Henrijs Džeimss

**Henrijs Džeimss** (*Henry James*, dzimis  Ņujorkā, miris  Londonā) bija amerikāņu rakstnieks un literatūrkritiķis. Savos darbos Džeimss inovatīvi izmantoja dažādus ar vēstījumu saistītus tehniskus paņēmienus, piemēram, iekšējo monologu un neuzticamu vēstītāju. Džeimss uzrakstīja 22 romānus (divi no tiem palika nepabeigti), 112 stāstus, daudzas lugas un esejas, kā arī darbojās periodistikā. Starp nozīmīgākajiem Džeimsa darbiem jāmin "Deizija Millere" (*Daisy Miller*, 1879), "Lēdijas portrets" (*The Portrait of a Lady*, 1881), "Bostonieši" (*The Bostonians*, 1886), "Asperna vēstules" (*The Aspern Papers*, 1888) un "Skrūves apgrieziens" (*The Turn of the Screw*, 1898). Džeimss pētīja tādu autoru kā Natenjela Hotorna un Henrika Ibsena daiļradi.

Latviešu valodā izdots garais stāsts "Deizija Millere" ("Dēzija Millere"; "Daugava", 1995) un romāni "Asperna vēstules" ("Valters un Rapa", 2000) un "Skrūves apgrieziens" ("Valters un Rapa", 2000); šie darbi izdoti Dagnijas Dreikas tulkojumā.

## Dzīve

Henrijs Džeimss tika nosaukts sava tēva — nozīmīgā teologa Henrija Džeimsa — vārdā, savukārt viņa brālis bija filozofs un psihologs Viljams Džeimss. Abi Džeimsa bērni tika skoloti mājās, un ģimene daudz ceļoja — uz Ženēvu, Parīzi, Londonu. Sākoties pilsoņu karam, Džeimsi apmetās Ņūportā. 19 gadu vecumā Džeimss iestājās Hārvarda Universitātē studēt tiesību zinātni, taču viņu vairāk interesēja literatūra, īpaši Onorē de Balzaks un Natenjels Hotorns. Drīz Džeimss sāka rakstīt īsos stāstus, ar kuriem arī kļuva slavens. 1875. gadā tika publicēts viņa romāns "Rodriks Hadsons" (*Roderick Hudson*)

1870. gadu vidū Džeimss mitinājās Parīzē, kur strādāja pie romāna "Amerikānis" (*The American*, 1877) un darbojās arī periodistikā. Šeit viņš iepazinās ar Ivanu Turgeņevu, Emilu Zolā, Giju de Mopasānu un Edmonu de Gonkūru. 1876. gadā Džeimss pārcēlās uz Londonu, kur uzrakstīja garo stāstu "Deizija Millere" un romānu "Eiropieši" (*The Europeans*, 1878). Anglijā Džeimss sastapa tādus rakstniekus kā Alfredu Tenisonu, Robertu Brauningu un Robertu Luisu Stīvensonu. 1881. gadā tika publicēti vēl divi Džeimsa darbi — romāni "Vašingtona laukums" (*Washington Square*) un "Lēdijas portrets".

1886. gadā tika publicēts Džeimsa romāns "Bostonieši". Šajā savas karjeras periodā Džeimss sāka eksperimentēt ar dažādām vēstījuma tehnikām, piemēram, rakstot darbus no kāda noteikta — ierobežota un subjektīva — skatpunkta. Pie šī perioda darbiem pieder romāni "Ko zināja Meizija" (*What Maisie Knew*, 1897) un "Skrūves apgrieziens", kā arī garais stāsts "Būrī" (*In the Cage*, 1898). 20. gadsimta sākumā Džeimss uzrakstīja trīs nozīmīgus romānus — "Vēstnieki" (*The Ambassadors*, 1903), "Dūjas spārni" (*The Wings of the Dove*, 1902) un "Zelta kauss" (*The Golden Bowl*, 1904).

Apmēram 20 gadus uzturējies Eiropā, 1904. gadā Džeimss devās uz ASV. Gadu vēlāk atgriezies Anglijā, viņš uzrakstīja ceļojuma piezīmes "Amerikā" (*The American Scene*, 1907), kurās negatīvi vērtēts Amerikas materiālisms. 1915. gadā Džeimss ieguva Lielbritānijas pavalstniecību.

## Bibliogrāfija (nepilnīga)

### Romāni

### Stāsti

### Ceļojumu piezīmes

### Literatūrkritika

### Autobiogrāfiski darbi

### Lugas

### Biogrāfija
* *William Wetmore Story and His Friends* (1903)

### Vizuālās mākslas kritika
* *Picture and Text* (1893)

## Ārējās saites

* Henrija Džeimsa darbi angļu valodā