open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
34 (skaitlis)

**34** (**Trīsdesmit četri**) ir naturāls skaitlis, kurš atrodas starp skaitļiem 33 un 35.

## Zinātne
* Selēna atomskaitlis
## Citas nozares
* +34 ir Spānijas tālsarunu kods
* 34. gads
* Pēc Gregora kalendāra gada 34. diena ir 3. februāris
* 2012. gada 21. augustā 34 gadu vecumā nomira līdz šim vecākais zināmais lielais panda Baobao
Rumānijas karogs

right|250px|thumb|Rumānijas karogs
**Rumānijas karogs** () sastāv no trim vienādi platām vertikālām joslām no zilas karoga kreisajā pusē, no dzeltenas pa vidu un no sarkanas pa labi. Tās simbolizē trīs vēsturiskās daļas, no kurām izveidojusies mūsdienu Rumānija – no Moldāvijas, Valahijas un Transilvānijas. Karoga proporcijas ir 2:3.

## Galerija
### Vēsturisko karogu galerija

File:Flag of the United Principalities of Wallachia and Moldavia (1859 - 1862).svg|Karogs, 1859–1862
File:Flag of the United Principalities of Romania (1862–1866).svg|Karogs, 1862–1866
File:Flag of Romania.svg|Karogs, 1866–1948 un pēc 1989
File:Flag of Romania (1948-1952).svg|Karogs, 1948–1952
File:Flag of Romania (1952-1965).svg|Karogs, 1952–1965
File:Flag of Romania (1965-1989).svg|Karogs, 1965–1989
Valtera Capa balva

**Valtera Capa balva** tika iedibināta 2004. gadā. To kopīgi piešķir un pasniedz Latvijas Zinātņu akadēmija un Latvijas Republikas Patentu valde labākajam izgudrotājam. Balvas pasniegšana notiek reizi divos gados. Balva ir nosaukta vācbaltiešu izgudrotāja, fototehnikas konstruktora Valtera Capa vārdā.

Līdz šim balva pasniegta piecas reizes. 2005. gadā to saņēma izgudrotāji Roberts Kalniņš un Beņjaminš Jofems par nozīmīgiem izgudrojumiem detaļu automatizētā manipulēšanā ar elektromagnētisko lauku (EMAGO), 2007.gadā - Juris Upatnieks par nozīmīgiem izgudrojumiem hologrāfijā, 2009. gadā - radioinženieris Raimonds Skuruls par izcilu izgudrojumu skaņu apstrādes tehnikas jomā. Par 2011. gada Valtera Capa balvas laureātiem kļuva fiziķi Māris Ābele un Kazimirs Lapuška. Viņi apbalvoti par foto un lazeraparatūras izstrādi kosmisko objektu novērošanai. 2013. gada Valtera Capa balva tika piešķirta fizikas profesoram Jānim Spīgulim par ievērojamiem izgudrojumiem šķiedru optikā un biofotonikā.

## Atsauces
Novial

***Novial*** (*nov* — ‘jauns’; *IAL* — ‘starptautiskā palīgvaloda’) ir mākslīga starptautiska palīgvaloda (IAL), kuru 1928. gadā izveidoja dāņu valodnieks Oto Jespersens (*Otto Jespersen*). 1930. gadā tika izdota vārdnīca *Novial Lexike*. Pēc Jespersena nāves 1943. gadā valoda aizgāja aizmirstībā, bet 1990. gados, attīstoties interneta videi, daži interesenti par mākslīgajām valodām to atdzīvināja. Valodas vārdu krājums galvenokārt balstās uz ģermāņu un romāņu valodām, savukārt gramatika ir ļoti līdzīga angļu valodai.

## Atsauces
Minox leģenda

**"Minox leģenda"** ir 2007. gada Šveices un Latvijas kopražojuma dokumentālā filma, kuras režisors ir Kurts Vidmers (*Kurt Widmer*). Filma ir stāsts par Valteru Capu un viņa mūža darbu — "Minox" fotoaparātu.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Kino Muzejs. Minox leģenda
Grū Hārlema Bruntlanne

**Grū Hārlema Bruntlanne** (; dzimusi **Grū Hārlema** (*Gro Harlem*) ) ir bijusī Norvēģijas premjerministre un pašreizējā ANO īpašā sūtne klimata izmaiņu jautājumos.

Norvēģijas premjeres amatā aizvadījusi trīs termiņus: 1981. gadā, no 1986. līdz 1989. gadam un no 1990. līdz 1996. gadam. Vēl ir bijusi vides ministre (1974—1979).

## Ārējās saites

* Biogrāfija
Austrālijas Alpi

**Austrālijas Alpi** () ir kalnu grēda Austrālijas dienvidaustrumos, Lielās Ūdensšķirtnes grēdas augstākā daļa. Grēda ir ap 450 km garš un ap 150 km plats horsts, kas veidots no paleozoja kvarcītiem, slānekļiem un granītiem. Divi lielākie masīvi ir Sniega kalni un Viktorijas Alpi. Augstākā virsotne ir Koscjuško kalns Sniega kalnu masīvā. Austrālijas Alpu grēdā izveidoti vairāki nacionālie parki.

## Atsauces

## Ārējās saites
Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs

**Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs** () ir Eiropas Savienības oficiāla aģentūra preču zīmju un dizainparaugu reģistrācijas jomā.

## Skatīt arī
* Latvijas Republikas Patentu valde
* Patentpilnvarotais

## Ārējās saites
*
Almerija

**Almerija** () ir pilsēta Spānijas dienvidos pie Vidusjūras, Andalūzijā. Tā ir Almerijas provinces lielākā pilsēta un administratīvais centrs. 2012. gadā pilsētā dzīvoja 191 443 iedzīvotāji, un tā ir piektā lielākā Andalūzijas reģiona pilsēta.

## Klimats
Almerijā ir karsts subtropiskais klimats un tā tiek uzskatīta par sausāko pilsētu Eiropā. Sausākā sezona sākas jūnijā, bet beidzas septembrī. Pilsētā nav lietus sezonas. Raksturīgas karstas vasaras un siltas ziemas, te ir viens no saulainākajiem, siltākajiem un sausākajiem klimatiem Eiropā. Almerija izbauda vidēji apmēram 2900 saules gaismas stundas un vairāk kā 320 saulainas dienas gadā. Apmēram 26 dienas gadā ir ar sliktiem laika apstākļiem.

Ziemas laikā gaisa temperatūra parasti nenoslīd zemāk par 18&nbsp;°C dienā un par 6&nbsp;°C nakts laikā. Vasarā vidējā gaisa temperatūra dienā sasniedz 33&nbsp;°C, bet naktī vidēji 24&nbsp;°C. 2011. gada augustā Almerijā tika reģistrēta 43&nbsp;°C augsta temperatūra.

## Atsauces

## Ārējās saites
Kamaniņu braukšana 2014. gada ziemas olimpiskajās spēlēs — Divnieki

**Vīriešu divnieku [[kamaniņu braukšana]]s** sacensības **[[2014. gada ziemas olimpiskās spēles|2014. gada ziemas olimpiskajās spēlēs]]** norisinājās  Kamaniņu sporta centrā "Sanki". Sacensībās uzvarēja Vācijas duets Tobiass Vendls un Tobiass Arlts, sudrabu ieguva austrieši Andreass Lingers un Volfgangs Lingers, savukārt bronzu izcīnīja Latvijas duets Andris Šics un Juris Šics.

Brāļi Šici izcīnīja bronzas medaļu, kas ir viņu otrā medaļa Olimpiskajās spēlēs (2010. gadā Vankūverā izcīnīja sudrabu). Vēl Latviju pārstāvēja Oskars Gudramovičs un Pēteris Kalniņš, kas divu braucienu summā ieņēma 10. vietu.

## Medaļnieki

## Atsauces

## Ārējās saites
* Sacensību rezultāti 2014. gada ziemas olimpisko spēļu mājaslapā
Almerijas province

**Almerijas province** () ir viena no 50 Spānijas provincēm valsts dienvidos, Andalūzijas autonomajā apgabalā. Tā robežojas ar Granadas provinci ziemeļos un ar Mursijas reģionu austrumos. Provinci dienvidos apskalo Vidusjūra. Tās lielākā pilsēta un administratīvais centrs ir Almerija. Almerijas provinces platība ir 8775 kvadrātkilometri, 2006. gada beigās provincē dzīvoja 635 850 iedzīvotāji. Tā ir sadalīta 101 municipalitātē.

Almerijas province ir viens no sausākajiem reģioniem Eiropā, tāpēc šeit bieži tikušas uzņemtas vesternu filmas, it īpaši 1960. gados.

## Ārējās saites
Aleksandrs Stīns

**Aleksandrs Stīns** (, dzimis  Vinipegā, Kanādā) ir bijušais zviedru hokejists, malējais uzbrucējs, Zviedrijas hokeja izlases dalībnieks. Karjeras laikā aizvadījis 1018 spēles Nacionālajā hokeja līgā, 2019. gadā kopā ar Sentluisas "Blues" izcīnījis Stenlija kausu. Zviedrijas izlases sastāvā izcīnījis 2014. gada olimpisko spēļu sudraba medaļas.

Aleksandra Stīna tēvs ir bijušais zviedru hokejists Tomass Stīns (aizvadījis 950 spēles NHL). Aleksandrs ir dzimis Kanādā, Vinipegā, kuras klubā "Jets" šai laikā spēlēja viņa tēvs. Hokejistam ir Kanādas un Zviedrijas pilsonība.

## Spēlētāja karjera
Profesionāļa karjeru Stīns sāka 2001.—02. gada sezonā Zviedrijas Elitsērijas kluba ''Frölunda HC'' rindās. Tās sastāvā viņš spēlēja līdz 2003.—04. gada sezonai, 2003. gadā kopā ar komandu izcīnot Zviedrijas čempiona titulu, taču tad vienu sezonu aizvadīja ''MODO Hockey''* *sastāvā.

2005.—06. gada sezonā uzbrucējs spēlēja jau NHL vienībā Toronto "Maple Leafs". 2008.—09. gada sezonā tika aizmainīts uz Sentluisas "Blues" rindām. 2019. gadā kopā ar Sentluisas "Blues" izcīnīja Stenlija kausu. 2020. gada decembrī paziņoja par karjeras beigšanu.

Zviedrijas hokeja izlases rindās izcīnījis sudrabu 2014. gada olimpisko spēļu turnīrā. Spēlējis arī 2007. gada Pasaules čempionātā.

## Ārējās saites
Džeimss Tobins

**Džeimss Tobins** (, dzimis , miris ) bija amerikāņu ekonomists, keinsisma piekritējs. 1981. gada Nobela prēmijas ekonomikā laureāts.

Jeila un Hārvarda Universitātes pasniedzējs. Darbojās ASV prezidenta Ekonomisko padomdevēju padomē (*Council of Economic Advisers*) un Federālās rezerves sistēmā. Pētīja investīcijas, monetāro un fiskālo politiku.

Cita starpā ierosināja t.s. Tobina nodokli transakcijām valūtas tirgos, lai cīnītos pret spekulācijām tajos. Šī ideja ir arī ES finanšu transakciju nodokļa pamatā.

## Ārējās saites

* Džeimss Tobins Nobela prēmijas mājaslapā
Olivers Ēkmans-Lāšons

**Olivers Ēkmans-Lāšons** (; dzimis ) ir zviedru hokejists, aizsargs, Zviedrijas hokeja izlases dalībnieks. Pašlaik (2024) spēlē Nacionālās hokeja līgas kluba Toronto "Maple Leafs" rindās.

## Spēlētāja karjera
Profesionāļa karjeru Ēkmans-Lāšons sāka 2008.—09. gada sezonā, kad iekļāvās ''Allsvenskan'' līgas kluba *[[Leksands IF]]* sastāvā, taču 2010. gada vasarā pārcēlās uz Ziemeļameriku. 2010.—11. gada sezonā jau 48 spēles aizsargs aizvadīja NHL kluba Fīniksas "Coyotes" rindās, taču 2011.—12. gada sezonā jau nostiprinājās komandas rindās. Turpināja spēlēt komandā arī, kad tā kļuva par Arizonas "Coyotes", bija komandas kapteinis. No 2021. līdz 2023. gadam pārstāvēja Vankūveras "Canucks". 2023.—2024. gada sezonā spēlēja Floridas "Panthers" rindās, kļuva par Stenlija kausa ieguvēju. 2024. gada jūlijā parakstīja četru gadu līgumu ar Toronto "Maple Leafs".

Zviedrijas hokeja izlases rindās izcīnījis sudrabu 2014. gada Olimpiskajā turnīrā. Spēlējis arī 2010. un 2011. gada Pasaules čempionātos, tajos kopā ar komandu izcīnot attiecīgi bronzas un sudraba medaļas. 2017. un 2018. gada Pasaules čempionātos izcīnījis zelta medaļas.

## Atsauces

## Ārējās saites
Siu (nozīmju atdalīšana)

**Siu** ( []) var būt Ziemeļamerikas indiāņi un viņu valodas:

* Šaurā nozīmē:
** **[[Siu valoda]]** — viena no dakotu valodām, kurā runā dakoti un lakoti.
** **[[Siu (tauta)|Siu]]** — tauta, kuru veido dakoti un lakoti.
* Plašākā nozīmē:
** **[[Dakotu valodas]]** (Centrālās siu valodas) — iekļauj siu valodu un asiniboinu un stoni valodas.
* Plašā nozīmē:
** **[[Siu valodu]]** saime, kurai pieder siu apakšsaime.
** **[[Siu valodas|Siu]]** valodu apakšsaime, kuru veido vairākas valodu grupas.
** **[[Siu tautas]]** — tautas, kuras runā vai runāja siu apakšsaimes valodās.
Mārcis Rullis

**Mārcis Rullis** (dzimis  Valmierā) ir bijušais latviešu bobslejists, pēc bobsleja karjeras beigām — regbija treneris. Eiropas čempions (2003) un vicečempions (2000) četriniekā (stūmējs Sanda Prūša ekipāžā). Pirms pievērsās bobslejam M. Rullis trenējās vieglatlētikā, bija daudzcīņnieks. Desmitcīņā 1998. gadā bijis trīspadsmitais pasaules junioru čempionātā.

Mācījies Murjāņu sporta skolā, pēc tam Latvijas Universitātē.

Pēc sportista karjeras beigām darbojas kā treneris, strādājis kā fiziskās sagatavotības treneris un galvena trenera asistents dažādās regbija komandās. Strādāja kā galvenais treneris Latvijā vadošajā regbija klubā "Garkalne/Livonia", bet kopš 2025. gada oktobra ir Latvijas regbija izlases galvenais treneris.

## Atsauces

## Ārējās saites
Teja Gregorina

**Teja Gregorina** (; dzimusi ) ir slovēņu bijusī biatloniste, iepriekš nodarbojusies arī ar distanču slēpošanu. 

Piedalījusies četrās ziemas olimpiskajās spēlēs (, , , ), 2002. gadā kā distanču slēpotāja, pārējās — biatloniste. 2014. gadā Sočos izcīnījusi bronzas medaļu iedzīšanā.

Ar panākumiem startējusi arī Pasaules čempionātā, kur izcīnījusi divas sudraba medaļas — 2009. gadā Phjončhanā 15 km individuālajā distancē un 2012. gadā Rūpoldingā jauktajā stafetē. Pasaules kausā debitēja  Kontiolahti. Neskaitot godalgas olimpiskajās spēlēs un pasaules čempionātā, vēl divas reizes individuāli izcīnījusi vietas uz goda pjedestāla Pasaules kausa posmos. 2013.—2014. gada sezonā izcīnīja trešo vietu iedzīšanā Kontiolahti un 2. vietu masu startā Holmenkollenē.

 kļuva zināms, ka Starptautiskās Olimpiskās komitejas ierosinātās atkārtotās pārbaudes rezultātā dopinga analīžu paraugā, kas Gregorinai tika veikts 2010. gada Vankūveras ziemas olimpisko spēļu laikā, tika konstatēta aizliegta viela metabolīts GHRP-2 (augšanas hormons). Sprortiste tika atstādināta no sacensībām.  Gregorina tika atzīta par vainīgu antidopinga noteikumu pārkāpumā. Visi viņas rezultāti Vankūveras olimpiskajās spēlēs (5. vieta masu startā, 8. vieta stafetē, 9. vieta sprintā un iedzīšanā, 36. vieta individuālajā distancē) tika anulēti. Diskvalifikācija tika attiecināta arī uz rezultātiem citās sacensībās no 2010. gada 7. februāra līdz 2012. gada 6. februārim.

## Karjeras rezultāti biatlonā
### Olimpiskās spēles

### Pasaules čempionāts

### Pasaules kausa kopvērtējums

## Karjeras rezultāti distanču slēpošanā
### Olimpiskās spēles

### Pasaules čempionāts

## Atsauces

## Ārējās saites
Leons Valrass

**Marī Esprits Leons Valrass** (, dzimis , miris ) bija franču/šveiciešu ekonomists un matemātiķis, Lozannas ekonomikas skolas pamatlicējs. Kopā ar Kārli Mengeru un Viljamu Stenliju Dževonsu tiek uzskatīts par robežderīguma teorijas pamatlicēju. Tiek uzskatīts arī par vispārējās līdzsvara teorijas dibinātāju.

Dzimis Francijā, tomēr lielāko profesionālā mūža daļu pavadīja Šveicē. Pirms kļuva par Lozannas universitātes politekonomikas profesoru, izmēģināja vairākus citus amatus. Pēc amata pamešanas 1893. gadā par Valrasa amata mantinieku kļuva Vilfredo Pareto. Interesējās arī par sociāliem jautājumiem.

## Galvenās idejas

* Pirmais ieviesa vispārīgākos tirgus līdzsvara kritērijus: "Pieprasījums ir vienāds ar piedāvājumu".
* Ierosināja vispārējā ekonomiskā līdzsvara jēdzienu, pirmo matemātisko interpretāciju.
* Ieviesa četru tirgu jēdzienu: darba, kapitāla, finanšu, patēriņa preču un pakalpojumu.
* Ieviesa matemātiskās metodes kā neatņemamu ekonomikas zinātnes sastāvdaļu.

## Ārējās saites
Šaiba

[thumb|273x273px|Arēna "Šaiba" no iekšpuses. Spēlē [ASV hokeja izlase|ASV pret Slovākiju]]
**Ledus arēna "Šaiba"** () ir daudzfunkcionāla halle, kas atrodas Olimpiskajā parkā, Sočos, Krievijā. Arēna tika celta 2014. gada ziemas olimpisko spēļu vajadzībām. Vēl ledus hallē notika 2013. gada Pasaules U-18 čempionāts. Vien 300 metru attālumā no halles atrodas "Boļšoj" ledus arēna, kas arī tika celta Olimpisko spēļu vajadzībām.

## Apraksts
Ledus pils "Boļšoj" celta 2014. gada ziemas olimpisko spēļu vajadzībām. Šeit norisinājās hokeja turnīrs.

Tuvumā atrodas vairāki olimpiskie objekti: kērlinga centrs "Ļedjanoj Kub", hokeja arēna "Boļšoj" u. c.

Ledus hallē ir 12 000 skatītāju vietas. Aptuvenās halles "Boļšoj" izmaksas sastāda 27 miljonus ASV dolāru

## Arēnas izmantošana pēc Olimpiskajām spēlēm
Pēc 2014. gada ziemas olimpiskajām spēlēm halle tika nodota Krasnodaras novada rīcībā. Ēka tiek izmantota daudzos nolūkos.

## Ārējās saites

* Halles profils Soču Olimpisko spēļu mājaslapā
Aleksandrs Bilodo

**Aleksandrs Bilodo** (; dzimis ) ir kanādiešu frīstaila slēpotājs.

Piedalījies trijās ziemas olimpiskajās spēlēs (, , ). 2006. gadā Turīnā izcīnījis 12. vietu mogula disciplīnā, savukārt 2010. gadā Vankūverā un pēc četriem gadiem Sočos mogulā kļuvis par čempionu. Ar panākumiem startējis Pasaules čempionātā, kur izcīnījis trīs zelta un divas sudraba medaļas.

## Ārējās saites
Džosija Vilārds Gibss

**Džosija Vilārds Gibss** (; dzimis , miris ) bija amerikāņu fizikālķīmiķis, viens no termodinamikas un statistiskās mehānikas pamatlicējiem. Nodarbojās arī ar Maksvela vienādojumu piemērošanu viļņu optikā. Matemātikā kopā ar britu Oliveru Hevisaidu ir viens no vektoranalīzes pamatlicējiem.

Pirmais doktora grāda ieguvējs inženierijā ASV. Izņemot viesošanos jaunības dienās Eiropā, kur iepazinās ar Liuvila, Šala, Veierštrāsa, Kronekera, Kirhofa, Helmholca un Bunzena darbību, lielāko daļu no mūža pavadījis dzimtajā Ņūheivenā, strādādams Jeila Universitātē. Iesākot zinātnisko darbību, ieguva atbalstu no Džeimsa Maksvela, kura nāve 48 gadu vecumā radīja joku — "Maksvels bija vienīgais, kurš saprata Gibsa pētījumus, bet nu viņš ir miris".

1874. gadā tika publicēts Gibsa darbs *On the Equilibrium of Heterogeneous Substances*, kurš tiek uzskatīts par vienu no termodinamikas pamatdarbiem. Vāciski to tulkojis Vilhelms Ostvalds.

## Ārējās saites

}
Peters Prevcs

**Peters Prevcs** (, ; dzimis ) ir bijušais Slovēnijas tramplīnlēcējs. 2016. gadā uzvarēja Pasaules kausa kopvērtējumā, kā arī ieguvis četras medaļas olimpiskajās spēlēs.

Ir piedalījies arī , kur izcīnīja 7. vietu normālajā tramplīnā, 8. vietu komandu sacensībās un 16. vietu lielajā tramplīnā.  kļuva par olimpiskās sudraba medaļas laureātu normālā tramplīna sacensībās un bronzas medaļu lielā tramplīna sacensībās. 2022. gada ziemas olimpiskajās spēlēs Pekinā P. Prevcs ieguva medaļas abās komandu sacensībās: zelta medaļu Slovēnijas jauktajā komandā un sudraba medaļu vīriešu komandas sastāvā.

Startējis vairākos Pasaules čempionātos, izcīnījis vienu sudraba un divas bronzas medaļas. Pasaules kausā debitējis 2010. gadā, 2012.—2013. gada sezonas kopvērtējumā izcīnījis 7. vietu, 2013. gada sezonā izcīnīja *Adidas* balvu, savukārt 2013.—2014. gada sezonā uzvarēja lidošanas ar slēpēm ieskaitē.

2013., 2014., 2015. un 2016. gadā ticis atzīts par Slovēnijas gada labāko sportistu.

## Karjeras rezultāti

### Olimpiskās spēles

## Atsauces

## Ārējās saites
Kaņepīši

**Kaņepīši**, **kaņepīšu ģints** (*Linaria*) ir žubīšu dzimtas (*Fringillidae*) ģints, kas pieder dadzīšu apakšdzimtai (*Carduelinae*). Apvieno 4 neliela auguma sugas, kas izplatītas Eirāzijā un Āfrikā. 

Vēl nesenā pagātnē visas kaņepīšu sugas tika sistematizētas dadzīšu ģintī (*Carduelis*) kaņepīšu apakšģintī. Saskaņā ar ģenētiskajiem pētījumiem 2013. gada oktobrī no dadzīšu ģints tika izdalīta kaņepīšu ģints (*Linaria*).

## Latvijā
Latvijā sastopamas 2 kaņepīšu ģints sugas: kalnu ķeģis (*Linaria flavirostris*) un kaņepītis (*Linaria cannabina*). 

## Kopīgās īpašības
Kaņepīšu sugas ir mazi putniņi. Knābji ir īsi, taisni, konusveidīgi, spārni gari un samērā smaili, aste šķelta. Kaņepīšu sugu tēviņiem pavasarī izaug iesta apspalvojums, kas ir košāks nekā pārējā gada laikā.

## Sistemātika
***Kaņepīšu ģints** (*Linaria*)
** Jemenas kaņepītis (*Linaria yemenensis*)
** Kalnu ķeģis (*Linaria flavirostris*)
** Kaņepītis (*Linaria cannabina*) 
** Somālijas kaņepītis (*Linaria johannis*)

## Atsauces

## Ārējās saites

*Xeno-canto: Genus Linaria
*Common Linnet (Carduelis cannabina)
*General Notes about the Avian Systematics and Classification of the Genus Spinus
Kasimova

**Kasimova** () ir pilsēta Rjazaņas apgabalā Krievijā. Atrodas apgabala ziemeļos, Okas upes labajā krastā. 

## Vēsture
Vēstures avotos pirmoreiz minēta 1152. gadā kā **Gorodeca Meščorska** (*Городец Мещёрский* — meščeru pilskalns). 1376. gadā pilsēta nodedzināta, bet vēlāk atjaunota un zināma kā **Novijņizovojgoroda** *(Новый Низовой Город)*. Pilsētu apdzīvoja meščeri un krievi. No 1452. līdz 1681. gadam Kasimovas hanistes centrs.

## Atsauces

## Ārējās saites
Ķivuļu ģints

**Ķivuļi**, **ķivuļu ģints** (*Spinus*) ir žubīšu dzimtas (*Fringillidae*) ģints, kas pieder dadzīšu apakšdzimtai (*Carduelinae*). Apvieno 20 neliela auguma mūsdienās dzīvojošas sugas. Gandrīz visas ķivuļu sugas izplatītas Ziemeļamerikā un Dienvidamerikā, izņemot ķivuli, kas sastopams Eirāzijā un Āfrikā. Arī Latvijā sastopama vienīgā Eirāzijas ķivuļu suga — ķivulis (*Spinus spinus*).

Vēl nesenā pagātnē visas ķivuļu sugas tika sistematizētas dadzīšu ģintī (*Carduelis*) ķivuļu apakšģintī. Saskaņā ar ģenētiskajiem atklājumiem no dadzīšu ģints tika izdalīta ķivuļu ģints (*Spinus*).

## Sistemātika
***Ķivuļu ģints** (*Spinus*)
** Amerikas dadzītis (*Spinus tristis*)
** Andu ķivulis (*Spinus spinescens*)
** Antiļu ķivulis (*Spinus dominicensis*)
** Dzeltenais ķivulis (*Spinus uropygialis*)
** Dzeltensejas ķivulis (*Spinus yarrellii*)
** Dzeltenvēdera ķivulis (*Spinus xanthogastrus*)
** Kapuces ķivulis (*Spinus magellanicus*)
** Ķivulis (*Spinus spinus*)
** Laurenca dadzītis (*Spinus lawrencei*)
** Mazais dadzītis (*Spinus psaltria*)
** Melnais ķivulis (*Spinus atratus*)
** Melngalvas ķivulis (*Spinus notatus*)
** Melnpieres ķivulis (*Spinus atriceps*) 
** Melnzoda ķivulis (*Spinus barbatus*)
** Olīvu ķivulis (*Spinus olivaceus*)
** Priežu ķivulis (*Spinus pinus*)
** Resnknābja ķivulis (*Spinus crassirostris*)
** Safrāna ķivulis (*Spinus siemiradzkii*)
** Sarkanais ķivulis (*Spinus cucullatus*)
** Tibetas ģirlicis (*Spinus thibetanus*)

## Atsauces

## Ārējās saites

*Genus Spinus
Četri Lāči

**Četri Lāči** jeb **Mato-Tope** (*Mah-to-toh-pe*, dzimis ap 1795. gadu, miris ) bija Ziemeļamerikas pamatiedzīvotāju mandanu cilts virsaitis. Savu vārdu ieguvis pēc sadursmes ar asiniboiniem, kuras laikā viņš esot cīnījies ar četru lāču spēku. Virsaiša attēlu 1831. gadā gleznoja mākslinieks Džordžs Ketlins, bet divus citus 1833.-1834. gadā radīja Karls Bodmers. Mandani viņu cienīja kā drošsirdīgu karotāju. Slavens kļuva pēc uzvaras divkaujā ar šaijenu virsaiti.

[thumb|200px|left|Mato-Tope ērgļa spalvu [Indiāņu karotāja galvassega|galvassegā. Karla Bodmera glezna]]
thumb|200px|left|Grebtais nazis Mato-Topes matos simbolizē kauju ar šaijenu virsaiti. Karla Bodmera glezna
1836. gadā eiropiešu ievazātā baku epidēmija gandrīz pilnībā iznīcināja cilti. No aptuveni 1600 mandaniem izdzīvoja 125. Nomira arī Mato-Topes sieva un bērni. Saskaņā ar draudzīgo kaimiņu cilšu arikaru un hīdatsu sniegtajām ziņām, virsaitis pirms nāves notikušajā traģēdijā apsūdzēja baltos, pret kuriem viņš izturējies kā brālis. Virsaitis vaimanājis, ka nāve tā izkropļojusi mirušo sejas, ka pat vilki no tiem novēršas.

Mato-Topes draugs Džordžs Ketlins apgalvoja, ka virsaitis nomira bada nāvē, jo nespēja pārdzīvot ģimenes bojāeju.

## Literatūra
* David M. Jones, Brian L. Molyneaux. Mythology of the American Nations. London. Anness Publishing Ltd 2001, 2009. , 53. lpp.
* Deivids Mērdoks. Ziemeļamerikas indiāņi. Rīga. Zvaigzne ABC (sērija "Redzeslokā"). 1997. 

## Ārējās saites

* "Famous Indians, page 3" at axel-jacob.de, URL accessed 03/11/06
* https://web.archive.org/web/20080511205600/http://www.juntosociety.com/native/mandans.htm
Sandris Bērziņš

**Sandris Bērziņš** (dzimis  Cēsīs) ir bijušais latviešu kamaniņu braucējs. Pasaules junioru čempions divniekā (1993). Divniekos startēja kopā ar Ivaru Deini.

Piedalījies , kur ieguva 25. vietu vieniniekos un , kur kopā ar Ivaru Deini izcīnīja 10. vietu divnieku sacensībās.

1996. gada Pasaules čempionātā izcīnīja 25. vietu vieniniekos, 1999. gadā 13. vietu, 2000. gadā 21. vietu, 2003. gadā 14. vietu divniekos. 2000. gada Eiropas čempionātā 10. vietu, 2002. gadā 11. vietu divniekā.

## Ārējās saites
Ivars Deinis

**Ivars Deinis** (dzimis  Aizkrauklē) ir bijušais latviešu kamaniņu braucējs. Startēja kopā ar Sandri Bērziņu.

Piedalījies , kur kopā ar Bērziņu izcīnīja 10. vietu divnieku sacensībās. 1999. gada Pasaules čempionātā izcīnīja 13. vietu, 2000. gadā 21. vietu, 2000. gada Eiropas čempionātā 13. vietu divniekā.

## Ārējās saites
Zudušais simbols

**"Zudušais simbols"** () ir ASV rakstnieka Dena Brauna romāns. Romāna darbība notiek Vašingtonā pēc notikumiem, kas aprakstīti romānā "Eņģeļi un dēmoni" un "Da Vinči kods".

Romāns pirmo reizi publicēts 2009. gada 15. septembrī, angļu valodā. Šis ir trešais Dena Brauna romāns, kurā galvenais varonis ir Hārvarda Universitātes simboloģijas profesors Roberts Lengdons. Pirmajā grāmatas tirdzniecības dienā ASV, Lielbritānijā un Kanādā tika pārdoti vairāk kā miljons eksemplāri cietajā ievākojumā un digitālās versijas.

Latvijā romānu 2009. gadā izdeva izdevniecība "Kontinents", no angļu valodas tulkojusi Dina Kārkliņa.

## Sižets
Romāna darbība norisinās Vašingtonā 12 stundu laikā un centrējas uz brīvmūrniecību.

Roberta Lengdona mentors, *[[Scottish Rite|33. pakāpes]]* masons Pīters Solomons, kas vada Smitsona institūtu, viņu uzaicinājis nolasīt lekciju Kapitolija Nacionālajā Skulptūru zālē. Vēl Solomons palūdz Lengdonam, lai viņš atnes nelielo sainīti, ko viņš uzticējis glabāšanā Lengdonam dažus gadus agrāk. Kad Lengdons ierodas Kapitolijā, viņš dzird kliedzienus, kas nāk no rotondas. Pirms tam viņam zvanīja kāds cilvēks, kā viņš pats nodomāja, no Solomona biroja. Atskrējis uz kliedzienu vietu, viņš atrod nocirstu labo roku, kas novietota uz koka pamatnes, tieši zāles vidū. Rokai uz katra pirksta ir tetovējums, un Lengdons to atpazīst kā simbolisko "Mistēriju roku", kura, visticamāk, norāda tieši uz fresku "Vašingtonas apoteoze", kas atrodas Kapitolija kupola iekšējā daļā. Pamanot Pītera gredzenu uz viena no šīs rokas pirkstiem, Lengdons saprot, ka šī ir viņa drauga roka, un no jau saņemtā paziņojuma viņš saprot, ka nolaupītājs grib, lai viņš atrastu divas piramīdas, kuras, kā tic brīvmūrnieki, ir paslēptas kaut kur zem zemes Vašingtonā, un atšifrētu *Nozaudēto Vārdu*, nepieciešamu nolaupītāja ieceres realizēšanai.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Oficiālā mājaslapa
Torresa šaurums

**Torresa šaurums** () ir ap  plats jūras šaurums, kas atdala Austrāliju no Jaungvinejas salas un savieno Indijas okeānam piederīgo Arafuru jūru ar Klusajam okeānam piederīgo Koraļļu jūru. Šaurumā daudz salu un koraļļu rifu. Salas apdzīvo Jaungvinejas melanēziešiem radniecīgie Torresa šauruma salinieki. Gandrīz viss šaurums un tajā izvietotās salas administratīvi ietilpst Austrālijas Kvīnslendas štatā.

Domājams, ka Torresa šaurums bija ceļš, pa ko Austrālijas kontinentā nonāca turienes pamatiedzīvotāji Austrālijas aborigēni. Šauruma salas ir apdzīvotas vismaz 2500 gadu. Pirmais no eiropiešiem šaurumu 1605. gadā atklāja spāņu jūrasbraucējs Luiss Vass de Torress *(Luís Vaz de Torres)*, pa ceļam uz Manilu apkuģojot Jaungvinejas salu no dienvidiem. Atklājums palika nezināms līdz 1769. gadam, kad skotu ģeogrāfs Aleksandrs Dalrimpls *(Alexander Dalrymple)* 1762. gadā Filipīnās sagrābtajos dokumentos atrada Torresa piezīmes par šauruma atklāšanu. Dalrimpls 1770. gadā izdeva grāmatu, kurā šaurumu nosauca Torresa vārdā, un tajā pašā gadā Džeimss Kuks caurkuģoja šo jūrasšaurumu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Diurētiķi

**Diurētiķi** jeb **urīndzenoši līdzekļi** ir jebkuras vielas, kas stimulē urīna izdalīšanos. Medicīnā izmanto gadījumos, kad nepieciešams izvadīt lieku ūdeni no organisma vai noņemt dažāda veida tūskas, kā arī tos pielieto pie arteriālas hipertensijas (palielināta asinsspiediena), dažkārt pie saindēšanās ar ķīmiskām vielām, lai paātrinātu to elimināciju (izvadīšanu) no organisma.

Diurētiskais efekts (urīna izvadīšanas palielināšanās) ir saistīts ar to ietekmi urīna veidošanās procesā, kas sastāv no filtrācijas, reabsorbcijas, sekrēcijas.

## Diurētiķu grupas
Izšķir šādas grupas:
* Cilpas diurētiķi;
* Tiazīdi;
* Ksantīni;
* Karboanhidrāzes inhibitori;
* Kālijsaudzējoši diurētiķi;
* Kalcijsaudzējoši diurētiķi;
* Osmotiskie diurētiķi.

## Atsauces

## Ārējās saites
Ceļā

**"Ceļā"** () ir 2012. gada Brazīlijas, Francijas, Kanādas kopražojuma piedzīvojumu drāmas žanra filma. Filmas režisors ir Valters Saliss. Filmas scenārijs balstās uz Džeka Keruaka grāmatu "Ceļā" (*On the Road*, 1957).

## Sižets
Filmas galvenie varoņi Sals Paradaizs (Sems Railijs) un Dīns Moriartijs (Garets Hedlunds) ir tipiski bītu paaudzes pārstāvji.

Pēc tēva nāves Sals Paradaizs meklē savu turpmāko dzīves ceļu. Viņš būtu ieinteresēts kļūt par rakstnieku, taču, nespējot atrast tematu, viņš lielāko tiesu laika pavada ar draugiem bāros, klausīdamies džezu. Drīz viņš iepazīstas ar Dīnu Moriartiju un tā 16 gadus veco sievu Mērilovu (Kristena Stjuarta). Sals un Dīns smēķē marihuānu, apmeklē džeza nakstklubus, izmanto ikvienu iespēju. Dīns ar kādu draugu Karlo (Toms Stēridžs) sarunā doties uz Denveru. Vēlāk Sals arī izlemj viņiem pievienoties un dodas ceļojumā pa ASV ar gadījuma transportu. Tālākie viņu kopējie ceļojumi saistās ar uzdzīvi, alkoholu un narkotikām, centienos izdzīvot dzīves jēgu, kā arī tās bezjēdzību. Ceļojumu papildina arī sievietes, kuru lomas tēlo Kristena Stjuarta, Kirstena Dansta, Eimija Adamsa, Elizabete Mosa un Alisi Braga.

## Atsauces

## Ārējās saites
Urīna veidošanās

**Urīna veidošanās** ir process, kas norit nieru pamatvienībās — nefronos. Process sastāv no filtrācijas, reabsorbcijas un sekrēcijas dažādās nefronu daļās.

Urīna veidošanās sākas ar asins plazmas filtrāciju caur kapilāru membrānām kapilāru kamoliņā un tā kapsulā. Caur membrānu porām iziet gandrīz visa asins plazma, izņemot olbaltumvielas ar lielu nosacīto molekulāro masu un vielas, kas ir saistītas ar šiem olbaltumiem, kā arī lipīdus. 

Diennaktī pieaugušam cilvēkam filtrējas no 100 līdz 170 litriem pirmurīna (plazmas, primārā urīna), no kuriem urīna veidā izdalās vidēji tikai 1,5 litrs.

## Filtrācija
Kamoliņu filtrācija ir atkarīga no asins hidrostatiskā spiediena nieru kapilāros, nedifundētās plazmas daļas onkotiskā spiediena un funkcionēta kamoliņu skaita. Reabsorbcijas un sekrēcijas procesi norit nefronā — proksimālos kanāliņos, Henles cilpā (nefrona cilpā), distālos kanāliņos un savācējkanālos.

## Reabsorbcija
Proksimālos kanāliņos notiek nātrija (Na+) jonu reabsorbcija. Vienlaikus reabsorbējas hlora (Cl-) joni un ūdens. Piedaloties enzīmam karboanhidrāzei, notiek hidrokarbonāta (HCO3) reabsorbcija. Gandrīz pilnīgi reabsorbējas kālija (K+) joni. Kopumā proksimālajos kanāliņos reabsorbcijā piedalās apmēram 70-80% filtrāta. Šo procesu rezultātā šķidrums kanāliņos kļūst izoosmotisks, salīdzinot ar asins plazmu un intersticiālo šķidrumu.

Henles cilpas lejupejošā daļā gandrīz nenotiek Na+ reabsorbcija, taču ūdens brīvi difundē no kanāliņiem. Iekškanāliņu šķidrums kļūst hiperosmotisks un tādā stāvoklī nokļūst tievās Henles cilpas augšupejošā daļā.

Henles cilpas augšupejošās daļas resnajā rajonā notiek aktīva Cl- un Na+ reabsorbcija. Šeit ūdens grūti uzsūcas. Tāpēc iekškanāliņu šķidrums kļūst vispirms izoosmotisks, pēc tam, pārvietojoties tālāk pa augšupejošo Henles cilpas daļu, kļūst vairāk hipotonisks. Līdz ar to intersticiālais šķidrums serdē hipertonisks. Tas ir svarīgs ūdens reabsorbcijai no Henles cilpas lejupejošās daļas un no savācējkanāliņa.

## Atsauces
Indiāņu karotāja galvassega

[thumb|Pateicībā par sniegto patvērumu, [Siu (tauta)|siu virsaitis Sēdošais Bizons savu galvassegu kā piemiņu uzdāvināja Kanādas policijas priekšniekam un draugam Džeimsam Valšam.]]
[thumb|left|160px|[Komanči|Komanču galvassega Berlīnes etnogrāfiskajā muzejā.]]
thumb|Soma (priekšplānā), kādās glabāja galvasrotas.
**Indiāņu karotāja galvassega** ir no putnu spalvām vai ādas veidota galvasrota, kuru senāk Ziemeļamerikas pamatiedzīvotāji tērpa kaujas laukā, bet mūsdienās izmanto galvenokārt ceremoniju vai svētku laikā. Baltgalvas ērgļa astes spalvu galvassegu drīkstēja nēsāt tikai kaujā sevi apliecinājis kareivis. Piemēram, tāda atļauja tika dota karotājam, kurš pirmais bija pieskāries pretiniekam kaujas laukā.

Līdz 1800. gadam Lielo līdzenumu ciltis nēsāja galvassegas ar vertikāli, stingri nostiprinātām spalvām. Tās turpināja nēsāt arī 19. gadsimtā; sevišķi raksturīgas bija siksiku (blekfūtu) konfederācijai. 1811. gadā Brekenridžs aprakstīja arikaru galvassegas: "Viņi valkā sava veida kroņus no spalvām, kādas redzamas lielākajā daļā no gleznām, kurās attēloti sarkanādainie. Kroņi ir ļoti skaisti. Augstu tiek vērtēti no gulbju spalvām darinātie". Tā saucamās *saules galvassegas* parādījās 19. gadsimta 30. gados. Tām vaļīgāk piestiprinātas spalvas pletās līdzīgi stariem. Glabāja vai pārvadāja galvassegas īpašās cilindriskam futrālim līdzīgās somās.

Galvassegu ārējam skaistumam bija otršķirīga nozīme. Uzskatīja, ka ērgļa spalvās ir garu spēks, kas spēj aizsargāt to nēsātāju. Tā, piemēram, slavenais dienvidu šaijenu karotājs Romiešu Deguns vairākas reizes zirgā traucās gar nepārtraukti šaujošu amerikāņu zaldātu ierindu. Viņš ticēja, ka no lodēm to pasargāja ērgļa spalvu galvassega. 

Galvassegām izmantoja ne tikai ērgļu, bet arī citu putnu spalvas, piemēram, tītaru, žagatu vai gulbju, kā arī sermuļu, bebru, ūdru ādiņas, bizonu ragus, zirgu astrus. Tās izgatavoja tikai vīrieši. Sievietei uzticēja vienīgi izšūt ar dzeloņcūku adatām vai pērlītēm šauru ādas josliņu. 

Spalvu rotu nēsāja ne tikai Lielo līdzenumu, bet arī Lielā Baseina un Augstās plakankalnes kultūrapgabalu ciltis.  Daži līdzenumu indiāņi kā pauni vai omahi valkāja arī turbānveida galvassegas no ūdru, lapsu vai citu dzīvnieku ādām, rotājumam dažkārt piestiprinot atsevišķas spalvas.

## Galerija

Attēls:Six Blackfeet Chiefs - Paul Kane.jpg|*Seši siksiku virsaiši*; siksiku galvassegām spalvas nepletās līdzīgi stariem, bet slējās stāvus, 1851.-1856. gads.
Attēls:Moenitarri warrior in the costume of the dog danse 0056v.jpg|Hīdatsu indiānis Divi Kraukļi; galvassega no tītaru un žagatu spalvām.
Attēls:William S. Soule - Mamay-day-te.jpg|Kaiova Vientuļais Vilks; turbānveida galvassega.
Attēls:Washakie.jpg|Šošonu virsaitis Vašaki.
Attēls:Tonkawa turban 1880 OK OHS.jpg|Tonkavu cilts turbāns.
Attēls:Catlin Chief Four Bears.jpg|Mandanu virsaitis Četri Lāči.
Attēls:Roman Nose.jpg|Galvassega ar bizonu ragiem.


## Atsauces
Jorkas rags

**Jorkas rags** () ir zemesrags Austrālijas ziemeļrietumos, kontinenta galējais ziemeļu punkts. Izvietojies Jorkas raga pussalas ziemeļos Torresa šauruma krastā un iezīmē robežu starp Arafuru jūrai piederošo Karpentārijas līci un Koraļļu jūru. 

Zemesragam nosaukumu 1770. gada 21. augustā piešķīra britu jūrasbraucējs Džeimss Kuks par godu pirms trijiem gadiem mirušajam karaļa Džordža III brālim princim Edvardam, Jorkas un Olbani hercogam.

## Atsauces

## Ārējās saites
Kamaniņu braukšana 2014. gada ziemas olimpiskajās spēlēs — Stafete

**Stafetes [[kamaniņu braukšana]]s** sacensības **[[2014. gada ziemas olimpiskās spēles|2014. gada ziemas olimpiskajās spēlēs]]** norisinājās  Kamaniņu sporta centrā "Sanki". Sacensībās uzvarēja Vācija, sudrabu ieguva Krievija, savukārt bronzu izcīnīja Latvija. Šī bija pirmā reize Olimpisko spēļu vēsturē, kad notiek sacesnības šajā disciplīnā.

## Medaļnieki

## Atsauces

## Ārējās saites
* Sacensību rezultāti 2014. gada ziemas olimpisko spēļu mājaslapā
Rangnars Frišs

**Rangnars Antons Kitils Frišs** (, dzimis , miris ) bija norvēģu ekonomists. Kopā ar nīderlandieti Janu Tinbergenu ir pirmās Nobela prēmijas ekonomikā laureāts 1969. gadā.

Dzimis juveliera ģimenē. Strādāja Oslo Universitātē. Ekonometrijas pamatlicējs. 1933. gadā ieteica jēdzienus makroekonomika un mikroekonomika.

## Ārējās saites

* Rangnars Frišs Nobela prēmijas mājaslapā
Taišaņa

**Taišaņa** (; *Tàishān Zhàn*) ir Ķīnas iekškontinentālā vasaras polārstacija Austrumantarktīdā. Izvietota Princeses Elizabetes Zemē  vjl, traversā starp piekrastē izvietoto Džunšaņas staciju (522 km) un uz Arga leduskupola izbūvēto Kuņluņas staciju (600 km). Nosaukta par godu vienam no ķīniešu svētajiem kalniem Taišaņam Šaņdunas provincē.

Stacija atklāta 2014. gada 8. februārī un paredzēta pētījumiem ģeoloģijā, ģeomagnētismā un atmosfēras izpētei. Stacijas galvenās ēkas kopējā platība ir  un tā var izmitināt 20 cilvēkus.

## Atsauces

## Ārējās saites
Hematūrija

**Hematūrija** ( no  — 'asins' un  — 'urīns') ir medicīnisks termins, kas nozīmē asins esamību urīnā virs fizioloģisko normu lielumiem. Viens no tipiskiem nieru un urīnizvadkanālu traucējumu simptomiem. Vesela cilvēka urīnā atrod 1-2 eritrocītus redzes laukā jeb 10 000—100 000 šo šūnu urīna porcijā, savāktā 12 stundu laikā. 3-5 eritrocītu atrašana urīnā jau skaitās hematūrija.

## Atsauces
Leikocitūrija

**Leikocitūrija** ir leikocītu atrašanās urīnā. Urīna nogulsnēs normā vīriešiem redzes laukā redz 0—1 leikocītu, sievietēm līdz 5—6 leikocītiem. Lai noteiktu leikocitūrijas avotu, izmanto diferenciāldiagnostiskus testus, kas ļauj noteikt urīna nogulšņu leikocītu populāciju. Izšķir infekcijas leikocitūriju un aseptisku leikocitūriju.

## Atsauces
Proteīnūrija

**Proteīnūrija** ir olbaltumvielu izdalīšanās ar urīnu. Veselam pieaugušam cilvēkam diennaktī ar urīnu izdalās 30—50 mg olbaltumvielu. Bērniem līdz 1 mēneša vecumam diennaktī izdalās 240 mg/m2/dienn., bērniem, vecākiem par 1 mēnesi, izdalās līdz 60 mg/m2/dienn. olbaltumvielas diennaktī.

## Fizioloģiska proteīnūrija
Olbaltums sievietēm stāvoklī var izdalīties vairāk: līdz 30 mg ir norma, no 30 līdz 300 mg ir mikroalbuminūrija, no 300 un vairāk ir makroglobulinūrija.

## Atsauces
Hēms

[thumb|200px|[Hēms B|Hēma B molekulas modelis]]

**Hēms** (no  (*haima*) — 'asinis') ir viena no olbaltumvielu prostētiskajām grupām — kompleksais savienojums, ko veido divvērtīgs dzelzs jons (Fe2+), kas atrodas vidū porfīna makrociklam (četriem pirola cikliem, kas savstarpēji saistījušies ar metīna tiltiņiem). Olbaltumvielas, kuru sastāvā ir viens vai vairāki hēmi, sauc par hemoproteīniem, no kuriem pazīstamākais ir hemoglobīns, kas veic skābekļa un ogļskābās gāzes pārnesi asinīs, kā arī piešķir tām sarkano krāsu.
Jelgavas Spīdolas Valsts ģimnāzija

**Jelgavas Spīdolas Valsts ģimnāzija** ir ģimnāzija Jelgavā, kas piedāvā četras dažādas izglītības programmas: humanitārā un sociālā virziena programmu, profesionāli orientētu komerczinību programmu, kā arī matemātikas, dabaszinību un tehnikas virziena programmu un starptautiskā bakalaurāta programmu. 2025. gada Ata Kronvalda fonda skolu reitingā darbā ar talantīgākajiem skolēniem Jelgavas Spīdolas ģimnāzija starp valsts ģimnāzijām ierindota 4. vietā.

## Vēsture
Jelgavas Spīdolas ģimnāzija tika dibināta 1990. gadā kā skola ar eksperimentālu raksturu, lai tradicionālās padomju skolas vietā piedāvātu jaunas darba formas un metodes, jaunas izglītības programmas. Šādas ģimnāzijas idejas iniciatori bija Latvijas radošā inteliģence — profesors Ilmārs Lazovskis un dzejnieks Imants Ziedonis. Ar Latvijas Kultūras fonda starpniecību skola tika izveidota Jelgavā.

Skolēnu skaitam augot, Jelgavas Spīdolas ģimnāzija nomainīja 7 ēkas, sākot no dažām telpām Jelgavas Pilsētas kultūras namā un vairākām bērnudārzu telpām. 2001. gada augustā skola ievācās bijušās Jelgavas Kompartijas ēkā Jura Mātera ielā 30, bet 2019. gadā to pārcēla uz agrākās Jelgavas 2. pamatskolas telpām Sarmas ielā 2.

Skolas dibinātājiem bija vēlme daļēji atjaunot klasiskās ģimnāzijas modeli. Mūsdienās no mācību programmām pazudušas klasiskās valodas, sevi pieteicis un blakus humanitārajam un sociālajam virzienam stabili pastāv  komercvirziens un eksaktais matemātikas, dabaszinību un tehnikas virziens, kas orientēts uz vides zinībām.

## Direktori
* 1990.-1995. — Andris Tomašūns,
* 1995.-1996. — Gunārs Kurlovičs,
* 1996.-1998. — Mudīte Butevica,
* 1999.-pašlaik — Ilze Vilkārse.

## Absolventi
* Zanda Kalniņa-Lukaševica - politiķe,
* Aija Kinca - žurnāliste,
* Tālis Eipurs - žurnālists,
* Indriķis Liepa - jurists.

## Atsauces
Heliotrops

**Heliotrops** jeb **asinsakmens** ir halcedona paveids, kuram tumši zaļā krāsa izraibināta ar sarkanās jašmas ieslēgumiem. Kā kvarca grupas minerālam tā cietība ir piemērota apstrādāšanai, un to bieži izmanto telpu apdarei. Lielākās atradnes vietas atrodas Austrālijā, Brazīlijā, Ķīnā, Indijā un ASV.

## Nosaukums
Viduslaikos lāsumus heliotropā uzskatīja par Kristus asinīm, kas nolijušas uz zemes, kad viņš sists krustā. No tā arī minerāls ir ieguvis savu otro nosaukumu 'asinsakmens'. Nosaukums 'heliotrops'  ( — 'Saule' un *τρέπειν (trepein)* — 'griezties') nozīmē "tāds, kas griežas līdzi saulei" un radies senos laikos minerāla gaismas atstarošanas īpašību dēļ.

## Ārējās saites
Pauls Kalniņš (ķīmiķis)

**Pauls Kalniņš** (1886-1955) bija latviešu ķīmiķis, Latvijas Universitātes Ķīmijas fakultātes privātdocents (1930), profesors (1940).

## Dzīvesgājums
Dzimis 1886. gada 1. februārī Pāles pagasta Kalnakrogā amatnieka un tirgotāja ģimenē. Mācījās Ķirbižu pamatskolā (1893–1896), Millera privātajā reālskolā Rīgā (1897–1898) un Nikolaja Mironova komercskolā Rīgā (1898–1904). Studēja Rīgas Politehniskā institūta Būvinženieru nodaļā (1904–1906), 1905. gada revolūcijas laikā devās uz ārzemē, kur turpinājas studijas Cīrihes Universitātes Dabaszinātņu fakultātē (1906–1907) un Karlsrūes Tehniskās augstskolas Ķīmijas fakultātē (1907–1914). 1909. gadā īslaicīgi strādājis kopā ar  vēlāko Nobela prēmijas laureātu Frīdrihu Bergiusu (1884–1949).

Pēc Brīvības cīņu beigām atgriezās Latvijā, no 1920. gada sāka strādāt Latvijas Augstskolas Ķīmijas fakultātē par asistentu, tad par Latvijas Universitātes vecāko asistentu (1925). 1928. gadā P. Kalniņš Cīrihes Universitātē aizstāvēja zinātņu doktora disertāciju par Pērkina reakcijas mehānismu, 1930. gadā viņu ievēlēja par privātdocentu. Lasīja lekcijas par heterociklisko savienojumu ķīmiju, stereoķīmiju un cukuriem. 1938. gadā Latvijas Universitātē aizstāvēja otro doktora disertāciju „Pētījumi ciklobutāna un ciklopropēna rindā”. Profesora nosaukumu P. Kalniņam piešķīra tikai 1940. gadā, viens no viņa subasistentiem šajā laikā bija Solomons Hillers.

Pēc Otrā pasaules kara beigām līdztekus darbam universitātē profesors P. Kalniņš strādāja arī Latvijas PSR Zinātņu akadēmijas Mežsaimniecības problēmu institūtā (1946-1955).

Miris 1955. gada 10. decembrī Rīgā.

## Darbi
* Kalniņš, P. Pētījumi ciklobutāna un ciklopentāna rindās. Rīga: Grāmatrūpnieks, 1935, 23.– 24.lpp.
* Kalniņš, P. Askorbīnskābe kā koksnes sastāvdaļu uzbūves viela. Latvijas PSR Zinātņu Akadēmijas Vēstis, 1948, Nr. 7, 69.–72. lpp.
* Калнинь, П. Калнина, Э. Применение реакции Майкеля в ароматическом ряду и в химии щелочного лигнина, новый синтез производных фенантрена, исходя из про-изводных нафталина. Известия АН Латв. ССР, 1956, No 12, с. 93.–100.
* Калнинь, П. К теории образования природного лигнина. Известия АН Латв. ССР, 1954, No. 6, с. 49.–53.

## Literatūra
* S. Hillers. Paula Kalniņa dzīve un darbība. Latvijas PSR Zinātņu Akadēmijas Vēstis, 1956, 155. – 160. lpp.
* Grosvalds, I. Profesora Paula Kalniņa piemiņas sanāksme. Latvijas PSR Zinātņu Akadēmijas Vēstis, 1977, Nr. 6, 137.–139. lpp.
* Гросвалд, И., Нейланд, О., Страдынь, Я. Паул Калнинь и его работы по органической химии. В кн.: Из истории естествознания и техники Прибалтики, том 7. Рига :Зинатне, с. 97.–113.

## Atsauces
Pauls Kalniņš

**Pauls Kalniņš** var būt:

* Pauls Kalniņš, latviešu politiķis (1872—1945);
* Pauls Kalniņš, latviešu ķīmiķis (1886—1955).

## Skatīt arī
* Kalniņš
Labradors (minerāls)

**Labradors** pieder pie minerālu grupas, laukšpatiem, kuri ir bieži sastopami Zemes garozā. Tam piemīt nespodra, tumši zilganzaļa krāsa, bet, ja to pagriež pret gaismu, parādās tumši zils mirdzums - irizācija. Vairumam labradoru šis mirdzums ir zilā krāsā, dažiem eksemplāriem - zaļā, violetā vai oranžā krāsā, bet ļoti retos gadījumos redzama visu šo krāsu varavīksne. Šādu zaigojumu rada kristālu struktūrā paralēli ieslēgti sīkizmēra minerāli. Tie atstaro gaismu, radot mirdzošu efektu. Pēc ķīmiskā sastāva labradors ir kalcija nātrija alumosilikāts.

Minerāla nosaukums ir cēlies no Labradoras pussalas Kanādā, kur šis akmens 18. gadsimtā pirmo reizi tika atrasts. Taču minerālu iegūst daudzās valstīs to skaitā Somijā, Norvēģijā, Meksikā, Kanādā, Krievijā un ASV. 19. gadsimtā Krievijā atrastās iegulas veicināja minerāla izmantošanu juvelierizstrādājumos.
Heinrihs Barkhauzens

**Heinrihs Georgs Barkhauzens** (*Heinrich Georg Barkhausen*, dzimis 1881. gada 2. decembrī, miris 1956. gada 20. februārī) bija vācu fiziķis. Nodarbojās ar elektronu lampu pētījumiem, un atklāja elektronu lampas (triodes) galveno parametru sakarības. 1923. gadā laida klajā grāmatu "Elektronu lampas", kas tika atzinīgi novērtēta visā pasaulē.

Dzimis Brēmenē. No 1901. gada studēja fiziku un 1907. gadā grāmatā publicēja savu disertāciju. Visbeidzot viņš sāka strādāt rūpniecībā un ieguva doktora grādu Getingenes Universitātē.

No 1911. gada Barkhauzens vadīja Vājstrāvas tehnikas institūtu Drēzdenes Tehniskajā augstskolā un sāka nodarboties ar elektronu lampas pētījumiem. Tur viņš arī atklāja elektronu lampas galveno parametru sakarību (Barkhauzena formulu). Barkhauzens piedalījās augstfrekvences svārstību elektronu lampās atklāšanā un magnētisma un elektroakustikas teoriju izstrādāšanā.

Pēc Otrā pasaules kara Barkhauzens atgriezās Drēzdenē, kur palīdzēja atjaunot kara laikā sagrautā institūta darbību. Līdz 1953. gadam vadīja institūtu. Miris 1956. gada 20. februārī.

## Atsauces
Aivars Polis

**Aivars Polis** (dzimis  Aucē) ir bijušais latviešu kamaniņu braucējs. Startēja kopā ar Robertu Suharevu.

Piedalījās , kur kopā ar Suharevu izcīnīja 11. vietu divnieku sacensībās.

1992. gada Eiropas čempionātā ieguva 9. vietu divniekā. 1993. gada Pasaules čempionātā izcīnīja 11. vietu, 1995. gadā 15. vietu, bet 1997. gadā 22. vietu divniekā.

## Ārējās saites
Malahīts

**Malahīts** ir vara hidroksokarbonāts, kas ir īpatnējs, spilgti zaļš minerāls, kurā ir dažādu nokrāsu joslas. Tas bieži sastopams kā amorfa izskata masa, dažkārt veido stalaktītus, garozas un notecējumus, kas līdzinās vīnogu ķekaram. Tas vienmēr atrodams vara rūdu iegulu tuvumā.

ASV dienvidrietumu štatos to bieži iestrādā sudraba rotaslietās.Malahīts ir populārs kolekcionāru vidū, un no tā var veidot dažādus izstrādājumus kā lodes, šķīvjus un figūriņas. Galvenās ieguves vietas ir Āfrika, Austrālija, Lielbritānija, Francija, Meksika, Krievija, Dienvidāfrika un ASV.
180px|left|thumbnail|No malahīta veidota vāze Ziemas pilī, Sanktpēterburgā

Malahītu var iegūt arī lielos gabalos, tāpēc tas ir iecienīts apdares materiāls, kurš izmantots iespaidīgu ēku, piemēram, Ziemas pils Sanktpēterburgā celtniecībā. Tur ir malahīta istaba, kas nosaukumu ieguvusi no šī akmens izveidotās grīdas un kolonnu, kā arī lielas, masīvas vāzes dēļ.

## Izmantošanas vēsture
Arheoloģiskie pētījumi liecina,ka vara rūda un to pavadošie minerāli, ieskaitot malahītu, tika iegūti jau aptuveni pirms 6000 gadiem Timnā netālu no Elatas, Izraēlā. Rūdas ieguve tur notikusi līdz pat vēlajam neolītam. Senie ēģiptieši pulverveida malahītu un lazurītu lietoja kā acu ēnas, bet līdz pat 18. gadsimtam tos izmantoja kā krāsu pigmentus.

## Dziedinošie efekti
Alternatīvās medicīnas kristālu dziedniecībā malahītam piemītot spēcīgas aizsargspējas. Tas esot kareivju akmens, kas var palielināt vēlmi dzīvot un koncentrēt enerģiju viena konkrēta mērķa sasniegšanai. Mazu gabaliņu varot nēsāt līdzi aizsardzībai un pašapziņas celšanai.
Džordžs Stiglers

**Džordžs Džozefs Stiglers** (, dzimis , miris ) bija amerikāņu ekonomists. 1982. gada Nobela prēmijas ekonomikā laureāts. Kopā ar savu draugu Miltonu Frīdmanu bija Čikāgas ekonomikas skolas līderis.

Otrā pasaules kara gados iesaistījās Manhatanas projektā. Pētīja informācijas ekonomiku un valsts beznesa struktūru ietekmi uz valsts regulatatoriem. Viens no Monpelegrīna biedrības dibinātājiem.

## Ārējās saites

* Rangnars Frišs Nobela prēmijas mājaslapā
Boksitogorskas rajons

**Boksitogorskas rajons** () ir Krievijas Ļeņingradas apgabala administratīvais rajons. Rajons robežojas ar Ļeņingradas apgabala Tihvinas rajonu, Vologdas apgabala Babajevas un Čagodas rajoniem, kā arī Novgorodas apgabala Hvoinajas un Ļubitinas rajoniem.

Rajonā boksītu atradnes.

## Ārējās saites
*
Boksitogorska

**Boksitogorska** () ir pilsēta Krievijā, rajona centrs Ļeņingradas apgabalā.

## Vēsture

Dibināta 1929. gadā ar nosaukumu **Boksiti** (*Бокситы*) kā boksītu atradnes strādnieku ciemats un attīstījās ap alumīnija oksīda rūpnīcu. Otrā pasaules kara laikā rūpniecības uzņēmumus evakuēja, bet pilsētā atradās līdz pat 22 dažādiem kara hospitāļiem. 

## Ekonomika

Pilsētā atrodas kompānijas Rusal alumīnija oksīda rūpnīca (*Русал Бокситогорский Глинозём*).

## Cilvēki

Boksitogorska ir matemātiķa Mihaila Gromova dzimtā pilsēta.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Boksitogorska ekciklopēdijā "Mana pilsēta"
Pikaļova

**Pikaļova** () ir pilsēta Krievijā, Ļeņingradas apgabalā.

## Vēsture

Rakstos pirmoreiz minēta 1620. gadā. Attīstījusies ap 1947. gadā celto cementa rūpnīcu. 2008. gadā Pikaļova nokļuva masu mediju uzmanībā, jo pilsētā tika slēgti faktiski visi rūpniecības uzņēmumi - gan cementa, gan alumīnija oksīda rūpnīca. Notika iedzīvotāju protesta akcijas un situācijā nācās iejaukties toreizējam Krievijas premjeram Vladimiram Putinam. Putins personīgi ieradās pilsētā un pieprasīja rūpnīcas īpašniekam Oļegam Deripaskam veikt strādnieku algas parāda atmaksu, kas tika izdarīts. 

## Ekonomika

Pilsētā atrodas kompānijas "Eurocement group" cementa rūpnīca un krāsainās metalurģijas uzņēmums (*Пикалевское объединение Глинозем*).

## Atsauces

## Ārējās saites

* Pikaļova enciklopēdijā "Mana pilsēta"