open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Skots Brukss

**Skots Viljams Brukss** (; dzimis  Kalifornijas štatā, ASV) ir bijušais amerikāņu basketbolists, tagad — basketbola treneris. 2022. gadā S. Brukss ir Nacionālās basketbola asociācijas (NBA) kluba Portlendas "Trail Blazers" galvenā trenera asistents. 1994. gada NBA čempions kā spēlētājs Hjūstonas "Rockets" sastāvā. Līdz 2021. gada jūnijam bija NBA kluba Vašingtonas "Wizards" galvenais treneris, pirms tam trenēja Oklahomasitijas "Thunder", par darbu šajā komandā saņemot NBA sezonas labākā trenera balvu 2010. gadā.

## Karjera
Augstskolu basketbolā spēlējis trīs dažādās komandās. S. Brukss netika izraudzīts 1987. gada NBA draftā, tādēļ karjeru sāka Kontinentālās basketbola ascoiācijas klubā Olbani "Patroons", kļūstot par šīs līgas čempionu. Nākamajā sezonā nokļuva NBA, aizvadot līgā 10 sezonas sešu klubu sastāvā. Visu karjeru gan bijis izteikts rezervists: piedalījies kopā 680 regulārās sezonas spēlēs, no tām vien 7 dodoties laukumā sākuma pieciniekā. S. Brukss 1994. gadā Hjūstonas "Rockets" sastāvā kļuva par NBA čempionu, dodoties laukumā piecās spēlēs izslēgšanas spēļu turnīrā. Karjeru pabeidza Amerikas Basketbola asociācijas komandā Losandželosas "Stars", būdams arī tās trenera asistents.

### Trenera karjera
Uzreiz pēc spēlētāja karjeras beigām kļuva par treneri. Kopš 2003. gada strādājis NBA, sākotnēji kā galvenā trenera asistents, bet kopš 2008. gadā bijis galvenais treneris divās komandās: Oklahomasitijas "Thunder" un Vašingtonas "Wizards". 2010. gadā saņēma NBA sezonas labākā trenera balvu (šajā sezonā kopā ar "Thunder" iekļuva izslēgšanas spēlēs, sasniedzot par 28 uzvarām vairāk nekā iepriekšējā sezonā). 2012. gada NBA finālsērijā S. Bruksa vadībā "Thunder" piecās spēlēs piekāpās Maiami "Heat". 2015. gadā tika atbrīvots no darba pēc tam, kad Oklahomasitijas komanda pirmo reizi viņa pilnībā vadītajā sezonā neiekļuva NBA izslēgšanas spēlēs.

Pēc vienas sezonas izlaišanas S. Brukss atgriezās galvenā trenera amatā, noslēdzot līgumu ar Vašingtonas "Wizards". Pēc piecām sezonām Vašingtonas komandas vadībā (šajā laikā komandai pievienojās arī latviešu basketbolisti Dāvis Bertāns un Anžejs Pasečņiks). 2021. gada jūnijā klubs un treneris vienojās par sadarbības izbeigšanu. Jūlijā S. Brukss pievienojās Portlendas "Trail Blazers", ka jaunā galvenā trenera Čonsija Billapsa asistents.

## Atsauces

## Ārējās saites
Klētnieki (Stalbes pagasts)

**Klētnieki** ir ciems Cēsu novada Stalbes pagastā. Atrodas pagasta austrumu daļā.

Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa V286.

## Atsauces
Raulicas

**Raulicas** (**Raulica**, **Rāvlica**, **Ravlicas**, agrāk arī **Rāvlicas muiža**) ir ciems Cēsu novada Straupes pagastā. Atrodas pagasta  ziemeļrietumu daļā.

Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa V127, Sāruma ezera krastā.

Ciems izveidojies pie bijušās Rāvlicas pusmuižas centra. 

## Atsauces
Pušpūri

**Pušpūri** (**Šņores**, agrāk arī **Šņores muiža**) ir ciems Cēsu novada Straupes pagastā. Atrodas pagasta austrumu daļā.

Apdzīvotā vieta atrodas nomaļus no valsts autoceļiem, Pūricu ezera krastā.

## Atsauces
Kailo Rens

**Kailo Rens** (), īstajā vārdā **Bens Solo** (), ir izdomāts ļaundaris *[[The Walt Disney Company|Disney]]* veidotajā "Zvaigžņu karu" franšīzē. Viņš pirmo reizi parādās 2015. gada filmā "Zvaigžņu kari: Spēks mostas", kur viņu attēlo Ādams Draivers. Kailo Rens ir izvēlētais Bena Solo vārds, viņš ir Hana Solo un princeses Lejas Organas dēls. Lai arī viņa tēvocis Lūks Debesgājējs apmācīja Benu kā džedu, Pirmā ordeņa līderis Snouks viņu pārvilināja uz Spēka tumšo pusi. Pats Kailo Rens cenšas līdzināties savam vectēvam sitam Dārtam Veideram.

Kailo Rens ir bruņinieku meistars, kā arī no bijušās Galaktikas impērijas izveidojušās organizācijas augsta ranga loceklis un vēlāk Pirmā ordeņa augstākais vadītājs. Visā turpinājuma triloģijā Rens ir gan Rejas Debesgājējas pretinieks, gan romantiska interese.

Viņš parādās filmās "Zvaigžņu kari: Spēks mostas" (2015), "Zvaigžņu kari: Pēdējie džedi" (2017), "Zvaigžņu kari: Pretestība" (2018—2020) un "Zvaigžņu kari: Skaivokera atdzimšana" (2019). Ādama Draivera sniegums saņēma kritiķu un fanu atzinību. Par sniegumu filmā "Zvaigžņu kari: Spēks mostas", Draivers ieguva Saturna balvu kā labākais otrā plāna aktieris, padarot viņu par pirmo Zvaigžņu karu aktieri kopš Aleka Ginesa, kurš ieguvis šo balvu. Ādams Draivers saņēma otro nomināciju tajā pašā kategorijā par sniegumu filmā "Zvaigžņu kari: Skaivokera atdzimšana". Kailo Rens tiek plaši uzskatīts par vienu no lielākajiem 2010. gadu ļaundariem.

## Atsauces

## Ārējās saites
Internā medicīna

**Internā medicīna** ir medicīnas nozare, kas ārstē iekšķīgās slimības. Tā balstās uz simptomu un sindromu "iekšējo" vai patoloģisko cēloņu precīzu diagnostiku, vadoties no pacienta sūdzībām, slimības anamnēzes, kā arī manuāliem un instrumentāliem (funkcionāliem un  radioloģiskiem) izmeklējumiem.  Internās medicīnas speciālistus sauc par internistiem.

## Vēsture
Internās medicīnas (, ) jēdziens radās 19. gadsimtā, lai apzīmētu to medicīnas daļu, kas attiecās uz iekšējo orgānu un sistēmu izmeklēšanu un to slimību profilaksi un ārstēšanu. Internās medicīnas principi atrodami jau Senās Ķīnas un Senās Indijas medicīnas (Ājurvēdas) traktātos, kā arī Hipokrata un Avicennas  darbos.
Padomju Savienībā iekšķīgo slimību diagnostiku ārstēšanu un profilaksi dēvēja par terapiju.

## Nozares
21. gadsimtā internās medicīnas ietvaros diferencējās šādas medicīnas nozares:
* endokrinoloģija (endokrīnās sistēmas un hormonu regulācijas traucējumu ārstēšana)
* gastroenteroloģija (gremošanas orgānu sistēmas slimību ārstēšana)
** hepatoloģija (aknu slimību ārstēšana) 
* geriatrija (vecu cilvēku ārstēšana)
* hematoloģija (asinsrades orgānu slimību ārstēšana)
* infektoloģija (infekcijas slimību ārstēšana)
* imunoloģija (imūnās sistēmas slimību ārstēšana)
* kardioloģija (sirds slimību ārstēšana)
* nefroloģija (nieru slimību ārstēšana)
* pneimonoloģija (elpošanas orgānu sistēmas slimību ārstēšana)
* reimatoloģija (balsta un kustību orgānu sistēmas un saistaudu sistēmas slimību ārstēšana)

## Atsauces
Klemāns Tirpēns

**Klemāns Tirpēns** (; dzimis ) ir Francijas futbola tiesnesis.

## Karjera
Ar futbola spēļu tiesāšanu sāka nodarboties 2006. gadā. 2007. gadā sāka tiesāt Francijas 2. līgas spēles, bet 2008. gadā kļuva par tiesnesi Francijas 1. līgā (*Ligue 1*). Par FIFA kategorijas tiesnesi kļuva 2010. gadā. 2010.—2011. gada sezonā sāka tiesāt UEFA Eiropas līgas spēles. 2011. gadā 28 gadu vecumā pirmo reizi tika izvēlēts tiesāt Francijas kausa finālspēli starp Parīzes "Saint-Germain" un *[[Lille OSC]]*.

2016. gada Eiropas čempionāta finālturnīrā Francijā viņš tiesāja divas spēles. Viņš bija arī viens no pieciem UEFA tiesnešiem 2016. gada vasaras olimpisko spēļu vīriešu futbola turnīrā. 2017. gadā tiesāja FIFA U-17 Pasaules kausa spēles.

2018. gada 29. martā FIFA paziņoja, ka Tirpēns būs viens no tiesnešiem 2018. gada FIFA Pasaules kausā Krievijā. Tajā viņš tika nozīmēts tiesāt divas grupu turnīra spēles. 2018. gada UEFA Čempionu līgas finālā bija kā ceturtais tiesnesis. 2021. gada 26. maijā viņš tiesāja 2020.—2021. gada UEFA Eiropas līgas finālu starp *[[Villarreal CF|Villarreal]]* un *[[Manchester United FC|Manchester United]]*. 2021. gada aprīlī Tirpēns tika apstiprināts par vienu no tiesnešiem 2020. gada Eiropas čempionāta finālturnīrā. Tajā tiesāja divas grupu turnīra spēles.

2022. gadā tika nozīmēts tiesāt UEFA Čempionu līgas finālu starp Madrides "Real" un *[[Liverpool FC|Liverpool]]*. 2022. gada FIFA Pasaules kausa finālturnīrā tiesāja divas grupu turnīra spēles un astotdaļfinālu starp Brazīliju un Dienvidkoreju.

2024. gada aprīlī Tirpēns tika izvēlēts kā viens no 2024. gada Eiropas čempionāta tiesnešiem. Viņam tika uzticēts tiesāt čempionāta atklāšanas spēli starp Vāciju un Skotiju.

## Atsauces

## Ārējās saites
Entonijs Teilors

**Entonijs Teilors** (; dzimis  Mančestrā) ir Anglijas futbola tiesnesis.

Tiesneša karjeru Teilors sāka 2002. gadā Ziemeļu premjerlīgā. 2010. gada februārī pirmo reizi tiesāja spēli Anglijas Premjerlīgā. Par FIFA kategorijas tiesnesi kļuva 2013. gadā. 2015. gada 1. martā viņš bija galvenais tiesnesis Anglijas Līgas kausa finālspēlē starp *[[Chelsea F.C.|Chelsea]]* un *[[Tottenham Hotspur F.C.|Tottenham Hotspur]]*. 2017. gadā tiesāja FA kausa finālu, kurā *[[Arsenal FC|Arsenal]]* ar 2:1 pieveica *Chelsea*.

2020. gada 24. septembrī tiesāja UEFA Superkausa spēli starp Minhenes "Bayern" un *[[Sevilla FC]]*. 2021. gada aprīlī Teilors tika apstiprināts par vienu no tiesnešiem 2020. gada Eiropas čempionāta finālturnīrā.

## Atsauces
 

## Ārējās saites
Hinterštoisera gaisa spēku bāze

**Hinterštoisera gaisa spēku bāze** (), iepriekš **Celtvēgas gaisa spēku bāze**, ir Austrijas gaisa spēku galvenā bāze. Atrodas valsts dienviddaļā, Štīrijas federālajā zemē. Bāze nosaukta austriešu kara aviācijas pioniera Franča Hinterštoisera (1863 - 1933) vārdā.

Gaisa kara bāze izveidota 20. gadsimta trīsdesmito gadu beigās. 20. gadsimta vidū lidlaukā notika autosporta sacensības, to starpā Formula 1 Austrijas GP 1964. gada izcīņa. Kopš 2007. gada šeit bāzējas *[[Eurofighter 2000 Typhoon|Eurofighter Typhoon]]* lidmašīnas.

## Ārējās saites
Gāzu konstante

Par **gāzu konstanti** sauc gan universālo gāzu konstanti, gan specifisko gāzu konstanti. **Universālā gāzu konstante** R ir Bolcmaņa konstantes molārais ekvivalents un skaitliski ir vienāda ar viena mola ideālas gāzes izplešanās darbu izobāriskā procesā, temperatūrai palielinoties par 1 K. **Specifiskā gāzu konstante <math>R_{spec}</math>** ir gāzu konstante, kas atkarīga no konkrētās gāzes molekulmasas, tātad atbilst reālai gāzei. Gāzu konstanti izsaka vienībās enerģija uz vielas daudzumu, reizinātu ar temperatūras pieaugumu (piemēram, J/(mol⋅K)).

## Saistība ar Bolcmaņa konstanti
R=k_BN_A , kur R ir universālā gāzu konstante, k_B ir Bolcmaņa konstante, N_A ir Avogadro skaitlis.

Bolcmaņa konstanti izmanto aprēķiniem, kas apraksta pētāmo objektu mikroskopiskajās sistēmās (atsevišķas molekulas), bet gāzu konstante nepieciešama ar makroskopiskajām sistēmām (vielas daļiņu skaits ietverts vielas daudzumā, kas izteikts molos) saistītiem aprēķiniem.

## Universālā gāzu konstante
No ideālas gāzes likuma iegūst, ka

R=\frac{pV}{\nu T} , kur R ir universālā gāzu konstante, p ir gāzes spiediens, V ir gāzes tilpums, \nu ir vielas (gāzes) daudzums, T ir gāzes absolūtā temperatūra.

## Specifiskā gāzu konstante
Tā kā reālām gāzēm piemīt novirzes no Avogadro likuma, precīzākiem aprēķiniem izmanto specifisko gāzu konstanti gāzēm vai to maisījumiem.

R_{spec}=\frac{R}{M}=\frac{k_B}{m} , kur **<math>R_{spec}</math>** ir specifiskā gāzu konstante, R ir universālā gāzu konstante, M ir gāzes molmasa, k_B ir Bolcmaņa konstante, m ir gāzes ir molekulas masa.

Tāpat specifisko gāzu konstanti var aprēķināt ar Majera sakarību

**<math>R_{spec}=c_p-c_V</math>** , kur c_p ir gāzes īpatnējā siltumietilpība nemainīgā spiedienā, c_V ir gāzes īpatnējā siltumpietilpība nemainīgā tilpumā.

c_p un c_V starpība skaitliski ir vienāda ar gāzes izplešanās darbu p(V_2-V_1), gāzes spiedienam nemainoties un gāzes temperatūrai palielinoties par 1 K. (Par izplešanās darbu detalizētāk var lasīt rakstā Termodinamika.)

## Skatīt arī

* Bolcmaņa konstante
* Avogadro skaitlis
* Avogadro likums
* Ideālas gāzes likums
* Termodinamika
* Molekulāri kinētiskā teorija

## Atsauces
Antonio Mateu Laoss

**Antonio Migels Mateu Laoss** (; dzimis ) ir Spānijas futbola tiesnesis.

*[[La Liga]]* spēles sāka tiesāt 2008. gadā. 2011. gadā kļuva par FIFA kategorijas tiesnesi. 2011.—2012. gada sezonā sāka tiesāt UEFA Eiropas līgas spēles, kā arī aizvadīja vienu spēli galvenā tiesneša statusā UEFA Čempionu līgas kvalifikācijā. No nākamās sezonas tiesāja arī Čempionu līgas grupu turnīra spēles.

2014. gada 16. aprīlī pirmo reizi tiesāja Spānijas Karaļa kausa finālu, kurā tikās Madrides "Real" un *[[FC Barcelona]]*. Viņš bija viens no tiesnešiem 2016. gada vasaras olimpisko spēļu vīriešu futbola turnīrā. 2018. gada 29. martā FIFA paziņoja, ka Mateu Laoss iekļauts 2018. gada FIFA Pasaules kausa tiesnešu vidū. Finālturnīrā viņš tiesāja divās grupu turnīra spēlēs.

2021. gada 29. maijā viņš tiesāja UEFA Čempionu līgas finālu starp *[[Manchester City F.C.|Manchester City]]* un *[[Chelsea F.C.|Chelsea]]*. 2021. gada aprīlī Mateu Laoss tika apstiprināts par vienu no tiesnešiem 2020. gada Eiropas čempionāta finālturnīrā.

## Atsauces
 

## Ārējās saites
KTM

**KTM AG** ir akciju sabiedrība, kuras galvenā mītne atrodas Austrijas Augšaustrijas federālās zemes Matighofenes apdzīvotajā vietā. Uzņēmuma galvenā produkcija ir motocikli, sevišķi pazīstami KTM bezceļa motocikli. Kopš 2008. gada KTM ražo arī sporta auto. Kopš 1960. gadiem uzņēmums ražo arī velosipēdus.

Uzņēmums pašreizējā veidolā pazīstams no 1992. gada, tomēr tā vēsture izsekojama no 1934. gada. Kompānijas akcijas tiek tirgotas Cīrihes biržā. Kontrolpakete pieder *Pierer Mobility AG* (51,7 %) un Indijas *[[Bajaj Auto]]* (48 %).

## Ārējās saites

*
Swarovski

***Swarovski*** ir 1895. gadā dibināts ģimenes uzņēmums, kura galvenā mītne atrodas Tirolē, Austrijā. Uzņēmuma darbība sadalās trīs virzienos. Pirmkārt, tas ražo aksesuārus no kristāla, otrkārt — optiskos instrumentus, tostarp teleskopus, binokļus un optiskos tēmekļus, treškārt — stikla apstrādes instrumentus. *Swarovski* galvenā mītne atrodas Insbrukas austrumu pievārtē, uzņēmuma muzejs *[[Swarovski Kristallwelten]]* ir populārs tūrisma objekts.

## Ārējās saites

*
Bösendorfer

***L. Bösendorfer Klavierfabrik GmbH*** ir 1828. gadā Ignaca Bēzendorfera dibināts klavieru ražošanas uzņēmums, kura galvenā mītne atrodas Austrijas galvaspilsētā Vīnē, bet ražotne — Vīnerneištatē.

1830. gadā *Bösendorfer* tika pasludināts par Austrijas imperatora oficiālo klavieru izgatavotāju. *Bösendorfer* klavieres tiek uzskatītas par vienām no ekskluzīvākajām, jaunu klavieru iegādes cena ASV mēdz pārsniegt 0,5 miljonus dolāru. Tiek izlaistas arī 92 un 97 taustiņu klavieres. Kopš 2007. gada *Bösendorfer* ir *[[Yamaha Corporation]]* meitas uzņēmums.

## Ārējās saites

*
Grosvenedigers

**Grosvenedigers** () ir Augstā Tauerna Vendedigera grupas augstākā virsotne Austrijas rietumos, Augstā Tauerna nacionālā parka teritorijā. Tas atrodas uz robežas starp Zalcburgas un Tiroles federālajām zemēm un ir 3666 metrus augsts. Kalna virsotni klāt ledāji, pirmā dokumentētā uzkāpšana kalnā notika 1841. gadā.

## Ārējās saites

* Grosvenedigers summitpost.org
Hohkēnigs

**Hohkēnigs** () ir Berhtesgādenes Alpu augstākā virsotne Austrijas rietumos, uz dienvidiem no Zalcburgas. Tas atrodas uz Zalcburgas federālajā zemē un ir 2941 metrus augsts. Kalna masīvā ierīkotas slēpošanas trases, virsotnē - tūristu mītne.

## Ārējās saites

* Hohkēnigs summitpost.org
Iveta Benhena-Bēkena

**Iveta Benhena-Bēkena** (dzimusi ) ir latviešu uzņēmēja un politiķe. Bijusi 13. Saeimas deputāte, ievēlēta no partijas KPV.LV saraksta, vēlāk kļuvusi par partijas "Vienotība" biedri.

2014. gadā beigusi Latvijas Universitātes Ekonomikas un vadības fakultāti, iegūstot profesionālo bakalaura grādu finanšu menedžmentā. Pirms kļūšanas par Saeimas deputāti I. Benhena-Bēkena bija žogu un sētu izgatavošanas un uzstādīšanas uzņēmuma "Jumburgs" valdes locekle.

## Politiskā darbība
2018. gadā I. Benhena-Bēkena tika ievēlēta 13. Saeimā no KPV LV saraksta. Viņa sākotnēji tika minēta starp partijas iekšējiem opozicionāriem, kuri bija pret dalību Krišjāņa Kariņa valdībā, taču vēlāk, visu 13. Saeimas darbības laiku, valdību atbalstīja. Pēc Ata Zakatistova izdošanas kriminālvajāšanai I. Benhena-Bēkena vienbalsīgi tika ievēlēta viņa vietā par Saeimas Budžeta un finanšu (nodokļu) komisijas priekšsēdētāja vietnieci.

2021. gada 26. aprīlī I. Benhena-Bēkena izstājās no partijas "Par cilvēcīgu Latviju" (agrākā KPV LV), lai pievienotos partijai "Vienotība". 14. Saeimas vēlēšanās kandidēja no apvienības "Jaunā Vienotība" saraksta, taču netika ievēlēta.

## Atsauces
Kicšteinhorns

**Kicšteinhorns** () ir Augstā Tauerna Gloknera grupas virsotne Austrijas rietumos. Tas atrodas uz Zalcburgas federālajā zemē un ir 3203 metrus augsts. 

Kalna ledājā ierīkotas slēpošanas trases, kas šeit darbojas jau no 20. gadsimta sākuma. Lai slēpotāji nokļūtu uz trasēm, 1974. gadā izbūvēja funikuleri ar 3295 metrus garu tuneli. 2000. gada 11. novembrī, tunelī aizdegoties vagoniņam, notika Kaprunas katastrofa, kurā gāja bojā 155 cilvēki. 
2021. gadā slēpotāji uz kalnu nogādāja pa trosu ceļu.

## Ārējās saites

* Kicšteinhorns summitpost.org
Ieva Krapāne

**Ieva Krapāne** (dzimusi ) ir Latvijas pirmsskolas pedagoģe, administratīvā darbiniece un politiķe. Bijusi 13. Saeimas deputāte, ievēlēta no partijas KPV LV saraksta. Bijusi no tās tapušās politiskās partijas "Par cilvēcīgu Latviju" valdes priekšsēdētāja. Šobrīd pārstāv partiju "Latvija pirmajā vietā", no kuras saraksta kandidēja 14. Saeimas vēlēšanās.

2008. gadā I. Krapāne absolvējusi Rīgas Pedagoģijas un izglītības vadības akadēmiju, iegūstot pirmsskolas izglītības skolotāja kvalifikāciju. Pirms ievēlēšanas Saeimā bijusi pašvaldības policijas lietvede.

I. Krapāne 2017. gadā ir izgājusi personiskās maksātnespējas procesu, jo nav spējusi nokārtot ap 54 000 eiro saistības pret SIA "B2Kapital".

## Politiskā darbība
2018. gadā I. Krapāne tika ievēlēta 13. Saeimā no partijas KPV LV saraksta. Iet politikā esot pamudinājusi I. Krapānes dzīvesbiedra pieredze — viņš rīkojis amatieru sacensības motokrosā, tādējādi konfliktējot ar oficiālo motosporta federāciju. "Likums viņiem liedza kā amatieriem daudzas darbības un tādēļ. Šis ir tāds kā lielais pamudinājums arī tādēļ, ka tām federācijām laikam tomēr būtu jāmazina šī kontrole pār amatieru sportu," — kādā intervijā stāsta I. Krapāne.

Partija I. Krapāni virzīja labklājības ministra amatam Krišjāņa Kariņa valdībā, taču viņa savu kandidatūru atsauca. 2019. gada jūnijā ievēlēta par obligātās iepirkuma komponentes (OIK) sistēmas parlamentārās izmeklēšanas komisijas priekšsēdētāju.

2021. gadā I. Krapāne tika ievēlēta par partijas "Par cilvēcīgu Latviju" (agrākā KPV LV) valdes priekšsēdētāju, bet drīz viņa izstājās no partijas. 2022. gadā iestājusies partijā "Latvija pirmajā vietā", no kuras saraksta kandidēja 14. Saeimas vēlēšanās, bet netika ievēlēta.

## Atsauces
Napalm Records

**Napalm Records** ir 1992. gadā dibināta neatkarīga ierakstu kompānija, kuras galvenā mītne atrodas Austrijā, Štīrijas federālajā zemē. Specializējas smagā metāla, smagā roka žanros. 

## Ārējās saites

*
Buina smaile

**Buina smaile** (, ) ir Silvretas Alpu virsotne uz Austrijas un Šveices robežas. Buina smaile ir Forarlbergas augstākā virsotne. Pirmā dokumentētā uzkāpšana kalna virsotnē notika 1865. gadā.

## Ārējās saites

* Buina smaile summitpost.org
Kālenbergs

**Kālenbergs** () ir 484 metrus augsts pakalns Austrijas galvaspilsētas Vīnes ziemeļu pievārtē, Vīnervaldē, Deblingas rajonā. Kalna virsotnē ierīkots komunikāciju tornis, no tā paveras skats uz Vīnes centru, tāpēc tas ir populārs vienas dienas maršruts no Vīnes.

1683. gadā Otrā Vīnes aplenkuma laikā Polijas karalis Jans III Sobeskis no Kālenberga uzsāka izšķirošo uzbrukumu turku spēkiem. 

## Ārējās saites
Lando Kalrisians

**Barons Landonis Baltazars "Lando" Kalrisians** () ir izdomāts tēls Džordža Lūkasa izveidotajā "Zvaigžņu karu" franšīzē. Filmā "Zvaigžņu kari: Impērija dod atbildes triecienu" (1980) Lando, Mākoņu pilsētas līderis, tiek iepazīstināts kā Hana Solo vecs draugs. Pirms filmas notikumiem Lando veidoja karjeru kā spēlmanis, blēžu mākslinieks, pleibojs, kalnrūpniecības inženieris, uzņēmējs un bija kosmosa kuģa "Tūkstošgades piekūnes" (*Millennium Falcon*) īpašnieks, līdz derībā zaudēja kuģi Hanam Solo. Viņš ir kļuvis par Mākoņpilsētas administratoru gāzes planētā Bespinā, un filmā negribīgi Hanu izdod Dārtam Veideram. Filmā "Zvaigžņu kari: Džedu atgriešanās" (1983) viņš palīdz izglābt Hanu no Džabas un kļūst par Dumpinieku alianses ģenerāli un vada uzbrukumu otrajai Nāves zvaigznei. Sākotnējā triloģijā viņu attēlo Billijs Dī Viljamss, kā arī 2019. gada filmā "Zvaigžņu kari: Skaivokera atdzimšana", tādējādi izveidojot vienu no garākajiem intervāliem starp viena un tā paša aktiera tēla atveidošanu ASV filmu vēsturē.

Donalds Glovers atainoja tēlu jaunībā filmā "Hans Solo: Zvaigžņu karu stāsts" (2018). Lando bieži parādās arī Zvaigžņu karu paplašinātajā romānu, komiksu grāmatu un videospēļu visumā, ieskaitot virkni viņam veltītu romānu.

Varonis ir kļuvis par vienu no populārākajām franšīzē, un Billija Dī Viljamsa sniegums saņēma atzinību. Arī Donalda Glovera loma tika atzinīgi novērtēta, un tā tiek uzskatīta par vienu no filmas spilgtākajām ainām. Viljamss divas reizes tika nominēts Saturna balvai, kā labākais otrā plāna aktieris par filmām "Zvaigžņu kari: Impērija dod atbildes triecienu" (1980) un "Zvaigžņu kari: Džedu atgriešanās" (1983).
Daniele Orsato

**Daniele Orsato** (; dzimis ) ir Itālijas futbola tiesnesis.

## Karjera
Futbola spēles sāka tiesāt 17 gadu vecumā. 2002. gadā debitēja C1 sērijā. 2006. gadā sāka tiesāt A sērijā. 2010. gadā kļuva par FIFA kategorijas tiesnesi. Tā paša gada oktobrī pirmo reizi bija galvenais tiesnesis izlašu spēlē, kurā tikās Armēnija un Slovākija. 2012.— 2013. gada sezonā sāka tiesāt UEFA Čempionu līgas spēles. 2015. gadā tiesāja FIFA U-20 Pasaules kausa spēles. 

2018. gada FIFA Pasaules kausā pildīja video tiesneša palīga pienākumus spēlē starp Horvātiju un Dāniju. 

2020. gada 23. augustā tiesāja UEFA Čempionu līgas finālu starp Minhenes "Bayern" un Parīzes "Saint-Germain". Starptautiskā Futbola vēstures un statistikas federācija atzina Orsato par 2020. gada labāko futbola tiesnesi.

2021. gada aprīlī Orsato tika apstiprināts par vienu no tiesnešiem 2020. gada Eiropas čempionāta finālturnīrā. Eiropas čempionātā tiesāja divas grupu turnīra spēles un vienu astotdaļfinālu.

2022. gada maijā FIFA iekļāva viņu tiesnešu sarakstā 2022. gada FIFA Pasaules kausam. Orsato tika nozīmēts tiesāt turnīra atklāšanas spēli start Kataru un Ekvadoru. Vēlāk tiesāja vēl vienu grupu turnīra spēli un pusfinālu starp Argentīnu un Horvātiju.

2024. gada aprīlī UEFA apstiprināja viņu par vienu no galvenajiem tiesnešiem 2024. gada Eiropas čempionāta finālturnīrā Vācijā. Tā paša gada maijā pēc Parīzes "Saint-Germain" un Dortmundes "Borussia" pusfināla Čempionu līgā paziņoja, ka tā bija viņa pēdējā Čempionu līgas spēle un ka noslēgs tiesneša karjeru pēc Eiropas čempionāta.  Bergamo starp *[[Bergamo "Atalanta"|Atalanta]]* un *[[ACF Fiorentina|Fiorentina]]* viņš tiesāja savu pēdējo A sērijas spēli karjerā.

## Atsauces
 

## Ārējās saites
Jurijs Vauļins

**Jurijs Vauļins** (; dzimis ) ir bijušais padomju, vēlāk Latvijas bokseris, 1987. gada Eiropas čempions, PSRS čempions un PSRS čempionātu medaļnieks, Starptautiskās klases sporta meistars.

## Dzīvesgājums
Jurijs Vauļins dzimis 1963. gadā Rīgā. Viņa pirmais treneris bija Vladislavs Dzenis. 1984. gadā beidzis Latvijas Valsts fiziskās kultūras institūtu. Vauļins uzvarēja 1987. gada PSRS un Eiropas čempionātā. 1989. gada decembrī izceļoja uz ASV, kur savu boksa karjeru turpināja profesionāļos.  Viņš savā profesionālajā karjerā piedalījās 16 cīņās, no kurām 3 zaudēja.

1997. gadā šova "UFC 14" ietvaros Vauļins piedalījās arī vienā MMA cīņā pret Džo Mareiru, kuram zaudēja pēc punktiem.

## Sportiskie rezultāti
### Amatiera karjera
* 1982. gada PSRS jauniešu čempionāts — ;
* 1985. gada PSRS čempionāts boksā — ;
* 1986. gada PSRS tautu vasaras spartakiāde — ;
* 1987. gada PSRS čempionāts boksā — ;
* 1987. gada Eiropas čempionāts boksā — ;
* 1988. gada PSRS čempionāts boksā — ;
* 1989. gada PSRS čempionāts boksā — ;

### Profesionālā karjera

## Apbalvojumi un pagodinājumi
* Starptautiskās klases sporta meistars.
* 1987. gada Latvijas izcilākais sportists (Laikraksta "Sports" aptauja).

## Atsauces

## Ārējās saites
Hohvanners

**Hohvanners** () ir Veteršteinu galvenās grēdas augstākā virsotne uz Austrijas un Vācijas robežas (Veteršteinu masīva augstākā virsotne ir Cūgšpice). Hohvanners ir Vācijas otrā augstākā virsotne, ja par tādu neuzskata Vācija augstākā kalna Cūgšpices blakusvirsoni Šnēfernerkopfu. Pirmā dokumentētā uzkāpšana kalna virsotnē notika 1870. gadā.

## Ārējās saites

* Hohvanners summitpost.org
Vildšpice

**Vildšpice** () ir Ectāles Alpu augstākā virsotne Austrijas rietumos, Tirolē. Kalns ir 3770 metrus augsts un, pēc Grosgloknera, ir otra augstākā virsotne Austrijā. Kalnu no trīs pusēm klāj ledāji. Pirmā dokumentētā uzkāpšana kalna virsotnē notika 1848. gadā.

## Ārējās saites

* Vildšpice summitpost.org
Fēlikss Brihs

**Fēlikss Brihs** (; dzimis  Minhenē) ir Vācijas futbola tiesnesis. Papildus futbola tiesāšanai ir arī jurists, viņam ir doktora grāds tiesību zinātnē.

2004. gadā sāka tiesāt Vācijas Bundeslīgas spēles. 2007. gadā kļuva par FIFA kategorijas tiesnesi. Tajā pašā gadā tiesāja savu pirmo izlašu spēli starp Rumāniju un Luksemburgu. 2007.—2008. gada sezonā sāka tiesāt UEFA kausa spēles, bet nākamajā sezonā arī UEFA Čempionu līgas grupu turnīrā.

2014. gada 14. maijā Brihs tiesāja UEFA Eiropas līgas finālu starp *[[Sevilla FC|Sevilla]]* un *[[Lisabonas "Benfica"|Benfica]]*. 2014. gada FIFA Pasaules kausa finālturnīrā bija galvenais tiesnesis divās grupu turnīra spēlēs. 2016. gada Eiropas čempionātā tiesāja divas grupu turnīra spēles un ceturtdaļfinālu starp Poliju un Portugāli.

2017. gada 3. jūnijā tiesāja UEFA Čempionu līgas finālu starp Turīnas "Juventus" un Madrides "Real". 2018. gada martā tika izvēlēts par vienu no tiesnešiem 2018. gada FIFA Pasaules kausā Krievijā. Tajā aizvadīja spēli starp Serbiju un Šveici. Pēc spēles tika kritizēts par nepiešķirto 11 metru soda sitienu Serbijas labā un turpmākajām spēlēm netika nozīmēts.

2021. gada aprīlī Brihs tika apstiprināts par vienu no tiesnešiem 2020. gada Eiropas čempionāta finālturnīrā.

## Atsauces
 

## Ārējās saites
Andrēass Ēkbergs

**Lāšs Kristians Andrēass Ēkbergs** (; dzimis  Malmē) ir Zviedrijas futbola tiesnesis.

Ar futbola spēļu tiesāšanu sāka nodarboties 13 gadu vecumā. 2007. gadā sāka tiesāt Zviedrijas otrās spēcīgākās līgas *[[Superettan]]* spēles, bet 2009. gadā arī valsts augstākajā futbola līgā *[[Allsvenskan (futbols)|Allsvenskan]]*. 2013. gadā kļuva par FIFA kategorijas tiesnesi. 

2014. gadā tiesāja Eiropas U-17 čempionāta finālu. 2018 .—2019. gada sezonā pirmo reizi tiesāja UEFA Čempionu līgas grupu turnīra spēli. 2019. gada FIFA U-17 Pasaules kausā bija galvenais tiesnesis divās grupu turnīra spēlēs un spēlē par 3. vietu. 2021. gada aprīlī Ēkbergs tika apstiprināts par vienu no tiesnešiem 2020. gada Eiropas čempionāta finālturnīrā.

## Atsauces
 

## Ārējās saites
Janīna Kursīte (1964)

**Janīna Kursīte** (dzimusi ) ir latviešu agronome, lauksaimniecības konsultante, uzņēmēja, psiholoģe, pašvaldību darbiniece un politiķe. Bijusi 12. un 13. Saeimas deputāte, pirms tam bijusi pašvaldības deputāte.

1993. gadā absolvējusi Latvijas Lauksaimniecības Universitāti, dārzkopības specialitātē, savukārt 2002. gadā Daugavpils Universitātē ieguvusi bakalaura grādu psiholoģijā.

Pirms ievēlēšanas Saeimā viņa bija SIA "Latvijas Lauku konsultāciju un izglītības centrs" filiāles Latgales Lauku Attīstības biroja, Daugavpils biroja vadītāja un z/s "Ziediņi" Višķu pagastā īpašniece. Darbojusies Agronomu biedrības valdē.

## Politiskā darbība
2005. gadā J. Kursīte tika ievēlēta Višķu pagasta padomē no apvienības "Mūsu pagasts" saraksta. 2009. gada pašvaldību vēlēšanās ievēlēta Daugavpils novada domē no Zaļo un Zemnieku savienības saraksta, bet 2013. gada pašvaldību vēlēšanās ievēlēta Daugavpils novada domē jau no Latgales partijas.

2014. gadā viņa nesekmīgi kandidēja 12. Saeimas vēlēšanās no partijas "Vienotība" saraksta, pārstāvot tajā Latgales partiju. Drīz pēc tam kļuva par Saeimas deputāti Anrija Matīsa vietā. 2018. gadā J. Kursīte izstājās no Latgales partijas (pēc "Lursoft" datiem 2019. gada jūnijā viņa gan oficiāli aizvien vēl bija Latgales partijas valdes locekle), iestājās partijā KPV LV un tika ievēlēta 13. Saeimā no tās saraksta. Pirms Saeimas vēlēšanām politiķe esot apsvērusi kandidēšanu no vairākiem sarakstiem: vispirms tika apdomāta startēšana no "Vienotības" saraksta, vēlāk ar piedāvājumu kandidēt J. Kursīti uzrunājuši apvienības "Attīstībai/Par!" politiķi, viņa saņēmusi arī piedāvājumu kandidēt Saeimas vēlēšanās no partijas "Progresīvie", taču izvēlējusies KPV LV.

2021. gadā pēc šķelšanās partijā izstājusies no KPV LV un tās Saeimas frakcijas. 2021. gada 13. maijā nodibinājusi "Stabilitātes grupu" kopā ar pārējiem partiju KPV LV pametušajiem deputātiem.

2022. gadā notikušajās 14. Saeimas vēlēšanās J. Kursīte kandidēja no apvienības "Attīstībai/Par!" saraksta, taču tas nepārvarēja 5% barjeru. 2023. gadā viņa kļuva par "Jaunās Vienotības" 14. Saeimas deputātes Alīnas Gendeles palīdzi. Kandidēja 2024. gada Eiropas Parlamenta vēlēšanās no apvienības "Jaunā Vienotība" saraksta, taču netika ievēlēta.

## Atsauces
Berhtesgādenes Alpi

**Berhtesgādenes Alpi** () ir Ziemeļu Kaļķakmens Alpu daļa ap Berhtesgādenes apdzīvoto vietu Bavārijas galējos dienvidos uz diendiem no Zalcburgas. Kalnu centrālā un ziemeļu daļa atrodas Bavārijā, bet pārējā teritorija — Austrijas Zalcburgas federālajā zemē.

Kalnu augstākā virsotne ir 2941 metrus augstais Hohkēnigs. Kalnu sistēmā atrodas divi ezeri — Kēnigszē ar Berhtesgādenes Bērtuļa baznīcu krastā, kā arī Oberzē. 1978. gadā šeit tika ierīkots Berhtesgādenes nacionālais parks. Uz austrumiem no Berhtesgādenes atrodas Oberzalcberga, kur Otrā pasaules kara gados atrodās Berghofa — Ādolfa Hitlera rezidence.

## Galerija

Herbst_am_Watzmann.jpg
Panorama_Kehlsteinstraße1.jpg
Koenigssee_-_St._Bartholomew's_Church_02.jpg|Svētā Bērtuļa baznīca
Koenigssee_-_Hirschau_Peninsula_02.jpg|Kēnigszē ezers
Obersee_(Königssee)_(2008).JPG|Oberzē ezers


## Ārējās saites
Kīfers Mūrs

**Kīfers Roberto Fransisko Mūrs** (, dzimis ) ir Velsas futbolists, spēlē uzbrucēja pozīcijā, Velsas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2024. gada pārstāv Anglijas čempionāta komandu *[[Sheffield United]]*.

## Karjera
Karjeru sācis Anglijas zemākajās līgās. 2013.—2014. gada sezonā aizvadīja 20 spēles *[[Anglijas futbola čempionāts|Championship]]*, pārstāvot *[[Yeovil Town F.C.|Yeovil Town]]*. 2015. gadā spēlēja Norvēģijas klubā *[[Viking FK|Viking]]*. Vēlāk atgriezās Anglijā. 2020. gadā pievienojās Anglijas līgu sistēmā spēlējošajam Velsas klubam *[[Cardiff City F.C.|Cardiff City]]*. 2020.—2021. gada sezonā tika atzīts par komandas labāko spēlētāju.

Velsas futbola izlasē debitēja  draudzības spēlē pret Baltkrieviju. Pirmos vārtus izlases labā guva tā paša gada 10. oktobrī 2020. gada Eiropas čempionāta kvalifikācijas spēlē pret Slovākiju.
Tika iekļauts komandas sastāvā dalībai 2020. gada Eiropas čempionāta finālturnīrā. Tajā guva vārtus spēlē pret Šveices izlasi.

## Atsauces

## Ārējās saites
2021. gada Copa América

**2021. gada ''Copa América*** bija 47. *Copa América* turnīrs, kas notika no 2021. gada 13. jūnija līdz 10. jūlijam [[Brazīlija|Brazīlijā]]. Turnīru organizēja [[Dienvidamerikas Futbola konfederācija]] (CONMEBOL). Tajā piedalījās visas 10 CONMEBOL ietilpstošās vīriešu [[futbols|futbola]] izlases.

Sākotnēji bija plānots turnīru rīkot no 2020. gada 12. jūnija līdz 12. jūlijam. 2020. gada 17. martā CONMEBOL pieņēma lēmumu to pārcelt gadu vēlāk [[COVID-19 pandēmija]]s dēļ, pieskaņojot lēmumu UEFA, kas pārcēla [[2020. gada Eiropas čempionāts futbolā|2020. gada Eiropas čempionātu]]. Turnīru bija paredzēts aizvadīt [[Argentīna|Argentīnā]] un [[Kolumbija|Kolumbijā]]. 2021. gada 20. maijā Kolumbijai tika atņemtas rīkošanas tiesības, jo valstī bija nedroša situācija ilgstošo protestu dēļ. 30. maijā tika nolemts to nerīkot arī Argentīnā pārāk straujās COVID-19 izplatības dēļ. Nākamajā dienā CONMEBOL apstiprināja Brazīliju kā rīkotājvalsti.

Bija paredzēts, ka turnīrā piedalīsies arī [[Austrālijas futbola izlase|Austrālijas]] un [[Kataras futbola izlase|Kataras]] izlases kā uzaicinātās komandas. Tomēr 2021. gada 23. februārī Austrālijas un Kataras futbola asociācijas paziņoja par izstāšanos no turnīra, jo uz šo laiku tika pārceltas [[2022. gada FIFA Pasaules kausa kvalifikācija]]s spēles Āzijas zonā. Līdz ar to pirmo reizi kopš 1991. gada *Copa América* piedalījās tikai 10 CONMEBOL izlases.

Par *Copa América* čempioniem kļuva [[Argentīnas futbola izlase|Argentīnas]] futbolisti, kas finālā ar 1:0 pieveica [[Brazīlijas futbola izlase|Brazīlijas izlasi]]. Argentīnai šis bija 15. tituls un pirmais kopš 1993. gada. Par turnīra vērtīgāko spēlētāju tika atzīts [[Lionels Mesi]]. Viņš kopā ar [[Kolumbijas futbola izlase|Kolumbijas]] futbolistu [[Luiss Diass|Luisu Diasu]] guva arī visvairāk vārtu — četrus katrs. Par turnīra labāko vārtsargu atzina argentīnieti [[Emiljano Martiness|Emiljano Martinesu]]. *Fair Play'' balvu saņēma Brazīlijas izlase.

## Stadioni




## Grupu turnīrs
Visi spēļu laiki norādīti pēc vietējā laika (UTC−3 vai UTC−4). Iekavās norādīts Latvijas (Austrumeiropas vasaras) laiks.

### A grupa

### B grupa

## Izslēgšanas spēles

### Ceturtdaļfināli

----

----

----

### Pusfināli

----

### Spēle par 3. vietu

### Fināls

## Atsauces

## Ārējās saites

*
Zemais Tauerns

**Zemais Tauerns** () ir Centrālo Austrumu Alpu daļa Austrijas centrālajā daļā, Zalcburgā un Štīrijā. Augstākā virsotne - 2863 metrus augstais Hohgollings. Kalnos vairāki slēpošanas kūrorti, to skaitā Obertauerna un Šladminga. 

## Galerija

Hochwildstelle_(Hoechstein).jpg|Hohvildštelle
Schladming_(1).JPG|Šladminga
Weisseck_von_Zederhaus.jpg|Veiseks
Obertauern_Alps.jpg|Obertauerna


## Ārējās saites
Daniels Zīberts

**Daniels Zīberts** (; dzimis  Berlīnē) ir Vācijas futbola tiesnesis.

Ar futbola spēļu tiesāšanu sāka nodarboties 1998. gadā. 2007. gadā tika apstiprināts par Vācijas Futbola asociācijas tiesnesi. 2009. gadā sāka tiesāt 2. Bundeslīgas spēles, bet 2012.—2013. gada sezonā arī Vācijas Bundeslīgā. 2015. gadā kļuva par FIFA kategorijas tiesnesi.

Par pirmajām starptautiskajām spēlēm viņa karjerā kļuva 2015. gada Eiropas U-19 čempionāta kvalifikācijas spēles. Tā paša gada 9. jūnijā tiesāja savu pirmo pieaugušo izlašu spēli starp Luksemburgu un Moldovu. 2016. gada 18. aprīlī tiesāja UEFA Jaunatnes līgas finālu.

2021. gada aprīlī Zīberts tika apstiprināts par vienu no 19 tiesnešiem 2020. gada Eiropas čempionāta finālturnīrā.

## Atsauces
 

## Ārējās saites
Ovidiu Hacegans

**Ovidiu Alins Hacegans** (; dzimis  Aradā) ir Rumānijas futbola tiesnesis.

Par FIFA kategorijas tiesnesi kļuva 2008. gadā. Par pirmajām starptautiskajām spēlēm viņa karjerā kļuva 2008. gada Eiropas U-17 čempionāta kvalifikācija. 2008. gadā aizvadīja arī vienu Intertoto kausa spēli un debitēja UEFA kausā. 2011.—2012. gada sezonā sāka tiesāt arī UEFA Čempionu līgas spēles.

2016. gada Eiropas čempionāta finālturnīrā tiesāja divas grupu turnīra spēles. Viņš bija arī viens no pieciem UEFA tiesnešiem 2016. gada vasaras olimpisko spēļu vīriešu futbola turnīrā.

2021. gada aprīlī Hacegans tika apstiprināts par vienu no 19 tiesnešiem 2020. gada Eiropas čempionāta finālturnīrā.

## Atsauces
 

## Ārējās saites
Slavko Vinčičs

**Slavko Vinčičs** (; dzimis  Mariborā) ir Slovēnijas futbola tiesnesis.

Par FIFA kategorijas tiesnesi kļuva 2010. gadā. 2011. gada novembrī tiesāja savu pirmo pieaugušo izlašu spēli starp Maķedoniju un Albāniju. Bijis kā papildu tiesneša asistents Damira Skominas komandā 2012. un 2016. gada Eiropas čempionātā.

2021. gada aprīlī Vinčičs tika apstiprināts par vienu no 19 tiesnešiem 2020. gada Eiropas čempionāta finālturnīrā. Tajā viņš tiesāja divas grupu turnīra spēles un ceturtdaļfinālu starp Itāliju un Beļģiju.

 tiesāja 2021.—2022. gada UEFA Eiropas līgas finālu starp Frankfurtes "Eintracht" un Glāzgovas "Rangers". 2022. gada FIFA Pasaules kausā Vinčičs tiesāja divas grupu turnīra spēles — Velsas un Anglijas spēli, kā arī maču starp Saūda Arābiju un Argentīnu.

2024. gada aprīlī Vinčičs tika iekļauts 18 galveno tiesnešu sarakstā 2024. gada Eiropas čempionāta finālturnīram.  UEFA apstiprināja viņu par galveno tiesnesi 2024. gada UEFA Čempionu līgas finālā starp Dortmundes "Borussia" un Madrides "Real".

## Atsauces
 

## Ārējās saites

* Profils ''worldreferee.com''
Vladimirs Aitofs

**Vladimirs Aitofs** (; dzimis , miris ) bija franču regbists, olimpiskās zelta medaļas ieguvējs.

Vladimirs bija krievu kartogrāfa Dāvida Aitova dēls, kurš uz Parīzi aizbēga pēc tam, kad tika notiesāts par “revolucionāras propagandas izplatīšanu” pret Krievijas Impēriju. Vladimirs medicīnisko studiju laikā spēlēja Parīzes sporta klubā *Racing Club*. 1900. gadā viņš bija viens no Jauktās komandas regbija komandas *(Union des Sociétés Françaises)* pārstāvjiem, kuri olimpiskajā regbija turnīrā izcīnīja zelta medaļu. Bez olimpiskā čempiona titula viņš divas reizes izcīnīja arī Francijas čempionu titulus.

Pēc studijām, kuras vadīja poļu neirologs Džozefs Babinskis, Aitofs devās uz Krieviju, kur viņš strādāja Francijas slimnīcā Sanktpēterburgā, un turp nodzīvoja līdz Pirmā pasaules kara sākumam. No 1914. līdz 1918. gadam viņš strādāja par ārstu Frnacijas armijā un par militāro dienestu tika apbalvots gan ar *Croix de Guerre*, gan ar *Légion d’honneur*.

Pēc atgriešanās Parīzē viņam bija izcila karjera medicīnā, kā arī viņš bija alkohola un prostitūcijas apkarotājs. Viņš bija viens no Sarkanā Krusta organizatoriskās komitejas bēgļiem palīdzības dibinātājiem un vēlāk pievienojās Līgas komitejai, lai apkarotu antisemītismu. Aitofs bija arī ievērojams brīvmūrnieks krievu trimdas kopienā. 

Otrā pasaules kara laikā viņš bija iesaistīts pretošanās kustībā pret nacistu okupāciju Francijā un par saviem centieniem tika nosūtīts uz koncentrācijas nometnēm Buhenvaldē un Aušvicā. 1945. gadā viņš tika atbrīvots no ieslodzījuma koncentrācijas nometnē.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Vladimirs Aitofs (SOK profils) 
* Vladimirs Aitofs (Olympedia profils) 
* Vladimirs Aitofs (Sports Reference profils)
Skots Morisons

**Skots Džons Morisons** (, dzimis ) ir Austrālijas politiķis, bijušais Austrālijas premjerministrs (2018—2022). Pirms kļūšanas par premjerministru Skots Morisons bija ministrs — no 2013. līdz 2014. gadam bija imigrācijas un robežas aizsardzības ministrs, no 2014. līdz 2015. gadam sociālo lietu ministrs, bet no 2015. līdz 2018. gadam bija finanšu ministrs.

Skots Morisons Jaundienvidvelsas Universitātē ir studējis saimniecības ģeogrāfiju. No 1998. līdz 2000. gadam viņš bija Jaunzēlandes Tūrisma un sporta biroja direktors, bet no 2004. līdz 2006. gadam Austrālijas valdības aģentūras *[[Tourism Australia]]* izpilddirektors. Austrālijas Pārstāvju palātā tika ievēlēts 2007. gadā.

## Ārējās saites
Naftali Benets

**Naftali Benets** (, *Naftali Bennett*; dzimis ) ir Izraēlas politiķis, no 2021. gada līdz 2022. gada 30. jūnijam viņš bija Izraēlas premjerministrs, pārstāv *[[HaYamin HeHadash]]* partiju. Viņš bija Izraēlas diasporas lietu ministrs no 2013. līdz 2019. gadam un Izraēlas aizsardzības ministrs no 2019. līdz 2020. gadam.

## Ārējās saites
Arlbergs

**Arlbergs** () ir kalnu masīvs, kas atdala Tiroles un Forarlbergas federālās zemes Austrijas galējos rietumos. Augstākais kalns - 2809 metrus augstā Valluga. Reģionā daudz slēpošanas kūrortu. 

1880. gadā caur Arlberga pāreju tika izbūvēts dzelzceļš, bat 1978. gadā caur masīvu atklāja 13,9 kilometrus garo Arlberga tuneli. 

## Ārējās saites
Berjozovka (Ozolaines pagasts)

**Berjozovka** ir apdzīvota vieta Rēzeknes novada Ozolaines pagastā. Izvietojies pagasta vidienē  no pagasta centra Balbišiem,  no novada centra Rēzeknes un  no Rīgas.

Apdzīvota vieta atrodas pie autoceļa A13 un esot daļēji saplūdusi ar blakus esošu Andronovu.

## Atsauces
Karloss del Serro Grande

**Karloss del Serro Grande** (; dzimis  Alkalā de Enaresā) ir Spānijas futbola tiesnesis.

Pirmo reizi *[[La Liga]]* spēli tiesāja 2011. gada 11. septembrī starp *[[Real Betis]]* un *[[Real Club Deportivo Mallorca|Mallorca]]*. Par FIFA kategorijas tiesnesi kļuva 2013. gadā. Tā paša gada maijā tiesāja Eiropas U-19 čempionāta kvalifikācijas spēles elites kārtā. UEFA klubu sacensībās debitēja 2013. gada 17. jūlijā, tiesājot UEFA Čempionu līgas kvalifikācijas spēli starp Zviedrijas klubu *[[IF Elfsborg]]* un Daugavpils "Daugavu".

Par pirmo pieaugušo izlašu spēli viņa tiesneša karjerā kļuva mačs 2013. gada 8. septembrī starp Kanādu un Mauritāniju. Čempionu līgas grupu turnīra spēles sāka tiesāt 2018. gadā. 2021. gada aprīlī tika apstiprināts par vienu no tiesnešiem 2020. gada Eiropas čempionāta finālturnīrā. Tajā bija galvenais tiesnesis divās grupu turnīra spēlēs.

Viņš tiesāja 2022.—2023. gada UEFA Eiropas konferences līgas finālu starp *[[West Ham United FC|West Ham United]]* un *[[ACF Fiorentina|Fiorentina]]*.

## Atsauces
 

## Ārējās saites

* ''Worldreferee.com'' profils
Leons Binošs

**Leons Binošs** (; dzimis , miris ) bija franču regbists, olimpiskās zelta medaļas ieguvējs.

1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Binošs bija viens no Jauktās komandas regbija komandas *(Union des Sociétés Françaises)* pārstāvjiem, kuri olimpiskajā regbija turnīrā izcīnīja zelta medaļu. 

No 1895. līdz 1902. gadam viņš bija *Racing Club de France* komandas spēlētājs. 1900. un 1902. gadā komanda izcīnīja Francijas čempiona titulu. Binošs studēja tiesību zinātnes Parīzes *Lycée Carnot* un pēc tam strādāja par juristu. 

## Atsauces

## Ārējās saites
* Leons Binošs (Olympedia profils) 
* Leons Binošs (Sports Reference profils)
Žans Gijs Gotjē

**Žans Gijs Gotjē** (; dzimis , miris ) bija franču vieglatlēts un regbists, olimpiskās zelta medaļas ieguvējs.

1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Gotjē bija Jauktās komandas regbija komandas *(Union des Sociétés Françaises)* pārstāvjiem, kuri olimpiskajā regbija turnīrā izcīnīja zelta medaļu. 

Viņš no 1893. līdz 1897. gadam bija seškārtējs Francijas čempions, izcīnot četrus čempiona titulus 100 metru (1893 — 1895 un 1897) un pa vienam 400 metros un tāllēkšanā 1894. gadā. 1894. gadā viņš uzstādīja Francijas rekordus 400 metros un tāllēkšanā. 

Regbijā Gotjē bija daudzpusīgs spēlētājs, kurš varēja spēlēt gan kā uzbrucējs, gan kā aizmugures spēlētājs. Viņš bija dažādu klubu pārstāvis, no 1894. līdz 1896. gadam bija *Olympique* biedrs, pēc tam no 1896. līdz 1897. gadam spēlēja Oksfordā, vēlāk no 1897. līdz 1901. gadam Francijā *Stade Français*, kā arī no 1901. līdz 1910. gadam *US Cognac* biedrs.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Žans Gijs Gotjē (Olympedia profils) 
* Žans Gijs Gotjē (Sports Reference profils)
Cegeļņa (Ozolaines pagasts)

**Cegeļņa** ir apdzīvota vieta Rēzeknes novada Ozolaines pagastā. Atrodas pagasta ziemeļrietumu pierobežā  no pagasta centra Balbišiem,  no novada centra Rēzeknes un  no Rīgas.

Netālu no Cegeļņas atrodas Krievu Slobodas kapi (Ozolaines pagasta teritorijā), bet pati apdzīvotā vieta ir daļēji saplūdusi ar Ozolmuižas pagastā esošo Krievu Slobodu.

## Atsauces
Džinejts Čakirs

**Džinejts Čakirs** (; dzimis  Stambulā) ir Turcijas futbola tiesnesis.

## Karjera
Tiesneša karjeru sāka 1997. gadā, apkalpojot spēles Turcijas trešajā līgā. 2001. gadā debitēja Turcijas Superlīgā. UEFA sacensībās debitēja 2003. gadā kā ceturtais tiesnesis spēlē starp *[[Skonto FC]]* un Maltas klubu *[[Sliema Wanderers F.C.|Sliema Wanderers]]* UEFA Čempionu līgas kvalifikācijā. 2006. gadā kļuva par FIFA kategorijas tiesnesi. 2006. gada jūlijā pirmo reizi tiesāja UEFA kausa izcīņas spēli kā galvenais tiesnesis. UEFA Čempionu līgas grupu turnīra spēles sāka tiesāt 2010.—2011. gada sezonā.

2012. gada Eiropas čempionāta finālturnīrā tiesāja divas grupu turnīra spēles, kā arī pusfinālu starp Portugāli un Spāniju. Viņš bija ceturtais tiesnesis *Euro 2012* finālspēlē. 2012. gada decembrī bija galvenais tiesnesis FIFA Klubu Pasaules kausa finālā starp *[[Chelsea F.C.|Chelsea]]* un *[[Sanpaulu "Corinthians Paulista"|Corinthians]]*. Čakirs bija viens no tiesnešiem arī 2014. gada FIFA Pasaules kausa finālturnīrā. Viņš tiesāja divas grupu turnīra spēles un pusfinālu starp Nīderlandi un Argentīnu.

2015. gada 6. jūnijā bija galvenais tiesnesis UEFA Čempionu līgas finālā, kurā tikās *[[FC Barcelona]]* un Turīnas "Juventus". 2016. gada Eiropas čempionātā tiesāja trīs spēles — divas grupu turnīrā un vienu astotdaļfinālu. Tāpat Čakirs bija arī viens no tiesnešiem 2016. gada vasaras olimpisko spēļu vīriešu futbola turnīrā.

2018. gada 29. martā FIFA paziņoja, ka Čakirs iekļauts 2018. gada FIFA Pasaules kausa tiesnešu vidū. Finālturnīrā viņš tiesāja divas spēles grupu turnīrā un pusfinālu starp Horvātiju un Angliju. 2021. gada aprīlī Čakirs tika apstiprināts par vienu no tiesnešiem 2020. gada Eiropas čempionāta finālturnīrā.

## Atsauces
 

## Ārējās saites

* ''Worldreferee.com'' profils
Čakirs

**Čakirs** ir turku uzvārds, kas cēlies no vārda zils. To bieži asociēja ar cilvēkiem, kuriem bija zilas acis, kas Turcijā nav nekas neparasts. Cilvēki ar šādu uzvārdu:

* Džinejts Čakirs (*Cüneyt Çakır*; dzimis 1976. gadā), Turcijas futbola tiesnesis;
* Ugurdžans Čakirs (*Uğurcan Çakır*; dzimis 1996. gadā), Turcijas futbolists.
Sergejs Karasjovs

**Sergejs Karasjovs** (; dzimis  Maskavā) ir Krievijas futbola tiesnesis.

Futbola spēles sāka tiesāt 1995. gadā. 2008. gadā debitēja Krievijas Premjerlīgā. 2010. gadā kļuva par FIFA kategorijas tiesnesi. 2012.—2013. gada sezonā sāka tiesāt UEFA Čempionu līgas spēles. 2014. gada maijā tika nozīmēts tiesāt Krievijas kausa izcīņas finālspēli. 

2016. gada Eiropas čempionāta finālturnīrā tiesāja divas grupu turnīra spēles. Viņš bija arī viens no tiesnešiem 2016. gada vasaras olimpisko spēļu vīriešu futbola turnīrā, galvenā tiesneša statusā aizvadot vienu spēli. 2018. gada 29. martā tika iekļauts tiesnešu sarakstā 2018. gada FIFA Pasaules kausam Krievijā. Tajā bija galvenais tiesnesis vienā grupu turnīra spēlē starp Austrālijas un Peru izlasēm.

2021. gada aprīlī Karasjovs tika apstiprināts par vienu no tiesnešiem 2020. gada Eiropas čempionāta finālturnīrā.

## Atsauces
 

## Ārējās saites

* ''Worldreferee.com'' profils
Arturs Suarešs Diašs

**Arturs Suarešs Diašs** (; dzimis ) ir Portugāles futbola tiesnesis.

## Karjera
*[[Portugāles futbola Premjerlīga|Primeira Liga]]* spēles sāka tiesāt 2004. gadā. 2010. gadā kļuva par FIFA kategorijas tiesnesi. Tajā pašā gadā sāka tiesāt UEFA Eiropas līgas kvalifikācijas spēles. Eiropas līgas grupu turnīrā debitēja 2012. gadā, bet UEFA Čempionu līgas grupu turnīrā — 2016. gadā. 2015. gadā bija viens no tiesnešiem FIFA U-20 Pasaules kausā Jaunzēlandē. 2018. gada FIFA Pasaules kausā bija viens no video tiesneša asistentiem.

2020. gadā tiesāja Portugāles kausa finālspēli starp *[[Lisabonas "Benfica"|Benfica]]* un *[[FC Porto|Porto]]*. 2021. gada aprīlī tika apstiprināts par vienu no tiesnešiem 2020. gada Eiropas čempionāta finālturnīrā. Tajā tiesāja divas grupu turnīra spēles. 2024. gadā bija galvenais tiesnesis UEFA Eiropas konferences līgas finālspēlē starp *[[Pirejas "Olympiacos" (futbola klubs)|Olympiacos]]* un *[[ACF Fiorentina|Fiorentina]]*. 2024. gada aprīlī UEFA apstiprināja viņu par vienu no galvenajiem tiesnešiem  2024. gada Eiropas čempionāta finālturnīrā Vācijā.

## Atsauces
 

## Ārējās saites

* ''Worldreferee.com'' profils
Ogists Žirū

**Ogists Žirū** (; dzimis , miris ) bija franču vieglatlēts un regbists, olimpiskās zelta medaļas ieguvējs.

1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Žirū bija Jauktās komandas regbija komandas *(Union des Sociétés Françaises)* pārstāvjiem, kuri olimpiskajā regbija turnīrā izcīnīja zelta medaļu. 

No 1892. līdz 1902. gadam Žirū spēlēja regbiju *Stade Francais* komandā. 1893. un 1895. gadā viņš palīdzēja izcīnīt Francijas čempiona titulus un 1899. un 1901. gadā komandu aizveda līdz finālam, kur viņi piekāpās un palika 2. vietā. Žirū studēja medicīnu Anrī IV licējā un Pirmā pasaules kara laikā strādāja kā majors un mediķis.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Ogists Žirū (Olympics profils) 
* Ogists Žirū (Olympedia profils) 
* Ogists Žirū (Sports Reference profils)
Konstantīns Enrikess

**Konstantīns Enrikess** () bija Haiti dzimis franču regbists, olimpiskās zelta medaļas ieguvējs.

1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Enrikess bija viens no Francijas regbija komandas *(Union des Sociétés Françaises)* spēlētājiem, kuri olimpiskajā regbija turnīrā izcīnīja zelta medaļu. Viņš ir pirmais zināmais melnādainais cilvēks, kurš startējis olimpiskajās spēlēs.

Enrikess spēlēja *[[Olympique de Paris]]* un *[[Stade Français]]* klubos. Kā *Stade Français* komandas spēlētājs viņš trīs reizes (1897., 1898. un 1901. gadā) izcīnīja Francijas čempiona titulu.

1904. gadā Konstantīns Enrikess savu valsti Haiti iepazīstināja ar futbolu, un pirmajās sacensībās viņš guva pirmos vārtus. Viņš kopā ar savu brāli Alfonso dibināja Haiti sporta organizāciju *Union Sportive Hatienne*. 1950. gadā viņš kļuva par Republikas senatoru.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Konstantīns Enrikess (Olympedia profils) 
* Konstantīns Enrikess (Sports Reference profils)