open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Volfšmita muižiņa

thumb|270px|Volfšmita muiža 1926. gadā.
**Volfšmita muižiņa** () ir klasicisma stila koka muižiņas ēkas Latvijas Universitātes Botāniskā dārza teritorijā Kandavas ielā 2, Zasulauka apkaimē, Pārdaugavā.
270px|thumb|Latvijas Universitātes Botāniskā dārza augu kultūru laboratorijas ēka

## Vēsture
Uzskata, ka trīs mūsdienās saglabājušās muižiņu ēkas pieder senajam Zasu muižas (*Sassenhof*) centra apbūves kompleksam. Par Zasu muižas centru nereti uzskatītā teritorija uz Daugavgrīvas un Buļļu ielas stūra ir daļa no Zasu muižas īpašumiem, kur 18. gadsimtā latviešu uzņēmējs Jānis Šteinhauers uzcēla mazāku muižiņu. Tagadējās muižas ēkas ir celtas kā bagāto rīdzinieku vasaras mītne klasicisma stilā uz Zasu muižas zemes pirms 1824. gada.

19. gadsimta beigās tā piederēja alkoholisko dzērienu ražotājam Albertam Volfšmitam (1816—1895), kas cita starpā kopš 1847. gada ražoja "Rīgas Melno zāļu Kuncena balzamu" un ķimeli (*Wolfschmidt Kümmel*). Vēlāk muižiņa piederēja viņa znotam Kristiānam Strickim (1842—1920).
20. gadsimta sākumā muižiņas ēkās darbojās E. fon Rotastes (*Rothast*) privātā nervu dziednīca, bet pēc Pirmā pasaules kara K. Erdmaņa dārzniecība.

1926. gadā muižiņu kopā ar 10 ha lielu zemes gabalu no Volfšmita mantiniekiem par Ls 181 000 nopirka Latvijas valdība un tās teritorijā sāka iekārtot Latvijas Universitātes Botānisko dārzu, izmantojot arī agrāko muižas īpašnieku Volfšmita un Stricka (*von Stricky*) celtās oranžērijas un veidoto parku un augļu dārzus. Otrā pasaules kara laikā muižiņas dārza teritorijā izvietoja armijas daļas, bet ēkas un siltumnīcas pielāgoja kazarmu vajadzībām. Pēc kara beigām muižiņas ēkas ietilpa Latvijas Valsts Universitātes Botāniskā dārza teritorijā.

Mūsdienās muižiņas ēkās atrodas gan lekciju telpas, gan laboratorijas, gan noliktavas, kurās tiek glabāti izziņas materiāli un dažādi darba instrumenti.

## Apraksts
Ēku kopums ir Valsts nozīmes arhitektūras piemineklis, tas sastāv no 4 celtnēm – dzīvojamās mājas, oranžērijas, kalpu mājas un vešerienes namiņa. Ēku būvvēsture aptver periodu no 18. gadsimta vidus līdz 19. gadsimta vidum – laikā, kad veidojās Rīgas atpūtas muižiņu kultūra. 1930. gadā arhitekts Pauls Kundziņš ir projektējis sarga mājas pārbūves un piebūves projektu, 1939. gadā arhitekts A. Freibergs ir projektējis botāniskā dārza žogu.

## Atsauces
Pūņicu grāvis

**Pūņicu grāvis** ir Dižvalka labā krasta pieteka Talsu novadā.

Tek ziemeļu virzienā. Ietek Dižvalkā uz dienvidautrumiem no Dižmežciema. Pūņicu grāvi nešķērso valsts autoceļi, tā krastos neatrodas lielas apdzīvotās vietas.

## Atsauces
Rudiķvalks

**Rudiķvalks** (arī **Lūrmaņu strauts**, **Rudiķu grāvis**, **Rudiķu strauts**) ir Rojas kreisā krasta pieteka Talsu novadā.

Izteka -  pie Lubeskroga. Tek ziemeļaustrumu virzienā, paralēli valsts autoceļam P126 (Valdgale—Roja). Lielākā pieteka - Knātervalks. Ietek Rojā pie Rudes. Rudiķvalku nešķērso valsts autoceļi, tā krastos atrodas Lakšciems un Rude.

## Atsauces
Latvijas Šaha savienība

**Latvijas Šaha savienība (LŠS)** bija 1924. gada 13. aprīlī dibināta šaha organizācija.

## Latvijas Šaha savienība (1924—1940)
### Dibināšana
1924. gads bija nozīmīgs gads Latvijas šaha dzīvē, 13. aprīlī, 1. Latvijas šaha kongresa atklāšanas dienā, nodibināja Latvijas Šaha savienību.Tās dibinātāji bija 2. Rīgas Šaha biedrība, Rīgas Šaha biedrība, Liepājas Šaha klubs, Ventspils Šaha biedrība un Kuldīgas latviešu jaunatnes biedrība. Par pirmo savienības priekšsēdētāju ievēlēja toreizējo finansu ministru, kongresa organizācijas komitejas priekšsēdētāju Ringoldu Kalningu. 

### LŠS darbība
Latvijas Šaha kongresi bija pirmais LŠS iedibinātais pasākums. Pirmajā kongresā uzvarēja H. Matisons un kā pirmais izcīnīja Latvijas Šaha meistara titulu. Beidzoties katram nākamam Latvijas Šaha kongresam, meistaru sarakstu papildināja jauns šī nosaukuma ieguvējs: 1926. gadā — F. Apšenieks, 1930. — V. Petrovs, 1932. — M. Feigins, 1934. — E. Krūmiņš un 1936. T. Bergs. Tomēr liedzot jau meistara nosaukumu ieguvušajiem šahistiem dalību nākamos kongresos, šī Latvijas meistara titula izcīņas kārtība neparedzēja iespēju periodiski noskaidrot Latvijas labāko šahistu. Tāpēc LŠS nolēma, sākot ar 1934. gadu, gan kārtējā kongresa ietvaros, gan kā atsevišķu turnīru rīkot Latvijas šaha čempionātus. 1934. gadā Latvijas čempionu godā tika Apšenieks, 1935., 1937. un 1939. gadā Petrovs. 

LŠS nopelns bija arī Rīgas meistarības turnīru organizēšana. Pirmais notika 1926. gadā, otrais — 1932. gadā, bet pēc tam, izņemot 1935. un 1939., regulāri katru gadu. Rīgas meistara titulu ieguva  Petrovs (1926., 1932. un 1936. gadā), Feigins (1933. un 1937. gadā), Bergs (1934), Koblencs (1938) un Dreibergs (1940).

1937. gada 10. aprīlī iznāca Latvijas Šaha savienības žurnāls "Šaha Māksla". Tam bija liela loma šaha popularitātes celšanā. Diemžēl, finanšu trūkuma dēl, tā mūžs bija neilgs. 1939. gada 15. augustā tika iespiests tā pēdējais 52. numurs.

Lai gan pēc Latvijas okupācijas LŠS centās pielāgoties jaunajām ideoloģiskām prasībām, tā ar Tautas Komisāru padomes priekšsēdētāja vietnieka 1940. gada 6. novembra lēmumu tika slēgta.
 
### Savienības priekšsēdētāji
* Ringolds Kalnings (1924—1927)
* Arvīds Kalniņš (1927—1928)
* Ernests Grīnbergs (1928—1931)
* Kārlis Bētiņš (1931—1932)
* Jānis Balodis (1932—1933)
* Alberts Melnbārdis (1933—1938)
* Arvīds Kalniņš (1938—1940)
* Leonhards Peičs (1940)

## Latvijas Šaha savienība (1990—2010)
1990. gada 8. aprīlī Latvijas PSR Šaha federācijas ārkārtas plēnums pieņēma lēmumu atjaunot Latvijas Šaha savienību.Pēc plēnuma notika Latvijas Šaha savienības 8. kongress.

1990. gada 20. oktobrī notika LŠS 9. kongress. Par savienības jauno prezidentu ievēlēja Olafu Kronlaku. 

Kopš tā laika LŠF ir aktīvi iesaistījusies šaha attīstībā gan valsts, gan starptautiskā mērogā. 2005. gadā tā saņēma sabiedriskā labuma organizācijas statusu, kuru gan ātri zaudēja. 2010. gadā LŠS saskārās ar saviem spēkiem neatrisināmām finanšu problēmām un tika pārveidota par Latvijas Šaha federāciju.

## Atsauces

## Ārējās saites
HBO

***Home Box Office*** (**HBO**) ir ASV televīzijas kanāls, kas pieder kompānijas *[[Warner Bros. Discovery]]* divīzijai *Home Box Office Inc.* Televīzijas kanāla programma pamatā satur filmas, televīzijas seriālus, dokumentālās filmas, sporta tiešraides un koncertu tiešraides.

Televīzijas kanāla populārākie seriāli ir "Troņu spēle" un "Soprano ģimene". 2010. gadā HBO prezentēja interneta pakalpojumu *[[HBO Go]]*, kurā ar kabeļtelevīzijas operatora pieslēgšanos ir iespējams skatīties HBO seriālus un filmas. 2015. gadā HBO prezentēja interneta straumēšanas servisu *[[HBO Now]]*, kurā par mēneša maksu ir iespējams skatīties HBO veidoto saturu.

## HBO televīzijas kanāli

*HBO* :
* *HBO*
* *HBO 2*
* *HBO Signature*
* *HBO Family*
* *HBO Comedy*
* *HBO Zone*
* *HBO Latino*
*Cinemax*:
* *Cinemax*
* *MoreMax*
* *ActionMax*
* *ThrilerMax*
* *5*Max*
* *OuterMax*
* *@Max*

## Ārējās saites
Dženifere Toda

**Dženifere Toda** () ir amerikāņu kinoproducente. Pēc vadošā amata atstāšanas uzņēmumā *[[Marks Gordons|Mark Gordon Company]]*, viņa pieņēma direktores amata darba piedāvājumu uzņēmumā *[[Pearl Street Films]]*, kas ir aktieru Bena Aflena un Meta Deimona producentu kompānija.

## Biogrāfija
### Karjera
Dženifere Toda kā producente ir piedalījusies visās trīs "Ostins Pauerss" sērijas filmās, kā aŗī filmās "Netīrā nauda" (*Boiler Room*), "Mans mīļākais mīļākais" (*Prime*), "Meklēju suņumīli" (*Must Love Dogs*) un "Memento", par kuru viņa saņēma *Independent Spirit* balvu par producēšanu. Dženifere pārsvarā strādā kopā ar savu māsu Sjūzanu Todu, kas arī ir kinoproducente.

Tāpat Toda ir arī producējusi Džūlijas Teimores filmu "Pāri Visumam" (*Across the Universe*), ar Evanu Reičelu Vudu un Džimu Stērdžesu galvenajās lomās, kā arī Grifina Dana filmu "Gadījuma vīrs" (*The Accidental Husband*) ar Umu Tūrmani, Kolinu Fērtu un Džefriju Dīnu Morganu galvenajās lomās. 2010. gadā Toda kopā ar Ričardu Zanuku producēja Tima Bērtona filmu "Alise Brīnumzemē" ar Helēnu Bonemu Kārteri, Annu Hetaveju, Miju Vašikovsku un Džoniju Depu galvenajās lomās.

Toda ir Kino mākslas un zinātnes akadēmijas, kā arī Televīzijas mākslas un zinātnes akadēmijas locekle.

### Privātā dzīve
Dženiferai Todai kopā ar vīru aktieri Krisu Mesinu ir divi bērni.

## Apbalvojumi un nominācijas
Toda tika izvirzīta ''Emmy'' balvai par HBO televīzijas filmas *[[If These Walls Could Talk 2]]* producēšanu, un ieguva *Lucy* balvu nominācijā "Sieviete kinoindustrijā".

"Memento" tika nominēta 74. Kinoakadēmijas balvai divās nominācijās un ieguva trīs Independent Spirit balvas

"Pāri Visumam" (*Across the Universe*) tika nominēta 80. Kinoakadēmijas balvai kategorijā "Labākie kostīmi", un izvirzīta divām Zelta globusa balvām.

## Atsauces

## Ārējās saites
Ariozo

**Ariozo** ( — 'līdzīgs ārijai') ir ārijas paveids ar mazāku apmēru un brīvāku formu, tuvs rečitatīvam.

Ievērojamākas ariozo:
* Ļenska ariozo no operas "Jevgeņijs Oņegins"
* Hermaņa ariozo no operas "Pīķa dāma"
* Kanio ariozo no operas "Pajaci"
* Pinkertona ariozo no operas "Madama Butterfly"

## Atsauces

## Skatīt arī
* Ārija
Duets

**Duets** (no , kas saukārt no no  — 'divi') ir vokāls skaņdarbs divām balsīm vai instrumentāls skaņdarbs diviem mūzikas instrumentiem, kā arī šāda skaņdarba abi izpildītāji.

## Skatīt arī
* Kamermūzika
* Trio
* Kvartets
* Kvintets
Fenilketonūrija

[thumb|180px|right|[Aminoskābe fenilalanīns]]

**Fenilketonūrija** ir reta iedzimta vielmaiņas slimība, kam raksturīga traucēta organisma spēja fenilalanīnu pārveidot tirozīnā, izraisot fenilalanīna un fenilpirovīnogskābes uzkrāšanos audos, kas var izraisīt smadzeņu bojājumus vai galējā gadījumā pat plānprātību.

Slimības profilaksei uzturā nedrīkst iekļaut pārtiku, kuras sastāvā ir daudz fenilalanīna, tomēr pilnībā izslēgt no uztura fenilalīnu arī nedrīkst, jo tā ir neaizstājamā aminoskābe. Šī iemesla dēļ fenilketonūrijas slimniekam nosaka panesamo fenilalanīna devu un paredz īpašus olbaltumvielu hidrolizātu šķīdumus ar ļoti mazu fenilalanīna saturu.

## Atsauces
Oņiščuks

**Oņiščuks** (; sieviešu dzimtē **Oņiščuka**) ir ukraiņu cilmes uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:
* Oleksandrs Oņiščuks (*Alexander Onischuk*; 1975) — ASV šaha lielmeistars;
* Vladimirs Oņiščuks (*Володимир Онищук*; 1991) — Ukrainas šaha lielmeistars.
Kārlis Kārkliņš

thumb|200px|Kārlis Kārkliņš 1907. gadā
**Kārlis Kārkliņš** (dzimis , miršanas datums nav zināms) bija latviešu lauksaimnieks, Krievijas Impērijas Valsts Domes II sasaukuma deputāts no Vidzemes guberņas.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1865. gada 3. janvārī Plāteres "Vāķēnos" (tagad Madlienas pagastā) saimnieka Jura Kārkliņa un viņa sievas Mades ģimenē. 
Ieguvis vidējo izglītību, pēc tam bija pagasta rakstvedis. 1897. gadā Madlienas draudzē salaulājās ar lauksaimnieka meitu Annu Pakalnieti. Meita — ārste Anna Asare (dzimusi 1898. gadā, Plāteres pagastā, mirusi 1993. gadā, Kolumbusā, Indiānā, ASV).

1907. gadā Kārkliņu ievēlēja Krievijas Impērijas Valsts domē.

Tālākais liktenis nezināms.

## Atsauces
Isaaks Alveniss

**Isaaks Manuels Fransisko Alveniss i Paskvals** (; dzimis , miris ) bija spāņu komponists un klaviervirtuozs 19. gadsimta beigās/20. gadsimta sākumā.

Alvenisa populārāko darbu vidū ir klavierkompozīcijas, kuru pamatā ir spāņu tautas mūzika. Vairāki viņa darbi kļuvuši par populārām ģitāras kompozīcijām, kaut arī nav komponēti ģitārai.

## Ārējās saites

* 
* Isaaka Alvenisa profils ''AllMusic'' 
* Isaaka Alvenisa notis ''IMSLP''
Kārlis Ozoliņš (jurists)

**Kārlis Ozoliņš** (dzimis , miris ) bija latviešu advokāts, Krievijas Impērijas Valsts Domes I sasaukuma deputāts no Vidzemes guberņas. 
Latvijas Senāta Apvienotās sapulces priekšsēdētājs (1931–1933).

## Dzīvesgājums

Dzimis 1866. gada 22. septembrī Veselavas pagasta "Lejas Pintuļos" lauksaimnieka Jēkaba un Annas Ozoliņu ģimenē. Studējis Maskavas Universitātes Juridiskajā fakultātē. 1890. gadā sācis strādāt Rīgā par zvērināta advokāta palīgu, vēlāk par zvērinātu advokātu.

1906. gadā ievēlēts Krievijas Impērijas Valsts domē. 
1918. gada 19. decembrī iecelts par Latvijas Senāta senatoru. No 1919. gada 2. oktobra Civilās kasācijas departamenta priekšsēdētājs. Bijis runasvīrs Rīgas Latviešu biedrībā.

Miris 1933. gada 23. novembrī Rīgā.
Gandrīz visa viņa ģimene tika iznīcināta padomju represijās. Kopā ar vīru, komponistu Volfgangu Dārziņu emigrēt paspēja vienīgi Anna Dārziņa (1911 Rīgā—1998, Sietla, ASV).

## Apbalvojumi
1926. gadā apbalvots ar Triju Zvaigžņu ordeņa 2. šķiru.

## Atsauces
Dreiliņmuiža

[thumb|250px|Dreiliņmuižas ēkas (''Stadtgut Dreylingsbush'', pilsētas muiža Dreiliņbuša) pēc [Dzelzceļa līnija Rīga—Orla|Rīgas-Dinaburgas dzelzceļa līnijas izveides un Kuzņecova porcelāna fabrikas uzcelšanas (1878. gada karte).]]
**Dreiliņmuiža** () jeb **Dreiliņbuša** () bija pie Biķernieku draudzes novada piederoša muiža (*Stadtgut*) tagadējā Šķirotavas apkaimē.

## Vēsture
Uzskata, ka Dreiliņmuižas nosaukums radies no Rīgas rātskunga Melhiora Dreilinga ārpilsētas muižiņas (*Dreylingsbusch*) nosaukuma, kuras zemes šeit bijušas kopš 17. gadsimta. Muižas īpašnieka koka māja gan atradusies starp Rencēnu un Krustpils ielu tagadējā Šķirotavas apkaimē. Tajā krievu feldmaršals Boriss Šeremetjevs 1709. – 1710. gadā iekārtoja savu kara nometni astoņus mēnešus ilgā Rīgas aplenkuma laikā. Šeit 1710. gada jūlijā tika parakstīta Rīgas kapitulācija un Vidzemes bruņniecības un Rīgas rātes un ģilžu "labprātīga padošanās" Krievijas caram. 

Pēc Pirmā pasaules kara uz agrākās Dreiliņmuižas zemes atradās Rīgas pilsētas dārzniecība un Jāņa Zlaugotņa – Cukura dārzniecība.
1924. gadā daļu bijušā Dreiliņu pagasta teritorijas ap Dreiliņmuižu pievienoja Rīgai. 1934. gadā Dreiliņiem pievienoja bijušo Burharda muižas zemi, bet 1974. gadā visa tagadējā Dreiliņu apkaimes teritorija tika iekļauta Rīgas pilsētā. No 1976. gada līdz 2004. gadam šajā vietā atradās "AvtoVAZtehobsluživaņije" un "LatLada" autosalons un tehniskās apkopes centrs. No 2006. gada - tirdzniecības centrs Atrium Azur (tagad – i/c "Ozols").

## Atsauces
Ēbeļmuiža

thumb|250px|Ēbelmuiža 2012. gadā
thumb|250px|Ēbelmuižas ozols

**Ēbeļmuiža** jeb **Ēbelmuiža** (), arī **Klatco muiža** () ir baroka stilā celta Rīgas piepilsētas muižiņa Zaļenieku ielā 21, Ziepniekkalnā, Rīgā. Muižas ēka un paviljona vieta ir saglabājusies līdz mūsdienām, tā ir vietējas nozīmes arhitektūras piemineklis (Nr. 8119).

**Ēbelmuižas parkā** atrodams Ēbelmuižas ozols, kas ir resnākais koks Pārdaugavā.

## Vēsture
thumb|250px|Ēbeļmuiža Līvciema apkaimē 1937. gada Rīgas pilsētas plānā.
Muiža nosaukta Lielās ģildes tirgotāja un Melngalvju biedrības vecākā Joahima Ēbela vārdā, kas 1799. gadā to iegādājās no Justa Blankenhāgena. Viņš izveidoja parku, uzbūvēja oranžēriju un dārza paviljonu. Pirms tam to dēvējuši par Klatco muižu.

1805. gada Broces zīmējumā Ēbeļmuiža attēlota kā grezna divstāvu celtne ar kārniņu jumtu, dārza mājiņai atainots jumts ar dēļu segumu.


Ēbeļmuiža Rīgas kartē 1879.jpg|Ēbeļmuiža 1879. gada Rīgas kartē
Ēbeļmuiža 1805. gadā Broce.jpg|Ēbeļmuižas ēka (Broces kolekcija, 1805)
Ēbeļmuižas paviljons 1805. gadā Broce.jpg|Ēbeļmuižas paviljons (Broces kolekcija, 1805)


## Atsauces
Georgijs Dimitrovs

**Georgijs Dimitrovs Mihailovs** (, ; dzimis , miris ) bija bulgāru komunists, Bulgārijas un starptautiskās komunistiskās kustības darbinieks.

1919. gadā Georgijs Dimitrovs bija viens no Bulgārijas Komunistiskās partijas dibinātājiem. Pēc 1923. gada Bulgārijas komunistiskā puča sagrāves bija spiests dzīvot ārzemēs. No 1929. gada kā Kominternes Centrāleiropas nodaļas vadītājs darbojās Berlīnē. Pēc 1933. gada 27. februāra Reihstāga dedzināšanas tika tiesāts prāvā Leipcigā un attaisnots. Dimitrova aizstāvēšanās runas prāvas gaitā, tai skaitā tieši oponējot Gēringam, padarīja viņu par slavenību. Pēc prāvas pārceļoties uz PSRS, no 1935. līdz 1943. gadam bija Kominternes ģenerālsekretārs. 1945. gadā pārcēlās uz Bulgāriju un no 1946. līdz 1949. gadam bija Bulgārijas valdības vadītājs. 

## Ārējās saites
Francis Marks

**Francis Marks** (; dzimis , miris ) bija vācu ekspresionisma gleznotājs un grafiķis. 1911. gadā kopā ar citiem vācu un krievu emigrantu māksliniekiem Minhenē nodibināja mākslinieku grupu "Zilais jātnieks". Darbos parasti attēlojis dzīvniekus. Kritis Verdenas kaujā.

## Darbu galerija

Marc, Franz - Blue Horse I - Google Art Project.jpg|Zils zirgs I
Franz Marc 005.jpg
Franz Marc-The Yellow Cow-1911.jpg
Marc-blue-black fox.jpg
Franz Marc - Dog Lying in the Snow - Google Art Project.jpg
Franz Marc-The fate of the animals-1913.jpg
Franz Marc 1914 Animals in a Landscape.jpg
GUGG Two Wolves.jpg


## Ārējās saites
Rijāds Mehrezs

**Rijāds Mehrezs** (, *Riyāḍ Maḥraz*, dzimis ) ir Alžīrijas futbolists, spēlē pussarga pozīcijā, Alžīrijas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2023. gada Mehrezs pārstāv Saūda Arābijas profesionālās līgas komandu ''Al Ahli''.

Profesionāļa karjeru sācis Francijā, 2014. gada janvārī viņš nonāca Anglijas klubā *[[Leicester City F.C.|Leicester City]]*. Mehrezs palīdzēja klubam uzvarēt Anglijas futbola čempionātā un kvalificēties Premjerlīgai. 2015.—2016. gada sezonā viņš kluba sastāvā uzvarēja Premjerlīgā. Šajā sezonā Rijāds Mehrezs tika atzīts par sezonas labāko spēlētāju Anglijas futbolā, vēl ticis atzīts par 2015. gada labāko Āfrikas futbolistu. 2018. gada jūlijā pārgāja uz citu Premjerlīgas klubu *[[Manchester City F.C.|Manchester City]]*. Transfēra summa sasniedza 60 miljonus sterliņu mārciņu, kas bija jauns kluba rekords.

2014. gadā debitējis Alžīrijas izlases sastāvā, spēlēja . gada Pasaules kausa finālturnīrā.

## Sasniegumi
**Leicester City**

* Anglijas Premjerlīga: 2015—16

**Manchester City**

* Anglijas Premjerlīga: 2018—19, 2020—21, 2021—22, 2022—23
* FA kauss: 2018—19, 2022—23
* Anglijas Līgas kauss: 2018—19, 2019—20
* FA Community Shield: 2018
* UEFA Čempionu līga: 2022—23

**Al Ahli**
* Saūda Arābijas Superkauss: 2025
* AFC Čempionu līga: 2024–25
**Alžīrija**

* Āfrikas Nāciju kauss: 2019

**Individuālie sasniegumi**

* Āfrikas gada futbolists: 2016
* Alžīrijas gada futbolists: 2015, 2016
* Leicester City sezonas labākais spēlētājs: 2015—16

## Atsauces

## Ārējās saites
Kristaps Zommers

**Kristaps Zommers** (dzimis  Rīgā) ir Latvijas futbola vārtsargs. Pašlaik (2020) pārstāv Latvijas Virslīgas klubu Valmiera FC.

## Klubu karjera
No 2001. līdz 2012. gadam trenējies Genādija Šitika futbola skolā. Vēlāk spēlējis Dānijas kluba AGF jauniešu komandā. No 2015. līdz 2018. gadam pārstāvējis Itālijas klubu *[[Parma Calcio 1913|Parma]]* un ticis izīrēts arī citām Itālijas C sērijas komandām. 2015.—2016. gada Itālijas čempionāta D sērijā Kristaps aizvadīja 25 spēles, 17 no tām neielaižot vārtus. Klubs šajā sezonā pārliecinoši uzvarēja D sērijā un iekļuva *[[Lega Pro]]* (trešā spēcīgākā Itālijas čempionāta līga). 2017.—2018. gada sezonu Zommers uzsāka *Pordenone* sastāvā, taču pie spēles laika netika, visas 14 čempionāta spēles paliekot uz rezervistu soliņa. Pēc tam Zommers atgriezās *Parma* rindās, bet joprojām nespēja izkonkurēt komandas pirmo numuru un 2018. gada janvārī Zommers tika izīrēts C sērijas klubam "Cosenza".

2019. gada sezonu uzsāka Latvijas Virslīgas kluba FK Liepāja sastāvā, taču aizvadīja tikai sešas spēles un tā paša gada jūnijā komandu atstāja. 2020. gada janvārī pievienojās Japānas  pēc spēka ceturtās līgas klubam "Nara". 2020. gada septembrī kļuva par Virslīgas kluba Valmiera FC vārtsargu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Ērgļu iela (Rīga)

**Ērgļu iela** ir Rīgas iela Grīziņkalna apkaimē, Centra rajonā. Ērgļu iela sākas pie Aleksandra Čaka ielas krustojuma un noslēdzas strupceļā aiz Krišjāņa Barona ielas. Ielas kopējais garums ir 473 metri.

Pirmo reizi Rīgas adrešu grāmatās Ērgļu iela atrodama 1908. gadā ar nosaukumu Sergeja iela. Tagadējo nosaukumu tā ieguva 1961. gadā.

## Ielu savienojumi
Ērgļu iela ir savienota ar šādām ielām:
* Aleksandra Čaka iela ("T" veida krustojums)
* Krišjāņa Barona iela

## Objekti
Ērgļu ielā 7 atrodas A/S Latvijas Valsts radio un televīzijas centrs.

## Atsauces
Ernests Gīze

**Ernests Gīze** (dzimis , miris ) bija latviešu šahists un šaha problēmists.

Šaha dzīvē E. Gīze piedalījies ne tikai kā šahists, bet arī kā tās organizators. No 1932. līdz 1938. gadam bijis Latvijas Šaha savienības valdes loceklis. 1937. gadā kā savienības sekretārs aktīvi piedalījies 1. Ķemeru starptautiskā šaha turnīra organizācijā. Kara beigās devies bēgļu gaitās, nonācis Dānijā.

## Šaha kompozīcija
E. Gīzes sirdslieta bija šaha kompozīcija. Viņš bijis viens no Latvijas Šaha problēmistu biedrības dibinātājiem un tās valdes sekretārs no tās izveidošanas 1930. gadā līdz tās slēgšanai 1940. gadā. Sastādījis ap 100 šaha kompozīcijas. 
  
### Uzdevuma piemērs

**Uzdevuma risinājums:**
: **1. Lc7!** (draud 2. g8T+ Ke6 3. Tf8 Z~#)
: **1. ... Kd7 2. g8D+ Kc6 3. Df8 Z~#**
: **1. ... Ke8 2. g8Z Kf8 3. Zf6 Z~#**
: **1. ... Kf7 2. g8T+ Ke6 3. Tf8 Z~#**
: **1. ... Ke6 2. g8L+ Kf5 3. Ld5 Z~#**  

## Vietas šaha turnīros
* 3. Latvijas Šaha kongress, Rīga, 1930. gada decembrī - 4.-5. vieta 1. virsturnīrā.
* 4. Latvijas Šaha kongress, Jelgava, 1932. gada aprīlī - 4.-5. vieta 2. virsturnīrā.
* 6. Rīgas Meistarības turnīrs, Rīgā, 1937. gadā - 2. vieta priekšsacīkšu 2. grupā un 3.-4. vieta finālā.
* Koldingas šaha kluba 25 gadu jubilejas turnīrs - 1. vieta.  

## Atsauces

## Ārējās saites
* E. Gīzes šaha kompozīcijas vietnē PDB
Intelsat 33e

***Intelsat 33e*** (***IS-33e***) bija Luksemburgā bāzēta uzņēmuma *[[Intelsat]]* *Epic<sup>NG</sup>* sērijas sakaru pavadonis. Tas nodrošināja sakarus Indijas okeāna reģionā. Kosmisko aparātu orbītā palaida 2016. gada augustā. 
Pavadoni izgatavoja ASV uzņēmums *[[Boeing]]* uz platformas *[[Boeing 702|Boeing 702MP]]* bāzes. Tam bija uzstādīti C, Ku un Ka joslas raidītāji.

Pēc gandrīz astoņu gadu darbības 2024. gada 19. oktobrī pavadonis sadalījās vismaz 57 daļās. Līdz 2024. gada decembrim tika atklāti vairāk nekā 700 atlūzu.

## Lidojuma gaita
*Intelsat 33e* tika palaists  22:16:01 UTC no Gviānas kosmiskā centra ar nesējraķeti *[[Ariane 5ECA]]* (lidojums *VA232*). Kopā ar to palaists *[[Intelsat 36]]*.

2016. gada 9. septembrī paziņots, ka pavadoņa primārā dzinēja kļūmes dēļ būs nepieciešams ilgāks laiks, lai sasniegtu ģeostacionāro orbītu. Tika lēsts, ka rezerves sistēmas izmantošana saīsinās kosmiskā aparāta resursus ne vairāk kā par 18 mēnešiem. Pēc sākotnējā plāna *Intelsat 33e* varētu sākt izmantot 2016. gada 1. novembrī, bet tas tika nodots ekspluatācijā 2017. gada 29. janvārī.
*Intelsat 33e* izvietoja ģeostacionārajā orbītā punktā 60° austrumu garuma, nomainot *[[Intelsat 904]]*.

2017. gada augustā parādījās vēl viena dzinējsistēmas problēma, kuras dēļ tika patērēts vairāk degvielas, nekā gaidīts, lai kontrolētu pavadoņa stāvokli orbītas uzturēšanas manevru laikā. Šī problēma samazināja potenciālās darbības laiku par aptuveni 3,5 gadiem.

2024. gada 19. oktobra vakarā ASV Kosmosa pavēlniecība ziņoja, ka tajā pašā rītā aptuveni 04:30 *UTC* *Intelsat 33e* sadalījās aptuveni 20 gabalos. Kopš tā laika tika konstatēti vismaz 700 ar šo notikumu saistīti kosmosa atlūzu gabali. 2024. gada 21. oktobrī *Intelsat* paziņoja, ka pavadonis ir pilnībā zaudēts. Atšķirībā no iepriekšējiem pavadoņa darbības traucējumiem 2016. gadā, 2024. gada zaudējums nebija apdrošināts.

Pavadoņa priekšgājējs *[[Intelsat 29e]]* arī cieta no priekšlaicīgas atteices, un vairs nedarbojās tikai pēc trīs gadu darbības.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Intelsat 33e Intelsat
* Intelsat 33e Gunter Dirk Krebs
Filips Džonsons

**Filips Korteljū Džonsons** (, dzimis , miris ) bija amerikāņu arhitekts. 20. gadsimta vidū bija viens no redzamākajiem internacionālā stila pārstāvjiem ASV, vēlāk pievēršoties postmedernisma arhitektūrai. 1979. gadā kļuva par pirmo Prickera balvas ieguvēju. Ņujorkas Modernās mākslas muzeja Arhitektūras un dizaina nodaļas dibinātājs un pirmais direktors.

## Džonsona darbu galerija


File:Glasshouse-philip-johnson.jpg|*Glass House*, Ņukanaana, Konektikuta, 1949
File:Sheldon Gallery (Lincoln, NE) from NE 1.JPG|*Sheldon Museum of Art*, Linkolna, Nebraska, 1963
File:Kunsthalle Bielefeld.JPG|*Kunsthalle Bielefeld*, Bīlefelde, Vācija, 1968
File:JFK Memorial Dallas.jpg|*John Fitzgerald Kennedy Memorial*, Dalasa, Teksasa, 1970
File:Crys-ext.jpg|*Crystal Cathedral*, Gardengrova, Kalifornija, 1980
File:Sony Building by David Shankbone crop.jpg|*550 Madison Avenue*, Ņujorka, Ņujorka, 1984
File:Comericatowerhart.jpg|*One Detroit Center*, Detroita, Mičigana, 1993
File:PlazaCastillaMadrid.JPG|*Puerta de Europa*, Madride, Spānija, 1996


## Ārējās saites

*
Intelsat 36

***Intelsat 36*** (***IS-36***) ir Luksemburgā bāzēta uzņēmuma *[[Intelsat]]* sakaru pavadonis. Tas paredzēts sakaru nodrošināšanai Indijas okeāna reģionā. Pavadonis orbītā tika palaists 2016. gada augustā. 

Pavadoni izgatavoja ASV uzņēmums *[[SSL (uzņēmums)|SSL]]*. Tam uzstādīti 20 C joslas un 34 Ku joslas raidītāji.

*Intelsat 36* tika palaists  22:16:01 UTC no Gviānas kosmiskā centra ar nesējraķeti *[[Ariane 5ECA]]* (lidojums *VA323*). Kopā ar to palaists *[[Intelsat 33e]]*.

*Intelsat 36* ģeostacionārajā orbītā tika izvietots punktā 68,5° austrumu garuma, kopā ar *[[Intelsat 20]]*.

## Ārējās saites
* Intelsat 36 Intelsat
* Intelsat 36 Gunter Dirk Krebs
* Intelsat 36  Spaceflight101.com
Debora Kāra

**Debora Kāra** (, ; īstajā vārdā **Debora Džeina Kāra-Trimera** (); dzimusi , mirusi ) bija Skotijā dzimusi britu un Holivudas aktrise. Sešas reizes nominēta Oskara balvai, tomēr nekad nav to saņēmusi, līdz 1994. gadā saņēma Kinoakadēmijas goda balvu. Zelta globusa balvas un BAFTA balvas ieguvēja. Tēlojusi tādās filmās kā *The Life and Death of Colonel Blimp* (1943), *Black Narcissus* (1947), *King Solomon's Mines* (1950), *Quo Vadis* (1951), "No šejienes līdz bezgalībai" (1953), *The King and I* (1956), *An Affair to Remember* (1957), *Heaven Knows, Mr. Allison* (1957), *Separate Tables* (1958), *The Sundowners* (1960), "Nevainīgie" (1961).

## Ārējās saites
Vjetkas rajons

**Vjetkas rajons** (, ) ir Baltkrievijas administratīvais rajons Gomeļas apgabala austrumos. Tas robežojas ar Gomeļas apgabala Dobrušas rajonu dienvidautrumos, Gomeļas rajonu dienvidrietumos, Budas-Kašaļovas rajonu rietumos un Čačerskas rajonu ziemeļrietumos, kā arī Krieviju austrumos. 

Vjetkas rajona Starija Hramiku ciemā dzimis padomju politiķis Andrejs Gromiko (*Андре́й Андре́евич Громы́ко*, 1909 - 1989).
Klaizena kolba

thumb|250px|Klaizena kolbas zīmējums
**Klaizena kolba** jeb **vakuumdestilācijas kolba** ir īpašas konstrukcijas apaļdibena apaļkolba, kas paredzēta vielu (galvenokārt organisku) destilēšanai, tai skaitā vakuuma destilēšanai.  To dažreiz izmanto arī vielu sintēzēm. Trauks nosaukts vācu ķīmiķa Ludviga Klaizena vārdā, kas to izgudroja 1893. gadā.

Klaizena kolbai ir divi kakli, viens taisns, bet otrs atzarojas no pirmā. Otrajam kaklam ir slīpa novadcaurule, kā Virca kolbai. Šāda konstrukcija ļauj ievietot kolbas kaklos termometru un kapilāro caurulīti, samazinot līdz minimumam iespēju pārdestilējamajam šķidrumam nokļūt destilātā, verdošajam šķidrumam putojot vai izšļakstoties. Ļoti mazu šķidruma daudzumu pārdestilēšanai lieto bumbierveida Klaizena kolbas.

Klaizena kolbu var aizstāt ar parasto šlifa apaļkolbu, kurai pievienota tā saucamā Klaizena pāreja.

## Izmantošana
Klaizena kolbu ievieto ūdens vai cita piemērota šķidruma (eļļas, glicerīna) vannā, lai nodrošinātu vienmērīgu sildīšanu. Šķidruma līmenim kolbā jābūt nedaudz zem vannas līmeņa. 

## Atsauces
Laktozes nepanesība

[250px|thumb|right|[Laktozes molekula]]
350px|thumb|right|Laktozes nepanesības aptuvenā izplatība dažādās pasaules vietās

**Laktozes nepanesība** ir sindroms, kam raksturīgs daļējs vai pilnīgs laktozi šķeļošā fermenta — laktāzes — trūkums zarnās. Zarnās nesašķeltā un neuzsūktā laktoze nokļūst resnajā zarnā, kur baktērijas to sadala pienskābē, etiķskābē, oglekļa dioksīdā un ūdeņradī, izraisot caureju, jo skābes palielina osmotisko spiedienu un tādējādi arī ūdens ieplūdumu zarnās, bet skābes un gāzes kairina zarnas gļotādu.

## Vēsture un izplatība

Sākotnēji cilvēku organisms laktozi spēja pārstrādāt tikai agrā bērnībā, bet vēlāk laktāze pārstāja izdalīties. Pirms apmēram 7000 gadu Ziemeļeiropā radās ģenētiska mutācija, kas ļāva cilvēkam laktozi saturošus produktus lietot uzturā visu mūžu. Mūsdienās Eiropā vairumam cilvēku nav grūtību pārstrādāt laktozi, bet Dienvidaustrumāzijā un citur gandrīz visiem cilvēkiem joprojām raksturīga laktozes nepanesība.

## Iedalījums

Atkarībā no tā, vai laktozes nepanesība ir iedzimta vai iegūta dzīves laikā, to iedala primārajā un sekundārajā laktāzes trūkumā. Primārais laktāzes trūkums var parādīties jau zīdaiņiem, savukārt sekundārais laktāzes trūkums var rasties arī pieaugušā vecumā kādu zarnu slimību laikā, piemēram, glutēna enteropātijas slimniekiem vai pēc kuņģa operācijām. Šo slimības simptomiem pierimstot, parasti mazinās arī sekundārais laktāzes trūkums.

## Uzturs

Cilvēkiem ar daļēju laktozes nepanesību paredz uzturu ar samazinātu laktozes saturu (8—10 g laktozes), bet laktozi pilnībā nepanesošajiem — bezlaktozes uzturu (ar ne vairāk kā 1 g laktozes). Cilvēkiem ar laktozes nepanesību vispārējā gadījumā jāizvairās no piena un piena produktu lietošanas, kā arī tādiem produktiem, kam pievienots piens, piena pulveris vai piena cukurs (piemēram, piena un baltās šokolādes, dažādām konfektēm, maizes, cepumiem, bieži vien arī desām, zivju izstrādājumiem un saldinātājiem). Izņēmums var būt skābpiena produkti (piemēram, jogurts, kefīrs un rūgušpiens), jo tajos kopā ar laktozi ir arī pienskābes baktērijas, no kurām tievajā zarnā žultsskābju ietekmē atbrīvojas β galaktooksidāze, kas laktozi sašķeļ.

## Atsauces
Žitkaviču rajons

**Žitkaviču rajons** (, ) ir Baltkrievijas administratīvais rajons Gomeļas apgabala rietumos. Tas robežojas ar Gomeļas apgabala Pjetrikavas rajonu austrumos un Ļeļčicu rajonu dienvidos, Brestas apgabala Stoļinas rajonu dienvidrietumos un Luņiņecas rajonu ziemeļrietumos, kā arī Minskas apgabala Saļihorskas rajonu ziemeļos un Ļubaņas rajonu ziemeļaustrumos. 

Rajona Turavas pilsētā dzimis garīdznieks Turovas Kirils (*Кирилл Туровский*, 1130-1182) un Kijivas lielkņazs Mstislavs Vladimirovičs Lielais (*Мсціслаў Уладзіміравіч Вялікі*, 1076-1132)
Vjetka

**Vjetka** () jeb **Vetka** () ir pilsēta Baltkrievijā, Gomeļas apgabala austrumos, Vjetkas rajona centrs pie Sožas upes. Vēsturisks vecticībnieku centrs.

## Vēsture
Rakstos pirmoreiz minēta 1685. gadā kā Lietuvas Lielkņazistē ietilpstošs vecticībnieku centrs. Šeit izveidojās īpaša vecticībnieku ikonu glezniecības skola. Divreiz (1735. un 1764. gadā) Vjetkā iebruka krievu karaspēks un izveda iedzīvotājus uz Iekškrieviju. Pievienota Krievijas Impērijai pēc Polijas pirmās dalīšanas 1772. gadā. 1919. gadā iekļāvās KPFSR, 1925. gadā tai tika piešķirtas pilsētas tiesības, bet 1926. gadā pilsēta tika iekļauta Baltkrievijas PSR sastāvā. Otrā pasaules kara laikā no 1941. gada 18. augusta līdz 1943. gada 28. septembra Vjetka atradās vācu okupācijā. 1978. gadā tika nodibināts vecticībnieku un baltkrievu kultūras muzejs. Pilsēta cietusi no Čornobiļas AES katastrofas radioaktīvā piesārņojuma. 1991. gadā, sabrūkot PSRS, Vjetka kļuva par neatkarīgās Baltkrievijas pilsētu.

## Atsauces

## Ārējās saites

*Vjetka vietnē "Baltkrievijas globuss"
Mēģene

thumb|200px|Divu veidu mēģenes
thumb|200px|Mēģenes, iestiprinātas turētājos
**Mēģene** ir neliels cilindriskas, pagarinātas formas laboratorijas trauks ar apaļu, retāk plakanu vai konisku dibenu. Tas ir vienkāršākais laboratorijas trauks, ko plaši izmanto ķīmijas laboratorijās ķīmisko reakciju veikšanai nelielos apjomos, vielu paraugu noņemšanai, dažādiem demonstrējumiem. Mēģenes parasti izgatavo no termoizturīgiem  stikla  veidiem, arī no kvarca stikla. Īpašiem mērķiem lieto plastmasas mēģenes. Mikrobioloģijā izmantojamās mēģenes izgatavo sterilas vai arī paredz to sterilizāciju autoklāvā.

Parasti mēģeņu tilpums ir no 5 līdz 25 ml. Dažreiz mēģenēm ir iedaļas aptuvenai tilpuma noteikšanai. Darbam ar gāzēm (to iegūšanai, skalošanai, uztveršanai) lieto mēģenes ar novaduli.

## Atsauces
Žitkaviči

**Žitkaviči** () jeb **Žitkoviči** () ir pilsēta Baltkrievijā, Gomeļas apgabala rietumos, Žitkaviču rajona centrs.

## Vēsture
Rakstos pirmoreiz minēta 1500. gadā kā Lietuvas Lielkņazistē ietilpstoša apdzīvotā vieta. Pievienota Krievijas Impērijai pēc Polijas dalīšanām 18. gadsimta beigās. Otrā pasaules kara laikā līdz 1944. gada 6. jūlijam Žitkaviči atradās vācu okupācijā. 1991. gadā, sabrūkot PSRS, Žitkaviči kļuva par neatkarīgās Baltkrievijas pilsētu.

## Atsauces

## Ārējās saites

*Žitkaviči vietnē "Baltkrievijas globuss"
Kamillo Goldži

**Kamillo Goldži** (; dzimis , miris ) bija itāļu ārsts, biologs, patologs. Ticis nosaukts par sava laika izcilāko neirozinātnieku un biologu.

Pētījumi nervu sistēmas histoloģijā un morfoloģijā. Viņa vārdā nosauktas vairākas anatomiskās struktūras, tai skaitā Goldži komplekss. 1906. gadā saņēmis Nobela prēmiju fizioloģijā vai medicīnā kopā ar Santjago Ramonu i Kahalu par nervu sistēmas pētījumiem.

2012. gadā Pāvijas Universitātē, kur viņš strādāja, tika atklāts Goldži muzejs.

## Atsauces

## Ārējās saites

*
Mazā Juglas iela

**Mazā Juglas iela** ir iela Rīgā, Vidzemes priekšpilsētā, Juglā. Tā sākas pie krustojuma ar Juglas un Ūdeļu ielu un beidzas strupceļā. Ielas garums ir 2403 metri.

## Vēsture
Iela izveidota 1963. gadā, laika gaitā tās nosaukums nekad netika mainīts.

## Ielu savienojumi
Mazā Juglas iela ir savienota ar šādām ielām:
* Juglas iela
* Ūdeļu iela
* Liepkalna iela
* Smilškalnu iela
* Trūvertu iela
* Pikukalna iela
* Rubīna iela
* Dimantu iela
* Safīra iela

## Skatīt arī
* Jugla
* Vidzemes priekšpilsēta

## Atsauces
Megastar

***M/S Megastar*** ir Igaunijas kuģniecībai *[[Tallink]]* paredzēts *ro-ro* tipa pasažieru ātrgaitas prāmis. 2017. gadā to pabeidza būvēt Somijas kuģu būvētavā *[[Meyer Turku]]*. 230 miljonu eiro vērtais kuģis ir pirmais *Tallink* kuģis, kas degvielai izmanto sašķidrināto dabasgāzi. Megastar tiek izmantots prāmju līnijā Tallina—Helsinki.

*Tallink* būve sākta 2015. gada 4. augustā. Ķīļa ielikšanas ceremonija notika 2016. gada 9. februārī. 2016. gada 1. jūlijā bijusī Somijas prezidente Tarja Halonena nokristīja kuģi *Megastar*. 15. jūlijā prāmis tika nolaists ūdenī, pirmais brauciens notika 2016. gada decembrī.
*Megastar* nodošana pasūtītājam notika 2017. gada janvārī.

## Ārējās saites

* ''Megastar'' tallink.com
Kalnavērši

**Kalnavērši**, arī **Kalna Vērši**, ir ciems Cēsu novada Drabešu pagastā. Atrodas pagasta centrālajā daļā 7 km no pagasta pārvaldes «Ausmās», 11 km no novada centra Cēsīm un 81 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atrodas netālu no autoceļa V283, Riekšupītes krastā.

## Atsauces
Kaviārs

[thumb|Sarkanais kaviārs (pa kreisi) un melnais kaviārs (pa labi) [perlamutrs|perlamutra karotītēs]]

**Kaviārs** (no , kas savukārt no ) ir 3% vārāmā sāls šķīdumā iesālīti storveidīgo vai lašveidīgo zivju ikri. Atkarībā no kaviāra gatavošanā izmantotajiem zivju ikriem, izšķir melno kaviāru un sarkano kaviāru. Lētāku kaviāra aizstājēju mēdz arī gatavot no jūraszaķa ikriem.

## Uzglabāšana un uzturvērtība
Kaviārs ļoti ātri bojājas, tādēļ tas līdz ēšanai jāglabā ledusskapī. Pasterizētu kaviāru var arī neglabāt ledusskapī pirms atvēršanas.

Viena kaviāra ēdamkarote dod cilvēkam nepieciešamo B<sub>12</sub> vitamīna dienas devu, taču kaviāra sastāvā ir daudz holesterīna un sāls. 1 ēdamkarote (16 grami) kaviāra satur:

* Enerģija: 44 kalorijas
* Tauki: 2,86 grami
* Ogļhidrāti: 0,64 grami
* Šķiedrvielas: 0 gramu
* Olbaltumvielas: 3,94 grami
* Nātrijs: 0,24 grami
* Holesterīns: 0,094 grami
* Cinks: 0,0122 grami

## Atsauces

## Ārējās saites
Turava

**Turava** () jeb **Turova** () ir pilsēta Baltkrievijā, Gomeļas apgabala rietumos, Žitkaviču rajonā pie Pripetes upes.

## Vēsture
Turava (Turova) ir viena no Baltkrievijas senākajām pilsētām. Rakstos pirmoreiz minēta Pagājušo gadu vēsturē 980. gadā un bija dregoviču politiskais centrs. 11. gadsimtā šeit tika radīts Turavas evaņģēlijs — vecākā zināmā grāmata, kas radīta Baltkrievijas teritorijā. 12./13. gadsimtā Turava bija Turovas kņazistes politiskais centrs. 1230. gadā Turava cieta zemestrīcē. 14. gadsimta pirmajā pusē Turava iekļāvās Lietuvas Lielkņazistes sastāvā. Vairākkārtēji nopostīta, tā pamazām zaudēja savu lomu. Pievienota Krievijas Impērijai pēc Polijas otrās dalīšanas 1793. gadā. 19. gadsimta beigās vairāk nekā puse no Turavas iedzīvotājiem bija ebreji. Otrā pasaules kara laikā no 1941. gada vasara līdz 1944. gada 5. jūlijam Turava atradās vācu okupācijā. 1991. gadā, sabrūkot PSRS, Turava kļuva par neatkarīgās Baltkrievijas pilsētu. 2004. gadā tai tika piešķirtas pilsētas tiesības.

## Cilvēki
Turava ir garīdznieka Turavas Kirila (*Кірыла Тураўскі*, 1130—1182) un Kijivas lielkņaza Mstislava Vladimiroviča (*Мьстиславъ Володимеричь*, 1076—1132) dzimtā pilsēta.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Turava vietnē "Baltkrievijas globuss"
Zušvalks

**Zušvalks** (arī **Dižmežgrāvis**, **Vīgriežu grāvis**, **Zušu valks**) ir Plančvalka kreisā krasta pieteka Talsu novadā.

Tek ziemeļaustrumu virzienā. Ietek Plančvalkā augšpus tā ietekas Rojā. Zušvalku šķērso valsts autoceļš V1394 (Rude–Ģipka), tā krastos atrodas Dižmežciems.

## Atsauces
Arase

**Arase** () jeb ***ERG*** (), zināms arī kā ***SPRINT B*** (*Spectroscopic Planet Observatory for Recognition of Interaction of Atmosphere*) ir Japānas Aerokosmisko pētījumu aģentūras (*JAXA*) zinātniskais pavadonis, kas paredzēts radiācijas joslu pētījumiem. Palaists augstā eliptiskā orbītā 2016. gada decembrī

Kosmiskais aparāts izgatavots uz platformas *NEXTAR NX-300L* (*SPRINT*) bāzes. Tā masa starta laikā bija 350 kg un izmēri saliktā stāvoklī 1,5 × 1,5 × 2,7 m.

## Zinātniskie instrumenti
*Arase* zinātniskie instrumenti:
* *XEP*-e (*Extremely high-energy electron sensor*)
* *HEP-e* (*High-energy particle sensor - electron*)
* *MEP-e* (*Medium-energy particle sensor - electron*)
* *LEP-e* (*Low-energy particle sensor - electron*)
* *MEP-i* (*Medium-energy particle - ion*)
* *LEP-i* (*Low-energy particle - ion*)
* *MGF* (*Magnetic Field Experiment*)
* *PWE* (*Plasma Wave Experiment*)
* *S-WPIA* (*Software Wave-Particle Interaction Analyzer*)

*ERG* tika palaists  11:00 UTC ar nesējraķeti *[[Epsilon-2]]* no Učinouras kosmosa centra. Pēc veiksmīgas ievadīšanas orbītā pavadonim dots nosaukums *Arase*.

## Atsauces

## Ārējās saites
* ''Arase'' JAXA 
* ERG (SPRINT B, Arase) *Gunter's Space Page*
Bemberupīte

**Bemberupīte** ir Līgupes labā krasta pieteka Talsu novadā. Pēc citām ziņām Bemberupīte ir Līgupes labā satekupe (kreisā satekupe - Ilbatupīte).

Tek dienvidu virzienā. Ietek Līgupē netālu no valsts autoceļa A10 (Rīga—Ventspils). Bemberupīti nešķērso valsts autoceļi, tās krastos atrodas Annasciems un Saulīšciems.

## Atsauces
Modafinils

**Modafinils** (zināms arī kā ***Provigil***, ***Modavigil*** un ***Modalert***) ir stimulējošs līdzeklis, ko medicīnā izmanto narkolepsijas un citu ar miegainību saistītu traucējumu ārstēšanai. To pirmoreiz licenzēja izplatīšanai Francijā 1994. gadā, ASV — 1998. gadā, Lielbritānijā — 2002. gadā. Mūsdienās tas ir pieejams lielā daļā pasaules valstu.

## Pārskats
Ārpus medicīniskā pielietojuma modafinils ir labi pazīstams nootropais līdzeklis, ko izmanto kognitīvo spēju paaugstināšanai, kā arī pret nogurumu, piemēram, veicot ilgstošu maiņu darbu. Atšķirībā no citiem stimulantiem, tai skaitā kofeīna, modafinils būtiski neietekmē garastāvokli un neizraisa abstinences sindromu un toleranci, līdz ar to tam nav narkotisku īpašību.

Precīzs modafinila iedarbības mehānisms nav zināms, bet ir noskaidrots, ka tas darbojas kā vājš un selektīvs atipiskais dofamīna atpakaļsaistīšanās inhibitors, kā arī tas pastiprina histamīna līmeni hipotalāmā.

Kopš 2004. gada Pasaules antidopinga aģentūra aizliegusi modafinila izmantošanu sportā, uzskatot to par dopingu.

## Skatīt arī
* Nootropie līdzekļi
* Piracetāms

## Atsauces
thumb|left|Modafinila tabletes (''Modalert 200'')
Dzirnavupīte (Līgupes pieteka)

**Dzirnavupīte** (arī **Bočupe**, **Čūčupe**, **Strazde**, **Zābakupe**) ir Līgupes labā krasta pieteka Talsu un Tukuma novados.

Izteka pie Lēdām. Tek austrumu-dienvidaustrumu virzienā. Ietek Līgupē augšpus Līgciema. Dzirnavupīti nešķērso valsts autoceļi, tās krastos neatrodas lielas apdzīvotās vietas.

## Atsauces
Ilbatupīte

**Ilbatupīte** ir Cūkezera pieteka Talsu un Tukuma novados. Pēc citām ziņām Ilbatupīte ir Līgupes kreisā satekupe (labā satekupe - Bemberupīte).

Tek dienvidu-dienvidrietumu virzienā. Ietece Cūkezera dienvidaustrumu krastā. Ilbatupīti nešķērso valsts autoceļi, tās krastos atrodas Annasciems.

## Atsauces
Krāčupīte

**Krāčupīte** var būt:

* Krāčupīte — Līgupes pieteka;
* Krāčupīte — Ventas pieteka;
* Krāčupīte — Vildogas pieteka;
* Melderupītes cits nosaukums.
Krāčupīte (Līgupes pieteka)

**Krāčupīte** (arī **Krāčupe**) ir Līgupes labā krasta pieteka Talsu un Tukuma novados.

Izteka pie Rēzesciema. Ietek Līgupē pie Līgciema. Lielākā pieteka - Mellupīte. Krāčupīti nešķērso valsts autoceļi.

## Atsauces
Juliāna

**Juliāna Luīze Emma Marija Vilhelmīna** (; dzimusi , mirusi ) bija Nīderlandes karaliene no 1948. līdz 1980. gadam.

Valdot gandrīz 32 gadus, valdīšanas laikā piedzīvoja Nīderlandes kā ES sastāvdaļas attīstību un, nodibinoties Indonēzijai un Surinamai, Nīderlandes kā koloniālās varas izzušanu.

## Ārējās saites
Marija de Mediči

**Marija de Mediči** (, ; dzimusi , mirusi ) bija ietekmīgās Florences Mediči dzimtas pārstāve un Francijas karaliene-konsorte no 1589. līdz 1610. gadam. Pēc tam, kad atentātā tika nogalināts viņas vīrs, karalis Anrī IV, Marija de Mediči līdz 1614. gadam bija reģente mazgadīgajam dēlam Luijam XIII. Bija pazīstama kā nemitīgu galma intrigu organizētāja un mākslinieku aizbildne (viņas galmā darbojās Pīters Pauls Rubenss). Pēc Marijas de Mediči ierosmes Parīzē tika uzcelta Luksemburgas pils. No 1631. gada līdz savai nāvei, Rišeljē atbīdīta no varas, dzīvoja ārzemēs.

## Ārējās saites
Heinrihs Libke

**Kārlis Heinrihs Libke** (; dzimis , miris ) bija Vācijas politiķis, otrais pēckara Vācijas prezidents no 1959. līdz 1969. gadam, Vācijas kancleru Konrāda Adenauera, Ludviga Erharda un Kurta Georga Kīzingera laikā. 

Pirms nacistu nākšanas pie varas kā Centra partijas deputāts tika ievēlēts Prūsijas landtāgā. Pēc 1933. gada 20 mēnešus pavadīja ieslodzījumā. Otrā pasaules kara laikā darbojās Alberta Špēra celtniecības uzņēmumā. Pirms kļūšanas par prezidentu bija Vācijas lauksaimniecības ministrs. Bija pazīstams kā vājš orators. Attiecās no amata trīs mēnešus pirms amata termiņa beigām.

## Ārējās saites
Ians Makšeins

**Ians Makšeins** (; dzimis ) ir angļu aktieris. Vislabāk zināms ar lomām televīzijas seriālos *[[Lovejoy]]*, *[[Deadwood]]* un "Troņu spēle". Spēlējis lomas arī tādās filmās kā "Karību jūras pirāti: Svešajos krastos", "Karstgalvis Rods", "Džons Viks", kā arī ierunājis tēlu animācijas filmā *[[Kung Fu Panda]]*.

2005. gadā ieguva Zelta globusa balvu kā labākais televīzijas seriāla aktieris par lomu seriālā *Deadwood*.

Viņa tēvs bija Harijs Makšeins, futbola kluba *[[Manchester United FC]]* futbolists 1950. gados.

## Ārējās saites
Džolions Pālmers

**Džolions Kārlails Pālmers** (; dzimis ) ir britu sacīkšu braucējs, kurš .–. gadā startēja Pirmās formulas autosacīkstēs.

Pālmers Pirmās formulas sacensībās debitēja . gada sezonā ''Renault'' komandas sastāvā. Pirmajā sezonā viņš izcīnīja 1 punktu, vienreiz finišējot 10. vietā, bet F1 karjeras laikā viņa augstākais rezultāts bija 6. vieta 2017. gada . Tai pašā rudenī tika paziņots, ka pēc  viņš pametīs ''Renault'' komandu, viņa vietā sezonas atlikušajās četrās sacīkstēs startēja Karloss Sainss jaunākais, kuram tā bija debija F1.

Džolions Pālmers ir bijušā *Formula 1* pilota Džonatana Pālmera dēls, pirms F1 debijas viņš bija 2014. gada *[[GP2]]* sēriju čempions.

## ''Formula 1'' rezultāti

## Atsauces

## Ārējās saites

*
Makšeins

**Makšeins** var būt:
* Ians Makšeins (*Ian McShane*) — angļu aktieris (dzimis 1942.);
* Lūks Makšeins (*Luke James McShane*) — Lielbritānijas šaha lielmeistars (dzimis 1984.).
97. gads

**97. gads** () bija gads, kas pēc Jūlija kalendāra sākās svētdienā.

## Notikumi
* Romas konsuli bija Nerva un Lūcijs Vergīnijs Rufs.
* Nerva pasludināja Trajānu par savu pēcteci Senās Romas imperatora amatā.

## Dzimuši

## Miruši
* (*iespējams*) Svētais Timotijs
Lānss Strols

**Lānss Strols** (; dzimis  Monreālā) ir Kanādas autosportists, 2025. gada sezonā piedalās *[[Formula 1]]* sacensībās, pārstāvot *[[Aston Martin F1|Aston Martin]]* komandu.

F1 sacensībās debitēja . gada sezonā *[[Williams F1|Williams]]* komandas sastāvā, kļūstot par pirmo kanādiešu sacīkšu braucēju, kurš piedalās Pirmās formulas autosacīkstēs kopš Žaka Vilnēva profesionālas karjeras beigām.

## Ģimene un privātā dzīve
Lānss Strols ir kanādiešu modes industrijas zvaigznes un miljardiera Lorensa Strola (*Lawrence Stroll*) dēls.

## Karjera
2015. un 2016. gadā Lānss Strols piedalījās Eiropas *Formula 3* čempionātā (*European Formula 3 Championship*), kur 2016. gada sezonā kļuva par pārliecinošu čempionu. Paralēli tam Lānss Strols ir pazīstams arī kā 2014. gada Itālijas *Formula 4* čempionāta (*Italian Formula 4 Championship*) uzvarētājs, kā arī 2015. gada Jaunzēlandes *Toyota Racing* sēriju (*Toyota Racing Series*) čempions.

2016. gada novembrī tika oficiāli paziņots, ka Lānss Strols uz 2017. gada sezonu ir noslēdzis līgumu ar ''Williams'' komandu, kur pirms gaidāmās sezonas kanādiešu autosportistam tika dota iespēja veikt vairākus privātus testus tādās sacīkšu trasēs kā Silverstonā, Moncā, Špīlbergā, Budapeštā, Barselonā un Abū Dabī. Tāpat savas relatīvās jaunības dēļ tiek paredzēts, ka Lānss Strols kļūs par visu laiku otro jaunāko sacīkšu debitantu Pirmās formulas vēsturē.

Savās pirmajās trīs sacensībās pirmajā formulā nefinišēja. Pirmoreiz finišu sasniedza 2017. gada Krievijas ''Grand Prix'', ieņemot 11. vietu. 2017. gada Azerbaidžānas ''Grand Prix'' izcīnīja trešo vietu un pirmo reizi kāpa uz goda pjedestāla. Būdams 18 gadus un 239 dienas vecs, viņš kļuva par jaunāko F1 pilotu, kurš izcīnījis pjedestālu savā debijas sezonā un otru jaunāko kopumā pēc Maksa Verstapena, kurš to paveica būdams 12 dienas jaunāks. Savā pirmajā sezonā ieņēma 12. vietu kopvērtējumā, sakrājot 40 punktus. 2018. gada sezona nebija tik sekmīga, tajā ieguva tikai 6 punktus un ieņēma 18. vietu.

Pirms 2019. gada sezonas noslēdza līgumu ar *[[Racing Point]]* komandu, kļūstot par Serhio Peresa komandas biedru. 2020. gada sezonā divreiz kāpa uz goda pjedestāla, izcīnot 3. vietas Itālijas un Sahiras ''Grand Prix''. Sezonu noslēdza 11. vietā kopvērtējumā.

Pēc 2020. gada sezonas *Racing Point*, veicot zīmola maiņu, tika reorganizēta par *[[Aston Martin F1|Aston Martin]]*, Strols turpināja startēt arī jaunajā komandā. 2021. gada sezonā ar 34 punktiem ieņēma 13. vietu.

## ''Formula 1'' rezultāti

* Sacīkstes **treknrakstā** sāktas no pirmās starta pozīcijas.
* Sacīkstēs *slīprakstā* ir uzrādīts ātrākais apļa laiks.

 - Pašreizējā sezona
 - Nefinišēja, bet ieskaitīts klasifikācijā, jo paveica vismaz 90% no distances
‡ - Iegūta puse no punktiem, jo netika veikti 75% sacīkstes.

## Atsauces

## Ārējās saites

*
Modris Cers

**Modris Cers** (dzimis , miris ) bija latviešu baletdejotājs un baleta repetitors.

Modris Cers 1966. gadā beidza Rīgas Horeogrāfijas vidusskolu, kā arī apguvis Maskavas Valsts teātra mākslas institūta pedagogu repetitoru kvalifikācijas celšanas kursus. No 1963. līdz 1986. gadam strādāja par Latvijas Nacionālā operas un baleta teātra baleta solistu, 1977. gadā uzsāka darbu arī kā repetitors.

Modris Cers filmējies detektīva lomā Rīgas Kinostudijas mākslas filmā "Ceplis".

## Atsauces

## Ārējās saites

* Profils vietnē makslinieki.lv