open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Linda (priekšvārds)

**Linda** ir vācu izcelsmes sieviešu priekšvārds, kas plaši izplatīta angliski runājošajā pasaulē kopš 19. gadsimta beigām. Vācu vārds *Linde* sākotnēji bija saīsināta vecāku vārdu forma, piemēram, *Dietlinde* un *Sieglinde*. Vārdu *Linda* kā galvenā tēla vārdu to izmantoja rakstnieks Žans Pols savā četru sējumu romānā *Titan*, kas tika izdots no 1800. līdz 1803. gadam, un pēc tam tas kļuva populārs vāciski runājošās valstīs.

Vārds *Linde* iespējams veidojies no vācu valodas vārda *linden* (liepas), apzīmējot vairogu, kas izgatavots no šī koka, vai arī, iespējams cēlies no ģermāņu valodās sastopama vārda *lind* (mīksts, maigs). priekšvārda popularitāti var arī saistīt ar neolatīņu valodu (itāļu, spāņu vai portugāļu) vārdu *linda*, kas ir vārda *lindo* sieviešu dzimte un nozīmē "skaista, glīta, jauka" (spāņu un portugāļu valodās) jeb "tīra" (itāļu valodā). Tāpat tas ir bieži sastopams sievietes vārds Dienvidāfrikā, jo zulu un isiķhosa valodās *linda* nozīmē "pagaidiet".

Starp citiem priekšvārdiem, kas tiek lietoti angliski runājošās valstīs un ietver piedēkli *-linda*, ir Melinda, Belinda, Selinda un Rozalinda.

Lindas savu vārda dienu atzīmē 13. februārī (Ungārija, Polija), 15. aprīlī (Somija un Vācija), 19. jūnijā (Šveicē), 20. jūnijā (Zviedrijā), 21. augustā (Latvijā), 1. septembrī (Čehijā), 2. septembrī (Slovākijā) un 4. septembrī (Polija).

## Sievietes ar vārdu Linda
; Latvijā
* Linda Brīvule, vieglatlēte (dzimusi 1983. gadā)
* Linda Dinsberga jeb *[[Anmary]]*, dziedātāja un vokālā pedagoģe (dzimusi 1980. gadā)
* Linda Krūmiņa, šahiste (dzimusi 1984. gadā)
* *[[Linda Leen]]*, dziedātāja un modes dizainere (dzimusi 1979. gadā)
* Linda Liepiņa, uzņēmēja un politiķe (dzimusi 1974. gadā)
* Linda Medene, politiķe (dzimusi 1991. gadā)
* Linda Mūrniece, uzņēmēja, žurnāliste un politiķe (dzimusi 1970. gadā)
* Linda Nemiera, rakstniece (dzimusi 1981. gadā)
* Linda Olte, režisore (dzimusi 1978. gadā)
* Linda Pagrode, basketboliste (dzimusi 1992. gadā)
* Linda Rudene, dramaturğe (dzimusi 1993. gadā)
* Linda Skride, altiste (dzimusi 1978. gadā)

;Pasaulē
* Linda Baka (*Linda Buck*), ASV bioloģe (dzimusi 1947. gadā)
* Linda Marija Barosa (*Linda Maria Baros*), franču un rumāņu dzejniece, esejiste un tulkotāja (dzimusi 1981. gadā)
* Linda Morē (*Linda Morais*), kanādiešu brīvā stila cīkstone (dzimusi 1993. gadā)
* Linda Pope (*Lynda Pope*), Austrālijas šahiste (dzimusi 1953. gadā)
* Linda Štāla (*Linda Stahl*), vācu vieglatlēte (dzimusi 1985. gadā)
* Linda Ulveusa (*Linda Ulvaeus*), zviedru dziedātāja, rakstniece un aktrise (dzimusi 1973. gadā)
* Linda Villumsena (*Linda Villumsen*), dāņu šosejas riteņbraucēja (dzimusi 1985. gadā)

## Atsauces
Ozolaine (Rīga)

thumb|300px|Ozolaine (''Eichenhein'') Rīgas kartē (1876).
**Ozolaine**, agrāk  **Eihenhaima** () vai **Eihenhaina** (), ir viena no Sarkandaugavas apkaimes daļām ar parku Rīgā.

## Vēsture
Pēc Rīgas ieņemšanas 1710. gadā Krievijas cars Pēteris I esot pie Duntes muižas pavēlējis iekārtot nocietinājumus un celt jaunu pili. Sarkandaugavas krastā izveidots regulāra plānojuma parks (t.s. Otrais Ķeizardārzs), kuru Pēteris I  jau kā Krievijas Impērijas ķeizars apciemojis pēc Vidzemes inkoprorācijas Krievijas sastāvā 1723. gadā. Dārza projektu izstrādājis arhitekts P. Jonšteins. Dārza iekārtošanu veica galvenokārt kareivji. Darbus sāka plaši, tika izrakti dīķi, parka stādīšanai saveda trīsdesmit tūkstošus dažādu koku, bet pils būvēšanai kaļķus un ķieģeļus no Holandes. 1729. gada pavasaris nāca ar briesmīgiem plūdiem, kas zemāk esošās celtnes iznīcināja. No citadeles pāri palikušo daļu nosauca Aleksandra Menšikova vārdā par Aleksandra Augstumiem, kurā vēlāk ierīkoja Aleksandra augstumu aizgādības namu jeb nespējnieku patversmi.
1862. gada decembrī tika nodibināta Rīgas pilsētas Sarkankalna slimnīca. 1872. gadā uzbūvēja dzelzceļa līniju Rīga—Mīlgrāvis ar pieturas punktu "Aleksandra Augstumi" (tagadējā Sarkandaugavas stacija).

19. gadsimta otrajā pusē, kad Duntes muižas parkā bija izauguši šeit stādītie ozoli, to sāka dēvēt par Ozolaini (*Eichenheim*).

1872. gada rudenī Literāri-praktiskā pilsoņu apvienība Duntes muižas ēkās iekārtoja Eihenheima patversmi ar skolu un internātu, kurā strādāja latviešu skolotājs un botāniķis Jānis Ilsters. Citās muižas ēkas iekārtoja Pretubagošanas biedrības patversmi, kas šeit pastāvēja līdz Pirmajam pasaules karam. Bāreņu nams darbojies arī pēc Pirmā pasaules kara, ap 1932. gadu patversmes telpās iekārtoja vecu ļaužu pansiju.
Patversmes ielā 20 darbojās 21. Rīgas pilsētas pamatskola, kuru 1937. gadā pārdēvēja par Rīgas pilsētas Ozolaines pamatskolu.

280px|thumb|Labiekārtošana ar plāksni "Ozolaine" Patversmes ielā 24
Latvijas PSR laikā Ozolainē izveidojās daudzstāvu apbūve un vairākas ražotnes.  
1964. gadā Patversmes ielā 29 izveidoja Baseina slimnīcu jūrnieku ārstēšanai, 1970. gadā tai uzcēla jaunu korpusu.
1992. gada oktobrī, apvienojot Baseina Centrālo slimnīcu Patversmes ielā ar Rīgas ostas slimnīcu Vecmīlgrāvī, izveidoja 
Latvijas Jūras medicīnas centru.
2006. gadā SIA "Duntes ozoli" Ozolainē uzcēla 16 stāvu dzīvojamo māju. 2007. gada septembrī senajā skolas ēkā Patversmes ielā 20 sāka darboties Žila Verna Rīgas Franču skola.
2020. gadā Rīgas Domes Pilsētas Attīstības departaments plānoja Ozolaines parka izveidi.

## Atsauces
Kabiles iela (Rīga)

**Kabiles iela** ir iela Rīgā, Zemgales priekšpilsētā, Bieriņu apkaimē, pilsētas daļā Mārupē. Kabiles iela sākas krustojumā ar Codes ielu, turpinās dienvidu virzienā un beidzas pie Rīgas robežas krustojumā ar Sīpeles ielu, taču turpinās Mārupes novadā, Mārupē ar tādu pat nosaukumu Kabiles iela. Ielas kopējais garums ir 570 metri, tā klāta ar asfalta segumu. Kabiles ielā ir tikai savrupmāju apbūve.

Iela nosaukta Kabiles — pagasta centra Kuldīgas novadā — vārdā.

## Ielu savienojumi
Kabiles iela ir savienota ar šādām ielām:
* Codes iela (T veida krustojums)
* Bramberģes iela
* Cēres iela
* Sējas iela
* Sārtes iela (T veida krustojums)
* Sīpeles iela
* Kabiles iela (Mārupe)

## Skatīt arī
* Bieriņi

## Atsauces
Šaušana 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs — 300 metri ar šauteni trijās pozīcijās vīriešiem

**300 metri  ar šauteni trijās pozīcijā vīriešiem** bija viena no astoņām disciplīnām šaušanas sacensībās 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs, Parīzē. Sacensības tika aizvadītas 1900. gadā no 3. līdz 5. augustam, militārajā nometnē Satori, Versaļas teritorijā. Tajās startēja 30 sportisti no 6 valstīm.

Medaļas šajā disciplīnā tika sadalītas ņemot vērā kopējo sportista sniegumu individuālajās disciplīnās guļus pozīcijā, pozīcijā uz ceļiem un stāvus pozīcijā. Zelta medaļa šajā disciplīnā ieguva Šveices sportists Emīls Kellenbergers (930 punkti), sudraba medaļu ieguva Dānijas sportists Anderss Peters Nīlsens (921 punkti), savukārt bronzas medaļas tika piešķirtas Beļģijas sportistam Paulam van Asbrukam (917 punkti) un Norvēģijas sportistam Ūlem Estmo (917 punkti). Šveicei (pirmā arī zelta medaļa), Beļģijai un Norvēģijai šīs bija pirmās olimpiskās medaļas šajā disciplīnā olimpiskajās spēlēs.

## Sacensību formāts
Disciplīnā katrs sportists kopumā raidīja 120 šāvienus, 40 šāvienus katrā no trim pozīcijām (guļus pozīcijā, pozīcijā uz ceļiem un stāvus pozīcijā). Mērķis bija 1 metra diametrā, ar 10 punktu gredzeniem un 300 metru attālumā. Maksimālais iespējamais iegūstamais rezultāts bija 1200 punkti. Medaļas tika piešķirtas arī par komandu rezultātiem, kopā saskaitot individuālos trīs pozīciju punktus. Vienīgo reizi olimpisko spēļu vēsturē medaļas tika piešķirtas par rezultātiem arī katrā no trim pozīcijām.

## Rekordi

## Medaļu ieguvēji

## Rezultāti

## Pārstāvētās valstis un sportisti

Sacensībās startēja 30 sportisti no 6 valstīm. Visas valstis pirmo reizi bija pārstāvētas šajā disciplīnā. 

*Iekavās norādīts sportistu skaits no attiecīgās valsts.*

* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Atsauces

## Ārējās saites
* Šaušana 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs — 300 metri ar šauteni trijās pozīcijās vīriešiem (''Sports Reference'') 
* Šaušana 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs — 300 metri ar šauteni trijās pozīcijās vīriešiem (''Olympedia'') 
* Šaušana 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs — 300 metri ar šauteni trijās pozīcijās vīriešiem (''Olympics'') 
*   Retrieved 2 March 2006.
*
Ļaunuma izsaukšana: Man to lika darīt velns

**"Ļaunuma izsaukšana: Man to lika darīt velns"** () ir 2021. gada ASV pārdabiskā šausmu filma. Filmas režisors ir Maikls Čavess, scenārija autors ir Deivids Leslijs Džonsons-Makgoldriks. Filma ir turpinājums filmām "Ļaunuma izsaukšana" (2013) un "Ļaunuma izsaukšana 2" (2016), kā arī kā astotā filma Ļaunuma izsaukšanas filmu sērijā. Patriks Vilsons un Vera Fārmiga tāpat kā iepriekšējās filmu sērijas daļās atveido paranormālu lietu izmeklētājus Edu un Loreinu Vorenus, pārējās lomās ir Ruairi O'Konors, Sāra Ketrīna Huka un Džulians Hiljards. Džeimss Vans un Pīters Safrans producēja filmu, kuras pamatā ir 1981. gadā Konektikutā notikusī Arni Čeiena Džonsona tiesas prāva un Džeralda Britlija grāmata par tiesas prāvu *The Devil in Connecticut*.

Sākotnēji trešās "Ļaunuma izsaukšanas" filmas izstrāde sākās 2016. gadā, lai gan Vans paziņoja, ka viņš nerežisēs nākamo sērijas filmu, jo ir aizņemts ar citiem projektiem. Safrans apstiprināja, ka nākamā filma nebūs spoku mājas filma. 2017. gada jūnijā tika oficiāli paziņots, ka tiek izstrādāta filmas sērijas trešā daļa — scenārija rakstīšanai tika nolīgts Deivids Leslijs Džonsons. Maikls Čavess tika apstiprināts par filmas režisoru pēc tam, kad iepriekš bija režisējis filmas "Raudošās sievietes lāsts" (*The Curse of La Llorona,* 2019). Filmēšana norisinājās 2019. gada vasarā Džordžijā.

Filmas sākotnējā pirmizrāde bija paredzēta 2020. gada septembrī, tomēr sakarā ar COVID-19 pandēmijas ierobežojumiem tā tika atlikta. "Ļaunuma izsaukšana: Man to lika darīt velns" pirmizrāde norisinājās  Apvienotajā Karalistē, bet no 4. jūnijā to sāka demonstrēt ASV kinoteātros un straumēšanas servisā *[[HBO Max]]*. Latvijā filmas pirmizrāde notika . Filma starptautiskie kases ieņēmumi ir  ASV dolāru ar  ASV dolāru filmas veidošanas budžetā. Tā saņēmusi dažādas kritiķu atsauksmes, kas slavēja Vilsona un Fārmigas aktierspēli, bet kritizēja scenāriju un atzīmēja, ka šī ir vājākā no filmu sērijas daļām.

## Atsauces

## Ārējās saites
Zilūža ezers

**Zilūža ezers** (arī **Zilūzis** un **Zilūžu ezers**) ir ezers Valmieras novada Bērzaines pagasta administratīvajā teritorijā. Atrodas 2 km attālumā no Bērzaines ciemata centra. Zilūža ezers iekļauts Ziemeļvidzemes biosfēras rezervāta neitrālajā zonā.

## Apraksts
Aizaugošs purva ezers ar brūnganu ūdeni. Ezera krasti ir zemi, savukārt ezera dibens ir klāts ar dūņām.

### Flora
Biežākie augi: platlapu vilkvālītes, peldošās glīvenes, dzeltenās lēpes, ūdensrozes, elodejas, hāras,
kalmes, vilkvālītes, kosas, grīšļi, meldri, niedres.

### Fauna
Zivju sugas: līdakas, karūsas.

Putnu sugas: ligzdo pīles.

## Atsauces
Saki Jā!

**"Saki Jā!"** ir 2021. gada Latvijas romantiskā kinokomēdija. Filmas režisors ir Māris Martinsons. Galvenās lomas atveido Lelde Dreimane, Evelīna Pārkere (debija kino), Jurijs Djakonovs un Nauris Brikmanis, bet pārējās lomās ir Kaspars Zāle, Jurģis Spulenieks, Artis Robežnieks, Dita Lūriņa-Egliena, Andris Bulis, Mārtiņš Egliens un Ieva Adamss. Sākotnēji filmas pirmizrāde bija ieplānota Valentīna dienā, bet COVID-19 pandēmijas ierobežojumu rezultātā Latvijas kinoteātros filmas pirmizrāde notika .

## Atsauces

## Ārējās saites
Wanda Media

***Wanda Media*** (), zināma arī kā ***Wanda Pictures***, ir Ķīnas filmu producentu kompānija un filmu izplatītājs. *Wanda Media* ir *[[Wanda grupa|Wanda Group]]* meitasuzņēmums, kas ir atbildīgs par attīstību, investīcijām, producēšanu, publicitāti, mārketingu, autortiesību darbībām un citu ar kino un televīziju saistītu uzņēmējdarbību. 2014. gadā uzņēmums bija lielākais Ķīnas privāto filmu ražošanas uzņēmums un otrs lielākais ražošanas uzņēmums Ķīnā pēc tirgus daļas (3,17%) un piektais lielākais filmu izplatītājs ar 5,2% tirgus.

## Atsauces

## Ārējās saites
*
Chinese Doctors

***Chinese Doctors*** () ir 2021. gada Ķīnas katastrofu filma. Filmas režisors ir Endrū Lau, galvenās lomas atveido Žans Hanju, Juaņs Kvans, Žu Javens un Li Čens . Filma ir stāsts par pirmajiem medicīnas darbiniekiem, kas cīnījās pret COVID-19 pandēmiju Uhaņas Džinjintanas slimnīcā, Hubei, Ķīnā. Filmas pirmizrāde notika Ķīnā , godinot Ķīnas Komunistiskās partijas 100. gadadienu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Huaxia Film Distribution

***Huaxia Film Distribution*** ( ) ir Ķīnas filmu izplatīšanas uzņēmums. 2014. gadā uzņēmums bija otrs lielākais filmu izplatītājs Ķīnā. Tas nosedza 22,89% valsts tirgus.

Starp studijas ienesīgākajām filmām ir 2021. gada filmas *[[Chinese Doctors]]*, *[[Cliff Walkers]]* un *[[The Battle at Lake Changjin]]*.

## Atsauces
Cliff Walkers

***Cliff Walkers*** (), sastopams arī angliskais tulkojums ***Impasse***, ir 2021. gada Ķīnas vēsturiskā spiegu trillera filma. Filmas režisors ir Džans Imou, scenārija autors Kvans Jonksans. Filmas darbība norisinās pagājušā gadsimta trīsdesmitajos gados Japānas impērijas vasaļvalstī Mančukuo, pirms Otrā pasaules kara sākuma.

Filmas pirmizrāde Ķīnā un ASV notika 2021. gada 30. aprīlī. *Cliff Walkers* saņēma 82% pozitīvu vērtējumu vietnē Rotten Tomatoes ar vidējo vērtējumu 6.7/10. Filmas starptautiskie kases ieņēmumi ir  ASV dolāri.

## Atsauces

## Ārējās saites
Voldemārs Ozoliņš

**Voldemārs Ozoliņš** bija latviešu arhitekts. No 1920. līdz 1940. gadam Latvijā projektējis 21 dzelzceļa staciju un daudzus ūdenstorņus.

Dzimis 1899. gadā Mārupes novada Salas pagasta Varkaļos. 1937.gada 26. maijā beidzis Latvijas Universitātes Arhitektūras fakultāti. Līdz 1945. gadam Dzelzceļu pārvaldes uzdevumā projektējis Acones, Kangaru, Sidgundas, Lilastes, Ķeguma, Bulduru un citas stacijas. Pēc Otrā pasaules kara projektējis guļamkorpusus un sabiedriskos blokus sanatorijām Majoros, Dzintaros un Līčos.

Miris 1991. gadā, apglabāts Salas kapos.


Здание станции Кегумс - Ķeguma stacijas ēka.jpg|Ķeguma stacijas ēka (1939.g.)
Bulduri station 2016 01.jpg|Bulduru stacijas ēka (1947.g.)
Станция Acone - panoramio.jpg|Acones stacijas ēka (1937.g.)
Kangaru stacija.JPG|Kangaru stacijas ēka (1937.g.)
Ogre burial chapel - Ogre, Latvia.jpg|Ogres kapu kapliča (1939.g.)


## Atsauces
2032. gada vasaras olimpiskās spēles

**2032. gada vasaras olimpiskās spēles** jeb **XXXV olimpiskās spēles** (), plašāk pazīstamas arī kā **Brisbena 2032**, būs trīsdesmit piektās vasaras olimpiskās spēles. Tās notiks Austrālijas pilsētā Brisbenā no  līdz .

Šīs būs trešās vasaras olimpiskās spēles Austrālijā (iepriekš . gadā Melburnā un . gadā Sidnejā) un ceturtās vasaras olimpiskās spēles dienvidu puslodē (divas olimpiskās spēles notikušas Austrālijā un . gada olimpiskās spēles notika Riodežaneiro, Brazīlijā). Brisbena par 2032. gada olimpisko spēļu norises vietu tika paziņota  (divas dienas pirms . gada olimpisko spēļu sākuma).

## Atsauces

## Ārējās saites
* Starptautiskā Olimpiskā komiteja
Vladimirs (priekšvārds)

**Vladimirs** ir populārs vīriešu priekšvārds, kā īsais variants tiek lietots **Vova** vai **Volodja**. Tam ir divi izcelsmes avoti: slāvu un ģermāņu un tam var būt vairākas nozīmes. Seno slāvu valodā *Володимѣръ* nozīmējis "pasaules valdnieks" vai "mierīgs valdnieks" (*vladi, *vladeti — valdīt un *mir — pasaule vai miers), savukārt seno ģermāņu valodā nozīmējis "slavens valdnieks" vai "spožs un slavens" (*wald — spēks, spozme un *mari — slava; skatīt Valdemārs). Tā seno ģermāņu nozīmē "spožs un slavens" vārda Vladimirs nozīme sakrīt ar vienu citu populāru priekšvārdu — Roberts. Popularitāti visticamāk ieguvis, pateicoties Kijivas kņazam Volodimiram Lielajam, kurš saukts arī par svēto Vladimiru un Valdemāru Kristītāju. Latviešu kalendārā Vladimira vārdadiena ir 8. decembrī.

[thumb|270px|Kijivas kņazs [Volodimirs Svjatoslavičs|Volodimirs jeb Valdemārs Lielais.]]

## Radniecīgi vārdi
* Valdemārs (vārda ģermāniskais variants)
* Voldemārs
* Volodimirs (*Володи́мир*) — ukrainiski
* Uladzimirs (*Уладзімір*) — baltkrieviski
* Vlodzimežs (*Włodzimierz*) — poliski

## Cilvēki ar šādu vārdu

## Vārdi ar līdzīgu nozīmi
* Roberts (vārds ar līdzīgu nozīmi)
* Slava (elements priekšvārdos) (citi vārdi, kuru nozīme arī ir "slavens")
* Mirdzums (elements priekšvārdos) (citi vārdi, kuru nozīme arī ir "mirdzošs", "spožs")

## Atsauces
Demon Slayer: Mugen Train

ir 2020. gada Japānas anime tumšās fantāzijas spraiga sižeta filma, kas balstīta uz Koioharu Gotoges veidotās *[[Sonen manga|sonen]]* mangas sērijas *[[Demon Slayer: Kimetsu no Yaiba]]*, un tā ir tiešs turpinājums anime seriāla pirmajai sezonai. Filmas režisors ir Haruo Sotozaki, scenāristi *[[Ufotable]]*.

Filma tika izlaista Covid-19 pandēmijas laikā, pirmizrāde notika  Japānā, bet starptautiski filmas pirmizrādes dažādās valstīs notika no 2020. gada beigām līdz 2021. gada vidum. Tās starptautiskie kases ieņēmumi ir vairāk nekā  ASV dolāru, un tā ir otrā ienesīgākā 2020. gada filma. Filma uzstādīja vairākus kases rekordus, tostarp kļuva par visu laiku ienesīgāko anime un Japānas filmu.

Anime sērijas otro sezonu Japānā sāka pārraidīt .

## Atsauces
 

## Ārējās saites
*  
*  
*
Keilebs Dresels

**Keilebs Remels Dresels** (; dzimis ) ir amerikāņu peldētājs, specializējies brīvā stila un tauriņstila peldējumā. Piedaloties trīs olimpiskajās spēlēs izcīnījis astoņas zelta medaļas; neskaitot K. Dreselu, vēl tikai divim sportistiem ir 8 zelta medaļas un neviena cita kaluma medaļa olimpiskajās spēlēs: vieglatlētiem Rejam Evrijam un Useinam Boltam.

Trīs reizes piedalījies olimpiskajās spēlēs (, , ). 2016. gadā Riodežaneiro izcīnījis zelta medaļu 4x100 m kompleksajā un 4x100 m brīvā stila stafetē. 2020. gada olimpiskajās spēlēs Tokijā kļuva par pieckārtēju olimpisko čempionu — atkārtoja uzvaru stafetēs un uzvarēja 50 m un 100 m brīvā stila, 100 tauriņstila peldējumos. Bija olimpiskajām zelta medaļām bagātākais sportists Tokijas olimpiskajās spēlēs, piektais amerikānis, kas pēdējo 50 gadu laikā izcīna tik daudzas olimpisko spēļu zelta medaļas. Savu astoto olimpisko zelta medaļu izcīnīja 2024. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Parīzē, kur uzvarēja 4x100 m brīvā stila stafetē.

Pasaules čempionātā garajā baseinā 15 reizes kļuvis par čempionu, vēl izcīnītas divas sudraba medaļas. 2019. gada pasaules čempionātā ar astoņām izcīnītām medaļām uzstādīja sacensību rekordu. K. Dreselam pieder vairāki pasaules rekordi.

## Atsauces

## Ārējās saites
Dresels

**Dresels** var būt:

* Georgs Dresels (*Georg Dreszell*; 1654—1698) — Zviedru Vidzemes valodnieks un tulkotājs;
* Keilebs Dresels (*Caeleb Dressel*; 1996) — amerikāņu peldētājs.
Adrenokortikotropais hormons

thumb|''AKTH molekulas modelis''
**Adrenokortikotropais hormons** (**AKTH** ; arī **adrenokortikotropīns**, **kortikotropīns**) ir polipeptīds, tropīnu tipa hormons, ko ražo un izdala hipofīze. To lieto arī kā medikamentu un diagnostikas līdzekli. AKTH ir svarīga hipotalāma-hipofīzes-virsnieru ass sastāvdaļa, un to ķermenis bieži ražo, reaģējot uz bioloģisko stresu (kopā ar prekursoru kortikotropīnu atbrīvojošo hormonu no hipotalāma). Tā galvenais efekts ir palielināta kortizola ražošana un izdalīšanās virsnieru garozā. AKTH ir saistīts arī ar diennakts ritmu daudzos organismos.

AKTH deficīts liecina par sekundāru virsnieru mazspēju (nomākta AKTH ražošana hipofīzes vai hipotalāma darbības traucējumu dēļ, sk. hipopituitārisms) vai terciāro virsnieru mazspēju (hipotalāma slimība, samazinoties kortikotropīnu atbrīvojošā hormona (CRH) izdalīšanai). Un otrādi, hroniski paaugstināts AKTH līmenis rodas primārās virsnieru mazspējas gadījumā (piemēram, Adisona slimība), kad virsnieru dziedzera kortizola ražošana ir hroniski nepietiekama. Kušinga slimības gadījumā hipofīzes audzējs ir cēlonis paaugstinātam AKTH (no priekšējās hipofīzes) un kortizola pārpalikumam (hiperkortizolisms) — šo pazīmju un simptomu kopumu sauc par Kušinga sindromu.

[thumb|none|850x850px|References intervāli [Asins analīze|asins analīzēm, parādot adrenokortikotropo hormonu (zaļā krāsā pa kreisi) starp hormoniem ar mazāko koncentrāciju asinīs]]

## Atsauces
Jānis Lācis

**Jānis Lācis** var būt:

* Jānis Lācis (1897—1937) — latviešu strēlnieks, vēlāk Sarkanās armijas virsnieks;
* Jānis Lācis (1935—2021) — ārsts kardiologs.
Jānis Lācis (ārsts)

**Jānis Lācis** (1935—2021) bija latviešu ārsts, Paula Stradiņa klīniskās universitātes slimnīcas kardiologs.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1935. gada 1. augustā. Studēja medicīnu Rīgas Medicīnas institūtā. Pēc ārsta tiesību iegūšanas 1961. gadā strādāja Auces, Jaunpils un Tukuma slimnīcās. 
1964. gadā ieguva anesteziologa-reanimatologa specialitāti, vēlāk kardiologa specialitāti. 1975. gadā Maskavas Medicīnas institūtā aizstāvēja medicīnas zinātņu kandidāta grādu, bet 1983. gadā medicīnas zinātņu doktora grādu.
Stradāja par Paula Stradiņa klīniskās universitātes slimnīcas kardioloģijas nodaļas vadītāju.
2003. gadā Jāni Lāci ievēlēja par Rīgas Stradiņa universitātes asociēto profesoru.
Miris 2021. gada 5. augustā, apglabāts Saulkrastu kapos.

## Atsauces
Cēsu pils aplenkums (1577)

[thumb|313x313px|Cēsu pils aplenkuma laikā krievu lielgabali sagrāva [Cēsu pils ziemeļu un rietumu mūrus.]]
**Cēsu pils aplenkums** (1577) bija daļa no Livonijas kara. Pēc piecu dienu ilgas bombardēšanas aptuveni 300 cilvēku pilī izdarīja masveida pašnāvību, uzspridzinoties ar četrām mucām šaujampulvera.

## Vēsture
1561. gadā Cēsu pili ieņēma Lietuvas dižkunigaitijas karaspēks. 1577. gada vasarā Cēsu pils pakļāvās Livonijas karalim Magnusam. Drīz pēc tam pilsētu aplenca cara Ivana IV vadītais Krievijas karaspēks, bet pilsētnieki nolēma pils vārtus neatvērt. Pēc Zalomona Heninga teiktā, no pils izšāva lielgabala lodi, kas nošvīkstēja tieši gar cara galvu.

## Aplenkums un sprādziens
Krievijas karaspēks bija bruņots ar smago artilēriju, bet pili aizstāvēja daži simti cilvēku, pēc Laurentija hronikas datiem, pārsvarā sievietes un bērni. Zalomons Henings rakstīja, ka pils aizstāvju vidū valdīja izmisums un pilnīga bezcerība:
*Ikreiz, kad kāds, piemēram, stāvēdams pie loga, tika sists un nogalināts no smagās artilērijas šāviena, cits ieņems viņa vietu, tiklīdz viņš bija aizvilkts prom, tādā pašā veidā sasniedzot savu galu.*Pili nopietni sabojāja piecas dienas ilgā apšaude — plaisas un caurumi biezajās sienās kļuva arvien lielākas. Cēsu pils bija nolemta, bet cilvēki, kas bija meklējuši patvērumu aiz tās sienām, bija gatavi darīt visu, lai nežēlīgie iebrucēji nepaņemtu viņus gūstā. Tāpēc viņi nolēma veikt galēju pasākumu: uzspridzināt sevi ar šaujampulveri.

Dokumentālie un arheoloģiskie pierādījumi norāda, ka par pašnāvības vietu tika izvēlēta pils rietumu diapazona pirmā stāva zāle.

Zalomona Henninga “Livonijas un Kurzemes hronika” (*Lifflendische Churlendische Chronica*) sniedz masu pašnāvības aprakstu:*Vajadzēja redzēt šīs bēdas ārpus visām bēdām, kad labie cilvēki metās ceļos telpā, zem kuras bija ievietots šaujampulveris.* *Vīrietis un sieva turēja viens otra rokas, bērni pulcējās ap vecākiem, daži joprojām barojās pie mātes krūtīm, visi gaidīja svētīto Svētā Simeona stundu.* *Tā kā maskavietis drīz pēc tam sāka vētraini un iebruka pilī, tā nebija ilgi aizkavējusies.* *Šaujampulveris tika aizdedzināts un visi tika uzspridzināti, izņemot tos, kuri bija paslēpušies citur pilī...*

## Atbrīvošana
1577. gada decembrī 100 vācu, 50 poļu un 200 latviešu karavīri Turaidas pils pārvaldnieka Jāņa Bīriņa (*Johannes Büring*) vadībā nakts stundā ieradās pie Cēsu pilsētas mūriem. Daļa no viņiem pārvarēja aizsargmūrus un atvēra pils vārtus pārējiem karavīriem, krievu garnizons patvērās pagrabos, kur viņus sagūstīja.

## Atsauces
Aleksandrs Dončenko

**Aleksandrs Dončenko** (; ; dzimis  Maskavā) ir Krievijā dzimis Vācijas starptautiskais lielmeistars šahā (2015).

## Biogrāfija
Piedzimis Maskavā starptautiskā šaha meistara Anatolija Dončenko ģimenē. Agrā bērnībā pārcēlies uz dzīvi Vācijā. Šahu sācis spēlēt četru gadu vecumā, astoņu gadu vecumā piedalījies savā pirmajā šaha turnīrā. 2010. gadā uzvarējis Vācijas junioru šaha čempionātā U12 vecuma grupā. Pārstāvējis Vāciju Eiropas un Pasaules junioru šaha čempionātos. 
Daudzu starptautisko šaha turnīru uzvarētājs, tajā skaitā bijis pirmais Balatona šaha festivāls Balatonboglārā (2014), Groningenas šaha festivāla "A" turnīrā (2014), Orhūsas lielmeistaru turnīrā (2015), *Purtichju Open* (Francija, 2018), Česke Budejovice lielmeistaru turnīrā (2020), *Tegernsee Masters* (Vācija, 2020).

2021. gada augustā Rīgā uzvarējis starptautiskajā šaha festivāla *[[Rīgas Tehniskās universitātes Open|Rīgas Tehniskās universitātes Open 2021]]* "A" turnīrā. 2021. gada novembrī Rīgā ierindojies 71. vietā 2021. gada "FIDE Chess.com Grand Swiss" turnīrā. 2023. gada novembrī Daglasā ierindojies 106. vietā "FIDE Grand Swiss" turnīrā. 2023. gadā Budvā Vācijas izlases sastāvā izcīnījis 2. vietu Eiropas komandu šaha čempionātā. 2025. gada maijā izcīnījis 6. vietu Vācijas šaha čempionātā. 2025. gada septembrī Samarkandā ierindojies 59. vietā "FIDE Grand Swiss" turnīrā.

Par panākumiem turnīros FIDE 2012. gadā Dončenko piešķīrusi starptautiskā meistara (IM), bet 2015. gadā - starptautiskā lielmeistara (GM) nosaukumu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Šaurā, sārtā līnija

**"Šaurā, sārtā līnija"** () ir 1998. gada ASV kara drāmas filma, kuras režisors un scenārija autors ir Terenss Maliks. Filmā galvenās lomas attēlo Šons Penns, Adriens Brodijs, Džims Kevizels, Bens Čaplins, Džordžs Klūnijs, Džons Kjūsaks, Vudijs Harelsons, Eliass Koteass, Niks Nolte, Džons Railijs un Džons Travolta. Filma ir balstīta uz 1962. gada Džeimsa Džonsa noveles. "Šaurā, sārtā līnija" bija Malika trešā režisētā filma un pirmā kopš 1978. gada.

Filma ir par karavīru grupu, kas Otrā pasaules kara laikā Zālamana Salās cīnās pret Japānas armiju.

Filma tika nominēta septiņām Amerikas Kinoakadēmijas balvām, tai skaitā kā labākā filma un labākais režisors, tomēr nevienu neieguva. Filma saņēma Zelta lāča balvu Berlīnes kinofestivālā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Gunārs Meijers

**Gunārs Meijers** (1958—2021) bija latviešu mūziķis, kurš sacerēja dziesmas šlāgermūzikas, romanču un balāžu stilā.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1958. gada 21. martā Rīgā. 1993. gadā viņš ar dziesmu "Meitene" debitēja "Mikrofona aptaujā".
1995. gadā klajā Meijera debijas albums, kam sekoja vairāk nekā 10 soloalbumu, nodarbojās arī ar uzņēmējdarbību.

2020. gadā izdeva autobiogrāfisku grāmatu "Lāčplēša ielas meitene" par Latvijas šovbiznesa aizkulisēm.
Miris 2021. gada 17. jūnijā.

## Atsauces
Gūsteknes

**"Gūsteknes"** () ir 2013. gada ASV trillera filma, kura režisors ir Denī Vilnēvs. Filmā galvenās lomas attēlo Hjū Džekmens, Džeiks Jillenhols, Vaiola Deivisa, Marija Bello, Terenss Hauards, Melisa Leo un Pols Deino. "Gūsteknes" ir Vilnēva pirmā filma angļu valodā.

Filma ir par divu jaunu meiteņu nolaupīšanu Pensilvānijā un, kā policija meklē vainīgo. Pēc tam, kad policija atbrīvo aizdomās turamo, vienas meitas tēvs nolemj rīkoties pats.

Filma bija gan kritiski, gan finansiāli veiksmīga. Nacionālā kinofilmu pārraudzīšanas padome filmu iekļāva 2013. gada labāko 10 filmu sarakstā. Filma tika nominēta par labāko operatora darbu 86. Kinoakadēmijas balvas pasniegšanas ceremonijā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Alars Kariss

**Alars Kariss** (; dzimis  Tartu) ir igauņu biologs un ierēdnis, pašreizējais Igaunijas prezidents.

No 2007. līdz 2012. gadam bija Tartu Universitātes rektors. 2013.—2018. gadā viņš bija Igaunijas valsts kontrolieris. No 2018. gada Igaunijas Nacionālā muzeja vadītājs. 2019. gadā saņēmis Latvijas Republikas Atzinības krustu.

2021. gada augustā pie viņa vērsās Rīgikogu priekšsēdētājs Jiri Ratass, piedāvājot viņu nominēt Igaunijas prezidenta amatam augusta beigās gaidāmajās prezidenta vēlēšanās. Nomināciju viņš pieņēma, un viņa kandidatūru vēlāk apstiprināja abas koalīcijas partijas, Reformu partija un Centra partija. Ievēlēts 2021. gada 31. augustā ar 72 balsīm.
thumb|150px|left|Alars Kariss 2008. gadā

## Personīgā dzīve
Kariss dzimis Tartu 1958. gada 26. martā. Absolvējis Igaunijas Dzīvības zinātņu universitāti, iegūstot biologa specialitāti. 1999. gadā kļuva par šīs universitātes profesoru. Arī viņa tēvs Harijs Kariss (dzimis 1930. gadā) ir botāniķis.

## Atsauces

## Ārējās saites
Džims Kevizels

**Džeimss Patriks Kevizels jaunākais** (; dzimis ) ir ASV aktieris. Vislabāk pazīstams attēlojot Jēzu Kristu Mela Gibsona filmā "Kristus ciešanas" (2004) un piedaloties CBS seriālā *[[Person of Interest]]* (2011—2016).

Kevizels ir piedalījies tādās filmās kā "Kareive Džeina" (*G.I. Jane*, 1997), "Šaurā, sārtā līnija" (1998), "Frekvence" (2000), "Augstākās pakāpes noziegumi" (2002), "Grāfs Monte Kristo" (2002), "Bēgšanas plāns" (*Escape Plan*, 2013) un *[[When the Game Stands Tall]]* (2014), *[[Sound of Freedom]]* (2023).

## Filmogrāfija

## Ārējās saites
Vladimirs

**Vladimirs** var būt:
* Vladimirs (priekšvārds)

## Cilvēka vārds

* Vladimirs Kaijaks 
* Vladimirs Ļeņins 
* Vladimirs Majakovskis 
* Vladimirs Putins
Shrine Auditorium

***Shrine Auditorium*** ir nozīmīga pasākumu norises vieta Losandželosā, Kalifornijā. Tāpat šī ir *[[Shriners]]*, brīvmūrnieku nodaļas, *Al Malaikah Temple* galvenā mītne. 1975. gadā ēkai tikai piešķirts Losandželosas vēsturiskā kultūras pieminekļa statuss.

## Vēsture
Pašreizējā *Shrine Auditorium* tika atklāta 1926. gadā. Tā uzcelta iepriekšējā 1906. gadā celtā *Al Malaikah Temple* vietā, ko 1920. gada 11. janvārī iznīcināja ugunsgrēks. Ēka pilnībā nodega 30 minūtēs, un ugunsgrēkā gandrīz gāja bojā seši ugunsdzēsēji.

1960. gadu beigās ēka pārdēvēta par *The Pinnacle* un tajā norisinājās rokkoncerti.

2002. gadā ēkai tika veikta 15 miljonu ASV dolāru vērta renovācija. Skatuve tika aprīkota ar vismodernākajām apgaismojuma un takelāžas sistēmām, nomainīts jumta segums un gaisa kondicionēšanas sistēma zālei un *Expo* centram, modernizētas koncesijas tribīnes, izveidotas papildu tualetes, pārkrāsots *Expo* centrs, izveidota jauna skatuve un autostāvvieta. Viss komplekss veidots Marokas arhitektūras motīvos.
Attēls:Architect and engineer (1922) (14595001970).jpg|Vecā *Shrine Auditorium* (1905)
Attēls:Shrine Auditorium (254834418).jpg|*Shrine Auditorium* 1990. gadā, pirms 2002. gada renovācijas


## Ēka
Jauno auditoriju mauru atmodas stilā veidoja Sanfrancisko bāzētais teātra arhitekts G. Alberts Lansburgs, ar vietējiem arhitektiem Džonu Ostinu un A. M. Edelmanu. Ēkā uz skatuves ietilpība bija 1200 cilvēku, un tajā bija 6442 skatītāju vietas. Inženieris, kas konsultēja projektu, apgalvoja, ka tērauda kopne, kas atbalsta balkonu, ir lielākā, kāda jebkad uzbūvēta.

*Shrine Auditorium* ir vieta aptuveni 6300 cilvēkiem (2002. gada atjaunošanas laikā samazināts no sākotnējām 6700 vietām), un tajā ir 59 metrus plata un 21 metru dziļa skatuve.

Zālē ir divas ložas virs orķestra līmeņa ar 40 sēdvietām katrā un septiņas ložas uz balkona, kurās katrā ir no 36 līdz 47 sēdvietām (kopējais sēdvietu skaits: 274). No atlikušajām sēdvietām 2964 atrodas orķestra līmenī un 2982 balkona līmenī.

Blakus *Shrine Auditorium* atrodas *Shrine* izstāžu zāle.

Attēls:Al Malaikah Temple - Shrine Auditorium, 655 W. Jefferson Blvd. University Park.jpg|Skats uz ēku no Universitātes parka
Attēls:Shrine Auditorium side.JPG|Dienvidrietumu fasāde
Attēls:Shrine Auditorium spire.JPG|Dienvidu smaile
Attēls:Al Malaikah Temple - Shrine Auditorium, 655 W. Jefferson Blvd. University Park, 6.jpg|Rojalstrītas vestibils
Attēls:Al Malaikah Temple - Shrine Auditorium, 655 W. Jefferson Blvd. University Park, 4.jpg|Džefersona bulvāra vestibils
Attēls:Al Malaikah Temple - Shrine Auditorium, 655 W. Jefferson Blvd. University Park, 5.jpg|Vitrāžas loga detaļa


## Ievērojami notikumi
*Shrine Auditorium* ir notikuši vairāki pasākumi, galvenokārt izklaides:

## Atsauces

## Ārējās saites

*
Virtual Riot

**Kristiāns Valentīns "Vals" Brunns** (, dzimis ), plašāk pazīstams ar pseidonīmu ***Virtual Riot***, ir vācu elektroniskās mūzikas ierakstu producents un dīdžejs.
1968.—1969. gada Eiropas kausa sezona

**1968.—1969. gada Eiropas kausa sezona** bija Eiropas spēcīgākā futbola klubu turnīra 14. sezona. Sezona ilga no  līdz . Finālspēle norisinājās Santjago Bernabeu stadionā Madridē.

Par Eiropas kausa uzvarētājiem otro reizi kļuva Itālijas klubs *[[AC Milan]]*, kas finālspēlē uzvarēja Nīderlandes klubu ''Ajax'' ar rezultātu 4–1.

Vairāki klubi no Austrumu bloka izstājās pirmajā kārtā, kad pēc Padomju Savienības iebrukuma Čehoslovākijā UEFA izlozēja visus Austrumu bloka klubus vienu pret otru.

Pirmo reizi izbraukuma vārtu likums tika izmantots arī turnīra otrajā kārtā, kā arī pirmo reizi katrā spēlē komanda varēja izdarīt divas spēlētāju maiņas.

## Pirmā kārta

|}

## Otrā kārta

|}

## Ceturtdaļfināli

|}

### Izslēgšanas spēles

|}

## Pusfināli

|}

## Fināls

## Atsauces

## Ārējās saites

* UEFA mājaslapa
1969.—1970. gada Eiropas kausa sezona

**1969.—1970. gada Eiropas kausa sezona** bija Eiropas spēcīgākā futbola klubu turnīra 15. sezona. Sezona ilga no  līdz . Fināls norisinājās *[[San Siro]]* stadionā Milānā.

Par Eiropas kausa uzvarētājiem pirmo reizi kļuva Nīderlandes klubs *[[Feyenoord]]*, kas finālā uzvarēja Skotijas klubu ''Celtic'' ar rezultātu 2–1. Šī bija arī pirmā reize, kad par uzvarētājiem kļūst klubs no Nīderlandes.

Sākot no šīs sezonas, izslēgšanas spēles neizšķirta gadījumā vairs netika spēlētas. Tā vietā izmantoja izbraukuma vārtu likumu. Ja arī izbraukumā gūtie vārti ir vienādi, tad uzvarētāju noskaidroja metot monētu.

## Priekšsacīkšu kārta

|}

## Pirmā kārta

|}

## Otrā kārta

|}

## Ceturtdaļfināli

|}

## Pusfināli

|}

## Fināls

## Atsauces

## Ārējās saites

* UEFA mājaslapa
1970.—1971. gada Eiropas kausa sezona

**1970.—1971. gada Eiropas kausa sezona** bija Eiropas spēcīgākā futbola klubu turnīra 16. sezona. Sezona ilga no  līdz . Finālspēle norisinājās Vemblija stadionā Londonā.

Par Eiropas kausa uzvarētājiem pirmo reizi kļuva Nīderlandes klubs ''Ajax'', kas finālspēlē uzvarēja Grieķijas klubu ''Panathinaikos'' ar rezultātu 2–0. Šī bija pirmā reize, kad finālā iekļuva klubs no Grieķijas.

Pirmo reizi uzvarētāja noteikšanai divu spēļu summā tika izmantota pēcspēles sitienu sērija, aizstājot monētas mešanu.

Pirmo reizi Eiropas kausa vēsturē Spānijas klubs *[[Madrides "Real" (futbols)|Real Madrid]]* nespēja kvalificēties turnīram.

## Priekšsacīkšu kārta

|}

## Pirmā kārta

|}

## Otrā kārta

|}

## Ceturtdaļfināli

|}

## Pusfināli

|}

## Fināls

## Atsauces

## Ārējās saites

* UEFA mājaslapa
Sunilduts Līna Narajanans

**Sunilduts Līna Narajanans** (oficiālos FIDE dokumentos biežāk tiek lietots saīsināts vairiants **S. L. Narajanans**;  vai ; dzimis  Thiruvananthapuramā) ir Indijas starptautiskais lielmeistars šahā (2016).

## Biogrāfija
2007. gadā guvis savus pirmo panākumu, uzvarot Keralas štata jauniešu šaha čempionātā U9 vecuma grupā. Vēlāk vairākārt izcīnījis medaļas Keralas štata un Indijas jauniešu šaha čempionātos dažādās vecuma grupās. 2012. gadā Indijas komandas sastāvā izcīnījis bronzas medaļu Pasaules jauniešu šaha olimpiādē U16 vecuma grupā. 2016. gadā izcīnījis bronzas medaļu Pasaules junioru šaha čempionātā. 2019. gadā ieņēmis 4. vietu Āzijas individuālajā šahā čempionātā. Tajā pašā gadā Hantimansijskā piedalījies Pasaules kausa izcīņā šahā pēc izslēgšanas sistēmas, kurā zaudējis 1. kārtā.

2021. gada augustā Rīgā izcīnījis 2. vietu starptautiskajā šaha festivāla *[[Rīgas Tehniskās universitātes Open|Rīgas Tehniskās universitātes Open 2021]]* "A" turnīrā.

2023. gada oktobrī Katarā izcīnījis 3. vietu starptautiskajā šaha turnīrā *Qatar Masters Open*. 2023. gada novembrī Daglasā ierindojies 32. vietā "FIDE Grand Swiss" turnīrā.

2025. gada maijā izcīnījis 7. vietu Āzijas individuālajā šaha čempionātā. 2025. gada septembrī Samarkandā ierindojies 39. vietā "FIDE Grand Swiss" turnīrā.

Par panākumiem turnīros FIDE 2014. gadā Narajananam piešķīrusi starptautiskā meistara (IM), bet 2016. gadā — starptautiskā lielmeistara (GM) nosaukumu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Šaušana 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs — 300 metri ar šauteni vīriešu komandām

**300 metri ar šauteni trijās pozīcijā vīriešu komandām** bija viena no astoņām disciplīnām šaušanas sacensībās 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs, Parīzē. Sacensības tika aizvadītas 1900. gadā no 3. līdz 5. augustam, militārajā nometnē Satori, Versaļas teritorijā. Tajās startēja 6 komandas (30 sportisti) no 6 valstīm.

Komandu rezultāti tika iegūti saskaitot katras komandas visu sportistu izcīnītos punktus individuālajās disciplīnās ― guļus pozīcijā, pozīcijā uz ceļiem un stāvus pozīcijā. Zelta medaļu šajā disciplīnā izcīnīja Šveices sportisti (4399 punkti), sudraba medaļu ieguva Norvēģijas sportisti (4290 punkti), bet bronzas medaļu — Francijas sportisti (4278 sportisti).

## Sacensību formāts
Katru no komandām veidoja 5 sportisti. Katrs sportists raidīja 120 šāvienus: 40 šāvienus katrā no trim pozīcijām (guļus, uz ceļiem un stāvus pozīcijā). Mērķis bija 1 metra diametrā, ar 10 punktu gredzeniem, un tas bija novietots 300 metru attālumā. Maksimālais iegūstamais rezultāts bija 6000 punkti. Medaļas tika piešķirtas arī par individuālajiem rezultātiem, kur tika saskaitītas visu trīs disciplīnu punkti kopā. Vienīgo reizi olimpisko spēļu vēsturē medaļas tika piešķirtas par rezultātiem arī katrā no trim pozīcijām.

## Medaļu ieguvēji

## Rezultāti

## Pārstāvētās valstis un sportisti

Sacensībās startēja 30 sportisti no 6 valstīm. Visas valstis pirmo reizi bija pārstāvētas šajā disciplīnā.

*Iekavās norādīts sportistu skaits no attiecīgās valsts.*

* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Atsauces

## Ārējās saites
* Šaušana 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs — 300 metru šaušana ar šauteni vīriešu komandām (''Sports Reference'') 
* Šaušana 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs — 300 metru šaušana ar šauteni vīriešu komandām (''Olympedia'') 
* Šaušana 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs — 300 metru šaušana ar šauteni vīriešu komandām (''Olympics'') 
*   Retrieved 2 March 2006.
*
Vihulas muiža

270px|thumb|Vihulas muižas kungu māja mūsdienās.
**Vihulas muiža** (, ) ir viduslaiku nocietināta muiža Rietumviru apriņķī.
## Vēsture
1501. gadā Vihulas muiža piederēja Lodes dzimtai, no 1531. gadā Vekerbrodu (*Weckerbrod*) dzimtai. Livonijas kara laikā to 1558. gadā ieņēma Krievijas caristes karaspēks. 1581. gadā to iekaroja Zviedrijas armija Pontusa de la Gardija vadībā. 1582. gada Jamas Zapoļskas miera līguma Vihulas muiža pieminēta kā *Vyholumisa*, krievu tekstā kā * Вихолумыза*. 

No 1605. gada Vihulas muiža vairāk nekā 200 gadu piederēja Helfreihu (*Helffreich*) dzimtai. Lielā Ziemeļu kara laikā muižas ēkas sagrāva. 1810. gadā to pārdeva Aleksandram fon Šūbertam. 1880. gados muižas īpašnieki uzbūvēja jaunu kungu māju. Pēc Pirmā pasaules kara Vihula tika nacionalizēta, bet Šūbertu ģimene palika muižā līdz 1939. gadam. 

Otrā pasaules kara laikā no 1941. līdz 1944. gadam muižas ēkās atradās vācu izlūkošanas skola, savukārt pēc kara no 1951. līdz 1982. gadam tajā atradās pansionāts.

Pēc plašas restaurācijas 2012. gadā muižā iekārtota viesnīca.

## Atsauces
Aleksejs Zagrebeļnijs

**Aleksejs Zagrebeļnijs** (dzimis 1974. gada 13. martā Rīgā) ir uzņēmējs, uzņēmuma *[[R.Evolution City]]* dibinātājs un valdes loceklis. Dzimis 1974. gadā Rīgā un mācījies Rīgas 32. vidusskolā. Pēc tam mācības turpināja Puškina licejā un Rīgas 74. vidusskolā. 1995. gadā viņš absolvēja Rīgas Aviācijas universitātes Ekonomikas fakultāti.

2003. gadā dibināja nekustamo īpašumu un investīciju uzņēmumu *R.Evolution City*. Vēlāk 2016. gadā dibināja *R.Evolution GmbH* Berlīnē, Vācijā, un *R.Evolution Strategy SL* Barselonā, Spānijā.

Aleksejs Zagrebeļnijs ir ilgtspējīgas arhitektūras piekritējs, ar *R.Evolution City* attīstot ēkas, kas rada savu mikrovidi, apvienojot jau bijušas celtnes ar jaunajām, kas iekļaujas pilsētas ainavā. Viņš ir koncepciju autors vairākiem uzņēmuma projektiem, tostarp tiem, kas ir guvuši arī starptautisku atzinību, piemēram, *House of the Flying Trees* un kvartālam *LEGEND*.

## Projekti un apbalvojumi
Alekseja Zagrebeļnija vadībā uzņēmums *R.Evolution City* ir attīstījis vairākus ēku kompleksus — "Tomsona Terases", kas bija pirmā Rīgas klusā centra apkaimē uzbūvētā elitārā māja, *House of the Flying Trees* (HOFT), *LOFT & Rosegold*, uzņēmējai Emīlijai Beņjamiņai veltīto *Villa Milia*, filozofiem Johanam Georgam Hāmanim un Johanam Gotfrīdam Herderam veltīto ēku kompleksu "Filozofu rezidence", šahistam Mihailam Tālam veltīto *TAL Residence*, 20. gadsimta personībām veltīto *LEGEND.* un citus.

Projekti ir saņēmuši vairākus apbalvojumus, piemēram, *TAL Residence* saņēma *SPEAR'S Russia Awards 2013* balvu par labāko investīciju objektu Rīgā, *FIABCI Prix d'Excellence Awards 2013* nominācijā *Urban Residential Real Estate* un *Luxury Lifestyle Awards 2014* balvu.

Vairāki Alekseja Zagrebeļnija vadītie projekti ir saņēmuši Latvijas arhitektūras gada balvas — komplekss *CityZen* nominācijā "Labākā māja 2005", "Šokolāde" saņēma balvu "Par labāko arhitektūru" un titulu "Labākā māja 2006", 2007. gadā projekts "Saules republika" tika izraudzīts par gada labāko projektu un ēka *Backstage* uzvarēja nominācijā "Labākais elitārais projekts". Ēka "HOFT", kuras projekta idejas autors ir Aleksejs Zagrebeļnijs, ieguva 1. vietu konkursā "Latvijas Būvniecības Gada balva 2020" nominācijā "Jaunā dzīvojamā ēka". 2012. gadā māja *TheHome* Latvijas Celtnieku asociācijas konkursā ieguva balvu "Labākā gada būve", bet 2013. gadā tika apbalvota ar Latvijas Dizaineru asociācijas balvu kategorijā "Vides dizains" un "Fasādes dizains". 2014. gadā ēku komplekss *LEGEND.* saņēma *International Property Awards* balvu nominācijā "Pasaulē labākā dzīvojamā kompleksa arhitektūra".

## Atsauces
Voldemārs Anševics

**Voldemārs Anševics** (1977—2009) bija Latvijas NBS seržants, viens no Afganistānas kara upuriem. Viestura ordeņa lielkrusta komandieris (2010).

## Dzīvesgājums
Dzimis 1977. gada 8. novembrī Dobelē, dzīvoja Glūdas pagasta Nākotnē. Dienēja Latvijas NBS Sauszemes spēku 1. kājnieku bataljonā (LATBAT). Kopš 2008. gada decembra viņš dienēja militāro padomnieku grupā ar mērķi apmācīt Afganistānas Nacionālās armijas karavīrus.
Gājis bojā 2009. gada 1. maijā nemiernieku uzbrukumā Konaras vilajetā Afganistānā. Kaujā dzīvību zaudēja arī dižkareivis Andrejs Merkuševs, bet viens Latvijas NBS karavīrs un misijas medmāsa tika ievainoti. Nemiernieku uzbrukums novērošanas postenim notika agri no rīta. No starptautiskajiem drošības atbalsta spēkiem kaujā iesaistījās arī aviācija un artilērija, kaujā krita arī ASV un Afganistānas karavīri. 5. maijā NATO transporta lidmašīna nogādāja bojāgājušo Latvijas karavīru mirstīgās atliekas Latvijā.

## Apbalvojums
2010. gada 13. oktobrī par sevišķiem nopelniem Voldemāru Anševicu pēc nāves apbalvoja ar Viestura ordeni un atzina par Viestura ordeņa lielkrusta komandieri.

## Piemiņa

2016. gada 11.novembrī Ādažu bāzē atklāja Nacionālo bruņoto spēku kritušo karavīru piemiņas vietu.
2017. gada 9. augustā ASV Mičiganas štatā Alpenas Kaujas gatavības apmācības centra bāzē, piedaloties Nacionālo bruņoto spēku komandierim ģenerālleitnantam Leonīdam Kalniņam un Alpenas Kaujas gatavības apmācības centra komandierim pulkvedim Džeimsam Endrū Robertsam, atklāta Afganistānā kritušā Latvijas karavīra, seržanta Voldemāra Anševica vārdā nosaukta iela.

## Atsauces
ASV kabinets

[thumb|251x251px|[Donalda Trampa kabinets|Donalda Trampa kabineta sanāksme (2018)]]
**ASV kabinets** ir ASV prezidenta padomdevējorgāns, kas sastāv no ASV viceprezidenta un ASV federālās izpildvaras departamentu vadītājiem, kurus izvēlas prezidents un apstiprina Senāts. Kabineta sēdēs piedalās arī departamentu vadītāju pienākumu izpildītāji, kas nav Senāta apstiprināti. Prezidents var noteikt citu iestāžu vadītājus un Senāta neapstiprinātus ASV prezidenta izpildbiroja locekļus par kabineta līmeņa locekļiem. Pats prezidents nav kabineta loceklis.

## Vēsture
ASV kabinetu vēsture sākās 1787. gadā Konstitucionālajā konventā, kad tika apspriests, vai prezidents īstenos izpildvaru patstāvīgi vai kopā ar ministru kabinetu vai slepeno padomi. Konstitūcijā noteikts, ka prezidentam ir vienpersoniska izpildvara un prezidents ir tiesīgs pieprasīt rakstisku viedokli no konkrētā izpildvaras departamenta galvenās amatpersonas. Konstitūcijā nav noteikti izpildvaras orgāni, to skaits vai uzdevumi.

Pirmais ASV prezidents Džordžs Vašingtons izveidoja kabinetu, kurā ietilpa viņš pats, valsts sekretārs Tomass Džefersons, valsts kases sekretārs Aleksandrs Hamiltons, kara sekretārs Henrijs Nokss, ģenerālprokurors Edmunds Rendolfs. Viceprezidents netika iekļauts kabinetā, jo tolaik (līdz 20. gadsimtam) tika pieskaitīts likumdošanas varai un bija Senāta priekšsēdētājs.

## Apstiprināšanas gaita
Visi federālās izpildvaras departamentu un citu federālo aģentūru vadītāji ir prezidenta izvēlēti, un tad tos stāda priekšā Senātam, lai saņemtu apstiprinājumu vai noraidījumu amata ieņemšanai. Tas tiek izlemts, senatoriem balsojot, ar balsu vairākumu. Pēc apstiprināšanas amata kandidāts saņem komisijas rulli, veic zvērestu un sāk pildīt savus amata pienākumus. Ārpus Senāta sesiju laika prezidents var iecelt departamentu vadītāju pagaidu pienākumu izpildītājus.

Senāts neapstiprina divus kabineta locekļus: viceprezidentu, kurš kopā ar prezidentu ir tautas vēlēts, un Baltā nama aparāta vadītāju, kurš šajā amatā ir prezidenta iecelts prezidenta izpildbiroja darbinieks.

## Esošais kabinets

## Skatīt arī

*Džo Baidena kabinets
*Donalda Trampa kabinets
* Baraka Obamas kabinets

## Atsauces
Hanters Šinkaruks

**Hanters Šinkaruks** (, dzimis ) ir Kanādas hokejists, spēlē uzbrucēja pozīcijā. Pašlaik (2024) Šinkaruks pārstāv Vācijas hokeja līgas komandu Īzerlonas "Roosters". Šinkaruku 2013. gada NHL draftā ar kopējo 24. numuru, 1. kārtā izvēlējās Vankūveras "Canucks".

## Karjera
Junioru vecumā Šinkaruks spēlēja Rietumu hokeja līgas komandā *[[Medicine Hat Tigers]]*. 2014. gadā sācis spēlēt "Canucks" komandas fārmklubā Jūtikas "Comets".  Šinkaruks debitēja NHL. 2016. gada februārī tika aizmainīts uz Kalgari "Flames". Nākamās četras sezonas Šinkaruks pārstāvēja AHL komandas Stoktonas "Heat", Lavālas "Rocket" un Šarlotas "Checkers". 2019. gada decembrī viņš pievienojās KHL komandai Pekinas "Kunlun Red Star". 2021. gada jūnijā viņš pievienojās Rīgas "Dinamo". .

## Atsauces

## Ārējās saites
Luīze Flečere

**Estella Luīze Flečere** (; dzimusi , mirusi ) bija amerikāņu aktrise. Flečere vislabāk pazīstama, attēlojot medmāsu Rečidu filmā "Kāds pārlaidās pār dzeguzes ligzdu" (1975), par ko viņa saņēma Amerikas Kinoakadēmijas balvu kā labākā aktrise, BAFTA balvu un Zelta globusa balvu.

Flečere piedalījusies arī tādās filmās kā *[[Thieves Like Us]]* (1974), *[[Exorcist II: The Heretic]]* (1977), *[[The Cheap Detective]]* (1978), *[[The Lady in Red]]* (1979), *[[The Magician of Lublin]]* (1979), *[[Brainstorm (1983. gada filma)|Brainstorm]]* (1983), *[[Firestarter]]* (1984), *[[Invaders from Mars]]* (1986), *[[Flowers in the Attic]]* (1987), "Divu mēnesstaru saplūšana" (*Two Moon Junction*, 1988), *[[Best of the Best]]* (1989), "Virtuozitāte" (*Virtuosity*, 1995), *[[High School High]]* (1996), "Bīstamās spēles" (1999) un *[[Aurora Borealis]]* (2005). Mirusi 2022. gada 23. septembrī Francijā.

## Ārējās saites
Berijs Lindons

**"Berijs Lindons"** () ir 1975. gada Apvienotās Karalistes un ASV vēsturiska drāmas filma, kuras režisors, producents un scenārija autors ir Stenlijs Kubriks. Filmā galvenās lomas atveido Raiens O'Nīls, Marisa Berensone, Patriks Magī un Hārdijs Krīgers. Filma ir balstīta uz 1844. gada Viljama Meikpīsa Tekereja noveli *[[The Luck of Barry Lyndon]]*.

Filma ir par 18. gadsimta īru avantūristu Beriju Lindonu, kurš apprec bagātu atraitni, lai mēģinātu iespraukties aristokrātu aprindās.

"Berijs Lindons" ieguva četras Amerikas Kinoakadēmijas balvas: labākā muzikālā adaptācija, labākie kostīmi, labākais mākslinieka darbs un labākais operatora darbs.

## Atsauces

## Ārējās saites