open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Turcijas administratīvais iedalījums

[250px|thumbnail|[Turcijas novietojums]]
**[[Turcija]]s administratīvo iedalījumu** veido 81 ils, 957 ilčes, 3200 municipalitātes un ciemi.

## Administratīvo līmeņu shēma

## Pirmā līmeņa administratīvais iedalījums

Turcijas ili ir Turcijas administratīvā iedalījuma pirmais (augstākais) iedalījums. Turcija ir iedalīta 81 ilā. Ila augstākā amatpersona ir vali un agrāk ilus sauca par vilājetiem ().

Ils sastāv no vairākām ilčēm (vienskaitlī nominatīvā ilče; turku: *ilçe*, daudzskaitlī *ilçeler*). Ilče, kurā atrodas ila administratīvais centrs, tiek saukta par centru (). Ila nosaukums ir tāds pats kā administratīvā centra nosaukums, izņemot Hatajas ils, kura administratīvais centrs ir Antakja.

## Otrā līmeņa administratīvais iedalījums

Turcijas otrā līmeņa administratīvais iedalījums ir ilčes. Kopā ir 957 ilčes.

## Atsauces

## Ārējās saites

## Skatīt arī
* Turcijas reģioni
Ozijs Osborns

**Džons Maikls Osborns** (, dzimis  Birmingemā, Lielbritānijā, miris ) plašāk pazīstams kā **Ozijs Osborns** (), bija rokgrupas Black Sabbath vadošais vokālists. Osborns bijis divreiz precējies un bija piecu bērnu tēvs.

## Solo diskogrāfija
* *Blizzard Of Ozz* - 1981, #7 Lielbritānijā, #21 ASV, ASV pārdošanas apjomi: 4 000 000
* *Diary of a Madman* - 1981, #14 Lielbritānijā, #16 ASV, ASV pārdošanas apjomi: 3 000 000
* *Speak of the Devil* - 1982 (koncertieraksts), #21 Lielbritānijā, #14 ASV, ASV pārdošanas aphomi: 1 000 000
* *Bark at the Moon* - 1983, #24 Lielbritānijā, #19 ASV, ASV pārdošanas apjomi: 3 000 000
* *The Ultimate Sin* - 1986, #8 Lielbritānijā, #6 ASV, ASV pārdošanas apjomi: 2 000 000
* *Tribute* - 1987 (koncertieraksts), #13 Lielbritānijā, #6 ASV, ASV pārdošanas apjomi: 2 000 000
* *No Rest for the Wicked* - 1988, #23 Lielbritānijā, #13 ASV, ASV pārdošanas apjomi: 2 000 000
* *Best of Ozz* - 1989 (izlase)
* *Ten Commandments* - 1990, (retums, labākie hiti)
* *Just Say Ozzy* - 1990 (koncertieraksts, EP), #58 ASV, ASV pārdošanas apjomi: 500 000
* *No More Tears* - 1991, #17 Lielbritānijā, #7 ASV, ASV pārdošanas apjomi: 4 000 000
* *Live and Loud* - 1993 (koncertieraksts), #22 ASV, ASV pārdošanas apjomi: 1 000 000
* *Ozzmosis* - 1995, #22 Lielbritānijā, #4 ASV, ASV pārdošanas apjomi: 2 000 000
* *The Ozzman Cometh* - 1997 (izlase), #13 ASV, ASV pārdošanas apjomi: 2 000 000
* *The Ozzfest* - 1997 (izlase, izpārdota)
* *Down to Earth* - 2001, #19 Lielbritānijā, #4 ASV, ASV pārdošanas apjomi: 1 000 000
* *Ozzfest - Second Stage Live* - 2001 (izlase)
* *Ozzfest 2001 The Second Millenium* - 2001 (izlase)
* *The Osbournes Family Album* - 2002 (izlase)
* *Live at Budokan* - 2002 (koncertieraksts), #70 ASV
* *The Essential Ozzy Osbourne* - 2003 (izlase), #21 Lielbritānijā, #81 ASV
* *Bible of Ozz* - 2005 (box)
* *Black Rain* - 2007
* *Scream* - 2010
* *Ordinary Man* - 2020
* *Patient Number 9* - 2022

## Ārējās saites
* Oficiālā mājaslapa
Volīnijas apgabals

**Volīnijas apgabals** () ir viens no Ukrainas apgabaliem. Tas robežojas ar Ļvivas apgabalu dienvidrietumos, Rivnes apgabalu dienvidaustrumos un austrumos, kā arī ar Brestas apgabalu Baltkrievijā, ziemeļos un Poliju rietumos.

## Vēsture

Volīnijas apgabals ir daļa no vēsturiskā Volīnijas novada. Senatnē bija Kijivas Krievzemes daļa, un šeit atradās viens no Kijivas Krievzemes centriem - Volīnijas Vladimiras pilsēta. Pēc Kijivas Krievzemes pakāpeniskas sabrukšanas apgabals kļuva par Volīnijas kņazistes centru, vēlāk iekļaujoties Galīcijas-Volīnijas karalistē. No 1392. gada - Lietuvas lielkņazistes sastāvā. 1569. gadā iekļāvās kopējā Lietuvas-Polijas valstī. Pēc Polijas dalīšanām 1793. un 1795. gadā apgabals nokļuva Krievijas Impērijas sastāvā līdz pat Pirmā pasaules kara beigām, kad apgabals iekļāvās Polijas valstī.

Sākoties Otrajam pasaules karam, pamatojoties uz Molotova-Ribentropa paktu, 1939. gadā apgabalu ieņēma PSRS karaspēks, un tas tika iekļauts Ukrainas PSR sastāvā. Tika veikta masveida represijas un izvešanas pret apgabala iedzīvotājiem. Pēc Vācijas uzbrukuma PSRS to ieņēma vācu karaspēks un iekļāva Ukrainas reihskomisariāta Volīnijas-Podolijas ģenerālapgabalā (*Generalbezirk Wolhynien-Podolien*) ar centru Luckā. Holokaustā tika iznīcināta lielākā daļa no apgabala ebrejem, kuri mazpilsētās nereti veidoja iedzīvotāju vairākumu. Kaujinieki no UPA izvērsa represijas pret poļu iedzīvotājiem. Apgabalā darbojās arī poļu *[[Armia Krajowa]]* kaujinieki.

Pēc kara lielākā daļa poļu iedzīvotāji pārcēlās vai tika pārcelti uz dzīvi Polijā, sevišķi uz tās rietumu apgabaliem, no kuriem savukārt tika padzīti vācieši. Līdz 1991. gadam Volīnijas apgabals bija Ukrainas PSR sastāvā.

## Administratīvais iedalījums
Kopš 2020. gada 17. jūlija apgabalā iepriekšējo 16 rajonu un 4 apgabala pakļautības pilsētu vietā ir izveidoti četri rajoni: Kamiņas-Kaširskas rajons, Koveļas rajons, Luckas rajons un Volodimiras-Volinskas rajons; bijušās apgabala nozīmes pilsētas iekļautas rajonu sastāvā.

### Pilsētas
Apgabalā ir 11 pilsētas:

**Trekninātas** — rajonu centri.

## Ārējās saites
Aigars Prūsis

**Aigars Prūsis** (dzimis  Liepājā) ir latviešu politiķis, kādreizējais Nacionālā Spēka Savienības (NSS) ģenerālsekretārs, bijis priekšsēdētājs no 2003. līdz 2006. gadam.

Nodarbojas ar publicistiku, ir vairāku Interneta projektu veidotājs. Viņš bija latvians.lv, latviešu nacionālistu tīmekļa vietnes, veidotājs. 2006. gada martā Prūsis paziņoja par atkāpšanos no partijas priekšsēdētāja amata.  notika NSS 4. Kongress, kurā tika oficiāli ievēlēta jaunā vadība. Prūsis kļuva par ģenerālsekretāru.

## Ārējās saites
* Aigara Prūša tīmekļa žurnāls
Dņipropetrovskas apgabals

**Dņipropetrovskas apgabals** () ir viens no Ukrainas apgabaliem. Tas robežojas ar Poltavas un Harkivas apgabaliem ziemeļos, Doneckas apgabalu austrumos, Zaporižjas un Hersonas apgabaliem dienvidos, kā arī Mikolajivas un Kirovohradas apgabaliem rietumos. Apgabala centrs ir Dņipro (agrāk Dņepropetrovska).

## Vēsture
thumb|left|Zelta Ordas karavadoņu ulusi Ukrainas dienvidos (13. gadsimta otrā puse).
Tagadējā Dņipropetrovskas apgabala teritoriju līdz 13. gadsimtam apdzīvoja neatkarīgas stepju tautas (avāri, pečeņegi, bulgāri, maģāri, polovcieši). Pēc 1240. gada šīs apgabals nokļuva Zelta Ordas pārvaldībā, sadalīts Kuremsi, vēlāk Burundaja, ulusā (Dņepras labajā krastā) un Mauci ulusā (Dņepras kreisajā krastā). Zelta Ordas sabrukuma periodā ap 1449. gadu radās Krimas haniste, kas 1475. gadā kļuva par Osmaņu impērijas vasali. Apgabala teritorijā dzīvojošās stepju klejotāju nogaju ciltis atzina Krimas hanu virsvadību. Vēlāk šajā apgabalā no Lietuvas lielkņazistes, vēlāk Polijas—Lietuvas ūnijas ieceļoja kazaki, kas izveidoja robežzonu ar Krimas hana kontrolētajām zemēm.

Pēc Bohdana Hmeļnicka sacelšanās apgabals bija Ukrainas hetmaņa pakļautībā (1649−1657) kā daļa no Zaporižjas Sečas zemēm. Pēc Andrusovas pamiera noslēgšanas apgabals saglabāja autonomiju Polijas—Lietuvas ūnijas un Krievijas caristes kontrolē. Pēc kazaku kā Zviedrijas sabiedroto sakāves Poltavas kaujā 1709. gadā Zaporižjas Seča nokļuva atkarībā no Krievijas. Pirms Krievu—turku kara (1735—1739) 1734. gadā krievu karaspēks okupēja Zaporižjas Seču.

No 1754. gada Dņepras labā krasta daļa iekļauta Krievijas Impērijā kā Jaunkrievijas guberņas daļa (1764—1783, 1796—1802). 1776. gadā nodibināja "Katrīnas slavas" jeb Jekaterinoslavas pilsētu, kas kļuva par guberņas administratīvo centru. 1802. gadā Jaunkrievijas guberņu sadalīja Nikolajevas, Taurijas un Jekaterinoslavas guberņā. 
No 1918. gada apgabala teritorija atradās Ukrainas Tautas Republikas sastāvā. 
Pilsoņu kara laikā apgabala teritoriju ieņēma Nestora Mahno vadītā Revolucionārā Ukrainas nemiernieku armija (1918-1921).
Kopš 1921. gada šī teritorija nonāca Ukrainas PSR, 1932. gadā no Dņipropetrovskas apgabala un Harkivas apgabalu daļām izveidoja Doneckas apgabalu. 1939. gadā tā dienvidu daļā izveidoja atsevišķu Zaporižjas apgabalu.

No 1991. gada Ukrainas Republikas sastāvā.

2019. gadā, Ukrainas Konstitucionālā tiesa, apstiprināja lēmumu par Dņipropetrovskas apgabala nosaukuma maiņu uz Sičeslavas apgabalu, taču lēmums nav stājies spēkā.

## Administratīvais iedalījums
Kopš 2020. gada 17. jūlija apgabalā ir septiņi rajoni: Dņipro rajons, Kamjanskes rajons, Krivijrihas rajons, Ņikopoles rajons, Novomoskovskas rajons, Pavlohradas rajons un Sineļnikoves rajons; bijušās apgabala nozīmes pilsētas iekļautas rajonu sastāvā.

### Pilsētas

## Atsauces

## Ārējās saites
Vinnicas apgabals

**Vinnicas apgabals** () ir viens no Ukrainas apgabaliem tās centrālajā daļā. Robežojas ar Odesas apgabalu dienvidos, Kirovohradas, Čerkasu un Kijivas apgabaliem austrumos, Žitomiras apgabalu ziemeļos, Hmeļnickas un Čerņivcu apgabaliem rietumos, kā arī ar Moldovu dienvidrietumos.

## Vēsture
Tagadējā Vinnicas apgabala teritorija atradās Podolijas vēsturiskajā novadā. Pēc Galīcijas-Volīnijas kņazistes sadalīšanas 1363. gadā to ieguva Lietuvas dižkunigaitija, bet pēc 1430. gada to pakļāva Polija un nodibināja Podolijas vojevodisti. No 1569. gada tā bija iekļauta Polijas-Lietuvas kopvalsts sastāvā kā Braclavas vaivadijas daļa. Neilgu laiku bija pakļauta Osmaņu impērijai (1672-1699).

Pēc Pirmās Polijas dalīšanas 1772. gadā apgabala teritorija nokļuva Krievijas Impērijas Podolijas guberņas sastāvā. Pēc Pirmās pasaules kara 1919. gadā bija Ukrainas Tautas Republikas, vēlāk Ukrainas PSR sastāvā ka Vinnicas apgabals. 1937. gadā no tā atdalīja Podolijas Kameņecas apgabalu, ko 1954. gadā pārdēvēja par Hmeļnickas apgabalu. No 1991. gada Ukrainas Republikas sastāvā.

## Administratīvais iedalījums
Kopš 2020. gada 17. jūlija apgabalā iepriekšējo 27 rajonu un 6 apgabala pakļautības pilsētu vietā ir izveidoti seši rajoni: Hajsinas rajons, Hmiļnikas rajons, Mohiļivas-Podiļskas rajons, Tuļčinas rajons, Vinnicas rajons un Žmerinkas rajons; bijušās apgabala nozīmes pilsētas iekļautas rajonu sastāvā.

### Pilsētas

## Ārējās saites
Zaporižjas apgabals

**Zaporižjas apgabals** () ir viens no Ukrainas apgabaliem tās dienvidaustrumos starp Dņepru un Azovas jūru. Robežojas ar Doneckas apgabalu ziemeļaustrumos, Dņipropetrovskas apgabalu ziemeļrietumos un ziemeļos un Hersonas apgabalu dienvidrietumos.

## Vēsture
thumb|left|Zelta Ordas karavadoņu ulusi Ukrainas dienvidos (13. gadsimta otrā puse)
Tagadējā Zaporižjas apgabala teritoriju līdz 13. gadsimtam apdzīvoja neatkarīgas stepju tautas (avāri, pečeņegi, bulgāri, maģāri, polovcieši). Pēc 1240. gada tā nokļuva Zelta Ordas pārvaldībā. Zelta Ordas sabrukuma periodā ap 1449. gadu radās Krimas haniste, kas 1475. gadā kļuva par Osmaņu impērijas vasali. Apgabala rietumu daļas teritorijā dzīvojošās stepju klejotāju nogaju ciltis (Jedičkulas un Džambailukas ordas) atzina Krimas hanu virsvadību. Vēlāk šī apgabala ziemeļu daļā no Lietuvas dižkunigaitijas, vēlāk Polijas—Lietuvas kopvalsts ieceļoja kazaki.

Pēc Bohdana Hmeļnicka sacelšanās apgabala ziemeļu daļa bija Zaporižjas Sečas pakļautībā. Pirms Krievu—turku kara (1735—1739) 1734. gadā krievu karaspēks okupēja Zaporižjas Seču un tā nokļuva atkarībā no Krievijas Impērijas.   
No 1754. gada šī Dņepras kreisā krasta daļa iekļauta Krievijas Impērijā kā jaundibinātās Jaunkrievijas guberņas daļa, bet dienvidu daļa pie Azovas jūras palika Krimas hanistei līdz 1783. gadam.
1802. gadā Jaunkrievijas guberņu sadalīja Nikolajevas, Taurijas un Jekaterinoslavas guberņā.

No 1918. gada janvāra apgabala teritorija atradās Ukrainas Tautas Republikas sastāvā. 
Pilsoņu kara laikā apgabala teritoriju ieņēma Nestora Mahno vadītā Revolucionārā Ukrainas nemiernieku armija (1918—1921).
Kopš 1921. gada šī teritorija nonāca Ukrainas PSR, 1939. gadā Dņipropetrovskas apgabala dienvidu daļā izveidoja atsevišķu Zaporižjas apgabalu. No 1991. gada Ukrainas Republikas sastāvā.

## Administratīvais iedalījums
Kopš 2020. gada 17. jūlija apgabalā iepriekšējo 20 rajonu un 5 apgabala pakļautības pilsētu vietā ir izveidoti pieci rajoni: Berdjanskas rajons, Melitopoles rajons, Polohu rajons, Vasiļivkas rajons un Zaporižjas rajons; bijušās apgabala nozīmes pilsētas iekļautas rajonu sastāvā.

### Pilsētas

## Ārējās saites
Ivanofrankivskas apgabals

**Ivanofrankivskas apgabals** () ir viens no Ukrainas apgabaliem tās rietumos. Robežojas ar Čerņivcu apgabalu dienvidaustrumos, Ternopiļas apgabalu ziemeļaustrumos, Ļvivas apgabalu ziemeļrietumos, Aizkarpatu apgabalu dienvidrietumos un Rumāniju dienvidos.

## Vēsture
981. gadā tagadējā Ivanofrankivskas apgabala teritoriju ieņēma maģāri, bet 902. gadā poļi. No 1140. līdz 1199. gadam apgabala teritorija ietilpa Kijivas Krievzemē ietilpstošajā Galīcijas kņazistē ar galvaspilsētu Galičā. 1199. gadā Galīcijas kņazisti apvienojot ar Volīnijas kņazisti, tika izveidota Galīcijas-Volīnijas kņaziste, kas 13. gadsimta otrajā pusē kļuva par karalisti. 1392. gadā Galīcijas-Volīnijas teritoriju savā starpā sadalīja Polijas un Lietuvas valdnieki. 
Pēc Pirmās Polijas dalīšanas 1772. gadā apgabala teritorija nokļuva Svētā Romas impērijas sastāvā esošās Austrijas Karalistes, vēlāk Austrijas Impērijas un Austroungārijas sastāvā. Pēc Pirmās pasaules kara par kontroli pār apgabala teritoriju karoja Polija un Rietumukrainas Tautas Republika, kuras galvaspilsēta atradās Staņislavā. 1919. gadā Rietumukrainas Tautas Republika pievienojās Ukrainas Tautas Republikai ar galvaspilsētu Kijivā. Poļu-padomju kara rezultātā pēc Rīgas miera līguma apgabala teritorija 1921. gadā tika iekļauta Polijas Otrajā republikā kā Staņislavas vaivadija.

Pēc Polijas okupācijas 1939. gadā tā tika pievienota PSRS un ietilpa Ukrainas PSR sastāvā kā Staņislavas apgabals, kuru 1962. gadā pārdēvēja par godu Ivanam Franko par Ivanofrankivskas apgabalu.

No 1991. gada Ukrainas Republikas sastāvā.

## Administratīvais iedalījums

Līdz 2020. gada administratīvajai reformai apgabalā ietilpa 5 apgabala nozīmes pilsētas - Bolehiva, Ivanofrankivska, Jaremče, Kaluša, Kolomija, kā arī 14 rajoni - Bohorodčanu rajons, Dolinas rajons, Haličas rajons, Horodenkas rajons, Kalušas rajons, Kolomijas rajons, Kosivas rajons, Nadvirnas rajons, Rohatinas rajons, Rožņativas rajons, Sņatinas rajons, Tismenicjas rajons, Tlumačas rajons, Verhovinas rajons.

Kopš 2020. gada 17. jūlija apgabalā iepriekšējo 14 rajonu un 5 apgabala pakļautības pilsētu vietā ir izveidoti seši rajoni: Ivanofrankivskas rajons, Kalušas rajons, Kolomijas rajons, Kosivas rajons, Nadvirnas rajons un Verhovinas rajons; bijušās apgabala nozīmes pilsētas iekļautas rajonu sastāvā.

### Pilsētas
**Trekninātas** — rajona centri.
 
***[[Ivanofrankivska]]** - 204 200 iedz.
***[[Kaluša]]** - 67 624 iedz.
***[[Kolomija]]** - 61 429 iedz.
***[[Nadvirna]]** - 21 930 iedz.
*Dolina - 20 453 iedz.
*Burština - 15 348 iedz.
*Horodenka - 12 428 iedz.
*Bolehiva - 10 797 iedz.
*Sņatina - 10 161 iedz.
*Tismenicja - 9 618 iedz.
*Tlumača - 8 841 iedz.
***[[Kosiva]]** - 8 456 iedz.
*Rohatina - 8 097 iedz.
*Jaremče - 8 047 iedz.
*Haliča - 6 307 iedz.

### Karte

## Ārējās saites
Kijivas apgabals

**Kijivas apgabals** () ir viens no Ukrainas apgabaliem tās ziemeļos Dņepras krastos. Apgabala centrs ir Kijiva, kas neietilpst tā sastāvā. Robežojas ar Čerņihivas apgabalu austrumos, Čerkasu apgabalu dienvidaustrumos, Vinnicas un Žitomiras apgabaliem rietumos, kā arī Baltkrievijas Gomeļas apgabalu ziemeļos.

## Vēsture
Tagadējā Kijivas apgabala teritorija līdz 1238. gadam bija Kijivas Krievzemes sastāvā, pēc tam tā nokļuva Zelta Ordas pakļautībā. 1362. gadā to ieguva Lietuvas dižkunigaitija, no 1569. gada tā bija Polijas-Lietuvas kopvalsts Kijivas vaivadijas sastāvā.  
1667. gadā Dņepras kreisā krasta daļa iekļauta Krievijas caristē. 1708. gadā cars Pēteris I lika dibināt Kijivas guberņu, kuru 1719. gadā sadalīja Kijivas, Belgorodas, Orlas un Sevas provincēs, pēdējās trīs 1728. gadā apvienoja Belgorodas guberņā.  
1796. gadā daļu no Dņepras kreisā krasta zemēm iekļāva jaundibinātajā Mazkrievijas guberņā.

No 1918. gada apgabala teritorija atradās Ukrainas Tautas Republikas, no 1920. gada Ukrainas PSR sastāvā. 1932. gada 27. februārī izveidoja Kijivas apgabalu, tā paša gada 15. oktobrī no tā tika atdalīts Čerņihivas apgabals. 1937. gada 22. septembrī tika atdalīts arī Žitomiras apgabals, bet 1954. gada 7. janvārī Čerkasu apgabals.

No 1991. gada Ukrainas sastāvā.

## Administratīvais iedalījums

Kopš 2020. gada 17. jūlija apgabalā iepriekšējo 25 rajonu un 12 apgabala pakļautības pilsētu vietā ir izveidoti septiņi rajoni: Bila Cerkvas rajons, Borispiļas rajons, Brovaru rajons, Bučas rajons, Fastivas rajons, Obuhivas rajons un Višhorodas rajons; bijušās apgabala nozīmes pilsētas iekļautas rajonu sastāvā.

### Pilsētas

## Ārējās saites
Kirovohradas apgabals

**Kirovohradas apgabals** () ir viens no Ukrainas apgabaliem tās centrālajā daļā. Robežojas ar Odesas un Mikolajivas apgabaliem dienvidos, Dņipropetrovskas apgabalu dienvidaustrumos un austrumos, Poltavas un Čerkasu apgabaliem ziemeļos un Vinnicas apgabalu rietumos.

## Vēsture
Tagadējā Kirovohradas apgabala teritoriju līdz 17. gadsimtam apdzīvoja neatkarīgas stepju tautas (avāri, pečeņegi, bulgāri, maģāri, polovcieši). Pēc 1240. gada šīs apgabals nokļuva Zelta Ordas pārvaldībā. 1362. gadā šeit notika Kauja pie Zilajiem ūdeņiem ("Kauja pie Siņuhas"), kurā Lietuvas dižkunigaitis Aļģirds sakāva Zelta Ordas karaspēku un apgabala teritorija vēlāk nokļuva Lietuvas dižkunigaitijas pārvaldībā.

Pēc Krimas hanistes izveidošanās apgabala teritorijā dzīvojošās stepju klejotāju nogaju ciltis atzina Krimas hanu virsvadību. Vēlāk šajā apgabalā, kas atradās Lietuvas dižkunigaitijas, vēlāk Polijas—Lietuvas ūnijas kontrolē, ienāca kazaki, kas izveidoja robežzonu ar Krimas hana kontrolētajām zemēm.

Pēc Bohdana Hmeļnicka sacelšanās apgabals bija Ukrainas hetmaņa pakļautībā (1649—1657) kā daļa no Zaporižjas Sečas zemēm. Pēc Andrusovas pamiera noslēgšanas apgabals saglabāja autonomiju Polijas—Lietuvas kopvalsts un Krievijas caristes kontrolē. Pēc kazaku kā Zviedrijas sabiedroto sakāves Poltavas kaujā 1709. gadā Zaporožjes Seča kļuva atkarīga no Krievijas. Pirms Krievu—turku kara (1735—1739) 1734. gadā krievu karaspēks okupēja Zaporožes Seču.

No 1754. gada šī Dņepras labā krasta daļu iekļāva Krievijas Impērijā kā Jaunkrievijas daļa ar nosaukumu Novoserbija (1752—1764). 1775. gadā nodibināja Jeļisavetgradu, kas kļuva par galveno militāro atbalsta punktu.

No 1921. gada apgabala teritorija atradās Ukrainas PSR Nikolajevas guberņas, no 1932. gada Odesas apgabala, no 1937. gada Nikolajevas apgabala sastāvā. 1939. gada 10. janvārī izveidoja Kirovohradas apgabalu.

No 1991. gada Ukrainas sastāvā. 2016. gadā apgabala centru pārdēvēja par Kropivnicku dekomunizācijas gaitā. Tā kā apgabalu nosaukumi ir ierakstīti Ukrainas konstitūcijā, 2019. gadā Ukrainas Konstitucionālā tiesa atzina Augstākās Radas komitejas apstiprinātu priekšlikumu pārdēvēt apgabalu par **Kropivnickas apgabalu** () par atbilstošu konstitūcijai. 2021. gadā to atbalstīja arī Kirovohradas apgabala dome, taču likumprojekts kopš tā laika ilgstoši iestrēdzis parlamentā, iespējams, Krievijas pilna mēroga iebrukuma Ukrainā dēļ. 2022. gada septembrī  apgabala dome atkārtoti lūdza Radu paātrināt pārdēvēšanas procesu, taču Nacionālās atmiņas institūta un dekomunizācijas procesa vadītājs Oleksandrs Aļforovs 2025. gadā izteicās, ka karastāvokļa laikā tas nav iespējams.

## Administratīvais iedalījums

Kopš 2020. gada 17. jūlija apgabalā iepriekšējo 21 rajona un 4 apgabala pakļautības pilsētu vietā ir izveidoti četri rajoni: Holovaņivskas rajons, Kropivnickas rajons, Novoukrajinkas rajons un Oleksandrijas rajons; bijušās apgabala nozīmes pilsētas iekļautas rajonu sastāvā.

### Pilsētas

## Ārējās saites
* Kirovohrada un Kirovohradas apgabals portāls
Žitomiras apgabals

**Žitomiras apgabals** () ir viens no Ukrainas apgabaliem tās ziemeļrietumos. Robežojas ar Kijivas apgabalu austrumos, Vinnicas apgabalu dienvidos, Hmeļnickas apgabalu dienvidrietumos un rietumos, Rivnes apgabalu ziemeļrietumos un rietumos, kā arī Baltkrievijas Gomeļas apgabalu.

## Vēsture
Tagadējā Žitomiras apgabala teritorija atrodas Volīnijas un Poļesjes vēsturiskajos novados. Līdz 1240. gadam bija Kijivas Krievzemes sastāvā, pēc tam tā nokļuva Zelta Ordas pakļautībā. 1320. gadā to ieguva Lietuvas dižkunigaitija, no 1569. gada Polijas-Lietuvas kopvalsts Kijivas vaivadijas sastāvā.  
Pēc Pirmās Polijas dalīšanas 1772. gadā apgabala teritorija nokļuva Krievijas Impērijas Volīnijas guberņas sastāvā.

Pēc Pirmās pasaules kara 1919. gadā Žitomira īslaicīgi bija Ukrainas Tautas Republikas galvaspilsēta. No 1920. gada Ukrainas PSR sastāvā kā Žitomiras apgabals. No 1991. gada Ukrainas Republikas sastāvā.

## Administratīvais iedalījums
Kopš 2020. gada 17. jūlija apgabalā iepriekšējo 23 rajonu un 5 apgabala pakļautības pilsētu vietā ir izveidoti četri rajoni: Berdičivas rajons, Korosteņas rajons, Zvjaheļas rajons (agrākais Novohradas-Volinskas rajons) un Žitomiras rajons; bijušās apgabala nozīmes pilsētas iekļautas rajonu sastāvā.

### Pilsētas

## Ārējās saites
Luhanskas apgabals

**Luhanskas apgabals** () ir viens no Ukrainas apgabaliem tās austrumos. Robežojas ar Harkivas un Doneckas apgabaliem rietumos, kā arī ar Krievijas Rostovas apgabalu austrumos un dienvidaustrumos, Belgorodas un Voroņežas apgabaliem ziemeļos.

## Vēsture
thumb|150px|left|Polovciešu (kumānu) akmens statuja Luhanskas muzejā (11. gadsimts)

Tagadējā Luhanskas apgabala teritoriju līdz 13. gadsimtam apdzīvoja neatkarīgas stepju tautas (avāri, pečeņegi, bulgāri, maģāri, polovcieši), kas 9. gadsimtā atradās Hazāru kaganāta pakļautībā. 
1223. gadā Kaujā pie Kalkas upes Mongoļu impērijas karaspēks sakāva apvienoto polovciešu un Kijivas Krievzemes karaspēku un pēc 1240. gada šīs apgabals nokļuva Zelta Ordas pārvaldībā. Ordas karavadoņa Mamaja valdīšanas laikā (1361–1380) apgabala teritorijā kādu laiku bija hana Abdulaha (*Абдуллах-хан, Abdullah Khan ibn Uzbeg Khan*, valdīja 1367—1368, 1369—1370) mītnes vieta. Zelta Ordas sabrukuma periodā ap 1449. gadu šeit dzīvojošās stepju klejotāju ciltis atzina Krimas hanu virsvadību. Vēlāk šajā apgabalā no Maskavijas, Lietuvas dižkunigaitijas, vēlāk Polijas-Lietuvas kopvalsts ieceļoja Donas kazaki, kas izveidoja robežzonu ar Krimas hana kontrolētajām zemēm.

Bohdana Hmeļnicka sacelšanās laikā šajā apgabalā ieradās Polijas-Lietuvas kopvalstij nepakļāvīgie kazaki. Lielā Ziemeļu kara laikā 1707. gadā krievu karaspēks nežēlīgi apspieda Donas kazaku sacelšanos atamana Kondratija Bulavina vadībā.
18. gadsimta vidū vietējie Donas kazaki pakļāvās Zaporižjas Sečas atamanam Kirilam Razumovskim. Pirms Krievu—turku kara (1735—1739) 1734. gadā krievu karaspēks okupēja Zaporižjas Seču. 1752. gadā apgabalā atļāva apmesties serbu ieceļotājiem, kas izveidoja Slāvu Serbiju (*Славяносербия*), kuru 1775.—1783. gadā iekļāva Krievijas Impērijas Azovas guberņā. No 1754. gada apgabala dienvidu daļa bija iekļauta Jaunkrievijas guberņā (1764—1783, 1796—1802).1795. gadā britu rūpnieks Čārlzs Gaskoins (*Gascoigne*) pie Vergunkas un Kamennijbrodas kazaku ciemiem nodibināja čuguna rūpnīcu, ko uzskata par Luhanskas pilsētas veidošanās sākumu. 1802. gadā Jaunkrievijas guberņu sadalīja Nikolajevas, Taurijas un Jekaterinoslavas guberņā, kurā tolaik ietilpa tagadējā Luhanskas apgabala rietumu daļa.

No 1921. gada šī teritorija nonāca Ukrainas PSR, 1932. gadā no Dņipropetrovskas apgabala un Harkivas apgabalu daļām izveidoja Doneckas apgabalu. 1938. gadā to sadalīja Staļinas un **Vorošilovgradas apgabalos**. 1990. gadā Vorošilovgradu pārdēvēja par Luhansku. No 1991. gada Ukrainas sastāvā. Donbasa kara laikā Krievijas specvienību atbalstītie separātisti 2014.—2015. gadā ieņēma Luhanskas apgabala dienvidu daļu, pasludinot starptautiski neatzīto, Krievijas kontrolētas marionešu valdības pārvaldīto "Luhanskas tautas republiku" (LTR). Pēc pilna mēroga Krievijas iebrukuma Ukrainā 2022. gadā lielākā daļa apgabala nonāca Krievijas armijas okupācijā.

Attēls:Улусы Ногая Бурундая Крым.jpg|Zelta Ordas karavadoņu ulusi Ukrainas dienvidos (13. gadsimta otrā puse)


## Iedzīvotāju etniskā struktūra (2001)

## Pilsētas
### Karte

## Atsauces
Ļvivas apgabals

**Ļvivas apgabals** () ir viens no Ukrainas apgabaliem. Tas robežojas ar Aizkarpatu apgabalu dienvidrietumos, Ivanofrankivskas un Ternopiļas apgabaliem dienvidaustrumos, Rivnes un Volīnijas apgabaliem ziemeļaustrumos, kā arī ar Polijas Ļubļinas un Piekarpatu voejvodistēm ziemeļrietumos.

## Vēsture

Atrazdamies stratēģiskā vietā Karpatu priekškalnēs, Ļvivas apgabala teritorija, kas atrodas vēsturiskajā Galīcijas novadā, daudzkārt mainījusi valstisko piederību.

9. gadsimta beigās ietilpa Lielmorāvijas valstī, vēlāk Kijivas Krievzemes sastāvā. 898. gadā to ieņēma maģāri, bet 902. gadā — Polija. Turpmāk apgabala teritorija bija strīdus objekts starp Poliju un Kijivas Krievzemi, vairākkārt mainot īpašniekus. No 1140. līdz 1199. gadam apgabala teritorija ietilpa Kijivas Krievzemē ietilpstošā Galīcijas kņaziste ar galvaspilsētu Galičā. 1199. gadā Galīcijas kņazisti apvienojot ar Volīnijas kņazisti, tika izveidota Galīcijas-Volīnijas kņaziste, kas 13. gadsimta otrajā pusē kļuva par karalisti. 1392. gadā Galīcijas-Volīnijas teritoriju savā starpā sadalīja Polijas un Lietuvas valdnieki.

Pēc Pirmās Polijas dalīšanas (1772. gadā) apgabala teritorija nokļuva Svētā Romas impērijas sastāvā esošās Austrijas karalistes, vēlāk Austrijas Impērijas un Austroungārijas sastāvā. Pēc Pirmās pasaules kara par kontroli pār apgabala teritoriju karoja Polija un Rietumukrainas Tautas Republika. Apgabala teritorija tika iekļauta jaunizveidotajā Polijas valstī.

1939. gadā, pēc Polijas okupācijas, ko veica PSRS un Trešais reihs, apgabala teritorija kopā ar citiem tuvējiem rajoniem tika pievienota PSRS un ietilpa Ukrainas PSR sastāvā. Kara laikā šeit notika savstarpējas cīņas starp ukraiņu un poļu nacionālistiem, kas izvērtās poļu civiliedzīvotāju iznīcināšanā no ukraiņu nacionālistu puses. Apgabala ebreju minoritāte tika iznīcināta holokaustā. Pēc Otrā pasaules kara beigām notika poļu izceļošana un izvešana no Ukrainas PSR uz Poliju un ukraiņu pārvietošanās no Polijas uz Ukrainu. Apgabala teritorija atradās PSRS sastāvā līdz neatkarīgās Ukrainas izveidei 1991. gadā.

## Administratīvais iedalījums
Līdz 2020. gadam apgabalā ietilpa 9 apgabala nozīmes pilsētas — Borislava, Drohobiča, Ļviva, Moršina, Novijrozdila, Sambira, Strija, Šepticka, Truskaveca, kā arī 20 rajoni — Brodu rajons, Buskas rajons, Drohobičas rajons, Horodokas rajons, Javorivas rajons, Kamjankas-Buzkas rajons, Mikolajivas rajons, Mostiskas rajons, Peremišļanu rajons, Pustomitu rajons, Radehivas rajons, Sambiras rajons, Skoles rajons, Sokaļas rajons, Starijsambiras rajons, Strijas rajons, Turkas rajons, Zoločivas rajons, Židačivas rajons, Žovkvas rajons.

Kopš 2020. gada 17. jūlija apgabalā iepriekšējo 20 rajonu un 9 apgabala pakļautības pilsētu vietā ir izveidoti septiņi rajoni: Šeptickas rajons, Drohobičas rajons, Javorivas rajons, Ļvivas rajons, Sambiras rajons, Strijas rajons un Zoločivas rajons; bijušās apgabala nozīmes pilsētas iekļautas rajonu sastāvā.

## Pilsētas

Apgabalā ir 44 pilsētas:

**Trekninātas** — rajonu centri.

### Karte

## Ārējās saites
Poltavas apgabals

**Poltavas apgabals** () ir viens no Ukrainas apgabaliem tās centrālajā daļā Dņepras kreisajā krastā. Robežojas ar Čerņihivas un Sumu apgabaliem ziemeļos, Harkivas apgabalu austrumos, Dņipropetrovskas un Kirovohradas apgabaliem dienvidos, kā arī ar Čerkasu un Kijivas apgabaliem rietumos.

## Daba
Lielāko apgabala daļu (līdz 70%) aizņem ar trūdvielām nabadzīga vai vidēji bagāta melnzeme. Reģiona dienvidos jaukti ar solonciem pārsvarā melnzemju un pļavu-melnzemju dziļsāļas soloncu augsnes. Ziemeļos ievērojamas platības ir ar pelēkajām mežu un kūdras purvu augsnēm.

Dabiskā stepju veģetācija apgabalā gandrīz nav saglabājusies. Meži un krūmi kopā ar meža joslām aizņem aptuveni 7,5% teritorijas, galvenokārt gar upju krastiem, smilšu kāpās un gravās.

## Vēsture
Tagadējā Poltavas apgabala teritorija līdz 1238. gadam bija Kijivas Krievzemes sastāvā, kurā valdīja Perejaslavļas kņazi. 1239. gada 3. martā Perejaslavļu ieņēma mongoļu karaspēks un no 1245. gada tā atradās Zelta Ordas pakļautībā, kuras hani Perejaslavļā atsevišķus kņazus neiecēla un to pārvaldīja Kijivas kņazu dēli. 1363. gadā Perejaslavļas kņaziste tika inkorporēta Lietuvas dižkunigaitijas sastāvā, 1399. gada te notika kauja pie Vorsklas, kurā Zelta Orda sakāva lietuviešu armiju.
No 1569. gada tā bija Polijas-Lietuvas kopvalsts Kijivas vaivadijas sastāvā.

1667. gadā Dņepras kreisā krasta daļa iekļauta Krievijas caristē. 1709. gadā te notika Poltavas kauja starp Krieviju un Zviedriju.  
1796. gadā daļu no Dņepras kreisā krasta zemēm iekļāva jaundibinātajā Mazkrievijas guberņā ar centru Čerņihivā. 1802. gadā Mazkrievijas guberņu sadalīja divās daļās, dienvidu daļā izveidoja Poltavas guberņu.
No 1918. gada apgabala teritorija atradās Ukrainas Tautas Republikas, no 1920. gada Ukrainas PSR sastāvā. 1937. gadā izveidoja Poltavas apgabalu.

No 1991. gada Ukrainas sastāvā.

## Administratīvais iedalījums

Kopš 2020. gada 17. jūlija apgabalā iepriekšējo 25 rajonu un 6 apgabala pakļautības pilsētu vietā ir izveidoti septiņi rajoni: Kremenčukas rajons, Lubnu rajons, Mirhorodas rajons un Poltavas rajons; bijušās apgabala nozīmes pilsētas iekļautas rajonu sastāvā.

### Pilsētas

## Atsauces

## Ārējās saites
Rivnes apgabals

**Rivnes apgabals** () ir viens no Ukrainas apgabaliem tās ziemeļrietumos. Robežojas ar Žitomiras apgabalu austrumos un dienvidaustrumos, Hmeļnickas un Ternopiļas apgabaliem dienvidaustrumos, Ļvivas apgabalu dienvidrietumos, Volīnijas apgabalu rietumos, kā arī Baltkrievijas Gomeļas apgabalu ziemeļos.

## Vēsture
Rivnes apgabala teritorija atrodas vēsturiskajā Volīnijas novadā. Pirmo Volīnijas kņazu Vsevolodu 988. gadā iecēla viņa tēvs Kijivas kņazs Volodimirs Svjatoslavičs pārvaldīt savas valsts rietumu daļu pilī, kas tika nosaukta Volodimira vārdā. 12. gadsimta sākumā Volīnijas kņaziste kļuva suverēna un lielkņaza Vladimira Monomaha mazdēls Izjaslavs Mstislavičs izveidoja savu dinastiju, kas sadalīja valsti dalienas kņazistēs.
Kijivas lielkņaza dēls Volīnijas Vladimiras kņazs Romāns Mstislavičs no 1199. līdz 1233. gadam ilgstošās cīņās ar ungāru Arpādu dinastijas "Galīcijas un Vladimirijas karaļiem" pievienoja Volīnijas kņazisti saviem īpašumiem un viņa pēcnācēji tika saukti par Galīcijas-Volīnijas kņaziem.
Kņazam Danilo Romanovičam 1253. gadā Romas pāvests piešķīra arī titulu Krievzemes karalis (*rex Rutheniae*) un viņa pēcnācēji līdz 14. gadsimtam lietoja titulu Visas Krievzemes, Galīcijas un Vladimiras hercogi" (*Dei gratia duces totius Terrae Russuae, Galiciae et Ladimiriae*). Pēc Galīcijas mantojuma kara 1392. gadā Volīnijas un Luckas kņazistes ieguva Lietuvas dižkunigaitija.

Pēc Pirmās Polijas dalīšanas apgabala teritorija nokļuva Krievijas Impērijas sastāvā ka Volīnijas guberņas austrumu daļa. Pēc Pirmās pasaules kara par kontroli pār apgabala teritoriju karoja Polija un Rietumukrainas Tautas Republika. Pēc Rīgas miera līguma 1921. gadā apgabala teritoriju iekļāva Polijas Republikas Volīnijas vojevodistē. Pēc Polijas okupācijas 1939. gadā Volīnijas vojevodisti sadalīja Volīnijas un Rivnes apgabalos un iekļāva Ukrainas PSR.

No 1991. gadā atrodas neatkarīgās Ukrainas Republikas sastāvā.

## Administratīvais iedalījums

Līdz 2020. gadam apgabalā ietilpa 4 apgabala nozīmes pilsētas - Dubno, Varaša, Ostroha un Rivne, kā arī 16 rajoni - Bereznes rajons, Demidivkas rajons, Dubno rajons, Dubrovicas rajons, Hoščas rajons, Korecas rajons, Kostopiļas rajons, Mliņivas rajons, Ostrohas rajons, Radiviļivas rajons, Rivnes rajons, Rokitnes rajons, Sarnu rajons, Volodimirecas rajons, Zaričnes rajons, Zdolbuņivas rajons.

Kopš 2020. gada 17. jūlija apgabalā iepriekšējo 16 rajonu un 4 apgabala pakļautības pilsētu vietā ir izveidoti četri rajoni: Dubno rajons, Rivnes rajons, Sarnu rajons un Varašas rajons; bijušās apgabala nozīmes pilsētas iekļautas rajonu sastāvā.

### Pilsētas
Apgabalā ir 11 pilsētas:

**Trekninātas** — rajonu centri.

***[[Rivne]]** - 249 938 iedz.
***[[Varaša]]** - 41 521 iedz.
***[[Dubno]]** - 38 071 iedz.
*Kostopiļa - 31 159 iedz.
***[[Sarni]]** - 28 600 iedz.
*Zdolbuņiva - 24 569 iedz.
*Ostroha - 15 711 iedz.
*Berezne - 13 669 iedz.
*Radiviļiva - 10 487 iedz.
*Dubrovica - 9 465 iedz.
*Koreca - 7 428 iedz.

## Ārējās saites
Sumu apgabals

**Sumu apgabals** () ir viens no Ukrainas apgabaliem tās ziemeļos. Robežojas ar Čerņihivas apgabalu rietumos, Poltavas apgabalu dienvidos, Harkivas apgabalu dienvidaustrumos, kā arī Krievijas Kurskas, Belgorodas apgabaliem austrumos un Brjanskas apgabalu ziemeļaustrumos. Apgabala centrs ir Sumi.

## Vēsture
Tagadējā Sumu apgabala teritorijā no 1024. gada valdīja Novhorodas-Siverskas kņazi (ziemeļdaļā) un Perejaslavļas kņazi (dienviddaļā), kurus iecēla Kijivas lielkņazi. Pēc nokļūšanas Zelta Ordas atkarībā šī teritorija bija pakļauta Brjanskas kņaziem. Lietuvas valdnieks Aļģirds ap 1355. gadu sadalīja bijušo Čerņihivas-Severskas zemi trīs dalienās. Čerņihivā un Trubačevskā valdīja viņa dēls Dmitrijs (*Dmitrijus Algirdaitis*, 1356.–1379. gadā un 1388–1399. gadā), pēc 1401. gada Vītauts Dižais to pilnīgi iekļāva Lietuvas dižkunigaitijas sastāvā. No 1569. gada tā bija Polijas-Lietuvas kopvalsts sastāvā.

Pēc Bohdana Hmeļnicka vadītās sacelšanās apgabals bija Ukrainas hetmaņa pakļautībā (1649−1657), 1667. gadā Dņepras kreisā krasta daļa iekļauta Krievijas caristē. 1708. gadā to iekļāva Kijivas guberņā, 1727. gadā Belgorodas guberņā, 1765. gadā Slobodas Ukrainas guberņā ar centru Harkivā.

No 1918. gada apgabala teritorija atradās Ukrainas Tautas Republikas, no 1920. gada Ukrainas PSR un KPFSR sastāvā. 1925. gadā Putivļas apriņķi pievienoja Ukrainas PSR. 
1939. gadā izveidoja Sumu apgabalu, kurā iekļāva 17 Čerņihivas apgabala rajonus, 12 Harkivas apgabala rajonus un 2 Poltavas apgabala rajonus.

No 1991. gada Ukrainas Republikas sastāvā.

## Administratīvais iedalījums
Kopš 2020. gada 17. jūlija apgabalā iepriekšējo 18 rajonu un 7 apgabala pakļautības pilsētu vietā ir izveidoti pieci rajoni: Konotopas rajons, Ohtirkas rajons, Romnu rajons, Sumu rajons un Šostkas rajons; bijušās apgabala nozīmes pilsētas iekļautas rajonu sastāvā.

### Pilsētas

## Ārējās saites
Ternopiļas apgabals

**Ternopiļas apgabals** () ir viens no Ukrainas apgabaliem tās rietumos. Robežojas ar Rivnes apgabalu ziemeļos, Hmeļnickas apgabalu austrumos, Čerņivcu apgabalu dienvidos, Ivanofrankivskas apgabalu dienvidrietumos un Ļvivas apgabalu ziemeļrietumos.

## Vēsture
Tagadējā Ternopiļas apgabala teritorija atradās Galīcijas, Volīnijas un Podolijas vēsturiskajos novados. No 1140. līdz 1199. gadam tā ietilpa Galīcijas kņazistē ar galvaspilsētu Galičā. 1199. gadā Galīcijas kņazisti apvienojot ar Volīnijas kņazisti, tika izveidota Galīcijas-Volīnijas kņaziste, kas 13. gadsimta otrajā pusē kļuva par karalisti. Pēc Galīcijas-Volīnijas kņazistes sadalīšanas 1340. gadā to ieguva Polija. 
Pēc Pirmās Polijas dalīšanas 1772. gadā apgabala teritorija nokļuva Svētā Romas impērijas sastāvā esošās Austrijas Karalistes, vēlāk Austrijas Impērijas un Austroungārijas sastāvā. Pēc Pirmās pasaules kara par Ternopiļas apvidu karoja Polija un Rietumukrainas Tautas Republika, kas 1919. gadā pievienojās Ukrainas Tautas Republikai ar galvaspilsētu Kijivā. Poļu-krievu kara rezultātā pēc Rīgas miera līguma apgabala teritorija 1921. gadā tika iekļauta jaunizveidotajā Polijas Republikā kā Ternopiļas vaivadija (*Województwo tarnopolskie*). 
Pēc Polijas okupācijas 1939. gadā tā tika pievienota PSRS un ietilpa Ukrainas PSR sastāvā kā Ternopiļas apgabals.

No 1991. gada Ukrainas Republikas sastāvā.

## Administratīvais iedalījums
Līdz 2020. gadam apgabalā ietilpa 2 apgabala nozīmes pilsētas - Čortkiva un Ternopiļa, kā arī 17 rajoni - Berežanu rajons, Borščivas rajons, Bučačas rajons, Čortkivas rajons, Husjatinas rajons, Kozovas rajons, Kremenecas rajons, Laņivcu rajons, Monastiriskas rajons, Pidhajcu rajons, Pidvoločiskas rajons, Šumskas rajons, Terebovļas rajons, Ternopiļas rajons, Zaļiščiku rajons, Zbaražas rajons, Zborivas rajons.

Kopš 2020. gada 17. jūlija apgabalā iepriekšējo 17 rajonu un 2 apgabala pakļautības pilsētu vietā ir izveidoti trīs rajoni: Čortkivas rajons, Kremenecas rajons un Ternopiļas rajons; bijušās apgabala nozīmes pilsētas iekļautas rajonu sastāvā.

### Pilsētas
Apgabalā ir 18 pilsētas:

**Trekninātas** - rajona centri.

***[[Ternopiļa]]** - 216 575 iedz.
***[[Čortkiva]]** - 28 855 iedz.
***[[Kremeneca]]** - 21 880 iedz.
*Berežani - 17 130 iedz.
*Terebovļa - 13 445 iedz.
*Zbaraža - 13 053 iedz.
*Bučača - 12 511 iedz.
*Borščiva - 11 251 iedz.
*Zaļiščiki - 9 739 iedz.
*Laņivci - 8 547 iedz.
*Počajiva - 8 027 iedz.
*Zboriva - 7 339 iedz.
*Horostkiva - 7 304 iedz.
*Kopičinci - 7 003 iedz.
*Monastiriska - 6 277 iedz.
*Šumska - 5 010 iedz.
*Skalata - 4 042 iedz.
*Pidhajci - 3 203 iedz.

### Karte

## Ārējās saites
Hmeļnickas apgabals

**Hmeļnickas apgabals** () ir viens no Ukrainas apgabaliem tās rietumdaļā. Robežojas ar Vinnicas un Žitomiras apgabaliem austrumos, Rivnes apgbalu ziemeļrietumos, Ternopiļas apgabalu rietumos un Čerņivcu apgabalu dienvidos.

## Vēsture
Tagadējā Hmeļnickas apgabala teritorija atradās Podolijas un Volīnijas vēsturiskajos novados. Pēc Galīcijas-Volīnijas kņazistes sadalīšanas 1363. gadā to ieguva Lietuvas dižkunigaitija, bet pēc 1430. gada to pakļāva Polija un nodibināja Podolijas vojevodisti. No 1569. gada tā bija iekļauta Polijas-Lietuvas kopvalsts sastāvā kā Braclavas vaivadijas daļa. Neilgu laiku bija pakļauta Osmaņu impērijai (1672-1699).

Pēc Pirmās Polijas dalīšanas 1772. gadā apgabala teritorija nokļuva Krievijas Impērijas Podolijas guberņas sastāvā. Pēc Pirmās pasaules kara 1919. gadā bija Ukrainas Tautas Republikas, vēlāk Ukrainas PSR sastāvā ka Vinnicas apgabala rietumu daļa. 1937. gadā izveidoja atsevišķu **Kamjanecas-Podiļskas apgabalu** ar centru Kamjanecā-Podiļskā. 1941. gadā apgabala centru pārcēla uz Proskurivu. 1954. gadā Proskurivu pārdēvēja par Hmeļnicku par godu Bohdanam Hmeļnickim, vienlaicīgi pārdēvējot arī apgabalu.

No 1991. gada Ukrainas Republikas sastāvā.

## Administratīvais iedalījums
Kopš 2020. gada 17. jūlija apgabalā iepriekšējo 20 rajonu un 6 apgabala pakļautības pilsētu vietā ir izveidoti trīs rajoni: Hmeļnickas rajons, Kamjanecas-Podiļskas rajons un Šepetivkas rajons; bijušās apgabala nozīmes pilsētas iekļautas rajonu sastāvā.

### Pilsētas

## Atsauces

## Ārējās saites
Čerkasu apgabals

**Čerkasu apgabals** () ir viens no Ukrainas apgabaliem. Tas robežojas ar Poltavas apgabalu austrumos, Kirovohradas apgabalu dienvidos, Vinnicas apgabalu rietumos un Kijivas apgabalu ziemeļos.

## Vēsture
Tagadējā Čerkasu apgabala teritorijas ziemeļu daļa līdz 1238. gadam bija Kijivas Krievzemes sastāvā, Dņepras kreisajā krastā valdīja Perejaslavļas kņazi. Dienvidu daļu apdzīvoja neatkarīgas stepju tautas (avāri, pečeņegi, bulgāri, maģāri, polovcieši), vēlāk Zaporižjas kazaki. 1239. gada 3. martā Perejaslavļu ieņēma mongoļu karaspēks un no 1245. gada tā atradās Zelta Ordas pakļautībā, kuras hani Perejaslavļā atsevišķus kņazus neiecēla un to pārvaldīja Kijivas kņazu dēli. 1363. gadā Perejaslavļas kņaziste tika inkorporēta Lietuvas dižkunigaitijas sastāvā, no 1569. gada tā bija Polijas-Lietuvas kopvalsts Kijivas vaivadijas sastāvā. 
 
1667. gadā Dņepras kreisā krasta daļa iekļauta Krievijas caristē. 1708. gadā cars Pēteris I lika dibināt Kijivas guberņu. Polijas Otrās dalīšanas rezultātā 1793. gadā Krievijas sastāvā nokļuva arī Dņepras kreisais krasts. 1796. gadā daļu no Dņepras kreisā krasta zemēm iekļāva jaundibinātajā Mazkrievijas guberņā.

No 1918. gada apgabala teritorija atradās Ukrainas Tautas Republikas, no 1920. gada Ukrainas PSR sastāvā. 1932. gada 27. februārī izveidoja Kijivas apgabalu, 1954. gada 7. janvārī tā dienvidu daļā izveidoja Čerkasu apgabalu.

No 1991. gada Ukrainas Republikas sastāvā.

## Administratīvais iedalījums
Līdz 2020. gada administratīvajai reformai apgabalā ietilpst 6 apgabala nozīmes pilsētas - Bahačeve, Čerkasi, Kaņiva, Smila, Umaņa, Zolotonoša, kā arī 20 rajoni - Čerkasu rajons, Čihirinas rajons, Čornobajas rajons, Drabivas rajons, Horodiščes rajons, Hristiņivkas rajons, Kamjankas rajons, Kaņivas rajons, Katerinopiļas rajons, Korsuņas-Ševčenkivskas rajons, Lisjankas rajons, Maņkivkas rajons, Monastiriščes rajons, Smilas rajons, Špolas rajons, Taļnes rajons, Umaņas rajons, Zolotonošas rajons, Zvenihorodkas rajons, Žaškivas rajons.

Kopš 2020. gada 17. jūlija apgabalā ir četri rajoni: Čerkasu rajons, Umaņas rajons, Zolotonošas rajons un Zvenihorodkas rajons; bijušās apgabala nozīmes pilsētas iekļautas rajonu sastāvā.

### Pilsētas
Apgabalā ir 16 pilsētas:

 
*Čerkasi - 283 356 iedz.
*Umaņa - 85 894 iedz.
*Smila - 62 763 iedz.
*Zolotonoša - 28 278 iedz.
*Kaņiva - 25 224 iedz.
*Korsuņa-Ševčenkivska - 18 763 iedz.
*Hristiņivka - 18 671 iedz.
*Špola - 18 156 iedz.
*Bahačeve - 17 650 iedz.
*Zvenihorodka - 17 400 iedz.
*Horodišče - 14 480 iedz.
*Taļne - 14 420 iedz.
*Žaškiva - 14 114 iedz.
*Kamjanka - 12 956 iedz.
*Čihirina - 9 310 iedz.
*Monastirišče - 9 142 iedz.

### Karte
Čerņivcu apgabals

**Čerņivcu apgabals** () ir viens no Ukrainas apgabaliem. Tas robežojas ar Vinnicas apgabalu austrumos, Hmeļnickas un Ternopiļas apgabaliem ziemeļos, Ivanofrankivskas apgabalu ziemeļrietumos, kā arī Rumāniju un Moldovu dienvidos.

## Vēsture
Kopš viduslaikiem Čerņivcu apgabala teritorija ietilpa Moldovas kņazistes sastāvā. Tās ziemeļu daļu (Bukovinu) 1775. gadā iekaroja Austrija, bet austrumu daļu (Besarābiju) 1812. gadā — Krievijas Impērija. Dienvidu daļa (*Hartza*) palika Moldovas, no 1881. gada — Rumānijas Karalistes sastāvā. Pēc Pirmā pasaules kara visa Čerņivcu apgabala teritorija atradās Rumānijas sastāvā. 
Pēc Molotova—Ribentropa pakta noslēgšanas PSRS 1940. gada 28. jūnijā okupēja Čerņivcu apgabala teritoriju kopā ar Besarābiju un 2. augustā iekļāva Ukrainas PSR.

Kopš 1991. gada Ukrainas Republikas sastāvā.

## Administratīvais iedalījums

Līdz 2020. gada administratīvajai reformai apgabalā ietilpa 2 apgabala nozīmes pilsētas - Čerņivci un Novodņistrovska, kā arī 11 rajoni - Hercas rajons, Hlibokas rajons, Hotinas rajons, Keļmencu rajons, Kicmaņas rajons, Novoselicjas rajons, Putilas rajons,   Sokirjanu rajons, Storožinecas rajons, Vižnicjas rajons un Zastavnas rajons.

Kopš 2020. gada 17. jūlija apgabalā ir trīs rajoni: Čerņivcu rajons, Dņestras rajons un Vižnicjas rajons; bijušās apgabala nozīmes pilsētas iekļautas rajonu sastāvā.

### Pilsētas

Apgabalā ir 11 pilsētas:
 
*Čerņivci — 266 550 iedz.
*Storožineca — 14 197 iedz.
*Novodņistrovska — 10 920 iedz.
*Hotina — 9 422 iedz.
*Sokirjani — 9 192 iedz.
*Zastavna — 7 898 iedz.
*Novoselicja — 7 642 iedz.
*Kicmaņa — 6 340 iedz.
*Vaškivci — 5 430 iedz.
*Vižnicja — 4 068 iedz.
*Herca — 3 078 iedz.
Ukrainas administratīvais iedalījums

[250px|thumbnail|[Ukrainas novietojums Eiropā]]
**Ukrainas administratīvo iedalījumu** veido 27 reģioni: 24 apgabali (), 1 autonomā republika () un 2 pilsētas ar speciālu statusu (). Kopš 2014. gada Krievija ir okupējusi Krimas Autonomo Republiku un Sevastopoli, taču *de iure* tās vēl joprojām ir Ukrainas sastāvdaļa. Apgabali un autonomā republika sīkāk iedalās 136 rajonos (*район*) un 1469 pašpārvaldes teritoriālās kopienās (*територіальна громада*).

## Administratīvo līmeņu shēma

## Pirmā līmeņa administratīvais iedalījums

### Pilsētas ar speciālu statusu

† — Sevastopole ir Ukrainas sastāvdaļa, kuru 2014. gadā okupēja Krievija.

### Autonomā Republika

† — Krimas Autonomā Republika ir Ukrainas daļa, kuru 2014. gadā okupēja Krievija.

### Apgabali

* Daļu no Doneckas, Hersonas, Luhanskas uz Zaporižjas apgabaliem okupēja un anektēja Krievija.

## Atsauces
Lielpolijas vojevodiste

**Lielpolijas vojevodiste** (*Województwo wielkopolskie*) ir Polijas vojevodiste valsts rietumos. Dibināta 1999. gada 1. janvārī apvienojot piecas vojevodistes. Vojevodiste nosaukta Polijas novada — Lielpolijas vārdā.

## Administratīvais iedalījums

Vojevodiste iedalās 35 apriņķos (*powiat*) — no tiem 4 ir pilsētas ar apriņķa tiesībām (*miasto na prawach powiatu*) un 31 lauku apriņķis (*powiat ziemski*). Visā vojevodistē ir 226 gminas (*gmina*), kuru skaitā ietilpst 105 pilsētas.

Visi apriņķi nosaukti apriņķa centru vārdā, izņemot:

* Čarnkovas-Tšcjankas apriņķis — centrs Čarnkova
* Grodziskas apriņķis — centrs Grodziska Velkopolska
* Srodas apriņķis — centrs Sroda Velkopolska

## Pilsētas

Vojevodistē ir 109 pilsētas (trekninātas pilsētas ar apriņķa tiesībām):

### Karte

## Apskates objekti
* Dravas nacionālais parks (*Drawieński Park Narodowy*)
* Gņezno arhikatedrāle (*Bazylika prymasowska Wniebowzięcia Najświętszej Maryi Panny w Gnieźnie*)
* Košutu muiža (*Dwór w Koszutach*)
* Kurņikas pils (Polijas ZA bibliotēka) (*Zamek w Kórniku*)
* Kurņikas Visu Svēto baznīca (*Kościół Wszystkich Świętych w Kórniku*)
* Ledņices sala (*Ostrów Lednicki*)
* Lielpolijas nacionālais parks (*Wielkopolski Park Narodowy*)
* Londas klosteris (*Opactwo Cystersów w Lądzie*)
* Lubiņas baznīca (*Kościół Narodzenia Najświętszej Marii Panny w Lubiniu*)
* Poznaņas cietoksnis (*Twierdza Poznań*)
* Poznaņas katedrāle (*Bazylika archikatedralna Świętych Apostołów Piotra i Pawła w Poznaniu*)
* Poznaņas rātsnams (*Ratusz w Poznaniu*)
* Poznaņas vēsturiskais centrs (*Historyczny zespół miasta Poznania*)
* Ridzinas pils (*Zamek w Rydzynie*)
* Rogalinas pils (*Pałac w Rogalinie*)
* Sventa Guras bazilika (*Bazylika na Świętej Górze*)

## Galerija

Catedral_de_Gniezno,_Polonia,_2012-04-06,_DD_11.JPG|Gņezno arhikatedrāle
Góreckie.jpg|Gureckes ezers Lielpolijas nacionālajā parkā
Koszuty dwor.jpg|Košutu muiža
Kórnik.jpg|Kurņikas pils (bibliotēka)
Kornik,_zespol_kosciola_par._p.w._Wszystkich_Swietych.JPG|Kurņikas Visu Svēto baznīca
Lednogóra._Ostrów_Lednicki._ruiny_grodziska.JPG|Ledņices sala
Ląd_zdjęcie_lotnicze.jpg|Londas klosteris
Lubin kościół.jpg|Lubiņas baznīca
Poznań_1.jpg|Poznaņas centrs no putna lidojuma
Podolany,_Poznań,_Poland_-_panoramio.jpg|Poznaņas cietoksnis
Ostrów_Tumski_widokowka_Poznan.jpg|Poznaņas Doma sala
Poznan_katedra_Piotra_Pawla_01.jpg|Poznaņas katedrāle
Poznan_10-2013_img10_Town_hall.jpg|Poznaņas rātsnams
H.13.234 - Rydzyna Zamek.JPG|Ridzinas pils
Pałac_w_Rogalinie,_elewacja_ogrodowa..jpg|Rogalinas pils
Klasztor_Gostyn.jpg|Sventa Guras bazilika


## Ārējās saites
* Dravas nacionālais parks
* Gņezno arhidiacēze
* Košutu muižas muzejs
* Kurņikas bibliotēka
* Ledņices salas muzejs
* Lielpolijas nacionālais parks
* Londas klosteris 
* Lubiņas Benediktiešu ordeņa klosteris
* Poznaņa
* Poznaņas katedrāle
* Ridzinas pils
* Rogalinas pils muzejs 
* Sventa Guras svētvieta
Lodzas vojevodiste

**Lodzas vojevodiste** (*Województwo łódzkie*) ir Polijas vojevodiste valsts centrālajā daļā. Dibināta 1999. gada 1. janvārī apvienojot piecas vojevodistes. Vojevodiste nosaukta tās administratīvā centra vārdā.

## Administratīvais iedalījums

Vojevodiste iedalās 24 apriņķos (*powiat*) - no tiem 3 ir pilsētas ar apriņķa tiesībām (*miasto na prawach powiatu*) un 21 lauku apriņķi (*powiat ziemski*). Visā vojevodistē ir 177 gminas (*gmina*), kuru skaitā ietilpst 40 pilsētas.

Visi apriņķi nosaukti apriņķa centru vārdā, izņemot:

* Austrumlodzas apriņķis - centrs Lodza
* Tomašovas apriņķis - centrs Tomašova Mazovecka
* Ravas apriņķis - centrs Rava Mazovecka

## Pilsētas

Vojevodistē ir 44 pilsētas (trekninātas pilsētas ar apriņķa tiesībām):

### Karte

## Apskates objekti
*Lenčicas pils (*Zamek Królewski w Łęczycy*)
*Lodzas rūpnieciskā apbūve (*Wielokulturowy krajobraz miasta przemysłowego*)
*Lovičas bazilika (*Bazylika katedralna Wniebowzięcia Najświętszej Maryi Panny i św. Mikołaja w Łowiczu*)
*Ņeborovas pils (*Pałac w Nieborowie*)
*Skerņevices dzelzceļa depo (*Parowozownia Skierniewice*)
*Sulejovas klosteris (*Opactwo Cystersów w Sulejowie*)
*Tumas koleģiāta baznīca (*Kolegiata w Tumie*)

## Galerija

Zamek_Królewski_w_Łęczycy.jpg|Lenčicas pils
Bazylika Katedralna w Łowiczu - 05.jpg|Lovičas bazilika
Polska_Nieborów_022.jpg|Ņeborovas pils
WK15_Skierniewice_(16)_Lichen99.jpg|Skerņevices dzelzceļa depo
Kościół św. Tomasza Kantuaryjskiego.JPG|Sulejovas klostera baznīca
Sulejów, Opactwo cystersów.JPG|Sulejovas klostera mūri
Collegiate_Church_in_Tum.jpg|Tumas koleģiāta baznīca


## Ārējās saites

*Lenčicas pils
*Lovičas bazilika
*Ņeborovas pils
*Sulejovas klosteris
*Tumas koleģiāta baznīca