open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Pandēmija

[upright=1.4|thumb|ASV karavīru nometnes slimnīcas nodaļa. kurā izguldīti ar [spāņu gripa|spāņu gripu saslimušie karavīri.]]
**Pandēmija** (no  (*pan*) — 'visi' un *δῆμος* (*demos*) — 'tauta') ir epidēmija plašā reģionā vai pat visā pasaulē. Pasaules veselības organizācija noteikusi, ka, lai slimību varētu uzskatīt par pandēmiju, tai jābūt smagai infekcijas slimībai, kas viegli izplatās un pirms tam nav bijusi inficētajai populācijai pazīstama. Tomēr daļa avotu atzīst par pandēmiju arī globāli izplatītās infekcijas slimības, kuras ir sen pazīstamas.

Par 2020. gados aktuālām pandēmijām uzskata tuberkulozes, HIV/AIDS un COVID-19.

## Vēstures lielākās pandēmijas

* 541. gadā "Justiniāna mēris", kas visdrīzāk bija buboņu mēris, vienā gadā nonāvēja 25—50 miljonus cilvēku.
* Melnais mēris no 1347. līdz 1351. gadam pasaulē nogalināja vairāk nekā 75 miljonus cilvēku.
* 1918.-1919. gada spāņu gripas pandēmija nonāvēja 20—40 miljonus cilvēku, tostarp 675 000 amerikāņu
* 20. gadsimtā vien baku pandēmija prasīja ap 300 miljonu dzīvību. 1959. gadā PVO uzsāka milzīgu vakcinācijas kampaņu, lai visā pasaulē izskaustu bakas. 1980. gadā tās tika pasludinātas par iznīdētām — vienīgā cilvēku infekcijas slimība, kas līdz šim ir izskausta.
* Joprojām notiekošā tuberkulozes pandēmija katru gadu nogalina vairāk nekā 1,5 miljonus cilvēku. Neskatoties uz efektīvas ārstēšanas pieejamību, pandēmija turpinās.
* Joprojām notiekošā HIV pandēmija kopš 1982. gada nogalinājusi vairāk nekā 39 miljonus cilvēku.

### 21. gadsimta pandēmijas

* Joprojām notiekošā malārijas pandēmija katru gadu nogalina vairāk nekā 400 tūkstošus cilvēku.
* 2003. gada SARS pandēmija prasīja ap 800 dzīvību.
* 2009. gada H1N1 gripas vīruss tikai ASV vien prasīja ap 12 000 dzīvību.
* Tiek pieņemts, ka 2020. gada COVID-19 pandēmija pirmajos pusotros gados prasījusi 4,5 miljonus dzīvību.

## Novecojis gripas pandēmiju fāzu dalījums
Pasaules veselības organizācija kopš 2009. gada iedalīja gripas pandēmiju fāzēs, sestā no tām nozīmēja pandēmijas līmeņa sasniegšanu:

# Periods, kad dzīvnieku pārnēsāta slimība nav skārusi cilvēkus;
# Apstiprināts, ka no dzīvnieka slimība pārnesta uz cilvēku;
# Ir saslimuši vairāki cilvēki, bet nav gadījumu, ka slimība pārnesta no cilvēka uz cilvēku, vai ir maz ticams, ka notiks slimības tālāka izplatība;
# Brīdis, kad slimības pārnešana no cilvēka uz cilvēku vai pārnešana no dzīvnieka uz cilvēku ir izraisījusi slimības izplatību vietējā sabiedrībā;
# Brīdis, kad slimības pārnešana no cilvēka uz cilvēku  ir izraisījusi slimības izplatību vismaz 2 valstīs;
# Par pandēmijas sākšanos tiek uzskatīts brīdis, kad slimības pārnešana no cilvēka uz cilvēku  ir izraisījusi slimības izplatību vismaz 3 valstīs.

Kopš 2020. gada PVO ir atteikusies no šī dalījuma.

## Skatīt arī
* Mēris
* Lielais mēris Latvijā

## Atsauces

## Ārējās saites

* Pasaules veselības organizācijas tīmekļa vietne
Gibraltāra futbola izlase

**Gibraltāra futbola izlase** ir nacionālā futbola komanda, kas pārstāv Gibraltāru starptautiskās futbola sacensībās. Gibraltāra futbola izlasi pārvalda Gibraltāra Futbola asociācija.

2006. gadā Gibraltāra Futbola asociācija izteica vēlmi iestāties UEFA, tomēr sākotnēji tai tika atteikts. 2012. gada 1. oktobrī Gibraltāra Futbola asociācija kļuva par UEFA asociēto locekli, bet  tā tika uzņemta UEFA. Līdz ar to izlase varēja piedalīties 2016. gada Eiropas čempionāta kvalifikācijā.  Gibraltārs tika uzņemts arī FIFA dalībvalstu vidū. 
Vēlāk jūnijā Gibraltāra izlase tika iekļauta 2018. gada FIFA Pasaules kausa kvalifikācijas turnīrā.

Draudzības spēles komanda aizvada *[[Victoria Stadium|Victoria]]* stadionā Gibraltārā. Tā kā stadions neatbilda UEFA prasībām oficiālo kvalifikācijas spēļu aizvadīšanai, Eiropas čempionāta kvalifikācijas spēles tika rīkotas *[[Estádio Algarve|Algarve]]* stadionā Faru, Portugālē. Arī pirmā  FIFA Pasaules kausa kvalifikācijas mājas spēle paredzēta šajā stadionā.

## Pasaules čempionātos
* 1930–2014 — *Nepiedalījās*
* 2018 — ''Nekvalificējās''
* 2022 — ''Nekvalificējās''
* 2026 — ''Nekvalificējās''

## Eiropas čempionātos
* 1960–2012 — *Nepiedalījās*
* 2016 — *Nekvalificējās*
* 2020 — *Nekvalificējās*
* 2024 — *Nekvalificējās*

## Atsauces

## Ārējās saites

* Gibraltāra Futbola asociācijas oficiālā vietne 
* Gibraltāra izlase FIFA vietnē
Sniegavīrs

thumb|Klasisks sniegavīrs
thumb|Sniegavīrs, video
thumb|Sniegavīrs Vācija
**Sniegavīrs** ir no sniega veidots cilvēka figūras atdarinājums. Senākās rakstiskās liecības par sniegavīru celšanu ir no 16. gadsimta, bet populāra šī nodarbe kļuva tikai 18. gadsimtā. Sniegavīru parasti veido, vienu uz otras saliekot 2 — 3 no sniega saveltas, citu par citu mazākas bumbas. Eiropā un Ziemeļamerikā sniegavīru biežāk veido trīsdaļīgu, bet Āzijā — divdaļīgu. Tad no oglēm, akmentiņiem, koka gabaliem, sniega pikām, augļiem vai dārzeņiem izveido sniegavīra seju un bieži vien pievieno arī citas detaļas. Sniegavīru parasti var izveidot tikai no tāda sniega, kas ir tuvu kušanai un kļuvis mitrs, šāds sniegs līp kopā un to ir viegli savelt nepieciešamā izmēra bumbās. No pūdersniega sniegavīru izveidot ir grūti, jo tas nelīp, un arī kūstošs sniegs, temperatūrai krītoties, var pārklāties ar sērsnu un kļūt nepiemērots sniegavīra celšanai.

## Sniegavīru saiets
Sākot no 2010.gada, Dobelē notiek Sniegavīru saiets.

## Atsauces
Šerīfs

**Šerīfs** (, ) ir sens arābu cilšu tituls, ko piešķīra tiem, kas kalpo kā aizstāvji ciltij un visai cilts mantai (īpašumiem, akām un zemei).

Arābu pasaulē (izņemot šiītus, kas lieto tikai titulu *sajids*) parasti par šerīfu sauc Hasana pēctečus un par sajidu Husajina pēctečus. Tomēr pēc hašemitiem lieto tikai titulu sajids.

No 1201. līdz 1925. gadam, kad Ibn Sauds iekaroja Hedžazu, viņa ģimenei piederēja Mekas šerifa tituls un tas bieži tika aizstāts ar titulu „Hedžazas karalis”. Viņu pēcteči tagad valda Hašemitu Jordānas Karalistē, kurai vārds ņemts no Banu Hašimas cilts, kas bija viena no Kurajšu cilts, no kuras cēlies Pravietis.

## Atsauces

## Ārējās saites
Austras koks

**Austras koks** (arī **Saules koks**, **Pasaules krūms**, **Pasaules koks**, **ozoliņš**, **dižais krūms**, **eglīte**) ir mitoloģisks tēls latviešu mitoloģijā, kā arī ornaments.

Austras koka saknes saistīja ar pazemes pasauli. Stumbrs — vidus pasaule, kurā dzīvo cilvēki, dzīvnieki un citas dzīvas būtnes. Koka lapotne tika saistīta ar debesu pasauli. Austras koka lapas bija no sudraba, saknes no vara, bet zari no zelta. Parasti šis koks bija ozols. Austras koks simbolizē saules ceļu un pasaules kārtību. Austras koks ir minēts latviešu dainās, kā arī ir sastopams latviešu tautas ornamentos. Austras koks ir dienas rituma simbols, attēlo cilvēka priekšstatu par pasauli, simbolizē tās saikni ar garīgumu.

Saules jeb Austras koks ir savdabīgs raksta elements, kuram radniecīgi motīvi ir arī citu tautu ornamentos. Saules koka sānu zari ir novietoti simetriski vidusdaļai, tie "aug" slīpi uz augšu vai gan uz augšu, gan uz leju. Lielākoties šī raksta zīme iekļaujas trijstūra pamatformā, kura virsotne vērsta lejup. Dažkārt Saules koka pamatforma ir arī kvadrāts vai taisnstūris.

Šo raksta zīmi visbiežāk veido kā:

# Saules koku, kura kuplināšanai izmantotas *svecītes*;
# Saules koku, kura kuplināšanai izmantota *skujiņa*;
# Saules koku, kura kuplināšanai izmantota *Mēness zīme*.

Saules koks ir ļoti daudzveidīgs. Dažreiz tiek uzsvērta galotne, citos variantos — vidusdaļa, kuras paplašinājumā ir ievietota *saulīte* vai cits raksta elements.
Rotājumos Saules koki visbiežāk tiek novietoti gar raksta malām. Īpaši bieži tie izmantoti villaiņu izšuvumos (Krustpils, Latgales, Augšzemes, Austrumvidzemes villainēs). Latgales un Augšzemes sievas ar tiem rotājušas arī savus galvasautus un priekšautus. Savukārt kurzemnieces krāšņus Saules koka motīvus izšuvušas uz kreklu piedurknēm (Rucavas krekls).

## Atsauces

## Ārējās saites
* Ozols latviešu dzīvesziņā
* Simbolu pasaule - ozols
Gibraltāra Futbola asociācija

**Gibraltāra Futbola asociācija (GFA)** (angļu: *Gibraltar Football Association*) ir galvenā par futbolu atbildīgā organizācija Gibraltārā. Tika nodibināta 1895. gadā. Tā atbild par Gibraltāra futbola izlasi.  kļuva par pilntiesīgu UEFA locekli.  Gibraltāra Futbola asociācija tika uzņemta arī FIFA.

## Vēsture
Gibraltāra Futbola asociācijas pieteikumu pilntiesīgai dalībai UEFA 2007. gadā noraidīja ar strīdīgu lēmumu. 2013. gada 24. maijā Sporta arbitrāžas tiesas (CAS) arbitrāžas rezultātā Gibraltārs tika apstiprināts par UEFA 54. dalībvalsti un piedalījās Euro 2016 kvalifikācijā. Pēc tam Gibraltārs iesniedza pieteikumu uzņemšanai FIFA, taču arī šis pieteikums tika noraidīts. 2016. gada 2. maijā CAS apmierināja Gibraltāra Futbola asociācijas iesniegto apelāciju par tās lūgumu kļūt par pilntiesīgu FIFA biedru. CAS lika FIFA pārtraukt bloķēt Gibraltāra pieteikumu uzņemšanai un nekavējoties to apstiprināt.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Oficiālā vietne
Līklocis

**Līklocis** ir viena no senākajām grafiskajām zīmēm un ir viens no Māras simboliem. Tas ir viens no ģeometriskā raksta pamatelementiem, lietots jau paleolītā. Līdz ar krusta motīviem tas sastopams uz senākajiem priekšmetiem ar rotātu virsmu- kaula un raga rīkiem arī Latvijā. Lauztais līklocis bieži izmantots vidējā neolīta ķemmes bedrīšu un porainās keramikas rotājumos. Sākoties metāla apstrādei, ornamentētu priekšmetu skaits samazinās. Keramikā centrālo vietu ieņem māla trauki ar virsmas švīkājumu. Maz līkloča lietots arī agrajā dzelzs laikmetā, kad centrālo vietu ieņem saules un mēness motīvi, toties vēlākos gadsimtos tā loma atkal pieaug. Tautas keramikas rotājumos tas saglabājas nemainīgā veidā no akmens laikmeta līdz mūsdienām. 
Līklocis galvenokārt tiek izmantots kuplāku rakstu kopu pamatos. Ievērojot dažādu tehniku noteiktās īpašības, plūdenais līklocis nereti pārtop lauztajā līklocī, tā saucamajā zigzagā. Kā patstāvīgs raksts, tas bieži tiek izmantots adījumos, jostās. Vēl viens rakstu kārtojumu veids ir līklocis ar nošķeltām galotnēm, ko varētu saukt arī par pārtraukto līkloci. Rakstu kompozīcijās izmantots arī līkloča kuplinājums-dubultais līklocis. Bieži līklocis parādās kā galvenais raksts. Lauztajā līklocī var saskatīt jumtiņus, kas savirknēti miju rindā ar smaili uz augšu un lejā. Īpatnēji veidojās kokgriezumos izmantotais lauztais līklocis, tam no abām pusēm iegriežot iedziļinātus zobiņus jeb jumtiņus. Krustotie lauztie līkloči savukārt veido stūraino saulīšu rindu, kas plaši izmantota jostu rakstos un izšuvumos. Tautas mākslā izplatītais: ar augu rotājumu motīviem, pie līkloča tiek pievienoti dažādi zariņi, ziediņi, lapiņas. Rodas augu vijas, kas visvairāk izplatītas adījumos un izšuvumos.

## Ārējās saites
* Attēls
Javas jūra

**Javas jūra** () ir starpsalu iekšējā jūra, kuru dažkārt uzskata par daļu no Indijas okeāna, citkārt -— par daļu no Klusā okeāna. Atrodas starp lielākajām Indonēzijas salām — Sumatru, Javu, Kalimantānu. Dienvidaustrumu daļu, kas apskalo arī Bali un Lombokas salas, nereti izdala atsevišķi un sauc par Bali jūru. Karimatas, Gaspara un Bankas jūras šaurumi ziemeļrietumos Javas jūru savieno ar Natunas jūru un tālāk ar Dienvidķīnas jūru, Zunda šaurums dienvidaustrumos — ar Indijas okeānu, Makasaras šaurums ziemeļaustrumos — ar Sulavesi jūru.

Javas jūra ir salīdzinoši sekla jūra (vidējais dziļums — ), izveidojusies, pēdējā ledus laikmeta beigās
applūstot agrākajai sauszemei. Pirms tam šeit atradās divas lielas upes. Silta jūra, šeit konstatētas vairāk kā 3000 sugu zivis. Klimatu nosaka musoni — vasarās rietumvējš caur Karimatas šaurumu dzen ūdeni no Dienvidķīnas jūras, ziemās ūdens plūst no Floresas jūras. Ūdens sāļums — 30,0—33,5‰, temperatūra — 27—29&nbsp;°C. Plūdmaiņu augstums Kalimantānas piekrastē — , Javas piekrastē — .

Javas jūra ir populārs tūrisma objekts, daudzviet tūristi nodarbojas ar niršanu, piekrastē daudzviet izveidoti nacionālie parki, tai skaitā izcilais Udžungkulonas nacionālais parks Javas salā. Blīvā apdzīvotība Javas jūras krastā rada vides problēmas — ūdens piesārņojumu.

1883. gada 26. augustā Zunda šaurumā notika Krakatau vulkāna eksplozīvais izvirdums, kas izraisīja globāla mēroga dabas katastrofu.

1942. gadā, Otrā pasaules kara laikā sabiedroto flote (Apvienotā Karaliste, ASV, Austrālija, Nīderlande) tika gandrīz pilnībā iznīcināta, cenšoties pasargāt Javu no Japānas iebrukuma.

## Robežas
Ziemeļos — Kalimantānas, Belitunas un Bankas salas, ar Dienvidķīnas jūru savieno Karimatas šaurums. Dienvidos — Javas sala. Rietumos — Sumatra un Zunda šaurums, kas savieno ar Indijas okeānu. Austrumos — Makasaras šaurums, kas savieno ar Sulavesi jūru, Sulavesi sala un Floresas jūra.

## Atsauces

## Ārējās saites
Timoras jūra

**Timoras jūra** ( — ‘Austrumu jūra’, , ) ir malas jūra Indijas okeāna austrumu daļā starp Austrāliju un Āzijai piederošajām Mazajām Zunda salām.

Lielākais dziļums atrodas ziemeļu daļā (Timoras dziļvaga), pie Indonēzijas salām — šeit jūra sasniedz 3 310 m dziļumu. Pārējā jūras daļa ir daudz seklāka, liela daļa ir seklāka par 200 m. Dienvidu daļa atrodas uz Sahulas šelfa, kas ir daļa no Austrālijas kontinentālā šelfa. Timoru jūrā veidojas tropiskās vētras un tropiskie cikloni. Ūdens sāļums — 34-35‰.

Uzskata, ka Austrāliju pirmie cilvēki sasniedza tieši pāri Timoras jūrai.

## Robežas
Ziemeļos atrodas Timora, Baratdajas salas, Bandas jūra. Ziemeļaustrumos — Tanimbaras salas. Austrumos — Arafuru jūra, kas tehniski jau ir daļa no Klusā okeāna. Dienvidos — Austrālija, kur jūra veido Žozefa Bonaparta līci. Dienvidaustrumos — Austrālijai piederošā Melvila sala un Van Dīmena līcis. Rietumos — Indijas okeāns, Ašmora un Kartjē salas, ziemeļrietumos saskaras ar Savu jūru.

## "Timoras sprauga"
Zem Timoras jūras atrodas nozīmīgi naftas un dabasgāzes krājumi. Lielā Saullēkta naftas lauks (*Greater Sun Rise Area*) ir viens no lielākajiem Āzijas un Klusā okeāna reģionā un varētu dot Austrumtimorai ap 4 miljardus dolāru ienākumu.

Austrālija un Austrumtimora ilgstoši nevarēja vienoties par to, kurai valstij piederēs jūras gultne, kas pazīstama ar nosaukumu "Timoras sprauga" (). Austrumtimora velk jūras robežu pa viduslīniju starp abām valstīm, toties Austrālija — pa kontinentālā šelfa ārējo malu. Starptautiskā jūras tiesību likumdošana paredz, ka jūras robeža šādā gadījumā ir jāvelk pa viduslīniju, savukārt Austrālija pirms šīs normas spēkā stāšanās (1994) vienojās ar agrāko Austrumtimoras okupantu — Indonēziju — ka tai pieder viss kontinentālais šelfs. Šī iemesla dēļ Austrālija arī centās kavēt Austrumtimoras neatkarības atzīšanu.

 abas valstis vienojās sadalīt atradnes krājumus uz pusēm.

## Ārējās saites

* Timor Sea Designated Authority, Austrālijas un Austrumtimoras kopīgais naftas atradņu apguves projekts (angliski)
Arafuru jūra

**Arafuru jūra** (, ) ir Klusajam okeānam piederīga malas jūra, atdala Austrāliju no Āzijas. Dažreiz to uzskata par piederīgu arī Indijas okeānam.

Sekla jūra, tās dziļums pārsvarā 50—80 metri, dziļums pakāpeniski pieaug rietumu virzienā, taču nepārsniedz 240 m. Nereti par Arafuru jūras daļu uzskata arī ūdeņus rietumos no Aru salām — šeit atrodas dzelme, kuras dziļums sasniedz 3680 m. Tā kā jūra ir sekla, tā stipri iesilst un virs tās veidojas tropiskie cikloni.

Ūdens virsējā slāņa sāļums ir 34—35‰, temperatūra — 25—28 °C. Plūdmaiņas pie Jaungvinejas krastiem sasniedz 7,6 m.

Potenciāla naftas un dabasgāzes ieguves vieta. Vērtīga zivju un garneļu zvejas vieta, viena no produktīvākajām jūrām šajā ziņā. Šos resursus apdraud nelegāla zvejniecība. 2002. gadā nodibināta īpaša starpvalstu un nevalstisko organizāciju apvienība jūras ilgtspējīgai apsaimniekošanai — *ATSEF*.

## Robežas
Ziemeļos — Jaungvineja, ziemeļrietumos — Tanimbaru salas, Kajas salas, Aru salas, Bandas jūra un Seramas jūra. Austrumos — Torresa šaurums, kas savieno ar Koraļļu jūru. Dienvidos — Austrālija, tai skaitā lielais Karpentārija līcis. Austrumos — Timoras jūra.

## Ģeoloģiskā pagātne
Jūra atrodas virs Arafuru šelfa, kas ir daļa no Sahulas šelfa — Austrālijas kontinentālā šelfa. Kad pēdējā ledus laikmetā jūras līmenis bija par līdz 130 metriem zemāks, daļa Arafuru jūras, Karpentārija līcis un Torresa šaurums bija sausi un rezultātā Austrālija kopā ar Jaungvinejas salu veidoja ievērojami lielāku kontinentu — Sahulu.

## Ārējās saites

* ATSEF Indonēzijas puses mājaslapa (angliski)
Koraļļu jūra

**Koraļļu jūra** (, ) ir Klusajam okeānam piederīga malas jūra, kas atrodas starp Austrāliju, Jaungvineju un Melanēzijas salām. Lielu daļu jūras teritorijas aizņem 1969. gadā Austrālijai pievienotās Koraļļu Jūras Salas; šajā teritorijā nav neviena pastāvīgā iedzīvotāja.

Liela jūra ar daudzveidīgu gultnes reljefu. Austrumu daļā pie Santakrusas salām atrodas Torresa dziļvaga, kur jūras dziļums sasniedz 9175 metrus. Ūdens virsējā slāņa sāļums ir 34—35‰. Ārkārtīgi augsta bioloģiskā daudzveidība.

Koraļļu jūra ir slavena ar to, ka tajā atrodas pasaulē lielākais koraļļu rifs — Lielais Barjerrifs. Lielākā daļa jūras atrodas Austrālijas teritorijā. Jūrā ļoti daudz koraļļu salu, lielākā daļa no tām ir neapdzīvotas. Vietām salas veido savdabīgu milzu labirintu. Koraļļu jūrā atrodas arī Lihū rifs — viens no pasaulē lielākajiem atoliem, šī atola lagūnas platība ir ap 2500 km², bet atola sauszemes platība — tikai 0,91 km².

1942. gada 7.—8. maijā Koraļļu jūrā notika kauja starp japāņiem un sabiedrotajiem, kas novērsa Portmorsbi okupāciju.

## Robežas
Ziemeļos atrodas Jaungvineja, Zālamana jūra un Zālamana salas, austrumos — Santakrusas salas un Vanuatu, dienvidaustrumos — Jaunkaledonija un Fidži jūra. Dienvidos pāriet Tasmāna jūrā — par robežu starp abām jūrām kalpo Kvīnslendas un Jaundienvidvelsas štatu robežas pagarinājums jūrā. Rietumos — Austrālija, Kvīnslendas štats.

## Ārējās saites

* ‘Living fossil’ found in Coral Sea - par neparastas vēžveidīgo sugas atklāšanu 2006. gada sākumā
Zālamana jūra

**Zālamana jūra** () ir Klusajam okeānam piederīga starpsalu jūra.

Jūras gultne ir daudzveidīga — šeit ir gan kontinentālais šelfs, gan arī dziļvagas, kuru dziļums pie Jaunbritānijas salas sasniedz 9 140 m. Jūras centrālajā - dienvidu daļā atrodas Trobriāna salas, Murue sala un D'Antrkasto salas.

Jūras bioloģija šeit maz pētīta un sola daudz jaunu un interesantu atklājumu.

2. pasaules kara laikā jūrā notika daudz kauju.

## Robežas
Ziemeļrietumos atrodas Vitjaza šaurums, kas savieno ar Jaungvinejas jūru, ziemeļos — Jaunbritānijas sala un savienojums ar Kluso okeānu. Ziemeļaustrumos, austrumos - Zālamana salas. Dienvidaustrumos savienota ar Koraļļu jūru. Dienvidos - Luiziādu arhipelāgs. Rietumos - Jaungvinejas sala.

## Ārējās saites
Jaungvinejas jūra

**Jaungvinejas jūra** vai **Bismarka jūra** () ir Klusajam okeānam piederīga malas jūra starp Jaungvinejas salu un Bismarka arhipelāga salām.

## Ģeogrāfija
Ūdens virsējā slāņa vidējā temperatūra ap 28&nbsp;°C, sāļums — 34‰, plūdmaiņas — ap 1 m. Seismiski ļoti aktīva zona, ļoti aktīvs vulkānisms.

Jūras gultnē atklātas bagātas vara, cinka, sudraba un zelta rūdu iegulas. Rūdas veido zemūdens karstie avoti (venti), ap kuriem izveidojušies arī savdabīgi organismi.

Jaungvinejas jūrā 1943. gada 2.—4. martā notika Bismarka jūras kauja, kur ASV un Austrālijas gaisa spēki uzbruka Japānas flotes konvojam, kas uz Lae Papua-Jaungvinejā veda karaspēku. Japānas konvojs tika sakauts.

## Robežas
Dienvidrietumos atrodas Jaungvinejas sala, no pārējām pusēm jūru apņem Bismarka arhipelāgs, tai skaitā lielā Jaunbritānijas sala dienvidaustrumos un Jaunīrijas sala ziemeļaustrumos. Dienvidos savienota ar Zālamana jūru, ziemeļos — ar Kluso okeānu.

## Ārējās saites

* Giant black smoker retrieved from abyss (angliski)
Fidži jūra

**Fidži jūra** ir Klusajam okeānam piederīga starpsalu jūra. Šo plašo jūru norobežo nevis lielas sauszemes masas bet gan nelielu salu grupas un zemūdens kalnu grēdas.

Jūras vidējais dziļums ir 2740 m. Ūdens virsējā slāņa temperatūra vasarā 26&nbsp;°C - 18&nbsp;°C, ziemā - 25&nbsp;°C - 14&nbsp;°C, sāļums - 35,5‰.

## Robežas
Ziemeļos atrodas Vanuatu, Klusais okeāns un Fidži salas. Ziemeļaustrumos - Tongas salas. Austrumos - Klusais okeāns, Kermadeka salas. Dienvidos - Jaunzēlandes Ziemeļu sala. Dienvidrietumos un rietumos - Tasmāna jūra. Rietumos - arī Norfolka. Ziemeļrietumos - Jaunkaledonija.

## Ārējās saites
Tasmana jūra

**Tasmana jūra** (, ) ir Klusajam okeānam piederīga malas jūra starp Austrāliju un Jaunzēlandi. Nosaukta nīderlandiešu jūras braucēja Ābela Tasmana vārdā.

Vidējais dziļums ir 3285 m, ūdens tilpums ap 11 miljoni km3. Jūras centrālajā daļā atrodas Lorda Hava sala un tai tuvējās mazākās saliņas, kā arī neparastā Balla piramīda.

2003. gadā jūras bioloģijas izpētes ekspedīcija Tasmana jūrā atklāja ap 500 jaunas zivju sugas un ap 1300 jaunas bezmugurkaulnieku sugas, kas norāda, ka Tasmana jūras dzīlēs turpmāk iespējami arī citi interesanti atklājumi.

## Robežas
thumb|left|200px|Tasmana jūras satelītattēls
Ziemeļu robežu nosaka Austrālijas štatu — Kvīnslendas un Jaundienvidvelsas — robežas pagarinājums jūrā līdz Norfolkai. Tālāk ziemeļos atrodas Koraļļu jūra. Austrumos robežojas ar Fidži jūru. Dienvidaustrumos atrodas Jaunzēlande. Dienvidos no Klusā okeāna nodala iedomāta līnija starp Jaunzēlandi un Tasmanijas salas dienvidiem. Rietumos atrodas Tasmanija, Basa šaurums un Austrālija.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Tasman Sea produces freaky species
Filipīnu jūra

**Filipīnu jūra** (; ; ; ; ) ir Klusajam okeānam piederīga starpsalu jūra starp Āzijas austrumu piekrastes salām un Mikronēziju.

Jūras gultni veido Filipīnu plātne, kas jūras rietumu daļā paslīd zem Eirāzijas plātnes. Tāpēc jūras rietumu daļā ir dziļā Filipīnu dziļvaga, kas sasniedz  dziļumu. Līdz 1970. gadam šo uzskatīja par Pasaules okeāna dziļāko punktu, līdz tika atklāta Marianas dziļvaga līdzās Filipīnu jūrai, kuras dziļums ir 10 923 metri. Vidējais dziļums ir 4108 m.

Ūdens virsējā slāņa temperatūra ziemeļu daļā 15—28 °С līdz 27—29 °С dienvidu daļā, sāļums no 34,3 ‰ ziemeļos līdz 35,1 ‰ dienvidos.

## Robežas
Ziemeļaustrumos atrodas Japānai piederošās Nansei salas, ziemeļos — Kjusju, Šikoku un Honsju salas, ziemeļaustrumos un austroms — Japānai piederošās Nampo salas. Citreiz norāda, ka Filipīnu jūra līdz Japānai nesniedzas. Austrumos — Ziemeļu Marianas Salas un Guama, dienvidos — Palau un citas Mikronēzijas salas, jūra šeit sasniedz arī Indonēzijas teritoriālos ūdeņus. Dienvidaustrumos atrodas Filipīnas un Taivāna.

## Ārējās saites
Austrumķīnas jūra

**Austrumķīnas jūra** (, *Dōng Hǎi* — ‘Austrumu jūra’; , *Dong Jungguk Hae*; , *Higashi Shina Kai*) ir Klusajam okeānam piederīga malas jūra, apskalo Ķīnu, Korejas pussalas dienvidus un Japānas arhipelāga dienvidaustrumus. Ķīnā dēvē par *Austrumu jūru*, bet Korejā dažkārt — par *Dienvidu jūru* — vairāk gan attiecinot uz Korejas piekrastes ūdeņiem.

Austrumķīnas jūra ir salīdzinoši sekla, to ar nogulumiem aizpilda no Ķīnas plūstošās lielās upes. Ūdens virsējā slāņa temperatūra februārī 7 līdz 16 °C, augustā 27 līdz 28 °C, sāļums 30—34,5 ‰, pie upju ietekām — 5—10 ‰. Plūdmaiņas sasniedz 7,5 metru augstumu. Rietumu piekraste nelīdzena, sekla, gar piekrasti daudz sēkļu, klinšu, ūdens duļķains.

Lielākā ietekošā upe ir Jandzi. Lielākās salas jūras akvatorijā ir Dienvidkorejai piederošā Čedžudo sala, Nadžu arhipelāgs un Hiksanas salas. Pie Kjusju salas atrodas Goto salas un Amakusas salas. Ķīnas piekrastē virkne mazāku saliņu.

Jūra bagāta ar bioloģiskajiem resursiem, notiek aktīva zvejniecība.

## Robežas
Ziemeļos — Dzeltenā jūra, Korejas pussala, Korejas šaurums, Cusimas salas. Austrumos — Kjusju sala, Nansei salas. Dienvidos — Taivāna, Taivānas šaurums. Rietumos — Ķīnas kontinentālā daļa.

## Teritoriālie strīdi
Ķīna, Japāna un Dienvidkoreja nav vienojušās par jūras robežām Austrumķīnas jūrā.

Strīds starp Ķīnu un Japānu ir par 1980. gadā atklātajām dabasgāzes iegulām, uz kurām pretendē abas valstis. Ķīna un Dienvidkoreja nav atrisinājušas jautājumu par Sokotras klinti — nogrimuša rifa palieku, kur Dienvidkoreja uzbūvējusi zinātniskās pētniecības staciju. Neviena no abām valstīm nepretendē uz šo klinti kā uz savu teritoriju, taču Ķīna uzskata to par savu ekskluzīvo ekonomisko zonu.

## Ārējās saites
Dzeltenā jūra

**Dzeltenā jūra** (, *Huáng Hǎi*; , *Hwanghae*) ir Klusajam okeānam piederīga malas jūra starp Ķīnu un Koreju. Sekla jūra (būtībā — Austrumķīnas jūras līcis), vidējais dziļums — 44 metri, sāļums — 32 promiles. Ziemā ūdens virsējā slāņa temperatūra ziemeļu daļā 0°С, bet dienvidu daļā — 6-8 °С. Augustā ziemeļu daļā ūdens temperatūra sasniedz 24 °С, dienvidu daļā — 28 °С. Plūdmaiņas — 3 līdz 9 metrus augstas.

Lielākā ietekošā upe ir Huanhe. Upju sanesas (pārsvarā — less) iekrāso ūdeni dzeltenīgā krāsā, kas arī ir par pamatu jūras nosaukumam. Dzeltenās jūras tālāko ziemeļu līci, ko norobežo divas Ķīnas pussalas — Liaodunas pussala ziemeļos un Šaņdunas pussala dienvidos, nereti sauc par Bohai jūru — šajā līcī arī ietek Huanhe upe.

Jūra bagāta ar bioloģiskajiem resursiem, notiek aktīva zvejniecība.

## Robežas
Austrumos, ziemeļos un rietumos robežojas ar Ķīnu, Ziemeļkoreju un Dienvidkoreju. Dienvidos tā robežojas ar Austrumķīnas jūru, bet ziemeļos ar Bohai jūru. Bieži Dzelteno jūru uzskata par daļu no Austrumķīnas jūras, savukārt Bohai jūru uzskata par daļu no Dzeltenās jūras.

## Ārējās saites
Japāņu jūra

**Japāņu jūra** (, *Joseon Donghae, Chosŏn Tonghae*; , *Nihonkai*; ) ir Klusajam okeānam piederīga malas jūra starp Japānas salām un Āziju. Japāņu jūra ir labi norobežota no pārējām jūrām, tajā tikpat kā nav plūdmaiņu. Vidējais dziļums ir 1752 m, ūdens tilpums — 1 630 000 km³, krasta līnijas garums — 7600 km.

Kaut gan starptautiski šo jūru dēvē par «Japānas jūru» vai «Japāņu jūru», abas Korejas pussalas valstis pret šo nosaukumu iebilst. Dienvidkoreja vēlas, lai tā tiktu saukta par *Austrumu jūru*, bet Ziemeļkoreja — par *Korejas Austrumu jūru*; šajā sakarā starp šīm valstīm notiek karstas debates.

Jūru iedala trīs galvenajos baseinos: Jamato baseins atrodas dienvidaustrumos, Japānas baseins — ziemeļos un Cusimas baseins — dienvidrietumos. Japānas baseins ir dziļākais, Cusimas baseins — seklākais. Austrumu piekrastē kontinentālais šelfs ir samērā plats, bet rietumu piekrastē, jo sevišķi pie Korejas — šaurs, ap 30 km plats.

Caur Korejas šaurumu ieplūst siltā Cusimas straume, Kurosio straumes atzars. Japāņu jūrā tā plūst gar Japānas krastiem, savukārt gar pretējo krastu uz dienvidiem plūst aukstā Limānas straume.

Pēdējā ledus laikmetā, kad jūras līmenis bija zemāks, Japānas jūra bija norobežota, tā bija ezers.

## Robežas
Ziemeļos atrodas Tatāru šaurums un Sahalīna, ziemeļrietumos Laperūza šaurums starp Sahalīnu un Hokaido. Austrumos — Hokaido, Honsju salas un Cugaru šaurums starp tām. Dienvidos — Kanmonas šaurums, Kjusju sala un Korejas šaurums ar Cusimas salām. Austrumos — Korejas pussala un Krievijai piederošais Piejūras novads.

## Saimnieciskā nozīme
Jūras ziemeļu un dienvidaustrumu daļa ir bagāta ar zivīm. Jūrā atrodas arī derīgie izrakteņi, tai skaitā magnetīta smiltis. Domājams, ka šeit ir arī naftas un dabasgāzes atradnes. Attīstoties Austrumāzijas ekonomikai, pieaug arī Japānas jūras kā satiksmes ceļa nozīme.

## Ārējās saites
Boholas jūra

**Boholas jūra** (, ), saukta arī **Mindanao jūra** (, ), ir Klusajam okeānam piederīga iekšējā jūra Filipīnu arhipelāgā.

Jūra ir produktīva, šeit notiek zvejniecība. Valdošā straume plūst no ziemeļaustrumiem uz dienvidrietumiem. No Sulu jūras un Filipīnu jūras to nošķir augstāki sliekšņi, Boholas jūras centrālā daļa ir līdz 2 300 metrus dziļa. Šajā dzelmē ir izveidojusies īpatnēja eksosistēma ar ļoti augstu bioloģisko daudzveidību.

## Robežas
Ziemeļos atrodas šādas salas: Leite, Bohola, Sebu, Negrosa. Dienvidos atrodas Mindanao sala. Rietumos savienota ar Sulu jūru, austrumos — caur Surigao šaurumu ar Filipīnu jūru.

## Ārējās saites

* New species found in Bohol deep
Ohotskas jūra

**Ohotskas jūra** (, , *Ohōtsuku-kai*) ir Klusajam okeānam piederīga malas jūra. Nosaukta Ohotas upes vārdā, kuras nosaukums savukārt cēlies no evenu vārda *okat* — ‘upe’.

## Raksturojums
Jūras vidējais dziļums ir 1780 metri, tilpums — ap  km³. Virsējā ūdens slāņa sāļums — 32‰, temperatūra ziemā ir , vasarā — . Plūdmaiņu augstums Šeļihova līcī sasniedz pat 12 metrus, kamēr pie Sahalīnas krastiem tikai 0,8 metri. Jūras rietumu daļa ir salīdzinoši sekla, atrodas uz kontinentālā šelfa. Dziļākā ir rietumu daļa pie Kuriļu salām — Kuriļu lielieplaka. Lielākā daļa jūras atrodas uz kontinentālā tipa Zemes garozas.

Vienīgā centrālās daļas sala ir nelielā Jonas sala. Austrumu daļā ir arī Šantaru salas kas norobežo nelielo Šantaru jūru, savukārt ziemeļos tālāk sauszemē ietiecas Šeļihova līcis ar pagarinājumu — Penžinas līci.

Jūrā notiek zvejniecība. Ziemā navigācija apgrūtināta vai neiespējama ledus segas dēļ — lielāko daļu jūras no oktobra līdz maijam klāj ledus. Ohotskas jūra aizsalst tāpēc, ka tās ūdeni mazāk sāļu padara lielā Amūras upe un līdz ar to ūdens sasalst pie augstākas temperatūras. Jūrai raksturīgas arī biežas miglas, vētras.

Aukstā kara laikā ASV kara flotei vairākkārt izdevās pieslēgties Ohotskas jūrā izvietotajiem sakaru kabeļiem. 1983. gadā PSRS virs Ohotskas jūras notrieca Dienvidkorejas pasažieru lidmašīnu.

## Robeža
Ziemeļos un rietumos atrodas Krievijas teritorija — Habarovskas novads un Magadanas apgabals. Austrumos atrodas Krievijai piederošā Kamčatkas pussala un Kuriļu salas. Dienvidos — Japānai piederošā Hokaido sala. Dienvidrietumos — Sahalīna. Ar dienvidos esošo Japāņu jūru savieno Laperūza šaurums starp Sahalīnu un Hokaido, kā arī Tatāru šaurums starp Sahalīnu un Āziju.

## Atsauces

## Ārējās saites
Beringa jūra

**Beringa jūra** (, ) ir Klusajam okeānam piederīga malas jūra, atrodas Klusā okeāna ziemeļu daļā, savieno Kluso okeānu ar Ziemeļu Ledus okeānu. Nodēvēta Vitusa Beringa vārdā — šis Krievijas dienestā bijušais dāņu ceļotājs bija pirmais eiropietis, kas iebrauca Beringa jūrā 1741. gadā. Jūru atklāja Semjons Dežņovs 1648. gadā.

Brīva no ledus no jūlija līdz septembrim. Jūrā ietek Anadira un Jukona.

## Robežas
Beringa jūra ir labi nodalīta ar kontinentiem un salu grupām. Ziemeļos atrodas Beringa šaurums, kas savieno ar Ziemeļu Ledus okeānu, Čukču pussala Krievijā un Sjuārda pussala Aļaskā. Austrumos atrodas Aļaska. Dienvidos — Aleutu salas un Komandora salas. Rietumos — Kamčatkas pussala.

## Ģeoloģiskā vēsture
Pēdējā Ledus laikmeta laikā Pasaules okeāna līmenis bija par 125 metriem zemāks un līdz ar to Beringa šaurums, kas atdala Ameriku un Eirāziju — šaurāks vai pat vispār nepastāvēja — eksistēja t. s. Beringa tilts (Beringija). Arī tālāk dienvidos jūras plašums starp Komandoru salām un Kuriļu salām samazinājās un arī šī salu ķēde kļuva labāk piemērota seno cilvēku pārceļošanai. Rezultātā pa vienu vai abiem šiem tiltiem cilvēki un daudzu sugu dzīvnieki migrēja no Eirāzijas uz Ameriku. Daļa speciālistu uzskata, ka šī bija pirmā reize, kad cilvēks nokļuva Amerikā, citi to apšauba un uzskata, ka pirmie cilvēki Amerikā ieradās jau pirms tam.

## Saimniecība
Beringa jūra pieder pie produktīvākajām pasaules jūrām un šeit notiek intensīva zvejniecība, šeit ASV iegūst pusi no visas savas zvejas flotes nozvejas. Jūras produktivitāti apdraud globālā sasilšana.

## Beringa jūras salas
* Aleutu salas (ASV)
* Karagas sala (Krievija, pie Kamčatkas krastiem)
* Komandora salas (Krievija)
* Nunivaka (ASV)
* Pribilova salas (ASV)
* Sentlorensa sala (ASV)
* Sentmetjū sala (ASV)

## Ārējās saites

* Bering Climate — a current view of the Bering Sea Ecosystem and Climate (angliski)
* The International Bering Sea Forum (angliski)
Datoru attīstības hronoloģija

Šeit ir parādīta datoru un informācijas tehnoloģiju vēsture hronoloģiskā secībā.

## Skatīt arī
* Operētājsistēmu izveides hronoloģija

## Grafiska hronoloģija
Andamanu jūra

**Andamanu jūra** (, , , malajiešu un ) ir Indijas okeānam piederīga malas jūra Āzijas dienvidaustrumu piekrastē. Izvietojusies starp Indoķīnas rietumu krastu un Andamanu un Nikobaru salām.

## Ģeogrāfija
Ūdens virsējā slāņa temperatūra ir no 27,5 līdz 30&nbsp;°C, savukārt dziļāk par 1600 m — 4,8—5&nbsp;°C. Vidējais dziļums — 870—1043 m (dažādos avotos atšķiras). Ūdens tilpums — 660 000 km3. Sāļums svārstās no 20 (pie upju ietekām) līdz 34,5‰. Plūdmaiņas — līdz 7,2 m augstas. Ietek Iravadi un Salvina — abu upju ietekas atrodas Mjanmā. Nokrišņu daudzums gadā — vairāk kā 3000 mm.

Ap 400 sugu zivis, notiek zveja.

### Robeža
Ziemeļos atrodas Mjanma (Birma), austrumos - Mjanma un Taizeme, Mjanmas piekrastē - Mjajas arhipelāgs, Taizemes piekrastē - Puketa un daudz citu salu. Dienvidaustrumos — Malaizija, tās piekrastē Langkavi sala un Pinanga. Dienvidos — Malakas šaurums un Sumatra. Rietumos — Nikobaru salas un Andamanu salas (abas pieder Indijai), Lielā Kokosa sala un Preparisa (abas salas pieder Mjanmai), kā arī Kokosu šaurums starp Andamanu salām un Lielo Kokosa salu un Ziemeļpreparisas šaurums starp Mjanmu un Preparisu.

## Ģeoloģiskā uzbūve
left|200px|thumb|Tektoniskie procesi Andamanu jūrā
Andamanu jūras centrālajā daļā ir robeža starp divām tektoniskajām plātnēm - Birmas plātni un Zunda plātni. Uzskata, ka agrāk abas plātnes bija daļa no daudz lielākās Eirāzijas plātnes, taču atdalījās tad, kad Indijas plātne sāka sadursmi ar Eirāzijas kontinentu.

Starp abām Andamanu jūras plātnēm izveidojusies spredinga zona, kur, Zemes garozai plešoties, izveidojusies tagadējā Andamanu jūra.

Austrumos no Andamanu salām jūrā atrodas Barrenas sala — vienīgais aktīvais vulkāns Indijas subkontinentā. Tālāk ziemeļos atrodas Narkondamas sala, kurai arī ir vulkāniska izcelsme, taču tagad vulkāns ir aprimis.

 Andamanu jūrā notika katastrofālā Indijas okeāna zemestrīce, kurā gāja bojā 200—300 tūkstoši cilvēku.

## Ārējās saites
Lakšadvīpu jūra

**Lakšadvīpu jūra** (, ), arī **Lakadivu jūra** (), ir Indijas okeānam piederīga jūra Indijas dienvidu piekrastē, starp Indiju, Lakšadvīpu salām, Maldivu salām un Šrilanku. Tālākais dienvidu punkts — Adu atols Maldivu salu dienvidu daļā. Ar Bengālijas līci savieno Polka šaurums.

Vidējais dziļums — 1 929 m, ūdens virsējā slāņa temperatūra 25 - 28&nbsp;°C. Ūdens virsējā slāņa sāļums 34 - 35,5‰, lielāks sāļums dienvidu daļā. Daudz koraļļu rifu, ļoti bagāta ar zivīm, galvenā Indijas zvejniecības vieta. Indijas Lakšadvīpu jūras piekrasti sauc par Malabaras krastu. Malabaras krasta ziemeļu daļa jau atrodas Arābijas jūras piekrastē.

## Ārējās saites
Bukaramanga

**Bukaramanga** () ir pilsēta Kolumbijā, Santanderas departamenta centrs. Bukaramanga ir sestā lielākā Kolumbijas aglomerācija, tās iedzīvotāju skaits pārsniedz miljonu. Šī pilsēta ir galvenais Ziemeļrietumu Kolumbijas tirdzniecības un ekonomiskais centrs. Tā atrodas 1189 metru augstumā virs jūras līmeņa plakankalnē, kas ir daļa no Andu Kordiljeras.

## Pilsēta
Bukaramanga ir pazīstama kā *Ciudad de los Parques* — ‘Parku pilsēta’ un kā *Ciudad Bonita* — ‘Skaistā pilsēta’.  uz rietumiem no pilsētas atrodas 1974. gadā izbūvētā Palonegro lidosta, bet agrākās lidostas atrašanās vietā 20. gadsimta astoņdesmitajos gados tika izveidots dzīvojamais rajons (*Ciudadela Real de Minas*). Bukaramangas bagātākie rajoni atrodas pilsētas centrā, kā arī dienvidu pusē, kamēr nabadzīgākā pilsētas daļa ir ziemeļos.

## Atsauces

## Ārējās saites
Arābijas jūra

**Arābijas jūra** (, *Bahr-al-Arab*; ; ; ; ; ; ) ir Indijas okeānam piederīga malas jūra starp Arābijas pussalu un Indiju. Viena no lielākajām jūrām pasaulē.

Lielākā upe, kas ietek tieši Arābijas jūrā, ir Inda. Arābijas jūras piekraste Indijas teritorijā tiek saukta par Konkanas krastu. Jūra ir sāļa, virsējā ūdens slāņa sāļums — 36‰, virsējā slāņa temperatūra no 20 līdz 30 °C. Vidējais dziļums — 2730 m.

Arābijas jūrai raksturīgi izteikti musoni. Ziemā pūš vājāks ziemeļaustrumu vējš, vasarā — stiprāks dienvidrietumu vējš.

## Robežas un līči
[left|200px|thumb|Kolvas pludmale, [Goa]]
Ziemeļos atrodas Irānas austrumu piekraste un Pakistāna, austrumos — Indija, dienvidos (velkot iedomātu līniju no Gvardafui raga līdz Kumari ragam Indijā) — Indijas okeāns, rietumos — nedaudz Somālijas piekrastes, Adenas līcis, Arābijas pussalas dienvidu piekraste.

Arābijas jūrai ir divi lieli līči — Adenas līcis rietumos, kas savieno Arābijas jūru ar Sarkano jūru un Omānas līcis ziemeļos, kas Arābijas jūru savieno ar Persijas līci. Indijas piekrastē ir mazāki līči — Kačhas līcis un Khambhātas līcis.

## Salas
Arābijas jūrā ir maz salu. Lielākās salas un salu grupas ir:
* Abdelkūrī (Jemena, pie Sokotras)
* Amīndīvu salas (Indija, robežojas ar Lakadivu jūru)
* Astalu (Pakistāna, neliela sala)
* Ihvānu salas (Jemena, pie Sokotras)
* Hūrijā Mūrijas salas (Omāna)
* Lakadivu salas (Indija, robežojas ar Lakadivu jūru)
* Masīra (Omāna)
* Sokotra (Jemena, lielākā sala Arābu jūrā)

## Vēsture
Jau kopš aizvēsturiskiem laikiem Arābijas jūra ir kalpojusi par ļoti svarīgu tranzīta ceļu starp pirmajām Zemes civilizācijām Senajā Divupē, Indas ielejā, Nīlas ielejā, Ķīnā un Dienvidaustrumu Āzijā. Jūrasbraucējiem bija samērā viegli izmantot prognozējamos musonu vējus.

Arī mūsdienās Arābijas jūra kalpo kā globālas nozīmes naftas un dabasgāzes tranzīta ceļš.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Arabian Sea — A Global Ecoregion
Damats Ferids pašā

|}

**Damats Ferids pašā** (pilnais vārds **Damats Mehmeds Adils Ferids pašā**; dzimis 1853. gadā, miris ) bija Osmaņu impērijas valsts amatpersona, kas bija arī lielvezīrs divus termiņus sultāna Mehmeda VI Vahdedina pakļautībā. Oficiāli viņš amatā bija piecus termiņus, jo viņa kabinetus bieži noraidīja un viņam no jauna bija jāsastāda jauni kabineti.

Dzimis 1853. gadā Stambulā. Strādājis Osmaņu impērijas ārlietu birojā un tika nozīmēts dažādos amatos vēstniecībās Parīzē, Berlīnē, Pēterburgā un Londonā. Apprecēja sultāna Abdulmedžida meitu Medihu sultāni, kas viņam deva titulu "Damats" (Osmaņu dinastijas līgavainis). Tāpat kā viņa tēvs, kļuva par Osmaņu impērijas valsts padomes (Şûrâ-yı Devlet) locekli 1884. gadā un drīz saņēma vezīra titulu. Aizgāja no valsts darba pēc tam, kad sultāns Abdulhamīds II atteicās viņu iecelt par sūtni Londonā. Atgriezās politikā tikai divas desmitgades vēlāk, 1908. gadā kā Osmaņu parlamenta augšpalātas (*Âyân Meclisi*) loceklis.

[thumb|150px|Damats Ferids pašā(ar [fezs|fezu galvā) un pārējie trīs Sevres līguma parakstītāji. Pa labi: Riza Tevfiks, un pa kreisi: Osmaņu impērijas izglītības ministrs Bagdatli Hadi pašā un vēstnieks Rešads Halis.]]

## Ārējās saites
Zeme (nozīmju atdalīšana)

**Zeme** var būt:
* Zeme — Saules sistēmas planēta;
* zeme — teritoriālā izpratnē - valsts, reģions vai cita veida teritorija;
* zeme — ražošanas līdzeklis ekonomikā;
* zeme — īpašuma tiesību objekts;
* Zeme — vasarnīcu ciems Saulkrastu novadā.
* augsne — auglīgā Zemes virskārta (sarunvalodā);
* ieži — zemes garozu veidojoši minerālu sakopojumi (sarunvalodā);
* zemējums — elektrotehnikā (sarunvalodā).

## Skatīt arī
* Valsts
Ahmeds Tevfiks pašā

|}

**Ahmeds Tevfiks pašā** bija pēdējais Osmaņu impērijas lielvezīrs, kas bija šajā amatā vēl divas reizes pirms impērijas likvidēšanas (pavisam četras reizes, jo pirmajā reizē pieredzēja sultāna maiņu). Viņa pirmais termiņš bija no 1909. gada 13. aprīļa līdz 5. maijam Abdulhamīda II pakļautībā no sākuma un tad Mehmeda VI Rešada pakļautībā. Pārējās divas reizes bija: no 1918. gada 11. novembra līdz 1922. gada 4. novembrim un šajā laikā pārtraukumā par lielvezīru bija iecelts Damats Ferids pašā.

Pirmo reizi Ahmedu Tevfiku pašā iecēla amatā pēc 1909. gada 31. marta notikumiem, kad tā organizētāji gāza sultānu Abdulhamīdu II un viņa vietā iecēla par sultānu viņa brāli Mehmedu VI Rešadu. Apvērsuma organizētāju vidū bija arī Mustafa Kemals.

## Ārējās saites
Nolaišanās (filma)

**"Nolaišanās"** () ir 2005. gada Lielbritānijas šausmu filma. "Nolaišanās" bija komerciāli ļoti veiksmīga un kritiķu lielu atzinību guvusi filma.

## Sižets

Filmas sižets vēsta par sešām draudzenēm, kuras nolēmušas rīkot alu ekspedīciju. Sāra, kura joprojām nav atguvusies no pirms gada notikušas autoavārijas, kurā zaudēja savu vīru un meitu, ar savu draudzeni Betu citas draudzenes uzaicināta dodas uz Apalači kalniem (ASV). Tur Sāra un Beta ar vēl četrām draudzenēm dodas kalnos, lai izpētītu kādu alu. Izpētes laikā iebrūk eja uz alas izeju un sievietes ir spiestas atrast citu izeju, par kuras esamību viņas nav pārliecinātas. Tomēr visu vēl vairāk sarežģī tas, ka viņas nav vienīgās, kuras atrodas šajā alā.

## Ārējās saites
* Oficiālā filmas ASV mājas lapa
Kulona likums

300px|thumb|Vienādzīmju lādiņi atgrūžas, pretēju zīmju lādiņi pievelkas

**Kulona likums** ir likums, kas apraksta, kā savstarpēji mijiedarbojas divi punktveida lādiņi. Šo likumu var formulēt šādi: divu punktveida lādiņu q_1 \  un q_2 \  mijiedarbības spēks ir centrāls, tieši proporcionāls lādiņu lielumiem un apgriezti proporcionāls to savstarpējā attāluma r \  kvadrātam.

Kulona likumu, kas ir analoģisks Ņūtona vispasaules gravitācijas likumam, precīzos eksperimentos konstatēja Šarls Ogistēns Kulons (Francija) 1785. gadā, lai gan dažus gadus iepriekš to bija pierādījis Henrijs Kevendišs (Anglija). Taču H. Kevendiša darbs nebija plaši pazīstams. 

## Kulona likums skalārā formā

 F = k \frac{r^2}, 

kur:
*  F \  ir Kulona spēks, 
* q_1 \  ir pirmā lādiņa lielums,
* q_2 \  ir otrā lādiņa lielums,
* r \  ir attālums starp lādiņiem,
* k = \frac{1}{4 \pi \varepsilon_r \varepsilon_0} , vakuumā k \approx 8,988 \cdot 10^9  N·m2·C-2,
*\pi ir pī,
*  \varepsilon_r  ir vides relatīvā dielektriskā caurlaidība, vakuumā  \varepsilon_r = 1 ,
*\varepsilon_0 ir elektriskā konstante (8,85⋅10−12 F/m).

## Kulona likums vektoriālā formā

300px|thumb|right|Lādiņu rādiusvektoru shēma

\vec{F}_{12} = k \frac{q_1 q_2}{r_{12}^3} \vec{r}_{12},

kur 
* \vec{F} ir Kulona spēka vektors,
* q_1 \  ir pirmā lādiņa lielums, uz kuru iedarbojas spēks,
* q_2 \  ir otrā lādiņa lielums,
* \vec{r}_{12}=\vec{r}_1-\vec{r}_2 ir rādiusvektors no q_2 līdz q_1,
* \vec{r}_1 \  ir q_1 rādiusvektors,
* \vec{r}_2 \  ir q_2 rādiusvektors, un
* r_{12} \  ir \vec{r}_{12} modulis,
* k = \frac{1}{4 \pi \varepsilon_r \varepsilon_0} , vakuumā k \approx 8,988 \cdot 10^9  N·m2·C-2,
*\pi ir pī,
*  \varepsilon_r  ir vides relatīvā dielektriskā caurlaidība, vakuumā  \varepsilon = 1 ,
*\varepsilon_0 ir elektriskā konstante (8,85⋅10−12 F/m).

Kulona spēkam ir pareizs Ņūtona trešais likums, jo \vec{F}_{21} = -\vec{F}_{12}. Ja savietojam atskaites sistēmas sākumpunktu O_1 ar vienu no lādiņiem (q_2 \ ) un otra lādiņa (q_1 \ ) rādiusvektors ir \vec{r} = \vec{r}_{12}, tad Kulona likums ir rakstāms formā

:\vec{F} = \vec{F}_{12} = k \frac{q_1 q_2}{r^3} \vec{r}.

## Atsauces

## Ārējās saites
Ilumināti

[thumb|200px|Iluminātu simbolika (piramīda ar [Dieva acs|visuredzošo aci) ASV valsts zīmoga reversā]]

**Ilumināti** (*[[Bavārija]]s Iluminātu* slepenā brālība) ir ordenis, kuru 1776. gada 1. maijā Bavārijā nodibināja Ingolštates Universitātes (*Ingolstadt*) jurisprudences profesors Adams Veishaupts.

## Ideoloģija

Par iluminātu oficiālo mērķi tika pasludināta "cilvēces pilnveidošana un uzlabošana." Grupējums apgalvoja, ka viss dabīgais cilvēkā nav ļauns. Taču cilvēku samaitā apkārtējā vide: valsts, reliģija u.c. ietekmes. Cilvēkam dabīgi, no dzimšanas piemītot tiesības uz vienlīdzību un brīvību, kuras sabiedrība viņam atņem. Tātad, atbrīvojot cilvēku no sociālo institūtu negatīvās ietekmes un dzīvē  vadoties tikai pēc auksta aprēķina un loģiskā saprāta morāles, problēmas izzudīs pašas no sevis. Šādu uzskatu dēļ organizācija nonāca asā konfliktā ar valsts varu un baznīcu.

Nekādus vērā ņemamus teorētiskus sacerējumus, kas kaut kā ietekmētu laikabiedru uzskatus un zinātnes domu, ilumināti nav atstājuši.

## Vēsture

Bavārijas iluminātu biedrība tika dibināta 1776. gada 1. maijā. Ordeņa pamatlicējs Veishaupts bija ievērojams deisma uzskatu pārstāvis un līdz ar to viņa dibinātā organizācija aktīvi propagandēja šos uzskatus.

Savas eksistences sākuma posmā organizācija sastāvēja no vietējās universitātes profesoriem. Ordenī iestājās visi profesori, izņemot divus.

1777. gadā Veishaupts iestājās Minhenes brīvmūrnieku ložā. Pateicoties barona Savērija fon Cvaka darbībai, iluminātu ordenī iesaistījās liels daudzums masonu brāļu, kas veicināja ordeņa kvalitatīvu un kvantitatīvu izaugsmi.
1782. gadā pēc Vilhelmsbādes kongresa daudzas Vācijas ložas nokļuva iluminātu ietekmē.

1784. gadā pēc organizācijas iekšēja konflikta starp Veishauptu un viņa tuvāko palīgu baronu Ādolfu Kniggi, pēdējais kopā ar saviem sekotājiem pameta ordeni. (Fon Knige it kā esot bijis neapmierināts, ka Veishauptam ordenī pieder gandrīz neierobežota vara, bet ordeņa uzplaukumam esot lielā mērā jāpateicas fon Kniges darbībai. Veishauptam savukārt nepatika, ka fon Knige pārāk iedziļinās mistikā un okultismā.) Pēc skandāla aizgājušie publicēja par iluminātiem virkni pamfletu, kas piesaistīja Bavārijas policijas uzmanību. Pēc vairāku ordeņa brāļu aresta, kratīšanām to dzīvesvietās un ideoloģiskās literatūras konfiscēšanas Iluminātu ordeni aizliedza Bavārijā un apkārtējās vācu valstīs.

Adams Veishaupts līdz savai nāvei 1830. gadā, dzīvojot emigrācijā, turpināja polemiku presē, aizstāvot iluminātus.

## Iluminātu attēlojums literatūrā
Pierādījumu tam, vai ordenis beidza pastāvēt, vai turpināja darboties slepeni, nav. XIX un XX gs. ir bijis gana daudz avantūristu un biedrību, kas sevi pašpasludināja par iluminātiem vai to mantiniekiem. Sabiedrībā izplatījušās daudzas sazvērestības teorijas par iluminātu slepeno ietekmi uz svarīgiem vēsturiskiem notikumiem. Sarakstīti daudzi daiļliteratūras darbi, kuros pieminēts iluminātu ordenis. Starp pazīstamākajiem darbiem ir Umberto Eko romāns "Fuko svārsts" (*Il pendolo di Foucault*, 1988) un Dena Brauna romāns "Eņģeļi un dēmoni" (*Angels & Demons*, 2000).

## Atsauces

## Skatīt arī
* Brīvmūrniecība
Sapņotāji (filma)

**"Sapņotāji"** (*The Dreamers*) ir Lielbritānijas, Itālijas un Francijas kopražojuma drāmas filma. Filmas pirmizrāde notika Venēcijas kinofestivālā, kur tā kļuva par vienu no kinofestivāla centrālajiem notikumiem. "Sapņotājos" ir ļoti daudz atklāti erotisku, pat šokējošu ainu: homoseksuāls akts, nevainības zaudēšana, incesta mēģinājums. Filma tāpēc tika vērtēta pretrunīgi, īpaši ASV. ASV filmas pilnā versija tika vērtēta ar NC-17.

## Sižets

Filma stāsta par 1968. gada Parīzi, kur norisinās politiskie nemieri un ir seksuālās brīvības laiks. Demonstrācijas laikā Metjū iepazīstas ar Teo un Izabellu — bagātu intelektuāļu bērniem. Kaislīgie kino mīļotāji pierunā Metjū dzīvot kopā ar viņiem. Lepnajā dzīvoklī Teo un Izabella guļ kopā vienā gultā, kopā iet vannā un izspēlē dažādas epizodes no savām mīļākajām filmām. Metjū šeit sastopas ne tikai ar diskusijām par kino, bet arī ar Izabellas vēlmi iepazīt mīlestības pasauli. Brālis un māsa eksperimentē ar kārdinājumiem un jūtām, un drīz vien šokētais Metjū tiek iesaistīts dīvainajās izpriecās.

## Ārējās saites
Martins Brodērs

**Martins Pjērs Brodērs** (; dzimis  Monreālā, Kvebekā, Kanādā) ir bijušais kanādiešu hokejists, vārtsargs. Praktiski visu savu karjeru, 21 sezonas, aizvadījis NHL kluba Ņūdžersijas "Devils" rindās. Kopā ar "Devils" kļuvis par trīskārtēju Stenlija kausa ieguvēju, četrreiz kā līgas labākais vārtsargs ieguvis Vezinas balvu. 2018. gadā uzņemts Hokeja slavas zālē.

Pašlaik (2022) Brodērs ir NHL kluba Ņūdžersijas "Devils" padomnieks.

M. Brodēra tēvs Deniss Brodērs arī bija izcils hokeja vārtsargs.

## Spēlētāja karjera
M. Brodēru 1990. gada NHL draftā izraudzījās ar kopējo 20. numuru. Trīs reizes (1995., 2000. un 2003. gadā) kopā ar Ņūdžersijas "Devils" viņš izcīnīja Stenlija kausu. 1994. gadā ieguva Kaldera balvu. 5 reizes ieguvis arī Viljama Dženingsa balvu (1997, 1998, 2003, 2004, 2010). 3 reizes ieguvis arī Vezinas balvu (2003, 2004, 2007). 8 reizes piedalījies NHL Visu zvaigžņu spēlē.

M. Brodēram pieder virkne NHL rekordu. Viņš ir absolūtais rekordists pēc "sausā" aizvadīto spēļu skaita gan NHL regulārajās sezonās (kopš 2009. gada, kad apsteidza Terija Savčuka rekordu), gan *play-off* spēlēs (šo rekordu viņš dala ar Patriku Ruā), kā arī rekordists starp vārtsargiem pēc uzvaru skaita regulārajā sezonā.

Kanādas hokeja izlases sastāvā piedalījies 1996. un 2005. gada Pasaules čempionātos (abi notika Austrijā), abas reizes izcīnot sudraba medaļas. Piedalījies arī 1996. un 2004. gada Pasaules kausa izcīņā, 2004. gadā izcīnot čempionu titulu, bet Olimpiskajās spēlēs M. Brodērs piedalījies četrreiz — 1998., 2002., 2006. un 2010. gadā. 2002. un 2010. gadā viņš kopā ar Kanādas izlasi izcīnīja zelta medaļu.

## Ārējās saites

*