open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Paštēls

**Paštēls** vai garīgais attēls, parasti diezgan izturīgs pret izmaiņām, attēlo ne tikai detaļas, kuras, iespējams, ir pieejamas citu objektīvai izpētei, bet arī priekšmetus, ko cilvēki ir iemācījušies par sevi vai nu no personīgās pieredzes, vai internalizējot citu spriedumus.

Paštēlu var veidot:
* Paštēls, kas rodas no tā, kā indivīds redz sevi;
* Paštēls, kas izriet no tā, kā citi redz indivīdu;
* Paštēls, kas rodas no tā, kā indivīds uztver citus;

Tehnoloģija pielāgojas, nodrošinot mūs ar labākiem rīkiem sava paštēla atspoguļošanai, kameras iestatījumos atrodami filtri un rīki attēla uzlabošanai, mobilajos tālruņos iespējams instalēt lietotnes ar papildu rīkiem attēla uzlabošanai.

Viena no atšķirībām starp mūsu paštēlu reālajā dzīvē un tiešsaistē ir lielāka spēja mainīt savu izskatu un maskēt savu. Pat tad, kad persona sociālajos medijos ievieto jūsu fotoattēlu, jūs varat noņemt fotoattēla atzīmi, izdzēst vai modificēt to, lai sabiedriskā klātbūtne būtu atbilstošāka paštēlam, kuru vēlaties redzēt citiem.

## Sevis prezentēšana ikdienas dzīvē
Ērvings Gofmanis 1956. gadā socioloģijas grāmatu "Sevis prezentēšana ikdienas dzīvē", kurā autors izmanto teātra tēlus, lai attēlotu cilvēku sociālās mijiedarbības nozīmi.
Gofmans redzēja saistību starp to, kā cilvēki parāda sevi ikdienas dzīvē ar teātra izrādēm. Sociālajā mijiedarbībā, tāpat kā teātra izrādē, ir frontes reģions, kurā izpildītāji (indivīdi) ir uz skatuves auditorijas priekšā.
"Priekšpuse" vai izrāde, ko spēlē aktieris, ietver "manieri" vai lomu izpildi, un "izskatu", ieskaitot izpildītāja kleitu un izskatu.

## Sevis izrādīšana sociālajos medijos
Mūsdienu sabiedrībā sociālie mediji ļauj cilvēkiem izveidot publisku vai daļēji publisku profilu, sastādīt kopīgu draugu sarakstu, ar kuriem viņiem ir kopīgas attiecības, apskatīt un izveidoto saikni ar citiem sociālo mediju lietotājiem.

Profils — attēlo indivīdu kā, lietotājs pats nosaka, kā viņš vēlas sevi parādīt tiem, kuri var apskatīt šo izveidoto profilu. Profils ļauj cilvēkam parādīt sevi sociāli vēlamā un tīkamā veidā, šeit izriet cilvēku vēlme pēc citu uzmanības. Šī sociālā vēlamība iegūt vairāk sekotāju, iegūt atzinību no saviem draugiem, sekotājiem izriet no konkrētās kultūras vides kādā mēs dzīvojam.

Profila attēls ir veids, kā cilvēki var iepazīstināt ar sevi, kā arī ļauj personai kontrolēt savu paštēlu.

Komunikācija notiek ne tikai privātās sarakstēs, bet arī zem profila attēlem, kā arī daloties ar dažādu informāciju, tā rezultātā dalībniekiem nav pilnīgas iespējas kontrolēt sava profila saturu un radīto iespaidu par cilvēku. Lai gan dalībniekiem ir iespējas ierobežot citu cilvēku iesaistīšanos sava profila aktivitātēs, vairums dalībnieku atzinīgi novērtē katru pievienoto attēlu, kurā tie attēloti, kā arī aktīvu iesaistīšanos komentāru sadaļā.

## Atsauces
Hirokitija

**Hirokitija** () ir neolīta laika arheoloģijas piemineklis Kiprā, Larnakas pievārtē. Tas bija apdzīvots no apmēram 70. gs. p.m.ē. līdz 40. gs. p.m.ē. ar pārtraukumu no 6. gadu tūkstoša vidum līdz 5. gadu tūkstoša vidum.  Hirokitijas bezkeramikas (pirmajā apdzīvotības posmā) arheoloģiskā kultūra ir sastopama arī citur Kiprā (vismaz 20 vietās), kā arī citur Levantē. Iedzīvotāji nodarbojās ar zemkopību un lopkopību, apdzīvoja apaļas celtnes, kas veidotas no neapstrādātiem ķieģeļiem. Apmetnei bija aizsardzības būves. Iedzīvotāju skaits Hirokitijā sasniedza 300 līdz 600 cilvēkus.

Apmetne atklāta 1934. gadā, izrakumos pētīta no 1934. līdz 1946. gadam un sākot no 1977. gada. Dažas no celtnēm ir rekonstruētas. 1998. gadā apmetne iekļauta UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā.

## Attēlu galerija

Khirokitia_near_Larnaca_01-2017_img7.jpg
Choirokoitia_2.JPG
Khirokitia2.jpg


## Ārējās saites
*
*
*Hirokitijas kopienas mājaslapa
Karlsrūes/Bādenbādenes lidosta

**Karlsrūes/Bādenbādenes lidosta** () ir starptautiska lidosta Vācijas dienvidrietumos, Bādenes-Virtembergas zemē, netālu no Reinas un robežas ar Franciju. Lielākoties apkalpo zemo cenu lidsabiedrību reisus. Lidosta ir daļa no Bādenes Airparka rūpnieciskās zonas.

Lidosta kā militārais lidlauks uzcelta 1952. gadā. No 1953. līdz 1994. gadam šeit atradās Kanādas bruņoto spēku Bādenes-Zollingenes karabāze (*CFB Baden–Soellingen*). Pēc bāzes slēgšanas teritoriju pārņēma uzņēmums *Baden-Airpark GmbH*. 2001. gadā no lidlauka tika veikts pirmais civilais pasažieru reiss.

## Ārējās saites

*
Eiboja

**Eiboja** () ir, pēc Krētas, otra lielākā Grieķijas sala. No kontinentālās Beotijas Eiboju atdala Eiripa šaurums. 

Sala ir Tesālijas grēdas pagarinājums dienvidaustrumu virzienā. Augstākā virsotne - 1743 metrus augstais Dirfiss. Jau no seniem laikiem biezāk apdzīvots ir uz kontinentu vērstais salas rietumu krasts, austrumu krasts ir klinšains, bez dabiskām ostām.

Senākie salas iedzīvotāji bija abanti. Sengrieķu laikos sala bija pazīstama kā Makrisa, Doliče, Abantija, Hellopija. Ievērojamākās Eibojas pilsētas bija Halkida un Eretreja. Halkida nodibināja vairākas kolonijas Sicīlijā un Itālijā. Eibojas grieķu alfabēta variants caur Kūmām pie Neapoles nokļuva Romā un kļuva par pamatu latīņu alfabētam. Abas pilsētas vairākos karos, nostiprinoties Atēnām, pamazām zaudēja ietekmi. 322. gadā pirms mūsu ēras salā mira Aristotelis. 2. gadsimtā pirms mūsu ēras Eiboja nokļuva Romas republikas sastāvā. 14. gadsimtā Eiboja nokļuva Venēcijas valdījumā. 1470. gadā tā nonāca Osmaņu impērijas sastāvā, līdz 1830. gadā nodibinājās neatkarīgā Grieķijas valsts.

Senatnē Eibojā ieguva dzelzi un varu, bet mūsdienās - magnezītu, lignītu un niķeli. Arī mūsdienās, tāpat kā senatnē, salā iegūst marmoru.

## Ārējās saites
Nerītiskā zona

[thumb|350px|Zivju bars nerītiskajā zonā pie [Japānas.]]
**Nerītiskā zona** jeb **nerīts** (sengr. νηρἰτης — jūras vēderkāja suga; skat. Nerīti) ir Pasaules okeāna pelaģiāles ekoloģiskā zona, kas piekļaujas sauszemei un atrodas virs kontinentālā šelfa apgabala. Var būt pārtraukta ar piekrastes atsāļotiem apgabaliem lielu upju grīvu tuvumā. Nerītiskās zonas apakšējā robeža ir ierobežota ar 100—400 m dziļumu, bet reizēm var turpināties pat līdz 500 metriem dziļi. Vidējais dziļums ir ap 130—140 metriem. Šī zona tiek pretstatīta atklātā okeāna pelaģiālei, kas sākas uzreiz aiz šelfa robežas ar kontinentālo nogāzi.

Šī ir visproduktīvākā starp Pasaules okeāna ekoloģiskajām zonām un ietver sevī ap 80% no kopējās okeāna produktivitātes. Šeit ir koncentrēti pasaules zvejniecības galvenie reģioni, kur tiek veiktas bentisko un piekrastes pelaģisko zivju sugu nozvejas, kā arī bentosa bezmugurkaulnieku un aļģu ieguve. Fitoplanktons un zooplanktons nerītisko apgabalu biocenozēs ir kvalitatīvi un kvantitatīvi bagātāks, nekā atklātā okeāna zonā, kas skaidrojams ar piekrastes ūdeņu augstu kustības līmeni. Zināma loma visā tajā ir arī biogēnā materiāla ieskalošana piekrastes rajonos ar upju straumēm. Nerītiskā zona raksturojas arī ar lielu meroplanktona (bentosa bezmugurkaulnieku — molusku, vēžveidīgo, adatādaiņu, u.c. organismu kāpuri) daudzumu šajos ūdeņos.

## Atsauces
Lietotāju radīts saturs

**Lietotāju radīts saturs** ir attiecas uz mediju lietotāju veidoto un publicētajiem materiāliem. Tie var būt gan ziņu portālu komentāri, gan saturs, kuru auditorija veido sociālajos medijos, gan arī pēc mediju redakciju iniciatīvas veidots un iesniegts saturs. Jaunā medija kontekstā, kur tiek uzskatīts, ka lietotājam ģenerēts saturs ir svarīgs gan produkta vērtības, gan apmaiņas vērtības ziņā, patērētājs dažādos veidos piedalās ziņu veidošanā.

## Lietotāju radīta satura veidi
Tādas vietnes kā *Blogger, Flickr,* Vikipēdija un *[[YouTube]]* sniedz iespēju lietotājiem kļūt par satura veidotājiem un padarīt šo saturu pieejamu plašai auditorijai.

Lietotāju radīts saturs ļauj veidot un labot saturu:

* Mājaslapa
* Tīmekļa žurnāli (*Blogspot*)
* Wikis (Vikipēdija)
* Sociālie mediji (*Facebook*)
* Sociālās īso saziņu vietnes (*[[Twitter]]*)
* Foto koplietošanas vietnes (*Flickr*)
* Video koplietošanas vietnes (*[[YouTube]]*)
* Raidieraksti

## Fani
Internets ir devis populārās kultūras cienītājiem iespēju sadarboties ar līdzīgi domājošiem cilvēkiem un dalīties domās, interpretācijās un novērtējumos dažādos tīmekļa forumos. Kopš 60. gados notikušās populārās kultūras sabrukuma ir sākusies fanu kultūras attīstība, taču jau no paša sākuma internets izrādījās svarīgs saziņas veicinātājs. Pēc tam, kad tā sāka darboties kā „dzīvās kultūras” joma, kurā pavairoja tādus žanrus kā zinātniskā fantastika un alternatīvais roks, tā ir ievērojami paplašinājusies. Fans veicina satura radītāju dziļāku izpratni par to, kā viņu darbs tiek interpretēts un novērtēts.

## Tiešsaistes kopienas
Plašu tiešsaistes platformu klāstu piedāvā tiešsaistes kopiena, kuru pamatā ir kopīga, lietotāju radīta satura vai padomu dalīšanās. Šajās kopienās regulāri notiek informācijas apmaiņa un veidojas savstarpēji kontakti.

### ''Waze''
Platforma, kas darbojas, pamatojoties uz lietotāju radītu saturu, *[[Waze]]* — viedtālruņu lietotne — ir veidota, lai palīdzētu autovadītājiem izvairīties no sastrēgumiem, policijas kontrolēm vai negadījumiem. Aplikācijai ir arī degvielas cenu salīdzināšanas funkcija, kuras pamatā ir vadītāju ziņojumi par pašreizējām cenām, palīdzot autovadītājiem atrast lētākās degvielas uzpildes stacijas. *Waze* informē par labāko maršrutu, tostarp par policiju, negadījumiem. *Waze* kopiena paļaujas uz tās dalībnieku aktīvu iesaistīšanos.

### Sociālie mediji
*Facebook, [[Instagram]]* un citi sociālie mediji piedāvā iespēju veidot dažādas domubiedru grupas līdzīgi domājošiem cilvēkiem. Piemēram, grupas par automašīnām vai makšķerēšanu ir ļoti daudz. *Instagram* atsauces tags *#car* ir izmantots gandrīz 33 miljons reižu. Vēl populārākas ir tīmekļa vietnes, kas specializējas auto filmu veidošanā, uzrunājot konkrētas auditorijas, kuras var uzskatīt par kopienām. Piemēram, *YouTube* kanāls „Motor trend” nodrošina simtiem klipu, kuros brauc un testē labākās mašīnas. Kanālam ir vairāk nekā 4,6 miljoni abonementu un kopā 1,3 miljardi video.

## Atsauces
4. tramvaju maršruts (Ščecina)

thumb|250x250px|4. maršruta tramvajs, 1975.
thumb|250x250px|4. maršruta tramvajs Rodla laukumā, 2009.
thumb|250x250px|4. maršruta tramvajs Jogaiļa ielā
**4. tramvaju maršruts** ir Ščecinas sabiedriskā transporta tramvaju maršruts, kas kursē no Pomožani () līdz Kžekovo (). Šis maršruts izveidots 1905. gadā.

4. tramvaju maršrutu apkalpo "Tramwaje Szczecińskie" Pogodno tramvaju depo.

No 2021. gada 7. aprīļa līdz 16. maijam maršruts uz laiku bija slēgts, saistībā COVID-19 pandēmijas izraisīto reisu samazināšanu. 2021. gada 29. maijā maršruts darbība atkal tika apturēta tramvaja sliežu remonta dēļ pilsētas centrā.

2024. gada 1. jūlijā 4. tramvaja līnija tika atjaunota jaunā pagaidu maršrutā no Polijas karavīra laukuma līdz Jana Širocka laukumam. Līnijas atklāšana ir saistīta ar tramvaja sliežu atjaunošanu Pomožani mikrorajonā un 12. maršruta darbības apturēšanu.

## Maršruts
Virzienā **Pomožani — Kžekovo** tramvaji brauc pa šādām ielām: Karavīru iela, Mickēviča iela, Varšavas varoņu avēnija, Jagaiļa iela, Pjastu avēnija, Lielpolijas nemiernieku avēnija un Budišinas iela.

Virzienā **Kžekovo — Pomožani** tramvaji brauc pa šādām ielām: Budišinas iela, Lielpolijas nemiernieku avēnija, Pjastu avēnija, Jogaiļa iela, Varšavas varoņu avēnija, Mickēviča iela, Karavīru iela.

## Pieturvietas
4. tramvaju maršrutā pavisam kopā ir 36 pieturas. Virzienā **Pomožani — Kžekovo** ir 18 pieturas, bet virzienā **Kžekovo — Pomožani** ir 18 pieturas.

## Skatīt arī

* Ščecina
* Autobusu satiksme Ščecinā
* Tramvaju satiksme Ščecinā
* Sabiedriskais transports Ščecinā
* Ščecinas lielpilsētas dzelzceļš

## Piezīmes un atsauces

### Atsauces

## Ārējās saites

* zditm.szczecin.pl
*
Auglīgais pusmēness

thumbnail|Auglīgais pusmēness
**Auglīgais pusmēness** ir vēsturiski ģeogrāfisks reģions Tuvajos Austrumos, kur auglīgā augsne apņem pārējo Arābijas pussalu tās ziemeļos pusmēness formā. Šī reģiona loks sākas Nīlas lejtecē (daži autori to neiekļauj šajā reģionā), tālāk tas turpinās uz ziemeļiem gar Vidusjūras piekrasti, Levanti, līdz Taura kalnu dienvidiem, pēc tam turpinās Divupē un loks noslēdzas Zāgrosa kalnu dienvidu pakājē. Auglīgais pusmēness mūsdienās atrodas Irākā, Izraēlā, Palestīnas Valstī, Sīrijā, Libānā un Jordānijā, kā arī mazliet Turcijā un Irānā. Dažreiz šajā reģionā tiek iekļauta arī Kipra. Reģions tiek saukts arī par “civilizācijas šūpuli”. Jēdziens “Auglīgais pusmēness” ieviesās 20. gadsimta sākumā, kad 1906. un 1907. gadā šo terminu savos darbos popularizēja amerikāņu Tuvo Austrumu pētnieks un arheologs Džeimss Henrijs Brestids. Pētnieku uzmanību šī vieta saistīja ar zemkopības pirmsākumu meklējumiem.

Auglīgais pusmēness ir viena no nozīmīgākajām vietām pasaules vēsturē, kur notikusi pāreja no klejotāju kopienām uz lauksaimniecību orientētu sabiedrību, attīstījās lopkopība un zemkopība. Tieši šajā reģionā neolītiskajā revolūcijā tika aizsāktas lauksaimniecības tradīcijas, kas lika pamatus civilizācijām Tuvajos Austrumos, Ziemeļāfrikā un arī Dienvideiropā. Auglīgajā pusmēnesī ir radusies arī rakstība, ritenis un zemes apūdeņošanas veidi.

## Klimats
Auglīgajā pusmēnesī rietumu pusē valda Vidusjūras klimats, tas ir, sausas un karstas vasaras, bet ziemas ir vēsas ar nokrišņiem. Aptuveni 11. tūkstošus gadus p.m.ē., pēc pleistocēna epohas, kad Auglīgajā pusmēnesī bija attīstīta Natufiešu kultūra, klimats bija siltāks un mitrāks, zeme bija auglīgāka nekā mūsdienās. Mūsdienās klimats ir sausāks un karstāks, valda tropu un subtropu klimats.

## Reliģija
Auglīgais pusmēness ir tādu reliģiju kā kristietības, jūdaisma un islāma izveidošanās vieta. Šajās ticībās pieminētā Ēdenes dārza atrašanās vieta tradicionāli tiek saistīta ar Auglīgo pusmēnesi. Arī svētajos tekstos kā Bībelē un Korānā daudzas ģeogrāfiskās vietas atrodas šajā reģionā.

## Mūsdienas
Mūsdienās Auglīgais pusmēness nav vairs tik auglīgs kā agrāk. 2001. gadā *[[National Geographic News]]* ziņoja, ka Auglīgais pusmēness klimata pārmaiņu rezultātā, kā arī plašo apūdeņošanas darbu uzsākšanas dēļ, sākot ar 1970. gadiem Irākas dienvidos, nav vairs auglīgs un no zemes auglīguma būtībā ir palicis tikai nosaukums. Auglīgās purvainās zemes pirms tam bija no 15 līdz 20 tūkstošiem km², bet mūsdienās to platība ir kritusies līdz 1500–2000 km².

## Atsauces

## Ārējās saites

* 
*
Andris Krūmiņš

**Andris Krūmiņš** var būt:

* Andris Krūmiņš (1976) — pludmales volejbolists, treneris un menedžeris;
* Andris Krūmiņš — zinātnieks, LZA īstenais loceklis.
Henrijs Frānsiss Blanfords

**Henrijs Frānsiss Blanfords** (angļu. *Henry Francis Blanford*; 1834—1893) ir angļu — indiešu meteorologs un paleontologs, Viljama Tomasa Blanforda brālis.

## Biogrāfija
Henrijs Frānsiss Blanfords dzima 1834. gada 3. jūnijā Londonā. Mācījās Braitonā un Briselē. Kādu laiku mācījās dizainu Somersethausā un Malborohausā. Pēc tam 1851. gadā iestājās Karaliskajā kalnrūpniecības skolā un mācījās pie H.Beča, U.Smita un Dž.Persi. Saņēma stipendiju no Kornvolas hercoga. Pēc tam vienu gadu mācījās Freibergas kalnu akadēmijā.

Pēc mācībām Blanfords vadīja meteoroloģisko dienestu Bengālijā, bet no 1874 līdz 1887. gadam dienestu visā Britu Indijā, kur daudz darīja tā labiekārtošanā.

Viņš sarakstīja daudzus nozīmīgus darbus par meteoroloģiju. Viņa izdotajos ikgadējos izdevumos "*Reports on the Meteorology of India*" tika publicēti ne tikai meteoroloģiskie novērojumi, bet tika apspriesti arī cēloņi, kas radījuši klimatiskās izmaiņas salīdzinājumā ar iepriekšējiem gadiem. Meteoroloģisko parādību pareiza izpratne ļāva atsevišķos gadījumos veikt pareizas laika prognozes ilgam laika periodam. Piemēram, viņš ievēroja sakarību starp snigšanu Himalajos un nākamā gada vasaras lietiem.

Nokrišņiem tika veltīti daudzi zinātnieka darbi, no kuriem nozīmīgākais ir "The rainfall of India", kas tika pārpublicēts "Indian Meteor. Memoirs" otrajā sējumā.

Blanfords arī pierādīja apmežošanas ietekmi uz nokrišņu daudzuma pieaugumu Indijas centrālajās provincēs. Tajā pašā rakstu krājumā viņš publicēja dažus rakstus par atmosfēras spiediena diennakts izmaiņām Indijā un par Austrumturkestānas klimatu.

Blanfords ir autors arī pētījumiem par ilglaicīgām spiediena novirzēm un atmosfēras spiediena izmaiņu saistību Indijā un Krievijā. Viņš izskaidroja tādu parādību kā brīzi jeb jūras un krasta vējiem un daudz ko citu.

Bez viņa izdotajiem diviem rakstu krājumiem, zinātnieka darbi bija publicēti tādos izdevumos, kā "*Philosophical Transactions R. Soc.*", "*Journ. Asiat. Soc.*", "*Bengal*", "*Nature*" (Londona) un "*Zeitschr. der Oesterr. Geselisch, f. Meteorologie*"

Henrijs Frānsiss Blanfords mira 1893. gada 23. janvārī Folkstonā, Lielbritānijā.

## Atsauces
Valērijs Petrovs

**Valērijs Petrovs** (dzimis 1984. gada 20. jūlijā) ir Latvijas jurists un politiķis, vairāku Rīgas domes sasaukumu deputāts. Ievēlēts no partijas "Saskaņa". Dzīves vieta — Rīga.

## Izglītība
2002. gadā beidzis Rīgas 72. vidusskolu. Studējis Baltijas Starptautiskajā akadēmijā (jurists, 2007) un Latvijas Universitātē (sociālo zinātņu maģistra grāds vadībzinātnē, 2014).

## Karjera
2005.3.- kandidējis Rīgas domes vēlēšanās no Politiski patriotiskās apvienības "Dzimtene" un Latvijas Sociālistiskās partijas saraksta

2009.6.- kandidējis Rīgas domes vēlēšanās no politisko partiju apvienības "Saskaņas centrs" saraksta; ievēlēts

2009.- iecelts SIA "Reho" padomē

2010.2.- iecelts AS "Ceļu pārvalde" valdē

2012.1.- apstiprināts par AS "Ceļu pārvalde" valdes locekli

uz 2013.5. — AS "Ceļu pārvalde", valdes loceklis; Rīgas dome, deputāts; SIA "Rīgas Pasts", īpašnieks

2013.6. — kandidējis Rīgas domes vēlēšanās no partiju apvienības "Saskaņas centrs" un "Gods kalpot Rīgai" saraksta, ievēlēts

2017.6. — kandidējis Rīgas domes vēlēšanās sociāldemokrātiskās partijas "Saskaņa" un partijas "Gods kalpot Rīgai" saraksta, ievēlēts

## Politiskā un sabiedriskā darbība
uz 2013.5. — biedrības "Pareiza lieta" valdes loceklis; biedrības "Riga without drugs" valdes priekšsēdētājs

uz 2017.4. — Biedrības "Pareiza lieta" valdes loceklis; Biedrības "Riga without drugs" valdes priekšsēdētājs
Viljams Tomass Blanfords

**Viljams Tomass Blanfords** (angl. *William Thomas Blanford*, 1832—1905) ir angļu ģeologs un zoologs, sauszemes molusku un mugurkaulnieku speciālists, Londonas ģeoloģiskās biedrības prezidents (1888), Londonas karaliskās biedrības loceklis (1874), par Britu Indijas zooloģijas un ģeoloģijas pētījumiem apbalvots ar Volastona medaļu (1883) un karalisko medaļu (1901). Henrija Frānsisa Blanforda (1834—1893) brālis.

Zinātnieka vārdā ir nosaukti šādi dzīvnieku taksoni:

* Giemežu ģints Blanfordia  A. Adams, 1863
* Blanforda īspirkstu cīrulis (*Calandrella blanfordi*) (Shelley, 1902)
* Blanforda pūķagāma (*Draco blanfordii*) Boulenger, 1885
* Bārkšpirkstu ķirzaka *Acanthodactylus blanfordii* Boulenger, 1918
* Blanforda smilšu agāma (*Psammophilus blanfordanus*) (Stoliczka, 1871)
* Blanforda šaurmutes čūska (*Leptotyphlops blanfordii*) (Boulenger, 1890)

## Darbi
* *Mollusca: Testacellidae and Zonitidae*, Taylor & Francis, London 1908
* *The distribution of vertebrate animals in India, Ceylon, and Burma.* Published for the Royal Society by Dulau and Co., London 1901
* *The Fauna of British India, Including Ceylon and Burma. Mammalia*, Taylor and Francis, London 1888-1891
* *Observations on the geology and zoology of Abyssinia, made during the progress of the British expedition to that country in 1867-68.* Macmillan and Co., London 1870
* *Eastern Persia -  An Account of the Journeys of the Persian Border Commission 1870-71-72*; Volume I: The Geography, 1876; Reprint Elibron Classics, 2000 , Volume II The Zoology and Geology, 1876; Reprint, 2000

## Atsauces

## Ārējās saites

* portrait and obituary
* Chrono-Biographical Sketch: William T. Blanford 
* Eastern Persia: An account of the Journeys of the Persian Boundary Commission
Sarauj, Just!

**"Sarauj, Just!"** ir 2017. gadā izdota Latvijas īsfilma. Filmas režisors ir Pāvels Gumennikovs.

## Sižets
Justs ir programmētājs, kurš avārijas rezultātā kļuvis par invalīdu un nu dienas aizvada ratiņkrēslā. Kādu dienu viņš iepazīstas ar skaistu meiteni Ievu, kura strādā frizētavā netālu no Justa mājas. Neilgi pēc iepazīšanās Ievai no rokām kāds izrauj somiņu. Justs dodas zagļiem pakaļ, lai atgūtu Ievas somu un iekarotu viņas sirdi.

## Atsauces
5. tramvaju maršruts (Ščecina)

thumb|250x250px|5. maršruta tramvajs Jana Matejko ielā, 1940. gados
thumb|250x250px|5. maršruta tramvajs Jogaiļa ielā 1970. gados
thumb|250x250px|5. maršruta tramvajs Varšavas varoņu avēnijā
**5. tramvaju maršruts** ir Ščecinas sabiedriskā transporta tramvaju maršruts, kas kursē no Stočnia Ščeciņska () līdz Kžekovo (). Šis maršruts izveidots 1905. gadā.

5. tramvaju maršruta kopējais garums ir 15,14 km. Virziena Stočnia Ščeciņska — Kžekovo kopējais garums ir 7,51 km, bet virziena Kžekovo — Stočnia Ščeciņska kopējais garums ir 7,63 km.

5. tramvaju maršrutu apkalpo "Tramwaje Szczecińskie" Pogodno un Golencin tramvaju depo.

## Maršruts
Virzienā **Stočnia Ščeciņska — Kžekovo** tramvaji brauc pa šādām ielām: Teofila Firlika iela, Staņislava Dibua iela, Parka iela, Jacka Malčevska iela, Jana Matejko iela, Juzefa Pilsudska iela, Pjastu avēnija, Jogaiļa iela, Varšavas varoņu avēnija, Adāma Mickēviča iela un Karavīru iela.

Virzienā **Kžekovo — Stočnia Ščeciņska** tramvaji brauc pa šādām ielām: Karavīru iela, Adāma Mickēviča iela, Varšavas varoņu avēnija, Jogaiļa iela, Pjastu avēnija, Juzefa Pilsudska iela, Jana Matejko iela, Jacka Malčevska iela, Parka iela, Staņislava Dibua iela, Teofila Firlika iela, Andžeja Antoseviča iela, Tomaša Nočnicka iela un Teofila Firlika iela

## Pieturvietas
5. tramvaju maršrutā pavisam kopā ir 35 pieturas. Virzienā **Stočnia Ščeciņska — Kžekovo** ir 17 pieturas, bet virzienā **Kžekovo — Stočnia Ščeciņska** ir 18 pieturas.

## Skatīt arī

* Ščecina
* Autobusu satiksme Ščecinā
* Tramvaju satiksme Ščecinā
* Sabiedriskais transports Ščecinā
* Ščecinas lielpilsētas dzelzceļš

## Piezīmes un atsauces

### Atsauces

## Ārējās saites

* zditm.szczecin.pl
*
Reinis Sējāns

**Reinis Sējāns** (dzimis ) ir latviešu mūziķis, producents, komponists. Kopš 2007. gada grupas "Instrumenti" dalībnieks, iepriekš darbojies grupā "Cosmos". Izglītību ieguvis Emīla Dārziņa mūzikas vidusskolā, absolvējot sitaminstrumentu klasi.

Kopš 2017. gada X Faktora Latvijas versijas žūrijas loceklis. Tai pašā gadā izveidojis duetu "Bujāns" kopā ar Intaru Busuli.

Kopā ar Andri Sējānu 2018. gadā komponējis un aranžējis mūziku deju lielizrādei "Abas malas".

2019. gadā aranžējis strēlnieku dziesmas TV raidījumam "Ieklausies Dvēseļu putenī!".

Grupas "Instrumenti" sastāvā 2021. gadā uzstājies tās koncertu sērijā Mežaparka Lielajā estrādē.

R. Sējāna tēvs ir grupu "Menuets" un "Pērkons" ģitārists Leons Sējāns. Precējies, sieva Maija ir vokālā pedagoģe.

## Atsauces
Hortobāģas nacionālais parks

{
  "type": "ExternalData",
  "service": "geoshape",
  "ids": "Q61757"
}

**Hortobāģas nacionālais parks** () ir 1973. gadā izveidots nacionālais parks Ungārijas austrumos. Radīts, lai aizsargātu Alfeldas jeb Lielā Ungārijas līdzenuma stepes dabu un tās iedzīvotāju tradicionālo dzīvesveidu. Alfelda stepe lielākajā Ungārijas daļā ir meliorēta un pārveidota lauksaimniecības vajadzībām, bet nacionālā parka teritorijā saglabājusies relatīvi neskarta. 1999. gadā nacionālais parks iekļauts UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā.

## Galerija

Attēls:Hortobagy híd.jpg|Deviņarku tilts - viens no nacionālā parka simboliem
Attēls:Hortobágy.jpg|Aitu ganāmpulks Hortobāģā
Attēls:Hungarian Grey Cattle.jpg|Ungārijas stepes govis
Attēls:Buffalo and egrets.jpg|Ūdensbifeļi


## Ārējās saites

*
Traķu vēsturiskais nacionālais parks

**Traķu vēsturiskais nacionālais parks** () ir 1992. gadā izveidots nacionālais parks Lietuvas dienvidaustrumos. Tek aizsargāta Traķu pils apbūve uz ezera salas, Traķu pilsētas senā apbūve un tās iedzīvotāju — karaīmu un tatāru dzīves vide, kā arī apkārtējie ezeri un dabas vērtības.

## Galerija

Castle of Trakai (8602877235).jpg|Traķu pils ar gājēju tiltu
Druhé nádvoří hradu Trakai a zavíračka - panoramio.jpg|Pils iekšpagalms
Karaite synagogue (Kenesa) in Trakai.JPG|Karaīmu sinagoga Traķos
Trakai 2013 11.JPG|Traku ezers


## Ārējās saites

*
Kārlis Čerāns

**Kārlis Čerāns** (dzimis 1965. gada 21. decembrī) ir latviešu datorzinātnieks, augstskolas pasniedzējs un bijušais politiķis. Bijis 6. Saeimas deputāts (ievēlēts no "Tautas kustība Latvijai").

## Biogrāfija
Beidzis Rīgas 1. vidusskolu (1983) un Latvijas Valsts universitāti (1988). Latvijas Universitātes Datorikas fakultātes Datorzinātņu katedras vadītājs, profesors. Latvijas Universitātes Matemātikas un informātikas institūta Zinātnes direktors, vadošais pētnieks. Datorzinātņu doktors (1992). Latvijas Zinātņu akadēmijas korespondētājloceklis (2013).

## Politiskā darbība
K. Čerāns ir bijis 6. Saeimas (1995—1998) un Rīgas domes (2001—2005) deputāts. 1995. gadā K. Čerāns tika ievēlēts 6. Saeimā no "Tautas kustības Latvijai" saraksta. 1998. gadā nesekmīgi kandidēja 7. Saeimas vēlēšanās.

2001. gada pašvaldību vēlēšanās viņš tika ievēlēts Rīgas domē no Kristīgi demokrātiskās savienības saraksta. Kandidēja arī 2005. gada Rīgas domes vēlēšanās, taču netika ievēlēts.
Eiropas Komisijas prezidenti

**Eiropas Komisijas prezidenti** (agrāk **Eiropas Kopienu Komisijas prezidenti** ) ir Eiropas Komisijas vadītāji, kurus apstiprina Eiropas Parlaments. 

## Uzskaitījums

## Atsauces
Sirds mazspēja

**Sirds mazspēja** ir dažādu izpausmju kopums, kurus izraisa nepietiekama sirds funkcionēšana, kā rezultātā netiek nodrošināta pilnvērtīga asins cirkulācija pa ķermeni. Sirds mazspējas simptoni ir aizdusa, pārmērīgs nogurums un kāju pietūkums. Sirds mazspēja var izraisīt miokarda infarktu (sirdstrieku), paaugstinātu asinsspiedienu, nevienmērīgu sirds ritmu, sirds bojājumus, kā arī samazināt imunitāti pret infekcijas slimībām.

## Skatīt arī
* Akūta sirds mazspēja

## Atsauces

## Ārējās saites
Glasnevinas kapsēta

**Glasnevinas kapsēta** (, ) atrodas Īrijas galvaspilsētas Dublinas ziemeļos un ir pirmie pilsētas katoļu kapi. Kaut arī vairums īru ir katoļi, līdz 1831. gadam, kad nodibināja Glasnevinas kapsētu, Dublinā katoļiem kapu nebija. Kapsēta kļuva par apbedījuma vietu daudziem cīnītājiem par Īrijas neatkarību un valsts dibinātājiem. To vidū ir Arturs Grifits, Rodžers Keisments, Maikls Kollinss, Konstance Markeviča, Īmons de Valera. Izveidots muzejs. Kapsēta raksturīga ar ķeltu krustu izmantošanu. Netipiski citām katoļu kapsētām šeit ir t.s. Eņģeļu stūrītis nedzīvi dzimušo bērnu apbedīšanai.

## Ārējās saites

*
Ofanto

**Ofanto** () ir Adrijas jūras Manfredonijas līcī ietekoša upe Itālijas dienvidaustrumos Bazilikatas, Kampānijas un Apūlijas reģionos.

Izteka pie Nusko pilsētas. Augštecē caurtek mākslīgajam Koncas ezeram. Tek ziemeļaustrumu virzienā. Ietek Adrijas jūrā pie Barletas. Upes krastos atrodas Kanosa di Pulija un Sanfernandīno di Pulija. Senatnē upe saukta Aufida un Kanna. 216. gadā p.m.ē. pie upes notika Kauja pie Kannām.

## Ārējās saites
Svētā Pāvila sala

**Svētā Pāvila sala** (, ) ir neliela sala Maltas arhipelāgā. Atrodas apmēram 80 metrus no Maltas salas ziemeļu krasta. Augsta ūdenslīmeņa gadījumā sala sadalās divās salās. Pēc leģendas sala ir vieta, kur ceļā uz Romu kuģa avāriju cieta Svētais Pāvils. 1844. gadā uz salas uzcēla Svētā Pāvila statuju. Kopš Otrā pasaules kara laikiem sala ir neapdzīvota.

## Ārējās saites
Ilze Juhansone

**Ilze Juhansone** (1971) ir latviešu valsts ierēdne un diplomāte, agrāk — pedagoģe. No 2020. gada 14. janvāra viņa ir Eiropas Komisijas (EK) ģenerālsekretāre, pirms tam bijusi  agrākā ārkārtējā un pilnvarotā vēstniece Latvijas Pastāvīgajā pārstāvniecībā Eiropas Savienībā.

## Dzīvesgājums
Dzimusi 1971. gadā. Studēja Latvijas Universitātes Filoloģijas un filozofijas fakultātē (1989—1994), bija Rīgas 34. arodskolas latviešu valodas skolotāja, tad direktora vietniece (1992—1998).

1998. gadā viņa ieguva Dānijas Publiskās administrācijas skolas sertifikātu un kļuva par Latvijas Bēgļu lietu centra direktora vietnieci. Līdztekus studēja tieslietas LU Juridiskajā fakultātē (1999—2005) un 2002. gadā kļuva par Latvijas Pilsonības un migrācijas lietu pārvaldes (PMLP) juridiskās daļas direktora vietnieci, 2003. gadā par Latvijas Pastāvīgās pārstāvniecības ES padomnieci.

Pēc Latvijas pievienošanās Eiropas Savienībai 2004. gadā Juhansone atgriezās Latvijā un bija Latvijas Republikas Tieslietu ministrijas Valsts sekretāra vietniece (2004—2008), tad Ārlietu ministrijas ES lietu ģenerālsekretāre (2008—2011). 2011. gadā Juhansoni iecēla par Latvijas ārkārtējo un pilnvaroto vēstnieci Latvijas Pastāvīgajā pārstāvniecībā Eiropas Savienībā. 2014. gadā viņa ieguva Eiropas Publiskās administrācijas skolas sertifikātu.

Pēc aktīvās darbības Latvijas prezidentūras Eiropas Savienības Padomē laikā 2015. gadā Juhansone kļuva par EK ģenerālsekretāra vietnieci.

Kad 2019. gada 16. jūlijā par prezidenti tika ievēlēta Vācijas politiķe Urzula fon der Leiena, viņa no 1. augusta sāka pildīt Eiropas Komisijas (EK) ģenerālsekretāres pienākumus. 2020. gada 14. janvārī viņu apstiprināja par EK ģenerālsekretāri.

## Apbalvojumi
* Triju Zvaigžņu ordenis, 3. šķira (2014)

## Atsauces
Vāla

**Vāla** () ir Reinas grīvas galvenā atteka, caur kuru uz Ziemeļjūru noplūst 65% no Reinas ūdeņiem. Tas ir galvenais ūdensceļš, kas savieno Roterdamas ostu ar Vācijas iekšzemi.

Gandrīz tūlīt pēc Vācijas - Nīderlandes robežas šķērsošanas Reina sadalās Vālā un Nēderreinā. Vāla tek rietumu virzienā. Pēc 84 kilometriem, apvienojoties ar Afgedamdemāsu, izveido Bovenmervedi un turpina tecējumu uz Roterdamu. Pie Neimegenas upe savienota ar Māsas-Vālas kanālu, bet pie Tīlas - Amsterdamas-Reinas kanālu. Vālas krastos atrodas Neimegena, Tīla, Caltbommela un Gorinhema.

## Ārējās saites
Pilsonības un migrācijas lietu pārvalde

**Latvijas Republikas Pilsonības un migrācijas lietu pārvalde** (PMLP) ir Latvijas Republikas Iekšlietu ministra pārraudzībā esoša iestāde, kuras kompetencē ietilpst personu apliecinošo un ceļošanas dokumentu izdošana, Iedzīvotāju reģistra uzturēšana un valsts migrācijas politikas īstenošana, t.sk. repatriācijas un patvēruma politikas izstrādāšana un realizēšana, personu tiesiskā statusa noteikšana, naturalizācija u.c. funkcijas. PMLP Centrālās nodaļas atrodas Čiekurkalna 1. līnijā 1 Rīgā.

## Vēsture
PMLP izveidota kā Latvijas Republikas Ministru padomes **Migrācijas lietu departaments** 1991. gada 19. aprīlī. 1991. gada novembrī migrācijas dienests uzsāka darbu Jelgavā, Daugavpilī, Krāslavā, Tukumā, Liepājā, Ventspilī un Rīgā. 1991. gada 11. decembrī Latvijas Republikas Augstākā Padome pieņēma likumu "Par Iedzīvotāju reģistru", kurā Migrācijas lietu departamentam uzdeva tā veidošanu un izmantošanu.

1992. gada 2. janvārī Migrācijas lietu departamentu iekļāva Latvijas Republikas Tieslietu ministrijas sastāvā un 14. janvārī pārveidoja par **Pilsonības un imigrācijas departamentu**, kas 30. jūnijā Valsts ministra Jāņa Dinēviča pakļautībā.
1992. gadā stājās spēkā likums "Par ārvalstnieku un bezvalstnieku ieceļošanu un uzturēšanos Latvijas Republikā", 1993. gada februārī - Latvijas Republikas Ministru Padomes lēmums "Par ieceļošanas vīzu izsniegšanas kārtību un robežu šķērsojošo personu kontroli Latvijas Republikā".

1993. gada 3. augustā departaments pārgāja Iekšlietu ministrijas pakļautībā. 1994. gada maijā departaments no Iekšlietu ministrijas Policijas departamenta pārņēma pasu izsniegšanas funkcijas. 1996. gadā Pilsonības un imigrācijas departamentu pārdēvēja par Pilsonības un migrācijas lietu pārvaldi.
1998. gada janvārī pārvaldes sastāvā izveidoja Bēgļu lietu centru un uzsāka pieteikumu pieņemšanu bēgļa statusa saņemšanai. 2003. gada 17. martā atklāja Ārzemnieku apkalpošanas departamentu. 2003. gada 1. jūlija ieviesa jaunu dzīvesvietas deklarēšanas sistēmu, kas nomainīja novecojušo "pieraksta" kārtību.
2010. gada 1. martā likvidēja Naturalizācijas pārvaldi, kuras funkcijas pārņēma Pilsonības un migrācijas lietu pārvalde.

## Struktūrvienības
* Finanšu un uzskaites nodaļa
* Kontroles un uzraudzības nodaļa
* Līgumu pārvaldības nodaļa
* Juridiskā nodaļa
* Dokumentu pārvaldības nodaļa
* Personu statusa kontroles nodaļa
* Migrācijas nodaļa
* Uzturēšanās atļauju nodaļa
* Patvēruma lietu nodaļa
* Patvēruma meklētāju izmitināšanas nodaļa
* Personu apliecinošu dokumentu departaments
* Personu datu apstrādes departaments
* Attīstības un starptautiskās sadarbības departaments
* Personāla vadības nodaļa

## Atsauces
Goldwasser

***Goldwasser*** (no vācu valodas — 'zelta ūdens') ir augu un garšvielu liķieris, kura pudelē tradicionāli ievietoti 22 vai 23 karātu lokšņu zelta gabaliņi. Dzēriena stiprums ir 40% un tas ir bezkrāsains. Kopš 1598. gada to tradicionāli izgatavoja Gdaņskā (Dancigā) un tas ir viens no pilsētas simboliem.

## Ārējās saites

* Gdansk's Goldwasser: Alchemic Elixir
Vilca (upe)

**Vilca** (, , ) ir Zaueres kreisā krasta pieteka Beļģijā un Luksemburgā. Izteka Beļģijā pie Bastoņas pilsētas. Tek dienvidaustrumu virzienā. Ietek Zauerē Buršeidas kopienā. Lielākā pieteka - Klerve.

## Ārējās saites
6. tramvaju maršruts (Ščecina)

thumb|250x250px|6. maršruta tramvajs Velkijas piestātnē 1990. gados
thumb|250x250px|6. maršruta tramvajs Kristofora Kolumba ielā
thumb|250x250px|6. maršruta tramvajs atrodas galapunktā "Galvenā dzelzceļa stacija"
**6. tramvaju maršruts** ir Ščecinas sabiedriskā transporta tramvaju maršruts, kas kursē no Goclav () līdz Pomožani (). Šis maršruts izveidots 1905. gadā.

6. tramvaju maršruta kopējais garums ir 21,83 km. Virziena Goclav — Pomožani kopējais garums ir 10,97 km, bet virziena Pomožani — Goclav kopējais garums ir 10,86 km.

6. tramvaju maršrutu apkalpo "Tramwaje Szczecińskie" Golencin tramvaju depo.

## Maršruts
Virzienā **Goclav — Pomožani** tramvaji brauc pa šādām ielām: Liepu iela, Sviatovida iela, Stžalovska iela, Višeslava iela, Dembogurska iela, Tautas iela, Drucka-Lubecka iela, Pavla Stalmaha iela, Tomaša Nočnicka iela, Teofila Firlika iela, Ladi iela, Jana z Kolna iela, Velkijas piestātne, Kristofora Kolumba iela, Zigmunda Hmelevska iela un Smolaņska iela.

Virzienā **Pomožani — Goclav** tramvaji brauc pa šādām ielām:
Smolaņska iela, Zigmunda Hmelevska iela, Kristofora Kolumba iela, Velkijas piestātne, Jana z Kolna iela, Ladi iela, Teofila Firlika iela, Andžeja Antoseviča iela, Tomaša Nočnicka iela, Pavla Stalmaha iela, Drucka-Lubecka iela, Tautas iela, Dembogurska iela, Višeslava iela, Stžalovska iela, Sviatovida iela un Liepu iela.

## Pieturvietas
6. tramvaju maršrutā pavisam kopā ir 46 pieturas. Virzienā **Goclav — Pomožani** ir 23 pieturas, bet virzienā **Pomožani — Goclav** ir 23 pieturas.

## Skatīt arī

* Ščecina
* Autobusu satiksme Ščecinā
* Tramvaju satiksme Ščecinā
* Sabiedriskais transports Ščecinā
* Ščecinas lielpilsētas dzelzceļš

## Piezīmes un atsauces

### Atsauces

## Ārējās saites

* zditm.szczecin.pl
*
Kristīne Ulberga

**Kristīne Ulberga** (dzimusi 1979. gadā Rīgā) ir latviešu rakstniece. 

## Biogrāfija
Kristīne Ulberga ir dzimusi Rīgā 1979. gadā. Viņa ir pabeigusi Rīgas 50. vidusskolu (tagad — Rīgas Centra humanitārā vidusskola). Laika posmā no 1997. līdz 1999. gadam dzīvoja "Arkādijas komūnā" — Arkādijas parka bijušā kinoteātra ēkā kopā ar zaļajiem aktīvistiem un māksliniekiem, kur līdz 2000. gadam bija izvietota Vides aizsardzības kluba nodaļa.  

Kristīne Ulberga ir absolvējusi Latvijas Universitātes Teoloģijas fakultāti un ir mācījusies glezniecību pie mākslinieces Birutas Delles. Ir bijusi precējusies — šajā laikā izdotas grāmatas ar dubulto uzvārdu **Ulberga-Rubīne**.

Kristīne Ulberga izdeva savu pirmo grāmatu "Es grāmatas nelasu" 2008. gadā, par kura manuskriptu bija saņēmusi Jāņa Baltvilka balvu. K. Ulberga šo grāmatu sarakstīja savam audžu dēlam, kuram nepatika lasīt grāmatas, lai viņu iedrošinātu to darīt. Šai grāmatai ir bijuši divi turpinājumi — "Es grāmatas nelasu 2" un "Virtuālais eņģelis".

Viņas pirmā grāmata pieaugušajiem — "Zaļā vārna" iznāca 2011. gadā. Tā ieguva otro vietu Raimonda Gerkena romānu konkursā un 2012. gadā ieguva Latvijas Literatūras gada balvu Prozas kategorijā. "Zaļā vārna"  2018. gadā tika izdota arī angļu valodā.

2017. gadā Latvijas 20. gadsimta vēstures romānu sērijas “Mēs. Latvija, XX gadsimts” ietvaros tika izdota K. Ulbergas grāmata "Tur". Šī grāmata 2018. gadā bija nominēta Literatūras gada balvai.

## Bibliogrāfija

* *Es grāmatas nelasu*. Rīga: Apgāds "ALIS", 2008.
* *Virtuālais eņģelis*. Rīga: Apgāds "ALIS". 2008.
**Es grāmatas nelasu 2*. Rīga: SIA Brīvais Mustangs, 2008.
* *Zaļā vārna*. Rīga: Dienas Grāmata, 2012.
* *Tur*. Rīga: Dienas Grāmata. 2017.
* *Kariete uz Santjago*. Rīga: Dienas Grāmata. 2020.

## Atsauces
Donavas—Melnās jūras kanāls

**Donavas—Melnās jūras kanāls** () ir 64,4 kilometrus garš kanāls Rumānijas dienvidaustrumos, kas savieno Donavu ar Melno jūru, saīsinot ceļu par aptuveni 400 kilometriem. Kanāls sākts būvēt jau 1948. gadā, bet 1953. gadā celtniecība apturēta. Izbūvēts 1984. gadā ar vēl viena atzara izbūvi 1987. gadā. Kanāls ir Eiropas ūdensceļa Ziemeļjūra—Reina—Donava—Melnā jūra sastāvdaļa.

## Ārējās saites
1990. gada pasaules čempionāts cīņas sportā

**1990. gada [[Pasaules čempionāts cīņas sportā]]** notika šķirti: vīrieši brīvajā sacentās no 6. līdz 9. septembrim Tokijā (Japāna), vīrieši grieķu-romiešu cīņā no 19. līdz 21. novembrim Romā (Itālija), sievietes brīvajā cīņā no 29. jūnija līdz 1. jūlijam Lūleo (Zviedrija).

## Medaļu sadalījums starp valstīm

## Komandu vērtējums

## Medaļu ieguvēji
### Brīvā cīņa, vīrieši

### Grieķu-romiešu cīņa, vīrieši

### Brīvā cīņa, sievietes

## Ārējās saites
* United World Wrestling Database
Jāzeps Čamanis

**Jāzeps Čamanis** (1884—1964) bija latviešu katoļu garīdznieks un skolotājs. Izglītības ministra biedrs Ulmaņa valdībā (1934—1940).

## Dzīvesgājums
Dzimis 1884. gada 1. septembrī Bebrenes pagasta Dinģeļkalna mājās lauksaimnieku Jāņa un Marijas Čamaņu ģimenē. Mācījās Lašu pamatskolā, vēlāk Ilūkstes ģimnāzijā. 1903. gadā iestājās Kauņas Katoļu garīgajā seminārā, pēc tā absolvēšanas studēja Pēterburgas Romas katoļu garīgajā akadēmijā. No 1912. gada bija Jūrkalnes draudzes prāvests un pagasta skolu ticības mācības skolotājs. 1921. gadā bija Alšvangas katoļu draudzes priesteris.

1921. gadā Čamanis piedalījās Latvijas-Lietuvas robežas komisijas darbā. 1924. gadā kļuva par Latvijas armijas kapelānu Rēzeknē, no 1925. gada līdz 1927. gadam izdeva Latgales akadēmisko jaunatnes žurnālu "Draugs" (pseidonīms Zemgalietis), bija Valsts Rēzeknes skolotāju institūta ticības mācības skolotājs. 1928. gadā kļuva par Dagdas, Ludvikovas, Baltā Dukstigala draudzes prāvestu, bija dekanāta dekāns (1928—1932). Līdztekus no 1929. gada strādāja par Daugavpils apriņķa pamatskolas ticības mācības pasniedzēju, vēlāk par Daugavpils Valsts baltkrievu ģimnāzijas direktoru (1932—1934).

Pēc 1934. gada 15. maija apvērsuma bija Ulmaņa 5. Ministru kabineta izglītības ministra biedrs (1934—1940), līdztekus bija Rīgas Sāpju Dievmātes baznīcas garīdznieks. Veicināja Latvijas Universitātes Romas Katoļu Teoloģijas fakultātes izveidošanu.

Neilgi pirms Latvijas okupācijas tika iecelts par Romas pāvesta galma prelātu. Kopā ar Latvijas sūtni Itālijā Arnoldu Spekki viņš 1945. gada oktobrī nodibināja Latvijas bēgļu palīdzības komiteju, kārtoja bēgļu pasu lietas Itālijas valdības iestādēs. Piedalījās Latvijas diplomātiskā dienesta darbinieku sanāksmē 1953. gada maijā Parīzē. Līdz mūža beigām sūtījis ikmēneša ziņojumus Latvijas sūtniecībai Londonā.

Miris 1964. gada 17. jūnijā Romā.

## Apbalvojumi
* Triju Zvaigžņu ordenis, III šķira (1936)
* Atzinības krusts, I šķira Nr. 10 (1938.g. 16. novembrī)

## Atsauces
Saviņa

**Saviņa** () ir 102 kilometrus gara Savas kreisā krasta pieteka Slovēnijas centrālajā daļā. 

Par upes sākumu uzskata Rinkas ūdenskritumu Saviņas Alpos. Tek austrumu-dienvidaustrumu virzienā. Ietek Savā pie Zidani Mostas ciema. Upes krastos atrodas Ceļe un Laško.

## Ārējās saites
Badahosas aplenkums

**Badahosas aplenkums** (, , , ) bija Pireneju kara epizode no  līdz , kad britu un portugāļu apvienotie spēki uzbruka Badahosas pilsētai, ko aizstāvēja franču garnizons. 

Angļi pilsētu ieņēma, tomēr ar lieliem zaudējumiem, tāpēc pēc pilsētas ieņemšanas komandieri zaudēja kontroli pār karaspēku un tas sāka demolēt pilsētu, lietot alkoholu, piekaujot un nogalinot civiliedzīvotājus. Kārtību izdevās atjaunot tikai pēc trim dienām.
Britu kapteinis Bleiknijs rakstīja:

    "Saniknotie karavīri drīzāk līdzinājās elles suņu baram, kas izvemts no infernālajiem reģioniem cilvēces iznīcināšanai, nekā tiem, kas tie bija pirms 12 stundām — labi organizētai, drosmīgai, disciplinētai un paklausīgai britu armijai, kas deg tikai nepacietībā par to, ko. tiek saukta par godību."

## Attēlojums mākslā un kino
Rakstnieka Bernarda Kornvela romāns "Šārpa rota" (1982) sniedz autora izdomātu aplenkuma aprakstu; 1994. gadā romāns tika ekranizēts televīzijas filmā "Karaliskā strēlnieka Šārpa piedzīvojumi".
## Audiovizuālās norādes
* The Most Brutal Siege of the Napoleonic Wars (Documentary) 
## Atsauces

## Literatūra
* Fletcher, Ian: *Fortresses of the Peninsular War*, Osprey Publishing.
* Fletcher, Ian: *Wellington's Regiments: The Men and Their Battles, 1808–15*, The History Press Ltd., 

## Ārējās saites
*
Rimava

**Rimava** () ir 88 kilometrus gara  Slanas kreisā krasta pieteka centrālās Slovākijas dienvidos.

Izteka no Veporsku augstumiem (*Veporské vrchy*). Tek dienvidu-dienvidaustrumu virzienā. Ietek Slanā netālu no Ungārijas robežas. Upes krastos atrodas Tisoveca, Hnūštja un Rimavska Sobota.

## Ārējās saites
Gada muzikālās partitūras autors dramatiskajā izrādē (Spēlmaņu nakts)

**Gada muzikālās partitūras autors** ir viena no nominācijām Spēlmaņu nakts balvu pasniegšanas ceremonijā.

## Balvas ieguvēji
Yamaha Motor Company

***Yamaha Motor Company*** (, *Yamaha Hatsudōki Kabushiki-gaisha*) ir Japānas motociklu, ūdens transportlīdzekļu kā laivu un piekarināmo motoru, kā arī citu motorizēto produktu ražotājs. Uzņēmums tika izveidots 1955. gadā, atdaloties no *[[Yamaha Corporation]]*, un tā galvenais birojs atrodas Ivatā, Šidzuokas prefektūrā, Japānā. Uzņēmums no 2023. gada veic attīstības, ražošanas un mārketinga operācijas ar 137 konsolidētu meitasuzņēmumu starpniecību.

Uzņēmuma pirmā prezidenta Dženči Kavakami vadībā *Yamaha Motor* 1955. gadā sāka ražot savu pirmo produktu YA-1. 125cc motocikls uzvarēja 3. klasē notiekošajā *[[Fuji Ascent Race]]* sacīkstēs.

Uzņēmuma izstrādājumos ietilpst motocikli, motorolleri, motorizēti velosipēdi, laivas, personīgie ūdens peldlīdzekļi, piekarināmie motori, četrriteņu visurgājēji, atpūtas apvidus transportlīdzekļi, kartingu motori, golfa ratiņi, daudzfunkcionāli motori, elektriskie ģeneratori, ūdens sūkņi, sniega motocikli, mazi sniega tīrītāji, automašīnu dzinēji, elektriskās piedziņas ierīces ratiņkrēsliem. *Yamaha* motociklu pārdošanas apjomi ir otrie lielākie pasaulē, un *Yamaha* ir pasaules līderis ūdens transporta līdzekļu pārdošanā.

## Atsauces

## Ārējās saites
7. tramvaju maršruts (Ščecina)

thumb|250x250px|7. maršruta tramvajs Gdaņskas ielā 1970. gada
thumb|250x250px|7. maršruta tramvajs Garā tilta
thumb|250x250px|7. maršruta tramvajs Boļeslava Greizmutia ielā
**7. tramvaju maršruts** ir Ščecinas sabiedriskā transporta tramvaju maršruts, kas kursē no Kžekovo () līdz Turkusova ielai (). Šis maršruts izveidots 1905. gadā.

7. tramvaju maršruta kopējais garums ir 28,1 km. Virziena Kžekovo — Turkusova kopējais garums ir 14,24 km, bet virziena Turkusova — Kžekovo kopējais garums ir 13,86 km.

7. tramvaju maršrutu apkalpo "Tramwaje Szczecińskie" Pogodno tramvaju depo.

## Maršruts
Virzienā **Kžekovo — Turkusova** tramvaji brauc pa šādām ielām:
Karavīru iela, Adāma Mickēviča iela, Varšavas varoņu avēnija, Boļeslava Greizmutia iela, Stefana Višinska iela, Enerģētikas iela, Gdaņskas iela, Angāru iela, Zemnieku bataljonu iela un Tirkīza iela.

Virzienā **Turkusova — Kžekovo** tramvaji brauc pa šādām ielām:
Tirkīza iela, Zemnieku bataljonu iela, Angāru iela, Gdaņskas iela, Enerģētikas iela, Stefana Višinska iela, Boļeslava Greizmutia iela, Varšavas varoņu avēnija, Adāma Mickēviča iela un Karavīru iela.

## Pieturvietas
7. tramvaju maršrutā pavisam kopā ir 40 pieturas. Virzienā **Kžekovo — Turkusova** ir 20 pieturas, bet virzienā **Turkusova — Kžekovo** ir 20 pieturas.

## Skatīt arī

* Ščecina
* Autobusu satiksme Ščecinā
* Tramvaju satiksme Ščecinā
* Sabiedriskais transports Ščecinā
* Ščecinas lielpilsētas dzelzceļš

## Piezīmes un atsauces

### Atsauces

## Ārējās saites

* zditm.szczecin.pl
*
Baltblusiņas

**Baltblusiņas** ir augutu apakškārtas monotipiska virsdzimta (*Aleyrodoidea*) un dzimta (*Aleyrodidae*). Atsevišķos avotos tā tiek pasniegta kā apakškārta (*Aleurodea*). Ir zināmas ap 1550 sugas. Zinātniskais nosaukums nāk no grieķu vārda *αλεύρι* (milti), pēc miltaina klājuma uz spārniem.

## Apraksts
Eiropas sugas parasti ir ap 1,3—1,8 mm garas (līdz 3 mm). Nedaudz atgādina sīkus kožu zvīņspārņus. Ķermenis balts vai dzeltenīgi sarkans ar tumšiem plankumiem. Baltblusiņām ir 4 spārni, kas klāti ar baltu putekļveida kārtiņu, atgādinot miltus. Miera stāvoklī spārni ir sakļauti jumtveidīgi. Taustekļi īsi, sastāv no 3 līdz 7 posmiem. Kājas īsas, pielāgotas staigāšanai un lēkšanai. Baltblusiņas pārtiek no augu sulas. Parasti turas uz lapu apakšējās virsmas. Dažas sugas ir bīstami augu kaitēkļi. Savvaļas baltblusiņām Latvijā gadā ir viena paaudze, bet siltumnīcu baltblusiņām 6 paaudzes vai vairāk. Mātītes olas dēj augu lapu apakšpusē. Pirmā auguma kāpuri ir kustīgi un brīvi pārvietojas. bet 2—4. auguma kāpuri ir nekustīgi, piesūkušies vienā vietā, ārīgi atgādinot bruņutis. 4. auguma kāpura (pupārija) ķermenis ir saplacināts, velvēts, necaurspīdīgs un stipri hitinizēts. Tā virspuse ir klāta ar baltu blīvu vaskveida vielu.

## Sistemātika
*Pamatraksts: [[Baltblusiņu ģinšu saraksts]].*

Ir zināmas 3 apakšdzimtas, 160 ģintis un apmēram 1550 sugas. Latvijā ir konstatētas 3 ģintis un 4 sugas. Bet iespējams ir ap 7—8 sugām. Latvijā, piemēram, ir kļavu baltblusiņa (*Aleurochiton aceris*), kumeļpēdu baltblusiņa (*Aleurodes asari*), kā arī invazīvā siltumnīcu baltblusiņa *Trialeurodes vaporariorum*.

## Atsauces
Ilūkstes Raiņa vidusskola

**Ilūkstes Raiņa vidusskola** ir Raiņa vārdā nosaukta vispārizglītojoša skola Sēlijā. Tās juridiskā adrese ir Raiņa iela 49, Ilūkste, Augšdaugavas novads. 

## Vēsture

Ilūkstes pamatskolas ēka celta no 1925. gada jūnija līdz 1926. oktobrim. 1927.gada 23.janvārī notika pamatskolas nama iesvētīšana, kurā piedalījās Latvijas Republikas Izglītības ministrs Jānis Pliekšāns – Rainis. 1932. gadā to pārdēvēja par Ilūkstes valsts ģimnāziju.

1960. gadā Ilūkstes vidusskolai piešķīra Ilūkstes 1. vidusskolas nosaukumu. 1959. gadā Stadiona ielā 1 uzcēla Ilūkstes 2. vidusskolas ēku ar mācībām krievu valodā, 2010. gadā to apvienoja ar Ilūkstes novada neklātienes vidusskolu, pārdēvējot par Ilūkstes Sadraudzības vidusskolu.

2018. gadā, apvienojot Eglaines pamatskolu, Subates pamatskolu, Ilūkstes Sadraudzības vidusskolu un Ilūkstes 1. vidusskolu, nodibināja Ilūkstes Raiņa vidusskolu.

## Izglītības programmas
* Pamatizglītības programma (1.-9. klase)
* Vispārējās vidējās izglītības matemātikas, dabaszinību un tehnikas virziena programma
* Vispārējās vidējās izglītības vispārizglītojošā virziena programma

2023. gadā atklāta daudzfunkcionāla mācību bāze, kuru varēs izmantot gan jaunsargi, gan vidusskolēni, apgūstot valsts aizsardzības mācību.

## Galerija

Subates pamatskola.jpg|Subates pamatskola
Школа в илуксте.JPG|Ilūkstes Sadraudzības vidusskola



## Atsauces