open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Drown in Designer

***Drown in Designer*** ir amerikāņu repera *[[Ski Mask The Slump God]]* debijas miksteips, kas arī ir bijis viņa populārākais. Tam ir vairāk nekā 25 000 atzīmju “*Patīk*” pakalpojumā *[[SoundCloud]]* un vairāk nekā 22 miljoni klausījumu. Šajā albumā piedalās slaveni mākslinieki, kā arī viņa hiphopa kolektīvs *[[Members Only]]*, kurā ir daudz talantīgu jauno mākslinieku no Brovardas apgabala Floridā, kas ir iekļauti viņa 8 dziesmu projektā. Ierakstā piedalās *[[Treez Lowkey]]*, *[[XXXTentacion]]*, *[[Lil Pump]]*, *[[Craig Xen]]* un *[[Denzel Curry]]*. Pēc sākotnējās izlaišanas *Ski* rediģēja dziesmu sarakstu pakalpojumā *SoundCloud*, lai noņemtu dziesmas "*Shit Talk*" un "*Take A Step Back*", bet beigās pievienoja "*Rambo*".

## Dziesmu sarakts
Melnceru meldrs

**Melnceru meldrs** () ir grīšļu dzimtas augu suga. Savvaļā tā ir sastopama Eiropas dienvidu daļā, Āzijā un Ziemeļāfrikā. Dabiskās izplatības apvidos suga aug ūdenstilpju krastos, grāvjos un palienēs. Suga ir sastopama arī Latvijā, lai gan valsts ir tālu ziemeļos no vienlaidu izplatības apvidiem. Latvijā melnceru meldrs ir uzskatāms par adventīvu (ievazātu), reti sastopamu augu.

## Apraksts
Melnceru meldrs ir daudzgadīgs, 40—120 cm garš, ceru veidojošs lakstaugs. Tam ir daudz stublāju, un spēcīgs, ložņājošs saknenis. Stublājs ir stāvs, stingrs, ieapaļš, pie pamata ar brūnām, cietām lapu makstīm. Lapu makstis ir šauri īlenveidīgas, stāvas. Stublāja augšdaļā zem ziedkopas ir gara, atstāvoša seglapa (10—25 cm gara), kas tālu pārsniedz ziedkopu. Ziedkopa ļoti raksturīga (mazliet līdzīga terasskarai): to veido ieapaļā galviņā blīvi satuvināti daudzi ziedi (galviņas diametrs 0,5—1,5 cm). Vidējā galviņa parasti lielāka, sēdoša, bet malējās galviņas resnkātainas; dažāda garuma kātos starveidīgi atstāv no stublāja dažādos virzienos. Ja atstāvošās ziedu galviņas ir 2, tās atstāvot savstarpēji parasti veido taisnu leņķi. Riekstiņš iegareni olveidīgs, brūns, mazliet trīsšķautņains. Apziedņa matiņi zaļganbrūni, olveidīgi, ar nosmailotu galu, aptuveni riekstiņa garumā. Zied no jūnija beigām līdz augustam.

## Atsauces


## Ārējās saites
Artūrs Filipsons

**Artūrs Filipsons** (1906—1950) bija latviešu aktieris.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1906. gada 1. aprīlī Vecpiebalgas pagastā Briņģu muižas pusgraudnieka Jura Filipsona un viņa sievas Emīlijas trīs bērnu ģimenē. Pirmā pasaules kara laikā 1915. gadā sāka mācīties Vestienas pamatskolā, vēlāk Rīgas pilsētas 2. vidusskolā (1921—1924), līdztekus mācībām pa naktīm strādāja Rīgas pilsētas Sarkankalna slimnīcā par sanitāru. 1924. gadā A. Filipsons sāka mācīties jaundibinātajā Raiņa un Aspazijas Tautas nama Dailes teātra aktieru kursos.

1927. gadā viņš absolvēja aktieru kursus un sāka strādāt Dailes teātrī, kopumā nospēlējot ap 200 lomu.

Bijis precējies ar dzejnieci Rūtu Skujiņu. Dēls aktieris Jānis Filipsons.

Miris 1950. gada 27. oktobrī Rīgā, apbedīts Raiņa kapos.

## Kino lomas
* Veršiņins (“Mājup ar uzvaru”, 1947)
* revolucionārs Pēteris (“Rainis”, 1949)

## Apbalvojumi un pagodinājumi
* Nopelniem bagātais skatuves mākslinieks (1945),
* PSRS Valsts prēmija par līdzdalību izrādē “Uguns un nakts” (1947),
* Darba Sarkanā Karoga ordenis (1947).

## Atsauces
Karaļa Viljama sala

**Karaļa Viljama sala** () vai **Kikiktaka** (, *Qikiqtaq*) ir mazapdzīvota sala Kanādas ziemeļos Kanādas Arktiskajā arhipelāgā. Administratīvi pieder Nunavutas teritorijas Kitikmeotas reģionam. 15. lielākā Kanādas sala un 61. lielākā sala pasaulē. Vienīgā apdzīvotā vieta ir Joaheivena salas dienvidaustrumu krastā.

## Ģeogrāfija
Atrodas Kanādas Arktiskā arhipelāga dienviddaļā.  platais Simpsona šaurums dienvidos to šķir no kontinenta krasta (Adelaidas pussalas), Viktorijas šaurums rietumos — no Viktorijas salas, Džeimsa Rosa un Reja šaurumi austrumos — no Būtijas pussalas. Dienvidrietumos krastus apskalo Karalienes Modas līcis, bet austrumos — Sentroka un Rasmusena baseini. Salas krasti stipri izroboti, daudz līču un pussalu, piekrastē šēras. Salas teritoriju aizņem zemiene, biezs upju un ezeru tīkls. Ainavā valda tundra un arktiskais tuksnesis.

## Vēsture
Salu kopš seniem laikiem apdzīvojuši inuiti. Pirmais no eiropiešiem salu 1830. gadā apmeklēja britu kuģotājs Džeimss Klārks Ross un, domājot, ka tā ir pussala, nodēvēja to par godu britu karalim Viljamam IV par **Karaļa Viljama Zemi** (*King William Land*). Jūrasšaurumi salas dienvidos un austrumos tika atklāti tikai 1834. gadā. 1846. gadā salā un tās apkaimē gāja bojā Džona Franklina ekspedīcija, kas kājām mēģināja sasniegt kontinentu no ledū iesalušajiem ekspedīcijas kuģiem. Kopš 1927. gada salas dienvidaustrumos izveidota *Hudson's Bay Company* faktorija, kas vēlāk izauga par salas vienīgo pastāvīgi apdzīvoto vietu Joaheivenu.

## Atsauces

## Ārējās saites

* International Map of the World 1:1,000,000 Victoria Strait NR-12/13/14
* International Map of the World 1:1,000,000 Murchison River NR-15/16/17
Rejs Millands

**Rejs Millands** (dzimis  kā **Alfrēds Redžinalds Džonss** (*Alfred Reginald Jones*), miris ) bija Velsā dzimis amerikāņu aktieris un kinorežisors.

Millands ir vislabāk pazīstams, attēlojot alkoholiķa rakstnieka lomu Billija Vaildera drāmas filmā "Zaudētā nedēļas nogale" (1945), par ko viņš saņēma Amerikas Kinoakadēmijas balvu kategorijā "Labākais aktieris galvenajā lomā", kā arī Kannu kinofestivāla labākā aktiera balvu. Citas pazīstamākās aktiera lomas ir filmās *[[Reap the Wild Wind]]* (1942), Alfreda Hičkoka *[[Dial M for Murder]]* (1954) un "Mīlas stāsts" (*Love Story*, 1970).

Pirms kļuvis par aktieri, Millands dienēja Britu armijā. Pirmā viņā loma bija 1929. gada filmā *[[The Flying Scotsman]]*, pēc kā viņš pārcēlās uz ASV un parakstīja deviņu gadu līgumu ar *[[Metro-Goldwyn-Mayer]]*. Strādājis arī ''Paramount'' un ''Universal'' studijās. Attēlojis galveno lomu panākumus guvušajā filmā *[[The Jungle Princess]]* (1936).

Piedalījies arī tādās filmās kā *[[Easy Living]]* (1937), *[[Beau Geste]]* (1939), Billija Vaildera "Majors un nepilngadīgā" (*The Major and the Minor*, 1942), *[[The Uninvited (filma)|The Uninvited]]* (1944), Friča Langa *[[Ministry of Fear]]* (1944), *[[The Big Clock]]* (1948) un *[[The Thief]]* (1952), par ko viņš tika nominēts Zelta globusa balvai. Karjeras vēlākos gados pievērsies režisora karjerai, kā arī piedalījies televīzijas seriālos. Laikā, kad bijis viens no vislabāk apmaksātajiem *Paramounr* aktieriem, Millands filmās tēloja kopā ar daudzām populārām tā laika aktrisēm, kā Džīnu Tīrniju, Džīnu Arturu, Greisu Kelliju, Lanu Tērneru, Marlēnu Dītrihu, Morīnu O'Hāru, Džindžeru Rodžersu, Džeinu Vaimenu, Loretu Jangu un Veroniku Leiku.

## Atsauces

## Ārējās saites
Joaheivena

**Joaheivena**, arī **Džouheivena** () vai **Uksuktūka** (, *Uqsuqtuuq* — ‘daudz tauku’), ir inuitu ciems Kanādā, Nunavutas teritorijā, Kitirmiutas reģionā. Izvietojusies Karaļa Viljama salas dienvidaustrumu krastā pie Rasmusena baseina, salas vienīgā pastāvīgi apdzīvotā vieta.

## Vēsture
Ciema nosaukums cēlies no norvēģu polārpētnieka Roalda Amundsena ekspedīcijas kuģa *Gjøa*, ar kuru ekspedīcija ledus apstākļu dēļ bija spiesta uzturēties nelielā ērtā līcī salas dienvidaustrumu piekrastē gandrīz divus gadus. Līcis tika nosaukts par *Gjøahavn* — ‘*Gjøa* ostu’.

1927. gadā līča krastā *Hudson's Bay Company* izveidoja savu faktoriju; ap to pakāpeniski sāka veidoties pastāvīga apdzīvotā vieta. 1961. gadā ciemā bija 110 iedzīvotāji, bet 2001. gadā — jau 960. 

## Infrastruktūra
Joaheivenā ir sākumskola, vidusskola, Arktikas koledžas filiāle, slimnīca, kultūras centrs, veikali, pasts, policijas iecirknis, viesnīca, katoļu baznīca. Elektrību nodrošina dīzeļelektrostacija. Transporta sakarus ar ārpasauli nodrošina Joaheivenas lidosta; regulāri reisi uz Kembridžbeju.

## Atsauces

## Ārējās saites
Devinas pils

**Devinas pils** (, , ) ir viduslaiku pils drupas Bratislavas nomalē, Devinā, Slovākijā.

Devinas cietoksnis uzcelts 864. gadā augstā Donavas krastā pie Morāvas ietekas tajā. Senākās apmetnes šajā vietā saistītas ar akmens laikmetu un bronzas laikmetu. Pirmais nocietinājums Devinas pils vietā parādījās mūsu ēras sākumā kā viens no Romas impērijas ziemeļu robežu aizsardzības sistēmas posmiem. Kā Lielmorāvijas pils Devina pirmo reizi minēta 864. gadā Fuldas annālēs. Pilij bija nozīmīga loma Lielmorāvijas aizsardzībā no frankiem. Pēc Lielmorāvijas krišanas pils uz kādu laiku zaudēja savu nozīmi, bet 13. gadsimtā atkal kļuva svarīga Austrijas un Ungārijas sadursmju laikā. 15. gadsimtā pils tika paplašināta un pārbūvēta. 16. gadsimtā to nostiprināja ietekmīgā Batoriju dzimta.

18. gadsimtā, mazinoties Osmaņu impērijas draudiem, pils zaudēja savu militāro nozīmi un tika pamesta. 1809. gadā to uzspridzināja Napoleona armijas karavīri. 19. gadsimtā Devinas cietokšņa drupas sāka piesaistīt senatnes pētnieku uzmanību. Mūsdienās daļa cietokšņa ir atjaunota, tas labiekārtots tūristu apmeklējumam, izveidota ekspozīcija par cietokšņa vēsturi.

## Atsauces

## Ārējās saites
Ezera meldrs

**Ezera meldrs** () ir mainīga izskata grīšļu dzimtas suga. Savvaļā tā ir ļoti plaši sastopama Eiropā, Ziemeļāfrikā un dažviet Āzijā; tās ietvaros nodala daudzas pasugas vai ļoti līdzīgas, tuvas sugas. Ezera meldrs ir ļoti bieži sastopams visā Latvijas teritorijā; tas veido saaudzes visdažādākajās ūdenstilpēs un jūras piekrastē.

## Apraksts
Ezera meldrs ir daudzgadīgs, 1—2,5 m garš lakstaugs ar apaļu, bezlapainu, tumšzaļu stublāju ar lapu makstīm pie pamata. Augs veido ceru. Ziedkopa — salikts čemurs — stublāja galā. Pie ziedkopas pamata stāva seglapa, kas apmēram ziedkopas garumā vai to mazliet pārsniedz. Ziedkopa paskraja, 5—10 cm gara, zari dažāda garuma, vārpiņas sarkanbrūnas, ziedplēksnes gludas. Drīksnas 3 (būtiska atšķirības pazīme no zilganā meldra). Auglis — trīsšķautņains riekstiņš (ga ap 0,3 cm). Zied jūnijā un jūlijā.

## Atsauces


## Ārējās saites
Karalienes Modas līcis

**Karalienes Modas līcis** () ir plašs jūras līcis Kanādas Arktikā. Izvietojies Ziemeļu Ledus okeānā starp Adelaidas pussalu austrumos un Kenta pussalu rietumos. Atdala Viktorijas un Karaļa Viljamas salas no Ziemeļamerikas kontinenta, savieno Dīza šaurumu rietumos ar Viktorijas šaurumu ziemeļos un Simpsona šaurumu austrumos. Krasti stipri izroboti, daudz līču un pussalu. Līcī vairākas salas, lielākās no kurām ir Melberna un Dženijas Lindas salas. Līcis 10 mēnešus gadā pildīts ar ledu. Krasti mazapdzīvoti, pastāvīgu apdzīvoto vietu nav. Līča dienvidu piekrastē kopš 1961. gada izveidota putniem nozīmīga vieta — Karalienes Modas līča migrējošo putnu rezervāts.

Līča krastus izsenis apdzīvojuši inuiti. Pirmie līci šķērsojušie neinuiti bija kanādietis Pīters Dīzs un skots Tomass Simpsons 1839. gadā. Tagadējo nosaukumu 1905. gadā līcim piešķīra norvēģu polārpētnieks Roalds Amundsens par godu Norvēģijas karalienei konsortei Modai.

## Atsauces

## Ārējās saites
Valstu uzskaitījums pēc militārajiem izdevumiem

**Top40 valstu uzskaitījums pēc militārajiem izdevumiem** parāda 40 valstis ar lielāko militāro budžetu savu bruņoto spēku uzturēšanai.

No 2015. līdz 2024. gadam vislielākais relatīvais pieaugums šajās valstīs bija Ukrainas (+1251%), Polijas (+159%), Dānijas (+154%), Rumānijas (+143%), Izraēlai (+135%),  Meksikas (+129%), Čehija (+129%), Zviedrijas (+113%), Nīderlandes (+111%), Turcijas (+110%), Krievijas (+100%), Vācijas (+89%), Norvēģijas (+79%), Somijas (+73%), Alžīrijai (+69%), Filipīnas (+67%), ĶTR (+59%), Beļģijas (+58%), Japāna (+49%), Taivānas (+48%), Itālija (+45%),  Grieķijas (+45%), Indijas (+42%), militārajā budžetā.

Lielākais militāro tēriņu īpatsvars no IKP 2024. gadā bija Ukrainai (34,0%), Izraēlai (8,8%), Alžīrijai (8,0%), Saūda Arābijai (7,3%), Krievijai (7,1%),  Kuveitai (4,8%), Polija (4,2%), Kolumbija (3,4%) ASV (3,4) un   Grieķijai (3,1%).

## Skatīt arī
* Eiropas valstu uzskaitījums pēc militārajiem izdevumiem
* Valstu uzskaitījums pēc militārā potenciāla

## Atsauces
29. Lietuvas strēlnieku korpuss

**29. Lietuvas strēlnieku korpuss** (, ), jeb **29. teritoriālais korpuss** (*29-asis teritorinis korpusas*), bija nacionāls karaspēka formējums Sarkanās Armijas sastāvā Otrā pasaules kara laikā, kuru izveidoja 1940. gada 30. augustā pēc Lietuvas okupācijas. Tajā ietilpa 179. strēlnieku divīzija (*179-я стрелковая дивизия*) un 184. strēlnieku divīzija (*184-я стрелковая дивизия*).

29. teritoriālā korpusa pirmo komandieri ģenerāli Vincu Vitkausku 1941. gada jūlijā nomainīja ar ģenerāli Aleksandru Samohinu.
Korpusu izformēja 1941. gada 1. septembrī pēc atkāpšanās no Lietuvas un kaujām pie Veļikije Lukiem.

## Pakļautība
* PSRS 11. armijas sastāvā, pēc karadarbības sākuma iekļauta Ziemeļrietumu frontē. No 1941. gada 10. jūlija 27. armijas, no 1. augusta Rietumu frontes 22. armijas sastāvā.
Rīga Krasta

link=//upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/e/e2/Former_railway_station_R%C4%ABga-Krasta.jpg/300px-Former_railway_station_R%C4%ABga-Krasta.jpg|thumb|300x300px|Stacijas administratīvā ēka Andrejostas ielā 27
**Rīga Krasta** ir bijusī dzelzceļa stacija līnijā no Čiekurkalna stacijas līdz Rīgas ostai Pētersalas-Andrejsalas apkaimē. Stacijas ēka atrodas Andrejostas ielā 27.

Tā bija ogļu kravu stacija, kas savienoja Latvijas dzelzceļa tīklu ar Rīgas ostu. Stacija atradās tuvu Daugavas krastam, kas atspoguļots stacijas nosaukumā.

Stacija pirmoreiz uzcelta 1889. gadā. Sākotnējā stacijas ēka bija no koka, tajā atradās arī telegrāfa stacija. No Rīgas Centrālās dzelzceļa stacijas uz turieni veda gar Daugavas krastu ejošs dzelzceļš, kas vēlāk tika likvidēts Rīgas dzelzceļa mezgla būvdarbu laikā. 1903. gadā tika pabeigts platsliežu dzelzceļš, kas veda no Brasas stacijas, pie kura atradās Rīgas-Preču I stacija. Pie stacijas izveidojās plašs atzaru ceļu tīkls, piemēram, 1901. gadā tika izbūvēti trīs sānceļi, kas veda uz ostas graudu elevatoru, un vēlāk no tiem izbūvēja dzelzceļa atzaru, kas veda uz Rīgas-Pleskavas dzelzceļu. 1911. gadā tika pabeigts dzelzceļš, kas veda uz Andrejsalas ziemeļu galu.

1903. gadā tika pabeigta jauna stacijas ēka, kas tika atjaunota 1947., 1980. un 2008. gadā. Oficiāli stacijas ēku atklāja 1907. gadā. Papildus galvenajai ēkai stacijas kompleksā ietilpa vēl desmit ēkas. Mūsdienās vecā stacijas ēka tiek izmantota kā administratīvā ēka, 2022. gadā tajā izvietojās palīdzības centrs Ukrainas bēgļiem "*Common Ground*".

Pēc savienojošā sliežu ceļa izjaukšanas 2020. gada 28. jūlijā, stacija tika slēgta 29. jūlijā.

## Ārējas saites
* Krasta stacijas fotogrāfijas 

## Atsauces
Dīza šaurums

**Dīza šaurums** () ir jūras šaurums Kanādas Arktikā, daļa no Ziemeļrietumu jūrasceļa. Atdala Viktorijas salu ziemeļos no kontinentālās Kenta pussalas dienvidos. Savieno Koroneišenas līci rietumos ar Karalienes Modas līci austrumos. Ziemeļos no šauruma atzarojas Velingtona līcis, bet austrumu galā pie Kembridžas līča atrodas Kembridžbejas ciems.

Nosaukts par godu kanādiešu ceļotājam Pīteram Dīzam (*Peter Warren Dease*), kurš kopā ar skotu Tomasu Simpsonu pirmie to caurkuģoja 1839. gadā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Kuba 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs

**[[Kuba]]** bija pārstāvēta **[[1900. gada vasaras olimpiskās spēles|1900. vasaras olimpiskajās spēlēs]]**, kas norisinājās Francijas galvaspilsētā Parīzē no 1900. gada 14. maija līdz 28. oktobrim. Šīs bija pirmās vasaras olimpiskās spēles, kurās tā startēja.

Kuba olimpiskajās spēlēs bija pārstāvēta ar vienu sportistu — Ramonu Fonstu, kurš startēja paukošanā. Viņš šajās olimpiskajās spēlēs Kubai izcīnīja divas olimpiskās medaļas — 1 zelta un 1 sudraba medaļu. Medaļu kopvērtējumā Kuba šajās spēlēs bija 12. vietā.

## Sportisti
### Sportistu sadalījums pa sporta veidiem
*  — Pirmoreiz valsts pārstāvēta šajā sporta veidā.

## Medaļu ieguvēji
### Medaļnieki

### Sportisti ar vairākām medaļām

### Medaļu sadalījums pa sporta veidiem

*  — Pirmās izcīnītās olimpiskās medaļas šajā sporta veidā
*  — Pirmās izcīnītā zelta medaļas šajā sporta veidā
*  — Pirmās izcīnītā sudraba medaļas šajā sporta veidā
*  — Pirmās izcīnītā bronzas medaļas šajā sporta veidā

## Rezultāti
### [[Attēls:Fencing pictogram.svg|20px]] Paukošana

## Atsauces

## Ārējās saites
* Kuba 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs (''Sports Reference'') 
* Kuba 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs (''Olympedia'')
Koroneišenas līcis

**Koroneišenas līcis** ( — ‘Kronēšanas līcis’) ir plašs jūras līcis Kanādas Arktikā. Izvietojies Ziemeļu Ledus okeānā starp Viktorijas salu ziemeļos un Ziemeļamerikas kontinenta krastu dienvidos, savieno Dolfinendjūniona šaurumu rietumos ar Dīza šaurumu austrumos. Dienvidaustrumos no Koroneišenas līča atzarojas Batērsta līcis. Līča vidusdaļā un piekrastē daudz nelielu saliņu, daļa no kurām veido Jorkas Hercoga arhipelāgu. No dienvidiem līcī ietek vairākas upes, ievērojamākā no kurām ir Kopermaina. Krasti mazapdzīvoti, vienīgā pastāvīgi apdzīvotā vieta ir Kugluktuka līča dienvidrietumu krastā pie Kopermainas ietekas. Līča dienvidu piekrastē ievērojamas dimantu un urāna atradnes.

Līča krastus izsenis apdzīvojuši inuiti. Tagadējo nosaukumu līcim piešķīris Džons Franklins 1821. gadā par godu Lielbritānijas karaļa Džordža IV kronēšanai.

## Atsauces

## Ārējās saites
Justīna Grota iela

**Justīna Grota iela** ir iela Talsos, Krievragkalnā. Tā sākas krustojumā ar Kareivju ielu un beidzas kā strupceļš, atduroties pret gājēju celiņu. Kopējais ielas garums ir 98 metri. Visā garumā iela ir plata un pielāgota automašīnu stāvēšanai, šeit ir stāvlaukums pie Talsu novada domes.

Iela nosaukta mācītāja Justīna Grota vārdā, kurš bija pēdējais pareizticīgo priesteris līdz Pirmajam pasaules karam Talsu Sv. Trīsvienības pareizticīgo baznīcā, kas atradās šajā apkārtnē (Krievragkalnā) līdz 1972. gadam, kad tika uzspridzināta, lai izbūvēto administratīvo ēku kompleksu (pašreizējā novada dome).

## Ielu savienojumi
Justīna Grota iela ir savienota ar šādām ielām:
* Kareivju iela (T veida krustojums)

## Atsauces

## Skatīt arī
* Talsu ielas
Dolfina un Jūniona šaurums

**Dolfina un Jūniona šaurums** () ir jūras šaurums Kanādas Arktikā, daļa no Ziemeļrietumu jūrasceļa. Atdala Viktorijas salu ziemeļos no Ziemeļamerikas kontinenta krasta. Savieno Koroneišenas līci austrumos ar Amundsena līci rietumos. 

Nosaukts par godu 1826. gadā šaurumu caurkuģojušās skotu jūrasbraucēja Džona Ričardsona ekspedīcijas kuģiem *Dolphin* un *Union*.

## Atsauces

## Ārējās saites
Fernando Rejs

**Fernando Kasado Arambiljets** (, dzimis , miris ), pazīstams kā **Fernando Rejs** (*Fernando Rey*), bija spāņu kino, televīzijas un skatuves aktieris, kurš strādāja gan Eiropā, gan ASV.

Rejs ir starptautiski vislabāk pazīstams ar savām lomām sirreālisma režisora Luisa Bunjuela filmās "Viridiāna" (*Viridiana*, 1961), "Tristana" (*Tristana*, 1970), "Buržuāzijas diskrētais šarms" (1972) un "Šis slepenais iekāres objekts" (1977). Attēlojis arī narkotiku kontrabandistu piecas Amerikas Kinoakadēmijas balvas ieguvušajā Viljama Frīdkina trillerī "Franču sakarnieks" (1971) un tā turpinājumā "Franču sakarnieks 2" (1975). Par spāņu filmu *[[Elisa, vida mía]]* (1977), Rejs saņēma Kannu kinofestivāla balvu kā labākais aktieris. Vairāk nekā pusgadsimtu ilgajā aktiera karjerā piedalījies vairāk nekā 150 filmās.

## Ārējās saites
Kerols Rīds

**Sers Kerols Rīds** (; dzimis , miris ) bija angļu kinorežisors un kinoproducents.

Pazīstams ar tādām filmām kā *[[film noir]]* žanra filmām *[[Odd Man Out]]* (1947) un "Trešais cilvēks" (1949), mistērijas trilleri "Kritušais elks" (1948) un "Oliver!" (*Oliver!*, 1968). Par filmu "Oliver!" saņēmis Amerikas Kinoakadēmijas balvu kā "Labākais režisors", savukārt pati filma tika atzīta par gada labāko. *Odd Man Out* saņēma pirmo BAFTA kino balvu kategorijā "Labākā britu filma". To pašu balvu saņēma arī "Kritušais elks". Britu kinoinstitūts "Trešais cilvēks" nodēvēja par 20. gadsimta labāko britu filmu.

## Ārējās saites
Amundsena līcis (Kanāda)

**Amundsena līcis** () ir plašs jūras līcis Kanādas Arktikā. Izvietojies Ziemeļu Ledus okeānā starp Benksa salu ziemeļos, Viktorijas salu austrumos un Ziemeļamerikas kontinenta krastu dienvidrietumos. Savieno Dolfinendjūniona šaurumu dienvidaustrumos ar Velsas Prinča šaurumu ziemeļaustrumos un Boforta jūru ziemeļrietumos. No Amundsena līča atzarojas vairāki mazāki līči, lielākais no kuriem ir 230 km garais Prinča Alberta līcis Viktorijas salas piekrastē. No dienvidiem līcī ietek vairākas upes, ievērojamākā no kurām ir Hortona. Krasti mazapdzīvoti, vienīgās pastāvīgi apdzīvotās vietas ir Sakshārbora Benksa salā, Ulukhaktūka Viktorijas salā un Paulatuka kontinenta piekrastē. Līča dienvidu piekrastē kopš 1998. gada izveidots Tuktutnogaitas nacionālais parks, bet līča rietumu akvatorija ietilpst Batērsta raga lāsmeņa putnu rezervātā.

Līcis nosaukts norvēģu polārpētnieka Roalda Amundsena vārdā, kura vadītā ekspedīcija to pētīja 1903.—1906. gadā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Amundsena līcis

**Amundsena līcis** var būt:
* Amundsena līcis (*Amundsen Bay*) Antarktīdas piekrastē
* Amundsena līcis (*Amundsen Gulf*) Kanādas piekrastē
Austrumslāvi

**Austrumslāvi** ir austrumslāvu valodās runājošu slāvu kopa, kas valodas un kultūras ziņā ir atšķirīga no rietumslāviem un dienvidslāviem. Mūsdienās pie austrumslāvu tautām pieskaita baltkrievus, krievus un ukraiņus, reizēm arī rusīnus (bieži tiek uzskatīti par ukraiņu tautas apakšgrupu).

## Vēsture
thumb|300px|Austrumslāvu ciltis 8. un 9. gadsimtā|left
Lielās tautu staigāšanas laikā ap 300.—700. gadu m.ē. slāvi ziemeļaustrumu virzienā iespiedās Dņepras baltu apdzīvotajā Valdaja augstienē un tās apkārtnē. Pa Lovates un Volhova ūdensceļiem slāvi nokļuva līdz Lādogas ezeram, izspiežot somugrus mūsdienu Pleskavas un Veļikijnovgorodas apkaimē, bet 9. gadsimtā nokļuva Baltijas jūras vikingu pakļautībā.

Pirmo reizi rūsi (*Ruzzi*) pieminēti pēc 850. gada kāda Bavārijas ģeogrāfa aprakstā par tautām, kas dzīvoja uz ziemeļiem no Donavas (). Nestora hronikā par 864. gadu pieminēti Ilmeņa slovēņi un kriviči Daugava augštecē, bet par 885. gada notikumiem arī severjani, poļani, drevļani, radimiči Ukrainā, par 907. gada notikumiem horvāti, duļebi un vjatiči, bet 10. gadsimta notikumu aprakstos minēti arī dregoviči un volīnieši.

1230. gadu beigās Batuhans iebruka Kijivas Krievzemē, izpostīdams gandrīz visas galvenās pilsētas, izņemot Smoļensku, Novgorodu un Pleskavu. 1307. gadā dižkunigaitis Vītenis pakļāva Polockas kņazisti. 1345.—1377. gadā dižkunigaitis Aļģirds pakļāva Smoļenskas kņazisti, Volīnijas kņazisti, Podoliju, Čerņihivas kņazisti un Kijivu, kas izraisīja konfliktu ar Zelta Ordas pakļautībā esošo Maskavas lielkņazisti.
Lietuvas lielkņazistē izveidojās rutēņu valoda, kas kļuva par ukraiņu un baltkrievu valodas priekšteci, bet Zelta Ordas pārvaldītajā austrumslāvu daļā attīstījās krievu valoda.

Pēc Kuļikovas kaujas starp Maskavas un Lietuvas lielkņazistēm sākās ilgstoši lietuviešu-krievu kari, kas ilga līdz Krievijas Impērijas izveidei un Polijas-Lietuvas kopvalsts sagrāvei 18. gadsimtā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Haiti 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs

**[[Haiti]]** bija pārstāvēta **[[1900. gada vasaras olimpiskās spēles|1900. vasaras olimpiskajās spēlēs]]**, kas norisinājās Francijas galvaspilsētā Parīzē no 1900. gada 14. maija līdz 28. oktobrim. Šīs bija pirmās vasaras olimpiskās spēles, kurās tā startēja.

Haiti šajās olimpiskajās spēlēs bija pārstāvēta ar trim sportistiem. Leons Tjērselēns un Andrē Korvingtons startēja paukošanā, bet Konstantīns Enrikess, kas startēja Jauktās komandas sastāvā regbija turnīrā. Neviens no šiem sportistiem olimpiskās medaļas šajās spēlēs neieguva.

## Sportisti
### Sportistu sadalījums pa sporta veidiem
*  — Pirmoreiz valsts pārstāvēta šajā sporta veidā.

## Medaļnieki
### Medaļnieki Jauktās komandas sastāvā

## Rezultāti
### [[Attēls:Fencing pictogram.svg|20px]] Paukošana

### Regbijs

## Skatīt arī
* Haiti olimpiskajās spēlēs

## Atsauces un piezīmes

## Ārējās saites
* Haiti 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs (''Sports Reference'') 
* Haiti 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs (''Olympedia'')
DIGI MEDIA

***DIGI MEDIA*** (izruna: dˈid͡ʒiˈmidiə) ir Latvijas uzņēmums, kas specializējas audio, video un tekstu adaptācijā un ražošanā Baltijas valstu, Eiropas Savienības un ASV tirgū. Uzņēmums dibināts pirms vairāk nekā 15 gadiem, un tas apstrādā apmēram 20000 projektus gadā, sadarbojoties ar vairāk nekā 300 klientiem. *Digi Media* nodarbina vairāk nekā 600 tulkotāju komandu, nodrošinot dažādus tulkošanas un lokalizācijas pakalpojumus.

Uzņēmumam ir 20 studijas Igaunijā, Latvijā un Lietuvā, kurās tiek veikti tulkojumi, lokalizācija, video spēļu skaņas dizains, subtitrēšana, dublēšana, komerciāli ieraksti, mārketinga tulkojumi, audio un video tulkojumi, kā arī audio ceļvežu un audio grāmatu ražošana. *Digi Media* pakalpojumi tiek izmantoti dažādās nozarēs, tostarp izklaides un TV mediju, videospēļu, tehnoloģiju un programmatūras, mārketinga un reklāmas, e-mācību un izglītības, muzeju un biznesa pakalpojumu jomās.

Starp uzņēmuma klientiem ir starptautiskie zīmoli Paramount/Viacom, Warner Bros/Discovery, Deutsche Welle, BBC un TV3 Baltics. *Digi Media* darbība koncentrējas uz lokalizācijas, video un audio producēšanas un pēcapstrādes pakalpojumu sniegšanu.

## Nozīmīgākās dublētās filmas / seriāli
* "Mans vilks" ()
* "Atkritumi" ()
* "Mijas burvju rotaļlaukums" ()
* "Lielais ceļojums" ()
* "Sarkanās kurpītes un septiņi rūķīši" ()
* "Slepenkaķis" ()

## Nozīmīgākās subtitrētās filmas / seriāli
* "Aklā zona" ()
* "Iztaisno spārnus" ()
* "Sieviete, kas aizbēga" ()
* "Kardēnu nams" ()
* Supernatural ()
* "Bēgšana no Pretorijas" ()
* "Tesla" ()
* "Priekšpostenis" ()
* "Resnulis" ()
* "Krīze" ()
* "Lēdija pie stūres" ()
* "Vampīra dienasgrāmatas" ()
* "Mamma" ()
* "Spoki" ()
* "Augsta intelekta potenciāls ()
* "Kariņš ar opi" ()
* "Godīgs zaglis" ()

## Nozīmīgākās ieskaņotās filmas / seriāli
* "Ruk" ()
* "Gass — mazais bruņinieks" ()
* "Spoku mednieki: Viņā pusē" ()
* "Sliktie puiši uz mūžu" ()
* "Džumandži: Nākamais līmenis" ()
* "Mazās sievietes" ()
* "Bīstamās mājsaimnieces" ()
* "Gadsimta laupīšana" ()
* "Starptautiskais FIB" ()
* "Šetlenda" ()
* "Upes krasta stāsti" ()
* "Sacīkste" ()
* "Martins un burvju mežs" ()
* "Zooloģiskais dārzs" ()
* "Rūtainais nindzja 2" ()
* "Rietumu spārns" ()

## Nozīmīgākās tulkotās filmas / seriāli
* "Vidusšķira" ()
* "Orindžas apgabals" ()

## Ārējās saites
*
HC '05 Banská Bystrica

***HC '05 Banská Bystrica*** ir hokeja komanda, kas bāzēta Banska Bistricā, Slovākijā, un spēlē Slovākijas Ekstralīgā. Klubs dibināts 1922. gadā kā Banskas Bistricas "Slavia". 2017., 2018. un 2019. gadā komanda izcīnīja Slovākijas čempiones titulu.

Laika periodā no 2012. līdz 2016. komandā īslaicīgi spēlējuši Latvijas hokejisti Georgijs Pujacs, Lauris Bajaruns un Ņikita Kolesņikovs.

## Spēlētāju rekordi Slovākijas Ekstralīgā
### Regulārā sezona
* Visvairāk gūto vārtu sezonā: Romans Tomāneks, Petrs Kafka un Gijoms Aselēns, 29 (10.—11., 14.—15. un 18.—19.)
* Visvairāk rezultatīvo piespēļu sezonā: Ēriks Feijs, 48 (18.—19.)
* Visvairāk gūto punktu sezonā: Ēriks Feijs, 72 (18.—19.)
* Visvairāk soda minūšu sezonā: Jāns Brejčāks, 163 (19.—20.)
* Visvairāk gūto punktu sezonā, starp aizsargiem: Metjū Majone, 57 (16.—17.)

### Izslēgšanas kārta
* Visvairāk gūto vārtu sezonā: Romans Tomāneks, Broks Higss un Gijoms Aselēns, 9 (15.—16., 16.—17. un 17.—18.)
* Visvairāk rezultatīvo piespēļu sezonā: Tomāšs Surovijs, 14 (16.—17.)
* Visvairāk gūto punktu sezonā: Tomāšs Surovijs un Broks Higss, 22 (16.—17.)
* Visvairāk soda minūšu sezonā: Lukāšs Bambuhs, 57 (10.—11.)
* Visvairāk gūto punktu sezonā, starp aizsargiem: Džordons Sautorns un Karols Sloboda, 12 (18.—19.)

## Ārējās saites
* Komandas oficiālā mājaslapa
* Eliteprospects.com komandas lapa
Rietumslāvi

thumb|Valstis, kurās valsts valoda ir viena no rietumslāvu valodām
**Rietumslāvi** ir slāvu tautu grupa, kas lieto rietumslāvu valodas un dzīvo galvenokārt Centrāleiropas valstīs.300px|thumb|Rietumslāvu ciltis 9. un 10. gadsimtāVēsturiski rietumslāvu tautas ir ietekmējušas gan Romas katoļu baznīca, gan Rietumeiropas kultūra. s ietekmes rezultātā rietumslāvu zemēs, piemēram, Polijā, Čehijā un Slovākijā, izplatījās latīņu alfabēts un veidojās ciešāka saikne ar Rietumu kristietību, atšķiroties no austrumslāvu tautu pareizticīgajām tradīcijām. Turklāt Rietumeiropas kultūras ietekme sekmēja arī politisko un tiesisko institūciju attīstību, kā arī kultūras un zinātnes uzplaukumu renesanses un apgaismības laikmetā.

## Tautas

#### [[Lehīti|Lehītu]] grupa
* Poļi (aptuveni 38 miljoni)
* Silēzieši (aptuveni 0,5–2 miljoni (atkarībā no pašidentifikācijas))
* Kašūbi (aptuveni 200–500 tūkstoši)
* Gorali (aptuveni 300–500 tūkstoši)

#### Čehu-slovāku grupa
* Čehi (aptuveni 10 miljoni)
* Morāvieši (aptuveni 500 tūkstoši līdz 3 miljoni (atkarībā no identifikācijas))
* Slovāki (aptuveni 5,5 miljoni)

#### [[Sorbi|Sorbu]] grupa
* Milceni (aptuveni 20–30 tūkstoši)
* Lauzicieši (mazāk nekā 10 tūkstoši)

## Rietumslāvu valodas
Rietumslāvu valodas atšķiras no austrumslāvu (krievu, ukraiņu, baltkrievu) un dienvidslāvu (horvātu, serbu, bulgāru u.c.) valodām gan pēc izrunas, gan gramatikas un leksikas. Fonētiski rietumslāvu valodām raksturīga skaidra līdzskaņu izruna, īpaši spēcīga skaņu mīkstināšana un sibilantie skaņas (piemēram, š, ž, č). Gramatikā tās saglabā bagātīgu locījumu sistēmu, bet var atšķirties dzimtes, vārdu kārtas un darbības vārdu lietojuma ziņā.

Leksiski rietumslāvu valodās ir vairāk aizguvumu no vācu un latīņu valodām.

## Ārējās saites
ASV 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs

**[[Amerikas Savienotās Valstis|ASV]]** bija pārstāvēta **[[1900. gada vasaras olimpiskās spēles|1900. vasaras olimpiskajās spēlēs]]**, kas norisinājās Francijas galvaspilsētā Parīzē no 1900. gada 14. maija līdz 28. oktobrim. Šīs bija otrās vasaras olimpiskās spēles, kurās startēja.

ASV olimpiskajās spēlēs bija pārstāvēta ar 78 sportistiem, kuri startēja 10 dažādos sporta veidos. No šiem sportistiem, 71 bija vīrietis un 7 sievietes. ASV pirmoreiz bija pārstāvēta airēšanā, burāšanā, golfā, paukošanā, polo un regbijā. Lielākā daļa no sportistiem, 43 sportisti, startēja vieglatlētikā.

Šajās olimpiskajās spēlēs ASV sportisti izcīnīja kopā 48 olimpiskās medaļas — 19 zelta, 14 sudraba un 15 bronzas medaļas. Medaļu kopvērtējumā ASV šajās spēlēs bija 2. vietā. Pirmās olimpiskās medaļas tika izcīnījas airēšanā, burāšanā, golfā, riteņbraukšanā un tenisā Lielākā daļa no medaļām, 39 medaļas (16 zelta, 13 sudraba un 10 bronzas medaļas), tika izcīnītas vieglatlētikā. Ērvings Baksters un Volters Tjūksberijs bija medaļām bagātākie ASV sportisti, katrs no viņiem spēlēs izcīnīja piecas olimpiskās medaļu. Vairāki ASV sportisti izcīnīja olimpiskās medaļas arī Jauktās komandas sastāvā.

## Sportisti
### Sportistu sadalījums pa sporta veidiem
*  — Pirmoreiz valsts pārstāvēta šajā sporta veidā.

## Medaļu ieguvēji
[200px|thumb|[Ērvings Baksters šajās spēlēs izcīnīja 5 olimpiskās medaļas, 2 zelta un 3 sudraba medaļas.]]
### Medaļnieki

### Sportisti ar vairākām medaļām

### Medaļu sadalījums pa sporta veidiem

*  — Pirmās izcīnītās olimpiskās medaļas šajā sporta veidā
*  — Pirmās izcīnītā zelta medaļas šajā sporta veidā
*  — Pirmās izcīnītā sudraba medaļas šajā sporta veidā
*  — Pirmās izcīnītā bronzas medaļas šajā sporta veidā

### Medaļnieki Jauktās komandas sastāvā

## Rezultāti
### [[Attēls:Rowing pictogram.svg|20px]] Airēšana

### [[Attēls:Sailing pictogram.svg|20px]] Burāšana

### [[Attēls:Golf pictogram.svg|20px]] Golfs

### [[Attēls:Fencing pictogram.svg|20px]] Paukošana

### [[Attēls:Swimming pictogram.svg|20px]] Peldēšana

### [[Attēls:Polo pictogram.svg|20px]] Polo

### [[Attēls:Rugby union pictogram.svg|20px]] Regbijs

### [[Attēls:Cycling pictogram.svg|20px]] Riteņbraukšana
**OR** — Olimpiskais rekords

### [[Attēls:Tennis pictogram.svg|20px]] Teniss

### [[Attēls:Athletics pictogram.svg|20px]] Vieglatlētika
; Skrejceļa disciplīnas
**OR** — Olimpiskais rekords; **WR** — Pasaules rekords

; Šosejas disciplīnas

; Laukuma disciplīnas
**OR** — Olimpiskais rekords; **WR** — Paasaules rekords

## Skatīt arī
* ASV olimpiskajās spēlēs

## Atsauces un piezīmes

## Ārējās saites
* ASV 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs (''Sports Reference'') 
* ASV 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs (''Olympedia'')
Meža meldrs

**Meža meldrs** () ir grīšļu dzimtas suga. Savvaļā tā ir sastopama Eirāzijā; tās ietvaros nodala daudzus zemākus taksonus (varietātes, pasugas). Latvijā bieži sastopama visā teritorijā; dažāda lieluma grupas pārmitrās vietās mežos un krūmājos, pļavās, purvos, ūdenstilpju piekrastēs un peļķēs.

## Apraksts
Meža meldrs ir daudzgadīgs, 40-150 cm garš lakstaugs. Augs veido ļoti skraju ceru. Stublājs ir stāvs, strupi trīsšķautņains, aplapots līdz ziedkopai. Lapas ir lineāras, 0,8-1,4 cm platas, gaišzaļas, plātnes mala un vidusdzīsla raupja, sīkdzeloņaina. Ziedkopa stublāja galā ir ļoti zaraina. Veido skraju saliktu čemuru. Ziedkopas zariņi dažāda garuma. Vārpiņas sīkas, olveidīgas, 0,3-0,4 cm garas, zariņa galā pušķī pa 3—5. Apziedņa matiņi atskabargaini, apmēram augļa (riekstiņa) garumā vai mazliet to pārsniedz. Zied jūnijā un jūlijā.

## Atsauces


## Ārējās saites
Zilganais meldrs

**Zilganais meldrs** () ir grīšļu dzimtas suga. Savvaļā tā ir sastopama Eirāzijā. Ziemeļu un rietumu Eiropā galvenokārt aug jūras un okeāna piekrastē sāļainā augsnē. Latvijā zilganais meldrs sastopams nevienmērīgi — diezgan bieži jūras un Rīgas līča piekrastē, retumis Daugavas ielejā, pārējā teritorijā ļoti reti vai nav sastopams.

Suga veido saaudzes jūras piekrastē, miklos smiltājos, piejūras ezeru palienē un upju sērēs.

## Apraksts
Zilganais meldrs ir daudzgadīgs, 1-2,5 m garš grīšļu dzimtas lakstaugs, kurš veido ceru. Stublājs ir apaļš, bezlapains, zilganzaļš, ar lapu makstīm pie pamata. Ziedkopa ir salikts čemurs, kurš ir izvietots stublāja galā. Pie ziedkopas pamata stāva seglapa, kas apmēram ziedkopas garumā vai to mazliet pārsniedz. Ziedkopa ir diezgan blīva (ga 2—5 cm), zari ir dažāda garuma, vārpiņas rūsganbrūnas, ziedplēksnes sīkkārpainas. Ziedam ir 2 drīksnas (būtiska atšķirības pazīme no ezera meldra). Auglis ir vienpusēji plakani uzpūsts riekstiņš (ap 0,2 cm garš). Zied jūnijā un jūlijā.

## Atsauces


## Ārējās saites
Belgradas cietoksnis

**Belgradas cietoksnis** (), arī **Kalemegdans** (*Калемегдан*) ir antīko laiku un viduslaiku cietoksnis ar citadeli Belgradas centrā  Serbijā. Tas uzbūvēts augstā pakalnā pie Donavas un Savas satekas, stratēģiski nozīmīgā vietā. Mūsdienās kādreizējā cietokšņa teritoriju daļēji aizņem Lielais un Mazais Kalemegdana parks. Visa teritorija brīvi pieejama apmeklētājiem, un tas ir visapmeklētākā apskates vieta Belgradā ar vairāk nekā 2 miljoniem viesu gadā.

Belgradas cietoksnis atrodas uz ģeogrāfiskās robežas starp Panonijas līdzenumu un Balkānu pussalu. Cietoksnis ir Belgradas pilsētas senākā daļa. Pilsētas iedzīvotāji ilgu laiku dzīvoja cietokšņa mūru ieskautajā teritorijā. Pirmo reizi pilsēta un cietoksnis pieminēti 3. gadsimtā pirms mūsu ēras, kad teritoriju apdzīvoja ķelti. 279. gadā p.m.ē. romieši ieņēma skordisku (*Scordisci*) cilts cietoksni un nodibināja Singidunas (*Singidunum*) pilsētu, kas vēlāk kļuva par Mēzijas provinces galvaspilsētu. 441. gadā to nopostīja huņņi, pēc 450. gada to ieņēma sarmati, bet ap 470. gadu — ostgoti, 488. gadā — gepīdi, bet 504. gadā — atkal goti. Kopš mūsu ēras sākuma Belgradai ir uzbrukts 54 reizes — vidēji reizi 37 gados.

510. gadā Singiduna nokļuva Bizantijas pakļautībā. 584. gadā to nopostīja avāri. Ap 630. gadu Balkānos parādījās slāvi. 878. gadā Singiduma tika nosaukta par Belgradu (*Beligrad*) un tā nokļuva Bulgārijas sastāvā un aptuveni 400 gadus kalpoja par tās robežcietoksni, kurš nonāca drīz Bizantijas, drīz Ungārijas pakļautībā.

Pirmais Serbijas karalis, kurš ieguva Belgradu, bija Stefans Dragutins, kurš 1284. gadā to saņēma kā dāvanu no Ungārijas karaļa. 1403. gadā Stefans Lazarevičs padarīja Belgradu par Serbijas galvaspilsētu, tomēr 1427. gadā Belgrada atkal nokļuva Ungārijas sastāvā.

1456. gadā turki Mehmeda II vadībā aplenca Belgradu, bet ungāru spēki Jānoša Hunjadi vadībā izturēja aplenkumu. 1521. gadā turki pilsētu tomēr ieņēma un līdz pat 1878. gadam pilsēta bija Turcijas sastāvā (turku garnizons cietoksni pameta 1867. gadā). Šajā laikā Belgradas cietoksnis zaudēja savu stratēģisko nozīmi.

Pirmā pasaules kara laikā celtnes cietokšņa mūru iekšpusē tika sagrautas. Pēc Otrā pasaules kara Kalemegdans kļuva par tūrisma objektu un pilsētnieku iecienītu atpūtas vietu, saglabājot šo nozīmi arī mūsdienās.

## Atsauces

## Ārējās saites
ASV revolūcija

**ASV revolūcija** jeb **Amerikāņu revolūcija** bija politiska un ideoloģiska revolūcija, kas norisinājās Britu Amerikā starp 1765. un 1791. gadu. Šajā laikā amerikāņu Trīspadsmit kolonijas nostājās pret Britu impēriju, norisinājās ASV Neatkarības karš (1775—1783), kā rezultātā 1776. gadā tika dibinātas Amerikas Savienotās Valstis.

## Revolūcijas sekas
pēc revolūcijas bijušajās Amerikas kolonijās kļuva iespējama patiesi demokrātiska politika. Tautas tiesības tika iekļautas valsts konstitūcijā. Brīvības, individuālo tiesību, vīriešu līdztiesības un naidīguma pret korupciju jēdzieni tika iekļauti kā liberālā republikānisma pamatvērtības. Lielākais izaicinājums vecajai kārtībai Eiropā bija izaicinājums mantotajai politiskajai varai un demokrātiskai idejai, ka valdība balstās uz pārvaldīto piekrišanu. Pirmās veiksmīgās revolūcijas pret Eiropas impēriju piemērs un pirmā veiksmīgā republikas demokrātiski ievēlētas valdības formas izveide bija paraugs daudzām citām koloniālajām tautām, kuras saprata, ka arī tās var atdalīties un kļūt par pašpārvaldes valstīm ar tiešu palīdzību. ievēlēta reprezentatīvā valdība.

## Atsauces

## Ārējās saites

## Literatūra
* Barnes, Ian, and Charles Royster. *The Historical Atlas of the American Revolution* (2000), maps and commentary excerpt and text search
* 
* 
* Cappon, Lester J. *Atlas of Early American History: The Revolutionary Era, 1760–1790* (1976)
* Fremont-Barnes, Gregory, and Richard A. Ryerson, eds. *The Encyclopedia of the American Revolutionary War: A Political, Social, and Military History* (5 vol. 2006) 1000 entries by 150 experts, covering all topics
Būtijas pussala

**Būtijas pussala** () vai **Kinnailapa** (, *Kinngailap Nunanga*) ir mazapdzīvota pussala Kanādas ziemeļos. Tās ziemeļos esošais Mērčisona rags ir Ziemeļamerikas kontinenta vistālākais ziemeļu kontinetālais punkts. Administratīvi pieder Nunavutas teritorijas Kitikmeotas reģionam. Vienīgā apdzīvotā vieta ir Talurjuaka pussalas dienvidrietumos.

## Ģeogrāfija
Atrodas Ziemeļu Ledus okeāna krastā. Austrumos Būtijas līcis to atdala no Bafina salas, ziemeļos  platais Belo šaurums — no Somersetas salas, Franklina šaurums ziemeļrietumos — no Velsas Prinča salas, bet Džeimsa Rosa šaurums dienvidrietumos — no Karaļa Viljama salas. Dienvidos ar kontinentu pussalu savieno  platais Būtijas zemesšaurums. Pussalas krasti stipri izroboti, daudz līču un pussalu, piekrastē šēras. Būtijas pussala galvenokārt sastāv no prekembrija iežiem un ir līdz 573 m augsta, rietumu un dienvidu daļu aizņem zemiene. Ainavā valda tundra un arktiskais tuksnesis.

## Vēsture
Salu kopš seniem laikiem apdzīvojuši inuiti. Pirmais no eiropiešiem salu 1829. gadā apmeklēja britu kuģotājs Džeimss Klārks Ross, kurš to nodēvēja par godu ekspedīcijas sponsoram, džina rūpniekam Feliksam Būtam (*Felix Booth*) un sākotnēji dēvēta *Boothia Felix*.

## Atsauces

## Ārējās saites

* International Map of the World 1:1,000,000 Victoria Strait NR-12/13/14
* International Map of the World 1:1,000,000 Murchison River NR-15/16/17
Saru meldrs

**Saru meldrs** () ir grīšļu dzimtas suga. Savvaļā tā sastopama Eirāzijā, visbiežāk Viduseiropā. Latvija atrodas ārpus auga vienlaidus izplatības areāla, taču tas ir atrasts valsts dienvidrietumu daļā. Grupas sastopamas smilšaini granšainās, atklātās un pusatklātās (meža ceļi, veci grants karjeri), mēreni mitrās vietās.

Ierakstīts Baltijas jūras reģiona Sarkanajā grāmatā un Latvijas Sarkanajā grāmatā 1. kategorijā.

## Apraksts
Saru meldrs ir viengadīgs vai daudzgadīgs, 3—15 cm garš, ceru veidojošs lakstaugs. Stublājs ir stāvs, stīvs, cilindrisks. Pie stublāja pamata ir sārti brūnas lapu makstis. Lapas ir sarveidīgas, tikai pie stublāja pamata. Dažreiz lapu nav. Ziedkopa ir iegareni galviņveida no 1—5 vārpiņām stublāja galotnē vai galviņveida vārpiņas kopā pa divām. Pie ziedkopas pamata ir stāva seglapa, kas atgādina stublāja turpinājumu, tādēļ izskatās, ka ziedkopa atrodas sānos stublāja augšdaļā. Apziedņa matiņu nav. Ziediem ir 2 putekšņlapas un 3 drīksnas. Auglis ir asribains, brūns riekstiņš (garumā ap 0,08 cm). Zied no jūlija līdz septembrim.

## Atsauces

## Ārējās saites
Autoceļš V956

|}
|}
**Autoceļš V956** **Daudzeva—Viesīte—Apserde** ir Latvijas vietējais autoceļš Sēlijas vēsturiskajā zemē. Autoceļš ir 51,4 km garš, klāts ar grants segumu, izņemot asfaltbetona seguma posmus Sunākstē, Viesītē un Elkšņos. Lielāko daļu tas ved pa Sēlijas paugurvalni Aizkraukles un Jēkabpils novados.

Tas sākas pie autoceļa P86 Daudzevā, šķērso mežaino Sēlijas militārā poligona ziemeļu daļu, lokoties ap bijušā šaursliežu dzelzceļa Viesīte—Daudzeva trasi. Aiz Sviļu mājām Sunākstes pagastā autoceļš kļūst paugurains, ved cauri Sunākstes ciemam un tālāk līdz Viesītes pilsētai, kuru tas 1,9 km garumā šķērso pa Amatnieku un Raiņa ielām, krustojoties ar P75.

Aiz Elkšņiem autoceļš V956 beidzas krustojumā ar autoceļu P73 pie Apserdes.

## Apdzīvotas vietas pie autoceļa
[thumb|left|210px|V956 atzarošanās no [P86 pie Daudzevas.]]
* Daudzeva
* Andzēni
* Lielsunākste
* Sunākste
* Mazsunākste
* Viesīte
* Klauce
* Elkšņi
* Apserde

## Ceļa raksturojums
Ceļš ir vienīgais lielākais autoceļš lielai daļai Sunākstes, Viesītes un Elkšņu pagasta iedzīvotāju. Pa to kursē autobuss Subate — Rīga. Visā garumā ceļš pieder pie ziemas uzturēšanas C klases. Ziemas periodā, kā, piemēram, 2024. gada 14. un 15. janvārī, autobuss Rīga — Subate dažreiz nespēj izbraukt apledojušo V956 un tiek novirzīts caur Neretu.

### Pārbūve
Ceļa klātnes neapmierinošā stāvokļa dēļ jau 2014. gadā Viesītes novada dome lūdza Saeimas Tautsaimniecības, agrārās, vides un reģionālās politikas komisiju risināt jautājumu par autoceļa rekonstrukciju. 

2022. gada 26. augustā VAS "Latvijas Valsts ceļi" izsludināja iepirkumu V956 posma 14,640-17,574 km seguma atjaunošanai.
Sakarā ar Sēlijas militārā poligona būvi 2024. gadā izsludināja iepirkumu autoceļa posma Daudzeva — Sunākste (1,14–17,61 km) pārbūves būvprojekta izstrādei un autoruzraudzībai, 2025. gadā sākās būvprojekta izstrāde par ceļa V956 atjaunošanu un modernizēšanu.

## Atsauces
Jānis Skutelis

**Jānis Skutelis** (dzimis ) ir latviešu komiķis, raidījumu un pasākumu vadītājs, aktieris.

Kopš 2009. gada veido stāvizrādes, izveidojis un vadījis Karalisko improvizācijas teātri (KIT). Kā aktieris piedalījies Jaunā Rīgas teātra izrādēs "Linda Vista" (2018) un "Krizantēmas" (2021).

Filmējies Matīsa Kažas filmās "Kino un mēs", "Kur vedīs ceļš", "Ūdens garša" un "Neona pavasaris", kā arī miniseriālā "Padomju džinsi". Par tēlojumu filmā "Kino un mēs" kopā ar Andri Keišu un Egonu Dombrovski saņēma nomināciju 2020. gada Lielā Kristapa balvai kategorijā "Labākais aktierdarbs galvenajā lomā" (nominēts kā aktieru ansamblis).

## Atsauces

## Ārējās saites

* Jānis Skutelis izrades.lv
Jaroslavs Januševičs

**Jaroslavs Januševičs** (; dzimis  Kijivā) ir ukraiņu ekonomists, jurists, augstākā līmeņa vadītājs, ierēdnis, zinātnieks, sportists. Ukrainas nopelniem bagātais ekonomists, ekonomikas zinātņu kandidāts (2009), tiesību zinātņu doktors. Ukrainas starptautiskās klases sporta meistars peintbolā, pasaules čempions peintbolā. Trešās pakāpes valsts ierēdnis. Hersonas reģionālās valsts administrācijas priekšsēdētājs no  2022. gada 3. augusta līdz 2023. gada 24. janvārim.

## Karjera
Savu karjeru viņš sāka 1996. gada aprīlī valsts nodokļu dienestā, no nodokļu inspektora kļuva par departamenta direktoru.

No 2003. gada aprīļa līdz 2014. gada martam viņš ieņēma vadošus amatus centrālajā izpildinstitūcijā:

Ukrainas Finanšu ministrijas Valsts finanšu uzraudzības departamenta priekšsēdētāja vietnieks,
Ukrainas Valsts finanšu uzraudzības komitejas priekšsēdētāja vietnieks,
Ukrainas Valsts nodokļu administrācijas priekšsēdētāja vietnieks,
Ukrainas Valsts nodokļu administrācijas Nodokļu policijas priekšnieka vietnieks,
Ukrainas Valsts migrācijas dienesta priekšsēdētāja vietnieks,
Ukrainas Valsts finanšu inspekcijas priekšsēdētāja vietnieks.
Viņam ir pieredze valsts uzņēmuma un banku iestādes vadīšanā.

Vadot valsts uzņēmumu "Dokuments", viņš lika pamatus modernu Eiropas stila centru "Pasu dienests" veidošanai.

No 2014. gada septembra līdz 2016. gada aprīlim viņš strādāja par izpilddirektoru valsts uzņēmumā "Ukrainas Valsts radiofrekvenču centrs".

No 2022. gada 3. augusta līdz 2023. gada 24. janvārim — Hersonas apgabala valsts pārvaldes priekšsēdētājs.

## Atsauces

## Ārējās saites
*  Privātais Facebook konts
Melvila pussala

**Melvila pussala** () ir mazapdzīvota pussala Kanādas ziemeļos. Administratīvi pieder Nunavutas teritorijas Kikiktālukas (lielākā ziemeļu daļa) un Kivallikas (mazākā dienvidu daļa) reģioniem. Vienīgās pastāvīgi apdzīvotās vietas ir Naujāta pussalas dienvidos, Sanirajaka ziemeļaustrumos un Iglulika uz saliņas pie ziemeļaustrumu krasta.

## Ģeogrāfija
Atrodas Ziemeļu Ledus okeāna krastā, izstiepta ziemeļu—dienvidu virzienā. Pussalas rietumu krastu apskalo Komiti līcis, ziemeļrietumu — Būtijas līcis. Fjūri un Heklas šaurums ziemeļos to atdala no Bafina salas. Austrumu krastu apskalo Foksa baseins, bet dienvidos Frozena šaurums to atdala no Sauthemptonas salas. Dienvidrietumos ar kontinentu pussalu savieno  platais Reja zemesšaurums. Pussalas krasti stipri izroboti, daudz līču un pussalu, piekrastē šēras. Pussalas lielāko daļu aizņem saposmots plato, kura augstākajā rietumu daļā ir Prinča Alberta kalni. Ziemeļaustrumu daļā plaša zemiene. Ainavā dominē tundra un arktiskais tuksnesis.

## Atsauces

## Ārējās saites

* International Map of the World 1:1,000,000 Murchison River NR-15/16/17
* International Map of the World 1:1,000,000 Quoich River NQ-15/16/17
Mikolajivas apgabala okupācija

**Mikolajivas apgabala Krievijas okupācija** () ir Ukrainas Mikolajivas apgabala okupācija Krievijas iebrukuma laikā, kas sākās 2022. gada 26. februārī.
Ukrainas bruņoto spēku pretuzbrukuma dēļ Krievijas armija 2022. gada rudenī atkāpās no gandrīz visas apgabala teritorijas. Okupētā Mikolajivas apgabala daļa (pašlaik Kinburna strēle) 2022. gada 30. septembrī tika iekļauta Krievijas anektētajā Hersonas apgabalā.

## Norise
Krievijas spēku iebrukuma sākumā no 26. februāra līdz 8. aprīlim notika uzbrukums Mikolajivai un desanta vienību izrāviens līdz Voznesenskai. Krievijas karaspēks ieņēma vairākas apdzīvotas vietas, okupācijas administrācijas centru izveidoja Sņihurivkas pilsētā.

## Skatīt arī

* Hersonas apgabala okupācija
* Harkivas apgabala okupācija
* Doneckas tautas republika
* Luhanskas tautas republika
* Krimas okupācija
* Krievijas iebrukums Ukrainā

## Atsauces
Ropažu vidusskola

**Ropažu vidusskola** atrodas Ropažu novadā, Ropažos.

## Vēsture
Ziņas par bērnu apmācīšanu Ropažos (*Rodenpois*) atrodamas jau 17. gadsimta baznīcu vizitācijas protokolos, bet pirmā skolas ēka minēta 1766. gada baznīcu pārbaudē. Ilgus gadus Ropažos bija draudzes skola Pārupēs. 19. gadsimta deviņdesmitajos gados tur strādāja A. Kažoks un Doku Atis.

1935. gadā uzcēla jaunu, modernu, labi aprīkotu sešklasīgo pamatskolu 150 skolēniem. Tajā bija elektrība, ūdensvads, radio, mūzikas instrumenti, mācību līdzekļi un internāts. Skolas jaunuzceltajā ēkā 1936. gada 27. septembrī atklāta 6.-klasīgā pamatskola. 1956. gadā skola kļuva par vidusskolu.

1971. gadā pabeidza skolas piebūvi, ierīkoja centrālapkuri arī vecajā skolā, notika pāreja uz kabinetu sistēmu. 1972. gadā vidusskolai pievienoja Kākciema pamatskolu un Zaķumuižas pamatskolu.

Ar 2006. gadu darbojas skolas muzejs, skolai ir savs karogs, emblēma. 2008. gada 31. maijā atklāja Ropažu novada kultūras un izglītības centru, kuru izmanto arī Ropažu vidusskola.

## Atsauces
Mērčisona rags

**Mērčisona rags** () ir klinšains zemesrags Kanādai piederošās Būtijas pussalas ziemeļu galā, Ziemeļamerikas galējais ziemeļu kontinentālais punkts. Izvietojies Belo šauruma dienvidu krastā un par Mērčisona zemesragu (izvirzījumu) tiek dēvēta visa  garā pussalas piekraste gar šaurumu. Izvirzījuma galējais ziemeļu punkts tiek dēvēts par **Zenīta ragu** (*Zenith Point*).

Zemesrags nosaukts par godu Karaliskās Ģeogrāfijas biedrības prezidentam Roderikam Mērčisonam (*Roderick Murchison*) 1859. gadā.

## Atsauces