LunaH-Map

***LunaH-Map*** jeb ***Lunar Polar Hydrogen Mapper*** ("Mēness polārā ūdeņraža kartētājs") bija ASV kosmosa aģentūras *[[Nacionālā aeronautikas un kosmosa administrācija|NASA]]* programmas *[[Small Innovative Missions for Planetary Exploration]]* (*SIMPLEx-1*) miniatūrs Mēness orbitālais aparāts, kā uzdevums bija kartēt ūdeņraža klātbūtni pastāvīgi ēnainos Mēness dienvidpola reģionos. Kosmisko aparātu izstrādāja, izgatavoja un vadīja *[[Arizonas štata universitāte]]*. Projekta galvenais pētnieks bija Kreigs Hardgrūvs (*Craig Hardgrove*).
Zonde tika palaista 2022. gada 16. novembrī kā raķetes *[[Space Launch System|SLS]]* sekundārā krava, palaižot Mēness aplidojuma kosmosa kuģi *[[Artemis I]]*. Dzinējsistēmas kļūmes dēļ *LunaH-Map* nenokļuva plānotajā Mēness orbītā, un pamatuzdevumu nevarēja veikt.

## Konstrukcija
Kosmiskais aparāts bija veidots *[[CubeSat]]* 6U formā ar izmēriem 10 × 20 × 30 cm un masu 14 kg. Tam bija *Busek BIT-3* jonu dzinējs ar joda degvielu.

Zinātniskais instruments bija neitronu spektrometrs *Mini-NS*, kas izmanto elpasolīta (Cs2YLiCl6:Ce jeb CLYC) scintilatoru kristālus. Tam ir 200 cm² detektora laukums, kas pārklāts ar gadolīnija foliju, tāpēc tas ir jutīgs tikai pret epitermāliem (> 0,3 eV) neitroniem. *Mini-NS* ir divi detektori; katrs no tiem darbojas neatkarīgi.

## Mērķi
*LunaH-Map* galvenais mērķis bija kartēt ūdeņraža daudzumu līdz pat vienam metram zem Mēness dienvidpola virsmas. Tam vajadzēja nokļūt eliptiskā polārā orbītā ap Mēnesi, tās periselēnijs (8 — 20 km no Mēness virsmas) būtu netālu no Mēness dienvidu pola, sākotnēji šķērsojot virs Šekletona krātera. Zonde nodrošinātu augstas izšķirtspējas ūdeņraža bagātu savienojumu, piemēram, ūdens un ledus, daudzuma un izplatības karti šajā Mēness reģionā un papildinātu iepriekšējo misiju mazāk precīzās kartes. Šo informāciju pēc tam varētu izmantot, lai uzlabotu zinātnisko izpratni par to, kā ūdens rodas un izplatās visā Saules sistēmā, vai izmantot pilotējamās misijās dzīvības uzturēšanai un degvielas ražošanai.
thumb|left|300px| ''LunaH-Map'' pirms uzstādīšanas raķetes adapterī 2021. gadā

## Lidojuma gaita
*LunaH-Map* tika palaists  06:47:44 *[[Universālais koordinētais laiks|UTC]]* ar nesējraķeti *[[Space Launch System|Space Launch System Block 1]]* (lidojums *Delta 369*) no Kenedija Kosmosa centra starta laukuma *SLC-39B* kā kosmosa kuģa *[[Artemis I]]* viena no sekundārajām kravām. 08:46:42 *UTC* *Orion* atdalījās no raķetes augšējās pakāpes *ICPS* trajektorijā uz Mēnesi. Pēc tam no *ICPS* adaptera tika atdalīts *LunaH-Map* un vēl 9 *[[CubeSat]]* kosmiskie aparāti: *[[ArgoMoon]]*, *[[BioSentinel]]*, *[[CuSP]]*, *[[EQUULEUS]]*, *[[Lunar IceCube]]*, *[[LunIR]]*, *[[Near-Earth Asteroid Scout]]*, *[[OMOTENASHI]]*, *[[Team Miles]]*.

Lidojuma vadība varēja nodibināt sakarus ar *LunaH-Map* drīz pēc tam, izmantojot *NASA* kosmisko sakaru tīklu *Deep Space Network*. Viņi secīgi sāka kosmiskā aparāta sistēmu palaišanu. 17. novembrī komanda sāka darbināt dzinējsistēmu, bet pēc daudziem mēģinājumiem tā neiedarbojās. Tika secināts, ka dzinējsistēmas vārsts varētu būt daļēji iesprūdis. Daudzu stundu laikā karsējot šo vārstu, tas varētu atbrīvoties. Lai arī vārsts tika sildīts, to neizdevās atbrīvot. Tas liedza *LunaH-Map* veikt paredzēto manevru 21. novembrī Mēness pārlidošanas laikā.

Neitronu spektrometrs Mēness aplidošanas laikā 21. novembrī vāca neitronu datus aptuveni 1300 kilometru attālumā virs Mēness virsmas, pierādot, ka instruments darbojas, kā paredzēts.
Pēc pārlidojuma *LunaH-Map* ieguva vairākus Mēness attēlus ar zvaigžņu meklētāju. Vēlāk tika uzņemtas noteiktas zvaigznes un planētas. 2. decembrī tika veikts autonavigācijas eksperiments, un vēlāk — radiolokācijas testi ar *Deep Space Network*.

*LunaH-Map* vēl daudzus mēnešus centās atbrīvot vārstu, bet nesekmīgi.
2023. gada 3. augustā *NASA* blogā tika publicēts raksts ar ziņu, ka *LunaH-Map* ir pārtraucis darbību.
Projekta galvenais pētnieks Kreigs Hardgrūvs izteicās, ka vārsta kļūme varēja rasties tādēļ, ka kosmiskais aparāts raķetes adapterī bija uzstādīts jau 2021. gada rudenī, bet raķeti palaida kosmosā tikai nākamā gada novembrī. *LunaH-Map* dzinējsistēma nebija paredzēta tik ilgam laikam, tikai četriem līdz pieciem mēnešiem. Vēl vairāki kopā ar *Artemis I* palaistie kosmiskie aparāti sabojājās pēc starta: *[[OMOTENASHI]]*, *[[Near-Earth Asteroid Scout]]*, *[[CuSP]]*, *[[Lunar IceCube]]*.

## Atsauces

## Ārējās saites

* LunaH-Map Arizona State University
* LunaH-Map Mission NASA
* LunaH-Map (SIMPLEx 1) Gunter Dirk Krebs