open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Valkas apriņķa muižu nosaukumi

thumb|400px|Valkas apriņķa karte ar vāciskajiem vietvārdiem (1929).

**Valkas apriņķa muižu nosaukumi** ir svarīgs avots Valkas apriņķa un Latvijas vēstures izziņai. 

Muižas pastāvēja līdz 1920. gada agrārajai reformai, kad tās tika likvidētas un bijušajiem īpašniekiem reizumis tika atstāti vienīgi muižu centri. Kopā Latvijā pēc 1921. gada bija 61 liels muižas centrs (ar platību 150-300 ha) un 134 mazi muižu centri (ar platību 50-100 ha), no tiem tā laika Valkas apriņķa robežās bija 3 lieli muižas centri Alsviķos, Jaungulbenē un Smiltenē, kā arī 12 mazie muižas centri Alūksnē, Aumeisteros, Bormaņos, Dūrē, Gaujienā, Kārķos, Lizumā, Apē, Palsmanē, Stāmerienā, Trikātā un Ziemeros. 

Pēc Latvijas - Igaunijas robežas nospraušanas 1920. gadā dažas Valkas apriņķa muižas atradās Igaunijas Republikas teritorijā. 1925. gada administratīvo pārkārtojumu rezultātā daļu Valkas apriņķa iekļāva jaunizveidotajā Madonas apriņķī.
Vietvārdu nosaukumos muižas vārds tika izskausts ar 1936. gada likumu par lauku nekustamo īpašumu pārdēvēšanu.

## Bijušās muižas Valkas apriņķa teritorijā (1925)

## Seni muižu attēli
thumb|200px|Liellugažu (tagad Paju) muižas kungu māja.


Alswig-Alsviki.jpg|Alsviķu muižas kungu māja 20. gs. sākumā
Attēls:Alūksnes Jaunā pils.jpg|Alūksnes muižas kungu māja ("Jaunā pils")
Attēls:Annas muiza.jpg|Vecannas muižas kungu māja
Attēls:Apes muiza.jpg|Apes muižas kungu māja
Attēls:Aumeisteru muiza.jpg|Aumeisteru muižas bijušais krogs
Attēls:Eveles muiza.jpg|Eveles muiža
Attēls:gaujienas muiza.jpg|Gaujienas ģimnāzija bijušajā muižas kungu mājā
Attēls:Jaunbilskas muiza-1.jpg|Jaunbilskas muižas kungu māja
Attēls:Jaunlaicenes muiza.jpg|Jaunlaicenes muižas kungu māja
Attēls:Veckarku muiza.jpg|Kārķu muižas kungu māja
Attēls:Korneta muiza.jpg|Korneta muižas kungu māja (1914)
Attēls:Lazberga muiza.jpg|Lāzberģa (Lāsberģes) muižas kungu māja
Attēls:Lubu muiza.jpg|Lubu muižas kungu māja
Attēls:Palsmanes muiza-1.jpg|Palsmanes muižas kungu māja
Attēls:Sinoles muiza.jpg|Sinoles muižas kungu māja
Attēls:Smiltenes muiza-1.jpg|Smiltenes muižas kungu māja
Attēls:Vecbilskas muiza.jpg|Vecbilskas muižas kungu māja
Attēls:Vijciema muiza.jpg|Vijciema muižas kopskats
Attēls:Zvartavas muiza.jpg|Zvārtavas muižas kungu māja


## Atsauces

## Ārējās saites
* Pilis, muižas un pilsdrupas A-L
* Pilis, muižas un pilsdrupas M-Z
* Latvijas piļu un muižu asociācijas mājas lapa
Čornobiļas atomelektrostacija

[300 px|thumb|Čornobiļas AES, skats no [Pripjatas]]
**Čornobiļas atomelektrostacija** () ir slēgta atomelektrostacija Ukrainā, netālu no robežas ar Baltkrieviju. To un Pripjatas pilsētu strādnieku izmitināšanai sāka celt 1970. gadā 18 kilometru attālumā no Čornobiļas pilsētas. Pavisam bija iecerēti seši reaktori — 1. reaktoru nodeva ekspluatācijā 1977. gadā, 2. reaktoru — 1978. gadā, 3. reaktoru — 1981. gadā, 4. reaktoru — 1983. gadā, bet 5. reaktoru bija iecerēts iedarbināt 1986. gada beigās. 1986. gadā stacijas 4. reaktors uzsprāga, izraisot plaša mēroga katastrofu, taču augstā elektroenerģijas pieprasījuma dēļ pārējie reaktori turpināja darbību. Otrais reaktors tika izslēgts pēc tam, kad cieta ugunsgrēkā 1991. gadā. 1. reaktors tika izslēgts 1996. gada novembrī, bet trešais — 2000. gada decembrī. 2015. gadā sākās elektrostacijas demontāžas fāze, kuras laikā tiks noņemtas iekārtas, kas piesārņotas tās ekspluatācijas laikā. Saskaņā ar elektrostacijas operatora sniegto informāciju, paredzams, ka šis process ilgs līdz 2065. gadam.

Lai novērstu Čornobiļas AES katastrofas vietā atlikušās radioaktivitātes noplūdi apkārtējā vidē, starptautiska projekta rezultātā tika uzbūvēta aizsargkonstrukcija (sarkofāgs) un 2016. gadā tas tika uzstādīta virs Černobiļas AES avarējušā 4. kodolreaktora.

No 2022. gada 24. februāra līdz 31. martam Krievijas karaspēks ieņēma Čornobiļas AES — tā bija daļa no Krievijas uzbrukuma Ukrainai.

2025. gada 14. februārī tika veikts drona uzbrukums Čornobiļas AES aizsargkonstrukcijai.

## Skatīt arī
* Čornobiļas AES katastrofa
* Drona uzbrukums Čornobiļas AES aizsargkonstrukcijai
* Pripjata
* RBMK

## Atsauces

## Ārējās saites
* Čornobiļas AES mājaslapa
Malmes FF

**Malmes FF** (, *Malmö FF*) ir profesionāls futbola klubs, kas ir bāzēts Malmē, Zviedrijā. Klubs spēlē Zviedrijas augstākajā futbola līgā *[[Allsvenskan (futbols)|Allsvenskan]]*. Malmes FF tika dibināts . Pastāvēšanas laikā tas ir izcīnījis 23 Zviedrijas čempionu titulus un 15 Zviedrijas kausus, kas to padara par Zviedrijas visu laiku sekmīgāko futbola klubu izcīnīto titulu ziņā. Vēl Malmes FF ir trīs reizes uzvarējis *Allsvenskan* līgā, kad Zviedrijas čempioni netika noskaidroti ar šī turnīra palīdzību. 1979. gadā klubs sasniedza Eiropas čempionvienību kausa finālu, kur ar rezultātu 0:1 zaudēja angļu klubam Notingemas "Forest". Līdz pat 2011. gadam Malmes FF ir vienīgie, kas sasnieguši šī turnīra finālu, par šo sasniegumu klubs tika apbalvots ar *Svenska Dagbladet* zelta medaļu. Klubs savas mājas spēles aizvada *Swedbank* stadionā.

Klubs pirmoreiz *Allsvenskan* līgā uzvarēja 1944. gadā. Lielākos panākumus tas guva 1970. gados, kad ieguva 5 Zviedrijas čempiona titulus un izcīnīja 4 Zviedrijas kausus.

## Sasniegumi
### Nacionālie
* Zviedrijas čempioni
** **Uzvarētāji (24):** 1943–44, 1948–49, 1949–50, 1950–51, 1952–53, 1965, 1967, 1970, 1971, 1974, 1975, 1977, 1986, 1988, 2004, 2010, 2013, 2014, 2016, 2017, 2020, 2021, 2023, 2024

#### Līgas
* *[[Allsvenskan (futbols)|Allsvenskan]]*
** **Uzvarētāji (26):** 1943–44, 1948–49, 1949–50, 1950–51, 1952–53, 1965, 1967, 1970, 1971, 1974, 1975, 1977, 1985, 1986, 1987, 1988, 1989, 2004, 2010, 2013, 2014, 2016, 2017, 2020, 2021, 2023
** Otrā vieta (15): 1945–46, 1947–48, 1951–52, 1955–56, 1956–57, 1964, 1968, 1969, 1976, 1978, 1980, 1983, 1996, 2002, 2019

#### Kausi
* Zviedrijas kauss
** **Uzvarētāji (15):** 1944, 1946, 1947, 1951, 1953, 1967, 1972–73, 1973–74, 1974–75, 1977–78, 1979–80, 1983–84, 1985–86, 1988–89, 2021–22
** Finālisti (6): 1945, 1970–71, 1995–96, 2015–16, 2017–18, 2019–20

#### Dubultie
* Zviedrijas čempioni un Zviedrijas kausa ieguvēji
** **Uzvarētāji (7):** 1943–44, 1950–51, 1952–53, 1967, 1974, 1975, 1986

### Starptautiskie
* **[[UEFA Čempionu līga|Eiropas Čempionvienību kauss]]**
** Finālisti (1): 1978–79
* **[[Starpkontinentālais kauss]]**
** Finālisti (1): 1979

## Atsauces

## Ārējās saites

* Kluba oficiālā vietne
SKS 27. ekspedīcija

**SKS 27. ekspedīcija** (;  jeb *ISS-27*) bija Krievijas, ASV un Eiropas kosmonautu ekspedīcija Starptautiskajā kosmosa stacijā (SKS).

## Apkalpe

## Lidojuma gaita
Maiņas pieņemšana no 26. ekspedīcijas notika naktī no 14. uz 15. martu. Skots Kellijs nodeva stacijas komandēšanu Dmitrijam Kondratjevam.

## Atsauces

## Ārējās saites
* 27. ekspedīcija NASA mājas lapā  
* 27./28. ekspedīcija Energija mājas lapā
Bārnijs Gambls

**Bernards "Bārnijs" Gambls** () ir izdomāts tēls animētā televīzijas seriālā "Simpsoni".

Šo tēlu ierunājis ir Dens Kastellaneta, pirmoreiz Bārnijs Gambls televīzijā parādījās "Simpsonu" pirmajā sērijā *[[Simpsons Roasting on an Open Fire]]* . B. Gambls ir Springfīldas lielākais dzērājs, kā arī Homēra Simpsona labākais draugs. Viņa spēja izdzert lielu daudzumu alkohola ir biežs joku temats seriālā. Bārnija tēls ir ticis veidots, iedvesmojoties no seriāla "Flinstoni" tēla Bārnija Rabla, kā arī no citiem dažādu TV programmu tēliem. Sākotnēji viņš tika iecerēts kā H. Simpsona kaimiņš, taču vēlāk viņu izveidoja par alkoholiķi. 2004. gadā Dens Kastellaneta ieguva *[[Emmy balva|Emmy]]* balvu par vairāku tēlu, tai skaitā B. Gambla, balsu ierunāšanu.

## Ārējās saites
* Simpsonu oficiālā mājaslapa 
* Bārnija biogrāfija 
* IMDb profils
Olīvija Ņūtona-Džona

**Olīvija Ņūtona-Džona** (; dzimusi , mirusi ) bija Anglijā dzimusi un Austrālijā uzaugusi dziedātāja un aktrise. Dzīvnieku tiesību un vides aktīviste.

Viņa bija četrkārtēja ''Grammy'' balvas ieguvēja, pārstāvēja Apvienoto Karalisti 1974. gada Eirovīzijas dziesmu konkursā, kur ar dziesmu *[[Long Live Love]]* ieņēma 4. vietu.

## Dzīvesgājums
Dzimusi 1948. gadā Kembridžā vācu valodas skolotāja Brinlija Ņūtona-Džona un viņa Vācijas ebreju izcelsmes sievas Irēnas Helēnas, dzimušas Bornas, ģimenē. Viņas vectēvs bija Nobela prēmijas fizikā laureāts Makss Borns.
Otrā pasaules kara laikā viņas tēvs strādāja britu pretizlūkošanas dienesta MI5 Enigmas projektā. 1954. gadā viņa kopā ar vecākiem pārcēlās uz dzīvi Melburnā Austrālijā. Mācoties skolā, viņa nodibināja meiteņu popgrupu, 17 gadu vecumā izpildīja dziesmu muzikālā filmā. Pēc atgriešanās Anglijā viņa 1966. gadā ierakstīja savu pirmo singlu *Till You Say You’ll Be Mine*. Viņas ieraksti guva panākumus vairākos mūzikas žanros, tai skaitā popmūzikā un kantrimūzikā.

1973. gadā Olīvija Ņūtona-Džona devās uz ASV, kur viņas singli *Let Me Be There* (1973), *If You Love Me, Let Me Know, I Honestly Love You* (1974), *Have You Never Been Mellow* un *Please Mr. Please* (1975) tika pārdoti vairāk nekā miljons reižu. 
11 viņas singli un 14 albumi bija sertificēti vismaz ar zelta disku pēc RIAA sistēmas un tika pārdoti vairāk nekā 100 miljonos kopiju visā pasaulē.

O. Ņūtona-Džona kopā ar Džonu Travoltu filmējās 1978. gada filmā "Breolīns" (*Grease*), kas kļuva par vienu no slavenākajām un komerciāli veiksmīgākajām Holivudā uzņemtajām filmām. 1981. gadā Ņūtonai-Džonai piešķīra zvaigzni Holivudas Slavas alejā.

1992. gadā viņai diagnosticēja krūts vēzi, kas 2017. gadā recidivēja. 
Mirusi Kalifornijā 2022. gada 8. augustā 73 gadu vecumā.

## Diskogrāfija un videogrāfija

## Filmogrāfija
* *Funny Things Happen Down Under* (1965)	
* *Toomorrow* (1970)
* "Breolīns" (*Grease*) (1978)	
* *Xanadu* (1980)		
* *Two of a Kind* (1983)	
* *A Mom for Christmas* (1990)
* *A Christmas Romance* (1994)
* *It's My Party* (1996)	
* *Sordid Lives* (2000)	
* *The Wilde Girls* (2001)	
* *1 a Minute* (2010)	
* *Score: A Hockey Musical* (2010)
* *A Few Best Men* (2011)	
* *Sharknado 5: Global Swarming* (2017)	
* *The Very Excellent Mr. Dundee* (2020)

## Atsauces

## Ārējās saites

* Olīvija Ņūtona-Džona
Kevins Rads

**Kevins Maikls Rads** (, dzimis ) ir austrāliešu politiķis. Viņš bija 26. Austrālijas premjerministrs no 2007. līdz 2010. gadam un 2013. gadā, kā arī Austrālijas ārlietu ministrs. K. Rads pārstāv Austrālijas leiboristu partiju un ir Pārstāvju palātas loceklis kopš 1998. gada. Viņš leiboristiem pievienojās 15 gadu vecumā.

1998. gadā K. Rads tika ievēlēts parlamentā un 2001. gadā tika izvirzīts leiboristu partijas vadības galvgalī. Pēc pieciem gadiem viņš kļuva par partijas līderi un opozīcijas līderi. Leiboristi uzvarēja 2007. gada novembrī notikušajās federālajās vēlēšanās ar iegūtajām 83 deputātu vietām (par 23 vietām vairāk nekā iepriekšējās vēlēšanās). Kļūdams par Austrālijas premjerministru, viņš kļuva par Austrālijas pārstāvi G20. Viņš premjerministra darbu sāka ar Kioto protokola parakstīšanu. Būdams premjerministra amatā, Rads bija vienīgais Rietumu pasaules valsts vadītājs, kurš brīvi pārvalda ķīniešu valodu .

Leiboristu partija ilgu laiku pēc K. Rada kļūšanas par premjerministru izbaudīja lielu popularitāti vēlēšanu aptaujās, kas notika starp 2007. un 2010. gada vēlēšanām. Viņu premjerministra amatā nomainīja Džūlija Gilarde. No  līdz  viņš bija Austrālijas ārlietu ministrs. 2013. gadā no 27. jūnija līdz 18. septembrim atkārtoti bija Austrālijas premjerministrs.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Mājaslapa
Ainsi soit je...

***Ainsi soit je...*** ir otrais Milēnas Fārmeres albums, kas iznāca 1988. gada aprīlī.

Šis albums kļuva par pirmo franču "dimanta" albumu (kopiju tirāža virs miljona), ko ierakstījusi sieviete. Pateicoties šim albumam Milēna Fārmere ieguva popularitāti ne tikai Francijā, bet arī ārpus tās. Par šo albumu mūziķe saņēma *[[Victoires de la musique]]* balvu kā gada dziedātāja.

## Dziesmu saraksts
# L’Horloge (5:03)
# Sans contrefaçon (4:07)
# Allan (4:46)
# Pourvu qu’elles soient douce (4:52)
# La Ronde triste (4:13)
# Ainsi soit je... (6:18)
# Sans logique (4:30)
# Jardin de vienne (5:17)
# Deshabillez-moi (3:45)
# The Farmer’s conclusion (2:15)
L'Autre...

***L'Autre...*** ir franču dziedātājas Milēnas Fārmeres trešais studijas albums, kas tika izdots . Albumā ir iekļauts dziedātājas lielākais hits *[[Désenchantée]]*. Albums galvenokārt saņēma pozitīvus kritiķu vērtējumus un guva labus komerciālos panākumus (Francijas topa 1. vieta 19 nedēļas). Tas ir viens no visu laiku pārdotākajiem albumiem Francijā.

## Dziesmu saraksts
# *Agnus Dei*
# *[[Désenchantée]]*
# *L'autre*
# *Je T'aime Mélancolie*
# *Psychiatric*
# *Regrets*
# *Pas De Doute*
# *Il N'y A Pas D'ailleurs*
# *Beyond My Control*
# *Nous Souviendrons Nous*
Anamorphosée

***Anamorphosée*** ir franču dziedātājas Milēnas Fārmeres ceturtais studijas albums, kas tika izdots . Neskatoties uz kritiķu neviennozīmīgio vērtējumu, albums guva lielus komerciālos panākumus. Francijas albumu topā tas sasniedza 1. vietu un pašā topā noturējās gandrīz divus gadus. Oficiāli disks tika pārdots apmēram 1 400 000 kopijās. Atšķirībā no iepriekšējā albuma šajā albumā vairākas dziesmas ir ar roka noskaņu.

## Dziesmu saraksts
Innamoramento

***Innamoramento*** ir franču dziedātājas Milēnas Fārmeres piektais studijas albums, kas tika izdots . Piecas dziesmas no šī albuma bija iznākušas kā singli. Šis albums kļuva par vienu no vislabākajiem albumiem dziedātājas karjerā: Francijā vien pārdeva vairāk nekā 150 000 eksemplārus.

## Koncerti
Laika posmā no 1999. gada septembra līdz 2000. gada martam tika sniegti 42 albuma *Innamoramento* veicināšanas koncerti Francijā, Beļģijā, Šveicē un Krievijā ar nosaukumu *[[Mylenium tour]]*.

## Dziesmu saraksts
Avant que l'ombre...

***Avant que l'ombre...*** ir sestais Milēnas Fārmeres studijas albums, kurš iznāca . Šī albuma pamatā ir akustikas balādes. Piecas dziesmas no diska iznāca kā singli, kas iekļuva Francijas Top 10, tai skaitā *[[Fuck Them All]]* un *[[L’amour n’est rien...]]*. Viena gada laikā tika pārdots vairāk nekā 750 000 albuma kopiju.

## Dziesmu saraksts
Bleu Noir

***Bleu Noir*** ir franču dziedātājas Milēnas Fārmeres astotais studijas albums, kas tika izdots . Albumu legāli lejupielādēt varēja no  mūzikas interneta veikalos, kā arī noklausīties oficiālajā *Myspace* profilā. Divu mēnešu laikā no albuma iznākšanas albums tika pārdots 365 000 kopijās.

## Dziesmu saraksts
Lauderi

**Lauderi**, agrāk **Ļauderi**, ir apdzīvota vieta Ludzas novada Lauderu pagastā, pagasta centrs. Izvietojušies pagasta centrā Lauderu un Mazā Lauderu ezeru krastā 32,5 km no novada centra Ludzas un 310 km no Rīgas.

Lauderos atrodas pagasta pārvalde, kultūras centrs, bibliotēka, veikals, Svētā Nikolaja pareizticīgo baznīca un Lauderu Romas katoļu draudzes lūgšanu vieta. 1933. gadā Lauderiem piešķīra biezi apdzīvotas vietas (ciema) statusu, no 1949. gada tie bija Lauderu ciema padomes (vēlāk pagasta) centrs. 

## Vēsture
thumb|left|Ļauderu 6-klasīgās krievu pamatskolas ēka (1937).
thumb|left|Ļaudaru 7-ɡadīɡās pamatskolas ēka (1955).
Apdzīvotā vieta izveidojās bijušās Ļauderu muižas () centrā. 

1862. gadā Ļauderos nodibināja 3-gadīgo skolu, kuras koka māja atradās aiz upes netālu no tagadējās Skolotāju mājas. 1890. gadā nodibināja Ļauderu baltkrievu pamatskolu, kurai Ļauderu muižas īpašnieks Kublickis dāvināja zemes gabalu, bet zemi otrās skolas ēkas būvei 1896. gadā dāvināja jaunais muižas īpašnieks Alhimovičs. 1921. gadā skolā mācījās 103 skolēni, 1928. gadā skolu pārveidoja par krievu 4-gadīgo skolu, kurā 1931. gadā mācījās 185 skolēni.
1933. gadā uzcēla trešo skolas ēku un to pārveidoja par 6-gadīgo krievu pamatskolu. Piektajā klasē atnāca mācīties bērni no Pīteriem, Čivčišiem, kā arī no Nirzas, Pasienes un Rundēnu paɡastu 4-gadīgajām skolām. 1936. gadā skolu pārveidoja par jaukto tautību 6-klasīgo pamatskolu.

Pēc kara 1945. gadā Ļaudaru pamatskolas koka ēkā izvietoja 1.-4. klases, bet mūra ēkā 4.-7. klases. 1952. gadā uzbūvēja jaunu skolas ēku. 2002./2003. mācību gadā skolā mācījās tikai 26 skolēni. Lauderu pamatskolu slēdza 2003. gada jūnijā, līdz 2019. gadam ēkā darbojās bāreņu aprūpes centrs SIA “Bērnu oāze”.

## Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSP datiem.

## Atsauces
Pasiene

**Pasiene** (arī **Pasīne**, **Posīne**) ir apdzīvota vieta Ludzas novada Pasienes pagastā, pagasta centrs. Izvietojusies Zilupes kreisajā krastā pie autoceļa P52 44 km no novada centra Ludzas un 314 km no Rīgas.
Pasienē ir pagasta pārvalde, pamatskola, bērnudārzs, tautas nams, bibliotēka, pasts.

## Vēsture
Pasiene (Posine) vēstures avotos pirmo reizi minēta 16. gadsimtā. Straujāka attīstība sākās 17. gadsimtā, kad dominikāņu mūki uzbūvēja baznīcu un klosteri, kas kļuva par tā laika nozīmīgu katolicisma centru (pašreizējā Pasienes Svētā Dominika Romas katoļu baznīca celta 1761. gadā; klosteris slēgts 1832. gadā). Attīstību veicināja arī 17. gadsimtā izveidotā Posines muiža. Kopš 19. gadsimta otrās puses Posiņas pagasta centrs. 1933. gadā Pasienei piešķīra biezi apdzīvotas vietas (ciema) statusu, 1935. gadā tajā bija 328 iedzīvotāji.

1897. gadā katoļu ciemā bija 30 sētas un sādžā 18 sētas.

## Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSP un OSP datiem.

## Atsauces
Zaļesje

**Zaļesje** ir apdzīvota vieta Ludzas novada Zaļesjes pagastā, pagasta centrs. Izvietojusies Zaļesjes ezera austrumu krastā pie autoceļa P52 38 km no novada centra Ludzas un 307 km no Rīgas. Zaļesjē atrodas bibliotēka un pasts.

## Vēsture
thumb|left|Aizsilu pamatskola muižas ēkā (1937).
Apdzīvotā vieta izveidojusies ap 19. gadsimta otrajā pusē būvētās Zaļesjes muižas centru. 

1854. gadā Zaļesjē nodibināja skolu, 1921. gadā Zaļesjes baltkrievu 1. pakāpes skolu pārcēla uz bijušo Zaļesjes muižas kunɡu māju. 1921. gadā tajā mācījās 72 skolēni, bet 1931. gadā – 50. 1936. gadā Zaļesjes pamatskolu pārdēvēja par Aizsilu 4-klasīgo jaukto tautību pamatskolu. 
1939. gadā Aizsilu I pakāpes pamatskolu pārcēla uz vienstāvu mūra ēku. Skolā mācījās 75 skolēni, bija 3 skolotāji. 

Pēc kara to pārveidoja par septiņgadīgo skolu, vēlāk par astoņɡadīɡo skolu, kas darbojās līdz 1988. gadam.

## Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSP datiem.

## Atsauces
Zaļesje (nozīmju atdalīšana)

**Zaļesje** var būt:
* Zaļesje — apdzīvota vieta Zaļesjes pagastā, pagasta centrs;
* Zaļesje — apdzīvota vieta Bērzgales pagastā;
* Zaļesje — apdzīvota vieta Salienas pagastā;
* Zaļesje — apdzīvota vieta Upmalas pagastā;
* Zalises agrākais nosaukums.

## Skatīt arī
* Zaļesjes ezers
Pēdējais blēdis

**"Pēdējais blēdis"** () ir 1966. gada Latvijas PSR uzņemta aktierfilma. Filmas režisori ir Vadims Mass un Jans Ebners. Filma uzņemta Rīgas Kinostudijā.

## Sižets
Tuvā nākotnē noziedzība ir apkarota un pēdējais cietums aizvērts. Brīvībā nokļuvis bijušais kāršu krāpnieks Petja Dačņikovs ar iesauku Valets, kurš gatavojas atgriezties pie vecajiem netikumiem. Bet, tā kā nauda ir atcelta un bankas vairs nepastāv, viņš pievērš uzmanību meitenei Katjai un iemīlas viņā.

## Lomās
* Nikolajs Gubenko — *Petja Dačņikovs*
* Svetlana Savelova — *Katja*
* Sergejs Fiļipovs — *uzraugs*
* Anastasija Georgijevska — *cietuma priekšniece*
* Oļegs Popovs — *klauns Oļegs Popovs*
* Boriss Sičkins — *administrators*
* Jeļizaveta Aļeksejeva — *lektore*
* Igors Klass — *seržants-regulētājs*

**Epizodēs:**
* Tautas kinoaktieru studijas audzēkņi

## Filmēšanas grupa
* Režisori: Vadims Mass un Jans Ebners
* Režisora asistents: Jānis Streičs
* Scenārija autori: Zinovijs Papernijs un Aleksejs Sazonovs
* Operatori: Jānis Briedis un Vadims Mass
* Mākslinieki: Aleksandrs Boims un Vladimirs Serebrovskis
* Komponists: Mikaels Tariverdijevs
* Dziesmu teksti: Vladimirs Visockis
* Kombinētie skatu mākslinieks: Viktors Šildknehts

## Ārējās saites

* Кино-Театр.ru 
## Video
*
Starptautiskā kodolnegadījumu skala

**Starptautiskā kodolnegadījumu skala** ir skala kodolnegadījuma radīto drošības draudu izvērtēšanai. To 1990. gadā ieviesa Starptautiskā Atomenerģijas aģentūra. Skalai ir septiņas pakāpes, no kurām katra nākamā ir desmitreiz nopietnāka kā iepriekšējā. Ar 6. pakāpi pagaidām novērtēts tikai viens negadījums — Kištimas katastrofa, savukārt ar 7. pakāpi divi negadījumi — Čornobiļas AES katastrofa un Fukušimas I AES avārija. Negadījumi, kas nerada apdraudējumu, tiek vērtēti ar 0. pakāpi vai kā ārpus skalas esoši. Tomēr kodolnegadījumu nopietnību ir diezgan sarežģīti izvērtēt, tāpēc novērtējums parasti tiek piešķirts labu laiku pēc negadījuma un maz ietekmē glābšanas darbus. Bieži vien organizācija, kurā noticis kodolnegadījums, sniedz provizorisku novērtējumu pēc tam, kad to apstiprinājusi atbildīgā valsts aģentūra.
Purva bridējs (filma)

**"Purva bridējs"** (ārpus Latvijas **"Edgars un Kristīne"**) ir 1966. gada Latvijas PSR aktierfilma. Filmas režisors ir Leonīds Leimanis. Filma uzņemta Rīgas Kinostudijā, pēc Rūdolfa Blaumaņa noveles "Purva bridējs", stāsta "Atriebšanās" un lugu "Ugunī", "Pazudušais dēls" motīviem. Iekļauta Latvijas kultūras kanonā.

## Sižets
19. gadsimta vidus, Alaines muižas apkaime. Kučieris Edgars mīl vešerienes meitu Kristīni, bet sava temperamentīgā rakstura dēļ nepatīk Kristīnes mātei. Staļļa puisis Sutka un muižas sulainis Vīskrelis mēģina pavedināt Edgaru uz dzeršanu, kā arī uz draudzību ar kroga meitu Matildi. Tikmēr Kristīni bildina bagātais saimnieks Akmentiņš. Tomēr baznīcā pie altāra, jau līgavas kleitā, Kristīne ierauga Edgaru un atsaka Akmentiņam.

## Lomās
* Vija Artmane — *Kristīne*
* Uldis Pūcītis — *Edgars*
* Eduards Pāvuls — *Sutka*
* Elza Radziņa — *Horsta madāma*
* Lūcija Baumane — *Kristīnes māte*
* Olga Dreģe — *Matilde*
* Alfons Kalpaks — *Vīskrelis*
* Juris Lejaskalns — *Akmentiņš*
* Kārlis Sebris — *Frišvagars*
* Valentīns Skulme — *barons*
* Ēvalds Valters — *krodzinieks Sviķis*
* Ērika Ferda — *Akmentiņa māsa*
* Luijs Šmits — *Edgara tēvs*

**Epizodēs:**
* Mārtiņš Vērdiņš seniors
* Pēteris Cepurnieks
* Arnolds Kalniņš
* Zigrīda Stungure
* Anda Zaice

## Filmēšanas grupa
* Režisors: Leonīds Leimanis
* Scenārija autori: Jānis Sīlis un Antons Stankevičs
* Operators: Mārtiņš Kleins
* Mākslinieks: Herberts Līkums
* Komponists: Marģeris Zariņš

## Apbalvojumi
* 1967 — Baltijas, Baltkrievijas un Moldāvijas kinofestivāla diploms par labāko aktieru duetu (Vija Artmane un Uldis Pūcītis).
* 1968 — Vissavienības kinofestivālā Ļeņingradā prēmija Vijai Artmanei.

## Interesanti fakti
* Filma ārpus Latvijas tiek rādīta ar nosaukumu "Edgars un Kristīne" (, ).
* Edgara peldēšanas skats ir viens no pēdējiem kadriem, kuros iemūžināts Pērses ūdenskritums, pirms to applūdināja Pļaviņu HES ūdenskrātuve.
* Alaines muiža filmā ir Lielstraupes pils, zaļumballes ainas filmētas Cēsu pils parkā, bet Kristīnes un Akmentiņa laulības Trikātas baznīcā.

## Literatūra
* Matīsa, Kristīne. Vecās labās... : latviešu kinoklasikas 50 spožākās pērles / Kristīne Matīsa ; [red. Pēteris Upesbrants]. — Rīga : ATĒNA, 2005. — 502 lpp. 

## Atsauces

## Ārējās saites

* Latvijas filmas
Salna pavasarī (filma)

**"Salna pavasarī"** ir 1955. gada Latvijas PSR vēsturiska spēlfilma, kuras režisori ir Pāvels Armands un Leonīds Leimanis. Filma uzņemta Rīgas Mākslas un hronikālo filmu studijā, pēc Rūdolfa Blaumaņa noveļu "Salna pavasarī", "Raudupiete" un "Laimes klēpī" motīviem. Šī filma tiek uzskatīta par pirmo pilnībā patstāvīgi uzņemto Latvijas PSR mākslas filmu. Filmas budžets bija 3 miljoni rubļu un darbs pie filmas ilga aptuveni vienu gadu. PSRS filmu noskatījās 23,6 miljoni skatītāju. Režisors Jānis Streičs esot uzskatījis, ka "Salna pavasarī" ir īstais Latvijas kinomākslas sākums.

## Sižets
19. gadsimta beigas. Kalpone Madara mīl kalpu Andru, tomēr mantas dēļ apprec veco un bagāto Mālnieku saimnieku Miglu. Saimnieces dzīve Madaru padara arvien skarbāku un cietāku. Viņas nežēlība izpaužas pret māsas ģimeni un savu dēlu, kuram ļauj iet bojā pēc vīra nāves, domājot, ka Matīsiņš traucē viņas laulībām ar Andru. Kad Andrs kopā ar Madaras māsasmeitu dodas uz pilsētu, Madara izmisumā metas Daugavā.

## Lomās
* Zigrīda Stungure — Madara
* Oļģerts Krastiņš — Andrs
* Lilita Bērziņa — Eda
* Žanis Kopštāls — Migla
* Karps Klētnieks — Jēkabs
* Gundars Leimanis — Matīsiņš
* Rudīte Kaldovska — Maija
* Lidija Freimane — Ilze
* Roberts Mustaps — Jānis
* Mudīte Šneidere — Liena
* Arnolds Milbrets — Putrāns
* Olga Lejaskalne — Putrāniete
* Alfrēds Jaunušans — Koklaps

## Filmēšanas grupa
* Režisori: Pāvels Armands un Leonīds Leimanis (epizode ar puikas nāvi)
* Scenārija autori: Jūlijs Vanags un Semjons Nagornijs
* Operators: Emīls Gulidovs
* Mākslinieks: Herberts Līkums
* Komponists: Jānis Ivanovs
* Kombinēto uzņēmumu mākslinieks: Viktors Šildknehts
* Pirotehniķis: Eigino Oškalns

## Interesanti fakti
* Filma 1956. gadā demonstrēta Venēcijas kinofestivālā.
* Matīsiņa, kuru atveido Leonīda Leimaņa dēls Gundars Leimanis, slīkšanas aina filmēta divas dienas.
* Kino provēs Madaras lomai izmēģināta Velta Līne, bet Andra lomai Gunārs Cilinskis un Valdemārs Zandbergs.
* Skatā, kur Madara sniegā izmet Ješkas vijoli, sniegs ir mākslīgi veidots.
* Filmas ainas uzņemtas Liepas muižā, var redzēt vagara māju, aleju un šķūni.

## Atsauces

## Literatūra
* Matīsa, Kristīne. Vecās labās... : latviešu kinoklasikas 50 spožākās pērles / Kristīne Matīsa ; [red. Pēteris Upesbrants]. - Rīga : ATĒNA, 2005. - 502 lpp. 

## Ārējās saites

* Kino Muzejs

## Video
*
Zvejnieka dēls (1957. gada filma)

**"Zvejnieka dēls"** ir 1957. gadā Rīgas Mākslas un hronikālo filmu studijā Latvijas PSR uzņemta spēlfilma. Filmas režisors ir Varis Krūmiņš. Filma uzņemta pēc Viļa Lāča tāda paša nosaukuma romāna motīviem. Šī ir otrā latviešu ražota filma ar šādu nosaukumu.

## Sižets
20. gadsimta 30. gadi. Jaunais zvejnieks Oskars Kļava sapņo par jauniem tīkliem, kas palīdzētu iegūt neatkarību no uzpircēja Garozas, bet viņš neiemanto veco zvejnieku uzticību. Brīvdienās ciemā ierodas Oskara mīlestība, bagātā Bandera meita Anita un Oskara brālis Roberts. Roberts paved Zentu, bet nelaimīgā meitene izdara pašnāvību. Oskars sastrīdas ar brāli un tēvu, un aiziet no mājām. Viņš izgudro jaunu tīklu, kļūst par kooperatīva priekšsēdētāju un apprec Anitu. Pēc dažiem gadiem viņu laulības dzīvē sākas nesaskaņas. Uzpircējs Garoza gandrīz sagrauj kooperatīvu, un zvejnieki lūdz Oskaru atkal kļūt par priekšsēdētāju.

## Lomās
* Eduards Pāvuls — *Oskars*
* Astrīda Gulbe — *Anita*
* Jānis Osis — *Garoza*
* Baiba Indriksone — *Marta*
* Valda Freimūte — *Zenta*
* Žanis Kopštāls — *Kļava*
* Elmārs Ozols — *Roberts*
* Arkādijs Feldmanis — *Fredis*
* Jānis Grantiņš — *Banders*
* Edgars Liepiņš — *Edgars*
* Jānis Kubilis — *Sārtaputns*
* Harijs Avens — *Džims*
* Arnolds Milbrets — *Bundžiņš*
* Harijs Misiņš — *Teodors*
* Ērika Ferda — *Olga*
* Artūrs Kalējs — *Krauklis*
* Arvīds Briedis — *Rumbainis*
* Helmārs Velze — *Meņģelis*
* Mārtiņš Vērdiņš seniors — *Āboltiņu Jēkabs*
* Antonija Kleimane — *Kate*
* Atis Krauklis — *Osis*
**Epizodēs:**
* Ēvalds Valters

## Filmēšanas grupa
* Režisors: Varis Krūmiņš
* Scenārija autors: Emīls Braginskis
* Operators: Māris Rudzītis
* Mākslinieks: Laimonis Grasmanis
* Komponists: Jānis Ivanovs

## Apbalvojumi
* 1958 — I Vissavienības kinofestivālā Maskavā Māris Rudzītis par darbu pie filmas saņēma veicināšanas prēmiju.
* 1959 — LPSR Valsts prēmija galvenās lomas tēlotājam Eduardam Pāvulam.

## Interesanti fakti
* Filma ir valdības pasūtījums, lai aizstātu 1939. gada "buržuāziskās" filmas variantu, kas nepatika Padomju valdībai.
* Eduards Pāvuls iesākumā nav vēlējies filmēties Oskara lomā.
* Filma uzņemta Apšuciemā, Klapkalnciemā, Ragaciemā, Engurē, pie Āraišu ezera un Jaltā, jo Latvijā pārāk ātri pienāca rudens.
* Eduards Pāvuls ticis "uzpolsterēts", lai izskatītos plecīgāks, jo bija pārāk tievs.
* Filmā redzams arī Uģis Pāvuls - Eduarda Pāvula dēls, kā Oskara dēls.

## Atsauces

## Literatūra
* Matīsa, Kristīne. Vecās labās... : latviešu kinoklasikas 50 spožākās pērles / Kristīne Matīsa ; [red. Pēteris Upesbrants]. - Rīga : ATĒNA, 2005. - 502 lpp. 

## Ārējās saites

* Kino Muzejs

## Video
*
Zvejnieka dēls

**"Zvejnieka dēls"** var būt:
* Viļa Lāča romāns "Zvejnieka dēls" (1933—1934);
* Viļa Lapenieka 1939. gada mākslas filma "Zvejnieka dēls";
* Vara Krūmiņa 1957. gada mākslas filma "Zvejnieka dēls".
Nauris (filma)

**"Nauris"** ir 1957. gada Latvijas PSR spēlfilma, kuras režisors ir Leonīds Leimanis. Filma uzņemta Rīgas Mākslas un hronikālo filmu studijā.

## Sižets
Nauris ar savu mazo māsu un vectēvu dzīvo nelielā piejūras ciematā. Nauris uzzina par skolas apzagšanu, ko paveicis krusttēvs Lazdāns kopā ar vectēvu. Vēlēdamies aizstāvēt savu vectēvu, Nauris slepus nogādā nozagtās mantas atpakaļ uz skolu, tādā veidā izraisot uz sevi aizdomas. Nauri aizstāv viņa skolasbiedri.

## Lomās
* Haralds Ritenbergs — Nauris
* Velga Vīlipa — Daina
* Luijs Šmits — Upmalis
* Bernhards Priedītis — Lazdāns
* Arnolds Kalniņš — Pīķis
* Lilita Bērziņa — Zīle
* Ausma Ziemele — Bille
* Nikolajs Mūrnieks — Dzilna
* Ģirts Bumbieris — direktors
* Dina Kuple — skolotāja Liepa
* Imants Adermanis — Sniķeris
* Z. Jirgensone — Māra
* Elza Barūne — Dekšeniece
* Jānis Jurovs — Edvīns
* Harijs Liepiņš — Zeltiņš
* Ramons Kepe — Uldis
* Jānis Vītoliņš — Kārlis
* Kārlis Anušēvics — Andris
* Gundars Leimanis — Vilnis
* Irēna Jasliņa — Rasma
* Gunārs Stūris — Briedītis
* V. Brokāns — Juris
* A. Mendziņa — Dzidra

; Epizodē:
* Kārlis Sebris

## Filmēšanas grupa
* Režisors un scenārija autors: Leonīds Leimanis
* Operators: Vadims Mass
* Mākslinieks: Herberts Līkums
* Komponists: Marģeris Zariņš
* Montāža: Ērika Meškovska
* Kombinēto uzņēmumu mākslinieks: Viktors Šildknehts
* Otrais operators : Jānis Briedis
* Pirotehniķis: Eigino Oškalns

## Interesanti fakti
* Naura lomas provēs piedalījās vienpadsmit aktieri, bet režisoram Leimanim neviens nepatika, savukārt Ritenbergu viņam ieteikusi māte, kas baletdejotāju redzēja televīzijā.
* Haraldam Ritenbergam bija jāmet salto, jājāj ar zirgu un jāsatiekas ar vilcienu, pašnāvības epizodē, pašam, bez dublieru palīdzības.
* Filmēšana notika Pabažu jūrmalā. Filmējoties Ritenbergam bija jānoziežas ar īpašu krāsu, lai izskatītos kā saulē iededzis zvejnieku puisis. Pēc filmēšanās viņam bija jāpaspēj nomazgāties, aizbraukt uz lidostu un aizlidot uz viesizrādēm Kijivā, otrā rītā atgriežoties filmēšanas laukumā.
* Naura pašnāvības skats filmēts pie Siguldas stacijas.

## Literatūra
* Matīsa, Kristīne. Vecās labās... : latviešu kinoklasikas 50 spožākās pērles / Kristīne Matīsa ; [red. Pēteris Upesbrants]. - Rīga : ATĒNA, 2005. - 502 lpp. 

## Atsauces

## Ārējās saites

* ''filmas.lv'' profils
Šķaune

**Šķaune** (agrāk **Landskorona**, **Poļeščina**, ) ir apdzīvota vieta Krāslavas novada Šķaunes pagastā, pagasta centrs. Izvietojusies Baltkrievijas tiešā pierobežā pie reģionālā autoceļa P52 66 km no novada centra Krāslavas un 314 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta izveidojusies pie bijušās Landskoronas muižas (*Landskorona*, *Ляндскорона*) centra. 1925. gadā apdzīvotajai vietai (Poļeščina) piešķirts biezi apdzīvotas vietas (ciema) statuss. Šķaunē atrodas pagasta pārvalde, pamatskola, tautas nams, bibliotēka (bibliotēkā iekārtota dzejnieces Marijas Andžānes piemiņas istaba), pasts. 

Valsts nozīmes arhitektūras piemineklis ir Landskoronas katoļu baznīca ar žogu un diviem zvanu torņiem (1828), baznīcas altāris un vitrāža ir valsts nozīmes mākslas pieminekļi, savukārt valsts nozīmes arheoloģiskais piemineklis ir Poliščinas pilskalns (Gorodok). Šķaunes vecajos kapos (ciema centrā) atrodas Borhu dzimtas kapakmens un piemiņas vieta Otrajā pasaules karā kritušajiem Sarkanās armijas karavīriem un vietējiem padomju partizāniem.

Šķaunē dzimis komponists Romualds Jermaks (1931).

1897. gadā katoļu ciemā bija 20 sētas.
## Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSP un OSP datiem.

## Atsauces
Voldemārs Pūce

**Voldemārs Pūce** (dzimis  Vestienas pagastā, miris  Rīgā) bija latviešu teātra un kinorežisors.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1906. gadā Vestienas pagasta "Rēzēnu" kalpu mājā, algādža Pētera un Emīlijas Pūču ģimenē kā trešais bērns. Mācījās Vestienas pagastskolā, vēlāk Rīgā. Vēloties savu turpmāko dzīvi saistīt ar skatuvi, iestājās Latviešu aktieru biedrības skolā.

1930. gadā viņš bija režisora asistents mākslas filmai "Lāčplēsis" (1930), režisors Latvijā pirmajai zinātniski populārajai pilnmetrāžas filmai "Mūsu pelēkais dārgakmens" (1936) un dokumentālajai filmai "Latvji, brauciet jūriņā!" (1940). Vadīja Latvijas drāmas ansambli (1935—1944). Režisēja izrādes "Pajacī" (1938), "Dons Karloss" (1962) Latvijas Nacionālajā operā. Bijis mākslas filmu studijas direktors (1940), scenārija autors un režisors pirmajai Rīgas Kinostudijas mākslas filmai "Kaugurieši" (1941), kā arī direktors un režisors uzņēmumā "Rīga-filma", kur galvenokārt tika uzņemtas propagandiska rakstura filmas (1943—1944).
Otrā pasaules kara beigās Voldemārs Pūce devās bēgļu gaitās uz Vāciju, no kurienes dzimtenē atgriezās 1947. gadā. Piedalījās filmas "Rainis" tapšanā kā otrais režisors, kuras uzņemšanas laukumā 1948. gada 14. oktobrī viņu aizturēja un ieslodzīja Centrālcietumā.

1949. gada 26. februārī viņu notiesāja "par dzimtenes nodevību" un piesprieda 25 gadus ieslodzījumā stingrā režīma nometnē, ko viņš izcieta Vorkutlagā. 1949. gada 25. marta deportācijas laikā arī viņa sieva Daila kopā ar nesen dzimušo dēlu Inesi Kasparu Pūci kā "notiesātā nacionālista ģimene" tika izsūtīta uz Amūras apgabalu Tālajos Austrumos.

Pēc Staļina nāves Voldemārs Pūce atgriezās dzimtenē. Strādāja par Leļļu teātra režisoru (1959—1963), galveno režisoru Rīgas Operetes teātrī (1963—1978). 1968. gadā uzaicināts Rīgas Kinostudijā uzņemt filmu "Mērnieku laiki", kuras lielāko daļu uzņēma savā dzimtajā Vestienas pusē. Uzrakstīja grāmatu par savu dzīvi "Nelaikā piebaidīts" un atmiņas par Latvijas kino veidošanos "Kinojaunība".

Miris Rīgā, , apbedīts Raiņa kapos.

## Ģimene un piemiņa
Voldemāram Pūcem laulībā ar aktrisi Dailu Kukaini-Pūci piedzima divi dēli — aktieris Kaspars Pūce (1948), komponists Valts Pūce (1962) un meita — čella spēles skolotāja Dace Pūce. 
 atzīmējot Voldemāra Pūces 100. dzimšanas dienu, pie "Daukstu" mājām atklāja režisoram veltītu piemiņas plāksni un iestādīja ozoliņu. Estrādē notika piemiņas koncerts, ko vadīja režisora dēls Kaspars Pūce. Sadarbībā ar Rīgas kino centru tika demonstrēti fragmenti no režisora uzņemtajām filmām.

## Filmogrāfija
### Režisors
* 1936 — "Mūsu pelēkais dārgakmens" (dokumentāla filma)
* 1940 — "Latvji, brauciet jūriņā!" (dokumentālā filma)
* 1941 — "Kaugurieši"
* 1968 — "Mērnieku laiki"

### Scenārija autors
* 1941 — "Kaugurieši"

### Lomas
* 1968 — "Mērnieku laiki" — *epizodē*
* 1968 — "24-25 neatgriežas" — *epizodē*
* 1981 — "Ilgais ceļš kāpās" — *mācītājs*

## Atsauces

## Ārējās saites
* Voldemārs Pūce filmas.lv
Dana International

**Šerona Koena** (; dzimusi kā **Jerons Koens**  Telavivā, Izraēlā), plašāk pazīstama kā ***Dana International***, ir ebreju popdziedātāja. Viņa vislabāk zināma kā 1998. gada Eirovīzijas dziesmu konkursa uzvarētāja, Birmingemā notikušajā konkursā viņa uzvarēja ar dziesmu *Diva*. *Dana International* ir uzskatāma par vienu no pasaulē slavenākajām transseksuālajām slavenībām.

Viņa kļuva par transseksuāli 13 gadu vecumā, taču tikai 1993. gadā veica dzimumu maiņas operāciju. Dana International karjeru uzsāka 1992. gada un kopš tā laika ir izdevusi astoņus studijas albumus, kā arī trīs labāko dziesmu izlases. Viņa pārstāvēja Izraēlu 2011. gada Eirovīzijā ar pašsacerētu dziesmu *Ding Dong*. Pusfinālā dziesma ieņēma 15. vietu, tādējādi nekvalificējoties finālam.

1992. gadā viņa karjeru sāka kā pirmā Izraēlas dragkvīna (*drag queen*). Vienā no viņas uzstāšanās reizēm viņu pamanīja viens no valsts slavenākajiem dīdžejiem, kas producēja viņas debijas singlu "Saida Sultana".

## Diskogrāfija
* 1993: *Dana International*
* 1994: *Umpatampa*
* 1995: *E.P.Tempa*
* 1996: *Maganuna*
* 1999: *Free*
* 2001: *Yoter ve yoter*
* 2002: *HaHalom HaEfshari*
* 2007: *Hakol ze Letova*
* 2013: *Ma La'asot*

## Atsauces

## Ārējās saites

* Oficiālā mājaslapa
Koena

**Koena** var būt:

* *[[Dana International]]* (Šerona Koena; 1969) — ebreju popdziedātāja;
* Lorēna Koena (*Lauren Cohan*; 1982) — britu/amerikāņu aktrise un modele;
* Saša Koena (*Sasha Cohen*; 1984) — amerikāņu daiļslidotāja.

## Skatīt arī
* Koens
Screaming Bloody Murder (dziesma)

***Screaming Bloody Murder*** ir kanādiešu pankroka grupas *[[Sum 41]]* pirmais singls no viņu piektā studijas albuma *[[Screaming Bloody Murder]]*, kas tika izdots  sadarbībā ar ierakstu kompāniju *[[Island Records]]*. Sākotnēji tika plānots, ka singls tiks izdots 2010. gada augustā. Par singla īsto izdošanas datumu tika paziņots mēnesi pirms izdošanas.

Dziesmas sākotnējais nosaukums bija *Panic Attack*, bet pēc dziesmas vēlākas pāveidošanas nosaukums tika mainīts.

## Dziesmu saraksts

## Atsauces

## Ārējās saites
* Sum 41 oficiālā mājaslapa
Pušmucova

**Pušmucova** (), aɡrāk arī **Pušmucava**, ir apdzīvota vieta Ludzas novada Pušmucovas pagastā, pagasta centrs. Izvietojusies pagasta centrā pie autoceļa P49 13 km no novada centra Ludzas un 280 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta izveidojusies uz Pušmucovas muižas (*Poszmucow*) zemes pie baznīcas un kroga. 1933. gadā Pušmucovai piešķīra biezi apdzīvotas vietas (ciema) statusu; 1935. gadā tajā dzīvoja 33 iedzīvotāji. Kopš 1949. gada Pušmucovas ciema padomes (vēlāk pagasta) centrs. Pušmucovā atrodas tautas nams, bibliotēka, feldšeru un vecmāšu punkts, katoļu baznīca.

1897. gadā muižā bija 3 sētas.

## Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSP datiem.

## Atsauces
Kosmos-2471

***Kosmos-2471*** (*Космос-2471*) ir Krievijas *[[GLONASS]]* globālās navigācijas sistēmas pavadonis, kurš tika palaists . *Glonass* zemes vadības kompleksa numurs 701. Izvietots *Glonass* sistēmas trešajā orbitālajā plaknē, punktā Nr. 20.

Tas ir pirmais no modernizēto pavadoņu sērijas *[[GLONASS-K]]*. Tas ir viens no diviem *Glonass-K1* kosmiskajiem aparātiem, kas kalpo kā prototipi operacionālajiem *Glonass-K2*. Pirmoreiz kāds *GLONASS* pavadonis ievadīts orbītā ar *Sojuz* raķeti un no Pļeseckas, agrāk visus *GLONASS* pavadoņus palaida ar *[[Proton (nesējraķešu saime)|Proton]]* nesējraķetēm no Baikonuras.

*Kosmos-2471* ir izgatavots uzņēmumā Informatīvās pavadoņu sistēmas (*ISS*) uz platformas *[[Ekspress-1000A]]* bāzes. Tas izgatavots, aparatūru neievietojot hermētiskā korpusā, kā tas bija iepriekšējo paaudžu *GLONASS*. Līdz ar to pavadoņa masa samazināta līdz 935 kg (*[[GLONASS-M]]* masa ir 1415 kg). Energoapgāde palielināta līdz 1,6 kW. Tajā saules baterijām izmantoti vienkaskādes gallija arsenīda fotoelementi, kas izgatavoti ārzemēs. Tādējādi bateriju paneļi samazināti divas reizes, salīdzinot ar *Glonass-M*.
Bez navigācijas signālu iekārtām tajā ir arī kuģu glābšanas sistēmas *[[Kospas-Sarsat]]* aparatūra.

Gadu bija paredzētas kosmiskā aparāta sistēmu izmēģinājumi. 2014. gadā palaists otrs *Glonass-K1* — *[[Kosmos-2501]]*.

## Atsauces

## Ārējās saites
* GLONASS-K satellite Anatoly Zak
* Uragan-K1 (GLONASS-K1) Gunter Dirk Krebs
Pāvels Armands

**Pāvels "Papiņš" Armands** (; dzimis , miris ) bija Latvijas padomju kinorežisors un scenārists, dziesmu tekstu un mūzikas autors. LPSR Nopelniem bagātais mākslas darbinieks (1947).

## Biogrāfija
Dzimis 1902. gada 23. aprīlī Puškinā tekstilrūpnieka Nikolaja Armanda un viņa sievas Renē, dzimušas Derbenvilas (*d’Herbenville*) ģimenē. Viņa mātesmāsa bija Ļeņina līdzgaitniece Inese Armanda (dzimusi Derbenvila).
Piedalījās Krievijas pilsoņu karā.

1928. gada beidza Borisa Čaikovska kino kursus Maskavā. Pēc kursu beigšanas sāka strādāt par režisora asistentu, pēc tam par režisoru kara filmu kinostudijā "Gosvojenkino" (*Госвоенкино*), kur kopā ar Mihailu Verneru uzņēma filmu "СЭП" (*Сборная экспериментальная программа*, 1929). Pēc tam strādāja Armēnijas filmu studijā "Armenkino" (1931—1933), kur uzņēma filmu "Aruts" ("Trīsdesmit dienas", "Trīs procenti"), tad Ļeņingradas filmu studijā "Ļenfiļm" (1935—42), kur bija vārdu un mūzikas autors dziesmai "Mākoņi pār pilsētu sacēlās" (*Тучи над городом встали*) Sergeja Jutkeviča filmā "Cilvēks ar šauteni" (1938), ko pirmo reizi dziedāja Marks Berness. Bija dziesmu tekstu autors Odesas kinostudijas filmā "Tankkuģis Derbenta" (1941).

Pēc Ziemas kara beigām 1940. gada aprīlī Hibīnos sāka uzņemt kara filmu "Poļitruks Kolivanovs" (*Политрук Колыванов*) ar Borisu Bļinovu galvenajā lomā. Filmu tā arī nepabeidza, jo PSKP Centrālās komitejas propagandas un agitācijas valde tās scenāriju atzina par nekvalitatīvu.

Pēc Otrā pasaules kara 1945. gadā iestājās Komunistiskajā partijā, pārcēlās uz dzīvi Latvijā.

Kopš 1954. gada strādāja Rīgas Kinostudijā, kur uzņēma filmu "Salna pavasarī" (1955) ar Leonīdu Leimani ka otro režisoru. Vēlāk uzņēma kara filmas, kas veltītas latviešu strēlniekiem: "Kā gulbji balti padebeši iet" un "Latviešu strēlnieka stāsts".

Miris  Rīgā. Apbedīts Rīgas Meža kapos.

## Filmogrāfija
### Režisors
* 1929 — Izlases eksperimentālā programma (*Сборная экспериментальная программа*)
* 1932 — "Aruts" ("Trīsdesmit dienas", "Trīs procenti")
* 1942 — "Dūraiņi"
* 1955 — "Salna pavasarī"
* 1956 — "Kā gulbji balti padebeši iet"
* 1958 — "Latviešu strēlnieka stāsts"
* 1961 — "Velna ducis"
* 1964 — "Maskava - Dženova".

### Scenārija autors
* 1930 — "Kauns teikt"
* 1932 — "Aruts"

### Otrais režisors
* 1938 — "Cilvēks ar šauteni"
* 1947 — "Mājup ar uzvaru"

### Dziesmu teksta un mūzikas autors
* 1938 — "Cilvēks ar šauteni"

## Atsauces

## Ārējās saites
* Kino Muzejs
* Pāvels "Papiņš" Armands filmas.lv

* Latviešu klasiskā kino pamatlicējam Pāvelam Armandam 110
Latvijas PSR Nopelniem bagātais mākslas darbinieks

thumb|181x181px|LPSR Nopelniem bagātā mākslas darbinieka krūšu nozīme, priekšpuse
**LPSR Nopelniem bagātais mākslas darbinieks** bija goda nosaukums, ko  nodibināja Latvijas PSR Augstākās Padomes prezidijs, lai apbalvotu mākslas darbiniekus par izciliem sasniegumiem mākslā, teātrī, kino, koncertprogrammās, kā arī par nopelniem mākslinieku sagatavošanā un apmācīšanā.

Līdz 1984. gada 1. aprīlim šis goda nosaukums bija piešķirts 286 mākslas darbiniekiem. 

## Skatīt arī
* Latvijas PSR Nopelniem bagāto mākslas darbinieku saraksts
Matrikss

**"Matrikss"** () ir 1999. gada ASV zinātniskās fantastikas asa sižeta filma, kuras režisori ir Endijs un Lerijs Vačovski, viņi ir arī filmas scenārija autori un vieni no producentiem. Galvenās lomas filmā atveido Kiānu Rīvss, Lorenss Fišbērns, Kerija Anna Mosa, Džo Pantoliano un Hugo Vīvings. Šis ir pirmais darbs par Matriksu veidotajā filmu, komiksu, datorspēļu un animāciju sērijā. Triloģijas otrā daļa "Matrikss atjaunots" (*The Matrix Reloaded*) iznāca 2003. gadā.

Filma ir par robotiem, kas apveltīti ar mākslīgo intelektu. Filmā ir vairākas atsauces uz kiberpanku un hakeru subkultūrām.

Filma pirmoreiz tika izrādīta  Ziemeļamerikā un  Austrālijā.

"Matrikss" tika nominēts un ieguva četras 72. Kinoakadēmijas balvas: "Labākā montāža", "Labākā skaņa", "Labākā skaņas montāža" un "Labākie vizuālie efekti". 2012. gadā filma tika iekļauta ASV Kongresa bibliotēkas Nacionālajā kino reģistrā kā "kulturāli, vēsturiski vai estētiski nozīmīga filma".

Oficiālais "Matrikss" sagatavošanas budžets bija 63 miljoni dolāru.

## Filmas skaņu celiņš

## Atsauces

## Ārējās saites
Getera Jāni

**Getera Jāni** (; dzimusi  Tallinā, Igaunijā) ir igauņu dziedātāja. Viņa kļuva plašāk pazīstama pēc dalības 2009. gada šovā "Eesti otsib superstaari", igauņu American Idol versijā, kur dziedātāja ieņēma 4. vietu. Tāpat G. Jāni filmējas Igaunijā populārā TV seriālā *Riigimehed*, kur viņa attēlo pati sevi. 2010. gadā Tallinā viņa piedalījās High School Musical uzvešanā, tēlojot Šarpeju Evansu.

Viņa pārstāvēja Igauniju 2011. gada Eirovīzijas dziesmu konkursā ar dziesmu *[[Rockefeller Street]]*. Pusfinālā viņas izpilditā dziesma ierindojās 9. vietā, taču finālā tika ieņemta 24. vieta.

## Diskogrāfija
### Studijas albumi
* *[[Parim päev]]* (EP; Moonwalk, 2010)
* *[[Rockefeller Street (albums)|Rockefeller Street]]* (Moonwalk, 2011)
* *[[Jõuluvalgus]]* (EP; Moonwalk, 2011)

### Singli
* *Parim päev* (2010)
* *Grammofon* (2010)
* *[[Rockefeller Street]]* (2011)
* *[[Valged ööd]]* (2011)
* *[[Me kõik jääme vanaks]]* (2011)
* *[[Talveöö]]* (2011)
* *[[NYC Taxi]]* (2012)

## Atsauces
Taken by a Stranger

***Taken by a Stranger*** ir vācu dziedātājas Lēnas Meieres-Landrutas pirmais singls no viņas otrā studijas albuma *[[Good News]]*. Ar šo dziesmu Lēna pārstāvēs Vāciju 2011. gada Eirovīzijā.

## Dziesmu saraksts

## Atsauces

## Ārējās saites
* Lēnas Meieres-Landrutas oficiālā mājaslapa
Rockefeller Street

***Rockefeller Street*** ir igauņu dziedātājas Geteras Jāni dziesma, ar ko viņa pārstāvēja Igauniju 2011. gada Eirovīzijā. Dziesmas autors ir igauņu producents Svens Lehmuss. Šis ir dziedātājas trešais singls.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Uzstāšanās ''Eesti Laul 2011'' video
Japānas Impērija

**Japānas Impērija** (, *Dai Nippon Teikoku*) bija valsts, kas pastāvēja no 1868. gada 3. janvāra, kad notika Meidzi restaurācija, līdz 1947. gada 3. maijam, kad pieņēma jaunu Japānas Konstitūciju. Tā ir mūsdienu Japānas priekštece.

## Vēsture
Japānas salas ilgstoši bija izolētas no ārvalstu ietekmes, tomēr 1854. gadā valsts atvēra savas ostas ārvalstu tirdzniecības kuģiem. Valsti strauji reformēja un pēc dažām desmitgadēm tā jau spēja sacensties ar lielvalstīm.

Japāna sāka paplašināties, iekarojot Rjukjū salu (mūsdienu Okinavu) un ieņemot Taivānu pēc uzvaras Pirmajā Ķīnas—Japānas karā (1894—1895).

1904.—1905. gada Krievijas—Japānas karā Japāna uzvarēja Krievijas Impēriju, iegūstot kontroli pār Koreju un Dienvidmandžūriju.

1931. gadā Japāna iebruka Mandžūrijā, izveidojot marionešu valsti Mandžukuo.

1937. gadā Japāna sākas Otrais Ķīnas—Japānas karš, kurā Japānas Impērija ieņēma lielas Ķīnas teritorijas un pastrādāja daudzus kara noziegumus, piemēram, Nankinas slaktiņu.

Otrā pasaules kara laikā Japānas Impērija karoja pret Sabiedroto spēkiem. 1941. gada 7. decembrī Japāna uzbruka ASV flotei Pērlhārborā, izraisot ASV iesaistīšanos karā. Japāna paplašināja savu impēriju visā Klusā okeāna reģionā, ieņemot Filipīnas, Indonēziju, Malaiziju, Birmu un citas teritorijas. Sākotnēji Japāna guva panākumus, taču kara gaitā ASV un tās sabiedrotie pārņēma iniciatīvu un sāka atbrīvot Japānas Impērijas ieņemtās teritorijas.

Kara beigās valsts piedzīvoja sakāvi un okupāciju. 1945. gada augustā ASV nometa atombumbas uz Hirosimu un Nagasaki, izraisot milzīgus postījumus un cilvēku zaudējumus. Japāna kapitulēja 1945. gada 15. augustā.

Pēc kapitulācijas Japāna tika okupēta ASV vadībā, kas izraisīja plašas politiskas, ekonomiskas un sociālas reformas, iekļaujot jaunās konstitūcijas pieņemšanu 1947. gadā, kas izbeidza Japānas Impērijas pastāvēšanu un izveidoja parlamentāru demokrātiju.

## Karogi

Attēls:Flag of Japan (1870–1999).svg|Japānas valsts karogs no 1870 līdz 1999. gadam
Attēls:War flag of the Imperial Japanese Army (1868–1945).svg|Japānas Impērijas armijas karogs
Attēls:Naval ensign of Japan (1889–1945).svg|Japānas Impērijas flotes karogs
Attēls:Flag of the Japanese Emperor.svg|Japānas imperatora karogs


## Atsauces

## Ārējās saites
Dižona

**Dižona** (, ) ir komūna un prefektūra Francijas austrumos, Kotdoras departamenta un Burgundijas-Franškontē reģiona administratīvais centrs, vēsturiskā Burgundijas reģiona centrs. Pilsētā 2017. gadā dzīvoja 157 tūkstoši iedzīvotāju, bet tās aglomerācijā (Dižonas metropolē) iedzīvotāju skaits pārsniedz 251 tūkstoti. Dižona atrodas Ušas upes krastos.

Dižona ir ievērojama kā Dižonas sinepju un vīna izcelsmes vieta, kā arī ar to, ka šeit ir dzimis Eifeļa torņa arhitekts Gistavs Eifelis. 2015. gadā Burgundijas vīna darītavas (objektā ietilpst arī Dižonas vēsturiskais centrs) tika iekļautas UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā. Cauri pilsētai iet nozīmīgs autoceļš, kas savieno Parīzi ar Lionu.

## Vēsture
Dižonai ir sena vēsture, tā sākās Senās Romas laikos (pilsētas nosaukums toreiz bija *Divio*), kad tā bija izvietojusies starp Lionu un Parīzi. Dižona bija Burgundijas hercogistes galvaspilsēta, tā bija Burgundijas hercogu mājvieta laika posmā no 11. gadsimta sākuma līdz 15. gadsimta beigām. Tolaik Dižona bija viens no Eiropas lielākajiem mākslas, mācību un zinātnes centriem.

## Izglītība
Dižonā atrodas Burgundijas Universitāte (agrāk zināma kā Dižonas Universitāte), kā arī Burgundijas Biznesa skola.

## Sports
Dižonā bāzēti vairāki dažādu sporta veidu Francijas zemāko līgu klubi. Viens no ievērojamākajiem ir futbola klubs *[[Dijon FCO]]*, kas mājas spēles aizvada Gastona Žerāra stadionā.
## Sadraudzības pilsētas
Dižonas sadraudzības pilsētas ir:

* Bjalistoka, Polija, kopš 1996. gada 
* Kluža-Napoka, Rumānija
* Čefhauena, Maroka
* Dakāra, Senegāla
* Dalasa, ASV, kopš 1957. gada
* Gimarainša, Portugāle
* Mainca, Vācija, kopš 1958. gada

* Prāga, Čehija
* Redžio Emīlija, Itālija, kopš 1963. gada 
* Skopje, Ziemeļmaķedonija, kopš 1961. gada 
* Volgograda, Krievija, kopš 1960. gada
* Jorka, Lielbritānija, kopš 1953. gada

## Atsauces

## Ārējās saites

* 
* 
*