open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Valmieras ģerbonis

**Valmieras pilsētas ģerbonis** ir viens no Valmieras pilsētas oficiālajiem simboliem. Apstiprināts .

## Heraldiskais apraksts
Ģerboņa vairogs zelta krāsā. Vairoga apakšējā daļā sarkana vērša piere, kas ir Ūksenšernu dzimtas ģerboņa sastāvdaļa. No vērša galvas aug zaļa liepa. Liepai abos sānos karājās vairogi valsts karoga krāsās.
thumb|left|Valmieras pilsētas ģerbonis (''S' Civitatis de Woldemer '') Livonijas ordeņa laikos (1524.)

## Vēsture
Senākais pilsētas ģerbonis datēts ar 1381. gadā tapušu dokumentu, kuru 2021. gada novembrī Valmieras muzeja pētniece Liene Rokpelne atrada Lībekas arhīvā. 16. gadsimta sākumā Valmieras ģerbonī bija attēlota liepa ar zaros iekārtiem vairogiem, kurus rotāja krusti. Zviedru Vidzemes laikā vairogus no liepas noņēma, bet liepas sakņu vietā attēloja vērša galvu. 1925. gada apstiprinātajā ģerbonī ir apvienoti abi ģerboņa varianti.

## Atsauces
Trhovi Štepānova

**Trhovi Štepānova** () ir pilsēta Čehijā, Vidusčehijas apgabala Benešovas apriņķī.

Rakstos pirmoreiz minēta jau 995. gadā. 1290. gadā, kad Trhovi Štepānova piederēja Prāgas bīskapam, tai tika piešķirtas pilsētas tiesības. 14. gadsimtā pilsētas apkaimē ieguva zeltu. 15. gadsimtā tā kļuva par husītu kustības centru. Ilgu laiku apdzīvotā vieta atradās Hābsburgu impērijas sastāvā. No 1919. gada — Čehoslovākijas pilsēta. 1954. gadā Trhovi Štepānovai pilsētas tiesības tika atņemtas. No 1993. gada — Čehijas pilsēta. 2007. gadā pilsētas tiesības tika atjaunotas.

## Atsauces

## Ārējās saites

*
Vangažu ģerbonis

**Vangažu pilsētas ģerbonis** ir viens no Vangažu pilsētas oficiālajiem simboliem. Apstiprināts .

## Heraldiskais apraksts
Ģerboņa vairogs vertikāli sadalīts uz pusēm. Labajā pusē uz sudraba fona attēlota zaļa priede uz zaļas pamatnes, tā simbolizē daudzos mežus, kas ir apkārt 
pilsētai, kuros pārsvarā aug priedes. Kreisajā pusē zilu fonu uz pusēm dala horizontāla zelta josla. Zilā krāsa simbolizē ūdeņus, bet zelts — saules spēku.

## Atsauces
Georgijs Borisenko

**Georgijs Borisenko** (; dzimis , miris ) bija ukraiņu šahists, treneris, šaha teorētiķis, PSRS sporta meistars (1950), ICCF lielmeistars (1965).

## Dzīvesgājums
Dzīvoja Ļeņingradā. Spēlēt šahu iemācījās 1931. gadā pionieru nometnē. Sekmīgi piedalījies Ļeņingradas (labākais rezultāts 1953. gadā — 3. vieta) un KPFSR (labākais rezultāts 1960. gadā — 4. vieta, 1961. gadā — 2.-6. vieta) čempionātos. BSB "Lokomotīve" čempions (1953). Astoņu PSRS čempionātu dalībnieks (1950—1967).

20. gadsimta piecdesmitajos un sešdesmitajos gados guvis lielus panākumus korespondencšahā: 1955.— 1957. gada un 1960.— 1962. gada PSRS čempionātos 2. vieta; pasaules čempionātā (1962—1965) — 2. vieta. PSRS komandas sastāvā 3. (1958—1961) un 4. (1961—1964) korespondencšaha olimpiādes uzvarētājs.
    
1965. gadā pieņēma piedāvājumu pārcelties dzīvot uz Uzbekiju un kļuva par šaha treneri Taškentā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Slakteru grāvis

**Slakteru grāvis** (arī **Slakterenes valks**) ir Garūdenes labā krasta atteka Kuldīgas novadā. 

Tek ziemeļaustrumu virzienā. Ietek Garūdenē pie Krīvu mājām. Slakteru grāvi nešķērso valsts autoceļi, tā krastos nav lielu apdzīvoto vietu. 

## Atsauces
Dunss Skots

**Joans Dunss Skots** (; dzimis 1266. gadā, miris ) bija viduslaiku skotu franciskāņu teologs un filozofs, saukts *Doctor Subtilis*. Attīstījis Jaunavas Marijas nevainīgās ieņemšanas konceptu, izvirzījis Dieva esamības pierādījumus. 1993. gadā beatificēts. Par viņa dzīvi saglabājies maz informācijas. Dzimis Skotijā, mācījies un darbojies Oksfordā, vēlāk Parīzē, bet miris Ķelnē. Kopā ar Akvīnas Tomu un Okamas Viljamu tiek atzīts par vienu no vidējo viduslaiku ietekmīgākajiem filozofiem.

## Ārējās saites
Ragnars Klavans

**Ragnars Klavans** (; dzimis ) ir Igaunijas bijušais futbolists un Igaunijas futbola izlases aizsargs.

## Karjera
Karjeru sāka Igaunijas kluba ''Tulevik'' sistēmā. Vēlāk pārgāja uz Igaunijas Meistarlīgas klubu *[[FC Flora]]*.

2005. gadā pārgāja uz Nīderlandes *[[Eredivisie]]* klubu *[[Heracles Almelo]]*. Parādīja labu sniegumu un viņu izīrēja spēcīgajam klubam *[[AZ Alkmaar]]*. Tajā sezonā *AZ Alkmaar* izcīnīja līgas titulu un Klavans parakstīja līgumu ar klubu. 2012. gada vasarā Klavans parakstīja divu gadu līgumu ar Vācijas Bundeslīgas klubu *[[FC Augsburg]]*. 2016. gadā pievienojās *[[Liverpool FC]]*. Kopš 2018. gada spēlē Cagliari Calcio. 2021. gada vasarā Klavans atgriezās Igaunijā un pievienojās Paides klubam *[[Paide Linnameeskond]]*.

Igaunijas izlasē debitēja 2003. gada 3. jūlijā Baltijas kausa spēlē pret Lietuvas futbola izlasi. Kopš 2012. gada ir komandas kapteinis.

## Sasniegumi
**Flora**

* Igaunijas futbola Meistarlīga: 2003

**AZ**

* Nīderlandes Eredivisie: 2008—09

**Individuālie sasniegumi**

* Igaunijas gada futbolists: 2012, 2014, 2015, 2016, 2017, 2018, 2019

## Personīgā dzīve
Viņa tēvs Dzintars Klavans arī bija profesionāls futbolists, 1990. gadu sākumā Igaunijas izlasē aizvadījis 19 spēles.

## Atsauces

## Ārējās saites
Verners Golcs

**Verners Golcs** (; dzimis , miris ) bija vācu šahists un žurnālists.

## Dzīves gājums
1958. gadā Golcs uzvarēja Austrumberlīnes šaha čempionātā. No 1957. līdz 1969. gadam piedalījās visos VDR čempionāta finālos. Vairākas reizes ieņēma godalgotās vietas: 1957. gadā ieguva 3., 1964. — 3.-4., 1965. — 2.-3. vietu, bet lielāko panākumu sasniedza 1959. gadā Leipcigā, kad dalīja pirmo vietu un tikai mačā par čempiona nosaukumu zaudēja Volfgangam Pīčam. 1964. gadā Golcs uzvarēja atklātajā Berlīnes pilsētas čempionātā, bet 1970. gadā dalīja pirmo vietu Kurta Rihtera piemiņas turnīrā.

Golcs bijis VDR izlases komandas dalībnieks un divas reizes piedalījies šaha olimpiādēs — 1960. un 1964. gadā, bet 1970. gadā Eiropas komandu čempionātā ieguvis bronzas medaļu. 

## Bibliogrāfija
* 

## Atsauces

## Ārējās saites

* V. Golca šaha kompozīcijas vietnē PDB
Blēzs Matuidi

**Blēzs Matuidi** (; dzimis ) ir bijušais Francijas futbolists un Francijas futbola izlases pussargs.

## Karjera
Matuidi karjeru sāka Troyes AC. 2007. gada vasarā parakstīja četru gadu līgumu ar Francijas 1. līgas klubu AS Saint-Étienne. 2011. gada vasarā Matuidi parakstīja trīs gadu līgumu ar citu Francijas klubu Parīzes "Saint-Germain". Sešu gadu laikā, ko pavadīja PSG, Matuidi bija stabils pamatsastāva spēlētājs. Tomēr 2017. gadā parakstīja trīs gadu līgumu ar Itālijas Turīnas "Juventus".

Francijas futbola izlasē spēlējis 2012. gada un 2016. gada Eiropas čempionātā un 2014. gada FIFA Pasaules kausā.

## Sasniegumi
**Paris Saint-Germain**

* Francijas 1. līga: 2012–13, 2013–14, 2014–15, 2015–16
* Coupe de France: 2014–15, 2015–16, 2016–17
* Coupe de la Ligue: 2013–14, 2014–15, 2015–16, 2016–17
* Trophée des Champions: 2013, 2014, 2015, 2016, 2017

**Juventus**

* Itālijas Serie A: 2017–18, 2018–19, 2019–20
* Coppa Italia: 2017–18
* Supercoppa Italiana: 2018

**Francija**

* FIFA Pasaules kauss: 2018

**Individuālie sasniegumi**

* Francijas gada futbolists: 2015

## Atsauces

## Ārējās saites
Ventspils ģerbonis

**Ventspils pilsētas ģerbonis** ir Ventspils pilsētas oficiāls simbols. Tas ir viens no senākajiem Latvijas pilsētu heraldiskajiem simboliem, kura pamatelementi veidojušies Livonijas periodā (13.-16.gs.) un maz mainītā veidā saglabājušies līdz pat mūsdienām.

## Heraldiskais apraksts
Purpura laukā ar sudraba tīklojumu sudraba medību rags ar zelta iemuti, stīpu un apmali, virs tā zelta ķetnu krusts.

## Vēsture
Ventspils ģerboņa attīstības sākumi saistāmi ar 14. gadssimtu.  Senākais zināmais Ventspils pilsētas zīmoga nospiedums ir pievienots 1368. gada dokumentam, kas saglabājies Vācijas pilsētas Lībekas arhīvā. Tajā redzami visi Ventspils ģerboņa heraldiskie simboli - tīklots (damascēts) lauks, kurā novietots medību rags ar ķetnu krustu.  Zīmoga teksts vēsta, ka tas ir “zīmogs birģerim, kas iekš Ventas (pilsētas) mīt”.

Ģerbonī attēlotie elementi simbolizēja Ventspili kā ordeņa valstī ietilpstošu pilsētu. Senais heraldiskais simbols spilgti apliecina Latvijas un Ventspils piederību pie viduslaiku Eiropas kultūras areāla.

Ar pilsētas vēsturi saistītos heraldiskos simbolus Ventspils turpina saglabāt arī turpmākajos gadsimteņos. Medību ragu un ķetnu krustu var redzēt gan pilsētas Kurzemes un Zemgales hercogistes laika simbolikā, gan arī laikā, kad pilsēta ir Kurzemes guberņas sastāvā.

Jaunajā Latvijas Republikā par pilsētu ģerboņu izveidošanu un senās simbolikas apstiprināšanu vai pārveidošanu sāka rūpēties 1921.-1923. gadā. Ventspils pilsētas ģerboni Latvijas Republikas Valsts prezidents Jānis Čakste oficiāli apstiprināja 1925. gada 31. oktobrī. Tā apraksts un zīmējums veidots, balstoties uz vēsturisko pilsētas heraldisko simbolu. Ģerboņa oficiālais heraldiskais apraksts 1925. gadā bija: “Sarkans damiscēts lauks, augšējā daļā zelta ķetnu krusts, apakšējā – mednieka taure".

Pēc 1940. gada vēsturiskais Ventspils pilsētas ģerbonis netika izmantots. Jaunu Ventspils “ģerboni” izstrādāja 1968. gadā, ignorējot senos heraldikas likumus un pilsētas vēsturisko ģerboni, tika izmainīts ģerboņa zīmējums. Alberta Mieža un Zigmunda Štramdiera veidotajā "padomju Ventspils” ģerbonī krustu nomainīja stūres rats un ģerboņa augšdaļā ievietoja Latvijas PSR karoga simboliku. Vēl vairāk izmainītā veidā šie elementi tiek sakārtoti nākamajā, 1970. gadā pieņemtajā "ģerbonī", abiem simboliem apmainoties vietām.

Ventspils pilsētas ģerboni Atmodas laikā atjaunoja Ventspils pilsētas Tautas deputātu padome, 1989. gada 29. martā pieņemot lēmumu “Par Ventspils pilsētas vēsturiskā ģerboņa atjaunošanu”.

Valsts heraldikas komisija 2002. gadā apstiprināja vēsturisko Ventspils pilsētas ģerboni, precizējot tā heraldisko aprakstu: “Purpura laukā ar sudraba tīklojumu sudraba medību rags ar zelta iemuti, stīpu un apmali, virs tā zelta ķetnu krusts”.  

2011. gada 28. jūlijā Latvijas Republikas Kultūras ministrija Ventspils pilsētas ģerboni reģistrēja Ģerboņu reģistrā.

## Atsauces
2017. gada RideLondon–Surrey Classic

**2017. gada ''RideLondon-Surrey Classic*** bija [[šosejas riteņbraukšana]]s viendienas sacensības, kuras notika 30. jūlijā. Tā bija 5. reize, kad notika *RideLondon-Surrey Classic* sacensības un tās bija 28. sacensības [[2017. gada UCI World Tour|2017. gada *UCI World Tour*]] kalendārā un pirmā reize, kad tās iekļautas *UCI World Tour* kalendārā.

Sacensību sprinta finišā uzvarēja [[Norvēģija]]s pārstāvis [[Aleksanders Kristofs]] (**).

== Komandas ==
Tā kā sacensības bija jaunums *UCI World Tour* kalendārā, tika ielūgtas visas 18 UCI *WorldTeam* komandas, bet dalība nebija obligāta. Sacensībās piedalījās četrpadsmit no astoņpadsmit *WorldTeam'' komandām. Piedalījās arī astoņas UCI profesionālās kontinentālās komandas, veidojot 22 komandu pelotonu.

## Rezultāti

## Atsauces

## Ārējās saites

* 
*
Varakļānu ģerbonis

**Varakļānu pilsētas ģerbonis** ir viens no Varakļānu pilsētas oficiālajiem simboliem. Apstiprināts .

## Heraldiskais apraksts
Ģerboņa vairoga galvā uz melna fona attēlota ejoša zelta lapsa, kas simbolizē apkārtnes mežu bagātības. Vairoga apakšā ir zelta joslas ar melnām starpjoslām. Zelta joslas simbolizē pilsētai svarīgos ceļus no Krustpils, Madonas un Rēzeknes, kas krustojas Varakļānos.

## Atsauces
Jans Zommers

**Jans Zommers** (; dzimis ) ir Šveices futbolists Šveices futbola izlases vārtsargs. Kopš 2023. gada ir Itālijas A sērijas kluba Milānas "Inter" spēlētājs.

## Karjera
Karjeru sāka FC Basel sistēmā. Ticis izīrēts gan FC Vaduz, gan Grasshopper. Pēc īrēm kļuva par stabilu *Basel* spēlētāju. 2014. gada martā parakstīja piecu gadu līgumu ar Vācijas klubu Menhengladbahas "Borussia". Pēc pavadītiem gandrīz deviņiem gadiem Menhengladbahā, Zommers 2023. gada janvārī pievienojās Minhenes "Bayern".

2023. gada 7. augustā Zommers pievienojās Itālijas klubam Milānas "Inter", parakstot līgumu līdz 2026. gadam. Viņš tika pārdots "Inter" klubam par 6,75 miljoniem eiro. Zommers uzvarēja savā pirmajā Milānas dērbijā "Derby della Madonnina" pret AC Milan, šajā spēlē "Inter" sagrāva savus konkurentus ar rezultātu 5:1.

Šveices izlasē spēlējis gan 2014. gada FIFA Pasaules kausā, 2022. gada FIFA Pasaules kausā, gan 2016., 2020. un 2024. gada Eiropas čempionātā.

## Sasniegumi
**Vaduz**

* Šveices Izaicinājuma līga: 2007—08
* Lihtenšteinas kauss futbolā: 2007—08

**Basel**

* Šveices Superlīga: 2010—11, 2011—12, 2012—13, 2013—14
* Šveices kauss: 2011—12

**Bayern Munich**
* Vācijas Bundeslīga: 2022—23

**Inter Milan**
* Itālijas čempionāts / A sērija: 2023—24
* Supercoppa Italiana: 2023
* UEFA Čempionu līga finālists: 2024–25
**Individuālie sasniegumi**

* Šveices gada futbolists: 2016, 2018
* Šveices Superlīgas gada simboliskā izlase: 2013—14

## Atsauces

## Ārējās saites
Marts Poms

**Marts Poms** (; dzimis ) ir bijušais Igaunijas futbolists, vārtsargs, pēc spēlētāja karjeras beigām — treneris. Šobrīd viņš ir Igaunijas futbola izlases vārtsargu treneris.

Poms spēlēja vārtsarga pozīcijā *Lõvid*, *[[SK Tallinna Sport|Sport Tallinn]]*, *[[Kuopion Palloseura|KuPS]]*, *[[FC Flora|Flora]]*, *[[FC Wil|Wil]]*, *[[Portsmouth FC|Portsmouth]]*, *[[Derby County F.C.|Derby County]]*, *[[Sunderland AFC|Sunderland]]*, *[[Arsenal FC|Arsenal]]* un *[[Watford F.C.|Watford]]* komandā. Poms savu pirmo spēli Igaunijas izlasē aizvadīja , kas bija pirmā spēle kopš neatkarības atjaunošanas un komanda draudzības spēlē nospēlēja 1—1 ar Slovēniju. Kopumā viņš izlasē aizvadīja 120 spēles un bija komandas kapteinis. Poms sešas reizes atzīts par Igaunijas gada futbolistu (1993, 1994, 1997, 1998, 2000 un 2003). 2003. gada novembrī UEFA jubilejas svinībās Poms tika nosaukts kā Igaunijas labākais spēlētājs pēdējo 50 gadu laikā. Karjeru viņš noslēdza 2009. gada 10. jūnijā pēc 0—0 neizšķirta pret Portugāli.

## Sasniegumi
**Sunderland**

* Anglijas čempionāts: 2004–05

**Individuālie sasniegumi**

* Igaunijas gada futbolists: 1993, 1994, 1997, 1998, 2000, 2003
* ''Derby County'' gada labākais spēlētājs: 1999–2000

## Atsauces

## Ārējās saites
Tallinas Tehnoloģiju universitāte

**Tallinas Tehnoloģiju universitāte** (, saīsināti *TTÜ*) ir vienīgā tehniskā universitāte Igaunijā, dibināta 1918. gadā. To uzskata par vadošo universitāti inženierzinātnēs, uzņēmējdarbībā un valsts pārvaldē. Tallinas Tehnoloģiju universitātei ir arī koledžas Tallinā, Tartu, Kuresārē un Kohtla-Jervē.

## Atsauces

## Ārējās saites

* 
* timeshighereducation.com
Štefans Lihtšteiners

**Štefans Lihtšteiners** (; dzimis ) ir bijušais Šveices futbolists, Šveices futbola izlases aizsargs.

## Karjera
Lihtšteiners karjeru sāka Šveices Superlīgas klubā Cīrihes "Grasshopper". 2005. gadā Lihtšteiners pārcēlās uz Francijas futbola 1. līgas klubu *[[Lille OSC]]*.

2008. gadā par Lihtšteineru interesējās gan Parīzes "Saint-Germain", gan Everton FC, bet viņš izvēlējās Itālijas klubu Romas "Lazio".

2011. gada vasarā Lihtšteiners parakstīja līgumu ar Turīnas "Juventus". Turīnā Lihtšteiners ir sešas reizes izcīnījis Itālijas čempionu titulu.

2018. gada vasarā Lihtšteiners pievienojās Arsenal FC.

2019. gadā Lihtšteiners, kā brīvais aģents pievienojās FC Augsburg, kur arī noslēdza savu karjeru.

Šveices izlasē spēlējis 2008. gada, 2016. gada Eiropas čempionātā un 2010. gada, 2014. gada FIFA Pasaules kausā. Šveices izlasē ir kapteinis.

## Sasniegumi
**Grasshopper**

* Šveices Superlīga: 2002–03

**Lazio**

* Coppa Italia: 2008–09
* Supercoppa Italiana: 2009

**Juventus**

* Itālijas A sērija: 2011–12, 2012–13, 2013–14, 2014–15, 2015–16, 2016–17, 2017–18
* Coppa Italia: 2014–15, 2015–16, 2016–17, 2017–18
* Supercoppa Italiana: 2012, 2013, 2015

**Individuālie sasniegumi**

* Šveices gada futbolists: 2015

## Atsauces

## Ārējās saites
Lauku māja ar krāsni

***Lauku māja ar krāsni*** () ir igauņu fovisma gleznotāja Karla Persimegi 1935. gadā radīta glezna.

## Apraksts
Tā gleznota ar eļļas krāsu uz audekla, kura izmēri ir 65,5 x 84 centimetri. Glezna atrodas Tartu mākslas muzeja kolekcijā.

## Analīze
Gleznā attēlota sieviete, kura stāv pieticīgā lauku mājā pie krāsns un sildās.

## Atsauces
Anete Kontaveita

**Anete Kontaveita** (, dzimusi  Tallinā) ir bijusī igauņu tenisiste. Visu laiku labāakā Igaunijas tenisiste, ilgus gadus bijusi Igaunijas pirmā rakete.

Augstāko otro vietu pasaules rangā vienspēlēs sasniegusi 2022. gada jūnijā. Apmēram tai pašā laikā Kontaveitai pēc pārslimotā kovida sāka pasliktināties veselība, un viņa samazināja dalību turnīros, strauji kritās arī reitings. 2023. gada 20. jūnijā viņa paziņoja, ka pēc nākošā turnīra Vimbldonā jūlijā beigs karjeru muguras traumas dēļ.

Karjeras laikā A. Kontaveita izcīnījusi 6 Sieviešu tenisa asociācijas (WTA) un 11 Starptautiskā tenisa federācijas (ITF) titulus vienspēlēs.

## Statistika
### Vietas ''Grand Slam'' turnīros

### Vienspēles

|}

## Atsauces

## Ārējās saites
Paulo Divala

**Paulo Divala** (; dzimis ) ir Argentīnas futbolists, Itālijas A sērijas kluba *[[AS Roma]]* un Argentīnas futbola izlases uzbrucējs.

## Karjera
Divala karjeru sāka Argentīnas pēc spēka 2. līgas klubā ''Instituto''. 2012. gadā Divala pievienojās Itālijas klubam *[[U.S. Città di Palermo]]*. 2015. gadā Divala parakstīja piecu gadu līgumu ar Turīnas "Juventus". *Juventus* viņš izcīnījis ir divus Itālijas čempionu titulus un divus Itālijas kausus.

Argentīnas izlasē debitēja spēlē pret Paragvajas futbola izlasi nākot uz maiņu.

## Sasniegumi
**Palermo**

* Itālijas B sērija: 2013—14

**Juventus**

* Itālijas A sērija: 2015—16, 2016—17, 2017—18, 2018—19, 2019—20
* Coppa Italia: 2015—16, 2016—17, 2017—18, 2020—21
* Supercoppa Italiana: 2015, 2018, 2020

** Argentīna**
*FIFA Pasaules kauss:2022

**Individuālie sasniegumi**

* Itālijas A sērijas vērtīgākais spēlētājs: 2019—20

## Atsauces

## Ārējās saites
2017. gada Pasaules čempionāts orientēšanās sportā

**2017. gada Pasaules čempionāts orientēšanās sportā** bija 34. Pasaules čempionāts orientēšanās sportā, kas notika Igaunijā no  līdz .

Par čempionāta medaļām bagātāko sportistu kļuva Zviedrijas orientieriste Tove Aleksandersone, kas izcīnīja trīs zelta medaļas.

Pasaules čempionātā piedalījās arī Latvijas orientieristi. Augstākos rezultātus sasniedza stafešu komandas. Vīriešu komanda (Andris Jubelis, Mārtiņš Sirmais, Edgars Bertuks) ieņēma 7. vietu, savukārt sieviešu komanda (Inga Dambe, Laura Vīķe, Sandra Grosberga) — 5. vietu, kas bija augstākā, kādu Latvijas komanda sasniegusi pasaules čempionātos. Individuāli labāko vietu sasniedza I. Dambe vidējā distancē, ieņemot augsto 11. vietu.

## Rezultāti
### Vīrieši
#### Garā distance
#Ūlavs Lunnaness  1.45:25
#Leonīds Novikovs  1.47:15
#Viljams Linds  1.47:38

#### Vidējā distance
#Tjerī Žoržu  33:12
#Fabians Hertners  33:37
#Oleksandrs Kratovs  33:42

#### Sprints
# Daniels Hubmanis  14:30,6
# Frederiks Tranšāns  14:33,5
# Jerkers Lisells  15:35,8

#### Stafete
# (Eskils Kinnebergs, Ūlavs Lunnaness, Magne Deli) 1.34:50
# (Frederiks Tranšāns, Luks Basē, Tjerī Žoržu) 1.36:06
# (Johans Runesons, Viljams Linds, Gustavs Bergmans) 1.36:53

### Sievietes
#### Garā distance
#Tove Aleksandersone  1.19:10
#Maja Alma  1.20:42
#Natālija Gemperle  1.24:46

#### Vidējā distance
#Tove Aleksandersone  32:34
#Marianne Annešena  34:44
#Venla Harju  36:44

#### Sprints
#Maja Alma  13:55,5
#Natālija Gemperle  14:32,5
#Gaļina Vinogradova  14:34,2

#### Stafete
# (Emma Johansone, Helēna Jansone, Tove Aleksandersone) 1.41:12
# (Anastasija Rudņaja, Svetlana Mironova, Natālija Gemperle) 1.43:53
# (Venla Harju, Marika Teini, Merja Rantanena) 1.45:35

### Sprinta stafete
# (Līna Stranda, Jerkers Lisells, Jonass Leandersons, Helēna Jansone) 1.03:32
# (Cecilija Friberga Klisnere, Andreass Hogārds Bosens, Tue Lasens, Maja Alma) 1.04:02
# (Elena Rosa, Florians Hovalds, Martins Hubmanis, Sabīne Hausvirta) 1.04:26

## Medaļu tabula

## Atsauces

## Ārējās saites

* Čempionāta oficiālā mājaslapa
Marija Gevorgjana

**Marija Gevorgjana** (; dzimusi  Erevānā) ir Armēnijas starptautiskā lielmeistare šahā (2019).

## Biogrāfija
Šahu iemācījusies spēlēt trīs gadu vecumā. Septiņu gadu vecumā sākusi apmeklēt šaha skolu, bet vēlāk - šaha akadēmiju. 2011. gadā Bulgārijas kūrortpilsētā Albenā izcīnījusi 3. vietu Eiropas meiteņu šaha čempionātā U18 vecuma grupā. 2012. gadā uzvarējusi Armēnijas meiteņu šaha čempionātā U18 vecuma grupā un 12. Eiropas meiteņu ātrā šaha čempionātā U18 vecuma grupā.

2014. un 2015. gadā kļuvusi Armēnijas sieviešu šaha čempionāta sudraba laureāti. 2016. gadā 71. Armēnijas sieviešu šaha čempionātā izcīnījusi 8½ punktus no 9 iespējamajiem un kārtu līdz turnīra beigām kļuvusi par čempioni. 2017. gada janvārī, iegūstot 6½ punktus no 9 iespējamajiem, otro gadu pēc kārtas uzvarējusi Armēnijas sieviešu šaha čempionātā. Uzvarējusi Armēnijas sieviešu šaha čempionātā arī 2019. un 2020. gadā.

Pārstāvējusi Armēniju Pasaules komandu šaha čempionātā 2019. gadā.

Par panākumiem turnīros FIDE 2015. gadā Marijai Gevorgjanai piešķīra starptautiskās meistares (WIM) nosaukumu, bet 2019. gadā - starptautiskās lielmeistares (WGM) nosaukumu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Viesītes ģerbonis

**Viesītes pilsētas ģerbonis** ir viens no Viesītes pilsētas oficiālajiem simboliem. Apstiprināts . Tas izmantots arī uz Viesītes karoga.

## Heraldiskais apraksts
Ģerboņa vairogs no kreisās augšējās puses diagonāli dalīts. Augšdaļa zelta krāsā, apakšdaļa — sarkanā. Uz vairoga attēlotas piecas ozolzīles, kas uz zelta fona ir sarkanā krāsā, bet uz sarkanā fona zelta krāsā. Ozolzīles simbolizē spēku un auglību un parāda, ka pilsētā kādreiz bija diža ozolu audze. 

## Vēsture
Pilsēta radusies uz Eķengrāves muižai piederošas zemes pie Āžu kroga. Tā dēvēta dažādi — gan par Eķengrāvi, gan Āžu miestu. 1926. gadā miesta valde pieņēma lēmumu par nosaukuma maiņu. Miesta iedzīvotāji ieteica  topošo pilsētu nosaukt par Ozolaini, Ķiksti, Jaunrīgu vai Vasarārēm (šo variantu ieteica tirgotājs Vasermanis), taču izvēlējās tuvumā esošā ezera un upes nosaukumu Viesīte. 1928. gadā Viesītei tika piešķirtas pilsētas tiesības, bet desmit gadus vēlāk 1938. gadā tā saņēma pilsētas ģerboni. Tā kā daudzi iedzīvotāji bija vēlējušies pilsētu nosaukt par Ozolaini, tās ģerbonī attēloja ozolzīles.

## Atsauces
Infortar

***AS Infortar*** ir Igaunijas pārvaldītājsabiedrība. Tā ir dibināta 1997. gadā. Galvenais birojs atrodas Tallinā.

*Infortar* grupai ir vairāk nekā 40 meitas uzņēmumu. Tai pieder 42 % kuģniecības uzņēmuma *[[Tallink]]* kapitāldaļu, 100 % enerģētikas uzņēmuma *[[Elenger Grupp]]* kapitāldaļu. Tā īpašumā ir viesnīcas un nekustamie īpašumi Tallinā un Rīgā. *Infortar* pārvalda taksometru biznesu (*Tallink Takso*), izdevniecību *Vaba Maa*, valūtas maiņas biznesu *H.T. Valuuta*, virtuves piederumu tirdzniecību *Gastrolink*.

*AS Infortar* akcijas tiek kotētas *[[Nasdaq Tallinn]]* biržā (kods *INF1T*). Lielākie akcionāri (2023. gada decembrī): *Mersok* (24,4 %, īpašnieks Enns Pants), *Pärdiklill* (24,2 %, īpašnieks Kalevs Jervelills), *Abante* (17,2 %, īpašnieks Ains Hanšmits), Keijo Erki Mehtonens (7,5 %), Toivo Ninnass (6,4 %), *Infortar* (4,8 %).

## Vēsture
Investīciju sabiedrību 1997. gadā dibināja privāti investori, lai ieguldītu līdzekļus kuģniecībā *Tallink*, kas tajā laikā piedzīvoja lielas grūtības. Sākotnēji *Infortar* koncentrējās uz investīcijām *Tallink*, bet kopš 2004. gada tā iesaistījās nekustamo īpašumu un transporta biznesā.

2016. gadā *Infortar*, *[[Elenger Grupp|Eesti Gaas]]* padomes loceklis Ārne Sārs, *[[Latvijas Gāze]]* padomes priekšsēdētāja vietnieks Juris Savickis un tranzīta uzņēmējs Viktors Golinskis dibināja uzņēmumu *OÜ Trilini Energy* ar mērķi pirkt *Eesti Gaas*. 
23. februārī tika paziņots, ka *Trilini Energy* no *Fortum Heat and Gas Oy* pērk tam piederošo vairākumu *Eesti Gaas* kapitāldaļu (51,38 %). Darījumu pēc Igaunijas Konkurences padomes atļaujas saņemšanas pabeidza 31. martā. 
*Trilini Energy* bija arī izteicis pirkšanas piedāvājumu citiem *Eesti Gaas* akcionāriem *Gazprom* un *Itera Latvija*.
13. maijā *Trilini Energy* noslēdza līgumu ar *Gazprom* par tam piederošo *Eesti Gaas* 37,03 % kapitāldaļu pirkšanu. Augustā *Trilini Energy* no *SIA Itera Latvija* nopirka 10,02 % *Eesti Gaas* akciju. Līdz ar to *Trilini Energy* bija ieguvis 98,43 % *Eesti Gaas* kapitāldaļu. Septembrī *Infortar* daudzajiem mazajiem akcionāriem izteica akciju izpirkšanas piedāvājumu. Decembrī *Trilini* kļuva par vienīgo *Eesti Gaas* īpašnieku.
2017. gadā *Eesti Gaas* akcijas tika sadalītas *Trilini Energy* akcionāriem: *Infortar* (67 %), *IGLATS OÜ* (12,5 %), *SKVL Vara OÜ* (10,5 %), *GVA SISTEMS OÜ* (10 %), bet 2018. gadā *Infortar* no pārējiem akcionāriem nopirka visas *Eesti Gaas* kapitāldaļas.

2023. gada martā *Infortar* paziņoja, ka plāno tuvākajā nākotnē sākt savu akciju kotēšanu biržā. 28. novembrī sākās akciju sākotnējais publiskais piedāvājums. 14. decembrī *[[Nasdaq Tallinn]]* birža sāka *AS Infortar* akciju kotēšanu. Līdzšinējie uzņēmuma īpašnieki Enns Pants, Kalevs Jervelills un Ains Hanšmits paturēja vairākuma akciju.
2024. gada 6. decembrī meitas uzņēmums *AS Eesti Gaas* tika pārdēvēts par *AS Elenger Grupp*.

## Atsauces

## Ārējās saites
* ''Infortar'' vietne
Viļakas ģerbonis

**Viļakas pilsētas ģerbonis** ir viens no Viļakas pilsētas oficiālajiem simboliem. Apstiprināts 1996. gadā.

## Heraldiskais apraksts
Ģerboņa vairogs zilā krāsā. Apakšējā daļā attēlots ezis dabiskās krāsās, jo pilsētas apkārtnē ir daudz šo dzīvnieku. Attēlotajam ezim ir 49 adatas. Vairoga galva ir zelta krāsā un tajā attēloti trīs zili linu ziedi, kas norāda uz kādreizējo pilsētnieku nodarbi — linu audzēšanu un pārstrādi.
Georgs Golovkovs

**Georgs Golovkovs** (dzimis ) ir latviešu hokejists, centra uzbrucējs. Pašlaik (2023) Golovkovs spēlē Zviedrijas otrās spēcīgākās līgas *[[Hockeyallsvenskan]]* komandā *[[Östersunds IK]]*.

## Spēlētāja karjera
Karjeru uzbrucējs sāka 2011.—12. gada sezonā, kad HK Liepājas Metalurgs otrajā sastāvā aizvadīja kopā četras spēles Latvijas čempionātā. Nākamo sezonu Golovkovs pilnībā aizvadīja Krievijas Jaunatnes hokeja līgas vienībā HK Rīga, taču tad pārcēlās uz Ziemeļameriku, no 2013. līdz 2015. gadam spēlējot Kvebekas junioru hokeja līgā (QMJHL) junioru līgā, savukārt 2015.—16. gada sezonā spēlējot ASV hokeja līgā (USHL).

2016. gada vasarā Golovkovs pievienojās KHL klubam Rīgas "Dinamo". Vasarā hokejists guva nopietnu savainojumu, kura dēļ nevarēja spēlēt vairākus mēnešus. 2016.—17. gada sezonā "Dinamo" rindās Golovkovs aizvadīja kopumā 20 spēles. Arī nākamajā vasarā, gatavojoties sezonai, Golovkovs guva nopietnu pleca traumu. No 2018. līdz 2020. gadam viņš spēlēja Lielbritānijā, pārstāvot EIHL klubus Miltonkīnzas "Lightning" un Notingemas "Panthers". 2020.—2021. gada sezonu sāka Zviedrijas trešās pēc līmeņa līgas komandā *Strömsbro IF*, bet sezonas otrajā pusē spēlēja Dānijas klubā Odenses "Bulldogs". 2021. gadā pievienojās Zviedrijas otrās spēcīgākās līgas *[[Hockeyallsvenskan]]* klubam *[[Almtuna IS]]*, kurā nospēlēja nepilnas divas sezonas. 2022.—2023. gada sezonu noslēdza citā šīs līgas vienībā  *[[ Södertälje SK]]*. Pirms 2023.—2024. gada sezonas pārgāja uz citu *Hockeyallsvenskan* klubu *[[Östersunds IK]]*.

2017. gadā Golovkovs tika uzaicināts uz Latvijas hokeja izlases treniņnometni pirms gaidāmā Pasaules čempionāta. Izlases sastāvā debitēja 2. aprīļa pārbaudes spēlē pret Krieviju. Pasaules čempionātā pirmo reizi spēlēja 2023. gadā un izcīnīja bronzas medaļu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Veronika Ekslere

**Veronika Ekslere** (; dzimusi  Vīnē) ir Austrijas starptautiskā meistare šahā (2017).

## Biogrāfija
Šahu iemācījusies spēlēt desmit gadu vecumā. Studējusi Vīnes Universitātē, kur mācījusies bioloģiju un fiziku.

Daudzkārtējā Austrijas jauniešu šaha čempionātu uzvarētāja: 2004. gadā U14 vecuma grupā, 2005. un 2006. gadā U16 vecuma grupās, 2007. gadā U18 vecuma grupā.

Vēlākajos gados ar panākumiem piedalījusies Austrijas sieviešu šaha čempionātos, kuros izcīnījusi 2 zelta (2013, 2018), sudraba (2015) un divas bronzas (2009, 2014) medaļas.

Vairākkārtējā Austrijas sieviešu šaha bundeslīgas uzvarētāja šaha kluba *SV Wulkaprodersdorf* sastāvā (2011/12, 2013/14).

Pārstāvējusi Austrijas komandu lielākajos komandu šaha turnīros:
* Pasaules šaha olimpiādēs piedalījusies 5 reizes (2010-2018);
* Eiropas komandu šaha čempionātos piedalījusies 5 reizes (2009-2017).

Par panākumiem turnīros FIDE 2017. gadā Veronikai Ekslerei piešķīra starptautiskās meistares (WIM) nosaukumu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Rikardo Rodrigess

**Rikardo Rodrigess** (; dzimis ) ir Šveices futbolists, Spānijas *[[La Liga]]* kluba *[[Real Betis]]* un Šveices futbola izlases aizsargs.

## Karjera
Rodrigess savu karjeru sāka savas dzimtās pisētas klubā *[[FC Zürich]]*. 2012. gadā 19 gadu vecumā viņu iegādājās Vācijas futbola Bundeslīgas klubs *[[VfL Wolfsburg]]*. 2014. gadā tika atzīts par Šveices gada futbolistu. 2017. gadā pievienojās *[[AC Milan]]*.

Šveices izlasē spēlējis 2012. gada vasaras olimpiskajās spēlēs, 2014., 2018. un 2022. gada FIFA Pasaules kausā, kā arī un 2016., 2020. un 2024. gada Eiropas čempionātā.

## Sasniegumi
**VfL Wolfsburg**

* DFB Pokal: 2014—15
* DFL Supercup: 2015

**Individuālie sasniegumi**

* Šveices gada futbolists: 2014

## Atsauces

## Ārējās saites
Igaunijas PSR karogs

**Igaunijas PSR karogā** uz sarkana laukuma kreisajā stūrī attēlots dzeltens sirpis un āmurs un piecstaru zvaigznes kontūra virs ūdens viļņiem karoga lejasdaļā. Igaunijas PSR karogu apstiprināja 1953. gada 6. februārī.
Brētliņas

**Brētliņas** (*Sprattus*) ir viena no siļķu dzimtas (*Clupeidae*) ģintīm, kas apvieno 5 siļķveidīgo zivju sugas. Ziemeļu puslodē mājo viena suga, kas sastopama Atlantijas okeāna austrumu krastā, sākot ar Maroku un beidzot ar Ziemeļu un Baltijas jūrām, sastopamas arī Vidusjūrā, Adrijas un Melnajā jūrā. Pārējās sugas mājo Dienvidu puslodē.

## Latvijā
Brētliņu ģinti Latvijā pārstāv viena suga — brētliņa (*Sprattus sprattus*). Tā ir saimnieciski nozīmīga Baltijas jūras zivs. 

## Kopīgās īpašības
Brētliņas ir maza auguma, sudrabainas zivtiņas ar tumšu, zilganzaļu muguru. Garums lielākajai daļai sugu ir 8—12 cm, lielākajām sugām 16 cm. Ķermenis saplacināts, proporcionāli garš. Uz vēdera asas, ķīļveida zvīņas. Žaunu vāka aizmugurējā mala noapaļota. Vēdera spuras ar 7—8 mīkstiem stariem, sākas pirms muguras spuras.

Uzturas krasta joslā, bieži seklos ūdeņos, sēkļu tuvumā. Dažas sugas piemērojušās ūdenim ar zemu sāls saturu. Veido lielus barus, kas migrē no ziemas barošanās vietām uz vasaras nārstošanas vietām. Barojas ar planktonu, galvenokārt ar vēžveidīgajiem.

## Sistemātika
**Brētliņu ģints** (*Sprattus*)
*Austrālijas brētliņa (*Sprattus novaehollandiae*)
*Brētliņa  (*Sprattus sprattus*) 
*Folklendu brētliņa (*Sprattus fuegensis*)
*Jaunzēlandes brētliņa (*Sprattus muelleri*) 
*Jaunzēlandes zilmuguras brētliņa (*Sprattus antipodum*)

## Atsauces
Alozu apakšdzimta

**Alozu apakšdzimta** (*Alosinae*) ir viena no siļķu dzimtas (*Clupeidae*) apakšdzimtām, kas apvieno 32 zivju sugas un kas tiek iedalītas 4 ģintīs. Mājo galvenokārt jūrā, daļa sugu saldūdenī.

## Latvijā
Alozu apakšdzimtu Latvijā pārstāv viena suga — palede (*Alosa fallax*), kas iekļauta Latvijas Sarkanās grāmatas 3. kategorijā. Tās nelielā daudzumā mēdz nozvejot kopā ar reņģēm. Latvijas zivju sarakstā iekļauta arī aloza (*Alosa alosa*). Tomēr šī suga Latvijas ūdeņos nav konstatēta nevienu reizi. Baltijas jūrā novērota tikai rietumdaļā.

## Kopīgās īpašības
Alozu apakšdzimtas zivis ir vidēji lielas vai lielas zivis, salīdzinot ar pārējām siļķu dzimtas zivīm. Lielākā daļa šajā grupā ir 20—30 cm garas. 

Toties lielākās sugas ir aloza un Amerikas palede (*Alosa sapidissima*). Alozas ķermeņa garums var sasniegt 80—83 cm, svars 5 kg, lai gan parasti tā ir apmēram 40 cm gara. Amerikas paledes ķermeņa garums var sasniegt 76 cm, svars 5,4 kg, bet parasti tās garums ir ap 50 cm. Tās ir arī lielākās sugas visā siļķu dzimtā.

Gar vēdera viduslīniju visām alozām aug ķīļveida, asas zvīņas. Augšlūpa atšķirībā no siļķu apakšdzimtas zivīm ir šķelta, nevis noapaļota. Zobi ļoti sīki vai neesoši. Muguras spura atrodas apmēram ķermeņa vidusdaļā, vēdera spuras atrodas tieši apakšā, anālā spura īsa un tālu uz aizmuguri aiz muguras spuras. Zvīņas labi piestiprinātas. Lielākajai daļai sugu pie žaunu vākiem tumšs plankums, dažām sugām plankumu rinda, kas virknējas uz sāniem, vai pat otrā rinda apakšā zem pirmās. Alozu apakšdzimtas zivis veido lielus barus. Barojas ar bezmugurkaulniekiem un mazākām zivtiņām.

## Sistemātika
**Alozu apakšdzimta** (*Alosinae*)
*Alozas (*Alosa*)
*Brevortijas (*Brevoortia*)
*Dienvidamerikas sardīnes (*Sardinops*)
*Sardīnes (*Sardina*)

## Atsauces
Salme Rotare

**Salme Rotare** (; līdz 1937. gadam Māsikasa (; dzimusi , mirusi ) bija igauņu šahiste, starptautiskā meistare (1957).

Pēc profesijas — grāmatvede.

## Dzīves gājums
1931. gadā beigusi E. Lendera ģimnāziju. Šaham pievērsusies pēc laulības ar igauņu šahistu Vidriku Rotare. Bijusi piecpadsmitkārtīga Igaunijas (1945., 1948., 1949., 1950., 1954., 1956., 1957., 1960., 1962., 1964., 1966, 1969., 1970., 1971., un 1972. gadā) un četrkārtīga BSB "Spartaks" (1947., 1949., 1952. un 1955. gadā) čempione. Trīspadsmit reizes spēlējusi PSRS čempionātos, labākie rezultāti: 1948. — 6.-7., 1952. — 4.-5., 1955. — 2.-4., 1957. — 3., 1959. — 2.-3., 1962. gadā — 6. vieta.

Rotare bijusi 1959. gada pretendentu turnīra Plovdivā dalībniece, izcīnot tajā 4.— 5. vietu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Beti Alvere

**Elizabete Alvere**, literārais pseidonīms **Beti Alvere** (dzimusi  Jegevā, mirusi  Tartu), bija viena no ievērojamākajām Igaunijas dzejniecēm. Viņa bija no pirmās paaudzes, kas tika izglītota neatkarīgās Igaunijas skolās. 1924. gadā beigusi Tartu ģimnāziju,  no 1924. līdz 1927. gadam Tartu Universitātē studējusi igauņu valodu un literatūru.

No 1937. gada **Elizabete Talvika**, no 1956. gada **Elizabete Lepika**.

Alvere sāka kā prozaiķe. Viņa kļuva pazīstama, esot ‘’Arbujad’’ biedre. ‘’Arbujad’’ bija neliela Igaunijas dzejnieku grupa, kurā bija arī Bernards Kangro, Uku Masings, Kersti Merilāss, Marts Rauds, Augusts Sangs, Heiti Talviks un Pauls Vīdings. Pēc kara viņas vīrs Heiti Talviks tika turēts gūstā Padomju Savienībā, mira Sibīrijā. Elizabete apklusa kā dzejniece un prozaiķe, protestējot pret padomju noteikumiem, bet darbību atsāka 1960. gadā. Viņa arī rakstīja noveles un tulkoja daiļliteratūru. Alvere tulkojusi igauniski A. Puškina darbu "Jevgeņijs Oņegins", kā arī M. Gorkija darbus "Bērnība" un "Manas universitātes". 1981. gadā viņai piešķīra Igaunijas PSR Tautas rakstnieka goda nosaukumu.

Beti Alveres 100. dzimšanas dienā Jegevā tika atvērts viņas muzejs. 2013. gadā viņas vārdā nosaukts krāteris (*Alver*) uz Merkura.

## Atsauces
Igaunijas ģeogrāfija

thumbnail|235px|Igaunijas fizioģeogrāfiskā karte
Igaunija atrodas Ziemeļeiropā starp 57,3° un 59,5° ziemeļu platuma paralēlēm un starp 21,5° un 28,1° austrumu garuma meridiānām. To apskalo Baltijas jūra rietumos, Somu līcis ziemeļos un Rīgas līcis dienvidrietumos. Tā robežojas ar Krieviju austrumos un Latviju dienvidos, tai ir jūras robeža ar Somiju un Zviedriju.

## Fiziskā ģeogrāfija
thumb|200px|Igaunijas satelītuzņēmums 2004. gada aprīlī.
Igaunija ir valsts Baltijas jūras austrumu krastā ar daudziem ezeriem un salām. Igaunija ir viena no mazākajām Eiropas Savienības valstīm, tās platība ir  km² (2020. gadā), un tā pamazām samazinās. Igaunijas platums austrumu-rietumu virzienā ir 350 km, bet ziemeļu-dienvidu virzienā ir 240 km. Aptuveni 10% no Igaunijas platības ir salas, bet aptuveni 4,7% ir ezeri.

Igaunija ir viena no līdzenākajām un zemāk virs jūras līmeņa novietotajām Eiropas valstīm. Lielāko daļu teritorijas klāj meži (vairāk kā 45%) un purvi, vai lauksaimniecībā izmantojamas zemes. Valsts dienvidos atrodas Hānjas augstiene, kurā atrodas augstākā virsotne valstī un visā Baltijā — Lielais Munameģis (318 m), un Otepē augstiene. Valsts centrālajā daļā atrodas Pandiveres augstiene — viens no bagātākajiem upju izteku reģioniem Igaunijā.  Savukārt Ziemeļigaunijai ir raksturīgi ledāju atnesti dižakmeņi, ūdenskritumi un piekrastes klintis. Rietumigaunijā atrodas kadiķu lauki, bet austrumos — Peipuss, piektais lielākais ezers Eiropā. Igaunijā ir aptuveni 1200 ezeri, kuru platība ir lielāka par vienu hektāru.

Aptuveni 10 % no Igaunijas platības ir salas, to kopējais skaits ir 2317 (2020. gadā). Igaunijas rietumu piekrastē ir ļoti daudz salu, kuru kopskaits Monzunda arhipelāgā sasniedz ap 1500. Lielākās no tām ir Sāmsala, Hījumā, Muhu un Vormsi. Garākās upes ir Vehandu (165,2 km) un Pernu (144,5 km).

Kristālisko pamatklintāju Igaunijas teritorijā klāj biezs nogulumiežu slānis, ko pārsvarā veido kaļķakmens, dolomīts, māls un smilšakmens. Kaļķakmens atsedzas Igaunijas ziemeļu piekrastē, bet smilšakmens atsegumi Dienvidigaunijas upju ielejās. Kaļķakmens nogulsnes un degslāneklis ir vienas no nozīmīgākajām Igaunijas dabas bagātībām.

### Klimats
Igaunijas piekrastē valda mērens jūras klimats ar vēsām vasarām un siltām ziemām, bet austrumdaļā tas pāriet uz mēreni kontinentālo klimatu. Vidējā temperatūra janvārī ir +4 °C rietumos līdz -7,5 °C austrumos. Savukārt jūlija vidējā temperatūra mainās no +16,5 °C rietumos līdz +17,5 °C austrumos. Klimata apstākļi Igaunijā ir stipri līdzīgi Latvijas klimatiskajiem apstākļiem.

## Cilvēku ģeogrāfija
### Administratīvais iedalījums

Igaunija ir sadalīta 15 apriņķos ().

### Pilsētas

## Atsauces
Verona (dziesma)

***Verona*** ir igauņu dziedātāju Koita Tomes un Lauras Peldveres izpildīta dziesma. Dziesma pārstāvēja Igauniju 2017. gada Eirovīzijas dziesmu konkursā Kijevā. *Verona* sarakstīja Svens Lehmuss. Dziesma tika izdota ciparu lejupielādei 2017. gada 30. janvārī. Vēlāk dziesma tika izdota itāļu valodā, jo Verona ir pilsēta Itālijā, kurā norsinājās Viljama Šekspīra darba "Romeo un Džuljeta" sižets. Lugas varoņu mīlas stāsts un pati pilsēta dziesmā tiek pieminēta vairākas reizes.

## ''Eesti Laul'' 2017
2016. gada 8. novembrī tika paziņots, ka Koits un Laura piedalīsies *[[Eesti Laul]] 2017* — Igaunijas nacionālajā atlasē 2017. gada Eirovīzijas dziesmu konkursam. Duets piedalījās otrajā pusfinālā 2017. gada 18. februārī, gūstot 2. vietu kopvērtējumā — 1. vietā pēc skatītāju vērtējuma un 5. pēc žūrijas balsojuma. 4. martā notikušajā finālā viņi tika tālāk uz superfinālu ar 2. vietu — 1. vietā pēc skatītāju vērtējuma un 6. pēc žūrijas balsojuma. Superfinālā viņi uzvarēja televīzijas balsojumā un ieguva tiesības izpildīt *Verona* 2017. gada Eirovīzijas dziesmu konkursā.

## 2017. gada Eirovīzijas dziesmu konkurss
2017. gada Eirovīzijas dziesmu konkursā galvenajiem vokālistiem Koitam un Laurai pievienojās trīs fona vokālisti. Igaunija savu dziesmu izpildīja otrā pusfināla otrajā pusē ar 17. kārtas numuru. Dziesmas izpildījuma laikā notika problēma ar Lauras mikrofonu, tāpēc dziesmas pirmā rindiņa nebija dzirdama klausītājiem. Pēc 85 punktu iegūšanas un nokļūšanas 14. vietā no 18 dziesma nekvalificējās finālam. Skatītāju balsojumā dziesma guva 6. vietu, kas ir 8 vietas augstāk nekā žūriju novērtējums (14. vieta).

## Panākumi singlu topos

## Izdevumu vēsture

## Atsauces
Prāts vai Instinkts

**"Prāts vai Instinkts"** ir latviešu televīzijas komēdijdrāmas seriāls, kas tika pārraidīts kanālā LTV1 no 2006. gada novembra. Seriāla 2. sezona tika rādīta no 2010. gada 28. oktobra. Seriāls ir par piecām jaunām, atraktīvām sievietēm un viņu likteņiem, par attiecībām ar vīriešiem un kopumā par cilvēku attiecībām, kur atspoguļojas ikdienas notikumi un piedzīvojumi. Tas ir pirmais režisores Žaklīnas Cinovskas šāda veida veidots seriāls televīzijas filmu industrijā Latvijā, kur ir piesaistīti Krievijas aktieri.

## Tēli
* Evija Skulte — Zane
* Santa Didžus — Valērija
* Ieva Aleksandrova-Eklone — Terēze
* Milena Gulbe — Emīlija
* Terēze Lasmane — Lauma

## Atsauces
Antonī Marsiāls

**Antonī Marsiāls** (; dzimis ) ir Francijas futbolists, spēlē uzbrucēja pozīcijā, Francijas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2024. gada Marsiāls spēlē Grieķijas Superlīgas komandā Atēnu AEK.

## Karjera
Marsiāls karjeru sāka Lionas "Olympique" sastāvā savu pirmo līgumu parakstot 16 gadu vecumā. 2013. gada vasarā Marsiāls parakstija trīs gadu līgumu ar AS Monaco FC par 5 miljoniem eiro. 2015. gadā Marsiāls parakstīja četru gadu līgumu ar *[[Manchester United FC|Manchester United]]*.

Francijas futbola izlasē spēlējis 2016. gada Eiropas čempionātā.

## Sasniegumi
**Manchester United**

* FA kauss: 2015—16; finālists: 2022—23
* Anglijas Līgas kauss: 2016—17, 2022—23
* FA Community Shield: 2016
* UEFA Eiropas līga: 2016—17
**Francija**

* UEFA Nāciju līga: 2020—21

**Individuālie sasniegumi**

* Zelta puisēns: 2015

## Atsauces

## Ārējās saites
Tallinas ģerbonis

**Tallinas pilsētas ģerbonis** ir viens no Tallinas, Igaunijas galvaspilsētas, oficiālajiem simboliem.

## Heraldiskais apraksts
### Lielais ģerbonis
Uz zelta krāsas vairoga attēlotas trīs soļojošas zilas lauvas (leopardi) ar uz sāniem pavērstām galvām, kas rotātas ar zelta kroņiem. Šīs lauvas ir viens no senākajiem Igaunijas simboliem. Šo simbolu izmanto jau no 13. gadsimta un tās ir aizgūtas no Dānijas karaļa Valdemāra II ģerboņa, kas bija Dāņu Igaunijas valdnieks.

Virs vairoga atrodas aizvērta sudraba bruņucepure ar sarkanu oderi. No bruņucepures uz abām pusēm gar vairogu vijas zilas un zelta lapas. Ap kaklu bruņucepurei zelta lente ar sarkanu dārgakmeni, bet virsū zelta kronis, kas arī rotāts ar sarkaniem dārgakmeņiem. Virs kroņa attēlota sieviete tumši sārtās drēbēs ar zelta kroni galvā, kas uz krūtīm sakrustojusi rokas.

### Mazais ģerbonis
Mazais ģerbonis sastāv tikai no vairoga. Vairogs ir tumši sarkanā krāsā ar baltu krustu. Ģerbonis atveido Dānijas karoga krāsas. Tallinas pilsētas mazais ģerbonis ir arī Harju apriņķa  ģerbonis.
thumb|left|200px|Tallinas ģerbonis, 1340. gads

## Ārējās saites
*Tallinn sümboolika linna kodulehel 
*Tallinna sümboolika (suur vapp) 
*Tallinna sümboolika (väike vapp) 
*Taani lõvide salapärane tee Eesti vapile
Varbolas pilskalns

**Varbolas pilskalns** (, ) bija viens no lielākajiem apļveida nocietinājumiem un tirdzniecības centriem Igaunijas Harju zemē () no 10. līdz 12. gadsimtam. Daļa no 580 m garajām un līdz 8—10 m augstajām no kaļķakmens celtajām vaļņa sienām ir saglabājušās līdz mūsdienām. Nocietinājuma drošībai veidotas garas vārtu ejas ar vairākiem vārtiem, pie kuriem būvēti augstāki torņi. Pilskalna nocietinājuma iekšpusē ir atradusies 13 m dziļa aka un aptuveni 90 dažādu ēku, tai skaitā ar krāsnīm un akmens grīdām.

## Vēsture
[thumb|300px|left|Varbolas karte, autors [Ludvigs Augusts Mellīns.]]
Indriķa hronika piemin Novgorodas kņaza Mstislava vairāku dienu garu Varbolas pils aplenkumu 1211. gadā. Konflikts tika atrisināts ar 700 marku maksājumu.

Livonijas krusta karu laikā Zobenbrāļu ordenis ielenca Varbolu. Pamiera noslēgšanai ordeņa mestrs Folkvins pieprasīja tās iedzīvotājiem pieņemt kristīgo ticību un atdot gūstekņus. Noteikumi tika pieņemti, bet karagūstekņi nodoti dāņu karaļa Valdemāra II rīcībā, kurš tobrīd kontrolēja tagadējās Igaunijas ziemeļus un kam Livonijas bīskaps, savulaik, bija apsolījis visus gūstekņus. Mestrs Folkvīns, kam par šo vienošanos nebija zināms, tomēr to izpildījis. Pēc Dānijas iedzīvotāju skaitīšanas grāmatas () apdzīvotās vietās ap Varbolu piederēja igauņu izcelsmes aristokrātu Lode ģimenei.

Varbolas apmetne zaudēja savu nozīmi 14. gs otrajā pusē pēc līdzdalības Svētā Jurģa nakts sacelšanā, kas bija lielākā igauņu sacelšanās pret vācu un dāņu virskundzību viņu zemēs 1343.—1345. gadā.

16. un 17. gadsimtos pilskalns tika izmantots kā kapsēta.

Pirmais zināmais Varbolas pilskalna attēls datējams ar 1786. gadu un to zīmējis L. A. Mellīns. Arheoloģiskie izrakumi pilskalnā veikti 1938.—1941. gadā, 1953. un 1974. gados.

Mūsdienās pilskalns ir ērti pieejams apskatei, atrodas 4 km no Rīgas—Tallinas šosejas, pie tā novietotas norādes un informācijas stendi. Katru gadu augustā šajā vietā organizē koktēlniecības festivālu "Varbolas koks".

## Attēli

Attēls:Varbola Jaanilinn 11.jpg
Attēls:Varbola Jaanilinn 04.JPG
Attēls:Varbola Jaanilinn 09.jpg
Attēls:Varbola Jaanilinn 13.jpg
Attēls:Varbola Jaanilinn 01.JPG
Attēls:Varbola Jaanilinn 15.jpg
Attēls:Varbola Jaanilinn 05.JPG
Attēls:Varbola Jaanilinn 14.jpg
Attēls:Varbola Jaanilinn 10.jpg
Attēls:Varbola Jaanilinn 12.jpg
Attēls:Varbola Jaanilinn 08.jpg
Attēls:Varbola Jaanilinn 03.JPG
Attēls:Varbola Jaanilinn 16.jpg
Attēls:Varbola Jaanilinn 02.JPG
Attēls:Varbola Jaanilinn 07.JPG
Attēls:Varbola Jaanilinn 06.JPG
Attēls:Varbola Jaanilinn 17.jpg


## Atsauces
Meizakila (stacija)

**Meizakila** () ir bijusī dzelzceļa stacija Igaunijā, Viljandi apriņķa Muļgu pagasta Meizakilas pilsētā. Saglabājusies stacijas ēka, dzelzceļa darbnīcu ēka, peroni un citas būves.

## Vēsture
thumb|200px|left|Meizakilas (Muižciema) stacija pēc 1900. gada.
Meizakilas (Muižciema) stacija atklāta 1897. gadā, kad pirms gada pabeigtajai šaursliežu līnijai Valka—Rūjiena—Pērnava pieslēdza atzaru uz Vīlandi. 1923. gadā no posma Meizakila—Pērnava starpstacijas Rīseljas uzbūvēts atzars, ko vēlāk pagarināja līdz Ainažiem, līdz ar to bija iespējama šaursliežu dzelzceļa satiksme no Meizakilas līdz pat Valmierai un Smiltenei. 1972. gadā likvidēja posmu Pērnava—Rīselja, līdz ar to no Meizakilas vairs nebija satiksmes uz Pērnavu. Pēc gada nojauca arī atzaru uz Viljandi, bet 1975. gadā no Meizakilas aizgāja pēdējais šaursliežu vilciens maršrutā Meizakila—Valmiera. 

Pēc platsliežu dzelzceļa izveides 1981. gadā sāka kursēt vilciens Rīga—Tallina. Nelielā pasažieru skaita dēļ 1992. gadā pārtrauca tālsatiksmes vilcienu kustību un Meizakila bija galastacija vietējiem pasažieru vilcieniem, līdz 1996. gadā Meizakilā pārtrauca pasažieru satiksmi, bet 2000. gadā slēdza arī kravas satiksmi. 2007. gadā līnija Pērnava—Meizakila tika izslēgta no Igaunijas dzelzceļa līniju saraksta, bet nākamajā gadā sliedes demontēja. Saglabāts vienīgi neliels sliežu posms pie stacijas un pasažieru vagons uz tām kā piemineklis bijušajam dzelzceļam.

## Foto galerija

Attēls:Meizakilas dzelzceļa stacija 3.jpg|Meizakilas stacijas peroni 2011. gadā
Attēls:Meizakilas dzelzceļa stacija 2.jpg|Vēsturei saglabātais pasažieru vagons Meizakilas stacijā
Attēls:Meizakilas dzelzceļa stacija 1.jpg|Meizakilas stacijas ēka
Attēls:Meizakilas dzelzceļa stacija 8.jpg|Vilciena makets Meizakilas novadpētniecības muzejā
Attēls:Meizakilas dzelzceļa stacija 5.jpg|Saglabātais sliežu posms Meizakilas stacijā
Attēls:Mõisaküla raudteejaam (2005).jpg|Meizakilas stacija 2005. gadā


## Ārējās saites
* Meizakilas stacijas fotogrāfijas 
* Šaursliežu vilciens Meizakilas stacijā
* Satiksmes starp Tallinu un Rīgu atklāšana 1981. gadā
* Kravas vilciens Meizakilas stacijā 1995. gadā
* Zánik trati Pärnu – Mõisaküla

## Atsauces
Tallinas Zooloģiskais dārzs

**Tallinas Zooloģiskais dārzs** () ir zooloģiskais dārzs Tallinā, Igaunijā. Dibināts 1939. gadā. Šis ir vienīgais zooloģiskais dārzs Igaunijā, un 2012. gadā tajā mājoja 13 336 dzīvnieki, pārstāvot 548 sugas.

## Vēsture
1937. gadā Igaunijas šāvēju komanda uzvarēja pasaules čempionātā Helsinkos. No Helsinkiem viņi atgriezās kopā ar jaunu lūsi vārdā Illu. Illu kļuva par pirmo izstādīto dzīvnieku zooloģiskajā dārzā, ko oficiāli atklāja . Lūsis vēlāk tika izvēlēts par zooloģiskā dārza emblēmu.

Sākotnēji zooloģiskais dārzs tika izveidots Kadriorgas parka nostūrī. 1940. gadā Igauniju okupēja Padomju Savienība, kas apturēja turpmāko zooloģiskā dārza attīstību. To 1983. gadā pārvietoja uz  lielu teritoriju Veskimetsas apkaimē.

## Dzīvnieki un ekspozīcijas

200px|left|thumb|Tallinas Zooloģiskā dārza ziloņu māja.

Tallinas Zooloģiskajā dārzā ir pasaulē lielākā kalna kazu un aitu kolekcija un liela ērgļu un pūču kolekcija.

Zooloģiskajā dārzā ir divas **tropu mājas**, kurās ir krokodili un citi rāpuļi, kā arī zivis, eksotiski putni, mazie mērkaķi, šimpanzes un mangusti.

**Ziloņu māja** tika atklāta 1989. gadā uz zooloģiskā dārza 50 gadu jubileju. Tajā mitinās čūskas, Āfrikas ziloņi, pundurnīlzirgi, bruņneši un grauzēji.

**Alpināriums** ir zooloģiskajā dārzā kopš 2004. gada. Tajā mājo kalnu aitas, kazas un sniega leopardi.

**Vidusāzijas komplekss** uzbūvēts 2002. gadā un tajā ir tādi dzīvnieki kā Prževaļska zirgi, divkupru kamieļi, bizoni, jaki un hiēnas. Pie Vidusāzijas kompleksa atrodas fazāni un ūdensputnu ezeri, kur mājo pīles, pelikāni, gulbji un citi ūdensputni.

**Vanagu kalns** ir mājas ērgļiem, maitas putniem un pūcēm. Šeit ir sastopami daudzi maitas putni, zelta ērgļi, baltplecu jūras ērgļi, plīvurpūces un citi ērgļi un pūces.

## Atsauces

## Ārējās saites

*    
* Tallinas Zooloģiskā dārza interaktīvā mājaslapa