open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Rīgas Centra krievu privātģimnāzija

**Rīgas Centra krievu privātģimnāzija** bija privāta vispārējās izglītības iestāde Rīgā.

## Vēsture
Skola dibināta 1995. gadā Rīgas 17. vidusskolas telpās ar mērķi sagatavot skolēnus tālākām studijām augstskolās. Pēc Rīgas 17. vidusskolas slēgšanas privātģimnāzija pārcēlās uz Valdemāra ielu 113. Sākumā izglītojamo skaits bija ap 100, pēdējos skolas pastāvēšanas gados tas bija tikai ap 30-40, galvenokārt vidusskolas klasēs. 2012. gadā  notika pāreja no humanitārās izglītības programmas uz vispārējā virziena izglītības programmu.
Kaut arī skolai 2018. gada “Draudzīgā aicinājuma” fonda Latvijas skolu reitingā bija absolūti labākā izaugsme, taču 2018. gadā Rīgas Centra krievu privātģimnāzija netika akreditēta.

## Izglītības programmas
* Pamatizglītības otrā posma (7.-9.klase) mazākumtautību izglītības programma
* Vispārējās vidējās izglītības vispārizglītojošā virziena mazākumtautību programma

## Ārējās saites
* pašnovērtējuma ziņojums (2018) 
* youtube.com

## Atsauces
Hanibāls Bariss

**Hanibāls Amīrs Bariss** (; dzimis  Čikāgā, Ilinoisā) ir amerikāņu komiķis, aktieris, rakstnieks un producents. Bariss uzsāka savu komiķa karjeru 2002. gadā, apmeklējot Ilinoisas dienvidu universitāti. Kopš 2012. gada, kopā ar Ēriku Andrē, vadījis televīzijas kanāla *Adult Swim* raidījumu *The Eric Andre Show* un no 2014. līdz 2019. gadam filmējies televīzijas kanāla *Comedy Central* raidījumā *Broad City*.

Atveidojis nelielas lomas filmās "Sliktie kaimiņi" (2014), "Tētuku kari" (2015), "Sliktie kaimiņi 2" (2016), "Foršie džeki" (2016), "Katastrofu mākslinieks" (2017), "Pludmales patruļa" (2017), "Zirnekļcilvēks: Atgriešanās mājās" (2017), "Ķērāji" (2018), "Zirnekļcilvēks: Mājupceļa nav" (2021) un citās. Ieskaņojis tēlus animācijas filmās un seriālos, tostarp filmās "Dusmīgie putni. Filma" (2016), "Mīluļu slepenā dzīve" (2016), "Mīluļu slepenā dzīve 2" (2019), "Bruņurupuči Nidzjas: Mutantu haoss" (2023) un seriālos "Boba burgeri", "Piedzīvojumu laiks", *[[BoJack Horseman]]* un "Simpsoni".

## Atsauces

## Ārējās saites
Džekija

**"Džekija"** () ir 2016. gada biogrāfiskā drāmas filma, kuras režisors ir Pablo Larrains. Galvenās lomas filmā atveido Natālija Portmane, Pīters Sārsgārds, Greta Gērviga, Billijs Krudaps un Džons Hērts. Filmas pirmizrāde notika  Venēcijas kinofestivālā.

Filmu nominēja 89. Kinoakadēmijas balvai trīs kategorijās: Labākā aktrise galvenajā lomā, Labākā oriģinālmūzika un Labākie kostīmi, tomēr nevienu no tām nesaņēma.

Filmā parādīta ASV 35. prezidenta Džona Kenedija sievas Žaklīnas dzīve uzreiz pēc viņas vīra slepkavības.

## Atsauces

## Ārējās saites
Klusēšana

**"Klusēšana"** () ir 2016. gada vēsturiskā drāma, kas balstīta uz Endo Šusaku tāda paša nosaukuma romānu. Filmas režisors, kā arī viens no scenārija autoriem un producentiem ir Mārtins Skorsēze. Galvenās lomas filmā atveido Endrū Gārfīlds, Ādams Draivers, Tadanobu Asano, Kīrens Haindzs un Liams Nīsons. Filmas pirmizrāde notika  Romā, Itālijā.

Filma tika nominēta Amerikas Kinoakadēmijas balvai nominācijā "Labākais operatora darbs".

Filmas sižets notiek 17. gadsimtā. Divi jezuītu priesteri no Portugāles dodas uz Japānu, lai tur atrastu savu pazudušo mentoru, kā arī censtos izplatīt katolicismu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Maiks Černovičs

**Maikls Černovičs** (angļu: *Michael Cernovich*; dzimis 1977. gada 17. novembrī Ilinoisā) ir amerikāņu sabiedrībā pazīstama sociālo tīklu personība, antifeminists, vīriešu tiesību aizstāvis un politikas komentētājs. Viņu raksturo kā grupējuma *alt right* pārstāvi, lai gan pats sevi par tādu neuzskata. Černovičs ir bijis regulārs viesis Aleksa Džounsa vadītajā raidījumā *The Alex Jones Show* vietnē *InfoWars*. 

## Atsauces
Sojuz MS-15

***Sojuz MS-15*** (*Союз МС-15*) bija Krievijas kosmosa kuģis apkalpes nogādāšanai uz Starptautisko kosmosa staciju (SKS). Tas orbītā tika palaists 2019. gada 25. septembrī.
Pirmoreiz kosmosā devās Apvienoto Arābu Emirātu pārstāvis.
Uz zemes kosmosa kuģis nolaidās 2020. gada 17. aprīlī.

## Apkalpe
Kuģa *Sojuz MS-15* apkalpe augšupceļā un lejupceļā:

Dublējošā apkalpe:
* Sergejs Rižikovs, komandieris, *[[Roskosmos]]* 
* Tomass Maršbērns, lidojuma inženieris, NASA, 
* Sultāns El Nejadi, lidojuma dalībnieks, *[[Mohammededa bin Rašid Kosmosa ccentrs|MBRSC]]*, 

## Lidojuma gaita
*Sojuz MS-15* tika palaists  13:57:43 *[[Universālais koordinētais laiks|UTC]]* ar nesējraķeti *[[Sojuz-FG]]* no Baikonuras kosmodroma 1. starta laukuma 5. palaišanas iekārtas. Šis bija pēdējais *Sojuz* saimes raķetes ar analogo vadības sistēmu starts un pēdējā palaišana no "Gagarina starta".

Kosmosa kuģis ar staciju saslēdzās 25. septembrī 16:43 *UTC* (aptuveni trīs stundas pēc starta) pie *[[Zvezda (SKS)|Zvezda]]* moduļa. Tuvošanās un saslēgšanās notika automātiskā režīmā.

No stacijas *Sojuz MS-15* atvienojās  01:55 *UTC*. Zemi nolaižamais aparāts sasniedza 05:16:43 *UTC*, 147 km uz dienvidaustrumiem no Žezkazghanas, Kazahstānā. Lidojuma ilgums — 204 dienas 15 stundas 19 minūtes.

## Ārējās saites
* Хроника подготовки и полёта корабля «Союз МС-15» astronaut.ru
Vītauta Dižā Universitātes Lauksaimniecības akadēmija

**Vītauta Dižā Universitātes Lauksaimniecības akadēmija** () ir Vītauta Dižā Universitātes struktūrvenība Kauņas rietumu pievārtē, kas specializējas lauksaimniecības zinātnēs.

## Vēsture
Akadēmija tika izveidota 1924. gadā Dotnuvā uz lauksaimniecības skolas bāzes un tās nosaukums bija **Lauksaimniecības akadēmija** (*Žemės ūkio akademija*). 1943. gadā vācu okupācijas iestādes akadēmiju slēdza, bet 1944. gada 31. jūlijā - nodedzināja centrālo ēku.

Pēc kara akadēmiju pārcēla uz Kauņu nosaucot par **Lietuvas Lauksaimniecības akadēmiju** (*Lietuvos žemės ūkio akademija*).  1964. gadā akadēmiju pārcēla uz pašreizējo vietu. 1996. gadā to pārsauca par **Lietuvas Lauksaimniecības universitāti** (*Lietuvos žemės ūkio universitetas*). 2002. gadā tai pievienoja ūdenssaimniecības institūtu Kēdaiņos un lauksaimniecības institūtu Raudondvarē. 2011. gadā to nosauca par **Aleksandra Stulginska Universitāti** (*Aleksandro Stulginskio universitetas*), par godu pirmajam Lietuvas lauksaimniecības ministram un otrajam Lietuvas prezidentam Aleksandram Stulginskim. 2019. gadā universitāti pievienoja Vītauta Dižā Universitātei.

## Struktūrvienības
Akadēmijā ir 5 fakultātes (37 katedras):
* Agronomijas fakultāte
* Bioekonomikas attīstības fakultāte
* Meža un ekoloģijas fakultāte
* Ūdenssaimniecības un zemes ierīcības fakultāte
* Laiksaimniecības inženierijas fakultāte

## Skatīt arī
* Vītauta Dižā Universitāte

## Ārējās norādes

*
Austrumlatvijas Tehnoloģiju vidusskola

**Austrumlatvijas Tehnoloģiju vidusskola** ir vispārizglītojoša skola Rēzeknes pilsētā, ko 2015. gadā nodibināja Rēzeknes Augstskola (RA) ar mērķi veicināt kvalitatīvu STEM (dabaszinātnes,
tehnoloģijas, inženierzinātnes un matemātika) jomas mācību priekšmetu (matemātika, fizika, ķīmija, informātika un programmēšana, tehniskā grafika) apguvi, nodrošinot sasaisti ar RA studiju programmu saturu.

## Izglītības programmas
* Vispārējās vidējās izglītības matemātikas, dabaszinību un tehnikas virziena programma (kods 31013011)

## Atsauces

## Ārējās saites
* Attīstības plāns 2015. – 2018.
Belovežas gāršas nacionālais parks

**Belovežas gāršas nacionālais parks** (, ) ir 1932. gadā izveidots nacionālais parks Baltkrievijas rietumos.

Parkā tiek aizsargāta UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā iekļautā Belovežas gārša — viens no neskartākajiem Eiropas mežu masīviem, bijušais Polijas karaļu un Krievijas Impērijas caru medību apgabals. Maža masīvā dzīvo pasaulē lielākā savvaļas sumbru populācija. Caur meža masīvu iet Baltkrievijas—Polijas robeža, meža Polijas pusē ierīkots Bjalovežas nacionālais parks. Caur vienu robežkontroles punktu tūristi ar kājām vai uz velosipēda var šķērsot robežu bez vīzām.

Parks dibināts starp pasaules kariem 1932. gadā, kad viss meža masīvs bija Polijas teritorijā. Parka administratīvais centrs atrodas Kamjaņuku ciemā.

## Galerija

BelarusBNP03.JPG|Meža ceļš
BelarusBNP05.JPG|Narevas upe
BelarusBNP08.JPG|Krievijas Impērijas ģerbonis uz tiltiņa
BelarusBNP11.JPG|Sumbri
Belavezhskaya_Pushcha,_old_museum_of_nature.jpg|Dabas muzejs Kamjaņukos


## Ārējās saites

* Oficiālā mājaslapa
Linda Liepiņa

**Linda Liepiņa** (dzimusi  Rīgā) ir latviešu uzņēmēja un politiķe. Bijusi 13. Saeimas deputāte (ievēlēta no partijas KPV LV, bet to pametusi). Šobrīd pārstāv partiju "Latvija pirmajā vietā", no kuras saraksta ievēlēta 14. Saeimā.

VIdējo izglītību ieguvusi Rīgas Natālijas Draudziņas vidusskolā. Absolvējusi Baltijas Krievu institūtu, 2005. gadā iegūstot profesionālo maģistra grādu uzņēmējdarbības vadībā un administrēšanā. Pirms ievēlēšanas Saeimā bija uzņēmēja, vadīja sev piederošos uzņēmumus "Wok Rīga" un "Wok Tallinn". Dzīvojusi un strādājusi arī ārpus Latvijas, Francijā.

## Politiskā darbība
2016. gadā L. Liepiņa iestājās partijā "Kam pieder valsts" un 2018. gadā tika ievēlēta 13. Saeimā no KPV LV saraksta. Saeimā viņa iekļāvās KPV LV daļai, kas atbalstīja Aldi Gobzemu valdības vadītāja amatā un bija pret partijas iesaisti Krišjāņa Kariņa valdībā. 2019. gadā L. Liepiņa izstājās no partijas KPV LV un tās Saeimas frakcijas, turpmāk darbojoties Saeimā kā neatkarīgai opozīcijas deputātei. Vadīja 13. Saeimas Pieprasījumu komisiju no tās darbības sākuma līdz 2019. gada septembrim. 2020. gada 16. oktobrī L. Liepiņa paziņoja, ka noliek Saeimas deputātes mandātu, bet turpinās darboties politikā.

2021. gada augustā L. Liepiņa bija Aināra Šlesera veidotās partijas "Latvija pirmajā vietā" dibinātāju skaitā. 2022. gada rudenī notikušajās Saeimas vēlēšanās ievēlēta 14. Saeimā.

Kandidēja 2024. gada Eiropas Parlamenta vēlēšanās, bet netika ievēlēta.

## Atsauces
Adelīna Greja

**Adelīna Greja** (; dzimusi ) ir amerikāņu brīvā stila cīkstone, 2020. gada vasaras olimpisko spēļu sudraba medaļniece, 2016. gada vasaras olimpisko spēļu dalībniece, pieckārtēja pasaules čempione.

## Biogrāfija
Dzimusi 1991. gadā Denverā. 2011. gada pasaules čempionātā astotdaļfinālā Greja zaudēja ķīnietei Sjiluo Džuomai, tomēr divas uzvaras gandarījuma cīņās nodrošināja viņai bronzas medaļu. 2012. gadā viņa kļuva par pasaules čempioni. 2013. gada pasaules čempionātā, pirmoreiz startējot smagajā svarā, viņa ceturtdaļfinālā zaudēja nākamajai čempionei ķīnietei Džanai Fenliu, bet gandarījuma cīņā pieveica Kazahstānas cīkstoni Guzelu Manjurovu, pēc tam cīņā par bronzu arī turcieti Jaseminu Adaru un vēlreiz kļuva par  bronzas medaļnieci. 2014. gada pasaules čempionātā viņa pirmoreiz ieguva smagsvara čempiones titulu un 2015. gadā šo panākumu atkārtoja.

2018. gada Pasaules čempionātā Budapeštā amerikāņu sportiste pēc trīs gadu pārtraukuma atkal ieguva pasaules čempiones titulu smagā  svara  kategorijā (līdz 76 kg).

2019. gada pasaules čempionātā Kazahstānā  svara kategorijā līdz 76 kg Adelīna izcīnīja zelta medaļu, jau piekto reizi kļūstot par pasaules čempioni, kā arī savas valsts olimpiskajai komitejai ieguva olimpisko ceļazīmi uz 2020. gada vasaras olimpiskajām spēlēm.

2020. gada olimpiskajās spēles Greja iekļuva finālā, bet tur zaudēja Alīnei Roterei-Fokenei un ieguva sudraba medaļu.

2021. gadā viņa, startējot 76 kg svara kategorijā, izcīnīja zelta medaļu 2021. gada pasaules čempionātā, kas notika Norvēģijas galvaspilsētā Oslo.

## Atsauces

## Ārējās saites
Tomašs Žebrovskis

**Tomašs Žebrovskis** (, , ; dzimis , miris ) bija jezuīts, astronoms, arhitekts un matemātiķis. Viļņas Universitātes astronomiskās observatorijas dibinātājs. No 1745. līdz 1746. gadam pasniedza retoriku un poētiku Ilūkstes jezuītu kolēģijā.

1734. gadā iestājās jezuītu ordenī. Mācījies Navahrudakas jezuītu kolēģijā. Vēlāk studēja filozofiju (1735—1738) un teoloģiju (1740—1744) Viļņas Universitātē. Pēc pedagoģiskā darba Ilūkstē, darbojās kā celtniecības prefekts Babruiskā. No 1750. līdz 1752. gadam papildināja zināšanas Prāgā.

Pēc atgriešanās dzimtenē no 1752. līdz 1758. gadam pasniedza matemātiku un precīzās zinātnes Viļņas Universitātē. Izprojektēja un vadīja observatorijas būvniecību. Šī observatorija tolaik bija ceturtā Eiropā un pirmā Austrumeiropā. Tomašs Žebrovskis ir viens no redzamākajiem vēlā baroka un rokoko arhitektiem Lietuvas lielkņazistē. Citu starpā 1755. gadā projektēja Ilūkstes jezuītu baznīcu, kura gājusi bojā Pirmajā pasaules karā.

## Ārējās saites
Igaunijas Nacionālā opera

**Igaunijas Nacionālā opera** () ir operas trupa, kas kopā ar Igaunijas Nacionālo simfonisko orķestri dala teātra "Estonia" ēku Igaunijas galvaspilsētā Tallinā. Igaunijas Nacionālā opera iestudē operas, baleta izrādes, operetes un mūziklus, štatā darbojas apmēram 500 cilvēku.

## Vēsture
1865. gadā Tallinā tika nodibināta dziedāšanas biedrība "Estonia". 1871. gadā pie tās nodibināja teātra trupu. 19. gadsimta beigās teātra izrādes kļuva regulāras, daudzas no tām bija dziesmu spēles un komēdijas. 20. gadsimta sākumā vairāk sāka iestudēt nopietnākas drāmas. 1906. gadā biedrība pārtapa par profesionālo teātra trupu "Estonia". 1907. gadā tika iestudēta pirmā operete (Ervē "Madmazele Nituša"), 1908. gadā — pirmā opera (Konradīna Kreicera "Nakts nometne Granadā"). 1913. gadā tika atklāta pašreizējā operas ēka, kas tolaik bija lielākā celtne pilsētā. 1922. gadā teātrī "Estonia" tika iestudēta pirmā pilnā baleta izrāde (Leo Deliba "Kopēlija"). 1928. gadā teātrī tika iestudēta pirmā nacionālā igauņu opera — Evalda Āva "Vikingi". Teātra ēka smagi cieta Otrajā pasaules karā Tallinas bombardēšanas laikā 1944. gada 9. martā. Pēc kara tā tika atjaunota un 1947. gadā atkal atklāta publikai, interjera noformējumā iegūstot socreālisma iezīmes.

## Ārējās saites

*
Elvijs Endelis

**Elvijs Endelis** (dzimis  Rīgā) ir viens no spožākajiem Latvijas jaunās paaudzes sitaminstrumentālistiem. Profesionālā sitaminstrumentu ansambļa "Perpetuum Ritmico" dalībnieks.

## Biogrāfija
Ieguvis augstas godalgas vairākos starptautiskos konkursos Latvijā un Lietuvā; 2013. gadā kļuvis par prestižā *Yamaha Music Foundation of Europe* konkursa uzvarētāju. Kopš veiksmīgās dalības Latvijas Nacionālās televīzijas konkursā "Radīti mūzikai" regulāri piedalās dažādos televīzijas un radio projektos. 2017. gadā ieguvis maģistra grādu Jāzepa Vītola Latvijas Mūzikas akadēmijā marimbas spēlē. Pilnveidojis savu meistarību izcilu mūziķu meistarklasēs, to starp pie Igora Lešnika, Martas Klimasaras, Džonatana Hāsa, Emanuela Sežornē, Čin-Čeng Lina, Ludviga Alberta, Paulo Paskalina, Gerta Mortensena, Henrika Lāšona, Andreja Puškareva u.c.. Regulāri sadarbojas ar nozīmīgākajiem Latvijas orķestriem — Latvijas Nacionālo simfonisko orķestri, kamerorķestri "Sinfonietta Riga", Liepājas Simfonisko orķestri, kā arī orķestri "Rīga" un jau septīto sezonu ir Latvijas Nacionālās Operas un baleta orķestra mūziķis. Līdztekus solodarbībai Elvijs ir arī meistarīgs kamermūziķis.

## Atsauces
Ali Alijevs

**Ali Alijevs** (; dzimis , miris ) bija PSRS brīvā stila cīkstonis, 1960., 1964. un  1968. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieks, Eiropas un pieckārtējs pasaules čempions, PSRS Nopelniem bagātais sporta meistars, PSRS Nopelniem bagātais treneris.

## Biogrāfija
Ali Alijevs dzimis 1937. gada 29. novembrī Dagestānā. Tēvs bijis grāmatvedis, māte — medmāsa. Beidzis Dagestānas Medicīnas institūtu un 2. Maskavas Medicīnas institūta aspirantūru. Medicīnisko zinātņu kandidāts. Pēc aspirantūras beigšanas strādājis par Mahačkalas pilsētas slimnīcas vadītāju. No 1988. gada bijis republikas arodbiedrību sporta biedrības priekšsēdētājs, pēc tam Dagestānas APSR sporta komitejas priekšsēdētājs.

Paralēli mācībām nodarbojies ar cīņas sportu. 1957. gadā kļuvis par Dagestānas čempionu. Uzvarējis 1959., 1961., 1962., 1966. un 1967. gada pasaules čempionātos, 1968. gada Eiropas čempionātā un 1959., 1960., 1961., 1963., 1965., 1966., 1967., 1968. un 1970. gada PSRS čempionātos. 

## Apbalvojumi un pagodinājumi
* Darba Sarkanā Karoga ordenis.
* Ordenis "Goda Zīme" — divreiz.
* Ordenis "Tautu Draudzība".

## Atsauces

## Ārējās saites
Ernests Mediņš

**Ernests Mediņš** (1988. gada 23. februārī) ir latviešu mūziķis, sitaminstrumentālists, Profesionālā sitaminstrumentu ansambļa "Perpetuum Ritmico" dalībnieks.

## Biogrāfija
Ernests ir absolvējis Jāzepa Vītola Mūzikas akadēmijas sitaminstrumentu klasi pie pasniedzēja Edgara Saksona (2011) un maģistrantūrā pie pedagogiem R. Zaļupes un E. Saksona (2014). Piedalījies meistarklasēs pie *[[:de:Wolfgang_Haffner|Wolfgang Haffner]]* (Vācija), *[[:en:Jojo_Mayer|Jojo Mayer]]* (ASV), *[[:en:Dave_Weckl|Dave Weckl]]* (ASV), *Marta Klimasara* (Polija), *Gert Mortensen* (Dānija) u.c.

Ernests Mediņš ir Latvijas Nacionālās operas un baleta, kā arī Latvijas Nacionālā simfoniskā orķestra mūziķis. Tāpat sadarbojies ar tādiem Latvijas orķestriem un kolektīviem kā kamerorķestri *[[Sinfonietta Rīga]]*, Liepājas Simfonisko orķestri un pūtēju orķestri *Rīga*. Sadarbojies kā solists ar Valsts akadēmisko kori un Jauniešu kori *[[Kamēr...|Kamēr]]*. Ernests veidojis un piedalījies dažādu mūzikas projektus gan akadēmiskajā, gan popmūzikā. Kā mūziķis piedalās arī Nacionālā Teātra izrādēs. Mūziķim ir bijusi cieša sadarbība ar komponistu Jēkabu Nīmani, džez-popa apvienību *Neaizmirstulītes* , kā arī ar dziesminieku *[[Goran Gora]]*.

## Atsauces
Kauņas Jura katoļu baznīca

{
  "type": "ExternalData",
  "service": "geoshape",
  "ids": "Q3918171"
}

**Kauņas Sv. Mocekļa Jura baznīca** () ir Romas katoļu baznīca, kas atrodas Lietuvas pilsētas Kauņas vecpilsētā, netālu no Kauņas pils.

Baznīcas pirmasākumi ir 1471. gadā, kad šajā vietā benediktiešiem tika uzcelta koka baznīca. No 1492. līdz 1502. gadam to pārbūvēja ķieģeļu gotikas stilā. Baznīca cietusi 1812. gada kara laikā, kā arī padomju okupācijas gados, kad šeit tika ierīkota medicīnas preču noliktava.

## Galerija

Šv. Jurgio Kankinio bažnyčia - panoramio.jpg|Baznīca naktī
Kaunas Landmarks 22.jpg|Kauņas Jura baznīca
Kaunas St. Georg 1.JPG|Skats no Kauņas pils
Šv. Jurgio bažnyčios restauruojamas interjeras.jpg|Interjers


## Ārējās saites
*Ieraksts Lietuvas kultūras vērtību reģistrā
Viņa (2016. gada filma)

**"Viņa"** () ir 2016. gada trillera filma, kas balstīta uz Filipa Dižāna romānu *Oh...*. Filmas režisors ir Pols Verhovens. Galvenās lomas filmā atveido Izabella Ipēra, Lorēns Lafits, Anna Konsinjī, Čārlzs Berlings, Judīte Magra, Virdžīnija Efira un Kristiāns Berkels. Filmas pirmizrāde notika  Kannu filmu festivālā.

Izabella Ipēra par savu darbu filmā tika nominēta Amerikas Kinoakadēmijas balvai nominācijā "Labākā aktrise galvenajā lomā". Tāpat Francija filmu izvirzīja kā savu kandidāti nominācijā "Labākā starptautiskā spēlfilma", tomēr filma nenokļuva fināla nominantu sarakstā.

Mišela Leblanka ir veiksmīga biznesmene, kuru pašas mājās izvaro maskēts uzbrucējs, tomēr Mišela izvēlas par notikušo neziņot policijā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Loving

***Loving*** ir 2016. gada ASV un Apvienotās Karalistes biogrāfiskā drāmas filma, kas balstīta uz Nensijas Buirskas dokumentālo filmu *The Loving Story*. Filmas režisors un scenārija autors ir Džefs Nikolss. Galvenās lomas filmā atveido Džoels Edžertons, Rūta Nega, Martons Sokass, Niks Krolls un Maikls Šenons. Filmas pirmizrāde notika  Kannu filmu festivālā.

Rutu Negu par lomu filmā nominēja 89. Kinoakadēmijas balvai kategorijā "Labākā aktrise galvenajā lomā".

Filmas galvenie varoņi ir Ričards un Mildreda Lavingi, pāris, kurš 20. gadsimta 60. gados tika arestēts par laulību starp divu dažādu rasu pārstāvjiem. Lavingu pāra lieta beidzās ar ASV Augstākā tiesas lēmumu par starprasu laulību lieguma atcelšanu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Šidzuoka

**Šidzuoka** (, *Shizuoka-shi*) ir pilsēta Čjūbu reģionā, Japānā. Tā atrodas Honsju salas centrālajā daļā, starp Suruga līci dienvidos un Akaiši kalniem ziemeļos. Pilsētas kopējā platība ir 1 441,90 km² un pēc 2023. gada 1. septembra datiem pilsētā dzīvo 677 867 iedzīvotāji, bet tās aglomerācijā 988 056 iedzīvotāji. Šidzuoka ir Šidzuokas prefektūras administratīvais centrs un otrā lielākā pilsēta aiz Hamamacu.

Šidzuokas nosaukums tulkojumā no japāņu valodas nozīmē ‘mierīgais kalns’.

## Ievērojamas personības
Šidzuokā dzimuši vai dzīvojuši:
* Toranosuke Takagi (1974) — sacīkšu pilots

## Atsauces

## Ārējās saites
Pildīta paprika

thumb|right|Ar gaļu pildīta paprika

**Pildīta paprika** ir bulgāru, rumāņu, ukraiņu, gruzīnu un azerbaidžāņu virtuves ēdiens. Tiek gatavots no dārzeņpipariem, kuriem nogriež cepurītes un iztīra sēklotni. Visbiežāk tiek pasniegti pildīti ar malto gaļu un rīsiem. Kā pildījumu var izmantot arī sieru, sēnes, biezpienu, skābo krējumu un daudz ko citu.

## Visā pasaulē

### Ziemeļvalstis un Baltijas valstis
*Ziemeļvalstis: Fildte peberfrugter (dāņu), Teitetit paprikat (somju), Filltar paprikur (islandiešu), Filt paprika (norvēģu), Fylde paprikor (zviedru).
*Baltijas valstis: Kimsti pipirai (lietuviešu) parasti tiek gatavoti no maltas liellopu gaļas (vai cūkgaļas), rīsiem, dažādiem dārzeņiem un garšvielām; Pilditi pipari (latviešu) un Taidisega paprika (igauņu) ir frāze, kas nozīmē "pildīti pipari".

### Ziemeļamerika
Pildīti pipari amerikāņu virtuvē ir ēdiens, kurā pipari(bieži zaļā, dzeltenā, oranžā un sarkanā krāsā) parasti tiek pildīti ar pildījumu, piem malta liellopu gaļa, sajauc ar mīkstiņām vai vārītām rīsēm, piena olām, zaļumiem un  garšvielām(īpaši papriku un piparmētrām) un sieru. Receptes ir dažādas, bet bieži vien paprikas izgrauzdē, vāra, piepilda, pārkaisa ar sieru un cep vai arī gatavo uz plīts lēni vārot konservētā tomātu mērcē, līdz paprikas ir mīkstas. Tos var pasniegt ar mērci, bieži tomātu mērci, bet arī tā ir ļoti dažāda.

### Indija
Pildīti pipari (bharvan mirch vai bharva hari mirch) ir viens no vairākiem pildītiem dārzeņu ēdieniem (bharvan subji). Tas sastāv no paprikas, kas pildīta ar vārītu gaļu, kartupeļiem un sīpoliem un garšota ar čilli, kurkumu, koriandru, koriandru, koriandru, sāli un citronu sulu. Pēc tam papriku apcep uz tavas (pannas) vai cep cepeškrāsnī, līdz tā sadeg.

### Spānija
Pildīti pipari jeb pimientos rellenos ir daļa no tradicionālās Spānijas virtuves, īpaši Basku zemē. Parasti izmanto piparus piquillo. Pildījums var būt Manchegosiers, vistas gaļa vai kozesarkanā mērcē, un, iespējams, populārākā recepte ir ar vistas gaļu.

## Atsauces
Guntars Freibergs

**Guntars Freibergs** (dzimis 1991. gada 17. aprīlī) ir akadēmiskās mūzikas sitaminstrumentālists. Profesionālā sitaminstrumentu ansambļa "Perpetuum Ritmico" dalībnieks.

## Biogrāfija
Guntars mācījies Maskavas Centrālajā mūzikas skolā Marka Pekarska klasē. No 2007. līdz 2011. gadam studējis Strasbūras Mūzikas konservatorijā. 2014. gadā ieguvis maģistra grādu Lincas Antona Bruknera Universitātē kā arī papildinājis prasmes Briseles Karaliskajā Mūzikas konservatorijā. Mūziķis piedalījies meistarklasēs pie vadošajiem sitaminstrumentu spēles izpildītājiem un pedagogiem Keiko Abe (Japāna), Momoko Kamiya (Japāna), Bogdan Bacanu (Austrija), Peter Sadlo (Vācija), kā arī papildinājis prasmes Zalcburgas Mozarteum vasaras akadēmijā un Villekrozes akadēmijā Francijā.

2012. gadā ieguvis 2. vietu prestižajā Zalcburgas Marimbas konkursā un Grand-Prix sitaminstrumentu konkursā Fermo, Itālijā 2011. gadā. Kā solists uzstājies ar orķestriem Latvijā, Krievijā, Vācija, Bulgārijā un Čehijā. 2011. gadā ticis nominēts Lielajai Mūzikas balvai kategorijā par spožu debiju. Paralēli aktīvajai koncertdarbībai, vērā ņemama ir pedagoģiskā darbība, par ko liecina gan ar domubiedriem un kolēģiem izveidotā līdz šim pirmā Latvijas Sitaminstrumentālistu – pedagogu asociācija. 2023. gadā saņēmis Lielo mūzikas balvu par izcilu sniegumu gada garumā.

## Atsauces
Čārlstona (Dienvidkarolīna)

**Čārlstona** () ir pilsēta ASV austrumkrastā, Dienvidkarolīnas štatā. Pilsētas kopējā platība ir 330,2 km² un pēc 2019. gada datiem tajā dzīvo 136 208 iedzīvotāji, bet aglomerācijā 787 643 iedzīvotāji. Čārlstona ir dibināta 1670. gadā kā Čārlza pilsēta, godinot Anglijas karali Čārlzu II Stjuartu. Tā ir Dienvidkarolīnas štata lielākā un vecākā pilsēta.

Čārlstona ir populārs tūrisma galamērķis un ir labi pazīstama ar savu bagātīgo vēsturi, labi saglabājušos vēsturisko arhitektūru, restorāniem un draudzīgajiem cilvēkiem. Pilsēta ir saņēmusi dažādus apbalvojumus, piemēram, 2011., 2013. un 2014. gadā tā tika atzīta kā *Amerikas visdraudzīgākā pilsēta*. 2016. gadā žurnāls *[[Travel + Leisure]]* Čārlstonu atzina par *Pasaulē labāko pilsētu*.

## Ārējās saites
Aukstā zupa

[thumb|right|250px|[Lietuviešu virtuve|Lietuviešu aukstā zupa ar vārītu kartupeli]]

**Aukstā zupa** (, , , ) ir aukstā dārzeņu zupa, ko gatavo no bietēm, skābpiena produktiem (rūgušpiena, skābā krējuma vai kefīra), gurķiem, vārītām olām un garšaugiem (lokiem, dillēm un/vai pētersīļiem). Dažkārt aukstajai zupai pievieno arī desu. Aukstā zupa ir Latvijas iedzīvotāju iecienītākā vasaras zupa.

Lietuvieši auksto zupu tradicionāli pasniedz ar vārītiem vai ceptiem kartupeļiem. Tā rakstveida avotos pirmoreiz pieminēta Varšavā Polijas karaļa pavāra Paula Trema aprakstā pirms vairāk nekā 300 gadiem kā lietuviešu iecienītākā zupa, ko tolaik gatavoja arī Lietuvas dižkunigaitijas muižniecība, pievienojot vēžu astes, medījumu gaļu vai zivis. Lietuviešu aukstā zupa 2024. gadā kulinārijas portāla *Tasteatlas* lasītāju balsojumā atzīta par garšīgāko auksto zupu pasaulē, bet latviešu aukstā zupa ieņēma 8. vietu.

Polija, Lietuva un arī Latvija apstrīd jautājumu par to, kur ir aukstās zupas dzimtene. Lietuvā tai par godu tiek rīkots īpašs festivāls. Latviešu, lietuviešu, poļu un baltkrievu parastās aukstās zupas receptes tomēr nedaudz atšķiras.

## Atsauces

## Ārējās saites
Plēsoņas

**"Plēsoņas"** () ir 2010. gada zinātniskās fantastikas asa sižeta filma, kuras režisors ir Nimrods Antals. Galvenās lomas filmā atveido Adriens Brodijs, Tofers Greiss, Alisi Braga, Valtons Godžinss un Lorenss Fišbērns. Filmas pirmizrāde notika . Filma ir turpinājums 1987. gada filmai "Plēsoņa" un 1990. gada filmai "Plēsoņa 2".

Īpaši atlasītu karotāju grupa ar izpletņiem nolaižas nepazīstamos džungļos, kur viņus medī nežēlīgi citplanētieši.

## Atsauces

## Ārējās saites
Bjalovežas nacionālais parks

**Bjalovežas nacionālais parks** () ir 1932. gadā izveidots nacionālais parks Polijas ziemeļaustrumos.

Parkā tiek aizsargāta UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā iekļautā Belovežas gārša - viens no neskartākajiem Eiropas mežu masīviem, bijušais Polijas karaļu un Krievijas Impērijas caru medību apgabals. Maža masīvā dzīvo pasaulē lielākā savvaļas sumbru populācija. Caur meža masīvu iet Baltkrievijas - Polijas robeža, meža Baltkrievijas pusē ierīkots Belovežas gāršas nacionālais parks. Caur vienu robežkontroles punktu tūristi ar kājām vai uz velosipēda var šķērsot robežu bez vīzām.

Parks dibināts starp pasaules kariem 1932. gadā, kad viss meža masīvs bija Polijas teritorijā. Parka administratīvais centrs atrodas Bjalovežas ciemā, kas ir Polijas baltkrievu minoritātes kultūras centrs.

## Galerija

Image:Logo_Białowieskiego_Parku_Narodowego.svg|Parka logo ar sumbru
Puszcza_białowieska_fragmenty_rezerwatu_ścisłego.JPG|
Image:Wisent.jpg|Sumbrs
Image:Dyrekcja_Białowieskiego_PN.jpg|Parka direkcija un muzejs


## Ārējās saites

* Oficiālā mājaslapa
Brestas ūnija

**Brestas ūnija** (, , ) bija Polijas-Lietuvas Konstantinopoles patriarhāta Kijivas mitropolijas bīskapu 1596. gadā lēmums atdalīties no Austrumu pareizticības un pakļauties Romas pāvestam, saglabājot austrumu pareizticības reliģiskos rituālus. Ūnijas rezultātā Polijas-Lietuvas valsts teritorijā tika nodibināta Krievu uniātu baznīca (, , , ), dēvēta arī par grieķu-katoļu baznīcu.

Aktu par jaunās baznīcas pievienošanu katoļu baznīcai parakstīja 1595. gada 23. decembrī Romā, bet 1596. gada 9(19). oktobrī Brestā tas tika apstiprināts. Daļa bīskapu atteicās parakstīt Brestas ūniju (to politiskais līderis bija Kijivas vojevoda Konstantīns Ostrožkis). 1700. gadā ūnijai pievienojās Ļvivas, bet 1702. gadā - Luckas bīskapija. Brestas ūnija radīja divas naidīgas reliģiskās nometnes Polijas-Lietuvas austrumu daļā.

Līdz ar Polijas dalīšanu 18. gadsimta beigās pamazām tika likvidēta arī Brestas ūnija, izņemot Ukrainas rietumu daļu, kas nokļuva Austroungārijas sastāvā. Pēc PSRS 1939. gada iebrukuma Polijā šo toreizējās Polijas daļu pievienoja Ukrainas PSR un 1946. gadā Brestas ūniju likvidēja arī šeit. Tomēr grieķu katoļu baznīca pagrīdē saglabāja savu ietekmi un 1990. gadā atjaunoja savu darbību.

## Skat. arī
*Pjotrs Skarga
*Jozafats Kuncevičs

## Ārējās saites
Ņujorkas ēnā

**"Ņujorkas ēnā"** () ir 2012. gada krimināldrāma, kuras režisors un viens no scenārija autoriem ir Dereks Sianfranss. Galvenās lomas filmā atveido Raiens Goslings, Bredlijs Kūpers, Evan Mendesa, Deins Dehāns, Rejs Liota, Bens Mendelsons, Maheršala Ali un Rouza Bairna. Filmas pirmizrāde notika  Toronto Starptautiskajā kinofestivālā.

Lūks Glentons ir motociklists-kaskadieris, kurš pievēršas banku aplaupīšanām, lai uzturētu savu mīļoto un abu nesen piedzimušo bērnu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Džounsa brīvība

**"Džounsa brīvība"** () ir 2016. gada ASV vēsturiskā kara filma, kuras režisors, scenārija autors un viens no producentiem ir Gerijs Ross. Galvenās lomas filmā atveido Metjū Makonahijs, Gugu Mbata-Ro, Maheršala Ali un Kerija Rasela. Filmas pirmizrāde notika  Atlantā.

Ņūtons Naits ir nabadzīgs fermeris, kurš pametis Amerikas Valstu Konfederācijas armiju. Atgriezies Misisipi, viņš kopā ar citiem armijas dezertieriem un sievietēm dodas kaujā pret korumpēto vietējo valdību.

## Atsauces

## Ārējās saites
Kotlete

[thumb|250px|[Kijivas kotlete|Kijivas kotletes]]

**Kotlete** (, no *côte* — 'riba') ir franču virtuves ēdiens, ko parasti cep no maltas vai kapātas gaļas, zivīm un dārzeņiem. Sākotnēji tika pasniegtas ar kauliņu gaļas gabalā, lai kotleti būtu ērtāk paņemt rokā. Kad izgudroja nazi un dakšiņu, kotletes ieguva mūsdienu izskatu.

Carienes Elizabetes Petrovnas laikā jaunie pavāri no Krievijas Impērijas tika sūtīti uz Franciju apgūt franču pavārmākslu. Vairākas receptes no Francijas tika atvestas uz Krievijas Impēriju, kur vēlāk radās Kijivas kotletes, Požarska kotletes un citi kotletes atvasinājumi.

## Atsauces
Džims: Džeimsa Folija stāsts

**"Džims: Džeimsa Folija stāsts"** () ir 2016. gada dokumentālā filma, kuras režisors un viens no scenārija autoriem ir Braiens Oukss. Filmas pirmizrāde notika  Sandensas kinofestivālā.

Filmā izmantotā dziesma *The Empty Chair* tika nominēta Amerikas Kinoakadēmijas balvai nominācijā "Labākā dziesma", kur tā zaudēja filmas "La La Land: Kalifornijas sapņi" dziesmai *City of Stars*.

Filma veidota par amerikāņu žurnālista Džeimsa Folija, kuru 2014. gadā nogalināja Islāma valsts teroristi, dzīvi un darbu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Jelgavas reālskola

thumb|300px|Jelgavas reālskolas ēka (1915).
thumb|300px|Jelgavas Lielās latīņu skolas ēkas sākotnējais plāns un izskats 20. gadsimta sākumā. 
**Jelgavas reālskola** bija valsts uzturēta reālskola, kas darbojās no 1857. līdz 1915. gadam Jelgavā. Mūsdienās agrākās reālskolas un institūta ēkā atrodas LBTU Ekonomikas un sabiedrības attīstības fakultāte.

## Vēsture
Hercoga Gotharda laikā 1567. gadā nodibināja Jelgavas Lielo latīņu skolu (*Große lateinische Schule*), 1577. gadā uzcēla skolas namu. 1595. gadā iecēla pirmo skolas rektoru un kantoru, 1605. gadu konrektoru. 1678. gadā Katrīnas un Pils ielas stūrī uzcēla jaunu pilsētas skolas ēku (*Große Stadtschule*), kuru izmantoja arī Kurzemes landtāgi. 1721. un 1766. gadā publicēts Kurzemes pilsētas skolu likums.
1805. gadā Jelgavas lielo pilsētas skolu pārveidoja par apriņķa skolu un no bijušajām telpām Akadēmijas ielā skola pārcēlās uz Lielo ielu. 

Jelgavas reālskola dibināta no Jelgavas apriņķa skolas 1857. gadā vai 1860. gadā. 
 
1900. gadā uzcēla jaunu Jelgavas reālskolas ēku Svētes ielā 18 Jelgavā, kas Pirmā pasaules kara laikā 1915. gadā tika evakuēta uz Sičovkas pilsētu Smoļenskas guberņā, 1916. gadā uz Vīlandi, bet 1917. gada februārī uz Pjatigorsku, kur tā likvidēta 1920. gadā. Bermontiādes laikā Rietumkrievijas Brīvprātīgo armija atkāpjoties 1919. gada novembrī reālskolas ēku nodedzināja. 1936. gadā bijušo reālskolas ēku atjaunoja un tajā sāka darboties Jelgavas Valsts Skolotāju institūts.

### Ievērojami skolotāji
A. Gecelis (*Getzelius*, konrektors, 1605-1621), K. Bornmanis (*Bornmann*, rektors 1685-1698, 1700-1714), M. F. Vatsons (*Watson*, "Latviešu Avīžu" dibinātāja K. F. Vatsona tēvs, rektors 1759-1773, 1781-1804), J.H. Kants (*Kant*, filozofa I. Kanta brālis, rektors 1775-1781; konrektors 1774-1775), J.J. Mačevskis (*Maczewski*, dzejnieka F. G. Mačevska tēvs, rektors 1742-1749), G. F. Stenders (*Stender*, rakstnieks, konrektors, 1742-1744), K. A. Kitners (*Kütner*, rektors 1774-1775, konrektors 1774), E. J. Bīnemanis (*Bienemann*, kantors 1789-1797).

## Skolā mācījušies vai mācījuši

* Zāmelis Adienis
* Alfrēds Bertušs
* Jānis Brūmelis
* Jūlijs Feders
* Nikolajs Fogelmanis
* Valdis Grēviņš
* Kristaps Helmanis
* Teodors Hermanovskis
* Gustavs Mangulis
* Fricis Kociņš
* Edmunds Krīgers
* Stepermaņu Krustiņš
* Ludvigs Kundziņš
* Jānis Lakše-Lasmanis
* Teodors Pīrāgs
* Jūlijs Rozentāls
* Voldemārs Skaistlauks
* Arturs Tramdahs 
* Kārlis Ulmanis
* Eduards Zīslaks

## Literatūra
* Kārlis Ansons, Eduards Avots. Jelgavas Valsts Skolotāju institūts: vēstures materiāli, apceres un atmiņas. *Grand Haven*: Jelgavas Skolotāju institūta Absolventu centra un Gaujas Apgāda izdevums, 1978. – 224 lpp.

## Atsauces
Mangāna dioksīds

**Mangāna(IV) oksīds** jeb **mangāna dioksīds** ir neorganisks ķīmiskais savienojums, zināmākais un visplašāk izmantotais mangāna oksīds. Tas ir tumšbrūna cieta viela, ūdenī nešķīst. Dabā sastopams minerāla piroluzīta veidā.

## Uzbūve
Zināmākā un stabilākā mangāna dioksīda polimorfā forma ir β-MnO2 (piroluzīts), kam, kā daudziem dioksīdiem, ir rutila tipa kristāliskā struktūra — tetragonālā singonija, telpiskā grupa P4/mnm (atbilst 20. kristālu klasei), kristāliskā režģa parametri a=0,439 nm, b=0,286 nm, formulvienību skaits elementāršūnā Z=2. Šajā struktūrā mangānam ir oktaedrāla konfigurācija. Ir zināma arī rombisks γ-MnO2 (minerāls ramsdelīts), kā arī citas polimorfās formas.

Mangāna dioksīda uzbūves pētīšanu traucē tas, ka tas ir nestehiometrisks savienojums — tā kristālrežģī vienmēr ir novērojams skābekļa trūkums, tāpēc tā formulu var pierakstīt kā MnO2-x. Piemēram, piroluzīta ķīmiskais sastāvs var būt no MnO1,93 līdz MnO2,0. No ūdens šķīdumiem mangāna dioksīds kristalizējas hidratētās formās, kurās ir raksturīga katjonu apmaiņa. Šīs formas nevar tikt pilnīgi dehidratētas, nezaudējot daļu no skābekļa.

## Iegūšana
Dabā sastopamais mangāna dioksīds satur dažādus piemaisījumus, tāpēc to bieži iegūst ķīmiski. Mangāna dioksīdu var iegūt, termiski sadalot mangāna(II) nitrātu temperatūrā virs 180&nbsp;°C:

: Mn(NO3)2 → MnO2 + 2 NO2

To var iegūt, neitrālā vidē reducējot kālija permanganātu, piemēram, ar mangāna(II) sulfātu:

:2 KMnO4 + 3 MnSO4 + 2 H2O → 5 MnO2 + K2SO4 + 2 H2SO4

Mangāna dioksīdu var arī iegūt, elektrolītiski oksidējot mangāna(II) sāļus, piemēram, mangāna(II) sulfātu.

## Ķīmiskās īpašības
Mangāna dioksīds temperatūrā virs 535&nbsp;°C sadalās, veidojot mangāna(III) oksīdu: 

: 4 MnO2 → 2 Mn2O3 + O2

Tas ir amfotērs oksīds, tomēr gan skābes, gan bāzes īpašības tam ir vāji izteiktas. Tas nešķīst ūdenī un atšķaidītās skābēs. Toties tam ir stipras oksidējošās spējas:

: MnO2 + 4 H+ + 2 e- ⇌ Mn2+ + 2 H2O, E0=1,224 V 

Tas reaģē ar karstu, koncentrētu sērskābi vai sālsskābi, veidojot mangāna(II) sāļus:

: 2 MnO2 + 2 H2SO4 → 2 MnSO4 + O2 + 2 H2O
: MnO2 + 4 HCl → MnCl2 + Cl2 + 2 H2O

Mangāna dioksīda reakciju ar sālsskābi var izmantot hlora iegūšanai. Mangāna dioksīdu reducējot ar koksu, var iegūt metālisku mangānu:

: MnO2 + 2 C → Mn + 2 CO

Mangāna dioksīdam piemīt arī reducējošas spējas. Ja tā maisījumu ar kālija vai nātrija hidroksīdu karsē gaisā, tas oksidējas, veidojot manganātus:

: 2 MnO2 + 4 KOH + O2 → 2 K2MnO4 + 2 H2O

Iegūto kālija manganātu izmanto kālija permanganāta iegūšanai.

Mangāna dioksīds katalizē vairākas reakcijas, kurās izdalās skābeklis, piemēram, ūdeņraža peroksīda sadalīšanos:

: 2 H2O2 → 2 H2O + O2

## Izmantošana
Galvenais mangāna dioksīda pielietojums ir metalurģijā — to izmanto tērauda ražošanā. Mangāna dioksīds tiek pielietots arī sārmu un cinka-oglekļa baterijās. Tas var tikt izmantots kā pigments keramikā un stiklrūpniecībā.

Mangāna dioksīds tiek pielietots arī kā oksidētājs organiskajā sintēzē, piemēram, oksidējot anilīnu hidrohinona sintēzes procesā.

## Atsauces
Soļanka

[thumb|250px|Soļanka ar zaļajām [olīvas|olīvām un citronu]]

**Soļanka** () ir tradicionāls krievu un citu austrumslāvu tautu ēdiens. Tā ir gaļas, zivju vai sēņu buljonā vārīta zupa, kuras obligāta sastāvdaļa ir skābēti gurķi. Bagāta ar ekstraktvielām. Soļankas gatavošanai var izmantot Vidusjūras olīvas, Vīnes desiņas, citronus, kaperus. Šī zupa ir populāra Krievijā un citās bijušās Padomju Savienības republikās, tai skaitā arī Latvijā.

## Pārskats
Pastāv trīs soļankas pamatveidi, kuru galvenā sastāvdaļa ir gaļa, zivis vai sēnes. Visos ir sālījumā marinēti gurķi, bieži arī kāposti, marinētas sēnes, kartupeļi, skābais krējums un dilles. Zupu gatavo, vārot marinētus gurķus sālījumā, pirms buljonam pievieno pārējās sastāvdaļas.
* Lai pagatavotu gaļas zupu, tādas sastāvdaļas kā liellopu gaļa, šķiņķis, desas, vistas krūtiņa kopā ar marinētiem dārzeņiem, tomātiem, sīpoliem, olīvām, kaperiem, garšvielām, pētersīļiem un dillēm smalki sagriež un sajauc katlā. Pievieno buljonu un īsu brīdi uzkarsē uz plīts, nesākot vārīties.
* Līdzīgi gatavo arī zivju soļanku, taču buljonā vārās zupas dārzeņi. Gaļu aizstāj ar tādām zivīm kā stores, laši un saldūdens vēži. Visbeidzot zupai pievieno nedaudz citrona sulas.
* Lai pagatavotu sēņu soļanku, sviestā apcep šķēlēs sagrieztus kāpostus kopā ar etiķi, tomātiem, marinētiem gurķiem un nelielu daudzumu sālījuma. Sēnes un sīpolus apcep atsevišķi, pievieno sarīvētu citrona miziņu. Kāpostus un sēnes kārto slāņos, pievieno rīvmaizi un sviestu, un zupu īsi apcep.

Soļanka ir populāra arī bijušajā Austrumvācijā (tagadējās Vācijas Brandenburgas, Meklenburgas-Priekšpomerānijas, Saksijas, Saksijas-Anhaltes un Tīringenes pavalstis, kā arī Berlīnes austrumu daļa), kur to parasti pasniedz restorānos un pārtikas veikalos konservu veidā (Vācu valodas transliterācija ir Soljanka). Šī prakse aizsākās laikā, kad VDR bija izvietoti padomju karaspēka karavīri, un soļanka bija iekļauta daudzu Austrumvācijas restorānu ēdienkartēs. Bijusī Vācijas kanclere Angela Merkele, kura uzaugusi Austrumvācijā, arī ir iecienījusi soļanku.

## Nosaukums
2023. gadā Tviterī tika izteikts piedāvājums latviskot soļankas nosaukumu par **sāļviru**, kas izsauca rezonansi sociālajos tīklos. "Sāļvira" tika arī atzīta par 2023. gada vārdu Latvijā.

## Atsauces
13 stundas: Bengazi slepenie kareivji

**"13 stundas: Bengazi slepenie kareivji"** () ir 2016. gada ASV biogrāfiskā trillera filma, kuras režisors un viens no producentiem ir Maikls Bejs. Galvenās lomas filmā atveido Džeimss Badžs Deils, Džons Krasinskis un Makss Martini. Filmas pirmizrāde notika  Ārlingtonā, Teksasā. Filmas pamatā ir patiesi notikumi, kas norisinājās 2012. gada septembrī Lībijas pilsētā Bengāzī.

Filmu nominēja 89. Kinoakadēmijas balvai kategorijā "Labākā skaņa", kur tā zaudēja filmai "Kauja par Heksoridžu".

Filmā tiek sekots līdzi CIP Drošības komandas pārstāvjiem, kuri 2012. gadā Bengāzī centās aizstāvēt ASV diplomātiskās ēkas no islāma teroristu uzbrukumiem.

## Atsauces

## Ārējās saites
Andžejs Benedikts Klongevičs

**Andžejs Benedikts Klongevičs** (, , ; dzimis pirms 1767. gada, miris ) bija Ilūkstē dzimis katoļu garīdznieks, Viļņas bīskaps no 1840. līdz 1841. gadam. Viļņas universitātes profesors no 1815. gada, kurā pats bija studējis morālo zinātņu un fizisko zinātņu nodaļās.

## Ārējās saites
Aleksotas funikulers

**Aleksotas funikulers** () ir viens no diviem funikuleriem Kauņā, Lietuvā (otrs ir Zaļā kalna funikulers). Būvēts 1935. gadā. Atrodas Nemunas upes stāvajā krastā, iepretim Vītauta Dižā tiltam. Funikulers ir 133 metrus garš ar 29,5 grādu gradientu.

## Galerija

Aleksoto_funikulierius._Žemutinė_stotelė.JPG|Apakšējā stacija
Aleksotas,_Kaunas,_Lithuania_-_panoramio_(4).jpg|Funikulera vagons
Aleksotas,_Kaunas,_Lithuania_-_panoramio_(6).jpg|sliedes


## Ārējās saites
*
British American Tobacco

***British American Tobacco*** ir Apvienotās Karalistes tabakas izstrādājumu uzņēmums, kas bāzēts Londonā. Uzņēmums ir dibināts 1902. gadā. 2019. gadā tas bija lielākais cigarešu ražotājs pasaulē pēc pārdotā apjoma.

*British American Tobacco* pārdod produkciju apmēram 180 valstīs, no kurām apmēram 50 tā ir tirgus līdere. Pazīstamāko kompānijas zīmolu vidū ir *[[Dunhill]]*, *[[Lucky Strike]]*, *[[Kent (zīmols)|Kent]]*, *[[Pall Mall]]*, *[[Benson & Hedges]]* un *[[Rothmans]]*

Uzņēmuma akciju primārais tirgus ir Londonas fondu birža, kur tā ir *[[FTSE 100]]* indeksa sastāvdaļa. Akcijas tiek kotētas arī Ņujorkas fondu biržā, kā arī Harares, Johannesburgas, Nairobi biržā.

## Ārējās saites

*
Kamjaņecas tornis

**Kamjaņecas tornis** (, ) ir 13. gadsimtā celta Volīnijas stila aizsardzības būve, kas saglabājusies Baltkrievijas dienvidrietumu pilsētā Kamjaņecā.

31 metru augsto ķieģeļu torni starp 1271. un 1288. gadu uzbūvēja Volīnijas kņaza Vladimira Vasiļkoviča meistars Aleksa. Baltkrievijas teritorijā tika uzcelti vēl vismaz pieci šāda stila torņi, tomēr saglabājies ir tikai viens. 1903. gadā tika veikta torņa rekonstrukcija un izpēte, vienlaicīgi nopostot seno valni. Kopš 1960. gada tornī atrodas Brestas apgabala muzeja filiāle.

## Galerija

Kamianiec,_Padrečnaja._Камянец,_Падрэчная_(N._Orda,_20.04.1876).jpg|Kamjaņecas tornis Napoleona Ordas 1876. gada zīmējumā
Kamianieckaja_vieža._Камянецкая_вежа_(1903).jpg|Kamjaņecas tornis 1903. gadā
Kamyanets003.jpg|Kopskats mūsdienās
Kamenets_tower-2007-07-28-1.jpg|Torņa kāpnes
Wooden_castle_in_Kamenets-22-05-2016.jpg|


## Ārējās saites

*
3 dienas, lai nogalinātu

**"3 dienas, lai nogalinātu"** () ir 2014. gada filma, kuras režisors ir *[[McG]]*. Galvenās lomas atveido Kevins Kostners, Embera Hērda, Heilija Steinfelda, Konija Nīlsena, Ričards Sammels un Ēriks Ebūanē. Filmas pirmizrāde ASV notika 2014. gada 21. februārī, Latvijā to sāka rādīt 2014. gada 18. aprīlī.

## Sižets
Filma stāsta par CIP aģentu Ītanu Renneru, kuram konstatē ļaundabīgu audzēju, kā rezultātā viņam jāmirst. Pirms nāves Ītans nolemj uzlabot attiecības ar savu sievu un meitu. Vēlāk Ītans satiek CIP aģenti, kura piedāvā viņam eksperimentālās zāles apmaiņā pret palīdzību bīstama terorista notveršanā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Igaunijas Mūzikas un teātra akadēmija

**Igaunijas Mūzikas un teātra akadēmija** () ir augstākā mūzikālā izglītības iestāde Igaunijas galvaspilsētā Tallinā.

## Vēsture
1919. gadā tika nodibināta privātā **Tallinas Augstākā mūzikas skola** (*Tallinna Kõrgem Muusikakool*). 1923. gadā to pārdēvēja par **Tallinas konservatoriju** (*Tallinna Konservatoorium*), bet 1935. gadā tā tika nacionalizēta. Pirmais skolas izlaidums notika 1925. gadā. 1944. gadā Tallinas konservatorijas ēka tika sagrauta Tallinas bombardēšanā. 1957. gadā tika atklāta Drāmas faultāte. 1993. gadā mācību iestāde tika pārdēvēta par **Igaunijas Mūzikas akadēmiju** (*Eesti Muusikaakadeemia*). 1997. gadā tika nodibināta filiāle Tartu. 1999. gadā tā tika pārcelta uz jaunu, modernu ēku. Kopš 2005. gada tai ir mūsdienu nosaukums.

Igaunijas Mūzikas un teātra akadēmijas vidū ir Evalds Āvs, Olari Eltss, Gustavs Ernesakss, Tenu Kaljuste, Eri Klass, Elmo Niganens, Arvo Perts, Jāns Rētss, Lepo Sumera, Erki-Svens Tīrs

## Ārējās saites

*
Eleina Tompsone-Hera

**Eleina Tompsone-Hera** (; dzimusi ) ir Jamaikas vieglatlēte, startē sprinta distancēs. Divkārtējā 2016. gada vasaras olimpisko spēļu un trīskārtējā 2020. gada vasaras olimpisko spēļu čempione.

2015. gada pasaules čempionātā Pekinā, Ķīnā, kopā ar komandas biedrēm izcīnīja zeltu 4x100 m stafetē, savukārt 200 m individuālajā distancē ieņēma otro vietu. Nākamā gada pasaules čempionātā telpās izcīnīja bronzas medaļu 60 m distancē.

 Riodežaneiro, Brazīlijā, kļuva par olimpisko čempioni 100 m un 200 m distancē. Viņa kļuva par pirmo sprinteri, kas uzvar abās īsākajās sprinta distancēs olimpiskajās spēlēs pēc Florensas Grifitas-Džoineres, kas to paveica . 2016. gadā atzīta par Jamaikas gada labāko sportisti.

E. Tompsones-Heras personiskie rekordi abās īsakajās sprinta distancēs ir otrie ātrākie rezultāti vēsturē. 2021. gadā, uzvarot Tokijas olimpiskajās spēlēs, viņa uzstādīja jaunu Jamaikas rekordu 100 m distancē: 10,61 sekunde, kas bija otrais visu laiku ātrākais skrējiens vēsturē, atpaliekot tikai no F. Grifitas-Džoineres pasaules rekorda. Šajās pašās olimpiskajās spēlēs viņai izdevās atkārtot līdzīgu sasniegumu arī 200 m distancē, kur tāpat viņas olimpiskajā finālskrējienā uzstādītais Jamaikas rekords 21,53 sekundes kļuva par otro ātrāko aiz pasaules rekorda. 2021. gada 21. augustā viņa vēlreiz laboja savu personisko rekordu 100 m skrējienā, sasniedzot 10,54 sekundes.

## Atsauces

## Ārējās saites
Kauņas Svētā Krusta katoļu baznīca

{
  "type": "ExternalData",
  "service": "geoshape",
  "ids": "Q4120823"
}

**Kauņas Svētā Krusta baznīca**, saukta arī **Karmelītu baznīca** () ir Romas katoļu baznīca, kas atrodas Lietuvas pilsētā Kauņā. 

Baznīca vēlā baroka formās konsekrēta 1700. gadā. 1706. gadā Karmelītu ordenis blakus nopirka zemes gabalus klostera ierīkošanai. 1845. gadā klosteris un baznīca tika slēgti, baznīcas telpas izmantoja kā zirglietu noliktava. 1881. gadā baznīcu atgrieza ticīgajiem. No 1885. līdz 1898. gadam kā arī no 1925. līdz 1934. gadam baznīca tika rekonstruēta.

## Galerija

Altorius,_Karmelitų_bažnyčia.JPG|Galvenais altāris
Karmelitų_bažnyčia,_vargonų_choras.JPG|Ērģeles
Karmelitų_bažnyčia,_šoninis_altorius.JPG|Sānu altāris


## Ārējās saites
*Draudzes mājaslapa
Pjotrs Malahovskis

**Pjotrs Malahovskis** (; dzimis ) ir poļu vieglatlēts, startē diska mešanas sacensībās. Divkārtējs olimpisko spēļu sudraba medaļas ieguvējs.

Trīs reizes piedalījies olimpiskajās spēlēs (, , ). 2008. gadā Pekinā un 2016. gadā Riodežaneiro izcīnījis sudraba medaļu. Pasaules čempionātā izcīnījis vienu zelta (2015) un divas sudraba medaļas (2009, 2013), ir arī divkārtējs Eiropas čempions (2010, 2016). P. Malahovska personiskais rekords (71,84 m) ir piektais visu laiku labākais rezultāts vieglatlētikas vēsturē.

## Atsauces

## Ārējās saites
Luīza Elizabete, Kurzemes princese

**Luīza Elizabete, Kurzemes princese** (, 1646—1690) bija hercoga Jēkaba vecākā meita, kas 1670. gadā apprecējās ar Hesenes-Homburgas landgrāfu Frīdrihu II.

## Dzīvesgājums
Dzimusi 1646. gada 12. augustā Jelgavā hercoga Jēkaba un viņa sievas Brandenburgas princeses Luīzes Šarlotes ģimenē. 1658. gada oktobrī zviedri viņu kopā ar vecākiem ieslodzīja Rīgā, bet 1659. gada 9. augustā izsūtīja uz Ivangorodas cietoksni Ingrijas rietumos. Pēc Olivas miera līguma noslēgšanas 1660. gadā viņas ģimene atgriezās Jelgavā. 

1670. gada 23. oktobrī viņa apprecējās ar Hesenes-Homburgas landgrāfu Frīdrihu II, kas pārgāja reformātu ticībā. Luīzas Elizabetes tēvocis Brandenburgas-Prūsijas kūrfirsts Frīdrihs Vilhelms I drīz iecēla viņas vīru par Brandenburgas valsts karaspēka komandantu. 1673. gadā viņas māsa Kurzemes Marija Amālija apprecējās ar Hesenes-Kaseles landgrāfu Kārli, kas sekmēja šo vācu valstu reformātu dinastiju ciešāku savienību. 

Pēc tam, kad 1685. gadā Brandenburgas kūrfirsts Frīdrihs Vilhelms I izdeva Potsdamas ediktu, Luīza Elizabete aicināja vajātos hugenotus apmesties Homburgā.

## Bērni

* Šarlote (1672–1738), precējusies ar Saksijas-Veimāras hercogu Johanu Ernstu III (1664–1707)
* Frīdrihs Jēkabs (1673–1746), Hesenes-Homburgas landgrāfs, precējies ar Hesenes-Darmštates princesi Elizabeti Doroteju (1676–1721), tad ar Nasavas-Otveileras princesi Krsitiānu Šarloti (1685–1761) 
* Karls Kristiāns (1674–1695), kritis kaujā pie Namīras 
* Hedviga Luīze (1675–1760), precējusies ar grāfu Ādamu Frīdrihu fon Šlībenu (*Schlieben*, 1677–1752)
* Filips (1676–1703), kritis Špeierbahas kaujā  
* Vilhelmīne Marija (1678–1770), precējusies ar grāfu  Antonu fon Aldenburgu (1681–1738)
* Eleonora Margareta (1679–1763)
* Elizabete Franciska (1681–1707), precējusies ar Nasavas-Zīgenes firstu Frīdrihu Vilhelmu Ādolfu (1680–1722)
* Johanna Ernestīne (1682–1698)
* Ferdinands (1683)
* Kārlis Ferdinands (1684–1688)
* Kazimirs Vilhelms (1690–1726), precējis ar grāfieni Kristīni Šarloti cu Zolms-Braunfelsu (1690–1751)

## Literatūra

* Hugo Aust u. a.: Kleist und Hölderlin'' S. 12 f.
* Konstanze Grutschnig-Kieser: ''Der Geistliche Würtz'' S. 224
* Jürgen Rainer Wolf: *Die kurländische Erbschaft. Landgräfin Louise Elisabeth und die gescheiterten Hoffnungen des Hauses Hessen-Homburg*, Bad Homburg vor der Höhe, 1988
* Ulrich Schoenborn. Mit Herz und Verstand: Biographie und Lebenswelt der Töchter Herzog Jakobs von Kurland in Hessen-Homburg, Herford und Hessen-Kassel. Hamburg: Kovač, 2010; ISBN=978-3-8300-4667-7 

## Ārējās saites