open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Pēteris Šuvalovs

**Pēteris Šuvalovs** (; 1827—1889) bija Krievijas Impērijas virsnieks, ierēdnis un diplomāts ķeizara Aleksandra II laikā. Baltijas ģenerālgubernators, Rundāles pils mantinieks.  Krievijas Impērijas sūtnis Apvienotajā Karalistē (1874—1879).

## Dzīvesgājums
Dzimis 1827. gadā Krievijas Impērijas galminieka Andreja Šuvalova un viņa sievas Teklas, dzimušas Valentinovičas, ģimenē. 
Pēc Pāžu korpusa beigšanas viņu 1845. gadā iecēla par kornetu Leibgvardes jātnieku pulkā. Piedalījās Krimas karā (1853—1856), pēc kura beigām tika paaugstināts par flīģeļadjutantu un nosūtīts uz Parīzes miera sarunām. 
1857. gadā viņu iecēla par Pēterburgas policijas priekšnieku (*обер-полицеймейстер*) un paaugstināja par ģenerālmajoru, 1860. gadā par Krievijas Impērijas Iekšlietu ministrijas vispārīgo lietu departamenta direktoru, vēlāk par Žandarmu korpusa štāba priekšnieku un Ķeizara kancelejas III, nodaļas vadītāju. 
[thumb|left|300px|Krievijas sūtnis Lielbritānijā P. Šuvalovs (centrā pa labi) spiež roku Vācijas kancleram [Oto fon Bismarks|Bismarkam Berlīnes kongresa noslēgumā 1878. gada 13. jūlijā.]] 
Šajā laikā viņš piedalījās arī Baltijas novada zemes reformas komitejas (*Остзейский комитет по реформе землевладения в Остзейском крае*) darbā.
1864. gadā grāfu P. Šuvalovu paaugstināja par ģenerālleitnantu un iecēla par Baltijas ģenerālgubernatoru un Rīgas kara apgabala pavēlnieku. Viņš izmantoja Rundāles pili kā savu vasaras rezidenci.

1873. gadā P. Šuvalovu nosūtīja uz Londonu diplomātiskām sarunām par Krievijas ķeizara Aleksandra II meitas izprecināšanu karalienes Viktorijas dēlam. 1874. gadā viņu iecēla par Krievijas Impērijas sūtni Apvienotajā Karalistē, kur viņš koordinēja krievu Lielās spēles diplomātiju pret 1876. gadā izveidoto Britu impēriju. 1877. gadā Krievijas Impērija ar 100 000 vīru lielu karaspēku iebruka Balkānos, sākot kārtējo krievu-turku karu. Ar grāfa Šuvalova palīdzību 1878. gadā Berlīnes kongresā tika noslēgts miera līgums, pēc kura Krievijas Impērija ieguva Besarābiju un izpletās Aizkaukāzā, tomēr zaudēja Sanstefano līgumā apsolīto kontroli pār Balkāniem ar Bulgārijas satelītvalsts izveidi.

Krievijas Impērijas augstāko aprindu neapmierinātības dēļ ķeizars Aleksandrs II bija spiests 1879. gadā atcelt Šuvalovu no amata un nosūtīja diplomātiskā misijā uz Berlīni un Vīni. Pēc ķeizara Aleksandra II nogalināšanas 1881. gada martā jaunais ķeizars Aleksandrs III Šuvalovu atsauca no diplomātiskā dienesta un viņš atsāka ierēdņa darbu. 1887. gadā viņš lika veikt Rundāles pils remonta darbus. Miris 1889. gadā Pēterburgā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Videvuts

[thumb|Videvuta karogs, kurā attēlota prūšu dievu trijotne — [Pikols, Pērkons un Patrimps.]]

**Videvuts** (*Widewuto*) prūšu mitoloģijā bija kultūrvaronis, kurš kopā ar savu brāli Brutenu pa jūru esot ieradies Prūsijā un prūšiem ieviesis sabiedrisko iekārtu, nodibinājis laicīgo varu un ticis iecelts par to valdnieku.

## Atsauces
Latvijas Gada balva sportā 2015

**[[Latvijas Gada balva sportā|Latvijas Gada balvas sportā]] 2015** ceremonija notika Latvijas dzelzceļa vēstures muzejā . Balvas tika pasniegtas 15 nominācijās. Par gada labāko sportistu piekto reizi tika atzīts skeletonists Martins Dukurs, bet gada labākās sportistes balvu pirmoreiz saņēma vieglatlēte Laura Ikauniece-Admidiņa.

Balva par mūža ieguldījumu tika piešķirta riteņbraukšanas trenerim, sporta pedagogam un BMX pamatlicējam Latvijā Jānim Siliņam. Līdzjutēju balsojumā par gada populārāko sportistu tika atzīts motosportists Pauls Jonass, kas saņēma 39,2% balsu, otrajā vietā ar 35,5% balsu palika basketbolists Kristaps Porziņģis, bet trešais bija bokseris Mairis Briedis (25,3%).

## Laureāti

## Atsauces

## Ārējās saites
* Latvijas Gada balva sportā 2015 vietnē ''lsm.lv''
Aleksa Gulbe

**Aleksa Gulbe** (dzimusi  Rīgā) ir latviešu basketboliste, spēlē spēka uzbrucējas un centra pozīcijā. Bijusi visu vecumu Latvijas jaunatnes basketbola izlašu dalībniece, bet šobrīd ir Latvijas sieviešu izlases spēlētāja. 2026. gadā A. Gulbe pārstāv Francijas klubu Lionas ASVEL, bet iepriekš divas spēlējusi Ungārijā un Spānijā, kā arī četras sezonas NCAA Indiānas Universitātes komandā "Hoosiers". A. Gulbe spēlē arī 3x3 basketbolu, kur ir bijusi Latvijas izlases sastāvā.

A. Gulbe ir dzimusi basketbolistu ģimenē. Viņas tēvs Mareks Bajārs ir bijis basketbolists un treneris, māte Zanda Gulbe arī spēlējusi basketbolu augstākajā līmenī, pārstāvot arī TTT.

## Karjera
Trenējusies "Rīdzenes" sporta skolā pie trenera Aināra Čukstes. No 2015. gada vairākas sezonas pavadījusi Itālijā, trenējoties un spēlējot junioru līmenī Ankonas un Venēcijas klubos. Pēc atgriešanās Latvijā 2018. gadā pārstāvēja Rīgas TTT, kļūstot par Latvijas čempioni.

Kopš 2018. gada vasaras spēlēja NCAA komandā Indiānas Universitātes "Hoosiers" ASV. 2021. gada "Marta trakumā" komanda sasniedza NCAA čempionāta ceturtdaļfinālu (*Elite Eight*), kas bija izcilākais sasniegums universitātes vēsturē. A. Gulbe visās spēlēs devās laukumā komandas starta pieciniekā. 2022. gada NCAA sezonas noslēgumā "Hoosiers" finišēja par pakāpi zemāk nekā iepriekšējā sezonā, nokļūstot līdz trešajai kārtai (*Sweet Sixteen*), kur ar rezultātu 58:75 piekāpās Konektikutas Universitātes “Huskies”. Drīz pēc tam tika paziņots, ka A. Gulbe ir pieteikusies 2022. gada WNBA draftam, tomēr draftā viņa netika izvēlēta.

2022. gada maijā noslēdza ar Eirolīgas pusfinālisti Spānijas klubu Salamankas "Perfumerias Avenida". Pēc vienas sezonas Salamankā, kuras laikā A. Gulbei neizdevās izcīnīt nozīmīgu vietu komandas rotācijā un pietiekošu spēles laiku, toties izcīnīt čempionāta sudraba medaļas, viņa pārcēlās uz citu Spānijas klubu Saragosas "Casademont". 2024. gada jūlijā tika paziņots, ka spēlētāja noslēgusi līgumu ar Ungārijas klubu Miškolcas "Diosgyori VTK", kas, tāpat kā abas Spānijas komandas, ir Eirolīgas dalībnieks. Pēc sezonas Ungārijā A. Gulbe 2025. gada vasarā pārcēlās uz Francijas līgu, kur pārstāvēs Lionas ASVEL.

### Latvijas izlase
Spēlējusi Latvijas U-16, U-18 un U-20 izlasēs Eiropas čempionātos, kā arī Latvijas U-17 izlasē pasaules čempionātā 2016. gadā. Kopā jaunatnes izlasēs aizvadījusi 80 oficiālas spēles un guvusi 744 punktus, ir viena no spēlētājām, kas aizvadījusi visvairāk spēļu Latvijas jaunatnes izlasēs.

Pārstāv Latvijas sieviešu izlasi, kopš 2022. gada lielākoties devusies laukumā izlases starta pieciniekā.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Cilvēkstāsts — Aleksa Gulbe *Youtube*
Vesetas tilts

**Vesetas tilts** ir industriālais piemineklis Aizkraukles novada Aiviekstes pagasta Vesetnieku ciemā. Tas ir 1925. gadā celts trīslaidumu akmens mūra velvju tilts pār Vesetas veco gultni pie agrākās Vesetas ietekas Aiviekstē. 19,60 metrus garais tilts ir vecā Pļaviņu — Madonas ceļa sastāvdaļa. Tilts būvēts no rupji kaltiem laukakmeņiem ar trim lokveida 3,7m platām ailēm un bijis apmests ar kaļķu javu.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Vesetas tilts plavinunovads.lv
Vesetas palienes purvs

**Vesetas palienes purvs** ir dabas liegums Madonas novada Kalsnavas pagastā, kā arī Aizkraukles novada Aiviekstes pagastā un Vietalvas pagastā. Atrodas Vesetas upes vidusdaļas palienēs, kur tā sadalās mākslīgi izveidotajā Jaunājā Vesetā un t.s. Vecajā Vesetā. Teritorija ietver zāļu un pārejas purvus. Konstatētas vairāks ES Biotopu direktīvas augu sugas - dzeltenā akmeņlauzīte, Lēzeļa lipare un citas. Izveidota Vesetas purva taka, kura aizved pie Nacionālo partizānu bunkura un piemiņas vietas.

## Ārējās saites
*Dabas aizsardzības pārvalde
Andrejs Šuvalovs (ģenerālmajors)

**Andrejs Šuvalovs** (, 1865—1928) bija Krievijas Impērijas virsnieks, Rundāles pils mantinieks.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1865. gada 11. novembrī Rundāles pilī Baltijas ģenerālgubernatora grāfa Pētera Šuvalova un viņa sievas Jeļenas, dzimušas Orlovas-Deņisovas, ģimenē. 1881. gadā jaunais Krievijas ķeizars Aleksandrs III viņa tēvu atvaļināja no diplomātiskā dienesta.

Pēc Nikolaja ķeizariskā liceja beigšanas Maskavā Andrejs Šuvalovs 1886. gadā uzsāka karadienestu un pēc karaskolas beigšanas 1887. gadā kļuva par Leibgvardes kavalērijas pulka kornetu, līdz 1897. gadam uzdienējās līdz flīģeļadjutanta pakāpei. Pēc tēva nāves 1889. gadā mantoja Lielzalves muižu un Rundāles pili, lika veikt pils restaurācijas darbus un iekārtoja gleznu galeriju.

1903. gadā viņu paaugstināja pulkveža pakāpē un viņš piedalījās Krievu - japāņu karā kā Terekas-Kubaņas kazaku pulka komandieris (1904—1906). Vēlāk bija 5. huzāru pulka komandieris (1906-1910), 1912. gadā paaugstināts par ģenerālmajoru un ieskaitīts ķeizara Nikolaja II svītā.

Pirmā pasaules kara laikā ieskaitīts Krievijas Impērijas 1. armijas sastāvā, pēc tās sagrāves Pirmajā Mazūrijas ezeru kaujā pārraudzīja Petrogradas ārstniecības iestādes (1915). Krievijas pilsoņu kara laikā iestājās Brīvprātīgo armijā, pēc tās sakāves caur Novorosijskas ostu devās bēgļu gaitās uz Šveici.
1920. gada zemes reformas gaitā Rundāles pili viņam atsavināja.

Miris 1928. gadā Montekarlo, apglabāts Nicas kapsētā.

## Atsauces
Lātre (stacija)

**Lātre** () ir bijusī dzelzceļa stacija Igaunijā, Viljandi apriņķī apmēram 10 km uz ziemeļiem no Lātres ciemata, uz kurieni no Lātres stacijas ved ceļš (autoceļa V175 Rūjiena—Lātre turpinājums Igaunijā). Stacija atradās šaursliežu dzelzceļa līnijā Meizakila—Viljandi. No koka būvētā stacijas pasažieru ēka ir saglabājusies kā kultūras piemineklis.

## Vēsture
Stacija uzbūvēta 1925. gadā. Tā slēgta 1973. gadā kopā ar visu dzelzceļa līniju.

## Foto galerija

Attēls:Laatre_jaamahoone.jpg|Lātres stacijas ēka 2004. gadā


## Atsauces
Dzalbovka

**Dzalbovka** (arī **Dzalbauka**, **Dzalbouka**) ir upe, kas novada Lielā Solkas ezera ūdeņus uz Jašas upi. Atrodas Preiļu novadā.

Izteka Lielā Solkas ezera rietumu krastā pie Solkas kapiem. Tek rietumu virzienā. Vidustecē caurtek Dzalbu ezeram. Ietek Jašā pie Aningofas. Augštecē upi šķērso valsts autoceļš V749 (Aglonas stacija – Aizkalne – Babri).

## Atsauces
Nīna Koskela

**Nīna Koskela** (; dzimusi kā , no 2004. līdz 2009. gadam bijusi precējusies kā **Nīna Sammalvuo** ()) ir Somijas starptautiskā lielmeistare šahā (2006), kas kopš 2012. gada pārstāv Norvēģiju.

## Biogrāfija
Daudzkārtējā Somijas sieviešu šaha čempionātu dalībniece, kuros izcīnījusi trīs zelta (1990, 2002, 2008) un trīs sudraba (1989, 1992, 1994) medaļas.
1993. gadā Suboticā piedalījusies Pasaules čempionāta šahā sievietēm starpzonu turnīrā, kurā ierindojusies 34. vietā. 2000. gadā Ņūdelī piedalījusies Pasaules šaha čempionātā sievietēm pēc izslēgšanas sistēmas, kurā 1. kārtā uzvarējusi Subaramanu Vijajalakšmi, bet 2. kārtā piekāpusies Nanai Joseliani.

Pārstāvējusi Somiju un Norvēģiju Pasaules šaha olimpiādēs:
* 1990. gadā pie otrā galdiņa 29. sieviešu šaha olimpiādē Novi Sadā (+4, =4, -5),
* 1992. gadā pie otrā galdiņa 30. sieviešu šaha olimpiādē Manilā (+5, =5, -4),
* 1998. gadā pie otrā galdiņa 33. sieviešu šaha olimpiādē Elistē (+7, =4, -1) un izcīnījusi individuālo bronzas medaļu,
* 2002. gadā pie pirmā galdiņa 35. sieviešu šaha olimpiādē Bledā (+6, =6, -2),
* 2004. gadā pie pirmā galdiņa 36. sieviešu šaha olimpiādē Kalvijā (+6, =6, -2),
* 2006. gadā pie pirmā galdiņa 37. sieviešu šaha olimpiādē Turīnā (+6, =6, -0),
* 2008. gadā pie pirmā galdiņa 38. sieviešu šaha olimpiādē Drēzdenē (+4, =2, -3),
* 2014. gadā pie ceturtā galdiņa 41. sieviešu šaha olimpiādē Trumsē (+5, =4, -0),

Pārstāvējusi Somiju un Norvēģiju Eiropas komandu sieviešu šaha čempionātos:
* 1992. gadā pie otrā galdiņa 1. Eiropas komandu sieviešu šaha čempionātā Debrecenā (+5, =3, -1) un izcīnījusi individuālo sudraba medaļu,
* 1999. gadā pie pirmā galdiņa 3. Eiropas komandu sieviešu šaha čempionātā Batumi (+1, =3, -4),
* 2003. gadā pie pirmā galdiņa 5. Eiropas komandu sieviešu šaha čempionātā Plovdivā (+3, =2, -3),
* 2007. gadā pie pirmā galdiņa 7. Eiropas komandu sieviešu šaha čempionātā Iraklijā (+1, =1, -2),
* 2015. gadā pie otrā galdiņa 11. Eiropas komandu sieviešu šaha čempionātā Reikjavikā (+3, =4, -1).

Par panākumiem turnīros FIDE 2006. gadā viņai piešķīrusi starptautiskās lielmeistares (WGM) nosaukumu. Bijusi pirmā Somijas šahiste, kas saņēmusi lielmeistares nosaukumu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Jaša

**Jaša** (arī **Jašupe**, **Jāša**, **Joša**, )  ir upe, kas novada Jašas ezera ūdeņus uz Dubnas upi. Atrodas Preiļu un Augšdaugavos novados.

Izteka - no Jašas ezera rietumu krasta. Augštecē tek rietumu virzienā, pie Otrajiem Vucāniem pagriežoties uz dienvidiem-dienvidrietumiem. Lielākās pietekas - Dzalbovka, Gubaika, Neica, Rūbežneica, Veirūgne. Pie Pelēčiem izveidots Pelēču HES. Ietek Dubnā pie Nīdermuižas. Jašu šķērso valsts autoceļi P62 (Krāslava — Preiļi — Madona (Madonas apvedceļš)), V747 (Pelēči – Ārdava), P58 (Viļāni — Preiļi — Špoģi). Tās krastos atrodas Kastīre, Pastari, Kažemāki, Otrie Vucāni, Mazie Šņepsti, Pirmie Zīmeļi, Aizkalne, Aizkalnieši, Antāni, Jegoriški, Grociškas, Pelēči, Nīdermuiža. Augšpus Pelēčiem izveidots dabas liegums "Jaša".

## Atsauces
Citoplazmatiskā vīrišķā sterilitāte

**Citoplazmatiskā vīrišķā sterilitāte** ir parādība, kad augam ir sterili putekšņi, bet sievišķie vairošanās orgāni ir normāli. Augs spēj apputeksnēties ar cita auga putekšņiem. Šī parādība var izpausties vairākās formās:
* putekšnīcas nemaz neattīstās;
* putekšnīcas attīstās, bet tajās nav putekšņu vai tie ir sterili;
* izveidojas normāli putekšņi, bet putekšnīcas neuzplīst.

Citoplazmiskā vīrišķā sterilitāte ir ģenētiski noteikta, to regulē gan kodola gēni, gan mitohondrionālie gēni. Tā iedzimst tikai pa mātes līniju. Metodi izmanto dekoratīvo augu selekcijā, jo pēcnācējiem ar vīrišķo sterilitāti neveidojas augļi, tādēļ ziedi ilgāk saglabājas svaigi. Tā ir nozīmīga arī citu augu selekcijā, atvieglojot krustošanu. Izvēloties augus ar citoplazmatisko vīrišķo sterilitāti par mātes augiem, tiem nav jāveic kastrēšana. Īpaši nozīmīgi tas ir augiem ar maziem ziediem, kur kastrēšana ir grūti veicama.

## Atsauces
Freds Jisi

**Freds Jisi** (; dzimis  Arubā, Kirasao Kolonijā, miris ) bija igauņu biologs, dabaszinātnieks un fotogrāfs.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1935. gada 29. janvārī Arubā, Antiļu salās, kur viņa tēvs strādāja Venecuēlas naftas uzņēmumā. Viņa ģimene atgriezās Igaunijā, kad Jisi bija trīs gadi. 

Freds Jisi uzauga un beidza vidusskolu Tallinā. 1958. gadā viņš iestājās Tartu Universitātē, kur studēja bioloģiju un zooloģiju, absolvējot universitāti 1958. gadā. No 1958. līdz 1960. gadam viņš strādāja par skolotāju Emmastē Hījumā salā, no 1962. līdz 1975. gadam par dabas aizsardzības inspektoru, pēc tam — Igaunijas radio (*Eesti Raadio*), kur no 1976. līdz 1986. gadam vadīja raidījumu "Dabas ābece" (*Looduse aabits,* līdz 1980. gadam tas saucās "Putnu ābece" — *Linnuaabits*). 1990. gadu pirmajā pusē ieņēma Igaunijas dabas fonda (*Eestimaa Looduse Fond*) prezidenta posteni.

1980. gadā bija viens no tā sauktās "40 vēstules" parakstītājiem.

Jisi ir viens no slavenākajiem savvaļas dzīvnieku popularizētājiem Igaunijā. Viņš ir vairāku grāmatu, rakstu un raidījumu autors. 1989. gadā zinātnieks kļuva par pirmo, kam piešķirta Ērika Kumari prēmija (*Eerik Kumari looduskaitsepreemia*).

Viņš bija precējies ar žurnālisti un tulkotāju Helju Jisi, kas nomira 2006. gada 28. maijā. Pārim ir trīs bērni - Mari Jisi (ekoloģe), Ivars Jisi (zoologs) un Marts Jisi (ekologs un politiķis).

Saņēmis dažādus apbalvojumus, tai skaitā *Eesti Eluteaduse Hoidja* prēmiju, Ērika Kumari prēmiju, 4. klases Baltās zvaigznes ordeni. 

## Darbi
* *Kajakad kutsuvad* ("Kaiju sauciens", 1966)
* *Eesti linde ja loomi* ("Igaunijas putni un dzīvnieki", 1977)
* *Rebasetund* ("Lapsas stunda", 1977, 1981)
* *Jäälõhkuja* ("Ledlauzis", 1986, 2007)
* *Räägi mulle rebasest* ("Pastāstiet man par lapsām", 1987, 2006)
* *Sügis* ("Rudens", 1995) — fotoalbums
* *Eestimaa looduse hääled* ("Igaunijas dabas skaņas", 1997, 1998) — CD
* *Lahemaa lindude hääli* ("Lahemā putnu balsis", 1997) — CD
* *Eesti laululinde* ("Igaunijas dziedātājputni", 2001) — CD

## Atsauces

## Ārējās saites
* Urmas Ott: duelli teiega ei kujuta ma ette epl.ee, 25. aprill 2009
1939. gada Eiropas čempionāts cīņas sportā

**1939. gada Eiropas čempionāts cīņas sportā** notika aprīļa beigās Norvēģijas galvaspilsētā Oslo. Sacensības norisinājās tikai grieķu-romiešu cīņā.

No Latvijas cīkstoņiem čempionātā piedalījās pussmagajā svarā Edvīns Bietags — 4. vieta, vidējā svarā Georgs Ozoliņš — 7. vieta un spalvas svarā Krišjānis Kundziņš, kas pēc zaudējumiem iepriekšējā čempionāta sudraba medaļas ieguvējam Ēgonam Svensonam un zelta medaļas ieguvējam Kustā Pihlajameki, tālākām cīņām nekvalificējās.

## Grieķu-romiešu cīņa

### Medaļu sadalījums starp valstīm

### Medaļu ieguvēji

## Atsauces

## Ārējās saites
* United World Wrestling Database 
* FILA Wrestling Database
Neica

**Neica** ir Jašas labā krasta pieteka Preiļu novadā.

Izteka no daļēji izzudušā Esereita ezera dienvidu krasta. Tek dienvidrietumu virzienā. Ietek Jašā pie Kažemākiem. Vidustecē Neicu šķērso valsts autoceļš P62 (Krāslava — Preiļi — Madona (Madonas apvedceļš)). Lejtecē tā šķērso Polodnas purvu. Upes krastos atrodas Jaunmuiža un Šņepsti.

## Atsauces
Vaižanka

**Vaižanka** (arī **Vaižinka**) ir Šustjankas kreisā krasta pieteka Preiļu novadā.

Izteka pie Gorliškām. Tek rietumu virzienā. Lejtecē pie Šusta ezera Važinka pa grāvi ievadīta Šustjankā. Vidustecē pie Raipoles Vaižinku šķērso valsts autoceļš P58 (Viļāni—Preiļi—Špoģi).

## Atsauces
Dan in Real Life

***Dan in Real Life*** ir 2007. gada ASV kinokomēdija, kuras režisors un scenārija autors ir Pīters Hedžss. Galvenās lomas atveido Elisona Pilla, Stīvs Karels, Žiljeta Binoša, Daiena Vīsta, Džons Mahounijs un Deins Kuks. Filmas pirmizrāde notika .

Atraitnis uzzina, ka sieviete, kurā viņš iemīlējies, ir viņa brāļa draudzene.

## Atsauces

## Ārējās saites
Nevainīgs 40 gadu vecumā

**"Nevainīgs 40 gadu vecumā"** () ir 2005. gada ASV kinokomēdija, kuras režisors, kā arī viens no producentiem un scenārija autoriem ir Džads Apatovs. Galvenās lomas atveido Stīvs Karels, Ketrina Kīnera, Pols Rads, Sets Rogens, Elizabete Benksa, Leslija Manna un Džeina Linča. Filmas pirmizrāde notika  Losandželosā.

Introverts vīrietis, kurš 40 gadu vecumā vēl joprojām ir nevainīgs, satiek vientuļo māti.

## Atsauces

## Ārējās saites
Jānis Lielmanis

**Jānis Hilarijs Lielmanis** (1895—1970) bija latviešu zinātnieks, āboliņa selekcionārs. 

## Dzīvesgājums
Dzimis Trikātas pagastā, bija Valsts Stendes selekcijas stacijas ilggadējs vadītājs, vēlāk strādāja Latvijas Lauksaimniecības zinātniskās izpētes institūtā. No 1922. līdz 1940. gadam viņa vadībā kopā ar kolēģiem Emīlu Bērziņu, Juriju Gabaru un Nikolaju Konradu tika izveidotas 16 jaunas šķirnes. 

Latvijas PSR laikā viņu apsūdzēja buržuāzismā un pazemināja amatā, jo zinātnieks nepiekrita Trofima Ļisenko negatīvajam viedoklim par klasisko ģenētiku.

Kad 1956. gadā Zinātņu Akadēmija nodibināja Latvijas Lauksaimniecības zinātniskās izpētes institūtu, Lielmani iecēla par šī institūta Laukkopības nodaļas vadītāju.

Miris 1970. gada 4. martā, apbedīts Lāčupes kapsētā Rīgā.

## Piemiņa
Jāņa Lielmaņa simtās dzimšanas dienas gadā Latvijas Lauksaimniecības un meža zinātņu akadēmija, LLU Zemkopības zinātniskais institūts (toreiz Skrīveru zinātnes centrs) un Valsts Stendes graudaugu selekcijas institūts (toreiz Stendes selekcijas un izmēģinājumu stacija) iedibināja agronoma Jāņa Lielmaņa prēmiju.

## Atsauces
Meklēju draugu pasaules galam

**"Meklēju draugu pasaules galam"** () ir 2012. gada ASV romantiskā kinokomēdija, kuras režisore un scenārija autore ir Lorēne Skafarija. Galvenās lomas atveido Stīvs Karels, Kīra Naitlija, Ādams Brodijs, Dereks Lūks un Viljams Pītersens. Filmas pirmizrāde notika  Losandželosas filmu festivālā.

Laikā, kad Zemei tuvojas asteroīds, Dodžu pamet sieva. Dodžs izlemj doties ceļā, lai satiktos ar savu vidusskolas mīļoto. Viņu pavada kaimiņiene, kura netīšām izmaina Dodža plānus.

## Atsauces

## Ārējās saites
Otrpus žogam

**"Otrpus žogam"** () ir 2006. gada ASV animācijas filma, kuras režisori ir Kerijs Kirkpatriks un Tims Džonsons. Galvenās lomas ierunājuši Brūss Viliss, Stīvs Karels, Gerijs Šandlings, Viljams Šetners, Vanda Saiksa un Niks Nolte. Filmas pirmizrāde notika  Losandželosā.

Shēmojošs jenots, lai atmaksātu savu pārtikas parādu, piemāna meža iemītniekus un iebrūk jaunā piepilsētā, kura sākusi izplesties laikā, kad meža dzīvnieki pārziemoja.

## Atsauces

## Ārējās saites
Thi Hon Ņunhjona

**Thi Hon Ņunhjona** (; dzimusi kā ) ir Vjetnamas starptautiskā meistare šahā (1994).

## Biogrāfija
1991. gadā Suboticā piedalījusies Pasaules čempionāta šahā sievietēm starpzonu turnīrā, kurā kopā ar Klaudiju Amuru dalījusi 32.-33. vietu. 

FIDE 1994. gadā viņai piešķīrusi starptautiskās meistares (WIM) nosaukumu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Visvarenais Evans

**"Visvarenais Evans"** () ir 2005. gada ASV kinokomēdija, kuras režisors, kā arī viens no producentiem ir Toms Šeidieks. Galvenās lomas atveido Stīvs Karels, Morgans Frīmens, Lorēna Greiema, Džons Gudmens, Džons Maikls Higinss, Džimijs Benets un Vanda Saiksa. Filmas pirmizrāde notika .

Dievs sazinās ar kongresmeni Evanu Baksteru un liek viņam izveidot šķirstu, gatavojoties lieliem plūdiem.

## Atsauces

## Ārējās saites
Vakariņas idiotiem

**"Vakariņas idiotiem"** () ir 2010. gada ASV kinokomēdija, kuras režisors, kā arī viens no producentiem ir Džejs Roučs. Galvenās lomas atveido Stīvs Karels, Pols Rads, Džefs Danems, Brūss Grīnvuds un Rons Livingstons. Filmas pirmizrāde notika .

Analītiķis Tims Konrāds uzzina, ka viņš tiek aicināts uz vakariņām pie priekšniekiem, uz kurām līdzi jāved kāds viesis ar īpašu talantu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Kristina Dombrovska

**Kristina Dombrovska** (; dzimusi  Sokolova Podlaskā) ir Polijas starptautiskā lielmeistare šahā (1994).

## Biogrāfija
Šahu sākusi spēlēt deviņu gadu vecumā. Ātri izvirzījusies Polijas vadošo jauno šahistu skaitā. Divpadsmit gados uzvarējusi Polijas junioru šaha čempionātā U16 meiteņu vecuma grupā. 1988. gadā debitējusi Polijas sieviešu šaha čempionāta finālā un uzvarējusi Eiropas junioru šaha čempionātā U16 meiteņu vecuma grupā. 1989. gadā uzvārējusi Pasaules junioru šaha čempionātā U16 meiteņu vecuma grupā. 1991. gadā uzvarējusi Polijas junioru šaha čempionātā U18 meiteņu vecuma grupā. 1992. gadā uzvarējusi Polijas sieviešu šaha čempionātā un Pasaules junioru šaha čempionātā U20 meiteņu vecuma grupā. 1993. gadā Džakartā piedalījusies Pasaules čempionāta šahā sievietēm starpzonu turnīrā, kurā ieņēmusi 15. vietu. Tajā pašā gadā starptautiskajos šaha turnīros Hamburgā un Drēzdenē izpildījusi lielmeistares normu. Par panākumiem turnīros FIDE 1994. gadā viņai piešķīrusi starptautiskās lielmeistares (WGM) nosaukumu. Bijusi ceturtā Polijas šahiste, kas saņēmusi šo nosaukumu. 2000. gadā pēdējo, desmito reizi piedalījusies Polijas sieviešu šaha čempionāta finālā. Kopš 2001. gada šaha turnīros piedalās reti.

Pārstāvējusi Poliju Pasaules šaha olimpiādēs:
* 1990. gadā pie trešā galdiņa 29. sieviešu šaha olimpiādē Novi Sadā (+3, =1, -4),
* 1992. gadā pie otrā galdiņa 30. sieviešu šaha olimpiādē Manilā (+3, =3, -4),
* 1994. gadā pie otrā galdiņa 31. sieviešu šaha olimpiādē Maskavā (+4, =1, -4).

Pārstāvējusi Poliju Eiropas komandu sieviešu šaha čempionātos:
* 1992. gadā pie pirmā rezerves galdiņa 1. Eiropas komandu sieviešu šaha čempionātā Debrecenā (+3, =2, -2).

## Atsauces

## Ārējās saites
Bhagjašrī Tipseja

**Bhagjašrī Sathe Tipseja** (; dzimusi kā **Bhagjašrī Sathe** () ) ir Indijas starptautiskā meistare šahā (1986).

## Biogrāfija
Piecas reizes uzvarējusi Indijas sieviešu šaha čempionātā (1985, 1986, 1988, 1991, 1994). 1991. gadā uzvarējusi Āzijas sieviešu šaha čempionātā. 1984. gadā dalījusi pirmo vietu Lielbritānijas sieviešu šaha čempionātā. 1993. gadā Džakartā piedalījusies Pasaules čempionāta šahā sievietēm starpzonu turnīrā, kurā ieņēmusi 30. vietu. 1999. gadā Kišiņevā piedalījusies Pasaules čempionāta šahā sievietēm starpzonu turnīrā, kurā ieņēmusi 46. vietu. 2000. gadā Ņudelī piedalījusies Pasaules čempionātā šahā sievietēm pēc izslēgšanas sistēmas, kurā 1. kārtā zaudējusi Penai Džaocjiņai.

Pārstāvējusi Indijas komandu lielākajos komandu šaha turnīros:
* Pasaules šaha olimpiādēs piedalījusies 9 reizes (1980—1990, 1994—1998);
* Āzijas komandu šaha čempionātā sievietēm piedalījusies 2003. gadā.

Par panākumiem turnīros FIDE 1986. gadā viņai piešķīrusi starptautiskās meistares (WIM) nosaukumu. Saņēmusi Indijas augstākos apbalvojumus sportā *Padma Shri* un *Arjuna*. Strādājusi Indijas bankas *Industrial Development Bank of India* valdē Mumbajā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Neprātīgais vakars

**"Neprātīgais vakars"** () ir 2010. gada ASV kinokomēdija, kuras režisors, kā arī viens no producentiem ir Šons Levijs. Galvenās lomas atveido Stīvs Karels, Tīna Feja, Marks Volbergs, Bills Burs un Gela Gedota. Filmas pirmizrāde notika  Ņujorkā.

Precējies pāris, kura dzīvē iestājusies rutīna, vēlas sev uztaisīt krāšņu un romantisku vakaru, tomēr šis vakars izvēršas aizraujošs un bīstams.

## Atsauces

## Ārējās saites
Rīgas 14. vidusskola

**Rīgas 14. vidusskola** bija vidusskola (agrāk vakara vidusskola) Rīgā, kas atradās Margrietas ielā 4, Āgenskalna apkaimē. 

Skola īstenoja arī pamatizglītības un vispārējās vidējās izglītības programmas Iļģuciema cietumā Tvaikoņu ielā 3. 2013. gadā Iļģuciema cietumā uzsākta arī vispārējās vidējās izglītības humanitārā un sociālā virziena programmas īstenošana.

2022. gada februārī Rīgas dome nobalsoja par Rīgas 14. vidusskolas slēgšanu.

## Vēsture
Skola dibināta 1922. gadā kā **Rīgas 1. papildus skola** un tā bija pirmā vakarskola Pārdaugavā, kas sākotnēji atradās Mārupes ielā 16, vēlāk Dārtas ielā 41a, Liepu ielā 17, Mazajā Nometņu ielā 24. 1932. gadā skolu pārdēvēja par **Rīgas pilsētas 3. vakara pamatskolu**, 1933. gadā par **Rīgas pilsētas 51. pieaugušo vidusskolu**, bet 1946. gadā par **Rīgas 51. strādnieku jaunatnes vakara vidusskolu**, kas ilgāku laiku skola atradās Lavīzes ielā 2a. 1963. gadā skolu pārdēvēja par **Rīgas 14. vakara (maiņu) vidusskolu** un 1976. gadā tā pārcēlās uz 1937. gadā celto **Rīgas pilsētas Emīla Dārziņa (35.) pamatskolas** (vēlākās Rīgas 47. vidusskolas) ēku Margrietas ielā 4.

2019. gada 20. jūnijā Rīgas dome līdz ar vairāku citu skolu nosaukumu maiņu nolēma no 2019. gada 1. augusta pārdēvēt skolu par **Rīgas 14. vidusskolu**.

## Izglītības programmas

* Pamatizglītības 2. posma (7.- 9. klase) programma (23011112);

* Vispārējās vidējās izglītības humanitārā un sociālā virziena programma (31012012, 31011013);

* Vispārējās vidējās izglītības vispārizglītojošā virziena programma (31011012);

* Vispārējās vidējās izglītības humanitārā un sociālā virziena programma (31012013).

Pamatizglītības otrā posma izglītības programmā 8. un 9. klasē  mācības notiek 5 dienas nedēļā: rīta un vakara maiņā. Vispārējās vidējās izglītības vispārizglītojošā virziena programmā rīta un vakara maiņā klātienē jāmācās 4 dienas nedēļā, bet neklātienē jāmācās 2 dienas nedēļā rīta un vakara maiņā. Izglītojamie, kuri ir vecāki par 18 gadiem un kuriem ir attaisnojoši apstākļi (īpaši darba apstākļi, mazi bērni līdz gada vecumam, veselības problēmas vai pagaidu darbs ārzemēs), neklātienes izglītības programmā var mācīties, izmantojot tālmācības metodi.

## Ievērojami absolventi
* Pēteris Krilovs, režisors
* Aloizs Vaznis, Latvijas Republikas Iekšlietu ministrs
* Uļjana Semjonova, basketboliste
* Valdis Birkavs, latviešu politiķis

## Atsauces
Karulas nacionālais parks

{
  "type": "ExternalData",
  "service": "geoshape",
  "ids": "Q1751660"
}


**Karulas nacionālais parks** atrodas Karulas augstienē, kas ir 5—8 km plata pakalnu drumlinu josla. Tie izveidojušies ledāju pārvietošanās laikā. Starp drumliniem izvietojušies purvi, purvaini meži un ezeri. Kopumā Karulas nacionālajā parkā ir 60 sekli un dūņaini ezeri, kas ir lieliska mājvieta daudziem augiem. Nacionālā parka augstākā virsotne ir Torņa kalns (*Tornimägi*) — 137 m virs jūras līmeņa.

## Galerija

Karula_vaade.jpg
Ähijärv.jpg
Karula_maastik.jpg
Karula_RP2.JPG


## Atsauces

## Ārējās saites

*
Bille (grāmata)

**Bille** ir latviešu rakstnieces Vizmas Belševicas autobiogrāfiska triloģija, kas publicēta laikā no 1992. līdz 1999. gadam. Darbs iekļauts Latvijas kultūras kanonā.

## Tapšana
"Bille" sākotnēji tika iecerēta kā autobiogrāfisku stāstu apkopojums, taču kopš zviedru tulkojuma publikācijas tā tiek dēvēta arī par autobiogrāfisku romānu. V. Belševicas dēls Jānis Elsbergs par to stāstījis: "Precizēsim, autobiogrāfiska romāna nav. Ir "Bille", kas ir daļēji autobiogrāfisks stāstu cikls trijās daļās. Par romānu to pirmoreiz mārketinga nolūkos nodēvēja zviedru tulkojuma izdevēji. Tā tāda nekaitīga aplamība."

Darbu pie triloģijas pirmās grāmatas Belševica sāka 1988. gadā. Jau 1973. gadā viņa strādāja pie vēsturisku dzejoļu cikla, kura centrā bija varone, ko sauca par Billi, taču vēlāk izvēlējās dot šādu vārdu sava autobiogrāfiskā darba varonei. Belševica pabeidza pirmo daļu laikā, kad Latvija atguva neatkarību un grāmatniecībā bija krīze. Pirmās daļas pirmizdevums iznāca trimdas latviešu apgādā "Mežābele" (Itaka, ASV), un tajā līdzās "Billei" bija arī intervija ar Belševicu un viņas dzejas kopa. Latvijā pirmo daļu publicēja apgāds "Jumava" 1995. gadā, kas kļuva par visas triloģijas izdevēju. Gadu vēlāk sekoja otrā daļa "Bille dzīvo tālāk", kas zviedru tulkojumā izdota ar nosaukumu "Bille un karš", un arī vēlākajos latviešu izdevumos pārņemts šis nosaukums. Triloģijas pēdējā daļa "Billes skaistā jaunība" izdota 1999. gadā. Visas trīs triloģijas grāmatas iznāca vienos vākos 2004. gadā apgādā "Atēna".

## Ietekme
"Bille" guva lasītāju un kritiķu ievērību kā spilgts un neizskaistināts bērnības atmiņu tēlojums, recenzijas publicējuši Inta Ezergaile, Juris Silenieks, Gundega Repše un citi kritiķi. 

2009. gadā Latvijas Nacionālais teātris iestudēja izrādi "Bille" pēc darba motīviem Valda Lūriņa režijā ar Daci Bonāti titullomā, šī izrāde saglabājās teātra repertuārā vairākus gadus.

2014. gadā "Bille" Latvijas televīzijas raidījumā "Lielā lasīšana" kļuva par vienu no lasītāju visatzītākajām grāmatām, iekļūstot "Top 21".

2018. gadā uz ekrāniem nonāca režisores Ināras Kolmanes pilnmetrāžas spēlfilma "Bille" ar Rūtu Kronbergu Billes lomā.

## Izdevumi
### Izdevumi latviešu valodā
* *Bille*. Itaka (ASV): Mežābele, 1992; Rīga: Jumava, 1995; Rīga: Mansards, 2016.
* *Bille un karš* [pirmizdevuma nosaukums "Bille dzīvo tālāk"]. Rīga: Jumava, 1996; Rīga: Mansards, 2016.
* *Billes skaistā jaunība*. Rīga: Jumava, 1999; Rīga: Mansards, 2017.
* *Bille. Triloģija*. Rīga: Atēna, 2004.

### Izdevumi citās valodās
* *Bille* [zviedru val. tulk. J. Kronbergs]. Stockholm: Natur och kultur, 1997.
* *Bille och kriget* [Bille un karš, zviedru val. tulk. J. Kronbergs]. Stockholm: Natur och Kultur, 1999.
* *Билле* [Bille; krievu val. tulk. I. Cigaļska]. Рига: Sol Vita, 2000.
* *Billes sköna ungdom* [Billes skaistā jaunība; zviedru val. tulk. J. Kronbergs]. Stockholm: Natur och Kultur, 2001.
* *Эта дивная молодость Билле* [Billes skaistā jaunība; krievu val. tulk. I. Cigaļska]. Рига: Sol Vita, 2002.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Latvijas kultūras kanons Projekta mājas lapa.
Kravas marka

thumb|Kravas marka
**Kravas marka** ir riņķa līnija ar ārējo diametru 300 milimetri (12 collas) un ar līnijas platumu 25 milimetri (1 colla), ko šķērso 450 milimetru (18 collas) gara un 25 milimetrus (1 collu) plata horizontāla līnija, kuras augšējā mala šķērso riņķa līnijas centru. Riņķa līnijas centru jāizvieto kuģa vidusdaļā, attālumā, kas ir vienāds ar vasaras brīvsānu augstumu, ko mēra vertikāli no klāja līnijas augšējās malas.

Kopā ar kravas marku izmanto šādas kravas līnijas:
* Vasaras kravas līnija, ko norāda caur riņķa līnijas centru novilktās līnijas augšējā mala un arī līnija, kas ir apzīmēta ar burtu S.
* Ziemas kravas līnija, ko norāda ar burtu W apzīmētās līnijas augšējā mala.
* Ziemas Ziemeļu Atlantijas kravas līnija, ko norāda ar burtiem WNA apzīmētās līnijas augšējā mala.
* Tropiskā kravas līnijas, ko norāda ar burtu T apzīmētās līnijas augšējā mala.
* Vasaras saldūdens kravas līnija, ko norāda ar burtu F apzīmētās līnijas augšējā mala. Vasaras saldūdens kravas līnija tiek novilkta uz aizmuguri no vertikālās līnijas. Vasaras saldūdens kravas līnijai, atšķirība no vasaras kravas līnijas, ir pielaide kravas iekraušanai kuģī saldūdenī salīdzinājumā ar citām kravas līnijām.
* Tropiskā saldūdens līnija, ko norāda ar TF burtiem apzīmētās līnijas augšējā mala, kas novilkta uz aizmuguri no vertikālās līnijas.

Līnijas, kas norāda kravas līniju ir 230 milimetru (9 collas) garas un 25 milimetrus (1 collu) platas, horizontālas līnijas, kas sniedzas uz kuģa priekšgalu taisnā leņķī no vertikālas 25 milimetrus (1 collu) platas līnijas, kas ir novilkta 540 milimetru (21 collu) attālumā no riņķa centra uz priekšgalu.

## Atsauces
Rīgas 18. vidusskola

**Rīgas 18. vidusskola** bija vidusskola (agrāk vakara vidusskola) Rīgā, kas atradās Sīmaņa ielā 14, Sarkandaugavas apkaimē. 

## Vēsture
Skola dibināta 1949. gadā kā **Rīgas 18. strādnieku jaunatnes vidusskola** 1898. gadā celtajā ēkā Sarkandaugavas ielā 24 (tagad tur darbojas BJC "Laimīte"). Īsu laiku tā atradās Rīgas 28. vidusskolas ēkā, bet 1952. gadā to pārcēla uz ēku Lēdurgas ielā 12 un nodeva Rīgas Elektrorūpnīcas pārziņā. 1963. gadā to pārdēvēja par **Rīgas 18. vakara (maiņu) vidusskolu** un 1970. gadā pārcēla uz agrākās rūpnīcas "Provodņiks" ēku Sīmaņa ielā 14/16. Pirms tam šajā ēkā 1950. gados atradās Rīgas 39. vidusskola, bet 1960. gados Rīgas 41. astoņgadīgā skola.

2019. gada 20. jūnijā Rīgas dome līdz ar vairāku citu skolu nosaukumu maiņu nolēma no 2019. gada 1. augusta pārdēvēt skolu par **Rīgas 18. vidusskolu**.

2022. gada februārī Rīgas dome nobalsoja par Rīgas 18. vidusskolas slēgšanu.

## Izglītības programmas

* Pamatizglītības programma (21011112);

* Pamatizglītības mazākumtautību programma (21011122);

* Vispārējās vidējās izglītības vispārizglītojošā virziena programma (31011012);

* Vispārējās vidējās izglītības vispārizglītojošā virziena programma (31011013).

## Ievērojami absolventi
* Modris Lujāns (1964—2022), politiķis

## Sīmaņa ielas skolas ēkas attēli

Rīgas 18. vidusskolas ieeja Sīmaņa ielā 14 2025. gadā.jpg|Ieeja
Rīgas 18. vidusskolas ēka Sīmaņa ielā 14 no pagalma puses 2025. gadā.jpg|Skats no pagalma
Rīgas 18. vidusskolas ēkas iekšpuse Sīmaņa ielā 14 2025. gadā.jpg|Koridors


## Ārējās saites
* Attīstības plāns 2016 

## Atsauces
Kīkings

right|300px
right|300px
**Kīkings** (no  — šūpoles) jeb **augstšūpošanās** ir sporta un izklaides veids, izmantojot šūpoles. To 1993. gadā Igaunijā izgudroja Ado Kosks.

Kīkingā cilvēks ar savu ķermeni cenšas iekustināt šūpoles tā, lai ar tām varētu veikt 360º apli ap šūpoļu asi. Jo garākas šūpoles, jo grūtāk to izdarīt.

Sacensībās dalībniekam sākumā ir jānosauc augstums, kādā viņš plāno uzšūpoties. Šūpošanās piegājienus drīkst izpildīt piecas reizes. Uzvarētājs ir tas, kurš spējis veikt pilnu apli ar visgarāko šūpoļu kārti.

Kīkinga rekords (2018. gada dati) ir 7,15 m, ko 2015. gadā uzstādīja Kaspars Taimso (*Kaspar Taimsoo*).

## Vēsture
Šūpoles daudzām tautām ir viena no vecākajām izklaides formām. Ziemeļu tautām ir raksturīga šūpošanās, stāvot kājās. Šūpošajās bija populāra tradīcija Lieldienās, tā arī kalpoja kā jauniešu drosmes un veiklības pārbaude. Ja šūpoles bija piemērotas, ar tām varēja veikt pilnu apli ap šūpoļu asi.

1990. gadu sākumā Igaunis Ado Kosks iedomājās, ka šūpošanās varētu būt objektīvi novērtējams sporta veids. 
Izmēģinot dažādas šūpoļu konstrukcijas, viņš atklāja, ka šūpoties ir sarežģītāk un fiziski grūtāk, kad šūpoļu kārtis kļūst garākas. 1993. gadā viņš uzbūvēja pirmās kīringa šūpoles. 1996. gadā tika izveidotas pirmās kīkinga šūpoles ar balstiem, kam iespējams mainīt augstumu. Līdz ar to varēja sacensties, pakāpeniski palielinot šūpoļu garumu.
1997. gadā Ado Kosks saņēma patentu par viņa izstrādātajām šūpolēm.

## Šūpoles
Kīkingā šūpoles ir izgatavotas no tērauda. Tās paredzētas vienam cilvēkam. Personas kājas tiek piestiprinātas šūpoles šķērslim, bet rokas — kārtīm.

Ir trīs modeļu šūpoles:
* **KIKI1** — šūpoļu kārts garums 3—4 m
* **KIKI2** — šūpoļu kārts garums 4—6 m
* **KIKI3** — šūpoļu kārts garums 6—8 m

## Atsauces

## Ārējās saites

* Igaunijas kīkinga asociācija
Aizkalnes pareizticīgo baznīca

**Aizkalnes Dievmātes aizmigšanas baznīca** () ir Latvijas pareizticīgās baznīcas dievnams Preiļu novada Aizkalnes pagasta Aizkalnē.

Baznīca celta 1904. gadā, pateicoties Jasmuižas īpašnieka un Daugavpils tirgotāja Grigorija Kuzņecova un viņa dēla Ņikitas finansiālajam atbalstam. Baznīcas būvniecībai naudu 4500 rubļu vērtībā piešķīra arī valsts. Mūra celtnes izmēri ir 22 x 5 metri, ar diviem kupoliem un zvanu torni.

No Kuzņecoviem Jasmuižu īrēja Raiņa vecāki. Kuzņecovi paši apglabāti pie baznīcas kapličā, kas piebūvēta labajā pusē.

## Ārējās saites
Jaša (dabas liegums)

**Jaša** ir dabas liegums Preiļu novada Aizkalnes un Pelēču pagastos. Liegums izveidots ap Jašas upi augšpus Pelēčiem. Tā teritorijā atrodas divas mazās HES. 

Teritorija izveidota, lai saglabātu vienu no izcilām nogāžu un gravu mežu teritorijām Austrumlatvijā. Ir konstatēti vismaz 8 Eiropas un Latvijas nozīmes aizsargājamie biotopi, to starpā avoksnāji, avotu purvi, upju straujteces, akmeņu sakopojumi upē. Sastopamas vairākas aizsargājamās augu sugas – villainā gundega, spožais suņburkšķis, laksis u.c. Specifiskais mikroklimats Jašas kanjonveidīgajā gravā (paaugstināts gaisa mitrums) nodrošina lielu epifītisko sūnu un gliemju daudzveidību.

## Ārējās saites
*Dabas aizsardzības pārvalde
Atslēga (filma)

**"Atslēga"** () ir 2005. gada ASV šausmu filma, kuras režisors un viens no producentiem ir Aiens Softlijs. Galvenās lomas atveido Keita Hadsone, Džina Roulendsa, Džons Hērts, Džoja Braienta un Pīters Sarsgārds. Filmas pirmizrāde notika .

Veselības aprūpes māsa, kas strādā spocīgā Ņūorleānas plantācijas mājā, atrod sevi iepītu ar mājas tumšo pagātni saistītā noslēpumā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Tu, es un Duprī

**"Tu, es un Duprī"** () ir 2006. gada ASV kinokomēdija, kuras režisori ir Entonijs un Džo Ruso. Galvenās lomas atveido Keita Hadsone, Ouens Vilsons, Mets Dilons, Sets Rogens un Amanda Detmera. Filmas pirmizrāde notika .

Līgavaiņa draugs Duprī izlemj padzīvot pie abiem jaunlaulātajiem.

## Atsauces

## Ārējās saites
Muļķu zelts

**"Muļķu zelts"** () ir 2008. gada ASV piedzīvojumu filma, kuras režisors un viens no scenārija autoriem ir Endijs Tenants. Galvenās lomas atveido Keita Hadsone, Metjū Makonahijs, Donalds Saterlends, Jūens Bremners un Kevins Hārts. Filmas pirmizrāde notika .

Jauns pavediens par zaudētu bagātību atrašanās vietu atdzīvina precēta pāra piedzīvojumu sajūtu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Deviņi (filma)

**"Deviņi"** () ir 2009. gada ASV un Itālijas romantiskā drāma, kuras režisors un viens no producentiem ir Robs Māršals. Galvenās lomas atveido Keita Hadsone, Denjels Dejs-Lūiss, Mariona Kotijāra, Penelope Krusa, Džūdija Denča, Fergie, Nikola Kidmena un Sofija Lorena. Filmas pirmizrāde notika  ASV.

Slavens kinorežisors Gvido Kontini cīnās, lai atrastu harmoniju savā profesionālajā un personiskajā dzīvē pēc tam, kad viņš iesaistījies dramatiskās attiecībās ar sievu, mīļāko, mūzu, mūzas pārstāvi un savu māti.

## Atsauces

## Ārējās saites
Enco Korvi

**Enco Korvi** (, dzimis ) ir Šveices hokejists, spēlē uzbrucēja pozīcijā. Pašlaik (2018) Korvi pārstāv Šveices hokeja līgas klubu HC Davos.

Šveices hokeja izlases sastāvā ir spēlējis 2018. gada Pasaules čempionātā un 2018. gada ziemas olimpiskajās spēlēs.

## Ārējās saites
Stefans Ulmers

**Stefans Ulmers** (, dzimis ) ir austriešu bijušais hokejists, spēlēja aizsarga pozīcijā. 

Austrijas hokeja izlases sastāvā ir spēlējis 2018. gada Pasaules čempionātā un 2014. gada ziemas olimpiskajās spēlēs.

## Ārējās saites
Gandrīz slaveni

**"Gandrīz slaveni"** () ir 2000. gada ASV komēdijdrāma, kuras režisors, scenārija autors un viens no producentiem ir Kemerons Krovs. Galvenās lomas atveido Keita Hadsone, Billijs Krudaps, Frānsisa Makdormanda, Džeisons Lī, Patriks Fudžits un Anna Pakvina. Filmas pirmizrāde notika .

Vidusskolniekam tiek dota iespēja uzrakstīt stāstu "Rolling Stone" žurnālam par rokgrupu, kuru viņš pavada koncertturnejā.

2016. gada BBC 100 labāko 21. gadsimta filmu sarakstā "Gandrīz slaveni" ierindojās 79. vietā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Tommi Kiviste

**Tommi Kiviste** (; dzimis ) ir somu hokejists, spēlē aizsarga pozīcijā. Pašlaik (2024) Kiviste pārstāv Somijas hokeja līgas komandu Oulu Kärpät. Iepriekš Kiviste ir spēlejis AHL klubā Šarlotas "Checkers", Somijas hokeja līgas klubā Tamperes "Ilves", KHL klubos Jekaterinburgas "Avtomobilist" un Helsinku "Jokerit" un Šveices hokeja līgas klubā Cīrihes "Lions".

Somijas hokeja izlases sastāvā ir spēlējis trijos Pasaules čempionātos un 2018. gada ziemas olimpiskajās spēlēs.

## Ārējās saites
Sakari Manninens

**Sakari Manninens** (, dzimis ) ir somu hokejists, spēlē uzbrucēja pozīcijā. Pašlaik (2024) Manninens pārstāv Šveices hokeja līgas komandu Geneva-Servette HC. Iepriekš Manninens ir spēlējis Helsinku "Jokerit", Ufas "Salavat Yulaev", Somijas hokeja līgas klubos Oulu "Kärpät", Hemēnlinnas HPK, un Zviedrijas hokeja līgas klubā Örebro HK.

Somijas hokeja izlases sastāvā spēlējis 2018. gada Pasaules čempionātā,  2019. gada Pasaules čempionātā, 2022. gada Pasaules čempionātā un 2023. gada Pasaules čempionātā kā arī 2018. gada ziemas olimpiskajās spēlēs un 2022. gada ziemas olimpiskajās spēlēs .

## Ārējās saites
Stilīgā māmiņa

**"Stilīgā māmiņa"** () ir 2004. gada ASV kinokomēdija, kuras režisors ir Gerijs Māršals. Galvenās lomas atveido Keita Hadsone, Džoanna Kjūsaka, Helēna Mirena, Ebigeila Breslina un Haidena Panetjēra. Filmas pirmizrāde notika .

Helēna kļūst par māsas Lindsija trīs bērnu aizbildni pēc tam, kad Lindsija kopā ar savu vīru iet bojā autoavārijā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Patriks Hāgers

**Patriks Hāgers** (, dzimis ) ir Vācijas hokejists, spēlē uzbrucēja pozīcījā. Pašlaik (2026) Hāgers spēlē Vācijas hokeja līgas klubā Minhenes "Red Bull", kur pilda arī komandas kapteiņa funkcijas. Iepriekš Hāgers ir spēlējis Krēfeldes "Pinguine", ERC Ingolstadt un Ķelnes "Haie".

Vācijas hokeja izlases sastāvā ir spēlējis astoņos Pasaules čempionātos un 2018. gada ziemas olimpiskajās spēlēs.

## Ārējās saites
Kā zaudēt puisi 10 dienās

**"Kā zaudēt puisi 10 dienās"** () ir 2003. gada ASV romantiskā kinokomēdija, kuras režisors ir Donalds Petrijs. Galvenās lomas atveido Keita Hadsone, Metjū Makonahijs, Ādams Goldbergs, Maikls Mišele un Šaloma Hārlova. Filmas pirmizrāde notika .

Bendžamins Barijs, reklāmas izpildītājs un siržu lauzējs, sader, ka desmit dienu laikā viņš liks sievietei sevī iemīlēties. Endija Andersone raksta sleju "Kā..." žurnālā "Composure", kurai tiek piešķirts rakstīts raksts "Kā zaudēt puisi 10 dienu laikā". Abi satiekas bārā neilgi pēc derībām.

## Atsauces

## Ārējās saites
Karamelizētā raķešdegviela

[thumb|150px|Karamelizētās raķešdegvielas paraugi (pa labi — degviela ar 1% [dzelzs(III) oksīds|dzelzs(III) oksīda piedevu)]]
**Karamelizētā raķešdegviela** ir jaukta cietā raķešdegviela, ko plaši izmanto pirotehniskajās raķetēs un raķešu modeļos degvielas komponentu pieejamības un vieglās pagatavošanas dēļ. Par oksidētāju parasti izmanto kālija nitrātu. Degtspējīgā viela šajā raķešdegvielā visbiežāk ir parastais cukurs — saharoze. Karamelizētās raķešdegvielas komponenti un degšanas produkti ir samērā maztoksiski.

Maisījums, ko dēvē arī par "balto pulveri",  sastāv no 60% kālija nitrāta un 40% baltā cukura. Raķešdegvielu pagatavo, uzmanīgi karsējot maisījumu uz sausas pannas, līdz cukurs karamelizējas. Iegūto masu atdzesē un izmanto kā cieta agregātstāvokļa raķešu degvielu.  Tā deg ar lielu, kūpošu liesmu, tāpēc no tās var izgatavot arī improvizētas dūmu sveces. Ja maisījumu izšķīdina verdošā ūdenī un sagaida, līdz liekais ūdens ir iztvaikojis, tajā var iemērkt dziju un iegūt improvizētu lēni degošu degli pašgatavotām petardēm.

Cukura vietā var izmantot sorbītu, tad maisījums jākarsē daudz zemākā temperatūrā un pagatavošanas process ir mazāk bīstams. 

Karamelizētās raķešdegvielas īpatnējais impulss ir jūtami mazāks nekā lētiem nitrocelulozi saturošiem sastāviem, tādēļ šo degvielu rūpnieciski neražo.

## Atsauces
Ezis (šahs)

**Ezis** ir šaha termins, kas apzīmē bandinieku struktūru Angļu atklātnē, kā arī Sicīliešu, Jaunindiešu un Nimcoviča aizsardzībās, kurās melnie bandinieki tiek izkārtoti sestajā līnijā (retāk baltie — trešajā), kontrolējot centra lauciņus **с5**, **d5**, **е5** un **f5**. "Ezis" ir viena no populārākajām atklātnes sistēmām kopš 20. gadsimta 70. gadiem.

## Vēsture
"Ezi" izmantoja jau kopš 20. gadsimta 20. gadiem. Tolaik to vērtēja kā novirzi no kanoniem, kas baltajiem nevarētu sagādāt nekādas grūtības. Sistēma kļuva populāra tikai pēc 50 gadiem, pateicoties Serbijas lielmeistaram Ļubomiram Ļubojevičam. Pirmais, kas sāka izmantot terminu "ezis" (*hedgehog*), bija Lielbritānijas šahists Viljams Hartstons. Visveiksmīgāk šo sistēmu izmantoja tādi lielmeistari kā Ulfs Andešons, Anatolijs Karpovs, Zoltāns Ribli un daudzi citi.

## Stratēģiskā ideja
Melno harmoniskais figūru izvietojums kompensē saspiestu pozīciju un ērtākajā brīdī tie ir gatavi doties pretuzbrukumā.

## Atsauces
Rīgas Centra Daiļamatniecības pamatskola

**Rīgas Centra Daiļamatniecības pamatskola** ir Rīgas pamatskola Aspazijas bulvārī 34 Centra apkaimē, kurā mācības notiek no 1. līdz 9. klasei divās izglītības programmās.

## Izglītības programmas
Pamatizglītības profesionāli orientētā virziena izglītības programma (21014111)

## Vēsture
Skolas pirmsākumi meklējami 1861. gadā, kad tika izveidota Rīgas Politehniskā skola.
1872. gada rudenī, to apvienojot ar Literāri praktiskās pilsoņu savienības Luterskolu, izveidoja **Jauno Rīgas Amatnieku skolu** jeb **Rīgas Amatnieku biedrības amatu skolu** (*Gewerbeschule des Rigaer Gewerbe-Vereins*). 1876. gadā pēc arhitekta Felsko projekta uzcēla tagadējo skolas ēku. 
1882. gadā  Amatnieku skolas direktora amatā O. Pēlhava vietā stājās arhitekts Heinrihs Baks, kurš pirms tam darbojās kā skolotājs Berlīnes Amatnieku skolā. 1888. gadā Rīgas amatnieku biedrības mācību komisija par nākamo direktoru ievēlēja ilggadējo Amatnieku skolas skolotāju arhitektu Maksi Šervinski. 1890. gados skolas direktors B. Klarks devās komandējumos uz citām valstīm, lai iepazītos ar Amatnieku skolai radniecīgām mācību iestādēm, mācību programmām, mācību līdzekļiem, mācību pasniegšanu utt. Pamatojoties uz ārzemēs gūtiem novērojumiem, kā arī uz vairāk nekā 40 gadus ilgajā skolas darbā iegūtajām atziņām, B. Klarks izstrādāja Rīgas pilsētas amatnieku skolas programmu un statūtus.
1913. gadā izveidojās jauna amatniecības nodaļa, kas pārtapa par Rīgas Celtniecības tehnikumu. 1915. ɡadā Rīgas pilsētas Amatniecības skolu evakuēja uz Krieviju.

Pēc Pirmā pasaules kara Aspazijas bulvārī 34 bija meiteņu ģimnāzija, bet pēc Otrā pasaules kara Rīgas 17. vidusskola ar mācībām krievu valodā. 
Rīgas Centra daiļamatniecības pamatskola dibināta 1992. gadā agrākā Skolu jaunatnes mācību kombināta vietā. Skolas direktors bija Leons Alksnis, kopš 2006. gada Aija Neilande. 2011. gadā pārbūves laikā Rīgas Centra daiļamatniecības pamatskola atradās Laimdotas ielā 42.

## Skolā mācījušies
* Ādams Alksnis
* Aleksandrs Apsītis
* Ansis Cīrulis
* Janis Rozentāls 
* Jānis Kuga
* Jānis Lakše-Lasmanis
* Eduards Smiļģis
* Elīna Maligina (dzimusi Elīna Dzelme)
* Tatjana Ždanoka (dzimusi Tatjana Hesina)

## Ārējās saites
* Pašnovērtējuma ziņojums 2017

## Atsauces
Žairs Bolsonaru

**Žairs Mesiass Bolsonaru** (, , dzimis ) ir Brazīlijas virsnieks un politiķis. Bijis 38. Brazīlijas prezidents no 2019. gada 1. janvāra līdz 2023. gada 1. janvārim.

Ž. Bolonaru politiskie uzskati raksturoti kā labēji, nacionālistiski, konservatīvi, ar izteiktu populismu un gatavību būtiski mīkstināt valsts kursu vides aizsardzības jautājumos. 2022. gadā atkārtoti kandidēja uz prezidenta amatu, taču vēlēšanās zaudēja. 

2025. gada 11. septembrī Brazīlijas Augstākā tiesa atzina Ž. Bolonaru par vainīgu mēģinājumā veikt valsts apvērsumu un piesprieda 27 gadu cietumsodu.

## Atsauces

## Ārējās saites