open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
The Final Riot!

[thumb|Grupa izpilda dziesmu [Crushcrushcrush.]]
***The Final Riot!*** ir otrais oficiāls amerikāņu alternatīvā roka grupas Paramore koncertalbums, kas tika izdots  kopā ar papildu DVD, kas saturēja pilnu koncerta ierakstu ar aizskatuvē uzfilmētu materiālu.

DVD tika filmēts  Kongresa teātrī Čikāgā *The Final Riot!* koncertturnejas laikā. DVD satur arī dokumentālu filmu ar nosaukumu "40 trakošanas dienas!", kurā varēja redzēt grupas aktivitātes koncerturnejas laikā. DVD ir pieejams standarta un ierobežota formāta luksuss izdevumā, kurā iekļauts 36 lapu buklets no koncertturnejas kopā ar vēl vienu dokumentālo filmu ar nosaukumu "Vēl 40 trakošanas dienas!".

*The Final Riot!*  tika sertificēts kā zelts pēc RIAA sistēmas, pārdodot vairāk kā 50 000 kopiju.

## Dziesmu saraksts

## Piezīmes un atsauces
Markovas pilskalns

**Markovas pilskalns** atrodas Latgalē, Augšdaugavas novada Naujenes pagastā, starp Markovas un Slutišku ciemiem. Pilskalns atrodas pie Putānu upītes veidotas Daugavas senlejas sāngravas, tās kreisajā krastā.

Markovas pilskalns ir valsts nozīmes arheoloģijas piemineklis. Pilskalna ierīkošanai izmantota grūti pieejama vieta, ko no vienas puses norobežo upītes grava. Apmēram 40 m augstais, nelielais pilskalns mākslīgi norobežots ar diviem vaļņiem un grāvjiem. Tas datējams ar 2. gadu tūkstoša beigām un 1. gadu tūkstoti p.m.ē. Pilskalns atrodas tuvu Daugavas krastam — tā laika galvenajam tirdzniecības ceļam.

Pilskalns atrodas Daugavas loku dabas parka teritorijā, to iespējams apmeklēt, izejot Markovas izziņas taku. Apmeklētāju ērtībām pie pilskalna izveidots stāvlaukums.

## Foto galerija

Attēls:Markovas pilskalns ortofoto.jpg|alt=|Markovas pilskalna 3D modelis
Attēls:Markovas pilskalns5.jpg|alt=|Markovas pilskalna 3D modelis


## Atsauces

## Ārējās saites
* www.latvijas-pilskalni.lv
Emo subkultūra

***Emo*** (izrunā kā **īmo**) ir 2000. gados slavu ieguvusi jauniešu subkultūra, kuras pārstāvji parasti ir pusaudžu vecumā (14 līdz 19 gadiem). Termins "emo", kas ir saīsinājums vārdam *emotional* (), radies jau 1983. gadā. Visbiežāk emo pārstāvji klausās rokgrupas kā *[[My Chemical Romance]]*, *[[Paramore]]*, *[[Brand New]]*, *[[Taking Back Sunday]]*, *[[Dashboard Confessional]]*.

## Skatīt arī
* Emo (mūzikas žanrs)
Klāvs Sedlenieks

**Klāvs Sedlenieks** (dzimis ) ir latviešu sociālantropologs,  Rīgas Stradiņa universitātes Komunikācijas studiju nodaļas docents, RSU maģistrantūras programmas "Sociālā antropoloģija" vadītājs, viens no Latvijas Antropologu biedrības dibinātājiem, Eiropas sociālantropologu biedrības biedrs.

## Dzīvesgājums

Dzimis 1969. gada 24. septembrī Rīgā ārstu Andreja un Ilzes Sedlenieku ģimenē. Mācījās 
Rīgas 49. vidusskolā, tad Rīgas 2. vidusskolā. Studēja Latvijas Medicīnas akadēmijā, tad Latvijas Universitātes Filoloģijas fakultātē (1989-1991) un Vītauta Dižā universitātē (1991-1993). Papildinājās Londonas Universitātes Slāvu un Austrumeiropas studiju skolā (1995) un Kembridžas Universitātes Sociālās Antropoloģijas nodaļā, kur 1999. gadā aizstāvēja maģistra grādu sociālajā antropoloģijā.

1999. gadā bija viens no Latvijas Antropologu biedrības (LAB) dibinātājiem. 
2001. gadā kļuva par lektoru Rīgas Stradiņa universitātes Komunikācijas studiju katedrā.
2005. gadā ieguva Fulbraita stipendiju, lai stažētos Ņujorkas pilsētas universitātes (*City University of New York*) Pēcdiploma centrā (*CUNY, Graduate Centre*).
2007. Rīgas Stradiņa universitātē dibināja pirmo sociālās antropoloģijas mācību programmu (maģistrantūras līmenī). Regulāri devās uz Balkāniem, pētīt melnkalniešu kultūru un sabiedrību, publicējies par sociāli akūtām tēmām Latvijas presē, piedalījies sociālos pētījumos.
2009. gadā viņu ievēlēja par Latvijas Antropologu biedrības valdes priekšsēdētāju.

## Zinātniskā darbība
Pētnieciskās intereses: politikas, ekonomikas antropoloģija, dzimtes (*gender*) studijas, miermīlīgo sabiedrību antropoloģija, bijusī Dienvidslāvija. Pēta kultūras iezīmes, kuras veicina miermīlīgu sadzīvi un nevardarbīgu konfliktu risināšanu 1994. gadā kā pirmais Latvijas augstskolu vēsturē sāka lasīt lekcijas sociālajā antropoloģijā toreizējā Medicīnas akadēmijā.

## Publikācijas
* Korupcija tuvplānā (2001.)
* Rotten talk: corruption as a part of discourse in contemporary Latvia. (2001.)
* Latvian-Azande Parallel: corruption as witchcraft for Latvia during the transition. (2002.)
* Cash in an Envelope: Corruption and Tax Avoidence as an Economic Strategy in Contemporary Riga. // Everyday Economy in Russia, Poland and Latvia. / Karl-Olov Arnstberg &Thomas Borea eds. - Sodertorns hogskola: Stockholm, 2003, pp.&nbsp;40–41.
* Korupcija būvatļauju izsniegšanas procesā. Rīga : Nordik (2003), 
* XX gadsimts post scriptum (citi līdzautori: Uģis Kocers, Andris Petrovs, Ēriks Niedra) [Rīga] : Virus Art, c2003, 
* Dzimtes problēma nebeidzas ar anatomisko formu. // Jurista vārds. Nr.23. (926.), 2016., 52.-54. lpp.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Curriculum vitae
* K.Sedlenieka blogs portālā satori.lv
Indijas Kosmosa pētījumu organizācija

**Indijas Kosmosa pētījumu organizācija** (, **ISRO**; ) ir Indijas valdības kosmosa aģentūra. Tā dibināta 1969. gadā.

Kopš 2010. gada ISRO saņem palielinātu valdības finansējumu nesējraķešu un pavadoņu pētniecībai, paredzēts izstrādāt kosmosa kuģi cilvēka nogādāšanai orbītā.

## Nozīmīgākie projekti
* PSLV — nesējraķete
* GSLV — nesējraķete
* INSAT — ģeostacionarās orbītas pavadoņi sakariem, televīzijai, meteoroloģijai
* IRS — Zemes novērošanas pavadoņi
* "Čandrajāna 1" Chandrayaan-1 — Mēness izpētes zonde (2008)
* "Čandrajāna 2" (*Chandrayaan 2*), 2019. gadā ISRO atkārtoti nosūtīja kosmisko aparātu uz Mēness dienvidpolu, kurā atrodami sasaluša ūdens krājumi.

## Ārējās saites

## Atsauces
Staudži

**Staudži** var būt:
* Staudži — apdzīvota vieta Rēzeknes novada Audriņu pagastā;
* Staudži — apdzīvota vieta Rēzeknes novada Gaigalavas pagastā;
* Staudži — apdzīvota vieta Rēzeknes novada Kantinieku pagastā.

## Skatīt arī
* Staudžu kapi
Kerli

**Kerli Keiva** (; dzimusi  Elvā, Igaunijā) labāk pazīstama ar savu skatuves pseidonīmu **Kerli**, ir igauņu alternatīvā roka dziedātāja. Viņas debijas albums *[[Love Is Dead]]* iekļuva ASV topā *[[Billboard 200]]*.

2002. gadā Kerli piedalījās Baltijas valstu dziedāšanas konkursā *[[Fizz Superstar]]*. Taču jau pēc 2 gadiem viņa piedalījās Igaunijas atlasē Eirovīzijai. 2008. gadā Kerli tika nominēta MTV Eiropas balvai "Labākais izpildītājs no Baltijas", taču neuzvarēja šajā kategorijā.

## Diskogrāfija

### Studijas albumi
* *[[Love Is Dead]]* (2008)

### EP
* *[[Kerli EP]]* (2007)

### Singli
* *[[Love Is Dead (dziesma)|Love Is Dead]]*
* *[[Walking on Air]]*
* *[[Creepshow]]*
* *[[Fragile (dziesma)|Fragile]]*
* *[[Tea Party]]*
* *[[Army of Love]]*

## Ārējās saites

* Kerli oficiālā mājaslapa  
*
Walking on Air

**"Walking on Air"** ir igauņu dziedātājas Kerli pirmais oficiālais singls no debijas albuma *[[Love Is Dead]]*. Singls tika izdots  sadarbībā ar ierakstu kompāniju Island Records.

## Dziesmu saraksts
Margoņina

**Margoņina** () ir pilsēta Polijā, Lielpolijas vojevodistē uz ausrumiem no Hodzežas.

Rakstos pirmoreiz minēta 1364. gadā. 1655. gadā zviedri pilsētu nopostīja un tā zaudēja pilsētas tiesības, kuras atguva 1696. gadā. No 1772. līdz 1920. gadam (ar pārtraukumu no 1807. līdz 1815. gadam, kad tā atradās Varšavas hercogistes sastāvā) ietilpa Prūsijā. Pēc Pirmā pasaules kara iekļāvās atjaunotajā Polijas valstī.

## Atsauces

 
## Ārējās saites

*
Šamotulu apriņķis

**Šamotulu apriņķis** () ir apriņķis Polijā, Lielpolijas vojevodistē. Robežojas ar Lielpolijas vojevodistes Čarnkovas-Tšcjankas, Oborņiku, Poznaņas, Novi Tomislas un Mendzihodas apriņķiem.
Šamotuli

**Šamotuli** () ir pilsēta Polijā, Lielpolijas vojevodistē uz ziemeļrietumiem no Poznaņas. Pilsētā atrodas Poznaņas ekonomikas universitātes filiāle.

Rakstos pirmoreiz minēta 1231. gadā. No 1793. līdz 1919. gadam ietilpa Prūsijā. Pēc Pirmā pasaules kara iekļāvās atjaunotajā Polijas valstī.

Pilsētā atrodas no 1423. līdz 1430. gadam celtā baznīca ķieģeļu gotikas stilā. Vietējā pilī pēc leģendas tika turēta "tumšā princese", kuru vīrs turējis ar dzelzs masku. Iespējams leģenda saistīta ar faktu, ka 1582. gadā Šamotulu pilī mira leģendārā augsmane Elizabete Ostrožska (*Elżbieta Ostrogska*) jeb Halška (*Halszka*).

## Cilvēki

Šamotulos dzimuši:

* Jans Jonstons (*John Jonston*, 1603—1675) — ārsts un dabaszinātnieks;
* Ksavers Šarvenka (*Xaver Scharwenka*, 1850—1924) — pianists un komponists;
* Vaclavs no Šamotuliem (*Wacław z Szamotuł*, ap 1520— ap 1560) — komponists.

## Atsauces

 
## Ārējās saites

*
Obžicko

**Obžicko** () ir pilsēta Polijā, Lielpolijas vojevodistē, Šamotulu apriņķī uz ziemeļrietumiem no Poznaņas pie Vartas upes.

Rakstos pirmoreiz minēta 1238. gadā.

## Atsauces

 
## Ārējās saites

*
Adēra rags

**Adēra rags** () ir zemesrags Viktorijas Zemes ziemeļaustrumos, Adēra pussalas galējais punkts. Atdala Borkgrevinka krastu dienvidos no Penela krasta rietumos. Adēra rags bija nozīmīga piestātne un bāzes nometņu vieta agrīnajās Antarktīdas izpētes ekspedīcijās. Ragu 1841. gada janvārī atklāja kapteinis Džeimss Ross un nosauca sava drauga vikonta Adēra vārdā.

1895. gada janvārī Adēra ragā ģeoloģisko paraugu vākšanai krastā izkāpa norvēģu ekspedīcijas polārpētnieki Henriks Bulls un Kaštens Borkgrevinks. 1899. gadā šeit atgriezās Borkgrevinks pats ar savu ekspedīciju un uzslēja divas būdas, kas līdz ar to kļuva par pirmajām cilvēku uzbūvētajām pastāvīgajām celtnēm kontinentā. Ekspedīcija šeit pārziemoja un izdzīvojušie tika izvesti 1900. gada janvārī. Ekspedīcijas zoologs Nikolajs Hansons mira pārziemošanas laikā un ir apglabāts uz vietas. Adēra ragā 1911. un 1912. gadā pārziemoja arī daļa Roberta Skota ekspedīcijas, bet tā ēkas līdz mūsu dienām nav saglabājušās.

Adēra rags ir noteikts par speciāli aizsargājamu teritoriju ar vēsturisku nozīmi.

## Atsauces
Sedlenieks

**Sedlenieks** (sieviešu dzimtē Sedleniece) ir latviešu cilmes uzvārds, kas cēlies no apvidvārda „sedlenieks” ar nozīmi 'seglinieks'. Cilvēki ar šo uzvārdu:

* Didzis Sedlenieks (1963—2020) — Latvijas žurnālists un rakstnieks;
* Klāvs Sedlenieks (1969) — latviešu sociālantropologs.

## Atsauces
Emo

**Emo** var būt:

* Emo (mūzikas žanrs) - mūzikas žanrs;
* Emo subkultūra - jauniešu subkultūra.
Minnas pussala

**Minnas pussala** () ir klinšains izvirzījums Viktorijas Zemes ziemeļos, kas iestiepjas Rosa šelfa ledājā. Apmēram 50 km garā un caurmērā 7 km platā pussala iestiepjas ledājā perpendikulāri krastam, pašā galā pagriežas dienvidu virzienā. 

Pussala atklāta 1902. gadā Roberta Skota ekspedīcijas laikā. Kopš tā laika tika izmantota par vienu no galvenajiem orientieriem ekspedīcijās uz Dienvidpolu, kā arī izmantota kā pārtikas rezervju noliktavu vieta. Sākotnēji saukta vienkārši par Krauju (*The Bluff*), bet vēlāk nosaukta Britu Karaliskās ģeogrāfijas biedrības bijušā prezidenta sera Klementa Markema sievas Minnas vārdā.

## Atsauces
Knosas pils

thumb|Knosas pilsdrupas
**Knosas pils** ir lielākais bronzas laikmeta arheoloģiskais piemineklis Krētā, Iraklijas pilsētas dienvidu nomalē. Tiek uzskatīts, ka Knosa varēja būt Mīnojas civilizācijas politiskais centrs un tā bieži tiek saistīta ar leģendu par Tēseju un Mīnotauru. Apdzīvota no neolīta līdz 9. gadsimtam mūsu ērā, dažkārt uzskatīta par vecāko pilsētu Eiropā un senāko neolīta apmetni Krētā.

Knosas pilsdrupas 1878. gadā atklāja Minoss Kalokairinoss, tirgotājs un antikvārs no Krētas. Pils bija angļu arheologa Artura Evansa mūža darbs. Pēc 5 gadu ilga cīniņa ar zemes īpašnieku Evansam izdevās nopirkt lielāko daļu teritorijas un 1900. gadā viņš uzsāka izrakumus. Jau pirmajās izrakumu nedēļās arheologi atklāja milzīgu ēku, kas vēlāk izrādījās lielas pils drupas. Pils tikusi celta no 2000. līdz 1400. gadam p.m.ē. un tā aizņēmusi 2 hektārus lielu platību. Evanss bija pārliecinats, ka pils piederējusi valdniekam Mīnojam, jo celtne ļoti atgādinājusi labirintu un kā leģenda vēsta — valdnieka Mīnoja sieva Pāsifaja iemīlējusi skaistu vērsi un dzemdējusi briesmoni Mīnotauru, kas bijis pa pusei cilvēks un pa pusei vērsis. Mīnojs pavēlējis uzcelt labirintu, kurā ieslodzījis briesmoni.

Mūsdienās uzskata, ka tāpat kā citas Mīnojas pilis, arī šis ēku komplekss kalpoja drīzāk kā reliģisks un administratīvs centrs, nevis karaliskā rezidence.

Vēlāk izrakumos, ko 1967. gadā Santorines salā (senajā Tērā) uzsāka grieķu arheologs Spiross Marinatoss, atklāja līdzīgas celtnes un sienu gleznojumus. Abas šīs celtnes krietni pārspēja jebkuras citas tā laika būves, jo tās bija daudzstāvu ēkas ar ūdens apgādi, tualetēm iekštelpās un neparastām apgaismošanas tehnoloģijām.

Mūsdienās Knosas pils ir viens no populārākajiem tūrisma galamērķiem Krētā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Antarktīdas upes

thumb|200px|Antarktīdas kūstošo ledāju ūdens strauts
Šis ir **[[Antarktīda]]s upju** uzskaitījums, lai arī tās tiek dēvētas par upēm vai strautiem, pēc izcelsmes tās visas ir kūstoša ledus avoti.

## Atsauces
Šteiners

**Šteiners** var būt:

* Endre Šteiners (*Steiner Endre*, 1901-1944) - Ungārijas šahists;
* Fēlikss Šteiners (*Felix Steiner*, 1896-1966) - vācu karavīrs;
* Lajošs Šteiners (*Steiner Lajos*, 1903-1975) - Ungārijas un Austrālijas šahists;
* Rūdolfs Šteiners (*Rudolf Steiner*, 1861-1925) - vācu domātājs.
Koronas-Foton

***Koronas-Foton*** () bija Krievijas kosmiskais aparāts, kas paredzēts Saules izpētei. Tas tika izstrādāts pēc Krievijas Federālās kosmiskās aģentūras pasūtījuma zinātniskās programmas *[[KORONAS programma|KORONAS]]* ietvaros. 

Pavadonis orbītā tika palaists  ar nesējraķeti *[[Ciklon-3]]*. Tas tika ievadīts solārsinhronā orbītā. 

*Koronas-Foton* darbība bija paredzēta trīs gadiem, bet  pavadoņa visa zinātniskā aparatūra tika izslēgta elektrosistēmas traucējumu dēļ. Problēmas ar aparatūras izslēgšanos bija sākušās jau oktobrī. 11. decembrī tika pazaudēti arī sakari. Problēmas radušās ķīmisko akumulatoru nepietiekamas elektroatdeves dēļ. Iespējams, ka konstruktori nebija pietiekami pareizi novērtējuši patērējamo jaudu akumulatoriem. *Koronas-Foton* bija Krievijas vienīgais zinātniskais pavadonis uz to brīdi.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Koronas-Foton Lidojumu vadības centra mājaslapā
Pņevi

**Pņevi** () ir pilsēta Polijā, Lielpolijas vojevodistē uz rietumiem no Poznaņas.

Pilsētā apglabāta katoļu svētā Ursula Leduhovska (*Urszula Ledóchowska*, 1865 - 1939) - t.s. "pelēko karmelīšu" sieviešu ordeņa dibinātāja. Pņevos dzimis Izraēlas komponists Jozefs Tāls (*Josef Tal*, 1910 - 2008). Pilsētas telpu futbola komanda *Akademia FC Pniewy* spēlē Polijas telpu futbola augstākajā līgā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Vronki

**Vronki** () ir pilsēta Polijā, Lielpolijas vojevodistē uz ziemeļrietumiem no Poznaņas pie Vartas upes.

Rakstos pirmoreiz minēta 1231. gadā. No 1793. gada ietilpa Prūsijā. Pēc Pirmā pasaules kara iekļāvās atjaunotajā Polijas valstī.

Pilsētā ir liela sadzīves tehnikas (veļasmašīnu, leduskapju utt.) rūpnīca.

Vronkos atrodas lielākais cietums Polijā, kas dibināts 1889. gadā. Dažādos laikos šajā cietumā bijuši ieslodzīti Roza Luksemburga, Stepans Bandera, Staņislavs Skalskis (*Stanisław Skalski*), Jaceks Kuroņs (*Jacek Kuroń*).

Vācu ginekologa Bernharda Condeka (*Bernhard Zondek*, 1891 — 1966) - pirmā grūtniecības testa radītāja, dzimtā pilsēta.

## Atsauces

 
## Ārējās saites

* 
* Rūpnīcas Amica mājaslapa ,
Zlotovas apriņķis

**Zlotovas apriņķis** () ir apriņķis Polijā, Lielpolijas vojevodistes ziemeļos. Robežojas ar Lielpolijas vojevodistes Pilas apriņķi, Rietumpomožes vojevodistes Valčas, Dravsko un Ščecinekas apriņķiem, Pomožes vojevodistes Čluhovas apriņķi, kā arī Kujāvijas-Pomožes vojevodistes Sempulno apriņķi.
2010. gada ziemas olimpiskās spēles (12. diena)

**Vankūveras Olimpisko spēļu divpadsmitajā dienā** (23. februārī) sacīkstes norisinājās 9 disciplīnās un tika izcīnīti 5 medaļu komplekti.

## Programma
*Laika starpības dēļ daži notikumi pēc Latvijas laika sākas jau naktī (nākamajā dienā), šajos sarakstos saglabāta kārtība pēc Vankūveras laika.*
Sākuma,beigu laiki doti pēc Latvijas laika

### Ātrslidošana

21:00 - 23:45 - Vīrieši, 10 000 metri

### Biatlons

21:30 - 23:05 - Sievietes, 4x6 km stafete

### Bobslejs

03:00 - 05:00 - Sievietes, divnieki, 1. un 2. brauciens

### Daiļslidošana

02:30 - 07:00 - Sievietes, īsā programma

### Frīstaila slēpošana

20:30 - 21:30 - Sievietes, kross
23:00 - 00:15 - Sievietes, kross, **fināls**

### Hokejs

*Viriešu turnīrs*

----

----

----

### Kalnu slēpošana

Vīrieši, milzu slaloms, **fināls**

### Kērlings

19:00 - 22:00 - Sievietes
00:00 - 03:00 - Vīrieši
05:00 - 08:00 - Sievietes

### Ziemeļu divcīņa

20:00 - 20:45 - komandu sacīkstes, tramplīnlēkšana
23:00 - 00:00 - komandu sacīkstes, 4x5 km stafete
Fronte

**Fronte** (no  — 'priekšpuse, piere') var būt:

* Atmosfēras fronte (robežjosla starp dažādām gaisa masām);
* Kara fronte (līnija vai teritorija, kur norisinās karadarbība un pretinieku spēki saskaras);
* Fronte arhitektūrā — celtnes priekšpuse vai priekšējā līnija.

## Kustības, organizācijas, politiskās partijas

* Eiropas Nacionālā Fronte
* Internacionālā Darbaļaužu fronte
* Latvijas Tautas fronte
* Sociāldemokrātu fronte (Kamerūna)
Skultes pagasts

**Skultes pagasts** ir viena no Limbažu novada administratīvajām teritorijām tā dienvidrietumos Rīgas līča krastā. Robežojas ar sava novada Vidrižu, Limbažu un Liepupes pagastiem, kā arī Saulkrastu novada Saulkrastu un Sējas pagastiem.

## Daba
### Hidrogrāfija
**Upes:** Josturga, Laučurga, Laudurga, Mazupīte, Rūpes urga, Tora, Vēverurga.

## Vēsture
1920. gada zemes reformas gaitā Skultes muižu ar Memkuļu, Lokas, Revju un Zasu pusmuižām sadalīja 420 vienībās 3025 ha kopplatībā.
Stienes pagastā Stienes muižu sadalīja 56 vienībās 1150 ha kopplatībā.

1935. gadā Skultes pagasta platība bija 84 km², iedzīvotāju skaits - 2411. 1945. gadā pagastā izveidoja Skultes un Straumes ciema padomes, bet pagastu 1949. gadā likvidēja. 1954. gadā Skultes ciemam pievienoja Straumes ciemu. 1967. gadā Skultes ciema zvejnieku kolhozu "Zvejnieks" pievienoja Saulkrastu pilsētciematam. 1971. gadā Skultes ciemam pievienoja Stienes ciemu un Vidrižu ciema padomju saimniecības "Skulte" teritoriju, 1977. gadā - nelielas teritorijas no Liepupes un Limbažu ciemiem. 1990. gadā ciemu reorganizēja par pagastu. 2009. gadā pagastu kā administratīvo teritoriju iekļāva Limbažu novadā.

## Iedzīvotāji
### Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSP datiem.

### Apdzīvotās vietas
Lielākās apdzīvotās vietas ir **[[Mandegas]]** (pagasta centrs), Skulte, Saulīte, Stiene, Skultesmuiža, Vārzas, Ziemeļblāzma.

### Ievērojamas personības
* Oskars Grosbergs (1862—1941), vācbaltiešu žurnālists un politiķis.
* Velta Skurstene (1930—2022), latviešu aktrise.
* Edgars Liepiņš (1928—1995), latviešu aktieris un dziedātājs.
* Gunārs Placēns (1927—2024), latviešu aktieris.
* Pēteris Sniķers (1875—1944), latviešu dermatovenerologs, 2. latviešu strēlnieku brigādes kara ārsts, vēlāk ģenerālis, medicīnas organizators

## Saimniecība
### Transports

## Izglītība un kultūra

## Atsauces
Sociālās zinātnes

**Sociālās** jeb **sabiedriskās zinātnes** ir visas zinātnes nozares, kurās pēta cilvēkus un cilvēku sabiedriskās attiecības. Bieži vien sociālās zinātnes ir saistītas ar humanitārajām zinātnēm. Pētot attiecības starp sabiedrības grupām un cilvēkiem, sociālās zinātnes pievērš uzmanību tādam socioloģijas aspektam kā sabiedrības noslāņošanās.

## Sociālo zinātņu nozares

## Atsauces
Armins Cegelers

**Armins Cegelers** (; dzimis  Meranā, Itālijā) ir bijušais Itālijas kamaniņu braucējs, divkārtējs Olimpisko spēļu zelta medaļas ieguvējs (2002, 2006), kā arī sudraba un trīs bronzas medaļu laureāts. Viņš ir vienīgais sportists, kurš ir izcīnījis medaļas sešās Olimpiskajās spēlēs pēc kārtas vienā un tajā pašā individuālajā disciplīnā. Ieguvis arī sešpadsmit dažāda kaluma medaļas kamaniņu sporta Pasaules čempionātos (tostarp 6 zelta medaļas) un 18 medaļas Eiropas čempionātos.

A. Cegelers ir viens no panākumiem bagātākajiem kamaniņu braucējiem. Desmit reizes ir uzvarējis sezonas kopvērtējumā Pasaules kausa izcīņā kamaniņu braukšanā (dala šo rekordu ar Markusu Proku). Atsevišķos Pasaules kausa posmos guvis 57 individuālas uzvaras, kas ir nepārspēts rekords.

Agri sācis trenēties kamaniņu sportā, arī starptautisko karjeru A. Cegelers sācis agri, jau 14 gadu vecumā izcīnīdams jauniešu Pasaules kausu. 19 gadu vecumā tika iekļauts Itālijas izlasē.

2014. gada ziemas olimpisko spēļu atklāšanas ceremonijā Sočos A. Cegelers bija Itālijas delegācijas karognesējs. Līdzīgs pienākums viņam tika uzticēts 2006. gada Turīnas olimpiādes noslēgumā.

Pēc profesijas A. Cegelers ir policijas virsnieks. Precējies, audzina divus bērnus.

## Sasniegumi

## Ārējās saites

* Oficiālā mājaslapa 
* FIL-Luge profils 
* Sports Reference profils
Nikolajs Galdiņš

**Nikolajs Galdiņš** ( — ) bija Latvijas Bruņoto spēku un Latviešu leģiona virsnieks. Latvijas brīvības cīņu un Otrā pasaules kara dalībnieks. Trešā reiha augstākā militārā apbalvojuma Dzelzs krusta Bruņinieka krusta kavalieris.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1902. gadā Rīgā.  Latvijas brīvības cīņu laikā 1919. gada 12. jūlijā brīvprātīgi iestājās Latvijas armijā, pēc kara palika militārajā dienestā. 1922. gadā iestājās Kara skolā. 1924. gadā Galdiņš pabeidza Kara skolu ar I šķiru, kā labākais kadets Kājnieku nodaļā, iegūstot virsleitnanta pakāpi. Nozīmēts 4. Valmieras kājnieku pulkā par vada komandieri. Turpinājis izglītoties Kara akadēmiskajos kursos (no 1935. gada Augstākā karaskola), kurus pabeidza 1927. gadā. Tā paša gada 17. novembrī paaugstināts pat virsleitnantu (skaitot no 1. septembra).

1933. gada janvārī viņu pārcēla no 2. Vidzemes kājnieku divīzijas 6. Rīgas kājnieku pulka uz Armijas štāba operatīvo daļu, vēlāk uz Armijas štāba Informācijas daļu. 1935. gada 16. novembrī paaugstināts par kapteini (skaitot no 1. septembra). No 1938. līdz 1939. gadam pildīja arī militārā instruktora pienākumus Rīgas 2. vidusskolā. Apbalvots ar Lietuvas neatkarības 10 gadu jubilejas medaļu un Rumānijas Kroņa IV šķiras ordeni.

Otrā pasaules kara laikā 1940. gadā, kad Sarkanā armija okupēja Latviju, viņš bija Armijas štāba Informācijas daļas I nodaļas (ārējā izlūkošana) priekšnieka pulkvežleitnanta Andreja Blaua palīgs.  Pēc Latvijas armijas pārveidošanas par 24. teritoriālo korpusu neilgu laiku dienēja šī korpusa 181. strēlnieku divīzijā kā 195. strēlnieku pulka komandieris.
1941. gada 14. jūnijā Nikolaja Galdiņa brāli arestēja un deportēja uz Noriļsku, kur gāja bojā Noriļlagā ().

1941. gadā, kad Vācija okupēja Latviju, viņš iestājās kārtības dienestā, kur bija rotas komandieris. 1943. gada aprīlī, kad martā bija izveidota 2. latviešu SS brīvprātīgo brigāde (vēlākā 19. ieroču SS grenadieru divīzija), Galdiņu nozīmēja par šīs brigādes 42. grenadieru pulka komandiera Voldemāra Veisa adjutantu, bet oktobrī iecēla par 42. pulka II bataljona komandieri. 15. decembrī iecelts par šī pulka komandieri. 1944. gada 30. janvārī paaugstināts par šturmbanfīreru. Šī paša gada 19. oktobrī apbalvots ar Vācu krustu zeltā. 31. decembrī paaugstināts par oberšturmbanfīreru.

Kara beigās komandēja savu pulku Kurzemes cietoksnī, par 3. Kurzemes lielkaujā izrādīto varonību 1945. gada 25. janvārī apbalvots ar Dzelzs krusta Bruņinieka krustu. Šo apbalvojumu ieguva arī Miervaldis Ādamsons un Roberts Ancāns. Pēc Trešā reiha bruņoto spēku kapitulācijas 1945. gada 8. maijā krita padomju gūstā. Tā paša gada 5. oktobrī Ļeņingradā viņam izpildīja nāvessodu nošaujot.

## Atsauces
Egles

**Egles** (*Picea*) ir priežu dzimtas ģints, kurā apvienotas 35 skuju koku sugas. Tās aug ziemeļu puslodes mērenajā un subarktiskajā joslā. Pēc formas tās ir koniskas vai piramīdveidīgas. Egļu augstums sasniedz 20—60 metrus. 

## Sastopamība Latvijā
Latvijā savvaļā aug tikai parastā egle (*Picea abies*). Apstādījumos audzē arī introducētas sugas, no tām visbiežāk sastopama ir asā egle (*Picea pungens*), bieži sastopama arī Engelmaņa egle (Picea engelmannii) 

## Egļu sugas
Egļu ģintī ir 35 sugas:
* Alpu egle (*Picea alpestris*);
* asā egle jeb zilā egle (*Picea pungens*);
* austrumu egle jeb Kaukāza egle (*Picea orientalis*);
* Birmas egle (*Picea farreri*);
* Brūvera egle (*Picea breweriana*);
* Čivavas egle (*Picea chihuahuana*);
* divkrāsu egle (*Picea alcoquiana*);
* Engelmaņa egle (*Picea engelmannii*);
* Kanādas egle jeb baltā egle (*Picea glauca*);
* Korejas egle (*Picea koraiensis*);
* Ķīnas skarbā egle (*Picea asperata*);
* Maksimoviča egle (*Picea maximowiczii*);
* Martinesa egle (*Picea martinezii*);
* melnā egle (*Picea mariana*);
* parastā egle (*Picea abies*);
* purpura egle (*Picea purpurea*);
* sarkanā egle (*Picea rubens*);
* Serbijas egle (*Picea omorika*);
* Sibīrijas egle (*Picea obovata*);
* Sikimas egle (*Picea spinulosa*);
* Sitka egle (*Picea sitchensis*);
* Šrenka egle (*Picea schrenkiana*);
* Taivānas egle (*Picea morrisonicola*);
* Veiča egle (*Picea neoveitchii*);
* Vilsona egle (*Picea wilsonii*);
* *[[Picea brachytyla]]*;
* *[[Picea crassifolia]]*;
* *[[Picea glehnii]]*;
* *[[Picea jezoensis]]*;
* *[[Picea koyamae]]*;
* *[[Picea likiangensis]]*;
* *[[Picea meyeri]]*;
* *[[Picea retroflexa]]*;
* *[[Picea smithiana]]*;
* *[[Picea torano]]*.
## Atsauces

## Ārējās saites
Jastrove

**Jastrove** (, vēsturiski **Jastrova** ()) ir pilsēta Polijā, Lielpolijas vojevodistē uz rietumiem no Zlotovas.

Bijis viens no vistālāk uz dienvidiem izvirzītajiem pomerāniešu centriem. Rakstos pirmoreiz minēta 1363. gadā. No 1772. līdz 1945. gadam ietilpa Prūsijā. Pēc Otrā pasaules kara iekļāvās Polijas valstī.

Otrajā pasaules karā Jastrove bija svarīga aizsardzības sistēmas — t.s. Pomerānijas vaļņa (*Die Pommernstellung*) sastāvdaļa.

Pilsētā kokrūpniecības un divriteņu rūpnīcas. Pilsētā notiek ikgadējais tautas mūzikas festivāls *Bukowińskie Spotkania*.

## Atsauces

## Ārējās saites
Zlotova

**Zlotova** (, vēsturiskais vācu nosaukums - Flatova ()) ir pilsēta Polijā, Lielpolijas vojevodistē uz ziemeļaustrumiem no Pilas, Krajnas (*Krajna*) apvidū.

Rakstos pirmoreiz minēta 1370. gadā. No 1772. līdz 1945. gadam ietilpa Prūsijā. Pēc Otrā pasaules kara iekļāvās atjaunotajā Polijas valstī.

Pilsētā atrodas Prūsijas ainavu arhitekta Petera Jozefa Lennē (*Peter Joseph Lenné*, 1789 - 1866) projektēts parks.

Volejbolistes Agņeškas Bednarekas-Kašas (*Agnieszka Bednarek-Kasza*, 1986) dzimtā pilsēta.

## Atsauces

## Ārējās saites

*
Krajenka

**Krajenka** (, vēsturiskais vācu nosaukums - Krojanke ()) ir pilsēta Polijā, Lielpolijas vojevodistē uz dienvidiem no Pilas.

Rakstos pirmoreiz minēta 1286. gadā. No 1772. līdz 1945. gadam ietilpa Prūsijā. Pēc Otrā pasaules kara iekļāvās Polijas valstī, bet pilsētas vācu iedzīvotāji izbrauca vai tika padzīti.

1846. gadā pilsētā tika uzcelta protestantu baznīcu pēc ievērojamā arhitekta Karla Frīdriha Šinkela (*Karl Friedrich Schinkel*, 1781 - 1841) projekta.

## Atsauces

## Ārējās saites

*
Okoneka

**Okoneka** (, vēsturiskais vācu nosaukums — Racebūra ()) ir pilsēta Lielpolijas vojevodistē Polijā uz ziemeļrietumiem no Zlotovas.

No 1772. līdz 1945. gadam tā ietilpa Prūsijā. Pēc Otrā pasaules kara to iekļāva Polijas valstī, bet pilsētas vācu iedzīvotāji izbrauca vai tika padzīti.

Pilsētas pievārtē Lotiņā (bij. Lotinā) (*Lotyń/Lottin*) dzimis Prūsijas politiķis Evalds Frīdrihs fon Hercbergs (*Ewald Friedrich von Hertzberg*, 1725 — 1795).

## Atsauces

 
## Ārējās saites

*
Rogozno

**Rogozno** () ir pilsēta Polijā, Lielpolijas vojevodistē uz ziemeļaustrumiem no Oborņikiem.

Pirmoreiz rakstos minēta 1192. gados. 1296. gadā Rogozno vai tās pievārtē (tadicionāli pēc leģendas - Serņikos (*Sierniki*) 6 kilometrus uz austrumiem no pilsētas) tika nogalināts Polijas karalis Pšemisls II. No XVIII gadsimta līdz 1919. gadam ietilpa Prūsijā. Pēc Pirmā pasaules kara iekļāvās atjaunotajā Polijas valstī.

## Atsauces

 
## Ārējās saites

*
Jānis Puriņš (kara ārsts)

**Jānis Puriņš** ( — ) bija Latvijas armijas virsnieks un kara ārsts, Lāčplēša Kara ordeņa kavalieris.

## Biogrāfija
Dzimis 1893. gada 5. aprīlī Cēsīs. 1914. gadā absolvēja Cēsu Ausēja reālskolu un uzsāka studijas Rīgas Politehniskā institūta ķīmijas fakultātē. Sākoties pirmajam pasaules karam institūtu evakuēja uz Maskavu, kur Puriņš atsāka studijas.

1916. gada decembrī Maskavā iestājās Alekseja karaskolā, iegūstot praporščika pakāpi. Dienēja 165. rezerves pulkā, pēc tam 43. Ohotskas kājnieku pulka rindās Dienvidrietumu (Galīcijas) frontē, ievainots, apbalvots ar Annas ordeņa IV šķiru. Pēc atvaļināšanas 1918. gada janvārī viņš atgriezās Latvijā.
1919. gadā brīvprātīgi iestājās Latvijas armijā un Cēsu kauju laikā tika iecelts par Cēsu pilsētas komandanta adjutantu. Vēlāk pārgāja uz 6. Rīgas pulku, piedalījās kaujās pret bermontiešiem un lieliniekiem. Jelgavas atbrīvošanas operācijas laikā 18. novembrī Puriņu ievainoja kaujā pie Iecavas upes, bet viņš palika ierindā. Pie Skodas (Lietuvā) viņu iecēla par pulka operatīvo adjutantu, 1920. gada martā paaugstināja par virsleitnantu. Pēc brīvības cīņu noslēguma palika dienestā, 1925. gadā tika paaugstināts par kapteini.

Paralēli atsāka studijas Latvijas Universitātes Medicīnas fakultātē, kuras absolvēja 1935. gadā. Pēc studiju beigšanas bija ārsts smagās artilērijas pulkā, no 1937. gada armijas štāba vecākais ārsts. 1938. gadā ar Valsts prezidenta pavēli viņu paaugstināja par pulkvežleitnantu un 1939. gadā iecēla par armijas štāba kara sanitārās inspekcijas medicīnas daļas priekšnieku. Tajā pašā gadā Puriņš sāka strādāt par lektoru LU Medicīnas fakultātē.

Pēc Latvijas okupācijas 1940. gadā Puriņš tika atstāts Latvijas armijā par ārstu. Vācu okupācijas laikā 1941. gadā viņš uzsāka ārsta privātpraksi. 1943. gadā iestājās Latviešu leģionā, bija leģiona sanitārinspekcijas sanitārās daļas priekšnieks. Kopā ar leģiona štābu nonāca Dancigā un vēlāk Lībekā. Jāņa Puriņa karavīra gaitas beidzās 1945. gada 2. maijā, kad Apvienotās Karalistes karaspēks okupēja Lībeku. Pēc kara viņš strādāja par ārstu Vācijas bēgļu nometnēs.

1951. gadā izceļoja uz ASV, kur turpināja strādāt savā profesijā. Darbojās latviešu virsnieku apvienībā un no 1979. gada bija Lāčplēša kara ordeņa kavalieru biedrības priekšnieks.
1960. gadā Ņujorkā viņu uzņēma latviešu studentu korporācijā Fraternitas Vanenica par goda filistru.
Miris 1982. gada 4. maijā Bruksvillā, Ņujorkas štatā.

## Atsauces
Oborņiku apriņķis

**Oborņiku apriņķis** () ir apriņķis Polijā, Lielpolijas vojevodistē. Robežojas ar Lielpolijas vojevodistes Čarnkovas-Tšcjankas, Hodzežas, Vongrovecas, Poznaņas un Šamotulu apriņķiem.
Pleševas apriņķis

**Pleševas apriņķis** () ir apriņķis Polijā, Lielpolijas vojevodistes dienviddaļā. Robežojas ar Lielpolijas vojevodistes Vžesņas, Slupcas, Koņinas, Kališas, Ostrovas, Krotošinas un Jarocinas apriņķiem, kā arī Kališas pilsētu.

## Ārējās saites

*
Sedas pilsētas lauku teritorija

**Sedas pilsētas lauku teritorija** bija neapdzīvota Sedas pilsētai pakļauta teritoriālā iedalījuma vienība, kas beidza pastāvēt 2010. gadā. Teritorija izveidota 1987. gadā, Sedas pilsētai piešķirot daļu Strenču mežrūpniecības saimniecības zemes. Gandrīz visu šo teritoriju aizņēma Sedas tīrelis, kurā notiek intensīva kūdras ieguve. 2009. gadā, Sedu iekļaujot Strenču novadā, Sedas pilsētas lauku teritorija kļuva par vienu no novada teritoriālajām vienībām. 2010. gada sākumā to likvidēja, pievienojot Jērcēnu pagastam.

## Atsauces
Sadomazohisms

[thumb|200px|[Flagelācija - viens no sadomazohisma paveidiem]]
**Sadisms** ir baudas gūšana no sāpju nodarīšanas citai personai vai citu personu pazemošanas, bet **mazohisms** ir baudas gūšana to darot sev. Šīs darbības bieži ir cieši saistītas un kopā pazīstamas kā **sadomazohisms**, kā arī **S&M** un **SM**. Šo terminu izmanto klīniski, psihoterapijā, lai aprakstītu psihiskās slimības. Vēl šis termins var raksturot seksuālo praksi.

## Skatīt arī
* BDSM
* Paškaitējums

## Atsauces un piezīmes
Pleševa (Polija)

**Pleševa** () ir pilsēta Polijā, Lielpolijas vojevodistē uz ziemeļrietumiem no Kališas.

Rakstos pirmoreiz minēta 1283. gadā. No 1793. līdz 1920. gadam (ar pārtraukumu no 1807. līdz 1815. gadam, kad tā atradās Varšavas hercogistes sastāvā) ietilpa Prūsijā. Pēc Pirmā pasaules kara iekļāvās atjaunotajā Polijas valstī.

Politiķes Hannas Suhockas (*Hanna Suchocka*, 1946 - ) dzimtā pilsēta.

## Atsauces

 
## Ārējās saites

*
Hawthorne Heights

***Hawthorne Heights*** ir amerikāņu rokgrupa no Deitonas, Ohaio štata, kas izveidota 2001. gadā. Šobrīd grupa sastāv no galvenā vokālista un ģitārista JT Vudrafa (*JT Woodruff*), galvenā ģitārista Maika Karli (*Micah Carli*), basģitārista Meta Ridenūra (*Matt Ridenour*) un bundzinieka Erona Bučarelli (*Eron Bucciarelli*). 2007. gada 24. novembrī mira vokālists un ģitārists Keisijs Kalverts (*Casey Calvert*). Grupa, no sākuma pazīstama ar vārdu "A Day in Life", ir laidusi klajā četrus studijas albumus.

Grupas veiksmes laiki sākās līdz ar pirmajiem diviem albumiem - The Silence in Black and White (2004), kurš ieguva platīna statusu, un If Only You Were Lonely (2006), kas ieguva zelta statusu. Grupa labi atpazīstama pēc 2006. gada singla "*Saying Sorry*".

Grupas trešais albums - "Fragile Future" tika izdots 2008. gada 5. augustā, atkal caur *[[Victory Records]]*. Taču ceturtais albums - "Skeletons" - 2010. gada 1. jūnijā tika izlaists jau caur *Wind-up Records*.

## Iesākumi un pirmie divi albumi (2001. - 2006.)
No sākuma pazīstama ar vārdu *A Day in the Life*, grupa savu pirmo singlu izlaida kā demo "Four Bullets for One Girl". Pēc pirmā albuma (*Nine Reasons to Say Goodbye*) izdošanas grupa nosaukumu mainīja uz tagadējo **Hawthorne Heights**. Bundzinieks Erons Bukarelli apgalvojis, ka grupa nosaukumu pieņēmusi no autora Natanjela Hotorna (Nathaniel Hawthorne).

## Diskogrāfija
### Studijas albumi

## Atsauces

## Ārējās saites

* Oficiālā mājaslapa
Čarnkovas-Tšcjankas apriņķis

**Čarnkovas-Tšcjankas apriņķis** () ir apriņķis Polijā, Lielpolijas vojevodistes ziemeļrietumos. Robežojas ar Lielpolijas vojevodistes Pilas, Hodzežas, Oborņiku, Šamotulu un Mendzihodas apriņķiem, Rietumpomožes vojevodistes Valčas apriņķi, kā arī Lubušas vojevodistes Stšelces-Drezdenko apriņķi.
Čarnkova

**Čarnkova** () ir pilsēta Polijā, Lielpolijas vojevodistē uz ziemeļiem no Poznaņas pie Notecas upes. Apkārtējo pauguru dēļ apvidus tiek saukts par "Čarnkovas Šveici" (*Szwajcaria Czarnkowska*).

Rakstos pirmoreiz minēta XII gadsimtā Galla Anonīma hronikā. No 1772. līdz 1919. gadam ietilpa Prūsijā. Pēc Pirmā pasaules kara iekļāvās atjaunotajā Polijas valstī.

## Atsauces

 
## Ārējās saites

*
Kšiža Velkopolska

**Kšiža Velkopolska** (, vēsturiskais vācu nosaukums Kreica ()) - pilsēta Polijā, Lielpolijas vojevodistē uz rietumiem no Čarnkovas pie Notecas upes.

Svarīgs dzelzceļa mezgls, jo šeit krustojas Berlīnes - Bidgoščas un Ščecinas - Poznaņas dzelzceļa līnijas. Pilsēta sāka attīstīties pēc 1848. gada, kad tika izbūvēta Ščecinas līnija. Arī pats pilsētas nosaukums cēlies no vārda "krustojums". Lielpolijas sacelšanās (1918 - 1919) laikā pilsētā notika sīvas cīņas starp poļiem un vāciešiem. Versaļas miera rezultātā pilsēta tika piešķirta Vācijai un robeža bija 2 kilometrus no pilsētas. Pēc Otrā pasaules kara pilsēta tika piešķirta Polijai, bet vācu iedzīvotāji izbrauca vai tika padzīti.

## Atsauces

 
## Ārējās saites

*
Kalnciema pagasts

**Kalnciema pagasts** ir viena no Jelgavas novada administratīvajām teritorijām, kas atrodas novada ziemeļos. Tas tika izveidots no Kalnciema pilsētas ar tās lauku teritoriju 2010. gada sākumā, šo pārmaiņu rezultātā pagasta centrs Kalnciems zaudēja pilsētas statusu.

## Vēsture
thumb|left|200px|Applūdušie vecie dolomīta karjeri
Pagasts ar šādu nosaukumu pastāvēja arī agrāk, tomēr tā aptvertā teritorija bija visai atšķirīga no pašreizējās. Pēc 1920. gada Latvijas agrārās reformas Kalnciema muižu (*Kalnzeem*) sadalīja 35 vienībās 321 ha kopplatībā, Klīves muižu (*Klievenhof*) sadalīja 20 vienībās 181 ha kopplatībā, bet Klīves meža muižu sadalīja 204 vienībās 1896 ha kopplatībā.

1935. gadā Kalnciema pagasta platība bija aptuveni 18 200 ha. Pēc Otrā pasaules kara pagastā izveidoja Kalnciema un Kaiģu ciemus, bet pagastu 1949. gadā likvidēja. Kalnciems 1949. gada 16. jūnijā ieguva strādnieku ciemata (pilsētciemata) tiesības un tam pievienoja likvidētos Kaiģu, Kalnciema un Rūduļu un Valgundes ciemus izveidojot **Kalnciema lauku teritoriju**. 1949. gada 31. decembrī Kalnciema un Valgundes ciemus atjaunoja. 1977. gadā daļa pilsētciemata lauku teritorijas tika atdota Kalnciema ciemam, kuru 1979. gadā pievienoja Valgundes ciemam.  Kalnciems ieguva pilsētas tiesības. 2009. gadā administratīvi teritoriālās reformas rezultātā Kalnciems ar lauku teritoriju tika iekļauts Jelgavas novadā, savukārt 2010. gada janvārī, pilsētu ar lauku teritoriju reorganizējot par Kalnciema pagastu, Kalnciems zaudēja pilsētas tiesības.

### Iedzīvotāju skaita dinamika
Esošajās robežās, pēc CSP un OSP datiem.

### Ievērojamas personības
* Voldemārs Skaistlauks (1892—1972), Latvijas Bruņoto spēku Vidzemes artilērijas pulka komandieris un Latviešu leģiona virsnieks.
* Ziedonis Ligers (1917–2001), latviešu etnogrāfs un afrikānists. Līdz 2. pasaules karam dzīvojis Kalnciema pagastā.

## Atsauces
Abavas rumba

**Abavas rumba** ir vairākpakāpju ūdenskritums Abavas upes vidustecē 4 km lejpus Sabiles Abavas senlejas dabas parka teritorijā. Ūdens plūst pa dolomīta kāplēm, veidojot 35 metrus platu un ap 1 metru augstu kritumu. Lejpus rumbas upes labajā krastā neliela atteka, kas veido Čigānu salu jeb Sniķera kalvu.

Abavas rumbas apkārtne ir apmeklēta atpūtas vieta. Kopš 2008. gada uzturēšanas un labiekārtošanas darbus ūdenskritumā un tā apkārtnē veic SIA «Abavas rumba», kas par teritorijas apmeklēšanu iekasē nelielu samaksu.

## Stāvoklis ziemā un pavasarī

Ziemā ūdenskritumam ir liels ūdens caurplūdums. Pavasara atkušņa laikā, kad Abavā augsts ūdens līmenis, ūdenskritums atgādina stāvu krāci.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Abavas rumba
* Valsts ģeoloģijas dienests par Latvijas ūdenskritumiem
23. trolejbusu maršruts (Rīga)

**23. trolejbusu maršruts** ir Rīgas sabiedriskā transporta trolejbusu maršruts, kas kursē no Purvciema līdz Centrālajai stacijai.

23. trolejbusu maršruta kopējais garums ir 13,416 km. Virziena **Purvciems**—**Centrālā stacija** kopējais garums ir 6,906 km, bet virziena **Centrālā stacija**—**Purvciems** kopējais garums ir 6,510 km.

Darbdienās pa 23. trolejbusu maršrutu kursē 8 trolejbusi, bet brīvdienās — 3 trolejbusi.

23. trolejbusu maršrutu apkalpo RP SIA "Rīgas satiksme" 2. trolejbusu parks.

## Vēsture
Maršrutu atklāja 1985. gada 28. decembrī un kopš tiem laikiem tas netika mainīts.

## Maršruts
Virzienā **[[Purvciems (Rīga)|Purvciems]]** — **[[Rīgas Pasažieru stacija|Centrālā stacija]]** trolejbusi kursē pa šādām ielām: Dzelzavas iela, Vaidavas iela, Ieriķu iela, A. Čaka iela, Marijas iela, Elizabetes iela un Satekles iela.

Virzienā **Centrālā stacija** — **Purvciems** trolejbusi kursē pa šādām ielām: Satekles iela, Marijas iela, A. Čaka iela, Ieriķu iela un Dzelzavas iela.

## Pieturvietas
thumb|255px|23. maršruta trolejbuss Marijas ielā
thumb|255px|23. maršruta trolejbuss A. Čaka iela
23. trolejbusu maršrutā pavisam kopā ir 27 pieturas. Virzienā **[[Purvciems (Rīga)|Purvciems]]**—**[[Rīgas Pasažieru stacija|Centrālā stacija]]** ir 14 pieturas, bet virzienā **Centrālā stacija**—**Purvciems** ir 13 pieturas.

## Maršruts ar mainītu virzienu
Virzienā **2. trolejbusu parks ([[Jelgavas iela (Rīga)|Jelgavas ielā]])**—**[[Purvciems (Rīga)|Purvciems]]** trolejbusi brauc pa šādām ielām: Buru iela, Laivu iela, Mūkusalas iela, Salu tilts, Lāčplēša iela, Emīlijas Benjamiņas iela, Marijas iela, A. Čaka iela, Ieriķu iela un Dzelzavas iela.

Virzienā **Purvciems**—**2. trolejbusu parks (Jelgavas ielā)** trolejbusi brauc pa šādām ielām: Dzelzavas iela, Vaidavas iela, Ieriķu iela, A. Čaka iela, Marijas iela, Merķeļa iela, Inženieru iela, Raiņa bulvāris, Emīlijas Benjamiņas iela, Lāčplēša iela, Salu tilts, Mūkusalas iela, Laivu iela un Buru iela.

## Maršruts ar mainītu virzienu pieturvietas
Virzienā **2. trolejbusu parks (Jelgavas ielā)**—**[[Purvciems (Rīga)|Purvciems]]** ir 17 pieturas.

Bet virzienā **Purvciems**—**2. trolejbusu parks (Jelgavas ielā)** ir 23 pieturas.

### Agrākie pieturvietu nosaukumi
* Kinoteātris *Palladium* (pārdēvēta par "Dzirnavu iela")
* Oškalnu stacija (pārdēvēta par "Zemitānu stacija")
* Rūpnīca VEF (pārdēvēta par "Stārķu iela")
* Veikals "Minska" (pārdēvēta par "Nīcgales iela")
* Purvciems-3 (pārdēvēta par "Purvciems")

## Skatīt arī
* Rīga
* Autobusu satiksme Rīgā
* Trolejbusu satiksme Rīgā
* Tramvaju satiksme Rīgā
* Sabiedriskais transports Rīgā
* Rīgas satiksme
* Rīgas metropolitēns

## Piezīmes un atsauces

### Atsauces

## Ārējās saites
* www.rigassatiksme.lv
* 
* 
* 
* 
* 
*
Puriņš

**Puriņš** (sieviešu dzimtē Puriņa) ir latviešu cilmes uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:

* Andris Puriņš (1950—2022) ― rakstnieks un kinoscenārists;
* Bruno Puriņš (1928—2001) ― ķīmiķis;
* Jānis Puriņš:
** Jānis Puriņš (1889—1944) — latviešu strēlnieks;
** Jānis Puriņš (1893—1982) — virsnieks un ārsts;
* Frīdrihs Puriņš (1893—1941) — latviešu strēlnieks;
* Kārlis Puriņš (1883—1947) — politiķis;
* Nikolajs Puriņš (1858–1935) – žurnālists, rakstnieks;
* Nils Toms Puriņš (1998) — futbolists;
* Raitis Puriņš (1988) — handbolists;
* Vladislavs Puriņš (1892—1951) — ārsts.
Jānis Vilcāns

**Jānis Vilcāns** (dzimis  Upmalas pagasta "Saulīšos", miris  Rīgā) bija nopelniem bagātais Latvijas fiziskās kultūras un sporta darbinieks, ilggadējs LPSR Fiziskās kultūras un sporta komitejas (FKSK) priekšsēdētāja vietnieks. Beidzis Latvijas Valsts Fiziskās kultūras institūtu (LVFKI). Bijis Daugavpils FKSK vadītājs, treneris. Mālpils sovhoztehnikuma, vēlāk agrofirmas "Mālpils" direktora vietnieks. Viens no Latvijas Olimpiešu sociālā fonda (LOSF) stipendiātiem par mūža ieguldījumu sportā.
Gavrilovs

**Gavrilovs** (, no personvārda Gabriels (*Гаври́л*); sieviešu dzimtē Gavrilova (*Гаври́лова*)) ir krievu cilmes uzvārds, kam līdzīgi uzvārdi ar tādu pašu cilmi sastopami arī citās austrumslāvu valodās, piemēram, Havrilavs () un Gavrilivs (). Cilvēki ar šo uzvārdu:

* Konstantīns Gavrilovs (1864—1943) — krievu šaha problēmists;
* Mihails Gavrilovs (1951) — Latvijas politiķis;
* Vitālijs Gavrilovs (1947) — Latvijas uzņēmējs.

## Skatīt arī
* Havrilavs
* Gabrilivs
Lielais Kristaps (kinofestivāls)

**Lielais Kristaps** ir Latvijas kinofestivāls. Iedibināts 1977. gadā kā ikgadēja labākās filmas apbalvošana, 1989. gadā tas kļuva par kinofestivālu. Kopš 2001. gada festivāls tika rīkots ik pēc diviem gadiem, taču no 2014. gada tas notiek katru gadu un to rīko Latvijas Kinematogrāfistu savienība. Par Lielo Kristapu sauc arī festivālā piešķirto augstāko Latvijas kino apbalvojumu —Lielā Kristapa statueti.

## Apbalvojumi
thumb|150px|2012. gada apbalvojums
Sākotnēji festivāla galvenā balva — Lielā Kristapa statuete bija darināta no koka un paredzēta kā ceļojošā balva, bet vēlāk balvas palika laureātu īpašumā. Pavisam kopā izgatavotās 3 koka statuetes kopš 1998. gada glabājas kino muzejā, bet laureāti tiek apbalvoti ar bronzas figūriņām. 2012. gadā par godu festivāla 25 gadu jubilejai tika pasniegtas balvas ar stilizētu Lielā Kristapa siluetu.

## Nominācijas

Nomināciju nosaukumi laika gaitā ir mainījušies, šeit uzskaitītas 2012. gada nominācijas.

### Filmu nominācijas

### Profesionālās nominācijas

### Balva par mūža ieguldījumu
Balva par mūža ieguldījumu kinomākslā ir balva, kas tiek piešķirta Latvijas Nacionālajā filmu festivālā "Lielais Kristaps". Balva tiek pasniegta kopš 1998. gada, kad to saņēma aktieris Eduards Pāvuls.

## Atsauces

## Ārējās saites
* 
* 
* Festivāla arhīvs
* Filmu festivāls “Lielais Kristaps” — ir.lv Dzīvie šķirkļi
Thales Alenia Space

**Thales Alenia Space** jeb **TAS** ir Francijas un Itālijas kopuzņēmums, kas dibināts . Kompānija nodarbojas ar kosmisko aparātu izgatavošanu. *Thales Alenia Space* 67 % pieder kompānijai Thales un 33 % Finmeccanica. Tā kopā ar Telespazio veido kosmisku aliansi.

## Atsauces
Cupola (SKS)

thumb|right|''Cupola'', sagatavojot lidojumam kosmosā
***Cupola*** (no  "kupols") ir Starptautiskās kosmosa stacijas (SKS) modulis, ko kosmosā palaida  ar kosmoplānu *[[Discovery (kosmoplāns)|Discovery]]* misijā *[[STS-130]]*. To izgatavoja uzņēmums *[[Thales Alenia Space]]* pēc Eiropas Kosmosa aģentūras pasūtījuma. Modulis paredzēts vizuālu novērojumu veikšanai, jo tas ir apgādāts ar septiņiem lieliem logiem. *Cupola* tika nogādāts stacijā kopā ar *[[Tranquility (SKS)|Tranquility]]* moduli, pie kura arī tika pievienots.

## Ārējās saites

* ESA Cupola specifications 
* ESA Report about the Cupola 
* ESA: Largest window for Space completed
Laila Pakalniņa

**Laila Pakalniņa** (dzimusi ) ir latviešu režisore un scenāriste. Kopš 1991. gada viņa ir režisējusi kopā vairāk nekā 40 dokumentālās filmas, īsfilmas un pilnmetrāžas filmas.

Pakalniņa režisora darbu uzsāka 1991. gadā, filmēja dokumentālās īsfilmas. Pirmā Pakalniņas pilnmetrāžas spēlfilma "Kurpe" tika demonstrēta 1998. gada Kannu kinofestivālā *[[Prix Un Certain Regard]]* sadaļā.

Pakalniņas veidotā filma "Pitons" (2003) ieguva "Lielā Kristapa" balvu kā labākā filma. Šī balva tika piešķirta arī Pakalniņas dokumentālajai īsfilmai "Teodors" (2006) — kā labākai dokumentālajai īsfilmai un Pakalniņai par labāko režisūru. Arī īsfilma "Ūdens" (2006) tika apbalvota kā labākā īsfilma. Pakalniņa divas reizes saņēmusi balvu "Labākais spēlfilmas režisors" — par filmām "Ausma" (2015) un "Spogulī" (2020).

2021. gadā apbalvota ar Triju Zvaigžņu ordeņa III šķiru (komandieris).

## Filmogrāfija

* "Veļa" (dokumentālā īsfilma, 1991)
* "Iešana" (dokumentālā īsfilma, 1991)
* "Doms" (dokumentālā īsfilma, 1991)
* "Annas Ziemassvētki" (dokumentālā īsfilma, 1992)
* "Baznīca" (dokumentālā īsfilma, 1993)
* "Ubāns" (dokumentālā īsfilma, 1995)
* "Prāmis" (dokumentālā īsfilma, 1996)
* "Pasts" (dokumentālā īsfilma, 1996)
* "Ozols" (dokumentālā īsfilma, 1997)
* "Kurpe" (1998)
* *[[Tusya]]* (2000)
* "Papa Gena" (īsfilma, 2001)
* "Mostieties!" (dokumentālā īsfilma, 2001)
* "Mārtiņš" (dokumentālā īsfilma, 2002)
* "Pitons" (2003)
* *[[Visions of Europe (filma)|Visions of Europe]]* (segments *It'll Be Fine*, 2004)
* "Autobuss" (dokumentālā filma, 2004)
* "Leiputrija" (dokumentālā īsfilma, 2004)
* "Teodors" (dokumentālā īsfilma, 2006)
* "Ūdens" (īsfilma, 2006)
* "Ķīlnieks" (2006)
* "Uguns" (īsfilma, 2007)
* "Par dzimtenīti" (dokumentālā filma, 2008)
* "Akmeņi" (īsfilma, 2008)
* "Klusums" (īsfilma, 2009)
* "Pa Rubika ceļu" (dokumentālā īsfilma, 2010)
* "33 zvēri Ziemassvētku vecītim" (2011)
* "Sniegs" (dokumentālā īsfilma, 2012)
* "Picas" (2012)
* "Skurstenis" (dokumentālā filma, 2013)
* "Četrdesmit divi" (2013)
* "Īsfilma par dzīvi" (īsfilma, 2014)
* "Viesnīca un bumba" (2014)
* *[[A Dream of Snow]]* (īsfilma, 2014)
* "Ausma" (2015)
* "Čau, Rasma!" (2015)
* "Rumba" (2016)
* "Zirdziņ, hallo!" (dokumentālā īsfilma, 2017)
* "Karote" (2019)
* "Pirmais tilts" (īsfilma, 2020)
* "Spogulī" (2020)

## Atsauces

## Ārējās saites

* Laila Pakalniņa filmas.lv