Te Deum

***Te Deum*** (H.146) ir Marka Antuāna Šarpentjē sacerēts *grand motet* re mažorā — motetes speciālforma solistiem, korim un orķestrim, kas attīstījās Luija XIV galmā. Skaņdarbs tapis 17. gadsimta beigās, kamēr Šarpentjē Parīzē ieņēma Jezuītu Svētā Luija baznīcas kapelmeistara amatu, visticamāk par godu  notikušajai Šteinkirkesas kaujai vai 1696. gada Turīnas līgumam.

Kopumā Šarpentjē uzrakstīja sešus *Te Deum* skaņdarbus, no kuriem saglabājušies četri: H.145 (astoņām balsīm), H.146, H.147 un H.148 (katrs četrām balsīm). H.146 ir Šarpentjē vienīgais *Te Deum* ar timpāniem un trompetēm.

H.146 ir vispazīstamākais — galvenokārt tā prelūdijas dēļ. Prelūdijas pirmie astoņi takti kopš 1954. gada kalpo kā Eirovīzijas raidījumu, it īpaši Eirovīzijas dziesmu konkursa, atklāšanas mūzika.

## Struktūra

Šarpentjē savā darbā „Énergie des modes" uzskatīja, ka re mažors ir „gaišs un ļoti kareivīgs" — barokā šī tonalitāte tika dēvēta par „godības tonalitāti". Viņa laikabiedrs, mūzikas teorētiķis Johans Matezons, savā darbā „Das neu-eröffnete Orchestre" re mažoru raksturoja kā „visvairāk piemērotu trokšņainām, jautrām, kareivīgām un uzmundrinošām lietām".

Skaņdarbs sastāv no šādām daļām:

* Prelūdija (*Marche en rondeau*)
* *Te Deum laudamus* (basa solo)
* *Te aeternum Patrem* (solisti: 2 soprāni, alts, tenors; ar kori)
* *Pleni sunt caeli et terra* (koris)
* *Te per orbem terrarum* (trio: alts, tenors, bass)
* *Tu devicto mortis aculeo* (basa solo un koris)
* *Te ergo quaesumus* (soprāna solo)
* *Aeterna fac cum sanctis tuis* (koris)
* *Dignare, Domine* (duo: soprāns un bass)
* *Fiat misericordia tua* (trio: 2 soprāni, bass)
* *In te, Domine, speravi* (trio: alts, tenors, bass; ar kori)

Instrumentālais ievads rakstīts rondo formā un pirms pirmā verseta, kuru vada basa solists. Koris un pārējie solisti pakāpeniski iesaistās. Šarpentjē acīmredzot iecerēja darbu veidot atbilstoši tradicionālajai latīņu teksta ekseģēzei: koris dominē pirmajā daļā (versteti 1–10, Dieva slavinājums, debesu dimensija), bet atsevišķi solisti — otrajā daļā (versteti 11–20, kristoloģiskā nodaļa, laicīgā dimensija). Turpmākajos versetos (Nr. 21–25) solisti un koris mijas, bet pēdējais verstets ir plašs, fūgas formā rakstīts kordziedājums ar īsu solistu trio vidusdaļā.

## Instrumentācija

Skaņdarbs paredzēts SATB korim un pieciem solistiem (SSATB), pavadījumā izmantojot 2 alta blokflautas, 2 obojas, trompeti, basa trompeti un timpānus, 2 vijoles, 2 altu vijoles ("*haute-contres de violon*" un "*tailles de violon*") un *basso continuo*. Basa partija paša komponista rokraksta partitūrā apzīmēta ar "" ("ērģeles, basa vijoles un fagoti"). Basa vijole (*basse de violon*) ir zems stīgu instruments, kas atgādina čellu.

Basa trompete spēlē *colla parte* ar timpāniem, tādēļ tās partija aprobežojas tikai ar diviem skaņu augstumiem: d′ un a.

Orķestra tutti pārsvarā ir četrbalsu — visi augstie pūšaminstrumenti un vijoles spēlē vienu melodiju —, savukārt vokālistu solo daļās izmantota vieglāka trīsbalsu faktūra: 2 blokflautas ar *basso continuo* vai 2 vijoles ar *basso continuo*.

## Kultūras mantojums

Pēc skaņdarba atkārtotas atklāšanas 1953. gadā, ko veica franču mūzikozinātnieks Karls de Nī, kurš tajā pašā gadā ierakstīja to ar jauniešu kori un Pasdelū kamernorķestri, prelūdijas pirmie astoņi takti 1954. gadā tika izvēlēti kā EBU Eirovīzijas tīkla raidījumu atklāšanas mūzika. Gadu desmitiem tā izskanēja, sākoties Eirovīzijas dziesmu konkursam un spēļu šovam „Spēle bez robežām". Šo versiju aranžēja Gī Lambers, bet diriģēja Luī Martini.

Prelūdija izmantota arī citviet: Bada Grīnspena seriālā „The Olympiad", filmas „Rihards III" (1995) kronēšanas ainā un televīzijas seriāla „Outlander" epizodē, kas filmēta Versaļas pilī.

## Atsauces

## Ārējās saites

* [Te Deum (Marks Antuāns Šarpentjē), H.146](https://imslp.org/wiki/Te_Deum,_H.146_(Charpentier,_Marc-Antoine)) — IMSLP