open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Ultrasterilizācija

[thumb|350px|Mūsdienīga ''[Tetra Pak* UHT apstrādes līnija]]
*'Ultrasterilizācija** jeb **ultrapasterizācija''' () ir pārtikas sterilizācija, karsējot to ļoti īsu laiku, ap 1—2 sekundēm, temperatūrā, kas pārsniedz 135 °C, kas ir nepieciešamā temperatūra sporu nogalināšanai pienā. Populārākais UHT procesa produkts ir piens, bet to izmanto arī augļu sulām, krējumam, sojas pienam, jogurtam, vīnam, zupām, medum un sautējumiem. UHT piens tika izgudrots 1960. gados un plašam patēriņam ir pieejams kopš 1970. gadiem.

Lielais karstums UHT procesā var izraisīt Maijāra reakciju un izmainīt piena produktu garšu un smaržu.

Tipisks UHT piena derīguma termiņš ir seši līdz deviņi mēneši neatvērtā iepakojumā.

## Atsauces
Kadijivka

**Kadijivka** () ir apgabala pakļautības pilsēta Ukrainas austrumos Luhanskas apgabalā. Izvietojusies apgabala rietumdaļā, ietilpst Alčevskas-Kadijivkas aglomerācijā (kopā  iedzīvotāju (2001)). Kadijivkas pilsētas padomei pakļautas Almaznas un Irmino pilsētas (kopā 91,8 km²,  iedzīvotāju (2010)).

Apdzīvotā vieta izveidojusies 1894. gadā kā ciemats pie cukurrūpnieka Šubina ierīkotās akmeņogļu šahtas un sākotnēji saukusies par **Šubinku**. 1898. gadā pārdēvēta par **Kadijivku** *(Кадіївка)*. Tajā pat gadā uzbūvēta pirmā metalurģiskā rūpnīca. 1932. gadā piešķirtas pilsētas tiesības. 1935. gadā vienā no pilsētas šahtām aizsākās tā dēvētā «stahanoviešu» kustība, kad Aleksejs Stahanovs ar palīgiem darba organizācijas uzlabojumu rezultātā vienas maiņas laikā 14 reizes pārpildīja tā laika izstrādes normu. 1937. gadā pārdēvēta par **Sergo** par godu revolucionāram un PSRS valstsvīram Grigorijam Ordžonikidzem (partijas segvārds Sergo). 1943. gadā pilsētai atgriezts **Kadijivkas** vārds, bet 1978. gadā tā pārdēvēta par **Stahanovu** par godu Aleksejam Stahanovam. Oficiāli 2015. gadā tai atkal atgriezts Kadijivkas vārds. Mūsdienās kalnrūpniecības, metalurģijas un mašīnbūves centrs.

Kopš 2014. gada pilsētu kontrolē pārņēmuši neatzītās Doneckas tautas republikas spēki.

## Atsauces

## Ārējās saites
Pēteris Ābele

**Pēteris Bernhards Ābele** ( — ) bija latviešu ginekologs, Latvijas Universitātes docents. Viens no 1944. gada 17. marta Latvijas Centrālās padomes memoranda parakstītājiem.

## Biogrāfija
Pēteris Bernhards Ābele dzimis 1893. gada 13. janvārī (1. janvārī pēc vecā stila) Valmiermuižas "Mazķēdiņu" saimnieka Pētera Ābeles un Annas ģimenē (tagad mājas Burtnieku pagastā). Studēja Tērbatas Universitātes medicīnas fakultātē, kuru pabeidza 1917. gadā, bija Palsmanes draudzes ārsts no 1918. - 1922. gadam. 1922. līdz 1928. gadam bija Latvijas Universitātes asistents, bet no 1939. gada docents. Rīgas pilsētas vecmāšu skolas vadītājs no 1928. līdz 1940. gadam. Bijis arī Jaunās slimnīcas sieviešu klīnikas vadītājs no 1940. līdz 1941. gadam, kā arī no 1941. gada Rīgas pilsētas 2. slimnīcas sieviešu klīnikas vadītājs.

Otrā pasaules kara beigās devās trimdā uz Vāciju, bet vēlāk uz ASV. Miris 1986. gada 13. decembrī Pokipsī, Ņujorkas štatā ASV.

## Atsauces
Kirovska

**Kirovska** var būt:
* Kirovska — ciemats Ukrainā, Doneckas apgabalā
* Kirovska — pilsēta Krievijā, Ļeņingradas apgabalā
* Kirovska — pilsēta Krievijā, Murmanskas apgabalā

## Skatīt arī
* Kiravska — pilsēta Baltkrievijā, Mogiļevas apgabalā
Maijāra reakcija

[thumb|200px|Maijāra reakcijas rezultātā nobrūnējuši cepti [kartupeļi]]
**Maijāra reakcija** ir ķīmiska reakcija starp aminoskābēm un ogļhidrātiem, kas parasti norisinās, karsējot pārtikas produktus. Maijāra reakcijas rezultātā rodas ceptiem produktiem raksturīgā krāsa, smarža un garša, ko nodrošina Maijāra reakcijas produkti. Tipiski Maijāra reakcijas piemēri ir gaļas vai maizes cepšana. Maijāra reakcija kopā ar karamelizāciju (ogļhidrātu destrukciju augstā temperatūrā) pieder pie nefermentatīvajām pārtikas nobrūnēšanas parādībām. Maijāra reakcijas rezultātā veidojas arī visai kaitīgas vielas, piemēram, akrilamīds, tādēļ ceptu produktu lietošanu uzturā ieteicams ierobežot.
[thumb|400px|Akrilamīda veidošanās no [asparagīns|asparagīna Maijāra reakcijas rezultātā]]
Maijāra reakcija nelielos apjomos norisinās arī cilvēka organismā, bet nemēdz to ietekmēt, jo reakcijas produkti paspēj izdalīties no organisma. Tomēr vielmaiņas traucējumu (cukura diabēta) apstākļos Maijāra reakcijas produkti nelabvēlīgi ietekmē organismu — piemēram, uzkrājas acs lēcā un izraisa redzes pasliktināšanos diabēta slimniekiem.

## Vēsture
Maijāra reakcija nosaukta franču ārsta un ķīmiķa Luija Kamila Maijāra (*Louis-Camille Maillard*) vārdā. Maijārs bija viens no pirmajiem zinātniekiem, kuri 1910. gados izpētīja šo reakciju.

## Reakcijas mehānisms
thumb|left|120px|6-Acetil-2,3,4,5-tetrahidropiridīns — Maijāra reakcijas produkts, kas nodrošina svaigai maizei raksturīgo smaržu
Reakcija ir ļoti sarežģīta un līdz galam vēl nav izpētīta. Vienkāršie ogļhidrāti reaģē atvērtās konformācijas stāvoklī; to karbonilgrupa mijiedarbojas ar aminoskābes nukleofilo aminogrupu, kā rezultātā veidojas nestabili glikozilamīni un atšķeļas ūdens. No glikozilamīniem Amadori pārgrupēšanās ceļā rodas ketozamīni, kuri pēc tam atkal atšķeļ ūdeni un rodas dažādi reduktoni un dehidroreduktoni (karamelei līdzīgi produkti), melanoidīni un citi brūnas krāsas slāpekli saturoši polimēri, kā arī mazmolekulāras vielas, piemēram, diacetils, acetols vai pirovīnogskābes aldehīds.

Dažādiem cukuriem ir dažāda reaģētspēja. Fruktoze Maijāra reakcijā iesaistās līdz 200 reizes aktīvāk, nekā glikoze. Disaharīdi (saharoze) reaģē vēl grūtāk.

## Atsauces
Nacionālā fašistu partija

thumbnail|Partijas ģerbonis
**Nacionālā fašistu partija** () bija politiskā partija Itālijas Karalistē, kuru 1921. gada 9. novembrī izveidoja Benito Musolīni, realizējot fašisma ideoloģiju.

## Vēsture
PNF dibināšana notika pēc Itālijas cīņām Pirmā pasaules kara laikā, kad valsts piedzīvoja ekonomiskas un sociālas grūtības. Musolīni, bijušais sociālists, sāka propagandēt jaunu ideoloģiju, kas apvienoja nacionālismu, autoritārismu un korporātismu. 

1921. gadā partijas biedri tika ievēlēti Itālijas Karalistes parlamentā, bet 1922. gadā pēc Marša uz Romu tās līderis Musolīni kļuva par premjerministru. Pēc varas iegūšanas fašisti ieviesa vairākas reformas, kas koncentrēja varu Musolīni rokās — ieviesa cenzūru, likvidēja politisko opozīciju un izveidoja vienas partijas valsts struktūru, kā arī ieviesa korporatīvo valsts pārvaldes sistēmu, kas paredzēja dažādu ekonomisko un sociālo grupu pārstāvību noteiktās korporācijās, kas regulēja darba un ražošanas attiecības. Fašisti izmantoja plašsaziņas līdzekļus un kultūras pasākumus, lai veicinātu fašisma ideoloģiju un veidotu Musolīni kā tautas vadoni (*Duce*). 

Partija pastāvēja līdz 1943. gadam, kad krita Musolīni režīms. Otrā pasaules kara gaitā, kad Itālija piedzīvoja militārus zaudējumus un Musolīni tika gāzts.

Uz partijas paliekām 1943. gadā tika izveidota Republikāniskā fašistu partija, kas darbojās Itālijas Sociālajā Republikā kā vienīgā un valdošā partija, tomēr tai bija ierobežota ietekme un tā pastāvēja tikai līdz kara beigām.

1946. gadā Itālija pieņēma jaunu konstitūciju, kas aizliedza fašistisku partiju un organizāciju dibināšanu. Mūsdienās fašisma slavināšana ir krimināli sodāma.

## Ārējās saites
Marselēns Bertlo

**Pjērs Ežēns Marselēns Bertlo** (; dzimis , miris ) bija franču ķīmiķis, zinātnes vēsturnieks un politiķis.

Veicis dažādu organisko vielu sintēzi no neorganiskajām (piemēram, sintezējis taukus). Pētījumu rezultāti deva triecienu uzskatiem par organisko vielu rašanos t.s. "dzīvības spēka" klātbūtnē. Viens no termoķīmijas pamatlicējiem. Pētījis sprādziena procesus. Sīkāk nodarbojies ar terpēnu pētījumiem. Bija naftas neorganiskās izcelsmes teorijas piekritējs.

Publicējis darbus par zinātnes vēsturi, tai skaitā par alķīmiju, par Lavuazjē. No 1886. līdz 1887. gadam - izglītības ministrs, bet no 1895. līdz 1896. gadam - Francijas ārlietu ministrs.

Bertlo nomira pēkšņā nāvē 1907. gada 18. martā, tūlīt pēc savas sievas Sofijas nāves. Abi kopā apglabāti Panteonā Parīzē.


Berthelot, Marcellin – Révolution chimique, 1890 – BEIC 11800561.jpg|*La Révolution chimique*, 1890


## Atsauces

## Ārējās saites
Rodinske

**Rodinske** () ir pilsēta Ukrainas austrumos Doneckas apgabalā. Izvietojusies apgabala rietumos, pakļauta Krasnoarmijskas pilsētas padomei.

Apdzīvotā vieta dibināta 1950. gadā sakarā ar divu jaunu akmeņogļu šahtu izbūvi — Rodinska (1954) un Krasnolimanska (1958). 1962. gadā piešķirtas pilsētas tiesības.

## Atsauces

## Ārējās saites
Kultūras un Zinātnes pils (Varšava)

thumbnail|right|Kultūras un Zinātnes pils ēka
thumbnail|right|Konferenču zāle
thumbnail|right|Kopernika skulptūra pie ēkas
**Kultūras un Zinātnes pils** () ir ēka Varšavā, augstākā ēka Polijā un astotā augstākā ēka Eiropas Savienībā. Celtniecība sākta 1952. gada 2. maijā un pabeigta 1955. gada 22. jūlijā. Torņa smailes augstums — 231 metrs, torņa jumta augstums 188 metri.

Tornī ir 42 stāvi, 3288 istabas un kopējā ēkas platība ir 123 084 m2. Augstceltne bija „dāvana no padomju ļaudīm” un to pēc padomju plāniem uzcēla 7000 celtnieki, no kuriem 3500 bija padomju celtnieki. Pirms 2000. gada sagaidīšanas ēkas tornī tika uzstādīti 6,3 metrus lieli pulksteņi.

Arhitekturāli ēka ir līdzīga Maskavas pēckara Staļina augstceltnēm, kurā iekļauti poļu tradicionālās arhitektūras elementi. Mūsdienās ēkā atrodas biroji, izstāžu centrs, kinoteātris, muzejs, konferenču zāle 3000 cilvēkiem. Vietējie iedzīvotāji ēku uztver ar dalītām jūtām. To uzskata par padomju okupācijas simbolu un tā neiederas pārējā Varšavas centrā.

## Ārējās saites
Ukraina (viesnīca)

**Viesnīca «Ukraina»** (), līdz 1991. gadam viesnīca *Moskva*, ir valsts īpašumā esoša četrzvaigžņu viesnīca Kijivas centrā, kas vairāk ievērojama ar savas neveiksmīgās celtniecības vēsturi. Ēkai ir 21 stāvs un 371 viesu istaba.

Jau 1944. gadā sākās plānošanas darbi, lai Otrajā pasaules karā nopostīto Kijivas centru uzbūvētu no jauna, sekojot pompozajam staļinisma arhitektūras stilam. Maskavas Staļina augstceltņu stilā celtajai viesnīcas ēkai bija vizuāli jānoslēdz Kijivas galvenā iela, Hreščaķiks.

Centra pārbūves plānošanas un celtniecības darbi ievilkās un viesnīcas ēkas celtniecība sākās tikai 1954. gadā. Jau 1955. gadā PSRS partijas un valdības vadība pieņēma lēmumu par atteikšanos no liekas greznības ēku celtniecībā. Ukrainas vadībai radās problēma – kā pabeigt grandiozos celtniecības darbus. Daļa plānoto ēku palika neuzceltas, un sākās diskusijas par to, kā pabeigt iesākto viesnīcu tā, lai nepārkāptu jaunās norādes no Maskavas.

Rezultātā ēka zaudēja plānoto grezno ieejas kolonādi, fasādes skulptūras un visbeidzot pusi no sava plānotā augstuma. Viesnīcas celtniecību pabeidza 1961. gadā.

## Ārējās saites
Brīvās preses nams

thumbnail|300px|Poligrāfijas kombināts (tagad Brīvās preses nams)

**Brīvās preses nams** () ir staļinisma arhitektūras ēka Bukarestē; augstākā pilsētas celtne no 1956. līdz 2007. gadam. Celtniecība uzsākta 1952. gadā un pabeigta 1956. gadā.

## Vēsture
Ēka celta Maskavas Staļina augstceltņu stilā un bija paredzēta kā visu Bukarestes izdevniecību, laikrakstu redakciju un tipogrāfiju centrālais nams. Mūsdienās ēkā turpina atrasties tipogrāfija un masu mediju redakcijas. 

Sākotnēji ēkas oficiālais nosaukums bija Poligrāfijas kombināts Skintejas nams „I.V. Staļins” (rumāņu: *Combinatul Poligrafic Casa Scînteii "I.V.Stalin"*) kas pēc destaļinizācijas mainīts uz „Skintejas nams” (rumāņu: *Casa Scîntei*), kas bija rumānu komunistu partijas galvenā laikraksta nosaukums. Pēc 1989. gada Rumānijas revolūcijas ieguvusi pašreizējo nosaukumu. 

Pamati aizņem 280x260 metrus, kopējā telpu platība ir 32 000 m2. Centrālā torņa augstums bez TV antenas ir 91,6 metri, ar antenu 104 metri.

No 1960. gada 21. aprīļa līdz 1990. gada 3. martam ēkas priekšā atradās liels Ļeņina piemineklis. No 1952. līdz 1966. gadam ēka attēlota uz 100 leju banknotes. 

Attēls:ROL 100 1952 reverse.jpg|Uz 100 leju banknotes
Dovžanska

**Dovžanska** () ir apgabala pakļautības pilsēta Ukrainas austrumos Luhanskas apgabalā. Izvietojusies apgabala dienvidos, Dovžanskas rajona centrs (rajonā neietilpst). Dovžanskas pilsētas padomei pakļauta Vozneseņivkas pilsēta un pieci ciemati: Volodarska, Kaļiņinska, Komsomoļska, Leņinske, Šahtarske (kopā 83,8 km²,  iedzīvotāji (2012)).

Pilsēta izveidota 1938. gadā, apvienojot vairākus ogļraču un metalurgu ciematus. Nosaukta par godu revolucionāram Jakovam Sverdlovam par **Sverdlovsku** (). 2016. gadā pārdēvēta tagadējā vārdā. Mūsdienās akmeņogļu ieguves, metalurģijas un mašīnbūves centrs.

Kopš 2014. gada pilsētu kontrolē pārņēmuši neatzītās Doneckas tautas republikas spēki, kas turpina lietot pilsētas veco nosaukumu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Losandželosas apgabals

**Losandželosas apgabals** (, *L.A. County*, *County of Los Angeles*) ir apgabals Kalifornijā, ASV. Saskaņā ar 2010. gada ASV tautas skaitīšanas datiem, apgabala iedzīvotāju skaits sasniedz 9,818 miljonus, tādējādi tas ir visapdzīvotākais apgabals ASV. Losandželosas apgabals ir apdzīvotāks par 42 ASV štatiem. Apgabala administratīvais centrs ir štata lielākā un ASV otra lielākā pilsēta Losandželosa. Apgabals tika izveidots .

Losandželosas apgabala teritorijā ietilpst arī divas salas: Sanklementas (*San Clemente Island*) un Santakatalīnas sala (*Santa Catalina Island*). Esot 10 570 km2 liels, Losandželosas apgabals ir lielāks par Rodailendas un Delavēras štata kopējo teritoriju.

Losandželosas apgabalā dzīvo vairāk nekā ceturtā daļa Kalifornijas iedzīvotāju, šis ir viens no etniski daudzveidīgākajiem apgabaliem ASV.

## Atsauces

## Ārējās saites

*
SpaceX CRS-3

***SpaceX CRS-3*** jeb ***SpaceX Commercial Resupply Services 3*** bija ASV uzņēmuma *[[SpaceX]]* bezpilota kravas kosmosa kuģa *[[Dragon (kosmosa kuģis)|Dragon]]* lidojums uz Starptautisko kosmosa staciju NASA *[[Commercial Resupply Services]]* (CRS) programmā. To orbītā palaida 2014. gada aprīlī. Maijā *Dragon* nolaižamais aparāts veica kontrolētu nolaišanos okeānā.

## Derīgā krava
*Dragon* bija iepildīts ar aptuveni 2,4 t kravas. Starp mantām bija četras energoapgādātas kravas hermētiskajā sekcijā un divas nehermētiskajā sekcijā.
Transportkuģa hermētiskajā sekcijā atradās 1518 kg kravas: mantas apkalpei (476 kg), zinātniesko eksperimentu aparatūra un materiāli (715 kg), stacijas rezerves daļas (204 kg), ārpuskuģa aktivitāšu aparatūra (123 kg), datorpiederumi (0,6 kg).

Zinātniskie eksperimenti:
* *Vegetable Production System* (*VEGGIE*) — iekārta, kurā var audzēt salātus;
* *T-Cell Activation in Space* (*TCAS*) — eksperiments, kas pēta cilvēka imūnsistēmas samazināšanos mikrogravitācijā;
* robota *[[Robonaut|Robonaut 2]]* kāju pāris;
* *MERCCURI* — eksperiments, kas pēta mikrobu daudzveidību apdzīvotā vidē.

Nehermētiskā kravas sekcijā kravas masa bija 571 kg. Tajā atradās divas iekārtas:
* *High Definition Earth Viewing cameras* (*HDEV*) — četras augstas izšķirtspējas kameras, kuras izvietos stacijas ārpusē, lai filmētu Zemi no dažādiem leņķiem;
* *Optical Payload for Lasercomm Science* (*OPALS*) — lāzera optikas izmēģinājumi informācijas liela ātruma pārraidīšanai no kosmosa uz Zemi.

Uz zemi atgriežamā krava bija plānota ar masu 1563 kg. Tajā bija pētījumu rezultāti, iekārtas u.c. lietas

## Lidojuma gaita
*Dragon* tika palaists  19:25:22  UTC ar nesējraķeti *[[Falcon 9 v1.1]]* no Kanaveralas zemesraga Gaisa spēku stacijas starta laukuma *SLC-40*. Pēc tam, kad kravas kuģis veiksmīgi tika ievadīts orbītā, no otrajai raķešpakāpei piemontētajām četrām *[[CubeSat]]* pavadoņu izmešanas iekārtām *Poly Picosatellite Orbital Deployers* (*PPODs*) tika izmesti nanopavadoņi *[[KickSat]]*, *[[ALL-STAR/THEIA]]*, *[[SporeSat]]*, *[[TestSat-Lite]]*, *[[PhoneSat 2.5]]*.

20. aprīlī 11:14 UTC *Dragon* tika satverts ar manipulatoru *Canadarm2*, kuru no stacijas iekšienes vadīja Koiči Vakata. Kontakts ar *[[Harmony (SKS)|Harmony]]* moduli notika 14:00, un kosmosa kuģis pilnībā bija pieslēgts 14:06 UTC.

1. maijā ar stacijas manipulatora un *[[Special Purpose Dexterous Manipulator|DEXTRE]]* palīdzību no *Dragon* vaļējā kravas nodalījuma tika izņemts *HDEV* kameru bloks un pārvietots uz *[[Columbus (SKS)|Columbus]]* modula montāžas plati. *HDEV* tika aktivizēts 2. maijā un sāka pārraidīt augstas izšķirtspējas video. 5. maijā no vaļējā kravas nodalījuma tika izcelta iekārta *OPALS*.

18. maijā 11:55 UTC ar manipulatoru, kuru vadīja Stīvens Svonsons, *Dragon* tika atvienots no *Harmony* moduļa un 13:26 UTC atlaists no robotrokas. 18:12 UTC veikts bremzēšanas manevrs. 19:05 UTC *Dragon* kapsula nolaidās Klusajā okeānā.

Pēc lūku atvēršanas nolaižamajā aparātā tika pamanīts neliels daudzums ūdens, bet tas nav ietekmējis uz zemi atgrieztos materiālus.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Press kit
Jānis Burdajs

**Jānis Burdajs**(dzimis 1909. gadā Drustu pagastā, miris 1941. gadā) bija latviešu jurists un dzejnieks.

## Dzīves gājums
Jānis Burdajs dzimis 1909. gadā Drustu pagastā. Studējis Juridiskajā fakultātē. Uzsācis darbu Latvijas Sabiedrisko lietu ministrijā Preses departamentā. Šajā darbā Burdajs nonāca   saskarsmē ar literatūru un radošiem cilvēkiem, veidojās kā dzejnieks un stāstnieks.

Burdajs vairāk darbojās kā dzejnieks. Prozā sarakstīti īsie stāsti un viens romāns. Dzejnieka darbus ievēroja vairākas laikrakstu un žurnālu izdevniecības, kuras sāka regulāri publicēt viņa dzejoļus un stāstus savos izdevumos.

Dzejnieks bieži devās ārpus pilsētas. Šādā ceļojumā viņš satika savu nākamo sievu, ar ko pavadīja visu atlikušo mūžu. Viņiem bija dēls. Dienesta laikā armijā Burdajs bija saslimis ar smagu plaušu slimību, vairākus gadus pavadīja slimnīcās un sanatorijās, tomēr nespēja atgūt veselību un spēku. Miris 1941. gadā.

## Ievērojamākie darbi
* "Vīna dārzs" (izdevējs SIA "Kopa", 1992, 143 lpp.)
 
## Atsauces
Simons Ostrovskis

**Simons Ostrovskis** (, ; dzimis 1981. gada 2. februārī) ir PSRS dzimis amerikāņu žurnālists, režisors un producents. 2014. gadā ieguva plašu atpazīstamību veidojot videosižetu sēriju "Krievu rulete" () par Krimas krīzi un prokrievisko spēku organizētajiem nemieriem Ukrainas austrumos ziņu kanālam *[[Vice News]]*. Aprīļa beigās Ostrovskis uz vairākām dienām tika nolaupīts un turēts nemiernieku gūstā Slovjanskā.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Mājaslapa
* 
* Simons Ostrovskis stāsta par savu nolaupīšanu Ukrainā (video)
Antracita

**Antracita** () ir apgabala pakļautības pilsēta Ukrainas austrumos Luhanskas apgabalā. Izvietojusies apgabala dienvidos, Antracitas rajona centrs (rajonā neietilpst). Antracitas pilsētas padomei pakļauti Bokovo-Platoves, Verhņijnahoļčikas, Dubivskas, Kamjanes, Kripenskas un Ščotoves pilsētciemati (kopā 61,3 km²,  iedzīvotāji (2012)).

Apdzīvotā vieta sākusi veidoties 1895. gadā kā **Bokovas** strādnieku ciemats pie Gajevska šahtas. 1920. gadā pārdēvēta par **Bokovo-Antracitu** *(Боково-Антрацит)* pēc augstvērtīgākās akmeņogļu šķirnes antracīta. 1938. gadā piešķirtas pilsētas tiesības, bet 1962. gadā piešķirts apgabala pakļautības pilsētas statuss un tagadējais nosaukums. Mūsdienās ievērojams akmeņogļu ieguves un mašīnbūves centrs.

## Atsauces

## Ārējās saites
Izlūkošanas kaujas kāpurķēžu bruņutehnika

**Izlūkošanas kaujas kāpurķēžu bruņutehnika** (, saīsināti — **CVR(T)**) ir Lielbritānijā radītu kājnieku kaujas mašīnu sērija. 2014. gada septembrī Latvija noslēdza līgumu ar Lielbritāniju par 123 šīs platformas mašīnu iegādi sauszemes spēku kājnieku brigādes mehanizācijas programmā.

## Standarta modifikācijas

FV101pirmās paaudzes/FV107jaunākas paaudzes

FV107 Scimitar — paredzēts kaujām ar smago pretinieku tehniku, aprīkots ar 30 mm L21 RARDEN lielgabalu. Uzlādējams uzreiz ar 3 gab. lādiņiem, šaušanas ātrums 90 šāviņi min.

FV107 Sultan — komandvadības modifikācija, tajā var braukt 5 karavīri, aprīkots ar 7,62 mm ložmetēju.

FV107 spartan — desanta modifikācija, tajā var braukt 7 karavīri, aprīkots ar 7,62 mm ložmetēju

FV107 samaritan — sanitārā modifikācija, 4 cietušo pārvešanai.

FV107 samson — tehnikas evakuācijas un remonta bruņu transportieris.

Latvijas armijai paredzētās FV107 tehnikas būs aprīkotas ar jaunākās paaudzes sakaru ierīcēm, uzlabotas tēmēšanas ierīces lielgabaliem, papildu universālie balsteņi ložmetējiem, dīzeļdzinēji u.c. Viens no būtiskajiem uzlabojumiem ir, ka vairāk kā 30 bruņumašīnas būs aprīkotas ar video vadāmām ”spike” prettanku raķetēm. 

Atkarībā no „spike” modifikācijas, raķete spēj pilnībā iznīcināt jebkāda bruņojuma tanku 4 km attālumā ar 100% precizitāti un mērķim nav jābūt tiešās redzamības zonā. Raķete pēc izšaušanas tiek vadīta ar video palīdzību (kamera ir iebūvēta lidojošajā raķetē).

## Tehnika

Bruņumašīnas galvenais trumpis ir, tā vieglais svars. Bruņumašīna ir izgatavota no alumīnija sakausējuma (dūralumīnija). Mašīnas svars atkarībā no modifikācijas svārstās no 5 līdz 8 tonnām un ar papildbruņām 10t. Ražotājs apgalvo, ja bruņumašīna būtu izgatavota no tērauda, tad tās svars būtu ̴2,3 reizes smagāks. Bruņumašīnas standarta braukšanas ātrums pa ceļu ir 80 km/h maksimālais ātrums 110 km/h. Bruņumašīnas kāpurķēdes masas spiediens uz ceļu 1 cm2 ir tāds pats kā pieauguša cilvēka zābaka masas spiediens uz ceļu 1 cm2. Līdz art to bruņumašīnai ir labas bezceļa braukšanas
īpašības — kur var iziet cilvēks, tur var izbraukt šī kaujas mašīna. Arī degvielas patēriņš ir zems, ar pilnu bāku atkarībā no dzinēja tipa var nobraukt 450-650 km Līdz ar to, šai kaujas mašīnai nav nepieciešama atbalsta tehnika — fantonu tilti, degvielu cisternu vedēji u.c. Tāpat gabarītie izmēri ļauj manevrēt pa mežu un šaurās pilsētu ielās.

Bruņumašīnas transmisija ir izgatavota tā, lai pagriešanās brīdī, tanks nevis piebremzē vajadzīgo pusi, bet tieši pretēji, padod jaudu pretējai pusei, tādējādi nesamazinot ātrumu.

## Valstis ar CVR(T) bruņojumu
thumb|Valstis, kuru bruņojumā ir CVR(T) saimes bruņutehnika.
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Atsauces
Bokova

**Bokova** var būt:

* Bokova — ciems Briežuciema pagastā;
* Antracitas pilsētas kādreizējais nosaukums.

## Cilvēki ar šādu uzvārdu
* Irina Bokova (*Ирина Бокова*; 1952) ― bulgāru politiķe.
Edvards Kalniņš

**Edvards Kalniņš** (1869-1949) bija latviešu ārsts neirologs un psihiatrs, Latvijas Universitātes Medicīnas fakultātes profesors (1928-1939), Rīgas pilsētas 2. slimnīcas direktors (1928-1930). Viens no 1944. gada 17. marta Latvijas Centrālās padomes memoranda parakstītājiem.

## Dzīves gājums
Dzimis 1869. gada 31. janvārī Bīriņu pagasta "Ķikās" (tagad Vidrižu pagastā) zemnieka ģimenē. Mācījās Rīgas Pētera I reālskolā (beidza 1891), strādāja par skolotāju Valmierā (1891-1892) un nokārtoja abitūrijas eksāmenu Rīgas Aleksandra zēnu ģimnāzijā, tad studēja medicīnu Tērbatas Universitātē (1894-1899). Pēc ārsta diploma iegūšanas bija Tērbatas Universitātes nervu klīnikas asistents (1899-1906), papildinājās Berlīnes Universitātē.
Bija Saratovas guberņas psihiatriskās slimnīcas ordinators (1906-1910), šajā laikā Maskavas Universitātē aizstāvēja *Dr. med.* grādu (1907), pēc tam bija Blagoveščenskas cietuma psihiatriskās klīnikas ārsts (1910-1911) Sibīrijā.

1911. gadā uz laiku atgriezās dzimtenē, bija privātārsts Rīgā (1911-1914). Pirmā pasaules kara laikā bija Jekaterinoslavas Bētanija psihiatriskās slimnīcas direktors (1914-1918), Krievijas pilsoņu kara laikā Simferopoles, Novorosijskas, Jekaterindaras ārsts (1918-1920).

Pēc kara beigām atgriezās Latvijā un bija privātārsts Bīriņos un Rīgā (1920), no 1921. gada Latvijas Universitātes privātdocents, tad vecākais docents (1924), līdztekus Rīgas psihiatriskās slimnīcas ordinators (1920-1928) un Rīgas kara slimnīcas ordinators (1921-1928). 1928. gada maijā docentu E. Kalniņu ievēlēja par Rīgas pilsētas II slimnīcas direktoru un septembrī ievēlēja par LU profesoru.
Vācu okupācijas laikā bija Rīgas 6. poliklīnikas ārsts (1941-1944).
             
Otrā pasaules kara beigās 1944. gadā devās bēgļu gaitās uz Vāciju, kur miris 1949. gada 1. februārī Northeimā, Lejassaksijā, apglabāts Nordstemmenas kapos.

## Darbi
* Eduard Kalnin. Der paralytische Prozeß und die Zentren des extrapyramidalmotorischen Systems. Zeitschrift für die gesamte Neurologie und Psychiatrie, 11/1924; 89(1):310-315. (vāciski)
* Par *tabes dorsalis* patoģenezi un terapiju. Latvijas ārstu žurnāls, 1924 nr. 4/5

## Atsauces
Sokolohirska

**Sokolohirska** () ir pilsēta Ukrainas austrumos Luhanskas apgabala Alčevskas rajonā. Izvietojusies apgabala rietumdaļā, ietilpst Alčevskas—Kadijivkas aglomerācijā (kopā  iedzīvotāju (2001)). Pervomajskas pilsētas padomei pakļautas Hirskes un Zolotes pilsētas un Nižņes un Toškivkas ciemati (kopā 88,5 km²,  iedzīvotāju (2011)).

Apdzīvotā vieta dibināta 1765. gadā kā Oleksandrivkas ciems. 19. gadsimta 60. gados apkaimē sākās primitīva akmeņogļu ieguve. Rūpniecisko ieguvi aizsākās 1872. gadā Petro-Marjivkas akmeņogļu ieguves biedrība, no kuras savu nosaukumu ieguva arī pie šahtām izaugušais strādnieku ciemats **Petromarjivka** *(Петромарьївка)*. 1920. gadā ciemats tika pārdēvēts par **Pervomajsku** (*Первомайськ*) par godu Starptautiskajai darbaļaužu solidaritātes dienai — 1. maijam. 1938. gadā piešķirts pilsētas statuss. Mūsdienās akmeņogļu ieguves, mašīnbūves un elektromehāniskās rūpniecības centrs. Kopš 2014. gada pilsēta atrodas tā dēvētās Luhanskas Tautas Republikas kontrolē. 2024. gadā Ukraunas Augstākā rada pilsētu pārdēvēja tagadējā vārdā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Pervomajska

**Pervomajska** var būt:
* Pervomajska — pilsētciemats Krievijā, Kirovas apgabalā
* Pervomajska — pilsēta Krievijā, Ņižņijnovgorodas apgabalā
* Pervomajska — pilsēta Ukrainā, Mikolajivas apgabalā
* Daugavpils pilsētas daļas Jaunā Forštate nosaukums sarunvalodā (vēsturiskais nosaukums - 1. Maija rajons)
* Sokolohirskas nosaukums līdz 2024. gadam
Deils Gārdners

**Deils Gārdners** (*Dale Allan Gardner*, dzimis , miris ) bija NASA kosmonauts, ASV Jūras kara flotes kapteinis.

Deils Gārdners pirmo kosmisko lidojumu veica 1983. gadā kosmoplāna *[[Space Shuttle]]* sešu dienu lidojumā *[[STS-8]]* kā misijas speciālists.

thumb|left|240px|Deils Gārdners atklātā kosmosā tur uzrakstu "Tiek pārdots" pēc tam, kad bija satverti pavadoņi ''Palapa B-2'' un ''WESTAR VI'' atgriešanai uz zemi
Otrais Gārdnera lidojums notika 1984. gadā *Space Shuttle* misijā *[[STS-51-A]]*. Viņš veica divas iziešanas kosmosā ar kopējo laiku 12 stundas 14 minūtes.

1986. gada oktobrī Deils Gārdners atstāja NASA un atgriezās dienestā Jūras kara flotē. No flotes viņš atvaļinājās 1990. gadā.

## Ārējās saites

* Biogrāfiskie dati NASA vietnē
Brjanka

**Brjanka** () ir pilsēta Ukrainas austrumos Luhanskas apgabalā. Izvietojusies apgabala rietumdaļā, ietilpst Alčevskas—Kadijivkas aglomerācijā (kopā  iedzīvotāju (2001)). Brjankas pilsētas padomei pakļauti Hlibokas, Južna Lomuvatkas, Verhuļivkas, Haņņivkas un Lomuvatkas ciemati (kopā 63,5 km²,  iedzīvotāju (2012)).

Ap 1696. gadu tagadējās Brjankas vietā tika izveidotas Zaporižjas Sečas kazaku apmetnes. 1851. gadā tika ierīkotas pirmās Brjanskas metālapstrādes rūpnīcas biedrības akmeņogļu šahtas, pie kurām izauga strādnieku ciemati. 1944. gadā šie ciemati tika apvienoti Kadijivkas pilsētas Brjankas rajonā, bet 1962. gadā rajons tika izdalīts kā atsevišķa pilsēta. Mūsdienās akmeņogļu ieguves, mašīnbūves, metālapstrādes un ķīmiskās rūpniecības centrs.

## Atsauces

## Ārējās saites
Holubivka

**Holubivka** () ir apgabala pakļautības pilsēta Ukrainas austrumos Luhanskas apgabalā. Izvietojusies apgabala rietumdaļā, ietilpst Alčevskas—Kadijivkas aglomerācijā (kopā  iedzīvotāju (2001)). Holubivkas pilsētas padomei pakļauti Doneckas, Novotoškivskes un Červonohvardijskes ciemati (kopā 35 km²,  iedzīvotāju (2012)).

## Vēsture
Apdzīvoto vietu kā Holubivkas ciemu 1764. gadā dibināja Krievijas armijas pulkvedis serbs Pjotrs Golubs. 1830. gados ciema apkaimē tika atklātas akmeņogļu iegulas un sākta to izstrāde. 1890. gados ar franču un beļģu investoru palīdzību līdzās Holubivkas ciemam sākās rūpnieciska akmeņogļu ieguve, kur pie šahtām izveidojās **Rudnikholubivskas** ciemats *(Рудник Голубівський)*. 1944. gadā ciemats tika iekļauts Kadijivkas pilsētā kā Holubivskas rajons, bet 1962. gadā izdalīts kā atsevišķa pilsēta un nodēvēts padomju revolucionāra Sergeja Kirova vārdā par **Kirovsku** (). 2016. gadā pārdēvēta tagadējā vārdā, atgriežot pirmo vēsturisko nosaukumu. Mūsdienās depresīva akmeņogļu ieguves un metālapstrādes pilsēta.

## Atsauces

## Ārējās saites
Krimas federālais apgabals

**Krimas federālais apgabals** () bija Ukrainai piederīgajā Krimas Autonomajā Republikā un Sevastopoles pilsētā pēc Krievijas Federācijas aneksijas 2014. gadā izveidota administratīvi teritoriāla vienība.

2016. gada 28. jūlijā ar prezidenta Putina lēmumu Krimas federālo apgabalu likvidēja un pievienoja Dienvidu federālajam apgabalam.

## Izveide
Eiromaidana notikumi, kas cita starpā noveda pie Viktora Janukoviča atcelšanas no Ukrainas prezidenta amata, izraisīja daļas Krimas iedzīvotāju neapmierinātību, ko ievērojami veicināja Krievijas un prokrievisko plašsaziņas līdzekļu izplatītā nepatiesā vai sagrozītā informācija. 23. februārī Sevastopolē sākās prokrieviski noskaņotas demonstrācijas un 2014. gada 27. februārī sākās Krievijas intervence Krimā, kad neidentificēti bruņoti cilvēki bez atšķirības zīmēm ieņēma un bloķēja Krimas Augstāko padomi un citas administratīvās ēkas, Simferopoles un Sevastopoles lidostas, sakaru līdzekļus, plašsaziņas līdzekļus u. c. 

2014. gada 1. martā Krievijas Federācijas Padome atbalstīja Krievijas prezidenta Vladimira Putina aicinājumu atļaut izmantot Krievijas Federācijas bruņotos spēkus Ukrainas teritorijā. 6. martā Krimas Autonomās Republikas Augstākās Padomes Augstākās Padomes sēdē Krievijas armijas pārraudzībā tika izsludināts referendums. 

2014. gada 16. martā notika fiktīvais "referendums par Krimas statusu", kurā saskaņā ar oficiālajiem datiem 96,77 % Krimas Autonomās Republikas un Sevastopoles pilsētas iedzīvotāju nobalsoja par attiecīgo teritoriju atkalapvienošanos ar Krievijas Federāciju. 17. martā AKR Augstāka padome pasludināja Krimas Republikas neatkarību, un 18. martā Maskavas Kremļa Svētā Georga zālē V. Putins kopā ar pašpasludināto AKR Ministru padomes vadītāju Sergeju Aksjonovu, AKR Augstākās padomes priekšsēdētāju Vladimiru Kostantinovu un pašpasludināto "Sevastopoles Dzīvības atbalsta departamenta izveides koordinācijas padomes vadītāju" Alekseju Čali parakstīja vienošanos par Krimas Republikas pievienošanos Krievijai. 

Krimas federālais apgabals tika izveidots 2014. gada 21. martā pēc pašpasludinātās Krimas Republikas uzņemšanas Krievijas sastāvā, tādējādi nostiprinot šo reģionu aneksiju Krievijas sastāvā. . Apgabalu veido Krimas Republika un federālās nozīmes pilsēta Sevastopole. Administratīvais centrs atrodas Simferopolē. 
 
## Starptautiskais statuss
Starptautiskā sabiedrība (izņemot 6 pasaules valstis) neatzīst Krimas aneksiju, bet Ukraina ir pasludinājusi Krimas Autonomo Republiku un Sevastopoli par okupētām teritorijām.

## Pilsētas
### Karte

## Atsauces
Ernests Birkhāns

**Ernests Birkhāns** (dzimis , miris ) bija Latvijas ekonomists, politiķis un sabiedrisks darbinieks. 1. Saeimas deputāts, Latvijas Universitātes docents un Latvijas Tirdzniecības un rūpniecības bankas direktors.

## Biogrāfija
Ernests Birkhāns piedzima  Bīriņu pagastā. Mācījās Rīgas pilsētas ģimnāzijā, studēja Rīgas Politehniskās augstskolas Tirdzniecības nodaļā un Leipcigas Universitātē. Papildinājās Antverpenē, Vīnē un Prāgā. No 1900. gada bija Rīgas Politehniskā institūta docents. Pēc institūta evakuācijas Pirmā pasaules kara laikā no 1915. līdz 1920. gadam dzīvoja Krievijā. Pēc atgriešanās Rīgā bija Latvijas Universitātes docents un Tautsaimniecības nodaļas dekāns.

1922. gadā viņu ievēlēja 1. Saeimā no Bezpartijiskā nacionālā centra saraksta. Amatā bijis līdz 1925. gadam. Šajā laikā kandidēja arī Rīgas domes vēlēšanās.

Kopš 1926. gada bija Grieķijas goda ģenerālkonsuls Rīgā. 1929. gadā kļuva par Rīgas biržas komitejas priekšsēdētāju.

E. Birkhāns bija Latvijas Tirdzniecības un rūpniecības bankas direktors.

Pēc Latvijas okupācijas viņu 1941. gadā apcietināja un notiesāja kā *Saeimas deputātu, Grieķijas ģenerālkonsulu, sociāli bīstamu elementu*, izsūtīja uz Krievijas PFSR, kur viņš mira Usoļlaga soda nometnē.

## Atsauces
Viljams Pougs

**Viljams Rīds Pougs** (*William Reid Pogue*; dzimis , miris ) bija *[[Nacionālā aeronautikas un kosmosa administrācija|NASA]]* astronauts, ASV Gaisa spēku pulkvedis, izmēģinātājpilots.

[thumb|left|180px|''[Skylab 4* apkalpes dalībnieki Viljams Pougs (augšā) un [[Džeralds Karrs]] demonstrē [[bezsvara stāvoklis|bezsvara stāvokli]]]]
Pirmo un vienīgo lidojumu kosmosā Viljams Pougs sāka 1973. gada 16. novembrī, esot *Skylab* orbitālās stacijas trešās ekspedīcijas *Skylab 4* pilotam. Kopā ar viņu apkalpē bija [[Džeralds Kārs]] un [[Edvards Gibsons]]. Viņš veica trīs [[iziešana kosmosā|iziešanas kosmosā]]. Apkalpe uz zemes atgriezās 1974. gada 8. februārī. Lidojuma ilgums bija 84 dienas 1 stunda 15 minūtes, uzstādot jaunu rekordu, kas bija nepārspēts līdz 1978. gada martam.

Pougs no Gaisa spēkiem un *NASA'' atvaļinājās 1975. gada 1. septembrī.

## Kosmisko lidojumu kopsavilkums

## Iziešanas atklātā kosmosā

## Ārējās saites
* Viljama Pouga mājaslapa 
* Biogrāfiskie dati NASA vietnē
Kārlis Ozoliņš (revidents)

**Kārlis Ozoliņš** bija latviešu strēlnieku virsnieks, 3. Kurzemes latviešu strēlnieku pulka virsleitnants un Veco latviešu strēlnieku biedrības revīzijas komisijas priekšnieks.  Latvijas Republikas Valsts kontroles kolēģijas loceklis, Latvijas fiziskās audzināšanas un sporta komitejas revīzijas komisijas priekšsēdētājs. Viens no 1944. gada 17. marta Latvijas Centrālās padomes memoranda parakstītājiem.

## Dzīves gājums
Dzimis 1887. gada 28. martā (16. martā pēc vecā stila) Cēsu apriņķa Drabešu pagastā Spāres-Doles skolas (tagad Amatas pagastā) skolotāja Jāņa Ozoliņa un Marijas ģimenē. Cēsīs beidzis divgadīgo Mežsaimniecības skolu. 1915. gadā iestājies armijā un beidzis Maskavas karaskolu. Dienējis 3. Kurzemes strēlnieku pulka 4. rotā. Piedalījies Ziemassvētku kaujās, ticis smagi ievainots. Latvijā atgriezies 1920. gadā. Dienējis Latvijas armijā, no kuras demobilizēts 1922. gadā. Uzsācis darbu Valsts Kontrolē (VK) par kontrolieri. No 1928. gada līdz 1940. gadam bijis VK kolēģijas loceklis. Specializējies Meža departamenta lietu revīzijās.  

1944. gadā devies bēgļu gaitās uz Vāciju. Vēlāk pārcēlies uz Austriju, pēc tam uz Jaunzēlandi. Miris 1959. gada 5. oktobrī Kraistčērčā, Jaunzēlandē.

## Apbalvojumi
* Triju Zvaigžņu ordenis 4. šķira № 1126 (1931)
* Sv. Annas ordenis 4. šķira.
* Sv. Staņislava ordenis 3. škira.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Vakar Brāļu kapos iedegās svētās uzgunis "Latvijas Kareivis" nr. 4 (3191), 1931. gada 6. janvārī
Krimas aneksija

thumbnail|upright=1.2| Līguma "Par Krimas Republikas un Sevastopoles iekļaušanu Krievijas Federācijā parakstīšana (vidū Vladimirs Putins).
**Krimas aneksija** bija notikumu kopums 2014. gada februārī un martā, kad Krievijas Federācija ar militāru, politisku un diplomātisku līdzekļu palīdzību Krimas pussalu iekļāva savā sastāvā, pārkāpjot starptautiskās tiesības un Ukrainas teritoriālo integritāti. Aneksija notika pēc plaša mēroga nemieriem Ukrainā un tās prezidenta Viktora Janukoviča gāšanas, kam sekoja Krievijas Bruņoto spēku neatzīta iejaukšanās Krimā un pašpasludināta referenduma rīkošana . Pēc referenduma, kura likumību apstrīdēja gan Ukraina, gan lielākā daļa starptautiskās sabiedrības,  Krievijas parlaments un prezidents Vladimirs Putins oficiāli apstiprināja Krimas un Sevastopoles aneksiju Krievijas Federācijas sastāvā.

Starptautiskā sabiedrība, tostarp Apvienoto Nāciju Organizācija (ANO), Eiropas Savienība un NATO, Krimas aneksiju neatzīst un uzskata to par nelikumīgu. ANO Ģenerālā asambleja  pieņēma rezolūciju Nr. 68/262, kas apliecina Ukrainas teritoriālo vienotību un neatzīst Krimas statusa maiņu. Savukārt Krievija pamatoja savu rīcību ar nepieciešamību aizstāvēt Krimas iedzīvotāju tiesības un atsaucās uz tautas pašnoteikšanās principu, lai gan šī interpretācija neatbilst starptautisko tiesību normām.

Krimas aneksija kļuva par nozīmīgu pavērsienu mūsdienu ģeopolitikā, ievērojami pasliktinot Krievijas attiecības ar Rietumvalstīm, izraisot plašas ekonomiskās sankcijas un veicinot ilgstošu militāru konfliktu Ukrainas austrumos.

## Atsauces

## Ārējās saites
Žoans Fusters

**Žoans Fusters i Orteļss** (; dzimis , miris ) bija katalāņu tautības Spānijas rakstnieks. Rakstīja katalāņu valodā.

1962. gada politiskajā un vēsturiskajā esejā *Nosaltres, els valencians* izveidojis terminu "Katalāņu valstis" (*Països Catalans*), ar kuru apzīmē teritoriju, kurā tiek runāts katalāņu valodā. Vēl ir sarakstījis tādus darbus kā *Heretgies, revoltes i sermons*, *Literatura catalana contemporània* un *Diccionario para ociosos*. Ir saņēmis dažādus apbalvojumus, tai skaitā katalāņu literāro balvu par mūža ieguldījumu.

## Ārējās saites
* Biogrāfija
Colo-Colo

***Colo-Colo*** () ir profesionāls Čīles futbola klubs, kas atrodas Makulā, Čīlē.

Klubs tika dibināts 1925. gadā, to dibināja Dāvids Arelano. Kopš tā laika spēlē Čīles *Primera División* līgā, kas ir valsts augstākā līga. Šis ir panākumiem bagātākais klubs *Primera División* vēsturē, klubs ir izcīnījis 32 čempiontitulus. Tāpat tas ir veiksmīgākais klubs Čīles kausa izcīņas vēsturē (ar 13 uzvarām un vēl 4 fināliem). 1991. gada jūnijā *Colo-Colo* kļuva par pirmo Čīles klubu, kas izcīnījis uzvaru starptautiskajā klubu turnīrā.

## Ārējās saites
* 

## Atsauces
Roberts Kleins

**Roberts Kleins** (dzimis  Džūkstes pagastā, miris  Rīgā) bija latviešu inženieris tehnologs. Viens no 1944. gada 17. marta Latvijas Centrālās padomes memoranda parakstītājiem.

## Atsauces
Māsas Tolmačovas

**Anastasija un Marija Tolmačova** (; dzimušas 1997. gada 17. janvārī) ir krievu dvīņumāsas. Māsas Tolmačovas 9 gadu vecumā uzvarēja 2006. gada Bērnu Eirovīzijas dziesmu konkursā ar dziesmu *Vesenniy jazz* ar 159 punktiem, pārspējot Baltkrieviju, kas ieguva 129 punktus. 2014. gadā māsas Tolmačovas pārstāvēja Krieviju 2014. gada Eirovīzijas dziesmu konkursā, kur ierindojās 7. vietā.
Bobs Hoskinss

**Roberts Viljams "Bobs" Hoskinss** (; dzimis , miris ) bija angļu aktieris.

Pazīstams ar lomām tādās filmās kā "Garā Lielā piektdiena" (*The Long Good Friday,* 1980), "Brazīlija" (1985), *[[Mona Lisa (filma)|Mona Lisa]]* (1986), "Kurš iegāza trusīti Rodžeru?" (1988), *[[Mermaids]]* (1990), "Kapteinis Āķis", (1991), *[[Super Mario Bros.]]* (1993), *[[Nixon (filma)|Nixon]]* (1995), "Holivudlenda" (1996), "Ziemassvētku dziesma" (2009), *[[Neverland]]* (2011) un pēdējo lomu filmā "Sniegbaltīte un mednieks" (2012).

Par lomu filmā *Mona Lisa* saņēmis BAFTA kino balvu, Kannu kinofestivāla balvu kā labākais aktieris, kā arī tika nominēts Amerikas Kinoakadēmijas balvai kā labākais aktieris.

## Ārējās saites
Jānis Muncis

**Jānis Muncis** (1886—1955) bija latviešu scenogrāfs un teātra režisors. Pēc Ulmaņa apvērsuma veidoja grandiozus inscenējumus dažādos svētkos Rīgā, Koknesē, Jelgavā un Rēzeknē.
Viens no 1944. gada 17. marta Latvijas Centrālās padomes memoranda parakstītājiem.

## Dzīvesgājums
thumbnail|left|Darba svētku lieluzveduma režisors, 1937
[thumb|270px|Izrāde "Atdzimšanas dziesmas" [Esplanāde (Rīga)|Esplanādē 1934. gada 20. jūlijā]]
thumbnail|270px|right|Pļaujas svētki Rēzeknē, 1936
Dzimis 1886. gada 16. jūlijā Ternejas pagasta "Reņģēs" (tagad Vilpulkas pagastā) zemnieku ģimenē. Mācījās Rīgas pilsētas mākslas skolā, pēc kuras beigšanas strādāja Rīgā kā dekorators un scenogrāfs Interimteātrī. Pirmā pasaules kara laikā mācījās teātra mākslu pie Staņislavska Maskavas teātrī un Vsevoloda Meierholda Skatuves uzvedumu meistarības kursos (1917-1919). Kopā ar Eduardu Smiļģi piedalījās Dailes teātra mākslinieciskās programmas izstrādē (1920-1926), līdztekus studēja Latvijas Mākslas akadēmijas J. R. Tillberga Figurālās glezniecības meistardarbnīcā. 1925. gadā ieguva *Grand Prix* Parīzes Starptautiskajā Dekoratīvās mākslas un moderno industriju izstādē. 1926. gadā Jānis Muncis devās uz ASV, kur veidoja scenogrāfiju Pasadīnas teātrī pie Losandželosas un lasīja lekcijas skatuves mākslas studentiem, līdztekus studēja filozofiju un psiholoģiju Pasadīnas Rietumu koledžā (*Occidental College*). Publicēja vairākus zinātniskos darbus skatuves mākslas teorijā, piedalījās Ņujorkas Moderno Mākslu muzeja Teātra mākslas izstādēs (1926, 1933).

1934. gadā Jānis Muncis atgriezās dzimtenē un pēc Sabiedrisko lietu ministrijas aicinājuma veidoja brīvdabas inscenējumus „Atdzimšanas dziesma” Rīgas Esplanādē (1934), „Pļaujas svētki Koknesē” (1935), kompozīcija „Tev mūžam dzīvot, Latvija!” uz peldošas  skatuves  Daugavā (1936), „Pļaujas svētki Rēzeknē” (1936), „Darba slava” (1937), „Pļaujas svētki Jelgavā” (1937), kurās piedalījās Nacionālā un Dailes teātra aktieri, Nacionālās operas balets, apvienotie kori, aizsargu un karavīru vienības. Piedalījās arī Vīnes Teātra mākslas izstādē (1936), Parīzes Starptautiskajā Mākslas un Tehnikas izstādē (1937).

Pēc Latvijas okupācijas Jāni Munci atlaida no darba. Otrā pasaules kara beigās viņš 1944. gada devās trimdā uz Vāciju, 1949. gadā viņš izceļoja uz ASV. Miris 1955. gada 7. februārī Holivudā, apglabāts Holivudas *Forever Cemetery*.
Viņa arhīvs glabājas Hārvarda Universitātes bibliotēkas fondos.

## Piemiņa
2012. gadā Eduarda Smiļģa Teātra muzejā bija izstāde „Pasaules elpā. Jānim Muncim-125”.

## Literatūra
* "Jānis Muncis - māksla vai politika?" Teātra Vēstnesis, 1992/4, 68.lpp.
* "Jānis Muncis". Upeskalna apgāds. The River-Hill Press. 1961. - 13.lpp.

## Apbalvojumi
* Triju Zvaigžņu ordenis, IV šķira Nr. 1630 (1934).

## Atsauces
Uguņošana

thumb|250px|Uguņošana Parīzē, Francijā
thumb|250px|Uguņošana Sidnejā, Austrālijā
**Uguņošana** ir spožu krāsainu sprāgstošas pirotehnikas izstrādājumu dedzināšana svētkos. Uguņošana var būt gan haotiska (bez noteikta scenārija), gan arī ar scenāriju (tie tiek saukti par uguņošanas priekšnesumiem). Uguņošanā izmantotā pirotehnika var degt ar liesmu, kā arī var būt ar dzirksteli dažādās krāsās, piemēram, sarkanā, oranžā, dzeltenā, zaļā, zilā, violetā, sudraba un zelta krāsā.

Uguņošana tiek praktizēta visā pasaulē, bieži tas ir kādu kultūras vai reliģisku svētku centrālais notikums. Uguņošana izgudrota Ķīnā, senākā zināmā uguņošana notikusi Ķīnā 7. gadsimtā. Uguņošana pieder pie Ķīnas kultūras, un laika gaitā tā izplatījās citās kultūrās un sabiedrībās. Ķīna ir arī pasaulē lielākais uguņošanā izmantojamās pirotehnikas ražotājs un eksportētājs.

## Atsauces

## Ārējās saites

* ''The Science of Fireworks''
Sorokine

**Sorokine** () ir apgabala pakļautības pilsēta Ukrainas austrumos Luhanskas apgabalā. Izvietojusies apgabala dienvidaustrumos, Sorokines rajona centrs (rajonā neietilpst). Sorokines pilsētas padomei pakļautas Otamaņivkas un Suhodiļskas pilsētas, kā arī Jenheļsoves, Izvarines un Sorokines ciemati (kopā 77 km²,  iedzīvotāju (2012)).

Apdzīvotā vieta sāka veidoties 1914. gadā kā ciemats pie Sorokines akmeņogļu raktuvēm. 1938. gadā piešķirtas pilsētas tiesības un pārdēvēta par **Krasnodonu** (*Краснодон*). Otrā pasaules kara laikā pilsētā darbojās jauniešu pagrīdes organizācija «Jaunā gvarde» *(Молода гвардія*, "Moloda hvardija"*)*. Mūsdienās ievērojams akmeņogļu ieguves un mašīnbūves centrs.

2016. gadā ukrainizācijas ietvaros atjaunots sākotnējais pilsētas nosaukums. Kopš 2014. gada pilsētu kontrolē pārņēmuši neatzītās Luhanskas tautas republikas spēki, kas turpina lietot nosaukumu Krasnodona.

## Atsauces

## Ārējās saites
Kosmētika

**Kosmētika** (no  (*kosmetikós*) — ‘izrotāšana’) ir dažādu ķermeņa daļu kopšanai domāti līdzekļi, tāpat ar šo terminu tiek apzīmēta mācība par ķermeņa kopšanu un ķermeņa daļu kopšanas paņēmieni. Ar terminu **meikaps** (, *make-up*) tiek apzīmēti konkrēti sejas kopšanai paredzētie līdzekļi un paņēmieni. Tiek izšķirta dekoratīvā un ārstnieciskā kosmētika.

Kosmētikas līdzekļi parasti ir izgatavoti no ķīmiskajiem savienojumiem, kas var būt gan dabīga avota, gan sintētiski. Senākie zināmie kosmētikas lietošanas gadījumi atklājušies arheoloģisko izrakumu veikšanas laikā, kad tika veikti izrakumi ēģiptiešu faraonu kapenēs.

## Atsauces

## Ārējās saites
Pasta (ēdiens)

thumb|"Makaroni" (nr. 7) ir viens no daudziem pastas izstrādājumiem.
thumb|Pastas ɡaro izstrādājumu paveidi
thumb|Pastas īso izstrādājumu paveidi
thumb|Pastas īso izstrādājumu paveidi
**Pasta** ( — ‘mīkla’) ir ēdiens, kas gatavots no miltiem, tas ir viens no itāļu virtuves pamatēdieniem. Pastai ir apmēram 310 dažādas ēdiena formas, ir dokumentēti vairāk nekā 1300 nosaukumi. 

Nosaukums vienam pastas ēdienam var atšķirties dažādos Itālijas reģionos. Piemēram, *cavatelli* pastas veids ir pazīstams ar 28 dažādiem nosaukumiem. 

## Populārākie paveidi
[thumb|Itāļu virtuves populārākie pirmie ēdieni (''primi piatti'') dažādos reģionos, piemēram, makaroni [Abruco un Kampānijas, njoki Veneto, fetučini un spaɡeti Lacio, bukatini un riɡatoni Kalabrijas, kaneloni Sicīlijas, kapeleti un lazanja Emīlijas-Romanjas, vermičeli Apūlijas reģionā. Reģioni, kuros kā pirmo ēdienu lieto arī rīsu ēdienus (*risotto*, punktēti) vai kukurūzas ēdienus (*granoturco*, svītroti).]]

Pastas izstrādājumus klasificē pēc formas, izmēra un sastāvdaļāmː

## Skatīt arī
* Lazanja
* Nūdeles
* Makaroni
* Spageti

## Atsauces

## Ārējās saites
* Fakti par pastu 
* Nacionālais pastas ēdienu muzejs
Louder

***Louder*** ir amerikāņu aktrises un dziedātājas Lijas Mišelas debijas studijas albums. Tas tika izdots  sadarbībā ar ierakstu kompāniju *[[Columbia Records]]*.

Albuma vadošais singls *Cannonball* tika izdots . Albuma rakstīšanas laikā Mišela sadarbojās ar vairākiem dziesmu rakstītājiem un producentiem. *Louder* saņēma dažādu kritiķu vērtējumu, tomēr mākslinieces vokāls galvenokārt tika slavēts.
Dziesmas "If You Say So" turpinājums ir domāts kā dziesma no otrā mūzikas albuma "Places" dziesmas nosaukums ir "Hey You" abas dziesmas ir sarakstītas par Koriju Monteitu

## Dziesmu saraksts

## Izdošanas vēsture

## Atsauces
Roveņki

**Roveņki** () ir pilsēta Ukrainas austrumos Luhanskas apgabalā. Izvietojusies apgabala dienvidos. Roveņku pilsētas padomei pakļauti Dzeržinskas, Klenovas, Mihaiļivkas, Nahoļno-Tarasivkas, Novodarjivka, Proletarskas un Jaseņivskas ciemati un viena ciema padome (kopā 217 km²,  iedzīvotāju (2012)).

Vēstures avotos **Osinovijrovenekas ***(Осіновий Ровенек)* ciems pirmo reizi minēts 1705. gadā kā viena no nelikumīgi izveidotajām apdzīvotajām vietām Mežonīgajā Laukā. Pēc Bulavina sacelšanās 1708. gadā ciems tika nodedzināts, bet vēlāk atkal izveidojās Roveņku kazaku sloboda. 1877. gadā pie Roveņkiem tika atvērta pirmā akmeņogļu šahta. 1934. gadā piešķirtas pilsētas tiesības. Mūsdienās pilsētas ekonomikā dominē akmeņogļu ieguve (7 šahtas un divi bagātināšanas uzņēmumi), vieglā un pārtikas rūpniecība. Kopš 2014. gada pilsēta ir Luhanskas Tautas Republikas kontrolē.

## Atsauces

## Ārējās saites
173. gaisa desanta brigāde

**173. gaisa desanta brigāde** (), saukta par **Debesu kareivjiem** (), ir ASV Armijas gaisa desanta kājnieku brigādes kaujas grupa, kuras pamata dislokācijas vieta ir Vičenca Itālijā.

Izveidota 1917. gadā kā **173. kājnieku brigāde** () tā Pirmā pasaules kara laikā tika nosūtīta uz Franciju, bet tā arī kaujās nepiedalījās. Plašāk ir pazīstama ar savu darbību Vjetnamas karā. Brigāde bija pirmā lielākā ASV vienība, kas tika nosūtīta uz Vjetnamu, kur dienēja no 1965. līdz 1971. gadam, kopumā zaudējot gandrīz 1800 kareivju.

thumb|right|173. gaisa desanta brigādes rota ierodas Rīgā. 2014. gada aprīlis.
2014. gada 23. aprīlī četras rotas no brigādes tika nosūtītas uz Latviju, Lietuvu, Igauniju un Poliju, tādējādi reaģējot uz Krievijas militārajiem manevriem pie Ukrainas robežas. Rotas piedalīsies kopīgās mācībās ar NATO sabiedrotajiem.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Oficiālā mājaslapa
Emiljano Sapata

**Emiljano Sapata Salasars** (; dzimis , miris ) bija viens no Meksikas revolūcijas līderiem, meksikāņu nacionālais varonis.

Sapata izveidoja un vadīja Dienvidu atbrīvošanas armiju (*Ejército Libertador del Sur*), kas 1911. gadā sakāva Porfirio Diasa karaspēku. 1915. gadā valdības karaspēks sakāva Sapatas armiju.

## Ārējās saites
* Biogrāfija