open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Japānas futbola izlase

**Japānas futbola izlase** ir nacionālā futbola komanda, kas pārstāv Japānas valsti starptautiskās futbola sacensībās. Japānas futbola izlasi pārvalda Japānas Futbola asociācija. Savu pirmo spēli izlase aizvadīja 1917. gadā cīnoties pret Ķīnas izlasi. Japānas izlase tikai kopš 1990. gadiem ir starp spēcīgākajām Āzijas izlasēm, Pasaules kausa finālturnīrā tā debitēja 1998. gadā. Lielāko sasniegumu Pasaules čempionātos japāņi sasniedza 2002. gadā Japānā un Dienvidkorejā notikušajā Pasaules kausā, iekļūstot astotdaļfinālā. Šo panākumu atkārtoja arī 2010.,  2018. un 2022. gadā. Āzijas kausa izcīņā japāņi ir piedalījušies desmit reizes un ir uzvarējuši četrreiz.

## Pasaules čempionātos
* 1930 — *Nepiedalījās*
* 1934 — *Nepiedalījās*
* 1938 — *Izstājās*
* 1950 — *Diskvalificēti*
* 1954 — *Nekvalificējās*
* 1958 — *Nepiedalījās*
* 1962 — *Nekvalificējās*
* 1966 — *Nepiedalījās*
* 1970—1994 — *Nekvalificējās*
* 1998 — Grupu turnīrs
* 2002 — Astotdaļfināls
* 2006 — Grupu turnīrs
* 2010 — Astotdaļfināls
* 2014 — Grupu turnīrs
* 2018 — Astotdaļfināls
* 2022 — Astotdaļfināls

## Āzijas kausā
* 1956—1964 — *Nepiedalījās*
* 1968 — *Nekvalificējās*
* 1972 — *Nepiedalījās*
* 1976 — *Nekvalificējās*
* 1980 — *Nepiedalījās*
* 1984 — *Nepiedalījās*
* 1988 — Grupu turnīrs
* 1992 — **Čempioni**
* 1996 — Ceturtdaļfināls
* 2000 — **Čempioni**
* 2004 — **Čempioni**
* 2007 — 4. vieta
* 2011 — **Čempioni**
* 2015 — Ceturtdaļfināls
* 2019 - 2. vieta
* 2023 — Ceturtdaļfināls

## Sastāvs
Komandas sastāvs 2022. gada FIFA Pasaules kausa finālturnīrā. Spēles un gūtie vārti norādīti līdz finālturnīra sākumam.

## Skatīt arī
* Japānas izlase 2010. gada Pasaules kausa finālturnīrā

## Atsauces
Ķīnas futbola izlase

**Ķīnas futbola izlase** ir nacionālā futbola komanda, kas pārstāv Ķīnas valsti starptautiskās futbola sacensībās. Ķīnas futbola izlasi pārvalda Ķīnas Futbola Asociācija. Savu pirmo spēli izlase aizvadīja 1913. gadā cīnoties pret Filipīnu izlasi. Pirmo un pagaidām vienīgo reizi Pasaules kausa finālturnīrā ķīnieši spēlēja 2002. gadā, kur gan zaudēja visās 3 spēlēs. Āzijas kausa izcīņā Ķīna ir piedalījusies 9 reizes, 2 reizes tā ir izcīnījusi 2. vietu.

## Pasaules čempionātos
* 1930-1954 - *Nepiedalījās*
* 1958 - *Nekvalificējās*
* 1962-1978 - *Nepiedalījās*
* 1982-1998 - *Nekvalificējās*
* 2002 - Grupu turnīrs
* 2006 - *Nekvalificējās*
* 2010 - *Nekvalificējās*
* 2014 - *[[2014. gada FIFA Pasaules kausa kvalifikācija — AFC zona|Nekvalificējās]]*
* 2018 - 2022 – *Nekvalificējās*
* 2026 - *[[2026. gada FIFA Pasaules kausa kvalifikācija — AFC zona|Nekvalificējās]]*

## Āzijas kausā
* 1956—1972 — *Nepiedalījās*
* 1976 — 3. vieta
* 1980 — Grupu turnīrs
* 1984 — 2. vieta
* 1988 — 4. vieta
* 1992 — 3. vieta
* 1996 — Ceturtdaļfināls
* 2000 — 4. vieta
* 2004 — 2. vieta
* 2007 — Grupu turnīrs
* 2011 — Ceturtdaļfināls
* 2015 — Ceturtdaļfināls
Nacionālās futbola izlases

**Nacionālo futbola izlašu saraksts** ir veidots no visām FIFA dalībvalstīm, kā arī ir iekļautas tās izlases, kas vairs nepastāv. Sarakstā ir norādīta konfederācija, pirmā spēle, iesauka

## FIFA izlases

## Vairs neeksistējošas izlases

## Piezīmes
Okeānijas Nāciju kauss

**Okeānijas Nāciju kauss** ir svarīgākais nacionālo izlašu turnīrs futbola komandām, kas ietilpst OFC. Pirmie divi turnīri notika 1973. un 1980. gadā. Tad turnīru atjaunoja 1996. gadā un kopš tā laika tas notiek ik pēc 2 gadiem. Nāciju kausu ir ieguvušas trīs izlases - Jaunzēlande (6),Austrālija (4), un Taiti (1). 2006. gadā Austrālija izstājās no OFC.
2020. gadā paredzētā Okeānijas Nācijas kausa izcīņa tika atcelta, sakarā ar Covid-19 Pandēmijas izplatīšanos.

## Uzvarētāji

*  2004. gada turnīrs notika kā apļa turnīrs Austrālijā, kam sekoja fināls, kurā piedalījās divas komandas ar spēlēm mājās un izbraukumā.
### Veiksmīgākās izlases

## Ārējās saites
* Oceania Nations Cup on RSSSF archive
* OFC official website
## Atsauces
Jaunzēlandes futbola izlase

**Jaunzēlandes futbola izlase** ir nacionālā futbola komanda, kas pārstāv Jaunzēlandi starptautiskās futbola sacensībās. Jaunzēlandes futbola izlasi pārvalda *New Zealand Football*. Savu pirmo spēli izlase aizvadīja 1922. gadā pret Austrālijas izlasi. Trīs reizes jaunzēlandieši ir piedalījušies FIFA Pasaules kausa finālturnīrā —  1982. un 2010. gadā, taču nespēja tikt ārā no apakšgrupas. Jaunzēlande 11 reizes ir piedalījusies Okeānijas Nāciju kausa izcīņā un ir seškārtēji Okeānijas čempioni.

## Rezultāti nozīmīgākajos turnīros
### FIFA Pasaules kausā
* 1930—1966 — *Nepiedalījās*
* 1970—1978 — *Nekvalificējās*
* 1982 — Grupu turnīrs
* 1986—2006 — *Nekvalificējās*
* 2010 — Grupu turnīrs
* 2014 — *Nekvalificējās*
* 2018 — *Nekvalificējās*
* 2022 — *Nekvalificējās*
* 2026 —
### Okeānijas Nāciju kausā
* 1973 — **Čempioni**
* 1980 — Grupu turnīrs
* 1996 — Pusfināls
* 1998 — **Čempioni**
* 2000 — 2. vieta
* 2002 — **Čempioni**
* 2004 — 3. vieta
* 2008 — **Čempioni**
* 2012 — 3.vieta
* 2016 — **Čempioni**
* 2020 — *Turnīrs atcelts*
* 2024 — **Čempioni**
## Sastāvs 2010. gada Pasaules kausa finālturnīrā

## Atsauces

## Ārējās saites

* New Zealand Football
* New Zealand OFC profils
* New Zealand FIFA profils
1999. gada Tour de France

**1999. gada ''Tour de France*** bija 86. *Tour de France* daudzdienu velobrauciens, kurš notika no 1999. gada 3. līdz 25. jūlijam. Sacensībām nav oficiāla uzvarētāja, bet sākotnēji tajās uzvarēja amerikānis [[Lānss Ārmstrongs]], gūstot pirmo no savām vēlāk atņemtajām septiņām uzvarām pēc kārtas. 2012. gada augustā ASV antidopinga aģentūra paziņoja, ka anulējusi visus Ārmstronga rezultātus kopš 1998. gada, ieskaitot septiņas uzvaras pēc kārtas (1999—2005) *Tour de France* kopvērtējumā, kas tobrīd bija labākas sniegums sacensību vēsturē; [[Starptautiskā Riteņbraukšanas savienība]] šo diskvalifikāciju apstiprināja.

Velobrauciens sākās pie vēsturiskā [[Pijdifū]] atrakciju parka, bet kā ierasts noslēdzās [[Parīze|Parīzē]]. Dalībniekiem bijā jāveic 3870 kilometri.

Pirmo reizi kopš [[1926. gada Tour de France|1926. gada *Tour de France*]] nevienā posmā neuzvarēja [[Francija]]s sportists. [[Mario Čipollīni]] uzvarēja četros posmos pēc kārtas, uzstādot rekordu pēc [[Otrais pasaules karš|Otrā pasaules kara]] posmu uzvarās pēc kārtas (pārspējot [[Džino Bartali]] trīs uzvaras pēc kārtas 1948. gadā).

Velobraucienā piedalījās arī Latvijas sportists — [[Raivis Belohvoščiks]] (**), bet viņš izstājās desmitajā posmā ar finišu *L'Alpe d'Huez*. Otrajā posmā uzvarēja igaunis [[Jāns Kirsipū]].

== Komandas ==
Pēc dopinga skandāla [[1998. gada Tour de France]] organizatori aizliedza vairākiem sportistiem piedalīties sacensībās, ieskaitot [[Rišārs Viranks|Rišāru Viranku]], [[Lorāns Rū|Lorānu Rū]] un [[Filips Gomons|Filipu Gomonu]], komandas vadītāju [[Manolo Saiss|Manolo Saisu]] un visu ** komandu. Viranka komanda *Polti* par šo lēmumu iesniedza apelāciju [[Starptautiskā Riteņbraukšanas savienība|UCI]] un UCI tūres organizatoriem, *Amaury Sport Organisation* (ASO), piespieda pielaist Viranku un Saisu sacensībām. Sākotnēji tika iekļauta arī ** komanda, bet pēc tam, kad tās līderis [[Serhijs Hončars]] tika pieķerts asins dopinga pārbaudē 1999. gada *Tour de Suisse* laikā, ASO atsauca *Vini Caldirola* no dalības, nomainot to ar ** komandu. Katra komanda varēja pieteikt deviņus braucējus.

Sacensībās piedalījās šādas komandas:

*'Kvalificējušās komandas**

*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*


**Ielūgtās komandas*'

*
*
*


== Rezultāti ==
=== Kopvērtējums ===


=== Punkti ===
[[Attēls:Stéphane_Heulot_et_François_Simon_échappés_lors_de_la_12e_étape_du_Tour_de_France_1999.jpg|alt=|thumb|275x275px|Fransuā Simons un Stefāns Elots sacensību 12. posmā]]


=== Kalnu karaļa tituls ===


=== Labākais jaunais braucējs ===


== Atsauces ==


== Ārējās saites ==

*  
* [http://autobus.cyclingnews.com/results/1999/tour99/tour99.html 1999. gada Tour de France] *Cyclingnews.com'' vietnē
AAE futbola izlase

**AAE futbola izlase** ir nacionālā futbola komanda, kas pārstāv Apvienotos Arābu Emirātus starptautiskās futbola sacensībās. AAE futbola izlasi pārvalda AAE Futbola Asociācija. Savu pirmo spēli izlase aizvadīja 1972. gadā cīnoties pret Kataras izlasi. Pirmo un pagaidām vienīgo reizi Pasaules kausa finālturnīrā AAE piedalījās 1990. gadā, kur gan zaudēja visās spēlēs.

Āzijas kausa izcīņā AAE izlase ir piedalījusies 7 reizes, bet visaugstākais tās sasniegums ir 2. vieta 1996. gadā.

## Pasaules čempionātos
* 1930-1974 - *Nepiedalījās*
* 1978 - *Izstājās*
* 1982 - *Nepiedalījās*
* 1986 - *Nekvalificējās*
* 1990 - Grupu turnīrs
* 1994-2010 - *Nekvalificējās*
* 2014 - *[[2014. gada FIFA Pasaules kausa kvalifikācija — AFC zona|Nekvalificējās]]*
* 2018 - *Nekvalificējās*
* 2022 - *Nekvalificējās*
* 2026 — *[[2026. gada FIFA Pasaules kausa kvalifikācija — AFC zona|Nekvalificējās]]*

## Āzijas kausā
* 1956—1976 — *Nepiedalījās*
* 1980 — Grupu turnīrs
* 1984 — Grupu turnīrs
* 1988 — Grupu turnīrs
* 1992 — 4. vieta
* 1996 — 2. vieta
* 2000 — *Nekvalificējās*
* 2004 — Grupu turnīrs
* 2007 — Grupu turnīrs
* 2011 — Grupu turnīrs
* 2015 — 3. vieta
* 2019 — Pusfināls

## Atsauces

## Ārējās saites
1998. gada Tour de France

**1998. gada Tour de France** (tika dēvēts arī par **Tour de Doping**) bija jau 85. Tour de France daudzdienu velobrauciens, kurš notika no 1999. gada 11. jūlija līdz 2. augustam. Velobrauciens sākās Dublinā, Īrijā bet kā ierasts beidzās Parīzē. Dalībniekiem bijā jāveic 3875 kilometri. Velobraucienā uzvarēja itālis Marko Pantānī. Pirms velobrauciena sākuma tika arestēts francūzis Villijs Voits, no *[[Festina]]* komandas, kurš Francijā mēģināja ievest lielu daudzumu dopinga produktu. Policijas reidos dopings tika atrasts *[[TVM (komanda)|TVM]]* komandas telpās, *[[ONCE]]* atsauca Lorāna Žalabēra - Francijas čempiona dalību šajā velobraucienā.

## Rezultāti
### Kopvērtējums

### Punkti

### Kalnu karaļa tituls

### Labākais jaunais braucējs
Turcijas pilsētu uzskaitījums

[200px|thumbnail|[Turcijas novietojums uz zemeslodes]]
Šajā uzskaitījumā apkopotas **[[Turcija]]s pilsētas**.

2014. gadā Turcijā dzīvoja 77 695 904 iedzīvotāji (18. apdzīvotākā valsts pasaulē). Saskaņā ar oficiālajiem datiem 2012. gadā Turcijā bija vairāk nekā 300 pilsētu ar iedzīvotāju skaitu virs 20 000. Stambulas iedzīvotāju skaits ir virs 10 000 000, Ankarā dzīvo vairāk nekā 4 000 000 iedzīvotāju.

Kopš 1984. gada Turcijā ir oficiālas lielpilsētas (turku valoda: *Büyükşehir*), kurām saskaņā ar Turcijas 1982. gada konstitūcijas 127. pantu izveidota lielpilsētas pašvaldība (turku valoda: *Büyükşehir Belediyesi*). Ja 1984. gadā Turcijā bija tikai trīs lielpilsētas, tad 1986. gadā bija 7 lielpilsētas; 1988. gadā 8 lielpilsētas; 1993. gadā 15 lielpilsētas; 2000. gadā 16 lielpilsētas; 2012. gadā 29 lielpilsētas un 2013. gadā — 30 lielpilsētas.

Pašlaik Turcijā ir ** 30 lielpilsētu:** 

## Pilsētu sadalījums pa iliem

## Uzskaitījums

## Karte

## Galerija

## Atsauces
Plzeņa

**Plzeņa** (), saukta arī **Pilzene** (), ir pilsēta Čehijas rietumos. Ceturtā lielākā pilsēta Čehijā pēc iedzīvotāju skaita un Plzeņas apgabala centrs. Atrodas 90 kilometru attālumā no Čehijas galvaspilsētas Prāgas. Slavena ar pilznera alus šķirnes ražošanu *[[Pilsner Urquell]]* un *[[Gambrinus]]*, bet vēsturiski kā Austroungārijas, vēlāk Čehoslovākijas, slavenākā zīmola — *[[Škoda]]* rašanās vieta. Arī mūsdienās viena no ekonomiski attīstītākajām Čehijas pilsētām. 
2010. gada septembrī kopā ar Monsas pilsētu Beļģijā kļuva par Eiropas kultūras galvaspilsētu 2015.

## Vēsture
Plzeņa rakstos pirmoreiz minētā 976. gadā kā kaujas vieta starp Bohēmijas kņazu Boļeslavu II un Svētās Romas impērijas imperatoru Otonu II. Pilsētas tiesības 1295. gadā Plzeņai piešķīra karalis Vāclavs II. Pilsēta ātri auga, jo atradās uz tirdzniecības ceļa uz Nirnbergu un Rēgensburgu. 14. gadsimtā tā bija trešā lielākā Bohēmijas pilsēta (aiz Prāgas un Kutna Horas).

Husītu karu laikā Plzeņa bija katoļu pusē. Husītu ģenerālis Prokops Lielais trīsreiz neveiksmīgi aplenca pilsētu. 1468. gadā Plzeņā tika iespiesta pirmā grāmata Bohēmijā.

1599. un 1600. gadā pilsēta bija imperatora Rūdolfa II rezidence. Trīsdesmitgadu kara laikā 1618. gadā Plzeņu ieņēma Ernsta fon Mansfelda karaspēks un noturēja to līdz 1621. gadam. 1633. gadā Albrehts fon Vallenšteins izvēlējās Plzeņu par savu ziemas rezidenci, bet zviedri 1637. un 1648. gadā neveiksmīgi mēģināja to ieņemt.

1899. gadā Emīls Škoda Plzeņā nopirka nelielu rūpnīcu un attīstīja ieroču ražošanu. Laika gaitā *Škodas* rūpnīcas izveidojās par vienām no lielākajām Eiropā.

Otrā pasaules kara laikā Plzeņu no nacistu okupācijas atbrīvoja ASV karaspēks, tomēr dažas dienas vēlāk amerikāņi savu karaspēku atvilka ļaujot ienākt PSRS karaspēkam. Pamatojoties uz Beneša dekrētiem, pilsētas vācu iedzīvotāji tika padzīti.

1953. gadā Plzeņā notika nemieri, kurus izsauca naudas reforma. Notika ielu cīņas starp *Škodas* rūpnīcas strādniekiem un policiju, kuru atbalstīja tanki.

## Izglītība
Plzeņa ir Čehijas rietumu daļas akadēmiskās dzīves centrs. Rietumbohēmijas Universitāte ir pazīstama ar savām tiesību, inženierzinātņu un lietišķo zinātņu fakultātēm. Plzeņā atrodas arī Kārļa Universitātes Medicīnas fakultāte.

## Plzeņā dzimuši cilvēki
* Josefs Berans (*Josef Beran*; 1888—1969) garīdznieks;
* Petrs Čehs (*Petr Čech*; 1982), futbolists;
* Karels Gots (*Karel Gott*; 1939—2019), mūziķis;
* Emils Škoda (*Emil Škoda*; 1839—1900), uzņēmējs;
* Jirži Trnka (*Jiří Trnka*; 1912—1969), animators.

## Atsauces

## Ārējās saites
Olborga

**Olborga** ( vai *Aalborg*) ir pilsēta Dānijas ziemeļos pie Limfjorda. Ceturtā lielākā pilsēta Dānijā, Ziemeļjitlandes āmtes centrs. Pilsētas pievārtē atrodas liela Dānijas kara aviācijas bāze. Pazīstama kā alkoholiskā dzēriena - akvavita ražošanas vieta.

Viduslaikos bija viena no svarīgākajām Dānijas pilsētām, kuras nozīmību palielināja 1516. gadā piešķirtais siļķu sālīšanas monopols.

2.pasaules kara laikā aviācijas bāzi un pilsētu ieņēma vācu desantnieki. Ir uzskats, ka Olborga ir pirmā pilsēta vēsturē, ko ieņēma izpletņlēcēji.

Pilsētā bāzēts Dānijas hokeja līgas klubs Olborgas "Pirates".

## Cilvēki
Olborgā dzimuši:
 
* Nikolajs Ēlerss (*Nikolaj Ehlers*; 1996) — hokejists;
* Peters Gade (*Peter Gade*; 1976) — badmintonists;
* Hanss I (*Hans af Danmark*; 1455—1513) — Dānijas karalis;
* Kaspers Hjulmands (*Kasper Hjulmand*; 1972) — futbola treneris;
* Ebe Sands (*Ebbe Sand*; 1972) — futbolists;
* Joahims Olsens (1977) — lodes grūdējs.

## Atsauces

## Ārējās saites
Kalcija sulfāts

**Kalcija sulfāts** (CaSO4) ir balta, kristāliska viela, kas slikti šķīst ūdenī. Tas ir galvenais minerāla ģipša komponents. Kalcija sulfāts var veidot vairākus kristālhidrātus.
* CaSO4 - anhidrīts, dabā sastopams reti, jo hidratējas
* CaSO4·0,5H2O - pushidrāts, galvenā celtniecības ģipša sastāvdaļa
* CaSO4·2H2O - dihidrāts, galvenā ģipšakmens sastāvdaļa

Pushidrāts piesaista ūdeni, veidojot dihidrātu. Dihidrātu karsējot līdz ~160&nbsp;°C, tas veido pushidrātu.

Kalcija sulfātu var iegūt no kalcija hidroksīda un sērskābes, tas veidojas kā blakusprodukts, attīrot dūmgāzes no sēra dioksīda (vispirms veidojas kalcija sulfīts, kas viegli oksidējas par kalcija sulfātu).

Kalcija sulfātu izmanto arī kā pārtikas piedevu **E516**.

## Skatīt arī
* Ģipsis
* Selenīts (minerāls)
DHK Latgale

**DHK Latgale** bija Latvijas čempionāta komanda no Daugavpils. Komanda spēlēja Latvijas čempionātā, kā arī vienu sezonu aizvadīja Baltkrievijas Ekstralīgā. Komandas augstākais sasniegums ir Latvijas čempionātā divas reizes izcīnītās bronzas medaļas. 2012. gada vasarā komanda beidza pastāvēt.

## Izcīnītās vietas
### Latvijas čempionāts hokejā

### Baltkrievijas Ekstralīga

### Latvijas kauss
* 2007 — pusfināls
* 2008 — 3. vieta

## Līderi
### Komandas visu laiku rezultatīvākie spēlētāji


Punkti
Vārti
Rezultatīvas piespēles













### Kluba spēlētāju rekordi Latvijas čempionātā
#### Regulārā sezona
* Visvairāk gūto vārtu sezonā: Egidijs Bauba, 29 (2009.—10.)
* Visvairāk rezultatīvo piespēļu sezonā: Deniss Martjušovs, 38 (2011.—12.)
* Visvairāk gūto punktu sezonā: Egidijs Bauba, 58 (2009.—10.)
* Visvairāk soda minūšu sezonā: Martins Dudašs, 128 (2007.—08.)
* Visvairāk gūto punktu sezonā, starp aizsargiem: Edgars Apelis, 41 (2010.—11.)

### Komandas treneri
* Guntis Bāliņš (2005—2006)
* Henrijs Hambergs (2006)
* Igors Smirnovs (2006—2009)
* Igors Gurovs (2009—2010)
* Jurijs Agureikins (2010—2012)

## Ārējās saites
* Komandas oficiālā mājaslapa
Stenlija kauss

**Stenlija kauss** ir kauss, kuru pasniedz NHL komandai, kas uzvarējusi izslēgšanas spēļu finālsērijā. Šis ir vienīgais kauss profesionālajā sportā, uz kura tiek iegravēti pilnīgi visi uzvarētāju vārdi. Visvairāk — 24 reizes šo kausu izcīnījusi Monreālas "Canadiens", "Canadiens" to ir izcīnījusi 5 sezonas pēc kārtas — arī tas ir NHL rekords. Otrajā vietā ir Toronto "Maple Leafs" ar 13 čempiona tituliem. 1996. gadā uz šī kausa tika iegravēts arī Sanda Ozoliņa vārds. 2023. gadā uz šī kausa tika iegravēts arī Teodora Bļugera vārds.

## Vēsture
1888. gadā Ziemas karnevālu Monreālā, Kanādā apmeklēja Prestonas lords Stenlijs. Lordu ļoti sajūsmināja hokejs un viņš nosprieda, ka labākajai komandai vajadzētu tikt apbalvotai. Stenlija kauss pirmoreiz tika pasniegts amatieru komandai Kanādā un tiek pasniegts vēl aizvien, tikai tagad šī balva tiek pasniegta katra gada NHL labākajai komandai. Pašlaik Stenlija kauss tiek uzskatīts par vērtīgāko balvu hokejā.

## Vārdu iegravēšana
Uz kausa tiek iegravēti uzvarētāju komandas dalībnieku vārdi. Kad uz kausa beidzas vieta jauniem vārdiem, tiek pievienota jauna josla un noņemta vecākā, kura nonāk Hokeja slavas zālē. Šobrīd ir noņemti trīs posmi, bet jauns posms varētu tikt pievienots pēc 2029.—2030. gada sezonas.

## Kausa ieguvēji

### NHL čempioni (1927—''pašlaik'')

## Spēlētāji ar visvairāk Stenlija kausa tituliem

## Atsauces

## Ārējās saites

* Iespēja virtuāli apskatīt Stenlija kausu
Ortofosforskābe

**Ortofosforskābe** (H3PO4) pieder pie fosfora(V) savienojumiem - fosforskābēm un ir vispazīstamākā no tām. Bieži to sauc vienkārši par **fosforskābi**.

Bezūdens ortofosforskābe ir bezkrāsaina cieta viela. Tā ir vidēji stipra, trīsvērtīga skābe. Tās sāļus sauc par fosfātiem. Atkarībā no tā, cik ūdeņraža atomi ir aizvietoti, var būt normālie fosfāti (PO43− atvasinājumi), hidrogēnfosfāti (HPO42− atvasinājumi) un dihidrogēnfosfāti (H2PO4− atvasinājumi).

Ortofosforskābes molekulai ir neregulāra tetraedra veids un tā veido daudz ūdeņraža saišu. Tādēļ koncentrēti ortofosforskābes šķīdumi ir ļoti viskozi.

## Iegūšana
Ortofosforskābi iegūst, reaģējot tās anhidrīdam, fosfora pentoksīdam P4O10 ar ūdeni. Fosfora pentoksīdu parasti iegūst, sadedzinot fosforu. Šādā veidā iegūst tīru un koncentrētu skābi. Vēl fosforskābi var iegūt, tās sāļiem - fosfātiem - reaģējot ar sērskābi. Šādā veidā iegūst netīru un atšķaidītu skābi, taču tā ir lētāka. Mūsdienās fosforskābi šādā veidā ražo maz, jo lai arī lētāka, tā ir pārāk netīra.

## Izmantošana
Fosforskābi plaši lieto par fosfora minerālmēslu izejvielu, mazgāšanas līdzekļiem, par pārtikas piedevu (**E338**) un juvelieri mēdz ar to tīrīt zeltu.

## Literatūra
* N. Ahmetovs. Neorganiskā ķīmija. R:, Zvaigzne, 1978, 395. lpp.

## Skatīt arī
* Fosforskābes
* Fosfāti

## Ārējās saites
Nica

**Nica** (, , ) ir pilsēta Francijas dienvidos Vidusjūras krastā, netālu no Itālijas robežas uz rietumiem no Monako. Piejūras Alpu departamenta centrs. Ar 344 875 iedzīvotājiem 2008. gadā Nica ir Francijas piektā lielākā pilsēta.

Liels kūrorts un tūrisma centrs, Franču Rivjēras galvenā pilsēta.

## Vēsture
Pilsētu 5. gadsimtā p.m.ē. dibināja grieķu kolonisti no netālās Masālijas (mūsdienu Marseļas). To nosauca par **Nīkeju** (*Νικαία*) par godu uzvaras dievietei un uzvarām pār ligūriešiem. Pilsēta kļuva par rosīgu tirdzniecības punktu.

7. gadsimtā pilsēta iekļāvās Dženovas līgā. 729. gadā pilsēta atvairīja saracēņu uzbrukumus, tomēr 859. un 880. gadā tie izlaupīja pilsētu.

Viduslaikos Nica ir Pizas sabiedrotā cīņā ar Dženovu. 13. un 14. gadsimtā Nica vairākas reizes nonāca Provansas grāfu pakļautībā, bet 1388. gadā — Savojas grāfa aizbildniecībā.

Francijas karaļa Fransuā I un Svētās Romas impērijas imperatora Kārļa V savstarpējo cīņu laikā pilsētu  smagi izpostīja, līdz 1538. gadā, pāvestam Paulam III darbojoties kā starpniekam, tika noslēgts miers starp abiem monarhiem. Tomēr 1543. gadā Nicu ieņēma Fransuā I un Frīdriha Barbarosas karaspēks un smagi nopostīja pilsētu, aizvezdams par gūstekņiem 2500 iedzīvotāju.

1600. gadā pilsēta nonāca Gīzu dzimtas pakļautībā. 1626. gadā Nicu pasludināja par brīvostu, kas labvēlīgi ietekmēja tās ekonomiku.

Kopš 1696. gada pilsēta vairākkārt nokļuva no Francijas Savojā (vēlāk Sardīnijas Karaliste), līdz 1860. gadā Sardīnijas (vēlākais Itālijas) karalis Viktors Emanuels II par atbalstu cīņā pret Austroungāriju piešķīra Nicu kopā ar Savoju Francijai.

19. gadsimta beigās sākās Franču Rivjēras kā kūrorta rajona attīstība, kas mainīja pilsētas ekonomikas pamatus.

## Izglītība
* EDHEC Business School
* EPITECH
* ISEFAC Bachelor

## Cilvēki
Nicā dzimuši:

* Armāns (*Arman*) (1928—2005) — mākslinieks;
* Alfrēds Binē (*Alfred Binet*) (1857—1911) — psihologs;
* Surija Bonalī (*Surya Bonaly*) (1973) — daiļslidotāja;
* Milēna Demonžo (*Mylène Demongeot*) (1935—2022) — franču aktrise;
* Džuzepe Garibaldi (*Giuseppe Garibaldi*) (1807—1885) — Itālijas nacionālais varonis;
* Albērs Kalmets (*Albert Calmette*) (1863—1933) — mikrobiologs;
* Henrijs Kevendišs (*Henry Cavendish*) (1731—1810) — angļu zinātnieks;
* Īvs Kleins (*Yves Klein*) (1928—1962) — mākslinieks;
* Andrē Masena (*André Masséna*) (1758—1817) — maršals;
* Jevgeņijs Patons (*Евгений Патон*) (1870—1953) — Ukrainas un PSRS inženieris.

## Atsauces

## Ārējās saites
The Chemical Brothers

**The Chemical Brothers** ir elektroniskās mūzikas duets no Lielbritānijas, kas sastāv no Toma Rolandsa un Eda Saimonsa. Sākumā viņi sevi sauca par "The Dust Brothers" (Putekļu brāļiem). Kopā ar "The Prodigy", "Fatboy Slim", "The Crystal Method" un dažiem citiem mazāk zināmiem izpildītājiem, viņi bija pionieri lielajā elektroniskajā deju mūzikā. Viņi satikās Mančestras universitātē.

## Diskogrāfija
### Albumi
* 1995 *Exit Planet Dust* #9 UK
* 1997 *Dig Your Own Hole* #1 UK, #14 US
* 1999 *Surrender* #1 UK, #32 US
* 2002 *Come With Us* #1 UK, #32 US
* 2005 *Push the Button* #1 UK, #59 US, #25 CAN
* 2005 *Flip The Swich (reMixed)*
### Singli
#### No albuma ''Exit Planet Dust''
* 1995 "Leave Home" #17 UK
* 1995 "Life is Sweet" #25 UK

#### Ārpus albumiem
* 1996 "Loops of Fury EP" #13 UK

#### No albuma ''Dig Your Own Hole''
* 1996 "Setting Sun" #1 UK, #80 US (1997. gada izdevums)
* 1997 "Block Rockin' Beats" #1 UK, #4 LV
* 1997 "Elektrobank" #17 UK
* 1997 "The Private Psychedelic Reel"

#### No albuma ''Surrender''
* 1999 "Hey Boy Hey Girl" #3 UK, #16 LV
* 1999 "Let Forever Be" #9 UK
* 1999 "Out of Control" #21 UK
* 2000 "Music:Response"

#### No albuma ''Come With Us''
* 2001 "It Began in Afrika" #8 UK
* 2002 "Star Guitar" #8 UK
* 2002 "Come with Us/The Test" #14 UK

#### No albuma ''Singles 93-03''
* 2003 "The Golden Path" (ar The Flaming Lips) #17 UK
* 2003 "Get Yourself High"

#### No albuma ''Push the Button''
* 2005 "Galvanize" #3 UK, #4 LV
* 2005 "Believe" #18 UK
* 2005 "The Boxer" #41 UK (#7 SeMa topā)

## Ārējās saites
* Oficiālā mājaslapa
Vojvodina

**Vojvodina** (, , , , , rusīnu: *Войводина*) ir autonoms apgabals Serbijas ziemeļos. Tā galvaspilsēta un lielākā pilsēta ir Novi Sada. Vojvodinā ir 6 oficiālās valodas — serbu, ungāru, slovāku, rumāņu, horvātu un rusīnu valoda.

## Nosaukums
Vojvodinas nosaukums cēlies vārda "vaivadija" jeb "vojevodiste" (), kas savukārt ir vārda "vaivads" vai "vojevoda" atvasinājums. Līdzīga cilme ir arī ungāru nosaukumam *Vajdaság* ( - vaivads). Austroungārijas pastāvēšanas laikā tā bija divu provinču — Bačkas un Rietumbanatas sastāvā.

## Pilsētas
Lielākās Vojvodinas pilsētas (pēc iedzīvotāju skaita): 
* Novi Sada (215 659), 
* Subotica (99 471), 
* Zrenjanina (79 545), 
* Pančevo (76 110), 
* Sombora (50 950), 
* Kikinda (41 825), 
* Sremska Mitrovica (39 041), 
* Vršaca (36 001), 
* Ruma (32 125), 
* Bačka Palanka (29 431), 
* Indija (26 244), 
* Vrbasa (25 887), 
* Bečeja (25 703), 
* Senta (20 363), 
* Kula (19 293), 
* Apatina (19 289), 
* Temerina (19 143).

## Skatīt arī
* Kosova
* Serbija

## Ārējās saites

* Vojvodinas parlamenta oficiālā mājaslapa
* Lielāko Vojvodinas pilsētu saraksts
* Atlas of Vojvodina (Wikimedia Commons)
The Black Eyed Peas

**The Black Eyed Peas** ir amerikāņu hiphopa, alternatīvā repa un popgrupa no Losandželosas, Kalifornijas, kas ir populāra visā pasaulē. Grupas dalībnieki ir will.i.am, apl.de.ap, Tabū un J. Rey Soul.

## Vēsture
**The Black Eyed Peas** pirmsākumi meklējami 1989. gadā, kad satikās divi reperi no Losandželosas will.i.am (īstajā vārdā Viljams Adamss) un Apl.de.ap (īstajā vārdā Alens Pineda). Vēlāk viņiem pievienojās Tabū (īstajā vārdā Haime Luiss Gomess) un tika izdoti pirmie divi albumi. Par pagrieziena punktu grupas vēsturē kļuva solistes Fērdžijas (Steisijas Fergusones) atnākšana un albuma "Elephunk" izdošana 2003. gada rudenī. Dziesmas "Where Is The Love", "Shut Up" un "Let's Get It Started" padarīja "The Black Eyed Peas" par vienu no populārākajām grupām pasaulē. 2005. gada pavasarī tika izdots nākamais albums "Monkey Business", kas arī bija komerciāli ļoti veiksmīgs. Populārākie albuma hīti bija "Don't Phunk With My Heart", "Don't Lie" un "My Humps". Šobrīd "Black Eyed Peas" dalībnieki nodarbojas ar solo projektiem, taču grupa nav izjukusi.

## Diskogrāfija
### Studijas albumi
* 1998: *Behind The Front*
* 2000: *Bridging The Gap*
* 2003: *Elephunk*
* 2005: *Monkey Business*
* 2009: *The E.N.D.*
* 2010: *The Beginning*
*2018: *Masters of the Sun Vol. 1*

### Izlases un remiksu albumi
* 2005: *iTunes Originals*
* 2006: *Renegotiations: The Remixes*
* 2006: *iTunes Essentials*

## Singli

## Skatīt arī
* Džastins Timberleiks
* Fergie
* will.i.am

## Piezīmes un atsauces

## Ārējās saites
* Oficiālā mājaslapa
Žans Ženē

thumb|Žans Ženē

**Žans Ženē** (*Jean Genet*, dzimis 1910. gada 19. decembrī Parīzē, miris 1986. gada 15. aprīlī Parīzē) bija franču rakstnieks un politiskais aktīvists. Starp viņa slavenākajiem darbiem jāmin literārā autobiogrāfija "Zagļa dienasgrāmata" (*Journal du voleur*), lugas "Balkons" (*Le Balcon*) un "Melnie" (*Les Nègres*).

1952. gadā Žans Pols Sartrs par Ženē publicēja garu pētījumu ar nosaukumu "Svētais Ženē, komediants un moceklis" (*Saint Genet, Comédien et martyr*). Tajā viņš pauda viedokli, ka Ženē uzskatāms par vienu no ievērojamākajiem 20. gadsimta franču rakstniekiem.

## Biogrāfija

Ženē piedzima Parīzē 1910. gadā. Viņš pieņēma mātes uzvārdu. Vecāki Ženē pameta, un viņu uzaudzināja audžuvecāki Lemorvānā. No 1926. līdz 1929. gadam Ženē tika ievietots pāraudzināšanas iestādē par sīkiem noziegumiem. Vēlāk viņš iestājās Franču Ārzemnieku leģionā un no 1932. līdz 1933. gadam dienēja Marokā. 1936. un pēc tam arī 1939. gadā Ženē dezertēja. Līdz 1942. gadam viņš dzīvoja dažādās valstīs kā noziedznieks.

Ženē sāka rakstīt, izciešot sodu Frenē cietumā. 1940. gadu sākumā viņš sastapa Žanu Kokto un drīz sāka publicēt savus darbus. 1944. gadā viņš pirmoreiz satika Žanu Polu Sartru un Simonu de Bovuāru. 1948. gadā viņam tika piespriests nāvessods par atkārtotu zādzību, taču draugi un atbalstītāji panāca, ka viņš tiek apžēlots.

Pēc 1966. gada Ženē praktiski vairs nerakstīja. Ženē atbalstīja dažādus radikālus grupējumus, piemēram, Melnās panteras ASV, palestīniešu atbrīvošanas grupas un *Baader-Meinhof* grupu Vācijā. Ženē nomira 1986. gada 15. aprīlī.

## Darbi

### Romāni

* *Notre Dame des Fleurs* (1944)
* *Miracle de la Rose* (1946)
* *Pompes Funèbres* (1947)
* *Querelle de Brest* (1947)
* *Journal du voleur* (1949)
* *Un Captif Amoureux* (1986)

### Lugas

* *Haute surveillance* (1947, publicēts 1949.g.)
* *Les Bonnes* (1947)
* *’Adame Miroir* (1948; baleta scenārijs)
* *Le Balcon* (1956)
* *Les Nègres* (1959)
* *Les Paravents* (1961)
* *Le Bagne* (1994, izdots pēc nāves)

### Dzeja

* *Le Condamné à mort* (1942)
* *Chants secrets*(1947)
* *La Galère* (1947)
* *Poèmes* (1948)

### Kinoscenāriji

* *Un chant d’amour* (1950)
* *Goubbiah* (1955)
* *Mademoiselle* (1966)

## Latviešu valodā
* 1998. gadā luga "Kalpones" Regnāra Vaivara režijā iestudēta Nacionālajā teātrī. 
* 2007. gadā romāns "Kerels no Brestas" izdots apgādā "Atēna" Janas Grostiņas tulkojumā.
* 2008. gadā žurnāla "Studija" 4. numurā publicēti fragmenti no esejas "Alberto Džakometi darbnīca" Janas Grostiņas tulkojumā.
* 2019. gadā lugu "Kalpones" paredzēts iestudēt Dailes teātrī Viestura Meikšāna režijā.

### Ārējās saites
* Alberto Džakometi darbnīca (fragmenti). 

## Atsauces
Lestenes Brāļu kapi

**Lestenes Brāļu kapi** ir memoriālais ansamblis, kas izveidots visu Otrajā pasaules karā kritušo latviešu leģiona karavīru piemiņai. Tas atrodas Tukuma novada Lestenē. Tikai pēc Latvijas Republikas neatkarības atjaunošanas bija iespējams vienkopus pārapbedīt karavīrus no visas Latvijas. Kapi atrodas pie Lestenes luterāņu baznīcas, un ir daļa no valsts nozīmes kultūras pieminekļa Nr. 6822 "Lestenes luterāņu baznīca un Otrā pasaules kara piemiņas vieta ar Lestenes memoriālu".

[thumb|left|Māte Latvija. Tēlniece [Arta Dumpe.]]

Pretī baznīcai atrodas Brāļu kapu piemiņas istaba un leģionāru bunkura ekspozīcija.

## Brāļu kapu izveides vēsture
1997. gada oktobrī Lestenes pagasta padomes sēdē tika nolemts izveidot piemiņas vietu latviešu leģionā kritišajiem. Tajā pašā gadā Latvijas Brāļu kapu komiteja izsludināja konkursu memoriāla izveidei. Pirmo prēmiju ieguva A. Dumpe, E. Vecumnieks, B. Bērziņa, D. Bērziņš.

23.04.1998. tika nodibināts Kurzemes Brāļu kapu fonds, kura uzdevums bija ziedojumu vākšana darbu finansēšanai (vadītājs Nikolajs Romanovskis), tajā laikā arī sākās praktiskie piemiņas vietas veidošanas darbi. Pirmā karavīra pārbedīšana notika 08.05.1998. Pārbedīšanas grupu organizēja un darbus vadīja Edgars Skreija. Lestenē ir pārbedītas vairāk nekā 1300 leģionāru mirstīgās atliekas.

left|thumb
Brāļu kapu memoriāla pamatakmens tika iesvētīts 26.05.2000. Lestenes pagasta padome, Kurzemes Brāļu kapu fonds un akmens apstrādes centrs sabiedrība ar ierobežotu atbildību “AKM” 12.07.2000. noslēdza līgumu par kapu memoriāla izbūvi. Liela nozīme memoriāla izveidē bija tā laika Lestenes pagasta padomes priekšsēdētājai Dzintrai Mihailovai, organizācijai “Daugavas Vanagi” – tās savāktajiem ziedojumiem un Latvijas Nacionālo karavīru biedrībai un tās vadītājam N. Romanovskim. Naudu memoriālam ziedoja arī Latvijas valsts un daudzas privātpersonas.

“Mātes Latvijas” pieminekli – granītā un 6 m augstumā – atklāja un iesvētīja 05.11.2000. Visu memoriālo ansambli kopumā atklāja 27.09.2003. Kopš 2009. gada kapu memoriāla īpašnieks ir Tukuma novada dome, apsaimniekotājs un uzturētājs – Irlavas un Lestenes pagasta pārvalde.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Nacionālā enciklopēdija
* Lestenes Brāļu kapi meklēšanas vienības "Zvaigzne" mājaslapā
* https://enciklopedija.lv/skirklis/174791-Lestenes-brāļu-kapu-memoriāls
Rīgas "Barons"

**"Barons"** (arī **"Barons/LMT"**, **"Barons kvartāls**" un citi nosaukumi dažādās pastāvēšanas sezonās) bija profesionāls Latvijas basketbola klubs no Rīgas, kas mājas spēles aizvadīja sporta namā "Daugava". Klubs spēlēja Latvijas Basketbola līgā (LBL). Pastāvēšanas vēsturē "Barons" divas reizes uzvarēja LBL (2008, 2010). "Barons" ir 2008. gada FIBA Eiropas izaicinājuma kausa čempionvienība.

2017. gada septembrī tika paziņots, ka jaunajā sezonā klubs finansiālu iemeslu dēļ LBL nespēlēs.

## Vēsture
Klubs tika dibināts 2001. gadā ar nosaukumu "Barons" un no dibināšanas brīža spēlēja LBL, taču par komandas priekšteci var uzskatīt klubus "Princips" un "LainERS", kas pastāvēja jau kopš 1992. gada. 2004. gadā klubs nomainīja nosaukumu uz "Barons/LU", bet 2006. gadā - uz "Barons/LMT".

2008. gadā "Barons" izcīnīja savu pirmo LBL čempionu titulu, ko atkārtoja 2010. gadā. 2008. gadā izcīnīja Eiropas izaicinājuma kausu.  2009. gadā "Barons" atgriezās pie sava sākotnējā nosaukuma. Komandas fārmklubs bija "Barons/Rīdzene", kas spēlēja LBL 2. divīzijā. Šajā laika posmā Baltijas Basketbola līgā, komandas augstākais sasniegums bija izcīnītā 4. vieta 2007.—2008. gada sezonā.

2011.—2012. gada sezonu "Barons" aizvadīja LBL 2. divīzijā, kurā izcīnīja pirmo vietu un 2012.—2013. gada sezonā atgriezās augstākajā divīzijā. Šajā pašā gadā "Barons kvartāls" atgriezās arī BBL.

2016.—2017. gada LBL sezonā komanda trenera Mārtiņa Gulbja vadībā negaidīti izcīnīja LBL čempionāta bronzas medaļas.

2017. gada septembrī tika paziņots, ka jaunajā sezonā klubs finansiālu iemeslu dēļ LBL nespēlēs.

## Izcīnītās vietas
### LBL

### BBL

250px|thumb|Spēle pret KK Zagreb 2008. gada sezonā

## Atsauces

## Ārējās saites
* Oficiālā mājaslapa
* Eurobasket profils 
* Eiropas kausu profils  
* FIBA Europe profils 
* BBL profils 
* LBL profils
Patra

**Patra**, arī **Patras** (*Πάτρα*, sengrieķu – *Πάτραι*, romiešu – *Patrae*) ir trešā lielākā pilsēta Grieķijā. Atrodas valsts rietumos pie Jonijas jūras Patru līča Peloponēsas pussalā. Sena pilsēta ar bagātīgu vēstures mantojumu. Liela osta un rūpniecības centrs.

Savā gandrīz 4000 ilgajā vēsturē vairākkārt (sevišķi Senās Romas laikos) uzskatīta par vienu no svarīgākajām pilsētām Vidusjūras baseinā. Kristīgajā tradīcijā apustuļa Sv. Andreja nāves vieta. Tiek uzskatīta par Grieķijas "vārtiem uz rietumiem". Pilsētā divas universitātes. 2006. gada Eiropas Kultūras galvaspilsēta. Slavena kā tradicionālā karnevāla vieta.

## Vēsture
Pirmais Patru uzplaukuma periods bija ap Mikēnu kultūras laiku ap 1580. — 1100. p.m.ē., kad radās pilsēta, apvienojoties vairākiem mikēniešu ciemiem.

146. gadā p.m.ē. romieši ieņēma Grieķiju, un Patras kļuva par svarīgu ostu. Augusts nodibināja šeit koloniju. Patras bija pazīstamas ne tikai kā osta, bet arī kā amatniecības centrs – šeit ražotās eļļas lampas bija pazīstamas visā impērijā. Tomēr III gadsimta beigās pilsēta panīka, iespējams stipras zemestrīces rezultātā.

Pēc kristiešu tradīcijas imperatora Nerona laikā pilsētā ieradās apustulis Sv. Andrejs un tika sodīts ar nāvi. 1964. gadā Romas pāvests Pauls IV atdeva Sv. Andreja relikvijas un tās atgriezās pilsētā pēc vairāk kā 1500 gadiem.

Bizantijas laikā pilsēta bija svarīga osta. 1204. gadā to ieņēma Ceturtā Krusta kara 1204. gadā to ieņēma krustneši un Patras ietilpa Ahajas grāfistē. 1408. gadā to ieņēma Venēcija.

1458. gadā Patras iekaroja osmaņu sultāns Mehmeds II. 15. un 16. gadsimtā pilsētai vairākkārt uzbruka Venēcijas un Dženovas karaspēks. 1571. gada 7. oktobrī Patru līcī notika Lepanto kauja. Turku valdīšanas sākumā pilsēta panīka, tomēr kopš 18. gadsimta sākuma atkal uzplauka.

1828. gada 7. oktobrī franču ekspedīcijas armija atbrīvoja Patras no turkiem un pilsēta iekļāvās jaunās Grieķijas valsts sastāvā. 19. gadsimta otrajā pusē Patras bija liela rozīņu, arī citu lauksaimniecības produktu, eksporta osta. Tomēr Korintas kanāla izbūve mazināja Patru ostas nozīmi.

20. gadsimtā Patras bija pirmā pilsēta Grieķijā, kurā ieviesa elektrisko ielu apgaismošanu un tramvaju. Otrā pasaules kara laikā pilsētu smagi bombardēja Itālijas aviācija.

## Cilvēki
Patrās dzimuši:
* Georgijs Papandreu (vecākais) (*Γεώργιος Παπανδρέου*) (1888–1968) – politiķis
* Konstantinoss Stefanapuloss (*Κωνσταντίνος Στεφανόπουλος*) (1926–) – politiķis

## Atsauces

## Ārējās saites
Rijeka

**Rijeka** (, , slovēņu: *Reka*), vēsturiski bieži pazīstama ar itāļu nosaukumu **Fiume** ir pilsēta Horvātijas rietumos, Dalmācijas ziemeļos pie Adrijas jūras, Kvarnera līcī. Pēc 2018. gada datiem pilsētā dzīvo 224 784 iedzīvotāji un tā ir Horvātijas trešā lielākā pilsēta. Piejūras-Kalnu župānijas administratīvais centrs un lielākā pilsēta. Tā kā Rijeka ir Kvarnera līča lielākā ostas pilsēta, tās ekonomika galvenokārt balstās uz jūras transportu un kuģu būvniecību.

2016. gadā pilsēta kopā ar Īrijas pilsētu Golveju tika izvēlēta par 2020. gada Eiropas kultūras galvaspilsētu.

Pilsētas tuvumā atrodas Rijekas lidosta, kas atrodas Omišaļi pašvaldībā.

## Vēsture
Pirmā zināmā apmetne pilsētas teritorijā bija ķeltu Tarsatika (*Tarsatica*). Romiešu laikos pilsēta kļuva par municipiju. No V gadsimta Rijeka bija franku, horvātu, ungāru valdījumā, līdz 1466. gadā tā kļuva par Hābsburgu īpašumu.

1723. gadā Rijeka kļuva par brīvostu. Kaut arī apkārtējās zemes bija Horvātijas autonomijas sastāvā, kopš 1870. gada Rijeka bija tieši pakļauta Budapeštai un bija impērijas ungāru daļas galvenā osta, konkurēdama ar impērijas austriešu daļas galveno ostu — Triesti.

Pēc Austroungārijas sakāves Pirmajā pasaules karā Rijeka kļuva par strīdus objektu starp Itāliju un Serbu, Horvātu un Slovēņu Karalisti (Dienvidslāviju). 1918. gadā Rijeku okupēja franču, britu un ASV karaspēks, bet tās statusu apsprieda Parīzes miera konferencē 1919. gadā.

1919. gada 12. septembrī itāļu neregulārie spēki Gabriēles d'Anuncio vadībā pēkšņi ieņēma pilsētu. Kad Itālijas valdība atteicās anektēt Rijeku savā sastāvā, d'Anuncio deklarēja neatkarīgu Karnaro Itāļu Reģentūru un sevi par tās duči (vadoni).

1920. gada 12. novembrī Dienvidslāvija un Itālija parakstīja Rapallo līgumu, kas nodibināja neatkarīgu Rijekas Brīvvalsti. D'Anuncio tam nepiekrīta, bet Itālijas armija 1921. gada janvārī padzina D'Anuncio spēkus no pilsētas (D'Anuncio pieteica karu Itālijai). 1924. gadā abas valstis noslēdza Romas līgumu, kas paredzēja, ka Triesti iegūst Itālija (izņemot horvātu apdzīvoto Sušaku).

Otrā pasaules kara laikā 1945. gada maijā Triesti ieņēma Tito vadītie dienvidslāvu partizāni. 1947. gada 10. februārī tika parakstīts Parīzes līgums starp Itāliju un Sabiedrotajiem, un Trieste nokļuva Dienvidslāvijas sastāvā. Gandrīz visi pilsētas itāļu iedzīvotāji pameta pilsētu. 1991. gadā Trieste iekļāvās jaunajā Horvātijas valstī.

## Cilvēki
Rijekā dzimuši:

* Edens fon Horvāts (*Ödön von Horváth*) (1901—1938) — rakstnieks
* Jānošs Kādārs (*Kádár János*) (1912—1989) — politiķis
* Ivans Zajcs (*Ivan Zajc*) (1832—1914) — komponists

## Atsauces

## Ārējās saites
Ženē

**Ženē** var būt:

* Eduārs Ženē (*Édouard Geynet*; 1867—1916) — franču sporta šāvējs;
* Žans Ženē (*Jean Genet*; 1910 — 1986) — franču rakstnieks un politiskais aktīvists;
* Žans Pjērs Ženē (*Jean-Pierre Jeunet*; 1953) — franču kinorežisors, scenārists un kinoproducents.
Daka

**Daka** (, izrunā: ) ir Bangladešas galvaspilsēta un lielākā valsts pilsēta. Tā atrodas valsts centrā pie Burigangas upes. Pilsētas robežās dzīvo vairāk nekā 7 miljoni iedzīvotāju, bet aglomerācijā — vairāk nekā 16 miljoni iedzīvotāju. Pēc šiem rādītājiem tā ir viena no lielākajām pasaules pilsētām. Tā ir arī viena no visstraujāk augošajām pilsētām. 20. gadsimta laikā iedzīvotāju skaits ir pieaudzis par 470%. Tās ir arī viens no cēloņiem, kāpēc tās iedzīvotāji ir vieni no nabadzīgākajiem pasaulē, tomēr Daka ir valsts ekonomiskais, politiskais un kultūras centrs.

Netālu uz dienvidiem esošā pilsēta Nārājangaņdža ir Daku apkalpojošā osta. Savukārt 15 km uz ziemeļiem atrodas starptautiskā lidosta, kas veic aptuveni 66% no visiem pasažieru pārvadājumiem valstī. 1921. gadā tika dibināta Dakas Universitāte. Tā kā pilsētā atrodas daudzas gadsimtiem vecas mošejas, tad neformāli Daka tiek saukta arī par "Mošeju pilsētu". Dakā atrodas arī Bangladešas Nacionālais muzejs.

## Vēsture
Pilsēta zināma no 7. gadsimta. 1608. gadā Mogulu impērijas pakļautībā tā kļuva par Bengālijas administratīvo centru. 1765. gadā tā nonāca Lielbritānijas Karalistes pakļautībā. 1947. gadā, kad Britu Indija tika sadalīta hinduistu un musulmaņu daļās, Daka kļuva par Austrumpakistānas galvaspilsētu. 1952. gadā pilsētā izvērtās Valodas kustība (*Bhasha Andolon*) par bengāļu valodas oficiālu atzīšanu. Bangladešas neatkarības kara laikā 1971. gadā Pakistānas armija nogalināja daudzus tūkstošus Dakas iedzīvotāju, īpaši iznīcinot pilsētas izglītoto slāņu pārstāvjus. Arī pēc Bangladešas neatkarības izcīnīšanas pilsēta piedzīvojusi vairākus apvērsumus un militāro pārvaldi.

## Ģeogrāfija
Daka atrodas Bangladešas centrālās daļas dienvidu pusē Burigangas upes austrumu krastā. Pilsētā valda tropu musonu klimats ar karstām mitrām vasarām (vidēji ap 26 °C) un vēsām ziemām (ap 12 °C). Musonu sezona ilgst no jūnija līdz augustam. Šajā laikā pilsētu skar ne tikai spēcīgs lietus, bet arī plūdi.

Pilsētu var iedalīt trīs daļās. Vecpilsēta, kuras saknes ir meklējamas 4. gadsimtā, ir ar šaurām, līkumainām ielām, veidojot labirintu. Tur atrodas arī vairākas simtiem gadu vecas mošejas. Vecākā no tām ir Binata Bibi mošeja, kas celta ap 1457. gadu. Otra daļa ir Lalbaha forts, kur arī atrodas mošejas, kā arī Dakešvari templis — vecākais hindu templis valstī. Trešā daļa ir Britu impērijas laikā pieceltā pilsētas daļa, kas tiek saukta par Ramnu. Šajā daļā atrodas valsts valdības ēka, viesnīcas, restorāni un citas kultūras iestādes.

## Cilvēki
Dakā dzimuši:
* Irēne Khana (*Irene Khan*; 1956) — *[[Amnesty International]]* vadītāja

## Atsauces un piezīmes

## Ārējās saites
HK Liepājas Metalurgs

**SK Liepājas Metalurgs** bija Latvijas hokeja klubs no Liepājas. Liepājas Metalurga komanda septiņas reizes ir kļuvusi par Latvijas čempioni, pēdējās divas reizes titulu gan izcīnot Metalurgs otrajam sastāvam. 2002. gadā komanda kļuva par Austrumeiropas hokeja līgas čempioni. 2013. gadā sakarā ar uzņēmuma Liepājas Metalurgs finanšu problēmām, klubs beidza pastāvēt.

## Vēsture
Komanda tika izveidota līdz ar Olimpiskās ledus halles atklāšanu Liepājā. Savā pirmajā pastāvēšanas sezonā komanda spēlēja tikai Austrumeiropas hokeja līgā, taču nākamajā sezonā komandai ļāva piedalīties Latvijas čempionāta izslēgšanas kārtā, tajā Metalurgam četru komandu starpā izcīnot Latvijas čempiones titulu.

No 2008. līdz 2010. gadam Latvijas čempionātā spēlēja Metalurga otrais sastāvs, un pirmā komanda pievienojās tikai izslēgšanas kārtai, 2009. gadā kļūstot par Latvijas čempioni, taču 2010. gadā sērijā ar 2—3 zaudējot HK Dinamo Juniors. Turpmākajās trīs sezonās Latvijas čempionātā spēlēja tikai Metalurgs otrais sastāvs, vēl divas reizes izcīnot klubam Latvijas čempiona titulu.

1999., 2008. un 2009. gadā komanda izcīnīja uzvaru Latvijas kausa izcīņā.

## Izcīnītās vietas
### Latvijas čempionāts hokejā

### Baltkrievijas Ekstralīga

### Austrumeiropas hokeja līga

### Latvijas kauss

* 1998.—99. — **1. vieta**
* 2007.—08. — **1. vieta**
* 2008.—09. — **1. vieta**

### Kontinentālais kauss

## Līderi
### Komandas visu laiku rezultatīvākie spēlētāji


Punkti
Vārti
Rezultatīvas piespēles













### Kluba spēlētāju rekordi Latvijas čempionātā
#### Regulārā sezona
* Visvairāk gūto vārtu sezonā: Darius Lelens, 32 (2007.—08.)
* Visvairāk rezultatīvo piespēļu sezonā: Juris Ozols, 43 (2007.—08.)
* Visvairāk gūto punktu sezonā: Darius Lelens, 60 (2007.—08.)
* Visvairāk soda minūšu sezonā: Vents Feldmanis, 101 (2007.—08.)
* Visvairāk gūto punktu sezonā, starp aizsargiem: Vents Feldmanis, 44 (2003.—04.)

#### Izslēgšanas kārta
* Visvairāk gūto vārtu sezonā: Romāns Ņikitins, 10 (2003.—04.)
* Visvairāk rezultatīvo piespēļu sezonā: Aleksandrs Junkovs, 10 (2003.—04.)
* Visvairāk gūto punktu sezonā: Romāns Ņikitins, 18 (2003.—04.)
* Visvairāk soda minūšu sezonā: Konstantīns Sidulovs, 31 (2004.—05.)
* Visvairāk gūto punktu sezonā, starp aizsargiem: Mihails Bogdanovs, 14 (2004.—05.)

### Latvijas čempionāta apbalvojumi
Komandas spēlētāji, kas saņēmuši līgas apbalvojumus.

* Vērtīgākais spēlētājs
** Jānis Straupe — 2012
* Labākais vārtsargs
** Edgars Masaļskis — 2001, 2002
** Dmitrijs Žabotinskis — 2007, 2008
** Jānis Kalniņš — 2011
* Labākais aizsargs
** Vents Feldmanis — 2004, 2008

### Komandas treneri
* *Nezināms* (1998—1999)
* Leonīds Beresņevs (1999—2001)
* Vasīlijs Pervuhins (2001—2003)
* Leonīds Beresņevs (2003)
* Vesa Surenkins (2003—2004)
* Vladimirs Safonovs (2004—2005)
* Vladimirs Golubovičs (2005—2010)
* Valērijs Voroņins (2010—2013)

## Ārējās saites
*Komandas Eliteprospects.com profils
Valmiera/ORDO

**"Valmiera/Ordo"** bija Latvijas basketbola klubs no Valmieras, kas dibināts 2001. gadā un spēlēja Latvijas Basketbola līgā (LBL) un Baltijas Basketbola līgā. Klubs pastāvēja līdz 2018. gadam. Laika posmā līdz 2001. gadam Valmierā pastāvēja komanda ar nosaukumu **"SK Valmiera"**, kas uzskatāma par šīs komandas priekšteci. Vēl komanda bijusi pazīstama ar nosaukumiem **"Valmiera/Rūjiena"**, **"Valmieras Piens"**, **"Valmiera/Lāčplēša alus"** un **BK "Valmiera"**.

2016. gadā "Valmiera/Ordo" kļuva par Latvijas čempioniem, finālsērijā pārspējot Rīgas VEF, kas ir vienīgais Latvijas čempionu tituls Valmieras basketbola vēsturē. Klubs ir arī trīskārtējs LBL bronzas medaļas ieguvējs.

2018. gada vasarā tika paziņots, ka komandai ir finansiālas problēmas, un tā nespēlēs LBL čempionātā. Valmieras komandas vietu LBL čempionātā ieņēma ar iepriekšējo nesaistīta komanda "Valmiera Glass VIA".

## Izcīnītās vietas

## Atsauces

## Ārējās saites
*
Jānis Kušķis

**Jānis Kušķis** (dzimis  Lazdonā, miris ) bija filologs, Latvijas Universitātes lektors, biedrības "Latvietis" Pārstāvju sapulces priekšsēdis.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1930. gada 14. novembrī Ladonas pagastā.
1955. gadā beidza studijas Latvijas Valsts Universitātes Filoloģijas fakultātē, turpināja studijas aspirantūrā. Kopš 1955. gada strādāja Latvijas Universitātes Filoloģijas fakultātes Baltu valodu katedrā.

Jānis Kušķis publicējis vairāk nekā 1000 rakstu par valodniecības jautājumiem dažādos izdevumos Latvijā un ārvalstīs, veidojis vairāk nekā 900 valodniecības raidījumus Latvijas radio. Viņš bija līdzautors 1994. gadā izdotajai grāmatai “Kā latvietis runā”. Kopš Latvijas neatkarības atjaunošanas viesojās daudzās skolās, stāstot par valodu un tās problēmām.
Jāņa Kušķa sirdslieta bija klasiskā mūzika un skaņu plašu kolekcionēšana. Savu skaņu plašu kolekciju viņš atdevis Latvijas Nacionālajai bibliotēkai.

## Apbalvojumi
* Luža Bērziņa Lielā balva (2006), 
* Triju Zvaigžņu ordenis (2004), 
* Teodora Reitera fonda Lielā balva (2004), 
* Kārļa Mīlenbaha balva (1999).

## Sabiedriskā darbība
Jānis Kušķis darbojās Rīgas Latviešu biedrības Latviešu valodas attīstības kopā, akadēmiskajā organizācijā "Ramave", bija biedrības "Latvietis" priekšsēdis, Teodora Reitera fonda goda biedrs.
2001. gada pašvaldību vēlēšanās kandidēja uz Rīgas domi partiju "Mūsu zeme", Nacionālās Savienības "Namejs", Helsinki-86, Latvijas Vienības partijas un "Tautas mantojuma" apvienotajā sarakstā (izvirzīts no Helsinki-86). 9. Saeimas vēlēšanās kandidēja partijas Nacionālā Spēka Savienība sarakstā kā 1. numurs Vidzemē, 3. numurs Rīgā un Zemgalē, 7. numurs - Latgalē, bet partija Saeimā netika ievēlēta.

## Bibliogrāfija
* *Paegle Dzintra, Kušķis Jānis. Kā latvietis runā. - Zvaigzne ABC, 1994.* 
* *Kušķis Jānis. Mūsu valoda. - Apgāds Antava, 2006.* 
* *Kušķis Jānis. "Mūsu valoda II" Padomi latviskas valodas cienītājiem. - Biedrība "Latvietis", 2009.* 

## Atsauces

## Ārējās saites
* Jāņa Kušķa raksti par valodas kultūru
* J. Kušķa rakstu krājums Runāsim latviski
Blogiem.lv

thumb|right|200px|Blogiem.lv logotips

**Blogiem.lv** ir tīmekļa žurnālu pakalpojums, ko izstrādā Kristaps Kaupe, kur jebkurš var bez maksas izveidot savu tīmekļa žurnālu. Tīmekļa žurnāls ļauj jebkuram kļūt par žurnālistu vai publicistu, paužot savus uzskatus un informējot par dažādām aktualitātēm plašāku sabiedrības loku.

Kopš 2011. gada augusta beigām saits nav pieejams, mēģinot piekļūt kādam no blogiem apmeklētājs nonāks uz lapas ar ziņojumu "503 - Serviss nav pieejams" un aicinājumu rakstīt uz atbalsta epasta adresi ja problēma atkārtojas, nekāda cita informācija netiek dota. 

__NOTOC__
## Attīstība

### 2005
* 2005. gada 30. novembris - publiski palaista pirmā Blogiem.lv versija
* 2005. gada 15. decembris - žurnālu stilu rediģēšana https://web.archive.org/web/20070928142536/http://jaunumi.blogiem.lv/2005/12/15/119.html

### 2006
* 2006. gada 5. maijs - Trackback atbalsts https://web.archive.org/web/20070928142445/http://changelog.blogiem.lv/2006/05/05/959.html
* 2006. gada 14. maijs - vairāku autoru žurnālu atbalsts https://web.archive.org/web/20070928142839/http://changelog.blogiem.lv/2006/05/14/1007.html
* 2006. gada 8. augusts - Blogiem.lv zīmols https://web.archive.org/web/20070928142454/http://jaunumi.blogiem.lv/2006/08/04/1798.html
* 2006. gada 7. novembris - brīva lietotāju reģistrācija https://web.archive.org/web/20070928142520/http://jaunumi.blogiem.lv/2006/11/07/2799.html

### 2011
* kopš vasaras beigām saits nav pieejams vairākas nedēļas pēc kārtas

## Ārējās saites
* Blogiem.lv
* Oficiālais jaunumu žurnāls