open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Bendžamins Dizraeli

**Bendžamins Dizraeli** (; dzimis , miris ) bija britu politiķis un rakstnieks, Lielbritānijas premjerministrs.

Bija valdības loceklis četras desmitgades. Viņam bija nozīmīga loma mūsdienu Konservatīvo partijas izveidē 19. gadsimta vidū. 1848. gadā kļuva par toriju (vēlākā Konservatīvo partija) līderi. Trīs laikposmus 1852., 1858.—1859. un 1866.—1868. gadā bija finanšu ministrs.  pirmoreiz kļuva par premjerministru. Viņš kļuva par pirmo un pašlaik vienīgo ebreju ģimenē dzimušo premjerministru, taču jau  atstāja amatu. Laikā no  līdz  bija opozīcijas līderis. Pēc tam vēlreiz kļuva par premjerministru, šoreiz amatā esot līdz . Ir vairāku romānu autors: "Koningsbijs" (1844), "Sibilla" (1845), "Tankreds" (1847).

## Dzīvesgājums

Dizraeli dzimis Blumsberijā, toreizējā Midlseksas grāfistes daļā. Viņa tēvs novērsās no jūdaisma pēc strīda savā sinagogā un līdz ar to jaunais Bendžamins 12 gadu vecumā kļuva par anglikāni. Pēc vairākiem neveiksmīgiem mēģinājumiem kļūt par pārstāvju palātas locekli, 1837. gadā viņam tas izdevies. 1846. gadā premjerministra Roberta Pīla valdīšanas laikā strīdi par importētās labības tarifiem sašķēla toriju partiju un Dizraeli kļuva par tās vadošo figūru.

Būdams torijs (vai Konservatīvais, kā daži no partijas biedriem sevi sāka saukt), Dizraeli simpatizēja dažiem čartistu mērķiem, uzstājoties par savienību starp zemes aristokrātiju un strādājošiem, cīnoties pret pieaugošo tirgotāju un jauno rūpnieku vidusšķiru. Kādu brīdi Dizraeli atbalstīja tā saucamo Jaunās Anglijas ideālistu grupu toriju partijas iekšienē, kura uzskatīja, ka zemes īpašnieku interesēs ir aizstāvēt nabadzīgās šķiras pret to apspiešanu no vidusšķiras biznesa puses. Tomēr Dizraeli par savas darbības galveno mērķi uzskatīja ārlietas, būdams ekspansionisma politikas atbalstītājs. Ar to viņš atšķīrās no liberāļu partijas ilgstošā vadītāja V. Gladstona, kuru vismazāk interesēja Britānijas loma Eiropas lietās. Par nopietnu Dizraeli karjeru veicinošo faktoru kļuva viņa ciešā draudzība ar karalieni Viktoriju, kurai viņš mācēja prasmīgi glaimot un ievirzīt sev labvēlīgu lēmumu pieņemšanā. Šo karalienes attieksmi veicināja Dizraeli saskanīgā laulība, kas atbilda karalienes priekšstatiem par ģimenes jūtu svarīgumu arī valdības vadīšanas jomā.

Būdams atkārtoti premjerministrs (līdz 1880. gadam) Dizraeli ļoti veiksmīgi palīdzēja risināt kara iznākumu starp Osmaņu un Krievijas impērijām Britu impērijas labā. Viņa darbošanās Berlīnes kongresā un diplomātiskā uzvara pār Krieviju nostiprināja Dizraeli reputāciju kā viena no vadošajiem Eiropas valstsvīriem. Par vienu no Dizraeli sasniegumiem bija britu iesaistīšanās Suecas kanāla akciju lielākās daļas pirkšanā toreiz Osmaņu impērijas kontrolētajā Ēģiptē. Tomēr starptautiskie notikumi ievirzījās Konservatīvo partijai nelabvēlīgā gultnē dēļ neveiksmēm Afganistānā un Āfrikā. Tāpat nevēlēšanas atjaunot Labības likumus saniknoja britu zemniekus. Gadu pirms savas nāves Dizraeli pēc Konservatīvās partijas zaudētajām vēlēšanās pārtrauca politisko darbību un pievērsās rakstīšanai, pēdējo romānu Endimionu pabeigdams neilgi pirms savas nāves.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Biogrāfija 
* BBC profils
Leolita Bļodniece

**Leolita Bļodniece** (dzimusi  Rīgā) ir bijusī latviešu vieglatlēte, startējusi šķēpa mešanas sacensībās.

Izglītību ieguvusi Rīgas 25. vidusskolā un LVFKI.

Sākumā trenējusies daudzcīņā, taču pēc 600 g šķēpa raidīšanas tālāk par 34 metriem 12 gadu vecumā pievērsās šķēpa mešanai. 1975. gada PSRS Tautu spartakiādē 16 gadu vecumā uzvarēja ar 59,54 metrus tālumā raidītu šķēpu, vēl Tautu spartakiādē sportiste uzvaru guva 1983. gadā, 1979. gadā L. Bļodniece izcīnīja 4. vietu. 1975. gadā sportiste izcīnīja uzvaru arī Eiropas junioru čempionātā (60,62 m). L. Bļodniece ir trīskārtēja PSRS čempione (1975, 1980, 1983), kā arī divkārtēja Latvijas čempione (1980, 1982). Viņa trīs reizes labojusi Latvijas rekordu, no kuriem jaunākais (64,90 m) tika sasniegts 1980. gadā PSRS čempionātā. Tas ir arī Latvijas rekords šķēpa mešanā ar vecās konstrukcijas šķēpu. Pēc sportistes karjeras beigām neilgu brīdi strādājusi par šķēpa mešanas treneri. Darbu turpinājusi kā sporta skolotāja un sporta darba organizatore Rīgas pārtikas ražotāju vidusskolā (tagad Tūrisma un radošās industrijas tehnikums). Aktīvi darbojas šķēpmetēju klubiņā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Stora Enso

thumb|right|''Stora Enso'' galvenais birojs Helsinkos
***Stora Enso Oyj*** ir Somijas papīra un celulozes ražošanas uzņēmums. Galvenais birojs atrodas Helsinkos. Dibināts 1998. gadā, apvienojoties Zviedrijas uzņēmuma *[[Stora Kopparbergs Bergslag|Stora]]* un Somijas *[[Enso (uzņēmums)|Enso]]*.

*Stora Enso Oyj* akcijas tiek kotētas Helsinku biržā un ietilpst *[[OMX Helsinki 25]]* indeksā. 
Lielākais uzņēmuma akcionārs ir Somijas valsts. Otrs lielākais īpašnieks ir Zviedrijas īpašumu pārvaldīšanas uzņēmums FAM, kas pieder Vallenbergu ģimenei.

*Stora Enso* pieder 14,77 % kapitāldaļu energoražošanas uzņēmumā *[[Pohjolan Voima]]*, kas tam piegādā elektroenerģiju.

## Vēsture
1998. gadā Zviedrijas kalnrūpniecības un kokapstrādes uzņēmums *[[Stora Kopparbergs Bergslag]]* apvienojās ar Somijas meža produktu uzņēmumu *Enso*, izveidojot *Stora Enso*.

2000. gadā *Stora Enso* nopirka ASV uzņēmumu *Consolidated Papers*. 2007. gadā Ziemeļamerikas nodaļa tika pārdota.

## ''Stora Enso'' Latvijā
### Kartons
1994. gadā Latvijā *Enso Oy* dibināja uzņēmumu *Pakenso Baltika SIA*. 1996. gadā Rīgā tika uzcelta gofrētā kartona lokšņu un iepakojuma ražotni. Uzņēmums piegādā kartonu arī lokšņu pārstrādes rūpnīcām Igaunijā un Lietuvā. Līdz ar *Enso* apvienošanos, uzņēmums nonāca *Stora Enso* īpašumā. 1999. gadā mainīts nosaukums uz *SIA Stora Enso Packaging*.

### Koksne
1997. gadā dibināts uzņēmums *SIA LUMIFOREST*. Tas nodarbojās ar apaļkoku iepirkšanu. 1999. gadā mainīts nosaukums uz *SIA Stora Enso Mežs*.

1999. gadā dibināts uzņēmums *SIA Puumerkki Latvia*. Tas nodarbojās ar zāģmateriālu tirdzniecību. 2003. gadā mainīts nosaukums uz *SIA Puumerkki*. Tas piederēja *SIA Stora Enso Timber*.

2001. gadā Igaunijas uzņēmums *AS Sylvester* dibināja meitas uzņēmumu *AS Launkalne Sawmill*. Launkalnes pagastā tika uzcelta kokzāģētava.  2003. gadā Igaunijas uzņēmums *Stora Enso Timber* nopirka *AS Sylvester*, līdz ar to *Launkalne Sawmill* nonāca *Stora Enso* īpašumā. Tajā pašā gadā uzņēmuma nosaukums mainīts uz *SIA Stora Enso Timber*.

2003. gadā dibināts uzņēmums *SIA Rets Baltic*. 2005. gadā mainīts nosaukums uz *SIA Stora Timber Trading*. Tas piederēja Igaunijas uzņēmumam *Stora Enso Eesti*.

2009. gada nogalē *SIA Stora Enso Timber* tika pievienoti visi *Stora Enso* koksnes uzņēmumi Latvijā: *Stora Enso mežs*, *Puumerkki* un *Stora Enso Timber Trading*. Jaunā uzņēmuma nosaukums — *AS Stora Enso Latvija*.

2014. gada maijā Launkalnes kokzāģētavā sākta termokoksnes ražošana. Gadā plānots apstrādāt 10 tūkstoši kubikmetru termokoksnes, un tā būs pirmā ražotne Latvijā, kur termokoksne tiks ražota tik lielos apjomos.

## Atsauces

## Ārējās saites

* ''Stora Enso'' vietne
* ''Stora Enso'' Latvijas nodaļa
Šarls Ogistēns Kulons

**Šarls Ogistēns Kulons** (; dzimis , miris ) bija franču fiziķis.

1781. gadā kļuva par Francijas Karaliskās Zinātņu akadēmijas locekli. Rakstījis zinātniskus darbus mehānikā, elektrostatikā, magnetostatikā. Viņš vislabāk pazīstams ar elektrostatikas pamatlikuma — Kulona likuma — atklāšanu un noformulēšanu, tāpat formulējis sausās berzes likumu, izgudrojis vērpes svarus. Zinātnieka vārdā ir arī nosaukta elektriskā lādiņa pamatmērvienība kulons (C). Kulona likumu atklājis ar paša izveidoto vērpes svaru palīdzību. 1780. gadu otrajā pusē viņš izveidoja mūsdienu elektrostatikas pamatus.

## Atsauces
Oto Jurģis

**Oto Jurģis** (dzimis , miris  Rīgā) bija latviešu vieglatlēts (vēlāk arī treneris), startēja šķēpa mešanas sacensībās.

## Biogrāfija
Piedalījies  Berlīnē, kur izcīnījis 13. vietu finālā ar rezultātu 60,71&nbsp;metrs. Viņš ir pirmais latviešu šķēpa metējs, kas pārsniedzis 60 metru robežu. 1934. gada Eiropas čempionātā izcīnīja 4. vietu (67,50&nbsp;m). Laikā no 1930. līdz 1938. gadam O. Jurģis piedalījies 17 starptautiskajās sacensībās, no kurām piecās uzvarējis šķēpa mešanā, vairākas medaļas izcīnījis Apvienotās Karalistes atklātajā čempionātā. Laikā no 1927. līdz 1938. gadam 14 reizes izcīnījis Latvijas čempiona titulu dažādās disciplīnās. 13 reizes uzstādījis Latvijas rekordu (uzlabojis to no 56,57&nbsp;m (1928) līdz 67,68&nbsp;m (1934)), vēl vairākas reizes viņa rekorda labojumus neapstiprināja. Tāpat četras reizes uzstādījis valsts rekordu šķēpa mešanā ar labo un kreiso roku (summā) — viņa labākais sasniegums bija 102,95&nbsp;m (1934).

1949. gadā kopā ar sievu Milliju un bērniem Aiju un Kārli ticis izsūtīts uz Tomskas apgabalu no Tukuma apriņķa Dzirciema pagasta "Paegļiem". 1956. gadā atgriezies dzimtenē. Līdz pat 1973. gadam strādājis par šķēpa mešanas treneri, trenējis tādas sportistes kā Inesi Jaunzemi, Elvīru Ozoliņu, Leolitu Bļodnieci, Tatjanu Žigalovu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Jurģis (priekšvārds)

**Jurģis** ir latviešu un lietuviešu priekšvārds, kas atvasināts no grieķu priekšvārda Georgijs (*Γεώργιος* — 'zemkopis'), latinizētā forma *Georgius*.

No vārda Jurģis cēlies daudz populārākais latviešu priekšvārds Juris.

## Citās valodās
* Albāņu: *Gjergj, Gjorgj, Xhorxh, Jorgji*
* Angļu: Džordžs (*George*)
* Armēņu: Gevorgs (*Գևորգ*)
* Baltkrievu: Jurijs (*Юры*)
* Bulgāru: Georgijs (*Георги*)
* Čehu: Jirži (*Jiří*)
* Dāņu: Jorjens (*Jørgen, Jørn*)
* Franču: Žoržs (*Georges*)
* Grieķu: Georgijs (*Γεώργιος*)
* Gruzīnu: Giorgijs (გიორგი), Gija (გია), Goga (გოგა), Gogi (გოგი) 
* Holandiešu: Joris (*Joris, Sjors*)
* Horvātu: Jurajs (*Juraj, Jure, Jurica*)
* Igauņu: Georgs (*Georg*), Juris (*Jüri, Jürgen*)
* Itāļu: Džordžio (*Giorgio*), Džīno (*Gino*)
* Īru: Soirs (*Seoirse*)
* Krievu: Georgijs (*Георгий*), Jurijs (*Юрий*), Jegors (*Егор*)
* Latīņu: Georgius
* Lietuviešu: *Jurgis*
* Norvēģu: Georgs, Jorns (*Jørn, Ørjan, Jørgen*)
* Poļu: Ježijs (*Jerzy*)
* Slovāku: Jurajs
* Slovēņu: Jure
* Somu: Jurje (*Jori, Jyri*), Irje (*Yrjö*) 
* Spāņu: Horhe (*Jorge*)
* Turku: *Cercis, Circis, Curcis, Yorgi, Gürcü*
* Ukraiņu: Heorhijs (*Георгій*), Jehors (*Єгор*), Jurijs (*Юрій*)
* Ungāru: Ģerģs (*György*)
* Vācu: Georgs (*Georg*), Jorgs (*Jörg*), Jorgens (*Jörgen*), Jirgens (*Jürgen*)
* Zviedru: Georgs, Jērans (*Göran, Jörgen, Jörn, Örjan*)

## Cilvēki ar šādu vārdu
* Latviešu Jurģis, 13. gadsimta latgaļu priesteris, evaņģēlija tulkotājs
* Jurģis Kairis, pilots
* Jurģis Kalns, futbolists
* Jurģis Pučinsks, futbolists
* Jurģis Mačūns, mākslinieks
* Jurģis Skulme, mākslinieks

## Cilvēki ar šādu uzvārdu
* Otto Jurģis, vieglatlēts
Kels O'Railijs

**Kels O'Railijs** (; dzimis 1986. gada 30. septembrī) ir kanādiešu hokejists, centra uzbrucējs. Pašlaik (2018) O'Railijs spēlē NHL kluba Minesotas "Wild" sastāvā.

Viņa jaunākais brālis Raiens arī ir profesionāls hokejists.

## Spēlētāja karjera
Profesionāļa karjeru O'Railijs uzsāka 2005.—06. gada sezonā, kad debitēja Amerikas hokeja līgas kluba Milvokī "Admirals" rindās. Komandas sastāvā hokejists aizvadīja nākamās divas sezonas, taču 2008.—09. gada sezonā debitēja arī NHL, aizvadot 11 spēles Našvilas "Predators" sastāvā. 2009.—10. gada sezonā hokejists spēles laiku starp "Predators" un "Admirals" jau dalīja uz pusēm, taču 2010.—11. gada sezonā Kels AHL vairs nespēlēja.

2011.—12. gada sezonu O'Railijs vēl iesāka "Predators" rindās, taču drīz tika aizmainīts uz Fīniksas "Coyotes", tā sastāvā aizvadot 22 spēles. Februārī hokejista līgumu no neaizsargāto spēlētāju saraksta pārņēma Pitsburgas "Penguins", tā sastāvā hokejistam noslēdzot sezonu.

2012. gada vasarā Kels noslēdza divu gadu līgumu ar KHL klubu Magņitogorskas "Metallurg". 2013.—14. gada sezonu O'Railijs uzsāka neveiksmīgi, vairākas spēles aizvadot arī "Metallurg" VHL fārmklubā, taču tad Krieviju pameta, sezonu noslēdzot Amerikas hokeja līgas klubā Jutikas "Comets". 2014.—15. gada sezonā bija "Comets" kapteinis un komandas rezultatīvākais spēlētājs. Nākamajā vasarā noslēdza divu gadu līgumu ar Bufalo "Sabres".

2017. gada vasarā pievienojās Minesotas "Wild", tās sastāvā nākamajā sezonā gan aizvadot tikai vienu spēli, pārējo laiku būdams tās AHL fārmkluba Aiovas "Wild" kapteinis.

## Ārējās saites
Niklass Hagmans

**Niklass Hagmans** (; dzimis 1979. gada 5. decembrī) ir bijušais somu hokejists, kreisās malas uzbrucējs, Somijas hokeja izlases dalībnieks. Karjeras laikā 10 sezonas aizvadījis Nacionālajā hokeja līgā. 1998. gadā kļuvis par Somijas čempionu, bet 2005. gadā izcīnījis Šveices čempiona titulu. Izlases rindās izcīnījis divas olimpisko spēļu medaļas.

## Spēlētāja karjera
Profesionāļa karjeru Hagmans uzsāka 1997.—98. gada sezonā, kad debitēja SM līgas kluba Helsinku HIFK sastāvā. Nākamo sezonu hokejists jau uzsāka HIFK rindās, taču sezonas vidū pārcēlās uz Espo "Blues". 1999.—2000. gada sezonā Hagmans kopā ar Oulu "Kärpät" izcīnīja Somijas Mestis līgas čempiona titulu, 2000.—01. gada sezonu jau atkal aizvadot SM līgā.

2001. gada vasarā Hagmans pārcēlās uz Ziemeļameriku, pievienojoties NHL kluba Floridas "Panthers" rindām. 2004.—05. gada NHL sezonas lokauta laikā Hagmans spēlēja Šveices hokeja līgas kluba HC Davos sastāvā, taču tad atgriezās Floridā.

2005.—06. gada sezonā uzbrucējs tika aizmainīts uz Dalasas "Stars" vienību, 2007.—08. gada sezonai izvēršoties kā hokejista rezultatīvākajai viņa NHL karjerā — tajā Hagmans atzīmējās ar 41 rezultativitātes punktu. 2008. gada vasarā hokejists noslēdza līgumu ar Toronto "Maple Leafs", taču 2009.—10. gada sezona vidū tika aizmainīts uz Kalgari "Flames".

2011.—12. gada sezonu Hagmans uzsāka "Flames" rindās, taču, nespējot iekļūt komandas pamatsastāvā, drīz vien tika iekļauts neaizsargāts spēlētāju sarakstā, Anahaimas "Ducks" vienībai pārņemot hokejista līgumu. 2012. gada vasarā Hagmans pievienojās KHL klubam Jaroslavļas "Lokomotiv", tās sastāvā aizvadot vienu sezonu.

2013.—14. gada sezonā uzbrucējs pievienojās SM līgas klubam Pori "Ässät", sezonu gan noslēdzot Šveices hokeja līgas vienībā *[[HC Fribourg-Gottéron]]*. 2014. gada aprīlī noslēdza divu gadu līgumu ar KHL klubu Helsinku "Jokerit". 2016.—17. gada sezonu aizvadīja SM līgā, taču tad noslēdza karjeru.

Somijas hokeja izlases rindās Hagmans spēlējis 2002., 2006. un 2010. gada olimpiskajās spēlēs, 2006. gadā izcīnot sudraba, bet 2010. gadā — bronzas medaļas. Hokejists piedalījies arī piecos Pasaules čempionātos.

## Ārējās saites
Frölunda HC

***Frölunda HC*** (pazīstama arī kā ***Frölunda Indians***) ir hokeja komanda, kas bāzēta Gēteborgā, Zviedrijā, un spēlē Zviedrijas hokeja līgā. Klubs dibināts 1938. gadā, tā pastāvēšanas laikā tas piecas reizes ir izcīnījis Zviedrijas čempiones titulu, pēdējo no tiem 2019. gadā. Komanda savas mājas spēles aizvada *[[Scandinavium]]* arēnā. Komanda četras reizes ir uzvarējusi Čempionu hokeja līgā.

1994.—95. gada sezonu komandas rindās aizvadīja Latvijas uzbrucējs Aleksandrs Beļavskis.

## Spēlētāji
### Līgas apbalvojumi
Komandas spēlētāji, kas saņēmuši līgas apbalvojumus.

* ***[[Guldpucken]]***
** Henriks Lundkvists — 2005
* ***[[Guldhjälmen]]***
** Henriks Lundkvists — 2005
* **[[Honkena balva]]**
** Henriks Lundkvists — 2004
** Henriks Lundkvists — 2005
** Johans Holmkvists — 2009
** Larss Johansons — 2016
* **[[Hokana Loba balva]]**
** Tomi Kallio — 2006
** Viktors Olofsons — 2018
* **[[Zviedrijas hokeja līgas Labākā debitanta balva|Līgas labākais debitants]]**
** Andreass Džonsons — 2014

## Izcīnītās vietas
### Čempionu hokeja līga

## Ārējās saites
* Komandas oficiālā mājaslapa
* Eliteprospects.com komandas lapa
Prāgas "Sparta" (hokejs)

**Prāgas "Sparta"** () ir hokeja komanda, kas bāzēta Prāgā, Čehijā, un spēlē Čehijas Ekstralīgā. Komanda dibināta 1903. gadā kā bendija klubs. Tā pastāvēšanas laikā "Sparta" izcīnījusi četrus Čehijas, kā arī četrus Čehoslovākijas čempiones titulus.

No 2007. līdz 2009. gadam divas sezonas kluba rindās aizvadīja Latvijas aizsargs Aleksandrs Jerofejevs. Pašlaik (2019) komandas rindās spēlē Roberts Bukarts.

## Ārējās saites
* Komandas oficiālā mājaslapa
* Eliteprospects.com komandas lapa
Prāgas "Slavia"

**Prāgas "Slavia"** () ir hokeja komanda, kas bāzēta Prāgā, Čehijā, un spēlē Čehijas 1. līgā. Komanda dibināta 1900. gadā. 2003. un 2008. gadā komanda izcīnījusi Čehijas čempiones titulu. No 1994. līdz 2015. gadam komanda spēlēja Čehijas Ekstralīgā.

2006.—07. gada sezonu kluba rindās aizvadīja latviešu aizsargs Māris Jass.

## Ārējās saites
* Komandas oficiālā mājaslapa
* Eliteprospects.com komandas lapa
Edgars Bertuks

**Edgars Bertuks** (dzimis  Alūksnē) ir latviešu orientierists, nodarbojies arī ar vieglatlētiku, garo distanču skriešanu. Viņš ir pirmais pasaules čempions Latvijas un Baltijas orientēšanās sporta vēsturē. Latvijā pārstāv klubu *OK Alūksne/Ape*, bet starptautiskajās sacensībās — Somijas klubu *Turun Metsänkävjät*.

## Biogrāfija
E. Bertuks 2003. gadā ir beidzis E. Glika Alūksnes Valsts ģimnāziju, pēc tam studējis Rīgas Tehniskajā universitātē, kur ieguvis bakalaura grādu ķīmijas inženierijā. Skolas vecumā trenējies arī basketbolā (viņa augums 1,87 m), vairākas sezonas nopietni nodarbojies ar vieglatlētiku, garo distanču skriešanu. Pirms kļūšanas par profesionālu orientieristu 2011. gadā, strādājis uzņēmumā *Siemens Healthcare*.

Viņa tēvs Uldis ir bijušais biatlonists, nodarbojas arī ar orientēšanās sportu. 2012. gadā E. Bertuks apprecējās ar orientieristi Kristīni Kokinu, kas arī bijusi Latvijas izlasē, vēlāk šķīrušies. Ģimenē trīs bērni.

## Karjera
Ievērojamākais saniegums karjeras sākumā bija 4. vieta stafetē Pasaules čempionātā junioriem 2004. gadā Gdiņā, Polijā, kur viņa komandas biedri bija Kristaps Jaudzems un Artis Jansons.

2012. gada Pasaules čempionātā Šveicē viņš izcīnīja uzvaru vidējā distancē, par piecām sekundēm apsteidzot Krievijas orientieristu Valentīnu Novikovu. Tā bija pirmā Latvijas (un arī Baltijas valstu) sportistu izcīnītā uzvara un medaļa Pasaules čempionātos pēc Latvijas neatkarības atjaunošanas (1989. gadā, pārstāvot PSRS, medaļu izcīnīja Alīda Ābola). Tāpat 2012. gada čempionātā viņš izcīnīja bronzas medaļu garajā distancē.

Vienreiz uzvarējis un vairākkārt iekļuvis trijniekā prestižākajās daudzdienu sacensībās Baltijā — "Kāpas" trīsdienās. 2012. gadā E. Bertuks finišēja pirmajā vietā pirmajā etapā pasaulē lielākajās orientēšanās stafešu sacensībās Jukola, apsteidzot visus konkurentus par vairāk kā minūti.

2012. gada noslēgumā E. Bertuks portāla *World of O News* līdzjutēju balsojumā tika atzīts par gada labāko orientieristu pasaulē. Augstāko vietu Pasaules kausa kopvērtējumā (15.) izcīnījis 2012. gada sezonā, savukārt augstākajā vietā pasaules rangā (7.) bijis 2013. gada jūlijā, kas ir augstākā vieta, kādā bijis kāds no Baltijas valstu sportistiem.

2013. gada Pasaules čempionātā Somijā E. Bertukam atkal izdevās izcīnīt medaļu — šoreiz bronzu garajā distancē, savukārt vidējā distancē, kur iepriekš bija kļuvis par čempionu, viņš distances beigu daļā guva acs traumu, zaudēja ātrumu un finišēja 8. vietā.

2013. gadā E. Bertuks kļuva arī par Latvijas čempionu vieglatlētikas krosā, 8 km distancē apsteidzot otrās vietas ieguvēju citu orientieristu Kristapu Kaimiņu.

2014. gada Eiropas orientēšanās čempionātā Portugālē viņš ieguva 5. vietu vidējā distancē (+1:17 aiz uzvarētāja Daniela Hubmaņa) un 10. vietu garajā distancē (+3:40 aiz tā paša D. Hubmaņa, kurš uzvarēja arī šajā distancē).

## Atsauces

## Ārējās saites
* Oficiālā mājas lapa 
* 
* ''World Ranking'' profils 
* ''WorldofO'' profils
Īans Milars

**Īans Milars** (; dzimis  Helifeksā) ir bijušais Kanādas jātnieks, kurš startēja konkūra disciplīnā.

1971. gadā pievienojās Kanādas jāšanas sporta komandai. Piedalījies desmit olimpiskajās spēlēs (, , , , , , , , , ). Lielākos panākumus guvis 2008. gadā Pekinā, kad komandu sacensībās izcīnīja sudraba medaļu, vēl ir izcīnījis divas 4. vietas komandu sacensībās 1984. un 1988. gadā. Ar startu desmit olimpiskajās spēlēs viņš ir visvairāk olimpiskajās spēlēs startējušais sportists, dalot šo sasniegumu ar Gruzijas šāvēju Nino Salukvadzi.

Vēl Ī. Milars ar panākumiem ir startējis *Pan American* spēlēs, kurās izcīnījis trīs zelta, četras sudraba un divas bronzas medaļas. 2019. gadā viņš paziņoja par starptautiskās sporta karjeras beigām.

## Atsauces

## Ārējās saites

* ''The Canadian Encyclopedia'' profils
Milars

**Milars** () ir angļu cilmes uzvārda Millers ( — 'dzirnavnieks') variants. Cilvēki ar šo uzvārdu:
* Deivids Milars (*David Millar*;1977) — Lielbritānijas riteņbraucējs;
* Īans Milars (*Ian Millar*; 1947) — Kanādas jātnieks;
* Roberts Milars (*Robert Millar*; 1958) — Lielbritānijas riteņbraucējs.
Bruklinas tilts

**Bruklinas tilts** () ir piekartilts Ņujorkā, ASV. Tas savieno Manhatanu un Bruklinu, šķērsojot Īstriveru. Tas ir 486,3 metrus garš (kopējais garums — 1825 metri), laikā no tā atklāšanas brīža līdz 1903. gadam tas bija pasaulē garākais piekartilts. Tas tika atklāts . Kopš tā atklāšanas tilts ir bijis Ņujorkas simbols, 1964. gadā tas tika iekļauts nacionālajā vēsturisko pieminekļu sarakstā (*National Historic Landmark*), savukārt 1972. gadā — nacionālajā vēstures inženiertehnisko pieminekļu (*National Historic Civil Engineering Landmark*) sarakstā.

## Atsauces

## Ārējās saites

* ''NYCroads'' profils
* Visiem šķēršļiem par spīti (Stāsti par tiltiem II)
Haralds Ritenbergs

**Haralds Ritenbergs** (dzimis  Rīgā, miris ) bija latviešu baletdejotājs, kinoaktieris, pedagogs.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1932. gadā Rīgā fabrikas strādnieka un šuvējas ģimenē. Bērnībā dzīvoja Gregora ielā Zasulauka apkaimē.
Mācījās Rīgas Ausekļa 46. pamatskolā (1941—1945), Rīgas pilsētas 22. pamatskolā (1945—1948), Emīla Dārziņa mūzikas vidusskolā un Rīgas Horeogrāfijas vidusskolā (1948—1952).
No 1950. līdz 1977. gadam viņš bija Latvijas Nacionālās operas un Latvijas Nacionālā teātra baleta solists, 1953. gadā kļuva par Latvijas Teātra darbinieku savienības biedru, 1961. gadā — par Latvijas Kinematogrāfistu savienības biedru.

1978. gadā H. Ritenbergs uzsāka darbu Rīgas Horeogrāfijas vidusskolā, bija tās vadītājs. Attēloja Romeo Sergeja Prokofjeva baletā "Romeo un Džuljeta", dejoja Pētera Čaikovska baletā "Gulbju ezers", baletā "Pērs Gints".
H. Ritenbergs tēlojis lomas vairākās kinofilmās, tai skaitā "Vella kalpi", "Vella kalpi Vella dzirnavās", "Šķēps un roze" un "Nauris".

### Apbalvojumi un pagodinājumi
1958. gadā Ritenbergs saņēma Latvijas PSR Nopelniem bagātā skatuves mākslinieka goda nosaukumu. Par Ako lomu "Rigonda" 1959. gadā viņš saņēma Latvijas PSR Valsts prēmiju. 1965. gadā kļuva par Latvijas PSR Tautas skatuves mākslinieku. 1999. gadā viņu apbalvoja ar ceturtās šķiras Triju Zvaigžņu ordeni.

### Personīgā dzīve
Attiecībās ar balerīnu Annu Priedi piedzima meita Alla Priede (1954), kas arī pati vēlāk kļuva par baletdejotāju. Laulībā ar Birutu Ritenbergu 2 dēli — dvīņi Erlends un Dīns Ritenbergi (1969) — Latvijas Nacionālās operas baleta solisti.

## Filmogrāfija
* 1956 — "Kā gulbji balti padebeši iet" — epizodē
* 1957 — "Nauris" — Nauris
* 1959 — "Šķēps un roze" — Jurģis Dābols
* 1963 — "Dzied Goara Gasparjana" (*Armenfiļm*)
* 1970 — "Vella kalpi" — Andris
* 1972 — "Vella kalpi Vella dzirnavās" — Andris
* 1978 — "Aiz stikla durvīm" — epizodē
* 1979 — "Nepabeigtās vakariņas" — epizodē

## Atsauces

## Ārējās saites

* Haralds Ritenbergs filmas.lv
Artis Rasmanis

**Artis Rasmanis** (dzimis  Cēsīs) ir bijušais latviešu motokrosa braucējs, pašlaik piedalās sacensībās ar kvadricikliem, kā arī ir uzņēmējs un politiķis. Kā Kristera Serģa ekipāžas kantētājs viņš ir pieckārtējs pasaules čempions motokrosā blakusvāģiem. Darbojas politikā. Bijis 12. Saeimas deputāts, kā arī Cēsu pilsētas un Cēsu novada domes deputāts, pārstāv Latvijas Zaļo partiju un Zaļo un Zemnieku savienību.

## Dzīvesgājums
1989. gadā absolvējis Priekuļu lauksaimniecības tehnikumu. Piecas reizes, būdams Kristera Serģa kantētājs, izcīnīja uzvaru pasaules čempionātā motokrosā blakusvāģu klasē (1997, 1998, 2000, 2001, 2002). Ar Šveices motokrosistu Andreasu Hiseru (*Andreas Hüsser*) dala pirmo vietu starp kantētājiem izcīnīto pasaules čempiontitulu skaita ziņā. Vēl 1999. gadā tika izcīnīta otrā vieta, zaudējot vienīgi Daniela Vilemsena (*Daniël Willemsen*) no Nīderlandes ekipāžai.

2002. gadā dibinājis uzņēmumu "Rasmanis & Dankers", pašlaik ir uzņēmuma vadītājs.

### Politiskā darbība
2005. gada pašvaldību vēlēšanās ticis ievēlēts Cēsu pilsētas domē no Tautas partijas saraksta, 2009. gada vēlēšanās — Cēsu novada domē. 2013. gada pašvaldību vēlēšanās kandidēja no Latvijas Zaļās partijas saraksta un atkal tik ievēlēts Cēsu novada domē.

2014. gadā A. Rasmanis tika ievēlēts 12. Saeimā no Zaļo un Zemnieku savienības. Pētnieciskās žurnālistikas centra ** veiktajā pētījumā par 12. Saeimas deputātu uzstāšanos tribīnē un ziņojumu gatavošanu atzīts par vienu no 12 "nerunīgajiem deputātiem", jo 12. Saeimā 44 pavadītajos mēnešos A. Rasmanis tikai trīs reizes runājis no tribīnes un ne reizi nav gatavojis ziņojumu par kādu likumprojektu. Kandidēja arī 13. Saeimas vēlēšanās 2018. gadā, taču netika ievēlēts.

Pēc tam Zaļo un Zemnieku savienības sarakstā kandidējis pašvaldību vēlēšanās 2021. un 2025. gadā, taču abas reizes netika ievēlēts Cēsu novada domē.

1997. gadā ticis apbalvots ar trešās šķiras Triju Zvaigžņu ordeni.

## Atsauces
Sofija Hoteka

**Sofija Marija Jozefīne Albīne grāfiene Hoteka fon Hotkova un Vognīne, Hohenbergas hercogiene** (, ; dzimusi , mirusi ) bija Bohēmijas izcelsmes hercogiene. Troņmantinieka Franča Ferdinanda sieva morgāniskajā laulībā. Kopā ar Franci Ferdinandu nogalināta atentāta Sarajevā . Šis atentāts kļuva par Pirmā pasaules kara ieganstu.

Dzimusi Štutgartē Bohēmijas aristokrātu ģimenē. Nav zināms, kur Francis Ferdinands iepazinies ar Sofiju, visticamāk, kādā ballē Prāgā. Francis Ferdinands apprecējās ar Sofiju pretēji galma un imperatora gribai, tāpēc Sofijas bērniem nebija troņa mantošanas tiesību. Laulības tika noslēgtas 1900. gada 1. jūlijā Zākupos, un to neapmeklēja ne imperators, ne Franča Ferdinanda brāļi.

 kopā ar Franci Ferdinandu Sofiju atentātā Sarajevā nogalināja serbu nacionālistiskās organizācijas biedrs Gavrilo Princips.

## Ārējās saites
Lauka atmatene

**Lauka atmatene** () ir ēdamā sēne. Cepurīte balta, lapiņas sākumā bālganas, vēlāk brūnganas. Jāuzmanās nesajaukt ar nāvīgi indīgo balto mušmiri vai indīgo atmateni. Lauka atmateni izmanto pēc visām iespējamām receptēm: Cep, marinē, sāla, žāvē un vāra zupās. Sēnes mīkstumam ir patīkama anīsa smarža un saldena riekstu garša. Sauc arī par **šampinjoniem**. Sastopama bieži klajās vietās, retāk mežā.
Uz sēnes kātiņa ir sīks un trausls gredzens. Cepurītes platums 4—10 cm. Sporas tumši brūnas. Aug bieži lielā skaitā pļavās, tīrumos un zālienos, veido tā sauktos raganu apļus. 

## Atsauces

## Ārējās saites
Krēpelīne

**Krēpelīne** () ir pilsēta Vācijā, Mēklenburgā-Priekšpomerānijā, uz rietumiem no Rostokas.

## Atsauces

## Ārējās saites
Ruska

**Ruska** var būt:

* Ernsts Ruska — Vācijas fiziķis, Nobela prēmijas laureāts;
* Helmuts Ruska — Vācijas biologs;
* ukraiņu valodas vēsturiskais nosaukums.
Vīnkes sala

**Vīnkes sala** (, , ) ir ap 30 km gara un līdz 10 km plata sala Pālmera arhipelāgā Antarktikā. Sala izstiepta ziemeļaustrumu—dienvidrietumu virzienā gar Anveras salas dienvidu krastu. No Anveras to atdala Neimaijera šaurums, no dienvidaustrumos esošā Danko krasta — Žerlaša šaurums, bet Peltjē šaurums to atdala no rietumos esošās Dumēra salas. Salas lielāko daļu klāj ledāji, reljefs kalnains, četras izteiktas kalnu grēdas, lielākā no kurām ir DiFjefa kalni ar salas augstāko virsotni Savojas smaili (). Krasta līnija stipri izrobota, daudz līču un pussalu.

Salu, iespējams, pirmais ieraudzīja brits Edvards Brensfīlds 1820. gada janvārī, kuģojot ar brigu *Williams*, bet nosauca to par zemesragu. Salu pirmais apkuģoja brits Henrijs Fosters 1829. gadā, bet krastā pirmais izkāpa vācietis Eduards Dallmanis 1873. gadā. 1898. gada 8.—9. februārī salu apkuģoja un aptuveni nokartēja Beļģijas Antarktiskā ekspedīcija Adriena Žerlaša vadībā un nosauca to par godu ekspedīcijas dalībniekam, norvēģu jūrniekam Karlam Vīnkem *(Carl Augustus Wiencke)*, kurš gāja bojā pārkrītot pār bortu.

Uz nelielās Gudjē salas Lokruā līcī Vīnkes salas ziemeļrietumu piekrastē 1944. gadā tika ierīkota Lielbritānijas militārais postenis Bāze A (vēlāk Portlokruā). Doriāna līča dienvidu krastā 1957. gadā tika ierīkota argentīniešu patversme Baiadoriana. Ap  no tās 1975. gadā (pēc citiem datiem 1973. gadā) tika ierīkota britu patversme Damuāpointa, kas bija paredzēta sniega lidlauka apkalpošanai uz netālā ledus lauka.

## Atsauces

## Ārējās saites
Valters Rātenavs

**Valters Rātenavs** (;  — ) bija ebreju izcelsmes vācu rūpnieks, rakstnieks un politiķis. Viens no Vācu Demokrātiskās partijas dibinātājiem, Veimāras Republikas ārlietu ministrs. Divus mēnešus pēc Rapallo līguma parakstīšanas nogalināts labēji ekstrēmās organizācijas "Consul" sarīkotajā atentātā.

## Biogrāfija

Dzimis Berlīnē ebreju rūpnieka, AEG dibinātāja Emīla Rātenava ģimenē. Studējis (1886—1889) fiziku, ķīmiju un filozofiju Berlīnes un vēlāk Strasbūras Universitātē. Pēc studiju pabeigšanas dienējis armijā. Pēc dienesta strādājis tēva uzņēmumos. Brīvajā laikā gleznojis, nodarbojies ar rakstniecību — vairāku grāmatu autors.

Neskatoties uz to, ka pēc izcelsmes viņš bija ebrejs, Rātenavs uzskatīja un propagandēja ideju par to, ka viņa tautiešiem ir jāatsakās gan no sociālisma, gan arī cionisma, lai varētu asimilēties vāciešos. Viņš uzskatīja, ka šādi ir iespējams novērst pretešķības un problēmas, kas skāra ebreju kopienu.

Rātenavs uzstājās pret Vācijas Impērijas iesaistīšanos Pirmajā pasaules karā, jo viņš uzskatīja, ka tas pāraugs totālā karā. 1914. gadā iesaistījies Kara ministrijas darbā, kur vadījis Kara materiālu departamentu. Nodarbojies ar jautājumiem, kas skāra izejvielu ražošanu, kā arī ekonomikas pārkārtošanu uz plānveida ražošanu kara laika vajadzībā. Pēc tēva nāves 1915. gadā pametis darbu ministrijā, lai ieņemtu AEG priekšsēdētāja amatu.

1918. gadā iesaistījies politikā kā viens no Vācu Demokrātiskās partijas dibinātājiem. No 1920. gada darbojies valdībā. 1921. gadā kļuvis par rekonstrukcijas ministriju, bet jau 1922. gada sākumā Rātenavs ieņēma ārlietu ministra amatu. Viņa etniskā un sociālā izcelsme, kā arī atbalsts Versaļa līguma noteikumu pildīšanai izsauca naidu labējo radikāļu un revanšistu aprindās.

1922. gadā kā Vācijas pārstāvis Rātenavs parakstīja Rapallo līgumu ar Padomju Krieviju. Lai arī šis līgums pēc būtības deva iespēju vāciešiem apiet Versaļas līguma noteikumus, kas attiecās uz bruņojuma izstrādi u.c. līdzīgiem jautājumiem, tomēr labējo politisko spēku aprindās tas tika uzņemts noraidoši, jo to traktēja kā biedrošanos ar komunistiem.

Divus mēnešus pēc Rapallo līguma parakstīšanas Rātenavu nogalināja labēji ekstrēmās organizācijas "Consul" sarīkotajā atentātā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Lokruā līcis

**Lokruā līcis** (, , ) ir ap  garš un ap  plats līcis Vīnkes salas ziemeļrietumu piekrastē Antarktīdā. Līci norobežo Damuā rags ziemeļos un Lekijē rags dienvidos un tas veido dabīgu aizsargātu ostu. Pie līča ieejas vairākas saliņas, lielākās no kurām ir Gudjē un Billa salas.

Līci 1904. gada 20. februārī atklāja franču antarktiskā ekspedīcija Žana Batista Šarko vadībā un nosauca par godu franču politiķim un ekspedīcijas atbalstītājam Etjēnam Lokruā *(Etienne-Auguste-Édouard Lockroy)*.

No 1911. līdz 1931. gadam līča piekrasti un saliņas kā bāzi izmantoja vaļu mednieki. 1944. gada 11. februārī britu militārās operācijas “Tabarin” ietvaros bijušās vaļu mednieku stacijas vietā tika izveidota militārā atbalsta bāze ienaidnieka pārvietošanās novērošanai Bāze A (vēlāk Portlokruā). Pēc kara tā tika nodota Folklenda Salu Teritoriju dienestam un ar pārtraukumiem darbojās līdz 1962. gadam. 1996. gadā stacija tika atjaunota un kopš tā laika ir viens no populārākajiem tūristu galamērķiem Antarktīdā.

## Atsauces
Vinčenco Nibali

**Vinčenco Nibali** (; dzimis  Mesīnā) ir bijušais Itālijas šosejas riteņbraucējs.

Dzimis netālu no Mesīnas šauruma, Nibali ieguva iesauku "šauruma haizivs" vai vienkārši "haizivs". Pirmā viņa lielākā uzvara bija 2006. gada *[[GP Ouest-France]]*, kur viņš grūtā trasē uzvarēja iespaidīgā konkurencē. Tomēr tādi eksperti kā Mikēle Bartoli tolaik izteicās, ka Nibali ir vairāk piemērots daudzdienu sacensībām.

Nibali līdz šim lielākās uzvaras ir 2010. gada Vuelta a España, 2013. un 2016. gada ''Giro d'Italia'' un 2014. gada ''Tour de France'' kopvērtējums. Viņš ir sestais riteņbraucējs ar uzvarām visu triju lielo riteņbraukšanas tūru kopvērtējumā. Nibali uzvarējis arī vairākās ievērojamās riteņbraukšanas klasikās — 2018. gada Milāna—Sanremo un 2015. un 2017. gada ''Giro di Lombardia'' sacensībās.

2015. gada ''Tour de France'' viņš bija viens no sacensību favorītiem, tomēr nespēja attaisnot cerības, izcīnot vienu uzvaru posmā un kopvērtējumā finišējot ceturtais.

2019. gada augustā tika ziņots par oficiālu Nibali pievienošanos **' nākamajā sezonā. 2021. gada septembrī tika paziņots par Nibali atgriešanos **' komandā.

2022. gada maijā, 37 gadu vecumā, paziņoja, ka līdz ar sezonas beigām plāno beigt profesionāļa karjeru. To noslēdza pēc *[[Giro di Lombardia]]* sacensībām oktobrī.

## Atsauces

## Ārējās saites
* 

*
870. gads

**870. gads** () bija gads, kas pēc Jūlija kalendāra sākās svētdienā.

## Notikumi
* 8. augusts — tika noslēgts Mērsenes līgums.

### Nezināms datums
* Arābi no Sicīlijas iekaroja Maltu.
* Ap 870. gadu vikingi nodibināja pirmo apmetni Īslandē.
* starp 870. un 890. gadu vikingi sasniedza Ziemeļu Dvinas lejteci.

## Dzimuši
* Aleksandrs, Bizantijas imperators (miris 913. gadā)

## Miruši
* Rostislavs, Morāvijas kņazs
Džeimijs Džonsons

**Džeimijs Džonsons** (; dzimis ) ir bijušais kanādiešu hokejists, centra uzbrucējs. Karjeras lielāko daļu aizvadījis Ziemeļamerikā, septiņas sezonas pavadot Amerikas hokeja līgā, taču karjeras nogalē vairākas sezonas aizvadījis vadošajās Eiropas līgās. Pusotru sezonu aizvadījis arī KHL komandā Rīgas "Dinamo".

## Spēlētāja karjera
Karjeru sācis Ontārio hokeja līgā, 2003.—2004. gada sezonā debitējis ECHL līgas klubā Luiziānas "IceGators", 2005.—2006. gada sezonā — AHL klubā Aiovas "Stars". Atskaitot 2008.—2009. gada sezonu, kad viņš pārstāvēja SM līgas klubu Turku TPS, pārējās Džonsons spēlējis dažādos Amerikas hokeja līgas klubos.

2012. gada vasarā noslēdza līgumu ar KHL klubu Rīgas "Dinamo", taču pēc vienas KHL aizvadītas sezonas atgriezās Ziemeļamerikā, pievienojoties Amerikas hokeja līgas klubam Hēršijas "Bears". Sezonas turpinājumā Džonsons gan atgriezās "Dinamo" sastāvā.

Turpmākās trīs sezonas aizvadīja Ķelnes "Haie", Vīnes "Capitals" un Herningas "Blue Fox" rindās, līdz 2017. gadā noslēdza profesionāļa karjeru.

## Atsauces

## Ārējās saites
Embrijs

[thumb|250px|Mēnesi vecs cilvēka embrijs [ārpusdzemdes grūtniecības laikā]]
**Embrijs** ( — ‘dīglis’) ir dzīva organisma attīstības stadija, sākot ar zigotu un beidzot ar piedzimšanu vai izšķilšanos no olas (ziedaugiem — izdīgšanu no sēklas). Augu embrijus dažreiz sauc par aizmetņiem. Embrija sākotnējo stadiju — šūnu grupu ar dobumu vidū — sauc par dīgli. Daudziem bezmugurkaulniekiem un zemākajiem mugurkaulniekiem olā esošie barības vielu krājumi ir nepietiekami pilnīgai embrija attīstībai, tādēļ, lai izveidotos pieaudzis organisms, nepieciešama vēl viena īpaša attīstības stadija — kāpurs, kurš spēj patstāvīgi baroties. Placentārajiem zīdītājiem, tai skaitā cilvēkam, embriju pēc tā visu orgānu sistēmu izveidošanās sauc par augli. Augļa barošanos, elpošanu un atkritumvielu izvadīšanu nodrošina placenta. Cilvēka embriju dēvē par augli apmēram no 9 nedēļu vecuma.

Zinātni, kas pēta organismu sākotnējo attīstību, sauc par embrioloģiju.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Prenatālās attīstības bioloģija
Turku TPS

**Turku TPS** ir hokeja komanda, kas bāzēta Turku, Somijā, un spēlē SM līgā. Komanda dibināta 1929. gadā. Tā pastāvēšanas laikā TPS izcīnījusi 11 Somijas čempiones titulus, pēdējo reizi to izcīnot 2010. gadā.

Starp komandas īpašniekiem ir arī vairāki Somijas hokejisti, kas šajā klubā uzsākuši hokejistu gaitas - Saku un Miko Koivu, kā arī Mīka Kiprusofs.

No 1995. līdz 1998. gadam trīs sezonas kluba sastāvā aizvadīja latviešu aizsargs Kārlis Skrastiņš, taču 1994.—95. un 1995.—96. gada sezonās TPS rindās spēlēja arī Vjačeslavs Fanduls.

## Ārējās saites
* Komandas oficiālā mājaslapa
* Eliteprospects.com komandas lapa
Pardubices "Dynamo"

**Pardubices "Dinamo"** () ir profesionāla hokeja komanda, kas bāzēta Pardubicē, Čehijā, un spēlē Čehijas Ekstralīgā. Komanda dibināta 1923. gadā, sākotnējais nosaukums bija *LTC Pardubice*, no 1991. gada — *TJ Tesla Pardubice*, bet tagadējais nosaukums kopš 2015.—2016. gada sezonas. Tā pastāvēšanas laikā klubs izcīnījis trīs Čehijas, kā arī trīs Čehoslovākijas čempiones titulus. Pēdējo reizi Čehijas čempiones titulu klubs izcīnīja 2012. gadā.

Kluba sistēmā uzaugusi un daļu savas karjeras aizvadījusi virkne ievērojamu čehu hokejistu — Dominiks Hašeks, Vladimīrs Martinecs, kā arī Milans Hejduks un Alešs Hemskis.

## Ārējās saites
* Komandas oficiālā mājaslapa
* Eliteprospects.com komandas lapa
Cīrihes "Lions"

**Cīrihes "Lions"** ir profesionāla hokeja komanda, kas bāzēta Cīrihē, Šveicē, un spēlē Nacionālajā līgā. Komanda dibināta 1930. gadā. Tā pastāvēšanas laikā klubs izcīnījis vienpadsmit Šveices čempiontitulus.

Kopš 2023. gada komandā spēlē latviešu uzbrucējs Rūdolfs Balcers. Ilgāku laiku komandas rindās spēlējis latviešu uzbrucējs Ronalds Ķēniņš, 2012., 2014. un 2018. gadā kopā ar komandu kļūstot par Šveices čempionu.

## Vēsture
Komandas tika izveidota 1930. gadā kā *Zürcher Schlittschuh Club*. Tā bija pirmā komanda, kas Šveices čempionātā mājas spēles aizvadīja iekštelpās. ZSC kļuva par Šveices čempioni 1936., 1949. un 1961. gadā, tāpat 1944., 1945. un 1952. gadā tā uzvarējusi Špenglera kausa izcīņā. 1990. gadu otrajā pusē ZSC atradās finansiālās grūtībās un tika apvienota ar *[[Grasshopper Club Zürich]]* hokeja klubu, kas, par spīti labai finansiālai situācijai, vairākus gadus nespēja kvalificēties spēlēšanai NLA.

Pēc apvienošanās "Lions" kļuvusi par vienu no spēcīgākajām Šveices komandām. Tā ieguvusi Šveices hokeja līgas čempiones titulus 2000., 2001., 2008., 2012. un 2014. un 2018., 2024., 2025. gados, savukārt 2001. un 2002. gadā uzvarējusi arī Kontinentālā kausa izcīņā. 2009. gadā komanda uzvarēja vienīgajā Čempionu hokeja līgas sezonā.

## Spēlētāji
### Pašreizējais sastāvs
*Pēdējoreiz atjaunots 2024. gada 1.februārī.*

#### Vārtsargi
* 11  Šimons Hrubecs
* 36   Dzefrijs Meiers
* 40  Robins Zumbīls

#### Aizsargi
* 24  Fils Baltisbergers 
* 4  Patriks Gērings(kapteinis)
* 17  Skots Haringtons
* 46  Dīns Kukans

* 44  Miko Lehtonens 
* 86  Dario Trutmans
* 29  Daniils Ustinkovs
* 6  Janiks Vēbers

#### Uzbrucēji
* 10  Svens Angrigeto
* 38  Rūdolfs Balcers
* 14  Kriss Baltisbergs

* 26  Saimons Bodenmans

* 28   Jespers Fredēns
* 27  Dereks Grants
* 14  Deniss Hollenšteins
* 83   Juho Lammiko
* 62   Deniss Malgins
* 27  Vilis Redī
* 9  Vincens Rorers
* 19  Reto Šepi
* 13  Džastins Sigrists
* 12  Janiks Zēnders
## Sasniegumi
* Čempionu hokeja līga — 2025
* Nacionālās līgas čempioni (11): 1936, 1949, 1961, 2000, 2001, 2008, 2012, 2014, 2018, 2024, 2025

## Atsauces

## Ārējās saites

* Oficiālā tīmekļa vietne
* Eliteprospects.com komandas lapa
Helsinku "Jokerit"

**Helsinku "Jokerit"** ir profesionāla hokeja komanda, kas bāzēta Helsinkos, Somijā. Pašlaik spēlē Somijas otrajā spēcīgākajā līgā — *[[Mestis]]*. Komanda dibināta 1967. gadā, un līdz pat 2014. gadam tā spēlēja Somijas augstākajā līgā (SM līgā). Tā pastāvēšanas laikā "Jokerit" izcīnījusi sešus Somijas čempiones titulus, pēdējo reizi to paveicot 2002. gadā. Klubs ir divas reizes uzvarējis IIHF Eiropas kausā (1994, 1995), bet 2023. gadā izcīnīja Kontinentālā kausa titulu.

2014. gadā uzsāka spēlēt Kontinentālajā hokeja līgā. Sākoties Krievijas iebrukumam Ukrainā 2022. gada 24. februārī, "Jokerit" izstājās no KHL. 

## Spēlētāji
Komandas sastāvā spēlējusi virkne vēlāko NHL hokejistu. "Jokerit" komanda iemūžinājusi tādu spēlētāju kā Tēmu Selennes, Jari Kurri, Esa Tikanena, Valteri Immonena numurus, taču komandas rindās vairākas sezonas aizvadījuši arī tādi spēlētāji kā Valteri Filpula, Šons Bergenheims, Kari Lehtonens, Tuomo Rūtu, Ville Peltonens, Anti Jusi Niemi, Osi Vēnenens.

Klubu ir pārstāvējuši vairāki Latvijas hokejisti. 2000.—2001. gada sezonu kluba rindās aizvadīja Aigars Cipruss, bet 1998.—1999. gada sezonā 10 spēles komandas sastāvā nospēlēja arī aizsargs Rodrigo Laviņš. Komandai spēlējot KHL, no 2015. līdz 2017. gadam to pārstāvēja Artūrs Kulda, bet no 2018. līdz 2021. gadam — vārtsargs Jānis Kalniņš. *[[Mestis]]* līgā no 2024. līdz 2025. gadam tajā spēlēja Niks Feņenko. Pašlaik (2025) kluba rindās spēlē Miks Tumānovs.

## Visu KHL sezonu rezultāti

## Līderi
### Kluba spēlētāju rekordi KHL
#### Regulārā sezona
* Visvairāk gūto vārtu sezonā: Stīvs Mozess, 36 (2014.—15.)
* Visvairāk rezultatīvo piespēļu sezonā: Braiens O'Nīls, 45 (2018.—19.)
* Visvairāk gūto punktu sezonā: Braiens O'Nīls, 58 (2018.—19.)
* Visvairāk soda minūšu sezonā: Olivers Lauridsens, 93 (2018.—19.)
* Visvairāk gūto punktu sezonā, starp aizsargiem: Miko Lehtonens, 49 (2019.—20.)

#### Izslēgšanas kārta
* Visvairāk gūto vārtu sezonā: Olli Palola un Ēli Tolvanens, 6 (2017.—18.)
* Visvairāk rezultatīvo piespēļu sezonā: Mets Gilrojs, 10 (2017.—18.)
* Visvairāk gūto punktu sezonā: Mets Gilrojs, 11 (2017.—18.)
* Visvairāk soda minūšu sezonā: Jese Joensū, 54 (2015.—16.)
* Visvairāk gūto punktu sezonā, starp aizsargiem: Mets Gilrojs, 11 (2017.—18.)

## Atsauces

## Ārējās saites
* Oficiālā tīmekļa vietne
* Eliteprospects.com komandas lapa
Gudjē sala

**Gudjē sala** (, ) ir ap 220 m gara un līdz 120 m plata saliņa pie ieejas Lokruā līcī Vīnkes salas ziemeļrietumu piekrastē Antarktikā. Sala sastāv no ledāju noapaļotām klintīm, sniega sega vasarās nokūst. Salā mīt vairākas džentū pingvīnu kolonijas.

Saliņu pirmā nokartēja Francijas Antarktiskā ekspedīcija (1903—1905) Žana Batista Šarko vadībā un nosauca par godu ekspedīcijas kuģa *Français* vecākajam inženierim E. Gudjē *(E. Goudier)*.

No 1911. līdz 1931. gadam saliņu kā bāzi izmantoja vaļu mednieki. 1944. gada 11. februārī britu militārās operācijas “Tabarin” ietvaros bijušās vaļu mednieku stacijas vietā tika izveidota militārā atbalsta bāze ienaidnieka pārvietošanās novērošanai Bāze A (vēlāk Portlokruā). Pēc kara tā tika nodota Folklenda Salu Teritoriju dienestam un ar pārtraukumiem darbojās līdz 1962. gadam. 1996. gadā stacija tika atjaunota un kopš tā laika ir viens no populārākajiem tūristu galamērķiem Antarktīdā.

## Atsauces
The Rhythm Of The Night (Cascada singls)

***The Rhythm Of The Night*** ir vācu deju projekta *[[Cascada]]* otrais singls no grupas piektā studijas albuma - *[[The Best Of Cascada]]*. Oriģinālo versiju, kas iznāca 1993. gadā, izpilda grupa no Itālijas *[[Corona (grupa)|Corona]]*. 

## Singls topos
*Cascada* singls *The Rhythm Of The Night* pasaules valstu un reģionu topos.

## Atsauces
Lase Kukonens

**Lase Kukonens** (; dzimis 1981. gada 18. septembrī) ir bijušais somu hokejists, aizsargs, Somijas hokeja izlases dalībnieks. Karjeras laikā aizvadījis 159 spēles Nacionālajā hokeja līgā, taču karjeras lielāko daļu aizvadījis SM līgas komandā Oulu "Kärpät". Izlases rindās izcīnījis trīs olimpiskās un četras pasaules čempionātu medaļas.

## Spēlētāja karjera
Profesionāļa karjeru Kukonens uzsāka 2000.—01. gada sezonā, kad debitēja SM līgas kluba Oulu "Kärpät" rindās. 2002.—03. gada sezonā, būdams vien 20 gadus vecs, Kukonens pildīja arī "Karpat" kapteiņa funkcijas. 2003.—04. gada sezonā hokejists devās uz Ziemeļameriku, debitējot NHL kluba Čikāgas "Blackhawks" rindās, taču 2004.—05. gada sezonas NHL lokauta laikā atgriezās Oulu, kopā ar klubu izcīnot līgas čempiones titulu.

Arī 2005.—06. gada sezonu Kukonens aizvadīja "Karpat", taču 2006. gada vasarā otro reizi pārcēlās uz Ziemeļameriku, šoreiz nostiprinoties Čikāgas "Blackhawks" rindās. Sezonas izskaņā gan viņš tika aizmainīts uz Filadelfijas "Flyers" vienību, kuras sastāvā Kukonens aizvadīja vēl nākamās divas sezonas.

2009. gada vasarā hokejists pievienojās KHL vienībai Omskas "Avangard", piedaloties arī 2009. gada KHL Zvaigžņu spēlē. 2010.—11. un 2011.—12. gada sezonas aizsargs aizvadīja Magņitogorskas "Metallurg" sastāvā.

2013. gadā pievienojās SM līgas klubam Oulu "Kärpät". Kukonens kļuva par komandas kapteini. 2014., 2015. un 2018. gadā kopā ar komandu kļuva par Somijas čempionu. 2014. gadā Kukonens tika atzīts par visas līgas labāko aizsargu. 2020. gadā noslēdza karjeru.

Somijas hokeja izlases rindās spēlējis četros Olimpisko spēļu turnīros, 2006. gadā izcīnot sudraba, bet 2010. un 2014. gadā — bronzas medaļas. Piedalījies arī 10 Pasaules čempionātos, tajos kopā ar izlasi izcīnot pilnu medaļu komplektu.

## Ārējās saites
Kladno

**Kladno** () ir pilsēta Čehijā, Vidusčehijas apgabalā. Tā ir lielākā pilsēta apgabalā un atrodas vien 25 kilometru attālumā no valsts galvaspilsētas Prāgas. Pilsētā dzīvo aptuveni 70 000 iedzīvotāju. Ievērojams rūpniecīubas centrs.

Apdzīvotā vieta rakstos pirmoreiz minēta 14. gadsimtā. 1561. gadā tai tika piešķirtas pilsētas tiesības. Ilgu laiku tā atradās Hābsburgu impērijas sastāvā. 19. gadsimta vidū kļuva par Bohēmijas rūpniecības centru. Tā kā apkaimē tika atklātas ogļu iegulas, Kladno tika uzbūvēts liels metalurģiskais kombināts, citi mašīnbūves uzņēmumi. Rezultātā pilsēta kļuva par sociāldemokrātiskās un komunistiskās kustības centru. No 1919. gada — Čehoslovākijā. Kopš 1993. gada — Čehijā. Sabrūkot sociālismam, sašaurināja darbību metalurģiskais kombināts, tomēr Kladno un apkārtnē mūsdienās darbojas vairāku starptautisku uzņēmumu, to skaitā *[[Lego]]*, *[[Sagem]]*, *[[Dr. Oetker]]*, *[[Showa Aluminium]]* un citu uzņēmumu ražotnes.

Pilsētā bāzēta 1924. gadā dibinātā Čehijas Ekstralīgas hokeja komanda HC Kladno.

## Cilvēki
Kladno ir hokejistu Mihaela Frolīka (*Michael Frolík*, 1988), Radko Gudasa (*Radko Gudas*, 1990), Jaromīra Jāgra (*Jaromír Jágr*, 1972), Františeka Kaberles (*František Kaberle*, 1973), Ondržeja Paveleca (*Ondřej Pavelec*, 1987), Tomāša Plekaneca (*Tomáš Plekanec*, 1982), Jirži Sekāča (*Jiří Sekáč*, 1992) un Jakuba Vorāčeka (*Jakub Voráček*, 1989). Pilsētā dzimuši arī politiķis Jirži Dīnstbīrs (*Jiří Dienstbier*, 1937 – 2011), šahists Vlastimils Horts (*Vlastimil Hort*, 1944) un multiplikators Zdeneks Milers (*Zdeněk Miler*, 1921 – 2011). Pēc kara Kladno metalurģiskajā rūpnīcā strādāja  rakstnieks Bohumils Hrabals (*Bohumil Hrabal*, 1914 – 1997).

## Atsauces

## Ārējās saites

*Pilsētas mājaslapa
Antons Babčuks

**Antons Babčuks** (; dzimis 1984. gada 6. maijā) ir bijušais ukraiņu izcelsmes Krievijas hokejists, aizsargs. Karjeras laikā aizvadījis 289 spēles Nacionālajā hokeja līgā, 2006. gadā kopā ar Karolīnas "Hurricanes" izcīnot Stenlija kausu.

## Spēlētāja karjera
Profesionāļa karjeru Babčuks uzsāka 2002.—03. gada sezonā, kad debitēja Krievijas Superlīgas kluba Kazaņas "Ak Bars" sastāvā. Tiesa, tajā pašā sezona hokejists pārcēlās uz citu līgas klubu — Sanktpēterburgas SKA.

Jau 2002. gada vasarā hokejists pārcēlās uz Ziemeļameriku, nākamo sezonu aizvadot AHL kluba Norfolkas "Admirals" sastāvā, bet piecas spēles aizvadot arī NHL kluba Čikāgas "Blackhawks" rindās. 2005.—06. gada sezonā aizsargs aizvadīja 17 spēles "Blackhawks" sastāvā, pirms tika aizmainīts uz Karolīnas "Hurricanes" vienību, sezonas izskaņā kopā ar komandu izcīnot Stenlija kausu.

2006.—07. gada sezonas otrajā pusē Babčuks zaudēja vietu "Hurricanes" pamatsastāvā, jo pēc traumas laukumā atgriezās Františeks Kaberle, Antonam pēc ilgāka laika nonākot AHL. Hokejists ilgstoši nevēlējās uz AHL doties, kā rezultātā viņa līgums tika lauzts.

2007.—08. gada sezonu hokejists aizvadīja Omskas "Avangard" sastāvā, taču 2008. gada vasarā uz vienu sezonu noslēdza līgumu ar Karolīnas "Hurricanes" vienību. 2009.—10. gada sezonu hokejists atkal aizvadīja "Avangard" sastāvā, taču tad atgriezās "Hurricanes" rindās. 2010.—11. gada sezonas gaitā hokejists tika aizmainīts uz Kalgari "Flames" vienību, 2011. gada vasarā Babčukam pagarinot līgumu ar "Flames" uz nākamajiem diviem gadiem.

2013. gada vasarā Babčuks atgriezās Eiropā, pievienojoties KHL klubam Ufas "Salavat Julajev". Gadu vēlāk viņš pārcēlās jau uz Ņižņijnovgorodas "Torpedo" rindām, sezonas gaitā tiekot aizmainīts uz Mitišču "Atlant". Pēc sezonas beigām noslēdza profesionāļa karjeru.

## Ārējās saites