Amerikas pamatiedzīvotāju valodas

[thumb|[Čičenica|Čičenicā atrasts maiju jukateku valodā ap 11.—12. gadsimtu sarakstītais Drēzdenes kodekss]]
**Amerikas pamatiedzīvotāju valodas** ir valodas, kurās runā Amerikas pamatiedzīvotāji. Līdz eiropiešu ienākšanai Amerikas pamatiedzīvotāji apdzīvoja abus Amerikas kontinentus no Aļaskas un Grenlandes līdz galējiem Dienvidamerikas dienvidiem. Pie Amerikas pamatiedzīvotāju valodām pieder desmitiem valodu saimes, kā arī liels skaits izolētu un neklasificētu valodu. Ir ieteikumi iedalīt šo grupu trīs lielākās virsgrupās jeb makrosaimēs: eskimoaleutu, na-dene un amerindu valodas, taču to noraida turpat vai visi speciālisti. Saskaņā ar UNESCO datiem, lielākā daļa Ziemeļamerikas pamatiedzīvotāju valodu ir uz izzušanas sliekšņa, un daudzas jau ir mirušas. Visizplatītākā Amerikas pamatiedzīvotāju valoda ir dienvidu kečvu, kurā runā ap 6,9 miljoni Dienvidamerikas pamatiedzīvotāju.

## Pagātne
Pirms eiropiešu ierašanās 11. gadsimta sākumā (skandināvu apmešanās Grenlandē un mēģinājumi apmesties Labradorā un Ņūfaundlendā) un 15. gadsimta beigās (Kristofora Kolumba ceļojums) abu Amerikas kontinentu iedzīvotāji sarunājās tūkstošiem valodās. Dažas indiāņu kultūras, piemēram maiji un navatli, bija izveidojušas savu rakstību. Kolonizēšanas laikā, saplūstot eiropiešu, indiāņu un afrikāņu valodām, izveidojās vairākas kreoliskās valodas.

Eiropiešu kolonizatoru un viņu vēlāk izveidoto valstu attieksme pret pamatiedzīvotāju valodām bija ļoti atšķirīga. Brazīlijā mūki cītīgi mācījās un sekmēja tupi valodas izplatīšanos. Daudzviet latīniskajās kolonijās spāņu misionāri bieži mācījās vietējās valodas, mudinot sludināt pamatiedzīvotājus dzimtajā valodā. Ziemeļamerikā misionārs Džons Eliots pārtulkoja un 1663. gadā publicēja Bībeli masačūsetsu jeb vampanoagu valodā. Tomēr eiropieši arī aktīvi aizliedza indiāņu valodas un nomāca pamatiedzīvotāju kultūru. 18. un 19. gadsimtā jaunizveidotajās rietumu puslodes valstīs par oficiālajām valodām kļuva spāņu, angļu, portugāļu, franču un holandiešu.

Kaut arī daudzas indiāņu valodas ir nopietni apdraudētas, dažām pastāvēšanas briesmas nedraud. Atsevišķām valodām pat ir noteikts oficiāls statuss: gvaranu valodai Paragvajā un grenlandiešu valodai (jeb inuītu valodai) kopš 2009. gada Grenlandē. Oficiāli atzītas ir arī kečvu valodas Peru un aimaru valoda Bolīvijā, taču valstiskā līmenī praktiski visur dominē spāņu valoda. Pirmajā un Otrajā pasaules karā ASV Armijā par radistiem kalpoja vairāku cilšu pārstāvji (čeroki, čoktavi, lakoti, meskvaki, komanči, navahi), kuru dzimtajās indiāņu valodās rakstītās slepenās radiogrammas nespēja atšifrēt ne vācieši, ne japāņi. Mūsdienās universitātes, valdības un pamatiedzīvotāji strādā, lai saglabātu un atdzīvinātu indiāņu valodas.

[thumb|300px|Indiāņu valodu saimes Ziemeļamerikā un [Vidusamerika|Vidusamerikā pirms eiropiešu kolonizēšanas]]
[thumb|250px|Hipotētiskā [penutianu valodu virssaime Ziemeļamerikas rietumos, kas ietver 12 valodu saimes]]

## Ziemeļamerika
Ziemeļamerikā un Meksikas ziemeļos pamatiedzīvotāji runāja aptuveni 296 valodās. 269 no šīm valodām ir iedalītas 29 valodu saimēs. Pārējās 27 valodas ir izolētās vai neklasificētās valodas. Visizplatītākās valodu saimes ir na-dene, algiku un jūtu-acteku:
* *Jūtu-acteku*; 1,95 miljoni runātāju, — kuru lielākā daļa dzīvo citā kultūras reģionā Vidusamerikā (navatlu — 1,5 miljoni runātāju un tarahumaru — 70 000);
* *Na-dene*; aptuveni 200 000 runātāju (ap 180 000 no tiem runā navahu valodā);
* *Algiku*; aptuveni 180 000 runātāju (galvenokārt krī un odžibvu valodās).

Ziemeļamerika ir zināma ar lielo valodu daudzveidību. Īpaši liela valodu dažādība bija sastopama Kalifornijā, kur 18 saimes apvienoja 74 valodas (salīdzinājumam — visā Eiropā ir 4 valodu saimes: basku, indoeiropiešu, urālu un afroaziātu). Cits reģions ar ievērojamu valodu dažādību bija ASV dienvidrietumi. Taču liela daļa šo valodu izzuda jau kolonizēšanas sākumposmā, atstājot par sevi vienīgi fragmentāras liecības.

**Piezīmes**:
* Mirušās valodas vai valodu saimes apzīmētas ar simbolu *†*.
* Iekavās norādīts valodu skaits dotajā saimē.

# Adaju *†* (1)
# Algiku (30)
# Alseanu (2) *†*
# Atakapu *†*
# Beotuku *†* (1)
# Cimšianu (2)
# Čimakuanu (2)
# Čimariku *†*
# Činuku (3)
# Čitimaču *†*
# Čumašanu (6) *†*
# Eselenu *†*
# Eskimoaleutu (7)
# Haidu (1)
# Irokēzu (11)
# Janu *†* (1)
# Jokutsu (3)
# Juču (1)
# Juku *†* (1)
# Jūmu-kočimu (11)
# Jūtu-acteku (33)
# Kado (5)
# Kaijuzu (neklasificēta) *†*
# Kalapujanu (3) *†*
# Kaohulteku *†* (1)
# Karankavu (neklasificēta) *†*
# Karuku
# Keresanu (2)
# Komekrudanu (3) *†*
# Kotonamu *†*
# Kusanu (2) *†*
# Kutenaju
# Maidu (4)
# Mivoku (15)
# Muskogu (9)
# Na-dene saime (39)
# Načezu *†* (1)
# Palaihnihanu (2)
# Plato penutu (4)
# Pomoanu (7)
# Salinanu *†*
# Sališu (23)
# Siu-kataubu (19)
# Siuslavu *†* (1)
# Solano *†* (1)
# Šastanu (4) *†*
# Takelmu *†*
# Tanoanu (7)
# Timuku *†*
# Tonkavu *†*
# Tuniku *†*
# Vakašanu (7)
# Vapo *†*
# Vašo
# Vintuanu (4)
# Zunu

## Vidusamerika
Vidusamerikas pamatiedzīvotāju kultūras reģions jeb t.s. Vidusamerikas lingvistiskais areāls aptver centrālo un dienvidu Meksiku, Belizu, Gvatemalu, Salvadoru, Hondurasu, Nikaragvu un ziemeļu Kostariku. Reģionam bija raksturīga liela valodu dažādība, — tas ietvēra sešas lielas valodu saimes un vairākus simtus atšķirīgu valodu. Vidusamerikas areālam izteikta arī vairāku gadsimtu garumā izveidojusies liela valodu savstarpēja izkliede, kā rezultātā atšķirīgām valodu saimēm ir kopīgas valodnieciskas īpatnības.

thumb|350px|Vidusamerikas kultūras apgabali.
Vidusamerikas reģionu sadala astoņos mazākos apgabalos:
# **Maiju apgabals** aptver Jukatanas pussalu, Čjapasas un Tabasko štatus, Gvatemalu un Belizu. Sākotnēji šeit dominēja *mikse-zokueanu* saimes valodas. Taču, līdz ar ''maiju'' valodu izplešanos, tās saglabājušās vien kā atsevišķas izolētas salas.
# **Oahaka** valodnieciski ir visbagātākais apgabals, kurā bija ap 100 dažādu, savstarpēji svešu valodu. Arī šeit *mikse-zokueanu* valodas pamazām piekāpās citu valodu priekšā. Oahakas reģionā tās izspieda *oto-mangueanu* saimei piederošās *sapoteku* valodas, kā arī *huavu* un *tekuistlatekanu* valodas.
# **Centrālās Meksikas apgabalā** dominē ''navatlu'' valodas dialekti, kas savulaik izspieda *oto-mangueanu* saimi.
# **Rietumu apgabalā** visizplatītākā pamatiedzīvotāju valoda ir *purhepeču*; sastopamas arī dažas ''jūtu-acteku'' valodas un ''navatlu'' valoda.
# Reģionā **Ziemeļu Stīpa** mīt vairāku ''jūtu-acteku'' valodu (*tepimanu* un *koru-huičolu* grupas) un *pameanu* valodas pārstāvji; citas pamatiedzīvotāju valodas ir izzudušas.
# **Golfa apgabala** ziemeļu un centrālajā daļā dominē *totonaku* valodas; ziemeļi ir mājvieta arī *huasteku* indiāņiem, kuru valoda pieder ''maiju'' saimei. Dienvidu daļā noteicošā ir ''navatlu'' valoda, kas laika posmā no m.ē. 1000.-1500. izspieda *mikse-zokue* saimi.'
# **Centrālamerikas apgabalā** pamatiedzīvotāju valodas piederēja *misumalpanu, jikakueanu* un *čibču* saimēm; 200.-1000.g. tās izjuta spēcīgu ''maiju'' valodu ietekmi.
# **Guerero apgabals** izveidots, balstoties uz ietekmi, kuru dažādos laikos šajā novadā atstājušas Oahakas, Rietumu un centrālās Meksikas valodas.

Vidusamerikas tautas bija vienas no pirmajām, kas izveidoja savu rakstību. Senākie teksti tika radīti ap 1000.g. p.m.ē., bet lielākā daļa rakstīto avotu attiecināmi uz m.ē. 6.—9. gadsimtu. Mūsdienās Vidusamerikas valodās izmanto latīņu alfabētu.

Lielākās valodu saimes ir *maiju, oto-mangueanu, mikse-zokue, totonaku, jūtu-acteku* un *čibču* (tikai reģiona dienvidu daļā). Pie mazākām saimēm un izolētām valodām pieder *purhepeču (taraskanu), huavu, tekuistlateku* un *misumalpanu*. Daudzas Vidusamerikas valodas ir nopietni apdraudētas vai jau izzudušas, savukārt citas ir dzīvotspējīgas arī mūsdienās, tostarp maiju (virs 900 000 runātāju), nahuatlu (1,45 mlj.), mišteku (virs 500 000) un sapoteku (ap 450 000).

thumb|300px|Dažas no lielākajām D-Amerikas valodu saimēm (izņemot lielāko saimi kečvu): tumšiem plankumiem izolētās vai šķietami izolētās valodas, pelēkiem plankumiem neklasificētas valodas vai valodas ar neskaidru klasifikāciju

# Alagüilaku (Gvatemala) *†*
# Čibču saime(Centrālamerika&Meksika) (29)
# Gvaimu (Kostarika&Panama), ap 130 000 runātāju
# Huavu (Oahaka), ap 13 000
# Jikakueanu (Hondurasa), ap 250
# Jumanu-kočimu saime (ASV&Meksika) (11)
# Koahuilteku (Teksasa&Koavila) *†*
# Komekrudanu saime(Teksasa&Meksika) (3) *†*
# Kotonamu (Teksasa&Meksika) *†*
# Ksinku saime (Gvatemala) (4) *†(?)*
# Kuiniku (ZA Meksika), neklasificēta *†*
# Kuitlateku (Gerrero) *†*
# Lenkanu saime (Salvadora&Hondurasa) (2) *†*
# Maiju saime (30)
# Maratino (ZA Meksika) *†*
# Mikse-zokueanu saime (Meksika) (12)
# Misumalpanu saime (Nikaragva&Hondurasa&Salvadora) (4)
# Naolanu (ZA Meksika) *†*
# Olmeku (Meksika: neatšifrēta valoda) *†*
# Oto-mangueanu saime (27)
# Purepeču, ap 170 000
# Seru (Sonora), ap 700-900
# Solano (ZA Meksika), neklasificēta *†*
# Tekuistlatekanu saime (Oahaka) (3)
# Totonakanu saime (Meksika) (15)
# Vaikuru (Lejaskalifornija) *†*

## Dienvidamerika
Dienvidamerikā mūsdienās saglabājušās aptuveni 350 pamatiedzīvotāju valodas, savukārt eiropiešu kolonizēšanas sākumposmā 16. gadsimta sākumā to bija ap 1 500. Kontinenta valodu pārbagātība pielīdzināma vienīgi teju 1000 papuasu valodām.

Salīdzinājumā ar Ziemeļameriku un Vidusameriku, Dienvidamerikas valodas ir trūcīgāk dokumentētas, un to klasifikācija ir mazāk pētīta un ne tik rūpīgi izstrādāta. Klasifikācijas izveidošanā lielākie nopelni pienākas amerikāņu valodniekam, Pitsburgas Universitātes profesoram Terensam Kaufmanam *(Terrence Kaufman).
[[Attēls:Kunawoman.jpg|thumb|250px|Kunu cilts sieviete; kunu valoda pieder čibču saimei; tā ir dzimtā valoda aptuveni 58 000 Panamas indiāņu, kuri dzīvo trīs politiski autonomos rezervātos.]]

=== Ziemeļrietumi ===
Kolumbijas kalnaine, Panama, Kostarika
# *Andoku* valoda (Kolumbija), ap 610 runātāju (2000.g.)
# *Ansermu* valoda (Kolumbija) *†*, iespējams, čokoanu saimes valoda
# *Barbakoanu* saime (Kolumbija&Ekvadora) (13), četras apakšsaimes, virs 50 000 runātāju:
## *avanu* apakšsaime (Kolumbija&Ekvadora) (3, divas no tām izzudušas), 21 000 runātājs 1986.g.
## *kokonukanu (guambianu)* apakšsaime (Kolumbija) (3, viena no tām izzudusi), 23 500 runātāju 2001.g.
## *kaijapu-tsafiku (dienvidu?)* apakšsaime (Ekvadora) (3, viena no tām izzudusi), ap 12 00 runātāju
## *kañaru-purahu* apakšsaime (Ekvadora) (2) *†*, maz pētīta
# *Betoju (jiraru)* valoda (Kolumbija) *†*, neklasificēta, izzuda 18.gs.
# *Čibču* saime (C-Amerika&Kolumbija) (22), ap 250 000 runātāju
# *Čokoanu (čoko)* saime (Kolumbija&Panama) (8—9), divas apakšsaimes, virs 100 000 runātāju:
## *emberu* (arī *čoko*) valoda (Kolumbija&Panama), dialektu turpinājums (kontinuums), ap 100 000 runātāju
## *vaunanu (noanamu)* apakšsaime (Kolimbija&Panama), ap 6000 runātāju
# *Hiraharanu (jirajanu)* saime (R-umu Venecuēla) (3) *†*, trīs apakšsaimes, visas izzuda 20.gs. sākumā:
## *hiraharu (jirajanu)* *†*
## *aijomanu* *†*
## *gaijonu* *†*
# *Idabazu* valoda (Kolumbija) *†*, neklasificēta, zināms tikai viens vārds un virsaiša personvārds
# *Jurumangu* valoda (Kolumbija) *†*, vienīgās liecības no 1768.g.
# *Kamsu* valoda (Kolumbija), ap 4000 runātāju
# *Misumalpanu* saime (Nikaragva) (4), ap 200 000 runātāju
# *Paezu* valoda (Kolumbija), ap 71 000 runātāju
# *Puinavu* valoda (Kolumbija&Venecuēla), ap 3000 runātāju 1977.g., neklasificēta
# *Timoteanu* saime (Venecuēlas Andi) (2) *†* (?), divas apakšsaimes:
## *timotu-kuiku* apakšsaime, iespējams, timotu "sirdī" ciematā Mutús 1977.g. joprojām 200 runātāju
## *mukuču (mokoču)-maripu (miripu)* *†*

[[Attēls:Reconstruction of Taino village, Cuba.JPG|thumb|300px|Rekonstruēts taino ciemats Kubā; [[Lielās Antiļu salas|Lielo Antiļu salu]] pirmiedzīvotāju taino valoda piederēja aravaku valodu saimei.]]
[[Attēls:Indios amazonas 1865 00.jpg|thumb|250px|Tikunu indiāņi 1865.g.; izolētā tikunu valoda ietilpst Brazīlijas valdības īstenotajā projektā, kas pirmiedzīvotāju minoritātēm nodrošina izglītību dzimtajā valodā; bez tam Peru un Brazīlijā ik gadu šajā valodā izdod ap duci grāmatu.]]

=== Rietumu Amazone ===
# *Aravaku (maipuru)* saime (D-Amerika&[[Karību reģions]]) (65, no kurām 31 valoda ir izmirusi), ap 630 000 runātāju, divas apakšsaimes:
## *ziemeļu aravaku* apakšsaime (30)
## *dienvidu un dienvidu aravaku* apakšsaime (35)
## piecu valodu statuss neskaidrs
# *Aravanu* saime (Brazīlija&Peru) (9), ap 4000 runātāju
# *Čapakuranu* saime (Brazīlija&Bolīvija) (9(14?)), piecu nabadzīgi dokumentētu valodu statuss ir neskaidrs, divas apakšsaimes:
## *itene* apakšsaime (4), vienīgā dzīvā valoda izzūdoša, 75 runātāji 2007.g.
## *vari* apakšsaime (5), 1300-1800 runātāju; 3 valodas izzudušas, viena izmirstoša
# *Guahogoanu (vahivoanu)* saime (Kolumbija&Venecuēla) (4), ap 36 700 runātāju
# *Guamo (vamo)* valoda (Venecuēla) *†*, neklasificēta valoda
# *Harakmbutu* saime (Peru) (2), vairāki simti runātāju, divas apakšsaimes:
## *huačipaeru* valoda, 311 runātāju 2000.g.
## *amarakaeru* valoda, 500 runātāju 1987.g.
# *Juri* valoda (Brazīlija) *† (?)*
# *Kaničanu* valoda (Bolīvija) *†*, izzuda ap 2000.g., iespējams, attāli radniecīga tekuiraku valodai
# *Katukinanu* saime (Brazīlija) (3), trīs apakšsaimes:
## *kanamaru* valoda, 1650 runātāju 2006.g.
## *kataviksu (katavišu)* valoda *†*
## *katukinu* valoda *†* (?), 1 runātājs 1976.g.
# *Muniču* valoda (Peru) *†*, izzuda 1990.g., neklasificēta valoda; iespējams, pieskaitāma aravaku saimei
# *Otomakoanu* saime (Venecuēla) (2) *†*, divas pirms ilgāka laika izzudušas apakšsaimes:
## *otomaku* *†*
## *taparitu* *†*
# *Nadahupu (vaipu-jakuru* jeb *maku)* saime, četras apakšsaimes:
## *nadëbu (hirivai, guaribu/varivu, kaborí)* valoda (Brazīlija), 300 runātāju 1986.g.
## *davu* valoda (Brazīlija), 94 runātāji 2004.g.
## *hupdu-juhupu* valoda (Brazīlija), 1720 runātāju 1995.g.
## *nukaku-kakvu* valoda (?) (Kolumbija), 400 runātāju 2005.g.
# *Tekuiraku (abiširu)* valoda (Peru) *†*, izzuda ap 20.gs. vidu, iespējams, attāli radniecīga kaničanu valodai
# *Tikunu* valoda (Brazīlija&Peru&Kolumbija), ap 40 000 runātāju, daudzskaitlīgākā Brazīlijas Amazones pirmiedzīvotāju valoda
# *Tiniguanu* saime (Kolumbija) (3) *† (?)*, divi runātāji 2000.g.
# *Tukanoanu* saime (Kolumbija&Brazīlija&Ekvadora&Peru) (~25), ap 23 000 runātāju, četras apakšsaimes:
## *rietumu tukanoanu* apakšsaime (7), virs 3000 runātāju
## *centrālā tukanoanu* apakšsaime (2), ap 7000 runātāju
## *miriti* valoda *†*
## *austrumu tukanoanu* apakšsaime (15), ap 19 000 runātāju
## *jaunu* valoda (?), *†*, klasifikācija neskaidra

[[Attēls:Shuar in Parque de Logroño.JPG|thumb|300px|Viena no četrām hibaroanu ciltīm šuari; par kādreizējo "galvu mednieku" hibaro indiāņiem lasāms latviski tulkotajā Arkādija Fīdlera grāmatā "Ukajali dzelmēs zivis dzied".]]
[[Attēls:Yagua Tribesman.jpg|thumb|270px|right|Jagua cilts vecākais; jagua ir vienīgā dzīvā pebu-jaguanu saimes valoda un, neraugoties uz salīdzinoši nelielo cilts locekļu skaitu (ap 6000), gan jagua kultūra, gan valoda joprojām ir dzīvotspējīga.]]

=== Ziemeļu priekškalne ===
Ekvadoras priekškalne, Peru, Venecuēlas un Kolumbijas ziemeļaustrumi
# *Andoku* valoda (Kolumbija), 610 runātāju 2000.g.
# *Boroanu-vitotanu* saime (ziemeļrietumu Amazone), 2 apakšaimes
## *boroanu* apaksšaime (Peru&Kolumbija) (2), ap 3000 runātāju
## *vitotoanu* apakšsaime (Peru&Kolumbija) (4—7), ap 13 000 runātāju; andokueru, koerunu un koihonu valodas dažkārt iedala tokanoanu saimē
# *Hibaroanu* saime (Peru&Ekvadora) (4), divas apakšsaimes:
## *hibaro* apakšsaime (3), ap 60 000 runātāju
## *avajunu (aguarunu)* valoda, 38 300 runātāju 2000.g.
# *Huaoranu (arī vaoranu, sabelu)* valoda (Ekvadora&Peru), 1600-2000 runātāju
# *Jaruru (japinu, pume)* valoda (Venecuēla), 5840 runātāju 2001.g.
# *Kahuapanu* saime (Peru) (2), divas apakšsaimes:
## *čavahuitu* valoda, 11 400 runātāju 2000.g.
## *jeberu (heberu)* valoda, 2500 runātāju 2006.g.
# *Kandošu-šapru* valoda (Peru), 3000 runātāju
# *Kofanu* valoda (Ekvadora&Kolumbija), 1700 runātāju 2000.g.
# *Omuranu (umuranu)* valoda (Peru) *†* (?), iespējams, vēl daži valodas vai atsevišķu vārdu pratēji
# *Pebu-jaguanu* saime (ZA Peru&Kolumbija) (3), 5700 runātāju
# *Takame-Jaruro (jaruroanu)* saime (Venecuēla) (2), ap 6000 runātāju
# *Tauširu (pinču)* valoda (Peru), 1 valodas pratējs 2000.g.
# *Urarinu (šimaku)* valoda (Peru), ap 3000 runātāju
# *Zaparoanu* saime (Peru&Ekvadora) (6), izzūdoša, saglabājušās 3 ārkārtīgi apdraudētas valodas

=== Andi ===
# *Aimaru* valoda, 3,4 miljoni runātāju
# *Čolonanu* saime (Peru) (2—3) *†*, 2—3 apakšsaimes:
## *čolonu* valoda *†*, izzuda ap 2000.g.
## *hibitu* valoda *†*, 500 runātāju 1850.g.
## *kullu (kului)* valoda *†*, neklasificēta, iespējams, čolonu saime; izzuda 20.gs. vidū;
# *Kečvu* valoda, 8,9 miljoni runātāju
# *Močiku (čimu)* valoda (Peru) *†'', izzuda ap 1920.g., bet zināmus vārdus un frāzes turpināja izmantot līdz 60. gadiem

## Literatūra
* Arkādijs Fīdlers. Ukajali dzelmēs zivis dzied. Rīga. Liesma. (sērija "Piedzīvojumi. Fantastika. Ceļojumi"). 1970.
* Vladimirs Kuzmiščevs. Maiju priesteru noslēpums. Rīga. Zinātne (sērija "Apvārsnis"). 1971.
* Arturs Lielais. Konkistadori. Rīga. Liesma. (sērija "Piedzīvojumi. Fantastika. Ceļojumi"). 1979.
* Милослав Стингл. Индейцы без томогавков. Москва. Прогресс. 1984.
* Г. Г. Ершова. Древняя Америка. Полёт во времени и пространстве.Северная Америка. Южная Америка. Москва. Новый Акрополь. 2007.

 

## Atsauces