open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Oļegs Šļahovs

**Oļegs Šļahovs** (dzimis  Rīgā) ir bijušais Latvijas daiļslidotājs, kas  pārī ar Jeļenu Berežnaju (Krievijas sportiste, kurai citas saistības ar Latviju nebija) izcīnīja 8. vietu.

Mācījās Rīgas 18. vidusskolā, studēja Maskavas apgabala Fiziskās kultūras institūtā. Trenera Mihaila Dreija vadībā 1993. gada pasaules daiļslidošanas čempionātā pāru slidojumā O. Šļahovs kopā ar J. Berežnaju ieguva 14. vietu, 1994. un 1995. gadā 7. vietu. Eiropas daiļslidošanas čempionātā viņi 1993. un 1994. gadā ieguva 8. vietu, 1995. gadā 5. vietu.

1995. gadā viņi uzvarēja *Trophée de France* sacensībās, bet 1996. gada janvārī O. Šļahovs treniņa laikā Rīgā trāpīja savai partnerei ar slidu pa galvu, un J. Berežnaja pēc traumas uz laiku bija paralizēta un nespēja runāt.

1997. gada pasaules daiļslidošanas čempionātā viņš uzstājās kopā ar Jeļenu Sirohvatovu un ieguva tikai 20. vietu. Pēc tam pārtrauca sportista karjeru un nodarbojās ar uzņēmējdarbību.

## Atsauces

## Ārējās saites
Sosnovijbora

**Sosnovijbora** () ir pilsēta Krievijā, Ļeņingradas apgabalā, Baltijas jūras Somu līča krastā. Tā kā pilsētā koncentrēti slepeni ražošanas un pētniecības objekti, piekļuve tai ir ierobežota.

## Vēsture

Dibināta 1958. gadā kā atomrūpniecības centrs.  1974. gadā šeit tika iedarbināts pirmais Ļeņingradas AES bloks. 2007. gadā tika ielikts pamatakmens vēl vienas AES celtniecībai.

## Ekonomika

Pilsētā atrodas Ļeņingradas AES un Optoelektronikas iekārtu ražošanas ZPI (*НИИ оптико-электронного приборостроения*). Šeit atrodas arī atomkuģu un atomzemūdeņu kodoliekārtu pētniecības institūts un radioaktīvo atkritumu poligons.

## Cilvēki

Sosnovijbora ir riteņbraucēja Pāvela Bruta (*Павел Александрович Брутт*, 1982) un biatlonista Dmitrija Mališko (*Дмитрий Владимирович Малышко*, 1987) dzimtā pilsēta.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Sosnovijbora ekciklopēdijā "Mana pilsēta" 
* Ļeņingradas AES 
* Optoelektronikas iekārtu ražošanas ZPI
1210. gads

**1210. gads** () bija gads, kas pēc Jūlija kalendāra sākās piektdienā.

## Notikumi
* 9. jūnijs — Meško IV Kleinkājis kļuva par Krakovas lielkņazu.

### Nezināms datums
* Vasarā notika kauja pie Imeras starp Cēsīs un Tālavas zemēs iebrukušajiem ugauņiem un krusta karotājiem.
* Notika trešais karagājiens uz Ugauniju un Cēsu aplenkums.

## Dzimuši
* 5. maijs — Alfonsu III, Portugālis karalis (miris 1279)
* *iespējams*
** Gregors X, Romas pāvests (miris 1276)
** Dītrihs fon Grīningens, Livonijas ordeņa vicemestrs
** Tranaitis, Lietuvas dižkunigaitis (miris 1264)

## Miruši
* 17. jūlijs — Sverkers Karlsons, Zviedrijas karalis (dzimis pirms 1167. gada)
Aldis Intlers

**Aldis Intlers** (dzimis  Liepājā, miris ) bija latviešu bobslejists. Latvijas čempions divniekā (1992). Piedalījās divās ziemas olimpiskajās spēlēs (1992, 1994). 1994. gada Lillehammeres ziemas olimpiskajās spēlēs ieguva 10. vietu Zinta Ekmaņa vadītajā divnieku ekipāžā.

## Sporta karjera
A. Intlers līdz 1983. gadam mācījās Murjāņu sporta skolā. Viņa bobsleja treneri bija Rihards Kotāns un Jānis Skrastiņš.

1989. gada Pasaules bobsleja čempionātā ieguva 3. vietu divniekā Jāņa Ķipura ekipāžā un 8. vietu četriniekā, bet tā paša gada Eiropas čempionātā 7. vietu divniekā un 8. vietu četriniekā.

 Zinta Ekmaņa ekipāžā bobsleja divniekos ieguva 16. vietu, arī četriniekos bija 16. vietā.

1993. gada FIBT Pasaules čempionātā ieguva 8. vietu divniekā un 17. vietu četriniekā, bet 1993. gada Eiropas čempionātā — 5. vietu divniekā.

 Zinta Ekmaņa ekipāžā bobsleja divniekos ieguva 10. vietu, bet četriniekos bija 13. vietā.

Gāja bojā autokatastrofā Liepājas rajonā 1994. gada 28. augustā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Egils Bojārs

**Egils Bojārs** (dzimis  Līvānos) ir bijušais latviešu bobslejists. Bija stūmējs Sanda Prūša ekipāžā, Latvijas čempions divniekā (1994).

 bobsleja četriniekos ieguva 6. vietu. 1995. gada FIBT pasaules čempionātā ieguva 8. vietu, 1996. gadā — 12. vietu, 1997. gadā — 10. vietu, 1999. gadā — 8. vietu četriniekā.

Vēlāk bija vairākkārtējs Latvijas čempions un rekordists svaru bumbu celšanā. Pēc Daugavpils Universitātes beigšanas nodarbojās ar uzņēmējdarbību.

## Atsauces

## Ārējās saites
Gatčinas rajons

**Gatčinas rajons** () ir Krievijas Ļeņingradas apgabala administratīvais rajons. Rajons robežojas ar Ļeņingradas apgabala Tosno, Lugas, Volosovas un Lomonosovas rajoniem, kā arī Sanktpēterburgu.

Rajona teritorijā dzimuši rakstnieks-fantasts Ivans Jefremovs (*Иван Антонович Ефремов*, 1908—1972) un dekabrists Kondratijs Riļejevs (*Кондратий Фёдорович Рылеев*, 1795-1826). Rajona teritorijā mira un apglabāts Aleksandra Puškina vecvectēvs Abrams Gannibals (*Абрам Петрович Ганнибал*, 1696-1781).

## Ārējās saites
Briāns Žubērs

**Briāns Žubērs** (; dzimis ) ir bijušais franču daiļslidotājs.

Piedalījies četrās ziemas olimpiskajās spēlēs (, , , ). Labākos panākumus guvis 2006. gadā Turīnā, kad izcīnīja 6. vietu, 2002. gadā Soltleiksitijā ieņēma 14. vietu, bet 2010. gadā Vankūverā bijis 16., savukārt 2014. gadā Sočos ieņēma 13. vietu. Ar panākumiem startējis arī Pasaules čempionātā, 2007. gadā bijis čempions, trīs reizes izcīnījis sudrabu un divas reizes — bronzu. Žubērs ir arī trīskārtējs Eiropas čempions.

Pēc 2014. gada Olimpiskajām spēlēm paziņojis par karjeras beigšanu.

## Ārējās saites

*
Jānis Skrastiņš (bobslejists)

**Jānis Skrastiņš** (dzimis ) ir bijušais latviešu bobslejists, pašlaik — bobsleja treneris.

 Sarajevā četrinieku sacensībās izcīnīja 12. vietu, kur pilotēja PSRS otro četrinieku. Startējis vairākos Pasaules čempionātos, 1982. un 1985. gadā kā pilots izcīnīja 13. vietu četriniekos. Divnieku sacesnībās bijis gan PSRS (1984), gan Latvijas PSR čempions (1986). Pirms bobslejista karjeras bijis vieglatlēts, bijis Latvijas PSR čempions desmitcīņā, septiņcīņā telpās, 4x100 m stafetē.

Pēc sportista karjeras beigām kļuvis par treneri. No 1988. līdz 1990. gadam bija PSRS izlases treneris, no 1988. līdz 1991. gadam — Latvijas PSR izlases treneris, pēc tam līdz 1994. gadam bija galvenais treneris Latvijas izlasē (arī no 2002. līdz 2006. gadam). No 1995. līdz 2002. gadam Skrastiņš strādāja ASV izlasē, pēc tam līdz 2013. gadam bija tās galvenais treneris. 2013. gadā kļuva par Beļģijas izlases treneri, tāpat ir Latvijas Bobsleja tehniskā centra vadītājs.

## Atsauces

## Ārējās saites
Gatčina

**Gatčina** () ir pilsēta, Ļeņingradas apgabala Gatčinas rajona centrs Krievijā. Pēc iedzīvotāju skaita lielākā apgabala pilsēta. Gatčinā kopš 2021. gada izvietotas daļa apgabala administratīvo iestāžu un tā tiek uzskatīta par apgabala administratīvo centru. Atrodas pie federālā autoceļa R23 "Pleskava".

Pilsētas centrs un Gatčinas pils ansamblis iekļauts UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā.

## Vēsture

Kā Hodčino (*Хотчино*) rakstos pirmoreiz minēta 1499. gadā. 1765. gadā Katrīna II Gatčinu uzdāvināja savam favorītam Grigorijam Orlovam, kurš 1766. gadā sāka arhitekta Antonio Rinaldi projektētās Gatčinas pils celtniecību. Vēlākajos gados pils vairākkārt bijusi Krievijas imperatoru rezidence. 1881. gadā Gatčina bija pirmā pilsēta Krievijas Impērijā, kurā ierīkoja ielas elektriskais apgaismojumu. 1910. gadā šeit izveidoja pirmo Krievijas aerodromu.

Krievijas pilsoņu kara laikā Gatčinā notika cīņas starp boļševiku karaspēku un Judeņiča spēkiem. 1923. gadā to nosauca par **Trocku** padomju darbinieka Ļeva Trocka vārdā. Kad Trocki atcēla no amata, 1929. gadā to nosauca par **Krasnogvardejsku**. Otrā pasaules kara laikā Gatčina no 1941. gada 13. septembra līdz 1944. gada 26. janvārim atrādās Vācijas okupācijā. 1944. gadā tā atguva savu vēsturisko nosaukumu.

## Ekonomika un zinātne

Pilsētā atrodas aerokosmiskās rūpniecības ražotne (*ОАО "Концерн "ЦНИИ «Электроприбор» филиал № 1*) un B. P. Konstantinova Pēterburgas Kodolfizikas institūts (*Петербургский институт ядерной физики им. Б. П. Константинова*).

## Cilvēki

Gatčina ir Nīderlandes karalienes Annas Pavlovnas (*Anna Paulowna*, 1795-1865), šahista Mihaila Čigorina (*Михаил Иванович Чигорин*, 1850-1908), ģeogrāfa Mihaila Čihačova (*Пётр Александрович Чихачёв*, 1808-1890), elektrotehniķa Mihaila Doļivo-Dobrovoļska (*Михаил Осипович Доливо-Добровольский*, 1861-1919) un komponista Mihaila Ipoļitova-Ivanova (*Михаил Михайлович Ипполитов-Иванов*, 1859-1935) dzimtā pilsēta.

Pirms valdīšanas Gatčinas pilī dzīvoja Pāvils I, kurš piešķīris Gatčinai pilsētas tiesības. Aleksandrs III lielāko daļu no valdīšanas laika rezidēja Gatčinas pilī. Šeit jaunības dienas pavadīja arī pēdājais Krievijas cars Nikolajs II.

Pilsētā dzīvojis rakstnieks Aleksandrs Kuprins (*Александр Иванович Куприн*, 1870-1938).

1942. gadā pilsētas apkārtnē krita viens no galvenajiem holokausta realizētājiem Latvijā Valters Štālekers (*Walter Stahlecker*, 1900-1942).

## Atsauces

## Ārējās saites

*Gatčina enciklopēdijā "Mana pilsēta" 
*Gatčinas pils muzejs
*Pēterburgas kodolfizikas institūts
*
Tlinkitu valoda

**Tlinkitu valoda** (*lingít* [ɬiŋkitʰ] *yoo x'atángi*) ir Ziemeļamerikas indiāņu tlinkitu valoda, kas bija izplatīta Aļaskas galējos dienvidrietumos un Britu Kolumbijas rietumos. Pieder na-dene valodu saimei.

Valoda ir izmirstoša. Tajā spēj sazināties tikai daži simti no vairāk nekā 15 000 lielās tlinkitu kopienas. Visi valodas pratēji ir divvalodīgi un pārvalda arī angļu valodu. Valodu veido pieci dialekti, no kuriem viens izmira 20. gadsimta beigās. Plaši tiek īstenota valodas atdzīvināšanas programma, kurā ir atvērtas valodas apmācības klases.

19. gadsimta pirmajā pusē tlinkiti sakāva krievus, nopietni kavējot Krievijas koloniālo politiku Klusā okeāna dienvidu virzienā. Lielāki panākumi bija pareizticīgo misionāru darbībai. Viņi pārtulkoja tlinkitu valodā dažas baznīcas grāmatas un ieviesa kirilicu. Kirilica izgāja no apgrozības 20. gadsimta 20. gados, kad amerikāņu misionāri uz latīņu rakstības pamata izstrādāja tlinkitu alfabētu.

## Atsauces

## Ārējās saites
*Pasaules valodas. Tlinkitu valoda  
*Krievu baznīca un Aļaskas pamatiedzīvotāju kultūra 
*Jukonas Pamatiedzīvotāju valodas centrs 
*Tlinkitu valoda
Kommunara

**Kommunara** () ir pilsēta Krievijā, Ļeņingradas apgabalā uz dienvidiem no Sanktpēterburgas pie Ižoras upes. Papīra rūpniecības centrs. Sanktpēterburgas satelītpilsēta.

## Vēsture

Rakstos pirmoreiz minēta 1843. gadā. Attīstījusies ap papīrfabriku. Līdz 1918. gadam apdzīvotās vietas nosaukums bija **Ciemats pie Rodžersa un Peifera fabrikas** (*посёлок при фабрике Роджерса и Пейффера*).

## Ekonomika

Pilsēta ir ievērojams papīra rūpniecības centrs - šeit atrodas 5 šāda rakstura ražotnes.

## Atsauces

## Ārējās saites

*Komunara enciklopēdijā "Mana pilsēta"
Kingisepas rajons

**Kingisepas rajons** () ir Krievijas Ļeņingradas apgabala administratīvais rajons. Rajons robežojas ar Ļeņingradas apgabala Lomonosovas, Volosovas un Slancu rajoniem, kā arī Igauniju un Somu līci.

Rajona teritorijā vēl saglabājušies cilvēki, kuri pārvalda izzūdošās votu un ižoru valodas. 

## Ārējās saites
*
Hjētils Jansru

**Hjētils Jansru** (; dzimis ) ir norvēģu kalnu slēpotājs.

Piedalījies trijās ziemas olimpiskajās spēlēs (, , ). 2006. gadā Turīnā ieņēmis 10. vietu kombinācijā, 2010. gadā Vankūverā izcīnīja sudrabu milzu slalomā, savukārt 2014. gadā Sočos kļuva par čempionu supergigantā un ieņēma 3. vietu nobraucienā. Pasaules čempionātā sportista augstākais sasniegums ir 2011. gadā milzu slalomā ieņemtā 5. vieta. Pasaules kausā debitējis 2003. gada janvārī, kausa kopvērtējumā augstāko vietu izcīnīja 2011.—2012. gada sezonā — 8. vieta. 2010.—2011. gada sezonas kombinācijas kopvērtējumā ierindojās 3. vietā. Atsevišķos Pasaules kausa posmos vairāk nekā 10 reizes kāpis uz goda pjedestāla.

## Ārējās saites
*
Skeletons 2014. gada ziemas olimpiskajās spēlēs vīriešiem

**Vīriešu [[skeletons|skeletona]]** sacensības **[[2014. gada ziemas olimpiskās spēles|2014. gada Olimpiskajās spēlēs]]** norisinājās  un  Kamaniņu sporta centrā "Sanki". Sacensībās uzvarēja Krievijas sportists Aleksandrs Tretjakovs. Otrajā vietā ierindojās Latvijas pārstāvis Martins Dukurs (viņš ieguva sudraba medaļu arī iepriekšējās Olimpiskajās spēlēs), savukārt trešo vietu ieguva ASV sportists Metjū Antuāns.

Kopumā sacensībās startēja 27 sportisti no 16 valstīm. Latviju pārstāvēja brāļi — Martins un Tomass Dukuri. Martins izcīnīja 2. vietu, taču Tomass — 4. vietu.

## Medaļnieki

## Atsauces

## Ārējās saites
* Sacensību rezultāti 2014. gada ziemas olimpisko spēļu mājaslapā
Metjū Antuāns

**Metjū Antuāns** (; dzimis ) ir amerikāņu skeletonists.

Ar skeletonu nodarbojas kopš 2003. gada.  izcīnījis bronzas medaļu. 2013.—2014. gada sezonas Pasaules kausa kopvērtējumā izcīnījis 3. vietu. 2012. gada Pasaules čempionātā amerikāņu sportists ASV komandas sastāvā kļuva par čempionu jaukto komandu sacensībās.

## Atsauces

## Ārējās saites
* FIBT profils
Metacritic

***Metacritic*** ir tīmekļa vietne, kurā apkopotas atsauksmes par mūzikas albumiem, videospēlēm, filmām, diskiem un agrāk — grāmatām. Par katru produktu aprēķinātais novērtējums izteikts 10 ballu sistēmā. Novērtējums tiek aprēķināts, ņemot vērā dažādiem izdevumiem rakstošu kritiķu atsauksmes. Aprēķinos tiek ņemts vērā katra kritiķa atsauksmju prestižs (kas netiek izpausts). Produkta rezultāts tiek summēts un no tā tiek izrēķināts vidējais vērtējums. Trīs krāsu kodi - zaļš, oranžs, dzeltens — izsaka kritiķu vērtējumu, sniedzot priekšstatu par produktu potenciālajam produkta lietotājam.

## Atsauces

## Ārējās saites
*
Elizabete Jarnolda

**Elizabete Jarnolda** (; dzimusi ) ir bijusī britu skeletoniste.

Karjeru sākusi vieglatlētikā, kur startējusi septiņcīņas sacensībās, 2009. gadā pievērsusies skeletonam.  izcīnījusi zelta medaļu, kas bija otra zelta medaļa skeletonā sievietēm Apvienotajai Karalistei Olimpiskajās spēlēs pēc kārtas.

2012. gada Pasaules čempionātā izcīnījusi bronzas medaļu. 2013.—2014. gada sezonas Pasaules kausa kopvērtējumā izcīnījusi uzvaru, tikai vienā posmā no astoņiem neierindojoties pirmajā trijniekā.

2018.gadā, nopietnu veselības problēmu dēļ, bija spiesta paziņot par profesionālās karjeras beigām.

## Atsauces

## Ārējās saites
* FIBT profils
Rīgas 13. vidusskola

**Rīgas 13. vidusskola** ir Rīgas pašvaldības dibināta vispārizglītojošā mācību iestāde, kas atrodas Pulkveža Brieža ielā 25, Rīgas Ziemeļu rajonā.

## Vēsture
Skolas ēku projektēja arhitekts Alfrēds Pūpols, viņu konsultēja arhitekts Aleksandrs Birzenieks, bet celtniecības darbus vadīja inženieris celtnieks A. Sorokins. Rīgas 13. vidusskola darbību uzsāka 1951. gada 1. septembrī. No 1957. līdz 1964. gadam tās nosaukums bija **Rīgas 13. darba politehniskā skola**.

Rīgas 13. vidusskolu vadījuši šādi direktori:
# N. Gendriks (1951—1958)
# N. Liksašina (1958—1962)
# J. Celova (1962—1970)
# M. Kurašova (1970—1979)
# N. Dņeprovska (1979—1983)
# I. Freidenfelds (1983—1984)
# L. Krutikova (1984—2020)
# L. Sprūde-Kalme (2020—2025)
# I. Burova (no 2025)

## Izglītības programmas
Skola īsteno šādas izglītības programmas:
* Pamatizglītības programma;
* Pamatizglītības matemātikas, dabaszinību un tehnikas virziena programma (matemātika);
* Vispārējās vidējās izglītības vispārizglītojošā virziena programma;
* Vispārējās vidējās izglītības matemātikas, dabaszinību un tehnikas virziena programma (matemātika, datori, svešvalodas);
Skola apvieno pamatizglītības programmu ar izglītības programmu, kurā papildus iekļauj nepieciešamo saturu etniskās kultūras apguvei un integrācijai Latvijas sabiedrībā. Skolā var apgūt 5 valodas: latviešu valodu, krievu valodu, angļu valodu, franču valodu un vācu valodu.

Skola īsteno vairākas interešu izglītības programmas: angļu, franču un vācu valodas fakultatīvās nodarbības, skolas vēstures pulciņš "Pulkveža Fr. Brieža muzejs" u.c.

## 2024.—2025. gada domstarpības par direktora ievēlēšanu
2024. gada 18. decembrī Rīgas domei jābalso par jauna direktora iecelšanu Rīgas 13. vidusskolā. Uz šo amatu pretendēja Rīgas Klasiskās ģimnāzijas direktora vietniece Inna Burova un līdzšinējā 13. vidusskolas direktora pienākumu izpildītāja Ieva Margarita Ozola. Pēc Rīgas Domes Izglītības, kultūras un sporta komitejas priekšsēdētājas Laimas Geikinas teiktā I. Burova bija saņēmusi vienbalsīgu komitejas locekļu atbalstu, bet I. M. Ozola apstrīdēja konkursa komisijas lēmumu tālākai apstiprināšanai viņas kandidatūru nevirzīt. Pēc tam, kad Rīgas 13. vidusskolas kolektīvs sāka uzdot jautājumus par konkursa norisi (I. Burovas tēvs ir partijas "Gods kalpot Rīgai" priekšsēdētājs Oļegs Burovs), tā rezultātu paziņošanu apturēja līdz Rīgas Domes gala lēmumam.

Veiktā pārbaude pārkāpumus konkursā neatrada, un 2025. gada augustā Rīgas Dome pieņēma lēmumu tomēr iecelt amatā Innu Burovu, ko atbalstīja visi Domes koalīcijas deputāti. Tā rezultātā, mācību gadam sākoties, skolu atstāja vairāk nekā 10 skolotāji.

## Audzēkņi
* Viktorija Pelše (1936—2026), tēlniece

## Atsauces
Ūbeles

**Ūbeles**, **ūbeļu ģints** (*Streptopelia*) ir baložu dzimtas (*Columbidae*) putnu ģints, kas apvieno 13 mūsdienās dzīvojošas sugas. 

## Izplatība
[thumb|240px|left|[Parastā ūbele (*Streptopelia turtur*) Latvijā ir biežāk sastopama kā gredzenūbele]]
Ūbeles ir Vecās Pasaules putnu sugas. Ģints vēsturiski cēlusies Āfrikā, bet lielākā sugu dažādība sastopama Āzijas tropos. Ūbeles dzīvo arī Eiropā, bet gredzenūbele salīdzinoši nesen introducēta Ziemeļamerikā. 

## Latvijā
Latvijā ligzdo divas ūbeļu ģints sugas: gredzenūbele (*Streptopelia decoct*) un parastā ūbele (*Streptopelia turtur*), bet vienu reizi novērota austrumu ūbele (*Streptopelia orientalis*).

## Kopīgās īpašības
[thumb|220px|[Adamavas ūbele (*Streptopelia hypopyrrha*)]]
[thumb|220px|[Pelēkgalvas ūbele (*Streptopelia decipiens*)]]
Ūbeles ir slaidi, vidēji lieli putni. Tās ir mazākas un gaišākas par baložiem. Mugurpuse visbiežāk ir gaiši brūna, bet apakšpusei ļoti bieži ir sārts tonis. Vairākām sugām uz kakla ir balti-melnas pazīmes.

Ūbeles galvenokārt barojas uz zemes ar dažādām augu sēklām, dzinumiem, augļiem un ogām. Ūbeles koku zaros parasti būvē nekārtīgas un vaļīgas ligzdas, izmantojot dažādus zariņus un stiebrus.

## Sistemātikas izmaiņas
Nesenā pagātnē ūbeļu ģintī bija par četrām mūsdienās dzīvojošām un vienu izmirušu sugu vairāk. Saskaņā ar jaunākajiem ģenētiskajiem pētījumiem no ūbeļu ģints izdalītas divas jaunas ģintis: palmu ūbeles (*Spilopelia*), kas apvieno 2 sugas, un rudastes baloži (*Nesoenas*), kas apvieno 5 sugas. Abām minētajām grupām ir atšķirīga arī morfoloģija un uzvedība. Abas jaunās ģintis ir ūbeļu ģints sugu tuvākās radinieces.

## Sistemātika
**Ūbeļu ģints** (*Streptopelia*)
*Adamavas ūbele (*Streptopelia hypopyrrha*)
*Austrumu ūbele (*Streptopelia orientalis*)
*Āfrikas gredzenūbele (*Streptopelia roseogrisea*)
*Āfrikas sarkanūbele (*Streptopelia vinacea*)
*Baltspārnu gredzenūbele (*Streptopelia reichenowi*)
*Dienvidāfrikas ūbele (*Streptopelia capicola*)
*Gredzenūbele (*Streptopelia decaocto*)
*Javas gredzenūbele (*Streptopelia bitorquata*)
*Parastā ūbele (*Streptopelia turtur*)
*Pelēkgalvas ūbele (*Streptopelia decipiens*)
*Sarkanacu ūbele (*Streptopelia semitorquata*)
*Sarkanā ūbele (*Streptopelia tranquebarica*)
*Tumšā ūbele (*Streptopelia lugens*)

## Atsauces

## Ārējās saites

*Latvijas daba: Parastā ūbele
*Latvijas daba: Gredzenūbele
*Latvijas daba: Austrumu ūbele
*Doves and Pigeons of Africa
Annešs Bardāls

**Annešs Bardāls** (; dzimis  Stainšērē) ir bijušais norvēģu tramplīnlēcējs, 2011.—2012. gada sezonas Pasaules kausa ieguvējs. Piedalījies trīs Olimpiskajās spēlēs, kurās ieguvis divas medaļas - 2010. gadā bronzu komandu sacensībās, bet 2014. gadā - bronzu normālā tramplīna sacensībās. 2013. gadā uzvarēja Pasaules čempionātā normālā tramplīna sacensībās.

## Ārējās saites
Navahu valoda

**Navahu valoda** (navahu: *Diné bizaad*) ir Ziemeļamerikas pamatiedzīvotāju navahu valoda, kas izplatīta Amerikas Savienoto Valstu dienvidrietumos. Tā ir viena no na-dene valodu saimes dienvidu atapasku valodām. Navahu valodu prot no 120 000 līdz 170 000 cilvēku, no kuriem aptuveni 75% dzīvo Navahu nācijas teritorijā, un tā ir izplatītākā Ziemeļamerikas pamatiedzīvotāju valoda uz ziemeļiem no Meksikas.

Navahu valoda ir apdraudēta, jo samazinās bērnu skaits, kas tajā sazinās. Kopš 1986. gada skolās tiek īstenota valodas iegremdēšanas programma. Radiopārraides noris navahu un angļu valodās. Kopš 2012. gada ir pieejama *[[iPhone]]* navahu tastatūra, bet 2013. gada augustā navahu tastatūru ieviesa *[[Android]]* operētājsitēmā. 2013. gadā navahu valodā tika pārtulkota filma Zvaigžņu kari: Jaunā cerība. Tā bija pirmā lielā kinofilma, ko pārtulkoja kādā no indiāņu valodām.

Otrajā pasaules karā cīņās pret japāņiem un Korejas karā ASV Armijā dienēja navahu radisti, kas ziņojumus pa rāciju un telefonu nodeva pretiniekiem nesaprotamajā navahu valodā.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Navahu valodai veltīta tīmekļa vietne
Kazaņas hani

thumb|270px|Kazaņas caru ģerbonis (1672)
thumb|thumb|270px|Kazaņas haniste un atkarīgās teritorijas 16. gadsimtā.

**Kazaņas hani** (, ) jeb **Kazaņas cari** () bija Lielās Ordas valdnieku dinastijai piederīgi tatāru hani, kas no 1438. līdz 1552. gadam valdīja Kazaņas hanistē Volgas vidustecē (tagadējā Tatarstāna, Marijela, Čuvašija, Mordvija, daļēji Udmurtija un Baškortostāna).

Pēc tam, kad Krievijas cars Ivans IV sagrāva Kazaņas hanu (caru) valsti, viņš savam titulam pievienoja arī "Kazaņas cara" (*царь Казанскiй*) nosaukumu, bet Kazaņas caru ģerboni iekļāva Krievijas Impērijas ģerbonī.

Kazan Khanate map Tatar.svg|Kazaņas hanu valdījumi Volgas (*Idel*) un Kamas (*Çulman*) baseinā
 
## Kazaņas hanu uzskaitījums
* Ulumuhameds (, , 1438-1446), bijušais Zelta Ordas hans 
* Mahmuds (*Mäxmüd, Махмуд*, 1446-1464), hana Ulumuhameda dēls 
* Halils (*Xälil, Халиль*, 1466-1467), hana Mahmuda dēls 
* Ibrahims (*İbrahim, Ибрагим*, 1467-1479), hana Mahmuda dēls 
* Ilhams Gali (*İlham Ğäli, Ильхам*, 1479-1485, 1486-1487), hana Ibrahima dēls

### Ārvalstu atkarībā
* Muhameds Amins (*Möxämmät Ämin, Мухаммед-Амин*, 1485-1486, 1487-1496, 1502-1518), hana Ibrahima dēls 
* Mamuks (*Mamıq, Мамук*, 1496-1497), Sibīrijas hans (Tjumeņas hans)
* Abdullatifs (*Ğäbdellatíf, Абдул-Латиф*, 1497-1502), hana Ibrahima dēls 
* Šigalejs (*Şahğäli, Шах-Али*, 1518-1521, 1546, 1551-1552), Kasimovas hans 
* Sahibgirejs (*Säxibgäräy, Сахиб-Гирей*, 1521-1525), Krimas hana Mengligireja dēls 
* Safagirejs (*Safagäräy, Сафа-Гирей*, 1525-1532, 1535-1546, 1546-1549), Krimas hana Sadetgireja dēls  
* Džangali (*Canğäli, Джан-Али*, 1532-1535), Kasimovas hans 
* Utamišgirejs (*Utamesh Giray, Утямыш-Гирей*, 1549-1551), hana Safagireja mazgadīgais dēls, reģente bija viņa māte Sjujumbike (*Söyembikä, Сююмбике*)   
* Jadegars Muhameds (*Yadegär Möxämmät, Ядыгар-Мухаммед*, 1552), Astrahaņas hana Kasima dēls

Pēc tam, kad Krievijas cars Ivans IV 1552. gadā iekaroja Kazaņu, sacēlušies tatāri par Kazaņas hanu ievēlēja Nogaju Ordas beja Jusufa dēlu Ali Akramu (*Али-Акрам*), kuru krieviem izdevās sakaut un nogalināt 1556. gadā.    
  
## Atsauces
Jamburga

**Jamburga** var būt:
* Jamburga — ciemats Jamalas pussalā
* Kingisepas Krievijā agrākais nosaukums
2014. gada NBA Visu zvaigžņu spēle

**2014. gada NBA Visu zvaigžņu spēle** bija 63. NBA Visu zvaigžņu spēle. Tā notika 2013.—2014. gada NBA sezonas laikā  *[[Smoothie King Center]]* arēnā Ņūorleānā, Luiziānas štatā. Spēli organizēja Ņūorleānas "Pelicans" vienība. Ņūorleāna tika nosaukta par spēles norises vietu NBA komisāra Deivida Stērna paziņojumā . Šī bija otrā reize, kad Ņūorleānā notiek NBA Visu zvaigžņu spēle (iepriekš 2008. gadā). Spēlē uzvarēja Austrumu komanda ar 163—155. Kopā tika gūti 318 punkti, kas ir jauns Visu zvaigžņu spēles rekords (iepriekšējais bija 1987. gadā uzstādītais 303 punktu rekords). Par spēles vērtīgāko spēlētāju tika atzīts Kairijs Ērvings.

Visu zvaigžņu spēles nedēļas nogalē NBA kalendārā bija pārtraukums. Tajā norisinājās vairāki konkursi un tika aizvadītas vairākas spēles, tai skaitā slavenību spēle, jauno spēlētāju spēle (NBA līgas debitanti pret *otrgadniekiem*), *[[slam-dunk]]* (bumbas trieciens grozā no augšas) konkurss, trīspunktu metienu konkurss. Visu zvaigžņu spēlē sacentās spēlētāji no Austrumu un Rietumu konferenču komandām.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Visu zvaigžņu spēles oficiālā mājaslapa
Gustavs Turss

**Gustavs Turss** (Tūrs) ( — ) bija Latvijas evaņģēliski luteriskās baznīcas arhibīskaps no 1948. līdz 1968. gadam.

## Dzīvesgājums
Dzimis  Praulienas pagasta „Silniekos” Gustava un Annas Tursu (dz. Barbane) astoņu bērnu ģimenē (brāļi — Pēteris, Jānis un Otto, māsas — Berta, Alīda, Auguste un Anna).

Mācījās Lazdonas pagasta skolā (Gustavskolā), tad Rīgas Aleksandra zēnu ģimnāzijā un Pēterburgas Alekseja ģimnāzijā (1907—1910). Tērbatas Universitātē studēja jurisprudenci un vēlāk teoloģiju (1910—1918). Nokārtoja eksāmenu *pro venia concionandi et pro ministerio*.

Evaņģēliski luterisks garīdznieks (ordinēts 1920. gadā). Baznīcas Virsvaldes loceklis (1928, 1931). Latvijas Evaņģēliski luteriskās Baznīcas arhibīskaps (1946—1968). Miera aizstāvēšanas Padomes komitejas loceklis.
Mācītāja amatā ordinēts 1920. gada 20. jūnijā Rīgas Svētā Jēkaba baznīcā, kas tolaik vēl piederēja LELB.

Kopš 1921. gada strādāja kā skolotājs Bauskā un kalpoja kā mācītājs Bauskas Svētā Gara baznīcas draudzē, pavadot tur 24 gadus, kalpoja arī Bauskas apkārtnes draudzēs: Codē, Mežotnē un Budbergā. No 1928. līdz 1931. gadam bija LELB Virsvaldes loceklis. Bēgļu gaitās un pēc 2. Pasaules kara mācītājs Alūksnes, Sātu, Zemītes un Rīgas Svētā Jāņa draudzēs.

1948. gadā Tursu ievēlēja par Latvijas evaņģēliski luteriskās baznīcas arhibīskapu.
1967. gadā LELB Konsistorijas sēdē prāvests Pēteris Kleperis un Teoloģijas semināra profesors Alberts Freijs cēla pret arhibīskapu apsūdzības par nepiemērotību savam amatam. Konsistorija iecēla prāvestu Kleperi par arhibīskapa vietnieku, ko apstiprināja Latvijas PSR Kulta lietu pārzinis un LELB sinode. 1968. gadā viņš atstāja savu amatu.
Miris 1973. gadā.

## Ārējās saites
* Zudusī Latvija 
*Tursu ģimene 1902

## Atsauces
Sāra Braitmena

**Sāra Braitmena** (; dzimusi ) ir angļu operetiskās popmūzikas dziedātāja — liriskais soprāns, dziesmu autore, aktrise un dejotāja. Pazīstama ar savu duetu kopā ar Andrea Bočelli — *[[Time To Say Goodbye]]*. Dziedājusi mūziklā Operas spoks un Endrū Loida Vebera Rekviēmā, kurus Vebers, tolaik būdams Braitmenas vīrs, sarakstījis viņai par godu. Divreiz dziedājusi Olimpiskajās spēlēs — Barselonā un Pekinā. Braitmena ir pasaulē pārdotākais soprāns — pārdevusi vairāk kā 30 miljonus ierakstu, viņa regulāri uzstājas pārpildītos stadionos. ASV Ierakstu industrijas asociācija atzinusi Sāru Braitmenu par visu laiku veiksmīgāko akadēmiskās mūzikas izpildītāju.

## Nenotikušais lidojums kosmosā
Lai īstenotu savu bērnības sapni par lidojumu kosmosā, Sāra Braitmena iegādājās vietu Krievijas kosmosa kuģī. Par to tika paziņots 2012. gada 10. oktobrī. Desmit dienu lidojumu bija paredzēts veikt kosmosa kuģī *[[Sojuz TMA-18M]]* 2015. gada septembrī, dodoties uz Starptautisko kosmosa staciju. 2015. gada pavasarī viņa sāka kosmonautu apmācības kursu Krievijā. 13. maijā Braitmena paziņoja, ka ģimenes apstākļu dēļ atliek lidojumu kosmosā.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Oficiālā mājaslapa
*
Ziemeļu linneja

**Ziemeļu linneja** () ir mūžzaļš, pa zemi ložņājošs puskrūms. Auga stublājs var būt līdz pat 4 metriem garš, bet zari ar ziednešiem paceļas tikai 5-15 cm augstumā. Lapas mazas, gandrīz apaļas. Ziedi ir bāli sārti kā nokareni mazi zvaniņi, sakārtoti pa pāriem bezlapaina ziedneša galā, zied vasaras sākumā, nereti otrreiz augustā. Latvijā augs sastopams samērā reti skujkoku un jauktos mežos. Ziemeļu un kalnu apvidu suga polam tuvās teritorijās, kā ietvaros nodala 3 pasugas.

2010. gadā Latvijas Botāniķu biedrība par Gada augu izvēlējās ziemeļu linneju. Augs savu nosaukumu ir ieguvis no zviedru zinātnieka Kārļa Linneja vārda, kuram šis augs ir ļoti paticis.

## Atsauces
Tomahauks

thumb|Nezpersu divasmeņu tomahauks 19. gadsimtā
**Tomahauks** ir Ziemeļamerikas indiāņu kara cirvis. Vārds 17. gadsimtā ienāca angļu valodā no pouhatanu (Virdžīnijas algonkinu) valodas. Sākotnēji par tomahaukiem sauca dažādas kaujas vāles, vēlāk — metāla cirvīšus.

[thumb|left|[Siu (tauta)|Lakota Zemais Suns ar pīpes tomahauku]]
Tomahaukus izmantoja gan Amerikas pamatiedzīvotāji, gan eiropiešu kolonizatori. Tie bieži kalpoja kā prestiži ceremoniju priekšmeti, ne tikai kauju vai medību ieroči. Pretēji Dž. F. Kūpera grāmatā "Zvērkāvis" rakstītajam, ar tomahauku pretiniekam svieda ļoti reti.

Visizplatītākais bija tabakas pīpes tomahauks. Tā rokturis visā garumā bija dobs, bet pietā — kausiņveida iedobe tabakai. Lai arī šādus tomahaukus neizmantoja pastāvīgai pīpēšanai, tie tika augstu vērtēti. Atšķirībā no kalumetiem ("miera pīpēm"), tos neizmantoja sakrālās ceremonijās. Tomahauks kļuva par unikālu artefaktu Ziemeļamerikā. Lai arī eiropieši tos ražoja tirdzniecībai, sarunu laikā ar cilšu pārstāvjiem "kara cirvji" ļoti bieži kalpoja kā diplomātiskas dāvanas. Tie kļuva par simbolu eiropiešu un Amerikas pamatiedzīvotāju tikšanās reizēs: tā viens gals nozīmēja miera pīpi, bet asmens karu. Tomahauku kātus bieži izrotāja ar dzīvnieku ādu, kniedēm, pērlītēm, dzeloņcūku adatām, spalvām, skalpiem, bizonu un zirgu astēm, izgriezumiem.

## Etimoloģija
Vārds tika pārņemts no pouhatanu vārda *tamahaac*, kas atvasināts no protoalgonkinu **temahaˑkani* (*temah-* "griezt" + papildinātājs *-kan*, "rīks [kaut kam]"). Radniecīgi nosaukumu, kas apzīmē 'cirvi', ir arī citās Atlantijas piekrastes algonkinu valodās, piemēram, *təmahikan* lenapu (delaveru) vai *tomhikon* malesītu-pasamakodu valodā.

## Galerija

Attēls:Mohawk king engraving.jpg|Mohikāņu sačems *Etow Oh Koam* 1710. gadā; tradicionālais tomahauks mežiem apaugušajā ziemeļaustrumu reģionā
Attēls:Cornplanter.jpg|Seneku virsaitis Kukurūzas Sējējs (?1740-1836) ar neparastu pīpes tomahauku
Attēls:Charles Bird King Young Omahaw, War Eagle, Little Missouri, and Pawnees.jpg|Tomahauks-vāle ar asmeni; omahu, misūru, pauni cilšu pārstāvji, 1821. gads
Attēls:Big Elk - George Catlin - 1832.jpg|Omahu virsaitis Lielais Alnis ar espontona veida pīpes tomahauku, 19. gadsimta 1. puse
Attēls:Standingbear2.jpg|Ponku virsaitis Stāvošais Lācis ar lielu pīpes tomahauku 
Attēls:EddiePlentyHoles.Sioux.1899.ws.jpg|Siu tomahauka kātu rotā pērlītes, tā galā noslīpēts akmens
Attēls:Photograph of Native Americans from Southeastern Idaho - NARA - 519255.tif|Indiāņi no Aidaho ar pīpes tomahauku
Attēls:Tomakawk.jpg|Pīpes tomahauks 19. gadsimta beigās


## Atsauces
Karloss Kastanjeda

**Karloss Sezars Salvadors Arana Kastanjeda** (, ; dzimis , miris ) bija peruāņu (vai brazīliešu) izcelsmes amerikāņu rakstnieks un antropologs. Popularitāti ieguva ar pirmajā personā sarakstītu grāmatu ciklu, kurā aprakstījis Meksikas indiāņu šamanisma praksi un ar to saistīto pasaules uzskatu.

Antropologi Kastanjedas darbus uzskata par daiļliteratūru.

Būtiskas Kastanjedas biogrāfijas detaļas ir neskaidras, jo rakstnieks, saskaņā ar savos darbos aprakstīto šamanisma praksi, tās ir apzināti slēpis vai izmainījis. Karlosa Kastanjedas grāmatas ir tulkotas vismaz 17 valodās un ir pārdoti ap 28 miljoni to eksemplāru.

## Pazīstamākie darbi
* "Dona Huana mācības. Jaki indiāņu zināšanu ceļš" (*The Teachings of Don Juan: A Yaqui Way of Knowledge*, 1968)
* "Atsevišķā realitāte" (*A Separate Reality*, 1971)
* "Ceļojums uz Istlanu" (*Journey to Ixtlan*, 1972)

## Atsauces

## Ārējās saites

*  
*  
* K. Kastanedas darbi
Granadas province

**Granadas province** () ir viena no Spānijas provincēm. Atrodas valsts dienvidaustrumos, Andalūzijas autonomajā apgabalā. Provinci dienvidos apskalo Vidusjūra. Tās lielākā pilsēta un administratīvais centrs ir Granada, tajā dzīvo 30% no kopējā provinces iedzīvotāju skaita. Granadas provinces kopējā platība ir 12 531 kvadrātkilometrs, 2010. gada beigās provincē dzīvoja 918 072 iedzīvotāji. Tā ir septiņpadsmitā lielākā province Spānijā. Sīkāk sadalīta 169 municipalitātēs.

Provincē atrodas Pireneju pussalas augstākā virsotne Mulasens, kurš ir 3479 metrus augsts.

## Ārējās saites
Ravennas province

**Ravennas province** () ir viena no Itālijas provincēm valsts ziemeļaustrumos, Emīlija-Romanjas reģionā. Provinci austrumos apskalo Adrijas jūra. Tās administratīvais centrs un lielākā pilsēta ir Ravenna. Ravennas province sīkāk iedalās 18 komūnās.

## Ārējās saites
Mesīnas province

**Mesīnas province** (, ) ir bijusī Itālijas provincēm valsts dienvidrietumos, Sicīlijas autonomajā reģionā. Provinci ziemeļos apskalo Tirēnu jūra. Tās administratīvais centrs un lielākā pilsēta ir Mesīna. Mesīnas provinces kopējā platība ir 3247 kvadrātkilometri, 2012. gada beigās tajā dzīvoja  iedzīvotājs. Mesīnas province sīkāk iedalās 108 komūnās. 2015. gada augustā province reorganizēta par Mesīnas metropoli.

## Ārējās saites
Kirišu rajons

**Kirišu rajons** () ir Krievijas Ļeņingradas apgabala administratīvais rajons. Rajons robežojas ar Ļeņingradas apgabala Tosno, Kirovskas, Volhovas un Tihvinas rajoniem, kā arī Novgorodas apgabala Ļubitinas, Malaja Višeras un Čudovas rajoniem.

Rajonā dzimis krieviski rakstošais ukraiņu rakstnieks Andrejs Kurkovs (*Андрій Юрійович Курков*, 1961). 

## Ārējās saites
*
Cielavas

**Cielavas, cielavu ģints** (*Motacilla*) ir cielavu dzimtas (*Motacillidae*) zvirbuļveidīgo putnu ģints, kas apvieno 12 mūsdienās dzīvojošas sugas. Vistuvāk radniecīgā cielavām ir meža cielava (*Dendronanthus indicus*), kas ir vienīgā suga meža cielavu ģintī. 

Cielavas vēsturiski attīstījušās Sibīrijas austrumos un Mongolijas reģionā. Pamazām tās izplatījās visā Āzijā un Eiropā, sasniedzot Āfriku pliocēna sākumā. Lai arī cielavu sugas pamatā mājo Vecajā Pasaulē, divu sugu (dzeltenajai cielavai un baltajai cielavai) izplatības areāls austrumu virzienā sasniedz  Aļaskas rietumus Ziemeļamerikā.

## Latvijā
[thumb|left|240px|[Baltuzaču cielava (*Motacilla maderaspatensis*) ir lielākā cielavu ģintī]]
Latvijā sastopamas 4 cielavu ģints sugas: baltā cielava (*Motacilla alba*), citroncielava (*Motacilla citreola*), dzeltenā cielava (*Motacilla flava*) un pelēkā cielava (*Motacilla cinerea*).

## Izskats
Cielavas ir nelieli vai vidēji lieli dziedātājputni, slaidi, ar garām kājām un ļoti garu asti. Aste sastāda gandrīz pusi no ķermeņa kopējā garuma. Lielākā ģintī ir Indijā dzīvojošā baltuzaču cielava (*Motacilla maderaspatensis*), kuras ķermeņa garums ir 21&nbsp;cm.

Cielavas atkarībā no apspalvojuma veida var iedalīt divās grupās: melni-baltajās un melni-dzeltenajās jeb baltvēdera un dzeltenvēdera cielavās. Galvas virspuse var būt gan melna, gan pelēka, gan olīvzaļa. Tomēr šīs grupas nenozīmē evolucionāras līnijas. Vēdera apspalvojuma krāsas dažādība vai melnā apspalvojuma intensitātes pieaugums katrai sugai attīstījies neatkarīgi vienai no otras. Līdz ar to apspalvojuma raksturs tikai daļēji norāda uz savstarpējo radniecību.

## Uzvedība
[thumb|240px|[Citroncielava (*Motacilla citreola*)]]
Cielavas barojas un ligzdo uz zemes. Dējumā ir līdz 6 raibumotām olām. To galvenā barība ir kukaiņi, bet tās barojas arī ar citiem nelieliem bezmugurkaulniekiem.

Viena no tipiskākajām cielavu īpašībām ir astes gandrīz nepārtraukta cilāšana. Zinātniekiem līdz šim nav izdevies izskaidrot šī ieraduma iemeslu. Pastāv vairākas hipotēzes. Cilāšanas ieradums tiek skaidrots ar kukaiņu uzmanības piesaistīšanu vai, ka putni signalizē citām cielavām, vai norāda uz putna īpašo uzmanību vērojot, vai tuvumā nav ienaidnieki.

## Sistemātika
[thumb|240px|[Baltā cielava (*Motacilla alba*)]]
***Cielavu ģints** (*Motacilla*)
**Austrumu dzeltenā cielava (*Motacilla tschutschensis*)
**Āfrikas cielava (*Motacilla aguimp*)
**Baltuzaču cielava (*Motacilla maderaspatensis*)
**Baltā cielava (*Motacilla alba*)
**Citroncielava (*Motacilla citreola*)
**Dzeltenā cielava (*Motacilla flava*)
**Japānas cielava (*Motacilla grandis*)
**Kalnu cielava (*Motacilla clara*)
**Kāpzemes cielava (*Motacilla capensis*)
**Madagaskaras cielava (*Motacilla flaviventris*)
**Mekongas cielava (*Motacilla samveasnae*)
**Pelēkā cielava (*Motacilla cinerea*)

## Atsauces

## Ārējās saites
*Putni dabā
*Latvijas nacionālais putns – baltā cielava
*IBC: Pipits and Wagtails (Motacillidae)
Kiriši

**Kiriši** () ir pilsēta Krievijā, rajona centrs Ļeņingradas apgabalā pie Volhovas upes. Ievērojams naftas rūpniecibas centrs.

## Vēsture
Rakstos pirmoreiz minēts kā ciems 1693. gadā. Ciems gandrīz pilnīgi nopostīts Otrā pasaules kara laikā. Kiriši sāka strauji attīstīties pēc 1960. gada, kad šeit tika uzbūvēta naftas pārstrādes rūpnīca.

## Ekonomika
Pilsētā atrodas nafta kompānijas "Surgutneftegaz" naftas pārstrādes rūpnīca "Kinef", kā arī liela termoelektrostacija. 2016. gadā atvēra vēl vienu naftas pārstrādes rūpnīcu - Kiriši-2.

## Sports
Kiriši ir ievērojams Krievijas ūdenspolo centrs. Kirišu sieviešu ūdenspolo komanda ir desmitkārtēja Krievijas čempione.

## Atsauces

## Ārējās saites

*"Mana pilsēta" 
*Kinef
*Kiriši-2
Līva Grēte Šelbreida-Puarē

**Līva Grēte Šelbreida-Puarē** (*Liv Grete Skjelbreid Poirée*; dzimusi **Līva Grēte Šelbreida** ()  Bergenā) ir bijusī norvēģu biatloniste. Savas paaudzes labākā Norvēģijas biatloniste, vairāku Olimpisko un Pasaules čempionāta medaļu īpašniece.

Piedalījusies trijās ziemas olimpiskajās spēlēs (, , ), 2002. gadā Soltleiksitijā izcīnīja sudrabu 15 km distancē un 4x7,5 km stafetē Norvēģijas komandas sastāvā, 1998. gadā Nagano ieņēma 3. vietu Norvēģijas komandas sastāvā stafetē. Izcīnījusi vairākas medaļas Pasaules čempionātā. 2003.—2004. gada Pasales kausa sezonā izcīnīja uzvaru kopvērtējumā, vēl šajā sezonā uzvarēja arī sprinta, iedzīšanas un masu starta kopvērtējumā. 2006. gadā paziņojusi par karjeras beigšanu.

L. G. Šelbreidas-Puarē vecākā māsa Anna Elēna Šelbreida arī bija biatloniste, Norvēģijas izlases dalībniece un olimpiskās medaļas īpašniece, viņa ir precējusies ar biatlonistu Ēgilu Jellannu. L. G. Šelbreida-Puarē 2000. gadā apprecējās ar titulēto Francijas biatlonistu Rafaelu Puarē. Viņiem ir dzimušas trīs meitas (pēc pirmās meitas piedzimšanas Līva Grēte spēja atgriezties profesionālajā sportā). 2013. gadā pāris paziņoja par šķiršanos.

## Karjeras rezultāti
### Olimpiskās spēles

### Pasaules čempionāts

### Pasaules kausa kopvērtējums

### Statistika Pasaules kausā

## Ārējās saites
Gorīcijas province

**Gorīcijas province** (, , ) ir Itālijas neadministratīva virspašvaldību teritoriāla vienība valsts ziemeļaustrumos, Friuli-Venēcijas Džūlijas autonomajā reģionā. Tās centrs un lielākā pilsēta ir Gorīcija. Province austrumos robežojas ar Slovēniju. Gorīcijas province iekļauj 25 komūnas.

## Vēsture
Province sākotnēji izveidota 1927. gadā un līdz 1947. gadam aizņēma ievērojami lielāku teritoriju nekā mūsdienās. Pēc 1947. gada Parīzes miera līguma daļa provinces teritorijas tika atdota Dienvidslāvijai (mūsdienās — Slovēnija). 2017. gada 1. janvārī saskaņā ar reģionālo likumu province tika likvidēta kā pašvaldība, bet 2019. gadā atjaunota bijušās provinces robežās kā Gorīcijas reģionālā decentralizētā teritoriālā vienība, kas saglabā dažas reģionālās plānošanas un administratīvās struktūras.

## Ārējās saites
Kānpura

**Kānpura** (, , ) ir pilsēta Indijas ziemeļos, Utarpradēšas štata dienvidaustrumos. Tā atrodas Gangas upes krastos. Līdz 1801. gadam, kad briti pakļāva Indiju, Kānpura bija tikai ciemats. Šeit briti izveidoja vienu no saviem nocietinājumiem, un Kānpura strauji auga. 2011. gadā Kānpurā dzīvoja 2,77 miljoni iedzīvotāju. Pēc šī rādītāja tā ir viena no lielākajām Indijas pilsētām.

Kānpurā ir attīstītas dažādas rūpniecības nozares. Tāpēc dažreiz to dēvē par "Austrumu Mančestru".

## Atsauces

## Ārējās saites
Antarktikas polārstacijas

**Antarktikas polārstacijas** ir zinātniski pētnieciskām darbībām vai to materiāli tehniskajam un loģistiskas nodrošinājumam paredzēti būvju kompleksi Antarktīdā vai Dienvidu okeāna salās. Stacijas tiek izbūvētas un komplektētas tā, lai spētu nodrošināt to personāla autonomu darbību zināmā laika posmā. 2014. gadā Antarktikā un Subantarktikā funkcionēja 27 valstu 49 vissezonas un 52 vasaras sezonas permanentās polārstacijas.

## Vēsture
[thumb|250px|[Keipdenisonas bāze (1912)]]
Pirmo pastāvīgo zinātniskiem novērojumiem paredzēto meteostaciju Antarktikā 1903. gadā Dienvidorkneju salās ierīkoja Viljama Spīrsa Brūsa Skotijas Nacionālā antarktiskā ekspedīcija. 1904. gadā to nodeva Argentīnas pārvaldē un vairākkārt paplašinātā Orkadasas polārstacija ir ne tikai visvecākā, bet arī visilgāk nepārtraukti funkcionējošā polārstacija Antarktikā.

Līdz Otrajam pasaules karam kontinentā vai tā piekrastē vairāk netika veidotas pastāvīgas struktūras nepārtrauktu novērojumu veikšanai. Meteoroloģiskie un citi novārojumi tika veikti bāzēs, kas galvenokārt bija paredzētas dažādu Antarktīdas izpētes ekspedīciju atbalstam: Framheima — Roalda Amundsena 1911. gada Dienvidpola ekspedīcijai, Keipdenisona — Daglasa Mosona 1912. gada ekspedīcijai, kā arī Ričarda Bērda Litlamerika I — 1929. gada ekspedīcijai un Īstbeisa — 1940. gada ekspedīcijai. Šādas nometnes pēc ekspedīcijas beigām parasti tika pamestas, bet mūsdienās dažas no tām ir pasludinātas par vēstures pieminekļiem.

Antarktīdas kontinentā un tā tiešā piekrastē pirmās polārstacijas ierīkoja britu Operācijas “Tabarin” gaitā 1944.—1945. gadā. Šīm stacijām (Bāze A, Bāze B un Bāze D) sākotnēji bija militāra funkcija, bet pēc Otrā pasaules kara tās tika nodotas civilā pārvaldē. Pēc karas 1947. gadā savas pirmās pastāvīgās stacijas Antarktikā izveidoja arī Argentīna (Melhiora) un Čīle (Soveranija).

No 1957. gada 1. jūlija līdz 1958. gada 31. decembrim planetārā mērogā tika īstenots starptautisks zinātnisks projekts — Starptautiskais ģeofizikas gads (SĢG), kurā piedalījās 67 dalībvalstis. Projekta ietvaros tika pētītas vairākas dabaszinātņu nozares: polārblāzmas un kosmosa staru pētījumi, ģeomagnētisms, gravimetrija, jonosfēras fizika, ģeodēzija, meteoroloģija, okeanogrāfija, seismoloģija un Saules aktivitāšu pētījumi. Mērījumi un pētījumi tika veikti visā pasaulē un neapdzīvotos vai mazapdzīvotos apgabalos tika organizētas speciālas pētnieciskās stacijas. Antarktīdā tika izveidotas deviņu valstu 20 polārstacijas, tajā skaitā 1956. gadā pirmās iekškontinentālās stacijas — amerikāņu Amundsenskota-Sautpola un franču Šarko.

## Polārstacijas Antarktikā uzturošās valstis
450px|thumb|
Pastāvīgas permanentās polārstacijas Antarktikā un Subantarktikas salās uztur 30 valstis (2016).

: **Piezīmes:**


## Antarktikas un Subantarktikas polārstacijas

: **Piezīmes:**


## Atsauces

## Ārējās saites

* Antarctic Exploration Timeline
Kirovskas rajons

**Kirovskas rajons** () ir Krievijas Ļeņingradas apgabala administratīvais rajons. Rajons robežojas ar Ļeņingradas apgabala Volhovas, Kirišu, Tosno un Vsevoložskas rajoniem, Sanktpēterburgu, kā arī Lādogas ezeru.

## Ārējās saites
Kirovska (Ļeņingradas apgabals)

**Kirovska** () ir pilsēta Krievijā, rajona centrs Ļeņingradas apgabalā Ņevas upes kreisajā krastā.

## Vēsture
Dibināta 1929. (pēc citiem datiem 1931.) gadā kā **Ņevdubstrojas** (*Невдубрстрой*) ciemats Dubrovkas TES strādniekiem. Pēc Sergeja Kirova nāves pārdēvēta tā vārdā.

## Ekonomika
Pilsētā atrodas TEC.

## Atsauces

## Ārējās saites

*Kirovska enciklopēdijā "Mana pilsēta" 
*Dubrovkas TEC.
Otradnoje

**Otradnoje** () ir pilsēta Krievijā, Ļeņingradas apgabalā Ņevas upes kreisajā krastā pie Tosnas ietekas.

## Vēsture

18. gadsimtā Katrīna II šeit uzbūvēja pils kompleksu - "Pellu", tomēr Pāvils I pēc carienes nāves lika to nojaukt. Otradnojes pilsēta izveidota 1970. gadā, apvienojot Ivanovskas, Otradnojes un Ustjtosnas ciematus.

## Ekonomika

Pilsētā atrodas darbagaldu rūpnīca "Pella-maš" un kuģubūves rūpnīca "Pella".

## Atsauces

## Ārējās saites

*Otradnoje enciklopēdijā "Mana pilsēta" 
*darbagaldu rūpnīca "Pella-maš"
*kuģubūves rūpnīca "Pella"
Valdis Grīnvalds

**Valdis Grīnvalds** (1913—1996) bija latviešu robežsargs un trimdas sabiedriskais darbinieks. Viens no diviem Masļenku robežincidentā izdzīvojušajiem Latvijas robežsargiem.

## Biogrāfija
Valdis Grīnvalds ir dzimis 1913. gada 22. martā Mazzalves pagasta *Puršēnos*. Beidza Mazzalves pamatskolu. No 
1935. līdz 1936. gadā dienēja Latvijas armijā, 12. Bauskas kājnieku pulkā. Beidza instruktoru rotas kursu un ieguva kaprāļa dienesta pakāpi.
1937. gada jūlijā uzsāka dienestu Robežsargu brigādē, 3. Abrenes bataljonā.
1940. gada 15. jūnijā pēc sadursmes ar NKVD kaujiniekiem sagūstīts un ieslodzīts Ostrovas cietumā. Pēc dažām nedēļām atbrīvots un turpinājis dienestu robežsardzē. Pēc Robežsargu brigādes likvidēšanas 1940. gada oktobrī no represijām izvairījies un Augšpilī, kopā ar vairākiem bijušajiem dienesta biedriem, zvērējis uzsākt cīņu pret okupācijas režīmu.

1941. gada jūlijā Grīnvalds brīvprātīgi iestājās vācu armijā, lai cīnoties austrumu frontē atriebtu Masļenkos nogalinātos dienesta biedrus. Seržanta dienesta pakāpē komandēja ložmetēju vadu. Vēlāk, Latviešu leģiona sastāvā cīnījās Veļikajas upes pozīcijās, tika smagi ievainots galvā un zaudēja aci. Ārstējās kara hospitāļos Vācijā, kur kara beigās nokļuva amerikāņu karaspēka gūstā.

Pēc gūsta izceļoja uz ASV un 1950. gadā Riversaidā, Kalifornijā dibināja pirmo "Daugavas Vanagu" apvienību ASV Rietumkrastā. Apbalvots ar Daugavas Vanagu zelta krūšu nozīmi. Bijis "Daugavas Vanagu Fonda" biedrs un aktīvs šīs organizācijas Kalifornijas nodaļas loceklis.
Trimdas periodikā publicēja savas atmiņas par notikumiem Masļenkos.

Miris 1996. gada 20. augustā Riversaidā, Kalifornijā.

## Masļenku robežincidents
1940. gada 15. jūnija rītausmā Grīnvalds izpildīja sardzes priekšnieka pienākumus, jo oficiālais sardzes priekšnieks Frīdrihs Puriņš neatradās sardzē. NKVD vienību uzbrukuma brīdī Grīnvalds pavēlēja brīvajam sargam Kārlim Beizakam skriet uz kaimiņu sardzi pēc palīdzības, bet pats tikmēr ar karabīni, caur logu, atklāja pretuguni. Stiprā apšaude cauršāva sardzes ēku un Grīnvalds varēja pārvietoties tikai rāpus. Tāpat arī biezās miglas dēļ precīza tēmēšana nebija iespējama un viņš varēja šaut tikai uzbrucēju virzienā, bez konkrēta mērķa. Tikai tad, kad sardzes ēkā iemestas degbumbas un ēka uzliesmojusi, Grīnvalds to pametis caur logu un neskarts ielecis Ludzas upē. Tur viņu sagūstījuši padomju robežsargi un nogādājuši Ostrovas cietumā. Savās trimdā publicētajās atmiņās atklājis, ka Ostrovas cietumā ieguvis neoficiālu informāciju, ka uzbrucēji Masļenkos zaudējuši vismaz vienu kritušo un ievainoto.

## Izmantotie avoti un literatūra
*Feldmanis, Andrejs Edvīns, Masļenku traģēdija — Latvijas traģēdija, Rīga, 2002.
*Grīnvalds, Valdis, Iebrukums Masļenkos, Daugavas Vanagu Mēnešraksts, no. 2, 1979
Dīķa hokejs

[250px|right|thumb|Dīķa hokeja spēle [Amerikas Savienotās Valstis|ASV]]
**Dīķa hokejs** () ir hokeja paveids, kas ir ļoti līdzīgs hokejam, taču tiek spēlēts uz aizsalušas ūdenstilpes ledus. Laukuma lielums ir 50-80% no standarta NHL laukuma. Tam nav ne bortu, ne stikla aiz vārtiem, kas atvieglo laukuma izveides procesu. Parasti tikai sniega barjera laukuma malās palīdz saglabāt ripu spēlē. Tā kā aiz vārtiem nav aizsargbarjeras, vārtu augstums ir mazāks un parasti spēlē nav formāla vārtsarga. Tādēļ dīķa hokejs vairāk koncentrējas uz slidošanas prasmi, nevis metieniem. Neformālā spēlē dīķa hokejs tiek spēlēts bez pienācīgiem vārtiem (vārti tiek pielāgoti pēc vajadzības). Laukumi ir visādos izmēros un bez bortiem (pat bez sniega barjerām).

Pastāv arī Pasaules dīķa hokeja čempionāts un vairākas citas neliela mēroga sacensības.

Termins "dīķa hokejs" tiek bieži lietots Kanādā un ir sinonīms angļu valodas vārdam *Shinny*. Šajā kontekstā tas raksturo jebkuru neorganizētu hokeja spēli ārpus telpām, parasti uz aizsalušas ūdenstilpes ledus.

## Atsauces

## Ārējās saites
1151. gads

**1151. gads** () bija gads, kas pēc Jūlija kalendāra sākās pirmdienā.

## Notikumi

### Nezināms datums
* Islandē pirmo reizi konstatēts mēris.

## Dzimuši
* 3. aprīlis — Igors Svjatoslavičs, Kijivas lielkņazs (miris 1201. vai 1202. gadā)

## Miruši
* 7. septembris — Džofrijs Plantagenets, Anžū grāfs, Normandijas hercogs (dzimis 1113. gadā)
1161. gads

**1161. gads** () bija gads, kas pēc Jūlija kalendāra sākās svētdienā.

## Notikumi

### Nezināms datums
* Kārlis VII kļuva par Zviedrijas karali.

## Dzimuši
* 22. februāris — Inocents III, Romas pāvests (miris 1216. gadā)
* 20. septembris — Takakura, Japānas imperators (miris 1181. gadā)

## Miruši
* 3. februāris — Inge I Kuprītis, Norvēģijas karalis (dzimis 1135. gadā)
* *datums nezināms*
** Magnuss Henriksons, Zviedrijas karalis
Brešas province

**Brešas province** () ir viena no Itālijas provincēm valsts ziemeļrietumos, Lombardijas reģionā. Tās administratīvais centrs un lielākā pilsēta ir Breša. Provinces kopējā platība ir 4784 km2 liela, 2012. gada beigās tajā dzīvoja  iedzīvotāji. Brešas province sīkāk iedalās 206 komūnās.

## Ārējās saites