open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Dabaru ezers

**Dabaru ezers** (arī **Dabaru-Stupēnu ezers**, **Stupeņu ezers**, **Stupeņu-Dabaru ezers**) ir subglaciāls caurteces ezers Cēsu novada Taurenes pagasta centrālajā daļā.

Dibens - dūņains, kūdrains. Ezera krasti rietumos ir zemi, lēzeni, bet austrumos - slīpi. Ezeru caurtek Gaujas upe. Makrofīti - niedres, meldri, glīvenes, daudzlapes un raglapes. Ezerā dzīvo līdakas, asari, raudas, plauži, līņi, ruduļi un pliči. Ezerā dažkārt novērojama ūdens ziedēšana.

Ezera austrumos atrodas Taurene un autoceļš P30 (Cēsis—Vecpiebalga—Madona). Rietumos no ezera atrodas Brēdiķu (Lejstupu) pilskalns.

## Atsauces
Augstupīte

**Augstupīte** ir Gaujas labā krasta pieteka Cēsu novadā.

Izteka - Taurenes pagasta dienvidrietumos. Tek ziemeļu-ziemeļaustrumu virzienā. Ietek Gaujā pie Niedru purva.

Augstupīti šķērso valsts autoceļš V299 (Rauna–Taurene–Abrupe), tās krastos neatrodas lielākas apdzīvotās vietas.

## Atsauces
Dērēnu grāvis

**Dērēnu grāvis** ir Ilzes ezerā ietekoša ūdenstece Cēsu novadā.

Izteka Taurenes pagasta ziemeļos. Tek dienvidu virzienā. Ietek Ilzes ezera ziemeļos.

Augstupīti nešķērso valsts autoceļi, tās krastos neatrodas lielākas apdzīvotās vietas.

## Atsauces
Ilzes ezers (Taurenes pagasts)

**Ilzes ezers** (arī **Ilzes-Lodes ezers**, **Lodes ezers**, **Skolas ezers**) ir subglaciāls caurteces ezers Cēsu novada Taurenes pagasta centrālajā daļā.

Ezera krasti dienvidos ir zemi, bet ziemeļos un ziemeļaustrumos - stāvi, pieejami. Ezerā ietek Meļļupe no Bānūžu ezera un Dērēnu grāvis, iztek Meļļupe uz Rijas ezeru. Ūdens krāsa - brūnūdens. Makrofīti - niedres, meldri, kalmes, grīšļi, ūdensrozes un glīvenes. Ezerā dzīvo plauži, ālanti, raudas, ruduļi, asari, sudrabkarūsas un zandarti. Ligzdo pīles. Daudz ūdru.

Ezera ziemeļrietumos atrodas Apšu baznīca un kapi.

## Atsauces
Gausupīte

**Gausupīte** (arī **Straujupīte**) ir Gaujas labā krasta pieteka Cēsu novadā.

Izteka — Alauksta ezers. Tek ziemeļu virzienā. Lielākā pieteka — Jērūžgrāvis. Ietek Gaujā pie Niedru purva.

Gausupīti šķērso valsts autoceļš V299 (Rauna—Taurene—Abrupe), tās krastos atrodas Mežrijas.

## Atsauces
Gaujiņa

**Gaujiņa** (agrāk kartēs **Gauja**) ir Gaujas (Mierupītes) labā krasta pieteka Cēsu novadā.

Iztek no Alauksta ezera rietumiem. Tek rietumu-ziemeļrietumu virzienā, vidustecē pagriežoties uz dienvidrietumiem. Ietek Gaujā pie Laidziņu purva (agrākā Laidza ezera).

Agrāk uzskatīja, ka Gauja sākas no Alauksta ezera, bet, tā kā senā izteka Gaujiņa Alauksta ūdens līmeņa pazemināšanas dēļ ir aizaugusi, tad par Gaujas sākumu mūsdienās uzskata Ežupīti jeb Ārnīti, kas sākas Elkas kalna pakājē Skujenes pagastā, netālu no Māļiem. Pēc iztecēšanas cauri Zobola ezeram tā tiek saukta arī par Mierupīti. Nosusinātā Laidza ezera vietā Mierupīte satek ar Gaujiņu, šī vieta arī dažkārt tiek uzskatīta par Gaujas sākumu; no šīs vietas Gauja tek ar šādu nosaukumu.

Gaujiņu šķērso valsts autoceļš P30 (Cēsis—Vecpiebalga—Madona), tās krastos neatrodas lielākas apdzīvotās vietas.

## Atsauces
Straujupīte (Gaujas pieteka)

**Straujupīte** (arī **Griķupīte**, **Vangažupīte**) ir Gaujas kreisā krasta pieteka Ādažu, Ropažu un Siguldas novados.

Izteka - uz dienvidaustrumiem no Inčukalna. Tek rietumu-ziemeļrietumu virzienā. Ietek Gaujā pie Vangažiem. Upi šķērso valsts autoceļi P10 (Inčukalns — Ropaži — Ikšķile), V75 (Ropaži – Griķukrogs) un A2 (Rīga — Sigulda — Igaunijas robeža (Veclaicene)), kā arī dzelzceļa līnija Rīga—Lugaži. Tās krastos atrodas Meža Miers, Griķi, Vangaži.

## Attēli

Vangaži, 2022-03-01, Straujupīte (4).jpg|Vangažu parkā
Vangaži, 2022-03-01, Straujupīte (1).jpg|Pēc aizsprosta Vangažu centrā
Vangaži, 2022-03-01, Zaļā street, bridge over Straujupīte.jpg|Zaļās ielas tilts Vangažos
Vangaži, 2022-03-01, Straujupīte River.jpg|Skats no Zaļās ielas tilta


## Atsauces
Bēla Kuns

**Bēla Kuns** (, ; dzimis , miris ) bija komunistiskās Ungārijas un PSRS valsts darbinieks. 

## Dzīvesgājums
Dzimis Transilvānijā notāra Samu Kona (*Kohn*) un viņa sievas Rozas Goldbergeres ģimenē. 
1919. gadā izvirzījās par Ungārijas Padomju republikas faktisko vadītāju. 

Pēc tās krišanas pārcēlās uz PSRS, kur 1920. gada novembrī kļuva par Krimas revkoma vadītāju un organizēja sarkano teroru Krimā. Pēc tam darbojās kā Kominternes funkcionārs. Lielā terora laikā 1938. gadā viņu apvainoja trockismā un piesprieda nāvessodu nošaujot. 1955. gadā reabilitēts.

## Ārējās saites
*
6. šaha olimpiāde

thumb|200px
**6. [[šaha olimpiāde]]** notika no 1935. gada 16. augusta līdz 31. augustam Polijas galvaspilsētā Varšavā.

## Vispārīgs apskats
Olimpiādē piedalījās 20 komandas, tas bija jauns rekords. Pirmoreiz olimpiādē piedalījās Īrijas, Palestīnas un Igaunijas komandas. Spēles reglaments: 2 dienās jāizspēlē 3 kārtas; apdomas laiks 2 stundas  36 gājieniem un 1 stunda katriem nākamiem 18 gājieniem. Turnīrs bija populārs Varšavas iedzīvotāju vidū, parasti uz katru spēles kārtu ieradās līdz 2000 skatītāju. turnīrā tika izspēlētas 760 partijas. Balvu par skaistāko partiju saņēma partija Ērihs Eliskazess — Andrē Muffans.  Pirmoreiz tika izdots speciāls biļetens, kurā tika atspoguļota cīņas gaita un publicētas labākās partijas.

## Olimpiādes rezultāti
Turnīra rezultāti apkopoti nākamajā tabulā:
: 

### Labākie pie galdiņiem
: 

### Uzvarētāju individuālie rezultāti
#### 1. vieta — ASV

#### 2. vieta — Zviedrija

#### 3. vieta — Polija

### Latvijas šahistu sniegums
Latvijas komandas  (9. vieta) dalībnieku rezultāti apkopoti nākamajā tabulā:

## Atsauces

## Papildu literatūra
* 

## Ārējās saites
* 6th Chess Olympiad: Warsaw 1935 OlimpBase
Edgars Krūmiņš (šahists)

**Edgars Roberts Krūmiņš** (dzimis , miršanas datums nezināms) bija latviešu šahists. 1934. gadā 5. Latvijas šaha kongresā ieguva trešo vietu un Latvijas Šaha meistara titulu.

## Dzīves gājums
Dzimis Rīgā. 1926. gadā beidzis Rīgas pilsētas 2. ģimnāziju. No 1929. līdz 1935. gadam studējis Latvijas Universitātes Matemātikas fakultātē. 
1936./37. mācību gadā bijis Cesvaines vidusskolas matemātikas skolotājs.

## Nozīmīgākie sasniegumi šahā
* 5. Latvijas šaha kongress, Rīgā, 1934. gada 22.—31. decembrī, 3. vieta.
* 6. šaha olimpiāde, Varšavā, 1935. gada 16.—31. augustā, rezervists — 5,5 (+3, -2, =5) punkti no 10.
* 2. Latvijas Šaha čempionāts Rīgā, 1935. gada 22.—31. decembrī, 6. vieta.
* Rīgas meistarības turnīrs, no 1935. gada 20. oktobra līdz 1936. gada 24. februārim, 7. vieta.
* 1936. gada olimpisko spēļu turnīrs, Minhene, no 1936. gada 17. augusts līdz 23. septembrim, 4. galdiņš, 8 (+5, -5, =6) punkti no 16.
* Rīgas meistarības turnīrs, 1940. gads, 11.—12. vieta.

## Atsauces
Tapilciems

**Tapilciems** ir apdzīvota vieta Tukuma novada Kandavas pagastā. Atrodas pagasta rietumu daļā abpus autoceļam P130 pie Šķērsciema upītes ietekas Abavā 7 km no pagasta centra Kandavas un 100 km no Rīgas. Apdzīvotā vieta veidojusies ap Kandavas kroņa muižas Tapilnieku pusmuižu (*Tappeln, Tapel*).

## Atsauces
Ekspress-AM8

***Ekspress-AM8*** (*Экспресс-АМ8*) ir Krievijas uzņēmuma *[[Kosmičeskaja svjaz']]* sakaru pavadonis. Tas ģeostacionārajā orbītā tika palaists 2015. gada septembrī. Pavadonis nodrošina sakaru pakalpojumus Eiropā, Āfrikā Amerikā un Azijā.

Pavadonis izgatavots Krievijas uzņēmumā *[[Informacionnyje sputnikovyje sistemy]]* (*ISS*) uz platformas *[[Ekspress-1000NTV]]* bāzes. Sakaru aparatūru piegādāja Francijā reģistrēts uzņēmums *[[Thales Alenia Space]]*.
Tam uzstādīti 24 C joslas, 16 Ku joslas un 2 L joslas raidītāji.
Pavadoņa darbības laiks plānots 15 gadi.

## Priekšvēsture
 *Kosmičeskaja svjaz`* noslēdza līgumu ar *Informacionnyje sputnikovyje sistemy* par sakaru pavadoņu *[[Ekspress-AT1]]*, *[[Ekspress-AT2]]* un *Ekspress-AM8* izgatavošanu. 2012. gada aprīlī sākās kosmisko aparātu izgatavošana. 2012. gada decembrī uz *Thales Alenia Space* tika nosūtīta derīgās kravas konstrukcija, lai tajā iemontētu pārraidīšanas aparatūru. 2013. gadā sākās platformas un derīgās kravas moduļa integrācija.

## Lidojuma gaita
*Ekspress-AM8* palaists  19:00 *UTC* ar nesējraķeti *[[Proton-M / Blok DM-03]]* no Baikonuras kosmodroma 81. laukuma 24. palaišanas iekārtas.

Ģeostacionārajā orbītā pavadonis tika novietots 14° rietumu garuma, kur jau atradās *[[Ekspress-A4]]* (palaists 2002. gadā).
2015. gada 1. decembrī tika paziņots, ka *Ekspress-AM8* ir pabeigta izmēģinājumu un testēšanas fāze, un tas nodots ekspluatācijā. Pēc kanālu pārslēgšanas uz *Ekspress-AM8*,  *Ekspress-A4* tika pārvietots uz punktu 145° austrumu garuma, kur līdz oktobrim atradās *[[Ekspress-A2]]*.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Зоны покрытия «Экспресс-АМ8 (14° з.д.)»  ФГУП «Космическая связь»
* Экспресс-АМ8 Информационные спутниковые системы» имени академика М.Ф. Решетнёва
* Ekspress-AM 8 Gunter Dirk Krebs
Anna Jagailiete

**Anna Jagailiete** (, ; 1523—1596) bija no Jagaiļa dinastijas cēlusies Polijas-Lietuvas kopvalsts līdzvaldniece ar titulu "Polijas karalis" () un valdnieka Stefana Batorija sieva (1575—1586).

## Dzīvesgājums
thumb|200px|Stefans Batorijs un Anna Jagailiete ar saviem ģerboņiem (Jans Matejko, ap 1875).
Dzimusi 1523. gada 18. oktobrī Krakovā Lietuvas dižkunigaiša un Polijas karaļa Sigismunda I un viņa sievas Bonas Sforcas ģimenē, dižkunigaiša Jagaiļa mazmazmeita.

Pēc tēva nāves 1548. gadā par Lietuvas dižkunigaiti un Polijas karali kļuva viņas vecākais brālis Sigismunds II Augusts (1520—1572), princese Anna kopā ar jaunāko māsu Katrīnu pārcēlās uz dzīvi Mazovijā. Par spīti viņas mātes un brāļa mēģinājumiem izprecināt viņu dažādu Eiropas valstu valdniekiem, Anna palika neprecēta. 1557. gada sākumā viņa kopā ar māsu Katrīnu pārcēlās uz dzīvi brāļa galmā Viļņā.

Livonijas kara laikā princesi Annu mēģināja izprecināt Somijas hercogam Juhanam, Dānijas princim Magnusam, Livonijas ordeņa lielmestram Gothardam. Tomēr, kad Somijas hercogs Juhans ieradās Viļņas pilī, viņš uzstāja uz precībām ar Annas jaunāko māsu Katrīnu.
Princese Anna piekrita atteikties un 1562. gada 4. oktobrī Viļņas pilī notika viņas māsas Katrīnas laulības ar hercogu Juhanu, kas pūrā saņēma astoņus pilsnovadus (Paidi, Helmi, Karksi, Tarvastu, Burtniekus, Trikātu, Ērģemi un Rūjienu) īsi pirms tam izveidotajā Livonijas Pārdaugavas hercogistē, kas bija personālūnijā ar Lietuvas dižkunigaitiju.

Princese Anna pārcēlās uz dzīvi Varšavas pilī un palika neprecēta. 1569. gada 1. jūlijā Lietuva un Polija apvienojās vienotā kopvalstī (Ļubļinas ūnija). Pēc karaļa Sigismunda II Augusta nāves 1572. gadā Annas jaunākā māsa Katrīna nesekmīgi mēģināja panākt, lai par jauno karali Seims ievēlētu viņas mazgadīgo dēlu Sigismundu. 1573. gadā Francijas princis Anrī solīja precēt princesi Annu, ja tiktu ievēlēts par Polijas karali, tomēr savu solījumu nepildīja. Pēc tam, kad Anrī 1575. gadā atteicās no Polijas-Lietuvas valdnieka pienākumiem un aizbrauca atpakaļ uz Franciju, Seims Annai piešķīra Polijas karalistes infantes titulu (*Anna, Dei Gratia Infans Regni Poloniae*).

1575. gada decembrī infante Anna tika ievēlēta par Polijas karali un 52 gadu vecumā piekrita apprecēties ar Transilvānijas vaivadu Stefanu Batoriju. 1576. gada 1. maijā Krakovas Vāvela katedrālē abi tika kronēti par Polijas-Lietuvas līdzvaldniekiem. Viņas vīrs bija aizņemts Livonijas karā līdz 1582. gadam, bet karaliene Anna ar galmu uzturējās Varšavas pilī. Pēc karaļa nāves 1586. gada decembrī viņa atteicās no valdīšanas un atbalstīja māsasdēla Sigismunda III ievēlēšanu.

Mirusi Varšavā 1596. gada 9. septembrī, apglabāta Krakovas katedrālē.

## Ārējās saites
* Kolekcja poświęcona Annie Jagiellonce Polona bibliotēka
Bēgļi (glezna)

"**Bēgļi"** (1917) ir latviešu gleznotāja Jēkaba Kazaka eļļas glezna, kas atrodas Latvijas Nacionālā mākslas muzeja kolekcijā.

Jēkabs Kazaks (1895—1920) ir viens no latviešu klasiskā modernisma izveidotājiem. Glezna "Bēgļi" ir tapusi Penzā, kā izmēros lielākā un izteiksmē monumentālākā glezna no autora daiļrades.

## Apraksts
Autors darbā dramatiski un ekspresīvi atainojis Pirmā pasaules kara latviešu bēgļu traģisko likteni. Darbs Bēgļi raksturojams kā ekspresīvākais un monumentālākais latviešu glezniecībā. Kazaka rokraksts vērtējams kā skarbi ekspresīvs, darbos vērojamas tēlu deformācijas, formu lauzumi. Pārsvarā tie ir neitrāli un piezemēti toņi, ieturēta koloristika. Gleznas kompozīcija veido stāstu par latviešu bēgļu ikdienas pārbaudījumiem un ciešanām, neiekļaujot sadzīviskas detaļas un sīkumus. Attēlotās figūras reprezentatīvi pārstāv visu kara piemeklēto tautu.

Gleznā ietvertā zemnieku ģimene simboliski ataino tautas skaudrā kara gadu traģēdiju un ģimenes likteņstāstu. Sižets vēsta par trim — sieviete ar mazo zīdaini pie krūts, vecāmāte un vectēvs. Šī bija tipiska situācija, kad karš paņēmis darba spējīgos vīriešus, atstājot vecus cilvēkus un sievietes vienas ar maziem bērniem uz rokām.

## Literatūra
* Suta R. Jēkabs Kazaks // Ritums. – 1922. – Nr.4. – 316. lpp.
* Siliņš J. Jēkabs Kazaks // Ilustrēts Žurnāls. – 1926. – Nr.8. – 245. – 252. lpp.
* Lamberga D. Jēkabs Kazaks. – Rīga: Neputns, 2007.

## Atsauces
Braslava (ciems)

**Braslava** ir ciems Limbažu novada Braslavas pagastā. Atrodas pagasta centrālajā daļā 6 km no pagasta centra Vilzēniem, 37 km no novada centra Limbažiem un 127 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļu V123 un V164 krustojumā.

Apdzīvotā vieta veidojusies ap Braslavas muižas (*Breslau*) centru. 

## Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSP datiem.

## Atsauces
Pretsalipes vielas

**Pretsalipes vielas** ir inertas, ūdenī nešķīstošas, cietas un sīki disperģētas vielas, ko pievieno dažādai pulverveida vai kristāliskai pārtikai (sausajiem pārtikas koncentrātiem, vārāmajai sālij, garšvielām, kaltētu dārzeņu un augļu pulveriem, kartupeļu pārslām, pūdercukuram, kakao pulverim u.c.), lai saistītu mitrumu un novērstu saskares laukuma palielināšanos starp sausās pārtikas daļiņām, samazinot to salipšanu un kavētu piciņu veidošanos uzglabāšanas laikā. Higroskopiskiem pulveriem salipšanas kavēšanai papildus pievieno arī virsmaktīvas vielas, kas adsorbējas uz to daļiņu virsmas, veidojot aizsargkārtiņu pret ūdeni.

Pretsalipei izmanto daudz un dažādas vielas: kalcija karbonātu (E170), kalcija hidrogēnfosfātu (E341), mannītu (E421), celulozi (E460), taukskābju sāļus (E470), nātrija karbonātu (E500), magnija karbonātu (E504), magnija oksīdu (E530), nātrija heksacianoferātu(II) (E535), kālija heksacianoferātu(II) (E536), kalcija heksacianoferātu(II) (E538), silīcija dioksīdu (E551), kalcija silikātu (E552), magnija silikātu (E553), kālija alumīnija silikātu (E555), kalcija alumīnija silikātu (E556), bentonīnu (E558), alumīnija silikātu (E559), polidimetilsiloksānu (E900) un izomaltu (E951).

## Atsauces
Ekspress-AMU1

***Ekspress-AMU1*** (*Экспресс-АМУ1*) ir Krievijas uzņēmuma *[[Kosmičeskaja svjaz']]* sakaru pavadonis. Tas ģeostacionārajā orbītā tika palaists 2015. gada decembrī. Pavadonis nodrošina sakarus Krievijas Eiropas daļā un Āfrikā. Francijas uzņēmums *[[Eutelsat]]* nomā daļu no kosmiskā aparāta kanāliem ar nosaukumu ***Eutelsat 36C***.

Kosmisko aparātu izgatavoja Francijas uzņēmums *[[Airbus Defence and Space]]* (agrākais *Astrium*) uz platformas *[[Eurostar E3000]]* bāzes. Tam ir 70 aktīvie raidītāji: 52 Ku, 18 Ka joslas. Plānotais darbības ilgums ir 15 gadi.

*Ekspress-AMU1* palaists  21:31 *[[UTC]]* no Baikonuras kosmodroma 200. laukuma 39. palaišanas iekārtas ar nesējraķeti *[[Proton-M / Briz-M]]*. Ģeostacionāro orbītu tas sasniedza ar saviem dzinējiem.

Pavadonis izvietots ģeostacionārajā orbītā 36° austrumu garuma. Līdz 2016. gada 10. februārim uz *Eutelsat 36C* pārslēgti *[[Eutelsat 36A]]* kanāli.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Экспресс-АМУ1 ФГУП «Космическая связь» 
* EUTELSAT 36C EUTELSAT 
* Ekspress-AMU 1 / Eutelsat 36C Gunter Dirk Krebs
Kārlis Bursi

**Kārlis Gotlībs Heinrihs Frīdrihs Bursi** (; dzimis , miris ), arī **Kārlis Bursijs**, bija vācbaltiešu ārsts, literāts un komponists, atmiņu par Bēthovenu autors.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1791. gadā Blīdenē luterāņu mācītāja Ernesta Daniela Bursi ģimenē. No 1811. līdz 1813. gadam studēja medicīnu Berlīnes Universitātē, no 1813. līz 1815. gadam - Tērbatas Universitātē. 1816. gadā ceļoja uz Berlīni, Baireitu un Vīni.
1816. gada vasarā ar Kārļa Amendas rekomendāciju Vīnē tikās ar Bēthovenu. Garo sarunu, kurā pārsprieduši Amendas atsūtīto kurzemnieka Rūdolfa fom Berges operas libretu "Bakhs", detalizēti pierakstījis.  

No 1816. līdz 1826. gadam Bursi strādāja par Mežmuižas draudzes novada ārstu  Augstkalnē un Bukaišos. No 1826. gada - ārsts Jelgavā. No 1826. līdz 1840. gadam - Baldones kūrorta pārvaldnieks. No 1840. līdz 1849. gadam - akušieris. No 1849. līdz 1867. gadam - Kurzemes medicīnas pārvaldes inspektors. 1863. gada 6. novembrī Dr. Bursi  uzstājās Kurzemes literatūras un mākslas biedrības ikmēneša sēdē ar ziņojumu par Biržu meteorītu (publicēts nedēļas izdevumā *[[Das Inland]]*, №49).

## Darbi
Publicējis rakstus medicīnā, dzejoļus, sacerēja dziesmas (*Lieder*). No 1832. gada vadīja Jelgavas *Liedertafel* kori. Bija Kurzemes literatūras un mākslas biedrības goda loceklis, no 1856. līdz 1861. gadam - Kurzemes provinces muzeja direktora vietnieks.

* *Animadversiones historico-criticae in doctrinam de consensu, antagonismo et antenergia*
* *Das künstliche Licht und die Brillen: zwei Vorlesungen*
* *Das vierte Palmenblatt: Ein Fragment. Oder: Das Büchlein vom weiblichen Egoismus*	
* Māju dakters jeb Jaunā veselības grāmata: īsa pamācīšana kā var izglābties no dažādām slimībām un sāpīgām kaitēm, kad īstena daktera palīgu nevar atsniegt (1859)	
* Sarunāšana viena daktera ar vienu moderu par govju baķēm (1851)		
* Pamācīšana moderēm kā pie lopu kopšanas būs turēties (*Pamahzischana mohderehm, kà pee lohpu-kohpschanas buhs turretees, schihm par labbu sarakstita*)		
* Sarunāšana viena daktera ar vienu moderu par govju baķēm, izdomāta un sarakstīta vācu valodā no K. Burzija

## Ārējās saites
*
*Par Kārli Bursi www.garamantas.lv
Ostprignicas-Rupīnes apriņķis

**Ostprignicas-Rupīnes apriņķis** () ir apriņķis Vācijā, Brandenburgas federālajā zemē.

Apriņķis robežojas ar Brandenburgas Oberhāfeles, Hāfellandes un Prignicas apriņķiem, Mēklenburgas-Priekšpomerānijas Mēklenburgiše Zēplates apriņķi, kā arī Saksijas-Anhaltes Štendālas apriņķi.

Oderas-Šprē apriņķis iedalās 4 pilsētās un 6 kopienās. Pilsētas ir Kīrica, Neirupīne, Reinsberga un Vitštoka, bet kopienas — Fērbellīne, Heiligengrābe un Vusterhauzene bez sīkāka iedalījuma, kā arī Lindova (Marka), Neištate (Dose) un Temnica ar sīkāku iedalījumu.

## Ārējās saites
Ilmars Rauds

**Ilmars Rauds** (; dzimis , miris ) bija igauņu šahists, divkārtējs Igaunijas individuālā čempionāta uzvarētājs.

Beidzis Vīlandes ģimnāziju un studējis matemātiku Tartu Universitātē.

## Nozīmīgākie sasniegumi šahā
* 6. Igaunijas šaha čempionāta uzvarētājs (1934).
* 10. Igaunijas šaha čempionāta uzvarētājs (1939).
* Igaunijas čempions Tartu komandas sastāvā — 1. galdiņš (1936).
* 6. šaha olimpiāde (1935), 4. galdiņš — 7,5 punkti (+4 -4 =7) no 15.
* 1936. gada neoficiālā šaha olimpiāde, 2. galdiņš — 9,5 punkti (+7 -8 =5) no 20.
* 7. šaha olimpiāde (1937), 2 galdiņš — 11 punkti (+7 -2 =8) no 17.
* 8. šaha olimpiāde (1939), 2. galdiņš — 9,5 punkti (+7 -5 =5) no 17. 

## Atsauces

## Ārējās saites
KazEOSat-1

***KazEOSat-1*** (sākotnējais nosaukums ***DZZ-HR*** ) ir Kazahstānas pirmais Zemes tālizpētes pavadonis. Orbītā palaists 2014. gada aprīlī.

Kosmisko aparātu izgatavojis uzņēmums *[[Airbus Defence and Space]]* (agrākais *EADS Astrium*) uz platformas *Leostar-500-XO* bāzes. Tam ir uzstādīts multispektrālais attēlveidotājs *NAOMI* (*New AstroSat Optical Modular Instrument*) ar izšķirtspēju 1 metrs panhromatiskā režīmā un 4 metri multispektrālajā režīmā.

## Lidojuma gaita
*KazEOSat-1* tika palaists  01:35 UTC ar nesējraķeti *[[Vega (nesējraķete)|Vega]]* no Gviānas kosmiskā centra Franču Gviānā. Tas ievadīts solārsinhronā orbītā ar slīpumu 98,5°.

## Atsauces

## Ārējās saites
* KazEOSat-1 АО «НК «Қазақстан Ғарыш Сапары» 
* KazEOSat 1 (DZZ-HR) Gunter's Space page
Klāmaņi

**Klāmaņi** ir ciems Limbažu novada Braslavas pagastā. Atrodas pagasta ziemeļu daļā 7 km no pagasta centra Vilzēniem, 38 km no novada centra Limbažiem un 128 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa V164.

## Atsauces
Jērūži

**Jērūži** ir apdzīvota vieta Cēsu novada Taurenes pagastā. Atrodas pagasta austrumos 9,3 km no pagasta centra Taurenes, 42,4 km no novada centra Cēsīm un 122,2 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa V299 (Rauna–Taurene–Abrupe).

## Atsauces
Krustakrogs

**Krustakrogs** ir apdzīvota vieta Cēsu novada Taurenes pagastā. Atrodas pagasta ziemeļos 4 km no pagasta centra Taurenes, 29,7 km no novada centra Cēsīm un 110,4 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atrodas pie valsts autoceļu P30 (Cēsis—Vecpiebalga—Madona) un V300 (Drusti–Dzērbene–Skujene) krustojuma.

## Atsauces
Izraels Horovics

**Izraels Alberts Horovics** (;  Ņujorka —  Ņujorka) bija ASV starptautiskais meistars šahā (1950).

## Biogrāfija
1930. gados bijis viens no ASV vadošajiem šahistiem. Trīs reizes uzvarējis ASV atklātajos šaha čempionātos (1936, 1938, 1943). 1941. gadā dalījis pirmo vietu ar Semjuelu Reševski ASV šaha čempionātā, taču cietis sakāvi papildu mačā par čempiona nosaukumu ar 6½:9½.

Četras reizes ASV komandas sastāvā piedalījies Pasaules šaha olimpiādēs (1931, 1935-1937, 1950). Komandu vērtējumā izcīnījis 3 zelta (1931, 1935, 1937) medaļas. Individuālajā vērtējumā izcīnījis 2 zelta (1935, 1937) medaļas.

Par panākumiem turnīros FIDE 1950. gadā Horovicam kā vienam no pirmajiem piešķīrusi starptautiskā meistara (IM) nosaukumu, bet gadu vēlāk - starptautiskā arbitra nosaukumu.

Bijis pazīstams arī kā šaha grāmatu autors un šaha apskatnieks dažādos ASV preses izdevumos. No 1932. gada līdz 1969. gadam Horovics sekmīgi izdeva šaha žurnālu *The Chess Review*, līdz to iegādājās ASV šaha federācija un tas kļuva par federācijas oficiālu izdevumu ar nosaukumu *Chess Life and Review*.

## Literatūra
Horovics bija sekojošu grāmatu autors vai līdzautors:
* *All About Chess*, Collier Books, 1971
* *Chess for Beginners*, Fireside Books, 1950, 
* *Chess: Games to Remember*, David McKay, 1972. OCLC 309191.
* *Chess Openings: Theory and Practice*, Fireside Books, 1964 
* *Chess Opening Traps*, Coles Publishing Company Limited, 1979
* *Chess Self-Teacher*, Harper & Row, 1961, 
* *Chess Traps, Pitfalls, and Swindles*, Simon and Schuster, 1954. OCLC 2731999.
* *The Complete Book of Chess*, Collier-McMillan, 1969. OCLC 59804206.
* *First Book of Chess*, Harper & Row, New York, 1952. .
* *The Golden Treasury of Chess*, 
* *How to Think Ahead in Chess*, Simon and Schuster, 1951. .
* *How to Win At Chess (A complete course with 891 diagrams)*
* *How to Win in the Chess Openings*, 
* *Learn Chess Quickly*, Doubleday, 1973. OCLC 9653926.
* *The Macmillan Handbook of Chess*, Macmillan, 1956. OCLC 1237807.
* *The Best In Chess*, E.P. Dutton & Co., Inc., 1965. LCCN 65-19965
* *The World Chess Championship; a History*, Macmillan, 1973. OCLC 604994.

## Atsauces

## Ārējās saites
Jans Zamoiskis

thumb|250px|Jans Zamoiskis Polijas-Lietuvas kopvalsts kanclera tērpā ar lielhetmaņa zizli rokā
thumb|250px|Jans Zamoiskis kā karaļa Stefana Batorija kanclers sarkanā tērpā 1582. gada sarunās pēc uzvarētā Livonijas kara (Jans Matejko, 1872)
**Jans Zamoiskis** jeb **Jans Zamojskis** (, 1542—1605) bija ietekmīgs 16. gadsimta Polijas-Lietuvas kopvalsts valstsvīrs, diplomāts un rakstnieks. Polijas kroņa lielhetmanis, karaļa kanclers, pretojās Svētās Romas impērijas ietekmes pieaugumam Polijā. Poļu—zviedru kara (1600—1629) sākumā komandēja Polijas-Lietuvas armiju Vidzemē un Igaunijā.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1542. gada 19. martā Skokovkā (*Skokówka*), netālu no viņa izveidotās Zamoscas pilsētas, Polijas valstvīra Staņislava Zamoiska un viņa sievas Annas, dzimušas Herburtas, ģimenē. 
Studēja Sorbonas un Padujas universitātēs, 1563. gadā pildīja tās rektora pienākumus. Pēc atgriešanās dzimtenē kļuva par karaļa Sigismunda II Augusta sekretāru. 1563. gadā uzrakstīja traktātu "Par Romas Senātu" (*De Senatu Romano*), kurā ieteica piemērot Romas impērijas satversmes principus Polijas-Lietuvas kopvalstij. Pēc karaļa nāves 1572. gadā viņš mēģināja panākt karaļa vēlēšanu noteikumu izmaiņas un sarakstīja traktātu *Modus electionis*. Atbalstīja Stefana Batorija ievēlēšanu par Polijas karali, kopā ar viņu vadīja Polijas-Lietuvas kopvalsts politiku Livonijas kara laikā. 
1586.-1588. gadā vadīja cīņu pret Svētās Romas impērijas erchercoga Maksimiliāna Habsburga ievēlēšanu par Polijas-Lietuvas valdnieku.  
Kad par karali tika ievēlēts Sigismunds III, Zamioskis pretojās viņa mēģinājumiem veidot absolūto monarhiju.

Poļu—zviedru kara (1600—1629) sākumā komandēja Polijas-Lietuvas armiju Vidzemē, 1601. gada decembrī aplenca un ieņēma Valmieras pili, 1602. gada maijā Vīlandes pili un Veisenšteinas (Paides) pili. Pēc veselības pasliktināšanās aizbrauca uz saviem Zamoscas īpašumiem, kur mira no triekas 1605. gada 3. jūnijā.

## Indriķa hronikas noraksts
Polijas-Lietuvas lielhetmanis Jans Zamoiskis no Livonijas uz Poliju aizvedis Indriķa hronikas  14. gadsimta sākuma pergamenta norakstu, kur tas nonāca Zamoisku bibliotēkā Varšavā, pašlaik Polijas bibliotēkā Varšavā. Tā sauktais Zamoisku kodekss ( jeb rokraksts Z) ir vienīgais saglabājies oriģinālās hronikas noraksts.

## Ārējās saites
Arturs Deiks

**Arturs Viljams Deiks** (;  Portlenda —  Rīno) bija ASV starptautiskais lielmeistars šahā (1986).

## Biogrāfija
Piedzimis poļu imigrantu ģimenē. Šahu iemācījies spēlēt tikai septiņpadsmit gadu vecumā, taču ātri izvirzījies ASV labāko šahistu skaitā. Pirmo panākumu sasniedzis 1930. gadā šaha turnīrā Ņujorkā, kurā ieņēmis 3. vietu. Trīs reizes ASV komandas sastāvā piedalījies un uzvarējis Pasaules šaha olimpiādēs (1931-1935). Individuālajā vērtējumā izcīnījis zelta (1935) un sudraba (1933) medaļas. 1931. gadā dalījis pirmo vietu starptautiskā šaha turnīrā Antverpenē, bet 1932. gadā Pasadīnā dalījis trešo vietu ar toreizējo Pasaules šaha čempionu Aleksandru Aļehinu, turklāt bijis parāks savstarpējā partijā. 1934. un 1936. gadā dalījis trešo vietu ASV atklātajā šaha čempionātā. Bijis pazīstams kā labs ātrspēles speciālists, un 1935. gada ASV labāko šahistu ātrspēles turnīrā uzvarējis visās 12 partijās.

No 1938. gada pārstājis regulāri piedalīties šaha turnīros, jo nopietni pievērsies savam pamatdarbam, lai uzturētu ģimeni. Strādājis apdrošināšanas, telefona sakaru un auto pārdošanas jomā.

Par vēsturiskajiem panākumiem turnīros FIDE 1986. gadā Deikam piešķīrusi starptautiskā lielmeistara (GM) goda nosaukumu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Kuklicas akmens pilsēta

thumb|Kuklicas akmens pilsēta
**Akmens pilsēta** ir zona Kuklicas ciemā, kas sastāv no vairāk nekā 120 dabīgi veidojušiem akmens pīlāriem, tā atrodas Ziemeļmaķedonijā, netālu no Kratovo.
thumb|Akmens tēli, saukti par līgavu un līgaviani, fonā citi akmens veidojumi

## Atrašanās vieta
Kuklica atrodas 8 km uz ziemeļrietumiem no Kratovo. Akmens veidojumi atrodas uz Krivas upes ielejas labajā krastā. Apgabala augstums 415-420 metri virs jūras līmeņa un tā platība ir vairāk kā 30 hektāri.
class=cx-highlight|thumb|250x250px|"Akmens kāzu" vieta Kuklicā

## Leģendas
Par Kuklicas akmens pīlāru veidošanos pastāv divas alternatīvas leģendas. Slavenākā leģenda vēsta, par cilvēku, kurš nespējis izlemt, ar kuru no divām sievietēm viņam vajadzētu precēties. Tāpēc vīrietis plānoja precēties ar abām sievietēm tajā pašā dienā dažādos laikos. Kad pirmās kāzas bija sākušās, sieviete, kura bija jāprec otrā devās apskatīt, kurš vēl precas vienā dienā ar viņu. ieraugot savu nākamo vīru apprecot citu sievieti, viņa nolādēja visus klātesošos kāzu viesus un pārvērta tos par akmeņiem.
thumb|Akmens pīlāri
Vēl viena populāra leģenda vēsta, ka šajā apkārtnē kādreiz bijis mežs, bet cīņu laikā tas tika nodedzināts. Pēc tam apkārtne kļuvusi par tuksnesi. Temperatūra bijusi ļoti zema, un armijai dodoties caur to, visi karavīri pārvērtušies par akmeņiem.
thumb|250x250px|Apkārtnes panorāmas skats
Saskaņā ar vietējo iedzīvotāju stāstīto, jaunas akmens figūras parādās katrus 5—6 gadus. Balkānu reģionā ir četras vietas, kur novērojams šāds fenomens, trīs no tām atrodas Ziemeļmaķedonijā.

## Veidošanās
Atmetot mistiskos stāstus, Kuklicas akmens pīlāri veidojušies dabisku erozijas procesu laikā Holocēna periodā, pēdējo 100 000 gadu laikā. Atšķirības vulkānisko iežu noturībā ir galvenais pīlāru rašanās iemesls. Virs mīkstajiem šūnakmens pamatiem atrodas cietāki un izturīgāki ieži, kuru vecums ir gandrīz 30 miljoni gadu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Kālenītis

**Kālenītis** (arī **Kalēņu ezers**, **Kalēšņu ezers**, **Kaliņu ezers**, **Kalniņu ezers**, **Kalnītes ezers**, **Kalnītis**, **Kālenes ezers**, **Kālenītes ezers**) ir subglaciāls caurteces ezers Cēsu novada Taurenes pagastā uz rietumiem no Taurenes. 

Ezerā ietek Gauja no Dabaru ezera, iztek Gauja uz Taurenes ezeru. Ezera austrumu krastā atrodas Taurene ar Nēķina parku, kā arī autoceļš P30 (Cēsis—Vecpiebalga—Madona).

## Atsauces
Hermans Steiners

**Hermans Steiners** (;  Dunajska Streda —  Losandželosa) bija ASV starptautiskais meistars šahā (1950).

## Biogrāfija
1909. gadā kopā ar ģimeni emigrējis uz Ņujorku. Sešpadsmit gadu vecumā kļuvis par pilsētas šaha kluba biedru. 1929. gadā dalījis pirmo vietu Ņujorkas štata šaha čempionātā. Gadu vēlāk uzvarējis starptautiskā šaha turnīrā Berlīnē. 1932. gadā sācis vadīt šaha nodaļu laikrakstā *[[Los Angeles Times]]*, kuru sekmīgi vadījis 23 gadus līdz pat savai aiziešanai mūžībā. 1943. gadā uzvarējis Kalifornijas atklātajā šaha čempionātā, bet 1945. gadā arī Kalifornijas štata šaha čempionātā (vēlāk šos panākumus atkārtojis 1953.-1955. gadā). 1944. gada februārī mačā pieveicis Rubenu Fainu ar 3½:½. Divas reizes uzvarējis ASV atklātajos šaha čempionātos (1942, 1946). 1946. gadā uzvarējis Londonas starptautiskajā šaha turnīrā. 1946. gadā zaudējis mačā par ASV šaha čempiona titulu pret Arnoldu Denkeru ar 3½:6½. 1948. gadā uzvarējis ASV šaha čempionātā. 1952. gadā Stokholmā piedalījies Pasaules šaha čempiona izcīņas cikla starpzonu turnīrā, kur palicis 13. vietā.

Četras reizes ASV komandas sastāvā piedalījies Pasaules šaha olimpiādēs (1928-1931, 1950). Komandu vērtējumā izcīnījis zelta (1931) un sudraba (1928) medaļas. Individuālajā vērtējumā izcīnījis sudraba (1931) medaļu. 1945. gadā radiomačā starp PSRS un ASV šaha komandām bijis vienīgais amerikāņu šahists, kas uzvarējis savu mikromaču (1½:½ pret Igoru Bondarevski).

Par panākumiem turnīros FIDE 1950. gadā Steineram kā vienam no pirmajiem piešķīrusi starptautiskā meistara (IM) nosaukumu.

Pāragri aizgājis no dzīves 1955. gada Kalifornijas štata šaha čempionāta izcīņas laikā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Isaks Keždens

**Isaks Keždens** (;  Ņujorka —  Losandželosa) bija ASV starptautiskais lielmeistars šahā (1954).

## Biogrāfija
No 1920. gadu beigām līdz 1940. gadiem bijis viens no vadošajiem ASV šahistiem. Divas reizes uzvarējis Manhatanas šaha kluba čempionātos (1930, 1931). Tāpat divas reizes uzvarējis ASV atklātajos šaha čempionātos (1938, 1947). 1942. gadā kopā ar Semjuelu Reševski dalījis pirmo vietu ASV šaha čempionātā, taču zaudējis papildu maču ar 3½:7½. Piecas reizes ASV komandas sastāvā piedalījies Pasaules šaha olimpiādēs (1928-1933, 1937). Komandu vērtējumā izcīnījis 3 zelta (1931, 1933, 1937) un sudraba (1928) medaļas. Individuālajā vērtējumā izcīnījis 2 zelta (1928, 1937), sudraba (1933) un 2 bronzas (1930, 1931) medaļas. Uzvarējis starptautiskajos šaha turnīros Stokholmā (1930), Berlīnē (1930), Mehiko (1932), Bostonā (1938), Ņujorkā (1946, 1948). 1932. gadā Londonas starptautiskajā šaha turnīrā dalījis 3.-4. vietu ar Miru Sultanu Hanu aiz Aleksandra Aļehina un Salo Flora.

Par panākumiem turnīros FIDE 1950. gadā Keždenam kā vienam no pirmajiem piešķīrusi starptautiskā meistara (IM), bet 1954. gadā - starptautiskā lielmeistara (GM) nosaukumu. 1960. gadā kļuvis arī starptautisko arbitru.

Bijis pazīstams arī kā šaha žurnālists. Izraela Horovica nodibinātā šaha žurnāla *The Chess Review* pirmais redaktors (1932—1934), vēlāk ilgus gadus vadījis šaha nodaļu laikrakstā *[[Los Angeles Times]]*.

Keždenu kā šahistu raksturoja laba pozicionālā izpratne, māksla izspēlēt vienkāršas pozīcijas un galotnes. Par savu spēles stilu bieži tika dēvēts par "mazo Kapablanku". Pilnībā attīstīt savu šahista karjeru Keždenam liedza materiālie apstākļi, jo viņa lielākie turnīru panākumi sakrita ar "Lielās depresijas" laiku. Ikdienā strādājis par apdrošināšanas aģentu un administratoru.

## Atsauces

## Ārējās saites
Sedas ielu uzskaitījums

**Sedas pilsētas ielu uzskaitījums** iekļautas Sedas 18 ielas.

## Ielu uzskaitījums

* Apakšstacijas iela
* Brīvības iela
* Celtnieku iela
* Dārza iela
* Kūdras iela
* Mazā Celtnieku iela
* Mazā Sporta iela
* Meža iela
* Miera iela
* Parka iela
* Purva iela
* Saules iela
* Skolas laukums
* Smilšu iela
* Sporta iela
* Stacijas iela
* Tirgus iela
* Zaļā iela

## Skatīt arī
* Seda

## Atsauces
Kristus guldīšana kapā

**"Kristus guldīšana kapā"** ir El Greko eļļas glezna, tapusi starp 1570. un 1576. gadu. Tā glabājas Nacionālajā Mākslas galerijā, Atēnās.

## Analīze
Glezna pieskaitāma El Greko romiešu periodam. Aina notiek alā, kur tēlu silueti izcelti uz tumša fona un klinšainiem iežiem. Tēlu izvietojums ar pagrieztu muguru iepazīstina sabiedrību ar kompozīciju manierisma stilā. Kristus un apustuļu sejā saskatāma spēcīga Mikelandželo ietekme.

El Greko izdodas nodot svēto sieviešu skumju un pamestības izjūtas. Viņa portretista spējas izpaužas, spēlējoties ar zemes un zilo toņu izmantošanu.

## Atsauces

## Bibliogrāfija
* 
* 

## Ārējās saites
* ArteHistoria.com. «anto Entierro [skatīts 19.12.2010].
Jānis Grantiņš

**Jānis Grantiņš** ( Ārlavas pagastā, Talsu apriņķī —  Rīgā) bija latviešu padomju teātra un filmu aktieris.

## Biogrāfija
Dzimis Ārlavas pagastā, Talsu apriņķī, strādnieka ģimenē.

Aktiera gaitas uzsācis 1930. gadu sākumā, viņa pirmā loma bija Pestīšanas armijas virsnieks Dž. Golsvērtija teātra izrādē „Nabaga vīra taisnība”. Sākot ar 1935. gadu, strādājis Zemnieku drāmas teātrī. Līdz Otrajam pasaules karam, J. Grantiņš strādājis Liepājas Pilsētas drāmas un operas teātrī, Daugavpils teātrī un Jelgavas teātrī. Pēc Otrā pasaules kara bijis Liepājas Muzikāli dramatiskā teātra aktieris. 1950. gadā uzsāka darbu Latvijas PSR Valsts Jaunatnes teātrī.

1949. gadā Grantiņam piešķīra Latvijas PSR Nopelniem bagātā skatuves mākslinieka nosaukumu. Apbalvots ar PSRS Darba Sarkanā Karoga ordeni.

Kino debitējis 1949. gadā ar titullomu filmā „Rainis”, par kuru 1950. gadā saņēmis Staļina prēmiju. Attēlojis lomas vairāk nekā 30 kino un televīzijas filmās.

Bijis precējies ar Daugavpils teātra aktrisi un dziedātāju Emmu Beķeri (1909—1950). Miris .

## Svarīgākās teātra lomas
* Inspektors Guls, Dž.B.Prīstlija „Viņš atnāca”, 1946. gads;
* Monahovs, M.Gorkija „Barbari”, 1947. gads;
* Brets, Ž.Gova, A.d’Juso „Dziļās saknes”, 1948. gads;
* Arturs, E.L.Voiničas „Dundurs”, 1949. gads;
* Žadovs, A.Ostrovska „Ienesīga vieta”, 1949. gads;
* Ļubims Torcovs, A.Ostrovska „Nabadzība nav netikums”, 1953. gads;
* Baltais tēvs, Raiņa „Zelta zirgs”, 1956. gads;
* Žans Valžans, V.Igo „Nožēlojamie”, 1960. gads;
* Alsters, I.Indrānes „Lazdu laipa”, 1964. gads;
* Pudiķis, J.Raiņa „Indulis un Ārija”, 1965. gads;
* Kalmons, K.Goci „Zaļais putniņš”, 1970. gads.

## Lomas filmās
### Galvenās lomas
* Rainis, „Rainis”, 1949. gads;
* Ulups, „Uz jauno krastu”, 1955. gads; 
* Banders, „Zvejnieka dēls”, 1957. gads;
* Ērihs, „Rita”, 1957. gads;
* Pāvulāns, „Vētra”, 1960. gads;
* Vilsons, ”"Tobago” maina kursu”, 1965. gads;
* Rēbuss, „Vella kalpi”, 1970. gads;
* Rēbuss, „Vella kalpi Vella dzirnavās”, 1972. gads.

### Epizodēs
* „Tauriņdeja”, 1971. gads;
* „Pilsētas atslēgas”, 1973. gads;
* „Melnā vēža spīlēs”, 1975. gads.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Jānis Grantiņš filmas.lv
Buiva

**Buiva** ir ciems Limbažu novada Brīvzemnieku pagastā. Atrodas pagasta dienvidu daļā 11 km no pagasta centra Puikules, 21 km no Alojas un 114 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa V124, Muļķa ezera rietumu krastā.

## Iedzīvotāji
### Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSP datiem.

## Atsauces
Kāmeņu dīķi

**Kāmeņu dīķi** (arī **Kameņu dīķi**, **Kameņu ezers**, **Kāmenu dīķi**, **Kāmeņu ezers**, **Kāmonu ezers**) ir dīķi Cēsu novada Taurenes pagasta ziemeļos. 

## Atsauces
Jērūžgrāvis

**Jērūžgrāvis** (arī **Jērūžu grāvis**) ir Gausupītes labā krasta pieteka Cēsu novadā.

Izteka uz ziemeļiem no Alauksta. Tek ziemeļu, lejtecē ziemeļrietumu virzienā. Ietek Gausupītē augšpus Mežrijām.

Jērūžgrāvi nešķērso valsts autoceļi, tā krastos nav lielāku apdzīvoto vietu.

## Atsauces
Puikules stacija

**Puikules stacija**, Padomju laikā arī **Gāršas**, ir ciems Limbažu novada Brīvzemnieku pagastā. Atrodas pagasta rietumu daļā 4 km no pagasta centra Puikules, 13 km no Alojas un 104 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa P13 (Limbaži—Aloja) un bijušās dzelzceļa līnijas Rīga—Rūjiena krustojuma, netālu bijusī Puikules stacija. Tās ēka ir pamesta un izdemolēta, visi sliežu ceļi nojaukti, bet bijušās kūdras krautuves teritorija aizaugusi ar krūmiem.
## Iedzīvotāji
### Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSP datiem.

## Atsauces
Gāršas (nozīmju atdalīšana)

**Gāršas** var būt:
* Gāršas — apdzīvota vieta Garkalnes pagastā;
* Puikules stacijas nosaukums Padomju laikā.

## Skatīt arī
* Gārša
Oranta

thumb|Orantas Dievmāte, 11.gs., Sv. Sofijas katedrāle, Kijiva

**Oranta** ir Dievmātes ikonogrāfiskais tips, kurā viņa lūdzās ar augsti paceltām rokām. Dievmātes tips “Zīme” atklāj Iemiesošanās svētnoslēpumu un saistās ar Jesajas pravietojumu: “…Kungs pats dos jums zīmi, redzi, jaunava taps grūta, dzemdēs dēlu un dos viņam vārdu Immānū-Ēls” (Jes.7:14). Pastāv viedoklis, ka “Zīmes” ikonogrāfija veidojusies uz divu Dievmātes ikonu pamata — “Oranta”, kas atrodas Agia Soros kapelā, iespējams marmora reljefa veidā, virs avota ar svēto ūdeni — agiasmosa, kura priekšā imperatori apmazgājās, pirms tuvoties šķirstam ar Nikopejas Dievmātes relikvijām. Šāda ikona tika atrasta Vlahernas baznīcā restaurācijas darbu laikā, 1031. gadā, kuros atklājās sienā iemūrēts Dievmātes tēls, tur paslēpts ikonu grautiņu laikā. Divu ikonogrāfisko tipu savienošana atklāja jaunā tēla Dievmāte “Zīme” aizsardzības kontekstu. Ne velti to saista ar epitetu “Episkepsis” — aizstāve. Tēla “Zīme” aizsardzības simbolika atklājas tajā, ka Dievmāte lūdzoties iemieso Baznīcu, kas ir visu kristiešu patvērums un aizstāve, nesagraujamais pilsētas mūris. Šādā nozīmē Dievmāte “Zīme” tika godināta Bizantijā, un šis tēls redzams Kijivas Sofijas katedrāles apsīdā (“Nesagraujamais mūris”), bet Novgorodā ikona “Zīme” kļuva par pilsētas pallādiumu.

* **Nosaukums**: Dievmāte “Zīme”, “Platitera” (“Plašāka par debesīm”), Lielā Panagija, Vlahernitissa
* **Svētku dienas**: Novgorodas Dievmātes ikona “Zīme” 27.novembrī
* **Avoti**: “…Kungs pats dos jums zīmi, redzi, jaunava taps grūta, dzemdēs dēlu un dos viņam vārdu Immānū-Ēls” (Jes.7:14)
* **Ikonogrāfija**: Kristus Bērns tiek attēlots frontāli uz Dievmātes krūtīm, Dievmāte attēlota kā pusfigūra (variants “Lielā Panagija”), “Platitera” ar Bērnu Dievmātei klēpī, uz ceļiem, “Panagija” ar eņģeļiem vai serafiem.

## Atsauces
Odigitrija

thumb|Dievmāte Odigitrija, Dionisijs, 1482. g., Krievzeme
**Odigitrija** (no grieķu val. — *"Ceļa rādītāja"*) ir viens no Dievmātes galvenajiem ikonogrāfiskajiem tipiem. Saskaņā ar tradīciju, ikonu gleznojis evaņģēlists Lūka.

**Nosaukums**: Odigitrija (*Hodegetria*) Vārtusardze (*Portaitissa*) Trīsroku (*Tricheirousa*) Dvēseļu glābēja (*Psyhosostria*), Igorevskas, Kazaņas Aristokratissa.

## Attēlojums
Parasti “Odigitrijas” ikonās Dievmāti attēlo kā pusfigūru, retāk — pilnā augumā, gandrīz frontāli, rokās Bērns. Visbiežāk Kristus novietojas uz Marijas kreisās rokas, labā Viņas roka vērsta uz Pestītāju lūgšanas vai norādīšanas žestā (Odigitrija — "*ceļa rādītāja*", bet Kristus — “*Ceļš, Patiesība un Dzīvība*” (Jņ.14:6)). Kristus labā roka svētī, kreisajā rokā tīstoklis — kā Viņa dievišķās godības zīme, Evaņģēlija Vārds. Šis tips ir viens no striktākajiem, stingrākajiem un svinīgākajiem.

## Simbolisms un vēsturiskā nozīme
Tēls arī saistās ar dažādiem ciešanu un liturģiskās simbolikas aspektiem, kurus var atklāt caur Tā tēlu, Kuram lemts kļūt par pasaules pestīšanas upuri. Visticamāk, tāpēc Sinajā pastāvēja tradīcija saistīt šo tēlu ar Sinajas kalnu un Nedegošo ērkšķu krūmu. Konstantinapolē šis tēls saistījās ar Odigonas klosteri, kas kļuva slavens pateicoties aklumu dziedinošam avotam. Galvenais popularitātes iemesls bija pati “Odigitrijas — Ceļa Rādītājas” ikona, kura skaitījās Konstantinopoles pallādiums — sargātāja, impērijas drošības un labklājības pamats. Baznīcas izveidošana un ikonas novietošana tajā tiek saistīta ar imperatori Pulhēriju (5.gs.), kaut pirmās liecības par klosteri tiek datētas tikai ar 9. gadsimtu. Saskaņā ar 14.gadsimta avotiem Pulhērija ziedojusi šo tēlu baznīcai kopā ar citām relikvijām, kuras no Svētās Zemes bija atvedusi imperatore Jevdokija. Tika iedibinātas iknedēļas procesijas, kurās ikona tika iznesta Konstantinopoles ielās un pulcēja milzīgu cilvēku skaitu. Ikonas nosaukums — “Ceļa Rādītāja” — vēl tika skaidrots tā, ka cilvēks, kurš nesa ikonu, brīnumainā veidā virzījās tā, it kā ikona pati viņu vadītu.

## Svētku dienas
Kazaņas: 8.jūlijā un 22.oktobrī;

Pskovas: 16 jūlijā

Igorevskas: 24.augustā

Tihvinas: 26. jūlijā

Smoļenskas: 13.oktobrī, 26.jūnijā, 28.jūlijā;

## Atsauces
Madonna ar ložmetēju

**"Madonna ar ložmetēju (1932)"** ir latviešu gleznotāja Kārļa Padega eļļas glezna, kas atrodas Latvijas Nacionālā mākslas muzeja kolekcijā.

Šī ir viena no ievērojamākajām Padega eļļas gleznām. Tajā konsekventi realizēts paradoksālas domas un kāpinātu izteiksmes līdzekļu apvienojums. Glezna spilgtā formā ne tikai atgādina daļēji jau piemirsto Pirmo pasaules karu, bet liek arī nojaust jauna — vēl nežēlīgāka kara iespējamību.

## Apraksts
"Madonna ar ložmetēju" ataino skaisto un neglīto, triumfu un postu, visu apvienojot vienā vēstījumā ar simbolisku nozīmi. 
Padegam interesēja dzīve, kurā neglītumam atvēlēta lielāka loma kā skaistumam. 
Padegs lielu nozīmi piešķīra arī darbu nosaukumiem. Madonna, iespējams, simbolizē Dievmāti, aizstāvi. Tās tēlu simboliski izmantoja karojot, arī iekļaujot to pilsētas aizsargmūrī, lai pasargātu no ienaidnieka. 
Gleznā attēlota karavīru grupa, kas caur degošu tumsu uz pleciem nes Madonnu ar ložmetēju, kas ir Pirmā pasaules kara simbols. Gleznā Madonna ir viegli, bez manāmas piepūles sejā, ar maigumu satvērusi ieroci, kas sver 25 kg. Uz patronu lentām var manīt asins traipus. Iespējams, šis tēls simbolizē sievietes vēlmi izdarīt apvērsumu kaut vai tikai savā sirdī.

Kārlis Padegs pats raksta, ka viņa darbi pieder pretrunīgajam laikam, ka tie ir apzināts izaicinājums veselīgiem, apmierinātiem un citu nelaimes neredzošiem pilsoņiem.

## Atsauces
Eleusa

[thumb|Dievmāte Eleusa, no [Andrea Ricosa|Andreasa Ricosa apļa, 15. gs. otrā puse, Grieķija]]**Eleusa** (no  – žēlsirdīgā, baznīcslāvu – žēlojošā) ir Jaunavas Marijas attēlojuma veids ikonās, kurās Kristus Bērns atrodas pie viņas vaiga. Pēc būtības vārds Eleusa attiecas nevis uz attēlojumu, bet pašu Dievmāti. Šis epitets, atklājot Iemiesošanās un Ciešanu patiesumu, raksturoja Dievmātes īpašības un tāpēc varēja būt attiecināms uz jebkuru Viņas ikonu. Krieviskajā tradīcijā  epitets “Žēlojošā” attiecās uz Dievmātes tēliem “Glikofilussa”, tāpēc “Vladimiras Dievmāti” bieži dēvē par “Eleusu”. Tāpat Dievmātes ikona tiek saukta par “Glāstošo/Mīlošo”, kas redzama Akafista ciklā (24. pants) Markovas klostera (1361.-1380.g.) freskās. Senākā no ikonām, uz kuras saglabājies uzraksts Eleusa – ir Dievmātes tēls no Neofīta klostera Kiprā, kurā Dievmāte attēlota  deisis kārtā lūgšanas pozā.  Tiek uzskatīts, ka tieši šādā ikonogrāfijā Dievmāte tika attēlota mozaīkās un ikonās Dievmātes Eleusa baznīcā, Visavaldītāja klosterī Konstantinapolē, Komninu dinastijas kapeņu kompleksā.

* **Nosaukums:** Žēlojošā; Likofilussa (Saldais Skūpsts); Vladimiras, Donskas, Feodorovas
* **Svētku dienas:** Vladimiras: 26.augusts, 23.jūnijs, 21.maijs; Feodorovas: 14.martā un 16.augustā; Donskas: 19.augustā
* **Avoti:** Vēstījums par Tamerlanu
* **Ikonogrāfija:** Dievmāte tur Kristus Bērnu uz vienas rokas, abu sejas saskaras ar vaigiem.

## Atsauces
Budovskis

**Budovskis** var būt:

* Inesis Budovskis (1948―2012) ― Latvijas šahists;
* Māris Budovskis (1939) ― Latvijas sporta ārsts, pedagogs un politiķis,.

## Skatīt arī
* Budovska
Panahranta

thumb|Dievmāte Visaķēniņiene, 17. gs., Vatopēdu klosteris, Grieķija**Panahrantos** ( – “Visšķīstā”) ir Dievmātes ikonogrāfiskais tips, kurā Viņa sēž tronī vai dažkārt stāv troņa priekšā, ar Bērnu klēpī, kuru tur ar abām rokām. Šis Dievadzemdētājas tips akcentē Dievmātes ideju – Debesu Ķēniņiene un Gudrības tronis, kurā sēž Kristus – Sofija (Dievišķā Gudrība) (Sak.9:1-11). Tronis simbolizē baznīcu. Šis tēls uzsvēra Dievmātes ķēnišķo godu, kā arī tēmas par upura priekšnojautu, tā kā ar Gudrību saistās mielasta tēmu – tas ir upura pirmtēls. Bizantijā šo attēlu novietoja apsīdā. Ikonogrāfijā šis tēls ir “Kipras”, “Pečoras” un citas Dievmātes ikonas. Interesants ir “Visaķēņiņienes” tēls – Pantanassa – viens no Dievmātes epitetiem, minēts himnās, tēls sastopams Bizantijas baznīcās, kuras veltītas Dievmātes tronī ikonogrāfijai. 

* **Nosaukums**: Dievadzemdētāja (Theotokos; Meter Theou), Visšķīstā (Panahrantos), Kiriotissa, Visaķēniņiene (Pantanassa), Jaroslavļas (Pečoras) 
* **Svētku dienas**: 18. (31.) augusts
* **Avoti**: Salamana Pamācības 9:1-11, Mateja Evaņģēlijs 2:11, Damaskas Jānis
* **Ikonogrāfija**: Dievadzemdētāja sēž tronī, klēpī, uz ceļiem tur Kristu un klausās lūgšanas, aiz Viņas svētie, tronis pavērsts uz labo vai kreiso pusi.

## Atsauces
Galaktrofussa

thumb|Dievmāte Barotāja, 1778. g.
**Galaktrophousa**, jeb **Barotāja**, ir dievmātes tips, kurā Viņa baro Kristus Bērnu ar krūti. Izveidojies līdz XII gadsimtam, bija īpaši izplatīts nevis Bizantijā, kur tas radies, bet rietumu tradīcijā. Svēto Tēvu  Dievmātes svētku tekstos, vairākkārtīgi tiek minēta Dievmātes Bērna barošana ar krūti. “Galaktrofussas” tips tika uzskatīts par tiešu Kristus cilvēciskās dabas pierādījumu, piederību zemes dzīvei, tātad arī neapstrīdamu Iemiesošanās apliecinājumu. “Galaktrofussas” simbolika norāda arī uz Viņa krusta ciešanu īstumu. Taipat laikā Pestītāja barošana ar mātes pienu – ir Dievmātes pagodināšanas tēls, jo Dievmātes svētku dievkalpojumos baznīcā bieži tiek lasīts Evaņģēlija fragments: “Svētīgas tās miesas, kas tevi nēsājušas un krūtis, kas tevi zīdījušas”(Lk.11:27). Piens Bībelē ir paradīzes ēdiena simbols (“piena un medus zeme”), Dieva Vārds tiek saukts par pienu (1Pēt.2:2). Tajā pamatojas arī Dievmātes, kā Baznīcas, kas baro ticīgos, aspekts. 

* **Nosaukums**: Barotāja (Galaktrophousa), Svētītais klēpis, Barlovskas
* **Svētku dienas**: 3.jūlijā un 12. janvārī; Barlovskas 26.decembrī
* **Avoti**: “Svētīgas tās miesas, kas tevi nēsājušas un krūtis, kas tevi zīdījušas!”  Lūkas evaņģēlijs 11:27
* **Ikonogrāfija**: Dievmāte tiek attēlota sēdoša uz spilvena uz zemes. Kristus Bērns guļ Dievmātes rokās (labajā pusē), piespiedies pie Viņas krūts; Viņa labā roka pietur Mātes krūti.

## Atsauces