open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Špicbergena

**Špicbergena** (), agrāk arī **Rietumšpicbergena** (), ir Norvēģijai piederoša sala Arktikā, lielākā no Svalbāras arhipelāgas salām. Izvietojusies starp Ziemeļu Ledus okeānu ziemeļos, Grenlandes jūru rietumos, Norvēģu jūru dienvidos un Barenca jūru austrumos. Špicbergena veido 62% no arhipelāga teritorijas, ir lielākā Norvēģijas sala un 36. lielākā sala pasaulē.

## Ģeogrāfija
Špicbergena izvietojusies arhipelāga rietumos. Hinlopena šaurums ziemeļaustrumos to atdala no Ziemeļaustrumu Zemes, Stūrfjords dienvidaustrumos — no Barenca salas un Edža salas, bet Forlannsunnets rietumos — no Prinča Kārļa Zemes. Stipri izrobots fjordu krasts (garākie — Veidefjords ziemeļos un Īsfjords rietumos), piekrastē daudz nelielu saliņu un klinšu. Reljefs kalnains, augstākā virsotne ir Ņūtona kalns (1717 m). Apmēram puse sauszemes klāta ar ledājiem.

Salā valda arktiskais jūras klimats, raksturīgas miglas un stiprs vējš. Raksturīgs tundras augājs. Mīt leduslāči, ziemeļbrieži, polārlapsas, vasarā ligzdo ap 40 putnu sugu. Salā seši nacionālie parki.

## Vēsture
Špicbergenu 1596. gadā atklāja holandietis Vilems Barencs un kartēs atzīmēja to kā *Het Nieuwe Land of Spitsbergen* — ‘Jaunā zeme vai Smailie kalni’. Pastāv vēsturnieku hipotēzes, ka par arhipelāgu skandināvi zinājuši jau 12. gadsimtā, bet norādes ir tik vispārīgas, ka atrastā zeme varētu būt arī Jana Majena sala, Grenlandes austrumdaļa vai pat patstāvīgs ledājs ziemeļos. Kaut gan vikingi būtu varējuši sasniegt Svalbāru, tam nav neapgāžamu arheoloģisku pierādījumu. Krievu vēsturnieki uzskata, ka pomori apmeklējuši arhipelāgu jau 16. gadsimtā vai pat agrāk. Tomēr citi pētnieki pret šo pieņēmumu izturas skeptiski, jo nevienā 16. gadsimta vēsturiskajā aprakstā par Svalbāru netiek pieminētas krievu apmetnes, toties par krievu aktivitātēm arhipelāgā ir rakstiskas liecības no 17. gadsimta otrās puses. Lai arī nav zināms pomoru ierašanās datums, viņi bija pirmie pastāvīgie ziemotāji arhipelāgā.

17. gadsimta sākumā Špicbergenas rietumu piekrastē sākās vaļu medības, kas ievērojami paātrināja arhipelāga izpēti. 1619. gadā Špicbergenas ziemeļrietumu piekrastē Amsterdamas salā holandieši nodibināja Smērenburgas apmetni. Drīz vien apmetnes piekrastē dibināja arī briti, dāņi un franči. Savas pretenzijas uz arhipelāga pārvaldīšanu izteica Dānija—Norvēģija un Lielbritānija.

19. gadsimta beigās salā sākās komerciāla akmeņogļu ieguve. Norvēģu, zviedru un krievu kompānijas iedibināja vairākas raktuves, pie kurām izauga kalnraču pilsētiņas.

1920. gadā tika parakstīts Svalbāras līgums, kas piešķīra Norvēģijai suverenitāti uz arhipelāgu ar nosacījumu, ka pārējām parakstītājvalstīm ir nediskriminējošas tiesības uz zveju, medīšanu un izrakteņu ieguvi.

## Atsauces

## Ārējās saites
Merkušina

**Merkušina** var būt:

* Anastasija Merkušina (*Анастасія Меркушина*; 1995) — Ukrainas biatloniste;
* Irina Merkušina (*Ірина Меркушина*; 1968) — Ukrainas biatloniste;
* Oleksandra Merkušina (*Олександра Меркушина*; 2005) — Ukrainas biatloniste.
Pasaules čempiones simtlauciņu dambretē

**Pasaules čempiones simtlauciņu dambretē** no 1973. gada noskaidro Pasaules dambretes federācijas (FMJD) organizētos turnīros un mačos. 
Kopš 1981. gada čempionāta turnīri notiek ik pēc diviem gadiem. Gadu pēc turnīra čempionei savs tituls jāaizstāv mačā. Par pirmo pasaules 1973. gadā kļuva PSRS dambretiste Jeļena Mihailovska. Viņa čempionātos uzvarēja piecus gadus pēc kārtas. Visvairāk, sešpadsmit reizes titulu izcīnījusi Latvijas dambretiste Zoja Golubeva.

## Atsauces
Varenais Hils

**Varenais Hils** () ir amerikāņu televīzijas komēdijseriāls, kura autori ir Maiks Džadžs un Gregs Danielss. Seriāls tika raidīts televīzijas kanālā *[[Fox Broadcasting Company|FOX]]* no 1997. gada 12. janvāra līdz 2010. gada 5. maijam. Seriāls ir guvis panākumus un ticis nominēts divām Emmy balvām. Seriāls ir par Hilu ģimeni, kas dzīvo Teksasas štatā.

## Ārējās saites
Lādogas pogainais ronis

**Lādogas pogainais ronis** jeb **Lādogas ronis** (*Pusa hispida ladogensis*) ir viena no pogainā roņa (*Pusa hispida*) pasugām, kas ir viens no retajiem saldūdens roņiem pasaulē. Sastopms tikai Lādogas ezerā un Ņevas iztekā Krievijas ziemeļrietumos. Mūsdienās Lādogas pogaino roņu populācijā ir apmēram 2000 īpatņi. Suga ir aizsargājama un iekļauta Krievijas Sarkanajā grāmatā.

Lādogas pogainais ronis ģeogrāfiski izolētā vidē dzīvojis apmēram 11 000 gadus, šajā laikā iegūstot atšķirīgas morfoloģiskas un ekoloģiskas iezīmes no nominālpasugas — Arktikas pogainā roņa. Nošķirtība no kopējās pogaino roņu populācijas izveidojās pēc pēdējā ledus laikmeta. Lādogas roņa tuvākais radinieks ir Saimā pogainais ronis, kas mājo Saimā ezerā. Abi ezeri (Saimā un Lādogas) savienoti ar Vuoksas upi.

## Izskats
Lādogas pogainais ronis ir mazākais no visām pogaino roņu pasugām. Ķermeņa garums nepārsniedz 135 cm, svars 32—56 kg. Kā visiem pogainajiem roņiem matojums uz muguras tumšāks nekā pavēderē. Uz tumšās muguras izceļas gaišie, izstieptas formas gredzeni. Salīdzinot ar pārējām pasugām, arī vibrisi jeb taustes mati ir garāki un kažoka matojums uz muguras kopumā tumšāks. Apmēram 47% no visiem Lādogas roņiem uz muguras ir tumši brūns matojums ar gaišākiem gredzeniem, 29% īpatņu tumši brūns kažoks ar gaišiem gredzeniem, kuriem redzams vēnām līdzīgs tīklojums, 17% īpatņu kažoks ir gaiši brūns ar melnu jostu ap vidu, gredzeni neskaidri un plankumi siltā laikā izskatās brūni. Par pārējiem īpatņiem (7%) trūkst apraksta. Matojums tiek mainīts laikā no aprīļa līdz jūnijam.

## Uzvedība un barība
Lādogas pogainais ronis vasaras periodā uzturas ezera ziemeļdaļas piekrastes joslā, kurā ir daudz akmeņainas grēdas un sēres, lieli, pa vienam stāvoši akmeņi un saliņas. Toties ziemas periodā tas uzturas uz ledus dienvidu un dienvidrietumu daļā. Barojas galvenokārt ar zivīm, piemēram, salakām, repšiem, ķīšiem un stagariem, kā arī ar vēžveidīgajiem.

## Vairošanās
Dzimumbriedumu Lādogas pogainā roņa mātītes sasniedz 4—5 gados, tēviņi 6—7 gadu vecumā. Vairošanās sezona sākas ziemas beigās, februāra beigās, marta sākumā. Neilgi pirms ronēna dzimšanas māte sniegā izrok mazuļa alu, kurā ieeja ir caur āliņģi. Piedzimstot mazulim ir krēmīgi balts kažoks, tas ir 50—60 cm garš un sver 4—5 kg. Māte to zīda ar pienu 6—8 nedēļas. Kad mātīte beigusi zīdīt mazuli, tā atkal sapārojas. Grūsnības periods ilgst 11 mēnešus. Lādogas pogainā roņa dzīves ilgums apmēram 30—35 gadi.

## Apdraudējums
20. gadsimta sākumā Lādogas roņu populācijā bija apmēram 20 000 īpatņi. Pārmērīgu un nekontrolētu medību dēļ to skaits ir strauji samazinājies un populācijā ir tikai vairs aptuveni 2000 īpatņi. Medības tika aizliegtas 1980. gadā, tomēr joprojām tiek novēroti malumedniecības gadījumi. Roņus apdraud arī dažādi zvejniecības rīki, piemēram, tīkli, ezera industrializācijas būves, ūdens piesārņojums ar naftas produktiem un atpūtas zonu attīstība pie ezera cilvēku vajadzībām roņu iecienītās uzturēšanās vietās.

## Atsauces

## Ārējās saites
*The Ladoga ringed seal (Pusa hispida ladogensis) under changing climatic conditions
*Ladoga Park
Senegāla (upe)

**Senegāla** (, ) ir upe Rietumāfrikā. Tā izveidojas satekot Bafingas un Bakojas upēm Mali teritorijā. Tālāk tā plūst pa Senegālas un Mauritānijas robežu, līdz ieplūst Atlantijas okeānā. Pašas Senegālas garums ir 1086 km, bet kopā ar garāko pieteku Bafingu — . Vidējā caurtece mēnesī dažādos mēnešos ir krasi atšķirīga — no  maijā līdz  augustā. Kopējais upes sateces baseins aizņem .

Lielākās pietekas Senegālai ir Faleme, Karakuro un Gorgola.

Uz upes atrodas divi lieli dambji - Manantali Mali teritorijā un Maka-Diama uz Mauritānijas un Senegālas robežas. Manatali dambis ir paredzēts hidroelektroenerģijas iegūšanai, kamēr Maka-Diama dambis novērš sālsūdeņu ieplūšanu no jūras dziļāk Senegālas upes baseinā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Vīlandes ģimnāzija

thumb|200px|Vīlandes valsts ģimnāzijas ēka 2012. gadā
**Vīlandes ģimnāzija** () bija privāta Vidzemes bruņniecības uzturēta ģimnāzija, kas ar pārtraukumu darbojās no 1875. gada līdz Pirmajam pasaules karam, kad to pārveidoja par igauņu reālģimnāziju. No 2012. gada **Vīlandes pilsētas centra skola**.

## Vēsture
1844. gadā agrākais Bērzaines ģimnāzijas skolotājs Gustavs Makss Šmits pārcēlās uz Vīlandi, kur nodibināja savu privāto skolu. Pēc viņa nāves 1875. gadā Šmita skolu pārņēma Vidzemes bruņniecība un ierīkoja tajā vienu no Vidzemes guberņas ģimnāzijām. 1877. gadā atklāja pēc Rīgas arhitekta R. Heisermaņa projekta celto ģimnāzijas jauno ēku.
Baltijas pārkrievošanas laikā 1892. gadā ģimnāziju slēdza, pēc 1905. gada revolūcijas reformām 1906. gadā atkal atjaunoja kā izglītības iestādi ar vācu mācību valodu (*Deutsche Schule zu Fellin*).
Pirmā pasaules kara laikā to 1917. gadā pārveidoja par igauņu reālģimnāziju, 1924. gadā par Vīlandes apriņķa ģimnāziju, 1944. gadā par Vīlandes 2. vidusskolu, 1995. gadā atjaunoja Vīlandes valsts ģimnāziju, ko 2012. gadā pārdēvēja par Vīlandes pilsētas centra skolu (*Viljandi Kesklinna Kool*).

## Audzēkņi un skolotāji
thumb|270px|Vīlandes ģimnāzijas skolotāji 1890. gadā.
Alberts Bērs (1878—1882), Frīdrihs Gustavs Bīnemanis (1877—1879), Pīrss Bols, Astafs fon Tranzē-Rozeneks (1879—1884), Reinholds fon Bergmanis (virsskolotāja vietnieks, 1875—1876), Jēkabs Osis (virsskolotājs 1884—1888), Ernests Zerafims (skolotājs 1886-1892).

## Literatūra
* Franz Waldmann: *Vorgeschichte und Geschichte des ersten Jahrzehnts 1875-1885 des livländischen Landesgymnasiums zu Fellin und Bericht über den Bestand und die Thätigkeit 1885.* Fellin 1885.
* Franz Waldmann: *Schlussbericht über den Bestand und die Thätigkeit des livländischen Landesgymnasiums zu Fellin 1875—1892*. Fellin 1892.
* Alexander Bergengruen: *Die Abschiedsgrüße unserer Landesgymnasien*. In: Baltische Monatsschrift Bd. 40, 1893, S. 245—263.

## Atsauces
Ūdens viļņi

thumbnail|235px|Liels plīstošs vilnis
**Ūdens viļņi** ir virsmas viļņi, kas rodas uz ūdens virsmas svārstību kustībā. Tie labi izpaužas lielās ūdenstilpēs, piemēram, jūrā, okeānā, lielos ezeros, bet arī uz mazām ūdens virsmām dažādu apstākļu dēļ var veidoties mazāki un lielāki viļņi. Ūdens svārstības un līdz ar to arī viļņus galvenokārt rada vējš,, tāpēc tos mēdz saukt arī par **vējviļņiem**. Jo stiprāks vējš, jo augstāki viļņi. Viļņu augstumu ietekmē arī ūdenstilpes dziļums — jo dziļāka ūdenstilpe, jo mazāki viļņi. Vietās, kur regulāri veidojas augsti viļņi, izplatīta cilvēku nodarbošanās ir sērfings. Viļņu spēku izmanto arī kaitbordā, vindsērfingā.

Zemestrīcēs, vulkāna izvirdumos un zemes nogruvumos radušos augstos viļņus sauc par cunami.

## Atsauces

## Ārējās saites
Bīviss un Batheds

**"Bīviss un Batheds"** () ir amerikāņu televīzijas animācijas komēdijseriāls, kura autors ir Maiks Džadžs. Seriāls sākotnēji tika radīts televīzijas kanālā *[[MTV]]* no 1993. gada 8. marta līdz 1997. gada 28. novembrim, bet vēlāk no 2011. gada 27. oktobra līdz 2011. gada 29. decembrim.

1996. gadā tika izdota pilnmetrāžas animācijas filma *[[Beavis and Butt-head Do America]]*. 2022. gadā filmai iznāca turpinājums "Bīviss un Batheds ņem priekšā visumu". Divus mēnešus pēc filmas iznākšanas seriāls atgriezās ar devīto sezonu straumēšanas lapā *[[Paramount+]]*.

Seriāls ir par diviem pusaudžiem, smagā metāla un hārdroka cienītājiem.

## Sezonas

## Atsauces

## Ārējās saites
Tērbatas ģimnāzija

thumb|200px|Tērbatas guberņas ģimnāzija 19. gadsimtā.
thumb|200px|Tērbatas ģimnāzija (pirms 1900).
thumb|200px|Tartu Hugo Treffnera ģimnāzijas ēka 2012. gadā.

**Tērbatas guberņas ģimnāzija** () bija Vidzemes guberņas ģimnāzija Tērbatā, kas darbojās no 1804. gada līdz 1890. gadam, kad to pārdēvēja par Tērbatas ģimnāziju (1890—1904), pēc tam par Jurjevas Aleksandra ģimnāziju (). 1920. gadā to apvienoja ar Tartu **Hugo Trefnera ģimnāziju**.
Ģimnāzijā mācīja latīņu, sengrieķu, vācu, krievu valodas, matemātiku, fiziku, vēsturi, ģeogrāfiju, dabas zinātnes un bībeles mācību, pēc izvēles arī franču valodu un ivritu], zīmēšanu, dziedāšanu un vingrošanu.

## Vēsture
Ģimnāzija tika atvērta 1804. gada 15. septembrī. Sākotnēji tā atradās blakus princeses Hedvigas Elizabetes Čerkasovas, dzimušas Bīronas (1727—1797) namam un tajā bija trīs klases, 1821. gadā tika pievienotas divas jaunākas klases.

No 1828. līdz 1830. gadam tika uzcelta jauna ģimnāzijas ēka *Rüütli* ielā. Kopš 1861. gada skolā bija septiņas klasēs. Baltijas pārkrievošanas perioda sākumā 1879. gadā tika izveidota krievu valodas klase, bet 1887. gada 10. aprīlī ieviesa krievu valodu kā mācību valodu.

1890. gadā pārdēvēja par Tērbatas ģimnāziju, 1904. gadā par Aleksandra ģimnāziju. 1920. gadā apvienoja ar Tartu Hugo Trefnera ģimnāziju, 1944. gadā pārdēvēja par Tartu 1. vidusskolu, 1958. gadā Tammsāres Tartu 1. vidusskolu, 1990. gadā par Tartu Hugo Trefnera ģimnāziju.

## Skolēni un skolotāji
Hermanis Eduards Hartmanis (1827—1835), Aleksis Adolfi (1829—1833), Frīdrihs Akels (1889—1892), Konstantīns Grēvinks (1836—1837), Georgs Apinis, Leonīds Arbuzovs, Andrejs Ašarins, Aleksandrs Dauge, Arnolds Feiereizens, Staņislavs Jaudzems, Kārlis Oskars Kundziņš, Francs Johans Nerlings, Osvalds Šmīdebergs (1855—1859), Mārtiņš Zīle.

## Atsauces
Vecmāmiņas acuraugs

**"Vecmāmiņas acuraugs"** () ir 2006. gada kinokomēdija, kuras režisors ir Nikolauss Gūsens. Viens no producentiem, scenārija autoriem un galveno lomu atveidotājiem ir Allens Koverts. Citas lomas filmā atveido Linda Kardelīni, Niks Svardsons, Dorisa Robertsa, Šērlija Džounsa un Šērlija Naita. Filmas pirmizrāde notika .

Alekss ir 35 gadus vecs videospēļu testētājs, kurš dzīvo kopā ar savu labāko draugu Džošu. Kad Džošs notērē īres naudu, viņu īres nama īpašnieks abus izmet no mājas. Alekss ievācas pie savas vecmāmiņas Lillijas un viņas ekscentriskajām draudzenēm Beas un Greisas.

## Atsauces

## Ārējās saites
Džampstrīta 22

**"Džampstrīta 22"** () ir 2014. gada ASV kinokomēdija, kuras režisors ir Nikolauss Gūsens. Galvenās lomas filmā atveido Džona Hills, Čenings Teitums, Pīters Stormeirs un *[[Ice Cube]]*. Filmas pirmizrāde notika  Ņujorkā. Filma ir turpinājums 2012. gada filmai "Džampstrīta 21".

Šoreiz policistiem Šmitam un Dženko jāiefiltrējas vietējā koledžā, lai notvertu jaunas narkotikas piegādātāju.

## Atsauces

## Ārējās saites
Kara suņi

**"Kara suņi"** () ir 2016. gada ASV biogrāfiskā kriminālkomēdijas filma, kuras režisors, kā arī viens no producentiem un scenārija autoriem ir Tods Filipss. Galvenās lomas filmā atveido Džona Hills, Mailss Tellers, Bredlijs Kūpers un Ana de Armasa. Filmas pirmizrāde notika  Ņujorkā.

Filmas pamatā ir patiess stāsts par diviem jauniem vīriešiem Deividu Pakūzu un Efraimu Diveroli, kuri uzsāka savu biznesu, lai piedalītos valdības maz zināmā iniciatīvā, kas maziem uzņēmumiem ļauj kļūt par ASV Armijas sagādniekiem. Abi ātri nopelnīja 300 miljonus dolāru, sāka sadarboties ar šaubīgiem cilvēkiem un devās piedzīvojumiem pilnā ceļojumā uz Irāku un Afganistānu, lai valstu armijām piegādātu ieročus.

## Atsauces

## Ārējās saites
Kāpēc viņš?

**"Kāpēc viņš"** () ir 2016. gada ASV kinokomēdija, kuras režisors un viens no scenārija autoriem ir Džons Hamburgs. Galvenās lomas filmā atveido Džeimss Franko, Braians Krenstons, Zoja Doiča, Megana Mulalija, Grifins Glaks un *[[Cedric the Entertainer]]*. Filmas pirmizrāde notika  Losandželosā.

Filmā Stefānijas Flemingas tēvs Neds cenšas apturēt meitas nenobriedušo, bagāto draugu Leirdu no Stefānijas bildināšanas.

## Atsauces

## Ārējās saites
Jūlija Džima

**Jūlija Džima** (; dzimusi ) ir ukraiņu biatloniste, 2014. gada olimpisko spēļu čempione stafetē, vairākkārtēja pasaules čempionātu medaļniece.

## Karjera
Pasaules kausa sacensībās debitēja  stafetē Oberhofā. Tajā pašā posmā izcīnīja savus pirmos punktus PK ieskaitē, ieņemot 33. vietu sprintā. 2012. gadā pirmo reizi piedalījās arī pasaules čempionātā. Nākamajā pasaules čempionātā 2013. gadā Nove Mesto izcīnīja pirmo PČ medaļu — sudrabu stafetē. 2013.—2014. gada sezonas 2. PK posmā Hohfilcenē pirmo reizi individuāli izcīnīja vietu uz goda pjedestāla ar 2. vietu iedzīšanā.

Savās pirmajās ziemas olimpiskajās spēlēs 2014. gadā Sočos Ukrainas komandas sastāvā kļuva par zelta medaļas ieguvēju stafetē. Individuāli labāko rezultātu sasniedza 15 km distancē, iegūstot 7. vietu. 2017. gada Pasaules čempionātā Hohfilcenē izcīnīja sudraba medaļu stafetē.

2018. gada ziemas olimpiskajās spēlēs Phjončhanā sprintā nestartēja slimības dēļ, bet individuālajā distancē ierindojās 20. vietā, startēja arī jauktajā un sieviešu stafetē.

Līdz šim vienīgo individuālo uzvaru izcīnījusi 2019. gada decembrī PK posmā Pokļukā 15 km distancē. 2019. gada Pasaules čempionātā Estešundā atkal kļuva par laureāti stafetē, iegūstot bronzas medaļu. Šo panākumu atkārtoja 2020. gadā Antholcā. Arī 2021. gadā Pokļukā kļuva par bronzas medaļas ieguvēju stafetē.

Piedalījās  Pekinā, labāko rezultātu individuāli sasniedza distancē ar kopēju startu, ieņemot 7. vietu, arī stafetē bija 7. vietā.

## Karjeras rezultāti
### Olimpiskās spēles

### Pasaules čempionāts

### Pasaules kausa kopvērtējums

## Atsauces

## Ārējās saites
Linna Jestbluma

**Linna Jestbluma** (; dzimusi **Pēšone** (*Persson*) ) ir zviedru biatloniste,  čempione stafetē, vairākkārtēja pasaules čempionātu medaļniece.

## Karjera
Ar biatlonu nodarbojas kopš 2003. gada. Pasaules kausa sacensībās debitēja  Hantimansijskā. Pirmo reizi pasaules čempionātā piedalījās 2016. gadā Holmenkollenē.  Phjončhanā Zviedrijas komandas sastāvā kļuva par sudraba medaļas ieguvēju stafetē. Individuāli labāko rezultātu sasniedza 15 km distancē, ieņemot 11. vietu.

2019. gada Pasaules čempionātā Estešundā izcīnīja sudraba medaļu stafetē. 2021. gada Pasaules čempionātā Pokļukā ieguva bronzu jauktajā stafetē.

 kļuva par čempioni sieviešu stafetē. 2023. gada Pasaules čempionātā Oberhofā izcīnīja savu pirmo individuālo pasaules čempionātu medaļu — bronzu sprintā. Čempionāta turpinājumā 15 km individuālajā distancē ieguva sudrabu. 2024. gada Pasaules čempionātā Nove Mesto ieguva sudrabu stafetē. Drīz pēc pasaules čempionāta viņai veica pleca operāciju. Tomēr problēmas ar plecu turpinājās, un viņa bija spiesta izlaist visu sezonu. 2025. gada sākumā viņai tika veikta vēl viena operācija. Biatlonā atgriezās pēc 21 mēneša pārtraukuma 2025.—2026. gada sezonas sākumā.

## Karjeras rezultāti
### Olimpiskās spēles

### Pasaules čempionāts

### Pasaules kausa kopvērtējums

## Atsauces

## Ārējās saites
Jekaterina Jurlova-Perhta

**Jekaterina Jurlova-Perhta** (; dzimusi ) ir krievu biatloniste, 2015. gada pasaules čempione 15 km individuālajā distancē.

## Karjera
Ar biatlonu nodarbojas kopš 2005. gada. Pasaules kausa sacensībās debitēja  sprinta sacensībās Hantimansijskā. Pasaules čempionātā pirmoreiz piedalījās 2011. gadā, labāko rezultātu sasniedzot sprintā — 6. vieta.

2015. gada Pasaules čempionātā Kontiolahti izcīnīja zelta medaļu  15 km individuālajā distancē, šautuvē nekļūdoties ne reizi. 2015. gadā apprecējās ar austriešu fizioterapeitu Jozefu Perhtu, nomainot uzvārdu uz Jurlova-Perhta.

2016. gada janvārī uzvarēja PK posmā Antholcā iedzīšanas disciplīnā. Jurlova-Perhta netika iekļauta to sportistu sarakstā, ko Starptautiskā Olimpiskā komiteja uzaicināja piedalīties Olimpisko sportistu no Krievijas komandā 2018. gada ziemas olimpiskajās spēlēs.

2019. gada Pasaules čempionātā Estešundā izcīnīja sudraba medaļu distancē ar kopēju startu.

## Karjeras rezultāti
### Pasaules čempionāts

### Pasaules kausa kopvērtējums

## Atsauces

## Ārējās saites
Cīsiņu klubs

**"Cīsiņu klubs"** () ir 2016. gada ASV un Kanādas kinokomēdija, kuras režisori ir Konrāds Vernons un Gregs Tīrnens. Galvenās lomas filmā ierunājuši Sets Rogens, Džona Hills, Bills Heiders, Maikls Sera, Džeimss Franko, Denijs Makbraids un Pols Rads. Filmas pirmizrāde notika  *South by Southwest* festivālā.

Filmas galvenais varonis ir antropomorfs cīsiņš Frenks, kas cenšas atklāt patiesību par eksistenci un dodas ceļojumā ar saviem draugiem. Tajā pašā laikā Frenkam jāstājas pretī savam ienaidniekam, psihopātiskam sieviešu higiēnas līdzeklim, kas cenšas nogalināt Frenku un viņa draugus.

## Atsauces

## Ārējās saites
Bitēnu iela (Aizkraukle)

**Bitēnu iela** ir iela Aizkrauklē. Tā sākas krustojumā ar Bērzu ielu un, šķērsojot galveno Gaismas ielu, beidzas rūpnieciskā teritorijā. Kopējais ielas garums ir 870 metri un tā sastāv no 2 braukšanas joslām ar asfalta segumu. Bitēnu ielā ir pārsvarā rūpnieciska apbūve, kā arī tirdzniecības centra ēka (Gaismas ielā 14B). Pie Gaismas ielas Bitēnu iela šķērso bijušā dzelzceļa atzara vietu, kas veda uz Pļaviņu HES.

## Ielu savienojumi
Bērzu iela ir savienota ar šādām ielām:
* Bērzu iela (T veida krustojums)
* Gaismas iela

## Skatīt arī
* Aizkraukles ielas
Laimdota Sēle

**Laimdota Sēle** (dzimusi , pseidonīms *Astra Egle*) ir latviešu dzejniece, rakstniece, vēsturniece un žurnāliste.

Beigusi Ventspils 2. astoņgadīgo skolu un Ventspils 1. vidusskolu. Absolvējusi Latvijas Universitātes Vēstures un filozofijas fakultāti.

No 1985. līdz 2005. gadam strādāja par laikrakstu "Padomju Venta" un "Ventas Balss" korespondenti.

## Radošais darbs
Viņas pirmais dzejolis tika publicēts 1975. gadā ar pseidonīmu Astra Egle. Šobrīd ir izdoti viņas dzejoļu krājumi "Izšķilt mīlestību" (1989) un "Brīvības laika lāses" (2001), "Per aspera" (2003) kā arī luga "Veļu nakts" (1982), prozas darbi "Spoguļa pārbaude" (1994), "Mūsu mīlestības gadsimts" (2000), "Manā pasaulē mīl" (2001), "Māte man teica" (2001), "Cērt zibens marmalē" (2010), "Kaislību pavārgrāmata" (2013), "Poga ar sudraba rozi" (2013), "Septiņu rūnu kalns" (2014), pasaku krājums bērniem "Ventspils rūķi un viņu draugi" (2011), monogrāfija par Zlēku pagasta vēsturi "Zlēkas. Laiki un likteņi" (2015), apkopojums "Zlēku teiksmas un spoku stāsti" (2018), ilustrēts stāstījums "Es iet no Gāliņciem uz pilset" (2018), monogrāfija par Ventspils ģimnāzijas vēsturi "Mūžam jaunā simtgadniece" (2018).

### Vēsturiskie darbi
Prozas darbos ir aprakstīti vairāki vēsturiski notikumi: 1905. gada revolūcija, Krievijas pilsoņu karš, Latvijas okupācija un neatkarības atjaunošana. Dziesmas ar Laimdotas Sēles vārdiem komponējuši Valdis Zilveris, Valters Kaminskis, Aivars Nikolajevs, Zigmars Liepiņš u.c.

### Pētījums par Zlēkām
Iecere par pētījumiem par Zlēku vēsturi no laikiem pirms Kristus līdz mūsdienām radusies Zlēku evaņģēliski luteriskās draudzes mācītājam Jānim Kalniņam un mecenātiem Zintai un Ģirtam Štekerhofiem ap 2010.g. Viņi gribējuši, lai arī nākamās paaudzes apjauš kultūrvēsturiskā mantojuma nozīmi. Laimdota Sēle četrus gadus reizi nedēļā ieradās Zlēku pagastā, tikās ar iedzīvotājiem, lai vāktu mutiskās un rakstiskās liecības un fotogrāfijas par vēsturi un uzrakstītu savu pamatīgo pētījumu. Ceturtdienas rakstniece parasti pavadīja arhīvā vai muzejā.

Grāmata tika laista tautā svinīgā pasākumā  Zlēku Kultūras namā 2015. gada septembrī, pasākumā piedalījās vairāk nekā 100 cilvēku.

## Bibliogrāfija

* "Veļu nakts". Luga, 1982
* "Izšķilt mīlestību". Dzejoļu krājums, 1989 
* "Spoguļa pārbaude". Proza, 1994
* "Mūsu mīlestības gadsimts". Proza, 2000 
* "Māte man teica". Proza, 2001
* "Brīvības laika lāses". Dzejoļu krājums, 2001 
* "Zlēkas. Laiki un likteņi". Rīga, 2015. -- 709 lpp.

## Atsauces
Antonēns Gigonā

**Antonēns Gigonā** (; dzimis ) ir bijušais franču biatlonists, 2019. gada Pasaules čempionāta sudraba medaļas ieguvējs distancē ar kopēju startu un divkārtējs pasaules čempions stafetēs (2021. gadā 1+1 jauktajā stafetē un 2023. gadā vīriešu stafetē).

## Karjera
Pasaules kausa sacensībās debitēja  Holmenkollenē. Pirmos panākumus guva 2017.—2018. gada sezonā. 2017. gada decembrī Ansī izcīnīja 3. vietu sprintā, kas bija viņa pirmais goda pjedestāls PK posmos. Sezonu noslēdza 20. vietā PK kopvērtējumā.

Piedalījies  Phjončhanā, stafetē iegūstot 5. vietu. Individuāli labākais rezultāts bija 19. vieta, ko sasniedza divreiz — iedzīšanā un distancē ar kopēju startu. 2019. gada Pasaules čempionātā izcīnīja sudraba medaļu distancē ar masu startu. 2021. gada Pasaules čempionātā Pokļukā kopā ar Žiliju Simonu uzvarēja 1+1 jauktajā stafetē.

2023. gada Pasaules čempionātā Oberhofā ieguva zelta medaļu stafetē. 2024. gada Eiropas čempionātā Brezno, Slovākijā, izcīnīja pilnu medaļu komplektu. Viņš uzvarēja sprintā, pēc tam iedzīšanā ieguva bronzu, bet sacensību pēdējā dienā kļuva par sudraba laureātu jauktajā stafetē.

2026. gada martā A. Gigonā paziņoja par profesionālā sporta karjeras beigām.

## Karjeras rezultāti

### Olimpiskās spēles

### Pasaules čempionāts

### Pasaules kausa kopvērtējums

## Personīgā dzīve
Viņa māsa Žilonna Gigonā arī ir biatloniste.

## Atsauces

## Ārējās saites
Gigonā

**Gigonā** var būt:
* Antonēns Gigonā (*Antonin Guigonnat*; 1991) — franču biatlonists;
* Žilonna Gigonā (*Gilonne Guigonnat*; 1998) — franču biatloniste.
Ceļojums pagātnē

**"Ceļojums pagātnē"** ir vēsturisks, dokumentāls raidījumu cikls par kultūras, industriālo mantojumu un saimniecisko dzīvi Latvijā, par mūsu vēsturi un izaugsmi.  
Raidījumu veido *[[Stella Terra]]*, raidījuma vadītājs ir Lauris Subatnieks. Raidījums ēterā RīgaTV 24. Raidījumu cikls "Ceļojums pagātnē" atspoguļo Latvijas industriālā, zinātnes un kultūras mantojuma vēsturi.

**Raidījumu atkārtojumi pieejami :** https://www.facebook.com/pages/category/TV-Show/Ceļojums-pagātnē-1034953696563895/
Inaugurācija

[250px|thumb|[Raimonds Vējonis savā inaugurācijā sniedz Valsts prezidenta svinīgo solījumu]]
**Inaugurācija** (no  — 'iesvētīt') ir valsts galvas (prezidenta) vai citas augstas amatpersonas amatā stāšanās ceremonija.

Par inaugurāciju mēdz saukt arī rituālu Senajā Romā, kurā jaunievēlētais valdnieks kļuva arī par augstāko priesteri, kā arī Eiropā viduslaikos investitūras daļu vai tās aktu, kurā senjors un tā vasalis deva viens otram savstarpējas uzticības zvērestu.

## Atsauces
Piena produkti

[thumb|220px|right|[Ementāles siers]]
[thumb|220px|right|[Vājpiens|Vājpiena biezpiens]]

**Piena produkti** ir no piena ražoti pārtikas produkti. Piena produkti var būt ražoti gan no govs piena, gan no kazas vai citu dzīvnieku piena. Visplašāk izplatītie piena produkti ir siers, krējums, biezpiens, paniņas un citi.

No piena gatavo plašu klāstu produktu, galvenokārt dažādus fermentētos produktus (jogurts, kefīrs, paniņas, skābs piens), sieru (cietais siers, biezpiens, krējuma siers, kausētais siers, biezpiena sieriņi) un tauku produktus (krējums, sviests, saldais krējums), kā arī specializētos produktus, piemēram, saldējumu, piena pulveri, kondensēto pienu un piena kokteiļus. 

## Skatīt arī
* Skābpiena produkti
Alojas luterāņu baznīca

**Alojas evaņģēliski luteriskā baznīca** ir Latvijas Evaņģēliski luteriskās baznīcas dievnams, kas atrodas Limbažu novada Alojas pilsētas centrā.

Draudze dibināta 1534. gadā. 1695. gadā tika uzcelta koka statņu būve, apmūrēta ar ķieģeļu režģiem un laukakmeņiem. Līdz 1706. gadam baznīcas zvans atradās zvanturī pie baznīcas. 1768. gada 24. maija vakarā baznīcā iespēra zibens un tā nodega. Vietā tika uzcelta pašreizējā baznīca, kas iesvētīta 1776. gada 21. februārī.

Baznīcas iekārtas (altāris, kancele) saglabājušās no 18. gadsimta beigām. Ērģeles darinātas 1856. gadā, 20. gadsimta sākumā tās pārbūvēja Mārtiņš Krēsliņš. Baznīcā novietota altārglezna "Kristus svētī". 1990. gadā pie baznīcas atklāja pieminekli komunistiskā terora upuriem.

## Ārējās saites
*
* Alojas baznīcas mājaslapa
2019. gada La Flèche Wallonne

**2019. gada ''La Flèche Wallonne*** bija [[šosejas riteņbraukšana]]s viendienas sacensības, kas notika 24. aprīlī. Tā bija 83. reize, kad notika *La Flèche Wallonne* sacensības un tās bija 19. sacensības [[2019. gada UCI Pasaules tūre]]s kalendārā.

Sacensībās uzvarēja Francijas sportists [[Žiljēns Alafilips]] (**), apsteidzot [[Jakobs Fūglsangs|Jakobu Fūglsangu]] (**) un [[Djego Ulisi]] (*'').

## Komandas

## Rezultāti

## Atsauces

## Ārējās saites

* 
*
Aleksandrs Žerebkovs

**Aleksandrs Žerebkovs** (dzimis  Daugavpilī) ir bijušais Latvijas svarcēlājs, kurš 1992. gada vasaras olimpiskajās spēlēs svara kategorijā līdz 75 kg izcīnīja 14. vietu.

## Karjera
A. Žerebkovs sešas reizes kļuvis par Latvijas čempionu (1993., 1994., 1995., 1997., 1998. un 1999. g.). Vairākkārt pārstāvējis Latvijas valsti Eiropas un pasaules čempionātos. Šobrīd Aleksandrs Žerebkovs darbojas kā treneris. Starp audzēkņiem bijis arī viņa dēls Artjoms Žerebkovs, kurš 2009. gada Eiropas čempionātā starp jauniešiem izcīnīja bronzas medaļu.

## Sasniegumi

## Atsauces

## Ārējās saites

* Rezultāti
* Olimpisko spēļu rezultāti
Pasaules tirdzniecības centrs (filma)

**"Pasaules tirdzniecības centrs"** () ir 2006. gada drāmas filma, kuras režisors ir Olivers Stouns. Galvenās lomas filmā atveido Džeimss Franko, Nikolass Keidžs, Maikls Penja, Marija Bello, Megija Jillenhola, Stīvens Dorfs, Džons Berntāls un Džejs Hernandezs. Filmas pirmizrāde notika .

Filma ir balstīta uz 2001. gada 11. septembra uzbrukumu Pasaules tirdzniecības centram. Ostas pārvaldes policijas darbinieki tiek iesprostoti Pasaules tirdzniecības centra gruvešos.
## Atsauces

## Ārējās saites
Vatikāna dārzi

**Vatikāna dārzi** () ir parki Vatikāna teritorijā. Aizņem teritoriju 23 hektārus no 44 hektāru lielās valsts teritorijas tās rietumos. Parki sākti veidot renesanses un baroka laikmetā. Tās teritorijā atrodas vairākas celtnes — Vatikāna radio, Pija IV villa un citas. Parki parasti nav publiski pieejami, ierobežotam skaitam cilvēku tos iespējams apmeklēt gida pavadībā.

## Ārējās saites

* Dārzi Vatikāna mājas lapā
Pērnavas ģimnāzija

thumb|200px|Pērnavas ģimnāzijas vēsturiskā ēka ap 1900. gadu.
thumb|200px|Pērnavas zēnu ģimnāzijas vēsturiskā ēka Ķēniņa ielā 29.

**Pērnavas ģimnāzija** () ir viena no Pērnavas ģimnāzijām, kas atrodas Kooli ielā 13 Pērnavā. 2014. gadā apvienota ar Pērnavas Hanzas ģimnāziju (*Pärnu Hansagümnaasium*). Tajā ir vienīgi vidusskolas (X—XII) klases.

## Vēsture
Dibināta 1861. gadā kā Pērnavas proģimnāzija pie pilsētas tirgus laukuma Pikk ielā, 1865. gadā pārveidota par ģimnāziju ar mācībām vācu valodā (). 1875. gadā pārcelta uz jaunuzceltu ēku Ķēniņa ielā 29 un pārdēvēta par **Pērnavas vīriešu ģimnāziju**, Baltijas pārkrievošanas laikā mācības notika krievu valodā ().

Pēc Igaunijas Republikas dibināšanas 1918. gadā to apvienoja ar sieviešu ģimnāziju un pārveidoja par Pērnavas pilsētas apvienoto reālģimnāziju, 1922. gadā par Pērnavas Apvienoto ģimnāziju. 1927. gadā atjaunoja Pērnavas vīriešu ģimnāziju (), 1935. gadā pārveidoja par **Pērnavas 1. ģimnāziju**.
Otrā pasaules kara laikā 1942. gadā ģimnāzija pārtrauca darbību savā vēsturiskajā ēkā, kurā pēc kara 1948. gadā atvēra Pērnavas 3. vidusskolu, tagad ēkā darbojas Pērnavas Ķēniņa ielas pamatskola (*Pärnu Kuninga Tänava Põhikool*).
 
1947. gadā tā atsāka darbību Nikolaja ielā, 1952. gadā ģimnāzija tika pārdēvēta par **Pērnavas 1. vidusskolu** un 1971. gadā pārcelta uz jaunu ēku Mai ielā. 1995. gadā tā ieguva Pērnavas Vispārīgās ģimnāzijas nosaukumu, 2014. gadā apvienota ar Pērnavas Hanzas ģimnāziju (*Pärnu Hansagümnaasium*) un pārcelta uz tās ēku Kooli ielā 13.

## Audzēkņi
Aleksis Adolfi, Boriss Henrihsons, Alfrēds Kalniņš, Pauls Keress, Arnolds Luheērs, Hanss Rebane, Alfrēds Riekstiņš, Andrejs Skuja, Jēkabs Velme, Jiri Vilmss, Jānis Zēvers.

## Atsauces
Mežonīgā sirds

**"Mežonīgā sirds"** () ir 2009. gada ASV drāmas filma, kas balstīta uz Tomasa Koba tāda paša nosaukuma romānu. Filmas režisors, scenārija autors un viens no producentiem ir Skots Kūpers. Galvenās lomas filmā atveido Džefs Bridžess, Megija Jillenhola, Kolins Ferels un Roberts Dūvols. Filmas pirmizrāde notika  Santafē filmu festivālā.

Kantrī mūzikas zvaigzne Otiss Bleiks, kurš atrodas savas karjeras norietā, sāk pārvērtēt savu dzīvi pēc attiecību uzsākšanas ar jaunu žurnālisti.

## Atsauces

## Ārējās saites
Kodijs Ko

**Kodijs Kolodzejčiks**, plašāk pazīstams kā **Kodijs Ko** (angļu: *Cody Kolodziejzyk)* dzimis 1990. gada 22. novembrī) ir poļu izcelsmes kanādiešu *[[YouTube]]* personība. Kolodzejčiks plaši pazīstams arī ar saviem klipiem aplikācijā *[[Vine]]*. Šobrīd dzīvo Venisā, Losandželosā un ir daļa no komiķu grupas *Tiny Meat Gang*.

## Atsauces
Uzticies vīrietim

**"Uzticies vīrietim"** () ir 2005. gada romantiskā kinokomēdija, kuras režisors un scenārija autors ir Bārts Freindlihs. Galvenās lomas filmā atveido Deivids Duhovnijs, Billijs Krudaps, Džūliana Mora, Megija Jillenhola, Eva Mendesa un Džeimss Legross. Filmas pirmizrāde notika  Toronto kinofestivālā.

Divi vīrieši Toms un Tobijs cenšas saglābt savas attiecības ar savām otrajām pusītēm pēc vairākām drāmām un krāpšanām.

## Atsauces

## Ārējās saites
Sekretāre (filma)

**"Sekretāre"** () ir 2002. gada romantiskā drāmas filma, kas balstīta uz Mērijas Geitskillas tāda paša nosaukuma īsstāstu. Filmas režisors un viens no producentiem ir Stīvens Šainbergs. Galvenās lomas filmā atveido Džeimss Speiders un Megija Jillenhola. Filmas pirmizrāde notika  Sandensas kinofestivālā.

Lī Holoveja ir emocionāli jūtīga jauna sieviete, kura nesen izlaista no psihiatriskās klīnikas. Viņa iegūst sekretāres darbu pie prasīga advokāta, tomēr drīz viņu lietišķās attiecības pārvēršas par intīmām un sadomazohistiskām attiecībām.

## Atsauces

## Ārējās saites
Ziemeļaustrumu Zeme

**Ziemeļaustrumu Zeme** () ir Norvēģijai piederoša neapdzīvota sala Arktikā, otra lielākā no Svalbāras arhipelāga salām. Izvietojusies starp Ziemeļu Ledus okeānu ziemeļos un Barenca jūru austrumos. Ziemeļaustrumu zeme veido 24% no arhipelāga teritorijas.

## Ģeogrāfija
Ziemeļaustrumu Zeme izvietojusies arhipelāga ziemeļaustrumos. Hinlopena šaurums rietumos to atdala no Špicbergenas, bet Ērika Ēriksena šaurums dienvidos — no Karaļa Kārļa Zemes. Stipri izrobots fjordu krasts, piekrastē daudz nelielu saliņu un klinšu. 76% no salas teritorijas aizņem ledāju masīvi. Lielākie no tiem ir līdz 560 m biezā Eustfonna austrumos ar salas augstāko punktu Nūrdomenu un Vestfonna salas ziemeļrietumos. 

Salā valda arktiskais jūras klimats. Lielākajā salas daļā arktiskais tuksnesis un tundra. Mīt leduslāči, ziemeļbrieži, valzirgi, vasarā ligzdo vairākas putnu sugas. Visu salas teritoriju aizņem Ziemeļaustrumu Svalbāras dabas rezervāts.

## Vēsture
Salas dienvidu krastu 1617. gadā atklāja britu *Muscovy Company* vaļu mednieki, kas to vēlāk atzīmēja kartēs kā Sera Tomasa Smita Zemi *(Sir Thomas Smyth's Iland)*. Holandiešu 1662. gada kartē tā atzīmēta kā Austrumu Zeme *(Oostlandt )*, bet 1710, gada kartē sala apzīmēta ar tagadējo nosaukumu *(Het Noord Ooster Land)*.

Ziemeļaustrumu Zeme ir cilvēku vismazāk skartā Svalbāras daļa. Tajā ir bijušas tikai dažas norvēģu un krievu (pomoru) mednieku apmetnes. 2. pasaules kara laikā salas ziemeļu piekrastē Vācijas kara flote ierīkoja Haudegenes meteostaciju. Starptautiskā ģeofizikas gada laikā 1957.—1958. gadā Mērčisona fjorda krastā darbojās Kinnvikas polārstacija.

## Atsauces

## Ārējās saites
Bridžitas Džonsas mazulis

**"Bridžitas Džonsas mazulis"** () ir 2016. gada ASV, Apvienotās Karalistes un Francijas kopražojuma romantiskā kinokomēdija, kuras režisore ir Šārona Magvaira. Galvenās lomas atveido Renē Zelvēgere, Patriks Dempsijs, Kolins Fērts, Džims Brodbents, Džemma Džonsa un Emma Tompsone. Filmas pirmizrāde notika  Londonā. Filma ir turpinājums 2001. gada filmai "Bridžitas Džonsas dienasgrāmata" un 2004. gada filmai "Bridžita Džonsa. Saprāta robeža".

Bridžita Džonsa vēlas visu uzmanību veltīt sev un karjerai, tomēr to apdraud viņas palikšana stāvoklī un fakts, ka Bridžita nav pārliecināta par to, kurš ir īstais mazuļa tēvs.

## Atsauces

## Ārējās saites
Vlads Brazjūns

**Vlads Brazjūns** (, dzimis ) ir lietuviešu rakstnieks, dzejnieks un tulkotājs.

Studēja Viļņas Universitātē žurnālistiku un lietuviešu valodu un literatūru. Pašlaik ir izdoti viņa deviņi dzejoļu krājumi. Viņa darbos nozīmīgu vietu ieņem baltu tautu vienotības stiprināšanas ideja.

Atdzejojis lietuviešu valodā baltkrievu, franču, horvātu, krievu, latviešu, poļu, serbu un ukraiņu autoru darbus. Atdzejojis tādus latviešu autorus kā Eduards Aivars, Amanda Aizpuriete, Ingmāra Balode, Uldis Bērziņš, Pēters Brūveris, Māris Čaklais, Guntars Godiņš, Marts Pujāts, Anna Rancāne, Jānis Rokpelnis, Knuts Skujenieks, Inese Zandere un Egīls Zirnis.

## Atsauces

## Ārējās saites
Čehija olimpiskajās spēlēs

**[[Čehija]] [[olimpiskās spēles|olimpiskajās spēlēs]]** piedalās kopš 1994. gada, kas ziemas olimpiskās spēles notika Norvēģijas pilsētā Lillehammerē. Savukārt vasaras olimpiskajās spēlēs tā piedalās kopš 1996. gada. Kopš tā laika Čehija ir piedalījusies pilnīgi visās vasaras un ziemas olimpiskajās spēlēs.

Līdz Čehoslovākijas sabrukumam 1992. gadā, Čehijas sportisti startēja Čehoslovākijas sastāvā (no 1920. gada), savukārt no 1900. līdz 1912. gadam kā Bohēmijas komanda.

Čehijas sportisti olimpiskajās spēlēs ir izcīnījuši 101 olimpisko medaļu, no tām 67 medaļas vasaras olimpiskajās spēlēs, bet 34  medaļu ziemas olimpiskajās spēlēs. No vasaras olimpiskajiem sporta veidiem Čehija visvairāk medaļas ir ieguvusi smaiļošanā un kanoe airēšanā — 17 medaļas un vieglatlētikā — 15 medaļas. Savukārt no ziemas olimpiskajiem sporta veidiem visvairāk medaļu ir distanču slēpošanā, 9 medaļas, un ātrslidošanā un biatlonā — pa 8 medaļām. Čehijas sportisti medaļas kopumā ir izcīnījuši 13 vasaras olimpiskajos sporta veidos un 7 ziemas olimpiskajos sporta veidos.

Ar medaļām bagātākā Čehijas sportiste ir ātrslidotāja Martina Sāblīkova, kura periodā no 2010. līdz 2022. gadam ziemas olimpiskajās spēlēs ir izcīnījusi 7 medaļas. Distanču slēpotāja Kateržina Noimanova periodā no 1998. līdz 2006. gadam ziemas olimpiskajās spēlēs ir izcīnījusi 6 medaļas.

## Sportisti vasaras olimpiskajās spēlēs
;Paskaidrojumi

### Sportistu skaits

### Sadalījums pa vasaras olimpiskajiem sporta veidiem

## Sportisti ziemas olimpiskajās spēlēs
;Paskaidrojumi

### Sportistu skaits

### Sadalījums pa ziemas olimpiskajiem sporta veidiem

## Medaļu tabulas

### Medaļas vasaras olimpiskajās spēlēs

### Medaļas ziemas olimpiskajās spēlēs

### Medaļu sadalījums pa vasaras olimpiskajiem sporta veidiem

### Medaļu sadalījums pa ziemas olimpiskajiem sporta veidiem

## Medaļām bagātākie sportisti
[200px|thumb|[Martina Sāblīkova olimpiskajās spēlēs ir izcīnījusi 6 medaļas.]]
[200px|thumb|[Kateržina Noimanova olimpiskajās spēlēs ir izcīnījusi 6 medaļas.]]

*Šajā tabulā apkopoti tikai tie medaļnieki, kas pēc [[SOK|Starptautiskās olimpiskās komitejas]] datiem pārstāvot Čehiju ir izcīnījuši trīs un vairāk olimpiskās medaļas. Pārējos sportistus skatīt uzskaitījumā.*

## Karognesēji

*Čehijas sportisti, kas nesuši valsts karogu olimpisko spēļu atklāšanas ceremonijā.*

### Vasaras olimpiskās spēles

*  2020 Tokija — 23px Petra Kvitova un 23px Tomāšs Satoranskis
*  2016 Riodežaneiro — 23px Lukašs Krpaleks
*  2012 Londona — 23px Petrs Kukals
*  2008 Pekina — 23px Štepanka Hilgertova
*  2004 Atēnas — 23px Kvetoslavs Svoboda
*  2000 Sidneja — 23px Martins Doktors
*  1996 Atlanta — 23px Vāclavs Čalupa

### Ziemas olimpiskās spēles

*  2022 Pekina — 23px Alena Milsa un 23px Mihals Bržezina
*  2018 Phjončhana — 23px Eva Samkova
*  2014 Soči — 23px Šārka Strahova
*  2010 Vankūvera — 23px Jaromīrs Jāgrs
*  2006 Turīna — 23px Martina Sāblīkova
*  2002 Soltleiksitija — 23px Alešs Valenta
*  1998 Nagano — 23px Lubošs Bučta
*  1994 Lillehammere — 23px Pāvels Bencs

## Skatīt arī
* Bohēmija olimpiskajās spēlēs
* Čehoslovākija olimpiskajās spēlēs

## Ārējās saites
* 
* 
*
Peskoveģetārisms

[thumb| Japāņu [suši; daudzas kultūras piedāvā peskoveģetāriešiem draudzīgu virtuvi]]
**Peskoveģetārisms** ir uzturs, kas ietver zivis un citus jūras produktus, bet ne citu dzīvnieku gaļu. Tie, kam ir peskoveģetāriešu vai pollotāristu uzturs, mēdz definēt "gaļu" kā zīdītājiem piederošus muskuļaudus un identificējas kā veģetārieši. Lielākā daļa peskoveģetāriešu ir ovolaktoveģetārieši, kas savai diētai pievieno zivis un jūras veltes, kuras nesatur citas gaļas. Tādas grupas kā veģetāriešu biedrība skaidro, ka uzturs, kas satur šādus pārtikas produktus, nav veģetārisms.

## Atsauces
Čehijas karognesēji olimpiskajās spēlēs

Šajā uzskaitījumā apkopoti **[[Čehija]]s pārstāvji un sportisti, kas [[Olimpiskās spēles|olimpisko spēļu]] oficiālajās ceremonijās nesuši valsts karogu.**

Čehija vasaras olimpiskajās spēlēs piedalās kopš 1996. gada un ziemas olimpiskajās spēlēs kopš 1994. gada.

## Vasaras olimpiskās spēles

## Ziemas olimpiskās spēles
[200px|thumb|[Jaromīrs Jāgrs 2010. gada Vankūves spēļu atklāšanas ceremonijā]]

## Skatīt arī
* Čehija olimpiskajās spēlēs
* Čehijas olimpisko medaļnieku uzskaitījums

## Atsauces

## Ārējās saites
* 
*
Beata Šidlo

**Beata Marija Šidlo** (, , dzimusi **Kusiņska** (*Kusińska*) ) ir Polijas politiķe un etnoloģe. No  līdz  bija Polijas premjerministre. 2017. gada Šidlo un viņas valdība demisionēja. Viņus nomainīja Mateuša Moravecka valdība, kurā Beata Šidlo kļuva par vicepremjerministri. Beata Šidlo pārstāv partiju “Likums un taisnīgums”.

Beata Šidlo bija trešā sieviete Polijas premjerministres amatā. Vēl šajā amatā ir bijušas Hanna Suhocka un Eva Kopača. 2017. gadā žurnāls *[[Forbes]]* Beatu Šidlo ierindoja 31. vietā starp 100. ietekmīgākajām pasaules sievietēm un 10. vietā starp ietekmīgākajām sievietēm politikā.

## Ārējās saites
SKS 59. ekspedīcija

**SKS 59. ekspedīcija** (*Экспедиция МКС-59*; *Expedition 59* jeb *ISS-59*) bija Krievijas, ASV un Kanādas kosmonautu pastāvīgā ekspedīcija Starptautiskajā kosmosa stacijā (SKS) no 2019. gada marta līdz jūnijam.

## Apkalpe

## Iziešanas atklātā kosmosā

## Ārējās saites
* 59. ekspedīcija NASA mājas lapā  
* 58./59. ekspedīcija Energija mājas lapā  
* 59./60. ekspedīcija Energija mājas lapā
Tamara Lempicka

**Tamara Lempicka** (, dzimusi **Marija Gorska** (*Maria Górska*) , mirusi ) bija poļu gleznotāja, kas lielu daļu no dzīves pavadīja Francijā un Amerikas Savienotajās Valstīs. Viņai bija arī ASV pilsonība. Dzīves nogali pavadīja Meksikā. Viņa vislabāk ir zināma kā *[[Art Deco]]* mākslas virziena pārstāve, tiek dēvēta arī par *Art Deco* karalieni. Tamara de Lempicka gleznoja aristokrātu un bagātnieku lielformāta portretus, kā arī stilizētas kailbildes. Starp slavenākajiem viņas darbiem ir *La belle Rafaëla*, *Portrait de la Duchesse de la Salle* un *Autoportrait*.

## Gleznu izlase

Tamara Łempicka ssj 20060914 - cropped.jpg|Mākslinieces krūšutēls Kelcē, Polijā.


## Ārējās saites
Valgas ģimnāzija

thumb|180px|Valkas reālģimnāzijas ēka 20. gadsimta sākumā.

thumb|180px|Valgas ģimnāzijas ēka ("Baltais nams") 2011. gadā.|left
**Valgas ģimnāzija** () ir ģimnāzija, kas atrodas J. Kuperjanova ielā 10  Valgā. 

## Vēsture
Līdz Pirmajam pasaules karam Valkā darbojās proģimnāzija.
Tagadējā Valgas ģimnāzija atrodas Rīgas mācību apgabala arhitekta Alekseja Kīzelbaša 1915. gadā projektētajā Valkas reālskolas ēkā. Latvijas SPR valdība 1919. gada 11. janvārī izveidoja Valgas igauņu ģimnāziju (), ko pēc Paju kaujas un igauņu karaspēka ienākšanas pilsētā 1919. gada 25. februārī sadalīja Valgas meiteņu ģimnāzijā un Valgas zēnu ģimnāzijā. Sākotnēji abas vidusskolas strādāja vienā ēkā Vabaduse ielā, bet dažādos stāvos.
1932. gadā abas ģimnāzijas tika apvienotas kopīgā Valgas ģimnāzijā, kuras ēku sāka dēvēt par Valgas Balto namu. Tai bija humanitārā, reālā un komerciālā nodaļas. 
Otrā pasaules kara laikā pēc Igaunijas okupācijas ģimnāziju pārdēvēja par Valgas vidusskolu, vācu okupācijas laikā tajā atradās kara hospitālis.

1946. gadā skolu pārdēvēja par Valgas 1. vidusskolu. 
1977. gadā uzcēla jaunu skolas ēku, pēc Igaunijas neatkarības atgūšanas 1994. gadā Valgas 1. vidusskola atkal atguva Valgas ģimnāzijas nosaukumu.

## Skatīt arī
* Valkas ģimnāzija
Jogla

**Jogla** (arī **Jogle**, **Porza**, **Porzasupīte**, **Ruga**, lejtecē — **Runga**, **Ruņģupe**, **Ruzga**) ir Salacas kreisā krasta pieteka Limbažu novadā.

Izteka — uz ziemeļiem no Puikules. Tek ziemeļrietumu virzienā. Lielākās pietekas — Megra, Zonape. Ietek Salacā lejpus Staiceles, pie Zābaku purva. Upes krastos atrodas Smilgas un Ungurpils, kur izveidots Ungurpils dzirnavezers. Joglu šķērso valsts autoceļi P13 (Limbaži — Aloja), V116 (Ungurpils — Pāle), V118 (Staicele — Puršēni — Rozēni).

## Atsauces
Mellurga

**Mellurga**  ir Spaļupes kreisā krasta pieteka Limbažu novadā.

Izteka pie Mazbriežu 1 mājām. Tek ziemeļu virzienā. Ietek Spaļupē pie Dzērvju mājām. Mellurgu augštecē šķērso valsts autoceļš V120 (Aloja — Vīķi).

## Atsauces
Soģupe

**Soģupe** ir Īģes kreisā krasta pieteka Limbažu novadā uz rietumiem no Alojas.

Izteka pie Nikšām. Tek ziemeļu virzienā. Ietek Īģē augšpus Mīlēnu mājām. Soģupi šķērso valsts autoceļi P15 (Ainaži—Matīši) un V139 (Aloja—Stūri).

## Atsauces
Čehijas olimpisko medaļnieku uzskaitījums

Šajā uzskaitījumā apkopoti **[[Čehija]]s sportisti, kas olimpiskajās spēlēs ir izcīnījuši medaļas**.

Līdz šim Čehija olimpiskajās spēlēs ir izcīnījuši 87 olimpiskās medaļas no tām 56 medaļas vasaras olimpiskajās spēlēs, bet 31  medaļu — ziemas olimpiskajās spēlēs. No vasaras olimpiskajiem sporta veidiem Čehija visvairāk medaļas ir ieguvusi smaiļošanā un kanoe airēšanā — 14 medaļas, un vieglatlētikā — 13 medaļas. Savukārt no ziemas olimpiskajiem sporta veidiem visvairāk medaļu ir distanču slēpošanā, 9 medaļas, un ātrslidošanā — 6 medaļas. Pašlaik Čehijas sportisti medaļas kopumā ir izcīnījuši 12 vasaras olimpiskajos sporta veidos un 7 ziemas olimpiskajos sporta veidos

Ar medaļām bagātākās Čehijas sportistes ir distanču slēpotāja Kateržina Noimanova, kura periodā no 1998. līdz 2006. gadam ziemas olimpiskajās spēlēs ir izcīnījusi 6 medaļas un ātrslidotāja Martina Sāblīkova, kura periodā no 2010. līdz 2018. gadam ziemas olimpiskajās spēlēs ir izcīnījusi 6 medaļas.

## Sportistu uzskaitījums
*Šajā uzskaitījumā iekļauti tie sportisti, kas [[Olimpiskās spēles|Olimpiskajās spēlēs]] piedalījušies un izcīnījuši medaļas, pārstāvot Čehiju. Sportisti sakārtoti alfabētiskā secībā pēc uzvārda.*

### A — Č
[200px|thumb|[Lukāss Bauers olimpiskajās spēlēs izcīnījis 3 medaļas]]

### D — G
[200px|thumb|[Jozefs Dostāls olimpiskajās spēlēs izcīnījis 3 medaļas.]]
[200px|thumb|[Kateržina Emonsa olimpiskajās spēlēs izcīnījusi 3 medaļas.]]

### H — Ķ

### L — O
[200px|thumb|[Kateržina Noimanova olimpiskajās spēlēs izcīnījusi 6 medaļas.]]
[200px|thumb|[Ondržejs Moravecs olimpiskajās spēlēs izcīnījis 3 medaļas.]]

### P — T
[200px|thumb|[Martina Sāblīkova olimpiskajās spēlēs izcīnījusi 6 medaļas.]]
[200px|thumb|[Ondržejs Sinejs olimpiskajās spēlēs izcīnījis 3 medaļas.]]
[200px|thumb|[Barbora Špotākova olimpiskajās spēlēs izcīnījusi 3 medaļas.]]

### U — Ž

### Piezīmes

## Olimpiskie medaļnieki (citu valstu sastāvā)
*Šajā sadaļā iekļauti tie Čehijas/čehu izcelsmes sportisti, kas Olimpiskajās spēlēs ir ieguvuši olimpiskās medaļas, pārstāvot kādu citu valsti. Sportisti sakārtoti alfabētiskā secībā pēc uzvārda.*

### Piezīmes

## Skatīt arī
* Čehija olimpiskajās spēlēs
* Čehijas karognesēji olimpiskajās spēlēs

## Ārējās saites
* 
* 
*
Stefanija Kvoleka

**Stefanija Kvoleka** (angļu un , dzimusi , mirusi ) bija poļu izcelsmes Amerikas Savienoto Valstu ķīmiķe. Viņa zināma kā sintētiskās šķiedras kevlara izgudrotāja. Šo šķiedru izmanto bruņuvestēs, tā stiegrojums absorbē un izkliedē naža trieciena vai lodes enerģiju, pirms tie spēj ievainot cilvēku. Kevlara audumu ir iecienījuši arī autosportisti. 1995. gadā par to Kvoleka saņēma Lavuazjē medaļu. 1995. gadā viņa kļuva par ceturto sievieti, kas ir uzņemta ASV Izgudrotāju Slavas zālē. Saņēmusi arī vairākus citus apbalvojumus polimēru ķīmijā.