open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Emanuels Makrons

**Emanuels Žans Mišels Frederiks Makrons** (; dzimis ) ir Francijas politiķis un pašreizējais prezidents, Andoras līdzprincis, kādreizējais ierēdnis un investīciju baņķieris.

2004. gadā kļuva par finanšu inspektoru *Inspection générale des finances*, pēc tam — investīciju baņķieri *Rothschild & Cie Banque*. No 2014. līdz 2016. gadam bija Francijas ekonomikas ministrs. Atkāpās no amata, lai startētu 2017. gada Francijas prezidenta vēlēšanās. 2016. gada aprīlī dibinājis partiju "Uz priekšu, Republika!" (pašlaik — Renesanse). Vēlēšanās Makrons uzvarēja un otrajā kārtā ieguva 66,1% balsu. 2017. gada 14. maijā tika inaugurēts prezidenta amatā. Viņš ir jaunākais Francijas līderis kopš Napoleona, stājies amatā 39 gadu vecumā. E. Makrons ir arī jaunākais prezidents Francijas vēsturē.

## Prezidentūra

2017. gada 15. maijā Makrons iecēla Eduardu Filipu, kurš bija Francijas ziemeļu ostas pilsētas Havras mērs un Francijas parlamenta deputāts, par valsts premjerministru. Tajā pašā dienā viņš devās vizītē, lai tiktos ar Vācijas kancleri Angelu Merkeli, un viņi nolēma ekonomiski un politiski stiprināt Eiropas Savienību, kā arī apliecināja abu valstu attiecības. 17. maijā Makrons tikās ar Eiropadomes vadītāju Donaldu Tusku. Sanāksmē viņi pauda atbalstu Eiropas Savienības un eirozonas stiprināšanai. Tajā pašā dienā tika prezentēta jaunā Francijas valdība, ko vadīja E. Filips, taču vairāki ministri tika iesaistīti skandālos un radās nepieciešamība veidot jaunu valdību. Tā tika izveidota 21. maijā.

18. maijā tika sarīkota telefona saruna starp Francijas prezidentu un Krievijas prezidentu Vladimiru Putinu. Abu valstu līderi atbalstīja sadarbību aktuālajos starptautiskajos jautājumos. Viņi atzīmēja turpmākās sadarbības nozīmi konflikta atrisināšanā Ukrainas austrumos. 25. maijā, NATO samitā, Makrons tikās ar ASV prezidentu Donaldu Trampu, ar kuru viņš apsprieda daudzas tēmas, arī cīņu pret terorismu. Tajā pašā dienā viņš tikās ar Turcijas prezidentu Rečepu Erdoganu. Sanāksmē abu valstu līderi runāja par saspīlēto ES un Turcijas attiecību uzlabošanu, kā arī par situāciju Sīrijā un Irākā. Sanāksmē tika atzīmēta sadarbība cīņā pret tādām teroristu organizācijām kā Islāma valsts un  Kurdistānas Strādnieku partiju, kura ir aizliegta Turcijā. Abu valsti līderi arī norunāja palielināt tirdzniecību starp abām valstīm līdz 20 miljardiem eiro.

29. maijā Makrons uzņēma Krievijas prezidentu Vladimira Putinu Versaļā. Tikšanās notika Versaļas pilī. Tajā abi līderi apsprieda situāciju Sīrijā, konfliktu austrumu Ukrainā un attiecības starp Franciju un Krieviju. Makrons iestājās par mieru Sīrijā un aicināja meklēt politisku risinājumu, lai to īstenotu. Makrons piedāvāja sadarboties ar Putinu cīņā pret "Islāma valsti", kā arī teica, ka atbalsta "demokrātisku pāreju", kas "saglabātu Sīrijas valsti".

## Atsauces
Katana

thumbnail|upright=1.2|Katana
**Katana** () ir tradicionāls japāņu zobens ar vienpusēji asinātu, viegli izliektu asmeni un garu rokturi, kas ļauj to satvert ar abām rokām. No 14. gadsimta (Muromači periodā 1336–1573) katana pakāpeniski nomainīja garāko tači kā samuraju galveno kaujas zobenu, un tas kļuva par vienu no atpazīstamākajiem japāņu ieročiem gan tehniskās izsmalcinātības, gan estētiskās vērtības dēļ. Japānas vēsturē katana ieņēma ne tikai militāru, bet arī dziļi simbolisku un sociālu lomu, kļūstot par samuraju kārtas identitātes un goda simbolu. Edo periodā (1603–1868) katanu simboliski dēvēja par “karotāja dvēseli” (*bushi no tamashii*) un tās nēsāšana kā divu zobenu tiesības (*[[daishō]]*) bija juridiska privilēģija tikai samuraju kārtai.

Mūsdienās katana tiek plaši pazīta kā Japānas kultūras ikona un ir saglabājusi prestižu gan tradicionālās cīņu mākslās (kendo, iaido, kenjutsu), gan arī mākslinieciskā un kolekcionāru apritē. Tā bieži parādās arī populārajā kultūrā, kino, animācijā un literatūrā, apliecinot tās ilglaicīgo ietekmi Japānas un pasaules kultūrā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Katanas ieceļotāji

thumb|250px|right|Spēles norise
**Katanas ieceļotāji** () jeb sarunvalodā vienkārši **Katana** (*Catan*) ir Klausa Toibera radīta galda spēle, ko pirmoreiz izdeva 1995. gadā Vācijā.

Spēles dalībnieki pieņem ieceļotāju lomu un dodas apgūt jaunu zemi — Katanu, ceļot un paplašinot apmetnes, būvējot ceļus un iegūstot resursus, ar ko spēlētāji mainās. Spēlētājiem tiek piešķirti punkti līdz ar viņu apmetņu attīstību. Pirmais, kas sasniedz noteikto punktu skaitu (visbiežāk 10) ir uzvarētājs. Spēle ir izteikti stratēģiska, lai gan tai pašā laikā ir viegli apgūstama. Mūsdienās spēlei ir izdoti arī vairāki papildinājumi.

2000. gadu sākumā spēles tulkojumu latviešu valodā izdeva SIA "BrainGames". Katanas ieceļotāji ir pirmā eirospēle, kas ieguva popularitāti ārpus Eiropas. Līdz 2020. gadam ir pārdotas 32 miljoni spēles kopijas 40 valodās.

Spēlē tiek organizēti Latvijas, Eiropas un kopš 2002. gada arī pasaules čempionāti.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Katanas ieceļotāju spēles noteikumi
Grošļi

**Grošļi** ir ciems Smiltenes novada Variņu pagastā. Atrodas pagasta centrālajā daļā 3,7 km no pagasta centra Variņiem, 23,0 km no novada centra Smiltenes un 144,8 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļu V248 (Cirgaļi–Palsmane–Ūdrupe) un V254 (Vidaga–Grošļi–Krustakmens) krustojuma, Palsas upes krastā.

## Atsauces
Vera Holodnaja

**Vera Holodnaja** (; dzimusi kā **Vera Ļevčenko**  Poltavā, mirusi  Odesā) bija ukraiņu aktrise, pirmā Krievijas mēmā kino zvaigzne.

## Aktrises karjera
Savas neilgās karjeras laikā (1914—1919) Vera Holodnaja kļuva par slavenāko Krievijas kinoaktrisi 20. gadsimta sākumā. Viņa filmējusies daudzās filmās (pēc dažādām aplēsēm no 50 līdz 80), no kurām līdz mūsdienām saglabājušās tikai piecas (un vēl trīs daļēji). Holodnaja filmējusies pie tādiem režisoriem kā Jevgeņijs Bauers, Pjotrs Čardiņins. Viņas partneri filmās bijuši Vitolds Polonskis, Vladimirs Maksimovs, Osips Runičs.

Holodnaja kļuva ļoti slavena ne tikai kā aktrise. Viņa bija kļuvusi par modes noteicēju, veidoja savu stilu, pati izdomāja jaunus tērpus. Holodnajas popularitāte nemazinājās arī laikā, kad norisinājās 1917. gada Krievijas revolūcija un Krievijas pilsoņu karš. Viņas pāragrā nāve 1919. gadā no spāņu gripas tikai 25 gadu vecumā izraisīja baumas un dažādas leģendas. Uz atvadīšanās no aktrises katedrālē ieradās tūkstošiem cilvēku. Ceremonija tika nofilmēta, un 1919. gada martā dokumentālā filma tika rādīta kinoteātros.

## Piemiņa
Aleksandrs Vertinskis, Holodnajas ģimenes draugs, vēl aktrises dzīves laikā sarakstījis viņai veltītas dziesmas.

Veras Holodnajas dzīves epizodes izmantotas Ņikitas Mihalkova filmā "Mīlas verdzene" (1976). Tajā mēmā kino aktrisi, kuras prototips ir Holodnaja, attēlo Jeļena Soloveja.

2003. gadā Odesā iepretī mājai, kur nomira Vera Holodnaja, uzstādīts bronzas piemineklis. Odesā ir arī Veras Holodnajas vārdā nosaukts laukums.

## Filmas, kas saglabājušās
* *Анна Каренина* (1914)
* *Дети века* (1915)
* *Миражи* (1916)
* *Жизнь за жизнь* (1916)
* *Истерзанные души* (1917)
* *Молчи, грусть… молчи…* (1918)
* *Сказка любви дорогой* (1918)
* *Последнее танго* (1918)

## Atsauces

## Ārējās saites
* 
* Verai Holodnajai veltīta mājaslapa 
* ''Вера Холодная'' Enciklopēdija «Кругосвет» 
*
Orion (kosmosa kuģis)

***Orion*** () ir vairākkārt lietojams ASV kosmosa kuģis, par kura izstrādi galvenokārt atbild Amerikas Savienoto Valstu Nacionālā aeronautikas un kosmosa administrācija (*NASA*) ar vadošo mērķi līdz 2030. gadiem nogādāt pirmos astronautus līdz Marsam un atpakaļ.

*Orion* vairākkārt lietojamais kosmosa kuģis tiek izstrādāts ar ieceri, lai nogādātu cilvēkus tālāk kosmosā par zemo Zemes orbītu (*low Earth orbit*), līdz ar to *Orion* kosmosa kuģa primārās funkcijas sevī ietver kalpot par galveno izpētes transportlīdzekli kosmosā, sniegt ārkārtas atcelšanas iespējas, nodrošināt apkalpi kosmiskā ceļojuma laikā, kā arī gādāt par drošu atgriešanos Zemes atmosfērā no ilglaicīgiem ceļojumiem kosmiskajā telpā.

*Orion* kosmosa kuģis ir nosaukts par godu vienam no lielākajiem zvaigznājiem nakts debesīs — Oriona zvaigznāja vārdā.

## Lidojumi

Savu pirmo izmēģinājuma lidojumu izplatījumā *Orion* kosmosa kuģis veica 2014. gada 5. decembrī, kad tas ar nesējraķeti *Delta IV Heavy* pulksten 7.05 (pulksten 14.05 pēc Latvijas laika) tika palaists no Kenedija kosmosa centra Floridā aptuveni 5900 kilometru augstumā, kur pēc četrarpus stundu ilga lidojuma apkārt Zemes orbītai tas sekmīgi bez problēmām nolaidās Klusajā okeānā. Lai gan savā pirmajā izmēģinājuma lidojumā *Orion* kosmosa kuģis devās viens pats (bez apkalpes), tiek plānots, ka turpmākajos lidojumos tas sevī varēs uzturēt līdz pat 6 astronautu lielu apkalpi.

## Skatīt arī

* Cilvēku misija uz Marsu
* Kosmosa kuģis
* Zemā Zemes orbīta

## Atsauces

## Ārējās saites

*
Adams Veishaupts

**Johans Adams Veishaupts** (, dzimis , miris ) bija vācu filozofs, brīvmūrnieks un iluminātu slepenās biedrības pamatlicējs.

Dzimis Ingolštatē, universitātes pasniedzēja ģimenē. 1768. gadā kā tiesību doktors pabeidza Ingolštates Universitāti un kļuva par šīs universitātes profesoru. Kļuva par Kanta filozofijas oponentu. 1776. gadā kopā ar domubiedriem nodibināja iluminātu biedrību. 1784. gadā Bavārijas kūrfists Kārlis Teodors biedrību aizliedza un Veishaupts bija spiests doties trimdā. Ar Saksijas-Koburgas un Gotas hercoga Ernesta II atbalstu līdz mūža beigām dzīvoja Gotā, propagandēdams savus uzskatus.

## Ārējās saites
Oglekļa oksīdi

**Oglekļa oksīdi** ir oglekļa un skābekļa binārie savienojumi. 

"Klasiskie", vispārpazīstamie oglekļa oksīdi ir oglekļa monoksīds CO (ļoti indīga gāze bez smaržas) un oglekļa dioksīds CO2 (smaga, nekaitīga, bet smacējoša gāze ar nedaudz skābenu smaržu un garšu). 

Stabili un samērā sen iegūti ir arī oglekļa suboksīds C3O2 (gāzveida viela ar asu smaku, viegli polimerizējas) un melitskābes anhidrīds C12O9 (balta pulverveida viela, kas viegli sublimējas, to ieguvuši Justuss fon Lībigs un Frīdrihs Vēlers jau 1830. gadā). 19. gadsimtā pirmo reizi iegūts arī grafīta oksīds jeb grafēna oksīds, ko mēdz pieskaitīt pie oglekļa oksīdiem, kaut arī tā sastāvā ietilpst ūdeņradis. Visvairāk oksidētās grafīta oksīda formas ir cietas, dzeltenas vielas.

Bez tam ir izdevies iegūt diezgan daudz vairāk vai mazāk stabilu vielu — "eksotisko" oglekļa oksīdu, kas gan sastāv tikai no oglekļa un skābekļa, bet, tāpat kā melitskābes anhidrīds, drīzāk uzskatāmi par ūdeņradi nesaturošiem organiskajiem savienojumiem. Piemēram, 1963. gadā sintezēta sarkana cieta viela — benzohinontetrakarbonskābes dianhidrīds C10O8.  1967. gadā aprakstīts savienojums ar summāro formulu C12O12 — heksahidroksibenzola trisoksalāts, kā arī etilēntetrakarbonskābes dianhidrīds C6O6. 1968. gadā iegūts tetrahidroksi-1,4-benzohinona bisoksalāts C10O10, bet 1984. gadā — līdzīgi savienojumi tetrahidroksi-1,4-benzohinona biskarbonāts  C8O8 un heksahidroksibenzola triskarbonāts C9O9 (gan tikai solvāta veidā tetrahidrofurāna šķīdumā). 

## Atsauces
Dunika (dabas liegums)

**Dunika** ir dabas liegums Dienvidkurzemes novada Dunikas pagastā. Izvietojies pagasta austrumu daļā; tā teritorijas lielāko daļu aizņem Tīrspurvs (Dunikas tīrelis). Liegums izveidots 1977. gadā, tas atrodas uz parastā skābarža izplatības areāla ziemeļrietumu robežas un viens no lieguma izveides mērķiem ir parastā skabārža aizsardzība. Teritorijā sastopami vairāki Eiropas Savienības aizsargājamie biotopi, tostarp neskarti augstie purvi, pārejas purvi un slīkšņas, staignāju meži, ozolu meži un purvainie meži. *[[Natura 2000]]* teritorija un putniem nozīmīgā vieta.

Pāri Tīrspurvam izbūvēta ap 4,5 km garā Dunikas purva laipa tūristiem.

## Attēlu galerija

Attēls:Dunikas purva laipa.jpg
Attēls:Dunikas purva taka.jpg
Attēls:Dunikas purva taka10.jpg
Attēls:Dunikas purva taka12.jpg
Attēls:Dunikas purva taka2.jpg
Attēls:Dunikas purva4 taka.jpg


## Atsauces

## Ārējās saites

* Dunika, Dabas aizsardzības pārvalde
* Dunika, BirdLife International
Červonka (nozīmju atdalīšana)

**Červonka** var būt:

## Apdzīvota vieta
* Červonka (Bērzgales pagasts)
* Červonka (Vecsalienas pagasts)
* Červonka (Rubenes pagasts)
* daudzas apdzīvotas vietas Polijas teritorijā

## Upe
* Červonka (Iča), Ičas pieteka

## Muiža
* Vecsalienas muižas poliskais nosaukums (*Czerwonka*, "sarkanā muiža")
Slādkovičovo

**Slādkovičovo** () ir pilsēta Slovākijā, Trnavas apgabala Galantas apriņķī. 

## Vēsture
Rakstos pirmoreiz minēta 1252. gadā. Tāpat kā lielākā daļa no Slovākijas teritorijas, Galanta līdz 1918. gadam atradās Ungārijas sastāvā, tās ungāriskais nosaukums ir **Diosega** (*Diószeg*). Arī slovāki līdz 1948. gadam, kad tā tika pārsaukta slovāku dzejnieka Andreja Slādkoviča vārdā, pilsētu dēvēja par **Dioseku** (*Diosek*). Pilsētas tiesības no 1582. gada. 1786. gadā imperators Jozefs II pilsētā nometināja vācu amatniekus. Pēc Pirmā pasaules kara iekļāvās Čehoslovākijā. Otrā pasaules kara laikā, pamatojoties uz Vīnes arbitrāžām, pilsēta ietilpa Ungārijā. No 1993. gada — neatkarīgās Slovākijas pilsēta.

## Cilvēki
2011. gadā absolūtais vairākums (64,32 %) pilsētas iedzīvotāju bija slovāki, dzīvoja arī ungāri (31,70 % ), citas tautības (3,98 %). Pēc reliģiskās pārliecības — katoļi (58,04 %), nereliģiozi (33,96 %), luterticīgie (6,30 %).

## Ārējās saites
*
Ardatovas rajons (Mordvija)

**Ardatovas rajons** (, , ) ir viens no 22 Mordvijas republikas rajoniem, Krievijā. Tas atrodas Mordvijas ziemeļaustrumos. Rajona administratīvais centrs ir Ardatova. Ardatovas rajonā 2016. gadā dzīvoja 26,2 tūkstoši iedzīvotāju. Lielākās etniskās grupas ir erzji (57%) un krievi (41%).
Sventājas upes ieleja

**Sventājas upes ieleja** ir dabas liegums Dienvidkurzemes novada Rucavas pagastā. Stiepjas 20 km garumā gar Sventājas upes labo krastu no Dunikas pagasta robežas līdz vietai, kur upe pagriežas uz dienvidiem Lietuvas teritorijā. Liegums izveidots 1987. gadā, lai aizsargātu klaju iekšzemes kāpu, kā arī lapkoku mežu ar parasto skābardi biotopus. Teritorija nozīmīga arī nogāžu un gravu mežu aizsardzībai. Konstatētas daudzas Latvijā retas un aizsargājamas augu un dzīvnieku sugas, kuru izplatība saistīta ar valsts dienvidu un dienvidrietumu daļu. Natura 2000 teritorija. Starptautiskā putniem nozīmīgā vieta.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Sventājas upes ieleja, BirdLife International
Kaldabruņas luterāņu baznīca

**Kaldabruņas Evaņģēliski luteriskā baznīca**, saukta arī par **Červonkas baznīcu**, ir Latvijas Evaņģēliski luteriskās baznīcas dievnams Rubenes pagasta "Kalna Mačulānos" Sēlijā. Tā ietilpst Daugavpils diecēzes Sēlpils iecirknī. Baznīca atjaunota 2025. gadā, šo darbu veica Rīgas mākslas un mediju tehnikuma audzēkņi.

## Vēsture
Senākā Kaldabruņas baznīca celta Kurzemes un Zemgales hercogistes laikā kā 1576. gadā būvētās Subates Svētā Jura baznīcas filiāle. Zināms, ka 1597. gadā Kaldabruņā bijusi kapela, kur katru otro svētdienu dievkalpojumu noturējis Vecsubates luterāņu mācītājs. 1648. gadā Kaldabruņas draudzei uzcēla koka baznīcu, ko līdz 1676. gadam apkalpoja Vecsubates mācītājs. Pēc tam, kad 1677. gadā Subates baznīcu nodeva katoļiem, no 1696. gada Kaldabruņas baznīcai bija savs mācītājs.

No 1848. līdz 1852. gadam par grāfa Plātera–Zīberga līdzekļiem uzcēla tagadējo mūra baznīcu. Baznīcā uzstādīja Rīgas meistara Augusta Martīni 1862. gadā būvētās ērģeles. Šajā baznīcā 1865. gadā kristīja Tadenavas pusmuižas nomnieka dēlu Jāni Krišjāni Pliekšānu, nākamo dzejnieku Raini.  

Kaldabruņas evaņģēliski luteriskās baznīcas draudzē ietilpa Kaldabruņas (*Kaltenbrunn*), Gulbenes (*Gulben*), Ilzes (*Ilsen*) muižu pagasti,  baznīcu apmeklēja arī Bebrenes (*Bewern*), Dvietes (*Dweeten*), Ancenišku (*Anzenischek*), Rubenes (*Rubinen*) un Dunavas (*Podunay*) muižu pagastu luterticīgie iedzīvotāji. Kopš 1909. gada Kaldabruņas luterāņu mācītājs aprūpēja arī Aknīstes luterāņu iedzīvotājus. 
Līdz Otrajam pasaules karam baznīcā bija saglabājušās 1744. — 1833. gada baznīcas grāmatas un Kurzemes guberņas dvēseļu revīzijas no 1795. līdz 1854. gadam. 

Pēc lielākiem remontiem baznīcu no jauna iesvētīja 1935. gadā 5. oktobrī. Latvijas PSR laikā — 1976. gadā baznīcu atsavināja draudzei un tajā ierīkoja minerālmēslu noliktavu.

Pēc Latvijas neatkarības atjaunošanas 1995. gadā bijušā baznīcas ērģelnieka meita A. Gaida no Kanādas ziedoja naudu baznīcas atjaunošanai. Darbi tika iesākti — nobalsinātas sienas, noklāts betona segums, aizmūrēti caurumi sienās, tomēr draudzes locekļi saviem spēkiem nav spējuši pabeigt baznīcas atjaunošanu. Kaldabruņas draudzes dievkalpojumi notiek citā ēkā. 
Jēkabpils novada biedrība “Ūdenszīmes” kopā ar Kaldabruņas evaņģēliski luterisko draudzi 2016. gada 18. novembrī uzlika krustu baznīcas tornī. Krustu izgatavoja Mārtiņš Uzkurs no Kaldabruņas, bet pasākumu finansiāli atbalstīja Jēkabpils novada pašvaldība.

## Atsauces
Jaunzemi (Variņu pagasts)

**Jaunzemi** ir ciems Smiltenes novada Variņu pagastā. Atrodas pagasta ziemeļrietumu daļā 6,7 km no pagasta centra Variņiem, 19,8 km no novada centra Smiltenes un 141,4 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atrodas nomaļus no valsts autoceļiem, Ķeņģu strauta krastā.

## Atsauces
Alberts Paiks

**Alberts Paiks** (, dzimis , miris ) bija amerikāņu advokāts, ģenerālis, rakstnieks un brīvmūrnieks.

Daudz ceļojis pa ASV rietumu teritorijām, līdz apmetās Ārkanzasā, kur nodarbojās ar jurista un žurnālista praksi. Kā militārpersona piedalījās ASV-Meksikas karā, kā arī bija Indiāņu teritorijas konfederātu ģenerālis Amerikas pilsoņu kara laikā. 
Brīvmūrnieku Skotu rituāla Dienvidu jurisdikcijas Augstākās Padomes Suverēnais lielkomandors (1859 – 1891).

## Darbi
1872. gadā Paiks publicēja grāmatu "Morāle un dogma" (*Morals and Dogma of the Ancient and Accepted Scottish Rite of Freemasonry*), kurā aprakstījis brīvmūrnieku Senā un akceptētā skotu rituāla (*Ancient and Accepted Scottish Rite of Freemasonry*) teorētiskos jautājumus. 

## Piemiņa
Paiks ir vienīgais konfederātu ģenerālis, kuram ir piemineklis ASV galvaspilsētā Vašingtonā.

## Ārējās saites
*
Žans Liks Melanšons

**Žans Liks Melanšons** (, , dzimis ) ir Francijas kreisais politiķis, bijis profesionālās izglītības ministrs un senators, pašlaik ir Eiropas Parlamenta deputāts. Melanšons piedalījās 2017. gada Francijas prezidenta vēlēšanās un pirmajā kārtā ieguva ceturto vietu ar 19,6% balsu. 

Žans Liks Melanšons bija Sociālistiskajā partijā līdz 2008. gadam, kad nodibināja Kreiso partiju. 2016. gadā viņš kļuva par vienu no politiskās kustības Nepakļāvīgā Francija dibinātājiem.

## Skatīt arī

* 2017. gada Francijas prezidenta vēlēšanas
Ventas ieleja

**Ventas ieleja** ir dabas liegums Kuldīgas novadā. Izvietojies Ventas upes ielejā 23 km garā posmā no Kaltiķiem līdz Abavas ietekai; administratīvi ietilpst Kuldīgas pilsētā un Padures, Pelču un Rumbas pagastos. Liegums izveidots 1957. gadā, lai nodrošinātu īpaši aizsargājamo sugu un biotopu aizsardzību, teritorijai raksturīgo ainavu saglabāšanu, kā arī dabas un kultūras pieminekļu aizsardzību, vienlaikus saglabājot teritoriju apmeklētāju atpūtai, izglītošanai un ilgtspējīgai apsaimniekošanai. Lieguma teritorijā konstatēti 15 Eiropas nozīmes aizsargājami biotopi: upju straujteces (kāples un ūdenskritumi), dūņaini upju krasti ar slāpekli mīlošu viengadīgu pioniersugu augāju, sausas pļavas kaļķainās augsnēs, eitrofas augsto lakstaugu audzes, sugām bagātas atmatu pļavas, upju palieņu pļavas, minerālvielām bagāti avoti un avotu purvi, pārejas purvi un slīkšņas, kaļķiežu atsegumi, smilšakmens atsegumi, netraucētas alas, nogāžu un gravu meži, boreālie meži, purvaini meži, pārmitri platlapju meži. Lieguma teritorija iekļauj Ventas rumbas un Manģenes dendroloģisko stādījumu dabas pieminekļus. Natura 2000 teritorija. Neliela lieguma daļa ietilpst putniem nozīmīgās vietas "Maņģenes meži" sastāvā (lielākā daļa no šīs teritorijas atrodas dabas liegumā Maņģenes meži)).

## Atsauces

## Ārējās saites
* Manģenes meži, BirdLife International
Ventas un Šķerveļa ieleja

**Ventas un Šķerveļa ieleja** ir dabas liegums Kuldīgas un Saldus novados. Izvietojies Ventas upes un tās pietekas Šķērveļa ielejā; administratīvi ietilpst Skrundas, Nīkrāces un Pampāļu pagastos. Liegums izveidots 1957. gadā, lai aizsargātu izcilu Ventas ielejas un tās pietekas Šķērveļa posmu. Konstatēti vairāki Eiropas Savienības aizsargājamie biotopi, no kuriem nozīmīgākie ir smilšakmens atsegumi, nogāžu un gravu meži, upju straujteces un dabiski upju posmi. Lieguma teritorija ietver vairākus dabas pieminekļus: Ātraiskalns, Gobziņu klintis, Ketleru atsegums, Plieņu atsegums, Šķērveļa akmens, Šķērveļa lejteces dolomīta atsegums, Zoslēnu atsegumi. Lētīžas krastā ir izteiktākā juras perioda brūnogļu iegula Latvijā. Natura 2000 teritorija.

## Atsauces

## Ārējās saites
Zemā Zemes orbīta

[thumb|Salīdzinājums ar [Starptautiskā kosmosa stacija|Starptautiskās kosmosa stacijas un dažādu Zemes mākslīgo pavadoņu atrašanās vietām zemajā Zemes orbītā un virs tās.]]
Par **Zemo Zemes orbītu** jeb ***LEO*** () dēvē orbītu, kas atrodas no 160 līdz 2000 kilometru augstumā no Zemes virsmas. Turpretim augstumā, kas ir lielāks par 2000 km, sākas vidējā Zemes orbīta.

Šāds zemās Zemes orbītas augstumu intervāls ir noteikts tāpēc, ka visi dabīgie vai mākslīgie ķermeņi, kas nonāktu orbītā ap Zemi zemāk par 160 km, sāktu izjust pastiprinātāku orbitālo pagrimumu un neizbēgami sāktu krist lejup planētas atmosfērā, jo orbītas līdz 160 km augstumā nav pietiekoši stabilas, lai noturētu attiecīgo ķermeni pastāvīgā un ilgstošā orbītā ap Zemi. Tomēr jebkurā gadījumā, lai attiecīgais ķermenis varētu noturēt stabilu orbītu virs 150 km atzīmes, tam kā minimums orbītā ap Zemi ir jāpārvietojas ar ātrumu 7,8 km/s jeb 28 130 km/h, līdz ar to pie šādiem nosacījumiem visi ķermeņi, kas atrodas zemajā Zemes orbītā, vidēji apriņķo Zemi starp 88 un 127 minūtēm.

Pagaidām visi cilvēces lidojumi kosmosā, atskaitot tos astronautus, kuri laika posmā starp 1968. un 1972. gadu piedalījās ''Apollo'' programmas ietvaros, ir norisinājušies zemajā Zemes orbītā. Tāpat arī lielākā daļa no Zemes mākslīgajiem pavadoņiem un Starptautiskā kosmosa stacija savu orbītu ap Zemi veic zemajā Zemes orbītā (aptuveni no 320 līdz 380 km augstumā virs jūras līmeņa).

## Skatīt arī

* Ģeostacionārā orbīta
* Orbīta
* Vidējā Zemes orbīta
* Zemes atmosfēra

## Atsauces

## Ārējās saites
2013.—2014. gada Latvijas kauss futbolā

**2013.—2014. gada Latvijas kauss futbolā** bija 72. Latvijas kausa izcīņa futbolā. Tā sākās  un noslēdzās  ar finālu Zemgales Olimpiskā centra stadionā Jelgavā. Par kausa ieguvējiem otro reizi kluba vēsturē kļuva FK Jelgava futbolisti, kas finālā pēcspēles 11 metru sitienu sērijā uzvarēja Skonto FC.

## Pirmā kārta
Pirmās kārtas spēles notika no 2013. gada 12. līdz 22. jūnijam.

|-
!colspan="3" align="center"|12. jūnijs

|-
!colspan="3" align="center"|14. jūnijs

|-
!colspan="3" align="center"|15. jūnijs

|-
!colspan="3" align="center"|16. jūnijs

|-
!colspan="3" align="center"|20. jūnijs

|-
!colspan="3" align="center"|22. jūnijs

|}

## Otrā kārta
Otrās kārtas jeb sešpadsmitdaļfināla spēles notika no 2013. gada 5. līdz 14. jūlijam.

|-
!colspan="3" align="center"|5. jūlijs

|-
!colspan="3" align="center"|6. jūlijs

|-
!colspan="3" align="center"|7. jūlijs

|-
!colspan="3" align="center"|14. jūlijs

|}

## Astotdaļfināli
Astotdaļfināla spēles notika no 2013. gada 19. jūlija līdz 7. septembrim.

|-
!colspan="3" align="center"|19. jūlijs

|-
!colspan="3" align="center"|20. jūlijs

|-
!colspan="3" align="center"|21. jūlijs

|-
!colspan="3" align="center"|6. septembris

|-
!colspan="3" align="center"|7. septembris

|}

## Ceturtdaļfināli
Ceturtdaļfinālu izloze notika . Spēles tika aizvadītas 4. un 5. aprīlī.
FK Liepāja tika iekļauta kausa ceturtdaļfinālā, pārņemot FK Liepājas Metalurgs tiesības.

|-
!colspan="3" align="center"|4. aprīlis

|-
!colspan="3" align="center"|5. aprīlis

|}

## Pusfināli
Pusfināla pāru izloze notika . Abas pusfinālspēles tika aizvadītas 23. aprīlī.

|-
!colspan="3" align="center"|23. aprīlis

|}

## Fināls
Kausa izcīņas fināls notika  Zemgales Olimpiskajā centrā, Jelgavā.

## Atsauces

## Ārējās saites
* LFF.lv
Sociālistiskā partija (Francija)

**Sociālistiskā partija** (, , **PS**) ir sociāldemokrātiska politiskā partija Francijā. Tā ir lielākā Francijas centriski kreisā partija un agrāk bija viena no divām lielākajām partijām kopā ar Republikāņiem. Sociālistiskā partija aizvietoja iepriekšējo Strādnieku internacionāles Francijas nodaļu 1969. gadā. Sociālistiskā partija ir Eiropas Sociālistu partijas (PES), Sociālistiskās Internacionāles un Progresīvās alianses biedre.

## Atsauces
Dunika (nozīmju atdalīšana)

**Dunika** var būt:

* Dunika — apdzīvota vieta Dienvidkurzemes novada Dunikas pagastā;
* Dunika — dabas liegums
Ganimedes

"**Ganimedes"** bija Latvijas futbola klubs no Rīgas. Restorānu un kafejnīcu darbinieku biedrība "Ganimedes" tika dibināta 1923. gada sākumā, bet tā paša gada maijā "Ganimedes" futbola sekciju uzņēma Latvijas Futbola savienībā. 1924. gadā tā debitēja Rīgas meistarsacīkšu C grupā, kur ieņēma 4. (pēdējo) vietu. 1925. gadā C klasē spēles nenotika un "Ganimedes" ieņēma 7. vietu 8 komandu konkurencē, apsteidzot "Marss" komandu. 1926. gadā "Ganimedes" atkal bija jāspēlē C klasē, kur tā ieņēma 2. vietu (3 komandu konkurencē), diezgan bezcerīgi zaudējot "Bogatirs" komandai. 1927. gadā atkal jau B un C klases tika apvienotas, "Ganimedes" 8 komandu vidū ieņēma 5. vietu. Arī 1928. gadā "Ganimedes" bija paredzēts spēlēt B klasē, taču vēl pirms sezonas sākuma biedrība savu komandu atsauca. Kā sporta klubs "Ganimedes" oficiāli turpināja pastāvēt līdz pat 1938. gadam, taču ar futbolu tajā vairs nenodarbojās, vairāk koncentrējoties uz boksu, taču līdz ar vadošo "Ganimedes" bokseru pāreju uz citu klubu, arī šajā lauciņā darbība apsīka.

## Atsauces
2016.—2017. gada Pasaules kauss biatlonā — 6. posms

**[[2016.—2017. gada Pasaules kauss biatlonā|2016.—2017. gada Pasaules kausa biatlonā]] 6. posms** notika Antholcā, Itālijā, laika posmā no 2017. gada 19. janvāra līdz 22. janvārim.

## Sacensību laiki

## Medaļu ieguvēji
### Vīrieši

### Sievietes
Meri Arabidze

**Meri Arabidze** (; dzimusi  Samtredijā) ir Gruzijas starptautiskā lielmeistare šahā (2012).

## Biogrāfija
Trīs reizes uzvarējusi Eiropas jauniešu šaha čempionātos: 2004. gadā U10 vecuma kategorijā, 2006. gadā U12 vecuma kategorijā un 2008. gadā U14 vecuma kategorijā. Tāpat trīs reizes uzvarējusi Pasaules junioru šaha čempionātos: 2004. gadā U10 vecuma kategorijā, 2005. gadā U12 vecuma kategorijā un 2011. gadā U18 vecuma kategorijā. 2014. gadā uzvarējusi Maskavas šaha festivāla *Moscow Open* G turnīrā, kurā spēlējušas tikai studentes. 2019. gadā uzvarējusi Gruzijas sieviešu šaha čempionātā. 2023. gada februārī izcīnījusi 3. vietu Gruzijas sieviešu šaha čempionātā.

2015. gadā Sočos piedalījusies Pasaules šaha čempionātos sievietēm pēc izslēgšanas sistēmas, kurā 1. kārtā uzvarējusi Elizabetu Pēcu, 2. kārtā uzvarējusi Janjetu Marrero Lopesu, 3. kārtā uzvarējusi Viktoriju Čmilīti, bet ceturtdaļfinālā zaudējusi Dronavalli Hārikai.

2020. gada augustā izcīnījusi 2. vietu Gruzijas sieviešu šaha čempionātā.

2021. gada novembrī Rīgā ierindojusies 36. vietā 2021. gada "FIDE Chess.com Grand Swiss" turnīrā sievietēm.

2023. gada martā Melnkalnē uzvarējusi Eiropas individuālajā šaha čempionātā sievietēm.

2024. gada februārī izcīnījusi 3. vietu Gruzijas sieviešu šaha čempionātā. 2025. gada februārī atkārtoti izcīnījusi 3. vietu Gruzijas sieviešu šaha čempionātā.

2025. gada aprīlī Rodā ierindojusies 17. vietā Eiropas individuālajā sieviešu šaha čempionātā. 2025. gada septembrī Samarkandā ierindojusies 48. vietā "FIDE Women's Grand Swiss" turnīrā sievietēm.

Pārstāvējusi Gruzijas komandu lielākajos komandu šaha turnīros:
* Pasaules šaha olimpiādēs piedalījusies 2 reizes (2018, 2022). Komandu vērtējumā izcīnījusi sudraba (2022) un bronzas (2018) medaļas;
* Eiropas komandu šaha čempionātos piedalījusies 3 reizes (2013-2015, 2019). Komandu vērtējumā izcīnījusi sudraba (2019) un bronzas (2015) medaļas;
* Pasaules komandu šaha čempionātos piedalījusies 4 reizes (2015, 2019, 2021, 2023). Komandu vērtējumā izcīnījusi 2 zelta (2015, 2023) un 2 bronzas (2019, 2021) medaļas. Individuālajā vērtējumā izcīnījusi zelta (2015) un bronzas (2015) medaļas.

Par panākumiem turnīros FIDE 2009. gadā Arabidzei piešķīra starptautiskās meistares (WIM), bet 2012. gadā - starptautiskās lielmeistares (WGM) nosaukumu. 2014. gadā saņēmusi starptautiskā meistara nosaukumu vīriešiem (IM).

## Atsauces

## Ārējās saites
Hajala Iskenderova

**Hajala Iskenderova** (; dzimusi  Baku) ir Azerbaidžānas un Turcijas starptautiskā meistare šahā (2009).

## Biogrāfija
2008. gadā uzvarējusi Azerbaidžānas junioru šaha čempionātā U20 vecuma grupā. Divas reizes izcīnījusi bronzas medaļas Azerbaidžānas sieviešu šaha čempionātā (2007, 2008). Turcijas sieviešu šaha čempionātos izcīnījusi sudraba (2015) un 2 bronzas (2014, 2016) medaļas.
2015. gadā Apvienoto Arābu Emirātu pilsētā Šārdžā uzvarējusi starptautiskajā sieviešu šaha turnīrā *Sharjah Cup*.

Pārstāvējusi Azerbaidžānas un Turcijas komandas lielākajos komandu šaha turnīros:
* Pasaules šaha olimpiādēs piedalījusies 6 reizes (2006-2016);
* Eiropas komandu šaha čempionātos piedalījusies 3 reizes (2007-2009, 2015).

Par panākumiem turnīros FIDE 2009. gadā Iskenderovai piešķīra starptautiskās meistares (WIM) nosaukumu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Hanko pussala

[thumb|300px|Hanko pussala ar iezīmētu [Hanko kara bāze (1940—1941)|PSRS jūras kara bāzi (1940)]]
**Hanko pussala** (, ) ir Somu jūras līča pussala Somijas dienvidos. Tā ir apmēram 30 km gara un 10 km plata. Līnija starp Hanko ragu Somijā un Pēzaspea ragu Igaunijā tiek uzskatīta par Somu jūras līča rietumu robežu.

## Vēsture
Lielā Ziemeļu kara laikā 1714. gadā pie Hanko pussalas notika Hangutas kauja (*Гангу́тское сраже́ние, Sjöslaget vid Hangö udd*), kurā krievu flote uzvarēja zviedru floti. Somijas pilsoņu kara laikā 1918. gada martā pussalā izsēdās vācu Baltijas jūras divīzija (*Ostsee-Division*) un no turienes izvērsa uzbrukumu uz Helsinkiem.

Pēc Ziemas kara miera līguma noslēgšanas 1940. gada 13. martā Hanko pussala uz 30 gadiem tika iznomāta PSRS jūras kara bāzes izveidošanai. Pēc karadarbības atsākšanās kara bāze tika evakuēta 1941. gada decembrī. Pēc Turpinājuma kara beigām 1944. gadā PSRS atteicās no Hanko pussalas, tās vietā pieprasot Porkalanniemi pussalu pie Helsinkiem.

## Ārējās saites
Isajevs

**Isajevs** (, no personvārda Jesaja *(Иса́й)*; sieviešu dzimtē **Isajeva** (*Иса́ева*)) ir krievu cilmes uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:

* Jevgēnijs Isajevs — Latvijas aktieris;
* Leonīds Isajevs (*Леонид Исаев*; 1899—1932) — padomju šaha problēmists un žurnālists;
* Vjačeslavs Isajevs (1993) — Latvijas futbolists.
Ērihs Brunners

**Ērihs Brunners** (; dzimis , miris ) bija šveiciešu šaha problēmists, loģiskās skolas teorētiķis.

## Dzīves gājums
Lai gan Brunnera tēvam piederēja aizkaru rūpnīca Plauenē, ģimene bija Šveices pilsonībā. 1901. gadā, pēc tēva nāves, Brunners pameta ģimnāziju, lai studētu mūziku Leipcigas konservatorijā. Klavieres viņš spēlēja koncerta līmenī. Tikai 1910. gadā viņš nolika vidusskolas eksāmenus. Nākamās bija medicīnas studijas, tās ilga tikai trīs semestrus. 1915. gadā viņš pārcēlās uz Kemnicu, jo viņa nākamai pirmajai sievai, anglietei, kā kara ienaidnieku valsts piederīgai,  nebija atļauts dzīvot Leipcigā.

Pēc ārsta ieteikuma 1918. gada rudenī Brunners devās uz Šveici, kur pārtikas situācija bija labāka, un dzīvoja Askonā. 1919. gadā viņš apprecējās. Pēc neveiksmīgas uzņēmējdarbības 1928. gadā viņš šķīrās no savas sievas un pārcēlās uz Cīrihi. No 1929. gada līdz 1937. gada rudenim viņš dzīvoja Minhenē un nodarbojās ar izdevniecību. Te viņam palīdzēja viņa otrā sievu Frīda Bernšteina, ar kuru viņš bija saistīts kopš 1929. gada, taču nevarēja apprecēties līdz pat 1937. gadam, jo šķiršanās no savas pirmās sievas bija ievilkusies. Savā pēdējā mūža gadā Brunners pārcēlās uz Cīrihi, kur dažus mēnešus pēc pārcelšanās nomira no insulta. Pēdējos gados viņš strādāja pie grāmatas, kuru nepaspēja pabeigt. To pabeidza un izdeva Morics Hennebergers un Hanss Klīvers.

## Šaha kompozīcija
Savu pirmo šaha uzdevumu Brunners publicēja 21 gada vecumā, 1906. gadā Leipcigas laikrakstā *Tageblatt*. 1910. gadā Leipcigā viņš tikās ar Valteru fon Holchauzenu, Johannesu Kocu un citiem pazīstamiem vācu šaha komponistiem. Ar pirmo viņš sarakstījās līdz tā nāvei.

Brunner ir vairāku šaha kompozīcijas tēmu autors. Pazīstamākās no tām Brunnera-Tērtona tēma, Brunnera-Drēzdenes tēma, Šveices ideja un citas.

Viņš ir publicējis ap 600 šahs uzdevumu.
### Piemērs

**Uzdevuma risinājums:**
: Viegli saprotamo gājienu 1.Tgf2? (draud 2.Tf7 un 3.d7#), atspēko 1. ... g3!
: Tāpēc jāspēlē:
: **1.Tf1! (draud 2.Tgf2 3.Tf7 4.d7#)**
: **1. ... e3 2. Te2 ~ 3. Txe3 ~ 4. d7#**
: **1. ... g3 2. Txg3 ~ 3. Tg7 ~ 4. d7#**

Brunnera-Tērtona tēma.

## Atsauces

## Papildu literatūra
* Klüver H., Henneberger M., Е. Brunner. Ein Künstler und Deuter des Schachproblems, Siegfried Engelhardt Verlag, Berlin-Frohnau, 1958. 

## Ārējās saites
* E. Brunnera šaha kompozīcijas vietnē PDB
Larnaka

**Larnaka** (, ) ir Kipras pilsēta un Larnakas eparhijas administratīvais centrs, kas atrodas valsts dienvidu piekrastē, Vidusjūras krastā. Pēc 2011. gada datiem pilsētā dzīvo 51 468 iedzīvotāji, bet tās administratīvajās robežās 84 591 iedzīvotājs, kas to padara par trešo lielāko Kipras pilsētu pēc Nikosijas un Limasolas.

Larnaka ir pazīstama kā populārs tūrisma galamērķis. Larnakas starptautiskā lidosta ir valsts nozīmīgākā un noslogotākā lidosta.

## Atsauces

## Ārējās saites
Puli Space Technologies

***Puli Space Technologies*** ir Ungārijas kosmosa nozares uzņēmums. To 2010. gadā dibināja entuziastu grupa, vēloties piedalīties *[[Google Lunar X Prize]]* balvas izcīņā. 

Sākotnēji komandas plāns bija 2015. gadā ar komerciālu nesējraķeti uz Mēness virsmas nogādāt mobili, kas pārvietotos vismaz 500 metru un uz Zemi nosūtītu fotogrāfijas. Mēness mobilis tika nosaukts par *Puli*, ungāru suņu šķirnes vārdā.
2013. gadā tika izgatavots Mēness mobiļa prototips un sākta tā testēšana. 2013. gadā to testēja Marokas tuksnesī, vadot no kontroles centra Bukarestē. 2014. gadā pabeigta  Mēness mobiļa būve. Vēlāk *Puli* komanda izstājās no *Lunar X Prize*.

## Ārējās saites
* Team Puli  lunar.xprize.org
Inga Hurcilava

**Inga Hurcilava** (; dzimusi ) ir Gruzijas starptautiskā lielmeistare šahā (2013).

## Biogrāfija
Trīskārtēja Gruzijas sieviešu šaha čempionātu uzvarētāja (1991, 1997, 2000). 2000. gadā Ņūdelī piedalījusies Pasaules šaha čempionātā sievietēm pēc izslēgšanas sistēmas, kurā 1. kārtā uzvarējusi Nonu Gaprindašvili, bet 2. kārtā zaudējusi Viktorijai Čmilītei. 2015. gadā Gruzijas pilsētā Čakvi piedalījusies Eiropas individuālajā šaha čempionātā. 2025. gada februārī izcīnījusi 4. vietu Gruzijas šaha čempionātā sievietēm.

Par panākumiem turnīros FIDE 2013. gadā Hurcilavai piešķīra starptautiskās lielmeistares (WGM) nosaukumu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Ingrīda Aljaga Fernandesa

**Ingrīda Jadira Aljaga Fernandesa** (; dzimusi  Limā) ir Peru starptautiskā meistare šahā (2018).

## Biogrāfija
Šahu iemācījusies spēlēt deviņu gadu vecumā. 2003. gadā Bogotā izcīnījusi sudraba medaļu Panamerikas junioru šaha čempionātā U12 vecuma grupā. 2006. gadā uzvarējusi Panamerikas junioru šaha čempionātā U16 vecuma grupā. 2008. gadā uzvarējusi Panamerikas junioru šaha čempionātā U20 vecuma grupā. 2009. gadā uzvarējusi Panamerikas junioru šaha čempionātā U18 vecuma grupā. Daudzkārtējā Peru sieviešu šaha čempionāta uzvarētāja (2007, 2009, 2011, 2012, 2016).

2012. gadā Hantimansijskā piedalījusies Pasaules šaha čempionātā sievietēm pēc izslēgšanas sistēmas, kurā 1. kārtā zaudējusi Viktorijai Čmilītei. 2018. gadā Hantimansijskā Pasaules šaha čempionātā sievietēm pēc izslēgšanas sistēmas 1. kārtā zaudējusi Valentīnai Guņinai.

Pārstāvējusi Peru komandu Pasaules šaha olimpiādēs, kurās piedalījusies 5 reizes (2004-2006, 2010-2012, 2016).

Par panākumiem turnīros FIDE 2004. gadā viņai piešķīra FIDE meistares nosaukumu (WFM), bet 2018. gadā - starptautiskās meistares nosaukumu (WIM).

## Atsauces

## Ārējās saites
Mirjana Mariča

**Mirjana Mariča** (; dzimusi  Ņujorkā) ir Serbijas starptautiskā lielmeistare šahā (1991).

## Biogrāfija
Piedzimusi ASV, kur viņas tēvs strādājis ANO. 1985. gadā uzvarējusi Pasaules junioru šaha čempionātā U16 vecuma grupā. Divas reizes uzvarējusi Dienvidslāvijas sieviešu šaha čempionātā (1991 - kopā ar Suzanu Maksimoviču, 1993). Divas reizes piedalījusies Pasaules šaha čempiones nosaukuma izcīņas cikla starpzonu turnīros, kuros abos nospēlējusi neveiksmīgi. 1991. gadā Suboticā ierindojusies 23. vietā, bet 1993. gadā Džakartā ieņēmusi 21. vietu. 1996. gadā Dienvidslāvijas komandas *Agrouniverzal Zemun* sastāvā uzvarējusi Eiropas šaha klubu komandu sacensībās sievietēm.

Pārstāvējusi Dienvidslāvijas komandu lielākajos komandu šaha turnīros:
* Pasaules šaha olimpiādēs piedalījusies 3 reizes (1990, 1994-1996);
* Eiropas komandu šaha čempionātā piedalījusies 1992. gadā.

Par panākumiem turnīros FIDE 1991. gadā Maričai piešķīra starptautiskās lielmeistares (WGM) nosaukumu.

## Ģimene
Mirjanai ir dvīņumāsa Alise, kas ir piedzimusi tikai par 20 minūtēm ātrāk un arī ir šaha lielmeistare. Māsas Maričas ir vienīgās dvīņu māsas pasaulē ar lielmeistares tituliem.

## Atsauces

## Ārējās saites
Mariča

**Mariča** (, ; vīriešu dzimtē Maričs) ir serbhorvātu cilmes uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:

* Alisa Mariča (*Алиса Марић*; 1970) — Serbijas šahiste;
* Mileva Mariča (*Милева Марић*; 1875—1948) — serbu matemātiķe;
* Mirjana Mariča (*Мирјана Марићћ*; 1970) — Serbijas šahiste.
Igaunijas premjerministru uzskaitījums

Šajā uzskaitījumā apkopoti **[[Igaunija]]s [[Igaunijas premjerministrs|premjerministri]]**, kopš 1918. gada. Padomju un vācu okupācijas periodā premjerministra amats nepastāvēja. No 1920. gada līdz 1934. gadam premjerministra amatu aizvietoja ar Valsts vecākā amatu.

## Uzskaitījums
### [[Attēls:Flag of Estonia.svg|30px]] [[Igaunijas Republika]] (1918 — 1944) [[Attēls:Coat of arms of Estonia.svg|30px]]

### Igaunijas valdība trimdā (1944 — 1992)

### [[Attēls:Flag of Estonia.svg|30px]] [[Igaunijas Republika]] (1991 — mūsdienas) [[Attēls:Coat of arms of Estonia.svg|30px]]
Brunners

**Brunners** (, no *Brunne* — 'avots', 'aka'; sieviešu dzimtē **Brunnere**) ir vācu cilmes uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:

* Damiens Bruners (*Damien Brunner*; 1986) — Šveices hokejists;
* Ērihs Brunners (*Erich Anselm Brunner*; 1885—1938) — šveiciešu šaha problēmists;
* Kārlis Heincs Brunners (*Karl-Heinz Brunner*; 1953) — vācu politiķis;
* Pēteris Brunners (1889—1969) — latviešu uzņēmējs.
Neputns

**Neputns** ir grāmatu izdevniecība, kas publicē mākslas albumus, humanitāro zinātņu pētījumus un daiļliteratūru.

## Vēsture
Izdevniecība dibināta 1997. gadā, pirmais tās projekts bija vizuālo mākslu žurnāla "Studija" (1997-2017) izdošana. Tai sekoja arī mākslas grāmatu izdošana — katalogi, albumi, kā arī zinātniski pētījumi par mākslu, arhitektūru, kino un mūziku. 2001. gadā tika uzsākta arī dzejas grāmatu veidošana. Dažus gadus tika izdots arī žurnāls "Dizaina Studija". Izdevniecība veido izglītojošas sērijas — “Materiāli Latvijas mākslas vēsturei”, “Studijas bibliotēka” un “Latvijas mākslas klasika”. Izdevniecības galvenā redaktore ir mākslas zinātniece Laima Slava.

Vairākas “Neputna” grāmatas apbalvotas grāmatu mākslas konkursā “Zelta ābele”, kā arī ieguvušas Literatūras gada balvas apbalvojumus. 2007. gada starptautiskajā grāmatu mākslas konkursā “Pasaules skaistākās grāmatas” (Leipcigā) skaistāko grāmatu vidū tika nosaukta arī R.M. Rilkes “Stundu grāmata. Gleznu un tēlu grāmata”. 2002. gadā “Neputns” saņēma Latvijas Republikas Kultūras ministrijas balvu par ieguldījumu vērtīgu izdevumu tapšanā.

Rīgā, Tērbatas ielā 49/51 atrodas "Neputna" galerija.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Izdevniecības "Neputns" mājaslapa
Eralds Derviši

**Eralds Derviši** (; dzimis  Duresi) ir Albānijas starptautiskais lielmeistars šahā (1998).
Pēc profesijas viņš ir jurists.

## Biogrāfija
### Izglītība
No 1994. līdz 1998. gadam mācījies Ģerģa Kastrioti skolā Duresi. No 1999. līdz 2006. gadam studējis Padujas (Itālija) Universitātes Juridiskajā fakultātē, to beidzot, aizstāvējis disertāciju ar nosaukumu "Juridiskās attiecības starp Albāniju un Eiropas Savienību, pievienošanās perspektīvas", iegūstot bakalaura grādu.

### Darba gaitas
No 2007. gada jūnija līdz 2007. gada novembrim Albānijas Iekšlietu ministrijas Juridiskā departamenta jurists. No 2007. gada janvāra līdz 2008. gada oktobrim — Juridiskās fakultātes ārštata krimināltiesību lektors. No 2007. gada novembra līdz 2008. gada aprīlim premjerministra vietnieka padomnieks. No 2008. gada aprīļa līdz 2008. gada augustam —  Aizsardzības ministra padomnieks. No 2008. gada valsts importa-eksporta aģentūras priekšsēdētājs.

### Sasniegumi šahā
1993. gadā Derviši Sombathējā kļuva par Eiropas jauniešu šaha čempionu U14 vecuma grupā, 1996. gadā  Eiropas Jauniešu U18 čempionātā Rimavska Sobotā viņš dalīja trešo vietu, Pasaules jauniešu čempionātā 1997. gadā Erevānā bija piektais. 18 gadu vecumā viņš ieguva šaha lielmeistara titulu. Derviši bija pirmais šī titula ieguvējs savā valstī. 1996. un 1997. gadā viņš uzvarēja Albānijas čempionātā.

Viņš ir vairāku starptautisku turnīru uzvarētājs: 2000. gadā Padujā, 2001. gadā Dženovā un Duresi, 2005. gadā Padujā, 2006. gadā Padujā un Brattonā. Šaha olimpiādē Albānijas komandā Derviši pirmoreiz spēlēja 1994.gadā Maskavā, uzrādot rezultātu 7,5 punkti no 13 (+5, -3, =5). Viņš pārstāvēja savu valsti arī šaha olimpiādēs no 1998. līdz 2006. gadam, pēc tam 2012. un 2014. gadā, labāko rezultātu sasniedzot 2002. gadā Bledā 8,5 punkti no 11 (+6, -0, =5). 1998. gadā Elistā, viņš ieguva individuālo bronzas medaļu pie otrā galdiņa (+7, -2, = 3). Viņa kopējais rezultāts šaha olimpiādēs ir +44, -18, =34 [2]. Derviši piedalījās arī 2001. gada Eiropas komandu čempionātā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Kosovas prezidentu uzskaitījums

Šajā uzskaitījumā apkopoti **[[Kosova]]s prezidenti**, kopš 1992. gada.

## Uzskaitījums
### [[Kosovas Republika]] (1992 — 2000)

### [[Apvienoto Nāciju Organizācijas pagaidu pārvaldi Kosovā]] (2002 — 2008)

### [[Kosova]] (2008 — mūsdienas)
Nazi Paikidze

**Nazi Paikidze** (; dzimusi  Irkutskā) ir Gruzijas starptautiskā lielmeistare šahā (2010), kas kopš 2014. gada pārstāv ASV.

## Biogrāfija
Sekmīgi pārstāvējusi Gruziju Eiropas un Pasaules junioru šaha čempionātos. 2003. gadā uzvarējusi Eiropas jauniešu šaha čempionātā U10 vecuma grupā. 2005. gadā uzvarējusi Eiropas jauniešu šaha čempionātā U12 vecuma grupā. 2007. gadā uzvarējusi Eiropas un Pasaules junioru šaha čempionātos U14 vecuma grupā. 2008. gadā uzvarējusi Eiropas un Pasaules junioru šaha čempionātos U16 vecuma grupā. 2010. gadā uzvarējusi Maskavas šaha festivāla *Moscow Open* C (sieviešu) turnīrā.

2013. gadā pārcēlusies uz ASV pilsētu Baltimoru. Pēc tam kādu laiku nav piedalījusies šaha turnīros, bet pēc atgriešanās 2015. gadā izcīnījusi sudraba medaļu ASV sieviešu šaha čempionātā. 2016. gadā uzvarējusi ASV sieviešu šaha čempionātā. 2017. gadā izcīnījusi sudraba medaļu ASV sieviešu šaha čempionātā (uzvarēja Sabina Frančeska Foišora). 2018. gadā Sentluisā uzvarējusi ASV sieviešu šaha čempionātā. 2021. gada oktobrī dalījusi 8.-9. vietu ASV sieviešu šaha čempionātā. 2022. gada oktobrī Sentluisā ierindojusies 12. vietā ASV sieviešu šaha čempionātā. 2023. gada oktobrī Sentluisā izcīnījusi 6. vietu ASV sieviešu šaha čempionātā. 2024. gada oktobrī Sentluisā ierindojusies 11. vietā ASV sieviešu šaha čempionātā. 2025. gada oktobrī Sentluisā ierindojusies 6. vietā ASV sieviešu šaha čempionātā.

Pārstāvējusi Gruzijas un ASV komandas lielākajos komandu šaha turnīros:
* Pasaules šaha olimpiādē piedalījusies 2016. gadā;
* Eiropas komandu šaha čempionātā piedalījusies 2011. gadā un komandu vērtējumā izcīnījusi bronzas medaļu.

Par panākumiem turnīros FIDE 2009. gadā Paikidzei piešķīra starptautiskās meistares (WIM), bet 2010. gadā - starptautiskās lielmeistares (WGM) nosaukumu. 2012. gadā saņēmusi starptautiskā meistara nosaukumu vīriešiem (IM).

## Atsauces

## Ārējās saites
Plīnova

**Plīnova** bija apdzīvota vieta Baltinavas pagastā. Atradās pagasta centrālajā daļā 5 km no pagasta centra Baltinavas un 260 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atradās pie autoceļa V460.

1897. gadā ciemā bija 1 sēta ar 31 cilvēku.
## Atsauces
Ana Matnadze

**Ana Matnadze** (; dzimusi  Telavi) ir Gruzijas starptautiskā lielmeistare šahā (2002), kas kopš 2012. gada pārstāv Spāniju.

## Biogrāfija
Sekmīgi pārstāvējusi Gruziju Eiropas un Pasaules junioru šaha čempionātos. 1993. gadā uzvarējusi Pasaules junioru šaha čempionātā U10 vecuma grupā. 1994. un 1995. gadā uzvarējusi Eiropas junioru šaha čempionātā U12 vecuma grupā. 1997. gadā uzvarējusi Eiropas un Pasaules junioru šaha čempionātos U14 vecuma grupā. 1998. un 199. gadā uzvarējusi Eiropas junioru šaha čempionātos U16 vecuma grupā. Daudzkārtējā Gruzijas sieviešu šaha čempionāta laureāte, kuros izcīnījusi zelta (2002 - kopā ar Maiju Lomineišvili) un 3 bronzas (1998, 2000, 2005) medaļas.

Uzvarējusi starptautiskajos sieviešu šaha turnīros Bledā (1997), Kobuleti (1998), Groningenā (1998), Batumi (2000), Tarragonā (2004), Pontevedrā (2008). 2002. gadā Turcijā uzvarējusi Eiropas sieviešu čempionātā šaha ātrspēlē. 2004. gadā Elistā piedalījusies Pasaules šaha čempionātā sievietēm pēc izslēgšanas sistēmas, kurā 1. kārtā zaudējusi Olgai Aleksandrovai. 2018. gadā Hantimansijskā Pasaules šaha čempionātā sievietēm pēc izslēgšanas sistēmas 1. kārtā zaudējusi Dinarai Saduakasovai.

Gruzijas komandas *NTN Tbilisi* sastāvā 2 reizes (2004, 2005) uzvarējusi Eiropas sieviešu šaha klubu kausa izcīņā.

2023. gada novembrī Daglasā ierindojusies 43. vietā "FIDE Women's Grand Swiss" turnīrā sievietēm.

2024. gada septembrī ierindojusies 9. vietā Karaghandi apgabala atklātā čempionāta "B" turnīrā.

Pārstāvējusi Spānijas komandu lielākajos komandu šaha turnīros:
* Pasaules šaha olimpiādēs piedalījusies 4 reizes (2012-2018). Individuālajā vērtējumā izcīnījusi sudraba (2014) un bronzas (2018) medaļas;
* Eiropas komandu šaha čempionātos piedalījusies 3 reizes (2013-2017). Individuālajā vērtējumā izcīnījusi sudraba (2013) un bronzas (2017) medaļas.

Par panākumiem turnīros FIDE 1999. gadā Matnadzei piešķīra starptautiskās meistares (WIM), bet 2002. gadā - starptautiskās lielmeistares (WGM) nosaukumu. 2006. gadā saņēmusi starptautiskā meistara nosaukumu vīriešiem (IM).

## Atsauces

## Ārējās saites
Mūkupurvs

thumb|310px|Mūkupurvs Zolitūdes apkaimē 1937. gada Rīgas pilsētas plānā.
**Mūkupurvs** jeb **Zolitūdes purvs** ir purvs Rīgas dienvidrietumu daļā Mūkupurva apkaimē. Purvu divās daļās sadala Lidostas "Rīga" teritorija, kas ir izbūvēta tieši purvam pa vidu. Purva ūdeņu dabiskā notece notiek pa Lāčupīti un Hapaka grāvi.

## Atsauces

thumb|220px|left|Lidostas "Rīga" Z daļa, kas sadala purvu divās daļās
Lenka Ptāčnīkova

**Lenka Ptāčnīkova** (; dzimusi ) ir Čehijas starptautiskā lielmeistare šahā (2001), kas kopš 2004. gada pārstāv Islandi.

## Biogrāfija
No 1992. līdz 1996. gadam četras reizes pārstāvējusi Čehiju Eiropas un Pasaules junioru šaha čempionātos, kuros labākos panākumus guvusi 1994. gadā Pasaules junioru šaha čempionātā U18 vecuma grupā, kad ieņēmusi 5. vietu un 1996. gadā Pasaules junioru šaha čempionātā U20 vecuma grupā, kad bijusi 4. vietā. Daudzkārtējā Čehijas sieviešu šaha čempionātu dalībniece, kuros izcīnījusi 2 zelta (1994, 1996), sudraba (1999) un bronzas (1997) medaļas. 2000. gadā Olomoucā dalījusi 2. vietu starptautiskajā šaha turnīrā (uzvarējis Davids Navara).

Pēc laulībām pārcēlusies uz dzīvi Islandē. Daudzkārtējā Islandes sieviešu šaha čempionātu uzvarētāja (2006, 2009, 2010, 2012, 2013, 2014, 2016). Divas reizes uzvarējusi Ziemeļu valstu sieviešu individuālajos šaha čempionātos (2005, 2007).

Pārstāvējusi Čehijas un Islandes komandas lielākajos komandu šaha turnīros:
* Pasaules šaha olimpiādēs piedalījusies 12 reizes (1994-2016);
* Eiropas komandu šaha čempionātos piedalījusies 3 reizes (2005, 2013-2015).

Par panākumiem turnīros FIDE 2001. gadā Ptāčnīkovai piešķīra starptautiskās lielmeistares (WGM) nosaukumu.

## Atsauces

## Ārējās saites