open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Agčala ezers

**Agčalas ezers** () ir purvains sālsezers Mughanas līdzenuma dienvidaustrumos. Atrodas Saljanas un Bilesuvaras rajonos.

1896. gadā, kad Araksas upe mainīja gultni un applūdināja Mughanas līdzenumu, izveidojās Agčalas, Mahmudčalas un Džavadčalas ezeri Kopš tā laika Mahmudčalas ezers ir pārvērties par purvu, kas sastāv no divām daļām — Mahmudčalas un Agčalas ezeriem.

Kopš tika regulēta Araksas gultne un pēc tam, 1965. gadā, kad izveidoja ūdenskrātuvi uz Bolgarčajas upes un pietece aprobežojās ar apūdeņošanas kanāliem, Agčalas ezers vasarās daļēji izžuva. Tomēr nākamajos 15 gados ūdenskrātuve aizpildījās ar dūņām un atjaunojās Bolgarčajas notece uz Mahmudčalas purvāju.

## Nosaukums
Hidronīms ir cēlies no vārdiem *ag* (balts) un *čala* (ieplaka, bedre; strauts, aka; neapstrādāta vieta; ieplaka, kas piepildīta ar lietu un upes ūdeni). Daži pētnieki saka, ka šis hidronīms ir saistīts ar ūdens kvalitāti, savukārt citi to saista ar to, ka vasarā ezerā ūdens izžūst un atsedzas baltā sāls. Avoti liecina, ka tikai Saljanas un Bilesuvaras reģionos vien ir četri ezeri ar nosaukumu Agčala.

## Daba
Ezera grunts ir pārsvarā dūņaina, ar ūdensaugu atliekām. Hidrobioloģiski un ihtioloģiski pētījumi nav veikti. Apkārtējās augsnes — karbonātu aluviālās pļavu tipa.

Pateicoties plašajiem niedrājiem, ik gadu šeit pārziemo un ligzdo savvaļas putni. Ezers atrodas 22—30 metrus zem jūras līmeņa. Agčalas un Mahmudčalas ezeru mitrāju sistēmas kopējā platība ir  hektāru, no kuriem Agčalas daļa aizņem .

### Klimats
Klimats ap ezeru ir sauss subtropiskais. Vasaras ir sausas, ļoti karstas, bet ziemas maigas. Temperatūra apkārtējos rajonos ir +29/+35 °С vasarā un +3/+6,5 °С ziemā. Lietus līst galvenokārt pavasarī un rudenī. Ūdens sāļums ezerā ir 16-18 g/l. Ūdens temperatūra ir +22/+29 °С vasarā un +4/+7,5 °С ziemā.

### Fauna
Putnu fauna ir daudzveidīga un apsekota tikai daļēji. Skaitliski lielākās novērotās putnu grupas ir pīles, gulbji un zosis un gārņi, taču novērojumu metode ļāva vieglāk saskatīt lielākos putnus. No zivīm tiek minētas līdakas, sami un sazāni.

## Statuss
Visa teritorija pieder valstij. Apkārtējās zemes tiek izmantotas lauksaimniecībai un lopkopībai. Ūdens mērenā sāļuma dēļ netiek izmantots saimnieciskiem nolūkiem. Ezeru apsaimnieko Azerbaidžānas Mednieku un zvejnieku biedrības medību un zvejas saimniecība.

Teritorijai nav aizsargājama statusa, tomēr esošā medību saimniecība veicina medību termiņu un noteikumu ievērošanu. Ārpus medību sezonas (no novembra līdz februārim) medību ekonomikas klātbūtne veicina putnu saglabāšanos, īpaši ligzdošanas sezonā. Ezers ir nozīmīgs medījumu un zivju avots apkārtējiem iedzīvotājiem.

## Atsauces

## Ārējās saites
Iņerka

**Iņerka** (), arī **Ineerjke** (), ir ezers Krievijā, Mordvijā, Suras upes ielejā 17 kilometrus no Bolšije Berezņiku ciema. Tulkojumā no erzju valodas tā nosaukums nozīmē "Lielezers" ("*ine*" — liels, "*erjke*" — ezers).

## Topogrāfija
Ezera garums ir aptuveni 3 kilometri, maksimālais platums 215 m, maksimālais dziļums 12 m (vidējais 7 m). Ezera aizņemtā platība ir 44,2 hektāri (citi avoti norāda 56,3 hektārus, kas varētu būt kopā ar 12 ha lielo Išaka ezeru, kuru noteka savieno ar Iņerku). Iņerka ir ūdens erozijas tipa ezers, tas atrodas vienā no ezeru ķēdēm, kas radušās Suras upes vecgultnē. Ezera ūdens ir svaigs, saglabā caurspīdīgumu līdz diviem metriem dziļumā.

1990. gadu sākumā zinātnieki pamanīja, ka zemes strēle starp Iņerku un Suru (kas 1991. gadā bija tikai 50-60 metrus plata) ar katru gadu sašaurinās. Tā kā ezers atrodas virs Suras līmeņa, pie ezera satekas ar upi ūdens no Iņerkas noplūstu, un ezers pārvērstos par purvu. Tāpēc Suras gultni šajā vietā nācās izmainīt, pabīdot to uz sāniem par 350 metriem, tādējādi ezers tika saglābts.

## Flora un fauna
Iņerkā dzīvo daudzas zivju sugas (pēc skaita lielākās ir vīķes un ruduļi, lai cīnītos pret aizaugšanu, ielaisti baltie amūri), aug ūdensrozes, ir ligzdošanas vietas ūdensputniem, krasta putniem, zīriņiem. Tā krastos aug ar sēnēm un ogām bagāti meži.

## Statuss
Kopš 1974. gada ezers un tā apkaime oficiāli ir dabas piemineklis, bet ar toreizējās Mordvijas APSR Ministru padomes 1983. gada 6. marta dekrētu ezeram tika piešķirts augstāks — republikas nozīmes dabas pieminekļa statuss.

## Izmantošana
Mūsdienās pie ezera kopš 1990. gadiem sabūvētas nelikumīgas vietējo augstāko ierēdņu vasarnīcas, kuras kļuvušas par svarīgu strīdus faktoru vietējās varas līmenī. Katru gadu oktobra beigās pie ezera notiek sacensības — Iņerkas "*Trophy-ride*" ar apvidus automašīnām. Ziemā Inerka tiek izmantota TV-projektu "Ledus laikmets" un "Zvaigznes uz ledus" projektu filmēšanai, kā arī sporta sacensībām, masu pasākumiem, dažādiem koncertiem un ballēm.

Vasarā vietējie tūrisma pakalpojumi piedāvā niršanu ezerā, izjādes ar zirgiem u.c. Taču atpūtas, malu zvejniecības un būvniecības rezultātā teritorija ir stipri piegružota, un dažas reto augu sugas ezerā jau gandrīz izzudušas.

## Atsauces

## Ārējās saites
Ardahana

**Ardahana** () ir pilsēta Turcijas ziemeļaustrumos, Ardahanas ila administratīvais centrs un lielākā apdzīvotā vieta. Pilsēta atrodas netālu no Gruzijas robežas, izvietojusies Janlizčama kalnu dienvidu pakājē Kūras upes krastos.

## Vēsture
Ardahanas apkārtne vēsturiski atradusies dažādu gruzīnu kņazu valdījumā. 1555. gadā tā nonāca Osmaņu impērijas sastāvā, bet no 1877. līdz 1917. gadam — Krievijas Impērijas Karsas apgabalā. No 1918. līdz 1921. gadam pilsēta un tās apkārtne periodiski atradās Armēnijas, Gruzijas un Turcijas sastāvā, kur tā palika saskaņā ar 1921. gada Karsas līgumu.

## Ārējās saites
Iles Alatau

**Iles Alatau** () ir kalnu grēda Kazahstānā un Kirgizstānā, Tjanšana kalnu sistēmā. Atrodas Kazahstānas dienvidos, uz robežas ar Kirgizstānu, attiecīgi — šīs valsts pašos ziemeļos. Stiepjas  garumā austrumu—rietumu virzienā. Grēda atrodas uz ziemeļiem no Iles upes depresijas, no kā arī cēlies tās nosaukums. Augstākā virsotne ir Talghars () grēdas centrālajā daļā. Augstākā virsotne ir redzama arī no Kazahstānas lielākās pilsētas Almati, kas atrodas Iles Alatau pakājē. Pa grēdu daļēji vilkta Kazahstānas un Kirgizstānas robeža.

Daļā kalnu grēdas atrodas Iles Alatau Nacionālais parks.

Augstākajās kalnu grēdas vietās izveidojušies pastāvīgi ledāji. 2008. gadā to skaits bija 441 un kopējā platība 171 km2. Lielākais no ledājiem — Koržeņevska ledājs (38 km2)

## Atsauces

## Ārējās saites
Arlabunakti un visu labu

**"Arlabunakti un visu labu"** () ir 2005. gada ASV, Francijas, Apvienotās Karalistes un Japānas kopražojuma vēsturiskā drāmas filma, kuras režisors, producents un viens no scenārija autoriem ir Džordžs Klūnijs. Filmā galvenās lomas atveido Deivids Stratērns, Patriša Klārksone, Džordžs Klūnijs, Džefs Denjelss, Roberts Daunijs jaunākais, Frenks Landžella, Teits Donovans un Rejs Vaizs.

Filma stāsta par konfliktu starp žurnālistu Edvardu Murovu un ASV senatoru Džozefu Makārtiju.

Filmas "Arlabunakti un visu labu" pirmizrāde notika  Venēcijas kinofestivālā. Filma bija gan finansiāli veiksmīga, nopelnot 54,6 miljonus ASV dolāru pie 7 miljonu budžeta, gan saņēma pozitīvas kritiķu atsauksmes, īpaši izceļot Klūnija režiju, scenāriju, kinematogrāfiju, mākslinieka darbu un aktierspēli. Filmu nominēja sešām Amerikas Kinoakadēmijas balvām, tai skaitā kategorijās "Labākā filma", "Labākais režisors" un "Labākais aktieris galvenajā lomā" (Stratērns).

## Atsauces

## Ārējās saites
2028. gada Pasaules čempionāts hokejā

**2028. gada Pasaules čempionāts hokejā** būs 92. Pasaules čempionāts. Tas laika posmā no  līdz  notiks Francijas pilsētās Parīzē un Lionā. Norises vietu izvēlējās Starptautiskās Hokeja federācijas kongresā. Oficiāli vietu paziņoja 2024. gada Pasaules čempionāta norises laikā.

## Arēnas

## Komandas

; Kvalificējas kā turnīra rīkotāji 
*

; Automātiski kvalificējās pēc 2027. gada Pasaules hokeja čempionāta (1.—14. vieta)
*Tiks paziņoti*

; Kvalificējās, uzvarot vai iegūstot 2. vietu 2027. gada Pasaules čempionātā hokejā 1. divīzijā
*Tiks paziņoti*

## Atsauces
Par Šmitu

**"Par Šmitu"** () ir 2002. gada ASV komēdijdrāmas filma, kuras režisors ir Aleksandrs Peins. Filmā galvenās lomas atveido Džeks Nikolsons, Houpa Deivisa, Dērmonts Malronijs un Ketija Beitsa. Filma balstīta uz 1996. gada Luisa Beglija romānu ar tādu pašu nosaukumu.

Filma stāsta par tikko pensijā devušos Vorenu Šmitu, kurš pēc sievas nāves dodas ceļā uz savas meitas kāzām, pa ceļam meklējot dzīves jēgu.

Filmas "Par Šmitu" pirmizrāde notika  Kannu kinofestivālā. Filma bija gan finansiāli veiksmīga, nopelnot 105,8 miljonus ASV dolāru, gan saņēma pozitīvu kritiķu novērtējumu. Nikolsonu nominēja Amerikas Kinoakadēmijas balvai kategorijā "Labākais aktieris galvenajā lomā", savukārt Beitsu nominēja kategorijā "Labākā aktrise otrā plāna lomā".

## Atsauces

## Ārējās saites
Tas seko tev

**"Tas seko tev"** () ir 2014. gada ASV šausmu filma, kuras režisors un scenārija autors ir Deivids Roberts Mičels. Filmā galvenās lomas atveido Maika Monro, Kīrs Gilkrists, Olīvija Lukardi, Lili Sepe, Daniels Dzovato un Džeiks Vīrijs.

Filma stāsta par jaunu sievieti, kuru pēc pirmās seksuālas pieredzes sāk vajāt pārdabiska būtne.

Filmas "Tas seko tev" pirmizrāde notika  Kannu kinofestivālā. Filma saņēma pozitīvas kritiķu atsauksmes, kas slavēja tās oriģinalitāti un Monro aktierspēli. Filma nopelnīja 23,3 miljonus ASV dolāru pie 1,3 miljonu budžeta. To uzskata par vienu no desmitgades labākajām šausmu filmām.

## Atsauces

## Ārējās saites
Margrietiņas (filma)

**"Margrietiņas"** () ir 1966. gada Čehoslovākijas sirreālisma kinokomēdija, kuras režisore ir Vera Hitilova. Filmā galvenās lomas atveido Jitka Cerhova un Ivana Karabanova.

Filma "Margrietiņas" tiek uzskatīta par vienu no "Čehu jaunā viļņa" labākajām filmām. Filma stāsta par divām jaunām sievietēm, kuras nonāk pie secinājuma, ka visa pasaule ir izlutināta un viņas tādas būs. Filma ir satīra par buržuāzisko dekadenci, kā arī par sieviešu stereotipiem. Filma tiek uzskatīta par kritiku autoritārismam, komunismam un patriarhijai. Čehoslovākijas Sociālistiskajā Republikā filmu aizliedza gan izrādīt, gan izplatīt.

## Atsauces

## Ārējās saites
Šerloks jaunākais

**"Šerloks jaunākais"** () ir 1924. gada ASV mēmā kinokomēdija, kuras režisors un galvenās lomas atveidotājs ir Basters Kītons.

1991. gadā filma iekļauta ASV Kongresa bibliotēkas Nacionālajā kino reģistrā kā "kulturāli, vēsturiski vai estētiski nozīmīga filma". 2000. gadā Amerikas Kinoinstitūts to ierindoja 62. vietā kā visu laiku labāko komēdiju.

## Atsauces

## Ārējās saites
Jekaterina Drelinga

**Jekaterina Drelinga** (dzimusi **Jekaterina Dorošķeviča** ) ir Latvijas pedagoģe un politiķe. Šobrīd darbojas 14. Saeimā kā neatkarīgā deputāte (ievēlēta no partijas "Stabilitātei!" saraksta). 

2019. gadā absolvēja studijas Daugavpils Universitātē, angļu filoloģijas specialitātē.

Pirms nokļūšanas Saeimā strādāja par pirmsskolas pedagoģi Daugavpilī Ruģeļu pirmsskolas izglītības iestādē.

## Politiskā darbība
2022. gada rudenī notikušajās 14. Saeimas vēlēšanās J. Dorošķeviča kandidēja no partijas "Stabilitātei!" saraksta Latgales vēlēšanu apgabalā, taču sākotnēji netika ievēlēta. Īsi pēc vēlēšanām viņa kļuva par 14. Saeimas deputāti Nadeždas Tretjakovas vietā, kura nolika mandātu, nenostrādājot Saeimā pat vienu dienu.

Kandidēja 2024. gada Eiropas Parlamenta vēlēšanās, bet netika ievēlēta.
2025. gada septembrī Jekaterina Drelinga pameta partijas "Stabilitāteiǃ" Saeimas frakciju.

## Atsauces
Bajburta

**Bajburta** () ir pilsēta Turcijas ziemeļaustrumos, Bajburtas ila administratīvais centrs un lielākā apdzīvotā vieta. Izvietojusies Čoruhas upes krastos  no galvaspilsētas Ankaras.

## Vēsture
Sena pilsēta, zināma kopš 8. gadsimta p.m.ē., kad to iekaroja kimmerieši. Dažādos laikos to pārvaldījuši mīdieši, Ahemenīdu impērija, Lielā Armēnija, Romas impērija, Bizantija, seldžuki, Sefevīdu impērija un Osmaņu impērija. Osmaņu laikā pilsēta neilgi bija Erzurumas ejāleta centrs. Kopš 1989. gada ila centrs.

## Ārējās saites
Aleksandrs Peins

**Konstantīns Aleksandrs Peins** (; dzimis ) ir amerikāņu kinorežisors, scenārists un producents.

Peins vislabāk ir pazīstams ar filmām *[[Citizen Ruth]]* (1996), "Vēlēšanas" (1999), "Par Šmitu" (2002), "Sānceļi" (*Sideways*, 2004), "Pēcteči" (2011), "Nebraska" (2013) un "Samazināšana" (2017). Viņa filmas pazīstamas ar melno humoru un satīrisku amerikāņu sabiedrības attēlošanu. Par filmām "Sānceļi" un "Pēcteči" Peins saņēma Amerikas Kinoakadēmijas balvu kategorijā "Labākais adaptētais scenārijs". Trīs reizes nominēts arī kategorijā "Labākais režisors". 2017. gadā *[[Metacritic]]* 25 labāko 21. gadsimta režisoru sarakstā Peinu iekļāva otrajā vietā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Latīņu baznīca

**Latīņu baznīca** () ir vienīgā *[[sui iuris]]* rietumu baznīca, un tā, līdzās ar 23 Austrumu Katoļu baznīcām, veido vispārējo Katoļu baznīcu. Tā ir vislielākā rietumu kristīgā baznīca un līdz protestantu reformācijai — bija savulaik arī vienīgā, tādēļ tās vēsturiskais nosaukums ir **Rietumu baznīca**. Citos kontekstos tā ir zināma arī kā **Romas Katoļu baznīca**, jo tā ir tiešākā veidā saistīta ar Romu (Svēto Krēslu) nekā Austrumu Katoļu baznīcas, kuras arī ir sadraudzībā ar Romu, bet kurām ir atsevišķi administratīvie centri (patriarhāti), atšķirībā no Latīņu baznīcas, kur tās administratīvais centrs ir Roma. Šī iemesla dēļ pāvestam ir lielāka nozīme Latīņu baznīcā nekā Austrumu Katoļu baznīcās.

Latīņu baznīcas liturģija ir saistīta ar latīņu ritiem, kas ir vairāku rietumu katoļu liturģisko ritu apkopojums. Galvenais un visizplatītākais no rietumu liturģiskiem ritiem ir Romas rits. Romas rita tradīcijas ir saistītas ar vēsturiskās Romas baznīcas tradīcijām. Bez Romas rita vēl ir Ambroziešu, Kartūziešu un Benediktiešu riti, kā arī vēl citi. Ir arī daži izzuduši latīņu liturģiskie riti, kā, piemēram, Ķeltu rits. Dažas no Latīņu baznīcas tradīcijām ir neraudzētas maizes lietošana svētajā misē un rožukroņa lūgšana.

Latīņu baznīcas liturģiskā valoda tradicionāli bija latīņu valoda, taču kopš II Vatikāna koncila (1962—1965) Latīņu baznīcā ir ieviests jauns standarts misei, kas ļauj to celebrēt jebkurā valodā, tomēr latīņu valodu vēl dažkārt lieto lūgšanās vai baznīcas dziedājumos. Kā liturģisko valodu, to lieto tikai Tridentes misē, kas ir salīdzinoši reti sastopama mises forma.

## Atsauces

[thumb|left|220x220px|[Svētā Jāņa Laterāna arhibazilika|Sv. Jāņa Laterāna bazilika]]
## Ārējās saites
Kārlis Venteris

**Kārlis Venteris** (dzimis , miris ) bija latviešu ķīmiķis organiķis.

## Dzīvesgājums
Dzimis Stopiņu pagastā Latvijas atbrīvošanas cīņu dalībnieka, Lāčplēša ordeņa kavaliera Kārļa Ventera-Vintera ģimenē. 1941. gada 14. jūnija deportācijās tēvu arestēja padomju vara un izsūtīja uz Krieviju. Ģimene bija spiesta slēpties un no deportācijas izvairījās tikai pateicoties nejaušībai.

1954. gadā beidzis Ļeņingradas Industriālā neklātienes institūta Ķīmijas tehnoloģijas fakultāti. Strādājis Zinātņu akadēmijas Mežsaimniecības problēmu institūtā (1954—1956), kopš 1957. gada — Organiskās sintēzes institūta zinātniskais līdzstrādnieks.

Pētījis 5-nitrofurāna rindas nepiesātināto aldehīdu, ketonu un karbonskābju īpašības un sintēzes metodes. Publicējis vairāk nekā 40 zinātnisku darbu, saņēmis 12 autora apliecības. Par piedalīšanos oriģināla medicīnas preparāta (furagīna) zinātnisko pamatu izstrādāšanā, iegūšanā un ieviešanā Venterim kopā ar citiem autoriem 1965. gadā piešķirta LPSR Valsts prēmija. 1982. gadā aizstāvējis zinātņu doktora disertāciju "Jaunu nitrofurānu rindas ārstniecisko preparātu sintēzes un tehnoloģijas zinātniskie pamati".

Atmodas laikā aktīvi iesaistījies kustībā par Latvijas neatkarību, bijis Latvijas Tautas frontes 1. kongresa delegāts.

Deviņdesmitajos gados Venteris strādājis par laboratorijas vadītāju uzņēmumā *Biolar* un projektu vadītāju Latvijas Attīstības aģentūrā.

2003. gadā viņam piešķirts Latvijas valsts emeritētā zinātnieka statuss.

Dēls rakstnieks Egīls Venters.

## Atsauces
Bhodžpūru valoda

**Bhodžpūru valoda** (भोजपुरी) ir indoāriešu valoda, kas izplatīta Indijas ziemeļos Bihāras un Utarpradēšas štatos, kā arī Nepālā. Sociolingvistiski tā tiek uzskatīta par vienu no septiņiem galvenajiem hindi valodas dialektiem. Bhodžpūru valodas pratēju skaits tiek lēsts ap 51 miljonu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Lietuvas Esperanto asociācija

**Lietuvas Esperanto asociācija** (, , saīsināti *LitEA*) ir organizācija, kas apvieno esperanto valodā runājušus cilvēkus Lietuvā. Ziņu orgāns ir periodiskais izdevums "*Litova Stelo*" ('Lietuvas zvaigzne'), kas tiek izdots ar pārtraukumiem no 1914. gada. Biedrības galvenā mītne atrodas Ludvika Zamenhofa sievastēva Aleksandra Silberņika vēsturiskajā mājā Kauņā Zamenhofa ielā; šī ēka ar Lietuvas valdības lēmumu nodota Lietuvas Esperanto asociācijai bezatlīdzības lietošanā. 1999. gadā atvērts ofiss Viļņā.

## Vēsture
Asociācija tika dibināta Kauņā 1919. gada 20. augustā, reģistrēta 1919. gada 10. decembrī.

Pirmais vadītājs bija profesors Aleksandrs Dambrausks (pseidonīms Adoms Jakšts) — prelāts, dzejnieks, rakstnieks un publicists. 1938. gadā Lietuvā bija 880 organizētu esperantistu. 1940. gadā pēc Lietuvas okupācijas sākuma organizācija tika likvidēta. Atkārtoti atjaunota 1988. gadā, gadu vēlāk Lietuvas Esperanto savienība pievienojās Pasaules Esperanto savienībai (*Universala Esperanto-Asocio*, UEA).

Lietuvas Esperantistu namā, kur atrodas *LitEA* galvenā mītne, izveidota esperanto bibliotēka ar vairāk nekā  vienībām, ir arhīvs, apmācības centrs, žurnāla *Litova Stelo* redakcija, tiek veidots muzejs.

## Skaits
Uz 2023. gadu Lietuvā ir vairāk nekā 3000 esperanto runātāju. Vairāk nekā trešdaļa no viņiem pieder Lietuvas Esperanto asociācijai (salīdzinoši, Latvijas Esperanto asociācijai — desmitreiz mazāk). Šim skaitam pieskaita daudz lietuviešu esperantistu, kuri pēc Lietuvas Republikas atjaunošanas un robežu atvēršanas Eiropā emigrēja uz citām valstīm, bet tur turpina kopt gan esperanto, gan dzimto lietuviešu valodu — īpaši daudz šādu esperantistu emigrantu ir Vācijā un ASV, nedaudz mazāk Zviedrijā, Francijā, Nīderlandē un Lielbritānijā, bet diaspora aptver arī Dienvidameriku un Austrāliju. Un otrādi, starptautisku pāru dēļ Lietuvā sākuši dzīvot arī ārzemju esperantisti — piemērs tam ir korejiešu esperantists Čoe Tesoks, kurš jau daudzus gadus ar ģimeni dzīvo Viļņā, strādā par žurnālistu medijiem Dienvidkorejā un, cita starpā, ir Lietuvas Esperanto asociācijas tīmekļa vietnes administrators

## Starptautiskie kontakti
*UEA* valdes locekļi vairākkārt viesojās Lietuvā, ar *LitEA* starpniecību tikās ar valsts augstākajiem vadītājiem un amatpersonām. 2005. gadā UEA Viļņā organizēja 90. Vispārējo esperanto kongresu, kurā piedalījās vairāk nekā 3000 esperantistu no 70 valstīm.

## Valde (2023. gadā)
* Prezidents: Povils Jegorovs
* Pirmais viceprezidents: Arimants Račkausks
* Otrā viceprezidente: Gražina Opulskiene
* Atbildīgā sekretāre: Asta Nastaravičiūte

## Citas esperanto organizācijas Lietuvā
Lietuvā ir salīdzinoši daudz autonomu reģionālu, jauniešu vai arodapvienojošu esperanto grupu un klubu, kas faktiski eksistē Lietuvas esperanto grupu vienotā tīklā kopā ar *LitEA*. Šādi klubi, biedrības utt. darbojas Viļņā, Kauņā, Šauļos, Klaipēdā, Panevēžā, Visaginā, Pasvalē, Palangā, Mažeiķos, Jurbarkā un Marijampolē.

## Atsauces

## Ārējās saites
Annāba

**Annāba** (, , *ʕunnāba*, ), agrāk **Bona** (), ir pilsēta Alžīrijas ziemeļaustrumos, Annābas vilājas (provinces) administratīvais centrs. Tā atrodas Vidusjūras krastā. Annābā 2019. gadā dzīvoja 465 tūkstoši iedzīvotāju un tā ir trešā lielākā pilsēta Alžīrijā pēc iedzīvotāju skaita. Annāba ir viena no vadošajām rūpniecības pilsētām Alžīrijā.

Senās Romas laikos vietā, kur mūsdienās atrodas Annāba, atradās apdzīvota vieta ar nosaukumu *Hippo Regius*.

## Atsauces

## Ārējās saites
2024. gada Pasaules čempionāta hokejā 1. divīzija

**2024. gada Pasaules čempionāta hokejā 1. divīzijā** bija hokeja sacensības, kas no 27. aprīļa līdz 4. maijam notika Bolcāno un Viļņā. A grupas pirmo divu vietu ieguvēji —  un  iekļuva elites divīzijā, bet B grupas uzvarētāja  kvalificējās uz A grupu.

## A grupa

;Kvalificējas iegūstot 15. vai 16. vietu 2023. gada Pasaules čempionātā hokejā un izkrītot no elites divīzijas
* 
* 

; Automātiski kvalificējās pēc 2023. gada Pasaules čempionāta hokejā 1. divīzijas A grupas (3.—5. vieta)

* 
* 
* 

; Kvalificējās, uzvarot 2023. gada Pasaules čempionāta hokejā 1. divīzijas B grupā
* 

## B grupa

;Kvalificējas iegūstot 6. vietu 1. divīzijas A grupā, un izkrītot no A grupas
* 

; Automātiski kvalificējās pēc 2023. gada Pasaules čempionāta hokejā 1. divīzijas B grupas (2.—5. vieta)

* 
* 
* 
* 

; Kvalificējās, uzvarot 2023. gada Pasaules čempionātā hokejā 2. divīzijas A grupā
* 

## Atsauces
Spoku kariete

**"Spoku kariete"** () ir 1921. gada Zviedrijas mēmā fantāzijas filma, kuras režisors, scenārija autors un galvenās lomas atveidotājs ir Viktors Šēstrems. Filma balstīta uz tāda paša nosaukuma Selmas Lāgerlēvas 1912. gada romānu.

Filma stāsta par alkoholiķi, kuru Vecgada vakarā spokains karietes vadītājs piespiež pārdomāt savu savtīgo un izniekoto dzīvi.

Filmas "Spoku kariete" pirmizrāde notika . ASV filmu demonstrēja ar nosaukumu *The Stroke of Midnight*, bet Apvienotajā Karalistē ar nosaukumu *Thy Soul Shall Bear Witness!*. Filma pazīstama ar saviem specefektiem un inovatīvo stāstījuma struktūru. Filmai ir liela ietekme uz Ingmara Bergmana darbiem. Filmu pieskaita vairākiem žanriem, tādiem kā moralitē, melodrāmai, fantāzijai un šausmu filmai. Filmu bieži uzskata par vienu no pirmajām šausmu filmām, dēļ tās atmosfēras un ietekmes uz žanra tālāko attīstību.

## Atsauces

## Ārējās saites
Fausts (filma)

**"Fausts"** () ir 1926. gada Veimāras Republikas mēmā filma, kuras režisors ir F. V. Murnavs. Filmā galvenās lomas atveido Jesta Ekmans, Emīls Janningss, Kamilla Horna, Viljams Dīterls, Frīda Riharda un Iveta Gilbēra. Filma balstīta uz Johana Volfganga fon Gētes tāda pašā nosaukuma lugu.

Filmas "Fausts" pirmizrāde notika  un to uzņēma *[[UFA]]* studijā. Šī bija Murnava pēdējā filma Vācijā, pēc kuras viņš pārcēlās uz Holivudu, lai noslēgtu līgumu ar Viljamu Foksu un režisētu filmu ** (1927). Filmu slavē par tajā izmantotajiem specefektiem un to uzskata par vienu no vācu ekspresionisma paraugiem.

## Ārējās saites
Zaļziedu plaukšķene

**Sīkziedu plaukšķene** () ir neļķu dzimtas suga, kura ir sastopama stepē Austrumeiropā un Rietumāzijā. Latvijā tā ir sastopama reti, galvenokārt Rīgas un Daugavpils tuvumā — Latvija ir uz ziemeļ-ziemeļrietumiem ārpus vienlaidu izplatības areāla. Latvijā suga aug stepes apstākļiem tuvinātās augtenēs: nogāzēs priežu mežos, kontinentālās kāpās, mežmalās un aizaugošos smiltājos. Parasti sastopama skrajās grupās.

Suga ir ierakstīta Baltijas jūras reģiona Sarkanajā grāmatā un Latvijas Sarkanajā grāmatā 2. kategorijā.

## Atsauces


## Ārējās saites
Čambeši

**Čambeši** () ir 480 kilometrus gara upe Zambijas ziemeļaustrumos. Dažkārt tiek uzskatīta par Kongo upes augšteci, jo tās izteka atrodas vistālāk no Kongo upes grīvas, tomēr Lualaba Kongo DR dienvidaustrumos ir ūdeņiem bagātāka.

Izteka — Zambijas galējos ziemeļaustrumos, netālu no Tangaņikas ezera dienvidu gala. Augštecē tek dienvidaustrumu virzienā, pēc tam pagriežas uz dienvidrietumiem. Ietak Bangveulu purvā (tajā ietilpst Bangveulu ezers). No purva iztek Luapula. Lejtecē, apmēram 100 kilometru garumā, Čambeši plūst kā kanālu sistēma apmēram 2 kilometru platumā ar līdz 25 kilometru platu palieni.

## Ārējās saites
Džennes Lielā mošeja

{
  "type": "ExternalData",
  "service": "geoshape",
  "ids": "Q683632"
}


**Džennes Lielā mošeja** () ir no adobes (nededzinātu ķieģeļu) veidota mošeja, kas atrodas Mali pilsētas Džennes vecpilsētas laukumā. 1988. gadā Džennes vecpilsēta tika iekļauta UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā. Mošeja ir attēlota Mali ģerbonī.

Pirmā mošeja šajā vietā celta ap 13. gadsimtu, rakstos tā piemoreiz minēta 1655. gadā. Mošeja pēc tam tika aprakstīta tikai 1828. gadā, kad Džennē ieradās franču ceļotājs Renē Kajē (*René Caillié*, 1799—1838), kas ieraudzēja mošejas drupas. 1906. gadā franču koloniālo iestāžu vadībā, senā mošeja tika atjaunota.

1996. gadā žurnāls *[[Vogue]]* sarīkoja mošejā modes skati. Tas izraisīja sašutumu vietējos iedzīvotājos un kopš tā laika ne-musulmaņiem ieeja mošejā ir aizliegta.

## Atsauces

## Ārējās saites
Bučauskas pareizticīgo baznīca

**Bučauskas Svētā Nikolaja pareizticīgo baznīca** ir pēc arhitekta Jāņa Frīdriha Baumaņa projekta celts Latvijas pareizticīgās baznīcas dievnams, kas atrodas Bučauskas ciemā Madonas novada Dzelzavas pagastā. 
Baznīcā notiek dievkalpojumi arī katoļiem.

## Vēsture
Bučauskas pareizticīgo draudze dibināta 1861. gadā pēc daudzu Dzelzavas pagasta zemnieku pāriešanas pareizticībā. 1873. gadā atvēra pareizticīgo draudzes skolu.
Bučauskas pareizticīgo baznīcu uzbūvēja 1874. gadā. 1876. gadā uzbūvēja blakus esošo priestera māju. Dievnams būvēts, izmantojot plēstos laukakmeņus un sarkanā māla kieģeļus, saglabājies engeļa gleznojums galvenajā kupolā.  

## Atsauces
Beloreckas dzelzceļa stacija

**Beloreckas dzelzceļa stacija** (, ) ir Krievijas Kuibiševa dzelzceļa Baškīru reģiona dzelzceļa stacija Beloreckā, Baškortostānā.

## Vēsture
Dzelzceļa līnijas būvniecība no Ufas uz Belorecku sākās 1956. gadā (līdz tam šajā Dienvidurālu pilsētā pastāvēja šaursliežu dzelzceļa līnija). 1960. gada vasarā stacijā sāka ierasties kravas, bet 1960. gada vidū sāka kursēt pasažieru vilciens ar 8 vagoniem. Stacija un biļešu kase tā laika pasažieriem bija dzelzceļa vagons.

Dzelzceļa stacija tika uzcelta 1967. gadā. 1979. gadā tika pabeigta Beloreckas—Karlamanas dzelzceļa līnijas būvniecība. Tajā pašā gadā sāka kursēt vilciens Sibaja—Ufa, kas kursē līdz šai dienai.

## Mūsdienas
Beloreckas dzelzceļa stacija ir vienstāva ēka, kas celta 1967. gadā. Pamatmateriāli un konstrukcijas: dzelzsbetona, ķieģeļu un koka grīdas. Stacijā ir biļešu kase, divas uzgaidāmās telpas pasažieriem un citas telpas.

## Maršruti

Tālsatiksmes maršruti:
* Adlera—Ņižņevartovska
* Ufa—Sibaja
* Magņitogorska—Maskava

Piepilsētas maršruti:
* Belorecka—Inzera
* Belorecka—Ufa

## Atsauces
Krievu—zviedru karš (1610—1617)

[thumb|Krievu karavadoņa Skopina-Šuiska tikšanās ar [Jakobs Delagardijs|Jakobu Delagardiju pirms karagājiena pret poļiem un lietuviešiem (1609)]]
[thumb|Jakoba Delagardija uzbrukums [Veļikijnovgoroda|Novgorodas kremlim 1611. gada 16. jūlijā]]
thumb|Krievijas un Zviedrijas robežas izmaiņas no 1323. līdz 1743. gadam

**Krievu—zviedru karš (1610—1617)** jeb **Ingrijas karš** (, ), saukts arī par "Delagardija karagājienu" (), bija karš starp Krievijas caristi un Zviedrijas karalisti, kas noritēja līdztekus poļu—zviedru karam, sākās juku laikā 1610. gadā un beidzās ar Stolbovas miera līguma noslēgšanu 1617. gadā.

## Priekšvēsture
Pēc 1595. gada 18. maijā noslēgtā Teizinas miera līguma (, ) cars Fjodors I atguva Ingriju un Keksholmu, bet atteicās no pretenzijām uz Igaunijas hercogisti. Līgums noteica Krievijas un Zviedrijas robežu līdz Ziemeļu Ledus okeānam.

Juku laikos 1608. gadā Polijas—Lietuvas atbalstītais Krievijas cara troņa pretendents Viltusdmitrijs II ar kazaku un Jana Pjotra Sapjehas vadītā karaspēka palīdzību ieguva kontroli pār lielāko daļu no Krievijas caristes teritorijas un gatavojās iekarot Maskavu. Cars Vasilijs IV Šuiskis 1609. gadā Viborgā noslēdza militāru savienību ar Zviedrijas karali Kārli IX, apsolot atdot Keksholmu zviedriem.

Krievu un zviedru karaspēks padzina Viltusdmitrija karaspēku no Maskavas pievārtes, taču Kļušinas kaujā Polijas—Lietuvas armija izcīnīja uzvaru pār Krievijas un Zviedrijas armijām. Septiņu bajāru padome atcēla Vasiliju Šuiski no troņa un par caru ievēlēja piecpadsmitgadīgo Vladislavu Vāsu, ar noteikumu, ka viņam ir jāpāriet pareizticībā. Viņa tēvs Sigismunds III tam nepiekrita un tā vietā piedāvāja pats kļūt par Krievijas reģentu, kam savukārt nepiekrita bajāri. Šādos apstākļos Zviedrija pieteica karu Krievijai.

## Norise
1610. gada vasarā Zviedrijas karaspēks ieņēma Staraja Ladogas cietoksni, kuru bija spiests atstāt 1611. gada februārī. Toties zviedri ieņēma Kekskolmas, Jamburgas, Ivangorodas, Koporjes un Gdovas cietokšņus un 1611. gada 16. jūlijā ātri ieņēma Novgorodas kremli, un 25. jūlijā atjaunoja Novgorodas lielkņazisti Zviedrijas protektorātā.
Pēc Kārļa IX nāves 1611. gada oktobrī Zviedrija noslēdza pamieru ar Poliju—Lietuvu.

1613. gadā zviedri nesekmīgi aplenca Tihvinu, bet 1615. gadā vairāk nekā divus mēnešus ilgi (30. jūlijs — 17. oktobris) nespēja ieņemt Pleskavas kremli.

## Sekas
Karš noslēdzās 1617. gada martā ar Stolbovas miera līgumu, ko Zviedrijas karaļa vārdā parakstīja Jakobs Delagardijs. Krievijas cariste zaudēja pieeju Baltijas jūrai, bet atguva Novgorodas, Porhovas, Staraja Rusas, Lādogas un Gdovas pilsētas.

## Ārējās saites
Pektusans

**Pektusans** (, *Paektusan*) vai **Čanbaišaņs** (, *Chángbáishān*) ir aktīvs stratovulkāns Austrumāzijā uz Ķīnas un Ziemeļkorejas robežas. Izvietojies Čanbaišaņa kalnos un ir to augstākā virsotne.

## Ģeogrāfija
Pektusans ir stratovulkāns, kura virsotni šķeļ 5 km plata un līdz 850 m dziļa daļēji ar ūdeni pildīta kaldera — Čhondži ezers. 16 no kalderu aptverošajām virsotnēm pārsniedz 2500 m augstumu. Augstāko no tām 8 mēnešus gadā klāj sniegs.

Kaldera izveidojusies 946. gada Tianči izvirdumā, kas tiek uzskatīts par vienu no pēdējo 5000 gadu varenākajiem vulkānu izvirdumiem. Izvirduma tefra atrasta Hokaido salas dienvidos un Grenlandē. Vēlākos laikos novēroti mazāki izvirdumi 1668., 1702. un pēdējais 1903. gada martā. Magmas spiediena paaugstināšanās rezultātā vulkāna centrālā daļa gada laikā paceļas par 3 mm.

## Kultūra
Kalna apkārtnē dzīvojošie korejieši un mandžūri to uzskata par svētu, tas attēlots Ziemeļkorejas ģerbonī, kā arī pieminēts abu Koreju himnās. Pēc korejiešu leģendām kalna apkārtnē dzimis pirmās pussalas valsts Kočosonas dibinātājs Danguns. Saskaņā ar Ziemeļkorejas oficiālo vēsturi, kalna pakājē tika organizēta Kima Irsena pretošanās kustība Japānas armijai un tas tiek uzskatīts par «revolūcijas svēto kalnu». Populārs tūrisma galamērķis.

## Atsauces

## Ārējās saites
Nāvessods Grieķijā

**Nāvessods Grieķijā** bija nāvējošu soda veidu kopums, kurus izpildīja Grieķijas teritorijā esošās varas iestādes vai atsevišķas organizētas grupas. Mūsdienās šāds sods Grieķijā ir atcelts.

## Vēsture
Senajā Grieķijā Atēnu tiesu sistēma, ko pierakstījis un daļēji veidojis grieķu likumdevējs ar vārdu vai pseidonīmu Drakons (no šī vārda nācis izteiciens par bargiem sodiem kā drakoniskiem) 621. gadā p.m.ē., piemēroja nāvessodus par garu pārkāpumu sarakstu, nodalot pie tam Atēnu pilsoņus, ārzemniekus un vergus. Cienījamākajiem pilsoņiem (parasti aristokrātiem) tika ļauts izdarīt pašnāvību, iedzerot indi vai metoties uz zobena. Citus pēc tiesas lēmuma nonāvēja pakarot, nožņaudzot, nogrūžot no klints, nomētājot ar akmeņiem vai aprokot dzīvus.

Vēlāk Solons 6. gadsimta sākumā ievērojami mīkstināja Drakona likumus, paredzot nāvessodu par daudz mazāku skaitu noziegumu.

Līdz 19. gadsimtam jautājumi par nāvessoda ētiskumu Grieķijā nebija pacelti nopietnā līmenī ne no grieķu, ne no okupācijas varu puses, un tas tika aktīvi pielietots.

Grieķu neatkarības kara laikā nāvessodu izpildīja nošaujot, taču, kad 1834. gadā monarhijā ieviesa Kriminālkodeksu, galvas nociršana ar giljotīnu kļuva par vienīgo soda izpildes veidu. 1847. gadā grūtības nodrošināt giljotīnu katrai nāvessoda izpildei lika valdībai izveidot nošaušanas vienību kā alternatīvu izpildes veidu. Abi varianti kopā tika bija legāli līdz brīdim, kad 1929. gadā tika izveidota nošaušanas komanda kā vienīgais nāvessoda izpildes līdzeklis (faktiski pēdējā nāves soda izpilde ar giljotīnu notika 1913. gadā). No 1946. līdz 1949. gadam Grieķijas pilsoņu kara laikā tika izpildīti vairāk nekā 3000 nāvessodu. Pēdējā nāvessoda izpilde notika 1972. gada 25. augustā, kad 27 gadus vecais Vasilis Laimberis tika nošauts par savas sievas, sievasmātes un divu bērnu slepkavību (viņš tos dzīvus sadedzināja viņu mājā) Krētas salā.

Nāvessods tika atcelts par miera laika noziegumiem, saglabājot to par valsts nodevību kara laikā, saskaņā ar 1975. gada konstitūcijas 7. pantu. Iepriekš trim vadošajiem Grieķijas huntas locekļiem Georgiosam Papadopoulosam, Stilianosam Patakosam un Nikolaosam Makarezosam tika piespriests nāvessods par dumpi Grieķijas huntas prāvas laikā, taču Karamanlisa valdība šos sodus aizstāja ar mūža ieslodzījumu.

Grieķija 1997. gadā ratificēja Starptautiskā pakta par pilsoniskajām un politiskajām tiesībām Otro fakultatīvo protokolu, kura mērķis ir nāvessoda atcelšana; tomēr tika izdarīta atruna, kas pieļāva nāvessoda piemērošanu par vissmagākajiem noziegumiem, t.i., valsts nodevību, kas izdarīta kara laikā. 1998. gadā tika ratificēts Eiropas Cilvēktiesību konvencijas (ECTK) Protokols Nr.6, kas paredz nāvessoda atcelšanu miera laikā.

Grieķija 2004. gadā atcēla nāvessodu par visiem noziegumiem un 2005. gadā ratificēja ECTK Protokolu Nr. 13 par nāvessoda atcelšanu jebkuros apstākļos.

Radikālā partija "Zelta rītausma" 2013. gadā pēc policijas kaujām ar labi bruņotām noziedznieku bandām aicināja atjaunot nāvessodu imigrantiem, kas notiesāti par vardarbīgiem noziegumiem, tomēr neguva pietiekamu atbalstu.

## Atsauces

## Ārējās saites
2024. gada Pasaules čempionāta hokejā 2. divīzija

**2024. gada Pasaules čempionāta hokejā 2. divīzija** bija hokeja sacensības, kas no 21. līdz 28. aprīlim notika Belgradā un Sofijā. A grupas uzvarētāji Horvātijas izlase iekļuva 1. divīzijas B grupā, bet B grupas uzvarētāji Beļģija kvalificējās uz A grupu.

## A grupa

;Kvalificējas iegūstot 6. vietu 1. divīzijas B grupā, un izkrītot no 1. divīzijas
* 

; Automātiski kvalificējās pēc 2023. gada Pasaules čempionāta hokejā 2. divīzijas A grupas (2.—5. vieta)

* 
* 
* 
* 

; Kvalificējās, uzvarot 2023. gada Pasaules čempionātā hokejā 2. divīzijas B grupā
* 

## B grupa

;Kvalificējas tiekot diskvalificētiem no 2. divīzijas A grupā, un izkrītot no A grupas
* 

; Automātiski kvalificējās pēc 2023. gada Pasaules čempionāta hokejā 2. divīzijas B grupas (2.—5. vieta)

* 
* 
* 
* 

; Kvalificējās, uzvarot 2023. gada Pasaules čempionātā hokejā 3. divīzijas A grupā
* 

## Atsauces
Pazudusi bez vēsts

**"Pazudusi bez vēsts"** () ir 1988. gada Nīderlandes un Francijas trillera filma, kuras režisors ir Georgs Sluizers. Filmā galvenās lomas atveido Bernārs Pjērs Donadjē, Ženē Bervauts, Johanna ter Stēge un Gvena Ekhausa. Filma balstīta uz Tima Krabes 1984. gada romānu "Zelta ola" (*Het Gouden Ei*).

Filma stāsta par vīrieti, kurš izmisīgi meklē savu sievu, kas pazuda atvaļinājuma laikā Francijā.

Filmas "Pazudusi bez vēsts" pirmizrāde notika . Filma saņēma pozitīvas kritiķu atsauksmes. Tīmekļa vietnē *[[Rotten Tomatoes]]* filmai ir 98% vērtējums. "Pazudusi bez vēsts" bija izvēlēta kā Francijas kandidatūra par labāko filmu svešvalodā 61. Kinoakadēmijas balvai, tomēr to diskvalificēja. 1993. gadā Sluizers režisēja rīmeiku angļu valodā ar Džefu Bridžesu un Kīferu Saterlendu galvenajās lomās. Rīmeiks saņēma vājus kritiķu vērtējumus.

## Atsauces

## Ārējās saites
Ēnu armija

**"Ēnu armija"** (, ) ir 1969. gada Francijas un Itālijas Otrā pasaules kara drāmas filma, kuras režisors un scenārija autors ir Žans Pjērs Melvils. Filmā galvenās lomas atveido Lino Ventura, Pols Moriss, Žans Pjērs Kasels un Simona Sinjorē. Filma balstīta uz tāda paša nosaukuma Žozefa Kesela 1943. gada grāmatu.

Filma stāsta par mazu Franču pretošanās kustības grupu, kuri sadarbojas ar Sabiedrotajiem, nogalina informatorus un cenšas izvairīties un sagūstīšanas un nāves soda izpildes.

Filmas "Ēnu armija" pirmizrāde notika . Izdošanas brīdī filmu Francijā neuztvēra pozitīvi, jo to izdeva neilgi pēc Studentu maija nemieriem. Franču kritiķi nosodīja to par Šarla de Golla slavināšanu. Negatīvās kritikas dēļ filmu plaši neizplatīja ārzemēs, un ASV tās pirmizrāde notika tikai 2006. gadā. Vairāku amerikāņu kritiķu vērtējumā tā atzīta par vienu no 2006. gada labākajām filmām.

## Atsauces

## Ārējās saites
Simona Sinjorē

**Simona Sinojrē** (, dzimusi , mirusi ) bija franču aktrise.

Saņēmusi vairākus apbalvojumus, tai skaitā Amerikas Kinoakadēmijas balvu, trīs BAFTA kino balvas, Cēzara balvu, ''Emmy'' balvu un Kannu kinofestivāla balvu labākajai aktrisei. Nominēta arī divām Zelta globusa balvām.

Kļuvusi pazīstama pēc galvenās lomas atveidošanas Maksa Ofelsa filmā *[[La Ronde]]* (1950). Vēlāk piedalījusies Žaka Bekera filmā *[[Casque d'Or]]* (1952), Marsela Karnē filmā *[[Thérèse Raquin]]* (1953), Anrī Žorža Kluzo filmā "Velnišķās" (1955) un Raimona Rulo filmā *[[Les Sorcières de Salem]]* (1957). Par lomu britu drāmas filmā *[[Room at the Top]]* (1959) Sinjorē saņēma Amerikas Kinoakadēmijas balvu kategorijā "Labākā aktrise galvenajā lomā". Vairāk nekā 40 gadus Sinjorē bija vienīgā franču aktrise, kas ir saņēmusi Oskara balvu, līdz to 1997. gadā saņēma arī Žiljeta Binoša. Pazīstamākā no Holivudā veidotajām Sinjorē filmām ir Stenlija Kreimera drāma *[[Ship of Fools]]* (1965).

Piedalījusies arī tādās filmās kā Luisa Bunjuela *[[La mort en ce jardin]]* (1956), Žana Pjēra Melvila "Ēnu armija" (1969) un Kosta Gavra "Atzīšanās" (*L'aveu*, 1970).

## Ārējās saites
Zepu mežs

**Zepu mežs** ir 2004. gadā dibināts dabas liegums Gulbenes novada Stāmerienas pagastā uz ziemeļiem Litenes.

Aizsargājamā teritorija atrodas Austrumlatvijas zemienes Adzeles pacēlumā. Tā izveidota, lai saglabātu cilvēku darbības neskartus boreālo meža biotopus. Teritorijā dominē bērzu-egļu-apšu meži, paaugā arī liepa. Daudz kritalu. Teritorijā konstatēta īpaši aizsargājama augu suga — divsēklu grīslis.

## Ārējās saites

* Zepu mežs, Dabas aizsardzības pārvalde
Modibo Keitas starptautiskā lidosta

{
  "type": "ExternalData",
  "service": "geoshape",
  "ids": "Q721258"
}


**Modibo Keitas starptautiskā lidosta** () ir starptautiska lidosta uz denvidaustrumiem no Mali galvaspilsētas Bamako. Vienīgā starptautiskā lidosta valstī. Nosaukta pirmā Mali prezidenta Mobito Keitas (*Modibo Keïta*, 1915—1977) vārdā.

Lidosta atklāta 1974. gadā. Neskaitot čārterlidojumus un vietējos reisus, lidostā regulārus pasažieru aviopārvadājumus 2023. gadā nodrošināja aviosabiedrības *[[Air Algérie]]*, *[[Air Burkina]]*, *[[Air Côte d'Ivoire]]*, *[[Air France]]*, *[[Air Senegal]]*, *[[Asky Airlines]]*, *[[Corsair International]]*, *[[Ethiopian Airlines]]*, *[[Kenya Airways]]*, *[[Mauritania Airlines]]*, *[[Royal Air Maroc]]*, *[[Sky Mali]]*, *[[Tunisair]]*, *[[Turkish Airlines]]*. Visu sezonu lidojumi notiek uz 15 valstīm (tās ir Alžīrija, Benina, Burkina Faso, Etiopija, Gvineja, Francija, Kenija, Kotdivuāra, Maroka, Mauritānija, Nigēra, Senegāla, Togo, Tunisija, Turcija).

## Ārējās saites
*
Lauderu pareizticīgo baznīca

**Lauderu Sv. Nikolaja pareizticīgo baznīca** ir 18. gadsimta vidū celts Latvijas Pareizticīgās Baznīcas dievnams, kas atrodas Ludzas novada Lauderu pagastā pie valsts autoceļa V517 (Pakalni–Lauderi–Ploski), uz ziemeļaustrumiem no Lauderu ciema centra. Valsts nozīmes kultūras piemineklis.

Baznīca kā guļbūves ēka uz laukakmens pamatiem uzcelta 1767. gadā. Tornis uzcelts 1897. gadā (arhitekts Koršikovs). Valsts nozīmes kultūras pieminekļi ir arī 18. gadsimta altāris ar gleznu "Marijas pasludināšana" (objekts zudis) un divi sānu altāri.

## Ārējās saites
Sieviete Mēnesī

**"Sieviete Mēnesī"** () ir 1929. gada Veimāras Republikas zinātniskās fantastikas mēmā filma, kuras režisors ir Frics Langs. Filmā galvenās lomas atveido Villijs Fričs, Gerda Manrusa, Klauss Pols, Frics Rasps, Gustls Gestenbaurs un Gustavs fon Vāgenheims. Filmu uzņēma UFA studijā no 1928. gada oktobra līdz 1929. gada jūnijam.

Šī filma pirmo reizi plašu auditoriju iepazīstināja ar raķešu ceļošanas pamatiem, tostarp daudzpakāpju raķetes izmantošanu. Tiek uzskatīts, ka filmā arī pirmo reizi izmantota sekunžu atskaite līdz raķetes palaišanai.

## Atsauces

## Ārējās saites
Safety Last!

***Safety Last!*** ir 1923. gada ASV mēmā romantiskā kinokomēdija, kuras režisori ir Freds Ņūmeiers un Sems Teilors. Filmā galveno lomu atveido Herolds Loids.

Filmā attēlota viena no mēmā kino ēras pazīstamākajām ainām: Loids karājās pie liela debesskrāpja pulksteņa virs intensīvas satiksmes. Filma bija ļoti veiksmīga un kritiķu novērtēta un tā nostiprināja Loida kinozvaigznes statusu. Tā joprojām tiek augstu vērtēta un tiek uzskatīta par vienu no visu laiku labākajām komēdijām.

1994. gadā filma iekļauta ASV Kongresa bibliotēkas Nacionālajā kino reģistrā kā "kulturāli, vēsturiski vai estētiski nozīmīga filma".
none|thumb|234x234px|Ikoniskā aina ar Loidu, kurš karājas pie pulksteņa

## Atsauces

## Ārējās saites
Grieķijas pilsoņu karš

thumb|Valsts armijas vienība Grieķijas pilsoņu kara laikā
**Grieķijas pilsoņu karš** (grieķu: *Ελληνικός Εμφύλιος Πόλεμος*) bija Grieķijas pilsoņu karš, kas norisinājās no 1946. līdz 1949. gadam starp Grieķijas armiju ko atbalstīja Lielbritānija un ASV, un Grieķijas Demokrātisko armiju (DAG), Grieķijas Komunistiskās partijas (GKP) bruņoto spārnu, ko atbalstīja PSRS, Dienvidslāvija, Albānija un Bulgārija.

No ģeopolitiskā viedokļa Grieķijas pilsoņu karš bija pirmais Aukstā kara posms starp Lielbritāniju un ASV, no vienas puses, un PSRS un tās sabiedrotajiem, no otras puses. Komunistu sakāve, kuriem Padomju Savienība pārtrauca sniegt palīdzību, galu galā noveda pie Grieķijas iestāšanās NATO (1952. gadā) un ASV ietekmes nostiprināšanās Egejas jūrā.

Karš prasīja līdz 158 000 dzīvību. Kopumā bija 1 miljons bēgļu.

## Periodizācija
Grieķijas pilsoņu karš norisinājās divos nosacītos posmos:

* Grieķijas pilsoņu kara priekšvēstnesis (1943—1945) — militāras sadursmes starp Grieķijas Tautas atbrīvošanas armiju un citām, Lielbritānijas atbalstītām formācijām, lai pēc kara iegūtu kontroli pār valsti;
* Tieši Grieķijas pilsoņu karš (1946—1949).

## Atsauces

## Ārējās saites
Singapūras futbola izlase

**Singapūras futbola izlase** ir nacionālā futbola komanda, kas pārstāv Singapūru starptautiskās futbola sacensībās. Singapūras futbola izlasi pārvalda Singapūras Futbola asociācija.

## Pasaules čempionātos
* 1930—1974 — *Nepiedalījās*
* 1978—2022 — *Nekvalificējās*
* 2026 — *[[2026. gada FIFA Pasaules kausa kvalifikācija — AFC zona|Nekvalificējās]]*

## Āzijas kausā
* 1956 — *Izstājās*
* 1960 — *Nekvalificējās*
* 1964 — *Izstājās*
* 1968 — *Nekvalificējās*
* 1972 — *Izstājās*
* 1976 — 1980 — *Nekvalificējās*
* 1984 — Grupu turnīrs
* 1988 — *Izstājās*
* 1992 — 2023 — *Nekvalificējās*

## Atsauces

## Ārējās saites

* Football Association of Singapore (official website)
* Singapore at FIFA
* Singapore at AFC
Nošaušana

[thumb|[Fulhensio Batista|Batistas nošaušanas komanda, kas izpilda nāvessodu kādam revolucionāram Kubā (1956)]]
**Nošaušana** ir nāvessoda izpildes veids, kad personu nošauj ar vienu vai vairākiem šaujamieročiem. Tā ir visizplatītākā nāvessoda izpildes metode pasaulē, ko izmanto aptuveni 70 valstīs.

Lielākajā daļā valstu nāvessoda izpilde ar nošaušanu vēsturiski tika uzskatīta par goda cienīgāku nāvessodu, to galvenokārt piemēroja militārpersonām. Baltkrievija ir vienīgā Eiropas valsts, kurā šobrīd vispār piemēro nāvessodu un piemēro to ar nošaušanu.

Latvijā nāves sods ar nošaušanu tika piemērots līdz 1996. gadam, kad to oficiāli atcēla. Nāves sods tika aizstāts ar mūža ieslodzījumu kā maksimālo sodu par smagākajiem noziegumiem.

## Valstis, kurās praktizē nošaušanu
Āfrikā:

* 
* 
* 
* 

Amerikā:

*  (Aidaho un Jūtas štatā)

Āzijā:

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
*
* 
* 
* 

Eiropā:

* 

## Atsauces

## Ārējās saites

* Method of Execution: A Stark Tradition *[[The New York Times]]*, September 30, 2006
Hombori Tondo

**Hombori Tondo** () ir 1155 metrus augsts kalns Mali Mopti reģionā. Valsts augstākā virsotne. Kalna rajonā ir ievērojami augstāks dabas daudzveidības līmenis nekā apkārtnē.

## Ārējās saites

* Hombori Tondo summitpost.org
Dienvidu Federālā universitāte

**Dienvidu Federālā universitāte** (krievu: *Южный федеральный университет*) ir augstākās izglītības iestāde Rostovā pie Donas un Taganrogā, viena no Krievijas federālajām universitātēm. Nozīmīgs Krievijas zinātnes un izglītības centrs.

Universitātē kopumā studē aptuveni 24 702 studenti un strādā 2605 mācībspēki.

## Atsauces

## Ārējās saites
Rudavas kalns

**Rudavas kalns** arī **Rudovas kalns**, **Lītavas kalns** ir pilskalns, kas atrodas Latgalē, Ludzas novada Lauderu pagasta Rūdovu ciemā. Valsts nozīmes kultūras piemineklis.

Pilskalns pamanāms, jo paceļas pār apkārtni. Pirmās ziņas par šo apcietinājumu sniedzis Kārlis fon Lēviss of Menārs savā *Burgenlexikon*. To aprakstījis arī Ernests Brastiņš. Pilskalna plakums — 60 x 40 metri. Visapkārt izveidots 1—2 m augsts valnis un grāvis. Pilskalna datējums — vēlais dzelzs laikmets. Par pilskalnu saglabājušās teikas.

## Ārējās saites

* Rudavas kalns portālā https://www.latvijas-pilskalni.lv/
Sankores medrese

**Sankores medrese** () ir viena no trijām senajām medresēm Mali austrumos, Tombuktu pilsētā. 1988. gadā Tombuktu centrs līdz ar medresi tika iekļauts UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā.

Nav precīzi zināms medreses dibināšanas laiks. Medreses mošeju visticamāk uzbūvēja Mali impērijas valdnieks Mansa Musa pēc atgriešanās no hādža ap 1327. gadu. Medrese turpināja attīstīties arī Songaju impērijas laikā līdz Tondibi kaujai 1591. gadā un Songaju impērijas sabrukumam, kad medrese tika izlaupīta un tās nozīme saruka.

## Attēlu galerija

ASC_Leiden_-_van_Achterberg_Collection_-_05_-_43_-_Une_entrée_de_la_mosquée_de_Sankoré_-_Tombouctou,_Mali_-_Novembre-décembre_1993.jpg
2007_Sankore_Mosque_Timbuktu_01.jpg
Medersa_Sankore.jpg
Sankore_Mosque_in_Timbuktu.jpg


## Ārējās saites
Gankharpunsums

**Gankharpunsums** (, ) ir 7570 metrus augsts kalns uz Butānas un Ķīnas (Tibetas) robežas Himalaju kalnu sistēmā. Kalns ir augstākā virsotne, kurā nav uzkāpis cilvēks.

Dažkārt to uzskata par augstāko Butānas virsotni, jo 7528 metrus augstā Khulaganri smaile pēc vairākiem avotiem pilnībā atrodas Tibetas teritorijā. 20. gadsimta astoņdesmitajos gados vairākas ekspedīcijas neveiksmīgi mēģinājuši tajā uzkāpt. No 1994. gada Butānas valdība, reliģisku apsvērumu dēļ, aizliedza kāpt augstākos kalnos par 6000 metriem, bet kopš 2003. gada alpīnisms Butānā ar aizliegts.

## Ārējās saites
Pakistānas futbola izlase

**Pakistānas futbola izlase** ir nacionālā futbola komanda, kas pārstāv Pakistānu starptautiskās futbola sacensībās. Pakistānas futbola izlasi pārvalda Pakistānas Futbola federācija.

## Pasaules čempionātos
* 1930—1938 — *Atradās Lielbritānijas sastāvā*
* 1950—1986 — *Nepiedalījās*
* 1990—2022 — *Nekvalificējās*
* 2026 — *[[2026. gada FIFA Pasaules kausa kvalifikācija — AFC zona|Nekvalificējās]]*

## Āzijas kausā
* 1956 — *Izstājās*
* 1960 — *Nekvalificējās*
* 1964 — *Izstājās*
* 1968 — *Nekvalificējās*
* 1972 — 1980 — *Izstājās*
* 1984 — 2007 — *Nekvalificējās*
* 2011 — 2015 — *Nepiedalījās*
* 2019 — 2023 — *Nekvalificējās*

## Atsauces
Valsts nodevība

[thumb|[Amerikas pilsoņu karš|Amerikas pilsoņu kara karikatūra ]]
**Valsts nodevība** ir noziegums, ko izdarījis pilsonis, apzināti vēršoties pret savas valsts suverenitāti.

Valsts nodevība ietver:

* pāreja pie ienaidnieka kara laikā (kolaboracionisms);
* valsts un militāro noslēpumu atklāšana un izpaušana;
* spiegošana; 
* atsevišķas sarunas ar ienaidnieku pret valsts gribu.

Mūsdienās jurisdikcijās, kurās netiek piespriests nāvessods, par smagu valsts nodevību piespriež smagus sodus, līdz pat mūža ieslodzījumam.

## Ārējās saites