open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Vārtāja

**Vārtāja** (arī **Vārtaja**) ir upe, Bārtas labā krasta pieteka Dienvidkurzemē. Sākas no Sepenes ezera uz Dienvidkurzemes novadā. Ezerā no dienvidiem ietekošā Strīķupe dažkārt tiek uzskatīta par Vārtājas augšteci. Līdz Bunkai upe, izteikti līkumojot, tek rietumu virzienā. Pie Tadaiķiem upe pagriežas uz dienvidiem un tek pa Durbes-Vārtājas senleju Vārtājas viļņotajā līdzenumā. Uz upes uzstādinātas vairākas ūdenskrātuves — Velēkšņu dīķis un Krotes dzirnavezers pie Krotes un Bunkas dzirnavezers Bunkā. Lielākās pietekas ir Ādģēre (8 km), Virga (29 km), Birztala (25 km), Lejas upe, Strautiņu upe (kreisās), Padones strauts (10 km), Dreimaņu grāvis, Krūtes strauts, Pūšļupe, Gravas upīte (labās). Pie Vārtājas pilskalna upi šķērso autoceļš P106. Lielākās apdzīvotās vietas krastos ir Krote, Bunka un Krūte.

## Atsauces

## Ārējās saites
2000. gada Lielbritānijas Grand Prix

**2000. gada Lielbritānijas Grand Prix** notika . Tas bija  sezonas ceturtais posms. Tajā uzvaru guva Deivids Kulthards, otrais bija Mika Hekinens, bet trešais palika iepriekšējo trīs posmu uzvarētājs Mihaels Šūmahers.

## Rezultāti

### Kvalifikācija

### Sacīkste

## Kopvērtējums pēc sacīkstes

;Braucēju čempionāts

; Komandu čempionāts

* **Piezīme**: Parādītas tikai pirmās piecas pozīcijas.
Drošsirde

**"Drošsirde"** () ir 2012. gada ASV datoranimācijas filma.  Galvenās lomas ierunājuši Kellija Makdonalda, Billijs Konolijs, Emma Tompsone un Džūlija Voltersa.

Datoranimācijas filma ir pirmā *[[Pixar]]* burvju pasaka, kurai režisore Brenda Čepmane smēlās iedvesmu no Andersena un brāļu Grimmu darbiem.

Filma saņēma Kinoakadēmijas balvu kategorijā "Labākā animācijas filma" un Zelta globusa balvu tajā pašā kategorijā.

Latviešu valodā filmu ieskaņojuši: Ilze Ķuzule-Skrastiņa, Kaspars Pūce, Zane Burnicka, Lidija Pupure, Jānis Kirmuška, Mārtiņš Vilsons, Jānis Reinis, Baiba Rožkalna un citi.

## Atsauces

## Ārējās saites
*
Bukultu pils

thumb|200 px|Bukultu pils plāns uz upes salas (Zviedrijas Valsts arhīvs, 16. gs.)
thumb|200px|Bukultu pils stilizēts attēls 16. gadsimtā.
thumb|200 px|Skats uz Bukultu pilsdrupu vietu 18. gs.
thumb|200 px|Bukultu dzirnavas pirms Otrā pasaules kara

**Bukultu viduslaiku pils**  (, ) jeb **Ādažu pils** bija Livonijas ordeņa nocietinājums uz Rīgas-Ādažu ceļa pie dzirnavu tilta pāri Bukultu strautam jeb Bērzupītei. Viduslaiku pils vieta tagad atrodas Rīgas Bukultu apkaimē uzkalniņā Juglas kanāla ziemeļu krastā.

## Pils apraksts
K. Lēvisa of Menāra grāmatā “Seno Livonijas piļu leksikons” ir minēts, ka pils celtniecība noritēja divās kārtās. Sākotnēji konventa tipa pils bija kvadrāta formas ar četriem korpusiem apkārt iekšējam pagalmam un vārtiem ziemeļrietumu pusē. Pēc šaujamieroču parādīšanās papildus uzbūvēja vēl divus apaļos torņus pils austrumu un rietumu stūros. Ziemeļu pusē bija kvadrātveidīgais tornis, kas apsargāja galveno ieeju.

## Vēsture
Pils atradās stratēģiski svarīgā vietā, kur Lielais ceļš (), kas veda no Rīgas uz Gaujas ielejas pilīm, šķērsoja mitrāju starp Juglas un Ķīšezeru. Livonijas pilsoņu kara sākumā Livonijas ordenis 1297. gadā uzcēla mūra pili ar ūdens dzirnavām. Tā kā Daugavgrīvas klostera mūki pie Mīlgrāvja jau bija ierīkojuši ūdens dzirnavas, tad šīs sāka saukt par Jaunajām dzirnavām.

1298. gada 29. jūnijā apvienotais Rīgas un Lietuvas karaspēks uzbruka pilij, bet Kaujā pie Bukultiem cieta lielu sakāvi un bojā gāja ap 400 rīdzinieku. 
1334. gadā lietuviešu karaspēks pa ceļam uz Siguldu atkal bez sekmēm uzbruka Bukultu pilij. 1482. gada 17. janvārī šeit notika rīdzinieku kavalērijas kauja pret ordeņa vasaļiem, kurā piedalījās aptuveni 500 – 600 karavīru. 1491. gadā ordeņa landmaršals Valters fon Pletenbergs pie Bukultu pils pieveica Rīgas karaspēku un Valmieras landtāgā piespieda parakstīt miera līgumu.

Laika gaitā ap pili izveidojās neliels ciematiņš un baznīca. Livonijas kara laikā 1559. gada sākumā Krievijas caristes armija nodedzināja dzirnavas un pili, bet Rīgai neuzbruka. Pēc kara beigām 1586. gadā pili atjaunoja un šeit notika Livonijas bruņinieku sapulce. Polijas-Zviedrijas kara (1600-1629) laikā pils atkal tika nopostīta un 1624. gadā Zviedru Vidzemes revīzija konstatēja, ka izmantojami bija palikuši vienīgi pagrabi. Otrā Ziemeļu kara laikā 1656. gadā pili atkal iznīcināja. Lielā Ziemeļu kara sākumā Rīgas aplenkuma laikā tajā izveidoja sakšu karaspēka nometni. 1706. gadā šeit tika ierīkots mācību laukums, kuru izmantoja spridzināšanas treniņiem. Akmeņu pārpalikumi tika izmantoti Ādažu baznīcas būvei tagadējā Baltezerā (1772-1775). Vēl 1798. gada attēlā redzamas nelielas drupas uzkalniņā pie dzirnavām.

Pēc vietējo zemnieku lūguma 1894. gadā dzirnavas slēdza, jo dzirnavu dīķis nopludināja viņu laukus. Kādu laiku šeit bija kokzāģētava, kas tika slēgta 1910. gadā. Pēc Otrā pasaules kara šajā teritorijā atradās Padomju armijas daļa un šī vieta tika izpostīta pilnībā, jo nebija ierakstīta aizsargājamo objektu sarakstos.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Armin Tuulse. Die Burgen in Estland und Lettland . Dorpater Estnischer Verlag, 1942
Dalmācija

[thumbnail|235px|Dalmācijas atrašanās vieta Horvātijā. Violetā krāsā ir iekrāsota Zadaras županijas daļa, kas neatrodas Dalmācijā. Zaļā krāsā ir iekrāsota [Kotoras līcis|Kotoras līča apkaime, kas ir daļa no Dalmācijas, bet atrodas Melnkalnē]]
**Dalmācija** (, ) ir vēsturisks reģions Horvātijā, kas atrodas Adrijas jūras austrumu krastā. Reģiona nosaukums cēlies no dalmatu cilts nosaukuma, kas dzīvoja šajā reģionā, pirms to iekaroja romieši. Dalmācijas teritoriālā platība ir aptuveni 12 tūkstoši km². Senās Romas laikā Dalmācijas province bija daudz lielāka. 2011. gadā iedzīvotāju skaits bija aptuveni 877 tūkstoši. Lielākā Dalmācijas pilsēta pēc iedzīvotāju skaita ir Splita.

Dalmāciju veido četras županijas:
* Dubrovnikas-Neretvas županija;
* Splitas-Dalmācijas županija;
* Šibenikas-Kninas županija;
* Zadaras županija.

## Ārējās saites
Krievijas—Livonijas—Lietuvas karš

**Krievijas—Livonijas—Lietuvas karš** (1500—1503) bija karš starp Maskavas lielkņazistes un Krimas hanistes savienību no vienas puses un Lietuvas dižkunigaitiju un Livonijas konfederāciju no otras puses. Tas bija viens no daudzajiem Livonijas—Maskavijas kariem un Maskavijas-Lietuvas kariem no 14. līdz 16. gadsimtam. Kara rezultātā Lietuva bija spiesta atteikties no teritorijām valsts austrumos par labu Maskavijai, bet, pateicoties uzvarai kaujā pie Smoļinas ezera, Livonijas konfederācijai izdevās saglabāt neatkarību līdz 1561. gadam.
Mazā Lietuva

**Mazā Lietuva** (, agrāk *Prūsų Lietuva*, ) bija vēsturisks novads Austrumprūsijas ziemeļu daļā, kuru apdzīvoja Prūsijas lietuvieši. Valstu robežas šajā reģionā 20. gadsimtā mainījušās daudzas reizes (1919., 1923., 1939., 1945. un 1990. gadā).

Mūsdienās Mazā Lietuva ir sadalīta starp Lietuvu, Krievijas Federācijas Kaļiņingradas apgabalu un Poliju.
Mazā Lietuva veido atsevišķu Lietuvas etnogrāfisko novadu ar savu vēsturi, arhitektūru, saimnieciskās un garīgās kultūras attīstību.

## Vēsture
Pēc Prūsijas krusta kariem un Lietuvas krusta kariem Vācu ordeņa valsts austrumu pierobežas zemes Nadruva, Skalava un Pilsāts bija izpostītas, lielākā daļa vietējo iedzīvotāju (prūši, skalvji un kurši) bija vai nu gājuši bojā vai arī aizvesti gūstā.
Pēc Melnas miera līguma noslēgšanas 1422. gadā, sevišķi pēc Otrā Toruņas miera līguma 1466. gadā sākās iedzīvotāju reemigrācija ne tikai no Prūsijas, bet arī no Kurzemes un Žemaitijas, kas beidzās ar 1550. gadu. Kuršu jomas krastu un Kuršu kāpu apdzīvojušos kuršvalodīgos zvejniekus dēvēja par "Šauruma kūriem" (), vēlāk par "Prūsijas latviešiem".
Lēš, ka līdz 16. gadsimta vidum Austrumprūsijas pierobežā ar Lietuvas dižkunigaitiju ieceļoja aptuveni 20 000 līdz 30 000 cilvēku, iekšējā migrācija no citām Prūsijas zemēm turpinājās vēl līdz 17. gadsimta pirmajam ceturksnim, kad to pārtrauca Trīsdesmitgadu karš.

Otrā Ziemeļu kara laikā 1656./1657. gadā Polijas karaļa karaspēka tatāru kavalērija šajā Prūsijas hercogistes daļā iznīcināja 13 pilsētas un 249 ciemus, noslepkavoja aptuveni 11 000 cilvēku un 34 000 aizveda gūstā, turpmākā bada un epidēmiju periodā bojā gāja vēl aptuveni 80 000 cilvēku. Zināms, ka Lielā Ziemeļu kara izraisītajā 1709./1710. gada mēra epidēmijā nomira vēl 160 000 no aptuveni 300 000 "lietuviešu provinces" (*Litauische Provinz*) iedzīvotāju, Klaipēdas apkārtni epidēmija skāra mazāk. 18. gadsimta pirmajā pusē galvenokārt Insterburgas apvidū no Zalcburgas, Šveices, Nasavas un Pfalcas ieradās aptuveni 23 000 vāc- un frančvalodīgo protestantu, bet no Mazūrijas ieceļoja poļvalodīgie iedzīvotāji.

18. gadsimta beigās Mazajā Lietuvā dzīvoja gan lietuvieši, gan vācieši un mazūri, gan arī protestantu ieceļotāji no dažādām Eiropas zemēm, bet ziemeļu daļā dzīvoja daudz kuršu.
Iedzīvotāju pārvācošanos veicināja 19. gadsimta skolu reformas un iedzīvotāju izceļošanas uz citām Prūsijas daļām. Ja 1837. gadā kopējais lietuviešu valodas lietotāju skaits bija 149 927 un 1852. gadā — 151 248, tad 1890. gada Prūsijas tautas skaitīšanā apzināti tika vairs tikai 121 345 cilvēki, kam lietuviešu valoda bija dzimtā valoda.

### Pilsētas
* Klaipēda
* Neringa
* Tilzīte
* Ragnīte
* Labiava
* Insterburga
* Gumbinene
* Goldapa


Map of the Lithuania Minor (Mažoji Lietuva), 1753.jpg|1753. gada Austrumprūsijas karte, kurā iezīmēta Lietuvas daļa (*Litauen*)
Attēls:Etnoregionai.png|Vēsturiskā Mazā Lietuva (*Lithuania Minor*) līdz 20. gadsimtam


## Ārējās saites
* ''Mažosios Lietuvos dainos''/ Mazās Lietuvas dainas ''Youtube'' ().

## Skatīt arī
* Klaipēdas apgabals
Leons XII

**Pāvests Leons XII** (, dzimis , miris ) bija Romas pāvests no 1823. līdz 1829. gadam. Viņa īstais vārds ir **Annibāls Frančesko Klements Melkiors Džirolāmo Nikola Sermatejs della Dženga** ().

Annibāls piedzima Pāvesta valsts augstmaņu ģimenē. 1783. gadā viņš kļuva par priesteri. 1793. gadā kļuva par Sūras arhibīskapu. 1794. gadā Svētā krēsla uzdevumā sāka pildīt diplomātiskos pienākumus Ķelnē. 1816. gadā kļuva par kardinālu, bet 1820. gadā par Romas vikāru. Septiņus gadus vēlāk kļuva par Romas pāvestu.

## Ārējās saites
Paranormans

**"Paranormans"** () ir 2012. gada ASV leļļu filma, kuras režisori ir Sems Fels un
Kriss Batlers. Tā uzņemta 3D formātā. Filma uzņemta studijā *[[Laika (studija)|Laika]]*, kas pazīstama ar leļļu filmām "Korelaina" un "Līgava — līķis". Galvenās lomas ierunājuši Kodijs Smits-Makfī, Takers Albrici, Anna Kendrika un Keisijs Afleks.

Filma tika nominēta 85. Kinoakadēmijas balvai kategorijā "Labākā animācijas filma".

## Atsauces

## Ārējās saites
*
Čandrasekhara Venkata Rāmans

**Čandrasekhara Venkata Rāmans** (, *Chandrasekhara Venkata Raman*; dzimis , miris ) bija Indijas fiziķis, kas 1930. gadā saņēma Nobela prēmiju fizikā par gaismas izkliedes pētīšanu un Rāmana efekta atklāšanu.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Čandrasekharas Rāmana biogrāfija Nobela prēmijas mājaslapā
Lēvisi of Menāri

thumb|220px|Lēvisu of Menāru dzimtas ģerbonis

**Lēvisi of Menāri** (), arī **Levīzi of Menāri** ir sena vācbaltu dzimta, kas 17. gadsimtā no Skotijas ieceļoja Zviedru Vidzemē.

## Vēsture
thumb|280px|Lēvisu of Menāru dzimtai piederējusī Doles muižas kungu māja (1898).
Par savu priekšteci dzimta uzskata 1427. gadā pieminēto Patriku Lēvisu (), kuram piederēja Menāras (*Menner*) muiža Pīblsšīrā (*Peeblesshire*) Skotijas dienvidos. Kā atalgojumu par piedalīšanos Polijas-Zviedrijas karā Zviedrijas karalis Gustavs II Ādolfs 1630. gadā virsleitnantam Viljamam Lēvisam (*de Lays*) no Menāras  piešķīra Pantenes un Nurmu muižas.

Daudzi no dzimtas vīriešiem izvēlējās karavīra profesiju un kalpoja gan Zviedrijas, gan vēlāk Krievijas valdniekiem. 1742. gadā Lēvisu dzimtu uzņēma Vidzemes bruņniecības matrikulā.

Lēvisu dzimtai dažādos laikos piederēja daudz muižu Vidzemes guberņas latviešu un igauņu daļās. Pēc Kārļa Fingala fon Lēvisa of Menāra pasūtījuma 1898. gadā uzcēla jauno Doles muižas kungu māju, kurā mūsdienās atrodas Daugavas muzejs.
Līdz Pirmā pasaules kara beigām Lēvisi spēja paturēt vienīgi Pantenes muižu (īpašumā no 1630), Vecbrenguļu muižu (*Alt-Wrangelshof*, no 1875) un *Suure-Kambja* muižu (*Groß-Camby*, no 1903) Igaunijā.

## Ievērojami dzimtas pārstāvji
* Frīdrihs fon Lēviss of Menārs (*Friedrich von Löwis of Menar, Левиз, Фёдор Фёдорович*, 1767—1824), Krievijas impērijas ģenerālleitnants
* Andreass fon Lēviss of Menārs (*Andreas von Löwis of Menar/ Андреас фон Левиз-оф-Менар*, 1777—1838), lauksaimniecības un mežkopības speciālists, kā arī rakstnieks un mākslinieks
* Gothards Augusts fon Lēviss of Menārs (*Gotthard August von Löwis of Menar*, 1801—1849), jurists, Rīgas Dabaspētnieku biedrības prezidents (1848-1849).
* Oskars Lēviss of Menārs (*Oskar Engelhard von Löwis of Menar*, 1838 - 1899), zoologs un ornitologs
* Kārlis fon Lēviss of Menārs (*Karl von Löwis of Menar*, 1855 - 1930), bibliotekārs, kartogrāfs un vēsturnieks
* Pēteris Fromholds Oskars fon Lēviss of Menārs (*Peter Frommhold Oskar von Löwis of Menar, Левиз-оф-Менар, Пётр Александрович*, 1830—1885), Krievijas impērijas ģenerālmajors, Krievijas-Turcijas kara (1877-1878) dalībnieks

## Atsauces
Ričijs Ports

**Ričards Džulians "Ričijs" Ports** (; dzimis ) ir profesionāls Austrālijas šosejas riteņbraucējs, kurš pārstāv **' komandu.

Savā pirmajā sezonā ''[[UCI ProTour|ProTour]]'' līmenī Ports uzvarēja [[Jauno braucēju ieskaite Giro d'Italia|jauno braucēju ieskaitē]] [[2010. gada Giro d'Italia|2010. gada ''Giro d'Italia'']] un vairākās daudzdienu sacensībās piedalījās cīņā par kopvērtējuma titulu. 2012. gadā viņš pārcēlās uz **' komandu un uzreiz izcīnīja uzvaru *[[Volta ao Algarve]]* kopvērtējumā. 2013. gadā Ports izcīnīja savu līdz tam lielāko karjeras uzvaru, uzvarot Parīze—Nica kopvērtējumā. Pēc salīdzinoši neveiksmīgas sezonas šo panākumu viņam izdevās atkārtot 2015. gada sezonā. Sezonas turpinājumā viņš izcīnīja uzvaru arī *[[Volta a Catalunya]]* kopvērtējumā.

2017. gada sezonu R. Ports uzsāka ar uzvaru *[[2017. gada Tour Down Under|Tour Down Under]]* kopvērtējumā, uzvarot arī divos posmos. Aprīlī viņš uzvarēja arī *[[2017. gada Tour de Romandie|Tour de Romandie]]* kopvērtējumā.

2018. gadā Ports uzvarēja *[[2018. gada Tour de Suisse|Tour de Suisse]]* kopvērtējumā.

2012. gada sezonu Ports iesāka otro reizi karjerā uzvarot *[[2020. gada Tour Down Under|Tour Down Under]]* kopvērtējumā.

2020. gada septembrī tika paziņots, ka pēc sezonas beigām Ports atgriezīsies ** (iepriekš SKY) komandā.

## Atsauces

## Ārējās saites

* 

*
Frankenkrancis

**"Frankenkrancis"** () ir 2012. gada ASV leļļu filma, kas uzņemta 3D formātā. Filmas režisors un viens no producentiem ir Tims Bērtons. Filma balstīta uz tāda paša nosaukuma īsfilmas, ko Tims Bērtons uzfilmēja *[[Walt Disney Pictures]]* studijai 1984. gadā. Filma tāpat kā tā priekštecis ir uzfilmēta melnbalta. Šī ir otrā režisora filma, kas uzņemta izmantojot *[[stop motion]]* tehnoloģiju.

Disneja studija paziņoja par projekta uzsākšanu 2007. gada beigās, vienlaicīgi ar paziņojumu par filmas "Alise Brīnumzemē" filmēšanas uzsākšanu, ko arī režisēja Tims Bērtons. 2009. gada sākumā studija paziņoja par filmas pirmizrādes pārcelšanu uz 2012. gadu.

Filmu nominēja 85. Kinoakadēmijas balvai kategorijā "Labākā animācijas filma".

## Atsauces

## Ārējās saites
*
Sēļi (Valkas pagasts)

**Sēļi** (agrāk arī **Lugaži**) ir ciems Valkas novada Valkas pagastā. Atrodas pagasta austrumdaļā pie autoceļa P23  no pagasta centra Lugažiem,  no novada domes Valkā un  no Rīgas.

Apdzīvotā vieta izveidojusies pie bijušās Sēļu *(Sehlen)* pusmuižas. Izaugusi padomju gados kā padomju saimniecības «Lugaži» ciemats. Sēļos atrodas pasta nodaļa, veikals, Sarkanā krusta atbalsta punkts.

## Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSP un OSP datiem.

## Atsauces
Astras iela (Rīga)

**Astras iela** ir iela Rīgā, Zemgales priekšpilsētā, Pleskodāles apkaimē. Astras iela sākas krustojumā ar Ventspils ielu un Jaunpils ielu, krustojas ar Plēsuma ielu un beidzas krustojumā ar Spāres ielu. Kopējais ielas garums ir 385 metri, tā ir klāta ar asfalta segumu. Astras ielā ir savrupmāju apbūve.

Astras ielā 11 atrodas tēlnieka Kārļa Zemdegas māja un darbnīca, kurā viņš strādāja no 1937. līdz 1963. gadam, ko vēlāk atdāvināja Latvijas Mākslas akadēmijai. Pēc zemes un ēkas privatizācijas 2010. gadā darbnīcu no Kārļa Zemdegas meitas Māras nopirka tēlnieks Kārlis Alainis.

Iela šķērso nelielu ūdensteci — Mārupītes kreisā krasta pieteku.

## Ielu savienojumi
Astras iela ir savienota ar šādām ielām:
* Ventspils iela
* Jaunpils iela
* Plēsuma iela (T veida krustojums)
* Spāres iela (T veida krustojums)

## Skatīt arī
* Pleskodāle

## Atsauces
Sensoriskais receptors

thumb|250px|Sensoriskās sistēmas struktūra
**Sensoriskais receptors** sensoriskā sistēmā ir nervu sensoriskā galotne, kura atbild uz stimulu organisma iekšējā vai ārējā vidē un veic to transportu uz centrālu nervu sistēmu.

Ir daudz sensorisku receptoru veidu (piemēram, somatosensorie, muskuļaudu, ožas, dzirdes, vestibulārie, garšas, redzes receptori).

## Skatīt arī
* Šūnu receptors

## Atsauces
Neiroglija

[thumb|250px|[Smadzenes|Smadzeņu neiroglija parādīta ar Goldži metodes palīdzību]]
**Neiroglija** jeb vienkārši **glija** ir nervu audu struktūrelements, kas aptver neironus un nespēj dot nervu impulsus. Neiroglija piešķir smadzenēm formu un blīvumu, tai ir saistaudu nozīme. Tā izpilda dažas funkcijas, kuras veicina neironu normālu darbību. Neiroglijā izšķir makrogliju, mikrogliju un oligodendrogliju.

Makroglijā ietilpst astroglija, oligodendroglija un ependīma. Astroglija sastāv no zvaigžņveidīgām šūnām - astrocītiem, kuras izpilda trofisko un balsta funkcijas. To izaugumi veido tīklu, kuru mezglos atrodas neironi.

Dažās nervu sistēmas daļās neiroglijas šūnu ir gandrīz 10 reizes vairāk nekā neironu.

## Funkcijas
Neiroglijas funkcijas ir daudzveidīgas. 
* **Balsta un robežfunkcija** - tā balsta nervu šūnas un to izaugumus. Starp pelēko un balto vielu, kā arī ap asinsvadiem veidojas glijas robežmembrāna*.* Dažas vielas no asinīm nenokļūst smadzenēs, jo tās aiztur glijas barjera, kurai piemīt noteikta caurlaidība. Glijas šūnas nepiedalās impulsu pārvadē. Tomēr glijas šūnas izolē nervu elementus, veidojot apvalkus ap šūnu izaugumiem un nosedzot sinapses. Smadzenēs ir ļoti šaura šūnstarpa. Impulsu rašanās laikā no nervu šūnām šūnstarpā izdalās kālija joni, kas izraisa glijas šūnu plazmolemmas depolarizāciju. Rezultātā glijas šūnās nonāk ūdens un elektrolīti, palielinās glijas šūnu apjoms, un šūnstarpa vēl vairāk samazinās. Tādējādi glijas šūnas regulē smadzeņu šūnstarpas platumu.

* **Sekrēcija** - neiroglija var izdalīt sekrētu, tā piedalās smadzeņu likvora sekrēcijā.

* **Fagocitoze**, struktūru atjaunošana - neiroglija var fagocitēt bojāgājušās nervu šūnas un to izaugumus.

* **Trofiskā** jeb **barošanas funkcija** - barības vielas no asinīm nokļūst glijas šūnās, bet no tām — nervu šūnās.

## Atsauces
Pijs VI

**Pāvests Pijs VI** (, dzimis , miris ), īstajā vārdā **Džovanni Andželo Braski** (), bija Romas pāvests no 1775. līdz 1799. gadam.

36 gadu vecumā Džovanni Andželo Braski kļuva par priesteri. Vēlāk kļuva par pāvesta Benedikta XIV sekretāru, bet pāvests Klements XIII viņu iecēla par mantzini. 1773. gadā kļuva par kardinālu, bet 1775. gada 15. februārī — par Romas pāvestu, pieņemot vārdu Pijs VI.

## Ārējās saites
Pēteris fon Lēviss of Menārs

**Pēteris Fromholds Oskars fon Lēviss of Menārs** (, ; 1830—1885) bija vācbaltiešu virsnieks, Krievijas impērijas armijas ģenerālmajors, Krievu-turku kara (1877—1878) dalībnieks.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1830. gada 6. janvārī Aleksandra Oto Eduarda Lēvisa of Menāra (1801–1866) un viņa sievas Šarlotes (1802–1842) ģimenē. Cēlies no Lēvisu of Menāru dzimtas.

1850. gadā viņš sāka dienestu kā praporščiks Krievijas armijas jātnieku vienībā, no 1854. gada Terekas kazaku karaspēka sastāva karoja Kaukāzā. Paaugstināts par majoru (1866), apakšpulkvedi (1872), kā Vladikaukāzas jātnieku pulka diviziona komandieris piedalījās karagājienā pret Hivas hanisti (1873). Paaugstināts par pulkvedi (1876) un Terekas kazaku karaspēka Vladikaukāzas jātnieku pulka komandieri. Krievijas-Turcijas kara (1877-1878) laikā nosūtīts uz Balkāniem, piedalījās Pļevnas un Lovečas ieņemšanā.      
 
1879. gadā Pēteri Lēvisu of Menāru paaugstināja par ģenerālmajoru un Terekas kazaku brigādes komandieri. 
Miris 1885. gada 6. janvārī Pēterburgā.

## Atsauces
Bangladešas karogs

**Bangladešas karogs** (, *Bangladesher Jatiyo Potaka*) ir viens no Bangladešas nacionālajiem simboliem. Tas oficiāli par valsts karogu tika apstiprināts . Tajā ir redzams apaļš sarkans disks uz zaļa fona. Sarkanais disks simbolizē lecošu sauli virs Bengālijas, kā arī asinis, kas tika izlietas par Bangladešas neatkarību. RGB sistēmā zaļās krāsas kods ir 010678, bet sarkanās krāsas kods — 244265. Karoga malu garumu attiecība ir 3:5.
Nervu audi

thumb|250px|Nervu audi mikroskopā
**Nervu audi** ir kopīga nervu šūnu un neiroglijas šūnu sistēma. Šīs šūnas izpilda specifiskas funkcijas: kairinājuma uztveres, uzbudināšanas, impulsu izstrādāšanas un  nosūtīšanas. Nervu audi ir galvenais nervu sistēmas orgānu uzbūves pamats. Šie orgāni veic visu audu un orgānu regulāciju, to integrāciju organismā un saiti ar ārējo vidi.

## Atsauces
Bāzeles pilsētas kantons

**Bāzeles pilsētas kantons** () ir viens no Šveices 26 kantoniem, kas atrodas valsts ziemeļos. Kantona administratīvais centrs ir Bāzele. Bez Bāzeles kantonā ietilpst vēl tikai Betingene un Rīena. 1501. gadā tas pievienojās Šveices konfederācijai. Kantons robežojas ar Bāzeles lauku kantonu un ar Vāciju un Franciju. 2012. gada martā kantonā dzīvoja aptuveni 193 tūkstoši cilvēku, no kuriem 171 tūkstotis dzīvo Bāzelē. Kantonā galvenokārt dzīvo vācvalodīgie.
Apache Tomcat

***Apache Tomcat*** (vai vienkārši ***Tomcat***, iepriekš arī *Jakarta Tomcat*) ir atvērtā pirmkoda tīmekļa serveris un servletu konteiners, kuru izstrādā *[[Apache Software Foundation]]* (ASF). *Tomcat* realizē *[[Sun Microsystems]]* izstrādātās *[[Java Servlet]]* un *[[JavaServer Pages]]* (JSP) specifikācijas un piedāvā "tīru *[[Java (programmēšanas valoda)|Java]]*" HTTP tīmekļa servera vidi *Java* koda izpildei.

*Apache Tomcat* iekļauj rīkus konfigurācijai un pārvaldībai, bet to var konfigurēt arī, labojot XML konfigurācijas failus.

## Ārējās saites

* 
* Projekta viki
* ''Enterprise Tomcat'' kopienas vietne
* ''Tomcat 6'' un ''Tomcat 7'' konfigurēšanas un lietošanas pamācība
* Papildu komponenti
Frīdrihs fon Lēviss of Menārs

**Frīdrihs fon Lēviss of Menārs ** (, ; 1767–1824) bija vācbaltiešu virsnieks un politiķis, Berģu muižas (*Bergshof an der Jägel*) un vairāku citu muižu īpašnieks. Vidzemes landmaršals (1818–1822).

## Dzīvesgājums
[thumb|200px|Ģenerāļa Frīdriha Lēvisa vadītās karaspēka vienības uzvarai kaujā pie [Ķekavas 1812. gada karā veltītais piemineklis, dēvēts par "Frīdriha torni". Sagrauts Pirmajā pasaules karā.]]
Dzimis 1767. gada 17. (6.) septembrī Hāpsalā Krievijas impērijas ģenerālmajora un Nurmes muižas īpašnieka Reinholda Frīdriha Lēvisa of Menāra (1731–1794) un viņa sievas Dorotejas Elizabetes (1744–1799) ģimenē. Cēlies no Lēvisu of Menāru dzimtas. Jau piecu gadu vecumā viņu 1772. gadā pierakstīja Maskavas karabinieru pulkā, 1773. gadā Kazaņas kirasieru pulkā. Pēc mācībām pie mājskolotāja viņu 1782. gadā paaugstināja par podporučiku Rēveles kājnieku pulkā, 1786. gadā par poručiku Narvas kājnieku pulkā. 1788. gadā viņš piedalījās Krievijas-Zviedrijas karā (1788-1790) Somijā. 1791. gadā viņu majora pakāpē iecēla par grenadieru bataljona komandieri un viņš piedalījās kaujās pret Koscjuško vadīto Polijas konfederātu karaspēku. 1797. gadā viņu paaugstināja par pulkvedi, no 1798. gada viņš komandēja Rīgas kirasieru pulku.

1797. gadā Frīdrihs fon Lēviss of Menārs apprecējās ar Johannu Vilhelmīni Posi.
1799. gadā tika paaugstināts par ģenerālmajoru un Kazaņas kirasieru pulka komandieri, 1800. gadā par Jekaterinoslavas kirasieru pulka komandieri. 1802. gadā atvaļinājās no aktīvā karadienesta un saimniekoja savās muižās. 
   
Sakarā ar Krievijas impērijas iesaistīšanos karā ar Napoleonu viņš 1805. gadā tika atjaunots karadienestā un nozīmēts par Jaroslavļas musketieru pulka komandieri. Pēc 1805.—1807. gada kaujām viņu paaugstināja par ģenerālleitnantu un 10. divīzijas komandieri. 1810. - 1811. gadā Frīdrihs fon Lēviss of Menārs komandēja moldāvu armijas korpusu karā pret Osmaņu impēriju.

1812. gada kara laikā ģenerālis Frīdrihs fon Lēviss tika norīkots Rīgas kara gubernatora Johana Esena pakļautībā un iecelts par karaspēka vienības komandieri Rīgas aizstāvēšanai pret uzbrūkošo Napoleona Lielās armijas prūšu karaspēku. Piedalījās kaujā pie Iecavas, kur Krievijas armija cieta sakāvi. Toties 1812. gada 10. augustā viņa komandētā armijas vienība uzvarēja kaujā pie Ķekavas.
     
1813. gadā vadīja Dancigas aplenkumu, pēc tam komandēja 25. kājnieku divīziju. 1814. gada 2. oktobrī pēc paša vēlēšanās atvaļinājās no karadienesta. 1818. gada 19. jūnijā viņu ievēlēja par Vidzemes bruņniecības maršalu.

1822. gadā nonāca konfliktā ar Baltijas un Rīgas ģenerālgubernatoru Filipu Pauluči un atkāpās no sava amata.

Miris 1824. gada 28. (16.) aprīlī Sēļu muižā pie Mazsalacas.

## Literatūra
* Henning von Löwis of Menar. Ich wäre gern geblieben. Das Leben des Friedrich von Löwis of Menar zwischen 1767 und 1824 nebst einigen Familiennachrichten und einer Nachfrage über Alexander Puschkins Verbindung zum Hause von Löwis of Menar. Rostock: Reich, 2006.  Andmed ESTERis

## Atsauces
Alekss Cille

**Alekss Cille** (; dzimis ) ir bijušais profesionālais Šveices šosejas riteņbraucējs. 1990. gados viņš bija viens no labākajiem pasaules riteņbraucējiem, uzvarot 1996. un 1997. gada *[[Vuelta a España]]*, ieņemot otro vietu 1995. un 1999. gada ''Tour de France''. 1996. gadā viņš kļuva par pasaules čempionu individuālajā braucienā.

## Biogrāfija
### Karjeras sākums
Cille piedzima un uzauga Vilā, Sanktgallenes kantonā. Viņa vecāki bija šveicietis Valters Cille un Vilhelmīne no Ziemeļbrabantes, Nīderlandē. Bērnībā viņš vēlējās kļūt par slēpotāju, bet 18 gadu vecumā negadījumā guva savainojumu. Atgūstoties, viņš Holandē sāka nodarboties ar riteņbraukšanu, līdz to atmeta, jo laika apstākļi bija pārāk vējaini.

Viņa tēvs, kurš bija iegādājies riteņbraukšanas ekipējumu, pēc atgriešanās Šveicē mudināja dot riteņbraukšanai vēl vienu iespēju. Pēc vairākiem veiksmīgiem amatiera karjeras gadiem, 1991. gadā Cille kļuva par profesionāli. Viņš uzsāka pārrunas ar bijušo Šveices komandas *Helvetia* sporta direktoru Paulu Kēli, kurš tomēr izvēlējās parakstīt līgumu ar Lorānu Difo.

Cille pēc tam vērsās pie Manolo Saisa, bet atkal tika atraidīts vairāku iemeslu dēļ, viens no kuriem bija tāds, ka viņš neparakstīja līgumus ar sportistiem, kuri nēsāja auskarus. Tomēr Saiss tika pārliecināts un Cille tika pieņemts kā stažieris ONCE komandā *[[Volta a Catalunya]]* sacensībām. Velobraucienā viņš veica daudzus uzbrukumus un finišēja trešajā vietā. Saiss atmaiga un 1991. gada septembrī Cille parakstīja savu pirmo profesionālo līgumu. He remained with ONCE until 1997. Vairums komandas braucēju bija spāņi. Pievienojoties komandai, Cille runāja tikai Šveices vācu valodas dialektā, bet jau pēc 1993. gada ''Vuelta a España'' viņš atbildēja uz žurnālistu jautājumiem spāniski.

### Festina afēra
1998. gadā Cille pievienojās *[[Festina (riteņbraukšanas komanda)|Festina]]* komandai. Komandu izslēdza no 1998. gada ''Tour de France'' par dopinga pārkāpumiem, kas vēlāk tika zināms kā Festina afēra. Pieci *Festina* braucēji, ieskaitot Cilli atzinās EPO lietošanā. Cille izteicās, ka to lietojis, lai apmierinātu sponsorus. Viņš arī pieminēja, ka policijas nopratināšanas laikā viņam tika atņemtas brilles. 1998. gada 28. novembrī analīzes uzrādīja, ka Cilles hematokrita līmenis bija 52,3%, kas par 2,3% pārsniedza normu.

### 1999&ndash;2004
Viņa karjera sakrita ar pieckārtējā *[[Tour de France]]* uzvarētāja Migela Induraina karjeru. 1999. gada tūrē Cille bija otrais. Viņš uzvarēja *[[Vuelta a España]]* un *[[Tour de Suisse]]*, kā arī atsevišķos *[[Giro d'Italia]]* posmos.

2004. gadā Cille beidza karjeru, oktobrī Vilā sarīkojot svētkus saviem līdzjutējiem.

## Atsauces

## Ārējās saites
*
Qt (ietvars)

***Qt*** ir vairākplatformu programmatūras ietvars, ar kura palīdzību veido grafiskās lietotāja saskarnes lietojumprogrammatūru, kā arī programmas bez grafikas, piemēram, komandrindas rīkus un serveru konsoles.
Ar *Qt* rakstītās programmas var izpildīt vairumā mūsdienu operētājsistēmu, programmas pirmkodu vienkārši kompilējot katrai operētājsistēmai, bez pirmkoda izmaiņām.

Tiek izmantota standarta C++ programmēšanas valodu, bet tiek pielietots arī īpašs koda ģenerators kopā ar dažādiem makrosiem. *Qt* ir adaptēts arī citām programmēšanas valodām.

*Qt* attīsta Somijas uzņēmums *[[The Qt Company]]*, kuram pieder *Qt* tehnoloģijas un prečzīme, bet *Qt Project* ir atvērts sabiedrībai.

*Qt* pieejams ar sekojošām autortiesību licencēm:
* GNU LGPL 2.1 versija ar *Qt* īpašiem izņēmumiem
* GNU GPL 3.0 versija
* komerciāla izstrādātāja licence (*Commercial Developer License*)

## Vēsture
1991. gadā norvēģi *Eirik Chambe-Eng* un *Haavard Nord* sāka izstrādāt grafisko ietvaru. Nosaukums *Qt* veidots no burtiem Q, kas *[[Emacs]]* fontā izskatījās pievilcīgs, un t (līdzīgi kā *[[X Toolkit Intrinsics|Xt]]* bibliotēka *[[X Window System|X Window]]* sistēmā).
1994. gadā viņi dibināja uzņēmumu *[[Qt Development Frameworks|Quasar Technologies]]*, lai sāktu biznesu ar *Qt*. Vēlāk uzņēmuma nosaukums mainīts uz *Trolltech*.

*Qt* ietvars publiski pieejams kļuva 1995. gadā. Sākotnēji bija divas versijas: *Qt/X11* (*[[Unix]]* sistēmai) un *Qt/Windows* (*[[Microsoft Windows|Windows]]*).
2001. gada beigās izlaista versija *Qt 3.0*, kurā bija *[[Mac OS X]]* atbalsts.

2005. gadā izlaista versija *Qt 4.0*.

2008. gadā Somijas uzņēmums *[[Nokia]]* iegādājās *Trolltech*.
*Nokia* uzņēmumu pārdēvēja par *Qt Software*, bet pēc gada par *[[Qt Development Frameworks]]*. *Qt* ietvaru *Nokia* izmantoja tās viedtālruņu platformā *[[S60]]*, kas bāzēta uz *[[Symbian]]* operētājsistēmas.

2011. gada martā *Qt* komerciālās licencēšanas biznesu *Nokia* pārdeva Somijas uzņēmumam *[[Digia]]*. 2012. gada septembrī viss *Qt* bizness nodots *Digia*.
2014. gadā *Digia* Qt platformas attīstīšanu un pārvaldīšanu atdalīja atsevišķā uzņēmumā *[[The Qt Company]]*.

2012. gada decembrī izlaista versija *Qt 5.0*.

## Pielietojums
*Qt* izmanto (nepilnīgs uzskaitījums):
* *[[KDE Software Compilation]]* — darbvirsmas vide, kuru izstrādājis *[[KDE]]*;
* *[[MeeGo]]* — uz *[[Linux]]* bāzēta operētājsistēma mobilajām ierīcēm;
* *[[Razor-qt]]* — viegla darbvirsmas vide;
* *[[Symbian]]* — operētājsistēma mobilajām ierīcēm.

## Atsauces

## Ārējās saites

* 
* Qt Blog
* Qt Developer Network
* Qt-Apps.org Brīvās *Qt* lietojumprogrammas
* Qt-Prop.org Komerciālās *Qt* lietojumprogrammas
Qt

**Qt** vai **QT** var būt:
* Qt (ietvars), vairākplatformu programmatūras ietvars

## Skatīt arī
* Qt Development Frameworks, Norvēģijas bijušais uzņēmums
Detroitas Grand Prix

**Detroitas ''Grand Prix*** bija [[Formula 1|F1]] autosacīkstes, kas no . līdz . gadam norisinājās Detroitas ielu trasē, kura tika izveidota Detroitā, Mičiganas štatā, ASV.

1982. gada sezonā ASV notika 3 posmi - ieskaitot jauno Detroitas sacīksti. Trase tika izveidota Detroitas ielās ap Renesanses centra debesskrāpju kompleksu un vienā vietā šķērsoja arī vilciena līniju. 1988. gada sacīkste tika aizvadīta lielā karstumā, kura dēļ trase kļuva gandrīz nelietojama un pēc pilotu negatīvas reakcijas F1 sacīkstes Detroitā vairs nenotika.

Veiksmīgākais pilots Detroitas ielās bija brazīlietis [[Airtons Senna]], kurš šeit uzvarēja 3 gadus pēc kārtas.

== Uzvarētāji ==
=== Vairākkārtējie uzvarētāji (piloti) ===



=== Vairākkārtējie uzvarētāji (komandas) ===



=== Saraksts ===
Minēti tikai uzvarētāji tajos *Grand Prix'', kas aizvadīti F1 sezonu ietvaros.

## Skatīt arī
* F1 Grand Prix saraksts
2000. gada Spānijas Grand Prix

**2000. gada Spānijas Grand Prix** notika . Tas bija  sezonas piektais posms. Tajā uzvaru guva Mika Hekinens, otrais bija Deivids Kulthards, bet trešais palika Rubenšs Barikello.

## Rezultāti

### Kvalifikācija

Kvalifikācijā pirmo starta vietu izcīnīja Mihaels Šūmahers, otrais bija Mika Hekinens un trešais bija Šūmahera komandas biedrs Rubenšs Barikello.

### Sacīkste

## Kopvērtējums pēc sacīkstes

;Braucēju čempionāts

;Komandu čempionāts

* **Piezīme**: Parādītas tikai pirmās piecas pozīcijas.
ASV Rietumu Grand Prix

**ASV Rietumu ''Grand Prix*** bija [[Formula 1]] sacīkstes, kas tika aizvadītas [[Longbīča|Longbīčā]], [[Kalifornija]]s štatā, [[Amerikas Savienotās Valstis|ASV]]. Sacīkstes notika no . līdz . gada F1 sezonai.

1970. gadu vidū kritās [[Votkinsglena]]s trases popularitāte un F1 izveidoja sacīksti ASV rietumos. Longbīčas trase tika uzskatīta par [[Monako trase|Monako ielu trase]]s ekvivalentu, kur šauras ielas mijās ar garu, līganu pagriezienu pa Longbīčas krastmalu. Pēdējās sacīkstes uzvarētājs Džons Vatsons uzstādīja F1 rekordu — izcīnot uzvaru no 22. starta pozīcijas.

== Uzvarētāji ==
=== Vairākkārtējie uzvarētāji (komandas) ===



=== Saraksts ===
Minēti tikai uzvarētāji tajos *Grand Prix*, kas aizvadīti F1 sezonu ietvaros.


== Skatīt arī ==
* [[ASV Grand Prix|ASV *Grand Prix*]]
* [[F1 Grand Prix saraksts|F1 *Grand Prix'' saraksts]]

## Atsauces
Pforcheima

**Pforcheima** () ir pilsēta Vācijas dienvidrietumos, Bādenes-Virtembergas federālajā zemē. Tā atrodas Švarcvaldes ziemeļos, kur Nagoldas un Virmas upes ietek Encas upē, ziemeļrietumos no Štutgartes.

## Vēsture
Dibināta kā romiešu apmetne ar nosaukumu *Porta Hercyniae*. 18. gadsimtā Pforcheimā attīstījās juvelierizstrādājumu un rokas pulksteņu ražošana.

### Pilsētā dzimuši
* Heinrihs Vīlands, Nobela prēmijas laureāts ķīmijā,
* Johans Reihlins, humānists.

## Atsauces

## Ārējās saites
Dalasas Grand Prix

**Dalasas ''Grand Prix*** notika ASV, Dalasā. Sacīkste tikai aizvadīta tikai vienu reizi . gada sezonā Fērparkas trasē. Vienīgajā Dalasas F1 sacīkste uzvarēja soms [[Keke Rosbergs]].

== Saraksts ==
Minēti tikai uzvarētāji tajos *Grand Prix'', kas aizvadīti F1 sezonu ietvaros.

## Skatīt arī
* F1 Grand Prix saraksts
Šūnu receptors

thumb|250px|Transmembrānu receptoru shēma: E — ārpusšūnas vide, P — šūnu membrāna, I — iekššūnu vide.
**Šūnu receptors** ir molekula (parasti vienkāršā olbaltumviela vai glikoproteīns) uz šūnas virsmas, šūnu organoīdu virsmas vai izšķīdināta citoplazmā. Specifiski reaģē uz noteiktu vielu piesaistīšanos, kas sūta ārējo regulatoru signālu, mainot savu telpisko konfigurāciju. Šī viela savukārt nodod šo signālu šūnas vai šūnu organoīdu iekšienē, nereti ar sekundāro signālsavienojumu vai transmembrānu jonu plūsmu palīdzību.

Ligandu saistīšanās ir ķīmiskā līdzsvara process. To saistīšanās ar receptoru un atvienošanās no tā notiek saskaņā ar darbīgo masu likumu.

## Receptoru veidi
* Transmembrānie receptori (arī membrānu receptors, šūnu virsmas receptori) ir specializētas integrālās membrānas olbaltumvielas, kuras piedalās saistībā starp šūnu un ārējo vidi. Ir zināmas trīs transmembrāno receptoru klases, kuras atšķiras ar informācijas nosūtīšanas veidu uz šūnas iekšieni:
:* Ar G proteīniem saistītie receptori ir receptori, kuri sastāv no septiņām alfa spirālēm. Izšķir 6 šo receptoru klases:
::* A klase (jeb 1) – rodopsīnam līdzīgās;
::* B klase (jeb 2) – sekretīna receptoru dzimta;
::* C klase (jeb 3) – metabotropais glutamāts/feromons;
::* D klase (jeb 4) – STE2 receptori;
::* E klase (jeb 5) – cikliskie AMP receptori;
::* F klase (jeb 6) – *frizzled*/*SMO*.
:* Jonu kanāli:
::* No liganda atkarīgie jonu kanāli ir olbaltumvielas, kuras atveras un ielaiž šūnā jonus (Na<sup>+</sup>, K<sup>+</sup>, Ca<sup>2+</sup> vai Cl<sup>-</sup>).
:* Ar enzīmiem saistītie receptori ir receptori, ar kuriem saistoties, ligands ietekmē enzīmu aktivitāti no intracelulārās puses. Šo receptoru piemēri:
::* Tirozīnkināzes receptoriem ir augsta afinitāte ar polipeptīdu augšanas faktoriem, citokīniem un hormoniem. Šī veida receptori sastāda lielāko daļu no enzīmu saistītiem receptoriem.
::* Serīna/treonīna specifiskās proteīnkināzes.
::* Guanilātciklāzes.
* Citi transmembrānie receptori ir:
:* Sigma receptori σ1 un σ2, kuri saistās ar ligandiem, tādiem kā 4-PPBP, SA 4503, ditolilguanidīnu, dimetiltriptofānu un siramesīnu.
* Perifērās membrānas receptori (olbaltumvielas, kuras piesaistās pie bioloģiskām membrānām, ar kuriem tās asociējas):
:* Elasīnreceptors.
* Intracelulārie receptori ir receptori, kuri atrodas šūnas iekšienē, retāk uz tās membrānas.
:* Kodola receptori. 
:* IP3 receptori.

## Agonisti un antagonisti
Ne visi ligandi, kas saistās ar receptoru, vienmēr aktivē receptoru. Ir zināmi šādi ligandi:
* (*Pilns*) agonists, kas spēj aktivēt receptoru, rezultātā sasniedzot maksimālu bioloģisko atbildi.
* Daļējais agonists pavisam neaktivē receptorus, bet izraisa atbildes, kuras daļēji līdzīgas tām, ko izraisa pilns agonists.
* Antagonists saistās ar receptoru, bet neaktivē to. Tas noved pie receptora bloķēšanas, inhibējot agonistu un inverto agonistu saistīšanos ar šo receptoru.
* Invertais agonists reducē receptoru aktivitāti, inhibējot to aktivitātes galveno daļu.

## Atsauces
Johans Nestrojs

**Johans Nepomuks Eduards Ambrosijs Nestrojs** (; dzimis , miris ) bija austriešu bīdermeiera laika dziedātājs, aktieris un dramaturgs. Dažkārt saukts par austriešu Šekspīru, tomēr pēc daiļrades stila tuvāks Moljēram.

Dzimis Vīnē. No 1822. gadā pameta tiesību studijas un kļuva par operdziedātāju. No 1822. līdz 1831. gadam strādāja Vīnē, Amsterdamā, Brno, Grācā, Presburgā, Klāgenfurtē un Lembergā. Atgriezdamies dzimtajā Vīnē, bez dziedātāja karjeras guva atzinību kā dramaturgs, radīdams sociāli satīriskas muzikālas izrādes.

## Ārējās saites

* Starptautiskais Nestroja centrs  
*
Sokaļas rajons

**Sokaļas rajons** () ir Ļvivas apgabala administratīvā iedalījuma vienība Ukrainā. Robežojas ar Ļvivas apgabala Radehivas, Kamjankas-Buzkas un Žovkvas rajoniem, Volīnijas apgabala Ivaniču un Horohivas rajoniem, kā arī Poliju.

## Ārējās saites
*
Edvīns Raups

**Edvīns Raups** (īstajā vārdā **Edvīns Struka**, dzimis  Siguldā) ir latviešu dzejnieks un tulkotājs.

## Biogrāfija
Edvīns Raups ir viens no nozīmīgākajiem 20. gadsimta 90. gados debitējušajiem dzejniekiem. Viņš apbalvots ar Klāva Elsberga prēmiju par publikācijām periodikā (1990), Latvijas Rakstnieku savienības Dzejas konkursa galveno balvu (1992).

1995. gadā iznāk nozīmīgais krājums "Dzīvo damies", kurā Raups izkopis savu poētiku, kuras nozīmīgi elementi ir liela emocionāla spriedze, aktīvs pārnesuma izmantojums teksta grafikā, kā arī sirreālu tēlu salikumi. Ieguvis Raiņa un Aspazijas fonda balvu (1995). Pēc diviem gadiem izdots neliels krājums ar 33 dzejoļiem un autora dzīvesstāstu (1997).
 
Nākamais krājums "Uzvāri man kaut ko pārejošu" ieguvis Preses nama konkursa balvu (2002) un Dzejas dienu balvu (2003).
 
Dzejolis "uz brīdi iestājas laiks..." saņēmis Olivereto balvu (2006), tas vēlāk iekļauts krājumā "Putn" (2008). Krājums "Putn" ieguvis Literatūras gada balvu (2008) un Ojāra Vācieša prēmiju (2009). 

Krājums "Mirklis šis" ieguvis "Latvju Tekstu" dzejas balvu (2013), tas nominēts Literatūras gada balvai. Arī F. Garsijas Lorkas "Lekciju" tulkojums nominēts Literatūras gada balvai. 

Krājums "Ugunsnedrošs pulss" nominēts Literatūras gada balvai. 

Krājums "Laiks jau ir ievilcies" nominēts Dzejas dienu balvai.

Tulkojumi no spāņu valodas: Hulio Kortasara "Klasīšu spēle" (2001), Gabriela Garsijas Markesa "Par mīlestību un citiem dēmoniem" (2005), Ernesto Sabato "Tunelis" (2006), Migela de Unamuno "Migla" (2007), Federiko Andahazi "Anatoms" (2007) un "Žēlsirdīgās" (2008), Luisa Sepulvedas "Sirmgalvis, kas lasīja mīlas romānus" (2009), Horhes Luisa Borhesa "Smilšu grāmata" (2010), Rakelas Martinezas "Vienradža ēnas" (2012), F. Garsijas Lorkas "Lekcijas" (2013) un "Lugas" (2019) un Luisa Martina Santosa "Klusuma laiks" (2015). 

No portugāļu valodas tulkojis Paulu Koelju grāmatas "Alķīmiķis" (1998), "Ceļavārdi gaismas bruņiniekam" (2000), "Veronika grib mirt" (2000), "Nelabais un senjorita Prima" (2002), "Pjedro upes krastā es sēdēju un raudāju" (2003), "Vienpadsmit minūtes" (2004), "Zahir" (2005), "Portobello ragana" (2008), "Burvja piezīmes" (2007), "Kā aizplūstoša upe" (2008), "Uzvarētājs ir viens" (2009), "Brida" (2010), "Alefs" (2011), "Akras manuskripts" (2012), "Sānsolis" (2014) un "Spiedze" (2016).

No krievu valodas tulkojis Viktora Šklovska memuārus "Sentimentāls ceļojums. Atmiņas 1917–1922" (2018).

## Bibliogrāfija
* *Vēja nav*. Rīga: Liesma, 1991.
* *Dzīvo damies*. Rīga: Egmont Latvija, 1995.
* *33 mīklaini dzīves gadi un dzejoļi*. Rīga: Likteņstāsti, 1997.
* *Uzvāri man kaut ko pārejošu*. Rīga: Preses nams, 2002.
* *Putn*. Rīga: Jānis Roze, 2008.
* *Mirklis šis*. Rīga: Jānis Roze, 2013.
* *Ugunsnedrošs pulss.* Rīga: Jānis Roze, 2016.
* *Laiks ir jau ievilcies*. Rīga: Jānis Roze, 2024.

### Citās valodās
* "Tillred mig något obeständigt" [Uzvāri man kaut ko pārejošu]. Zviedru valodā atdz. J. Kronbergs. Tollarp: Ariel Skrifter, 2003.
* "Then Touch Me Here" [Tad pieskaries šeit]. Angļu valodā atdz. M. Gailītis. Toronto: Guernica Editions, 2010.

## Atsauces
Eduards Aivars

**Eduards Aivars** (īstajā vārdā **Aivars Eipurs**, dzimis 1956. gada 13. martā Pabažos) ir latviešu dzejnieks.

## Biogrāfija
Studējis Latvijas Valsts universitātes Filoloģijas fakultātē. E. Aivars strādājis dažādos preses izdevumos, nodarbojies ar alkoholiķu rehabilitāciju, Rakstnieku savienībā konsultējis jaunos autorus. Publicējis slejas laikrakstā "Kultūras Forums".

E. Aivara krājuma "Es pagāju" manuskripts saņēmis Preses nama oriģinālliteratūras konkursa prēmiju (2001), krājums 2002. gadā saņēmis arī Dzejas dienu balvu.

Krājums "Sakvojāžs" tika nominēts Literatūras gada balvai, tas ieguva Ventspils starptautiskās rakstnieku un tulkotāju mājas balvu "Sudraba tintnīca".

Sastādījis dzejoļu antoloģiju "Viens dzejolis 2013" (2013).

## Bibliogrāfija
### Dzeja
* *Dejas*. Rīga: Liesma, 1991.
* *Jā*. Rīga: RaKa, 1996.
* *Ainava kliedz*. Rīga: RaKa, 1996.
* *Vasaras sniegs*. Rīga: Atēna, 1999.
* *Es pagāju*. Rīga: Preses nams, 2001.
* *Jauns medus* [dzejas izlase ar jaunu krājumu]. Rīga: Nordik, 2006.
* *Sāras mīlestība*. Rīga: Karogs, 2008.
* *Sakvojāžs*. Rīga: Neputns, 2011.
* *Parādības*. Rīga: Neputns, 2016.
* *Dzejoļu remonts*. Rīga: Neputns, 2020.
* *Acu dzīres*. Rīga: Aminori, 2025.

### Īsproza
* *Minimas jeb Vienā istabā ar Antonu Vēbernu*. Rīga: Dienas grāmata, 2008.
* *Minimas jeb Zemestrīce zābakā*. Rīga: Dienas grāmata, 2013.

### Dzeja citās valodās
* *Phenomena*. Atdz. Džeids Vils. Swansea: Parthian Books, 2018
* *Тут где-то рядом должна быть Европа*. Atdz. Aleksandrs Zapoļs. Москва: АPГО-PИСК, 2018.
* *Minimos. Eilėraščių remontas*. Tulk. Arvydas Valionis. Vilnius: Hieronymus, 2025.

## Atsauces
Judīte Arnta

**Judīte Arnta** (; dzimusi  Kēnigsvusterhauzenē) ir profesionāla Vācijas šosejas riteņbraucēja, kura pārstāv *GreenEDGE-AIS* riteņbraukšanas komandu. 1996. gada Olimpiskajās spēlēs 20 gadu vecumā viņa ieguva bronzas medaļu 3000 m iedzīšanā. 2004. gadā viņa uzvarēja Pasaules čempionātā grupas braucienā un ierindojās otrajā vietā Olimpisko spēļu grupas braucienā.

## Atsauces

## Ārējās saites

*
Dienvidāfrikas Grand Prix

**Dienvidāfrikas ''Grand Prix*** bija [[autosports|autosporta]] sacīkstes, kas sākot ar 1934. gadu tika aizvadītas [[Dienvidāfrika|Dienvidāfrikā]]. Kopš . gada tās tika iekļautas [[Formula 1|F1]] sacensību apritē, taču dažas sacīkstes netika oficiāli ieskaitītas F1 rezultātos. Sacīkstes bija populāras skatītāju vidū, taču sacīkšu turpināšana, atšķirībā no citiem starptautiskiem sporta veidiem, arī [[aparteīds|aparteīda]] laikā izpelnījās nosodījumu - pēc 1985. gada sacīkstes tika pārtrauktas, jo sponsori atteicās atbalstīt komandas, kuras piedalītos sacīkstēs Dienvidāfrikā. Pēc režīma maiņas sacīkstes Dienvidāfrikā notika vēl divas reizes.

== Uzvarētāji ==
=== Vairākkārtējie uzvarētāji (piloti) ===



=== Vairākkārtējie uzvarētāji (komandas) ===



=== Saraksts ===
Minēti tikai uzvarētāji tajos *Grand Prix'', kas aizvadīti F1 sezonu ietvaros.

## Skatīt arī
* F1 Grand Prix saraksts
Andrejs Dolgovs

**Andrejs Dolgovs** (dzimis  Rīgā, miris ) bija Latvijas bokseris un boksa treneris. Eiropas kausa ieguvējs PSRS izlases sastāvā.

Amatiera karjeras laikā aizvadījis vairāk nekā 300 cīņas, astoņus gadus bija PSRS nacionālās izlases dalībnieks, bijis tās kapteinis. 1965. gadā pirmajā pusvidējā svarā (63,5 kg) tika izcīnīts Eiropas kauss. Dolgovs ir pirmais Latvijas bokseris, kas kļuvis par PSRS starptautiskās klases sporta meistaru.

Pēc sportista karjeras beigām kļuvis par treneri. Ir bijis  dalībnieku smagsvaru Romānu Kukļinu un Eiropas Savienības un WBA versijas starptautisko čempionu pussmagajā svarā Elvi Mihaiļenko.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Андрей с форштадта
Šeins Moslijs

**Šeins Moslijs** (), ar iesauku **Cukuriņš** () ir amerikāņu profesionālais bokseris, četrkārtējais pasaules čempions trijās dažādās svara kategorijās.

## Dzīvesgājums
Šeins Andre Moslijs dzimis 1971. gada 7. septembrī Linvudā, Kalifornijas štatā, ASV. Nodarboties ar boksu uzsāka sava tēva vadībā. Džeks Moslijs nekad nebija bijis izcils bokseris, nebija aizvadījis nevienu cīņu profesionālajā ringā, bet ar laiku kļuva par vienu no pasaules atpazīstamākajiem treneriem. Vēlāk Šeins samainīja vairākus labākos pasaules trenerus, bet viņa tēvs, no pirmās karjeras dienas, paliek par viņa menedžeri.

## Karjera
### Amatiera karjera
Amatieru ringā Šeins 3 reizes kļūst par ASV čempionu, izcīna sudrabu pasaules junioru čempionātā 1989. gadā un bronzu 1990. gada Labas Gribas Spēlēs Sietlā vieglajā (60 kg) svarā. Nacionālajā izlasē Šeina komandas biedri ir tādas nākotnes boksa zvaigznes, kā Oskars De La Hoija, Vernons Forests, Kriss Bērds. 

### Profesionālā karjera
Profesionālo cīņu bilance- 46 (39 KO)-8-1. Moslijs nekad nav bijis nokautēts vai pieveikts pirmslaicīgi, viņš ir četras reizes kļuvis par WBA, WBC un IBF versiju pasaules čempionu trijos dažādos svaros- vieglajā (61.2 kg), pusvidējā (66.6 kg) un pirmajā vidējā (69.9 kg), kuros viņš ir aizvadījis cīņas ar visiem izcilākajiem sava laika bokseriem. Kopumā Moslijs aizsargāja savas jostas 11 reizes. Šeins Moslijs tiek uzskatīts par vienu no labākajiem vieglā un pusvidējā svaru visu laiku bokseriem, viņa atšķirības zīme ir zibenīgs ātrums un viņa pretiniekiem neērtā cīņas maniere. Viņa beidzamā cīņa notika 2012. gada 5. maijā, kad pēc punktiem Šeins piekāpās jaunajai meksikāņu zvaigznei Saulam Alvarezam, par WBC jostu pirmajā vidējā svarā. Mēnesi vēlāk Moslijs paziņoja par savas karjeras nobeigšanu.

## Atsauces
* Floids Meivezers — Šeins Moslijs 
* Moslijs paziņojis par karjeras beigām 
* https://web.archive.org/web/20130326003433/http://boxrec.com/list_bouts.php?human_id=4952&cat=boxer

## Ārējās saites
Andris Reiss

**Andris Reiss** (dzimis  Kuldīgā) ir bijušais Latvijas šosejas riteņbraucējs, kuram 21. gadsimta sākumā bija īsa profesionālā karjera. 2001. gadā kļuvis par Latvijas čempionu grupas braucienā. Piedalījies 2002. gada ''Vuelta a España'', ieņemot 95. vietu kopvērtējumā.

Absolvējis Murjāņu Sporta ģimnāziju, trenējies pie Jāņa Baukša un Jāņa Sniedzes. Ar Romāna Vainšteina palīdzību iekārtojies Itālijas amatieru komandā *Sintofarm* un 2001. gadā izcīnījis otro vietu kopvērtējumā *[[Girobio]]* sacensībās, kuras tiek uzskatītas par *[[Giro d'Italia]]* analogu amatieriem un jaunajiem braucējiem. Šis panākums ļāva noslēgt profesionālu līgumu ar Itālijas komandu *Index-Alexia Alluminio*.

2008. gada sezonā bija Dynatek-Latvia komandas sporta direktors. Šobrīd strādā profesionālajā ** komandā par masieri.

## Sasniegumi lielajās tūrēs

## Atsauces

## Ārējās saites
Mērija Džeina Votsone

**Mērija Džeina Votsone** jeb **MJ** () ir tēls dažādos Zirnekļcilvēka komiksos, kuru radījuši mākslinieks Stīvs Ditko un rakstnieks Stens Lī. Personāžs pirmo reizi parādās *[[The Amazing Spider-Man (komiksu sērija)|The Amazing Spider-Man]]* 25. numurā, kas iznāca 1965. gada jūnijā. Mērija Džeina Votsone ir Pītera Pārkera draudzene un vēlāk sieva. Mērijas tēls ir izmantots filmās, komiksos, multiplikācijas filmās un datorspēlēs. Filmās viņu attēloja aktrise Kirstena Dansta.

1987. gadā *[[The Amazing Spider-Man Anual]]* 21. numurā Pīters un Mērija apprecējās, bet kopš 2007. gada komiksu sērijas ** neviens to vairs neatceras.