open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
2025. gada Kannu kinofestivāls

**78. ikgadējais [[Kannu kinofestivāls]]** norisinājās 2025. gadā no 13. līdz 24. maijam. Galvenās konkursa žūrijas priekšsēdētāja bija franču aktrise Žiljeta Binoša. Irāņu kinorežisors Džafars Panāhi ieguva festivāla galveno balvu Zelta palmas zaru par trillera filmu "Tas bija tikai negadījums".

Oficiālo festivāla dubultplakātu, kurā redzama aktrise Anuka Emē un aktieris Žans Luijs Trentiņāns filmā "Vīrietis un sieviete" (*Un homme et une femme*, 1966), kuras režisors ir Klods Lelūšs, 19. Kannu kinofestivāla Zelta palmas zara ieguvējs, veidoja Hartlands Vilja. Atklāšanas un noslēguma ceremoniju vadīja franču aktieris Lorāns Lafits.

Festivāla laikā piešķirtas divas Goda Zelta palmas zara balvas: pirmo piešķīra Robertam De Niro festivāla atklāšanas ceremonijā, bet otru piešķirta Denzelam Vašingtonam neilgi pirms filmas *[[Highest 2 Lowest]]* pasaules pirmizrādes.

Dienu pēc oficiālās atlases paziņošanas palestīniešu fotožurnāliste Fatima Hasūna, viena no galvenajām Sepidehas Farsi dokumentālās filmas *[[Put Your Soul on Your Hand and Walk]]* varoņiem, 2025. gada 16. aprīlī tika nogalināta kopā ar desmit viņas ģimenes locekļiem Izraēlas gaisa triecienā viņu mājām Gazas pilsētā. Festivāls publicēja oficiālu paziņojumu, kurā izteica līdzjūtību un kritizēja notiekošo karu un vardarbību Gazā. Festivāla atklāšanas dienā vairāk nekā 350 režisoru, aktieru un producentu, tostarp Džonatans Gleizers, Nuri Bilge Džejlans, Viktors Erise, Afsija Erzi, Aki Kaurismeki, Nadavs Lapids, Klebers Mendonsa Filju, Pedro Almodovars, Deivids Kronenbergs un Rūbens Ēstlunds parakstīja vēstuli, kurā nosodīja Hasūnas slepkavību un nosodīja notiekošo genocīdu Gazā, norādot: "Mēs nevaram klusēt, kamēr Gazā notiek genocīds".

Festivāla pēdējā dienā, 2025. gada 24. maijā, rīta seansus pārtrauca elektrības padeves pārtraukums, ko izraisīja ļaunprātīga dedzināšana.

Festivālu atklāja ar Amēlijas Bonēnas Francijas kinokomēdiju *[[Partir un jour]]*.

## Konkursa filmas
Sekojošās filmas sacentās par Zelta palmas zaru.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Oficiālā tīmekļa vietne
29. kājnieku divīzija (Krievijas Impērija)

thumb|100px|29. kājnieku divīzijas ierindnieka uzpleči
**29. kājnieku divīzija** (*29-я пехотная дивизия*) bija Aleksandra II militāro reformu laikā 1863. gada 13. augustā izveidota divīzija, kuras četri pulki pēc 1871. gada bija izvietoti Viļņas kara apgabala teritorijā (Latvijā un Lietuvas ziemeļos). 1883. gadā visu 29. kājnieku divīzijas pulku kopējo vasaras nometni rīkoja pie Kurtenhofas stacijas. 1884. gadā nometnes vajadzībām ierīkoja platformu "Pētera nometne" (, tagad pietura Dole).

1899. gadā 29. kājnieku divīziju iekļāva 20. armijas korpusā. Pirmā pasaules kara laikā 29. kājnieku divīzija 20. armijas korpusa sastāvā piedalījās Austrumprūsijas kaujās un 1915. gada februārī to gandrīz pilnībā iznīcināja Otrās Mazūrijas ezeru kaujas laikā.

Krievijas impērijas 29. kājnieku divīzijas vasaras nometne Salaspilī 1913.jpg|Divīzijas Pētera (vasaras) nometne Salaspilī (1913)
Krievijas impērijas 29. kājnieku divīzijas vasaras nometne Salaspilī pēc 1883.jpg|Pētera nometnes plāns Salaspilī

## Struktūra
* Divīzijas pārvalde (Rīgā)
* 1. brigāde (vadība Jelgavā, vēlāk Liepājā)
** 113. Staraja Rusas kājnieku pulks (dislocēts galvenokārt Kurzemes guberņā)
** 114. Novotoržokas kājnieku pulks (dislocēts galvenokārt Kurzemes guberņā) 
* 2. brigāde (vadība Rīgā)
** 115. Vjazmas kājnieku pulks (dislocēts Vidzemes guberņā) 
** 116. Malojaroslavecas kājnieku pulks (dislocēts Vidzemes guberņā)
* 29. artilērijas brigāde (Rīgā)

## Skatīt arī
* Pirmā pasaules kara Austrumu fronte

## Atsauces
Preiļu iela (Daugavpils)

**Preiļu iela** ir iela Daugavpilī, Viduspoguļankas apkaimē. Preiļu iela ir L veida iela, tā sākas krustojumā ar Vāveru ielu, ved ziemeļrietumu un dienvidrietumu virzienā un beidzas krustojumā ar Ventas ielu. Preiļu ielā ir privātmāju apbūve.

Ielas garums ir aptuveni 255 metri, sarkano līniju platums ir 12 metri. Visā garumā tai ir grants segums, satiksmes kustība norit abos virzienos. Sabiedriskais transports pa Preiļu ielu nekursē, tuvākā pietura ir "Vāveru iela" Ventas ielā.

Preiļu iela izveidota 20. gadsimta trešajā ceturksnī ar savu tagadējo nosaukumu, kas laika gaitā nav mainījies.

## Ielu savienojumi
Preiļu iela ir savienota ar šādām ielām:
* Vāveru iela (T veida krustojums)
* Ventas iela / Nīcgales iela

## Atsauces
Maras (dzīvnieki)

**Maras** ir jūrascūciņu dzimtas (*Caviidae*) grauzēji. Šie dzīvnieki ir izplatīti Argentīnas Patagonijas stepēs, bet dzīvo arī Paragvajā un citviet Dienvidamerikā. Ganās galvenokārt zālājos un zemos krūmos. Maras ir augēdāji un barojas dienā.

Mūsdienās sastopamas divas sugas: Patagonijas mara un Čakoa mara. Tradicionāli tās apvieno *Dolichotis* ģintī, tomēr Amerikas Zīdītāju biedrības 2020. gada pētījumā tika konstatētas būtiskas atšķirības starp abām sugām, kas attaisno Čakoa maras izdalīšanu *Pediolagus* ģintī. Ir zināmas arī vairākas izmirušas ģintis.

## Apraksts
Marām ir drukns ķermenis, strups purns, lielas acis un ausis. Pakaļkājām trīs pirksti ar asiem, līkiem nagiem, bet priekškājām četri pirksti. Garo pakaļkāju un samērā garo ausu dēļ tās atgādina trušus, arī pārvietoties var lecot kā truši. Tās var aizlēkt pat 1,8 m lielā attālumā. Dažreiz maras pārvietojas lēnām, bet spēj skriet ar ātrumu līdz 29 km/h.

Pieaugusi Patagonijas mara sver vairāk nekā 11 kg. Tēviņiem vidējais svars ir 8,3 kg bet mātītēm — 7,7 kg. Čakoa mara ir daudz mazāka un sver aptuveni 1 līdz 3 kg.

Lielākajai daļai maru ir brūna galva un ķermenis, bet vēdera apmatojums balts. Tām ir arī bālgans astes "spogulis", tādēļ maru izskats un uzvedība tiek salīdzināta ar maziem briežiem.

## Vairošanās
Mātīte un tēviņš izveido pāri, kas paliek kopā visu mūžu. Saviem pēcnācējiem maras izrok lielu alu. Katru gadu dzimst 1—3 mazuļi, kas ir neliels skaits salīdzinājumā ar citiem grauzējiem. Tie ir ļoti labi attīstīti un var sākt ganīties 24 stundu laikā. Maras sadarbojas mazuļu audzināšanā  — viens pieaugušo īpatņu pāris pieskata vairāku vecāku pēcnācējus. Briesmu gadījumā mazuļi steidzas paslēpties pazemes alās.

## Atsauces
Drujas iela (Daugavpils)

**Drujas iela** ir iela Daugavpilī, Jaunbūves apkaimē. Tā sākas no bezvarda ceļa, ar kuru savienota ar Krustpils ielu, ved gar dzelzceļu ziemeļrietumu virzienā un beidzas strupceļā. Drujas ielā ir dažas privātmājas, kā arī garāžas un televīzijas stacijas celtnes.

Ielas garums ir 320 metri. Visā garumā tā ir klāta ar grants segumu. Satiksmes kustība norit abos virzienos vienā joslā. Sabiedriskais transports pa Drujas ielu nekursē, tuvākā pietura ir "Baznīcu kalns" 18.&nbsp;novembra ielā.

Drujas iela (līdz 1920. gadam ) ir šīs ielas sākotnējais nosaukums, laika gaitā tas nav mainījies.

## Ievērojami objekti
* Nr. 38A — Daugavpils radio un televīzijas stacija ar 204 metru augsto torni.

## Ielu savienojumi
Drujas iela ir savienota ar šādām ielām:
* Krustpils iela (savienojums tikai gājējiem)
* Puškina iela (T veida krustojums)

## Atsauces
Smiltenes novada dome

**Smiltenes novada dome** ir Smiltenes novada pašpārvaldes augstākā iestāde. Sastāv no 15 deputātiem, ko ievēl reizi četros gados pašvaldību vēlēšanās. Tā darbojas Dārza ielā 3, Smiltenē. 

2025. gada Smiltenes novada domes vēlēšanās uzvarēja Nacionālās apvienības saraksts ar 27,00% balsu, iegūstot 4 vietas novada domē. Kopš 2025. gada 26. jūnija domes priekšsēdētājs ir Ervins Labanovskis no Progresīvo saraksta.

## Komitejas
* izglītības, kultūras un sporta jautājumu patstāvīgā komiteja,
* finanšu un attīstības jautājumu patstāvīgā komiteja,
* sociālo un veselības jautājumu patstāvīgā komiteja.

## Termiņa sākumā

Pēc 2025. gada Smiltenes novada domes vēlēšanām Smiltenes novada domē iekļuva deputāti no pieciem vēlēšanu sarakstiem. Vislielāko vēlētāju atbalstu ieguva Nacionālās apvienības saraksts.

## Skatīt arī
* Smiltenes novada pašvaldības vadītāju uzskaitījums

## Atsauces

## Ārējās saites

* Smiltenes novada pašvaldība
* Deputātu saraksts
Dāvids Rubens

**Dāvids Rubens** (dzimis ) ir latviešu politiķis. Kopš 2025. gada D. Rubens ir Līvānu novada domes deputāts un domes priekšsēdētājs.

## Dzīvesgājums
Dāvids Rubens dzimis 2001. gada 16. maijā. 2020. gadā absolvējis Rudzātu vidusskolu. 2024. gadā ieguvis bakalaura grādu Rīgas Tehniskajā universitātē starptautisko ekonomisko sakaru veidošanā.

2025. gada pašvaldību vēlēšanās Līvānu novadā kandidēja no Jaunās konservatīvās partijas kā partijas pirmais numurs. Ievēlēts Līvānu novada domē un pirmajā domes sēdē ievēlēts par domes priekšsēdētāju, kļūstot par jaunāko pašvaldības vadītāju Latvijas vēsturē. Viņš stājās Andra Vaivoda vietā, kurš ieņēma novada domes vadītāja vietu vairāk nekā 20 gadus.

Pirms kļūšanas par Līvānu novada domes deputātu un priekšsēdētāju bijis VAS "Valsts nekustamie īpašumi" korporatīvās komunikācijas projektu vadītājs.

## Atsauces
Muara

**Muara** () ir pilsēta Malaizijā, Džohoras štata karaliskā galvaspilsēta. Pilsēta atrodas Rietummalaizijas dienvidrietumos pie Muaras upes ietekas Malakas šaurumā  no štata galvaspilsētas Džohorbahru un  no valsts galvaspilsētas Kualalumpuras. Nozīmīgs tūrisma galamērķis.

## Vēsture
Muara ir sena pilsēta, kas pastāvējusi vēl pirms kaimiņos esošās Melakas, un 14. gadsimtā piederējusi Madžapahitas impērijai. Pilsēta dažādos laikos bijusi gan Melakas, gan Džohoras sultanātu valdījumā. 16. gadsimtā to iekaroja portugāļi un uzbūvēja šeit cietoksni. 1887. gadā Džohoras sultāns Abu Bakars piešķīra pilsētai titulu *Bandar Maharani* — ‘Imperatores pilsēta’, domājams, par godu imperatorei Fatimai. 2012. gadā sultāns Ibrahims Iskandars atkārtoti pasludināja Muaru par karalisko pilsētu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Melaka (pilsēta)

**Melaka** () ir lielpilsēta Malaizijā, Melakas štata galvaspilsēta un lielākā apdzīvotā vieta. Atrodas Rietummalaizijas dienvidrietumos pie Melakas upes ietekas Malakas šaurumā  no valsts galvaspilsētas Kualalumpuras. Nozīmīga osta un tūrisma galamērķis.

## Vēsture
Pilsētu 1396. gadā dibināja sultāns Paramešvara, kurš pēc Madžapahitas impērijas iebrukuma bija spiests pamest Singapūru un nolēma dibināt jaunu karalisti Malakas pussalā. 15. un 16. gadsimtā Melaka kļuva par Malajas galveno pilsētu un Malajas arhipelāga galveno tirdzniecības ostu. Melakai izveidojās labas attiecības ar Minu Ķīnu, kas to pasargāja no Siāmas un Madžapahitas uzbrukumiem un galu galā Melaka kļuva par galveno tirdzniecības ostu ceļā no Ķīnas uz Indiju. Pilsētā apmetās ietekmīgi arābu, persiešu un indiešu tirgotāji un šeit izplatījās islāms, kā rezultātā Paramešvara pieņēma islāmu un turpmāk dēvējās par sultānu Iskandaru Šahu.

1511. gadā pilsētu un visu Melakas sultanātu iekaroja Portugāle, kas šeit izveidoju savu tirdzniecības un militāro bāzi. 16. gadsimta vidū Melaku portugāļiem neveiksmīgi centās atņemt Ačehas un Džohoras sultanāti. 1641. gadā Melaka nonāca Nīderlandes Austrumindijas kompānijas varā, kas to iekļāva Nīderlandes impērijā. 1824. gadā saskaņā ar Angļu-holandiešu līgumu Melaka nonāca britu valdījumā un to iekļāva Šauruma apmetnēs. 2. pasaules kara laikā no 1942. līdz 1945. gadam pilsēta atradās japāņu okupācijā. Melaka sāka strauji attīstīties pēc Malaizijas Federācijas nodibināšanas 1963. gadā. 1989. gadā Melakai piešķīra vēsturiskas pilsētas statusu, 2003. gadā — lielpilsētas statusu, bet 2008. gadā kopā ar Džordžtaunu iekļāva UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Panty & Stocking with Garterbelt

***Panty & Stocking with Garterbelt*** () ir 2010. gada Japānas asa sižeta erotisks anime komēdijseriāls. Seriāla režisors ir Hirojuki Imaiši, pazīstams arī kā *[[Tengen Toppa Gurren Lagann]]* autors. Tas stāsta par divām eņģelēm, kuras izraidītas no paradīzes sliktas uzvedības dēļ. Eņģeles cenšas atgriezties paradīzē, pelnot naudu ar spoku medībām. Seriāls ar tā otro sezonu atgriezās televīzijas ekrānos 2025. gadā un saņēmis polarizētas kritiķu atsauksmes.

## Sezonas

## Ārējās saites

*
82. Venēcijas kinofestivāls

**82. [[Venēcijas kinofestivāls]]** norisinājās no 2025. gada 27. augusta līdz 6. septembrim Venēcijā, Itālijā.

Galvenās konkursa žūrijas priekšsēdētājs bija amerikāņu kinorežisors Aleksandrs Peins. Atklāšanas un noslēguma ceremoniju vadīja itāļu aktrise Emanuela Fanelli.

Zelta lauvu piešķīra Džima Džārmuša filmai *[[Father Mother Sister Brother]]*. Vācu kinorežisoram Verneram Hercogam un amerikāņu aktrisei Kimai Novakai festivāla laikā pasniedza Zelta lauvu par mūža ieguldījumu.

Pirms festivāla un tā laikā notika daudzas Palestīnas atbalsta demonstrācijas, kuras atbalstīja festivāla organizācija vai klātesošās zvaigznes, īpaši Gazas dokumentālās drāmas *The Voice of Hind Rajab* pasaules pirmizrādes laikā, kur notika turpmākas demonstrācijas, pieprasot izbeigt notiekošo vardarbību Gazā 23 minūšu ilgo stāvovāciju laikā. Mākslinieciskais direktors Alberto Barbera atbalstīja jebkādas demonstrācijas, taču paziņoja, ka protestiem nevajadzētu traucēt festivāla programmu.

Festivālu atklāja Paolo Sorrentīno filma "Žēlastība" un noslēdza Sedrika Himenesa filma *Dog 51*.

## Konkursa filmas
Par Zelta lauvu sacentās šādas filmas:

## Atsauces

## Ārējās saites

*
Tukuma novada dome

**Tukuma novada dome** ir Tukuma novada pašpārvaldes augstākā iestāde. Sastāv no 19 deputātiem, ko ievēl reizi četros gados pašvaldību vēlēšanās. Tā darbojas Talsu ielā 4, Tukumā. 

2025. gada Tukuma novada domes vēlēšanās uzvarēja Latvijas Reģionu apvienības saraksts ar 45,83% balsu, iegūstot 10 vietas novada domē. Kopš 2021. gada 1. jūlija domes priekšsēdētājs ir Gundars Važa.

## Komitejas
* attīstības komiteja,
* izglītības, kultūras un sporta komiteja,
* finanšu komiteja,
* sociālo un veselības jautājumu komiteja.

## Termiņa sākumā

Pēc 2025. gada Tukuma novada domes vēlēšanām Tukuma novada domē iekļuva deputāti no četriem vēlēšanu sarakstiem. Vislielāko vēlētāju atbalstu ieguva Latvijas Reģionu apvienības saraksts.

## Skatīt arī
* Tukuma novada pašvaldības vadītāju uzskaitījums

## Atsauces

## Ārējās saites

* Tukuma novada pašvaldība
* Deputātu saraksts
Tīrumu iela (Daugavpils)

**Tīrumu iela** ir iela Daugavpilī, Daugavas kreisajā krastā, Judovkas apkaimē. Tā sākas krustojumā ar Silenes ielu un ved austrumu virzienā līdz krustojumam ar Zemnieku ielu. Tīrumu ielā ir privātmāju apbūve.

Ielas garums ir aptuveni 310 metri, visā garumā tā ir klāta ar grants segumu. Ielas sarkano līniju platums ir 15 metri. Satiksmes kustība norit abos virzienos vienā joslā. Sabiedriskais transports pa Tīrumu ielu nekursē, tuvākā pietura ir "Zemnieku iela" Lielajā ielā.

Tīrumu ielas nosaukums ir zināms no 1960. gadiem un kopš tā laika nav mainījies.

## Ielu savienojumi
Tīrumu iela ir savienota ar šādām ielām:
* Silenes iela (T veida krustojums)
* Zemnieku iela (T veida krustojums)

## Atsauces
Stulbezers (Ēdoles pagasts)

**Stulbezers ** ir neliels beznoteces ezers Ventspils novada Ēdoles pagasta ziemeļaustrumu daļā. Ezeru ieskauj mežu masīvs.

## Atsauces
Kastaņu iela (Daugavpils)

**Kastaņu iela** ir iela Daugavpilī, Jaunbūves apkaimē. Kastaņu iela sākas krustojumā ar bezvārda ceļu, ar kuru tā savienota ar Plūmju ielu, stiepjas austrumu virzienā, pagriežas uz ziemeļiem un beidzas savienojumā ar Višķu ielu. Kastaņu ielā ir savrupmāju apbūve.

Ielas kopējais garums ir 490 metri, sarkano līniju platums ir no 13 līdz 16 metriem. Tās sākums ir klāts ar grants segumu, bet posms pie Višķu ielas 2024.—2025. gados pārbūvēts un asfaltēts. Satiksmes kustība atļauta abos virzienos. Sabiedriskais transports pa Kastaņu ielu nekursē.

Kastaņu iela izveidota 20. gadsimta beigās kādreizējā noliktavu teritorijā. Ielas nosaukums laika gaitā nav mainījies.

## Ielu savienojumi
Kastaņu iela ir savienota ar šādām ielām:
* Plūmju iela (savienojums ar bezvārda ceļu)
* Višķu iela (T veida krustojums)

## Atsauces
Stūru iela

**Stūru iela** var būt:

* Stūru iela — iela Brocēnos;
* Stūru iela — iela Saldū;
* Stūru iela — iela Dunikas pagasta Ječos.

## Skatīt arī
* Stūra iela
* Stūres iela
Stūra iela (Daugavpils)

**Stūra iela** ir iela Daugavpilī, Vizbuļu apkaimē. Tā sākas krustojumā ar Silu ielu, ved austrumu virzienā un beidzas strupceļā. Stūra ielā ir privātmāju apbūve.

Ielas kopējais garums ir aptuveni 180 metri. Visā garumā Stūra iela klāta ar grants segumu, satiksmes kustība norit abos virzienos vienā joslā. Sabiedriskais transports pa Stūra ielu nekursē.

Stūra iela ir šīs ielas vienīgais nosaukums, tas zināms kopš 1950. gadiem un laika gaitā nav mainījies.

## Ielu savienojumi
Stūra iela ir savienota ar šādām ielām:
* Silu iela (T veida krustojums)
Fonu valoda

**Fonu valoda** (*Fɔngbe*) ir viena no gbe valodām, kas pieder Nigēras-Kongo valodu saimei. Fonu valoda tiek runāta galvenokārt Beninā un Togo. Tā ir svarīga valoda Rietumāfrikas reģionā, un tai ir liela kultūras nozīme. Fonu valodas pratēju skaits tiek lēsts ap 2 miljoniem, un tā ir dzimtā valoda vairākiem Beninas un Togos dzīvojošiem cilvēkiem.

Fonu valoda runātāju skaits ir samērā mazs un valodas lietošana ir ierobežota tikai noteiktos reģionos. Valoda tiek runāta galvenokārt vecākajās paaudzēs, bet jaunākās paaudzes bieži izvēlas runāt plaši izplatītās valodas, piemēram, franču valodā vai citas vietējās valodas.

## Dialekti
Fonu valodā pastāv vairāki dialekti, kas ir atšķirīgi atkarībā no ģeogrāfiskās atrašanās vietas un etniskās piederības. Šie dialekti atšķiras fonoloģiski un leksiski, taču visi saglabā pamatstruktūru un galvenās gramatikas iezīmes, kas raksturo fonu valodu. Lielākās atšķirības parasti rodas izrunā, vārdnīcā un intonācijā.

#### Galvenie dialekti

# **Pamata dialekts** — Tiek runāts galvenokārt Fonu valodas centrālajā teritorijā. Tas ir vispieņemamākais un visplašāk izplatītais dialekts.
# **Austrumu dialekts** — Atšķiras ar nedaudz citu fonoloģiju un vārdu izrunu, kas ir ietekmēta no tuvējo valodu ietekmes.
# **Rietumu dialekts** — Šis dialekts ir plaši izplatīts piekrastes reģionos, un to bieži runā cilvēki, kas dzīvo pie jūras.

## Rakstība un literatūra
Fonu valoda tradicionāli tika runāta mutiski, bet mūsdienās tiek izmantots rakstiskais fonu alfabēts, kas balstīts uz latīņu burtiem. Rakstība ir izstrādāta, lai viegli atspoguļotu valodas fonētiskās īpatnības. Fonu valodā ir literatūras darbi, kas ietver gan tradicionālos stāstus, gan mūsdienu literatūru, taču salīdzinājumā ar lielākām valodām, literārā produkcija ir ierobežota.

## Ārējās saites
Pasirgudana

**Pasirgudana** () ir pilsēta Malaizijā, Džohoras galvaspilsētas Džohorbahru austrumu rūpnieciskā piepilsēta. Pilsēta atrodas Rietummalaizijas dienvidos pie Džohoras šauruma 340 km no valsts galvaspilsētas Kualalumpuras. Nozīmīga osta un kuģubūves, naftas pārstrādes un smagās rūpniecības centrs.

## Vēsture
Apdzīvotā vieta kā Kampunpasirudanas (*Kampung Pasir Udang*) ciems dibināta 1918. gadā, kad šeit izveidoja apkārtējo kaučuka un piparu plantāciju policijas un muitas ofisus. Pilsētas nosaukums nozīmē ‘smilšu krāvumi’ — šeit iegūtas smiltis eksportam uz šauruma pretējā krastā esošo Singapūru. Kā industriālā priekšpilsēta Pasirgudana sāka attīstīties 1970. gados. 2008. gadā nodibināta patstāvīga Pasirgudanas municipalitāte, bet 2020. gadā Pasirgudanai piešķirts lielpilsētas statuss.

## Atsauces

## Ārējās saites
Zaļumu iela (Daugavpils)

**Zaļumu iela** ir iela Daugavpilī, Vecajā Forštatē. Tā sākas strupceļā Šuņezera krastā, ved ziemeļaustrumu virzienā un beidzas krustojumā ar Vidzemes ielu. Zaļumu ielā ir privātmāju apbūve.

Ielas garums ir aptuveni 170 metri, sarkano līniju platums ir 16—17 metri. Gandrīz visā garumā Zaļumu iela ir klāta ar grants segumu, izņemot nelielu posmu ezera krastā, kuram nav seguma. Satiksmes kustība norit vienā joslā abos virzienos. Sabiedriskais transports pa Zaļumu ielu nekursē, tuvākā pietura ir "Šūņu iela" Vidzemes ielā.

Ielas sākotnējais nosaukums bija **Zaļā iela**, bet 1960. gados to pārdēvēja par Zaļumu ielu.

## Ielu savienojumi
Zaļumu iela ir savienota ar šādām ielām:
* Kalupes iela (T veida krustojums)
* Vidzemes iela (T veida krustojums)

## Atsauces
Skaidu iela

**Skaidu iela** ir iela Daugavpilī, Vecās Forštates apkaimē. Tā sākas krustojumā ar Kalupes ielu, ved austrumu virzienā un beidzas krustojumā ar Vidzemes ielu. Skaidu ielā ir privātmāju apbūve.

Ielas garums ir aptuveni 110 metri, sarkano līniju platums ir no 7 līdz 10 metriem. Visā garumā Skaidu iela ir klāta ar grants segumu. Satiksmes kustība norit vienā joslā abos virzienos. Sabiedriskais transports pa Skaidu ielu nekursē, tuvākā pietura ir "Ezeru iela" Vidzemes ielā.

Skaidu iela izveidota 1950. gados, tās nosaukums nav mainījies.

## Ielu savienojumi
Skaidu iela ir savienota ar šādām ielām:
* Kalupes iela (T veida krustojums)
* Vidzemes iela (T veida krustojums)

## Atsauces
Perlisa

**Perlisa** () ir viens no Malaizijas štatiem. Atrodas Rietummalaizijas ziemeļrietumos, robežojas ziemeļos ar Taizemi, dienvidos — ar Kedahu, bet dienvidrietumos krastus apskalo Malakas šaurums. Pēc politiskās iekārtas Džohora ir parlamentāra konstitucionālā monarhija; tās galva kopš 2000. gada ir radža Siradžudins. Štata galvaspilsēta ir Kanara, bet karaliskā galvaspilsēta ir Arau. Perlisa ir mazākais Malaizijas štats kā pēc platības, tā pēc iedzīvotāju skaita, kā arī vienīgais, kura valdnieka tituls ir «radža».

## Vēsture
Vēsturiski Perlisa bija nozīmīgs valdījums Kedahas karalistē. 1821. gadā Kedahu un līdz ar to Perlisu iekaroja Siāma. Pēc vairākiem bruņotiem konfliktiem, kuros iesaistījās Lielbritānija, Siāma un Kedaha, 1839. gadā Perlisa tika nodalīta no Kedahas, joprojām paliekot Siāmas sastāvā. 1843. gadā siāmieši par Perlisas radžu iecēla Saijidu Huseinu Džamalulaitu un Perlisa faktiski kļuva par suverēnu valsti; pirmā radžas pēcteči joprojām valda Perlisā.

1909. gadā tika noslēgts Angļu-siāmiešu līgums, saskaņā ar kuru Siāmas dienvidu musulmaņu provinces, tai skaitā Perlisa, nonāca britu valdījumā kā viena no Nefederētajām malajiešu valstīm. 1942. gadā Perlisu okupēja Japāna un 1943. gadā nodeva Taizemei, kur tā kļuva par vienu no provincēm. Pēc kara Perlisu atgrieza Malajā un 1946. gadā tā kļuva par Malajas Savienības daļu, bet 1948. gadā — par Malajas Federācijas daļu, kas 1957. ieguva neatkarību. 1963. gadā Perlisa kļuva par Malaizijas štatu.

## Ārējās saites

*
Arau

**Arau** () ir pilsēta Malaizijā, Perlisas štata karaliskā galvaspilsēta. Pilsēta atrodas Rietummalaizijas ziemeļrietumos  no štata galvaspilsētas Kanaras un  no valsts galvaspilsētas Kualalumpuras. Pilsētā atrodas Perlisas radžas pils, Perlisas Tehnoloģiskā universitāte un Imatrikulācijas koledža.

## Atsauces

## Ārējās saites
Stepiņu pilskalns

**Stepiņu pilskalns** atrodas Latgalē, Rēzeknes novada Mākoņkalna pagastā, starp Dorotpoli un Stepiņiem. Reģiona nozīmes kultūras piemineklis. Pilskalns atklāts 2019. gadā. Datējums — dzelzs laikmets.

## Ārējās saites

* Stepiņu pilskalns portālā https://www.latvijas-pilskalni.lv/
Rionegro (Urugvajas pieteka)

**Rionegro** (, ) ir 750 kilometrus gara Urugvajas upes kreisā krasta pieteka Brazīlijā (neliela augšteces daļa) un Urugvajā. Upe sadala Urugvaju divās daļās — ziemeļdaļā un dienviddalā. Izveidoti vairāki aizsprosti un ūdesnkrātuves, to skaitā 1945. gadā izveidotā Rinkonas del Bonetes ūdenskrātuve.

## Ārējās saites
Kanara

**Kanara** () ir pilsēta Malaizijā, Perlisas štata galvaspilsēta un lielākā apdzīvotā vieta. Pilsēta atrodas Rietummalaizijas ziemeļrietumos Perlisas upes krastos  no valsts galvaspilsētas Kualalumpuras. 

## Vēsture
Pilsēta dibināta 1653. gadā kā Kedahas 14. sultāna Muhijdina Mansora Šaha administratīvais centrs **Kotasena** (*Kota Sena*). Pilsēta attīstījusies kā Perlisas upes osta. 

## Atsauces

## Ārējās saites
Butlēri (Jaunpiebalgas pagasts)

**Butlēri** ir ciems Cēsu novada Jaunpiebalgas pagastā. Atrodas pagasta centrālajā daļā.

Apdzīvotā vieta atrodas nomaļus no valsts autoceļiem. Ciems ir daļēji izzudis.

## Atsauces
Brici (Jaunpiebalgas pagasts)

**Brici** ir ciems Cēsu novada Jaunpiebalgas pagastā. Atrodas pagasta dienvidrietumu daļā.

Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa V322, Bricu ezera krastā. Ciems ir daļēji izzudis.

Ciema apkārtnē atrodas valsts nozīmes kultūras piemineklis Ezerbricu senkapi.

## Atsauces
Jēci

**Jēci** ir ciems Cēsu novada Jaunpiebalgas pagastā. Atrodas pagasta ziemeļrietumu daļā.

Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa V303, Gaujas upes krastā.

## Atsauces
Džozefs Koni

**Džozefs Koni** (, dzimis 1961. gada septembrī) ir Ugandas kaujinieks, nemiernieku grupas Dieva pretošanās armija līderis. Dieva pretošanās armiju par teroristisku organizāciju atzinušas ES, ASV un vairākas citas valstis un organizācijas.

Džozefs Koni, pēc tautības ačols, dzimis Ugandas ziemeļos. 1987. gadā nodibināja Dieva pretošanās armiju, lai ar militāru spēku ieviestu Ugandā kristiešu fundamentālistu režīmu Džezefa Koni izpratnē. 2005. gadā Starptautiskā krimināltiesa apsūdzēja Koni kara noziegumos, to skaitā bērnu izmantošanu kaujās un prostitūcijā. Pēc 2006. gada Dieva pretošanās armija ir ievērojami mazinājusi aktivitāti. Pēc dažādām ziņām Koni slēpjas Dienvidsudānā, Kongo Demokrātiskajā Republikā vai Centrālāfrikas Republikā.

## Ārējās saites
Dūkštas vecticībnieku baznīca

{
  "type": "ExternalData",
  "service": "geoshape",
  "ids": "Q12653654"
}

**Dūkštas Sv. Trīsvienības vecticībnieku baznīca** () ir vecticībnieku dievnams, kas atrodas Lietuvas ziemeļaustrumos, Utenas apriņķa Ignalinas rajona pašvaldības Dūkštā.

Dūkštā vecticībnieku draudze tika nodibināta 1919. gadā. 1932. gadā draudze uzcēla baznīcu. Otrā pasaules kara laikā baznīca tika slēgta, bet 1955. gadā baznīcas ēka nodega. Vecticībnieki tomēr noturēja lūgšanas dzīvojamās mājas. 1989. gadā draudzes darbību atjaunoja un 1990. gadā tai tika nodota tobrīd neizmantotā pareizticīgo baznīcas ēka. 

## Ārējās saites
Visu Svēto līcis

{
  "type": "ExternalData",
  "service": "geoshape",
  "ids": "Q1310944"
}

**Visu Svēto līcis** () ir Atlantijas okeāna līcis Brazīlijas austrumos, Baijas štatā. Pie līča ieejas atrodas atrodas štata galvaspilsēta Salvadora. Līcis ir relatīvi sekls (tā vidējais dziļums ir 9,8 metri. Tajā ir 91 sala, lielākā no tām — Itaparika pie līča ieejas. Līcī ietek Paragvasu upe. Līča ziemeļaustrumu krastā — naftas ieguve.

## Ārējās saites
Jānis Upenieks

**Jānis Upenieks** var būt:

* Jānis Upenieks (1888—1974) — mūziķis;
* Jānis Upenieks (1988) — ekonomists un politiķis;
Jānis Upenieks (mūziķis)

**Jānis Upenieks** (dzimis , miris ) bija latviešu mūziķis, tubas spēles meistars. 1958. gadā ieguvis Latvijas PSR Nopelniem bagātā skatuves mākslinieka nosaukumu.

No 1916. līdz 1918. gadam studēja tubas un kontrabasa spēli Pēterburgas konservatorijā. Tajā pat laikā sāka mūziķa gaitas Pāvula Jurjāna dibinātajā Latviešu strēlnieku simfoniskajā orķestrī. 1918. gadā atgriezās Rīgā un kļuva par Rīgas operas mūziķi un strādāja šeit līdz pat aiziešanai pensijā pēc Otrā pasaules kara.

## Ārējās saites
Rīgas astoņsimt gadu jubileja

**Rīgas 800. gadadiena** bija plašs kultūras un svētku pasākumu kopums, kas notika 2001. gadā par godu Rīgas dibināšanas 800. gadadienai. Rīga dibināta 1201. gadā bīskapa Alberta vadībā, un jubilejas svinības kulminēja 2001. gada 17., 18. un 19. augustā ar pasākumiem, kas iesaistīja mūziku, teātri, mākslu un tūrismu. Svinības organizēja pašvaldības aģentūra "Rīga 800", kuras ģenerāldirektore bija arhitekte Ingūna Rībena. Pasākumi bija vērsti uz Rīgas vēstures popularizēšanu, tūristu piesaisti un pilsētas tēla veidošanu kā "iedvesmas pilsētu".

## Vēstures konteksts
Rīgas dibināšana datēta ar 1201. gadu, kad vācu bīskaps Alberts no Bukshevdenes ielika pamatakmeni pilsētai pie Daugavas ietekas. 800 gadu jubileja tika izmantota kā iespēja atskatīties uz astoņiem gadsimtiem pilsētas vēsturē – no viduslaikiem līdz mūsdienām, iekļaujot Hanzas savienības laikus, baroka periodu, jūgendstilu un padomju ēru. Svinības tika plānotas kā daļa no plašākas Eiropas kultūras konteksta, saistot Rīgu ar citām jubilejām, piemēram, Stokholmas 750. gadadienu.

Sagatavošanās sākās jau 1998. gadā, kad Rīgas dome izveidoja aģentūru "Rīga 800" kā bezpeļņas organizāciju, lai koordinētu pasākumus. 2000. gads bija ieskaņas periods ar dažādiem koncertiem, torņu mūzikas priekšnesumiem un izstādēm, kas gatavoja rīdziniekus un viesus galvenajām svinībām.

## Atsauces
Ādolfs Frīdrihs Bode

**Ādolfs Frīdrihs Bode** (, , dzimis , miris ) bija vācu izcelsmes mežkopis, viens no mežsaimniecības pamatlicējiem Latvijā un Krievijas impērijā.

No 1823. līdz 1825. gadam mācījies meža skolā Remplinā (Mēklenburgā-Priekšpomerānijā), no 1825. līdz 1827. gadam - meža akadēmijā Ēbersvaldē. 1829. gadā kļuva par Mēdemu dzimtas Vecauces muižas mežu pārvaldnieku. No 1831. līdz 1832. gadam - mežsargs Manteifeļu dienestā. No 1832. līdz 1835. gadam - kūdras ieguves inspektors Kurzemes guberņā. 1833. gadā Dobelē apprecējies ar Terēzi Vilhelmīni Ploškus. No 1836. gada - mežsaimniecības skolotājs meža klasēs Jelgavas vīriešu ģimnāzijā. 

1840. gadā tika uzaicināts par pasniedzēju Meža institūtā Sanktpēterburgā, kur pasniedza vairākus priekšmetus par mežsaimniecību un kūdras ieguvi. Slikti prata krievu valodu, priekšmetus pasniedza vāciski. Pensionējies 1855. gadā. Miris Ņižņijnovgorodā, apglabāts Pērnavā.

## Bibliogrāfija (nepilna)
**Hypothesen über die Entstehung des Torfes* (1832)
**Anleitung zum Torfbetriebe in den Ostseeprovinzen Russlands* (1833)
**Über das Vorkommen der Eiche in den Ostseeprovinzen* (1834)
**Handbuch zur Bewirtschaftung der Forsten in den deutschen Ostseeprovinzen Russlands* (1840)
**Verbreitungsgrenzen der wichtigsten Holzgewächse des europäischen Russlands. Beitrag zur Würdigung der Forstwirtschaft in Russland* (1851)
**Notizen, gesammelt auf einer Forstreise durch einen Theil des Europäischen Russlands* (1854)

## Ārējās saites
* BBLd — Baltisches Biografisches Lexikon digital
Smoļenkas kapi

{
  "type": "ExternalData",
  "service": "geoshape",
  "ids": "Q2972631"
}


**Smoļenkas luterāņu kapi** ) ir daļēji slēgta kapsēta Sanktpēterburgā, Dekabristu salā. Tā ir vecākā ne-pareizticīgo kapsēta pilsētā, dibināta 1747. gadā. Tradicionāli šeit tika apglabāti pilsētas luterticīgie iedzīvotāji. Nosaukta blakus esošās Mazās Ņevas attekas Smoļenkas vārdā.

## Ārējās saites

*
Kedaha

**Kedaha** () ir viens no Malaizijas štatiem. Atrodas Rietummalaizijas ziemeļrietumos, robežojas ziemeļrietumos ar Perlisu, ziemeļaustrumos — ar Taizemi, dienvidaustrumos — ar Peraku, dienvidrietumos — ar Pulaupinanu, bet rietumos krastus apskalo Malakas šaurums. Kedahai pieder Lankavi un citas mazākas salas Malakas šaurumā. Pēc politiskās iekārtas Kedaha ir parlamentāra konstitucionālā monarhija; tās galva kopš 2017. gada ir sultāns Sallehudins. Štata galvaspilsēta ir Alorsetara, bet lielākā pilsēta — Sunaipetani.

## Vēsture
Vēsturiskos avotos Kedaha pirmoreiz minēta 1.—2. gadsimta tamilu poēmā *Paṭṭiṉappālai* kā Kadarama. Kedaha atrodas stratēģiski nozīmīgā vietā — šeit atradās Malakas pussalu pa Patani un Mudas upēm šķērsojošs tirdzniecības ceļš no vienas piekrastes uz otru. 7.—8. gadsimtā Kedaha bija Šrīvidžajas impērijas kontrolē. 11. gadsimtā Kedahu uz laiku iekaroja Čolas impērija. Kedaha kā patstāvīgs sultanāts pirmoreiz izveidojās 1136. gadā, kad tās karalis Fraons Mahavansa pieņēma islāmu. 15. gadsimtā Kedaha nonāca Melakas sultanāta ietekmē, bet vālāk to centās pakļaut Portugāle pēc Melakas iekarošanas, kā arī Ačehas sultanāts. 

1786. gadā Kedahas sultāns apmaiņai pret militāro palīdzību nodeva Britu Austrumindijas kompānijai Pinanas salu, kur tā nodibināja Džordžtaunas tirdziecības apmetni, bet 1800. gadā Kedaha pārdeva daļu pussalas teritorijas iepretī Džordžtaunai, kur tika izveidota Velzlijas kolonija. 1821. gadā Kedahu ieņēma Siāma, kuras sastāvā tā pastāvēja kā Siburi province. 1909. gadā tika noslēgts Angļu-siāmiešu līgums, saskaņā ar kuru Siāmas dienvidu musulmaņu provinces, tai skaitā Kedaha, nonāca britu valdījumā kā viena no Nefederētajām malajiešu valstīm. 1942. gadā Kedahu okupēja Japāna un 1943. gadā nodeva Taizemei, kur tā kļuva par vienu no provincēm. Pēc kara Kedahu atgrieza Malajā un 1946. gadā tā kļuva par Malajas Savienības daļu, bet 1948. gadā — par Malajas Federācijas daļu, kas 1957. ieguva neatkarību. 1963. gadā Kedaha kļuva par Malaizijas štatu.

## Ārējās saites

*
Ventspils novada dome

**Ventspils novada dome** ir Ventspils novada pašpārvaldes augstākā iestāde. Sastāv no 15 deputātiem, ko ievēl reizi četros gados pašvaldību vēlēšanās. Tā darbojas Skolas ielā 4, Ventspilī. 

2025. gada Ventspils novada domes vēlēšanās uzvarēja Latvijas Reģionu apvienības saraksts ar 39,31% balsu, iegūstot 6 vietas novada domē. Kopš 2025. gada 27. jūnija domes priekšsēdētājs ir Andis Zariņš no Nacionālās apvienības saraksta.

## Komitejas
* teritorijas un ekonomiskās attīstības komiteja,
* sociālā, izglītības, kultūras un sporta komiteja,
* finanšu komiteja,
* nekustamo īpašumu apsaimniekošanas komiteja.

## Termiņa sākumā

Pēc 2025. gada Ventspils novada domes vēlēšanām Ventspils novada domē iekļuva deputāti no trīs vēlēšanu sarakstiem. Vislielāko vēlētāju atbalstu ieguva Latvijas Reģionu apvienības saraksts.

## Skatīt arī
* Ventspils novada pašvaldības vadītāju uzskaitījums

## Atsauces

## Ārējās saites

* Ventspils novada pašvaldība
* Deputātu saraksts
Tallinas olimpiskais jahtu centrs

**Tallinas olimpiskais jahtu centrs** (, saīsināti TOP) jeb **Piritas jahtu centrs** () ir sporta komplekss Piritā, Tallinā, Igaunijā. Vienīgā olimpisko spēļu norises vieta Baltijas valstīs.

Komplekss uzcelts 1980. gadā kā burāšanas infrastruktūra Maskavas olimpiskajām spēlēm. Tā projektētāji un arhitekti ir Henno Sepmans, Pēps Jāness, Antss Raids un Avo-Himms Loovērs. Kopš 1997. gada komplekss ir Igaunijas arhitektūras mantojuma objekts. Celtniecības beigās 1980. gada jūnijā jahtu centrā ietilpa upes un jūras ostas, jahtklubs ar elingiem un darbnīcām, preses centrs un olimpiskais ciemats.

## Vēsture
Centra būvniecības pamatakmeni  ielika Starptautiskās burāšanas federācijas prezidents Beppe Kroče. Pirms sporta kompleksa būvniecības uzsākšanas bija nepieciešams nojaukt Sporta kuģu būves eksperimentālo kuģu būvētavu (to pārcēla uz Paljasāri) un PSRS Jūras spēku jahtkluba ēkas. Topošā olimpiskā objekta teritorijā turpināja darboties tikai 1948. gadā dibinātais *Kalev* jahtklubs, kas kopš 1994. gada ir tā vajadzībām atvēlētās jahtu ostas daļas operators. Centra jahtu ostu un preses centru nodeva ekspluatācijā līdz 1979. gada 17. jūlijam uz PSRS Tautu 7. vasaras spartakiādes burāšanas sacensību sākumu. Jūras osta un upes osta, ko atdalīja moli, kopā varēja uzņemt līdz 750 kuģiem.

20. gadsimta Igaunijas arhitektūras kontekstā olimpiskais burāšanas centrs bija neparasta sporta pilsēta. Jahtkluba ēka ir 20. gadsimta 70. gadu beigu vēlīnā modernisma paraugs. Olimpiskā kompleksa arhitektoniskais risinājums bija balstīts uz zemām ēkām, pārsvarā ne augstākām par trim stāviem. Ēku unikālais horizontālais siluets labi iekļāvās Piritas mikrorajona dabā. Kompleksa eksterjerā dominēja gaišas apmestas virsmas, kas kontrastēja ar gaišajām stikla un krāsota tērauda loksnēm. Interjers un mēbeles bija veidotas vienkārši un kodolīgi gaišos toņos.

Kompleksu svinīgi nodeva ekspluatācijā 1980. gada 2. jūnijā. Atklāšanā piedalījās organizācijas komitejas "Olimpiāde-80" priekšsēdētājs Ignatijs Novikovs, Igaunijas Komunistiskās partijas Centrālās komitejas pirmais sekretārs Karls Vaino un PSRS Sporta komitejas priekšsēdētājs Sergejs Pavlovs.

## Galerija

Pirita Marina Hotel.jpg|*Pirita Marina Hotel* Tallinas olimpiskajā jahtu centrā
Pirita Olympic Regatta Center (distant view) - panoramio.jpg|Tallinas olimpiskais jahtu 2005. gadā
TOP sadam 24.10.2021.jpg|Tallinas olimpiskais jahtu centrs 2021. gadā


## Atsauces

## Ārējās saites
Sventas iela

**Sventas iela** ir iela Daugavpilī, Daugavas kreisajā krastā, Grīvas apkaimē. Sventas iela sākas krustojumā ar Vālodzes ielu, ved rietumu virzienā un beidzas krustojumā ar Gulbju ielu. Sventas ielā ir privātmāju apbūve.

Sventas ielas garums ir aptuveni 100 metri, tās sarkano līniju platums ir 10 metri. Visā garumā Sventas iela klāta ar grants segumu, satiksmes kustība atļauta abos virzienos. Sabiedriskais transports pa Sventas ielu nekursē, tuvākā pietura ir 9. maršruta galapunkts "Ķiršu iela".

Iela izveidota 1950. gados, tās tagadējais nosaukums ir arī zināms kopš Latvijas PSR laika.

## Ielu savienojumi
Sventas iela ir savienota ar šādām ielām:
* Vālodzes iela (T veida krustojums)
* Gulbju iela (T veida krustojums)

## Atsauces
Linu iela (Daugavpils)

**Linu iela** ir iela Daugavpilī, Daugavas kreisajā krastā, Grīvas apkaimē. Linu iela sākas krustojumā ar Ķiršu ielu, ved dienvidu virzienā un beidzas krustojumā ar Veidenbauma ielu. Linu ielā ir privātmāju apbūve.

Ielas garums ir 147 metri, tās sarkano līniju platums ir 7 metri. Visā garumā Linu iela klāta ar grants segumu, satiksmes kustība atļauta abos virzienos. Sabiedriskais transports pa Linu ielu nekursē, tuvākā pietura ir 9. maršruta galapunkts "Ķiršu iela".

Iela izveidota 1950. gados, sākotnēji ar nosaukumu **Kolchozu šķērsiela**, bet 1957. gadā iela ieguva tagadējo nosaukumu, kas kopš tā laika nav mainījies.

## Ielu savienojumi
Linu iela ir savienota ar šādām ielām:
* Ķiršu iela (T veida krustojums)
* Veidenbauma iela (T veida krustojums)

## Atsauces
Maras (nozīmju atdalīšana)

**Maras** var būt:

* Maras ― ciems Kuldīgas novada Turlavas pagastā;
* maras ― jūrascūciņu dzimtas dzīvnieki.

Skatīt arī:
* Mara ― nozīmju atdalīšanu.
Valkas novada dome

**Valkas novada dome** ir Valkas novada pašpārvaldes augstākā iestāde. Sastāv no 15 deputātiem, ko ievēl reizi četros gados pašvaldību vēlēšanās. Tā darbojas Beverīnas ielā 3, Valkā. 

2025. gada Valkas novada domes vēlēšanās uzvarēja Vidzemes partijas saraksts ar 60,17% balsu, iegūstot 10 vietas novada domē. Kopš 2025. gada 19. jūnija domes priekšsēdētājs ir Vents Armands Krauklis.

## Komitejas
* attīstības un digitalizācijas komiteja,
* izglītības, kultūras, sporta un sociālā komiteja,
* finanšu komiteja,
* saimnieciskās, drošības un vides komiteja.

## Termiņa sākumā

Pēc 2025. gada Valkas novada domes vēlēšanām Valkas novada domē iekļuva deputāti no četriem vēlēšanu sarakstiem. Vislielāko vēlētāju atbalstu ieguva Vidzemes partijas saraksts.

## Skatīt arī
* Valkas novada pašvaldības vadītāju uzskaitījums

## Atsauces

## Ārējās saites

* Valkas novada pašvaldība
* Deputātu saraksts
Titivils

thumb|14. gadsimta ilustrācija, kurā attēlots Titivils pie rakstveža galda
**Titivils** (latīņu: *Titivillus*) ir viduslaiku folklorā un literatūrā pieminēts dēmonisks tēls, kas tiek uzskatīts par "rakstīšanas dēmonu" vai "rakstu kļūdu dēmonu". Titivils ir saistīts ar dažādiem nepareiziem vai kļūdainiem rakstiem, un viduslaikos tika uzskatīts, ka viņš ir atbildīgs par kļūdām, kas rodas rakstot vai pārrakstot tekstus, īpaši svētos rakstus.

Titivils tika uzskatīts par dēmonu, kas ne tikai izraisīja rakstīšanas kļūdas, bet arī veicināja cilvēku grēkus, it īpaši caur vārdiem un tekstiem, kuriem nebija pienācīgas uzmanības vai atbildības. Viņš varēja "sēdēt" pie rakstītāja pleca, gaidot brīdi, kad rakstītājs kļūdīsies vai pieļaus kādu trūkumu. Titivils tika arī saistīts ar citiem viduslaiku simboliem, piemēram, nemitīgajiem pārbaudījumiem, ko piedzīvoja cilvēks, veicot reliģisku vai garīgu darbu. Viņa ietekme tika uzskatīta par nelabvēlīgu gan rakstītājiem, gan tiem, kas vēlējās saglabāt dokumentu vai grāmatu pareizību.

## Vēsture
Titivils parādījās viduslaiku teoloģijā un manuskriptu kopēšanas tradīcijās. Pirmo reizi viņš minēts 15. gadsimta tekstos, un viņa tēls bieži tika attēlots kā dēmons, kas sēž uz rakstītāja pleca vai ap sevi pilda gaisa šķidrumu, kas simbolizē grēkus vai kļūdas.

Viduslaiku mūki, kuri kopēja Svētos rakstus, bija pārliecināti, ka Titivils varēja ietekmēt viņu darbu, pieļaujot kļūdas vai aizkavējot pareizrakstību. Šī uzskata dēļ tika izveidotas dažādas prakses, lai "aizsargātos" no *Titivillus* ietekmes, piemēram, lūgšanas vai svētīšanas ceremonijas pirms rakstīšanas uzsākšanas. Tā kā kopēšanas darbi bija garlaicīgi un bieži veica tos pārslodzes apstākļos, kļūdas bija ļoti bieži sastopamas. Dēmonam *Titivillus* tika piedēvētas šīs nepareizības.

## Mūsdienu atsauces
Titivila tēls ir kļuvis par simbolu mūsdienu literatūrā un kultūrā, bieži tiek lietots, lai norādītu uz nevēlamām kļūdām, kas rodas jebkurā rakstīšanas vai izpētes procesā. Viņa tēls tiek izmantots arī mūsdienu pasākumos, kas saistīti ar literatūras vēsturi, kā arī zinātniskajos pētījumos par rakstu kļūdām un to ietekmi.

Dažās viduslaiku vēstures izstādēs un mūsdienu literāros darbos Titivils ir kļuvis par metaforu par dēmonisku spēku, kas kaitē cilvēka mēģinājumiem radīt ideālus vai pilnīgus darbus.

## Ārējās saites
Ciedru iela (Daugavpils)

**Ciedru iela** ir iela Daugavpilī, Jaunbūves apkaimē. Tā sākas no bezvārda šķērsielas, kura savieno Smilšu un Arodu ielu, ved ziemeļaustrumu virzienā un beidzas krustojumā ar Liepājas ielu. Ciedru ielā ir privātmāju apbūve.

Ielas kopējais garums ir 120 metri, sarkano līniju platums ir 12—13 metri. Visā garumā ielai ir grants segums, satiksmes kustība atļauta abos virzienos. Sabiedriskais transports pa Ciedru ielu nekursē, tuvākā pietura ir "Tukuma iela" Smilšu ielā.

Iela izveidota 1950. gados, tās nosaukums laika gaitā nav mainījies.

## Ielu savienojumi
Ciedru iela ir savienota ar šādām ielām:
* Smilšu iela (savienojums ar bezvārda ceļu)
* Arodu iela (savienojums ar bezvārda ceļu)
* Liepājas iela (T veida krustojums)

## Atsauces
Putnu iela (Daugavpils)

**Putnu iela** ir iela Daugavpilī, Mežciema apkaimē. Tā sākas no Parka ielas, ved ziemeļu virzienā un beidzas krustojumā ar Plāteru ielu. Putnu ielā ir savrupmāju apbūve, kā arī neapbūvēti, ar mežu aizauguši zemesgabali.

Ielas kopējais garums ir aptuveni 265 metri, sarkano līniju platums ir no 9 līdz 15 metriem. Visā garumā Putnu iela ir klāta ar asfalta segumu. Satiksmes kustība atļauta vienā joslā abos virzienos. Sabiedriskais transports pa Putnu ielu nekursē, tuvākā pietura ir "Parka ielā".

Tagadējais ielas nosaukums ir zināms no 1960. gadiem un kopš tā laika nav mainījies.

## Ielu savienojumi
Putnu iela ir savienota ar šādām ielām:
* Parka iela (T veida krustojums)
* Plāteru iela (Y veida krustojums)

## Atsauces
Alkšņu iela (Daugavpils)

**Alkšņu iela** ir iela Daugavpilī, Mežciema apkaimē. Tā sākas krustojumā ar Staņislavska ielu, ved ziemeļaustrumu virzienā un beidzas strupceļā. Alkšņu ielā ir savrupmāju apbūve.

Ielas garums ir aptuveni 95 metri, sarkano līniju platums ir no 4 līdz 8 metriem. Visā garumā Alkšņu ielā nav seguma. Satiksmes kustība atļauta vienā joslā abos virzienos. Sabiedriskais transports pa Alkšņu ielu nekursē.

Alkšņu ielas nosaukums laika gaitā nav mainījies.

## Ielu savienojumi
Alkšņu iela ir savienota ar šādām ielām:
* Staņislavska iela (T veida krustojums)

## Atsauces
Alorsetara

**Alorsetara** () ir pilsēta Malaizijā, Kedahas štata galvaspilsēta un otra lielākā apdzīvotā vieta; sultāna rezidence atrodas tās ziemeļu piepilsētā Anakbukitā. Pilsēta atrodas Rietummalaizijas ziemeļrietumos Kedahas un Anakbukitas upju satekā 8 km no Malakas šauruma krasta, un  no valsts galvaspilsētas Kualalumpuras. Nozīmīgs kultūras un loģistikas centrs (dzelzceļa mezgls, lidosta).

## Vēsture
Pilsēta dibināta 1785. gadā kā **Kotasetara** (*Kota Setar*), kas bija astotā Kedahas sultanāta galvaspilsēta kopš tā dibināšanas 1136. gadā. Pēc tam, kad bija pabeigta administratīvo ēku būvniecība jaunajā galvaspilsētā, notika sultāna Ahmada Tadžudina Halima Šaha II kronēšanas ceremonija, kuras laikā pilsētu ieņēma Siāmas karaspēks. Sultāns bija spiests bēgt uz Penanu un vēlāk uz Melaku. Jaunās galvaspilsētas darbība tika apturēta uz vairāk kā 20 gadiem un atjaunota tikai 1842. gadā; Kedahas galvaspilsēta īslaicīgi tika pārcelta uz Kotakualamudu Mudas krastā. Pilsēta ievērojami attīstījas 19. gadsimta otrajā pusē kā tirdzniecības centrs un tika pārdēvēta tagadējā vārdā. 2. pasaules kara laikā pilsētu okupēja japāņi un līdz kara beigām nodeva savas sabiedrotās Taizemes kontrolē. 2003. gada 21. decembrī pilsētai tika piešķirts lielpilsētas statuss un tā tika pārdēvēta par **Alorstaru** (*Alor Star*), bet 2009. gadā atgriezts iepriekšējais nosaukums.

## Atsauces

## Ārējās saites
Bērziņi (Taurenes pagasts)

**Bērziņi** ir apdzīvota vieta Cēsu novada Taurenes pagastā. Atrodas pagasta austrumdaļā.

Apdzīvotā vieta atrodas nomaļus no valsts autoceļiem.

## Atsauces
Mirdzošie sedli

**"Mirdzošie sedli"** () ir 1974. gada ASV vesterna kinokomēdija, kuras režisors ir Mels Brukss. Filmā galvenās lomas atveido Klīvons Litls, Džīns Vailders, Slims Pikenss, Deivids Hadlstons, Hārvijs Kormans un Medlina Kāna.

Filmas darbība norisinās 1874. gadā mežonīgajos rietumos. Cauri nelielai pilsētai plānots izbūvēt dzelzceļu. Lai iegūtu zemi, ar politiku saistītais Hedlijs Lamars (Kormans) izstrādā plānu, lai padarītu pilsētu neapdzīvotu — uz pilsētu tiek nosūtīts melnādains šerifs.

Filmas "Mirdzošie sedli" pirmizrāde notika  un to izplatīja *[[Warner Bros.]]*. Filma saņēma augstu kritiķu novērtējumu un to nominēja Amerikas Kinoakadēmijas balvai trīs kategorijās: "Labākā aktrise otrā plāna lomā", "Labākā dziesma" un "Labākā montāža". Mūsdienās filma tiek uzskatīta par komēdijas klasiku. 2006. gadā filma iekļauta ASV Kongresa bibliotēkas Nacionālajā kino reģistrā kā "kulturāli, vēsturiski vai estētiski nozīmīga filma".

## Atsauces

## Ārējās saites
Eddington

***Eddington*** ir 2025. gada ASV melnās komēdijas vesterna filma, kuras režisors un scenārija autors ir Ari Asters. Filmā galvenās lomas atveido Vakīns Fīnikss, Pedro Paskāls, Lūks Graimss, Dirdrija O'Konela, Maikls Vords, Ostins Batlers un Emma Stouna.

Filmas darbība norisinās 2020. gadā COVID-19 pandēmijas laikā nelielā Ņūmeksikas pilsētā, kur izveidojas konflikts starp vietējo policijas šerifu un mēru. Filmas fonā tiek izsmietas abas Amerikas politiskā konflikta puses par atsvešināšanos, manipulēšanu, konspiroloģiju un loģikas trūkumu.

Filmas *Eddington* pirmizrāde notika  78. Kannu kinofestivālā, kur tā sacentās par Zelta palmas zaru. Filmu izplatīja *[[A24]]*. Filma saņēma pārsvarā pozitīvu kritiķu novērtējumu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Vārti

[thumb|Vārti [Bukareste|Bukarestē (Rumānija)]]
[thumb|[Beranžē pils jūgendstila vārti (Parīze)]]
[thumb|[Šķeltie vārti (*Candi bentar*), tipiski vārti Indonēzijā, kas bieži sastopami Javas un Bali salās]]
**Vārti** ir caurstaigājama vai caurbraucama samērā liela aile nožogojumā vai celtnē kopā ar veramu daļu šīs ailes aizdarīšanai. Vārti var novērst vai kontrolēt personu ienākšanu vai iziešanu, kā arī tie var būt tikai dekoratīvi. Vārtu kustīgo daļu vai daļas var uzskatīt par durvīm, jo tās ir fiksētas vienā pusē, atveroties un aizveroties kā viena vārtu eja.

Vārds "vārti" cēlies no darbības vārda ‘vērt’ ("atvērt, aizvērt"), kas cēlies no indoeiropiešu saknes **wer-* / *wert-* ‘vērst, griezt’. Līdzīgi vārds skan arī radniecīgajās valodās: lietuviešu: *vártai*, un senprūšu: *worto*.

Vārtiem var būt aizbīdnis, ko var pacelt un nolaist, lai gan atvērtu vārtus, gan novērstu to atvēršanos. Vārtu darbība var būt gan automatizēta, gan manuāla. Lai palielinātu drošību, vārtus mēdz aprīkot ar slēdzenēm.

Lielākus vārtus var izmantot visai celtnei vai kompleksam, piemēram, pilij vai nocietinātai pilsētai. Durvis var uzskatīt arī par vārtiem, ja tās izmanto, lai bloķētu ienākšanu, piemēram vārtu namā.

## Vēsture
Par mūsdienu vārtu prototipu var uzskatīt akmeni, ko senatnes cilvēks izmantoja, lai aizbloķētu ieeju savās mājās, glābjoties no aukstuma, savvaļas dzīvniekiem un ienaidnieku cilšu sirojumiem. Vēlāk cilvēks sāka būvēt žogus, kuru neatņemama sastāvdaļa kļuva vārti. Tie neizcēlās ar izsmalcinātu izskatu, bet gan bija tīri praktiskas dabas. Sākotnēji vārtus izgatavoja no vispieejamākā un lētākā materiāla — koka. Vēlāk vārtus dekoratīvos nolūkos sāka pārklāt ar dzelzi. Kad dzelzs kļuva pieejamāks un parādījās vieglāki sakausējumi, koka vārtus nomainīja pret uzticamākiem tērauda vārtiem.

Senatnes vārti ļoti atšķīrās no mūsdienu vārtiem. Tie bija vienkārši lielas ieejas tā laika aizsardzības konstrukcijās. Vēlāk izplatīti kļuva arkveida vārti, kas sastāvēja no divām vertikālām akmens kolonnām un tās savienojošas arkas. Šādus vārtus sauca arī par portāliem.

Viduslaikos gandrīz visas pilis ieskāva ūdens grāvis, un nolaižamie vārti, kalpoja kā tilts izejai uz pilsētu. Anglijas viduslaiku pilīs bija sastopami vārtu kompleksi, kas darbojās pēc slūžu principiem, veidojot telpu starp ārējiem un iekšējiem vārtiem, ko norobežoja sānu sienas, kurās pils aizstāvji varēja uzbrukt iebrucējiem.

Kara laikā ieiešana pilsētā caur vārtiem simbolizēja militāru triumfu. No šīs simboliskās rīcības radās tradīcija celt triumfa arkas, kas būtībā ir simboliski vārti.

## Atsauces

## Ārējās saites