open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Naudas sods

**Naudas sods** ir finansiāla sankcija, ko uzliek indivīdam vai organizācijai par likuma pārkāpšanu. Tas ir viens no visbiežāk sastopamajiem sodu veidiem, ko izmanto, lai sodītu personas par dažāda veida pārkāpumiem, piemēram, ceļu satiksmes noteikumu pārkāpumiem, administratīviem pārkāpumiem vai nelieliem kriminālnoziegumiem.

Naudas sodu apmērs parasti ir noteikts likumos vai regulējošajos aktos, un tas var atšķirties atkarībā no pārkāpuma smaguma, konkrētās situācijas un juridiskās sistēmas.

Dažos gadījumos naudas sods var būt līdzeklis zaudējumu kompensācijai, piemēram, ja pārkāpums nodarījis kaitējumu citai personai vai sabiedrībai. Ja naudas sods netiek samaksāts, tas var novest pie nopietnākām sekām, piemēram, lielāka naudas soda, īpašuma konfiskācijas vai pat brīvības atņemšanas.

## Ārējās saites
Ekspropriācija

**Ekspropriācija** ir process, kurā valsts vai pašvaldība piespiedu kārtā atsavina privātpersonas īpašumu sabiedrības vai publisko interešu vārdā, piemēram, infrastruktūras projektu, ceļu būvniecības, dzelzceļa izbūves vai citu sabiedrībai nozīmīgu mērķu sasniegšanai. Ekspropriācija ir atļauta tikai likumā noteiktos gadījumos, un parasti tā tiek veikta, nodrošinot īpašniekam taisnīgu kompensāciju.

Ekspropriācija ir uzskatāma par īpašuma tiesību ierobežojumu, tādēļ tās veikšanai ir jābūt pamatotai un nepieciešamai, un īpašnieks ir tiesīgs apstrīdēt šādu lēmumu tiesā. Kompensācijai, ko īpašnieks saņem par atsavināto īpašumu, jāatbilst tā tirgus vērtībai, lai novērstu zaudējumus, kas rodas īpašuma atsavināšanas rezultātā.

## Ārējās saites
Laumu iela

**Laumu iela** var būt:

* Laumu iela — iela Daugavpilī;
* Laumu iela — iela Carnikavas pagasta Garciemā;
* Laumu iela — iela Ķekavas pagasta Saulgožos;
* Laumu iela — iela Līvbērzes pagasta Vārpā.
Lazdu iela

**Lazdu iela** var būt:

* Latvijas pilsētās:
** Lazdu iela — iela Rīgā;
** Lazdu iela — iela Daugavpilī;
** Lazdu iela — iela Jēkabpilī;
** Lazdu iela — iela Jelgavā;
** Lazdu iela — iela Jūrmalā;
** Lazdu iela — iela Valmierā;
** Lazdu iela — iela Ventspilī;
** Lazdu iela — iela Aizkrauklē;
** Lazdu iela — iela Alūksnē;
** Lazdu iela — iela Baldonē;
** Lazdu iela — iela Baložos;
** Lazdu iela — iela Cēsīs;
** Lazdu iela — iela Cesvainē;
** Lazdu iela — iela Dobelē;
** Lazdu iela — iela Grobiņā;
** Lazdu iela — iela Gulbenē;
** Lazdu iela — iela Ikšķilē;
** Lazdu iela — iela Kandavā;
** Lazdu iela — iela Ķegumā;
** Lazdu iela — iela Limbažos;
** Lazdu iela — iela Madonā;
** Lazdu iela — iela Mazsalacā;
** Lazdu iela — iela Salaspilī;
** Lazdu iela — iela Saldū;
** Lazdu iela — iela Saulkrastos;
** Lazdu iela — iela Salacgrīvā;
** Lazdu iela — iela Siguldā;
** Lazdu iela — iela Smiltenē;
** Lazdu iela — iela Staicelē;
** Lazdu iela — iela Talsos;
** Lazdu iela — iela Tukumā;
** Lazdu iela — iela Vangažos.

* Citās apdzīvotās vietās:
** Lazdu iela — iela Garkalnes pagasta Amatniekos;
** Lazdu iela — iela Svētes pagasta Atpūtā;
** Lazdu iela — iela Auru pagasta Auros;
** Lazdu iela — iela Barkavas pagasta Barkavā;
** Lazdu iela — iela Lazdukalna pagasta Benislavā;
** Lazdu iela — iela Gaigalavas pagasta Bikavā;
** Lazdu iela — iela Novadnieku pagasta Draudzībā;
** Lazdu iela — iela Engures pagasta Engurē;
** Lazdu iela — iela Ādažu pagasta Garkalnē;
** Lazdu iela — iela Krimuldas pagasta Inciemā;
** Lazdu iela — iela Inčukalna pagasta Inčukalnā;
** Lazdu iela — iela Mārupes pagasta Jaunmārupē;
** Lazdu iela — iela Priekuļu pagasta Jāņmuižā;
** Lazdu iela — iela Liepupes pagasta Jelgavkrastos;
** Lazdu iela — iela Aiviekstes pagasta Kriškalnos;
** Lazdu iela — iela Lauberes pagasta Lauberē;
** Lazdu iela — iela Mērsraga pagasta Mērsragā;
** Lazdu iela — iela Sējas pagasta Murjāņos;
** Lazdu iela — iela Cieceres pagasta Oškalnos;
** Lazdu iela — iela Praulienas pagasta Praulienā;
** Lazdu iela — iela Ropažu pagasta Ropažos;
** Lazdu iela — iela Sarkaņu pagasta Sarkaņos;
** Lazdu iela — iela Babītes pagasta Sēbruciemā;
** Lazdu iela — iela Carnikavas pagasta Siguļos;
** Lazdu iela — iela Skrudalienas pagasta Skrudalienā;
** Lazdu iela — iela Varakļānu pagasta Stirnienē;
** Lazdu iela — iela Tilžas pagasta Tilžā;
** Lazdu iela — iela Stopiņu pagasta Ulbrokā;
** Lazdu iela — iela Vecumnieku pagasta Vecumniekos;
** Lazdu iela — iela Glūdas pagasta Viesturciemā;
** Lazdu iela — iela Ķekavas pagasta Vimbukrogā;
** Lazdu iela — iela Skultes pagasta Ziemeļblāzmā.

## Skatīt ari
* Lielā Lazdu iela
Vera Vujoviča

**Vera Vujoviča** (; dzimusi ) ir Serbijas FIDE meistare šahā (2023).

## Biogrāfija
Ar šahu sākusi nodarboties nepilnu piecu gadu vecumā. Belgradas šaha skolas audzēkne.

2024. gadā uzvarējusi Serbijas meiteņu šaha čempionātā G14 vecuma grupā.

Labus panākumus guvusi Eiropas jauniešu ātrā šaha un šaha ātrspēles čempionātos, kuros izcīnījusi zelta (2023. gadā G12 vecuma grupā ātrajā šahā), sudraba (2023. gadā G12 vecuma grupā šaha ātrspēlē), un divas bronzas (2024. gadā G14 vecuma grupā ātrajā šahā un šaha ātrspēlē) medaļas.

2024. gada augustā Prāgā uzvarējusi Eiropas jauniešu šaha čempionāta meiteņu G14 vecuma grupā. Pēc gada atkārtojusi šo panākumu Budvā vēlreiz triumfējot Eiropas jauniešu šaha čempionāta meiteņu G14 vecuma grupā.

Par panākumiem turnīros FIDE 2023. gadā viņai piešķīrusi FIDE meistares (WFM) nosaukumu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Lidotāju iela

**Lidotāju iela** var būt:

* Lidotāju iela — iela Daugavpilī;
* Lidotāju iela — iela Jelgavā;
* Lidotāju iela — iela Ventspilī.

## Skatīt arī
* Lidoņu iela
Kibernoziegums

**Kibernoziegums** ir jebkurš noziegums, kas tiek izdarīts, izmantojot datoru vai tīkla tehnoloģijas. Kibernoziegumi var ietvert dažādas nelikumīgas darbības, kas tiek veiktas tiešsaistē vai izmantojot digitālas ierīces. Šādi noziegumi bieži vien ir vērsti uz informācijas iegūšanu, bojāšanu vai manipulēšanu, kā arī finanšu izkrāpšanu vai cilvēku krāpšanu internetā.

Kibernoziegumi parasti ir anonīmi, kas padara to apkarošanu sarežģītu.  Tajā bieži iesaistās profesionāli hakeri, kā arī organizētas noziedzības grupas. Tie tiek klasificēti kā nopietni pārkāpumi, un par tiem var tikt piemēroti dažādi sodi, atkarībā no nozieguma smaguma, nodarītā kaitējuma un valsts likumdošanas. Par kibernoziegumiem Latvijā un citās valstīs tiek piemērots gan naudas sods, gan brīvības atņemšana (cietumsods).

## Kategorijas

* Noziegumi pret datorsistēmām — piemēram, hakeru uzbrukumi, vīrusu izplatīšana, DDoS uzbrukumi, datu zādzības un ļaunprātīgas programmatūras izplatīšana.
* Noziegumi, kas izmanto datorus vai tīklus, lai izdarītu tradicionālus noziegumus — ietilpst identitātes zādzība, finanšu krāpniecība, tiešsaistes izspiešana, krāpniecība ar kredītkartēm un nelikumīgu preču pārdošana (piemēram, narkotikas vai ieroči) tiešsaistes tumšajā tīklā (*[[dark web]]*).

## Ārējās saites
Sabiedriskā kārtība

**Sabiedriskā kārtība** ir sabiedrības struktūras un normas, kas uztur kārtību un organizāciju tajā. Tā balstās uz noteiktiem uzvedības, vērtību un normu kopumiem, kas palīdz regulēt cilvēku mijiedarbību, noteikt lomas un attiecības starp indivīdiem un sabiedrības grupām. Sabiedriskā kārtība nodrošina stabilitāti, paredzamību un drošību, un tā tiek uzturēta, izmantojot dažādus mehānismus, piemēram, likumus, tradīcijas un sociālo kontroli.

## Sabiedriskās kārtības elementi
* Likumi un normatīvie akti — oficiālas normas, kas nosaka, kā indivīdiem jāuzvedas, un noteikumi, kas ir saistoši visai sabiedrībai.
* Sociālās normas un vērtības — neoficiāli noteikumi un cerības par to, kā jāuzvedas noteiktās situācijās un kādi uzvedības veidi tiek uzskatīti par pieņemamiem.
* Sociālās institūcijas — organizācijas, piemēram, ģimene, izglītības sistēma, reliģija un valsts, kas palīdz uzturēt sociālo kārtību, sniedzot struktūru un regulējumu sabiedrības dzīvē.

## Ārējās saites
Milānas edikts

thumb|Milānas edikta teksts
**Milānas edikts** ir vēsturisks dokuments, ko izdeva Romas imperatori Konstantīns Lielais un Licīnijs 313. gadā. Šis edikts bija būtisks pagrieziena punkts Romas impērijā, jo tas piešķīra reliģijas brīvību un atzina kristietību kā likumīgu reliģiju, kas izbeidza kristiešu vajāšanas.

Lai gan Milānas edikts vispirms attiecās uz kristiešiem, tas vispārēji garantēja reliģijas brīvību visiem Romas impērijas iedzīvotājiem, ļaujot viņiem pielūgt jebkuru dievu pēc savas izvēles. Edikts arī paredzēja, ka viss īpašums, kas tika atņemts kristiešu kopienām iepriekšējo vajāšanu laikā, bija jāatdod. Tas palīdzēja atjaunot kristiešu kopienas un baznīcas infrastruktūru, kas tika iznīcināta vai konfiscēta.

Milānas edikts iezīmēja Romas impērijas pāreju no daudzveidīgas, galvenokārt pagānu reliģijas kultūras uz sabiedrību, kurā kristietība pakāpeniski kļuva dominējošā. Vēlākie imperatori turpināja šo tendenci, kas galu galā noveda pie kristietības pasludināšanas par oficiālo impērijas reliģiju.

## Ārējās saites
Licīnijs

thumb|Licīnijs
**Licīnijs** (latīņu: *Valerius Licinianus Licinius*; dzimis ap 250. gadu — miris 325. gadā) bija Romas imperators, kurš valdīja no 308. līdz 324. gadam. Vislabāk pazīstams kā Konstantīna Lielā sabiedrotais un līdzvaldnieks, kā arī kā viens no Milānas edikta līdzizdevējiem, kas 313. gadā piešķīra reliģisko brīvību visiem Romas impērijas iedzīvotājiem, īpaši kristiešiem.

Licīnijs un Konstantīns sākotnēji bija sabiedrotie, bet vēlāk attiecības starp viņiem pasliktinājās. 313. gadā viņi tikās Milānā, lai nostiprinātu savu politisko aliansi, kas noveda pie Milānas edikta izdošanas, kas legalizēja kristietību un garantēja reliģijas brīvību. Galu galā abu valdnieku ambīcijas noveda pie vairākiem kariem. Konstantīns, kurš valdīja Rietumromas impērijā, guva virsroku pār Licīniju, kurš kontrolēja Austrumromas daļas.

324. gadā Konstantīns sakāva Licīniju kaujās pie Adrianopoles, Hellesponta un Hrizopoles. Pēc sakāves Licīnijs atteicās no troņa un tika izsūtīts trimdā, bet 325. gadā viņš, iespējams, politisku apsvērumu dēļ, tika sodīts ar nāvi.

## Ārējās saites
Vidusitālija

thumb|Centrālitālija kartē
**Vidusitālija** jeb **Centrālitālija** () ir Itālijas ģeogrāfiskais reģions, kas aptver tās centrālo daļu. Šajā reģionā ietilpst vairākas Itālijas provinces un vēsturiskie reģioni, piemēram, Toskāna, Umbrija, Marke un Lacio.

Svarīgākās pilsētas Vidusitālijā ietver Romu, Florenci, Sjēnu, Perudžu un Ankonu. Reģions ir nozīmīgs gan vēsturiski, gan kultūras ziņā, jo šeit ir attīstījušies daudzi Eiropas mākslas un filozofijas virzieni, tostarp renesanse, kas sākās Toskānā. Vidusitālija ir pazīstama arī ar izcilu virtuvi un vīnu, piemēram, *Chianti* vīnu arī no Toskānas.

## Skatīt arī
* Dienviditālija
* Ziemeļitālija

## Ārējās saites
Volsola

**Volsola** (; ) ir pilsēta Anglijas rietumdaļā, Rietummidlendas grāfistes Volsolas metropoles boro lielākā apdzīvotā vieta un administratīvais centrs. Atrodas grafistes ziemeļdaļā  no grāfistes centra Birmingemas un  no valsts galvaspilsētas Londonas.

## Vēsture
Pilsētas nosaukums cēlies no *Walh halh* — ‘Velsiešu ieleja’. 13. gadsimta pirmajā pusē Volsola jau bijusi neliela tirgus pilsētiņa. Volsolas muiža bijusi kroņa īpašums, kas piešķirta kā apbalvojums dažādiem karaļa favorītiem. Pilsētas attīstība sākās līdz ar rūpniecisko revolūciju — no 16. gadsimta Volsola no ciema ar 2000 iedzīvotājiem 200 gadu laikā izauga par pilsētu ar 86 tūkstošiem iedzīvotāju. Attīstījās kalnrūpniecība, metalurģija un metālapstrāde. Pilsētā ražoja plašu produktu klāstu, tostarp seglus, ķēdes, sprādzes u.c. Netālās kaļķakmens raktuves nodrošināja pilsētai labklājību. Vēlākos laikos attīstījās plastmasas, elektronikas, ķīmiskā un avionikas rūpniecība.

## Atsauces

## Ārējās saites
Liepziedu iela

**Liepziedu iela** var būt:

* Liepziedu iela — iela Daugavpilī un Līksnas pagasta Liepziedos;
* Liepziedu iela — iela Lielvārdē;
* Liepziedu iela — iela Garkalnes pagasta Garkalnē;
* Liepziedu iela — iela Ķekavas pagasta Krogsilā;
* Liepziedu iela — iela Auru pagasta Liepziedos;
* Liepziedu iela — iela Babītes pagasta Mežārēs;
* Liepziedu iela — iela Stopiņu pagasta Ulbrokā;
* Liepziedu iela — iela Variņu pagasta Variņos.
Līkā iela

**Līkā iela** var būt:

* Līkā iela — iela Daugavpilī;
* Līkā iela — iela Jēkabpilī;
* Līkā iela — iela Rēzeknē;
* Līkā iela — iela Gulbenē;
* Līkā iela — iela Pļaviņās;
* Līkā iela — iela Saldū;
* Līkā iela — iela Saulkrastos;
* Līkā iela — iela Smiltenē;
* Līkā iela — iela Talsos;
* Līkā iela — iela Sakstagala pagasta Ciskādos;
* Līkā iela — iela Ērgļu pagasta Ērgļos;
* Līkā iela — iela Galgauskas pagasta Galgauskā;
* Līkā iela — iela Ropažu pagasta Muceniekos;
* Līkā iela — iela Carnikavas pagasta Siguļos.
Zemūdens arheoloģija

**Zemūdens arheoloģija** ir arheoloģijas disciplīna, kas pēta kultūras mantojuma objektus, kuri atrodas zem ūdens vairāk nekā 100 gadus. Zemūdens arheoloģija pēta arī militārās vēstures pieminekļus, kas nogremdēti militāro operāciju laikā.

Viens no pirmajiem arheologiem Latvijā, kas izmantoja eksperimentālās arheoloģijas metodes, bija Latvijas zemūdens arheoloģijas pamatlicējs Jānis Apals.

## Ārējās saites
Azerbaidžānas bruņotie spēki

thumb|Azerbaidžānas bruņotie spēku emblēma
**Azerbaidžānas bruņotie spēki** () ir valsts militārā organizācija, kas nodrošina Azerbaidžānas Republikas suverenitātes, teritorijas vienotības un neatkarības aizsardzību. Tie ietver trīs galvenās komponentes:

* Sauszemes spēki — lielākais spēku veids, kas atbild par sauszemes operācijām.
* Gaisa spēki un pretgaisa aizsardzība — atbild par gaisa telpas aizsardzību un nodrošina aviācijas atbalstu.
* Jūras spēki — nodrošina valsts jūras robežu aizsardzību Kaspijas jūrā.

Azerbaidžānas bruņotie spēki tika izveidoti pēc valsts neatkarības iegūšanas 1991. gadā, kad sabruka Padomju Savienība. To strauji modernizēja un apbruņoja ar mūsdienīgu aprīkojumu, bieži izmantojot resursus no Azerbaidžānas naftas un gāzes ieņēmumiem.

Bruņoto spēku modernizācija ir saistīta arī ar spēcīgu ārvalstu sadarbību, jo īpaši ar Turciju un Izraēlu, kas nodrošinājušas militāro apmācību un piegādājušas ieročus. Šo spēku loma ir bijusi izšķiroša karos pret Armēniju, īpaši 2020. gada Otrajā Kalnu Karabahas karā, kur Azerbaidžānas spēki ieguva ievērojamu teritoriju.

Azerbaidžānas bruņoto spēku aptuvenais karavīru skaits ir ap 130 000 aktīvā dienesta karavīru. Papildus tam Azerbaidžānai ir arī aptuveni 300 000 rezervistu, kurus var mobilizēt krīzes situācijā. Šie skaitļi var svārstīties atkarībā no mobilizācijas un militārajām prasībām.

## Ārējās saites
Panoptikums

thumb|Cietums-panoptikums
**Panoptikums** jeb **panoptikons** ir filozofa Džeremija Bentama (*Jeremy Bentham*) 18. gadsimtā izstrādāts arhitektūras koncepts, kas sākotnēji bija paredzēts kā ideāls cietums. Tā pamatprincips ir radīt ēku, kur viens sargs centrālajā tornī varētu novērot visus ieslodzītos, bet ieslodzītie nezina, kad tie tiek novēroti. Šādā veidā tiek panākta pastāvīgas novērošanas sajūta, kas disciplinē un kontrolē ieslodzīto uzvedību.

Panoptikums simbolizē varas asimetriju, jo novērotājs iegūst lielu kontroli pār tiem, kurus novēro, neizmantojot tiešu spēku. Šī ideja tiek plaši izmantota diskusijās par sociālo kontroli, īpaši modernajā digitālajā pasaulē, kur līdzīgi tiek runāts par valdību un korporāciju veiktu uzraudzību un datu vākšanu.

Franču filozofs Mišels Fuko (*Michel Foucault*) savā darbā "Uzraudzīt un sodīt" (*Discipline and Punish*) padarīja panoptikona konceptu slavenu, izmantojot to kā metaforu mūsdienu disciplinārajām sabiedrībām. Fuko uzskatīja, ka panoptikons atspoguļo plašāku tendenci, kur vara kļūst mazāk fiziska, bet vairāk "uzraugoša" un psiholoģiska. Viņš raksturoja, kā 18. un 19. gadsimtos sociālās institūcijas, piemēram, cietumi, skolas un rūpnīcas, izmantoja līdzīgu uzraudzības sistēmu, lai kontrolētu un veidotu indivīdu uzvedību.

Panoptikona modelis arī aktualizē diskusijas par privātuma robežām, indivīda brīvību un tiesībām tikt neredzētiem, kā arī par līdzsvaru starp drošību un personas autonomiju. Šis jautājums ir īpaši svarīgs digitālās uzraudzības laikmetā, kurā varas struktūras — valdības, uzņēmumi un tehnoloģiju platformas — bieži ir spējīgas vākt un uzkrāt milzīgu apjomu informācijas par cilvēkiem bez viņu skaidras piekrišanas vai izpratnes.

## Ārējās saites
Arcahas Aizsardzības armija

thumb|Arcahas Aizsardzības armijas emblēma
**Arcahas Aizsardzības armija** bija militārā struktūra, kas pastāvēja Kalnu Karabahas reģionā (Arcahas Republikā). Tā tika izveidota 1992. gadā, sākoties bruņotajam konfliktam starp Armēniju un Azerbaidžānu par Kalnu Karabahas teritoriju. Armija galvenokārt sastāvēja no brīvprātīgajiem un profesionāliem karavīriem no Arcahas un Armēnijas. Tās uzdevums bija aizsargāt reģionu no Azerbaidžānas spēku uzbrukumiem, un tā spēlēja galveno lomu pirmā Kalnu Karabahas kara laikā (1988—1994) un turpmākajās sadursmēs.

Arcahas Aizsardzības armijas karavīru skaits dažādos laikos mainījās. Pēc dažādiem avotiem, tās aktīvais personāls konfliktu laikā bija aptuveni 18 000 līdz 20 000 karavīru. Tomēr kopā ar rezervistiem un brīvprātīgajiem mobilizācijas gadījumā armija varēja pieaugt līdz aptuveni 30 000 līdz 40 000 cilvēku. Šie skaitļi varēja svārstīties atkarībā no konflikta intensitātes un militārās nepieciešamības.

Arcahas Aizsardzības armija oficiāli beidza pastāvēt 2023. gadā, kad Azerbaidžāna izbeidzot reģiona *de facto* neatkarību. 19.–20. septembrī Azerbaidžānas bruņotie spēki veica militāru operāciju pret Arcahas Republiku. Azerbaidžāna 24 stundu laikā panāca pilnīgu kontroli pār Arcahas teritoriju. Arcahas Republikas pārstāvji paziņoja par pamieru ar noteikumiem, kas būtībā bija republikas kapitulācijas akts.

## Ārējās saites
Paramount Vantage

***Paramount Vantage, Inc.***, sākotnēji — ***Paramount Classics, Inc.***, bija ASV kinostudija, *[[Paramount Pictures]]* meitasuzņēmums, kura uzdevums bija producēt, pirkt, izplatīt un tirgot kinofilmas, parasti tādas, kuru saturs ir vairāk *[[art house]]* tipa nekā tās mātesuzņēmuma veidotajām un izplatītajām kinofilmām. Sākotnēji *Paramount Vantage* darbojās kā *Paramount Pictures* īpašo filmu nodaļa.

## Vēsture
***Paramount Classics*** nodibināja 1998. gada 15. maijā un izplatīja tādas *[[art house]]* filmas kā "Jaunavu pašnāvības", *[[You Can Count on Me]]*, *[[Sunshine (1999. gada filma)|Sunshine]]*, *[[Mostly Martha]]*, *[[Winter Solstice]]*, un trīs Patrisa Lekonta filmas (*[[La fille sur le pont]]*, *[[L'homme du train]]*, *[[Confidences trop intimes]]*). Lai gan kino žurnālists Deivids Poulends uzskatīja, ka "Rutai Vitālei un Deividam Dainerstainam ir brīnišķīga gaume, veidojot un vadot *Paramount Classics*", duetu atlaida 2005. gada oktobrī.

*Paramount Classics* 2006. gadā kļuva par ***Paramount Vantage***. 2007. gadā *Paramount Vantage* sadarbojās ar toreizējo *[[The Walt Disney Company]]* meitasuzņēmumu *[[Miramax]]*, veidojot divas no gada visaugstāk novērtētajām filmām: "Kur sirmgalvjiem nav vietas" un "Plūdīs asinis". Abas filmas ieguva nominācijas 80. Kinoakadēmijas balvas pasniegšanas ceremonijā 2008. gada februārī.

Neskatoties uz kritiķu un skatītāju atzinību, *Paramount Vantage* ilgtermiņā nespēja atpelnīt *Paramount Pictures* finansiālos ieguldījumus. Peļņu guva tikai "Kur sirmgalvjiem nav vietas", savukārt filmas, kurām, pēc daudzu domām, bija labi jānopelna, tas neizdevās gan vāja, gan pārmērīga mārketinga dēļ.

*Paramount Pictures* 2008. gada jūnijā apvienoja *Paramount Vantage* mārketinga, izplatīšanas un fiziskās ražošanas nodaļas mātesuzņēmumā, vienlaikus saglabājot zīmolu *Paramount Vantage*, lai izstrādātu un iegādātos īpašus produktus ar tam nolīgto radošo personālu.

Studijas *Paramount Vantage* darbību apturēja 2013. gada beigās pēc filmas "Nebraska" izdošanas.

## Atsauces

## Ārējās saites

*
Ģeostratēģija

**Ģeostratēģija** ir starptautisko attiecību un politiskās zinātnes apakšnozare, kas fokusējas uz ģeogrāfisko faktoru ietekmi uz valstu politiku, spēku līdzsvaru un drošību pasaulē. Tā pēta, kā ģeogrāfiskie apstākļi, piemēram, valsts atrašanās vieta, dabas resursi, kaimiņvalstis un piekļuve jūrām, ietekmē valsts stratēģisko rīcību, ekonomiskās intereses un militāro spēju. Ģeostratēģija arī izceļ lielvaru spēka līdzsvaru un alianses, lai sasniegtu ilgtermiņa politiskus vai militārus mērķus.

Tā ir cieši saistīta ar reālistisko starptautisko attiecību teoriju, kas uzsver valstu intereses anarhiskajā starptautiskajā sistēmā.

## Ārējās saites
831. reģionālais autobusu maršruts

**831. reģionālais autobusu maršruts** bija reģionālais sabiedriskais transporta autobusu maršruts, kas kursēja no Rīgas (Abrenes iela) līdz Kākciemam.

831. reģionālo autobusu maršrutu atklāja aptuveni 1992. gadā un slēdza 2009. gada 1. janvārī. Darbdienās un sestdienās maršrutā kursēja 1 autobuss, svētdienās — arī 1 autobuss. 831. reģionālo autobusu maršrutu apkalpoja RPPU "Tālava" un RP SIA "Rīgas satiksmes" 7. autobusu parks.

## Maršruts
**[[Abrenes iela (Rīga)|Rīga (Abrenes iela)]]** — **[[Silakrogs (Ropažu pagasts)|Silakrogs]]** —  **[[Kākciems]]** kursēja pa šādām ielām: Abrenes iela, Turgeņeva iela (tgd. Vilhelma Purvīša iela), Gogoļa iela (tgd. Emīlijas Benjamiņas iela), A. Čaka iela, Pērnavas iela, A. Deglava iela, Lubānas iela, Institūta iela, P4 šoseja, P10 šoseja.

**[[Rīga]] (Abrenes iela)** —  **Silakrogs** — **[[Ropaži]]** —  **Kākciems** kursēja pa šādām ielām:  Abrenes iela, Turgeņeva iela (tgd. Vilhelma Purvīša iela), Gogoļa iela (tgd. Emīlijas Benjamiņas iela), A. Čaka iela, Pērnavas iela, A. Deglava iela, Lubānas iela, Institūta iela, P4 šoseja, P10 šoseja.

**Kākciems** — **Rīga (Abrenes iela)** kursēja pa šādām ielām: P10 šoseja, P4 šoseja, Institūta iela, Lubānas iela, A. Deglava iela, Pērnavas iela, A. Čaka iela, Gogoļa iela (tgd. Emīlijas Benjamiņas iela), Turgeņeva iela (tgd. Vilhelma Purvīša iela),, Abrenes iela.

**Kākciems** — **Ropaži** — **Silakrogs** — **Rīga (Abrenes iela)** kursēja pa šādām ielām: P10 šoseja, P4 šoseja, Institūta iela, Lubānas iela, A. Deglava iela, Pērnavas iela, A. Čaka iela, Gogoļa iela (tgd. Emīlijas Benjamiņas iela), Turgeņeva iela (tgd. Vilhelma Purvīša iela),, Abrenes iela.

**Kākciems** — **Silakrogs** — **Rīga (Abrenes iela)** kursēja pa šādām ielām: P10 šoseja, P4 šoseja, Institūta iela, Lubānas iela, A. Deglava iela, Pērnavas iela, A. Čaka iela, Gogoļa iela (tgd. Emīlijas Benjamiņas iela), Turgeņeva iela (tgd. Vilhelma Purvīša iela),, Abrenes iela.

## Pieturvietas
831. reģionālais autobusa maršrutā pavisam kopā bija 233 pieturas. Maršrutā **[[Abrenes iela (Rīga)|Rīga (Abrenes iela)]]** — **[[Silakrogs (Ropažu pagasts)|Silakrogs]]** —  **[[Kākciems]]** bija 42 pieturas, maršrutā **[[Rīga]] (Abrenes iela)** —  **Silakrogs** — **[[Ropaži]]** —  **Kākciems** bija 49 pieturas, maršrutā **Kākciems** — **Rīga (Abrenes iela)** bija 52 pieturas, maršrutā **Kākciems** — **Ropaži** — **Silakrogs** — **Rīga (Abrenes iela)** bija 45 pieturas, maršrutā **Kākciems** — **Silakrogs** — **Rīga (Abrenes iela)** bija 45 pieturas.

## Ārējās saites
* https://web.archive.org/web/20080420173531fw_/http://saraksti.rigassatiksme.lv/?a=p.frameset&schedule_id=2035&t=xhtml&l=lv
Apšukolns

**Apšukolns** () var būt:
* Apšukolns — kalns Bebrenes pagastā;
* Apšukolns — mazciems Bebrenes pagastā;
* Vīksnas pagasta Apšukalna pamatnosaukums.

## Skatīt arī
* Apšu kalns
* Apšukalns
* Apšukalni
Airītes pilskalns

**Airītes pilskalns** ir pilskalns, kas atrodas Saldus novada Zirņu pagastā.

## Ārējās saites

* Airītes pilskalns
Levi Strauss & Co.

[thumb|''Levi Strauss & Co.'' [Taimskvērs|taimskvērā]]
***Levi Strauss & Co.*** ir ASV uzņēmums, kas visvairāk pazīstams ar savu populāro džinsu zīmolu ***Levi's***. Uzņēmums tika dibināts 1853. gadā, uzņēmumu radīja vācu imigrants Levi Štrauss (*Levi Strauss*), kurš sākotnēji pārcēlās uz ASV, lai Kalifornijas zelta drudža laikā nodarbotos ar preču tirdzniecību.

*Levi Strauss & Co.* kļuva slavens, kad 1873. gadā Štrauss kopā ar Džeikobu Deivisu (dzimis Rīgā kā Jākobs Jufess) patentēja pirmos džinsus ar metāla kniedēm, lai pastiprinātu šuves un padarītu bikses izturīgākas. Šis dizains kļuva ārkārtīgi populārs zelta racēju, strādnieku un kovboju vidū, un tas būtībā kļuva par mūsdienu džinsu pamatu.

## Ārējās saites
Bloksviča

**Bloksviča** () ir pilsēta Anglijas rietumdaļā, Rietummidlendas grāfistes Volsolas metropoles boro otra lielākā apdzīvotā vieta. Atrodas grafistes ziemeļos  no distrikta centra Volsolas,  no grāfistes centra Birmingemas un  no valsts galvaspilsētas Londonas.

## Vēsture
Vēstures avotos pirmoreiz minēta 1086. gadā Pastardienas grāmatā kā *Blockeswich*; nosaukums cēlies no senangļu valodas *Blochescwic* — ‘Bloku [dzimtas] ciems’. Pilsēta strauji izauga 18. gadsimtā saistībā ar kalnrūpniecības (akmeņogļu ieguve) un metalurģijas un metālapstrādes attīstību. Pilsētā ražoja ķegļu uzgaļus, kāpšļus, atslēgas, skapju slēdzenas, gludekļuz, sprādžu mēles, ķēdes un seglus. Slavenākais tās produkts bija īlenu asmeņi, kas tika uzskatīti par labākajiem valstī.

## Atsauces

## Ārējās saites
Aizvīķu pilskalns

**Aizvīķu pilskalns** atrodas Dienvidkurzemes novada Gramzdas pagastā iepretim Diždāmes pilskalnam. Ernests Brastiņš tā formu aprakstījis kā neparastu salīdzinājumā ar citiem Kurzemes pilskalniem, jo pilskalns atrodas lēzenā uzkalnā, kam visapkārt izveidots aptuveni metru augsts gredzenveida uzbedums. Apkārt uzbedumam ir aizaudzis grāvis. Plakumā no dienvidiem ved 3 ieejas. Kalnā gluži niecīgs mītņu slānis.

Pastāv versija, ka šis pilskalns vairāk uzskatāms par senu kulta vietu, nekā patvērumam paredzētu nocietinājumu.

Agrāk šeit esot svinēti Jāņi, un šī ieraža atmesta tikai Pirmajā pasaules karā — vācu okupācijas laikā.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Aizvīķu pilskalns
Maizes iela

**Maizes iela** var būt:

* Maizes iela — iela Daugavpilī;
* Maizes iela — iela Šķilbēnu pagasta Rekovā.

## Skatīt arī
* Mazā Maizes iela
Mazā Čiekuru iela

**Mazā Čiekuru iela** var būt:

* Mazā Čiekuru iela — iela Daugavpilī;
* Mazā Čiekuru iela — iela Skultes pagasta Skulte.

## Skatīt arī
* Čiekuru iela
Balandes pilskalns

**Balandes pilskalns** ir pilskalns, kas ierīkots jūras senkrasta malā un atrodas Kuldīgas novada Alsungas pagastā ap 2 km uz ziemeļiem no Alsungas. Par iespējamo pilskalnu 2020. gada 22. oktobrī ziņas sniedza vēsturnieks Jānis Goldšmits, kurš vietu pats arī bija apsekojis. Juris Urtāns pilskalnu apsekojis 2021. gada jūnijā.

Pilskalns nosaukts pēc tuvējās Balandes muižas, kuras būves bijušas 0,5—1,2 km uz dienvidaustrumiem no pilskalna.

J. Urtāns pilskalnu apraksta kā raksturīgu Kurzemei — tas izveidots zemes mēles galā, pilskalnu nocietinot ar aprakumu un, iespējams, vēl vienu valni. Kultūrslānis, kā jau tas parasts Kurzemes pilskalniem, ir mazintensīvs. Balandes pilskalna datējums pagaidām nav zināms. Apkārtnē ir daudz citu arheoloģiski iezīmīgu vietu.

Pilskalns orientēts dienvidrietumu—ziemeļaustrumu virzienā, ir 8—10 m augsts. Pilskalna plakums ir izlīdzināts, ar pāris metru kritumu pret dienvidrietumiem. Plakuma garums ap 40 m, platums 10—15 m, tā ziemeļaustrumu gals pret stāvinājumu ir par aptuveni pusmetru izcelts. Pilskalna dienvidrietumu gala pakājē jaušams it kā aprakums vai terase. Iespējams, tam te dabisks raksturs, tomēr var arī pieņemt, ka arī šis pilskalna gals ir bijis nedaudz stāvināts. Visā pilskalna plakumā un nogāžu augšmalās ir pelēcīgas krāsas zeme, ko varētu uzskatīt par mazintensīvu smilts zemē veidojušos kultūrslāni.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Balandes pilskalns
Asītes pilskalns

**Asītes pilskalns** atrodas Dienvidkurzemes novada Priekules pagastā. Pilskalnus pie Asītes savos darbos piemin jau Augusts Bīlenšteins, sīkākus aprakstus gan neminot.

Ernests Brastiņš pilskalnu apraksta kā uz neliela zemesraga ierīkotu nocietinā­jumu ar uzbedumu un grāvi plakuma dienvidus pusē. Galvenajam uzbedumam priekšpusē otrs mazāks uzbedums un grāvis. Pilskalna plakums nelīdzens, pilskalna augstums apmēram 8 metri. Pilskalna rietumpusē ierīkoti muižas zivju dīķi, daļu zemes ņemot no pilskalna sāniem. Mītņu slānis 25 cm dziļš. Pilskalns apaudzis ozoliem un bērziem.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Asītes pilskalns
Nāras iela

**Nāras iela** var būt:

* Nāras iela — iela Rīgā;
* Nāras iela — iela Ķekavā.

## Skatīt arī
* Nāru iela — iela Daugavpilī.
Birmingema (boro)

**Birmingemas Lielpilsēta** () ir metropoles boro (distrikts) ar lielpilsētas statusu Anglijā, Rietummmidlendas grāfistē. Aizņem grāfistes vidusdaļu, robežojas ziemeļos ar Stefordšīru, ziemeļaustrumos — ar Vorikšīru, austrumos — ar Solihalu, dienvidos — ar Vusteršīru, bet rietumos — ar Dadli, Sendvelu un Volsolu. Distrikta administratīvais centrs un lielākā apdzīvotā vieta ir Birmingema.

## Vēsture
Birmingemas distrikts izveidots 1974. gada 1. aprīlī, apvienojot Vorikšīras grāfistei piederošās Birmingemas lielpilsētu un Satonkoldfīldas municipālo boro, un iekļaujot to jaunizveidotajā Rietummidlendas grāfistē. Ņūfrenkli Birmingemā (*New Frankley in Birmingham*) pagasts izveidots un iekļauts Birmingemas distriktā 1995. gadā. Distrikts kopš dibināšanas pārmantojis Birmingemai 1889. gadā piešķirto lielpilsētas statusu.

## Administrācija
Administratīvi Birmingemas distrikta teritoriju veido ārpuspagastu teritorija (*unparished area*), ko pārvalda lielpilsētas padome, un kas iekļauj pašu Birmingemas ( iedzīvotāji) pilsētu, Satonkoldfīldas () pagasta līmeņa pilsēta un Ņūfrenkli Birmingemā pagasts.

## Atsauces

## Ārējās saites
Noga Oriana

**Noga Oriana** (; dzimusi 2007. gadā) ir Izraēlas starptautiskā meistare šahā (2024).

## Biogrāfija
Haifas šaha skolas audzēkne. 2022. gadā izcīnījusi 2. vietu Izraēlas meiteņu šaha čempionātā G16 vecuma grupā. Pēc gada uzvarējusi Izraēlas meiteņu šaha čempionātā G17 vecuma grupā. 2021. gadā debitējusi Izraēlas sieviešu šaha čempionātā, ierindojoties augstajā 5. vietā.

Vairākkārt pārstāvējusi Izraēlu Pasaules un Eiropas jauniešu šaha čempionātos dažādās vecuma grupās. Lielāko panākumu šajos turnīros guvusi 2024. gada augustā Prāgā, kad uzvarējusi Eiropas jauniešu šaha čempionāta meiteņu G18 vecuma grupā.

2024. gadā Budapeštā pārstāvējusi savu valsti Pasaules sieviešu šaha olimpiādē.

2025. gada janvārī Elatā izcīnījusi 4. vietu Izraēlas šaha čempionātā sievietēm.

Par panākumiem turnīros FIDE 2023. gadā viņai piešķīrusi FIDE meistares (WFM) nosaukumu, bet 2024. gadā - starptautiskās meistares (WIM) nosaukumu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Basu pilskalns

**Basu pilskalns** atrodas Kuldīgas novada Gudenieku pagastā. Ernests Brastiņš to aprakstījis kā pilskalnu ar nelielu ieslīpu plakumu. Plakumā konstatēts dziļš mītņu slānis, kas satur apdegušus kokus, kaulus un māla trauku atliekas. Pilskalns sabojāts kartupeļu bedru rezultātā, kas pamanītas plakuma ziemeļu pusē. Tāpat uzbedumu daļa izmantota aramzemei.

Neskatoties uz savu nelielo plakumu, pilskalns esot uzskatāms par diezgan izturīgu nocietinājumu, jo tā rietumu un ziemeļu puses ir ļoti stāvas, 12 m augstas un grūti pieejamas. Pilskalna dienvidu un austrumu nogāzes sargā trīskārtīgi uzbedumi un grāvji.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Basu pilskalns
Bātas pilskalns

**Bātas pilskalns** ir pilskalns, kas atrodas Dienvidkurzemes novada Vaiņodes pagastā. To savos darbos minējuši gan Kārlis fon Lēviss of Menārs, gan Augusts Bīlenšteins, nesniedzot par to sīkāku informāciju. Pilskalnu apsekojis Ernests Brastiņš savā Kurzemes pilskalnu ekspedīcijā.

Bātas pilskalns atrodas 3 kilometrus uz ziemeļiem no Vaiņodes dzelzceļa stacijas un 2 kilometrus uz austrumiem no Bātas muižas. Pilskalna rietumpusē samanāms lēzens uzbedums un grāvis, kas atdala pilskalna plakumu no apkārtējā līdzenuma. Uzbeduma ziemeļgalā bijusi senā ieejas vieta. Plakums 7 m virs ezera līmeņa un ticis izmantots kā aramzeme.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Bātas pilskalns
Muzeja iela

**Muzeja iela** var būt:

* Muzeja iela — iela Daugavpilī;
* Muzeja iela — iela Ainažos;
* Muzeja iela — iela Aizkrauklē;
* Muzeja iela — iela Valkā;
* Muzeja iela — iela Naujenes pagasta Locikos;
* Muzeja iela — iela Mālpils pagasta Mālpilī;
* Muzeja iela — iela Carnikavas pagasta Mežgarciemā.

## Skatīt arī
* Mazā Muzeja iela
Satonkoldfīlda

**Satonkoldfīldas Karaliskā pilsēta** (; ) ir pilsēta un pagasts Anglijas rietumdaļā, Rietummidlendas grāfistes Birmingemas metropoles boro otra lielākā apdzīvotā vieta. Atrodas grafistes ziemeļos  no grāfistes centra Birmingemas un  no valsts galvaspilsētas Londonas.

## Vēsture
Pilsētas pirmsākumi meklējami anglosakšu laikos, kad šeit radās radās ciems pie Mersijas valdniekiem ierīkotas medību mājas. Ciems bija zināms kā *Southun* — ‘pilsēta dienvidos [no Mersijas galvaspilsētas Temvertas]’. *Coldfield* apzīmē laikapstākļiem pakļauto kalna pusi. Pastardienas grāmatā 1086. gadā Satonas muiža minēta kā viena no lielākajām apkārtnē. 1300. gadā karalis Edvards I piešķīra Satonas īpašniekam Vorikas grāfam tirgus tiesības ciemā. Pilsētiņas izaugsme sākās 16. gadsimtā pēc tam, kad 1528. gadā karalis Henrijs VIII piešķīra Satonkoldfīldai «Karaliskās pilsētas» titulu un kas ļāva pilsētā izveidot speciālu no 25 prominentiem pilsētniekiem sastāvošu vēlētu pašpārvaldi — Satonkoldfīldas Karaliskās pilsētas Uzraugs un padome (*Warden and Society of the Royal Town of Sutton Coldfield*). Satonkoldfīldā attīstījās rūpniecība — ražoja dažādus ieročus un instrumentus. 1860. gadā dzelzceļš savienoja pilsētu ar Birmingemu un Satonkoldfīlda kļuva par populāru birmingemiešu atpūtas vietu prom no rūpnieciskā piesārņojuma. 1885. gadā Satonkoldfīldai tika piešķirts municipālā boro statuss, bet 1974. gadā to iekļāva Birmingemas metropoles boro, saglabājot «Karaliskās pilsētas» titulu.

## Atsauces

## Ārējās saites
No naida līdz mīlestībai

**"No naida līdz mīlestībai"** ir Tet TV+ veidots Latvijas televīzijas seriāls, kuru pārraidīja kanāls STV Pirmā!.

## Sižets
Seriāls vēsta par stipru un ietekmīgu viesnīcas īpašnieci Aurēliju (Kristīne Nevarauska-Atkočūne), kuras spēks slēpjas sievišķībā un cilvēcībā. Sieviete savā dzīvē ir apdedzinājusies ar pirmo mīlestību, kas viņu atstāja vienu ar mazu bērnu uz rokām, tāpēc šobrīd viņa ir gatava precēties, vadoties pēc saprāta balss, izslēdzot emocijas un sirdi. Aurēlijas topošais līgavainis ir viņas skolas laiku draugs un viesnīcas līdzīpašnieks Teodors (Intars Rešetins-Pētersons). Stāsta sākums un gatavošanās kāzām ir kā pasaka, taču tas var izgaist, jo viens skatiens, viena kaislīga nakts kopā ar izbijušo sportistu Uldi (Andri Buli) liks Aurēlijai no jauna noticēt mīlestībai un patiesai kaislei.

## Tēli

* Kristīne Nevarauska-Atkočūne — Aurēlija
* Andris Bulis — Uldis
* Intars Rešetins-Pētersons — Teodors
* Inga Alsiņa-Lasmane — Elīna
* Māra Mennika — Anna
* Romāns Bargais — Mārtiņš
* Elīna Vāne — Marika
* Imants Strads — Oskars
* Laura Erdlāne — Maija
* Madlēna Valdberga — Aleksandra
* Anta Aizupe — Kristīne
* Lelde Dreimane — Jana
* Vita Varpiņa — Lana
* Juris Bartkevičs — Valentīns
* Ivars Puga — Boriss
* Jānis Āmanis — Žans Lui

## Atsauces
Ugāles muiža

thumb|Ugāles muižas kungu māja (1898)
thumb|Ugāles muižas tiesas grāmata (Jānis Didriķis Bērs, 1770)
**Ugāles muiža** () bija muiža tagadējā Ventspils novada Ugāles pagastā. Muižas centrā izveidojies Ugāles ciems. Kopš 16. gadsimta Ugāles muiža piederēja Bēru dzimtai.

## Vēsture
1561. gadā izveidotā Ugāles muiža sākotnēji bija Kurzemes bīskapijas Zlēku muižas sastāvā. 1562. gadā Ugāle nokļuva Bēru dzimtas īpašumā un Ulrihs Bērs (1608—1667) izveidoja patstāvīgu muižu.

Johans Dītrihs Bērs 1770. gadā Jelgavā izdeva Ugāles muižas likumu krājumu ar nosaukumu "Uggulas Teesas Grahmata".

Ap 1860. gadu nojauca veco kungu māju. Muižas īpašnieki dzīvoja divās taisnā leņķī savienotās ēkās ar 17 istabām. Ar nelielām izmaiņām šī muižas dzīvojamā ēka ir saglabājusies līdz mūsdienām.

Pēc 1901. gadā izbūvētās Krustpils—Jelgavas—Ventspils dzelzceļa līnijas atklāšanas izveidojās Ugāles ciems. 1920. gada zemes reformas gaitā Ugāles muižas zemi sadalīja, bet Ugāles muižas ēkā pēc pārbūves 1936.—1937. gadā ierīkoja 1. pakāpes pamatskolu. Ugāles muižas klētī izbūvēja Ugāles spirta dedzinātavu.

## Atsauces
Apšukalns

**Apšukalns** var būt:
* Apšukalns — mazciems Vīksnas pagastā;
* Apšukalns — kalns Bērzaunes pagastā;
* Apšukalns — pilskalns Sventes pagastā.

## Skatīt arī
* Apšu kalns
* Apšukalni
* Apšukolns
Solihala (boro)

**Solihalas metropoles boro** () ir metropoles boro (distrikts) Anglijā, Rietummmidlendas grāfistē. Atrodas grāfistes dienvidaustrumu daļā, robežojas ziemeļos un dienvidos ar Vorikšīru, dienvidaustrumos — ar Vusteršīru, austrumos — ar Koventri, bet rietumos — ar Birmingemu. Distrikta administratīvais centrs un lielākā apdzīvotā vieta ir Solihala.

## Vēsture
Solihalas distrikts tagadējās robežās izveidots 1974. gada 1. aprīlī, apvienojot Vorikšīras grāfistei piederošo Solihalas grāfistes boro ar lielāko daļu no Meridenas lauku distrikta, un iekļaujot to jaunizveidotajā Rietummidlendas grāfistē.

## Administrācija
Administratīvi Solihalas distrikta teritoriju veido ārpuspagastu teritorija (*unparished area*), ko pārvalda boro padome, un kas iekļauj pašu Solihalas ( iedzīvotāji) pilsētu, Čelmslivudas () un Fordbridžas () pagasta līmeņa pilsētas, kā arī 14 pagasti. 

## Atsauces

## Ārējās saites
Eiropas Savienības institūcijas

[thumb|[Eiropas karogs|Eiropas Savienības karogs]]
**Eiropas Savienības (ES) institūcijas** ir svarīgi orgāni, kas pārvalda un koordinē ES darbību. Galvenās ES institūcijas ir:

# Eiropas Parlaments
#* Tieši vēlēta iestāde (sastāv no deputātiem, kuri tiek tieši vēlēti no ES dalībvalstu pilsoņiem ik pēc pieciem gadiem. Pašlaik ir 705 deputāti), kas pārstāv ES pilsoņus.
#* Kopā ar Eiropas Savienības Padomi pieņem ES likumus, kas attiecas uz dažādām jomām, piemēram, vidi, patērētāju tiesībām, imigrāciju un citiem.
#* Apstiprina ES daudzgadu finanšu shēmu un ikgadējo budžetu.
#* Izvēlas Eiropas Komisijas prezidentu un apstiprina komisāru kandidātus. Var izteikt neuzticību Komisijai, kas var novest pie tās atkāpšanās.
# Eiropadome
#* Sastāv no ES dalībvalstu vadītājiem (valstu vai valdību vadītājiem), Eiropadomes priekšsēdētāja un Eiropas Komisijas priekšsēdētāja.
#* Noteic vispārējo ES politisko virzību un prioritātes.
# Eiropas Savienības Padome (Ministru Padome)
#* Sastāv no katras dalībvalsts ministriem atkarībā no apspriežamās tēmas.
#* Kopā ar Eiropas Parlamentu pieņem likumus un apstiprina budžetu.
# Eiropas Komisija
#* Sastāv no 27 komisāriem, pa vienam no katras dalībvalsts, tai skaitā Komisijas priekšsēdētāja.
#* Iniciē likumdošanu, izpilda ES politiku, pārvalda budžetu un pārrauga ES tiesību aktu izpildi.
# Eiropas Savienības Tiesa (Eiropas Tiesa)
#* Nodrošina ES tiesību aktu vienveidīgu interpretāciju un piemērošanu.
#* Atrisina juridiskos strīdus starp dalībvalstīm, institūcijām, uzņēmumiem un privātpersonām.
# Eiropas Centrālā banka (ECB)
#* Atbildīga par eiro un ES monetāro politiku.
#* Uzrauga bankas, kas darbojas eirozonā, lai nodrošinātu finanšu stabilitāti.
# Eiropas Revīzijas palāta
#* Pārbauda ES budžeta ieņēmumu un izdevumu likumību un pareizību.
#* Sniedz pārskatus un rekomendācijas par finanšu pārvaldību.
#* Izmeklē sūdzības par ES institūciju darbību, lai nodrošinātu labu pārvaldību.

## Papildus ES institūcijas
Papildus minētajām galvenajām institūcijām, ES darbībā ir iesaistītas arī vairākas citas iestādes un struktūras, piemēram:

* Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteja (EESK): Konsultatīva iestāde, kas pārstāv darba ņēmēju, darba devēju un citu interešu grupu viedokļus.
* Reģionu komiteja: Konsultatīva iestāde, kas pārstāv vietējo un reģionālo pašvaldību intereses.
* Eiropas Ombuds: Izmeklē sūdzības par ES institūciju darbību, lai nodrošinātu labu pārvaldību.

## Ārējās saites
Neļķu iela

**Neļķu iela** var būt:

* Neļķu iela — iela Rīgā;
* Neļķu iela — iela Daugavpilī;
* Neļķu iela — iela Jēkabpilī;
* Neļķu iela — iela Ogrē;
* Neļķu iela — iela Ikšķilē;
* Neļķu iela — iela Ķekavā;
* Neļķu iela — iela Ludzā;
* Neļķu iela — iela Mārupē;
* Neļķu iela — iela Drabešu pagasta Agrā;
* Neļķu iela — iela Garkalnes pagasta Bukultos;
* Neļķu iela — iela Carnikavas pagasta Carnikavā;
* Neļķu iela — iela Inčukalna pagasta Kļavās;
* Neļķu iela — iela Skultes pagasta Ziemeļblāzmā.
Latvijas šlāgerkanāls

**Latvijas šlāgerkanāls** ir pirmais Latvijas televīzijas šlāgermūzikas kanāls, kas tika atklāts 2009. gada 17. jūnijā Lattelecom Interaktīvajā TV platformā. Šis kanāls 24 stundas diennaktī pārraida šlāgermūzikas video. Kanāla atklāšanā piedalījās režisors un producents Igors Linga, mūziķis Normunds Rutulis un grupas Klaidonis dalībnieki. Šlāgermūzika Latvijā līdz tam tika rādīta tikai atsevišķos televīzijas raidījumos. Kanāls tiek veidots sadarbībā ar Latvijas šlāgermūzikas izdevējiem un izpildītājiem, piedāvājot plašu video ierakstu klāstu, kas iepriekš bija grūti pieejams vizuāli.

2018. gada 30. maijā kanāls piedzīvoja incidentu, kad ēterā publicēti rupji sludinājumi. Šie sludinājumi, kas ietvēra aizskarošus un vulgārus izteikumus, radīja skatītāju sašutumu. Kanāla īpašnieks un direktors Igors Linga izteica sašutumu par notikušo, tomēr norādīja, ka viņam bija ierobežotas iespējas kontrolēt saturu. NEPLP uzsāka izmeklēšanu, lai noteiktu iespējamo sodu kanālam par šāda veida satura rādīšanu, kas varētu svārstīties no 500 līdz  eiro.

## Koncerti
Kanāls arī aktīvi organizē koncertus, tādējādi paplašinot savu ietekmi un piedāvājumu Latvijas mūzikas dzīvē.

Sākot no 2020. gada, Latvijas šlāgerkanāls svinēja savu 10 gadu jubileju ar īpašu koncertu sēriju, kas iekļāva grandiozu apbalvošanas ceremoniju VEF Kultūras pilī. Šajā jubilejas pasākumā kanāls iepazīstināja ar visvairāk atskaņotajām mūzikas grupām, piešķirot 10 nominācijas. Uz skatuves kāpa Latvijā populārākās šlāgergrupas, un ceremoniju vadīja aktieris Guntis Skrastiņš. Tāpat šajos svētkos kanāls uzsāka tradīciju regulāri rīkot koncertus, lai atzīmētu Latvijas šlāgermūzikas mantojumu un sniegtu iespēju skatītājiem izbaudīt viņu iecienītākās dziesmas dzīvās izpildījumos.

2023. gada martā kanāls rīkoja vērienīgu koncertu "Kāpēc man dziedāt svešu dziesmu" VEF Kultūras pilī un koncertdārzā "Pūt, vējiņi!", kurā piedalījās populāri latviešu estrādes mākslinieki, izpildot dziesmas no kanāla zelta fonda. 2024. gada 8. septembrī koncerts atgriezās brīvdabas koncertzālē Mītava, Jelgavā, kur uz skatuves kāpa vairāki ievērojami mākslinieki. Koncertu vadīja Latvijas Radio ētera personība Elvis Jansons, un pavadošā grupa *Crazy Daisy*.

## Atsauces
Oskara iela

**Oskara iela** var būt:

* Oskara iela — iela Daugavpilī;
* Oskara iela — iela Jēkabpilī;
* *Oskara iela* — Rīgas Mūkusalas ielas daļas kādreizējais nosaukums.

## Skatīt arī
* Oskara Kalpaka iela
* Oskara Stroka iela
Slazds (filma)

**"Slazds"** () ir 2024. gada ASV psiholoģiskā trillera filma, kuras režisors un scenārija autors ir M. Naits Šjāmalāns. Filmā galvenās lomas atveido Džošs Hārtnets, Ariela Donohjū, Saleka Naita Šjāmalāna, Heilija Milsa un Elisone Pilla.

Filma stāsta par sērijveida slepkavu, kurš, apmeklējot ar meitu koncertu, cenšas izvairīties no policijas.

Filmas "Slazds" pirmizrāde notika  un to izplatīja *[[Warner Bros. Pictures]]*. Filma nopelnīja 83 miljonus ASV dolāru, kā arī saņēma viduvējas kritiķu atsauksmes.

## Atsauces

## Ārējās saites
Narcišu iela

**Narcišu iela** var būt:

* Narcišu iela — iela Daugavpilī;
* Narcišu iela — iela Mārupē;
* Narcišu iela — iela Ogrē;
* Narcišu iela — iela Dunikas pagasta Ječos;
* Narcišu iela — iela Ķekavas pagasta Katlakalnā;
* Narcišu iela — iela Inčukalna pagasta Kļavās;
* Narcišu iela — iela Skultes pagasta Skultē;
* Narcišu iela — iela Siguldas pagasta Vējupītē.

## Skatīt arī
* 1. Narcišu iela
* 2. Narcišu iela
Irānas azerbaidžāņi

[thumb|[Tebrīzas azerbaidžāņu dziedoņi āšiki tradicionālajos tērpos]]
**Irānas azerbaidžāņi** ir ievērojama etniskā grupa Irānā, kas galvenokārt dzīvo valsts ziemeļrietumu daļā (Irānas Azerbaidžānā). Runā azerbaidžāņu valodā, tomēr tā atšķiras ar dažām īpatnībām un dialektiem. To skaits tiek lēsts starp 15—20 miljoniem, kas veido ievērojamu daļu no Irānas kopējā iedzīvotāju skaita.

Lielākā daļa Irānas azerbaidžāņu ir musulmaņi šīīti, līdzīgi kā azerbaidžāņi Azerbaidžānā.

## Vēsture
Azerbaidžāņu izcelsme saistīta ar senajām tautām, kas dzīvoja reģionā starp Kaspijas jūru un Kaukāza kalniem. Viņu senči bija vairāku tautu sajaukums, tostarp mīdieši, persieši un tjurku nomadu ciltis. Reģions, kas tagad ir Irānas Azerbaidžāna (Dienvidazerbaidžāna), bija Persijas impērijas sastāvdaļa kopš Ahemenīdu dinastijas laikiem (6.—4. gadsimts p.m.ē.).
11. gadsimtā reģionā iebruka tjurku ciltis, kuru ietekmē vairāku gadsimtu ɡaitā pakāpeniski izveidojās etniska un valodiska kopība, ko šodien dēvē par azerbaidžāņiem.

Sefevīdu dinastija (1501—1736) padarīja šīītu islāmu par valsts reliģiju. Sefevīdu valdnieki, paši būdami azerbaidžāņu izcelsmes, nostiprināja azerbaidžāņu politisko un militāro ietekmi. Viņu galvenā militārā elite sastāvēja no azerbaidžāņiem. Šajā laikā azerbaidžāņu valoda kļuva par vienu no galvenajām valodām, it īpaši armijā un tiesā.
18. gadsimtā Kādžāru dinastija (1794—1925), kura arī bija azerbaidžāņu izcelsmes, kontrolēja Irānu. Šajā periodā azerbaidžāņu loma Irānas politikā bija nozīmīga, un viņu kultūras ietekme turpināja izplatīties. Tomēr 19. gadsimtā Kādžāru dinastija zaudēja kontroli pār Kaukāza reģionu, ko pakļāva Krievijas Impērija. 1828. gada Turkmenčajas miera līgums noteica Kaspijas jūras dienvidrietumu daļas pievienošanu Krievijai, radot robežu starp Irānas un mūsdienu Azerbaidžānas teritorijām.

Pahlavi dinastijas valdīšanas laikā (1925—1979) notika Irānas centralizācija, un azerbaidžāņu kultūras un politiskā ietekme samazinājās. Pahlavi režīms uzsāka persifikācijas politiku, cenšoties samazināt etnisko minoritāšu ietekmi un nodrošināt persiešu valodas hegemoniju. Šajā periodā azerbaidžāņu valoda un kultūra tika apspiesta, un azerbaidžāņu etniskā identitāte zaudēja savu redzamību.

1979. gada Irānas islāma revolūcija izraisīja izmaiņas, taču azerbaidžāņu situācija nemainījās tik būtiski, kā varētu gaidīt. Lai gan revolūcija centās izbeigt monarhisko valdīšanu un izveidot jaunu islāma republiku, etnisko minoritāšu, tostarp azerbaidžāņu, jautājumi palika sarežģīti. Azerbaidžāņi veido lielu daļu Irānas iedzīvotāju (aptuveni 16—25%), galvenokārt koncentrējoties Irānas ziemeļrietumos, un viņu valoda un kultūra joprojām saglabājas.

## Ārējās saites
Bendeļu pilskalns

**Bendeļu pilskalns** ir pilskalns, kas atrodas Saldus novada Zirņu pagastā.

## Ārējās saites

* Bendeļu pilskalns
Čāpuļu pilskalns

**Čāpuļu** jeb **Čapaļu pilskalns** atrodas Tukuma novada Kandavas pagastā. Savos darbos to aprakstījuši Augusts Bīlenšteins un Ernests Brastiņš.

Pilskalns atrodas ceļa labajā pusē esošā zemesragā, dodoties no Kandavas uz Sabili. Pilskalna garums ir aptuveni 176 m, bet platums — aptuveni 51 m.

Augusts Bīlenšteins, šo pilskalnu aprakstīdams, šaubījās, vai šis kalns būtu cēlies tāpat kā citi pilskalni. Viņš domā, ka tas pieskaitāms viduslaiku nocietinājumiem, neraugoties uz to, ka ar pilskalnu saistās parastās teikas par caurumu un pīli.

Ernests Brastiņš, kurš bija redzējis desmitiem citu kuršu pilsvietu, aplūkojot šo pilskalnu, sliecās piekrist Bīlenšteinam, jo pilskalns esot rupjš un steigā taisīts, kultūrslānis ir plāns un nenozīmīgs, bet tajos vēstures dokumentos, kur pieminētas citas apkārtējas pilsvietas, par Čapaļu pilskalns nav minēts.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Čāpuļu pilskalns