Sīvā krimilde

thumb|Sīvās krimildes lapiņas ir ļoti ciešas
thumb|Kālija hidroksīds (KOH) krāso mīkstumu oranžu
**Sīvā krimilde** (*Lactarius glaucescens* jeb *Lactifluus glaucescens*, agrāk arī *Lactarius pergamenus*) ir Latvijā vidēji reta liela pienaiņu ģints sēne, kuras augļķermeņi pēc apstrādes ir ēdami.

## Taksonomija

Sugu 1900. gadā aprakstīja Karls Krosslands, bet 1979. gadā tā tika pazemināta līdz piparu krimildes varietātes *Lactarius piperatus var. glaucescens* statusam. 20. gadsimta vidū notika strīdi par to, kas īsti ir piparu un kas sīvā krimilde, kuru gaitā radās apzīmējums *Lactarius pergamenus* un literatūrā, tai skaitā latviski, nereti radās neskaidrības par pareizajiem nosaukumiem, piemēram, sīvajai krimildei tika uzrādīts piparu krimildes nosaukums *Lactarius piperatus*. 20. gadsimta beigās tika nolemts, ka *Lactarius* ģints ir sadalāma vairākās, un no tās starp citām atkārtoti izdalīja ģinti *Lactifluus*, kuras tipiskā suga kļuva piparu krimilde, bet sīvā krimilde atkal kļuva par atsevišķu sugu. Ģinšu un citas klasifikācijas veidošanās turpinās jau ap 30 gadus, pastāvīgi notiek izmaiņas, tāpēc latviešu valodā līdz oficiālo nosaukumu stabilizācijai pagaidām visām agrākajām pienainēm joprojām lieto vecos pienaiņu un krimilžu apzīmējumus.

Nosaukuma epitets *glaucescens* veidots no latīņu valodas jēdziena "kļūstošs zilganzaļš vai pelēkzaļš", pateicoties sēnes piensulas krāsu izmaiņai.

## Apraksts

* **[[Sēne|Augļķermeņi]]**: cepurīšu sēnes, lapiņu sēnes.
* **[[Cepurīte (mikoloģija)|Cepurīte]]**: sākumā plati izliekta, vēlāk izpletusies līdz piltuvveidam, bieza. Balta, iespiedumu vietās ar brūnganiem plankumiem, uz vecumu reizēm var nodzeltēt, nespodra (matēta), sausa. Maliņa ieritināta, vēlāk taisna vai viļņota. Platums 6—20 cm.
* **[[Lapiņas (mikoloģija)|Lapiņas]]**: ļoti ciešas, plānas, dažāda garuma, dakšveidā zarotas, gar kātiņu nolaidenas. Baltas, uz vecumu līdz krēmkrāsai, ievainojumu vietās un uz vecumu brūnganas.
* **[[Kātiņš (mikoloģija)|Kātiņš]]**: Balts, cilindrisks, uz leju tievāks, resns, blīvs, gluds, parasti īss, ciets, reizēm nedaudz ekscentrisks attiecībā pret cepurītes vidu. Garums 2—5 (9) cm, resnums 1,5—2,5 cm.
* **[[Trama (mikoloģija)|Mīkstums]]**: balts, izžūstot kļūst dzeltenīgs līdz pelēkzaļganam, trausls, blīvs, ar neizteiktu smaržu un dedzinoši sīvu garšu. Ievainojumu vietās izdala lielu daudzumu lipīgas baltas piensulas, kura gaisā lēni kļūst zaļganpelēka.
* **[[Sporas]]**: elipsoīdas, bālganas, amiloīdas, birumraksts krēmkrāsas, ar neamiloīdām kārpām (līdz 0,3 µm augstumam), izmēri 6—9,5/5,5—7 µm.
* **[[Cistīdas]]:** Pleiromakrocistīdu reizēm nav, ja ir — tad gandrīz cilindriskas, 60—90/7—10 µm. Heilocistīdas no gandrīz cilindriskām līdz gandrīz vārpstveida, 55—70/7—10 µm.

## Izplatība
Suga izplatīta Eiropā un Ziemeļamerikas austrumos, atrasta arī Ziemeļāfrikā un Tālajos Austrumos, ievesta Austrālijā. Aug lapu koku (īpaši ozolu un dižskābaržu) tuvumā, ar kuru saknēm veido mikorizu. Bieži sūnās, var augt gan atsevišķi, gan grupās. Izvēlas kaļķainas augsnes. Latvijā parastais augšanas periods — no jūlija līdz oktobrim.

## Līdzīgas sugas

Līdzīgas ir vairākas citas pienaines ar baltām cepurītēm, no citām ģintīm atšķiras ar piensulas esamību. Piparu krimilde ir ar piensulu, kas žūstot kļūst pelēkzaļa vairāku stundu laikā, kamēr sīvajai tas notiek ātri. Tomēr reizēm padomju laika krievu zinātniskajā literatūrā ir tieši pretējs apgalvojums par šīm abām sugām. Baltā krimilde un tai ļoti līdzīgā samtainā krimilde ir ar samtainu virsmu un retākām lapiņām, bez tam samtainajai krimildei nav sīvas garšas. Apšu krimildes dzeltenīgākās cepurītes virspusē ir iesārti koncentriski apļi.

Ziemeļamerikā sastopamas izskatā līdzīgās *Lactarius subvellereus var. subdistans* ar samtainu cepurīti un retākām lapiņām, *Lactarius deceptivus* ar sākumā vilnainu cepurītes maliņu un *Lactarius maculatipes* ar piensulu, kas kļūst dzeltena, un nelīdzenu kātiņu.

## Lietošana pārtikā
Sīvās krimildes nepieciešams iepriekš novārīt ar ūdens noliešanu, jo tām ir ļoti sīva sula. Daļa avotu iesaka arī pirms vai pēc vārīšanas ilgstoši izmērcēt. Pēc novārīšanas un mērcēšanas tās iesaka sālīšanai.

Pēc Krievijā pieņemtās klasifikācijas — nosacīti ēdama sēne.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Mycobank 
* Index Fungorum 
* LMB Latvijā atrasto sēņu sugu saraksts
* NCBI Taxonomy browser