open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Sarkanā samtbeka

**Sarkanā samtbeka** (*Xerocomus rubellus* jeb *hortiboletus rubellus*, agrāk arī *Boletus rubellus* un *Xerocomellus rubellus*) ir neliela Latvijā ļoti reta beku dzimtas sēne, kuras augļķermeņi ir ēdami, bet saudzējami retuma dēļ. Iekļauta Latvijas īpaši aizsargājamo sugu sarakstā un Latvijas Sarkanajā grāmatā.

## Sēnes apraksts
thumb|250px|Sarkanās samtbekas Parīzes apkaimē
* Cepurīte: krāsa sākumā asinssarkana, vēlāk purpursārta, vecumā izbalo un brūnē. Virsmiziņa sākumā graudaina vai samtaina, vēlāk gluda, sausā laikā reizēm plaisājoša. Forma sākumā pusapaļa, vēlāk izpletusies plakana. Platums līdz 8 cm. Mīkstums dzeltens, zem virsmiziņas iesārts, maigs, bez īpašas smaržas un ar patīkamu garšu, griezumu vietās vāji zilē.
* Stobriņi: sākumā dzelteni, vēlāk olīvzaļi. Atveres vidēji lielas, dzeltenas, sēnei augot kļūst zaļgandzeltenas, stūrainas, iespiedumu vietās zilē.
* Kātiņš: resns, cilindrisks, pie pamata mazliet izliekts. Augšdaļā oranžsarkans, vidū cepurītes sarkanumā, bet gaišāks, pie pamatnes dzeltens vai oranžs, bieži ar tumšākām gareniskām joslām un paresnināts pamatnē. Garums līdz 8 cm, resnums 0,5—1,5 cm. Iespiedumu vietās zilē.
* Sporas: dzeltenīgas, elipsoīdas-vārpstveida, masā olīvdzeltenas, 7—17/5—7 µm.
* Bazīdijas: 21—32/9 µm.
* Cistīdas: citrondzeltenas, vārpstveida vai vālesveida, parasti tuvu stobriņu atverēm, 30—50/8—20 µm.

## Augšanas apstākļi

Mikorizas sēne. Aug mitrās vietās no jūnija līdz oktobrim lapu koku un jauktos mežos, parkos, biežāk uz zāļainiem meža ceļiem, kopā ar ozoliem, bērziem vai liepām. Bieži grupās.

## Barības vērtība

Ēdama bez iepriekšējas novārīšanas, bet Latvijā saudzējama retuma dēļ.

## Līdzīgās sugas

Var tikt sajaukta ar grubuļaino samtbeku, kuras kātiņš pie pamatnes nav oranždzeltens un cepurītes virsma ļoti nelīdzena. Līdzīga ir arī aprikožu samtbeka, bet tās kātiņš nav sarkans.

## Skatīt arī

* Sēņošana
* Sēnes kulinārijā
* Sēņu tirdzniecība
* Samtbeku ģints

## Atsauces

## Ārējās saites

* Mikologu biedrība 
* Mycobank
* LVM valdījumā esošajā teritorijā sastopamo vaskulāro augu sugu saraksts un to aizsardzības statuss 
* Xerocomellus rubellus
* The Bolete Filter — Hortiboletus rubellus
* Wild Food UK — Ruby Bolete
* Моховик красный
Kristīne Krūze-Hermane

**Kristīne Krūze-Hermane** (dzimusi un plašāk pazīstama kā  **Kristīne Krūze**  Rīgā) ir latviešu aktrise un teātra režisore

2007. gadā beigusi Latvijas Kultūras akadēmijas Teātra fakultāti. Teātrī debitējusi ar Klēras lomu izrādē "Aristokrāti", kura tika iestudēta Nacionālajā teātrī. Pašlaik ir Jaunā Rīgas teātra ārštata aktrise.

Precējusies ar Jaunā Rīgas teātra galveno režisoru Alvi Hermani, abiem ir 3 bērni.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Kristīne Krūze izrades.lv
Krišjānis Salmiņš

**Krišjānis Salmiņš** (dzimis  Saldū) ir latviešu aktieris.

1989. gadā beidzis Tukuma rajona Irlavas vidusskolu. 1991. gadā absolvējis Latvijas Universitātes Vēstures un filozofijas fakultāti, bet 1997. gadā - Latvijas Kultūras akadēmijas Ekrāna un teātra mākslas nodaļu, kur mācījies Jura Rijnieka aktierkursā. 1997. gadā kļuvis par Valmieras teātra aktieri.

Atveidojis Staņislavu seriālos "Eņģeļu māja" un "Eņģeļu iela 9. Pelnrušķītes mantojums".

## Atsauces

## Ārējās saites
* Krišjānis Salmiņš izrades.lv
Guntis Skrastiņš

**Guntis Skrastiņš** (dzimis  Ērgļos, miris  Rīgā) bija latviešu aktieris un dziedātājs, televīzijas raidījumu un pasākumu vadītājs.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1954. gadā Ērgļos, bērnībā dzīvoja Taurupē, kur viņa tēvs strādāja par Taurupes stacijas priekšnieku. Vecākais brālis — aktieris Imants Skrastiņš. Mācījās Taurupes astoņgadīgajā skolā.
1976. gadā absolvēja Jaunatnes teātra aktieru kursu. Pēc tam iesaukts Padomju armijā, dziedāja karavīru ansamblī "Zvaigznīte".

Attēlojis lomas dažās filmās: "Trīs dienas pārdomām" (1980), "Spēle notiks tik un tā" (1985).
Dziedājis vairākās muzikālajās izrādēs, tai skaitā "Saule rasas pilienā", "Skroderdienas Silmačos", kā arī lugās ar Mārtiņa Brauna mūziku — „Mauglis”, „Suns un kaķe”.

Pēc tam, kad likvidēts Jaunatnes teātris, lielākoties strādājis Latvijas Televīzijā. Bija plaši pazīstams kā raidījuma "Latvijas šlāgeraptauja" un tās turpinājuma "Latvijas Sirdsdziesma" vadītājs.

Filmējies seriāla "Viņas melo labāk" 10.sezonā kā Roberta tēvs Stefans.

Miris 2021. gada 11.oktobrī Rīgā no strauji progresējuša vēža. Apglabāts Rīgas 1. Meža kapos.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Guntis Skrastiņš  filmas.lv
Ārons (nozīmju atdalīšana)

**Ārons** var būt:

* Ārons — Ābramiskajās reliģijās vecākais Mozus brālis un Dieva pravietis;

## Cilvēki ar šādu uzvārdu
* Henks Ārons (*Hank Aaron*; 1934) — amerikāņu beisbolists;
* Manuels Ārons (*Manuel Aaron*; 1935) — Indijas šahists;
* Matīss Ārons, arī Āronu Matīss (1858—1939) — latviešu žurnālists, bibliogrāfs, kritiķis.

## Skatīt arī
* Kārlis Ēriks Arons (1933–2005) ― latviešu medicīnas vēsturnieks
Tamāra Soboļeva

**Tamāra Kristiņa** (plašāk pazīstama kā **Tamāra Soboļeva,** dzimusi 1937. gadā Susāju pagasta Stompakos) ir latviešu aktrise.

1956. gadā vēlējās iestāties Latvijas Valsts Konservatorijas Teātra fakultātē, taču palika ārpus pieņemto saraksta, tāpēc iestājās Jelgavas mūzikas skolā, lai mācītos kordiriģentos. Neilgi pēc iestāšanās mūzikas skolā uzzināja, ka ir ieskaitīta Teātra fakultātes vakara nodaļā, līdz ar to gadu dienas laikā mācījās Jelgavā, bet vakaros brauca mācīties uz Rīgu. Pēc diplomdarba, kurā Soboļeva spēlēja Ieviņu "Skroderdienās Silmačos", viņa saņēma norīkojumu uz Jaunatnes teātri. Soboļevas pazīstamākā loma Jaunatnes teātrī ir Brālītis izrādēs "Brālītis un Karlsons, kas dzīvo uz jumta" un "Karlsons lido atkal".

Pēc tam, kad 1992. gadā tika likvidēts Jaunatnes teātris, Soboļevai divu gadu garumā bija smags pārdomu laiks. 1994. gadā viņa kļuva par pastnieci abonēšanas centrā "Diena". 1999. gadā viņu Jaunā Rīgas teātra režisors Viesturs Kairišs uzaicināja spēlēt izrādē "Čūska".
Tamāra Soboļeva ir zināma ar lomu seriālā "Cerību iela 21", kā arī dižkareives Tamāras lomu spēlfilmā "DžimLai Rūdi Rallallā!".

## Atsauces
Vērpējas

***Vērpējas*** () ir spāņu gleznotāja Djego Velaskesa eļļas krāsas glezna. Tā glabājas Prado muzejā Madridē, Spānijā. Tā zināma arī ar nosaukumu "Fabula par Arahni" (). To uzskata par vienu no Velaskesa vēlākajiem darbiem, datējot to ar aptuveni 1657. gadu. 

Tradicionāli tika uzskatīts, ka gleznā attēlotas strādnieces gobelēnu darbnīcā Santaizabelā. Tomēr 1948. gadā Djego Angula pamanīja, ka ikonogrāfija norāda uz Ovidija fabulu par Arahni, stāstu par mirstīgo Arahni, kas uzdrošinājās izaicināt dievieti Atēnu uz vērpšanas sacensību, uzvarot tajā un Atēnas skaudības rezultātā tiekot pārvērsta par zirnekli. To šobrīd uzskata par gleznas pareizo interpretāciju.

thumb|Glezna agrākā izskatā, līdz kāda cita autora vēlāk veiktās izmaiņas tika aizklātas
Glezna tika radīta pēc Dona Pedro de Arkes, Felipes IV mednieka, pasūtījuma. 18. gadsimtā tā nonāca karaliskajā kolekcijā un, iespējams, 1734. gadā cieta Madrides karaliskā cietokšņa ugunsgrēkā. Gleznas sānos tika pievienotas joslas (kopumā 37 cm platumā) un josla vairāk kā 50 cm platumā augšdaļā. Šobrīd glezna saglabāta paplašinātajā izmērā, bet tiek demonstrēta aiz ekrāna ar pievienotu rāmi virs papildinātās daļas, skatam atstājot tikai oriģinālos izmērus.

Stilistiskie elementi, tādi kā vieglums, ekonomiskais krāsas pielietojums un skaidri nojaušama Itālijas baroka ietekme daudziem pētniekiem likuši secināt, ka glezna tapusi 1657. gadā. Citi piedāvā agrāku datumu, laika posmā starp 1644.–1650. gadu, iespējams, tāpēc, ka vairāki gleznas formas un satura aspekti sasaucas ar Velaskesa agrākās karjeras gleznām bodegona žanrā.

[thumb|[Ticiāns|Ticiāna "Eiropas nolaupīšana" redzama gleznas fonā]]
"Vērpējās" Velaskess attīstījis slāņainu kompozīciju, paņēmienu, ko viņš agrāk bija pielietojis savās bodegona gleznās, tādā kā "Virtuves aina ar Kristu Martas un Marijas namā". Priekšplānā ir sacensība. Dieviete Atēna atrodas pa kreisi, maskējusies kā veca sieviete, Arahne, baltā kreklā, ar skatu prom no skatītāja, atrodas pa labi. Viņām asistē trīs palīdzes. Fonā uz paceltas platformas (iespējams, skatuves) atrodas pabeigti gobelēni. Skatītājam redzams viens no tiem, uz kuras attēlota Eiropas nolaupīšana — vēl viens sengrieķu mīts. Tā patiesībā ir Ticiāna gleznas par šo tēmu kopija. Glezna atradās Spānijas karaliskajā kolekcijā. 

Glezna tikusi interpretēta kā mākslas alegorija un pat kā komentārs par virkni radošu darbību, dievietei attēlojot tēlotājmākslu un Arahnei amatniecību. Citi uzskata, ka Velaskesa doma bija vienkārši tāda, ka, lai radītu lieliskus mākslas darbus, ir nepieciešama gan lieliska radoša darbība, gan arī smags tehnisks darbs. Citi pētnieki darbā saskatījuši politiskās alegorijas un interpretējuši to ar populārās kultūras palīdzību.

## Atsauces

## Bibliogrāfija
*
*Bird, Wendy. "The Bobbin and the Distaff", Apollo, 2007-11-01

## Ārējās saites

*"Enslaved sovereign": aesthetics of power in Foucault, Velazquez and Ovid.  Article by Sira Dambe, Journal of Literary Studies, December 1, 2006
*Spānijas kultūras oficiālā vietne  
*''Velázquez '', pilnībā digitalizēts Ņujorkas Modernās mākslas muzeja izstādes katalogs, kas satur informāciju par gleznu (skatīt saturu)
Gibraltāra galveno ministru uzskaitījums

Šajā uzskaitījumā apkopoti **[[Gibraltārs|Gibraltāra]] galvenie ministri**. Galvenais ministrs ir Gibraltāra valdības priekšsēdētājs, kuru ievēl Gibraltāra parlaments un kuru oficiāli ieceļ Lielbritānijas monarha pārstāvis Gibraltāra gubernators. Šāds amats tika izveidots 1964. gadā.

## Uzskaitījums

## Skatīt arī
* Gibraltāra gubernatoru uzskaitījums
* Apvienotās Karalistes karaļu uzskaitījums
Zane Daudziņa

**Zane Daudziņa** (dzimusi **Zane Goba** ) ir latviešu teātra un kino aktrise, rakstniece, runas pedagoģe un TV raidījumu vadītāja.

1990. gadu sākumā strādājusi par korektori izdevniecībā "Sprīdītis".

Latvijas Universitātē ieguvusi augstāko izglītību latviešu valodas un literatūras specialitātē. Latvijas Kultūras akadēmijā ieguvusi maģistra grādu skatuves runas pedagoģijas specialitātē.

2017. gadā beigusi mākslas doktorantūras studijas. 

Šobrīd strādā arī par runas konsultanti un docenti Latvijas Kultūras akadēmijā. Runas apmācībās darbojas ar cilvēka psihofiziku, ķermeņa ietekmi uz balsi un otrādi, pievēršot uzmanību tam, kā psiholoģiskie un fiziskie procesi ietekmē pārliecību publiskās runas laikā. Runas skolā vada praktisko kursu "Balss, dikcija, rezonatori".

Ir zināma ar savām lomām seriālos "Neprāta cena" un "UgunsGrēks", kā arī filmās "Pērku jūsu vīru!" un "Augstuma robeža". Kopš 2017. gada vada LTV1 šovu "Kurš ir kurš?".

2020. gados pievērsusies literatūrai. 2024. gadā  par grāmatu "Bērnudienas komunālijā" saņēmusi LSM gada balvu "Kilograms kultūras" kategorijā "Literatūra".

Precējusies ar aktieri Vili Daudziņu, abiem ir 2 bērni.

## Lomas seriālos un filmās

* "Nemīlētie" (2020/2021) — Valērija Makarova
* "Ēnu spēles (2017) — Arta mamma (Viena epizode)
* "UgunsGrēks/Neprāta cena" (2006—2017) — Helēna Felzenbahere/Jagudina
* "Sieva uz pilnu slodzi" (2006) — Anita
* "Likteņa līdumnieki" (2005/2008) — Alda
* "Pērku jūsu vīru!" (2003) — Oksana

## Grāmatas

* 2021: "Dienasgrāmata" (Zvaigzne ABC)
* 2022: "Aktiera runa 21. gadsimta latviešu teātrī" (Zvaigzne ABC)
* 2023: "Mans kara gads" (Zvaigzne ABC)
* 2024: "Bērnudienas komunālijā" (Zvaigzne ABC)

## Atsauces

## Ārējās saites
* Zane Daudziņa izrades.lv
Madara Melne-Tomsone

**Madara Melne-Tomsone** (dzimusi **Madara Melne** ) ir latviešu aktrise.

Beigusi Klaipēdas Universitāti. Kopš 2009. gada piedalās Liepājas teātra izrādēs. Pazīstama ar Luīzes lomu seriālā "UgunsGrēks" un kā arī Leldes lomu seriāla "Nemīlētie".

No 2020. gada strādā par teātra mākslas un skatuves runas pasniedzēju Rīgas Doma kora skolā.

Raidījuma Teātra garša režisore un producente.

## Atsauces
Sanita Pušpure (aktrise)

**Sanita Paula** (dzimusi **Sanita Pušpure**  Balvos) ir latviešu aktrise.

2006. gadā beigusi Balvu pilsētas ģimnāziju; tajā pašā gadā iestājusies Turībā, lai studētu tūrismu, tomēr pēc gada mācības pametusi, lai iestātos aktieros. 2011. gadā absolvējusi Latvijas Kultūras akadēmiju.

Kopš 2014. gada ir Nacionālā teātra aktrise. Pirms tam strādājusi Valmieras teātrī, kā arī neatkarīgo teātru projektos. Ir filmējusies seriālos "Eņģeļu māja" un "Bitīt' matos".

## Atsauces
Venta Vecumniece

**Venta Vecumniece** (dzimusi , mirusi ) bija latviešu aktrise un režisore.

Dzimusi Daugavpils garnizona orķestra diriģenta ģimenē. Ģimene dzīvoja Daugavpils cietokšņa teritorijā. Mācījusies Daugavpils 2. pilsētas pamatskolā, Jēkabpils Valsts komercskolā, kā arī Republikas padomju tirdzniecības tehnikumā. 1949. gadā absolvēja Dailes teātra II studiju un kļuva par  Dailes teātra aktrisi. 1956. gadā ar izcilību absolvēta Maskavas A.Lunačarska Valsts teātra institūta Režijas nodaļa.

Atveidojusi Lielmāti filmā "Rūdolfa mantojums", Veroniku seriālā "UgunsGrēks" un omi seriālā "Ēnu spēles".

## Atsauces
Ēdamā pasiflora

**Ēdamā pasiflora** (*Passiflora edulis*) ir pasifloru dzimtas suga, kuras dabiskais izplatības areāls ir Brazīlijas dienvidi, Paragvaja, Urugvaja un Argentīnas lielākā daļa. Ēdamo pasifloru komerciāli kultivē arī citos pasaules tropu un subtropu reģionos, jo no tās iegūst plūmju izmēra augļus, kurus sauc par **marakujām** (no ). Tā pēc augļu morfoloģiskās klasifikācijas ir oga.

## Ārējās saites
Diāna Ņikitina

**Diāna Ņikitina** (dzimusi  Rīgā) ir Latvijas daiļslidotāja, 2016. gada ziemas jaunatnes olimpisko spēļu sudraba medaļniece komandu sacensībās. 2015. un 2016. gadā atzīta par Jelgavas gada sportisti.

## Karjera
Ar daiļslidošanu sākusi nodarboties 2004. gadā. Junioru līmeņa sacensībās sākusi piedalīties 2014.—2015. gada sezonā. 2015. gada martā piedalījās pasaules junioru čempionātā Tallinā, kur ieņēma 10. vietu.

2016. gada februārī pārstāvēja Latviju ziemas jaunatnes olimpiskās spēles. Individuālajās sacensībās ieguva 5. vietu, sasniedzot jaunu personisko rekordu — 165,60 punkti.
Savukārt komandu sacensībās *Future* komandas sastāvā izcīnīja sudraba medaļu. 2016. gada pasaules junioru čempionātā, kas notika Ungārijas pilsētā Debrecenā, viņa vēlreiz ieguva 10. vietu.

2016. gada oktobrī Ņikitina guva potītes savainojumu, kura dēļ nācās izlaist lielāko daļu sezonas. Pēc atgriešanās nesekmīgi startēja pasaules junioru čempionātā Taivānā, īsajā programmā ierindojoties 30. vietā un nekvalificējoties izvēles programmai.

Pirms 2017.—2018. gada sezonas uzsāka sadarbību ar šveiciešu treneri Stefanu Lambjelu, divkārtējo pasaules čempionu un 2006. gada olimpisko spēļu sudraba medaļnieku, kurš strādā arī ar citu Latvijas daiļslidotāju Denisu Vasiļjevu. Pieaugušo konkurencē debitēja 2017. gada septembrī Izaicinājuma sērijas turnīra sacensībās Slovākijā. Īsajā programmā ar 48,37 punktiem ierindojās 9. vietā, izpildot Eiropas čempionāta tehnisko minimumu. Pēc izvēles programmas kopvērtējumā ieguva 146,30 punktus, kas deva 10. vietu. 2017. gada oktobrī uzvarēja Horvātijā notikušajās starptautiskajās sacensībās "Zelta lācis", iegūstot 144,29 punktus. Tā paša gada decembrī kļuva par Latvijas čempioni, summā sasniedzot 183,04 punktus.

2018. gada Eiropas čempionātā īsajā programmā ierindojās 36. vietā un nekvalificējās izvēles programmai. Tika iekļauta Latvijas komandas sastāvā dalībai 2018. gada ziemas olimpiskajās spēlēs Phjončhanā. Olimpiskajās spēlēs ieguva 26. vietu īsajā programmā, tālākajām sacensībām nekvalificējoties.

## Atsauces

## Ārējās saites
Džoko Vidodo

**Džoko Vidodo** (, dzimis ), zināms arī kā **Džokovi**, ir Indonēzijas politiķis, inženieris un komersants. No 2014. līdz 2024. gadam bija Indonēzijas prezidents. Pēc kārtas viņš bija septītais Indonēzijas prezidents. Viņš ir pirmais Indonēzijas prezidents bez augsta ranga politiskās un militārās karjeras. No 2012. līdz 2014. gadam viņš bija Džakartas gubernators, bet pirms tam savas dzimtās pilsētas Surakartas mērs.
Čandragupta Maurja

**Čandragupta Maurja** (dzimis 343. gadā p.m.ē., miris 297. gadā p.m.ē.) bija Maurju impērijas dibinātājs Indostānas pussalā. Viņš šajā valstī valdīja no 321. gada p.m.ē. līdz 297. gadam p.m.ē. Viņš bija pirmais imperators, kas gandrīz visu Indostānu apvienoja vienā valstī. Pēc Čandraguptas Maurjas nāves par jauno Maurju impērijas valdnieku kļuva viņa dēls Bindusara.

Čandragupta Maurja bija Čānakjas skolnieks.
Parazītiskā samtbeka

**Parazītiskā samtbeka** (*Xerocomus parasiticus* jeb *Pseudoboletus parasiticus*, agrāk arī *Boletus parasiticus*) ir Latvijā reta maza beku dzimtas sēne, kuras augļķermeņi ir ēdami, bet saudzējami retuma dēļ. Iekļauta Latvijas īpaši aizsargājamo sugu sarakstā un Latvijas Sarkanajā grāmatā. Pašlaik pieskaitīta nesen izveidotai ģintij *Pseudoboletus*, kurā tā ir gandrīz vienīgā pārstāve. Latvijā šo sēni pagaidām sauc iepriekšējā vārdā par samtbeku (*Xerocomus*).

## Sēnes apraksts
thumb|250px|Parazītiskās samtbekas stobriņu atveres vecumā kļūst košākas
* Cepurīte: krāsa sākumā bālgani zaļgana vai dzeltenpelēka, vēlāk okerbrūna. Forma sākumā pusapaļa, vēlāk plakani izliekta. Platums līdz 5 cm. Virsmiziņa zīdaini gluda, vecumā ar tīklveida plaisājumu, reizēm lipīga. Mīkstums pelēkdzeltens, zem virsmiziņas brūngans, ar patīkamu smaržu un garšu, griezumu vietās krāsu nemaina.
* Stobriņi: dzelteni, gar kātiņu nolaideni. Atveres palielas, stūrainas, sākumā bālgandzeltenas vai zaļgandzeltenas, sēnei augot kļūst oranždzeltenas līdz rūsas brūnām.
* Kātiņš: okerbrūns vai dzeltenīgs, cepurītes nokrāsā, svītraini tūbains, apakšdaļā tievāks un saliekts. Garums līdz 7 cm, resnums 0,5—1 cm. Kātiņa mīkstums augšdaļā citrondzeltens, apakšdaļā sārti dzeltenbrūngans.
* Sporas: iegareni vārpstveidīgas, dzeltenas, masā olīvbrūnas, gludas, 11—18/4—5,5 µm.
* Bazīdijas: dzeltenas, 30—50/8—12 µm.
* Cistīdas: bezkrāsainas līdz oranždzeltenām, vālesveida, 60—80/4—17 µm. Reizēm cistīdu nav.

## Augšanas apstākļi

Mikotrofa sēne, parazitē uz parastajiem cietpūpēžiem. Aug no augusta līdz oktobrim gaišos dažādu tipu mežos mitrās vietās, izaugot lielās grupās no cietpūpēža sēņotnes vai augļķermeņiem. Lai gan šī sēne ir spējīga veidot mikorizu ar kokiem, tā bez cietpūpēža nespēj uzņemt pietiekami barības vielu.

## Barības vērtība

Ēdama, taču par garšīgumu ir pretēji viedokļi un saudzējama retuma dēļ. Parastais cietpūpēdis nav ēdams.

## Līdzīgās sugas

Specifiskās augtenes dēļ sajaukt ar citām sugām Latvijā praktiski nav iespējams.

## Skatīt arī

* Sēņošana
* Sēnes kulinārijā
* Sēņu tirdzniecība
* Samtbeku ģints

## Atsauces

## Ārējās saites

* Parazītiskā samtbeka — Mikologu biedrība
* Brīnums Mēdema purvā: atrod reto parazītisko samtbeku, kas aug uz pūpēža
* Apraksts sēnes.lv
* Sugu enciklopēdija
* latvijas.daba.lv 
* Mycobank
* Index Fungorum
* MushroomExpert.com — Boletus parasiticus
* Parasitic Bolete
Bihoveca hronika

[thumb|270px|Bihoveca hronikas [rokraksts|rokraksta lapa.]]
thumb|200px|"Krievu hroniku pilnā krājuma" 17. sējums (1907).
**Bihoveca hronika** (, , ) ir viena no 16. gadsimta Lietuvas dižkunigaitijas hronikām, kas nosaukta tās pirmā īpašnieka Volkoviskas apriņķa muižnieka Aleksandra Bihoveca vārdā.
Hronika sākas ar stāstu par 500 dižciltīgo ģimeņu bēgšanu no Romas impērijas teritorijas uz Lietuvu, detalizētāk aprakstot notikumus 13.-15. gadsimtā, un beidzas ar stāstu par tatāru armijas sakāvi kaujā pie Kļeckas 1506. gadā.

## Vēsture
Anonīma autora rakstīto hroniku A. Bihoveca bibliotēkā uzgāja skolotājs Ipolits Kļimaševskis, Novembra sacelšanās periodā 1830. gadā viņš nopublicēja nelielu hronikas fragmentu. 1834. gadā Bihovecs šo 20 burtnīcās uz 159 lappusēm uzrakstīto manuskriptu atdeva vēsturniekam Teodoram Narbutam, kas 1846. gadā Viļņā iespieda pilnu hronikas tekstu ar nosaukumu "Bihoveca hronika" (*Kronika Bychowca*). Tā kā hronikas oriģinālais teksts nebija pieejams, tad T. Narbuta izdoto hroniku reizēm uzskatīja par viltojumu.

1907. gadā hronika tika izdota Pēterburgā kā daļa no "Krievu hroniku pilnā krājuma", 1966. gadā to Maskavā izdeva krievu tulkojumā, bet 1971. gadā Viļņā lietuviski kā "Lietuvas metriku".

Vēsturnieki uzskata, ka hronika ir vairāku senāku hroniku kompilācija, kas tapusi Lietuvas dižkunigaitijas lielkanclera Alberta Goštauta uzdevumā laika posmā starp 1519. un 1542. gadu, pie kam atsevišķi fragmenti pievienoti līdz 1574. gadam.

Hroniku tekstu analīze liecina, ka Bihoveca hronikas pamatā ir Galīcijas-Volīnijas kņazistes hronika.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Хроніка Биховця. Том 32. Литовсько-білоруські літописи. No: *Полное Собрание Русских Летописей*, т. 17 (Западно-русские летописи). СПб., 1907
* Ukraiņu enciklopēdija par Bihoveca hroniku
Suņa sirds

**"Suņa sirds"** () ir padomju krievu rakstnieka Mihaila Bulgakova garais stāsts, sarakstīts 1925. gadā, bet pirmo reizi Padomju Savienībā izdots tikai 1987. gadā.

## Stāsta tapšana un publicēšana
Mihails Bulgakovs sarakstīja garo stāstu "Suņa sirds" Maskavā 1925. gada janvārī—martā. Bulgakovs savu darbu nolasīja literārā sanāksmē biedrībā *Никитинские субботники*. Lielākā daļa publikas to uzņēma atzinīgi. Taču ОГПУ tika uzrakstīts ziņojums, ka stāsts ir naidīgs padomju varai. Stāstu izskatīja Politbiroja loceklis Ļevs Kameņevs un deva atsauksmi, ka stāstu nedrīkst publicēt. 1926. gada maijā ОГПУ darbinieki ieradās Bulgakova dzīvoklī un veica kratīšanu. Tika izņemti abi stāsta mašīnraksta eksemplāri. Rakstnieks tos atguva tikai vairāk nekā pēc trim gadiem, ar Maksima Gorkija atbalstu. Bulgakovs vairs nemēģināja stāstu publicēt. Tikai 25 gadus pēc viņa nāves 1960. gadu vidū Bulgakova atraitne nodeva stāstu pašizdošanai mašīnrakstā, tā saucamajā "Samizdatā" (*Самиздат*). 1966. gadā vairāki tūkstoši pašizdotu eksemplāru izplatījās Padomju Savienības teritorijā, bet 1968. gadā stāsts tika publicēts Frankfurtē un Londonā, kā arī vēlāk tulkots daudzās rietumvalstu valodās. Padomju Savienībā turpināja konfiscēt "Samizdata" eksemplārus vēl 20 gadus. Tikai 1987. gadā stāsts tika publicēts krievu valodā oficiālā izdevumā, žurnālā *Знамя*.

## Sižets
Stāsta darbība norisinās Maskavā 1924. gada decembrī. Talantīgs ķirurgs, profesors Filips Preobraženskis, nodarbojas ar pētījumiem par organismu atjaunošanās iespējām. Viņš iecerējis veikt unikālu eksperimentu — pārstādīt sunim cilvēka hipofīzi un dzimumdziedzerus. Operācijai tiek izvēlēts klaiņojošs suns, nosaukts par Šariku. Operācija izrādās tik veiksmīga, ka suns pamazām sāk pārvērsties par cilvēku. Profesors demonstrē sava eksperimenta rezultātus kolēģiem. Bet drīz jau Šarikam sāk izpausties orgānu donora, dzērāja un rupja cilvēka Kļima Čugunkina īpašības. Bez tam Šariku ietekmē arī komunistiskais aktīvists, mājas komitejas priekšsēdētājs Švonders. Viņš izsniedz Šarikam dokumentu uz Poligrāfa Šarikova vārda, iekārto darbā pie klaiņojošo dzīvnieku ķeršanas, piespiež profesoru pierakstīt Šarikovu savā dzīvoklī. Šarikovs izveicīgi veido karjeru, pieprasa sev lielākas tiesības, uzvedas rupji, raksta sūdzības par profesoru valsts iestādēm, draud ar revolveri. Beigās profesoram kopā ar palīgu Bormentālu izdodas Šarikovu savaldīt un vēlreiz operēt. Šoreiz pacienta galvā tiek ievietota suņa hipofīze, un drīz vien viņš atkal kļūst par suni Šariku.

## Atsauces
Nīms

**Nīms** jeb **Indijas ceriņi** (*Azadirachta indica*) ir sarkankoku dzimtas koks vai krūms. Šis augs satur sveķus ar antiseptiskām īpašībām. Tā ir viena no divām ģints *[[Azadirachta]]* sugām. Nīma dabiskais izplatības areāls ir Indijas subkontinents. Tie aug tropu un suptropu joslā. No nīma augļiem un sēklām iegūst nīma eļļu.
Greipkuns

**Greipkuns** (, *Gurēpu-kun* no  — vīnoga,  — pagodinājuma vārds jaunam puisim) bija Humbolta (*Spheniscus humboldti*) sugas pingvīnu tēviņš, kas dzīvoja Tobu zoodārzā Japānā.

Greipkuns izšķīlās 1996. gadā Hamura zoodārzā, bet 2007. gadā tika pārvests uz Tobu zoodārzu. Tur dzīvojot, pingvīns ieguva popularitāti un plašu fanu loku savas neparastās pieķeršanās dēļ. Viņš izrādīja lielu interesi par zoodārza teritorijā novietoto anime seriāla *[[Kemono Friends]]* tēla kartona izgriezumu, stundām to vērojot vai cenšoties to aizsniegt. 2017. gada 12. oktobrī Tobu zoodārzs paziņoja, ka 21 gada vecumā Greipkuns nomira.

## Galerija

## Atsauces
Inta

**Inta** var būt:

* Inta (personvārds)

## Cilvēka vārds
* Inta Brikše, pedagoģe un žurnāliste
* Inta Čaklā, literatūrkritiķe
* Inta Ruka, fotogrāfe

## Pilsēta
* Inta (pilsēta)

## Skatīt arī
* Inte (stacija)
Špeiere

**Špeiere** (, ) ir pilsēta Vācijas dienvidrietumos, Reinzemes-Pfalcas federālajā zemē. Pilsēta atrodas Reinas krastos, vietā, kur ietek Špeieres upe. 2015. gadā pilsētā dzīvoja 50,3 tūkstoši iedzīvotāju.

Špeiere ir Špeieres bīskapijas centrs. Tur atrodas katedrāle, kas ir iekļauta UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā. 1797. gadā pilsēta tika iekļauta Francijas Pirmajā republikā. No 1816. līdz 1945. gadam Špeiere bija Bavārijas Pfalcas federālās zemes administratīvais centrs. 2021. gadā Špeieres ebreju kvartāls iekļauts UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā.

## Iedzīvotāji
### Ievērojamas personības
* Konrāds II (vācu: Konrad II.; dzimis 990–1039) bija pirmais Saliešu dinastijas pārstāvis, kas 1024. gadā ievēlēts par Vācijas karali, 1026. gadā kronēts par Itālijas karali, 1027. gadā kronēts par Svētās Romas impērijas imperatoru un no 1032. gada arī Burgundijas karalistes valdnieks.

## Atsauces

## Ārējās saites
X-cilvēki (filma)

**"X-cilvēki"** () ir 2000. gada ASV supervaroņu filma. Filmas režisors ir Braiens Singers. Galvenās lomas atveido Patriks Stjuarts, Hjū Džekmens, Ians Makellens, Halle Berija, Famke Jansena, Džeimss Mārsdens un Brūss Deivisons.

Filma ir par cilvēkiem, kam piemīt dažādas spējas. Ēriks savas spējas atklāja 1944. gadā, Otrā pasaules kara laikā. Tad viņš tika atņemts vecākiem. Pieaugot Ēriks pieņem vārdu Magneto. Viņš alkst atriebties un uzsākt karu starp X cilvēkiem un pārējiem cilvēkiem. Viņam ir nepieciešama meitene Rouga, kas uzsūc sevī citu X cilvēku spējas. Viņu komandā tiek arī Logans. Profesors Čārlzs Ksavjers stājas pretim Magneto iecerētajam plānam.

## Ārējās saites
X-cilvēki

**X-cilvēki** () ir supervaroņu komanda no amerikāņu komiksiem, ko izdod *[[Marvel Comics]]*. Komanda pirmo reizi parādījās mākslinieka Džeka Kērbija un rakstnieka Stena Lī 1963. gadā izdotajā komiksā *[[Uncanny X-Men|The X-Men]]* #1. Lai gan sākotnēji 1970. gadā to atcēla zemo pārdošanas apjomu dēļ, pēc 1975. gada sērijas atjaunošanas rakstnieka Krisa Klērmonta vadībā tas kļuva par vienu no atpazīstamākajām un veiksmīgākajām *Marvel Comics* franšīzēm. Supervaroņu komanda parādījusies daudzās grāmatās, televīzijas šovos, *[[20th Century Studios|20th Century Fox]]* izdotajās X-cilvēku filmās un videospēlēs. X-cilvēku nosaukums var attiekties uz pašu supervaroņu komandu, tāda paša nosaukuma komiksu sēriju vai plašāku franšīzi, tostarp dažādus atsevišķu tēlu un komandu komiksiem, piemēram, Jaunie mutanti (*New Mutants*), *[[Excalibur]]* un *[[X-Force]]*.

*[[Marvel Universe]]* mutanti ir cilvēki, kas piedzimst ar ģenētisku iezīmi, ko sauc par X-gēnu, kas viņiem piešķir dabiskas pārcilvēciskas spējas. Tā kā mutanti atšķiras no lielākās daļas cilvēces, tie ir pakļauti aizspriedumiem un diskriminācijai, un daudzos X-cilvēku stāstos ir ietverti sociāli komentāri par fanātismu un taisnīgumu. X-cilvēki ir cīnījušies pret dažādiem ienaidniekiem, tostarp ļaundariem mutantiem, cilvēkiem, superļaudīm, mistiskiem draudiem, citplanētiešiem un ļaunajiem mākslīgajiem intelektiem. Lielākajā daļā komandas sastāvu veidos viņus vada viņu Čārlzs "Profesors X" Ksavjers, spēcīgs telepāts, kurš vada skolu mutantu bērniem no savas savrupmājas Vestčesterā, Ņujorkā, kas slepeni ir arī X-cilvēku galvenā mītne. Vīrieši. Viņu stāsti bieži ir saistīti ar Magneto, spēcīgu mutantu, kas kontrolē magnētiskos laukus, un kurš tiek attēlots kā sens Ksavjēra draugs un aizbildnis, kas dažādos veidos darbojas kā pretinieks vai kā sabiedrotais.

Pašreizējās oficiālās X-cilvēku komandas galvenā mītne *The Treehouse* atrodas uz Krako salas Ņujorkā. Vairs nestrādājot slepenībā, viņi publiski cīnās par mutantu drošību, lai izveidotu tiltus starp Krako un cilvēku tautām un aizsargātu Zemi un Saules sistēmu no ārpuszemes draudiem.

## Atsauces

## Ārējās saites
Hēmes ceļš

***Hēmes ceļš*** vai ***Karsta vasaras diena*** ir pazīstamākā somu gleznotāja Vernera Holmberga (1830—1860) glezna. Tā gleznota 1860. gadā. Lai arī Holberga karjera bija visai īsa, tā palīdzēja attīstīt Somijas ainavu glezniecību. Viņš apvienoja tradicionālās studijas (*atelier*) ainavu gleznošanas tehnikas ar moderno ārtelpu *en plein air* ainavu.

Gleznā redzams zirga vilkts pajūgs, kas pārvietojas pa paugurainu lauku ceļu caur priežu mežu Tavastijā. Gleznā pajūgs attēlots no aizmugures karstā dienā. Koki un veģetācija attēloti detalizēti un attēla perspektīva no svaigajām ratu pēdām uz ceļa rada kustības ilūziju. Gandrīz var saost putekļus un priežu skujas zem ratu riteņiem.

1853. gadā Holmbergs kļuva par pirmo somu mākslinieku, kurš studējis Diseldorfā. No saglabātajām skicēm secināts, ka Homberga "Hēmes ceļš" gleznots Tamperes reģionā. Holmbergs šīs gleznas tapšanas gadā nomira no plaušu slimības. Hēme ir reģions Somijā, kas tiek asociēts ar tavastiešiem.

Glezna atrodas *[[Ateneum]]* muzeja kolekcijā.

## Atsauces

## Bibliogrāfija
* Anja Olavinen: *Werner Holmberg: Maantie Hämeessä (Helteinen kesäpäivä)*. Teoksessa Ateneum-opas. Toim. Timo Huusko. 2007. s. 20.

## Ārējās saites

* Maantie Hämeessä Suomen Kansallisgallerian sivuilla
Tālivaldis (priekšvārds)

**Tālivaldis** ir tradicionāls latviešu personvārds.
Cēlies no Indriķa hronikā pieminētā Tālavas latgaļu valdnieka Tālivalža jeb Talibalda (, miris 1215) vārda. Saīsinātā vārda forma ir **Tālis**. Vārdadienu svin 30. jūnijā.

## Vārda cilme
Personvārds Tālibalds (*Thalibaldus*) varētu būt ar nozīmi “tālbelzējs”, “tālsitējs” (tāpat kā  — 'klaudzināt', 'dauzīt', 'belzt').

## Izplatība Latvijā
Pēc Latvijas Republikas Pilsonības un migrācijas lietu pārvaldes datiem 2017. gada 30. septembrī Latvijā Latvijas Iedzīvotāju reģistrā bija reģistrētas 404 personas ar vārdu *Tālivaldis*.

## Cilvēki ar šo vārdu
* Tālivaldis Āboliņš, teātra un kino aktieris
* Tālivaldis Deksnis, ērģelnieks un mūzikas pedagogs
* Tālivaldis Ķeniņš, komponists
* Tālivaldis Lasmanis, aktieris
* Tālivaldis Macijevskis, aktieris.
* Tālivaldis Pētersons, basketbolists un treneris
* Tālivaldis Vilciņš, vēsturnieks un sociologs

## Atsauces

## Skatīt arī
* Tālivaldis
Nazems Kadri

**Nazems Kadri** (; dzimis ) ir Libānas arābu izcelsmes Kanādas hokejists, centra uzbrucējs. Pašlaik (2026) Kadri spēlē Nacionālās hokeja līgas kluba Kolorādo "Avalanche" sastāvā.

## Spēlētāja karjera
Juniora vecumā Kadri spēlēja Ontario hokeja līgas klubu Kičeneras "Rangers" un Landonas "Knights" sastāvā. 2008. gadā "Rangers" sastāvā kļuva par līgas čempionu, taču divus gadus vēlāk "Knights" rindās spēlēja arī līgas Zvaigžņu spēlē. Lai gan jau 2009. gada NHL draftā uzbrucēju izvēlējās Toronto "Maple Leafs", pēc dalības tās pirmssezonas nometnē Kadri atgriezās "Knights" sastāvā. 2010. gada februārī Kadri tika izsaukts uz NHL, "Maple Leafs" rindās aizvadot debijas spēli NHL.

Arī 2010.—11. gada sezonas pirmssezonas nometnē Kadri neizcīnīja vietu "Maple Leafs" sastāvā, tiekot nosūtīts uz Amerikas hokeja līgas vienību Toronto "Marlies". Sezonas turpinājumā uzbrucējs NHL gan aizvadīja 21 spēli. Toronto "Maple Leafs" sastāvā uzbrucējam izdevās nostiprināties vien 2012.—13. gada sezonā. 2013.—14. gada sezonu Kadri noslēdza ar 50 rezultativitātes punktiem, tādējādi kļūdams par vienu no komandas rezultatīvākajiem spēlētājiem. 2017. gada janvārī guva savas NHL karjeras 100. vārtus.

2019. gada vasarā tika aizmainīts uz Kolorādo "Avalanche". Kadri 2022. gadā izcīnīja Stenlija kausu ar Kolorado "Avalanche", kļūstot par pirmo islāmticīgo un otro arābu tautības spēlētāju, kurš izcīnījis kausu aiz Džastina Abdelkadera, kurš to ieguva 2008. gadā Detroitas "Red Wings" sastāvā.

2022. gada 18. augustā Kadri ar Kalgari "Flames" parakstīja līgumu uz septiņiem gadiem par 49 miljoniem ASV dolāru.

2026. gada 6. martā Kadri tika aizmainīts atpakaļ uz Kolorādo komandu kopā ar 2027. gada drafta ceturtās kārtas izvēli apmaiņā pret Maksu Kuranu, Viktoru Olofsonu, nosacītu 2027. gada drafta otrās kārtas izvēli un nosacītu 2028. gada pirmās kārtas izvēli.

## Atsauces

## Ārējās saites
Piņķu Sv. Nikolaja luterāņu baznīca

**Piņķu Sv. Nikolaja evaņģēliski luteriskā baznīca** ir luterāņu dievnams, kas atrodas Mārupes novada Babītes pagasta centrā Piņķos. Valsts nozīmes arhitektūras piemineklis nr. 8485, kas atrodas Piņķos.  Baznīcā atrodas arī Valsts nozīmes mākslas piemineklis nr. 4195 "Kauss un patēna" (1709).

## Vēsture
Babītes draudzes novada Sv. Nikolaja (jūrasbraucēju patrona) kapelu, tāpat kā tālāk esošās Sv. Annas un Sv. Jāņa kapelas pie senā Lielupes kara ceļa uz Zemgali jau 13. gadsimtā izveidojuši Daugavgrīvas cisterciešu klostera mūki. Jauna koka baznīca uzcelta un iesvētīta pēc Otrā Ziemeļu kara , 12 verstis no Rīgas uzkalnā pie Piņķu muižas "no kokiem, ko atveda no Kurzemes lielkunga mežiem".  

Ap 1850. gadu Rīgas rāte nolēma par pilsētas līdzekļiem celt jaunu mūra baznīcu iepriekšējās koka baznīcas vietā. Rīgas pilsētas arhitekts Johans Daniels Felsko 1856. gadā izstrādāja ēkas projektu, kura neogotisko variantu 1862. gadā atbalstīja Rīgas rātes kases kolēģija. Tomēr baznīcas celtniecību sāka tikai 1872. gadā un pabeidza  ar tās iesvētīšanu.

Aleksandra Čaka "Mūžības skartajos" ir dzejojums "Sprediķis Piņķu baznīcā" par notikumu Pirmā pasaules kara laikā 1916. gada 1. augustā (19. jūlijā pēc vecā stila), kad 5. Zemgales latviešu strēlnieku bataljons ceļā uz frontes Smārdes iecirkni apstājies Piņķu baznīcā, kur pulkvedis Jukums Vācietis noturēja svinīgu uzrunu, kam par godu baznīcas priekšā 1988. gada 26. novembrī uzstādīts piemiņas akmens. Daži vēsturnieki uzskata, ka šāds notikums nav bijis un "Sprediķis Piņķu baznīcā" ir tikai A. Čaka "fantāzijas auglis", kamēr citi pamato notikuma patiesumu.

2003. gadā uzsāka baznīcas ērģeļu atjaunošanu, 2004. gadā veica Piņķu baznīcas jumta un torņa stāva restaurāciju. 2018. gada septembrī baznīcas tornī izcēlās ugunsgrēks, kas smagi sabojāja pašu torni. Torņa atjaunošana pabeigta 2019. gada janvārī.

## Atsauces

## Ārējās saites
Astūrijas karaļu uzskaitījums

Šajā uzskaitījumā apkopoti **[[Astūrijas Karaliste]]s karaļi**. Astūrijas Karaliste bija karaliste Ibērijas (Pireneju) pussalā, mūsdienu Spānijas un Portugāles teritorijā, no 718. līdz 924. gadam. Ordono I valdīšanas laikā (850—866) Astūrijas Karaliste pakāpeniski kļuva pazīstama kā Leonas Karaliste. Astūrijas Karaliste tika sadalīta 910. gadā — Leonas Karalistē un Portugāles grāfistē.
## Uzskaitījums
### Astūrijas Karaliste (718 — 924) [[Attēls:Cruz de Asturias.svg|30px]]

## Skatīt arī
* Leonas karaļu uzskaitījums
* Spānijas monarhu uzskaitījums

## Ārējās saites
*Monarchs of Spain (700–present)
Jaunzemes (Briežuciema pagasts)

**Jaunzemes** ir ciems Balvu novada Briežuciema pagastā. Atrodas pagasta ziemeļaustrumu daļā 7,5 km no pagasta centra Briežuciema, 27 km no novada centra Balviem un 247 km no Rīgas. Apdzīvota'vieta daļēji izzudusi.

Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa P45 (Viļaka–Kārsava), Krakupes upes krastā.

## Atsauces
Raibā samtbeka

**Raibā samtbeka**, arī **rūtainā beka** (*Xerocomus chrysenteron* jeb *xerocomellus chrysenteron*, agrāk arī *boletus pascuus*) ir neliela Latvijā bieži atrodama beku dzimtas sēne, kuras augļķermeņi ir ēdami. Kopš 2008. gada iekļauta jaunā ģintī *Xerocomellus*, taču Latvijā pagaidām saglabā agrāko samtbekas nosaukumu.

## Sēnes apraksts
thumb|250px|Raibās samtbekas plaisājums ne vienmēr ir sārts
* Cepurīte: krāsa dažādu nokrāsu brūngana vai okerpelēka. Virsmiziņa sausa, matēta, parasti saplaisājusi un plaisu vietās bieži redzams raibi sarkanīgs mīkstums, reizēm ar purpursarkanu apmali, nav novelkama. Forma sākumā pusapaļa, vēlāk izliekta, plāna. Platums līdz 8, reti 10 cm. Mīkstums balts līdz dzeltenīgs, zem virsmiziņas un pie kātiņa pamatnes purpursarkans, ar augļu smaržu un patīkamu garšu, griezumu vietās viegli zilē, kukaiņu bojājumu vietās sārtojas.
* Stobriņi: zaļgandzelteni. Atveres lielas, stūrainas, jaunībā dzeltenas, vecumā olīvkrāsas līdz brūnām, saspiežot kļūst zilganzaļas.
* Kātiņš: dzeltens līdz brūndzeltenam, uz leju sarkanīgs, reizēm pilnībā sarkans, vertikāli svītrains. Parasti līks, pie pamata tievāks. Garums līdz 7 cm, resnums 0,5—1,7 cm. Saspiežot tūlīt zilē.
* Sporas: elipsoīdas-vārpstveida, gludas, masā olīvbrūnas, 10,5—16/4—7 µm.
* Bazīdijas: četrsporu, 22—27/9—10 µm.
* Cistīdas: 60—75/9—10 µm. 

## Augšanas apstākļi

Mikorizas sēne. Aug no jūlija līdz novembrim dažādos, bet vairāk lapu koku mežos un laucēs. Izvēlas skābas, ar humusu bagātas ūdenscaurlaidīgas augsnes. Stipri bojā pelējuma sēnes. Sēne sastopama vairākos kontinentos, taču Ziemeļamerikas speciālisti nav pārliecināti, ka viņu kontinentā tā ir tā pati un viena suga.

## Barības vērtība

Ēdama bez iepriekšējas novārīšanas. Stobriņu slāni ieteicams noņemt.

## Līdzīgās sugas

Atšķiras no kazu samtbekas un citām radnieciskām sugām ar savu raibi saplaisājušo cepurītes virsmu.

## Skatīt arī

* Sēņošana
* Sēnes kulinārijā
* Sēņu tirdzniecība
* Samtbeku ģints

## Atsauces

## Ārējās saites

* Mikologu biedrība 
* Sugu enciklopēdija
* Моховик пёстрый
* Mycobank
* Boletales.com
* Моховик трещиноватый
* Hřib žlutomasý (čehu)
Dukuļova (Briežuciema pagasts)

**Dukuļeva** ir ciems Balvu novada Briežuciema pagastā. Atrodas pagasta centrālajā daļā 1 km no pagasta centra Briežuciema, 31 km no novada centra Balviem un 251 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa V480 (Aususala–Breksene).

1897. gadā ciemā bija 4 sētas ar 113 cilvekiem.

## Atsauces
Morgans Railijs

**Morgans Railijs** (; 1994. gada 9. martā) ir kanādiešu hokejists, aizsargs, Kanādas hokeja izlases dalībnieks. Pašlaik (2023) Railijs spēlē Nacionālās hokeja līgas kluba Toronto "Maple Leafs" sastāvā.

## Spēlētāja karjera
Pēc vairākām Rietumu hokeja līgā aizvadītām sezonām, profesionāļa karjeru Railijs sāka 2012.—13. gada sezonā, kuras noslēgumā aizvadīja 14 spēles Amerikas hokeja līgas vienībā Toronto "Marlies". Nākamo sezonu aizsargs jau pilnībā aizvadīja NHL, Toronto "Maple Leafs" sastāvā. 2016. gada aprīlī pagarināja līgumu ar komandu, nākamajos sešos gados saņemot 5 miljonus ASV dolāru sezonā. Sākot ar 2016.—17. gada sezonu pilda "Maple Leafs" kapteiņa palīga funkcijas.

Kanādas hokeja izlases rindās spēlējis divos Pasaules čempionātos, 2016. gadā kopā ar izlasi izcīnot zelta medaļas.

## Ārējās saites
Dmitrijs Grigorjevs

**Dmitrijs Grigorjevs** (dzimis ) ir Latvijas futbolists, vārtsargs. Kopš 2025. gada Grigorjevs pārstāv Latvijas Nākotnes līgas komandu Ogre United.

## Ārējās saites
Leonas karaļu uzskaitījums

Šajā uzskaitījumā apkopoti **[[Leonas Karaliste|Leonas]] karaļi** no 910. gada, kad tika dibināta neatkarīga Leonas Karaliste. 1230. gadā tā tika sadalīta starp Kastīlijas Karalisti un Portugāles grāfisti un turpmāk par Leonas karaļiem tika iecelti Kastīlijas karaļi. No 1517. gada visu tagadējo Spānijas teritoriju pārvaldīja viens karalis, taču atsevišķās karalistes vēl turpināja pastāvēt līdz 1715. gadam, kad tika izveidota Spānijas Karaliste.

*Leonas karaļu uzskaitījums ir turpinājums [[Astūrijas karaļu uzskaitījums|Astrūrijas karaļu uzskaitījumam]].*

## Uzskaitījums
### [[Attēls:Royal Banner of León.svg|30px]] Leonas Karaliste (910—1230) [[Attēls:Coat of Arms and Shield of León (1230-1284).svg|30px]]

### [[Attēls:Royal Banner of the Crown of Castile (Early Style)-Variant.svg|30px]] Kastīlijas kronis (Kastīlijas un Leonas Karaliste) (1230—1516) [[Attēls:Royal Coat of Arms of the Crown of Castile (1284-1390).svg|30px]]

## Skatīt arī
* Astūrijas karaļu uzskaitījums
* Kastīlijas karaļu uzskaitījums
* Spānijas monarhu uzskaitījums
* Portugāles grāfu uzskaitījums
Dāvis Sandis Strods

**Dāvis Sandris Strods** (dzimis ) ir Latvijas futbolists, aizsargs. Kopš 2024. gada spēlē Leevon PPK sastāvā.

## Ārējās saites
Usmans Abass

**Usmans Abass** (dzimis ) ir Nigērijas futbolists, aizsargs. Kopš 2022. gada spēlē Nigērijas komandā ''Gombe United''.

No 2016. līdz 2018. gadam spēlējis Latvijas komandā FS METTA/Latvijas Universitāte.
One Piece

thumbnail|200px|61. ''One Piece'' izdevuma vāks
***One Piece*** (, *Wan Pīsu*) ir japāņu mākslinieka Eiičiro Odas veidota manga par pirātu komandas piedzīvojumiem izdomātā pasaulē. Tā veidota sjonena mangas žanrā (šī žanra mērķauditorija ir jaunieši, nevis jaunietes). Mangu *One Piece* pirmo reizi publicēja 1997. gadā 19. jūnijā žurnālā *[[Weekly Shonen Jump]]*. Pirmais atsevišķais *One Piece* izdevums izdots 1997. gada 24. decembrī. Mangu izdod joprojām. Balstoties uz šo mangu izveidotas arī animācijas filmas, videospēles un citi plašsaziņas līdzekļu produkti. Līdz 2022. gadam izdotas 15 pilnmetrāžas *One Piece* animācijas filmas. 2023. gadā straumēšanas serviss *[[Netflix]]* izlaida tāda paša nosaukuma seriālu.

## Pārskats
### Pasaule
thumb|left|250px|''One Piece'' pasaules karte
Mangas darbība notiek pasaulē, kuru apdzīvo gan cilvēki, gan citas saprātīgas rases. Šajā pasaulē ir tikai viens superkontinents, kuru dēvē par *Red Line*, perpendikulāri kuram virzās *Grand Line* straume. Pasaulē ir četras jūras — *North Blue*, *East Blue*, *West Blue* un *South Blue*. Pasauli pārvalda starpkontinentāla organizācija, kuru dēvē par Pasaules valdību. Jūras kara flote ir tās militārā struktūrvienība, kas aizsargā jūras no pirātiem un citiem noziedzniekiem.

Pasaulē arī ir Velna augļi (*悪魔の実*; *Akuma no Mi*), kas piešķir pārdabiskas spējas ikvienam, kas tos apēd. Var apēst tikai vienu Velna augli un izdzīvot. Jebkurš, kas apēdīs Velna augli vairs nevarēs peldēt.

### Sižets
Stāsts sākas ar pirātu karaļa Zelta Rodžera nāvessoda izpildi. Pirms nāves viņš paziņoja, ka paslēpa *One Piece* dārgumus noteiktajā vietā un aicināja visus tās atrast, pateicoties kam pasaulē pieauga pirātisms un sākas Lielais pirātu laikmets.

22 gadus pēc Rodžera nāves jaunietis Mankijs D. Luffi apņemas atrast *One Piece* un kļūt par pirātu karali. Viņš izveido Salmu cepures pirātu komandu, kurai pievienojas tādi paši ambiciozi jaunieši.

## Tēli
### Salmu cepures pirātu komanda
* **Mankijs D. Luffi** — mangas galvenais varonis, jaunietis, kurš apēda Velna augli gumija-gumija, kas padarīja viņu par "gumijas cilvēku". Viņa sapnis ir kļūt par pirātu karali.
* **Roronoa Zoro** — pirātu mednieks, kurš sapņo kļūt par pasaules labāko zobena meistaru. Cīnoties izmanto 3 zobenus, vienu no kuriem tur mutē.
* **Nami** — komandas navigatore. Sapņo izveidot visas pasaules karti.
* **Usops** — komandas kanonīrs, pirāta dēls. Bieži melo.
* **Sandži** — komandas pavārs, jūk prātā sieviešu klātbūtnē. Sapņo atrast *All Blue*, vietu, kur mīt visu četru jūru zivis.
* **Tonijs Tonijs Čopers** — komandas ārsts, briedis, kurš apēda augli cilvēks-cilvēks. Sapņo atrast zāles pret visām slimībām.
* **Niko Robina** — komandas arheoloģe, bijusī slepkava no organizācijas *Baroque Works*. Sapņo uzzināt visas pasaules vēsturi.
* **Frenkijs** — kiborgs, kas darbojas ar kolas enerģiju. Kuģu būvnieks, kas vēlas apceļot visu pasauli.
* **Brūks** — runājošais skelets, kas atgriezās pie dzīves pateicoties Velna augļa spēkam. Vēlas satikt savu draugu, milzīgu vali Labūnu, ar kuru šķiries pirms 50 gadiem.
 
## Ārējās saites
Eduards Emsis

**Eduards Emsis** (dzimis ) ir Latvijas futbolists, pussargs. Kopš 2025. gada Emsis pārstāv Latvijas Virslīgas komandu Super Nova.

## Karjera
Karjeru sāka kluba "Skonto" sistēmā, spēlējot tā dublieru komandā 1. līgā. No 2014. līdz 2018. gadam spēlēja FS Metta/LU sastāvā, aizvadot 75 spēles Virslīgā un gūstot 3 vārtus. 2019. gada sezonā pārstāvēja FK Jelgava, taču savainojumu dēļ laukumā devās tikai trīs Virslīgas spēlēs.  

2020. gada janvārī pievienojās Armēnijas Premjerlīgas klubam Erevānas "Noah". 2022. gada janvātī Emsis noslēdza līgumu ar Somijas klubu FC Lahti. 2023. gada janvārī pārgāja uz Albānijas Superlīgas klubu *[[KF Egnatia]]*. 2023. gadā kļuva par Albānijas kausa ieguvēju. Tā paša gada augustā pārgāja uz Norvēģijas pēc spēka otrās līgas komandu *[[Raufoss IL]]*.

Regulāri spēlējis Latvijas U-21 izlasē. Latvijas pieaugušo izlasē debitēja  draudzības spēlē pret Dienvidkoreju. Pirmos vārtus izlases labā guva  Baltijas kausa spēlē pret Lietuvu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Takumi Mijadzaki

**Takumi Mijadzaki** (dzimis ) ir Japānas futbolists, pussargs. Kopš 2016. gada spēlē FS METTA/Latvijas Universitāte sastāvā.
Adamu Abdullahi

**Adamu Abdullahi** (dzimis ) ir Nigērijas futbolists, uzbrucējs.

No 2016. līdz 2017. gadam spēlējis Latvijas komandā FS METTA/Latvijas Universitāte.
Kristus apraudāšana (Mantenja)

***Kristus apraudāšana*** () jeb **Mirušais Kristus** () ir itāļu renesanses gleznotāja Andrea Mantenjas glezna, kas tapusi ap 1480. gadu. Lai arī par gleznas tapšanas gadu nav vienprātības, tā tika pabeigta starp 1475. un 1501. gadu, visticamāk 1480. gadu sākumā. Tajā attēlots Jēzus Kristus ķermenis, guļot uz marmora plāksnes. Par viņa nāvi sēro Jaunava Marija un Svētais Jānis. Gleznas augšējā kreisajā stūrī saskatāms vēl viens tēls, tiek uzskatīts, ka tā ir Marija Magdalēna.

Kristus apraudāšanas tēma ir populārs sižets viduslaiku un renesanses mākslā, kaut arī šī metode ar tematu, kas pazīstams kā "Kristus svaidīšana", periodam ir neierasta. Lielākā daļa "apraudāšanu" parāda lielāku kontaktu starp sērotājiem un ķermeni. Gleznā ir bagātīgs gaismas un ēnu kontrasts, tas iemieso dziļu patosa sajūtu. Vardarbīgā perspektīva, kas pietuvina un dramatizē guļošo tēlu, uzsverot anatomiskas detaļas, īpaši Kristus krūškurvi, pastiprina ainas reālismu un traģēdiju. Caurumi Kristus rokās un kājās, kā arī abu sērotāju sejas tiek attēlotas bez ideālisma vai retorikas koncepcijas. Līķi pārklājošā drapērija veicina dramatisko efektu. Kompozīcijas fokuss tiek vērsts uz Kristus dzimumorgāniem — šāds uzsvars šajā periodā bieži sastopams Jēzus tēlā, īpaši kā zīdainim; tas saistīts ar teoloģisko uzsvaru uz Jēzus cilvēcīgumu, kā to uzsvēris Leo Šteinbergs un citi kritiķi.

Mantenja attēlojis gan mirušā ķermeni veidā, kas nestāj vienaldzīgu, gan skarbu Bībeles traģēdiju. Šī glezna ir viena no daudzajiem mākslinieka perspektīvas meistarības piemēriem. No pirmā acu uzmetiena glezna šķietami parāda precīzu perspektīvu. Tomēr rūpīgāka pārbaude atklāj, ka Mantenja samazinājis tēla pēdu izmēru, kas, kā viņam būtu bijis jāzina, aizklātu lielu ķermeņa daļu, ja tas būtu pareizi attēlotas.

Mantenja, iespējams, radīja šo gleznu savai bēru kapelai. To atrada viņa dēli viņa studijā pēc mākslinieka nāves un pārdeva, lai nomaksātu parādus.

Šobrīd glezna atrodas *[[Pinacoteca di Brera]]* gleznu galerijā Milānā, Itālijā, kur tā nonāca 1824. gadā.

## Atsauces

## Bibliogrāfija
* *La Grande Storia dell'Arte - Il Quattrocento*, *[[Il Sole 24 Ore]]*, 2005
* Kleiner, Frank S. *Gardner's Art Through the Ages, 13th Edition*, 2008
* Manca, Joseph. *Andrea Mantegna and the Italian Renaissance*, 2006

## Ārējās saites
Konstantīns Fjodorovs

**Konstantīns Fjodorovs** (dzimis ) ir Latvijas futbolists, uzbrucējs. Kopš 2025. gada Fjodorovs spēlē Latvijas Nākotnes līgas komandā AFA Olaine.

## Ārējās saites
Krists Gulbis

**Krists Gulbis** (dzimis ) ir Latvijas futbolists, aizsargs. Kopš 2024. gada spēlē Latvijas Nākotnes līgas komandā Ogre United.

## Ārējās saites
Rihards Ozoliņš

**Rihards Ozoliņš** (dzimis ) ir Latvijas futbolists, pussargs. Kopš 2023. gada spēlē Latvijas Nākotnes līgas komandā JDFS Alberts.

## Ārējās saites
Rendijs Šibass

**Rendijs Šibass** (dzimis ) ir Latvijas futbolists, aizsargs. Kopš 2025. gada spēlē Latvijas Virslīgas komandā RFS.

## Ārējās saites
Renārs Varslavāns

**Renārs Varslavāns** (dzimis ) ir Latvijas futbolists, spēlē uzbrūkošā pussarga vai uzbrucēja pozīcijā. Kopš 2025. gada augusta spēlē Riga FC sastāvā. Karjeru sāka FK Metta rindās, Virslīgā spēlējis arī RFS, Valmieras FC un Audas komandās.

Spēlējis dažādu vecumu Latvijas jauniešu izlasēs. 2021. gada jūnijā debitēja Latvijas izlasē, nākot uz maiņu pārbaudes spēlē pret Vāciju, oficiālā spēlē debitēja novembrī pret Gibraltāru. Pirmos vārtus izlases labā guva  UEFA Nāciju līgas spēlē pret Fēru Salu izlasi.

## Atsauces

## Ārējās saites
2017. gada ASV atklātais čempionāts tenisā

**2017. gada [[ASV atklātais čempionāts tenisā]]** bija 2017. gada ceturtais un pēdējais *[[Grand Slam (teniss)|Grand Slam]]* turnīrs, kas no  līdz  notika Ņujorkā, ASV. Tas tika aizvadīts uz cietā seguma kortiem ārpus telpām. Šis bija 137. ASV atklātais čempionāts.

## Uzvarētāji

## Ārējās saites

* Oficiālā mājaslapa