open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Staņislava Jakševičūte-Venclauskiene

**Staņislava Jakševičūte-Venclauskiene** (, dzimusi , mirusi ) bija pirmā profesionālā lietuviešu aktrise, kultūras darbiniece, darbojusies Latvijā.

Beigusi meiteņu ģimnāziju Rīgā. Mācījās dramatiskajos kursos Rīgā un Sanktpēterburgā. 1899. gadā vispirms Palangā (toreiz Kurzemes guberņā), vēlāk Liepājā, Rīgā un Šauļos tēloja pirmajā lietuviešu oriģināllugā — Joza Vilkutaiša *Amerika pirtyje*. 1902. gadā apprecējās ar Tartu Universitātes studentu, vienu no Lietuvas sociāldemokrātu partijas dibinātājiem Kazimiru Venclauski. No 1903. līdz 1908. gadam dzīvoja Rīgā un darbojās lietuviešu organizācijās.

Pēc Pirmā pasaules kara, kuru pavadīja Tulā, atgriezās dzimtajos Šauļos. Starp pasaules kariem Venclausku ģimene atbalstīja apmēram simt bāreņu izglītošanu. Jau pēc vīra nāves, Otrā pasaules kara gados, glāba ebrejus no Šauļu geto, par ko viņai piešķirts "Taisnīgo starp tautām" nosaukums. Tuvojoties Sarkanajai armijai, devās trimdā. Mirusi ASV.

## Literatūra
* *Leonas Peleckis. Namuose ant Pasadnos ulyčios. — Biografinė apybraiža. — Vilnius: Valstybinis leidybos centras, 1991. — 138 p., 6 iliustr. lap.*
* *Leonas Peleckis-Kaktavičius. Namuose ant Pasadnos ulyčios: dar po dvidešimties metų. — Memuarinė eseistika. — Šiauliai: "Aušros" muziejaus leidykla, 2009. — 302 p., 95 iliustr*.
Dzilna (nozīmju atdalīšana)

**Dzilna** var būt:

* Dzilnu apakšdzimtas putns;
* Dzilna - Šusta ezera pieteka;
* Dzilna - Viesītes pieteka;
Ksaverinova (Vārkavas pagasts)

**Ksaverinova** (arī **Siurinova**, latgaliski: **Syurinova**) ir ciems Preiļu novada Vārkavas pagastā. Atrodas pagasta rietumos 2,3 km no pagasta centra Vārkavas un 210,1 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa V751 (Vecvārkava–Ančkini–Pieniņi–Kauša), uz dievidiem no ciema atrodas Upmalas pagasta ciems Ksaverinova.

## Atsauces
Mazie Klapari

**Mazie Klapari** (latgaliski: **Mozī Klapari**) ir ciems Preiļu novada Vārkavas pagastā. Atrodas pagasta ziemeļrietumos 1,4 km no pagasta centra Vārkavas un 208,7 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atrodas nomaļus no valsts autoceļiem, uz austrumiem no Ašenieku purva.

1897. gadā ciemā bija 23 sētas ar 104 cilvēkiem.

## Atsauces
Onckuļi

**Onckuļi** (latgaliski: **Onckuli**) ir ciems Preiļu novada Vārkavas pagastā. Atrodas pagasta rietumu daļā 2,3 km no pagasta centra Vārkavas un 210,0 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atrodas nomaļus no valsts autoceļiem.

1897. gadā ciemā bija 10 sētas ar 93 cilvēkiem.

## Atsauces
Piliškas

**Piliškas** (latgaliski: **Piliškys**) ir ciems Preiļu novada Vārkavas pagastā. Atrodas pagasta austrumos 9,9 km no pagasta centra Vārkavas un 216,5 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atrodas nomaļus no valsts autoceļiem, uz austrumiem no Bleidas ezera. Piliškās atrodas valsts nozīmes arheoloģijas piemineklis — Pilišķu pilskalns.

1897. gadā ciemā bija 11 sētas.

## Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSP datiem.

## Atsauces
Juglas vaka

**Juglas vaka** (*Joegel wacke*) bija viena no Turaidas pilsnovada vakām, kas 16. un 17. gadsimtā atradās vietā, kas ietilpst mūsdienu Siguldas novadā.

## Nosaukums
Vakas nosaukums ir saistīts ar Braslas pieteku Juglas upi Turaidas un Straupes novada tuvumā.

## Ciemi
Juglas vakā ietilpa Juglas ciems, Paiguļciems un Aizbirzes ciems, kas, sākot ar 17. gadsimtu, piederēja pie Inciema muižas.

## Saimniecības un to etniskais sastāvs
Vakas nosaukums minēts jau 1538. gadā, kad sešas Juglas vakas zemnieku saimniecības tika izlēņotas Turaidas fogtam Georgam Krīdeneram.

1550. gadā Juglas vakā minētas 25 sētas. Aplūkojot saimnieka sociālo vai radniecību raksturojošo vārdu lietošanas biežumu, redzams, ka 12 sētas apzīmētas ar latvisko *Jaunswirs*, 4 ar *-dels*, bet viena ar *-brall*, savukārt ar lībisko *-poÿl*, *poÿe* — 5 saimniecības (lībiski *-poÿ* — 'dēls'). Šo mājvārdu nosaukumu attiecība liecina par latviešu izcelmes saimnieku pārsvaru Juglas vakā 16. gadsimtā.

Nosaukumu *Jaunswirs* ('jauns vīrs') attiecināja uz saimniecībām, kas bija iekoptas no jauna un uz laiku atbrīvotas no nodokļiem.

17. gadsimtā sētu skaits Juglas vakā, salīdzinot ar 1550. gadu, bija sarucis. Iespējams, tas saistīts ar iedzīvotāju skaita samazināšanos karu un sērgu dēļ.

## Atsauces

## Literatūra
* Pa somugru pēdām Baltijas jūras krastā. Turaidas muzejrezervāts. Zinātne 2009. , *"Turaidas un Krimuldas novada apdzīvotība un etniskā piederība Livonijas laikā"*, 53.—58.lpp.
* Krimuldas novada vēsture. Ragana • Turaida • Inciems • Eikaži • Lēdurga • Aijaži • Lode. Jumava 2011.
23. šaha olimpiāde

thumb|260px|River-Plate-Stadion (spēles vieta).
**23. [[šaha olimpiāde]]** notika no 1978. gada 25. oktobra līdz 12. novembrim Argentīnas galvaspilsētā Buenosairesā.

## Vispārīgs apskats
Olimpiādē piedalījās 66 komandas, ieskaitot ārpus konkursa spēlējušo Argentīnas otro komandu, kas tika pielaista Šveices sistēmai nepieciešamā komandu pāra skaita dēļ. No tām astoņu valstu komandas bija debitantes. Olimpiādē pirmoreiz spēlēja: Gajāna, Zaira, Ķīna, Lībija, Mauritānija, Apvienotie Arābu Emirāti, Šrilanka un Jamaika. 
 
Spēles reglaments: Šveices sistēma, 14 kārtas. Apdomas laiks: pirmās 2,5 stundās 40 gājieni, katrā nākamajā stundā 16 gājieni.

## Olimpiādes rezultāti
Olimpiādes rezultāti sakopoti tabulā:
:

Apzīmējumi: **V** — vieta; **P** — komandas dalībnieku iegūto punktu summa; **KP** — komandas iegūto punktu summa (2 punkti — uzvarēts, 1 — neizšķirts, 0 — zaudēts mačs); **BHK** — Buholca koeficients; **+** (uzvarēto), **=** (neizšķirto), **-** (zaudēto) maču skaits.

### Labākie pie galdiņiem
* 1. galdiņš: Viktors Korčnojs (Šveice) 9 no 11
* 2. galdiņš: Adams Kuligovskis (Polija) 10 no 13
* 3. galdiņš: Georgi Tringovs (Bulgārija) 8½ no 11
* 4. galdiņš: Glenns Bordonada (Filipīnas) 7 no 9
* 1. rezervists: Džeimss Tardžans (ASV) 9½ no 11
* 2. rezervists: Džons Tērners (Britu Virdžīnas) 6½ no 7

### Godalgoto komandu dalībnieku individuālie rezultāti
Godalgoto komandu dalībnieku individuālie rezultāti redzami tabulās:

#### 1. vieta — Ungārija

#### 2. vieta — PSRS

#### 3. vieta — ASV

## Skatīt arī
* 8. sieviešu šaha olimpiāde

## Atsauces

## Papildu literatūra
* 

## Ārējās saites
* 23rd Chess Olympiad: Buenos Aires 1978
Putlica

**Putlica** () ir pilsēta un kopiena Vācijā, Brandenburgā, Prignicas apriņķī.

## Vēsture
Rakstos pirmoreiz minēta 946. gadā. Pēc Otrā pasaules kara līdz 1990. gadam ietilpa VDR.

## Cilvēki
Putlicas daļa Mansfelde ir dzejnieka Gotfrīda Benna (*Gottfried Benn*, 1886—1956) dzimšanas vieta.

## Atsauces

## Ārējās saites
217. mikroautobusu maršruts (Rīga)

**217. mikroautobusa maršruts** bija Rīgas sabiedriskā transporta maršruts, kas kursēja no Pļavniekiem uz Centru. Kopš 2016. gada 8. septembra maršruts tika apvienots ar 246. minibusu maršrutu.

## Maršruts
**[[Pļavnieki]]** — **[[Centrs (Rīga)|Centrs]]** kursēja pa šādām ielām: Katlakalna ielu  A. Saharova ielu, Akadēmiķa Mstislava Keldiša ielu, A. Deglava ielu,  Ilūkstes ielu, Dzelzavas ielu Vaidavas ielu,Ieriķu ielu, Pērnavas ielu, Brīvības ielu, Raiņa bulvāri,  Brīvības bulvāri un Tērbatas ielām.

**[[Centrs (Rīga)|Centrs]]** — **[[Pļavnieki]]** kursēja pa šādām ielām:  Tērbatas ielu, Brīvības bulvāri,  Brīvības ielu, Pērnavas ielu, Ieriķu ielu, Ieriķu ielu, Dzelzavas ielu, Ilūkstes ielu, Akadēmiķa Mstislava Keldiša ielu, A. Saharova ielu un  Katlakalna ielām.

## Pieturvietas
217. mikroautobusu maršrutā kopumā bija 39 pieturas. Virzienā **[[Pļavnieki]] — [[Centrs (Rīga)|Centrs]]** ir 20 pieturas, bet virzienā **[[Centrs (Rīga)|Centrs]] — [[Pļavnieki]]** bija 19 pieturas.

## Ārējās saites
* http://saraksti.rigassatiksme.lv/index.html#minibus/217/a-b/0492
Dzilna (Šusta ezera pieteka)

**Dzilna** (arī **Dovoles upeite**, **Dziļksne**, **Dziļksnes upeite**, **Dziļneņa**, **Gavaru upeite**, **Lataka**, **Pakrasteite**, **Šnigerauka**, **Šnigerovka**, **Ziļma**) ir Šusta ezera pieteka Preiļu novadā.

Izteka - pie Svaļbiem. Tek rietumu-dienvidrietumu virzienā, pie Dovales ezera pagriežoties uz dienvidiem. Lielākā pieteka - Rūbežneica. Tecējumā caurtek Dovales ezeru. Ietek Šusta ezera ziemeļrietumos. Upi šķērso valsts autoceļi P62 (Krāslava—Preiļi—Madona), V748 (Pelēči–Aizkalne–Korsikova) un P58 (Viļāni—Preiļi—Špoģi). Tās krastos atrodas Kotāni, Otrie Pīzeļi, Trešie Pūdži, Trešie Pastari, Dzeņkalns, Vingri, Trešie Zīmeļi, Otrie Garkalni, Gavari un Dovale.

## Atsauces
Lietuvas lielhetmaņi

[thumb|150px|Lietuvas lielhetmanis [Jānis Karols Hodkevičs (J. Kossaka glezna).]]
[thumb|150px|Lielhetmanis [Jurģis Radvils, saukts Herkuls (M. Bačarelli glezna, 1781).]]
[thumb|150px|Lielhetmanis [Kristaps Radvils jaunākais (nezināma autora 17. gadsimta glezna).]]
[thumb|150px|Lielhetmanis [Jonušs Radvils (nezināma autora 17. gadsimta glezna).]]

**Lietuvas lielhetmaņi** (; ; ) bija Lietuvas dižkunigaitijas karaspēka virspavēlnieka tituls no 1476. līdz 1794. gadam.

Kara laikā viņi uzņēmās karagājienu vadīšanu, bet miera laikā uzturējās Lietuvas dižkunigaišu Viļņas galmā, atbildot par armijas apgādi. Miera laikā karaspēku komandēja Lietuvas lauka hetmaņi (, ).
Pēc Polijas-Lietuvas kopvalsts izveides Lietuvas lielhetmaņus varēja iecelt arī par apvienotā poļu-lietuviešu karaspēka virspavēlniekiem, tomēr poļu vienības arī šajos gadījumos komandēja Polijas Kroņa lielhetmaņi ().

Daudzi Lietuvas lielhetmaņi piederēja dižciltīgajām Hodkeviču, Radvilu un Sapehu dzimtām.
Alšanski

thumb|Alšansku dzimtas ģerbonis.
**Alšanski** (, , ) jeb **Alsenes kunigaiši** () bija Lietuvas dižkunigaitijas dižciltīgo dzimta, kas cēlusies no Alsenes zemes valdniekiem. Alšēnu dzimtas pārstāvji ilgstoši bija Kijivas kņazi pēc Kijivas pievienošanas Lietuvai (1321-1435).
Dzimtas vīriešu līnija beidzās 1556. gadā, īpašumi tika sadalīti starp sešām māsām, kas bija ieprecējušās Sapehu, Zaslavsku, Polubensku, Kurbsku, Kirdejevu, Solomerecku un Višņovecku dzimtās.

## Pārstāvji
* Mindaugs no Alšēniem (*Mindaugas Alšėniškis, Міндовг Гольшанський*, 1321-1324), pēc uzvaras Irpenes kaujā (1321) Ģedimins iecēla Alšēnu kunigaiti Mindaugu par Kijivas vietvaldi
* Aļģimants no Alšēniem (*Algimantas Alšėniškis, Ольгимонт Гольшанський*, 1324–1331), kristītais vārds - Mihails
* Ivans Aļģimanta dēls (*Jonas Alšėniškis, Іван Ольгимонтович Гольшанський*, 1397 – ap 1402) 
* Andrejs Jāņa dēls (*Andrius Jonaitis Alšėniškis, Андрій Іванович Гольшанський*, ap 1412–1422),  
* Mihails Jāņa dēls (*Mykolas Jonaitis Alšėniškis, Михайло Іванович Гольшанський*, ap 1422–1432) 
* Mihails Semjona dēls (*Mykolas Simonaitis Alšėniškis, Болобан Михайло Семенович*, 1433–1435)
* Sofija Alšanska jeb Alsenes Sofija (1405–1461), Jagaiļa sieva 
* Simons Alšanskis (ap 1445—1505), Lietuvas lielhetmanis (1500—1501)

## Atsauces
Lauki

**Lauki** vai **lauku apvidus** ir teritorija, kas atrodas ārpus pilsētveida apdzīvotajām vietām. Par laukiem parasti uzskata teritoriju ar raksturīgu agrāru ainavu un dabas vērtībām, kur iedzīvotāju skaits apdzīvotajās vietās nepārsniedz 5000. Galvenā saimnieciskā darbība laukos parasti ir lauksaimniecība un ar to saistītās nozares. Tiek uzskatīts, ka lauki atrodas 15 minūšu braucienā no tuvākās apdzīvotās vietas. Nozīmīgu daļu lauku apvidos aizņem meži un aizsargājamās dabas teritorijas.

Latvijā lauku apvidus aizņem aptuveni 98 % teritorijas un to apdzīvo ap 30 % valsts iedzīvotāju.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Latvijas pilsētu un lauku teritoriju mijiedarbības izvērtējums - VRAA
Veletia

**Veletia** (, ) ir Rīgā dibināta poļu studentu korporācija.
Tās devīze ir "Ar kopīgiem spēkiem katram pēc nopelniem" ().

## Vēsture
Korporācija dibināta 1883. gada 26. oktobrī pie Rīgas Politehniskā institūta, uzņemta Rīgas šaržēto konventā. To izveidoja no korporācijas *[[Arconia]]* atdalījušies studenti. Korporācijas nosaukums norāda uz seno rietumslāvu cilti velēčiem (, ), kas 9. - 10. gadsimtā dzīvojuši tagadējās Meklenburgas teritorijā.

Velēcijas filistru biedrība *Stowarzyszenie Filistrów Welecji* piereģistrēta 1886. gadā Rīgā un 1907. gadā Varšavā. Sākoties pirmajam pasaules karam, kopā ar RPI, evakuējas uz Maskavu kur darbojas līdz 1917. gadam.
Pēc Brestļitovskas miera līguma noslēgšanas 1918. gadā atjaunoja darbību Varšavā, kur bija piereģistrēta pie Varšavas Universitātes un Vršavas Politehnikas. 
 
1921. gadā piedalījās Poļu studentu akadēmisko korporāciju savienības () dibināšanā.  
Pēc Otrā pasaules kara pārtrauca darbību Polijā.

Atjaunota 2002. gadā, kad atjaunoja karteļa līgumu ar korporāciju *Arkonia*. Reģistrēta kā biedrība *Stowarzyszenie Welecja* 2003. gadā.

## Biedri
Pazīstamākie biedri bija: Ignacijs Moscickis (*Ignacy Mościcki*, 1867–1946), Česlavs Karpinskis (*Czesław Karpiński*, 1863–1917), Henriks Rosmans (*Henryk Rossman*, 1896–1937), Adams Cibuļskis (*Adam Cybulski*, 1896–1986), Edmunds Zaļeskis (*Edmund Załęski*, 1853–1932), Tadeušs Gronovskis (*Tadeusz Gronowski*, 1894–1990), Jans Muharskis (*Jan Mucharski*, 1900–1981).

## Atsauces

## Ārējās saites

* welecja.pl
* Bartłomiej P. Wróblewski: ''Korporacja Akademicka Welecja 1883-1989 (Ryga, Moskwa, Warszawa) Archiwumkorporacyjne.pl
Rodolfo Kardoso

**Rodolfo Tans Kardoso** (;  Filipīnas —  Kesonsitija) bija Filipīnu starptautiskais meistars šahā (1957).

## Biogrāfija
1956. gadā uzvarējis Filipīnu junioru šaha čempionātā. 1957. gadā Toronto ieņēmis 5. vietu Pasaules junioru šaha čempionātā. Tajā pašā gadā nospēlējis astoņu partiju maču ar Bobiju Fišeru, kuru zaudējis ar 2:6 (+1, =2, -5). 1958. gadā Manilā uzvarējis Pasaules šaha čempiona nosaukuma izcīņas cikla zonas turnīrā, apsteidzot Austrāliju pārstāvošo otrās vietas ieguvēju Kārli Ozolu, un starpzonu turnīrā Dienvidslāvijā palicis 19. vietā, lai gan nospēlējis neizšķirti ar turnīrā uzvarētāju Mihailu Tālu un pēdējā kārtā uzvarējis Dāvidu Bronšteinu, liedzot tam turpināt cīņu par Pasaules šaha čempiona nosaukumu. Divas reizes (1958, 1963) uzvarējis Filipīnu šaha čempionātā.

Pārstāvējis Filipīnu komandu lielākajos komandu šaha turnīros:
* Pasaules šaha olimpiādē piedalījies 4 reizes (1956-1958, 1972-1974). Individuālajā vērtējumā izcīnījis sudraba (1956) medaļu;
* Āzijas valstu komandu šaha čempionātā piedalījies 1974. gadā un komandu vērtējumā izcīnījis zelta medaļu.

Par panākumiem turnīros FIDE 1957. gadā Kardoso piešķīrusi starptautiskā meistara (IM) nosaukumu. Bijis pirmais Āzijas šahists, kas saņēmis šo nosaukumu.

Miris no sirds nepietiekamības Manilas kardioloģijas centrā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Kardoso

**Kardoso** var būt:
* Rodolfo Kardoso (*Rodolfo Cardoso*; 1937—2013) — Filipīnu šahists;
* Ruta Kardoso (*Ruth Cardoso*; 1934—2000) — Brazīlijas šahiste.
Arkonia

***Arkonia*** (, ) ir 1879. gadā Rīgā dibināta poļu studentu korporācija.
Tās devīze ir "Ar ticību un darbu" (, ).

## Vēsture
*Arconia* dibināta 1879. gada 9. maijā pie Rīgas Politehniskā institūta (RPI), uzņemta Rīgas šaržēto konventā. Korporācijas nosaukums norāda uz seno Rīgenes salas rietumslāvu svētvietu Arkonu, kas pastāvēja vēl pirms Ziemeļu krusta kariem  9. - 12. gadsimtā.

Pēc Brestļitovskas miera līguma noslēgšanas Pirmā pasaules kara laikā 1918. gadā atjaunoja darbību Varšavā kā *Arkonia Varsoviensis* pie Varšavas Politehniskās institūta.  
1921. gadā piedalījās Poļu studentu akadēmisko korporāciju savienības () dibināšanā.  
Pēc Otrā pasaules kara pārtrauca darbību Polijā, 1947. gadā oficiāli atjaunoja darbību trimdā Londonā.

Atjaunota 1989. gadā, no jauna reģistrēta kā biedrība *Stowarzyszenie Arkonia* 1990. gadā. 1995. gadā atjaunota filistru biedrība (*Związek Filistrów Arkonii*). 2002. gadā atjaunoja karteļa līgumu ar korporāciju *[[Welecja]]* (Velēcija).

## Biedri
Pazīstamākie biedri bija: Vladislavs Anderss (*Władysław Anders*, 1892—1970), Severīns Četvertiņskis (*Seweryn Czetwertyński*, 1873—1945), Tomašs Andričs (*Tomasz Andrycz*, 1878—1943), Karols Hauke-Bosaks (*Karol Hauke-Bosak*, 1888—1940), Staņislavs Janickis (*Stanisław Janicki*, 1872—1939), Zigmunts Leščiņskis (*Zygmunt Leszczyński*, 1866—1942), Kazimežs Okuličs (*Kazimierz Okulicz*, 1890—1981), Ježijs Aleksandrs Zaviša (*Jerzy Aleksander Zawisza*, 1895—1995), Ludomils Pulaskis (*Ludomił Pułaski*, 1871—1953), teologs Eduards O'Rurks (*Eduard O’Rourke*, 1876—1943).

## Atsauces
Edvins Bends

**Edvins Bends** (;  — ) bija Šveices starptautiskais meistars šahā (1960).

## Biogrāfija
Daudzkārtējs Šveices šaha čempionātu dalībnieks. Lielāko panākumu guvis 1966. gadā Lugāno, kad kļuvis par Šveices šaha čempionāta uzvarētāju. Divas reizes piedalījies Pasaules šaha čempiona nosaukuma izcīņas cikla zonas turnīros (1954, 1964). 1955. gadā dalījis pirmo vietu Zagrebas starptautiskajā šaha turnīrā.

Pārstāvējis Šveices komandu lielākajos komandu šaha turnīros:
* Pasaules šaha olimpiādē piedalījies 10 reizes (1952-1958, 1964-1968, 1972, 1978, 1982). Individuālajā vērtējumā izcīnījis sudraba (1954) medaļu;
* Eiropas komandu šaha čempionātā piedalījies 1973. gadā;
* Klāras Benediktas kausa izcīņās piedalījies 11 reizes (1955-1959, 1961, 1963-1965, 1970, 1972). Komandu vērtējumā izcīnījis zelta (1958) un sudraba (1955) medaļas, bet individuālajā vērtējumā izcīnījis zelta (1959) medaļu.

Par panākumiem turnīros FIDE 1960. gadā Bendam piešķīrusi starptautiskā meistara (IM) nosaukumu.

Aktīvs senioru šaha turnīru dalībnieks. 1994. gadā izcīnījis 7. vietu Pasaules šaha čempionātā senioriem vecuma grupā virs 60 gadiem. 2009. gadā uzvarējis Šveices individuālajā senioru šaha čempionātā. 2010. gadā bijis otrais Lihtenšteinas senioru šaha turnīrā *Liechtensteiner Senior - OPEN*, kurā uzvarējis Jānis Klovāns.

## Atsauces

## Ārējās saites
Projekts X: ballīte bez bremzēm

**"Projekts X: ballīte bez bremzēm"** () ir 2012. gada ASV komēdija, kuras režisors ir Nima Nurizade.

Filma ir par trīs vidusskolēnu rīkotu dzimšanas dienas svinību ballīti, kas ar laiku kļūst nekontrolējama. Galvenās lomas tajā attēlo Tomass Manns, Olivers Kūpers un Džonatans Denjels Brauns. Lielākajai daļai aktieru šī bija kinodebija, jo filmas veidotāji vēlējās radīt "īstas ballītes iespaidu".

Filmas pirmizrāde notika . *Project X* sākotnēji tika ieplānots par filmas pagaidu nosaukumu, tomēr vēlāk tika izlemts to izmantot kā galīgo nosaukumu. Pēc filmas pirmizrādes tikušas rīkotas vairākas ballītes, iedvesmojoties no filmā attēlotās.  Nīderlandes pilsētā Harenā uz ballīti (nosaukta par *Project X Haren*) ieradās vairāki tūkstoši cilvēku, vairāk nekā 30 cilvēku tika arestēti. Ballītes nodarītie zaudējumi tika lēsti vairāk nekā 1 miljona EUR apmērā.

## Atsauces

## Ārējās saites
304. mikroautobusu maršruts (Rīga)

**304. ekspresbusa maršruts** bija Rīgas sabiedriskā transporta maršruts, kas kursēja no  Centra caur Ķengaragu, Pļavniekiem, Purvciemu un Mežciemu līdz Juglai.

No 2019. gada 1. maija tika  mainīts mikroautobusa kustības maršruts un saraksts. Zemās pasažieru plūsmas dēļ no 2021. gada 15. novembra maršruts "īslaicīgi" tika slēgts. RMS maksātnespējas procesa uzsākšana 2022. gada septembrī slēdza maršrutu pavisām.

## Maršruts
**[[Centrs (Rīga)|Centrs]]** — **[[Jugla (Rīga)|Jugla]]** kursēja pa: Marijas ielu, Emīlijas Benjamiņas ielu, Sadovņikova ielu, Ludzas ielu, Lauvas ielu, V.Seiles ielu, Lubānas ielu, Salaspils ielu, Rušonu ielu, Prūšu ielu, Latgales ielu, Slāvu ielu, Lubānas ielu, A.Saharova ielu, Akadēmiķa M.Keldiša ielu, Ilūkstes ielu, A.Deglava ielu, G.Astras iela, Dzelzavas ielu, Stigu ielu, Biķernieku ielu, Hipokrāta ielu, Malienas ielu, Murjāņu ielu un Silciema ielu.

**Jugla** — **Centrs** kursēja pa: Silciema ielu, Brīvības gatvi, Juglas ielu, Malienas ielu, Hipokrāta ielu, Biķernieku ielu, Stigu ielu, Dzelzavas ielu, G.Astras ielu, A.Deglava ielu, Ilūkstes ielu, Akadēmiķa M. Keldiša ielu, A.Saharova ielu, Lubānas ielu, Maskavas ielu, Rušonu ielu, Lokomotīves ielu, Salaspils ielu, Lubānas ielu, Lomonosova ielu, Lauvas ielu, Kalna ielu, Sadovņikova ielu, Lazdonas ielu, E. Benjamiņas ielu un Marijas ielu.

## Pieturvietas
304. ekspresbusa maršrutā pavisam bija 81 pietura. Virzienā **Centrs — [[Jugla (Rīga)|Jugla]]** bija 40 pieturas, bet virzienā **Jugla — Centrs** bija 41 pieturas.

## Skatīt arī
* Mikroautobusu satiksme Rīgā

## Atsauces

## Ārējās saites
* http://saraksti.rigassatiksme.lv/index.html#minibus/204/a-b
Kristiāns IV

**Kristiāns IV** (; dzimis , miris ) bija Dānijas un Norvēģijas karalis no 1588. līdz 1648. gadam.

Valdīja 59 gadus un ir visilgāk valdījušais monarhs Skandināvijas vēsturē. Kristiāna IV valdīšanas laikā Dānija piedzīvoja savas ietekmes zenītu, kaut arī pamazām to aizēnoja Zviedrijas ietekmes palielināšanās. Dānijas vēsturē Kristiāns IV palicis kā viens no aktīvākajiem, populārākajiem un ietekmīgākajiem karaļiem. Kristiāns IV tomēr personīgi ticēja raganām un atbalstīja raganu prāvas valstī. Neveiksmīgi iesaistījās Trīsdesmitgadu karā protestantu pusē. Dibinājis vairākas pilsētas, to skaitā mūsdienu Oslo, kas līdz 1925. gadam tika saukta karaļa vārdā par Kristiāniju.

## Ārējās saites
Džordžs Stīvensons

**Džordžs Stīvensons** (; dzimis , miris ) bija angļu inženieris un izgudrotājs. Tiek uzskatīts par dzelzceļa "tēvu".

Strādājis Kilingvērtas raktuvēs, kur centies zirgus aizstāt ar tvaika lokomotīvēm. Savu pirmo tvaika lokomotīvi *Blucher* uzbūvējis 1814. gadā, ar 30 t smagu kravu tā spēja sasniegt ātrumu 6 km/h. 1821. gadā kļuvis par Stoktonas—Dārlingtonas dzelzceļa galveno inženieri. 1823. gadā Ņūkāslā dibinājis pasaulē pirmo tvaika lokomotīvju fabriku. Stīvensons atrisināja daudzus dzelzceļa būvēšanas jautājumus.

## Atsauces

## Ārējās saites
Hideki Todzio

**Hideki Todzio** (; dzimis , miris ) bija Japānas valsts un militārais darbinieks. Japānas premjerministrs lielākajā daļā Otrā pasaules kara no 1941. gada oktobra līdz 1944. gada jūlijam. No 1940. līdz 1944. gadam bija arī kara ministrs.

Atbildīgs par Pērlhārboras bombardēšanu, kas uzsāka karu starp Japānu un ASV. Uzbrukuma plānošana gan tika uzsākta 1941. gada aprīlī — pirms Todzio stāšanās premjerministra amatā. Pēc Otrā pasaules kara beigām viņš tika arestēts, pēc Starptautiskā kara tribunāla sprieduma par Japānas kara noziegumiem sodīts ar nāvi nedēļu pirms 64. dzimšanas dienas.

## Atsauces

## Ārējās saites
Migels Kuellars

**Migels Kuellars** (;  — ) bija Kolumbijas starptautiskais meistars šahā (1957).

## Biogrāfija
Deviņkārtējais Kolumbijas šaha čempionāta uzvarētājs (1941, 1946, 1953, 1955, 1956, 1957, 1959, 1961, 1971). Daudzu starptautisko šaha turnīru dalībnieks. Labākos rezultātus šajos turnīros sasniedzis 1952. gadā Mara del Platā (Argentīna), kad dalījis 3.-4. vietu, un 1973. gadā Karakasā, kad izcīnījis 2. vietu.

Trīs reizes kā Dienvidamerikas zonas pārstāvis piedalījies Pasaules šaha čempiona nosaukuma izcīņas cikla starpzonu turnīros:
1962. gadā Stokholmā ieņēmis 22. vietu, 1967. gadā Tunisijā dalījis 19.-20. vietu, bet 1973. gadā Ļeņingradā palicis 18. vietā. Lai gan sasniegtās vietas starpzonu turnīros nav bijušas augstas, tomēr 1962. gadā Kuellaram izdevies uzvarēt lielmeistarus Jefimu Helleru un Viktoru Korčnoju, bet 1967. gadā no viņa cietuši Semjuels Reševskis, Aleksandrs Matanovičs un Ļubomirs Kavaleks.

Pārstāvējis Kolumbijas komandu Pasaules šaha olimpiādēs, kurās piedalījies 6 reizes (1954-1958, 1964, 1970-1972). Individuālajā vērtējumā izcīnījis sudraba (1964) medaļu.

Par panākumiem turnīros FIDE 1957. gadā Kuellaram piešķīrusi starptautiskā meistara (IM) nosaukumu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Ujtumens Tudevīns

**Ujtumens Tudevīns** (;  Altaja — 1993. gads) bija Mongolijas starptautiskais meistars šahā (1965).

## Biogrāfija
No 1960. gadu vidus līdz 1970. gadu vidum bijis vadošais Mongolijas šahists. No 1964. līdz 1986. gadam piedalījies Mongolijas šaha čempionātos, kuros izcīnījis 3 zelta (1972, 1978, 1986), 4 sudraba (1965, 1969, 1974, 1976) un bronzas (1964) medaļas.

1969. gadā Singapūrā uzvarējis Pasaules šaha čempiona nosaukuma izcīņas cikla Āzijas zonas turnīrā un iekļuvis starpzonu turnīrā. 1970. gadā starpzonu turnīrā Palma de Maļorkā dalījis 20.-22. vietu, taču spējis nospēlēt neizšķirti ar turnīra uzvarētājiem Robertu Fišeru un Bentu Larsenu. 1972. gadā Teherānā dalījis otro vietu Āzijas zonas turnīrā, kurā uzvarējis Šimons Kagans.

Pārstāvējis Mongolijas komandu lielākajos komandu šaha turnīros:
* Pasaules šaha olimpiādēs piedalījies 6 reizes (1964—1974). Individuālajā vērtējumā izcīnījis zelta (1964) un sudraba (1970) medaļas;
* Pasaules studentu šaha čempionātā piedalījies 3 reizes (1962—1964).

Par panākumiem turnīros FIDE 1965. gadā Ujtumenam piešķīrusi starptautiskā meistara (IM) nosaukumu. Bijis pirmais Mongolijas šahists, kas kļuvis par starptautisko meistaru.

Bijis pazīstams arī kā korespondencšahists. Starptautiskā Korespondencšaha federācija (ICCF) 1973. gadā Ujtumenam piešķīrusi starptautiskā korespondencšaha meistara (ICM) nosaukumu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Natenjels Hotorns

**Natenjels Hotorns** (; dzimis , miris ) bija amerikāņu rakstnieks. Rakstījis romānus, īsos stāstus. Viens no pirmajiem ievērojamajiem stāstu autoriem amerikāņu literatūrā.

Viens no viņa senčiem bija Salemas raganu prāvā iesaistītais tiesnesis Džons Hatorns (*John Hathorne*). Lai slēptu šo saistību, Natenjels savam uzvārdam pievienoja burtu *w* (*Hawthorne*).

Starp viņa ievērojamākajiem romāniem minami "Sarkanais burts" un "Septiņu torņu nams".

## Atsauces

## Ārējās saites

*
Džozefs Melords Viljams Tērners

**Džozefs Melords Viljams Tērners** (; kristīts , miris ) bija angļu romantisma ainavu gleznotājs. Galvenokārt gleznojis ainavas un akvareļtehnikā. Viņa darbi mūsdienās tiek uzskatīti par impresionisma priekštečiem.

Dzimis samērā trūcīgā strādnieku ģimenē. Tēvs bija bārddzinis un parūku meistars. Jau agrā bērnībā daudz zīmējis un gleznojis ar akvareļkrāsām. Zīmēšanas prasmi un perspektīvas izjūtu papildinājis mācoties pie vairākiem arhitektiem. Tērners tika uzskatīts par brīnumbērnu un jau 14 gadu vecumā tika uzņemts Karaliskajā Mākslas akadēmijā. 15 gadu vecumā jau izstādījis tur pirmos savus darbus. Studiju gados piepelnījies zīmējot tehniskus rasējumus. 1804. gadā atvēris pats savu mākslas galeriju un 1807.gadā kļuvis par Mākslas akadēmijas profesoru. Kopš 1802. gada daudz ceļojis pa Eiropu vienmēr atgriezdamies mājās ar daudzām skicēm, kas vēlāk pārtapa gleznās. Sevišķi bieži apmeklējis Venēciju.

Savas dzīves laikā bijis diezgan pretrunīga un ekscentriska personība ar maz tuviem draugiem. Nekad nav bijis precējies, bet uzturējis ilgstošas romantiskas attiecības ar savu mājkalpotāju Sāru Danbī. Šajās attiecībās dzimušas divas ārlaulības meitas.
Smagi pārdzīvojis tēva nāvi 1829.gadā. Pēc tam dzīvojis noslēgti, izvairoties no sabiedriskās dzīves.  Sākusi pasliktināties ar mākslinieka veselība, tomēr turpinājis gleznot līdz pat mūža beigām.

Pēdējoreiz darbus publiski izstādījis 1850. gadā. Tērners miris 1851.gada 19.decembrī no holeras. Apbedīts Londonas Sv. Pāvila katedrālē. 

Dzīves laikā radījis ap 500 eļļas gleznu un ap 2000 akvareļu. Kopumā aptuveni 2000 gleznu iegādājās privātie kolekcionāri, vēl 19 tūkstoši zīmējumu un skiču un 300 gleznu palika abās viņa studijās.

## Galerija

William Turner - Fishermen at Sea.jpg|*Zvejnieki jūrā* (1796.g.)
Joseph Mallord William Turner - Rhodes - Google Art Project.jpg|*Rodas sala* (1823-24.g.)
Slave-ship.jpg|*Vergu kuģis* (1840.g.)
Turner, The Battle of Trafalgar (1822).jpg|*Trafalgaras kauja* (1822.g.)
Joseph Mallord William Turner 012.jpg|*Parlamenta degšana 1834.g. 16. oktobrī*. (1834.g.)
Turner - Rain, Steam and Speed - National Gallery file.jpg|*[[Lietus, tvaiks un ātrums]]* (1844.g.)
Turner, J. M. W. - The Grand Canal - Venice.jpg|Venēcijas Lielais kanāls. (Ap 1835.g.)
(Barcelona) Grenoble Bridge - D25490 - William Turner - Tate Britain.jpg|Tilts Grenoblē (1824.g.)
(Barcelona) Lucerne - D36264 - William Turner in Tate Britain.jpg|Lucerna (Ap 1830.g.)
Joseph Mallord William Turner - Italian Landscape with Bridge and Tower - Google Art Project.jpg|Itālijas ainava (Ap 1827.g.)


## Atsauces

## Ārējās saites

*
2016. gada NHL drafts

**2016. gada NHL drafts** bija 54. NHL drafts, kurš norisinājās 2016. gada 24. jūnijā Bufalo, ASV. Kopā tika draftēti 211 spēlētāji septiņās kārtās.

## 1. kārta

## 2. kārta

## 3. kārta

## 4. kārta

## 6. kārta

## 7. kārta
Fernandu Pesoa

**Fernandu Pesoa** (; dzimis , miris ) bija portugāļu dzejnieks, rakstnieks, literatūrkritiķis, tulkotājs, izdevējs un filozofs. Viens no izcilākajiem portugāļu dzejniekiem.

Publicējies modernisma žurnālā *Orpheu*. Lielākā daļa dzejoļu krājumu izdota pēc viņa nāves, dzīves laikā izdots vienīgi viens dzejoļu krājums. Rakstījis arī angļu un franču valodā. Parakstījis ar aptuveni 75 pseidonīmiem, pats autors gan tos sauca par heteronīmiem. Vairāki heteronīmi tikuši atklāti vienīgi 21. gadsimta sākumā.

## Atsauces

## Ārējās saites

*
Peters Debajs

**Peters Debajs** (*Peter Debye*; dzimis , miris ) bija nīderlandiešu izcelsmes vācu un amerikāņu fiziķis. Nobela prēmijas ķīmijā laureāts 1936. gadā.

1908. gadā absolvējis Minhenes Universitāti. Pēc tam pasniedzis fiziku Cīrihē, Utrehtā, Getingenē un Leipcigā. 1935. gadā kļuvis par Ķeizara Vilhelma institūta Berlīnē direktoru. Amatā bijis līdz 1940. gadam. Divus mēnešus pirms Vācijas iebrukuma Nīderlandē 1940. gadā Debajs devās uz Itaku ASV sniegt lekciju Kornela Universitātē, viņš palika tur līdz 1950. gadam, kad pameta Ķīmijas departamenta direktora amatu.

Zinātniskie darbi cietvielu kvantu teorijā, atoma teorijā, elektrībā. Viņa vārdā nosaukts debajs — ārpussistēmas mērvienība molekulu elektrisko dipolmomentu mērīšanai.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Biogrāfija Nobela prēmijas mājaslapā
UNESCO Pasaules mantojuma vietas Gvatemalā

Sarakstā apkopotas tās **vietas [[Gvatemala|Gvatemalā]], kas iekļautas [[UNESCO Pasaules mantojuma saraksts|UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā]]**. UNESCO sarakstā no Gvatemalas ir iekļautas **3 vietas** (2 kultūras objekti un 1 jaukts objekts), savukārt 21 vieta ir iekļauta oficiālajā kandidātu sarakstā. Gvatemala Pasaules mantojuma konvenciju ratificējusi 1979. gada 16. janvārī.

## Sarakstā iekļautie objekti

## Sarakstā iekļauto objektu izvietojums

## Kandidātu sarakstā esošie objekti

## Atsauces
Korbkiles vaka

**Korbkiles vaka** jeb **Cerbkules vaka** (*Corbkul wacke*) bija viena no Turaidas pilsnovada vakām, kas 16. un 17. gadsimtā vietā, kas ietilpst mūsdienu Siguldas novadā. 17. gadsimtā dēvēta arī par Kurglas (*Kurggli*, *Korbkülsche*) vaku.

Vakas teritorijā vietā vēlāk atradās Lēdurgas muiža un Lodes muiža.

## Saimniecības un to etniskais sastāvs
Korbkiles vakā 1550. gadā bija 76 saimniecības. Aplūkojot saimnieka sociālo vai radniecību raksturojošo vārdu lietošanas biežumu, redzams, ka 20 sētas apzīmētas ar latvisko formu *Jaunswirs*, 7 ar*-dels*, 2 ar *-brall*, bet viena ar *-tawe*, savukārt ar lībisko *-poÿe*, *-poÿe* — 8 saimniecības (lībiski *poÿ* — 'dēls'). Šo mājvārdu nosaukumu attiecība liecina par latviešu izcelsmes saimnieku pārsvaru pār līviem Korbkiles vakā 16. gadsimtā.

1582. gadā vakā bija tikai 12 apdzīvotas viensētas un 6 neapdzīvotas zemes arkli. Iespējams, iedzīvotāja skaita samazināšanās saistīta ar vakas teritorijas tapšanu par muižu zemi. Iedzīvotāju skaitu mainīja arī kari, sērgas un pārvietošanās.

Nosaukumu *Jaunswirs* ('jauns vīrs') attiecināja uz saimniecībām, kas uz laiku bija atbrīvotas no nodokļiem.

## Ciemati
Vakā 16.—17. gadsimtā dažādās revīzijās minēti Aģes ciems, Korģeļciems, Palciems, Lēdurgas ciems, Jerros ciems, Paunes ciems, Vinkānciems, Sustciems un Viltišciems.

## Atsauces

## Literatūra
* Pa somugru pēdām Baltijas jūras krastā. Turaidas muzejrezervāts. Zinātne 2009. , *"Turaidas un Krimuldas novada apdzīvotība un etniskā piederība Livonijas karā*", 53.—58.lpp.
* Krimuldas novada vēsture. Ragana • Turaida • Inciems • Eikaži • Lēdurga • Aijaži • Lode. Jumava 2011.
Klauss Darga

**Klauss Darga** (; dzimis  Berlīnē) ir Vācijas starptautiskais lielmeistars šahā (1964).

## Biogrāfija
1951. gadā kļuvis par Vācijas Federatīvās Republikas jauniešu šaha čempionu. 1953. gadā kopā ar Oskaru Panno dalījis pirmo vietu Pasaules jauniešu šaha čempionātā, taču pēc papildu koeficienta palicis 2. vietā. Divas reizes uzvarējis Vācijas Federatīvās Republikas šaha čempionātos (1955, 1961).

1963. gadā Enshedē kopā ar Leventi Lenģelu dalījis otro vietu Pasaules šaha čempiona nosaukuma izcīņas cikla Eiropas zonas turnīrā (uzvarēja Svetozars Gligoričs) un ieguvis tiesības piedalītes starpzonu turnīrā. 1964. gadā starpzonu turnīru Amsterdamā sācis ar uzvaru pret nākamo turnīra uzvarētāju Borisu Spaski, taču turpinājumā spēlējis mazāk veiksmīgi, turnīru beidzot 11. vietā un par punktu atpaliekot no iekļūšanas pretendentu skaitā.

Daudzu starptautisko šaha turnīru laureāts. Lielāko panākumu guvis 1967. gadā Vinipegā, kad spēcīgā turnīrā dalījis pirmo vietu ar Bentu Larsenu, apsteidzot Borisu Spaski un Paulu Keresu. Par panākumiem turnīros FIDE 1957. gadā Dargam piešķīrusi starptautiskā meistara (IM), bet 1964. gadā - starptautiskā lielmeistara (GM) nosaukumu.

Pārstāvējis Vācijas komandu lielākajos komandu šaha turnīros:
* Pasaules šaha olimpiādēs piedalījies 10 reizes (1954-1964, 1968-1972, 1978). Komandu vērtējumā izcīnījis bronzas (1964) medaļu;
* Eiropas komandu šaha čempionātos piedalījies 3 reizes (1957-1961, 1977). Individuālajā vērtējumā izcīnījis sudraba (1977) un bronzas (1961) medaļas;
* Klāras Benediktas kausa izcīņās piedalījies 10 reizes (1956-1960, 1962-1963, 1965, 1967-1968). Komandu vērtējumā izcīnījis 9 zelta (1956, 1957, 1959, 1960, 1962, 1963, 1965, 1967, 1968) un bronzas (1958) medaļas, bet individuālajā vērtējumā izcīnījis 9 zelta (1956, 1957, 1958, 1959, 1962, 1963, 1965, 1967, 1968) medaļas;
* Ziemeļu valstu kausa izcīņā piedalījies 1974. gadā un gan komandu, gan individuālā vērtējumā izcīnījis zelta medaļas.

Pēc izglītības matemātiķis. no 1963. līdz 1994. gadam strādājis kā programmētājs kompānijas *[[IBM]]* nodaļā Bādenes-Virtembergas pilsētā Bēnlingenē.

## Atsauces

## Ārējās saites
Helmuts Pflēgers

**Helmuts Pflēgers** (; dzimis  Teplicē) ir Vācijas starptautiskais lielmeistars šahā (1975).

## Biogrāfija
1960. gadā kļuvis par Vācijas Federatīvās Republikas jauniešu šaha čempionu. 1961. gadā Pasaules jauniešu šaha čempionātā palicis 4. vietā. 1965. gadā kopā ar Volfgangu Uncikeru dalījis pirmo vietu Vācijas Federatīvās Republikas šaha čempionātā, taču zaudējis papildu maču par čempiona titulu. 1971. gadā Polaņicazdrojā dalījis 1.-2. vietu Akibas Rubinšteina memoriālā. Par panākumiem turnīros FIDE 1965. gadā Pflēgeram piešķīrusi starptautiskā meistara (IM), bet 1975. gadā - starptautiskā lielmeistara (GM) nosaukumu.

Pārstāvējis Vācijas komandu lielākajos komandu šaha turnīros:
* Pasaules šaha olimpiādēs piedalījies 7 reizes (1964, 1968, 1972-1974, 1978-1982). Komandu vērtējumā izcīnījis bronzas (1964) medaļu, bet individuālajā vērtējumā izcīnījis zelta (1964) un bronzas (1974) medaļas;
* Eiropas komandu šaha čempionātos piedalījies 4 reizes (1965, 1973-1977, 1983). Individuālajā vērtējumā izcīnījis sudraba (1965) medaļu;
* Pasaules komandu šaha čempionātā piedalījies 1985. gadā;
* Pasaules studentu šaha čempionātā piedalījies 2 reizes (1968, 1970). Komandu vērtējumā izcīnījis sudraba (1968) un bronzas (1970) medaļas, bet individuālajā vērtējumā izcīnījis zelta (1970) medaļu;
* Klāras Benediktas kausa izcīņās piedalījies 4 reizes (1964-1965, 1968, 1972). Komandu vērtējumā izcīnījis 4 zelta (1964, 1965, 1968, 1972) medaļas, bet individuālajā vērtējumā izcīnījis zelta (1965) medaļu.

Bijis pazīstams kā šaha žurnālists. Vadījis šaha nodaļu Hamburgas laikrakstā *Die Zeit* un bijis šaham veltītā televīzijas raidījuma *Schach im WDR* redaktors. Daudzu šaha grāmatu autors.

## Atsauces

## Ārējās saites
Dīters Morloks

**Dīters Morloks** (;  Štutgarte —  Štutgarte) bija Vācijas starptautiskais meistars šahā (1969).

## Biogrāfija
1956. gadā kļuvis par Vācijas Federatīvās Republikas jauniešu šaha čempionu. 1958. gadā uzvarējis Bādenes-Virtembergas federālās zemes šaha čempionātā. No 1959. līdz 1976. gadam sešas reizes iekļuvis Vācijas Federatīvās Republikas šaha čempionātu finālos. 1962. gadā uzvarējis prestižajā Vācijas šaha kausā *Dähne-Pokal*. Divas reizes uzvarējis Vācijas šaha bundeslīgā: 1968. gadā ar komandu *Stuttgarter SF* un 1978. gadā ar komandu *Königsspringer Frankfurt*. Par panākumiem turnīros FIDE 1969. gadā Morlokam piešķīrusi starptautiskā meistara (IM) nosaukumu.

Pārstāvējis Vācijas komandu lielākajos komandu šaha turnīros:
* Pasaules šaha olimpiādēs piedalījies 4 reizes (1962-1964, 1970, 1976). Komandu vērtējumā izcīnījis bronzas (1964) medaļu;
* Eiropas komandu šaha čempionātā piedalījies 1977. gadā;
* Klāras Benediktas kausa izcīņās piedalījies 5 reizes (1962-1964, 1971, 1974). Komandu vērtējumā izcīnījis 3 zelta (1962, 1963, 1964) medaļas, bet individuālajā vērtējumā izcīnījis zelta (1971) medaļu.

No 1950. gadu vidus piedalījies korespondencšaha turnīros. Pārstāvējis Vāciju 1. un 2. Eiropas komandu korespondencšaha čempionātā. 1992. gadā uzvarējis Eiropas individuālajā korespondencšaha čempionātā. Par panākumiem turnīros Starptautiskā Korespondencšaha federācija (ICCF) 1986. gadā Morlokam piešķīrusi starptautiskā korespondencšaha meistara (ICM), bet 1999. gadā - starptautiskā korespondencšaha lielmeistara (CGM) nosaukumu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Volframs Bialass

**Volframs Bialass** (;  — ) bija Vācijas šahists.

## Biogrāfija
Divas reizes uzvarējis Rietumberlīnes šaha čempionātos (1958, 1962). Trīs reizes uzvarējis Vācijas šaha bundeslīgā: 1957. gadā ar komandu *Berliner Schachgesellschaft Eckbauer*, 1961. gadā ar komandu *Berliner SG 1827 Eckbauer* un 1978. gadā ar komandu *Königsspringer Frankfurt*. Par panākumiem turnīros FIDE Bialasam piešķīrusi FIDE meistara (FM) nosaukumu.

Pārstāvējis Vācijas komandu lielākajos komandu šaha turnīros:
* Pasaules šaha olimpiādēs piedalījies 2 reizes (1960, 1964). Komandu vērtējumā izcīnījis bronzas (1964) medaļu;
* Klāras Benediktas kausa izcīņās piedalījies 2 reizes (1960-1961). Komandu vērtējumā izcīnījis zelta (1960)  un sudraba (1961) medaļas, bet individuālajā vērtējumā izcīnījis zelta (1960) medaļu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Ginters Mērings

**Ginters Mērings** (;  Gēra —  Berlīne) bija Vācijas starptautiskais meistars šahā (1976).

## Biogrāfija
Šahu iemācījies spēlēt desmit gadu vecumā. 1955. gadā izcīnījis 2. vietu Vācijas junioru šaha čempionātā. Uzvarējis Vācijas junioru korespondencšaha čempionāta (1956—1958). Lielāko savas šahista karjeras panākumu guvis 1963. gadā, kad uzvarējis Vācijas Demokrātiskās Republikas šaha čempionātā. 1968. gadā kopā ar Halles šaha kluba komandu uzvarējis Vācijas Demokrātiskās Republikas komandu šaha kausā. Par panākumiem turnīros FIDE 1976. gadā Mēringam piešķīrusi starptautiskā meistara (IM) nosaukumu.

Pārstāvējis Vācijas Demokrātiskās Republikas komandu lielākajos komandu šaha turnīros:
* Pasaules šaha olimpiādē piedalījies 1964. gadā un individuālajā vērtējumā izcīnījis zelta medaļu;
* Pasaules studentu šaha čempionātā piedalījies 4 reizes (1959, 1961-1963). Komandu vērtējumā izcīnījis bronzas (1961) medaļu.

1968. gadā uzvarējis Vācijas Demokrātiskās Republikas go čempionātā. Pēc profesijas bijis matemātikas skolotājs.

## Atsauces

## Ārējās saites
Mērings

**Mērings** var būt:

* Francis Mērings (*Franz Mehring*, 1846 — 1919) — vācu vēsturnieks un politiķis
* Ginters Mērings (*Günther Möhring*, 1936 — 2006) — vācu šahists
UNESCO Pasaules mantojuma vietas Venecuēlā

Sarakstā apkopotas tās **vietas [[Venecuēla|Venecuēlā]], kas iekļautas [[UNESCO Pasaules mantojuma saraksts|UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā]]**. UNESCO sarakstā no Venecuēlas ir iekļautas **3 vietas**  (2 kultūras objekti un 1 dabas objekts), savukārt 3 vietas ir iekļautas kandidātu sarakstā. Koro un tās osta ir iekļauta Apdraudēto objektu sarakstā. Venecuēla Pasaules mantojuma konvenciju ratificējusi 1990. gada 30. oktobrī.

## Sarakstā iekļautie objekti

## Sarakstā iekļauto objektu izvietojums

## Kandidātu sarakstā esošie objekti

## Atsauces
Epilogs

**Epilogs** ( — ‘secinājums’) ir literārā darba beigu fragments, parasti tiek izmantots, lai darbu noslēgtu. Tas ir atkarīgs no stāsta kompozīcijas. Ja autors tajā vēršas pie lasītāja un atgriežas pie sižeta līnijām, tad tas uzskatāms par **pēcvārdu**. Pretējs epilogam ir **prologs** — fragments, ar kuru sākas literārais darbs vai drāma, parasti izmantots, lai uzsāktu stāstījumu un kāpinātu interesi par to.

## Literatūrā
thumb|277x277px|Ž. Grandvila ilustrācija ''Un Autre Monde'' epilogam
Epilogs būtībā ir pēdējā nodaļa stāsta beigās, tas parasti kalpo, lai atklātu varoņu likteņus. Dažkārt epilogs ir tikai nosacīti saistīts ar stāstu. To var izmantot, lai dotu mājienu par turpinājumu vai notikumiem, kas var risināties ievērojami vēlāk. Dažos gadījumos epilogs tiek izmantots, lai galvenajam varonim ļautu brīvi izteikt savas domas.

Epilogs var turpināties tāda paša vēstījuma stilā kā pats stāsts, bet dažkārt mēdz būt krasi atšķirīgs no tā. Tas var būt arī izmantots kā stāsta sava veida turpinājums. Ar tipiskiem epilogiem — dažkārt bez speciāla virsraksta — beidzas Dostojevska un Turgeņeva romāni.

## Kino
Filmās nobeiguma ainās var būt attēlu vai videofragmentu montāža ar īsu skaidrojumu, kas turpmāk notiks ar varoņiem. Daži šādu filmu piemēri: "Amerikāņu grafiti", "Harijs Poters un Nāves dāvesti: Otrā daļa", "Četras kāzas un vienas bēres", "Samainītais", "Atceries Titānus". Arī vairākas krievu režisora Andreja Tarkovska filmas beidzas ar epilogiem, piemēram, filmā "Andrejs Rubļovs" epilogs ir vienīgā krāsainā filmas daļa, tas rāda dažādu Andreja Rubļova gleznoto ikonu fragmentus.

Visa filma "Krusttēvs 3" ir epilogs.

Ir daudzas filmas, kas zināmā mērā balstās uz to epilogiem. Bieži filmu epilogi ir ar dramatisku noskaņu, daudzkārt bez skaņas pavadījuma, lai pieminētu nozīmīgus notikumus, piemēram, filmas varoņa likteni.

Daudzās dokumentālās un biogrāfiskās filmās epilogs tiek lietots, lai paskaidrotu, kas noticis ar filmas subjektu pēc filmā attēlotajiem notikumiem.

## Atsauces
337. mikroautobusu maršruts (Rīga)

**337. mikroautobusu maršruts** bija Rīgas sabiedriska transporta maršruts, kas kursē no Esplanādes līdz Imantai.

No 2020. gada 1. janvāra tika slēgts 237. minibusa maršruts un aizstāts ar 337. ekspresbusa maršrutu, kurā nedarbojas Rīgas domes piešķirtās atlaides.

## Maršruts
**[[Esplanāde (Rīga)|Esplanāde]] — [[Imanta (Rīga)|Imanta]]** kursē pa šādām ielām: Brīvības bulvāris, Kalpaka bulvāris, K. Valdemāra iela, Vanšu tilts, K. Valdemāra iela, Slokas iela, Jūrmalas gatve, Kurzemes prospekts un  Jūrmalas gatve.

**[[Imanta (Rīga)|Imanta]] — [[Esplanāde (Rīga)|Esplanāde]]** kursē pa šādām ielām: Jūrmalas gatve, Kurzemes prospekts, Jūrmalas gatve, Slokas iela, K. Valdemāra iela, Vanšu tilts, K. Valdemāra iela, Brīvības iela, Brīvības bulvāris.

## Pieturvietas
337. mikroautobusu maršrutā pavisam kopā ir 40  pieturas. Maršrutā **[[Imanta (Rīga)|Imanta]]** — **[[Esplanāde (Rīga)|Esplanāde]]** ir 22 pieturas, tāpat arī maršrutā **[[Esplanāde (Rīga)|Esplanāde]]** — **[[Imanta (Rīga)|Imanta]]** ir 18 pieturas.

## Atsauces

## Ārējās saites
* http://saraksti.rigassatiksme.lv/index.html#minibus/237/a-b
Teodors Pīrāgs

**Teodors Pīrāgs** (1893-1916) bija latviešu strēlnieku virsnieks, 1. Daugavgrīvas latviešu strēlnieku bataljona 2. rotas poručiks (paaugstināts pēc nāves) Pirmā pasaules kara laikā.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1893. gada 28. novembrī Jelgavā Ģederta Pīrāga ģimenē. Mācījās pirmmācības (elementārskolā), tad Jelgavas reālskolā. 
Drīz pēc Pirmā pasaules kara sākuma 1914. gada 19. jūlijā brīvprātīgi iestājās Krievijas impērijas armijā. Mācījās uz Poltavu evakuētajā Viļņas kara skolā (1914-1915), pēc tās beigšanas viņš komandēja 119. Kolomenskas kājnieku pulka 3. rotu. Ievainots 1915. gada jūlija kaujās pie Daugavpils.

1915. gada 8. oktobrī viņu iecēla par 1. Daugavgrīvas bataljona kājnieku izlūku komandas priekšnieka palīgu un jaunāko virsnieku, bet 12. decembrī par 2. rotas praporščiku (jaunāko virsnieku). Par varonību pirmajās cīņās pie Babītes ezera Rīgas frontē apbalvots ar III šķiras Sv. Staņislava ordeni. Kaujā pie Ķekavas 1916. gada 8. martā viņš komandēja 2. Rīgas latviešu strēlnieku bataljona 2. rotu, jo tās komandieris štabskapitans P. Būriņš bija saslimis. Pīrāga vadītie karavīri gāja latviešu trieciena centrā. Pēc vairāku vācu nocietinājumu ieņemšanas daudzi virsnieki un komandieri bija izsisti no ierindas. Tāpēc kādu laiku T. Pīrāgs vadīja gan savu 2. rotu, gan arī ievainotā poručika Frīdriha Brieža 1. rotu.

 Ķekavas kaujas laikā ap 12:00 leitnantam T. Pīrāgam cauršāva muguru, mēģinājumi viņu iznest drošībā neizdevās, un līdz kaujas beigām viņš palika guļot uz nestuvēm. Viņš esot saucis saviem kareivjiem *Atstājiet zēni, tepat kaujas laukā, jā jāmirst, miršu te* un, palikot guļot uz nestuvēm kara laukā, turpinājis komandēt savu rotu karavīrus.

Tikai vēlu vakarā viņu bezsamaņā un apsnigušu aizveda uz Rīgu un nogādāja uz baroneses Firksas Sarkanā Krusta 2. virsnieku slimnīcu. 
15. martā T. Pīrāgs no ievainojuma mira un pēc četrām dienām ar militāru godu viņu apbēdīja Rīgas Brāļu kapos. Pēc nāves T. Pīrāgam piešķīra poručika dienesta pakāpi.

### Apbedīšana Rīgas Brāļu kapos
Labāko liecību par Teodora Pīrāga varonību pie kapa nodeva bataljona komandiers kapteinis Rūdolfs Bangerskis: 
 *Leitnants Pīrāgs kā viesulis uzbruka pirmais ienaidniekam, viņš sēja, kā mēdz teikt, nāvi uz visām pusēm. Tādi varoņi ir reti un latvieši uz viņiem var lepni būt. Viņš bij cilvēks, kurš karoja aiz pārliecības, — pašaizliedzīgi pret sevi, — par savu tautu. Viņš mira, izpildot augstāko pienākumu, ar kareivja godu.*

Kāds cits virsnieks nobeidza savu kapa runu šādi:

 *Ar Tevi tiek aprakti Tavi skaistākie ideāli un jaunības sapņi, bet Tavs pēdējais varoņa darbs netop aprakts, viņš augs pār kapu un paliks latviešu tautā; viņš pavadīs to grūtos brīžos.*

## Apbalvojumi
* Sv. Staņislava ordenis, III šķira (1915)
* Sv. Annas ordenis, IV šķira (1915) 
* Sv. Vladimira ordenis, IV šķira (1916)

## Atsauces

## Literatūra
* Hartmanis Jānis. Aizmirstie karavīri: Latviešu strēlnieki Ķekavas kaujā. Rīga: Latvijas Nacionālās Aizsardzības akadēmija, 2009. 114 lpp.
Snaiders

**Snaiders** var būt:

* Dana Snaiders (*Dana Snyder*; 1973) — amerikāņu komiķis, aktieris, režisors, producents un rakstnieks;
* Timotijs Snaiders (*Timothy Snyder*; 1969) — amerikāņu vēsturnieks.

## Skatīt arī
* Šneiders
Ārciema vaka

**Ārciema vaka** (*Artzim wacke*) bija viena no Krimuldas pilsnovada vakām, kas 16. gadsimta vidū atradās vietā, kas ietilpst mūsdienu Siguldas novadā. Salīdzinājumā ar citām vakām, Krimuldas vaka atradās vistuvāk Krimuldas pilij.

Vakas nosaukums minēts 1550. gada Turaidas vaku grāmatā un citos vēstures avotos nav sastopams. 1550. gadā te atzīmētas deviņas sētas.

Kā liecina zviedru arklu revīzija, 17. gadsimtā vakas teritorijā atradās Olciems un Agimske pagasts, vēlāk — Holteciems, Altciems, Aluciems. Ciems līdz mūsdienām nav saglabājies.

## Atsauces

## Literatūra
* Krimuldas novada vēsture. Ragana • Turaida • Inciems • Eikaži • Lēdurga • Aijaži • Lode. Jumava 2011.
Deivids Frīdgūds

**Deivids Frīdgūds** (; dzimis  Keiptaunā) ir Dienvidāfrikas un Lielbritānijas starptautiskais meistars šaha kompozīciju risināšanā (1988).

## Biogrāfija
No 1960. gadu vidus līdz 1970. gadu vidum bijis viens no Dienvidāfrikas labākajiem šahistiem. Trīs reizes uzvarējis Dienvidāfrikas šaha čempionātos (1967, 1971, 1973). 1972. gadā Itālijā piedalījies Pasaules šaha čempiona nosaukuma izcīņas zonas turnīrā, kurā dalījis 7.-10. vietu. Pārstāvējis Dienvidāfrikas komandu Pasaules šaha olimpiādēs, kurās piedalījies 4 reizes (1964, 1968-1970, 1974). 1964. gadā individuālajā vērtējumā izcīnījis zelta medaļu.

1970. gadu vidū pārcēlies uz dzīvi Lielbritānijā un kopš 1977. gada pārstāvējis šo valsti šaha turnīros. Lielbritānijas izlases sastāvā piedalījies Pasaules čempionātos šaha kompozīciju risināšanā, kuros komandu vērtējumā izcīnījis 3 zelta medaļas (1986, 1990, 2007). 1988. gadā FIDE Frīdgūdam piešķīrusi starptautiskā meistara nosaukumu šaha kompozīciju risināšanā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Ātoss Freds

**Ātoss Freds** (;  Pori — ) bija Somijas šahists.

## Biogrāfija
No 1940. gadu beigām līdz 1960. gadu sākumam bijis viens no Somijas vadošajiem šahistiem. Somijas šaha čempionātos izcīnījis 2 zelta (1947, 1955), sudraba (1961) un 3 bronzas (1951, 1953, 1960) medaļas.

Pārstāvējis Somijas komandu Pasaules šaha olimpiādēs, kurās piedalījies 7 reizes (1952-1964). Savā pēdējā šaha olimpiādē 1964. gadā individuālajā vērtējumā izcīnījis bronzas medaļu.

## Atsauces

## Ārējās saites