open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Bugenvila sala

**Bugenvila sala** (, tokpisins: *Bogenvil*) ir sala Bugenvilas autonomajā reģionā, Papua-Jaungvinejā. Sala atrodas Zālamana salu arhipelāgā. Lielākā salas pilsēta — Arava. Salas platība ir 9318 km2. 2019. gadā salā dzīvoja aptuveni 300 000 iedzīvotāji. Augstākā virsotne — Balbi kalns (2715 m). Bugenvila atrodas netālu no Zālamana Salām.

## Vēsture
Bugenvila tika apdzīvota pirms aptuveni 3 vai 4 tūkstošiem gadu, kad uz salas apmetās Austronēziešu tautas. Viņi uz salas audzēja cūkas, vistas un suņus, kā arī izmantoja obsidiāna rīkus.

Kā pirmais eiropietis salu 1768. gadā apmeklēja franču pētnieks Luijs Antuāns de Bugenvils, kura vārdā arī sala ir nosaukta. 1899. gadā Vācijas impērija Bugenvilu pievienoja Vācu Jaungvinejai. 1902. gadā salā ieradās pirmie misionāri. Pirmā pasaules kara laikā Austrālija okupēja Vācijas Jaungvineju, ieskaitot Bugenvilu. 1920. gadā tā kļuva par Nāciju Līgas mandātteritoriju, kas atradās Austrālijas pārvaldībā. Otrā pasaules kara laikā salu mēģināja okupēt Japāna, bet nesekmīgi. 1975. gadā, kad Papua-Jaungvineja ieguva neatkarību, Bugenvila tika pasludināta par Ziemeļzālamanu Salu Republiku. Republikai neizdevās panākt jebkādu starptautisku atzīšanu un 1976. gadā tā nonāca Papua-Jaungvinejas pārvaldībā. Laika posmā no 1988. gada līdz 1998. gadam, uz salas norisinājās pilsoņu karš, prasot vairāk nekā 15 000 dzīvību. 1977. gadā sākās miera sarunas, kurās piedalījās Jaunzēlande. Tās noveda pie salas autonomijas. 2001. gadā tika parakstīts miera līgums, kurā ietilpa solījums par referendumu par neatkarību no Papua-Jaungvinejas. Referendums norisinājās 2019. gada nogalē.

## Ģeogrāfija
Bugenvila ir lielākā sala Zālamana salu arhipelāgā. Sala ir daļa no Zālamana salu lietus mežu ekozonas. Bugenvila un ziemeļos atrodamā Buka ir atdalītas ar 300 m platu šaurumu. Uz salas ir vairāki aktīvi un neaktīvi vulkāni. Zemestrīces notiek bieži, bet tās nerada lielus postījumus.

## Neatkarības referendums
2019. gada novembrī Bugenvilā norisinājās neatkarības referendums, lai izlemtu, vai Bugenvilai ir jābūt neatkarīgai no Papua-Jaungvinejas. Rezultāts bija labvēlīgs salas suverenitātei. 98% balsu atbalstīja atdalīšanos no Papua-Jaungvinejas.

## Atsauces

## Ārējās saites
Suleimana kalni

**Suleimana kalni** (, , ) ir kalnu sistēma Afganistānas austrumos un Pakistānas rietumos. Kalnu sistēma ir Hindukuša pagarinājums dienvidu virzienā. Uz rietumiem no tās atrodas Irānas plakankalne, bet uz austrumiem Indas līdzenums. Uz dienvidiem kalnu sistēma turpinās kā Kirtharu kalniem. Suleimana klani aiztur vējus no Indijas okeāna, radot sausu klimatu Afganistānas dienvidos. Pazīstamākā Suleimana kalnu virsotne ir 3487 metrus augstais Tahtesuleimans jeb Zālamana tronis, tomēr kalnu augstākā virsotne ir 3578 metrus augstais Zargunhars.

## Ārējās saites
Gorīcija

**Gorīcija** (, , ) ir pilsēta un komūna Itālijas ziemeļaustrumos, Friuli-Venēcijas Džūlijas reģionā pie Itālijas un Slovēnijas robežas (otrpus robežai atrodas slovēņu pilsēta Nova Gorica). 2018. gadā Gorīcijā dzīvoja 34,4 tūkstoši iedzīvotāju.

## Atsauces

## Ārējās saites
Orlīkas pils

**Orlīkas pils** () ir 13. gadsimta otraja pusē celta pils Dienvidčehijas apgabalā. Atrodas Vltavas upes Orlīkas ūdenskrātuves pussalā. Pirms ūdenskrātuves izveides 1962. gadā pils atradās 60 metrus augstas klints virsotnē.

Pili šajā vietā uzcēla Otokārs II Pšemisls, lai aizsargātu Vltavas upes braslu. Gadsimtu gaitā vairākkārt pārbūvēta, tostarp renesanses stilā pēc 1508. gada ugunsgrēka. 1719. gadā pils nokļuva Švancerbergu dzimtas īpašumā. Pēc Čehoslovākijas republikas nodibināšanās pils tika konfiscēta, tomēr pēc 1989. gada Samta revolūcijas atkal atrodas dzimtas īpašumā.

## Attēlu galerija

Orlík_6.jpg
Zámek_Orlík_nad_Vltavou_6.JPG
Stroeminger_Vilem_-_Orlik_Chateau_012.jpg|Orlīkas pils pirms ūdenskrātuves izveides


## Ārējās saites

*
Orļava

**Orļava** () ir 89 kilometrus gara upe Horvātijā, Slavonijas novadā.

Izteka Psuņa kalna. Iesākumā tek dienvidaustrumu virzienā. Upes krastos atrodas Požega, Pleternica. Ietek Savā augšpus Slavonski Brodai.

## Ārējās saites
Sofija Prentniece

**Sofija Prentniece** (1820—1907) bija latgaliešu izglītības un sabiedriskā darbiniece, 1840. gadā viņa kļuva par Stružānu muižnieka Benislavska dibinātās skolas skolotāju. Apprecējās ar ērģelnieku Pēteri Latkovski un pārcēlās uz Varakļāniem, kur rosināja kora un sabiedriskās dzīves atdzimšanu. Viņu meita Ģertrūde bija viena no pirmajām sava novada sievietēm, kas ieguva augstāku izglītību.

## Atsauces
Orhūsas Universitāte

**Orhūsas Universitāte** () ir 1928. gadā dibināta publiska pētniecības universitāte Dānijas pilsētā Orhūsā. Universitāte dažādos rangos ietipst 100 labāko pasaules universitāšu skaitā.

Universitātē ir 5 fakultātes. Bijušo un esošo pasniedzēju un studentu vidū minami karalis Frederiks X, ekonomists Trigve Hovelmo (*Trygve Haavelmo*), karaliene Margrēte II, ekonomists Deils Mortensens (*Dale T. Mortensen*), politiķis Anderss Fogs Rasmusens, bioķīmiķis Jenss Kristians Skou (*Jens Christian Skou*), datorzinātnieks Bjārns Straustrups (*Bjarne Stroustrup*).

## Ārējās saites

*
Vohilaida

**Vohilaida** () ir 4,48 km² liela sala Igaunijas Monzunda arhipelāgā apmēram 300 metrus no Hījumā salas austrumu krasta. Šaurums, kas atdala abas salas, ir tikai 40 centimetrus dziļš, dažkārt, jūras līmenim pazeminoties, salas savienojas. Sala rakstos pirmoreiz pieminēta 1586. gadā. Līdz Otrajam pasaules karam tā bija apdzīvota.

## Ārējās saites
Sokola

**Sokola** var būt:
* Sokola — pilsēta Vologdas apgabalā Krievijā
* Habarovas polārstacijas cits nosaukums
Apspiesto Eiropas tautu asambleja

thumb|200px|Valstis, kuru agrākie līderi piedalījās Apspiesto Eiropas tautu asamblejā (ACEN).
**Apspiesto Eiropas tautu asambleja (ACEN)** 
(, ) bija starptautiska organizācija, 
kas darbojās no 1954. līdz 1972. gadam. Tajā bija deviņu tolaik PSRS ietekmes zonā (Austrumu blokā) esošo  Centrālās un Austrumeiropas valstu bijušie politiskie un kultūras līderi no Albānijas, Bulgārijas, Čehoslovākijas, Igaunijas, Latvijas, Lietuvas, Polijas, Rumānijas un Ungārijas. Tās galvenais birojs atradās Ņujorkā, bet filiāles Bonnā, Londonā un Parīzē.

## Vadība
ACEN priekšsēži bija:
* Vilis Māsēns : 1954–1958
* Stefans Korbonskis (*Stefan Korboński*) : 1958–1959
* Petrs Zenkls (*Petr Zenkl*) : 1959–1960
* Vaclovs Sidzikausks (*Vaclovas Sidzikauskas*)  1960–1961
* Ferencs Naģs (*Ferenc Nagy*) : 1961–62
* Georgijs Dimitrovs (*Georgi Dimitrov*) : 1962–1963
* Aleksandrs Kits (*Alexander Kütt*) : 1963–1964
* Vasils Ģermeni (*Vasil Gërmenji*) : 1964–1965
* Vaclovs Sidzikausks (*Vaclovas Sidzikauskas*) : 1965–1966
* Stefans Korbonskis (*Stefan Korboński*) : 1966–1967
* Georgijs Dimitrovs (*Georgi Dimitrov*) : 1967–1968
* Jozefs Letrihs (*Jozef Lettrich*) : 1968–1969
* Alfreds Jēkabs Bērziņš : 1969–1970
* Vasils Ģermeni (*Vasil Gërmenji*) : 1970–1971
* Stefans Korbonskis (*Stefan Korboński*) : 1971–1972

ACEN ģenerālsekretārs bija Felikss Gadomskis.

Vilis Māsēns.jpg|Vilis Māsēns
Stefan Korboński.jpg|Stefans Korbonskis
Petr Zenkl - 1938.jpg|Petrs Zenkls 
SidzikauskasVaclovas.jpg|Vaclovs Sidzikausks
Nagy Ferenc-MTI 1946.jpg|Ferencs Naģs
Alfreds Jēkabs Bērziņš.jpg|Alfreds Jēkabs Bērziņš
20140616 Sofia 154.jpg|Georgija Dimitrova piemineklis Sofijā
Jozef Lettrich's grave.jpg|Jozefa Letriha kapa piemineklis
Feliks Gadomski, Jan Gadomski (grób).JPG|Feliksa Gadomska kapa piemineklis


## Literatūra
* Feliks Gadomski: *Zgromadzenie Europejskich Narodów Ujarzmionych. Krótki Zarys.* Bicentennial Publishing Corporation „Nowy Dziennik“, New York NY 1995. 
* Anna Mazurkiewicz: *„The Voice of the Silenced Peoples“. The Assembly of Captive European Nations.* In: Ieva Zake (Hrsg.): *Anti-communist minorities in the U.S. Political activism of ethnic refugees.* Palgrave Macmillan, New York NY 2009, ISBN 978-0-230-60681-4, S. 167–185, .
* Anna Mazurkiewicz: *Join, or Die – The Road to Cooperation Among East European Exiled Political Leaders in the United States, 1949–1954.* In: *Polish American Studies.* Bd. 69, Nr. 2, 2012, , S. 5–43, .

## Atsauces
Habarova

**J. Habarova hidroloģiskā 2. kategorijas stacija** (), agrāk **Stolba** (*Столб*), zināma arī kā **Sokola** (*Сокол*), ir Krievijas polārā meteostacija Arktikā. Izvietojusies Ļenas upes deltā Bikovas attekas labajā krastā. Administratīvi ietilpst Sahas Republikas Bulunas ulusā. Stacija izveidota 1951. gadā un sākotnēji saukusies par Stolbu pēc netālu esošās zīmīgās 130 m augstās klinšu salas Stolbas. Vēlākos gados pārdēvēta Tiksi radiometeoroloģiskā centra pirmā vadītāja Jurija Habarova vārdā. Zināma arī kā Sokola pēc kalnu masīva nosaukuma, kura pakājē stacija izvietota.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Полярная станция Столб
Princis Džihangirs (Suleimana I dēls)

**Princis Džihangirs** (1531. gada 9. decembris — 1553. gada 27. novembris) bija Osmaņu princis. Viņš bija Sultāna Suleimana Lieliskā un viņa sievas Sultānes Hirremas sestais un jaunākais bērns.

## Biogrāfija
Princis dzimis 1531. gadā Stambulā. Pēc tradīcijas Džihangirs tika audzināts pilī. Princim bija iedzimts defekts — kupris. Ņemot to vērā, Džihangirs nepretendēja uz Osmaņu troni. Tomēr vecāki viņam pievērsa daudz uzmanības un Džihangirs bija ļoti izglītots cilvēks, mīlēja kaligrāfiju, rakstīja dzeju ar pseidonīmu Zarifi un mēdza ilgi sarunāties ar tēvu. Tiek uzskatīts, ka viņš bija kaislīgi pieķēries savam pusbrālim Mustafam (Suleimana un Mahidevranas dēlam). Tomēr ir vērts atzīmēt, ka Mustafa pameta galvaspilsētu, kad Džihangiram bija tikai divi gadi.

## Nāve
Džihangirs nomira 22 gadu vecumā Alepo 1553. gada 27. novembrī, dažas nedēļas pēc Mustafas nāvessoda (leģenda vēsta, ka Džihangirs nomira no ilgām pēc brāļa). Džihangirs tika apglabāts Troņmantnieka mošejā Stambulā blakus viņa vecākajam brālim princim Mehmedam.

Stambulas apkaime Džihangira tika nosaukta Prinča Džihangira vārdā, kad viņa tēvs lika Mimaram Sinanam 1559. gadā tur uzcelt koka mošeju viņa piemiņai. Apkārtne, no kuras paveras skats uz Bosforu, bija viena no Džihangira iecienītākajām vietām. Apkaimes nosaukums cēlies no šīs mošejas.
Fils Spektors

**Hārvijs Filips Spektors** (;  — ), pazīstams kā **Fils Spektors** () bija ASV mūzikas producents. Viņš izstrādāja un plaši lietoja tā saukto skaņas sienas () producēšanas tehniku. Spektors tiek uzskatīts par vienu no ietekmīgākajiem cilvēkiem popmūzikas vēsturē. 2009. gadā Spektoram tika piespriests vismaz 19 gadu cietumsods par aktrises Lanas Klārksones slepkavību 2003. gadā.

## Dzīvesgājums
Spektors savu karjeru uzsāka 1958. gadā kā grupas *The Teddy Bears* dibinātājs, ģitārists un vokālists. Viņš sarakstīja grupas singlu *To Know Him Is to Love Him*, kas sasniedza 1. vietu ASV singlu topā. 1960. gadā Spektors dibināja *Philles Records* ierakstu izdevniecību. Viņš 21 gada vecumā kļuva par ASV jaunāko ierakstu izdevniecības īpašnieku. 1960. gados viņš sarakstīja vai producēja ierakstus grupām *[[The Ronettes]]*, *[[The Crystals]]*, kā arī Aikam un Tīnai Tērneriem. Spektors 1966. gadā pirmoreiz beidza karjeru.

1969. gadā Spektors atgriezās mūzikā un bija producents grupas *[[The Beatles]]* 1970. gada albumam *[[Let It Be (albums)|Let It Be]]*. Viņš vēlāk producēja arī vairākus *The Beatles* dalībnieku Džona Lenona un Džordža Herisona soloalbumus. Līdz 1970. gadu vidum Spektors bija bijis producents astoņpadsmit ASV top 10 singliem, bet pēc sadarbības ar Leonardu Koenu, Dionu Dimuči un grupu *[[Ramones]]* viņš ar mūziku nodarbojās minimāli. Pēc *Broadcast Music Incorporated* datiem, Spektora producētā dziesma *You've Lost That Lovin' Feelin*' ir 20. gadsimtā visvairāk ASV atskaņotā dziesma.

Fils Spektors nomira slimnīcā  no COVID-19 radītajām komplikācijām.

## Atsauces

## Ārējās saites
Ķuršu pareizticīgo baznīca

**Ķuršu Svētā Gaišreģa Elijas pareizticīgo baznīca** ir pareizticīgo dievnams Pededzes pagastā, nedaudz vairāk nekā kilometru uz rietumiem no Ķuršu ciema. Atrodas Ķuršu kapsētā.

Līdz Pirmā pasaules kara beigām, kad pastāvēja Krievijas Impērija, Pededzes pagasta pareizticīgie pulcējās baznīcā un kapsētā Lauru pagastā (agrāk Igaunijā, tagad Krievijā). Tā kā jaunieviestās robežas ierobežoja pārvietošanos, draudzes locekļi nolēma celt paši savu dievnamu. Tas tika iesvētīts 1937. gadā. Ap to izveidoja kapsētu.

Baznīcai ir vietējās nozīmes arhitektūras pieminekļa statuss.

## Atsauces
Balha

**Balha** (puštu un ) ir pilsēta Afganistānas ziemeļos, Balhas vilajetā. 2006. gadā Balhā dzīvoja 77 tūkstoši iedzīvotāju. Pilsēta atrodas 20 km uz ziemeļrietumiem no Mazārešarīfas un 74 km uz dienvidiem no Amudarjas upes un vienlaicīgi Afganistānas—Uzbekistānas robežas. Pilsēta atrodas vēsturiskajā Baktrijas reģionā. Agrāk šī pilsēta bija zināma ar nosaukumu **Baktra**.

## Ārējās saites
Jaunattīstības valsts

[thumb|400px|



[Starptautiskais Valūtas fonds|SVF un ANO klasifikācija]]
**Jaunattīstības valsts** ir valsts, kuras nacionālais kopprodukts, rēķinot uz vienu iedzīvotāju, ir stipri zemāks nekā saimnieciski spēcīgi attīstītās valstīs. Jaunattīstību valstu pazīmes ir liela nodarbinātība lauksaimniecības sektorā, mazāk attīstītas citas saimniecības nozares, liela atkarība no ārzemju līdzekļiem, liela dzimstība, nestabila un korumpēta valdība, kā arī nevienmērīga ienākumu sadale, kas rada daudz nabadzīgos un maz turīgos. Šādas valstis lielākoties atrodas Āfrikā un Āzijā.

Pasaules Tirdzniecības organizācija (PTO) arī atzīst ANO sarakstu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Nikolajs fon Volfs

**Nikolajs fon Volfs** (, , 1866—1940) bija vācbaltiešu muižnieks, Krievijas Impērijas galma ierēdnis un politiķis, Krievijas Impērijas Valsts Domes deputāts (1912—1917) no Vidzemes guberņas. Kolekcionēja holandiešu gleznas, kopš 1907. gada bija Ķeizariskās Mākslas veicināšanas biedrības (*Императорское общество поощрения художеств*) goda biedrs.

## Dzīvesgājums
thumb|200px|left|Lāzberģa muižas kungu māja.
Dzimis 1866. gada 15. februārī Lāzberģa muižas (*Fianden*, tagad Jaunalūksnes pagasts) īpašnieka Burharda fon Volfa un viņa sievas Annetes Adelheides (Adeles), ģimenē.
1883. gadā viņš pabeidza mācības Rīgas pilsētas ģimnāzijā un studēja tieslietas Pēterburgas Universitātē, no 1885. gada Tērbatas Universitātē. 1889. gadā N. Volfam piešķīra jurista kandidātu grādu un viņā sāka strādāt Krievijas Impērijas Ķeizara galma ministrijā (*Министерство императорского двора*), 1892. gada viņš bija reģistrators, bet no 1893. gada — ierēdņa palīgs Ķeizara kabinetā (*Императорский кабинет*). No 1895. gada viņš bija grāmatvedis ķeizarienes Aleksandras Feodorovnas birojā. 1897. gadā viņš apprecējās ar Rundāles pils īpašnieka grāfa Platona Zubova brāļa mazmazmazmeitu Annu (1875—1946).

1900.-1912. gadā Volfs bija ķeizara rūpnīcu vadītājs Pēterburgā, īstenais valsts padomnieks (1908).
1912. gadā viņu ievēlēja par Krievijas Impērijas Valsts Domes deputātu (1912—1917) no Vidzemes guberņas, bija finanšu komisijas priekšsēdētāja vietnieks, bibliotēkas komisijas priekšsēdētājs. Līdztekus viņš bija arī Vidzemes landrāts (1912—1914) un Valkas apriņķa goda miertiesnesis (1913—1916). 1915. gada jūnijā viņš piedalījās Livonijas muižniecības konventā.

Pēc Oktobra revolūcijas viņš emigrēja uz Vāciju, strādāja Berlīnes Valsts īpašuma departamentā (1919—1924), pēc tam vadīja Vācijas Rūpniecības obligāciju bankas darbību (1925—1930).
No 1932. gada viņš darbojās dažādās vācbaltiešu dižciltīgo sabiedriskajās organizācijās.
Miris 1940. gada 23. maijā Berlīnē.

## Atsauces
Mihals Benislavskis

**Mihals Benislavskis** (, , 1860—1933)  bija Latvijas poļu uzņēmējs un sabiedriskais darbinieks, Krievijas Impērijas Valsts Domes II sasaukuma deputāts no Vitebskas guberņas.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1860. gada 5. novembrī Ūzulmuižā tās īpašnieka Mihala Benislavska un viņa sievas Idas Jadvigas, dzimušas Šadurskas, ģimenē. Mācījās Jelgavas un Rīgas ģimnāzijās. Studēja Rīgas politehnikuma tirdzniecības nodaļā (1881–1882), tad saimniekoja Ūzulmuižā un strādāja Dānijas brokeru firmā *P. Bornholdt and Co.* Rīgā, kopš 1899. gada bija Krievijas-Austrumāzijas kuģniecības biedrības (*Русское Восточно-Азиатское Пароходство*) dibinātājs un rīkotājdirektors Pēterburgā.

1907. gada 7. februārī viņu ievēlēja par Krievijas Impērijas Valsts Domes deputātu, vadījis Valsts Domes 4. nodaļu. Līdztekus pildīja Dānijas ģenerālkonsula funkcijas (1904-1918).

Vēlāk bija Polijas Transatlantiskās kuģniecības (*Gdynia–Ameryka Linie Żeglugowe, Polish Transatlantic Shipping Company*) Gdiņā direktors (1930-1932), valdes priekšsēdētājs (1931) un Polijas Kuģu īpašnieku asociācijas prezidents (1932).

Miris 1933. gada 1. februārī Varšavā.

## Atsauces
Žilija Simona

**Žilija Simona** (; dzimusi  Albērvilā) ir franču biatloniste, 2022.—2023. gada Pasaules kausa kopvērtējuma uzvarētāja, trīskārtēja olimpiskā čempione un desmitkārtēja pasaules čempione.

## Karjera
Guvusi panākumus jauniešu un junioru pasaules čempionātos. 2014. gadā Preskailā, startējot jauniešu (U-19) vecuma grupā, ieguva bronzas medaļu sprintā un uzvarēja stafetē. 2015. gada Pasaules čempionātā junioriem Raubičos izcīnīja zelta medaļu stafetē. 2014.—2015. gada sezonā sāka startēt arī pieaugušo konkurencē, piedaloties IBU kausā. 2015. gada Eiropas čempionātā Otepē izcīnīja bronzu stafetē.

Pasaules kausa sacensībās debitēja  Rūpoldingā ar 44. vietu sprinta sacensībās. Nākamājā dienā iedzīšanā izcīnīja savus pirmos puntus PK ieskaitē, ieņemot 39. vietu. Pirmo reizi stafetes komandas sastāvā uzvarēja 2019. gada janvārī Rūpoldingā. Savā pirmajā Pasaules čempionātā 2019. gadā Estešundā labāko rezultātu individuāli sasniedza 15 km distancē, iegūstot 24. vietu, kā arī piedalījās visās trijās stafetēs.  Estešundā pirmo reizi individuāli izcīnīja vietu uz goda pjedestāla, 15 km distancē finišējot trešajā vietā.  Kontiolahti iedzīšanā izcīnīja savu pirmo individuālo uzvaru PK posmos. 2019.—2020. gada Pasaules kausa kopvērtējumā ieguva 8. vietu. Vēl vienu uzvaru izcīnīja  PK posmā Oberhofā distancē ar kopēju startu. 2021. gada Pasaules čempionātā Pokļukā kopā ar Antonēnu Gigonā uzvarēja 1+1 jauktajā stafetē.

 izcīnīja sudraba medaļu jauktajā stafetē. 2023. gada Pasaules čempionātā Oberhofā ieguva zelta medaļu iedzīšanā un divas bronzas — distancē ar kopēju startu un jauktajā stafetē. 2022.—2023. gada Pasaules kausa sezonā uzvarēja kopvērtējumā un ieguva lielo kristāla globusu. Simona šajā sezonā uzvarēja arī iedzīšanas un masu starta ieskaitēs.

2024. gada Pasaules čempionātā Nove Mesto izcīnīja zelta medaļas jauktajā stafetē, sprintā, iedzīšanā un sieviešu stafetē, kā arī bronzu 15 km individuālajā distancē.

 Simona izcīnīja trīs zelta medaļas, uzvarot individuālajā distancē, stafetē un jauktajā stafetē, kā arī ieguva sudraba godalgu distancē ar kopēju startu.

## Karjeras rezultāti
### Olimpiskās spēles

### Pasaules čempionāts

### Pasaules kausa kopvērtējums

## Atsauces

## Ārējās saites
Karolīne Knotene

**Karolīne Ofigstada Knotene** (; dzimusi  Trumsē) ir norvēģu biatloniste.

## Karjera
Ar biatlonu nodarbojas kopš 2002. gada. 2016.—2017. gada sezonā sāka piedalīties IBU kausā. Pasaules kausa sacensībās debitēja  Pokļukā ar 75. vietu sprintā. Pirmos punktus PK ieskaitē ieguva  Oberhofā, ieņemot 28. vietu iedzīšanā. 2019.—2020. gada sezonā nostiprinājās Norvēģijas pirmās komandas sastāvā.  Estešundā izcīnīja savu pirmo uzvaru stafetes komandas sastāvā. Piedalījās 2020. gada Pasaules čempionātā Antholcā, kur startēja tikai sprintā, ieņemot 75. vietu.

 Kontiolahti, izcīnot 3. vietu sprintā, pirmo reizi individuāli ieguva vietu uz goda pjedestāla PK posmos.

 startēja tikai stafetē, kurā Norvēģijas komanda ieguva 4. vietu. . gada spēlēs stafetē izcīnīja bronzas medaļu.

## Karjeras rezultāti
### Olimpiskās spēles

### Pasaules čempionāts

### Pasaules kausa kopvērtējums

## Atsauces

## Ārējās saites
Elvīra Ēberga

**Elvīra Kārina Ēberga** (; dzimusi  Kirunā) ir zviedru biatloniste,  čempione stafetē un divu sudraba medaļu ieguvēja, 2025. gada pasaules čempione distancē ar kopēju startu.

## Karjera
Ar biatlonu sākusi nodarboties 2006. gadā. Viņas vecākā māsa Hanna arī ir biatloniste. 2017. gada Pasaules čempionātā junioriem Brezno izcīnīja bronzas medaļu 10 km individuālajā distancē jauniešu (U-19) vecuma grupā. Nākamajā 
gadā, kad Pasaules čempionāts junioriem norisinājās Otepē, joprojām startēja jauniešu vecumā grupā un izcīnīja trīs zelta medaļas — sprintā, individuālajā distancē un stafetē. 2018.—2019. gada sezonā debitēja pieaugušo sacensībās, piedaloties IBU kausā. 2019. gada Pasaules čempionātā junioriem ieguva bronzas godalgu stafetē, startējot jau junioru (U-21) konkurencē.

Pasaules kausa sacensībās debitēja  Estešundā ar 12 vietu sprintā. Tajā pašā posmā stafetes komandas sastāvā izcīnīja 3. vietu. Piedalījās 2020. gada Pasaules čempionātā Antholcā, kur labāko individuālo rezultātu sasniedza sprintā, ieņemot 13. vietu, bet ar stafetes komandu ieņēma 5. vietu.  Kontiolahti pirmo reizi individuāli izcīnīja godalgotu vietu PK posmos, iegūstot 3. vietu sprintā. Divas dienas vēlāk izcīnīja savu pirmo uzvaru stafetes komandas sastāvā.

 iedzīšanas sacensībās Ansī izcīnīja savu pirmo individuālo uzvaru PK posmos.  Pekinā kļuva par olimpisko čempioni stafetē, kā arī izcīnīja divas sudraba medaļas — sprintā un iedzīšanā. 2021.—2022. gada sezonā ieguva 2. vietu Pasaules kausa kopvērtējumā un uzvarēja U-25 ieskaitē.

2023. gada Pasaules čempionātā Oberhofā izcīnīja bronzu stafetē. Sezonu noslēdza 5. vietā kopvērtējumā, bet U-25 ieskaitē uzvarēja otro gadu pēc kārtas. Arī 2023.—2024. gada sezonā uzvarēja U-25 vērtējumā. Sezonas galvenajās sacensībās Pasaules čempionātā Nove Mesto ieguva divas medaļas stafetēs — sudrabu sieviešu stafetē un bronzu jauktajā stafetē.

## Karjeras rezultāti
### Olimpiskās spēles

### Pasaules čempionāts

### Pasaules kausa kopvērtējums

## Atsauces

## Ārējās saites
Kloē Ševaljē

**Kloē Ševaljē** (; dzimusi ) ir franču biatloniste, Eiropas čempionāta medaļniece un Pasaules kausa dalībniece. Viņas vecākā māsa Anaisa Ševaljē arī ir biatloniste.

## Karjera
Ar biatlonu sāka nodarboties 2010. gadā. Piedalījusies 2012. gada ziemas jaunatnes olimpiskajās spēlēs, kur izcīnīja bronzas medaļu jauktajā stafetē. IBU kausā debitēja 2013.—2014. gada sezonā. 2015. gada Eiropas čempionātā Otepē izcīnīja savu pirmo medaļu pieaugušo konkurencē, iegūstot bronzu stafetē. 2015. gada Pasaules čempionātā junioriem Raubičos izcīnīja bronzas medaļu sprintā un zeltu stafetē.

Pasaules kausa sacensībās debitēja  Pokļukā, ieņemot 69. vietu sprintā. Pirmos punktus PK ieskaitē guva  Rūpoldingā 15 km individuālajā distancē (20. vieta). 2018. gada Eiropas čempionātā izcīnīja trīs medaļas — zeltu 15 km individuālajā distancē un iedzīšanā, kā arī sudraba godalgu sprintā.  Nove Mesto Morāvijā pirmo reizi kāpa uz goda pjedestāla PK posmos, izcīnot otro vietu stafetes komandas sastāvā. Piedalījās 2021. gada Pasaules čempionātā Pokļukā, startēja tikai stafetē, ieņemot 8. vietu.

## Karjeras rezultāti
### Pasaules čempionāts

### Pasaules kausa kopvērtējums

## Atsauces

## Ārējās saites
Akvatorija

[thumb|300px|[Rīgas osta ar tās akvatorijas daļu.]]
**Akvatorija** (no  — 'ūdens', *territorium* — 'teritorija') ir ūdens virsmas apgabals, kas ir norobežots ar dabīgām, mākslīgām vai nosacītām robežām. Izšķir dabīgās akvatorijas (piemēram, okeānu, jūras, līčus un ezerus) un mākslīgas akvatorijas (piemēram, ostas, ūdenskrātuves un kanālus).

Ostas akvatorijā ir iekļauti ūdens ceļi pie tās, reids un iekšējais līcis vai baseini, kuru robežās ir izvietotas ostu būves un notiek kuģu izkraušana un iekraušana.

Ostu akvatorija kalpo:
* kuģu stāvvietai (ostas akvatorija);
* kuģubūvei un remontam (rūpnīcas akvatorija);
* hidroplānu pacelšanai un nosēdināšanai (hidroplānu osta);
* kara tehnikas izmēģinājumiem (ūdens poligons, mīnu poligons) u.c.

## Ārējās saites
Baložu kanāls

**Baložu kanāls** (agrāk **Baložupe**, posms vidustecē - **Austeru kanāls**)  ir Smakupes labā krasta pieteka Bauskas un Jelgavas novados.

Izteka no Vīlantu purva. Tek dienvidu virzienā. Lielākās pietekas  - Ežupe, Mellupe, Vecā Jāņupe. Ietek Smakupē Garanšu purva rajonā. Tek pa mežainiem, mazapdzīvotiem rajoniem.

## Atsauces
Svetlana Mironova (biatloniste)

**Svetlana Mironova** (; dzimusi ) ir krievu biatloniste,  sudraba medaļas ieguvēja stafetē.

## Karjera
Ar biatlonu sākusi nodarboties 2011. gadā, pirms tam trenējusies distanču slēpošanā. 2013. gada Pasaules čempionātā junioriem, startējot jauniešu (U-19) vecuma grupā, uzvarēja stafetē un izcīnīja bronzas godalgu sprintā. 2014. gada Eiropas čempionātā junioriem pēc 2. vietas sprintā uzvarēja iedzīšanas disciplīnā. 2016.—2017. gada sezonā sāka piedalīties IBU kausā.

Pasaules kausa sacensībās debitēja  Phjončhanā ar 64. vietu sprintā. Pirmos punktus PK ieskaitē izcīnīja  Hohfilcenē, ieņemot 9. vietu sprintā. Pasaules čempionātā pirmoreiz piedalījās 2019. gadā Estešundā. Labāko rezultātu individuāli sasniedza iedzīšanā, ieņemot 25. vietu, bet stafetes komandas sastāvā izcīnīja 5. vietu.  Hohfilcenē pirmo reizi ieguva vietu uz goda pjedestāla PK posmos, sprintā uzrādot 3. rezultātu.

 Oberhofā kopā ar Uļjanu Kaiševu, Aleksandru Loginovu un Eduardu Latipovu uzvarēja jauktajā sfatetē.

 Pekinā izcīnīja sudraba medaļu sieviešu stafetē.

## Karjeras rezultāti
### Olimpiskās spēles

### Pasaules čempionāts

### Pasaules kausa kopvērtējums

## Atsauces

## Ārējās saites
Svetlana Mironova

**Svetlana Mironova** var būt:

* Svetlana Mironova (*Светлана Николаевна Миронова*; 1986) — krievu orientieriste;
* Svetlana Mironova (*Светлана Игоревна Миронова*; 1994) — krievu biatloniste.
Janīna Hetiha-Valca

**Janīna Hetiha-Valca** (; dzimusi **Hetiha** (*Hettich*) ) ir vācu biatloniste.

## Karjera
Pirmās starptautiskās sacensības, kurās Hetiha piedalījās, bija 2015. gada Pasaules čempionāts junioriem. Startējot jauniešu (U-19) vecuma grupā labāko rezultātu sasniedza iedzīšanā, finišējot 6. vietā. IBU kausā debitēja 2016. gada martā. 2019. gada Eiropas čempionātā Raubičos izcīnīja sudraba medaļu jauktajā stafetē.

Pasaules kausa sacensībās debitēja  Holmenkollenē ar 44. vietu sprintā. Divas dienas vēlāk, iedzīšanā paceļoties uz 32. vietu, izcīnīja savus pirmos punktus PK ieskaitē.  Pokļukā, iegūstot 3. vietu jauktās stafetes komandā, pirmo reizi kāpa uz goda pjedestāla PK posmos. Piedalījās 2020. gada Pasaules čempionātā Antholcā, kur startēja tikai sprintā, ieņemot 65. vietu. 

 Pasaules kausa posmā Oberhofā Vācijas komandas sastāvā uzvarēja stafetē. 2021. gada Pasaules čempionātā Pokļukā ieguva sudraba medaļu stafetē. 2024. gada Pasaules čempionātā Nove Mesto izcīnīja pirmo individuālo medaļu — sudrabu 15 km distancē. Vēlāk kopā ar Selīnu Grotianu, Vanesu Foigtu un Sofiju Šneideri ieguva bronzu stafetē.

## Karjeras rezultāti

### Olimpiskās spēles

### Pasaules čempionāts

### Pasaules kausa kopvērtējums

## Atsauces

## Ārējās saites
Pjērs Lūks Dibuā

**Pjērs Lūks Dibuā** (, dzimis ) ir Kanādas hokejists, spēlē centra uzbrucēja pozīcijā. Pašlaik (2024) Dibuā pārstāv NHL komandu Vašingtonas "Capitals".

## Spēlētāja karjera
2016. gada NHL draftā Dibuā ar kopēju trešo numuru draftēja Kolumbusas "Blue Jackets". 2021. gada janvāra sākumā Dibuā pieprasīja tikt aizmainīts no komandas, un janvāra otrajā pusē uzbrucējs nonāca Vinipegas "Jets".

2023. gada 27. jūnijā Dibuā "Jets" aizmainīja uz Losandželosas Kings apmaiņā pret Aleksu Jafallo, Rasmusu Kupari un Gabrielu Vilardi un 2024. gada drafta 2. kārtas izvēli. Pēc maiņas darījuma, Dibuā parakstīja astoņu gadu līgumu ar Losandželosas klubu (8,5 miljoni USD gadā).

Pēc tikai vienas astoņu gadu līguma sezonas ar Losandželosas klubu Dibuā 2024. gada 19. jūnijā tika aizmainīts uz Vašingtonas "Capitals", apmaiņā pret Dārsiju Kemperu.

Kanādas hokeja izlasi Dibuā ir pārstāvējis četros 2018. un 2019. gada Pasaules čempionāta, 2022. gada Pasaules čempionāta, 2024. gada Pasaules čempionāta turnīros. 2019. un 2022. gadā izcīnījis otro vietu, finālā zaudējot Somijas hokeja izlasei,  2019. gada turnīru pabeidzot ar septiņiem rezultativitātes punktiem astoņās spēlēs.

## Ārējās saites

## Atsauces
Pols Espeits

**Pols Mariuss Remons Espeits** (; dzimis , miris ) bija franču riteņbraucējs. Startējis 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs.

1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Parīzē viņš startēja treka riteņbraukšanas sprinta braucienā. Šajā disciplīnā priekšsacīkšu kārtas braucienā ieguva otro vietu, bet ceturtdaļfināla braucienā ieguva beidzamo vietu un turpmākajai cīņai nekvalificējās.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Pols Espeits (SOK profils) 
* Pols Espeits (''Olympedia'' profils) 
* Pols Espeits (''Sports Reference'' profils)
M. Steics

**M. Steics** () bija franču riteņbraucējs. Startējis 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs.

1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Parīzē viņš startēja treka riteņbraukšanas sprinta braucienā. Šajā disciplīnā viņš startēja priekšsacīkšu kārtas braucienā, kur nebija starp trim labākajiem sportistiem, kas kvalificējās nākamajai kārtai, un turpmāko cīņu neturpināja.

## Atsauces

## Ārējās saites
* M. Steics (''Olympedia'' profils) 
* M. Steics (''Sports Reference'' profils)
Albērs Telandjē

**Albērs Filips Telandjē** (; dzimis , miris *nav zināms*) franču riteņbraucējs, olimpiskās zelta medaļas ieguvējs 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs.

Telandjē 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Parīzē startēja treka riteņbraukšanas sprinta brauciena disciplīnā. Šajā disciplīnā viņš izcīnīja zelta medaļu, ar fināla rezultātu 2 minūtes 52 sekundes. 200 metrus fināla braucienā viņš veica 13 sekundēs, bet ceturtdaļfināla brauciena 200 metru rezultāts viņam bija 12.6 sekundes, kas tajā brīdī bija jaunais olimpiskais rekords.

1906. gadā viņš ieguva trešo vietu Francijas čempionātā sprinta braucienā.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Albērs Telandjē (SOK profils) 
* Albērs Telandjē (''Olympedia'' profils) 
* Albērs Telandjē (''Sports Reference'' profils)
Fernāns Sāns

**Fernando "Fernāns" Sāns i Martiness de Arisala** (; dzimis , miris ) bija Spānijā dzimis franču riteņbraucējs. Startējis 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs, kur izcīnījis sudraba medaļu.

1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs viņš startēja treka riteņbraukšanas sprinta brauciena disciplīnā.  Šajā disciplīnā viņš izcīnīja sudraba medaļu, piekāpjoties Albēram Telandjē.

Sāns ir viens no diviem Spānijas karaļa Alfonso XII un viņa mīļākās Elenas Sānas i Martineses de Arisalas ārlaulības bērniem.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Albērs Telandjē (SOK profils) 
* Albērs Telandjē (''Olympedia'' profils) 
* Albērs Telandjē (''Sports Reference'' profils)
Rodžers Lodziņš

**Rodžers Lodziņš** (dzimis 1969. gada 11. decembrī Valmierā) ir bijušais bobslejists, tagad uzņēmējs un skeletona treneris. 1998. gadā piedalījās Nagano olimpiskajās spēlēs, kur viņš ierindojās 18. pozīcijā. Bijis pasaules junioru vicečempions trīs reizes (1989., 1993. un 1994. gadā). 2016. gadā kļuva par skeletona treneri Latvijas komandai.

Viņa māsa ir bijusī kalnu slēpotāja, tagad trenere Ulla Ģērmane.

## Atsauces

## Ārējās saites
Hailuoto

**Hailuoto** (, ) ir Somijas sala Botnijas līcī. Atrodas 53 kilometrus uz rietumiem no Oulu. Tāpat kā Botnijas līča pretējā, Zviedrijas krastā, piemēram, Augstā krasta reģionā, salā spēcīgi izostāzijas procesi — zemes slāņa celšanās pēc ledus vairoga pazušanas beidzoties ledus laikmetam. Sala parādījusies no ūdens apmēram pirms 1700 gadiem, bet divas galvenās salas savienojušās tikai pirms diviem gadsimtiem. Sala apdzīvota no 12. gadsimta. Ziemas apstākļos to ar kontinentu savieno ledus ceļš.

## Ārējās saites
Breā

**Breā** (, ) ir Francijas salu grupa Bretaņas pussalas ziemeļos Senmalo līcī, netālu no Pampolas pilsētiņas. Sastāv no divām lielākām (bēguma apstākļos) un daudzām nelielām salām. Sala ir iecienīta atpūtnieku vidū. Pazīstamā ar rozā granīta klintīm un maigo mikroklimatu Golfa straumes dēļ. Salas savulaik gleznojis Marks Šagāls.

## Ārējās saites
Carl Walther

***Carl Walther GmbH Sportwaffen***, parasti saīsināts kā ***Walter***, ir 1886. gadā Kārļa Valtera dibināta Vācijas šaujamieroču ražotājs, kura galvenā mītne atrodas Vācijas pilsētas Ulmā (Bādenē-Virtembergā) un Arnsbergā (Ziemeļreinā-Vestfālenē). Kompānijas ASV struktūrvienība atrodas Fortsmitā, Ārkanzasā. 1993. gadā uzņēmumu iegādājās kompānija *[[Umarex]]*.

Līdz Otrā pasaules kara beigām uzņēmums bāzējās Cellamēlisā (Tīringenē) un tā pazīstamākais produkts bija *[[Walther PP]]* un *[[Walther P38]]* pistoles. Pēc kara, kad Cellamēlisa nokļuva VDR, ražotne 1953. gadā tika atjaunota Ulmā.

## Atsauces


## Ārējās saites

*
Lāčpurnu dzimta

thumb|Parastais ķēvpups (''Verpa bohemica'')
thumb|Dzīslainais kauslāčpurns (''Disciotis venosa'')
thumb|''Kalapuya brunnea''
**Lāčpurnu dzimta** (*Morchellaceae*) ir asku sēņu dzimta kaussēņu kārtā (*Pezizales*). Saskaņā ar 2008. gadā aktuālo klasifikāciju dzimtā ir bijušas vismaz 49 sugas, kas sadalītas 4 ģintīs, bet 2012. gadā tika pievienotas vēl 5 ģintis. Vispazīstamākie dzimtas pārstāvji ir kulināri populārie lāčpurni (*Morchella*), tiem līdzīgie, bet mazāk vērtīgie ķēvpupi (*Verpa*) un kausveidīgie kauslāčpurni (*Disciotis*). Tikai šīs trīs ģintis ir droši atrastas Latvijā. No citām dzimtas ģintīm *Costantinella* neveido augļķermeņus šā vārda klasiskajā nozīmē un izskatā ir tuvas pelējuma sēnēm, kamēr atlikušās *Kalapuya*, *Imaia*, *Leucangium* un *Fischerula* ir ārēji līdzīgas trifelēm. Daži avoti iekļauj dzimtā arī ģinti *Mitrophora*, kas tagad parasti tiek apvienota ar lāčpurnu ģinti (tai piederēja zvana lāčpurns), vai neiekļauj *Leucangium* un *Fischerula*.

Līdz 1997. gadam lāčpurnu ģints tika iekļauta rumpuču dzimtā (*Helvellaceae*), taču daudzu kaussēņu rindas sēņu DNS analīze parādīja, ka ķēvpupu, lāčpurnu un kauslāčpurnu ģintis ir ģenētiski cieši saistītas, pateicoties kam tās pašlaik ir apvienotas kopīgā lāčpurnu dzimtā.

Dzimtā tiek iekļauta arī izmirusī paleolāčpurnu (*Paleomorchella*) ģints.

## Apraksts
Trīs pazīstamākajām dzimtas ģintīm ir parastā asku sēņu uzbūve. Lāčpurniem raksturīgs augļķermenis (apotēcijs) ar šūnotu dobu cepurīti un dobu kātiņu. Tiem visumā līdzīgajām ķēvpupu sugām arī ir izteikts kātiņš ar gludu vai krunkainu cepurīti. Kauslāčpurniem ir kausam līdzīga cepurīte ar krokām iekšpusē un mazu vai neesošu kātiņu. Askosporas ir elipsoīdas, gludas un parasti caurspīdīgas, pieaugušās sporās ir neparasti daudz kodolu (20—60). Šo ģinšu sēnes Latvijā aug galvenokārt pavasaros.

## Atrašana Latvijā

Latvijā asku sēnes nav pietiekami pētītas, bet līdz 2021. gadam bija atrastas 6 lāčpurnu ģints sugas, 2 ķēvpupu ģints sugas un 1 kauslāčpurnu ģints suga.
* Augstais lāčpurns	(*Morchella elata*)
* Parastais lāčpurns (*Morchella esculenta*) 
* Skaistais lāčpurns (*Morchella deliciosa*) 
* Smailais lāčpurns	(*Morchella conica*) 
* Stepes lāčpurns (*Morchella steppicola*) 
* Zvana lāčpurns (*Morchella semilibera*) 
* Parastais ķēvpups (*Verpa bohemica*)
* Slaidais ķēvpups (*Verpa digitaliformis*)
* Dzīslainais kauslāčpurns (*Disciotis venosa*)

## Atsauces

## Ārējās saites

	
* Index Fungorum
* MycoBank
Olli Juolevi

**Olli Juolevi** (, dzimis ) ir Somijas hokejists, spēlē aizsarga pozīcijā. Pašlaik (2021) Juolevi pārstāv NHL komandu Vankūveras "Canucks".

2016. gada NHL draftā ar kopēju piekto numuru viņu izvēlējās Vankūveras "Canucks". Dzimis Helsinkos, savus jauniešu gadus pavadījis Jokerit hokeja sistēmā. Vēlāk viņš pārcēlās uz Ziemeļameriku un spēlēja Ontārio hokeja līgas komandā Landonas "Knights", ar kuru 2016. gadā izcīnīja Memoriālo kausu. Vienu sezonu arī spēlējis Somijas hokeja līgas komandā Turku TPS un divas sezonas AHL komandā Jūtikas "Comets".

Somijas hokeja izlasi Juolevi ir pārstāvējis trīs Pasaules junioru čempionātos, 2016. gadā izcīnot arī zelta medaļas.

## Ārējās saites
Eduards Kazričs

**Eduards Kazričs** (1871—1911)  bija latviešu agronoms un sabiedriskais darbinieks, Krievijas Impērijas Valsts Domes II sasaukuma deputāts no Vitebskas guberņas. Antona Kazriča jaunākais brālis.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1871. gadā Sakstagala pagasta Kazradžu māju saimnieka Andreja Eisaka, pēc uzvārda maiņas Kazradža (Kazriča), ģimenē. Viņa vectēvs Jānis cēlies no Kantinieku sādžas Sakstagala pagastā, kopā ar dēlu iepirka no valsts mājas ar 125 ha lauku zemes uz izmaksu. 
No 1882. gada viņš ar vecākā brāļa Antona atbalstu mācījās Rīgas Aleksandra ģimnāzijā, tad studēja ķīmiju un lauksaimniecību Rīgas politehnikumā. Saimniekoja dzimtas saimniecībā un vadīja Sakstagala pagasta krājkasi. 1902. gadā apprecējās ar Jūliju Tomašūni, ģimenē piedzima divi bērni.

1907. gada 7. februārī Kazriču ievēlēja par Krievijas Impērijas Valsts Domes deputātu, bija Konstitucionālo demokrātu (kadetu) frakcijas biedrs. Pēc domes atlaišanas ar sievu atgriezās no Pēterpils savā lauku īpašumā.
Ap 1910. gadu sāka strādāt par Rēzeknes apriņķa agronomu.

Miris 1911. gada 27. jūnijā.

## Atsauces
Džons Tortorella

**Džons Roberts Tortorella** (; dzimis ) ir ASV hokeja treneris un bijušais hokejists. Kopš 2026. gada ir NHL komandas Vegasas "Golden Knights" galvenais treneris.

Tortorella iepriekš ir trenējis vairākus NHL klubus Tampabejas "Lightning", Ņujorkas "Rangers", Vankūveras "Canucks" un Kolumbusas "Blue Jackets", Filadelfijas "Flyers". 2004. gadā, ar "Lightninig" komandu, Tortorella izcīnīja Stenlija kausu, finālā uzvarot Kalgari "Flames". Strādājis kā trenera asistents ASV hokeja izlasē 2005. gadā un kā galvenais treneris 2008. gada Pasaules čempionātā un 2016. gada Pasaules kausā.
2022. gada 17. jūnijā Džons Tortorella tika iecelts par NHL komandas Filadelfijas "Flyers" galveno treneri un 2025. gada 27. gada martā tika atbrīvots no Filadelfijas komandas galvenā trenera amata.

Tortorella ir pirmais ASV dzimušais treneris, kas NHL ir izcīnījis 500 uzvaras, kā arī ieguvis divas Džeka Adamsa balvas.

## Atsauces

## Ārējās saites
Tomāns

**Tomāns** () bija franču riteņbraucējs. Startējis 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs.

Viņa vārds nav zināms, jo vairākiem šo olimpisko spēļu dalībniekiem oficiālajos dokumentos ir norādīts tikai uzvārds. Visticamāk, ka šis riteņbraucējs bija Alfonss Tomāns vai Žans Tomāns, viens no diviem riteņbraucējiem, kas tika minēti franču laikrakstos 1900. gadu sākumā.

1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Parīzē viņš startēja treka riteņbraukšanas sprinta braucienā. Priekšsacīkšu kārtas braucienā viņš ieguva trešo vietu, kvalificējoties nākamajai kārtai, bet ceturtdaļfināla braucienā ieguva pēdējo vietu un turpmāko cīņu neturpināja.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Tomāns (SOK profils) 
* Tomāns (''Olympedia'' profils) 
* Tomāns (''Sports Reference'' profils)
Deivs Tipets

**Deivs Tipets** (; dzimis ) ir Kanādas hokeja treneris un bijušais hokejists. Pašlaik (2021) Tipets ir NHL komandas Edmontonas "Oilers" galvenais treneris.

Tipets spēlēja kreisās malas uzbrucēja pozīcījā. NHL spēlēja no 1983. gada līdz 1994. gadam Hārtfordas "Whalers", Pitsburgas "Penguins", Filadelfijas "Flyers" un Vašingtonas "Capitals". 1984. gada ziemas olimpiskajās spēlēs Sarajevā Tipets bija Kanādas hokeja izlases kapteinis, savukārt 1992. gada ziemas olimpiskajās spēlēs Albērvilā Tipets izcīnīja sudraba medaļas.

Savu trenera karjeru sāka Losandželosas "Kings", kā asistents. 2002. gadā Tipets kļuva par Dalasas "Stars" galveno treneri, kuru vadīja līdz pat 2009. gadam. Vēlāk līdz 2017. gadam viņš trenēja Fīniksas/Arizonas "Coyotes". 2019—20. gada sezonā Tipets kļuva par Edmontonas "Oilers" treneri.

Strādājis kā Kanādas hokeja izlases galvenais treneris 2014. gada Pasaules čempionātā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Gaudosa

**Gaudosa** () ir Grieķijas sala uz dienvidiem no Krētas. Salas dienvidu punkts — Tripiti rags ir Eiropas galējais dienvidu punkts (ja Eiropā neiekļauj Kanāriju salas un Kipru). Gaudosa ir viena no visgrūtāk saniedzamām Grieķijas salām, jo tai nav aviosatiksme ar citām Grieķijas vietām. Vasarā salas iedzīvotāju skaits vairākkārt palielinās tūristu dēļ.

## Ārējās saites
Donavas—Ipojas nacionālais parks

**Donavas—Ipojas nacionālais parks** () ir nacionālais parks Ungārijā uz ziemeļiem no Budapeštas. Izveidots 1997. gadā, apvienojot Pilišas un Beržeņas nacionālos parkus. Nacionālā parka administrācija atrodas Estergomā. Ietver sevī Donavas un Ipeļas upju ielejas un apkārtējās teritorijas.

## Galerija

Fellegvár_(7612._számú_műemlék)_6.jpg|Donavas loks pie Višegrādas
Vaade lossi siseõue poole pargist view to the castle from the park (5053175889).jpg|Gedellē pils
Pákozdi-ingókövek_-_Kocka-kő.jpg
Nagy-Kevély,_view.jpg


## Ārējās saites

*
Treviss Grīns

**Treviss Vernons Grīns** (, dzimis ) ir Kanādas hokeja treneris un bijušais hokejists. Pašlaik (2024) Grīns ir NHL komandas Otavas "Senators" galvenais treneris.

1989. gada NHL draftā Grīnu ar 23. numuru 2. kārtā izvēlējās Ņujorkas "Islanders". Vēlāk spēlējis Anahaimas "Mighty Ducks", Fīniksas "Coyotes", Toronto "Maple Leafs" un Bostonas "Bruins". Savu karjeru noslēdza Nacionālās līgas komandā EV Zug.

Kanādas hokeja izlases sastāvā piedalījies trīs Pasaules čempionātos. 1997. gada Pasaules čempionātā Somijā, izcīnījis pirmo vietu.

Savu trenera karjeru sācis WHL komandā Portlendas "Winterhawks". No 2013. gada līdz 2017. gadam trenējis AHL komandu Jūtikas "Comets". Kopš 2017. gada Grīns ir Vankūveras "Canucks" galvenais treneris.

2024. gada 7. maijā Grīns tika iecelts par Otavas "Senators" galveno treneri.

## Atsauces

## Ārējās saites
Brūss Kesidijs

**Brūss Džeimss Kesidijs** (, dzimis ) ir Kanādas hokeja treneris un bijušais hokejists. No 2022 gada līdz 2026. gadam Kesidijs bija NHL kluba Vegasas "Golden Knights" galvenais treneris.

1983. gada NHL draftā Kesidiju ar 18. numuru 1. kārtā izvēlējās Čikāgas "Blackhawks". Čikāgas komandā vairākas sezonas Kesidijs nespēja nostiprināties sastāvā un 1990. gadā pārcēlās uz Itāliju. Vēlāk spēlējis arī Nacionālās līgas komandā EHC Biel-Bienne un Vācijas hokeja līgas komandā ESV Kaufbeuren.

2002. gadā Kesidijs kļuva par Vašingtonas "Capitals" galveno treneri. Vēlāk vienu sezonu bijis Čikāgas "Blackhawks" trenera asistents. No 2008. gada līdz 2016. gadam Kesidijs bija AHL komandas Providensas "Bruins" galvenais treneris. Kopš 2016. gada Kesidijs trenē Bostonas "Bruins".

## Atsauces

## Ārējās saites
Džons Kūpers

**Džonatans Kūpers** (, dzimis ) ir Kanādas hokeja treneris. Pašlaik (2021) Kūpers ir NHL komandas Tampabejas "Lightning" galvenais treneris.

2019.—2020. gada NHL sezonā ar Tampabejas "Lightning" komandu Kūpers izcīnīja Stenlija kausu. 2017. gada Pasaules čempionātā bijis Kanādas hokeja izlases galvenais treneris.

## Ārējās saites
Ežupe (Baložu kanāla pieteka)

**Ežupe** (arī **Ežupīte**, augštecē - **Stīpnieku grāvis**)  ir Baložu kanāla kreisā krasta pieteka Olaines un Jelgavas novados.

Izteka uz dienvidiem no Dzērumiem. Tek rietumu virzienā. Ietek Baložu kanālā uz austrumiem no Lāču purva. Upi šķērso valsts autoceļi V7 (Baloži – Plakanciems – Iecava) un V12 (Jāņupe – Mežsētas – Zīles). Tās krastos atrodas vasarnīcu ciemi Stīpnieki, Dāvi, Vaivadi, Jāņupe, Rājumi.

## Atsauces
Rods Brindamūrs

**Roderiks Žans Brindamūrs** (, dzimis ) ir Kanādas hokeja treneris un bijušais hokejists, spēlējis uzbrucēja pozīcijā. Pašlaik (2025) Brindamūrs ir NHL kluba Karolīnas "Hurricanes" galvenais treneris.

1988. gada NHL draftā Brindamūru ar kopēju devīto numuru izvēlējās Sentluisas "Blues". Brindamūrs NHL kopā spēlēja 20 sezonas tādās komandās kā Sentluisas "Blues", Filadelfijas "Flyers" un Karolīnas "Hurricanes". 2006. gadā ar *Hurricanes* komandu Brindamūrs kā kapteinis izcīnīja komandai pirmo Stenlija kausu.

Kanādas hokeja izlases sastāvā Brindamūrs piedalījās trīs Pasaules čempionātos. 1994. gadā Itālijā tika izcīnītas zelta medaļas. Piedalījies arī 1998. gada ziemas olimpiskajās spēlēs Nagano.

Kopš 2011. gada Brindamūrs strādā kā treneris NHL klubā Karolīnas "Hurricanes", sākot no 2018. gada arī kā galvenais treneris.

## Atsauces

## Ārējās saites
Džoels Kvenevils

**Džoels Normans Kvenevils** (, dzimis ) ir Kanādas hokeja treneris un bijušais hokejists, spēlējis aizsarga pozīcijā. Pašlaik (2025) Kvenevils ir NHL kluba Anahaimas "Ducks" galvenais treneris.

1978. gada NHL draftā Kvenevilu ar 21. numuru otrajā kārtā izvēlējās Toronto "Maple Leafs". Vēlāk spēlējis Kolorādo "Rockies", Ņūdžersijas "Devils", Hārtfordas "Whalers" un Vašingtonas "Capitals".

Savu trenera karjeru uzsāka AHL komandā Springfīldas "Indians". 1994. gadā viņš kļuva par NHL komandas Kvebekas "Nordiques" (no 1995. gada Kolorādo "Avalanche") trenera asistentu. No 1996. gada līdz 2004. gadam viņš bija Sentluisas "Blues" galvenais treneris. Vēlāk trīs sezonas bijis Kolorādo "Avalanche" treneris, līdz 2008. gadā pārcēlās uz Čikāgas "Blackhawks". Kopā ar Čikāgas komandu Kvenevils pavadīja savas karjeras spožākos gadus, izcīnot trīs Stenlija kausus. Kopš 2019. gada Kvenevils strādā kā Floridas "Panthers" galvenais treneris.

## Atsauces

## Ārējās saites
Berijs Trocs

**Berijs Trocs** (; dzimis ) ir Kanādas hokeja treneris un bijušais hokejists. Pašlaik (2021) Trocs ir NHL kluba Ņujorkas "Islanders" galvenais treneris.

Trenera karjeras sākumā Trocs bija Amerikas hokeja līgas komandu Baltimoras "Skipjacks" un Portlendas "Pirates" treneris. Ar Portlendas komandu Trocs 1994. gadā uzvarēja Kaldera kausa izcīņā. No 1998. gada līdz 2014. gadam Trocs bija Našvilas "Predators" galvenais treneris. 2013. gadā viņš kļuva par visilgāk ar vienu komandu strādājošo treneri NHL. 2014. gadā viņš kļuva par Vašingtonas "Capitals" galveno treneri. 2017—18. gada sezonā Trocs ar Vašingtonas komandu izcīnīja savu pirmo Stenlija kausu. Kopš 2018. gada Trocs bija Ņujorkas "Islanders" galvenais treneris, bet 2022. gadā pēc regulārā čempionāta beigām tika atbrīvots no galvenā trenera pienākumiem.

Trīs reizes bijis Kanādas hokeja izlases trenera asistents. 2003. gada Pasaules čempionātā ieguva zelta medaļas.

## Atsauces

## Ārējās saites
Žerārs Galāns

**Žerārs Galāns** (, dzimis ) ir Kanādas hokeja treneris un bijušais hokejists, spēlējis kreisās malas uzbrucēja pozīcijā.

Lielāko daļu spēlētāja karjeras Galāns pavadīja Detroitas "Red Wings". Spēlējis arī Tampabejas "Lightning".

Kanādas hokeja izlases sastāvā Galāns piedalījās 1989. gada Pasaules čempionātā, kad tika izcīnīta otrā vieta.

Savas trenera karjeras sākumā bijis Kolumbusas "Blue Jackets" trenera asistents un vēlāk galvenais treneris. Vēlāk strādājis Ņujorkas "Islanders", Monreālas "Canadiens" un Floridas "Panthers". 2017. gadā Galāns kļuva par Vegasas "Golden Knights" pirmo treneri. Savā pirmajā sezonā Galāns komandu aizveda līdz Stenlija kausa finālam, kurā gan piekāpās Vašingtonas "Capitals".

## Atsauces

## Ārējās saites
Maiks Salivans

**Maikls Berijs Salivans** (, dzimis ) ir ASV hokeja treneris un bijušais hokejists. Kopš 2025. gada maija ir NHL kluba Ņujorkas "Rangers" galvenais treneris.

1987. gada NHL draftā Salivanu ar 69. numuru 4. kārtā izvēlējās Ņujorkas "Rangers". NHL pārstāvējis Sanhosē "Sharks", Kalgari "Flames", Bostonas "Bruins" un Fīniksas "Coyotes".

ASV hokeja izlases sastāvā spēlējis 1997. gada Pasaules čempionātā.

Trenera karjeras sākumā bijis Bostonas "Bruins" galvenais treneris. Vēlāk strādājis kā trenera asistents Tampabejas "Lightning", Ņujorkas "Rangers" un Vankūveras "Canucks". 2015. gadā Salivans kļuva par Pitsburgas "Penguins" galveno treneri. Savās pirmajās divās sezonās Salivans izcīnīja divus Stenlija kausus. Pēc 10 sezonām galvenā trenera amatā Salivans tika atbrīvots no trenera pienākumiem "Penguins" komandā 2025. gada 28. aprīlī. Viņa atlaišana notika pēc 2024.–2025. gada sezonas, kurā komanda trešo sezonu pēc kārtas nespēja kvalificēties izslēgšanas spēlēm.

2025. gada 2. maijā Salivans tika iecelts par Ņujorkas "Rangers" komandas galveno treneri.

Bijis ASV hokeja izlases galvenais treneris 2007. gada Pasaules čempionātā un kā asistents 2006. gada ziemas olimpiskajās spēlēs.

## Atsauces

## Ārējās saites