open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Rakstība

[thumbnail|300px|Rakstības pasaulē. Visizplatītākais ir [latīņu raksts]]
**Rakstība** ir kādas valodas rakstisku sazināšanās līdzekļu kopums, kas ietver rakstu zīmju sistēmu un lietošanas metodi kopā ar galvenajiem principiem valodas formu fiksēšanai. Rakstību veido alfabēts, grafika un ortogrāfija.

Kādas valodas lietotā rakstība un pārmaiņas tajā var būt vēsturiski izveidojušās vai arī noteiktas ar reformām. Rakstības tiek gan pārveidotas, lai atspoguļotu izmaiņas runātajā valodā, gan arī atspoguļo senāku valodas stāvokli, kas rada sarežģītas attiecības starp runāto un rakstīto valodu.

Latviešu valodas rakstība sākta veidot 16. gadsimtā uz viduslejasvācu rakstības pamata, lietojot latīņu rakstu (rokrakstā antikvu, iespieddarbos — gotiku). Vēlākos gados, pilnveidojoties latviešu literārajai valodai, tā vairākkārt reformēta.

## Rakstības izcelšanās
Pirmā zināmā rakstība pasaulē ir šumeru rakstība, kuru vēlāk lietojušas visas Senās Divupes tautas. Tā radās ap 3500. gadu p.m.ē. no piktogrammām — dažādu lietu un parādību vienkāršotiem zīmējumiem, kas attīstoties kļuva par logogrammā — stilizētiem zīmējumiem, kas apzīmē vārdu vai morfēmu.

Rakstības izveidošanās pamatā bija praktiska nepieciešamība. Senās Divupes, tāpat kā citu upju ieleju civilizāciju saimnieciskās sistēmas pamatā bija lauksaimniecība. Tā balstījās uz sarežģītu kanālu sistēmu, kuras pareiza darbība prasīja lielu cilvēku masu kopīgu darbu, tātad arī precīzu centralizētu plānošanu un regulēšanu. Tas savukārt radīja nepieciešamību pēc pastāvīgas administrācijas. Lai administrācija varētu pildīt savus pienākumus, bija nepieciešama rakstība, kas Senajā Divupē pirmo rakstīto dokumentu veidā parādījās vēl 3. gadu tūkstotī p.m.ē. Tas bija vēl viens cilvēces attīstībā nenovērtējams jaunievedums, ko varētu uzskatīt arī par tehnoloģiju, kura izmantošanā zināšanu uzkrāšana, to izplatīšana tālāk sabiedrībā un nodošana nākamajām paaudzēm kļuva par vairāk vai mazāk organizētu un stabilu sistēmu.

No šumeriem rakstības koncepciju visai drīz pārņēma Senā Ēģipte, Persija, Sīrija. Tiesa, ap 3400. gadu p.m.ē. ēģiptieši patstāvīgi izveidoja savu atsevišķu numerācijas sistēmu, kas balstījās uz vieninieku un desmitnieku kombinētu apzīmējumu. Tā, ja agrāk lai apzīmētu skaitli 34, bija nepieciešams ievilkt 34 svītras, tad kombinētajā vieninieku desmitnieku sistēmā bija vajadzīgas vairs tikai 7 zīmes (3 desmitnieki + 4 vieninieki).

Rakstība bija nepieciešama ne tikai praktiskām lietām. Tā deva iespēju attīstīties arī literatūrai. Vecākais no zināmajiem literatūras darbiem, Gilgameša eposs, ir radīts ap 2500. gadu p.m.ē. Šumerā.

Savukārt, labi organizēta valsts pārvalde nebija iespējama bez likumiem un valdnieka rīkojumiem. Senākais zināmais likumu krājums ir Babilonijas valdnieka Hammurapi (1792.—1750. gadā p.m.ē.) likumi.

## Atsauces

## Ārējās saites
Jakovs Gotovacs

[thumb|150px|Piemineklis Jakovam Gotovacam [Osora|Osorā. Tēlniece M. Ujeviča]]

**Jakovs Gotovacs** (, dzimis 1895.gada 11. oktobrī Splitā, miris 1982. gada 16. oktobrī Zagrebā) bija horvātu komponists un diriģents. Vēlīnā nacionālā romantisma pārstāvis. Pazīstamākais darbs - opera *Ero s onoga svijeta* (1935). Rakstījis kompozīcijas orķestrim, korim, solistiem, kā arī operas. No 1923. līdz 1958. gadam bija Horvātijas Nacionālā teātra (*Hrvatsko narodno kazalište*) operas trupas diriģents.

## Ārējās saites
Kosmiskais nesējs

**Kosmiskais nesējs** ir aparāts vai sistēma kravu vai cilvēku nogādāšanai Zemes orbītā vai trajektorijā uz citu astronomisku objektu.

Līdz šim vienīgais kosmiskā nesēja veids ir nesējraķetes, kas darbojas pēc reaktīvās kustības principa. Raķetes kravas nogādāšanai orbītā tiek izmantotas pēc daudzpakāpju shēmas, tas ir, kad pirmā pakāpe iztērējusi savu degvielu, tiek iedarbināta otrā, un tā tālāk. Dažreiz pirmās pakāpes vietā tiek izmantota lidmašīna, lai paceltu raķeti virs atmosfēras blīvajiem slāņiem (piemēram, Pegasus raķete). Nesējraķetes vai to daļas ir vienreiz izmantojamas (vairākkārt izmantojami, piemēram, ir elementi no Space Shuttle sistēmas). Nesējraķetes vēl joprojām tiks aktīvi izmantotas tuvākajā nākotnē.

Tā kā raķešdzinēji jau gandrīz ir izsmēluši principiālas uzlabošanas iespējas, bet joprojām to ražošana un ekslpuatācija ir ļoti dārga, tad tālākā nākotnē tiks projektētas principiāli jaunas sistēmas. Piemēram, kosmiskais lifts, orbitālie dirižabļi, ar lāzera staru darbināmi nesēji un citi.

## Atsauces
Latvijas rokmūzika

**Latvijas [[rokmūzika]]** ir nozīmīgs mūzikas žanrs Latvijas mūzikā kopš 1960. gadiem, kad Latvija bija iekļauta Padomju Savienībā. Daudzus nozīmīgākos ierakstus šī Latvijas žanra mūzikā apskatījis Uldis Rudaks savā raidījumā Zibens pa dibenu.

## Vēsture
### 60. gadi
20. gadsimta 60. gados Latvijā radās pirmās rokgrupas (toreiz sauktas arī par bigbīta grupām, oficiāli rokmūzikas grupas padomju laikā dēvēja par vokāli instrumentālajiem ansambļiem), kas sākumā spēlēja ārzemju grupu dziesmas, taču drīz vien "Eolika", "Katedrāle" un citas grupas sāka izpildīt arī pašu sacerētus skaņdarbus. Padomju kultūras iestādes lika šķēršļus rokmūzikas attīstībai un grupu koncertdarbībai.

### 70. gadi
70. gadu sākumā pazīstama kļuva grupa "Menuets", kas izpildīja Imanta Kalniņa un arī grupas dalībnieku dziesmas. Raimonds Pauls nodibināja ansambli "Studija", kas vēlāk kļuva par "Modo" un līdzās šlāgermūzikai atskaņoja arī atsevišķas rokmūzikas kompozīcijas.

Vairāki Latvijas rokmūzikas mākslinieki nāk no Liepājas. Tur ir radušās tādās grupas kā "Līvi", "Credo" un *[[Remix]]*, kā arī dzimuši rokmūzikas komponisti Imants Kalniņš un Zigmars Liepiņš.

### 80. gadi
80. gados līdzās estrādes mūzikai kļuva pazīstamas arī vairākas rokgrupas. Mārtiņa Brauna dziesmas izpildīja "Sīpoli", Jāņa Lūsēna kompozīcijas atskaņoja "Zodiaks", Jura Kulakova dziesmas atnesa popularitāti grupai "Pērkons", taču tās darbība tika ierobežota. Pagrīdes grupas kā NSRD un "Dzeltenie Pastnieki" bija pirmie, kas plaši sāka pielietot elektronisko instrumentāciju, pārsvarā darbodamās kā studijas grupas. 80. gadu otrajā pusē popularitāti guva grupas "Jumprava", "Jauns Mēness", un "Linga", alternatīvās rokmūzikas laukā darbojās "K. Remonts", "Zig zag" un "Aurora".

1988. gadā Zigmars Liepiņš un Māra Zālīte sarakstīja rokoperu Lāčplēsis, balstoties uz Andreja Pumpura eposu ar tādu pašu nosakumu, kas kļuva par sensāciju, ar Igo (Rodrigo Fominu) galvenajā lomā.

### 90. gadi
"Inokentijs Mārpls", "Baložu Pilni Pagalmi", "Skumju akmeņi" un "Sirke" ir vienas no populārākajām vēlākajām alternatīvās rokmūzikas grupām.

### Rokmūzika un popmūzika trimdā
Sākot no 20. gadsimta 60. gadiem, popmūzikas, folkmūzikas un rokmūzikas grupas radās arī trimdas latviešu centros dažādās zemēs. Starp nozīmīgākajiem un populārākajiem māksliniekiem ir "Čikāgas piecīši", Ilmārs Dzenis, "Akacis", "Robis un latvieši", "Skandāls", "Portlandes dzintars" (ASV), "Elektriskie burkāni" (Kanāda), "Dundurs", "Prusaku ansamblis", "Alis P" (Zviedrija), Larisa Mondrusa, "Ludvigs dzird", Kristaps Grasis (Vācijas Federatīvā Republika), "Alva" (Lielbritānija).

## Atsauces
Kosmonauts

[thumb|250px|[Nacionālā aeronautikas un kosmosa administrācija|NASA astronauts Brūss Makendless II atklātā kosmosā 1984. gadā]]
**Kosmonauts** (no  — "kosmoss" + *nautes* — "kuģot") vai **astronauts** (no  — "zvaigzne" + *nautes* — "kuģot") ir cilvēks, kas veicis kosmisko lidojumu. Dažos gadījumos arī cilvēks, kas gatavojies, trenējies kosmiskajam lidojumam. Starptautiskā Aeronautikas federācija noteikusi tā saukto Karmāna līniju Zemes atmosfērā, virs kuras sākas izplatījums aeronautikas un astronautikas izpratnē - 100 km.

Vēsturiski iegājies, ka par kosmonautiem sauc cilvēkus, kas veikuši lidojumus ar Padomju Savienības / Krievijas kosmosa kuģiem vai bijuši šo valstu pilsoņi, bet par astronautiem — ar ASV kosmosa kuģiem lidojušos vai ASV kosmosā pabijušos pilsoņus.

Pirmais cilvēks, kurš šķērsoja šo nosacīto līniju un kļuva par pirmo kosmonautu, bija Jurijs Gagarins 1961. gada 12. aprīlī. Pirmais ASV astronauts ir Alans Šepards 1961. gada 5. maijā. Pirmais cilvēks, kurš kļuvis par astronautu, neizmantojot ballistisku nesējraķeti, bija Džo Vokers ar raķešplānu X-15 1963. gada 19. jūlijā, kad lidaparāts sasniedza 106 km augstumu.

## Ar Latviju saistīti kosmonauti
* Georgijs Katis (nav lidojis kosmosā) — tēvs bijis Krievijas latvietis
* Aleksandrs Kaleri — dzimis Jūrmalā
* Anatolijs Solovjovs — dzimis Rīgā
* Oļegs Artemjevs — dzimis Rīgā

## Skatīt arī
* Kosmonautu uzskaitījums pēc iesaukuma

## Ārējās saites
Vilnēvs

**Vilnēvs** () ir franču uzvārds. Tas nozīmē "jaunā pilsēta". 

; Cilvēki
* Anrī Ebrārs de Vilnēvs (*Henri Hébrard de Villeneuve*; 1848—1925) — franču paukotājs;
* Denī Vilnēvs (*Denis Villeneuve*; 1967) — Kanādas kinorežisors un scenārists;
* Žaks Vilnēvs (*Jacques Villeneuve*; 1971) — Kanādas sacīkšu pilots, bijušais Formula 1 pilots;
* Žaks Vilnēvs (vecākais) (*Jacques Villeneuve*; 1971) — Kanādas sacīkšu pilots, bijušais Formula 1 pilots;
* Žils Vilnēvs (*Gilles Villeneuve*; 1950—1982) — Kanādas sacīkšu pilots, Formula 1 pilots.

; Vietas
* Žila Vilnēva autodroms (*Circuit Gilles Villeneuve*), Formula 1 trase Monreālā, Kanādā
* *Villeneuve*, līkums Imolas trasē
Gorans Ivaniševičs

**Gorans Ivaniševičs** (*Goran Ivanišević*, dzimis  Splitā, Horvātijā) ir bijušais horvātu tenisists. Piedalījās profesionālos turnīros no 1988. līdz 2004. gadam (2005. gadā bija pieteikts Horvātijas komandā Deivisa kausā, bet nepiedalījās spēlēs). Šis 193 cm garais kreilis izcēlās ar ļoti spēcīgām un viltīgām servēm, ir eisu saraksta līderis, kā vienīgais karjeras laikā pārsniedzot 10 tūkstošu robežu (10 183 eisi). 

Lielākie sasniegumi - 2. vietā ATP rangā 1994. gadā (aiz Pīta Samprasa), bet 2001. gadā bija Vimbldonas čempionāta uzvarētājs. Vēl trīs reizes (1992., 1994. un 1998. gados) spēlējis Vimbldonas finālā.

## Ārējās saites
Biomedicīniskā inženierija

[right|thumb|250px|Biomedicīniskā inženierija ([rentgens)]]

**Biomedicīniskā inženierija** ir disciplīna, kas nodarbojas ar medicīnisku iekārtu, protēžu, diagnostikas ierīču, zāļu un citu terapiju izstrādāšanu un ražošanu, kā arī inženierijas principu pielāgošana, lai risinātu pamata bioloģiskās zinātnes problēmas. Tā kombinē izmeklēšanu ar veselības kopšanas paņēmieniem, lai uzlabotu veselību. Tā ir ar lielāku novirzi uz bioloģijas, drošības un regulācijas jautājumiem nekā citas inženierijas formas. To varētu definēt kā inženierijas principu un tehnikas pielietošanu medicīniskajā laukā.

## Prasības
Biomedicīniskā inženierija pieprasa diplomus no atpazīstamām universitātēm un rūpīgas zināšanas inženierijā, cilvēka anatomijā un psiholoģijā. Bioinženiera darbs ir labi apmaksāts (apmēram 50 000$-100 000$ gadā 2005. gadā). Pagaidām bioinženieru skaits pasaulē ir mazs (zem 10 000), taču līdz ar modernās medicīnas attīstību paredzams skaita pieaugums.

## Vēsture
Nopietna attīstība bioinženierijas virzienā nenotika līdz vēliem 19. gs. 30. gadiem, kad zinātnieki sāka izprast rentgenstaru efektu uz audiem. Šie atklājumi atļāva izmantot rentgena starus, lai iegūtu bildes no vairākuma orgānu sistēmām. Tā bija pirmā metode, kurā tika pielāgota inženierija medicīniskām nepieciešamībām. Iepriekš medicīniskās ierīces bija vienkārši rīki, kurus veidoja parasti instrumentu darinātāji, piemēram, kruķi, koka zobi un mūžam mainīgā ārsta instrumentu soma.

Jaunās tehnoloģijas iedrošināja ražotājus attīstīt tehnoloģijas, kuras  pilnveidojušās līdz mūsdienu medicīniskās izmeklēšanas aparatūrai. Daži piemēri no jaunajām tehnoloģijām, kas sekoja fotografēšanas diagnostikai (piemēram, rentgenam), ir mākslīgie elektrokardiostimulatori, mākslīgie implanti, attīstītas protēzes, dialīzes mašīnas, dažādas diagnostikas ierīces. Visas šīs tehnoloģijas ir gandrīz izskaudušas vajadzību veikt diagnostikas operācijas. 

## Ierīču darbības drošība
Vairums biomedicīnisko ierīču ir vai nu drošas pēc būtības, vai tām ir pievienotas ierīces un sistēmas, lai kļūdu gadījumā tās izslēgtos un nenodarītu nekādu ļaunumu.
Daugavpils rajons

**Daugavpils rajons** bija administratīvā iedalījuma vienība LPSR (1949-1990) un Latvijas Republikas (1990-2009) sastāvā. Tas atradās Latgales dienvidos un Sēlijas austrumos. Tas robežojās ar Jēkabpils rajonu, Preiļu rajonu, Krāslavas rajonu, kā arī ar Baltkrieviju un Lietuvu. Rajona padome atradās Daugavpilī, tomēr pati pilsēta neietilpa Daugavpils rajonā.

## Izveide un reorganizācija
1949. gada 31. decembra administratīvi teritoriālās reformas rezultātā **[[Daugavpils apriņķis]]** tika sadalīts Daugavpils, Krustpils, Līvānu un Preiļu rajonos. 1952. - 1953. gadā Daugavpils rajons ietilpa Daugavpils apgabalā. 1956. gadā Daugavpils rajonam tika pievienots 1955. gadā likvidētais Grīvas rajons, kas īslaicīgi bija atradies Ilūkstes rajona sastāvā. 1962. gadā Daugavpils rajonam tika pievienots arī pārējais Ilūkstes rajons. Pēc Latvijas Republikas atjaunošanas 1990. gadā Daugavpils rajona ciemi tika pārdēvēti par pagastiem.

## Teritoriālais iedalījums (1983)
### Pilsētas
* Ilūkste
* Subate ar lauku teritoriju

### Ciemi
Ambeļu - Bebrenes - Biķernieku - Demenes - Dubnas - Dvietes - Eglaines - Kalkūnes - Kalupes - Lašu - Laucesas - Līdumnieku - Līksnas - Maļinovas - Medumu - Nīcgales - Pilskalnes - Salienas - Skrudalienas - Sventes - Tabores - Vaboles - Vecpils - Vecsalienas - Višķu

## Teritoriālais iedalījums (2008)
### Pilsēta
* Subate ar lauku teritoriju

### Novads
* Ilūkstes novads
** Ilūkstes pilsēta
** Bebrenes pagasts
** Pilskalnes pagasts
** Šederes pagasts

### Pagasti
Ambeļu pagasts - Biķernieku pagasts - Demenes pagasts - Dvietes pagasts - Dubnas pagasts - Dvietes pagasts - Eglaines pagasts - Kalkūnes pagasts - Kalupes pagasts - Laucesas pagasts - Līksnas pagasts - Maļinovas pagasts - Medumu pagasts - Naujenes pagasts - Nīcgales pagasts - Salienas pagasts - Skrudalienas pagasts - Sventes pagasts - Tabores pagasts - Vaboles pagasts - Vecsalienas pagasts - Višķu pagasts

## Demogrāfija

### Iedzīvotāju skaita izmaiņas

## Likvidācija
Saskaņā ar 1998. gadā pieņemto "Administratīvi teritoriālās reformas likumu"  un 2008. gada "Administratīvo teritoriju un apdzīvoto vietu likumu"  2009. gada 1. jūlijā Daugavpils rajons tika likvidēts un tā teritorijā izveidoti:
* **[[Daugavpils novads]]** 
* **[[Ilūkstes novads]]**.

## Skatīt arī
* Latvijas administratīvais iedalījums (2009)

## Atsauces
Aizkraukles rajons

**Aizkraukles rajons** () bija administratīvā iedalījuma vienība LPSR (kā **Stučkas rajons** 1967—1990) un Latvijas Republikas (1990—2009) sastāvā. Tas atradās Vidzemē un Sēlijā un robežojās ar Bauskas, Ogres, Madonas un Jēkabpils rajonu, kā arī ar Lietuvu. Rajona centrs bija Aizkraukle.

## Izveide un reorganizācija
Starpkaru Latvijas Republikas laikā rajona teritorija atradās Rīgas, Jēkabpils (pirms tam - Jaunjelgavas), Madonas, Bauskas (Taurkalnes, Kurmenes pagasti) un Daugavpils (Aiviekstes pagasts) apriņķos. 

Stučkas rajons tika izveidots 1967. gada 10. janvārī no Bauskas rajonam, Jēkabpils rajonam un Ogres rajonam pievienotajām 1956.-1959. gadā likvidēto Jaunjelgavas, Neretas un Pļaviņu rajonu daļām. 

Pēc Latvijas Republikas atjaunošanas 1990. gadā Stučkas rajons tika pārdēvēts par **Aizkraukles rajonu** un tajā esošie ciemi tika pārdēvēti par pagastiem.

## Teritoriālais iedalījums (1983)

### Pilsētas
* Jaunjelgava ar lauku teritoriju
* Pļaviņas
* Stučka ar lauku teritoriju

### Pilsētciemati
* Koknese ar lauku teritoriju
* Nereta ar lauku teritoriju
* Skrīveri ar lauku teritoriju

### Ciemi
Aiviekstes — Bebru — Daudzeses — Iršu — Klintaines — Kurmenes — Mazzalves — Pilskalnes — Seces — Staburaga — Sunākstes — Taurkalnes — Vietalvas — Zalves

## Teritoriālais iedalījums (2008)

### Pilsētas
* Aizkraukle
* Jaunjelgava ar lauku teritoriju
* Pļaviņas

### Novads
* Aizkraukles novads
** Aizkraukles pilsēta
** Aizkraukles pagasts

### Pagasti
Aiviekstes — Bebru — Daudzeses — Iršu — Klintaines — Kokneses — Kurmenes — Mazzalves — Neretas — Pilskalnes — Seces — Sērenes — Skrīveru — Staburaga — Sunākstes — Valles — Vietalvas — Zalves

## Iedzīvotāji

### Iedzīvotāju skaita izmaiņas

## Likvidācija
Saskaņā ar 1998. gadā pieņemto "Administratīvi teritoriālās reformas likumu" un 2008. gada "Administratīvo teritoriju un apdzīvoto vietu likumu" 2009. gada 1. jūlijā Aizkraukles rajons tika likvidēts un tā teritorijā tika izveidotas šādas pašvaldības:
* Aizkraukles novads
* Kokneses novads
* Neretas novads
* Pļaviņu novads
* Skrīveru novads
* Jaunjelgavas novads

## Skatīt arī
* Latvijas administratīvais iedalījums (2009)

## Saites
* Aizkraukles rajona padome

## Atsauces
Prazeodīms

**Prazeodīms** ir ķīmiskais elements ar simbolu **Pr** un atomskaitli 59. Tas ir trešais elements lantanīdu grupā, un tradicionāli tiek uzskatīts par vienu no retzemju metāliem. Prazeodīms ir mīksts, sudrabbalts, kaļams un elastīgs metāls ar nozīmīgām magnētiskām, elektriskām, ķīmiskām un optiskām īpašībām.

Dabā prazeodīms vienmēr atrodams kopā ar citiem retzemju metāliem. Tas ir ceturtais visbiežāk sastopamais retzemju metāls. Zemes garozā ir aptuveni 9,1 daļiņa no miljons daļiņām. Prazeodīmu lieto dažiem magnija sakausējumiem un prazeodīma savienojumus lieto par keramikas krāsām. Savienojumos prazeodīmam var būt oksidēšanas pakāpes +2, +3 un +4.

## Izotopi
Dabā ir sastopams tikai viens stabils prazeodīma izotops, tas ir, prazeodīms-141. Laboratorijas apstākļos mākslīgi ir iegūti prazeodīma izotopi, kuru masas skaitlis ir no 121 līdz 159. Stabilākais no tiem ir prazeodīms-143, kura pussabrukšanas periods ir 13,57 dienas.

## Izmantošana
Prazeodīma jonus pielieto kodolu magnētiskās rezonanses (KMR) metodē kā nobīdes reaģentu. Prazeodīms ir būtisks metāls piroforā sakausējuma veidošanā, ko izmanto šķiltavās. Prazeodīma oksīds piešķir stiklam iedzeltenu krāsu; šāds stikls aiztur infrasarkano starojumu, tāpēc stikls tiek izmantots metinātāju aizsargbriļļu gatavošanā. Prazeodīms padara stiklu arī dzidrāku. Prazeodīma sāļus izmanto emaljas un stikla krāsošanā. Lidmašīnu dzinējos tiek izmantoti augstas stiprības materiāli, kuru veido prazeodīma un magnija sakausējumi.

## Iegūšana
Prazeodīmu galvenokārt iegūst no divu veidu minerāliem — monazīta un bastnazīta. Gadā vidēji iegūst 2500 tonnas prazeodīma. Visvairāk tas tiek iegūts Ķīnā, Amerikas Savienotajās Valstīs, Brazīlijā, Indijā, Šrilankā un Austrālijā.

## Vēsture
1841. gadā zviedru ķīmiķis Karls Gustafs Mosanders (*Carl Gustaf Mosander*) no retzemju metāliem ieguva vielu, ko nosauca par didīmu. 1885. gadā austriešu ķīmiķis Karls Auers fon Velzbahs (*Carl Auer von Welsbach*) šo vielu sadalīja un ieguva divus ķīmiskos elementus — prazeodīmu un neodīmu. Vārds ‘prazeodīms’ ir cēlies no grieķu vārdiem  (*prásinos* — ‘zaļš’) un  (*didymos* — ‘dvīnis’).

## Atsauces

## Ārējās saites
Prometijs

**Prometijs** ir ķīmiskais elements ar simbolu **Pm** un atomskaitli 61. Tas ir lantanīdu saimes radioaktīvs, mīksts metāls. Prometijam nav stabilu izotopu. Dabā tā koncentrācija ir ļoti zema. Prometijs veidojas urāna radioaktīvajā sabrukšanā. To lieto par bēta starojuma avotu. Savienojumos prometijs ir trīsvērtīgs. Ķīmiskā elementa nosaukums ir radies no grieķu mitoloģijā esošā titāna Prometeja vārda.

## Īpašības
Prometijs ir lantanīdu saimes radioaktīvs, mīksts metāls. Tā blīvums normālos apstākļos ir salīdzinoši liels, tas ir, 7260 kg/m³. Prometija kušanas temperatūra ir 1042 °C, bet viršanas temperatūra ir 3000 °C. Prometija elektronu konfigurācija ir [Xe]4f56s2. Septiņi elektroni ir valences elektroni. Visi prometija izotopi ir radioaktīvi.

Prometija ķīmiskās reakcijas ir līdzīgas citiem lantanīdiem. Tas var veidot savienojumus ar dažādiem elementiem, piemēram, ar halogēniem vai skābekli.

### Izotopi
Prometijs ir vienīgais lantanīds un viens no diviem ķīmiskajiem elementiem, kuru atomskaitlis ir no 1 līdz 83 un tam nav stabilu izotopu. Tāpēc tā koncentrācija dabā ir ļoti zema. Stabilākais izotops ir prometijs-145, kura pussabrukšanas periods ir 17,7 gadi. Mākslīgi ir iegūti prometija izotopi, kuru masas skaitlis ir no 126 līdz 163.

### Atrašanās dabā
Dabā prometijs ir ļoti reti sastopams, un tas parasti rodas, kad sadalās urāns vai citi radioaktīvi elementi, piemēram, torijs. Parasti tas rodas kā citu radioaktīvo elementu sadalīšanās produkts. Prometijs, kas rodas šajā procesā, ļoti nelielos daudzumos ir atrodams Zemes garozas virskārtā. Tiek lēsts, ka kopējais prometija daudzums dabā ir no 500 līdz 600 gramiem.

## Vēsture
1902. gadā prometija pastāvēšanu paredzēja čehu ķīmiķis Bohuslavs Brauners. Prometija eksistences pierādījumus 1944. gadā novēroja amerikāņu ķīmiķi Džeikobs Marinskis (*Jacob Marinsky*), Lorenss Glendenins (*Lawrence Glendenin*) un Čārlzs Korjels (*Charles Coryell*). Otrā pasaules kara dēļ viņi savus novērojumus publicēja 1946. gadā. Ķīmiskā elementa nosaukums ir radies no grieķu mitoloģijā esošā titāna Prometeja vārda. 1950. gadā, kad tika pieņemts ķīmiskā elementa nosaukums, tika izskatīti arī tādi varianti kā illīnijs, ciklonijs, florencijs un prometejs.

## Izmantošana
Prometiju-147 izmanto radioizotopiskajos termoelektroģeneratoros, jo tas sabrūkot neveido gamma starus un ir relatīvi maz bīstams. Prometiju izmanto luminiscējošās ierīcēs un krāsās, kur nepieciešama ilgstoša gaismas emisija. Prometijs veicina luminiscences procesu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Ksilols

**Ksilols** (dimetilbenzols, C6H4(CH3)2) ir bezkrāsains, degtspējīgs šķidrums. Tam ir 3 izomēri: o-ksilols, jeb 1,2-dimetilbenzols, m-ksilols, jeb 1,3-dimetilbenzols un p-ksilols, jeb 1,4-dimetilbenzols.

## Iegūšana
Ksilolu ražo galvenokārt no naftas.

## Īpašības
Oksidējot ksilolu, iegūst ftalskābi.

## Izmantošana
Ksilolu (parasti izomēru maisījumu) lieto par šķīdinātāju.

## Ārējās saites
Krāslavas rajons

**Krāslavas rajons** bija administratīvā iedalījuma vienība LPSR (1949-1990) un Latvijas Republikas (1990-2009) sastāvā. Tas atradās Latgales dienvidaustrumos un Sēlijas austrumos (vienīgi Kaplavas pagasts un daļa no Krāslavas pilsētas). Tas robežojās ar Daugavpils rajonu, Preiļu rajonu, Rēzeknes rajonu, Ludzas rajonu un Baltkrieviju. Rajona centrs bija Krāslava.

## Izveide un reorganizācija
1949. gada 31. decembra administratīvi teritoriālās reformas rezultātā Krāslavas apriņķis tika sadalīts Krāslavas un Dagdas rajonos. 1952. - 1953. gadā Krāslavas rajons ietilpa Daugavpils apgabalā. 1962. gadā Krāslavas rajonam tika pievienots Dagdas rajons. Pēc Latvijas Republikas atjaunošanas 1990. gadā Krāslavas rajona ciemi tika pārdēvēti par pagastiem.

2001. gadā Krāslavas pilsēta un Krāslavas pagasts apvienojās rajona sastāvā ietilpstošajā Krāslavas novadā.

## Teritoriālais iedalījums (1983)
### Pilsēta
* Krāslava
### Pilsētciemats
* Dagda 
### Ciemi
Andrupenes - Andzeļu - Asūnes - Aulejas - Bērziņu - Dagdas - Ezernieku - Grāveru - Indras - Iskras - Izvaltas - Kalniešu - Kaplavas - Kastuļinas - Kombuļu - Krāslavas - Ķepovas - Piedrujas - Robežnieku - Skaistas - Svariņu - Šķaunes - Šķeltovas - Ūdrīšu.

## Teritoriālais iedalījums (2008)
### Pilsētas
* Krāslava
* Dagda

### Novadi
* Krāslavas novads
* Dagdas novads

### Pagasti
Andrupenes pagasts - Andzeļu pagasts - Asūnes pagasts - Aulejas pagasts - Bērziņu pagasts - Dagdas pagasts - Ezernieku pagasts - Grāveru pagasts - Indras pagasts - Izvaltas pagasts - Kalniešu pagasts - Kaplavas pagasts - Kastuļinas pagasts - Kombuļu pagasts - Konstantinovas pagasts - Krāslavas pagasts - Ķepovas pagasts - Piedrujas pagasts - Robežnieku pagasts - Skaistas pagasts - Svariņu pagasts - Šķaunes pagasts - Šķeltovas pagasts - Ūdrīšu pagasts.

## Iedzīvotāji
### Iedzīvotāju skaita izmaiņas

## Likvidācija
Saskaņā ar 1998. gadā pieņemto "Administratīvi teritoriālās reformas likumu"  un 2008. gada "Administratīvo teritoriju un apdzīvoto vietu likumu"  2009. gada 1. jūlijā Krāslavas rajons tika likvidēts un tā teritorijā izveidoti šādi novadi:
* **[[Dagdas novads]]** un
* **[[Krāslavas novads (2001—2021)|Krāslavas novads]]**.

## Atsauces
Rūpnieciskā inženierija

[thumb|right|1913. gada [Ford T modeļa ražošana uz konveijera lentes]]

**Rūpnieciskā inženierija ** ir inženierijas disciplīna, kas nodarbojas ar integrētas cilvēku, zināšanu aprīkojuma, enerģijas, materiālu un procesu sistēmas dizainu, izstrādāšanu, uzlabošanu, pielāgošanu un izvērtēšanu. Rūpnieciskā inženierija izmanto zināšanas matemātikā, fizikā un sociālajās zinātnēs. Rūpnieciskie inženieri nodarbojas ar laika, naudas, materiālu, enerģijas un citu resursu izmantošanas optimizēšanu. Termins rūpnieciskā inženierija var būt maldinošs. Šis termins attiecas ne tikai uz pielietojumu ražošanā, bet arī iekļauj sevī pielietojumu servisu produktos un citās nozarēs.

## Rūpniecības inženierijas apskatāmās tēmas
### Vērtības inženierija
Vērtības inženierija balstās un jebkura sarežģīta produkta plānošanu. Pamatā ir fakts, ka 80% patērētāju vajag tikai 20% ierīces funkciju. Koncentrējoties un produkta attīstību, ražotājs var izstrādāt kvalitatīvāku produktu par zemāku cenu lielākajai daļai tirgus. Ja pircējam vajag vairāk funkciju, tās jāpiedāvā kā papildu iespējas. Šī pieeja ir vērtīga sarežģītos elektromehāniskos produktos, piemēram, datora printeri, kur printera dizaina izstrāde veido izgatavošanas izmaksu lielāko daļu.

### Kvalitātes kontrole
Kvalitātes kontrole ir mēri, kas pieņemti, lai nodrošinātu, ka netiek ražoti produkti vai servisi ar defektiem, un ka dizains atbilst veiktspējas prasībām. Tā ir ābeces patiesība, ka “kvalitāte ir par brīvu”. Ļoti bieži tas nemaksā vairāk, kā ražot produktu, kurš vienmēr darbojas, kad tiek noņemts no konveijera. Lai arī tas prasa nopietnus pūliņus dizaina izstādes laikā, tas ievērojami samazina nelietderīgi izmantoto resursu daudzumu.

### Ražīgums
Diezgan bieži ražotajiem produktiem ir nevajadzīgi sīkumi vai daļas. Vienkārša dizaina maiņa var ļaut ražotājam atteikties no šīm nevajadzīgajām daļām, samazinot izmaksas, palielinot uzticamību un peļņu. Piemēram, krievu šķidrās degvielas raķešu dzinēji ir veidoti tā, lai pieļautu rupju (tomēr netekošu) metinājumu, kas padara nevajadzīgu slīpēšanu un sīkas darba pabeigšanas operācijas, kuras nekā neuzlabo dzinēja darbību.

### Darba ekonomika
Rūpnieciskie inženieri arī pēta, kā darbinieki veic savu darbu, piemēram, darbinieks paņem elektrisko detaļu, lai to piestiprinātu elektriskajā sistēmā, vai kādā secībā sastāvdaļas tiek saliktas kopā elektriskajā sistēmā. Mērķis ir samazināt laiku, ko aizņem konkrētais darbs un organizēt darbu tā, lai darba veikšanai vajadzētu pēc iespējas mazāk strādnieku. Piemēram, gadsimta sākumā automašīnu ražotājs *[[Ford]]* ieviesa konveijera lenti, kas ļoti samazināja vienas automašīnas izgatavošanas laiku.

## Atsauces
Romas pāvestu uzskaitījums

Šajā uzskaitījumā apkopoti **[[Romas pāvests|Romas pāvesti]]** kopš 33. gada. Sarakstā ir ietverti visi bijušie un esošie Pontifikāti, tajā skaitā Romas Katoļu baznīcas augstākie Virspriesteri,  Romas pilsētas bīskapi, Svētā Krēsla monarhi un suverēnas Vatikāna valsts vadītāji.

Pirmajos mūsu ēras gadsimtos šo titulu piemēroja visiem kristiešu priesteriem, kuriem bija tiesības svētīt, pēc tam visiem bīskapiem. Sākot ar 7. gadsimtu to sāk lietot tikai Romas kā Eiropas centrālās pilsētas bīskaps. Saskaņā ar baznīcas tradīciju, pirmais Romas bīskaps ir bijis Jēzus Kristus apustulis Svētais Pēteris — vēlākie Romas bīskapi ir tiešie viņa garīgās un laicīgās varas pārmantotāji.

## Uzskaitījums
Procesora kešatmiņa

**Procesora kešatmiņa** () ir atmiņas veids, ko izmanto datora procesors, lai samazinātu vidējo piekļūšanas laiku operatīvajai atmiņai (RAM). Kešatmiņa jeb kešs ir maza, ātra atmiņa, kas glabā tās datu atmiņu kopijas no galvenās atmiņas, kuras datorprogrammas izmanto visbiežāk. Kamēr vien lielākā daļa piekļuves notiks kešam, nevis galvenajai atmiņai, atmiņas piekļūšanas vidējais latentums (*latency*) būs tuvāks keša latentumam, nevis galvenās atmiņas latentumam, kas vairumā gadījumu nodrošina būtisku aparatūras darbības paātrināšanos.

Kad procesors vēlas nolasīt vai ierakstīt galvenajā atmiņā, tas vispirms pārbauda, vai šī atmiņas kopija jau neatrodas kešā. To panāk, salīdzinot atmiņas atrašanās adresi ar visiem tagiem kešā, kas varētu saturēt šo adresi. Ja procesors atrod, ka atmiņas kopija ir kešā, saka, ka ir noticis keša trāpījums (*cache hit*). Gadījumā, ja noticis keša trāpījums, procesors nekavējoties izlasa vai ieraksta datus keša rindā. Proporciju, kas parāda piekļuves, kuru rezultāti ir keša hiti, sauc par trāpījumu biežumu (*hit rate*), kas ir keša efektivitātes rādītājs.

Gadījumā, ja nav keša trāpījums (*cache miss*), vairums kešu izvieto jaunu ieeju ar tagu (*tag*) „tikko nebija un notika kopēšana no galvenās atmiņas”. Gadījumā, ja atkārtojas pieprasījums pēc tiem pašiem datiem, jaunajai ieejai var piekārtot atsauci ar šo tagu, tāpat kā keša trāpījuma gadījumā. *Miss* ir lēni, jo tie pieprasa datus pārnest no galvenās atmiņas. Šī pārraide rada aizkavēšanos, jo galvenā atmiņa ir daudz lēnāka nekā keša atmiņa.

## ''Write-back'' algoritms
***Write-back*** (ieraksts atpakaļ) algoritms darbojas pēc principa, ka datus ieraksta kešā, bet ierakstīšanu galvenajā atmiņā (*[[RAM]]*) izdara tikai, ja keša rindas saturs ir jāmaina. *Write-back* algoritma priekšrocība ir lielāks datu ierakstīšanas ātrums, jo galvenā atmiņa ir daudz lēnāka nekā keša atmiņa. Algoritmam ir koherences problēmas, jo keša satura izmaiņu gadījumā ir jāgaida ilgāk.

* Kešatmiņa ir aparatūra, bet virtuālā atmiņa vairāk tomēr ir programmatūras pārziņā.
* Kešu parametri: kopējais izmērs, bloka izmērs, asociativitāte.
Piekļuve

**Piekļuve** ir datu izvades, ievades vai modifikācijas operāciju vispārināts apzīmējums, ko izmanto datoru vai datoru tīklu funkcionēšanas aprakstos.

**Piekļuvi var nodrošināt:**
# tīkla elementiem, resursiem un ar tiem saistītām iekārtām;
# abonenta līnijai;
# infrastruktūrai, ieskaitot ēkas, kabeļu līnijas un antenas;
# atbilstošām programmatūras sistēmām, ieskaitot operētājsistēmas;
# numura translācijai vai sistēmām, kas piedāvā līdzīgas iespējas;
# fiksētajiem un mobilajiem elektronisko sakaru tīkliem, to resursiem, īpaši viesabonēšanas pakalpojumiem;
# ciparu televīzijas ierobežotas piekļuves sistēmām;
# virtuālo tīklu pakalpojumiem;

## Piekļuves laiks
Piekļuves laiks (*access time*) ir laiks, kas nepieciešams, lai atmiņa saņemtu un apstrādātu pieprasījumu (šo laiku nosaka atmiņas latentums)
L1

**L1** vai **L-1** varētu būt:

* Pirmais Lagranža punkts Saules sistēmā
* Pirmā līmeņa procesora kešatmiņa
* *[[7K-L1]]*, PSRS kosmosa kuģu sērija Mēness aplidojumam
Loģiskais elements

**Loģiskais elements** ir loģiskās shēmas pamatvienība, kas realizē kādu no elementārajām Būla funkcijām (UN, NE, VAI, UN-NE utt.).

## Universālu elementu kopas

No loģiskajiem elementiem UN, VAI un NE var izveidot jebkuru loģisko shēmu. Loģisko elementu kopu ar šādu īpašību sauc par *universālu*. Izmantojot de Morgana likumus, no kopas {UN, VAI, NE} var izslēgt vai nu UN vai VAI elementu, un tā joprojām būs universāla. Ja ir pieejami papildus nuļļu un vieninieku avoti, tad jebkuru no trim minētajiem elementiem var simulēt ar elementa UN-NE palīdzību. Tas nozīmē, ka jebkuru shēmu var izveidot, izmantojot tikai UN-NE elementus, līdz ar to UN-NE viens pats veido universālu elementu kopu.

## Vienkāršākie loģiskie elementi

### UN

Loģiskais elements UN izpilda Būla algebras loģiskās reizināšanas funkciju. Formulās UN apzīmē ar punktu vai izlaižot — tāpat kā reizināšanu. Piemēram, *X*&nbsp;=&nbsp;*A*&nbsp;·&nbsp;*B*. Loģiskā elementa UN patiesumvērtību tabula un apzīmējumi:

### VAI

**Loģiskais elements VAI** izpilda Būla algebras loģiskās saskaitīšanas funkciju. Formulās VAI apzīmē ar plusa zīmi. Piemēram, *X&nbsp;=&nbsp;A&nbsp;+&nbsp;B.* Loģiskā elementa VAI patiesumvērtību tabula un apzīmējumi:

### NE

Loģiskais elements NE izpilda loģiskā nolieguma jeb inversijas funkciju. Formulās NE apzīmē ar svītriņu virs mainīgā. Piemēram, *X*&nbsp;=&nbsp;*A*. Loģiskā elementa NE patiesumvērtību tabula un apzīmējumi:

### Izslēdzošais VAI

Formulās izslēdzošo VAI funkciju apzīmē ar ⊕ vai arī rakstot XOR. Piemēram, *X*&nbsp;=&nbsp;*A*&nbsp;⊕&nbsp;*B*. Izslēdzošā VAI elementa patiesumvērtību tabula un apzīmējumi:

Izslēdzošā VAI elementa realizācijas piemērs:

:200px|XOR

## Loģisko elementu apzīmējumi

:

## Skatīt arī

* Būla funkcija
* de Morgana likumi
* Skaitītājs
* Summators
* Trigeris

## Ārējās saites
* Neliels ievads elektronikā - 1. daļa, datuve.lv (2004).
L2

**L2** vai **L-2** var būt:

* otrais Lagranža punkts Saules sistēmā,
* otrā līmeņa CPU kešs datorā.
Konveijerapstrāde

**Konveijerapstrāde** (*pipeline processing*) ir tāda datu apstrādes tehnoloģija, ko izmanto gadījumos, kad iespējama pakāpeniska datu apstrāde. 

Pēc pirmā apstrādes posma pabeigšanas rezultātus nodod tālākai apstrādei citai datu apstrādes sistēmas iekārtai. Iekārta, kas veica pirmo posmu, atbrīvojas jaunu datu apstrādei. 

Šāda tehnoloģija nodrošina vienlaicīgu secīgu procesu datu apstrādi, bet prasa visai sarežģītu datu apstrādes vadības organizāciju.
Feniletilspirts

**Feniletilspirts** (benzoletanols, benzilkarbinols, 2-feniletanols, ß-feniletilspirts, ß-hidroksietilbenzols, rožu eļļa, apelsīnu eļļa, C8H10O jeb C6H5CH2CH2OH) ir gaistošs, viskozs šķidrums un ir viena no galvenajām rožu eļļas sastāvdaļām.

## Atrašanās dabā
Atrodams daudzās dabiskās nozīmīgās esteru eļļās, piemēram, rožu, neļķu, hiacinšu, apelsīnu ziedu, Burbona ģerāniju u.c.

## Iegūšana
Feniletilspirtu iegūst, reducējot etilfenilacetātu ar spirtu un nātriju, vai hidrogenējot fenilacetaldehīdu niķeļa katalizatora klātbūtnē. Var iegūt arī benzola reakcijā ar etilēna oksīdu AlCl3 klātbūtnē; stirola oksīda hidrogenēšana; pēc Grinjāra reakcijas. Pašreizējās feniletilspirta ražošanas komerciālajās metodēs ietilpst Grinjāra sintēze, Frīdela-Krafta process un katalītiskā hidrogenēšana no stirola oksīda. 

### Iegūšanas procesa stadijas
Ķīmiskajā rūpniecībā iegūstamā tehniskā ß-feniletilspirta attīrīšana notiek šādā secībā: 
# hloru saturošo piedevu pārziepjošana, neitralizēšana un skalošana;
# rektificēšana vakuumā;
# piemaisījumu atdestilēšana ar kodīgu tvaiku;
# atkārtota rektificēšana vakuumā.

## Izmantošana
Izmanto kā konservantu oftalmiskos šķīdumos un kā farmaceitisku līdzekli (pretmikrobu), parfimērijā (ziepju aromātiskās piedevas) un pārtikas rūpniecībā (aromātisko pārtikas esenču izgatavošanai). Izmanto arī kā izejvielu ß-feniletilacetāta un dažu citu smaržvielu sintēzei. Kukaiņu apkarošanā feniletilspirtu uzskata par līdzekli pret odiem. Zemās cenas, ķīmiskās stabilitātes un smaržas kvalitātes dēļ feniletilspirts ir ideāli piemērots ziepju aromāts. Aptuveni 85% feniletilspirta izmanto smaržām. Feniletilspirta izmantošana parasti neizraisa veselības problēmas.

## Fizikālās īpašības
Feniletilspirtam, iespējams, ir visprestižākais ķīmiskais aromāts no visām aromātiskajām organiskajām vielām parfimērijas pasaulē. To nosaka tā izsmalcinātā dabisko rožu ziedlapiņu smarža. Feniletilspirts ir šķidrums. Stipri sakratot, 100 ml ūdens šķīst 2 ml vielas. 50% spirtā labi šķīst (1:1) un ierobežoti šķīst ūdenī (1:60). Kušanas temperatūra -27&nbsp;°C, viršanas temperatūra 220—222&nbsp;°C.
Molekulmasa: 122,17. C 78,66%, H 8,25%, O 13,10%.

## Ķīmiskās īpašības
* Feniletanols piedalās parastajās spirtu vai aromātisko savienojumu reakcijās.
* Feniletanolu izmanto dažādu ķīmisko vielu sintēzē.
Taktiskais apgaismojums

**Taktiskais apgaismojums** ir šaujamieroča palīgierīce, kas atvieglo vāji apgaismota mērķa identificēšanu un atļauj labam šāvējam vienlaikus tēmēt un apgaismot mērķi, kad apgaismojums ir uzstādīts paralēli stobra kanāla asij. Taktiskie apgaismojumi reizēm ir apvienoti arī ar lāzeru, lai izveidotu vairākfunkciju ierīci. Parasti tas tiek darbināts ar vairākām litija baterijām un tā ietvars ir izgatavots no īpaši izturīga polimēra.
thumb|right|250px|Pistole "Beretta" ar taktisko apgaismojumu
## Raksturojums

Taktiskie apgaismojumi var tikt apgādāti ar lēcām, lai iegūtu noteiktas krāsas, iekļaujot gaismu ar infrasarkano spektru, kas ir redzama tikai caur noteiktām brillēm. Taktiskie apgaismojumi ir arī pārveidoti kā neletālas apžilbinošas ierīces, kas izstrādātas, lai mērķi acumirklī padarītu nespējīgu bez ilgstoša efekta un gūtu taktiskas priekšrocības. Taktiskais apgaismojums parasti ir izgatavots noteikta modeļa vai klases šaujamierocim. Pistolēm parasti ir vajadzīgs speciāls apgaismojums katram modelim, kamēr lielāki ieroči var izmantot speciālas sliedes vai stobra spailes, kur uzstādīt universālus izstrādājumus. Šī apgaismojuma gaismeklis parasti ir halogēns un tā darbības laiks ir ap 1 stundu ilgs.
Raglapju dzimta

**Raglapju dzimtā** (*Ceratophyllaceae*) ir tikai viena ģints - , kas izplatīta visā pasaulē, no polārā loka līdz tropiem. Raglapes vienmēr ir pilnīgi iegremdētas ūdenī un nekad neaug uz sauszemes - tām nav sakņu. Barības un minerālvielas uzsūc ar visu auga virsmu.Lapas ir sakārtotas mieturos. Viendzimuma, vienmājas ziedi ir neuzkrītoši un izvietojas lapu žāklēs. Auglis — riekstiņš. Latvijā ir konstatētas 2 sugas.
Personālūnija

**Personālūnija** ir divu vai vairāku monarhisku valstu savienība viena valdnieka virsvadībā. Personālūnijā atšķirībā no citām savienībām abu (vai vairāku) valstu savienība realizējas tikai caur valdnieka personu, piemēram, abu valstu monarhiem stājoties savstarpējā savienībā vai vienas valsts monarham tajā pašā laikā esot arī otras valsts monarham. Atsevišķajām valstīm saglabājas sava iekšējā valsts struktūra, likumdošana, paražas utt.

## Mūsdienās
Kopš 1931. gada kā personālūnija formāli pastāv bijušo Britu impērijas koloniju Karaļvalstu Sadraudzība (). Lai arī  dalībvalstis formāli atzīst Apvienotās Karalistes monarhu Čārlzu III par savas valsts galvu, lielākā daļai dalībvalstu ir savi valsts vadītāji.   
Bez Apvienotās Karalistes tajā ietilpst arī Kanāda (kopš 1931), Austrālija (kopš 1939), Jaunzēlande (kopš 1947) Kuka Salas un Niue, Jamaika (kopš 1962), Bahamu Salas (kopš 1973), Grenāda (kopš 1974), Papua-Jaungvineja (kopš 1975), Tuvalu (kopš 1978), Zālamana salas (kopš 1978), Sentvinsenta un Grenadīnas (kopš 1979), Sentlūsija (kopš 1979), Antigva un Barbuda (kopš 1981), Beliza (kopš 1981), Sentkitsa un Nevisa (kopš 1983).

## Vēsture
* Krēvas ūnija (1386–1569), vēlāk reālūnija,
* Kalmāras ūnija (1389–1521), 
* Livonijas un Lietuvas personālūnija (1561–1566), vēlāk Livonijas un Lietuvas reālūnija,
* Zviedrijas un Polijas personālūnija (1594–1599),
* Anglijas un Skotijas personālūnija (1603–1707), vēlāk reālūnija,
* Brandenburgas un Prūsijas personālūnija (1618–1657/1660), 
* Saksijas un Polijas personālūnija (1697–1763) 
* Lielbritānijas un Hannoveres personālūnija (1714–1837).
* Polijas Karalistes un Krievijas impērijas (1815—1831) personālūnija, pēc tam reālūnija
Raglapes

**Raglapes** (*Ceratophyllum*) — raglapju dzimtas viengadīga ģints, kas izplatīta visā pasaulē. Tie ir ūdenī iegrimuši peldoši augi bez saknēm. Stublājs ir tievs, zarots, 50 — 150 cm garš, bet var sasniegt arī līdz 2-3 metru garumu. Lapas sakārtotas mieturos, vienkārt līdz četrkārt dakšveidīgas, dalītas lineārās daļās. Visas augu daļas ir pārklātas ar kutikulas kārtu. Viendzimuma, vienmājas ziedi ir neuzkrītoši un izvietojas lapu žāklēs. Kauslapas sievišķajiem ziediem ap 12, bet vīrišķajiem - 9 līdz 10, apakšējā daļā saaugušas caurulītē. Putekšņlapas 10 līdz 20, augļlapa viena. Apputeksnēšana notiek zem ūdens. Putekšņlapas nogatavojoties atraujas un paceļas ūdens virspusē. Tad putekšnīcas atveras un putekšņi, būdami nedaudz smagāki par ūdeni, nolaižas uz ziediem, tos apputeksnējot. Auglis — riekstiņš. Raglapes aug dažādos dziļumos, sasniedzot līdz pat 9 metru dziļumu. Tās ir ļoti jutīgas uz gaismu, un spilgtā apgaismojumā tās iet bojā. Optimālajā dziļumā tās labi vairojas, izspiežot visus citus augus, un izveido lielas audzes, apgrūtinot laivu kustību. Augi ir diezgan pieticīgi, un tos bieži vien lieto, kā akvāriju augus.
Latvijā sastopamas 2 sugas:  bieži aug stāvošos un lēni tekošos ūdeņos visā Latvijas teritorijā.  ir sastopama reti, Rīgas līča piekrastē un tā tuvumā. Tās dabiskais areāls atrodas vairāk uz dienvidiem. Šī suga ir iekļauta Latvijas Sarkanajā grāmatā 2.kategorijā.
Ģints sugu sastāvs pasaulē dažādiem autoriem ir atšķirīgs — no 3 līdz 30. Daudzas sugas tiek uzskatītas par pasugām, jo savā starpā tās maz atšķiras.

## Klasifikācija
**Ģints** 
* 
* 
** 
** 
* 
* 
** 
** 
** 
* 
*
Fizionomija

thumb|right|220px|19. gs. fizionomijas grāmatas ilustrācija
**Fizionomija** (no grieķu *φύσις* - daba, *γνώμων* - pārzinošs) ir sociāli-psihioloģiskā personības raksturojuma noteikšanas metode, izmantojot sejas līnijas. Šī teorija ir analoga vairākām psiholoģiskām teorijām - tipoloģijai, socionikai, informatīvās mijiedarbības teorijai. Fizionomija risina vairākus fizionomikas uzdevumus, bet atšķirībā no tās, fizionomija nepiesaista fizioloģiskās īpašības sociāli-psiholoģiskajām.

## Ārējās saites
* https://web.archive.org/web/20090920092229/http://razroev.ru/ergo/Fizionomizm.doc — E. Razrojevs "Fizionomisms" (grāmatas teksts)
Gaisa hokejs

thumb|right|250px|Gaisa hokejs
**Gaisa hokejs** ir spēle, ko spēlē divatā pie īpaša galda, kurā ir atveres gaisam. Spēles plastmasas ripa ir jāievada pretspēlētāja "vārtos" (caurumā pretinieka spēles zonā), izmantojot speciālu plastmasas ierīci. Spēle savā parastajā versijā notiek līdz 7 punktiem.

Latvijā gaisa hokeja galdi galvenokārt atrodami izklaides centros. 

## Ārējās saites

* ASV gaisa hokeja asociācija
Ginecejs

thumb|235px|Apokarps ginecejs
**Ginecejs** () ir augļlapu kopa ziedā. Augļlapa (*carpellum*) var būt viena, kā, piemēram, tauriņziežiem (**vienlocekļa ginecejs**), vai vairākas, kā piemēram, gundegām (**daudzlocekļu ginecejs**). Saaugot katra ar savām malām, vai pa vairākām kopā, tās rada segsēkļu ziedam raksturīgo auglenīcu (*pistillum*). 

Daudzlocekļu ginecejs var būt **apokarps**, ja augļlapas nesaaug savā starpā, bet saaug tikai katra ar savām malām. Šāds ginecejs ir visiem augiem, kuriem ziedā tikai viena augļlapa, piemēram, tauriņziežiem. Bet apokarps ginecejs var būt arī no daudzām augļlapām, piemēram, gundegām. Tad ginecejā ir daudz auglenīcu. Ja vairākas augļlapas saaugušas vienā auglenīcā, tad ginecejs ir **cenokarps** jeb **sinkarps**, kāds, piemēram, krustziežiem, magonēm u.c. Vēl izdala **parakarpo** gineceju, kad augļlapas saaug savā starpā tikai daļēji, kā tas ir, piemēram, prīmulām.

## Ārējās saites
Ādolfs fon Harnaks

200px|thumb|Ādolfs fon Harnaks

**Ādolfs fon Harnaks** (*Adolf von Harnack*, * 1851. gada 7. maijā Tērbatā, † 1930. gada 10. jūnijā Heidelbergā) bija vācbaltiešu teologs. Liberālās teoloģijas pārstāvis.

Dzimis Tērbatas Universitātes profesora ģimenē. Mācījās Tērbatas un Leipcigas Universitātē. Bija Leipcigas, Gīsenes, Marburgas un Berlīnes universitāšu profesors. No 1905. līdz 1921. gadam arī Prūsijas Karaliskās bibliotēkas direktors.

Uzskatīja, ka izziņai un ticībai jābūt vienotam veselumam. Pēc Harnaka domām, reliģija ir galvenā kultūras sastāvdaļa. Reliģijas vēsturi uzskatīja par pasaules vēstures sastāvdaļu, tādējādi tai piemērojama formāli zinātniska izpēte. Bija pret dogmu esamību reliģijā.

## Galvenie darbi

* *Lehrbuch der Dogmengeschichte* (1885)
* *Wesen des Christentums* (1900)
* *Die Mission und Ausbreitung des Christentums in den ersten drei Jahrhunderten* (1902)
* *Über die Sicherheit und die Grenzen geschichtlicher Erkenntnis* (1917)

## Ārējās saites
Bērs

**Bērs** var būt:
* bērs jeb bēris — zirga krāsa;
* Bērs — lagūna Francijā

## Cilvēki ar šādu uzvārdu
* Alberts Bērs (*Albert Behr*; 1860―1919) — vācbaltiešu izcelsmes ārsts psihiatrs, Strenču psihiatriskās slimnīcas pirmais direktors;
* Heinrihs fon Bērs (*Heinrich von Behr*; 1902―1983) — vācbaltiešu izcelsmes Vācijas virsnieks;
* Isašars Falkensons Bērs (*Isaschar Falkensohn Behr*; 1746―1817) — ebreju izcelsmes vācu/krievu dzejnieks un ārsts;
* Ītans Bērs (*Ethan Bear*; 1997) — Kanādas hokejists;
* Johans Kārlis Ulrihs Bērs (*Johann Karl Ulrich Bähr*; 1801—1869) — vācbaltiešu izcelsmes Vācijas gleznotājs;
* Kārlis Ernsts fon Bērs (*Karl Ernst von Baer*; 1792—1876) — vācbaltiešu biologs.
* Vilhelms Bērs (*Wilhelm Beer*; 1797—1850)— vācu astronoms.

## Skatīt arī
* Bers
* Fon Bēri
* Van Bērs
Jāns Kirsipū

**Jāns Kirsipū** (, dzimis  Tartu) ir igauņu riteņbraucējs, savulaik dzīvoja un sportoja Francijā. 12 reizes piedalījies *[[Tour de France]]*, bet nevienu reizi nav finišējis. Viņam ir vairāku posmu uzvaras un 1999. gadā viņš 6 dienas valkāja dzelteno (līdera) krekliņu. 2006. gada oktobrī viņš paziņoja par sportista karjeras beigām.

2007. gada oktobrī viņš kļuva par profesionālās Latvijas riteņbraukšanas komandas Rietumu Banka-Rīga treneri. Viņš joprojām turpināja braukt Igaunijas sacensībās, 2007. gadā uzvarot braucienā ar atsevišķu startu, bet 2008. gadā kļūstot par uzvarētāju šosejas braucienā.

2008. gada nogalē viņš paziņoja par atgriešanos profesionālajā sportā 39 gadu vecumā. Viņš plānoja braukt nelielā Beļģijas komandā *Geofco-Jartazi*.

## Atsauces

## Ārējās saites
Emīls Lencs

**Heinrihs Frīdrihs Emīls Lencs** (, , dzimis , miris ) bija vācbaltiešu fiziķis. Pazīstams kā Lenca likuma (1833) atklājējs. Neatkarīgi no Džoula atklāja likumu, kurš tiek saukts par Džoula—Lenca likumu. Viņa dēls Roberts Lencs arī bija pazīstams fiziķis.

## Dzīvesgājums
Emīls Lencs ir dzimis 1804. gada 12. februārī Tērbatā. Pēc Tērbatas ģimnāzijas beigšanas viņš no 1820. gada studēja ķīmiju un fiziku Tērbatas universitātē. 1823. - 1826. gadā piedalījās Oto fon Kocebū vadītajā ekspedīcijā apkārt pasaulei un pētīja sālsūdens fizikālās īpašības. 

No 1826. gada Lencs strādāja Sanktpēterburgas universitātē, kur no 1831. gada pētīja elektromagnētismu un vienlaicīgi ar Džeimsu Džoulu ap 1840. gadu publicēja novērojumus par elektriskās strāvas atšķirīgo spēju paaugstināt dažādu vadītāju temperatūru. Kopā ar Moricu fon Jakobi viņš 1839. gadā aprakstīja elektropārklāšanas tehnoloģiju. 

E. Lencs bija Pēterburgas universitātes Matemātikas un fizikas fakultātes dekāns (1840-1863) un rektors (1863-1865).

Miris 1865. gada 10. februārī no smadzeņu insulta ceļojuma laikā Romā.

## Literatūra
* Ржонсницкий Б. Н. Эмилий Христианович Ленц. (1804-1865). М.–Л. 1952 (соавтор: Лежнева О. П.)
* Ржонсницкий Б. Н. Академик Э. Х. Ленц и физическая география. – Известия АН СССР. № 2. 1954. С. 61
* Hempel, Peer. Deutschsprachige Physiker im alten St. Petersburg. - München: Oldenbourg, 1999 

## Ārējās saites
Lencs

**Lencs** var būt:

* Frīdrihs Dāvids Lencs (*Friedrich David Lenz*; pirms 1745—1809) — vācbaltiešu mācītājs un literāts, pasniedzējs;
* Emīls Lencs (*Heinrich Friedrich Emil Lenz*; 1804—1865) — vācbaltiešu fiziķis;
* Jākobs Mihaels Reinholds Lencs (*Jakob Michael Reinhold Lenz*; 1751—1792) — vācbaltiešu rakstnieks;
* Kristiāns Dāvids Lencs (*Christian David Lenz*; 1720—1798) — Vidzemes superintendants;
* Leonīds Lencs (dzimis 1947) — latviešu aktieris;
* Roberts Lencs (*Robert Lenz*; 1833—1903) — vācbaltiešu fiziķis un ģeogrāfs;
* Vilhelms Lencs (*Wilhelm Lenz*; 1906—1976) — vācbaltiešu vēsturnieks;
* Zigfrīds Lencs (*Siegfried Lenz*; dzimis 1926) — vācu rakstnieks.
Asterveidīgie

**Asterveidīgo klada** (*Asteridae*), arī **Asteru apakšklase**, iekļauj sevī visattīstītākās divdīgļlapju augu grupas, kuras raksturojas ar daudzām progresīvām īpatnībām. Kaut arī apakšklasē ir arī koki un krūmi, taču lielākā daļa ir lakstaugi, pārsvarā viengadīgie. Zieda daļu skaits apakšklasei ir neliels, bet vienmēr nemainīgs. Ziedi parasti ir divdzimumu, lielā mēra specializējušies apputeksnēšanai ar kukaiņu starpniecību. Ginecejs vienmēr ir cenokarps, ar 2-5 augļlapām. Raksturīgā zieda formula ir **Ca**(5)**[Co**(5)**A**(5)**]G**(2).

## Sistemātika
### APG IV sistēma
Saskaņā ar 2016. gada APG IV sistēmu (segsēkļu klasifikācijas taksonomiskā sistēma),  asterveidīgo augu kladifikācijā ir šāda:

### Agrākā klasifikācija
*Asteridae* bija pati lielākā divdīglapju apakšklase ar apmēram 3500 ģintīm un 65000 sugām. 
Apakšklasē bija 11 rindas:

* 
** 
* 
** 
* 
** 
** 
** 
** 
** 
** 
** 
** 
** 
** 
** 
** 
* 
** 
** 
** 
** 
* 
** 
** 
** 
** 
** 
* 
** 
* 
** 
** 
** 
** 
** 
** 
* 
** 
** 
** 
** 
* 
** 
** 
** 
** 
** 
** 
** 
** 
* 
** 
** 
* 
** 
** 
** 

## Atsauces