open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Astēnija

**Astēnija** ( — nespēks) psiholoģijas zinātnē apzīmē spēka trūkumu. Tā rada lielu nogurumu jau pamostoties un grūtības darbā. Parādās arī grūtības "gribēt". Nespēja koncentrēt uzmanību. Tukšuma sajūta galvā. Cilvēks kļūst pārlieku jūtīgs, viņu satrauc skaļi trokšņi, spilgta gaisma, sarunas. Garastāvoklis svārstīgs, mainās pat niecīgu iemeslu dēļ, daudzkārt rodas kaprīza neapmierinātība un raudulība (emocionāls vājums); bieži ir galvassāpes, nemierīgs miegs, veģetatīvi traucējumi. Smagas astēnijas gadījumā slimnieks ir pasīvs, maz uztver apkārtējos kairinājumus, garastāvoklis apātisks vai nomākts. Astēnijai ir daudz tādu pašu simptomu kā depresijai, ar kuru to bieži jauc. Tas ir psihisks un fizisks nespēks, vājums, kam raksturīgs novājināts nervu sistēmas tonuss. Ja netiek novērsts stresa cēlonis un sniegta palīdzība, sāk parādīties astēnija un dažādi psihosomatiski simptomi.
Astēnijas pazīmes ir viegla nogurdināmība, nespēja izturēt sasprindzinājumu un vispārēja psihiskās aktivitātes pamazināšanās, svārstīgs garastāvoklis, slikts miegs, galvassāpes, pastiprināts jūtīgums pret trokšņiem, spilgtu gaismu un dažāda veida veģetatīvi traucējumi.
 
Biežāk sastopamie astēnijas cēloņi var būt pārciestas galvas traumas, ilgstoša emocionāla un fiziska pārpūle, to var izraisīt ilgstoši neārstēti infekcijas perēkļi, pārmērīgs darbs, fiziski nogurdinoša sociālā vai ģimenes vide, vitamīnu trūkums utt.

**Neirastēnija** (*[[Latīņu valoda|latīņu val.]] — neurasthenia,* no grieķu val. *neuron* — nervs, un *astheneia* — nespēks) ir nepārtraukta astēnija. Tā ir vispārēja nervu sistēmas depresija, un nervu sistēmas potenciāls ir pavājinājies. Nervu sistēmas traucējumi izpaužas kā noteiktas pazīmes, piemēram, negaidītas, mainīgas, pēkšņas, paradoksālas, neloģiskas un nesamērīgas reakcijas. Neirastēnija ir funkcionāls nervu sistēmas vājums, viena no neirožu formām. Neirastēniju, tāpat kā astēniju, izraisa psihotraumas, to veicina ilgstošs bezmiegs, psihisks un fizisks sasprindzinājums, kas saistīts ar faktoriem, kuri radījuši rūpes un nepieciešamību pārvarēt noguruma sajūtu. 
Neirastēnijas simptomi var būt elpas trūkums, elpošanas aritmija ar periodisku, biežu, dziļu ieelpu un gaisa trūkuma sajūtu. Bieži ir gremošanas traucējumi, sevišķi ēstgribas trūkums, slikta dūša, smaguma sajūta pakrūtē, reizēm vemšana. Var būt žultspūšļa un žultsvadu spazmas (sāpes), menstruāciju traucējumi, dermatīts un ekzēma.

## Astēnijas ārstēšana
Astēnija, tāpat kā neirastēnija, ir ļoti smaga slimība, ko tomēr ir iespējams izārstēt pilnībā, ja vien ņem vērā, ka neirastēniķim ir *slims viss organisms*. Ir jāizdara padziļināta klīniskā izmeklēšana; būtu pilnīgi bezjēdzīgi ārstēt tikai visskaidrāk redzamos traucējumus. Tāpat ir jāveic psiholoģiska izmeklēšana. Speciālisti visbiežāk slimības ārstēšanai iesaka atpūtu, paraksta hormonu preparātus, kalciju utt. Ārstēšanās kurss ir atkarīgs no medicīniskajiem slēdzieniem. Psihologa vai psihoterapeita palīdzība stiprinās un atjaunos pašsavaldīšanos, normalizēs pašsajūtu un palīdzēs tikt galā ar neirotiskajām lēkmēm.

## Atsauces
M29 Weasel

[thumb|250px|[Amerikas Savienotās Valstis|ASV Armijas *M29 Weasel*]]
[thumb|250px|[Francijas Antarktiskajai ekspedīcijai speciāli aprīkotais *M29C Weasel* Okeanogrāfijas muzejā Monako]]
**M29 Weasel** («zebiekste») ir ASV ražotāja ''Studebaker'' kāpurķēžu visurgājējs transportieris amfībija, kas paredzēts ekspluatācijai sniega, purvu, dubļu un citos sarežģītas caurgājamības apstākļos. Sākotnēji tika izstrādās speciālajām operācijām Norvēģijā, lai ieņemtu vācu smagā ūdens ražotnes. 

Transportierim bija jāspēj pietiekoši ātri pārvietoties Norvēģijas sniegotajos apstākļos, jābūt transportējamam ar lidmašīnām un nometamam ar izpletni, kā arī jāspēj uzņemt pietiekoši daudz kravas kaujas vienības nodrošināšanai. Sākts ražot 1942. gadā kā *M28 Cargo Carrier*. Vēlāk uzlabots par modeli M29C, kam montētas platākas kāpurķēdes un speciāli rezervuāri, kas veicināja peldspēju. Modelis *M29C Weasel* kara laikā tika saražots ap 15 000 eksemplāros. Pēckara gados plaši izmantots Arktikas un Antarktikas izpētes ekspedīcijās.

## Atsauces

## Ārējās saites
Bliss

[right|thumb|250px|''Bliss'' attēls kā ''[Windows XP* darbvirsmas tapete]]
[[Attēls:Bliss location, Sonoma Valley in 2006.jpg|right|thumb|250px|Tā pati atrašanās vieta 2006. gadā]]
***Bliss*** ir nosaukums *Windows XP* [[darbvirsma]]s tapetei pēc noklusējuma. Oriģinālā fotogrāfija tikusi uzņemta Sonomas apgabalā, [[Kalifornija|Kalifornijā]], [[Amerikas Savienotās Valstis|ASV]]. Attēlā ir redzama zaļi pauguri un zilas debesis ar gubu un spalvu mākoņiem.

*Bliss* fotogrāfiju 1996. gada 24. jūnijā uzņēma bijušais *National Geographic* fotogrāfs Čārlzs O'Rīrs *HighTurn* uzņēmumam. 2001. gadā kopā ar *Windows XP* laišanu klajā *Bliss* attēls bija daļa no reklāmas kampaņas. 2006. gada novembrī tika uzņemta fotogrāfija *After Microsoft*, kurā redzams tas pats skats, kas *Bliss'' fotogrāfijā.

## Atsauces
Raimonds Salmiņš

[thumb|270px|Raimonda Salmiņa piemiņas akmens [Kanālmalas apstādījumi|Kanālmalas apstādījumos.]]

**Raimonds Salmiņš** (1961—1991) bija viens no Barikāžu laika upuriem, nošauts Augusta puča laikā pie Rīgas Iekšlietu pārvaldes.

## Dzīvesgājums
Dzīvoja Slokā, strādāja Jūrmalas Rakstnieku namā par šoferi. Kā Latvijas Tautas frontes biedrs piedalījās barikāžu aizstāvēšanā 1991. gada janvārī. 
Uzzinājis par Maskavā notikušo varas apvērsumu, 19. augusta vakarā Raimonds Salmiņš ar savu dienesta mikroautobusu "Latvija" kopā ar darba kolēģi Jāni Verpakovski devās uz Rīgu. Tajā laikā Rīgas OMON kaujinieki kopā ar Baltijas kara apgabala karaspēka vienībām ieņēma stratēģiski svarīgākās valsts un sabiedrisko organizāciju ēkas, ieskaitot Rīgas Iekšlietu pārvaldes māju Aspazijas bulvāra un 13. janvāra iela krustojumā. 

Rīgas iekšlietu pārvaldes ieņemšanas laikā kaujinieki ar automātiskiem ieročiem tiešā tēmējumā sašāva garām braucošo R. Salmiņa vadīto mikroautobusu. Apšaudē nogalināja Raimondu Salmiņu un kājās ievainoja viņa līdzbraucēju. Aculiecinieki vēlāk stāstīja, ka uzbrucēji nošauto šoferi izrāvuši no mikroautobusa. Nogalinātā ķermenī atrada 36 ložu trāpījumus. Pastāv uzskats, ka uzbrucēji noturējuši R. Salmiņa automašīnu par Latvijas Republikas Iekšlietu ministrijas mikroautobusu.
Bez tēva palika R. Salmiņa dēls Edgars (10) un meita Ramona (6). 

Apglabāts dzimtas kapos Ragaciemā.
Kanālmalas apstādījumos starp Bastejkalnu un Raiņa bulvāri atrodas akmens ar uzrakstu Raimonda Salmiņa piemiņai. Informācija par viņu atrodama 1991. gada barikāžu muzejā.

## Apbalvojums
2010. gadā par sevišķiem nopelniem Latvijas valsts neatkarības aizstāvēšanā Raimondu Salmiņu pēc nāves apbalvoja ar Viestura ordeni un atzina par Viestura ordeņa lielkrusta komandieri. Valsts prezidents Valdis Zatlers ordeni nodeva glabāšanā viņa tuviniekiem.

## Atsauces

## Ārējās saites
* barikades.lv, 1991. gada barikāžu notikumiem veltīta mājaslapa
Ziemeļsaksijas apriņķis

**Ziemeļsaksijas apriņķis** () ir apriņķis Vācijā, Saksijas federālajā zemē. Apriņķis robežojas ar Saksijas Meisenes, Vidussaksijas apriņķiem, Leipcigu un Leipcigas apriņķi, Brandenburgas Elbas-Elsteres apriņķi, kā arī Saksijas-Anhaltes Zāles, Anhaltes-Biterfeldes un Vitenbergas apriņķiem.

Ziemeļsaksijas apriņķis iedalās 11 pilsētās un 19 kopienās. Pilsētas ir Bādībene, Belgerne-Šildava, Dālene, Dēliča, Dommiča,  Eilenburga,  Mīgelne, Ošaca, Škeidica, Tauha, Torgava.

## Ārējās saites
Bādībene

**Bādībene** (), līdz 1948. gadam — **Dībene** (), ir kūrortpilsēta Vācijā, Saksijas zemē, Ziemeļsaksijas apriņķī pie Muldes upes dienvidos no Dībenes tīreļa dabas parka (*Naturpark Dübener Heide*).

## Vēsture

Rakstos pirmoreiz minēta 981. gadā. VDR laikā Bādībenē atradās militārās aviācijas skola (*Militärtechnische Schule der Luftstreitkräfte/Luftverteidigung Harry Kuhn*). 1990. gada jūlijā Bādībena tika iekļauta Deličas apriņķī, kas pēc 2008. gada administratīvās reformas kļuva par Ziemeļsaksijas apriņķa daļu.

## Valsts pārvalde

Bādībenē bāzējas viena no 29 Vācijas policijas vienībām, kas atbildīga par masu nekārtību novēršanu (*Bereitschaftspolizei*).

## Atsauces

## Ārējās saites
Luksora

**Luksora** (, *al-Uqṣur*) ir pilsēta Ēģiptes dienvidos, Nīlas austrumu krastā un Luksoras muhāfazas administratīvais centrs. Ar vairāk kā  iedzīvotāju 2012. gadā tā ir septītā lielākā Ēģiptes pilsēta, pilsētas platība ir 416 kvadrātkilometri. Luksora atrodas 700 kilometru attālumā no Ēģiptes galvaspilsētas Kairas.

Pateicoties nozīmīgajam arheoloģiskajam mantojumam, pilsēta ir nozīmīgs tūrisma galamērķis, lielākajai daļai iedzīvotāju galvenais ienākumu avots ir tūrisms. Luksorā un tās apkārtnē atrodas vieni no visnozīmīgākajiem arheoloģiskie atradumiem visā Ēģiptē, kas ļauj šo vietu saukt par „varenāko muzeju zem klajas debess”.

1550. gadā p.m.ē. Luksora bija Senās Ēģiptes galvaspilsēta. Tajā laikā pilsētas nosaukums bija *Vaset*. Vēlāk grieķi šo pilsētu nosauca par Tēbām, pēc asociācijām ar kādu no Grieķijas pilsētām. Mūsdienu nosaukums Luksora tika dots no arābu valodas un tas nozīmē ”Pils ar 1000 durvīm”.

2013. gada 26. februārī Luksorā notika lielākā gaisa balona traģēdija pasaules vēsturē. Gaisa balons 300 metru augstumā aizdegās un eksplodēja. No kopējās 21 cilvēka grupas, bojā gāja 19 cilvēki, bet gaisa balona pilots un viens no tūristiem izdzīvoja. Bojāgājušo vidū bija deviņi tūristi no Honkongas, četri no Japānas, divi no Lielbritānijas un Francijas, viens no Ungārijas un viens Ēģiptes pilsonis.

## Atsauces

## Ārējās saites
Belgerne-Šildava

**Belgerne-Šildava** () ir pilsēta Vācijā, Saksijas zemē, Ziemeļsaksijas apriņķī. Pilsētas Belgernes daļa atrodas pie Elbas upes.

## Vēsture

Pilsēta izveidota 2003. gadā, apvienojot 973. gadā pirmoreiz minēto Belgerni un 1170. gadā pirmoreiz minēto Šildavu.

## Cilvēki

Šildava ir Prūsijas feldmaršala Augusta Neidharta Gneizenava (*August Neidhardt von Gneisenau*, 1760-1831) dzimtā pilsēta.

## Atsauces

## Ārējās saites
Dālene

**Dālene** () ir pilsēta Vācijā, Saksijas zemē, Ziemeļsaksijas apriņķī.

## Vēsture

Rakstos pirmoreiz minēta 1188. gadā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Volferts Gerhards fon Rādens

Barons **Volferts Gerhards fon Rādens** (; dzimis  Asaros, pazudis bez vēsts  pie Kijivas) bija vācbaltiešu muižnieks, kājnieku virsnieks. Latvijas brīvības cīņu dalībnieks (1918-1920).

## Dzīvesgājums
Dzimis 1893. gada 15.(27.) maijā Asaros, barona Aleksandra fon Rādena un viņa sievas Elizabetes (dzimušas Knigges) ģimenē. Mācījās Jelgavas ģimnāzijā, pēc tam Lignicas karaskolā Vācijā. No 1911. gada Vācijas Impērijas karadienestā, Prūsijas ķeizariskajā Aleksandra gvardes grenadieru pulkā. Piedalījās Pirmajā pasaules karā, no 1914. gada maija leitnants, izlūku bataljona komandieris. Trīs reizes ievainots, apbalvots ar I un II pakāpes Dzelzs krustiem un Hohencolernu krustu ar zobeniem (*Hohenzollern-Hausord. m. Schwertern*), demobilizējās 1918. gada rudenī kā virsleitnants.

Brīvības cīņu laikā 1918. gadā Jelgavā noorganizēja pašaizsardzības rotu cīņai pret lieliniekiem, tā kā 1. rota tika iekļauta 3. Vācbaltiešu kaujas bataljonā Latvijas zemessardzes rindās. 1919. gada februārī paaugstināts par ritmeistaru. No 1919. gada 12. jūlija majors, Latvijas zemessardzes virsštāba priekšnieks (*Chef d. Oberstabs d. Balt. Landeswehr*). Cīnījās pret lieliniekiem Latgales frontē. 1920. gadā paaugstināts par pulkvežleitnantu. No 1920. gada 1. aprīļa līdz pat atvaļināšanai 1921. gada martā bija 13. Tukuma kājnieku pulka komandieris. 1922. gadā viņam anulēja pulkvežleitnanta pakāpi un degradēja par kapteini.

Pēc tēva nāves un atvaļināšanas no armijas nodarbojās ar lauksaimniecību mantotajā Meijas muižā (*Maihof*) pie Jelgavas. 1923. gadā salaulājās ar baronesi Elizabeti fon Štrombergu (*Stromberg*). No 1934. gada Baltijas landesvēra un 13. Tukuma kājnieku pulka bijušo karavīru biedrības priekšsēdētājs, Vācbaltiešu tautas kopas Latvijā (*Deutsch-Baltisches Volksgemeinschaft in Lettland*) valdes loceklis. 1939. gadā kā vācbaltietis pameta Latviju.

Otrā pasaules kara laikā no 1939. gada bija virsleitnants Vērmahtā, no 1943. gada 18. jūnija pulka komandieris, kapteinis (*Hauptmann d.R. z.V.*). Pazudis bez vēsts 1943. gada 1. oktobrī kaujās pie Kijivas.

## Atsauces
The Velvet Supernova

**The Velvet Supernova** ir  Latvijā dibināta alternatīvā roka grupa, kuras sastāvā darbojas Jēkabs Zemzaris (*vokāls, ģitāra*), Jānis Līde (*ģitāra*), Kaspars Pētersons (*basģitara*) un Kaspars Pļavnieks (*bungas*). Grupas pirmsākumi meklējami 2010. gadā, bet savu pirmo radiosinglu — *(Vive La) Resistance* tā izdeva 2011. gadā. Kopš tā brīža grupa ieguva strauji augošu fanu bāzi un kļuva atpazīstama ne tikai Latvijā bet arī Baltijā un aiz tās robežām. Par grupas veiksmīgāko singlu var uzskatīt dziesmu "Shelter", kas veiksmīgi iekaroja topus tādās radiostacijās kā Radio 101, Radio NABA un Radio SWH.  2013. gadā grupa ieguva iespēju iesildīt bijušā Guns N' Roses ģitārista Sleša (ang: *[[Slash]]*) koncertu Viļņā, kas vērtējams kā grupas lielākais šī brīža sasniegums. Grupa iesildījusi arī slavenu ārzemju grupu koncertus Rīgā, piemēram, Funeral For A Friend koncertu koncertzālē "Palladium". Šobrīd grupa strādā pie sava pirmā studijas albuma ierakstīšanas.

## Ieraksti (dziesmas)
* (Vive La) Resistance
* The Distance
* Sunshine
* Shelter

## Videoklipi
* The Distance (mūzikas video)

## Atsauces
Paula Dukure

**Paula Dukure** (dzimusi , mirusi 2026. gada februārī) bija latviešu dziedātāja.

Kopā ar brāli Miku un tēvu Ediju piedalījās LNT šovā "Dziedošās ģimenes", taču nenokļuva līdz finālam. Vēlāk piedalījusies TV3 šovā "Mūsu zelta dziesma". Tāpat kopā ar Ediju un Miku Dukuriem startēja 2011. gada Eirodziesmā kā grupa *D-Family* ar dziesmu *Daylight*. Grupa finālā ieņēma 5. vietu. 2012. gada Eirodziesmā viņa startēja ar dziesmu *Celebration*, ieņēma 8. vietu. 2014. gadā tika nominēta Latvijas Mūzikas ierakstu gada balvai nominācijā "Labākā debija".

## Atsauces

## Ārējās saites
*
Kimo Timonens

**Kimo Timonens** (; dzimis ) ir bijušais somu hokejists, aizsargs, Somijas hokeja izlases dalībnieks. Karjeras laikā kļuvis par Stenlija kausa ieguvēju, četru Olimpisko spēļu, kā arī trīs Pasaules čempionātu medaļnieku. Lielāko daļu karjeras aizvadījis Nacionālās hokeja līgas klubos Našvilas "Predators" un Filadelfijas "Flyers".

## Spēlētāja karjera
Profesionāļa karjeru Timonens sāka 1991.—92. gada sezonā, kad debitēja SM līgas vienībā Kuopio "KalPa". Nākamajās divās sezonās aizsargs jau bija nostiprinājies komandas pamatsastāvā, taču 1994. gada vasarā pārcēlās uz Turku TPS. 1994.—95. gada sezonā hokejists kopā ar klubu izcīnīja Somijas čempiona titulu. 1997.—98. gada sezonā Helsinku HIFK rindās Timonens izcīnīja jau savu otro Somijas čempiona titulu.

1998. gada vasarā Timonens pievienojās jaunizveidotās Našvilas "Predators" rindām, nākamajā sezonā spēles laiku dalot starp "Predators" un tās IHL fārmklubu Milvokī "Admirals". Jau 1999.—2000. gada sezonā aizsargs nostiprinājās "Predators" sastāvā. 2004.—05. gada NHL sezonas lokauta laikā Timonens spēlēja "KalPa" rindās. 2006.—07. gada sezonā, kas bija Timonena pēdējā "Predators" sastāvā, viņš pildīja arī tās kapteiņa funkcijas.

2007. gada vasarā hokejists tika aizmainīts uz Filadelfijas "Flyers" rindām. Arī tās rindās Timonens bija viens no vadošajiem komandas aizsargiem, pildot arī kapteiņa palīga funkcijas. 2009.—10. gada sezonā kopā ar "Flyers" Timonens sasniedza Stenlija kausa finālsēriju.

2015. gada februāra nogalē "Flyers" aizmainīja Timonenu uz Čikāgas "Blackhawks". Martā hokejists paziņoja, ka pēc sezonas beigām noslēgs savu profesionālo karjeru. Kopā ar "Blackhawks" Timonenam izdevās izcīnīt Stenlija kausu.

## Ārējās saites
Aleksandra vārti

**Aleksandra vārti** (**Aleksandra triumfa arka**) ir klasicisma arhitektūras piemineklis, kas celts pēc Romas triumfa arkas parauga no 1815. līdz 1817. gadam un atrodas Viestura dārzā Latvijas galvaspilsētā Rīgā.

Vienīgā triumfa arka Latvijā, nosaukta Krievijas Impērijas ķeizara Aleksandra I Romanova vārdā.

## Vēsture
Rīgas triumfa arkas pamatus ielika  par godu Krievijas Impērijas uzvarai Napoleona karos un tās ķeizara Aleksandra I nopelniem. Finansiāli projektu atbalstīja Rīgas turīgie pilsoņi.
. Celti Johana Dāniela Gotfrīda (*Johannes Daniel Gottfriedt*) vadībā, projekta autors nav zināms. Sākotnēji Aleksandra vārti (tolaik  atradās tagadējā Brīvības ielā pie Gaisa tilta, kur tos pēc Septītās koalīcijas kara beigām  atklāja Aleksandrs I.

Pilsētai izplešoties, 1904. gadā tos pārvietoja uz tagadējo Brīvības gatves posmu pie Šmerļa meža. Pēc pulkveža Zemitāna nāves tos 1928. gadā pārdēvēja par **Zemitāna vārtiem**, bet 1936. gadā pārcēla uz pašreizējo atrašanās vietu Viestura dārzā.

thumb|200px

Aleksandra vārti Rīgā ap 1880.jpg|Aleksandra vārti pie Rīgas austrumu robežas (ap 1880)
Skats uz Aleksandra vārtiem Aleksandra ielas galā 19. gadsimta beigās.jpg|Aleksandra vārti Aleksandra ielas galā (19. gadsimta beigās)
Aleksandra vārti pēc elektriskā tramvaja līnijas atklāšanas 1901.jpg|Aleksandra vārti kā elektriskā tramvaja līnijas galapunkts (1901)
Rīgas triumfa arka pēc 1914.jpg|Rīgas Triumfa arka pēc pārcelšanas uz Šmerli (pēc 1904)
Pulkvedis Zemitāns sešjūgā iebrauc caur Triumfa arku Rīgā 1919. gada 6. jūlijā.jpg|Pulkvedis Zemitāns sešjūgā iebrauc caur Triumfa arku Rīgā (1919. gada 6. jūlijā)
Aleksandra vārti pēc pārcelšanas uz Šmerli 1904. gadā.jpg|Zemitāna vārti pirms to pārcelšanas uz Viesturdārzu (1935)



## Apraksts
Arka balstās uz smilšakmens kolonnām, kas veidotas joniskajā kārtojumā. Arkas abās pusēs augšdaļā ir no bronzas izveidoti medaljoni, uz kuriem attēloti gan kara, gan miera simboli.

Aleksandra vārti ir 10,1 metru augsti, 9,7 metrus plati, 5,5 metrus dziļi, savukārt caurbrauktuves platums ir 4,25 metri.

## Atsauces

## Ārējās saites

* "Cita Rīga"
Džastins Folks

**Džastins Folks** (; dzimis ) ir amerikāņu hokejists, aizsargs, ASV hokeja izlases dalībnieks. Kopš 2019. gada Folks spēlē Nacionālās hokeja līgas kluba Sentluisas "Blues" rindās.

## Spēlētāja karjera
Profesionāļa karjeru Folks sāka 2010.—11. gada sezonas izskaņā, kad piedalījās Kaldera kausa izcīņā AHL kluba Šarlotas "Checkers" rindās. 2011.—12. gada sezonu aizsargs aizvadīja jau NHL vienībā Karolīnas "Hurricanes". 2017.—18. gada sezonā pildīja komandas kapteiņa pienākumus. "Hurricanes" rindās spēlēja līdz 2019. gadam, kad tika aizmainīts uz Sentluisas "Blues".

ASV hokeja izlases rindās spēlējis 2012. un 2013. gada Pasaules čempionātos, 2013. gadā kopā ar izlasi izcīnot bronzas medaļas.

## Ārējās saites
Tīdžejs Ošijs

**Timotijs Leifs Ošijs** (; dzimis ) ir amerikāņu bijušais hokejists, malējais uzbrucējs, ASV hokeja izlases dalībnieks.

## Spēlētāja karjera
Profesionāļa karjeru Ošijs sāka 2008.—09. gada sezonā, to aizvadot NHL vienībā Sentluisas "Blues". 2012. gada vasarā uzbrucējs pagarināja savu līgumu ar "Blues" uz nākamajiem pieciem gadiem. 2015. gada jūlijā tika aizmainīts uz Vašingtonas "Capitals". 2018. gadā kopā ar "Capitals" izcīnīja Stenlija kausu.

ASV hokeja izlases rindās spēlējis 2012. un 2013. gada Pasaules čempionātos, 2013. gadā kopā ar izlasi izcīnot bronzas medaļas.

## Ārējās saites
Kārlis Būmeisters (politiķis)

**Kārlis  Būmeisters** (dzimis , miris ) bija Latvijas politiķis, grāmatvedis, auditors. Bijis 1., 2. un 3. Saeimas deputāts. Latvijas Sociāldemokrātiskās strādnieku partijas (LSDSP) biedrs, kā arī Latvijas Bankas padomes loceklis, latviešu dzejnieka un redzamākā LSDSP biedra Raiņa domubiedrs. Ārsta Valentīna Būmeistera, padomju disidenta, politiski represētā profesora Jura Būmeistera tēvs un mūsdienu mūziķa un TV personības Kārļa Būmeistera (šobrīd Eiropas Parlamenta ierēdņa) vecvectēvs. Politiski apcietināts trīs reizes par tobrīd pretvalstisku vai revolucionāru darbību gan Krievijas Impērijas, gan Kārļa Ulmaņa autoritārā režīma, gan Padomju okupācijas laikā.

## Biogrāfija
Kārlis Būmeisters piedzima Cēsu apriņķa Grašu pagastā . saimnieku Jēkaba un Annas Augustes (dz. Pakalnietes) ģimenē. Ieguvis vidējo izglītību, zinājis četras valodas.

1904. gadā notiesāts par sociāldemokrātisku darbību 1905. gadā piedalījies revolūcijā. 1906. gadā pievienojies Latvijas Sociāldemokrātiskajai Strādnieku partijai (LSDSP). Par revolucionāru darbību, virzot mazinieku, Trocka idejas un izplatot trockiešu laikrakstu "Dzirkstele", 1908. gadā apcietināts un 1909. gadā notiesāts uz nometināšanu, bet sakarā ar nepilngadību sods mazināts uz četriem gadiem "cietokšņa", t.i., cietuma. Sodu izcieta Rīgas Centrālcietumā līdz 1913. gadam, kad ticis amnestēts par godu Krievijas Impērijas monarhu Romānovu 300 gadu jubilejai.

Vēlāk devies uz Pēterburgu, kur laulībā ar Agnesi Būmeisteri (dz. Bahmane) piedzimst vecākais dēls Valentīns. Pēc tam Lisvas (Krievija) pilsētas vilnas pārstrādes fabrikā ieņem vadošā grāmatveža un padomes locekļa amatu. Lisvā 1918. gadā piedzimst dēls Juris Būmeisters.

1920. gadā ar ģimeni atgriezies Latvijā un sākumā apmetas Daugavpilī. 1922. gadā ievēlēts par 1. Saeimas deputātu no Latgales saraksta līdzās ar Raini. Ticis ievēlēts arī 2. Saeimā (1925) un 3. Saeimā (1928).

Dzīvojot Daugavpilī, no 1924. līdz 1931. gadam bijis galvenais redaktors laikrakstam "Latgolas Dorbs" (Latgales Darbs), kā arī vienubrīd pilsētas domes deputāts. Bijis Valsts zemes bankas un no 1932. līdz 1934. gadam — Latvijas Bankas padomes loceklis. Pēc Ulmaņa apvērsuma 1934. gada 28. jūnijā kā vadošais LSDSP darbinieks apcietināts uz sešiem mēnešiem Rīgas centrālcietumā.

Otrā pasaules kara laikā bija pretošanās kustības dalībnieks, kā arī darbojās LSDSP pagrīdes organizācijā. 1951. gadā apcietināts kā varai bīstams un izsūtīts uz soda nometni Taišetas pilsētā Sibīrijā. 1956. gadā atgriezies Rīgā, kur turpinājis dzīvot ar ģimeni. Miris .  apglabāts Meža kapos.

## Atsauces
Senspārņi

**Senspārņi** jeb **senspārņu infraklase** (*Paleoptera*) ir viena no divām spārneņu apakšklases (*Pterygota*) kukaiņu infraklasēm, kurā apkopotas divas primitīvākās mūsdienās dzīvojošās spārneņu kārtas. Balstoties uz fosilajiem atradumiem, senspārņu infraklasē ir vairākas aizvēsturiskās kārtas. Vislielākā senspārņu sugu dažādība dzīvoja karbona periodā, bet pēkšņi masveidā izmira perma periodā pirms 250 miljoniem gadu.

Zinātniskais nosaukums *Paleoptera* cēlies no grieķu valodas vārdiem — *paleo* nozīmē 'primitīvs', bet *ptera* — 'spārni'.

## Īpašības
[thumb|left|220px|''[Meganeura monyi* fosilais nospiedums]]
Visu mūsdienās dzīvojošo senspārņu sugu [[kāpurs|kāpuri]] dzīvo un attīstās [[ūdens|ūdenī]], bet pieaugušie īpatņi ir lidojoši kukaiņi. Tiem ir lieli, membrānveida spārni, kas, sakļauti miera stāvoklī, nepieguļ pie ķermeņa, bet atrodas vai nu uz sāniem no ķermeņa, vai vertikāli virs ķermeņa. Pretēji [[jaunspārņi|jaunspārņu infraklases]] (*Neoptera*) sugām lielākā daļa senspārņu infraklasei piederošo kukaiņu miera stāvoklī nespēj sakļaut savus [[spārni|spārnus]] tā, lai tie nosegtu ķermeni, atrodoties tam paralēlā plaknē. Izņēmums ir aizvēsturiskā, izmirusī *Diaphanopterodea* dzimta, kuras sugas spēja salocīt spārnus, nosedzot ķermeni, bet unikālā, atšķirīgā veidā, salīdzinot ar [[jaunspārņi]]em. Visiem senspārņiem ir īsas kājiņas, ar kurām tie spēj vai nu pieķerties, vai kaut ko saķert, bet tie nespēj ar kājiņām pārvietoties, rāpot.

Vislielākais kukainis, kāds jebkad ir dzīvojis, ir *Meganeura monyi*, kas pieder pie senspārņu infraklases. Tas bija spārei līdzīgs kukainis, kura ķermeņa garums bija 30 [[centimetrs|cm]], bet [[spārnu plētums]] 75&nbsp;cm.

==Sistemātikas diskusijas==
Senspārņu grupas spārnu novietošanas īpašība miera stāvoklī automātiski nenozīmē, ka šīs grupas sugas ir savstarpēji radniecīgas. Šī grupa vienkārši apvieno visus tos kukaiņus, kas nav jaunspārņi. [[Zinātnieki]] joprojām nav atraduši citas kopsakarības abām infoklasē esošajām mūsdienu [[kārta|kārtām]], tādēļ tiek piedāvātas arī citas alternatīvās sistemātikas. [[Spāru kārta]] un [[viendienīšu kārta]] nevis tiek apvienotas vienā infraklasē, bet sistemtizētas kā māsas taksoni jaunspārņiem. Turklāt daži sistemātiķi uzskata, ka spāres ir tuvāk radniecīgas jaunspārņiem, bet citi, ka viendienītes.

Daļa zinātnieku senspārņu grupā sistematizē arī izmirušos paleozoja laika knābjgalvju kukaiņus [[paleodiktiopteri|paleodiktiopterus]] (*Palaeodictyopteroidea*), uzskatot, ka senie knābjgalvji ir vai nu māsas taksons spārēm un viendienītēm, vai bāzes grupa un visām pieminētajām grupām būtu jābūt sistematizētām senspārņos.

==Sistemātika==
[[Attēls:Male Calico Pennant (teneral) (5877648960).jpg|thumb|220px|Senspārņu kājiņas ir tik mazas, ka ar tām var tikai pieķerties, vai kaut ko saķert, bet nevar pārvietoties]]
**'Senspārņu infraklase*' (*Paleoptera'')
*† 
***†kārta 
***†kārta 
***†kārta 
***†kārta 
**
***
***†dzimta 
***†dzimta 
***†dzimta 
***†kārta 
***†kārta 
***†kārta 
***†kārta  
***†kārta 
**
***

## Atsauces
Kārlis Būmeisters

**Kārlis Būmeisters** var būt:

* Kārlis Būmeisters (1986), latviešu mūziķis;
* Kārlis Būmeisters (1888—1967), latviešu politiķis.
Slavomirs Mrožeks

**Slavomirs Mrožeks** (*Sławomir Mrożek*, dzimis 1930. gada 29. jūnijā Boženčinas ciemā, Polijā, miris 2013. gada 15. augustā Nicā, Itālijā) bija poļu rakstnieks. Nozīmīgs absurda drāmas pārstāvis.

Pirmos stāstu krājumus izdevis 1953. gadā. 1963. gadā izbraucis uz Itāliju, 1968. gadā apmeties Parīzē, bet 1989. gadā pārvācies uz Meksiku. 1996. gadā atgriezies Polijā un dzīvoja Krakovā.

Mrožeks sarakstījis apmēram 40 lugas, no kurām pazīstamākās – „Karalis”, „Striptīzs”, „Mīlestība Krimā”, „Emigranti”.

Mrožeks apbalvots ar Francijas Goda Leģiona ordeni (2003) un ar Polijas Kultūras fonda balvu par mūža ieguldījumu (2004).

Latvijas teātros iestudētas Mrožeka lugas "Emigranti" (2004, Dailes teātrī), "Tango" (2002, Komēdijas teātrī; 2005, Rēzeknes Tautas teātrī), "Atklātā jūrā" (1999, Ausekļa Limbažu teātrī) un "Atraitnes" (2011, studijteātrī "Aka"). Viņa īsproza Ingmāras Balodes tulkojumā publicēta portālā "Satori".

## Atsauces

## Ārējās saites
Bērdas sala

**Bērdas sala** ( — ‘Putnu sala’) ir vulkāniska sala rietumos no Dienviddžordžijas salas Atlantijas okeāna dienvidos. Administratīvi sala ietilpst Apvienotās Karalistes valdījumā Dienviddžordžijā un Dienvidsendviču Salās. Bērdas salu no Dienviddžordžijas rietumos esošās Parjadina pussalas atdala  platais Bērdas šaurums, bet no tālāk rietumos esošajām Vilisa salām —  platais Stjuarta šaurums. Sala kalnaina, daudz līču un pussalu.

Salu 1775. gada 16. janvārī atklāja britu jūrasbraucēja Džeimsa Kuka ekspedīcija un nosauca aprakstoši pēc tajā mītošajām dažādu sugu putnu kolonijām. Kopš 1957. gada salas dienvidu pusē Džordana līča krastā darbojas britu polārstacija Bērdailenda. Kopš 1975. gada salai ir noteikts speciāli aizsargātas dabas teritorijas statuss un nokļūšana tajā iespējama tikai ar speciālām atļaujām.

## Atsauces
Jaunspārņi

**Jaunspārņi** jeb **jaunspārņu infraklase** (*Neoptera*) ir viena no divām spārneņu apakšklases (*Pterygota*) kukaiņu infraklasēm, kurā apkopotas 25 spārneņu kārtas, kas savukārt tiek iedalītas 2 virskārtās. Visiem jaunspārņiem lidošana ir galvenais veids, lai izbēgtu no ienaidniekiem, tie pamatā pārvietojas pa gaisu, izmantojot spārnus, bet atšķirībā no senspārņiem spēj nolaisties uz zemes un pārvietoties, arī izmantojot kājas.

## Kopējās īpašības
thumb|left|100px|Jaunspārņi spēj sakļaut spārnus virs ķermeņa, tam paralēlā plaknē
Spārneņu spārni laika gaitā attīstījās un lielie, membrānveidīgie spārni, kādi ir raksturīgi senspārņiem, ne vienmēr kukainim bija izdevīgi. Nolaižoties uz zemes, atpūšoties, pārojoties un barojoties, lielie spārni kļuva arvien traucējošāki un piesaistīja ienaidnieku uzmanību, kā arī ar tiem kļuva apgrūtinoši manevrēt cauri meža biezokņiem. Ja spārni tika savainoti, ielauzti vai saburzīti, kukainim draudēja nāve. Būtu jāpiemin, ka mūsdienās dzīvojošie senspārņi - spāres un viendienītes - nenolaižas uz plakanas virsmas, pie kuras nevar pieķerties. To vienīgais līdzeklis, lai pārvietotos, ir spārni, kājas ir ļoti vārgas un derīgas tikai, lai pieķertos, ar tām nevar pārvietoties. 

Zinātnieki uzskata, ka šīs grupas dzīves veids, kukaiņiem ik pa laikam nolaižoties uz zemes, spieda tos evolūcijas ceļā attīstīt spārnu salocīšanas mehānismu tādā veidā, ka spārni tika novietoti plakani virs ķermeņa. Šāda adaptācija pirmo reizi parādījās devona vai karbona periodā. Evolūcijas izmaiņas skāra spārna pievienojuma vietu ķermenim. Spārna salocīšanu nodrošina elastīga locītava un īpašs muskulis, kas pievienots pie neliela aksilārā (sānu) vairodziņa - trešā sklerīta. Spēja salocīt spārnus virs ķermeņa deva kukaiņiem mobilitātes iespējas pa dažādām virsmām, netraumējot spārnus. Pateicoties jaunajai spārnu īpašībai, nepilnu 30 miljonu gadu laikā izveidojās vismaz 11 jaunas kukaiņu kārtas. Dažu jaunspārņu kārtu sugas evolūcijas gaitā ir atkal zaudējušas spēju salocīt spārnus plakaniski virs ķermeņa, piemēram, tauriņi.

## Sistemātika
[thumb|220px|[Taisnspārņu kārta (*Orthoptera*)]]
[thumb|220px|[Dievlūdzēju kārta (*Mantodea*)]]
[thumb|220px|[Tīklspārņu kārta (*Neuroptera*)]]
***Jaunspārņu infraklase** (*Neoptera*)
** 
*** 
*** 
*** 
*** 
*** 
*** 
*** 
***  (ieteikta virskārta)
**** 
**** 
**** 
**** 
***  (ieteikta virskārta)
**** 
**** 
**
*** 
*** (ieteikta virskārta)
**** Blusu kārta (*Siphonaptera jeb Aphaniptera*)
**** 
**** 
***  (ieteikta virskārta)
**** 
**** 
*** (ieteikta virskārta)
**** 
**** 
**** 
*** (ieteikta virskārta)
**** 
**** 

## Atsauces

## Ārējās saites

*Britannica: Neoptera
*Systematics: Neoptera
*Neoptera (new wing)
Gofailenda

**Gofailenda** () ir Dienvidāfrikas vissezonas pētniecības stacija Subantarktikā. Izvietojusies Transvālas līča krastā Svētās Helēnas salai piederošās Gofa salas dienvidaustrumu galā. Tās galvenās darbības jomas ir meteoroloģija, bioloģija un ornitoloģija. Stacija ir apdzīvota visu gadu, personāls parasti sastāv no 6 līdz 8 cilvēkiem.

## Vēsture
1955.—1956. gadā Gofa salā darbojās Gofa salas zinātniskā ekspedīcija, kas bija pirmā kompleksā ekspedīcija, kas pētīja salas vidi un izveidoja pirmo detālo salas karti. Ekspedīcijas vajadzībām salas austrumu piekrastē Glena aizā *(The Glen)* tika ierīkota bāzes nometne. 1956. gada maijā ekspedīcija pameta salu ar Dienvidāfrikas Kara flotes fregati *Transvaal*, ar ko salā tika nogādāta Dienvidāfrikas meteorologu komanda, kas pārņēma ekspedīcijas bāzi. Bāze atradās ielejā, tādēļ lai iegūtu pilnīgākus meteoroloģiskos novērojumus, stacija 1963. gadā tika pārcelta uz tagadējo vietu salas dienvidaustrumos.

## Atsauces
Administratīvo teritoriju un teritoriālo vienību klasifikators

**Administratīvo teritoriju un teritoriālo vienību klasifikators** (ATVK) ir Latvijas Republikas Centrālās statistikas pārvaldes izstrādāts klasifikators vienotai Latvijas administratīvo teritoriju un teritoriālo vienību kodēšanai saskaņā ar Administratīvo teritoriju un apdzīvoto vietu likumā noteikto administratīvi teritoriālo iedalījumu.

Klasifikatora objekti ir administratīvās teritorijas (apriņķi, valstspilsētas, novadi) un novadu teritoriālā iedalījuma vienības (novada pilsētas un pagasti).

Katram klasifikatora objektam piešķir unikālu septiņu zīmju kodu, kurš aizvieto objekta nosaukumu.

## Klasifikatora objekti
* valstspilsētas - 10
* novadi - 36
* novada pilsētas - 71
* pagasti - 512

## Paraugi
* 0050000 - Daugavpils, valstspilsēta
* 0400200 - Bauskas novads
* 0400201 - Bauskas pilsēta, novada pilsēta
* 0400246 - Brunavas pagasts

## Skatīt arī
* Latvijas administratīvais iedalījums
* ISO 3166-2:LV

## Ārējās saites
* ATVK oficiālā mājaslapa
European Hit Radio Desmitgades Top 100 (2004—2013)

[thumb|250px|[European Hit Radio Desmitgades Top 100 logo.]]

Šis ir European Hit Radio Desmitgades Top 100. Tops atspoguļoja aizvadītās desmitgades (2004. līdz 2013. gadam) vispopulārākās dziesmas radiostacijā European Hit Radio. Tops tika atskaņots radiostacijā European Hit Radio svētdien, 2014. gada 12. janvārī plkst. 10:00.

## Top 100 sastādīšanas princips
European Hit Radio Desmitgades Top 100 tika sastādīts pamatojoties uz klausītāju balsojuma rezultātiem, kas, ik nedēļu, tiek apkopoti Top 40. Topa veidošanas procesā piedalās visas dziesmas, kas kaut reizi ir pabijušas Top 40 sarakstā.

Katrai dziesmai, kas kaut reizi ir iekļuvusi Top 40, tiek piešķirts punktu skaits, atkarībā no dziesmas atrašanās vietas topā. Piemēram, ja dziesma iknedēļas Top 40 ieņem 1. vietu, tad dziesmai tiek pieskaitīts 1 punkts, ja dziesma ieņem 12. vietu, tad 12 punkti, ja 37. vietu, tad 37 punkti un tā tālāk. Nedēļās, kurās dziesma nav iekļuvusi Top 40 populārāko dziesmu sarakstā, dziesmai tiek pieskaitīts 41 punkts. Veidojot Desmitgades Top 100, visi punkti tiek skaitīti kopā un augstāko vietu iegūst dziesma ar vismazāko punktu skaitu. Ja vairākām dziesmām ir vienāds punktu skaits, tad augstākā vietā nonāk tā dziesma, kurai ir bijusi augstākā vieta Top 40, tad nākamā augstākā vieta un tā tālāk.

## Top 100 dziesmu saraksts

### Piezīmes
**N** — nedēļas Top 40, **Av** — augstākā vieta Top 40, **NAv** — nedēļas augstākajā vietā

## Skatīt arī
* European Hit Radio
* European Hit Radio Top 40
* European Hit Radio Top 100

## Ārējās saites
Kriss Kunics

**Kriss Kunics** (; dzimis ) ir bijušais kanādiešu hokejists, malējais uzbrucējs. Karjeras laikā aizvadījis 1022 spēles Nacionālajā hokeja līgā, četras reizes izcīnot Stenlija kausu. Karjeras lielāko daļu, astoņarpus sezonas, aizvadījis Pitsburgas "Penguins" sastāvā. Kanādas hokeja izlases rindās kļuvis par 2014. gada olimpisko čempionu.

## Spēlētāja karjera
Profesionāļa karjeru Kunics sāka, kad 2003. gada 1. aprīlī noslēdza līgumu ar NHL klubu Anahaimas "Mighty Ducks", nākamajā sezonā tās rindās aizvadot 21 spēli. 2004.—05. gada NHL sezonas lokauta laikā uzbrucējs spēlēja AHL vienībā Sinsinati "Mighty Ducks", taču pēc lokauta beigām tika ievietots neaizsargāto spēlētāju sarakstā, tiesības uz hokejistu pārņemot Atlantas "Thrashers" vienībai.

"Thrashers" rindās Kunics aizvadīja tikai divas spēles, kad vēlreiz tika ievietots neaizsargāto spēlētāju sarakstā, un atgriezās "Mighty Ducks" rindās, tanī pašā sezonā arī nostiprinoties komandas rindās. 2006.—07. gada sezonā viņš bija jau ceturtais rezultatīvākais "Ducks" spēlētājs, sezonas izskaņā kopā ar komandu izcīnot arī Stenlija kausu.

2008.—09. gada sezonas vidū uzbrucējs tika aizmainīts uz Pitsburgas "Penguins", kopā ar klubu izcīnot jau savu otro Stenlija kausa titulu. Kopš 2010. gada uzbrucējs regulāri spēlē "Penguins" pirmajā maiņā. 2015.—16. un 2016.—17. gada sezonās kopā ar "Penguins" vēlreiz izcīnīja Stenlija kausu. 2017. gada jūlijā noslēdza viena gada līgumu ar Tampabejas "Lightning", taču gadu vēlāk pievienojās Čikāgas "Blackhawks". 2019. gada vasarā paziņojas par karjeras beigšanu.

Kanādas hokeja izlases rindās kļuvis par 2014. gada olimpisko čempionu, izcīnījis sudraba medaļu 2008. gada Pasaules čempionātā.

## Ārējās saites
Spāru virskārta

**Spāru virskārta** (*Odonatoptera*) ir kukaiņu klases (*Insecta*) senspārņu virskārta, kas apvieno vairākas aizvēsturiskās, izmirušās kārtas un vienīgo mūsdienās dzīvojošo spāru kārta (*Odonata*). Šīs virskārtas sugas dzīvoja jau pirms 320 miljoniem gadu, sākot vismaz ar vēlo karbona periodu. Vislielākā sugu dažādība bija vērojama paleozoja beigās, kad dzīvoja arī visu laiku lielākais kukainis — milzu spāre *([[Meganeura monyi]])*. Tās spārnu plētums bija 75 cm, bet pats ķermeņa garums 30 cm. 

## Sistemātikas diskusijas
Par spāru grupas sistemātiku un sakarībām ar citām kukaiņu grupām zinātniekiem nav vienprātības. Visi piekrīt, ka spāru grupa nepieder pie jaunspārņiem, vislielākās debates ir par senspārņu grupu, ko šobrīd veido spāres un viendienītes, kā arī par izmirušiem paleozoja laika knābjgalvju kukaiņiem paleodiktiopteriem (*Palaeodictyopteroidea*). 

Ir sistemātiķi, kas uzskata, ka senie knābjgalvji ir vai nu māsas taksons spārēm un viendienītēm, vai bāzes grupa un visām pieminētajām grupām būtu jābūt sistematizētām senspārņos. Tomēr pēdējos gados veiktās ģenētiskās analīzes pierāda, ka spāres ir māsas taksons jaunspārņiem un senspārņu grupa ir parafilētiska. Daļa zinātnieku līdz ar to sistematizē gan viendienītes, gan spāres kā māsas taksonus jaunspārņiem, dažiem uzskatot, ka viendienītes ir primitīvāka grupa, bet citiem, ka spāres ir bāzes grupa. Tā kā sistemātiķi starptautiski nav vienojušies par spārneņu sistemātiku, tad tiek plaši lietots esošais iedalījums jaunspārņos un senspārņos.

Spāru virskārtā ir 6 kārtas un vairākas dzimtas, kuru piederība kārtām nav skaidra.

## Sistemātika
*
**
**†kārta 
**†kārta 
**†kārta 
**†kārta  
**†kārta 
**†dzimta 
**†dzimta 
**†dzimta 

## Atsauces
LituanicaSAT-1

***LituanicaSAT-1*** bija Lietuvas viens no diviem pirmajiem pavadoņiem. Otrs bija *[[LitSat-1]]*; tie Starptautiskajā kosmosa stacijā nogādāti 2014. gada janvārī, bet februārī palaisti brīvā lidojumā. 2014. gada jūlijā darbību beidzis.

Projekta primārais mērķis bija dot universitātes studentiem un jaunajiem inženieriem zināšanas un pieredzi pavadoņu inženierijā. Sekundārie mērķi bija izmēģināt radioamatieru sakaru sistēmu, nofotografēt Lietuvu no kosmosa, izmēģināt atjaunojamās enerģijas avotus kosmosā, izmēģināt īpašus mikrokontrolierus un sensorus.

*LituanicaSAT-1* veidojusi 30 cilvēku komanda no Viļņas Universitātes un nekomerciālas organizācijas *Inovatyvūs inžineriniai projektai*.

Pavadonis veltīts lietuviešu pilotu *Steponas Darius* un *Stasys Girėnas* pirmā transatlantiskā lidojuma 80 gadadienai. Pavadonim tādēļ dots vēsturiskās lidmašīnas nosaukums "*Lituanica*".

## Konstrukcija
*LituanicaSAT-1* veidots pēc *[[CubeSat]]* 1U standarta kuba formā ar malām 10 cm un masu 1,09 kg. Tajā ievietots primārais (*[[ARM]] Cortex-M4F*) un sekundārais (*Arduino ATMega 2560*) borta dators. Galvenā derīgā krava bija Lietuvas radioamatieru izgatavots FM balss retranslators, kas nodrošina sakaru seansu starp diviem korespondentiem. Pavadonim bija četras antenas (3 UHF un 1 VHF)
Pavadonī iemontēta VGA fotokamera
Saules bateriju paneļi, kas izgatavoti Lietuvas uzņēmumā *Precizika-MET SC*, uzklāti uz kuba skaldnēm.

Kosmiskā aparāta stāvokļa noteikšanai un kontrolei izmantota pasīvā magnētiskā stāvokļa kontroles sistēma, kas sastāv no diviem kustības sensoriem, žiroskopa un magnetometra.

## Priekšvēsture
Darbs pie *LituanicaSAT-1* projekta sākts 2012. gada jūlijā, kad definēti projekta mērķi. Pirmie aparatūras prototipi izgatavoti 2012. gada decembrī. Pavadoņa aparatūra izgatavota 2013. gada jūlijā. Pavadoņa integrācija un testēšana veikta 2013. gada septembrī un oktobrī.

## Lidojuma gaita
*LituanicaSAT-1* līdz ar citiem 32 nanopavadoņiem tika palaists  plkst. 18:07:05 UTC kosmosa kuģa *[[Orb-1|Cygnus Orb-1]]* kravas telpā ar nesējraķeti *[[Antares 120]]* no Vidusatlantiskā reģionālā kosmoporta (MARS) starta laukuma LP-0A. 12. janvārī *Cygnus* ieradās Starptautiskajā kosmosa stacijā (SKS).

*LituanicaSAT-1* brīvā lidojumā palaists no stacijas *[[Kibo (SKS)|Kibo]]* moduļa īpašas nanopavadoņu palaišanas ierīces 28. februārī 07:30 UTC. Reizē ar to palaisti pavadoņi *[[LitSat-1]]*, *[[SkyCube-1]]*, *[[ArduSat-2]]* un *[[UAPSAT]]*.

 paziņots, ka *LituanicaSAT-1* misija ir pabeigta.

## Skatīt arī
* *[[LitSat-1]]*
* *[[ESTCube-1]]*
* *[[Venta-1]]*

## Atsauces

## Ārējās saites
* Kas yra LituanicaSAT-1 VŠĮ Inovatyvūs Inžineriniai Projektai,
Lidosta (filma)

**"Lidosta"** () ir 2004. gada ASV komēdijdrāma, kuras režisors ir Stīvens Spīlbergs. Galvenajās lomās — Toms Henkss un Ketrina Zeta-Džonsa. Stāsts ir par vīrieti, kurš ir ieslodzīts Ņujorkas Džona Kenedija starptautiskajā lidostā tāpēc, ka viņam ir liegta iespēja iekļūt ASV, un viņš nevar arī atgriezties dzimtenē revolūcijas dēļ.

Stāsts daļēji aizgūts no patiesa notikuma, kad Irānas bēglis Mehrans Karimi Naseri 17 gadus, no 1988. līdz 2006. gadam, pavadīja Šarla de Golla lidostā, Parīzē, Francijā.

## Atsauces

## Ārējās saites
*
Johans Gotlībs Groške

**Johans Gotlībs Groške** (*Johann Gottlieb von Groschke*, 1760—1828) bija Kurzemes un Zemgales hercogistes galma ārsts. 40 gadus bija *[[Academia Petrina]]*, vēlāk Jelgavas akadēmiskās ģimnāzijas fizikas un dabaszinātņu profesors (1788—1828). Prorektors (1791, 1800—1801).

## Dzīvesgājums
Dzimis 1760. gada 30. augustā Tukuma aptiekāra un Kurzemes hercoga galma ķirurga Johana Gotloba Groškes (1714–1777) un viņa sievas Sofijas Ģertrūdes, dzimušas Gercas (*Görtz*), ģimenē. 1775. gadā viņš kā viens no pirmajiem 23 audzēkņiem sāka mācības Jelgavas Pētera akadēmijā, kur viņu īpaši iespaidoja fizikas un dabaszinātņu profesors Johans Jakobs Ferbers. Studēja medicīnu un dabaszinātnes Berlīnes *Collegium medico-chirurgicum* (no 1778) un Getingenes universitātē (no 1780). 1784. gada 1. maijā Groške aizstāvēja disertāciju par empiēmām (*de Empyemate*) un ieguva medicīnas un ķirurģijas doktora grādu. Papildinājās Nīderlandē un Francijā, kur Parīzē iepazinās ar Bendžaminu Franklinu, gadu strādāja par ārstu Londonas Bartolomeja slimnīcā. 1785. gada beigās devās uz Berlīni, kur satika Kurzemes hercogu Pēteri, kas viņam 1786. gada 16. jūnijā piedāvāja darbu Jelgavas akadēmijā aizbraukušā profesora Ferbera vietā. Groške saņēma atļauju vēl divus gadus papildināties Edinburgā, kur viņš 1787. gadā kļuva par zinātņu biedrības locekli.

Profesora darbu Jelgavā Groške sāka 1788. gada sākumā, vienlaikus strādāja arī par Jelgavas ārstu, pārraudzīja pilsētas slimnīcu. 1791. gadā hercogs viņam piedāvāja kļūt par galma ārstu (*Hofarzt*) ar mūža pensiju 500 Alberta dālderu apjomā. 1801. gadā viņam piedāvāja kļūt par Jelgavas universitātes profesoru, bet, universitāti atverot Tērbatā, viņš palika Jelgavā.    

1810. gadā Groške licis izgatavot īpašus peldu ratus Krievijas impērijas ķeizara Aleksandra I sievai Elizabetei, kas vasaru pavadīja Plieņciema kūrortā. 1817. gadā viņu apbalvoja ar Krievijas Sv. Vladimira ordeni un 1819. gadā piešķīra ķeizariskā galma padomnieka titulu.  
1819. gadā viņš nodibināja zelta medaļu, kas katru gadu bija jāpasniedz labākā par uzdoto tēmu latīņu valodā rakstītā darba autoram. 1827. gadā viņš kļuva par kolēģijas padomnieku.   
  
Miris 1828. gada 20. martā Jelgavā.

## Biedrības
* Kurzemes literatūras un mākslas biedrība 
* Berlīnes Dabaspētnieku biedrība
* Londonas Linneja biedrība
* Filadelfijas filozofiskā biedrība
* Maskavas fizikāli-medicīniskā biedrība
* Pēterburgas medicīniski-ķirurģiskā biedrība
* Pēterburgas mineraloģiskā biedrība

## Darbi
* De empyemate ... pro gradu doctoris publice disputabit auctor Ioannes Theophilus Groschke. Getingene: Dieterich, 1784 (latīniski)
* Martin Heinrich Klaproth. Observation relative to the mineralogical and chemical history of the fossils of Cornwall ... Translated from the German by J. G. Groschke, 1787 (Groškes tulkojums angliski)

## Atsauces
Dūmi

thumbnail|235px|No ugunskura paceļas dūmi
**Dūmi** ir degšanā vai pirolīzē radies gāzu un cietu un šķidru daļiņu maisījums. Parasti dūmi ir nevēlami, piemēram, iekurinot krāsni vai ugunsgrēkos, tomēr dūmus var izmantot arī lietderīgi, piemēram, kaitēkļu iznīcināšanai, dūmu signālos, gaļas kūpināšanai vai kā aizsegu karadarbībā. Dūmus izmanto arī dažādos rituālos, dedzinot vīraku, salviju vai sveķus.

Ugunsgrēkos dūmu saelpošanās ir galvenais nāves iestāšanās iemesls.

## Skatīt arī
* Dūmu sastāvs

## Ārējās saites
Šerloks

**"Šerloks"** () ir *[[BBC]]* veidots britu televīzijas seriāls, kas kopš 2010. gada tiek pārraidīts kanālā *[[BBC One]]*.
Seriāla sižets balstīts uz Artura Konana Doila romānu un īso stāstu motīviem par detektīvu Šerloku Holmsu, tikai tā darbība notiek mūsdienās. Latvijā seriāls tiek translēts telekanālā LTV1.

Seriāla autori ir Marks Getiss un Stīvens Mofats, pazīstami ar televīzijas seriāliem *[[Doctor Who]]* un *[[Jekyll]]*. Galvenās lomas, Šerloku Holmsu un Džonu Vatsonu atveido Benedikts Kamberbačs un Martins Frīmens. Filmēšana pārsvarā norisinās Londonā un Kārdifā. Seriāls ir ieguvis daudzas pozitīvas atsauksmes un ticis nominēts vairākām balvam. 2011. gadā "Šerloks" saņēma BAFTA televīzijas balvu kategorijā "Labākais dramatiskais seriāls".

## Sižets
Izmeklētājs Šerloks Holmss kopā ar savu dzīvokļa biedru Džonu Vatsonu izmeklē noziegumus, pārsvarā slepkavības, par ko Džons raksta savā emuārā. Lai gan Šerloks izmeklē dažādus noziegumus, bieži seriālā figurē Džims Moriartijs kā galvenais ļaundaris.

## Tēli
thumb|200px|Benedikts Kamberbačs Šerloka Holmsa lomā
* **[[Šerloks Holmss]]**&nbsp;— detektīvs, viens no labākajiem pasaulē, palīdz policijai izmeklēšanās, sauc sevi par "augsti funkcionējošu sociopātu". Viņam piemīt laba atmiņa un dedukcijas spējas. Šerloku lielākā daļa citu seriāla tēlu uzskata par nepieklājīgu. Viņu atveido aktieris Benedikts Kamberbačs.
* **[[Doktors Vatsons|Džons Vatsons]]**&nbsp;— bijušais armijas ārsts Afganistānā, Šerloka dzīvokļa biedrs. Viņu atveido aktieris Martins Frīmens.
* **[[Maikrofts Holmss]]**&nbsp;— Šerloka brālis, ietekmīgs cilvēks. Viņu atveido aktieris un viens no seriāla autoriem Marks Getiss.
* **[[Profesors Moriartijs]]**&nbsp;— aktieris, seriāla galvenais ļaundaris. Sauc sevi par "noziedznieku konsultantu". Viņa pilnais vārds ir Džeimss "Džims" Moriartijs. Viņu atveido aktieris Endrū Skots.

## Sezonas

2009. gadā tika pasūtīta pilotsērija, bet 2010. gadā iznāca seriāla pirmā sezona, kas sastāv no trim deviņdesmit minūšu ilgām sērijām&nbsp;— *[[A Study in Pink]]*, *[[The Blind Banker]]* un *[[The Great Game]]*.

Seriāla otrā sezona iznāca 2012. gada janvārī. Tā arī sastāv no trim sērijām&nbsp;— *[[A Scandal in Belgravia]]*, *[[The Hounds of Baskerville]]* un *[[The Reichenbach Fall]]*.

Trešā sezona tika translēta 2014. gada janvārī. Tajā ir 3 sērijas&nbsp;— "Mistērija ar skeletu", "Triju zīme" un "Pēdējais zvērests" 2013. gada decembrī *BBC One* kanālā translēja seriāla minisēriju *[[Many Happy Returns]]*.

2015. gada janvārī sākās filmēšana seriāla Jaungada speciālizlaidumam "Baisā līgava". 2014. gada 8. janvārī Stīvens Mofats paziņoja, ka seriālam ir apstiprināts turpinājums ceturtajai un piektajai sezonai. Ceturto sezonu sāka demonstrēt 2017. gada janvārī.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Oficiālā mājas lapa
Valts Pūce

**Valts Pūce** (dzimis 1962. gada 7. februārī) ir latviešu komponists un mūziķis, kurš strādā, savienojot akadēmiskās mūzikas, popmūzikas un etniskās mūzikas ietekmes.

## Biogrāfija
V. Pūces tēvs ir režisors Voldemārs Pūce, māte — teātra aktrise Daila Kukaine-Pūce, viņa vecākais brālis ir aktieris Kaspars Pūce, māsa — Dace, čella skolotāja. Agri zaudējis vecākus. Absolvējis E. Dārziņa speciālo mūzikas skolu (1980) un Latvijas Valsts konservatorijas Kordiriģēšanas nodaļu (1987). Viņa pedagogi konservatorijā bija Juris Kļaviņš, Ilgvars Matrozis un Mendelis Bašs, viņš tajā apguvis arī kompozīciju pie Paula Dambja, Selgas Mences un Pētera Plakida.

Jau studiju laikā vadījis korus Alojā (1980—1984) un Ulbrokā (1986—1994), kā arī vokālo ansambli "Liesma" (1982—1986). No 1986. līdz 1990. gadam strādājis VPTIS k/n par vokālā žanra metodiķi.

1986. gadā nodibinājis kameransambli "Marana", ar kuru kopā iestudējis paša komponētas programmas — dziesmu ciklu ar Aivara Neibarta vārdiem, kameroperu "Šahs" (1989), ciklu "Visādas drazas" (1991) u.c. 

2001. gadā sacerējis mūziku animācijas filmai "Neparastie rīdzinieki".

2006. gadā V. Pūce nodibināja "Pūces etnogrāfisko orķestri", kura mūzikā nozīmīgas ir etniskās mūzikas ietekmes. Viņš ir sarakstījis mūziku populārajai Dailes teātra izrādei "Šveiks" (1998). 2013. gadā kopā ar Igo sarakstīts dziesmu cikls "Zeme", Igo ir arī tās teksta autors.

Latvijas autoru apvienības valdes loceklis (kopš 2000. gada). Latvijas Komponistu savienības biedrs (2006).

Precējies ar mūziķi, vēlāk producenti un režisori Daci Pūci. Laulībā dzimis dēls mūziķis Valters Pūce un meita režisore Līva Pūce.

## Diskogrāfija

* *Visādas drazas*, "Marana" (LP) — RiTonis, 1991.
* *Gadskārtu ieražu dziesmas/Papardes zieds Ziemssvētku naktī*, "Marana" (MC) — Marana Productions, 1992.
* *Sūnu ciema zēni* (MC) — Balss, 1994.
* *Parasta diena*, "Marana" (CD) - Marana Productions, 1997.
* *Šveiks*, solisti un "Prāta vētra" (CD, MC) — Marana Productions, 1998.
* *Šveika jaunās dēkas*, solisti un "Labvēlīgais tips" (CD, MC) — Marana Productions, 2000.
* *Ronja — laupītāja meita*, Ozols un Dailes teātra aktieri (CD, MC) - Marana Productions, 2003. 
* *Gadalaiku dziesmas*, Latvijas Radio koris (CD) — Latvijas Radio, 2003.
* *Burvis no Oza zemes*, solisti un "Dzeguzīte" (CD, MC) - Marana Productions, 2004.
* *Prauliņš. Pūce. Gothams*, "Gaudeamus" (CD) — Gaudeamus, 2007.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Valts Pūce izrades.lv