open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
1609. gads Latvijā

thumb|315px|Polijas-Lietuvas un Zviedrijas cīņas par dominanci (1585–1629)
Šajā lapā ir apkopoti **[[1609]]. gada notikumi** Latvijā, kuras Kurzemes, Zemgales un Sēlijas vēsturiskās zemes atradās Kurzemes un Zemgales hercogistes sastāvā. Kurzemes ziemeļdaļā atradās Piltenes apgabals, bet dienviddaļā Grobiņas apgabals, kas nebija pakļauti Kurzemes hercogistei. Pārdaugavas Livonijas hercogistes teritorijā turpinājās poļu—zviedru kara pirmā kampaņa.

## Valdnieki
* Livonijas lielhercogs skaitījās Polijas karalis un Lietuvas lielkņazs Sigismunds III Vāsa.
* Kurzemes un Zemgales hercogistes Kurzemes daļu pārvaldīja Vilhelms Ketlers, bet Zemgales un Sēlijas daļu viņa brālis Frīdrihs Ketlers.

## Notikumi Latvijas teritorijā
### Nezināms laiks vai visa gada laikā

* Hercogs Frīdrihs Bauskai dāvināja zīmogu ar lauvas attēlu, tāpēc šo gadu uzskata par oficiālu pilsētas statusa piešķiršanu.
* Poļu karavadonis Jans Hodkēvičs sakāva Mansfelda komandēto karaspēku, ieņēma Daugavas grīvu un rezultātā zviedri zaudēja savu pēdējo atbalsta punktu pie Daugavas.
* Ēveles evaņģēliski luteriskajai baznīcai ērģeļmeistars Šteins uzbūvēja ērģeles.
* Celta Ēveles mācītājmuiža.
* Par Cēsu vaivadu kļuva Kšištofs Sluška.
* Tika izdota Livonijas ordinācija.
* Sigismunds III reabilitēja Dāvidu Hilhenu.

### Janvāris
* janvāris — Kurzemes hercogs Vilhelms apprecējās ar Prūsijas hercogistes princesi Sofiju, kā sievas pūru saņemot Prūsijai ieķīlāto Grobiņas apgabalu.

### Marts
* 13. marts — Prūsijas hercogistes valdība Kēnigsbergā izdeva apliecinājumu, ka hercogs Vilhelms ir samaksājis 50 000 guldeņu ķīlas naudas par Grobiņas apgabalu. Šis Vilhelmam izsniegtais dokuments nodrošināja Kurzemes hercogu tiesības pret iespējamām Prūsijas pretenzijām nākotnē. Bet faktiski tā ir princeses Sofijas, kā hercoga Vilhelma sievas pūra daļa.
* 23. marts — poļu karakuģi sakāva zviedrus  Salacgrīvas kaujā.

## Kultūra
## Zinātne
## Dzimuši
* 22. marts — Jans II Kazimirs Vāsa, Polijas karalis un Lietuvas lielkņazs, kā arī nominālais Livonijas lielhercogs (miris 1672.)
* Reinholds Rādemāhers (*Reinhold Rademacher*) — uzņēmējs.

## Miruši
*Henrihs Volfs — Rīgas monētu meistars

## Attēlu galerija

Attēls:Bauskas-zimogs-1609-gads.jpg|Bauskas senais zīmogs.
Attēls:Vilhelms-Grobina-1609.jpg|Dokuments par Grobiņas apgabala atdošanu Kurzemes hercogistei.
1610. gads Latvijā

thumb|315px|Polijas-Lietuvas un Zviedrijas cīņas par dominanci (1585–1629)
Šajā lapā ir apkopoti **[[1610. gads|1610. gada]] notikumi** Latvijā, kuras Kurzemes, Zemgales un Sēlijas vēsturiskās zemes atradās Kurzemes un Zemgales hercogistes sastāvā. Kurzemes ziemeļdaļā atradās Piltenes apgabals, kurš nebija pakļauts Kurzemes hercogistei. Pārdaugavas Livonijas hercogistes teritorijā turpinājās poļu—zviedru kara pirmā kampaņa.

## Valdnieki
* Livonijas lielhercogs skaitījās Polijas karalis un Lietuvas lielkņazs Sigismunds III Vāsa.
* Kurzemes un Zemgales hercogistes Kurzemes daļu pārvaldīja Vilhelms Ketlers, bet Zemgales un Sēlijas daļu viņa brālis Frīdrihs Ketlers.

## Notikumi Latvijā
### Nezināms laiks vai visa gada laikā

* Jaunais Lašu īpašnieks Fītinghofs pārcēla Lašu baznīcu no Pabēržu miesta uz Lašu muižu.
* Kuldīgas Sv. Katrīnas draudzē mācītāju Henrihu Arendu nomainīja Filips Arnoldi.
* Tīrot Rīdzenes upes gultni tika atrastas 1297. gadā karā nopostītā tilta paliekas.
* Atjaunoja Lielās ģildes namu.
* Šlokenbekas pils kļuva par Šenkingu dzimtas īpašumu.
* Ventspilī uzcelta jauna baznīca.
* Oto Šenkings atgriezās Livonijā.

### Novembris
* 7. novembris — Kuldīgas Sv. Katrīnas baznīcā tika kristīts nākamais Kurzemes un Zemgales hercogs Jēkabs.

## Kultūra

## Zinātne
* Tika pabeigta Vīlandes katoļu prāvesta Dionīsija Fabrīcija Livonijas vēsture (*Livonicae Historiae compendiosa series, in quatuor digesta partes ab anno 1158 usque ad annum 1610*), kur pirmo reizi visas latviešu apdzīvotās teritorijas apzīmētas par Latviju, t.i. ar „Lothavia” nosaukumu. Viņa rakstos Latvija daloties: *in Libiam*, *Lothaviam veram*, *Curlandiam*, *Semigaliam* (Lībā, īstā Latvijā, Kursā un Zemgalē).

## Dzimuši
* 22. marts — Jēkabs Ketlers, tiek uzskatīts par ievērojamāko Kurzemes un Zemgales hercogu (miris 1682.)

## Miruši
* marts — Dāvids Hilhens, humānists, jurists un Romiešu tiesību zinātājs, Rīgas pilsētas sindiks, Polijas ķēniņa sekretārs un Vidzemes zemes tiesas notārs. Vidzemes zemes tiesību un likumu kodeksa (*Liefländische Landtrechte und Constitutiones*) autors, viens no Rīgas bibliotēkas (*Bibliotheca Rigensis*) dibinātājiem (dzimis 1561.)
* 4. decembris — Prūsijas Sofija, Prūsijas hercogistes princese un Kurzemes hercogiene. Hercoga Jēkaba māte (dzimusi 1582.)
1606. gads Latvijā

thumb|315px|Polijas-Lietuvas un Zviedrijas cīņas par dominanci (1585–1629)
Šajā lapā ir apkopoti **[[1606]]. gada notikumi**  Latvijā, kuras Kurzemes, Zemgales un Sēlijas vēsturiskās zemes atradās Kurzemes un Zemgales hercogistes sastāvā. Kurzemes ziemeļdaļā atradās Piltenes apgabals, bet dienviddaļā Grobiņas apgabals, kuri nebija pakļauti Kurzemes hercogistei. Pārdaugavas Livonijas hercogistes teritorijā turpinājās poļu—zviedru kara pirmā kampaņa.

## Valdnieki
* Livonijas lielhercogs skaitījās Polijas karalis un Lietuvas lielkņazs Sigismunds III Vāsa.
* Kurzemes un Zemgales hercogistes Kurzemes daļu pārvaldīja Vilhelms Ketlers, bet Zemgales un Sēlijas daļu viņa brālis Frīdrihs Ketlers.

## Notikumi Latvijas teritorijā
### Nezināms laiks vai visa gada laikā

* Vidzemē plosījās mēra epidēmija.
* Jezuīts Jānis Stribings (*Joannis Stribingius*) apceļoja Rēzeknes un Ludzas stārastijas un sīki aprakstīja vietējo iedzīvotāju ticējumus.
* Ābeļu muiža tika pārdota hercoga Gotharda brāļadēlam Brandenburgas kūrfirsta slepenpadomniekam Johanam fon Ketleram.
* Rīgas landfogteju pārdēvēja par Rīgas patrimoniālo apgabalu.

### Septembris
* 5. septembris — Hercogs Fridrihs izdeva likumu "Polizei-ordnung", kas daļēji atkārtojot 1573. Jelgavas pilsētas tiesību normas, pilsētai deva savu rakstītu satversmi un pilsētas valdību jeb "Stadt-Regiement" — rāti 12 rātskungu sastāvā ar birģermeistaru un viņa biedru fogtu. Turpmāk visām Kurzemes un Zemgales pilsētām piešķīra Jelgavas tiesības (izņemot Jēkabpili). Šis likums paredzēja:
:* Birģera tiesības nedrīkst saņemt neviens, kurš nav sniedzis apliecinājumu un pierādījumu par godīgu, t.i. brīvu, izcelsmi un nevainojamu uzvedību.
:* Kad rāte kādu novērtējusi atzinīgi, viņam par birģera tiesību un brīvību iegūšanu jāmaksā 10 dālderus. Pēc tam viņiem publiski jāuzrāda rātei savs birģera bruņojums un ieroči, lai tā pārbaudītu, vai tie ir derīgi.
:* Bīstamas karadarbības, ienaidnieka iebrukuma vai — lai Dievs mūs no tā pasargā! — aplenkuma laikā aizliegts atstāt pilsētu un doties uz kādu citu vietu bez īpašas Mūsu piekrišanas un atļaujas.

## Kultūra
* maijs — Viļņā, Tomasa Levicka vadītajā jezuītu akadēmijas tipogrāfijā tika publicēta Laurentija Bojera poēma "Carolomachia" jeb "Karaļu kauja”, kas bija veltīta iepriekšējā gadā notikušajai Salaspils kaujai.

## Zinātne

## Dzimuši
## Miruši

## Atsauces
Autoceļš V578

**V578** autoceļš **Ratnieki—Baltiņi** ir Latvijas vietējais autoceļš, kas savieno autoceļu V564 Ratniekos ar Otriem Baltiņiem. Autoceļš ir  garš un klāts ar grants segumu. Ceļš šķērso Rēzeknes novada Čornajas pagastu un nodrošina pārējā pagasta satiksmi ar Rēzeknes upi norobežoto Otro Baltiņu daļu, Plīnu un Silagoliem.

## Atsauces
Arnolds Kurše

**Arnolds Kurše** (1896—1953) bija latviešu strēlnieku virsnieks, Vidzemes divīzijas komandiera vietnieks, Latvijas Bruņoto spēku ģenerālis (1940).

## Dzīvesgājums
Dzimis  Rucavas pagastā zemnieku ģimenē, mācījās Liepājas pilsētas reālskolā. Sākoties Pirmajam pasaules karam, 1915. gada oktobrī Kurše iestājās Krievijas Impērijas armijā un tika nosūtīts uz Gatčinas karaskolu. No 1916. gada decembra viņš dienēja Latviešu strēlnieku rezerves pulkā.
 
1918. gada janvārī podporučiks A. Kurše demobilizējās un atgriezās vecāku mājās Kurzemē. 1919. gada jūnija sākumā virsleitnantu A. Kurši ieskaitīja 2. (5.) Cēsu kājnieku pulkā, un viņš piedalījās Cēsu kaujās, tad Bermontiādes un Latgales atbrīvošanas cīņās. 1919. gada decembrī viņu paaugstināja par kapteini.

Pēc Latvijas brīvības cīņu beigām kapteinis Kurše 1923. gadā papildinājās Virsnieku kursos, 1926. gadā kļuva par Kurzemes divīzijas štāba priekšnieka vietnieku un pabeidza Virsnieku akadēmiskos kursus un 1929. gadā kļuva par Latgales divīzijas štāba priekšnieku. Bija 11. Dobeles kājnieku pulka komandiera vietnieks (1937) un 10. Aizputes kājnieku pulka komandiera vietnieks (1939).

Pēc Latvijas okupācijas 1940. gada jūlijā Kurši iecēla par 4. Valmieras kājnieku pulka komandieri un augustā par Vidzemes divīzijas komandiera palīgu, paaugstinot ģenerāļa pakāpē. 

Pēc Latvijas armijas likvidēšanas oktobrī ģenerāli Kurši atvaļināja no dienesta armijā, un viņš pārcēlās uz dzīvi Pļaviņās. Vācu okupācijas laikā pulkvedis A. Kurše bija 18. Kurzemes kārtības dienesta (policijas) bataljona komandieris (1942), vēlāk Rīgas 12. policijas iecirkņa priekšnieks un Rīgas jūras ostas ūdens policijas priekšnieka palīgs.

1943. gadā viņš pārgāja civilā darbā, pēc kara beigām dzīvoja Ventspilī, kur 1952. gada janvārī viņu apcietināja un notiesāja uz 25 gadiem. Miris 1953. gada 16. maijā Mariinskas soda nometnē Kemerovas apgabalā Sibīrijā.

## Apbalvojumi
* Lāčplēša Kara ordenis, III šķira par Neatkarības kara laikā parādīto varonību kaujās ar Sarkano armiju Latgalē 1920. gada 12.—13. jūnijā,
* Triju Zvaigžņu ordenis, III šķira,
* Viestura ordenis, II šķira (ar šķēpiem),
* Aizsargu Nopelnu krusts,
* Igaunijas Brīvības krusts, II šķira, III pakāpe,
* Igaunijas atbrīvošanas kara piemiņas zīme,
* Lietuvas neatkarības 20 gadu jubilejas piemiņas medaļa.

## Atsauces

## Literatūra
* Latvijas armijas augstākie virsnieki (1918-1940), biogrāfiska vārdnīca (sast. Ēriks Jēkabsons, Valters Ščerbinskis); Latvijas Valsts vēstures arhīvs. 

## Ārējās saites
1602. gads Latvijā

thumb|315px|Polijas-Lietuvas un Zviedrijas cīņas par dominanci (1585–1629)
Šajā lapā ir apkopoti **[[1602]]. gada notikumi** **[[Latvija]]s** teritorijā, kuras Kurzemes, Zemgales un Sēlijas novadi atradās Kurzemes un Zemgales hercogistes sastāvā, bet Piltenes apgabals un Grobiņas apgabals nebija pakļauti Kurzemes hercogistei. Vidzemes un Latgales novadi atradās Livonijas hercogistes sastāvā. Šajā gadā notika karadarbība starp Zviedijas un Polijas-Lietuvas kopvalsts karaspēkiem (Poļu—zviedru karš), 1602. gadā karadarbība lielākoties noritēja Igaunijas teritorijā.

## Valdnieki
* Livonijas lielhercogs bija Polijas karalis un Lietuvas lielkņazs Sigismunds III Vāsa. 
* Kurzemes un Zemgales hercogistes Kurzemes daļu pārvaldīja Vilhelms Ketlers, bet Zemgales un Sēlijas daļu viņa brālis Frīdrihs Ketlers.
## Notikumi Latvijas teritorijā
### Nezināms laiks vai visa gada laikā

* Pēc pērnās karadarbības Vidzemē plosījās mēris. Cēsīs dzīvi bija palikuši tikai 18 pieauguši vīrieši.
* Rīgā mēra upuru masu kapu ierīkoja tagadējo Dzirnavu un Brīvības ielu stūrī. 
* Latvieši meklēja palīdzību pagāniskajos kultos. P. Einhorns rakstīja: "Viņi salikuši naudu kopā, nopirkuši vienu lopu, upurējuši to un beidzot apēduši. Šādu upuri sauc par sobaru. Tāpat viņi salikuši labību kopā, darījuši alu un cepuši maizi, piesaukuši pagānu ceremonijām Dievu, lai viņš novērstu mēri... To viņi darījuši 1602. gada lielā mērī".
* zviedri nojauca Limbažu pils ārējos nocietinājumus un tie vairs netika atjaunoti.
* Korfu ģimene, kura dzīvoja Krustpils pilī, saņēma no Polijas karaļa Sigismunda III privilēģiju mantot šo īpašumu uz mūžīgiem laikiem.
* No vairāku Raunas pilsmuižai piederošu māju zemēm stārasts Pēteris Veselavskis izveidoja Veselavas muižu.
* Mollīna tipogrāfijā par gravieri sāka strādāt Heinrihs Tūms.
* poļi ieņēma Gaujienu.

## Dzimuši
## Miruši
* 17. maijs — Jirgens fon Fārensbahs, Livonijas karavadonis dažādu valstu karadienestā. Cēsu pirmais vaivads (dzimis 1551.)
* 19. jūnijs — Jans Abramovičs, Lietuvas Lielkņazistes valsts darbinieks, viens no kalvinisma līderiem valstī. Piedalījās Livonijas karā. Tērbatas vaivadijas vojevoda (prezidents), kā arī 1589. gadā Cēsu pils stārasts (dzimis 1540.)
* 4. jūlijs — Mēklenburgas Anna, Mēklenburgas princese un Kurzemes hercogiene, hercoga Gotharda sieva.(dzimusi 1533.)
* Gerhards Dēnhofs (Tērbatas vaivads), Polijas—Lietuvas kopvalsts armijas pulkvedis, Durbes stārasts. Kā Tērbatas vaivads vadīja Pārdaugavas Livonijas hercogistes aizsardzību pret Zviedrijas karaļa Gustava Ādolfa uzbrukumu (dzimis 1554.)
* Baltazars Rusovs, Rusova Livonijas hronikas autors (dzimis 1536.)
Autoceļš V564

**V564** autoceļš **Janopole—Rozuļmuiža** ir Latvijas vietējais autoceļš, kas savieno autoceļu P55 Janopolē ar autoceļu V579 Rozeļmuižā. Autoceļš ir  garš, pirmo  garu posmu (līdz Ratniekiem) ir klāts ar grants segumu, bet atlikušo — ar asfaltbetona segumu. Ceļš šķērso Rēzeknes novada Griškānu, Čornajas un Stoļerovas pagastus.

## Krustojošie autoceļi
* P55 (Janopole)
* V578 (Ratnieki)
* V579 (Rozeļmuiža)

## Atsauces
Ādams Kreicbergs

**Ādams Kreicbergs** (1861—1933) bija latviešu virsnieks, Latvijas armijas ģenerālis (1926).

## Dzīvesgājums
Dzimis 1861. gada 16. aprīlī Dzirciema pagasta “Bauzēnos” kalpa ģimenē. Mācījās Tukuma apriņķa skolā, 1882. gadā kā brīvprātīgais sāka dienestu Krievijas Impērijas armijas 98. kājnieku pulkā, tad mācījās Rīgas junkurskolā (1883—1886) un dienēja 97. Vidzemes pulkā.
Piedalījās Mukdenas kaujās Krievijas—Japānas karā (1904—1905), apbalvots ar 3. šķiras Sv. Annas ordeni ar lenti un šķēpiem. Ā. Kreicbergs dienēja dažādos pulkos, 1913. gadā sasniedza apakšpulkveža dienesta pakāpi.

Pēc Pirmā pasaules kara sākuma 1914. gadā viņu ieskaitīja 68. kājnieku divīzijas 272. kājnieku pulkā, piedalījās Austrumprūsijas kaujās pie Tilzītes un Mazūrijas kaujās 1914. un 1915. gadā. 1917. gadā pulkvedis Kreicbergs komandēja 181. kājnieku pulku līdz tā izformēšanai 1918. gada janvārī—februārī.
Pēc Brestļitovskas miera līguma noslēgšanas viņu 1918. gada martā Galīcijā demobilizēja.

1918. gada septembrī pulkvedis Kreicbergs atgriezās Latvijā un 1918. gada 19. novembrī Rīgā iestājās Latvijas Pagaidu valdības bruņotajos spēkos.
Latvijas brīvības cīņu sākumā viņu 17. decembrī iecēla par Rīgas apriņķa apsardzības priekšnieku. Pēc Sarkanās armijas uzbrukuma Kreicbergs 1919. gada 2. janvārī atstāja Rīgu un maijā ieradās Liepājā, no kurienes kopā ar Pagaidu valdību atgriezās Rīgā.
1919. gada 12. jūlijā Ā. Kreicbergu atkal iecēla par Rīgas apriņķa apsardzības priekšnieku un komandantu līdz 1920. gada februārim.
Ā. Kreicbergs atvaļinājās 1926. gada 31. decembrī pēc ģenerāļa dienesta pakāpes saņemšanas, vēlāk bija viens no Andreja Pumpura biedrības dibinātājiem.

Miris Rīgas Kara slimnīcā 1933. gada 17. maijā. Apbedīts Rīgas Lielajos kapos.

## Apbalvojumi
* Sv. Vladimira ordenis, IV šķira,
* Sv. Staņislava ordenis, II, III šķira,
* Sv. Annas ordenis, II, III šķira (abi ar šķēpiem),
* Triju Zvaigžņu ordenis, IV šķira.

## Atsauces

## Literatūra
* Latvijas armijas augstākie virsnieki :1918-1940 : biogrāfiska vārdnīca/(sast. Ēriks Jēkabsons, Valters Ščerbinskis); Latvijas Valsts vēstures arhīvs.  — 265. lpp.

## Ārējās saites
1603. gads Latvijā

thumb|315px|Polijas-Lietuvas un Zviedrijas cīņas par dominanci (1585–1629)
Šajā lapā ir apkopoti **[[1603]]. gada notikumi** Latvijā, kuras Kurzemes, Zemgales un Sēlijas vēsturiskās zemes atradās Kurzemes un Zemgales hercogistes sastāvā. Kurzemes ziemeļdaļā atradās Piltenes apgabals, bet dienviddaļā Grobiņas apgabals, kuri nebija pakļauti Kurzemes hercogistei. Pārdaugavas Livonijas hercogistes teritorijā turpinājās poļu—zviedru kara pirmā kampaņa.

## Valdnieki
* Livonijas lielhercogs skaitījās Polijas karalis un Lietuvas lielkņazs Sigismunds III Vāsa. 
* Kurzemes un Zemgales hercogistes Kurzemes daļu pārvaldīja Vilhelms Ketlers, bet Zemgales un Sēlijas daļu viņa brālis Frīdrihs Ketlers.
## Notikumi Latvijas teritorijā
### Nezināms laiks vai visa gada laikā

* Pie ūdens kapteiņa kantora un loču apmetnes uz kāpas tā laika Lielupes, vēlākās Buļļupes labajā krastā tika ierīkota muitnīca. Atrodoties pie Daugavas ietekas jūrā, tai vēsturiski bija liela nozīme, gadsimtiem ilgi kontrolējot garām braucošo kuģu satiksmi. Muita sagādāja ievērojamus zaudējumus Kurzemes hercogistei, tādēļ hercogs Jēkabs pat vēlējies izrakt Lielupes izeju jūrā pie Slokas, lai nebūtu jābrauc garām Bolderājas muitai un Daugavgrīvas cietoksnim. Bolderājas miestiņš izveidojās lielākoties šīs muitnīcas dēļ.
* Tika likvidētas iepriekšējā gada bada sekas.
* Vācijā skrejlapas veidā tika izdots vācu mācītāja Frīdriha Engelkena iepriekšējā gadā rakstīts teksts par notikumiem Kurzemes hercogistē (par badu un tā izraisīto kanibālismu). Tur viņš šajā laikā pildīja mācītāja pienākumus.
* Salaspils kļūst par Rīgas pilsētas īpašumu.
* Sigismunds III Vāsa Overlakam kā neuzticamam atņem Viļānu muižu.
* Hercogs Vilhelms Ketlers Aucē saaicināja Zemgales muižniekus uzbrukumam zviedru karaspēkam Vidzemē, tomēr pēc tam paskaidroja, ka tā ir bijusi vienīgi mācību trauksme, lai pārbaudītu muižnieku uzticamību.

## Dzimuši
* 23. jūlijs — Aksels Lilijs (*Axel Lillie*), zviedru karavīrs un valstsvīrs. Zviedru Pomerānijas ģenerālgubernators, feldmaršals, Zviedru Vidzemes ģenerālgubernators (miris 1662.)
* Jakobs Grajs (*Jakob Grajus/Jakob Gray/Jacobus Gray*) — Saksijā dzimis Vidzemes teologs un mācītājs (miris 1686.)

## Miruši
* 20. oktobris —  Kristaps Nikolajs Radvils, Lietuvas dižkunigaitijas valstsvīrs un karavadonis no Radvilu dzimtas. Viļņas vaivads, Lietuvas lielhetmanis, sakāva zviedrus Kokneses kaujā (dzimis 1547.)
Alberts Brambats

**Alberts Brambats** (1884—1943) bija latviešu kara ārsts, Latvijas armijas Apgādes pārvaldes Sanitārās daļas priekšnieks, ārsts ģenerālis (1938).

## Dzīvesgājums
Dzimis 1884. gada 15. maijā Mujānu pagasta Tilgaļos. Mācījās Valmieras draudzes skolā, Rīgas Nikolaja ģimnāzijā un Tērbatas Tretnera privātģimnāzijā. Studēja Tērbatas Universitātes Medicīnas fakultātē, 1911. gadā sāka strādāt par Palsmanes draudzes ārstu.
Sākoties Pirmajam pasaules karam, A. Brambatu 1914. gadā iesauca Krievijas impērijas armijā. Viņš bija 95. kājnieku pulka jaunākais ārsts, 1915. gadā 104. evakuācijas punkta ārsts Valmierā un Rževā, 1916. gadā evakuācijas punkta galvenā ārsta palīgs. 1918. gada janvārī A. Brambats atstāja dienestu un turpināja ārsta darbu Valmierā, bet vēlāk Rīgas 2. slimnīcā.

1919. gada 4. augustā A. Brambats brīvprātīgi iestājās Latvijas armijā un kļuva par Sanitārās pārvaldes priekšnieka palīgu. 1919. gada decembrī A. Brambatam apstiprināja pulkveža-leitnanta dienesta pakāpi, bet 1920. gada novembrī – ārsta pulkveža dienesta pakāpi.
1933. gadā A. Brambatu iecēla par Apgādes pārvaldes Sanitārās daļas un kara sanitāro priekšnieku, 1936. gadā – par kara sanitāro priekšnieku Kara sanitārajā inspekcijā. 1938. gadā piešķīra ārsta ģenerāļa dienesta pakāpi. 1939. gadā A. Brambats kļuva par Sarkanā Krusta biedru.

Pēc Latvijas okupācijas 1940. gada oktobrī A. Brambatu atvaļināja no dienesta un viņš strādāja Rīgas pilsētas 5. poliklīnikā.  1941. gada 14. jūnija deportācijas laikā A. Brambatu apcietināja un izsūtīja uz Maskavu, kur viņam piesprieda 5 gadus ieslodzījumā. 1943. gadā gājis bojā Soļikamskas soda nometnē.

## Apbalvojumi
Savas militārās karjeras laikā A. Brambats saņēma Latvijas 3. un 4. šķiras Triju Zvaigžņu ordeni, 2. šķiras Viestura ordeni, Aizsargu Nopelnu krustu, Igaunijas Sarkanā Krusta goda zīmi, Krievijas 2. un 3. šķiras Sv. Staņislava ordeni, 3. šķiras Sv. Annas ordeni.

## Atsauces
1612. gads Latvijā

thumb|315px|Polijas-Lietuvas un Zviedrijas cīņas par dominanci (1585–1629)
[thumb|350px|Rīgas panorāma 1612. gadā ([Mollīna tipogrāfija)]]
Šajā lapā ir apkopoti **[[1612]]. gada notikumi** **[[Latvija|Latvijā]]**, kuras Kurzemes, Zemgales un Sēlijas vēsturiskās zemes atradās Kurzemes un Zemgales hercogistes sastāvā, bet Vidzemes un Latgales vēsturiskās zemes Pārdaugavas Livonijas hercogistes sastāvā. Kurzemes ziemeļdaļā atradās Piltenes apgabals, kurš nebija pakļauts Kurzemes hercogistei. Šajā laikā pēc pamiera nolēgšanas bija pierimis Poļu-zviedru karš starp Polijas-Lietuvas kopvalsts un Zviedrijas karalistes karaspēkiem.
## Valdnieki
* Livonijas lielhercogs skaitījās Polijas karalis un Lietuvas lielkņazs Sigismunds III Vāsa.
* Kurzemes un Zemgales hercogistes Kurzemes daļu pārvaldīja Vilhelms Ketlers, bet Zemgales un Sēlijas daļu viņa brālis Frīdrihs Ketlers.
## Notikumi

### Nezināms laiks vai visa gada laikā

* Hercogs Vilhelms Jaunaucē dibināja draudzi un uzcēla tur mūra baznīcu.
* Vērgale tika pārdota Heinriham fon Sakenam, viņa dzimtai īpašumā tā piederēs līdz 1722. gadam.
* Nikolajam Ekem un viņa znotiem tika atļauts atgriezties Rīgā.
* Georgs Elgers tika nosūtīts uz mācībām Ņasvižas jezuītu kolēģijā.

### Janvāris
* 6. janvāris — par Zviedrijas kancleru kļūst Aksels Ūksenšerna.

## Kultūra
* Nikolajs Mollīns izdeva "Rīgas panorāmu".

## Zinātne
* oktobris — Georgs Mancelis pārcēlās no Ščecinas uz Rostoku un iestājās Rostokas Universitātē studēt teoloģiju.

## Dzimuši
* ap 1612. gadu — Kristofors Fīrekers, vācbaltu cilmes latviešu dzejnieks un valodnieks (miris 1684./1685.)
* 27. septembris — Hieronims Radzejovskis, Žečpospolitas valsts darbinieks un diplomāts, Inflantijas vaivads. Kroņa vicekanclers, Sejma maršals (miris 1667.)

## Miruši
* 27. septembris — Pjotrs Skarga, jezuīts, sludinātājs, polemists un agiogrāfs, viens no Polijas—Lietuvas kontrreformācijas līderiem, pirmais Viļņas Universitātes rektors, viens no Brestas baznīcas ūnijas galvenajiem ideologiem. Kopā ar jezuītu principālu Kampanu un pāvesta legātu Posevīno dibināja jezuītu kolēģijas Polockā, Tērbatā un arī Rīgā (dzimis 1536.)
Den Vilda

thumb
"**Den vilda**" ir ar ziemu saistīta zviedru grupas *[[One More Time]]* dziesma, kuras autors ir Pēters Grenvalls. Dziesma 1996. gadā uzvarēja *[[Melodifestivalen]]* nacionālajā atlasē, kas deva iespēju pārstāvēt Zviedriju 1996. gada Eirovīzijas dziesmu konkursā, kas notika Oslo, Norvēģijā.

Dziesma tika izpildīta ar kārtas numuru 23. (pēdējā dziesma konkursā). Balsošanas noslēgumā tā bija ieguvusi 100 punktus un ieņēma 3. vietu. Dziesma arī ieguva 7. vietu Zviedrijas singlu topā.

## Atsauces
Putnuzirnekļu dzimta

**Putnuzirnekļu dzimta** (*Theraphosidae*), arī **tarantulu dzimta**, ir putnēdājzirnekļu dzimta. Dzimtā ietilpst 11 apakšdzimtas, 148 ģintis un 1236 sugas. Vairākas putnuzirnekļu dzimtas sugas tiek turētas kā eksotiski mājdzīvnieki.

## Klasifikācija
Putnuzirnekļu dzimta sīkāk dalās 11 apakšdzimtās:
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Ārējās saites
Buloks

**Buloks** (*Bullock*) ir angļu cilmes uzvārds. Cilvēki ar šādu uzvārdu:

* Dens Buloks (*Dan Bullock*; 1953—1969) — ASV jūras kājnieks;
* Redžijs Buloks (*Reggie Bullock*; 1991) — amerikāņu basketbolists.

## Skatīt arī
* *[[Bullock]]*
* Buloka
Jurijs Kuzubovs

**Jurijs Kuzubovs** (; dzimis , Smoļenskas apgabalā) ir Ukrainas starptautiskais lielmeistars šahā (2005).

## Biogrāfija
Lielmeistara Volodimira Savona audzēknis. Uzvarējis Ukrainas jauniešu šaha čempionātos dažādās vecuma grupās: U12 (2001, 2002), U14 (2003), U18 (2006). 2004. gadā bijis otrais Pasaules jauniešu šaha čempionātā U14 vecuma grupā.

Daudzu starptautisko šaha turnīru laureāts, tajā skaitā uzvarējis vai dalījis pirmo vietu Mihaila Čigorina memoriāla *B* turnīrā Sanktpēterburgā (2002), Aluštā (2003), Akibas Rubinšteina memoriālā Polaņicazdrojā (2007), *Politiken Cup* Helsingērā (2008), *Reykjavík Open* Reikjavikā (2011).

2014. gadā uzvarējis Ukrainas šaha čempionātā.

2021. gada novembrī Rīgā ierindojies 20. vietā 2021. gada "FIDE Chess.com Grand Swiss" turnīrā.

2021. gadā Ukrainas izlases sastāvā uzvarējis Eiropas komandu šaha čempionātā.

2023. gada novembrī Daglasā ierindojies 34. vietā "FIDE Grand Swiss" turnīrā. 2025. gada septembrī Samarkandā ierindojies 90. vietā "FIDE Grand Swiss" turnīrā.

Par panākumiem turnīros FIDE 2003. gadā viņam piešķīrusi starptautiskā meistara (IM), bet 2005. gadā - starptautiskā lielmeistara (GM) nosaukumu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Žils Trinitē

**Žils Kirī Anžels Trinitē** (; dzimis , miris )  bija franču sporta šāvējs, olimpiskās sudraba medaļas ieguvējs.

1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Parīzē viņš startēja divās šaušanas disciplīnās.  Olimpisko sudraba medaļu viņš izcīnīja kā Francijas komandas pārstāvis 50 metru šaušanā komandām. Savukārt individuālajās sacensībās 50 metros šaušanā viņš izcīnīja 10. vietu.

Viņš ir izcīnījis arī divas sudraba medaļas (1900. un 1901. gadā) pasaules čempionātā šaušanā.

## Rezultāti
### Olimpiskās spēles

## Atsauces

## Ārējās saites
* Žils Trinitē (Olympedia profils) 
* Žils Trinitē (Sports Reference profils)
Kirils Ševčenko

**Kirils Ševčenko** (; dzimis , Kijivā) ir Ukrainas starptautiskais lielmeistars šahā (2017-2025), kas kopš 2023. gada šaha turnīros pārstāv Rumāniju.

## Biogrāfija
Kramatorskas šaha skolas audzēknis. Ar šahu sācis nodarboties trīs gadu vecumā. Astoņu gadu vecumā kļuvis par meistarkandidātu, 13 gadu vecumā par starptautisko meistaru. 2018. gadā izcīnijis sudraba medaļu Ukrainas šaha čempionātā šaha kompozīciju risināšanā.

2021. gada novembrī Rīgā ierindojies 34. vietā 2021. gada "FIDE Chess.com Grand Swiss" turnīrā.

2021. gadā Ukrainas izlases sastāvā uzvarējis Eiropas komandu šaha čempionātā.

2023. gada martā Vrņačka Baņā izcīnījis sudraba medaļu Eiropas individuālajā šaha čempionātā.

2023. gada novembrī Daglasā ierindojies 66. vietā "FIDE Grand Swiss" turnīrā.

Par panākumiem turnīros FIDE 2016. gadā viņam piešķīrusi starptautiskā meistara (IM), bet 2017. gadā - starptautiskā lielmeistara (GM) nosaukumu.

2024. gada oktobrī Spānijas komandu šaha čempionātā ticis izslēgts no sacensībām un saņēmis zaudējumus aizvadītājās partijās par tālruņa izmantošanu turnīrā laikā. 2025. gada augustā FIDE ar savu lēmumu atņēmusi Ševčenko šaha lielmeistara nosaukumu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Moriss Lekoks

**Moriss Marī Lekoks** (; dzimis , miris ) bija franču sporta šāvējs, olimpiskās trīs medaļu ieguvējs. Izcīnījis arī trīs medaļas 1906. gada neoficiālajās olimpiskajās spēlēs un vairākas medaļas pasaules čempionātā.

1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Parīzē viņš startēja kopumā 7 šaušanas disciplīnās. No šīm septiņām disciplīnām viņš divās izcīnīja olimpiskās medaļas. Sudraba medaļu viņš ieguva 50 metru šaušanā komandām, bet bronzas medaļa tika izcīnīta
300 metru šaušanā komandām. Abās šajās disciplīnās viņš bija viens no Francijas komandas pārstāvjiem.

1906. gada neoficiālajās olimpiskajās spēlēs Atēnās viņš startēja 10 šaušanas disciplīnās, no kurām trijās viņš izcīnīja medaļas. Zelta medaļa tika izcīnīta 25 metru ātršaušanā ar pistoli. Savukārt bronzas medaļas tika iegūtas 20 metru šaušanā dueļu pistolēm un 300 metru šaušanā komandām

1908. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Londonā viņš startēja tikai divās šaušanas disciplīnās. Olimpisko bronzas medaļu viņš ieguva 300 metru šaušanā komandām.

Lekoks ir izcīnījis arī vairākas medaļas pasaules čempionā šaušanā no 1897. līdz 1911. gadam.

## Rezultāti
### Olimpiskās spēles

## Atsauces

## Ārējās saites
* Moriss Lekoks (Olympics profils) 
* Moriss Lekoks (Olympedia profils) 
* Moriss Lekoks (Sports Reference profils)
Vidzemes partija

**"Vidzemes partija"** (VP) ir  izveidota politiskā partija Latvijā. Partija orientējas uz Vidzemes reģionālismu. Partija pašlaik (2025) kopā ar vada Aizkraukles (kopā ar "Latvijas attīstībai"), Limbažu un Valkas novada pašvaldības, kā arī ir pārstāvēta Cēsu, Gulbenes, Ogres, Siguldas un Smiltenes novada pašvaldībās.

No 2014. līdz 2020. gadam partija bija partiju savienības "Latvijas Reģionu apvienība" (LRA) sastāvā. Pēc LRA kodola pārtapšanas par partiju VP kļuva par tās sadarbības partneriem.

2022. gada vasarā Vidzemes partija parakstīja memorandu ar partiju "Latvijas attīstībai" par kopīgu startu apvienības "Attīstībai/Par!" sarakstā 14. Saeimas vēlēšanās. Apvienības starts nebija sekmīgs — tā saņēma nedaudz mazāk nekā 5% vēlētāju balsu, paliekot zem robežas, kas ļauj iekļūt parlamentā. 2022. gada 12. oktobrī Vidzemes partijas līderis, Valkas mērs Vents Armands Krauklis paziņoja, ka partija neturpinās sadarbību ar "Latvijas attīstībai".

## Vēlēšanas

### Pašvaldību vēlēšanas
#### 2025. gada pašvaldību vēlēšanas

Partija pašvaldību vēlēšanās piedalījās Valkas, Aizkraukles, Cēsu, Gulbenes, Limbažu, Ķekavas, Ogres, Siguldas un Smiltenes novadā. Aizkraukles, Cēsu, Gulbenes, Ķekavas un Siguldas novadā partija startēja kopā ar citām partijām.

#### 2021. gada pašvaldību vēlēšanas

Partija pašvaldību vēlēšanās piedalījās Valkas, Aizkraukles, Cēsu, Alūksnes, Limbažu, Ķekavas, Ogres un Siguldas novadā. Valkas, Aizkraukles, Alūksnes, Ķekavas, Ogres un Siguldas novadā partija startēja kopā ar citām partijām.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Partijas mājaslapa
Ūdens motosports 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs

**[[Ūdens motosports]]** bija viens no sporta veidiem, kas tika aizvadīts 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Parīze. Sacensības notika 1900. gada 23. un 24. jūnijā, Sēnas upes baseinā, Aržantejā. Ūdens motosportā startēja 49 sportisti, visi Francijas pārstāvji. Laivas pēc to garuma bija iedalītas četrās kategorijās.

Nākamā reize, kad ūdens motosports bija iekļauts olimpisko spēļu programmā bija 1908. gads, kad tās notika Londonā. Starptautiskā Olimpiskā komiteja šobrīd neatzīst ūdens motosportu kā oficiālo sporta veidu olimpisko spēļu programmā.

## Rezultāti

; 6.5 m (12 km):
* 1. vieta — Žoržs Pitrs, Francija, 47:15
* 2. vieta — Žils Valtons, Francija, 53:34
* 3. vieta — *Nav zināms*, Francija, 53:59

; 6.5 m (50 km):
* 1. vieta — Žoržs Pitrs, Francija, 3:40:19
* 2. vieta — Žils Valtons, Francija, 3:53:02
* 3. vieta — Dimā, Francija, 4:19:08

; 6.5 — 8 m (12 km):
* 1. vieta — *Nav zināms*, Francija, 54:17
* 2. vieta — Dezligņērs, Francija, 59:15

; 6.5 — 8 m (50 km):
* 1. vieta — Žibērs, Francija, 4:21:02
* 2. vieta — Dezligņērs, Francija, 4:25:00
* 3. vieta — Mišelsens, Francija, 4:26:03

; 8 — 10 m (20 km):
* 1. vieta — Odins, Francija, 1:30:39
* 2. vieta — G. Galiss, Francija, 1:31:59
* 3. vieta — Marniks, Francija, 1:32:20

; 8 — 10 m (60 km):
* 1. vieta — Ogists Diso, Francija, 4:40:45
* 2. vieta — Marniks, Francija, 4:41:14
* 3. vieta — G. Galiss, Francija, 4:43:40

; 10 — 15 m (24 km):
* 1. vieta — Ksavjērs Šelhers, Francija, 1:09:27
* 2. vieta — Šindlers, Francija, 1:27:25
* 3. vieta — Depress, Francija, 1:27:52

; 10 — 15 m (72 km):
* 1. vieta — Ksavjērs Šelhers, Francija, 3:49:00
* 2. vieta — Šindlers, Francija, 4:23:20
* 3. vieta — Depress, Francija, 4:33:00

## Atsauces
Bogdans Daniels Djaks

**Bogdans Daniels Djaks** (; dzimis , Rimnikuvilčā) ir Rumānijas starptautiskais lielmeistars šahā (2016).

## Biogrāfija
2021. gadā uzvarējis Rumānijas šaha čempionātā.

Pārstāvējis Rumānijas komandu lielākajos komandu šaha turnīros:
* Pasaules šaha olimpiādēs piedalījies 2 reizes (2016—2018);
* Eiropas komandu šaha čempionātos piedalījies 4 reizes (2015—2021).

2021. gada novembrī Rīgā ierindojies 15. vietā 2021. gada "FIDE Chess.com Grand Swiss" turnīrā. 2023. gada maijā Bukarestē palicis pēdējā, 10. vietā starptautiskajā lielmeistaru šaha turnīrā *GCT Superbet Chess Classic*. 2023. gada novembrī Daglasā ierindojies 20. vietā "FIDE Grand Swiss" turnīrā. 2025. gada septembrī Samarkandā ierindojies 98. vietā "FIDE Grand Swiss" turnīrā.

Par panākumiem turnīros FIDE 2014. gadā viņam piešķīrusi starptautiskā meistara (IM), bet 2016. gadā — starptautiskā lielmeistara (GM) nosaukumu. Lielmeistara nosaukumu saņēmis 14 gadu, 7 mēnešu un 27 dienu vecumā un bijis jaunākais lielmeistars Rumānijas šaha vēsturē.

## Atsauces

## Ārējās saites
Hjorvars Steins Gretarsons

**Hjorvars Steins Gretarsons** (; dzimis , Reikjavikā) ir Islandes starptautiskais lielmeistars šahā (2013).

## Biogrāfija
2010. gadā uzvarējis Reikjavikas pilsētas šaha čempionātā. 2011. gadā Oslo uzvarējis Ziemeļu valstu junioru šaha čempionātā. 2013. gadā izcīnījis 3. vietu Islandes šaha čempionātā.

Pārstāvējis Islandes komandu lielākajos komandu šaha turnīros:
* Pasaules šaha olimpiādēs piedalījies 5 reizes (2010-2018);
* Eiropas komandu šaha čempionātos piedalījies 6 reizes (2011-2021).

2021. gada novembrī Rīgā ierindojies 100. vietā 2021. gada "FIDE Chess.com Grand Swiss" turnīrā.

Par panākumiem turnīros FIDE 2012. gadā viņam piešķīrusi starptautiskā meistara (IM), bet 2013. gadā - starptautiskā lielmeistara (GM) nosaukumu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Baložu sacīkstes 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs

**[[Baložu sacīkstes]]** bija viens no neoficiālajiem sporta veidiem, kas tika aizvadīts 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Parīze. Šīs sacensības tika aizvadītas no 1900. gada 24. jūnija līdz 23. septembrim, tās tika aizvadītas Vensānas gaisa balonu stacijā.

Starptautiskā Olimpiskā komiteja šobrīd neatzīst baložu sacensības kā oficiālo sporta veidu olimpisko spēļu programmā. Baložu sacensības galvenokārt notika no rīta puses, lai baloži varētu atgriezties pirms tumsas iestāšanās. Taču atsevišķi paraugdemonstrējumi notika arī dienas vidū, kad 1900. gada Pasaules izstādi apmeklēja cilvēku pūļi. Kopumā sacensībās tika gaisā palaisti vairāki tūkstoši baloži.

## Atsauces
1998.—1999. gada UEFA Čempionu līgas sezona

**1998.—1999. gada UEFA Čempionu līgas sezona** bija Eiropas spēcīgākā futbola klubu turnīra 44. sezona un 7. zem UEFA Čempionu līgas nosaukuma. Sezona ilga no  līdz . Finālspēle norisinājās *[[Camp Nou]]* stadionā Barselonā.

Par UEFA Čempionu līgas uzvarētājiem otro reizi kļuva Anglijas klubs ''Manchester United'', kas finālā uzvarēja Vācijas klubu ''Bayern Munich'' ar rezultātu 2–1.  Pirmo reizi Čempionu līgā uzvarēja komanda, kas pagājušajā sezonā nekļuva par vietējās līgas čempioni, ne arī par Čempionu līgas uzvarētāju.

## Kvalifikācija

### Pirmā kvalifikācijas kārta

|}

### Otrā kvalifikācijas kārta

|}

## Grupu turnīrs
Pirmo reizi UEFA Čempionu līgas grupu turnīrā piedalījās *[[Arsenal FC|Arsenal]]*, *[[Athletic Bilbao]]*, *[[Brøndby IF|Brøndby]]*, *[[GNK Croatia Zagreb|Dinamo Zagreb]]*, *[[Helsingin Jalkapalloklubi|HJK]]*, *[[Internazionale]]*, *[[1. FC Kaiserslautern|Kaiserslautern]]*, *[[RC Lens|Lens]]*, *[[SK Sturm Graz|Sturm Graz]]*.

### A grupa

### B grupa

### C grupa

### D grupa

### E grupa

### F grupa

### Otro vietu ieguvēji

## Izslēgšanas spēles

### Ceturtdaļfināli

|}

### Pusfināli

|}

### Fināls

## Labākie vārtu guvēji

## Atsauces

## Ārējās saites

* UEFA mājaslapa
Šarls Lebēgs

**Šarls Felisjēns Lebēgs** (; dzimis , miris *nav zināms*) bija beļģu sporta šāvējs. Startējis 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Parīzē.

1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Lebēgs startēja divās šaušanas disciplīnās. 50 metru šaušanā ar pistoli viņš izcīnīja 19. vietu. Savukārt 50 metru šaušanā ar pistoli komandām viņš izcīnīja 4. vietu, būdams Beļģijas komandas pārstāvis.

## Rezultāti
### Olimpiskās spēles

## Atsauces

## Ārējās saites
* Šarls Lebēgs (Olympedia profils) 
* Šarls Lebēgs (Sports Reference profils)
Autoceļš V566

**V566** autoceļš **Kaunata—Rundēni** ir Latvijas vietējais autoceļš, kas savieno autoceļu V579 Kaunatā ar autoceļu V517 Rundēnos. Autoceļš ir  garš un klāts ar grants segumu. Ceļš šķērso Rēzeknes novada Kaunatas pagastu un Ludzas novada Rundēnu pagastu.

## Krustojošie autoceļi
* V579 (Kaunata)
* P49 (Rudziši)
* V517 (Rundēni)

## Atsauces
Ķipēnu muiža

thumb|250px|Ķipēnu muižas kungu māja (pirms 1940)
thumb|250px|'''Ķipēnu muiža'''s kungu māja (2009)
**Ķipēnu muižas** () kungu māja atrodas Limbažu novada Katvaru pagastā,  no pagasta centra Pociema. Muiža izveidojusies Umurgas draudzes novadā Rīgas arhibīskapijas Līvu galā, kas piederēja arhibīskapa vasaļiem Pāleniem.

## Vēsture
1392. gadā pirmo reizi minēts Ķipēnu ciems (*Kippendorp, Kippen*). 1490. gadā to iegādājās Gotšalks no Pāles (*Pahle*) jeb Pālens, muižu vēlāk dēvēja gan par Ozolmuižu (*Eckhoff*), gan par Pālena muižu (*Palen Hoff*). 1920. gada zemes reformas laikā Ķipēnu muižu sadalīja 46 vienībās 960 ha kopplatībā.

Saglabājusies 19. gadsimta pirmajā pusē celtā Ķipēnu muižas klēts, kas ir koka guļbūve ar durvju vērtnēm, logu ailām, koka dzegām no atsevišķiem veidgabaliem.
19. gadsimta beigās no sarkaniem ķieģeļiem uzcēla Ķipēnu muižas kungu māju ar 2 rizalītiem galvenajā fasādē. Muižai raksturīgas pseidogotiskas sīkformas - robinājumi, ailas, joslas - un pusloka stila principi. Pie muižas ēkas ir parks, kas ir ilgstoši nekopts un aizaudzis.
1999. gada 9. decembrī muižas kungu māja gandrīz pilnībā nodega. 2001. gada 8. janvārī Katvaru pagasta padome parakstīja pārdošanas līgumu. Ēkas jaunais īpašnieks sāka atjaunot ēku un gatavojās izkopt parku, taču darbi apstājās. 
2021. gadā ēku iegādājās Anna un Robins Poinderi.

## Literatūra
* Pirang, H. Das Baltische Herrenhaus. Riga: Jonck & Poliewsky, 1926.

## Atsauces
Juiti

**Juiti** ir viena no eskimosu tautām. Apdzīvo divus ciemus ASV piederošajā Sentlorensas salā un septiņas apdzīvotās vietas Čukču pussalas austrumos Krievijas Federācijā. Tuvu radniecīga Aļaskas jupikiem un ir vienīgā no eskimosu tautām, kas dzīvo Āzijā.

## Etnonīms
Etnonīms «juiti», kas veidots no to pašnosaukuma *йупигыт*, *yupighyt* — ‘īstie cilvēki’, ieviests 1931. gadā Padomju Krievijā ziemeļu tautu atbalsta kampaņas ietvaros. Dažādos avotos un kontekstos juitus dēvē arī par **Sibīrijas eskimosiem**, **Sibīrijas jupikiem** vai **Āzijas eskimosiem**. Krievijas oficiālajā statistikā dēvē par **eskimosiem**. Pēc lietotās valodas un reģiona dalās unazigmitos (čapļiniešos), nivukagmitos (naukaniešos) un siginigmitos (sirenikiešos).

## Apdzīvotības areāls
thumb|250px|Juitu galvenās apdzīvotās vietas
Juiti tradicionāli apdzīvo Čukču pussalas rietumu un dienvidu piekrasti, kā arī 80 km attālo Sentlorensas salu Beringa jūrā. Juitu tradicionālā nodarbošanās ir jūras dzīvnieku (vaļu, valzirgu, roņu u.c.) medības un tie dzīvoja galvenokārt nelielos ciemos jūras piekrastē. Arheoloģiskie artefakti liecina, ka eskimosu kultūras pārstāvji Sentlorensas salā mituši jau pirms 2000 gadiem.

Sentlorensas salu 1878.—1880. gadā piemeklēja bads un iedzīvotāju skaits samazinājās no 4000 līdz 700. 1926. gadā 10 juitu ģimenes no Provideņijas līča un Čapļina raga pārcēlās uz Vrangeļa salu, kur tika nodibināta jauna kolonija. Otrā pasaules kara laikā un 1950. gados Sentlorensas salā un Čukču pussalas piekrastē tika izveidota PSRS un ASV militārā infrastruktūra, kuras dēļ vairāki juitu ciemi tika likvidēti un iedzīvotāji pārcelti uz jaunizveidotiem centralizētiem ciematiem.

Mūsdienās juiti dzīvo divos ciematos Sentlorensas salā — Savunga un Gembela, kā arī lielākoties septiņās apdzīvotās vietās Čukču pussalas piekrastē — Novoje Čapļina, Sireņiki, Lavrentija, Provideņija, Ueļkaļa, Lorina un Ueļena. Juitu kopiena no Vrangeļa salas tika evakuēta 1990. gadu beigās līdz ar citiem salas iedzīvotājiem. Sentlorensas salā juiti ir galvenā etniskā kopiena (ap 80%), bet Čukču pussalā juiti mīt daudznacionālos ciemos līdzās čukčiem, krieviem u.c. Pēc skaita lielākā juitu kopiena Čukču pussalā ir Novoje Čapļinas ciemā (ap 280 iedzīvotāju), kur tie veido ap 70 % no kopējā iedzīvotāju skaita.

## Valoda
Juiti runā eskimosu—aleutu saimei piederošajās juitu valodās. Tās ir tuvu radniecīgas Aļaskā izplatītajai jupiku valodai. Pie juitu valodām pieder radniecīgās unazigmītas (čapļiniešu) valoda un nivukagmītas (naukaniešu) valoda, kā arī izmirusī siginigmitu (sireņikiešu) valoda. Čapļiniešu valodā runā ap 1200 juitu, no kuriem ap 1000 dzīvo Sentlorensas salā ASV, bet ap 200 — Čukču pussalas dienvidaustrumos Krievijā. Naukaniešu valodā runā ap 70 cilvēku Čukču pussalas austrumos. Pēdējais sireņikiešu valodas pratējs mira 1997. gadā. Čapļiniešu valoda ASV tiek dēvēta par Sibīrijas jupiku valodu; 2014. gadā tā kļuva par vienu no Aļaskas pavalsts oficiālajām valodām.

## Atsauce

## Ārējās saites
Rihards Mellers Nilsens

**Rihards Mellers Nilsens** (, dzimis , miris ) bija Dānijas futbolists un futbola treneris, bijis Dānijas futbola izlases dalībnieks.

Kā spēlētājs pārstāvējis ''Odense'' klubu. Savus vislielākos panākumus guvis kā treneris. Vadījis vairākus Dānijas klubus. Vadot *Odense* klubu, divreiz kļuvis par Dānijas čempionu. Ar Dānijas futbola izlasi uzvarējis 1992. gada Eiropas čempionātā un 1995. gada FIFA Konfederāciju kausā.

## Sasniegumi

### Trenera karjera
**Odense BK**

* Dānijas čempionāts: 1977, 1982
* Dānijas kauss: 1983

**Dānija**

* Eiropas čempionāts: 1992
* FIFA Konfederāciju kauss: 1995

## Ārējās saites
1999.—2000. gada UEFA Čempionu līgas sezona

**1999.—2000. gada UEFA Čempionu līgas sezona** bija Eiropas spēcīgākā futbola klubu turnīra 45. sezona un 8. zem UEFA Čempionu līgas nosaukuma. Sezona ilga no  līdz . Finālspēle norisinājās *[[Stade de France]]* stadionā Parīzē.

Par UEFA Čempionu līgas uzvarētājiem astoto reizi kļuva Spānijas komanda *[[Madrides "Real" (futbols)|Real Madrid]]*, kas finālā uzvarēja citu Spānijas komandu ''Valencia'' ar rezultātu 3–0.

Pirmo reizi no trīs spēcīgākajām līgām (Itālijas, Vācijas un Spānijas) piedalījās četras komandas. Pirmo reizi finālā tikās komandas no vienas valsts.

## Kvalifikācija

### Pirmā kvalifikācijas kārta

|}

### Otrā kvalifikācijas kārta

|}

### Trešā kvalifikācijas kārta

|}

## Pirmais grupu turnīrs
Pirmo reizi UEFA Čempionu līgas grupu turnīrā piedalījās *[[AIK Fotboll|AIK]]*, *[[Boavista FC|Boavista]]*, *[[FC Girondins de Bordeaux|Bordeaux]]*, *[[Chelsea F.C.|Chelsea]]*, *[[ACF Fiorentina|Fiorentina]]*, *[[Hertha BSC]]*, *[[SS Lazio|Lazio]]*, *[[NK Maribor|Maribor]]*, *[[Molde FK|Molde]]*, *[[Valencia CF|Valencia]]* un *[[Willem II (futbola klubs)|Willem II]]*.

### A grupa

### B grupa

### C grupa

### D grupa

### E grupa

### F grupa

### G grupa

### H grupa

## Otrais grupu turnīrs
### A grupa

### B grupa

### C grupa

### D grupa

## Izslēgšanas spēles

### Ceturtdaļfināli

|}

### Pusfināli

|}

### Fināls

## Labākie vārtu guvēji

## Atsauces

## Ārējās saites

* UEFA mājaslapa
Henriks Sillems

**Henriks Sillems** (; dzimis , miris ) bija nīderlandiešu jurists, alpīnists un sporta šāvējs. Olimpiskās bronzas medaļas ieguvējs.

## Personīgā dzīve un izglītība
Henriks Sillems bija Amsterdamas Hope & Co baņķiera Johana Gotlība Silema dēls. Viņa māte bija Džūdita Katrīna Henriete Hūfa. Sillems studējis jurisprudenci Amsterdamas Universitātē. Viņš ieguva tiesību zinātņu doktora grādu 1891. gada 8. maijā ar disertāciju *“Het faillissement des verzekeraars”* (Apdrošināšanas sabiedrību bankrots).

1891. gada 28. maijā viņš apprecējās ar Suzannu Katarīnu Beatriksi des Tombu. Laulībā piedzima divi dēli, Fransuā Johans un Henriks Silems. 1897. gadā viņi izšķīrās. 1902. gadā Sillems apprecējās ar Bertu Johannu Evu Reuseri. Viņš strādāja Amsterdamā par juristu, juridisko padomnieku un prokuroru.

## Sportiskie panākumi
Kopā ar savu draugu Solko van den Bergu un francūzi Fransuā Monodu Sillems 1897. gadā Lionā aizsāka pirmās "starptautiskās šaušanas spēles" (pasaules čempionātu šaušanā). No 1897. līdz 1901. gadam viņš pasaules čempionātā šaušanā kopā izcīnīja 6 medaļas (1 sudraba un 5 bronzas).

1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Parīzē viņš startēja 7 šaušanas disciplīnās. Olimpisko bronzas medaļu viņš olimpisko bronzas medaļu viņš izcīnīja kā Nīderlandes komandas pārstāvis 50 metru šaušanā ar pistoli komandām.
### Rezultāti
; Olimpiskās spēles

## Alpīnists un pētnieks
19 gadu vecumā, Sillems kopā ar FG Waller uzkāpa Materhornā no ziemeļu puses. 1902. gadā viņš sasniedza 6400 metru augstumu Nunkunas kalnu Kašmirā. 1905. gadā viņš uzkāpa Akonkagvā, Andos. Viņš ir uzkāpis arī Kinsijas kalnā un Ellijas kalnā, Antarktīdā. 1906. gada martā viņš veica pirmo kāpumu Kuka kalna rietumu grēdā Jaunzēlandē kopā ar gidu Pīteru Greiemu.

Sillems gāja bojā 40 gadu vecumā. 1907. gada 13. jūlijā viņš krita, kāpjot pa Eguilji du Midi un tika apglabāts netālu Kurmajēras pilsētiņā, Itālijā.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Henriks Sillems (Olympics profils) 
* Henriks Sillems (Olympedia profils) 
* Henriks Sillems (Sports Reference profils)
Matīss Kaļveršs

**Matīss Kaļveršs** (dzimis ) ir Latvijas šosejas riteņbraucējs. Pārstāv Kazahstānas kontinentālo komandu *Astana Qazaqstan Development Team*.

## Karjera
Trenējies pie Raivja Belohvoščika.

2021. gadā uzvarēja Latvijas čempionātā junioriem gan grupas, gan individuālajā braucienā, pārstāvēja Latviju 2021. gada Pasaules čempionātā junioru sacensībās.

Pirms 2022. gada sezonas pievienojies Kazahstānas kontinentālajai komandai *Astana Qazaqstan Development Team*. 2022. gadā Latvijas čempionātā U23 grupas braucienā izcīnīja otro vietu.

## Ārējās saites

## Atsauces
Artūrs Grīnups

**Artūrs Grīnups** (1931—1989) bija latviešu komponists un kontrabasists.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1931. gada 2. novembrī Rīgā, mācītāja ģimenē. Vecāku mājas atradās Dalbē. Mācījās Rīgas 1. vidusskolā, skolas orķestrī spēlēja kontrabasu. 1949. gadā sāka mācības Jāzepa Mediņa Rīgas mūzikas vidusskolas 3. kursā, jau pēc gada sāka studijas Latvijas Valsts konservatorijas kontrabasa klasē, 1953. gadā turpināja kompozīcijas studijas profesora Ādolfa Skultes klasē, ko absolvēja 1958. gadā ar savu Pirmo simfoniju. Līdztekus studijām 1955. gadā sāka spēlēt kontrabasu Latvijas PSR TV un Radio simfoniskajā orķestrī, tad Operas un baleta teātra orķestrī (1968-1983).

Tūlīt pēc Konservatorijas beigšanas Grīnupu uzņēma Komponistu savienībā un līdz 1962. gadam viņš uzrakstīja sešas simfonijas. 1970. gados viņš pievērsās kamermūzikai, turpinot sacerēt arī simfonijas — *Sinfonia da camera* (1970), *Sinfonia per archi* (1972), *Quasi una sinfonia* (1981), beidzot Devīto simfoniju (1988), kas vērtējama kā skaņraža muzikālās izteiksmes īstena kvintesence.

Miris 1989. gada 4. decembrī Rīgā, apbedīts Rīgas Pirmajos Meža kapos.

## Galvenie darbi
### Simfoniskajam orķestrim
* deviņas simfonijas (1958-1988)
* Koncerts vijolei un simfoniskajam orķestrim (1963)
* Leģenda četrās noskaņās (1964) simfoniskajam orķestrim
* Koncerts mežragam un simfoniskajam orķestrim (1969)
* Simfoniski oratoriāls monuments Luidži Kerubīni piemiņai (1980)

### Kamermūzika
* Četras liriski romantiskas ekspresijas (1973)
* Trīs skices (1973)
* Trio vijolei, čellam un klavierēm (1974)
* Otrā sonāte vijolei un klavierēm (1974)
* Koncertīno "Dažādības vienā dimensijā" (1979)
* Trio flautai, vijolei un klavierēm (1989)

## Atsauces
Mustafa Jilmazs

**Mustafa Jilmazs** (; dzimis , Ankarā) ir Turcijas starptautiskais lielmeistars šahā (2012).

## Biogrāfija
2009. gadā uzvarējis Turcijas šaha čempionātā, kļūstot par visu laiku jaunāko valsts čempionu Turcijas šaha vēsturē. Četras reizes piedalījies Pasaules junioru šaha čmepionātos (2003, 2009-2010, 2012). Labāko rezultātu šajos turnīros sasniedzis 2003. gadā, kad ierindojies 19. vietā. 2017. gadā atkārtoti uzvarējis Turcijas šaha čempionātā.

Pārstāvējis Islandes komandu lielākajos komandu šaha turnīros:
* Pasaules šaha olimpiādēs piedalījies 6 reizes (2008-2018);
* Eiropas komandu šaha čempionātos piedalījies 6 reizes (2011-2021);
* Pasaules komandu šaha čempionātā piedalījies 4 reizes (2010, 2013, 2017-2019).

2021. gada novembrī Rīgā ierindojies 39. vietā 2021. gada "FIDE Chess.com Grand Swiss" turnīrā. 2023. gada novembrī Daglasā ierindojies 16. vietā "FIDE Grand Swiss" turnīrā.

Par panākumiem turnīros FIDE 2009. gadā viņam piešķīrusi starptautiskā meistara (IM), bet 2012. gadā - starptautiskā lielmeistara (GM) nosaukumu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Žils Musārs

**Žils Musārs** (; dzimis , Parīzē) ir Francijas starptautiskais lielmeistars šahā (2016).

## Biogrāfija
Septiņas reizes uzvarējis Francijas jauniešu šaha čempionātos dažādās vecuma grupās: U8 (2002), U10 (2005), U12 (2006), U14 (2009), U16 (2011), U18 (2012), U20 (2015). 2004. gadā Pasaules jauniešu šaha čempionātā U10 vecuma grupā izcīnījis sudraba medaļu.

Divas reizes uzvarējis Parīzes pilsētas šaha čempionātos (2016, 2018). 2018. gadā uzvarējis Londonas starptautiskajā šaha turnīrā *London Chess Classic*.

2021. gada novembrī Rīgā ierindojies 42. vietā 2021. gada "FIDE Chess.com Grand Swiss" turnīrā.

2021. gadā Francijas izlases sastāvā izcīnijis Eiropas komandu šaha čempionāta sudraba medaļu komandu vērtējumā.

2024. gada augustā uzvarējis Francijas šaha čempionātā.

2025. gada februārī Tunisijā ierindojies 8. vietā Džerbas lielmeistaru turnīrā. 2025. gada septembrī Samarkandā ierindojies 61. vietā "FIDE Grand Swiss" turnīrā.

Par panākumiem turnīros FIDE 2011. gadā viņam piešķīrusi starptautiskā meistara (IM), bet 2016. gadā - starptautiskā lielmeistara (GM) nosaukumu.

## Atsauces

## Ārējās saites