open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
2025. gada Pasaules čempionāts bobslejā un skeletonā

**2025. gada [[Pasaules čempionāts bobslejā un skeletonā]]** notika Leikplesidā, ASV, no 6. līdz 15. martam.

Leikplesida par čempionāta norises vietu tika apstiprināta 2021. gada septembrī Starptautiskās Bobsleja un skeletona federācijas kongresā. Šī bija desmitā reize, kad Leikplesida rīkoja pasaules čempionātu bobslejā, un ceturtā reize, kad tur notika pasaules čempionāts skeletonā. Iepriekšējais pasaules čempionāts bobslejā un skeletonā Leikplesidā notika 2012. gadā. Čempionātā tika sadalīti 7 medaļu komplekti — četri bobslejā un trīs skeletonā.

Visvairāk medaļu (10) izcīnīja Vācijas sportisti. Viņi ieguva arī visvairāk zelta medaļu, uzvarot bobslejā vīriešiem gan divniekos, gan četriniekos, kā arī sieviešu divnieku sacensībās. Latviju šajā čempionātā pārstāvēja Jēkaba Kalendas pilotētās bobsleja ekipāžas divniekos un četriniekos. Divnieku sacensībās J. Kalenda kopā ar stūmēju Matīsu Mikni ieņēma 11. vietu. Četrinieku sacensībās ar stūmējiem Arni Bebrišu, Matīsu Mikni un Mairi Kļavu Latvijas komanda ierindojās dalītā 15. vietā.

## Sacensību kalendārs
Sacensību sākuma laiki norādīti pēc Latvijas laika, iekavās norādīts laiks norises vietā (UTC-5 no 6. līdz 8. martam, UTC-4 no 9. marta, kad tur iestājas vasaras laiks). Sākotnēji vīriešu četrinieku un sieviešu divnieku sacensības bobslejā bija plānotas 15. un 16. martā, bet laika prognozes dēļ nolēma sacensības pārcelt dienu iepriekš un braucienu sākuma laiku nozīmēt stundu agrāk.

;Bobslejs

;Skeletons

## Medaļu ieguvēji
### Bobslejs

### Skeletons

## Medaļu kopvērtējums

## Atsauces

## Ārējās saites
* Oficiālā tīmekļa vietne
Salling Group

**Salling Group A/S** ir Dānijas uzņēmums, kuru 1960. gadā dibināja uzņēmējs Hermanis Sallings kā *Jysk Supermarked* ("Jitlandes lielveikali"). 1964. gadā  viņš kopā ar *AP Møller-Mærsk Group* izveidoja kopuzņēmumu *Dansk Supermarked*. 
Tā kā 2017. gadā *AP Møller-Mærsk* izstājās no grupas, tad 2018. gadā *Dansk Supermarked* pārdēvēja par *Salling Group*.

2025. gada 5. martā tika paziņots, ka *Salling Group* ir vienojies no Zviedrijas uzņēmuma *[[ICA AB]]* par 1,3 miljardiem eiro pirkt Baltijas valstu mazumtirdzniecības tīklu *[[Rimi Baltic]]*; darījums pabeigts 2. jūnijā.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Salling Group (angļu)
Deep Dive Dubai

***Deep Dive Dubai*** ir 60 metru dziļš niršanas baseins Dubaijā. Tas ir pasaulē dziļākais peldbaseins, kura tilpums ir  litru saldūdens. Baseina struktūra veidota tā, lai atgādinātu izpostītu, nogrimušu pilsētu, ar sienām, mēbelētām istabām un nogrimušu automašīnu, motocikliem, snūkera galdu, galda futbolu un daudz ko citu, ko var izmantot arī kā zemūdens filmu studiju.

Pirms baseina atklāšanas 2021. gada jūlijā pasaules dziļākais peldbaseins bija *Deepspot* baseins un niršanas apmācību centrs Varšavā.

## Atsauces

## Ārējās saites

*
Vilis Kasims

**Vilis Kasims** (dzimis 1986. gada 19. jūnijā Ungurpilī) ir latviešu rakstnieks, tulkotājs, redaktors un literārais aģents. Publicējies no 2006. gada, bet iespiestajā literatūrā debitējis ar darbu satīrisko darbu "Lielā pasaule".

## Bibliogrāfija
### Proza
* *Lielā pasaule*. Rīga: Mansards, 2015.
* *Lizergīnblūzs*. Rīga: Orbīta, 2020.
* *Atvaros*. Rīga: Valters Dakša, 2023.

### Grāmatas citās valodās
* *Lysergsäureblues* [Lizergīnblūzs, vācu val.]. Tulk. *Lil Reif*. Edition Fototapeta, 2025.

## Atsauces
HAKUTO-R M2

***HAKUTO-R M2*** jeb ***HAKUTO-R'' Misija 2''' (***HAKUTO-R ミッション2***), saukts arī par ***Resilience**' bija Japānas Mēness nolaižamais aparāts, uzņēmuma *[[ispace]]* Mēness izpētes programmas *HAKUTO-R* otrā misija. Kosmiskais aparāts tika palaists 2025. gada 15. janvārī. Nolaišanās uz Mēness virsmas 2025. gada 5. jūnijā bija neveiksmīga.

*HAKUTO-R M2* projekts tika realizēts pēc tam, kad *[[HAKUTO-R M1]]* 2023. gada 25. aprīlī avarēja, nosēžoties uz Mēness. Otrā misija izmantoja to pašu vispārējo konstrukciju ar uzlabojumiem, kas iegūti, izmantojot 1. misijā savāktos lidojuma datus.

Bija plānots, ka nolaižamais aparāts uz Mēness virsmas nogādās arī 5 kg mobili *TENACIOUS*, kas izstrādāts un ražots Luksemburgā, kā arī *Takasago Thermal Engineering Co.*, *Euglena Co.*, Taivānas Nacionālās Centrālās universitātes, *Quantum Aerospace* un *Bandai Namco Research Institute, Inc.* derīgās kravas.

## Lidojuma gaita
*HAKUTO-R M2* tika palaists  06:11:39 *[[Universālais koordinētais laiks|UTC]]* ar nesējraķeti *[[Falcon 9 Block 5]]* no Kanaveralas zemesraga Gaisa spēku stacijas starta laukuma *LC-39A*. Reizē ar to tika palaists uzņēmuma *Firefly Aerospace * nolaižamais aparāts *[[Blue Ghost Mission 1]]*. Pirmā pakāpe (*B1085*) pirms tam bija lidojusi četras reizes.

14. februārī *HAKUTO-R M2* veiksmīgi aplidoja Mēnesi, ar tuvāko punktu Mēnesim 8400 km 22:43 *UTC*.
6. maijā 20:41 *UTC* nolaižamais aparāts iegāja Mēness orbītā. 28. maijā *Hakuto-R* pazemināja orbītu ap Mēnesi līdz 100 × 100 km.

5. jūnijā nolaižamais aparāts aptuveni 18:09 *UTC* veica veica noiešanas no orbītas manevru. 19:15 *UTC* tas ietriecās Mēness virsmā netālu no plānotās nosēšanās vietas Aukstuma jūrā.
24. jūnijā uzņēmums publicēja tehnisko analīzi, kurā kā cietās nosēšanās cēlonis tika identificēta anomālija lāzera attāluma mērītājā (*Laser Range Finder*, *LRF*).

## Atsauces

## Ārējās saites
* HAKUTO-R Mission 2 ispace 
* Missions ispace 
* Hakuto-R M1, M2 Gunter Dirk Krebs
RAF-М1 "Roksana"

**RAF-M1 "Roksana"** ir mikroautobusa prototips, ko 1991. gadā izveidoja Rīgas autobusu fabrikā. Modeli sāka izstrādāt 80. gadu beigās, kā RAF-2203 aizstājēju.

Vienīgais saražotais modelis ir saglabājies līdz mūsdienām un ir izstādīts apskatei Rīgas Motormuzejā.

## Vēsture
Pēc jaunā Rīgas autobusu fabrikas vadītāja iecelšanas, tika nolemts atteikties no sākotnējās ieceres modernizēt RAF-2203 modeli un izveidot principiāli jaunu mikroautobusu. 1988. gadā, piedaloties laikrakstam *[[Komsomoļskaja Pravda]]*, tika izsludināts Vissavienības konkurss par perspektīva mikroautobusa projektu, pēc kura rezultātiem par uzvarētājiem kļuva Rīgas speciālisti.

Sākotnējie plāni paredzēja, ka mikroautobuss būs priekšpiedziņas, ar priekšā garenvirzienā izvietotu dzinēju un priekšējo vai visu riteņu piedziņu, izmantojot uzlabotos AZLK agregātus. Šofera sēdvietas pozīcija bija paredzēta aiz priekšējās ass. Tomēr rezerves daļu deficīta dēļ nolēma izvēlēties klasisko aizmugures piedziņas konstrukciju, saglabājot šofera pozīciju aiz priekšējās ass. Mikroautobusa galvenās sastāvdaļas bija: ZMZ-406 dzinējs ar degvielas iesmidzināšanas sistēmu, Makfērsona piekare no automašīnas GAZ-3105 un piecu pārnesumu UAZ pārnesumkārba. Stūres statni un stūres pastiprinātāju prototipam aizguva no *[[Ford Transit]]*.

Šīs paaudzes principiālā dizaina atšķirība no iepriekšējām ir motortelpas izvietošana virsbūves priekšā, kurā dzinējs ir atdalīts no pasažieru telpas, salīdzinot ar iepriekšējiem modeļiem, kuriem dzinējs atradās salonā pa vidu starp šofera un priekšējā pasažiera sēdekļiem. Šīs izmaiņas, tāpat kā daudzos mikroautobusos, piemēram, ceturtās paaudzes *[[Volkswagen Transporter (T4)|Volkswagen Transporter]]*, bija saistītas ar pasīvās drošības prasībām.

1990. gadā pabeigto prototipu tika nosūtīts uz Angliju uzņēmumam IAD (*International Automotive Design*), kura speciālisti veica izmaiņas virsbūvē un salonā. Tajā pašā laikā modelim tika dots nosaukums "Roksana". Tomēr PSRS sabrukums un ekonomiskā lejupslīde padomju republikās neļāva projektu nodot ražošanā. Faktiski tās vietu ieņēma vieglā kravas automašīna ar kravas-pasažiera virsbūvi uz platformas GAZ-3302, kuras izstrāde arī paralēli tika veikta 80. gadu beigās.

Līdz Rīgas autobusu fabrikas bankrotam 1998. gadā tika ražots tikai viens prototips. Pēc fabrikas bankrota prototips pazuda, bet 2017. gadā to atrada Ventspilī un drīzumā tika prezentēts plašākai sabiedrībai.

## Galerija

RAF_M1_Roksana_Side.jpg|RAF-M1 "Roksana" sāns
RAF_M1_Roksana_Front_Abandoned.jpg|Atrastā RAF-M1 "Roksana" priekšpuse
RAF_M1_Roksana_Rear_Abandoned.jpg|Atrastā RAF-M1 "Roksana" aizmugure
RAF_M1_Roksana_and_RAF_M2_Stils.jpg|RAF-M1 "Roksana" un RAF-M2 "Stils" Rīgas Motormuzejā


## Atsauces

## Ārējās saites
Ventspils iela (Daugavpils)

__NOTOC__
**Ventspils iela** ir vietējas nozīmes iela Daugavpilī, Jaunbūves apkaimē. Ventspils iela sākas krustojumā ar Siguldas ielu, ved ziemeļrietumu un ziemeļu virzienā un beidzas krustojumā ar Plūmju ielu, turpinoties kā bezvārda grants ceļš līdz Višķu ielai. Ventspils ielā ir pārsvarā mazstāvu dzīvojama apbūve.

Ventspils ielas kopējais garums ir aptuveni 2660 metri, un visā garumā satiksmes kustība norit abos virzienos. No ielas sākuma līdz krustojumam ar Jātnieku ielu Ventspils ielai ir asfalta segums un 2 braukšanas joslas, bet tālāk ir grants segums un viena braukšanas josla. Posmā no 18. novembra ielas līdz Aglonas ielai pa Ventspils ielu kursē 2. un 4. maršruta tramvaji.

Ielas sākotnējais nosaukums bija **Minskas iela** ().  to pārdēvēja par Ventspils ielu, un šīs nosaukums laika gaitā vairs nav mainījies.

## Ievērojami objekti
* Nr. 61/63 — šeit 1920.—1930. gados atradās Daņilova pirts, pēc Otrā pasaules kara — pilsētas pirts Nr.&nbsp;2.

## Ielu savienojumi
Ventspils iela ir savienota ar šādām ielām:
* Siguldas iela (T veida krustojums)
* Lielā Dārza iela
* Bauskas iela
* Strādnieku iela
* 18. novembra iela
* Tautas iela
* Puškina iela
* Miera iela
* Arodu iela
* Tirgus laukums (T veida krustojums)
* Smilšu iela / Dobeles iela (apļveida krustojums)
* Valmieras iela
* Jātnieku iela / Jelgavas iela
* Līvānu iela / Grodņas iela
* Aglonas iela
* Avotu iela
* Užvaldes iela
* Ziemeļu iela
* Plūmju iela
* Višķu iela (savienojums ar Ventspils ielas bezvārda turpinājumu)

## Atsauces

## Skatīt arī
* Amatu iela (Daugavpils)
Krievijas ģerbonis

thumb|Krievijas ģerbonis
**Krievijas Federācijas ģerbonis** ir viens no valsts simboliem, kas sakņojas 15. gadsimtā, kad Krievijas lielkņazi pieņēma divgalvaino ērgli no Bizantijas tradīcijas. Ģerbonis tika izmantots Krievijas Impērijā un, pēc Padomju Savienības sabrukuma 1991. gadā, Krievijas Federācija to atjaunoja 1993. gadā.

Tā pamatā ir divgalvains ērglis zelta krāsā, ar izplestiem spārniem, virs ērgļa atrodas trīs kroņi (divi virs galvām un viens augšpusē). Ērglis savās ķetnās tur valdnieka scepteri un valdnieka globusu, kas apzīmē valsts autoritāti un spēku. Uz ērgļa krūtīm atrodas sarkans vairogs, uz kura attēlots Svētais Juris (Georgijs), kas nogalina pūķi.

## Ārējās saites
Divgalvains ērglis

**Divgalvains ērglis** ir heraldisks simbols, kas vēsturiski izmantots dažādās kultūrās un valstīs, simbolizējot divu virzienu – austrumu un rietumu – vienotību, kā arī valsts spēku un suverenitāti. 

Tā senākais zināmais lietojums ir atrodams Senās Mezopotāmijas un Hetu impērijas mākslā, kur tas attēloja dievišķo aizsardzību un varu. Vēlāk to pārņēma Bizantijas impērija, kur tas kļuva par tās oficiālo simbolu, atspoguļojot impērijas ietekmi gan Eiropā, gan Āzijā. 15. gadsimtā Krievijas lielkņazi pieņēma divgalvaino ērgli no Bizantijas tradīcijas, jo Krievija sevi uzskatīja par impērijas mantinieci pēc Konstantinopoles krišanas (sk. Maskava — trešā Roma). Divgalvains ērglis tika izmantots arī citās valstīs, piemēram, Svētajā Romas impērijā un pašlaik Serbijā un Albānijā.
Attēls:Aguila de dos cabezas explayada.svg
Attēls:Двуглавый Орёл Афанастевых ХХІв.png
Attēls:Полихромный изразец «двуглавый орёл» на столбе ограды церкви Ильи Пророка.jpg
Attēls:Coat of Arms of Chernihiv Oblast.svg|Čerņihivas apgabala ģerbonis
Attēls:Palaiologos-Dynasty-Eagle.svg|Paleologu ģerbonis 


## Ārējās saites
Melnzeme

thumb|Melnzeme pasaulē
**Melnzeme** ir auglīgs augsnes tips, kam raksturīgs augsts humusa saturs, tumša krāsa un laba ūdens un barības vielu uzkrāšanas spēja. Tā ir viena no auglīgākajām augsnēm pasaulē, un to plaši izmanto lauksaimniecībā. 

Melnzeme veidojas mērenā klimata zonās ar pietiekamu mitrumu un auglīgu veģetāciju, kur organiskās vielas pakāpeniski uzkrājas un sadalās, veidojot bagātīgu augsnes struktūru. Šī augsne galvenokārt sastopama Ukrainā, Krievijā, Kazahstānā, kā arī citās Centrāleiropas un Austrumeiropas daļās. Tās īpašības ļauj iegūt augstas ražas bez lielas mēslojuma pievienošanas, tāpēc tā ir stratēģiski nozīmīgs resurss lauksaimniecībai.

## Ārējās saites
Rinats Ahmetovs

**Rinats Ahmetovs** (ukraiņu: *Рінат Леонідович Ахметов*; dzimis 1966. gada 21. septembrī Doneckā) ir tatāru izcelsmes Ukrainas uzņēmējs un filantrops. Viņš ir SCM Holdings dibinātājs un īpašnieks, kas darbojas tādās nozarēs kā metālapstrāde, enerģētika un finanses. Ahmetovs ir arī Ukrainas futbola kluba Šahtar Doneck īpašnieks. 

Ahmetova ietekme Ukrainā ir bijusi ievērojama, īpaši ekonomikā un politikā. Pēc Krievijas iebrukuma Ukrainā 2022. gadā viņa uzņēmumi ir cietuši lielus zaudējumus, īpaši Mariupoles metalurģijas rūpnīcas Azovstaļ iznīcināšanas dēļ. Viņš arī ir ziedojis ievērojamus līdzekļus Ukrainas atbalstam un kara seku likvidēšanai.
Roderihs Engelharts

**Oto Roderihs Engelharts** (, 1819—1870) bija vācbaltiešu ārsts, Rīgas Praktizējošo ārstu biedrības prezidents (1862—1864, 1866—1868).

## Dzīvesgājums
Dzimis 1819. gadā 23. aprīlī Tērbatā mineraloģijas un ģeoloģijas profesora Otto Morica Ludviga fon Engelharta (1779—1842) un viņa sievas Katrīnas Elizabetes Johannas, dzimušas fon Milleres, ģimenē. Mācījās Krimmera privātskolā (*Krümmersche Lehranstalt*) Vēravā.
Pēc medicīnas studijām Tērbatas Universitātē (1837-1841 un 1843) viņš 1846. gadā sāka strādāt par privāti praktizējošu ārstu Rīgā. No 1846. līdz 1856. gadam viņa izīrētās privātprakses plašajās telpās sanāksmes noturēja Rīgas Praktizējošo ārstu biedrība un Rīgas Dabaspētnieku biedrība.

1862. gadā viņu ievēlēja par Rīgas Praktizējošo ārstu biedrības prezidentu, atkārtoti 1866. gadā.
Miris 1870. gada 20. maijā Rīgā.
1870. gadā Praktizējošo ārstu biedrība nopirka 37 grāmatas no viņa bibliotēkas.

## Atsauces

## Ārējās saites
*
Juzefa Kļava

**Juzefa Kļava** (dzimusi 1954. gadā) ir Latvijas ekonomiste, agronome un politiķe, Talsu novada domes deputāte. Ilggadējā Lauku atbalsta dienesta Ziemeļkurzemes reģionālā lauksaimniecības pārvaldes vadītāja. Par nopelniem saņēmusi valsts apbalvojumu — Atzinības krustu.

## Biogrāfija
2000. gada sākumā, veidojoties Lauku atbalsta dienestam (LAD), Juzefai Kļavai piedāvāja vadīt jaunizveidotās LAD Ziemeļkurzemes reģionālās lauksaimniecības pārvaldes darbu​. Šajā amatā viņa atbildēja par valsts un Eiropas Savienības atbalsta programmu ieviešanu trīs rajonu teritorijās (Talsu, Ventspils un Tukuma)​. Kļavas vadībā Talsos tika izveidota reģionālā LAD struktūrvienība, nodrošinot lauksaimniekiem pieejamus pakalpojumus un ieviešot jaunās atbalsta sistēmas. Viņa nostrādāja LAD vadītājas amatā. Kopumā Juzefas Kļavas darba stāžs lauksaimniecības pārvaldē veido 43 gadus.

J. Kļava ilgstoši iesaistījusies lauksaimniecības izglītības veicināšanā, vadot eksaminācijas komisijas Latvijas Lauksaimniecības universitātes filiālē Laidzē un darbojoties Kandavas Lauksaimniecības tehnikuma konventā, rūpējoties par jauno speciālistu sagatavošanu.

## Politiskā darbība
​Pēc ilgās karjeras valsts dienestā Juzefa Kļava pievērsās politiskajai darbībai Talsu novadā. 2021. gada pašvaldību vēlēšanās viņa tika ievēlēta Talsu novada domē no apvienotā saraksta „Talsu novada attīstībai”/„Latvijas attīstībai”. J. Kļava darbojas divās domes komitejās — Finanšu komitejā un Attīstības komitejā.

Domes deputātes amatā Juzefa Kļava sākotnēji atradās opozīcijā. 2024. gada sākumā viņa kļuva par vienu no septiņiem opozīcijas deputātiem, kas parakstīja pieprasījumu atbrīvot no amata tā brīža Talsu novada domes priekšsēdētāju Evu Kārkliņu. Šī iniciatīva noveda pie domes koalīcijas maiņas — 2024. gada februārī tika gāzta līdzšinējā vadība un izveidota jauna koalīcija, kurā iesaistījās arī Kļavas pārstāvētā apvienība.

J. Kļava ir atbalstījusi vairākas novadam nozīmīgas iniciatīvas. Viens no projektiem, kam viņa pievērsusi īpašu uzmanību, ir Talsu tirgus rekonstrukcija. Talsu tirgus ēkas sliktais tehniskais stāvoklis ilgstoši bija aktuāla problēma pašvaldībā, taču 2022. gadā beidzot tika sākti ilgi gaidītie tirgus atjaunošanas darbi. Tirgus rekonstrukcija bija viena no J. Kļavas nosauktajām prioritātēm.

Viņa ir biedrības “Talsu partnerība” (vietējās rīcības grupas) dalīborganizācijas pārstāve no Talsu novada pašvaldības “Talsu partnerība” īsteno LEADER programmas projektus un veicina lauku teritoriju attīstību, un Kļavas dalība tajā nodrošina pašvaldības interešu pārstāvību vietējo iniciatīvu īstenošanā. Tāpat Kļava ir biedrības “Ziemeļkurzemes biznesa asociācija” padomē kā Talsu novada pašvaldības pārstāve.

## Atsauces
Bikaunīki

**Bikaunīki** var būt:

* Bikaunīki — ciems Maltas pagastā, Rēzeknes novadā
* Bikaunīki — ciems Silmalas pagastā, Rēzeknes novadā
* Bikaunīki — ciems Rudzātu pagastā, Līvānu novadā
Sēlijas iela (Daugavpils)

**Sēlijas iela** ir iela Daugavpilī, Daugavas kreisajā krastā, Grīvas apkaimē. Iela sākas krustojumā ar Aiviekstes ielu, Laucesas upes krastā, ved dienvidaustrumu virzienā un beidzas savienojumā ar Lielo ielu. Sēlijas ielā ir pārsvarā savrupmāju apbūve.

Ielas kopējais garums ir 2230 metri, visā garumā tai ir asfalta segums. Izņemot nelielu posmu no ielas sākuma līdz savienojumam ar Lielo ielu pie Vienības tilta, Sēlijas iela ir pilsētas nozīmes maģistrālā iela un valsts reģionālā autoceļa P68 daļa.

Maģistrālā ielas daļa ir vienvirziena, satiksmes kustība norit ārpilsētas virzienā pa divām joslām. Šeit pa Sēlijas ielu kursē 6., 7., 7B., 8., 9., 15., 22. un 25. maršrutu autobusi. Ielas sākumā kustība atļauta abos virzienos, bet brauktuve ir šaurāka.

Sēlijas ielas agrākais nosaukums bija **Rīgas iela**. Latvijas PSR laikā tā tika pārdēvēta par **Oktobra ielu**, bet pēc Latvijas neatkarības atjaunošanas nosaukta par **Sēlijas ielu**.

## Ievērojami objekti
* Nr. 18 — šeit no 19. gadsimta otrās puses atradās ebreju kopienas pirts, pēс Otrā pasaules kara atjaunināta kā pilsētas pirts Nr.&nbsp;4, darbojas arī mūsdienās.
* Nr. 56 — Grīvas Dievmātes Plīvura vecticībnieku lūgšanu nams (uzcelts 1930. gados).
* Nr. 79 (krustojumā ar Brjanskas ielu) — senākā Grīvas aptieka, kura darbojas arī mūsdienās.
* Pie krustojumā ar Upes ielu atrodas Sēlijas skvērs (saukts arī par Grīvas parku).

## Ielu savienojumi
Sēlijas iela ir savienota ar šādām ielām:
* Aiviekstes iela (T veida krustojums)
* Ņekrasova iela
* savienojumi ar Lielo ielu pie Vienības tilta
* Brīvības iela (T veida krustojums)
* Upes iela
* Amatu iela
* Brjanskas iela
* Čehova iela
* Ūdens iela
* Liginišķu iela
* Staburaga iela
* Lielā iela (Y veida krustojums)

## Atsauces
Jāņa Čakstes gatve

**Jāņa Čakstes gatve** ir iela Rīgā, Zemgales priekšpilsētā, kas atrodas Bišumuižā un Ziepniekkalnā. Iela sākas Dienvidu tilta kreisajā Daugavas krastā un stiepjas līdz Krustkalniem. Pašlaik gatve tiek pagarināta sakarā ar Dienvidu tilta 4. būvniecības kārtu un tā turpmāk stiepsies visā Ziepniekkalna dienvidu daļas garumā, tajā skaitā gar Dzīvojamo ēku Ozolciema ielā 18 līdz Vienības gatvei un tirdzniecības centram "Aleja".

## Ielu savienojumi
Jāņa Čakstes gatve ir savienota ar šādām ielām:

* Bukaišu ielu;
* Bauskas ielu;
* Lejupes ielu;

* Mālu ielu;
* Līvciema ielu;
* Valdeķu ielu;
* Ozolciema ielu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Voltera Mitija slepenā dzīve

**"Voltera Mitija slepenā dzīve"** () ir 2013. gada piedzīvojumu komēdijdrāmas filma, kuras režisors, producents un galvenās lomas atveidotājs ir Bens Stillers. Pārējās lomas filmā atveido Kristena Viga, Šērlija Makleina, Ādams Skots, Ketrina Hāna un Šons Penns. Šī ir otrā Džeimsa Tērbera tāda paša nosaukuma 1939. gada īsā stāsta kino adaptācija, kas seko Volteram Mitijam, kas bieži ieslīgst savā fantāziju pasaulē, viņa piedzīvojumā, lai atrastu pazudušo foto negatīvu, ko paredzēts izvietot uz žurnāla *[[Life (žurnāls)|Life]]* pēdējā drukātā numura vāka.

Pēc ražošanas elles, kas aptvēra vairākas studiju, režisoru un galvenās lomas aktiera nomaiņas, jau sākot no 1994. gada, 2011. gadā tā beidzot realizējās ar Stilleru kā režisoru un galvenās lomas atveidotāju. Filmas pirmizrāde notika Ņujorkas kinofestivālā , bet ASV kinoteātros filma bija skatāma no 25. decembra. Kritiķu viedokļi dalījās, slavējot Stillera režiju, operatora darbu un skaņu celiņu, kurā piedalās Hosē Gonsaless. Nacionālā kinofilmu pārraudzīšanas padome to izvēlējās kā vienu no 2013. gada desmit labākajām filmām.

## Atsauces

## Ārējās saites
Argentīnas Konfederācija

thumb|Argentīnas Konfederācijas (un tās kaimiņvalstu) karte ap 1846. gadu. Ar gaišāku zaļo krāsu ir parādītas neefektīvas kontroles zonas
**Argentīnas Konfederācija** (spāņu: *Confederación Argentina*) bija politiska valsts struktūra, kas pastāvēja Dienvidamerikā no 1831. līdz 1861. gadam. Tā bija Argentīnas priekštece un sastāvēja no dažādām provincēm, kuras juridiski bija apvienotas konfederatīvā sistēmā, bet saglabāja lielu autonomiju.

Argentīnas Konfederācija izveidojās pēc Argentīnas Apvienotās Provinces sabrukuma, kas bija cīnījusies par neatkarību no Spānijas 1816. gadā. Pēc ilgstošām cīņām starp unitāristiem (kas vēlējās centralizētu valdību Buenosairesā) un federālistiem (kas atbalstīja autonomas provinces), 1831. gadā tika izveidota konfederācija, kuras līderis kļuva Huans Manuels de Rosass. Konfederācija pastāvēja bez oficiālas konstitūcijas, un Buenosairesa, kas bija ekonomiski dominējošā province, ne vienmēr pilnībā iekļāvās tās struktūrā. Rosass valdīja ar autoritāru pieeju, kontrolējot ārpolitiku un izmantojot represijas pret pretiniekiem. Viņa vadība beidzās 1852. gadā, kad viņš tika gāzts Kaserosas kaujā. Pēc Rosasa krišanas provinces mēģināja izveidot jaunu valdību. 1853. gadā tika pieņemta Argentīnas Konstitūcija, bet Buenosairesa atteicās pievienoties konfederācijai un izveidoja atsevišķu Buenosairesas štatu. Konflikts turpinājās līdz 1861. gadam, kad Buenosairesas spēki uzvarēja Pavonas kaujā un Argentīnas Konfederācija beidza pastāvēt, pārtopot par mūsdienu Argentīnas Republiku.

## Ekonomika un ārpolitika
Konfederācija bija atkarīga no lauksaimniecības un liellopu audzēšanas, kā arī tirdzniecības ar Eiropu. Tomēr Buenosairesas dominance ostu un muitas kontroli radīja ilgstošus konfliktus ar pārējām provincēm. 

Starptautiski Argentīnas Konfederācija bija iesaistīta konfliktos ar Urugvaju un Brazīliju.

## Ārējās saites
Koprofilija

thumb|No krievu erotiskās ābeces (1890)
**Koprofilija** ir parafilija, kurā cilvēks izjūt seksuālu uzbudinājumu saistībā ar fekālijām. Tā var izpausties dažādos veidos, tostarp vēlmē skatīties, pieskarties vai izmantot fekālijas seksuālo aktivitāšu laikā. Tā ietilpst netradicionālo seksuālo interešu grupā, dažos gadījumos tā var būt saistīta ar psiholoģiskiem traucējumiem vai obsesīvi kompulsīvu uzvedību.

Lielākajā daļā sabiedrību koprofilija tiek uztverta kā tabu un tiek stigmatizēta. 

## Veselības riski
Tā kā fekālijas satur baktērijas un potenciāli bīstamus patogēnus, koprofiliska uzvedība var radīt veselības riskus, tostarp infekcijas un kuņģa-zarnu trakta slimības.
## Ārējās saites
Kērkvola

**Kērkvola** (, , ) ir pilsēta Skotijā, Orkneju salu administratīvais centrs un lielākā apdzīvotā vieta. Atrodas arhipelāga lielākās salas Meinlendas austrumdaļā Vaidfērta šauruma krastā  no Skotijas galvaspilsētas Edinburgas un  no valsts galvaspilsētas Londonas. Nozīmīgs transporta un tūrisma centrs.

## Vēsture
Vēstures avotos pirmoreiz minēta 1046. gadā Orknejiešu sāgā (*Orkneyinga saga*) kā sava tēvoča nogalinātā Orkneju grāfa Regnvalda Brusasona rezidence. Tās nosaukums cēlies no senskandināvu valodas *Kirkjuvágr* — ‘Baznīcas līcis’. 1486. gadā Skotijas karalis Džeimss III piešķīra Kērkvolai karaliskā boro statusu. Pilsētas zināmākā celtne ir 1137. gadā būvētā Svētā Magnusa katedrāle.

## Atsauces

## Ārējās saites
Kārlis Johans Georgs Millers

**Kārlis Johans Georgs Millers** (, 1796—1875) bija vācbaltiešu ārsts. Rīgas Jūrnieku slimnīcas virsārsts, Rīgas Dabaspētnieku biedrības pirmais prezidents (1845-1847), Rīgas Praktizējošo ārstu biedrības prezidents (1847-1849). 

## Dzīvesgājums
Dzimis 1796. gada 21. janvārī Rīgā mācītāja Oto Kārļa Jēkaba Millera un viņa sievas Marijas Dorotejas Elizabetes, dzimušas Rihteres, ģimenē. 
Studēja medicīnu Tērbatas Universitātē (1813-1815), tad Berlīnes Universitātē. 1820. gadā Tērbatas Universitātē aizstāvēja *Dr. med.* grādu, 1821. gadā sāka strādāt par privāti praktizējošu ārstu un par ārstu Jūrnieku slimnīcā Rīgā. 1822. gadā viņš kļuva par Rīgas Praktizējošo ārstu biedrības locekli, 1829. gadā par sekretāru un 1847. gadā par biedrības prezidentu. Līdztekus bija Rīgas Dabaspētnieku biedrības dibinātājs un tās pirmais prezidents.
1860. gadā viņu ievēlēja par Rīgas Praktizējošo ārstu biedrības goda biedru.

Miris 1875. gada 7. septembrī Rīgā.

## Atsauces

*
Alejas iela (Daugavpils)

**Alejas iela** ir iela Daugavpilī, tās centrālajā daļā, Centra un Esplanādes apkaimēs. Alejas iela sākas no 18. novembra ielas, ved ziemeļrietumu virzienā un beidzas krustojumā ar Kandavas ielu. 
Alejas ielas kopējais garums ir aptuveni 1100 metri, tā ir apbūvēta ar dzīvojamām, sabiedriskām un tirdzniecības ēkām. 

Posmā no Raiņa ielas līdz Lāčplēša ielai Alejas iela iet caur pilsētas Centrālo parku. Citās vietās Alejas ielai ir asfalta segums, satiksmes kustība norit abos virzienos. Posmos no 18. novembra ielas līdz Raiņa ielai un no Lāčplēša ielas līdz Rīgas ielai Alejas ielā ir divas atdalītas brauktuves. Pa Alejas ielu kursē 9. maršruta minibusi, bet pieturvietu te nav. Savukārt, Maizes ielā ir 1. un 4. tramvaju pietura "Alejas iela".

## Vēsture
Agrākais ielas nosaukums bija **Purva iela** (). 1902. gada februarī, atzīmējot Nikolaja Gogoļa nāves 50. gadadienu, Purva ielas namu īpašnieki iesniedza pilsētas vadībai priekšlikumu pārdēvēt šo ielu par *Gogoļa ielu*, bet tas nebija īstenots. Nedaudz vēlāk iela ieguva nosaukumu **Alejas iela**, kas laika gaitā vairs nav mainījies.

Sākotnēji Alejas iela pastāvēja tikai tagadējās Centra apkaimes robežās, bet 1935. gada janvārī turpināta Esplanādē, no Maizes ielas līdz dzelzceļa līnijai, pēc Kandavas ielas pagriežoties uz ziemeļiem un savienojoties ar Malu ielu. 1960. gados ielas posms aiz Kandavas ielas tika pārbūvēts un izslēgts no Alejas ielas.

## Ievērojamas ēkas
[273px|thumb|[Daugavpils 9. vidusskola|9. vidusskola, skats no Alejas ielas puses]]
273px|thumb|Alejas iela 12
* Ielas sākumā atrodas bijusī Daugavpils 9. vidusskola (18. novembra iela 47)
* Nr. 7 — trīsstāvu dzīvojamā ēka, uzcelta 19. gadsimta beigās, vietējās nozīmes kultūras piemineklis.
* Nr. 12 — trīsstāvu dzīvojamā ēka, uzcelta 19. gadsimta beigās, vietējās nozīmes kultūras piemineklis.
* Nr. 64 — divstāvu dzīvojamā ēka, uzcelta 1897. gadā, vietējās nozīmes kultūras piemineklis.
* Nr. 71 — vienstāva dzīvojamā ēka, uzcelta 1910. gadā, vietējās nozīmes kultūras piemineklis.
* Nr. 76 — divstāvu dzīvojamā ēka, uzcelta 1896. gadā, vietējās nozīmes kultūras piemineklis.

## Ielu savienojumi
Alejas iela ir savienota ar šādām ielām:
* 18. novembra iela (savienojums ar sānu brauktuvi)
* Raiņa iela
* Lāčplēša iela
* Saules iela
* Rīgas iela 20x20px (gājēju iela)
* Sakņu iela
* Maizes iela
* Dagdas iela (T veida krustojums)
* Kandavas iela (T veida krustojums)

## Atsauces

## Skatīt arī
* Ļermontova iela (Daugavpils)
Breda statuss

**"Breda statuss"** () ir 2017. gada ASV komēdijdrāmas filma, kuras režisors un scenārija autors ir Marks Vaits. Filmā galvenās lomas atveido Bens Stillers, Ostins Abramss, Dženna Fišere, Lūks Vilsons, Džemeins Klements un Maikls Šīns.

Filma stāsta par tēvu, kurš, ceļojot ar dēlu, lai apskatītu koledžas, satiek senu draugu, kas viņam liek pārdomāt savas dzīves izvēles.

Filmas "Breda statuss" pirmizrāde notika  Toronto Starptautiskajā kinofestivālā. Filma saņēma galvenokārt pozitīvu kritiķu novērtējumu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Brighton Rock (1948. gada filma)

***Brighton Rock*** ir 1948. gada Apvienotās Karalistes *[[film noir]]* kriminālfilma, kuras režisors ir Džons Bultings. Filmā galvenās lomas atveido Ričards Atenboro, Hermione Bedelija, Viljams Hārtnels un Kerola Mārša. Filma balstīta uz Greiema Grīna tāda paša nosaukuma 1948. gada romānu.

Filmas darbība norisinās Braitonā un tā stāsta par nežēlīgu bandas līderi Pinkiju (Atenboro), kurš nogalina žurnālistu un vēlāk izmisīgi cenšas slēpt savas pēdas, sastopoties ar policiju, vairākiem lieciniekiem un konkurējošo bandu.

Filmas *Brighton Rock* pirmizrāde notika . 1999. gadā Britu Kinoinstitūts filmu *Brighton Rock* iekļāva savā 100 visu laiku labāko britu filmu saraksta 15. vietā. 2010. gadā Grīna grāmatai iznāca jauns ekranizējums.

## Atsauces

## Ārējās saites
Bobs Dilans: Pilnīgi nezināms

**"Bobs Dilans: Pilnīgi nezināms"** () ir 2024. gada ASV biogrāfiska muzikālā drāmas filma, kuras režisors ir Džeimss Mengolds. Filmā galveno Boba Dilana lomu atveido Timotejs Šalamē. Citas lomas atveido Edvards Nortons, Elle Faninga, Monika Barbaro, Boids Holbruks un Skots Makneirijs. Filma balstīta uz Elaidžas Volda 2015. gada grāmatu *Dylan Goes Electric!*.

Filma stāsta par amerikāņu mūziķa Boba Dilana kļūšanu slavenam 1960. gadu vidū.

Filmas "Bobs Dilans: Pilnīgi nezināms" pirmizrāde notika  ''Dolby'' teātrī Losandželosā. Latvijā filmas pirmizrāde notika . Filmu izplatīja Searchlight Pictures. Tā nopelnīja vairāk nekā 140 miljonus ASV dolāru un saņēma pozitīvu kritiķu novērtējumu. Nacionālā kinofilmu pārraudzīšanas padome un Amerikas Kinoinstitūts to nosauca par vienu no desmit labākajām 2024. gada filmām. Filmu nominēja Amerikas Kinoakadēmijas balvai astoņās kategorijās, tostarp kategorijās "Labākā filma", "Labākais režisors", "Labākais aktieris galvenajā lomā" (Šalamē), "Labākais aktieris otrā plāna lomā" (Nortons) un "Labākā aktrise otrā plāna lomā" (Barbaro). Filmu nominēja arī Zelta globusa balvai trīs kategorijās, Ekrāna aktieru ģildes balvai četrās kategorijās un BAFTA kino balvai sešās kategorijās.

## Atsauces

## Ārējās saites
Segli

[thumb|[Āda|Ādas angļu segli]]
**Segli** ir jāšanas aprīkojums, kas tiek novietots uz zirga vai cita jājamdzīvnieka muguras, lai jātniekam nodrošinātu ērtību un stabilitāti. Tie palīdz sadalīt jātnieka svaru, tādējādi pasargājot dzīvnieku no pārmērīga spiediena uz muguras, un uzlabo kontroli pār zirgu.

Segli sastāv no vairākām daļām, tostarp sēdekļa, kāpšļiem, seglu jostas un siksnām. Tie tiek izgatavoti no dažādiem materiāliem, piemēram, ādas, sintētiskiem audumiem un metāla detaļām. Atkarībā no pielietojuma segli var būt dažādu veidu, piemēram:

* Rietumu segli – paredzēti ilgstošai jāšanai un darbam ar liellopiem, bieži vien aprīkoti ar ragu priekšpusē.
* Angļu segli – vieglāki un kompaktāki, tiek izmantoti sporta disciplīnās, piemēram, konkūrā un iejādē.
* Tūrisma segli – veidoti tā, lai nodrošinātu maksimālu komfortu ilgstošās izjādēs.
* Militārie un policijas segli – pielāgoti stabilitātei un izturībai, nodrošinot jātnieka drošību.

Seglu vēsture sniedzas tūkstošiem gadu senā pagātnē. Sākotnēji tie bija vienkārši un to galvenā funkcija bija nodrošināt mīkstu sēdēšanu, bet laika gaitā segliem attīstījās sarežģīta uzbūve, kas pielāgota dažādām vajadzībām.

Mūsdienās segli tiek izmantoti gan sportā, gan ikdienas jāšanā, kā arī dažādās profesionālās jomās, piemēram, policijas un militārajā dienestā. Pareiza seglu izvēle un pielāgošana ir būtiska, lai nodrošinātu zirga un jātnieka labsajūtu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Stīgu teorija

[thumb|Matērija dažādos palielinājuma līmeņos, kur: (1) [matērija, (2) molekulārā struktūra, (3) atomi (protoni, neitroni un elektroni), (4) elektrons, (5) kvarki, (6) stīgas]]
**Stīgu teorija** ir fizikas hipotēze, kas cenšas apvienot kvantu mehāniku un vispārīgo relativitātes teoriju. Tā piedāvā alternatīvu skaidrojumu elementārdaļiņu uzbūvei, pieņemot, ka visas daļiņas fundamentālā līmenī nav punktveida objekti, bet gan vienmērīgi vibrējošas viendimensionālas stīgas.

Atšķirībā no tradicionālajām daļiņu fizikas teorijām, kas balstās uz punktveida objektu mijiedarbību, stīgu teorija paredz, ka daļiņu īpašības (masa, lādiņš u.c.) ir atkarīgas no stīgu vibrācijas režīmiem. Šī pieeja ļauj teorētiski apvienot gravitāciju ar pārējām fundamentālajām mijiedarbībām (elektromagnētisko, vāju un stipru mijiedarbību), kas līdz šim fizikā nav bijis iespējams.

Lai stīgu teorija matemātiski darbotos, tā pieprasa vairāk nekā trīs telpiskos izmērus. Saskaņā ar šo modeli Visumam varētu būt 10 vai pat 11 dimensijas, kur papildu dimensijas ir kompakti saritinātas mikroskopiskā mērogā un nav tieši novērojamas.

Lai gan stīgu teorija vēl nav eksperimentāli pierādīta, tā ir devusi būtisku ieguldījumu teorētiskajā fizikā un veicinājusi jaunu ideju rašanos par Visuma uzbūvi. Pētījumi šajā jomā turpinās, cerot atrast empīriskus pierādījumus, kas apstiprinātu šīs teorijas pareizību.

Stīgu teorijas aizsākumi meklējami 20. gadsimta 60. gados, kad fiziķi centās izskaidrot spēcīgās mijiedarbības dabu starp hadroniem (piemēram, protoniem un neitroniem). Pirmais teorijas modelis tika izstrādāts Gabriela Veneziano vadībā, izmantojot matemātiskas sakarības, kas sākotnēji nebija tieši saistītas ar stīgām. Taču drīz vien zinātnieki atklāja, ka šos vienādojumus var interpretēt kā viendimensionālu stīgu kustības aprakstu.

Lai gan 70. gados teorija zaudēja popularitāti, 80. gados tā atdzima kā iespējamais pamats "visa esošā teorijai". Tika izstrādāta superstīgu teorija, kas paredz 10 vai 11 dimensijas. 90. gados Edvards Vitens apvienoja dažādās superstīgu versijas vienotā M-teorijā. Mūsdienās stīgu teorija joprojām ir nozīmīga teorētiskajā fizikā, īpaši kvantu gravitācijas un melno caurumu izpētē.

## Atsauces

## Ārējās saites
Bēzjē

**Bezjē** (, ) ir pilsēta Francijas dienvidos. Tā ir Ēro departamenta apakšprefektūra Oksitānijas reģionā. Katru augustu pilsēta rīko slaveno *Feria de Béziers*, kuras centrā ir vēršu cīņas. Piecu dienu pasākums piesaista miljonu apmeklētāju.

Pilsēta atrodas pie neliela Orbas upes stāvkrasta, apmēram desmit kilometrus no Vidusjūras krasta un 75 kilometrus uz dienvidrietumiem no Monpeljē. Dienvidu kanāls Bezjē iet pāri Orbas upei, izmantojot Orbas akveduktu, kas tiek uzskatīts par pirmo kuģojamo akveduktu.

## Vēsture
Bezjē ir viena no vecākajām pilsētām Francijā. 2013. gada martā publicētie pētījumi liecina, ka sengrieķu Bezjē kolonija ir datēta ar 575. gadu p.m.ē., tādēļ tā ir vecāka par Agdu (grieķu *Agathe Tyche*, dibināta 525. gadā p.m.ē.) un nedaudz jaunāka par Marseļu (grieķu *Masalia*, dibināta 600. gadā p.m.ē.).

Teritorija bija apdzīvota jau kopš neolīta perioda, pirms ķeltu migrācijas. Romiešu *Betarra* atradās pie ceļa, kas savienoja Provansu ar Ibēriju. Romieši pilsētu pārveidoja par jaunu koloniju veterāniem 36.—35. gadā p.m.ē. un nosauca to par *Colonia Julia Baeterrae Septimanorum*. Pilsētas mūra celtniecībā trešajā gadsimtā izmantoja romiešu amfiteātra akmeņus.

Represijās pēc Luija Napoleona 1851. gada valsts apvērsuma karaspēks pilsētā apšaudīja un nogalināja republikāņu protestētājus. Citus notiesāja uz nāvi vai deportēja uz Gviānu, tostarp toreizējo mēru Kazimiru Perē, kurš noslīka, mēģinot aizmukt no kuģa. Pilsētas Revolūcijas laukumā šiem notikumiem uzstādīta piemiņas plāksne un piemineklis.

## Klimats
Bēzjē ir vidusjūras klimats (Kepena klimata klasifikācija — Csa). Vidējā gada temperatūra Bēzjē ir 15,1 °C. Gada vidējais nokrišņu daudzums ir , un oktobris ir gada mitrākais mēnesis. Vidēji augstākā temperatūra ir jūlijā, aptuveni 24,1 °C, bet zemākā janvārī, aptuveni 7,5 °C. Augstākā temperatūra, kas jebkad reģistrēta Bēzjē, bija 42,0 °C (1982. gada 7. jūlijā); aukstākā jebkad reģistrētā temperatūra bija —16,0 °C (1985. gada 16. janvārī).

## Iedzīvotāji

## Ekonomika
Bēzjē ir Langdokas vīnkopības un vīna ražošanas galvenais centrs.

## Nozīmīgi cilvēki
* Žans Mulens (*Jean Moulin*; 1899—1943) — Franču pretošanās varonis Otrā pasaules kara laikā
* Edgars Fors (*Edgar Faure*; 1908—1988) — valstsvīrs
* Rišārs Gaskē (*Richard Gasquet*; 1986) — tenisists
* Toma Ertels (*Thomas Heurtel*; 1989) — basketbolists

## Pilsētu sadraudzība
Bēzjē ir pilsētu sadraudzība ar:
*  Heilbronna, Vācija, kopš 1965. gada
*  Tainaņa, Taivāna, kopš 2023. gada
*  Čiklana de la Frontera, Spānija, kopš 1993. gada
*  Stavropole, Krievija, kopš 1982. gada
*  Stokporta, Apvienotā Karaliste, kopš 1972. gada
*  Maalula, Sīrija, kopš 2014. gada
*  Čortkiva, Ukraina, kopš 2022. gada
*  Niroza, Izraēla, kopš 2024. gada

## Atsauces

## Ārējās saites

*
Lērika

**Lērika** (, , ) ir pilsēta Skotijā, Šetlendas administratīvais centrs un lielākā apdzīvotā vieta. Atrodas arhipelāga lielākās salas Meinlendas dienvidaustrumu daļā pie Bresejas šauruma  no Skotijas galvaspilsētas Edinburgas un  no valsts galvaspilsētas Londonas. Nozīmīga osta, transporta un tūrisma centrs; vistālāk ziemeļos esošā Apvienotās Karalistes nozīmīgā apdzīvotā vieta.

## Vēsture
Lērikas apkārtne bijusi apdzīvota jau kopš 4000.—2500. gadiem p.m.ē. Apdzīvotās vietas nosaukums cēlies no sennorvēģu valodas *Leirvik* — ‘Mālu līcis’. Šetlenda līdzīgi kā Orkneju salas ir viens no Skotijas apgabaliem, kurā skotu gēlu valoda nav tikusi lietota — šeit līdz pat 19. gadsimtam dominējošā bija ziemeļģermāņu nornu valoda.

Mūsdienu apdzīvotā vieta dibināta 17. gadsimtā kā siļķu zvejas osta. 1652. gadā pirmā angļu-holandiešu kara laikā uzbūvēts pirmais Fortšarlotas cietoksnis mūsdienu pilsētas centrā; vēlāk tas pārbūvēts. Apdzīvotā vieta strauji auga un 1708. gadā tā kļuva par Šetlendas galvaspilsētu, pārņemot funkcijas no līdz tam nozīmīgākās arhipelāga apdzīvotās vietas Skolovejas. Pilsēta ievērojami izauga 1970. gados līdz ar naftas iegulu apgūšanu Ziemeļjūrā Skotijas piekrastē.

## Atsauces

## Ārējās saites
Kārlis Jūlijs Jakobs Mēbess

**Kārlis Jūlijs Jakobs Mēbess** (, 1789—1861) bija vācu ārsts, viens no Rīgas Praktizējošo ārstu biedrības dibinātājiem (1822).

## Dzīvesgājums
Dzimis 1789. gadā 29. aprīlī Kēpenikā (*Köpenick*, tagad Berlīnes daļa) Prūsijas Karalistes galma mācītāja Johana Vilhelma Mēbesa un viņa sievas Filipīnes Augustes, dzimušas Berndesas, ģimenē. Pēc medicīnas studijām Frankfurtē pie Oderas, Getingenē un Berlīnē (1807—1811) viņš 1812. gada kara laikā strādāja par Dundagas ārstu (1812—1813) un 1813. gadā ieguva Viļņas Universitātes *Dr. med.* grādu.

No 1813. līdz 1856. gadam bija privāti praktizējošs ārsts Rīgā, piedalījās Rīgas Praktizējošo ārstu biedrības dibināšanā (1822), 1846. gadā izstājās no biedrības. Ieguva galma padomnieka statusu.
Vēlāk pārcēlās uz dzīvi Jelgavā, tad Pēterburgā, kur mira 1861. gada 18. oktobrī.

## Atsauces

*
Dzīvdzemdētājs

**Dzīvdzemdētājs** ir organisms, kura pēcnācēji attīstās mātes ķermenī un piedzimst kā pilnvērtīgi attīstīti indivīdi. Šis vairošanās veids atšķiras no olas dēšanas (oviparitātes) un starpstadijas jeb olas-dzīvdzemdēšanas (ovoviviparitātes), kur embrijs attīstās olā mātes ķermenī, bet netiek barots no mātes organisma.

Dzīvdzemdēšana ir izplatīta galvenokārt zīdītāju klasē (*Mammalia*), kur gandrīz visas sugas, izņemot monotrēmus (piemēram, pīļknābjus un ehidnas), dzemdē dzīvus mazuļus. Lielākajā daļā zīdītāju embrijs attīstās dzemdē un tiek barots caur placentu, kas nodrošina barības vielas un skābekli, kā arī izvada vielmaiņas galaproduktus. Šo specifisko dzīvdzemdēšanas veidu sauc par placentāro viviparitāti.

Tomēr dzīvdzemdēšana sastopama arī citās dzīvnieku grupās, tostarp dažām zivju sugām (piemēram, zobenzivīm), abiniekiem (piemēram, dažām salamandru sugām) un rāpuļiem (piemēram, dažiem čūsku un ķirzaku veidiem). Dažos gadījumos dzīvdzemdētāji var attīstīt alternatīvus barošanas mehānismus, piemēram, barošanu caur olas dzeltenumu (lecitotrofija) vai mātes ķermeņa sekrētiem (matrotrofija).

## Ārējās saites
Pastāvēšana

**Esamība**, **pastāvēšana** jeb **eksistence** (no ) ir filozofisks un ontoloģisks jēdziens, kas apzīmē objekta būšanu un spēju mijiedarboties ar fizisko vai garīgo īstenību. Esamības jēdziens ir centrāls dažādās filozofijas nozarēs, tostarp metafizikā, epistemoloģijā un fenomenoloģijā.

Filozofijā esamību bieži aplūko divējādi — kā materiālo esamību un kā abstraktu vai garīgu pastāvēšanu. Materiālā esamība attiecas uz fiziskiem objektiem un parādībām, kas tiek uztverti ar maņām vai tiek konstatēti zinātniskā ceļā. Savukārt garīgā esamība ietver idejas, domas un priekšstatus, kas pastāv apziņā, neatkarīgi no to fiziskās izpausmes.

Esamības problemātiku plaši pētījuši tādi domātāji kā Renē Dekarts, kurš ar savu slaveno apgalvojumu *[[Cogito, ergo sum]]* (no latīņu valodas — 'domāju, tātad esmu') uzsvēra pašapziņu un domāšanu kā esamības pierādījumus. Martins Heidegers esamību analizēja caur esības (*Sein*) un esamības (*Dasein*) atšķirību, pievēršoties cilvēka esamības un tās autentiskuma jautājumiem.

Mūsdienu zinātnē esamība tiek apskatīta arī caur kvantu mehānikas un matemātiskās loģikas prizmu, kur, piemēram, daļiņu esamība var būt atkarīga no novērošanas. Informatikā un virtuālajā realitātē esamības jēdziens tiek paplašināts, aptverot digitālās būtnes un mākslīgā intelekta mijiedarbību ar īstenību.

Esamības definēšana un pierādīšana ir bijusi viens no centrālajiem filozofijas jautājumiem, un tā joprojām tiek aktīvi pētīta dažādās nozarēs.

## Atsauces

## Ārējās saites
Šaurā iela (Daugavpils)

**Šaurā iela** ir iela Daugavpilī, Jaunbūves un Ķīmijas apkaimēs. Šaurā iela sākas krustojumā ar Jātnieku ielu, ved ziemeļrietumu un ziemeļu virzienā un beidzas krustojumā ar Višķu ielu. Ielā ir gan privātmāju, gan daudzstāvu apbūve. Šaurās ielas dienvidu daļa atrodas Jaunbūves apkaimē, bet tās daudzstāvu apbuve ir jau Ķīmiķu ciematā.

Šaurās ielas kopējais garums ir 765 metri. Visā garumā ielai ir asfalta segums, satiksmes kustība norit abos virzienos, pa vienu joslu katrā virzienā.
Pa Šauro ielu kursē 30. un 38. maršruta autobusi.

Šaurā iela ir šīs ielas vienīgais nosaukums, kas tika piešķirts 1957. gadā.

## Ielu savienojumi
Šaurā iela ir savienota ar šādām ielām:
* Jātnieku iela (T veida krustojums)
* Aglonas iela (T veida krustojums)
* Višķu iela (T veida krustojums)

## Ievērojamie objekti
* Nr. 20 — Daugavpils Ķīmijas apkaimes pirmsskolas izglītības iestāde (līdz 01.09.2023 — Daugavpils 26. pirmsskolas izglītības iestāde).

## Atsauces
Hermanis Vāgners

**Hermanis Morics Vāgners** (, 1826—1883) bija vācbaltiešu ārsts, Rīgas Praktizējošo ārstu biedrības prezidents (1864—1866, 1868—1870), vēlāk goda loceklis.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1826. gadā 15. janvārī Rīgā dārzkopja Kārļa Vāgnera un viņa sievas Juliānes, dzimušas Grūberes, ģimenē. Mācījās Vidzemes guberņas ģimnāzijā. Pēc medicīnas studijām Tērbatas Universitātē (1843—1849) viņš 1853. gadā aizstāvēja *Dr. med.* grādu (*De effectu natri sulfurici*) un strādāja par privāti praktizējošu ārstu Rīgā. 1855. gadā viņš kļuva par Rīgas Praktizējošo ārstu biedrības locekli, biedrības sekretāru (1857—1860), 1864. gadā viņu ievēlēja par biedrības prezidentu, atkārtoti 1868. gadā.

No 1870. līdz 1876. gadam viņš bija Svētā Jura hospitāļa (*St. Georgen-Hospital*) direktors un pilsētas "Nabago direktorijas" (*Armendirektorium*) loceklis, vēlāk Minerālūdeņu iestādes direktors (1871—1882).

Miris 1883. gada 1. janvārī.

## Atsauces

*
Eižens Bohmanis

thumb|200px|Praktizējošo ārstu biedrības vēsture (1822—1872)
**Eižens Bohmanis** (, 1836—1901) bija vācbaltiešu ārsts, Rīgas Nabagu slimnīcas direktors (1874—1889), Rīgas Praktizējošo ārstu biedrības prezidents (1872—1874).

## Dzīvesgājums
Dzimis 1836. gadā 30. maijā Liepājā ierēdņa Aleksandra Bohmaņa (1806—1889) un viņa sievas Johannas, dzimušas Johansenas, ģimenē. Pēc medicīnas studijām Tērbatas Universitātē (1854—1859) viņš 1860. gadā aizstāvēja *Dr. med.* grādu un kādu laiku strādāja par ārstu Krievijā.
Pēc atgriešanās Latvijā bija Bolderājas ārsts (1863—1865) un Bulduru kūrorta ārsts (1863—1868), tad dzelzceļa līnijas Rīga—Daugavpils ārsts (1864—1874).

1866. gadā viņš kļuva par Rīgas Praktizējošo ārstu biedrības locekli, uzrakstīja grāmatu par biedrības vēsturi un 1872. gadā viņu ievēlēja par biedrības prezidentu. Pēc tam viņš bija Rīgas Nabagu slimnīcas direktors (1874—1889), no 1889. gada Rīgas pilsētas sanitārās komitejas (*Sanitätskomitee*) prezidents.

Miris 1901. gada 29. septembrī.

## Atsauces

*
Ekonomiskā diplomātija

**Ekonomiskā diplomātija** ir valstu sadarbība, kas saistīta ar tirdzniecību, investīcijām un finanšu attiecībām. Tā ietver sarunas par muitas noteikumiem, nodokļiem un ekonomisko sadarbību, lai atvieglotu preču un pakalpojumu kustību starptautiskā līmenī. 

Valstis izmanto ekonomisko diplomātiju, lai piesaistītu ārvalstu investīcijas, veidotu labvēlīgus tirdzniecības nolīgumus un aizsargātu savas ekonomiskās intereses. Tā var izpausties arī kā ekonomisko sankciju noteikšana pret citām valstīm vai finansiāla palīdzība attīstības valstīm. Šajā procesā bieži iesaistās valdības, starptautiskas organizācijas un uzņēmumi, veidojot sarežģītus ekonomiskos sakarus starp dažādām valstīm un reģioniem.

## Ārējās saites
Cogito, ergo sum

***Cogito, ergo sum*** ir latīņu frāze, kas nozīmē "Domāju, tātad esmu", ko formulēja Renē Dekarts. Šis apgalvojums kalpo kā epistemoloģisks pamats, lai pierādītu indivīda esamību, balstoties uz pašapziņas aktu.

Dekarts, meklējot absolūti drošu zināšanu avotu, secināja, ka visas ārējās īstenības uztveres var būt maldīgas, taču pati domāšana kā darbība ir nenoliedzama. Pat ja visi maņu sniegtie dati būtu iluzori, pats šaubīšanās un domāšanas akts apliecina subjekta esamību. Šis princips kļuva par Rietumu filozofijas racionālisma pamatu un ietekmēja turpmākās diskusijas par apziņas, uztveres un esības dabu.

## Ārējās saites
Morālais relatīvisms

**Morālais relatīvisms** ir ētikas teorija, kas apgalvo, ka morāles principi un vērtības nav universāli, bet gan atkarīgi no kultūras, sabiedrības vai individuālās uztveres. Šī pieeja noliedz objektīvus morāles standartus un uzsver, ka dažādas sabiedrības un indivīdi var pieņemt atšķirīgus ētiskos uzskatus, kas ir vienlīdz derīgi viņu kontekstā.

Morālā relatīvisma kritiķi norāda, ka tas var novest pie ētiskā subjektīvisma un morālās patvaļas, taču atbalstītāji uzskata, ka tas veicina toleranci un izpratni starp dažādām kultūrām un sabiedrībām.

## Veidi
Morālais relatīvisms tiek iedalīts vairākos veidos:

* Kultūras relatīvisms – morālās normas ir atkarīgas no konkrētās kultūras tradīcijām un vērtībām.
* Individuālais relatīvisms – ētiskie principi tiek veidoti individuāli, balstoties uz personīgo pieredzi un uzskatiem.
* Normatīvais relatīvisms – nav iespējams objektīvi novērtēt vienas sabiedrības vai indivīda morālās normas, jo tās pastāv dažādos kontekstos.

## Ārējās saites
KAJ

***KAJ*** ir Somijas mūzikas un humora grupa no Vēro, Pohjanmā. Grupa ir dibināta 2009. gadā. Tās sastāvā ir Kevins Holmstrems, Aksels Omans un Jākobs Norgords, kuru vārdu pirmie burti veido grupas nosaukumu.

Grupa pārstāv Somijas zviedru lingvistisko minoritāti un uzstājas galvenokārt zviedru valodā ar dziesmu tekstiem Austrumbotnijas (Pohjanmā) dialektā, īpaši tās paveidā Vēro dialektā, kas ir saglabājis dažas arhaiskas zviedru valodas iezīmes, kuras parasti netiek izmantotas mūsdienu standarta zviedru valodā. Viņu mūzika aptver vairākus žanrus, tostarp popu, roku, repu, disko un šlāgeri, bieži iekļaujot humoru un satīru. Grupai ir arī satīrisks *[[Rockabilly]]* alter ego ar nosaukumu *Vörjeans*, kas parodē jauniešu un auto entuziastu subkultūras Pohjanmā.

2025. gadā grupa ar dziesmu *[[Bara bada bastu]]* piedalījās Zviedrijas nacionālajā Eirovīzijas atlases konkursā *[[Melodifestivalen]]*, kurā uzvarēja un ieguva iespēju pārstāvēt Zviedriju 2025. gada Eirovīzijas dziesmu konkursā Bāzelē.

## Atsauces

## Ārējās saites

*   
*
Morālais absolūtisms

**Morālais absolūtisms** ir ētikas teorija, kas apgalvo, ka pastāv objektīvi un universāli morāles principi, kuri ir spēkā neatkarīgi no kultūras, sabiedrības vai individuālajiem uzskatiem. Saskaņā ar šo pieeju noteiktas rīcības vienmēr ir pareizas vai nepareizas, neatkarīgi no konteksta vai sekām.

Morālais absolūtisms bieži balstās uz reliģiskiem, filozofiskiem vai dabisko tiesību principiem. Piemēram, nogalināšana, melošana vai zagšana tiek uzskatīta par neētisku neatkarīgi no apstākļiem. Šo skatījumu atbalsta deontoloģiskās ētikas teorijas, piemēram, Kanta kategoriskais imperatīvs, kas nosaka, ka morāles likumiem jābūt universāli piemērojamiem.

Morālā absolūtisma kritiķi uzskata, ka šī pieeja ir pārāk stingra un nespēj ņemt vērā sarežģītas situācijas un kontekstuālos apstākļus. Tomēr tā atbalstītāji apgalvo, ka stabilas un nemainīgas morālās normas ir nepieciešamas, lai nodrošinātu taisnīgumu un ētisko konsekvenci sabiedrībā.

## Ārējās saites