open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Hanss fon Dībičs

**Hanss fon Dībičs** (; dzimis , miris ) bija Prūsijā dzimis Krievijas Impērijas ģenerālfeldmaršals.

Viņš piedalījās Napoleona karos un ieguva īpašu ievērību Krievu–turku kara (1828–1829) laikā, kad vadīja Krievijas karaspēku Balkānos. Par nopelniem militārajā dienestā Dībičs tika augsti apbalvots un ieņēma nozīmīgus amatus impērijas armijā.

## Ārējās saites
Samsung Galaxy A25 5G

***Samsung Galaxy A25 5G*** ir vidējās klases viedtālrunis no *[[Samsung Galaxy]]* saimes, ko ražo *[[Samsung Electronics]]*. Tas tika prezentēts 2023. gada beigās un piedāvā 5G atbalstu, 6,5 collu 120 Hz Super *AMOLED* displeju, *Exynos 1280* procesoru, trīskāršu aizmugurējo kameru ar 50 MP galveno sensoru un lielu 5000 mAh akumulatoru.

## Ārējās saites
Čhunčhonpukto

**Čhunčhonpukto** (, *Čhungčhŏng-bukto*) ir viena no Dienvidkorejas provincēm. Tā atrodas valsts centrālajā daļā un ir vienīgā province, kurai nav pieejas jūrai.

Provinces administratīvais centrs ir Čhondžu, kas ir nozīmīgs administratīvais, izglītības un rūpniecības centrs.

Čhunčhonpukto platība ir aptuveni 7433 km², un tajā dzīvo apmēram 1,6 miljoni iedzīvotāju.

## Ārējās saites
Čhunčhonnamdo

**Čhunčhonnamdo** (, *Čhungčhŏng-namdo*) ir viena no Dienvidkorejas provincēm. Tā atrodas valsts rietumu daļā pie Dzeltenās jūras.

Provinces administratīvais centrs ir Hongseonga, savukārt lielākā pilsēta ir Čhonana. Provincei ir nozīmīga loma Dienvidkorejas rūpniecībā, lauksaimniecībā un piekrastes ekonomikā.

Čhunčhonnamdo platība ir aptuveni 8204 km², un tajā dzīvo apmēram 2,1 miljons iedzīvotāju.

## Ārējās saites
Čollanamdo

**Čollanamdo** (, *Čŏlla-namdo*) ir viena no Dienvidkorejas provincēm. Tā atrodas valsts dienvidrietumu daļā pie Dzeltenās jūras un Korejas šauruma.

Provinces administratīvais centrs ir Muana, savukārt lielākā pilsēta ir Josu. Province ir pazīstama ar savu salu bagātību, piekrastes ainavām un attīstītu lauksaimniecību un zvejniecību.

Čollanamdo platība ir aptuveni 12 362 km², un tajā dzīvo apmēram 1,9 miljoni iedzīvotāju.

## Ārējās saites
Kanvondo (Dienvidkoreja)

**Kanvondo** (, *Kanvŏn-do*) ir viena no Dienvidkorejas provincēm. Tā atrodas valsts ziemeļaustrumu daļā un stiepjas gar Japānas jūras piekrasti.

Provinces administratīvais centrs ir Čhunchhona. Kanvondo ir pazīstama ar savām kalnu ainavām, nacionālajiem parkiem, ziemas sporta kūrortiem un garo piekrasti.

Kanvondo platība ir aptuveni 16 874 km², un tajā dzīvo apmēram 1,5 miljoni iedzīvotāju.

## Ārējās saites
Kjonsannamdo

**Kjonsannamdo** (, *Kjŏngsang-namdo*) ir viena no Dienvidkorejas provincēm. Tā atrodas valsts dienvidaustrumu daļā pie Korejas šauruma un Japānas jūras.

Provinces administratīvais centrs ir Čhanvona, savukārt lielākā pilsēta ir Pusana (administratīvi atsevišķa metropole). Province ir viens no Dienvidkorejas rūpniecības un kuģubūves centriem.

Kjonsannamdo platība ir aptuveni 10 533 km², un tajā dzīvo apmēram 3,3 miljoni iedzīvotāju.

## Ārējās saites
Korejas birža

***Korejas birža*** (, saīsināti — *KRX*) ir Dienvidkorejas galvenā fondu birža un centrālā finanšu tirgus infrastruktūras organizācija valstī. Tā nodrošina tirdzniecību ar akcijām, obligācijām, valūtām un atvasinātajiem finanšu instrumentiem.

Korejas birža tika izveidota 2005. gadā, apvienojoties Korejas fondu biržai (*Korea Stock Exchange*), KOSDAQ tirgum un *[[Korea Futures Exchange]]*. Apvienošanās rezultātā tika radīta vienota tirdzniecības, klīringa un norēķinu sistēma.

Biržā tiek aprēķināti vairāki nozīmīgi akciju indeksi, tostarp KOSPI un KOSDAQ ''Composite'', kas atspoguļo lielāko un likvīdāko Dienvidkorejas uzņēmumu akciju cenu izmaiņas. Korejas birža nodrošina arī klīringu un norēķinus, izmantojot saistītās finanšu institūcijas.

Korejas biržas darbību uzrauga Dienvidkorejas Finanšu pakalpojumu komisija un Korejas Banka. Birža ir nozīmīgs kapitāla piesaistes avots Dienvidkorejas uzņēmumiem un viens no svarīgākajiem finanšu centriem Austrumāzijā.

## Atsauces
Korejas Banka

***Korejas Banka*** (korejiešu: *한국은행*) ir Dienvidkorejas centrālā banka. Tā ir atbildīga par valsts monetārās politikas īstenošanu, Dienvidkorejas vonas emisiju, finanšu sistēmas stabilitātes uzturēšanu un maksājumu sistēmu darbību.

Korejas Banka tika dibināta 1950. gadā un darbojas saskaņā ar Korejas Bankas likumu. Bankas galvenais birojs atrodas Seulā. Tā sadarbojas ar valdību un citām finanšu institūcijām, taču darbojas kā neatkarīga centrālā banka.

Korejas Banka pārstāv Dienvidkoreju starptautiskajās finanšu institūcijās, tostarp Starptautiskajā Valūtas fondā un Pasaules Bankā, un tai ir būtiska loma valsts ekonomikas attīstībā un finanšu tirgu uzraudzībā.

## Ārējās saites
Ķīnas Banka

**Ķīnas Banka** () ir viena no lielākajām un vecākajām Ķīnas valsts komercbankām un viena no četrām lielākajām Ķīnas bankām (“Lielais četrinieks”). Tā sniedz plašu finanšu pakalpojumu klāstu gan privātpersonām, gan uzņēmumiem, gan valdības struktūrām.

Ķīnas Banka dibināta 1912. gadā un tā ilgstoši pildīja Ķīnas centrālās bankas funkcijas. Mūsdienās tā darbojas kā globāla komercbanka ar plašu starptautisko tīklu Āzijā, Eiropā, Amerikā un citos reģionos. Bankas galvenais birojs atrodas Pekinā.

Ķīnas Banka ir nozīmīgs dalībnieks starptautiskajos finanšu tirgos, īpaši ārējās tirdzniecības norēķinos un juaņas starptautiskajā apritē. Tā ir viena no pasaules lielākajām bankām pēc aktīvu apjoma.

## Ārējās saites

*
Austrālijas ieslodzījuma vietas

**Austrālijas ieslodzījuma vietas** ir Pasaules mantojuma objekts, kas sastāv no 11 atlikušajām soda un nometinājuma vietām, kas sākotnēji tika uzceltas Britu impērijā 18. un 19. gadsimtā auglīgajās Austrālijas piekrastes joslās pie Sidnejas, Tasmānijā, Norfolkas salā un Fremantlā; tagad tās ir "...labākie saglabājušies liela mēroga notiesāto transportēšanas un Eiropas lielvaru koloniālās ekspansijas piemēri, izmantojot notiesāto klātbūtni un darbu".
## Objektu saraksts
* Kingstonas un Artūra ielejas vēsturiskā zona (KAVHA) Norfolkas salā
* Vecā valdības ēka un tam pieguļošā teritorija Jaundienvidvelsā
* Haidparka kazarmas Jaundienvidvelsā (Pirmās valdības ēkas vieta, Jaundienvidvelsa)
* Brikendonas un Vulmersas muižas Tasmānijā
* Dārlingtonas probācijas stacija Marijas salas nacionālajā parkā, Tasmānijā
* Vecais Lielais Ziemeļu ceļš Jaundienvidvelsā
* Kaskādes sieviešu cietums Tasmānijā
* Katordznieku cietums Portartūras vēsturiskā vieta Tasmānijā
* Ogļraktuvju vēsturiskā vieta Tasmānijā
* Kakadū salas ieslodzījuma vieta Jaundienvidvelsā
* Frīmantlas cietums, Rietumaustrālija

Šie objekti vispirms visi tika atsevišķi iekļauti Austrālijas Nacionālajā mantojuma sarakstā, pirms tie tika iekļauti Pasaules mantojuma sarakstā.
## Galerija

WoolmersEstateLongford.jpg|Vulmersas muiža
Commissariat Store 1825.jpg|Dārlingtonas probācijas stacija
Cutting devine hill.jpg|Vecais Lielais Ziemeļu ceļš
Cascades Female Factory.jpg|kaskādes sieviešu cietums
Port Arthur Seeseite.jpg|Portartūra (Tasmānija)
Saltwater Creek ruins 2.jpg|Tasmānijas ogļu šahtas
CockatooIslandPanorama.jpg|Каkadu sala
Fremantle prison main cellblock.JPG|Fremantlas cietums

## Atsauces

## Ārējās saites
* Dcceew.gov.au
Tolkas pareizticīgo baznīca

**Tolkas (Vestienas) Svētā Krusta Pacelšanas pareizticīgo baznīca** bija Latvijas pareizticīgās baznīcas dievnams Madonas novada Vestienas pagasta Līdērē. Mūsdienās drupas.

Līdz ar Vidzemes zemnieku pāriešanu pareizticībā 1848. gadā nodibinājās draudze. Baznīca uzcelta 1878. gadā pēc Saeimas ēkas arhitekta Roberta Pflūga projekta. Otrā pasaules kara laikā 1944. gadā ēka stipri cietusi apšaudē un kopš tā laika nav izmantota. Draudzē savulaik kalpojis Ādams Vītols.

## Ārējās saites
Kjongido

**Kjongido** (, *Kjŏnggi-do*) ir viena no Dienvidkorejas provincēm. Tā ieskauj valsts galvaspilsētu Seulu un atrodas valsts ziemeļrietumu daļā.

Provinces administratīvais centrs ir Suvona, taču Kjongido ir visapdzīvotākā Dienvidkorejas province, kurā atrodas daudzas lielas pilsētas, tostarp Sondžu, Kojana un Pučhona. Provincei ir būtiska nozīme valsts ekonomikā, rūpniecībā un transporta tīklā.

Kjongido platība ir aptuveni 10 184 km², un tajā dzīvo apmēram 13,5 miljoni iedzīvotāju.

## Ārējās saites
Kjonsanpukto

**Kjonsanpukto** (, *Kjŏngsang-bukto*) ir viena no Dienvidkorejas provincēm. Tā atrodas valsts austrumu daļā pie Japānas jūras un robežojas ar vairākām citām provincēm.

Provinces administratīvais centrs ir Andonga, savukārt lielākā pilsēta ir Pohanga. Kjonsanpukto ir pazīstama ar bagātu vēsturisko mantojumu, konfūcisma tradīcijām un nozīmīgām kultūrvēsturiskām vietām.

Kjonsanpukto platība ir aptuveni 19 031 km², un tajā dzīvo apmēram 2,6 miljoni iedzīvotāju.

## Ārējās saites
Spirolokulīnas

**Spirolokulīnas** (*Spiroloculina*) ir kosmopolītiska foraminīferu ģints miliolīdu kārtā. Ģinti 1826. gadā izveidoja franču naturālists Alsids Orbiņī. Ģints tipiskā suga ir *[[Spiroloculina depressa]]* d'Orbigny, 1826. Ģeohronoloģiski spirolokulīnas ir zināmas no augškrīta (santonas laikmets) līdz mūsdienām.

## Apraksts
Čaulai ir olveidīga vai vārpstveidīga forma ar saplacinātām malām un nošķeltu perifēriju. Mikrosfēriskajai čaulai aiz prolokula seko plakanspirāliski savīta cauruļveida sekundārā kamera viena vijuma garumā. Mikrosfēriskās čaulas vēlākajai daļai un visai makrosfēriskajai čaulai kameras, izvietotas vienā plaknē, ir pus vijuma garas. Čaulas ir no kalcīta, neperforētas, porcelānveidīgas. Atvere ir izvietota pedējās kameras atvērtajā galā ar vienkāršu vai divdaļīgu zobu, kas nedaudz izbīdās uz īsa kakliņa.

## Sistemātika
Spirolokulīņu ģintī ir virs 140 recentām sugām, bet kopā izmirušajām ir virs 240 sugām. Dažas no tām ir šādas:

* ģints: **Spiroloculina** d'Orbigny, 1826
:* suga: Spiroloculina abatholopa Loeblich and Tappan, 1994
:* suga: Spiroloculina angulosa Terquem, 1878
:* suga: Spiroloculina antillarum d'Orbigny, 1839
:* suga: Spiroloculina badenensis d'Orbigny, 1846 †
:* suga: Spiroloculina bradyi Barker 1960
:* suga: Spiroloculina caduca Cushman, 1922
:* suga: Spiroloculina canaliculata d'Orbigny, 1846
:* suga: Spiroloculina carinata Fornasini, 1905
:* suga: Spiroloculina communis Cushman & Todd, 1944
:* suga: Spiroloculina corrugata Cushman & Todd, 1944
:* suga: Spiroloculina cymbium d'Orbigny, 1839
:* suga: Spiroloculina depressa d'Orbigny, 1826
:* suga: Spiroloculina dilatata d'Orbigny, 1846
:* suga: Spiroloculina elevata Wiesner, 1923
:* suga: Spiroloculina excavata d'Orbigny, 1846
:* suga: Spiroloculina excisa Cushman and Todd, 1944
:* suga: Spiroloculina exigua Fuchs, 1967 †
:* suga: Spiroloculina eximia Cushman, 1922
:* suga: Spiroloculina foveolata Egger, 1893
:* suga: Spiroloculina fragilis Uchio, 1960
:* suga: Spiroloculina hadai Thalmann, 1933
:* suga: Spiroloculina henbesti Thalman, 1955
:* suga: Spiroloculina limbata d'Orbigny, 1826
:* suga: Spiroloculina manifesta Cushman and Todd, 1944
:* suga: Spiroloculina parvula Chapman, 1898
:* suga: Spiroloculina pasquai Saidova, 1975
:* suga: Spiroloculina planulata (Lamarck, 1804)
:* suga: Spiroloculina regularis Cushman and Todd, 1944
:* suga: Spiroloculina robusta Brady, 1884
:* suga: Spiroloculina rotunda d'Orbigny, 1826
:* suga: Spiroloculina scrobiculata Cushman, 1921
:* suga: Spiroloculina soldanii Fornasini, 1886
:* suga: Spiroloculina subimpressa Parr, 1950
:* suga: Spiroloculina tenuiseptata Brady, 1884
:* suga: Spiroloculina venusta Cushman & Todd, 1944

(†) - izmirušu organismu grupa.

## Atsauces
Kriss Rī

**Kriss Rī** (, izrunā /ˈriːə/ REE-ə; , dzimis  Midlsboro, Lielbritānijā, miris ) bija britu roka un elektriskā blūza mūziķis.

Rī ierakstīja 25 studijas albumus, no kuriem divi ieņēma Lielbritānijas albumu topā pirmo vietu: *The Road to Hell* 1989. gadā un *Auberge* 1991. gadā. Rī iekļuva Lielbritānijas labāko 10 albumu sarakstā ar singlu *The Road to Hell (Part 2)*. Pārdoti vairāk nekā 40 miljoni Rī ierakstu visā pasaulē.

Rī bija arī autosacīkšu cienītājs un nostrādāja vienu sezonu par mehāniķi "Formulas-1" komandā "Jordan".

2006. un 2008. gadā viņš uzstājās Rīgā.

## Studijas albumi

* *Whatever Happened to Benny Santini?* (Magnet, 1978)
* *Deltics* (Magnet, 1979)
* *Tennis* (Magnet, 1980)
* *Chris Rea* (Magnet, 1981)
* *Water Sign* (Magnet, 1983)
* *Wired to the Moon* (Magnet, 1984)
* *Shamrock Diaries* (Magnet, 1985)
* *On the Beach* (Magnet, 1986)
* *Dancing with Strangers* (Magnet, 1987)
* *The Road to Hell* (WEA, 1989)
* *Auberge* (EastWest, 1991)
* *God's Great Banana Skin* (EastWest, 1992)
* *Espresso Logic* (EastWest, 1993)
* *La Passione* (skaņas celiņš filmai, EastWest, 1996)
* *The Blue Cafe* (EastWest, 1998)
* *The Road to Hell: Part 2* (EastWest, 1999)
* *King of the Beach* (EastWest, 2000)
* *Dancing Down the Stony Road/Stony Road* (Jazzee Blue, 2002)
* *Blue Street (Five Guitars)* (Jazzee Blue, 2003)
* *Hofner Blue Notes* (Jazzee Blue, 2003)
* *The Blue Jukebox* (Jazzee Blue, 2004)
* *Blue Guitars* (Jazzee Blue, 2005)
* *The Return of the Fabulous Hofner Bluenotes* (Jazzee Blue, 2008)
* *Santo Spirito Blues* (Jazzee Blue, 2011)
* *Road Songs for Lovers* (Jazzee Blue, 2017)
* *One Fine Day* (Rhino, 2019)

## Kompilācijas albumi

* *New Light Through Old Windows* (1988)
* *The Best of Chris Rea* (1994)
* *The Best of Chris Rea* (1998)
* *The Very Best of Chris Rea* (2001)
* *Heartbeats – Chris Rea's Greatest Hits* (2005)
* *Chris Rea: The Ultimate Collection 1978–2000* (2007)
* *Still So Far to Go: The Best of Chris Rea* (2009)
* *The Journey 1978–2009* (2011)
* *ERA 1 (As Bs & Rarities 1978–1984)* (2020)
* *The Christmas Album* (2025)

## Atsauces

## Ārējās saites
Spiroloculina eximia

***Spiroloculina eximia*** ir foraminīferu suga miliolīdu kārtā un spirolokulinīžu dzimtā. Sugu 1922. gadā aprakstīja amerikāņu mikropaleontologs Džozefs Kušmens. Nosaukums "*eximia*" latīņu valodā "izcils" norāda uz čaulas estētisko formu. Šī suga ir izplatīta Bengālijas līcī, Indonēzijā, gar Indoķīnas un Ķīnas piekrasti, Klusā okeāna rietumu daļā (Guama, Jaunkaledonija, Moorea u.c.), kā arī Meksikas līcī. 

## Apraksts
Čaula ir iegareni eliptiska, ar izliektu perifērijas malu un ieliektām pretējām virsmām. Kameru gali ir izbīdīti. Šuves ir samērā skaidri saskatāmas. Katras kameras ārējais stūris izbīdās virs nākošās blakus esošās kameras iekšējās daļas. Sieniņu virsma ir graudaina un matēta. Atvere ir apaļa, izvietota uz cilindriska kakliņa ar nedaudz atlocītu peristomu un izvirzītu divdaļīgu zobu.

## Atsauces
Ludmila Narusova

**Ludmila Narusova** (; dzimusi ) ir Krievijas politiķe un sabiedriskā darbiniece. Ilggadēja Krievijas Federācijas Padomes locekle, pārstāvot Tuvas Republiku. Plašāk pazīstama arī kā politiķa Anatolija Sobčaka atraitne un Ksenijas Sobčakas māte.

Dzimusi Brjanskā. Absolvējusi Ļeņingradas Valsts universitāti, kur ieguvusi vēsturnieces izglītību. Ilgus gadus strādājusi izglītības un kultūras jomā, vēlāk iesaistījās sabiedriskajā un politiskajā darbībā.

1980. gadā apprecējās ar Anatoliju Sobčaku, kurš vēlāk kļuva par pirmo demokrātiski ievēlēto Sanktpēterburgas mēru. Laulībā dzimusi meita Ksenija Sobčaka, kas kļuva par pazīstamu televīzijas raidījumu vadītāju, žurnālisti un politiķi.

Pēc Anatolija Sobčaka nāves 2000. gadā Ludmila Narusova aktīvi iesaistījās politikā. Viņa tika ievēlēta Krievijas Valsts domē, bet vēlāk kļuva par Krievijas Federācijas Padomes locekli.

## Ārējās saites
Zirgkopība

thumb|Zirgi
**Zirgkopība** ir lauksaimniecības nozare, kas specializējas zirgu audzēšanā, turēšanā un izmantošanā dažādiem mērķiem, tostarp darbam, sportam, atpūtai un selekcijai. Vēsturiski zirgkopība ir bijusi nozīmīga transporta un lauksaimniecības darbu sastāvdaļa, bet mūsdienās tā galvenokārt saistīta ar jāšanas sportu, tūrismu un kultūras mantojuma saglabāšanu.

Zirgkopība ietver zirgu šķirņu selekciju, vaislas darbu, barošanu, veselības aprūpi un apmācību. Nozare ir attīstīta daudzās valstīs, tostarp Latvijā, kur zirgi tiek izmantoti sportā, rekreācijā un lauku tūrismā.

## Ārējās saites
Putnkopība

thumb|Vistu turēšana rūpnieciskās putnkopības apstākļos
**Putnkopība** ir lauksaimniecības nozare, kas specializējas mājputnu audzēšanā gaļas, olu un citu produktu (piemēram, spalvu un dūnu) ieguvei. Putnkopība ir viena no visstraujāk augošajām dzīvnieku audzēšanas nozarēm pasaulē, pateicoties augstai ražošanas efektivitātei un relatīvi zemām izmaksām.

Putnkopībā galvenokārt audzē vistas, tītarus, pīles un zosis. Nozare ietver selekciju, inkubāciju, barošanu, turēšanas apstākļu nodrošināšanu un veterināro uzraudzību. Putnkopība ir plaši attīstīta daudzās valstīs, tostarp Latvijā.

## Ārējās saites
Nornes valoda

**Nornes valoda** () ir izmirusi ziemeļģermāņu valoda, kuru viduslaikos lietoja Skotijas ziemeļos, galvenokārt Orkneju un Šetlendas salās, kā arī daļēji Kaitas reģionā.

Nornes valoda attīstījās no senskandināvu valodas no mūsdienu Norvēģijas izceļojušo vikingu apmetnēs. Tā bija cieši radniecīga norvēģu un islandiešu valodām, taču laika gaitā Nornes valodā parādījās arī vietējo ķeltu un skotu valodu iezīmes.

Valoda pakāpeniski izzuda, sākot no vēlīnajiem viduslaikiem, kad to aizstāja skotu valoda un vēlāk angļu valoda. Tiek uzskatīts, ka Nornes valoda pilnībā izzuda ap 18.–19. gadsimtu, lai gan atsevišķi vārdi, vietvārdi un folkloras elementi ir saglabājušies līdz mūsdienām.

Nornes valoda ir zināma galvenokārt no fragmentāriem rakstītiem avotiem, vietvārdiem, personvārdiem un tautasdziesmām, tādēļ tās rekonstruēšanas iespējas ir ierobežotas.

## Ārējās saites
Zivkopība

thumb|Zivju audzētava Grieķijā
**Zivkopība** ir lauksaimniecības nozare, kas nodarbojas ar zivju audzēšanu kontrolētos apstākļos pārtikas, ikru un citu produktu ieguvei. Zivkopība ir nozīmīga akvakultūras sastāvdaļa un veicina zivju resursu ilgtspējīgu izmantošanu, samazinot spiedienu uz savvaļas zivju populācijām.

Zivkopībā tiek audzētas dažādas zivju sugas, tostarp karpas, laši, foreles un sami. Nozare ietver vaislas darbu, mazuļu inkubāciju, barošanu, ūdens kvalitātes kontroli un veterināro uzraudzību. Zivkopība ir attīstīta daudzās valstīs, tostarp Latvijā.

## Ārējās saites
Skandināvu pirmvaloda

**Skandināvu pirmvaloda** (angļu: *Proto-Norse*) ir rekonstruēta ziemeļģermāņu pirmvaloda, no kuras attīstījās vēlākās skandināvu valodas, tostarp senskandināvu valoda un mūsdienu zviedru, dāņu, norvēģu un islandiešu valodas.

Skandināvu pirmvaloda tika lietota aptuveni no mūsu ēras 2. līdz 8. gadsimtam Skandināvijā. Tā ir zināma galvenokārt no uzrakstiem rūnās, kas pierakstīti ar vecāko futorka alfabētu.

Valodas attīstības gaitā Skandināvu pirmvaloda pakāpeniski pārgāja vēlīnā formā, kas pazīstama kā senskandināvu valoda, kuru lietoja vikingu laikmetā. Šajā pārejas posmā notika būtiskas skaņu pārmaiņas, kas veidoja pamatu turpmākajai ziemeļģermāņu valodu diferenciācijai.

## Ārējās saites
Džons Kūpers (dziedātājs)

**Džons Kūpers** (; dzimis  Memfisā) ir amerikāņu mūziķis, dziedātājs, basģitārists un dziesmu autors, vislabāk pazīstams kā kristīgā roka grupas *[[Skillet]]* dibinātājs un līderis. Viņš ir grupas galvenais vokālists un basģitārists kopš tās dibināšanas 1996. gadā.

Džons Kūpers ir viens no galvenajiem *Skillet* dziesmu autoriem, un viņa darbi bieži aplūko ticības, personīgās cīņas, cerības un garīgās izaugsmes tēmas. Grupas vadībā *Skillet* ir izdevusi vairākus komerciāli veiksmīgus albumus, tostarp *Collide*, *Comatose*, *Awake* un *Unleashed*, kas guvuši plašu atzinību kristīgās un arī sekulārās mūzikas vidē.

Papildus darbībai grupā *Skillet*, Džons Kūpers ir pazīstams kā publisks runātājs un komentētājs kristīgās kultūras un ticības jautājumos. Viņš ir piedalījies dažādos projektos, intervijās un konferencēs, popularizējot kristīgās vērtības un mūziku.

## Ārējās saites
Avangarda metāls

**Avangarda metāls** () ir smagā metāla apakšžanrs, kam raksturīga eksperimentāla pieeja kompozīcijai, struktūrai un skanējumam. Tas veidojās 1980. gadu beigās un 1990. gadu sākumā kā reakcija uz tradicionālo metāla žanru stilistiskajiem ierobežojumiem.

Avangarda metāla izpildītāji apvieno smagā metāla elementus ar netradicionālām muzikālām ietekmēm, tostarp džezu, klasisko mūziku, industriālo mūziku un elektronisko mūziku. Žanram raksturīgas sarežģītas ritmiskās struktūras, neparastas harmonijas, mainīgi taktsmēri un eksperimentālas vokālās tehnikas.

Lai gan avangarda metāls nav guvis plašu komerciālu popularitāti, tas ir būtiski ietekmējis vairāku citu metāla un alternatīvās mūzikas apakšžanru attīstību, īpaši progresīvo un postmetālu.
Postmetāls

**Postmetāls** () ir smagā metāla apakšžanrs, kas apvieno smagā metāla skanējumu ar postroka estētiku un skaņdarbu uzbūvi. Žanrs izveidojās 1990. gadu vidū ASV, mūziķiem eksperimentējot ar smagā metāla skanējumu.

Postmetālam raksturīgi gari, pakāpeniski progresējoši skaņdarbi, atmosfērisks skanējums, minimālistiska uzbūve un dinamiski kontrasti. Tajā vokālu bieži vien izmanto kā papildu teksturālo elementu, nevis tradicionālu melodijas līdzekli. Žanru ietekmējis dūmmetāls un sladžmetāls, kā arī eksperimentālā un ambientā mūzika.

Lai gan postmetāls nav guvis plašu komerciālu atzinību, tas ir ievērojami ietekmējis mūsdienu smagās un alternatīvās mūzikas attīstību, kā arī veicinājis robežu izplūšanu starp smago metālu un citiem eksperimentāliem žanriem.
Sladžmetāls

**Sladžmetāls** () ir smagā metāla apakšžanrs, kas apvieno dūmmetāla lēnos, smagnējos rifus ar smagā pankroka agresiju un vokālo intensitāti. Žanrs izveidojās 1980. gadu beigās ASV, īpaši Ņūorleānā.

Sladžmetālam raksturīgs smags, piesātināts elektrisko ģitāru skanējums, lēni vai vidēji tempi, izteikta disonanse un raupjš, bieži kliedzošs vai klusināti agresīvs vokāls. Dziesmu tematika nereti ietver sociālo atsvešinātību, personiskus pārdzīvojumus, nihilismu un eksistenciālas tēmas.

Lai gan sladžmetāls nekad nav kļuvis par komerciāli dominējošu žanru, tas ir būtiski ietekmējis vairāku citu smagās mūzikas virzienu attīstību, tostarp postmetālu un stounermetālu, kā arī eksperimentālās metālmūzikas kopējo skanējumu.
Trimdas valdība

**Trimdas valdība** vai **valdība trimdā** ir politiska grupa, kas apgalvo, ka ir suverēnas vai daļēji suverēnas valsts likumīga valdība, bet dažādu iemeslu, piemēram, okupācijas, kara vai valsts apvērsuma, dēļ nespēj faktiski īstenot savas pilnvaras un tā vietā dzīvo ārvalstī (trimdā). Trimdas valdības parasti plāno kādu dienu atgriezties vai ierasties pretendējamajā teritorijā un atgūt vai iegūt faktisko politisko varu. Trimdas valdība atšķiras no rumpja valsts ar to, ka pēdējā kontrolē vismaz daļu no savas iepriekšējās teritorijas. Piemēram, Pirmā pasaules kara laikā gandrīz visu Beļģijas teritoriju okupēja Vācija, bet Beļģijas valdība un tās sabiedrotie kontrolēja nelielu teritoriju valsts rietumos. Turpretī trimdas valdība faktiski nekontrolē visu teritoriju uz ko tā pretendē.

Trimdas valdības un ar tām saistītās organizācijas izmanto tādas stratēģijas kā pētnieciskā žurnālistika un diasporas mobilizācija, lai saglabātu politisko aktualitāti, iesaistītu atbalstītājus un risinātu ētiskas un operatīvas problēmas.

Trimdas valdības var saņemt nelielu vai vispār nesaņemt diplomātisko atzīšanu no citu valstu valdībām. Trimdas valdības efektivitāte galvenokārt ir atkarīga no atbalsta apjoma, ko tā saņem vai nu no ārvalstu valdībām, vai no savas valsts iedzīvotājiem. Dažas trimdas valdības izvēršas par spēcīgu spēku, radot nopietnas problēmas valstī esošajam konkurējošajam politiskajam režīmam, savukārt citas tiek uzturētas galvenokārt kā simbolisks žests.

Trimdas valdības galvaspilsētu sauc par trimdas galvaspilsētu vai galvaspilsētu trimdā, tā atrodas ārpus trimdas valdības pretendētās teritorijas un tajā atrodas trimdas valdības mītne, savukārt pagaidu galvaspilsēta ir pilsēta, ko valdība izvēlas par pagaidu darbības centru situācijās, kad ir sarežģīti saglabāt vai nodibināt kontroli pār citu, parasti oficiālo, galvaspilsētu un tā atrodas valdības kontrolētajā teritorijā.

## Trimdas valdības
Dažas no zināmākajām trimdas valdībām ir:
*Baltkrievijas Tautas Republikas Rada, 1919—pašlaik.
*Korejas Republikas Pagaidu valdība, 1919—1948.
*Gruzijas Demokrātiskās Republikas valdība trimdā, 1921—1954.
*Ukrainas Tautas Republikas valdība trimdā, 1921—1992.
*Spānijas Otrās republikas valdība trimdā, 1939—1977.
*Čehoslovākijas trimdas valdība, 1939—1945.
*Polijas trimdas valdība, 1939—1990.
*Brīvā Francija, 1940—1942.
*Igaunijas valdība trimdā, 1940—1992.
*Latvijas diplomātiskā un konsulārā dienesta vadītājs trimdā, 1940—1991.
*Lietuvas diplomātiskais dienests trimdā, 1940—1991.
*Višī Francija, 1944—1945.
*Ičkērijas Čečenu Republika, 2000—pašlaik.
*Afganistānas Islāma Emirāts, 2001—2021.
*Arcahas Republika, 2023—pašlaik.

## Skatīt arī
* Pagaidu valdība

## Atsauces

## Ārējās saites
Neoprogresīvais roks

**Neoprogresīvais roks** () ir progresīvā roka apakšžanrs, kas izveidojās 1980. gadu sākumā kā reakcija uz 1970. gadu progresīvā roka norietu un panka un jaunā viļņa dominanci populārajā mūzikā. Žanra attīstības centrs sākotnēji bija Apvienotā Karaliste.

Neoprogresīvajam rokam raksturīga melodiskāka un emocionālāka pieeja nekā agrīnajam progresīvajam rokam, bieža sintezatoru izmantošana, atmosfērisks skanējums un introspektīvi, bieži poētiski dziesmu teksti. Kompozīcijās saglabājas progresīvajam rokam raksturīgās iezīmes, piemēram, garākas dziesmu formas, tematiskā attīstība un konceptuāli albumi, taču tās tiek apvienotas ar mūsdienīgāku un pieejamāku skanējumu.

Žanra ievērojamākie pārstāvji ir tādas grupas kā *[[Marillion]]*, *[[IQ (grupa)|IQ]]*, *[[Pendragon]]* un *[[Pallas]]*, kas 1980. gados veidoja neoprogresīvā roka pamatus. Vēlāk neoprogresīvais roks būtiski ietekmēja mūsdienu progresīvā roka attīstību un turpina pastāvēt kā aktīvs, lai arī nišas, mūzikas virziens.
Simfoniskais roks

**Simfoniskais roks** () ir rokmūzikas apakšžanrs, kas apvieno roka instrumentāciju ar klasiskās mūzikas struktūrām, harmonijām un orķestrālo domāšanu. Žanrs attīstījās 1960. gadu beigās un 1970. gadu sākumā, cieši saistoties ar progresīvā roka veidošanos.

Simfoniskajam rokam raksturīga plaša skaņas telpa, sarežģītas kompozīcijas, bieža simfonisko instrumentu vai to imitācijas (piemēram, sintezatoru) izmantošana, kā arī ietekmes no romantisma un baroka laikmeta akadēmiskās mūzikas. Dziesmas nereti ir garas, ar vairākām daļām un tematisku attīstību, dažkārt veidotas kā svītas vai konceptuāli cikli.

Starp ievērojamākajiem simfoniskā roka pārstāvjiem minamas tādas grupas kā *[[Yes (grupa)|Yes]]*, *[[Genesis]]*, *[[Emerson, Lake & Palmer]]*, *[[Moody Blues]]* un *[[Electric Light Orchestra]]*, kas žanru popularizēja starptautiskā mērogā. Simfoniskais roks būtiski ietekmējis vairākus vēlākus mūzikas virzienus, tostarp neoprogresīvo roku un simfonisko metālu.
Softroks

**Softroks** () ir rokmūzikas apakšžanrs, kam raksturīgs melodisks, mierīgs un radioformātam piemērots skanējums. Tas izveidojās 1970. gadu sākumā kā pretstats skaļākajiem un agresīvākajiem rokmūzikas virzieniem, apvienojot popmūzikas pieejamību ar roka instrumentāciju.

Softrokam raksturīgas vienkāršas, labi strukturētas dziesmas, uzsvars uz melodiju un harmoniju, tīrs vokāls un salīdzinoši maigs instrumentālais skanējums. Dziesmu tekstos bieži sastopamas personiskas attiecības, romantika, ikdienas pārdzīvojumi un introspektīvas tēmas.

Žanra ievērojamākie pārstāvji ir tādi izpildītāji un grupas kā *[[Fleetwood Mac]]*, *[[Eagles]]*, *[[Chicago (grupa)|Chicago]]*, *[[Bread (grupa)|Bread]]*, *[[The Carpenters|Carpenters]]* un *[[America (grupa)|America]]*. Softroks būtiski ietekmējis vēlākos populārās mūzikas virzienus, īpaši ''adult contemporary'' un mūsdienu poproka attīstību.
Avangarda džezs

**Avangarda džezs** () ir džeza virziens, kam raksturīga eksperimentāla pieeja improvizācijai, harmonijai, ritmam un muzikālajai struktūrai. Tas veidojās 1950. gadu beigās un 1960. gadu sākumā, cieši saistoties ar sociālajām un kultūras pārmaiņām ASV.

Avangarda džeza mūziķi bieži atteicās no tradicionālajām džeza formām un harmoniskajām shēmām, izmantojot brīvu improvizāciju, netradicionālus skaņas paņēmienus un paplašinātas instrumentu tehnikas. Šis virziens bieži pārklājas ar brīvo džezu, tomēr avangarda džezs var ietvert arī strukturētākas kompozīcijas un akadēmiskās mūzikas ietekmes.

Lai gan avangarda džezs nekļuva par komerciāli dominējošu žanru, tam ir būtiska nozīme mūsdienu džeza un eksperimentālās mūzikas attīstībā. Tā nozīmīgākie pārstāvji ir ietekmējuši gan džeza, gan laikmetīgās klasiskās mūzikas komponistus un izpildītājus.
Ars subtilior

***Ars subtilior*** ir vēlīno viduslaiku mūzikas stils, kas attīstījās 14. gadsimta beigās, galvenokārt Francijā un Itālijā. Tas uzskatāms par *[[Ars nova]]* stilistisko turpinājumu un izceļas ar ārkārtīgi sarežģītu ritmiku, notāciju un formālo struktūru.

*Ars subtilior* raksturīga augsta kompozicionālā sarežģītība, tostarp sarežģīti poliritmi, biežas taktsmēru maiņas, sinkopācija un izsmalcināta notācijas sistēma, kas bieži vien ieguva arī vizuālu nozīmi (piemēram, sirds vai apļa formas partitūras). Šis stils galvenokārt tika izmantots galma un intelektuālo aprindu mūzikā, nevis tautas vai baznīcas praksē.

Lai gan *ars subtilior* bija īslaicīgs un elitārs virziens, tam bija nozīmīga loma Eiropas daudzbalsīgās mūzikas attīstībā, ietekmējot vēlīno viduslaiku un agrīnās renesanses kompozīcijas tehniku.
Sērfroks

**Sērfroks** () ir rokmūzikas apakšžanrs, kas radās 1960. gadu sākumā ASV, galvenokārt Kalifornijas piekrastē, cieši saistībā ar sērfošanas kultūru un jauniešu dzīvesstilu.

Sērfrokam raksturīgs spilgts, atsperīgs elektriskās ģitāras skanējums ar izteiktu reverberāciju, strauji tempi un vienkāršas, enerģiskas melodijas. Žanrs bieži ir instrumentāls, taču pastāv arī vokālais sērfroks, kura tekstos dominē sērfošana, vasara, pludmale un jaunības bezrūpība.

Par nozīmīgākajiem sērfroka pārstāvjiem uzskatāmas tādas grupas un izpildītāji kā *[[Dick Dale and the Del-Tones]]*, *[[The Beach Boys]]*, *[[The Ventures]]* un *[[Jan and Dean]]*. Lai gan žanra popularitāte strauji mazinājās jau 1960. gadu vidū, sērfroks būtiski ietekmēja vēlākus rokmūzikas virzienus, tostarp garāžroku un psihedēlisko roku, kā arī piedzīvoja vairākas atdzimšanas.
Fankroks

**Fankroks** () ir rokmūzikas apakšžanrs, kas apvieno fanka ritmisko struktūru un groove orientēto pieeju ar roka enerģiju un instrumentāciju. Žanrs izveidojās 1970. gadu sākumā ASV.

Fankrokam raksturīgas izteikti ritmiskas baslīnijas, sinkopēti ritmi, ģitāras *wah-wah* efekta izmantošana, kā arī dinamiska mijiedarbība starp instrumentiem. Vokālais izpildījums var variēt no dziedājuma līdz runātam vai kliedzošam stilam, savukārt dziesmu tematikā bieži sastopamas sociālas tēmas, pilsētas kultūra un personiskā identitāte.

Starp ievērojamākajiem fankroka pārstāvjiem minamas tādas grupas kā *[[Red Hot Chili Peppers]]*, *[[Mother’s Finest]]*, *[[Living Colour]]* un *[[Fishbone]]*. Fankroks būtiski ietekmējis vairākus vēlākus mūzikas virzienus, tostarp fanka metālu, alternatīvo roku un reproku.
Elektriskais blūzs

**Elektriskais blūzs** () ir blūza paveids, kurā tradicionālais akustiskais skanējums tika papildināts ar elektrificētiem instrumentiem, galvenokārt elektrisko ģitāru un pastiprinātājiem. Tas izveidojās 1940.–1950. gados ASV, afroamerikāņu kopienās lielajās pilsētās, īpaši Čikāgā.

Elektriskajam blūzam raksturīgs spēcīgāks, skaļāks un asāks skanējums nekā tradicionālajam blūzam, izteikts ritmiskais pamats un improvizācija. Dziesmu struktūrās bieži saglabājas klasiskā 12 takšu blūza forma, savukārt tematikā dominē ikdienas dzīve, attiecības, sociālās grūtības un personiskā pieredze.

Starp nozīmīgākajiem elektriskā blūza pārstāvjiem minami tādi mūziķi kā *[[Muddy Waters]]*, *[[Howlin’ Wolf]]*, B. B. Kings, *[[Elmore James]]* un *[[T-Bone Walker]]*. Elektriskais blūzs būtiski ietekmējis blūzroka, ritmblūza un rokmūzikas kopējo attīstību.
Čikāgas blūzs

**Čikāgas blūzs** () ir blūza apakšžanrs, kas izveidojās 20. gadsimta vidū ASV, īpaši Čikāgā, afroamerikāņu migrācijas no ASV dienvidiem rezultātā.

Čikāgas blūzam raksturīgs pilnībā elektrificēts skanējums, spēcīgs ritma pamats, izteikta harmonikas loma un dinamiska ģitārspēle. Salīdzinājumā ar agrāko Deltas blūzu, Čikāgas blūzs ir skaļāks, urbanizētāks un strukturētāks, bieži izmantojot pilna sastāva ansambli.

Starp nozīmīgākajiem Čikāgas blūza pārstāvjiem ir *[[Muddy Waters]]*, *[[Howlin’ Wolf]]*, *[[Willie Dixon]]*, *[[Little Walter]]* un *[[Buddy Guy]]*. Šis žanrs būtiski ietekmēja gan blūzroku, gan rokmūzikas attīstību kopumā, īpaši Lielbritānijas blūza skatuvi 1960. gados.
Deltas blūzs

**Deltas blūzs** () ir viens no senākajiem un ietekmīgākajiem blūza paveidiem, kas 20. gadsimta sākumā radās ASV, Misisipi deltas apvidū.

Deltas blūzam raksturīgs askētisks, emocionāli piesātināts skanējums, bieži vien viena izpildītāja formātā. Galvenie elementi ir akustiskā ģitāra ar slīdošās tehnikas (*slide*) izmantošanu, spēcīgs, izteiksmīgs dziedājums un ritmiska ģitārspēle, kas aizvieto bungas. Dziesmu tematika bieži saistīta ar smagu dzīves pieredzi, nabadzību, ceļošanu, reliģiju un personiskiem pārdzīvojumiem.

Starp ievērojamākajiem Deltas blūza pārstāvjiem minami Roberts Džonsons, Čārlijs Patons, Sons Hauss, Skips Džeimss un Tomijs Džonsons. Deltas blūzs kļuva par pamatu vēlākai blūza attīstībai, būtiski ietekmējot elektrisko blūzu, Čikāgas blūzu un rokmūziku kopumā.
Instrumentālais roks

**Instrumentālais roks** ir rokmūzikas apakšžanrs, kurā galvenā loma tiek piešķirta instrumentālajam izpildījumam, bez vokāla vai ar minimālu vokāla klātbūtni.

Žanram raksturīga izteikta melodija, tehniska meistarība un dažādu ģitāras efektu izmantošana. Instrumentālais roks bieži kalpo kā platforma improvizācijai un muzikāliem eksperimentiem.

Starp nozīmīgākajiem instrumentālā roka izpildītājiem minami *[[The Ventures]]*, *[[Dick Dale]]*, *[[Joe Satriani]]*, Stīvs Vejs un *[[Explosions in the Sky]]*. Žanrs būtiski ietekmējis citus rokmūzikas virzienus un joprojām ir aktuāls mūsdienu alternatīvajā un progresīvajā mūzikā.
Pauerpops

**Pauerpops** () ir rokmūzikas apakšžanrs, kurā apvienots enerģisks roka skanējums ar melodiskām, viegli uztveramām popmūzikas struktūrām.

Pauerpopam raksturīgas īsas dziesmas, skaidras harmonijas, daudzbalsīgs vokāls un spēcīgi ģitāras rifi. Žanrs iedvesmojies no 1960. gadu grupām, īpaši *[[The Beatles]]*, *[[The Who]]* un *[[The Beach Boys]]* agrīnā perioda.

Starp nozīmīgākajiem pauerpopa izpildītājiem minami *[[Big Star]]*, *[[Cheap Trick]]*, *[[Badfinger]]*, *[[The Raspberries]]* un *[[Weezer]]*. Lai gan pauerpops reti dominējis populārajās topu virsotnēs, tas saglabājis stabilu ietekmi uz mūsdienu rokmūziku.
Afroroks

**Afroroks** () ir rokmūzikas apakšžanrs, kurā apvienoti rietumu rokmūzikas elementi ar tradicionālās Āfrikas ritmiem, melodijām un dziedāšanas tradīcijām.

Afrorokam raksturīgas sarežģītas ritmiskās struktūras, izteikta perkusiju loma, atkārtojošies ģitāras rifi un sociāli apzināti dziesmu teksti. Žanrs bieži saistīts ar politisko un kultūras pašapziņu postkoloniālajā Āfrikā.

Starp ievērojamākajiem afrorka izpildītājiem un ietekmētājiem minami *[[Fela Kuti]]* (agrīnais periods), *[[Osibisa]]*, *[[Amanaz]]* un *[[Blo]]*. Afroroks būtiski ietekmējis afrobīta un mūsdienu pasaules mūzikas attīstību.
Afrobīts

**Afrobīts** () ir mūzikas žanrs, kas radās 20. gadsimta 60.–70. gados Nigērijā, apvienojot Rietumu fanku un džezu ar tradicionālajiem Āfrikas ritmiem un melodijām.

Afrobītam raksturīgas garas, ritmiski sarežģītas kompozīcijas, izteikta perkusiju un basģitāras loma, pūšaminstrumentu aranžējumi un politiski, sociāli kritiski dziesmu teksti. Žanrs bieži balstās uz atkārtojošiem ritmiskiem motīviem un kolektīvu muzikālo mijiedarbību.

Par afrobīta pamatlicēju uzskatāms *[[Fela Kuti]]* kopā ar bundzinieku Toniju Allenu. Afrobīts būtiski ietekmējis mūsdienu afrikāņu populāro mūziku un guvis plašu atzinību arī ārpus Āfrikas.
Afropops

**Afropops** () ir mūsdienīgs popmūzikas virziens, kas apvieno tradicionālos Āfrikas mūzikas elementus ar globālās popmūzikas, deju mūzikas un R&B ietekmēm.

Afropopam raksturīgas dejojamas ritma struktūras, melodisks vokāls, elektroniski aranžējumi un daudzvalodīgi dziesmu teksti. Žanrs kalpo kā jumta apzīmējums dažādiem Āfrikas populārās mūzikas stiliem.

Starp ievērojamākajiem afropopa izpildītājiem minami *[[Youssou N’Dour]]*, *[[Angelique Kidjo]]*, *[[Wizkid]]*, *[[Burna Boy]]* un *[[Davido]]*. Afropops ir viens no ietekmīgākajiem mūsdienu globālās popmūzikas virzieniem.
Alternatīvais reps

**Alternatīvais reps** () ir hiphopa apakšžanrs, kas attīstījās kā radoša alternatīva komerciāli dominējošajiem repa stiliem, uzsverot eksperimentālu skanējumu, daudzveidīgas ietekmes un neierastas tēmas.

Alternatīvajam repam raksturīga netradicionāla muzikālā pieeja, bieža džeza, fanka, roka vai elektroniskās mūzikas elementu izmantošana, kā arī introspektīvi, sociāli vai konceptuāli dziesmu teksti. Žanrs bieži izaicina klasiskās repa struktūras.

Starp nozīmīgākajiem alternatīvā repa izpildītājiem minami *[[A Tribe Called Quest]]*, *[[De La Soul]]*, *[[The Roots]]*, *[[OutKast]]*, *[[MF DOOM]]* un Kendriks Lamārs (atsevišķos darbos). Alternatīvais reps būtiski ietekmējis mūsdienu neatkarīgo un eksperimentālo hiphopu.
Postbops

**Postbops** () ir džeza virziens, kas izveidojās 1960. gadu sākumā ASV kā loģisks turpinājums bībopa un hardbopa tradīcijām, vienlaikus integrējot modālā džeza un daļēji arī brīvā džeza elementus.

Postbopam raksturīga sarežģīta harmonija, elastīgas formas, plašākas improvizācijas iespējas un lielāka ritmiskā un strukturālā brīvība nekā iepriekšējiem džeza stiliem. Kompozīcijās bieži tiek atteikts no stingrām akordu secībām, dodot priekšroku modālām struktūrām un kolektīvai mijiedarbībai starp ansambļa dalībniekiem.

Par nozīmīgākajiem postbopa pārstāvjiem uzskatāmi tādi mūziķi kā Mailss Deiviss (īpaši viņa 1960. gadu kvintets), *[[Herbie Hancock]]*, *[[Wayne Shorter]]*, *[[McCoy Tyner]]* un *[[Tony Williams]]*. Postbops būtiski ietekmējis mūsdienu džeza attīstību un kalpo kā pamats daudziem vēlākajiem eksperimentālajiem un akadēmiskajiem džeza virzieniem.
Hardbops

**Hardbops** () ir džeza stils, kas izveidojās 1950. gadu vidū ASV kā attīstīts bībopa turpinājums. Tas radās daļēji kā reakcija uz ''cool'' džeza intelektuālo un atturīgo raksturu, atgriežoties pie emocionāli tiešāka un ritmiski piesātinātāka skanējuma.

Hardbopam raksturīga spēcīga ritma sekcija, izteikta blūza un gospeļa ietekme, enerģiskas improvizācijas un sarežģītas, taču strukturētas harmonijas. Kompozīcijās bieži saglabājas tradicionālās dziesmu formas, vienlaikus paplašinot improvizācijas brīvību un kolektīvo mijiedarbību ansamblī.

Starp nozīmīgākajiem hardbopa pārstāvjiem minami *[[Art Blakey and the Jazz Messengers]]*, Horass Silvers, Klifords Brauns, Sonijs Rolinss, *[[Cannonball Adderley]]* un Lī Morgans. Hardbops kļuva par vienu no ietekmīgākajiem modernā džeza virzieniem un būtiski ietekmēja postbopa un ''soul'' džeza attīstību.
Repmetāls

**Repmetāls** () ir mūzikas žanrs, kas apvieno hiphopa ritmisko repa vokālu ar smagā metāla ģitāru rifiem, skaļu skanējumu un agresīvu enerģiju.

Repmetālam raksturīgs smagnējs ģitāras skanējums, fanka ietekmētas ritma līnijas, politiski vai sociāli kritiski dziesmu teksti un uzsvars uz ritmu. Žanrs kļuva plaši pazīstams 1990. gados un veidoja pamatu vēlākajam ņūmetāla virzienam.

Starp nozīmīgākajiem repmetāla izpildītājiem minami *[[Rage Against the Machine]]*, *[[Body Count]]*, *[[Faith No More]]*, *[[Biohazard]]* un *[[Stuck Mojo]]*. Repmetāls būtiski ietekmēja alternatīvā metāla un mūsdienu smagās mūzikas attīstību.
Spīdmetāls

**Spīdmetāls** (, pazīstams arī kā ***hair metal***) ir smagā metāla apakšžanrs, kam raksturīgs melodisks skanējums, izteikts vizuālais tēls un popmūzikai pietuvinātas dziesmu struktūras.

Spīdmetālam raksturīgas lipīgas melodijas, tehniski ģitāras solo, spēcīgs vokāls un uzkrītošs skatuves tēls — spilgts apģērbs, grims un frizūras. Dziesmu tematika bieži ietver ballītes, mīlestību, hēdonismu un brīvību.

Starp nozīmīgākajiem spīdmetāla izpildītājiem minami *[[Mötley Crüe]]*, *[[Poison (grupa)|Poison]]*, *[[Bon Jovi]]*, *[[Def Leppard]]*, *[[Cinderella (grupa)|Cinderella]]* un *[[Twisted Sister]]*. Žanra popularitāte strauji kritās 1990. gadu sākumā līdz ar grandža kustības uzplaukumu, taču tas saglabājis kultūras ietekmi un atpazīstamību.
Fankmetāls

**Fankmetāls** () ir mūzikas žanrs, kas apvieno fanka ritmisko, dejisko noskaņu ar smagā metāla smagajiem ģitāru rifiem un enerģisku izpildījumu.

Fankmetālam raksturīgas izteiktas basģitāras līnijas (bieži ar *slap* tehniku), dinamiskas ritma maiņas, humora vai ironijas pilni teksti un žanru robežu pārkāpšana. Žanrs bieži ietver arī alternatīvā roka un repa elementus.

Starp nozīmīgākajiem fankmetāla izpildītājiem minami *[[Red Hot Chili Peppers]]* (agrīnais periods), *[[Faith No More]]*, *[[Primus]]*, *[[Infectious Grooves]]* un *[[Living Colour]]*. Fankmetāls būtiski ietekmējis 1990. gadu alternatīvās un smagās mūzikas attīstību.
Alva Mīrdāla

**Alva Mīrdāla** (, ; dzimusi , mirusi ) bija zviedru socioloģe, politiķe, diplomāte un starptautiski atzīta miera aktīviste, kura būtiski ietekmēja gan Zviedrijas sociālas valsts veidošanos, gan globālo drošības un atbruņošanās politiku 20. gadsimtā. Viņa bija viena no vadošajām intelektuālajām personībām, kas apvienoja akadēmisku pētniecību ar praktisku politikas veidošanu, īpašu uzmanību pievēršot sociālajai vienlīdzībai, izglītības reformām un starptautiskajai sadarbībai. Alvas Mīrdālas galvenās darbības jomas ietvēra sociālo politiku, izglītību, diplomātiju un miera jautājumus. Sociālās politikas un demogrāfijas jomā viņa kopā ar ekonomistu Gunnaru Mīrdālu veicināja modernās labklājības valsts koncepcijas attīstību, uzsverot valsts atbildību par ģimeņu atbalstu, bērnu labklājību un izglītības pieejamību. Izglītības politikā viņa iestājās par vienlīdzīgām iespējām un progresīvām pedagoģiskām pieejām, savukārt diplomātijā Mīrdāla pārstāvēja Zviedriju starptautiskās organizācijās un bija aktīva Apvienoto Nāciju sistēmā, kur darbojās izglītības un sociālās attīstības jautājumos.

Starptautiskā mērogā Alva Mīrdāla kļuva īpaši pazīstama ar savu darbību kodolatbruņošanās un miera kustībā Aukstā kara laikā. Viņa vadīja Zviedrijas delegāciju sarunās par atbruņošanos Ženēvā un konsekventi aizstāvēja ideju par kodolieroču ierobežošanu un pakāpenisku likvidēšanu. Par ieguldījumu miera veicināšanā un starptautiskās drošības stiprināšanā viņai 1982. gadā tika piešķirta Nobela miera prēmija. Alvas Mīrdālas nozīme Zviedrijas un starptautiskajā politikā izpaužas viņas ilgtermiņa ietekmē uz sociālas valsts modeli, izglītības politikas principiem un Zviedrijas aktīvo lomu miera un atbruņošanās procesos. Viņa tiek uzskatīta par vienu no ievērojamākajām 20. gadsimta Zviedrijas publiskajām intelektuālēm, kuras darbs veidoja tiltu starp nacionālo reformu politiku un globālajiem miera centieniem.

## Ārējās saites
Rita Aksenoka

**Rita Aksenoka** (dzimusi , mirusi ) bija latviešu juriste.

## Dzīvesgājums
Dzimusi kā Rita Vidnere 1936. gada 22. aprīlī Dzērves pagasta Gobziņos mežsarga Jēkaba Vidnera un viņa sievas Ernestīnes, dzimušas Brašas, ģimenē. Otrā pasaules kara vācu okupācijas laikā viņas vecākus apcietināja un tēvu nogalināja.
Rita mācījās Dzērves-Cīravas septiņgadīgajā skolā, tad Aizputes vidusskolā. 1960. gadā viņa absolvēja studijas Latvijas Valsts Universitātes Ekonomikas un juridiskās fakultātes tiesību zinātņu nodaļā. 1962. gadā sāka strādāt par izmeklētāju Rīgas pilsētas Ļeņina rajona, vēlāk Maskavas rajona prokuratūrā, 1975. gadā par Sevišķi svarīgu lietu izmeklēšanas nodaļas vadītāju.
Pēc 1991. gada Augusta puča un Latvijas neatkarības atjaunošanas viņa turpināja strādāt par Sevišķi svarīgu lietu izmeklēšanas pārvaldes priekšnieci (1990—1992), izmeklēja Rīgas OMON vienības noziegumus, vēlāk bija ģenerālprokurora palīdze preses jautājumos (1992—1995).
No 1995. līdz 2007. gadam Rita Aksenoka vadīja Valsts prezidenta Gunta Ulmaņa, tad Vairas Vīķes-Freibergas kancelejas Apžēlošanas dienestu.

Iedvesmojoties no Aksenokas personības, Nacionālajā teātrī tapa izrāde "Ko var cilvēks". Vairākas no Aksenokas izmeklētajām lietām aprakstītas Lāsmas Gaitnieces grāmatās "Skandalozākie noziegumi Latvijas vēsturē".

Dēls Aivars Aksenoks, politiķis, bijis Latvijas Tieslietu ministrs un Rīgas pašvaldības vadītājs.

## Atsauces
Jošinori Osumi

**Jošinori Osumi** (, *Ōsumi Yoshinori*, dzimis ) ir japāņu šūnu biologs, kura pētījumi būtiski paplašinājuši izpratni par fundamentāliem šūnu pašregulācijas procesiem. Viņš ir starptautiski atzīts par autofāgijas mehānismu eksperimentālu izpēti eikariotu šūnās, kas kļuvusi par vienu no nozīmīgākajiem atklājumiem mūsdienu molekulārajā un šūnu bioloģijā. Jošinori Osumi galvenais zinātniskais ieguldījums ir autofāgijas – šūnas iekšējo struktūru kontrolētas noārdīšanas un pārstrādes – molekulāro mehānismu atklāšana. Izmantojot rauga (*[[Saccharomyces cerevisiae]]*) kā modeļorganisma ģenētiskās priekšrocības, viņš 1990. gados identificēja gēnus, kas regulē autofāgijas procesus, un pierādīja, ka šis mehānisms ir stingri regulēts un evolucionāri izveidots eikariotos. Šie pētījumi mainīja iepriekšējo uzskatu, ka šūnu degradācija ir haotisks vai sekundārs process, parādot, ka autofāgija ir būtiska šūnu homeostāzes uzturēšanai.

Par šo fundamentālo ieguldījumu Jošinori Osumi 2016. gadā tika piešķirta Nobela prēmija fizioloģijā vai medicīnā. Nobela komiteja uzsvēra, ka viņa darbi radīja jaunu pētniecības virzienu, kas savieno šūnu bioloģiju, ģenētiku un medicīnu, kā arī veicināja strauju autofāgijas pētījumu attīstību visā pasaulē. Jošinori Osumi atklājumu nozīme mūsdienu šūnu bioloģijā un medicīnā ir ļoti plaša. Autofāgija ir cieši saistīta ar organisma attīstību, adaptāciju badam, šūnu novecošanos un imūnreakcijām, kā arī ar dažādu slimību – tostarp neirodeģeneratīvu slimību, vēža un infekciju – patoģenēzi. Tādējādi Osumi darbs ir licis teorētiskos un eksperimentālos pamatus jaunu terapeitisko stratēģiju izstrādei, padarot viņu par vienu no ietekmīgākajiem 21. gadsimta šūnu biologiem.

## Ārējās saites
Lielais lielakauls

**Lielais lielakauls** (*tibia*) ir viens no galvenajiem cilvēka apakšējo ekstremitāšu kauliem un lielākais kauls apakšstilbā. Tas atrodas apakšstilba mediālajā (iekšējā) pusē un savieno augšstilbu ar pēdu, veidojot ceļa un potītes locītavu būtiskas strukturālas daļas. Anatomiski lielais lielakauls ir garais cauruļveida kauls, kas kopā ar mazo lielakaulu (*fibula*) veido apakšstilba skeletu un nodrošina apakšējās ekstremitātes stabilitāti un funkcionēšanu. Lielā lielakaula galvenās funkcijas ir balsta nodrošināšana, kustību realizācija un mehāniskās slodzes pārnese. Tas ir primārais kauls, kas nes ķermeņa svaru stāvus stāvoklī un iešanas laikā, pārnesot slodzi no augšstilba kaula uz pēdas kauliem. Lielais lielakauls kalpo arī kā piestiprināšanās vieta vairākiem muskuļiem un saitēm, kas piedalās ceļa un potītes locītavu kustībās, piemēram, saliekšanā, iztaisnošanā un stabilizācijā. Šī kaula strukturālā izturība ir būtiska efektīvai staigāšanai, skriešanai un lēkšanai.

Salīdzinājumā ar lielo lielakaulu, mazais lielakauls (*fibula*) pilda atšķirīgu, sekundāru lomu. Tas atrodas apakšstilba laterālajā (ārējā) pusē un būtiski nepiedalās ķermeņa svara balstīšanā. Mazā lielakaula galvenā funkcija ir apakšstilba stabilizēšana, muskuļu piestiprināšanās nodrošināšana un potītes locītavas laterālās stabilitātes pastiprināšana. Tādējādi, kamēr lielais lielakauls ir galvenais slodzi nesošais un kustību biomehānikā centrālais kauls, mazais lielakauls galvenokārt pilda atbalsta un stabilizējošu funkciju apakšstilba skeletā.

## Ārējās saites