open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Ilze Dobele

**Ilze Dobele** (dzimusi **Ilze Purviņa** 1974. gadā) ir latviešu žurnāliste, raidījumu vadītāja un augstskolu pasniedzēja. Pazīstama kā ilggadēja televīzijas ziņu diktore, vispirms kanālā NTV-5 un tā pēctecī LNT, no 2020. gada — LTV Ziņu dienesta raidījumos "Dienas ziņas" un "Panorāma".

## Biogrāfija
Vidējo izglītību ieguvusi Rīgas 31. vidusskolā, Vecmīlgrāvī. Studējusi sociālo darbu Sociālā darba un sociālās pedagoģijas augstskolā „Attīstība”. Latvijas Universitātes Sociālo zinātņu fakultātē ieguvusi bakalaura grādu sociālajās zinātnēs un sociālo zinātņu maģistra grādu komunikācijas zinātnē.

Pēc vidusskolas beigšanas atrada darbu pirmajā Latvijas komerctelevīzijā NTV-5. Vispirms bijusi ģenerāldirektores sekretāre, pēc tam, kad kanālu pameta iepriekšējā žurnālistu komanda — sākusi darbu ziņu dienestā. 1996. gadā, apvienojot NTV-5 un "Picca TV" kanālus, izveidoja Latvijas Neatkarīgo Televīziju (LNT) — Dobele darbu ziņu dienestā turpināja tur, līdz kanālu 2019. gada decembrī slēdza.

Paralēli darbam televīzijā no 2017. gada kā vieslektore sāka strādāt par runas, prezentāciju tehnikas un metožu pasniedzēju Latvijas Mākslas akadēmijā. To dažādām auditorijām pasniedz jau apmēram 20 gadus. No 2019. gada 4. novembra vada Latvijas Radio 3 "Klasika" raidījumu "Kāpēc dizains?".

No  strādā Latvijas Televīzijas Ziņu dienestā par ziņu diktori, vadot "Dienas ziņas" un "Panorāmu", dažreiz arī "Nakts ziņas", kā arī ziņu speciālizlaidumus un īpašās pārraides, piemēram, vēlēšanu nakts raidījumus.

## Atsauces
Sakneņu ģints

**Sakneņu ģints** (*Rhizina*) ir  sakneņu dzimtas asku sēnes, kuras Latvijā zināmas pēc šīs ģints vienīgās atrastās pārstāves — uzpūstās saknenes. 

## Taksonomija

Šo ģinti pirmais aprakstīja Eliass Magnuss Frīss 1815. gadā darbā *Observationes Mycologicae*. Uzpūstā saknene tobrīd bija sakneņu ģints vienīgā aprakstītā un tipiskā suga.

1921. un 1925. gados austrāliešu botāniķis Leonards Rodvejs pievienoja tai vēl divas Tasmānijā atklātas sugas, *R. atra* and *R. lignicola*. Vēl ģintī dažādā laikā bijušas iekļautas vairākas sugas, kas pašlaik attiecinātas uz citām ģintīm. Saskaņā ar Mycobank, 2021. gada sākumā, neskaitot nosauktās trīs, ģintī vēl atrodas *R. helvetica* (bijusī *Discina helvetica*), *R. nigroolivacea*, *R. praetexta* (bijusī *R. laevigata var. praetexta*), *R. reticulata* (bijusī *Peziza reticulata*), *R. spongiosa* (bijusī *Galiella spongiosa*), *R. vaporaria* un *R. zonata*.

## Ģints apraksts

Augļķermeņi (apotēciji) klājeniski, 1—20 cm diametrā, ar tumšu virsmu. Lejasdaļa gaišāka, ar smalkiem rizoīdiem—hifām, kas aizvieto kātiņu. Saprotrofi uz augsnes, bieži izdegumos, reizēm koku sakņu parazīti. 

## Praktiskā nozīme
Bieži sastopamā uzpūstā saknene ir mežsaimniecībai kaitīgs priežu un retāk citu skujkoku sakņu parazīts. Daļa avotu šo sugu atzīst par lietojamu pārtikā, tomēr vairums tam nepiekrīt.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Index Fungorum
* MycoBank
Oskars Greguārs

**Oskars Greguārs** (; dzimis , miris ) bija beļģu peldētājs un ūdenspolo spēlētājs. Startējis trijās vasaras olimpiskajās spēlēs (1900., 1908. un 1912.), kur izcīnījis divas sudraba un vienu bronzas medaļu olimpiskajos ūdenspolo turnīros.

1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Parīzē viņš bija ūdenspolo komandas Briseles peldēšanas un ūdenspolo kluba biedrs. Komanda ūdenspolo turnīrā izcīnīja sudraba medaļu. Turnīra fināla mačā viņi piekāpās Lielbritānijas ūdenspolo komandai — Osbornas peldēšanas klubs.

1908. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Londonā viņš atkal startēja ūdenspolo turnīrā. Beļģijas ūdenspolo komanda turnīrā uzvarēja Nīderlandes (8-1) un Zviedrijas (8-4) komandas, bet fināla mačā piekāpās Lielbritānijas komandai (2-9). Turnīrā kopā viņš guva 4 vārtus. Šajās olimpiskajās spēlēs viņš startēja arī peldēšanā, 100 metros uz muguras.  Šajā disciplīnā viņš startēja tikai pirmās kārtas peldējumā, kurā nefinišēja.

1912. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Stokholmā viņš trešo reizi startēja ūdenspolo turnīrā kā Beļģijas ūdenspolo komandas dalībnieks. Beļģijas komanda šajā turnīrā izcīnīja bronzas medaļu. Turnīrā kopā viņš guva 2 vārtus. Arī šajās olimpiskajās spēlēs viņš startēja peldēšanā, 100 metros uz muguras, kuru ceturdaļfināla kārtā tika diskvalificēts un turpmāko cīņu neturpināja.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Oskars Greguārs (SOK profils) 
* Oskars Greguārs (Olympedia profils) 
* Oskars Greguārs (Sports Reference profils)
Zīdkoku dzimta

**Zīdkoku dzimta** (*Moraceae*) ir rožu rindas augu ģints. Agrāk bija daļa no nātru rindas, kas mūsdienās augu klasifikācijā vairs nav aktuāla. Dzimtā ietilpst vairākas augu ģintis — zīdkoki, maizeskoki, makluras, dorstēnijas, fikusi (gumijkoki), kastiljas un citas. Latvijā vienīgās sugas no zīdkoku dzimtas ir melnais zīdkoks un baltais zīdkoks. Zīdkoku dzimtas augi ir ar piensulu. Augļi ir sīki kauleņi, kurus aptver apaugušais sulīgais apziednis.

## Ārējās saites
Tailers Bertuci

**Tailers Bertuci** (, dzimis ) ir Kanādas hokejists, spēlē kreisās malas uzbrucēja pozīcijā. Pašlaik (2023) Bertuci pārstāv NHL klubu Toronto "Maple Leafs". 2013. gada NHL draftā Bertuci ar kopējo 58. numuru, otrajā kārtā izvēlējās Detroitas "Red Wings".

## Karjera
Junioru gados, četras sezonas Bertuci spēlēja Ontārio hokeja līgas komandā Gvelfas "Storm". Vēlāk spēlējis AHL komandā Grandrepidsas "Griffins", ar kuru 2017. gadā viņš izcīnīja Kaldera kausu. Vēlāk debitēja arī Detroitas "Red Wings".  Bertuci kļuva par pirmo spēlētāju *Red Wings* vēsturē, kas ir sakrājis trīs punktus, četrās spēlēs pēc kārtas.

2023. gada 2. martā Bertuci tika aizmainīts uz Bostonas "Bruins" apmaiņā pret nosacītu pirmās kārtas izvēli 2024. gada NHL draftā un ceturtās kārtas izvēli 2025. gada NHL draftā.

Kanādas hokeja izlases sastāvā Bertuci ir spēlējis 2019. gada Pasaules čempionātā.

## Privātā dzīve
Tailera tēvocis Tods Bertuci arī bija hokejists, kurš pazīstams ar agresīvu spēles stilu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Eļļainā moringa

**Eļļainā moringa** (*Moringa oleifera*) ir moringu ģints augu suga. Moringa ir ātri augoša un sausuma izturīga. Dabiskais izplatības areāls ir Indijas subkontinents. Moringu kultivē un no tās iegūst eļļu, tiek lietots arī kā dārzenis un izmantots tautas medicīnā. Moringu izmanto arī ūdens attīrīšanā.

## Ārējās saites
Zaks Senfords

**Zakarijs (Zaks) Maikls Senfords** (, dzimis ) ir ASV hokejists, spēlē kreisās malas uzbrucēja pozīcijā. Kopš 2025. gada Senfords pārstāv Šveices hokeja līgas komandu HC Lugano. 2013. gada NHL draftā Senfordu ar kopējo 61. numuru, otrajā kārtā izvēlējās Vašingtonas "Capitals".

## Karjera
NHL Senfords debitēja Vašingtonas "Capitals" sastāvā 2016–17. gada sezonā. 2017. gada februārī Senfords tika aizmainīs uz Sentluisas "Blues". 2018–19. gada sezonā Senfords ar *Blues* komandu ieguva Stenlija kausu. Senfords guva arī vārtus fināla septītajā spēlē pret Bostonas "Bruins".

## Ārējās saites
Entonijs Duklē

**Entonijs Duklē** (, dzimis ) ir Kanādas hokejists, spēlē kreisās malas uzbrucēja pozīcijā. Pašlaik (2023) Duklē pārstāv NHL klubu Sanhosē "Sharks". 2013. gada NHL draftā Duklē ar 80. numuru, trešajā kārtā izvēlējās Ņujorkas "Rangers".

## Karjera
Junioru gados Duklē spēlēja Kvebekas junioru hokeja līgas komanda Kvebekas "Remparts". 2014–15. gada sezonā aizvadījis 18 spēles Ņujorkas "Rangers" sastāvā. Nākamajā sezonā viņu aizmainīja uz Arizonas "Coyotes". 2018. gada janvārī viņš tika aizmainīs uz Čikāgas "Blackhawks", bet tā paša gada jūlijā, Duklē kā brīvais aģents pievienojās Kolumbusas "Blue Jackets". 2019. gada februārī Duklē atkal tika aizmainīts, šoreiz uz Otavas "Senators". 2019–20. gada sezonā Duklē bija viens no *Senators* labākajiem punktu guvējiem. Tajā sezonā viņš piedalījās arī NHL Visu zvaigžņu spēlē. 2020. gada decembrī kā brīvais aģents pievienojās Floridas "Panthers".

2023. gada 1. jūlijā algu griestu apsvērumu dēļ Duklēru "Panthers" aizmainīja uz Sanhosē "Sharks" apmaiņā pret Stīvenu Lorencu un piektās kārtas drafta tiesībām 2025. gadā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Tipiskā suga

**Tipiskā suga** ir bioloģiska suga, kura ir izvēlēta par augstākas klasifikācijas grupas tipisku pārstāvi un kuras apraksts atbilst šīs grupas aprakstam. Tipiskās sugas jēdzienu bioloģijā ieviesa Pjērs Andrē Latrells, tomēr tā lietošana sākās jau pēc viņa nāves 1840. gadā.

Strīdīgās situācijās tipiskā suga tiek uzskatīta par vienīgo likumīgo dotās ģints vai vārda nesēju.

## Zooloģija
Zooloģiskajā nomenklatūrā tipiskā suga ir suga, ar kuru ģints vai apakšdzimtas nosaukums tiek uzskatīts par pastāvīgi taksonomiski saistītu, t.i., suga, kas satur bioloģiskā tipa (-u) paraugu (-us). Līdzīgs jēdziens tiek izmantots augstākām grupām un tiek saukts par tipisko ģinti.

Kad ģints vai cits taksons tiek sadalīti vairākos, viens no jaunajiem taksoniem tiek nosaukts saskaņā ar sadalītā bijušo tipisko sugu un tā kļūst par tipisko sugu tam.

Katra zooloģijā definētā ģints vai apakšdzimta, neatkarīgi no tā, vai tā pašlaik ir atzīta par lietojamu, teorētiski ir saistīta ar savu tipisko sugu. Tomēr praksē pastāv daļa novecojušu nosaukumu, kas bijuši definēti senākās publikācijās, kad nebija prasības norādīt tipisko sugu.

Starptautiskais zooloģijas nomenklatūras kodekss nosaka, ka vienmēr jānorāda tipa sugas divvārdu oriģinālais nosaukums, sniedzot piemēru 67. panta 1. punktā. *Astacus marinus Fabricius, 1775* vēlāk noteica kā *Homarus* ģints tipveida sugu, tādējādi piešķirot tam *Homarus marinus (Fabricius, 1775)* nosaukumu. Tomēr *Homarus* tipiskā suga vienmēr jānorāda, izmantojot tās sākotnējo nosaukumu, t.i., *Astacus marinus Fabricius, 1775*.

## Botānika

Botāniskajā nomenklatūrā šim terminam nav oficiāla statusa saskaņā ar nomenklatūras kodu, bet tas bieži tiek pielietots. Botānikā ģintij parasti ir kāds herbārijā saglabāts paraugs (vai, retāk, ilustrācija), kas demonstrē tipisko sugu ģintij vai dzimtai, dažādām šo pakāpju apakšnodaļām un retos gadījumos augstākas pakāpes nosaukumiem, kuru pamatā ir attiecīgās ģints nosaukumi. Analoģiski tipiskās sugas jēdziens tiek lietots sēnēm un aļģēm, kurām pēc tradīcijas lieto botānisko terminoloģiju.

## Bakterioloģija

Bakterioloģijā katrai ģintij tiek piešķirta tipiskā suga.

## Atsauces
Meteora iela

**Meteora iela** ir iela Rīgā, Zemgales priekšpilsētā, Āgenskalnā. Meteora iela sākas krustojumā ar Mazo Nometņu ielu un beidzas krustojumā ar Ventspils ielu. Kopējais ielas garums ir 270 metri, tā ir klāta ar bruģa segumu. Meteora ielā ir savrupmāju un īres namu apbūve.

## Vēsture
Rīgas adrešu grāmatās Meteora iela atrodama no 1880/1883. gada kā **Bērzu iela**. Tagadējo nosaukumu tā ieguvusi 1961. gadā, nosaukta gumijas rūpnīcas "Meteors" vārdā, kas 19. gadsimta beigās izveidota šajā apkārtnē. Tāda pati nosaukuma cilme ir netālajam Meteora parkam (mūsdienās Kobes dārzs).

## Ielu savienojumi
Meteora iela ir savienota ar šādām ielām:
* Mazā Nometņu iela (T veida krustojums)
* Ventspils iela (T veida krustojums)

## Skatīt arī
* Āgenskalns

## Atsauces
Antons Slepiševs

**Antons Slepiševs** (, dzimis ) ir Krievijas hokejists, spēlē kreisās malas uzbrucēja pozīcijā. Pašlaik (2021) Slepiševs pārstāv KHL klubu Maskavas CSKA. 2013. gada NHL draftā Slepiševu ar kopējo 88. numuru, trešajā kārtā izvēlējās Edmontonas "Oilers".

## Karjera
Savas karjeras sākumā Slepiševs spēlēja KHL komandā Novokuzņeckas "Metallurg". Vēlāk spēlējis arī Magņitogorskas "Metallurg" un Ufas "Salavat Julajev". 2015–16. gada sezonā Slepiševs debitēja NHL Edmontonas "Oilers" sastāvā. Pēc trīs sezonām *Oilers* sistēmā, Slepiševs atgriezās Krievijā un pievienojās Maskavas CSKA. 2019. gada ieguvis Gagarina kausu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Antverpenes Centrālā stacija

**Antverpenes Centrālā stacija** () ir dzelzceļa stacija, kas atrodas Beļģijas pilsētas Antverpenes centrā un ir pilsētas galvenā dzelzceļa stacija.

Stacijas ēka celta no 1895. līdz 1905. gadam greznā, grūti definējamā arhitektūras stilā, un to projektējis beļģu arhitekts Luijs Delanserī (*Louis Delacenserie*, 1838 – 1909). Īpatnējās arhitektūras dēļ stacija dēvēta par dzelzceļa katedrāli (*spoorwegkathedraal*). Stacija cieta V-2 bombardēšanā Otrā pasaules kara laikā, tomēr saglabājot ēkas nestspēju. Pamazām tās tehniskais stāvoklis pasliktinājās. Drošības dēļ 1986. gada 31. janvārī tā tika slēgta un veikta stacijas jumta rekonstrukcija. No 1998. līdz 2007. gadam stacija tika pārveidota no gala stacijas uz caurbraucamo staciju. Bez iekšzemes reisiem no Antverpenes stacijas iet vilcieni uz Parīzi un Amsterdamu.

## Galerija

Central_Railway_Station_Hall_in_Antwerp.jpg
Antwerp_July_2015-2.jpg
CentraalStationAntwerpenEtages.jpg
Antwerpen-Centraal_railway_station_platform_21,_Belgium_(DSCF4760).jpg
Centraalstationantwerpen.jpg


## Ārējās saites

*
Peters Cehlāriks

**Peters Cehlāriks** (, dzimis ) ir Slovākijas hokejists, spēle kreisās malas uzbrucēja pozīcijā. Pašlaik (2026) Cehlāriks pārstāv Zviedrijas hokeja līgas komandu *[[Leksands IF]]*. 2013. gada NHL draftā Cehlāriku ar kopējo 90. numuru, trešajā kārtā izvēlējās Bostonas "Bruins".

## Karjera
Savā profesionālajā karjerā, Cehlārikam pirmais klubs bija Zviedru Luleå HF. 2016–17. gada sezonā Cehlāriks debitēja NHL klubā Bostonas "Bruins", kur viņš pavadīja nākamās četras sezonas, pārsvarā spēlējot Bostonas fārmklubā Providensas "Bruins". 2020. gadā Cehlāriks atgriezās Zviedrijā un pievienojās Leksands IF.

Slovākijas hokeja izlases sastāvā Cehlāriks ir spēlējis 2016.,2021. un 2023. gada Pasaules čempionātā. 2022. gada ziemas olimpiskajās spēlēs Pekinā izlases sastāvā ir izcīnījis bronzas medaļu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Romija Šneidere

**Romija Šneidere** (; dzimusi , mirusi ) bija vācu un franču aktrise, Austrijas, Vācijas un Francijas kino zvaigzne. Romija Šneidere kopā ar Marlēnu Dītrihu un Hildegardu Knefu ir viena no slavenākajām 20. gadsimta vācu aktrisēm, kura guvusi starptautiskus panākumus un slavu.

Romija Šneidere filmā debitēja 15 gadu vecumā. Kopā ar māti Magdu Šneideri viņa spēlēja melodramatiskajās filmās "Kad atkal zied baltie ceriņi" (1953) un "Maršs imperatoram" (1955). 1955.—1957. gadā Romija filmējās Austrijas imperatores Elizabetes lomu Ernsta Mariškas filmu triloģijā "Sisī" ("Karalienes jaunība", "Sisija, jaunā karaliene", "Sisija, karalienes liktenis") un ieguva starptautisku atzinību.

Meklējot sarežģītākas lomas, Šneidere 1958. gadā devās uz Parīzi, kur debitēja kā teātra aktrise Džona Forda traģēdijā "Žēl, ka viņa ir staigule". 1963. gadā Romija Šneidere ASV spēlēja filmā "Kardināls" (1963), par ko viņa ieguva nomināciju Zelta globusa balvai. 1969. gadā Šneidere filmā "Baseins" spēlēja kopā ar Alēnu Delonu.

20. gadsimta 70. gados Romija Šneidere bija savas aktiera karjeras virsotnē. Viņa filmējās varoņu lomās pie slaveniem filmu veidotājiem Kloda Sotē, Andžeja Žulavska un Lukīno Viskonti un kļuva par vienu no veiksmīgākajām tālaika franču kinoaktrisēm. Par lomām filmās "Vissvarīgākais ir mīlēt" (*L'important c'est d'aimer*, 1975) un "Parasts notikums" (*Une histoire simple*, 1978) Romijai Šneiderei tika piešķirta Cēzara balva kā labākajai aktrisei.

Pēdējā filma "Nepazīstamā no Sansusī" ar Romijas Šneideres piedalīšanos tika izlaista 1982. gadā, dažas nedēļas pirms aktrises nāves. 2008. gadā Romijai Šneiderei (pēc nāves) piešķirta Cēzara balva par izciliem sasniegumiem kinematogrāfijā.

1981. gada jūlijā nelaimes gadījumā gāja bojā Romijas Šneideres 14 gadus vecais dēls. Viņa pati nomira 1982. gada 29. maijā 43 gadu vecumā. Ārsta slēdziens par nāves cēloni bija sirds apstāšanās. Iespējams, sirds bija novājināta pirms vairākiem mēnešiem veiktas nieru operācijas dēļ.

## Atsauces

## Ārējās saites

## Literatūra
* 
*  (2009) *Romy Schneider* (in German). Rowohlt Verlag.
Andris Skride

**Andris Skride** (dzimis 1982. gada 22. aprīlī Madonā) ir latviešu ārsts, zinātnieks, pasniedzējs un politiķis. Bijis 13. Saeimas deputāts, ievēlēts no apvienības "Attīstībai/Par!" saraksta. Politiskās partijas "Izaugsme" dibinātājs 2013. gadā un valdes priekšsēdētājs līdz 2023. gadam. Bijis Rīgas Stradiņa universitātes Veselības studiju prorektors.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1982. gada 22. aprīlī Madonā. Mācījās Dzelzavas pamatskolā un Cesvaines ģimnāzijā. 2006. gadā absolvēja medicīnas studijas Rīgas Stradiņa universitātē un ieguva ārsta grādu, tad Latvijas Universitātes rezidentūras studiju programmās apguva internista (2006—2009) un kardiologa specialitāti (2009—2011). Rezidentūras studiju laikā pievērsās plaušu hipertensijas pacientu ārstēšanai ar fosfodiesterāzes inhibitoriem un endotelīna receptoru antagonistiem, vēlāk arī ar prostanoīdu grupas preparātiem.

2011. gadā A. Skride sāka strādāt par kardiologu Paula Stradiņa klīniskajā universitātes slimnīcā (PSKUS). 2013. gadā Andris Skride ieviesa pulmonālās endarterektomijas metodi Latvijā, 2014. gadā līdzdarbojās plaušu transplantācijā Vīnē Latvijas pacientei ar idiopātiskas formas plaušu hipertensiju. 2016. gadā nodibināja Latvijas Reto slimību speciālistu asociāciju un uzņēmās tās vadīšanu.

2013. gadā dibināja nodibinājumu "Skrides fonds", kura mērķis ir veicināt izglītību Latvijā, organizēt un atbalstīt kultūras pasākumus, kā arī popularizēt mākslinieka Ārija Skrides vārdu un atbalstīt Cesvaines pils atjaunošanu un kultūrvēstures mantojuma saglabāšanu, kā arī veicināt Cesvaines pils kā kultūras un mākslas centra attīstību.

2018. gadā Rīgas Stradiņa universitātē aizstāvēja disertāciju par pulmonālās hipertensijas ārstēšanu un ieguva medicīnas zinātņu doktora grādu. 2019. gadā sāka vadīt PSKUS Reto slimību kabinetu.

2023. gadā izveidoja Profesora Skrides Sirds klīniku, kurā viņam, Edgaram Jaunupam un Dinam Šmitam pieder līdzīgas daļas. No 2024. gada aprīļa līdz 2025. gada rudenim Andris Skride bija Rīgas Stradiņa universitātes Veselības studiju prorektors.

### Politiskā darbība
2013. gadā A. Skride kopā ar domubiedriem nodibināja partiju "Izaugsme", kas sekmīgi piedalījās Madonas un Ķekavas novada domes vēlēšanās, bet 2014. gadā neveiksmīgi kandidēja 12. Saeimas vēlēšanās no "Izaugsmes" saraksta.

2018. gada rudenī 13. Saeimas vēlēšanās A. Skridi ievēlēja par 13. Saeimas deputātu no partiju apvienības "Attīstībai/Par!" saraksta, kurā iekļāvās partija "Izaugsme". Saeimā darbojās kā apvienības Saeimas frakcijas vadītājas vietnieks un Sociālo un darba lietu komisijas vadītājs. 2022. gadā notikušajās 14. Saeimas vēlēšanās kandidēja no apvienības "Attīstībai/Par!" saraksta, taču tas nepārvarēja 5% barjeru.

2023. gadā partijas "Izaugsme" ilggadējā vadītāja A. Skrides vietā valdes priekšsēdētāja amatā stājās Ķekavas novada domes priekšsēdētājs Juris Žilko.

## Vaļasprieki
2006. gadā ar bijušajiem studiju biedriem nodibināja savu kino biedrību "*Vilkatis Group*", producēja un spēlēja paša uzņemtās amatierfilmās "Bakana apburtie" (2010), "Krāsaini ..." (2011) un *Sesswegen* (2012).

## Atsauces
Mazā Ļahova sala

**Mazā Ļahova sala** (, ) ir neapdzīvota sala Krievijas Federācijas galējos ziemeļos Ziemeļu Ledus okeānā, Ļahova salu grupā. Administratīvi ietilpst Sahas Republikas Bulunas ulusā. Salu pirmais 1760. gados atklāja evenu mednieks un tirgonis Eterikēns, tā vārdā nosaukts jūrasšaurums starp Lielo un Mazo Ļahova salām.

## Ģeogrāfija
Sala izvietojusies Ļahova salu ziemeļos, to otra lielākā sala. Rietumos tās krastus apskalo Laptevu jūra, austrumos — Austrumsibīrijas jūra. Dienvidaustrumos Eterikēna šaurums to atdala no Lielās Ļahova salas, bet Saņņikova šaurums ziemeļos — no Koteļnijas salas. Salu veido galvenokārt irdeni mūžīgā sasaluma ieži un fosilais ledus. Salas reljefs līdzens, augstākais punkts ir 33 m vjl. Daudz gravu un termokarsta ezeru. Krastu nogāzēs, ko veido fosilo ledu sedzoša smilts un māla augsne, bieži tiek atrastas seno dzīvnieku (mamutu, degunradžu, zirgu) un augu paliekas. Salā valda arktiskais klimats.

## Atsauces
Eterikēna šaurums

**Eterikēna šaurums** (, ) ir jūras šaurums Ziemeļu Ledus okeānā Krievijā. Tas atdala Jaunsibīrijas salu arhipelāga Lielo Ļahova salu dienvidos no Mazās Ļahova salas ziemeļos un savieno Laptevu jūru rietumos un Austrumsibīrijas jūru austrumos. Šaurums ir ap  garš un šaurākajā vietā  plats, lielāko gada daļu klāts ar ledu.

Šauruma krasti zemi, veidoti no mūžīgā sasaluma iežiem un fosilā ledus. Abos krastos plaši sēkļi.  

Nosaukts par godu evenu tirgotājam un medniekam Eterikēnam, kurš pirmais to šķērsoja 1760. gados, atklājot Mazo Ļahova salu.

## Atsauces
Ei

**Ei** () ir bijušais līcis, tagad noslēgta ūdenskrātuve Nīderlandes galvaspilsētā Amsterdamā. Viens no Amsterdamas galvenajiem ūdensceļiem. 

Viduslaikos Ei bija sekls līcis, kas austrumos savienojās ar Zeiderzē līci, bet rietumos gandrīz savienojās ar Ziemeļjūru. Ei no Ziemeļjūras atdalīja kāpas, kas pamazām tika noskalotas līdz Amsterdama ieguva tiešu savienojumu ar Ziemeļjūru. Tomēr 17. gadsimtā Ei savienojums ar jūru atkal sāka aizsērēt. 19. gadsimtā Ei rietumu daļa tika nosusināta, bet vēlāk tajā vietā tika izveidots Ziemeļjūras kanāls, kura grīvā izveidoja Eimeidenas ostu. Ei akvatorijā notika sacensības gan 1920. gada vasaras olimpiskajās spēlēs (Olimpiāde notika Antverpenē), gan 1928. gada vasaras olimpiskās spēlēs.

Nīderlandiešu ortogrāfijā simbols IJ tiek uzskatīts par vienu burtu.

## Ārējās saites
Tramvaju satiksme Antverpenē

**Antverpenes tramvajs** () ir viens no Beļģijas pilsētas Antverpenes sabiedriskā transporta veidiem. Pārvadājumus ar tramvajiem kopš 1991. gada veic Flandrijas valdības uzņēmums *[[De Lijn]]*. Antverpenes tramvaja sliežu platums ir 1000 mm ar 600 V līdzstrāvas tīkla spriegumu. 2021. gada sākumā bija 14 tramvaja līnijas, kuras pilsētas centrā darbojas kā premetro t.i. tās ir novirzītas pazemē.

Pirmais zirgu tramvajs Antverpenē tika atklāts 1873. gadā. No 1902. gada līnijas elektrificēja un pārbūvēja no 1435 mm platuma uz 1000 mm. Kopš 2012. gada notiek pakāpeniska jauno *[[Bombardier]]* tramvaju ieviešana.

## Ārējās saites

*Antverpenes tramvajs portālā urbanrail.net
Dila

**Dila** () jeb **Deile** () ir 86 kilometrus gara Ripelas kreisā satekupe Beļģijā.

Izteka netālu no Nivelas pilsētas. Tek ziemeļu-ziemeļaustrumu virzienā, pēc Demeras ietekas pagriežas uz rietumiem-ziemeļrietumiem. Lielākās pietekas - Demera un Senna. Pie Rumstas, satekot no labās ar Neti, izveido 12 kilometrus garo Šeldas pieteku Ripelu. Lejteces 22 kilometrus - kuģojama. Upes krastos atrodas Vavra, Lēvena un Mehelena.

## Ārējās saites
Antverpenes olimpiskais stadions

**Antverpenes Olimpiskais stadions** () ir stadions Beļģijas pilsētā Antverpenē. 

Uzcelts saistībā ar 1920. gada vasaras olimpisko spēļu rīkošanu, un šeit notika speļu galvenās sacensības. Kopš tā laika pārbūvēts par futbola stadionu. Stadionā bāzējas Antverpenes futbola klubs *[[K Beerschot VA]]*.

## Ārējās saites

* Stadiona profils ''stadiumguide.com''
Bosuilstadion

***Bosuilstadion*** ir futbola stadions Beļģijas pilsētā Antverpenē. 

Stadions uzcelts 1923. gadā, un šeit bāzējas visvecākā beļģu futbolkomanda *[[Royal Antwerp F.C.]]*.

## Ārējās saites

* Stadiona profils ''stadiumguide.com''
* Stadiona profils ''stadiumdb.com''
Hermaņa Vanderportena stadions

**Hermaņa Vanderportena stadions** () ir futbola stadions Beļģijas Antverpenes provinces pilsētā Līrā.

Stadions uzcelts 1925. gadā, un no šī gada līdz bankrotam 2018. gadā šeit bāzējās beļģu futbolkomanda *[[Lierse S.K.]]*. Stadions nosaukts beļģu politiķa un Līras mēra Hermaņa Vanderportena (*Herman Vanderpoorten*, 1922—1984) vārdā.

## Ārējās saites

* Stadiona profils ''stadiumdb.com''
AFAS stadions "Achter de Kazerne"

**AFAS stadions "Achter de Kazerne"** () ir futbola stadions Beļģijas pilsētā Mehelenā. 

Stadions uzcelts 1911. gadā, un šeit bāzējas beļģu futbolkomanda *[[KV Mechelen]]*. Stadiona vēsturiskais nosaukums *Achter de Kazerne* tulkojumā nozīme "Aiz kazarmām". Nosaukums saglabājies, kaut arī pilsētas rajonā kazarmu sen vairs nav.

## Ārējās saites

* Stadiona profils ''stadiumdb.com''
The Dig

***The Dig*** ir 2021. gada Lielbritānijas drāmas filma. Filmas režisors ir Saimons Stouns. Filma balstīta uz Džona Prestona tāda paša nosaukuma 2007. gada romāna, kurā stāstīts par 1939. gada Satonas Hū izrakumiem. Galvenās lomas atveido Kerija Maligana, Reifs Fainss, Lilija Džeimsa, Džonijs Flins, Bens Čaplins, Kens Skots un Monika Dolana.

Filma ierobežotos seansos tika demonstrēta no , kam 29. janvārī sekoja filmas pirmizrāde straumēšanas platformā *[[Netflix]]*. Filma saņēmusi pozitīvas kritiķu atsauksmes un tika nominēta 74. BAFTA kino balvai piecās kategorijās, tostarp arī kā labākā britu filma.

## Ārējās saites
Briseles—Šeldas jūras kanāls

**Briseles—Šeldas jūras kanāls** (, ) ir 28 kilometrus garš kanāls Beļģijā, kas savieno Briseli ar Ziemeļjūru.

Kanāls ir 28 kilometrus garš un stiepjas ziemeļu-dienvidu virzienā. Tas savieno Sennas un Ripelas upes un ir 30 metrus plats un 2 metrus dziļš. Izbūvēts 1561. gadā, kopš tā laika vairākkārt pārbūvēts un modernizēts.

## Ārējās saites
Antverpenes Sporta pils

**Antverpenes Sporta pils** () ir 1933. gadā atklāta daudzfunkcionālā halle Beļģijas pilsētā Antverpenē. Renovēta no 2010. līdz 2013. gadam.

Kaut arī iesākumā celtne bija paredzēta galvenokārt sporta pasākumiem, sevišķi treka riteņbraukšanai, mūsdienās hallē notiek koncerti, izstādes, sporta un citi pasākumi. Celtniecības pabeigšanas laikā Sporta pils bija lielākā šāda veida būve Eiropā. 1956. gada 29, oktobrī pasaules čempions riteņbraukšanā Stans Okers Sporta pils trekā guva traumu un pēc divām dienām nomira. 1988. gada 19. oktobrī šeit pēdējo reizi Eiropā uzstājās Rojs Orbisons.

## Ārējās saites

*
Elvis Veinbergs

thumb|237x237px|Elvis Veinbergs
**Elvis Veinbergs** (dzimis ) ir Latvijas skeletonists.

Elvis Veinbergs uzsāka savas sporta gaitas Madlienā. Sākotnēji Elvis nodarbojās ar vieglatlētiku — skrēja 100 metrus, leca tāllekšanu. Ar skeletonu sāka nodarboties 2017. gadā. Pašreizējais treneris — Gints Dzērve.

## Sasniegumi skeletonā

## Ārējās saites

__INDEX__
A. R. Iptons

**A. R. Iptons** () bija beļģu ūdenspolo spēlētājs, 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs izcīnīja sudraba medaļu ūdenspolo turnīrā. Viņš bija Briseles peldēšanas un ūdenspolo kluba biedrs. Turnīra fināla mačā viņi piekāpās Lielbritānijas ūdenspolo komandai — Osbornas peldēšanas klubam.

## Atsauces

## Ārējās saites
* A. R. Iptons (SOK profils) 
* A. R. Iptons (Olympedia profils) 
* A. R. Iptons (Sports Reference profils)
Rušans Rafikovs

**Rušans Rafikovs** (, dzimis ) ir Krievijas hokejists, spēlē aizsarga pozīcijā. Pašlaik (2021) Rafikovs pārstāv KHL komandu Jaroslavļas "Lokomotiv". 2013. gada NHL draftā Rafikovu ar 187. numuru, 7. kārtā izvēlējās Kalgari "Flames".

## Karjera
Uzaudzis Jaroslavļas "Lokomotiv" hokeja sistēmā. KHL debitējis 2015–16. gada sezonā. Spēlējis arī VHL koamandā HC Ryazan.

## Ārējās saites
Andreass Jonsons

**Andreass Karls Jonsons** (, dzimis ) ir Zviedrijas hokejists, spēlē uzbrucēja pozīcijā. Pašlaik (2021) Jonsons pārstāv NHL klubu Ņūdžersijas "Devils". 2013. gada NHL draftā Jonsonu ar 202. numuru, 7. kārtā izvēlējās Toronto "Maple Leafs".

## Karjera
Savos junioru gados spēlējis Zviedrijas hokeja līgas komandas Frölunda HC hokeja sistēmā. Vēlāk debitējis SHL. Ar *Frölunda* komandu kļuvis par Zviedrijas čempionu, Čempionu hokeja līgas uzvarētāju, kā arī 2014. gadā bijis Zviedrijas līgas labākais debitants. Vēlāk spēlējis AHL komandā Toronto "Marlies", ar kuru viņš 2018. gadā izcīnīja Kaldera kausu. Vēlāk arī spēlējis Toronto "Maple Leafs". 2020. gada oktobrī Jonsons tika aizmainīts uz Ņūdžersijas "Devils".

## Atsauces

## Ārējās saites
Grifins Reinharts

**Grifins Reinharts** (, dzimis ) ir bijušais Kanādas hokejists, spēlēja aizsarga pozīcijā. 2012. gada NHL draftā Reinhartu ar kopējo ceturto numuru izvēlējās Ņujorkas "Islanders". Karjeras laikā pārstāvējis NHL komandas Ņujorkas Islanders, Edmontonas "Oilers", KHL komandu Pekinas "Kunlun Red Star", Vācijas hokeja līgas komandu Īzerlonas "Roosters", Lielbritānijas elites hokeja līgas komandu Belfāstas "Giants"

Viņš tiek uzskatīts par vienu no visu laiku lielākajiem drafta neveiksminiekiem NHL līgas vēsturē.

## Karjera
Savos junioru gados spēlējis diezgan veiksmīgi Rietumu hokeja līgas klubā Edmontonas "Oil Kings". 2014–15. gada sezonā debitējis Ņujorkas "Islanders", bet nākamajā sezonā viņu aizmainīja uz Edmontonas "Oilers". Nākamās divas sezonas Reinharts pārsvarā spēlēja AHL komandā Beikersfīldas "Condors". Vēlāk divas sezonas spēlējis citā AHL komandā Čikāgas "Wolves". 2019. gadā pievienojās KHL komandai Pekinas "Kunlun Red Star", kur nospēlēja vienu sezonu.

2021. gada augustā Reinharts vienojās par līgumu ar Lielbritānijas EIHL komandu Belfāstas "Giants" uz 2021.–2022. gada sezonu.

Viņa brālis Sems arī ir hokejists.

## Atsauces

## Ārējās saites
Breidijs Šejs

**Breidijs Šejs** (, dzimis ) ir ASV hokejists, spēle aizsarga pozīcijā. Kopš 2024. gada Šejs pārstāv NHL komandu Našvilas "Predators". 2012. gada NHL draftā Šeju ar kopējo 28. numuru izvēlējās Ņujorkas "Rangers".

## Karjera
Savos juniora gados spēlējis Minesotas Universitātes komandā NCAA. 2015–16. gada sezonā debitāja NHL Ņujorkas "Rangers" sastāvā. 2020. gada februārī ticis aizmainīts uz Karolīnas "Hurricanes".

Pēc piecām sezonām "Huricanes" komandā, Šejs pameta Karolīnu kā brīvais aģents un 2024. gada 1. jūlijā parakstīja līgumu uz septiņiem gadiem 49 miljonu dolāru vērtībā ar Nešvilas Predators komandu.

ASV hokeja izlases sastāvā Šejs ir spēlējis 2016., 2017. un 2019. gada Pasaules čempionātā. 2025. gada Pasaules čempionātā ar izlasi izcīnīja pasaules čempiona titulu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Leviatāns

**Leviatāns** var būt:

* Leviatāns (mitoloģija) — jūdaismā minēts mītisks radījums jūras čūskas formā
* Leviatāns (darbs) — angļu filozofa Tomasa Hobsa sarakstīts darbs;
* Leviatāns (filma) — 2014. gada uzņemta Krievijas filma.
Ville Poka

**Ville Poka** (, dzimis ) ir Somijas hokejists, spēle aizsarga pozīcijā. Pašlaik (2024) Poka pārstāv Šveices hokeja līgas komandu SC Bern. 2012. gada NHL draftā Poku ar 34. numuru, otrajā kārtā izvēlējās Ņujorkas "Islanders".

## Karjera
Savas karjeras sākumā spēlējis Oulu "Kärpät" komandā Somijas hokeja līgā. 2014. gadā izcīnījis Somijas čempionu titulu. Vēlāk pārcēlies uz Ziemeļameriku, kur četras sezonas spēlēja AHL komandās Bridžportas "Sound Tigers" un Belavilas "Senators". 2018. gadā pievienojās Omskas "Avangard".

Somijas hokeja izlases sastāvā Poka ir spēlējis 2016.,2018. ,2021.,2022. un 2023. gada Pasaules čempionātā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Misšalaurova

**Polārā stacija «Misšalaurova»** () ir slēgta Krievijas polārā hidrometeoroloģiskā stacija Arktikā. Izvietojusies Jaunsibīrijas salu arhipelāgā, Lielās Ļahova salas dienvidaustrumos Dmitrija Lapteva šauruma krastā 15 km no salas galējā austrumu punkta Šalaurova raga (nosaukts par godu Ustjugas tirgotājam Ņikitam Šalaurovam, kas pirmais atzīmēja salas krastus kartē). Administratīvi ietilpst Sahas Republikas Bulunas ulusā.

## Vēsture
1928. gadā PSRS Zinātņu Akadēmija izveidoja **Ļahovskajas** ģeofizisko staciju Arktikas pētnieka un vēlākā rakstnieka Nikolaja Piņegina vadībā. Nākamajā gadā kuģis *Poļarnaja Zvezda*, ar kuru stacijai vajadzēja piegādāt pārtiku un jauno apkalpi, avarēja pie Buorhajas raga un Piņeginam ar pārējiem stacijas darbiniekiem ziemas laikā nācās patstāvīgi tikt līdz Jakutskai. Ekspedīcija vēlāk aprakstīta grāmatā «Polarlapsu zemē» (*В стране песцов*). Kopš 1934. gada stacija tiek saukta tagadējā vārdā. 1948. gada 19. maijā polārstacijas darbiniecei Fainai Kožurinai piedzima meita Anna, un tās tiek uzskatītas par Krievijā vistālāk ziemeļos notikušajām dzemdībām. Stacija slēgta 2004. gadā.

## Atsauces
Bravo Otto

***Bravo Otto*** ir balva, ko piešķir par sasniegumiem kino, mūzikā un televīzijā. Uzvarētājus izvēlas Vācijas jauniešu žurnāla *Bravo* lasītāji. Balva izveidota 1957. gadā un tās ieguvējus apbalvoja ar zelta, sudraba vai bronzas medaļu ar izdomātu, apaļīgu kino apgaismotāja attēlu. 1965. gadā medaļu aizstāja ar balvu statuetes formā.

Sākotnēji apbalvoja tikai filmu aktierus, kopš 1960. gada balvu piešķir arī mūziķiem. Bet šobrīd balvu piešķir vienpadsmit kategorijās: labākais kinoaktieris, labākā kinoaktrise, labākais televīzijas aktieris, labākā televīzijas aktrise, labākais dziedātājs, labākā dziedātāja, labākais reperis, labākā rokgrupa, labākā popgrupa, komēdijas zvaigzne un interneta zvaigzne.

Kopš 1994. gada apbalvošanas ceremoniju pārraida televīzijā.

## Uzvarētāji (zelts — sudrabs — bronza)

;1957
* aktieri: Džeimss Dīns — Horsts Būhholcs — Bērts Lankasters
* aktrises: Marija Šella — Džina Lollobridžida — Romija Šneidere

## Atsauces

## Ārējās saites
* 
* ''Bravo Otto'' vietnē ''imdb.com''
Maiks Šmics

**Maikls Šmics** (angļu: *Michael Schmitz*) ir katoļu priesteris un organizācijas "*Youth and Young Adult Ministries"* direktors Dulūtas diecēzē, Minesotā, kā arī katoļu sludinātājs un autors. Šmics ir plaši pazīstams, pateicoties saviem YouTube videoklipiem. Viņš ir runājis dažādās katoļu programmās, tostarp "*Fellowship of Catholic of University"*, "*Ascension Press"*  un "*Steubenville"* konferencēs. *Lighthouse Catholic Media* ir publicējis lielu daļu viņa runu.

## Atsauces
Antons Lapenko

**Antons Lapenko** (; dzimis 1986. gada 1. septembrī Zelenogradā, Maskavā, PSRS ) ir krievu kino un teātra aktieris.

## Atsauces
Antverpenes Universitāte

**Antverpenes Universitāte** () ir 2003. gadā dibināta universitāte Beļģijas pilsētā Antverpenē, valsts ziemeļos.

Universitātes pirmsākumi meklējami 1852. gadā, kad jezuīti Antverpenē nodibināja Sv. Ignācija Augstāko komercskolu (*Sint-Ignatius Handelshogeschool*). 1960. gadā, kad Beļģijas valdība piešķīra skolai universitātes statusu, tā tika pārsaukta par Sv. Ignācija Antverpenes Universitātes fakultātēm (*Universitaire Faculteiten Sint-Ignatius Antwerpen*). 2003. gadā nodibināja pašreizējo universitāti, apvienojot trīs mācību iestādes - Sv. Ignācija Antverpenes Universitātes fakultātes, Antverpenes Valsts Universitātes centru (*Rijksuniversitair Centrum Antwerpen*) un Antverpenes Universitātes iestādi (*Universitaire Instelling Antwerpen*).

Universitātē ir 9 fakultātes, 33 bakalaura programmas, 69 maģistra programmas, 18 maģistra pēc maģistra programmas un 23 doktorantūras. Papildus ir 31 programma tikai angļu valodā. Universitātes studentu pilsētiņas atrodas 9 vietās Antverpenē.

Bijušo un esošo pasniedzēju un studentu vidū minami mikrobiologs Pīters Piots (*Peter Piot*), politiķis Patriks Jansenss (*Patrick Janssens*).

## Ārējās norādes
* 
*
Antverpenes Karaliskā mākslas akadēmija

**Antverpenes Karaliskā mākslas akadēmija** () ir 1663. gadā dibināta mākslas akadēmija Beļģijas pilsētā Antverpenē, valsts ziemeļos. Viena no senākajām un slavenākajām mākslas akadēmijām Eiropā. Mūsdienās Antverpenes akadēmija tiek augsti vērtēta kā modes un dizaina skola.

Akadēmiju 1663. gadā dibinājis Austrijas imperatora Ferdinanda III brāļa Leopolda Vilhelma galma mākslinieks Dāvids Tenīrss jaunākais. Skola tika nodibināta ar Spānijas karaļa Felipes IV atļauju.

Bijušo un esošo pasniedzēju un studentu vidū minami Lorenss Alma-Tadema (*Lawrence Alma-Tadema*), Fords Medokss Brauns (*Ford Madox Brown*), Vilhelms Bušs, Vinsents van Gogs, Pjērs Keiperss (*Pierre Cuypers*), Hendriks Konsjanss (*Hendrik Conscience*), Panamarenko, Dāvids Tenīrss jaunākais (*David Teniers de Jonge*), Henrijs van de Velde, Antuāns Vīrcs (*Antoine Wiertz*), kā arī Oto Bērtiņš un Jānis Tīdemanis.

## Ārējās norādes

*
Antverpenes osta

**Antverpenes osta** () ir pēc kravu apgrozījuma otrā lielākā (aiz Roterdamas ostas) Eiropas osta. Atrodas Šeldas upes estuārā uz ziemeļrietumiem no Antverpenes centra. Osta savienota ar Eiropas iekšzemi pa dzelzceļu, autoceļiem, upēm un kanāliem.

Osta dibināta 1811. gadā, kad ar Napoleona rīkojumu uzcēla šeit pirmo doku. Pēc 1830. gada Beļģijas revolūcijas, Beļģijai atdaloties no Nīderlandes, ostas attīstību bremzēja augstās nīderlandiešu muitas (Šeldas estuāra lejtece atrodas Nīderalndē), tomēr ar Lielbritānijas palīdzību 1863. gadā muita tika atcelta. Antverpenes ostas attīstību veicināja 1879. gadā izbūvētais dzelzceļš no Rūras baseina. Otrā pasaules kara laikā 1945. gada sākumā Antverpenes osta bija svarīgs Sabiedroto loģistikas punkts.

## Ārējās saites
*
De Lijn

***De Lijn*** (*Vlaamse Vervoersmaatschappij De Lijn*) ir Flandrijas valdībai piederošs sabiedriskā transporta uzņēmums Beļģijas Flandrijas daļā.

Uzņēmuma galvenā mītne atrodas Mehelenā. Uzņēmums nodibināts 1991. gadā, apvienojot vairākus citus transporta uzņēmumus. *De Lijn* nodrošina pasažieru autobusu pārvadājumus Flandrijā, kā arī Antverpenes, Gentes un Beļģijas krasta tramvaju kustību. Uzņēmuma apkalpošanā atrodas apmēram 2240 autobusi un 399 tramvaji.

## Ārējās saites

*
Antverpenes rātsnams

**Antverpenes rātsnams** () atrodas Beļģijas pilsētas Antverpenes vecpilsētā, Lielā Tirgus laukuma rietumu pusē. Renesanses stila rātsnams 1999. gadā iekļauts UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā kā viens no 56 Beļģijas un Francijas befruā objektiem. 

Rātsnams celts no 1561. līdz 1565. gadam pēc Kornelisa Florisa de Vrīda projekta. Tā bija viena no pirmajām renesanses stila celtnēm Eiropas ziemeļos un ietekmēja reģiona arhitektūras attīstību. 1576. gadā, kad Antverpeni izpostīja spāņi, gāja bojā oriģinālais rātsnama interjers. 19. gadsimta vidū interjers tika izbūvēts stilizējot senatni.

## Ārējās saites

*
Timotē Bozons

**Timotē (Tims) Filips Bozons** (, dzimis ) ir Francijas hokejists, spēlē kreisās malas uzbrucēja pozīcijā. Pašlaik (2021) Bozons pārstāv Nacionālās līgas komandu Lausanne HC. 2012. gada NHL draftā Bozonu ar kopējo 64. numuru, trešajā kārtā izvēlējās Monreālas "Canadiens".

## Karjera
Savos juniora gados Bozons spēlēja Rietumu hokeja līgas komandās Kemlūpsas "Blazers" un Kūtenejas "Ice". Vēlāk spēlējis AHL komandās Hamiltonas "Bulldogs", Sentdžonsas "IceCaps" un Springfīldas "Thunderbirds". 2017. gadā atgriezies Eiropā, kur pievienojas Nacionālās līgas komandai Klotenes "Flyers", kur nospēlēja vienu sezonu. Nākamās divas sezonas Bozons pavadīja Genève-Servette HC. 2020. gada septembrī Bozons nokļuva Lausanne HC komandā.

Francijas hokeja izlases sastāvā Bozons ir spēlējis 2013., 2016. un 2019. gada Pasaules čempionātā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Brendans Leipsiks

**Brendans Leipsiks** (, dzimis ) ir Kanādas hokejists, spēlē kreisās malas uzbrucēja pozīcijā. Pašlaik (2021) Leipsiks pārstāv KHL komandu Maskavas CSKA. 2012. gada NHL draftā Leipsiku ar kopējo 89. numuru, trešajā kārtā izvēlējās Našvilas "Predators".

## Karjera
Savos junioru gados Leipsiks spēlēja Rietumu hokeja līgas komandā Portlendas "Winterhawks". 2015. gadā tiesības uz Leipsiku ieguva Toronto "Maple Leafs", kuras sastāvā Leipsiks arī debitēja NHL. 2017. gadā Leipsiks pievienojās Vegasas "Golden Knights". Sezonu gan Leipsiks noslēdza Vankūveras "Canucks". Vēlāk pussezonu nospēlējis Losandželosas "Kings". 2019–20. gada sezonu Leipsiks pārstāvēja Vašingtonas "Capitals". 2020. gadā Leipsiks pievienojās KHL komandai Maskavas CSKA, tādējādi noslēdzot savu pirmo līgumu ārpus Ziemeļamerikas.

## Atsauces

## Ārējās saites
Džeikobs Sleivins

**Džeikobs Skots Sleivins** (, dzimis ) ir ASV hokejists, spēlē aizsarga pozīcijā. Pašlaik (2026) Sleivins pārstāv NHL klubu Karolīnas "Hurricanes", kur ir arī kapteiņa asistents. 2012. gada NHL draftā Sleivinu ar 120. numuru, ceturtajā kārtā izvēlējās Karolīnas "Hurricanes".

## Karjera
Pirms debitēšanas NHL, Sleivins spēlēja ASV hokeja līgas komandā Čikāgas "Steel", kā arī Kolorādo Universitātes komandā NCAA līgā. 2020. gadā piedalījies NHL Visu zvaigžņu spēlē.

## Ārējās saites
Janssen Pharmaceutica

***Janssen Pharmaceutica*** ir 1953. gadā ķīmiķa Paula Jansena dibināts farmācijas uzņēmums, kas kopš 1961. gada pieder ASV kompānijai *[[Johnson & Johnson]]*. Kompānijas galvenā mītne atrodas Beļģijas Antverpenes provinces Bērses komūnā valsts ziemeļos.

*Janssen Pharmaceutica* ir izstrādājusi daudzus pazīstamus medikamentus psihisko, neiroloģisko, gastroenteroloģisko, onkoloģisko slimību, AIDS, alerģijas ārstēšanai, kā arī anestēzijas un pretsāpju līdzekļus. Astoņi no *Janssen Pharmaceutica* izstrādātajiem preparātiem iekļauti "PVO Būtisko zāļu paraugsarakstā" (*WHO Model List of Essential Medicines*).

## Ārējās saites

*
Van Hool

***Van Hool*** ir ģimenes uzņēmums, kura galvenā mītne atrodas Beļģijas ziemeļu pilsētas Lires Koningshoiktas piepilsētā. 1947. gadā dibinātā uzņēmuma galvenā produkcija ir autobusi, piekabes un trolejbusi. Uzņēmums pasaulē nodarbina apmēram 4500 cilvēku un saražo vairāk nekā 1700 autobusu un 5000 piekabju gadā.

## Ārējās saites

*
Nikolajs Prohorkins

**Nikolajs Prohorkins** (, dzimis ) ir Krievijas hokejists, spēlē uzbrucēja pozīcijā. Pašlaik (2021) Prohorkins pārstāv KHL komandu Magņitogorskas "Metallurg". 2012. gada NHL draftā Prohorkinu ar 121. numuru, ceturtajā kārtā izvēlējās Losandželosas "Kings".

## Karjera
Savu karjeru Prohorkins uzsāka Maskavas CSKA komandā. 2015. gadā Prohorkins pievienojās Ufas "Salavat Julajev", bet nākamajā sezonā Sanktpēterburgas SKA, kur viņš pavadīja trīs sezonas. 2019. gada maijā Prohorkins kā brīvais aģents pievienojās Losandželosas "Kings", bet nākamajā sezonā viņš noslēdza divu gadu līgumu ar Magņitogorskas "Metallurg".

Prohorkins, pārstāvot Olimpiskos atlētus no Krievijas, 2018. gada ziemas olimpiskajās spēlēs ieguva zelta medaļas.

## Atsauces

## Ārējās saites
Līnuss Ulmarks

**Līnuss Ulmarks** (, dzimis ) ir Zviedrijas hokejists, spēle vārtsarga pozīcijā. Pašlaik (2024) Ulmarks pārstāv NHL klubu Otavas "Senators". 2012. gada NHL draftā Ulmarku ar 163. numuru, sestajā kārtā izvēlējās Bufalo "Sabres".

## Karjera
Ulmarks savu karjeru uzsāka Zviedrijas hokeja līgas komandā Modo Hockey. 2015. gadā Ulmarks pievienojās Bufalo "Sabres", tomēr nākamās trīs sezonas pārsvarā Ulmarks spēlēja AHL komandā Ročesteras "Americans".

2024. gada 24. jūnijā Ulmarks tika aizmainīts uz Otavas Senators apmaiņā pret Marku Kasteliču, Jonasu Korpisalo un 2024. gada NHL drafta pirmās kārtas izvēli.

Zviedrijas hokeja izlases sastāvā Ulmarks ir piedalījies 2014. gada Pasaules čempionātā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Lestenes iela (Rīga)

**Lestenes iela** ir iela Rīgā, Zemgales priekšpilsētā, Bieriņu apkaimē, pilsētas daļā Mārupē. Lestenes iela sākas krustojumā ar Zemītes ielu un beidzas krustojumā ar Liepājas ielu. Ielas kopējais garums ir 480 metri, tā klāta ar grants segumu. Lestenes ielā ir tikai savrupmāju apbūve.

Iela nosaukta Lestenes — ciema Tukuma novadā — vārdā.

## Ielu savienojumi
Lestenes iela ir savienota ar šādām ielām:
* Zemītes iela (T veida krustojums)
* Lutriņu iela
* Liepājas iela (T veida krustojums)

## Skatīt arī
* Bieriņi

## Atsauces
Kigiļaha

**Jūras hidrometeoroloģiskā krasta stacija «Kigiļaha»** (), arī **Miskigiļaha** (*Мыс Кигилях*), ir Krievijas polārā hidrometeoroloģiskā stacija Arktikā. Izvietojusies Jaunsibīrijas salu arhipelāgā, Lielās Ļahova salas dienvidrietumos Dmitrija Lapteva šauruma krastā Kigiļaha pussalas Kigiļaha ragā. Administratīvi ietilpst Sahas Republikas Bulunas ulusā. Pussalas un zemesraga nosaukums cēlies no Austrumsibīrijai raksturīgas ģeoloģiskās formācijas — kigiļaha (no jakutu valodas *киһилээх * — ‘līdzīgs cilvēkam’) — augsta stabveidīga klinšu veidojuma, kas nereti izskatās pēc cilvēka silueta.

## Vēsture
Stacija izveidota 1934. gadā, tās pirmais vadītājs bija Ņikita Ļahs. Aukstā kara laikā līdzās polārstacijai atradās pretgaisa aizsardzības troposfēras radioreleja stacija.

## Atsauces

## Ārējās saites
* НЭС "Михаил Сомов" обеспечил грузами снабжения ТДС Якутского УГМС.
* Climatebase.ru Мыс Кигилях, Саха (Якутия) респ., Российская федерация #21636
Viktors Lēvs

**Viktors Lēvs** (, dzimis ) ir Zviedrijas hokejists, spēlē aizsarga pozīcijā. Pašlaik (2024) Lēvs pārstāv Šveices hokeja līgas komandu EHC Biel. 2012. gada NHL draftā Lēvu ar kopējo 209. numuru, septītajā kārtā izvēlējās Toronto "Maple Leafs".

## Karjera
Savu karjeru Lēvs sāka Hockeyallsvenskan līgas komandā Södertälje SK. 2012–13. gada sezonu Lēvs pavadīja Zviedrijas hokeja līgas komandā Modo Hockey. 2014. gadā viņš pārcēlās uz Ziemeļameriku, kur spēlēja AHL komandā Toronto "Marlies", bet jau nākamajā sezonā viņš debitēja NHL klubā Toronto "Maple Leafs". 2017. gadā Lēvs tika aizmainīts uz Ņūdžersijas "Devils", kur gan nevienu spēli neaizvadīja. Pārsvarā viņš spēlēja AHL komandās Bingemtonas "Devils" un Aiovas "Wild". 2018. gadā Lēvs pievienojās KHL komandai Helsinku "Jokerit".

## Atsauces

## Ārējās saites
Džeimijs Oleksiaks

**Džeimisons Oleksiaks** (, dzimis ) ir Kanādas hokejists, spēlē aizsarga pozīcijā. Pašlaik (2024) Oleksiaks pārstāv NHL klubu Sietlas "Kraken". 2011. gada NHL draftā Oleksiaku ar kopējo 14. numuru izvēlējās Dalasas "Stars".

## Karjera
Dalasas "Stars" sastāvā Oleksiaks debitēja 2012–13. gada sezonā. Ilgstoši spēlējis arī Dalasas fārmklubā Teksasas "Stars". 2017. gada decembrī, Oleksiaks tika aizmainīts uz Pitsburgas "Penguins". 2019. gada janvārī, Oleksiaks atgriezās Dalasas "Stars". 2021. gada NHL paplašināšanās draftā Oleksiaks kļuva par Sietlas "Kraken" spēlētāju.

Kanādas izlases sastāvā piedalījies 2024. gada Pasaules čempionātā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Antverpenes Lielais Tirgus laukums

**Antverpenes Lielais Tirgus laukums** () ir Beļģijas ziemeļu ostas pilsētas Antverpenes vecpilsētas galvenais laukums. Laukuma apbūve saglabājusies no 16. gadsimta. Šeit atrodas UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā esošais Antverpenes rātsnams, vairāki 16. gadsimta ģilžu nami un Brabo strūklaka. Šeit atrodas restorāni un kafejnīcas, bet ziemas sezonā tiek ierīkots Ziemassvētku tirdziņš un publiska slidotava. 

## Galerija

Antwerpen,_stadhuis_foto1_2011-10-16_11.28.JPG|Antverpenes rātsnams
Gildehuizen_Antwerpen.jpg|Ģilžu nami
0978Brabofontein_Grote_Markt_Antwerpen.JPG|Brabo strūklaka
Grote_Markt_Antwerp_with_guild_houses.jpg


## Ārējās saites
Stēnas pils

**Stēnas pils** () ir 13. gadsimta pils, savulaik pilsētas nocietinājumu daļa, Beļģijas pilsētas Antverpenes vecpilsētā, Šeldas upes labajā krastā.

Pils ir Antverpenes pilsētas vecākā mūra celtne. Savu pašreizējo nosaukumu (tulkojumā Akmens pils) celtne ieguva ap 1520. gadu, kad to ievērojami pārbūvēja Spānijas karalis Kārlis V. No 1303. līdz 1827. gadam pils periodiski kalpoja kā cietums. 19. gadsimtā, veicot Šeldas upes iztaisnošanas darbus, daļu no pils un apkārtējo apbūvi nojauca. 1890. gadā pilī iekārtoja muzeju. 1963. gadā pie pils tika uzstādīta flāmu folkloras varoņa Garā Vapera skulptūra. 

## Ārējās saites
Stolbovoja

**Stolbovoja** (, ) ir neapdzīvota sala Krievijas Federācijas galējos ziemeļos Ziemeļu Ledus okeānā, Ļahova salu grupā. Administratīvi ietilpst Sahas Republikas Bulunas ulusā.

## Ģeogrāfija
Sala izvietojusies Laptevu jūras austrumos Ļahova salu grupas rietumos ap 120 km no Lielās un Mazās Ļahova salas, to trešā lielākā sala. Salu veido galvenokārt granīti, ainavā valda arktiskā tundra. Krasti vietām krauji ar līdz 30 m augstu nogāzi. Salas reljefs paugurains, augstākais punkts ir 222 m vjl. Salas ziemeļrietumos 5,5 km² liels lagūnas tipa Melkojes ezers. Garākā salas upe ir Stolbovaja (13 km) salas vidusdaļā.

## Vēsture
Pirmās rakstiskās liecības par salu ir no 1690. gada, kad tur pabija stražņiks Maksims Muhopļovs, bet viņš uz salas atrada vairākus krustus, ko atstājuši iepriekšējie jūrasbraucēji. Pirmo reizi kartē sala parādīta 1698. gadā ar nosaukumu Krestovija *(Крестовый)* — ‘krustu sala’. Atkārtoti salu 1800. gadā atklāja tirgotājs un kartogrāfs Jakovs Saņņikovs, bet nokartēja 1821. gadā Pjotra Anžū ekspedīcija.

Tagadējo nosaukumu — ‘stabu sala’ — ieguvusi no salā izplatītas Austrumsibīrijai raksturīgas ģeoloģiskās formācijas — kigiļaha (no jakutu valodas *киһилээх* — ‘līdzīgs cilvēkam’) — augsta stabveidīga klinšu veidojuma, kas nereti izskatās pēc cilvēka silueta.

Salas ziemeļrietumos darbojas Stolbovoja polārstacija. 2018. gadā arheoloģiskās ekspedīcijas laikā salas ziemeļos tika atklāta 250—200 tūkstošus gadu sena paleolīta pirmatnējo humanoīdu apmetne.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Журнал «Вокруг света». Август 1993. БОЛЬШИЕ УЧЕНИЯ НА СТОЛБОВОМ
* МАМОНТЫ И ДРЕВНИЙ ЧЕЛОВЕК В КОМПЛЕКСНОМ ПОДХОДЕ
* ГЕОМОРФОЛОГИЧЕСКАЯ ХАРАКТЕРИСТИКА о. СТОЛБОВОГО (НОВОСИБИРСКИЕ ОСТРОВА)
* Участие сотрудников ИБПК СО РАН в экспедиции «Новосибирские острова – форпост России в Арктике. Полярные экспедиции первопроходцев, ученых и промысловиков»