open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Laupītājblakšu virsdzimta

**Laupītājblakšu virsdzimta** (*Reduvioidea*) ir blakšu kārtas virsdzimta, kurā ietilpst divas dzimtas *[[Pachynomidae]]*, kurā ir 23 sugas, un *[[Reduviidae]]* ar aptuveni 7000 sugām. 

## Literatūra
* Norman T. Davis. *Contributions to the Morphology and Phylogeny of the Reduvioidea (Hemiptera: Heteroptera). Part I. The Morphology of the Abdomen and Genitalia of Phymatidae*. Annals of the Entomological Society of America, Volume 50, Issue 5, 1 September 1957, Pages 432–443. https://doi.org/10.1093/aesa/50.5.432

## Atsauces
Majera van den Berga muzejs

**Majera van den Berga muzejs** () ir 1904. gadā atvērts mākslas muzejs Beļģijas pilsētā Antverpenē.

Muzejā eksponēta mākslas kolekcija, ko radījis mākslas darbu tirgotājs Fricis Majers van den Bergs (*Fritz Mayer van den Bergh*, 1858—1901). Viņš 19. gadsimta beigās kolekcionēja 14. līdz 16. gadsimta mākslas darbus, kurus laikabiedri uzskatīja par novecojušiem. Pēc Majera van den  Berga nāves 1901. gadā viņa māte Henriete Majere van den Berga pasūtīja muzeja celtniecību, kurā izstādīt mākslas kolekciju. No 1901. līdz 1904. gadam tika uzcelta muzeja ēka neogotikas arhitektūras stilā.

Muzeja kolekcijas centrālā daļa ir gotikas un renesanses laikmeta mākslas darbi, to starpā divi Pītera Brēgela Vecākā darbi.

## Galerija

Mad_meg.jpg
16th-century_painters_-_Folio_from_the_Mayer_van_den_Bergh_Breviary_-_WGA15812.jpg
Unknown_painter_-_Resurrection_-_WGA23559.jpg
VranckeVanDerStock-Pieta.jpg
Willem_Claesz._Heda_-_Still-Life_-_WGA11243.jpg
Navolger_van_Jeroen_Bosch_-_De_kruisdraging_-_Museum_Mayer_van_den_Bergh_Antwerpen_28-5-2016_14-55-35.jpg


## Ārējās saites

*
Museum aan de Stroom

***Museum aan de Stroom (MAS)*** jeb **Muzejs pie upes** ir 2011. gadā atvērts kultūras vēstures muzejs Beļģijas pilsētā Antverpenē un ir lielākais muzejs pilsētā.

1998. gadā Antverpenes pilsēta nolēma celt jaunu muzeju vietā, kur vēsturiski bija atradies Hanzas tirgotāju nams. 60 metrus augsto ēku ar sarkanā Indijas smilšakmens apdari projektējis arhitektu birojs *[[Neutelings Riedijk Architects]]*. Muzeja pamatfondus veido likvidēto etnogrāfiskā muzeja un kuģniecības muzeja kolekcijas. Muzejs pie upes veltīts Antverpenes sakariem ar ārējo pasauli. Izstādīti ar jūrniecību saistītas lietas, Antverpenes pilsētas, kā arī citu pasaules daļu mākslas un kultūras priekšmeti.

## Galerija

Antwerpen_vanop_mas.JPG|Antverpenes panorāma no muzeja loga
Curved_glass_viewed_from_inside_the_MAS_museum_(Antwerp,_BE).jpg
Museum_Aan_de_Stroom_Maurice_van_Bruggen.JPG


## Ārējās saites

*
Pērtas naudas kaltuve

**Pērtas naudas kaltuve** () ir valsts uzņēmums Pērtā, Austrālijā, oficiālais Austrālijas zelta stieņu ražotājs. Pieder Rietumaustrālijas valdībai. Kaltuve dibināta 1899. gadā Rietumaustrālijas raktuvēs iegūtā zelta attīrīšanai, kā arī Britu impērijas zelta soverēnu un pussoverēnu monētu kalšanai. Bija viena no trim Lielbritānijas Karaliskās naudas kaltuves (*Royal Mint*) filiālēm Austrālijā; divas pārējās — Sidnejas un Melburnas naudas kaltuves — slēgtas. Kaltuvē tiek ražoti un uzglabāti zelta, sudraba un platīna stieņi, kā arī jubilejas, kolekcijas monētas un citi cēlmetālu izstrādājumi. Līdz 1983. gadam kaltuvē ražoja arī Austrālijas apgrozības monētas no parastajiem metāliem. Kaltuve atrodas Austrumpērtas rajonā, Neoromānikas stilā celtā ēkā, kas iekļauta Rietumaustrālijas kultūras mantojuma sarakstā. Kaltuvi apmeklē tūristi, tajā ir veikals, zelta ekspozīcija, tiek organizētas ekskursijas.

Kaltuvē pārstrādā ap 90 % no Austrālijā iegūtā zelta; stieņu un monētu ražošanai izmanto arī ievestos metālus. Ik gadu kaltuve saražo apmēram 13 % no pasaules cēlmetālu stieņu un monētu kopprodukcijas. 2018. gadā kaltuvē saražoti un realizēti zelta, sudraba un platīna izstrādājumi 18,9 mlrd. Austrālijas dolāru vērtībā.

Kaltuvē tiek uzglabāta lielākā un vērtīgākā monēta pasaulē — „Austrālijas ķengura vienas tonnas zelta monēta“ (*Australian Kangaroo One Tonne Gold Coin*). Monēta sver 1012 kg, ir aptuveni 80 cm plata un vairāk kā 12 cm bieza. Tā izgatavota 2011. gadā no tīra, 99,99 %, zelta. 2012. gadā ierakstīta Ginesa rekordu grāmatā. Monētas vērtība — vairāk kā 50 milj. Austrālijas dolāru.


Gold Ingot 100g Perth Mint.JPG|Pērtas naudas kaltuvē ražots 100 g zelta stienis
Perth Mint - Joy of Museums - The One Tonne Gold Coin.jpg|Pasaulē lielākā zelta monēta


## Atsauces

## Ārējās saites
* Oficiālā mājaslapa
Muzikālā banka 2020

**"[[Muzikālā banka|Muzikālās bankas]] 2020"** dziesmu konkurss notika 2020. gadā. Tas noslēdzās ar koncertu VEF kultūras pilī, kurš COVID-19 pandēmijas dēļ notika bez skatītāju klātbūtnes un tika translēts televīzijā. Ceremonijā tika atskaņotas 15 skatītāju un žūrijas iecienītākās dziesmas, kā arī Imanta Kalniņa un Raimonda Paula dziesmu popūriji.

## Populārākās dziesmas
# “Dejo vientulību” — Intars Busulis
# “Vasara bez internetiem” — Carnival Youth
# “Mālos pelēkos” — Triānas parks un Igo
# “Tūrists” — Dons
# “Haosā” — Astro'n'out un Sudden Lights
# “Lai jau deg” — Ivo Fomins
# “Mēs vairs nē” — Samanta Tīna
# “Stāvēt tuvāk” — DAGAMBA un Patrisha
# “Tavs karogs” — The Sound Poets
# “Garīgais arī” — Musiqq
# “Panama” — Tautumeitas
# “Drāma” — Marta
# “Ietin mani” — Ivo Grīsniņš-Grīslis
# “Šis ir mans laiks” — Aminata Savadogo
# “Ir lemts kopā būt” — Iveta Baumane un Roberts Pētersons

## Atsauces
Andrejs Volmārs

**Andrejs Volmārs** (dzimis  Rīgā) ir latviešu kultūras žurnālists, televīzijas raidījumu vadītājs un aktieris. Pazīstams kā ilggadējs Latvijas Televīzijas Ziņu dienesta žurnālists. Triju Zvaigžņu ordeņa kavalieris (2014).

## Biogrāfija
Andrejs Volmārs dzimis Rīgā, strādnieku ģimenē. Uzaudzis Bolderājā. Māte bija aktīva kultūras dzīves sekotāja, kas vēlāk noteica Andreja virzību kultūras jomā. Mācījās Rīgas 19. vidusskolā Bolderājā un sekmīgi trenējās vieglatlētikā (skriešanā), taču pēc vecāku šķiršanās nācās pamest mācības un sportu, un sākt strādāt Cementa un šīfera rūpnīcas filiālē, kurā izgatavoja kanalizācijas caurules. Mācības turpināja un vidējo izglītību ieguva Rīgas Raiņa vakarskolā.

10. klasē mācoties, iestājās arodbiedrības kultūras nama drāmas ansamblī, ko vadīja Oļģerts Dunkers. Paralēli interesei par teātri, Volmāru sāka interesēt arī žurnālistika. Iesaistījās laikraksta “Padomju Jaunatne” diskusiju klubā “Rezonanse”, ko vadīja Ābrams Kleckins, un darbojās aktieru pulciņā “Elpa”. Tajā Andreju pamanīja Latvijas televīzijas darbiniece Zinaīda Dekšņa, kura meklēja raidījuma dalībniekus un izvēlējās Andreju žurnālista lomai. Vēlāk arī attēlojis nelielas lomas filmās "Tapers" (1989), "Drosme nogalināt" (1993), "Vecās pagastmājas mistērija" (2000).

Strādāja laikrakstā "Literatūra un Māksla", bet tika atlaists štatu samazināšanas dēļ. Pēc tam bija korespondents Latvijas Radio "Mikrofona aptaujā". 1978. gadā sāka strādāt Latvijas Televīzijā, kur daudzus gadus gatavojis kultūras ziņu sižetus, kas skatāmi LTV ziņu raidījumos (kā "Panorāma"). No 2017. gada vadījis raidījumu "Daudz laimes, jubilār!".

2014. gadā par nopelniem Latvijas labā saņēmis Triju Zvaigžņu ordeni.

## Privātā dzīve
Precējies divreiz. Pirmajā laulībā dzimis dēls Niks, televīzijas žurnālists un producents. Otrajā laulībā 2008. gadā dzimusi meita.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Andrejs Volmārs filmas.lv
* 
* A. Volmāra veidotais saturs Latvijas sabiedriskajos medijos
Skudru bubulis

**"Skudru bubulis"** () ir 2006. gada ASV animācijas filma, kas balstīta uz Džons Niks tāda paša nosaukuma bērnu grāmatu. Filmas režisors ir Džons A. Deiviss. Galvenās lomas ierunājuši Džūlija Robertsa, Nikolass Keidžs, Merila Strīpa un Pols Džamati. Filmas pirmizrāde notika 2006. gada 28. jūlijā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Frederiks Steipltons

**Frederiks Steipltons** (; dzimis , miris ) bija angļu ūdenspolo spēlētājs un peldētājs. Izcīnījis zelta medaļu 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs.

1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Parīzē Steipltons startēja gan peldēšanā, gan ūdenspolo. Ūdenspolo turnīrā viņš, būdams Jauktās komandas *Osborne Swimming Club* biedrs, izcīnīja zelta medaļu. Savukārt peldēšanā viņš startēja 200 metros brīvajā stilā un 200 metru šķēršļu joslā. 200 metru brīvā stila peldēšanā, ar rezultātu 2:55.0, viņš finālā ieguva 6. vietu. Savukārt 200 metru šķēršļu joslas peldēšanā viņš ieguva 5. vietu, ar rezultātu 2:55.0.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Frederiks Steipltons (SOK profils) 
* Frederiks Steipltons (Olympedia profils) 
* Frederiks Steipltons (Sports Reference profils)
Meža iela (Rīga)

**Meža iela** ir iela Rīgā, Zemgales priekšpilsētā, Āgenskalnā. Meža iela sākas krustojumā ar Daugavgrīvas ielu un Balasta dambi un beidzas krustojumā ar Slokas ielu. Kopējais ielas garums ir 450 metri, tā ir klāta ar asfaltbetona segumu. Meža ielā ir pārsvarā īres namu apbūve, arī vairākas sabiedriskas celtnes. Ielas daļa pēc krustojuma ar Nometņu ielu izbūvēta vien daļēji un funkcionē tikai kā brauktuve.

Meža ielā atrodas izglītības iestāžu komplekss, kurā ietilpst Rīgas Starptautiskā ekonomikas un biznesa administrācijas augstskola (Meža ielā 3) Rīgas Tehniskās universitātes administrācija (Meža ielā 1 k-1) un Datorzinātnes un informācijas tehnoloģijas fakultāte (Daugavgrīvas ielā 2). Šeit ir arī divi dievnami: Rīgas Svētās Trīsvienības pareizticīgo baznīca (Meža ielā 2) un Latvijas Apvienotā metodistu baznīca (Meža ielā 14).

## Vēsture
Meža iela ir viena no vecākajām ielām Āgenskalnā, veidojusies kā paralēls ceļš Kalnciema ielai no Daugavas pārceltuvēm. Senāk saukta par Āgenskalna Augsto dambi (ap 1764. gadu). Tagadējo nosaukumu ieguvusi 1861. gadā.

1896.—1897. gadā pēc arhitekta Alfrēda Ašenkampfa projekta uz Meža un Sētas ielas stūra uzcēla Hanškineviča tirdzniecības un īres namu, kurā ierīkoja dažādu preču tirgu, kas ieguva „Āgenskalna bazara” nosaukumu.

Latvijas PSR laikā (1961–1992) ielas nosaukums bija **Pilotu iela**.

## Ielu savienojumi
Meža iela ir savienota ar šādām ielām:
* Balasta dambis;
* Raņķa dambis;
* Daugavgrīvas iela;
* Eduarda Smiļģa iela;
* Puķu iela;
* Nometņu iela;
* Sētas iela;
* Slokas iela (T veida krustojums).

## Skatīt arī
* Āgenskalns

## Atsauces
Ilgonis Linde

**Ilgonis Linde** (dzimis , Rīgā) ir televīzijas režisors un dokumentālo filmu autors.

No 1985. gada strādājis Latvijas Televīzijā (LTV). Bijis LTV leģendārā raidījuma "Labvakar" režisors. No 1994. gada reklāmas sabiedrības un producentu grupas "Labvakar" direktors. Kopš 1996. gada TV raidījumu "Tādi esam" (LTV) un "Nedēļa" (LNT) režisors. Veidojis raidījumu "Krējums...saldais" (LNT/LTV) un "Mājokļa jautājums" (LNT) režiju. 1998. gadā saņēmis apbalvojumu “Gada labākais TV režisors”.

2008./2009. gadā strādājis Ķelnes (Vācija) dokumentālo filmu studijā *FaktumTV*, kur piedalījies 11 sēriju dokumentālās filmas veidošanā par Gruzijas—Krievijas karu. Pēc tam 2009. gadā sācis strādāt Saeimas Preses dienestā kā Saeimas hronikas operators un režisors.

Kopš 2010. gada neatkarīgas producentu grupas SAF režisors, veidojis dokumentālo filmu ciklu par latviešiem pasaulē, kas tiek demonstrēts Latvijas Televīzijā ar nosaukumu "Būt latvietim". Sadarbībā ar vēstures fondu "Labvakar" veidojis dokumentālo filmu "Šteinhauers un Blūms" (2020) — autors un režisors.

Linde ir Āgenskalna apkaimes novadpētnieks, Facebook žurnāla "Par Āgenskalnu!" izveidotājs un redaktors. Videomontāžas meistarklases vadītājs mācību centrā *DigitalGuru*.

## Atsauces
Žans de Bakers

**Žans de Bakers** () bija beļģu ūdenspolo spēlētājs, 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs izcīnīja sudraba medaļu ūdenspolo turnīrā. Viņš bija Briseles peldēšanas un ūdenspolo kluba biedrs. Turnīra fināla mačā viņi piekāpās Lielbritānijas ūdenspolo komandai — Osbornas peldēšanas klubs.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Žans de Bakers (SOK profils) 
* Žans de Bakers (Olympedia profils) 
* Žans de Bakers (Sports Reference profils)
Antverpenes Dievmātes katedrāle

**Antverpenes Dievmātes katedrāle** () ir gotikas stila Romas katoļu katedrāle, kas atrodas Beļģijas pilsētas Antverpenes vecpilsētā. Katedrāles befruā (zvanu tornis) 1999. gadā iekļauts UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā kā viens no 56 Beļģijas un Francijas befruā. Katedrāles 123 metrus augstais tornis ir augstākais baznīcas tornis Beniluksa valstīs.

Katedrāles celtniecība tika uzsākta 1352. gadā vecās romānikas baznīcas vietā. Kaut arī katedrāles pirmās kārtas celtniecība tika pabeigta 1521. gadā, faktiski katedrāle nav pabeigta arī mūsdienās, jo bija paredzēts, ka katedrālei abi torņi būs vienlīdz augsti. Katedrāle cietusi ugunsgrēkos 1434. un 1533. gadā, kā arī tā demolēta 1556. gada svētbilžu grautiņos (*Beeldenstorm*). Baznīca apšaudīta arī Franču revolūcijas laikos.

Katedrāles celtniecības vadītājs bija Jans Apelmanss (*Jan Appelmans*, 1352–1411), bet pēc viņa nāves - Jana dēls Pīters Apelmanss (*Pieter Appelmans*, 1373–1434). Katedrālē atrodas vairākas Pītera Paula Rubensa gleznas, kā arī citu mākslinieku darbi. 15. gadsimtā katedrālē muzicēja franču-flāmu komponists Johanness Okehems (*Johannes Ockeghem*, 1410/1425 – 1497).

## Galerija

Cathedral_Antwerp_July_2015-14a.jpg
Stained-glass_Antwerp_4.jpg
Antwerpen_-_Onze-Lieve-Vrouwekathedraal_(2).jpg
Onze_Lieve_Vrouw_Kathedraal,_Antwerpen.jpg
Cathedral_of_our_Lady,_Antwerp,_Belgium_-_panoramio_(3).jpg
Amberes,_catedral_14.jpg
0_Onze-Lieve-Vrouwekathedraal_-_Antwerp_(2).JPG
Antwerpen_Kathedraal_Onze_Lieve_Vrouw_Innen_Chor_2.jpg


## Ārējās saites

*
Bakers

**Bakers** var būt:

* Mithels Bakers (*Mitchel Bakker*; 2000) ― nīderlandiešu futbolists;
* Žans de Bakers (*Jean de Backer*) ― beļģu ūdenspolo spēlētājs.
Kevins Lebanks

**Kevins Lebanks** (; dzimis ) ir ASV hokejists, spēlē labās malas uzbrucēja pozīcijā. Kopš 2025. gada Lebanks pārstāv KHL klubu Šanhajas "Dragons". 2014. gada NHL draftā Lebanku ar kopējo 171. numuru, sestajā kārtā izvēlējās Sanhosē "Sharks".

## Karjera
Savus juniora sezonas spēlējis OHL komandā Barrie Colts. Kopumā trijās sezonās OHL Lebanks sakrāja 269 punktus 198 spēlēs. 2016. gadā Lebanks pievienojās Sanhosē "Sharks". 2019. gada aprīlī, izslēgšanas kārtas septītajā spēlē pret Vegasas "Golden Knights", Lebanks kļuva par pirmo spēlētāju NHL vēsturē, kas vienā periodā, septītajā spēlē ir sakrājis četrus punktus.

Būdams neierobežots brīvais aģents 2024. gada starpsezonā, Lebanks vasarā atteicās no līguma, pirms pieņēma uzaicinājumu 2024. gada 16. septembrī piedalīties Ņūdžersijas Devils treniņnometnē pirms 2024.–2025. gada sezonas. Pēc pirmssezonas spēlēm Ņūdžersijas komandā, kur viņš četrās spēlēs guva sešus vārtus, Lebanks 2024. gada 5. oktobrī parakstīja viena gada līgumu ar komandu Kolumbusas Blue Jackets.

## Atsauces

## Ārējās saites
ReTV

**ReTV** ir Latvijas reģionu televīzija (iepriekš **Re:TV**). ReTV ir viens no pieciem televīzijas kanāliem Latvijā, kas bez maksas pieejams visā valstī. ReTV piedāvā ziņas, izglītojošu un izklaidējošu saturu. Kanāls ReTV ir primārais avots reģionālo ziņu segmentā, aptverot ziņas no visiem Latvijas novadiem. ReTV piedāvā plašu programmu par notikumiem Latvijā, par notikumiem katrā novadā.

Kanāls ReTV tika izveidots 2012. gadā, apvienojoties 12 reģionālajām televīzijām: Vidzemes televīzija, TV Kurzeme, Aizputes TV, Skrundas TV, Talsu TV (vēlāk TV9 Pakalni), Kurzemes TV, Ģimenes TV, TV Spektrs (vēlāk Zemgales TV), Vidusdaugavas TV, LRT, Dautkom TV (vēlāk LRT+), STV studija (Smiltene). Izmantojot Vidzemes televīzija tehnisko bāzi, kanāls 2012. gadā sāka raidīt Lattelecom (tagad Helio) interaktīvajā televīzijā, bet kopš 2014. gada 1. janvāra pieejams visā Latvijā bezmaksas virszemes televīzijā un visos kabeļtīklos. Kopš 2021. gada 28. janvāra kanāls ReTV pieejams Home3 satelīttelevīzijā (iepriekš Viasat).

Kopš 2020. gada 1. septembra ReTV ziņu sižeti pieejami portālā Retv.lv gan video, gan teksta veidā.

## Logo

## Atsauces

## Ārējās saites
* Oficiālā mājaslapa
* 
* 
*
Latvijas Top 40 (2017)

**Latvijas Top 40** ir nacionālās apraides sabiedriskās radiostacijas Latvijas Radio 5 veidotais iknedēļas populārāko dziesmu saraksts. Šajā rakstā ir apkopots to dziesmu saraksts, kas 2017. gadā Latvijas radiostacijas Latvijas Radio 5 iknedēļas populārāko 40 dziesmu sarakstā "Latvijas Top 40" ieguva 1. vietu, kā arī gada noslēguma četrdesmit vispopulārākās dziesmas valstī.

## Top 40 sastādīšanas princips
Latvijas Top 40 tiek veidots, apkopojot Latvijā populārāko Top 40 formāta radiostaciju (European Hit Radio, Radio SWH, Star FM, Capital FM un Pieci.lv) iknedēļas *airplay*, jeb visvairāk atskaņoto dziesmu, datus par visvairāk klausītākajām dziesmām *[[Spotify]]*, *[[Deezer]]* un Draugiem.lv mūzikas straumēšanas platformās, kā arī skatītākos mūzikas video video koplietošanas tiešsaistes sociālā tīkla tīmekļa vietnē YouTube.

## 1. vietas dziesmu saraksts

## Gada kopsavilkuma dziesmu saraksts

## Skatīt arī
* Latvijas Top 40
* Latvijas Radio 5

## Atsauces

## Ārējās saites
* Oficiālā Latvijas Top 40 mājaslapa
* Latvijas Top 40 mūzikas straumēšanas vietnē Spotify
Ivans Naļimovs

**Ivans Naļimovs** (, dzimis ) ir bijušais krievu hokejists, spēlē vārtsarga pozīcijā. Pašlaik (2021) Naļimovs pārstāv KHL komandu Rīgas "Dinamo". 2014. gada NHL draftā Naļimovu ar kopējo 179. numuru, sestajā kārtā izvēlējās Čikāgas "Blackhawks".

## Karjera
Naļimovs KHL debitēja 2014—15. gada sezonā Vladivostokas "Admiral" sastāvā. Vēlāk spēlējis arī Novosibirskas "Sibirj" un Ufas "Salavat Julajev". 2018—19. gada sezonu Naļimovs iesāka Pekinas "Kunlun Red Star", bet sezonas gaitā tika aizmainīts uz Omskas "Avangard". Nākamajā sezonā Naļimovs nonāca Sanktpēterburgas SKA, bet tur nevienu spēli neaizvadīja un tika atkal aizmainīts uz HK Soči. 2020. gada decembrī Naļimovs pievienojās Rīgas "Dinamo". Rīgas komandā 2020./21. gada sezonā piedalījās 14 cīņās, tiekot galā tikai ar 87,7% sāncenšu metienu un vidēji ielaižot 3,58 vārtus. 

2023. gadā viņš paziņoja par karjeras noslēgšanu. 

## Atsauces

## Ārējās saites
Viktors Olofsons

**Viktors Olofsons** (, dzimis ) ir Zviedrijas hokejists, spēlē kreisās malas uzbrucēja pozīcijā. Pašlaik (2026) Olofsons pārstāv NHL klubu Kalgari "Flames". 2014. gada NHL draftā Olofsonu ar kopējo 181. numuru, septītajā kārtā izvēlējās Bufalo "Sabres".

## Karjera
Savu karjeru Olofsons sāka Zviedrijas hokeja līgas komandā Modo Hockey. 2015. gadā viņš pārcēlās uz Frölunda HC, ar kuru 2017. gadā uzvarēja Čempionu hokeja līgā. Pēc divām sezonām viņš pārcēlās uz Ziemeļameriku, kur pārsvarā spēlēja AHL komandā Ročesteras "Americans". Savā pirmajā pilnajā sezonā Bufalo, Olofsons 54 spēlēs sakrāja 42 punktus.

2024. gada 2. jūlijā, pametis "Sabres" komandu kā brīvais aģents, Olofsons parakstīja viena gada līgumu 1,075 miljonu ASV dolāru vērtībā ar Vegasas "Golden Knights".

Pēc gada Vegasā, Olofsons to atstāja kā brīvais aģents un 2025. gada 20. augustā parakstīja viena gada līgumu 1,575 miljonu ASV dolāru vērtībā ar Kolorādo "Avalanche" komandu uz 2025.–2026. gada sezonu. 2025. gada 28. oktobrī spēlē pret Ņūdžersijas "Devils" Olofsons guva savas karjeras pirmo "het triku".

2026. gada 6. martā Olofsons tika aizmainīts uz Kalgari "Flames" komandu kopā ar Maksu Kuranu, nosacītu 2027. gada drafta otrās kārtas izvēli, un nosacītu 2028. gada pirmās kārtas izvēli, apmaiņā pret Nazemu Kadri un 2027. gada ceturtās kārtas izvēli.

## Atsauces

## Ārējās saites
Aleksandrs Venbergs

**Aleksandrs Venbergs** (, dzimis ) ir Zviedrijas hokejists, spēle centra uzbrucēja pozīcijā. Pašlaik (2026) Venbergs pārstāv NHL klubu Sanhosē "Sharks". 2013. gada NHL draftā Venbergu ar kopējo 14. numuru izvēlējās Kolumbusas "Blue Jackets".

## Karjera
Savu karjeru Venbergs sāka Allsvenskan līgas komandā Djurgårdens IF. 2013–14. gada sezonu pavadīja Zviedrijas hokeja līgas komandā Frölunda HC. 2014. gadā Venbergs pievienojās Kolumbusas "Blue Jackets", kur pavadīja sešas sezonas. 2020. gadā Venbergs kā brīvais aģents pievienojās Floridas "Panthers".

2024. gada starpsezonā Vennbergs pameta "Rangers" komandu kā brīvais aģents un parakstīja divu gadu līgumu 10 miljonu dolāru vērtībā ar Sanhosē "Sharks" komandu.

Zviedrijas hokeja izlases sastāvā piedalījies 2016. un 2019. gada Pasaules čempionātā, 2025. gada Pasaules čempionātā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Raiens Puloks

**Raiens Puloks** (, dzimis ) ir Kanādas hokejists, spēlē aizsarga pozīcijā. Pašlaik (2025) Puloks pārstāv NHL klubu Ņujorkas "Islanders". 2013. gada NHL draftā Puloku ar kopējo 15. numuru izvēlējās Ņujorkas "Islanders".

## Karjera
Spēlējis Rietumu hokeja līgas komandā Brendonas "Wheat Kings". Savu NHL debiju Puloks piedzīvoja .

Kanādas hokeja izlases sastāvā Puloks ir spēlējis 2018. gada Pasaules čempionātā.

## Ārējās saites
Neitans Volkers

**Neitans Volkers** (, dzimis ) ir Austrālijas hokejists, spēlē centra uzbrucēja pozīcijā. Kopš 2019. gada Volkers pārstāv NHL komandu Sentluisas "Blues". 2014. gada NHL draftā Volkeru ar kopējo 89. numuru, trešajā kārtā izvēlējās Vašingtonas "Capitals".

## Karjera
Volkers uzauga Čehijā, spēlējot HC Vítkovice jauniešu komandās. Aizvadījis 7 spēles Austrālijas hokeja līgā. 2011. gada oktobrī Volkers debitēja Čehijas Ekstralīgā, tādējādi kļūstot par pirmo Austrālijas hokejistu, kas ir profesionāli spēlējis Eiropā. Volkers tika draftēts 2014. gadā. Viņš kļuva par pirmo Austrālijas hokejistu, kas ir ticis draftēts. No 2013. gada spēlēja Amerikas hokeja līgas komandā Hēršijas "Bears". Vašingtonas "Capitals" sastāvā Volkers debitēja 2017.—2018. gada sezonā, kļūstot par pirmo austrālieti NHL, vēlāk guva arī savus pirmos vārtus. Tajā pašā sezonā Volkers aizvadīja divas spēles Edmontonas "Oilers" sastāvā, bet uzreiz nokļuva atpakaļ Vašingtonā. Volkers debitēja NHL izslēgšanas spēlēs, kļūstot par pirmo austrālieti, kurš to ir paveicis. Kopumā Volkers izslēgšanas spēlēs aizvadīja tikai vienu spēli, bet ar komandu ieguva Stenlija kausu. 2019. gadā Volkers kā brīvais aģents pievienojās Sentluisas "Blues", lai gan lielāko daļu sezonas pavadīja fārmklubā Sanantonio "Rampage".

Volkers ir pārstāvējis Austrālijas hokeja izlasi divos IIHF turnīros, 2011. gadā izcīnot zelta medaļas Pasaules čempionāta II divīzijā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Zintis (žurnāls)

**Zintis** bija latviešu kultūras žurnāls angļu valodā, kas iznāca no 1960. līdz 1965. gadam.

## Vēsture
Žurnāls "Zintis" sāka iznākt 1960. gadā Čikāgā, ASV. To veidoja redaktori Hugo B. Atoms, Knuts Lesiņš un Alfrēds Kalnājs sadarbībā ar citiem Ziemeļamerikas latviešu trimdas rakstniekiem, publicistiem, tulkotājiem un māksliniekiem, žurnāla izdevējs bija Alfrēds Kalnājs. Tā veidošanā iesaistījās arī Lielbritānijā dzīvojošā tulkotāja Ruta Spīrsa un rakstnieks Guntis Zariņš. Žurnāls publicēja latviešu autoru darbu tulkojumus angļu valodā (Anšlavs Eglītis, Valdemārs Kārkliņš, Zenta Mauriņa, Jānis Veselis, Veronika Strēlerte, Linards Tauns, Gunars Saliņš, Velta Sniķere u.c.), kā arī apceres par latviešu literatūru un mākslu.

Žurnāla veidotāju mērķis bija iepazīstināt angliski lasošos ar latviešu kultūru un mākslu. Žurnālu bija iecerēts izdot četrreiz gadā, taču sākot no 1963. gada tas iznāca reizi gadā: 1960. gadā tika izdots nr. 1; 1961 — nr. 2, 3, 4; 1962. — nr. 5, 6/7, 8, 9; 1963. — nr. 10; 1964. — nr. 11/12; 1965. — nr. 13/14.

## Atsauces
Kērtiss Lazārs

**Kērtiss Lazārs** (, dzimis ) ir Kanādas hokejists, spēlē uzbrucēja pozīcijā. Pašlaik (2023) Lazārs pārstāv NHL komandu Ņūdžersijas "Devils". 2013. gada NHL draftā Lazāru ar kopējo 17. numuru izvēlējās Otavas "Senators".

## Karjera
Savu jaunieša karjeru Lazārs sāka WHL komandā Edmontonas "Oil Kings". 2014. gadā Lazārs pievienojas Otavas "Senators", kur nospēlēja trīs sezonas. 2017. gada martā viņš tika aizmainīts uz Kalgari "Flames". No 2019. līdz 2021. gadam Lazārs spēlēja Bufalo "Sabres". Vēlāk pārstāvēja Bostonas "Bruins" un Vankūveras "Canucks". 2023. gada martā tika aizmainīts uz Ņūdžersijas "Devils".

## Atsauces

## Ārējās saites
Fallotijas

**Fallotijas** (*Fallotia*) ir izmirusi bentisku foraminiferu ģints Meandropsinīdu dzimtā (miliolīdu kārta). Ģinti 1902. gadā aprakstīja franču paleontologs Žozefs Duvije. Ģeohronoloģiski Fallotijas ir atrodamas Francijas un Spānijas augšējā krīta nogulumos (santonas laikmets). Ģintī ir tikai viena suga *Fallotia jacquoti* Douvillé, 1902.

## Apraksts
Čaula lēcveidīga, planospirāla un evolventa. Dīgļkamera ir lodveidīga, un aiz tās seko vijums ar 5-6 nesadalītām kamerām. Tālāk kameras strauji palielinās platumā, bet ne augstumā. Bet daudzas gluži pretēji, no sāniem aptver senākos vijumus. Septulas ir slīpas, vēlākos vijumos kameras sadalītas ar daudzām radiāli orientētām septulām, kas izvietotas vienā līnijā cita ar citu. Sieniņas ir no kalcīta, porcelānveidīgas. Čaulas virsma var būt ar sīkām vadziņām, kas iet paralēli septulām. Atveri veido poru rinda.

## Atsauces
Latvijas Top 40 (2019)

**Latvijas Top 40** ir nacionālās apraides sabiedriskās radiostacijas Latvijas Radio 5 veidotais iknedēļas populārāko dziesmu saraksts. Šajā rakstā ir apkopots to dziesmu saraksts, kas 2019. gadā Latvijas radiostacijas Latvijas Radio 5 iknedēļas populārāko 40 dziesmu sarakstā "Latvijas Top 40" ieguva 1. vietu, kā arī gada noslēguma četrdesmit vispopulārākās dziesmas valstī.

## Top 40 sastādīšanas princips
Latvijas Top 40 tiek veidots, apkopojot datus par spēlētākajām dziesmām Latvijas populārākajās Top 40 formāta radiostacijās (*airplay*), kā arī visvairāk klausītākajām dziesmām mūzikas straumēšanas platformās *[[Spotify]]* un *[[Deezer]]*.

Topa veidošanai dati par nedēļas spēlētākajām dziesmām Latvijā tiek ņemti no šīm radio stacijām:
* European Hit Radio
* Latvijas Radio 5 (Pieci.lv)
* Latvijas Radio 6 (Radio NABA)
* Rietumu Radio
* Radio SWH SPIN
* Star FM
* Radio SWH
* Radio SWH Rock

Bet, lai iegūtu datus par nedēļas spēlētākajām dziesmām Latvijā tiešsaistes platformās, tiek izmantoti dati no: 
* Deezer, kas pieejami šeit; 
* Spotify, kas pieejami šeit.

Iegūtie dati ir dziesmu saraksts ar reižu skaitu, cik tā bieži ir spēlēta konkrētās nedēļas ietvaros. Šis saraksts tiek sadalīts rangā sākot no 50, tātad populārākā dziesma saņem 50 punktus, nākamā 49 un tā tālāk, ja atskaņojumu skaits ir vienāds, tad dziesma saņem vienādus ranga punktus, bet viena vieta zem tās saņem par attiecīgo punktu skaitu mazāk. Vienīgais izņēmums ir Deezer, kas atskaņojumu skaitu nerāda, tāpēc šis saraksts tiek vienkārši sakārtots no 50 un uz leju.

Šāda veida datu apstrāde izslēdz gadījumus, kad viena radio stacija spēlē dziesmu ar atskaņojumu skaitu, piemēram, 90, bet citās radio stacijās tā spēlēta netiek, bet topā tāda visticamāk iekļūtu, jo citas dziesmas, pat gadījumos, ja tiek spēlētas vairākās radio stacijās, šādu atskaņojumu skaitu var neiegūt. Šajā metodē topā iekļūst dziesmas, kas ir pārstāvētās vairākās radio stacijās, tātad sasniedzot plašāku klausītāju loku.

Kad dati ir savākti un sakārtoti, tiek izveidots vienots dziesmu saraksts, novienādoti dziesmu nosaukumi un saskaitīts, kurai dziesmai ir augstāka kopējā ranga summa — augstāka ranga summa attiecīgi ir augstāka vieta topā.

## Pirmās vietas dziesmu saraksts

## Gada kopsavilkuma dziesmu saraksts

## Skatīt arī
* Latvijas Top 40
* Latvijas Radio 5

## Atsauces

## Ārējās saites
* Oficiālā Latvijas Top 40 mājaslapa
* Latvijas Top 40 mūzikas straumēšanas vietnē Spotify
661. gads

**661. gads** () bija parastais gads, kas sākās piektdienā.

## Notikumi

* 27. janvāris — pret Alī, Kalifāta ceturto kalifu, izdarīts veiksmīgs atentāts pilsoņu kara laikā. Varu pārņēma Muāvija I un aizsāka Umajādu dinastiju, kas izraisīja strīdu starp jaunveidotajām sunnītu un šiītu konfesijām.
* 24. jūlijs — Japānas tronī pēc savas mātes Saimei nāves uzkāpa imperators Tendzi.

### Nezināms datums

* Pikardijā Neistrijas karalis Hlotārs III nodibina Korbijas abatiju.
* Langobardu Karaliste pēc karaļa Ariperta I nāves tiek sadalīta starp viņa dēliem Perktaritu un Godepertu.
* Muāvija I uzsāk kristiešu vajāšanas Kalifātā.
* Japānas flote veic desantu Kjusju salā. Valdošā māte-imperatore Saimei pavēl uzcelt tur pili no svētnīcās nozāģētiem kokiem un pēc diviem mēnešiem mirst.
* Korejas valstiņā Sillā par valdnieku kļūst Munmu.

## Dzimuši
* 12. februāris — Oku, Japānas princese
### Nezināms datums
* Čens Dzians, Ķīnas politiķis un dzejnieks
* Al-Hadžžāds ibn Jusufs, Kalifāta gubernators un karavadonis

## Miruši
* 29. janvāris — Alī ibn Abī Tālibs, pirmais šiītu imāms
* 24. jūlijs — Japānas māte-imperatore Saimei
### Nezināms datums
* Ariperts I — langobardu karalis
Hotingerinas

**Hotingerinas** (*Hottingerina*) ir izmirusi bentisku foraminiferu ģints meandropsinīdu dzimtā (miliolīdu kārta). Ģinti 1975. gadā aprakstīja slovēņu paleontoloģe Katica Drobne. Ģeohronoloģiski hotingerinas ir atrodamas Slovēnijā, Paleocēna nogulumos (zēlandes laikmets). Ģintī ir zināmas divas sugas. Tipveida suga ir *[[Hottingerina lukasi]]* Drobne, 1975 (ģints un suga nosaukta šveiciešu paleontologa Lūkas Hotingera vārdā). Otra suga *[[Hottingerina anatolica]]* Sirel, 1999 ir atrasta Turcijas teritorijā..

## Apraksts
Čaula lēcveidīga, līdz 2 mm diametrā, dīgļkamera lodveidīga, aiz kuras seko 4-6 strauji pieaugoši vijumi. Katrs vijums ar daudzskaitlīgām, kamerām, agrīnā stadijā planispirālām un evolventām, bet beidzamajās stadijās ir tendence attīties. Kameru iekšpuse sadalīta ar plānām subepidermālām septulām, kas orientētas no ārējās malas uz centru. Čaulas sieniņas ir no kalcīta, porcelānveidīgas, ar gludu ārējo virsmu. Centrālā atvere ir vienkārša, sastāvoša no vienas trīsstūrveida atveres, kuru apņem atlocīta lūpa.

## Atsauces
Ļahova salas

**Ļahova salas** (, ) ir neapdzīvotu salu grupa Krievijas Federācijas galējos ziemeļos Ziemeļu Ledus okeānā, Jaunsibīrijas salu arhipelāgā. Administratīvi ietilpst Sahas Republikas Bulunas ulusā.

## Ģeogrāfija
Salas stiepjas 280 km garumā rietumu—austrumu virzienā. Rietumos to krastus apskalo Laptevu jūra, austrumos — Austrumsibīrijas jūra. Dienvidos Dmitrija Lapteva šaurums tās atdala no Āzijas krasta, bet Saņņikova šaurums ziemeļos — no Anžū salām. Salu grupā ietilpst trīs galvenās salas — Lielā Ļahova sala, Mazā Ļahova sala, Stolbovoja, kā arī divas mazas saliņas — Zatopļajemija un Jaja. Salas veido galvenokārt irdeni mūžīgā sasaluma ieži un fosilais ledus. Pamatieži galvenokārt kaļķakmens un slāneklis ar granīta intrūzijām. Salu krasti pakļauti intensīvam termoabrāzijas procesam. Līdz 20 gadsimta vidum Ļahova salās bija vēl divas nelielas salas rietumos no Stolbovojas — Semjonova sala (pēdējoreiz novērota 1952. gadā) un Vasiļjeva sala (pēdējoreiz novērota 1930. gadu vidū). Šo salu vietā mūsdienās plaši sēkļi. 2013. gadā Vasiļjeva salas vietā atklāta jauna 0,04 km² liela Jajas sala. Salu reljefs līdzens, augstākais kalns ir Emijtass Lielajā Ļahova salā. Daudz gravu un termokarsta ezeru. Krastu nogāzēs, ko veido fosilo ledu sedzoša smilts un māla augsne, bieži tiek atrastas seno dzīvnieku (mamutu, degunradžu, zirgu) un augu paliekas. Salās valda arktiskais klimats, no novembra līdz aprīlim atkušņu nav, sniega sega 9 mēnešus gadā.

## Vēsture
Pirmie ziņas par salu eksistenci 1712. gadā izplatīja kazaki Jakovs Permjakovs un Merkurijs Vagins, kuri izkāpa krastā Lielajā Ļahova salā. 1761. gadā salas redzējis arī Sibīrijas tirgotāji Ņikita Šalaurovs un Ivans Bahovs, atzīmēja to dienvidu krastu kartē un atklāja salās bagātīgus mamutu kaulu krājumus.

Neskatoties uz to, par salu pirmatklājēju tiek uzskatīts tirgonis Ivans Ļahovs, kurš, sekojot ziemeļbriežu baram, šķērsoja jūras šaurumu un nonāca salās. Tur viņš atrada bagātīgus mamutu kaulu un polārlapsu krājumus un ziņoja par savu atklājumu uz Pēterburgu. Jekaterina II pavēlēja salas nosaukt Ļahova vārdā un piešķīra viņam monopoltiesības uz resursu ieguvi tajās.

1928. gadā Lielās Ļahova salas dienvidaustrumu krastā ierīkota Misšalaurovas polārstacija, 1934. gadā salas rietumu galā — Miskigiļahas polārstacija, bet 1943. gadā Stolbovojas salā — Stolbovojas polārstacija.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Они первыми ступили на Яя 
* Кто открыл Новосибирские острова?
Ajalainas

**Ajalainas** (*Ayalaina*) ir izmirusi bentisku foraminiferu ģints miliolīdu kārtā. Ģinti 1961. gadā aprakstīja amerikāņu mikropaleontologs Džordžs Seigli. Ģeohronoloģiski ajalainas ir atrodamas Kubas augšējā krīta nogulumos no kampanas līdz māstrihtas laikmetam. Ģintī ir tikai viena suga *Ayalaina rutteni* (Palmer, 1934).

## Apraksts
Čaula divpusēji izliekta, evolventa, saplacināta no sāniem, centrā var būt nedaudz iespiesta. Malas šauri noapaļotas. Diametrs līdz 2,2 mm. Kameras ir daudzskaitlīgas, skaitā līdz 25 pēdējā vijumā. Tās ir zemas un platas, augšanas procesā strauji paplatinās. Septulas ir stipri izliektas. Kameru iekšpuse sadalīta ar daudzām vertikālām septulām (līdz 60 un pat vairāk beidzamajās kamerās), parasti izlīdzinās no kameras uz kameru. Pie ārējām sieniņām var būt sekundārās septulas, taču tās nesniedzas līdz kameru centrālajai daļai, bet var sasniegt tikai pusi no kameras augstuma. Čaulas sieniņas porcelānveidīgas, plānas un maigas. Centrālo atveri veido daudzskaitlīgas poras, kas izvietotas rindā no atveres pamatnes virzienā prom no centra. 

## Atsauces
Meandropsinas

**Meandropsinas** (*Meandropsina*) ir izmirusi bentisku foraminiferu ģints meandropsinīdu dzimtā (miliolīdu kārta). Ģinti 1898. gadā aprakstīja franču ģeologs Ernests Munjē Čalmass. Ģeohronoloģiski meandropsinas ir atrodamas Spānijas un Irānas augšējā krīta nogulumos (santonas laikmets). Tipveida suga ir *[[Meandropsina vidali]]* Schlumberger, 1898. Bez tās ir zināmas vēl divas sugas: *[[Meandropsina anahensis|M. anahensis]]* Henson, 1950 un *[[Meandropsina iranica|M. iranica]]* Henson, 1950.

## Apraksts
Čaula ir liela, diskveidīga, līdz 17 mm diametrā un 0,5 mm bieza. Agrīnajā stadijā tā ir planispirāla. Kameras ar gandrīz vienādu augstumu, kaut arī strauji palielinās platumā, tālāk kļūst peneroplīdveidīgas un beigās kļūst cikliskas. Kameru iekšpuse ir sadalīta ar daudzām saīsinātām vertikālām septulām, veidojot secīgas kameras. Kameru sānu daļa zaudē gludumu un uz čaulas ārējās malas veidojas meandrveidīgas ribiņas. Čaulas sieniņas ir no kalcīta, neperforētas. Centrālā atvere sastāv no daudzām porām, kas gar ārējo malu veido vairākas rindas.

## Atsauces
Viktors De Bērs

**Viktors De Bērs** (, dzimis , miršanas datums nav zināms) bija beļģu ūdenspolo spēlētājs, 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs izcīnīja sudraba medaļu ūdenspolo turnīrā. Viņš bija Briseles peldēšanas un ūdenspolo kluba biedrs. Turnīra fināla mačā viņi piekāpās Lielbritānijas ūdenspolo komandai — Osbornas peldēšanas klubam.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Viktors De Bērs (SOK profils) 
* Viktors De Bērs (Olympedia profils) 
* Viktors De Bērs (Sports Reference profils)
Fernāns Feijarts

**Fernāns Feijarts** (; dzimis , miris ) bija beļģu peldētājs un ūdenspolo spēlētājs, divu olimpisko sudraba medaļu ieguvējs ūdenspolo.

1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Parīzē viņš bija ūdenspolo komandas Briseles peldēšanas un ūdenspolo kluba biedrs. Komanda ūdenspolo turnīrā izcīnīja sudraba medaļu. Turnīra fināla mačā viņi piekāpās Lielbritānijas ūdenspolo komandai — Osbornas peldēšanas klubs.

1908. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Londonā viņš atkal startēja ūdenspolo turnīrā. Beļģijas ūdenspolo komanda turnīrā uzvarēja Nīderlandes (8-1) un Zviedrijas (8-4) komandas, bet fināla mačā piekāpās Lielbritānijas komandai (2-9). Šajās trijās spēlēs Feijarts kopā guva 8 vārtus. Šajās olimpiskajās spēlēs viņš startēja arī peldēšanā, 100 metru brīvajā stilā. Šajā disciplīnā viņš startēja tikai pirmās kārtas peldējumā, kur ieguva 3/4. vietu un turpmāko cīņu neturpināja.

Pirmā pasaules kara laikā viņš kļuva par brīvprātīgo. 1917. gadā viņš tika smagi ievainots un desmit gadus vēlāk, 1927. gadā, nomira no šīm traumām.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Fernāns Feijarts (SOK profils) 
* Fernāns Feijarts (Olympedia profils) 
* Fernāns Feijarts (Sports Reference profils)
Dubai Mall

***Dubai Mall*** () ir iepirkšanās centrs Dubaijā, Apvienotajos Arābu Emirātos. Platības ziņā tas ir lielākais iepirkšanās centrs pasaulē, tā platība ir 502 000 m2. Lielveikalā ir vairāk nekā 1300 veikalu un to katru gadu apmeklē ap 80 miljoniem cilvēku.

Lielveikals tika atklāts  un kopš tā atklāšanas tas ir apmeklētākais lielveikals pasaulē.

Neskaitot veikalus, šeit vēl atrodas akvārijs un zemūdens zoodārzs ar vairāk nekā 300 sugu jūras dzīvniekiem.
thumb|left|Dubaijas akvārijs un zemūdens zoodārzs

## Atsauces

## Ārējās saites
*
Tristans Džerijs

**Tristans Džerijs** (, dzimis ) ir Kanādas hokejists, spēlē vārtsarga pozīcijā. Pašlaik (2025) Džerijs pārstāv NHL klubu Edmontonas "Oilers". 2013. gada NHL draftā Džeriju ar kopējo 44. numuru, otrajā kārtā izvēlējās Pitsburgas "Penguins".

## Karjera
Savas karjeras sākumā vairākas sezonas Džerijs spēlēja Rietumu hokeja līgas komandā Edmontonas "Oil Kings". Kopš 2015. gada Džerijs pārstāv Pitsburgas "Penguins", bet pārsvarā spēlējis komandas fārmklubā Skrentonas "Penguins". 2020. gadā, pēc Meta Marija aizmainīšanas uz Otavas "Senators", Džerijs kļuva par komandas pamatvārtsargu. Piedalījies 2020. gada un 2022. gada NHL Visu zvaigžņu spēlēs.

2025. gada 12. decembrī Pitsburgas "Penguins" komanda aizmainīja Džeriju un uzbrucēju Samuelu Pulinu uz Edmontonas "Oilers" apmaiņā pret vārtsargu Stjuartu Skineru, aizsargu Bretu Kulaku un 2029. gada otrās kārtas drafta izvēli.
## Vārtsarga maskas dizains
Uz Džerija vārtsarga maskas ir attēloti Madagaskaras pingvīni komandas dīķa hokeja spēles attēli pret Tomu un Džeriju, atsaucoties uz Pitsburgas "Penguins" un godinot viņa uzvārdu. Toms un Džerijs bija iesauka, ko Džerijam deva iepriekšējais "Oil Kings" komandas biedrs latvietis Kristiāns Pelšs, kurš nomira 2013. gadā.
## Atsauces

## Ārējas saites
Stum, stum

***Stum, stum*** ir Andras Neiburgas 2004. gadā izdotais stāstu krājums ar 15 stāstiem, kuriem ir diezgan skumja un depresīva noskaņa, bet galvenā autores uzsvērtā vērtība ir humānisms. Šis stāstu krājums guva plašu kritikas un lasītāju ievērību un ir atzīts par vienu no spožākajiem stāstniecības paraugiem 21. gadsimta latviešu literatūrā. Tēlu domas un sajūtas rakstītas pirmajā vai trešajā personā, kas palīdz izprast vēsti, ko autore cenšas pasniegt. Neiburga izmanto brīvu, nesaspringtu rakstīšanas stilu un stāstu varoņus attēlo kā sev līdzvērtīgus.

Balstoties uz šiem stāstiem tika izveidota teātra izrāde ar tādu pašu nosaukumu, kura piedzīvoja pirmizrādi 2014. gada 8. maijā Jaunajā Rīgas teātrī.

## Iekļautie stāsti
Stāstu krājumā iekļauti šādi stāsti:

# Stum, stum;
# Pie blakus galdiņa;
# El Ninjo;
# Vasaras raksti. Zona;
# Māja ar sievieti;
# Peles nāve;
# Logi;
# Polārzvaigzne un Piena ceļš;
# Lellis;
# Mana izdomātā dzīve;
# Es redzu sevi;
# Augstuma bailes;
# Tā vieta;
# Provinces Euridīče;
# Tādi vakari.

## Atsauces
Svētā Rumbolda katedrāle

**Svētā Rumbolda katedrāle** () ir Brabantes gotikas stila Romas katoļu katedrāle, kas atrodas Beļģijas pilsētas Mehelenas vecpilsētā. Katedrāles befruā (zvanu tornis) 1999. gadā iekļauts UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā kā viens no 56 Beļģijas un Francijas befruā. Katedrāle veltīta īru svētajam Rumboldam, kurš esot apglabāts šajā katedrālē.

Katedrāles celtniecība tika uzsākta drīz pēc 1200. gada un konsekrēta 1312. gadā, kad daļa no baznīcas kļuva lietojama. Baznīcas celtniecība turpinājās līdz 1520. gadam. No 1452. līdz 1520. gadam turpinājās baznīcas torņa celtniecība. Bija paredzēts, ka torņa augstums būtu 167 metri, un tad tas būtu visaugstākais jebkad uzceltais baznīcas tornis pasaulē. Tomēr torni uzcēla "tikai" līdz 97 metriem. Baznīcā atrodas vairāku autoru, tai skaitā Antonisa van Deika gleznas. Katedrālē atrodas kariljons ar 49 zvaniem, smagākais no kuriem sver 8884 kilogramus.

## Galerija

Wenceslas_Hollar_-_The_tower_at_Malines.jpg|Iecerētais baznīcas tornis
Graote_Markt_en_Sint-Rombouts.jpg
Mechelen_Sint-Romboutskathedraal_hoogkoor_10-08-2008_15-44-03.jpg
Mechelen_Sint-Romboutskathedraal_orgel_10-08-2008_15-47-43.jpg
SkywalkSintRombouts.jpg
Antwerpen_Kathedraal_Onze_Lieve_Vrouw_Innen_Chor_2.jpg


## Ārējās saites
*
*
Bajāri (Ropažu pagasts)

**Bajāri** ir ciems Ropažu novada Ropažu pagastā. Atrodas pagasta centrālajā daļā.

Apdzīvotā vieta atrodas pie bijušās Rīgas—Ērgļu dzelzceļa izbūvētās Bajāru stacijas.
## Iedzīvotāji
### Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSB datiem.

## Atsauces
Lielā Ļahova sala

**Lielā Ļahova sala** (, ) ir neapdzīvota sala Krievijas Federācijas galējos ziemeļos Ziemeļu Ledus okeānā, Ļahova salu grupā. Administratīvi ietilpst Sahas Republikas Bulunas ulusā.

## Ģeogrāfija
Sala izvietojusies Ļahova salu dienvidaustrumos, to lielākā sala. Rietumos tās krastus apskalo Laptevu jūra, austrumos — Austrumsibīrijas jūra. Dienvidos Dmitrija Lapteva šaurums to atdala no Āzijas krasta, bet Eterikēna šaurums ziemeļos — no Mazās Ļahova salas. Salu veido galvenokārt irdeni mūžīgā sasaluma ieži un fosilais ledus. Pamatieži galvenokārt kaļķakmens un slāneklis ar granīta intrūzijām. Salas reljefs līdzens, augstākais kalns ir 311 m augstais Emijtass dienvidaustrumu galā pie Šalaurova raga. Daudz gravu un termokarsta ezeru. Krastu nogāzēs, ko veido fosilo ledu sedzoša smilts un māla augsne, bieži tiek atrastas seno dzīvnieku (mamutu, degunradžu, zirgu) un augu paliekas. Salā valda arktiskais klimats, no novembra līdz aprīlim atkušņu nav, sniega sega 9 mēnešus gadā.

## Vēsture
Pirmie ziņas par salas eksistenci 1712. gadā izplatīja tās krastā izkāpušie kazaki Jakovs Permjakovs un Merkurijs Vagins, kas nodēvēja salu par **Bļižņiju** (*Ближний*). 1959. vai 1960. gadā salu apmeklēja un izpētīja evenu mednieks un tirgotājs Eterikēns, un vietējie iedzīvotāji salu sāka dēvēt par **Eterikanu** (*Этерикан*). 1761. gadā salu redzējuši arī Sibīrijas tirgotāji Ņikita Šalaurovs un Ivans Bahovs, kas atzīmēja tās dienvidu krastu kartē un atklāja salas bagātīgos mamutu kaulu krājumus.

Neskatoties uz to, par salas pirmatklājēju tiek uzskatīts tirgonis Ivans Ļahovs, kurš, sekojot ziemeļbriežu baram, šķērsoja jūras šaurumu un nonāca salā. Tur viņš atrada bagātīgus mamutu kaulu krājumus un polārlapsu barus. Par savu atklājumu Ļahovs ziņoja uz Pēterburgu. Jekaterina II pavēlēja atklātās salas nosaukt Ļahova vārdā un piešķīra viņam monopoltiesības uz resursu ieguvi tajās.

1928. gadā salas dienvidaustrumu krastā ierīkota Misšalaurovas polārstacija, bet 1934. gadā salas rietumu galā — Miskigiļahas polārstacija.

## Atsauces

## Ārējās saites

* КИГИЛЯХИ НОВОСИБИРСКИХ ОСТРОВОВ
Entonijs Mantā

**Entonijs Mantā** (, dzimis ) ir Kanādas hokejists, spēlē labās mals uzbrucēja pozīcijā. Pašlaik (2025) Mantā pārstāv NHL klubu Pitsburgas "Penguins". 2013. gada NHL draftā Detroitas "Red Wings" Mantā izvēlējās ar 20. numuru, pirmajā kārtā.

## Karjera
Karjeras sākumā spēlējis Kvebekas junioru hokeja līgas komandā Val-d'Or Foreurs. 2014–15. gada sezonu pavadīja AHL komandā Grandrepidsas "Griffins". NHL Mantā debitēja .

2024. gada 5. martā Mantā tika aizmainīts uz Vegasas "Golden Knights" apmaiņā pret 2024. gada NHL drafta otrās kārtas un 2026. gada ceturtās kārtas izvēli.

Pēc tam viņš 2024. gada 1. jūlijā parakstīja viena gada līgumu par 3,5 miljoniem dolāru ar Kalgari Flames komandu. Viņš sasniedza Gordija Hova hettriku, sezonas ievadā 9. oktobrī ar rezultātu 6:5 papildlaikā uzvarot Vankūveras Canucks komandu. Viņš pirmajā periodā guva vārtus un izkāvās ar Vankūveras spēlētāju Dž.T. Milleru un trešajā periodā asistēja slovāka Martina Pospīšila vārtu guvumā. 

2025. gada 2. jūlijā Mantā parakstīja viena gada līgumu 2,5 miljonu ASV dolāru vērtībā ar Pitsburgas "Penguins" komandu, kur līgumā tika pievienoti vēl 2 miljoni ASV dolāru potenciālo prēmiju veidā.

Kanādas hokeja izlases sastāvā spēlējis 2019. gada Pasaules čempionātā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Antverpenes starptautiskā lidosta

**Antverpenes starptautiskā lidosta** () ir starptautiska lidosta Beļģijas ziemeļos, apmēram 5 kilometrus uz dienvidaustrumiem no Antverpenes centra.

Pirmie lidojumi no šīs vietas tika veikti 1921. gadā, bet 1930. gadā tika atklāts lidostas terminālis.

Neskaitot čārterlidojumus, lidostā regulārus pasažieru aviopārvadājumus 2020. gadā nodrošināja aviosabiedrības *[[Air Antwerp]]* un *[[TUI fly Belgium]]*. Visu sezonu lidojumi notiek uz 3 valstīm (tās ir Lielbritānija, Maroka un Spānija), bet sezonāli uz vēl 2 valstīm (uz Austriju un Horvātiju).

## Ārējās saites

*
Vestmalles abatija

**Vestmalles abatija** () jeb **Dievmātes Svētās sirds abatija** () ir 1794. gadā dibināts trapistu klosteris Beļģijas ziemeļos, Antverpenes provincē. Klosteris 1836. gadā kļuva par abatiju, un līdz 1900. gadam tika uzcelts mūsdienu izskatā. Vesmalles abatija ir pazīstama kā alus un siera ražošanas centrs. Sevišķi slavens ir Vestmalles alusdarītavas alus. Abatija ir viens no 14 klosteriem pasaulē, kas ražo trapistu alu un pirmā, kas 20. gadsimta trīsdesmitajos gados sāka ražot *Tripel* (trīskārtīgo) alu.


Westmalle_moat.JPG
Bière_Westmalle.jpg|Vestmalles abatijas *Tripel* alus
Westmalle_kaas.JPG|Abatijas siers
Logo-westmalle.png|Vesmalles alusdarītavas logo


## Ārējās saites

*
Uzpūstā saknene

**Uzpūstā saknene** (*Rhizina undulata*, agrāk *Rhizina inflata*) ir Latvijā bieža sakneņu dzimtas sēne, kuras augļķermeņi nav ieteicami pārtikā. Uzpūstā saknene ir mežsaimniecībai kaitīgs priežu sakņu parazīts.

## Taksonomija
Sēni pirmais 1774. gadā aprakstīja vācu biologs Jākobs Kristians Šēfers kā *Elvela inflata*. Pašreizējo nosaukumu deva Eliass Magnuss Frīss 1815. gadā darbā *Observationes Mycologicae*.

Uzpūstā saknene ir sakneņu ģints pirmā aprakstītā un tipiskā suga. Īpašais epitets *undulata* nozīmē "viļņotā", zīmējoties uz cepurītes formu.

## Sēnes apraksts
thumb|right|Uzpūstās saknenes var būt gandrīz melnas
* Cepurīte: virspuses (himenofora) krāsa sākotnēji gaiša, taču gandrīz uzreiz satumst, sākot no vidus, tumši dzeltenbrūna vai sarkanbrūna līdz violetbrūnai un gandrīz melnai ar baltu vai dzeltenīgu, krasi norobežotu apmali, kura vecumā izzūd. Apakšpuse sākumā bālgana līdz dzeltenīgai, vēlāk  dzeltenbrūna un brūngana ar daudziem smalkiem (1—2 mm) bālganiem līdz dzeltenīgiem rizoīdiem, kas augļķermeni-apotēciju saista ar augsni. Forma sākumā puslodes veidā, vēlāk izpletusies un klājeniska, ar izliektu, neregulāri sakrunkotu, mitrumā lipīgu virsmu. Platums līdz 10 cm, augstums līdz 5 cm, biezums 2—5 mm. Mīkstums okera krāsā, trausls, sākumā vaskam līdzīgs, vēlāk ādains. Garša un smarža nav izteiktas.
* Kātiņš: nav. 
* Sporas: vārpstveidīgas, galos izstiepti nosmailinātas, gludas, ar vienu vai diviem eļļas pilieniem, 22—42/7—11 µm. 
* Parafīzes: pavedienveidīgas, platumā 3 μm, galotnē brūnas un paplašinās līdz 7—11 μm.
* Aski: cilindriski, 250—400x14—20 µm, katrā askā 8 sporas.

## Augšanas apstākļi
thumb|right|Biezi saaugusi grupa
thumb|Augļķermeņi var būt ar violetu nokrāsu
Visā Ziemeļu puslodē bieži sastopama saprofīta un parazītiska sēne. Aug smilšainos gaišos priežu mežos, īpaši izdegumos un vecu ugunskuru vietās, skābās augsnēs (karstā laikā vai klimatā attīstās arī citās augsnēs). Latvijas klimatā parasti no jūlija līdz oktobrim. Augļķermeņi reizēm saauguši kopā lielās grupās, tomēr biežāk sastopami grupās atstatus viens no otra. Tālo Austrumu autoru pētījumi rāda, ka uzpūstā saknene veido raganu apļus, taču citos reģionos tas nav novērots; Ievazāta arī Dienvidāfrikā un Austrālijā.

## Kaitējums mežsaimniecībā
Sēnes micēlijs priežu briestaudzēs bieži cauraug to saknes, izraisot koka slimīgumu vai bojāeju. Retāk sēne parazitē  arī uz citiem skujkokiem. Parastais cietušo koku vecums ir no 15 līdz 60 gadiem; sēnes micēlija izplatīšanās apstājas 4—7 gadus pēc koka inficēšanas. Nodarāmo zaudējumu dēļ ir ieteikumi mežsaimniekiem skujkoku atjaunošanas audzes stādīt ne ātrāk kā 2 gadus pēc ugunsgrēka, jo sakneņu sporas aktivizē augsta temperatūra un tās augsnē parasti saglabājas divus gadus.

## Barības vērtība
Par sēnes ēdamību ir pretrunīga informācija. Daļa avotu to dēvē par neēdamu, daļa par ēdamu, bet bezgaršīgu, daļa par indīgu.

## Līdzīgās sugas
Līdzīgi izskatās dzīslainais kauslāčpurns (*Disciotis venosa*), taču tas atšķiras ar savu hlora smaržu. No augšas līdzīga ir arī vairoga bisīte (*Discina ancilis*), kurai apakšā rizoīdu vietā ir kātiņš.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Index Fungorum
* Mycobank