open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Staņislavs Urbāns

**Staņislavs Urbāns** (segvārds "Kalpaks", 1906–1958) bija nacionālās pretošanās kustības dalībnieks Sēlijā, Latvijas nacionālo partizānu apvienības (LNPA) Ilūkstes partizānu pulka komandieris.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1906. gada 4. martā Līvānu pagasta Lauros. Bija Latvijas armijas virsnieka vietnieks 1. Jātnieku pulkā. Vērmahta iebrukuma laikā 1941. gada jūlijā bija Dunavas pašaizsardzības vienības vadītājs.

Pēc Sarkanās armijas iebrukuma Urbāns kļuva par nacionālo partizānu kustības komandieri, viņa vienībā bija ap 300 cīnītāju. 1945. gada decembrī viņš Bebrenē legalizējies kopā ar 72 partizāniem. 
1949. gadā Urbānam piesprieda 25 gadu ieslodzījumu, vēlāk tiesa 1958. gada 12. martā piesprieda nāves sodu.

## Literatūra
* Strods, H. Latvijas nacionālo partizānu karš 1944 - 1956. Rīga: Preses nams, 1996. 196, 239, 296.-297. lpp.

## Atsauces
TV Azteca

***TV Azteca*** (pilnais vārds; ***Televisión Azteca***) ir Meksikas multimediju konglomerāts. Tas ir otrs lielākais mediju uzņēmums Meksikā aiz galvenā konkurenta *[[Televisa]]*. Dibināts 1993. gadā pēc tam, kad kompānija *Grupo Salinas* no valdības iegādājās *Imevisión*.

## Atsauces

## Ārējās saites
*
Pīteo

**Pīteo** () ir pilsēta Zviedrijā, municipalitātes centrs Norbotenas lēnē. Izvietojusies valsts ziemeļos Botenvikena krastā pie Pitelvenas ietekas līcī. Populārs ziemeļu tūrisma galamērķis.

## Vēsture
Pīteo pilsētas tiesības piešķirtas 1621. gadā. 1666. gada jūlijā pilsēta pilnībā nodega un tika uzbūvēta no jauna 5 km tālāk dienvidos tagadējā atrašanās vietā. 1721. gadā Lielā Ziemeļu kara beigu daļā pilsētu nodedzināja krievu karaspēks. Pilsēta strauji izauga 20. gadsimta pirmajā pusē pēc dzelzceļa līnijas izbūves. Attīstīta mežrūpniecība un papīra ražošana.

## Atsauces

## Ārējās saites
Hetmanāts

**Hetmanāts** (), oficiāli **Zaporižjas Karaspēks** (ukraiņu: *Військо Запорозьке*; latīņu: *Exercitus Zaporoviensis*), bija Ukrainas kazaku valsts mūsdienu Centrālukrainas reģionā, kas pastāvēja no 1649. līdz 1764. gadam (lai gan tās administratīvi tiesiskā sistēma pastāvēja līdz 1782. gadam).

## Nosaukums
Valsts oficiālais nosaukums bija **Zaporižjas Karaspēks** (latīņu: *Exercitus Zaporoviensis*). Zaporižja ir viens no Ukrainas vēsturiskajiem reģioniem Dņepras upes baseinā, kur radās Zaporižjas Seča. Karaspēks šajā gadījumā nozīmēja reģionālo kazaku karaspēku. Vēsturnieki šo valsti par Hetmanātu sāka dēvēt 19. gadsimtā, atvasinot no tās valdnieka — hetmaņa titula.

Pilipa Orlika konstitūcija (1710) valsti dēvēja par **Ukrainu** (ukraiņu: *Україна*, latīņu: *Ucraina*), kas ir arī nosaukums dažādos poļu, osmaņu un arābu avotos. Osmaņu impērija Hetmanātu sauca par **Ukrainas Valsti** (turku: *Ukrayna memleketi*). Bučačas miera līguma (1672) tekstā tā ir minēta kā Ukraiņu Valsts (poļu: *Państwo Ukraińskie*). Vācu kartogrāfa Johana Homaņa (*Johann Homann,* 1664—1724) veidotajā Ukrainas kartē tā tiek apzīmēta kā "Ukraina jeb Kazaku Zeme" (latīņu: *Ukrania quae et Terra Cosaccorum*). Krievu diplomātiskajā sarakstē to sauca par Mazkrieviju (krievu: *Малороссия*).

Hetmanāta dibinātājs Bohdans Hmeļnickis 1649. gada februārī pasludināja sevi par Rutēņu valsts (Krievzemes) valdnieku Polijas pārstāvim Ādamam Kiselam (*Adam Kisiel*). Rutēnijas Lielkņaziste bija ierosinātais kazaku Hetmanāta nosaukums kā daļa no iespējamās Polijas-Lietuvas-Rutēņu ūnijas.

## Vēsture

Hetmanātu Polijas—Lietuvas ūnijas austrumu teritorijās nodibināja Zaporižjas kazaku hetmanis Bohdans Hmeļnickis 1648.—1657. gada sacelšanās laikā. Vasaļa attiecību nodibināšana ar Krievijas caristi 1654. gada Perejaslavas radā, tiek uzskatīta par Hetmanāta vēstures pagrieziena punktu padomju, ukraiņu un krievu historiogrāfijā. Otrā Perejaslavas rada 1659. gadā vēl vairāk ierobežoja Hetmanāta neatkarību, un no Krievijas puses bija mēģinājumi pasludināt ar Juriju Hmeļnicki 1659. gadā noslēgtās vienošanās par neko vairāk kā 1654. gada "bijušajiem Bohdana līgumiem". 1667. gada Andrusovas pamiers, kas tika noslēgts bez jebkādas Hetmanāta pārstāvības, noteica robežas starp Polijas un Krievijas valstīm, sadalot Hetmanātu uz pusēm gar Dņepru un nododot Zaporižjas Seču formālai Krievijas un Polijas kopīgai pārvaldei.

Pēc Ivana Mazepas neveiksmīgā mēģinājuma saraut savienību ar Krieviju 1708. gadā visu Hetmanāta teritoriju iekļāva Kijivas guberņā, kazaku autonomiju stingri ierobežoja, tomēr Hetmanāts turpināja pastāvēt. 1764. gadā ķeizariene Katrīna II oficiāli likvidēja hetmaņa amatu, un 1764.—1781. gadā Hetmanātu iekļāva Krievijas Impērijas sastāvā kā Mazkrievijas guberņu ar Pjotru Rumjancevu kā gubernatoru, ar pēdējām Hetmanāta administratīvās sistēmas paliekām, ko likvidēja 1781. gadā.

## Skatīt arī
* Zaporižjas Seča
* Kijivas vaivadija
* Mežonīgais Lauks
* Ukrainas Valsts

## Atsauces
Sarkanais aplis

**"Sarkanais aplis"** () ir 1970. gada Francijas un Itālijas kriminālfilma, kuras režisors un scenārija autors ir Žans Pjērs Melvils. Filmā galvenās lomas atveido Alēns Delons, Burvils, Īvs Montāns un Džans Marija Volonte.

Pēc iznākšanas no cietuma Korijs apvienojas ar tikko izbēgušu cietumnieku un bijušo policistu, lai izplānotu sarežģītu laupīšanu.

Filmas "Sarkanais aplis" pirmizrāde notika . Filma pazīstama ar savu gandrīz pusstundu garo laupīšanas ainu, kurā gandrīz nav nekāda dialoga.

## Sižets

Marseļā ieslodzītais Korē tiek priekšlaicīgi atbrīvots par labu uzvedību. Īsi pirms viņa aiziešanas cietuma uzraugs viņam paziņo par prestižu juvelierizstrādājumu veikalu, kuru viņš varētu aplaupīt Parīzē.

Tajā pašā rītā citam ieslodzītajam Vogelam, kuru vilcienā no Marseļas uz Parīzi uz pratināšanu veda cienījamais komisārs Matejs, izdodas aizbēgt. Viņš paslēpjas Korē automašīnas bagāžniekā. Korē, saprotot, ka pārvadā bēgli, palīdz viņam aizbēgt uz Parīzi. Korē stāsta par plānoto laupīšanu un Vogels piedāvā palīdzēt.

Lai veiktu noziegumu, nepieciešams snaiperis, kurš ar šāvienu var atslēgt signalizāciju. Vogels Korē iepazīstina ar Jansenu, bijušo policistu. Trijotne veiksmīgi veic laupīšanu, taču dārglietu pircējs, uzzinājis no preses par zādzību, atsakās tās pieņemt. Vogels iepazīstina Korē ar pazīstamu naktskluba īpašnieku Santi, taču viņu jau iepriekš bija runājis Matejs, kurš viņu šantažē. Matejs, izliekoties par dārglietu pircēju, uzaicina Korē atvest tās pie viņa mājās. Sapratuši, kas ir Matejs, trijotne metas bēgt, taču viens pēc otra viņi tiek nogalināti.

## Ārējās saites
The Wonder

***The Wonder*** ir 2022. gada Īrijas, Apvienotās Karalistes un ASV vēsturiskā drāmas filma, kuras režisors ir Sebastjans Lelio. Filmā galveno lomu atveido Florensa Pjū. Filma ir balstīta uz 2016. gada Emmas Donohijas romānu ar tādu pašu nosaukumu. Donohija ir arī viena no filmas scenārija autorēm.

Filmas darbība norisinās 19. gadsimta Īrijā un stāsta par angļu medmāsu, kas tiek nosūtīta uz nelielu ciemu, lai novērotu meiteni, kas, saskaņā ar ģimenes teikto, nav ēdusi četrus mēnešus.

Filmas *The Wonder* pirmizrāde notika . Kopš  filma ir pieejama straumēšanas platformā *[[Netflix]]*. Filma saņēma pozitīvas kritiķu atsauksmes par filmas mākslinieka un operatora darbu, mūziku un Pjū aktierspēli.

## Atsauces

## Ārējās saites
Blondīne (filma)

**"Blondīne"** () ir 2022. gada ASV biogrāfiskā filma, kuras režisors un scenārija autors ir Endrū Dominiks. Filmā galvenās lomas atveido Ana de Armasa, Adriens Brodijs, Bobijs Kanevāls, Ksavjērs Semjuels un Džuliana Nikolsone. Filma balstīta uz Džoisas Kerolas Outsas 2000. gada romānu ar tādu pašu nosaukumu un tā stāsta par amerikāņu aktrises Merilinas Monro dzīvi un karjeru.

Līdzās mainīgajām attēla proporcijām lielākā daļa filmas ir melnbalta. Darbs pie filmas aizsākās jau 2010. gadā, bet filmēšanas process sākās tikai 2019. gada augustā Losandželosā. Filmēšana pabeigta 2021. gada jūlijā, COVID-19 pandēmijas laikā.

Filmas *Blonde* pirmizrāde notika  79. Venēcijas kinofestivālā. Kopš  tā pieejama straumēšanas platformā *[[Netflix]]*. Filma izraisīja lielus strīdus, tajā attēlotā seksuālā satura un vardarbības dēļ. Tā kļuva par pirmo straumēšanas platformās izdoto filmu, kas ir saņēmusi NC-17 vērtējumu (piemērots tikai pieaugušajiem). Kritiķu vērtējumi dalījās, slavējot de Armasas aktierspēli, bet kritizējot Monro dzīves atainojumu.

Filma 2023. gadā ieguva divas Zelta avenes balvas, tai skaitā kategorijā "Sliktākā filma".

## Atsauces

## Ārējās saites
Arvīds Purvs

**Arvīds Purvs** (dzimis , miris ) bija latviešu mūziķis, diriģents, komponists, vijolnieks, mūzikas kritiķis, publicists.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1926. gada 22. martā Meņģeles pagastā. Bērnībā apguva vijolspēli un dziedāja Jāņa Milzarāja vadītajā Latvijas jaunatnes Sarkanā Krusta bērnu korī.

Otrā pasaules kara laikā devās bēgļu gaitās uz Vāciju, kur spēlēja Vernera Taubes orķestrī un Bruno Skultes vadītajā Oldenburgas Latviešu operas orķestrī. 1948. gadā pārcēlās uz Angliju, kur bija "Zuikas kora" diriģenta palīgs, simfoniskā orķestra vijolnieks un vadīja Lesteras jaukto kori. 1952. gadā apprecējās ar Mariju Falkenburgu. 1956. gadā pārcēlās uz Kanādu un Toronto vadīja Sv. Andreja evaņģēliski luteriskās draudzes kori, latviešu baptistu draudzes kori un Toronto sieviešu kori "Zīle", ar ko sniedzis ap 100 koncertu Kanādā, viesojās arī dziesmu dienās Gotlandē, Minsterē un Latvijā (1992).

Arvīds Purvs bija virsdiriģents XX Vispārējos latviešu Dziesmu svētkos, daudzos ASV Rietumkrasta dziesmu svētkos, Eiropas latviešu dziesmu svētkos, dziesmu dienās un novadu dziesmu svētkos. 

Miris 2023. gada 5. janvārī.

## Muzikālās kompozīcijas
Ievērojamākās Arvīda Purva muzikālās kompozīcijas ir kantātes “Zvanu sasaukšanās”, “Brīnumu Dievs”, “Laiks”, “Pret gaismu”. “Psalmu kantāti” 1968. gadā atskaņoja arī Rīgā (tajā laikā trimdas komponistu darbu atskaņošana Latvijā nebija atļauta). Šī kantāte izskanēja arī III Latvijas Baptistu dziesmu svētkos.

## Apbalvojumi
* Daugavas Vanagu Zelta nozīme, 
* Pasaules Brīvo latviešu apvienības (PBLA) Kultūras fonda balva, 
* Triju Zvaigžņu ordeņa Sudraba Goda zīme,
* PBLA Kultūras fonda Goda diploms

## Atsauces
Katjuša

thumb|250px|BM-13 "Katjuša" reaktīvo bezstobra daudzšāviņu zalvjuguns sistēma
**"Katjuša"** ( — priekšvārda Jekaterina deminutīva forma) ir Matveja Blantera dziesma ar Mihaila Isakovska vārdiem.

Pirmoreiz to izpildīja dziedātāja L. Jeļčaņina 1938. gada 28. novembrī, bet pirmoreiz ierakstīta dziesma tika 1939. gada janvārī Valentīnas Batiščevas izpildījumā. Vēlāk dziesmu izpildīja Lidija Ruslanova, Georgijs Vinogradovs, Eduards Hiļs, Anna Germana, Dmitrijs Hvorostovskis un citi krievu dziedātāji. Latviski dziesmu izpildīja Roberts Gobziņš.

Dziesma ir par meiteni Jekaterinu, kura upes krastā raksta vēstuli savam mīļotājam, kurš aizstāv dzimteni. Dziesma kļuva par neoficiālu Vācijas—PSRS kara simbolu, kā arī par simbolu Sarkanās armijas uzvarai pār Vērmahtu un Uzvaras dienas svinību sastāvdaļu. Pastāv uzskats, ka no šis dziesmas cēlās BM reaktīvo bezstobra daudzšāviņu zalvjuguns sistēmas neoficiālais nosaukums.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Dziesmas teksts 
* Dziesmas teksts latviski
Cinnas

**Cinnas** () ir augu ģints graudzāļu dzimtā, kura savvaļā ir sastopama Amerikā un Eirāzijas ziemeļos. Cinnas ir daudzgadīgi lakstaugi ar ķekaros izvietotām ziedkopām, kuri ir pārsvarā atrodami mitrās vietās, it sevišķi ūdeņu tuvumā.

Ģintī ir akceptētas šādas sugas:

* *Cinna arundinacea*
* *Cinna bolanderi*
* *Cinna latifolia — * platlapu cinna, kas reti ir sastopama arī Latvijas teritorijā,
* *Cinna poiformis.*

## Atsauces
Ritvars Reimanis

**Ritvars Reimanis** (dzimis ) ir Latvijas starptautiskais meistars šahā (2020).

## Biogrāfija
Divas reizes piedalījies Pasaules jauniešu šaha čempionātos dažādās vecuma grupās (2007 — Z16, 2009 — Z18).

2017. gadā Antaljā RTU komandas sastāvā piedalījies Eiropas šaha klubu kausa izcīņā.

2019. gadā dalījis 1.—2. vietu Skotijas šaha čempionātā, pēc papildu rādītājiem palicis otrais.

2022. gada jūlijā izcīnījis 2. vietu tradicionālajā Mežezera ātrā šaha turnīrā.

Pārstāvējis Latvijas komandu lielākajos komandu šaha turnīros:
* Pasaules šaha olimpiādē piedalījies 2022. gadā;
* Pasaules šaha tiešsaites olimpiādē piedalījies 2020. gadā.

Reimanis ir vienīgais Latvijas šahists, kas pirms tam ne reizi nepiedaloties Latvijas šaha čempionātu finālos, ir pārstāvējis savu valsti Pasaules šaha olimpiādēs.

Par panākumiem turnīros FIDE 2017. gadā viņam piešķīrusi FIDE meistara (FM), bet 2020. gadā — starptautiskā meistara (IM) nosaukumu.

## Atsauces

## Ārējās saites
24. gadsimts

**24. gadsimts**, arī ** gadsimts**, būs gadsimts, kurš pēc Gregora kalendāra sāksies mūsu ēras  un beigsies . Tas būs ceturtais gadsimts mūsu ēras trešajā tūkstošgadē.

## Gaidāmie notikumi

* 2333. gads — Tiek prognozēts, ka Dounrejas kodolobjektu varēs droši izmantot citiem mērķiem.
* 2353. gads — Lieldienu datums, kā parasti tiek aprēķināts, būs piecas nedēļas agrāks nekā tā hipotētiskais datums saskaņā ar astronomijas principiem, "negatīvā ekvinoktiālā paradoksā". Kopā ar 2372, šis būs viens no diviem šādiem gadījumiem laikā no 2020. līdz 4000. gadam.
* 2372. gads — Lieldienu datums pieredzēs vēl vienu "negatīvu ekvinokta paradoksu", šoreiz četras nedēļas agrāk nekā tā hipotētiskais datums. Šis būs pēdējais šāds gadījums pirms 4000. gada.
* 2391. gads — Pūpolsvētdiena un Svētā Patrika diena sakritīs pirmo reizi kopš 1940. gada; tiek uzskatīts, ka "sēnes un plaukstas nēsāšana kopā" vēsta par lielu notikumu Īrijā.
* 2400. gads — pirmais gadsimta garais gads kopš 2000. gada.

## Atsauces
Englsi

**Englsi** () vai **Mona** () ir Apvienotajai Karalistei piederoša sala Īrijas jūrā. Kopā ar apkārtējām piekrastes saliņām veido **Englsi salas** (*Isle of Anglesey*) grāfisti Velsas sastāvā. Grāfistes administratīvais centrs ir Langevni, bet lielākā apdzīvotā vieta — ostas pilsēta Holiheda. Englsi ir grāfiste ar otru lielāko velsiešu valodā runājošo iedzīvotāju īpatsvaru Velsā.

## Ģeogrāfija
Sala izvietojusies Velsas ziemeļrietumu piekrastē, no kuras to atdala  garais un  platais Menai šaurums. Pati sala ir 673 km² liela un tā ir Velsas lielākā un Apvienotās Karalistes 7. lielākā sala. Salas krasti lielākoties stāvi, reljefs paugurains. Augstākais paugurs ir  vjl augstais Holiheds Holiailendas salā Englsi rietumu piekrastē. Dominē mērens jūras klimats.

## Vēsture
Salas angliskais nosaukums, domājams, cēlies no sennorvēģu valodas *Ǫngullsey* — ‘Āķa sala’. Salas velsiešu nosaukums kā *Mona* sastopams jau romiešu avotos, bet tā izcelsme neskaidra.

Salā vairākās vietās atrodami dažādi megalīti un menhīri, kas liecina, ka tā bijusi apdzīvota kopš seniem laikiem. Līdz romiešu iekarojumam 1. gadsimtā Englsi tika uzskatīta par druīdu svēto salu. Romieši pēc iekarošanas salā iznīcināja visas druīdu svētvietas un svētbirzis, lai mazinātu tie ietekmi uz ķeltiem. Romiešu laikā sala bija nozīmīga vara ieguves vieta.

Pēc romiešu aiziešanas 5. gadsimtā salu uz neilgu laiku kolonizēja īri, bet vēlāk tā kļuva par Guinēzas karalistes administratīvo centru. 13. gadsimtā kopā ar pārējo Velsu sala nonāca Anglijas sastāvā.

## Administratīvais iedalījums
Administratīvi Englsi salas grāfiste dalās 40 komūnās, no kurām piecas dēvējas par pilsētām: Holiheda ( iedzīvotāji), Langevni ( iedzīvotāji, administratīvais centrs), Amluha (), Menaibridža () un Boumerisa ().

## Atsauces

## Ārējās saites
Mona

**Mona** var būt:
* Mona — autonoms reģions Mjanmā
* Mona — sala Karību jūrā
* Englsi salas velsiešu nosaukums
Menhīrs

thumb|200px|40 tonnas smagais Radstonas monolīts
**Menhīrs** ( — ‘akmens’, *hîr* — ‘garš’) ir neolīta vai bronzas laikmeta megalīts. Vienkāršākā no šāda tipa būvēm — veidota kā neapstrādāts vai rupji apstrādāts vertikāli zemē iestatīts akmens stabs. Sastopami gan kā atsevišķi monolīti, gan arī grupās.

Izplatīti daudzviet pasaulē (Eiropā, Āzijā, Āfrikā), bet visbiežāk sastopami Britu salās un Bretaņā, kur to ir atrasts ap 50 tūkstošiem. Terminu "menhīrs" 19. gadsimtā ieviesa franču arheologi, atvasinot no bretoņu valodas. Lokāli menhīri tiek dēvēti dažādi, piem. *Bauta* Vācijā un Skandināvijā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Maksims Golubovskis

**Maksims Golubovskis** (dzimis 2003. gadā) ir Latvijas šahists (FIDE meistars šahā; 2020) un bokseris.

## Biogrāfija
Daudzkārtējais Latvijas jauniešu šaha čempionātu dalībnieks, kuros labāko rezultātu sasniedzis 2015. gadā U12 vecuma grupā, kad ierindojies 4. vietā. 2018. gadā piedalījies Eiropas jauniešu šaha čempionātā U16 vecuma grupā.

2019. gadā Latvijas komandu šaha čempionātā bijis komandas *Maxon&Co* kapteinis un kopā ar komandu izcīnījis 3. vietu kopvērtējumā.

2020. gadā debitējis Latvijas šaha čempionātā un izcīnījis augsto 6. vietu. Pēc šī panākuma kļuvis par 30. FIDE meistaru (FM) Latvijā.

2022. gada maijā izcīnījis 2. vietu Latvijas šaha čempionātā. 2022. gada jūlijā uzvarējis Latvijas čempionātā šaha ātrspēlē.

2024. gada decembrī ierindojies 10. vietā Rīgas Ziemassvētku šaha festivāla starptautiskās meistara normas turnīrā.

Pārstāvējis Latvijas komandu lielākajos komandu šaha turnīros:
* Pasaules šaha olimpiādē piedalījies 2022. gadā;
* Pasaules tiešsaites šaha olimpiādē piedalījies 2021. gadā;
* Pasaules jauniešu šaha olimpiādē U16 vecuma grupā piedalījies 2018. gadā.

Pazīstams arī kā bokseris, bijis trīskārtējs Latvijas jauniešu čempions boksā, divreiz piedalījos Eiropas junioru čempionātā. 2019. gadā kļuvis par Pasaules amatieru čempionu šahboksā (sporta veids, kas sastāv no divām disciplīnām — šaha un boksa).

2021. gadā Viļņā ierindojies 5. vietā starptautiskā boksa turnīrā *XVI International Danas Pozianas Youth Boxing tournament*, kā arī Polijā piedalījies Pasaules junioru boksa čempionatā svara kategorijā līdz 60 kilogramiem, kurā cietis zaudējumu pirmajā kārtā.

## Vietas Latvijas šaha čempionātā
* 2020. gads — 6. vieta.
* 2022. gads — 2. vieta.
* 2025. gads — 17. vieta.

## Atsauces

## Ārējās saites
Sesila Demilla balva

**Sesila Demilla balva** ir goda Zelta globusa balva, ko piešķir Holivudas Ārzemju preses asociācija (HFPA) "par izcilu ieguldījumu izklaides pasaulē". HFPA direktoru padome izvēlas apbalvojamās personas no aktieru, režisoru, scenāristu un producentu vidus, kas guvuši ievērojamus panākumus kino nozarē. Pirmo reizi balvu pasniedza 9. Zelta globusa balvu pasniegšanas ceremonijā 1952. gada februārī un tā nosaukta par godu balvas pirmajam saņēmējam, režisoram Sesilam Demillam. HFPA izvēlējās Demillu, pateicoties viņa prestižam nozarē un viņa "starptautiski atzītajam un cienījamam vārdam". Sesils Demills balvu saņēma viņa priekšpēdējās filmas *[[The Greatest Show on Earth]]* pirmizrādes gadā. Gadu vēlāk, 1953. gadā, balvu pasniedza producentam Voltam Disnejam.

Balvu pasniedz katru gadu kopš 1952. gada, izņemot 1976., 2008. un 2022. gadus, kad to nepasniedza. Otro reizi balvas nepasniegšana bija saistīta ar Amerikas scenāristu ģildes streiku, kas atcēla tā gada ceremoniju. Togad balvu bija paredzēts piešķirt režisoram Stīvenam Spīlbergam, taču ceremonijas atcelšanas dēļ balvu viņam pasniedza nākamajā gadā. Trešo reizi izraisīja dažādi plašsaziņas līdzekļu uzņēmumi, aktieri un citi radošie pārstāvji, kuri boikotēja balvas pasniegšanas ceremoniju, protestējot pret organizatoru nerīkošanos, lai palielinātu HFPA dalībnieku daudzveidību.

Jaunākā balvas saņēmēja ir aktrise Džūdija Gārlenda, kas balvu saņēma 1962. gadā 39 gadu vecumā. Gārlenda ir arī pirmā sieviete, kas saņēmusi šo balvu. Vecākais balvas saņēmējs ir producents Semjuels Goldvins, kas saņēma balvu 1973. gadā 93 gadu vecumā. 1982. gadā Sidnijs Puatjē kļuva par pirmo afroamerikāni, kas saņēmis balvu, bet 2018. gadā Opra Vinfrija kļuva par pirmo sievieti afroamerikāni, kas saņēma šo balvu. Līdz 2025. gadam Sesila Demilla balvu saņēmusi 71 persona: 18 sievietes un 53 vīrieši.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Oficiālā Zelta globusa balvas tīmekļa vietne
Frīdrihs Vilhelms Timms

**Frīdrihs Vilhelms Timms** (, 1779—1848) bija vācbaltiešu jurists, Rīgas birģermeistars (1829—1848). Pirmā Rīgas kopdziedāšanas pasākuma rīkotājs 1836. gadā.
Gleznotāja Georga Vilhelma Timma tēvs, arhitekta Vilhelma Bokslafa vectēvs.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1779. gada 20. februārī Rīgā tirgotāja un Lielās ģildes eltermaņa Frīdriha Vilhelma Timma un viņa sievas Šarlotes Benignas, dzimušas Klapmejeres, ģimenē. Napoleona karu laikā studēja tieslietas Jēnas (1801) un Getingenes (1801—1804) universitātēs. Pēc atgriešanās Rīgā 1805. gadā sāka strādāt par Ķemerejas un amatu tiesas (*Rigasches Kämmerei- und Amtsgericht*) notāru, 1806. gadā par tiesas kriminālpolicijas (*Kriminaldeputation*) sekretāru, 1807. gadā par saimnieciskās tiesas (*Wettgericht*) notāru, 1809. gadā par Rīgas landfogtejas tiesas sekretāru. 1810. gadā viņu ievēlēja par Rīgas rātskungu un landfogtejas tiesas piesēdētāju, 1817. gadā par kriminālpolicijas priekšsēdētāju.
Šajā laikā viņš bija Zorgenfreijas muižas īpašnieks Ķīšezera piekrastē.

1829. gadā Timms kļuva par Rīgas birģermeistaru, par landfogtejas tiesas priekšsēdētāju, 1832. gadā par bāriņtiesas priekšsēdētāju, tad par atbildīgo birģermeistaru (1834—1845) un pilsētas konsistorijas prezidentu. 1836. gadā viņa vadībā Rīgas pilsēta rīkoja Mūzikas jeb Daugavas svētkus ar koru dziedāšanu.

No 1836. līdz 1839. gadam birģermeistars Timms piedalījās Baltijas provinču likumu grāmatas redakcijas komisijā (*Komitee zur Redaktion des Gesetzbuches für den Ostseeprovinzen*). 1833. gadā viņš piedalījās Baltijas proviču Vēstures un senatnes pētītāju biedrības (*Gesellschaft für Geschichte und Altertumskunde der Ostseeprovinzen*) dibināšanā un bija viens no tās direktoriem (1834—1839).

Miris 1848. gada 10. novembrī.

## Atsauces
Gada gļotsēne Latvijā

**Gada gļotsēne** ir viens no ikgadējiem Latvijas dabas simboliem, ko kopš 2023. gada izraugās Latvijas Mikologu biedrība. Lai gan gļotsēnes vairs neietilpst sēņu bioloģiskajā valstī, Latvijā tradicionāli ar to izpēti nodarbojas ar sēņu pētniecību — mikoloģiju saistīti cilvēki. Par Gada gļotsēni kalendārajā gadā sabiedrība tiek pastiprināti informēta.

## Gada gļotsēnes Latvijā

## Atsauces
Langevni

**Langevni** (, ) ir pilsēta Apvienotajā Karalistē, Velsas ziemeļrietumos, Englsi grāfistes administratīvais centrs. Izvietojusies Englsi salas vidusdaļā Kevni upes krastos. Langevni ir otra lielākā apdzīvotā vieta salā, un vairāk nekā 80 % pilsētas iedzīvotāju runā velsiešu valodā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Dens Akroids

**Denjels Edvards Akroids** (; dzimis ) ir kanādiešu aktieris, komiķis, producents, mūziķis un scenārists.

Viņš ir *[[Saturday Night Live]]* skeča *Not Ready for Prime Time Players* sākotnējā sastāva dalībnieks (1975—1979). Darbojoties *Saturday Night Live*, Akroids piedalījās vairākās skeču sērijās par Olgalvjiem un Brāļiem Blūziem. Par darbu šajā šovā viņš saņēma piecas ''Primetime Emmy'' balvu nominācijas un 1977. gadā saņēma arī balvu. Pēc aiziešanas no šova viņš tajā ir piedalījies kā viesmākslinieks.

Akroids ieguva atpazīstamību ar scenāriju un Reja Stentca lomas atveidošanu filmā "Spoku mednieki" (1984) un "Spoku mednieki 2" (1989), kā arī ir atkārtojis savu lomu dažādos projektos franšīzes ietvaros. Vēl viņš zināms pēc komiskajām lomām filmās *[[Trading Places]]* (1983), *[[Spies Like Us]]* (1985), *[[Dragnet]]* (1987), "Olgalvji" (*Coneheads*, 1993), *[[The Great Outdoors]]* (1988), "Brāļi Blūzi" (*The Blues Brothers*, 1980) un *[[Blues Brothers 2000]]*.

1990. gadā viņu nominēja Amerikas Kinoakadēmijas balvai kategorijā "Labākais aktieris otrā plāna lomā" par Bulija Vetana lomu filmā "Deizijas kundzes šoderis" (*Driving Miss Daisy*, 1989). Dramatiskas lomas atveidojis filmās "Mana meitene" (*My Girl*, 1991), "Čaplins" un *[[Sneakers]]* (abas 1992). Akroids atveidojis otrā plāna lomas filmās *[[Tommy Boy]]* (1995), "Killers no Grospointas skolas" (1997), "Kārtējais pirmais randiņš" (2004), "Kampaņa: vēlēšanu cirks" (2012) un "Aiz svečturiem" (*Behind the Candelabra*, 2013).

Viņš atveidoja Maiku Vēberu savā situāciju komēdijseriālā *[[Soul Man]]* (1997—1998). Tāpat piedalījies dažādos televīzijas seriālos, tostarp *[[It's Garry Shandling's Show]]* (1990), *[[Home Improvement]]* (1997), "Mana trakā ģimene" (2009), Simpsoni" (2021) and *[[The Conners]]* (2019). Akroids ir arī uzņēmējs, viņš ir līdzīpašnieks ēdināšanas iestādēm *[[House of Blues]]* un degvīna *[[Crystal Head Vodka]]* zīmolam.

## Atsauces

## Ārējās saites
Svetlana Čulkova

**Svetlana Čulkova** (dzimusi ) ir Latvijas politiķe. 14. Saeimas deputāte no partijas "Stabilitātei!" saraksta.

2013. gadā absolvēja Informācijas sistēmu menedžmenta augstskolu, iegūstot tūrisma uzņēmējdarbības vadītāja profesionālo kvalifikāciju.
Strādāja SIA "Lapa", darbojās partijā "Alternative", tad partijā "Stabilitātei!" un divās sabiedriskajās organizācijās: biedrībā "Baltic seafarer's community" un biedrībā "Stabilitātei-JĀ!".

2022. gadā viņu ievēlēja par 14. Saeimas deputāti, 2025. gadā par partijas "Stabilitātei!" Saeimas frakcijas vadītāju.

## Atsauces
Sors

**Sors** (no ) vai **šors** (no ) ir solončaka paveids, kas veidojas beznoteces ieplakās ar izteiktu krasta līniju. Raksturīgs Centrālāzijas tuksnešiem un pustuksnešiem.

Soriem raksturīga sāls garozas vai bieza sāls putekļu slāņa klātbūtne un sērūdeņraža smaka, kā arī daļēja pārvēršanās solončakos. Virsmai nav veģetācijas. Vienīgais augāja veids, kas spēj augt soros, ir zarainais sarsazāns; tam dabā nav alternatīvas, un, kad sarsazāni soros tiek iznīcināti vai degradēti, sori paliek bez veģetācijas. Sori ar garozas biezumu, kas pārsniedz 10 cm, tiek klasificēti kā neaugsnes veidojumi. Tādi veidojas sālsezeru vai jūras līču ūdens līmeņa pazemināšanās vai izžūšanas rezultātā. Pilnībā izžūstot, sori nereti pārveidojas par takiriem.

Zināmākie sori atrodas Kaspijas jūras bijušo ziemeļaustrumu piekrastes līču vietā — Elikoltiks un Kaidaks.

## Atsauces

## Ārējās saites
Klotiņš

**Klotiņš** var būt:

* Arnolds Klotiņš (1934) — latviešu muzikologs un publicists;
* Jurģis Klotiņš (1985) — latviešu mūziķis, kultūras darbinieks un politiķis.
Elikoltiks

**Elikoltiks** ( — ‘mirušās rokas līcis’) ir bijušais Kaspijas jūras līcis tās ziemeļaustrumos. Administratīvi atrodas Kazahstānas Manghistau apgabalā. Agrāk saukts arī kā **Cesareviča līcis** () un **Komsomoļeca līcis** (*залив Комсомолец*), bet 18.—19. gadsimta eiropiešu kartēs — **Zilā jūra**. Iestiepjas cietzemē līdz 170 km garumā, dienvidaustrumos no tā atzarojas šaurais un garais Kaidaks. Dienvidrietumos līcim piekļaujas Bozaši pussala. Dēļ ūdens līmeņa pazemināšanās Kaspijas jūrā 20. gadsimta vidū lielākā daļa līča pārvērtusies par plašu soru; platība samazinājās no  līdz . Pašlaik ūdens līmenis jūrā paaugstinās un līcis pakāpeniski piepildās ar ūdeni.

Līča ziemeļu krastā atrodas naftas iegulas.

## Atsauces

## Ārējās saites
Brālis 2

**"Brālis 2"** () ir 2000. gada Krievijas kriminālfilma, kuras režisors un scenārija autors ir Aleksejs Balabanovs. Galvenās lomas tajā atveido Sergejs Bodrovs jaunākais (Daņila), Viktors Suhorukovs (Viktors), Sergejs Makoveckis (Belkins) un Darja Ļesņikova (Merlina). Šis ir turpinājums 1997. gada filmai "Brālis".

Filmas pirmizrāde notika 2000. gada 11. maijā, atkārtotu pirmizrādi Krievijā filma piedzīvoja 2022. gada 24. martā. 

Filmā Daņila Bagrovs un viņa brālis Viktors dodas uz ASV, lai atriebtu Daņilas armijas biedra slepkavību. Daņila dodas meklēt uzņēmēju Ričardu Menisu, kurš pasūtīja slepkavību, bet Viktoram rodas konflikts ar ukraiņu mafiju.

2015. gadā, reaģējot uz Krievijas veikto Krimas aneksiju, Ukrainas Valsts kino aģentūra aizliedza filmas izrādīšanu kinoteātros, televīzijā, publiskos komerciālos un mājas video seansos, lēmumu pamatojot ar to, ka filmā "redzamas ainas, kas ir pazemojošas ukraiņiem pēc nacionālajām pazīmēm".
 

## Atsauces

## Ārējās saites
Bozaši

**Bozaši** () ir pussala Kazahstānas rietumos, Kaspijas jūras ziemeļaustrumu piekrastē. Administratīvi ietilpst Manghistau apgabalā. Rietumos to apskalo Manghistau līcis, ziemeļos — Elikoltiks, austrumos — Kaidaks. Dienvidos pussalu norobežo Manghistau kalnu grēda un Manghistau pussala. Ainavā dominē tuksnesis. Dienviddaļā rejlefs paugurains, vietām smilšu barhani. Ziemeļu daļā lielas platības aizņem solončaki un sori. Janvāra vidējā temperatūra −7°С, jūlija — +26°С. Gada vidējais nokrišņu daudzums 200—250 mm. Sakarā ar Kaspijas jūras līmeņa pazemināšanos 20. gadsimta vidū pussalas teritorija ievērojami palielinājās, tagad samazinās.

Pussalas teritorijā ievērojamas naftas un dabasgāzes atradnes, kuru ieguvei izveidota transporta un ražošanas infrastruktūra.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Bozaši pussala Manghistau apgabala kartē
The Pale Blue Eye

***The Pale Blue Eye*** ir 2022. gada ASV mistērijas trillera filma, kuras režisors un scenārija autors ir Skots Kūpers. Filmā galvenās lomas atveido Kristians Beils, Harijs Mellings, Džiliana Andersone, Lūsija Bointone un Roberts Dūvols. Filma balstīta uz Luisa Beiarda 2003. gada romānu ar tādu pašu nosaukumu.

Filmas darbība norisinās 1830. gadā un tā stāsta par detektīvu Augustusu Landoru (Beils), kurš kopā ar jaunu Edgaru Alanu Po izmeklē vairākas slepkavības ASV militārajā akadēmijā.

Filmas *The Pale Blue Eye* pirmizrāde notika , bet kopš  tā ir pieejama straumēšanas platformā *[[Netflix]]*. Filma saņēma pozitīvas kritiķu atsauksmes.

## Atsauces

## Ārējās saites
Pēc saules

**"Pēc saules"** () ir 2022. gada Apvienotās Karalistes un ASV drāmas filma, kuras režisore un scenārija autore ir Šarlote Velsa. Filmā galvenās lomas atveido Pols Meskals un Frenkija Korio.

Filmas darbība notiek 2000. gadu sākumā un tā stāsta par 11 gadus vecu meiteni, kura atrodas brīvdienās Turcijas kūrortā ar savu tēvu.

Filmas "Pēc saules" pirmizrāde notika  2022. gada Kannu kinofestivālā. Filma saņēma lielu kritiķu atzinību, slavējot Velsas režiju un scenāriju, kā ar aktierspēli. Nacionālā kinofilmu pārraudzīšanas padome to atzina par vienu no 2022. gada labākajām filmām. Žurnāls *[[Sight & Sound]]* "Pēc saules" atzina par 2022. gada labāko filmu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Manghistau

**Manghistau** var būt:
* Manghistau apgabals
* Manghistau kalni
* Manghistau līcis
* Manghistau pussala
Kaviļas

**Kaviļas** () ir graudzāļu dzimtas ģints, kurā ir klasificētas aptuveni 300 daudzgadīgu lakstaugu sugas. Savvaļā sugas ir sastopamas daudzviet mērenajā joslā un subtropu joslā, kā arī tropu kalnos.

Daudzas sugas ir svarīgas lopbarības kultūras. Kā dekoratīvie augi tiek izmantotas vairākas sugas, piemēram, *Stipa brachytrich*, *Stipa* *arundinacea*, *Stipa splendens*, *Stipa calamagrostis*, *Stipa gigantea* un *Stipa pulchra*.

Augiem raksturīgas raupjas, ieritinātas lapas un vārpskaras.

Latvijā ir sastopama tikai viena, ievazāta suga — matveida kaviļa (*Stipa capillata*, sinonīms *Stipa juncea*).

## Galerija

Attēls:Stipa dasyphylla kz05.jpg|*Stipa dasyphylla*
Attēls:Stipa gigantea 3.JPG|*Stipa gigantea* 
Attēls:Stipa lessingiana Ostnica Lessinga 2019-05-03 03.jpg|*Stipa lessingiana*
Attēls:Stipa pennata.jpg|*Stipa pennata*
Attēls:Stipa tenacissima.jpg|*Stipa tenacissima*


## Atsauces
Fortševčenko

**Fortševčenko** () ir pilsēta Manghistau apgabalā Kazahstānā, Tipkaraghanas rajona administratīvais centrs. Izvietojusies apgabala rietumos Kaspijas jūras krastā Manghistau pussalas rietumu galā pie Tipkaraghana zemesraga  no apgabala centra Aktau un  no valsts galvaspilsētas Astanas. Osta Kaspijas jūras krastā.

## Vēsture
Kopš 8. gadsimta šajā vietā atradās neliela oguzu pilsētiņa Ketikala, kas bija osta Zīda ceļa maršrutā pāri Kaspijas jūrai.

1717. gadā Manghistau pussalā krievu Hivas ekspedīcija uzbūvēja Tukaraganas cietoksni, ko nodēvēja par godu Pēterim I un Svētajam Pēterim. 1834. gadā Kaidaka krastā tika uzcelts Novoaleksandrovskas forts. 1846. gadā tas tika pārcelts uz 1717. gadā dibinātā cietokšņa vietu un pārdēvēta par **Novopetrovsku** (*Ново-Петровское*). 1857. gadā to pārdēvēja par **Fortaleksandrovsku** (*Форт-Александровский*). No 1882. līdz 1920. gadam Fortaleksandrovska bija Mangišlakas apriņķa centrs. 1899. gadā piešķirts pilsētas statuss. 1924. gadā pārdēvēta par **Forturicku** (*Форт-Урицкий*) par godu krievu revolucionāram Moisejam Urickim, bet 1939. gadā tagadējā vārdā par godu ukraiņu dzejniekam Tarasam Ševčenko, kas šeit bija izsūtījumā no 1850. līdz 1857. gadam.

## Infrastruktūra
Pilsētā atrodas Tarasa Ševčenko memoriālais muzejs, novadpētniecības un etnogrāfiskais muzejs. Ziemeļos no pilsētas Bautinas osta.

## Atsauces

## Ārējās saites
Edgars Ungurs (šahists)

**Edgars Ungurs** (dzimis  Rīgā) ir Latvijas FIDE meistars šahā (2022).

## Biogrāfija
Daudzkārtējais Pasaules un Eiropas jauniešu šaha čempionātu dalībnieks. 1998. gadā piedalījies Eiropas jauniešu šaha čempionātā U14 vecuma grupā.

2016. gada Rīgas šaha čempionātā ieņēmis 3. vietu. Pēc diviem gadiem šajā pašā turnīrā izcīnījis 2. vietu.

2015. gadā debitējis Latvijas šaha čempionāta finālā. 2019. gadā uzvarējis Latvijas šaha čempionāta pusfinālā. 2022. gada maijā izcīnījis 3. vietu Latvijas šaha čempionātā.

2022. gadā pārstāvējis Latvijas komandu Pasaules šaha olimpiādē. Ar sekmīgu sniegumu šaha olimpiādē nopelnījis FIDE meistara (FM) titulu.

2023. gada septembrī izcīnījis 3. vietu Rīgas šaha čempionātā.

Absolvējis Ekonomikas un kultūras augstskolu (2009) un Latvijas Sporta pedagoģijas akadēmiju (2011). Saņēmis FIDE instruktora un FIDE kategorijas tiesneša (2014) nosaukumus. Kopš 2011. gada strādā kā treneris Rīgas Šaha skolā.

Viņa māte Līga Ungure arī ir šaha trenere.

## Vietas Latvijas šaha čempionātā
* 2015. gads — 21. vieta.
* 2019. gads — 20. vieta.
* 2021. gads — 5. vieta.
* 2022. gads — 3. vieta.
* 2023. gads — 9. vieta.
* 2024. gads — 17. vieta.
* 2025. gads — 7. vieta.

## Atsauces

## Ārējās saites
Kaidaks

**Kaidaks** () ir garš, šaurs un sekls Kaspijas jūras līcis tās ziemeļaustrumos. Administratīvi atrodas Kazahstānas Manghistau apgabalā. Atzarojas no Elikoltika tā dienvidaustrumos, stiepjas dienvidrietumu virzienā  garumā starp Ustjurtu rietumos un Bozaši pussalu rietumos. No 20. gadsimta 30. gadiem ūdens līmenis Kaspijas jūrā pazeminājās, kādēļ Kaidaks izžuva un tā vietā izveidojās sors. Pašlaik ūdens līmenis jūrā paaugstinās un līcis piepildās ar ūdeni.

## Atsauces

## Ārējās saites
Manghistau (kalni)

**Manghistau** () vai **Karatau** (*Қаратау*) ir kalnu masīvs Kazahstānas rietumos. Izvietojies Manghistau pussalas vidusdaļā starp Bozaši pussalu ziemeļos un Karakijas ieplaku dienvidos. Stiepjas austrumu—rietumu virzienā 130 km garumā starp Kaspijas jūru rietumos un Ustjurtu austrumos. Ainavā dominē stepe. Augstākā virsotne ir Besšoki .

Ielejas kalnu masīvu dala Rietumu Karatau, Austrumu Karatau un Karataušika grēdās. Masīvs izveidojies Permā, veidots no metamorfajiem kaļķakmeņiem, smilšakmeņiem un konglomerātiem. Ainavā dominē pustuksnesis un tuksnesis. Ielejas piemērotas ganībām. Ielejā starp Austrumu un Rietumu Karatau izvietojies Manghistau rajona centrs Šetpe.

## Atsauces

## Ārējās saites
Paralēlās mātes

**"Paralēlās mātes"** () ir 2021. gada Spānijas drāmas filma, kuras režisors un scenārija autors ir Pedro Almodovars. Filmā galvenās lomas atveido Penelope Krusa un Milena Smita.

Filma stāsta par divām vientuļām mātēm, starp kurām izveidojas cieša saikne, pēc tam, kad viņas dzemdē vienā dienā.

Filmas "Paralēlās mātes" pirmizrāde notika  78. Venēcijas kinofestivālā, kur tā bija festivāla atklāšanas filma. Penelope Krusa saņēma *Volpi Cup* balvu kā festivāla labākā aktrise. Filmu nominēja 94. Kinoakadēmijas balvai divās kategorijās, "Labākā aktrise galvenajā lomā" (Krusa) un "Labākā oriģinālmūzika". Filma saņēma pozitīvas kritiķu atsauksmes, tīmekļa vietnē *[[Rotten Tomatoes]]* saņemot 97% vērtējumu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Armagedona laiks

**"Armagedona laiks"** () ir 2022. gada ASV drāmas filma, kuras režisors un scenārija autors ir Džeimss Grejs. Filmā galvenās lomas atveido Anna Hetaveja, Džeremijs Strongs, Benkss Repeta, Džeilins Vebs un Entonijs Hopkinss.

Šī ir daļēji autobiogrāfiska filma un stāsta par jaunu zēna attiecībām ar savu ģimeni un draudzību ar afroamerikāņu klasesbiedru, augot 1980. gadu ASV.

Filmas *Armageddon Time* pirmizrāde notika  2022. gada Kannu kinofestivālā. Filmu ASV izplatīja *[[Focus Features]]*, bet starptautiski *[[Universal Pictures]]*. Filma saņēma pārsvarā pozitīvas kritiķu atsauksmes, bet kļuva par kases ieņēmumu izgāšanos, nopelnot tikai 5,9 miljonus ASV dolāru pie 15 miljonu budžeta.

## Atsauces

## Ārējās saites
Memoria

***Memoria*** ir 2021. gada fantāzijas drāmas filma, kuras režisors un scenārija autors ir Apičhatpons Vīrasethakuls. Filmā galvenās lomas atveido Tilda Svintone, Elkins Diass, Žanna Balibara, Huans Pablo Urrego un Daniels Himeness Kačo.

Filma stāsta par sievieti no Skotijas, kura, ceļojot pa Kolumbiju, sāk dzirdēt neizskaidrojamas un dīvainas skaņas.

Filmas *Memoria* pirmizrāde notika  2021. gada Kannu kinofestivālā. Filma saņēma festivāla Žūrijas balvu. *Memoria* izvēlēta kā Kolumbijas kandidatūra par labākā starptautisko spēlfilmu 94. Kinoakadēmijas balvai, tomēr to nenominēja. Filma saņēma pozitīvas kritiķu atsauksmes, tīmekļa vietnē *[[Rotten Tomatoes]]* saņemot 89% vērtējumu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Ilūkste (stacija)

**Ilūkste** ir dzelzceļa stacija Pašulienē, Šēderes pagastā, Augšdaugavas novadā, 6 kilometrus no Ilūkstes pilsētas līnijā Eglaine—Daugavpils. Pasažieru satiksmes stacijā nav, tajā notiek tikai kravas operācijas.

Stacijas vietā 1921. gadā eksistēja **Bundzišķu** stacija. 1926. gadā tika atvērts **Ilukstes** pieturas punkts, kas 1931. gadā tika pārdēvēts par Ilūksti. 20. gadsimta 60. gadu beigās stacijā tika izbūvēti pievedceļi uz naftas bāzi.

## Attēlu galerija

Пассажирская платформа на станции Илуксте - panoramio.jpg|Pasažieru platforma
ЖД пути - panoramio (1).jpg|Sliežu ceļu izvērsums
Переезд на ст. Илуксте - panoramio.jpg|Dzelzceļa pārbrauktuve pie Ilūkstes stacijas
Pašulienes mežs pie Ilūkstes stacijas.jpg|Pašulienes meža dabas liegums


## Atsauces
Eglaine (stacija)

**Eglaine** ir dzelzceļa stacija Eglainē, Eglaines pagastā, Augšdaugavas novadā, dzelzceļa līnijā Eglaine—Daugavpils. Eglaine ir Latvijas robežstacija, atrodas 5 kilometrus no Latvijas robežas ar Lietuvu. Pasažieru satiksme stacijā nepastāv kopš 1998. gada.

Stacija sākotnēji zināma ar nosaukumu **Jelovka**. Esošā stacijas ēka uzbūvēta 1927. gadā.

## Attēlu galerija

Pasažieru platforma Eglaines stacijā.jpg|Pasažieru platforma
Eglaines stacijas sliežu ceļi.jpg|Sliežu ceļu izvērsums
Piemiņas zīme Eglaines stacijā.jpg|Piemiņas zīme deportācijām
Ūdenstornis Eglaines stacijā.jpg|Ūdenstornis


## Šaursliežu dzelzceļa līnijas
Pirmā pasaules kara laikā 1916. gadā vācu karaspēka apgādei līdz Eglaines stacijai uzbūvēja 120 km garu šaursliežu dzelzceļa līniju no Pēterburgas—Varšavas dzelzceļa Pasmalves (*Pasmalvės*) stacijas Lietuvā. Tālāk tā veda līdz Siliņiem, kur tā savienojās ar dzelzceļa līniju Skapišķi—Suvainišķi—Aldaune. Tajā pašā gadā uzbūvēja dzelzceļu Rokišķi—Aknīste—Geidāni (50 km) un Ābeļi—Subate—Kaldabruņa (30 km). Abas līnijas savienojās Kaldabruņā, kur bija dzelzceļa apgriešanās trijstūris un savienojums ar Viesītes šaursliežu dzelzceļu.

Rautensee - Wilhelm Kretzschmann 'Die Wiederherstellung der Eisenbahnen auf dem östlichen Kriegsschauplatz,' Mittler-Verlag, 1925, S 232.jpg|Eglaines (*Jelowka*) šaursliežu frontes dzelzceļa līnijas 
Viesites dz cels 1920 gados.png|Viesītes dzelzceļa atzars līdz Eglaines stacijai 1920. gados


## Atsauces
Karakija

**Karakija** ( — ‘melnā krauja’) ir ieplaka Kazahstānas rietumos Kaspijas jūras austrumu piekrastē, Kazahstānas zemākā sausā ieplaka un trešā zemākā Āzijā.

Izvietojusies Manghistau pussalas dienviddaļā ap 50 km no Aktau pilsētas. Ieplakai in neregulāra ovāla forma, izstiepta ziemeļrietumu—dienvidaustrumu virzienā. Veidojusies karsta procesa rezultātā, izskalojoties sāļajiem iežiem. Ieplakas zemākajā vietā atrodas Batira ezers, kura ūdens līmenis ir stipri mainīgs. Ezeram izžūstot, tas ielejas dibens pārvēršas par solončaku.

Ieplaka kopš 2001. gada iekļauta Karakijas—Karakola dabas lieguma teritorijā.

1930. gados bija plāni par ieplakas pārpludināšanu ar Kaspijas jūras ūdeni, izbūvējot hidroelektrostaciju, kas izmantotu  augstuma starpību ar jūru.
 
## Atsauces

## Ārējās saites
Garabogazkels

**Garabogazkels** ( — ‘melnās rīkles ezers’) ir Kaspijas jūras lagūnveida līcis tās austrumos. Administratīvi atrodas Turkmenistānas Balkana vilajetā. Ar jūru to savieno 200 m plats sekls šaurums, pa kuru jūras ūdens nokļūst līcī. Intensīvās ūdens iztvaikošanas rezultātā līča ūdens līmenis un platība sezonas laikā var ievērojami mainīties.

Atrodas ieapaļā lagūnā, ko no jūras atdala smilšu strēles. Ziemeļu un austrumu krasti krauji, rietumu un dienvidu — lēzeni. Līča ūdens sāļums periodiski sasniedz 310 ‰, kas ir salīdzināms ar Nāves jūras ūdens sāļumu. Ūdenī augsta glaubersāls koncentrācija — līča krastā un gruntī ievērojamas mirabilīta iegulas. Ūdens temperatūra vasarā līdz , ziemā — zem .

Intensīvās ūdens iztvaikošanas rezultātā viss līcī ieplūstošais ūdens iztvaiko; atpakaļplūsma seklajā šaurumā nav novērota. 1950.—1970. gados ūdens līmenis Kaspijas jūrā sāka ievērojami pazemināties (tas sakrita ar hidroelektrostaciju kaskādes izbūvi Volgas upē) un 1980. gadā tika pieņemts lēmums ar dambi aizsprostot ieeju Garabogazkelā, lai mazinātu ūdens zudumu jūrā. Divu gadu laikā līča platība samazinājās no 10 000 km² līdz 2000 km², bet 1984. gadā līcis izžuva pavisam. Līča vietā izveidojās sālstuksnesis un tajā radušās sāls putekļu vētras nodarīja ievērojamu kaitējumu apkārtējai ekoloģijai. No 1984. gada Kaspijas jūras līmenis sāka strauji paaugstināties un līci nosprostojošajā dambī izveidoja noteci ar 11 caurulēm, kas gan nedeva pienācīgu efektu — līcis aizpildījās nepietiekoši ātri. 1992. gadā dambi uzspridzināja un līcis ātri atjaunojās savā dabīgajā platībā.

Līča piekrastē kopš 1920. gadiem notiek rūpnieciska nātrija sulfāta un glaubersāls ieguve.

## Atsauces

## Ārējās saites
Sventa (stacija)

**Sventa** ir neizmantots dzelzceļa pieturas punkts Sventes pagastā, Augšdaugavas novadā līnijā Eglaine—Daugavpils. Pasažieru perons ir nojaukts, stacijas teritorijā saglabājušās vien ēkas atliekas (mūra sienas).

Pieturas punkts ar nosaukumu **Svente** atklāts 1924. gadā, 1931. gadā to pārdēvēja par Sventu.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Sventas stacijas fotogrāfijas
Fati (seriāls)

**Fati** ir 2022. gada Latvijas kriminālkomēdijas žanra televīzijas seriāls, pirmais seriāls latgaliešu valodā. Seriāla režisors ir Vadims Bogdanovs, operators — Konstantīns Simanovs, bet producenti ir Guntis Rasims, Arnis Slobožaņins, Pīters Ragaušs, Kristīne Veinšteina, Latvijas Televīzija, SIA Tet.

Seriāla scenārija autore ir Ieva Pastare. Tas balstīts uz patiesiem notikumiem (kontrabandas skandālu un cilvēka nolaupīšanu) Ludzas novada Kārsavā.

Galvenās lomas seriālā attēlo Daugavpils teātra aktieri Māris Korsiets un Ritvars Gailums, citās lomās Zanda Mankopa, Jurijs Djakonovs, Liena Šmukste, Kristīne Veinšteina, Ūga.

2023. gada vasarā Ludzas novada Kārsavā, Malnovā, Bozovā un Salnavā tika filmēta seriāla otrā sezona. Seriāla turpinājums ieturēts komēdijas/mistērijas žanrā. Darbība norisinās Latgales laukos, skolas brīvlaikā. Sižeta idejas autori Arnis Slobožaņins un Jānis Krivtežs sadarbībā ar scenārija autoru Valentīnu Lukaševiču, režisoru Edvardu Mikālu un operatoru Raivo Freimani parāda publisku kaunināšanu, nepatiesu apsūdzību, cilvēka nolaupīšanu un tiesāšanu, pagātnes aizvainojumus un dažādus cilvēciskus pārpratumus. Lomās Māris Korsiets, Ritvars Gailums, Kristīne Veinšteina, Jānis Kronis.

## Nosaukums
"Fati" ir latgaliešu valodas vārds, kas apzīmē jaunus, nepieredzējušus un naivus cilvēkus, kam īsti neveicas.

## Atsauces
Neatkarības diena: Atdzimšana

**"Neatkarības diena: Atdzimšana"** () ir 2016. gada ASV zinātniskās fantastikas asa sižeta filma, kuras režisors ir Rolands Emerihs. Filmā galvenās lomas atveido Liams Hemsvorts, Džefs Goldblūms, Bills Pulmans, Maika Monro, Treviss Toups, Viljams Fihtners, Šarlote Gensbūra un Džads Hiršs. "Neatkarības diena: Atdzimšana" ir turpinājums 1996. gada filmai "Neatkarības diena".

Filmā notikumi norisinās 20 gadus pēc pirmās filmas notikumiem un stāsta par nākamo citplanētiešu uzbrukumu Zemei.

Plāns par turpinājumu filmai "Neatkarības diena" tapa jau 2001. gadā, līdz 2014. gadā *[[20th Century Studios|20th Century Fox]]* deva tam zaļo gaismu. Filmas pirmizrāde notika . Filma saņēma negatīvas kritiķu atsauksmes un nopelnīja tikai 389 miljonus ASV dolāru pie 165 miljonu budžeta.

## Atsauces

## Ārējās saites
Rolands Emerihs

**Rolands Emerihs** (, dzimis ) ir vācu kinorežisors, scenārists un kinoproducents, pazīstams ar savām zinātniskās fantastikas un katastrofu filmām.

Emeriha filmas, kas lielākoties ir Holivudā radītas filmas angļu valodā, ir kopumā nopelnījušas vairāk nekā 3 miljardus ASV dolāru, tai skaitā vairāk nekā 1 miljardu ASV dolāru ASV.

Savu pirmo filmu, *[[Das Arche Noah Prinzip]]*, režisējis 1984. gadā. Vēlāk kļuvis starptautiski atpazīstams ar filmām "Universālais kareivis" (*Universal Soldier*, 1992), "Zvaigžņu Vārti" (1994), "Neatkarības diena" (1996) un tās turpinājumu "Neatkarības diena: Atdzimšana" (2016), "Godzilla" (1998), "Patriots" (2000), "Diena pēc rītdienas" (2004), "10 000 p.m.ē." (2008), "Uzbrukums Baltajam namam" (*White House Down*, 2013), "Kauja par Midveju" (2019) un "" (2022).

## Atsauces

## Ārējās saites
Agnesa Stepania Ter-Avetisjana

**Agnesa Stepania Ter-Avetisjana** (dzimusi ) ir Latvijas starptautiskā meistare šahā (WIM, 2025).

## Biogrāfija
Rīgas šaha skolas un Bērnu un jauniešu centra "Daugmale" treneres Poļinas Ni audzēkne. Daudzkārtējā Latvijas jauniešu šaha čempionātu uzvarētāja dažādās meiteņu vecuma grupās: 2017. gadā M10 vecuma grupā, 2018. gadā M12 vecuma grupā, 2020. gadā M14 vecuma grupā, 2022. gadā M16 vecuma grupā. Vairākkārt pārstāvējusi Latviju Pasaules un Eiropas jauniešu šaha čempionātos, kuros labāko rezultātu sasniegusi 2023. gadā, kad uzvarējusi Eiropas jauniešu čempionātā meiteņu M16 vecuma grupā. 2023. gada oktobrī Meksikā piedalījusies Pasaules junioru šaha čempionātā, kur meiteņu konkurencē ierindojusies 24. vietā. 2025. gada oktobrī Duresi ierindojusies 14. vietā Pasaules jauniešu šaha čempionāta meiteņu G18 vecuma grupā.

Kopš 2017. gada regulāri piedalījusies Latvijas sieviešu šaha čempionātos. Labu rezultātu šajās sacensībās sasniegusi 2021. gadā, kad izcīnījusi 3. vietu. Pēc šī panākuma 2022. gada sākumā saņēmusi nacionālās meistares nosaukumu. 2025. gadā izcīnījusi 2. vietu.

2022. gadā 14 gadu vecumā pārstāvējusi Latvijas komandu Pasaules sieviešu šaha olimpiādē. Ar sekmīgu sniegumu šaha olimpiādē nopelnījusi FIDE meistares (WFM) titulu.

2023. gadā Melnkalnē piedalījusies Eiropas individuālajā šaha čempionātā sievietēm, kurā ierindojusies 101. vietā.

2024. gada martā ierindojusies 23. vietā starptautiskā sieviešu šaha turnīrā Taškentā. 2024. gada augustā Prāgā izcīnījusi 8. vietu Eiropas jauniešu čempionātā meiteņu M18 vecuma grupā. 2024. gada septembrī Budapeštā pārstāvējusi Latvijas sieviešu izlasi 45. šaha olimpiādē  pie 3. galdiņa (+6, =2, -2). 2024. gada novembrī Floriānopolisā izcīnījusi 4. vietu Pasaules jauniešu čempionātā meiteņu M18 vecuma grupā. 2024. gada decembrī izcīnījusi 2. vietu Rīgas Ziemassvētku šaha festivāla starptautiskās meistares normas turnīrā.

2025. gada martā Melnkalnes pilsētā Petrovacā ierindojusies 62. vietā Pasaules junioru šaha čempionātā meiteņu U20 grupā. 2025. gada martā uzvarējusi Latvijas meiteņu šaha čempionātā M18 vecuma grupā. 2025. gada aprīlī Rodā ierindojusies 37. vietā Eiropas individuālajā sieviešu šaha čempionātā ar rezultātu 6½ punkti no 11 iespējamiem, kas bija pēdējo gadu labākais rezultāts starp Latvijas šahistēm. Šajā turnīrā Agnesa izpildīja otro starptautiskās meistares (WIM) normu. Pēc Eiropas individuālā sieviešu šaha čempionātā turpat Rodā piedalījusies Pasaules čempionātos ātrajā šahā un šaha ātrspēlē meiteņu M18 vecuma grupā, kuros izcīnījusi 4. un 7. vietu. 2025. gada novembrī Budvā visu turnīru biju starp līderēm Eiropas jauniešu čempionātā meiteņu M18 vecuma grupā, taču zaudējums pēdējā kārtā ļāvis ieņemt tikai 9. vietu.

Par panākumiem turnīros FIDE 2025. gadā Ter-Avetisjanai piešķīra starptautiskās meistares (WIM) nosaukumu.

## Vietas Latvijas šaha čempionātā
* 2017. gads — 13. vieta.
* 2018. gads — 19. vieta.
* 2019. gads — 11. vieta.
* 2020. gads — 10. vieta.
* 2021. gads — 3. vieta.
* 2022. gads — 4. vieta.
* 2025. gads — 2. vieta.

## Ārējās saites

## Atsauces