open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Misters Neviens

**Misters Neviens** () ir 2009. gada zinātniskās fantastikas drāmas filma, kuras režisors un scenārija autors ir Žaks van Dormāls. Galvenos tēlus atveido Džēreds Leto, Sāra Pollija, Diāna Krīgere, Rīss Ivanss, Lina Dan Fama, Nataša Litla, Tobijs Regbo un Džūno Templa. Filmas pirmizrāde notika  Venēcijas kinofestivālā.

## Sižets
Filmā tiek parādīts Nemo Noubodija dzīvesstāsts. Nemo ir 118 gadus vecs vīrietis, kurš ir palicis kā pēdējais mirstīgais uz Zemes pēc tam, kad pārējā cilvēce ir sasniegusi kaut ko tuvu nemirstībai. Nemo, kuram pamazām zūd atmiņa, atceras trīs kritiskus punktus savā dzīvē: deviņu gadu vecumā, 15 gadu vecumā un 34 gadu vecumā. Filmā tiek parādīti alternatīvi dzīves ceļi, kas bija iespējami šajos kritiskajos punktos.

## Atsauces

## Ārējās saites
Matiass Maiers

**Matiass Maiers** (; dzimis ) ir austriešu kalnu slēpotājs. Viņš ir 2014. gada Soču olimpisko spēļu uzvarētājs nobraucienā un 2018. gada Phjončhanas olimpisko spēļu uzvarētājs supergigantā.

M. Maiera tēvs Helmuts Maiers arī ir bijis kalnu slēpotājs, 1988. gada Kalgari olimpisko spēļu sudraba medaļas ieguvējs supergigantā.

Pasaules kausa posmos M. Maiers startē kopš 2009. gada, kad debitēja sacensībās Sestrjērā. 10 sezonu laikā guvis 5 uzvaras atsevišķos Pasaules kausa posmos, uz pjedestāla kāpjot 21 reizi. Vislabākos panākumu guvis supergigantā, kā arī nobraucienā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Īgelštrēmi

thumb|200px|Īgelštrēmu dzimtas ģerbonis.

**Īgelštrēmi** () ir vācbaltiešu dzimta, kas 17. gadsimta sākumā ieceļoja Zviedru Vidzemē un vēlāk izplatījās arī Krievijā. 1747. gadā ierakstīta Vidzemes bruņniecības un 1806. gadā  Igaunijas bruņniecības matrikulā.

## Vēsture
Dzimtas ciltstēvs ir zviedru pulkvedis Bengts Haraldsons, kura dēls Haralds Bengtsons (1604–1678) bija Zviedru Vidzemes gubernatora Juhana Šites kambarkungs. Pēc poļu—zviedru karu beigām viņš ieguva tādas Zviedru Vidzemes muižas kā Ropku  (*Ropkoy*), Laivu (*Laiwa, Laeva*) un citas mūsdienu Igaunijā, kā arī Mazbrenguļu muižu (*Klein-Wrangelshof*), tagadējā Dikļu pagastā Latvijā. 
1645. gadā pulkvedi Bengtu Haraldsonu un viņa pēcnācējus iecēla Zviedrijas dižciltīgo kārtā un piešķīra uzvārdu Īgelštrēms (*von Igelström*, no "dēļu straumes").

Viņa mazmazdēls majors Haralds Haraldsons Īgelštrēms  Lielā Ziemeļu kara laikā bija gan Zviedrijas, gan Polijas-Lietuvas kopvalsts dienestā un 1710. gadā krita kaujā pret krieviem pie Drujas. Pēc Vidzemes kapitulācijas un inkorporācijas Krievijas impērijā viņa dēli sadalīja tēva īpašumus un iegādājās vēl citas muižas.  
Pieci brāļi Gustavs Heinrihs (1695–1771, Ropkas un Laivas muižu īpašnieks, Vidzemes landmaršals), Haralds Vilhelms (1696–1760, Devēnas (*Deewen*) muižnieks), Otto Reinholds (miris 1751, Dzelzavas muižnieks), Georgs Reinholds (1698–1752) un Leonards Johans (1702–1782, Codes un Kleistu muižnieks) 1739. gadā par īpašiem nopelniem ieguva mantojamu barona titulu.

Savukārt Gustava Heinriha Īgelštrēma dēli Haralds Gustavs (1733–1804), Jakobs Johans (1735–1804) un Otto Heinrihs (1737–1823, ģenerālis, Šampētera, Anniņmuižas un Zolitūdes muižnieks) 1792. gadā ieguva mantojamu Svētās Romas impērijas grāfa titulu. Ģenerālmajors Aleksandrs Īgelštrēms (1770–1855) 1845. gadā ieguva Krievijas impērijas grāfa titulu.


Levitsky Igelstrom.jpg|ģenerālis Oto Heinrihs Īgelštrēms
Konstantin Igelstrom.jpg|decembrists Konstantīns Īgelštrēms
Igelstrom GG.jpg|ģenerālis Heinrihs Īgelštrēms (1825-1899)
Brockhaus and Efron Encyclopedic Dictionary B82 32-1.jpg|rakstnieks Andrejs Īgelštrēms


## Atsauces
Bēteru upīte

**Bēteru upīte** (arī **Beķeru strauts**, **Bēteru strauts**, **Bēteru upe**, **Bieteru strauts**, **Satekas**, **Satekas strauts**, **Sušku upīte**)  ir Vaidavas kreisā krasta pieteka Alūksnes novadā.

Izteka - no Bērtiņu ezera uz dienvidrietumiem no Alsviķiem. Tek ziemeļrietumu virzienā. Ietek Vaidavā caur Karvas ūdenskrātuvi. Bēteru upīti augštecē šķērso valsts autoceļš V378 (Alsviķi – Ādams), bet vidustecē - P39 (Alūksne – Ape).

## Atsauces
Birītenes strauts

**Birītenes strauts** (arī **Biritene**, **Biritenes strauts**)  ir Medņupes labā krasta pieteka Alūksnes novadā.

Izteka uz dienvidrietumiem no Nēķenes. Tek dienvidrietumu virzienā. Ietek Medņupē uz dienvidiem no Kodolu mājām.

## Atsauces
Alija Izetbegovičs

**Alija Izetbegovičs** (, , dzimis , miris ) bija bosniešu advokāts, filozofs, politiķis un rakstnieks. No 1990. līdz 1996. gadam bija Bosnijas un Hercegovinas Republikas prezidents, bet pēc tam, no 1996. līdz 2000. gadam bija bosniešu pārstāvis Bosnijas un Hercegovinas prezidentūrā.
Čukstu strauts

**Čukstu strauts**  ir Vaidavas kreisā krasta pieteka Alūksnes novadā. Tek ziemeļu virzienā purvainā, mežainā apvidū. Ietek Vaidavā lejpus Čukstu mājām.

## Atsauces
Dedestiņu strauts

**Dedestiņu strauts** ir Vaidavas kreisā krasta pieteka Alūksnes novadā, uz ziemeļiem no Alsviķiem. Tek ziemeļu virzienā. Ietek Vaidavā augšpus Čukstu mājām.

## Atsauces
Baltkrievija 2018. gada ziemas olimpiskajās spēlēs

**[[Baltkrievija]]** piedalījās 2018. gada ziemas olimpiskajās spēlēs, kas notika Dienvidkorejas pilsētā Phjončhanā no 2018. gada 9. līdz 25. februārim. Šīs bija Baltkrievijas septītās ziemas olimpiskās spēles kopš Padomju Savienības sabrukuma. Baltkrievijas olimpiskā vienība šajās spēlēs sastāvēja no 33 sportistiem (16 vīrieši un 17 sievietes), kuri piedalījās 6 dažādos ziemas olimpiskajos sporta veidos. Pirmo reizi Baltkrievijas olimpiskajā komandā ziemas olimpiskajās spēlēs sievietes bija vairāk pārstāvētas nekā vīrieši.

2018. gada Phjončhanas spēlēs Baltkrievijas sportisti izcīnīja 3 olimpiskās medaļas (divas zelta un viena sudraba). Divas no tām tika izcīnītas biatlonā un viena medaļa frīstaila slēpošanā. Biatloniste Darja Domračeva šajās olimpiskajās spēlēs izcīnīja vēl vienu zelta un vienu sudraba medaļu, savā karjerā kopā izcīnot sešas olimpiskās medaļas.

Baltkrievijas karognesēja 2018. gada Phjončhanas spēļu atklāšanas ceremonijā bija frīstaila slēpotāja Alla Cupera, savukārt noslēguma ceremonijā biatloniste Darja Domračeva.

## Medaļnieki
[220px|thumb|left|Biatloniste [Darja Domračeva izcīnīja divas olimpiskās medaļas]]

* * Skatīt arī: [[2018. gada ziemas olimpisko spēļu medaļu tabula]] un [[2018. gada ziemas olimpisko spēļu medaļnieki]]*

### Sadalījums pa sporta veidiem

## Dalībnieki
### Sportistu uzskaitījums

* Dzinara Alimbekava ()
* Jurijs Astapenka ()
* Sergejs Bočarņikovs ()
* Alla Cupera ()
* Vladimirs Čepelins ()
* Jurijs Daniločkins ()
* Sergejs Dolidovičs ()
* Darja Domračeva ()
* Ignats Golovacjuks ()
* Maksims Gustiks ()
* Staņislavs Hladčenko ()
* Hanna Huskova ()
* Ramans Jaliotnavs ()
* Valentīna Kaminskaja ()
* AnastasiJa Kirillova ()
* Irina Krivko ()
* Antons Kušnirs ()
* Inna Lukoņina ()
* Tatjana Mihailova ()
* Vitālijs Mihailovs ()
* Nadežda Pisareva ()
* Aleksandra Ramanovkaja ()
* Ksenija Sadovskaja ()
* Mihails Semjonovs ()
* Maksims Sergejevs ()
* Poļina Seronosova ()
* Nadežda Skardino ()
* Antons Smoļskis ()
* Marija Škanova ()
* Jūlija Tihonova ()
* Maksims Varabejs ()
* Aleksandrs Voranavs ()
* Marina Zujeva ()

### Sadalījums pa sporta veidiem

## Atsauces
Albānija 1992. gada vasaras olimpiskajās spēlēs

**[[Albānija]] [[1992. gada vasaras olimpiskās spēles|1992. gada vasaras olimpiskajās spēlēs]]** Spānijas pilsētā Barselonā bija viena no 169 dalībvalstīm. Šīs bija Albānijas otrās vasaras olimpiskās spēles, iepriekš tā startēja pirms 20 gadiem, 1972. gada Minhenes olimpiskajās spēlēs. Albānija šajās olimpiskajās spēlēs bija pārstāvēta ar 7 sportistiem (5 vīriešiem un 2 sievietēm) 4 olimpiskajos sporta veidos.

Šajās olimpiskajās spēlēs Albānija neizcīnija olimpiskās medaļas. Labāko rezultātu izcīnīja Dede Dukajs, kurš svarcelšanā ieguva 9. vietu. 

Albānijas karognesējs olimpisko spēļu atklāšanas ceremonijā bija šāvējs Kristo Robo.

## Sportistu sadalījums starp sporta veidiem

## Peldēšana [[Attēls:Swimming pictogram.svg|25px]]

Albānija pirmo reizi startēja peldēšanā olimpiskajās spēlēs. Tajās piedalījās viens Albānijas sportists — Franks Leskajs. Viņš startēja trijās peldēšanas disciplīnās. Visās trijās viņš fināla peldējumiem nekvalificējās, bet labāko rezultātu sasniedza 50 metru brīvā stila peldējumā, kurā priekšsacīkstēs ar rezultātu 24.72 sekundes izcīnīja 50. vietu.

### Sportisti
; Vīrieši
* Franks Leskajs

### Rezultāti
; Vīrieši

## Svarcelšana [[Attēls:Weightlifting pictogram.svg|25px]]

Albānija svarcelšanā bija pārstāvēta ar trim sportistiem — Sokolu Bišanaku, Fatmiru Buši un Dede Dekaju. Sokols Bišanaku un Fatmirs Buši startēja svara kategorijā līdz 67.5 kilogramiem, bet Dede Dekajs līdz 110 kilogramiem. Labāko rezultātu izcīnīja Dede Dekajs. Viņš svara kategorijā līdz 110 kilogramiem izcīnīja 9. vietu. 

### Sportisti
; Vīrieši
* Sokols Bišanaku
* Fatmirs Buši
* Dede Dekajs

### Rezultāti
; Vīrieši

## Šaušana [[Attēls:Shooting pictogram.svg|25px]]

Albāniju šaušanā pārstāvēja divi sportisti — Kristo Robo un Enkelejda Šehu. Kristo Robo startēja 25 metru ātršaušanā ar pistoli vīriešiem. Kvalifikācijās kārtā ieguva 565 punktus, izcīnot 30. vietu, bet fināla kārtai nekvalificējās. Enkelejda Šehu startēja 25 metru šaušanā ar pistoli sievietēm. Viņa kvalifikācijas kārtā ieguva 575 punktus, izcīnot 14. vietu, bet fināla kārtai nekvalificējās. 

### Sportisti

; Vīrieši
* Kristo Robo

; Sievietes
* Enkelejda Šehu

### Rezultāti
; Vīrieši

; Sievietes

## Vieglatlētika

Albānija vieglatlētikā olimpiskajās spēlēs tika pārstāvēta pirmo reizi. Tajās startēja Alma Keramiši, kura startēja pieccīņas sacensībās. Viņa šajā disciplīnā diemžēl nefinišēja. 

### Sportisti
; Sievietes
* Alma Keramiši

### Rezultāti
; Sievietes 

## Skatīt arī
* Albānija olimpiskajās spēlēs

## Atsauce
Baltkrievija 2014. gada ziemas olimpiskajās spēlēs

**[[Baltkrievija]]** piedalījās 2014. gada ziemas olimpiskajās spēlēs, kas notika Krievijas pilsētā Sočos no 2014. gada 7. līdz 23. februārim. Šīs bija Baltkrievijas sestās ziemas olimpiskās spēles kopš Padomju Savienības sabrukuma. Baltkrievijas olimpiskās komandas sastāvā bija 26 sportisti (15 vīrieši un 11 sievietes), kuri piedalījās 5 ziemas olimpiskajos sporta veidos. Šī bija mazākā sporitstu delegācija, kas līdz šim ir piedalījusies ziemas olimpiskajās spēlēs no Baltkrievijas.

Baltkrievija 2014. gada Soču olimpiskajās spēlēs izcīnīja 6 olimpiskās medaļas, no tām lielākais vairums — 5 medaļas — bija zelta, savukārt viena medaļa — bronzas medaļa, kas ir labākais panākums ziemas olimpiskajās spēlēs. No sporta veidiem lielākā daļa — 4 medaļas tika izcīnītas biatlonā un 2 medaļas frīstaila slēpošanā. Darja Domračeva šajās olimpiskajās spēlēs izcīnīja trīs zelta medaļas tādējādi kļūstot par medaļām bagātāko Baltkrievijas olimpieti.

Baltkrievijas karognesējs 2014. gada Soču spēļu atklāšanas ceremonijā bija frīstaila slēpotājs Aļaksejs Grišins, savukārt noslēguma ceremonijā biatloniste Darja Domračeva.

## Medaļnieki
[220px|thumb|left|Biatloniste [Darja Domračeva izcīnot 3 zelta medaļas 2014. gada Soču olimpiskajās spēlēs kļuva par medaļām bagātāko Baltkrievijas sportisti.]]

* * Skatīt arī: [[2014. gada ziemas olimpisko spēļu medaļu tabula]] un [[2014. gada ziemas olimpisko spēļu medaļnieku uzskaitījums]]*

### Sadalījums sporta veidiem

## Dalībnieki

### Sportistu uzskaitījums

* Jevgeņijs Abramenko ()
* Alla Cupera ()
* Vladimirs Čepelins ()
* Jurijs Daniločkins ()
* Dmitrijs Daščinskis ()
* Sergejs Dolidovičs ()
* Darja Domračeva ()
* Aleksandrs Dorožko ()
* Anastasija Dubarezova ()
* Aļaksejs Grišins ()
* Anna Guskova ()
* Aleksejs Ivanovs ()
* Ludmila Kalinčika ()
* Valentīna Kaminskaja ()
* Antons Kušnirs ()
* Aleksandrs Lazutkins ()
* Jurijs Ļadovs ()
* Sergejs Novikovs ()
* Deniss Osipovs ()
* Nadežda Pisareva ()
* Jeļena Sanņikova ()
* Mihail Semjonovs ()
* Maksims Sergejevs ()
* Marija Škanova ()	
* Nadežda Skardino ()
* Olga Talajeva ()

### Sadalījums sporta veidiem

## Atsauces
Albānija 2000. gada vasaras olimpiskajās spēlēs

**[[Albānija]] [[2000. gada vasaras olimpiskās spēles|2000. gada vasaras olimpiskajās spēlēs]]** Austrālijas pilsētā Sidnejā bija viena no 199 dalībvalstīm. Šīs bija Albānijas ceturtās vasaras olimpiskās spēles. Šajās spēlēs Albānijas sportistu komanda sastāvēja no 4 sportistiem (2 vīriešiem un 2 sievietēm), kuri startēja 3 olimpiskajos sporta veidos. 

Šajās olimpiskajās spēlēs Albānija neizcīnija olimpiskās medaļas. Labāko rezultātu izcīnīja svarcēlājs Ilirjans Suli, kurš izcīnīja 5. vietu. 

Albānijas karognesējs olimpisko spēļu atklāšanas ceremonijā bija Ilirjans Suli.

## Sportistu sadalījums starp sporta veidiem

## Svarcelšana [[Attēls:Weightlifting pictogram.svg|25px]]

Albānija svarcelšanā bija pārstāvēta ar vienu sportistu — Ilirjanu Suli. Viņš startēja svara kategorijā līdz 77 kilogramiem un kopvērtējumā izcīnīja 5. vietu, kas bija līdz šim viņa labākais panākums olimpiskajās spēlēs, kā arī Albānijas labākais panākums šajās olimpiskajās spēlēs. 

### Sportisti
; Vīrieši
* Ilirjans Suli

### Rezultāti
; Vīrieši

## Šaušana [[Attēls:Shooting pictogram.svg|25px]]

Albāniju šaušanā pārstāvēja viena sportiste — Diāna Mata. Viņa labāko rezultātu izcīnīja 25 metru šaušanā ar pistoli, kur iegūstot 579 punktus ieguva 11. vietu kvalifikācijas kārtā, bet fināla kārtai nekvalificējās. 10 metru šaušanā ar pneimatisko pistoli viņa izcīnīja 378 punktus un ieguva 21. vietu kvalifikācijas kārtā, bet fināla kārtai nekvalificējās. 

### Sportisti
; Sievietes
* Diāna Mata

### Rezultāti
; Sievietes

## Vieglatlētika [[Attēls:Athletics pictogram.svg|25px]]

Albānija vieglatlētikā bija pārstāvēja ar divām sportistiem — Oltionu Luli un Klodianu Šalu. Pirmo reizi Albānija bija pārstāvēta ar vīrieti vieglatlētikā. Abi divi sportisti piedalījās priekšsacīkstēs, bet tālākajiem posmiem nekvalificējās. Oltions Luli startēja 100 metru skrējienā un kvalifikācijas kārtā ar rezultātu 11.08 sekundes izcīnīja 8. vietu. Klodiana Šala startēja 400 metru skrējienā priekšsacīkstēs ar rezultātu 56.41 sekundes izcīnīja 7. vietu.

### Sportisti

; Vīrieši
* Oltions Luli
; Sievietes
* Klodiana Šala

### Rezultāti
; Vīrieši 
;; Skrejceļa disciplīnas

; Sievietes
;; Skrejceļa disciplīnas

## Skatīt arī
* Albānija olimpiskajās spēlēs

## Atsauce
Jūras sirdī

**Jūras sirdī** () ir 2015. gada piedzīvojumu drāmas filma, kas balstīta uz Neitaniela Filbrika tāda paša nosaukuma grāmatu. Filmas režisors un viens no producentiem ir Rons Hauards. Galvenos tēlus atveido Kriss Hemsvorts, Bendžamins Vokers, Kilians Mērfijs, Toms Holands, Bens Višo un Brendans Glīsons. Filmas pirmizrāde notika  Ņujorkā.

Filmas pamatā ir stāsts par kuģi *Essex*, kas nogrima 1820. gadā un iedvesmoja grāmatas "Mobijs Diks" uzrakstīšanu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Edge of Winter

***Edge of Winter*** ir 2016. gada ASV drāmas filma, kuras režisors un viens no producentiem ir Robs Konolijs. Galvenos tēlus atveido Džoels Kinamans, Toms Holands, Pērsijs Hainss Vaits un Rosifs Saterlends. Filmas pirmizrāde notika  ASV.

Eliots ir nesen šķīries un dzīvo kopā ar saviem dēliem Bredliju un Kalebu. Kad trio sniega vētras rezultātā tiek ieslodzīto kabīnē mežā, Eliots, kura uzvedība sāk mainīties uz sliktāko pusi, sāk apdraudēt savus dēlus.

## Atsauces

## Ārējās saites
Strāvas karš

**"Strāvas karš"** ()  ir 2017. gada ASV vēsturiskā drāma, kas balstīta uz Neitaniela Filbrika tāda paša nosaukuma grāmatu. Filmas režisors ir Alfonso Gomezs-Redžons. Galvenos tēlus atveido Benedikts Kamberbačs, Toms Holands, Maikls Šenons un Nikolass Holts. Filmas pirmizrāde notika  Toronto kinofestivālā.

Filmā tiek parādīta "sadursme" starp Tomasu Edisonu un Džordžu Vestinghausu, kas noteica to, kura elektriskā sistēma iekarotu moderno pasauli.

## Ārējās saites
Nūkas lidosta

**Nūkas lidosta** (, ) ir lidosta Grenlandē, kas apkalpo tās galvaspilsētu Nūku. Lidosta tika uzcelta 1979. gadā. Novietojuma un klimata dēļ, lidosta nav piemērota lielu gaisa kuģu uzņemšanai. Lidostā bāzējas Grenlandes nacionālā aviokompānija *[[Air Greenland]]*.

Regulārie lidojumi:
* : Āsiāta, Ilulisata, Kānāka, Kangerlusuaka, Kulusuka, Manītsoka, Narsarsuaka, Nerlelitināta, Pāmiuta, Sisimiuta
* : Reikjavika

## Ārējās saites

*
A Tale of Love and Darkness

***A Tale of Love and Darkness***  ir 2015. gada drāmas filma, kas balstīta uz Amosa Oza tāda paša nosaukuma autobiogrāfisku romānu. Filmas režisore, scenārija autore un viena no galveno lomu atveidotājām ir Natālija Portmane. Citas lomas atveido Amirs Teslers un Džilads Kahana. Filmas pirmizrāde notika  Kannu filmu festivālā.

Filmā tiek parādīta Amoa Oza jaunība laikā, kad pastāvēja Lielbritānijas mandātteritorija Palestīnā un tika dibināta Izraēlas valsts. *A Tale of Love and Darkness* tiek parādītas Amosa attiecības ar māti un pirmie soļi rakstniecībā.

## Ārējās saites
Bihača

**Bihača** (bosniešu un , , ) ir pilsēta Bosnijas un Hercegovinas ziemeļrietumos, Bihačas pašvaldības administratīvais centrs. Atrodas Unas upes krastos. 2013. gadā pilsētā dzīvoja 56,3 tūkstoši iedzīvotāju. 88% no iedzīvotājiem ir bosnieši.

## Ārējās saites

*
Saņa Iličs

**Aleksandars "Saņa" Iličs** (; dzimis , miris  Belgradā)  bija serbu komponists un pianists. Saņa piedalījās 2018. gada Eirovīzijas dziesmu konkursā Lisabonā, Portugālē, pārstāvot Serbiju ar dziesmu *[[Nova deca]]* kopā ar grupu *[[Balkanika]]*. Konkursa pusfinālā viņi ieguva 9. vietu, kas ļāva kvalificēties finālam, kur grupa ieguva 19. vietu.

2021. gada martā viņš mira no COVID-19 komplikācijām.

## Atsauces
Eduarda Šmita iela

**Eduarda Šmita iela** ir Rīgas iela Kurzemes rajonā, Imantā. Eduarda Šmita iela sākas krustojumā ar Bolderājas ielu un beidzas krustojumā ar Sniķeres ielu. Kopējais ielas garums ir 450 metri un tā sastāv no 2 braukšanas joslām ar asfalta segumu. Ielā pārsvarā savrupmāju apbūve, atsevišķi neapbūvēti gruntsgabali.

Šajā rajonā atradusies Šulcmuiža, kas līdz mūsdienām nav saglabājusies. Iela ir nosaukta Jaunās muižas īpašnieka, vēlāk fabrikanta Eduarda Šmita vārdā (1845. gadā E. Šmits šeit nodibināja dzelzs mašīnskrūvju fabriku, vēlāk mašīnu fabriku). 1950. gadā iela tikusi pārdēvēta par **Fabrikas ielu**, 1994. gadā atjaunots vēsturiskais nosaukums.

## Ielu savienojumi
Eduarda Šmita iela ir savienota ar šādām ielām:
* Bolderājas iela (T veida krustojums)
* Mazā Bolderājas iela
* Sniķeres iela (T veida krustojums)

## Skatīt arī
* Imanta

## Atsauces
Armands Mežinskis

**Armands Mežinskis** (dzimis  Dobelē) ir latviešu svarcēlājs, Latvijas rekordists svarcelšanā jauniešu un pieaugušo vecuma grupās.

## Karjera
Trenēties svarcelšanā sāka pie Jurija Andruškēviča, vēlāk pārgāja trenēties pie Eduarda Andruškēviča. Ar labiem sasniegumiem startējis jauniešu un junioru sacensībās, šobrīd veiksmīgi piedalās augstākā līmeņa mačos arī starp pieaugušajiem. 2017. gadā Eiropas čempionātā jauniešiem izcīnīja otro vietu. 2019. gadā debitēja Eiropas čempionātā starp pieaugušajiem svarā līdz 89 kg un ar atzīstamu sniegumu izcīnīja 9. vietu.

## Sasniegumi

## Atsauces

## Ārējās saites

* Rezultāti
Splitas-Dalmācijas župānija

**Splitas-Dalmācijas župānija** () ir župānija Horvātijas dienvidu daļā, kas robežojas ar Dubrovnikas-Neretvas župāniju dienvidaustrumos, ar Šibenikas-Kninas župāniju ziemeļrietumos un ar Bosniju un Hercegovinu austrumos un ziemeļos. To rietumos apskalo Adrijas jūra. 

Župānijas kopējā platība ir 4 540 km², pēc 2011. gada datiem tajā dzīvo 454 798 iedzīvotāji. Tā ir otrā lielākā župānija pēc platības un iedzīvotāju skaita. Župānijas administratīvais centrs un lielākā pilsēta ir Splita. Župānija sastāv no 16 pilsētām un 39 pašvaldībām. Župānijas teritorijā atrodas Dināras dabas parks.

## Ārējās saites
Singer Vinger

***Singer Vinger*** ir igauņu pankroka grupa, kas tika dibināta 1986. gadā. Sākotnēji grupa saucas *Pära Trust*, *Tourist* un *Aken*. Grupas līderis un dziesmu autors ir Hardijs Volmers.

## Diskogrāfija
### Studijas albumi
**[[Singer Vinger (albums)|Singer Vinger]]* (1988)
**[[Jää jumalaga puberteet]]* (1989)
**[[Reanimatsioon]]* (1995)
**[[Amneesia]]* (1996)
**[[Troinoi]]* (2000)
**[[Ärq ei lääq]]* (2003)
**[[Eesti Kullafond: Singer Vinger]]* (2005)
**[[20 aastat singumist ja vingumist]]*  (2006)
**[[Suu laulab, Süda läigib]]*  (2012)

## Ārējās saites
Piejūras-Kalnu župānija

**Piejūras-Kalnu župānija** () ir župānija Horvātijas ziemeļrietumu daļā, kas robežojas ar Karlovacas župāniju austrumos, ar Istras župāniju rietumos, ar Likas-Seņas župāniju dienvidaustrumos un ar Slovēniju ziemeļos. To dienvidos apskalo Adrijas jūra. 

Župānijas kopējā platība ir 3 588 km², pēc 2011. gada datiem tajā dzīvo 296 195 iedzīvotāji. Tā ir lielākā Horvātijas župānija pēc platības un ceturtā lielākā župānija pēc iedzīvotāju skaita. Župānija sastāv no 14 pilsētām, tās administratīvais centrs un lielākā pilsēta ir Rijeka.  

## Ārējās saites
Ziemeļrietumi

**Ziemeļrietumi** (, , , , , , ) ir viena no Dienvidāfrikas deviņām provincēm valsts ziemeļu daļā. Province robežojas ar Frīsteitu dienvidos, ar Ziemeļkāpu rietumos, ar Hautenu austrumos un ar Limpopo ziemeļaustrumos, kā arī ar Botsvānu ziemeļos.

Ziemeļrietumu provinces administratīvais centrs ir Mahikenga. Provinces kopējā platība ir 104 882 km², pēc 2018. gada provizoriskajiem datiem provincē dzīvo  iedzīvotāji. Tā ir sestā lielākā Dienvidāfrikas province pēc platības un septītā lielākā Dienvidāfrikas province pēc iedzīvotāju skaita. Province ir sīkāk sadalīta četros apgabalos.
Vecais tilts

**Vecais tilts** () ir atjaunots 16. gadsimtā Osmaņu impērijā celts tilts mūsdienu Bosnijas un Hercegovinas pilsētā Mostarā, kas uzbūvēts pāri Neretvas upei un savieno divas pilsētas daļas, kas katra atrodas savā upes pusē. 1993. gadā Bosnijas kara laikā tilts tika sagrauts. No 2001. līdz 2004. gadam to atjaunoja, bet 2005. gadā Vecā tilta teritorija tika iekļauta UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā.
Sebaina Zeme

**Sebaina Zeme** () ir neapdzīvots dabas apgabals Špicbergenas vidusdaļā, Svalbārā. Ziemeļrietumos robežojas ar Binsova Zemi, ziemeļos — ar Ūlava V Zemi, dienvidos — ar Hēra Zemi, bet dienvidrietumos — ar Nordenšelda Zemi. Austrumos tās krastus apskalo Stūrfjords, bet rietumos — Tempelfjords. Nosaukta par godu īru astronomam un ģeofiziķim ģenerālim Edvardam Sebainam *(Edward Sabine)*, kurš 19. gadsimta sākumā Špicbergenā veica svārsta novērojumu. 

Krasta līnija stipri izrobota ar vairākiem nelieliem līčiem. Reljefs kalnains, augstākais kalns ir Bikhja (1111 m vjl) zemes ziemeļos. Kalnos daudz ledāju. Rietumdaļu aizņem Sasenes-Binsova Zemes nacionālais parks.

## Atsauces
Rajko Mitiča stadions

**Rajko Mitiča stadions** () ir multifunkcionāls stadions Belgradā, Serbijā. Pārsvarā to izmanto futbola spēlēm, tajā savas mājas spēles aizvada klubs *[[Belgradas "Crvena Zvezda"|Crvena Zvezda]]* un Serbijas futbola izlase. Agrāk bija pazīstams kā **''Crvena Zvezda'' stadions** (*Стадион Црвена звезда*). 2014. gada decembrī to pārdēvēja bijušā futbolista Rajko Mitiča vārdā. Stadions neoficiāli tiek dēvēts arī par *Marakana*. Tā ietilpība ir 55&nbsp;538 vietas.

Stadions šajā vietā pirmoreiz tika uzbūvēts 1927. gadā, tā nosaukums bija *Avala*.  *Crvena Zvezda* tajā aizvadīja pēdējo spēli, pēc tam stadions tika nojaukts, lai uzceltu jaunu. Pašreizējais stadions tika atklāts . Sākotnēji tā ietilpība sasniedza pat 110&nbsp;000, vēlāk tika samazināta, lai atbilstu UEFA drošības prasībām.

1973. gadā stadionā tika aizvadīts Eiropas čempionvienību kausa fināls, kurā galveno Eiropas klubu trofeju futbolā izcīnīja Amsterdamas "Ajax". Tajā notika 1976. gada Eiropas čempionāta pusfināls un fināls, kurā par Eiropas čempioniem kļuva Čehoslovākijas futbolisti. 

Stadionu izmanto arī vieglatlētikas sacensībām un koncertiem.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Stadiona informācija ''Crvena Zvezda'' vietnē 
* Stadiona profils ''stadiumguide.com''
Simons Eders

**Simons Eders** (; dzimis ) ir austriešu biatlonists, 2010. un  sudraba medaļas ieguvējs stafetē, vairākkārtējs pasaules čempionātu medaļnieks.

Viņa tēvs ir treneris un bijušais biatlonists Alfrēds Eders.

## Karjera
Pasaules kausa sacensībās debitēja  Rūpoldingā sprintā, tomēr finišu nesasniedza. Pasaules čempionātā pirmoreiz piedalījās 2007. gadā Antholcā. 2009. gada Pasaules čempionātā ieguva sudraba medaļu stafetē.  Hantimansijskā distancē ar kopēju startu izcīnīja pirmo uzvaru PK posmā.

Savās pirmajās ziemas olimpiskajās spēlēs 2010. gadā Vankūverā Austrijas komandas sastāvā kļuva par sudraba medaļas ieguvēju, bet labāko rezultātu individuāli sasniedza iedzīšanā, iegūstot 4. vietu.  Sočos sākotnēji izcīnīja bronzu stafetē, bet pēc Krievijas komandas diskvalifikācijas Jevgeņija Ustjugova dopinga pārkāpumu dēļ tā tika nomainīta uz sudraba godalgu.

2016. gada Pasaules čempionātā Holmenkollenē ieguva savu pirmo individuālo medaļu pasaules čempionātos — bronzu 20 km distancē. 2017. gadā Hohfilcenē divreiz kāpa uz goda pjedestāla, iegūstot 3. vietu distancē ar kopēju startu un stafetē.

## Karjeras rezultāti

### Olimpiskās spēles

### Pasaules čempionāts

### Pasaules kausa kopvērtējums

## Atsauces

## Ārējās saites
Brimmeri

[thumb|180px|Brimmeru no [Jeriem (*Brummer aus dem Hause Seyershof*) dzimtas ģerbonis.]]
thumb|180px|Brimmeru no Tammikas (''Brummer aus dem Hause Tammik'') dzimtas ģerbonis.

**Brimmeri** ( vai *Brummer*) ir divas dažādas vācbaltiešu dzimtas, kas 16. un 17. gadsimtā ieceļoja Livonijā un vēlāk izplatījās arī Zviedrijā un Krievijā. 1745. gadā Brimmeru dzimta ierakstīta Igaunijas bruņniecības matrikulā.

## Vēsture
Uzvārds *Brummere, Brammere* (lejasvācu: "rūcējs") ir izplatīts reģionā starp Brēmeni un Rostoku.  
Vienas vācbaltiešu dižciltīgo dzimtas (*Brummer aus dem Hause Tammik*) ciltstēvs bija Livonijas ordeņa vasalis Volmārs Brummers (*Vollmar Brummer*), kas 1529. gadā pieminēts kā Rohu (*Rocht*) muižas nomnieks Viruzemē tagadējā Rietumviru apriņķī. Viņa dēls iegādājās netālu esošo Tammiku muižu, kas kļuva par Brimmeru dzimtmuižu. Zviedru Igaunijas laikā dzimta sadalījās četros atzaros, kas izplatījās arī Vidzemē, Zviedrijā un Krievijā. 

Otras dzimtas (*Brummer aus dem Hause Seyershof*) ciltstēvs bija leitnants Heinrihs Johans Brummers (*Heinrich Johann Brummer*, miris ap 1685). 
Viņa dēls Zviedrijas karaspēka dragūnu pulka kapteinis Ulrihs Johans Brummers 1704. gadā krita kaujā pret krieviem pie Narvas.
Viens no viņa dēliem Ulrihs Johans iegādājās Varangu (*Warrang*) muižu tagadējā Jervas apriņķī, bet otrs dēls majors Engelbrehts Vilhelms (miris 1747) iemantoja Jeru muižu (*Seyershof*) pie Rūjienas. 1745. gadā viņš pārdeva Jeru muižu un nopirka Odzienas (*Odensee*) muižu, kas kļuva par Brimmeru dzimtmuižu.
Rūdolfs Fridrihs Adrians Brimmers (1809—1888) pasūtīja jaunas Odzienas muižas kungu mājas būvi neogotikas stilā. Viņa dēls Filips Engelbrahts Mihaels Brimmers vadīja 1905. gada revolūcijas laikā nodedzinātās ēkas daļēju atjaunošanu.
Brimmeru dzimtai piederēja arī Veckalsnavas muiža (*Alt-Kalzenau*), ko arī nodedzināja 1905. gadā.
Pēc 1920. gada zemes reformas Brimmeru dzimtu piederīgie zaudēja lielāko daļu īpašumu un līdz 1939. gada beigām atstāja Latviju un Igauniju. 
Freds Brimmers (1929–2013) kļuva pazīstams kā Kanādas arktisko apgabalu dabas fotogrāfs.


Attēls:Veckalsnavas muižas kungu māja pirms 1905. gada.jpg|Veckalsnavas muižas kungu māja pirms nodedzināšanas 1905. gadā
Attēls:Odzienas pils 2001-08-09.jpg|Odzienas muižas kungu māja pirms atjaunošanas darbu sākšanas (2008)
Attēls:Eduard Vladimirovich Brummer02.jpg|Krievijas Impērijas artilērijas ģenerālis Eduards Aleksandrs fon Brimmers (1797—1874)
Attēls:Fred Bruemmer.jpg|Freds Brimmers (1929–2013), vācbaltiešu cilmes Kanādas fotogrāfs


## Atsauces
Sulamīte Goldhābere

**Sulamīte Goldhābere** (, ; dzimusi , mirusi ) bija austriešu, ebreju un amerikāņu fiziķe. Darbojusies elementārdaļiņu fizikas un molekulārās spektroskopijas jomā. Bijusi starptautiski pazīstama eksperte attiecībā uz pētījumiem par K<sup>+</sup> mezonu sadursmēm ar nukloniem. Šajā jomā veikusi daudzus atklājumus.

## Biogrāfija
Dzimusi 1923. gadā Vīnē. Vecāki uz Vīni bija pārcēlušies no Galīcijas, kas tajā laikā bija Austroungārijas sastāvā. Tēvs bija uzņēmējs, bet māte — mājsaimniece. Ģimenē bija trīs bērni. 1938. gadā ģimene emigrēja uz Palestīnu. Sulamīte pabeidza vidusskolu Telavivā un 1940. gadā iestājās Jeruzalemes Ebreju universitātē. Tur viņa satiku savu nākamo vīru Gersonu Goldhaberu. Abi ieguva maģistra grādu 1947. gadā. Šajā gadā arī apprecējās un devās uz ASV, lai turpinātu studijas Viskonsinas-Medisonas Universitātē, iegūstot doktora grādu 1951. gadā. Vīrs tika nozīmēts darbā Kolumbijā pie ciklotrona, bet Sulamīte strādāja radioķimijas laboratorijā. 1953. gadā abi devās uz Bērkli, kur strādāja pie kodolemulsijas tehnoloģiju attīstīšanas, tai skaitā arī izmantojot paātrinātājus. Atklāja jaunas metodes pūslīšu kameras pielietojumam daļiņu pētījumos, attīstīja ūdeņraža pūslīšu kameru fiziku. Bija pirmie, kas izmērīja K<sup>+</sup> mezonu spinu, kā arī veica pētījumus par vienlaicīgo rezonanses stāvokļa pāru veidošanos.

1960. gados kopā ar vīru veikusi pētījumus Eiropas kodolpētījumu organizācijā CERN.

Goldhābere tika bieži aicināta uzstāties ar lekcijām dažādās konferencēs un zinātniskos centros, kas nodarbojās ar augstas enerģijas daļiņu pētījumiem. 1965. gadā, atrodoties Indijā, Madrasā, Goldhābere piedzīvoja insultu. Veicot operāciju, tika atklāts smadzeņu audzējs. Goldhābere nomira 1965. gada 11. decembrī, tā arī neatgūstot samaņu.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Sulamith Goldhaber (1923-1965) University of California, Los Angeles 
* Sulamith Goldhaber Jewish Women's Archive
Hendriks Adamsons

**Hendriks Adamsons** (; dzimis , miris ) bija igauņu dzejnieks, prozaiķis un skolotājs. Dzimis drēbnieka ģimenē, beidzis Tartu skolotāju semināru, kopš 1911. gada strādājis par skolotāju un vēlāk arī par skolas direktoru. 1927. gadā slimības dēļ pametis skolotāja darbu un pelnījis tikai ar rakstniecību. Bijis Igaunijas Rakstnieku savienības loceklis.

1913. gadā sācis publicēt īsos stāstus un poēmas avīzēs. 1919. gadā izdevis pirmo dzejas grāmatu *Mulgimaa*. Savā dzejā viņš spilgti attēloja vietējo dabu, dzīvi.

1929. gadā Adamsons apguvis esperanto valodu un jau nākamajā gadā sācis rakstīt savus oriģinālos dzejoļus šajā valodā. Vairāki viņa darbi igauņu valodā ir tikuši tulkoti uz esperanto.

## Ievērojamākie darbi

### Poēmas
* *Mulgimaa* (1919)
* *Inimen* (1925)
* *Tõus ja mõõn* (1931)
* *Kolletuspäev* (1934)
* *Mälestuste maja* (1936)
* *Linnulaul* (1937)

### Īsie stāsti
* *Kuldblond neitsi* (1925)
* *Roheline sisalik* (1925)

## Ārējās saites

* Hendriks Adamsons. Igaunijas rakstnieku tiešsaistes vārdnīca. 
* Hendrika Adamsona darbi Atvērtajā bibliotēkā
* Hendriks Adamsons
Oktjabrska (Baškortostāna)

**Oktjabrska** (, ) ir pilsēta Ikas upes krastā Baškortostānā Krievijas Federācijā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Purgazs

**Purgazs** jeb **kņazs Purgazs** (, ) bija erzju kņazs līdz 1239. gadam, kad viņš tika pieveikts mongoļu uzbrukuma laikā. Pēc nāves viņš kļuva un vēl joprojām ir erzju neatkarības simbols un mītisks, leģendām apvīts varonis.

## Atsauces
Rolands Lesings

**Rolands Lesings** (; dzimis  Tartu) ir bijušais igauņu biatlonists.

## Karjera
Piedalījies piecās ziemas olimpiskajās spēlēs (, , , , ). 2010. gadā Vankūverā bija Igaunijas delegācijas karognesējs. Labāko rezultātu individuāli sasniedza 2018. gadā Phjončhanā, ierindojoties 41. vietā sprintā.

Pasaules kausa sacensībās debitēja 1998.—1999. gada sezonā. Pirmos punktus PK ieskaitē ieguva 2005.—2006. gada sezonā. Vienīgo reizi vietu uz goda pjedestāla PK posmā izcīnīja  Pokļukā, ieņemot 2. vietu iedzīšanā. Startējot tikai no 16. vietas, veica distanci bez kļūdām šaušanā un piekāpās tikai krievu biatlonistam Jevgeņijam Ustjugovam. 

Pasaules čempionātā pirmoreiz piedalījās 1999. gadā Kontiolahti. Labāko individuālo rezultātu sasniedza 2015. gadā, iegūstot 15. vietu 20 km distancē.

2019. gadā noslēdza biatlonista karjeru.

## Karjeras rezultāti
### Olimpiskās spēles

### Pasaules kausa kopvērtējums

## Atsauces

## Ārējās saites
Zigfrīds Markuss

**Zigfrīds Markuss** (, dzimis , miris ) bija ebreju izcelsmes vācu izgudrotājs, viens no pirmajiem automobiļu radītājiem. Konstruējis vairākus ar benzīnu darbināmus automobiļus. Pirmo no tiem izveidojis 1864. gadā, kad dzīvoja Vīnē, Austrijā.

## Biogrāfija
Zigfrīds Markuss piedzima 1831. gadā ebreju ģimenē, kas dzīvoja Malhīnē, Mēklenburgas-Šverīnes lielhercogistē. 12 gadu vecumā sāka strādāt par mehāniķa mācekli. 17 gadu vecumā iestājās darbā uzņēmumā *[[Siemens|Siemens und Halske]]*, kas ražoja telegrāfa līnijas. 1852. gadā pārcēlās uz Vīni, kur strādāja Medicīnas skolas Fizikālajā institūtā sākumā par tehniķi, bet vēlāk par fiziologa un profesora Kārļa Ludviga asistentu. 1860. gadā Markuss atvēra pats savu darbnīcu, kurā gatavoja mehāniskas un elektriskas ierīces. Starp viņa izgudrojumiem bija telegrāfa releju sistēmas uzlabošana, aizdedzes ierīces, spridzināšanas ierīce, kā arī ar benzīnu darbināmi automobiļi.

## Sasniegumu noliegšana
Protestējot pret tuvojošos antisemītismu, 1937. gadā Austrijas kustība pret rasu naidu izdeva pastmarku kolekciju par godu ievērojamiem ebrejiem. Zigfrīds Markuss tika minēts kā izgudrotājs, kas radījis ar benzīnu darbināmus automobiļus. 1938. gadā Austrijā norisinājās Anšluss un nākot pie varas nacistiskajam režīmam, ebreju sasniegumi vairs netika atzīti. Otrā pasaules kara laikā pēc Vācijas propagandas ministrijas rīkojuma no vācu enciklopēdijām tika izņemtas norādes par Markusu kā automobiļa izgudrotāju. Viņa vietā par automobiļu izgudrotājiem tika pasludināti Gotlībs Daimlers un Kārlis Bencs. Tika likvidēti pierādījumi, kas varētu liecināt par labu Markusam.

Pašlaik Austrijā pieņemts uzskatīt, ka pirmais Markusa automobilis, kas varēja braukt, ticis radīts tikai 1880. gados. Tomēr ir saglabājušās arī norādes par braukt spējīgu Markusa automobili jau pirms 1870. gada. *[[Encyclopædia Britannica]]* ir norāde uz pirmo Markusa radīto automobili 1864. gadā, kuram nākamais sekojis pēc 10 gadiem.

thumb|250px|Zigfrīda Markusa automobilis, konstruēts 1888. gadā

## Atsauces

## Ārējās saites

* Siegfried Marcus An Uncredited Inventive Genius Fact Paper 32-I Hebrew History Foundation 
* Marcus, Siegfried AEIOU Encyclopedia 
* Siegfried Marcus - ein Malchiner Erfinder, Ingenieur und Mechaniker *Museum Malchin* 
*  "Siegfried Marcus in Wien. Der Mikrokosmos eines unkonventionellen Mechanikers   Österr. Bibliothekenverbund & Service GmbH 
* Automobiļu radīšanas vēsture  motormagazine.lv
Vintāža

[thumb| Vintāžas peņuārs [1960. gadi|1960. gados ]]
**Vintāža** (no  — vīns noteiktā gadā [*vīna termiņš])* — stilizētās tendences modē, it īpaši apģērbu un sadzīves priekšmeti, kas ir domāti veco paaudžu un laikmetu modes atdzimšanai.

Pastāv arī tirdzniecības tīkli, tostarp interneta veikali, kas specializējas antikvāru un vintāžas lietu pārdošanā.

## Apraksts
Nosaukuma "vintāža" piederēja vīndaru leksikai un apzīmēja augstas kvalitātes vīnu, kas gadu desmitiem tika uzturēts ideālos apstākļos. Šis vārds tika saprasts kā neticama garša, ekskluzivitāte un, pats galvenais, neiespējamība izgatavot ko līdzīgu. Šodien vintāža nozīmē reti sastopamus priekšmetus modes un stila pasaulē.

Par "vintāžu" modē un dizainā parasti uzskata iepriekšējās paaudzes lietas (ne mazāk kā 30 gadus vecas), kurās ir skaidri redzamas modes īpatnības. Tieši tāpēc vintāžas cienītāji nepārtraukti atsaucas uz 20. gadsimta dažādu desmitgažu modes vēsturi.

Neskatoties uz to, ka pieprasījums pēc vintāžas apģērbiem pastāv kopš 1950. gadu sākuma, vintāžas stils parādījās deviņdesmito gadu sākumā. Pieaugošā sabiedrības interese šim jaunajam virzienam šodien ir kļuvusi par Rietumu kultūras daļu. Lielā mērā tā bija saistīta ar izciliem apģērbiem, izciliem modeļiem un slavenībām, piemēram, Džūliju Robertsu, Renē Zelvēgeri, Kloē Seviņī, Keitu Mosu un citiem. Pēdējais vintāžas apģērbu kā likumīga modes fenomena apstiprinājums bija ASV pirmās dāmas Mišelas Obamas 1950. gadu amerikāņu modes dizainera Normana Norela vakara kleita, kurā viņa atnāca uz Ziemassvētku koncertu Vašingtonā 2010. gada decembrī.

Krievijā atzītais vintāžās apģērbu un aksesuāru cienītājs ir modes vēsturnieks Aleksandrs Vasiļjevs, kura kolekcijā ir simtiem priekšmetu no 18. gadsimta līdz mūsdienām. A. Vasiļjevs sabiedrībā ievieš interesi par vecām lietām un to savākšanu, izmantojot šim nolūkam dažādu pasaules valstu krāmu tirgus.

## Kritēriji
Galvenais vintāžas lietas kritērijs ir tās vecums. Apģērbi, kas radīti pēdējos 15 gados, tiek uzskatīti par mūsdienīgiem, vecāki par 50 gadiem ir vintāžas. Lietas, kas radītas agrāk, tiek uzskatītas par retro un senlietām. Tradicionāli vintāžas priekšmetu klasifikācija ir sadalīta desmitgadēs.

Vēl viens kritērijs, lai lietas uzskatītu par vintāžu, ir konkrētajam periodam raksturīgā stila atspoguļojums. Vecie aksesuāri un apģērbi no 20. gadsimta slaveno modes dizaineru kolekcijām ir kolekcionējami. Latvijā to var redzēt Dekoratīvās mākslas un dizaina muzejā un Modes muzejā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Rūpēšanās pamati

**"Rūpēšanās pamati"** () ir 2016. gada ASV drāmas filma, kas balstīta uz Džonatana Evisona romānu *The Revised Fundamentals of Caregiving*. Filmas režisors, scenārija autors un viens no producentiem ir Robs Burnets. Galvenos tēlus atveido Pols Rads, Kreigs Robertss un Selīna Gomesa. Filmas pirmizrāde notika  Sandensas kinofestivālā.

Bens, kurš savā dzīvē piedzīvojis daudzus zaudējumus, sāk mācīties sešu nedēļu kursā par aprūpi. Šis kurss uz visiem laikiem maina Bena dzīvi.

## Atsauces

## Ārējās saites
Renārs Doršs

**Renārs Doršs** (dzimis  Siguldā) ir latviešu kalnu slēpotājs. Piedalījies 2006. gada olimpiskajās spēlēs. Kopš 2010. gada vada slēpošanas klubu "Snowfeel".

Viņa treneris ir vecākais brālis Dinārs Doršs.

## Atsauces
Alekss Hiršs

**Alekss Hiršs** () ir amerikāņu animators, scenārists, producents un balss aktieris. Pazīstams kā animācijas seriāla *[[Gravity Falls]]* veidotājs, scenārists un producents.

Absolvējis Kalifornijas Mākslas institūtu. Rakstīja scenārijus animācijas seriāliem "Pankūciņa lieliskie negadījumi" un *[[Fish Hooks]]*. Ieskaņojis tēlus tādos animācijas seriālos kā "Finiass un Fērbs", "Riks un Mortijs", *[[Wander Over Yonder]]*, *[[Star vs. the Forces of Evil]]*, *[[We Bare Bears]]* un *[[Big City Greens]]*.

## Ārējās saites
Ideal Home

***Ideal Home*** ir 2018. gada drāmas filma, kuras režisors un scenārija autors ir Endrū Flemings. Galvenos tēlus atveido Pols Rads, Stīvs Kūgans, Elisona Pilla, Džeiks Makdormans un Džeks Gors. Filmas pirmizrāde notika  *Mardi Gras* filmu festivālā.

Erasmuss un Pols ir geju pāris, kam pēkšņi jātiek galā ar 10 gadus veca zēna audzināšanu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Mute (filma)

***Mute***  ir 2018. gada Apvienotās Karalistes un Vācijas zinātniskās fantastikas filma, kuras režisors un viens no scenārija autoriem ir Stjuarts Džonss. Galvenos tēlus atveido Pols Rads, Aleksandrs Skašgords un Džastins Terū. Filmas pirmizrāde notika .

Leo ir mēms bārmenis, kurš stājas pretī savas pilsētas gangsteriem, lai uzzinātu, kas noticis ar viņa pazudušo draudzeni.

## Atsauces

## Ārējās saites
Stambulas lidosta

**Stambulas starptautiskā lidosta** (, IATA: **IST**, ICAO: **LTFM**) ir starptautiska lidosta Stambulā, Turcijā. Tā atrodas pilsētas Eiropas daļā, Arnavutkojas rajonā. Lidosta tika atvērta 2019. gada aprīlī. Pēc jaunās lidostas atvēršanas tika slēgta Ataturka starptautiskā lidosta.

## Ārējās saites
Girlfight

***Girlfight*** ir 2000. gada ASV sporta drāmas filma, kuras režisore un scenārija autore ir Karina Kusama. Galvenos tēlus atveido Mišela Rodrigesa, Džeimijs Tirelli, Pols Kalderons un Santjago Duglass. Filmas pirmizrāde notika  Sandensas kinofestivālā.

Daiena Guzmana ir pusaudze no Bruklinas, kura nolemj savu agresiju izlikt, trenējoties boksā, par spīti tam, ka šo Daienas nodarbi neatbalsta ne viņas tēvs, ne treneri, ne sāncenši.

## Atsauces

## Ārējās saites
Freds Brimmers

**Freds Brimmers** (), dzimis kā **Frīdrihs Kārlis fon Brimmers** (, 1929–2013), bija Latvijas vācbaltiešu cilmes Kanādas fotogrāfs un rakstnieks.

## Dzīvesgājums
Cēlies no Veckalsnavas muižas (*Alt Kalzenau*) īpašnieku Brimmeru dzimtas. Dzimis 1929. gada 26. jūnijā Rīgā Arista Aleksandra fon Brimmera un viņa sievas Dorotejas Bertas, dzimušas fon Vālas (*von Wahl*), ģimenē. 
Pēc Otrā pasaules kara sākuma 1939. gadā kopā ar vecākiem pārcēlās uz dzīvi okupētajā Polijā, 1945. gadā nokļuva Sarkanās armijas gūstā un tika nosūtīts spaidu darbos uz Ukrainas ogļraktuvēm. Pēc atbrīvošanas 1951. gadā pārcēlās uz dzīvi Ontārio provinces ziemeļos Kanādā.
Strādāja par zeltraci, 1956. gadā ieguva Kanādas pilsonību un kopš 1963. gada neilgi bija laikraksta *The Gazette* reportieris.

Katru gadu viņš līdz pat sešiem mēnešiem pavadīja ceļojumos Kanādas arktiskajā daļā, gada atlikušo daļu dzīvoja Monreālā, kur rakstīja un sūtīja dabas aprakstus ar fotografējijām žurnāliem *International Wildlife, Natural History, National Geographic, Smithsonian, Canadian Geographic*.  No 1969. līdz 2008. gadam viņš publicēja 24 grāmatas par Ziemeļkanādas dabu.

Miris 2013. gada 17. decembrī Monreālā.

## Darbi
* *The Long Hunt*, 1969
* *Seasons of the Eskimo*, 1971
* *Encounters with Arctic Animals*, 1972
* *The Arctic*, 1974
* *The Life of the Harp Seal*, 1977 
* *Children of the North*, 1979
* *Summer at Bear River*, 1980
* *The Arctic World*, 1985
* *Arctic Animals*, 1986
* *Seasons of the Seal*, 1988 
* *World of the Polar Bear*, 1989
* *Seals*, 1991 (mit Eric S. Grace)
* *Land of Dark, Land of Light*, 1993 
* *Les Animaux du Grand Nord*, 1993 
* *The Narwhal: Unicorn of the Sea*, 1993
* *Arctic Memories: Living with the Inuit*, 1993
* *Nanook and Naoya: The Polar Bear Cubs*, 1995 
* *Kotik: The Baby Seal*, 1995 
* *Polar Dance: Born of the North Wind*, 1997 
* *Seals in the Wild*, 1998 
* *Glimpses of Paradise*, 2002
* *Survival: A Refugee Life*, 2005 
* *Islands of Fate*, 2006
* *Arctic Visions: Pictures from a Vanished World*, 2008

## Apbalvojumi un pagodinājumi
* Kanādas ordenis, 1983
* Ņūbransvikas Universitātes goda doktors (*Dr.h.c.*), 1989
* Ziemeļamerikas Dabas fotogrāfu asociācijas balva par mūža ieguldījumu, 2003
* Ziemeļamerikas Arktiskā institūta loceklis
* Kanādas Karaliskās mākslas akadēmijas loceklis

## Ārējās saites
* Fred Bruemmer Pictures and Images 

## Atsauces
Marko Marins

**Marko Marins** (, ; dzimis ) ir bijušais Vācijas futbolists, kas spēlēja malējā uzbrūkošā pussarga pozīcijā.

No 2008. līdz 2010. gadam Marko Marins bija Vācijas izlases futbolists, piedalījās 2010. gada FIFA Pasaules kausa izcīņas finālturnīrā Dienvidāfrikā. Iepriekš spēlējis Vācijas, Anglijas, Spānijas, Itālijas, Beļģijas, Turcijas un Grieķijas futbola klubos.

## Sasniegumi
**Borussia Mönchengladbach**

* Vācijas 2. Bundeslīga: 2007–08

**Chelsea**

* UEFA Eiropas līga: 2012–13

**Sevilla**

* UEFA Eiropas līga: 2013–14

**Olympiacos**

* Grieķijas Superlīga: 2016–17

**Red Star Belgrade**

* Serbijas Superlīga: 2018–19

## Ārējās saites
Lapšupīte

**Lapšupīte** (arī **Jumalda**, **Lapjupe**, **Puntuža upīte**, **Puntužu upīte**, **Puntūžu strauts**, **Puntūžu upīte**) ir Melnupes labā krasta pieteka Alūksnes novadā uz austrumiem no Strautiņiem.

Izteka - uz ziemeļaustrumiem no Torņa kalna. Tek dienvidrietumu virzienā. Ietek Melnupē pie Lesiņu mājām. Lapšupīti augštecē šķērso valsts autoceļš P34 (Sinole — Silakrogs).

## Atsauces
Ilulisatas ledus fjords

**Ilulisatas ledus fjords** () ir fjords Grenlandes rietumu krastā, no 2004. gada iekļauts UNESCO pasaules mantojuma sarakstā.

Ilulisatas ledus fjords stiepjas 40 kilometru garumā no Grenlandes ledus vairoga līdz Disko līcim. Fjorda sākumā, tā austrumu galā atrodas Jakobshavnas šļūdonis, kas ir aktīvākais šļūdonis Ziemeļu puslodē. Tā ātrums ir no 20 līdz 35 metriem dienā vasaras sezonas laikā, nepātraukti radot aisbergus, kas virzās uz fjorda izeju. Aizsargājamā teritorija ir 402 400 hektārus liela.

## Attēlu galerija

Greenland 7, sailing through Ilulissat Icefjord.jpg
Sailing in the Icefjord.jpg
Ilulisat eisfjord.jpg
Greenland-Ilulissat-05.jpg


## Ārējās saites
* 
*
Hampden Park

***Hampden Park*** ir futbola stadions Glāzgovā, Skotijā. Tajā savas mājas spēles aizvada Skotijas futbola izlase un klubs *[[Queen's Park FC|Queen's Park]]*. Tā ietilpība ir 51&nbsp;866 vietas. Tajā regulāri tiek aizvadītas izšķirošās Skotijas kausa un Skotijas līgas kausa spēles. Stadionā tiek rīkotas arī vieglatlētikas sacensības, regbija spēles, koncerti un citi pasākumi. 

Stadions tika atklāts  ar spēli starp *Queen's Park* un *[[Glāzgovas "Celtic"|Celtic]]*. No 1908. līdz 1950. gadam tas bija lielākais stadions pasaulē. Apmeklētības rekords tika uzstādīts  spēlē starp Skotijas un Anglijas futbola izlasēm, sasniedzot 149&nbsp;415 cilvēkus.

Stadionā ir notikuši trīs Eiropas čempionvienību kausa / UEFA Čempionu līgas fināli (1960., 1976. un 2002. gadā), divi UEFA Kausu ieguvēju kausa (1962. un 1966. gadā) un viens UEFA kausa fināls (2007. gadā). 1994.—1995. gada sezonā stadionu izmantoja arī *Celtic*, jo kluba stadions *[[Celtic Park]]* tika renovēts. *Hampden Park* tika aizvadīti vairāki futbola mači 2012. gada vasaras olimpiskajās spēlēs.

Stadions ir izvēlēts par vienu no 2020. gada Eiropas čempionāta futbolā norises vietām. Tajā tiks aizvadītas trīs grupu turnīra spēles un viens astotdaļfināls.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Oficiālā vietne  
* Stadiona profils ''stadiumguide.com''
Kangerlusuakas lidosta

**Kangerlusuakas lidosta** (, ) ir lidosta Grenlandes dienvidrietumos, Kangerlusuakas apdzīvotajā vietā. Viena no divām civilajām Grenlandes lidostām (otra ir Narsarsuakas lidosta), kas spēj uzņemt lielākus gaisa kuģus. Tā atrodas vairāk iekšzemē, tāpēc to mazāk ietekmē migla un vēji.

Lidosta tika uzcelta 1941. gadā, kad Otrā pasaules kara laikā Grenlande atradās ASV kontrolē. Nodota civilā Grenlandes kontrolē 1992. gadā. Vairums pasažieru izmanto lidostu tranzītam uz citām Grenlandes lidostām.

Regulārie lidojumi:
* : Kopenhāgena
* : Āsiāta, Ilulisata, Manītsoka, Narsarsuaka, Nerlelitināta, Nūka, Sisimiuta
* : Reikjavika

## Ārējās saites

*
Ķīšupīte (Luksta ezera pieteka)

**Ķīšupīte**  ir Luksta ezerā ietekoša upe Alūksnes un Smiltenes novadā.

Tek rietumu-dienvidrietumu virzienā. Ietece Luksta ezera austrumu krastā. Lejtecē uzņem Ķīsīša ezera ūdeņus un to šķērso valsts autoceļš V378 (Alsviķi – Ādams).

## Atsauces