open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Aivors Olčērčs

**Aivors Džons Olčērčs** (, dzimis , miris ) bija Velsas futbolists, spēlēja uzbrucēja pozīcijā, bijis Velsas futbola izlases pārstāvis.

Pazīstams kā "Velsas futbola zelta puisēns", Olčērčs savu karjeru sāka Velsas komandā ''Swansea Town'', kur viņš pavadīja 10 gadus. Vairākas sezonas bijis arī komandas kapteinis, visos turnīros kopumā guvis vairāk nekā 100 vārtus. Neskatoties uz citu komandu centieniem Olčērču iegūt savā komandā, viņš *Swansea* komandā spēlēja līdz 28 gadu vecumam, līdz 1958. gadā pievienojies Anglijas Pirmās divīzijas komandai ''Newcastle United''. *Newcastle United* komandā viņš pavadīja četrus gadus, līdz 1962. gadā pievienojies ''Cardiff City'', kur spēlējis trīs gadus. Savu karjeru noslēdzis *Swansea Town*.

Velsas futbola izlases sastāvā spēlējis no 1950. līdz 1966. gadam, kopumā aizvadot 68 mačus un gūstot 23 vārtus. Labi sevi parādījis 1958. gada FIFA Pasaules kausā, kur guvis divus vārtus un palīdzējis izlasei tikt ceturtdaļfinālā.

## Sasniegumi
**Swansea Town**

* Velsas kauss: 1950, 1966

**Cardiff City**

* Velsas kauss: 1964, 1965

## Atsauces

## Ārējās saites
Sorbets

thumb|200px|Sorbeta pārdevējs (''sorbettiere'') Neapolē (1853).
**Sorbets** (), senākā forma **šerbets** (), ir no augļu saldējuma un vīna, šampanieša vai liķiera pagatavots ūdeņaina sniega izskata saldējums, ko pasniedz punša glāzēs.
Lielāka mielasta laikā starp ēdieniem garšas atsvaidzināšanai var pasniegt citronu sorbetu. 

Agrīnās sorbeta receptes, kas saturēja cukuru, sāli, sniegu, citronu sulu un dažādus augļus vai šokolādi un kanēli, atrodamas ap 1692. gadu rakstītā itāļu pavārgrāmatā. 1775. gadā Filipo Baldīni Neapolē iespieda grāmatu *De' sorbetti*.

## Atsauces

## Ārējās saites
Akmenka (Pušas pagasts)

**Akmenka** ir bijušā ciema vieta Rēzeknes novada Pušas pagastā. Atradās pagasta ziemeļu pierobežā  no pagasta centra Pušas,  no novada centra Rēzeknes un  no Rīgas.

Apdzīvotā vieta izvietojās Baldas upes labā krastā, mūsdienās bijušā ciema vieta praktiski pilnībā ietilpst Baldas skrajciema teritorijas sastāvā.

## Iedzīvotāju skaits

## Atsauces
Akmenka (nozīmju atdalīšana)

**Akmenka** var būt:
* Akmenka — ezers Demenes pagastā;
* Akmenka — bijušā ciema vieta Pušas pagastā;
* Akmenka — ciems Lietuvā, Molētu rajona pašvaldības Giedraiču seņūnijā.
Anzuļi

**Anzuļi** (arī **Ondzuļi**) ir ciems Madonas novada Ļaudonas pagastā. Atrodas pagasta dienvidu daļā.

Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa V841 un V894 krustojuma.

## Atsauces
Moheras klintis

**Moheras klintis** (, ) ir stāvas klintis Atlantijas okeāna Golvejas līča krastā Īrijas rietumos, Klēras grāfistē. Tās stiepjas 14 kilometru garumā, stāvākajā vietā sasniedzot 214 metru augstumu. Klintis ir populāts tūrisma objekts. Izveidots apmeklētāju centrs.

## Galerija

Pano_4184_-1024-Cliffs_of_Moher.jpg
Branaunmore-Moher-2012.JPG
Cliffs_of_Moher,_County_Clare,_Ireland.jpg
Cliffs_of_Moher_Cruise_.jpg
Irland_2010.08.29_023.jpg|Apmeklētāju centrs


## Ārējās saites
Kaļpi (Ļaudonas pagasts)

**Kaļpi** ir ciems Madonas novada Ļaudonas pagastā. Atrodas pagasta austrumu daļā.

Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa V902, Talickas upes krastā.

## Atsauces
Džordža Meloni

**Džordža Meloni** (, , dzimusi ) ir Itālijas žurnāliste un politiķe. No 2022. gada oktobra ir Itālijas premjerministre. Džordža Meloni ir pirmā sieviete, kas kļuvusi par Itālijas premjerministri.

## Atsauces

## Ārējās saites
Kailā pļavauzīte

**Kailā pļavauzīte** () ir graudzāļu dzimtas suga, kas ir sastopama Eiropā, tostarp nereti, bet nevienmērīgi Latvijā — visbiežāk valsts rietumdaļā; austrumdaļā galvenokārt Daugavas ielejā. Dažāda lieluma grupas aug sausieņu pļavās.

## Apraksts
Kailā pļavauzīte ir daudzgadīgs, 30—100 cm garš lakstaugs, kurš veido blīvu ceru. Augs parasti ir kails vai arī tikai uz lapas maksts ir daži īsi matiņi. Stiebrs ir stāvs, stīvs, parasti ar iesārtu nokrāsu. Lapas ir 0,1—0,4 cm šauras, kailas un sausā laikā ierotījušās. Mēlīte ir nosmailota, 0,3—0,5 cm gara, šauro lapu dēļ parasti ir garāka nekā lapas platums. Ziedkopa ir šaura, 8—20 cm gara, raupja skara. Ziedu skarā apakšējie zari ir pa 1 vai 2. Vārpiņas ass ir kaila, vārpiņas plēksnes ir smailas, nevienādas, ar violetu nokrāsu. Visām vārpiņu plēksnēm ir 3 dzīslas, un vārpiņā ir 4—5 ziedi. Ārējā zieda plēksne galā ir divzobaina, ar garu, lauzītu akotu. Iekšējās zieda plēksnes šķautne ir skarbi skropstaina. Auglis ir aptuveni 0,5 cm garš grauds ar garenrievu. Zied maijā un jūnijā.

## Atsauces
Taras pakalns

**Taras pakalns** (, ) ir 155 metrus augsts pakalns Īrijas austrumos, Mītas grāfistē. Taras pakalns tradicionāli tiek uzskatīts par vietu, kur kronēti senie Īrijas augstie karaļi. Pakalnā un tās tiešā tuvumā atrodas vairāki neolīta līdz dzelzs laikmeta arheoloģijas pieminekļi, to skaitā gaiteņu kapenes, kurgāni, menhiri. Īpaša vieta kompleksā ir Likteņa akmenim (*Lia Fáil*), uz kura notika kronēšanas rituāls.

## Attēlu galerija

Mound_of_the_Hostages,_Hill_of_Tara_2018-07-24.jpg
Banqueting_Hall_Area_Hill_of_Tara_Ireland.JPG
High-cross-the-hill-of-tara.jpg
Collinaditara.jpg


## Ārējās saites
Beļava (Ļaudonas pagasts)

**Beļava** ir ciems Madonas novada Ļaudonas pagastā. Atrodas pagasta dienvidaustrumu daļā.

Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa V794 un V873 krustojuma.

Valsts nozīmes aizsargājamie kultūras pieminekļi ciema apkārtnē: Kapsiliņu senkapi (Bada kapi).

## Atsauces
Pūkainā pļavauzīte

**Pūkainā pļavauzīte** () ir graudzāļu dzimtas suga, kas ir plaši sastopama Eirāzijā, kā arī ir ieviesta Ziemeļamerikā. Latvijā suga ir sastopama diezgan bieži visā valsts teritorijā.

## Apraksts
Pūkainā pļavauzīte ir daudzgadīgs, 30—90 cm garš lakstaugs, kurš veido skraju velēnu un kuram ir ložņājošs saknenis. Stiebrs ir stāvs un gluds. Lapas ir diezgan 0,3—1 cm platas, plakanas un apmatotas. Mēlīte ir nosmailota, 0,4—0,7 cm gara. Ziedi ir izvietoti skrajā skarā. Skaras apakšējie zari ir pa 3—5. Vārpiņa ar 2—3 ziediem. Vārpiņas ass ir apmatota, vārpiņas plēksnes smailas, nevienādas, ar violetu nokrāsu. Ārējā vārpiņas plēksne ir ar 1, bet iekšējā — ar 3 dzīslām. Ārējā zieda plēksne galā divzobaina, ar garu, lauzītu akotu. Iekšējās zieda plēksnes šķautne kaila. Auglis ir aptuveni 0,5 cm garš grauds ar garenrievu. Zied maijā un jūnijā.

## Atsauces
Ķunci (Ļaudonas pagasts)

**Ķunci** ir ciems Madonas novada Ļaudonas pagastā. Atrodas pagasta rietumu daļā.

Apdzīvotā vieta atrodas nomaļus no valsts autoceļiem, Aiviekstes upes krastā.

## Atsauces
Pinokio (2022. gada animācijas filma)

**"Giljermo del Toro Guillermo Pinokio"** () vai vienkārši **Pinokio** (*Pinocchio*) ir 2022. gada leļļu animācijas muzikāla fantāzijas filma, kuras režisori ir Giljermo del Toro un Marks Gustavsons (pilnmetrāžas filmas debija), scenārija autori ir del Toro un Patriks Makheils, bet stāsta autori ir del Toro un Metjū Robinss. Filmas dizains veidots pēc Grisa Grimlija ilustrācijām 1883. gada Karlo Kollodi bērnu grāmatas "Pinokio piedzīvojumi" 2002. gada izdevumam. Stāsts pārnests uz 1930. gada fašistisko Itāliju. Lomas ieskaņojuši Jūens Makgregors, Deivids Bredlijs, Gregorijs Menns, Bērns Gormens, Rons Pērlmans, Džons Turturo, Finns Volfhards, Keita Blanšeta, Tims Bleiks Nelsons, Kristofs Valcs un Tilda Svintone.

Del Toro paziņoja par "Pinokio" 2008. gadā, un sākotnēji to bija paredzēts izlaist 2013. vai 2014. gadā, taču projektu piemeklēja dažādas ražošanas grūtības. 2017. gada janvārī paziņoja, ka Makheils ir scenārija līdzautors, taču 2017. gada novembrī producēšanu apturēja, jo neviena studija nevēlējās piešķirt finansējumu. To atjaunots nākamajā gadā pēc tam, kad to iegādājās *[[Netflix]]*.

Filmas "Pinokio" pirmizrāde notika  Londonas kinofestivālā.  to sāka demonstrēt atsevišķos ASV kinoteātros, bet kopš 9. decembra tas pieejams straumēšanas servisā *Netflix*. Kritiķi to atzinīgi novērtēja, slavējot del Toro un Gustavsona režiju, scenāriju, leļļu animāciju un vizuālos tēlus, mūzikas partitūru, balss aktierspēli un uzticību sākotnējam avotam. Filma veltīta del Toro vecāku piemiņai.

Animācijas filma ieguva daudzas balvas, tai skaitā Amerikas Kinoakadēmijas balvu kategorijā "Labākā animācijas filma", BAFTA kino balvu un Zelta globusa balvu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Aburti

**Aburti** ir ciems Madonas novada Ļaudonas pagastā. Atrodas pagasta centrālajā daļā.

Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa V841, Aiviekstes upes ezera krastā. Apdzīvotā vieta izveidojusies pie Aburta muižas (*Lügen*) centra.

## Atsauces
Ķepši

**Ķepši** (arī **Ķepšļi**) ir ciems Madonas novada Ļaudonas pagastā. Atrodas pagasta ziemeļrietumu daļā.

Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa V877.

Vietējās nozīmes aizsargājamie kultūras pieminekļi ciema apkārtnē: Ķepšu senkapi (Kapu kalniņš).

## Atsauces
Lovro Majers

**Lovro Majers** (, dzimis  Zagrebā) ir horvātu futbolists, spēlē uzbrūkošā pussarga pozīcijā, Horvātijas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2023. gada pārstāv Vācijas Bundeslīgas komandu ''VfL Wolfsburg''.

## Karjera
Līdz 12 gadu vecumam bija Zagrebas "Dinamo" jaunatnes sistēmas spēlētājs. Vēlāk spēlēja citās jauniešu komandās. Profesionālo karjeru sāka klubā *[[NK Lokomotiva]]*. 2018. gadā pārgāja uz Zagrebas "Dinamo". Šī kluba sastāvā trīs reizes kļuva par Horvātijas čempionu, 2020.—2021. gada sezonā izcīnīja arī Horvātijas kausu. 2021. gada augustā pievienojās Francijas *[[Francijas futbola 1. līga|Ligue 1]]* komandai *[[Stade Rennais F.C.|Rennes]]*, parakstot līgumu uz pieciem gadiem.

Horvātijas izlases sastāvā debitēja 19 gadu vecumā  draudzības spēlē pret Meksiku. Pirmos vārtus izlases labā guva  FIFA Pasaules kausa kvalifikācijas spēlē pret Maltu, kas noslēdzās ar rezultātu 7:1. Majers šajā spēlē izcelās ar diviem vartu guvumiem. Tika iekļauts komandas sastāvā 2022. gada FIFA Pasaules kausa finālturnīram. Grupu turnīrā spēlē pret Kanādu guva vārtus. 

## Sasniegumi
**Dinamo Zagreb**
* Horvātijas futbola līga: 2018—19, 2019—20, 2020—21
* Horvātijas kauss: 2020—21
* Horvātijas superkauss: 2019

**Horvātija**

*FIFA Pasaules kauss trešā vieta:2022
* UEFA Nāciju līga finālists: 2022—23

## Atsauces

## Ārējās saites
Edmunds Zivtiņš

**Edmunds Zivtiņš** (dzimis ) ir Latvijas policists un politiķis. Ievēlēts 14. Saeimā no partijas "Latvija pirmajā vietā" saraksta.

## Dzīvesgājums
Pirmo izglītību ieguvis mežsaimniecībā, bet pēc tam juridisko zinātņu bakalaura un maģistra grādu Latvijas Policijas akadēmijā (attiecīgi 2000. un 2006. gadā). E. Zivtiņš bija Ceļu policijas priekšnieks no 2004. līdz 2014. gadam, pēc tam devies izdienas pensijā.

## Politiskā darbība
2021. gadā bijis partijas "Latvija pirmajā vietā" dibinātāju skaitā. 2022. gada rudenī notikušajās 14. Saeimas vēlēšanās E. Zivtiņš tika ievēlēts 14. Saeimā no partijas "Latvija pirmajā vietā" saraksta.

Kandidēja 2024. gada Eiropas Parlamenta vēlēšanās, bet netika ievēlēts.

## Atsauces
Marko Livaja

**Marko Livaja** (, dzimis  Splitā) ir horvātu futbolists, spēlē uzbrucēja pozīcijā, Horvātijas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2021. gada pārstāv Horvātijas futbola līgas klubu Splitas "Hajduk".

## Karjera
Spēlējis *GOŠK Kaštel Gomilica* un Vraņicas "Omladinac" jauniešu komandās. 2008. vasarā saņēmis uzaicinājumu pievienoties Zagrebas "Dinamo" jaunatnes akadēmijai, tomēr uzreiz pēc tam viņu uzaicināja arī dzimtās pilsētas Splitas klubs *[[HNK Hajduk Split|Hajduk]]*, un Livaja izlēma par labu tam. 2010. gadā nonāca Itālijas kluba Milānas "Internazionale" sistēmā. Vēlāk tika izīrēts Šveices klubam *[[FC Lugano]]* un citai Itālijas vienībai *[[A.C. Cesena|Cesena]]*, kuras sastāvā 2011. gada oktobrī debitēja A sērijā. Pēc atgriešanās Milānas "Inter" 2012.—2013. gada UEFA Eiropas līgas grupu turnīrā guva četrus vārtus sešās spēlēs. 

No 2013. līdz 2014. gadam spēlēja citā A sērijas komandā Bergamo "Atalanta". 2014. gada maijā parakstīja līgumu ar Krievijas Premjerlīgas klubu Kazaņas "Rubin". 2015.—2016. gada sezonā atkal spēlēja Itālijā, jo tika izīrēts A sērijas klubam *[[Empoli F.C.|Empoli]]*. 2016. gada jūlijā Livaja pārgāja uz Spānijas *[[La Liga]]* klubu *[[UD Las Palmas|Las Palmas]]*. Sezonas laikā aizvadīja 25 spēles *La Liga* un guva piecus vārtus. Nākamās sezonas sākumā Spānijas klubs futbolistu izīrēja Grieķijas Superlīgas klubam Atēnu AEK. 2017.—2018. gada sezonā uzvarēja līgā un kļuva par Grieķijas čempionu. Sezonas beigās AEK izpirka tiesības uz futbolistu, un Livaja šajā klubā nospēlēja līdz 2021. gada februārim.

Uzreiz pēc līguma laušanas ar AEK Livaja atgriezās Horvātijā un pievienojās bērnības klubam Splitas "Hajduk". 2021.—2022. gada sezonā ar 28 vārtu guvumiem kļuva par Horvātijas līgas rezultatīvāko spēlētāju. 2022. gadā *Hajduk* sastāvā kļuva arī par Horvātijas kausa ieguvēju.

Horvātijas futbola izlases sastāvā debitēja  draudzības spēlē pret Portugāli. Pirmos vārtus izlases labā guva  FIFA Pasaules kausa kvalifikācijas spēlē pret Slovēniju. Tika iekļauts komandas sastāvā 2022. gada FIFA Pasaules kausam. Guva vārtus grupu turnīra spēlē pret Kanādu.

## Sasniegumi
**Atēnu AEK**
* Grieķijas Superlīga: 2017—18

**Hajduk Split**
* Horvātijas kauss: 2021—22, 2022—23

**Individuālie**
* Horvātijas futbola līgas labākais vārtu guvējs: 2021—22

## Atsauces

## Ārējās saites
Jānis Pormals

**Jānis Pormals** (1920—2015) bija latviešu nacionālās pretošanās kustības dalībnieks, Latvijas Daugavas Vanagu organizācijas vadītājs (1992—1997).

## Dzīvesgājums
Dzimis 1920. gada 6. janvārī Seces pagasta "Stalānos" sešu bērnu ģimenē.
Mācījās Sunākstes, Jaunjelgavas skolās un Jelgavas lauksaimniecības skolā.
Brīvprātīgi iestājās Latvijas armijā, pēc Latvijas okupācijas 24. teritoriālajā korpusā un pieredzēja 1941. gada jūnija notikumus Litenes nometnē. Pēc dezertēšanas Pormals krita Vērmahta gūstā, pēc atbrīvošanas darbojās apsardzes dienestā.

1943. gadā viņu iesauca Latviešu leģionā un nosūtīja uz Volhovas fronti. 1945. gadā Pormals piedalījās Kurzemes cietokšņa kaujās, vēlāk kopā ar vecāko brāli Pauli Pormalu (1919—1946) organizēja nacionālo partizānu vienību "Vilkači" Seces pagastā, izdeva avīzi "Vilkaču Sauciens". Pēc tam, kad 1946. gada 16. oktobrī Paulis Pormals krita kaujā pie Seces pagasta "Taimiņu" mājām, Jānis Pormals devās uz Kurzemi, kur iesaistījās Ēvalda Pakuļa vadītajā LNPA "Kurzeme".

1947. gada decembrī Jāni Pormalu arestēja un piesprieda nāves sodu, ko nomainīja uz 25 gadu ieslodzījumu Vorkutas, Taišetas, Druskas un Mordvijas Gulaga nometnēs.

1965. gadā Pormalam pēc 18 gadus ilga ieslodzījuma atļāva atgriezties Latvijā. Kad 1971. gadā Eduards Berklavs un citi nacionālkomunisti uzrakstīja "17 Latvijas komunistu vēstuli", Jānis Pormals vēstules tekstu slepus nodeva savam jaunākajam brālim Arturam Pormalam, kurš to izveda no Latvijas.

Atmodas laikā viņš 1989. gada 11. novembrī Lāčplēša dienā kopā ar citiem brīvības cīnītājiem Rīgas pils Svētā Gara tornī uzvilka Latvijas karogu.

Pēc Latvijas neatkarības atjaunošanas Jānis Pormals palīdzēja izveidot Daugavas Vanagu organizāciju, kļuva par organizācijas vadītāju. 1993. gadā uzstādīja krustu pie "Vilkaču" partizānu vienības bunkura, pie Daudzevas uzstādīja piemiņas akmeni nacionālajiem partizāniem ar plāksnē iekaltiem cīnītāju vārdiem.

Miris 2015. gada 5. decembrī, apglabāts Rīgas Meža kapos.

## Atsauces
Arturs Pormals

**Arturs Pormals** (1926—2013) bija latviešu virsnieks.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1926. gada 25. novembrī Jaunjelgavā sešu bērnu ģimenē, 1931. gadā viņa ģimene pārcēlās uz vectēva mājām — Seces pagasta "Stalāniem".
Mācījās Vīgantes pamatskolā un pēc Latvijas vācu okupācijas laikā Jaunjelgavas komercskolā.

Sarkanās armijas uzbrukuma laikā 1944. gada augustā pievienojās Kureļa grupai un pārcēlās uz Kurzemi. Pēc Rubeņa bataljona sacelšanās 1944. gada novembrī Pormalu apcietināja un pārveda uz Liepājas, tad Dancigas cietumu, vēlāk uz Štuthofas koncentrācijas nometni, bet decembrī nosūtīja uz šoferu skolu Berlīnes Migelheimas apkaimē (*Berlin-Müggelheim*). 1945. gada janvārī Pormalu nosūtīja uz Itāliju, kur 1945. gada 15. maijā viņu internēja un kā karagūstekni nodarbināja dažādos darbos.
Pēc atbrīvošanas 1947. gadā strādāja būvdarbos Rietumvācijā, 1949. gada novembrī pārcēlās uz dzīvi Misisipi štatā ASV, no 1951. gada strādāja Čikāgas tēraudlietuvēs un auto fabrikā.

Korejas kara laikā 1952. gadā Pormalu iesauca ASV Bruņotajos spēkos, kur viņš dienēja izpletņu lēcēju divīzijā, tad speciālo spēku ("Zaļo berešu") vienībā. Pēc karadienesta beigām viņš atgriezās Čikāgā, kur studēja komerclietas un tieslietas, 1971. gadā ieguva Uzņēmējdarbības vadības maģistra (*Master of Business Administration*) grādu.
Darbojās ASV Republikāniskajā partijā, bija Ilinoisas latviešu republikāņu kluba prezidents. Kopš 1968. gada vairākas reizes apciemoja radiniekus padomju okupētajā Latvijā.
1971. gadā no Latvijas PSR izveda no sava vecākā brāļa Jāņa Pormala slepus saņemto Eduarda Berklava un 16 citu nacionālkomunisti sarakstīto "17 latviešu komunistu vēstuli".
Pēc Latvijas neatkarības atjaunošanas 1991. gadā viņam izdevās atgūt Mežaparkā mājīpašumu un viņš pārcēlās uz dzīvi Latvijā.

Miris 2013. gada 3. aprīlī ASV.

## Atmiņas
* Karakalps: apcietināto, mobilizēto un citu vienību karavīru gaitas sabiedroto gūstā Itālijā un Ēģiptē pēc Otrā pasaules kara, kā arī dažas skices par ceļu uz mājām. Rīga: Pormalu ģimenes fonds, 2002
* Pūķu laiks: Sēlijas ļaudis laiku lokos. Rīga: Pormalu ģimenes fonds, 2010

## Atsauces
Žanaezena

**Žanaezena** () ir apgabala pakļautības pilsēta Manghistau apgabalā Kazahstānas rietumos. Izvietojusies apgabala dienviddaļā Manghistau plato  no apgabala centra Aktau un  no valsts galvaspilsētas Astanas. Nozīmīgs naftas ieguves un pārstrādes centrs.

## Vēsture
Apdzīvotā vieta dibināta 1964. gadā pie naftas un dabasgāzes atradnēm kā **Novijuzeņa** (*Новый Узень*). 1968. gadā piešķirts pilsētas statuss. Kopš 1993. gada tagadējais nosaukums.

Pilsētā vairākkārt izcēlušies nemieri, kas balstīti kā ekonomiskos, tā arī etniskos pamatos.

1989. gada 16. jūnijā pilsētā izcēlās masveidīgas sadursmes starp kazahiem un kaukāziešu izcelsmes iedzīvotājiem. Nemieru apspiešanā tika iesaistīts karaspēks; tika lietota aviācija un bruņutehnika. Nemierus apspieda pēc desmit dienām. Bojā gāja pēc dažādām aplēsēm 4—200 cilvēki.

2011. gada decembrī pēc naftas rūpniecības strādnieku septiņus mēnešus ilgā streika pilsētas centrā sākās masveida protesti, kas tika apspiesti ar karaspēka palīdzību. Bojā gāja pēc dažādiem avotiem 16—64 cilvēki, ap 400 bija ievainoti. Pilsētā mēneša garumā bija ieviesta komandantstunda.

2022. gada janvārī Žanaezenā sākās protesti pret cenas paaugstināšanu sašķidrinātajai dabasgāzei, kas dažu dienu laikā pārauga valsts mēroga protestos.

## Atsauces

## Ārējās saites
Mārgarita Kvellija

**Sāra Mārgarita Kvellija** (; dzimusi ) ir amerikāņu aktrise.

Mārgaritas māte Endija Makdauela arī ir aktrise. Bērnībā viņa mācījās baletdejošanu. Kvellijas pirmā loma bija 2013. gada drāmas filmā *[[Palo Alto (filma)|Palo Alto]]*. Kļuvusi pazīstama, attēlojot lomu HBO seriālā *[[The Leftovers]]* (2014—2017).

2019. gadā viņa nominēta ''Emmy'' balvai par lomu miniseriālā *[[Fosse/Verdon]]*, savukārt par lomu *[[Netflix]]* miniseriālā *[[Maid]]* viņa nominēta Zelta globusa balvai un vēlreiz *Emmy* balvai. Zelta globusa balvai nominēta arī par lomu šausmu filmā "Substance" (2024). Piedalījusies arī filmās "Foršie džeki" (2016), "Nāves dienasgrāmata" (*Death Note*, 2017), "Reiz Holivudā" (2019), "Zvaigznes pusdienlaikā" (2022), "Nabaga radības" (2023), "Laipnības veidi" (2024) un "Zilais mēness" (2025).

## Filmogrāfija

## Ārējās saites
Zvārtes muiža

thumb|Zvārtes muiža
alt=zelta zāle Zvārtes muižā|thumb|Zvārtes muižas Zelta zāles interjers
**Zvārtes muiža** () ir viena no piecpadsmit Burtnieku pilsnovada un Burtnieku draudzes pusmuižām. Zvārtes muiža atrodas Valmieras novada Burtnieku pagastā, 3 km uz dienvidaustrumiem no Burtnieku ezera.

## Vēsture
Zvārte dibināta 17. gadsimtā seno Zvārtes māju vietā. 1698. gada protokolos minēta kā ķēniņa muižiņa. 1694. gadā arendators Ansis Fosbeks.

1725. gadā Zvārti iznomāja ģenerālim baronam Hallertam. 1738. gadā muižā valdīja ģenerāļa atraitne, apakšnomā izdeva sekretāram Koppenam. 1750. gadā Zvārte piederēja kronim, iznomāja kambarkungam baronam Kārlim fon Siversam.

1765. gadā Zvārte iznomāta apriņķa komisāram H. Rikmanim. Pēc gada muižu viņam atņēma un atdeva grāfam Rumjancevam. Rumjanceva mantinieki Zvārti 1816. gadā pārdeva baronam Teodoram fon Šrēderam par pusmiljonu rubļu. Šrēderi Burtniekos valdīja 3 paaudzēs 104 gadus līdz agrārajai reformai.

Burtnieku baznīcas 1774. gada vizitācijas grāmatā Zvārtē minēts krodzinieks Bērtulis. Viņa 4. dēls Libis vēlāk, jau citā mājā ieguva uzvārdu Kazaks. Pēc Bērtuļa krodzinieks Jānis. 1840. gadā Zvārtē uzraugs Jēkabs Fišmeistars, arendators Kārlis Meirens. Pēc viņa Jēkabs Asvers, kurš aizgāja uz Rūjienu.

Ap 1900. gadu Zvārti no barona Šrēdera rentēja Burtnieku muižas bijušais galdnieks Eduards Birzgalis. Viņš daļu zemes salīga četriem pusgraudniekiem. Eduards Birzgalis ap 1900. gadu uzbūvēja jaunu mūra dzīvojamo māju, kūti un klēti.

Pēc E. Birzgaļa nāves 1912. gadā Zvārti turpināja rentēt atraitne Marija dz. Goldberga. Agrārajā reformā 1920. gadā Marija saņēma Zvārtes 20 ha kā ilggadīgā rentniece ar izpirkšanas tiesībām. 1926. gadā par saimnieku Zvārtē kļuva dēls Juris Birzgalis, kurš īsā laikā Zvārti izpirka. 1944. gadā Birzgaļi devās bēgļu gaitās uz Vāciju, bet 1945. gadā atgriezās Rencēnos. Juri apcietināja, ģimeni izsūtīja.

1953. gadā Burtnieku sovhozs (padomju saimniecība) uzcēla fermu, Zvārtē izbūvēja dzīvokļus otrajā stāvā un pārbūvēja 1. stāvu, kopā 10 dzīvokļus. Padomju laikā blakus Zvārtei izraka karjeru, no kura grants izbūvēja pusi rajona ceļu, mūsdienās daļu karjera teritorijas aizņem Zvārtes dīķis.

1991. gadā Zvārti atguva Jura dēls Andrejs Birzgalis. No 2017. gada Zvārtes īpašnieces ir Andreja meitas Agita Bērziņa un Baiba Birzgale. 2022. gadā Zvārtei uzlikts jauns metāla dakstiņprofila jumts.

## Literatūra
* H. Enzeliņš. Skati Burtnieku novada pagātnē. 1932. gada izdevums.
* Guleke. 1773.-86. Burtnieku draudzes Vizitācijas grāmata.
* W. F. Parrots. 1840.-60. Burtnieku draudzes Vizitācijas grāmata.

## Atsauces
Zlatko Čajkovskis

**Zlatko Čajkovskis** (, dzimis , miris ) bija Dienvidslāvijas futbolists un futbola treneris. Spēlējis pussarga pozīcijā, pārstāvējis Dienvidslāvijas futbola izlasi.

Savas karjeras laikā spēlējis Dienvidslāvijas komandā *[[FK Partizan]]* un Rietumvācijas komandā *[[1. FC Köln]]*. Pazīstams ar savām fiziskajām un uz aizsardzību vērstajām spējām, kā arī ar savām piespēlēm.

Dienvidslāvijas futbola izlases sastāvā no 1946. līdz 1955. gadam 55 mačos guvis 7 vārtus. Izcīnījis olimpisko sudraba medaļu 1948. un 1952. gada vasaras olimpiskajās spēlēs. Piedalījies arī 1950. un 1954. gada FIFA Pasaules kausā.

Pēc spēlētāja karjeras beigām kļuvis par treneri. Vadot *1. FC Köln* viņš 1962. gadā kļuva par Vācijas čempionu, savukārt vadot ''Bayern Munich'' 1967. gadā izcīnījis UEFA Kausu ieguvēju kausu.

## Sasniegumi

### Spēlētāja karjera
**Partizan**

* Dienvidslāvijas Pirmā līga: 1946–47, 1948–49
* Dienvidslāvu kauss: 1947, 1952, 1954

**DIenvidslāvija**

* Vasaras olimpisko spēļu sudraba medaļa: 1948, 1952

### Trenera karjera
**Köln**

* Vācijas čempionāts: 1962
* Oberliga: 1961–62, 1962–63

**Bayern Munich**

* Vācijas kauss: 1965–66, 1966–67
* UEFA Kausu ieguvēju kauss: 1966–67

**Kickers Offenbach**

* Regionalliga: 1969–70

**AEK Athens**

* Grieķijas Superlīga: 1977–78
* Grieķijas kauss: 1977–78

## Ārējās saites
Landsortas dzelme

**Landsortas dzelme** () ir Baltijas jūras dziļākā vieta. Atrodas starp Stokholmu un Gotlandes salu 24 km uz dienvidaustrumiem no Landsortas bākas Ejas salā un 80 km uz ziemeļrietumiem no Harudena raga Gotlandes ziemeļos. Dzelme ir 456,51 m dziļa un izvietojusies Gotlandes ieplakā. Līdz 1960. gadiem dzelmē tika izgāzti ķīmiskie un vidēji radioaktīvie atkritumi.

## Atsauces

## Ārējās saites
Stjepans Bobeks

**Stjepans Bobeks** (, dzimis , miris ) bija Dienvidslāvijas futbolists un futbola treneris. Spēlējis uzbrucēja pozīcijā, pārstāvējis Dienvidslāvijas futbola izlasi.

Bobeks bija pazīstams ar savu tehniku, laukuma redzējumu un vārtu gūšanas spējām. Viņš bieži tiek minēts kā viens no visu laiku labākajiem Dienvidslāvijas futbolistiem. Lielāko karjeras daļu pavadījis *[[FK Partizan]]* klubā, kam viņš pievienojās pēc Otrā pasaules kara beigām. 1995. gadā viņš tika atzīts par kluba visu laiku labāko spēlētāju.

Dienvidslāvijas futbola izlases sastāvā Bobeks ir visu laiku labākais vārtu guvējs, laika posmā no 1946. līdz 1956. gadam 63 mačos gūstot 38 vārtus. Izlases rindās izcīnījis divas olimpiskās sudraba medaļas 1948. un 1952. gada vasaras olimpiskajās spēlēs. Piedalījies arī 1950. un 1954. gada FIFA Pasaules kausā.

Pēc karjeras beigām kļuvis par veiksmīgu treneri, trenera statusā kļūstot gan par Dienvidslāvijas, gan par Grieķijas čempionu.

## Sasniegumi

### Spēlētāja karjera
**Partizan**

* Dienvidslāvijas Pirmā līga: 1946–47, 1948–49
* Dienvidslāvu kauss: 1947, 1952, 1954, 1956–57

**Dienvidslāvija**

* Vasaras olimpisko spēļu sudraba medaļa: 1948, 1952

### Trenera karjera
**Partizan**

* Dienvidslāvijas Pirmā līga: 1960–61, 1961–62, 1962–63

**Panathinaikos**

* Grieķijas čempionāts: 1963–64, 1964–65
* Grieķijas kauss: 1967

**Vardar**

* Dienvidslāvijas Otrā līga: 1978–79

## Ārējās saites
Guru

**Guru** (, ** "nozīmīgs; svarīgs") Indijas tradīcijās ir garīgais audzinātājs, ietekmīgs skolotājs vai sektas vadītājs. Tradicionāli guru ir godbijību prasoša persona pret mācekli vai studentu, un guru kalpo kā "padomdevējs, kurš palīdz veidot vērtības, dalās pieredzes zināšanās tikpat lielā mērā kā burtiskās zināšanās, ir dzīves paraugs, iedvesmas avots un kas palīdz skolēna garīgajā evolūcijā.” Guru ir arī cilvēka garīgais ceļvedis, kas palīdz atklāt tās pašas iespējas, kuras guru jau ir apzinājies.

Senākās atsauces uz guru jēdzienu ir atrodamas senākajos hinduisma vēdu tekstos. Guru un gurukula — guru vadīta skola — bija iedibināta tradīcija Indijā 1. tūkstošgadē pirms mūsu ēras, un tās palīdzēja sacerēt un nodot dažādas vēdas, upanišadas, dažādu hinduistu filozofijas skolu tekstus un postvēdiskās šastras. sākot no garīgām zināšanām līdz dažādām mākslām. Apmēram mūsu ēras 1. tūkstošgades vidum arheoloģiskie un epigrāfiskie pierādījumi liecina, ka Indijā pastāvēja daudzas lielākas guru institūcijas, dažas netālu no hinduistu tempļiem, kur guru-šisja tradīcija palīdzēja saglabāt, radīt un nodot dažādas zināšanu jomas. Šie guru vadīja plašu pētījumu klāstu, tostarp hinduistu rakstus, budistu tekstus, gramatiku, filozofiju, cīņas mākslu, mūziku un glezniecību.

Guru tradīcija ir sastopama arī džainismā, atsaucoties uz garīgo mācītāju, lomu, kuru parasti pilda džainistu askēts. Sikhismā guru tradīcijai ir bijusi galvenā loma kopš tās dibināšanas 15. gadsimtā, tās dibinātājs ir Guru Nānaks Dēvs, bet svētie raksti — *Guru Granth Sahib*. Guru koncepcija ir attīstījusies Vadžrajanas budismā, kur tantriskais guru tiek uzskatīts par tēlu, kuru pielūgt un kura norādījumus nekad nedrīkst pārkāpt.

## Atsauces
Rajko Mitičs

**Rajko Mitičs** (, dzimis , miris ) bija Dienvidslāvijas futbolists un futbola treneris. Spēlējis uzbrucēja pozīcijā, pārstāvējis Dienvidslāvijas futbola izlasi.

Mitičs tiek uzskatīts par vienu no Belgradas "Crvena Zvezda" visu laiku svarīgākajiem spēlētājiem. Viņa vārdā ir nosaukts Rajko Mitiča stadions, kur "Crvena Zvezda" un bieži arī Serbijas futbola izlase aizvada savas mājas spēles.

Dienvidslāvijas futbola izlases sastāvā spēlējis no 1946. līdz 1957. gadam, kopumā 59 mačos gūstot 32 vārtus. Izcīnījis sudraba medaļu 1948. un 1952. gada vasaras olimpiskajās spēlēs. Piedalījies arī 1950. un 1954. gada FIFA Pasaules kausā.

## Ārējās saites
Ventspils 2. vidusskola

**Ventspils 2. vidusskola** ir vispārizglītojoša skola, kas atrodas Kuldīgas ielā 65 Ventspilī. Skolā mācās 533 skolēni un strādā 49 pedagogi. 

## Izglītības programmas
* Pamatizglītības programma – kods 21011111;
* Speciālās pamatizglītības programma izglītojamajiem ar mācīšanās traucējumiem – kods 21015621;
* Speciālās pamatizglītības programma izglītojamajiem ar garīgās attīstības traucējumiem – kods 21015821;
* Vispārējās vidējās izglītības programma – kods 31016011

## Vēsture
Dibināta pēc Otrā pasaules kara beigām 1945. gadā kā skola ar krievu mācību valodu.  

## Atsauces
Dienvidu mārsmilga

**Dienvidu mārsmilga** () ir graudzāļu dzimtas suga, kurai ir šaurs izplatības areāls Eiropas ziemeļaustrumos un centrālajā daļā.

Latvijā suga ir sastopama ļoti reti — Latvijā konstatēta sausos priežu mežos, sugai Baltijā raksturīgā biotopā. Citur Eiropā nelielas grupas sausos mežos, pļavās un pauguru nogāzēs.

Ierakstīta Latvijas Sarkanās grāmatas 1. kategorijā.

## Apraksts
Dienvidu mārsmilga ir daudzgadīgs, 20—60 cm garš lakstaugs, kurš veido skraju cini. Augam ir ložņājoši pazemes dzinumi. Stiebri cinī parasti manāmi izlīkst uz ārpusi. Lapas ir 0,3—0,7 cm platas, kailas un gludas. Lapas maksts ir kaila, mēlīte īsa, trīsstūraina, aptuveni 0,3 cm gara. Vārpiņas ir eliptiskas, sakopotas skrajā, plati trīsstūraina apveida skarā. Vārpiņā ir 3 ziedi, no kuriem apakšējie ir putekšņlapu (vīrišķie), bet augšējais — divdzimumu zieds. Vārpiņas plēksnes apmēram vienāda garuma. Pie vārpiņas pamata ir garu matiņu pušķi. Divdzimumu zieds bez akota. Vīrišķo ziedu ārējās zieda plēksnes akots ir īss. Saberzējot augu, jūtama mārsmilgām raksturīgā kumarīna smarža. Auglis ir olveidīgs grauds. Zied maijā, jūnijā.

## Atsauces
Brūnaboina

**Brūnaboina** (, ) ir neolīta arheoloģijas pieminekļu komplekss Īrijas austrumos, Mītas grāfistē pie Boinas upes, kādus 8 kilometrus uz rietumiem no Drohedas. Piemineklis radīts apmēram 32. gadsimtā pirms mūsu ēras, tātad tas ir vecāks par Stonhedžu vai Heopsa piramīdu. 1993. gadā apvidus kā "Brūnaboina — Boinas Loka arheoloģiskais ansamblis" iekļauts UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā.

Kompleksā ietilpst megalīskas gaiteņu kapenes (passage grave) — Dauta, Nauta, Ņūgreindža, kā arī apmēram 90 citi pieminekļi, to skaitā akmens apļi un menhiri. Vairāku pieminekļu novietojums un arhitektūra orientēta, pamatojoties uz astronomiskajiem virzieniem. Piemēram, Ņūgreindžas ieeja orientēta tā, lai katra gada ziemas saulgriežos saule pa īpaši izveidotu logu iespīdētu centrālajā telpā un apgaismotu akmenī izveidoto trīskāršo spirāli.

## Attēlu galerija

Brú_na_Bóinne.jpg|Vieta no putna lidojuma
Bru na Boinne - Newgrange.jpg|Ņūgreindža
County_Meath_-_Knowth_-_20210930145613.jpg|Nauta
20130808_bru_na_boinne47.JPG|Nautas iekšpuse
Dowth_Passage_Tomb.2.JPG|Dauta
Ireland_2010_etc_079.jpg

Passage_tomb,_Townleyhall,_Co._Louth_-_geograph.org.uk_-_1078235.jpg


## Ārējās saites

*
Abatijas teātris

**Abatijas teātris** (, ), dēvēts arī par **Īrijas Nacionālo teātri** ir 1904. gadā dibināts teātris Īrijas galvaspilsētā Dublinā.

Izveides brīdī teātris saistījās ar īru literatūras atdzimšanas (*Irish Literary Revival*) kustību un tādu autoru kā Viljama Batlera Jeitsa, Lēdijas Gregorijas, Šona O'Keisija un Džona Singa darbību un daiļradi. Kopš 1925. gada Abatijas teātris kļuva par pirmo teātri angliski runājošajās valstīs, kuru finansēja valsts. 1951. gadā nodega pirmā teātra ēka. Pašreizējās telpās teātris darbojas kopš 1966. gada.

## Ārējās saites

*
Anita Brakovska

**Anita Brakovska** (dzimusi ) ir latviešu pedagoģe un politiķe, pārstāv LSDSP. Šobrīd ir 14. Saeimas deputāte, ievēlēta no Zaļo un Zemnieku savienības, kurā iekļāvās LSDSP. Iepriekš bijusi Vārkavas novada domes priekšsēdētāja un Preiļu novada domes priekšsēdētāja vietniece.

## Dzīvesgājums
Dzimusi 1961. gada 14. novembrī. 1984. gadā absolvēja studijas Daugavpils Pedagoģiskajā institūtā. Strādāja par bioloģijas un ķīmijas skolotāju.

### Politiskā darbība
2005. gada pašvaldību vēlēšanās A. Brakovska tika ievēlēta Vārkavas novada domē no saraksta "Uz priekšu draugi". Atkārtoti ievēlēta par deputāti 2009. gadā  no saraksta "Mūsu laiks". Tāpet, ievēlēta par deputāti arī 2013. gada pašvaldību vēlēšanās, kad arī ievēlēta par domes priekšsēdētāju. No šī paša saraksta ievēlēta pašvaldībā arī 2017. gada pašvaldību vēlēšanās, saglabājot Vārkavas novada domes priekšsēdētājas amatu.

2021. gada Latvijas pašvaldību vēlēšanās A. Brakovska tika ievēlēta Preiļu novada domē no LSDSP saraksta, ievēlēta par domes priekšsēdētāja otro vietnieci

2022. gada Saeimas vēlēšanās A. Brakovsku ievēlēja par 14. Saeimas deputāti no "Zaļo un Zemnieku savienības", kurā iekļāvās LSDSP.

## Atsauces
Līga Kļaviņa (politiķe)

**Līga Kļaviņa** (dzimusi ) ir latviešu pedagoģe, pašvaldību darbiniece un politiķe. 14. Saeimas deputāte, pārstāv Latvijas Zemnieku savienību. Iepriekš bijusi Jēkabpils pilsētas un novada pašvaldības deputāte.

## Dzīvesgājums
Dzimusi 1968. gada 11. maijā. 1991. gadā absolvēja filoloģijas studijas Latvijas Universitātē. Strādāja par angļu valodas un literatūras pasniedzēju. 2002. gadā Daugavpils Universitātē ieguva maģistra grādu pedagoģijā-skolvadībā, 2006. gadā Rēzeknes Augstskolā finanšu un grāmatvedības vadītāja specialitāti, bet 2008. gadā Rīgas Tehniskajā universitātē maģistra grādu ekonomikā.

Pirms ievēlēšanas par pašvaldības deputāti un domes priekšsēdētāja vietnieci, L. Kļaviņas darba vieta bija Jēkabpils pašvaldībā.

### Politiskā darbība
2017. gada Latvijas pašvaldību vēlēšanās L. Kļaviņa tika ievēlēta Jēkabpils pilsētas domē no Latvijas Zemnieku savienības saraksta. Tāpat vēlētāju atbalstu saņēma 2021. gada pašvaldību vēlēšanās, kad tika ievēlēta Jēkabpils novada domē. Pašvaldībā bijusi domes priekšsēdētāja vietniece sociālajos jautājumos.

Kandidēja 2019. gada Eiropas Parlamenta vēlēšanās no Zaļo un Zemnieku savienības, bet netika ievēlēta.

2022. gada Saeimas vēlēšanās Līgu Kļaviņu ievēlēja par 14. Saeimas deputāti no Zaļo un Zemnieku savienības saraksta. Kandidēja 2024. gada Eiropas Parlamenta vēlēšanās, bet netika ievēlēta.

## Atsauces
Bunny Lake Is Missing

***Bunny Lake is Missing*** ir 1965. gada Apvienotās Karalistes psiholoģiska drāmas filma, kuras režisors un producents ir Oto Prēmingers. Filmā galvenās lomas atveido Lorenss Olivjē, Kerola Linlija, Kīrs Dallijs, Martīta Hanta un Noels Kauards. Filmā epizodiski parādās arī rokgrupa *[[The Zombies]]*. Filma ir balstīta uz Meriamas Modelas romānu ar tādu pašu nosaukumu.

Filma stāsta par māti, kas meklē savu pazudušo meitu, taču nekas neliecina, ka viņa kādreiz būtu eksistējusi.

Filmas *Bunny Lake is Missing* pirmizrāde notika . Lai gan sākotnēji filma netika augstu vērtēta no kritiķiem un paša Prēmingera, laika gaitā filmas reputācija ir augusi, tās tehnisko sasniegumu dēļ.

## Ārējās saites
Josips Juranovičs

**Josips Juranovičs** (, dzimis  Zagrebā) ir horvātu futbolists, spēlē labās malas aizsarga pozīcijā, Horvātijas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2023. gada pārstāv Vācijas Bundeslīgas klubu ''Union Berlin''.

## Karjera
Karjeru sāka Horvātijas trešās līgas klubā *NK Dubrava*. 2015. gadā pievienojās Splitas "Hajduk", kurā spēlēja līdz pat 2020. gadam. Tad pārgāja uz Polijas klubu Varšavas "Legia". 2020.—2021. gada sezonā kļuva par *[[Ekstraklasa]]* čempionu. 2021. gada augustā pārcēlās uz Skotijas Premjerlīgas klubu Glāzgovas "Celtic". 2021.—2022. gada sezonā kļuva par Skotijas čempionu un uzvarēja Līgas kausa izcīņā. Skotijas Profesionālo futbolistu asociācijas (PFA) vērtējumā tika iekļauts sezonas simboliskajā izlasē.

Horvātijas izlases sastāvā debitēja  spēlē pret Ķīnu. Piedalījās 2020. gada Eiropas čempionāta finālturnīrā. Laukumā devās divās spēlēs — grupu turnīrā pret Skotiju un astotdaļfinālā pret Spāniju. Tika iekļauts komandas sastāvā 2022. gada FIFA Pasaules kausam.

## Sasniegumi
**Legia Warsaw**
* *[[Ekstraklasa]]*: 2020—21

**Celtic**
* Skotijas Premjerlīga: 2021—22
* Skotijas līgas kauss: 2021—22

**Horvātijas izlase**

* UEFA Nāciju līga finālists: 2022—23

## Atsauces

## Ārējās saites
Enco Fernandess

**Enco Heremiass Fernandess** (, dzimis ) ir Argentīnas futbolists, spēlē pussarga pozīcijā, Argentīnas izlases dalībnieks. Kopš 2023. gada pārstāv Anglijas Premjerlīgas klubu ''Chelsea''.

## Karjera
E. Fernandess ir *[[Club Atlético River Plate|River Plate]]* kluba akadēmijas audzēknis. No 2020. līdz 2021. gadam tika izīrēts klubam *[[Defensa y Justicia]]*. Palīdzēja komandai uzvarēt 2020. gada *[[Copa Sudamericana]]* turnīrā. 2021. gadā uzvarēja ar šo komandu arī *Recopa Sudamericana*, kur tikās ar *[[Copa Libertadores]]* čempioniem *[[Sanpaulu "Palmeiras"|Palmeiras]]*. 2021. gada jūlijā atgriezās *River Plate*.

2022. gada jūnijā pievienojās Portugāles klubam *[[Lisabonas "Benfica"|Benfica]]*. Nospēlējis tur tikai pus sezonu, viņš par 106,8 miljoniem Sterliņu mārciņām pievienojās Anglijas Premjerlīgas komandai ''Chelsea''. Tā kļuva par visu laiku dārgāko pāreju uz Premjerlīgu.

Argentīnas izlases sastāvā debitēja  draudzības spēlē pret Hondurasu. Tika iekļauts komandas sastāvā 2022. gada FIFA Pasaules kausam. Grupu turnīra spēlē pret Meksiku guva savus pirmos vārtus izlasē.

## Sasniegumi
**Defensa y Justicia**
* *[[Copa Sudamericana]]*: 2020
* *[[Recopa Sudamericana]]*: 2021

**River Plate**
* Argentīnas Pirmā divīzija: 2021

**Chelsea FC**
* UEFA Konferences līga: 2024—2025
* FIFA Klubu Pasaules kauss: 2025
**Argentīna**
*FIFA Pasaules kauss:2022
* Copa America: 2024

## Atsauces

## Ārējās saites
Ivica Ivušičs

**Ivica Ivušičs** (, dzimis  Rijekā) ir horvātu futbolists, vārtsargs, Horvātijas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2023. gada pārstāv Kipras futbola līgas klubu *[[Pafos FC]]*.

## Karjera
Ar futbolu sāka nodarboties dzimtās pilsētas kluba *[[HNK Rijeka]]* jauniešu komandā. 2009. gadā pievienojās Itālijas kluba Milānas "Internazionale" jaunatnes akadēmijai. 2014.—2015. gada sezonā tika izīrēts Itālijas trešās spēcīgākās līgas (*[[Lega Pro]]*) klubam *[[A.C. Prato|Prato]]*, kura sastāvā arī debitēja pieaugušo līmenī. No 2015. līdz 2018. gadam pārstāvēja Horvātijas klubu *[[NK Istra 1961|Istra 1961]]*.

2018. gada janvārī parakstīja līgumu ar Grieķijas klubu *[[Olympiacos F.C.|Olympiacos]]*. Neaizvadījis nevienu spēli, tā paša gada vasarā atgriezās Horvātijā un pievienojās *[[NK Osijek]]*.

Horvātijas izlases sastāvā debitēja  FIFA Pasaules kausa kvalifikācijas spēlē pret Slovākiju. Tika iekļauts komandas sastāvā 2022. gada FIFA Pasaules kausam un 2024. gada Eiropas čempionātam.

## Sasniegumi

**Horvātijas izlase**

* UEFA Nāciju līga finālists: 2022—23
## Atsauces

## Ārējās saites
Tjago Almada

**Tjago Esekjels Almada** (, dzimis ) ir Argentīnas futbolists, spēlē uzbrūkošā pussarga pozīcijā, Argentīnas izlases dalībnieks. Kopš 2025. gada Almada spēlē Francijas 1. līgas komandā Lionas "''Olympique''", kas viņu īrē no Brazīlijas komandas Botafogo.

Karjeru sāka Buenosairesas klubā Velez Sarsfield. 2022. gada februārī pievienojās ASV augstākās futbola līgas (MLS) klubam Atlantas "United". Tā paša gada oktobrī tika atzīts par MLS gada labāko jaunpienācēju. 

Spēlējis Argentīnas U-20 izlasē. Piedalījās 2020. gada vasaras olimpisko spēļu futbola turnīrā, divās spēlēs nākot laukumā uz maiņu. Argentīnas izlases sastāvā debitēja  draudzības spēlē pret Hondurasu. Tika iekļauts komandas sastāvā 2022. gada FIFA Pasaules kausam, dažas dienas pirms turnīra sākuma aizvietojot savainotos spēlētājus. Iznāca uz maiņu grupu turnīra spēlē pret Poliju.
## Sasniegumi
**Argentīna**
*FIFA Pasaules kauss:2022
## Atsauces

## Ārējās saites
Martins Erličs

**Martins Erličs** (, dzimis  Zadarā) ir horvātu futbolists, spēlē centra aizsarga pozīcijā, Horvātijas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2025. gada pārstāv Dānijas Superlīgas komandu *[[FC Midtjylland]]*.

## Karjera
Spēlējis Zagrebas "Dinamo" un *[[HNK Rijeka]]* jauniešu komandās. 16 gadu vecumā pievienojās Itālijas kluba *[[Parma Calcio 1913|Parma]]* sistēmai. 2015. gadā pārgāja uz citu Itālijas klubu *[[U.S. Sassuolo Calcio|Sassuolo]]*. 2017.—2018. gada sezonā tika izīrēts C sērijas klubam *[[F.C. Südtirol|Südtirol]]*. Karjeras turpinājumā pārstāvēja *[[Spezia Calcio|Spezia]]* vienību. Lielāko daļu 2018.—2019. gada sezonas bija spiests izlaist traumas dēļ. 2022. gadā atgriezās *Sassuolo* klubā.

Spēlējis dažādu vecumu Horvātijas jauniešu izlasēs. Horvātijas izlases sastāvā debitēja  UEFA Nāciju līgas spēlē pret Franciju. Tika iekļauts komandas sastāvā 2022. gada FIFA Pasaules kausam un 2024. gada Eiropas čempionātam.
## Sasniegumi
**Bologna**

* Itālijas kauss: 2024—25

**Horvātijas izlase**

* UEFA Nāciju līga finālists: 2022–23
## Atsauces

## Ārējās saites
2023. gada Pasaules čempionāta hokejā 3. divīzija

**2023. gada Pasaules čempionāta hokejā 3. divīzija** bija hokeja sacensības, kas norisinājās Keiptaunā un Sarajevā. A grupas uzvarētāji iekļuva 2. divīzijas B grupā, bet B grupas uzvarētāji kvalificējās uz A grupu. 

## A grupa
* *
* *
* *
* #
* ^†
* ^

: * automātiski kvalificējas 2023. gada Pasaules hokeja čempionāta 3. divīzijas A grupā*
: *^ kvalificējas, uzvarot vai iegūstot 2. vietu 2022. gada Pasaules čempionātā hokejā 3. divīzijas B grupā*
: *<sup>†</sup> rīkotāji*
: *# izstājās iepriekšējās sacensībās un izstājās arī šajās*

*Visi laiki ir attēloti pēc vietējā laika ([[UTC+2]])*

## B grupa
* #
* ^
* *†
* ^
* ^
* ^

: * automātiski kvalificējas 2023. gada Pasaules hokeja čempionāta 2. divīzijas B grupā*
: *^ kvalificējas, uzvarot vai iegūstot 2. vietu 2023. gada Pasaules čempionātā hokejā 3. divīzijas A grupā*
: *<sup>†</sup> rīkotāji*
: *# atgriezās, pēc gada pārtraukuma*

*Visi laiki ir attēloti pēc vietējā laika ([[UTC+1]])*

## Atsauces
Daiga Mieriņa

**Daiga Mieriņa** (dzimusi **Daiga Cekule** ), agrāk **Daiga Jurēvica**, ir latviešu pašvaldību darbiniece un politiķe. 14. Saeimas priekšsēdētāja, pārstāv Latvijas Zemnieku savienību un Zaļo un Zemnieku savienību (ZZS). Iepriekš ilggadēji bijusi Carnikavas novada domes priekšsēdētāja, kā arī Carnikavas un Ādažu novada domes deputāte.

## Dzīvesgājums
Dzimusi kā Daiga Cekule 1969. gada 3. martā. Mācījās Ādažu astoņgadīgajā skolā un Bulduru sovhoztehnikumā.
1995. gadā absolvēja bakalaura studijas Latvijas Lauksaimniecības universitātē un ieguva dārzkopja specialitāti. Strādāja Valsts ieņēmumu dienestā, tad Satiksmes ministrijā. 2009. gadā Rīgas Tehniskajā universitātē ieguva maģistra grādu kvalitātes vadībā.

## Politiskā darbība
2001. gada pašvaldību vēlēšanās Daiga Jurēvica tika ievēlēta Rīgas rajona Carnikavas pagasta padomē no apvienības "Par savu pagastu". 2005. gada vēlēšanās atkal ievēlēta Carnikavas pagasta padomē, jau no Tautas partijas saraksta. 2009. gada pašvaldību vēlēšanās ievēlēta Carnikavas novada domē no Zaļo un Zemnieku savienības, "Jaunā laika” un “Visu Latvijai!" kopējā saraksta, kā arī pirmo reizi tika ievēlēta par novada domes priekšsēdētāju. Atkārtoti ievēlēta pašvaldībā arī 2013. gada vēlēšanās no Latvijas Zemnieku savienības saraksta un vēlreiz ievēlēta par domes priekšsēdētāju.

2015. gadā D. Mieriņa zaudēja Carnikavas novada domes priekšsēdētājas amatu Imantam Krastiņam, bet 2016. gadā amats tika atgūts. 2017. gada pašvaldību vēlēšanās atkal ievēlēta Carnikavas novada domē, kļūstot par domes priekšsēdētāju. Bijusi arī Rīgas plānošanas reģiona Attīstības padomes priekšsēdētāja.

Pēc administratīvi teritoriālās reformas, kad Carnikavas novads tika iekļauts Ādažu novadā, 2021. gada pašvaldību vēlēšanās D. Mieriņa tika ievēlēta Ādažu novada domē, kur darbojās opozīcijā.

2022. gadā kandidēja Saeimas vēlēšanās no Zaļo un Zemnieku savienības. Priekšvēlēšanu debatēs Rus.LSM.LV ēterā viņa, komentējot to, ka ZZS Ministru prezidenta amata kandidāts ir smagos noziegumos apsūdzētais bijušais Ventspils domes priekšsēdētājs Aivars Lembergs, teica: "Tas, ko dara Lembergs, ir "tīras rūpes"". D. Mieriņa tika ievēlēta 14. Saeimā, kur darbojas Saeimas Valsts pārvaldes un pašvaldības komisijā, kurā ir komisijas priekšsēdētāja.

 D. Mieriņu ievēlēja par Saeimas priekšsēdētāju. Viņa nomainīja amatā Edvardu Smiltēnu no "Apvienotā saraksta", kurš pēc Evikas Siliņas valdības apstiprināšanas palika opozīcijā. Par D. Mieriņu nobalsoja 55 deputāti, pret bija 34.

## Apbalvojumi

*  Kņazienes Olgas ordenis, 1. šķira (2024. gada oktobrī)

## Atsauces
Ģula Lorānts

**Ģula Lorānts** (, dzimis , miris ) bija ungāru futbolists un futbola treneris. Spēlējis aizsarga vai pussarga pozīcijā, pārstāvējis Ungārijas futbola izlasi.

Savas spēlētāja karjeras laikā visspilgtāk spēlējis ''UTA Arad'', *[[Vasas SC]]* un ''Honvéd'' komandas rindās. Bijis svarīga daļa no leģendārās ungāru komandas 1950. gados.

Ungārijas futbola izlases sastāvā spēlējis no 1949. līdz 1955. gadam, kopumā aizvadot 37 mačus. Izcīnījis olimpisko zelta medaļu 1952. gada vasaras olimpiskajās spēlēs. Piedalījies arī 1954. gada FIFA Pasaules kausā, kur 

## Sasniegumi
### Spēlētāja karjera
**Nagyváradi AC**

* Ungārijas čempionāts: 1944

**UTA Arad**

* Rumānijas čempionāts: 1947

**Honvéd**

* Ungārijas čempionāts: 1952, 1954, 1955

**Ungārija**

* Olimpiskās spēles zelta medaļa: 1952

### Trenera karjera
**PAOK Thessaloniki FC**

* Grieķijas čempionāts: 1976

## Ārējās saites
Otmārs Valters

**Otmārs Kurts Hermanis Valters** (, dzimis , miris ) bija Vācijas futbolists. Spēlējis uzbrucēja pozīcijā, pārstāvējis Rietumvācijas futbola izlasi.

Kopā ar savu brāli Fricu Valteru pārstāvējis *[[1. FC Kaiserslautern]]* komandu. Kopā arī pārstāvējuši Rietumvācijas futbola izlasi 1954. gada FIFA Pasaules kausā. Valters turnīrā guva četrus vārtus, palīdzot Rietumvācijai iegūt savu pirmo Pasaules kausu. Kopumā izlases rindās 20 mačos guvis 10 vārtus. *Kaiserslautern* rindās kopumā 321 līgas un kausu mačos guvis 336 vārtus.

## Ārējās saites
Makss Morloks

**Maksimiliāns Morloks** (, dzimis , miris ) bija Vācijas futbolists, spēlēja uzbrucēja pozīcijā, pārstāvējis Rietumvācijas futbola izlasi.

Morloks tiek uzskatīts par vienu no visu laiku izcilākajiem *[[1. FC Nürnberg]]* futbolistiem. Kopā ar komandu divas reizes kļuvis par Rietumvācijas čempioniem. Kopumā vairāk nekā 900 maču laikā guvis ap 700 vārtiem.

Rietumvācijas futbola izlases sastāvā spēlējis no 1950. līdz 1958. gadam, 26 mačos gūstot 21 vārtus. Bijis daļa no komandas, kas 1954. gada FIFA Pasaules kausā izcīnīja Rietumvācijai pirmo trofeju. Finālmačā pret Ungāriju Morloks guva Rietumvācijai pirmo vārtus.

Morloka vārdā ir nosaukts *Nürnberg* mājas stadions *[[Max-Morlock-Stadion]]*.

## Sasniegumi
**1. FC Nürnberg**

* Vācijas čempionāts: 1948, 1961
* Vācijas kauss: 1962

**Rietumvācija**

* FIFA Pasaules kauss: 1954

## Ārējās saites
Obdulio Varela

**Obdulio Hasinto Muinjoss Varela** (, dzimis , miris ) bija Urugvajas futbolists. Spēlējis pussarga pozīcijā, pārstāvējis Urugvajas futbola izlasi.

Varela bija komandas kapteinis, kad Urugvaja uzvarēja 1950. gada FIFA Pasaules kausā Brazīlijā, izšķirošajā spēlē, kas pazīstama kā ''Maracanazo'', pieveicot mājiniekus. Uzskatīts par vienu no sava laika labākajiem pussargiem, Varela bija pazīstams arī ar savu tehniku un līdera prasmēm. Viņš tiek uzskatīts arī par vienu no visu laiku labākajiem kapteiņiem futbola vēsturē, kā arī par Urugvajas sporta varoni.

## Sasniegumi
**Peñarol**

* Urugvajas čempionāts: 1944, 1945, 1949, 1951, 1953, 1954

**Urugvaja**

* FIFA Pasaules kauss: 1950
* Copa América: 1942

## Atsauces

## Ārējās saites
Biernāni

**Biernāni** var būt:
* Nagļu pagasta Bernānu cits nosaukums;
* Sīļukalna pagasta Bernānu cits nosaukums;
* Sutru pagasta Bernānu cits nosaukums;
* Ūdrīšu pagasta Bernānu cits nosaukums;
* Aglonas pagasta Lielo Bernānu cits nosaukums.

## Skatīt arī
* Grozu Biernāni
* Lielie Biernāni
* Mazie Biernāni
Skandāls (filma)

**"Skandāls"** () ir 2019. gada ASV un Kanādas drāmas filma, kuras režisors ir Džejs Roučš. Filmā galvenās lomas atveido Šarlīze Terona, Nikola Kidmena, Margo Robija, Džons Litgovs, Keita Makinona, Konija Britone, Malkolms Makdauels un Elisone Dženija.

Filma balstīta uz patiesu stāstu par *[[Fox News]]* darbiniecēm, kuras centās atmaskot un gāzt kanāla vadītāju Rodžeru Eilzu, kurš viņas seksuāli izmantoja.

Filmas "Skandāls" pirmizrāde notika  un to izplatīja *[[Lionsgate]]*. Lai gan filma neguva cerētos finansiālos panākumus, tā saņēma pozitīvas kritiķu atsauksmes. 92. Kinoakadēmijas balvu ceremonijā filma tika nominēta kategorijās "Labākā aktrise galvenajā lomā" (Terona) un "Labākā aktrise otrā plāna lomā" (Robija) un saņēma balvu kategorijā "Labākais grims un matu sakārtojums". Filma arī nominēta divām Zelta globusa balvām, četrām Ekrāna aktieru ģildes balvām un trīs BAFTA kino balvām.

## Atsauces

## Ārējās saites
Rednaps

**Rednaps** var būt:

* Džeimijs Rednaps (*Harry Redknapp*; 1947) — angļu futbolists un futbola treneris;
* Harijs Rednaps (*Jamie Redknapp*; 1973) — angļu futbolists.