open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Polo

thumb|Polo spēles epizode
thumb|Polo čempionāts Argentīnā
**Polo** (, cēlies no ) ir komandu sporta veids, kurā spēles dalībnieki piedalās, jādami ar zirgiem. Spēles mērķis ir iesist vārtus pretinieku komandai, kas tiek darīts ar īpašām nūjām.

Polo tiek spēlēts uz 274 x 146 metrus liela zāles laukuma. Katrā komandā piedalās četri dalībnieki. Profesionāli tas tiek spēlēts 16 valstīs. Tiek uzskatīts, ka polo pirmoreiz ticis spēlēts Persijā kaut kad laikā no 6. gadsimta p.m.ē. līdz mūsu ēras 1. gadsimtam. Šis ir vecākais jāšanas sporta veids.

Nozīmīgākās polo sacensības ir Pasaules čempionāts, kas kopš 1987. gada notiek ik pēc 3—4 gadiem. Piecas reizes šis sporta veids tika iekļauts olimpisko spēļu programmā (1900—1936). Polo sporta veidu pārrauga Starptautiskā Polo federācija (*Federation of International Polo*).

## Atsauces

## Ārējās saites

* Starptautiskās Polo federācijas mājaslapa
Jānis Šulcs

**Jānis Frīdrihs Šulcs** (1885-1979) bija latviešu ķirurgs, Latvijas Universitātes Medicīnas fakultātes profesors (1937–1944), Rīgas pilsētas 2. slimnīcas direktors (1941-1943), aktīvs sabiedrisks darbinieks. Viens no 1944. gada 17. marta Latvijas Centrālās padomes memoranda parakstītājiem.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1885. gada 22. augustā Lielstraupes pagastā Straupes mācītājmuižas zemnieka Jāņa Šulca un viņa sievas Kristīnes ģimenē. Mācījās Straupes draudzes skolā (1894-1898) un Rīgas pilsētas ģimnāzijā (1898-1905). Studēja medicīnu Vīnes un Cīrihes universitātēs (1906-1908), Tērbatas universitātē (1908-1911) pie Vernera Cēges fon Manteifela. Pēc diploma iegūšanas bija ārsts Straupes pagastā (1912–1915). Pirmā pasaules kara laikā Krievijas impērijas armijas kara ārsts okupētajā Galīcijā un Rumānijā (1915–1917), tad Ukrainas Tautas Republikas armijā (1918), Sarkanajā armijā (1919-1920) un Latvijas armijā (1921).

Latvijas Universitātes Medicīnas fakultātes jaunākais asistents (1921), pēc *Dr. med.* grāda iegūšanas (1926) kļuva par privātdocentu (1928) un LU Hospitālās ķirurģijas klīnikas vadītāju (1929), docentu (1934), profesoru (1937). Veselības veicināšanas biedrības sekcijas priekšnieks, Latviešu ārstu biedrības priekšnieks (1938).
1940. gada aprīlī J. Šulcu ievēlēja par Rīgas pilsētas 2. slimnīcas Fakultātes ķirurģijas klīnikas vadītāju, bet 1941. gada jūlijā par slimnīcas direktoru.

Otrā pasaules kara beigās 1944. gadā devās bēgļu gaitās uz Vāciju, kur piedalījās Baltijas universitātes dibināšanā. 1949. gadā izceļoja uz ASV, kur strādāja par ķirurgu Graftonā Ziemeļdakotas pavalstī.
Miris 1979. gada 7. septembrī Graftonā, ASV.

## Darbi
* Medicīnas doktora disertācija "Eksperimentāli materiāli jautājumam par lielās tauku plēves pielietošanu vēdera orgānu plastikai" (1926)

## Atsauces
Šķūnenieku kauss

thumb|300px|Šķūnenieku Kausa simbolika

**Šķūnenieku kauss** ir divu dienu sporta svētki, kas notiek katra gada augusta sākumā Gulbenes novada Lejasciemā. Sacensību dalībnieki ir gan profesionāli sportisti, gan amatieri. Galvenā sporta disciplīna ir 10 km individuālais šosejas riteņbrauciens. Notiek ir arī MTB sacensības pa meža trasi, triatlons un futbola turnīrs.

## Vēsture
1996. gadā "Šķūnenieku" māju saimnieki sarīkoja mazu savstarpēju sacenšanos četru radinieku starpā - kurš ar velosipēdu ātrāk nobrauks 10 km. Šī doma ieinteresēja arī pārējos lejasciemiešus un gadu vēlāk tika sarīkotas pirmās lielās sacensības. Tajās piedalījās 60 dalībnieki. Sacensības notiek pa vecuma grupām.

2006. un 2014. gadā Šķūnenieku kauss saņēmis Gulbenes novada Gada balvu sportā kā "Gada labākais sporta pasākums". 2015. gadā saņemta Gulbenes novada balva par mecenātismu, aktīva dzīvesveida popularizēšanu un sacensību “Šķūnenieku kauss” organizēšanu.

## Dalībnieki
### Uzvarētāji
Šķūnenieku kausa ieguvēji - kopvērtējuma uzvarētāji 10km riteņbraukšanā

### Dalībnieku skaits
10km šosejas riteņbrauciens

## Atsauces

## Ārējās saites
* Šķūnenieku kausa mājaslapa
Jurijs Averbahs

**Jurijs Averbahs** (; dzimis  Kalugā, miris  Maskavā) bija ebreju izcelsmes Krievijas starptautiskais lielmeistars šahā (1952), FIDE starptautiskais arbitrs (1969) un starptautiskais arbitrs šaha kompozīcijā (1956), PSRS nopelniem bagātais sporta meistars (1965).
 
## Dzīvesgājums
Dzimis Kalugā, ar šahu sāka nodarboties 7 gadu vecumā, kad ģimene pārcēlās uz Maskavu. 1938. gadā guva pirmo nozīmīgāko panākumu, uzvarot PSRS skolēnu čempionātā. 1939. gadā iestājies Baumaņa Maskavas Valsts tehniskajā universitātē, kuru beidzis kā inženieris pēc Otrā pasaules kara. 1944. gadā kļuvis par PSRS sporta meistaru šahā. 1946. gadā uzvarējis Baltijas republiku čempionātā Viļņā. 1949. un 1950. gadā divas reizes pēc kārtas uzvarējis Maskavas šaha čempionātos. 1950. gadu pirmajā pusē kļuvis par vienu no PSRS vadošajiem šahistiem. 1954. gadā Kijivā uzvarēja PSRS šaha čempionātā. 1956. gadā Ļeņingradā atkārtojis šo panākumu, dalot 1.-3. vietu ar Marku Taimanovu un Borisu Spaski, taču pārspēlēs palicis 2. vietā (uzvarēja Taimanovs).
Divas reizes piedalījies Pasaules šaha čempiona nosaukuma izcīņas ciklos. 1952. gadā starpzonu turnīrā Stokholmā ierindojies 5. vietā un iekļuvis pretendentu turnīrā. 1953. gadā pretendentu turnīrā Cīrihē ieguvis 13½ punktus no 28 iespējamajiem un palicis 10. vietā. 1958. gadā Portorožas (Dienvidslāvija) starpzonu turnīrā palicis 8. vietā un nav kvalificējies pretendentu turnīram.
PSRS izlases sastāvā divas reizes (1957, 1965) uzvarējis Eiropas komandu šaha čempionātos. Maskavas izlases sastāvā četras reizes (1948, 1958, 1959, 1969) uzvarējis PSRS komandu čempionātos šahā, bet PSRS sporta biedrības «Trud» sastāvā bijis PSRS komandu kausa izcīņas uzvarētājs 1964. gadā.
Aktīvi piedalījies arī organizatoriskā darbā. Bijis PSRS šaha federācijas priekšsēdētājs (1972—1977) un priekšsēdētāja vietnieks (1962—1972, 1978—1991). Ieņēmis arī vadošus amatus starptautiskajā šaha federācijā - FIDE izpildkomitejā (1978—1982) un centrālkomitejā (1974—1982), FIDE komisijas palīdzības sniegšanai jaunattīstības valstīm līdzpriekšsēdētājs (1978—1986), FIDE propagandas un preses komisijas līdzpriekšsēdētājs (1986—1991). Bijis vairāku šaha preses izdevumu galvenais redaktors, tajā skaitā žurnālam «Шахматы в СССР» («Šahs PSRS») (1962—1991). 1971. gadā izdevniecība «Liesma» latviešu valodā izlaida Jurija Averbaha (kopā ar Mihailu Beiļinu) grāmatu «Šaha spēles pamati un kodekss». Jurijs Averbahs ir pazīstams arī kā šaha teorētiķis, kas publicējis fundamentālus pētījumus šaha galotņu jomā, tostarp piecu sējumu izdevumu par šaha galotnēm, un devis ievērojamu ieguldījumu atklātņu attīstībā. Viens no vecindiešu aizsardzības variantiem ir nosaukts Averbaha vārdā (1.d4 Zf6 2.c4 g6 3.Zc3 Lg7 4.e4 d6 5.Le2 0-0 6.Lg5).

## Atsauces

## Ārējās saites
*  šahista profils vietnē fide.com
*  šahista profils vietnē chessgames.com
*  šahista profils vietnē 365chess.com
*  šahista profils vietnē chesstempo.com
*  šahista profils vietnē olimpbase.org (Eiropas komandu šaha čempionāti)
*  šahista profils vietnē olimpbase.org (PSRS komandu čempionāti)
*  šahista profils vietnē olimpbase.org (PSRS komandu kausi)
Bruto peļņas marža

**Bruto peļņas marža** (), ir finanšu koeficients, kas ir uzņēmuma ienākumu plūsmas pelnītspējas un darbības efektivitātes rādītājs. Tas tiek rēķināts, dalot uzņēmuma gada bruto peļņu (gada ieņēmumi pēc izmaksu atskaitīšanas) ar tā kopējiem gada ienākumiem. Ieņēmumus pirms procentu, nodokļu, nolietojuma un amortizācijas atskaitījumiem (EBITDA) var uzskatīt par aptuveno bruto peļņas radītāja vērtību:

\mbox{Bruto peļņas marža} = \frac {\mbox{Bruto peļņa}} {\mbox{Ienākumi}}

Tīras peļņas marža, atšķirībā no bruto peļņas maržas, mēra uzņēmuma ienesīgumu pēc visu izmaksu, ieskaitot arī nodokļu, atskaitīšanas.
Ieņēmumi pirms procentu, nodokļu, nolietojuma un amortizācijas atskaitījumiem

**Ieņēmumi pirms procentu, nodokļu, nolietojuma un amortizācijas atskaitījumiem** (), bieži tiek lietota abreviatūra **EBITDA**, ir finanšu rādītājs, kas norāda uz uzņēmuma peļņas gūšanas spēju – cik lielu peļņu tas var iegūt ar saviem esošiem aktīviem un darbībām produkcijas ražošanā un pārdošanā. Šīs rādītājs tiek bieži izmantots, salīdzinot dažādas kompānijas. Tas ļauj novērtēt to darbību, neņemot vērā atšķirības finansēšanā (ignorējot procentu maksājumus), politiskās jurisdikcijās (ignorējot nodokļus) un aktīvos (ignorējot nolietojuma un amortizācijas atskaitījumus).

Negatīvās indikatora vērtības norāda uz nopietnām problēmām ar uzņēmuma rentabilitāti. No citas puses, pozitīvas indikatora vērtības vēl nenozīmē, ka uzņēmums ģenerē naudas plūsmas. Tas ir izskaidrojams ar to, ka EBITDA ignorē izmaiņās uzņēmuma apgrozāmajā kapitālā (kas ir nepieciešami, attīstot uzņēmumu), kapitāla tēriņus (kas tiek veikti, lai modernizētu vai aizvietotu uzņēmuma salūzušos aktīvus), nodokļus un kredītprocentus.
Teodors Boronovskis

**Teodors Boronovskis** (dzimis ) ir bijušais Austrālijas džudists.

Dzimis  Latvijā. Uz Austrāliju kopā ar ģimeni pārcēlies 1948. gadā. Absolvējis Fairfīldas tehnisko koledžu. Strādājis policijā par ierēdni, kur apguvis džudo. Vairākas reizes izcīnījis uzvaru Austrālijas čempionātā, 1965. gada Okeānijas čempionātā ieņēmis 2. vietu. Šajā pašā gadā pārstāvējis Austrāliju Pasaules čempionātā Riodežaneiro, Brazīlijā.

 Tokijā, kad džudo debitēja Olimpiskajās spēlēs, Boronovskis izcīnīja bronzas medaļu *open* kategorijā (nav svara ierobežojumu). Sacensību pirmajā kārtā uzvarējis Īrijas pārstāvi Džonu Raianu (*John Ryan*), 2. kārtā 21 sekundē — Tunisijas sportistu Ali Hašišu (*Ali Hachicha*), savukārt pusfinālā 12 sekunžu ilgā cīņā zaudēja Nīderlandes pārstāvim Antonam Gēsinkam (*Anton Geesink*). Šī bija vienīgā Austrālijas sportistu izcīnītā medaļa Olimpisko spēļu džudo sacensībās līdz Marija Pekli  Sidnejā izcīnīja bronzu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Silvestrs Tegetmeijers

**Silvestrs Tegetmeijers** (; dzimis 15. gadsimta beigās Hamburgā, miris  Rīgā) bija vācu garīdznieks. Viens no reformācijas kustības aizsācējiem Livonijā. Rīgas Sv. Pētera baznīcas virsmācītājs.

## Biogrāfija
Dzimis Hanzas pilsētā Hamburgā. 1511. gadā imatrikulējās Rostokas Universitātē, 1519. gadā ieguva maģistra grādu, 1520. gadā kļuva par Rostokas Doma kapelānu.
1521. gadā viņš devās pie teoloģijas profesora Mārtiņa Lutera uz Vitenbergu. Pēc Lutera pasludināšanas ārpus likuma un paslēpšanās Vartburgas pilī Tegetmeijers 1522. gadā ieradās Rīgā ar nolūku pārņemt sava mirušā brāļa mantojumu. Tegetmeijeru iecēla par mācītāju Rīgas Svētā Jēkaba baznīcas draudzē. Lasījis sprediķus arī Tērbatā, vēl sludinājis arī Valmierā oratora dotību dēļ. Apprecējās ar tirgotāja Mēlsa (*Mels*) meitu.

1525. gada Livonijas landtāga laikā viņš Valmieras Sv. Sīmaņa baznīcā noturēja sprediķi pret katolisko ticību. Viņš piederēja pie radikālākajiem reformācijas sludinātājiem, kuru ietekmē Livonijas Konfederācijas pilsētās izraisījās nemieri un svētbilžu grautiņi.

1529. gadā kopā ar J. Brismani un Andreasu Knopki viņš sastādīja pirmo Rīgas luterāņu mācītāju dievkalpojumu kārtību (*Kurtz Ordnung der Kirchendienste*), kas 1530. gadā tika izdota Rostokā, savukārt 1533. gadā — Rīgā.

1542. gadā viņu iecēla par Rīgas Sv. Pētera baznīcas virsmācītāju.

Miris 1552. gadā, apglabāts Rīgas Svētā Pētera baznīcā. Tikai pēc viņa nāves 1554. gadā Livonijas landtāgs apstiprināja Lutera mācības oficiālo statusu un pasludināja evaņģēlisko luterāņu ticības brīvību Livonijā.

## Literatūra
* F. Dsirne. Knoepken, Tegetmeyer und Lohmüller, die drei Männer der Reformation in Livland und ihre Zeit. Dorpater Zeitschr. f. Theologie und Kirche. 1860.
* F. Bienemann. Sylvester Tegetmeyers Tagebuch. Mitteilungen aus dem Gebiet der Geschichte Liv-, Est-and Kurlands, vol. XII (1875), S. 505
* L. Arbusow. Die Einführung der Reformation in Liv-, Est- und Kurland, Leipciga: Heinsius, 1921

## Atsauces
Alfrēds Tauriņš

**Alfrēds Voldemārs Tauriņš** (1904–1986) bija latviešu inženieris ķīmiķis, *Dr. chem.*, Latvijas Universitātes Ķīmijas fakultātes mācībspēks (1929-1939), Jelgavas Lauksaimniecības akadēmijas profesors (1939-1944). Viens no 1944. gada 17. marta Latvijas Centrālās padomes memoranda parakstītājiem. Makgila universitātes ķīmijas nodaļas profesors Monreālā.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1904. gada 20. augustā Dauguļu pagastā muižas kalēja Miķeļa Tauriņa ģimenē (tagad Dikļu pagastā). Mācījās Dikļu draudzes skolā (1913-1916), Valmieras reālskolā (1916-1920) un Valmieras valsts vidusskolā (1920-1923). Studēja Latvijas Universitātes ķīmijas fakultātē (1923-1930), iestājās studentu vienībā „Līdums”, bija laikraksta „Students” redaktors (1927-1930). Strādāja par LU mācībspēku, bija ķīmijas fakultātes subasistents (1929), jaunākais asistents (1930), asistents (1932), vecākais asistents (1935). 1936. gada 4. novembrī aizstāvēja disertāciju un ieguva *Dr. chem.* grādu un kļuva par organiskās ķīmijas katedras privātdocentu (1939). Ka Morberga fonda stipendiāts papildinājās profesora R. Kūna laboratorijā Heidelbergas universitātē.
                
Pēc Jelgavas Lauksaimniecības akadēmijas izveides 1939. gadā A. Tauriņš kļuva par Ķīmijas katedras vadītāju un docentu, vēlāk profesoru. Otrā pasaules kara beigās devās bēgļu gaitās uz Vāciju, kur bija Hohfeldas bēgļu nometnes latviešu komitejas priekšsēdētājs (1945). Pēc 1949. gada pārcēlās uz dzīvi Kanādā, kur strādāja Makgila universitātes (*McGill University*) ķīmijas nodaļā Monreālā. Ievēlēts par Kanādas Karaliskās biedrības locekli.

Miris 1986. gada 17. decembrī Monreālā, apglabāts *Mount Royal* kapsētā.

## Darbi
* Alfred Tauriņš. Über die Reaktionsweise zwischen magnesium-organischen Verbindungen und Oxyazokörpern (LU Raksti, 1933)
* Alfred Tauriņš. Über die Bestimmung von Kupfer, Cadmium und Nickel als neue Komplexverbindungen. Zeitschrift für analytische Chemie 1934, Vol. 97(1-2): 27-36
* Alfred Tauriņš. Die Bestimmung von Kobalt in Form einer neuen Komplexverbindung. Zeitschrift für analytische Chemie 1935, Vol. 101(9-10): 357-359  
* Para-oksiazobenzola reakcija ar organomagnija savienojumiem. (LU doktora disertācija, 1936)
* Alfred Tauriņš. Pyridonaphthalone. Journal für Praktische Chemie 1939, Vol. 153 (8-9): 177–188
* Alfred Tauriņš. Uber die optischen Eigenschaften der Pyridonaphthalone. Journal für Praktische Chemie 1940
* Alfred Taurins, Aurel Blaga. Synthesis of pyridyl- and quinolyl-substituted 2-aminothiazoles. Journal of Heterocyclic Chemistry, October 1970; Vol. 7(5): 1137–1141, 
* Alfred Taurins. Collection of rare books in the history of chemistry Dept. of Chemistry, McGill University (1975)
* Alfred Taurins. A select bibliography of history of alchemy and chemistry in McGill University Libraries (1986)

## Atsauces

## Ārējās saites
* Alfreda Tauriņa dienasgrāmata
Redinga

**Redinga** (, ) ir pilsēta un unitārā pašvaldība ar boro statusu Bārkšīrā, Anglijā, Apvienotajā Karalistē. Atrodas 58 km attālumā no valsts galvaspilsētas Londonas Temzas upes ielejā, kur satiekas Temza un Kenetas upe. Redinga ir Bārkšīras grāfistes centrs un lielākā apdzīvotā vieta, šit atrodas grāfistes lorda leitnanta un augstā šerifa rezidences.

Pirmās liecības par Redingu kā apdzīvotu vietu ir no 8. gadsimta. Pilsēta bija nozīmīgs centrs viduslaikos, šeit atradās Redingas abatija. Mūsdienās tā ir tirdzniecības centrs, pilsētā atrodas Redingas Universitāte. Pilsētas futbola klubs *[[Reading FC]]* ir spēlējis Anglijas Premjerlīgā.

## Atsauces

## Ārējās saites

*
Landaus

**Landaus** var būt:

* Ebers Landaus — Latvijā dzimis patologs (1878–1959);
* Jēkabs Landaus — Latvijas politiķis (1860–1941);
* Ļevs Landaus — PSRS fiziķis teorētiķis, Nobela prēmijas laureāts (1908–1968);
* Salo Landaus — Nīderlandes šahists (1903—1944).

## Skatīt arī
* Landau
Kubaņa

**Kubaņa** (, , , , ) ir upe Krievijā, viena no Azovas jūras galvenajām pietekām. Senajiem grieķiem un romiešiem tā bija zināma kā **Hipanisa** (, *Hypanis*). Sākas Kaukāza kalnos Karačajā-Čerkesijā pie Elbrusa, satekot nelielajām Ullukamas un Učkulanas upītēm. Tek caur Stavropoles novadu, Adigeju un Krasnodaras novadu. Ietek Temrjukas līcī pie Temrjukas pilsētas.

Augštecē strauja kalnu upe, kas tek pa šaurām un dziļām aizām, vidustecē lejpus Ņevinnomiskas ieleja plaša ar terasēm. Lejtecē no Labas ietekas Kubaņa kļūst liela, ūdenīga līdzenumu upe. Lejpus Ustjlabinskas upe kuģojama. Izbūvēta Krasnodaras ūdenskrātuve. 111 km no ietekas jūrā no Kubaņas atdalās kuģojama atteka Protoka, pa kuru uz jūru pie Ačujevas notek apmēram puse upes ūdens. Lejtecē veido plašu deltu, kas mūsdienās meliorēta un tiek izmantota lauksaimniecībā. Pirms ietekas jūrā no upes atdalās atteka Staraja Kubaņa, pa kuru līdz 20. gadsimta sākumam daļa ūdens notecēja uz Kiziltašas limānu un tālāk uz Melno jūru. Lielākās pietekas (visas kreisās) ir Teberda, Boļšojzeļenčuka, Malijzeļenčuka, Urupa, Laba, Belaja, Pšiša, Afipsa.

Lielākās pilsētas krastos ir Krasnodara, Kropotkina, Armavira, Ņevinnomiska, Čerkeska.

## Atsauces

## Ārējās saites
Landau

**Landau** var būt:

* Džons Landau (*Jon Landau*) — amerikāņu kinoproducents (1960—2024);
* Ļevs Landaus (*Лев Ландау*) — ebreju tautības PSRS fiziķis teorētiķis, Nobela prēmijas laureāts (1908—1968);
* Mārtins Landau (*Martin Landau*) — amerikāņu aktieris un producents (1928—2017);
* lando (*landau*) — vieglo automobiļu virsbūves tips ar atveramu jumtu virs aizmugurējās sēdekļu rindas.

## Skatīt arī
* Landaus
Pēteris Delle

**Pēteris Delle** (1877—1946) bija latviešu agronoms un pārtikas rūpniecības speciālists. Jelgavas Lauksaimniecības akadēmijas Lauksaimniecības fakultātes dekāns (1939—1944), pēc tam Lauksaimniecības tehnoloģijas un mājturības fakultātes dekāns. Viens no 1944. gada 17. marta Latvijas Centrālās padomes memoranda parakstītājiem.

## Dzīves gājums
Dzimis 1877.gada 3.novembrī Grostonas pagasta "Ķipjos" (tagad Bērzaunes pagastā). Mācījās Bērzaunes draudzes skolā un Jēkabpils pilsētas skolā, pēc tam Gorku zemkopības skolā Mogiļevas guberņā (1894—1899). Studēja Rīgas Politehniskā institūta Lauksaimniecības nodaļā (1899), tad Ķīmijas nodaļā (1900—1905), kur iestājās nelegālajā studentu organizācijā "Zemgalija", bet 1899. gadā kļuva par Ķeizariskās Krievijas Dārzkopības biedrības Rīgas nodaļas biedru, 1903. gadā par tās sekretāru un 1904. gadā par vīna darīšanas sekcijas vadītāju. 

Pēc 1905. gada revolūcijas apspiešanas ar svešu vārdu kā Kārlis Grēns devās uz ārzemēm, kur papildinājās Geizenheimas izmēģinājumu stacijā un Veinsbergas vīna darīšanas izmēģinājumu stacijā Vācijā. 1908.—1909. gadā P. Delle strādāja par ķīmiķi-vīndari Odesas vīna darīšanas izmēģinājumu stacijā, bet no 1910. līdz 1916. gadam vadīja raugu laboratoriju Besarābijas vīna darīšanas izmēģinājumu stacijā Kišiņevā. 1914. gadā izdota Delles grāmata "Augļu un ogu vīnu izgatavošana".
 
Pēc atgriešanās dzimtenē 1920. gadā nodibināja Latvijas Universitātes Lauksaimniecības fakultātes Rūgšanas un lauksaimniecības tehnoloģijas katedru un bija ievēlēts par Lauksaimniecības fakultātes dekānu (1921). 1924. gadā viņu iecēla par Latvijas Universitātes Lauksaimniecības fakultātes izmēģinājumu, kontroles un tīrkultūru stacijas vadītāju. 

Pēc Jelgavas Lauksaimniecības akadēmijas nodibināšanas bija tās profesors un vadīja Lauksaimniecības fakultāti, Lauksaimniecības tehnoloģijas katedru un Rūgšanas un lauksaimniecības tehnoloģijas laboratoriju (1939—1944). 1944. gadā izveidoja LLA Lauksaimniecības tehnoloģijas un mājturības fakultāti, bija tās pirmais dekāns.

Miris 1946. gada 30. decembrī Rīgā.

## Darbi
* *Вопросы плодого – ягодного виноделия и медоварения в связи съ данными, добытыми опытнымъ путемъ. Значение постепенного подсахаривания суселъ въ производстве устойчивыхъ винъ* (Kišiņeva, 1914)

## Piemiņa
Delles vārdā (*Index Delle*) nosaukts vīna izturības pakāpes rādītājs (augļu un ogu sulas nebojājas, ja tajās cukura daudzums ir 78g / 100 ml vai etilspirts 13g / 100 ml). Attiecība 78 / 13 = 6 zināma kā Delles vienība.
Viņa vārdā nosaukta Latvijas Lauksaimniecības universitātes Pārtikas produktu tehnoloģijas laboratorija, Pārtikas tehnoloģijas fakultātē ir iedibināta P. Delles stipendija.

## Literatūra
* Pāvils Zariņš. Profesora P. Delles dzīve un darbs. LLA Raksti, 158. sēj., Jelgava, 1979.

## Atsauces
Tollensa reaģents

thumb|300px|Tollensa reakcija: kreisajā pusē esošajā mēģenē radies t.s. „sudraba spogulis”
**Tollensa reaģents** ir reaģents, ko izmanto karbonilgrupu saturošu savienojumu piederības noteikšanai aldehīdu vai ketonu klasei. Visbiežāk tas ir sudraba nitrāta un piesātināta amonjaka šķīdums, tomēr iespējami arī citu vielu šķīdumi, ja vien tajos ir diamīnsudraba komplekss ([Ag(NH3)2]+). Reaģents nosaukts tā atklājēja vācu ķīmiķa Bernarda Tollensa vārdā.

Ja šķīdumā ir aldehīdi, uz mēģenes sieniņām izgulsnējas atomārs sudrabs, radot spogulim līdzīgu atspīdumu, tāpēc šo aldehīdu pierādīšanas reakciju nereti sauc arī par **sudraba spoguļa reakciju**. Sudraba spoguļa reakcija pieder pie oksidēšanās-reducēšanās reakcijām, tās gaitā sudraba joni reducējas par metālisko sudrabu, bet aldehīdi oksidējas par karbonskābēm (to amonija sāļiem):
: R−CH=O + 2[Ag(NH3)2]OH → RCOONH4 + 2Ag + 3NH3 + H2O
Lai reakcija izdotos, šķīdums nedrīkst būt pārāk lielā koncentrācijā un mēģenei jābūt pilnīgi tīrai. Pretējā gadījumā sudrabs veidos nevis „spoguli”, bet gan irdenas nogulsnes.

## Iegūšana
[thumb|200px|Tollensa reaģenta darbīgās sastāvdaļas — diamīnsudraba(I) [katjons|katjona, [Ag(NH3)2]+ bumbiņu un stienīšu modelis]]

Reaģents nav komerciāli pieejams tā īsā derīguma termiņa dēļ, tāpēc tas jāiegūst uz vietas. Vispirms sudraba nitrāta šķīdumam pievieno pāris pilienus atšķaidīta nātrija hidroksīda šķīduma. Sudraba nitrāta šķīdumā sudraba joni atrodas hidrāta formā kā [Ag(H2O)4]+ kompleksi jeb tetraakvosudraba(I) joni. Pievienotā nātrija hidroksīda OH− joni saistās ar Ag+ joniem un veido sudraba(I) oksīdu (Ag2O), kas šķīdumā veido brūnas nogulsnes. Kā blakusprodukts reakcijā rodas arī ūdenī šķīstošais nātrija nitrāts:
: 2AgNO3 + 2NaOH → Ag2O↓ + 2NaNO3 + H2O

Tad pievieno atšķaidītu amonjaka šķīdumu, līdz visas sudraba(I) oksīda nogulsnes ir izšķīdušas un šķīdums kļūst pilnībā dzidrs. Sudraba joni ir saistījušies ar amonjaku, šķīdumā veidojot [Ag(NH3)2]+ kompleksu, kas ir Tollensa reaģenta darbīgā sastāvdaļa. Reakcijas beigās rodas arī sākotnējais nātrija hidroksīds.

: Ag2O + 4NH3 + 2NaNO3 + H2O → 2[Ag(NH3)2]NO3 + 2NaOH

Vēl viens veids, kā iegūt reaģentu no mazāka vielu skaita, ir sākotnējam sudraba nitrātam pievienojot vairāk amonjaka šķīduma. Rodas sudraba(I) oksīda nogulsnes, kas, turpinot pievienot amonjaku, ar laiku izšķīst un šķīdums kļūst dzidrs, jo radies diamīnsudrabs(I). Šajā brīdī reaģents ir iegūts un amonjaka pievienošana jāpārtrauc.

Iegūto reaģentu nedrīkst ilgstoši uzglabāt, jo var veidoties sprādzienbīstamais sudraba nitrīds.

## Skatīt arī
* Fēlinga šķīdums

## Atsauces

## Ārējās saites
* Sudraba spoguļa reakcijas videoieraksts
Tvnet.lv

***tvnet.lv*** ir informatīvi izklaidējošs portāls. Tas ir viens no lielākajiem Latvijas ziņu portāliem. Portāls darbojas kopš 2000. gada un pieder SIA TVNET GRUPA.

Portālā pirmais raksts tika publicēts 2000. gada 21. jūnijā. Dienā vidēji tiek publicēti 100 raksti.

2023. gada jūlijā *tvnet.lv* bija Latvijas trešais apmeklētākais ziņu portāls (pēc *[[Delfi (portāls)|Delfi]]*) un ceturtā apmeklētākā vietne.

Portāla galvenās sadaļas:
* Ziņas
* Financenet — ekonomikas jaunumi
* TVNET+ — maksas saturs
* Online TV — Latvijas televīziju video sižeti
* Sports
* Izklaide & kultūra
* Mūzika
* Egoiste
* Receptes
* Auto
* Sludinājumi — sadarbībā ar *[[ss.lv]]*

Krievu valodā ir sadaļa *rus.tvnet.lv*. Portāla izmantošanai mobilajās ierīcēs izveidota versija *m.tvnet.lv*.
2012. gadā izveidots jauns dzīvesstila portāls *sejas.lv*, kas vēlāk integrēts *tvnet* portālā kā *sejas.tvnet.lv*.

## Atsauces

## Ārējās saites
*
Dāvids Bīskaps

**Dāvids Bīskaps** (1879—1972) bija latviešu ārsts un sabiedriskais darbinieks. Jelgavas Latviešu biedrības priekšsēdētājs (1924—1930, 1941—1944). Viņa vadībā izveidoja tuberkulozes sanatoriju Kalnamuižā. Viens no 1944. gada 17. marta Latvijas Centrālās padomes memoranda parakstītājiem.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1879. gada 3. jūnijā Jēkabnieku pagasta "Milleros" (tagad Zaļenieku pagastā). Mācījās Jelgavas ģimnāzijā. Bija ārsts Jelgavā (1912—1914). Latvijas brīvības cīņu laikā 1918. gada decembrī nodibināja Latvijas Sarkanā Krusta Jelgavas nodaļu ar ambulanci un slimnīcu.

Bija Jelgavas slimnīcas direktors un Jelgavas un Bauskas apriņķa ārsts. Žēlsirdīgo māsu skolas direktors. Jelgavas laikraksta "Jaunais Zemgalietis" redaktors (1923—1925). Zemgales muzeja biedrības priekšnieks.

Otrā pasaules kara beigās devās bēgļu gaitās uz Vāciju, vēlāk — uz ASV. Miris 1972. gada 30. martā Leikvjū, Mičiganā, ASV.

## Apbalvojumi
* Triju Zvaigžņu ordeņa 4. šķira.
* Atzinības Krusts 3. šķira.

## Darbi
* Dzīves vējos: ārsta dzīves un darba atmiņas. Kalnājs, 1981. — 454 lappuses
* Lipīgās slimības. A. Kalnajs, 1959. — 220 lappuses

## Literatūra
* Bīskaps, Dāvids. Dzīves vējos. Čikāga, 1961

## Atsauces
Jānis Šipkēvics vecākais

**Jānis Šipkēvics** (dzimis ) ir latviešu žurnālists.

Bijis Atmodas laika leģendārā televīzijas raidījuma "Labvakar" žurnālists. Vēlāk vadījis dažādas "Radio SWH" programmas un kļuva par "Radio SWH" valdes priekšsēdētāju. No 2004. līdz 2007. gadam bija vokālās grupas "Cosmos" menedžeris.

Apbalvots ar 1991. gada barikāžu dalībnieka piemiņas zīmi. 2001. gadā iecelts par Triju Zvaigžņu ordeņa virsnieku.

Dēls Jānis Šipkēvics jaunākais ir mūziķis.

## Atsauces
Jānis Teriņš

**Jānis Eduards Teriņš** (1893-1980) bija latviešu luterāņu mācītājs, 4. Saeimas deputāts no Kristīgā darba bloka (1931–1934). Viens no 1944. gada 17. marta Latvijas Centrālās padomes memoranda parakstītājiem. Stokholmas latviešu Sv. Jāņa draudzes dibinātājs, prāvests (1953).

## Dzīvesgājums
Dzimis 1893. gada 12. maijā Lēdurgas pagastā amatnieka ģimenē. Mācījās Rīgas pilsētas ģimnāzijā. Studēja teoloģiju Tērbatas Universitātē (1913-1916) un Latvijas Universitātē (1920-1922). Iestājās studentu korporācijā *[[Lettonia]]*. 
Pirmā pasaules kara laikā 1916. gadā viņu iesauca kara dienestā, beidzis Harkivas kara skolu. Krievijas pilsoņu kara laikā nonāca Tālajos Austrumos, ar Imantas pulku atgriezās Latvijā un tika iedalīts Latvijas Bruņoto spēku Virspavēlnieka štābā.

1922. gadā ordinēts par Rīgas prāvesta iecirkņa vikāru, bija Rīgas Garnizona draudzes mācītājs (1926), Atmodas draudzes mācītājs (1926-1944). Sieva Janīna, dzimusi Čakste. Vairākkārt ievēlēts par Rīgas pilsētas domnieku un 4. Saeimas deputātu no Kristīgi nacionālās apvienības saraksta.

Otrā pasaules kara beigās devās bēgļu gaitās uz Zviedriju, kur bija Stokholmas latviešu Sv. Jāņa draudzes prāvests.

Miris 1980. gada 12. decembrī Stokholmā, Zviedrijā. Apglabāts Stokholmas Sandborgas kapsētā (*Sandsborgskyrkogården*).
            
## Atsauces
SKS 39. ekspedīcija

**SKS 39. ekspedīcija** (*Экспедиция МКС-39*; *Expedition 39* jeb *ISS-39*) bija Krievijas, ASV un Japānas kosmonautu pastāvīgā ekspedīcija Starptautiskajā kosmosa stacijā (SKS) no 2014. marta līdz maijam.

Šī bija pirmā reize, kad stacijas komandieris bija Japānas pārstāvis.

## Apkalpe

## Ekspedīcijas gaita
11. aprīlī sabojājās stacijas ārējais rezerves multipleksors-demultipleksors (MDM), kurš atrodas uz *S0* segmenta un nodrošina datoru komandu retranslāciju starp stacijas datoriem un sistēmām, piemēram, saules bateriju paneļu rotējošajiem savienojumiem, dzesēšanas sistēmu, manipulatora mobilo transportieri u.c. Primārais MDM turpināja darboeties, bet lai stacija būtu drošībā, bija nepieciešams nomainīt rezerves MDM, ko var izdarīt, tikai izejot atklātā kosmosā.

23. aprīlī Ričards Mastrakjo un Stīvens Svonsons veica ārkārtas iziešanu kosmosā, kas ilga 1 stundu 36 minūtes. Viņi nomainīja bojāto multipleksoru-demultipleksoru. Pēc uzstādīšanas jaunais MDM darbojās normāli. Citi uzdevumi kosmonautiem nebija paredzēti.

## Iziešanas atklātā kosmosā

## Atsauces

## Ārējās saites
* 39. ekspedīcija NASA mājas lapā  
* 38./39. ekspedīcija Energija mājas lapā  
* 39./40. ekspedīcija Energija mājas lapā
Marina Trandenkova

**Marina Trandenkova** (; dzimusi **Krivošeina** (*Кривошеина*)  Rīgā) ir bijusī padomju un krievu vieglatlēte, startējusi 100 m un 200 m sprinta distancēs.

Karjeru sākusi Latvijā. 1985. gada Eiropas čempionātā junioriem izcīnīja sudraba medaļu 4×100 m stafetē un bronzu 200 m distancē, kopā ar Vinetu Ikaunieci bija viena no tā laika labākajām sprinterēm Latvijā. Līdz 1987. gadam četras reizes kļuvusi par Latvijas čempioni, tāpat divas reizes laboja Latvijas rekordu. Vēlāk apprecējusies ar krievu kārtslēcēju Igoru Trandenkovu un pārcēlusies uz dzīvi Ļeņingradā.

Trīs reizes piedalījusies Olimpiskajās spēlēs (, , ). 1992. gadā Barselonā pārstāvējusi Apvienoto komandu, kuras sastāvā izcīnīja sudraba medaļu 4×100 m stafetē, sportistes augstākais sasniegums individuālajās sacensībās bija 1996. gadā Atlantā izcīnītā 5. vieta 100 m. 1994. gada Eiropas čempionātā, pārstāvot Krieviju, izcīnīja sudrabu 4×100 m stafetē.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Biogrāfija
Gonoreja

[200px|thumbnail|Dažādi skatījumi uz [gonokoks|gonokoka baktērijām, kas izraisa gonoreju]]
**Gonoreja** (), arī **triperis**, ir seksuāli transmisīva slimība, ko izraisa gonokoka baktērijas. Parastie simptomi ir izdalījumi no dzimumorgāniem un sāpīga urinācija, sievietēm var būt sāpes vēdera lejasdaļā. Infekcija ar gonoreju galvenokārt notiek dzimumakta rezultātā. Gonoreja var radīt neauglību. Ja gonoreja netiek ārstēta, tā var skart arī acu gļotādu. Lai ārstētu gonoreju, tiek izmantotas antibiotikas.

## Atsauces
Kreditoru parādu aprite dienās

**Kreditoru parādu aprite dienās** () ir finanšu indikators, kas norāda, cik dienās vidēji uzņēmums atmaksa parādus saviem kreditoriem, var secināt, cik labi tiek pārvaldīti uzņēmumam pienākošie resursi. 

Tas tiek izrēķināts pēc sekojošās formulas:

\mbox{Kreditoru parādu aprite dienās} = \frac {\mbox{Vidējie kreditori}} {\mbox{Perioda izmaksas}} \mbox{ * 365 (dienas)}

Šis koeficients rāda, cik lieli apgrozāmie līdzekļi kompānijai nepieciešami, lai apmaksātu tai izstādītos rēķinus. Izmantojot to kopā ar citu līdzīgu koeficientu, debitoru parādu apriti dienās var noteikt, cik dienas gadā vidēji ir nepieciešamas debitoru vai kreditoru saistību dzēšanai.

## Skatīt arī
*Debitoru parādu aprite dienās
Krājumu aprite dienās

**Krājumu apgrozījums dienās** () ir finanšu koeficients, kas norāda, vidēji cik dienās uzņēmums izpārdod vai izlieto savus krājumus.

Tas tiek aprēķināts pēc sekojošas formulas: 

\mbox{Krājumu aprite dienās} = \frac {\mbox{Vidējais krājumu lielums}} {\mbox{Perioda pārdošanas izmaksas}} \mbox{ * 365 (dienas)}

Jo mazāks ir krājumu aprites rādītājs dienās, jo intensīvāk tiek izmantoti uzņēmuma līdzekļi un jo ātrāk tie apgrozās. Ar to saistīti zināmi riski, piemēram, pārdošanas apjomu kritums, ja uzņēmums nespēj nodrošināt pienācīgu krājumu lielumu.

No otras puses, augsts krājumu aprites rādītājs var norādīt uz problēmām produkta pieprasījumā vai uzņēmuma mārketinga neefektivitāti.
Šā iemesla dēļ, salīdzinot dažas kompānijas un industrijas, ir jāsaprot, ar kādām problēmām tās bieži saskaras.
Arasa

**Arasa** (, ) ir pilsēta Francijas ziemeļos, Odefransas reģionā. 2019. gadā pilsētā dzīvoja 41,7 tūkstoši iedzīvotāju. Arrasa ir Padekalē departamenta administratīvais centrs, lai gan tā ir tikai trešā lielākā departamenta pilsēta pēc Kalē un Buloņas.

Arasa savulaik bija vēsturiskās Artuā provinces administratīvais centrs. Laikā, kad teritoriju apdzīvoja galli, Arasas vietā atradās apmetne ar nosaukumu *Nemetocenna*. Senās Romas laikos vietas nosaukums bija *Nemetacum*.

## Iedzīvotāji
### Ievērojamas personības

* Maksimiljēns Robespjērs (1758—1794), ietekmīga franču revolūcijas personība.
* Ežēns Fransuā Vidoks (1775—1857), franču noziedznieks un detektīvs, kura stāsts ir iedvesmojis vairākus rakstniekus, tai skaitā Viktoru Igo un Onorē de Balzaku.
* Benuā  Asu-Ekoto (1984) ir bijušais Kamerūnas futbolists, spēlēja aizsarga pozīcijā, bijis Kamerūnas futbola izlases dalībnieks.

## Sadraudzības pilsētas
Arasas sadraudzības pilsētas ir:
*  Deva, Rumānija
*  Hertene, Vācija
*  Ipsviča, Anglija,Lielbritānija
*  Audenārde, Beļģija

## Atsauces

## Ārējās saites
Tamaņas pussala

**Tamaņas pussala** () ir ap 65 km gara un platākajā vietā līdz 38 km plata pussala Krasnodaras novadā Krievijā. Ziemeļos to apskalo Azovas jūras Tamaņas līcis, rietumos Kerčas šaurums to atdala no Krimas Kerčas pussalas, dienvidos apskalo Melnā jūra. Krasti zemi, līčaini. Piekrastē vairāki limāni. Pussalas ziemeļaustrumos Azovas jūrā ietek Kubaņas upe. Raksturīgi dubļu vulkāni. Naftas un gāzes atradnes.

## Vēsture
Senie mednieki un vācēji apdzīvoja Tamaņas pussalu eopleistocēna laikā, par ko liecina tādas agrā paleolīta apmetnes, kā Kermeka (pirms 2,1—1,8 mlj. gadiem) un Rodniki (pirms 1,6—1,2 mlj. gadiem), kas atrodas Pieazovas dienvidos. Pie agrā paleolīta ir pieskaitāmas arī tādas apmetnes, kā Bogatiri  (1,2—1,0 mlj. gadu), Rodniki 2, 3, 4.

Senatnē pussalu apdzīvoja skitu ciltis. Antīkajā laikā tā kļuva par Bospora valsts daļu, kurā dzīvoja grieķi, sarmāti un vietējās ciltis. Tamaņas pussalā atradās grieķu kolonijas Hermonasa un Fanagorija. 4. gadsimtā pussalu iekaroja huņņi, bet pēc tam tā bija Lielās Bulgārijas centrs un 7. gadsimta vidū nonāca hazāru rokās. Pēc tam, kad 969. gadā Hazāru kaganātu sakāva Kijivas kņazs Svjatoslavs, pussalu ieņēma Kijivas Krievzeme, un uz tās izveidojās Tmutarkaņas kņaziste, kuru pārvaldīja Volodimira Lielā dēls, Mstislavs Drosmīgais.

12. gadsimta sākumā šī kņaziste beidza pastāvēt un pussalu apdzīvoja galvenokārt čerkesu ciltis.

1239. gadā pussalu izlaupīja mongoļi, bet pēc tiem, līdzīgi kā Krimā, šeit nostiprinājās dženovieši, kas pārvaldīja pussalu līdz 1483. gadam. Viņus izspieda jaunizveidotā Krimas haniste. Pēc 1783. gada neilgu laika periodu Tamaņas pussala bija iekļauta Osmaņu impērijas sastāvā, līdz 1787—1792. gada Krievu-turku kara rezultātā tā tika inkorporēta Krievijas Impērijā. Katrīna II 1788. gadā izdeva rīkojumu, kas pavēlēja Zaporižjas kazakiem pārcelties vai nu uz Kerču, vai arī uz Tamaņas pussalu. 1792. gada 25. augustā kazaki izcēlās Tamaņas krastā.

## Atsauces

## Ārējās saites
TDRS-12

***TDRS-12*** (sākotnēji ***TDRS-L***) ir ASV sakaru pavadonis, otrais no NASA *[[Tracking and Data Relay Satellite]]* trešās paaudzes kosmiskajiem aparātiem. Tas tika palaists 2014. gada janvārī. *TDRS-K* kalpos kā retranslators starp NASA un citu ASV aģentūru pavadoņiem un zemes stacijām.

Pavadoni izgatavojis ASV uzņēmums *[[Boeing]]* uz platformas *[[BSS-601HP]]* bāzes. Līgums ar *Boeing* par *TDRS-K* un *TDRS-L* noslēgts 2007. gada decembrī. *TDRS-K* un *TDRS-L* izgatavošana un zemes stacijas modifikācijas izmaksājusi 715 miljonu USD. Pilnībā uzpildīta ar degvielu, pavadoņa masa ir 3454 kg, no kuras 1,7 t ir degviela. *TDRS-L* izvietota pārraides aparatūra S, Ku, Ka joslā.

*TDRS-L* tika palaists  02:33 UTC ar nesējraķeti *[[Atlas V/401]]* (lidojums *AV-042*) no Kanaveralas zemesraga Gaisa spēku stacijas starta laukuma *SLC-41*.

Pēc nodošanas ekspluatācijā pavadonis pārdēvēs par *TDRS-12*.

## Atsauces

## Ārējās saites

* TDRS  NASA
* TDRS-L Atlas V Mission Overview United Launch Alliance
* TDRS 11, 12, 13 (TDRS K, L, M) Gunter Dirk Krebs
Abšeronas pussala

**Abšeronas pussala** () ir ap 60 km gara un platākajā vietā līdz 30 km plata pussala Kaspijas jūras rietumos Azerbaidžānā. Virsma ir viļņots līdzenums, augstumi piekrastē −26 m z.j.l., rietumu daļā — līdz 310 m v.j.l. Rietumu daļā dubļu vulkāni. Bagātīgas naftas un dabasgāzes atradnes. Sauss subtropu klimats, stepe. Lielākās pilsētas ir valsts galvaspilsēta Baku pussalas dienvidos un Sumgajita ziemeļrietumos.

## Atsauces

## Ārējās saites
Liberālie demokrāti

**Liberālie demokrāti** () ir sociālliberālistiska politiskā partija Apvienotajā Karalistē.

Partija atbalsta konstitucionālas un elektorālās reformas, progresīvo nodokli, cilvēktiesību likumus, environmentālismu, banku reformas un pilsonisko brīvību. Partiju 1988. gadā dibināja, apvienojoties Liberālajai partijai un Sociāldemokrātu partijai.

2019. gada vēlēšanās Liberālie demokrāti ieguva 11 vietas parlamenta apakšpalātā. 2024. gada vēlēšanās atbalsts partijai pieauga, un tā ieguva 72 vietas parlamentā.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Partijas oficiālā mājaslapa
Eivisa

**Eivisa** (, ) vai **Ivisa** (, ) ir Spānijai piederoša sala Vidusjūrā, Baleāru salu arhipelāgā. Tā atrodas aptuveni  uz austrumiem no Spānijas kontinentālās daļas. Eivisas platība ir 572,56 km². Baleāru salu arhipelāgā tā ir trešā lielākā sala pēc platības aiz Maļorkas un Menorkas. 2012. gadā Eivisā dzīvoja 134 tūkstoši iedzīvotāju. Lielākās pilsētas saļā ir Eivisa (50 tūkstoši iedzīvotāju), Santantoni de Portmaņa (22 tūkstoši iedzīvotāju) un Santaeularija (14 tūkstoši iedzīvotāju).

1999. gadā Eivisa tika iekļauta UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Gruzijas lars

**Gruzijas lars** () ir Gruzijas nacionālā valūta. Valūtas ISO 4217 kods ir **GEL**. Viens lars sīkāk dalās 100 tetros (თეთრი). Lara simbols ir ლ. Lari Gruzijā tika ievieti . Līdz tam Gruzijā tika lietoti Krievijas rubļi. Krievijas rubļus paralēli lariem lietoja līdz 1995. gadam.

2014. gada martā valūtas maiņas kurss bija aptuveni 1 EUR pret 2,405 GEL.
Rūdolfs Alksnis

[thumb|400px|Latvijas Senāts 1938. gada novembrī. Pirmajā rindā (no kreisās): senatori R. Alksnis, [Jānis Balodis (senators)|J. Balodis, Dr. K. Puriņš, Civillietu kasācijas departamenta priekšsēdētājs senators O. Ozoliņš, Apvienotās sapulces un Kriminālās kasācijas departamenta priekšsēdētājs senators A. Gubens, Administratīvā departamenta priekšsēdētājs senators J. Kalacs, virsprokurors F. Zilbers, senatori F. Konradi, K. Ducmanis. Otrajā rindā no kreisās: senators A. Rumpēters, prokurors E. Bite, senatori P. Stērste, J. Grots, M. Čakste, J. Skudre, P. Leitāns, J. Ankravs, T. Bergtāls, prokurors T. Ūdris.]]
**Rūdolfs Jānis Alksnis** (1888-1961) bija latviešu jurists, Senāta loceklis. Viens no 1944. gada 17. marta Latvijas Centrālās padomes memoranda parakstītājiem.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1888. gada 12. aprīlī Ēveles pagasta "Ošbolos" lauksaimnieka ģimenē. Studēja Maskavas universitātes Juridiskajā fakultātē (līdz 1912). Strādāja par tiesamatu kandidātu, sekretāra palīgu un sekretāru Maskavā.

Pēc Pirmā pasaules kara 1920. gadā atgriezās Latvijā, bija Jelgavas apgabaltiesas prokurora biedrs, no 1921. gada Rīgas apgabaltiesas loceklis, no 1927. gada Tiesu palātas loceklis. 1931. gadā iecelts par senatoru Kriminālās kasācijas departamentā, 1932. gadā Administratīvā departamentā, 1933.–1936. gadā – Civilās kasācijas departamentā, no 1937. gada līdz Latvijas Senāta likvidēšanai 1940. gada novembrī strādāja Administratīvā departamentā. Vācu okupācijas laikā strādāja Tieslietu ģenerāldirekcijā.

Otra pasaules kara beigās 1944. gadā devās trimdā uz Vāciju, 1949. gadā pārcēlās uz ASV. Bija viens no Amerikas Latviešu Apvienības (ALA) dibinātājiem, Milvoku evaņģēliski luteriskās draudzes priekšsēdētājs.

Miris 1961. gada 9. jūnijā ASV.

## Apbalvojumi
* Triju Zvaigžņu ordenis, 3. šķira (1937)

## Atsauces
Apvienotā komanda olimpiskajās spēlēs

thumb|Apvienotās komandas sportisti startēja zem olimpiskā karoga
**Apvienotā komanda** bija nosaukums sporta komandai, kuras sastāvā startēja bijušās PSRS valstu sportisti (izņemot Baltijas valstis)  Albērvilā un  Barselonā. Viņu SOK valsts kods bija **EUN** pēc Apvienotās komandas nosaukuma franču valodā (*Équipe Unifiée*). Dažkārt to sauc arī par NVS komandu, tomēr Gruzija nepievienojās NVS līdz pat 1993. gadam.

Ziemas olimpiskajās spēlēs dalībnieki startēja zem olimpiskā karoga, tāpat medaļu ceremonijās tika pacelts tas un zelta medaļas izcīnīšanas gadījumā atskanēja olimpiskā himna. Arī vasaras olimpiskajās spēlēs dalībnieki startēja zem olimpiskā karoga, tomēr medaļu ceremonijās tika pacelts sportista nacionālais karogs un nacionālā himna atskanēja viņa uzvaras gadījumā.

Ziemas olimpiskajās spēlēs Albērvilā Apvienotās komandas dalībnieki izcīnīja 9 zelta, 6 sudraba un 8 bronzas medaļas (kopā 23 medaļas) un finišēja 2. vietā medaļu kopvērtējuma tabulā pēc Vācijas. Vasaras olimpiskajās spēlēs Barselonā tā bija medaļām bagātākā komanda ar 45 zelta, 38 sudraba un 29 bronzas medaļām (112 medaļas kopā).

 Startēja Apvienotās komandas sastāvā arī ziemas olimpiskajās spēlēs
2014. gada Latvijas kausa izcīņa orientēšanās sportā

**2014. gada Latvijas kausa izcīņa orientēšanās sportā** bija Latvijas Orientēšanās federācijas organizēts orientēšanās sacensību seriāls, kas sastāvēja no 16 posmiem un notika no 2014. gada aprīļa līdz oktobrim. Sacensību kopvērtējumā tika noskaidroti Latvijas kausa ieguvēji 32 vecuma un meistarības grupās, tostarp arī vīriešu un sieviešu elites grupās, kurās par uzvarētājiem kļuva Anatolijs Tarasovs un Līga Ārniece.

## Latvijas kausa posmu uzvarētāji elites grupās

Piezīme: Latvijas kausa izcīņā piedalās tikai LOF datu bāzē reģistrētie sportisti, tādēļ tajās sacensībās, kur uzvarējuši ārvalstu sportisti, nosaukts arī labākais Latvijas pārstāvis.

## Skatīt arī
* Latvijas čempionāts orientēšanās sportā

## Atsauces

## Ārējās saites
* Latvijas Kauss 2014 LOF.lv
Korejiešu vārdi

**Korejiešu vārdus** veido uzvārds, kam seko vārds. Šo sistēmu izmanto korejieši gan Dienvidkorejā, gan Ziemeļkorejā. Mūsdienās tiek izmantoti apmēram 250 uzvārdi, no kuriem trīs visbiežāk lietotos (Kims, Ri/I, Paks) izmanto gandrīz puse korejiešu.

Parasti personvārdā ir tikai viena zilbe. Rietumu izpratnē nepastāv otrais vārds. Daudziem korejiešiem vārdu veido paaudzes vārda zilbes un individuālas, atšķirīgas zilbes, lai gan šī prakse samazinās jaunākajās paaudzēs. Paaudzes vārda zilbe ir kopīga brāļiem un māsām Ziemeļkorejā, Dienvidkorejā šis loks ir plašāks. Precēti vīrieši un sievietes parasti saglabā savu vārdu, un bērni pieņem tēva uzvārdu.

## Atsauces
Transsibīrijas dzelzceļš

[thumb|326x326px|Transsibīrijas dzelzceļš [Baikāls|Baikāla ezera krastā]]
**Transsibīrijas dzelzceļš** () ir dzelzceļu tīkls Krievijas Federācijā, kas savieno Maskavu ar Tālajiem Austrumiem un Japāņu jūru.

Līnijas kopgarums ir 9289 km, tādējādi tā ir pasaulē garākā dzelzceļa līnija. Kopš 1916. gada Transsibīrijas dzelzceļš savieno Maskavu un Vladivostoku, arī mūsdienās turpinās tā uzlabošana. Brauciena laiks no Maskavas līdz Vladivostokai ir 6 dienas un 4 stundas, kuru laikā tiek šķērsotas 7 laika zonas. Citi nozīmīgākie punkti uz Transsibīrijas dzelzceļa ir Jaroslavļa, Kirova, Perma, Jekaterinburga, Tjumeņa, Omska, Novosibirska, Krasnojarska, Irkutska, Ulanude, Čita, Habarovska. Pirms Irkutskas no dzelzceļa līnijas atzarojas Baikāla-Amūras maģistrāle (BAM), pie Čitas Mandžūrijas-Harbinas dzelzceļš, pie Skovorodinas Amūras-Jakutskas maģistrāle.
Attēls:Transsib international.svg|Transsibīrijas līnija sarkanā krāsā; Baikāla – Amūras maģistrāle zaļā krāsā.
Attēls:Ayam-route-map.png|Transsibīrijas dzelzceļš (sarkanā krāsā), sākotnējais posms (zilā), Baikāla-Amūras maģistrāle (zaļā) un Amūras-Jakutskas maģistrāle (oranžā).
Attēls:Prokudin-Gorskii-25.jpg|Tilts pār Kamas upi (1912). 


## Ārējās saites

* Krievijas dzelzceļš
Zobu puve

thumb|150px|Zobs, ko ilgstoši skārusi zobu puve
**Zobu puve** jeb **kariess** (no  — ‘puve’) ir zobu (visbiežāk dzerokļu kožamvirsmu, 2 blakuszobu saskarvirsmu, zobu kakliņu apvidu un zobu bedrīšu daļu) cieto audu (emaljas un dentīna) pakāpeniska noārdīšanās, kas notiek zobu puves baktēriju (*[[Streptococcus mutans]]*) izdalītajiem fermentiem pastiprināti pārraudzējot organiskajās skābēs (etiķskābē, pienskābē un propionskābē) uz zobu virsmas esošos ogļhidrātus (saharozi, glikozi, fruktozi, laktozi, maltozi), kā arī uz zobiem nokļūstot no kuņģa atvemtajai sālsskābei vai ēsto augļu un ogu un dzerto sulu organiskajām skābēm, tostarp citronskābei un ābolskābei, šķīdinot zobu minerālvielas.

Atkarībā no zobu bojājumu pakāpes, zobu iepriekšējās formas, darbības un estētikas atjaunošanai izmanto dažādas ārstniecības metodes, tomēr nav zināma metode, kā reģenerēt lielu daļu zobu struktūras. Lai izvairītos no zobu puves, zobārstniecības organizācijas atbalsta profilaktiskus pasākumus, piemēram, regulāru mutes dobuma higiēnu un uztura maiņu.

Mūsdienās zobu puve ir pasaulē izplatītākā infekcijas saslimšana. Visā pasaulē apmēram 2,43 miljardiem cilvēku (36% cilvēku) pastāvīgajos zobos ir bijis kariess. Bērniem piena zobos puve ir bijusi 620 miljoniem cilvēku (9% cilvēku).

## Atsauces
Ekspress-AT1

***Ekspress-AT1*** (*Экспресс-АТ1*) bija Krievijas uzņēmuma *[[Kosmičeskaja svjaz']]* sakaru pavadonis. Tas orbītā tika palaists 2014. gada martā. Tas nodrošināja televīzijas pakalpojumus Krievijas rietumu un austrumu daļā, kā arī Kazahstānā.
2026. gada 4. martā *Ekspress-AT1* sabojājās, un tas tika atzīts par zaudētu.

Pavadonis izgatavoja Krievijas uzņēmums *[[Informacionnyje sputnikovyje sistemy]]* (*ISS*) uz platformas *[[Ekspress-1000NTV]]* bāzes. Šis bija pirmais *Ekspress-1000NTV* realizējums. Sakaru aparatūru piegādāja Francijā reģistrēts uzņēmums *[[Thales Alenia Space]]*.
Tam uzstādīti 36 Ku joslas craidītāji.
Pavadoņa darbības laiks bija plānots 15 gadi.

## Priekšvēsture
 *Kosmičeskaja svjaz*' noslēdza līgumu ar *Informacionnyje sputnikovyje sistemy* par sakaru pavadoņu *Ekspress-AT1*, *[[Ekspress-AT2]]* un *[[Ekspress-AM8]]* izgatavošanu. 2012. gada aprīlī sākās kosmisko aparātu izgatavošana. 2012. gada augustā uz *Thales Alenia Space* tika nosūtīta derīgās kravas konstrukcija, lai tajā iemontētu pārraidīšanas aparatūru. 2013. gada jūlijā sākās platformas un derīgās kravas moduļa integrācija.

## Lidojuma gaita
*Ekspress-AT1* palaists  23:08 UTC ar nesējraķeti *[[Proton-M / Briz-M]]* no Baikonuras kosmodroma 81. laukuma 24. palaišanas iekārtas. Kopā ar to palaists pavadonis *[[Ekspress-AT2]]*.
No dzinējbloka *[[Briz-M]]* *Ekspress-AT1* atdalījās 16. martā 08:10 UTC un ievadīts orbītā.

Ģeostacionārajā orbītā 69,5° austrumu garuma tam kopā ar *Ekspress-AT2* tika veikti izmēģinājumi un testēšana.
17. aprīlī paziņots, ka *Ekspress-AT1* ir pabeigta izmēģinājumu un testēšanas fāze, un tas nodots pasūtītājam. Pavadonis tika pārvietots uz pozīciju 56° austrumu garuma, kur tas nomainīja resursus iztērējušo *[[Bonum-1]]*, kas bija palaists 1998. gadā.

2026. gada 4. martā *Ekspress-AT1* notika avārija un momentāni izslēdzās; pavadonis pārtrauca retranslēt televīzijas kanālus.
6. martā *Kosmičeskaja svjazj* paziņoja, ka *Ekspress-AT1* var uzskatīt par zaudētu.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Экспресс-АТ1 ФГУП «Космическая связь»
* «Экспресс-АТ1/АТ2» и «Экспресс-АМ8» Информационные спутниковые системы» имени академика М.Ф. Решетнёва
* Ekspress-AT 1 Gunter Dirk Krebs
Taisnīgums

**Taisnīgums** ir morālās pareizības jēdziens, kas balstās uz ētiku, racionalitāti, likumu, dabas likumiem, reliģiju, taisnības tiesībām un godīgumu. Juridiski taisnīgums ir strīdu risināšanas princips un tiesiskais attiecību stāvoklis.
## Ārējās saites

* Rietumu taisnīguma teorijas
Nīderlandes Neatkarības karš

**Nīderlandes Neatkarības karš** () ilga no 1568. līdz 1648. gadam, tas sākās kā Septiņpadsmit provinču sacelšanās pret Hābsburgu Nīderlandes valdnieku Felipi II.

Pēc kara sākuma Felipe II izvietoja savu karaspēku Nīderlandē un atguva kontroli pār lielāko daļu sacēlošos provinču. Tomēr ziemeļu provinces turpināja pretošanos Orānas Vilhelma vadībā, viņiem izdevās izspiest Hābsburgu armiju, un 1581. gadā tika dibināta Nīderlandes Republika. Karš turpinājās citos apgabalos, republikas centrs vairs nebija apdraudēts. Nīderlandes Neatkarības karš beidzās 1648. gadā ar Minsteres miera līgumu, kas bija daļa no Vestfālenes miera līguma (ar to beidzās arī Trīsdesmitgadu karš). Miera līguma rezultātā Nīderlandes Republika tika atzīta par neatkarīgu valsti.
## Galerija

File:Philip II of Spain berating William the Silent Prince of Orange by Cornelis Kruseman.jpg|Spānijas karalis Felipe II 1559. gadā Flisingenā pārmet Orānas princim Vilhelmam I viņa aizbraukšanu no Nīderlandes. Kornelisa Krūzemana glezna.
File:Herman Frederik Carel ten Kate - Beleg van Alkmaar, 18 september 1573, Spaanse troepen bestormen de stad - 023931 - Stedelijk Museum Alkmaar (cropped).jpg|Alkmāras aplenkums, Hermaņa Frederika Karela ten Kates glezna.
File:El milagro de Empel.jpg|*[[Empelas kauja]]*, Augusto Ferēra-Dalmo glezna.
File:Vroom Hendrick Cornelisz Dutch Ships Ramming Spanish Galleys off the Flemish Coast in October 1602.jpg|Šaurās jūras kauja, Hendrika Kornēlisa Vrooma glezna.
File:Velazquez-The Surrender of Breda.jpg|***[[Bredas nodošana]]*** Djego Velaskesa glezna.
File:Jan Martszen dj, Ruitergevecht.jpg|Kavalērijas kauja, Jana Marcena de Jonges glezna.
File:Jan Martszen de Jonge - A cavalry skirmish with two fallen soldiers.jpg|Kaujas aina Jana Marcena de Jonges glezna.
File:Reinier Nooms - Before the Battle of the Downs - c.1639.jpg|*Pirms [[Kauja pie Daunsas|Kaujas pie Daunsas]]* Reinjera Nooma glezna.

## Ārējās saites
* Nīderlandes Neatkarības karš
*