open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Timotijs Meiss

**Timotijs Kristians Čārlzs Meiss** (*Timothy Kristian Charles Mace*; dzimis , miris ) bija Apvienotās Karalistes lidotājs. Bijis pirmās britu kosmonautes Helēnas Šārmenas dublieris; nav lidojis kosmosā.

1977. gadā Meiss Šrivenhemas Militārajā universitātē ieguva bakalaura grādu aeronavigācijas iekārtu jomā. 
Dienēja Karaliskajos Gaisa spēkos par helikoptera pilotu.

1989. gadā Timotijs Meiss tika izvēlēts kā viens no diviem kandidātiem padomju un britu kosmiskajā lidojumā (programma *Juno*). 25. novembrī ieskaitīts kosmonautu sagatavošanas vienībā. Kosmosā ar kosmosa kuģi *[[Sojuz TM-12]]* 1991. gada maijā devās Helēna Šārmena, bet Meiss bija dublieris.

1992. gadā Meiss bija viens no trim Apvienotās Karalistes kandidātiem Eiropas Kosmosa aģentūras kosmonautu grupai, bet viņš netika izvēlēts. Arī 1998. gada EKA kosmonautu iesaukumā Meiss netika uzņemts.

Pēc atvaļināšanās no gaisa spēkiem Meiss dzīvoja Dienvidāfrikā, kur strādāja par bijušā DĀR prezidenta Nelsona Mandelas helikoptera pilotu.

Timotijs Meiss bija precējies ar kosmonauta Vitālija Žolobova meitu Jeļenu Žolobovu.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Mace Encyclopedia Astronautica
* Mace Timothy Kristian Charles spacefacts.de
Marnics

**Marnics** var būt:

* Harijs Marnics (*Harry Marnitz*, 1894—1984) — vācbaltiešu ārsts, publicists un memuāru autors, Ksavera Marnica dēls;
* Ksavers Marnics (*Xaver Marnitz*, 1855—1919) — vācbaltiešu mācītājs;
* Meinhards Marnics (*Meinhard Marnitz*, 1902—?) — vācbaltiešu inženieris, SA grupenfīrers, Ksavera Marnica dēls.
Jezups Trasuns

**Jezups Trasuns** (dzimis , miris ) bija latviešu politiķis, preses darbinieks un Triju Zvaigžņu ordeņa virsnieks.

## Dzīvesgājums
Dzimis  (pēc vecā stila — ) Sakstagala pagasta Rubuļniekos Donata un Valerianas Trasunu ģimenē. Viņa tēva brālis bija garīdznieks un sabiedriskais darbinieks Francis Trasuns.

Beidzis Rēzeknes Tirdzniecības skolu. Jaunākais Tautas padomes loceklis no pirmās tās pastāvēšanas dienas, Satversmes sapulces un visu Saeimu deputāts līdz 4. Saeimas pēdējai dienai. Trīspadsmit gadus pavadīja izsūtījumā Sibīrijā un atgriezās Rīgā. Preses darbinieks (laikraksta "Jaunō Straume" redaktors (1921—1934), banku darbinieks (Latvijas bankas padomes loceklis), sabiedrisks darbinieks (Rēzeknes latviešu biedrības dibinātājs). Izsūtīts uz Sibīriju, pēc 15 gadiem izsūtījumā atgriezies Latvijā un strādājis par rēķinvedi dzelzceļa uzņēmumā.

Apglabāts Ogres kapos.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Jezups Trasuns - biogrāfija
* Jezups Trasuns vietnē Latgales dati
* Jezups Trasuns vietnē *Nekropole.lv*
Ksavers Marnics

**Kārlis Ksavers fon Marnics** (; dzimis , miris, iespējams, ) bija vācbaltiešu izcelsmes Latvijas luterāņu mācītājs.

## Dzīvesgājums
Dzimis mācītāja ģimenē. Mācījās Pērnavas proģimnāzijā un Rīgas guberņas ģimnāzijā. No 1876. līdz 1882. gadam studēja teoloģiju Tērbatas universitātē. No 1883. līdz 1892. gadam bija mācītājs Lazdonā, vēlāk Ikšķiles — Salaspils draudzes mācītājs. Darbojās Latviešu literārajā biedrībā. Sākoties Pirmajam pasaules karam, izsūtīts uz Taškentu. Pēc Februāra revolūcijas atgriezies Latvijā.

Latvijas SPR laikā 1919. gada 30. janvārī arestēts, avīzē publicēta ziņa, ka sodīts ar nāvi. Nāves apstākļi un vieta nav zināma.

## Ārējās saites
* Marnics Erik-Amburger-Datenbank
Dzeloņstieple

thumb|300px|right|Dažādi dzeloņstiepļu veidi

**Dzeloņstieple**, vienkāršrunā arī **dzeloņdrāts**, ir stieple, uz kuras ir izvietoti griezīgi vai duroši asumi. Dzeloņstieples izmanto vienkāršu un lētu norobežojumu būvei, kā arī jau esošo uzlabošanai. Cilvēks vai dzīvnieks, kas mēģinās tikt cauri dzeloņstieplēm, izjutīs sāpes un iegūs savainojumus, kā arī ir iespējams sapīties dzeloņstieplēs pat ar letālu iznākumu. Vienkāršotai dzeloņstiepļu uzstādīšanai nepieciešami tikai balsti.

Dzeloņstieples bija pirmais veiksmīgais norobežojums, kas spēja apstādināt lielu liellopu ganāmpulku. 19. gadsimtā Teksasas fermeri tās plaši izmantoja, lai ierobežotu savas plašās ganības.

Pirmajā pasaules karā sāka plaši izmantot dzeloņstieples militārām vajadzībām. Tās izmantoja, lai aizsargātu karavīrus no ienaidniekiem tranšeju karā. Dzeloņstieples uzdevums bija saplēst uzbrūkošo ienaidnieku drēbes un ādu, tādējādi veicinot noasiņošanu un dažāda veida infekcijas un slimības.

## Skatīt arī
* Bruno spirāle

## Ārējās saites
Afjonkarahisara

**Afjonkarahisara** () ir pilsēta Turcijas rietumos, ila centrs. Līdz 2004. gadam pilsētas vārds bija **Afjona** *(Afyon)*, kad to nomainīja uz tagadējo, kas nozīmē «Opija [magoņu] melnais cietoksnis». Nosaukums cēlies no pilsētas apkārtnē tradicionāli audzētajām opija magonēm.

## Vēsture
Cietoksnis Afjonas kalna galā bija zināms jau hetiem, kas to sauca par **Hapanuvu**. Vēlāk to pārvaldīja frīģieši, līdieši, persieši, kā arī iekaroja Aleksandrs Lielais. Pēc Aleksandra nāves pilsētu, Senajā Grieķijā pazīstamu kā **Akroina** (), pārvaldīja Seleikīdu impērija, Pergamonas karaļi, vēlāk — Roma un Bizantija. Bizantijas imperators Leons III pēc uzvaras pār arābiem 740. gadā pārdēvēja pilsētu par **Nikopoli** (). 1071. gadā pilsētu ieņēma seldžuki un pārdēvēja par **Karahisaru**. 1392. gadā pilsētu ieņēma Tamerlana karaspēks, bet 1428. gadā to atguva osmaņi.

## Atsauces

## Ārējās saites
Oļegs Jankovskis

**Oļegs Jankovskis** (; dzimis , miris ) bija Kazahstānā dzimis poļu izcelsmes krievu teātra un kinoaktieris, kā arī režisors.

Jankovska ģimene bija no dižciltīgas dzimtas, ar krievu, baltkrievu un poļu izcelsmi. Viņa tēvu virsnieku Ivanu Jankovski arestēja Sarkanās armijas tīrīšanu laikā pēc Tuhačevska lietas (1937) un kopā ar ģimeni deportēja uz Kazahstānu, kur viņš nomira Gulaga sistēmas nometnēs.

1951. gadā ģimene pārcēlās uz dzīvi Saratovā. Oļegs Jankovskis pēc Saratovas teātra skolas beigšanas 1965. gadā sāka strādāt vietējā teātrī.

1968. gadā Jankovskis kļuva slavens pēc lomām kinofilmās "Vairogs un zobens" un "Dienēja divi biedri". No 1975. gada darbojās Marka Zaharova vadītajā Ļenkom teātrī. No kinolomām slavenākās ir Marka Zaharova filmās "Parastais brīnums" (1978) un "Tas pats Minhauzens" (1979), kā arī Andreja Tarkovska filmās "Spogulis" (1975) un "Nostalģija" (1983).

Jankovskis bija PSRS Valsts prēmijas un divkārtējs Krievijas Valsts prēmijas laureāts, kā arī hronoloģiski pēdējais (kopā ar Allu Pugačovu) PSRS Tautas skatuves mākslinieks.

Miris 2009. gada 20. maijā Maskavā 65 gadu vecumā no aizkuņģa dziedzera vēža. Atvadīšanās notika Ļenkom teātrī. Apglabāts Novodevičas kapsētā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Jankovskis

**Jankovskis** (; sieviešu dzimtē **Jankovska** (*Jankowska*)) ir poļu cilmes uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:

* Andris Jankovskis (dzimis 1986) — Latvijas politiķis;
* Jānis Jankovskis (1876—1925) — latviešu ķirurgs;
* Georgs Jankovskis (1921—2019) — latviešu ārsts un osteorecepcijas pētnieks;
* Guntis Jankovskis (dzimis 1971) — latviešu šahists;
* Oļegs Jankovskis (*Олег Янковский*; 1944—2009) — krievu aktieris.

## Skatīt arī
* Janovskis
1. kavalērijas divīzija (ASV)

**1. kavalērijas divīzija** (), saukta par **Pirmo komandu** (), ir viena no visvairāk apbalvotajām ASV Armijas vienībām. Tā ir bāzēta Forthudā, Teksasā.

Vienība ir unikāla ar to, ka tā līdz 1943. gadam ir pildījusi zirgu kavalērijas divīzijas funkcijas, vēlāk kā kājnieku divīzija, gaisa desanta divīzija un bruņutehnikas divīzija līdz mūsdienām, vienības pastāvēšanas laikā.

## Plecu piedurkņu zīmotnes
Plecu piedurkņu zīmotnes sākotnēji tika apstiprinātas 1921. gada 3. janvārī ar vairākām līkumu un zirga galvas krāsu variācijām, lai atspoguļotu divīzijas pakārtotos elementus. Dizainu 1934. gada 11. decembrī atļāva valkāt visiem divīzijas pakārtotiem elementi, un iepriekšējā atļauja izmaiņām tika atcelta. Zīmotnes tiek nēsātas uz lauka formas tērpiem pēc pieredzes Vjetnamas karā, kur zelta krāsas zīmotnes bija pārāk uzkrītošas. Parasti zelts tiek mainīts uz formas tērpa pamatkrāsu. Ar Zaļās "A klases" formas tērpa izņemšanu no ekipējuma 2015. gada oktobrī, uz kreisās piedurknes tiek nēsāta tikai krāsu pieklusinātā zīmotnes versija.

Zīmotne sastāv no dzeltena, trīsstūrveida Normaņu vairoga ar noapaļotiem stūriem 133 mm augstumā, virs vairoga no augšas stiepjas melna diagonāla josla no kreisās puses uz apakšējo labo pusi, un augšējā labajā stūrī pa diagonāli pie kakla tiek nogriezta melna zirga galva 0,125 collu zaļā apmales robežās.
 
Dzeltenā krāsa tika izvēlēta, jo tā ir tradicionālā kavalērijas krāsa, un zirga galva norāda uz divīzijas sākotnējo kavalērijas struktūru. Melns, kas simbolizē dzelzi, norāda uz pāreju uz tankiem un bruņām. Melnā diagonālā josla apzīmē lentu un ir militāra goda zīme; tas nozīmē arī kustību "augšup laukā" un tādējādi simbolizē agresīvu uzbrukumu. Viena diagonālā josla un viena zirga galva arī norāda uz nodaļas skaitlisko apzīmējumu.
## Skatīt arī
* Kauja Jadrangas ielejā
## Literatūra
*  — full text
* ''American Cavalry Divisions 1941—1945'' order of battle information posted at the Combined Arms Research Library, Fort Leavenworth, Kansas
* ''The Brigade: A History, Its Organization and Employment in the US Army'' by John J. McGrath, Combat Studies Institute Press, Fort Leavenworth, Kansas, 2004
* ''U.S. Army Order of Battle 1919—1941, Volume 2. The Arms: Cavalry, Field Artillery, and Coast Artillery, 1919—41'' by Lieutenant Colonel (Retired) Steven E. Clay, Combat Studies Institute Press, Fort Leavenworth, KS, 2011
* ''U.S. Army Combat Units 1 September 1939'' order of battle information posted at the Combined Arms Research Library, Fort Leavenworth, Kansas

## Atsauces

## Ārējās saites

* 1st Cavalry Division Home Page  — official site.
* 1st Cavalry Division Association
* 1st Cavalry Division Lineage & Honors  at the United States Army Center of Military History
* GlobalSecurity.org: 1st Cavalry Division
* Photographic history of 1st Cav LRRP Rangers in Vietnam
* Project PRIAM — WWII 1st Cavalry Division MIAs
* Vietnam 1st Air Cavalry Division 2nd Brigade 1st Battalion 5th US Cavalry, 2nd Battalion 5th US Cavalry, 2nd Battalion 12th US Cavalry Photos, Memorial Pages and links
1. kavalērijas divīzija

**1. kavalērijas divīzija** ir kavalērijas vienības nosaukums vairāku valstu armijās.
* 1. gvardes kavalērijas divīzija
* 1. kavalērijas divīzija (ASV)
* 1. kavalērijas divīzija Eugenio di Savoia
* 1. kavalērijas divīzija (Lielbritānija)
* 1. kavalērijas divīzija (Polija)
* 1. kavalērijas divīzija (PSRS)
* 1. kavalērijas divīzija (Reihsvērs)
* 1. kavalērijas divīzija (Vācijas impērija)
* 1. kavalērijas divīzija (Vērmahts)
Pirmā komanda

**Pirmā komanda** var būt:
* Galvenā komanda viena futbola kluba ietvaros.
* ASV Armijas 1. kavalērijas divīzijas iesauka.
1. kavalērijas divīzija (Vācijas impērija)

**1. kavalērijas divīzija** () bija Vācijas Impērijas karaspēka vienība Pirmā pasaules kara laikā. Tā tika izveidota pēc Vācijas mobilizācijas 1914. gada augustā, bet tika likvidēta 1919. gadā, saistībā ar Vācijas armijas demobilizāciju pēc Pirmā pasaules kara.

Sākotnēji tā bija vienīgā kavalērijas divīzija Austrumu frontē, kur tā nonāca 8. armijas pakļautībā. Austrumu frontē tā palika līdz pat kara beigām. No 1915. gada 6. janvāra līdz 1917. gada 22. augusts tā bija izvietota Ziemeļkurzemē. 1918. gada martā to pārvietoja uz Ukrainu, kur tā atradās līdz 1919. gada 29. janvārim.
## Kaujas hronika
Sākotnēji tā bija vienīgā kavalērijas divīzija Austrumu frontē, kur tā tika iedalīta 8. armijai. Austrumos tas palika visu kara laiku. No 1915. gada 6. janvāra līdz 1917. gada 22. augustam divīzija bija iesaistīta piekrastes aizsardzības pienākumos Kurzemes ziemeļos. 1918. gada martā to pārveda uz Ukrainu, kur tas palika līdz 1919. gada 29. janvārim. No 1918. gada 16. janvāra tajā bija tikai viena 3 pulku brigāde.

## Komandieri

## Atsauces
Pāvels Vaļentenko

**Pāvels Vaļentenko** (; dzimis ) ir krievu hokejists, aizsargs. Pašlaik (2017) Vaļentenko spēlē Kontinentālās hokeja līgas kluba Hantimansijskas "Jugra" sastāvā.

## Spēlētāja karjera
Profesionāļa karjeru Vaļentenko sāka 2005.—06. gada sezonā, kad aizvadīja savas pirmās divas spēles Krievijas Superlīgas kluba Ņižņekamskas "Ņeftehimik" sastāvā. Nākamo sezonu "Neftekhimik" rindās aizsargs aizvadīja jau pilnībā, taču tad pārcēlās uz Ziemeļameriku.

2007.—08. gada sezonu Vaļentenko aizvadīja AHL vienībā Hamiltonas "Bulldogs", taču jau 2008.—09. gada sezonas ievadā atgriezās Krievijā, pievienojoties Maskavas "Dinamo" rindām. 2010. gadā Vaļentenko pievienojās Konektikutas "Whale" rindām, tās sastāvā aizvadot divas sezonas.

2012.—13. gada sezonu aizsargs aizvadīja Omskas "Avangard" rindās, taču tad pievienojās Ņižņijnovgorodas "Torpedo". 2014.—15. gada sezonā hokejists sāka pildīt "Torpedo" kapteiņa funkcijas, taču sezonas vidū tika aizmainīts uz Hantimansijskas "Jugra".

## Ārējās saites
Afrikāneri

**Afrikāneri** (pašnosaukums — *Afrikaner*), agrāk arī **būri** *(Boer)*, **afrikandi**, ir viena no Dienvidāfrikas tautām. Veido 5,2% no Dienvidāfrikas iedzīvotājiem (>60% no tās baltādainajiem iedzīvotājiem), bet līdz 1994. gadam tradicionāli dominēja valsts politikā un ekonomikā. Nevienā no valsts provincēm afrikāneri neveido vairākumu. Runā afrikāneru valodā, kura pamatā aizgūta no viena nīderlandiešu valodas dialekta, kas papildināts ar ievērojamu skaitu aizguvumu no angļu, franču, ķhosu, malajiešu un citu tautu valodām.

## Vēsture
Cēlušies no 17. gadsimta beigās Labās Cerības ragā Nīderlandes Austrumindijas kompānijas izveidotās apmetnes, kurā pārsvarā bija izceļotāji no Nīderlandes, kā arī hugenoti no Francijas, vācieši, zviedri, dāņi, flāmi un citi. 19. gadsimta vidū, pretojoties Lielbritānijas spiedienam, eiropiešu ieceļotāji, tolaik saukti lielākoties par būriem (no *boer* — ‘zemnieks’), pārceļoja tālāk iekšzemē (Lielais treks), izveidojot vairākas no britiem neatkarīgas republikas (Oranjes Brīvvalsts, Transvāla, Natāla u.c.). Paralēli veidojās grikvu vai basteru kopiena, kas bija cēlusies no baltādaino ieceļotāju laulībām ar vietējām sievietēm un kas arī runāja afrikāneru valodā, kas tāpat veidoja savas valstiskās struktūras (Rietumu un Austrumu Grikvalendas).

Pēc Angļu—būru kara (1899-1902), kad būru republikas iekaroja un pakļāva Lielbritānija, daudzi no tiem emigrēja uz Meksiku, Argentīnu, Keniju un citām zemēm, kā arī izceļoja uz kaimiņos esošajām Rodēziju, Angolu un tagadējo Namībiju, kur joprojām ir ievērojamas afrikāneru kopienas.

## Skatīt vēl

* Eiropiešu izcelsmes afrikāņi

## Atsauces

## Ārējās saites
Kari Heikile

**Kari Heikile** (; dzimis ) ir bijušais somu hokejists, aizsargs, tagad hokeja treneris. Pašlaik (2017) ir SM līgas komandas Raumas "Lukko" galvenais treneris.

Spēlētāja karjeras lielāko daļu Heikile aizvadīja Somijas hokeja līgas klubā Tamperes "Ilves", taču vairākus gadus aizvadīja arī Zviedrijā un Itālijā, kur noslēdza profesionālā spēlētāja karjeru.

## Trenera karjera
Trenera karjeru sāka 1994. gadā, kad kļuva par Zviedrijas 1. divīzijas kluba *[[Sundsvall IF]]* galveno treneri. 1997.—98. gada sezonā bija Somijas hokeja līgas kluba Hemēnlinnas HPK galvenais treneris, taču nākamajā sezonā uzņēmās Somijas 2. divīzijas kluba Vāsas "Sport" vadību, 2000. gadā komandai spējot pacelties uz Mestis līgu.

2000.—01. gada sezonas vidū Heikile nomainīja Juhani Tamminenu kā Oulu "Kärpät" galvenais treneris. "Kärpät" Heikile vadīja līdz pat 2003.—04. gada sezonas izskaņai, kad kopā ar komandu izcīnīja Somijas čempiona titulu un tika atzīts par Somijas hokeja līgas labāko treneri.

2004.—05. gada sezonā Heikile vadīja Krievijas Superlīgas vienību Jaroslavļas "Lokomotiv", kopā ar komandu izcīnot bronzas medaļas, tad divas sezonas bija Somijas hokeja līgas kluba Espo "Blues" treneris. 2007. gadā atgriezās "Lokomotiv" galvenā trenera postenī, to nepametot līdz pat 2009.—10. gada sezonas otrajai pusei.

2010.—11. gada sezonā bija Magņitogorskas "Metallurg" galvenais treneris. 2013.—14. gada sezonas otrajā pusē kļuva par Ņižņekamskas "Ņeftehimik" galveno treneri. Tiesa, jau nākamās sezonas oktobra vidū pēc neveiksmīgā sezonas sākuma no trenera amata tika atlaists. 2015. gadā ir kļuvis par Rīgas "Dinamo" galveno treneri, bet pēc vairākām neveiksmīgi novadītām spēlēm viņu 2016. gada janvārī no hokeja trenera amata atbrīvoja.

2012. gada Pasaules čempionātā Heikile bija Baltkrievijas hokeja izlases galvenais treneris.

## Atsauces

## Ārējās saites

* ''Eliteprospects'' profils
Oļegs Ivanovskis

**Oļegs Ivanovskis** (*Олег Генрихович Ивановский*; dzimis , miris ) bija PSRS inženieris, darbojies kosmonautikas jomā. Bijis kosmosa kuģa *[[Vostok (kosmosa kuģis)|Vostok]]* vadošais konstruktors.

## Dzīvesgājums
Dzimis  Maskavā. Otrā pasaules kara laikā 1940. gadā viņu iesauca militārajā dienestā robežsardzes karaspēkā. 
Pēc kara Ivanovskis strādāja *NII-88*.
1953. gadā viņš pabeidza Maskavas enerģētikas institūtu.
1957. gadā Oļegs Ivanovskis kļuva par konstruktoru biroja *[[OKB-1]]* kosmisko aparātu (to skaitā pirmo Mēness zonžu *[[Luna-1]]*, *[[Luna-2]]*, *[[Luna-3]]*, kā arī kosmosa kuģa *Vostok*) vadošais konstruktors. 1961. gadā tieši piedalījās kosmosa kuģa *[[Vostok-1]]* sagatavošanā, ar kuru pirmoreiz kosmosā devās Jurijs Gagarins. Pēc tam Ivanovskis pārcelts PSRS Ministru Padomes Prezidija komisijas militāri rūpniecisko jautājumu aparātā.

1965. gadā Oļegs Ivanovskis kļuva par Lavočkina mašīnbūves rūpnīcas galvenā konstruktora G. Babakina vietnieku. 1976. gadā viņš kļuva par Mēness automātisko staciju galveno konstruktoru. Piedalījies Mēness visurgājēju *[[Lunohod]]*, Mēness grunts atgādāšanas aparātu, astrofizikas observatorijas *Astron*, pavadoņu *Prognoz* izveidē.

Oļega Ivanovska vārdā nosaukta mazā planēta *18814 Ivanovsky*.

## Ārējās saites
Kārlis Moltrehts

**Emīls Kārlis Johans Alberts Moltrehts** (; dzimis , miris ) bija vācbaltiešu izcelsmes Latvijas Dundagas draudzes luterāņu mācītājs.

Dzimis mācītāja ģimenē. Kārļa brālis Arnolds Moltrehts kļuva par ārstu un dabaspētnieku. No 1879. līdz 1885. gadam studēja teoloģiju Tērbatas Universitātē, kur darbojās korporācijā *[[Livonia]]*. Ordinēts 1887. gadā. No 1889. gada — mācītājs Codē, no 1891. gada līdz savai nāvei — Dundagā. Darbojies leprozorija padomē.

1919. gada 15. janvārī komunistu arestēts, aizvests uz Tukumu un sodīts ar nāvi. Apglabāts Dundagas kapos.

## Ārējās saites
* Kārlis Moltrehts vietnē *nekropole.info*
Minasžeraisas pāvesta katoļu universitāte

**Minasžeraisas pāvesta katoļu universitāte** (, PUC-MG) ir universitāte, kas atrodas Brazīlijas pilsētā Belu Orizonti.

Universitāte dibināta .
Kirils Mereckovs

**Kirils Mereckovs** (; dzimis , miris ) bija padomju karavadonis.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1897. gadā Rjazaņas guberņas zemnieku ģimenē. 1917. gadā iestājās boļševiku partijā. Piedalījās Krievijas pilsoņu karā. 1921. gadā beidza Militāro akadēmiju. No 1936. gada septembra līdz 1937. gadam ar pseidonīmu "ģenerālis Pavlovičs" piedalījās Spānijas pilsoņu karā. Sākoties Ziemas karam, bija Ļeņingradas kara apgabala komandieris. Iesākumā vadīja kaujas operācijas pret Somijas armiju, tomēr, saistībā ar neveiksmēm frontē, kaujas operāciju vadību pārņēma Stavka.

Pēc Vācijas iebrukuma PSRS Mereckovu nozīmēja par Stavkas padomnieku, tomēr 23. jūlijā viņu arestēja NKVD. Pēc divu mēnešu ieslodzīojuma Lubjankā Mereckovu atbrīvoja un iecēla par 4. armijas komandieri, kas cīnījās pie Ļeņingradas. 
1941. gada decembrī Mereckovs tika iecelts par Volhovas frontes komandieri. Šeit 1942. gada pirmajā pusē vadīja kaujasdarbību Ļubaņas operācijas laikā, kas izvērtās par vienu no lielākajiem Sarkanās armijas zaudējumiem kara laikā (šajā operācijā vāciešiem padevās Andrejs Vlasovs).

Tomēr 1943. gada janvārī Mereckova komandētajai Volhovas frontei kopā ar Govorova komandēto Ļeņingradas fronti izdevās pārraut Ļeņingradas blokādi. 1944. gada februārī Mereckovs tika iecelts par Karēlijas frontes komandieri. Karoja pret Somijas un Vācijas spēkiem, tai skaitā realizējot Kirkenēsas operāciju Norvēģijas ziemeļos.

1945. gadā tika pārcelts uz Tālajiem Austrumiem, kur komandēja fronti Mandžūrijā, sakaudams Japānas spēkus.

Pēc kara citu amatu starpā no 1947. līdz 1949. gadam komandēja Maskavas kara apgabalu.

## Ārējās saites

* Par Kirilu Mereckovu portālā "Герои Страны"
Felicianovas muiža

thumb|300px|Felicianovas muižas pils 2001. gadā
**Felicianovas muižas pils** ir neogotikas stila muižas kungu māja, kas atrodas Ludzas novada Ciblas pagasta Felicianovā.

## Muižas nosaukuma izcelsme
Felicianovas vārda izcelsme nav skaidri zināma, bet pastāv divas versijas. Pirmā: Andžeja Dionizi vecākais dēls Ignacijs valdīja Zabolotjes muižu un Ignacija dēls Andžejs — Eversmuižu (1769), bet Ignacija brālis Felicians, ļoti iespējams, ir bijis īslaicīgs īpašnieks izraidītā muižnieka Jana Bugvecka zemei un bija tikai sācis izveidot Felicianovas (no *nova* — 'jaunā') pusmuižu jeb foļvarku, bet jau 1786. gadā Ozupines muižas īpašnieks ir Zaremba. Otrā versija: Felicija (*Felicia nova*) — sievietes vārds, bet tāds vārds šajā muižā nav zināms.

## Vēsture

### Līdz 1862. gadam
Felicianova ir samērā jauna muiža. 1784. gadā muižu ģenerālās mērīšanas aprakstos tās vēl nav. Ozupines muižas teritorijā minēts folverks *Felicianova*, kurā atradās tikai viena koka lopu mītne *pie akām*. Arī Felicianovas dzirnavas vēl nav bijušas, tās minētas pie Morozovkas sādžas un piederēja Eversmuižai. Ozupine toreiz piederēja Marijai Zarembai, no kuras zemi varēja nopirkt Plenu ģimene un uzcelt ievērojamu muižu, galvenokārt rūpniecības uzņēmumu dēļ. Lauksaimniecībai bija mazāka nozīme. No 21 sādžas astoņas pārgāja Felicianovas īpašumā. 1858. gada *dvēseļu* revīzijā muiža jau bija. Tā nemainīgi piederēja tikai Plenu ģimenei līdz pat 1944. gadam. Tiesa gan, tikai pats muižas centrs ar rūpniecības uzņēmumiem, jo lauku platību sadalīja viensētās.

### No 1862. gada līdz 1918. gadam
1862. gadā Felicianovas muižas zemes platība bija 9 372 262 (desetīna — 1,09225 hektāri), 1897. gadā muižai piederēja 8 sādžas ar 108 saimniekiem un 693 iedzīvotājiem. Darbojās ūdensdzirnavas, ādu apstrādes darbnīcas. Muižas kungu māja bija divstāvu mūra ēka. 1912. gadā īpašnieki bija Mihails un Vasilijs Pleni. Muižas novērtējums bija 33 000 rubļu.

### Pēc Pirmā pasaules kara
Plenu ģimene palika muižā, lai gan zeme tika atsavināta, saglabājot tikai nelielu platību. Plenu ģimene muižu atstāja 1939. gadā, vācbaltiešu izceļošanas laikā. Atgriezās kara sākumā un galīgi to pameta 1944. gadā.

## Literatūra
* Trukšāns A.(sast.) *Ciblas novads. 1. grāmata*, Latgales kultūras centra izdevniecība, Rēzekne 1999

## Ārējās saite
* Felicianovas muiža vietnē *pilis.lv*
Dmitrijs Kvartaļnovs

**Dmitrijs Kvartaļnovs** (; dzimis ) ir bijušais krievu hokejists, tagad treneris.

## Spēlētāja karjera
1989. gadā PSRS hokeja izlases rindās Kvartaļnovs izcīnīja Pasaules čempiona titulu. 1990. gadā bija PSRS hokeja līgas rezultatīvākais spēlētājs. Karjeras laikā 112 spēles aizvadījis arī NHL kluba Bostonas "Bruins" sastāvā. Viņš guva vismaz vienu rezultativitātes punktu savās pirmajās 14 NHL spēlēs. Tas bija līgas rekords līdz pat 2007. gada novembrim, kad rekordu pārspēja Jevgeņijs Malkins.

## Trenera karjera
Trenera karjeru Kvartaļnovs sāka 2009.—10. gada KHL sezonā, uzņemoties Čerepovecas "Severstal" galvenā trenera pienākumus. "Severstal" Kvartaļnovs vadīja nākamās trīs sezonas. No 2012. līdz 2014. gadam Kvartaļnovs bija Novosibirskas "Sibirj" galvenais treneris, taču tad pārņēma Maskavas CSKA galvenā trenera pienākumus. CSKA galvenā trenera pienākumus pildīja trīs sezonas, līdz pēc 2016.—17. gada sezonas noslēguma tika atlaists.

## Ārējās saites
* ''Eliteprospects'' profils
Vikipēdija varaju valodā

thumb|Vikipēdijas varaju valodā logo
**Vikipēdija varaju valodā** () ir bezmaksas tīmekļa enciklopēdijas Vikipēdijas varaju valodas versija. Varaju valoda ir piektā izplatītākā reģionālā valoda Filipīnās.

Tā darbojas kopš 2005. gada 25. septembra. 2014. gada 8. jūnijā tajā bija 1 miljons rakstu, bet pēc 2014. gada oktobra datiem tajā bija vairāk kā 1,193 miljoni rakstu ar 86 aktīviem lietotājiem, lielāko daļu rakstu ir izveidojusi datorprogramma (bots) Lsjbot, kuras autors ir zviedru fiziķis, vikipēdists Sverkers Jūhansons. Bots veido rakstus trīs valodu Vikipēdijās: sebuāņu,  zviedru un varaju valodas versijās.

## Ārējās saites
*
Vikipēdija katalāņu valodā

thumb|Vikipēdijas katalāņu valodā logo
**Vikipēdija katalāņu valodā** () ir bezmaksas tīmekļa enciklopēdijas Vikipēdijas katalāņu valodas versija. Tā darbojas kopš 2001. gada 16. martā, dažas minūtes pēc Vikipēdijas vācu valodā izveidošanas un ir viena no pirmajām Vikipēdijām. Pirmo reizi tika labota 2001. gada 11. jūnijā. Pēc 2023. gada datiem tajā ir vairāk kā 720 000 rakstu. Tajā ir vairāk kā 440 000 reģistrētu lietotāju un 1 278 aktīvo lietotāju. Tā ir divdesmitā lielākā Vikipēdija pēc rakstu skaita. Pilnīgākajiem un kvalitatīvākajiem rakstiem tiek piešķirts vērtīga vai laba raksta statuss.

## Ārējās saites
*
Vikipēdija persiešu valodā

thumb|Vikipēdijas persiešu valodā logo
**Vikipēdija persiešu valodā** () ir bezmaksas tīmekļa enciklopēdijas Vikipēdijas persiešu valodas versija. Tā darbojas kopš 2003. gada 16. decembrī. 2022. gada aprīlī tajā bija izveidi 900 000 rakstu. Tajā ir vairāk kā 423 000 reģistrētu lietotāju un 2611 aktīviem lietotājiem. Tā ir astoņpadsmitā lielākā Vikipēdija pēc rakstu skaita. Pilnīgākajiem un kvalitatīvākajiem rakstiem tiek piešķirts vērtīga vai laba raksta statuss.

## Ārējās saites
*
Noels Hinnerss

**Noels Viljams Hinnerss** (*Noel William Hinners*; dzimis , miris ) bija ASV ģeologs un ģeoķīmiķis. Plašāk pazīstams pēc darbības NASA, kur no 1963. līdz 1989. gadam veicis dažādus zinātniskus un administratīvus darbus.

Noels Hinnerss dzimis Bruklinā apdrošināšanas aģenta Viljama Hinnersa un mājsaimnieces Heizelas Hinnersas septiņu bērnu ģimenē.
Bakalaura grādu augkopības zinātnēs ieguvis Ratgerza Universitātē (1958. gadā), maģistra grādu ģeoloģijā — Kalifornijas Tehnoloģiju institūtā, doktora grādu ģeoķīmijā — Prinstonas Universitātē (1963. gadā).

1963. gadā Hinnerss *[[AT&T]]* filiālē *Bellcomm* sāka strādāt darbu, kas bija cieši saistīts ar NASA. ''Apollo'' programmas ietvaros darbojās zinātnes plānā, piedalījās nolaišanās vietu izvēlē. 
1972. gadā viņš kļuva par NASA Mēness programmas direktoru. 1974. gadā Hinnerss kļuva par NASA administratora vietnieku kosmosa zinātnes jomā.

1979. gadā Hinnerss atstāja NASA un kļuva par Nacionālā gaisa un kosmosa muzeja Smitsona institūta direktoru. 1982. gadā viņš atstāja šo amatu, lai kļūtu par NASA Godarda Kosmosa lidojumu centra direktoru. 1987. gadā Hinnerss kļuva par NASA Galveno zinātnieku un NASA administratora asociēto vietnieku.

1989. gadā Hinnerss pārgāja darbā uz *[[Lockheed Martin]]* kā lidojumu sistēmu viceprezidents. Viņa darbs bija cieši saistīts ar NASA projektiem *[[Mars Global Surveyor]]*, *[[Mars Surveyor Program]]*, *[[Mars Reconnaissance Orbiter]]*, *[[Stardust]]*, *[[Genesis (kosmiskais aparāts)|Genesis]]*, kā arī kosmiskajām kodolenerģētikas sistēmām. *Lockheed Martin* viņš atstāja 2002. gadā

## Ārējās saites
* Dr. Noel W. Hinners  NASA
* Noel Hinners, a top NASA official, dies at 78 Martin Weil, Washington Post, 2014-09-09
Šteinbergs

**Šteinbergs** (, no *Stein* — 'akmens' un *Berg* — 'kalns'; sieviešu dzimtē Šteinberga) ir vācu cilmes uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:

* Ivars Šteinbergs (dzimis 1991) — latviešu dzejnieks;
* Ivo Šteinbergs (dzimis 1993) — latviešu skeletonists;
* Mārcis Šteinbergs (dzimis 2001) — latviešu basketbolists
* Romāns Šteinbergs (*Roman Steinberg*; 1900—1928) — igauņu cīkstonis;
* Valentīns Šteinbergs (1915/1918—2011) — latviešu padomju politiķis, filozofs un vēsturnieks, LVU rektors.
Arnolds Rutkovskis

**Arnolds fon Rutkovskis** (; dzimis , miris ) bija vācbaltiešu izcelsmes Latvijas luterāņu mācītājs. 

Dzimis Kalnamuižas luterāņu baznīcas mācītāja Ādolfa Rutkovska ģimenē. Studēja Tērbatas universitātē. Darbojies Latviešu literārā biedrībā. Septiņu bērnu tēvs. 1919. gada 27. februārī kopā ar dēlu komunistu arestēts, pārvests uz Jelgavu, tuvojoties landesvēra karaspēkam, nošauts Jelgavas cietuma pagalmā.

Viens no Arnolda fon Rutkovska dēliem - Lotārs Štengelis-fon Rutkovskis.
Āvo Pikūss

**Āvo Pikūss** (; dzimis ) ir bijušais Igaunijas riteņbraucējs. Viņš bija daļa no PSRS komandas, kura uzvarēja 100 km komandu braucienā 1976. gada vasaras olimpiskajās spēlēs un 1977. gada Pasaules čempionātā, kā arī finišēja otrajā vietā 1975. un 1978. gada Pasaules čempionātā.

Laikā no 1974. līdz 1977. gadam Pikūss četras reizes uzvarēja PSRS čempionātā grupas braucienā.

1975. gadā viņš finišēja trešais Miera brauciena daudzdienu sacensībās. 1977. gadā viņš uzvarēja šo sacensību kopvērtējumā, bet 1975. un 1977.—1979. gadā komandu vērtējumā; 1977. gada sacensībās viņš bija līderis no starta līdz finišam. 1977. gadā viņš uzvarēja *[[Circuit de la Sarthe (riteņbraukšana)|Circuit de la Sarthe]]* un 1978. gadā *Giro delle Regione* sacensībās.

1981. gadā viņš beidza riteņbraucēja karjeru un vairākus gadus veiksmīgi piedalījās autorallijā. Vēlāk viņš strādāja autoservisā.

Pikūss ir Igaunijas Olimpiskās komitejas goda biedrs un piecas reizes atzīts par Igaunijas gada sportistu (1974—1978). 2001. gadā viņam tika piešķirts Igaunijas Sarkanā krusta ordenis. Viņš ir precējies un viņam ir trīs meitas un dēls.

## Atsauces

## Ārējās saites

* https://pantheon.world/profile/occupation/cyclist/country/estonia
Harijs Pārčs

**Harijs Pārčs** (; dzimis , miris ) bija amerikāņu komponists, viena no pazīstamākajām personībām pēckara avangarda mūzikā.

1947. gadā viņš publicēja grāmatu *[[Genesis of a Music]]*.

thumb|200px
thumb|220px|''Quadrangularus Reversum''

## Studijas albumi
* *The World of Harry Partch* (*[[Columbia Masterworks]]* MS 7207 & MQ 7207, 1969)
* *Delusion of the Fury* (LP *Columbia Masterworks* M2 30576, 1971; CD *[[Innova]]* 406, 2001)
* *Enclosure II* (*early speech-music works*) (*Innova* 401)
* *Enclosure V* (*"On a Greek Theme"*) (*Innova* 405)
* *Enclosure VI* (*"Delusion of the Fury"*) (*Innova* 406)
* *The Seventeen Lyrics of Li Po* (*Tzadik*, 1995). ASIN B000003YSU.
* *Revelation In The Courthouse Park* (*[[Tomato Records]]* TOM-3004, 2003)

### Dokumentālās filmas
* *Enclosure I* (*Innova* 400, VHS)
* *Enclosure IV* (*Innova* 404, VHS) *"Delusion"*, *"Music of HP"*
* *Enclosure VII* (*Innova* 407, DVD) *"Delusion"*, *"Dreamer"*, *Bonus Album*, *"Revelation"*
* *Enclosure VIII* (*Innova* 399, DVD)
* *Musical Outsiders: An American Legacy — Harry Partch, [[Lou Harrison]] & [[Terry Riley]]*

## Literatūra
* *Blackburn, Philip* (1998). *Harry Partch: Enclosure III*. *Saint Paul: Innova*. .
* *Gilmore, Bob* (1998). *Harry Partch, A Biography* *New Haven: Yale University Press*.
* *Partch, Harry* (1974). *Genesis of a Music*. *New York: Da Capo Press*. .
* *Partch, Harry* (1991). *Bitter Music: Collected Journals, Essays, Introductions and Librettos,* *Champaign: University of Illinois Press*.

## Ārējās saites

* Oficiālā mājaslapa
* www.corporeal.com
Agrinja

**Agrinja** () ir pilsēta Grieķijā, Etolijas un Akarnanijas nomes lielākā pilsēta. Izvietojusies valsts rietumos uz ziemeļiem no Trihonidas ezera. Pilsētas galvenie ienākumu avoti ir tabakas rūpniecība un olīvu audzēšana.

## Vēsture
Saskaņā ar mitoloģiju pilsētu ap 1600.—1100. gadu p.m.ē. dibinājis Etolijas karalis Agrijs. Senpilsēta atrodas ap 3 km uz ziemeļaustrumiem no mūsdienu Agrinjas, tajā veikti arheoloģiskie izrakumi. No viduslaikiem līdz 1836. gadam pilsēta saukta par **Vrahoru** ().

Pilsēta strauji izaugusi 19. gadsimta beigās un 20. gadsimta sākumā, kad tajā apmetās ievērojams grieķu izceļotāju skaits no Mazāzijas. Pēc Otrā pasaules kara ziemeļos no pilsētas izbūvētas divas hidroelektrostacijas, kas arī sekmēja pilsētas izaugsmi.

## Ārējās saites
Daina Sirmā

**Daina Sirmā** (dzimusi **Daina Luste** 1958. gada 10. novembrī) ir latviešu dzejniece.

## Biogrāfija
Daina Sirmā mācījusies Dikļu pamatskolā, pēc tam tagadējā Valmieras Valsts ģimnāzijā. Studējusi filoloģiju Latvijas Valsts universitātē. Strādājusi par latviešu valodas un literatūras skolotāju Valmieras Valsts ģimnāzijā. Viņas dzīvesbiedrs ir uzņēmējs Aivars Sirmais, ģimenē izaudzināti trīs bērni, viens no tiem pazīstams kā pavārs un TV kulinārijas raidījumu vadītājs Mārtiņš Sirmais.

D. Sirmā dzejoļus rakstījusi kopš jaunības. Viņas pirmā publikācija ar Dainas Lustes vārdu bija 1977. gada 19. janvārī Valmieras laikrakstā "Liesma". Turpmākajos gados līdz 1981. gadam viņas dzejoļi publicēti izdevumos "Karogs", "Literatūra un Māksla", "Draugs" un "Padomju Students". Sekoja vairākus gadus ilga pauze, pēc tam no 1990. gada sekoja dažas dzejas publikācijas Valmieras laikrakstā "Liesma", tajā regulāri publicēti arī D. Sirmās raksti par kultūras un izglītības aktualitātēm.

2011. gadā D. Sirmā apmeklēja Literārās Akadēmijas Dzejas meistardarbnīcu Ronalda Brieža vadībā. Šajā laikā viņa strādāja pie jauniem dzejoļiem, un 2012. gada pavasarī tika izdota viņas debijas dzejas grāmata "Kailsals", kas guva cildinošas atsauksmes kritikā. 2013. gada sākumā grāmata ieguvs Literatūras gada balvu 2012 nominācijā "Labākā debija".

2014. gada Dzejas dienās izdota otrā D. Sirmās dzejas grāmata "Iekšpagalms", un arī tā tika kritikā uzņemta atzinīgi. Kritiķe Anda Baklāne uzsvēra Sirmās prasmi oriģināli tēlot Latvijas vēstures dramatiskas epizodes. 2015. gada dzejas dienās "Iekšpagalms" saņēma žurnāla "Latvju Teksti" balvu dzejā kā aizvadītā gada labākais krājums.

2017. gada novembra beigās iznāca autores trešais dzejoļu krājums "Dievaines". Tas nominēts laikraksta "Diena" gada balvai kultūrā, kā arī ieguvis Literatūras gada balvu kā labākais dzejoļu krājums. 2018. gada novembrī krājums saņēma arī Ojāra Vācieša prēmiju.

## Bibliogrāfija
* *Kailsals*. Rīga: Pētergailis, 2012.
* *Iekšpagalms*: dzeja. Rīga: Pētergailis, 2014.
* *Dievaines*. Rīga: Pētergailis, 2017.
* *Austra*. Rīga: Pētergailis, 2025.

## Atsauces
Ērnrūts

**Ērnrūts** var būt:

* Kazimirs Ērnrūts (*Casimir Ehrnrooth*; 1931―2015) ― somu uzņēmējs;
* Leo Ērnrūts (*Leo Ehrnrooth*; 1877―1951) ― somu jurists un politiķis
Grifs (mitoloģija)

[thumb|right|200px|Grifa statuja [Svētā Marka bazilika|Svētā Marka bazilikā Venēcijā]]
**Grifs** (;, ) ir mitoloģiska būtne ar lauvas ķermeni, asti un pakaļējām kājām, ērgļa galvu un spārniem, ērgļa nagiem uz priekšējām kājām. Tā kā lauva tradicionāli tika uzskatīts par zvēru karali un ērglis par putnu karali, grifu var uzskatīt par īpaši spēcīgu un dižciltīgu radījumu. Dažkārt grifu var uzskatīt par visu radījumu karali. Grifs ir zināms kā dārgumu un nemateriālo vērtību sargātājs.

Grifi ir bieži sastopami Senās Grieķijas mākslā un citos vēsturiskos avotos, tomēr ir atrasti pierādījumi par vēl senākiem grifiem līdzīgu radījumu attēlojumiem Senās Persijas un Senās Ēģiptes mākslā, pat 3000 gadu p.m.ē. senā vēsturē. Senatnē grifs bija dievišķā spēka simbols, dievišķā sargātājs. Mūsdienās grifi bieži ir attēloti arhitektūras objektos un ģerboņos.

## Heraldikā

POL Inflanty IRP COA.svg|Livonijas hercogistes ģerbonis
Coat of arms of Latvia.svg|Latvijas ģerbonis
Coat of arms of Latgale.svg|Latgales ģerbonis
Coat of arms of Vidzeme.svg|Vidzemes ģerbonis
POL województwo zachodniopomorskie COA.svg|Pomerānijas ģerbonis
Emblem of Crimea.svg|Krimas Autonomās Republikas ģerbonis


## Atsauces

## Ārējās saites
Tatjana Soroko

**Tatjana Soroko** (, ; dzimusi ) ir krievu un amerikāņu modele un žurnāliste. Viņa vislabāk ir pazīstama ar fotogrāfijām *Vogue*, *Harper's Bazaar*, *[[Cosmopolitan]]* un *[[Elle]]*.

Modeles karjeru sāka 1991. gadā, kad parakstīja līgumu ar *Marilyn Agency*. Tatjana izpelnījās atzinību modes industrijā un tika uzaicināta demonstrēt vairāku elitāru modes namu tērpus. 1992. gadā apprecējās ar mākslas galerijas īpašnieku Seržu Soroko.

Viņa ir sadarbojusies ar tādiem pasaulslaveniem modes namiem kā *Yves Saint Laurent*, *[[Koko Šanela|Chanel]]*, *Christian Dior*, *Prada*, *Armani*, *Vivienne Westwood*, *Donna Karan*, *Calvin Klein*, *Marc Jacobs*, *Dolce & Gabbana*, *Versace*, *Roberto Cavalli*,  *Valentino*, *Gianfranco Ferre*, *Christian Lacroix*, *Issey Miyake*, *Commes des Garcons*, un *Karl Lagerfeld*.

Soroko bija arī *Ungaro*, *Yves Saint Laurent*, *Donna Karan* un *[[Honda Integra]]* ar Bredu Pitu reklāmas seja.

Līdz 2006. gadam viņa bija pazīstama kā "supermodele".

## Atsauces

## Ārējās saites

* ''Tatiana Sorokko Fashion Model Directory online'' profils
Fjodors Apraksins

Grāfs **Fjodors Apraksins** (; dzimis , miris ) bija krievu politiķis. Cara Pētera I domubiedrs un viens no Krievijas kara flotes dibinātājiem. Komandējis krievu floti Ziemeļu kara laikā. Pirmais Igaunijas guberņas gubernators (1719—1728).

## Dzīvesgājums
Dzimis 1661. gadā, no 10 gadu vecuma kalpoja cara Fjodora III galmā. Galmā pietuvinājās nākamajam imperatoram Pēterim I. 1692. gadā Apraksinu iecēla par Arhangeļskas gubernatoru, kur viņš vadīja pirmā kroņa tirdzniecības kuģa "Svētais Pavils" celtniecību. No 1697. gada darbojās Voroņežā, kur uzraudzīja kara flotes būvniecību. Vēlāk bija Azovas cietokšņa gubernators.

Vadīdams Krievijas kara floti, Lielā Ziemeļu kara laikā 1714. gada jūlijā/augustā guva uzvaru pret zviedriem Hanko pussalas kaujā (*Гангу́тское сраже́ние, Sjöslaget vid Hangö udd*), kurā krievu flote uzvarēja zviedru floti, kas bija pirmā nopietnā Krievijas kara flotes uzvara tās vēsturē. 1722. gadā piedalījās kampaņā pret Persiju.

Saglabāja ietekmi valsts lietās arī pēc Pētera I nāves, 1726. gadā kļūdams par Augstākās slepenās padomes locekli. Zaudējot ietekmi, kad tronī sāka valdīt Pēteris II, Apraksins pārcēlās uz Maskavu, kur mira un tika apglabāts klosterī. Kaps nopostīts 1930. gados.

## Ārējās saites
CyanogenMod

***CyanogenMod*** () ir vairs neuzturēta atvērtā pirmkoda operētājsistēma viedtālruņiem un planšetdatoriem, kura tika veidota uz *[[Android (operētājsistēma)|Android]]* mobilās platformas pamata. Tā tika izstrādāta kā brīva un atvērta pirmkoda programmatūra, balstoties uz oficiālajām *[[Google]]* *Android* izlaidēm, pievienojot savu un trešo pušu kodu. Sākotnēji *CyanogenMod* izlaides tika piedāvātas saskaņā ar ikdienas, starpmērķu un "stabilās versijas" plānu; bet kopš *CyanogenMod* 11 M6 izlaides "stabilās versijas" apzīmējums vairs netika lietots un to aizvietoja regulāras *M* versijas, kuras bija daļa no *CyanogenMod* izstrādes modeļa.

2013. gadā projekta radītājs Stīvs Kondiks ieguva riska finansējumu, izveidojot uzņēmumu *Cyanogen Inc.*, lai ļautu komercializēt projektu, tomēr pēc viņa domām uzņēmums neguva panākumus no projekta veiksmes un 2016. gadā viņš to pameta restrukturizācijas laikā, kuras ietvaros tika nomainīts izpilddirektors, slēgti biroji un projekti, izbeigti pakalpojumi un uzņēmuma nākotne kļuva neskaidra. Projekta pirmkods kā atvērtais pirmkods kļuva par pamatu jaunam atzaram ar nosaukumu *[[LineageOS]]* un kopiena turpina darbu pie tā uzturēšanas.

*CyanogenMod* piedāvā iespējas, kuras nav pieejamas oficiālās mobilo iekārtu ražotāju uzstādītajā programmatūrā. *CyanogenMod* piedāvātās iespējas iekļauj pielāgojamu vizuālo tēmu atbalstu, FLAC audio formāta atbalstu, lielu *[[Access Point Name]]* sarakstu, OpenVPN klientu, *Privacy Guard* – pa lietotnēm nodalītu atļauju pārvaldības lietotni, atbalstu iekārtas izmantošanai kā bezvadu interneta piekļuves punktu, CPU virstaktēšanu un citus ātrdarbības uzlabojumus, virtuālās pogas un citus planšetdatoru pielāgojumus, ātrās pārslēgšanas slēdžus novelkamajā paziņojumu izvēlnē (tādiem iestatījumiem kā Wi-Fi, Bluetooth un GPS), kā arī citus lietotāja saskarnes uzlabojumus. Saskaņā ar autoru apgalvoto, *CyanogenMod* nesatur ne spiegojošas lietotnes, ne apmaksātas reklāmas programmas. Tiek apgalvots arī, ka *CyanogenMod* uzlabo ātrdarbību un stabilitāti, salīdzinot ar oficiālām izlaidēm.

## Atsauces

## Ārējās saites
* 
** Wiki
** Atbalstītās iekārtas
* 
* 
* ''Android'' izejas kods
*
Ultimate Fighting Championship

***Ultimate Fighting Championship*** (UFC) ir pasaules lielākā jauktās cīņas mākslas pasākumu rīkotājkompānija, kas nodrošina dalību pasaulē prasmīgākajiem šī sporta veida pārstāvjiem. UFC rīko pasākumus visā pasaulē, tomēr vairums to notiek valstī, kur UFC tika izveidots, — ASV. UFC cīņu dalībnieki tiek sagrupēti deviņās svara kategorijās, UFC darbojas pēc tās izdotajiem vienotajiem jauktās cīņas mākslas noteikumiem.

Līdz šodienai notikuši vairāk kā 250 UFC rīkotie pasākumi. Pirmais UFC pasākums notika Denverā, ASV, 1993. gada 12. novembrī. UFC izveidoja Arts Deivijs, Džons Miliuss un Orions Greisijs ar mērķi popularizēt Amerikā Greisiju atzara brazīļu džiudžitsu sacenšoties pret dažādu sporta disciplīnu pārstāvjiem (piemēram, boksa, džudo), it īpaši tādiem, kuri nebija specializējušies cīņai uz zemes un ar sāpju vai žņaugšanas paņēmieniem. Ar laiku cīnītāji pielāgojās un dažādu sporta disciplīnu prasmes apvienoja vienā, izveidojot jaunu sporta disciplīnu, kas tagad ir zināma kā jauktā cīņas māksla.
## Noteikumi
Pašreizējos UFC noteikumus sākotnēji noteica Ņūdžersijas Atlētikas vadības departaments. Ņūdžersijā pieņemtie "Unified Rules of Mixed Martial Arts" tika apstiprināti arī Nevadā, Luiziānā un Kalifornijā. Šos noteikumus izmantoja citas ASV promouteru kompānijas, kļūstot par obligātiem štatiem, kas pieņēma šos noteikumus, un tādējādi tie kļuva par "de facto" standarta noteikumu sarakstu profesionāliem MMA sportistiem.
### Svara kategorijas
Uz 2016. gada janvāri UFC bija 9 svara kategorijas (netitula cīņās bija atļauts puskilograma liekais svars):

## Izcilākie cīkstoņi
### Esošie čempioni
(dati uz 2026. gada 25. janvāri)
| class="wikitable" border="1" cellpadding="3"
|+
|- bgcolor="#e3e3e3"
! Divīzija
! Čempions
! Titula izcīnīšanas datums
! Titula aizstāvēšanu skaits
|-
| colspan="4" align="center" |*Vīrieši*
|-
|**Smagais svars**
| Toms Aspināls 
| 2025. gada 21. jūnijā (*UFC on ABC: Hill vs. Rountree Jr.*)
| 0
|-
|**Pussmagais svars**
| Alekss Pereira
| 2025. gada 4. oktobrī (*[[UFC 320]]*)
| 0
|-
|**Vidējais svars**
| Hamzats Čimajevs
| 2025. gada 16. augustā (*[[UFC 319]]*)
| 0
|-
|**Pusvidējais svars**
| Islams Mahačevs
| 2025. gada 15. novembrī (*[[UFC 322]]*)
| 0
|-
|**Vieglais svars**
| Ilija Topurija
| 2025. gada 28. jūnijā (*[[UFC 317]]*)
| 0
|-
|**Pusvieglais svars**
| Aleksandrs Volkanovskis
| 2025. gada 12. aprīlī (*[[UFC 314]]*)
| 0
|-
|**Vieglākais svars**
| Petrs Jans
| 2025. gada 6. decembrī (UFC 323)
| 0
|-
|**Visvieglākais svars**
| Džošuā Vans 
| 2025. gada 6. decembrī (UFC 323)
| 0
|-
| colspan="4" align="center" |*Sievietes*
|-
|**Pusvieglais svars**
|vakants
| 
| 
|-
|**Vieglākais svars**
| Keila Herisone
| 2025. gada 7. jūnijā (*[[UFC 316]]*)
| 0
|-
|**Visvieglākais svars**
| Valentīna Ševčenko
| 2024. gada 14. septembrī (*[[UFC 306]]*)
| 2
|-
|**Minimālais svars**
| Makenzija Derna
| 2022. gada 25. oktobrī (*[[UFC 321]]*)
| 0
|}

## Atsauces

## Ārējās saites
* UFC oficiālā mājaslapa
Durbes iela (Rīga)

**Durbes iela** ir iela Rīgā, Kurzemes rajonā, Dzirciema apkaimē. Iela sākas no Kuldīgas ielas, krusto Daugavgrīvas ielu un beidzas Zunda krastā, apļveida krustojumā ar Nameja krastmalu. Kopējais ielas garums ir 450 metri, tā klāta ar asfalta segumu. Ielā ir pārsvarā darījumu apbūve.

Durbes ielā 4 atrodas Rīgas Starptautiskā ekonomikas un biznesa administrācijas augstskola.

## Vēsture
Durbes iela ir izveidota 2010. gadā ar Rīgas domes lēmumu vienlaikus ar citām šī rajona jaunajām ielām: Aisteres ielu un Nameja krastmalu. Ielas izbūve tika pabeigta 2013. gadā līdz ar Krišjāņa Valdemāra ielas un Daugavgrīvas ielas satiksmes mezgla izbūvi.

Iela nosaukta Durbes — pilsētas Kurzemē — vārdā.

## Ielu savienojumi
Durbes iela ir savienota ar šādām ielām:
* Kuldīgas iela (T veida krustojums)
* Kliņģeru iela (savienojums gājējiem)
* Daugavgrīvas iela
* Aisteres iela (T veida krustojums)
* Nameja krastmala (apļveida krustojums)

## Skatīt arī
* Dzirciems

## Atsauces
Šnepsts

**Šnepsts** (sieviešu dzimtē Šnepste) ir latviešu cilmes uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:
* Aivars Šnepsts (1957) — latviešu bobslejists;
* Harolds Šnepsts (1954) — latviešu izcelsmes Kanādas hokejists un treneris.

## Skatīt arī
* Šņepsts
Arvīds Platpers

**Arvīds Platpers** (dzimis  Siguldā) ir latviešu politiķis un diriģents. Bijis 12. Saeimas deputāts, ievēlēts no partijas "No sirds Latvijai", 2017. gadā pievienojies Latvijas Reģionu apvienības frakcijai.

## Biogrāfija
1976. gadā pabeidzis Latvijas Valsts konservatorijas Mūzikas pedagoģijas nodaļu, iegūstot mūzikas skolotāja vispārizglītojošā skolā specialitāti. 1988. gadā ieguvis mākslas maģistra grādu Latvijas Valsts konservatorijas Kordiriģēšanas nodaļas asistentūrā.

1976. gadā sācis diriģēt vīru kori "Absolventi", 1999. gadā kļuvis par tā māksliniecisko vadītāju. 1982. gadā kļuvis par galveno diriģentu vīru korī "Ķekava", bijis arī tā mākslinieciskais vadītājs. 1998. gada ir Latvijas Mūzikas akadēmijas Mūzikas pedagoģijas nodaļas sieviešu kora diriģents. Strādā arī Mūzikas akadēmijā par pasniedzēju.

Ir bijis vairāku vispārējo latviešu Dziesmu un Deju svētku un Latvijas Skolu jaunatnes dziesmu un deju svētku virsdiriģents.

Piedalījies vairāku mūzikas mācību grāmatu sastādīšanā.

2003. gadā ticis apbalvots ar piektās šķiras Triju Zvaigžņu ordeni.

2018. gadā, publiskojot Latvijas PSR VDK aģentu kartotēku, noskaidrojies, ka A. Platpers ir iekļauts tajā kā ziņotājs "Verdi".

### Politiskā darbība
Biežs politisko partiju mainītājs; A. Platpers desmit gadu laikā bijis septiņos politiskajos spēkos. 2006. gadā kandidējis 9. Saeimas vēlēšanās no partijas "Tēvzemei un Brīvībai/LNNK" saraksta, netika ievēlēts.

2009. gada Latvijas pašvaldību vēlēšanās tika ievēlēts Ķekavas novada domē no Sociāldemokrātiskās partijas-SDP saraksta. 2010. gadā kandidēja 10. Saeimas vēlēšanās no partiju apvienības "Atbildība" saraksta, pēc gada atkal kandidēja un netika ievēlēts 11. Saeimas vēlēšanās no "Tautas kontroles" saraksta. No "Tautas kontroles" saraksta 2013. gadā tika ievēlēts Ķekavas novada domē.

2014. gadā piedalījās partijas "No sirds Latvijai" veidošanā un tika ievēlēts 12. Saeimā no tās saraksta, no kuras izstājās 2017. gada 1. decembrī, lai turpmāk darbotos Latvijas Reģionu apvienības Saeimas frakcijā. Kandidēja 13. Saeimas vēlēšanās no Latvijas Reģionu apvienības saraksta, taču netika ievēlēts. Tāpat pietiekošu vēlētāju atbalstu nesaņēma kandidējot uz vietu Ķekavas novada domē 2021. gada Latvijas pašvaldību vēlēšanās.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Dziesmotā Latgale
Gunta Liepiņa

**Gunta Liepiņa** (dzimusi ) ir latviešu sabiedriska darbiniece, politiķe. Bijusi 11. Saeimas deputāte, pārstāv partiju "Nacionālā apvienība "Visu Latvijai!"—"Tēvzemei un Brīvībai/LNNK"".

## Biogrāfija
Mācījās Jūrmalas 3. vidusskolā.
1983. gadā absolvēja Rīgas Kultūras un izglītības darbinieku tehnikumu svētku režisores specialitātē. 2001. gadā pabeidza studijas Latvijas Universitātes Pedagoģijas un psiholoģijas fakultātē, iegūstot grādu sociālajā psiholoģijā, bet 2009. gadā pabeidza Latvijas Lauksaimniecības universitāti, iegūstot profesionālo maģistra grādu sabiedrības pārvaldē.

2011. gadā nesekmīgi kandidējusi 11. Saeimas vēlēšanās no Nacionālā apvienības "Visu Latvijai!"—"Tēvzemei un Brīvībai/LNNK" saraksta. Piedalījusies 2013. gada pašvaldību vēlēšanās, ievēlēta Jūrmalas domē kā vienīgā Nacionālās apvienības pārstāve. 2014. gadā aprīlī kļuvusi par 11. Saeimas deputāti, mandātu uz laiku noliekot Romānam Naudiņam.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Profils Nacionālās apvienības mājaslapā