open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
28. autobusu maršruts (Rīga)

**28. autobusu maršruts** ir Rīgas sabiedriskā transporta autobusu maršruts, kas kursē no Juglas līdz Langstiņiem, kas atrodas Ropažu novada Garkalnes pagastā.

28. autobusu maršruta kopējais garums ir 25,756 km. Maršruta **[[Jugla (Rīga)|Jugla]]** — **[[Langstiņi]]** kopējais garums ir 12,747 km, bet maršruta **[[Langstiņi]]** — **[[Jugla (Rīga)|Jugla]]** kopējais garums ir 13,009 km.

Darbdienās pa 28. autobusu maršrutu kursē 2 autobusi, bet brīvdienās — 1 autobuss.

28. autobusu maršrutu apkalpo 7. autobusu parks.

Ropažu novada pašvaldība iecerējusi pagarināt maršrutu no Juglas līdz Ulbrokai, lai savienotu Langstiņus ar novada administratīvo centru; ir veikta arī novada iedzīvotāju aptauja. Lai šo ieceri izskatītu, RP SIA "Rīgas satiksme" paredzēts veikt finansiālo izmaksu aprēķinu.
thumb|255px|28. maršruta autobuss Brīvības gatvē Berģos (pietura "Berģi")

## Maršruts
**[[Jugla (Rīga)|Jugla]]** — **[[Langstiņi]]** kursē pa šādām ielām: Murjāņu iela, Silciema iela, Brīvības gatve, Berģu iela, Upesciema iela, Skolas iela (Upesciems) un Elenburgas iela (Langstiņi).

**[[Langstiņi]]** — **[[Jugla (Rīga)|Jugla]]**  kursē pa šādām ielām: Elenburgas iela (Langstiņi), Skolas iela (Upesciems), Upesciema iela, Berģu iela, Brīvības gatve, Silciema iela un Murjāņu iela.

## Pieturvietas
28. autobusu maršrutā pavisam kopā ir 40 pieturas. Maršrutā **[[Jugla (Rīga)|Jugla]]** — **[[Langstiņi]]** ir 20 pieturas, tāpat arī maršrutā **[[Langstiņi]]** — **[[Jugla (Rīga)|Jugla]]**  ir 20pieturas.
thumb|255px|28. maršruta autobuss Brīvības gatves un Silciema ielas krustojumā
thumb|255px|28. maršruta autobuss Silciema ielā
thumb|255px|28. maršruta autobuss Brīvības gatvē
thumb|255px|28. maršruta autobuss Brīvības gatvē

**Agrākie pieturvietu nosaukumi:**

*"Šoseja" - (no 2024.gada 1.augusta - "Rīgas apvedceļš")*

## Skatīt arī
* Rīga
* Autobusu satiksme Rīgā
* Trolejbusu satiksme Rīgā
* Tramvaju satiksme Rīgā
* Sabiedriskais transports Rīgā
* Rīgas satiksme
* Rīgas metropolitēns

## Piezīmes un atsauces

### Atsauces

## Ārējās saites
* www.rigassatiksme.lv
*
Virdžils Grisoms

**Virdžils Aivens "Gass" Grisoms** (*Virgil Ivan "Gus" Grissom*; dzimis , miris ) bija ASV astronauts.
Gājis bojā, gatavojoties Apollo 1 lidojumam.

## Dzīvesgājums
Pēc vidusskolas pabeigšanas Otrā pasaules kara laikā Grisoms kā aviācijas kadets 1944. gadā iestājās ASV Armijā. Pēc pamatapmācības viņš tika nozīmēts kā lietvedis *Brooks Field* bāzē Teksasā. Pēc kara beigām no armijas viņš atvaļinājās 1945. gada septembrī.
Pēc kara viņš strādāja par namdari. 1946. gadā iestājās *Purdue University*. 1950. gadā ieguva bakalaura grādu mehāniskajā inženierijā.

Pēc universitātes beigšanas Grisoms iestājās tikko izveidotajos Gaisa spēkos. Viņš izgāja gaisa kadetu pamatkursu Rendolfa Gaisa spēku bāzē. Korejas kara laikā Grisomu 1951. gada februārī nosūtīja uz kara zonu. Viņš lidoja ar *[[F-86 Sabre]]* iznīcinātāju, veicot 100 izlidojumus kā vadošo iznīcinātāju piesedzējs.

1952. gadā Grisoms atgriezās ASV. Viņš darbojās kā jauno pilotu instruktors Braiena bāzē Teksasā. 1955. gadā viņš iestājās *US Air force Institute of Technology*, kur pēc gada ieguva aeromehānikas bakalaura grādu. 1956. gadā Grisoms iestājās izmēģinātājpilotu skolā Edvardsa Gaisa spēku bāzē.

1959. gadā Grisoms pieteicās pirmajai pilotējamajai kosmisko lidojumu programmai. Pēc fizisko un psiholoģisko pārbaužu sērijas viņš iekļuva septiņu ''Mercury'' astronautu grupā.

[thumb|left|180px|Grisoms pie [Mercury-Redstone 4|Liberty Bell 7 kapsulas]]
1961. gadā Grisoms tika izvēlēts otrajam suborbitālajam lidojumam *[[Mercury-Redstone 4]]*.  viņš ar kosmosa kuģi *Liberty Bell 7* veica nepilnu 16 minūšu lidojumu, kas bija analoģisks Alana Šeparda lidojumam *[[Mercury-Redstone 3]]*. Pēc nolaišanās okeānā negaidīti atsprāga lūka un ūdens sāka ieplūst kapsulā. Grisomam izdevās izkļūt ārā, kur viņu evakuēja ar helikopteru. *Liberty Bell 7* neizdevās izglābt, un tas nogrima 5 km dziļumā.

1963. gadā par jaunā kosmosa kuģa *[[Gemini 3]]* komandējošo pilotu bija nozīmēts Alans Šepards, bet viņam 1964. gada sākumā tika diagnosticēta iekšējās auss saslimšana, tādēļ Šeparda vietā nozīmēja Grisomu. *Gemini 3* startēja , veicot 3 apriņķojumus ap Zemi.

thumb|left|180px|''Apollo 1'' komanda: Grisoms, Vaits un Čafijs
Virdžils Grisoms bija *[[Gemini 6A]]* komandpilota Voltera Širras dublieris. Pēc tam viņš darbojās ''Apollo'' programmā un tika nozīmēts par *[[Apollo 1|AS-204]]* misijas komandieri.  Virdžils Grisoms kopā ar Edvardu Vaitu un Rodžeru Čeifī starta laukumā *[[Apollo 1]]* kapsulā veica treniņus pirms gaidāmā lidojuma, bet negaidīti izcēlās ugunsgrēks. Kabīnes 100 % skābekļa atmosfērā uguns izplatījās tik ātri, ka laikus nepaspēja atvērt lūku, un visi kosmonauti gāja bojā.

## Kosmisko lidojumu kopsavilkums

## Ārējās saites

* Gus Grissom - I Knew Him  
* Indiana Historical Society tribute to Gus Grissom 
* Detailed Biographies of Apollo I Crew - Gus Grissom  - NASA 
* NASA biography 
* Grissom page at Astronaut Memorial Foundation 
* Spacefacts biography
* Roadside America review of Grissom Museum
Andrē Bretons

**Andrē Bretons** (; dzimis , miris ) bija franču rakstnieks, dzejnieks un sirreālisma teorētiķis. Viņš ir plašāk zināms kā sirreālisma kustības dibinātājs un 1924. gada darba "Sirreālisma manifests" autors, kurā viņš definēja arī sirreālisma pamatprincipu — "tīro psihisko automātismu".

## Ārējās saites
* Andrē Bretona darbs "Sirreālisma manifests" 
* Andrē Bretona darbs "Sirreālisma manifests" (fragmenti) 
* Andrē Bretona darbs "Nadja"
Džons Kufuors

**Džons Kofi Aģekums Kufuors** (*John Kofi Agyekum Kufuor*, dzimis ) ir Ganas politiķis no Jaunās patriotiskās partijas. No 2001. gada līdz 2009. gadam Džons Kufuors bija Ganas prezidents. Džons Kufuors bija pirmais prezidents, kurš kopš Ganas neatkarības iegūšanas 1957. gadā ieguva amatu miermīlīgā ceļā, uzvarot Nacionāli demokrātiskās partijas kandidātu. Ieņemdams amatu divreiz pēc kārtas, 2008. gadā vēlēšanās Kufuors vairs nepiedalījās.

## Atsauces
Lāči (uzņēmums)

**Lāči** ir maizes, ceptu mīklas izstrādājumu un kūku ražošanas un tirdzniecības uzņēmums Latvijā. Tas atrodas Mārupes novada Trenčos.

## Vēsture
250px|thumb|left|„Lāču” veikals un kafejnīca Benūžu-Skauģos
[250px|thumb|left|„Lāču” vadītājs Normunds Skauģis izrādam ražotni premjerministram [Valdis Dombrovskis|Valdim Dombrovskim]]
1993. gadā Normunds Skauģis dibināja ceptuvi „Lāči”, kuras nosaukums dots par godu Skauģu ģimenes dzimtajām vectēva mājām Benūžu-Skauģos.

2007. gadā izveidots maizes interneta veikals, kas piedāvā un piegādā uzņēmuma maizi vairāk nekā 200 valstīs. Uzņēmums piedāvā arī ekskursijas pa maizes ceptuvi, kā arī dažādus pasākumus gan bērniem, gan jaunlaulātajiem, kā arī darba kolektīviem.

2008. gadā "Lāču" maizes ceptuves īpašniekam Normundam Skauģim tika piešķirts goda nosaukums "Patriotiskākais uzņēmējs Latvijā". 2009. gadā aptaujā "Latvijā mīlētākais zīmols" "Lāči" saņēma balvu "Unikālākais zīmols Latvijā". Pēc *DDB Consulting* apkopotās informācijas, "Lāči" tika atzīts arī kā otrs ietekmīgākais zīmols Latvijā.

2009. gadā Lāči uzsāka cept trīs veidu EKO maizes — "EKO rupjmaizi", "EKO saldskābmaizi" un "EKO baltmaizi".

2010. gadā laikraksta "Diena" un *Nord Porter Novelli* veidotā Uzņēmuma reputācijas topa — Latvijas Zaļā punkta balvu "Zaļākais uzņēmums Latvijā".

2011 un 2012. gadā laikraksts "Diena" un *Nords Porter Novelli* veidotā "Uzņēmumu reputācijas topā" Normunds Skauģis ieguva apbalvojumu "Uzņēmuma vadītājs ar labāko reputāciju".

Kopš 2013. gada ceptuve ir uzsākusi šokolādes konfekšu ražošanu.

2015. gadā "Lāči" ražotajai rudzu rīvmaizei tika piešķirts pārtikas drošības pārvaldības sistēmas sertifikāts FSSC 22000.

2020. gadā “Lāču” ceptuve sāka ražot divas jaunas veselības maizītes ar jodēto sāli.

## Atsauces
Bretons

**Bretons** var būt:

* Andrē Bretons (*André Breton*; 1896—1966) — franču rakstnieks;
* Lisjēns Petī-Bretons (*Lucien Petit-Breton*; 1882—1917) — Francijas riteņbraucējs.
Patagonijas cūkšņukura skunkss

**Patagonijas cūkšņukura skunkss** (*Conepatus humboldtii*) ir vidēja auguma skunksu dzimtas (*Mephitidae*) plēsējs, kas pieder cūkšņukura skunksu (*Conepatus*) ģintij.

Patagonijas cūkšņukura skunkss dzīvo Patagonijas teritorijā Dienvidamerikā, to var sastapt Čīles un Argentīnas krūmājos un atklātos zālājos, kā arī akmeņainos atsegumos.

## Izskats
Patagonijas cūkšņukura skunkss ir neliela auguma, kompakts ar spēcīgu ķermeņa uzbūvi. Ķermeņa garums, asti ieskaitot, ir 50—60 cm, astes garums 15—18 cm, svars 1,1—4,5 kg. Tēviņi ir nedaudz lielāki par mātītēm. Kažoks ir melnā krāsā ar divām baltām svītrām, kas sākas uz galvas un gar sāniem stiepjas līdz astes pamatnei. Baltās svītras, salīdzinot ar Molīna cūkšņukura skunksu, ir platākas. Muguras virspuses matojums bieži ir tumši brūnā krāsā. Aste melna ar baltiem matu galiem. Sejas matojums tāpat kā pārējiem cūkšņukura skunksiem melns. Garie un spēcīgie priekšķepu nagi un platais, pagarinātais deguns piemēroti zemes rakšanai. Patagonijas cūkšņukura skunksa foto var apskatīt šeit

## Uzvedība
Patagonijas cūkšņukura skunkss ir nakts dzīvnieks, tas ir vientuļnieks un nometnieks, lai gan viena skunksa teritorija var pārklāties ar citu skunksu teritorijām. Teritorijas lielums svārstās no 9,7—16,4 ha. Dienas laikā tas atpūšas kādā alā vai slēptuvē. Katru dienu atpūtas vieta tiek mainīta. 

Briesmu gadījumā tāpat kā citi skunksi tas izmanto smaku, ko izdala ar anālo dziedzeru sekrētu.

## Barība
Lai arī Patagonijas cūkšņukura skunkss ir visēdājs, tas pamatā barojas ar kukaiņiem. Izmantojot savu šņukuru un priekšķepas, tas pārrok zemi kukaiņu, to kāpuru un kūniņu meklējumos. Īpaši vasarā skunkss barojas ar kukaiņiem. Ziemas laikā, kad kukaiņu ir mazāk, tas barojas arī ar maziem grauzējiem, rāpuļiem, putniem, olām, saknēm, augļiem un neatsakās no maitas.

Zinātnieki ir atklājuši, ka Patagonijas cūkšņukura skunkss ir imūns pret klaburčūsku kodieniem. Tas tiek skaidrots divējādi, vai nu laika gaitā tie ir ieguvuši imunitāti, jo bieži ir tikuši sakosti, vai arī Patagonijas cūkšņukura skunksi medī klaburčūskas. 

## Vairošanās
Dabas pētniekiem trūkst informācijas par Patagonijas cūkšņukura skunksa vairošanos, tā tiek salīdzināta ar Amerikas cūkšņukura skunksa vairošanos. Grūsnība ilgst 9 nedēļas, parasti piedzimst 3—7 mazuļi. Māte mazuļus pārtrauc barot ar pienu nevis pakāpeniski, kā tas notiek lielākai daļai zīdītāju, bet krasi, līdzko tie spēj baroties ar kukaiņiem. Tas parasti notiek, kad mazuļiem ir apmēram 2 mēneši. Nav zināms, kad iestājas dzimumbriedums, bet citiem cūkšņukura skunksiem tas iestājas 10—12 mēnešu vecumā.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Humboldt's hog-nosed skunk
* Patagonijas cūkšņukura skunksa foto (flickr.com)
* Patagonijas cūkšņukura skunksa foto (flickr.com)
* Patagonijas cūkšņukura skunksa foto (abro.com)
* Patagonijas cūkšņukura skunkss
Kurzemes futbola čempionāts 2008

**Kurzemes futbola čempionāta 2008. gada sezona** sākās , bet noslēdzās . Tajā piedalījās 4 komandas, kuras aizvadīja četru riņķu turnīru. Bet par Kurzemes čempioniem kļuva SK ELVI.

## Turnīra tabula

**Sp** = Aizvadītās spēles; **U** = Uzvaras; **N** = Neizšķirti; **Z** = Zaudējumi; **+** = Gūtie vārti; **-** = Zaudētie vārti; **V** = Vārtu starpība; **Pkt** = Punkti

## Rezultatīvākie spēlētāji

## Labākie spēlētāji

## Ārējās saites
* Latvijas Futbola federācija
Nelsons

**Nelsons** var būt:

* Andris Nelsons (1978) — latviešu diriģents;
* Ādams Nelsons (*Adam Nelson*; 1975) — ASV vieglatlēts, lodes grūdējs;
* Broks Nelsons (*Brock Nelson*; 1991) — ASV hokejists;
* Dons Nelsons (*Don Nelson*; 1940) — ASV basketbolists un treneris;
* Horācijs Nelsons (*Horatio Nelson*; 1758—1805) — angļu admirālis;
* Prinss Rodžers Nelsons (*Prince Rogers Nelson*), plašāk pazīstams kā Prinss (*Prince*; 1958—2016) — ASV mūziķis;
* Rīss Nelsons (*Reiss Nelson*; 1999) — angļu futbolists;
* Tims Bleiks Nelsons (*Timothy Blake Nelson*; 1964) — amerikāņu aktieris, scenārists un režisors;
* Viktors Nelsons (*Victor Nelsson*; 1998) — dāņu futbolists.

## Skatīt arī
* Nelsona
Šelfa ledājs

thumb|250px|Antarktīdas lielākie šelfa ledāji.

**Šelfa ledājs** ir bieza, peldoša ledus platforma, kas veidojas, ledājam vai ledus vairogam noplūstot okeānā. Šelfa ledāji sastopami tikai Antarktīdā, Grenlandē un Kanādā. Šelfa ledāju biezums variējas no 100 līdz 1000 m.

thumb|left|200px|Ēkstrema šelfa ledāja fronte
thumb|left|200px|Šelfa ledāja veidošanās un sairšana
thumb|left|200px|Šelfa ledāja kustība
Salīdzinājumam, jūras ledus sega veidojas ūdenī tam sasalstot un parasti nav biezāks par 3 m. Jūras ledus pamatā veidojas Ziemeļu ledus okeānā un nelielos apmēros okeānā un jūrās ap Antarktīdu.

Šelfa ledāji galvenokārt veidojas lielām ledus masām gravitācijas ietekmē noplūstot piekrastē un caur šļūdoņiem un ledus straumēm ieplūstot okeāna līčos (Ronnes šelfa ledājs, Eimerija šelfa ledājs), starpsalu šaurumos (Geca šelfa ledājs) vai uz sekla šelfa (Rietumu šelfa ledājs). Apmēram 300 m dziļumā ledus masa nokļūst peldošā stāvoklī. Pie pamatnes ledāja biezums var sasniegt 1000 m. Šelfa ledāja sairšana notiek gar tā saucamo ledāja fronti kalvinga rezultātā. Ledāja mēle izdēdē vairāku faktoru ietekmē, galvenie no kuriem ir kušana no apakšas un nokrišņi no augšas, kā rezultātā izmainās ledus masas balanss un ledājs "aplūzt". Rezultātā ledāju frontes biezums reti pārsniedz 180 m un tā paceļas virs ūdens līmeņa par 20-30 m.

Terminu «šelfa ledājs» pirmais piedāvāja zviedru polārpētnieks Oto Nordenšelds 1909. gadā pēc Larsena šelfa ledāja izpētes.

## Atsauces

## Ārējās saites
Hanss Kelzens

**Hanss Kelzens** (, dzimis , miris ) bija austriešu/ASV jurists un tiesību filozofs. Viens no galvenajiem tiesību pozitīvisma pārstāvjiem. Konstitucionālās tiesas koncepcijas autors. Pirmās konstitucionālās tiesas — Austrijas Konstitucionālās tiesas izveidotājs un tās tiesnesis.

## Dzīvesgājums

Dzimis Prāgā. Divu gadu vecumā ar ģimeni pārcēlās uz Vīni. Pabeidzis ģimnāziju, uzsāka studijas Vīnes Universitātē.  sāka vadīt lekcijas publiskajās tiesībās un tiesību filozofijā.
 Kelsens apprecējās ar Margareti Bondu, pārim bija divas meitas.

Izveidoja un rediģēja vēstnesi *Zeitschrift für öffentliches Recht* Vīnē. Kelzens strādāja pie jaunās Austrijas konstitūcijas izveidošanas. Vēlāk Kelzens tika iecelts par Satversmes tiesas tiesnesi uz mūžu. 1925. gadā viņš publicēja grāmatu *Allgemeine Staatslehre*. 1930. gadā tika atstādināts no amata tiesā.
 
Vēlāk Kelzens tika pieņemts par profesoru Ķelnes Universitātē 1930. gadā. Kad nacisti nāca pie varas Vācijā 1933. gadā, viņš tika atcelts no amata un pārcēlās uz Ženēvu, Šveici. Ženēvā Kelzens sāka vairāk interesēties par starptautiskajām tiesībām. No 1936. līdz 1938. gadam viņš bija profesors vācu Prāgas Universitātē.

 viņš pārcēlās uz Amerikas Savienotajām Valstīm un pasniedza lekcijas Hārvarda Universitātē,  kļuva par politisko zinātņu katedras vadītāju.

Kelzena galvenais mantojums ir daudzu mūsdienu Eiropas konstitūciju modelis. Pēc viņa veidotās sistēmas vadās daudzas valstis pasaulē. Viņa modelim ir raksturīgas konstitucionālās tiesas.

## Ārējās saites
Aija Barča

**Aija Barča** (dzimusi  Usmas pagastā) ir latviešu pedagoģe, sociālā darbiniece un politiķe. A. Barča ir bijusi Saeimas deputāte piecos tās sasaukumos, ir Liepājas partijas biedre. Kopš 2019. gada Latvijas Pensionāru federācijas vadītāja.

## Dzīvesgājums
Mācījās Ugāles vidusskolā, Liepājas Pedagoģiskajā institūtā, augstskolā "Attīstība", bet 2005. gadā ieguva maģistra grādu sociālajā darbā Liepājas Pedagoģijas akadēmijā. Darbojās Liepājas pašvaldībā, sociālās aizsardzības jomā.

## Politiskā darbība
Bijusi Padomju Savienības Komunistiskās partijas biedre.

Jau 1993. gadā nesekmīgi kandidēja 5. Saeimas vēlēšanās no "Zaļā saraksta". Mainījusi politisko piederību un 1997. gadā piedalījusies Liepājas domes vēlēšanās jau kā LSDSP biedre un kļuvusi par domes deputāti mandātu nolikuša kolēģa vietā. 1998. gadā pirmo reizi kļuva par parlamenta deputāti — tika ievēlēta 7. Saeimā, savukārt 8. Saeimas vēlēšanās LSDSP piedalījās nesekmīgi un A. Barča Saeimā atkārtoti netika ievēlēta.

2004. gadā viņa bija Liepājas domes priekšsēdētāja Ulda Seska veidotās Liepājas partijas dibinātāju skaitā, bet 2005. gadā ievēlēta Liepājas domē. 9. Saeimas vēlēšanās Liepājas partija startēja kopā ar Tautas partiju un A. Barča tika ievēlēta 9. Saeimā, kur darbojās Tautas partijas frakcijā. Pēc Tautas partijas aiziešanas no Valda Dombrovska valdības izstājās no frakcijas un turpmāk Saeimā darbojās kā pie frakcijām nepiederoša deputāte.

10. Saeimas vēlēšanās Liepājas partija piedalījās kopā ar Zaļo un Zemnieku savienību un A. Barča tika ievēlēta 10. Saeimā, kur darbojās ZZS frakcijā. Tieši tāpat viņa guva vēlētāju atbalstu arī 2011. gadā notikušajās Saeimas ārkārtas vēlēšanās un turpināja darboties 11. Saeimā. Ievēlēta arī 12. Saeimā. 2018. gada rudenī A. Barča kandidēja arī 13. Saeimas vēlēšanās no Zaļo un Zemnieku savienības, taču netika ievēlēta.

2019. gada maijā A. Barča kļuva par Latvijas Pensionāru federācijas vadītāju, stājoties Andra Siliņa vietā.

2022. gada 14. Saeimas vēlēšanās kandidēja no "Apvienotā saraksta", kurā iesaistījās Liepājas partija, taču netika ievēlēta. Viņa vēlēšanu biļetenos tika svītrota visvairāk no šī saraksta kandidātiem (4031), bet saņēma arī 2943 plusus.

## Apbalvojumi
Apbalvota ar Latvijas Pareizticīgās Baznīcas III šķiras Svētā svētmocekļa Rīgas arhibīskapa Jāņa ordeni.

## Atsauces
Belovežas gārša

**Belovežas gārša** (, ) ir viens no pēdējiem un lielākajiem atlikušajiem Eiropas līdzenumu dižmežiem, iekļauts UNESCO pasaules mantojuma sarakstā. Tā austrumu daļa atrodas Baltkrievijā, bet rietumu daļa — Polijā. Abu valstu robeža iet cauri mežam, un cilvēkiem tā ir slēgta, izņemot vienu robežpārejas punktu tūristiem, kurā ES pilsoņi var iekļūt Baltkrievijas teritorijā bez vīzas. Gāršā savvaļā sastopami apmēram 800 Eiropas lielāko sauszemes dzīvnieku sumbru. Polijas pusē ierīkots Bjalovežas nacionālais parks, bet Baltkrievijā Belovežas gāršas nacionālais parks.

## Skatīt arī
* Belovežas gāršas līgums
* Belovežas gāršas nacionālais parks
* Bjalovežas nacionālais parks
* Gārša

## Atsauces

## Ārējās saites
Astra 4A

**Astra 4A** (sākotnēji **Sirius 4**) ir Luksemburgā bāzēta uzņēmuma SES Astra sakaru pavadonis. To izgatavojusi kompānija Lockheed Martin uz platformas A2100AX bāzes. Tas nodrošina televīzijas, radio translāciju, datu pārraidi un interneta piekļuvi galvenokārt Ziemeļeiropai un Baltijai, bet pārklājums ir visai Eiropai un Āfrikas ziemeļiem. Apgādāts ar 52 Ku joslas un 2 Ka joslas raidītājiem.

Palaists kā *Sirius 4*  ar Krievijas nesējraķeti Proton-M/Briz-M no Baikonuras kosmodroma. Sākotnēji tā īpašnieks bija Zviedrijas kompānija SES Sirius, SES meitas uzņēmums. Jau tolaik 75 % akciju paketes piederēja SES Astra, un tā 2008. gadā palielināja līdz 90 %. 2010. gada martā SES Astra ieguva 100 % SES Sirius akciju. 2010. gada jūnija filiāle tika pārdēvēta par SES Astra. Pavadoni *Sirius 4* savukārt pārdēvēja par *Astra 4A*.

Pavadonis izvietots ģeostacionārajā orbītā punktā 4,8° austrumu garuma. Starta masa bija 4385 kg; izmēri 2 x 3 x 8,3 m; saules bateriju izpletums 26,8 m. Darbības ilgums paredzēts vismaz 15 gadiem. Tas aizvieto pavadoņus Sirius 2 un Sirius 3 kopš 2008. gada janvāra. Pēc kanālu pārņemšanas no tiem, *Sirius 2* tika pārvietots uz citu pozīciju un pārdēvēts par *ASTRA 5A*. *Sirius 3* tika atstāts kā *Sirius 4* rezerve.

*Astra 4A* ir divi augstas jaudas staru kūļi (BSS), katram no kuriem ir pa 20 raidītājiem, kas paredzēti TV signāla uztveršanai mājās ar paraboliskām antenām. Viens stars vērsts Ziemeļeiropai un Baltijai, bet otrs raida Centrāleiropai un Austrumeiropai. Ziemeļu stara jauda ir 52 dBW. Tā uztveršanai nepieciešamas antenas ar 60 cm diametru. Eiropas stara pārklājums ir plašāks, bet tā jauda ir zemāka — 50 dBW. Centrālajai un Austrumeiropai uztverošo antenu diametram jābūt 60—70 cm, bet Rietumeiropai nepieciešamas antenas 60—100 cm diametrā.

Pavadonim ir arī trīs vidējas jaudas stari (FSS) video un datu pārsūtīšanai. Viens Ziemeļeiropai un viens Austrumeiropai kopā seši 72 MHz raidītāji. Trešais pārklāj daļu Āfrikas ar sešiem 36 MHz raidītājiem. Signāla jauda ir 48—51 dBW. Augšupejošā kanāla josla ir 14.0—14.25 GHz un jūtība ir liela, kas ļauj izmantot mazas lietotāju antenas. 

*Astra 4A* ir arī divi Ka joslas 18-30 GHz raidītāji, kas ļauj realizēt interaktīvus pakalpojumus. 

Ar nosaukumu *Astra 4A* no 2005. gada jūnija SES Astra tirgū piedāvāja SES Americom piederošā sakaru pavadoņa *AMC-12* (tagad NSS-10) daļu raidītāju. Tas bija izgatavots uz Spacebus-4000C3 platformas, atradās 37,5° rietumu garuma un nodrošināja sakarus Āfrikai. 2007. gada martā SES cits meitas uzņemums SES New Skies pārņēma šo pavadoni un pārdēvēja par *NSS-10*. *Astra 4A* nosaukums tad tika pārcelts uz *Sirius 4* Ziemeļāfrikas sešu raidītāju kūli, bet no 2010. gada jūnija jau visu pavadoni apzīmēja ar *Astra 4A*.

## Lielākie nomnieki
* Viasat
* Viasat Ukraine

## Atsauces

## Ārējās saites
* ''SIRIUS 4'' apraksts SES-Sirius mājaslapā 
* ''Astra 4A'' TV kanālu uzskaitījums 
* ''Sirius-4'' palaišana Hruņičeva GKNPC
Devenporta

**Devenporta** var būt:
;Vietas
* Devenporta (*Davenport*), pilsēta ASV, Aiovas štatā.

;Cilvēki
* Dominika Devenporta (*Dominique Devenport*; 1996), šveiciešu-amerikāņu aktrise;
* Lindsija Devenporta (*Lindsay Davenport*; 1976), amerikāņu tenisiste.
Džordža V krasts

**Džordža V krasts** () ir dabas apgabals Austrumantarktīdā, D'Irvila jūras krastā. Stiepjas no Eldena raga rietumos (142°02′E﻿) līdz Hadsona ragam austrumos (153° 45' E). Krasts austrumos robežojas ar Otsa krastu, rietumos — ar Adelijas krastu un tiek pieskaitīts Viktorijas Zemei. Galvenie Džordža V krasta ģeogrāfiskie objekti ir Kuka šelfa ledājs rietumos no Mosona pussalas, kā arī divi ievērojami šļūdoņi ar to veidotām ledāju mēlēm — Ninisa glečers un Merca glečers.

Krastu izpētīja un aprakstīja austrāliešu antarktiskā ekspedīcija Daglasa Mosona vadībā (1911—1914) un nosauca Lielbritānijas karaļa Džordža V vārdā par **Karaļa Džordža V Zemi** (*King George V Land*). Vēlāk reģiona ģeogrāfisko nosaukumu sakārtošanas rezultātā to pārdēvēja par Džordža V krastu.

Krasta rietumos Denisona ragā atrodas austrāliešu vasaras lauka nometne Keipdenisona (saukta arī «Komonveltbeja» vai «Mosona būdas»).

## Atsauces
Aleksejs Tereščenko

**Aleksejs Tereščenko** (; dzimis ) ir krievu hokejists, centra uzbrucējs, Krievijas hokeja izlases dalībnieks. Pašlaik (2019) Tereščenko spēlē Kontinentālās hokeja līgas kluba Minskas "Dinamo" rindās.

## Spēlētāja karjera
Profesionāļa karjeru Tereščenko uzsāka 1997.—98. gada sezonā, kad debitēja Krievijas Augstākajā līgā spēlējošajā Maskavas "Dinamo" otrajā komandā. Divas sezonas vēlāk Aleksejs spēlēja jau Krievijas Superlīgā, kopā ar "Dinamo" izcīnot Krievijas čempiona titulu.

2004.—05. gada sezonā Tereščenko kļuva jau par divkārtējo Krievijas čempionu, taču 2005. gada vasarā hokejists pievienojās Kazaņas "Ak Bars" rindām, izcīnot jau savu trešo čempiona titulu, taču divas sezonas vēlāk Tereščenko pievienojās Ufas "Salavat Julajev" vienībām, 2007.—08. gada sezonā kļūstot jau par četrkārtējo Krievijas čempionu.

2009. gada vasarā Aleksejs noslēdza līgumu ar Kazaņas "Ak Bars", 2009.—10. gada sezonā izcīnot Gagarina kausu. "Ak Bars" rindās Tereščenko spēlēja līdz pat 2014. gada vasarai, kad pārcēlās uz Maskavas "Dinamo" rindām.

Krievijas hokeja izlases rindās Tereščenko ir kļuvis par trīskārtēju Pasaules čempionu.

## Ārējās saites
Eiropietis

**Eiropietis** var būt:

* persona, kas dzīvo Eiropā
* Eiropeīdās rases persona, kas pieder pie kādas no Eiropas etniskās grupas, bet var dzīvot ne tikai Eiropā, bet arī citās pasaules daļās, kā piemēram ASV

## Termina vēsture
Vārds *Εὐρώπη* (*Eurṓpē*) sengrieķu valodā sākotnēji apzīmēja vienu no pasaules daļām, kas atradās uz ziemeļiem no Vidusjūras un uz rietumiem no Egejas jūras. Etimoloģija tiek skaidrota vairākos veidos: no grieķu vārdiem *eurýs* („plats”) un *ṓps* („skats, seja”), kas nozīmētu „plaša zeme”, vai arī no feniķiešu vārda *ereb* („rietumi, saulriets”). Grieķu mitoloģijā Eiropa bija feniķiešu valdnieka meita, kuru nolaupīja Zevs, pārvērties par vērsi, bet šis vārds pakāpeniski kļuva par visa kontinenta nosaukumu. 

Viduslaikos latīņu valodā parādījās apzīmējums *europaeus* („eiropietis”), kas sākotnēji nozīmēja kristieti no Eiropas, pretstatā musulmaņiem vai citu reģionu iedzīvotājiem. Renesanses un apgaismības laikmetā termins ieguva plašāku nozīmi, apzīmējot cilvēku, kas pieder pie kopējās Eiropas kultūras un civilizācijas, it īpaši salīdzinājumā ar citām pasaules daļām. 

19. un 20. gadsimtā „eiropietis” kļuva par etnolingvistisku un politisku jēdzienu, kas saistīts arī ar kolonialisma laikmetu un nacionālo identitāti. Mūsdienās šis termins tiek lietots gan ģeogrāfiskā nozīmē (cilvēks no Eiropas kontinenta), gan politiskā nozīmē, īpaši runājot par Eiropas Savienības identitāti un ideju par kopīgu „eiropieša” piederību.
George V

***George V*** var būt:
* Džordžs V Vindzors, Lielbritānijas karalis
* Džordžs Tupou V, Tongas karalis
* Džordža V krasts - dabas apgabals Antarktīdā
Austras koka pasakas. Kāpēc varde nedziedāja

"**Austras koka pasakas. Kāpēc varde nedziedāja**" (starptautiskais nosaukums - "**Tales of The Sunrise Tree. The Frog Who Didn't Sing**") ir 2009. gada zīmēta animācijas filma, kas tapusi studijā *[[JetMedia]]* (Latvija) sadarbībā ar studijām *Qollective* (Slovēnija) un *Sidewinder Films* (Lielbritānija). Kopproducenti — Slovēnijā Gorazds Norčičs (*Gorazd Norčič*) un Lielbritānijā Bobs Sveins (*Bob Swain*). Filmu cikls "Austras koka pasakas" ir iecerēts kā animācijas seriāls bērniem ar dažādiem piedzīvojumiem un pārdzīvojumiem. Šobrīd ir tapusi cikla pirmā filma "Kāpēc varde nedziedāja". Tās ražošanu atbalstīja Eiropas fonds *[[MEDIA]]*, Latvijas Nacionālais Kino Centrs un Kultūrkapitāla fonds. 

Filma veidota izmantojot jauktu tehniku, klasisko animāciju un 3D animāciju. Visi filmas foni veidoti 3D datorgrafikā.

## Pie filmas darbojušies
* Idejas autori un kopproducenti — Inga Prauliņa, Gorazds Norčičs, Bobs Sveins
* Scenārijs — Bobs Sveins
* Režisors — Nils Skapāns
* Mākslinieki — Fransua Bruels, Gorazds Kranjcs

Filmu latviešu valodā ierunājuši:
* Katrīna Pasternaka
* Gundars Āboliņš
* Pēteris Liepiņš
* Ainārs Ančevskis
* Artis Robežnieks
* Uldis Dumpis, un citi.

## Sižets
thumb|left|220px|Austras koka meža iemītnieki gada saullēktu
### Austras koka pasakas
Kaut kur tālu, tālu, brīnumaina meža vistālākajā malā, kur padebešos sniedzas baltas kalnu sniega mices, aug Austras koks. Pie koka saknēm urdz dzidrs avots. Pats koks ir tik vecs un gudrs, ka neviena no apkārtnē dzīvojošajām radībām neatceras laikus pirms koks šeit sāka augt. Uz šejieni nāk dzīvnieki, lai vērotu, kā saullēktā debesu spīdeklis iznirst no koka zariem un iesāk savu ceļojumu debesīs. Kokam ir trīs mazi palīgi - trīs gariņi: meža gariņš Vilis, ūdens gariņš Tuncis un gaisa gariņš Spārīte. Viņi ir labi draugi, kas kopīgiem spēkiem spēj paveikt to, ko katrs atsevišķi nespētu. Viss jau būtu labi, ja otrā meža pusē, dziļi pazemē nedzīvotu Pazemes Māte. Kā no Austras koka nāk viss labais šajā pasaulē, tā viņa rada visu ļauno. Arī viņai ir divi palīgi — slinkais rūķis Bambuls un gļēvais pūķis Horācijs. Mežā norisinās nemitīga cīņa starp labo un ļauno, un nevienam no tiem neklājas viegli, jo kļūdās savu uzdevumu veikšanā gan gariņi, gan viņu pretinieki. Pie koka vienmēr sākas jaunie notikumi.

thumb|left|220px|Meža zvēri modina vardi
### Kāpēc varde nedziedāja
Sākas jauna diena. Pie debesīm nav ne mākonīša, un ir ļoti karsts. Tuncis plunčājas strautā un vaicā Austras kokam, kas notiktu, ja vairs nekad nelītu lietus. Austras koks paskaidro, ka tā vēl nekad nav noticis. Kad dienas kļūst pārāk karstas un sausas, tad vardei jādara savs darbs — ar savu „kva-kva” jāsauc Pērkonvīri, lai tie zemi atkal nomazgā un atdod tai ūdeni. Tikmēr dziļi savā alā Pazemes Māte uzsūta vardei lāstu, kas to iemidzina, un sūta Bambuli un Horāciju, lai tie uzrauga, lai Varde nepamostas un nedzied. Drīz karstums jau ir tik liels, ka strauts saraujas par sīku peļķīti. Izskatās, ka Tuncim draud lielas nepatikšanas.

## Atsauces
Bills Rasels

**Viljams Feltons "Bills" Rasels** (; dzimis , miris ) bija amerikāņu basketbolists, spēlējis centra pozīcijā, visu savu profesionāļa karjeru pavadījis NBA klubā Bostonas "Celtics", ar kuru kopā tika iegūti 11 NBA čempiontituli (1957, 1959, 1960, 1961, 1962, 1963, 1964, 1965, 1966, 1968, 1969).

Pirms karjeras NBA spēlēja Sanfrancisko Universitātes basketbola komandā, kas ieguva NCAA čempiontitulu (1955, 1956). Kopā ar ASV basketbola izlasi izcīnīja zelta medaļu 1956. gada Melburnas vasaras olimpiskajās spēlēs, šajā turnīrā Bills Rasels bija ASV izlases kapteinis. Bills Rasels tiek uzskatīts par vienu no slavenākajiem un labāk spēlējošiem NBA visu laiku spēlētājiem. 1996. gadā tika nosaukts par vienu no 50 izcilākajiem NBA spēlētājiem visā līgas vēsturē.

Pēdējās trīs sezonās pirms spēlētāja karjeras beigšanas B. Rasels strādāja arī par Bostonas kluba spēlējošo treneri. 1975. gadā tika uzņemts Basketbola slavas zālē, vēl ir uzņemts FIBA slavas zālē.

2009. gadā NBA nolēma līgas finālsērijas vērtīgākā spēlētāja balvu (MVP) nosaukt tieši Billa Rasela vārdā.

Miris 2022. gada 31. jūlijā, 88 gadu vecumā.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Basketbola slavas zāles profils 
* FIBA slavas zāles profils
Stīvens Kings

**Stīvens Edvīns Kings** (; dzimis ) ir amerikāņu šausmu literatūras, fantāzijas un zinātniskās fantastikas autors.

## Biogrāfija
Stīvens Kings ir dzimis  Meinas štata lielākajā pilsētā Portlendā. Māte viņu audzināja viena, jo tēvs pameta ģimeni, kad Stīvenam bija tikai divi gadi. 1970. gadā Kings absolvēja Meinas Universitāti, iegūstot angļu valodas bakalaura grādu. Universitātē viņš iepazinās arī ar savu nākamo sievu Tabitu un pārim drīzumā ir jau divi bērni. Vispirms piedzima meita Naomi (1970), bet vēl pēc diviem gadiem — dēls Džozefs.

Pēc universitātes beigšanas Kings strādāja par angļu valodas skolotāju un paralēli bez lieliem panākumiem rakstīja. Slavu atnesa pirmais publicētais romāns "Kerija" ("*Carrie*"), kas nāca klajā 1974. gadā.

Turpmākos gadus Stīvens Kings, ražīgi strādājot, nostiprināja savu šausmu literatūras karaļa statusu, ko apstiprina ne vien milzu tirāžas un liels skaits specializēto literāro balvu, bet arī apbalvošana ar prestižo medaļu "Par izcilu ieguldījumu amerikāņu literatūrā" (*Medal of Distinguished Contribution to American Letters*) 2003. gadā.

1999. gadā Kings smagi cieta ceļu satiksmes negadījumā, kurā viņu notrieca automobilis.

Pašlaik Stīvens Kings pārmaiņus dzīvo trijos sev piederošos īpašumos. Divas mājas atrodas Meinas štatā, bet viena Floridā.

## Pazīstamākie darbi

### Romāni
* "Kerija" (*Carrie*, 1974)
* "Salemas loze" (*Salem's Lot*, 1975)
* "Mirdzums" (*The Shining*, 1977)
* "Tumšais tornis" (*The Dark Tower* 1982—2007) — romānu cikls
* "Zvēru kapiņi" (*Pet Sematary*, 1983; latviski 2003)
* "Tas" (*It*, 1986)
* "Skrienošais cilvēks" (*The Running Man*, 1987) — sarakstījis ar pseidonīmu *Ričards Bahmans*
* "Mizerija" (*Misery*, 1987; latviski 2007)
* "Zaļā jūdze" (*The Green Mile*, 1996)
* "Kaulu soma", (*Bag of Bones*, 1998)
* "22.11.1963", (*11/22/63*, 2011; latviski 2015)

### Stāstu krājumi
* "Naktsmaiņa" (*Night Shift*, 1978)
* "Četri pēc pusnakts" (*Four Past Midnight*, 1990; latviski 2008)

## Ārējās saites
* Oficiālā tīmekļa vietne
Grieķijas basketbola izlase

**Grieķijas basketbola izlase** ir komanda, kas pārstāv Grieķiju tādās starptautiskās basketbola sacensībās kā Olimpiskās spēles, Pasaules čempionāts un Eiropas čempionāts.

Izlases lielākais panākums ir uzvara 1987. un 2005. gada Eiropas čempionātos, kā arī otrā vieta 2006. gada Pasaules čempionātā.

Pašlaik (2025. gada februāris) Grieķijas izlase FIBA Pasaules izlašu rangā ieņem 13. vietu.

## Sasniegumi

## Atsauces

## Ārējās saites
* FIBA Europe profils 
* Grieķijas basketbola federācija
Keipdenisona

**Keipdenisona** (), saukta arī «Komonveltbeja» (*Commonwealth Bay*) vai «Mosona būdas» (*Mawson's Huts*), ir bijusī austrāliešu polārās ekspedīcijas bāzes stacija Džordža V krastā Austrumantarktīdā. Izvietojusies Denisona ragā Komonvelta līča krastā.

thumb|left|250px|Keipdenisonas bāze 1912. gadā.
Staciju izbūvēja 1912. gadā Daglasa Mosona vadītās Austrālāzijas Antarktiskās ekspedīcijas laikā. Stacija sastāvēja no dzīvojamās ēkas un vairākām speciālām dažādu jomu pētījumu ēkām (magnetogrāfija, astronomija, meteoroloģija u.c.). 1912. gada ziemā stacijā pārziemoja 18 cilvēku komanda, bet otrajā, neplānotajā 1913. gada ziemā — septiņu cilvēku komanda. Kopš tā laika stacija pastāvīgi netiek izmantota. 1931. gadā BANZARE ekspedīcija izkāpa krastā Denisona ragā, lai formāli pieteiktu Lielbritānijas teritoriālās pretenzijas uz Džordža V Zemi. 1978. gadā tika uzstādīta «Granholma būda» (*Granholm Hut*) lauka zinātnisko partiju nodrošināšanai. 1986. gadā stacijas konservācijas darbu nodrošināšanai tika uzstādīta «Sērensena būda» (*Sørensen Hut*). 1990. gadā tika uzstādīta automātiskā meteoroloģiskā stacija (67°00’33”S; 142°39’51”E).

Keipdenisonas stacija ir viena no sešām tā sauktā "Heroiskā Antarktikas perioda" saglabātajām cilvēka būvētajām struktūrām. Kopš 2004. gada stacijai un tās apkārtnei ir piešķirts Antarktīdas speciāli aizsargāta areāla statuss.

Keipdenisonas stacija oficiāli ir atzīta par vējaināko vietu uz planētas jūras līmenī. Katabatiskie vēji šajā apvidū sasniedz lielu ātrumu un spēku ilgstošos laika posmos. 1912. gada maijā tika reģistrēts vēja ātrums 322 km/h (mēneša vidējais vēja ātrums bija 98 km/h). 1913. gadā 22 mēnešu vidējais vēja ātrums bija virs 71 km/h, bet 5.—6. jūlija 12 stundu vidējais vēja ātrums 143,2 km/h, 5. jūlija vienas stundas vidējais vēja ātrums — 154,5 km/h

## Atsauces

## Ārējās saites
* Stephen Powell. Heroic huts and beyond: Managing Australia’s historic Antarctic heritage places
Ķeriet Smārtu! (filma)

**"Ķeriet Smārtu!"** () ir 2008. gada ASV asa sižeta spiegu kinokomēdija. Filmas režisors ir Pīters Sīgals. Viens no producentiem, Leonards Sterns, ir arī oriģinālā seriāla producents. Filma veidota pēc seriāla "Ķeriet Smārtu!" motīviem.

Galvenās lomas atveido Stīvs Karels, Anna Hetaveja, Dveins Džonsons, Alans Ārkins un Terenss Stemps. Bērnijs Kopels, kas atveido Zigfrīdu oriģinālajā seriālā arī parādās filmā. Filma ir par analītiķi vardā Maksvels Smārts (Karels), kurš sapņo kļūt par īstu aģentu un profesionālu spiegu.

Filmas pirmizrāde Ziemeļamerikā notika . "Ķeriet Smārtu!" saņēma dažādus kritiķu vērtējumus, tomēr neskatoties uz to filma ir finansiāli veiksmīga nopelnot vairāk nekā  ASV dolāru pie  liela budžeta.

## Lomās

## Atsauces

## Ārējās saites
Filadelfijas "76ers"

**Filadelfijas "76ers"** () ir profesionāls ASV basketbola klubs, kas ir bāzēts Filadelfijā, Pensilvānijas štatā, ASV. Klubs spēlē Nacionālās basketbola asociācijas Austrumu konferences Atlantijas divīzijā. Tas tika dibināts 1939. gadā ar nosaukumu **Sirakjūsas "Nationals"** un kopš 1949. gada spēlē NBA.

Pastāvēšanas vēsturē "76ers" ir 3 reizes uzvarējis NBA (1954–55, 1966–67, 1982–83), 9 reizes ir kļuvis par konferences uzvarētāju un 5 reizes — divīzijas čempionu. Pirmo uzvaru NBA čempionātā tā ieguva 1955. gadā kā Sirakjūsas "Nationals". Mājas spēles komanda aizvada *[[Wells Fargo Center]]* arēnā.

## Sasniegumi
* **[[NBA čempioni|Čempioni]]**: 3
** , , 

* **Konferences čempioni**: 9
** , , , , , , , , 

* **Divīzijas čempioni**: 5
** , , , , 

## Ārējās saites

* Kluba oficiālā mājaslapa 
* Basketball-Reference.com profils  
* MySpace profils
32. autobusu maršruts (Rīga)

thumb|250px|32. autobuss galapunktā Piņķos, Meistaru ielā
thumb|255px|32. maršruta autobuss uz Kalnciema ielas
thumb|255px|32. maršruta autobuss uz Kalnciema ielas
thumb|255px|32. maršruta autobuss izbrauc no Abrenes ielas galapunkta
thumb|255px|32. maršruta autobuss uz 13. janvāra ielas
thumb|255px|32. maršruta autobuss uz Abrenes ielas
**32. autobusu maršruts** ir Rīgas sabiedriskā transporta autobusu maršruts, kas kursē no Abrenes ielas līdz Piņķiem, kas atrodas Mārupes novada Babītes pagastā. Atsevišķos reisos, braucot uz Abrenes ielu, autobuss veic iebraucienu Priežciemā Babītes pagastā.

Agrāk 32. autobusa maršruts kursēja no Abrenes ielas līdz Juglai-3, vēlāk no Merķeļa ielas līdz Juglai kā 32.E ekspresmaršruts. Pašreizējo 32. autobusa maršrutu atklāja 2009. gada 1. janvārī.

32. autobusu maršruta kopējais garums ir 35,865 km. Maršruta **[[Abrenes iela (Rīga)|Abrenes iela]]** — **[[Piņķi]]** kopējais garums ir 18,215 km, bet maršruta **[[Piņķi]]** — **[[Abrenes iela (Rīga)|Abrenes iela]]** kopējais garums ir 17,650 km.

Katru dienu pa 32. maršrutu kursē tikai 1 autobuss. 32. autobusu maršrutu apkalpo 6. autobusu parks.

## Maršruts
**[[Abrenes iela (Rīga)|Abrenes iela]]** — **[[Piņķi]]** kursē pa šādām ielām: Abrenes iela, Dzirnavu iela, Satekles iela, Marijas iela, 13. janvāra iela, 11. novembra krastmala, Akmens tilts, Uzvaras bulvāris, Raņķa dambis, K. Valdemāra iela, Kalnciema iela, Lielirbes iela, K. Ulmaņa gatve, A10, A5 un Rīgas iela.

**[[Piņķi]]** — **[[Abrenes iela (Rīga)|Abrenes iela]]** kursē pa šādām ielām: Jūrmalas iela, A10, K. Ulmaņa gatve, Lielirbes iela, Kalnciema iela, Daugavgrīvas iela, Raņķa dambis, Uzvaras bulvāris, Akmens tilts, 11. novembra krastmala, 13. janvāra iela, Marijas iela, Satekles iela, Dzirnavu iela un Abrenes iela.

## Pieturvietas
32. autobusu maršrutā pavisam kopā ir 42 pieturas. Maršrutā **[[Abrenes iela (Rīga)|Abrenes iela]]** — **[[Piņķi]]** ir 21 pietura, maršrutā **[[Piņķi]]** — **[[Abrenes iela (Rīga)|Abrenes iela]]** arī ir 21 pietura.

**Iepriekšējie pieturvietu nosaukumi**

Darbnīcas (pārdēvēta par "Jaunā iela")

Ventas iela (pārdēvēta par "Kauguru iela")

Upesgrīvas iela / Spice (pārdēvēta par "Lielirbes iela")

11. novembra krastmala (pārdēvēta par "Grēcinieku iela")

Uzvaras bulvāris (pārdēvēta par "Uzvaras parks")

Kalnciema iela (pārdēvēta par "Valsts arhīvs")

Slokas iela (pārdēvēta par "Valsts arhīvs")

## Skatīt arī
* Rīga
* Autobusu satiksme Rīgā
* Trolejbusu satiksme Rīgā
* Tramvaju satiksme Rīgā
* Sabiedriskais transports Rīgā
* Rīgas satiksme
* Rīgas metropolitēns

## Piezīmes un atsauces

### Atsauces

## Ārējās saites
* www.rigassatiksme.lv
*
Apustuļu darbi

**Apustuļu darbi** ir Jaunās Derības piektā grāmata, kurā aprakstīts laika posms, kas seko pēc evaņģēlijiem, no Jēzus Kristus augšāmcelšanās līdz Pāvila ceļojumam uz Romu. Apustuļu darbi kopā ar Jaunās Derības vēstulēm nodrošina lielāko daļu no faktiem, kas zināmi par evaņģēlija izplatību 1. gadsimtā. Par Apustuļu darbu autoru parasti uzskata eveņģēlistu Lūku.

## Nosaukums
Nosaukumu *Apustuļu darbi* (grieķu: *Πράξεις ἀποστόλων*- *Praxeis Apostolon*) pirmais ieviesa Lionas bīskaps Irinejs 2. gadsimta beigās.

## Autors un sarakstīšanas laiks
Par Apustuļu darbu autoru tiek uzskatīts evaņģēlists Lūka, kurš bijis ārsts un Pāvila pavadonis ceļojumos. Viņš ir pieminēts Pāvila vēstulē Filemonam (24), Pāvila vēstulē kolosiešiem (4:14) un Pāvila 2. vēstulē Timotejam (4:11). Sākot no Apustuļu darbu 16. nodaļas parādās teksti, kas rakstīti pirmajā personā - "mēs", rakstot par Pāvila ceļojumiem, tādējādi varam domāt, ka autors ir bijis Pāvila pavadonis.

Pastāv vairākas versijas par Apustuļu darbu sarakstīšanas laiku. Visizplatītākā ir versija, ka tie sarakstīti 1. gadsimta 60. gados.

## Saturs
Apustuļu darbi ir turpinājums Lūkas evaņģēlijam, abi šie darbi arī tiek piedēvēti vienam autoram. Apustuļu darbos ir aprakstīta Kristīgās baznīcas izveidošanās un attīstība tās pirmsākumos, apmēram no 30. līdz 60. gadam m.ē. Aprakstītie notikumi sākās Jeruzalemē (1.—5. nodaļa), turpinās Jūdejā un Samarijā (6.—9. nodaļa), tad Pāvils caur Sīriju un Mazāziju dodas uz Eiropu un visbeidzot nonāk Romā (9.—28. nodaļa). Galvenās aprakstītās personas ir apustuļi Pēteris (1.—12. nodaļa) un Pāvils (13.—28. nodaļa).

### Galvenie aprakstītie notikumi
* Jēzus Kristus debesbraukšana (1:9)
* Matija ievēlēšana par apustuli Jūdas vietā (1:12-26)
* Svētā Gara nolaišanās pār apustuļiem Vasarsvētkos (2)
* Pirmās kristiešu kopienas izveidošanās (2:37-47)
* Pētera runa Templī (3:12-26)
* Pēteris un Jānis tiek apcietināti, stājas sinedrija priekšā un tiek attaisnoti (4:1-22)
* Ananijas un Sapfiras meli un nāve (5:1-11)
* Apustuļi tiek apcietināti, stājas sinedrija priekšā un tiek attaisnoti (5:17-42)
* Stefans tiek tiesāts sinedrijā un sodīts ar nāvi (6:8-7:60)
* Sauls (Pāvils) vajā Jeruzalemes draudzi (8:1-3)
* Filips sludina Samarijā (8:5-13)
* Saula (Pāvila) pievēršanās kristietībai (9:1-31, 22:1-22, 26:9-24)
* Pētera izkļūšana no cietuma (12:3-19)
* Pāvila un Barnabas pirmais ceļojums (13-14)
* Jeruzalemes koncils (15:1-35)
* Pāvila otrais un trešais ceļojums (16-20)
* Pāvila apcietināšana un tiesāšana (21-26)
* Pāvils kā apcietinātais dodas uz Romu (27-28)

## Atsauces

## Ārējās saites
Gdaņskas "Lechia"

**Gdaņskas "Lechia"** (, izrunā: ) ir Polijas futbola klubs no Gdaņskas. Kluba nosaukums cēlies no vārda *Lechia*, kas ir poētisks Polijas nosaukums. Klubu dibināja no Ļvivas izraidītie Ļvivas "Lechia" atbalstītāji. Klubs dibināts 1945. gadā un 1950. gados bija viens no Polijas futbola flagmaņiem. Nākamās dekādes bija bez īpašiem panākumiem, kuri atgriezās, kad klubs 1980. gadu sākumā uzvarēja Polijas kausā, Superkausā un spēlēja Kausu ieguvēju kausā, kur zaudēja Turīnas "Juventus". 2008. gada maijā klubs atgriezās Polijas augstākajā divīzijā. Kopš 2011. gada mājas spēles aizvada PGE arēnā, kas tika uzcelta 2012. gada Eiropas čempionāta finālturnīram. Stadionā ir vietas 43&nbsp;615 skatītājiem.

Klubā ir spēlējuši Latvijas futbolisti Oļegs Laizāns, Ivans Lukjanovs un Sergejs Kožans. Kopš 2020. gada janvāra klubu pārstāv Kristers Tobers.

[275px|thumb|right|[PGE arēna]]
[275px|thumb|right|[PGE arēna]]

## Sasniegumi
* **[[Ekstraklasa|Ekstraklasa (Pirmā divīzija)]]:**
** **3. vieta** (2): 1956, 2018–19.
* **[[Polijas kauss]]:**
** **Uzvarētāji** (2): 1983, 2018–19.
** **Finālisti** (2): 1955, 2019–20.
* **[[Polijas superkauss]]:**
** **Uzvarētāji** (2): 1983, 2019.
* **Polijas 1. līga**
** **Uzvarētāji** (3): 1983–84, 2007–08, 2023–24.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Oficiālā tīmekļa vietne 
* Fanu tīmekļa vietne 
* 90min.pl
Buguļma

**Buguļma** () vai **Begelme** () ir pilsēta Tatarstānā Krievijas Federācijā. rajona centrs. Attālums līdz Tatarstānas galvaspilsētai Kazaņai — 333 km. 2009. gadā pilsētā dzīvoja 90 204 iedzīvotāji (63% krievi, 26% tatāri).

Atrodas Zajas upes krastos, Austrumeiropas līdzenuma austrumu malā, Buguļmas-Belebejas augstienē.

Pirmās ziņas par tatāru ciemu Buguļmu ir no 1736. gada. 1781. gadā tā ieguva pilsētas tiesības, laika gaitā kļuva par nozīmīgu tirdzniecības centru, bet 19. gadsimta beigās arī par rūpniecības centru. 1911. gadā līdz pilsētai tika izbūvēta Volgas-Buguļmas dzelzceļa līnija. PSRS laikā Buguļma kļuva par rajona centru, bet 1953. gadā īslaicīgi bija pat Krievijas PFSR Tatārijas APSR sastāvā īpaši izveidotā, faktiski formālā Buguļmas apgabala centrs.

Pilsētā ir dzimusi dziedātāja, 2000. gada Eirovīzijas dziesmu konkursa 2. vietas ieguvēja Alsu un kosmonauts Sergejs Rižikovs, bet 1919. gadā par komendanta palīgu šeit strādājis čehu rakstnieks Jaroslavs Hašeks, kura piemiņai izveidots muzejs.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Pilsētas mājaslapa
Švarca vērtību modelis

**Švarca vērtību modelis** (angļu: *Schwartz Values Inventory*) ir sociālo vērtību klasifikācijas sistēma un pētniecības instrumentārijs, ko izstrādājis Izraēlas sociālpsihologs Šaloms Švarcs.

Švarca vērtību modelis ir Švarca universālo vērtību teorijas daļa, kas sākotnēji definēta šī pētnieka darbā *Universalitāte vērtību saturā un struktūrā* (*Universals in the Content and Structure of Values*). Modeļa pilnveidošanas gaitā ar pētījumiem vairāk kā 70 pasaules valstīs (līdz 2009. gadam) ir empīriski pamatots tā universālisms. Šī metodoloģija ir viena no atzītākajām un plašāk izmantotajām personības sociālo vērtību pētījumos.

## Metodoloģija
Švarca definīcijā vērtības ir indivīdu izmantotie kritēriji rīcības izvēlei un notikumu vērtēšanai. Švarca skatījumā vērtības nav konkrēti specifiski mērķi, bet motivācijas un spriedumu pamats indivīda rīcībai plašāku, abstraktu mērķu sasniegšanā.

Atšķirībā no Miltona Rokīča vērtību teorijas, kas vērtības iedalīja terminālās (raksturo indivīdam vēlamo eksistences gala stāvokli) un instrumentālās (raksturo vēlamo rīcību terminālo vērtību īstenošanai), Švarca pētījumi apliecina, ka šādam vērtību iedalījumam nav nozīmes. Modeļa attīstības gaitā tikai identificētas 57 vērtības, kas veido 10 universālu pamatvērtību grupas.

Saskaņā ar Švarca iedalījumu tās ir šādas:
* Universālisms (piemēram, sociālais taisnīgums, miers pasaulē, gudrība u.c.)
* Labvēlība (godīgums, lojalitāte, piedošana u.c.)
* Tradīcijas (mērenība, esošās dzīves pieņemšana u.c.)
* Konformitāte (paklausība, pieklājība u.c.)
* Drošība (valsts drošība, piederības sajūta, tīrīgums u.c.)
* Vara (sociālā atzinība, bagātība u.c.)
* Sasniegumi (ambīcijas, spējas, panākumi u.c.)
* Hēdonisms (dzīves baudīšana u.c.)
* Stimulācija (aizraujoša dzīve u.c.)
* Pašrealizācija (radošums, pašcieņa, neatkarība u.c.)

Pētījums parasti tiek veikts tiešās intervijas formā. Atšķirībā no Rokīča vērtību aptaujas kurā respondentu uzdevums bija visas terminālās un instrumentālās vērtības ranžēt katras grupas ietvaros, Švarca aptaujas metodoloģija paredz vērtību grupēšanu pēc to nozīmīguma respondentam.

Iegūtā informācija datu apstrādes gaitā ļauj segmentēt respondentus grupās pēc to dominējošajām vērtībām, tādējādi ļaujot pētniekam interpretēt atsevišķu grupu attieksmi pret dažādiem aptaujā ietvertiem jautājumiem un vēlāk novērtēt iegūto rezultātu statistisko nozīmīgumu salīdzinājumā ar citām grupām.

## Piezīmes un atsauces
1519. gads

**1519. gads** (MDXIX) ir īsais gads, kas pēc Jūlija kalendārā sākās sestdienā.

## Notikumi
* 4. marts — spāņu jūrnieks Ernans Kortess nokļūst Meksikā
* 21. aprīlis — Ernans Kortess dibināja Verakrusu
* 28. jūnijs — Spānijas karalis Karloss I kļuva par Svētās Romas impērijas ķeizaru kā Kārlis V
* 15. augusts — dibināta Panamas pilsēta
* 20. septembris — Fernāns Magelāns atstāja Eiropu, lai sāktu ceļojumu apkārt pasaulei
* 8. novembris — Ernans Kortess nokļuva Tenočtitlanā un acteku galmā, ko vadīja Montesuma II

### Nezināms datums
* spāņi atklāja Barbadosu
* Eiropā pirmo reizi tika ievestas kakao pupiņas

## Dzimuši
* 31. marts — Anrī II, Francijas karalis (miris 1559. gadā)
* 13. aprīlis — Katrīna Mediči (*Caterina de' Medici*), Francijas karaliene-konsorte (mirusi 1589. gadā)
* 22. jūlijs — pāvests Inocents IX (miris 1591. gadā)

## Miruši
* 22. marts — Maksimiliāns I Hābsburgs, Svētās Romas imperators (dzimis 1459. gadā)
* 2. maijs — Leonardo da Vinči, itāliešu mākslinieks (dzimis 1452. gadā)
Sarvepalli Rādhakrišnans

**Sarvepalli Rādhakrišnans** (, ; dzimis , miris ) bija indiešu filozofs, politiķis, pirmais Indijas viceprezidents un otrais Indijas prezidents. Rādhakrišnana dzimšanas diena (5. septembris) Indijā ir Skolotāju diena.

Sarvepalli Rādhakrišnans bija ievērojams salīdzinošās reliģijas pētniecības speciālists un filozofs. Devis ieguldījumu rietumu un indiešu filzofijas skolu savstarpējā sapratnē. Dzimis Indijās dienvidos brāhmanu ģimenē. Mācījās Britu Indijas rietumu tipa skolās. 1918. gadā sāka strādāt Maisūru Universitāte. Vēlāk strādājis arī Kalkutas, Banaras Hindu un Oksfordas Universitātēs. 1947. gadā kļuva par Indijas pārstāvi UNESCO, bet no 1949. līdz 1952. gadam bija Indijas vēstnieks PSRS. 1952. gadā tika ievēlēts par Indijas viceprezidentu, bet no 1962. līdz 1967. gadam Rādhakrišnans bija Indijas prezidents.

## Ārējās saites

* Sarvepalli Rādhakrišnana mājaslapa