open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Uldza

**Uldza** (, ) ir upe Mongolijā un Krievijas Aizbaikāla novadā. Sākas Henteja grēdas austrumu priekškalnēs Henteja aimakā. Plūst ziemeļaustrumu virzienā starp Ononas un Herlenas baseiniem pa 1,5—2 km platu palieni ar daudzām attekām un ezeriņiem. No  upes kopējā garuma 420 km ir Mongolijas teritorijā. Ietek beznoteces Barūntara ezerā Daurijas stepē Krievijā. Lielākā pieteka ir Duča (kreisā). Lielākās apdzīvotās vietas upes krastos ir Bajanūla, Dašbalbara un Čulūnhorota (visas Mongolijā).

## Atsauces

## Ārējās saites
Parādes iela (Daugavpils)

**Parādes iela** ir vietējas nozīmes iela Daugavpilī, tās centrālajā daļā, Esplanādes apkaimē. Ielas posms no Vienības līdz Cietokšņa ielai ir robeža ar Centra apkaimi.

Parādes iela sākas no Daugavas ielas, ved galvenokārt ziemeļaustrumu virzienā un beidzas krustojumā ar Cietokšņa ielu. Parādes ielas kopējais garums ir 877 metri, visā garumā tā klāta ar asfalta segumu. Parādes iela ir vienvirziena iela, satiksmes kustība atļauta tikai krastmalas virzienā. Posmā no Vienības līdz Cietokšņa ielai pa Parādes ielu kursē 1., 3., 4. un 5. maršrutu tramvaji.

Parādes iela ir šīs ielas vienīgais nosaukums, kas radies pirms Otrā pasaules kara un nekad nav mainījies. 1936. gada pilsētas plānos ielai vēl nav nosaukuma.

## Ievērojami objekti
[274px|thumb|[Daugavpils Universitāte|Universitātes ēka Parādes ielā 1]]

* Nr. 1 — Daugavpils Universitāte
* Nr. 5 — bijusī Daugavpils pilsētas 18. pirmsskolas izglītības iestāde "Pasaciņa" (2024. gadā pievienota 24. pirmsskolas izglītības iestādei).
* Nr. 7 — Daugavpils Saskaņas pamatskola.
* Nr. 11 — Daugavpils Universitātes dienesta viesnīca (uzcelta 1957. gadā, pirmā daudzstāvu māja tagadējā Esplanādes apkaimē).

* Ielas pārnumuru pusē atrodas Dubrovina parks un Vienības laukums.

## Ielu savienojumi
Parādes iela ir savienota ar šādām ielām:
* Daugavas iela (T veida krustojums)
* Rīgas iela (T veida krustojums)
* Kandavas iela (T veida krustojums)
* Muzeja iela (T veida krustojums)
* Teātra iela (T veida krustojums)
* Vienības iela
* Ģimnāzijas iela (T veida krustojums)
* Cietokšņa iela

## Atsauces
Infinite

*"*'Infinite*'"* ir amerikāņu repera *[[Eminem]]* debijas studijas albums, kas iznāca 1996. gada.12. novembrī. *"Infinite"* tika izlaists caur ierakstu izdevniecību *"Web Entertainment".* Fiziskā veidā šis albums tika pārdots kasešu un vinila plašu veidā. Tikai galvenais singls *"Infinite"* ir publiski pieejams *[[Spotify]]*. Albumā ir viesvokāls no citiem Detroitas reperiem, kā *Proof*, *Denaun Porter*, *Eye-Kyu*, *Moe Men-E*, *Three* un *Thyme*, kā arī no dziedātājas Andželas Vorkmenas.
Pēteris Ernests Vilde

**Pēteris Ernests Vilde** (, 1732–1785) bija Apgaismības laikmeta Baltijas vācu ārsts, rakstnieks un grāmatizdevējs. 

## Dzīvesgājums
Dzimis 1732. gada 24. martā muižas īpašnieka ģimenē Vodkē (*Woedtke*) pie Treptovas (tagad Tšebjatovas) Pomerānijā. Mācījās Kēnigsbergas *Collegium Fridericianum*.
Studēja teoloģiju Kēnigsbergas Universitātē, tad no 1749. gada teoloģiju Halles Universitātē un no 1751. gada medicīnu Kēnigsbergas Universitātē. Pēc Septiņgadu kara un medicīnas doktora grāda iegūšanas Greifsvaldes Universitātē 1765. gadā Dr. Vilde devās uz Kurzemes un Zemgales hercogisti, kur Jelgavā sāka iespiest avīzi *Der Landarzt* ("Lauku ārsts").
1766. gadā caur Rīgu pārcēlās uz dzīvi Peltsamā, kur vadīja slimnīcu. 1767. gada septembrī apprecējās un iekārtoja tipogrāfiju, kurā 1768 un 1769. gadā iespieda igauniski, latviski un vāciski žurnālu "Latviešu ārste".
1770. gadā pārdeva tipogrāfiju uzņēmējam Voldemāram Johanam fon Lauvam (*Woldemar Johann v. Lauw*). 1773. gadā tipogrāfija nodega, 1782. gadā to atjaunoja.
Miris 1785. gada 28. (17. pēc VS) decembrī Peltsamā.

## Darbi
* Discours über die Dimsdalsche Art, die Blattern einzupocken. Oberpahlen 1769. 38 S.
* Auszug aus dem Landarzt und den Liefländischen Abhandlungen von der Arzeney-Wissenschaft, oder Anweisung wie man die Krankheiten des gemeinen Mannes erkennen, und theils mit Hausmitteln, theils mit wohlfeilen Arzeneyen curiren könne. Oberpahlen 1770. 125 S.
* Arsti ramat ('Arzt-Buch'). Põltsamaa: W.J. v. Lauw 1771. 162 S.
* Etwas vom Liefländischen Schulunterricht, in Städten und adlichen Häusern. Ein Wink, die Eltern sicher zu stellen, damit bey ihren Kindern weder Zeit noch Kosten verlohren gehen. Mitau: Johann Friedrich Steffenhagen 1778. 31 S.

## Atsauces
Darjganga

**Darjganga** () ir vulkānisks plato Mongolijas dienvidaustrumu daļā, Ķīnas pierobežā. Administratīvi ietilpst Suhebatora aimakā. Plato augstums ir 1300—1400 m vjl, bet augstākais kalns ir Šilīnbogdūls 1778 m vjl. Plato virsmu veido pleistocēna un holocēna bazalta lavas lauki, kurā paceļas vairāk kā 200 stratovulkānu konusi. To augstums ir no 25 līdz 300 m ar dažādu erozijas pakāpi. Ainavā dominē sausa stepe un tuksnesis, ieplakās nelieli ezeriņi un solončaki. 

Plato austrumdaļā pie Darjgangas ciemata paceļas viens no 10 mongoļu svētajiem kalniem — Darjovo kalns.

## Atsauces

## Ārējās saites
Vīnes gazometri

**Vīnes gazometri** ir četras gazometru ēkas, kas celtas kā daļa no pašvaldības gāzes rūpnīcas Vīnes pilsētā, Austrijā. Pirmie gazometri tika uzcelti no 1896. līdz 1899. gadam. Ēkas atrodas Vīnes 11. rajonā, Zimmeringā. Gazometrus izmantoja no 1899. līdz 1984. gadam kā sašķidrinātās gāzes uzglabāšanas tvertnes. Katras tvertnes uzglabāšanas ietilpība ir 90 000 kubikmetru (3 miljoni kubikpēdu) gāzes.

Pēc pārejas no sašķidrinātās gāzes uz dabasgāzi laikā no 1969. līdz 1978. gadam trīs gazometru ēkas vairs netika izmantotas un tika slēgtas. Tika saglabātas tikai tvertņu ķieģeļu ārsienas. Šīs ēkas mūsdienās ir atradušas jaunu komerciālo un sociālo pielietojumu, tajos izveidoti dzīvokļu kompleksi, telpas dažādas komercdarbības veikšanai, telpas kultūras pasākumu norisei. Infrastruktūra ap gazometriem ir labiekārtota un piesaista lielu skaitu Vīnes iedzīvotāju un tūristu.

## Tehniskais raksturojums
Gazometri ir četras cilindriskas teleskopiskas gāzes tvertnes, katra ar tilpumu aptuveni 90 000 m³. Katrs no gazometriem ir 70 m augsts un 60 m diametrā. Rekonstrukcijas laikā tika izņemts viss iekšējais saturs, atstāta tikai vienīgi ķieģeļu fasāde un jumta daļas.

Šajās tvertnēs pirms sadales pilsētas gāzes tīklā tika uzglabāta koksa gāze, kas iegūta sausā destilācijas procesā no koksa. Tā saucamā "pilsētas gāze" sākotnēji tika izmantota tikai ielu apgaismojuma lampās, bet 1910. gadā tika ieviesta arī tās izmantošana ēdiena gatavošanai un privātmāju apkurei.

## Gazometri mūsdienās
Gazometru iekšpusē parādījās īpaša kopiena, līdzīgi kā pilsēta pilsētā, un izveidojās patiesa vienotības un kopienas sajūta. Gazometros ir izveidojusies sava aktīva iedzīvotāju kopiena. Šai parādībai ir veltīti daudzi darbi un disertācijas psiholoģijā, pilsētplānošanā, žurnālistikā un arhitektūrā.

Šeit ir koncertzāle, kas var uzņemt 2000—3000 cilvēku, kinoteātris, pašvaldības arhīvs, studentu kopmītne utt. Dzīvojamo fondu veido aptuveni 800 dzīvokļi, no kuriem divas trešdaļas atrodas gazometru sienās ar 1600 pastāvīgajiem iedzīvotājiem, kā arī 70 studentu istabas, kurās var izmitināt aptuveni 250 studentus.

1987. gada Džeimsa Bonda sērijas filmā "Dzīvās ugunis" ir attēloti arī Vīnes gazometri.

## Galerija

Gasometer-a-by viennaphoto at.jpg|Gazometrs A
Gasometer-b-by viennaphoto at.jpg|Gazometrs B
Gasometer c-inside-by viennaphoto at.jpg|Gazometrs C
Gasometer-d-by viennaphoto at.jpg|Gazometrs D
Gasometer-hyblerpark-2001.jpg|Vīnes gazometri
Gasometer Logo (250917).svg|Kompleksa logo


## Atsauces

## Ārējās saites
* Geschichte der Wiener Gasometer VII 
* Gaswerk Simmering: historische Detailpläne, Konstruktionszeichnungen und Fotos 
* Fotos und Kurzinfo zum Umbau, Architekt Wehdorn 
* ''Gasometer Community''
Portuņjols

thumb|Zaļā krāsā: portuņjols
**Portuņjols** (spāņu: *Portuñol,* portugāļu: *Portunhol*) ir sarunvaloda, ko veido spāņu un portugāļu valodas sajaukums. Tas sastopams abu valodu runātāju saskarsmes zonās Dienvidamerikā, īpaši Brazīlijas, Urugvajas, Argentīnas un Paragvajas pierobežas apgabalos. Tā nav stingri fiksēta valoda ar skaidri noteiktām gramatiskām normām, tomēr Urugvajā un Brazīlijā tiek veikti akadēmiski pētījumi par tās strukturēšanu. Turklāt dažos reģionos ir pat literārā portuņjola valoda, kurā tiek rakstītas grāmatas un dzejoļi.

Tā kā portugāļu un spāņu valodas ir tuvas romāņu valodas, šādus dialogus var risināt salīdzinoši brīvi. Šīm valodām ir gandrīz identiskas sintaktiskās struktūras un līdzīgs vārdu krājums, un tas nozīmē, ka, ja tās sajauc, veidojas viena makrogramatika.

## Īpašības

* Vienkārša gramatika: bieži vien tiek izmantota spāņu vai portugāļu valodas pamats bez sarežģītiem laikiem.
* Abu valodu vārdu sajaukšana: piemēram, “*Eu no tengo dinero*”
* Intuitīva frāžu uzbūve: runātāji vienkārši kombinē vārdus, lai būtu saprotami.

## Frāžu piemēri

* Yo quiero comer pão con queijo (Es gribu ēst maizi un sieru)
* Vamos falar despacito (Runāsim lēnāk)
* Onde está la estación? (Kur ir stacija?)

## Ārējās saites
Dialektoloģija

**Dialektoloģija** ir valodniecības nozare, kas pēta valodu dialektus, to īpašības, izplatību, attīstību un mijiedarbību. Tā koncentrējas uz reģionālajām, sociālajām vai situācijas noteiktām valodas variācijām, kas atšķiras no standarta valodas normas. Dialektoloģija pēta ne tikai fonētiskās, gramatiskās un leksiskās atšķirības, bet arī to, kā šīs atšķirības ir saistītas ar vēsturi, kultūru un sabiedrību.

Kā sistemātiska zinātnes nozare dialektoloģija izveidojās 19. gadsimtā, sekojot valodu salīdzinošās un vēsturiskās izpētes attīstībai. Vācu valodnieks Georgs Venkers 1876. gadā sāka pirmo lielo dialektoloģisko pētījumu, apkopojot datus par vācu valodas dialektiem. Viņš izveidoja dialektu kartes, kas kļuva par pamatu dialektoloģijas metodoloģijai. Francijā Žuls Žiljerons izveidoja lingvistisko ģeogrāfiju, pētot franču valodas dialektus un izveidojot detalizētas dialektu kartes.

## Ārējās saites
Leslija Biba

**Leslija Luīze Biba** (; dzimusi ) ir amerikāņu aktrise un modele.

Bibas pirmā nozīmīgā loma bija televīzijas seriālos *[[The Big Easy]]* (1997) un *[[Popular (seriāls)|Popular]]* (1999—2000). Piedalījusies tādās filmās kā "Likumpaklausīgs pilsonis" (2009), "Šopaholiķes atzīšanās" (2009), "Zoodārza sargs" (2011), "Ķērāji" (2018) un Juror No. 2 (2024). Atveidojusi lomu *[[Marvel Cinematic Universe]]* filmās "Dzelzs vīrs" (2008) un "Dzelzs vīrs 2" (2010), kā arī seriālā *[[What If...?]]* (2021).

## Ārējās saites
Krievu Pareizticīgā baznīca ārzemēs

[thumb|''Cathedral of Our Lady of the Sign'' ([Amerikas Savienotās Valstis|ASV, Manhatana)]]
**Krievu Pareizticīgā baznīca ārzemēs** (krievu: *Русская православная церковь загранице*й, saīsināti РПЦЗ vai ROCOR) ir autonomā pareizticīgā baznīca, kas vēsturiski ir saistīta ar Krievijas Pareizticīgo baznīcu, bet darbojas ārpus Krievijas teritorijas. Tā tika dibināta 20. gadsimta sākumā pēc Oktobra revolūcijas un pilsoņu kara, kad daudzi krievu pareizticīgie ticīgie un garīdznieki emigrēja no valsts, lai izvairītos no boļševiku represijām.

Krievu Pareizticīgā baznīca ārzemēs oficiāli tika dibināta 1920. gadā Serbijā, kur apmetās daudzi krievu emigranti. Tās mērķis bija nodrošināt garīgo aprūpi krievu emigrantiem un saglabāt krievu pareizticīgās tradīcijas ārpus padomju varas ietekmes. Padomju Savienības laikā ROCOR bija stingri pretpadomju nostāja un neatzina Maskavas Patriarhāta autoritāti, uzskatot, ka tas ir pakļauts padomju režīma kontrolē. Šīs attiecības bija ļoti saspīlētas līdz pat 21. gadsimtam.

2007. gadā ROCOR un Krievijas Pareizticīgā baznīca (Maskavas Patriarhāts) parakstīja vienošanos par kanonisko vienotības atjaunošanu. Šī vienošana atjaunoja ROCOR kā autonomu daļu Krievijas Pareizticīgās baznīcas, saglabājot tās iekšējo pārvaldi un tradīcijas. Lai gan kanoniskā vienotība ir atjaunota, pastāv pastāvīgi diskusijas par ROCOR autonomijas līmeni un tās lomu globālajā pareizticīgajā pasaulē.

## Ārējās saites
Šellija Mūra Kapito

**Šellija Velonsa Mūra Kapito** (, dzimusi ) ir amerikāņu politiķe, kura pārstāv Republikānisko partiju. Kopš 2015. gada Kapito ir ASV senatore no Rietumvirdžīnijas štata.

No 2001. līdz 2015. gadam bijusi ASV Pārstāvju palātas locekle no Rietumvirdžīnijas 2. apgabala. 2015. gadā Kapito kļuva par pirmo sievieti, kura ievēlēta ASV Senātā no Rietumvirdžīnijas.

## Ārējās saites

*
Moldovas Pareizticīgā baznīca

[thumb|19. gadsimta Kristus dzimšanas katedrāle [Kišiņeva|Kišiņevā]]
**Moldovas Pareizticīgā baznīca** (rumāņu: *Biserica Ortodoxă din Moldova*) ir autonomā pareizticīgā baznīca, kas darbojas Moldovā un ir kanoniski pakļauta Krievu Pareizticīgajai baznīcai (Maskavas Patriarhātam). Tā ir viena no lielākajām un ietekmīgākajām reliģiskajām organizācijām Moldovā, kur lielākā daļa iedzīvotāju identificē sevi kā pareizticīgos kristiešus.

Moldovā pastāv arī Rumānijas Pareizticīgās baznīcas draudzes, kas pārstāv citu pareizticīgo tradīciju. Šīs divas baznīcas dažkārt ir bijušas konkurences attiecībās, jo daļa Moldovas iedzīvotāju identificē sevi kā rumāņi un atbalsta ciešākas saites ar Rumāniju.

## Ārējās saites
Pila

**Pila** var būt:
* Pila — pilsēta Grieķijā
* Pila — pilsēta Polijā
* Pīlesmiests (*Pila*) — viduslaiku pilsēta Kurzemē
Dialektu kontinuums

[thumb|[Rietumģermāņu valodas|Rietumģermāņu valodu kontinuuma vietējie dialekti ir tuvāki vai nu standarta nīderlandiešu vai standarta vācu valodai atkarībā no tā, kuras valsts robežas pusē tos lieto]]
**Dialektu kontinuums** ir kādā ģeogrāfiskā apgabalā lietotu valodas paveidu kopums, kas ir savstarpēji saprotami, bet kuru atšķirības pakāpeniski pieaug, un kontinuuma tālāk viens no otra esošie valodas paveidi var vairs nebūt savstarpēji saprotami. Eiropā ir vairāki lieli dialektu kontinuumi: rietumģermāņu valodu (nīderlandiešu—vācu—austriešu—šveiciešu) kontinuums, romāņu valodu (oksitāņu—katalāņu—itāļu—franču) kontinuums, slāvu valodu (rietumslāvu—dienvidslāvu) kontinuums un ziemeļģermāņu valodu (dāņu—norvēģu—zviedru) kontinuums.

## Skatīt arī

* Diasistēma

## Ārējās saites
BLV Advisory Group

***BLV Advisory Group*** ir Latvijā bāzēts uzņēmums, kas specializējas būvuzraudzībā, būvniecības un investīciju projektu vadībā, kā arī inženierkonsultācijās. Uzņēmuma pastāvēšanas laikā īstenoti vairāk nekā 600 dažādi projekti, un tas ir kļuvis par vienu no titulētākajiem nozares uzņēmumiem Latvijā, saņemot 36 apbalvojumus skatē "Gada labākā būve Latvijā" konkursā "Latvijas Būvniecības Gada balva" un citos nozares pasākumos.

## Vēsture
Uzņēmums dibināts kā **SIA Būvuzraugi LV** 2010. gadā, un sākotnēji saviem klientiem piedāvāja būvuzraudzības un tehniskās uzraudzības pakalpojumus. 2016. gadā tā komanda paplašinājās līdz 25 darbiniekiem.

Plašāku atpazīstamību uzņēmums ieguva 2017. gadā, noslēdzot līgumu un uzsākot Latvijā lielākā tirdzniecības centra *Akropole Rīga* realizāciju. 2021. gadā uzņēmuma apgrozījums pirmo reizi pārsniedza 1 miljonu eiro.

2024. gadā uzņēmums veica zīmola maiņu, kļūstot par **BLV Advisory Group**, vienlaicīgi ievērojami paplašinot savu pakalpojumu spektru, uzsvaru liekot uz projektu vadību un atbalstu BREEAM sertificēšanas procesā.

## Nozīmīgi projekti
* **2013** — Daugavas promenādes un Spīķeru kvartāla revitalizācija
* **2017** — Tirdzniecības centrs *[[Akropole (Rīga)|Akropole Rīga]]*
* **2019** — Koncertzāle *[[Hanzas Perons]]*
* **2019** — Ekspozīcija *Āfrikas savanna* Rīgas Nacionālajā zooloģiskajā dārzā
* **2022** — Lielveikalu *Lidl* būvniecība (Kalnciema iela, Sporta iela, Rīga)
* **2023** — Viesnīcas komplekss *[[Konventa Sēta]] Hotel Keystone Collection*
* **2023** — Dr. Mauriņa klīnika
* **2023** — Biroju ēka *New Hanza*

## Apbalvojumi
* **2013** — *Gada Labākā Būve Latvijā 2012*, 1. vieta nominācijā *Rekonstrukcija* — Tīnūžu sākumskola
* **2018** — *Gada Labākā Būve Latvijā 2017*, 1. vieta nominācijā *Restaurācija* — Dzīvojamā ēka Alberta ielā 5
* **2020** — *Latvijas Būvniecības Gada Balva 2019*, GRAND PRIX — Hanzas Perona noliktavas pārbūve
* **2021** — *Ilgtspējība arhitektūrā, būvniecībā un dizainā 2021*, 2. vieta nominācijā *Ilgtspējīgākā ēka 2021* — Ādažu sākumskola
* **2023** — *Gada Labākā Būve Latvijā 2022*, 1. vieta nominācijā *Publiskā jaunbūve* — Rīgas Stradiņa universitātes Farmācijas studiju un pētniecības centrs
* **2024** — *Gada Labākā Būve Latvijā 2024*, 1. vieta nominācijā *Publiska jaunbūve* — biznesa centrs *Gustavs*

## Ārējās saites
* Oficiālā tīmekļa vietne

## Atsauces
Augšģermānijas-Rētijas valnis

thumb|250px|Augšģermānijas-Rētijas valnis Vācijas kartē (pēc 161. gada).

**Augšģermānijas-Rētijas valnis** (, ) bija 550 km garš Romas impērijas nocietinājumu valnis Augšģermānijas (tagad Reinzeme-Pfalca un Hesenes dienvidu daļa) un Rētijas (tagad Bādene-Virtemberga un Bavārija) provinču ziemeļu robežas aizsardzībai pret ģermāņu cilšu uzbrukumiem Vācijas rietumu daļā. Vaļņa atliekas no Reinas rietumos līdz Donavai austrumos kopš 2005. gada ir daļa no UNESCO Pasaules mantojuma objekta "Romiešu pierobežas nocietinājumi", kurā bez Augšģermānijas-Rētijas vaļņa ietilpst Adriāna valnis un Antonija valnis Skotijā.

Valni ar 115 koka sargtorņiem pie Augšģermānijas austrumu robežas sāka celt m.ē. 107./110. gadā pēc imperatora Trajāna pavēles. Valņa būvi gar Rētijas ziemeļu robežu turpināja imperators Adriāns, bet pabeidza imperators Marks Aurēlijs 169. gadā. Imperators Septimijs Severs līdz 211. gadam lika palisādes, zemes vaļņus un grāvjus papildināt ar trīs metrus augstu mūri.
Pēc atkārtotiem ģermāņu uzbrukumiem imperators Valeriāns (253–260) lika romiešu reģioniem atkāpties no Augšģermānijas-Rētijas vaļņa.

Pēc Vācijas impērijas dibināšanas 19. gadsimta otrajā pusē vācu arheologi sāka veikt pirmos sistemātiskos Augšģermānijas-Rētijas vaļņa izrakumus, 1892. gadā Berlīnē izveidoja Impērijas robežas komisiju (*Reichs-Limeskommission*) vēsturnieka Teodora Momzena vadībā. Komisija noteica precīzu vaļņa gaitu un robežas fortu atrašanās vietas, atradumus apkopoja zinātnisko rakstu piecpadsmit sējumos.

Holzwachturm am rätischen Limes (Rekonstruktion) - Wp12 77.jpg|
Saalburg - Haupteingang 2009.jpg|
Römerturm, Auf dem Gaulskopf.jpg|
Limestor Dalkingen WP 12-81.jpg|
Rätische Mauer, WP 12-77.jpg|


## Skatīt arī
* Adriāna valnis

## Ārējās saites
Igors Sakovičs

**Igors Sakovičs** ( —  Rīga) bija Latvijas inženieris, sambo cīkstonis, FIDE meistars šahā. Daudzkārtējais Latvijas komandu šaha čempionāta uzvarētājs VEF komandas sastāvā (1961, 1971, 1977, 1981, 1984, 1986, 1987, 1988, 1990, 1994).

## Biogrāfija
Jaunībā aktīvi pievērsies sambo, izcīnījis arī Latvijas čempiona nosaukumu, taču traumas dēļ bijis spiests pārtraukt pilnveidoties šajā cīņas sportā. Pēc traumas aizrāvies ar šahu, kurā sasniedzis atzīstamus rezultātus. Latvijas šaha čempionātos vairākkārt izcīnījis tiesības piedalīties finālos, kuros labāko rezultātu sasniedzis 1972. gadā, kad spēcīgā meistaru turnīrā dalījis 9. vietu. 1967. gadā Harkivā piedalījies PSRS šaha čempionātā pēc Šveices sistēmas.

Savu darba mūžu aizvadījis VEF, kur strādājis par inženieri. Kopā ar rūpnīcas komandu viņš katru gadu piedalījās Latvijas komandu šaha čempionātos, ilgus gadus būdams arī komandas kapteinis un VEF šaha kluba vadītājs. VEF komandas sastāvā vairāk nekā trīsdesmit gadu garumā tika izcīnītas 10 uzvaras Latvijas komandu šaha čempionātos: pirmā — 1961. gadā, bet pēdējā — 1994. gadā. Kopā ar VEF komandu uzvarējis arī Latvijas korespondencšaha komandu šaha čempionātā (1988.—1989.).

Kopš 1990. gadiem strādājis arī kā šaha treneris. Starp pazīstamākajiem viņa audzēkņiem var minēt nākamo lielmeistaru Ņikitu Meškovu un starptautisko meistari Viktoriju Ni.

## Vietas Latvijas šaha čempionātos
* 1968. gads — 12. — 14. vieta.
* 1972. gads — 9. — 11. vieta.
* 1977. gads — 19. — 28. vieta.
* 1984. gads — 13. vieta.
* 1985. gads — 10. — 11. vieta.
* 1990. gads — 14. — 30. vieta.
* 1991. gads — 41. — 58. vieta.
* 1997. gads — 21. — 22. vieta.
* 1998. gads — 11. — 16. vieta.
* 2001. gads — 29. vieta.
* 2004. gads — 42. vieta.

## Literatūra
* Encyclopedia of Latvian chessplayers : 1900-2000 / compiled by Val Zemitis ; editors, J. Vitomskis ... [et al. ]. [ASV : b. n.], 2009 2 sēj. : il., portr. ; 29 cm.

## Atsauces

## Ārējās saites
Oeno sala

**Oeno sala** () ir neapdzīvots koraļļu atols Klusā okeāna dienviddaļā 143 km uz ziemeļrietumiem no Pitkērnas. Administratīvi ietilpst Pitkērnas aizjūras teritorijā. Atola izmēri ir 5x5 km, tā platība ir ap 20 km². Atolā trīs nelielas saliņas, no kurām lielākās platība ir tikai 50 ha. Salas augājā dominē krūmāji, pandani un palmas. Atols noteikts par putniem nozīmīgu vietu — šeit ligzdo ap 12 500 pāru Mērfija vētrasputnu (*Pterodroma ultima*).

## Vēsture
Pirmais no eiropiešiem salu 1819. gada janvārī atklāja Britu Austrumindijas kompānijas kapteinis Džeimss Hendersons ar kuģi *Hercules*. 1824. gadā salā nokāpa amerikāņu vaļu medību kuģa *Oeno* kapteinis Džordžs Vērts, kas salu nodēvēja sava kuģa vārdā.

1902. gadā Oeno salu, tāpat kā netālās Hendersona un Djūsī salas, formāli anektēja Apvienotā Karaliste, bet 1938. gadā neapdzīvotās salas administratīvi pievienoja Pitkērnas kolonijai.

## Atsauces

## Ārējās saites
Sievietes uz nervu sabrukuma robežas

**"Sievietes uz nervu sabrukuma robežas"** () ir 1988. gada Spānijas melnā kinokomēdija, kuras režisors un scenārija autors ir Pedro Almodovars. Filmā galvenās lomas atveido Karmena Maura, Antonio Banderass, Hulieta Serrano un Marija Barranko.

Filma stāsta par aktrisi Pepu (Maura), kuru kādu dienu pamet viņas vīrs Ivans. Dzenoties Ivanam pakaļ, lai uzzinātu, kāpēc viņš aizgāja, Pepa sastopas ar vairākiem savādiem cilvēkiem — Ivana dēlu no pirmās laulības Karlosu (Banderass) un savu labāko draudzeni Kandelu (Baranko), kurai bija dēka ar teroristu.

Filmas "Sievietes uz nervu sabrukuma robežas" pirmizrāde notika . Filma atnesa Almodovaram starptautisku uzmanību, tai tiekot nominētai Amerikas Kinoakadēmijas balvai kategorijā "Labākā filma svešvalodā". Filma saņēma arī piecas Spānijas ''Goya'' balvas, tai skaitā kategorijā "Labākā filma".

## Atsauces

## Ārējās saites
Baltkrievijas krievi

thumb|Krievu īpatsvars Baltkrievijas rajonos un pilsētās (2019)
**Baltkrievijas krievi** () ir lielākā mazākumtautība Baltkrievijā. Saskaņā ar 2019. gada tautas skaitīšanas datiem valstī dzīvoja 706 992 krievi, kas veidoja 7,5 % no republikas iedzīvotāju skaita.

40 % Baltkrievijas iedzīvotāju krievu valodu sauc par savu dzimto valodu, bet 70 % iedzīvotāju — par savu pamatvalodu. Sasniedzot augstāko līmeni 1989. gadā (1,34 miljoni jeb 13,2 %), krievu tautības iedzīvotāju īpatsvars un skaits valstī kopš tā laika ir pastāvīgi samazinājies, bet krievvalodīgo krievu kopumā ir pieaudzis.

Baltkrievijas krievu tautības iedzīvotāju īpatnība ir diezgan izkliedēta apdzīvotība visā valsts teritorijā ar maksimālu koncentrāciju lielos reģionālajos centros. Atšķirībā no Ukrainas, Kazahstānas un Baltijas valstīm Baltkrievijā nav nevienas pilsētas vai reģiona, kur krievi veidotu absolūtu vai vismaz relatīvu iedzīvotāju vairākumu. Vislielākā krievu iedzīvotāju koncentrācija Baltkrievijā ir Novopolockas un Polockas pilsētās (attiecīgi 15 % un 14 %).

## Vēsture
Krievijas Impērijā paši baltkrievi, lai gan izdalīti atsevišķi, joprojām tika pieskaitīti pie krieviem. Tajā pašā laikā baltkrievu atšķirīgās iezīmes no tā sauktajiem lielkrieviem (jeb krieviem) bija acīmredzamas. 20. gadsimta sākumā baltkrievu etniskā identitāte tikai pastiprinājās, PSRS baltkrievi oficiāli kļuva par atsevišķu tautību, tomēr etnisko krievu republikā bija ļoti maz.

Otrais pasaules karš radīja milzīgu kaitējumu republikas iedzīvotājiem. Daudzi ukraiņu un krievu speciālisti piedalījās republikas ekonomikas atjaunošanā, un daudzi no viņiem šeit palika uz pastāvīgu dzīvi. Tajā pašā laikā daudzi baltkrievi padomju laikā emigrēja uz Kazahstānas, Ukrainas, Baltijas valstu teritoriju, devās uz Krievijas ziemeļiem u. c.

Padomju laikā bija vērojama tendence jauktās laulībās dzimušos bērnus reģistrēt kā krievus, tāpēc pakāpeniski samazinājās baltkrievu īpatsvars (bet ne skaits) un diezgan strauji pieauga krievu īpatsvars un skaits republikā. Pēcpadomju periodā krievu īpatsvars un skaits republikā samazinājās straujāk nekā baltkrievu skaits un faktiski atgriezās 1960. gadu līmenī. Šī parādība ne mazāk skaidrojama ar to, ka lielākā daļa jauktās laulībās dzimušo bērnu vairs netiek reģistrēti kā krievi, un daudzi no tiem, kas agrāk bija reģistrēti, ir mainījuši savu identitāti uz baltkrievu.

## Dinamika

## Skatīt vēl
* Baltkrievijas pārkrievošana

## Ārējās saites
Karmena Maura

**Marija del Karmena Garsija Maura** (; dzimusi ) ir spāņu aktrise. Pazīstama ar lomām Pedro Almodovara filmās.

Par lomām filmās "Sievietes uz nervu sabrukuma robežas" (1988), *[[¡Ay Carmela!]]* (1990), *[[La comunidad]]* (2000) saņēmusi ''Goya'' balvu kategorijā "Labākā aktrise galvenajā lomā". Saņēmusi arī balvu kategorijā "Labākā aktrise otrā plāna lomā" par filmu "Atgriezties" (*Volver*, 2006). Saņēmusi arī Cēzara balvu kategorijā "Labākā aktrise otrā plāna lomā" par filmu *[[Les Femmes du 6e étage]]* (2010). Eiropas Kino balvu kā labākā aktrise saņēmusi divas reizes — par lomām filmās "Sievietes uz nervu sabrukuma robežas" un *¡Ay Carmela!*, kā arī saņēmusi balvu par mūža ieguldījumu 2018. gadā.

Piedalījusies arī filmās "Pepī, Lusī, Boma un citas meičas" (*Pepi, Luci, Bom y otras chicas del montón*, 1980), "Mijkrēslī" (*Entre tinieblas*, 1983), "Ko gan es esmu nodarījis, lai man tā būtu?" (*¿Qué he hecho yo para merecer esto?*, 1984), "Matadors" (*Matador*, 1986), "Iekāres likums" (*La ley del deseo*, 1987), *[[Tetro]]* (2009) un *[[Las brujas de Zugarramurdi]]* (2013).

## Ārējās saites
Dzaminūda

**Dzaminūda** () ir pilsēta un sums Mongolijas dienvidaustrumos, Austrumgobi aimaka otra lielākā apdzīvotā vieta. Atrodas Gobi tuksnesī  uz dienvidaustrumiem no galvaspilsētas Ulanbatoras. Nozīmīgākais dzelzceļa un autoceļa robežšķērsošanas punkts uz Mongolijas un Ķīnas robežas.

## Vēsture
Pilsēta atrodas uz sena tirdzniecības ceļa starp Pekinu un Ulanbatoru. Mūsdienu apdzīvotā vieta izveidojusies 1956. gadā kā pierobežas stacija sakarā ar Transmongolijas dzelzceļa izbūvi. 1994. gadā izdalīta kā patstāvīgs sums, bet no 2011. gada — pilsētas statuss. 2004. gadā starp pilsētu un valsts robežu izveidota  liela brīvā ekonomiskā zona.

## Atsauces

## Ārējās saites
Zilā Orda

**Zilā Orda** (kazahu: *Көк Орда*, *Kök Orda*) bija viena no Mongolijas impērijas daļām, kas izveidojās pēc tās sadalīšanās. Tā pastāvēja no 13. līdz 15. gadsimtam un atradās galvenokārt mūsdienu Kazahstānas un Rietumsibīrijas teritorijā.

Zilā Orda izveidojās pēc tam, kad Čingishana mazdēls Batuhans 13. gadsimta vidū izveidoja Zelta Ordu. Pēc Batuhana nāves Zelta Orda sadalījās vairākās daļās. Zilā Orda bija viena no šīm daļām, kuru vadīja Batuhana brālis Orda-Ičens un viņa pēcteči. Tradicionāli tiek uzskatīts, ka Zilā Orda atradās austrumu daļā, savukārt tās rietumu kaimiņiene bija Baltā Orda. Zilā Orda bija pusautonoma daļa no Zelta Ordas, taču tās hani bieži rīkojās patstāvīgi.

Zilās Ordas pastāvēšana ievērojami ietekmēja Kazahstānas vēsturi, jo tās teritorijā un iedzīvotāju vidū veidojās kazahu nācijas priekšteči. 15. gadsimta vidū Zilā Orda sāka zaudēt savu nozīmi, un tās teritorijā izveidojās Uzbeku haniste un Kazahu haniste.

## Ārējās saites
Krematorija

[thumb|Krematorija [Japāna|Japānā]]
**Krematorija** ir speciāli izveidota ēka vai iekārta, kurā tiek veikta cilvēka mirstīgo atlieku kremēšana — sadedzināšana augstā temperatūrā. Šis process ir alternatīva tradicionālajai apbedīšanai zemē un tiek izmantots daudzās valstīs visā pasaulē. 

Eiropā un ASV kremācija mūsdienās kļūst arvien populārāka, īpaši pilsētās, kur apbedīšanas vietu trūkst.

## Process
Kremācijai paredzētās krāsnis darbojas aptuveni 800–1000 °C temperatūrā. Mirušā ķermenis, parasti ievietots speciālā vieglā zārkā vai koka kastē, tiek ievietots krāsnī, kur tas pakāpeniski sadeg. Pēc sadedzināšanas paliekas (galvenokārt kaulu fragmenti) tiek sasmalcinātas smalkākā pulverī, ko dēvē par pelniem. Šie pelni tiek nodoti piederīgajiem urnā.

## Ārējās saites
Austrumgobi aimaks

**Austrumgobi aimaks** () ir viens no Mongolijas aimakiem. Atrodas valsts dienvidaustrumos, robežojas ar Ķīnas Iekšējo Mongoliju austrumos un dienvidos, Dienvidgobi un Vidusgobi aimakiem rietumos, Gobisumberas aimaku ziemeļrietumos, Henteja aimaku ziemeļos un Suhebatora aimaku ziemeļaustrumos. Aimaka centrs un lielākā apdzīvotā vieta ir Sainšanda, bet otra lielākā apdzīvotā vieta ir Dzaminūda pie Ķīnas robežas. Administratīvi iedalās 14 sumos. Aimaka teritoriju no ziemeļiem uz dienvidiem šķērso Transmongolijas dzelzceļš.

## Ģeogrāfija
Lielāko daļu aimaka teritorijas aizņem Gobi tuksnesis. Dienviddaļā vērojama tipiska tuksneša ainava, bet ziemeļdaļā — sausa stepe. Reljefa vidējais augstums ir ap 950 m vjl, bet augstākais kalns ir Hutugs 1436 m vjl aimaka dienvidos. Aimaka teritorijā nav pastāvīgu upju vai lielu ezeru, bet ir ievērojami gruntsūdens krājumi. Valda krasi kontinentāls klimats, vasarā temperatūra sasniedz +41 °C, bet ziemā — -40 °C. Daudz derīgo izrakteņu; iegūst akmeņogles, fluorītu, naftu. Izpētītas ievērojamas dzelzsrūdas, vara un molibdēna atradnes. Ievērojamā daudzumā atrodamas aizvēsturisko dzīvnieku, tajā skaitā dinozauru atliekas; dinozaurs attēlots aimaka ģerbonī.

## Ārējās saites
Sainšanda

**Sainšanda** () ir pilsēta un sums Mongolijas dienvidaustrumos, Austrumgobi aimaka administratīvais centrs un lielākā apdzīvotā vieta. Atrodas tuksnešainā apvidū  uz dienvidaustrumiem no galvaspilsētas Ulanbatoras. Sainšandas suma teritorijā  uz dienvidiem atrodas naftas pārstrādes pilsētiņa Dzūnbajana. Nozīmīgs transporta centrs — Sainšandā no Transmongolijas dzelzceļa atzarojas  garā dzelzceļa līnija uz Tavantolgojas akmeņogļu raktuvēm.

## Atsauces

## Ārējās saites
Sandra Šmate

**Sandra Šmate** (dzimusi , mirusi ) bija latviešu kordiriģente, jauktā kora "Muklājs" dibinātāja un ilggadēja mākslinieciskā vadītāja. Gido Kokara kordiriģēšanas audzēkne un viņa vadīto koru “Daile” un “Ave Sol” dziedātāja, dziedājusi arī kameransamblī "Marana".

## Atsauces
Dienvidgobi aimaks

**Dienvidgobi aimaks** () ir viens no Mongolijas aimakiem. Atrodas valsts dienvidos, robežojas ar Ķīnas Iekšējo Mongoliju dienvidos, Bajanhongoras aimaku rietumos, Uvurhangaju un Vidusgobi ziemeļos un Austrumgobi aimaku austrumos. Aimaka centrs un lielākā apdzīvotā vieta ir Dalandzadgada. Administratīvi iedalās 15 sumos.

## Ģeogrāfija
Lielāko daļu aimaka teritorijas aizņem Gobi tuksnesis. Rietumdaļā iestiepjas Gobi Altaja grēdas, tajā skaitā Gurvansaihans, kurā izveidots Gobi Gurvansaihana nacionālais parks. Vidējais augstums ir 1300–1600 m vjl, bet augstākais kalns ir 2825 m vjl Gurvansaihana grēdā. Ziemeļdaļā iestiepjas Ezeru ieleja ar Ulāna ezeru, kurā notek Ongi upe. Valda krasi kontinentāls klimats. Daudz derīgo izrakteņu; iegūst akmeņogles, varu un zeltu. Izpētītas ievērojamas dzelzsrūdas, vara un molibdēna atradnes.

## Ārējās saites
Tero Sepele

**Tero Sepele** (; dzimis ) ir somu biatlonists, divu ziemas olimpisko spēļu dalībnieks. Pasaules kausā startē kopš 2017. gada.

Viņa tēvs Timo Sepele arī ir bijis biatlonists, piedalījies .

## Karjera
Pasaules kausa sacensībās debitēja  Antholcā 20 km individuālajā distancē. 2017. gadā pirmo reizi piedalījās arī Pasaules čempionātā. Tajā pašā gadā Pasaules čempionātā junioriem Brezno sasniedza 8. vietu individuālajā distancē un 5. vietu stafetē. 2017.—2018. gada Pasaules kausa sezonas otrajā posmā Hohfilcenē sprintā ieņēma 24. vietu un izcīnīja pirmos punktus Pasaules kausa ieskaitē. Sezonas turpinājumā regulāri startēja Pasaules kausa posmos, piedalījās arī  Phjončhanā, kur jauktajā stafetē kopā ar Lauru Toivanenu, Kaisu Mekereinenu un Olli Hīdensalo ieņēma sesto vietu. Individuāli labākais rezultāts bija sprintā — 20. vieta.

2020. gada martā Nove Mesto sprintā izcīnīja 7. vietu, pirmo reizi Pasaules kausā iekļūstot labāko desmitniekā.  Estešundā iedzīšanā ieguva 5. vietu, sasniedzot karjeras labāko individuālo rezultātu. Šo panākumu atkārtoja 2022. gada janvārī sprintā Rūpoldingā.  Pekinā labāko rezultātu sasniedza distancē ar kopēju startu, ieņemot 9. vietu. 2021.—2022. gada Pasaules kausa kopvērtējumā ieņēma 12. vietu.

2023. gada Pasaules čempionātā Oberhofā masu startā izcīnīja 10. vietu, kas ir viņa labākais individuālais sasniegums pasaules čempionātos.  Pasaules kausa posmā Oberhofā kopā ar Suvi Minkinenu uzvarēja 1+1 jauktajā stafetē, tā bija pirmā Somijas uzvara Pasaules kausa stafetēs.

## Karjeras rezultāti
### Olimpiskās spēles

### Pasaules čempionāts

### Pasaules kausa kopvērtējums

## Atsauces

## Ārējās saites
Rangnhilla Femsteinevīka

**Rangnhilla Femsteinevīka** (; dzimusi  Hatlestrannā) ir norvēģu biatloniste.

## Karjera
Ar biatlonu sāka nodarboties 2002. gadā. Pārstāv klubu *Hålandsdal IL*. Starptautiskās sacensībās debitēja 2016. gada Pasaules čempionātā junioriem un ieņēma 27. vietu 12,5 km individuālajā distancē. Pasaules kausa sacensībās pirmo reizi piedalījās  Estešundā un savā debijā ieņēma 56. vietu sprintā. Nākamajās sezonās galvenokārt startēja IBU kausā. Pirmo uzvaru IBU kausā izcīnīja 2021. gada decembrī Šūšenā masu startā ar 60 dalībniecēm.

2022. gada janvārī sprintā Rūpoldingā ieņēma 34. vietu un ieguva savus pirmos punktus Pasaules kausa ieskaitē. 2022. gada Eiropas čempionātā izcīnīja divas zelta medaļas — sprintā un jauktajā stafetē. 2021.—2022. gada sezonā Femsteinevīka ieguva otro vietu IBU kausa kopvērtējumā, piekāpjoties tikai Lū Žanmono.

2022.—2023. gada sezonā regulāri startēja Pasaules kausa posmos. Sezonas trešajā posmā Ansī distancē ar kopēju startu ieņēma 9. vietu, izcīnot karjeras augstāko individuālo rezultātu Pasaules kausā. Rūpoldingas posmā pirmo reizi uzvarēja stafetē, startējot kopā ar Karolīni Knoteni, Marti Olsbu-Reiselanni un Ingridu Lannmarku Tandrevollu. 2023. gadā Oberhofā pirmo reizi piedalījās Pasaules čempionātā, labāko rezultātu sasniedza iedzīšanā, ieņemot 21. vietu. Nākamajā sezonā atkal startēja otrā līmeņa sacensībās — IBU kausā. 2024.—2025. gada sezonā viņa atgriezās Pasaules kausa komandas sastāvā un divas reizes izcīnīja otro vietu stafetē. 2025. gada Pasaules čempionātā Lencerheidē izcīnīja divas sudraba medaļas: 1+1 jauktajā stafetē, startējot kopā ar Juhannesu Tīngnēsu Bē, kā arī sieviešu stafetē.

## Karjeras rezultāti
### Pasaules čempionāts

### Pasaules kausa kopvērtējums

## Atsauces

## Ārējās saites
Dalandzadgada

**Dalandzadgada** () ir pilsēta un sums Mongolijas dienvidos, Dienvidgobi aimaka administratīvais centrs un lielākā apdzīvotā vieta. Atrodas Gobi tuksnesī Gurvansaihana grēdas pakājē  uz dienvidrietumiem no galvaspilsētas Ulanbatoras. Pilsētā atrodas Gobi Dabas un vēstures muzejs ar plašu aizvēsturisko dzīvnieku fosiliju ekspozīciju. Pilsētas lidosta nodrošina regulāru aviosatiksmi ar valsts galvaspilsētu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Gurvansaihans

**Gurvansaihans** ( — ‘Trīs skaistules’) ir kalnu grēda Mongolijas dienvidos, Gobi Altaja dienvidu turpinājums. Administratīvi ietilpst Dienvidgobi aimakā. Gurvainsaihana grēda stiepjas  garumā ziemeļrietumu—dienvidaustrumu virzienā un ar ielejām dalās trijās mazākās grēdās: Barūnsaihans (‘Rietumu skaistule’), Dundsaihans (‘Vidējā skaistule’) un Dzūnsaihans (‘Austrumu skaistule’). Vidējais augstums ir  vjl, bet augstākais kalns ir Dzūnsaihana kalns Dundsaihana grēdā  vjl. Gurvansaihanam plašākā nozīmē pieskaita arī vairākus kalnu masīvus rietumos un dienvidrietumos (Dzolonga kalni, Nemegta kalni, Hurenhananga kani, Erdenes kalni, Tosta kalni), ko no galvenās grēdas atdala smilšu ielejas; kopējais garums ir ap . Lielākā daļa Gurvansaihana iekļauta 1993. gadā dibinātajā  lielajā Gobi-Gurvansaihana nacionālajā parkā.

Gurvansaihana grēda ir populārs tūristu galamērķis, sevišķi dziļā Jolinamas aiza (*Ёлын ам* — ‘Bārdainā grifa aiza’), kurā neskatoties uz tuksneša karsto klimatu gandrīz vienmēr saglabājas ledus lauks, kas gan pēdējos gados septembrī pazūd.

## Ārējās saites
Ievainots kaujas laukā

[thumb|Ievainots [1. kājnieku divīzija (ASV)|1. kājnieku divīzijas karavīrs Omahas pludmalē, 1944. gads.]]
**Ievainots kaujas laukā** (WIA) ir apzīmējums, ko parasti izmanto, lai apzīmētu kombatantus, kuri ir ievainoti, cīnoties kaujas laukā kara laikā, bet nav gājuši bojā. Parasti tas nozīmē, ka viņi īslaicīgi vai pastāvīgi nespēj lietot ieročus vai turpināt cīņu. Parasti ievainoto kaujas laukā ir daudz vairāk nekā kritušo. Bieži sastopami kaujas ievainojumi ir otrās un trešās pakāpes apdegumi, kaulu lūzumi, šrapneļu darbības izraisītās brūces, smadzeņu traumas, muguras smadzeņu bojājumi, nervu bojājumi, paralīze, redzes un dzirdes zudums, posttraumatiskā stresa sindroms (PTSD) un ekstremitāšu zudums.

ASV militārpersonām, kļūstot par WIA, parasti tiek piešķirta medaļa "Purpura sirds", jo pašas medaļas mērķis (viens no augstākajiem militārajiem vai civilajiem apbalvojumiem, ko oficiāli piešķīrusi ASV valdība) ir apbalvot un izrādīt cieņu kritušajiem, rīcībnespējīgajiem vai ievainotajiem.

## NATO definīcijas
### Ievainots kaujas laukā
Upuris kaujā, kas nav kritis kaujā, kurš ir guvis ievainojumu ārēja aģenta vai iemesla dēļ. Šis termins ietver visa veida brūces un citus ievainojumus, kas gūti darbībā kaujas laikā, piemēram, caurdurta vai perforēta brūce, kontūzija, visi kaulu lūzumi, apdegumi, sprādziena viļņa un šrapneļu darbības izraisītas traumas, visas iespējamās bioloģiskā un ķīmiskā kara traumas, no jonizējošā starojuma vai cita destruktīva ieroča vai ārējā aģenta iedarbības iegūtās traumas.

### Miris no ievainojuma

Kaujas upuris, kurš vēlāk mirst no brūcēm vai citiem ievainojumiem, kas gūti kaujas darbībā, pēc nokļūšanas ārstniecības iestādē. Amerikas Savienotajās Valstīs izmanto saīsinājumu DOW, savukārt NATO izmanto DWRIA.

## Skatīt arī
* Kritis kaujā (KIA)
* Bezvēsts pazudušais (MIA)
* Karagūsteknis (POW)

## Atsauces
Šaurlapu krokuss

**Šaurlapu krokuss** (*Crocus angustifolius*) ir krokusu suga, kuras dabiskais izplatības areāls ir Ukrainā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Arendoles iela

**Arendoles iela** ir iela Daugavpilī, robežā starp Veco Forštati un Jauno Forštati. Ielas nepārnumuru puse pieder Vecajai Forštatei, bet pārnumuru puse — Jaunajai Forštatei. Vecās Forštates ielas pusē ir privātmājas, bet Jaunās Forštates pusē — tipveida daudzstāvu apbūve.

Arendoles iela sākas krustojumā ar Piekrastes ielu, ved ziemeļrietumu virzienā un beidzas krustojumā ar Aveņu ielu. Arendoles ielas garums ir aptuveni 350 metri. Visā garumā ielai ir asfalta segums. Satiksmes kustība norit abos virzienos, pa vienu joslu katrā virzienā. Sabiedriskais transports pa Arendoles ielu nekursē, bet Aveņu ielā ir 2., 2A., 4., 11., 17., 17A., 18., 19., 20., 20B., 21., 24. un 26. autobusu maršrutu pietura "Arendoles iela".

Arendoles ielas nosaukums ir zināms kopš starpkaru perioda un laika gaitā nav mainījies. Iela nosaukta Arendoles — ciema Rožkalnu pagastā — vārdā.

## Ielu savienojumi
Arendoles iela ir savienota ar šādām ielām:
* Piekrastes iela (T veida krustojums)
* Ceru iela (T veida krustojums)
* Minskas iela (savienojums ar bezvārda ceļu)
* Aveņu iela (T veida krustojums)

## Atsauces
2024.—2025. gada Elvi florbola līgas sezona

**2024.—2025. gada Elvi florbola līgas sezona** bija 32. Elvi florbola līgas sezona. Sezona sākās . Tajā piedalijās 10 komandas. Par čempioniem kļuva FS Masters/Ulbroka.

## Komandas

## Regulārā sezona

## Izslēgšanas spēles

;Ceturtdaļfināli

;Pusfināli

;Par trešo vietu

;Fināls

;Piezīmes:

## Ārējās saites
* Latvijas Florbola savienības mājaslapa
Bajanhongoras aimaks

**Bajanhongoras aimaks** () ir viens no Mongolijas aimakiem. Atrodas valsts vidusdaļā, robežojas ar Ķīnas Iekšējo Mongoliju dienvidos, Gobi Altaja aimaku rietumos, Dzavhanas aimaku ziemeļrietumos, Arhangaja aimaku ziemeļos un Uvurhangaja un Dienvidgobi aimakiem austrumos. Aimaka centrs un lielākā apdzīvotā vieta ir Bajanhongora. Administratīvi iedalās 20 sumos.

## Ģeogrāfija
Aimaka teritorija dalās vairākās atšķirīgās ģeogrāfiskās zonās. Ziemeļos paceļas Hangaja kalnu dienvidu nogāze; tās ziemeļrietumu daļa ietilpst Hangaja nacionālajā parkā. Dienvidos no Hangaja ir tektoniskā Ezeru ieleja, kas to atdala no Gobi Altaja grēdas. No Hangaja ielejā noplūst vairākas upes, lielākās no kurām ir Baidraga un Tuina. Upju grīvās ir vairāki ezeri, lielākie no kuriem ir Būncagānnūrs un Orognūrs. Gobi Altaja grēdā atrodas aimaka augstākā virsotne Ihbogdūls 3957 m vjl. Dienvidos no Gobi Altaja plešas Gobi tuksnesis. Valda krasi kontinentāls klimats. Daudz derīgo izrakteņu; iegūst akmeņogles un zeltu.

## Ārējās saites
Liginišķu iela

**Liginišķu iela** ir vietējas nozīmes iela Daugavpilī, Grīvas apkaimē, kā arī dalēji Liginišku apkaimes robežā. Liginišķu ielai ir L-veida forma, tā sākas krustojumā ar Lielo ielu un ved dienvidu virzienā, bet apmēram pēc kilometra gludi pagriežas uz rietumiem un beidzas krustojumā ar Brjanskas ielu.

Ielas kopējais garums ir 1450 metri, satiksmes kustība norit abos virzienos. Visā garumā ielai ir asfalta segums un 2 braukšanas joslas, pa vienu katrā virzienā. Pa Liginišķu ielu kursē 8. un 15. autobusu maršruti.

Liginišķu ielā ir pārsvarā privātmāju apbūve, daži zemesgabali vēl neapbūvēti. Ielas galā atrodas Grīvas kapi.

Liginišķu iela ir šīs ielas vienīgais nosaukums, laika gaitā tas nav mainījies. 

## Ielu savienojumi
Liginišķu iela ir savienota ar šādām ielām:
* Lielā iela (T veida krustojums)
* Sēlijas iela
* Garā iela
* Pārdaugavas iela
* Noras iela
* Baznīcas iela
* Niderkunes iela (T veida krustojums)
* Blāzmas iela (T veida krustojums)
* Ūdens iela (T veida krustojums)
* Brjanskas iela (T veida krustojums)

## Skatīt arī
* Grīva
* Liginiški

## Atsauces
Djūsī sala

**Djūsī sala** () ir neapdzīvots koraļļu atols Klusā okeāna dienviddaļā  uz austrumiem no Pitkērnas, kurai tā administratīvi pakļauta. Atola kopējā platība ir , kas iekļauj  lielu lagūnu un četras nelielas zemas saliņas ar kopējo sauszemes platību ; lielākā no tām ir  garā un līdz  platā Akadija atola ziemeļos un austrumos. Salā nabadzīga augsne un maz dzeramā ūdens, šeit aug tikai divas vaskulāro augu sugas. Ligzdo vairākas jūras putnu sugas, tajā skaitā 90 % no Mērfija vētrasputnu (*Pterodroma ultima*) kopējās populācijas.

## Vēsture
Pirmais no eiropiešiem salu 1606. gada 26. janvārī atklāja Spānijas ekspedīcijas kapteinis portugālis Pedru Fernandišs di Keirošs, kas to nodēvēja par *Luna Puesta*. Tajā pat laikā Keirošs, virzoties no austrumiem uz rietumiem, atklāja vēl divas salas, ko nodēvēja par *San Juan Bautista* un *La Encarnación* (Hendersona sala un Oeno sala) un nebija īsti skaidrs, kura sala ir kura, pie tam ekspedīcijas atskaites kartē Djūsī sala tika atzīmēta kā *La Encarnación*. Salu no jauna 1791. gada 16. martā atklāja britu kara flotes kapteinis Edvards Edvardss ar kuģi *Pandora*, kurš bija norīkots apcietināt ''Bounty'' dumpiniekus. Edvardss salu nosauca par godu Frensisam Reinoldsam-Mortonam, 3. Djūsī baronam, kura vadībā bija dienējis karjeras sākumā. Salā pirmā krastā nokāpa kuģa *Surrey* komanda kapteiņa Tomasa Reiena vadībā, kas 1820. gadā meklēja vaļu medību kuģa *Essex* katastrofā izdzīvojušos.

1902. gadā Djūsī salu, tāpat kā netālās Oeno un Hendersona salas, formāli anektēja Apvienotā karaliste, bet 1938. gadā neapdzīvotās salas administratīvi pievienoja Pitkērnas kolonijai.

## Atsauces

## Ārējās saites
Ārējā Mandžūrija

[thumb|Sadalītā [Mandžūrijas teritorija (ar tumši sarkanu apzīmēta Ķīnai piederošā Mandžūrijas daļa, ar gaiši sarkanu Krievijai piederošā daļa]]
**Ārējā Mandžūrija** jeb **Pieamūra** () ir Mandžūrijas ziemeļu daļa Krievijas Federācijas Tālajos Austrumos, ko ziemeļos norobežo Stanovoja grēda un austrumos Klusais okeāns. Amūras un Usūrijas upes to atdala no Iekšējās Mandžūrijas.

Agrāk to apdzīvoja evenki, mandžūri, nanaji un korejieši. Līdz Aigunas līguma un Pekinas konvenciju parakstīšanai 1860. gadā šī teritorija bija Ķīnas impērijas sastāvā, pēc tam — Krievijā un PSRS. 1869. gadā nodibināja Vladivostokas ostu.

## Pašreizējais teritoriālais sadalījums
* Amūras apgabals
* Ebreju autonomais apgabals
* Piejūras novads
* Habarovskas novada dienvidu daļa

## Ārējās saites
Stanovojs

**Stanovojs** vai **Stanovoja grēda** (; ), arī **Ārējais Hingans**, ir kalnu sistēma Krievijas Tālajos Austrumos. Stiepjas austrumu—rietumu virzienā 700 km garumā no Učuras iztekas līdz Oļokmas vidustecei. Rietumos Stanovojs piekļaujas Stanovoja kalnienei, bet austrumos turpinās kā Džugdžura kalni. Ziemeļos grēdai piekļaujas Aldanas kalniene. Administratīvi lielākajā daļā grēda veido dabīgu robežu starp Jakutiju ziemeļos un Amūras apgabalu dienvidos, bet neliela daļa austrumos ietilpst Habarovskas novadā. Stanovojs ir ūdensšķirtne starp Ziemeļu Ledus okeāna un Klusā okeāna baseiniem.

Grēdu veido gneisi un kristāliskie slānekļi ar magmatisko iežu intrūzijām. Vidējie augstumi ir 1000—2000 m vjl, augstākā virsotne ir Skaļistijgoļecs 2412 m vjl grēdas rietumos. Ainavā dominē lapegļu un egļu meži, kā arī pundura ciedrupriežu audzes un akmeņu kliedņi. Zelta, akmeņogļu, brūnogļu, vizlas atradnes. Lielākās apdzīvotās vietas ir Ņerjungri ziemeļu pakājē un Tinda dienvidu pakājē.

## Vēsture
Līdz 1860. gadam Stanovojs veidoja Ārējās Mandžūrijas ziemeļu robežu starp Krievijas un Ķīnas impērijām. Pirms šīs teritorijas aneksijas to izpētīja Aleksandrs fon Midendorfs (1842−1845).

Stanovoja vārds cēlies 17. gadsimtā no Sibīrijas kazaku dotā nosaukuma, vecākajās kartēs to zīmēja kā Jablonu grēdas turpinājumu uz ziemeļaustrumiem. Mūsdienās pāri Stanovoja grēdai izbūvēta Amūras-Jakutskas maģistrāle. Evenki to sauca par Džugdžuru — ‘Zemes mugurkaulu’, bet mūsdienās šo nosaukumu attiecina tikai uz grēdas turpinājumu Ohotskas jūras piekrastē.

## Galerija

Larix gmelinii Neryungrinskiy Rayon 1.jpg|Grēda Ņerjungri rajonā
Озеро Большое Токко (1) 01.jpg|Lielais Toko ezers 
Поездка в Нерюнгринский район, 2017 (027).jpg|Ņerjungri tunelis


## Atsauces

## Ārējās saites
Klans

[thumb|250px|[Skotijas klanu karte]]

**Klans** (no gēlu: *clann* — 'pēcnācēji') ir apzīmējums paplašinātai dzimtai, ciltij vai neradnieciskai struktūrai, kuras pamatā ir sabiedriskas un politiskas, nevis radniecības saites. Klana piederība var tikt izteikta ar kopēja uzvārda palīdzību, lai gan ne visi klana locekļi ir bioloģiski pirmā senča pēcnācēji, jo uzvārdu var pieņemta politisku un saimniecisku iemeslu dēļ.

Klans var tālāk iedalīties apakšklanos un/vai līnijās. Līnijas raksturo tas, ka pēcnācēji zina gan senci, no kura līnija ir cēlusies, gan savu ģenealoģisko saikni ar šo senci. Klanos parasti valda eksogāmijas noteikums, tas ir, laulāties atļauts tikai ar pārstāvjiem no citiem klaniem. Sabiedrībās, kurās nepastāv profesionāla birokrātiska pārvaldība, klani var veidot sabiedriskās dzīves centrālo asi. Līdz pat 20. gadsimta beigām klans antropoloģijā bija nozīmīga pētniecības kategorija. Tomēr pēdējās desmitgadēs tā analītiskā vērtība tiek kritizēta, jo klana jēdziens uzliek konceptuālos rāmjus, kas neatbilst atšķirīgās kultūrās novērotajām sociālajām parādībām.

## Atsauces

## Ārējās saites
Miežagrauds

**Miežagrauds** (*hordeolum*) ir plakstiņa meiboma dziedzera vai tauku dziedzera akūts strutains iekaisums. Miežagraudi biežāk rodas cilvēkiem ar pavājinātu imunitāti, kā arī svara zaudēšanas, anēmijas, cukura diabēta un blefarīta gadījumos. Infekcija var iekļūt dziedzeros ar netīrām rokām, svešķermeņiem vai ar asinīm no kāda cita iekaisuma perēkļa. Lielā daļā gadījumu infekcijas rašanās primārais iemesls ir attiecīgo dziedzeru sekrēta sabiezēšana un sekojoša stāze, kas rada labu vidi bakteriālas infekcijas perēkļa attīstībai.

## Simptomi
Miežagrauda sākuma attīstības stadijās uz acu plakstiņa malas parādās jūtīgs punkts, pēc tam attīstās norobežots pietūkums, kura virspusē pēc 2 līdz 3 dienām izveidojas dzeltenīgs iztilpums, kuram atveroties izdalās strutas. Kopā ar miežagraudu rodas plakstiņa un dažreiz arī konjunktīvas pietūkums, kā arī mēdz būt novērojama arī temperatūras paaugstināšanās. Mieža grauds var atvērties ne tikai uz plakstiņa ādas (ārējais mieža grauds), bet arī uz konjunktīvas (iekšējais mieža grauds).

Atsevišķos gadījumos veidojas vairāki miežagraudi vienlaicīgi, tā sauktā hordeoloze, un miežagraudi var rasties atkārtoti. Dažreiz pēc miežagrauda attīstītās krusas grauds — hronisks, gļēvi noritošs meiboma dziedzera iekaisums, kam parasti ir nepieciešama ķirurģiska ārstēšana.

## Atsauces