open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Jānis Ķepītis

**Jānis Ķepītis** (dzimis , miris ) bija latviešu komponists, pianists un  mūzikas pedagogs. Latvijas konservatorijas profesors.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1908. gada 2. janvārī Trikātas pagasta "Jaunā krogā" skolotāja un veikalnieka Mārča (Mārtiņa) Ķepīša un viņa sievas Emmas, dzimušas Viduces, ģimenē kā jaunākais dēls. Kad Jānim bija četri gadi, ģimene pārcēlās uz Valmieru, kur viņa tēvs strādāja par grāmatvedi un māte par šuvēju. Mācījās Valmieras Pakalniņa pagastskolā, tad Valmieras ģimnāzijā un līdztekus Valmieras mūzikas skolā apguva  klavierspēli. Pēc skolas beigšanas 1926. gadā bija Valmieras Svētā Sīmaņa baznīcas ērģelnieks.

Studēja Latvijas konservatorijā, beidza Jāzepa Vītola kompozīcijas klasi (1931), Paula Šūberta klavieru klasi (1932) un Jāņa Mediņa diriģēšanas klasi (1934). Papildinājās klavierspēlē Parīzē pie R. Kazadezī un Vīsbādenē pie V. Gizekinga. 1933. gadā apprecējās ar Salliju Bērziņu, viņu ģimenē piedzima bērni Ināra (1936) un Andris Jānis (1940).

Strādāja par koncertmeistaru Latvijas Radio (1934–1952), Otrā pasaules kara laikā 1944. gada 18. jūnijā Trikātas baznīcā salaulājās ar dziedātāju Elvīru Volšteini (1912–1990). Viņu ģimenē piedzima dēli Andulis (1945), Egils (1948–2001), Uldis (1953).

Pēc kara beigām Jānis Ķepītis bija Latvijas Valsts konservatorijas profesors Kameransambļa klasē (1945–1984), vasarās saimniekoja mantotajās "Vecķepīšu" mājās.

Miris 1989. gada 9. augustā, apglabāts Baltezera kapos.

## Darbi
Uzrakstījis 6 simfonijas, 2 operas un 2 baletus, 3 vijoļkoncertus, 7 kamermūzikas trio skaņdarbus, kantātes, skaņdarbus pūšamajiem un stīgu instrumentiem, dziesmas bērniem, tautasdziesmu apdares, 5 latviešu tautasdejas simfoniskā orķestra pavadījumā.

### Simfonijas
* Pirmā simfonija Si bemol mažorā (1955)  
* Otrā simfonija La mažorā (1963) 
* Trešā simfonija kamerorķestrim (1971)
* Ceturtā (četru gadalaiku) simfonija (1972)
* Piektā simfonija (Lielā Tēvijas kara stāsti, 1975)
* Sestā simfonija (1977)

### Operas un balets
* opera "Minhauzena precības" (pēc Mārtiņa Zīverta lugas sižeta, 1945), pirmizrāde Liepājas operā 1960. gadā,  
* balets "Vasaras nakts" (1960)
* balets "Turaidas Roze" (Gunāra Priedes librets pēc Raiņa lugas "Mīla stiprāka par nāvi" sižeta, 1966)
* opera "Indulis un Ārija" (1969).

## Pagodinājumi
*  Latvijas PSR Nopelniem bagātais mākslas darbinieks (1958)

## Literatūra
* L. Fūrmane. "Darba bite. Ķepītis" (2010)

## Atsauces
Melnā gulbja teorija

thumb
**Melnā Gulbja teorija** ir metafora, kas apraksta notikumu, kas nāk kā pārsteigums, un kam ir liela ietekme. Teorijas nosaukums balstīts uz senu tautas parunu, ka  melni gulbji neeksistē. Tā domāja eiropieši, pirms uzzināja, ka melni gulbji tomēr eksistē — tos atklāja 18. gadsimtā Austrālijā. Šo metaforu ieviesa statistiķis un riska analītiķis Nasims Nikolass Talebs, kas ir grāmatas "Melnais Gulbis: ļoti neiespējamā ietekme" () autors. Grāmatā analizētas nejaušas parādības un sabiedrības nespēja precīzi saprast un novērtēt šīs parādības. 

## Melnā Gulbja teorijas notikumiem atbilstoši kritēriji
Nasims Nikolass Talebs izvirzīja kritērijus, pēc kuriem notikumus var saukt par Melnā Gulbja teorijai atbilstošiem: 
* Notikums nav prognozēts, tas nāk kā pārsteigums (arī ekspertam), 
* Notikumam ir būtiskas sekas, plaši jūtama tā ietekme, 
* Pat ja notikums nav paredzēts, pēc tam notikumam var rast racionālu skaidrojumu, it kā notikums būtu gaidīts.

No autora viedokļa gandrīz visi nozīmīgie zinātniskie atklājumi, vēsturiskie un politiskie notikumi, sasniegumi mākslā un kultūrā — tie iederas Melnā Gulbja teorijā. Kā piemēri tiek minēti interneta attīstība un ieviešana, Pirmais pasaules karš, Padomju Savienības sabrukums un 2001. gada 11. septembra uzbrukums ASV. Talebs savā darbā raksta, ka cilvēce nespēj veiksmīgi prognozēt savu nākotni. Bet cilvēces pārliecība par savām zināšanām apsteidz šīs zināšanas, radot pārmērīgas pašpārliecības fenomenu.

## Atsauces
Irbupīte (Vidagas pieteka)

**Irbupīte** ir Vidagas labā krasta pieteka Gulbenes un Smiltenes novados. 

Tek pa mežainu, mazapdzīvotu apvidu ziemeļu-ziemeļaustrumu virzienā. Ietek Vidagā iepretim Vecrudbāržu mājām. Irbupīti nešķērso valsts autoceļi.

## Atsauces
Jons Krjange

**Jons Krjange** (; dzimis , miris ) bija rumāņu rakstnieks, pedagogs, garīdznieks un politiķis.

Dzimis zemnieka ģimenē. 1858. gadā pabeidza Jasu garīgo semināru un kļuva par garīdznieku. Moldāvijas galvaspilsētā Jasos un tās pievārtē nodzīvoja gandrīz visu radošo mūžu. Iesaistījās politikā un pedagoģiskās sistēmas reformēšanā. Neatkarīgā rakstura un uzskatu dēļ 1872. gadā tika atcelts no baznīcas amatiem. Iesaistījās literārā kluba *[[Junimea]]* darbā. Krjanges slavenākie darbi radīti pēc 1871. gada. Mihaja Eminesku draugs un līdzgaitnieks. Tulkots latviski.

## Ārējās saites
Marža

**Marža** ( — 'starpība, peļņa') — atšķirīgu lielumu, rādītāju atņemšanas rezultātā iegūts skaitlisks lielums, raksturojums, kas tiek lietots banku, biržu, tirdzniecības un apdrošināšanas jomā.

Šis termins atspoguļo starpību starp diviem noteiktiem rādītājiem. Atkarīgs no lietošanas jomas.

## Termina lietojums
* Banku darbībā: 
** privileģēto resursu un produktīvo aktīvu procentu likmju starpība;
** nodrošinājuma summas, pret ko izsniegts kredīts, un kredīta summas starpība;
** valūtas kārtējās pirkšanas (*bid*) cenas un punktos (*points, pips*) izteiktās pārdošanas (*ask*) cenas starpība;
** darījumu operācijās tiek lietota apdrošināšanas (maržinālo) depozītu nozīmē.
* Jūras pārvadājumu līgumos - maksimālās kuģa kravnesības un kravas svara, kāds fraktētājam jāiekrauj kuģī, starpība.
* Mārketinga jomā - tirdzniecības uzcenojums, ko nosaka ražošanas uzņēmums.
* Biržu darbībā - minimālais akcijas vērtības procents, kāds pircējam jāiemaksā kā pirmā iemaksa.

Marža (kopējā) (*total contribution*) - starpība starp uzņēmuma kopējiem ienākumiem un kopējām mainīgām izmaksām.

## Maržas prasība, analīze
Maržas prasība (*margin call*) ir prasība palielināt summu (ķīlu) maržas kontā (naudā vai vērtspapīros) par darījumu, kas veikts uz brokera kredīta rēķina un radījis zaudējumus. Parasti tādos gadījumos no klienta tiek prasīts iesniegt papildu nodrošinājumu vienas dienas laikā, un viņš ir atbildīgs par  iespējamajiem brokera zaudējumiem.

Maržas analīze balstās uz relatīvu pieaugumu (galējo lielumu) izmantošanu ekonomisko procesu pētīšanā. Saskaņā ar maržas koncepciju saimnieciskās darbības subjekti pieņem lēmumus, vadoties pēc centieniem sasniegt maksimāli galējo lietderīgumu, t.i., palielināt lietderīgumu katrai izmaksu vienībai.

## Maržas aprēķini
Maržas aprēķinu rezultāti traktējami kā rentablitātes rādītāji, kas bieži tiek norādīti uzņēmumu novērtējumos un salīdzināmo periodu tendences noteikšanā, kredītu izsniegšanā u.c..

Neto procentu ienākumu marža ir anualizētu tīro procentu ienākumu attiecība pret vidējo aktīvu apmēru.

Banku marža (*bank marging*) ir starpība starp procentu likmi, ko banka iegūst no naudas aizņēmēja, un procentu likmi, ko banka maksā par naudas noguldījumiem.

## Atsauces
Japānas dižsūrene

**Japānas dižsūrene** () ir liels, daudzgadīgs sūreņu dzimtas lakstaugs. Sākotnēji Japānas dižsūrene ir augusi Austrumāzijā: Japānā, Ķīnā un Korejā. Tā sekmīgi ir izplatīta Ziemeļamerikā un Eiropā (arī Latvijā), kur daudzās valstīs atzīta par invazīvu sugu. Austrālijā Japānas dižsūrenes audzēšana privātīpašumā ir nelegāla. 

## Apraksts
Augam ir izteikti liels stumbrs, kas padara to līdzīgu bambusam. Stumbrs var sasniegt 2–4 m garumu, bet lapas — 7–14 cm garumu. Ātraudzīgs, izplatās pārsvarā ar sakneņiem, veido lielas audzes.

Lapas uz stublāja ir izvietotas pamīšus, tām ir īss kāts un 5-13 cm garas un 3-10 cm platas, olveidīgas lapas. Lapu plātnes mala ir gluda, gals pēkšņi smails, pamats nošķelts vai strups. Ziedi ir izvietoti skarās lapu žāklēs. Apziednis ir balts vai dzeltenbalts, divkāršs. Ziedam 3 irbuļi, drīksnas ir plūksnainas. Auglis ir spārnains riekstiņš. Zied no jūlija līdz septembrim.

## Augtene
Sastopama galvenokārt mitrās augsnēs, parasti vecu parku apkaimē, upju ielejās, retāk ceļmalās un nezālienēs. Gandrīz vienmēr audzē ir izteikti dominējoša suga un noēno citus zemsedzē augošos augus, izkonkurējot tos. Zemsedzes augu nomākšanas dēļ pieaug augsnes erozija.

Šai dižsūrenei krustojoties ar citām dižsūreņu sugām, veidojas jauni hibrīdi. Plašāk izplatītā hibrīdsuga ir Japānas un Sahalīnas dižsūrenes krustojums (*Fallopia × bohemica*), kurš arī tiek Eiropā uzskatīts par invazīvu.

## Pielietojums
Vēlās ziedēšanas dēļ suga interesanta biškopjiem.

Auga jaunie dzinumi ir ēdami un pēc garšas atgādina rabarberus, taču tie, tāpat kā rabarberi, satur skābeņskābi, kas lielā daudzumā ir kaitīga. Saknes satur emodīnu un ķīniešu un japāņu tautas medicīnā tiek izmantotas caurejas radīšanai.

## Atsauces

## Ārējās saites

*
Grauds (nozīmju atdalīšana)

**Grauds** var būt:

* grauds — graudzāļu auglis,
* sīks, parasti ciets, apaļas formas kādas vielas vai materiāla veidojums,
* šaujamieroča mērķēšanas iekārtas daļa,
* analogā fotoattēla sīkākā sastāvdaļa,
* naturāls beznaudas maksājums (maksāt graudā).

## Latviešu uzvārds

* Fricis Grauds, rēderis
Sahalīnas dižsūrene

**Sahalīnas dižsūrene** () ir liels, daudzgadīgs sūreņu dzimtas lakstaugs. Sākotnēji Sahalīnas dižsūrene ir augusi Āzijas ZA: Japānas ziemeļos un Krievijas austrumos, it īpaši Sahalīnā un Kuriļu salās. Eiropā ieviesta kā krāšņumaugs un plaši izplatījusies, sastopama arī Latvijā.

## Apraksts
Augam ir izteikti liels stumbrs, kas var sasniegt 4 m garumu. Saknenis ir resns un garš. Stublājs ir masīvs, posmains, pie pamata koksnains, kails, zaļganbrūns, posmi dobi. Lapas uz stublāja ir izvietotas pamīšus, ir iegareni ovālas, aptuveni 12-30 cm (lai gan garumā tās var sasniegt pat 40 cm) un 8-25 cm platas. Lapas ir vienas no lielākajām sūreņu dzimtā.  Lapas plātnes mala gluda vai mazliet cirtaina, gals smails, pamats sekli sirdsveidīgs. Plātnes apakšpuse klāta ar mīkstiem matiņiem. Nereti lapas galvenā dzīsla un pirmās pakāpes sāndzīslas iesārtas. Ziedi ir izvietoti skarā lapu vai zaru žāklēs, ziedi zaļgandzelteni. Apziednis ir divkāršs. Iekšējā apziedņa lapas ar spārnveida izaugumu. Ziedam ir 3 irbuļi, drīksnas ir plūksnainas. Auglis ir spīdīgs, tumšbrūns riekstiņš. Zied jūlijā un augustā.

Augs ir radniecīgs Japānas dižsūrenei, galvenokārt atšķiras no tās pēc lielākām un formā atšķirīgām lapām. Ātraudzīgs, izplatās pārsvarā ar sakneņiem, veido lielas audzes.

## Atsauces

## Ārējās saites

*
Kosmos-2510

***Kosmos-2510*** (*Космос-2510*) ir Krievijas iepriekšējas informēšanas sistēmas *[[EKS (pavadoņu sistēma)|EKS]]* (*Edinaja Kosmičeskaja Systema*) pirmais pavadonis. Tas orbītā palaists 2015. gada novembrī.

Kosmiskā aparāta platformu izgatavoja *[[RKK Energija]]*, derīgo kravu nodrošināja *[[TsNII Kometa]]*. Pavadonis paredzēts ballistisko raķešu palaišanas noteikšanai.

*Kosmos-2510* tika palaists  06:33:41 UTC ar nesējraķeti *[[Sojuz-2.1b / Fregat-M]]* no Pļeseckas kosmodroma. Pavadonis ievadīts tundras tipa slīpā orbītā 63,37° ar aptuveniem parametriem 1626 km × 38552 km.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Tundra (EKS, 14F142) Gunter Dirk Krebs
* Russia begins reviving its early-warning satellite system russianspaceweb
Leonīds Hurvičs

**Leonīds Hurvičs** (, dzimis , miris ) bija Krievijā dzimis poļu izcelsmes amerikāņu ekonomists un matemātiķis. Viņš 2007. gadā saņēma Nobela prēmiju ekonomikā "par optimālo mehānismu teorijas pamatu izveidi". Šo prēmiju viņš saņēma kopā ar Ēriku Meskinu un Rodžeru Maiersonu.

Hurvičs ir dzimis Maskavā, Krievijas Republikā. Dažus mēnešus pēc viņa dzimšanas, Hurviča ģimene atgriezās Varšavā, kur viņš arī uzauga. 1940. gadā viņš emigrēja uz Šveici, tad uz Portugāli, bet visbeidzot devās uz Amerikas Savienotajām Valstīm.

## Ārējās saites

*
Džeks Fišers

**Džeks Deivids Fišers** (*Jack David Fischer*; dzimis ) ir NASA astronauts, ASV Gaisa spēku izmēģinātājlidotājs, pulkvedis.

1996. gadā Džeks Fišers ASV Gaisa spēku akadēmijā ieguva bakalaura grādu astronautikas inženierijā. 1998. gadā viņš Masačūsetsas Tehnoloģiju institūtā ieguva maģistra grādu aeronautikā un astronautikā.

1998. gadā Fišers apmeklēja specializētos pēdējā kursa studentu pilotu apmācības kursus Loklina gaisa spēku bāzē Teksasā. Pēc augstskolas beigšanas viņš apmeklēja *[[F-15E Strike Eagle]]* kursus Seimūra Džonsona gaisa spēku bāzē Ziemeļkarolīnā. Pēc tam Fišeru iecēla par operāciju pilotu 391. iznīcinātāju eskadrā.

Pēc 2001. gada 11. septembra Džeks Fišers tika nosūtīts divos kaujas komandējumos dienvidrietumu Āzijā. Viņš piedalījās operācijā *Enduring Freedom* ("Ilgstoša brīvība") Afganistānā un operācijā *Southern Watch* ("Dienvidu uzraugs") Irākā.
2004. gadā Fišers absolvēja ASV Gaisa spēku izmēģinātājpilotu skolu Edvardsa gaisa spēku bāzē Kalifornijā.
2006. gadā viņš tika ieskaitīts 411. lidojumu izmēģinājumu eskadrā Edvardsa gaisa spēku bāzē, izmēģinot *[[F-22 Raptor]]*.
2008. gadā Fišers kļuva par stratēģiskās politikas praktikantu Pentagonā.

2009. gada jūnijā Džeku Fišeru iekļāva NASA 20. astronautu grupā. 2011. gadā viņš saņēma astronauta kvalifikāciju.

Džeka Fišera pirmais kosmiskais lidojums sākās 2017. gada aprīlī, kopā ar Krievijas pārstāvi Fjodoru Jurčihinu kosmosa kuģī *[[Sojuz MS-04]]* dodoties uz Starptautisko kosmosa staciju. Viņš bija 51. un 52. ekspedīcijas lidojuma inženieris. Uz zemes atgriezās .

Kosmisko lidojumu kopsavilkums:

Iziešanas atklātā kosmosā:

## Ārējās saites
* Džeka fišera biogrāfija NASA 
* Džeka fišera biogrāfija astronaut.ru
Glens Kuks

**Glens Čārlzs Kuks** (, dzimis 1944. gadā ASV) ir amerikāņu rakstnieks, fantāzijas un fantastikas autors.

## Bibliogrāfija

### The Black Company
* **The Book of the North**
*# The Black Company (1984)
*# Shadows Linger (1984)
*# The White Rose (1985)
** Annals of the Black Company (1986)
* **Glittering Stones**
*# Bleak Seasons (1996)
*# She Is the Darkness (1997)
*# Water Sleeps (1999)
*# Soldiers Live (2000)
* **The Book of the South**
*# Shadow Games (1989)
*# Dreams of Steel (1990)
* **Barrowlands**
** The Silver Spike (1989)
* Stāsti
** Raker (1982)
** Tides Elba (2010)
** Smelling Danger: A Black Company Story (2011)
** Shaggy Dog Bridge (2013)
** Bone Candy (2014)
** Bone Eaters (2015)
### Darkwar
* Romāni
*# Doomstalker (1985)
*# Warlock (1985
*# Ceremony (1986)
* Stāsts
*# Darkwar (1982)
### Dread Empire
* Romāni
*# The Fire in His Hands (1984)
*# With Mercy Toward None (1985)
*# A Shadow of All Night Falling (1979)
*# October's Baby (1980)
*# All Darkness Met (1980) [nominēts 1981. g. Locus godalgai]
*# Reap the East Wind (1987)
*# An Ill Fate Marshalling (1988)
*# A Path to Coldness of Heart (2012)
* Stāsti
** The Nights of Dreadful Silence (1973)
** Ghost Stalk (1978)
** Castle of Tears (1979)
** Call for the Dead (1980)
** Soldier of an Empire Unacquainted with Defeat (1980) [nominēts 1981. g. Locus godalgai]
** Filed Teeth (1981)
** Severed Heads (1984)
### Starfishers
* **Starfishers Trilogy**
*# Starfishers (1982)
*# Shadowline (1982)
*# Star's End (1982)
* **Starfishers**
*# Passage at Arms (1985)
* Stāsti
*# Sunrise (1973)
*# Quiet Sea (1978)
### Garrett P.I.
# Sweet Silver Blues (1987)
# Bitter Gold Hearts (1988)
# Cold Copper Tears (1988)
# Old Tin Sorrows (1989)
# Dread Brass Shadows (1990)
# Red Iron Nights (1991)
# Deadly Quicksilver Lies (1994)
# Petty Pewter Gods (1995)
# Faded Steel Heat (1999)
# Angry Lead Skies (2002)
# Whispering Nickel Idols (2005)
# Cruel Zinc Melodies (2008)
# Gilded Latten Bones (2010)
# Wicked Bronze Ambition (2013)
### Instrumentalities of the Night
# The Tyranny of the Night (2005)
# Lord of the Silent Kingdom (2007)
# Surrender to the Will of the Night (2010)
# Working Gods' Mischief (2014)
### Atsevišķi romāni
* The Swap Academy (1970) [kā Greg Stevens]
* The Heirs of Babylon (1972)
* The Swordbearer (1982) [nominēts 1983. g. Locus godalgai]
* A Matter of Time (1985) [nominēts 1986. g. Prometheus godalgai]
* The Dragon Never Sleeps (1988)
* The Tower of Fear (1989)
* Sung in Blood (1990)
### Atsevišķi stāsti
* And Dragons in the Sky (1972)
* The Recruiter (1977)
* Ponce (1978)
* The Seventh Fool (1978)
* Song from a Forgotten Hill (1997)

## Ārējās saites

Fanu lapa
Kizilkums

**Kizilkums** (, *Қизилқум*, , *Qızılqum*) ir tuksnesis Centrālāzijā, starp Amudarjas un Sirdarjas upēm. Tas atrodas Uzbekistānā un Kazahstānā, kā arī mazliet Turkmenistānā. Ziemeļrietumos to norobežo izsīkušās Arāla jūras ieplaka, ziemeļaustrumos — Sirdarja, austrumos — Tjanšana un Pamira priekškalnes, bet dienvidos un dienvidrietumos — Amudarja. Tuksneša kopējā platība ir aptuveni 298 000 km2. Kizilkuma nosaukums ir radies no tjurku valodām un nozīmē ‘Sarkanās smiltis’.

[thumbnail|250px|Kizilkuma ainava pie [Džongeldi Uzbekistānā]]
Tuksnesis aptver līdzenumu aptuveni 300 m augstumā virs jūras līmeņa ar atsevišķām augstienēm un ieplakām. Lielākā teritorijas daļa ir smilšu tuksnesis ar barhāniem, ziemeļrietumos daudz māla tuksnešu takiru, atsevišķas oāzes. Oāzēs un gar upēm lauksaimniecība, vietām tuksnesī ekstensīva lopkopība (kazas, kamieļi). Vasaras mēnešos no maija līdz septembrim Kizilkumā raksturīga ekstrēmi augsta gaisa temperatūra (līdz 52 °C), maz nokrišņu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Priekules Ikars

**Priekules Ikars** jeb **Toms Johansons**, dažos avotos arī **Edas Varacepļa kalējs** un **Jāņa dēls Zviedris**, ir kalējs, kas 17. gadsimtā dzīvojis Korfiem piederošajā Priekules muižā un pēc Grobiņas pilskunga iecirkņa tiesas lēmuma esot pie Grobiņas pils sadedzināts uz sārta par mēģinājumu nolaisties no Priekules baznīcas torņa ar pašizgatavotiem spārniem. 

Pats lidojums noticis 1670. gada 21. oktobrī. Kalējs daudzu skatītāju priekšā esot nolidojis divas verstis, pēc kā lauzis kāju piezemējoties. Tādējādi viņam neizdevās realizēt plānu aizlidot līdz Skodai, par ko barons Korfs veiksmes gadījumā viņam bijis solījis 500 zelta dukātu.

Par Ikara lidojumu tolaik izskanēja dažādi viedokļi, no slavēšanas līdz apvainojumiem dieva iedibinātās kārtības pārkāpšanā. Priekules barons Korfs savas muižas kalēju aizstāvējis. Pēc lidojuma viņš izsludinājis kalēju Polijas karaļa aizsardzībā un rudenī viņu stiprā eskorta pavadībā vedis uz Viļņu. Bet uz leišu robežām eskortam uzbrukuši Grobiņas amtmaņa jātnieki, izklīdinājuši kalēja pavadoņus, pašu kalēju sagūstījuši un aizveduši uz Grobiņu, kur lidoni apsūdzējuši ķecerībā, notiesājuši kā burvi un velna sabiedroto un pēc tiesas lēmuma sadedzināja uz sārta.

2009. gadā Dailes teātris iestudēja Māras Zālītes un Ulda Marhilēviča muzikālo drāmu "Priekules Ikars" divos cēlienos.
[thumb|170px|left|Ap 1680. gadu celtā [Priekules luterāņu baznīca|Priekules mūra baznīca, no kuras torņa kalējs esot sācis savu lidojumu. Sagrauta Kurzemes cietokšņa lielkaujas laikā, atjaunota 1997. gadā]]
Mūsdienās katru vasaru Priekulē notiek ikgadēji "Ikara svētki".

## Nostāsti
Johana Frīdriha Rekes 1805. gadā Jelgavā izdotajā izklaides žurnālā "*Wöchentliche Unterhaltungen für Liebhaber deutscher Lektüre in Rußland*" bija publicēts šāds notikuma apraksts: "Viņš iesāka lidojumu ar paša pagatavotiem spārniem no Priekules baznīcas torņa, kura bumbu bija uzlicis pats. Daudzu klātesošo izbrīna pavadīts, ar neticamu pārdrošību pacēlies gaisā, viņš patiesi nolidoja divas verstis līdz Knuipenes muižiņai. Te viņš nokrita un pārlauza kāju." Kalējs šeit nodēvēts par Johansonu (Jāņa dēlu) jeb Zviedri.

Ludis Bērziņš rakstu pārtulkoja latviski un šo teiksmu pieminēja savā avīzes rakstā "Kurzemes gaisa kuģotājs priekš 200 gadiem". Antons Birkerts šo stāstu pārpublicēja grāmatā "Latviešu inteliģence savās cīņās un gaitās". 1965. gadā to rakstā "Latviešu Ikars no Priekules" vēlreiz iztirzāja D. Zilmanovičs.

Sākotnējā raksta publikācija 1805. gadā tapusi neilgi pēc fiziķa E. G. Robertsona (īstajā vārdā: Etjēns Gaspārs Robērs, *Étienne-Gaspard Robert*) 1804. gada augusta lidojuma aerostatā no Rīgas uz Ropažiem.

## Atsauces

## Ārējās saites
Leila Mamedbejova

**Leila Mamedbejova** (; dzimusi , mirusi 1989. gadā) bija azerbaidžāņu izcelsmes padomju lidotāja.

## Biogrāfija
Leila Mamedbejova ieguva profesionālu izglītību Baku aeroklubā un 1931. gadā veica savu pirmo lidojumu. 1932. gadā viņa turpināja mācības Tušinas lidotāju skolā Maskavā. 1933. gada 17. martā Mamedbejova brīvprātīgi izlēca ar izpletni no lidmašīnas U-2, kļūstot par otru, aiz Ņinas Kamņevas, sievieti—izpletņlēcēju Padomju Savienībā. 1934. gadā viņa kļuva par Aizkaukāza republiku sieviešu izpletņlēcēju sacensību uzvarētāju. 1941. gadā viņa bija jau aviācijas majore un gatavoja aviācijas kadrus Baku aeroklubā. Vācijas—PSRS kara gados viņa, kā četru nepilngadīgu bērnu māte, no došanās uz fronti bija atbrīvota. Baku aeroklubs tika slēgts, bet Mamedbejova ieguva atļauju atvērt desantnieku un izpletņlēcēju kursus, kuros kara gados viņa sagatavoja ap četrus tūkstošus desantnieku-izpletņlēcēju un vairākus simtus lidotāju. Divi no tiem vēlāk kļuva par Padomju Savienības Varoņiem.

Savu pēdējo lidojumu Mamedbejova veica 1949. gadā. Līdz aiziešanai pensijā 1961. gadā viņa strādāja par Brīvprātīgās armijas, aviācijas un flotes veicināšanas biedrības Baku filiāles priekšsēdētāja vietnieci.

## Atsauces

## Pagodinājumi
thumb|200px|Azerbaidžānas pastmarka, 2009. gads.
* 1935. gada Sameds Virguns uzrakstījis dzejoli "Leila".
* 1995. gadā par viņu uzņemta dokumentāla filma "Leila" (Sērijā "Mūsu lielie dēli un meitas", režisors Nazims-Rza Israfilogli).
* 2009. gadā izlaista Leilai Mamedbejova veltīta pastmarka.
* Viņas vārdā vairākās Azerbaidžānas pilsētās nosauktas ielas.

## Ārējās saites
* 
*
Oligocēns

**Oligocēns** ( — "neliels" +  — "jauns") ir paleogēna perioda pēdējā epoha. Tā sākās pirms 33,9 mlj. gadu un beidzās pirms 23,03 mlj. gadu. Tādējādi šī epoha ilga apmēram 11 mlj. gadu. Oligocēns nomainīja eocēnu un beigās pārgāja miocēna epohā, ar kuru sākās neogēna periods. Oligocēns sīkāk tiek dalīts Hattu un Rūpela laikmetā (stāvā). Oligocēnā klimats kļuva vēsāks. Palielinājās zīdītāju daudzveidība, ieskaitot senos ziloņus un zirgu senčus — mezohipus. Šīs epohas sākumā izmirst senākās zīdītāju sugas.
thumb|330px|right|Oligocēna Ziemeļamerikas biotas rekonstrukcija.

## Dzīvība
### Dzīvnieki
Oligocēna sākumā planētas klimats bija sauss un vēss, kas labvēlīgi ietekmēja atklātu līdzenumu, tuksnešu un krūmāju teritoriju rašanos. Klimatisko izmaiņu rezultātā eocēna beigās izmira daudzas seno zīdītāju dzimtas. Viņu vietu ieņēma jaunas zvēru sugas, tai skaitā tādu mūsdienu zīdītāju, kā degunradžu, zirgu, cūku, kamieļu un trušu senči.

Starp zīdītājiem turpināja veidoties gigantiski zālēdāji. Piemēram, indrikotēriji pēc izmēriem bija salīdzināmi ar daudziem dinozauriem, tie varēja sasniegt 8 metru augstumu un svērt līdz 15 tonnām. Lieli izmēros bija arī plēsēji, tādi kā entelodonts un hienodonts. Parādījās pirmie plēsēju kārtas pārstāvji (piemēram, sunim līdzīgais cinodikts). Kontinentu dreifa rezultātā Dienvidamerika un Austrālija pilnībā nodalījās no pārējās sauszemes. Ar laiku šajos izolētajos kontinentos izveidojās unikāla fauna, kuru pārstāvēja somaiņi u.c. endēmiski dzīvnieki.

### Augu valsts
Pirms apmēram 25 mlj. gadu Āzijā izveidojās pirmie plašie līdzenumi — graudzālēm klātās stepes. No tā laika graudzāles, kas pirms tam bija nenozīmīgs ekosistēmu pārstāvis, daudzās pasaules daļās pakāpeniski kļuva par valdošo floras elementu, kas pašlaik klāj piekto daļu sauszemes.

Pēc mūsdienu ģeoloģiskajiem datiem C4-fotosintēze radās oligocēnā pirms apmēram 30 mlj. gadu. Šī epoha raksturojas ar temperatūras un oglekļa dioksīda koncentrācijas krišanos (no 1000 daļām uz miljonu līdz apmēram 300 daļām uz miljonu). Turklāt atmosfēras skābekļa koncentrācija palielinājās no 18% līdz 21%. Izveidojās ļoti nepateicīgi apstākļi C3-fotosintēzei. Ir uzskats, ka tieši zema CO2 pieejamība kļuva par iemeslu augu izlasei ar koncentrēšanas mehānismiem, kas gala rezultātā noveda pie C4 un CAM fotosintēzes. Tā laika klimats kļuva sausāks, radās atklātas platības ar spilgtu apgaismojumu, pastiprinājās sezonalitāte un ugunsgrēku biežums, kam, domājams, arī bija būtiska loma C4- un CAM- sugu izlasē.

## Atsauces

## Ārējās saites
Lācupe (ciems)

**Lācupe** ir ciems Balvu novada Balvu pagastā. Atrodas pagasta dienvidu daļā 2 km no pagasta centra Naudaskalna, 8 km no novada centra Balviem un 228 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atrodas starp autoceļu P47 un Vārnienes upi. Pie Lācupes atrodas vietējas nozīmes arheoloģijas piemineklis — Lācupes viduslaiku kapsēta (Kara kapi).

1897. gadā ciemā bija 19 sētas ar 162 cilvēkiem.

## Atsauces
Desna

**Desna** (; ) ir upe Krievijā un Ukrainā, Dņepras kreisā krasta pieteka. Senkrievu valodā tās nosaukums nozīmē "labā roka". Upes garums ir 1130 km un tās baseina platība ir 88 900 km².

Ukrainā upes platums variē no 60 līdz 250 metriem, bet vidējais dziļums ir 3&nbsp;m. Gada vidējā caurtece pie ietekas Dņeprā ir 360 m³/s. Upe parasti aizsalst no decembra sākuma līdz aprīļa sākumam. Tā ir kuģojama no Novhorodas-Siverskas līdz ietekai 535 km garumā.

## Ģeogrāfija
Desnas izteka atrodas Smoļenskas augstienē, Krievijā, uz austrumiem no Smoļenskas pilsētas, mežā pie Jeļņas pilsētiņas. Pēc tam Desna plūst uz dienvidiem caur purvainu ieleju Brjanskas virzienā, kur upes labais krasts kļūst augstāks.

Pēc saplūšanas ar Seimas upi pie Krievijas—Ukrainas robežas upe kļūst plašāka. Labais krasts atkal pazeminās pie Čerņihivas un arī pie vienas no pietekām, Osteras, kur Desna turpina savu tecējumu caur zemu, dubļainu ieleju līdz sasniedz savu ieteku Dņeprā pie Kijivas.

## Ārējās saites

* Desnas upe Ukrainas enciklopēdjā
2017. gada Apvienotās Karalistes vispārējās vēlēšanas

**2017. gada [[Apvienotā Karaliste|Apvienotās Karalistes]] vispārējās vēlēšanas** notika 8. jūnijā. Tajās katrs vēlēšanu apgabals ievēlēja vienu deputātu Pārstāvju palātā, kas ir Apvienotās Karalistes parlamenta apakšpalāta. Pēc izmaiņām 2011. gadā, vēlēšanām bija jānotiek 2020. gada 7. maijā, bet 2017. gada 18. aprīlī premjerministres Terēzas Mejas izsludinātās izņēmuma vēlēšanas saņēma nepieciešamo divu trešdaļu atbalsta Pārstāvju palātā.

Lai gan Terēza Meja vēlēšanas izsludināja, lai iegūtu lielāku pārsvaru parlamentā Konservatīvajai partijai, rezultātā tā zaudēja 12 vietas, kā arī absolūto vairākumu parlamentā. Liberālie demokrāti zaudēja savu procentu daļu, bet ieguva 3 jaunas vietas, kamēr Skotu nacionālā partija zaudēja gan procentu daļu, gan 19 vietas. Apvienotās Karalistes neatkarības partijas procentu skaits samazinājās no 12.6% līdz 1.8%. Plaid Cymru ieguva vienu jaunu vietu, kopā iegūstot četras, Zaļā partija saglabāja savu vienu vietu. Ziemeļīrijā, Demokrātisko unionistu partija ieguva 10 vietas, Sinn Féin ieguva 7 un neatkarīgā Silvija Hermona saglabāja savu vietu. Konservatīvie saglabāja savu varu mazākuma parlamentā, ar atbalstu no Demokrātiskās unionistu partijas.

Apvienotās Karalistes izstāšanās no Eiropas Savienības tika prognozēta kā galvenā kampaņas sastāvdaļa, tomēr pēc diviem lieliem teroristu uzbrukumiem Mančestrā un Londonā, nacionālā drošība kļuva par lielāko problēmu kampaņas beigās.

## Rezultāti

Pēc tam kad visi 650 vēlēšanu apgabali izsludināja rezultātus, tie bija:

}
| style="text-align:right;" | 
| style="text-align:right;" | 200 384
| style="text-align:right;" | 0,6%
| style="text-align:right;" | 0,3
|-
| colspan="3" |**Kopā**
|style="text-align:right;" | 650
|style="text-align:right;" | 100%
|
|
|style="text-align:right;" | 32 196 918
|
|
|}

## Pirmsvēlēšanu aptaujas

Aptaujas liecināja, ka 50 dienās no vēlēšanu izsludināšanas līdz vēlēšanām, popularitāti strauji zaudēja Apvienotās Karalistes Neatkarības partija (UKIP), un tās atbalstītāji galvenokārt gatavojās balsot par Konservatīvo partiju. Lai gan Konservatīvā partija saglabāja vadību, strauji savu popularitāti kapināja Leiboristu partija.

[thumb|400px|center|Pirmsvēlēšanu aptauju rezultātu hronoloģisks atainojums.<br/>
 [Konservatīvā partija (Apvienotā Karaliste)|Konservatīvā partija
 Leiboristu partija
 Liberālie demokrāti
 UKIP
 Skotu nacionālā partija
]]

## Atsauces
Ģenētiski pārveidots organisms

[thumb|240x240px|Ģenētiski modificētas peles, kas ekspresē [Zaļi fluorescējošais proteīns|zaļi fluorescējošo proteīnu, un ģenētiski nepārveidota (*wild-type*) pele starp tām.]]
**Ģenētiski pārveidots organisms** (ĢPO), arī **ģenētiski modificēts organisms** (ĢMO), ir jebkurš organisms, kura gēni ir mainīti, izmantojot gēnu inženierijas tehnoloģijas. ĢPO izmanto medikamentu ražošanā, kā arī ģenētiski modificētas pārtikas iegūšanā. Tie tiek plaši izmantoti arī zinātniskajos pētījumos.

Pirmie ģenētiski pārveidotie organismi bija peles. Tas tika paveikts 1974. gadā. Pirmie ģenētiski pārveidotie augi tika iegūti 1983. gadā. 2014. gadā aptuveni 181,5 miljonos ha lauksaimniecības zemēs visā pasaulē audzēja ģenētiski pārveidotus augus. Visvairāk audzē ģenētiski pārveidotu soju. Nākamie izplatītākie ģenētiski pārveidotie kultūraugi ir kukurūza, kokvilna un rapsis. Pārtikas produktu tirdzniecība, kas iegūti no ģenētiski pārveidotiem dzīvniekiem, tika uzsākta 2013. gadā. Līdz tam tos izmantoja galvenokārt dažādos zinātniskos pētījumos.

Eiropas Savienībā ir atļauts audzēt tikai ģenētiski pārveidotu kukurūzu MON810. Pēc platības, kurā tiek audzēta šī kukurūza, pārliecinoša līdere ir Spānija. Līdz 2012. gadam bija atļauts audzēt arī kartupeļus *Amflora*, bet sabiedrības pretestības dēļ tas tika pārtraukts.

## Ģenētiski modificēta pārtika

Ģenētiski modificētās pārtikas tirdzniecība sākās 1994. gadā, kad *[[Calgene]]* (*[[Monsanto]]*) sāka tirgot *[[Flavr Savr]]* kavētas nogatavošanās tomātus. Lielākā daļa pārmaiņas līdz šim ir veiktas augu kultūrām, kurām raksturīgs liels tirgus pieprasījums, kā sojai, kukurūzai, rapsim un kokvilnai. Daudziem ģenētiski pārveidotajiem kultūraugiem ir izstrādāta rezistence pret patogēniem un herbicīdiem vai uzlabots uzturvielu daudzums salīdzinājumā ar nepārveidotām šķirnēm, piemēram, paaugstināts A vitamīna saturs zelta rīsos.  2013. gadā tika uzsākta arī pārtikas produktu tirdzniecība, kuri iegūti no ģenētiski pārveidotiem lauksaimniecības dzīvniekiem.

Zinātnieki ir vienisprātis par to, ka šobrīd pieejamā pārtika, kas iegūta no ģenētiski pārveidotajām kultūrām, nerada risku cilvēku veselībai, tomēr tiek arī uzsvērts, ka katrs ģenētiski pārmainīts produkts ir jāpārbauda pirms tā ieviešanas pārtikas tirgū. Neatkarīgi no tā, liela daļa sabiedrības joprojām neuzskata ģenētiski modificētu pārtiku par drošu, kam par vienu no būtiskiem iemesliem ir mediju neobjektivitāte attiecībā uz ģenētiski modificētu pārtiku. Likumi par ģenētiski modificētas pārtikas apriti un uzraudzību dažādās valstīs atšķiras. Dažās tiek ieviesti aizliegumi vai regulas, kamēr citās šie produkti tiek atļauti, nosakot tiem dažādas pakāpes ierobežojumus.

Sabiedrība vēl joprojām plaši diskutē par ģenētiski modificētas pārtikas drošību, tās regulēšanu, marķējumu, ietekmi uz vidi, izmantotajām pētniecības metodēm un to, ka uz atsevišķām ģenētiski pārveidotu augu sēklām tiek attiecinātas intelektuālā īpašuma tiesības, kuras pieder dažādām korporācijām.

## Atsauces

## Ārējās saites
Etjēns Gaspārs Robērs

thumb|270px|Fajansa šķīvis Robertsona gaisa balona lidojuma piemiņai. 
**Etjēns Gaspārs Robērs** (, 1763–1837), pseidonīms **Robertsons**, bija beļģu izcelsmes fiziķis, iluzionists un gaisa balonu konstruktors, kas 1804. gada augustā veica lidojumu aerostatā no Rīgas uz Ropažiem.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1763. gada 15. jūnijā Ljēžā. Studēja Ljēžas Universitātē, sākumā bijis teologs, pēc 1789. gada revolūcijas viņš Ljēžas Universitātē strādāja par optikas profesoru. 1791. gadā Robērs pārcēlās uz Parīzi, kur revolucionārās Francijas valdībai ierosināja izmantot milzu Arhimēda spoguli Lielbritānijas flotes sadedzināšanai. Kopš 1798. gada viņš uzstājās ar publiskiem optikas brīnumu demonstrējumiem, izmantojot paša izgudroto "fantaskopu" jeb maģisko lukturi.

Napoleona karu laikā viņš 1804. gadā devās viesizrādēs uz dažādām Eiropas valstīm. 1803. gada 18. jūlijā Robertsons veica piecarpus stundu ilgu lidojumu gaisa balonā no Hamburgas līdz Hannoverei, kura laikā viņš pētīja mākoņu un gaisa elektrību, skaņas izplatīšanos augstumā un aprakstīja retināta gaisa nelabvēlīgo ietekmi uz organismu. 
Pēc Pēterburgas Zinātņu akadēmijas aicinājuma viņš 1804. gada 30. jūnijā (12. jūlijā) veica lidojumu no Pēterburgas līdz Gatčinai kopā ar ķīmiķi Jakovu Zaharovu.
1804. gada jūlija otrajā pusē Robertsons ieradās Rīgā demonstrēt savas iluzionista un gaisa kuģotāja prasmes. Robertsona balons bija pildīts ar ūdeņradi, kas radās, sērskābei iedarbojoties uz dzelzs naglām.

1806. gadā viņš līdzīgu lidojumu veica no Dānijas karaļa Rozenborgas pils Kopenhāgenā līdz Roskildei. 
Miris 1837. gadā Parīzē, apglabāts Perlašēza kapsētā.

## Rīgas lidojuma apraksts
Savā Rīgas lidojumā viņš 1804. gada 18. augustā sasniedza 700 klafteru (ap 1300 m) augstumu un nolaidās aptuveni trīs jūdzes (21 versti jeb vairāk nekā 22 km) no Rīgas uz Pēterburgas pusi. Kaut arī viņa izlaistā publikācija tika nolasīta visās lauku baznīcās, balonam nolaižoties, lauku ļaudis metās ceļos un tikai ar lielām pūlēm bija pierunājami sniegt
viņam palīdzīgu roku. Kādā muižā netālu no Rīgas kāds zemnieks pat gribēja uz viņu šaut, jo no tāluma to bija noturējis par retu medījumu.
Vietējie muižnieki Baltazars un Ernests fon Bergi aizsteidzās uz viņa nosēšanās vietu un iedeva viņam zirgu. Uz tā sauktās Garās jūdzes (tagadējās Vidzemes šosejas daļa) tauta viņu sagaidīja ar priecīgu jūsmu un ar skaļām gavilēm aizvadīja līdz Rīgas pilsētai.

## Darbi
* *Mémoires Réeréatifs, Scientifiques et Anecdotiques du Physicien Aéronaute* (1830)

## Piemiņa
2005. gadā Rīgas citadeles teritorijā uzstādīja Robertsona lidojuma piemiņas kompozīciju "Kāpnes uz debesīm" (autors Kristaps Gulbis).

## Atsauces

## Ārējās saites
PolyITAN-1

***PolyITAN-1*** ir Ukrainas pirmais nanopavadonis. Tas orbītā palaists 2014. gada jūnijā.

*PolyITAN-1* izgatavoja Kijivas politehniskais institūts. Tas veidots pēc *[[CubeSat]]* *1U* formas standarta ar masu aptuveni 1 kg.

Projekta mērķis bija iesaistīt augstskolas speciālistus un studentus pavadoņa izstrādē un apkalpošanā. Galvenie pavadoņa bija: lidojuma tehnoloģisko režīmu noslīpēšana; pārbaudīt universitātē izstrādāto saules bateriju enerģētiskās spējas; datu pārraides ciparu kanālu un vadības komandu adaptācija kosmosa apstākļiem un uzlabošana nākamajiem aparātiem; izpēte, kā kosmosa vide ietekmē pavadoņa elektroniskās apakšsistēmas.

## Lidojuma gaita
*PolyITAN-1* tika palaists  19:11:11 UTC ar nesējraķeti *[[Dnepr-1]]* no Jasnijas militārās bāzes Orenburgas apgabalā Krievijā. *PolyITAN-1* bija Zemes tālizpētes pavadoņa *[[KazEOSat-2]]* sekundārā krava; pavisam solārsinhronā orbītā tika ievadīti 36 pavadoņi.

## Atsauces

## Ārējās saites
* История создания первого украинского студенческого спутника PolyITAN-1  
* PolyITAN 1 (Polytan 1) Gunter Dirk Krebs
Silene (dabas parks)

{
  "type": "ExternalData",
  "service": "geoshape",
  "ids": "Q29167129"
}


**Dabas parks "Silene"** ir īpaši aizsargājama dabas teritorija Sēlijas dienvidu daļā, šajā dabas teritorijā atrodas 8 aizsargājami objekti kultūrvēsturiskie pieminekļi. Dabas parks "Silene" atrodas Augšdaugavas novada Demenes un Skrudalienas pagastā pie Baltkrievijas robežas, Silenes mežu masīva dienvidrietumu daļā. Aizsargājamā teritorija ir izveidota 1977. gadā. Tās platība 37,9 km2. Dabas parkā atrodas 24 ezeri. Silenes dabas parkā ir daļa Riču ezera 5,9 km2 platībā, daļa Sitas ezera 0,4 km2 platībā un Sila ezers (2,6 km2). Dabas parkā ir arī vairāki mazi purvi, starp kuriem īpašu ievērību ieguvis un izceļas Glušonkas purvs — dabas liegums 142,3 ha platībā. Silenes dabas parks izceļas ar to, ka tajā atrodas daudz dažādi mežu tipi. Dominē tādi meži kā priežu audzes, kā arī priežu-egļu un egļu-lapu koku meži. Purvos, ezeros un mežos ir atrodami tādi reti dzīvnieki kā purva bruņurupucis, sarkanvēdera ugunskrupis, lielais tritons un meža susuris. Mežos ligzdo Latvijā aizsargājamas putnu sugas kā, piemēram, melnais stārķis, melnā klija un mazais ērglis. Dabas parka dienvidu daļā, Baltkrievijas pierobežā ir Daugavpils universitātes lauku prakšu bāze — Ilgas.

## Atsauces

## Ārējās saites
Kalnciema pļavas

**Kalnciema pļavas** ir 2004. gadā izveidots dabas liegums Jelgavas novadā. Kalnciema pļavas ir nozīmīga putnu ligzdošanas vieta, daļa no putniem nozīmīgās vietas “Kalnciema pļavas un Odiņu lauki”. Lielākā dabas vērtība ir šeit ligzdojošā grieze, kurai tik nelielā teritorijā reģistrēts viens no lielākajiem ligzdošanas blīvumiem. Šeit ligzdo tādi retāki putni, kā ormanītis, zilrīklīte, pļavu lija, lielais dumpis, purva tilbīte un citi. Labi saglabājušies bagātīgie palienes pļavu biotopi ar tām ļoti raksturīgo dabisko reljefu — upes krasta vaļņiem un mitrām ieplakām. Nelielā, purvainā teritorija pavasaros regulāri applūst. Lieguma teritorijā sastopami trīs Eiropā aizsargājami biotopi — sugām bagātas atmatu pļavas, slapjās upju palieņu pļavas un mēreni mitras pļavas.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Kalnciema pļavas , Latvijas dabas fonds.
* Kalnciema pļavas , Dabas aizsardzības pārvalde.
Rilas nacionālais parks

**Rilas Nacionālais parks** () ir lielākais nacionālais parks Bulgārijā 810,46 km² platībā Rilas kalnu grēdā valsts dienvidrietumos. Tas izveidots 1992. gada 24. februārī, lai aizsargātu vairākas nacionālās nozīmes ekosistēmas. Parks atrodas no 800 metru (pie Blagojevgradas) līdz 2925 metru augstumā (Musalas virsotne, augstākā Balkānu pussalā) virs jūras līmeņa. Parkā atrodas 120 glaciālie ezeri, ieskaitot nozīmīgākos Septiņus Rilas ezerus. Parkā atrodas daudzu upju iztekas, ieskaitot garāko upi, kas atrodas pilnībā Balkānos, Maricu un garāko upi, kas pilnībā atrodas Bulgārijā, Iskaru.
 
Parks atrodas 4 Bulgārijas apgabalu teritorijā: Sofijas, Kjustendilas, Blagojevgradas un Pazardžikas apgabalā. Tajā iekļauti četri dabas rezervāti: Parangalicas, Centrālās Rilas, Ibaras un Skakavicas rezervāts.

## Ārējās saites

*
Frīdrihs Paličs

**Frīdrihs Paličs** (; dzimis , miris ) bija vācu šahists, šaha problēmists, teorētiķis un vairāku laikrakstu šaha nodaļu redaktors.

Pēc specialitātes Paličs bija ārsts, medicīnas zinātņu doktors.

## Šaha kompozīcija
Frīdrihs Paličs bija pazīstams loģiskās skolas  teorētiķis. Viņa darbs *Die Ablenkung, das Element der indirekten Kombination* (Novirzīšana, netiešās kombinācijas elements) ieguva fundamentālu nozīmi. Tajā viņš sadala melno figūru virzīšanu (netiešs manevrs) divos pamatveidos: ievirzīšana un novirzīšana. 1918. gadā viņš sistemātiski izpētīja Drēzdenes ideju un vēlāk viens no tās variantiem tika nosaukts par Paliča-Drēzdeni. No tā laika Drēzdenes tēma ir loģiskās skolas neatņemama sastāvdaļa. Tās tālākā izstrādē piedalījās vēl vairāki citi Drēzdenes šaha problēmistu biedrības locekļi, piemēram, Rūdolfs Leopolds, Gerhards Kaizers, Hanss Feters.
### Piemērs

**Uzdevuma risinājums:**
: Mēģinājumu: 1.a7? (draud 2.Da6#), atspēko 1. ... ♗×d3!
: Sagatavošanās plāns:
: **1.♖h1!** (draud 2.♖a1+ ♖a2 3.♕×a2#/♖×a2#) **1. ... ♗×h1** 
: Galvenais plāns:
: **2.a7** (draud 3.♕a6#) **2. ... ♖e6 3.♕a2#** 
: 2. ... ♔a5 3.♕b5#
: 2. ... ♔a3 3.♕b3#
: Loģiskās skolas uzdevums.

## Šaha turnīri
Paličs guva panākumus arī vairākos reģionālos šaha turnīros. 1910. gadā Greicā 4. Saksijas šaha savienības kongresa 1B pamatturnīrā viņš bija otrais, gadu vēlāk Falkenšteinā 5. kongresā 1A pamatturnīrā — aiz Maksa Blīmiha 2.-3. vietā. 1912. gadā Meisenē 6. kongresā bija trešais. 1922. gadā Mitveidā, kā 10. kongresā uzvarētām (1.-2. vieta) viņam tieka piešķirts Saksijas meistara tituls. Turpmākajos Saksijas meistarības turnīros viņš ieguva šādas vietas: 1925. gadā 13. kongresā Kemnicā 5.-6. vietu, 1926. gadā 14. kongresā 1926 Drēzdenē 3.-4. vietu, 1927. gadā 15. kongresā Bādšandavā 12.-13. vietu. 

## Redaktors
Paličs bija laikraksta *Dresdner Anzeiger* šaha slejas redaktors. Ar sava uzdevuma pirmpublicējumu 1922. gada 8. janvārī viņš atvēra arī šaha stūrīti laikrakstā *Pirnaer Anzeiger*, taču 1924. gadā tā rediģēšanu pārņēma Rudolfs Leopolds. No 1922. līdz 1931. gadam Paličs bija žurnāla *[[Deutsche Schachzeitung]]* redaktors. 
 
## Bibliogrāfija
* Palitzsch, Friedrich: *Die Ablenkung, das Element der indirekten Kombination.* Coburg, Riemann, 1917 
* Palitzsch, Friedrich: *Die Vorläufer des Römischen Problems.* In: Schachkongreß Teplitz-Schönau im Oktober 1922, Teplitz-Schönau, 1923. 
* Palitzsch, Friedrich: *Mitteldeutsche Schachturniere 1923.* Berlin und Leipzig, de Gruyter, 1924 
* Klein, Heinrich; Palitzsch, Friedrich: *Die Bedeutung des Schachs.* Berlin und Leipzig, de Gruyter, 1924 
* Palitzsch, Friedrich: *Schachschule für Anfänger.* Berlin, Leipzig, de Gruyter, 1925 
* Palitzsch, Friedrich, Wiarda, Georg: *Am sprudelnden Schachquell.* Band 1: Festschrift des Dresdner Schachvereins 1876–1926. Band 2: Jubiläums-Schachkongress zu Dresden 1926, Berlin und Leipzig, de Gruyter, 1926 
* Palitzsch, Friedrich: *Ergänzungen zum Kompositionswerk von John Brown.* Berlin, 1931 

## Atsauces

## Ārējās saites

* F. Paliča šaha kompozīcijas vietnē PDB
Sterģupīte

**Sterģupīte** ir Palsas kreisā krasta pieteka Smiltenes novadā. 

Tek austrumu-ziemeļaustrumu virzienā. Ietek Palsā augšpus Variņiem. Sterģupīti divreiz šķērso valsts autoceļš V254 (Vidaga–Grošļi–Krustakmens), kā arī autoceļš P27 (Smiltene—Gulbene). Tās krastos atrodas Grošļi.

## Atsauces
Piņķu stadions

**Piņķu stadions** ir futbola stadions, kas atrodas Piņķos, Babītes pagastā, Mārupes novadā, Latvijā. Tā standarta ietilpība ir 602 vietas. Lielākoties tiek izmantots futbola spēļu rīkošanā, tomēr notiek arī kultūras pasākumi. Tajā savas spēles aizvada Dali Dali 3. Līgas klubs SK Babīte. Stadionu izmanto arī SK Babīte bērnu treniņiem un sacensībām. Laukuma segums ir no augstas kvalitātes mākslīgās zāles. Pie stadiona atrodas atsevišķa ģērbtuvju ēka.
Anda Kubuliņa

**Anda Kubuliņa** (dzimusi 1942. gada 14. augustā Kārsavā) ir latviešu literatūras kritiķe un literatūrzinātniece, pētījusi galvenokārt 20. gadsimta dzeju.

## Biogrāfija
A. Kubuliņa beigusi Sabiles vidusskolu (1962) un Latvijas Valsts universitātes Vēstures un filoloģijas fakultāti (1970). No 1970. līdz 1972. gadam strādājusi Raiņa Literatūras un mākslas vēstures muzejā, no 1972. līdz 1982. gadam Latvijas Zinātņu akadēmijas Valodas un literatūras institūtā. No 1992. gada bijusi Latvijas Kultūras akadēmijas bibliotēkas vadītāja. Latvijas Rakstnieku savienības biedre (1987).

Zinātniskas publikācijas kopš 1970. gada. Pētījumi par laikmetīgās dzejas formu, tradīciju pārmantojamību. Publicējusi problēmrakstus, gada pārskatus par latviešu dzeju, kā arī daudz recenziju galvenokārt par dzejas grāmatām, kurās strukturālisma idejas apvienotas ar subjektīviem, nereti kategoriskiem ētiskiem spriedumiem: "Bēg mākslinieciskais konflikts" (*Literatūra un Māksla*, 1986, 21. martā), "Nihilisms jauno dzejā" (*Karogs*, 1999, Nr. 6), "Formas aktualitāte mūsdienu latviešu dzejā" (*Kultūras Forums*, 2010, 12. febr.). 

Pievērsusies atsevišķu dzejnieku poētikai (Vizma Belševica, Ojārs Vācietis, Edvarts Virza, Anna Dagda, Jānis Rokpelnis), popularizējusi viņu daiļradi, organizējusi zinātniskas konferences.

Apbalvota ar Atzinības krustu (4. šķira, 2019).

## Bibliogrāfija
### Pētījumi
* *Kontūras*. Rīga: Liesma, 1981.
* *Ērkšķu kronis katram savs*. Rīga: Liesma, 1987.
* *Vizma Belševica*. Rīga: Preses nams, 1997.

### Sastādītās grāmatas
* Anna Dagda. *Raksti. 1. sējums*. Rīga: Nordik, 2001.
* *Cilvēka brīvība. Cilvēka balss* [par O. Vācieti]. Rīga: Pils, 2005.
* Edvarts Virza. *Raksti 7 sējumos*. Rīga: Zinātne, 2005-2018.
* Inta Ezergaile. *Raksti*. Rīga: Zinātne, 2011.
* *Ceļojums dzejnieku pasaulē* [par M. Čaklo un E. Plaudi; kopā ar I.E. Kalniņu]. Rīga: LU LFMI, 2013.
* *Parīzes noburtie* [dzejas izlase]. Rīga: Jumava, 2014.
* *Ceļojuma pieteikumi Annas Dagdas pasaulē*. Rīga: LU LFMI, 2016.
* *Griezīgo šķautņu romantiķis: Jānis Rokpelnis*. Rīga: LU LFMI, 2016.

## Atsauces
Dūrupe (ciems)

**Dūrupe** ir ciems Balvu novada Balvu pagastā. Atrodas pagasta rietumu daļā 12 km no pagasta centra Naudaskalna, 11 km no novada centra Balviem un 220 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atrodas starp autoceļu V466 un Dūrupes upi.

1897. gadā ciemā bija 13 sētas ar 163 cilvēkiem.

## Atsauces
Dūrupe

**Dūrupe** var būt:
* Dūrupe (Bolupes pieteka) — upe Balvu novadā; 
* Dūrupe (Vārmes pieteka) — upe Saldus un Kuldīgas novadā; 
* Dūrupe — apdzīvota vieta Balvu novada Balvu pagastā;
* Dūres upes cits nosaukums.
Gbeli

**Gbeli** () ir pilsēta Slovākijā, Trnavas apgabala Skalicas apriņķī Zāhorjes reģionā. 

## Vēsture
Gbeli rakstos pirmoreiz minēta 1392. gadā. Tāpat kā lielākā daļa no Slovākijas teritorijas Gbeli līdz 1918. gadam atradās Ungārijas sastāvā, tās ungāriskais nosaukums ir Egbella (*Egbell*). 1912. gadā pie pilsētas tika atklātas naftas atradnes. Pēc Pirmā pasaules kara iekļāvās Čehoslovākijā. No 1993. gada — neatkarīgās Slovākijas pilsēta. 

## Cilvēki
2001. gadā absolūtais vairākums (96,09 %) pilsētas iedzīvotāju bija slovāki. Pēc reliģiskās pārliecības — katoļi (83,40 %) un nereliģiozi (14,57 %).

## Ārējās saites
*
Lihtenšteinas karogs

**Lihtenšteinas Firstistes [[karogs]]** ir viens no oficiālajiem Lihtenšteinas valsts simboliem. Karogs sastāv no divām vienāda platuma horizontālām līnijām — tumši zilas un sarkanas; karogs ir papildināts ar firsta kroni. Lihtenšteinas karoga proporcija ir 3:5. Karogs lietots kopš 1764. gada un oficiāli iekļauts valsts konstitūcijā 1921. gadā, no tā paša gada tas ir Firstistes karogs. Kronis tika novietots uz karoga 1937. gadā pēc tam, kad valsts iepriekšējās gada vasaras olimpiskajās spēlēs uzzināja, ka tās karogs ir identisks Haiti civilajam karogam.
Jons Luka Karadžale

**Jons Luka Karadžale** (; dzimis , miris ) bija rumāņu dramaturgs, rakstnieks, žurnālists un sabiedrisks darbinieks. Rumāņu literatūrā visplašāk pazīstams kā satīrisku lugu autors.

Dzimis grieķu izcelsmes ierēdņa ģimenē. Beidzis Ploješti ģimnāziju. 1871. gadā pārcēlās uz Bukaresti, kur strādāja teātrī, kā arī par žurnālistu. Debitēja literatūrā 1873. gadā. Aktīvi iesaistījās politiskajā darbībā. Vēlākos gados strādāja arī par skolotāju, skolu inspektoru un teātra direktoru. Iesaistījās Jasos bāzētās biedrības *[[Junimea]]* darbā, dzīves otrajā pusē saraujot saites ar to. No  1905. gada dzīvoja Berlīnē, kur miris.

Jona Lukas Karadžales vārdā nosaukts Nacionālais teātris Bukarestē (*Teatrul Național „Ion Luca Caragiale” din București*) un Bukarestes Teātra un Kino Nacionālā universitāte (*Universitatea Națională de Artă Teatrală și Cinematografică „Ion Luca Caragiale” din București*).

## Ārējās saites
Börse Berlin

***Börse Berlin*** ir birža, kas atrodas Vācijas galvaspilsētā Berlīnē. Tā ir viena no vecākajām Eiropas biržām, tikusi nodibināta 1685. gadā. Lai labāk atrisinātu saistības ar internacionalizāciju un pieaugušo konsolidācijas spiedienu, *Börse Berlin* ir veiksmīgi veikusi nišas stratēģiju kopš deviņdesmito gadu vidus, īpašu uzmanību pievēršot tirdzniecībai. Piedāvājot pēc iespējas plašāku klāstu ārvalstu akcijām. Ar „Advent” palīdzību MiFID (Finanšu instrumentu tirgus direktīvu), līdzsvarojot sevī pilnīgi jaunu tirgus segmentu. Veiksmīgi savienot privātos investorus, piedāvājot gatavus piedāvājumus, un risinājumus profesionāliem tirgus dalībniekiem, bija *Börse Berlin* biržas veiksmes atslēga.

Aptuveni 50% no tirgotās Xontro instrumentiem, ir akcijas, ar uzsvaru uz ārvalstu uzņēmumiem. Gandrīz visi NASDAQ vērtspapīri tiek tirgoti Berlīnē, bet uzņēmumi no Ķīnas vai Dienvidāfrikas ir arī pieejama. Kopumā šī birža veic tirdzniecību vairāk nekā 15 000 akciju no 82 valstīm. Kapitalizācija ir 5.32 miljardi EUR. Pastāv vairāki indeksi- FTSE (The Financial Times Stock) 100 un FTSE 250, tas indeksē 100 un 250 no London Stock Exchange.
Holīča

**Holīča** () ir pilsēta Slovākijā, Trnavas apgabala Skalicas apriņķī Zāhorjes reģionā. 

## Vēsture
Holīča rakstos pirmoreiz minēta 1205. gadā. Pilsēta veidojusies ap 11. gadsimtā ungāru būvētu cietoksni. Pilsēta mongoļu nopostīta 1241. un 1256. gadā. Tāpat kā lielākā daļa no Slovākijas teritorijas, Holīča līdz 1918. gadam atradās Ungārijas sastāvā. 1736. gadā pilsētu iegādājās Marijas Terēzijas vīrs imperators Francis I. Tas veicināja pilsētas attīstību, jo tika uzbūvētas vairākas manufaktūras, bet pils izbūvēta par Marijas Terēzijas vasaras rezidenci. Pēc Pirmā pasaules kara iekļāvās Čehoslovākijā. No 1993. gada — neatkarīgās Slovākijas pilsēta. 

## Cilvēki
2001. gadā absolūtais vairākums (93,82 %) pilsētas iedzīvotāju bija slovāki, dzīvoja arī čehi (3,68 %). Pēc reliģiskās pārliecības — katoļi (66,36 %), nereliģiozi (23,20 %) un luterāņi (6,04 %).

## Ārējās saites
*