open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Aleksandrs Birzenieks

**Aleksandrs Birzenieks** (1893—1980) bija latviešu arhitekts, pedagogs un dizainers. Vispārējo latviešu Dziesmu svētku celtņu projektu autors (1931, 1933, 1938).

Strādāja Rīgas pilsētas Amatnieku skolā, Rīgas Valsts tehnikumā, bija Latvijas Universitātes un Rīgas Politehniskā institūta docētājs (1922–1962). Arhitektūras zinātņu kandidāts (1945).

## Dzīvesgājums

Dzimis 1893. gada 18. augustā Rīgā. Pēc Latvijas Universitātes Arhitektūras fakultātes beigšanas (1921) paturēts kā asistents Būvjkonstrukciju katedrā. Turpināja papildināties, apceļojot Vāciju, Franciju un Itāliju. 
No 1923. gada kopā ar K. Zāli, A. Zeidaku un P. Federu veidoja Brāļu kapu memoriālo ansambli, vēlāk viņš projektēja 12 pieminekļus kritušiem kareivjiem Asarē, Babītē, Bebrenē, Daugavpilī, Jaunpiebalgā, Krustpilī, Tirzā un citur (1924—1936) un Tartu (1930). 1928. gadā pēc viņa meta Daugavpilī atklāja pieminekli Pirmajā pasaules karā un Latgales atbrīvošanas cīņās kritušajiem Polijas armijas karavīriem. Projektēja arī Raiņa kapu vārtus (1929) un pieminekli bojā gājušajiem latviešu jūrniekiem Skotijā (1936).

1936. gadā pēc viņa projekta uzcēla Latvijas zāli Tautu Savienības pilī Ženēvā un Dzintaru koncertzāli, ko viņš bija projektējis kopā ar arhitektu V. Mellenbergu.

Pēc Otrā pasaules kara piedalījās revolucionāru piemiņas kompleksa projektēšanā Matīsa kapos Rīgā (1960), par ko saņēma Latvijas PSR Valsts prēmiju. Līdz 1962. gadam bija RPI docētājs.
Miris 1980. gada 3. janvārī Rīgā, apbedīts Meža kapos.

## Dziesmu svētku celtnes

thumb|270px|IX Dziesmu svētku estrādes mets Uzvaras laukumā (1938).
Pēc A. Birzenieka projekta celta 1931. gada Septīto vispārējo dziesmu svētku un 1933. gada VIII vispārējo dziesmu svētku brīvdabas estrāde Esplanādes laukumā. Viņš bija arī IX Dziesmu svētku estrādes projekta autors Uzvaras laukumā.

## Citi projekti
thumb|270px|Piemineklis Krustpilī (1924).
* Pirmajā pasaules karā kritušo pieminekļi Babītē, Daugavpilī, Krustpilī, Tirzā u.c. (1924—1936);
* Augškurzemes partizānu pulka pieminekļi Asarē un Bebrenē;
*Trikātas evaņģēliski—luteriskās Sv. Jāņa baznīcas atjaunošana ar Paula Kampes (Paul Campe, 1885—1960) līdzdalību (1924);
*Raiņa kapu vārti (1929);
* Latviešu strēlnieku piemineklis Tartu (1930);
* Dzintaru koncertzāle (1936); 
* Piemineklis bojā gājušajiem latviešu jūrniekiem Skotijā (1936);
* Latvijas zāle Tautu Savienības pilī Ženēvā (1938);
* Rīgas 13. vidusskolas ēka (1951, konsultants);
* Piemiņas komplekss revolucionāriem Matīsa kapos Rīgā (1960, līdzautors).

## Apbalvojumi
* Atzinības krusts (IV šķ., 1939) 
* Latvijas PSR Valsts prēmija (1960)

## Atsauces
Rūdolfs Plēpis

**Rūdolfs Plēpis** (dzimis ) ir latviešu aktieris, režisors.

No 1966. gada līdz 1970. gadam mācījies LPSR Kultūras darbinieku tehnikumā, režisors. No 1972. gada līdz 1976. gadam Valsts konservatorijā apguvis kino un dramatiskā teātra aktiera profesiju.

Pirmoreiz uz skatuves kāpis 14 gadu vecumā. No 1976. gada līdz 1992. gadam Jaunatnes teātra aktieris, līdz 1993. gadam Jaunā Rīgas teātra aktieris. No 1995. gada līdz 1999. gadam strādāja Nacionālajā teātrī, no 1999. gada līdz 2000. gadam Daugavpils teātrī. 2000. gada Spēlmaņu nakts ceremonijā saņēma labākā aktiera titulu un balvu par Dzejnieka lomu izrādē "Sapņu spēles jeb dvēseles kumēdiņi". 2005. gadā ieguva Lielā Kristapa balvu "Labākais aktieris" par lomu filmā "Baltais zvērs".

Filmējies vairāk nekā 20 kinofilmās, tajā skaitā "Spēle" (1981), režisors Arvīds Krievs, piedaloties Gunāram Piesim, "Emīla nedarbi" (1985), režisors Varis Brasla, "Viktorija" (1988).

2005. gadā izdevniecība Antēra izdevusi Rūdolfa Plēpja autobiogrāfija „Riču Raču”.

2014. gadā kandidēja 12. Saeimas vēlēšanās no Latvijas Reģionu apvienības (LRA) saraksta Rīgas vēlēšanu apgabalā. Pateicoties "pluss" atzīmēm biļetenos, pacēlās no 28. vietas uz piekto, tomēr, tā kā LRA Rīgā izcīnīja vien trīs vietas, likumdevēju sapulcē netika ievēlēts.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Rūdolfs Plēpis filmas.lv
* Rūdolfs Plēpis izrades.lv
*
Alans Mūrs

**Alans Mūrs** (, dzimis ) ir angļu rakstnieks, komiksu autors. Pazīstams kā grafisko romānu *[[Watchmen]]* (1987), ** (1988), "V ir vendeta" (1982—1989), *[[From Hell]]* (1989—1996) un "Lielisko džentlmeņu līga" (1999—pašlaik) autors. Dažkārt lieto pseidonīmus *Curt Vile*, *Jill de Ray* un *Translucia Baboon*.

Mūrs pats sevi uzskata par okultistu, magu un anarhistu. Daudzi Mūra darbi ir ekranizēti. Mūra ietekmi uz savu daiļradi ir atzinuši tādi mākslinieki kā Nīls Geimens, Džošs Vidons un Deimons Lindelofs.

## Ārējās saites
Vitihenava

**Vitihenava** (, ) ir pilsēta Vācijā, Saksijas zemē, Baucenes apriņķī pie Švarce Elsteres upes.

## Vēsture
Rakstos pirmoreiz minēta 1248. gadā.

## Cilvēki
Apmēram 35-40% no pilsētas iedzīvotājiem ir sorbi.

## Atsauces

## Ārējās saites

*Hardenberg-Wilthen
Patriks Makvaids

**Patriks Makvaids** (; dzimis  Dublinā) ir bijušais profesionālais Īrijas šosejas riteņbraucējs un Starptautiskās Riteņbraukšanas savienības (UCI) prezidents no 2005. līdz 2013. gadam.

## Izcelsme
Makvaids nāk no riteņbraukšanas ģimenes, viņa tēva Džims un onkulis Pedijs bija augsta līmeņa sportisti.

Džimam um Medžai Makvaidiem bija 10 bērni, septiņi dēli un trīs meitas, visi dēli nodarbojās ar velosportu.

Pols, Olivers un Daračs Makvaidi, jaunākie no desmit, kā arī viņa brālēns Džons Makvaids pārstāvēja Īriju Pasaules čempionātā un Olimpisko spēļu grupas braucienā. Bez tam, Dublinā ir trīs *McQuaid cycles* veloveikali un Kierons Makvaids ir otrs lielākais velosipēdu importētājs Īrijā.

## Riteņbraukšanas karjera
Makvaids sacensībās piedalījās no 1966. līdz 1982. gadam, sākot ar junioru sacensībām, tad valsts un starptautiskā mērogā. 1974. gadā viņš uzvarēja Īrijas čempionātā grupas braucienā, bet 1975. un 1976. gadā *[[Tour of Ireland]]* sacensībās. Viņš uzvarējis arī *Shay Elliott Memorial Race*. Karjeras beigās viņš pārstāvēja Lielbritānijas komandu *Viking Cycles*.

Makvaidam aizliedza piedalīties 1976. gada Olimpiskajās spēlēs pēc tam, kad viņš tika pieķerts piedaloties sacensībās Dienvidāfrikā, saistībā ar pretaparteīda boikotu sportā. Viņš bija pieteicies sacensībām ar citu vārdu, bet tika identificēts preses fotogrāfa attēlos.

## Atsauces

## Ārējās saites
Dace Rukšāne-Ščipčinska

**Dace Rukšāne-Ščipčinska** (dzimusi **Dace Rukšāne**  Rīgā) ir latviešu rakstniece, publiciste un politiķe. Bijusi 13. Saeimas deputāte, pārstāv partiju "Latvijas attīstībai" un apvienību "Attīstībai/Par!".

## Biogrāfija
Pazīstamā selekcionāra un Atmodas laika aktīvista Jāņa Rukšāna meita. Pēc Rīgas 50. vidusskolas absolvēšanas (1987) studējusi Latvijas Universitātes Bioloģijas fakultātē un Latvijas Medicīnas akadēmijā. Papildu izglītību guvusi Kinoscenāriju attīstības meistardarbnīcā *SOURCES 2* Vīnē (2003).

D. Rukšāne kļuva pazīstama 2002. gadā kā romāna "Romāniņš" autore. Grāmata atklāti iztirzāja sievietes seksualitātes jautājumus un kļuva ļoti populāra. Vēlāk tai sekoja nākamās — "Beatrises gultas stāsti" un "Kāpēc tu raudāji?", kā arī laikrakstā "Diena" publicēto seksam un attiecībām veltīto sleju apkopojumi grāmatās.

90. gados Rukšāne rakstījusi dzejoļus. 2001. gadā Dailes teātrī iestudēta viņas luga "Rīt atbrauks Florinda", 2003. gadā Limbažu teātrī — luga "Es tev nepateicu visu" (2003). Tulkojusi Ī. Ensleres lugu "Vagīnas monologi" (Dailes teātrī, 2003), kā arī H. Millera lugu "Tas trakais, trakais Harijs" (Dailes teātrī, 2008). Romāns "Kāpēc tu raudāji?" tulkots un izdots Vācijā (2007), savukārt "Romāniņš" nācis klajā Dānijā (2007).

Rakstījusi scenārijus vairākām spēlfilmām. 2002. gadā sāka rakstīt iknedēļas slejas laikrakstā "Sestdiena". 2004. gadā kļuva par žurnāla "Lilit" galveno redaktori; amatā līdz 2012. gadam.

Brīvajā laikā aizrāvusies ar putnu vērošanu.

Precējusies ar reklāmas jomas uzņēmēju, *McCann Worldgroup Latvia* valdes priekšsēdētāju Aināru Ščipčinski.

## Politiskā darbība
2018. gadā iestājusies partijā "Latvijas attīstībai". No apvienības "Attīstībai/Par!" saraksta kandidēja 13. Saeimas vēlēšanās Vidzemes vēlēšanu apgabalā un tika ievēlēta 13. Saeimā.

2022. gadā notikušajās 14. Saeimas vēlēšanās kandidēja no apvienības "Attīstībai/Par!" saraksta, taču tas nepārvarēja 5% barjeru.

## Bibliogrāfija

### Grāmatas
* *Romāniņš*. Rīga: Atēna, 2002.
* *Beatrises gultas stāsti*. Rīga: Atēna, 2002.
* *Kāpēc tu raudāji?* Rīga: Atēna, 2003.
* *Simts seksīgas sestdienas*. Rīga: Dienas grāmata, 2005.
* *Sarunas par attiecībām*. Rīga: Dienas grāmata, 2008.
* *Ķīpsalas putni*. Rīga: Dienas grāmata, 2009.
* *Mīlasstāsti.* Rīga: Zvaigzne ABC, 2015.
* *Laimes kods*. Rīga: Zvaigzne ABC, 2017.
* *Krieva āda*. Rīga: Dienas grāmata, 2020.
* *Džikī.* Rīga: Dienas grāmata, 2023.
* *LuLū un eņģelis.* Zvaigzne ABC, 2024
* *Sarkanais un melnais, un baltais.* Zvaigzne ABC, 2025

### Citās valodās
* *En lille affære* [Romāniņš]. Tulk. K. Lomholts. Husets Forlag, 2007. (dāņu valodā)
* *Warum hast du geweint* [Kāpēc tu raudāji?]. Tulk. M. Knolls. Cīrihe: Ammann Verlag, 2007. (vācu valodā)

## Atsauces

## Ārējās saites
Reviljahihedo salas

**Reviljahihedo salas** () vai **Reviljahihedo arhipelāgs** *(Archipiélago de Revillagigedo)* ir ap 430 km garš vulkānisku salu arhipelāgs Klusā okeāna ziemeļaustrumos ap 720 km no Meksikas piekrastes. Sastāv no četrām salām un administratīvi ietilpst Meksikas Kolimas štata Mansaniljo municipalitātē. Lielākā arhipelāga sala ir Sokorro (132 km²), kurā izvietojies arī salu augstākais kalns Evermans (1130 m vjl). Pārējās trīs ir Sanbenedikto (5,9 km²), Rokapartida (0,01 km²) un Klarjona (19,8 km²). Salās nav pastāvīgo iedzīvotāju, Sokorro salā izvietojusies Meksikas kara flotes bāze.

Sanbenedikto un Sokorro salas 1533. gada decembrī atklāja spāņu jūrasbraucējs Ernando de Grihalva. Pārejās divas salas 1779. gadā atklāja Hose Kamačo. Arhipelāgs nosaukts par godu Jaunās Spānijas 53. vicekaralim Huanam Visentem de Guemesam, Reviljahihedo otrajam grāfam *(Juan Vicente de Güemes)*.

Salas ir vērtīga putnu dzīvotne. Apkārtējos ūdeņos mīt ievērojams daudzums lielo jūras iemītnieku - to skaitā rajas, vaļi, delfīni un haizivis. 2016. gadā arhipelāgs kā dabas objekts tika iekļauts UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā.

## Ārējās saites
Raiders Hegards

**Sers Henrijs Raiders Hegards** (; dzimis , miris ) bija angļu piedzīvojumu romānu autors. Iespējams pazīstamākais Hegarda darbs ir 1885. gadā publicētais romāns "Ķēniņa Zālamana raktuves" (*King Solomon's Mines*).

Dzimis Anglijā, jurista ģimenē. 1875. gadā tēvs aizsūtīja Hegardu par Natālas kolonijas (mūsdienās Dienvidāfrikā) leitnanta — gubernatora asistentu. Vēlāk Hegards veica arī citus pienākumus, cita starpā piedalīdamies būru Dienvidāfrikas republikas aneksijā un Transvālas kolonijas dibināšanā. 1882. gadā atgriezās Anglijā, strādāja par juristu un pievērsās rakstniecībai. Bez rakstniecības iesaistījās impērijas lauksaimniecības reformas jautājumu risināšanā.

## Ārējās saites

*Hegarda biedrība
*
Zirņu laputs

**Zirņu laputs** (*Acyrthosiphon pisum*) ir īsto laputu (*Aphididae*) suga. Holociklisks vienmāju oligofāgs. Barojas ar dažādu tauriņziežu augu sulām, tajā skaita arī ar tādiem kultūraugiem, kā zirņi, āboliņi, lucernas un pupas. Zirņu laputis izplata arī augu vīrusus, tādēļ tās skaitās vieni no kultūraugu kaitēkļiem. Zirņu laputs genoms tika sekvinēts un izanalizēts, kā rezultātā šī suga tiek uzskatīta par modeļa organismu.

## Dzīves cikls
No augsnē pārziemojošām olām pavasarī izšķiļas nimfas. Pēc tam, kad četras reizes tiek nomests apvalks, kukaiņi sasniedz dzimumgatavību un uzsāk partenoģenēzi. Katra mātīte dzīves laikā dzemdē ap 100 meitām, kuras turpina partenoģenētisko vairošanos. Kad kolonija paliek pārapdzīvota un barības kvalitāte mazinās, nimfas attīstās par spārnotām formām un pārlido uz citiem augiem. Rudenī sāk dzimt tēviņi, un pēc pārošanās ar tiem mātītes sadēj olas pārziemošanai.

## Modeļa organisms
Genoms sastāv no 525 miljoniem nukleotīdu un 34000 gēnu. Šī ir vienīgā zināmā dzīvnieku suga, kas sintezē karotinoīdus (3',4'-didehydro-β,γ-carotene). Gēns, kas ir atbildīgs par šo vielu sintēzi, tika iegūts horizontālās pārneses ceļā no sēnītes, kas dzīvo uz šiem pašiem augiem. Līdzīgi citiem *Aphididae* dzimtas pārstāvjiem arī zirņu laputīs uzturas baktērijas-endosimbionti (*Buchnera aphidicola* un *Regiella insecticola*), kuras apgādā laputis ar aminoskābēm, un kuras tiek nodotas no mātēm uz meitām. Bez to zirņu laputīs ir sastopama baktērija *Hamiltonella defensa*, kas ir inficēta ar īpašu fāgu, kurš, savukārt, sintezē toksīnus nekaitīgus laputīm, bet nāvējošus laputīs parazitējošajiem jātnieciņiem *Aphidius ervi*. Laputis pat uztur sevī īpašu šūnu tipu, kas nodrošina šo baktēriju dzīvošanas apstākļus. Ja daudzas laputu paaudzes nesaskaras ar šo plēvspārņu parazītismu, tad laputis "izārstējas" no šī vīrusa un kļūst uzņēmīgas pret šo lapseņu kāpuriem.

## Laputis Latvijā
Latvijas apstākļos ir lielākais vīrusu slimību pārnēsātājs sējas zirņiem. Atsevišķos gados nodara postu arī puķuzirnīšiem. Izplatīti visā teritorijā. 1924. un 1926. gados Latvijā tika novērota laputu masu izplatība uz sējas zirņiem.
Cvikavas apriņķis

**Cvikavas apriņķis** (, ) ir apriņķis Vācijā, Saksijas federālajā zemē. Apriņķis robežojas ar Saksijas Vidussaksijas apriņķi, Kemnicas pilsētu, Rūdu kalnu apriņķi un Fogtlandes apriņķi, kā arī Tīringenes zemes Griecas apriņķi un Altenbergas Zemi.

Cvikavas apriņķis iedalās 14 pilsētās un 19 kopienās. Pilsētas ir Cvikava, Glauhava, Hartenšteina, Hoenšteina-Ernstāle, Kirhberga, Krimmičava, Lihtenšteina, Limbaha-Oberfrona, Mērane, Oberlungvica, Valdenburga, Verdava, Vildenfelsa, Vilkava-Haslava.

## Ārējās saites
Kalifornijas līcis

**Kalifornijas līcis** (), arī **Kortesa jūra** *(Mar de Cortés)* vai **Cinobra jūra** *(Mar Bermejo)*, ir ap 1100 km garš un 90 līdz 230 km plats Klusajam okeānam piederošs jūras līcis Ziemeļamerikas rietumu piekrastē, pēc hidroloģiskā režīma — malas jūra. No okeāna to atdala Kalifornijas pussala. Veidojies, iegrimstot garenielejai, ko applūdinājusi jūra. Līcī daudz salu, lielākās no tām ir Tiburona un Anhela de la Gvarda. Līča ziemeļrietumu galā ietek Kolorādo upe. Līci ieskauj Meksikas teritorija; tā krastos štati Sinaloa, Sonora (austrumos), Lejaskalifornija un Dienvidu Lejaskalifornija (rietumos). Lielākās pilsētas krastos ir Gvajmasa Sonoras štatā un Lapasa Dienvidu Lejaskalifornijā.

Kalifornijas līča krastu senākie iedzīvotāji kilivi to dēvēja par **Austrumu jūru** *(Ja’ Tay Eñoom)*, bet seri — par Jūru *(Xepe)*. 1539. gadā līča krastus sasniedza spāņu konkistadora Fransisko de Uljoas vadītā ekspedīcija, kas to nodēvēja par **Kortesa jūru** par godu Ernānam Kortesam un kas to uzskatīja par daļu no mītiskā Kluso un Atlantijas okeānus savienojošā Aniana šauruma. Vēlākos gados līci sāka dēvēt pēc asocācijas ar Kaliforniju. Līcis ir bagāts ar daudzveidīgu faunu, tajā skaitā bioluminiscentā protistu suga *Noctiluca miliaris*, kas naktīs rada ūdenī sārtu spīdumu, kā dēļ līci dažkārt dēvē par Cinobra jūru.

Daļa līča akvatorijas un salu 2005. gadā tika iekļauti UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Ieva Paldiņa

**Ieva Paldiņa-Rūse** ( — nav zināms) bija Latvijas politiķe (PSKP, LKP). Bijusi nedemokrātiski ievēlētās Tautas Saeimas priekšsēdētāja biedre, kā arī PSRS Augstākās Padomes un Tautību Padomes deputāte un Latvijas PSR sociālās nodrošināšanas ministre.

## Dzīvesgājums
Dzimusi  Sabiles pilsētā, mežstrādnieka ģimenē. Pirmā pasaules kara laikā 1915. gadā ar ģimeni devās bēgļu gaitās uz Vidzemi. Rudenī kopā ar māsu devās strādāt uz Harkivas pilsētu Ukrainā. 1917. gadā piedalījās Februāra un Oktobra revolūcijās, kā arī iestājās Padomju Savienības Komunistiskajā partijā. Paldiņa bija Sarkanās armijas sanitāre.

Baltās armijas uzbrukuma laikā 1918. gada martā Paldiņa evakuējās uz Saratovu, kur strādāja kara slimnīcā un saslima ar tīfu. Pēc atveseļošanās atgriezās Harkivā strādāt rūpnīcā. Paralēli tam uzsāka aktīvu darbību lielinieku partijā, vairākkārt devusies politkursos, kā arī ieņēmusi dažādus kompartijas amatus PSRS reģionos. 1923. gada rudenī sāka studēt Rietumtautu universitātē Maskavā. 1925. gadā atgriezās Latvijā, kur piedalījās Latvijas Komunistiskās partijas pagrīdes darbā. 1930. gada septembrī arestēta, viņai piespriesti pieci gadi spaidu darbos. 1933. gada augustā veica badastreiku, kas ilga 13 dienas. Pēc soda izciešanas vairākus gadus netika atbrīvota. Atbrīvota 1939. gadā, nometināta lauku mājās, kur viņu uzraudzīja policija.

Pēc Latvijas okupācijas un padomju varas ieviešanas 1940. gada jūnijā devās uz Talsiem, kur vadīja LKP organizāciju. Vēlāk kļuva par Ventspils apriņķa komitejas pirmo sekretāri, par nedemokrātiski ievēlētās Tautas Saeimas deputāti un tās priekšsēdētāja Pētera Brieža biedri. 1940. gada augustā, tērpusies tautastērpā, bija viena no Tautas Saeimas delegātiem Maskavā, kas lūdza Latvijas uzņemšanu PSRS.

Otrā pasaules kara laikā Paldiņa devās bēgļu gaitās uz Krieviju, 1942. gadā viņu nosūtīja pāri frontes līnijai, lai Latvijā izvērstu pagrīdes darbību. Šajā laikā tika smagi ievainota.

## Atsauces
Lāna (pilsēta)

**Lāna** () ir pilsēta Francijas ziemeļos, Odefransā, Ēnas departamenta administratīvais centrs, tā atrodas 120 km attālumā no Francijas galvaspilsētas Parīzes. Lāna ir 42 kvadrātkilometru liela, 2008. gadā tās iedzīvotāju skaits sasniedza 26 175.

## Atsauces

## Ārējās saites
Fobija

**Fobija** ( — ‘bailes’) ir uzmācīga baiļu sajūta no ikdienišķām lietām vai sociālām situācijām. Šādas sajūtas veidojas dažādu psihožu rezultātā. Ļoti bieži šīs fobijas ir iracionālas. Fobijas mēdz iedalīt specifiskajās un sociālajās fobijās. Specifiskās fobijas ir bailes no konkrētiem priekšmetiem, dzīvniekiem vai parādībām, bet sociālās fobijas ir bailes no dažādām ikdienišķām situācijām, piemēram, no platu ielu šķērsošanas vai no cilvēku pūļiem.

## Izplatītākās fobijas

Ir ļoti daudz un dažādu fobiju. Izplatītākās fobijas ir:

* akrofobija (bailes no augstuma),
* klaustrofobija (bailes no šaurām, slēgtām telpām),
* niktofobija (bailes no tumsas),
* ofidiofobija (bailes no čūskām),
* arahnofobija (bailes no zirnekļiem),
* tripanofobija (bailes no injekcijām),
* astrafobija (bailes no pērkona un zibeņiem),
* nozofobija (bailes no saslimšanas),
* mizofobija (bailes no mikrobiem),
* triskaidekafobija (bailes no skaitļa 13),

## Atsauces

## Ārējās saites
* Bailes un fobijas
Cvikava

**Cvikava** () ir pilsēta Vācijā, Saksijas zemē, Cvikavas apriņķa centrs pie Cvikavas Muldes upes. Pazīstama kā tradicionāls autobūves centrs un Roberta Šūmaņa dzimtene.

## Vēsture
Rakstos pirmoreiz minēta 1118. gadā. 15. un 16. gadsimtā attīstījās kā sudraba ieguves centrs. Reformācijas laikā Cvikava bija otrā pilsēta aiz Vitenbergas, kas pieņēma luterismu. 1525. gadā līdz ar t.s. Cvikavas praviešiem pilsētā tika likti pamati anabaptisma kustībai. 19. gadsimtā Cvikava kļuva par ievērojamu ogļu ieguves centru (pēdējā ogļu atradne tika aizvērta 1978. gadā). 1904. gadā Cvikava kļuva par autobūves uzņēmuma *[[Horch]]* mājvietu. 1909. gadā Augusts Horhs šeit nodibināja kompāniju *[[Audi (auto)|Audi]]*. 1932. gadā Cvikava kļuva par apvienotā uzņēmuma *[[Auto Union]]* galvenās mītnes vietu. Otrā pasaules kara beigās pilsētu ieņēma ASV karaspēks, tomēr pēc Sabiedroto vienošanās pilsēta iekļāvās PSRS zonā un VDR. VDR laikā Cvikavā tika ražotas automašīnas *[[Trabant]]*, bet pilsētas pievārtē ieguva urānu.

## Ekonomika
Turpinot autobūves tradīcijas, pie pilsētā atrodas kompānijas *[[Volkswagen]]* rūpnīca. Citas saimnieciskās darbības ietver ogļu un urāna ieguvi.

## Izglītība un kultūra
Pilsētā atrodas Rietumsaksijas Augstskola (*Westsächsische Hochschule Zwickau*). 2004. gadā Cvikavā tika atklāts Augusta Horha automuzejs (*August-Horch-Museum*). Darbojas Roberta Šūmaņa konservatorija (*Robert-Schumann-Konservatorium Zwickau*).

## Cilvēki
Cvikava ir vieglatlēta Luca Dombrovska (*Lutz Dombrowski*, 1959), aktiera Gerta Frēbes (*Gert Fröbe*, 1913-1988), futbolista Jirgena Kroja (*Jürgen Croy*, 1946), mākslinieka Makša Pehšteina (*Max Pechstein*, 1881-1955), vieglatlēta Larsa Rīdela (*Lars Riedel*, 1967), Rīgas Domskolas rektora Johana Rīvija (*Johannes Rivius*, 1528-1596), komponista Roberta Šūmaņa (*Robert Schumann*, 1810-1856) dzimtā pilsēta.

No 1518. līdz 1522. gadam par vietējās skolas rektoru strādāja mineraloģijas "tēvs" Georgijs Agrikola (*Georgius Agricola*, 1494-1555). No 1520. līdz 1521. gadam, kad tika padzīts no pilsētas, šeit par mācītāju kalpoja Tomass Mincers (*Thomas Müntzer*, 1489-1525). No 1865. līdz 1869. gadam vietējā pilī ieslodzījumu izcieta nākamais rakstnieks Kārlis Majs (*Karl May*, 1842-1912). No 1904. līdz 1920. gadam Cvikavā darbojās autobūves pionieris Augusts Horhs (*August Horch*, 1868-1951).

## Atsauces

## Ārējās saites

*Volkswagen Sachsen
*August-Horch-Museum
*Westsächsische Hochschule Zwickau 
*Robert-Schumann-Konservatorium Zwickau
Glauhava

**Glauhava** () ir pilsēta Vācijā, Saksijas zemē, Cvikavas apriņķī pie Muldes upes.

## Vēsture
Rakstos pirmoreiz minēta 1170. gadā. VDR laikā pie pilsētas atradās padomju kara bāze.

## Cilvēki
Glauhava ir mineraloģijas "tēva" Georgija Agrikolas (*Georgius Agricola*, 1494-1555) dzimtā pilsēta.

## Atsauces

## Ārējās saites
Jaunogre

**Jaunogre** ir Ogres pilsētas rietumu daļā. Atrodas Ogres upes labajā krastā starp Mālkalnes prospektu, autoceļu A6 un pilsētas robežu.

## Vēsture
Vēsturiski veidojies kā vasarnīcu rajons ar nosaukumu **Mālu kalni**. Sākotnējā apbūve bija no dzelceļa līnijas līdz Lapu ielai, jo Zilokalnu pakājē atradās applūstošas pļavas un purvāji.

Līdzās vasarnīcu izbūvei 1926. gadā Gaismas prospektā uzsākta Rīgas trūcīgo bērnu atpūtas nama "Mālkalne" būvniecība.  atklāja dzelzceļa pieturas punktu Ogre II, kuru 1932. gadā pārsauca par Jaunogri. Zeme piederēja Rīgas pilsētai, un tā veidoja ielu struktūru ar iznomājamiem zemes gabaliem vasarnīcu apbūvei, kuras plānojums lielākoties saglabājies līdz mūsdienām.
1930. gadā Jaunogres labierīcības biedrība izveidoja Jaunogres parku, kurā vēlāk izbūvēja tenisa laukumu un kur norisinājās ikgadējie "Jaunogres parka svētki".

1960. gados sākās Ogres trikotāžas kombināta būvniecība un Jaunogres pārbūve. Nosusinot mitrās pļavas un novadot pazemes kolektorā Lebiņas upi, izveidoja Mālkalnes prospektu, kuru apbūvēja ar piecstāvu daudzdzīvokļu ēkām. 1968. gadā darbu uzsāka Ogres trikotāžas kombināts. Turpinājās arī Jaunogres attīstība, nojaucot vasarnīcu ēkas un to vietā būvējot daudzdzīvokļu dzīvojamo masīvu, bērnudārzus, veikalus un skolu.

## Atsauces
Bridgestone

thumb|right|240px|''Bridgestone'' galvenais birojs Tokijā
 ir Japānas uzņēmums, kura galvenā produkcija ir automašīnu riepas. Dibināts 1931. gadā.
Galvenais birojs atrodas *Kyōbashi* apkaimē Tokijā.

*Bridgestone* akcijas tiek kotētas Tokijas fondu biržā.

thumb|right|200px|''Bridgestone'' ziemas riepas ''Blizzak Revo 2''
## Vēsture
Japānis  1925. gadā Kurumē ģimenes uzņēmumā masveidā sāka ražot tradicionālās *tabi* zeķes, tai skaitā ar gumijas zolēm. Viņš vēlējās sākt riepu ražošanu, kas bija tukša tirgus niša Japānā. *Tabi* zeķu ražotnē tika izveidota riepu nodaļa, un pirmā riepa izlaista 1930. gada 9. aprīlī.
1931. gada 1. martā uz riepu nodaļas bāzes Šodžiro Išibaši dibināja uzņēmumu ***Bridgestone Tire Co., Ltd.***
Lai padarītu uzņēmumu starptautiski atpazīstamu, tā nosaukums veidots angļu valodā no Išibaši uzvārda (*Ishi* = *Stone* [akmens], *Bashi* = *Bridge* [tilts]).
1934. gadā Kurumē uzcelta jauna rūpnīca. 1935. gadā sākta golfa bumbiņu ražošana.
1937. gadā galvenais birojs pārcelts uz Tokiju un uzņēmuma nosaukums mainīts uz ***Nippon Tire Ltd.***

Otrā pasaules kara laikā gandrīz visa uzņēmuma produkcija tika izmantota kara vajadzībām. Kara laikā tika sagrauta galvenā biroja ēka Tokijā, bet ražošanas cehi palika neskarti.

1950. gados uzņēmums atgrieza iepriekšējo nosaukumu ***Bridgestone Tire Co., Ltd.***. Veikta visu ražotņu modernizācija.
1951. gadā uzņēmums pirmais Japānā sāka ražot riepas ar viskozajām šķiedrām. 1959. gadā sākta neilona riepu ražošana.

1960. gadā uzcelta jauna rūpnīca Tokijā.
1961. gadā *Bridgestone* akcijas sāka kotēt Tokijas fondu biržā.
1962. gadā Tokijas rūpnīcā atklāts Tehniskais centrs pētījumu un jaunu tehnoloģiju izstrādes veikšanai.
1962. gadā izlaistas radiālās riepas smagajām mašīnām, 1964. gadā — radiālās riepas vieglajām mašīnām.
1965. gadā Singapūrā atvērta pirmā ārvalstu ražotne pēc kara.
1967. gadā ASV dibināts meitas uzņēmums riepu pārdošanai ASP tirgū.
1960. gados *Bridgestone* sāka ražot velosipēdus, kā arī iegādājās vieglo un smago mašīnu rūpnīcu.

1972. gadā Briselē atvērta *Bridgestone* pārstāvniecība Eiropā.
1976. gadā atvērtas rūpnīcas Indonēzijā un Irānā.
1979. gadā sākta alumīnija disku ražošana.

1980. gadā *Bridgestone* nopirka uzņēmumu Austrālijā, kas ražoja riepas un citu produkciju.
1982. gadā izlaista Japānā pirmā ziemas riepa bez radzēm.
Lai uzlabotu uzņēmuma identitāti, 1984. gadā *Bridgestone Tire Co., Ltd.* tika pārdēvēts par ***Bridgestone Corporation***.
No *[[Firestone Tire and Rubber Company]]* nopirkta riepu rūpnīca Tenesī. 1988. gadā par 2,6 miljardiem USD nopirkts viss uzņēmums *Firestone Tire and Rubber Company*, kas bija otrs lielākais riepu ražotājs ASV. Ar *Firestone* iegādi *Bridgestone* rīcībā nonāca daudzas ražotnes Ziemeļamerikā, Latīņamerikā, Eiropā un citās vietās.

1990. gados jaunas rūpnīcas uzceltas Taizemē, Indijā, Polijā, Ķīnā, ASV un citur.

2003. gadā no Somijas mobilo telefonu ražotāja *[[Nokia]]* nopirktas tam piederošās riepu ražotāja *[[Nokian Renkaat]]* akcijas.
2007. gadā iegādāts ASV riepu izplatītājs *Bandag, Inc.*

## Atsauces

## Ārējās saites

* ''Bridgestone'' vietne
Laiku viesulī

**"Laiku viesulī"** ir  uzņemta latviešu spēlfilma. Akciju sabiedrības "Latvju Filma" produkcija. Filmā piedalījās arī Latvijas armijas daļas. Pirmizrāde notika  Rīgā, kinoteātrī "Grand Kino". Filma nav saglabājusies.

Liepāja Latvijas tapšanas laikā. Latvju virsnieka un vācu baroneses mīlestība.

## Lomās
* Alfreds Amtmanis-Briedītis — *Eduards Egle, virsnieks*
* Vilis Segliņš — *Barons Volfs*
* Lilija Ērika — *Elizabete fon Līvena*
* Ādolfs Hermanis — *Kurts, viņas brālēns*
* Ludmila Špīlberga — *Aija, Egles līgava*
* Olga Ošs — *Austra, viņas draudzene*
* Jānis Mārsietis — *Mācītājs Sesks*
* P. Putniņš — *Jānis, zēns*
* Hermīne Freimane — *Viņa māte*

## Filmēšanas grupa
* Režisors: Pjotrs Čardiņins
* Scenārists: Jānis Akuraters
* Operators: Augusts Rozītis
* Mākslinieks: Artūrs Cimermanis

## Atsauces

## Ārējās saites
* Kino Muzejs
* Latviešu otrās aktierfilmas zīmes mūsdienās
Ģeomorfoloģija

thumbnail|235px|Zemes virsma
[thumbnail|235px|Cono de Arita, Salta ([Argentīna).]]
**Ģeomorfoloģija** (, *gẽ* — ‘Zeme’; , *morfé* — ‘forma’) ir zinātne, kurā tiek pētītas Zemes virsmas reljefa formas un procesi, kas tās radījuši. Ģeomorfologi cenšas saprast, kā veidojas ainavas, izprast dažādu reljefa formu struktūru, veidošanās vēsturi un dinamiku, kā arī prognozēt to izmaiņas, veicot dažādus fizikālus eksperimentus un skaitlisko modelēšanu. Ģeomorfoloģija ir cieši saistīta ar fizisko ģeogrāfiju, ģeoloģiju, ģeodēziju, topogrāfiju un arheoloģiju.

## Ārējās saites
Derils Sabara

**Derils Kristofers Sabara** (; dzimis ) ir amerikāņu kino un televīzijas aktieris. Kļuva pazīstams kā Džuni Kortesa lomas atveidotājs filmu sērijā "Spiegu bērni" (*Spy Kids*).

## Ārējās saites
Braiens Oldiss

**Braiens Vilsons Oldiss** (; dzimis , miris ) bija angļu zinātniskās fantastikas autors. Divu Hugo un vienas Nebulas balvas laureāts. Pēc Oldisa stāsta "*Super-Toys Last All Summer Long*" motīviem Stīvens Spīlbergs radījis filmu "Mākslīgais intelekts" (*A.I.: Artificial Intelligence*, 2001).

Dzimis veikalnieka ģimenē. Otrā pasaules kara laikā dienēja Birmā un Indonēzijā. Pēc kara strādāja par grāmatu pārdevēju Oksfordā, kur pievērsās literārajai darbībai. 1960. gadā kļuva par Britu Zinātniskās fantastikas asociācijas prezidentu.

## Ārējās saites

* Oldisa mājaslapa
Kalvene (stacija)

**Kalvene** ir dzelzceļa stacija līnijā Jelgava—Liepāja. Tā atrodas Dienvidkurzemes novada Kalvenes pagastā ap 2 km uz ziemeļrietumiem no pagasta centra Kalvenes. Pie stacijas ir apdzīvota vieta Kalvenes stacija.

## Vēsture
Kalvenes stacija tika atvērta , reizē ar dzelzceļa līnijas Jelgava—Liepāja atklāšanu. Mūsdienu tipveida stacijas ēka uzbūvēta 1932. gadā. Līdz 2001. gadam šeit apstājās dīzeļvilciens Rīga—Liepāja. Pēc šī vilciena atcelšanas pasažieru apgrozība stacijā nenotiek. Stacija darbojas kā starpstacija, tajā notiek vilcienu izmainīšanās. Pasažieru dīzeļvilcieni nepietur kopš 2001. gada 15. augusta.

## Atsauces
Hartenšteina

**Hartenšteina** () ir pilsēta Vācijā, Saksijas zemē, Cvikavas apriņķī pie Cvikavas Muldes upes.

## Vēsture
Rakstos pirmoreiz minēta 1378. gadā.

## Cilvēki
Hartenšteina ir dzejnieka Paula Fleminga (*Paul Fleming*, 1609-1640) dzimtā pilsēta.

## Atsauces

## Ārējās saites
Gvadalupe

**Gvadalupe** ()  ir neliela vulkāniska sala Klusā okeāna ziemeļaustrumos ap 240 km no Meksikas piekrastes. Administratīvi ietilpst Meksikas Lejaskalifornijas štata Ensenadas municipalitātē. Sala veidojusies no diviem vulkānu konusiem, kas ziemeļu daļā paceļas līdz  augstumam (Ogastas kalns). Piekrastē vairākas nelielas saliņas un klintis. Klimats sauss, gada vidējā temperatūra ir 15,9 ±  jūras līmenī un 12 ±  vidējā un augšējā daļā, ziemās vērojamas lietusgāzes. Vidējais gaisa relatīvais mitrums 65%. Gavadalupē nav pastāvīgo iedzīvotāju. Salā divi ciematiņi; ciematā salas dienvidos ir meteostacija un hidroloģijas pētniecības bāze, bet salas austrumos — sezonāla zvejnieku apmetne.

Salu 1605. gadā atklāja spāņu jūrasbraucējs Sebastjans Viskaino *(Sebastián Vizcaíno)*. Tā palika neapdzīvota līdz 18. gadsimta sākumam, kad te ieradās amerikāņu, eiropiešu un krievu roņu mednieki, kas salā introducēja vairākas invazīvās dzīvnieku sugas — kazas, kaķus, žurkas un suņus. Ievestās dzīvnieku sugas gandrīz pilnībā iznīcināja unikālo salas ekosistēmu un 20. gadsimta beigās ievestās sugas no salas tika izvāktas.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Natural History Photography - Phillip Colla. Guadalupe Island Pictures, Isla Guadalupe, Mexico
* Isla Guadalupe 1845 History - Introduction
* Planning for the eradication of feral cats on Guadalupe Island, México: home range, diet, and bait acceptance
Svētais Toms

**Svētais Toms** (dzimis 1. gadsimtā, miris ) ir viens no Jēzus Kristus divpadsmit apustuļiem. Viņš bija ievērojams ar to, ka, atšķirībā no pārējiem apustuļiem, nebija klāt brīdī, kad Jēzus Kristus ieradās pie saviem mācekļiem pēc augšāmcelšanās. Līdz ar to viņš neticēja, ka Kristus ir augšāmcēlies. Pēc astoņām dienām, kad Jēzus Kristus atkal ieradās pie apustuļiem, Toms beidzot noticēja un teica "Mans Kungs un Mans Dievs!" (Jņ. 20:28). Šī notikuma dēļ viņš ir iesaukts arī par **Neticīgo Tomu**.

Origens no Aleksandrijas rakstīja, ka pēc Kristus nāves apustulis Toms devies uz Mezopotāmijas un Persijas zemēm sludināt jauno evaņģēliju, nokļuvis Indijas dienvidos (Čolas valstī), kur nogalināts.
Vēlāk Sv. Gregors no Tūras (538–594) rakstīja, ka Sv. Toms ir sākotnēji bijis apglabāts Indijā, bet tad viņa mirstīgās atliekas aizvestas uz Edesas pilsētu tagadējās Turcijas teritorijā.

## Toma evaņģēlijs
Toma evaņģēlijs ir kristiešiem strīdīgs nekanonisks dokuments, kas atrasts 1945. gadā Naghammādī Ēģiptē. Pētnieki apgalvo, ka gnosticiskais teksts sniedz apustuļa Toma liecības par Jēzus mācībām, kas nav sastopamas kanoniskajās Bībelēs.

## Atsauces

## Ārējās saites
Toms

**Toms** var būt:

* svētais Toms — viens no divpadsmit Jēzus Kristus apustuļiem;
* Akvīnas Toms — Dominikāņu ordeņa mūks;
* Toms (personvārds) — vīriešu vārds;
* Hugo Toms (*Hugo Toom*) — igauņu basketbolists (dzimis 2000. gadā).

## Skatīt arī
* Tomass
Arnolds Benets

**Ehohs Arnolds Benets** (; dzimis , miris ) bija angļu rakstnieks un žurnālists. 

Dzimis jurista ģimenē. Mācījās Ņūkāslā pie Laimas. 1889. gadā uzvarēja literārā konkursā un kļuva par žurnālistu. No 1900. gada nodarbojās tikai ar rakstniecību. 1903. gadā pārcēlās uz dzīvi Parīzē. Pirmā pasaules kara laikā darbojās Lielbritānijas Informācijas ministrijas propagandas daļā.

## Ārējās saites
* 
*
Spārneņi

**Spārneņi** (*Pterygota*) ir kukaiņu (*Insecta*) apakšklase, kurā apkopotas visas spārnaino kukaiņu sugas, ieskaitot arī tos kukaiņus, kuri evolūcijas gaitā lidošanas spēju ir zaudējuši (piemēram, blusas un utis). Pie spārneņiem tiek pieskaitīta lielākā daļa kukaiņu, izņemot bezspārnu zvīņenes un senžokļaiņus. Spārneņi parasti tiek iedalīti divās grupās: senspārņu un jaunspārņu infraklasēs.

## Evolūcija
[thumb|left|100px|[Plēvspārņu kārtas kukaiņa pārvēršanās no kāpura par kukaini]]
Kukaiņi bija pirmie dzīvie organismi uz Zemes, kuriem attīstījās spēja lidot. Tas notika pirms apmēram 300 miljoniem gadu un 150 miljonus gadu kukaiņi bija vienīgie, kas valdīja gaisā. Spārnu rašanās un attīstība kukaiņiem bija saistīta ar virkni citu morfoloģisku un fizioloģisku izmaiņu. Tādēļ samērā droši var secināt, ka kukaiņu evolūcija, kas noveda pie kukaiņu lidotspējas, uzsākās ar vienu sugu un visi spārnainie kukaiņi ir vienas sugas pēcteči.

## Spārnu uzbūve un attīstība
Kukaiņu spārni pēc būtības ir plānas hitīna plātnītes, kas cauraustas ar trahejām. Iespējams, tie attīstījās no sānu plātnītēm (*[[Paranota]]*) uz visiem trijiem krūškurvja segmentiem. Mūsdienu spārnaino kukaiņu sugām ir saglabājušies tikai divi spārnu pāri, kas izvietoti uz otrā un trešā krūškurvja segmenta. Trešais spārnu pāris ir sastopams izmirušām sugam, tādām kā *[[Stenodictya]]*.

Spārnu trahejas atzarojas no ekstremitāšu trahejām. Tā kā spārni radās ķermeņa apvalkam dubultojoties, trahejas atrodas starp šiem diviem slāņiem. Krūškurvis un spārni ir savstarpēji savienoti ar īpašas locītavas palīdzību, kura spārēm tiešā veidā savienojas ar muskuļiem. Daudz biežāk izplatīts veids, kad spārnu vēziens tiek veikts krūšu segmentam izplešoties un saraujoties.

## Ontoģenēze
Visiem spārneņiem augšanas laikā notiek pārvēršanās, jo pēc izšķilšanās no olas tiem nekad nav spārnu. Pārvēršanās var notikt divējādi: pakāpeniskā apvalku maiņā, no nimfas kļūstot par kukaini (nepilnīgā pārvēršanās), vai arī no kāpura par kukaini ar pilnu pārvēršanos kūniņas stadijā.

## Sistemātikas diskusijas
Pastāv vairākas alternatīvas sistemātikas, no kurām biežāk lietotā minēta šajā rakstā. Ir sistemātiķi, kas spāru kārtu (*Odonata*) un viendienīšu kārtu (*Ephemeroptera*) neapvieno vienā infraklasē. Turklāt vieni uzskata, ka spāru kārta ir tuvāk radniecīga jaunspārņiem, bet citi, ka viendienīšu kārta.

## Sistemātika
[thumb|220px|[Spāru kārta (*Odonata*)]]
[thumb|220px|[Viendienīšu kārta (*Ephemeroptera*)]]
[thumb|220px|[Divspārņu kārta (*Diptera*)]]
* **Spārneņu apakšklase** (*Pterygota*)
** 
*** 
*** 
** 
*** 
**** 
**** 
**** 
**** 
**** 
**** 
**** 
****  (ieteikta virskārta)
***** 
***** 
***** 
***** 
****  (ieteikta virskārta)
***** 
***** 
*** 
**** 
****  (ieteikta virskārta)
***** Blusu kārta (*Siphonaptera jeb Aphaniptera*)
***** 
***** 
****  (ieteikta virskārta)
***** 
***** 
****  (ieteikta virskārta)
***** 
***** 
***** 
****  (ieteikta virskārta)
***** 
***** 

## Atsauces

## Ārējās saites

* Animalia dzīvnieku valsts
* Characteristics: Subclass Pterygota and Its Subdivisions
Hindukušs

**Hindukušs** (, *Hindu Kush*) ir kalnu grēda Centrālāzijā. Tā galvenokārt atrodas Afganistānā, bet neliela daļa ir arī Pakistānas ziemeļos. Tieši Pakistānā atrodas Hindukuša augstākā virsotne Tiričmīrs (7708 m). Lielākoties Hindukuša augstums ir no 4000 līdz 5000 metriem virs jūras līmeņa. Kalnu grēdas nosaukums ir cēlies no persiešu valodas un tas nozīmē "Indijas kalni". Hindukuša garums ir aptuveni 800 km, bet platums variē no 50 līdz 350 km.

## Nosaukums
Nosaukums *Hindukušs* cēlies no persiešu valodas un, pēc dažu teoriju domām, nozīmē "hindu slepkava" vai "kalni, kas nogalina indiešus", iespējams, norādot uz bargajiem laika apstākļiem un grūtībām, ar kādām indiešu vergi un karavīri sastapās, šķērsojot šos kalnus verdzībā uz Vidusāziju. Tomēr nosaukuma izcelsme joprojām tiek apspriesta zinātniskajās aprindās.

## Vēsturiskie fakti

* Ahemenīdu impērijas laikā (6.–4. gs. p.m.ē.) Hindukušs bija daļa no Persijas lielceļu tīkla, kas savienoja impērijas reģionus no Irānas līdz Indas ielejai.
* Aleksandrs Lielais šķērsoja šo reģionu 4. gs. p.m.ē. laikā, kad iekaroja Baktriju (mūsdienu Afganistānas ziemeļus), un izmantoja kalnu pārejas ceļā uz Indiju.
* Musulmaņu iekarojumu laikā (7.–10. gs.) Hindukušs kļuva par svarīgu ceļu islāma izplatībā uz Indiju.
* Kalni bija daļa no Lielā zīda ceļa sānu tīkliem, pa kuriem tirgotāji un svētceļnieki pārvietojās starp Centrālo Āziju un Dienvidāziju.
* 19. gadsimtā Lielās spēles laikā starp Britu impēriju un Krieviju Hindukušs kļuva par stratēģisku reģionu britu intereses aizsardzībai Indijā.
* 20. gadsimtā kalnu apvidi kļuva par partizānu karadarbības zonu padomju—afgāņu kara laikā (1979—1989), jo kalni piedāvāja ideālus apstākļus partizānu tipa cīņai.

## Atsauces

## Ārējās saites
SyncML

***SyncML*** (no  — "sinhronizēšanas iezīmēšanas valoda") ir platformneatkarīgs datu sinhronizēšanas standarts. Tas bieži tiek izmantots kontaktu un kalendāra informācijas sinhronizēšanai starp dažādām mobilajām ierīcēm un datoriem.

*SyncML* tika izveidots 2000. gadā. Drīz to sāka atbalstīt mobilo telefonu un programmatūras ražotāji: *[[Nokia]]*, *[[Ericsson]]*, *[[IBM]]*, *[[Lotus Software|Lotus]]*, *[[Motorola]]*, *[[Palm]]*, *[[Psion]]*, *Starfish*.
Tagad tas iekļauts *[[Open Mobile Alliance]]* (*OMA*) iniciatīvā *Data Synchronization and Device Management*, kura izveidota 2003. gadā.

Protokols izmanto *[[Valoda XML|XML]]* iezīmēšanas valodu un dažādus datu pārraides protokolus (*[[HTTP]]*, *[[Wireless Session Protocol]]*, *[[OBEX]]*, *[[SMTP]]*, *[[TCP/IP]]*. Ar *SyncML* var sinhronizēt dažāda veida datus, taču biežāk tiek izmantoti formāti *text/x-vcard* (vizītkartes), *text/x-vcalendar* (kalendārs un uzdevumi), *text/plain* (piezīmes).
Ja savienojums starp ierīcēm pārtrūkst, *SyncML* spēj atjaunot seansu.

## Ārējās saites
* OMA Data Synchronization Working Group
* SyncML Specifications
Augusts Rozītis

**Augusts Rozītis** bija Latvijas filmu operators.

## Biogrāfija
Filmu "Es karā aiziedams", "Laiku viesulī", "Fricītis jūrmalā" operators. Filmēja arī akciju sabiedrības "Dzintarfilma" nepabeigto darbu "Līduma dūmos" (1922) pēc Andrieva Niedras romāna. Strādāja par operatora Jāņa Sīļa palīgu pie Arnolda Cālīša producētajām Latvijas filmu hronikām. Vēlāk bijis filmu operators Mārtiņa Lapiņa darbnīcā. Pēc Otrā pasaules kara dzīvoja Rīgā.

## Atsauces
Dīns

**Dīns** var būt vai nu angļu () vai vācu () cilmes uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:

* Džeimss Dīns (*James Byron Dean*; 1931—1955) — ASV aktieris;
* Herbs Dīns (*Herb Dean*; dzimis 1970) — ASV jauktās cīņas mākslas (MMA) tiesnesis un bijušais cīkstonis;
* Maksimilians Dīns (*Maximilian Diehn*; dzimis 1987) — vācu reperis.
Hoenšteina-Ernstāle

**Hoenšteina-Ernstāle** () ir pilsēta Vācijā, Saksijas zemē, Cvikavas apriņķī.

## Vēsture
Rakstos pirmoreiz minēta 15. gadsimtā. Attīstījās, jo apkārtnes kalnos tika atradās sudraba atradnes. Pilsēta ar mūsdienu nosaukumu radās 1898. gadā, kad apvienoja divas apdzīvotas vietas — Hoenšteinu un Ernstāli.

## Ekonomika
Pilsētā atrodas saules paneļu ražošanas iekārtu kompānija *[[Roth & Rau]]*.

## Izglītība, kultūra un sports
Pilsētā atrodas pazīstama saciķsu trase *[[Sachsenring]]*, kurā mēdz notikt Pasaules čempionāts šosejas motobraukšanā.

## Cilvēki
Ernstāle ir rakstnieka Kārļa Maja (*Karl May*, 1842-1912) dzimtā pilsēta.

## Atsauces

## Ārējās saites

*Roth & Rau
*Sachsenring
Niues futbola izlase

**Niues futbola izlase** ir Niues nacionālā futbola komanda, kas to pārstāv starptautiskās futbola sacensībās. To kontrolē Niues Salas Futbola asociācija. Niue nav FIFA dalībniece, un arī Okeānijas Futbola konfederācijas sastāvā, kopš 2021.gada. Niue ir spēlējusi tikai divas oficiālas spēles - abas 1983. gada Dienvidu Klusā Okeāna spēlēs: 0-19 pret Papua-Jaungvineju un 0-14 pret Taiti.
Helmers Pavasars

**Helmers Pavasars** (1903-1998) bija latviešu ērģelnieks, komponists, vijolnieks, publicists, diriģents un mūzikas pedagogs. 

## Dzīvesgājums
Dzimis Gulbenes apriņķa Lejasciemā 1903. gada 19. maijā prāvesta Eduarda Pavasara ģimenē. Mācījās Valmieras mūzikas skolā.
1928. gadā beidza Latvijas Konservatorijas Jāzepa Vītola speciālās teorijas un kompozīcijas klasi, 1930. gadā Ādolfa Meca vijoles klasi un 1938. gadā Jāņa Mediņa diriģēšanas klasi. Helmera Pavasara kora dziesmas tika godalgotas Latviešu dziesmu svētku biedrības pirms 1938. gada IX Dziesmu svētkiem izsludinātajā kora jaundarbu konkursā. 

Līdz 1931. gadam viņš bija mūzikas skolotājs un ērģelnieks Rīgā. Pēc tam kora diriģents, ērģelnieks, vijoles spēles pasniedzējs mūzikas skolās Valmierā (1931–1932) un Cēsīs (1931–1940), no 1934. gada direktors, no 1937. gada tā pārdēvēta par Cēsu Tautas konservatoriju. Cēsīs viņš dibināja un vadīja pilsētas simfonisko orķestri un strādāja par vijoles spēles pasniedzēju un diriģentu arī Cēsu Skolotāju institūtā (1938–1940).
No 1940. gada teorētisko priekšmetu docents Latvijas Konservatorijā.

Otrā pasaules kara beigās 1944. gadā devās bēgļu gaitās uz Vāciju, kur vēlāk darbojās kā mācībspēks Baltijas Universitātē Pinebergā. Strādāja par kora diriģentu un ērģelnieku, galvenokārt Hamburgā. 1954. gadā H. Pavasars uzsāka ērģelnieka darbu Londonā, bija virsdiriģents Anglijas Latviešu dziesmu dienās (1958, 1961, 1967), kā arī 1. Eiropas Latviešu dziesmu svētkos Hamburgā (1964). 

1990. gadā viņš piedalījās 20. Latviešu vispārējo dziesmu svētku sarīkojumos Rīgā un saņēma Latvijas Mūzikas akadēmijas goda profesora grādu.

Miris Londonā , komponista kremēto mirstīgo atlieku pārapbedīšanas ceremonija notika 1999. gada 15. maijā Valmierā.

## Muzikālie darbi
Vokālā mūzika: ap 80 kora dziesmu, 4 kantātes un apmēram 40 solo dziesmu.
Instrumentālā mūzika: 2 stīgu kvarteti, "Concertino" - vijolei ar klavierēm.
Simfoniskā mūzika: koncerts vijolei ar orķestri (1964).

## Literatūra
* Ceriņa I. Bet diženi turējās [par H. Pavasaru] // Liesma (Valmiera). - 1990., 20. jūl. - 2. lpp.
* Grāvītis O. Komponista H. Pavasara mājuppārnākšana // Cīņa. - 1990., 24. jūl.
* Jakovicka L. Sēž zem svecēm ērģelnieks. . . H. Pavasaram - 90 // Māksla. - 1993., #2. /3. - 31.-33. lpp.
* Kalniņš I. H. Pavasara vokāli simfoniskie darbi. Dipl. darbs. Zin. vad. O. Grāvitis. - R. , 1991. (sk. LMA bibl.)
* Muižniece M. Komponista H. Pavasara dzīves stāsts // Latvju Mūzika. - 1982., #13. - 1201.-1213. lpp.
* Pavasars H. Esmu vienmēr liriķis bijis. . . [saruna ar komponistu H. Pavasaru ] // Literatūra un Māksla. - 1990., 29. sept. - 15. lpp.

## Atsauces
Generic Access Network

***Generic Access Network*** (***GAN***) jeb ***Unlicensed Mobile Access*** (***UMA***) ir tehnoloģija, kas mobilajam telefonam ļauj pieslēgties bezvadu lokālajiem tīkliem vai teritoriālajiem tīkliem.

*GAN* sistēmā balss un datu pārraide notiek pa *[[Internet Protocol|IP]]* tīkliem ar drošu savienojumu no mobilās ierīces uz tīkla operatora *GAN* kontrolieri (*GANC*). *GANC* darbojas kā standarta šūnu bāzes stacija.
Kad mobilā ierīce pārslēdzas no *[[GSM]]* uz *[[IEEE 802.11|802.11]]*, pamata tīklā tas parādās vienkārši kā pārslēgšanās uz citu bāzes staciju.

*UMA* pirmā specifikācija tika publicēta 2004. gada 2. septembrī.
2005. gada 8. aprīlī tā tika iekļauta *[[3GPP|3rd Generation Partnership Project]]* (*3GPP*) un pārdēvēta par *GAN*. Nosaukumu *UMA* turpināja izmantot tīklu operatori.

## Ārējās saites
*Orange Signal Boost  (UMA)
*3GPP GAN Specification 43.318, 3GPP GAN Specification 44.318
*T-Mobile USA Wi-Fi Calling FAQs
W-CDMA

***W-CDMA*** (***Wideband Code Division Multiple Access***) ir bezvadu sakaru standarts trešās paaudzes (*3G*) mobilo telesakaru tīklos. 

*W-CDMA* 1990. gadu beigās izstrādāja Japānas mobilo sakaru operators *[[NTT DoCoMo]]* savan *3G* tīklam *[[Freedom of Mobile Multimedia Access|FOMA]]*, kurš sāka darboties 2001. gadā. Vēlāk *NTT DoCoMo* šo standartu nodeva Starptautiskajai telesakaru savienībai (*ITU*). *ITU* apstiprināja *W-CDMA* kā daļu no *3G* standartu *IMT-2000* saimes un alternatīvu sistēmām *[[CDMA2000]]*, *[[Enhanced Data Rates for GSM Evolution|EDGE]]* un *[[Digital Enhanced Cordless Telecommunications|DECT]]* (lokālām bezvadu telefonu sistēmām).
Vēlāk *W-CDMA* tika izmantots *[[Universal Mobile Telecommunications System|UMTS]] tīklos.

*W-CDMA* izmanto [[Tiešās secības spektra paplašināšanas tehnoloģija|tiešās secības spektra paplašināšanas tehnoloģiju]] (*DS-CDMA*) un [[duplekss (telesakari)|frekvences dalīšanas duplekso]] (*FDD*) metodi, lai sasniegtu augstu datu pārraides ātrumu un apkalpotu vairāk lietotāju nekā līdz tam izmantotās tehnoloģijas *TDMA* (laika dalīšanas daudzpiekļuve) un *TDD'' (laika dalīšanas dupleksā metode).

## Ārējās saites
* 3GPP specification series 25—Radio aspects of 3G, including UMTS
* TS 25.201 Description—Describes basic differences between FDD and TDD.
* TS 25.211 Physical channels and mapping of transport channels onto physical channels (FDD)
* TS 25.212 Multiplexing and channel coding (FDD)
* TS 25.213 Spreading and modulation (FDD)
* TS 25.214 Physical layer procedures (FDD)
* TS 25.215 Physical layer - Measurements (FDD)
Duplets (filma)

**"Duplets"** ir  uzņemta Latvijas spēlfilma. Filma uzņemta studijā "Dekrim". Filma tapusi pēc Andreja Kostina stāsta "Garāmejot" motīviem.  
## Sižets
Ekoloģiska kriminālintriga starptautiska biljarda turnīra laikā Rīgā.
## Lomās
* Juris Žagars — *Klauss Maijers*
* Ilze Dauvarte — *Rita*
* Aļģis Matuļonis — *Leons*
* Romualds Ramanausks — *Edis*
* Uldis Vazdiks — *Ārsts*

**Epizodēs**: 
Eduards Pāvuls, Ģirts Jakovļevs, Lelde Vikmane, Dainis Porgants, Harijs Spanovskis, Romualds Ancāns, Mārtiņš Vērdiņš, Vilnis Beķeris, Juris Kaminskis, Pēteris Gaudiņš u.c.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Kino muzejs
## Video
*
Toivo Sūrso

**Toivo Sūrso** (; dzimis  Tallinā) ir bijušais igauņu hokejists, spēlējis uzbrucēja pozīcijā, bijis Igaunijas izlases dalībnieks. Pašlaik (2013) ir Norvēģijas hokeja komandas "Manglerud U18" galvenais treneris.

Hokeja pamatus apguvis Tallinā, bet pēc tam devies uz Maskavas "Krylia Sovetov" un Somiju, tur trenējies pie trenera Vladimira Jurzinova. 1994. gada draftā viņš kļuva par pirmo Igaunijas hokejistu, kas iekļuvis NHL draftā - ar 283. numuru Sūrso izvēlējās Detroitas "Red Wings". Līdz spēlēšanai pasaules spēcīgākajā hokeja līgā viņš gan netika, kaut gan divas sezonas spēlēja AHL. Karjeras laikā Sūrso ir spēlējis arī Somijā, Turku TPS kopā ar Kārli Skrastiņu. 

2005. gadā Sūrso sāka spēlēt Latvijas komandā "Rīga 2000", kuras sastāvā kļuva vienu no komandas rezultatīvākajiem spēlētājiem un Latvijas čempionu. 

## Ārējās saites
INSAT-3D

***INSAT-3D*** ir Indijas *[[Indian National Satellite System|INSAT]]* sistēmas meteoroloģiskais pavadonis.
Pavadoni izgatavojusi un apkalpo Indijas kosmisko pētījumu organizācija (*ISRO*). Ģeostacionārā orbītā palaists 2013. gadā. 

Pavadoņa izmēri 2,4 m x 1,6 m x 1,5 m. Tam ir 6 kanālu multispektrālā kamera, 19 kanālu atmosfēras zondētājs. Bez tam *INSAT-3D* uzstādīts datu retranslācijas raidītājs. Atšķirībā no agrākajiem *INSAT* aparātiem, šajā nav sakaru pakalpojumu derīgās kravas, bet ir meklēšanas un glābšanas aparatūra.

*INSAT-3D* tika palaists  19:54:07 UTC ar nesējraķeti *[[Ariane 5ECA]]* (lidojums *VA214*) no Gviānas kosmiskā centra. Kopā ar to tika palaists arī sakaru pavadonis *[[Inmarsat-4A F4|Alphasat]]*.

Pavadonis tika pozicionēts ģeostacionārajā orbītā punktā 82° austrumu garuma.

## Ārējās saites
* INSAT-3D ISRO vietnē 
* VA214 Arianespace
Baktrija

[thumbnail|250px|Baktrijas reģions laikā, kad to iekaroja [Aleksandrs Lielais]]
**Baktrija** (, *Bākhtar*; ; ) ir vēsturisks reģions Centrālāzijā, mūsdienu Afganistānas un Tadžikistānas teritorijā.

## Lokalizācija
Baktrija atrodas uz ziemeļiem no Hindukuša kalnu grēdas un uz dienvidiem no Hisora Alaja kalniem. Lielākā pilsēta reģionā ir Balha (agrāk Baktra). Baktrija robežojas ar Margiānas, Gandhāras, Sogdiānas un Arahozijas reģioniem.

## Iedzīvotāji
Vēsturiski reģionā dzīvoja baktrieši, mazāk skiti, bet mūsdienās tadžiki un puštuni. Sākotnēji baktrieši bija zoroastristi, vēlāk budisti un musulmaņi.

## Baktriāns
Baktrijas reģiona vārdā divkupru kamielis ir nosaukts par baktriānu, lai gan nav liecību, ka senajā Baktrijā dzīvojuši savvaļas kamieļi.