Masturbācija

[thumb|upright=1.2|Sieviete masturbē, stimulējot [vulva|vulvu]]
[thumb|upright=1.2|Vīrietis masturbē, stimulējot [Dzimumloceklis|dzimumlocekli un sēklinieku maisiņu]]
**Masturbācija** (no , iespējams no *manu stuprare* — 'apkaunot ar roku' vai *manibus turbari* — 'uzbudināt ar rokām'), arī **masturbēšana**, **pašapmierināšanās** jeb **onānisms**, ir seksuālas pašstimulācijas forma, kurā persona stimulē savus dzimumorgānus, lai panāktu seksuālo uzbudinājumu vai gūtu orgasmu. Stimulācijai var izmantot rokas, ikdienas priekšmetus, seksa rotaļlietas vai, retos gadījumos, arī muti, stimulējot savus dzimumorgānus. Kopā ar partneri veiktu masturbāciju — savstarpēji stimulējot vienam otru vai vērojot partnera pašstimulāciju — sauc par savstarpējo masturbāciju.

Masturbācija ir izplatīta abu dzimumu vidū. Medicīnas speciālisti to uzskata par veselīgu un normālu seksuālās baudas daļu. Nav konstatēta cēloņsakarība starp masturbāciju un jebkādiem psihiskiem vai fiziskiem traucējumiem.

Masturbācija mākslā atspoguļota jau kopš aizvēstures laikiem. Reliģiju uzskati par to ir bijuši ļoti dažādi — no pilnīga aizlieguma līdz atbalstam. 18. un 19. gadsimtā Eiropas teologi un ārsti to raksturoja negatīvi, taču 20. gadsimtā šie tabu lielākoties izzuda.

## Etimoloģija
Vārds *masturbācija* angļu valodā parādījās 18. gadsimtā no latīņu darbības vārda *masturbari*, kura izcelsme ir neskaidra. Pastāv vairākas hipotēzes: vārds varētu būt cēlies no **manu stuprare* ('apkaunot ar roku'), kas laika gaitā pārveidojies, saistot ar *turbare* ('traucēt, uzbudināt'), vai arī no **mazdo* — vārda dzimumloceklim, kas radniecīgs sengrieķu *mézea* ('dzimumorgāni').

Alternatīvais apzīmējums *onānisms* cēlies no Bībeles personāža Onana vārda, lai gan Bībelē aprakstītā Onana rīcība patiesībā bija pārtrauktais dzimumakts (), nevis masturbācija — Onans atteicās radīt pēcnācējus sava mirušā brāļa sievai (1. Mozus grāmata 38:8–10). Vācu valodā lietots arī apzīmējums *Selbstbefriedigung* ('pašapmierināšanās'), kas ir neitrālāks nekā *onānisms*. Pastāv arī daudzi sarunvalodas un vulgāri apzīmējumi.

## Paņēmieni

### Vispārīgi
Masturbācija ietver pieskaršanās dzimumorgāniem, to spiešanu, berzēšanu vai masēšanu ar rokām, pirkstiem vai pret priekšmetu, kā arī pirkstu vai priekšmetu ievadīšanu vagīnā vai anālajā atverē, un dzimumorgānu stimulēšanu ar elektrisku vibratoru. Stimulēt var arī citas erogēnās zonas, piemēram, krūtsgalus. Bieži tiek izmantoti lubrikanti berzes samazināšanai.

Pornogrāfijas skatīšanās vai lasīšana, seksuālās fantāzijas un erotiski stimuli var pastiprināt baudas sajūtu masturbācijas laikā. Atsevišķi cilvēki praktizē tā saukto *edging* jeb orgasma aizkavēšanu — stimulāciju pārtrauc tieši pirms orgasma, lai, atsākot, panāktu spēcīgāku orgasmu.

### Masturbācija sievietēm
[thumb|upright|Sieviete masturbē ar pirkstu ([fingerings)]]
Visizplatītākais masturbācijas paņēmiens sievietēm ir vulvas, it īpaši klitora, stimulācija ar rādītājpirkstu vai vidējo pirkstu, vai abiem. Dažreiz pirkstus ievada vagīnā, lai stimulētu tās priekšējo sieniņu, kur atrodas G punkts. Tāpat izmanto vibratorus, dildo un citas seksa rotaļlietas. Daudzas sievietes vienlaikus stimulē krūtis vai krūtsgalus.

Pētījumā Zviedrijā (2006) 69% sieviešu atzina, ka priekšroku dod klitorālai stimulācijai, 28% — klitorālas un vaginālās stimulācijas kombinācijai, un mazāk nekā 3% — tikai vaginālai masturbācijai.

Citi paņēmieni ir vulvas berzēšana pret mīkstiem priekšmetiem (spilvenu, matraci), ritmiska augšstilbu sasprindzināšana, kā arī klitora un vulvas stimulēšana ar ūdens plūsmu dušā. Sievietes var panākt seksuālo uzbudinājumu arī ar kāju sakrustošanu un muskuļu sasprindzināšanu — pat publiski, citiem nemanot. Atsevišķas sievietes spēj sasniegt orgasmu tikai ar gribas piepūli, bez fiziskas stimulācijas.

Seksa terapeiti mēdz ieteikt sievietēm masturbēt līdz orgasmam, lai uzlabotu seksuālo veselību un attiecības, kā arī izprastu savas erogēnās preferences.

### Masturbācija vīriešiem
thumb|Egona Šīles glezna ''Selbstbefriedigung'' (1911)
Visizplatītākais masturbācijas paņēmiens vīriešiem ir dzimumlocekļa turēšana brīvā satvērienā un rokas kustināšana augšup un lejup. Stimulācija ietver arī priekšādiņas kustināšanu pār galviņu un frenuluma berzēšanu. Daži vīrieši ar brīvo roku pieskaras sēklinieku maisiņam, starpenim vai citām erogēnajām zonām. Bieži izmanto lubrikantus vai siekalas, lai samazinātu berzi.

[thumb|Eduāra Anrī Avrila ilustrācija no ''[De figuris Veneris* — vīrietis masturbē, vienlaikus nodojoties seksuālām fantāzijām]]
[[Prostata]]s masāža ir vēl viens paņēmiens, ko izmanto seksuālai stimulācijai. Prostatu dažkārt dēvē par "vīriešu [[G punkts|G punktu]]" jeb P punktu. Daži vīrieši spēj panākt orgasmu, stimulējot prostatu ar labi ieeļļotu pirkstu vai dildo caur tūpļa atveri. Šī stimulācija dažiem vīriešiem izraisa intensīvāku orgasmu nekā dzimumlocekļa stimulācija.

Retāk vīrieši masturbē, guļot uz vēdera un berzējot dzimumlocekli pret mīkstu virsmu, kas dažiem var būt saistīta ar paaugstinātu [[erektilā disfunkcija]]s risku. Arī anālā masturbācija bez prostatas stimulācijas ir izplatīts paņēmiens.

Vīriešu masturbācija gandrīz vienmēr noslēdzas ar [[ejakulācija|ejakulāciju]]. Vairums vīriešu ejakulē nepilnu divu minūšu laikā, daži orgasmu apzināti aizkavē baudas pastiprināšanai.

== Savstarpējā masturbācija ==
Savstarpējā masturbācija ir seksuāla darbība, kurā divi vai vairāki cilvēki masturbē vienlaikus vai seksuāli stimulē viens otru, parasti ar rokām. To var praktizēt jebkuras [[seksuālā orientācija|seksuālās orientācijas]] cilvēki, un tā var būt daļa no [[petings|petinga]] vai priekšspēles, kā arī alternatīva penetratīvam seksam.

Savstarpējās masturbācijas formas:
* bezkontakta savstarpējā masturbācija — divi cilvēki masturbē viens otra klātbūtnē, bet nepieskaras viens otram;
* kontakta savstarpējā masturbācija — viens cilvēks manuāli stimulē otru;
* grupas masturbācija — vairāk nekā divi cilvēki masturbē viens otra klātbūtnē;
* savstarpējā masturbācija kā priekšspēle — manuāla dzimumorgānu stimulācija, kas noved pie [[dzimumakts|dzimumakta]];
* attālā savstarpējā masturbācija — ar interneta tehnoloģiju starpniecību starp cilvēkiem dažādās vietās.

Kad savstarpējo masturbāciju izmanto kā alternatīvu [[dzimumakts|vaginālajam dzimumaktam]], mērķis var būt [[Nevainība|nevainības]] saglabāšana vai grūtniecības riska novēršana.

== Izplatība ==
[[Attēls:Vervet Monkey (Chlorocebus pygerythrus) (6011903243).jpg|thumb|upright|Masturbējošs zaļā mērkaķa tēviņš. Masturbācija plaši novērota dzīvnieku pasaulē.]]
Dažādos pētījumos aptuveni 90% vīriešu un 86% sieviešu atzinuši, ka regulāri masturbē. Alfreds Kinsijs 20. gadsimta 50. gadu pētījumos par ASV iedzīvotājiem konstatēja, ka 92% vīriešu un 62% sieviešu kaut reizi dzīvē ir masturbējuši. Līdzīgus rezultātus parādīja nacionālais pētījums Lielbritānijā (2007): vecumā no 16 līdz 44 gadiem kaut reizi dzīvē bija masturbējuši 95% vīriešu un 71% sieviešu. Pēdējo četru nedēļu laikā bija masturbējuši 73% vīriešu un 37% sieviešu. *Merck Manual* norāda, ka 97% vīriešu un 80% sieviešu ir masturbējuši, un vīrieši kopumā masturbē biežāk nekā sievietes.

Daudzi atklāj masturbāciju jau agrīnā [[pubertāte|pubertātē]]: zēni vidēji 11–12 gadu vecumā, meitenes parasti vēlāk, bieži tikai vēlākā pusaudža vecumā. Masturbācija uzskatāma par normālu arī bērnu vecumā, pat agrīnā zīdaiņu periodā. Pieaugušie masturbē vidēji no dažām reizēm mēnesī līdz dažām reizēm nedēļā, vīrieši ievērojami biežāk nekā sievietes.

Pretēji izplatītam pieņēmumam, ka cilvēki bez seksuālām attiecībām masturbē biežāk, vairāki pētījumi liecina par pozitīvu korelāciju starp masturbācijas biežumu un dzimumakta biežumu. Kūns un Miterers norādīja: "Aptuveni 70% precēto sieviešu un vīriešu masturbē vismaz laiku pa laikam."

== Evolūcijas nozīme ==
Atkarībā no masturbācijas laika, sievietes orgasms laikposmā no vienas minūtes pirms līdz 45 minūtēm pēc dzimumakta var veicināt ieņemšanu, mainot apstākļus vagīnā, dzemdes kaklā un dzemdē. Ja sievietei bijis dzimumakts ar vairākiem vīriešiem, šāds orgasms var palielināt kāda konkrēta partnera spermatozoīdu priekšrocības. Masturbācija arī aizsargā pret dzemdes kakla infekcijām, palielinot dzemdes kakla gļotu skābumu un izvadot atliekvielas.

Masturbējot vīrietis izvada no dzimumceļiem vecu [[sperma|spermu]] ar zemu kustīgumu. Nākamajā ejakulācijā ir proporcionāli vairāk svaigu spermatozoīdu ar augstāku kustīgumu, kas palielina ieņemšanas izredzes dzimumakta laikā. Ja ar sievieti kopojies vairāk nekā viens vīrietis, spermatozoīdiem ar augstāku kustīgumu ir priekšrocība spermatozoīdu konkurencē.

== Ietekme uz veselību ==
Medicīnas konsenss ir, ka masturbācija ir veselīgs un psiholoģiski normāls ieradums. Nav konstatēta cēloņsakarība starp masturbāciju un jebkādu garīgu vai fizisku slimību. Saskaņā ar *Merck Manual*, "to uzskata par patoloģisku tikai tad, ja tā kavē uz partneri vērstai uzvedībai, tiek veikta publiski vai ir pietiekami kompulsīva, lai radītu ciešanas".

Masturbēšana vienatnē ir praktiski brīva no [[seksuāli transmisīvā slimība|seksuāli transmisīvo infekciju]] riska. Divu vai vairāku dalībnieku gadījumā risks saglabājas, bet ir zemāks nekā lielākajai daļai penetratīvā seksa formu.

=== Ieguvumi ===
Masturbācija pusaudžu vidū veicina seksuālo impulsu pārvaldības spēju attīstību un ir nozīmīga fiziskajā un emocionālajā attīstībā pirms un pēc pubertātes.

Savstarpējā masturbācija ļauj partneriem atklāt vienam otra baudas zonas — "karti uz viņu baudas centriem" — un nodrošina seksuālo apmierinājumu, kad dzimumakts ir neērts vai nepraktisks. Tiek uzskatīts, ka masturbācija var atvieglot [[depresija|depresiju]] un paaugstināt pašvērtējuma sajūtu.

2003. gadā Austrālijas pētnieku grupa Greijema Džailsa vadībā konstatēja, ka vīrieši, kas bieži masturbēja, retāk attīstīja [[prostatas vēzis|prostatas vēzi]], lai gan tiešu cēlonību pierādīt neizdevās. Plašāks 2016. gada pētījums apstiprināja, ka regulāra ejakulācija ievērojami samazina prostatas vēža risku visās vecuma grupās.

1997. gadā publicēts pētījums konstatēja apgrieztu saistību starp orgasmu biežumu un nāvi no [[Išēmiskā sirds slimība|išēmiskās sirds slimības]] — orgasmu skaita pieaugums par 100 gadā saistīts ar riska samazinājumu par 36%.

Seksuālais orgasms atstāj cilvēku atslābinātā un apmierinātā stāvoklī, kam bieži seko miegainība. 2019. gada pētījums liecina, ka masturbācija, it īpaši ar orgasmu, var uzlabot [[miegs|miega]] kvalitāti.

=== Riski ===
Masturbācija ir kopumā droša, un komplikācijas ir retas. Problēmas, ja tās rodas, parasti ir saistītas ar metodi vai pamatā esošām psihiskām slimībām.

Priekšmetu ievadīšana urīnizvadkanālā vai taisnajā zarnā var radīt traumas vai svešķermeņu iestrēgšanu. Netipiski masturbācijas paņēmieni, piemēram, masturbēšana guļot uz vēdera vai kāju saspiešana, ir saistīti ar augstāku erektilās disfunkcijas risku.

Vīrietim, kura dzimumloceklis dzimumakta vai masturbācijas laikā tiek traumēts, retos gadījumos var rasties dzimumlocekļa plīsums vai [[Peironī slimība]]. Nelielai daļai vīriešu pēc katras ejakulācijas rodas pēcorgasma slimības sindroms (POIS), kas izraisa stipras muskuļu sāpes un citus simptomus, kas var ilgt līdz pat nedēļai.

Kompulsīva masturbācija (neapvaldāma tieksme masturbēt) var liecināt par emocionālām problēmām, kam nepieciešama speciālista palīdzība. Līdztekus citiem faktoriem pārmērīga masturbācija var būt arī [[seksuāla vardarbība|seksuālas vardarbības]] indikators.

== Vēsture ==

=== Senie laiki ===
[[Attēls:Crátera ática de columnas (M.A.N. 1999-99-65) 02.jpg|thumb|upright=0.8|Sengrieķu [[krātere]] (ap 560.–550. g. p.m.ē.) ar masturbējoša [[satīrs|satīra]] attēlu]]
Dzimumorgānu pašstimulācija atspoguļota aizvēstures [[akmens laikmets|akmens laikmeta]] klinšu gleznojumos visā pasaulē. Jau no senākajiem laikiem seno [[Šumera|šumeru]] attieksme pret seksualitāti bija ļoti brīva. Šumeri plaši uzskatīja, ka masturbācija vairo seksuālo potenci gan vīriešiem, gan sievietēm, un to bieži praktizēja gan vienatnē, gan ar partneriem. Šumeru mitoloģijā dievs [[Enki]] ar masturbācijas palīdzību radīja [[Tigra|Tigras]] un [[Eifrata]]s upes, ejakulējot to tukšajās gultnēs.

[[Senā Ēģipte|Senajā Ēģiptē]] dievības masturbācija arī tika uzskatīta par radīšanas aktu — dievs [[Atums]] bija radījis Visumu, masturbējot līdz ejakulācijai.

[[Senā Grieķija|Senajā Grieķijā]] masturbāciju uzskatīja par normālu un veselīgu citu seksuālo izpriecu aizstājēju. Informācija par masturbāciju seno grieķu kultūrā galvenokārt nāk no saglabājušamies [[Aristofans|Aristofana]] komēdijām un sengrieķu keramikas gleznojumiem, kuros [[satīrs|satīri]] bieži attēloti masturbējoši. [[Diogens|Diogēns no Sinopes]], 4. gadsimta p.m.ē. [[Cinisms|kiniķu]] filozofs, bieži masturbēja publiski, kas uzskatīts par skandalozu. Uz pārmetumiem viņš atbildēja: "Kaut arī vēderu varētu tā paberzt, lai remdētu izsalkumu!"

Starp austrumu tradīcijām — daži [[daoisms|daoisma]] un tradicionālās ķīniešu medicīnas skolotāji uzskata, ka vīriešu masturbācija ar ejakulāciju samazina [[Ci (filozofija)|ci]] (dzīvības enerģijas) līmeni, taču sievietēm nerada kaitējumu.

=== 18. gadsimts ===
[[Attēls:De Selbstbefleckung Tissot 01 cropped.jpg|thumb|upright|Samuēla Ogista Tiso *Versuch von denen Krankheiten, welche aus der Selbstbeflekung entstehen* (1760) titullapa]]
Pirms 1712. gada onānisms nebija īpaši aktuāla problēma. Pirmais teksts, kas konsekventi un specifiski saistīja vārdu "onānisms" ar masturbāciju, bija 1716. gadā Londonā izplatīts pamflets *Onania, or the Heinous Sin of Self-Pollution* ('Onānija jeb briesmīgais pašapgānīšanās grēks'), kas, iespējams, bija šarlatāna Džona Mārtena sacerēts. Tajā tika apgalvots, ka pārmērīga masturbācija izraisa dažādas slimības, piemēram, [[bakas]] un [[tuberkuloze|tuberkulozi]]. Pamflets tika tulkots visās eiropiešu valodās un guva plašu izplatību. Pat ievērojami [[Apgaismības laikmets|Apgaismības]] pārstāvji pieņēma tā apšaubāmās tēzes — [[Denī Didro]] iekļāva šīs idejas savā *Enciklopēdijā*.

1743.–1745. gadā britu ārsts Roberts Džeimss savā *Medicīnas vārdnīcā* norādīja, ka masturbācija "izraisa vispostošākos un praktiski neārstējamos traucējumus". 1760. gadā Lozannas ārsts Samuels Ogists Tiso publicēja savu darbu *L'Onanisme* — visaptverošu medicīnisku traktātu par masturbācijas it kā kaitīgajām sekām, kas kļuva par nozīmīgu tekstu, lai gan tā idejas mūsdienās uzskatāmas par spekulatīvām.

[[Imanuels Kants]] savā darbā *Tikumu metafizikas pamatojums* (1797) masturbāciju raksturoja kā tikumības likuma pārkāpumu. Viņš argumentēja, ka "šāda nedabiska dzimumīpašības lietošana" ir "pienākuma pret sevi pārkāpums" un ka cilvēks šādi atsakās no savas personības, lietojot sevi tikai kā līdzekli dzīvniecisko dziņu apmierināšanai. 20. un 21. gadsimta ētiķi šos argumentus noraidīja kā kļūdainus.

=== 19. gadsimts ===
[[Attēls:Corset-onanisme.png|thumb|upright|Korsete masturbācijas novēršanai (Francija, ap 1815. gadu)]]
1838. gadā Žans Eskirols savā darbā *Des Maladies Mentales* pasludināja, ka masturbācija "visās valstīs atzīta par ārprāta cēloni". Tā laika medicīnas literatūrā tika aprakstītas arī invazīvākas procedūras — elektrošoks, [[infibulācija]], ierobežojošas ierīces kā [[šķīstības josta]]s un spaidu krekli, [[kauterizācija]] un, kā galējais līdzeklis, ķirurģiska dzimumorgānu izņemšana.

Medicīnas attieksme sāka mainīties 19. gadsimta beigās, kad Heveloks Eliss savā fundamentālajā 1897. gada darbā *Studies in the Psychology of Sex* apšaubīja Tiso pieņēmumus.

[[Apgraizīšana]] dažkārt tika izmantota kā masturbācijas prevencija, un vēl 20. gadsimta 50. gados atsevišķas anglofonās pediatrijas rokasgrāmatas to ieteica kā atturošu līdzekli pret masturbāciju.

=== 20. un 21. gadsimts ===
[[Attēls:Michael von Zichy-1911-Onanie.jpg|thumb|upright|[[Mihāls fon Zihi]]. *Onanie* (1911)]]
1905. gadā [[Zigmunds Freids]] savā "Trīs esejas par seksualitātes teoriju" pievērsās masturbācijai, saistot to ar atkarību izraisošām vielām. Viņš aprakstīja zīdaiņu, bērnu un pusaudžu masturbāciju. Freids uzskatīja masturbāciju par iespējamu neirastenijas cēloni un "pirmatkarību", kuras vietā vēlāk stājas citas atkarības.

Alfreds Kinsijs 20. gadsimta 40.–50. gados ar saviem pētījumiem (*Kinsija ziņojumi*) pierādīja, ka masturbācija ir instinktīva uzvedība abiem dzimumiem. 1961. gadā *The Encyclopedia of Sexual Behavior* pasludināja masturbāciju par normālu un veselīgu jebkurā vecumā. ASV masturbācija nav bijusi diagnosticējams traucējums kopš [[Garīgo traucējumu diagnostikas un statistikas rokasgrāmata|DSM]] II (1968).

Tomass Sass 1973. gadā raksturoja zinātniskā konsensa maiņu: "Masturbācija: cilvēces primārā seksuālā aktivitāte. Deviņpadsmitajā gadsimtā tā bija slimība; divdesmitajā tā ir ārstniecības līdzeklis."

20. gadsimta 80. gados [[Mišels Fuko]] argumentēja, ka masturbācijas tabu ir "vecāku veikta bērnu seksuālās aktivitātes izvarošana". Tomēr 1994. gadā ASV ģenerālķirurģe Džoiselīna Eldersa, kas ieteica pieminēt masturbāciju skolu [[seksuālā izglītība|seksuālās izglītības]] programmās kā drošu un veselīgu praksi, tika spiesta atkāpties no amata.

21. gadsimtā gan prakses, gan kultūras uzskati turpina attīstīties, daļēji pateicoties digitālo tehnoloģiju ietekmei. Digitālās fotogrāfijas un tiešraides video ļauj dalīties ar masturbācijas pieredzi vai nu publiskā formātā (piemēram, tīmekļkameru modeļu uzstāšanās), vai starp tālattiecību partneriem.

== Uzskati par masturbāciju ==

=== Stigma ===
Neskatoties uz plašajiem zinātniskajiem pierādījumiem, ka masturbācija ir veselīga un izplatīta prakse, stigma joprojām pastāv. 1994. gada pētījumā puse pieaugušo sieviešu un vīriešu, kas masturbēja, atzina, ka izjūt vainas sajūtu. 2013. gadā ASV [[Sandjego]] 14 gadus vecs pusaudzis Metjū Bērdets izdarīja [[pašnāvība|pašnāvību]] pēc tam, kad klasesbiedrs slepeni nofilmēja viņu masturbējam tualetē un publicēja video.

=== Veicināšana ===
2009. gadā Apvienotās Karalistes Nacionālais veselības dienests Šefīldā izdeva brošūru ar saukli "Orgasms dienā tur ārstu prom", popularizējot masturbāciju kā veselības veicināšanas līdzekli. Brošūras autori argumentēja, ka eksperti pārāk ilgi koncentrējušies uz "drošu seksu" un noturīgām attiecībām, ignorējot galveno iemeslu, kāpēc cilvēki nodarbojas ar seksu — baudu.

Tajā pašā gadā Spānijas reģions [[Estremadura]] uzsāka 14 000 eiro vērtu programmu, lai veicinātu "seksuālu sevis izpēti un pašbaudas atklāšanu" 14–17 gadus veciem jauniešiem, ar saukli "Bauda ir tavās rokās".

2016. gada pārskata darbā secināja, ka droša, mērena masturbācija ir labvēlīga sirds veselībai un samazina nopietnu [[kardiovaskulāra slimība|kardiovaskulāru slimību]] risku.

=== Reliģiskie uzskati ===
[[Attēls:Khajurahosculpture.jpg|thumb|[[Khadžurāho]] tempļa reljefs ([[Madhja Pradēša]], [[Indija]]) — pāris seksuālā apskāvienā, abās pusēs vīrietis un sieviete masturbē]]
Reliģiju uzskati par masturbāciju ir ļoti dažādi — no pilnīga aizlieguma līdz atbalstam un pat veicināšanai.

*'Jūdaisms** — Tora un tās interpretācija caur [[Talmūds|Talmūdu]] tieši un nepārprotami neaizliedz masturbāciju. Sēklas izliešana tiek uzskatīta par rituālu nešķīstību (nevis grēku), kas prasa rituālu mazgāšanos un gaidīšanu līdz nākamajam vakaram. Tomēr ''Kicur Šulhan Aruhs'' (1834) norāda: "Ir aizliegts veltīgi izšķiest sēklu. Tas ir noziedzīgāk par jebkuru citu Toras pārkāpumu."

**Kristietība** — [[Romas Katoļu baznīca|Katoļu baznīca]] masturbāciju uzskata par "pēc savas būtības smagu nesakārtotu rīcību", kas ir smags pārkāpums pret [[šķīstība|šķīstību]], lai gan pastorālajā praksē tiek ņemti vērā faktori kā "afektīva nebriedums, iesakņojušos ieradumu spēks un trauksmes stāvokļi", kas var mazināt morālo vainu. Vācijas [[evaņģēliskā baznīca]] tiešsaistes konsultācijās norāda, ka seksualitāte ir Dieva dāvana, kas jāizmanto, nekaitējot citiem — un masturbācija nekaitē nevienam.

**Islāms** — islāma tiesībās masturbācija pieaugušajiem vīriešiem ir aizliegta, ar nelieliem izņēmumiem. [[Sunnītu islāms|Sunnītu]] un [[Šiītu islāms|šiītu]] tradīcijās aizlieguma pakāpe atšķiras: šiītiem masturbācija aizliegta pilnībā, bet sunnītu [[hanafīti|hanafītu]] un [[hanbalīti|hanbalītu]] skolās atsevišķos gadījumos tā var būt pieļaujama, piemēram, pēc neveiksmīgām laulības attiecībām.

**Daoisms*' — atšķirībā no daudzām citām reliģijām daoisms masturbācijai nepiedēvē "grēka" statusu, tomēr kritiski vērtē vīriešu masturbāciju ar ejakulāciju, jo tā izšķiežot sēklu, samazinot [[Ci (filozofija)|ci]] (dzīvības enerģiju). Savukārt bez ejakulācijas veikta masturbācija tiek uzskatīta par ķermenim labvēlīgu.

=== Tiesiskais regulējums ===
Masturbācijas tiesiskais statuss vēstures gaitā mainījies no pilnīga aizlieguma līdz gandrīz neierobežotai pieņemšanai. 17. gadsimta [[puritāņi|puritāņu]] kolonijā [[Ņūheivena]] ([[Konektikuta]]) masturbētāji varēja saņemt [[nāvessods|nāvessodu]]. Mūsdienās masturbācija sabiedriskā vietā ir nelikumīga vairumā valstu. Apvienotajā Karalistē tā aizliegta ar 1847. gada Pilsētu policijas klauzulu likuma 28. pantu, un sods var sasniegt 14 dienu cietumsodu. ASV likumi atšķiras pa štatiem. 2013. gadā Zviedrijā vīrietis, kas publiski masturbēja pludmalē, tika attaisnots, tiesai atzīstot, ka viņa darbība nebija vērsta pret konkrētu personu.

== Masturbācija dzīvnieku pasaulē ==
Masturbācija plaši novērota daudzu sugu dzīvnieku vidū — gan nebrīvē, gan savvaļā, gan tēviņiem, gan mātītēm. Tā konstatēta kaķiem, suņiem, pērtiķiem, [[vaļi|vaļiem]], [[sikspārņi|sikspārņiem]], aitām, briežiem, [[degunradži|degunradžiem]], mežacūkām un pat putniem un rāpuļiem. Atsevišķas sugas izgatavo rīkus masturbācijai.

Tēviņu masturbācija ar ejakulāciju aizsargā pret seksuāli transmisīvām infekcijām, jo tīra urīnizvadkanālu, un nodrošina vecās spermas ar zemu kustīgumu aizvākšanu. Tēviņu masturbācija bez ejakulācijas sniedz priekšrocības zemāka ranga tēviņiem, kas pārošanās gadījumā var ejakulēt ātrāk. Tāpēc tā ir biežāk novērojama primātu sugās ar izteiktu tēviņu konkurenci.

== Populārajā kultūrā ==
[[Attēls:Klimt Mulher sentada.jpg|thumb|200px|[[Gustavs Klimts|Gustava Klimta]] 1916. gada glezna "Sēdošā sieviete"]]
Masturbācija daudzkārt atspoguļota literatūrā, mūzikā, filmās un televīzijā. Viens no agrīnākajiem literārajiem piemēriem ir 1858. gada skolas romāns *Eric, or, Little by Little*, kas bija netiešs traktāts pret masturbāciju. Iespējams, slavenākais literārais atveidojums ir "Nausikā" epizode Džeimsa Džoisa romānā *Uliss*.

Populārajā mūzikā masturbācijai veltītas daudzas dziesmas, tostarp *Divinyls* — *I Touch Myself*, *Green Day* — *Longview*, [[Sindija Lopere]] — *She Bop* un [[Heilija Steinfelda]] — *Love Myself*. Televīzijā slavens piemērs ir seriāla *Seinfeld* epizode "Sacensība" (*The Contest*), kurā galvenie varoņi sacenšas, kurš visilgāk izturēs bez masturbācijas — vārds "masturbācija" epizodē ne reizi netiek lietots, izmantojot vienīgi eifēmismus.

Starp agrīnajām [[pornogrāfija|pornogrāfiskajām filmām]] *Am Abend'' (1910), kas glabājas Kinsija institūtā, sākas ar sievietes masturbācijas ainu.

## Skatīt arī
* Ejakulācija
* Pollūcija
* Orgasms
* Fingerings
* Petings
* Dzimumakts

## Atsauces