open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Magnētisms

thumb|Magnētisms
**Magnētisms** ir fizikāla parādība, kas izpaužas kā mijiedarbība starp elektriskām strāvām, elektrisko strāvu un magnētu vai arī starp magnētiem. Pastāvīgajiem magnētiem ir pastāvīgs magnētiskais lauks, ko izraisa feromagnētisms. Tā ir spēcīgākā un visplašāk pazīstamākā magnētisma izpausme. Tomēr katru materiālu magnētiskais lauks ietekmē dažādi. Dažus materiālus pievelk magnētiskais lauks (paramagnētisms), citus materiālus tas atgrūž (diamagnētisms). Vielas, ko magnētiskais lauks ietekmē minimāli, sauc par nemagnētiskajām vielām, piemēram, varš, alumīnijs, gāzes un plastmasa. Tīram skābeklim arī piemīt magnētisma īpašības, kad to atdzesē līdz šķidram stāvoklim. Magnētisms ir atkarīgs no saišu tipa starp mikrodaļiņām, kurām piemīt magnētiskais moments. Taču magnētiskās īpašības var arī mainīties atkarībā no daudziem faktoriem (piemēram, no ārējiem apstākļiem).

## Atsauces

## Ārējās saites

*
Invaliditāte

thumb|Invaliditātes simboli
**Invaliditāte** (no  — 'nespējīgs, vājš') ir ilgstošs vai nepārejošs funkcionēšanas ierobežojums, ko izraisījusi slimība, trauma vai iedzimts defekts un kas ietekmē personas garīgās vai fiziskās spējas, darbspējas, pašaprūpi un iekļaušanos sabiedrībā. Latvijas normatīvajos aktos minētas trīs invaliditātes grupas: I grupa (ļoti smaga invaliditāte), II grupa (smaga invaliditāte) un III grupa (mēreni izteikta invaliditāte). Cilvēks var būt invalīds jau kopš dzimšanas vai arī par tādu kļūt dzīves laikā. Pastāv dažādu veidu invaliditāte: fiziskā, kognitīvā, garīgā, emocionālā, attīstības invaliditāte u.c. Sportisti ar fiziskiem traucējumiem ik pēc četriem gadiem startē Paraolimpiskajās spēlēs.

## Atsauces

## Ārējās saites
Rūmī

**Dželāledīns Muhameds Balhī** (, ; dzimis ; miris ), pazīstams arī kā **Rūmī**, bija 13. gadsimta persiešu musulmaņu dzejnieks, jurists, teologs un sūfistu mistiķis. Lielāko dzīves daļu aizvadījis Rumas sultanātā. Savus darbus rakstījis jaunpersiešu valodā. Viņa darbu tulkojumi ir populāri daudzās valstīs un viņa dzeja ir ietekmējusi persiešu, urdu, pandžabu un citu valodu literatūru.

## Atsauces

## Ārējās saites
Vilkinsa krasts

**Vilkinsa krasts** () ir Antarktīdas pussalas piekrastes daļa Pālmera Zemes ziemeļaustrumos. Stiepjas no Bogsa raga Eielsona pussalas austrumu galā līdz Agasi ragam Holika-Kenjona pussalas galā. Kopējais piekrastes garums ir ap . Dienvidos robežojas ar Bleka krastu, ziemeļos — ar Greiema Zemes Boumena krastu. Piekrastes lielāko daļu klāj Larsena šelfa ledājs, kurā atrodas vairākas salas, lielākā no kurām ir Stefensona šauruma atdalīta Hērsta sala.

Krastu sava Antarktīdas pussalas pārlidojuma laikā 1928. gada 20. decembrī atklāja un nofotografēja austrāliešu polārpētnieks, lidotājs un ornitologs sers Hjūberts Vilkinss, kura vārdā krasts vēlāk tika nosaukts.

## Atsauces
Ķemeri (stacija)

**Ķemeri** ir dzelzceļa stacija līnijā Torņakalns—Tukums II (Rīga—Tukums). Tas ir elektrovilcienu maršruta Rīga—Ķemeri galapunkts un stacijā pietur arī visi maršruta Rīga—Tukums elektrovilcieni. Stacijā biļešu kase ir slēgta.

## Vēsture
Stacija uzbūvēta reizē ar dzelzceļa līniju 1877. gadā blakus esošā Ķemeru kūrorta viesu vajadzībām. Krievijas Impērijas laikā Ķemeros pastāvējusi tiešā dzelzceļa satiksme ar Maskavu (maršruts Ķemeri—Maskava atklāts 1911. gadā). Stacijas ēka gājusi bojā Pirmā pasaules kara laikā, jauna uzbūvēta 1922. gadā, kas ar nelielām izmaiņām saglabājusies līdz mūsdienām. No 1912. gada līdz 1915. gadam pastāvēja elektriskā tramvaja (1000 mm) satiksme no Ķemeru stacijas līdz Jaunķemeru pludmalei. Sākoties Pirmajam pasaules karam, tramvaja sliedes un inventārs evakuēts uz Staraja Rusas pilsētu Krievijā. Kara laikā pa bijušā tramvaja trasi izbūvēja platsliežu atzaru Jaunķemeru virzienā artilērijas vajadzībām (atzars turpinājās caur Kauguriem līdz pat Slokai un Asariem). Jau pēc kara bijušo krievu armijas apgādes līniju (t.s. rokādes līniju) sāka izmantot satiksmes nodrošināšanai no Ķemeriem uz Jaunķemeriem ar dīzeļtramvaja vagoniem. Tramvaja sliedes nojauktas 1933. gadā.

20. gadsimta 90. gados nojaukts stacijas ceturtais sliežu ceļš, pie tā bijusī kravas rampa saglabājusies līdz mūsdienām.

## Attēlu galerija

Attēls:Ķemeru stacija 21.JPG|Ķemeru stacijas ēka 2011. gadā
File:Sliežu ceļi Ķemeros (5).jpg|Sliežu ceļi Rīgas virzienā
File:Sliežu ceļi Ķemeros (3).jpg|Sliežu ceļi Tukuma virzienā
Attēls:Ķemeru stacija 22.JPG|Ķemeru stacijas ēka
Attēls:Ķemeru stacija 17.JPG|Sliežu ceļu izvērsums Tukuma virzienā
Attēls:Ķemeru stacija 24.JPG|Stacijas kopskats
Attēls:Ķemeru stacija 25.JPG|Pasažieru nojume un sliežu ceļi
Attēls:Ķemeru stacija 26.JPG|Skats no pasažieru nojumes
Attēls:Kemeru stacija.jpg|Ķemeru stacija ziemā
Attēls:ER2T-7115 Ķemeru stacijā 1.JPG|Elektrovilciens Ķemeru stacijā
Attēls:Ķemeru stacija 19.JPG|Rīgas virziena sliežu ceļu izvērsums (skats Tukuma virzienā)
Attēls:Ķemeru stacija 9.JPG|Sliežu ceļu izvērsums Rīgas virzienā
Attēls:Ķemeru stacija 8.JPG|Sliežu ceļi un kravas rampa
Attēls:Ķemeru stacija 2.JPG|Elektrovilciens Ķemeru stacijā
Attēls:Ķemeru stacija 15.JPG|Saimniecības ēka


### Vēsturiski attēli

Senākā Ķemeru stacija ap 1900.jpg|Senākā Ķemeru stacija (ap 1900)
Ķemeru stacija 1923.jpg|Ķemeru stacija (1923)
Attēls:Kjemeri 1930.jpg|Ķemeru stacijas ēka 1930. gados


## Ārējās saites
* Ķemeru stacija 1920. gados
* 

## Atsauces
Smārde (stacija)

**Smārde** ir pieturas punkts dzelzceļa līnijā Torņakalns—Tukums II (Rīga—Tukums), tā atrodas Tukuma novada Smārdes ciemā. Smārdē pietur visi maršruta Rīga—Tukums elektrovilcieni. Smārde ir C biļešu zonas gala stacija.

Smārdes stacijas ēku 2018. gadā pārņēma īpašumā Engures novada pašvaldība. 2019. gadā uzsākta stacijas ēkas pārbūve par kopienu centru, saglabājot dzelzceļa kases un uzgaidāmo telpu. Kopienu centrs atklāts 2019. gada. 20. decembrī. Pieturas punktā biļešu kase ir slēgta.

## Vēsture
Smārdes stacija uzbūvēta reizē ar dzelzceļa līniju 1877. gadā. Tajā bija trīs sliežu ceļi un kravas rampa. Sākotnējā stacijas ēka nav saglabājusies, tagadējā uzcelta 1930. gadā. Pēc Tukuma līnijas elektrificēšanas stacijā elektrificēti 2 no 3 sliežu ceļiem, tādējādi tajā varēja izmainīties elektrovilcieni. 20. gadsimta 80. gados stacija pārveidota par pieturas punktu (līdz 90. gadu sākumam palikusi kā rezerves stacija, saglabājot sliežu ceļus un signalizācijas sistēmas, bet demontējot pārmijas), bet neizmantotie sliežu ceļi nojaukti 90. gados (elektrificētais pirmais ceļš nojaukts apmēram 1995. gadā).

## Attēlu galerija

Attēls:Smārdes stacija 11.jpg|Smārdes stacija 2020. gadā
File:Sliežu ceļš Smārdē (3).jpg|Sliežu ceļš Tukuma virzienā
File:Sliežu ceļš Smārdē (4).jpg|Sliežu ceļš Rīgas virzienā
Attēls:Smārdes stacija 1.JPG|Bijušā pirmā ceļa vieta un perona atliekas
Attēls:Smārdes stacija 3.JPG|Nojauktā pirmā ceļa gulšņi
Attēls:Smārde, železniční stanice.jpg|Smārdes stacijas perons
Attēls:Smārdes stacija 4.jpg|Smārdes stacija, skats Rīgas virzienā
Attēls:Smārdes stacija 4.JPG|Stacijas ēka 2010. gadā
Attēls:Smārdes stacija 5.JPG|Smārdes stacijas ēka 2011. gadā
Attēls:Smarde station 2016 01 (27541470883).jpg|Stacijas ēka 2016. gadā
Attēls:Smārdes stacija 6.jpg|Stacijas ēka 2020. gadā


## Ārējās saites
* Smārdes stacija PSRS ģenerālštāba kartē 
* 

## Atsauces
Ināra Mūrniece

**Ināra Mūrniece** (dzimusi ) ir latviešu žurnāliste un politiķe. Pārstāv Nacionālo apvienību. Bijusi vairāku Saeimas sasaukumu deputāte un divus Saeimas sasaukumus bijusi Saeimas priekšsēdētāja, kā arī Latvijas Republikas aizsardzības ministre. 2022. gadā tika ievēlēta arī 14. Saeimā.

## Biogrāfija
2007. gadā absolvējusi Ekonomikas un kultūras augstskolu un 2009. gadā beigusi studijas Latvijas Universitātē. Strādājusi laikrakstā "Latvijas Avīze" kā žurnāliste, taču 2011. gada augustā pārstāja tur darboties.

## Politiskā darbība
2011. gadā I. Mūrniece kandidēja 11. Saeimas vēlēšanās no Nacionālās apvienības "Visu Latvijai!"—"Tēvzemei un Brīvībai/LNNK" saraksta un tika ievēlēta Saeimā. Saeimā darbojas kā Cilvēktiesību un sabiedrisko lietu komisijas priekšsēdētāja.

2014. gadā ievēlēta 12. Saeimā un kļuvusi par tās priekšsēdētāju. Viņa bija vienīgā pretendente uz šo amatu. Saglabāja Saeimas priekšsēdētājas amatu visu 12. Saeimas darbības laiku.

2018. gada rudenī ievēlēta 13. Saeimā. Otro sasaukumu pēc kārtas I. Mūrniece tika ievēlēta par Saeimas priekšsēdētāju, balsojumā apsteidzot Dagmāru Beitneri-Le Gallu. 2022. gada rudenī I. Mūrniece tika ievēlēta 14. Saeimā. Decembrī apstiprināta par aizsardzības ministri Krišjāņa Kariņa valdībā. Pēc valdības krišanas 2023. gada augustā, zaudējusi aizsardzības ministra portfeli, kļuvusi par opozīcijas deputāti.

2024. gada Eiropas Parlamenta vēlēšanās kandidēja no Nacionālās apvienības "Visu Latvijai!"—"Tēvzemei un Brīvībai/LNNK" saraksta ar otro kārtas numuru, tomēr netika ievēlēta, jo lielāku balsu skaitu saņēma saraksta trešais kandidāts Rihards Kols. 2024. gada 20. jūnijā I. Mūrniece tika ievēlēta par Saeimas Ārlietu komisijas vadītāju.

## Privātā dzīve
Bija precējusies ar vēsturnieku un politiķi, 12. Saeimas deputātu Ritvaru Jansonu. Laulībā dzimusi meita. Pāris izšķīries 2015. gadā.

## Atsauces

## Ārējās saites

* CVK profils
* 
* "Deputāti uz delnas" profils
Menhengladbahas "Borussia"

**Menhengladbahas "Borussia"** () ir profesionāls Vācijas futbola klubs, kas ir bāzēts Menhengladbahā, Vācijā. "Borussia" tika dibināts 1900. gadā un pašlaik spēlē Vācijas Bundeslīgā. Tas ir izcīnījis piecus Bundeslīgas čempiontitulus, pēdējais no tiem 1976.—1977. gada sezonā. Klubs bija 1977. gada Eiropas kausa izcīņas finālists, divas reizes uzvarējis UEFA kausā.

## Komandas sastāvs
:**'.








 


 




















== Sasniegumi ==
* **Bundeslīga**
** Čempioni (5): 1969–70, 1970–71, 1974–75, 1975–76, 1976–77
** Vicečempioni (2): 1973–74, 1977–78 
* **Vācijas kauss**:
** Kausa ieguvēji (3): 1959–60, 1972–73, 1994–95
** Finālisti (2): 1983–84, 1991–92
* **DFB Līgas kauss**
** Finālisti (1): 1972–73
* **Vācijas Superkauss**
** Neoficiālie uzvarētāji: 1977
** Finālisti (1): 1995
* **2. Bundeslīga**
** Čempioni (1): 2007–08
** Vicečempioni (1): 2000–01 
* **Eiropas Čempionvienību kauss**
** Finālisti (1): 1976–77
* **UEFA kauss**
** Kausa ieguvēji (2): 1974–75, 1978–79
** Finālisti (2): 1972–73, 1979–80
* **Starpkontinentālais kauss'''
** Finālisti (1): 1977

## Atsauces

## Ārējās saites

* Oficiālā kluba vietne
Kvīru teorija

**Kvīru teorija** (), arī **zilo teorija**, ir kritiskās teorijas novirziens, kas uzskata dzimumu par sociāli konstruētu patības daļu un pēta seksualitātes uztveres izmaiņas vēstures gaitā un seksualitāti kā varas objektu.

## Vēsture
Kvīru teorija ASV un Rietumeiropā izplatījās 1990. gadu sākumā, kad feminisma, poststrukturālisma, geju un lesbiešu studiju ietekmētie pētījumi ieguva šādu nosaukumu. Šajā laikā iznāca nozīmīgas šim jautājumam veltītās monogrāfijas — Džūditas Batleres "Dzimtes nemiers" (*Gender Trouble*, 1990, latviski 2012) un Īvas Kosovskas Sedžvikas "Skapja epistemioloģija" (*Epistemiology of the Closet*, 1990).

Šīs grāmatas ietekmēja gan geju un lesbiešu atbrīvošanās kustība ASV un Rietumeiropā, kas bija aktīva kopš 1960. gadu beigām (*Gay Liberation*), gan lesbiskais feminisms — sieviešu kustība, kas atdalījās no feminisma un pievērsa uzmanību sieviešu seksualitātei. Nozīmīgi bija franču filozofa Mišela Fuko grāmatā "Seksualitātes vēsture" (1—3, 1976—84) paustie uzskati par seksualitāti kā vēsturiski nosacītu dzīves jomu, poststruktuālisma un psihoanalīzes pārstāvju darbi, kā arī Adrianas Ričas un citu lesbisko feministu esejas.

Lielbritānijā kvīru teorijas pārstāvji pievērsušies arī kultūras materiālismam, viņu vidū ir Alens Sinfīlds un Džonatans Dolimors.

## Ietekme Latvijā
Vairāki dzimtei, seksualitātei, tai skaitā arī homoseksualitātei veltīti tulkoti raksti publicēti krājumā "Mūsdienu feministiskās teorijas" (2001).

Latviskojumu "zilo teorija" ierosināja literatūrzinātnieks Kārlis Vērdiņš, bet pirmo reizi tas parādās Haralda Matuļa latviski tulkotajā Džonatana Kalera grāmatā "Literatūras teorija" (2007), savukārt vēlāk to pārņēma arī citi autori. Tas radies no vārda "zilais" (no )), nievājoša homoseksuālu vīriešu apzīmējuma. Daļa autoru "zilo teorija" neuzskata par veiksmīgu latviskojumu, jo, viņuprāt, tas ietverot tikai homseksuālos vīriešus un neiekļaujot sievietes.

Teoloģisko rakstu krājuma "Ceļš" 59. numurā publicēti vairāki seksualitātei veltīti materiāli, tostarp arī par kvīru teoriju.

2012. gadā "Mansards" izdeva Ditas Ābolas grāmatas "Dzimtenes nemiers" tulkojumu latviešu valodā.

Kopš 2015. gada reizi trīs gados Rīgā notiek kvīru teorijai un LGBT studijām veltīta starptautiska konference "Queer Narratives in European Cultures".

## Literatūra
* Briedis, Jānis. "Zilo" teorija (Queer Theory): īss vēsturisks pārskats. Valdis Tēraudkalns (sast.)*Ceļš*, Nr. 59. Rīga: LU Akadēmiskais apgāds, 2009, 31.-50. lpp.
* Vērdiņš, Kārlis. Zilo teorija. Ieva E. Kalniņa un Kārlis Vērdiņš (sast.) *Mūsdienu literatūras teorijas*. Rīga: LU LFMI, 2013, 377.-412. lpp.

## Atsauces
Inita Bišofa

**Inita Bišofa** (dzimusi ) ir latviešu sabiedriskā darbiniece un politiķe. Bijusi 11. Saeimas deputāte, ievēlēta no Reformu partijas, šobrīd pārstāv partiju "Latvijas Reģionu apvienība".

## Biogrāfija
Izglītību ieguvusi Liepājas 1. vidusskolā un Liepājas Pedagoģijas akadēmijā.

Kopš 2001. gada septembra ir interešu centra "Pēcskola" valdes priekšsēdētāja, bijusi arī pedagoģe šajā centrā. 2011. gadā uz dažiem mēnešiem kļuva par Rucavas novada domes projektu koordinatori. Piecus gadus (2006—2011) I. Bišofa bija nevalstiskās labdarības organizācijas "Latvijas Sarkanais Krusts" izpilddirektore. Viņa ir biedrību "Liepājas nevalstisko organizāciju centrs" un "Liepājas Optimistu pulks", kā arī uzņēmuma "Ģimenes saliņa" valdes locekle.

## Politiskā darbība
I. Bišofa piedalījās 2009. gada Latvijas pašvaldību vēlēšanās, kad Liepājas domes vēlēšanās nesekmīgi kandidēja no LPP/LC saraksta. 2011. gadā pievienojusies Zatlera Reformu partijai. No šīs partijas saraksta kandidēja ārkārtas vēlēšanās un tika ievēlēta 11. Saimā no Kurzemes vēlēšanu apgabala.

2014. gada vasarā, kopā ar Liepājas un Saldus nodaļām, izstājās no Reformu partijas, neatbalstot tās biedru pāriešanu uz partiju "Vienotība". Pēc tam pievienojās partijai "Reģionu alianse" un kandidēja 12. Saeimas vēlēšanās no Latvijas Reģionu apvienības saraksta, taču netika ievēlēta.

2021. gada un 2025. gada pašvaldību vēlēšanās kandidēja uz vietu Liepājas pilsētas domē no Latvijas Reģionu apvienības saraksta, taču netika ievēlēta.

## Atsauces

## Ārējās saites

* CVK profils 
* ZRP profils
* "Deputāti uz delnas" profils
Gunārs Rusiņš

**Gunārs Rusiņš** (dzimis ) ir bijušais Afganistānas kara veterāns, apsardzes darbinieks, šobrīd — politiķis. Bijis 11. Saeimas un 12. Saeimas deputāts, pārstāv Nacionālo apvienību (iepriekš Zatlera Reformu partijas biedrs).

## Biogrāfija
Izglītību ieguvis Salaspils 1. vidusskolā. Pēc tam absolvējis Rīgas Stradiņa universitāti, iegūstot sociālo zinātņu grādu tiesību zinātnē.

Piedalījies Afganistānas karā. Pēc tam kļuvis par Latvijā dzīvojošo Afganistānas kara un citu militāro konfliktu veterānu asociācijas priekšsēdētāju. Bijis arī uzņēmuma "TM Security" personāldaļas vadītājs. G. Rusiņš strādājis arī Saeimas un Valsts prezidenta drošības dienestā, ieņemot tajā dažādus vadošus amatus.

G. Rusiņš ir arī Latvijas Nacionālo bruņoto spēku rezerves virsnieks. Šobrīd strādā par vēsturnieku Ogres Vēstures un mākslas muzejā.

## Politiskā darbība
2011. gadā iesaistījies politikā, pievienojies Zatlera Reformu partijai (ZRP). No šīs partijas saraksta kandidēja 11. Saeimas ārkārtas vēlēšanās, kur arī tika ievēlēts no Vidzemes vēlēšanu apgabala.  kopā ar pieciem citiem ZRP biedriem pameta partiju, tādējādi protestējot pret nedemokrātisko lēmumu pieņemšanu ZRP iekšienē.

2012. gadā Reformu partiju pametušie Saeimas neatkarīgie deputāti izveidoja biedrību "Brīvie demokrāti", G. Rusiņš ir biedrības valdes loceklis. 2014. gada jūnijā paziņojis par pievienošanos Nacionālajai apvienībai. No tās saraksta kandidēja 12. Saeimas vēlēšanās, taču netika ievēlēts. Decembrī kļuva par 12. Saeimas deputātu uz laiku, kamēr Raivis Dzintars atradās bērna kopšanas atvaļinājumā, kas beidzās 2015. gada maijā. No Nacionālās apvienības saraksta kandidēja 13. Saeimas vēlēšanās 2018. gada rudenī, taču netika ievēlēts.

2021. gada Latvijas pašvaldību vēlēšanās nesekmīgi kandidēja uz vietu Ogres novada domē no Nacionālās apvienības, Latvijas Zemnieku savienības un Latvijas Zaļās partijas kopējā saraksta. No Nacionālās apvienības kandidēja arī 14. Saeimas vēlēšanās 2022. gada rudenī, taču netika ievēlēts. 2025. gada pašvaldību vēlēšanās nesekmīgi kandidēja uz vietu Ogres novada domē no Nacionālās apvienības, Zaļo un Zemnieku savienības un Latvijas Zaļās partijas kopējā saraksta.

## Atsauces

## Ārējās saites

* CVK profils
* "Deputāti uz delnas" profils
Graham

***Graham*** var būt:

;Ģeogrāfija
* Greiema krasts (*Graham Coast*) — piekraste Antarktīdā;
* Greiema Zeme (*Graham Land*) — dabas apgabals Antarktīdā.

;Personas
* Greiema — uzvārds sieviešu dzimtē;
* Greiems — uzvārds vīriešu dzimtē;
* Greiems (personvārds)
Frēdriks Lindstrems

**Frēdriks Lindstrems** (; dzimis ) ir zviedru biatlonists.

Pasaules kausā debitējis . Piedalījies , kur stafetē izcīnījis 4. vietu. Kopš 2011. gada startē Pasaules čempionātos. 2012. gadā Rūpoldingā izcīnījis savu pirmo medaļu Pasaules čempionātos individuālajās distancēs — kļuva par bronzas medaļas laureātu 15 km masu startā. Nākamajā gadā Nove Mesto Morāvijā izcīnījis bronzas medaļu 20 km individuālajā distancē.

 Phjončhanā Zviedrijas komandas sastāvā kopā ar Pepi Femlingu, Jesperu Nelinu un Sebastianu Sāmuelsonu kļuva par čempionu stafetē.

## Karjeras rezultāti
### Olimpiskās spēles

### Pasaules čempionāts

### Pasaules kausa kopvērtējums

### Statistika Pasaules kausā

## Ārējās saites
Lindstrems

**Lindstrems** ( vai *Lindström*; sieviešu dzimtē **Lindstrema**) ir zviedru cilmes uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:

* Frēdriks Lindstrems (*Fredrik Lindström*; 1989) — zviedru biatlonists;
* Jespers Lindstrems (*Jesper Lindstrøm*; 2000) ― dāņu futbolists;
* Jūakims Lindstrems (*Joakim Lindström*; 1983) — zviedru hokejists;
* Kurts Lindstrems (*Curt Lindström*; 1940) — zviedru hokeja treneris.
Sazvērestības teorija

**Sazvērestības teorija** ir kādas cilvēku grupas vai veselas sabiedrības aizdomas par slepenām, ļaunu nolūku vadītām valdību, iestāžu vai organizāciju darbībām. To piekritēji dažādus negadījumus vai grūti izskaidrojamus notikumus mēģina skaidrot ar apslēptu varas spēku ietekmi. No plašākas sabiedrības un zinātnes skatpunkta šādi uzskati bieži tiek uzlūkoti kā paradoksāli, iracionāli vai pat paranoiski, tāpēc parasti netiek uzskatīti par ticamiem. Sazvērestības teoriju izplatību un iemeslus pēta psihologi un sociologi.

## Zināmākās sazvērestības teorijas
* Cionas gudro protokoli
* Džona Kenedija atentāta sazvērestības teorijas
* Eirābija
* Filadelfijas eksperiments
* NLO sazvērestības teorija
* Pols Ir Miris

## Atsauces
Dakota Faninga

**Dakota Faninga** (; dzimusi ) ir amerikāņu aktrise. Aktrises karjeru sākusi 1999. gadā, taču plašāk kļuva pazīstama ar lomu 2001. gada drāmā "Es esmu Sems". Bērnībā filmējusies tādās filmās kā "Rūdīts ugunī" (2004), "Pasauļu karš" (2005) un "Šarlotes tīkls" (2006). Pēc tam D. Faninga uzņēmusies "Krēslas" filmu ciklā, sākot ar otro daļu "Jauns mēness". Aktrise ir saņēmusi vairākas balvas par savu tēlojumu, tāpat ir visu laiku jaunākā Ekrāna aktieru ģildes balvai nominētā aktrise.

## Filmogrāfija

## Ārējās saites
Faninga

**Faninga** var būt:

* Dakota Faninga (*Dakota Fanning*; dzimusi 1994. gadā), amerikāņu aktrise;
* Elle Faninga (*Elle Fanning*; dzimusi 1998. gadā), amerikāņu aktrise.
Greiema Zeme

**Greiema Zeme** (, ) ir dabas apgabals Rietumantarktīdā. Aizņem Antarktīdas pussalas ziemeļu daļu no līnijas starp Džeremija ragu rietumu krastā un Agasi ragu austrumu krastā. Dienvidos robežojas ar Elsvērta Zemi. Zemes rietumu un ziemeļrietumu piekrasti aizņem Faljēra, Lubē, Greiema, Danko un Deivisa krasti, austrumu piekrasti — Boumena, Foina un Oskara II krasti. Austrumu piekrastes lielāko daļu aizņem Larsena šelfa ledājs. Augstākais punkts ir  augstais Slesora kalns zemes vidusdaļā. Zemes rietumu un ziemeļaustrumu piekrastē daudz salu, ko no kontinenta atdala Grandidjē, Žerlaša un Brensfīlda šaurumi.

Greiema Zemes krastus pirmais ieraudzīja britu kara jūrnieks Edvards Brensfīlds 1820. gada janvārī. Tā paša gada novembrī apvidu tagadējās Triniti pussalas apvidū apmeklēja amerikāņu roņu mednieks Natenjels Pālmers, kurš apvidu nosauca par Pālmera Zemi. 1832. gadā pussalas rietumu piekrasti (tagadējo Greiema krastu) apsekoja un nokartēja britu ekspedīcija Džona Bisko vadībā un nosauca par Greiema Zemi, godinot seru Džeimsu Greiemu *(Sir James Robert George Graham)*, britu admiralitātes pirmo lordu Bisko ekspedīcijas laikā. Sākotnēji Greiema Zemes izplatība tika noteikta līdz Boumena pussalai austrumu krastā un 73°25'S 72°00'W koordinātēm rietumu krastā.

Līdz 1964. gadam par Greiema Zemi britu avotos dēvēja visu Antarktīdas pussalu. Lai novērstu nosaukumu konfliktu (amerikāņu avotos pussalu dēvēja par Pālmera Zemi), tika panākta vienošanās par pussalas tagadējo nosaukumu, Greiema Zemes vārdu atstājot pussalas ziemeļu daļai.

## Atsauces

## Ārējās saites
Ferry

**Ferry** var būt:

*Žils Ferī (*Jules Ferry*, 1832-1893) — franču politiķis;
*Bjērns Ferri (*Björn Ferry*, 1978) — zviedru biatlonists.
Creative Commons

***Creative Commons*** (), saīsinājumā **CC**, ir bezpeļņas organizācija, kas publicē dažādus standarta autortiesību licences līgumus, kuri dažādu radošu darbu autoriem ļauj viegli nodot tiesības uz saviem darbiem sabiedrības rīcībā. Uzņēmumu dibinājis Lorenss Lesigs, Hals Abelsons un Eriks Eldreds 2001. gadā, tā galvenā mītne atrodas Amerikas Savienoto Valstu pilsētā Sanfrancisko. Pirmās autortiesību licences tika izdotas 2002. gadā. Misija — ļaut tev dalīties savā radošumā un zināšanās ar pasauli. Kompānija slaveno autortiesību saukli "visas tiesības paturētas" (*all rights reserved*) nomainījusi pret "daļa tiesību paturētas" (*some rights reserved*). Tiek piedāvāti seši licenču veidi:

* Attribution (CC BY)
* Attribution Share Alike (CC BY-SA)
* Attribution No Derivatives (CC BY-ND)
* Attribution Non-Commercial (CC BY-NC)
* Attribution Non-Commercial Share Alike (CC BY-NC-SA)
* Attribution Non-Commercial No Derivatives (CC BY-NC-ND)

Visā pasaulē ir izdoti ap 130 miljoni CC licenču, taču tās tiek arī kritizētas, galvenokārt datubāzes neturēšanas dēļ, kas nedod iespēju uzzināt, vai darbs nav aizsargāts ar CC licenci, kas, lielākoties, radītu zaudējumus mazām interneta vietnēm un vietēja mēroga avīzēm, nevis lielām korporācijām. Kā arī pastāv drauds licenci izmantot ļaunprātīgi, reģistrējot kāda cita autora darbu kā savu.

## Ārējās saites
* Kas ir Creative Commons licence?
* Ieva Skrebele: Autortiesības un brīvā kultūra
Zibergova

**Zibergova** (arī **Borkova**) ir ciems Preiļu novada Vārkavas pagastā. Atrodas pagasta ziemeļu daļā 2,5 km no pagasta centra Vārkavas un 205,2 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa V751 (Vecvārkava–Ančkini–Pieniņi–Kauša), Zibergovas ezera krastā.

## Atsauces
Līksna

**Līksna** (arī **Leiksna**) ir ciems Augšdaugavas novada Līksnas pagastā, pagasta centrs. Izvietojies pagasta vidusdaļā Leiksnas upes labajā krastā pie autoceļa A6  no novada centra Daugavpils un  no Rīgas.

Apdzīvotā vieta izveidojusies pie bijušās Līksnas muižas (*Lixten*, *Liksno*) centra. Līksnā atrodas pagasta pārvalde, pasts, pamatskola, kultūras nams, bibliotēka, ģimenes ārsta prakse, veikals. Līksnas muižas kapela ir vietējas nozīmes kultūrvēstures piemineklis, pils parkā iekārtota atpūtas taka, pa kuru esot devusies izjādēs Emīlija Plātere.

1897. gadā katoļu muižā bija 180 cilvēki.

## Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSP datiem.

## Cilvēki
* Eduards fon Rops (*Eduard Baron von der Ropp*, 1851–1939), Romas Katoļu baznīcas Tiraspoles (1902) un Viļņas (1903-1907) bīskaps, Mogiļevas arhibīskaps (1917-1919), Krievijas Domes deputāts (1906), dzimis Līksnas muižā

## Atsauces
Leiksna

**Leiksna** (arī **Līksna**, **Liksņanka**) ir Daugavas labā krasta pieteka Augšdaugavas novadā. Sākas purvainā mežā austrumos no Meža Ļāperiem Ambeļu pagastā. Augštecē līdz Biķerniekiem tek dienvidu virzienā, pēc tam pagriežas uz rietumiem un tek paralēli Daugavai. Augštece līdz Makareņatai regulēta, zemāk — dabīga, meandrēta. Pēdējos 15 km upes kritums ir tikai 0,3 m/km. Ietek Daugavā pie Līksnas.

Lielākās pietekas: Auksteņa (13 km), Ceistopura grāvis, Jurčiha grāvis, Kapustņica, Lielais Veipiets, Lielā Muša (8 km), Mazais Veipiets, Molupes grāvis, Olksna, Strope (9 km), Šoltupe. Upi šķērso dzelzceļa līnijas Daugavpils—Rēzekne un Krustpils—Daugavpils, kā arī autoceļi A13 un A6. Lielākās apdzīvotās vietas upes krastos ir Biķernieki un Līksna

## Atsauces
Bredlijs Viginss

**Bredlijs Marks Viginss**, (; dzimis , Ģentē, Beļģijā) ir bijušais Lielbritānijas treka un šosejas riteņbraucējs. Viginss karjeru sāka trekā, kur specializējās iedzīšanā un medisonā. 2012. gadā B. Viginss uzvarēja prestižākajā daudzdienu velobraucienā *[[2012. gada Tour de France|Tour de France]]*, kā arī  individuālajā braucienā. Ar izcīnītām septiņām olimpiskajām medaļām pēc 2012. gada Londonas olimpiskajām spēlēm viņš apsteidza airētāju Stīvu Redgreivu, ierindojoties otrajā vietā visu laiku medaļām bagātāko britu sportistu sarakstā. Pavisam drīz viņam nācās šo rekordu dalīt ar Krisu Hoju, kurš arī 2012. gadā ieguva savu septīto olimpisko medaļu. 2016. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Viginss ieguva savu astoto medaļu un piekto zeltu, kad uzvarēja komandu iedzīšanā Lielbritānijas komandas sastāvā.

## Karjera
B. Viginss guva izcilus sasniegumus treka riteņbraukšanā: 2000. gada olimpiskajās spēlēs viņš ieguva bronzas medaļu, nākamajās spēlēs Atēnās jau trīs medaļas, bet Pekinā 2008. gadā divas zelta medaļas. Šosejas riteņbraukšanā viņš par profesionāli kļuva jau 2002. gadā, bet viņa līdzdalību ierobežoja startēšana trekā līdz pat 2007. gadam.

Pēc 2008. gada Olimpiskajām spēlēm Viginss uz laiku pārtrauca dalību treka sacensībās, lai koncentrētos šosejas riteņbraukšanai. Sākotnēji uzskatīts par individuālā brauciena speciālistu un vispusīgu braucēju, Viginss pierādīja savas spējas kā daudzdienu brauciena kopvērtējuma titula kandidāts, kad viņš ierindojās ceturtajā vietā 2009. gada ''Tour de France'', kas bija atkārtots labākais britu braucēju sasniegums velobrauciena vēsturē. 2010. gadā viņš kļuva par jaunizveidotās ** komandas līderi. Lielākās viņa uzvaras ir bijušas 2011. un 2012. gada *[[Critérium du Dauphiné]]* un 2012. gada velobraucienā Parīze-Nica. Viginss finišēja trešais 2011. gada ''Vuelta a España'', kļūstot par vienu no trim britu braucējiem, kuri spējuši nokļūt uz pjedestāla Lielajās tūrēs. Pēc desmit dienām Viginss ieguva sudraba medaļu individuālajā braucienā Pasaules čempionātā Kopenhāgenā. Viginss bija arī daļa no komandas, kura palīdzēja Markam Kevendišam uzvarēt šī paša čempionāta grupas braucienā.

2012. gada ''Tour de France'' B. Viginss startēja kā viens no pretendentiem uz uzvaru kopvērtējumā. Pēc 7. posma, kas bija viens no pirmajiem vidēji augstu kalnu posmiem, viņš kļuva par velobrauciena līderi, pārsvaru nostiprinot individuālajā braucienā (10. posms), kurā izcīnīja savā karjerā pirmo *[[Tour de France]]* etapa uzvaru. Pēc uzvaras otrajā braucienā ar atsevišķu startu (19. posms), B. Viginsa izredzes kļūt par velobrauciena uzvarētāju kļuva neapstrīdamas un dienu vēlāk viņš kļuva par pirmo britu velobraucēju, kas uzvarējis *Tour de France*. Viņš piedalījās , kur guva uzvaru individuālajā braucienā, tādējādi kļūstot par pirmo riteņbraucēju, kas vienā gada uzvarējis gan *Tour de France*, gan Olimpiskajās spēlēs.

## Atsauces
Viginss

**Viginss** var būt:

* Bredlijs Viginss (*Bradley Wiggins*) — Lielbritānijas riteņbraucējs (dzimis 1980. gadā);
* Endrū Viginss (*Andrew Wiggins*) — Kanādas basketbolists (dzimis 1995. gadā).
Vacansoleil-DCM

***Vacansoleil-DCM Pro Cycling Team*** bija profesionāla Nīderlandes šosejas riteņbraukšanas komanda. Komandai bija *[[UCI ProTeam]]* statuss un tā piedalījās UCI ''World Tour''. Komandu izveidoja 2008. gadā, kā pēcteci *[[P3 Transfer-Batavus]]* komandai, pārņemot arī daudzus braucējus un personālu no *[[Cycle Collstrop]]* komandas. Savas pirmās sacensības komanda aizvadīja 2009. gadā. Komandas sponsors *Vacansoleil* bija Eiropas kompānija, kura organizē luksusa kempingu brīvdienas. DCM ir Beļģijas lauksaimniecības produktu kompānija. Neviens no šiem sponsoriem pēc 2013. gada sezonas beigām nepagarināja līgumu.

## Atsauces

## Ārējās saites

* UCI komandas profils
Bratislavas "Slovan"

**Bratislavas "Slovan"** () ir Slovākijas hokeja klubs, kas dibināts 1921. gadā. Pašlaik tas spēlē Slovākijas Ekstralīgā un ir bāzēts Bratislavā. "Slovan" ir izcīnījis astoņus Slovākijas (1998, 2000, 2002, 2003, 2005, 2007, 2008, 2012, 2022) un vienu Čehoslovākijas (1979) čempiontitulu. Tāpat 2004. gadā klubs izcīnīja uzvaru IIHF Kontinentālajā kausā.

No 2012. līdz 2019. gadam "Slovan" spēlēja Kontinentālajā hokeja līgā.

## Visu KHL sezonu rezultāti

## Līderi
### Kluba spēlētāju KHL rekordi
* Visvairāk gūto vārtu sezonā: Ladislavs Naģs, 23 (2014.—15.)
* Visvairāk rezultatīvo piespēļu sezonā: Lukāšs Kašpars, 31 (2015.—16.)
* Visvairāk gūto punktu sezonā: Lukāšs Kašpars, 47 (2015.—16.)
* Visvairāk soda minūšu sezonā: Andrejs Štjastnijs, 85 (2017.—18.)
* Visvairāk gūto punktu sezonā, starp aizsargiem: Kems Bārkers, 40 (2015.—16.)

## Komandas iepriekšējie logo

Attēls:Slovan1.png|Kluba logo no 1960. gadiem līdz 1980. gadu beigām
Attēls:Slovan2.png|Kluba logo no 1980. gadu beigām līdz 2000. gadam


## Ārējās saites
* Kluba oficiālā mājaslapa
Silikāti

**Silikāti** ( — 'krams') ir silīcijskābes sāļi, kuru anjons ir SiO44−. Tie veido lielāko daļu Zemes garozas (apmēram 75%), kā arī Zemei līdzīgās citplanētas, dabiskos pavadoņus un asteroīdus. Dabā izplatītākie silikātu minerāli ir laukšpats, kaolīns, muskorīts, azbests, talks.

## Silikātu tehnoloģijas

Silikātu tehnoloģijas ir rūpniecības nozare, kurā ražo dažādus silikātu materiālus, piemēram, keramiku, stikla izstrādājumus, cementu un būvmateriālus, galvenokārt silikātķieģeļus.

### Cements

Visizplatītākais un vairāk ražotais cements ir portlandcements. Cementa galvenās izejvielas ir māls (Al2O3×2SiO2×2H2O) un kaļķakmens. Izejvielas sasmalcina, sajauc un tad apdedzina īpašās krāsnīs pie aptuveni 1450˚C lielas temperatūras, iegūstot klinkeru. Tad klinkeru sajauc ar ģipsi, sasmalcina un sapilda maisos.

### Stikls

Stiklu iegūst, sajaucot smiltis, kaļķameni, kalcinēto sodu un palīgmateriālus:

:Na2CO3; + CaCO3 + 6SiO2 → Na2O×CaO×6SiO2 + 2CO2

Tad visu izkausē un maisījumam ļauj sacietēt, iegūstot viendabīgu stikla masu.
Madžuro

**Madžuro** (, ) ir Māršala Salu galvaspilsēta. Pilsēta atrodas uz liela koraļļu atola Māršala Salu dienvidaustrumos. Atola platība ir 9,71 km², un tas ieskauj aptuveni 295 km² lielu lagūnu. 2021. gadā Madžuro dzīvoja 23,2 tūkstoši iedzīvotāju. Atola augstākais punkts virs jūras līmeņa ir 3 metri.

## Ārējās saites
M.I.A.

**Mātanki "Māja" Arulpirakācama** (, *Mātaṅki 'Māyā' Aruḷpirakācam*; dzimusi ), plašāk pazīstama ar savu skatuves vārdu **M.I.A.**, ir Šrilankas tamilu izcelsmes Anglijas ierakstu māksliniece, dziesmu autore, gleznotāja un režisore.

Karjeru sākusi 2000. gadā kā vizuālā māksliniece, filmu veidotāja un dizainere, savukārt 2002. gadā uzsāka ierakstu mākslinieces karjeru. Kļuva pazīstama 2004. gadā pēc singlu *[[Sunshowers]]* un *[[Galang]]* izdošanas. Debijas albumu *[[Arular]]* izdevusi 2005. gadā, pēc diviem gadiem mūziķe laida klajā albumu *[[Kala]]*, abi albumi tika atzinīgi novērtēti no kritiķu puses. 2010. gadā tika izdots trešais albums *[[Maya (albums)|Maya]]*. Vairāki žurnāli un laikraksti viņu nosaukuši par vienu no ietekmīgākajān personām un vienu no 2000. gadu dekādes vadošajām māksliniecēm. M.I.A. ir tikusi nominēta Amerikas Kinoakadēmijas balvai, divām ''Grammy'' balvām un *Mercury* balvai.

## Diskogrāfija
* *[[Arular]]* (2005)
* *[[Kala]]* (2007)
* *[[Maya (albums)|Maya]]* (2010)
* *[[Matangi]]* (2013)
* *[[AIM]]* (2016)

## Ārējās saites

*
Faljēra krasts

**Faljēra krasts** (, , ) ir Antarktīdas piekrastes daļa Greiema Zemes dienvidrietumos gar Margeritas līci. Stiepjas no Džeremija raga dienvidos līdz Buržuā fjordam ziemeļos. Dienvidos robežojas ar Pālmera Zemes Raimila krastu, ziemeļos — ar Lubē krastu. Krasta kopējais garums ir ap . Krasta līnija stipri izrobota, daudz līču un pussalu, piekrastē daudz klinšainu salu, no kurām lielākā — Purkuapā sala — ir krasta ziemeļdaļā. Krasta dienviddaļā plašu līci aizņem Vordija šelfa ledājs.

Krastu pirmā pētīja franču ekspedīcija Žana Batista Šarko vadībā un krastu nosauca par godu tā laika Francijas prezidentam Armānam Faljēram. Piekrastes saliņās tuvu kontinenta krastam ir ierīkotas britu/amerikāņu Īstbeisas (1939—1975; tagad vēstures piemineklis), argentīniešu Sanmartinas (1951) un britu Horsšūailendas (1955—1960; tagad vēstures piemineklis un tūrisma objekts) polārstacijas.

## Atsauces
Fallières

**Fallières** var būt:

*Armāns Faljērs (*Armand Fallières*, 1841-1931) — Francijas prezidents (1906-1913);
*Faljēra krasts (*Côte de Fallières*) — šī prezidenta vārdā nosaukts Antarktīdas krasts.
Pšeclava

**Pšeclava** () ir pilsēta Polijā, Piekarpatu vojevodistē, uz dienvidiem no Melecas.

## Atsauces

## Ārējās saites
Dembicas apriņķis

**Dembicas apriņķis** () ir apriņķis Polijā, Piekarpatu vojevodistē. Apriņķis robežojas ar Piekarpatu vojevodistes Melecas, Ropčices-Seņdzišovas, Stšižovas un Jaslo apriņķiem, kā arī Mazpolijas vojevodistes Tarnovas un Dombrovas apriņķiem.

## Ārējās saites
Bžosteka

**Bžosteka** () ir pilsēta Polijā, Piekarpatu vojevodistē, uz dienvidaustrumiem no Tarnovas. Pilsētas tiesības no 1367. gada. 1657. gadā pilsētu nopostīja Transilvānijas princis Ģerģs II Rākoči.
Girl Gone Wild

**"Girl Gone Wild"** būs ASV mūziķes Madonnas otrais singls no 2012. gadā izdotā divpadsmitā studijas albuma *[[MDNA]]*. Singls oficiāli tika izdots 2012. gada 2. martā. Deju mūzikas dziesmas autori ir Madonna un Džensons Vaughans, bet producēja Madonna, Benny Benassi un Alle Benassi. Dziesma saņēma dažādus mūzikas kritiķu vērtējumus, kuri uzslavēja tās kompozīciju, taču uzskatīja, ka tā ir pārāk līdzīg Britnijas Spīrsas, Lady Gaga un Usher dziesmām. Singla vāka noformējums, kura autors ir modes fotogrāfs *Mert and Marcus*, saņēma pozitīvu vērtējumu.

## Dziesmu saraksts
* **Ciparu lejupielāde** 
# "Girl Gone Wild'" — 3.48

## Izdošanas vēsture

## Skatīt arī
* Madonna
* Madonnas albumu diskogrāfija
* Madonnas singlu diskogrāfija

## Atsauces

## Ārējās saites
* Madonnas oficiālā mājas lapa
* Madonnas oficiālais myspace.com profils
* 
* Madonnas dziesmu vārdu datubāze
* Oficiālā Madonnas fanu mājas lapa
Girls Gone Wild

**Girls Gone Wild** var būt:

* Girls Gone Wild (filma) — 1929. gadā uzņemta mākslas filma.
* Girls Gone Wild — mūziķa Ludacris 2006. gada albuma *Release Therapy* dziesma.
* Girl Gone Wild — mūziķes Madonnas 2012. gada albuma *[[MDNA]]* otrais singls.
Dzimšanas diena

thumbnail|235px|Dzimšanas dienas kūka ar svecītēm
**Dzimšanas diena** jeb **[[jubileja]]** ir diena, kad tiek svinēta konkrēta cilvēka piedzimšana. Parasti dzimšanas dienā gaviļnieks tiek sveikts ar vārdiem "Daudz laimes dzimšanas dienā!", un viņam pasniedz dāvanas un ziedus, kā arī tiek rīkots dzimšanas dienas pasākums. Nereti tiek cepta vai pasūtīta arī speciāli šim notikumam gatavota kūka, kuru rotā svecītes. Svecīšu skaits kūkā parasti norāda jubilāra vecumu. Nopūšot tās, gaviļniekam ir jāiedomājas vēlēšanās. Uzskata, ka tā piepildās, ja netiek izstāstīta citiem.

Dažās valstīs, piemēram, Apvienotajā Karalistē monarha dzimšanas diena ir oficiāli svētki, un tautai šajā dienā tiek piešķirta brīvdiena.

## Skatīt arī
* *[[Happy Birthday to You]]*
Koana

**Koana** (, ) dzenbudismā ir stāsts, dialogs, jautājums, vai apgalvojums, kura jēgu nevar saprast ar racionālu domāšanu. Koanas ir dzen prakses būtiska sastāvdaļa.

Koanas krājumi izplatījās Ķīnā, Japānā, un citās dzenbudisma zemēs. Tie ir arī tulkoti angliski.

## Atsauces
Volfgangs Hāzenfuss

**Volfgangs Romāns Hāzenfuss** (; dzimis  Jēkabpilī, miris  Gotenhāfenē) bija vācbaltu izcelsmes Latvijas ārsts un šaha meistars, kas vairākkārt ieguva godalgotas vietas Latvijas šaha čempionātos. 

## Šahista karjera

Volfgangs Hāzenfuss vairākkārt pārstāvēja Latviju šaha olimpiādēs:
* 1931. gadā Prāgā pie pirmā rezerves galdiņa (+7 -3 =1);
* 1933. gadā Folkstonā pie ceturtā galdiņa (+5 -6 =3);
* 1935. gadā Varšavā pie ceturtā galdiņa (+4 -4 =4);
* 1936. gadā pie piektā galdiņa neoficiālajā šaha olimpiādē Minhenē (+7 -7 =3).
1931. gadā viņš izcīnīja bronzas medaļu pie sava galdiņa.
Tāpat Hāzenfuss ir piedalījies abos Ķemeru turnīros - 1937. gadā viņš dalīja 17. - 18. vietu, bet 1939. gadā ieņēma 10. vietu.
1944. gadā Hāzenfuss, jau būdams smagi slims, piedalījās Rīgas šaha čempionātā un bija līderis līdz 13. kārtai, taču turnīra noslēgumā bijis spiests izstāties no sacensībām. Tuvojoties frontes līnijai kopā ar slimnīcu evakuēts uz Gotenhāfeni, kur arī miris.

## Rezultāti Latvijas šaha čempionātos

* 1930. gads, 3. - 4. vieta.
* 1932. gads, 3. - 4. vieta.
* 1934. gads, 4. vieta.
* 1935. gads, 7. vieta.
* 1937. gads, 5. vieta.
* 1938. gads, 3. vieta.
* 1943. gads, 12. vieta.

## Atsauces

## Ārējās saites
Gospori

**Gospori** (; agrāk arī **Zvanki**) ir apdzīvota vieta Līvānu novada Jersikas pagastā. Izveidojusies pagasta dienviddaļā Daugavas labajā krastā pie autoceļa A6  no pagasta centra Upeniekiem,  no novada centra Līvāniem un  no Rīgas. Līdz 1970. gadiem Gospori bija Jersikas ciema padomes centrs. Gosporos atrodas Madaliņas bibliotēka, Madaliņas katoļu baznīca un kapsēta.

1897. gadā katoļu ciemā *Гамары* bija 19 sētas ar 47 cilvēkiem.
## Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSP datiem.

## Atsauces
Asīze

**Asīze** (, ) ir pilsēta Itālijas centrālajā daļā, Umbrijas reģionā, Perudžas provincē. Tā atrodas aptuveni 19 km uz austrumiem no Perudžas. Asīze ir ievērojama ar to, ka tajā ir dzimuši franciskāņu ordeņa aizsācējs Asīzes Francisks un itāļu svētā Asīzes Klāra. Senās Romas laikā pilsēta bija zināma ar nosaukumu *Asisium*. No romiešu laikiem Asīzē ir saglabājies Minervas templis (mūsdienās tā ir baznīca).

## Sadraudzības pilsētas
* 
* 
* 

## Atsauces

## Ārējās saites
Movistar Team

***Movistar Team*** (*[[Starptautiskā Riteņbraukšanas savienība|UCI]] komandas kods:* **MOV**) ir profesionāla Spānijas šosejas riteņbraukšanas komanda. Tā ir trīspadsmit reizes kopvērtējumā uzvarējusi kādā no lielajām riteņbraukšanas tūrēm. Komandas sponsors ir Spānijas mobilo telefonu kompānija *[[Telefónica]]*, un komandas nosaukumā iekļauts viens no tās zīmoliem *Movistar*.

Komanda tika izveidota ar nosaukumu *Reynolds* un tās līderis bija Anhels Arrojo un vēlāk Pedro Delgado, kurš uzvarēja *[[Tour de France]]* un *[[Vuelta a España]]*. Vēlāk par komandas sponsoriem kļuva *Banesto* un ar šo nosaukumu komandā brauca pieckārtējais *[[Tour de France]]* uzvarētājs Migels Indurains un Alekss Cille, divkārtējais *Vuelta a España* uzvarētājs. Komandas galvenā mītne atrodas Navarrā, Spānijā, Pamplonas aglomerācijā. Vēlāk par komandas sponsoru kļuva Francijas finanšu uzņēmums *Caisse d'Epargne*.

## 2021. gada sezona
### Komandas sastāvs

### Uzvaras

## Atsauces

## Ārējās saites

*
Marokas Grand Prix

**Marokas ''Grand Prix*** bija autosacīkstes, kuras pirmo reizi tika aizvadītas 1925. gadā [[Kasablanka|Kasablankā]]. Līdz 1957. gadam sacīkstes notika tikai dažas reizes, dažādās Marokas trasēs. . gada F1 sezonā tikai aizvadīta sacīkste, kas netika skaitīta kopvērtējumā. Vienīgo reizi oficiālas F1 sacīkstes tikai aizvadītas . gadā - diemžēl tās aizēnoja [[Stjuarts Luiss-Evanss|Stjuarta Luisa-Evansa]] traģiskā bojāeja. Putekļainajā Endiabas trasē viņa *Vanwall* formula avarēja, ietriecoties trases nožogojumā un eksplodējot, pēc 6 dienām Luiss-Evanss, kurš avārijā ieguva smagus apdegumus, nomira [[Londona|Londonā]]. Pēc tam Marokas *Grand Prix'' sacīkstes vairs netika aizvadītas.

## Uzvarētāji

## Skatīt arī
* F1 Grand Prix saraksts
Zviedrijas Grand Prix

**Zviedrijas ''Grand Prix*** bija sacīkstes *Formula 1* čempionātā no . līdz . gadam. Visas sacīkstes tika aizvadītas Skandināvijas autodromā [[Anderstorpa|Anderstorpā]], [[Zviedrija|Zviedrijā]]. Visvairāk — divas uzvaras — izcīnīja gan Džodijs Šekters, gan Nikijs Lauda. Pēc Ronija Petersona bojāejas 1978. gada Itālijas Grand Prix interese par Zviedrijas posmu saruka un sacīkstes vairs netika rīkotas.

== Uzvarētāji ==
=== Vairākkārtējie uzvarētāji (piloti) ===



=== Vairākkārtējie uzvarētāji (komandas) ===



=== Saraksts ===
Minēti tikai uzvarētāji tajos *Grand Prix'', kas aizvadīti F1 sezonu ietvaros.

## Skatīt arī
* F1 Grand Prix saraksts
Mažino līnija

**Mažino līnija** () bija 20. gadsimta trīsdesmitajos gados izbūvēta nocietinājumu līnija uz Francijas austrumu robežām. Nosaukta par godu Francija kara ministram Andrē Mažino, kas bija viens no šīs līnijas būvniecības iniciatoriem.

## Iecere
Līnijas būvniecības ieceri ietekmēja Pirmā pasaules kara pieredze, precīzāk, pozīciju karš, kur būtiska nozīme bija nocietinājumiem. Otrs arguments bija kara radītais demogrāfiskais robs, kas noveda pie grūtībām ar mobilizāciju, jo trūka karavīru iesaucamajā vecumā. Tādēļ tika aizstāvēta ideja par nocietinājumu izbūvi, kas ļautu ar mazāka apjoma karaspēku aizturēt pretinieka uzbrukumu, lai nākamo nedēļu laikā varētu veikt mobilizāciju un karaspēka izvēršanu līdz karam nepieciešamajiem apjomiem. Cits arguments par labu Mažino līnijai bija tas, ka pie Vācijas—Francijas robežas atradās Francijai rūpnieciski nozīmīgi reģioni, kuru krišana pretinieka rokās novestu pie būtiskām ražošanas problēmām. Tomēr starp jaunās paaudzes virsniekiem valdīja noraidoši viedokļi par šādas līnijas būvniecību, piemēram, Šarls de Golls piedāvāja labāk ieguldīt naudu modernu ieroču šķiru (tanku, aviācijas u. c.) attīstībā, tomēr šie viedokļi neguva atbalstu.

## Raksturojums
Mažino līnija sastāvēja no dzelzsbetona bunkuriem, no kuriem daļa bija savienoti savā starpā ar tuneļiem un pazemes dzelzceļa līnijām. Tie bija apbruņoti ar lielgabaliem, ložmetējiem. Tāpat līnijā ietilpa ložmetēju ligzdas, drakona zobi, prettanku grāvji u. c. statiskās aizsardzības līdzekļi.
Mažino līnija atradās pie Beļģijas, Luksemburgas, Vācijas, Šveices un Itālijas robežām, spēcīgākie nocietinājumi atradās uz Francijas—Vācijas robežas.

## Nozīme kara laikā
Otrā pasaules kara laikā, kad vācu karaspēks uzbruka Francijai, Mažino līnija nespēja pasargāt Franciju, jo Vērmahts, pārkāpjot Beniluksa valstu neitralitāti, iebruka Francijā caur Ardēniem, kas vācu karaspēkam ļāva izsisties cauri līnijas vājākajiem nocietinājumiem un apiet Mažino līnijas spēcīgākos nocietinājumus.

Vēlāk daļa no Mažino līnijas bruņojuma tika demontēta, lai ar to stiprinātu Atlantijas valni, kas tika izbūvēts, lai pasargātu vācu kontrolētās teritorijas no iespējamā jūras desanta. Pēc Sabiedroto izcelšanās Normandijā vācieši un vēlāk arī Sabiedrotie izmantoja līniju, lai tajā izvietotu savu karaspēku.

Pēc Otrā pasaules kara Mažino līniju Francija turpināja izmantot līdz pat 1969. gadam. Vēlāk līnija tika pārveidota par memoriālo un tūrisma objektu.
## Ārējās saites
*  The Maginot Line (French/English/German/Italian) 
*  Fortress of Schoenenbourg, (French/English/German/Italian) 
* The U.S. Army vs. The Maginot Line by Bryan J. Dickerson 
* Maginot Line today
Buhāra

**Buhāra** (, ) ir pilsēta Uzbekistānā, Buhāras vilajeta administratīvais centrs pie Zarafšonas upes. Pilsētas vēsturiskais centrs ir iekļauts UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā. Pēc iedzīvotāju skaita (aptuveni 263 tūkstoši) Buhāra ir piektā lielāka pilsēta Uzbekistānā. Vairums no iedzīvotājiem ir uzbeki, bet nozīmīgas minoritātes ir arī tadžiki un krievi. 

## Vēsture
Buhāra bija viena no senās Sogdiānas galvenajām pilsētām, kas līdz Maķedonijas Aleksandra iekarojumiem piederēja Ahemenīdu impērijai, pēc tam Seleikīdu impērijai. No 250. līdz 120. gadam p.m.ē. Buhāra atradās patstāvīgas Grieķu–Baktriešu valsts, tad līdz Kušānu valsts sastāvā. 
Buhāras uzplaukumu kopš 2. gadsimta p.m.ē. nodrošināja Zīda ceļš, kas veda no Ķīnas uz Eiropu. Mūsu ēras 5. gadsimtā Buhāru ieņēma eftalīti jeb "baltie huņņi", 6. gadsimtā 
turki, 7. gadsimtā arābi, kas pakāpeniski islamizēja tās iedzīvotājus.   
892. gadā Buhāra kļuva par Samanīdu impērijas galvaspilsētu un nozīmīgu zinātnes un kultūras centru, 11. gadsimtā to iekļāva Karahanīdu valsts, bet 13. gadsimtā Horezmas valsts sastāvā.

1220. gadā Buhāru ieņēma Čingizhans, bet 1370. gadā to pakļāva Timurs. 1533. gadā tā kļuva par Buhāras hanistes, bet 1785. gadā par Buhāras emirāta galvaspilsētu. 
1868. gadā Buhāras emirāts bija spiests kļūt par Krievijas impērijas vasaļvalsti, 1920. gadā pilsētu okupēja Sarkanā armija. Līdz 1924. gadam tā bija Buhāras Tautas Padomju Republikas galvaspilsēta, pēc tam Uzbekijas PSR apgabala centrs. Kopš 1992. gada Uzbekistānas vilajeta centrs.

## Buhārā dzīvojuši
[thumb|left|150px|[Avicenna.]]

* Muhamads al-Buhārī (810–870), imams, zinātnieks 
* Abu Bakrs al-Kalābādī (dzīvoja 10. gadsimtā), sūfijs, sacerējis "Sūfiju mācību" (*Kitab at-ta'arruf*)
* Abu Bakrs Muhamads Naršahi (899—959), sacerējis "Buhāras vēsturi" (*Tārich-e Bochārā*)
* Avicenna (980–1037), ārsts un filozofs
* Omars Haijāms (1048–1131), matemātiķis un dzejnieks

## Atsauces

## Ārējās saites
Raivis Blumfelds

**Raivis Blumfelds** (dzimis ) ir latviešu politiķis, 11. Saeimas deputāts, pārstāv Nacionālo apvienību "Visu Latvijai!"—"Tēvzemei un Brīvībai/LNNK".

## Biogrāfija
Izglītību ieguvis Gaviezes pamatskolā, Rīgas Tehniskajā koledžā, Rīgas Tehniskajā universitātē, kā arī Latvijas Lauksaimniecības universitātē.

Strādājis dažādos uzņēmumos, kur pildījis ar IT saistītu amatu pienākumus. R. Blumfelds bijis uzņēmuma "Puķulauks" un organizācijas "Liepājas optimistu pulks" valdes loceklis. 2010. gadā kļuva par "Latvijas lepnuma" laureātu.

2006. gadā partijas "Visu Latvijai!" sastāvā startējis 9. Saeimas vēlēšanās, taču netika ievēlēts parlamentā. 2011. gada rudenī notikušajās Saeimas ārkārtas vēlēšanās netika ievēlēts parlamentā, taču ieņēma vietu 11. Saeimā uz laiku, kamēr viņa partijas biedrs Gaidis Bērziņš pildīja ministra pienākumus.

## Atsauces

## Ārējās saites

* CVK profils 
*
Buržuā fjords

**Buržuā fjords** (, , ) ir ap 50 km garš un līdz 10 km plats līcis Antarktīdas pussalas rietumu piekrastē Antarktīdā, daļa no daudz lielākā Margeritas līča. Atdala Faljēra krastu dienvidos no Lubē krasta ziemeļos. Daļu no līča krastiem veido tuvu viena otrai esošas salas, lielākās no kurām ir Purkuapā sala, Blekloka sala un Horsšū sala. Līci atklāja 1908.—1910. gadu franču antarktiskā ekspedīcija Žana Batista Šarko vadībā un nosauca par godu Francijas armijas ģeogrāfijas dienesta vadītājam pulkvedim Žozefam Buržuā *(Joseph E. Bourgeois)*. Horsšū salā no 1955. līdz 1960. gadam darbojās britu polārstacija Horsšūailenda.

## Atsauces
Blumfelds

**Blumfelds** var būt:

* Artūrs Blumfelds (*Arthur Bloomfeld*) — vācu burātājs;
* Raivis Blumfelds (1982) — latviešu politiķis.
Notingemas "Forest"

**Notingemas futbola klubs "Forest"** () ir profesionāls Anglijas futbola klubs, kas ir bāzēts Notingemā, Anglijā. Klubs spēlē Anglijas Premjerlīgā. Tas ir dibināts 1865. gadā. Klubam veiksmīgākais periods bija starp 1975. un 1993. gadu, kad to trenēja Braiens Klofs. Šajā laikā "Forest" divas reizes pēc kārtas izcīnīja Eiropas kausu. Klubs savas mājas spēles aizvada *City Ground* stadionā Vestbridžfordā.

## Komandas sastāvs
**'

































== Sasniegumi ==
* **Anglijas futbola augstākais līmenis** (līdz 1992. gadam **Pirmā divīzija**; tagad — **Premjerlīga**)
** Čempioni (1): 1977–78
** Vicečempioni (2): 1966–67, 1978–79
* **Anglijas futbola 2. līmenis** (1893.—1992. **Otrā divīzija**; 1992.—2004. **Pirmā divīzija**; tagad — ***[[Anglijas futbola čempionāts|Championship]]***)
** Čempioni (3): 1906–07, 1921–22, 1997–98 
** Vicečempioni (2): 1956–57, 1993–94
** Izslēgšanas spēļu uzvarētāji (1): 2021—22
* **FA kauss**
** Kausa ieguvēji (2): 1897–98, 1958–59 
** Finālisti (1): 1990–91
* **Anglijas Līgas kauss**
** Kausa ieguvēji (4): 1977–78, 1978–79, 1988–89, 1989–90 
** Finālisti (2): 1979–80, 1991–92
* ***[[FA Community Shield]]*** (līdz 2001. gadam — ''Charity Shield'')
** Kausa ieguvēji (1): 1978
* **Eiropas čempionvienību kauss**
** Kausa ieguvēji (2): 1978–79, 1979–80 
* **UEFA Superkauss**
** Kausa ieguvēji (1): 1979
** Finālisti (1): 1980
* **Starpkontinentālais kauss'''
** Finālisti (1): 1980

## Atsauces

## Ārējās saites

*