open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Čaks Berijs

**Čārlzs Edvards Andersons "Čaks" Berijs** (; dzimis , miris ) bija amerikāņu ģitārists, dziedātājs un dziesmu autors.

Viņš ir viens no rokenrola pionieriem. Karjeras laikā izdevis 18 studijas albumus. Viņš bija viens no pirmajiem mūziķiem, kurus 1986. gadā uzņēma rokenrola slavas zālē. 2004. gadā žurnāls *[[Rolling Stone]]* Beriju ierindoja 5. vietā simts visu laiku izcilāko mākslinieku sarakstā, 2003. gadā žurnāls viņu ierindoja 6. vietā simts izcilāko ģitāristu sarakstā. *Rolling Stone* 500 izcilāko albumu saraksta 21. vietā iekļuva viņa labāko dziesmu izlase *[[The Great Twenty-Eight]]*. 2004. gada 500 izcilāko dziesmu sarakstā iekļuva vairāki Berija darbi: *[[Johnny B. Goode]]* (7. vieta), *[[Maybellene]]* (18. vieta), *[[Roll Over Beethoven]]* (97. vieta), *[[Rock and Roll Music]]* (128. vieta), *[[Sweet Little Sixteen]]* (272. vieta) un *[[Brown Eyed Handsome Man]]* (374. vieta).

## Diskogrāfija
;Studijas albumi
* *[[Rock, Rock, Rock]]* (ar *[[The Moonglows]]* un *[[The Flamingos]]*) (1956)
* *[[After School Session]]* (1957)
* *[[One Dozen Berrys]]* (1958)
* *[[Chuck Berry Is on Top]]* (1959)
* *[[Rockin' at the Hops]]* (1960)
* *[[New Juke-Box Hits]]* (1961)
* *[[Chuck Berry Twist]]* (1962)
* *[[Chuck Berry Twist|More Chuck Berry]]* (1963)
* *[[Two Great Guitars]]* (ar Bo Diddley) (1964)
* *[[St. Louis to Liverpool]]* (1964)
* *[[Chuck Berry in London]]* (1965)
* *[[Fresh Berry's]]* (1965)
* *[[Chuck Berry's Golden Hits]]* (1967)
* *[[Chuck Berry in Memphis]]* (1967)
* *[[From St. Louie to Frisco]]* (1968)
* *[[Concerto in B. Goode]]* (1969)
* *[[Back Home]]* (1970)
* *[[San Francisco Dues]]* (1971)
* *[[The London Chuck Berry Sessions]]* (1972) (Side 1)
* *[[Bio (albums)|Bio]]* (1973)
* *[[Chuck Berry (albums)|Chuck Berry]]* (1975)
* *[[Rock It]]* (1979)

## Atsauces

## Ārējās saites

*
Džūlija Endrūsa

**Džūlija Elizabete Endrūsa** (; dzimusi **Džūlija Elizabete Velsa** (*Julia Elizabeth Wells*) ) ir britu aktrise, dziedātāja, autore, teātra režisore un dejotāja.

1954. gadā debitēja Brodvejas mūziklā *The Boy Friend*, vēlāk kļuva pazīstama pēc dalības tādos mūziklos kā *My Fair Lady* un *Camelot*, par lomu abos mūziklos Endrūsa tika nominēta ''Tony'' balvai. 1950. gados filmējās dažās televīzijas filmās un seriālos. 1964. gadā debitēja kino ar galveno lomu filmā "Mērija Popinsa", par šo lomu aktrise saņēma Amerikas Kinoakadēmijas balvu kā labākā aktrise. Otro nomināciju šai balvai Endrūsa saņēma par lomu filmā "Mūzikas skaņas" (1965). Par abām šīm lomām Endrūsa saņēma Zelta globusa balvu. Laikā no 1964. līdz 1967. gadam viņa filmējās tādās komerciāli veiksmīgās filmās kā *[[The Americanization of Emily]]*, *[[Hawaii (filma)|Hawaii]]*, *[[Torn Curtain]]* un *[[Thoroughly Modern Millie]]*. Vēlāk filmējās tādās filmā kā *[[10 (filma)|10]]* (1979), *[[Victor Victoria]]* (1982; trešā Amerikas Kinoakadēmijas balvas nominācija), *[[That's Life!]]*, "Duets solistam" (*Duet for One*, 1986) "Princese pret pašas gribu" (2001), "Princese pret pašas gribu 2" (2004). Ieskaņojusi tēlus "Šreka" (2004—2010) filmu ciklā un filmā "Nejaukais es" (2010).

Endrūsa karjeras laikā ir saņēmusi Amerikas Kinoakadēmijas balvu, ''Emmy'' balvu, Zelta globusa balvu, ''Grammy'' balvu, BAFTA kino balvu un vairākus citus apbalvojumus. 1979. gadā Endrūsai piešķirta zvaigzne Holivudas Slavas alejā.

## Filmogrāfija

## Atsauces

## Ārējās saites
Eduardofreja

**Eduardofreja** () ir Čīles vissezonas polārstacija Antarktikā, galvenā Čīles atbalsta bāze kontinentā. Izvietojusies Dienvidšetlendas salu lielākās salas Karaļa Džordža salas dienvidrietumos, Fildesa pussalā.

Stacija izveidota 1969. gada 7. martā kā Čīles Kara flotes meteoroloģijas centrs (*Centro Meteorológico Eduardo Frei*), kas aizvietoja 1967. gada 4. decembrī Disepšenas salā vulkāna izvirdumā izpostīto Sedras bāzi. 1980. gadā līdzās Eduardofrejas stacijai tika izveidota Čīles Gaisa spēku bāze Rodolfomarša, pie kuras tika izbūvēts  garš skrejceļš. 1984. gada 9. aprīlī flotes un gaisa spēku bāzu civilās struktūras tika apvienotas un nodibināta Viljas las Estreljasas pilsētiņa, kas ir viena no divām civilajām apdzīvotajām vietām Antarktikā. 1995. gadā līdzās militārajām struktūrām tika izveidota Čīles Antarktikas institūta pastāvīgs izpētes centrs Hulioeskudero.

## Atsauces

## Ārējās saites
Denjels Peils

**Denjels Peils** (; dzimis 1984. gada 15. aprīlī) ir kanādiešu hokejists, kreisās malas uzbrucējs. Pašlaik (2016) pārstāv Zviedrijas hokeja līgas klubu *[[Brynäs IF]]*.

## Spēlētāja karjera
Profesionāļa karjeru Peils sāka 2004.—05. gada sezonā Amerikas hokeja līgas kluba Ročesteras "Americans" sastāvā. 2005.—06. gada sezonā aizvadīja 14 spēles arī NHL kluba Bufalo "Sabres" rindās, komandā gan nostiprinoties vien 2007.—08. gada sezonā. 2009.—10. gada sezonas ievadā Peils tika aizmainīts uz Bostonas "Bruins" vienību, kopā ar kuru 2010.—11. gada sezonā izcīnīja Stenlija kausu. 2012.—13. gada NHL lokauta laikā spēlēja SM līgas klubā Tamperes "Ilves". Pēc 2014.—15. gada sezonas "Bruins" līgumu ar Peilu nepagarināja. Septembrī hokejists uz pārbaudes laiku pievienojās Čikāgas "Blackhawks", taču komandas rindās nenostiprinājās. Sezonas gaitā aizvadīja 12 spēles Ņujorkas "Rangers" sastāvā, lielāko sezonas daļu gan pavadot AHL.

2016. gada maijā noslēdza viena gada līgumu ar Zviedrijas hokeja līgas klubu *[[Brynäs IF]]*.

Kanādas hokeja izlases sastāvā izcīnījis sudraba medaļas 2003. un 2004. gada Pasaules čempionātos junioriem. 2004. gadā viņš pildīja komandas kapteiņa funkcijas.

## Ārējās saites
Banduna

**Banduna** () ir pilsēta Indonēzijā, Rietumjavas provinces administratīvais centrs. 2023. gadā pilsētā dzīvoja 2,52 miljoni iedzīvotāju, un pēc šī rādītāja tā ir trešā lielākā Indonēzijas pilsēta. Savukārt tās aglomerācijā dzīvoja 7,41 miljoni iedzīvotāju. Pēc šī rādītāja tā ir otra lielākā aglomerācija Indonēzijā.

Banduna atrodas Javas salas iekšzemē, aptuveni 140 km uz dienvidaustrumiem no Indonēzijas galvaspilsētas Džakartas. 1810. gadā nīderlandieši tai piešķīra pilsētas statusu. Bandunu ieskauj vulkāniski kalni. Tā ir sundu etniskās grupas kultūras dzīves centrs.

Vidēji gaisa temperatūra visu gadu ir 23–24 °C. Nokrišņu daudzums svārstās no 1000 līdz 3500 mm. Vislietainākais periods, līdzīgi kā citur Indonēzijā, ir no novembra līdz aprīlim.

## Atsauces

## Ārējās saites
Maliena

400px|right|thumb|Augšzemnieku jeb malēniešu dialekta izplatība Latvijas austrumu daļā.
**Maliena** ir agrāk lietots nosaukums, kurā dēvēja Latvijas novadus, kuros runā augšzemnieku dialektā Vidzemes austrumu daļā, reizumis arī Latgalē vai Sēlijā.

Jēkabs Zvaigznīte 1860. gadā savu no vācu valodas tulkoto joku grāmatu *Die Schildbürger* nosauca "Par malēniešiem", vēlāk viņš "Pēterburgas Avīzēs" publicēja humoristiskus rakstiņus izdomātā Alūksnes malēniešu izloksnē. Rainis "Dienas Lapā" iespieda kodolīgu satīru mākslīgi sagrozītā stilā par Malienas sadzīvi, kaušļiem, žūpām, teātra biedrību nebūšanām utt., beigās piemetinādams, ka tas noticis Subatē. Pēc "Mērnieku laiku" iznākšanas 1879. gadā vārdu "malēnieši" pamazām aizstāja vārds "čangalieši".

## Malienas vārda lietojumi
* Madonas laikraksts "Malienas Dzīve" (1911—1912)
* Alūksnes laikraksts "Maliena" (1919)
* Malienas atsevišķais bataljons, saformēts Latvijas brīvības cīņu laikā 1919. gadā no Meirānu un Lubānas partizānu nodaļām
* Alūksnes laikraksts "Malienas Ziņas" (no 1925. gada)
* Madonas laikraksts "Malienas Līdums" (1930)
* Alūksnes laikraksts "Malienas Balss" (1931)

## Atsauces
Svaļavas rajons

**Svaļavas rajons** () ir Aizkarpatu apgabala administratīvā iedalījuma vienība Ukrainā, Karpatu kalnos. Robežojas ar Aizkarpatu apgabala Volovecas, Mižhirjas, Iršavas, Mukačeves un Perečinas rajoniem.

Rajona teritorijā, pēc 2001. gada tautas skaitīšanas datiem, procentuāli dzīvoja visvairāk (5,49 %) rusīnu iedzīvotāju Ukrainā.

## Ārējās saites
*
Svaļava

**Svaļava** () ir pilsēta Ukrainas rietumos, Aizkarpatu apgabala Mukačivas rajonā pie Latoricas upes. Balneoloģisks kūrorts. Apkaimē minerālūdens atradnes.

## Vēsture

Rakstos pirmoreiz minēta 1236. gadā. Līdz pat Pirmajam pasaules karam ietilpa vēsturiskajā Ungārijā. Trianonas līgums iekļāva Svaļavu Čehoslovākijas sastāvā. Pēc Otrā pasaules kara Piekarpatu Krievzeme (*Підкарпатьска Русь*) tika atdalīta no Čehoslovākijas un izveidots Aizkarpatu apgabals PSRS (Ukrainas PSR) sastāvā. No 1991. gada — neatkarīgās Ukrainas pilsēta.

## Atsauces

## Ārējās saites
Tjačivas rajons

**Tjačivas rajons** () ir Aizkarpatu apgabala administratīvā iedalījuma vienība Ukrainā, Karpatu kalnos. Robežojas ar Aizkarpatu apgabala Rahivas, Hustas un Mižhirjas rajoniem, kā arī Ivanofrankivskas apgabala Rožņativas, Bohorodčanu un Nadvirnas rajoniem un Rumāniju.

## Ārējās saites
*
Užhorodas rajons

**Užhorodas rajons** () ir Aizkarpatu apgabala administratīvā iedalījuma vienība Ukrainas galējos rietumos. Robežojas ar Aizkarpatu apgabala Perečinas, Mukačeves un Berehoves rajoniem, kā arī Užhorodu, Čopu, Ungāriju un Slovākiju.

## Ārējās saites
*
Velikijbereznijas rajons

**Velikijbereznijas rajons** () ir Ukrainas Aizkarpatu apgabala administratīvā iedalījuma vienība. Robežojas ar Aizkarpatu apgabala Volovecas un Perečinas rajoniem, Ļvivas apgabala Turkas rajonu, kā arī Slovākiju un Poliju.

## Ārējās saites
Vinohradivas rajons

**Vinohradivas rajons** (, ) ir Ukrainas Aizkarpatu apgabala administratīvā iedalījuma vienība. Robežojas ar Aizkarpatu apgabala Berehoves, Iršavas un Hustas rajoniem, kā arī Ungāriju.

Tā kā rajonā ir ievērojama ungāru minoritāte, kopš 2012. gada decembra rajonā oficiāls statuss ir arī ungāru valodai. Vinohradivas rajona Fančikovo ciemā dzimis futbolists Vasiļs Racs (*Василь Карлович Рац/Rácz László*, 1961), bet Vilokas ciematā dzimis ungāru vijolnieks Edvins Martons (*Edvin Marton*, 1976).

## Ārējās saites
Vinohradiva

**Vinohradiva** () jeb ungāru variantā **Naģsēlēša** () ir pilsēta Ukrainas rietumos, Aizkarpatu apgabala Vinohradivas rajona centrs pie Tisas upes. Tā kā pilsētā ir ievērojama ungāru kopiena, pilsētā un rajonā oficiāls statuss ir arī ungāru valodai. Pie pilsētas — Ukrainas armijas poligons.

## Vēsture

Rakstos pirmoreiz minēta 1262. gadā, kad Ungārijas karalis Kārols I Anžū piešķīra tai Magdeburgas tiesības. Līdz pat Pirmajam pasaules karam ietilpa vēsturiskajā Ungārijā. No 1876. līdz 1920. gadam tā bija Ugočas komitāta centrs. Trianonas līgums iekļāva Vinohradivu Čehoslovākijas sastāvā. Pēc Otrā pasaules kara Piekarpatu Rutēnija (*Підкарпатьска Русь*) tika atdalīta no Čehoslovākijas, un izveidots Aizkarpatu apgabals PSRS (Ukrainas PSR) sastāvā. No 1991. gada — neatkarīgās Ukrainas pilsēta.

## Cilvēki

Savā bērnībā starp 1889. un 1892. gadu Vinohradivā dzīvoja ungāru komponists Bēla Bartoks (*Bartók Béla*, 1881-1945), un šeit rātsnamā viņš sniedzis savu pirmo koncertu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Volovecas rajons

**Volovecas rajons** () ir bijusī Ukrainas Aizkarpatu apgabala administratīvā iedalījuma vienība Karpatu kalnos. Robežojās ar Aizkarpatu apgabala Mižhirjas, Svaļavas, Perečinas un Velikijbereznijas rajoniem, kā arī Ļvivas apgabala Turkas un Skoles rajoniem. Likvidēts 2020. gada administratīvajā reformā, iekļauts Mukačevas rajonā.

## Ārējās saites
Prešovas apgabals

**Prešovas apgabals** () ir viens no Slovākijas apgabaliem valsts ziemeļaustrumos. Tas robežojas ar Poliju ziemeļos, Ukrainu austrumos, Košices apgabalu dienvidos, Banskas Bistricas apgabalu dienvidrietumos un Žilinas apgabalu rietumos.

## Administratīvais iedalījums

Apgabalā 13 apriņķi — Bardejovas apriņķis, Humennes apriņķis, Kežmarokas apriņķis, Levočas apriņķis, Medzilaborces apriņķis, Popradas apriņķis, Prešovas apriņķis, Sabinovas apriņķis, Sninas apriņķis, Stara Ļubovņas apriņķis, Stropkovas apriņķis, Svidnīkas apriņķis, Vranovas pie Topļas apriņķis.

## Pilsētas

Apgabalā ir 23 pilsētas:

*Kursīvā* — pilsētas, kas nav apriņķu centri.

 
*  Prešova — 91 638 iedz.
*  Poprada — 52 791 iedz.
*  Humenne — 34 913 iedz.
*  Bardejova — 33 625 iedz.
*  Vranova pie Topļas — 23 225 iedz.
*  Snina — 20 701 iedz.
*  Kežmaroka — 16 843 iedz.
*  Stara Ļubovņa — 16 334 iedz.
*  Levoča — 14 796 iedz.
*  Sabinova — 12 715 iedz.
*  Svidnīka — 11 602 iedz.
*  Stropkova — 10 905 iedz.
*  *[[Svita]]* — 7605 iedz.
*  Medzilaborce — 6781 iedz.
*  *[[Lipani]]* — 6426 iedz.
*  *[[Spišska Bela]]* — 6411 iedz.
*  *[[Veļki Šariša]]* — 5404 iedz.
*  *[[Visoke Tatri]]* — 4222 iedz.
*  *[[Giraltovce]]* — 4160 iedz.
*  *[[Spišske Podhradje]]* — 4075 iedz.
*  *[[Hanušovce pie Topļas]]* — 3747 iedz.
*  *[[Podolīneca]]* — 3271 iedz.
*  *[[Spišska Stara Vesa]]* — 2270 iedz.

## Ārējās saites
Bardejovas apriņķis

**Bardejovas apriņķis** () ir Slovākijas Prešovas apgabala administratīvā iedalījuma vienība. Robežojas ar Prešovas apgabala Svidnīkas, Prešovas, Sabinovas un Stara Ļubovņas apriņķiem, kā arī Poliju.

## Ārējās saites
*
Bardejova

**Bardejova** () ir pilsēta Slovākijas austrumos, Prešovas apgabala Bardejovas apriņķa centrs pie Topļas upes tradicionālajā Šarišas novadā. Pilsētas vecpilsēta iekļauta UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā. Pie Bardejovas atrodas pilsētas daļa Bardejovske Kūpele (*Bardejovské Kúpele*), kas ir pazīstams minerālūdens kūrorts. Pie pilsētas — etnogrāfiskais brīvdabas muzejs.

## Vēsture

Rakstos pirmoreiz minēta 1247. gadā. Tāpat kā visa Slovākija, gadsimtiem bijusi Ungārijas sastāvā. 1376. gadā karalis Lāslo I piešķīra Bardejovai karaļa brīvpilsētas statusu. Pilsēta attīstījās kā tirdzniecības centrs ceļā no Baltijas un Melno jūru. Vislielāko uzplaukumu piedzīvoja 15./16. gadsimtā. Kopā ar četrām citām svarīgām karaļa brīvpilsētām (Košici, Levoču, Prešovu un Sabinovu) ietilpa t.s. Pentapolisā. Šeit darbojās daudzas ģildes, ap pilsētu bija akmens aizsardzības mūri, kas daļēji saglabājušies līdz mūsdienām. Tomēr vēlāk nemieri, epidēmijas un tirdzniecības ceļu izmaiņas lika pilsētai panīkt.

## Cilvēki

Pēc etniskā sastāva pilsētas iedzīvotāji ir slovāki (91,27 %). Pēc reliģiskās piederības - katoļi (63,15 %), grieķu katoļi (16,93%), luterticīgie (7,58 %), bez konfesijas (4,86 %) un pareizticīgie (4,32 %).

## Atsauces

## Ārējās saites
Timo Silds

**Timo Silds** (; dzimis  Valgā) ir latviešu izcelsmes igauņu orientierists. Kopā ar brāli Lauri viņi ir pēdējo gadu Igaunijas izlases līderi, bijis Pasaules junioru čempions.

## Sasniegumi
Pasaules junioru čempionātos izcīnījis divas medaļas: zeltu 2006. gadā stafetē, kad čempionāts notika Lietuvā, un sudrabu garajā distancē 2008. gadā. Pasaules čempionātos pieaugušajiem līdz šim augstāko vietu ieguvis dzimtenē 2017. gadā Igaunijā (4. vieta stafetē kopā ar Keni Kivikas un Lauri Sildu), savukārt individuāli augstākais sasniegums ir 8. vieta vidējā distancē Siguldā 2018. gadā. Eiropas čempionātā augstākā vieta ir 8. vieta 2014. gadā Portugālē. Augstāko vietu Pasaules kausa kopvērtējumā (20.) izcīnījis 2014. gada sezonā. 2008. gadā T. Silds uzvarēja lielākajās daudzdienu sacensībās *[[O-Ringen]]* starp sportistiem līdz 20 gadu vecumam.

Lielākajās sacensībās T. Silds pārstāv Somijas klubu *Koovee*, bet sacensībās, kas notiek Latvijā, — vietējo klubu *OK Alūksne* (līdz ar to visās Latvijas sacensībās T. Silds piedalās kā pilntiesīgs dalībnieks). Daudzreiz uzvarējis nozīmīgās sacensībās Latvijā, tostarp 2012. gada Baltijas čempionātā, kas notika Siguldā, un Latvijas čempionāta vidējā distancē Daugavpils apkārtnē. 2011. gada Latvijas čempionātā viņš uzvarēja gan vidējā, gan garajā distancē.

## Privātā dzīve
T. Silda tēvs Sikstens Silds savulaik bija viens no spēcīgākajiem orientieristiem pasaulē, pirmais PSRS sportists, kurš bija Pasaules čempionāta medaļnieks. Viņa māte Sarmīte ir latviete. Arī Timo jaunākais brālis Lauri Silds ir orientierists, kurš arī bieži startē sacensībās Latvijā, pārstāvot *OK Alūksne*. T. Silds studē vēsturi Tartu universitātē.

## Ārējās saites
* ''World Ranking'' profils 
* ''WorldofO'' profils
Svētais Egidijs

**Svētais Egidijs** (, ) jeb **Svētais Žils** (); dzimis ap 650. gadu, miris ap 710. gadu) bija grieķu mūks-vientuļnieks, kurš dzīvoja Septimanijā (mūsdienās apmēram Langdoka-Rusijona).

Pamatojoties uz Zelta leģendas rakstiem, Svētais Egidijs dzīvoja Nīmas apkārtnē pilnīgā vientulībā ar pieradinātu briedi. Kādu dienu karaļa mednieki vajāja briedi, bet brieža vietā ar bultu ievainoja Svēto Egidiju. Karalis, izrādot cieņu vientuļniekam, izveidoja klosteri, kuram apkārt radās Senžilas pilsēta. Pats Egidijs kļuva par šī klostera abatu.

## Ārējās saites

*
Polka šaurums

**Polka šaurums** (, ) ir jūras šaurums, kas atdala Šrilankas salu no Indostānas pussalas. Savieno Lakšadvīpas jūras Mannāras līci ar Bengālijas līci. Šaurums sekls, nav piemērots kuģošanai. Šauruma rietumos kā dabiska tā robeža ir sēkļu un saliņu virkne Ādama tilts, kas stiepjas no kontinenta krasta līdz salai.

## Atsauces

## Ārējās saites
Humenne

**Humenne** () ir pilsēta Slovākijas austrumos, Prešovas apgabala Humennes apriņķa centrs pie Laborecas upes tradicionālajā Zemplīnas novadā.

## Vēsture

Rakstos pirmoreiz minēta 1317. gadā. Tāpat kā visa Slovākija, gadsimtiem bijusi Ungārijas sastāvā. Pilsēta attīstījās kā feodāļu dzimtas Drugetu rezidence. 1619. gada 23. novembrī pie pilsētas notika Humennes kauja, kurā poļu karaspēks jeb t.s. lisovčiki (*lisowczycy*) sakāva Ģerģa I komandētos Transilvānijas spēkus.

## Cilvēki

Pēc etniskā sastāva pilsētas iedzīvotāji ir slovāki (87,8 %), rusīni (4,84 %) un čigāni (3,27 %). Pēc reliģiskās piederības - katoļi (57,91 %), grieķu katoļi (23%), bez konfesijas (8,69 %) un pareizticīgie (5,91 %).

Humenne ir futbolista Mariāna Čišovska (*Marián Čišovský*, 1979) dzimtā pilsēta.

## Ārējās saites
*
Karīna Kapura

**Karīna Kapura** (*Kareena Kapoor*; dzimusi ) ir indiešu aktrise, filmējas Bolivudas filmās. Viena no pelnošākajām Bolivudas aktrisēm.

Viņa ir aktieru Randīra Kapura un Babitas meita, Randīrs Kapurs ir no ievērojamās Kapuru ģimenes, vairāki tās pārstāvji bijuši veiksmīgi aktieri un režisori. Kapura filmējusies dažāda žanra filmās, saņēmusi sešas *[[Filmfare]]* balvas (hindu kinoindustrijas "Oskars"). Kino debitējusi 2000. gadā ar lomu filmā *[[Refugee]]*. Kopš tā laika tēlojusi tādās filmās kā *[[Asoka]]* (2001), *[[Kabhi Khushi Kabhie Gham...]]* (2001), *[[Chameli]]* (2004), *[[Dev]]* (2004), *[[Omkara (filma)|Omkara]]* (2006), *[[Jab We Met]]* (2007). Ienesīgākās filmas ar viņas dalību ir drāmas *[[3 Idiots]]* (2009), *[[Bodyguard]]* (2011) un *[[Bajrangi Bhaijaan]]* (2015), asa sižeta filma *[[Singham Returns]]* (2014) un komēdijas *[[Veere Di Wedding]]* (2018) un *[[Good Newwz]]* (2019).

## Atsauces

## Ārējās saites

*
Indostāna

**Indostāna** (, , *Hindustān* — ‘Indas zeme’) vai **Indostānas pussala** ir pussala Dienvidāzijā. To apskalo Indijas okeāna Arābijas jūra rietumos, Lakšadvīpas jūra dienvidos un Bengālijas līcis austrumos. Ziemeļu robeža tiek vilkta pa līniju starp Indas un Gangas deltām. Pussalā izvietojusies lielākā daļa Indijas un daļa no Pakistānas un Bangladešas.

Lielāko daļu pussalas aizņem Dekānas plakankalne, rietumu daļā — Rietumgāti ar augstāko virsotni Ānamudi, austrumdaļā — Austrumgāti. Blīvs upju tīkls, lielākās ir Narmada, Godavāri, Krišna.

Nosaukums cēlies no senpersiešu valodas vārda *Hindu*, kas savukārt atvasināts no Indas upes sanskrita nosaukuma *Sindhu*. Senpersu valodā cilvēkus, kas dzīvoja aiz Indas upes, apzīmēja *Hinduš*. Kombinācijā ar avestas piedēkli *-stān* ("zeme") izveidojās apzīmējums zemei otrpus (no Persijas puses skatoties) Indas upei. Plašāku pielietojumu šis termins ieguva Mogulu impērijas laikā, kad tie šādi sauca savu domīniju ar centru Deli.

## Atsauces

## Ārējās saites
Boeing 767

***Boeing 767*** ir ASV aviobūves kompānijas *[[Boeing Commercial Airplanes]]* lielo attālumu reaktīvo divu dzinēju pasažieru lidmašīnu sērija. Šīs sērijas lidmašīnās ir sēdvietas 181—375 pasažieriem un atkarībā no modeļa tā var veikt 7130—11&nbsp;825 km lielus attālumus.

*Boeing 767* tiek ražotas kopš 1981. gada, līdz 2018. gada beigām ir uzbūvētas 1118 lidmašīnas. Pirmais lidojums ar *Boeing 767* notika . Viena *767-200ER* lidmašīna maksā 160,2 miljonus ASV dolāru, *767-300ER* — 182,8 miljonus, *767-300F* — 185,4 miljonus un *767-400ER* — 200,8 miljonus.

## Atsauces

## Ārējās saites

* ''Boeing 767''
Anonymous

***Anonymous*** ir brīvi saistīta hakeru apvienība. Tā ir pret interneta cenzūru. Viņi ir uzlauzuši vairāku valstu valdību mājaslapas, kā arī dažādu drošības korporāciju mājaslapas.

*Anonymous* biedri savu publisko tēlu veido, slēpjoties aiz stilizētas Gaja Foksa maskas.

## Atsauces
Albens Bārklijs

**Albens Viljams Bārklijs** (; dzimis , miris ) bija amerikāņu jurists un politiķis, pārstāvēja Demokrātisko partiju, bijis 35. ASV viceprezidents.

1905. gadā ticis ievēlēts apgabala advokāta amatā Makrakena apgabalā, Kentuki štatā. Pēc četriem gadiem ticis izvēlēts par apgabala tiesnesi. 1912. gadā Bārklijs tika ievēlēts ASV Pārstāvju palātā. Vietu Pārstāvju palātā saglabāja līdz 1926. gadam, kad iekļuva Senātā, kur desmit gadus — no 1937. līdz 1947. gadam — bija koalīcijas līderis un divus gadus — no 1947. līdz 1949. gadam — opozīcijas līderis. Startēja 1948. gada ASV prezidenta vēlēšanās kā prezidenta amata kandidāta Harija Trumena izvēle viceprezidenta amatam. Viceprezidenta amatā aizvadīja vienu termiņu. Kad Trumens paziņoja par nekandidēšanu uz otru termiņu, Bārklijs sāka organizēt savu prezidentālo kampaņu, taču pēc leiboristu līderu atteikšanās no ziedojumiem kampaņai Bārklija lielā vecuma dēļ viņš atsauca savu kandidatūru. 1954. gadā tika atkal ievēlēts Senātā, kur darbojās līdz savai nāvei 1956. gada aprīlī.

## Ārējās saites

* Biogrāfija
Lora Buša

**Lora Leina Velša Buša** (; dzimusi ) ir amerikāņu autore, skolotāja, bibliotekāre. Laikā no 2001. līdz 2009. gadam bijusi ASV pirmā lēdija.

1968. gadā absolvējusi Dienvidu metodistu universitāti, pēc tam kļuvusi par sākumskolas skolotāju. Pēc Teksasas universitātes Ostinā absolvēšanas strādājusi par bibliotekāri. 1977. gadā iepazinusies ar Džordžu V. Bušu, vēlāk tajā pašā gadā viņi arī apprecējās.

Politikā iesaistījusies pēc apprecēšanās, 1995. gadā līdz ar vīra ievēlēšanu Teksasas gubernatora amatā kļuvusi par Teksasas pirmo lēdiju. 2000. gadā palīdzējusi vīram ASV prezidenta vēlēšanās uzvarēt demokrātu Elu Goru. *Gallup* veiktajā aptaujā viņa tika iebalsota kā viena no populārākajām pirmajām lēdijām. 2010. gadā izdevusi savus memuārus *[[Spoken from the Heart]]*.

## Ārējās saites

* Biogrāfija
Džīns Hekmens

**Jūdžīns Elens "Džīns" Hekmens** (; dzimis , miris ) bija amerikāņu aktieris un autors.

Kļuvis pazīstams ar lomu 1967. gada filmā "Bonija un Klaids" (*Bonnie and Clyde*). Vēl ir filmējies tādās filmās kā "Franču sakarnieks" (1971), *[[The Poseidon Adventure]]* (1972), "Saruna" (1974), "Supermens" (1978) (kurā attēloja Leksu Lutoru), "Puiši no Indiānas" (*Hoosiers*, 1986), *[[Mississippi Burning]]* (1987), "Nepiedots" (1992), "Firma" (1993), "Mijkrēslis" (1995), "Ķeriet īso" (1995), "Putnubūris" (1996), "Valsts ienaidnieks" (1998), "Karaliskie Tenenbaumi" (2001) un "Zvērinātie" (2003).

Aktieris ticis nominēts piecām Amerikas Kinoakadēmijas balvām, no kurām saņēmis divas — kā labākais aktieris par lomu filmā "Franču sakarnieks" un kā labākais aktieris otrā plāna lomā par lomu filmā "Nepiedots". Saņēmis arī trīs Zelta globusa balvas un divas BAFTA kino balvas. Par lomu filmā *Mississippi Burning* ieguvis balvu "Sudraba lācis" Berlīnes Starptautiskajā kinofestivālā kā labākais aktieris.

2025. gada 26. februārī Hekmens, viņa sieva Arakava un viens no viņu trim suņiem tika atrasti miruši savās mājās Santafē pilsētā, Ņūmeksikas štatā.

## Filmogrāfija

## Atsauces

## Ārējās saites
Josifs Goldenbergs

**Josifs Goldenbergs** (, dzimis  Odesā, miris  Rīgā) bija padomju arhitekts, urbānists, kā arī interjera dizainers, kurš ir pazīstams kā viens no modernisma pionieriem Latvijas arhitektūrā.

## Biogrāfija
Dzimis Odesā pazīstama profesora ģimenē. Mācījās Parīzes Mākslas akadēmijā (1928–1929). Beidzis prestižākās Brno (Čehoslovākija) Augstākās tehniskās skolas arhitektūras nodaļu (1934). Līdz 1940 strādāja dažādās arhitektūras projektēšanas darbnīcās Vīnē, Amsterdamā, Budapeštā; 1937 Parīzē, arhitekta Lekorbizjē (*Le Corbusier*) darbnīcā. 

Kopš 1940. gada dzīvoja PSRS, bija arhitekts Kišiņevas un Frunzes projektēšanas organizācijās, bet, sākot ar 1946, bija Rīgā Latvijas Valsts Tirdzniecības un sabiedriskās ēdināšanas uzņēmumu projektēšanas institūta ("Latgiprotorg") galvenais arhitekts.

Vairākkārt ar panākumiem piedalījies konkursos. Daudzu laikmetīgu tirdzniecības uzņēmumu un interjeru projektu autors.

## Nozīmīgākās projektētās celtnes
* Liepājas universālveikals, Liepāja (1961)
* Restorāns "Jūras pērle", Bulduri, Jūrmala (1964)
* Tirdzniecības uzņēmums "Sakta", Brīvības iela (Rīga) (1964)
*Universālveikals "Bērnu pasaule" Matīsa iela (Rīga) (1963)
* "Piena restorāns" (vēlākā kafejnīca “Ainava”), Kronvalda parks, Rīga (1971)

## Literatūra
* Krastiņš J., Goldenbergs, Josifs // Saur allgemeines Künstler-Lexikon. Die Bildenden Künstler aller Zeiten und Völker. – München-Leipzig: K·G·Saur, 2008. – Bd. 57. – S. 261–262 (vācu valodā).

## Atsauces

## Ārējās saites
* "Jūras Pērle" portālā spoki.tvnet.lv
* Atmiņas par "Jūras pērli" portālā youtube.com
* Arhitektūra portālā uzdevumi.lv
2013. gada Ķīnas Grand Prix

**2013. gada Ķīnas ''Grand Prix*** (oficiālais nosaukums ***2013 Formula 1 UBS Chinese Grand Prix*** bija [[Formula 1]] . gada sezonas 3. posms, kas norisinājās 2013. gada 14. aprīlī [[Šanhajas starptautiskā trase|Šanhajas Starptautiskajā trasē]] — [[Šanhaja|Šanhajā]], [[Ķīna]]s austrumu piekrastē. Tā bija desmitā reize, kad notika  izcīņa, pirmo uzvaru sezonā guva *Ferrari* pilots [[Fernando Alonso]].

Kvalifikācijas pēdējā sesijā Sebastians Fetels, čempionāta līderis pēc pirmajiem diviem posmiem, nepabeidza nevienu apli, vienīgajā mēģinājumā kļūdoties un izbraucot no trases, līdz ar to startēja no 9. pozīcijas, bet viņa komandas biedrs Marks Vebers kvalifikācijas otrajā sesijā nobrauca trases malā dažus simtus metrus pirms boksiem degvielas spiediena dēļ un viņa rezultāts tika diskvalificēts, jo nebija iespējams sacīkšu tiesnešiem iesniegt degvielas paraugu.

No pirmās starta pozīcijas startēja [[Luiss Hamiltons]], kuram tā bija pirmā *pole position* kopš pāriešanas no *McLaren* uz *Mercedes* komandu.

==Rezultāti==

=== Kvalifikācija ===
Kvalifikācijā ātrāko apļa laiku uzrādīja [[Luiss Hamiltons]], otrais bija pirmā posma uzvarētājs [[Kimi Reikenens]], bet trešais palika [[Fernando Alonso]].



===Sacīkste===


==Kopvērtējums pēc sacīkstēm==


;Braucēju čempionāts


;Komandu čempionāts



* <small>*'Piezīme''': abās punktu ieskaitēs parādītas tikai pirmās piecas pozīcijas.

## Atsauces
Zunda šaurums

**Zunda šaurums** () ir jūras šaurums, kas savieno Indijas okeānu ar Javas jūru starp Indonēzijai piederošajām Javas un Sumatras salām. Šaurumā vairākas salas, tajā skaitā Rakatas salas — 1883. gadā eksplodējušā Krakatau vulkāna atliekas. Nosaukums cēlies no sundu tautas, kas apdzīvo šauruma piekrasti.

## Atsauces

## Ārējās saites
Andrejs Cīrulis

**Andrejs Cīrulis** (dzimis , miris ) bija latviešu žurnālists un sabiedrisks darbinieks, Trešās atmodas notikumu dalībnieks. Atmodas laikā bija avīzes “Padomju Jaunatne” galvenais redaktors.

Bijis Latvijas Tautas frontes (LTF) organizācijas komitejas loceklis, LTF 1. un 2. sasaukuma Domes un valdes loceklis, PSRS Tautas deputāts no LTF saraksta, Latvijas Kultūras fonda valdes prezidija loceklis, Latvijas PSR Žurnālistu savienības valdes prezidija loceklis.

## Dzīvesgājums
Dzimis  Vandzenes pagastā. Mācījās Līgatnes vidusskolā, strādāja Līgatnes papīrfabrikā, bija laikraksta “Līgatnes Papīrnieks” redaktors. Vēlāk strādāja par Latvijas Radio Lauksaimniecības nodaļas vadītāju, bija laikraksta “Cīņa” redaktora vietnieks.

Perestroikas laikā organizēja grāmatas “Jūrmalas dialogi” sagatavošanu un izdošanu par PSRS — ASV Čatokvas konferenci Jūrmalā 1986. gada septembrī (konferencē ASV vēstnieks Džeks Metloks, būdams Jūrmalā, publiski apliecināja, ka ASV nekad nav atzinušas Baltijas inkorporāciju PSRS).
Bija viens no iniciatoriem V. Lāča Valsts bibliotēkas grāmatu glābšanas kampaņai, kas vainagojusies ar Latvijas PSR Ministru Padomes lēmuma pieņemšanu un līguma slēgšanu ar Gunāru Birkertu par bibliotēkas jaunas ēkas (Gaismas pils) celtniecību.

Piedalījās mītiņu organizēšanā 1988. gada 25. martā un 14. jūnijā, būdams tolaik populārā Latvijas dienas laikraksta “Padomju Jaunatne” (vēlāk “Latvijas Jaunatne”) redaktors. 1988. gada 19. jūlijā “Padomju Jaunatne” publicēja aicinājumu veidot Latvijas Tautas fronti (LTF).
Būtiski ietekmēja daudzus Trešās Atmodas procesus un iniciatīvas, tai skaitā sarkanbaltsarkanā karoga atzīšanu, latviešu valodas kā valsts valodas statusa apstiprināšanu.

Laikraksti “Padomju Jaunatne” un “Sovetskaja molodež” 1988. gada 19. maijā rosināja Latvijas iedzīvotājus telefonaptaujā nosaukt savus pārstāvjus uz Vissavienības Kompartijas XIX konferenci, uz Maskavu brauca arī tautas atbalstītie Jānis Peters, Anatolijs Gorbunovs, Ēriks Hānbergs, Ivars Priedītis un arī Dainis Īvāns, kurš bez plaša mēroga sabiedriska atbalsta par Vissavienības partijas XIX konferences delegātu noteikti nebūtu kļuvis.

2011. gadā ar domubiedriem izveidoja resursu internetā ar Trešās atmodas vēstures materiāliem “Barikadopēdija”. 2015. gadā ievēlēts par “Līgatnes novada gada cilvēku 2015” par ieguldījumu Līgatnes vēstures apkopošanā un popularizēšanā.

### Politiskie amati
1989. gadā Andreju Cīruli ievēlēja par PSRS Tautas deputātu.
1990. gadā kā LTF kandidāts viņš Jēkabpils vēlēšanu apgabalā kandidēja LPSR Augstākās padomes vēlēšanās, taču netika ievēlēts.
No 1994. līdz 1997. gadam bija Rīgas domes deputāts no partijas “Saimnieks”.
1998. gadā kandidēja 7. Saeimas vēlēšanās no Nacionālās Progresa partijas, taču netika ievēlēts.

## Apbalvojumi
* Triju Zvaigžņu ordenis 
* 1991. gada barikāžu dalībnieka piemiņas zīme

## Atsauces

## Ārējās saites
* Barikadopēdija
Austrijas Marija Luīze

**Marija Luīze** (), pilnā vārdā **Marija Ludovika Leopoldina Franciska Terēze Jozefa Lūcija fon Hābsburga-Lotringene** (; dzimusi , mirusi ), bija Austrijas imperatora Franča II meita un Napoleona otrā sieva.

Marija Luīze piedzima Vīnē, bija Austrijas imperatora Franča II un viņa otrās sievas Neapoles Marijas Terēzes vecākais bērns. Viņa uzauga laikā, kad Austrija gandrīz nepārtraukti karoja ar Franciju Napoleona karos, parasti neveiksmīgi.

Marijas Luīzes laulības tika noorganizētas pēc Piektās koalīcijas, kura ietilpa arī Austrija, sakāves un Šenbrunnas līguma noslēgšanas 1809. gada 14. oktobrī. Tā kā Napoleona pimajai sievai Žozefīnei de Boarnē nebija bērnu, 1810. gadā Napoleons no viņas šķīrās. 1810. gada 11. martā Marija Luīze bez paša Napoleona klātbūtnes tika salaulāta Vīnē, bet 1810. gada 1.—2. aprīlī — Parīzē.

1811. gada 20. martā pārim piedzima bērns — Napoleons II. 1812. gada maijā pirms Napoleona iebrukuma Krievijā Marija Luīze pavadīja Napoleonu līdz Drēzdenei. Pēc Napoleona sakāves Krievijā izveidojās Sestā koalīcija pret Napoleonu, kurā ietilpa arī Marijas Luīzes dzimtene Austrija, tomēr viņa saglabāja lojalitāti Napoleonam.

Pēc Napoleona sakāves un izsūtījuma uz Elbas salu Marija Luīze tika iecelta par Parmas hercogieni, kur viņa valdīja līdz savai nāvei 1847. gadā. Dēls Napoleons II tika viņai atņemts un izaudzināts Vīnē. Pati viņa vēl divreiz morgāniski apprecējās.

## Ārējās saites
Kežmarokas apriņķis

**Kežmarokas apriņķis** () ir Slovākijas Prešovas apgabala administratīvā iedalījuma vienība. Robežojas ar Prešovas apgabala Stara Ļubovņas, Sabinovas, Levočas un Popradas apriņķiem, kā arī Poliju.

## Ārējās saites
*
Kežmaroka

**Kežmaroka** () ir pilsēta Slovākijas austrumos, Prešovas apgabala Kežmarokas apriņķa centrs pie Popradas upes tradicionālajā Spišas novadā.

Pilsēta atrodas koka luterāņu baznīca (*Kostol Najsvätejšej Trojice*), kas kopā ar citiem objektiem iekļauta UNESCO Pasaules mantojumā.

## Vēsture
Rakstos pirmoreiz minēta 1251. gadā. Tāpat kā visa Slovākija, gadsimtiem bijusi Ungārijas sastāvā. Attīstījusies kā tirdzniecības centrs - pilsētas vāciskais nosaukums *Kesmark* radies no *Käsemarkt* (siera tirgus). 15. gadsimtā kļuva par karaļa brīvpilsētu. Pilsēta attīstījās kā feodāļu dzimtas Tekelu (*Thököly*) rezidence. Līdz Otrajam pasaules karam pilsētā bija ievērojama vācu un ebreju minoritāte.

## Cilvēki
Pēc etniskā sastāva vairums pilsētas iedzīvotāju ir slovāki (95,21 %). Pēc reliģiskās piederības - katoļi (77,5 %), luterticīgie (4,83 %).

Kežmaroka ir hokejista Ļuboša Bartečko un Transilvānijas prinča Imres Tekeli dzimtā pilsēta.

No 1810. līdz 1814. gadam Kežmarokas licejā mācījās nacionālās atmodas darbinieks Pavels Jozefs Šafāriks (*Pavel Jozef Šafárik*, 1795-1861).

## Atsauces

## Ārējās saites
Karimatas šaurums

**Karimatas šaurums** () ir jūras šaurums, kas savieno Javas jūru ar Natunas jūru un tālāk ar Dienvidķīnas jūru. Izvietojies starp Indonēzijai piederošajām Kalimantānas un Belitunas salām. Šaurumā daudz salu, koraļļu rifu, lielākās ir Karimatas salas, no kurām cēlies šauruma nosaukums.

## Atsauces
Natunas jūra

**Natunas jūra** () ir malas jūra Dienvidaustrumāzijā, Starptautiskās Hidrogrāfijas organizācijas dokumentos tiek pieskaitīta Dienvidķīnas jūrai. Izvietojusies starp Malakas pussalu un Sumatras salu rietumos, Kalimantānu austrumos un Anambasas un Natunas salām ziemeļos. Rietumos Malakas šaurums to savieno ar Andamanu jūru, bet Karimatas šaurums dienvidos — ar Javas jūru. Natunas jūras ziemeļdaļā ievērojami naftas un gāzes krājumi. Jūrā daudz salu un koraļļu rifu.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Government Regulation No. 61 of 1998 on the list of geographical coordinates of the base points of the archipelagic baselines of Indonesia in the Natuna Sea
Satrakotais vērsis

**"Satrakotais vērsis"** () ir 1980. gada amerikāņu biogrāfiskā sporta drāma, kuras režisors ir Mārtins Skorsēze. Filmas sižeta pamatā ir Džeika Lamotas 1970. gadā izdotie memuāri *Raging Bull: My Story*. Filma ir par vidējā svara bokseri Džeiku Lamotu, itāļu amerikāņu vidējā svara bokseri, kura izturēšanās izjauc attiecības ar sievu un ģimeni. Galvenās lomas filmā atveido Roberts De Niro, Ketija Moriartija, Džo Peši, kā arī Nikolass Kolasanto, Terēza Saldana un Frenks Vinsents.

Sākotnēji filma saņēma dažādu novērtējumu, kā arī kritiku par vardarbīgo filmas saturu, taču mūsdienās tā tiek uzskatīta par vienu no visu laiku labākajām filmām. Amerikas Kinoinstitūts to ierindoja pirmajā vietā 10 labāko sporta filmu sarakstā. "Satrakotais vērsis" tika nominēts astoņām Amerikas Kinoakadēmijas balvām, tai skaitā kā labākā filma, tomēr tika iegūtas tikai divas balvas.

## Atsauces

## Ārējās saites
Bēdīgi slavenie mērgļi

**"Bēdīgi slavenie mērgļi"** () ir 2009. gada kara filma, kuras scenārists un režisors ir Kventins Tarantīno. Filmā tiek parādīta divu izdomātu Nacistiskās Vācijas vadoņu slepkavība. Galvenās lomas filmā atveido Breds Pits, Kristofs Valcs, Maikls Fasbenders, Īlaijs Rots, Diāna Krīgere, Daniels Brīls, Tils Šveigers un Melānija Lorāna.

Filma guva komerciālus panākumus, gūstot 321 miljonu ASV dolāru lielus ieņēmumus, tādējādi tā tobrīd bija Tarantīno visvairāk nopelnījusī filma. "Bēdīgi slavenie mērgļi" tika nominēti astoņām Amerikas Kinoakadēmijas balvām, tai skaitā kā labākā filma, tomēr saņēma tikai vienu balvu (Kristofs Valcs par labāko otrā plāna lomu).

2016. gada BBC 100 labāko 21. gadsimta filmu sarakstā "Bēdīgi slavenie mērgļi" ierindojās 62. vietā.

## Atsauces

## Ārējās saites

*
Vilis Biļķins

**Vilis Biļķins** (1887-1974) bija latviešu skolotājs un vēsturnieks, Rīgas pilsētas Vēstures arhīva direktors (1935-1944).

Pētīja Indriķa hroniku un Atskaņu hroniku, zemgaļu un kuršu brīvības cīņas, dzimtļaužu bēgšanu uz Rīgu.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1887. gada 4. jūlijā Zālītes pagasta "Kēniņos". Pēc Pirmā pasaules kara 1919. gadā Vladivostokā iestājās Imantas pulkā, 1927. gadā beidza Latvijas Universitātes Vēstures fakultāti.
Bija vēstures skolotājs  Rīgā un Jelgavā (1928-1935), Rīgas pilsētas Vēstures arhīva direktors (1935-1944). Vairākkārt bija studiju ceļojumos ārzemēs.

Otrā pasaules kara beigās piedalījās Rīgas pilsētas Vēstures arhīva evakuācijā uz Čehoslovākiju. Latviešu ģimnāzijas skolotājs Minhenē (1945-1947), Baltijas Universitātes lektors (1946-1949).  
Pēc tam dzīvoja Lucernā un Bīlefeldē, kur turpināja pētījumus par Latvijas un Austrumprūsijas viduslaiku vēsturi. Izveidoja Latvijas senvēstures historiogrāfiju, to attīrot no agrāk pieļautajām romantiski nacionālajām hipotēzēm un pakļaujot zinātniski pamatotai kritikai.

Miris 1974. gada 14. jūlijā Bīlefeldē.

## Darbi
* Livonijas Indriķa chronika vidus laiku gara gaismā. Rīga: 1931. - 109 lpp.
* Nameiķis un viņa laikmets. Rīga: 1935. - 33 lpp.
* Viestarts kā zemgaliešu valstsvīrs. Latviešu kultūras institūta izdevums, 1953. - 56 lpp.
* Šauļu teritorijas senie iedzīvotāji. Ceļa zīmes. 1955. - 378. lpp.
* Indriķa chronikas autors: mīts un patiesība. Senatne, 1958, - 59 lpp.
* Kursa un kuršu cīņas. Pilskalns, 1967. - 285 lpp. 
* Zemgaliešu brīvības cīņas. Otrs papildināts izdevums. Mineapole: Sēļzemnieka apgāds, 1973. - 256 lpp.
* Sēlija un Dienvidkursa. Mineapole: Sēļzemnieka apgāds, 1992. - 221 lpp.

## Atsauces
Bavārijas Elizabete

**Bavārijas Elizabete**, pilnā vārdā **Bavārijas hercogiene Elizabete Amālija Eiženija** (; dzimusi , mirusi ), bija Austroungārijas imperatora Franča Jozefa I sieva un Austrijas imperatore — konsorte, Ungārijas karaliene. Bērnībā, tuvu draugu aprindās, kā arī mūsdienās biežāk saukta par **Sisī** (). Mūsdienās kļuvusi par Austrijas un Austroungārijas kultūras ikonu.

Dzimusi Bavārijas hercoga Maksimiliāna Jozefa ģimenē. 1853. gadā Franča Jozefa I māte Sofija vienojās par laulībām ar Elizabetes vecāko māsu Helēnu. Tomēr pēc tam, kad Bādišlā notika Franča Jozefa pirmā tikšanās ar Helēnas ģimeni, viņš paziņoja savai mātei, ka precēs Helēnas jaunāko māsu Elizabeti. 1854. gada 24. aprīlī pāris apprecējās. Galmā Elizabete bija pazīstama ar savu jautro un neatkarīgo raksturu. Pēc dēla Rūdolfa pašnāvības 1889. gadā vairījās publiskās dzīves un bieži uzturējās ārzemēs.

1898. gadā Elizabeti Ženēvā nogalināja itāļu anarhists Luidži Lukeni.

Par Bavārijas Elizabetes dzīvi ir veidoti daudzi mākslas darbi, piemēram, seriāls "Sisi" (2021—2024).
## Atsauces

## Ārējās saites
Austrijas Elizabete

**Austrijas Elizabete** var būt

*Elizabete Habsburga (*Elżbieta Rakuszanka*, 1436—1505) — Polijas karaliene-konsorte, Kazimira IV sieva.
*Bavārijas Elizabete, saukta **Sisī** (*Elisabeth von Österreich-Ungarn*, 1837—1898) — Austrijas imperatore-konsorte, Franča Jozefa I sieva.
Spišska Bela

**Spiška Bela** () ir pilsēta Slovākijas austrumos, Prešovas apgabala Kežmarokas apriņķī tradicionālajā Spišas novadā pie Popradas upes. Pilsētā Strāžku pilī atrodas Slovākijas Nacionālā mākslas muzeja (*Slovenská národná galéria*) filiāle.

## Vēsture
Rakstos pirmoreiz minēta 1263. gadā. Atšķirībā no citām Slovākijas pilsētām, kas gadsimtiem ietilpa Ungārijā, Spišska Bela no 1412. līdz 1772. gadam, kad notika Polijas dalīšanas, ietilpa Polijā. Svētās Romas imperators Sigismunds 1412. gadā to iznomāja Polijai.

## Cilvēki
Pēc etniskā sastāva vairums pilsētas iedzīvotāju ir slovāki (94,82%), čigāni (3,18%). Pēc reliģiskās piederības: katoļi (85,46%), bez reliģiskās piederības (4,61%), luterāņi (3,49%).

Spišska Bela ir zinātnieka Jozefa Pecvala (*Joseph Petzval*, 1807—1891) dzimtā pilsēta. Pilsētā ir viņam veltīts muzejs.

## Ārējās saites
*
Rihards Zigmondi

**Rihards Ādolfs Zigmondi** (, dzimis , miris ) bija ungāru izcelsmes austriešu/vācu ķīmiķis, 1925. gada Nobela prēmijas ķīmijā laureāts par pētījumiem koloīdos.

## Dzīvesgājums
Dzimis Vīnē zobārsta ģimenē. Studēja Vīnē un Minhenē, kur 1889. gadā ieguva doktora grādu. Strādājis stikla rūpniecībā, kur izpētījis koloīdā materiāla — sarkanā stikla (, ) veidošanās mehānismu. Veicis pētījumus Berlīnē, Grācā, Jēnā. Kompānijas *[[Zeiss]]* uzdevumā pilnveidojis ultramikroskopu.

## Ārējās saites

*Rihards Zigmondi Nobela prēmijas mājaslapā
Spišska Stara Vesa

**Spišska Stara Vesa** () ir pilsēta Slovākijas austrumos, Prešovas apgabala Kežmarokas apriņķī tradicionālajā Spišas novadā pie Dunajecas upes.

## Vēsture
Rakstos pirmoreiz minēta 1272. gadā. Tāpat kā visa Slovākija, gadsimtiem bijusi Ungārijas sastāvā. Viduslaikos vairākas reizes bija Ungārijas un Polijas karaļu tikšanās vieta.

## Cilvēki
Pēc etniskā sastāva vairums pilsētas iedzīvotāju ir slovāki (93,76 %), čigāni (4,50 %). Pēc reliģiskās piederības - katoļi (93,25 %).

## Ārējās saites
*
Samaras jūra

**Samaras jūra** (, ) ir Klusajam okeānam piederīga starpsalu jūra Filipīnu arhipelāgā. To norobežo Lusonas sala ziemeļos, Samaras sala austrumos, Leites sala dienvidos un Masbates sala rietumos. Sanbernardino šaurums ziemeļaustrumos to savieno ar Filipīnu jūru, Tikao un Masbates šaurumi ziemeļrietumos — ar Sibujanas jūru, šaurums dienvidrietumos — ar Visaju jūru un Sanhuaniko šaurums dienvidos — ar Leites līci. Jūrā daudz salu, lielākā no kurām ir Bilirana.

## Salas un reljefs

Jūras akvatorijā atrodas daudzas salas, no kurām lielākā ir Bilirana. Jūras dibena reljefs ir samērā sarežģīts, ar vairākām zemūdens grēdām un kanjoniem, kas veidojušies tektoniskās aktivitātes rezultātā. Reģions atrodas Klusā okeāna "Uguns lokā" (*Pacific Ring of Fire*), kas nosaka paaugstinātu seismisko un vulkānisko aktivitāti apkārtnē.

## Okeanogrāfiskie parametri
Samaras jūras ūdens temperatūra gada laikā ir vidēji 27–30 °C, sāļums ir tuvs okeāniskajam (ap 34–35 ‰). Jūra ir būtiska ūdens masu apmaiņai starp Kluso okeānu un iekšējiem Filipīnu jūras baseiniem. Dominējošie straumju virzieni mainās atkarībā no musonu sezonām – ziemeļaustrumu musons (*amihan*) un dienvidrietumu musons (*habagat*) ietekmē ūdens cirkulāciju, barības vielu sadalījumu un zvejas apstākļus.

## Ekoloģija
Samaras jūra ir bioloģiski bagātīga zona, kurā sastopamas dažādas koraļļu rifu ekosistēmas, mangrovju meži un seklūdens zālāji. Tā ir nozīmīga zivju nārsta vieta un būtisks resurss vietējām zvejniecībām. Taču pārzveja, piesārņojums un klimata pārmaiņas (piemēram, koraļļu balināšanās) rada draudus reģiona bioloģiskajai daudzveidībai.

## Atsauces

## Ārējās saites
Sibujanas jūra

**Sibujanas jūra** (, ) ir Klusajam okeānam piederīga starpsalu jūra Filipīnu arhipelāgā. To norobežo Lusonas sala ziemeļos un ziemeļaustrumos, Masbates sala austrumos, Panajas sala dienvidos un Mindoro sala rietumos. Verdes salas šaurums ziemeļrietumos to savieno ar Dienvidķīnas jūru, Tablasas šaurums dienvidrietumos — ar Sulu jūru, Hintololo šaurums dienvidaustrumos — ar Visaju jūru un Tikao un Masbates šaurumi austrumos — ar Samaras jūru. Jūrā daudz salu, lielākās no kurām ir Marinduke, Tablasa un Sibujana.

## Atsauces

## Ārējās saites
Visaju jūra

**Visaju jūra** (, ) ir Klusajam okeānam piederīga starpsalu jūra Filipīnu arhipelāgā. To norobežo Masbates sala ziemeļos un Visaju salas (Leite — austrumos, Sebu un Negrosa — dienvidos, Panaja — rietumos). Hintololo šaurums ziemeļrietumos to savieno ar Sibujanas jūru, šaurumi austrumos un dienvidaustrumos — ar Samaras un Kamotu jūrām, Paņonas šaurums dienvidrietumos — ar Boholas jūru un Gimarasas šaurums rietumos — ar Sulu jūru. Jūrā daudz salu, lielākā no tām ir Bantaiana.

## Atsauces

## Ārējās saites
Pavels Jozefs Šafāriks

**Pavels Jozefs Šafāriks** (, dzimis , miris ) bija Slovākijā dzimis Austrijas/Ungārijas slāvu (čehu, slovāku, serbu) nacionālās atmodas darbinieks. Šafāriks bija filologs, dzejnieks, viens no pirmajiem slāvistiem, vēsturnieks un etnogrāfs. Strādājis par skolotāju, publicistu un Prāgas Universitātes bibliotēkas vadītāju. Lielākoties rakstīja vāciski un čehiski.

## Dzīvesgājums
Dzimis Kobeljarovo ciemā protestantu mācītāja un skolotāja ģimenē. Mācījās skolās Rozņavā, Dobšinā un licejā Kežmarokā. No 1815. līdz 1817. gadam studēja Jēnas Universitātē. Atgriežoties no Jēnas, mēnesi pavadīja Prāgā, kur iepazinās ar Josefu Dobrovski. No 1817. līdz 1819. gadam strādāja par skolotāju Bratislavā (tolaik Presburgā), kur uzturēja kontaktus ar Františeku Palacki. Trīspadsmit gadus, no 1819. līdz 1833. gadam bija ģimnāzijas direktors un skolotājs Novi Sadā (mūsdienās Serbijā). No 1833. gada līdz savai nāvei dzīvoja Prāgā, strādādams Prāgas Universitātē.

## Uzskati un darbi

Pavels Jozefs Šafāriks pēc uzskatiem pieskaitāms panslāvistiem. Savā darbībā centās tuvināt Bohēmijas, Morāvijas un Slovākijas (tolaik Augšungārijas) slāvus (mūsdienu čehus un slovākus). Vēstures un etnogrāfijas darbos jūtama romantisma ietekme. Pētījumos citu starpā balstījās uz mūsdienu uzskatos viltotiem avotiem jeb t.s. Zelenas Horas rokrakstu (*rukopis zelenohorský*) un Dvurkrāloves rokrakstu (*rukopis královédvorský*). Pazīstamākais Šafārika darbs ir 1837. gadā publicētais *Slovanské starožitnosti*, pirmā lielā grāmata par Habsburgu impērijas slāvu vēsturi un kultūru.

## Ārējās saites
Silvēns Šavanels

**Silvēns Šavanels Albira** (; dzimis ) ir bijušais Francijas šosejas riteņbraucējs. Arī viņa brālis Sebastjēns Šavanels arī bija profesionāls riteņbraucējs. Silvēns Šavanels bija vispusīgs braucējs, kurš uzvarēja gan sprinta finišos, gan individuālajā braucienā un bija labs ziemeļu klasiku braucējs, profesionāļa karjeras laikā gūstot 45 uzvaras.

Šavalels startēja 18 *[[Tour de France]]* velobraucienos pēc kārtas (2001—2018), nefinišējot tikai divreiz. Uzvarēja trijos šo sacensību posmos, kā arī divas reizes saņēma cīnītāja balvu.

Šavalels uzsāka savu profesionālos karjeru 2000. gadā Žana Renē Bernaido komandā *[[Team Europcar|Bonjour]]*. Viņš ir kreilis.

## Sasniegumi lielajās tūrēs

Piezīme: IZST — izstājās

## Atsauces

## Ārējās saites

* Fanu klubs
* Tour de France rezultāti

* ''Palmares'' ''Cycling Base'' vietnē 
* Chavanel pakt eindzege Driedaagse na winst in tijdrit
Kamotu jūra

**Kamotu jūra** () ir Klusajam okeānam piederīga starpsalu jūra Filipīnu arhipelāgā. Izvietojusies starp Visaju salām: austrumos — Leite, dienvidos — Bohola, rietumos — Sebu. Šaurumi to savieno ar Visaju jūru ziemeļos un Boholas jūru dienvidos. Jūrā daudz salu, lielākās — Kamotu salas.

## Atsauces

## Ārējās saites
Austrālija 31—0 ASV Samoa

[thumbnail|[Ārčijs Tompsons šajā mačā guva 13 vārtus]]
**Visu laiku lielākā uzvara izlašu [[futbols|futbola]] spēlēs** bija 2002. gada FIFA Pasaules kausa kvalifikācijas spēlē starp Austrāliju un ASV Samoa. Tā notika , un Austrālija uzvarēja ar 31—0. Iepriekšējais rekords arī piederēja Austrālijas izlasei, kas divas dienas pirms šī mača uzvarēja Tongu ar 22—0. Iepriekšējais rekords pirms šīm divām spēlēm bija Kuveitas uzvara pār Butānu ar 20—0 2000. gada Āzijas kausa kvalifikācijas spēlē. Rekordu pārspēja arī Austrālijas izlases uzbrucējs Ārčijs Tompsons, kurš šajā spēlē guva 13 vārtus. Dāvids Zdirličs šajā mačā guva 8 vārtus, kas ir otrais labākais rezultāts kopš Otrā pasaules kara.

Šis mačs izraisīja plašas diskusijas par kvalifikācijas turnīru formātu. Austrālijas izlases treneris un Tompsons uzskatīja, ka būtu jāievieš priekšsacīkšu kārta, lai izvairītos no šādiem nevienlīdzīgiem mačiem, un izteica savu viedokli FIFA. Tā ieviesa priekšsacīkšu kārtu 2006. gada Pasaules kausa Okeānijas zonas kvalifikācijai. Konkurentu nevienlīdzīgais līmenis arī ietekmēja to, ka Austrālija pārcēlās uz Āzijas Futbola konfederāciju.

## Atsauces
Luisa Leina

**Luisa Leina** () ir tēls *[[DC Comics]]* izdotajos komiksos par supervaroni Supermenu. Tēlu izveidoja amerikāņu rakstnieks Džerijs Sīgels un Kanādā dzimušais mākslinieks Džo Šusters. 1938. gadā viņa parādījās *[[Action Comics]]* pirmajā numurā (1938. gada jūlijs), kā arī vēlāk parādījās radio un televīzijas seriālos, filmās, laikrakstu slejās un datorspēlēs. Viņa ir Supermena lielākā mīlestība, dažādās versijās arī viņa sieva. Tāpat kā Supermena slepenā identitāte Klārks Kents, arī Leina strādā Metropoles laikrakstā *Daily Planet*.

Leinas tēlu izveidoja, ietekmējoties no daudziem reāliem cilvēkiem. Izskatu aizguva no modeles (nākamās Sīgela sievas) Džoannas Kārteres. Viņas personību ņēma no aktrises Glendas Ferelas attēlotās reportieres 1930. gados — Torčijas Bleinas. Sīgels tēlam piešķīra aktrises Lolas Leinas vārdu, kas arī tēloja Bleinu vienā filmā.

## Ārējās saites
*
Leina

**Leina** var būt:
* Leina (pilsēta) — pilsēta Vācijā;
* Daiena Leina — amerikāņu aktrise;
* Nensija Leina — Austrālijas šahiste;
* Līza Leina — ASV šahiste;
* Luisa Leina — komiksu tēls.

## Skatīt arī
* Leins