open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Huaiaņa

**Huaiaņa** (, ) ir prefektūras līmeņa municipalitāte Dzjansu provincē Ķīnas austrumos. Līdz 2001. gadam tika dēvēta par **Huaijiņu** (淮阴, *Huáiyīn*). Izvietojusies provinces vidusdaļā pie Huaihe upes. Robežojas ziemeļrietumos ar Sucjaņu, ziemeļos — ar Liaņjuņganu, austrumos — ar Jaņčenu un Jandžou, bet dienvidos — ar Aņhui provinci. Bijušā Ķīnas premjerministra Džou Eņlaja un rakstnieka U Čeneņa dzimtā pilsēta.

## Vēsture
Huaiaņa izvietojusies Dzjanhuai līdzenumā Huaihes krastā, kuras biežie un neprognozējami pali ietekmējuši pilsētas vēsturi. Municipalitātes teritorijā ir divi lieli ezeri — Hundzehu un Gaojouhu, kas izveidojušies, upei pārplūstot un mainot gultni.

486. gadā cauri šim apvidum tika izrakts kanāls, kas savienoja Huanhe un Jandzi un vēlāk attīstījās par Lielo Ķīnas kanālu. Kanāls deva impulsu reģiona attīstībai, bet atsevišķa Huaiaņas administrācija tika izveidota tikai Minu dinastijas laikā. 1941. gadā tika izveidots Huaijiņas speciālais rajons, kurā ietilpa 10 apriņķi. 1950. gadā blīvi apbūvētajā teritorijā tika izveidota Cjindzjanas (清江, *Qīngjiāng*) pilsēta. Vēlākos gados pilsētai augot vairāku administratīvo pārkārtojumu rezultātā tika izveidota Huaiaņas municipalitāte, kuras urbanizētajā centrā dzīvo vairāk par 1,5—2 miljoni iedzīvotāju.

## Atsauces

## Ārējās saites
Voldemārs Šmidbergs

**Voldemārs Šmidbergs** (dzimis , miris 1975. gada jūnijā) bija latviešu svarcēlājs, cīkstonis, sporta tiesnesis, fotogrāfs un sporta kolekcionārs.

## Biogrāfija
Voldemārs Šmidbergs dzimis un uzaudzis Āgenskalnā. Jau skolas gados aizrāvās ar sportu — ar zēniem spēlēja futbolu, brauca ar divriteni, ziemā slidoja uz Māras dīķa ledus. Vēlāk viņš pievērsās svarcelšanai un cīņas sportam. 1910. gadā iestājās sporta biedrībā "Amatieris".  V. Šmidberga sporta gaitas pārtrauca Pirmais pasaules karš, tā gaita viņu aizveda Iekškrievijā, no turienes dzimtenē viņš atgriezās tikai divdesmito gadu sākumā. Pēc kara kājas ievainojuma dēļ Šmidbergs nodarboties ar sportu vairs nevarēja, taču viņš kļuva par smagatlētikas sacensību tiesnesi un organizatoru, darbojās sporta kluba "Amatieris", 2. Rīgas Atlētu kluba un Latvijas Smagatlētikas savienības valdēs. V. Šmidbergs bija viens no 1936. gadā Rīgā, Salamonska cirkā, notikušo 1. Eiropas amatieru grieķu-romiešu cīņas meistarsacīkšu organizatoriem. Sporta biedrībā „Amatieris” V. Šmidbergs iepazinās un sadraudzējās ar velo un moto sportistu, pēc profesijas gravieri Kārli Vītoliņu (1872—1953). 1938. gadā, kad Vītoliņš atzīmēja savu 50 gadu darbību sporta laukā, laikrakstā "Sporta Pasaule" V. Šmidbergs rakstīja: "Ja kādreiz Latvijas sportam radīsies sporta muzejs, tad jubilāra novēlējums ir visas viņa godalgas, balvas, vaiņagus un mākslas ratus, kuru skaits ap desmit, nodot glabāšanā minētā muzejā nākamām paaudzēm."

Pēc ceturtdaļgadsimta viņš pats uzrakstīja līdzīgu testamentu, jo savu nelielo māju bija pārvērtis par privātu muzeju, kur bija savācis ap 10 000 dažādu ar Latvijas sportu saistītu eksponātu. Daudzas V. Šmidberga kolekcijas tagad nodotas Latvijas Sporta muzejam un sastāda tā pamatfondu.

Voldemārs Šmidbergs vairāk nekā 40 gadus strādājis poligrāfijas nozarē. Viņa vaļasprieks bija fotografēšana. Ar to viņš bija iepazinies jau 17 gadu vecumā, strādādams par mācekli pie gaišreģa Eižena Finka.

V. Šmidbergs miris 1975. gadā Rīgā.

## Skatīt arī
* Latvijas Sporta muzejs

## Atsauces

## Ārējās saites
* 
* 
*
Hundzehu

**Hundzehu** (, *Hóngzé Hú*) ir liels saldūdens ezers Ķīnā, Dzjansu provincē, ceturtais lielākais Ķīnas saldūdens ezers. Izvietojies Huaihe lejtecē. 

12. gadsimtā ezera platība palielinājās četras reizes, kad tam cauri plūstošā Huaihe vairs nevarēja pa veco gultni notecēt uz jūru un izplūda Dzjanhuai līdzenumā. Huanhes upe pēc kārtējiem paliem bija mainījusi savu izeju uz jūru, par jauno noteci izmantojot Huaihes lejteci. Huanhes ar alūviju bagātais ūdens īsā laikā izveidoja sanesu slāni, kas liedza Huaihes ūdeņiem noplūst pa veco gultni, kā rezultātā tika applūdinātas ievērojamas teritorijas, ieplakās izveidojot vairākus ezerus, lielākais no kuriem ir Hundzehu. Rezultātā Huaihe izlauza ceļu dienvidu virzienā uz Jandzi. Tagadējais ezera apjoms izveidojās pēc kārtējiem paliem 1680. gadā, kad tika pilnībā nopludināta Sidžou pilsēta kā arī netālais 14. gadsimta Minu mauzolejs, kuru no jauna atklāja tikai 1960. gados.

Ezera ūdeņu novadīšanai izbūvēti vairāki kanāli, ezera līmenis tiek regulēts ar aizsprostiem.

## Atsauces

## Ārējās saites
Alūksnes pareizticīgo baznīca

**Alūksnes Svētās Trīsvienības pareizticīgo baznīca** ir Latvijas pareizticīgās baznīcas dievnams Alūksnes novada Alūksnē.

Pareizticīgo draudze Alūksnē darbojas kopš 1845. gada. Līdz 1848. gadam pareizticībā pārgāja 1663 alūksniešu. 1873. gadā baronese Helēna fon Fītinghofa piešķīra draudzei muižas zemi, bet 1895. gadā tur tika uzcelta baznīca. No laukakmens un ķieģeļiem celtā ēka atspoguļo neoromānikas un bizantiešu stila ietekmi. Ap 1930. gadu draudzē bija 1180 locekļu. Dievkalpojumu noturēja latviešu, igauņu un krievu valodās. Kopš 1998. gada ēka ir vietējas nozīmes arhitektūras piemineklis.

## Ārējās saites
Svarcelšana 1896. gada vasaras olimpiskajās spēlēs

**[[Svarcelšana]] [[1896. gada vasaras olimpiskās spēles|1896. gada vasaras olimpiskajās spēlēs]]** bija viens no deviņiem sporta veidiem, kas bija iekļauti olimpisko spēļu programmā. Svarcelšanas sacensības notika 7. aprīlī Panatinaiko stadionā. Sportisti varēja sacensties divās disciplīnās — grūšanā ar vienu roku un grūšanā ar abām rokām. Disciplīnas nebija sadalītas svara kategorijās. Svarcelšanā startēja 7 sportisti no 5 valstīm.

Par čempionu grūšanā ar vienu roku uzvarēja Lielbritānijas sportists Lonsestons Eliots, bet grūšanā ar abām rokām par čempionu kļuva Dānijas sportists Vigo Jensens. Viņi abi arī ieguva medaļas, katrs otrā disciplīnā. Līdz ar to gan Dānija, gan Lielbritānija izcīnīja pa divām olimpiskajām medaļām, 1 zelta un 1 sudraba medaļu.

## Kalendārs

## Medaļnieki
Šīs medaļas piešķīra Starptautiskā Olimpiskā komiteja ar atpakaļejošu datumu; Spēļu laikā uzvarētājiem tika piešķirta sudraba medaļa, bet turpmākās vietas netika apbalvotas.

### Sportisti ar vairākām medaļām

### Medaļu sadalījums starp valstīm

## Pārstāvētās valstis un sportisti
Svarcelšanā startēja septiņi sportisti no piecām valstīm.

### Valstis
*Iekavās uzrādīts sportistu skaits no valsts.*
* 
* 
* 
* 
* 

### Sportisti

## Atsauces

## Ārējās atsauces
*  (Digitally available at http://www.la84foundation.org/6oic/OfficialReports/1896/1896.pdf )
*  (Excerpt available at http://www.la84foundation.org/6oic/OfficialReports/Mallon/1896.pdf )
* 

## Ārējās saites
* Starptautiskās olimpiskās komitejas rezultātu datubāze.
Huaihe

**Huaihe** (, *Huái Hé*) ir upe Ķīnas austrumos, tradicionāli tiek uzskatīta par robežu starp Ķīnas ziemeļiem un dienvidiem. Sākas Tunbaišaņa kalnos Henaņas provincē, plūst uz austrumiem pa Lielo Ķīnas līdzenumu cauri Aņhui un Dzjansu provincēm. Raksturīgi vasaras pali, kuru laikā upes lejtece ievērojami pārplūst. Vēstures gaitā palu dēļ upe lejtecē vairākkārt mainījusi gultni, pārmaiņus ieplūstot gan Huanhē ziemeļos, gan Jandzi dienvidos, gan arī tieši Dzeltenajā jūrā. 

12. gadsimtā Huanhes upe pēc kārtējiem paliem bija mainījusi savu izeju uz jūru, par jauno noteci izmantojot Huaihes lejteci. Huanhes ar alūviju bagātais ūdens īsā laikā izveidoja sanesu slāni, kas liedza Huaihes ūdeņiem noplūst pa veco gultni, kā rezultātā tika applūdinātas ievērojamas teritorijas, ieplakās izveidojot vairākus ezerus, lielākais no kuriem ir Hundzehu. Rezultātā Huaihe izlauza ceļu dienvidu virzienā uz Jandzi. Vēlākajos gados Huaihes ūdeņu novadīšanai tika izrakti vairāki irigācijas kanāli. Par galvenajām notecēm tiek uzskatītas Feihuanhe un Ziemeļdzjansu Galvenais irigācijas kanāls, kuri novada upes ūdeņus uz Dzelteno jūru, kā arī Saņhe, kas novada daļu ūdeņu uz Gaojouhu ezeru un tālāk uz Jandzi. Upes ūdens intensīvi tiek izmantots apūdeņošanai. 

Lielākās pilsētas krastos ir Benbu un Huainaņa.

## Atsauces

## Ārējās saites
1993. gada pasaules čempionāts cīņas sportā

**1993. gada [[Pasaules čempionāts cīņas sportā]]** notika šķirti: vīrieši brīvajā sacentās no 25. līdz 28. augustam Toronto (Kanāda), vīrieši grieķu-romiešu cīņā no 16. līdz 19. septembrim Stokholmā (Zviedrija), sievietes brīvajā cīņā no 6. līdz 7. augustam Stāvernā (Norvēģija).

## Medaļu sadalījums starp valstīm

## Komandu vērtējums

## Medaļu ieguvēji

### Brīvā cīņa, vīrieši

### Grieķu-romiešu cīņa, vīrieši

### Brīvā cīņa, sievietes

## Latvijas cīkstoņu sniegums
Čempionātā piedalījās divas Latvijas brīvā stila cīkstones:
* Aldona Homiča — 9. vieta (65 kg)
* Agnija Muravska — 5. vieta (70 kg)

## Ārējās saites
* United World Wrestling Database
Herberts Tepfers

**Herberts Tepfers** (dzimis  , miris ) bija Latvijas armijas virsnieks, Lāčplēša Kara ordeņa kavalieris.

## Biogrāfija
Dzimis Iecavas aptiekas provizora Krišjāņa Tepfera un Marijas Hermīnes (dzimušas Valteres) ģimenē. 1911. gadā beidzis Jelgavas reālskolu un uzsācis studijas Rīgas Politehniskajā institūtā.

Pirmā pasaules kara laikā 1916. gada decembrī tika iesaukts Krievijas impērijas armijā. Beidzis Odesas kara skolu un dienējis latviešu strēlnieku pulkā Valmierā. Nokļuvis vācu gūstā. No tā atgriezies 1918. gadā un iestājies studentu rotā. Piedalījies brīvības cīņās. Par varonību 1919. gada 22. marta kaujā pie Bataru mājām Zemgalē apbalvots ar 3. šķiras Lāčpēša Kara ordeni. 1919. gada rudenī bijis Latvijas ārlietu ministra Meierovica adjutants. No 1919. gada 3. decembra Armijas virspavēlnieka štāba komandants. Turpinādams dienestu, vienlaikus studējis Latvijas Universitātes Tautsaimniecības fakultātē, kuru beidzis 1921. gadā. 1924. gada sākumā iecelts par Latvijas kara atašeju Somijā un Igaunijā. 1926. gadā pārgājis civilā darbā. Bijis Armijas Ekonomiskā veikala priekšnieka palīgs.

1944. gadā Tepfers kopā ar ģimeni devās bēgļu gaitās uz Zviedriju, kur dzīvoja Stokholmā līdz mūža galam. Miris 1966. gada 6. martā 73 gadu vecumā.

## Apbalvojumi
* Lāčplēša Kara ordenis, 3. šķira.
* Triju Zvaigžņu ordenis, 5. šķira Nr. 3410.
* Igaunijas Brīvības krusts, 1. šķira, 3. pakāpe.
* Igaunijas Ērgļa krusts, 4. šķira.
* Somijas Baltās Rozes ordenis, 1. šķira.
* Somijas Aizsargu Nopelnu krustu.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Lāčplēša kara ordeņa kavaliera Herberta Tepfera biogrāfija
Karantīna

[thumb|[Starptautiskie signālkarogi|Signālkarogs "Lima", kura pacelšana uz kuģa ostā nozīmē, ka kuģis ir karantīnā.]]

**Karantīna** (no  — 'četrdesmit [diennaktis]') ir cilvēku pārvietošanās un preču kustības aizliegums ar mērķi ierobežot slimību vai kaitēkļu izplatību. To bieži izmanto saistībā ar slimībām, ierobežojot personas, kuras var būt saskārušās ar infekcijas slimībām, bet tām nav apstiprināta medicīniska diagnoze. To bieži izmanto arī kā sinonīmu medicīniskai izolācijai, kas attiecas uz personām, kurām apstiprināta saslimšana ar lipīgu slimību un kuri tāpēc ir izolēti no veselās populācijas daļas.

## Vārda izcelsme
Vārda izcelsme tiek saistīta ar praksi, kas tika ieviesta Eiropas ostu pilsētās Melnās nāves pandēmijas laikā. Kuģi netika ielaisti ostās, tie bija jānoenkuro ārpus ostas 40 dienas. 1347. gadā venēciešu kontrolētajā Ragusā (mūsdienu Dubrovnika) noteica 30 dienu nošķirtības periodu (*trentino*) apmeklētājiem no pandēmijas skartajiem rajoniem. Nākamajās desmitgadēs šāda prakse izplatījās arī citās pilsētās un tika pagarināta no 30 līdz 40 dienām. Nav zināms, vai ilgāks periods tika noteikts, lai efektīvāk novērstu slimību, vai to pieņēma kā zīmīgu norādi uz Bībeles notikumiem, kas norisinājušies 40 dienas — Lielie plūdi vai Jēzus gavēnis tuksnesī.

## Atsauces

## Ārējās saites
Džovanni Džustiniani

**Džovanni Džustiniani Longo** (, ; dzimis 1418. gadā, miris 1453. gada 1. jūnijā) bija dženoviešu pulkvedis Bizantijas impērijas dienestā. Vadījis Konstantinopoles aizstāvēšanu pret Osmaņu impēriju 1453. gadā. Zināms kā spējīgs karavadonis, kura drosme un personīgā harisma ļāva bizantiešiem salīdzinoši ilgi un veiksmīgi pretoties osmaņu uzbrukumam.

Dzimis Dženovā, ļoti ietekmīgā un bagātā ģimenē. Izvēlējies militāro karjeru un dienējis Bizantijas impērijas dienestā.
1453. gada sākumā pats pēc savas iniciatīvas un par saviem līdzekļiem tobrīd Dženovai piederošajā Hijas salā saformējis 700 profesionālu dženoviešu un grieķu karavīru lielu vienību un to nogādājis Konstantinopolē. Pēc ierašanās pilsētā Bizantijas imperators Konstantīns XI iecēla viņu par Bizantijas sauszemes spēku komandieri. 1453. gada 6. aprīlī sākās Osmaņu impērijas uzbrukums pilsētai. Sākotnējie osmaņu uzbrukumi noritēja no jūras puses. No sauszemes tika veikta artilērijas apšaude ar liela kalibra lielgabaliem, kuras mērķis bija sagraut spēcīgos pilsētas nocietinājumus. Džustiniani meistarīgi spēja novērst dženoviešu, venēciešu un grieķu savstarpējos strīdus un mobilizēt viņus pilsētas nocietinājumu nemitīgam remontam. Ņemot vērā osmaņu lielgabalu lēno pārlādēšanas ātrumu, šāda taktika izrādījās efektīva.

1453. gada 29. maijā Osmaņu impērijas sultāns Mehmeds II uzsāka galveno sauszemes uzbrukumu pilsētai. Neskatoties uz vairākkārtējo osmaņu skaitlisko pārsvaru, Džustiniani komandētie bizantieši spēja atsist pirmos divus osmaņu uzbrukumus. Trešajā uzbrukumā devās osmaņu elites karaspēks — Janičaru korpuss. Ar lielām pūlēm aizstāvjiem izdevās atsist arī šo uzbrukumu, bet cīņā Džustiniani tika smagi ievainots. Tā rezultātā viņš bija spiests pamest savu posteni uz pilsētas aizsargmūra un tika evakuēts uz pilsētu. Redzot dženoviešu atkāpšanos, pārējo pilsētas aizstāvju morāle strauji kritās. Osmaņi izmantoja šo situāciju, nākamā uzbrukuma laikā salauza aizstāvju pretestību un ieņēma pilsētu.

Dženoviešiem izdevās nogādāt ievainoto Džustiniani uz kuģa un izlauzties cauri osmaņu jūras blokādei. Tomēr nākamajā dienā Džovanni Džustiniani uz kuģa no gūtā ievainojuma nomira. Viņš tika apbedīts Hijas salā, Svētā Dominika baznīcā.

## Izmantotā literarūta
* S.Runciman, The Fall of Constantinople 1453,Cambridge University Press, 1965.
* L. Murr Nehme, 1453: The Fall of Constantinople, 2003.
Gabriels Mahts

**Gabriels Svāns Mahts** (; dzimis  Ņujorkā, ASV) ir amerikāņu aktieris. Plašāk pazīstams kā Hārvija Spektra lomas atveidotājs *[[USA Network]]* seriālā "Ģēnijs uzvalkā". Piedalījies arī tādās filmās kā "Gars" un "Mīlas dziesma Bobijam Longam".

Aktiera karjeru uzsāka astoņu gadu vecumā. Par savu pirmo lomu filmā *[[Why Would I Lie?]]* (1980) tika nominēts balvai "Labākais jaunais kinoaktieris". Piedalījies filmā "Labais gans" (2006). Kopā ar šīs filmas aktieru ansambli ieguva Berlīnes kinofestivāla balvu "Izcils mākslinieciskais ieguldījums".

## Ārējās saites
Liņji

**Liņji** (, ) ir prefektūras līmeņa municipalitāte Šaņdunas provincē Ķīnas austrumos.  Izvietojusies provinces dienvidaustrumos pie Ihes upes. Robežojas rietumos ar Sucjaņu, ziemeļos — ar Liaņjuņganu, austrumos — ar Dzaodžuanu un Dzjininu, ziemeļos — ar Taiaņu, Dzibo un Veifanu, rietumos — ar Zižao, bet dienvidos — ar Dzjansu provinci.

## Vēsture
Lai arī apvidum ir vairāk kā 2400 gadu sena vēsture, kā vienota administratīva vienība tā pastāv tikai kopš 18. gadsimta.

Ciņu dinastijas laikā tika izveidots Cjijanas apriņķis (启阳, *Qǐyáng*). Haņu dinastijas imperatora Dzjindi valdīšanas laikā vārdu tabu dēļ apriņķis tika pārdēvēts par Kaijanu (开阳, *Kāiyáng*). 106. gadā p.m.ē. mūsdienu Laņšaņas teritorijā tika izveidots Liņji apriņķis. 41. gadā izveidots Lanjas apriņķis (琅琊, *Lángyá*), par kura centru kļuva Kaijana. 1734. gadā izveidota Idžou prefektūra (沂州, *Yízhōu*) kas pārvaldīja 6 Liņji apkārtnes apriņķus. 1950. gadā izveidots Liņji speciālais rajons, ko vēlāk reorganizēja par municipalitāti.

## Ekonomika
Galvenās rūpniecības nozares ir tekstilrūpniecība, pārtikas rūpniecība, mašīnbūve, elektronika un farmācija, bet lielāko atpazīstamību guvuši Liņji vairumtirdzniecības tirgi, kas pēc kopējā tirdzniecības apjoma ir trešie lielākie Ķīnā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Džentlmeņi

**"Džentlmeņi"** () ir 2019. gada Apvienotās Karalistes un ASV kopražojuma asa sižeta komēdija. Filmas režisors un scenārija autors ir Gajs Ričijs. Filmā galvenās lomas atveido Metjū Makonahijs, Čārlijs Hanems, Henrijs Goldings, Mišela Dokerija, Džeremijs Strongs, Edijs Mārsans, Kolins Ferels un Hjū Grānts. Filmas sižets stāsta par amerikāņu marihuānas tirgoni Anglijā, kas vēlas pārdot savu biznesu, izvēršot šantāžu ķēdes un graujot tās.

Filmas "Džentlmeņi" pirmizrāde norisinājās  *[[Curzon Mayfair Cinema]]* kinoteātrī, bet Apvienotās Karalistes kinoteātros to sāka demonstrēt tikai , ASV kinoteātros no , Latvijas kinoteātros no . Filma saņēmusi pozitīvas kritiķu atsauksmes, uzslavas saņēmis pats Ričijs par atgriešanos pie sava stila filmām. Filmas pasaules ienākumi ir 115 miljoni ASV dolāru.

## Atsauces

## Ārējās saites
*
Vieglie metāli

[thumb|[Litijs|Litija gabals peld parafīna eļļā]]
Par **vieglajiem metāliem** sauc metālus ar relatīvi maziem blīvumiem. Lai gan nav vienotas vispārpieņemtas definīcijas, parasti par vieglajiem metāliem sauc tādus, kuru blīvums ir mazāks par 5&nbsp;g/cm3. Pēc šīs definīcijas, vieglie metāli ir visi sārmu un sārmzemju metāli (izņemot rādiju), kā arī daži 3., 4. un 13. grupas elementi. Pats vieglākais metāls ir litijs, kura blīvums ir 0,535&nbsp;g/cm3.

## Vieglie metāli
Norādīti metāli ar blīvumu zem 5&nbsp;g/cm3:
* Sārmu metāli:
** Litijs (blīvums 0,535&nbsp;g/cm3);
** Nātrijs (blīvums 0,968&nbsp;g/cm3);
** Kālijs (blīvums 0,856&nbsp;g/cm3);
** Rubīdijs (blīvums 1,532&nbsp;g/cm3);
** Cēzijs (blīvums 1,879&nbsp;g/cm3);
** Francijs (teorētiskais blīvums 1,870&nbsp;g/cm3);
* Sārmzemju metāli:
** Berilijs (blīvums 1,848&nbsp;g/cm3);
** Magnijs (blīvums 1,738&nbsp;g/cm3);
** Kalcijs (blīvums 1,55&nbsp;g/cm3);
** Stroncijs (blīvums 2,63&nbsp;g/cm3);
** Bārijs (blīvums 3,51&nbsp;g/cm3);
* 3. grupas metāli:
** Stroncijs (blīvums 2,63&nbsp;g/cm3);
** Itrijs (blīvums 4,472&nbsp;g/cm3);
* 4. grupas metāli:
** Titāns (blīvums 4,506&nbsp;g/cm3);
* 13. grupas metāli:
** Alumīnijs (blīvums 2,70&nbsp;g/cm3).

## Atsauces

## Ārējās saites
Pasaules panorāma

**"Pasaules panorāma"** ir Latvijas Televīzijas Ziņu dienesta (LTV ZD) veidots ārpolitikas ziņu raidījums, kas tiek pārraidīts Latvijas Televīzijas pirmajā kanālā (LTV1).

Raidījums pirmo reizi ēterā nonāca 2017. gada 21. jūnijā, un to vadīja bijušais LTV ārzemju ziņu redaktors Imants Frederiks Ozols. Pašlaik raidījumu vada LTV Ziņu dienesta ārzemju ziņu redaktori — Gints Amoliņš un Ina Strazdiņa. Raidījuma sižetus veido Gints Amoliņš, Ina Strazdiņa, Paula Koškina, Paula Markusa, Toms Pastors, Judīte Čunka; sižetus veido arī citi LTV ZD žurnālisti.

Raidījums "Pasaules panorāma" ēterā ir katru nedēļu — trešdienās (19.30), izņemot vasaras mēnešus.

Raidījumā dažādos veidos — ar sižetu, aizkadru, grafiku, attēlu, ārzemju korespondentu iesaisti — kvalitatīvā un augstvērtīgā veidā tiek sniegta jaunākā informācija par notikumiem Baltijā, Eiropā, kā arī pasaulē.

Uz raidījuma tiešraides filmēšanu nereti tiek uzaicināti politologi, ārpolitikas eksperti, kuri komentē, izsaka savas domas par konkrēto tematu, kurš tiek atspoguļots sižeta vai kāda cita formāta veidā. Dažkārt raidījuma ietvaros tiek intervētas pasaulē pazīstamas personības — Harisons Fords, Manfrēds Vēbers, Peters Vāgners, Saimons Serfatijs, Susana Kamara Angulo, Katja Vogta u.c. eksperti ārpolitikas jomā.

## Atsauces
Koha postulāti

**Koha postulāti**, kurus Roberts Kohs un Frīdrihs Loflers noformulēja 1884. gadā infekcijas slimības izraisītāja identificēšanai, ir:

# iespējamais izraisītājs vienmēr ir atrodams slimajā organismā;
# iespējamo izraisītāju jāizdala no organisma un jāiegūst tā tīrkultūra;
# jāpierāda, ka izdalītā, aizdomās turētā organisma tīrkultūra spēj atkārtoti izraisīt infekciju;
# no eksperimentāli inficētā organisma atkārtoti jāizdala aizdomās turētā izraisītāja tīrkultūra.
Miramax

***Miramax*** (zināms arī kā ***Miramax Films***) ir ASV izklaides kompānija, kas producē un izplata spēlfilmas un televīzijas raidījumus. Kompānijas birojs atrodas Losandželosā, Kalifornijā. *Miramax* 1979. gadā dibināja brāļi Bobs un Hārvijs Vainstīns, un līdz to  ieguva *[[The Walt Disney Company]]*, tā bija līdere neatkarīgā kino producēšanā un izplatīšanā. Vainstīniem *Miramax* vadībā bija pieejama lielāka kreativitāte un finansiālā brīvība, nekā jebkuram citam *Disney* kompānijas uzņēmumam, līdz  viņi pameta kompāniju un izveidoja savu jauno studiju *[[The Weinstein Company]]*. *Miramax* tika pārdots kompānijai *[[Filmyard Holdings]]*, kas ir *[[Colony NorthStar]]*, *[[Tutor-Saliba Corporation]]* un *[[Qatar Investment Authority]]* kopuzņēmums. 2016. gadā kompānija tika pārdota mediju grupai *[[beIN Media Group]]*. 2019. gadā *beIN* piekrita pārdot 49% kompānijas daļas kompānijai *[[ViacomCBS]]* (tagad *[[Paramount Global]]*), darījums noslēgts .

## Atsauces

## Ārējās saites

* 
* 
* Miramax From Box Office Mojo
Italo De Dzans

**Italo De Dzans** (; 1925. gada 1. jūlijs—2020. gada 9. marts) bija Itālijas šosejas riteņbraucējs. Viņš uzvarēja 1948. gada Giro d'Italia 10. posmā. 1947. gadā uzvarēja viendienas sacensībās Milāna—Turīna.

De Dzans nomira 94 gadu vecumā no COVID-19 Trevizo 2020. gada 9. martā.

## Ievērojami rezultāti
Avoti:
;1946
: 1. *Coppa del Re*
: 4. *[[Giro di Lombardia]]*
;1947
: 1. Milāna—Turīna
: 3. *[[Giro di Lombardia]]*
: 6. *[[Giro dell'Emilia]]*
: 6. Milāna—Mantova
;1948
: 1. Giro d'Italia 10. posmā
: 2. Milāna—Turīna
: 2. *[[Coppa Placci]]*
: 3. *[[Giro di Romagna]]*
: 5. Milāna—Sanremo
;1949
: 1. *GP Alghero*
: 3. Milāna—Turīna
: 4. Milāna—Sanremo

## Atsauces

## Ārējās saites
Mežonīgās dabas balss

**"Mežonīgās dabas balss"** () ir 2020. gada ASV piedzīvojumu filma, kas balstīta uz Džeka Londona 1903. gada romāna "Senču asiņu balss" un *[[Twentieth Century Pictures]]* iepriekšējas 1935. gada filmas adaptācijas motīviem. Filmas režisors ir Kriss Sanderss un šī ir viņa debija kā spēlfilmu režisoram, scenārija autors ir Maikls Grīns. Lomas atveido Harisons Fords, Dens Stīvenss, Omars Si, Kārena Gilana, Bredlijs Vitfords un Kolins Vudells. Filmas darbība norisinās 1890. gadā Klondaikas zelta drudža laikā, suns vārdā Baks ir nozagts no mājām Kalifornijā un aizsūtīts uz Jukonu, kur tas sadraudzējas ar vecu vīru un uzsāk kopēju piedzīvojumu.

Filmas "Mežonīgās dabas balss" pirmizrāde ASV un Latvijā norisinājās . Tā saņēma dažādas kritiķu atsauksmes, slavēts tika izklaidējošais sižets un spraigā filmas darbība, savukārt kritizēta nedabiska dzīvnieku datoranimācija. Filma ir kases ieņēmumu izgāšanās, jo tās ienākumi sastāda gandrīz 111 miljonus ASV dolāru pie 125–150 miljonu ASV  dolāru ražošanas budžeta.

## Atsauces

## Ārējās saites
*
Kultūršoks

**"Kultūršoks"** ir Latvijas Televīzijas Kultūras raidījumu redakcijas veidots raidījums par aktualitātēm un problēmām Latvijas kultūrtelpā, kā arī par to risinājumu.

## Raidījuma mērķi un saturs
### Pirmais raidījums
Pirmo reizi raidījums LTV1 ēterā nonāca 2015. gada 11. septembrī, tas aizstāja "100 g kultūras diskusiju" (2020. gadā projekts daļēji tika atjaunots). To vadīja LTV žurnāliste un režisore Henrieta Verhoustinska. Tā tēma — "Noklusētais Dziesmu svētku izvērtēšanas komisijas ziņojumā".

### Raidījuma vizuālais noformējums
Kopš pirmā ētera 2015. gadā raidījums ir mainījis savu vizuālo noformējumu (ievads/outro, kā arī titri raidījuma gaitā). Raidījuma mākslinieks kopš 2015. gada ir Aigars Bikše. Titulmūzikas autors — Ernests Ansons.

### Raidījuma saturs
Raidījumā tiek apskatītas dažādas tēmas — no problēmām mediju nozarē (sabiedrisko mediju neatkarība, finansējums, LNT slēgšana, finanses kultūras jomā, Gaismas pils būvniecība, Akustiskās koncertzāles iespējama celtniecība) līdz redakcionālajām un mākslinieciskajām norisēm kultūras un mākslas iestādēs.

## Attēlu galerija

Attēls:Kultursoks3.jpeg|Raidījuma "Kultūršoks" vadītāja Gunta Gaidamaviča
Attēls:Kultursoks4.jpeg|Raidījuma "Kultūršoks" vadītāja Gunta Gaidamaviča
Attēls:Kultursoks7.jpeg|Raidījuma "Kultūršoks" vadītāja Zane Brikmane un LTV operatori
Attēls:Kultursoks8.jpeg|Raidījuma "Kultūršoks" intervijas filmēšana. Raidījuma vadītāja Zane Brikmane


## Atsauces
Latvijas Sirdsdziesma

**"Latvijas Sirdsdziesma"** ir Latvijas Televīzijas Izklaides raidījumu redakcijas veidots raidījums, kurš ir kādreizējās "Latvijas Šlāgeraptaujas" tradīciju turpinātājs.

## Apraksts
Raidījuma vadītāji ir Velga Vītola un Normunds Zušs.

Katru sezonu raidījums aicina savus skatītājus piedalīties gada aptaujā par mīļāko sirdsdziesmu. Aptauja tiek organizēta 3 pakāpēs:
* Balsošana par mēneša dziesmām;
* Starpfināla balsošana (3 reizes aptaujas laikā);
* Fināla balsojums (LTV1 tiešraide).

Raidījuma ētera laiks bija katru sestdienu 19.35, taču no 2020. gada 19. marta "Latvijas Sirdsdziesma" raidlaiks ir sestdienās, plkst. 19.05 (kanālā LTV1).

## Raidījuma vēsture
"Latvijas Sirdsdziesma" kanāla LTV1 ēterā ir kopš 2016. gada 10. septembra. Sākotnēji raidījumus līdz savai nāvei 2021. gadā vadīja aktieris Guntis Skrastiņš. Atšķirībā no pirmsteča "Latvijas Šlāgeraptaujas" "Latvijas Sirdsdziesma" tiek filmēta Latvijas Televīzijas kompleksā Zaķusalā, raidījumā tiek aicināti dažādi mūziķi un mūzikas grupas.

## Latvijas Sirdsdziesmas uzvarētāji

## Atsauces
Svarcelšana 1904. gada vasaras olimpiskajās spēlēs

**[[Svarcelšana]] [[1904. gada vasaras olimpiskās spēles|1904. gada vasaras olimpiskajās spēlēs]]** bija viens no olimpiādes programmā iekļautajiem sporta veidiem. Tās sacensības notika 1. līdz 3. septembrim ASV, Misūri štata pilsētā Sentluisā. Svarcēlāji sacentās divās disciplīnās — grūšanā ar abām rokām un hanteļu daudzcīņā. Svarcēlāji nebija sadalīti svara kategorijās.

## Medaļnieki

## Medaļu sadalījums starp valstīm

## Dalībnieki
Sacensībās piedalījās pieci svarcēlāji no divām valstīm:
* 
* 
:Iekavās uzrādīts svarcēlāju daudzums no valsts.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Starptautiskās olimpiskās komitejas rezultātu datubāze.
New Line Cinema

***New Line Cinema*** ir ASV kinokompānija, *[[Warner Bros.]]* meitas uzņēmums. Kompāniju 1967. gadā dibināja Roberts Šaije kā neatkarīgā kino izplatīšanas kompāniju, kas vēlāk kļuva par studiju. 1994. gadā to iegādājās *[[Turner Broadcasting System]]*. 1996. gadā *Turner* tika apvienots ar *Time Warner* izveidojot *[[WarnerMedia]]*, un līdz ar to 2008. gadā *New Line* tika apvienots ar *Warner Bros. Pictures*. Pašreiz kinostudijas filmas izplata ''Warner Bros. Pictures''.

Starp ienesīgākajām kinostudijas filmām ir "Gredzenu pavēlnieka" triloģija, "Tas" (2017), "Hobita" triloģija, "Sastrēgumstundu" filmu cikla, "Ostina Pauersa" filmu cikls un daudzas citas filmas.

## Atsauces

## Ārējās saites

*
1:1

**1:1 (Viens pret vienu)** ir Latvijas Televīzijas Ziņu dienesta veidots raidījums, kurš veidots pēc britu televīzijas *hard talk* parauga, kur studijā satiekas sabiedrībā zināma personība un žurnālists.

Raidījuma pirmsākumos to vadīja tagadējā ** līdzdibinātāja Inga Spriņģe un bijušais LTV Ziņu dienesta vadītājs (1999—2006) un žurnālists Gundars Rēders. Šobrīd "1:1" vada tikai Gundars Rēders.

Tā raidlaiks ir katru otrdienu (izņemot īpašus gadījumus — ziņu speciālizlaidumi, izmaiņas programmā, vasaras mēneši) plkst. 21.15. Sakarā ar Ārkārtējo situāciju Latvijā (COVID-19 pandēmijas dēļ) no 24. marta ir mainīts raidījuma "1:1" raidlaiks — otrdienās plkst. 21.05. Raidījums tiek filmēts un pārraidīts tiešraidē (izņemot izbraukuma intervijas un citus īpašus gadījumus).

Uz raidījumu "1:1" tiek aicināti sabiedrībā pazīstami cilvēki, atbilstoši konkrētā brīža aktualitātēm valstī, pasaulē. Uz raidījumu tiek aicināti ne tikai politiķi, deputāti un valsts augstākās amatpersonas, bet arī nevalstiskā sektora, kultūras un mākslas nozares pārstāvji.

Raidījums gadu gaitā ir mainījis savu studijas izkārtojumu (5 reizes). Dažkārt kāda no raidījuma sērijām tiek filmēta ārpus studijas, piemēram, Igaunijas prezidenta rezidencē Tallinā (17.03.2015.), kur norisinājās intervija ar Igaunijas Republikas prezidentu Tomasu Hendriku Ilvesu (2006—2016); 2019. gada 29. janvāra raidījums ar LR Ministru prezidentu Arturu Krišjāni Kariņu tika filmēts Ministru kabinetā; 2020. gada 4. maija speciālizlaiduma raidījums ar Latvijas Valsts prezidentu Egilu Levitu tika filmēts uz Mihaila Čehova Rīgas Krievu teātria jumta.

## Atsauces
Svītrainais muciņu burbuļgliemezis

**Svītrainais muciņu burbuļgliemezis** (*Acteocina bullata*) ir sīku jūras gliemežu suga *[[Cephalaspidea]]* kārtā. Sugu 1834. gadā aprakstīja franču malakologs Luiss Kīners.

## Apraksts
Čaulas garums variē no 5-10 mm. Tai ir iegarena un cilindriska forma. Krāsa ir causpīdīgi balta. Smalkas, šķērseniskas augšanas līnijas klāj visu čaulu. Īsu konisku smaili veido pieci vijumi, kuru šuves ir iezīmētas ar vagu. Čaulas atvērums augšdaļā ir šaurs un iegarens, bet pie pamatnes paplašināts. Plāna ārējā lūpa ir apaļa un ar iegriezumu augšdaļā, savienojuma vietā ar iekšējo lūpu. Kolumela atsedz vienu kroku.

## Izplatība
Šī suga ir izplatīta Karību jūrā, Meksikas līcī kā arī Brazīlijas austrumos.

## Atsauces
Gatis Sprukts

**Gatis Sprukts** (dzimis ) ir latviešu hokejists, uzbrucējs. Pašlaik (2021) spēlē Latvijas čempionāta vienībā Rīgas "Olimp".

## Spēlētāja karjera
Jauniešu vecumā spēlēja Jelgavā, taču 2011. gadā pievienojās HS Rīga sistēmai. Tās rindās 2012.—13. gada sezonu aizvadīja Latvijas čempionātā. Nākamajā gadā pievienojās Krievijas Jaunatnes līgā spēlējošajai HK Rīga, komandas rindās spēlējot no 2013. līdz 2017. gadam. 2015.—16. gada sezonā vienu spēli aizvadīja arī KHL klubā Rīgas "Dinamo".

No 2017. līdz 2019. gadam hokejists spēlēja Austrijā un Francijā. 2019. gada vasarā pievienojās Latvijas čempionātā spēlējošās HK Zemgale rindām, kļūstot par vienu no komandas līderiem. Novembrī tika atzīts par mēneša labāko līgas spēlētāju. Ar 52 punktiem bija visas sezonas rezultatīvākais līgas spēlētājs. Vasarā pārcēlās uz Rīgas "Olimp" komandu. 2021. gadā Sprukts Rīgas "Olimp" sastāvā kļuva par Latvijas čempionu.

Latvijas hokeja izlases sastāvā debitēja 2020. gada 6. novembra pārbaudes spēlē pret Vācijas U-23 izlasi, mačā atzīmējoties ar rezultatīvu piespēli.

## Ārējās saites
Muciņu burbuļgliemeži

**Muciņu burbuļgliemeži** (*Acteocina*) ir sīku jūras gliemežu ģints *[[Cephalaspidea]]* kārtā. Ģinti aprakstīja britu zoologs Džons Edvards Grejs 1847. gadā.

## Sistemātika
Ģintī tiek iekļautas šādas sugas:
* *[[Acteocina androyensis]]* Bozzetti, 2009
* *[[Acteocina apicina]]* (Gould, 1859)
* *[[Acteocina apiculata]]* (Tate, 1879)
* *[[Acteocina atrata]]* P. S. Mikkelsen & P. M. Mikkelsen, 1984
* *[[Acteocina bermudensis]]* (Vanatta, 1901)
* *[[Acteocina bullata]]* (Kiener, 1834)
* *[[Acteocina canaliculata]]* (Say, 1826)
* *[[Acteocina candei]]* (d'Orbigny, 1841)
* *[[Acteocina capitata]]* (Pilsbry, 1895)
* *[[Acteocina carinata]]* (Carpenter, 1857)
* *[[Acteocina cerealis]]* (Gould, 1853)
* *[[Acteocina conspicua]]* (Preston, 1908)
* *[[Acteocina crithodes]]* (Melvill & Standen, 1901)
* *[[Acteocina culcitella]]* (Gould, 1853)
* *[[Acteocina decorata]]* (Pilsbry, 1904)
* *[[Acteocina decurrens]]* (Verrill & Bush, 1900)
* *[[Acteocina estriata]]* (Preston, 1914)
* *[[Acteocina eumicra]]* (Crosse, 1865)
* *[[Acteocina excerta]]* (Hedley, 1903)
* *[[Acteocina exilis]]* (Dunker, 1860)
* *[[Acteocina eximia]]* (Baird, 1863)
* *[[Acteocina fusiformis]]* A. Adams, 1850
* *[[Acteocina gordonis]]* (Yokoyama, 1927)
* *[[Acteocina gracilis]]* (A. Adams, 1850)
* *[[Acteocina hadfieldi]]* (Melvill & Standen, 1896)
* *[[Acteocina harpa]]* (Dall, 1871)
* *[[Acteocina inconspicua]]* Olsson & McGinty, 1958
* *[[Acteocina inculta]]* (Gould, 1855)
* *[[Acteocina infrequens]]* (C. B. Adams, 1852)
* *[[Acteocina involuta]]* (G. Nevill & H. Nevill, 1871)
* *[[Acteocina isselii]]* (Pilsbry, 1893)
* *[[Acteocina kesenensis]]* Nomura & Hatai, 1935
* *[[Acteocina knockeri]]* (E. A. Smith, 1872)
* *[[Acteocina kristenseni]]* De Jong & Coomans, 1988
* *[[Acteocina lajonkaireana]]* (Basterot, 1825) †
* *[[Acteocina lata]]* Valdés, 2008
* *[[Acteocina lepta]]* Woodring, 1928
* *[[Acteocina liratispira]]* (E. A. Smith, 1872)
* *[[Acteocina mucronata]]* (Philippi, 1849)
* *[[Acteocina nanshaensis]]* Lin, 1991
* *[[Acteocina nitens]]* (Thiele, 1925)
* *[[Acteocina oldroydi]]* Dall, 1925
* *[[Acteocina olivaeformis]]* (Issel, 1869)
* *[[Acteocina orientalis]]* Lin, 1983
* *[[Acteocina parviplica]]* (Dall, 1894)
* *[[Acteocina perplicata]]* (Dall, 1889)
* *[[Acteocina protracta]]* (Dautzenberg, 1889)
* *[[Acteocina recta]]* (d'Orbigny, 1841)
* *[[Acteocina sandwicensis]]* Pease, 1860
* *[[Acteocina simplex]]* (A. Adams, 1850)
* *[[Acteocina singaporensis]]* (Pilsbry, 1893)
* *[[Acteocina smirna]]* Dall, 1919
* *[[Acteocina smithi]]* Bartsch, 1915
* *[[Acteocina tohokuensis]]* (Nomura, 1939)
* *[[Acteocina townsendi]]* (Melvill, 1898)
* *[[Acteocina truncatoides]]* (Nomura, 1939)

## Atsauces
Marks Kaļeiņikovs

**Marks Kaļeiņikovs** (; dzimis ) ir lietuviešu hokejists, uzbrucējs, Lietuvas hokeja izlases spēlētājs. Pašlaik (2020) pārstāv Latvijas čempionāta komandu HK Liepāja.

## Spēlētāja karjera
Karjeru Kaļeiņikovs sāka 2015.—16. gada sezonā, kuru aizvadīja Latvijas čempionāta komandā HK Liepāja, tās rindās kļūstot par Latvijas čempionu. No 2017. līdz 2019. gadam Kaļeiņikovs spēlēja Krievijas Jaunatnes līgā, taču tad atgriezās HK Liepāja sastāvā. Kaļeiņikovs spēlēja komandas pirmajā uzbrucēju maiņā kopā ar Bruno Zabi un Māri Diļevku. Janvārī tika atzīts par mēneša vērtīgāko spēlētāju čempionātā. Ar 26 vārtiem Kaļeiņikovs kļuva par visas līgas labāko vārtu guvēju, viņš bija arī otrs rezultatīvākais līgas spēlētājs.

Lietuvas hokeja izlases sastāvā spēlējis 2017. un 2018. gada zemāko divīziju Pasaules čempionātos.

## Ārējās saites
*
Pēperkoku namiņš

**Pēperkoku namiņš** ir vasarnīca Mellužos, Salacas ielā 4. Vasarnīcā četras vasaras pavadījis Rainis un Aspazija. Kultūras piemineklis.

## Vēsture
Koka ēka celta ap 1895. gadu. Tā ir neliela vasarnīca, kuras platība ir nedaudz vairāk kā 40 kvadrātmetri, bet lielākās telpas platība ir 12 kvadrātmetri. Virs ēkas ieejas durvīm ir plāksne, kas norāda, ka šajā vasarnīcā četras vasaras ir dzīvojuši Rainis un Aspazija.

Vasarnīca sākotnēji piederēja Jūrmalas Domei, kas 2019. gadā to izlēma pārdot, tādējādi izsaucot dažādu kultūrnozares pārstāvju sašutumu un neapmierinātību. Pēc Jūrmalas aizsardzības biedrības ierosinājuma Nacionālā kultūras mantojuma pārvalde  atkārtoti pārskatīja un piešķīra ēkai kultūras pieminekļa statusu. Tomēr neskatoties uz atsevišķas sabiedrības daļas iebildumiem Jūrmalas Dome izsolē pārdeva ēku privātpersonai.

## Atsauces
Sigvards Kuks

**Sigvards Kuks** (; dzimis  Tallinā) ir Igaunijas riteņbraucējs. Pārstāvēja Igauniju 2004. gada olimpiskajās spēles, kur kalnu riteņbraukšanā ieņēma 41. vietu.

Dažādās disciplīnās izcīnījis 13 Igaunijas čempiona titulus riteņbraukšanā.

## Atsauces

## Ārējās saites
1896. gada vasaras olimpisko spēļu medaļnieku uzskaitījums

[250px|thumb|1896. gada vasaras olimpiskajās spēlēs pirmās vietas ieguvējiem tika pasniegtas [sudraba medaļas.]]

Šajā uzskaitījumā apkopoti **[[1896. gada vasaras olimpiskās spēles|1896. gada olimpisko spēļu]] medaļnieki**. Tās bija **I vasaras olimpiskās spēles** un norisinājās Grieķijas Karalistes galvaspilsētā Atēnās no 1896. gada 6. aprīļa līdz 15. aprīlim.

1896. gada vasaras olimpiskajās spēlēs startēja 14 valstis ar 241 sportistu, visi vīrieši. Šajās olimpiskajās spēlēs medaļas varēja izcīnīt 9 sporta veidos, 10 disciplīnās, 43 dažādās sacensībās. Tā kā olimpiskajās spēlēs bija ļauts piedalīties tikai vīriešiem, tas visi medaļnieki ir tikai vīrieši.

Visvairāk medaļu 1896. gada olimpiskajās spēlēs izcīnīja Grieķijas sportisti — 46 medaļas —, bet ASV sportisti izcīnīja visvairāk zelta medaļas — 11 medaļas. Olimpisko spēļu veiksmīgākais sportists bija vācietis Kārlis Šūmanis, kurš kopā izcīnīja 4 zelta medaļas, kā arī vācietis Hermanis Veingertners kopā izcīnīja 6 medaļas, no tām 3 zelta, 2 sudraba un 1 bronzas medaļu. ASV trīssoļlēcējs Džeimss Konolijs ir pirmais atjaunoto olimpisko spēļu čempions.

Starptautiskā Olimpiskā komiteja ar atpakaļejošu datumu piešķīra zelta, sudraba un bronzas medaļas, jo 1896. gada olimpiskajās spēlēs atbalvoja sportistus, kuri ieņēma pirmo un otro vietu. Pirmās vietas ieguvējam tika pasniegta sudraba medaļa, olīvu zaru un diplomu. Otrās vietas ieguvējam tika pasniegta vara medaļa un lauru zars.

## Medaļām bagātākie sportisti
*Iekļauti tikai tie sportisti, kuri izcīnīja vismaz 3 olimpiskās medaļas.*
[200px|thumb|[Kārlis Šūmanis olimpiskajās spēlēs kopsummā izcīnīja 4 zelta medaļas.]]

## [[Attēls:Wrestling pictogram.svg|30px]] Cīņas sports

## [[Attēls:Fencing pictogram.svg|30px]] Paukošana

## [[Attēls:Swimming pictogram.svg|30px]] Peldēšana

## [[Attēls:Cycling (road) pictogram.svg|30px]] Riteņbraukšana

[150px|thumb|[Pols Masons olimpiskajās spēlēs riteņbraukšanā izcīnīja 3 medaļas.]]

; Šosejas riteņbraukšana

; Treka riteņbraukšana

## [[Attēls:Weightlifting pictogram.svg|30px]] Svarcelšana

## [[Attēls:Shooting pictogram.svg|30px]] Šaušana

[150px|thumb|[Georgijs Orfanidis olimpiskajās spēlēs šaušanā izcīnīja 2 medaļas.]]

; Pistole

; Šautene

## [[Attēls:Tennis pictogram.svg|30px]] Teniss

• — Dubultspēļu sacensībās varēja startēt komandas, kuras veido dažādu valstu pārstāvji. Līdz ar to visas komandas tiek uzskatītas kā *Jauktās komandas (ZZX)*.

## [[Attēls:Athletics pictogram.svg|30px]] Vieglatlētika

[150px|thumb|[Roberts Garets olimpiskajās spēlēs vieglatlētikā izcīnīja 4 medaļas.]]
[150px|thumb|[Džeimss Konolijs olimpiskajās spēlēs vieglatlētikā izcīnīja 3 medaļas.]]

;Skrejceļa disciplīnas

; Šosejas disciplīnas

;Laukuma disciplīnas

## [[Attēls:Gymnastics (artistic) pictogram.svg|30px]] Vingrošana

[150px|thumb|[Hermanis Veingertners olimpiskajās spēlēs vingrošanā izcīnīja 6 medaļas.]]

;Sporta vingrošana

## Skatīt arī
* 1896. gada vasaras olimpiskās spēles
* 1896. gada vasaras olimpisko spēļu medaļu tabula

## Atsauces

## Ārējās saites

* Athens 1896 — Olympic.org /
*
Zigms Zinkevičs

**Zigms Zinkevičs** (; dzimis 1925. gada 4. janvārī Jodaušos (*Juodausiai*), Ukmerģes apriņķī, miris 2018. gada 20. februārī Viļņā) bija lietuviešu valodnieks (lituānists, baltists, dialektologs un onomasts) un Viļņas Universitātes profesors, kā arī vairāku ārvalstu zinātņu akadēmiju loceklis un vairāku universitāšu goda doktors. Kopš 1995. gada arī Latvijas Zinātņu akadēmijas ārzemju loceklis.

Zinkevičs pavisam sarakstījis 15 monogrāfijas, no kurām ievērojamākais darbs ir viņa no 1984. līdz 1994. gadam sešu sējumu apjomā izdotā „Lietuviešu valodas vēsture” (*Lietuvių kalbos istorija*). Viņš sarakstījis arī vairākus simtus zinātnisko rakstu. Papildus savai dzimtajai lietuviešu valodai Zinkevičs prata arī latviešu, poļu, krievu, vācu, angļu, franču, ukraiņu un baltkrievu valodu.

## Dzīvesgājums
Zinkevičs dzimis 1925. gada 4. janvārī Ukmerģes apriņķī. Izglītību ieguva Viļņas Universitātē, kurā pēc tam nostrādāja līdz 1994. gadam. No 1973. līdz 1988. gadam Zinkevičs bija universitātes Filoloģijas fakultātes Lietuviešu valodas katedras vadītājs, savukārt no 1988. līdz 1991. gadam — Baltu filoloģijas katedras vadītājs. No 1995. līdz 1996. gadam Zinkevičs strādāja kā Lietuviešu valodas institūta direktors, bet 1996. līdz 1998. gadam bija Lietuvas izglītības un zinātnes ministrs.

## Atsauces
1896. gada vasaras olimpisko spēļu norises vietas

**[[1896. gada vasaras olimpiskās spēles]]** norisinājās Grieķijas Karalistes galvaspilsētā Atēnās no 1896. gada 6. aprīļa līdz 15. aprīlim. Olimpisko spēļu sacensības tika aizvadītas **7 dažādās norises vietās (arēnās**). Tajās startēja 241 sportisti no 14 dažādām valstīm.

1896. gada olimpisko spēļu centrālā norises vieta bija Panatinaiko stadions, kur bez olimpisko spēļu atklāšanas un noslēguma ceremonijas, norisinājās arī cīņas sports, svarcelšana, vieglatlētika un vingrošana. Kalitejā, Skopeftirionā tika organizētas šaušanas sacensības. Maratonas pilsēta bija vieglatlētikas disciplīnas maratona starta vieta, bet finiša vieta bija Panatinaiko stadions. Bez maratona Maratonas pilsētā tika aizvadītas arī šosejas riteņbraukšanas sacensības. Treka roteņbraukšanas sacensības norisinājās Neo Falirona velodromā. Šajā stadionā tika aizvadītas arī daļa no tenisa sacensībām. Taču to centrālā norises vieta bija Atēnu lauka tenisa klubs. Zapionā notika paukošanas sacensības, bet Zijas līcī notika peldēšanas sacensības.

Četras no 1896. gada norises vietām tika atkārtoti izmantotas kā 2004. gada vasaras olimpisko spēļu norises vietas. Tās bija Neo Falirona stadions (pazīstams kā Karaiskaki stadions), Panatinaiko stadions, Maratonas pilsēta un Zapions.

## Norises vietas

## Norises vietu karte

## Skatīt arī
* 1896. gada vasaras olimpiskās spēles
* 1896. gada vasaras olimpisko spēļu medaļnieku uzskaitījums
* 1896. gada vasaras olimpisko spēļu medaļu tabula

## Atsauces

## Ārējās saites

* Athens 1896 — Olympic.org /
10. tramvaju maršruts (Ščecina)

thumb|250px|10. maršruta tramvajs Boļeslava Greizmutia ielā
thumb|250px|10. maršruta tramvajs Rodla laukumā
**10. tramvaju maršruts** ir Ščecinas sabiedriskā transporta tramvaju maršruts, kas kursē no Gumieņce () līdz Las Arkoņski (). Šis maršruts izveidots 2012. gadā.

10. tramvaju maršrutu apkalpo "Tramwaje Szczecińskie" Pogodno tramvaju depo.

## Maršruts
Virzienā **Gumieņce — Las Arkoņski** tramvaji brauc pa šādām ielām:

Ziedu iela, Leopolda Okulicka iela, Ku Sloņcu iela, Vladislava Sikorska iela, Tadeuša Koscjuška laukums, Boļeslava Greizmutia iela, Neatkarības avēnija, Polijas karavīra laukums, Atbrīvošanas avēnija, Zigmunda Krasiņska iela, Nemežiņas iela un Arkoņska iela.

Virzienā **Las Arkoņski — Gumieņce** tramvaji brauc pa šādām ielām:
Arkoņska iela, Nemežiņas iela, Zigmunda Krasiņska iela, Atbrīvošanas avēnija, Polijas karavīra laukums, Neatkarības avēnija, Boļeslava Greizmutia iela, Tadeuša Koscjuška laukums, Vladislava Sikorska iela, Ku Sloņcu iela un Ziedu iela.

## Pieturvietas
10. tramvaju maršrutā pavisam kopā ir 46 pieturas. Virzienā **Gumieņce — Las Arkoņski** ir 23 pieturas, bet virzienā **Las Arkoņski — Gumieņce** ir 23 pieturas.

## Skatīt arī
* Ščecina
* Autobusu satiksme Ščecinā
* Tramvaju satiksme Ščecinā
* Sabiedriskais transports Ščecinā
* Ščecinas lielpilsētas dzelzceļš

## Piezīmes un atsauces

### Atsauces

## Ārējās saites

* zditm.szczecin.pl
*
Aņšaņa

**Aņšaņa** (, ) ir prefektūras līmeņa municipalitāte Liaoninas provincē Ķīnas ziemeļaustrumos.  Izvietojusies provinces vidusdaļā, robežojas rietumos ar Inkou un Paņdzjinu, ziemeļos — ar Dzjiņdžou un provinces galvaspilsētu Šeņjanu, austrumos — ar Liaojanu un Daņdunu, bet dienvidos — ar Daliaņu. Viens no Ķīnas galvenajiem melnās metalurģijas centriem. Aņšaņā ir trešā daļa no pasaules talka rezervēm un ceturtā daļa no pasaules magnezīta rezervēm. Aņšaņā atrasts arī visu laiku lielākais nefrīta akmens, no kura izgatavota Budas statuete.

## Vēsture
Lai arī apvidus bija apdzīvots kopš seniem laikiem, līdz pat 20. gadsimta vidum Aņšaņa bija nenozīmīga pilsētiņa. Minu dinastijas laikā tika dibināta pasta stacija. 1587. gadā tā tika nocietināta, lai aizsargātos pret mandžūru tīkojumiem. 1918. gadā Aņšaņā tika dibināts kopējs ķīniešu-japāņu metalurģijas uzņēmums. Pēc tam, kad Mandžūriju iekaroja Japāna, tas nonāca *Showa Steel Works* īpašumā. Pēc Mandžukuo izveidošanas Aņšaņā sāka būvēt citus metalurģijas uzņēmumus, un 1937. gadā tika oficiāla nodibināta Aņšaņas pilsēta.

Aņšaņa kļuva par tā laika vienu no ievērojamākajiem Āzijas smagās metalurģijas centriem. Otrā pasaules kara laikā Aņšaņa bija viens no pastāvīgajiem ASV spēku bombardēšanas mērķiem. Kara beigās pilsētas uzņēmumus izlaupīja. 1949. gadā tie jau atsāka darbu un, ražošanai augot, Aņšaņa kļuva slavena kā viena no piesārņotākajām pasaules pilsētām.

## Atsauces

## Ārējās saites
Ģēnijs uzvalkā

**"Ģēnijs uzvalkā"** () ir amerikāņu juridiskās drāmas seriāls, kura autors ir Ārons Koršs. Seriālu ASV no  līdz  pārraidīja USA Network televīzijas kanāls.

Seriāls ir par izdomātu advokātu firmu Ņujorkā, kurā darbu kā Hārvija Spektra (Gabriels Mahts) padotais uzsāk skolu nepabeigušais, taču ar fotogrāfisko atmiņu apveltītais Maiks Ross (Patriks Dž. Adamss).

## Ārējās saites
Albānijas ģerbonis

**Albānijas ģerbonis** () ir Albānijas nacionālais simbols. Ģerbonis ir Albānijas karoga adaptācija. Tā pamatā ir Skanderbega karogs un ģerbonis. Emblēma virs divgalvainā ērgļa galvas ir Skanderbega ķivere, kas apvilkta ar kazas ragiem. Tiek uzskatīts, ka ērglis pārkāpj pieņemto heraldikas tinktūras likumu, kas aizliedz izvietot krāsu (t.i., tumšu tinktūru) citā krāsā.

## Ķiveres nozīmīgums
thumb|upright|Skanderbega ķivere.

Skanderbega ķivere ir veidota no balta metāla un apdarināta ar zelta rotājumiem. Tās augšpusē izvietota no bronzas darināta ragainas kazas galva, kas arī rotāta zeltā. Apakšējā daļā ir vara josla ar monogrammu, kas atdalīta ar rozetēm: *** IN * PE * RA * TO * RE * BT ***, kas nozīmē ***Jhezus Nazarenus*** * ***Principi Emathie*** * ***Regi Albaniae*** * ***Terrori Osmanorum*** * ***Regi Blesses*** * ***Benedictat Te*** (Jēzus no Nācaretes svētī tevi [Skanderbegu], Mati princi, Albānijas karali, Osmaņu biedu, Epīras karali). Uzskata, ka vara svītru ar monogrammu ķiverei pievienoja Skanderbega pēcteči, jo Skanderbegs nekad neturēja nevienu citu titulu, izņemot "Albānijas valdnieks" (*Dominus Albaniae*). Tādējādi uzraksti uz ķiveres var atsaukties uz neskaidro Albānijas nosaukumu un kā līdzekli, lai identificētu Skanderbega vadību pār visiem albāņiem. Mūsdienu avoti liecina, ka 14. gadsimta albāņus nemainīgi identificēja kā cilšu tautas bez savas valsts. Tādējādi atkarībā no tā, kur viņi dzīvoja — ziemeļos vai dienvidos, līdzenumos vai kalnos un ar kādu civilizāciju viņi sazinājās — zināmi ir turku *[[arnauti]]*, grieķu *arbaniti* vai *albanoji*, albāņu *arberi*, *arbeni*, *[[arbereši]]* un *epīri*.

Saskaņā ar vēsturnieka Šefketa Plana ziņojumu Sami Frašeri apgalvo, ka vārds *Dhu lKarnejn* (divu ragu īpašnieks) bija aplamība, ko piedēvēja Senās Maķedonijas Aleksandram Lielajam, kaut arī Skanderbegs šo vārdu lietoja islāma formā. Šo skaidrojumu apšauba, jo maķedoniešu—albāņu un epīru—albāņu nepārtrauktības teorija ir spēcīga tikai albāņu vidū, bet ne starp pārējām Eiropas tautām. Šim atzinumam piekrīt arī Marins Barleti, kurš raksta: “Kad tauta ieraudzīja visus šos jaunos un drosmīgos vīrus ap Skanderbegu, tad nebija grūti noticēt, ka [sultāna] Murada armiju sakāva albāņi. Patiešām, tie laiki, kad spoži bija atnākusi Maķedonijas zvaigzne, gluži tāpat kā tajos sen aizmirstajos Pirra un Aleksandra laikos."

## Vēsturiskie ģerboņi

Arms of Jean dAnjou.svg|Angevinu dinastijas ģerbonis, ko izmantoja Albānijas Karaliste (1272–1368)
Great Arms of Prince Wilhelm of Wied.svg|Albānijas Kņazistes ģerbonis (1914–1925)
Coat of arms of the Albania (1925-1928).svg|Albāņu Republikas ģerbonis (1925–28)
Stema e Mbretnisë Shqiptare.png|Albānijas Karalistes ģerbonis (1928–1939)
Great CoA of the Kingdom of Albania (1939–1943).svg|Albānijas ģerbonis Itālijas okupācijas laikā (1939–1943)
Coat of arms of the People's Republic of Albania.svg|Albānijas Tautas Republikas ģerbonis (1946–1991)
Coat of arms of Albania (1992-1998).svg|Albānijas ģerbonis (1992–1998)
Coat of arms of Albania.svg|Albānijas ģerbonis (2002–pašlaik)


## Atsauces

## Ārējās saites

* Albania  National Emblem In The World All Countries National Emblem
École supérieure des sciences commerciales d'Angers

***ESSCA Business School*** () ir Eiropas biznesa augstskola ar vairākām universitātes pilsētiņām, kas atrodas Anžē, Buloņā-Bijankūrā, Šolē, Bordo, Lionā, Eksanprovansā, Budapeštā un Šanhajā. *ESSCA* dibināta 1909. gadā.

*The Financial Times* 2019. gadā skolu Eiropas biznesa skolu vidū ierindoja 76. vietā.

Skolas programmas ir trīskārši akreditētas — atbilstoši starptautiskajiem AMBA, EQUIS un AACSB standartiem. Skolas absolventu vidū ir tādi ievērojami uzņēmēji un politiķi kā *groupe Le Duff* izpilddirektors *Louis le Duff* un *Système U* izpilddirektors *Dominique Schelcher*.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Oficiālā vietne