open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Bērna kopšanas atvaļinājums

**Bērna kopšanas atvaļinājums** ir atvaļinājums, ko pēc darbinieka pieprasījuma piešķir sakarā ar bērna dzimšanu vai adopciju.

Latvijā tā kopējais ilgums nedrīkst būt garāks par pusotru gadu, to var izmantot pa daļām līdz dienai, kad bērns sasniedz astoņu gadu vecumu. Laiku, kuru darbinieks pavada bērna kopšanas atvaļinājumā, ieskaita kopējā darba stāžā un saglabā iepriekšējo darbu. Ja tas nav iespējams, darba devējs nodrošina līdzīgu vai līdzvērtīgu darbu ar darbiniekam ne mazāk labvēlīgiem darba apstākļiem un nodarbinātības noteikumiem.

## Skatīt arī
* Grūtniecības un dzemdību atvaļinājums
* Atvaļinājums bērna tēvam, adoptētājiem vai citai personai

## Atsauces
Matvejs Jeļisejevs

**Matvejs Jeļisejevs** (; dzimis  Maskavā) ir Krievijas biatlonists.

## Karjera
Ar biatlonu sāka nodarboties 2010. gadā. 2014. gada Pasaules čempionātā junioriem Preskailā ieguva bronzas medaļu stafetē. 2014.—2015. gada sezonā sāka piedalīties IBU kausā. Pasaules kausa sacensībās debitēja  Nove Mesto ar 17. vietu sprintā. 2016. gada Eiropas čempionātā Tjumeņā uzvarēja jauktajā stafetē. Piedalījās  Phjončhanā kā Olimpisko sportistu no Krievijas pārstāvis. Jauktajā stafetē ieņēma 9. vietu, bet individuāli labāko rezultātu sasniedza 20 km distancē (28. vieta). 

2019. gada Pasaules čempionātā Krievijas komandas sastāvā ieguva bronzas medaļu stafetē.  Pasaules kausa posmā Estešundā izcīnīja 3. vietu sprintā. Tas bija viņa pirmais individuālais goda pjedestāls PK posmos. Izcīnījis godalgas 2019. un 2020. gada Eiropas čempionātos, kas norisinājās Raubičos. 2019. ieguva sudraba medaļu iedzīšanā, bet 2020. gadā zeltu sprinta distancē. 

2021. gada Pasaules čempionātā Pokļukā kā Krievijas Biatlona savienības (RBU) pārstāvis izcīnīja bronzu stafetē. 

## Karjeras rezultāti
### Olimpiskās spēles

### Pasaules čempionāts

### Pasaules kausa kopvērtējums

## Atsauces

## Ārējās saites
Grūtniecības un dzemdību atvaļinājums

**Grūtniecības un dzemdību atvaļinājums** ir atvaļinājums, ko pēc darbinieka pieprasījuma piešķir sakarā ar grūtniecību un bērna dzimšanu. Latvijā grūtniecības atvaļinājumu (56 kalendāra dienas) un dzemdību atvaļinājumu (56 kalendāra dienas) aprēķina kopā un piešķir 112 kalendāra dienas neatkarīgi no tā, cik grūtniecības atvaļinājuma dienas izmantotas līdz dzemdībām. 

Grūtniecības, dzemdību vai pēcdzemdību sarežģījumu dēļ, kā arī tad, ja dzimuši divi vai vairāki bērni, sievietei piešķir 14 dienas ilgu papildatvaļinājumu, pievienojot to dzemdību atvaļinājumam un aprēķinot kopā 70 kalendāra dienas. 14 dienas ilgu papildatvaļinājumu  piešķir arī sievietēm, kurām sakarā ar grūtniecību medicīniskā aprūpe uzsākta ārstnieciski profilaktiskajā iestādē līdz 12. grūtniecības nedēļai un turpināta visu grūtniecības laiku.

Sievietei, kura izmanto grūtniecības vai dzemdību atvaļinājumu, saglabā iepriekšējo darbu. Ja tas nav iespējams, darba devējs nodrošina līdzīgu vai līdzvērtīgu darbu ar sievietei ne mazāk labvēlīgiem darba apstākļiem un nodarbinātības noteikumiem.

## "Dekrēta atvaļinājums"
Latvijas PSR dzemdību atvaļinājumu dēvēja par "Dekrēta atvaļinājumu", atsaucoties uz Viskrievijas Centrālās izpildkomitejas 1917. gada 22. decembra dekrētu № 188. "Par veselības apdrošināšanu" (*Декрет о страховании на случай болезни*). Šis tiesību akts paredzēja naudas pabalstu dzemdību gadījumā, kas tika noteikts slimokases dalībnieka pilnas izpeļņas apmērā. 

Pabalsts tika izsniegts astoņas nedēļas pirms dzemdībām un astoņas nedēļas pēc dzemdībām, kopā 112 dienas. 
## Skatīt arī
* Bērna kopšanas atvaļinājums
* Atvaļinājums bērna tēvam, adoptētājiem vai citai personai

## Atsauces
Duņa Zdouca

**Duņa Zdouca** (*Dunja Zdouc*; dzimusi  Klāgenfurtē) ir Austrijas biatloniste.

## Karjera

Pasaules kausa sacensībās debitēja  Hohfilcenē, kad tika iekļauta Austrijas stafetes komandas sastāvā un ieņēma 16. vietu. 2014. gada Pasaules čempionātā junioriem ieguva bronzas medaļu stafetē. 2014. gada decembrī Estešundā pirmo reizi piedalījās PK posmā individuāli.

Sekmīgi aizvadīja 2015. gada Eiropas čempionātu junioriem Otepē, iegūstot 3 medaļas: sudrabu individuālajā distancē un sprintā un bronzu iedzīšanā. Pasaules čempionātā pirmo reizi piedalījās 2015. gadā Kontiolahti. Labāko rezultātu individuāli sasniedza sprintā, ieņemot 17. vietu, bet stafetes komadas sastāvā bija 10. vietā.

Piedalījās  Phjončhanā. Labāko rezultātu sasniedza sprintā (48. vieta).  IBU kausa posmā Otepē izcīnīja 2. vietu supersprintā. 2021. gada Pasaules čempionātā Pokļukā kopā ar Dāvidu Komacu, Simonu Ederu un Līzu Terēzu Hauzeri ieguva sudraba medaļu jauktajā stafetē.

## Karjeras rezultāti
### Olimpiskās spēles

### Pasaules čempionāts

### Pasaules kausa kopvērtējums

## Atsauces

## Ārējās saites
Saīds Karimulla Halili

**Saīds Karimulla Saīds Vahidulla Halili** (; dzimis  Sergijevposadā), pazīstams arī kā **Karīms Halili** (*Кари́м Халили́*), ir Krievijas biatlonists.

Viņa tēvs 1993. gadā pārcēlās no Afganistānas uz Krieviju, lai studētu, bet māte ir franču valodas pasniedzēja.

## Karjera
Ar biatlonu sāka nodarboties 2014. gadā. Piedalījies 2016. gada ziemas jaunatnes olimpiskajās spēlēs Lillehammerē. Tajās izcīnījis bronzas medaļu iedzīšanā. 2017. gada Pasaules čempionātā jauniešiem ieguva divas sudraba godalgas — 12,5 km individuālajā distancē un stafetē. 2018. gada Pasaules čempionātā junioriem Otepē izcīnīja zeltu stafetē un bronzu 15 km individuālajā distancē. 2019. gada Pasaules junioru čempionātā Brezno vēlreiz uzvarēja stafetē un ieguva sudrabu sprintā. 2018.—2019. gada sezonā sāka piedalīties IBU kausā pieaugušajiem.

Pasaules kausa sacensībās debitēja  Oberhofā ar 61. vietu sprintā. Tajā pašā posmā tika iekļauts arī Krievijas stafetes komandas sastāvā un ieņēma 4. vietu. 2020. gada Pasaules čempionātā junioriem trešo reizi pēc kārtas izcīnīja zelta medaļu stafetē, kā arī ieguva sudrabu iedzīšanā. Piedalījās 2020. gada Eiropas čempionātā Raubičos, jauktajā stafetē izcīnot sudraba medaļu. Pirmos punktus PK ieskaitē izcīnīja 2019.—2020. gada sezonas pēdējā posmā Kontiolahti, ieņemot 25. vietu iedzīšanā.

2020. gada Eiropas čempionātā Dušņikizdrojā ieguva 2. vietu sprintā. Savā pirmajā Pasaules čempionātā 2021. gadā Pokļukā kā Krievijas Biatlona savienības (RBU) pārstāvis izcīnīja bronzu stafetē. Piedalījās , pārstāvot Krievijas Olimpisko komiteju, izcīnīja bronzas medaļu stafetē.

## Karjeras rezultāti
### Olimpiskās spēles

### Pasaules čempionāts

### Pasaules kausa kopvērtējums

## Atsauces

## Ārējās saites
Dāvids Komacs

**Dāvids Komacs** (; dzimis ) ir austriešu biatlonists.

## Karjera
IBU kausā sāka piedalīties 2011.—2012. gada sezonā. Pasaules kausa sacensībās debitēja  Oberhofā ar 57. vietu sprintā. 2014. gada Eiropas čempionātā Nove Mesto uzvarēja stafetē un izcīnīja bronzas medaļu sprintā. 

Pasaules čempionātā pirmo reizi piedalījās 2016. gadā, startējot tikai 20 km individuālajā distancē un ieņemot 41. vietu. 2021. gada Pasaules čempionātā Pokļukā Austrijas komandas sastāvā kopā ar Simonu Ederu, Duņu Zdoucu un Līzu Terēzu Hauzeri izcīnīja sudraba medaļu jauktajā stafetē.

## Karjeras rezultāti
### Olimpiskās spēles

### Pasaules čempionāts

### Pasaules kausa kopvērtējums

## Atsauces

## Ārējās saites
Killinika

**Killinika** () ir neapdzīvota sala Kanādā, Labradoras pussalas ziemeļos starp Ungavas līci rietumos un Deivisa šaurums austrumos. Salā atrodas vienīgā sauszemes robeža starp Kanādas Nunavutas teritoriju un Ņūfaundlendas un Labradoras provinci.

Salā atradās Killinikas apmetne, kas bija atzīmēta jau 1569. gada Gerharda Merkatora kartē. 1978. gadā apmetne tika evakuēta un kopš tā laika sala ir neapdzīvota.

## Ārējās saites
Devona (sala)

**Devona** () jeb **Tallurutita** () ir sala Kanādas ziemeļos Karalienes Elizabetes salu arhipelāgā. Sestā lielākā Kanādas sala, 27. lielākā sala pasaulē un pasaulē lielākā sala bez pastāvīgiem iedzīvotājiem. 

## Ģeogrāfija
Atrodas Kanādas Arktiskā arhipelāga Karalienes Elizabetes salu grupā. Ziemeļos Džonsa šaurums un Belčera šaurums salu atdala no Elsmīra salas un Kornvolas, austrumos krastus apskalo Bafina līcis, dienvidos Lenkasteras šaurums atdala no Bafina salas, bet rietumos Penija šaurums un Velingtona šaurums atdala no Kornvolisas un Batērsta salas. Sala izstiepta austrumu—ziemeļrietumu virzienā 524 km garumā; ziemeļrietumos beidzas ar Grinela pussalu. Krasti stipri izroboti, daudz līču un fjordu. Salas austrumu galā pastāvīgs ledājs, kas vainagojas ar salas augstāko punktu Devonas leduskupolu (1920 m vjl). Pārējā salas teritorijā valda arktiskais tuksnesis, ir vairākas nelielas kalnu grēdas.

## Vēsture
Pirmie no eiropiešiem salu 1616. gadā atklāja angļu jūrasbraucēji Viljams Bafins un Roberts Bailots. 1819. gadā Viljams Parijs nokartēja salas dienvidu krastu un nosauca salu Anglijas grāfistes Devonas vārdā par **Ziemeļu Devonu** (*North Devon*). 19. gadsimtā nosaukums tika vienkāršots par Devonu.

1924. gadā salas dienvidaustrumu krastā tika izveidota Dandashārboras apmetne, ko vēlāk iznomāja Hudzona līča kompānijai. 1933. gadā apmetnē tika nomitinātas vairākas inuitu ģimenes no Keipdorsetas, bet 1940. gadu sākumā apmetne tika pamesta. 1940. gadu beigās apmetni īslaicīgi izmantoja Karaliskā Kanādas jātnieku policija.

1960. gados salas ziemeļaustrumos darbojās Ziemeļamerikas Arktikas institūta organizētā Devonas salas pētniecības stacija.

Salas rietumu daļā atrodas Hotona meteorīta krāteris, kas tiek atzīts par vietu, kas vistuvāk atbilst Marsa planētas apstākļiem. Krātera rietumu malā no 2000. gada darbojas Marsa biedrības ierīkota apmetne FMARS. Līdzīgus pētījumus veic arī NASA un Kanādas Kosmosa aģentūra netālu ierīkotajā Hotona-Marsa projekta stacijā.

## Galerija

Johnson_Bay_Settlement_Dundas_Harbour_Qikiqtaaluk_Nunuvut_Canada.jpg|Pamesta apmetne Dandashārbora
Glaciers_and_Sea_Level_Rise_(8741348875).jpg|Ledāja ala
FMARS_Station_Construction_4_2000-07-26.JPG|Marsa biedrības kapsulas celtniecība
Patterned_ground_devon_island.jpg|Mūžīgais sasalums


## Atsauces

## Ārējās saites
Bailota sala

**Bailota sala** () ir sala Kanādā, uz ziemeļiem no Bafina salas. Šī sala ir daļa no Kanādas Arktiskā arhipelāga. Kaut arī salā nav pastāvīgu iedzīvotāju, salas dienvidrietumos atrodas inuītu sezonāla medību apmetne, bet rietumu piekrastē — Bailotailendas pētniecības stacija.

1616. gadā jūrasbraucējs Roberts Bailots bija pirmais eiropietis, kas salu ieraudzīja, un tā nosaukta viņa vārdā. Gandrīz visa sala atrodas Sirmilikas nacionālā parka teritorijā un ir ievērojama putnu aizsardzības vieta.

## Galerija

Snout_of_a_small_mountain_glacier_on_the_Baffin_Island_side_of_Navy_Board_Inlet_near_Pond_Inlet,_Nunavut.jpg
Bylot_Island_Glacier.jpg|Ledājs Bailota salā
Kittiwake_Cape_Graham_Moore_6_1995-06-10.jpg


## Ārējās saites
Koburgas sala

**Koburgas sala** () vai **Kurvika** (, *Qurvik*) ir neapdzīvota sala Kanādā, Bafina jūras ziemeļrietumos, starp Elsmīru uz ziemeļrietumiem un Devonu uz dienvidrietumiem, pie Džonsa šauruma ieejas Bafina jūrā. Gleišera šaurums ziemeļos to atdala no Elsmīra salas, bet Lēdijas Annas šaurums dienvidos — no Devonas. Sala ir daļa no Kanādas Arktiskā arhipelāga Karalienes Elizabetes salu grupas. Salai raksturīgi klinšaini krasti un tundra. Tā ir ievērojama putnu aizsardzības vieta.

## Atsauces

## Ārējās saites
Sillema

**Sillema** () ir neapdzīvota sala Kanādā, pie Bafina salas ziemeļu krasta. Šī sala ir daļa no Kanādas Arktiskā arhipelāga. Tā ir 482 km2 liela ar augstāko virsotni 1660 metrus virs jūras līmeņa.

## Ārējās saites
Kenedija šaurums

**Kenedija šaurums** (, ) ir Nersa šaurumā ietilpstošs jūras šaurums starp Kanādas Elsmīra salu ziemeļrietumos un Grenlandi dienvidaustrumos. Tas savieno Nersa šauruma Hola baseinu ziemeļaustrumos un Keina baseinu dienvidrietumos. Šaurumā atrodas Hansa sala, kuras teritorija ir Dānijas un Kanādas strīdus objekts, kā arī Grenlandei piederošā Franklina sala. Šaurums nosaukts amerikāņu polārpētnieka Elišas Keina 1854. gada ekspedīcijas laikā vai nu kanādiešu ceļotāja Viljama Kenedija, vai arī ASV Flotes sekretāra Džona Pendltona Kenedija vārdā.

## Ārējās saites
Smita šaurums

**Smita šaurums** (, ) ir Nersa šaurumā ietilpstošs jūras šaurums starp Kanādas Elsmīra salu ziemeļrietumos un Grenlandi dienvidaustrumos. Tas savieno Nersa šauruma Keina baseinu ziemeļaustrumos un Bafina jūru dienvidrietumos. Smita šauruma Grenlandes pusē atrodas Aleksandra rags.

Šaurums nosaukts angļu diplomāta Tomasa Smita vārdā. Tas notika 1616. gadā, Roberta Bailota un Viljama Bafina ekspedīcijas laikā, turklāt Bafins šaurumu noturēja par līci. Patiesība noskaidrojās tikai 19. gadsimta vidū.

## Ārējās saites
Robsona šaurums

**Robsona šaurums** (, ) ir Nersa šaurumā ietilpstošs jūras šaurums starp Kanādas Elsmīra salu ziemeļrietumos un Grenlandi dienvidaustrumos. Tas savieno Linkolna jūru ziemeļaustrumos un Nersa šauruma Hola baseinu dienvidrietumos.

Šaurums nosaukts ASV Jūras sekretāra Džordža Robsona vārdā 1871. gada Polaris ekspedīcijas laikā. Netālu no Robsona šauruma ieejas Linkolna jūrā atrodas Alerta — vistālāk uz ziemeļiem esošā pastāvīgi apdzīvotā vieta pasaulē.

## Ārējās saites
Keina baseins

**Keina baseins** (, ) ir Nersa šaurumā ietilpstošs baseins starp Kanādas Elsmīra salu ziemeļrietumos un Grenlandi dienvidaustrumos. Tas savieno Nersa šauruma daļas: Kenedija šaurumu ziemeļaustrumos un Smita šaurumu dienvidrietumos. 

Baseins nosaukts ASV polārpētnieka Elišas Keina vārdā, kas to šķērsoja 1854. gadā Džona Franklina ekspedīcijas meklējumos. 

## Ārējās saites
AE Lux

***AE Lux*** ir Latvijas uzņēmums, kas izstrādā drošības un viedmājokļu risinājumus. Uzņēmums dibināts 2017. gadā. *AE Lux* darbojas Talsos, balstoties uz ģimenes uzņēmumā uzkrāto pieredzi — uzņēmuma konsultants ir Ainārs Lūks, kurš jau 30 gadus darbojas drošības biznesa jomā, un šobrīd kopā ar dēlu Edgaru Lūku fokusējas uz viedmāju risinājumiem.

Uzņēmums piedāvā video novērošanas, vadu un bezvadu apsardzes un ugunsdrošības sistēmas. Viedmāju risinājumi ir pirmie Ziemeļeiropā sertificētie ASV uzņēmuma "Control4" pārstāvji.

## Vēsture
2017. gada 26. aprīlī tika dibināts uzņēmums SIA *AE Lux*.

2020. gadā tika noslēgts pirmais viedmājas demonstrācijas elements — demotelpa AE Lux birojā Talsos.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Uzņēmuma tīmekļa vietne
* Uzņēmuma ''FaceBook'' lapa
* Uzņēmuma ''Instagram'' profils
* Uzņēmuma ''LinkedIn'' lapa
Neirsa šaurums

**Neirsa šaurums** (, ) ir jūras šaurums starp Kanādas Elsmīra salu ziemeļrietumos un Grenlandi dienvidaustrumos. Tas savieno Atlantijas okeāna Bafina jūru un Ziemeļu Ledus okeāna Linkolna jūru. 

Šaurums sīkāk iedalās Smita šaurumā, Keina baseinā, Kenedija šaurumā, Hola baseinā un Robsona šaurumā. Tā kā šaurumā no ziemeļiem gandrīz pastāvīgi plūst jūras straume, kuģiem ievērojami grūtāk to šķērsot no dienvidiem. Šaurums nosaukts britu polārpētnieka Džordža Neirsa vārdā. Šaurumā atrodas Hansa sala, kuras teritorija kādreiz bija Dānijas un Kanādas strīdus objekts. Ap Nersa šaurumu cilvēki dzīvojuši vismaz no 13. gadsimta, par ko liecina arheoloģiskie atradumi.

## Ārējās saites
Džonsa šaurums

**Džonsa šaurums** () ir jūras šaurums Kanādas Arktiskajā arhipelāgā starp Elsmīra salu ziemeļos un Devonas salu dienvidos. Savieno Norvēģu līci (caur Frama, Kārdigana un Hellgeita šaurumiem) rietumos un Bafina jūru (caur Gleišera un Lēdijas Annas šaurumiem) austrumos. Pie Džonsa šauruma ieejas Bafina jūrā atrodas Koburgas sala. 

Pirmais eiropietis, kurš ieraudzīja šaurumu, bija angļu jūrasbraucējs Viljams Bafets 1616. gadā, kurš to nosauca sava sponsora vārdā. Džonsa šauruma Elsmīra salas krastā atrodas salas vienīgā pastāvīgi apdzīvotā vieta Grīsfjorda. Dienvidu krastā no 1961. līdz 2005. gadam darbojās Devonailendas pētniecības stacija.

## Atsauces

## Ārējās saites
Barova šaurums

**Barova šaurums** () ir Perija šaurumā ietilpstošs jūras šaurums starp Kanādas Batērsata, Kornvolisas un Devonas salām ziemeļos un Velsas Prinča salu un Samersetu dienvidos. Tas savieno Vikonta Melvila šaurumu rietumos ar Lankastera šaurumu austrumos. Pīla šaurums starp Velsas Prinča salu un Somersetu savieno Barova šaurumu ar Franklina šaurumu.

Šaurumu eiropiešiem 1819. gadā atklāja Viljams Perijs un nosauca par godu britu admiralitātes otrajam sekretāram Džonam Barovam.

## Ārējās saites
Pīla šaurums

**Pīla šaurums** () ir jūras šaurums starp Kanādas Velsas Prinča salu rietumos un Samersetas salu austrumos. Tas savieno Barova šaurumu ziemeļos ar Franklina šaurumu dienvidos. Šaurumā atrodas vairākas salas, lielākās no kurām ir Preskota sala un Pandoras sala.

1846. gadā caur šaurumu izbrauca Džona Franklina ekspedīcija.

## Atsauces

## Ārējās saites
Independensas fjords

**Independensas fjords** () ir fjords Grenlandes ziemeļu piekrastē, Vandela jūrā. Tas ir apmēram 200 kilometrus garš un 30 kilometrus plats. 

No ziemeļiem tas robežojas ar Pīrija Zemi. Fjords savu nosaukumu ieguva 1892. gada 4. jūlijā, kad ASV polārpētnieks Roberts Pīrijs to atklāja ASV Neatkarības dienā. Independensas fjorda krastos atrastas paleoeskimosu apmetņu paliekas, kas liecina, ka cilvēki šeit mituši no 24. gadsimta pirms mūsu ēras.

## Ārējās saites
Ūmannakas fjords

**Ūmannakas fjords** () ir fjordu sistēma Grenlandes rietumu piekrastē, Bafina jūrā. Otra lielākā Grenlandes fjordu sistēma aiz Skorsbija līča.

Sastāv no daudziem atsevišķiem fjordiem, salām un saliņām, no kurām lielākā ir Upernivika. Tā kā fjorda apkaimē ir relatīvi labvēlīgs mikroklimats, apvidus ir apdzīvots vismaz pēdējos 4500 gadus. Mūsdienās lielākā apdzīvotā vieta ir Ūmannaka, kas ar 1407 iedzīvotājiem 2020. gadā ir astotā lielākā Grenlandē. Nūsuakas pussala atdala Ūmannakas fjordu no Disko līča un Disko salas dienvidos. pussalas piekrastē Kilakitsokas senvieta.

## Ārējās saites
2021. gada Pasaules U-19 čempionāts basketbolā

**2021. gada [[Pasaules U-19 čempionāts basketbolā|Pasaules čempionāts basketbolā U-19 izlasēm]]** jeb **U-19 Pasaules kausa izcīņa** notika no 2021. gada 3. jūlija līdz 11. jūlijam Rīgā un Daugavpilī, Latvijā. Tā bija otrā reize, kad Latvijā notika šāda līmeņa turnīrs (iepriekšējais — 2011. gada Pasaules U-19 čempionāts basketbolā). Turnīrā piedalījās 16 komandas.

Čempionāts norisinājās trīs arēnās: "Arēna Rīga", Olimpiskais sporta centrs (abas Rīgā) un Daugavpils Olimpiskais centrs.

Turnīru rīkoja saskaņā ar tābrīža Covid-19 epidemioloģiskās drošības noteikumiem, kā arī FIBA izstrādāto Covid-19 protokolu. Tajās varēja piedalīties skatītāji ar Latvijā atzītu vakcinācijas pret Covid-19 vai Covid-19 pārslimošanas sertifikātu.

Par turnīra uzvarētāju kļuva ASV izlase, finālā pārspējot Franciju. ASV komandas spēlētājs Čets Holmgrēns tika atzīts par turnīra labāko spēlētāju, bet simboliskajā pieciniekā bez viņa tika iekļauti arī Nikola Jovičs (Serbija), Džeidens Aivijs (ASV), Viktors Vembanjama (Francija) un Zeks Īdijs (Kanāda).

## Vietu sadalījums

## Atsauces

## Ārējās saites
* Čempionāta mājaslapa
Nogaju stepe

**Nogaju stepe** () ir ap  kvadrātkilometru liels, sauss līdzenumu apgabals Krievijas Federācijas Ziemeļkaukāza reģionā. Atrodas Piekaspijas zemienes malā starp Tereku dienvidos un Kumu ziemeļos, atrodas galvenokārt Dagestānas ziemeļos, bet neliela daļa arī Čečenijā un Stavropoles novadā. Nosaukums cēlies no reģiona pamatiedzīvotājiem nogajiem.

Teritorijas augstums samazinās no 170 metriem virs jūras līmeņa rietumos līdz 28 metriem zem jūras līmeņa austrumos. Lielāko daļu stepes veido lieli smilšaini klajumi, un galvenie veģetācijas veidi ir vērmeles un sālszāle. Terekas-Kumas kanāls gar reģiona rietumu robežu nodrošina ūdeni. Lielāko daļu stepes tradicionāli izmanto kā ziemas ganības aitām, taču pārmērīgās aitu ganīšanas dēļ stepes augsne ir noplicināta, un to apdraud pārtuksnešošanās.

## Atsauces

## Ārējās saites
Kalmiku stepe

thumb|Kalmiku stepes karte, 1864
**Kalmiku stepe** ir ap  kvadrātkilometrus plaša teritorija pie Volgas ietekas Kaspijas jūrā. Vēsturiskā kalmiku teritorija, kurā mūsdienās atrodas Krievijas Federācijas Kalmikijas Republika.
Kabardieši

**Kabardieši** (pašnosaukums: *адыгэ*) ir lielākā no adigu (čerkesu) etniskajām grupām. No apmēram 2 miljoniem kabardiešu aptuveni 1,1 miljons dzīvo Turcijā, bet 590 tūkstoši Krievijas Federācijā, galvenokārt Kabardas-Balkārijas Republikā, kā arī Krasnodaras un Stavropoles novados. Saskaņā ar 2010. gada tautas skaitīšanas rezultātiem, kabardieši veidoja 57% Kabardas-Balkārijas iedzīvotāju skaitu. Lieto kabardiešu valodu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Mežatundra

[thumb|300px|Mežatundra Tuktutnogaitas nacionālajā parkā [Kanāda|Kanādā]]
**Mežatundra** ir pārejas bioma starp arktisko tundru un taigu; tajā mijas meža un tundras veģetācija. Mežatundras ainavām raksturīga nenoteikta robeža, tā stiepjas 30—300 km platā joslā Eirāzijas un Ziemeļamerikas ziemeļos. Eirāzijā mežatundra stiepjas no Kolas pussalas rietumos līdz Indigirkas baseinam austrumos, Ziemeļamerikā — no Aļaskas rietumos līdz Labradoras pussalai austrumos.

Klimats vēss, vidējā gaisa temperatūra jūlijā no +10 līdz +14 °C, bet janvārī atkarībā no jūras tuvuma — −10° līdz −40 °C. Nokrišņu daudzums neliels (200—300 mm), bet sakarā ar mitruma akumulācijas lielo pārsvaru pār iztvaikošanu raksturīga pārpurvošanās. Izplatīti ezeri — tie aizņem 10—60 % no biomas teritorijas. Augsnes pārsvarā kūdras gleju, purva augsne, zem skrajmežiem — podzolētā gleja augsne. Gruntī lielākoties mūžīgais sasalums.

Augu valstī pārsvarā tundras augājs, ko papildina pundurbērzs un pundurvītols, nereti lapegle, bērzs, priede, egle. Mežu augājs tundrā bieži iestiepjas pa upju ielejām. Mīt ziemeļbriedis. alnis, vilks, baltais zaķis, lemings, polārlapsa, lapsa, āmrija. No putniem mīt baltā pūce, baltirbe, vasarās atlido zosis, pīles u.c. ūdensputni.

Saimnieciski izmanto galvenokārt kā ziemeļbriežu ganības.

## Atsauces

## Ārējās saites
Angļu-krievu līgums (1907)

thumb|Persijas sadalīšana ietekmes zonās
**Angļu-krievu līgums (1907)** ir līgums, kas tika noslēgts starp Britu un Krievijas impērijām 1907. gada 31. augustā Sanktpēterburgā.

Līgums atrunāja abu pušu intereses Persijā, Afganistānā un Tibetā, samazinot "Lielās spēles" izraisīto spriedzi, kas bija sākusies 1830. gados.

Šīs līgums abas lielvalstis arī iekļāva Antantes līgumu sistēmā, kas izrādījās liktenīga 1914. gadā, sākoties Jūlija krīzei.

1901. gadā Krievija Persijā atvēra divus konsulātus un sāka investēt dzelzceļos. 1907. gada līgums Persijas ziemeļu daļu nodeva Krievijai, bet dienvidaustrumus britiem.

Nabadzīgā Afganistāna neradīja lielu komerciālo interesi, taču tās nestabilitāte un tuvums Britu Indijai padarīja to par abu impēriju interešu zonu. Krievijas tuvošanās Britu Indijai radīja bažas par izmaksām, kas būs nepieciešamas tās aizstāvībai pret krievu uzbrukumu. Krievija piekāpās britiem, atzīstot Afganistānu ārpus savas ietekmes zonas.

Tibeta interesēja Krieviju kā tās teritorijā dzīvojošo budistu garīgais centrs. Tibeta bija novājinātās Cjinu dinastijas impērijas sastāvdaļa, un abas lielvalstis vienojās, ka attiecības ar Tibetu veidos tikai saziņā ar Ķīnas centrālo valdību. Tas samazināja bažas par britu iespējamo izplešanos Tibetā.

## Situācija pirms līguma

20. gadsima sākumā Lielbritānija sāka veidot alianses. 1902. gadā tā noslēdza līgumu ar Japānu un 1904. gadā izveidoja Antanti ar Francijas Trešo republiku. No Lielbritānijas viedokļa angļu-japāņu alianse tika izveidota ar mērķi ierobežot Krievijas ekspansiju Tālajos Austrumos vai, vēl svarīgāk, novērst iespējamu krievu-japāņu vienošanos, kas apdraudētu Lielbritānijas intereses reģionā. Šī alianse ar Japānu tika atjaunota 1905. gadā.

1904.—05. gada neveiksmīgais Krievijas—Japānas karš bija pagrieziena punkts Krievijas divpusējās attiecībās ar Lielbritāniju. Krievija bija zaudējusi karu un centās apspiest 1905. gada revolūciju, ieviešot konstitucionālu monarhiju. Impērija jutās pietiekami spēcīga, lai pievērstos ārlietām.

## Atsauces

## Ārējās saites
Andraniks Ozanjans

**Andraniks Ozanjans** (1865. gada 25. februāris — 1927. gada 31. augusts) bija armēņu militārais komandieris un valstsvīrs.

## Biogrāfija
1880. gadu beigās viņš aktīvi iesaistījās bruņotā cīņā pret osmaņu valdību un kurdu neregulārajiem formējumiem. Andraniks iestājās Armēnijas Revolucionāru federācijas partijā "Dašnak" un kopā ar citiem fidajiem centās aizstāvēt armēņu zemniekus, kas dzīvoja viņu senču dzimtenē — apgabalā, kas pazīstams kā Rietumu (vai Turcijas) Armēnija. Pēc neveiksmīgās 1904. gada Sasunas sacelšanās pameta Osmaņu impēriju. 1907. gadā Ozanjans atstāja dašnaku partiju. Andraniks Ozanjans kopā ar Gareginu Nždehu vadīja dažus simtus armēņu brīvprātīgo Bulgārijas armijā pret osmaņiem Pirmā Balkānu kara laikā.

Kopš Pirmā pasaules kara sākuma posma Ozanjans komandēja pirmo armēņu brīvprātīgo bataljonu Krievijas armijā pret Osmaņu impēriju.

Andraniks Ozanjans 1919. gadā pameta Armēniju nesaskaņu dēļ ar Armēnijas valdību un pēdējos dzīves gadus pavadīja Eiropā un ASV, meklējot tur palīdzību armēņu bēgļiem. Viņš apmetās Fresno, Kalifornijā, 1922. gadā un nomira piecus gadus vēlāk, 1927. gadā. Armēnijā Ozanjanu uzskata par nacionālo varoni. Andranika vārdā nosauktas ielas un laukumi, un par viņu uzrakstītas dziesmas, dzejoļi un romāni, tā padarot viņu par leģendāru tēlu armēņu kultūrā.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Andraniks Ozanjans
Ruskoje Ustje (polārstacija)

**Polārā stacija «Ruskoje Ustje»** () ir slēgta PSRS polārā hidrometeoroloģiskā stacija Arktikā. Izvietojusies 18 km uz dienvidiem no Ruskoje Ustjes ciema tā vecajā atrašanās vietā Indigirkas upes grīvā pie Ruskoustjiskas attekas lejpus Berelēhas ietekas tajā. Administratīvi ietilpst Sahas Republikas Allajiahas ulusā.

## Vēsture
Pirmā meteoroloģisko novērojumu stacija Ruskoje Ustjes ciemā izveidota 1895. gadā, bet novērojumi vēlākajos gados veikti neregulāri. Regulāri novērojumi atsākti 1929. gadā sakarā ar polārās aviācijas lidlauka izveidošanu pie ciema, tajā skaitā veikti arī pirmie regulārie Indigirkas deltas hidroloģiskie novērojumi. Stacija slēgta 1939. gadā un meteoroloģiskie novērojumi pārcelti uz Čokūrdāhas lidlauku.

## Atsauces
Disko līcis

**Disko līcis** () jeb **Kekertasūptunua** () ir līcis Grenlandes rietumu piekrastē, Bafina jūrā. 

Uz ziemeļiem no Disko līča atrodas Disko sala un Nūsuakas pussala, kas atdala Disko līci no Ūmannakas fjorda. Disko līča krastos atrodas Grenlandes trešā lielākā pilsēta Ilulisata (4670 iedzīvotāji 2020. gadā), kā arī vairākas mazākas apdzīvotās vietas. Līcī ieplūst Ilulisatas ledus fjords, kas iekļauts UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā. Eiropieši ieradās Disko līcī jau Ērika Rudā laikā 10. gadsimtā nodibinot t.s. vikingu Rietumu apmetnes (Austrumu apmetnes atradās Grenlandes dienvidos, Kujatā apvidū).

## Ārējās saites
ANO Ekonomikas un sociālo lietu padome

thumbnail|upright=1.2|ANO Ekonomikas un sociālo lietu padome
**ANO Ekonomikas un sociālo lietu padome** (, abreviatūra: **ECOSOC**) ir viena no sešām Apvienoto Nāciju Organizācijas pamatstruktūrām. Tās uzdevums ir koordinēt starptautisko ekonomisko un sociālo sadarbību, un ar ANO specializēto aģentūru, fondu un programmu, funkcionālo komisiju un reģionālo komisiju darbību saistītos jautājumus. ECOSOC galvenā mītne atrodas Ņujorkā, Amerikas Savienotajās Valstīs.

## Ārējās saites
Morisa Džesepa rags

**Morisa Džesepa rags** () ir Grenlandes tālākais ziemeļu punkts. Atdala Ziemeļu Ledus okeāna Linkolna jūru rietumos no Vandela jūras austrumos. Atrodas 712 kilometrus no Ziemeļpola. Zemesragu 1900. gadā sasniedza amerikāņa Roberta Pīrija ekspedīcija un tas nosaukts ekspedīcijas sponsora, baņķiera Morisa Džesepa vārdā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Bet bet

"**bet bet**" ir Latvijas poproka grupa. Tā dibināta 1991. gadā Rīgā. Grupas sastāvā ir bundzinieks un vārdu autors Guntars Račs, dziedātājs Zigfrīds Muktupāvels, basģitārists Andris Alviķis un ģitārists Uģis Tirzītis. Grupa veiksmīgi startējusi "Mikrofona aptaujā" (uzvara 1991. gada "Vecā Ratiņa" aptaujā, 1993. gada rokaptaujā) un uzvarējusi konkursā "Liepājas Dzintars" (1993. gadā).

Populārākās grupas dziesmas ir “Kāpēc man nav sarkans mersedess?” ,“Mana mīļā meitene”, “Vakara vējā” un "Nakts".

## Vēsture
Grupa dibināta 1991. gada martā, izjūkot tobrīd populārajām grupām "Jauns Mēness" un "Zodiaks”. Pēc turnejas ASV "Jaunu Mēnesi" pameta bundzinieks Guntars Račs, basģitārists Aivis Kalvāns un ģitārists Uģis Tirzītis, tāpat no ASV atgriezās grupas "Zodiaks" vijolnieks un dziedātājs Zigfrīds Muktupāvels, kuri satikās Rača dzīvesvietā Rīgā, Krišjāņa Barona ielā, un izlēma par jaunas grupas izveidi. Grupas nosaukumam, kas laika gaitā daudzus mulsinājis, nav konkrētas nozīmes. Tas izdomāts, jo tobrīd šķitis oriģināls un amizants.

Vēlāk 1991. gadā grupa piesaistīja otru ģitāristu Aivaru Gudro, kļūstot par kvintetu. Grupa jau no pirmsākumiem bija ļoti populāra: slava kulmināciju sasniedza 1993. gadā, kad "bet bet" pastāvīgi koncertēja un veidoja videoklipus. Grupa saskārās ar radošo krīzi. Nereti Račs un Muktupāvels uzstājās tikai divatā. Lai arī grupa uzvarēja "Mikrofona aptaujā" ar dziesmu "Vakara vējā", balvas pasniegšanas laikā televīzijas tiešraidē grupa paziņoja par izjukšanu

Lai arī "bet bet" 1994. un 1995. gadā oficiāli nepastāvēja, Račs ar Muktupāvelu turpināja uzstāties divatā. 1996. gadā grupa atjaunojās sākumsastāvā, tomēr tik lielus panākumus uzreiz neguva. 1997. gadā grupa ar albumu "Laiks iet", kurš, sekojot mūzikas tendencēm, ir ar deju mūzikas skanējumu, atkal ieguva lielu slavu, tā dziesmas “Kāpēc man nav sarkans mersedess?” un ”Pēdējo reiz” ir albuma lielākie hiti. 1998. gadā grupa netieši uzsāka sadarbību ar komponistu Raimondu Paulu, izdodot jaunas viņa dziesmu versijas albumā "Nepārmet man". Pauls atzinīgi novērtēja šo ierakstu, tāpēc sāka uzstāties un veidot dziesmas kopā ar grupu. Tā grupa producēja Paula un Rača mūziklu "Leģenda par Zaļo jumpravu".

2006. gadā grupu pameta tās basģitārists Aivis Kalvāns, viņa vietā basu sāka spēlēt Rača agrākais muzikālais kolēģis Andris Alviķis. Grupa joprojām turpina aktīvi koncertēt un saglabā popularitāti, 2025. gadā pilnībā izpārdodot 12 koncertus vienā un tai pašā zālē.

## Grupas sastāvs

## Diskogrāfija

### Albumi

### Izlases

## Atsauces

## Ārējās saites

*
*
Melvila līcis

**Melvila līcis** () jeb **Kimuseriarsuaks** () ir atklāts līcis Grenlandes ziemeļrietumu piekrastē, Bafina jūrā.

Līcis nosaukts britu admiralitātes pirmā lorda Roberta Dandasa, Otrā Melvilas vikonta (1771—1851) vārdā. No ziemeļiem līci norobežo Jorkas rags, bet dienvidos — Upernavikas arhipelāgs. Līcis parasti atbrīvojas no ledus tikai augusta vidū, bet aizsalst — septembra beigās.

## Atsauces

## Ārējās saites
Aleksandra rags (Grenlande)

**Aleksandra rags** () jeb **Ullersuaks** () ir zemesrags Grenlandes ziemeļrietumos, Smita šaurumā. Tas ir Grenlandes tālākais rietumu punkts. 

## Ārējās saites
Nūsuakas pussala

**Nūsuakas pussala** (, ) ir kalnaina pussala Grenlandes rietumos Bafina jūrā. Tā atdala Ūmannakas fjordu ziemeļos no Disko līča ar Disko salu dienvidos. Arheoloģiskie atradumi Kilakitsokas apmetnē liecina, ka paleoeskimosi dzīvojuši pussalā jau 25. gadsimtā p.m.ē. 1952. gadā pussalā tika atklāta *[[Inoceramus]]* ģints gliemenes fosilija, kuras čaulas diametrs ir 187 centimetri.

## Ārējās saites
Ziemeļaustrumu rags

**Ziemeļaustrumu rags** () ir zemesrags Grenlandes ziemeļaustrumos, Grenlandes nacionālā parka teritorijā. Rags kalpo par robežu Vandela jūrai ziemeļos un Grenlandes jūrai dienvidu virzienā. Tas ir tālākais Grenlandes austrumu punkts un atrodas tikai 1° 49′ uz rietumiem no kontinentālās Portugāles tālākā rietumu punkta — Rokas raga.

## Ārējās saites
Birranga

**Birranga** () ir kalnu sistēma Taimiras pussalas vidienē Krievijas Federācijas ziemeļos, ietilpst Krasnojarskas novada Taimiras Dolganu—Ņencu rajonā. Tiek uzskatīta par vistālāk ziemeļos esošo kontinentālo kalnu sistēmu.
Stiepjas ziemeļaustrumu—dienvidrietumu virzienā 1100 km garumā no Marijas Prončiščevas līča austrumos līdz Jeņisejas grīvai rietumos. Dienvidos to norobežo Ziemeļsibīrijas zemiene, bet ziemeļos kalni nolaižas līdz Karas un Laptevu jūru piekrastēm. 

Kalnus 1736. gadā Lielās Ziemeļu ekspedīcijas laikā atklāja Vasilija Prončiščeva partija, bet kartēs to atzīmēja Aleksandrs Midendorfs pēc 1843. gada ekspedīcijas. Nosaukums, pēc vienas no versijām, nganasanu valodā nozīmē ‘upju izvagoti kalni ar lieliem sūnu klātiem akmeņiem’.

Birrangas kalni veidojušies vienlaicīgi ar Urāliem paleozoja hercīnajā krokojumā. Kalnus veido paralēli vai konusveidīgi izvietotas grēdas, ko atdala pauguraini līdzenumi, trogielejas un dziļi kanjoni. Pjasinas un Ņižņaja Taimiras ielejas sadala kalnus trijās daļās. Rietumu daļā starp Jeņisejas līci un Pjasinu kalnu augstumi ir 250—320 m, centrālajā daļā starp Pjasinu un Ņižņaja Taimiru — 400—600 m. Austrumu daļa auz austrumiem no Ņižņaja Taimiras ir visaugstākā (600—1000 m) ar Birrangas augstāko bezvārda virsotni 1225 m vjl Trjohveršinnijas upes augštecē.

Klimats ir arktisks kontinentāls ar garu un aukstu ziemu (janvāra temperatūra ap -35 °С) un vēsu vasaru (jūlija vidējā temperatūra ap 3,5 °С). Vasara sākas jūnijā, bet septembrī jau sākas ziema. Augsta vējainība, ap 80 dienas gadā vēja ātrums pārsniedz 15 m/s. Atrodas mūžīgā sasaluma zonā. 

Kalnu pakājēs un dienvidu nogāzēs izplatīta sūnu tundra, ziemeļu nogāzēs un virs 500—700 m vjl arktiskā tundra un arktiskais tuksnesis. Vietām ledāji. Mīt lemingi, baltais zaķis, vilks, polārlapsa, ziemeļbriedis un introducētais muskusvērsis.

Teritorija neapdzīvota. Priekškalnēs un upju ielejās nomadā briežkopība.

## Atsauces

## Ārējās saites
Jorkas rags (Grenlande)

**Jorkas rags** () jeb **Perlernerits** () ir zemesrags Grenlandes ziemeļrietumos, Bafina jūrā. Uz dienvidiem no raga atrodas Melvila līcis. Zemesragā savā otrajā ekspedīcijā piestāja 1894. gadā piestāja Roberts Pīrijs, kas apkaimē atklāja Jorkas raga meteorīta atlūzas. Šī dzelzs meteorīta dēļ inuītu vidū Jorkas rags bija pazīstams kā dzelzs ieguves vieta. 

## Ārējās saites
Roberts Eglītis

**Roberts Eglītis** (dzimis , Rīgā) ir latviešu fiziķis. Latvijas Universitātes Cietvielu Fizikas Institūta vadošais pētnieks (kopš 2008). 

Veicis pasaules klases pētījumus teorētiskajā cietvielu fizikā. Latvijas Zinātņu Akadēmijas īstenais loceklis (2020). 2016. gadā ieguvis Latvijas Zinātņu Akadēmijas Edgara Siliņa balvu fizikā - par darbu kopu "Tehnoloģiski svarīgu materiālu teorētiski pētījumi". Ieguvis prestižo Baltijas Asamblejas Balvu zinātnē (2020). Autors vienam no Latvijas zinātnes 2019. gada nozīmīgākajiem sasniegumiem  (teorētiski aprēķini jauniem materiāliem enerģijas iegūšanai un uzkrāšanai — Roberts Eglītis, Juris Purāns, Jānis Kleperis, Anatolijs Popovs un Ran Jia). Eglītis ir 178 zinātnisko rakstu autors starptautiskos referētos zinātniskos žurnālos. Pirmais pasaulē ir teorētiski paredzējis iespēju izveidot augstas enerģijas 5 voltu Li-jonu bateriju, izmantojot par šīs baterijas katoda materiālu Li2CoMn3O8. Raksti citēti 3566 reižu un Hirša indekss ir trīsdesmit pieci (H=35).

## Dažas publikācijas

* R.I. Eglitis and David Vanderbilt, Phys. Rev. B 76, 155439 (2007)
* R.I. Eglitis and David Vanderbilt, Phys. Rev. B 77, 195408 (2008)
* R.I. Eglitis and David Vanderbilt, Phys. Rev. B 78, 155420 (2008)
* R.I. Eglitis, J. Phys.: Condens. Matter 19, 356004 (2007)
* R.I. Eglitis, Appl. Surf. Sci. 358, 556 (2015) 

## Atsauces
Jamalas rajons

**Jamalas rajons** (, ) ir Krievijas Jamalas Ņencu autonomā apvidus administratīvais rajons tās ziemeļrietumu daļā Karas jūras krastā. Administratīvais centrs ir Jarsaļes ciems rajona dienvidos.

## Ģeogrāfija
Rajons aizņem visu Jamalas pussalu, Belijas salu ziemeļos no pussalas un vairākas nelielas saliņas piekrastē. Sauszemes robeža rajonam ir ar Pieurālu rajonu dienvidrietumos, bet pa Obas līci rajons robežojas ar Tazas un Nadimas rajoniem rietumos un dienvidrietumos. Rajona krastus apskalo Ziemeļu Ledus okeāna Karas jūra un tās līči — Baidaratas līcis rietumos un Obas līcis austrumos.

Rajona ainavu veido tundra ziemeļos, un mežatundra dienvidos. Reljefs līdzens, augstums nepārsniedz 90 m vjl Hojas augstienē. Daudz upju un ezeru, lielākais no kuriem ir Jambuto ezers Neito ezeru grupā. Valda subarktiskais klimats, ziemeļos — arktiskais. Vidējā janvāra temperatūra −23 līdz −27 °C, jūlija — +3 līdz +9 °C. Vidējais nokrišņu daudzums ap 400 mm gadā, sniega segas biezums ap 50 cm. Ziema ilgst 230 dienas ziemeļos un 190 dienas dienvidos. Valda mūžīgais sasalums.

## Vēsture
Rajons izveidots 1930. gada 10. decembrī.

## Iedzīvotāji
Rajons maz apdzīvots, kopējais iedzīvotāju skaits ap 16 000, no kuriem ap 10 000 ir pamatiedzīvotāji ņenci, vidējais iedzīvotāju blīvums — 0,11 cilv./km². Lielākā apdzīvotā vieta ir rajona centrs Jarsaļe pussalas dienvidos (6486 iedzīvotāji 2010. gadā). Citas pastāvīgās apdzīvotās vietas ir Sjojaha (2792), Panajevska (2475), Novijporta (1820), Miskamennija (1653), Sjunajsaļe (442), Japtiksaļe (63), Tambeja (34) un Porcjaha (12). Gāzes atradnes apkalpo vairāki rotācijas ciemati (Bovaņenkova, Sabeta, Harasaveja), kuros vienlaicīgi maiņas laikā uzturas līdz par 3000 cilvēku katrā. Rajona piekrastē izvietotas vairākas aktīvas un slēgtas polārstacijas — Harasaveja, Marresaļa, Popova, Sejaha, Tambeja, Miskamennija, Misdrovjanoja, Moržovaja.

Vietējo iedzīvotāju ņencu tradicionālā nodarbošanās ir lopkopība (ziemeļbrieži) un zveja. Daļa iedzīvotāju piekopj nomadu dzīvesveidu.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Энциклопедия «Ямальский район»
Jons Jarutis

**Jons Jarutis** (; dzimis 1963. gada gada 25. maijā, Viekšņos, Mažeiķu rajonā) ir Lietuvas un Kupišķu rajona pašvaldības politiskais un sabiedriskais darbinieks, bijušais Kupišķu rajona pašvaldības mērs (2007—2015), no 2016. gada — Lietuvas Republikas Seima loceklis, no 2020. gada — Lietuvas Republikas Seima priekšsēdētāja vietnieks.
Votkinsa kalni

**Votkinsa kalni** () ir Grenlandes augstākā kalnu grēda salas austrumos. Grēdas augstākā virsotne Gunnbjerna fjelds paceļas 3649 metru augstumā. Kalnu grēda, kas sastāv no nunutakiem, atrodas Karaļa Kristiāna IX Zemē. Kalnu grāda nosaukta par godu britu polarpētniekam Džino Votkinsam (1907—1932).

## Galerija

Gröönimaa_maastik.JPG
GunnbjornFromAboveABC.jpg|Gunnbjerna fjelds
Mt._Gunnbjørn,_Greenland.jpg


## Ārējās saites
Inču iela (Stapriņi)

**Inču iela** ir iela Ādažu novada Stapriņos. Tā sākas krustojumā ar autoceļa A1 (E67) nobrauktuvi un beidzas krustojumā ar Ataru ceļu pie Eimuriem. Kopējais ielas garums ir 1,4 kilometri, tā visā garumā klāta ar grants segumu. Mūsdienu Inču iela ir vēsturisks ceļš, kas Ādažu apkārtnē pastāvējis vismaz kopš 20. gadsimta 30. gadiem. Iela nosaukta līdzās esošās "Inču" viensētas un Inčukalna vārdā.

## Vēsture
Līdz 2020. gada 2. septembrim ielas posms no sākuma līdz Dzidrumu ielai bija patstāvīga iela — **Ziemeļbullas iela**. Pēc novada būvvaldes lēmuma apvienot Inču un Ziemeļbullas ielas vienā, adreses visiem īpašumiem uz apvienotās ielas tika mainīta.

## Ielas raksturojums

## Ielu savienojumi
Inču iela ir savienota ar šādām ielām:
* Liliju iela (T veida krustojums)
* Dāliju iela (T veida krustojums)
* Dzidrumu iela (T veida krustojums)
* Vidus iela (T veida krustojums)
* Ataru ceļš (T veida krustojums)

## Skatīt arī
* Stapriņu ielas

## Atsauces
Gunnbjerna kalns

**Gunnbjerna kalns** () ir 3694 metrus augsts fjelds un nunataks Grenlandes austrumos, Votkinsa kalnos. Tā ir augstākā virsotne Grenlandē un Dānijas karalistē, kā arī augstākā virsotne uz ziemeļiem no polārā loka. Kalns nosaukts 10. gadsimta vikinga Gunnbjerna Ulfsona vārdā, kurš, pēc 11. gadsimta islandiešu hronista Ari Torgilsona datiem, esot pirmais eiropietis, kurš ieraudzīja Grenlandi. Pirmā dokumentētā uzkāpšana kalnā notika 1935. gadā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Jaunatnes organizācija "Protests"

**Jaunatnes organizācija "Protests"** ir politiska Latvijas jauniešu organizācija, kas nodarbojas ar sociāldemokrātisku un vides aizsardzības aktīvismu. Tā galvenokārt darbojas ar klimata pārmaiņu, LGBTI un cilvēktiesību jautājumiem. Organizācijas valdes priekšsēdētāja ir Sindija Mierture, starp iepriekšējiem vadītājiem ir Marta Bogustova, Dainis Miglāns, Selma Teodora Levrence un Zane Pūpola. "Protests" ir Latvijas Jaunatnes padomes asociētā dalīborganizācija un Eiropas Jauno zaļo federācijas (FYEG) dalīborganizācija.

## Vēsture
2018. gada 26. novembrī tika izveidota jauniešu organizācija "Protests", bet kā oficiāla biedrība tā tika reģistrēta 2019. gada 10. janvārī.

Kopš 2019. gada "Protests" kopā ar *[[Fridays For Future|Fridays For Future Latvija]]* rīko klimata gājienus un protesta akcijas, kas pulcējuši vairākus simtus cilvēku, bet 2020. gadā COVID-19 pandēmijas dēļ to turpināja arī digitālā formā. Tā paša gada 17. maijā jaunatnes organizācija rīkoja Starptautiskās dienas pret homofobiju un transfobiju piketu pie Saeimas, kurā piedalījās ap 70 cilvēku.

2020. gada 5. jūnijā "Protests" organizēja pirmo *[[Black Lives Matter]]* protestu Latvijā pie Brīvības pieminekļa. 2020. gada augustā jaunatnes organizācija rīkoja gājienu "Brīvību Baltkrievijai" Baltkrievijas pierobežā pret Aleksandra Lukašenko autoritāro režīmu. 2020. gada oktobrī, kad Saeima noraidīja *[[ManaBalss.lv]]* iniciatīvu par viendzimuma partnerattiecību regulējumu, "Protests" kopā ar vairāku politisko partiju jaunatnes organizācijām rīkoja piketus pie Saeimas nama, pulcējot vairāk par 100 cilvēkiem.

2020. gadā toreizējā "Protests" valdes locekle Justīne Panteļējeva tika ievēlēta Rīgas domē no Progresīvie/Attīstībai/Par! saraksta.

2021. gadā "Protests" iesaistījās "Neapēd zemeslodi" kampaņā, aicinot janvārī patērēt mazāk dzīvnieku izcelsmes produktu. Turpinājās arī darbība cilvēktiesību jomā – nosodot iniciatīvu grozīt Satversmes 110. pantu, kas pastiprinātu diskrimināciju pret viendzimuma pāru ģimenēm, iestājoties par cilvēktiesību ievērošanu un demokrātiju Baltkrievijā.

2022. gada sākumā "Protests" noslēdza sadarbības līgumu ar politisko partiju "Progresīvie".

2023. gadā toreizējā organizācijas valdes priekšsēdētāja Marta Bogustova divas nedēļas pēc Izraēlas-Hamās kara sākuma piedalījās demonstrācijā Briselē palestīniešu atbalstam, kas radīja jautājumus presē. Organizācija publicēja paziņojumu, kurā nosodīja gan "*Hamās* teroristisko barbarismu pret nevainīgiem Izraēlas civiliedzīvotājiem", gan arī "nesamērīgos un cilvēkus nešķirojošos Izraēlas militāro spēku uzbrukumus Gazas joslai", Izraēlas īstenoto "etnisko tīrīšanu" un "aparteīda politiku".

## Atsauces
Pieškaļu ezers

**Pieškaļu** jeb **Pieškalnu ezers** ir neliels ezers Cēsu novada Priekuļu pagastā. Atrodas Gaujas Nacionālā parka ainavu aizsardzības zonā, 6 km uz ziemeļiem no Cēsīm.

## Raksturojums
Atrodas Priekuļu pagasta rietumos, nepilnus 100 m uz austrumiem no valsts vietējās nozīmes autoceļa V292 (Cēsis—Pieškalni). Ezeram ir garena forma austrumu — rietumu virzienā. Ziemeļu un dienvidu krasts ir apdzīvots: ziemeļos no ezera atrodas Pieškalni, savukārt dienvidos — vairākas viensētas. Austrumu krasts ir purvains, ezers kā purvs turpinās arī tā dienvidrietumos, bet ziemeļrietumos no tā atrodas mežs.

Pieškaļu ezers ir privātīpašums.

Ezerā no zivīm sastopama pīkste, līnis, karūsa un līdaka.

## Atsauces
Zip.lv

**Zip.lv** ir sludinājumu portāls Latvijā, kurš tika atklāts 2008. gadā. To dibināja SIA Draugiem — Latvijā populārā sociālā tīkla Draugiem.lv īpašnieki. Nosaukums "Zip" ir saīsinājums no angļu valodas vārda *zipper* (rāvējslēdzējs) un simbolizē ideju, ka šī platforma savienos kopā pārdevējus un pircējus. Pateicoties sludinājuma portāla integrācijai sociālajā tīklā Draugiem.lv, Zip.lv strauji kļuva par vienu no pieprasītākajām interneta vietnēm sludinājumu izvietošanai, iekļūstot 10 populārāko Latvijas interneta vietņu vidū. Uzņēmuma plāns bija Zip.lv ieviest arī virknē Austrumeiropas valstīs, piemēram, Rumānijā, Bulgārijā, Ungārijā un citur, kur tobrīd sekmīgi darbojās arī Draugiem.lv.

Portālā Zip.lv ir iespējams ievietot sludinājumus šādās kategorijās: Transports, Nekustamais īpašums, Darbs un bizness, Celtniecība, Elektronika, Apģērbs un apavi, Mājai un dārzam, Bērnu preces, Dzīvnieki, Ražots Latvijā, Krāmu tirgus, Izklaide un atpūta, Skaistums un veselība, Atrasts un pazaudēts.

## Zip.lv īpašnieki
2020. gada rudenī Zip.lv iegādājās EON SIA mediju grupa, kam pieder arī lielākais auto un tehnoloģiju tematikai veltītais portāls iAuto.lv, jaunu auto portāls jauniauto.lv, sieviešu dzīves stila portāls Dieviete.lv un nekustamo īpašumu portāls Dzivoklis.lv, kā arī organizē jaunu automobiļu konkursu "Latvijas Gada auto".

EON SIA mediju grupa ir 100% Latvijas uzņēmums, kurš tika dibināts 1999. gada 17. jūnijā.

## Atsauces
Forela kalns

**Forela kalns** () ir 3383 metrus augsta virsotne Grenlandes austrumos, Šveicerlandes kalnos uz ziemeļiem no Ammasalikas salas. Tā ir otra augstākā Grenlandes virsotne aiz Gunnbjerna fjelda. Kalns nosaukumu ieguva 1912. gadā un nosaukts par godu šveiciešu zinātniekam, limnoloģijas pamatlicējam Fransuā-Alfonsam Forelam (*François-Alphonse Forel*).

## Ārējās saites
Kujatā

**Kujatā** (, ) ir apvidus Grenlandes galējos dienvidos, kurā līdz ar vikingu ierašanos 10. gadsimtā, iedzīvotāji spēja nodarboties ar lauksaimniecību. 2017. gadā Kujatā lauksaimniecības ainava, kas sastāv no 7 atsevišķām sastāvdaļām (to starpā Bratalida, Gardara, Valseja) iekļauta UNESCO Pasaules mantojuma objektā "Kujatā Grenlande: skandināvu un inuītu lauksaimniecība ledus vairoga malā".

## Ārējās saites
Bratalida

**Bratalida** () bija vikinga Ērika Rudā mājvieta Grenlandes galējos dienvidos Tunulliarfikas fjorda rietumu krastā. Mūsdienās arheoloģiskais piemineklis atrodas Kasiarsukas apdzīvotajā vietā. 

Vieta atrodas apmēram 96 kilometrus no okeāna, tā pasargājoties no vētrām. Bratalidā Ērika Rudā pēcteči dzīvoja līdz 15. gadsimta vidum, līdz neskaidru iemeslu dēļ iznīka. 21. gadsimtā atjaunotā Thotdhildas baznīca (*Þjóðhildarkirkja*), iespējams, ir senākais kristiešu dievnams Amerikas kontinentā. Bratalida ir vikingu tinga vieta Grenlandē. Saglabājušās arī fermas, kapsētas un citu būvju atliekas. 

2017. gadā Kujatā lauksaimniecības ainava, kas sastāv no 7 atsevišķām sastāvdaļām (to starpā arī Bratalida) iekļauta UNESCO Pasaules mantojuma objektā "Kujatā Grenlande: skandināvu un inuītu lauksaimniecība ledus vairoga malā".

## Ārējās saites
Mizrahi

**Mizrahi** var būt:

* Mizrahi ebreji — ebreju tautas daļa, kas veidojusies Āzijas zemēs;
* Cionistu organizācija "Mizrahi" — partija Latvijā 1921.—1934. gadā;
* Rašela Mizrahi (*Рашела Мизрахи*; 1981) — Ziemeļmaķedonijas politiķe.
Allajiahas uluss

**Allajiahas uluss** (, ) ir Krievijas Sahas Republikas administratīvais uluss (rajons) tās ziemeļaustrumu daļā Indigirkas lejtecē Austrumsibīrijas jūra krastā. Administratīvais centrs ir Čokūrdāhas pilsētciemats. Nosaukumu uluss ieguvis no Indigirkas kreisā krasta pietekas Allajiahas, kuras krastā atradās iepriekšējais administratīvais centrs (līdz 1936. gadam) Allajiahas ciems.

## Ģeogrāfija
Uluss izvietojies Indigirkas upes lejtecē un ietver tās plašo deltu. Austrumos robežojas ar Ņižņekolimskas un Sredņekolimskas ulusiem, dienvidos — ar Abijas ulusu, bet rietumos — ar Ustjanas ulusu. Ziemeļos ulusa krastus apskalo Austrumsibīrijas jūra. Teritorijas lielākā daļa atrodas Janas—Indigirkas zemienē. Dienvidrietumos paceļas Polousnija skrausts, bet austrumos — Kondakovas augstiene. Biezs upju tīkls, kura lielāko daļu veido Indigirka ar pietekām (Allajiaha, Berelēha, u.c.), kā arī Austrumsibīrijas jūrā ietekošās Hroma, Šandrina u.c. Daudz ezeru. Ievērojamu teritoriju ulusa ziemeļrietumos aizņem Kitalika nacionālais parks, kas izveidots Sibīrijas baltās dzērves — sterha aizsardzībai.

Uluss izvietojies aiz polārā loka, tā ainavu veido tundra un arktiskais tuksnesis. Valda mūžīgais sasalums.

## Vēsture
Uluss (rajons) izveidots 1931. gada 20. maijā, izdalot to no Ustjanas ulusa.

## Iedzīvotāji
2020. gadā ulusā dzīvo 2697 iedzīvotāji; to skaitam tendence samazināties. Pēc nacionālā satāva 39% ir jakuti, 32% krievi, 20% eveni, 3% jukagiri. Administratīvi uluss iedalās Čokūrdāhas pilsētciematā, četros naslegos (pagastos), no kuriem viens ir jukagiru nacionālais naslegs un starpciemu teritorijā, kurā izveidots Ojotunas nacionālais nomadu naslegs.

Ulusa pastāvīgās apdzīvotās vietas ir Čokūrdāha ar 2077 iedzīvotājiem, Oļeņegorska (254), Čkalova (135), Ruskoje Ustje (128) un Ničalaha (121). Ulusa teritorijā darbojas divas tundras pētniecības stacijas (Čokurdaha un Kodaka), kā arī vairākas darbojošas vai slēgtas hidrometeoroloģiskās polārstacijas (Ruskoje Ustje, Indigirskaja, Ostrovņemkova).

Vietējo iedzīvotāju tradicionālā nodarbošanās ir lopkopība (ziemeļbrieži), zveja un medības. Daļa iedzīvotāju piekopj nomadu dzīvesveidu.

## Atsauces