open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Antons Ušpelis (1944—2015)

**Antons Ušpelis** (dzimis , miris ) bija latviešu keramiķis.

Tēvs — keramiķis Antons Ušpelis, brālis — Pēteris Ušpelis.

1965. gadā beidzis mācības Rēzeknes lietišķās mākslas vidusskolas Keramikas nodaļā. Sākumā strādājis savā darbnīcā Maltas ciemā, pēc tam strādājis Rēzeknē. 1964. gadā Ušpelis sācis piedalīties izstādēs.

1985. gadā saņēmis Paulāna medaļu. 1972. gadā kļuvis par Latvijas Mākslinieku savienības biedru, 1968. gadā saņēmis Tautas daiļamata meistara nosaukumu.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Mūžībā aizgājis keramiķis Antons Ušpelis
* Biogrāfija
* Latgales dati
Antons Ušpelis

**Antons Ušpelis** var būt:
* Antons Ušpelis (1912—1993) — latviešu keramiķis;
* Antons Ušpelis (1944—2015) — latviešu keramiķis.
Ušpelis

**Ušpelis** (sieviešu dzimtē Ušpele) ir latviešu cilmes uzvārds, kas radies no vietvārda Ušpeļi. Cilvēki ar šo uzvārdu:
* Aivars Ušpelis (1974) — latviešu keramiķis;
* Andris Ušpelis (1976) — latviešu keramiķis;
* Antons Ušpelis:
** Antons Ušpelis (1912—1993) — latviešu keramiķis;
** Antons Ušpelis (1944—2015) — latviešu keramiķis;
* Pēteris Ušpelis (1950—2003) — latviešu keramiķis;
* Vēsma Ušpele (1973) — latviešu gleznotāja;
* Viktors Ušpelis (1957) — latviešu keramiķis.
Rita Valnere

**Rita Valnere** (dzimusi , mirusi ) bija latviešu gleznotāja un mākslas pedagoģe.
Bija precējusies ar gleznotāju Eduardu Kalniņu, arī meita Ieva Kalniņa ir gleznotāja.

## Dzīvesgājums
Dzimusi 1929. gadā Bēnes pagastā. 1949. gadā beidza mācības Jaņa Rozentāla Rīgas mākslas vidusskolā. 1956. gadā absolvēja studijas Latvijas Mākslas akadēmijas (LMA) Glezniecības nodaļā. 1956. gadā kļuva par Latvijas Mākslinieku savienības biedri. No 1967. gada bija LMA pedagoģe, no 1985. gada — profesore. No 1988. gada — PSRS Mākslas akadēmijas korespondētājlocekle.
Mirusi 2015. gada 21. aprīlī, apbedīta Raiņa kapos.

## Darbi
1955. gadā sāka piedalīties izstādēs. Visbiežāk gleznoja eļļas un pasteļa tehnikā, 1962. gadā tapa "Pašportrets ar Ievu", 1974. gadā gleznoja Raiņa un Aspazijas portretu. Vairāku baznīcu altārgleznu autore (arī Rīgas Svētā Pētera un Pāvila baznīca), darbojās arī grāmatu mākslā.

## Apbalvojumi un pagodinājumi
1978. gadā ieguva Latvijas PSR Mākslinieku savienības balvu, 1988. gadā — Latvijas PSR Tautas mākslinieces goda nosaukumu. 
Valsts kultūrkapitāla fonda mūža stipendija (2002).

## Atsauces
Anita Garanča

**Anita Garanča** (dzimusi **Priekule** , mirusi ) bija latviešu dziedātāja, kordiriģente, mūzikas pedagoģe.

## Biogrāfija
1973. gadā absolvējusi Latvijas Valsts konservatorijas Kordiriģentu nodaļu, 1983. gadā — Vokālo nodaļu. Pedagoģe Daugavpils Pedagoģiskajā institūtā. No 1976. līdz 1982. gadam bija kamerkora ''Ave Sol'' soliste, pēc tam līdz 1989. gadam soliste Latvijas Filharmonijā. No 1977. līdz 2001. gadam diriģējusi jauniešu kori "Zvani". No 1984. gada bija Latvijas Mūzikas akadēmijas Vokālās nodaļas pedagoģe, no 1999. gada — profesore.

1995. gadā saņēmusi Spēlmaņu nakts balvu "Labākā vokālā režija".

Ģimenē ar kordiriģentu Jāni Garanču izaudzināti divi bērni: operdziedātāja (mecosoprāns) Elīna Garanča un multimediju mākslinieks Jānis Garančs.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Anita Garanča izrades.lv
Ausma Skujiņa

**Ausma Skujiņa** (dzimusi , mirusi ) bija latviešu arhitekte.

1957. gadā absolvējusi Latvijas Valsts universitātes Inženierceltniecības fakultātes Arhitektūras nodaļu. Latvijas PSR laikā strādājusi vairākos institūtos, no 1984. līdz 1992. gadam bija Cēsu rajona kolhoza "Alauksts" arhitekte. No 1993. gada vadīja privātpraksi Rīgā.

Par 1975. gadā izstrādāto dzīvojamo ēku kvartāla "Lauma" (Liepāja) projektu saņēmusi Latvijas PSR MP prēmiju. Pēc Skujiņas projekta uzceltas baznīcas Aizputē, Vangažos, atjaunota baznīca Vecpiebalgā. Skalbju ģimenes kapavietas projekts Vecpiebalgas "Saulrietos". 

1966. gadā kļuva par Latvijas Arhitektu savienības biedri. 1998. gadā apbalvota ar ceturtās šķiras Triju Zvaigžņu ordeni. 1999. gadā piešķirta Valsts kultūrkapitāla fonda mūža stipendija.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Informācija
Rokāde

thumb|260px|Īsā rokāde
thumb|260px|Garā rokāde

**Rokāde** (no ) ir īpašs gājiens šaha partijā, kurā karalis tiek pārvietots par diviem lauciņiem torņa virzienā, pēc tam tornis tiek pārvietots pāri karalim un nolikts uz lauciņa tam blakus.

Katrai no pusēm ir tiesības izdarīt rokādi vienu reizi partijas gaitā.

## Gājiena apraksts
Rokāde skaitās viens gājiens, neskatoties uz to, ka tiek pārvietotas divas figūras. Rokāde ir iespējama divos virzienos: rokādi karaļa spārna virzienā sauc par īso rokādi, dāmas spārna virzienā — par garo rokādi.

Rokādi vienmēr uzsāk ar karaļa pārvietošanu, jo tikai karaļa pārvietošana par diviem lauciņiem (saskaņā ar likumu "roku atņēmi—gājiens izdarīts") viennozīmīgi liecina, ka tas ir rokādes sākums.

Šaha etiķete prasa, lai karaļa un torņa pārvietošana notiktu ar vienu un to pašu roku.

## Rokādes nosacījumi
**Rokāde nav iespējama:**
* ja karalis partijā jau izdarījis gājienus (ieskaitot rokādi);
* ar torni, kas jau izdarījis gājienus.
**Rokāde uz laiku nav iespējama:**
* lauciņš, uz kura atrodas karalis, vai lauciņš, kuru tam jāšķērso, vai lauciņš, uz kura karalim jānostājas, ir apdraudēts ar vienu vai vairākām pretinieka figūrām;
* starp karali un torni, kas piedalās rokādē, atrodas kāda figūra.

## Gājiena pieraksts
Algebriskā notācijā īso rokādi pieraksta ar apzīmējumu "**0-0**", bet garo rokādi ar "**0-0-0**".

## Rokāde šaha kompozīcijā
Šaha kompozīcijās rokāde nav iespējama, ja ar retrogrādās analīzes palīdzību izdodas pierādīt, ka karalis vai tornis iepriekš ir izdarījuši gājienu.
 

## Atsauces
Mega Grifina

**Mega Grifina** () ir izdomāts tēls animētajā *[[Fox Broadcasting Company]]* komēdijseriālā "Mana trakā ģimene", viens no trim bērniem Grifinu ģimenē. Ģimene dzīvo izdomātā pilsētā Kouhogā, Rodailendas štatā, ASV.

Megas vecāki ir Luisa Grifina un Pīters Grifins. Megai ir brāļi Stīvijs un Kriss, suns Braiens.

Megas lomu seriālā ierunā:

* Mila Kūnisa (*Mila Kunis*) (1999–šobrīd)
* Leisija Šebera (*Lacey Chabert*) (1999-2000; 2011 - arhivēti ieraksti)
* Tāra Stronga (*Tara Strong*) (dziedāšanas balss)
Debesu templis

thumbnail|235px|Debesu templis
**Debesu templis** jeb **Tjeņtaņs** ir budistu templis Pekinā, Ķīnā.

## Debesu templis
Debesu templis jeb Tjeņtaņs tika uzcelts Minu dinastijas laikā un ir viens no lielākajiem tempļu kompleksiem Ķīnā. Tas ir arī spilgts piemērs harmonijas un simbolisma nozīmei ķīniešu arhitektūrā. Tieši šeit imperators veica ziedojumus, kā arī godināja debesis un senčus ziemas saulgriežu laikā. Plāksnītes templī simbolizēja dievu garus. Būdams Debesu dēls, imperators aizlūdza šos dievus par savu tautu un labas ražas sezonu. Minu un Cinu dinastiju laikā templī netika ielaisti parastie ļaudis. Mūsdienās tā plašajā parkā agrās rīta stundās ir novērojami taiči praktizētāji.

## Kompleksa apraksts
Sarkanais soļu tilts, kas savieno galvenās tempļa kompleksa daļas, stiepjas no ziemeļiem uz dienvidiem (vislabvēlīgākais virziens arhitektūrā pēc fenšui principiem) un veido parka centrālo ainavu. Apaļais altāris ir veidots no koncentriskiem akmens plākšņu riņķiem. Plākšņu skaits katrā riņķī ir tāds, kas dalās ar deviņi, - vislabvēlīgākais skaitlis. Apaļā Atbalss siena spējot atbalsot čukstus no vienas sienas puses otrā. 

Trīs vārti - imperatoram (austrumos), valsts ierēdņiem (rietumos) un dieviem (pa vidu). Imperatora debesjums glabā dievu garu piemiņas plāksnes. Apaļais altāris ir imperatora ziedojumu vieta.

## Cjinjeņdjeņa
Cjinjeņdjeņa jeb Labas ražas lūgšanu zāle tika uzcelta 1420. gadā un bieži vien to kļūdaini dēvē par Debesu templi. Patiesībā nevienai celtnei Tjeņtaņa kompleksā nav šāda nosaukuma. Tjeņtaņs tulkojumā nozīmē "Debesu altāris" un tas attiecas uz visu kompleksu. Cjinjeņdjeņā imperators aizlūdza par labu ražu. Zelta smaile ir 38 m augsta un ir pakļauta zibens spēriena draudiem. 

Zāles jumtu balsta 28 smalki izgreznoti pīlāri. Vidū ir četras lielas kolonnas, ko dēvē par Pūķa alas pīlāriem un kas simbolizē gadalaikus. 

Krāšņo apaļo kesona griestu vidū ir attēlots apzeltīts pūķis un fēnikss. Zāle ir celta tikai no koka, neizmantojot nevienu naglu.

## Dažādi simboli templī
* Aprakstītajās plāksnēs parasti redzama imperatora kaligrāfija
* Apaļais jumts simbolizē debesis
* Sarkanā ir imperatora krāsa
* Zilā krāsa simbolizē debesis
* Pūķa un fēniksa motīvi simbolizē imperatoru un imperatori
* Piemiņas plāksnes simbolizē imperatora senčus, kurus viņš godināja

## Marmora platforma
Marmora plātnes trīs līmeņos viedo diametrā 90 m lielu un 6 m augstu apli. Augstākā līmeņa balustrāde ir greznota ar marmora pūķu tēliem, kas uzsver šīs struktūras impērisko nozīmi. 

## Ārējās saites
A Dorling Kindersley Book, Eyewitness Travel Guide, China
Jurģis Skulme

**Jurģis Skulme** (dzimis , miris ) bija latviešu gleznotājs, mākslas zinātnieks un disidents. Mākslas zinātņu kandidāts (1971).

## Dzīvesgājums
Dzimis Rīgā  gleznotāja Ugas Skulmes un viņa sievas dietoloģes Ksenijas Skulmes ģimenē.
1954. gadā absolvēja Latvijas Valsts Mākslas akadēmijas Monumentālās glezniecības nodaļu, piedalījās izstādēs. No 1961. gada zinātniskais līdzstrādnieks un pedagogs, Mākslas akadēmijā izveidoja mākslas vēstures materiālu krātuvi (tagadējo Informācijas centru). Kopā ar tēvu Ugu Skulmi 1966. gadā viņš sāka ceļvežu sēriju pa mākslinieku dzīves un darba vietām. 
1970. gadā Tartu Universitātē aizstāvēja mākslas zinātņu kandidāta disertāciju. 
Vadīja neformālas ekskursijas pa Latvijas lauku baznīcām.

Kopš 1970. gada Valsts Drošības komitejas aģenti ziņoja, ka J. Skulme noorganizējis slepenu ziņu pārsūtīšanas kanālu un informējis Latvijas Sociāldemokrātiskās strādnieku partijas Ārzemju komiteju. Kad 1977. gada sākumā J. Skulme nelegāli nosūtīja uz Zviedriju manuskriptu, kas kritizēja okupācijas režīmu Latvijā, kāds to pārtvēra un nosūtīja  Valsts Drošības komitejai. 25. aprīlī J. Skulmes mājā veica kratīšanu, pēc trīs mēnešu izmeklēšanas viņu apcietināja un 19. augustā  notiesāja "par padomju iekārtas diskreditēšanu", sodu viņš izcieta "labošanas darbos" Daugavpilī un Bolderājā (1977-1980). 1977. gadā viņu atlaida no darba Latvijas Valsts Mākslas akadēmijā, 1978. gadā izslēdza no Latvijas Mākslinieku savienības.

Pēc atbrīvošanas 1980. gadā J. Skulme strādāja par kurinātāju un gadījuma darbu strādnieku, līdztekus gleznoja, organizēja citu mākslinieku darbu izstādes. 1984. gadā atsāka piedalīties izstādēs, 1989. gadā viņu atjaunoja Latvijas Mākslinieku savienībā un 1994. gadā oficiāli reabilitēja.
2009. gadā iznāca advokāta un rakstnieka Andra Grūtupa grāmata "Observators. Par mākslinieka Jurģa Skulmes tiesāšanu", balstoties uz Valsts Drošības komitejas operatīvās lietas reģistrācijas materiāliem un aģentu ziņojumiem.

Miris .

## Daiļrade
Darbi visbiežāk eļļas tehnikā. 1954. gadā sāka publicēties presē un rakstu krājumos, rakstīja par mākslu, veidoja pārraides par mākslu televīzijā un radio. 
Viņa personālizstādes notika Aizputē, Bauskā, Dolē, Gulbenē, Jēkabpilī, Kuldīgā, Madonā, Tukumā, Valkā, Ventspilī, Palangā, Stokholmā un Fālunā. Piedalījās grupu izstādēs Oslo, Krasnojarskā, Maskavā, Šēselē, Folketsvilā.

### Izdevumi
* “Krišjānis Kugra” (1959), 
* ”Līze Dzeguze” (1961), 
* “Jaņa Rozentāla dzīves un darba vietas” (kopā ar Ugu Skulmi, 1966), 
* “Vilhelma Purvīša dzīves un darba vietas” (1972), 
* “Teodora Zaļkalna dzīves un darba vietas” (1972), 
* “Uga Skulme” (1995).

## Atsauces
110. gads

**110. gads** () bija gads, kas pēc Jūlija kalendāra sākās otrdienā.

## Notikumi
* Romas konsuli bija Marks Peducejs Priscins un Servijs Kornēlijs Skipions Salvidijēns Orfits.
* Tacits kļuva par Āzijas provinces prokonsulu.

## Dzimuši
* iespējams Pausānijs, romiešu laika grieķu ģeogrāfs un ceļotājs

## Miruši
* Duans Ki, pēdējais Haņu dinastijas Rietumu reģiona Ģenerālis Protektors
Fajuaņa templis

**Fajuaņa templis** (ķīniešu : 法源寺) ir budistu templis Pekinas centra dienvidrietumu apgabalā Ķīnā, netālu no Govju ielas mošejas.

## Tempļa vēsture
696. gadā (pēc citiem avotiem 645. gadā) celtais templis, iespējams, ir senākais un pazīstamākais budistu templis Pekinā. Tanu dinastijas imperators Taidzuns (626—649) to uzcēla par piemiņu karavīriem, kuri krita kaujās ar ziemeļu ciltīm. Dabas katastrofas iznīcināja sākotnējās Tanu dinastijas celtnes. Mūsdienās redzamais templis ir atjaunots Cjinu dinastijas laikā (1436-1449). 
Templī atrodas liels skaits vēsturisku priekšmetu, tai skaitā bronzas skulptūras, akmens lauvas, kā arī trīs Budas-Vairočanas. Templī ir atrodami arī daudzi budistu teksti no Minu dinastijas.

## Tempļa struktūra
Tempļa teritorija aizņem 6700 m2. Tempļa plānojums ir tāds pats kā citiem budistu tempļiem. Templis ir izveidots kompakti, un ēkas novietotas simetriski mediālajai asij. Galvenās ēkas ietver Tempļa vārtus, Dievišķo karaļu zāli, Galveno zāli, Lielās līdzjūtības zāli, Svēto rakstu zāli un Bungu un Zvanu torņus.

Pie ieejas, kuras austrumu un rietumu pusē izbūvēti Bungu un Zvanu torņi, atrodas vīraka dedzināšanas pods — lu. 

Tālāk Dievišķo karaļu zāli (*Tiawang Dian*), kurā apskatāmas Milefo (Smejošā Budas) un viņa pavadoņu — Dievišķo karaļu statujas —, apsargā bronzas lauvu pāris. 

Galvenā zāle ir varena un svēta. Galvenās zāles priekšā stāv sena stēla, kur ap apzeltīto Šākjamuni (pagātnes Buda) slejas bodisatvas un lohaiņi — tie, kas atbrīvojušies no mūžīgā atdzimšanas cikla. Tur atrodas trīs svētie: Vairokana Buda, Manjusri un Samantabhadra.

Lielās līdzjūtības zālē ir statujas, cirsti akmeņi un mākslas šedevri. Starp tiem ir vairākas no ievērojamākajām senās Ķīnas statujām: Sēdošā Budas māla statuja (Austrumu Hanu dinastija, 25-220), māla Budas statuja no Austrumu Vu dinastijas (229-280), akmens Budas statuja no Tagu dinastijas (618-907). 

Tempļa tālākajā galā Svēto Rakstu zālē glabājas sūtras, blakuszālē — 5 m augsta Budas statuja. Teritorijā parasti ir daudz mūku. kuri apmeklē tempļa budistu skolu.

## Templis literatūrā

Taivāniešu rakstnieks Li Ao publicēja savu romānu “Mocekļa svētnīca: stāsts par reformu kustību 1898. gadā Ķīnā” (alternatīvais nosaukums “Fajuaņa templis”). Šis romāns stāsta par Simts dienu reformas sākumiem un neveiksmēm vēlajā Cjinu dinastijas laikā. Par šo romānu viņš ieguva nomināciju Nobela prēmijai literatūrā. 

## Ārējās saites

# Fayuan Temple. Chinese Culture.org
# Jump up^ China Discover Net. Beijing. Fayuan Temple
# A Dorling Kindersley Book, Eyewitness Travel Guide, China
Annapūrna

**Annapūrna** jeb **Anapurna** () ir kalns, kas atrodas Himalajos, Nepālā. Tā augstākā virsotne ir 8091 m virs jūras līmeņa un līdz ar to Annapūrna ir desmitā augstākā virsotne uz Zemes. Šis kalns ir viena no bīstamākajām virsotnēm kalnā kāpējiem. Aptuveni 32% no alpīnistiem, kas centušies uzkāpt Annapūrnā, ir gājuši bojā. 2014. gada oktobrī gāja bojā vismaz 32 cilvēki, kad Annapūrnas apkārtnē plosījās sniega vētras un no kalna gāzās lejā lavīnas.

## Atsauce

## Ārējās saites
Zeibots

**Zeibots** (; sieviešu dzimtē Zeibota) ir vācu cilmes uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:
* Hanss Zeibots (1864—1938) — vācbaltiešu šahists.
* Arvīds Zeibots (1894—1934) — padomju militārās izlūkošanas darbinieks;
* ‎Gaidis Andrejs Zeibots (1945) — bijušais jūras kara flotes virsnieks, viceadmirālis un NBS komandieris;
* Andris Zeibots (īstajā vārdā Andris Bērziņš; 1950) — latviešu rakstnieks, dramaturgs;

## Skatīt arī
* Zeibolts
Slots

**Slots** var būt:

* Arne Slots (*Arne Slot*; 1978) ― Nīderlandes futbolists un treneris; 
* Jorns Slots (*Jørn Sloth*; 1944) ― Dānijas šahists.
Kalnabeites

**Kalnabeites** (agrāk **Beites**) ir Siguldas pilsētas daļa, līdz 2020. gada 12. septembrim — ciems Siguldas novada Siguldas pagastā. Kalnabeites atrodas pie autoceļa V58 (Sigulda—Allaži—Ausmas).

## Iedzīvotāji

### Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSP datiem.

## Atsauces
Aleksandrs Urusovs

Kņazs **Aleksandrs Urusovs** (, dzimis , miris ) bija krievu jurists, advokāts, literatūras un teātra kritiķis 19. gadsimta otrajā pusē. Pēc tam, kad kā advokāts darbojās Sergeja Ņečajeva prāvā, tika apsūdzēts sadarbībā ar noziedzniekiem un izsūtīts no dzimtās Maskavas uz Cēsīm, kur policijas uzraudzībā nodzīvoja no 1872. līdz 1876. gadam, bet vēlāk kādu brīdi strādāja Vidzemes ģenerālgubernatora kancelejā. 

Kā kritiķis pazina Ivanu Turgeņevu, sarakstījās ar Antonu Čehovu. Viens no pirmajiem, kurš saskatīja Konstantīna Baļmonta talantu.

## Ārējās saites
*Urusova tiesu runas
Ķipari

**Ķipari** ir bijušais ciems Siguldas novada Siguldas pagastā, no 2020. gada 12. septembra — Siguldas pilsētas daļa tās austrumos, Vējupītes labajā krastā.

## Iedzīvotāji
### Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSP datiem.

## Atsauces
Ziemeļkorejas administratīvais iedalījums

[250px|thumbnail|[Ziemeļkorejas novietojums]]
**[[Ziemeļkoreja]]s administratīvo iedalījumu** veido **9 provinces** () un **2 īpašās pilsētas**.

## Administratīvo līmeņu shēma

## Pirmā līmeņa administratīvais iedalījums

### Īpašas pilsētas

### Provinces

## Atsauce
Baumbahs

**Baumbahs** (*Baumbach*) ir vācu cilmes uzvārds. Personas ar šādu uzvārdu:

* ‎Johans Kristofs Baumbahs, luterāņu mācītājs;
* ‎Fricis Baumbahs, šahists.
Georgs Frīdrihs Parrots

**Georgs Frīdrihs Parrots** (), arī **Žoržs Frēderiks Parro** (; dzimis , miris ) bija franču izcelsmes vācbaltiešu fiziķis. Tērbatas Universitātes pirmais rektors.
Pēterburgas Zinātņu akadēmijas akadēmiķis no 1826. gada, goda loceklis no 1840. gada.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1767. gadā Virtembergas hercogistē, 1786. gadā absolvēja studijas Štutgartes Kārļa Universitātē, strādāja par mājskolotāju. 
Franču revolucionāro karu laikā 1795. gada jūnijā ieradās Vidzemē, sākumā bija mājskolotājs Cēsu un Vecates muižu īpašnieka Kārļa Zīversa ģimenē. No 1796. līdz 1801. gadam bija Vidzemes Vispārderīgās un ekonomiskās biedrības sekretārs, Rīgas literāri praktiskās pilsoņu savienības (*Literärisch-Praktische Bürgerverbindung*) goda loceklis (1812).

Piedalījās Ķeizariskās universitātes Tērbatā darbības atjaunošanā, bija tās pirmais rektors (1802—1803, 1805—1806, 1812—1813), docētājs (1802—1826), profesors (no 1802. gada). No 1826. līdz 1840. gadam vadīja Pēterburgas Zinātņu akadēmijas Fizikas laboratoriju.

Atbalstīja dzimtbūšanas atcelšanu Baltijā, aizstāvēja Kauguru nemieru dalībniekus.

## Darbi
Aprakstīja endosmozi, eksosmozi. Pirmais norādīja uz osmotisko parādību nozīmi bioloģijā (osmoregulācija). 2000. gadā Latvijas un Francijas divpusējā sadarbības programma tika nosaukta par "Osmozi", atceroties Parrota veiktos osmozes pētījumus Rīgā. Vēl Rīgā veica gaisa analīzes, aprakstīja pirmā medicīniskā termometra principu, kas bija pirmie Rīgā veiktie pētījumi fizikā.

Parrots ierosināja vairākus jaunus izgudrojumus, kopumā 59 priekšlikumus par jaunu metožu un ierīču lietošanu ikdienas dzīvē. Idejas kritizēja Garlībs Merķelis un arhitekts Johans Vilhelms Krauze. Var tikt uzskatīts par pirmo vērienīgo izgudrotāju Rīgas un Latvijas izgudrojumu un inovāciju vēsturē.

## Atsauces

## Ārējās saites
*
Latvijas Korespondencšaha federācija

**Latvijas Korespondencšaha federācija (LKŠF)** ir galvenā par korespondencšahu atbildīgā organizācija Latvijā. LKŠF ir atklāta biedru organizācija, kas sastāv no biedrībām (klubiem). LKŠF galvenā pārvaldes institūcija ir tās biedru kopsapulce.

LKŠF organizē Latvijas individuālos un komandu korespondencšaha čempionātus, kā arī korespondencšahistu dalību Starptautiskās korespondencšaha federācijas (ICCF) turnīros. 

## Vēsture
### LKŠF priekštece
Latvijas Korespondencšaha federācijas priekštece ir bijusī Latvijas PSR Šaha federācijas korespondencšaha komiteja, kas tika dibināta 1957. gadā. 
Tās priekšsēdētāji bija:
* Česlavs Priede (1957—1964)
* Pēteris Šadurskis (1964—1969)
* Prof. Dr. Imants Eglītis (1969—1980)
* Edvīns Vītoliņs (1980—1992)

### LKŠF dibināšana
LKŠF dibināta 1992. gada 14. martā, bet 1992.gada 20. septembrī kārtējais ICCF kongress Latvijas korespondencšaha federāciju vienbalsīgi apstiprināja par ICCF locekli.
LKŠF prezidenti:
* Kārlis Vītols (1992—2001)
* Prof. Vilnis Strautiņš (2001—2007)
* Alberts Cimiņš (2007—2010)
* Prof. Vilnis Strautiņš (2010—2018)
* Aivars Kažoks (2018)

## Latvijas vīriešu čempionāti
# Igors Ždanovs  (1958-1959) 
# Jānis Ūdris (1959-1960) 
# Miķelis Mickēvičs (1961-1962) 
# Pēteris Šadurskis (1962-1963) 
# Genādijs Kuzmičovs (1965-1966)
# Nikolajs Žuravļovs (1968-1969)
# Jānis Vitomskis (1970-1971)
# Jānis Vitomskis (1971-1972)
# Edvīns Vītoliņš (1973-1974)
# Nikolajs Žuravļevs (1975-1977)
# Juris Markauss (1977-1980)
# Juris Saksis (1980-1982)
# Gunārs Himlers (1983-1984)
# Fjodors Feldmuss (1985-1986)
# Fjodors Feldmuss (1987-1988)
# Imants Āboliņš (1989-1991)
# Uldis Riņķis (1991-1993)
# Alvars Skuja (1993-1995)
# Tālis Vīksna (1996-1997)
# Ilmārs Graudiņš (1997-1999)
# Aivars Skuja (1999-2001)
# Pēteris Fastovičs (2001-2003)
# Ilmārs Graudiņš (2003-2005)
# Raivo Dzenis (2004-2006)
# Vladimirs Istlajevs (2006-2008) 
# Maigonis Avotiņš (2005-2009) 
# Leonīds Borisovs (2007-2010) 
# Sergejs Kļimakovs (2010-2012) 
# Nikolajs Ļimanskis (2011-2013) 
#  Nikolajs Ļimanskis (2013-2015) 
# Ilmārs Graudiņš (2016-2017) 
# Donalds Āboliņš-Ābols (2018-2019) 
# Ilmārs Graudiņš (2020-2021) 

## Atsauces

## Ārējās saites
* LKŠF oficiālais saits
* ICCF oficiālais saits
Jānis Dāvis (uzņēmējs)

**Jānis Dāvis** (dzimis , miris ) bija latviešu uzņēmējs, miljonārs, bijušais azartspēļu tīkla "Admirāļu klubs" īpašnieks.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1956. gada 26. martā. Māte bijusi skolotāja, bet tēvs — traktora vadītājs. Bērnību pavadījis Gaujienā, ar brāļiem un māsām.

### Izglītība
Mācījās Cēsu arodskolā, apgūstot galdnieka arodu. Vēlāk devās strādāt uz Rīgu, AS "Latvijas Finieris" kokapstrādes rūpnīcu "Fumieris", kur viņš nostrādāja līdz pat 80. gadu sākumam. Nākamajā desmitgadē, līdz 80. gadu beigām, strādāja autoservisā. Vienlaikus, šajā periodā viņš arī mācījās un pēc tam absolvēja Rīgas Industriālo politehnikumu.

### Profesionālā darbība
Sākoties Atmodas laika pārmaiņām, Jānis Dāvis sāka strādāt kopuzņēmumā "Mīlgrāvis". Bet pēc tam, 1990. gadā, saņēma piedāvājumu kļūt par lietu pārvaldnieku Gunāra Slavinska un Jāņa Zuzāna vadītās holdingkompānijas "Forums" atvērtajā kazino Rīgā, Kaļķu ielā — "Casino Riga", kas bija otrais atvērtais kazino atjaunotajā Latvijā.

Pēc gada Jānis Dāvis nolēma uzsākt paša uzņēmējdarbību un nodibina uzņēmumu "J&M". Pēc paša teiktā, esot ļoti daudz nopelnījis, noorganizējot metāla kārbiņu ražotni Sanktpēterburgā, jo kārbiņas bijušas ļoti pieprasītas saldumu ražotnēs "Laima" un "Staburadze".

Azartspēļu nozarei Jānis Dāvis pievērsies 1992. gadā, kad kopā ar bijušo PSRS kara flotes kontradmirāli Jāni Ločmeli nodibināja azartspēļu zāļu tīklu "Admirāļu klubs". Lai iegādātos pirmos spēļu automātus, sameklējis investorus Austrijā. Vēlāk, 2008. gadā, pēc tīkla attīstīšanas un labas peļņas, viņš pārdeva tīklu "Admirāļu klubs" Austriesu grupai "Austrian Gaming Industries". Līdz ar šo darījumu, "Admirāļu klubs" kļuva par daļu no Jānim Zuzānam piederošās Alfor grupas.

### Privātā dzīve
Jānis Dāvis bija četras reizes precējies, pēdēja viņa sieva ir filoloģe un uzņēmēja Margarita Dāve. Jānim Dāvim ir meita un trīs dēli.

### Dzīves noslēgums
2015. gada 23. aprīlī, 59 gadu vecumā, Jānis Dāvis tika atrasts miris savā garāžā Jūrmalā. Medijos ziņoja, ka viņa nāvē nebija atrodamas vardarbības pazīmes, taču citviet izskanēja baumas par pašnāvību, pakaroties.

## Atsauces
Semikols

**Semikols** ir pieturzīme, samērā spēcīga atdalītājpieturzīme. Galvenokārt tiek lietota atsevišķu salikta teikuma daļu nošķiršanai. Gramatiski bieži vien semikola vietā var tikt lietots komats. Pirmais semikolu lietoja itāļu gleznotājs Alduss Manūcijs (*Aldus Manutius*) 1494. gadā, lai atdalītu vārdus ar pretēju nozīmi.

Līdzīgs simbols semikolam ir grieķu un baznīcslāvu valodas jautājuma zīme (`&#x037e;`).

## Lietojums latviešu valodā
Semikols tiek lietots
* samērā patstāvīgu teikuma daļu atdalīšanai;
* savstarpēji jēdzieniski atšķirīgu vienlīdzīgu teikuma locekļu grupu vai vienlīdzīgu teikuma komponentu atdalīšanai;
* pakārtotu uzskaitījuma elementu atdalīšanai.

## Atsauces
Ījabs

thumb|Ījabs
**Ījabs** (, *Ijōḅ* — ‘ienaidnieks’; , *Ayyūb*) ir centrālais personāžs Ījaba grāmatā. Vairākās reliģijās (jūdaismā, kristietībā un islāmā) tiek uzskatīts par pravieti.

Ījabs tiek attēlots kā godīgs un dievbijīgs vīrs, kuru piemeklē smaga slimība, viņš arī zaudē dēlus un bagātību. Viņš cenšas izprast problēmu cēloni, meklē atbildes. Vēlāk Dievs atjauno Ījaba labklājību un dod viņam septiņus dēlus un trīs meitas.

Ticis pieminēts arī citos reliģiskajos tekstos, tai skaitā Ecēhiēla grāmatā un Korānā.

## Ārējās saites
* 
*
Ījaba grāmata

**Ījaba grāmata** ir viena no ebreju Bībeles grāmatām, viena no dzejas grāmatām Vecajā Derībā.

Grāmata ir par Ījabu — godīgu un dievbijīgu vīru, kurš zaudē bērnus un bagātību, viņu piemeklē arī smaga slimība. Galvenās tēmas darbā ir Dieva taisnīgums, cilvēku ciešanas un cilvēku spēju izprast Dieva nodomus. Tiek uzskatīts par vienu no literārajā ziņā labākajiem Vecās Derības darbiem, uzskatāms par pasaules literatūras meistardarbu. Lielākā daļa grāmatas sarakstīta dzejas formā (tas neatspoguļojas latviešu tulkojumā), ievads un nobeigums rakstīti prozā.

Tiek uzskatīts, ka darbu visticamāk sarakstījis izraēlietis, lai arī darbība nenotiek Izraēla zemē. Darbs sarakstīts laikposmā starp 7. un 4. gadsimtu p.m.ē., visticamāk — 6. gadsimtā p.m.ē.

## Ārējās saites
Svratka

**Svratka** () ir pilsēta Čehijā, Visočinas apgabala Ždjāras pie Sāzavas apriņķī pie Svratkas upes.

## Vēsture
Pilsēta rakstos pirmoreiz minēta 1350. gadā. Ilgu laiku apdzīvotā vieta atradās Hābsburgu impērijas sastāvā. No 1919. gada — Čehoslovākijā. Kopš 1993. gada — Čehijā.
Lībieškalns

**Lībieškalns** ir Ogresgala ciema daļa (līdz 2014. gadam — ciems) Ogres novada Ogresgala pagastā, Ogres pilsētas pievārtē, Ogres upes labajā krastā, pie autoceļa V996 (Ogre—Viskāļi).

2014. gadā ciemu sadalīja — ciema lielāko daļu pievienoja Ogresgalam, bet nelielu daļu pievienoja Ogres pilsētai (mūsdienās Lībieškalnu ielas apkārtne)..

## Atsauces
Alberts Lielais

**Alberts Lielais** (*Albertus Magnus*; dzimis pirms 1200. gada, miris ), arī **Bolštetas Alberts**, bija vācu filozofs un teologs, dominikāņu mūks. Dominikāņu ordenī iestājies 1223. gadā. Vairāki pētnieki viņu nosaukuši par ievērojamāko viduslaiku vācu filozofu un teologu.

Studējis Padujas Universitātē. Mācījis filozofiju Parīzē un vairākās Vācijas pilsētās. No 1260. līdz 1262. gadam bija Rēgensburgas bīskaps. Akvīnas Toms bija viņa skolnieks.

Enciklopēdiski vispusīgs dabaszinātnieks, dēvēts par *doctor universalis* pirms *magnus* apzīmējuma lietošanas. Vairāku jauninājumu ieteicējs lauksaimniecībā un dārzkopībā, aprakstīja augus un dzīvniekus. Alberts Lielais ietekmēja alķīmijas teorētiskos uzskatus, aprakstījis vairākas ķīmiskas vielas un minerālus. 1250. gadā atklājis arsēnu. Iespējamais eksperimentālās metodes celmlauzis zinātnē. Kristīgā aristotelisma galvenā figūra.

Iespējams, 1255. gadā ieradies Rīgā saistībā ar dominikāņu ordeni. Šajā laikposmā bija dominikāņu ordeņa provinces Teitonijas provinciālis. Ja Alberts Lielais patiešām bija ieradies Rīgā, tad viņš arī, iespējams, ir pirmais pasaules mēroga intelektuālis, kas ieradies Rīgā. Nav gan precīzi zināms, ko Alberts Lielais Rīgā darījis.

1622. gadā tika beatificēts. 1931. gadā izsludināts par svēto un saņēmis baznīcas doktora titulu.

## Atsauces

## Ārējās saites

* ''Vesture.eu''
* Svētā Alberta draudze
* ''Aliens.lv''
Laosas administratīvais iedalījums

[250px|thumbnail|[Laosas novietojums]]
**[[Laosa]]s administratīvo iedalījumu** veido **16 provinces** (laosiešu: ແຂວງ) un **galvaspilsētas prefektūra** (laosiešu: ນະຄອນຫລວງ). Provinces sīkāk iedalās **142 distriktos**.

## Administratīvo līmeņu shēma

## Pirmā līmeņa administratīvais iedalījums

### Galvaspilsētas prefektūra

### Provinces

## Atsauce
Upītes

**Upītes** ir ciems Kuldīgas novada Īvandes pagastā. Izvietojies pagasta dienvidu daļā, nomaļus no valsts nozīmes autoceļiem,  no novada centra Kuldīgas un  no Rīgas.

Upītēs ietilpst vairākas viensētas, kā Avoti, Balgāļi, Upītes, Žiguļi.

## Atsauces
Aīda Niedra

**Aīda Niedra** (dzimusi , mirusi ), īstajā vārdā **Ida Niedra** (precējusies **Salmiņa**), bija latviešu rakstniece.

## Dzīvesgājums
Dzimusi 1899. gadā Tirzas pagasta Āžu krogā lauku tirgotāja un zemnieka ģimenē. Mācījās Tirzas pagastskolā, tad Utendorfas privātģimnāzijā Madonā (1913–1915). 1919. gadā pabeidza mācības Neijas ģimnāzijā Cēsīs un kopā ar ģimeni pārcēlās uz Rīgu, kur strādāja Rīgas miertiesā, 1920. gadā laikraksts "Latvijas Kareivis" publicēja viņas dzejoli "Tad...". Sākumā Niedra rakstīja dzeju, tomēr vēlāk pievērsās romānu rakstīšanai. 1929. gadā viņa apprecējās ar Rīgas apgabaltiesas tiesnesi Voldemāru Salmiņu, pēc dēla Andrieva piedzimšanas 1932. gadā nodevās vienīgi rakstniecībai. 1934. gadā 
Eduards Smiļģis Dailes teātrī iestudēja izrādi "Pie Azandas upes" pēc Aīdas Niedras romāna motīviem.

Otrā pasaules kara laikā 1944. gadā viņa devās bēgļu gaitās uz Vāciju, kur pēc kara dzīvoja Eslingenes pārvietoto personu (DP) nometnē. 1949. gadā pārcēlās uz dzīvi ASV, dzīvoja Oregonas štatā. 
Mirusi 1972. gadā Santamonikā Kalifornijā.

## Darbi
Aīda Niedra sarakstījusi 30 romānus un daudzus stāstu krājumus. Viņa bija viena no nozīmīgākajām latviešu romānu rakstniecēm.

### Dzeja
* *Erosa elēģijas*, 1924
* *Dziesminiece*, 1935

### Stāsti
* *Svētais vīns*, 1928
* *Vanagu ligzda*, 1937
* *Azandas ļaudis*, 1943
* *Pasaules plauksta*, 1952
* *Melnās plūmes pie sarkanām lūpām*, 1964

### Romāni
* *Sarkanā vāze*, 1927
* *Cilvēks ar zelta acīm*, 1928
* *Grēka ābols*, 1931
* *Piektais bauslis*, 1931
* *Pie Azandas upes*, 1933
* *Salna*, 1934
* *Ciema spīgana*, 1935
* *Anna Dzilna*, 1936
* *Mūžīgā pasaka*, 1937
* *Vīndedze*, 1937
* *Sieva*, 1938
* *Rūžu Kristīne*, 1939
* *Jēkabs Vilnis*, 1939
* *No atzīšanas koka*, 1939
* *Ugunī*, 1940
* *Kārdinātāja*, 1942
* *Maija Purene*, 1944
* *Rožu pelni*, 1946
* *Maija Purene*, 1953
* *Trīs Cauņu sievietes*, 1954
* *Pilsēta pie Daugavas*, 1955
* *Melnā magone*, 1956
* *Miera ielas cepurniece*, 1957
* *Pērles Majores draugs*, 1958
* *Zelta vārtu pilsēta*, 1959
* *Ugunis pār Rata kalnu*, 1959
* *Sieviete ar sarkaniem ērkšķiem*, 1961
* *Tas trakais kavalieru gads...*, 1962
* *Holivudas klauns*, 1963
* *Līgava un sieva*, 1963
* *Indrānes ozoli šalc*, 1965
* *Trīs laimes meklētāji*, 1966
* *Sastapšanās pie Operas kafejnīcas*, 1967
* *Atkal Eiropā*, 1968
* *Rīga dienās, nedienās*, 1970
* *Ādams un Ieva*, 1971

## Atsauces
Crisis Hotline: Veterans Press 1

***Crisis Hotline: Veterans Press 1*** ir 2013. gada ASV dokumentālā īsfilma. Filmas režisore ir Elēna Gūsenberga Kenta. Filmā ir stāsts par ASV Veterānu lietu departamenta pašnāvnieku uzticības tālruņa darbiniekiem, no kuriem daudzi ir veterāni, bijušie dienesta biedri vai militārpersonu ģimenes locekļi, un darba emocionālo sasprindzinājumu, kā arī dziļo līdzjūtību un uzticību krīzē nonākušajiem veterāniem.

*Crisis Hotline: Veterans Press 1* ieguva 87. Kinoakadēmijas balvu nominācijā ""Labākā dokumentālā īsfilma".

## Atsauces

## Ārējās saites
Kriss Grifins

**Kriss Grifins** () ir izdomāts tēls animētajā *[[Fox Broadcasting Company]]* komēdijseriālā "Mana trakā ģimene", kā arī viens no trim bērniem Grifinu ģimenē. Ģimene dzīvo izdomātā pilsētā Kouhogā, Rodailendas štatā, ASV.

Krisam ir 14 gadi, viņa svars ir apmēram 90 kg. Viņa vecāki ir Luisa Grifina un Pīters Grifins. Krisam ir māsa Mega un brālis Kriss, kā arī viņa  draugs suns Braiens.

Krisa lomu seriālā ierunā Alekss Boršteins.
Austeru sānause

**Austeru sānause** (*Pleurotus ostreatus*) ir ēdama sānaušu ģints sēne. Savvaļā izplatīta plašā areālā, kas ietver Eiropu, Āziju, Ziemeļāfriku, Ameriku, Austrāliju. Bieži sastopama arī Latvijā. To pirmoreiz sāka audzēt Vācijā Pirmā pasaules kara laikā, tagad tā ir viena no biežāk audzētajām sēnēm pasaulē. Lai gan dabā tā aug uz koksnes, to var audzēt arī uz salmiem un citiem materiāliem.

Austeru sānausi var izmantot ne tikai pārtikā, bet arī industriālajām vajadzībām — lai mazinātu gaisa piesārņojumu. Tai ir rūgti salds benzaldehīda aromāts.

## Atsauces

## Ārējās saites

*
Marija Šimanska

**Marija Šimanska** (; dzimusi , mirusi ) bija poļu izcelsmes Latvijas ķīmiķe un farmakoloģe. Dr.h. ķīm. (1976). No 1991. gada — Latvijas Zinātņu akadēmijas goda locekle.

## Dzīvesgājums
Dzimusi 1922. gadā Daugavpilī. Otrajā pasaules kara laikā iesaistījās poļu pagrīdes kustībā, 1943. gada februārī ieslodzīta Štuthofas (*Stutthof*) koncentrācijas nometnē. 

1948. gadā absolvēja studijas Latvijas Valsts universitātes Ķīmijas fakultātē. 1952. gadā ieguvusi doktores grādu, viņa kļuva par vienu no trim pirmajām sievietēm PSRS, kas ķīmijā iegūst doktora grādu. No 1952. līdz 1957. gadam bijusi zinātniskā līdzstrādniece Latvijas Zinātņu akadēmijas Mežsaimniecību problēmu institūtā, pēc tam līdz 1975. gadam — Latvijas Zinātņu akadēmijas Organiskās sintēzes institūta direktora vietniece. "Latvijas Ķīmijas Žurnāla", "Latvijas Farmaceitu Žurnāla" redaktore. 1992. gadā kļuva par Latvijas Poļu savienības priekšsēdētāju.

Viena no ražīgākajām Latvijas zinātniecēm ķīmiķēm, vairāk nekā 740 zinātnisku rakstu (pēc citiem datiem — 450), 5 monogrāfiju un 56 izgudrojumu autore.

## Apbalvojumi
1965. gadā Latvijas PSR Valsts prēmija, 1982. gadā Latvijas PSR Nopelniem bagātās zinātnes un tehniskās darbinieces goda nosaukums.

1990. gadā — Solomona Hillera medaļa, 1994. gadā — Arvīda Kalniņa balva, 1995. gadā — Grindeļa medaļa.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Biogrāfija
Todaiži

**Todaiži** ir ciems Kuldīgas novada Īvandes pagastā. Izvietojies pagasta rietumu daļā, nomaļus no valsts nozīmes autoceļiem,  no novada centra Kuldīgas un  no Rīgas, Kauliņas upes krastos.

Todaižos ietilpst vairākas viensētas kā Ceļmalas, Ezermaļi, Ģeri, Kalnurķi, Ziedugravas. Apdzīvotā vieta veidojusies ap vēsturisko Todaižu muižu (*Gut Todaischen*).

## Atsauces
Spēlmaņu nakts 2014/2015

**[[Spēlmaņu nakts]] 2014/2015** balvu pasniegšana ceremonija norisinājās , Dailes teātrī. Ceremonijas laikā tika  apbalvotas 2014./2015. gada teātra sezonas izrādes un to veidotāji, kā arī pasniegtas balvas par mūža ieguldījumu teātra mākslā un skatītāju simpātijas balvas. Balvas tika pasniegtas 18 kategorijās.

Ceremonijas režisore bija Ināra Slucka, scenogrāfs Aigars Ozoliņš, videomākslinieks Māris Kalve un operators Uldis Jancis, bet vadītāji bija Normunds Laizāns un Ivars Puga.

Ceremonijas tiešraide tika translēta LTV1 un Latvijas Radio 1.

## Žūrija
Šogad žūrijas komisijas sastāvā bija četrām teātra kritiķes: Ieva Rodiņa, Mārīte Gulbe, Undīne Adamaite un Zane Radzobe, kas bija žūrijas komisijas priekšsēdētāja, un teātra zinātniece Maija Svarinska. Nominācijas kategorijā "Gada sasniegums laikmetīgajā dejā" un laureātu izvirza Latvijas profesionālās mūsdienu dejas horeogrāfu asociācija un apstiprina Spēlmaņu nakts žūrijas komisija, bet nominācijas kategorijā "Gada sasniegums baleta mākslā" izvirza Latvijas Profesionālā baleta asociācija, savukārt kategorijā "Gada sasniegums oriģināldramaturģijā (teksts, luga vai scenārijs)" nominanti tiek izvirzīti sadarbībā ar Latvijas Dramaturgu ģildi.

## Laureāti un nominācijas
*Piez.: Pie nominācijām uzskaitīti visi izvirzītie pretendenti; laureāti izcelti *'treknrakstā*'.*

## Atsauces

## Ārējās saites
*
Rūdolfs IV Dibinātājs

**Rūdolfs IV Dibinātājs** (; dzimis , miris ) bija Austrijas, Štīrijas un Karintijas hercogs no 1358. gada, Tiroles grāfs no 1363. gada un Karniolas hercogs no 1364. gada līdz savai nāvei.

Tā kā Austrijas hercogi tika apieti, 1356. gadā izdodot Zelta bullu, kurā tika iecelta 7 kūrfirsti ar tiesībām izvēlēt Romiešu karali, Rūdolfs IV 1358. gadā publicēja viltotu dokumentu krājumu *[[Privilegium Maius]]*, kurā Austrijas hercogiem tika piešķirtas īpašas privilēģijas. Rūdolfs IV pirmais no Austrijas valdniekiem lietoja erchercoga titulu. 1365. gada nodibināja Vīnes Universitāti.

Pēkšņi miris Milānā 25 gadu vecumā, neatstājot mantiniekus.

## Ārējās saites
Bekas (ciems)

**Bekas** ir ciems Ogres novada Lēdmanes pagastā, Ogres upes labajā krastā, pie autoceļu P80 (Tīnūži—Koknese) un V972 (Madliena—Lēdmane) krustojuma.

## Atsauces
Vasilijs Voroncovs

**Vasilijs Voroncovs** (; miris ) bija Krievijas caristes okolņičijs un vojevoda Livonijas kara laikā. Cēsu kaujas laikā komandēja Krievijas karaspēka artilēriju. Kad naktī uz 22. oktobrī vairums krievu vojevodu pameta karaspēku un bēga, Voroncovs palika kaujas laukā un krita nākamajā dienā.
Kataras administratīvais iedalījums

[250px|thumbnail|[Kataras novietojums]]
**[[Katara]]s administratīvo iedalījumu** veido **7 beledījas** ().

## Administratīvo līmeņu shēma

## Pirmā līmeņa administratīvais iedalījums

### Beledījas

## Atsauce
Bahreinas administratīvais iedalījums

[250px|thumbnail|[Bahreinas novietojums]]
**[[Bahreina]]s administratīvo iedalījumu** veido **4 muhāfazas** (, *muhāfazāt*). Līdz 2014. gadam, kad tika likvidēta Centrālā muhāfaza, Bahreinā bija 5 muhāfazas. 

## Administratīvo līmeņu shēma

## Pirmā līmeņa administratīvais iedalījums

### Muhāfazas

## Atsauce
Kārlis Frīdrihs Burdahs

**Kārlis Frīdrihs Burdahs** (;  — ) bija vācu fiziologs. Viņš piedzima Leipcigā un mira Kēnigsbergā.

## Dzīve
1800. gadā viņš pabeidza universitāti Leipcigā ar mediķa grādu un 1811. gadā kļuva par fizioloģijas profesoru Tērbatas Universitātē. Vēl pēc četriem gadiem viņš ieņēma šādu amatu Kēnigsbergas Universitātē.

1822. gadā viņš deva nosaukumu *[[arcuate fasciculus]]*, atvasinot to no garo šķiedru izliektās formas.

## Darbi
* *Diatetik für Gesunde* (1805)
* *Enzyklopädie der Heilwissenschaft* (trīs sējumi, 1810—12)
* *Vom Bau und Leben des Gehirns und Rückenmarks* (trīs sējumi, 1819—25)
* *Neues Recepttaschenbuch für angehende Ärzte . 2., unveränd. Ausg.* (1820) Digitālais izdevums Diseldorfas Universitātes un valsts bibliotēkā
* *Die Physiologie als Erfahrungswissenschaft* (1826—40)

## Atsauces

## Ārējās saites
Velka Bīteša

**Velka Bīteša** () ir pilsēta Čehijā, Visočinas apgabala Ždjāras pie Sāzavas apriņķī. 

## Vēsture
Pilsēta rakstos pirmoreiz minēta 13. gadsimta pirmajā pusē. Ilgu laiku apdzīvotā vieta atradās Hābsburgu impērijas sastāvā. No 1919. gada — Čehoslovākijā. Kopš 1993. gada — Čehijā.
Zemkopības institūts (ciems)

**Zemkopības institūts** ir apdzīvota vieta Skrīveros, Daugavas labajā krastā, pie autoceļu A6 (Rīga—Daugavpils—Krāslava—Baltkrievijas robeža (Pāternieki)) un V918 krustojuma. Veidojies ap Latvijas Lauksaimniecības universitātes Zemkopības zinātnisko institūtu.

## Iedzīvotāji
### Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSP datiem.

## Atsauces
Vilhelms fon Fermors

**Viljams Fermors** (, , , dzimis , miris ) bija skotu un vācbaltu cilmes Krievijas Impērijas ģenerālis. Mūža nogali pavadīja savā Nītaures muižā.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1702. gada 28. septembrī Lielā Ziemeļu kara laikā Pleskavā skotu izcelsmes Krievijas armijas ģenerālmajora Viljama Fermora (*Виллим Юрьевич Фермор*, miris 1731.) un Barbaras Horikas (*Horrick*) ģimenē. 1720. gadā viņš iestājās Krievijas militārajā dienestā, no 1733. gada bija feldmaršala Johana Burharda Miniha adjutants, piedalījās Polijas mantojuma karā (1733—1738), krievu-turku kara laikā paaugstināts par pulkvedi (1736), tad par ģenerālmajoru (1737). Piedalījās krievu-zviedru karā (1741), vēlāk vadīja Celtniecības kanceleju (1746—1758). Šajā laikā viņš apprecējās ar vācbaltieti Doroteju Elizabeti Brūsu (*Dorothea Elisabeth Bruce*, 1714-1762).
  
Septiņgadu kara laikā kā ģenerālanšefs viņš no Kurzemes uzbruka Mēmeles cietoksnim un piedalījās Grosjegērsdorfas kaujā (1757). 1758. gadā viņu iecēla par Krievijas Impērijas ārzemju armijas pavēlnieku, viņa vadībā tika ieņemta Kēnigsberga (1758) un gūta nepārliecinoša uzvara kaujā pie Corndorfas pret Frīdrihu Lielo. 1758. gada 12. jūnijā viņam piešķīra Svētās Romas impērijas grāfa titulu.
1761. gada 15. aprīlī Krievijas ķeizariene Elizabete par nopelniem Septiņgadu karā Vilhelmam jeb Viljamam fon Fermoram piešķīra Nītaures muižu kopā ar Annas, Mārcienas un Mores muižām. Divas nedēļas pēc sievas nāves viņš uz senās ordeņa Nītaures pils pamatiem 1762. gadā lika pamatus Nītaures luterāņu baznīcai, kuras celtniecībai daļēji izmantoti Nītaures pils gruveši.

Pēc atvaļināšanās no militārā dienesta 1763. gadā kļuva par Smoļenskas ģenerālgubernatoru. Pēc 1768. gada dzīvoja savā Nītaures muižā, kur mira 1771. gadā.

## Sabiedriskā darbība
V. Fermors darbojās 1750. gadā dibinātajā Pēterburgas brīvmūrnieku ložā *Zur Verschwiegenheit* ("Klusēšana").

## Bērni

* Sāra Eleonora Stenboka-Fermora (1740—1818)
* Vilhelms Georgs Fermors (1749—1828)

## Ārējās saites
* BBLd — Baltisches Biografisches Lexikon digital

## Atsauces
Kaibala

**Kaibala** ir ciems Ogres novada Lielvārdes pagastā, Daugavas labajā krastā, pie autoceļa  (Rīga—Daugavpils—Krāslava—Baltkrievijas robeža) (Patarnieki) un Kaibalas dzelzceļa pieturas punkta. Tā ir lielākā apdzīvotā vieta pagastā. Attālums no pagasta centra Lielvārdes — 5 km, no novada centra Ogres — 22,5 km un no Rīgas — 58,5 km.

Kaibalā atrodas Dzejas ozoli, kas šajā vietā iestādīti , godinot Andreja Pumpura dzejolī "Dievozolu trijotne" apdziedātos Svētozolus, kas auguši šajā vietā.

## Ģeogrāfija
Ciems savu nosaukumu ieguvis no Kaibalas upes, kas tek caur ciemu. Ciema teritorijā dominē privātā apbūve, bet ir arī viena daudzdzīvokļu ēka, kas sākotnēji celta vietējās Kaibalas skolas pedagogu un skolas darbinieku vajadzībām. Lielākā daļa ciema apbūves ir teritorijā starp Autoceļu A6 un Daugavu. Otrpus A6 šosejai pārsvarā dominē viensētas. Tāpat, netālu no ciema teritorijas atrodas Kaibalas dzelzceļa stacija. Teritorijā darbojas arī SIA "Latvijas Šķirnes sēklas" ražotne.

## Iedzīvotāji
### Iedzīvotāji un to etniskais sastāvs
Esošajās robežās, pēc CSP un OSP datiem.

## Atsauces
Vienkāršs teikums

**Vienkāršs teikums** ir teikums, kurā ir tikai viena pamatkonstrukcija — ir tikai viens gramatiskais centrs. Vienkāršs teikums var būt gan plašs apjomā, gan sarežģīts pēc uzbūves.

Pēc apjoma tos iedala vienkāršos nepaplašinātos un vienkāršos paplašinātos teikumos. Pēc gramatiskā centra tos iedala divkopu (divkomponentu), vienkopas (vienkomponenta) un bezkopas teikumos.

Vienkāršā nepaplašinātā teikumā ir vienīgi teikuma gramatiskais centrs, savukārt paplašinātā teikumā ir arī palīglocekļi. Teikumu var paplašināt ar, piemēram, vienlīdzīgiem teikuma locekļiem, savrupinājumiem, iespraudumiem, uzrunu. Palīgvārdi teikuma paplašinājumu neveido.

Vienkopas teikumā gramatisko centru veido galvenais loceklis, turpretī divkopu teikumā — teikuma priekšmets un izteicējs. Pie divkopu teikumiem pieder arī tie teikumi, kuros ir ietvertais teikuma priekšmets (teikumā tas neparādās, bet ir nosakāms pēc izteicēja formas), un tie, kuros izteicējs nav minēts, bet ir iespējams. Bezkopas teikumos gramatiskais centrs nepastāv, tos parasti veido izsauksmes vārdi.

## Atsauces
Hillēls

**Hillēls** (, dzimis ap 75. gadu pirms mūsu ēras, miris ap 10. gadu) bija ebreju likumu zinātājs Otrā tempļa laikā. Viens no Mišnas sastādītājiem, Sinedriona līderis. Dzīvoja Jeruzalemē Hēroda laikā. Hillēlam tiek piedēvēts viens no ētikas pamatprincipiem: “Nedari citam to, ko negribi, lai darītu tev.”

## Ārējās saites
Galvenais loceklis

**Galvenais loceklis** ir vienkopas teikuma virsloceklis.

Galvenais loceklis teikumā var būt izteikts ar darbības vārdu īstenības izteiksmes trešajā personā vai nenoteiksmē, deklinējamu vārdu nominatīvā, ģenitīvā, akuzatīvā (retāk citos locījumos), deklinējamu vārdu kopā ar darbības vārdu *kļūt, tapt, tikt*, īpašības vārdu (var būt arī saitiņa) vai apstākļa vārdu (var būt arī saitiņa).

Galvenie teikumu tipi, kuros izmanto galveno locekli, ir teikumi, kas izsaka dažādus dabas procesus, ar dzirdi, ožu, redzi uztveramas parādības, fiziskas sajūtas vai psihiskus stāvokļus, nekontrolējamus ar cilvēka eksistenci saistītus procesus. Vēl pie šiem tipiem pieder arī teikumi, kuros ir vispārināts vai nenoteikts darītājs, šajos teikumos galvenais loceklis ir ciešamajā kārtā. Pēdējā tipa teikumus varētu arī uzskatīt par divkopu teikumiem.

## Atsauces
Salikts sakārtots teikums

**Salikts sakārtots teikums** ir salikts teikums, kurā ir cita no citas gramatiski neatkarīgas daļas, kas saistītas sakārtojumā. Teikuma daļas var saistīt ar sakārtojuma saikļiem (veidojas saikļa saistījums) vai bez saikļiem (bezsaikļa saistījums).

## Pieturzīmju lietojums
Komats starp teikuma daļām tiek likts to atdalīšanai. Tomēr tas netiek likts, ja teikuma daļas saista saiklis *un* un pirmajā daļā (kaut gan retos gadījumos var atrasties citās daļās) ir kāds loceklis, kas attiecināms uz abām teikuma daļām, piemēram, "*Atkal* Pēteris dodas pastaigā un mēs varēsim parunāt bez viņa klātbūtnes." Komata likšana vai nelikšana šādos gadījumos var precizēt teikumā izteikto domu un parādību sakarus.

Semikols starp teikuma daļām tiek likts, ja daļas nav cieši saistītas savā starpā domu ziņā.

Teikuma daļās tiek lietota domuzīme, ja otrajā teikuma daļā nenosauc izteicēju, kas kopīgs abām daļām, kā arī, ja teikuma otrajā daļā nav minēta saitiņa.

Teikumu noslēdzošo pieturzīmi nosaka pēc pēdējā teikuma daļā izteiktā mērķa.

## Atsauces
Braiens Grifins

**Braiens Grifins** ir izdomāts tēls animētajā *[[Fox Broadcasting Company]]* komēdijseriālā "Mana trakā ģimene". Braiens ir suns. Dzīvo izdomātā pilsētā Kouhogā, Rodailendas štatā, ASV.

Braiens ir rakstnieks, kuram patīk lietot alkoholu. Viņam ir 7—9 gadi. Viņš dzīvo kopā ar Pīteru Grifinu, Luisu Grifinu, Megu Grifinu, Krisu Grifinu un Stīviju Grifinu.

Pirmo reizi televīzijā parādījās 1998. gada 20. decembrī, 15 minūšu garā sērijā kopā ar savu ģimeni. Braienu ieskaņo "Manas trakas ģimenes" autors Sets Makfārlins.
Želatīns

thumb|right|250px|Pārtikas želatīna plāksnītes
**Želatīns** ir caurspīdīgs, bezkrāsains un sausā veidā lūstošs olbaltumvielu maisījums bez garšas, kas iegūts no dažādu dzīvnieku kolagēna. To sauc arī par **dzīvnieku līmi**. Želatīns tiek izmantots kā cietviela pārtikā, zāļu un fotogrāfiju izstrādē un kosmētikas ražošanā. Želatīns ir neatgriezeniska kolagēna hidrolīzes forma.

Tas ir sastopams lielākajā daļā gumijveida saldumu, pastilā, dažos saldējumos, pudiņā un jogurtā. Mājsaimniecības vajadzībām želatīns tiek pārdots plāksnītēs, granulās vai pulverī. Daži želatīna veidi var tikt likti uzreiz ēdienā, kamēr citus vajag pirms tam izšķīdināt ūdenī.
Vineta Līce

**Vineta Līce** (dzimusi  Rīgā) ir latviešu komponiste un mūzikas pedagoģe.

## Biogrāfija

V. Līce dzimusi 1955. gada 12. decembrī Rīgā. Mācījusies Rīgas 5. vidusskolā un JMMV (1963—1970), Rīgas 58. vidusskolā (1970—1971) un Emīla Dārziņa mūzikas vidusskolā (1971—1974), kur kompozīciju apguvusi pie Paula Dambja. Studējusi Latvijas Valsts konservatorijā (tag. Jāzepa Vītola Latvijas Mūzikas akadēmija) (1974—1979) un absolvējusi Ādolfa Skultes kompozīcijas klasi. 2011. gadā Rīgas Pedagoģijas un izglītības vadības akadēmijā (RPIVA) ieguvusi maģistra grādu mūzikas pedagoģijā.

Bijusi mūzikas daļas metodiķe Arodbiedrību Tautas daiļrades namā (1980—1984), lektore Daugavpils Pedagoģijas universitātē un mūzikas daļas vadītāja Daugavpils teātrī (1991—1996). Strādājusi par pedagogu Ogres mūzikas skolā (1983—2010). Kopš 2011. gada ir pedagoģe un teorijas nodaļas vadītāja K. Kažociņa Madlienas mūzikas un mākslas skolā, kā arī pedagoģe A. Dombrovska mūzikas skolā Rīgā.

Mūzika koncertos skan kopš 1974. gada. Darbi atskaņoti Vācijā, Zviedrijā, Itālijā, Krievijā, Francijā, Čehijā, Somijā, ASV un citur. Darbi prēmēti LKS, Cimzes biedrības un citos jaunrades konkursos. Kopš 1987. gada ir Latvijas Komponistu savienības (LKS) biedre.

## Diskogrāfija

Spēles pieciem saksofoniem / Rīgas Saksofonu kvartets (Gints Pabērzs, Artis Sīmanis, Ilze Lejiņa, Renārs Lācis) un Žans Pjērs Baralioli (soprāna saksofons, Francija) — 14’23” // Le Pont Mirabeau (Mirabo tilts). Le Quatuor de Saxophones de Riga avec Jean-Pierre Baraglioli — 2000, Rīgas skaņu ierakstu studija 

## Literatūra
* B. Trumekalne, Es dzīvoju tepat starp jums. Personības Ogrē // Ogrēnietis 2010, 4. marts http://www.lmic.lv/core.php?pageId=722&id=384&profile=1 

## Atsauces