open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Grigorijs Levenfišs

**Grigorijs Levenfišs** (; , Pjotrkova Tribunalska — , Maskava) bija Krievijas un PSRS starptautiskais lielmeistars šahā (1950).

## Biogrāfija
Piedzimis ebreju ģimenē tagadējās Polijas teritorijā. Sešu gadu vecumā sācis spēlēt šahu. Jaunību pavadījis Sanktpēterburgā, kur 1909. gadā pirmo reizi uzvarējis pilsētas šaha čempionātā. 1911. gadā piedalījies starptautiskajā šaha turnīrā Karlsbādē, kur ieņēmis 14. vietu. 1913. gadā uzvarējis šaha turnīrā Sanktpēterburgā. Pēc Pirmā pasaules kara kļuvis par vienu spēcīgākajiem Krievijas šahistiem. Trīs reizes uzvarējis Ļeņingradas pilsētas šaha čempionātos (1922, 1924, 1925). Vairākkārt piedalījies PSRS šaha čempionātu finālos, kuros dalījis pirmo vietu 1935. gadā un kļuvis par vienīgo uzvarētāju 1937. gadā. Kā PSRS čempionam Levenfišam bija jāpiedalās 1938. gada *AVRO* turnīrā, kurā bija paredzēts noskaidrot Pasaules šaha čempiona nosaukuma pretendentu. Tomēr tā laika PSRS labākajam šahistam Mihailam Botviņņikam bija atšķirīgs viedoklis šajā jautājumā, un viņš izaicināja Levenfišu uz maču par PSRS šaha čempiona nosaukumu. Lai gan 1937. gadā Levenfišs mačā pret Botviņņiku nosargāja savu PSRS čempiona titulu, nospēlējot neizšķirti 6½:6½ (+5, -5, =3), tomēr uz turnīru Nīderlandē aizbrauca Botviņņiks, kas nozīmēja Levenfiša cerību sabrukumu.

Par panākumiem šahā 1937. gadā Levenfišam piešķirts PSRS šaha lielmeistara nosaukums, bet 1947. gadā - PSRS Nopelniem bagātā sporta meistara nosaukums. 1950. gadā FIDE Levenfišam kā vienam no pirmajiem piešķīrusi starptautiskā lielmeistara (GM) nosaukumu.

Bijis pazīstams kā šaha teorētiķis un literāts. Daudzkārt tika izdotas Levenfiša šaha mācību grāmatas iesācējiem. Atstājis arī pētījumus šaha galotnēs un 
šaha atklātņu teorijā. Levenfiša vārdā ir nosaukti varianti Grīnfelda aizsardzībā, krievu aizsardzībā un sicīliešu aizsardzībā.

Beidzis Sanktpēterbugas tehnoloģisko institūtu un strādājis ķīmijas rūpniecībā, veidojot stikla rūpnīcu projektus.

## Atsauces

## Ārējās saites
Andris Smirnovs

**Andris Smirnovs** (dzimis  Ventspilī) ir bijušais Latvijas šosejas riteņbraucējs.

2015. gada Latvijas čempionātā grupas braucienā izcīnījis trešo vietu.

## Ārējās saites
Sišana garāmejot

thumb|Sišana garāmejot
**Sišana «garāmejot»** ir speciāls bandinieka gājiens šaha spēlē.

Šī gājiena apzīmēšanai izmanto arī franču vārdu *en passant* ( — garāmejot) vai tā saīsinājumu *e. p.*.

## Gājiena apraksts
Ja bandinieks no savas sākotnējās vietas iet uzreiz divus lauciņus uz priekšu un pie tam nokļūst horizontālē, kur tam blakus ir pretinieka bandinieks, tad šis pretinieka bandinieks ar savu atbildes gājienu var to sist, it kā tas būtu gājis tikai vienu lauciņu uz priekšu. To sauc par sišanu «garāmejot». Sišana «garāmejot» atļauta tikai gājienā, kas tieši seko pretinieka bandinieka gājienam par diviem lauciņiem. Ja tas nav izdarīts, tad tiesība ņemt bandinieku «garām ejot» ir zaudēta.

Sišanas «garāmejot» šaha spēles noteikumos iekļauta 15. gs. vienlaicīgi ar atļauju bandiniekam no sākuma pozīcijas izdarīt gājienu uzreiz par diviem lauciņiem.

## Piemēri

### Sišana «garāmejot» atklātnē

Baltie sit «garāmejot» šādā krievu aizsardzības variantā:
: **1. e2-e4 e7-e5**
: **2. Zg1-f3 Zg8-f6**
: **3. d2-d4 e5xd4**
: **4. e4-e5 Zf6-e4**
: **5. Dd1xd4 d7-d5** (skat. diagrammu)
: **6. e5xd6 e.p. Ze4xd6** 

### Sišana «garāmejot» vidusspēlē

1928.gadā Austrālijā tika izspēlēta interesanta partija Gundersens — Fauls. Baltie, sitot «garāmejot», pieteica pretiniekam neparastu matu 15. gājienā ar dubultšahu.
: **13.h4-h5+ Kg6-h6**
: **14.Zg5xe6+ g7-g5**
: **15.h5xg6** ar matu.

## Sišana «garāmejot» šaha kompozīcijā

Šaha uzdevuma (etīdes) pirmajā gājienā bandinieka sišana «garāmejot» atļauta tikai tajā gadījumā, ja ar retrogrādās analīzes palīdzību var neapstrīdami pierādīt, ka iepriekšējā gājienā tieši šis bandinieks gājis uzreiz divus lauciņus uz priekšu; pie tam nedrīkst būt nevienas pierādījuma partijas, kas beidzas ar citu gājienu.

Amelunga uzdevumā melno pēdējais gājiens var būt tikai **0. ... g7-g5**, jo **0. ... Kg7-h6** ir neiespējami, ņemot vērā, ka lauciņš g7 ir “zem sitiena”, bet tā apdraudētājs — bandinieks f6 bijis tur jau iepriekš, jo nevarēja izdarīt gājienu uz šo lauciņu iepriekšējā ("0") gājiena laikā. Tātad sitiens «garāmejot» ir likumīgs un uzdevumu risina:
**1. h5xg6 e.p. Kh6-h5 2. Th8xh7** mats.

## Atsauces
192. kilometrs

**191. kilometrs** ir ceļa postenis dzelzceļa līnijā Eglaine—Daugavpils. Tas atrodas Augšdaugavas novada Sventes pagastā pie Bundišku ciema. Postenis paredzēts Daugavpils apvedceļa līnijas pieslēguma vietas Grīvas virziena apkalpošanai un ir savienots ar 1. kilometra ceļa posteni ar savienojošo ceļu Nr. 5. Netālu no posteņa ir autoceļa V698 pārbrauktuve. Postenī ir aizsargstrupceļš no Ļubestes virziena un dažas vienkāršas ēkas signalizācijas ierīcēm. Postenī ierīkota ātrgaitas pārmiju pārveda ar kustīgu krusteņa serdi.

## Attēlu galerija

Attēls:192. kilometrs level junction 7.JPG|Ceļa posteņa ēkas
Attēls:192. kilometrs level junction 5.JPG| Pa kreisi posteņa strupceļa gals, tālāk Bundišķu ciems
Attēls:192. kilometrs level junction 13.JPG|Uzraksts uz ceļa posteņa ēkas
Attēls:192. kilometrs level junction 20.JPG|Skats posteņa (Grīvas) virzienā. Pa labi Eglaines—Daugavpils līnija. Redzams ieejas luksofors PL — pāra no Ļubestes
Attēls:192. kilometrs level junction 18.JPG|Posteņa kopskats
Attēls:192. kilometrs level junction 16.JPG|Ātrgaitas pārmijas krustenis


## Ārējās saites

* Ceļa posteņa fotogrāfijas
Bojana Stamenova

**Bojana Stamenova** (; dzimusi  Belgradā) ir serbu soulmūzikas, džeza un ritmblūza dziedātāja, kas pārstāvēja Serbiju 2015. gada Eirovīzijas dziesmu konkursā ar dziesmu *Beauty Never Lies*. Viņa arī piedalījās bērnu konkursā *[[Boško Buha Theatre]]*.

## Atsauces
Ogres Zilie kalni (dabas parks)

**Ogres Zilie kalni** ir dabas parks Ogres novadā. Kopš 2004. gada 312 hektārus lielais parks ir īpaši aizsargājamā dabas teritorija. Zilie kalni ir vaļņveidīgu osu virkne, kas ir Ogres Kangaru grēdas daļa.

Zilo kalnu teritorija ir labiekārtota atpūtniekiem un tūristiem, tajā atrodas Dubkalnu ūdenskrātuve un 30 metrus augstais Zilo kalnu skatu tornis, kas atklāts 2013. gadā un ir izvietots augstākajā kalnu punktā. Cauri visai parka teritorijai ir ierīkota apgaismota distanču slēpošanas trase. Lielāko daļu parka aizņem skujkoku meži uz osiem un ir sastopamas aizsargājamas augu sugas.

1913. gadā pilskalnā uzbūvēts uguns novērošanas tornis. 1934. gadā pilskalna dienvidrietumu pusē tika ierīkots slēpotāju tramplīns, kas 1950. gadu sākumā tika nojaukts.

## Pilskalns
Pastāv uzskats, ka Zilajos kalnos atradies lībiešu pilskalns. Pēc Ernesta Brastiņa ziņām, pilskalns tika atklāts 1907. gadā un tas ir 60 metrus garš un 25 metrus plats, aptuvenais augstums 27 metri. Pilskalna ziemeļrietumos atradās grāvis un valnis, bet pretējā puse nostāvinātas zemas terases veidā. Kādreiz pāri pilskalnam gājis ceļš no Ogres uz Tīnūžiem, kas vēlāk novirzījies uz ziemeļiem un iet pa kalna piekāji. Arheoloģiskie pētījumi nav veikti.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Dabas aizsardzības pārvaldes mājas lapa
* Oficiālā mājaslapa
Cērkste

**Cērkste** ir apdzīvota vieta Latvijā, Tukuma novada Smārdes pagastā Lāčupītes krastos gar autoceļu V1448. Ciems veidojies ap vēsturisko Cērkstes muižu (*Gut Zerxten*). Pēc Latvijas ciemu iedalījuma tas tiek uzskatīts par mazciemu; 2021. gadā tajā dzīvoja 100 iedzīvotāji.

## Atsauces
Fēlikss Vrēdens

**Fēlikss Eduards Vrēdens** (, , dzimis , miris ) bija vācbaltiešu izcelsmes ķīmiķis, Sanktpēterburgas Valsts universitātes profesors. Ekonomista Edmunda Vrēdena brālis.

Beidzis Larinas ģimnāziju Sanktpēterburgā. 1863. gadā pabeidza Sanktpēterburgas fizikas-matemātikas fakultāti. No 1873. gada - ķīmijas docents Varšavas universitātē. No 1876. gada strādāja Kalnu institūtā Sanktpēterburgā. Pētījis Donbasa un Urālu ogļu, kā arī Kaspijas nafta īpašības. Pētīja aromātiskos ogļūdeņražus, 1876. gadā sintezēja dekalīnu.

## Ārējās saites
* 
* Vrēdens Erik-Amburger-Datenbank
Rauda (Smārdes pagasts)

**Rauda** ir aprūpes ciems Latvijā, Tukuma novada Smārdes pagastā pie autoceļa V1482 (pievadceļš Raudas pansionātam). Ciematā atrodas Raudas pansionāts. Uz rietumiem no ciema atrodas Sēmes pagasta ciems ar tādu pašu nosaukums — Rauda.

## Iedzīvotāji
### Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSP un OSP datiem.

## Atsauces

## Ārējās saites
*Raudas pansionāts
Havlīčkūvbroda

**Havličkūvbroda** (), līdz 1945. gadam — **Ņemeckibroda** (), ir pilsēta Čehijā, Visočinas apgabala Havlīčkūvbrodas apriņķa centrs pie Sāzavas upes.

## Vēsture
Rakstos pirmoreiz minēta 1234. gadā. 13. un 14. gadsimtā pilsēta bija ievērojams sudraba ieguves centrs. Tā kā Husītu karu laikā pilsēta atbalstīja karali Sigismundu, 1422. gada 22. janvārī to nopostīja husīti Jana Žižkas vadībā. Ilgu laiku apdzīvotā vieta atradās Hābsburgu impērijas sastāvā. No 1919. gada — Čehoslovākijā. Kopš 1993. gada — Čehijā.

## Cilvēki
Havlīčkūvbroda ir hokejista Jaroslava Holīka (*Jaroslav Holík*, 1942—2015), hokejista Jirži Holīka (*Jiří Holík*, 1944), komponista Johana Štāmica (*Johann Stamitz*, 1717—1757) un hokejista Josefa Vašīčeka (*Josef Vašíček*, 1980—2011) dzimtā pilsēta.

No 1763. līdz 1767. gadam vietējā ģimnāzijā mācījās čehu atmodas darbinieks Josefs Dobrovskis (1753—1829), bet 19. gadsimta trīsdesmitajos gados Havličkūvbrodā skolā gāja komponists Bedržihs Smetana (1824—1884)

## Atsauces

## Ārējās saites
Vienība (Degoles pagasts)

**Vienība** ir ciems Tukuma novadā, Degoles pagasta centrs kopš 1989. gada. Atrodas 9,8 km no novada centra Tukuma un 70,7 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta izvietojusies autoceļu V1101 (Dobele—Lestene—Tukums) un V1455 (Ozolpils—Degole) krustojumā.

## Iedzīvotāji
### Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSP un OSP datiem.

## Atsauces
Augstumkalns

**Augstumkalns** ir paugurs Vidzemes augstienes Vestienas paugurainē, Madonas novada Aronas pagastā, viena no Ķelēnu paugurmasīva virsotnēm. Izvietojies pagasta rietumos uz ziemeļrietumiem no Viesienas Vestienas aizsargājamo ainavu apvidū. Paugura ziemeļaustrumu pakājē Augstumu mājas. Stāva ziemeļu un austrumu nogāze, lēzenāka dienvidu nogāze. Virsas reljefs sarežģīts — sīki pauguriņi mijas ar ieplaciņām. Paugura ziemeļu daļa un nogāze apaugusi ar jauktu mežu, dienvidu daļa iekultivēta.

## Atsauces
Augšdaugava

{
  "type": "ExternalData",
  "service": "geoshape",
  "ids": "Q21086540"
}

**Augšdaugava** ir aizsargājamo ainavu apvidus Augšdaugavas un Krāslavas novados Latgalē un Sēlijā. Izvietojies Daugavas krastos Augšdaugavas pazeminājumā, kā arī iestiepjas Latgales augstienes malā ziemeļos un Augšzemes augstienes malā dienvidos. Izveidots 1990. gadā, lai saglabātu izcilas kultūrainaviskas un dabaszinātniskas vērtības Daugavas ielejā un tās apkārtnē. Teritorija iekļauj Daugavas loku dabas parku un vairākus aizsargājamos dabas objektus: Adamovas krauju, Daugavas vārtus (Slutišķu un Ververu krauja), Mālkalnes avotu, Sandarišku karengravas, Sproģu gravas, Viļušu avotu, Hoftenbergas parku, Juzefovas parku un Rozališķu parku. *[[Natura 2000]]* teritorija un putniem nozīmīgā vieta.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Augšdaugava, Dabas aizsardzības pārvalde
* Augšdaugava BirdLife International
Vrēdens

**Vrēdens** var būt:

* Edmunds Vrēdens (*Edmund Wreden*, *Эдмунд Вреден*; 1836—1891) — vācbaltiešu izcelsmes krievu ekonomists;
* Fēlikss Vrēdens (*Felix Wreden*, *Феликс Вреден*; 1841—1878) — vācbaltiešu izcelsmes krievu ķīmiķis.
Krīze (seriāls)

**"Krīze"** () ir amerikāņu televīzijas seriāls, kura autors ir Rends Ravičs. Seriālu no  līdz  pārraidīja NBC televīzijas kanāls.

Seriāls ir par Vašingtonas elites (tostarp ASV prezidenta) bērnu nolaupīšanu, ko izmeklē ASV Slepenā dienesta aģents Markuss Finlijs un FIB aģente Sūzija Danna.

Seriālam iznāca viena sezona (13 sēriju). Pirmās sezonas pārraides vidū NBC paziņoja par seriāla atcelšanu. "Krīze" tikusi pārraidīta arī Latvijā.

## Atsauces

## Ārējās saites
*
Pildspalva

thumb|Lodīšu pildspalva
thumb|''Waterman'' pildspalvas
**Pildspalva** ir rakstāmrīks, kurā ir tvertne rakstāmvielai, kas automātiski pieplūst rakstāmelementam. Pastāv dažāda veida pildspalvas: lodīšu, tintes pildspalvas, flomāsteri.

## Atsauces

## Ārējās saites
Daugavpils apvedceļa līnija

thumb|250px|Skats no Ļubestes Sventes tilta virzienā
**Daugavpils apvedceļš** ir 19 km gara dzelzceļa līnija, kas lokveidā savieno dzelzceļa līniju Eglaine—Daugavpils ar dzelzceļa līniju Daugavpils—Indra. Līnija sākas Sventes pagastā 191. kilometra ceļa postenī, šķērso Daugavu pa Sventes tiltu, turpinās Līksnas pagastā, kur šķērso autoceļu P67 un dzelzceļa līniju Krustpils—Daugavpils. 8. kilometra postenī Daugavpils apvedceļa līnijai ir savienojums ar Krustpils—Daugavpils līniju Daugavpils virzienā. Tālāk līnija ved līdz dzelzceļa līnijai Rēzekne—Daugavpils un pie Daugavpils pilsētas robežas 524. kilometra postenī savienojas ar to. Tālāk līnija nozarojas Stropu virzienā. Līnija iet pa Daugavpils pilsētas teritoriju Križos un turpinās Naujenes pagastā, kur 401. kilometra postenī pieslēdzas līnijai Daugavpils—Indra.

Tehniski Daugavpils apvedceļš sastāv no divām līnijām — 13 km garās mazizmantotās līnijas 191. km postenis—524. km postenis un intensīvi izmantotās 6 km garās līnijas 524. km postenis—401. km postenis. Līnijā ir 4 tilti — Sventes tilts pār Daugavu, autoceļa P67 un dzelzceļa līnijas Krustpils—Daugavpils šķērsojumi un autoceļa A13 pārvads. Pasažieru satiksmes līnijā nav, bet līnijas daļa starp 401. un 524. km posteņiem tiek izmantota kravas vagonu tiešai nosūtīšanai no Baltkrievijas virziena uz Daugavpils Šķirošanas parku.

Latvijas dzelzceļš plāno modernizēt posmu no 8. km posteņa līdz 524. km postenim, atjaunojot Gijantaru staciju un izbūvējot savienojošos ceļus no 8. km posteņa Krustpils virzienā, kā arī no Daugavpils Šķirošanas parka Gijantaru virzienā.

## Vēsture
thumb|250px|Līnijas 1. kilometrs
Daugavpils apvedceļa dzelzceļa līnija būvēta 20. gadsimta 60. gadu vidū stratēģiskiem nolūkiem — aukstā kara saasinājuma periodā PSRS ģenerālštābs bija secinājis, ka konflikta gadījumā ar ASV Daugavpilij tiktu uzmesta atombumba, tādēļ nepieciešams rezerves tilts pār Daugavu un papildu dzelzceļa līnija satiksmes nodrošināšanai pēc Daugavpils mezgla izpostīšanas. Daugavpils apvedceļš kā stratēģiskais objekts Nr. 1001 tika pabeigts un pieslēgts Eglaines līnijai 1966. gadā. Līnijas posmu no 191. līdz 8. km postenim izmantoja pasažieru vilcieni Kaļiņingrada—Maskava un Šauļi—Daugavpils virzienā uz Daugavpili (mūsdienās likvidēti), bet posmu starp 401. un 524. km posteņiem — bijušais vietējais pasažieru vilciens Daugavpils—Bigosova.

## Sadales punkti
* 191. kilometrs. Ceļa postenis līnijas sākumā, kur tā atzarojas no Eglaines līnijas.
* 1. kilometrs. Ceļa postenis, kur līnijai pieslēdzas 5. savienojošais ceļš uz 192. kilometra posteni.
* Ļubeste. Neizmantots pieturas punkts Līksnas pagastā pie Ļūbastes apdzīvotās vietas.
* 8. kilometrs. Ceļa postenis, kur līnijai pieslēdzas 6. savienojošais ceļš uz 383. kilometra posteni.
* Gijantari. Bijusī stacija Līksnas pagastā, mūsdienās stacijas ceļi nojaukti.
* 524. kilometrs. Ceļa postenis Rēzeknes—Daugavpils līnijā.
* 14. kilometrs. Neizmantots ceļa postenis bijušā savienojošā ceļa vietā uz Kraujas staciju.
* 401. kilometrs. Ceļa postenis Daugavpils—Indras līnijā.

## Atsauces
Džonass Solks

**Džonass Edvards Solks** (; dzimis , miris ) bija amerikāņu virusologs. Viņš atklāja un izstrādāja pirmo veiksmīgo vakcīnu pret poliomielītu.

Solks absolvēja Ņujorkas Universitāti. Pitsburgas Universitātē, kur viņš bija bakterioloģijas profesors, sāka pētīt poliomielītu. Tur arī viņš izstrādāja pirmo veiksmīgo vakcīnu pret šo slimību.  sāka izplatīt vakcīnu ASV. Turpmākajos gados ASV samazinājās saslimstība ar to no 18 gadījumiem uz 100 tūkstošiem cilvēku līdz mazāk nekā 2 gadījumiem uz 100 tūkstošiem.

Viņa vārdā nosaukts Bioloģisko pētījumu institūts. 1977. gadā saņēmis ASV prezidenta brīvības medaļu (ASV augstākais civilais apbalvojums).

## Ārējās saites
Bosnijas un Hercegovinas administratīvais iedalījums

[thumbnail|[Bosnija un Hercegovina|Bosnijas un Hercegovinas novietojums]]
**[[Bosnija un Hercegovina|Bosnijas un Hercegovinas]] administratīvo iedalījumu** veido **2 vienības** un **1 apgabals**. Bosnijas un Hercegovinas Federācija sīkāk sadalās **10 kantonos** (*kantona*), kuri sīkāk iedalās **79 pašvaldībās** (*općine*). Serbu Republika sīkāk tiek iedalīta **63 pašvaldībās** (*opštine*).

## Administratīvo līmeņu shēma

## Pirmā līmeņa administratīvais iedalījums

### Vienības

### Apgabals

## Otrā līmeņa administratīvais iedalījums
### Kantoni (Bosnijas un Hercegovinas federācija)

## Atsauces
Dzintarzeme

**Dzintarzeme** var būt:

* Dzintarzeme — Liepājas zvejnieku kolhoza "Boļševiks" lielais zvejas saldētājtraleris;
* Lancenieku ciema nosaukums padomju okupācijas gados.
Nikolajs Vanadziņš

**Nikolajs Vanadziņš** (dzimis , miris ) bija latviešu ērģelnieks un mūzikas pedagogs. 1969. gadā ieguva Latvijas PSR Tautas skatuves mākslinieka nosaukumu.

## Dzīvesgājums

Dzimis Trikātas pagasta Ūdriņās piecu bērnu ģimenē, tēvs Kārlis — mežzinis, māte Jūlija (dzimusi Vāvere), brālis ārsts, pašvaldību darbinieks Kārlis Vanadziņš (1890—1965).

Pēc mācībām Rīgas Nikolaja I ģimnāzijā viņš nolēma savu dzīvi veltīt mūzikai un pret tēva gribu 1911. gada rudenī devās uz Pēterburgu un nopietni gatavojās iestājpārbaudījumiem konservatorijā. Lai nopelnītu iztiku, Nikolajs Vanadziņš strādāja par pianistu-ilustratoru kinoteātrī un arī par privātskolotāju. No 1913. līdz 1917. gadam studēja Pēterburgas (Petrogradas) konservatorijā pie Žaka Handšina ērģeļu klasē. Jau studiju gados Nikolajs Vanadziņš uzstājās koncertos un reizēm aizvietoja savu skolotāju pie baznīcas ērģelēm. 1917. gadā, absolvējis konservatoriju, uzsāka darbību teātrī, pedagoģijā un koncertdarbībā.
No 1920. līdz 1923. gadam vadīja ērģeļmūzikas klasi Pēterburgas konservatorijā.

1923. gadā Latvijas Konservatorijas rektors Jāzeps Vītols aicināja Nikolaju Vanadziņu darbā uz Latviju. Viņam piedāvāja jaundibinātās Latgales Tautas konservatorijas (tagadējā Daugavpils Mūzikas vidusskola) direktora vietu. Daugavpilī Nikolajs Vanadziņš apliecināja savas pedagoga, mūzikas dzīves organizatora un mākslinieka — izpildītāja spējas, ienesot pilsētā jaunas kultūras dzīves vēsmas, bet viņa lielākais nopelns — profesionālās mūzikas izglītības sistēmas izveidošana Latgalē.

1929. gada septembrī Nikolajam Vanadziņam piedāvāja darbu Rīgā. Viņš kļuva par Rīgas Tautas konservatorijas (tagad Jāzepa Mediņa Mūzikas vidusskola) direktoru un šajā amatā nostrādāja līdz 1956. gadam. Līdztekus mūzikas skolas vadītāja un pedagoga darbam Nikolajs Vanadziņš no 1934. līdz 1936. gadam veica direktora pienākumus Nacionālajā operā. 1938. gadā viņš sāka strādāt Latvijas konservatorijā, kur vadīja ērģeļu klasi un strādāja par pedagogu. Nikolajs Vanadziņš līdz 1968. gadam aktīvi koncertēja gan Rīgā, gan ārpus Latvijas.

Viņš izskoloja jaunu latviešu ērģelnieku paaudzi un izveidoja stabilu latviešu ērģeļu skolu, pie kuras piederēja Pēteris Sīpolnieks, Oļģerts Cimdiņš, Tālivaldis Deksnis, Jevgēnija Ļisicina, Larisa Bulava, Aivars Kalējs un citi.

Izcils ērģeļmūzikas klasiķu interpretētājs ar aizrautīgu, vitāla spēka pilnu spēli, lielu meistarību instrumenta reģistru lietošanā un dziļu izpratni par ikviena ērģeļu komponista mūzikas stilu.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Par Nikolaju Vanadziņu Latgales Centrālajā bibliotēkā
Dzelzs Ernsts

**Dzelzs Ernsts** (; dzimis 1377. gadā, miris ) bija Karintijas, Štīrijas un Karniolas (kopā sauktas Iekšaustrijas) hercogs no 1406. gada līdz savai nāvei 1424. gadā. No 1411. gada bija Hābsburgu dinastijas Leopoldīnu atzara līderis. Pirmais no Hābsburgiem, kurš sev lietoja erchercoga titulu.

Ernsts bija Iekšaustrijas hercoga Leopolda III dēls. Pēc tēva nāves 1386. gadā Zempahas kaujā pret šveiciešiem, Ernsts tika nodots hercoga Albrehta III aizbildniecībā. 1401. gadā pavadīja Vācijas karali Ruprehtu karagājienā uz Itāliju. No 1407. līdz 1409. gadam karoja ar savu vecāko brāli Leopoldu III. Dzelzs Ernsts kļuva par imperatora Sigismunda dibinātā Drakona ordeņa biedru, tomēr vēlāk ar to sanaidojās un kopā ar brāli, Tiroles firstu Fridrihu IV veiksmīgi aizstāvējās pret Sigismundu.

## Ārējās saites
Sāti

**Sāti** ir ciems Latvijā, Tukuma novada Irlavas pagasta ziemeļos, pie Abavas upes, autoceļu P121 (Tukums—Kuldīga) un V1452 (Džūkste—Irlava—Jaunsāti) krustojumā. Atrodas 4,5 km no pagasta centra Irlavas, 14,0 km no novada centra Tukuma un 79,4 km no Rīgas. Apdzīvotā vieta veidojusies pie vēsturiskās Akmeņmuižas (*Gut Steinhof*).

Caur Sātiem tika paredzēta dzelzceļa līnija Tukums—Kuldīga, kuras būve tika iesākta 20. gs. 30. gadu beigās. No iesāktā un nepabeigtā dzelzceļa palicis kultūras mantojuma objekts — "Tilts uz nekurieni" pār Abavas upi. Tilts ir populārs apskates objekts un ir iekļauts Eiropas kultūras mantojuma sarakstā "Neparastais kultūras mantojums". Sātos ir arī 1778. gadā celtā luterāņu baznīca kalna galā ar piebraucamu ceļu no Kuldīgas un Tukuma puses. Baznīca redzama televīzijas seriālā Sarkanais mežs.

## Iedzīvotāji
### Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSP un OSP datiem.

## Attēlu galerija

Attēls:Sātu luterāņu baznīca ar vārtiem.jpg|Sātu luterāņu baznīca
Attēls:Sātu baznīca un Tilts Uz Nekurieni.jpg|Sātu baznīca un Tilts uz Nekurieni
Attēls:Sātu Baznīca.jpg
Attēls:Sātu baznīca no rietumu puses, 2024.jpg|Sātu baznīca no rietumu puses, 2024
Attēls:Sātu baznīcas austrumu puse, 2024.jpg|Sātu baznīcas austrumu puse, 2024
Attēls:Tilts uz nekurieni, 2024.jpg|Tilts uz Nekurieni, 2024


## Atsauces
Sventes tilts

**Sventes tilts** ir dzelzceļa un autoceļa tilts pār Daugavu Augšdaugavas novadā. Tas savieno Sventes un Līksnas pagastus, un pa to iet Daugavpils apvedceļa dzelzceļa līnija un autoceļš A14. Sventes tilts atrodas ap 10 km uz leju no galvenā dzelzceļa tilta Daugavpilī. Abas braukšanas joslas — autoceļa un dzelzceļa — atrodas cieši blakus uz kopējiem balstiem un norobežotas ar kopnēm (autoceļa tilts ir platāks nekā dzelzceļa). Tas ir metāla kniedētu kopņu konstrukcijas tilts, tā garums 324,8 m.

Tiltu projektējis Ļeņingradas Transporta un tiltu projektēšanas institūts, būvējusi PSRS Aizsardzības ministrija 1965. gadā. Būves iniciators bija PSRS Ģenerālštābs — bija secināts, ka konflikta starp ASV un PSRS gadījumā Daugavpilij uzmetīs atombumbu. Tādēļ, lai nodrošinātu dzelzceļa satiksmi pēc Daugavpils mezgla iznīcināšanas, vajadzēja būvēt otru dzelzceļa tiltu un dzelzceļa apvedceļu ap Daugavpili. Tas arī tika uzbūvēts un pastāv joprojām.

1996. gadā tilta virsbūve rekonstruēta.

Autoceļa tilts pilnībā rekonstruēts 2020. gadā.

## Attēlu galerija

Attēls:Most svente.JPG|Tilts 2010. gadā, skats no autoceļa tilta puses
Attēls:Sventes tilts 3.JPG|Tilts 2015. gadā, skats no dzelzceļa tilta puses
Attēls:Sventes tilts.jpg|Abi tilti 2011. gadā
Attēls:Sventes tilts 2.JPG|Skats no Sventes puses
Attēls:Sventes tilts 6.JPG|Skats no sliedēm Sventes virzienā
Attēls:Sventes tilts 7.JPG|Skats no Ļubestes puses


## Atsauces
Augšgaujas pazeminājums

**Augšgaujas pazeminājums** ir dabas apgabals Vidzemes augstienes austrumos. Stiepjas ziemeļu—dienvidu virzienā 42 km garumā gar Gaujas, Tirzas un Palsas ielejām. Ziemeļos un ziemeļaustrumos robežojas ar Trapenes līdzenumu, dienvidaustrumos — ar Gulbenes paugurvalni. Rietumos pa Gaujas un Tirzas upju ielejām 35—40 km garumā ietiecas Vidzemes augstienē, atdalot Mežoles, Piebalgas un Vestienas pauguraines.

## Ģeoloģija
Augšgaujas pazeminājuma pamatā ir samērā līdzena, dienvidu virzienā slīpa subkvartāra virsa ar absolūto augstumu 100—110 m vjl. To veido galvenokārt augšdevona terigēnie ieži un karbonātieži. Pamatiežus klāj vidēji 70—80 m biezi kvartāra nogulumi, galvenokārt morēnu slāņkopas, ko bieži sedz līdz 10 m biezi fluvioglaciāli smilts un grants nogulumi.

## Reljefs
Pazeminājums izveidojies vairākos attīstības posmos, tādēļ tam izveidojās triju stāvu reljefa struktūra, kuru raksturīgās iezīmes ir kēmi, kēmu terases un ieplakas. 

Apakšējo stāvu veido Gaujas un Tirzas palienes tipa ielejas, kas līkumo starp pauguriem. Gaujai raksturīga abās pusēs izliekta paliene ar daudzām vecupēm. Purvainajos pazeminājumos, īpaši starp Jēčiem un Jaunpiebalgu, šaurā Gaujas gultne (5—8 m) atrodas kūdras slānī, kura biezums lielāks par upes dziļumu. Pārējā apakšējā stāva daļā sastopami sīki, 3—6 m augsti kēmu pauguri.

Pazeminājuma vidējo stāvu veido nelielu pauguru (galvenokārt kēmu) joslas un grupas. Augšējam stāvam gar pazeminājuma nogāzēm raksturīgi iegareni fluviokēmi vai atsevišķi morēnas pauguri.

## Klimats
Klimats sausāks nekā pārējos Vidzemes augstienes apvidos. Gada vidējā temperatūra 4,0—4,5 °C, janvāra — –7 °C, jūlija — 16,5 °C. Bezsala periods 120 dienas, nokrišņu daudzums — 550—620 mm gadā, rietumu un centrālajā daļā 650—700 mm.

## Hidrogrāfija
Augšgaujas pazeminājuma hidrogrāfiskā tīkla pamatā ir Gauja un tās augšteces lielākā pieteka Tirza. Gauja uzņem apkārtējo pauguraiņu un to ezeru ūdeņus. Lielākās Gaujas pietekas pazeminājuma posmā ir Dzērbe, Ubeja un Tulija, bet Tirzas lielākās pietekas ir Vilaune un Azanda. Pazeminājumā ezeri nelieli, galvenokārt Gaujas augštecē pie Taurenes, lielākie no tiem ir Stupēnu ezers (37,5 ha) un Taurenes ezers (31,6 ha).

## Dabas aizsardzība
Ziemeļos no Rankas atrodas 1976. gadā dibinātais Lielā purva dabas liegums.

## Atsauces
Daugavpils apvedceļš

**Daugavpils apvedceļš** var būt:
* autoceļš, kas ved apkārt Daugavpilij un sastāv no posmiem:
** autoceļš A14 Kalkūni—Tilti;
** autoceļa A6 posms no Ļūbastes līdz Teivāniem;
** autoceļš P66 Tabore—Laucese;
* Daugavpils apvedceļa dzelzceļa līnija.
Ada

**Ada** var būt:
* Ada (personvārds)
* Ada (upe) — upe Itālijā;
* Ada (programmēšanas valoda) — programmēšanas valoda;
* Ada (pilsēta) — pilsēta Serbijā.

## Skatīt arī
* Āda
Ļubeste

**Ļubeste** jeb **Ļubiste** ir neizmantots pieturas punkts Daugavpils apvedceļa dzelzceļa līnijā. Tas atrodas Augšdaugavas novada Līksnas pagastā, blakus autoceļam A14 un  Ļūbastes apdzīvotajai vietai. Agrāk šeit bija otrs sliežu ceļš, kas mūsdienās nojaukts. Saglabājusies stacijas ēka, ko izmanto kā dzīvojamo māju, saimniecības ēkas. 8. kilometra virzienā saglabājušās pārmijnieka būdiņas atliekas. 

## Attēlu galerija

Attēls:Ļubestes stacija 06.JPG|Sliedes un stacijas ēka
Attēls:Ļubestes stacija 02.JPG|Skats 8. kilometra virzienā, stacijas ēkas pa labi
Attēls:Ļubestes stacija 04.JPG|Bijušais pārmijas postenis 8. kilometra virzienā
Attēls:Ļubestes stacija 09.JPG|Skats no bijušā otrā sliežu ceļa 8. km virzienā
Attēls:Ļubestes stacija 05.JPG|Skats no bijušā pārmijas posteņa Sventes tilta virzienā, stacija tālāk pa kreisi
Attēls:Ļubestes stacija 11.JPG|Bijušās Ļubestes pārmijnieka būdiņas iekšskats


## Ārējās saites
* Bijušās stacijas fotogrāfijas 
* Ļubestes stacija PSRS ģenerālštāba topokartē 

## Atsauces
Lancenieki

**Lancenieki**, agrāk arī **Lanciņi**, padomju laikā **Dzintarzeme**, ir ciems Latvijā, Tukuma novada Džūkstes pagastā autoceļu P98 (Jelgava—Tukums) un V1450 (Lancenieki—Džūkste—Lestene) krustojumā, pie Kazuļu strauta ietekas Džūkstes upē.

Lancenieku skolā 20 gadus nostrādāja Ansis Lerhis-Puškaitis. Mūsdienās šeit iekārtots "Pasaku muzejs".

Atrodas 7,2 km no pagasta centra Džūkstes, 22,7 km no novada centra Tukuma un 62,4 km no Rīgas.

## Iedzīvotāji
### Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSP un OSP datiem.

## Atsauces
Hoteborža

**Hoteborža** () ir pilsēta Čehijā, Visočinas apgabala Havlīčkūvbrodas apriņķī.

## Vēsture
Rakstos pirmoreiz minēta 1265. gadā. Ilgu laiku apdzīvotā vieta atradās Hābsburgu impērijas sastāvā. No 1919. gada — Čehoslovākijā. Kopš 1993. gada — Čehijā. 2002. gadā pilsētā notika *[[Eurocon]]* (Eiropas fantastikas rakstnieku) tikšanās.

## Cilvēki
Hoteborža ir futbolista Mateja Vidras (*Matěj Vydra*, 1992) dzimtā pilsēta.
Vaski (ciems)

**Vaski**, agrāk **Irlavas muiža**, ir ciems Latvijā, Tukuma novada Irlavas pagasta dienvidos pie Abavas upes, autoceļu P104 (Tukums—Auce—Lietuvas robeža (Vītiņi)) un V1456 (Irlava—Mazbites) krustojumā. Ciems veidojies ap vēsturisko Irlavas muižu (*Gut Irmlau*).

Vaski atrodas 5,7 km attālumā no pagasta centra Irlavas, 17,2 km attālumā no novada centra Tukuma un 82,6 km attālumā no Rīgas.

## Iedzīvotāji
### Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSP un OSP datiem.

## Atsauces
Mandeļu bezē

300px|thumb|right|Dažāda veida pildītie mandeļu bezē
**Mandeļu bezē** jeb **mandeļcepumi** (, ) ir franču tradicionālie cepumi, ko gatavo no olu baltuma, pūdercukura un mandeļu miltiem, masu ar pārtikas krāsvielām iekrāsojot dažādās krāsās. Mūsdienās mandeļu bezē cep arī daudzās citās Eiropas valstīs, kā arī Ziemeļamerikā un Austrumāzijā. Visslavenākie ir ar ganašē, sviesta krēmu vai džemu pildīti mandeļu bezē.

## Atsauces
Raši

**Šlomo Jichaki**, biežāk pazīstams kā **Raši** (, dzimis , miris ) bija rabīns un sabiedrisks darbinieks, pazīstamu Talmūda un Tanaha komentāru autors. Tā laika Ziemeļfrancijas ebreju līderis.

Jaunībā mācījās Vormsas un Maincas ješivās. Pēc apprecēšanās atgriezās dzimtajā Truā un nodibināja šeit ješivu. Dzīves laikā radīja Tanaha komenrtārus, kuru ietekme saglabājusies arī mūsdienās. Līdzekļus dzīvošanai raši ieguva, radīdams vīnu, kas bija slavens visā Šampaņā. Par Raši dzīvi saglabājušās daudzas leģendas.

## Ārējās saites

*Raši "Elektroniskajā ebreju enciklopēdijā"
Olivers un draugi

**"Olivers un draugi"** () ir 1988. gada amerikāņu kompānijas *[[Walt Disney Animation Studios|Walt Disney Feature Animation]]* uzņemta muzikāla animācijas filma, kuras pirmizrāde norisinājās . Filmas režisors ir Džordžs Šribners. Galvenos tēlus angļu valodā ierunājuši Džoijs Lourenss, Billijs Džoels, Natālija Gregorija, Čīčs Marins, Beta Midlere, Roberts Lodža, Ričards Maligans, Rosko Lī Brauns un Šerila Lī Ralfa. Šī ir Volta Disneja animācija studijas 27. pilnmetrāžas animācijas filma.

## Atsauces

## Ārējās saites
*
Ķīši (Jaunsātu pagasts)

**Ķīši** ir ciems Latvijā, Tukuma novada Jaunsātu pagastā pie Abavas upes un autoceļa V1485. Ķīšos atrodas VSAC "Zemgale" filiāle "Ķīši" - pansionāts, kurā dzīvo dažāda vecuma personas ar garīga rakstura traucējumiem.

## Iedzīvotāji
### Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSP un OSP datiem.

## Atsauces
8. kilometrs (Daugavpils apvedceļš)

**8. kilometrs** ir ceļa postenis jeb blokpostenis Augšdaugavas novada Līksnas pagastā, Daugavpils apvedceļa dzelzceļa līnijā tās krustošanās vietā ar Krustpils—Daugavpils līniju (atrodas nedaudz pēc apvedceļa tilta pāri Krustpils—Daugavpils līnijai). No posteņa atzarojas savienojošā līnija uz 383. kilometra posteni Krustpils—Daugavpils līnijā (6. savienojošais ceļš). Postenī ir aizsargstrupceļš no 383. kilometra posteņa virziena un dažas vienkāršas ēkas signalizācijas ierīcēm. 

Agrāk postenim pievienojās savienojošā līnija no Krustpils puses (bijušā 381. kilometra posteņa). Šīs sliedes nojauktas 20. gadsimta 90. gados. 

## Attēlu galerija

Attēls:8. kilometrs level junction 6.JPG|8. kilometra posteņa kopskats
Attēls:8. kilometrs level junction 10.JPG|Plāksne uz posteņa ēkas
Attēls:8. kilometrs level junction 14.JPG|Skats Gijantaru virzienā
Attēls:8. kilometrs level junction 5.JPG|Posteņa aizsargstrupceļš
Attēls:8. kilometrs level junction 4.JPG|Krustpils—Daugavpils līnijas tilts, skats Ļubestes virzienā
Attēls:8. kilometrs level junction 3.JPG|Pāra virziena luksofors, skats Gijantaru virzienā

 
## Atsauces

## Ārējās saites

* Ceļa posteņa fotogrāfijas
Šujmašīna

thumbnail|235px|Šujmašīna ''Vesta'' (''L.O. Dietrich Altenburg'')
**Šujmašīna** ir mašīna, kas tiek izmantota, lai veiktu šūšanas darbus. Šūšanas procesā parasti tiek izmantots diegs, kas caurvij audumus ar dūrienu palīdzību. Šujmašīnas tika izgudrotas Rūpnieciskās revolūcijas laikā, lai palielinātu saražotās produkcijas daudzumu tekstilrūpniecībā. Ir dažāda veida šujmašīnu modeļi, kuri tiek klasificēti mehāniskajās, elektromehāniskajās un datorizētajās šujmašīnās.

## Ārējās saites
Andrejs Makarevičs

**Andrejs Makarevičs** (; dzimis  Maskavā) ir padomju un krievu mūziķis, producents. Grupas *[[Mašina Vremeņi]]* līderis un viens no tās dibinātājiem. 1999. gadā Makarevičam tika piešķirts Krievijas Federācijas Tautas skatuves mākslinieka goda nosaukums.

Viņš atbalstīja 2020.–2021. gada Baltkrievijas protestus un kritizēja 2022. gada Krievijas iebrukumu Ukrainā. 2022. gadā Krievija viņu pasludināja par "ārvalstu aģentu".

## Atsauces

## Ārējās saites

* 
* Oficiālā mājas lapa
Augšogres pazeminājums

**Augšogres pazeminājums** ir dabas apgabals Vidzemes augstienes dienvidrietumos. Stiepjas ziemeļaustrumu—dienvidrietumu virzienā gar Ogres upes ieleju un turpinās kā Viduslatvijas nolaidenums. Atdala Piebalgas pauguraini ziemeļos no Vestienas pauguraines dienvidos.

## Ģeoloģija
Augšogres pazeminājums ir glaciotektonisku ieplaku virkne, kam pamatā atrodas līdzena, 95—110 m vjl augsta subkvartārā virsa, kuru veido galvenokārt augšdevona karbonātieži. Pamatiežus sedz ap 100 m bieza kvartāra nogulumu sega, kas veidojas galvenokārt no augšējā un vidējā pleistocēna morēnas. Bieži to klāj smilts un grants slāņi, virs kuriem pazeminājuma rietumu daļā atrodas 3—5 m biezi limnoglaciālo mālu un aleirītu nogulumi. Pazeminājuma teritorijā ir vairākas smilts un grants atradnes.

## Reljefs
Reljefā dominē viļņots fluvioglaciāls līdzenums ar atsevišķām kēmu pauguru un glaciokarsta ieplaku grupām. Samērā lielu teritorijas daļu aizņem pārpurvotas ieplakas un purvi.

Pazeminājuma centrālais elements ir Ogres upes ieleja. Austrumu daļā līdz Piterāniem tai raksturīga palienes tipa ieleja, kur plakanajos līdzenuma posmos, purvos un purvainās ieplakās tā vāji izteikta. Paliene zema, tā saplūst ar apkārtējo reljefu. Upei šķērsojot pauguru vai pacēlumu joslas, veidojas šaura, erozīva, 5—10 m dziļa ieleja ar akumulācijas palieni. Rietumu daļā ielejas dziļums palielinās līdz 15 m, upe līkumo starp limnokēmu vai morēnu pauguriem.

## Klimats
Augšogres pazeminājumam ir Vidzemes augstienei raksturīgs klimats. Gada vidējā temperatūra 4,7—4,8 °C, janvāra — –7 °C, jūlija — 16,5 °C. Bezsala periods 120 dienas, nokrišņu daudzums — 800 mm gadā, rietumu un centrālajā daļā 650—700 mm.

## Hidrogrāfija
Augšogres pazeminājuma hidrogrāfiskā tīkla pamatā ir Ogres upe un tās pietekas Virdzīte, Ilzīte, Sustala, Meltne, Valola. Daudz ezeru, lielākie no kuriem ir Gulbēris, Nedzis, Briņģu ezers, Ūbēris, Pāvītes ezers, Jumurdas ezers. Apvidum raksturīgi daudzie zemie un pārejas purvi, lielākais no kuriem ir Palšs.

## Dabas aizsardzība
Daļa Augšogres pazeminājuma lejpus Ērgļiem ietilpst Ogres ielejas dabas parkā. Pastāv arī Palšu purva un Jumurdas ezera dabas liegumi.

## Atsauces
Hieronims Hodkevičs

**Hieronims Hodkevičs** (, , ; dzimis ap 1510. gadu, miris 1561. gadā) bija Lietuvas lielkņazistes valsts darbinieks. Traķu kastelāns no 1544. līdz 1549. gadam, Viļņas kastelāns no 1559. līdz 1561. gadam un Žemaitijas stārasts no 1545. gadam līdz savai nāvei 1561. gadā.

1555. gadā karaļa Sigismunda II Augusta sūtīts misijā pie pāvesta Pāvila IV un imperatora Kārļa V. Lietuvas lielkņazistes karaspēka komandieris Livonijas kara laikā. 1560. gadā karoja ar Ivana IV karaspēku pie Cēsīm.

## Ārējās saites
Jānis Mileika

**Mileika** var būt:

* Jānis Mileika - Jēkabpils šahists un treneris (1936—2010);
* Jānis Mileika - Rīgas šaha meistars (1930—2005).
Jānis Mileika (1936—2010)

**Jānis Mileika** (, Krāslavas rajons — , Jēkabpils) bija Latvijas šahists un treneris.

## Biogrāfija
Piedzimis tagadējā Krāslavas novada Bērziņu ciemā zemnieku ģimenē. Tēvs – Antons, māte – Tekla. Agrā bērnībā zaudējis vecākus. Skolas gaitas sācis 1945. gadā, kad iestājies Ķepovas septiņgadīgā skolā, kur mācījies līdz 1951. gadam. Pēc tam mācības turpinājis Viļānu vidusskolā, kuru beidzis 1956. gadā. Pēc skolas beigšanas strādājis Līgatnē, Rīgā un dienējis armijā (1959-1962). Bijis precējies, sieva - Terēza.

Jau jaunībā daudz nodarbojies ar sportu, sevišķi ar futbolu un īso distanču skriešanu. Tāpēc 1963. gadā iestājies Latvijas Valsts fiziskās kultūras institūtā (LVFKI, tagad Latvijas Sporta pedagoģijas akadēmija), kuru 1967.gadā beidzis kā futbola speciālists. Tomēr vienlaicīgi ļoti interesējies par šahu, kurā sasniedzis meistarkandidāta līmeni. 

Pēc LVFKI beigšanas pārcēlies dzīvot uz Jēkabpili, kur no 1967. gada līdz 2009. gadam strādājis vietējā sporta skolā. Kopā ar Kazimiru Unguru, Leonardu Volminski, Ilgoni Rupeiku un Apoloniju Grīvnieci bijis rajona šaha izlases komandas sastāvā, kas īsā laikā izcīnīja vietu un vēlāk nostiprinājās Latvijas komandu šaha čempionāta augstākajā līgā. 1976. gadā kopā ar Jēkabpils komandu uzvarējis sporta biedrības "Vārpa" komandu šaha čempionātā. Šajā pašā gadā izcīnījis 3. vietu sporta biedrības "Vārpas" individuālajā šaha čempionātā.

Izveidojis Jēkabpils sporta skolas šaha nodaļu, kurai veltījis savu mūžu. Kā šaha treneris veltījis sevi jaunatnes audzināšanai, uzskatot, ka skolēnus ar šaha spēles palīdzību var iemācīt radoši domāt, strādāt un sasniegt labus rezultātus. Izaudzinājis daudzus labus šahistus, vēl vairāk labu cilvēku un daudz darījis, lai Jēkabpils kļūtu par vienu no Latvijas šaha centriem. Godinot viņa ieguldījumu šaha attīstībā, laikā no 2011. gada līdz 2019. gadam Jēkabpilī notika ikgadējie Jāņa Mileikas piemiņas turnīri. 

2020. gada nogalē tika izdota grāmata "Treneris Jānis Mileika", kurā iekļauta Jāņa Mileikas biogrāfija, stāsti par viņu un šaha attīstību Jēkabpilī un apraksti par deviņiem viņa piemiņas turnīriem.

## Atsauces

## Literatūra
* Encyclopedia of Latvian chessplayers : 1900-2000 / compiled by Val Zemitis ; editors, J. Vitomskis ... [et al. ]. [ASV : b. n.], 2009 2 sēj. : il., portr. ; 29 cm.
* "Тренер Янис Милейка", Rīga 2020 (izdevējs Jurijs Agafonovs), ISBN 978-9934-23-235-0
Dzintars (Pūres pagasts)

**Dzintars**, agrāk **Viljete**, ir ciems Latvijā, Tukuma novada Pūres pagastā pie autoceļa V1438 (Pūre—Lamiņi), Viljetupes krastos. Apdzīvotā vieta veidojusies ap bijušās Pūres muižas Viljetes pusmuižas (*Wileten*, *Wiljatlen*) centru.

## Iedzīvotāji
### Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSP un OSP datiem.

## Atsauces
Karels Opočenskis

**Karels Opočenskis** (; , Mosta — , Prāga) bija čehu šahists.

## Biogrāfija
Piedzimis mūrnieka ģimenē kā otrais no septiņiem bērniem. Šahu bērnībā iemācījuši spēlēt tēvs un vecākais brālis. Noturīga interese par šahu radusies mācoties Prāgas Vinogradu (Vinohrady) ģimnāzijā. Kļuvis par vietējā šaha kluba biedru, bet 1913. gadā uzvarējis Čehijas šaha savienības turnīrā.

Pēc Pirmā pasaules kara kļuvis par vienu no Čehoslovākijas spēcīgākajiem šahistiem. Trīs reizes uzvarējis valsts čempionātos (1927, 1929, 1938). Četras reizes (1931-1935, 1939) pārstāvējis Čehoslovākijas izlasi Pasaules šaha olimpiādēs. Komandu vērtējumā izcīnījis sudraba (1933) un bronzas (1931) medaļas, bet individuālajā - zelta (1933) medaļu. Sekmīgi cīnījies dažādos starptautiskos šaha turnīros, bijis Nicas (1938) un Arbonas (Šveice, 1946) turnīru uzvarētājs. 1950. gadā FIDE Opočenskim kā vienam no pirmajiem piešķīrusi starptautiskā meistara (IM) nosaukumu, bet 1951. gadā - starptautiskā arbitra nosaukumu. Bijis galvenais tiesnesis mačos par Pasaules čempiona šahā nosaukumu 1951. un 1954. gadā, Pasaules šaha čempiona pretendentu turnīrā 1950. gadā un Pasaules šaha olimpiādē 1952. gadā. Nodarbojies arī ar žurnālistiku, bijis žurnāla *[[FIDE (žurnāls)|FIDE]]* galvenais redaktors (1953-1954).

Atstājis ievērojamu ieguldījumu šaha atklātņu teorijā. Opočenska vārdā ir nosaukti varianti Grīnfelda aizsardzībā (1. d4 Zf6 2. c4 g6 3. Zc3 d5 4. e3 Lg7 5. Zf3 O-O 6. Ld2) un sicīliešu aizsardzībā (1. e4 c5 2. Zf3 d6 3. d4 cxd4 4. Zxd4 Zf6 5. Zc3 a6 6. Le2).

## Atsauces

## Ārējās saites
Avotiņš

**Avotiņš** (sieviešu dzimtē Avotiņa) ir latviešu cilmes uzvārds, kas radies no vārda „avots” pamazināmās formas vai vietvārda Avotiņi. Cilvēki ar šo uzvārdu:

* Edgars Avotiņš (dzimis 1983) — politiķis, Smiltenes novada domes priekšsēdētājs;
* Maigonis Avotiņš (1962—2023) — šahists;
* Reinis Avotiņš (dzimis 1998) — basketbolists;
* Uģis Avotiņš (dzimis 1986) — hokejists;
* Viktors Avotiņš (1947—2023) — publicists, dzejnieks, žurnālists un sabiedriskais darbinieks.
Dow Jones ilgtspējības rādītāji

**''Dow Jones'' ilgtspējības rādītāji** (, *DJSI*) ir biržas rādītāji, ko kopēji uztur *[[S&P Dow Jones Indices]]* un *[[RobecoSAM]]*. Tie rāda pasaules ilgtspējīgāko uzņēmumu veiktspēju. Uzņēmumi šiem rādītājiem atlasīti, balstoties uz visaptverošu ilgtermiņā ekonomisko, vides un sociālo kritēriju novērtējumu. Indeksus aprēķina pēc Laspeiresa formulas.

*DJSI* saimē ietilpst galvenais globālais indekss (*DJSI World*) un dažādi reģionālie indeksi: Eiropas, ziemeļvalstu, Ziemeļamerikas un Āzijas Klusā okeāna. *Dow Jones* ilgtspējības rādītājos izveidoti arī nozaru specifiski indeksi. Pēc *DJSI* metodoloģijas var tikt sastādīti pēc individuāliem kritērijiem pielāgoti indeksi.

*Dow Jones* ilgtspējības rādītājus 1999. gadā izveidoja *Dow Jones Indexes*, sadarbojoties ar *RobecoSAM*, kas bija īpaši specializējies uz ilgtspējības investīcijām. Rādītājos tika iekļauti 10 % labākie, ilgtspējīgākie uzņēmumi no *Dow Jones* indeksos aplūkotajiem 2500 uzņēmumiem.

2001. gadā *DJSI* sāka sadarbību ar indeksu sabiedrību *[[STOXX]]*. 2010. gadā pārtraukta sadarbība ar *STOXX*.
2012. gadā *Dow Jones Indexes* apvienojās ar *S&P Indices*, izveidojot *[[S&P Dow Jones Indices]]*.

## Ārējās saites
* Oficiālā tīmekļa vietne
Svitenes muiža

**Svitenes muižas** () kungu māja atrodas Bauskas novada Svitenes pagastā Svitenē Virsītes upes krastā. Tagadējo muižas pili ap 1800. gadu uzcēlusi grāfu fon Elmptu dzimta. Līdz 1920. gada Latvijas agrārajai reformai muiža piederēja Līvenu dzimtai.

## Vēsture

Pēc Livonijas-Lietuvas karu beigām 15. gadsimtā Svitenē izveidota Livonijas ordeņa vasaļu muiža, kas piederēja Grothusu dzimtai. 1505. gadā tās īpašnieks bija Oto fon Grothuss. Pēc viņa nāves viņa dēli 1543. gadā sadalīja tēva mantojumu un Sviteni ieguva vidējais dēls Tomass. Savukārt pēc tam muižu mantoja viņa dēls Georgs fon Grothuss, kurš mira 1597. gadā.
1736. gadā to nopircis Ernests Johans Bīrons, 1788. gadā to savā īpašumā ieguva feldmaršals grāfs Johans Martins fon Elmpts, kas nomira Svitenes muižā 1802. gadā. Viņa dēls Krievijas Impērijas armijas ģenerālleitnants Filips fon Elmpts (1763—1818) pēc tēva nāves pabeidza muižas kungu mājas celtniecību.

Grāfa Johana fon Elmpta meita Cecīlija (*Cäcilie Philippine von Elmpt*, 1812-1892) apprecējās ar Krievijas ķeizara Nikolaja I ģenerāladjutantu Jozefu Kārli fon Anrepu (1798—1860) un 1853. gadā viņi saņēma atļauju apvienot abu dzimtu uzvārdus vienā (*Grafen Anrep-Elmpt*). Svitenes pils četrās telpās viņi izvietoja 193 gleznu kolekciju, kuru pēc grāfienes nāves 1893. gadā pārdeva Ķelnes izsoļu namā.

1893. gadā Svitenes muižu nopirka Mežotnes muižnieks Anatols Līvens. Bermontiādes laikā vācu kareivji pili 1919. gada rudenī daļēji izdedzināja.
Pēc 1920. gada zemes reformas Svitenes muižu sadalīja 86 vienībās 1296 ha kopplatībā, muižas kungu mājā 1921./1922. gadā izvietoja pamatskolu, kurā bija 1285 sējumu liela bibliotēka. 1938. un 1970. gadā veikta ēkas pārbūve. 2013. gadā pamatskolu pārcēla uz citu ēku, bet daļā muižas telpu darbojas Pilsrundāles vidusskolas struktūrvienības Mūzikas un mākslas skola mākslas nodaļa. 2019. gada nogalē bažas par muižas tehnisko stāvokli rada jumta stāvoklis, kā rezultātā ierobežota muižas apmeklētāju kustība un pasākumu ar lielu apmeklētāju skaitu norise.

## Apraksts
Svitenes muižas pils ir ēka ar kolonādi un balkonu pagalma fasādes portikā. Parādes telpās daļēji saglabājusies greznā interjera dekoratīvā apdare.
Līdzās pilij abās pusēs Svitenes upītei plešas muižas parks. Parka malā atrodas neogotiska Elmptu dzimtas kapliča.


Svitenes muiža Šturns 1661.jpg|Hercoga Svitenes (*Schwitten*)  ciems (Šturns, 1661)
Attēls:Svitenes pils.JPG|Svitenes muižas kungu māja (pirms 1928)
Attēls:Svitenes muiža.jpg|Svitenes muižas kungu māja ziemā (2015)


## Atsauces
Opolais Snidzins

**Opolais Snidzins** (arī **Apaļais Sniedziņa ezers**, **Augšsniedziņu ezers**) ir ūdenstilpe Ludzas novada Ņukšu pagastā. Izvietojies starppauguru ieplakā Sniedziņu ezeru grupā pagasta dienvidaustrumos uz robežas ar Kaunatas un Pildas pagastiem. Sazarots, līčains, krasti slīpi, lēzeni, dienvidrietumos stāvi, dibens smilšains. Ietek Poganka no Idzepoles ezera, notece pa strautu un Gaveiku upīti un tālāk uz Kivdolicu. Palos notece arī uz Garo Snidzinu. Mīt asaris, rauda, līdaka, līnis. Ir peldvieta.

## Atsauces
Ledeča pie Sāzavas

**Ledeča pie Sāzavas** () ir pilsēta Čehijā, Visočinas apgabala Havlīčkūvbrodas apriņķī pie Sāzavas upes.

## Vēsture
Rakstos pirmoreiz minēta 1220. gadā. Ilgu laiku apdzīvotā vieta atradās Hābsburgu impērijas sastāvā. No 1919. gada — Čehoslovākijā. Kopš 1993. gada — Čehijā. 

## Fakti
Ledečas pie Sāzavas pilī tika uzņemta krievu režisora Aleksandra Sokurova 2011. gada filma "Fausts".
Lamiņi

**Lamiņi** ir ciems Latvijā, Tukuma novada Pūres pagastā pie autoceļu V1437 (Bieļas—Kaive—Lamiņi—Zentene) un V1438 (Pūre—Lamiņi) krustojuma.  Lamiņos atrodas Lamiņu katoļu baznīca.

## Vēsture
Apdzīvotā vieta veidojusies Lamiņu muižas (*Lievenhof*, *Liwinhof*) centrā.
1397. gadā pirmo reizi pieminēta kā *Lammingen*. No 1745. gada tā piederēja Līvenu dzimtai. 1753. gadā sadalot Lamiņu muižu, tās galvenā daļa ieguva Līvenu muižas (*Lievenhof*) nosaukumu. 1809. gadā muižu izsolē nopirka Ferdinands Ulrihs fon Firkss, kas to iznomāja Rīgas tirgotājam Jēkabam Kārlim Fērmanim. No 1855. līdz 1857. gadam viņš uzcēla muižas kungu māju un saimniecības ēkas. 1858. gadā muižu mantoja ārsts Aleksandrs Hartmanis. Viņa mantinieki 1912. gadā muižu pārdeva krievu kņazam Eristovam. 
1920. gada zemes reformas laikā muižu atsavināja un 1921. gadā muižas kungu ēkā atvēra skolu, bet 1961. gadā - internātskolu. 2023. gadā to pārveidoja par Tukuma novada pamatskolu "Spārni". 


Lamiņu katoļu baznīca.jpg|Lamiņu katoļu baznīca
Lamiņu muižas kungu māja 1916.jpg|Lamiņu muižas kungu māja (1916)


## Iedzīvotāji
### Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSP un OSP datiem.

## Atsauces
Kārlis Zeics

**Kārlis Jozefs Zeics** (; dzimis , miris ) bija sociāldemokrātisks austriešu politiķis, pirmais Austrijas prezidents no 1919. līdz 1920. gadam un Vīnes pilsētas mērs no 1923. līdz 1934. gadam.

Dzimis Vīnē, sīktirgotāja ģimenē. Pēc tēva nāves dzīvoja bērnu patversmē. Ieguvis izglītību, strādāja par skolotāju. 1896. gadā nodibināja sociāldemokrātisko skolotāju savienību. 1901. gadā Zeics tika ievēlēts reihsrātē. Pēc Austroungārijas sabrukuma 1918. gada 30. oktobrī tika ievēlēts par Austrijas pagaidu vadītāju. Pēc tam, kad imperators Kārlis I 1918. gada 12. novembrī atteicās no troņa, Zeics tika iecelts par valsts pagaidu prezidentu. 11. novembrī, pēc Viktora Adlera nāves, kļuva arī par Austrijas sociāldemokrātiskās partijas līderi. 1920. gada 1. oktobrī tika pieņemta jaunā Austrijas konstitūcija, un 9. decembrī Zeics atstāja prezidenta amatu, nepiedaloties Austrijas prezidenta vēlēšanās. 

1923. gadā Zeics tika ievēlēts par Vīnes mēru. Ieņēma šo amatu līdz 1934. gadam, kad pēc austrofašisma režīma ieviešanas tika atcelts no amata. Būdams pilsētas mērs, ieviesa vairākas tolaik jaunas idejas pilsētbūvniecībā un sociālajā sfērā. Otrā pasaules kara laiku no 1944. gada jūlija līdz kara beigām pavadīja ieslodzījumā.

## Ārējās saites
Abu Dhabi Tour

***Abu Dhabi Tour*** bija vīriešu šosejas riteņbraukšanas sacensības, kas kopš 2015. gada notika Apvienotajos Arābu Emirātos.

Iesākumā sacensības tika iekļautas UCI Āzijas tūres  kalendārā ar 2.1 vērtējumu (trešo augstāko). Pirmajos divos gados sacensības notika oktobrī, riteņbraukšanas sezonas beigās, ieņemot līdzīgu vietu kalendārā kā šobrīd atceltās *[[Tour of Beijing]]* sacensības. *Abu Dhabi Tour* organizēja *[[RCS Sport]]*, kas rīko arī *[[Giro d'Italia]]* un netālu notiekošo *[[Dubai Tour]]*.

Pirmajās sacensībās bija iekļauti četri posmi, trīs no tiem līdzeni un piemēroti sprinteriem un viens, kurš noslēdzas ar finišu *[[Jebel Hafeet]]* kalnā. Pēdējais posms norisinājās Jasmarinas motoru sporta trasē krēslā, tāpat kā autosporta *[[Formula 1]]* Abū Dabī ''Grand Prix''. Organizatori rīkoja arī sezonas noslēguma pasākumu un izteica vēlmi iekļaut sacensības UCI Pasaules tūres nākamo gadu kalendārā.

Trešās *Abu Dhabi Tour* sacensības tika iekļautas 2017. gada UCI Pasaules tūres kalendārā sezonas sākumā, februārī.

2019. gadā *Abu Dhabi Tour* tika apvienota ar *[[Dubai Tour]]*, izveidojot *[[UAE Tour]]*.

## Uzvarētāji

## Atsauces

## Ārējās saites
* 
*