open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Ādas vēzis

**Ādas vēzis** ir ļaundabīgs audzējs uz ādas, kas parasti attīstās no segorgānu sistēmas šūnām. Ir dažādi ādas vēža veidi, no tiem galvenie trīs ir melanoma, bazālo šūnu vēzis (bazalioma) un plakanšūnu karcinoma. Ādas vēža galvenie riska faktori ir ilgstoša Saules iedarbība, saules apdegumi, gaiša āda un iedzimta predispozīcija (vēzis ir bijis vecākiem, vecvecākiem). Agrīna diagnosticēšana un ārstēšana ir būtiska ādas vēža uzveikšanai, tāpēc ir svarīgi rūpīgi pārbaudīt ādu un konsultēties ar dermatologu par jebkuru aizdomīgu ādas izmaiņu. Aizsardzība no Saules un ikgadējas regulāras ādas pārbaudes ir svarīgi pasākumi ādas vēža novēršanai un agrīnai atklāšanai.

## Veidi
Melanoma ir visbīstamākais ādas vēža veids, jo tas attīstās melanocītos, šūnās, kas ražo pigmentu, kas piešķir krāsu ādai, matiem un acīm. Melanoma var ātri izplatīties citos ķermeņa audos un orgānos, rada nopietnas veselības problēmas un var būt letāla, ja netiek agrīni diagnosticēta un ārstēta.

Bazālo šūnu karcinoma parasti attīstās uz sejas vai kakla, bieži vien vietās, kur bijuši saules apdegumi vai cita veida ādas bojājumi. Bazālo šūnu karcinoma reti izplatās citos audos un orgānos, un to parasti var veiksmīgi ārstēt, it īpaši, ja tā tiek diagnosticēta agrīnā stadijā.

Plakanšūnu karcinoma attīstās no plakanšūnām ādas virsējā slānī. Tā var izplatīties dziļi ādā un uz blakus audiem. Plakanšūnu karcinoma bieži saistīta ar ilgstošu saules iedarbību un tiek uzskatīta par agresīvāku nekā bazālšūnu karcinoma.

## Atsauces

## Ārējās saites
Ahura Mazda

[thumbnail|upright=1.2|[Sasanīdu impērijas laikā veidots Ahuras Mazdas attēlojums klintī]]
**Ahura Mazda** (, *Ahurō Mazdā̊*, , *Âhurâ Mazdâ*) ir galvenā dievība zoroastrismā. Ahura Mazda tiek uzskatīts par absolūtu, visvarenāko un visgudrāko būtni, kura pārvalda pasaules kārtību. Viņš simbolizē labestību, gudrību un taisnīgumu. Zoroastrismā pastāv duālisms starp labo un ļauno, un Ahura Mazda ir labo spēku pārstāvis. Viņa pretinieks ir Angra Mainju, kas simbolizē ļauno un netaisnību pasaulē. Ahura Mazda kā dievība aprakstīta galvenokārt Avestā, kas ir zoroastrisma svēto tekstu krājums. Tur aprakstītas Ahuras Mazdas īpašības, mācības un ar viņu saistīto rituālu darbības.

## Ārējās saites
Dipologa

**Dipologa** (, , ) ir pilsēta Filipīnās, Zamboangas Pussalas reģionā, Ziemeļzamboangas provinces galvaspilsēta un lielākā pilsēta. Atrodas Mindanao salas rietumos Zamboangas pussalas ziemeļaustrumu piekrastē pie Dipologas upes ietekas Sulu jūrā. Pēc etniskās piederības lielākā daļa iedzīvotāju ir sebuāņi; pēc konfesionālās piederības pārsvarā katoļi. Attīstīta zveja un pārtikas rūpniecība — Dipologu dēvē par «Filipīnu sardīņu konservu galvaspilsētu».

## Vēsture
Apdzīvotā vieta pirmoreiz minēta Muriljo Velardes 1734. gada kartē kā **Diporoga** (*Diporog*). Kā patstāvīga municipalitāte izveidota 1834. gadā, nodalot no Dapitanas. 1904. gadā Dipologu pievienoja atpakaļ Dapitanai, bet jau 1913. gadā atjaunoja kā patstāvīgu municipalitāti. 20. gadsimta sākumā Dapitana strauji attīstījās, tajā ieradās ievērojams daudzums ieceļotāju no Sebu un citām Visaju salām. 1952. gadā Ziemeļzamboanga tika nodalīta patstāvīgā provincē un Dipologa nozīmēta par tās galvaspilsētu. 1970. gadā Dipologai piešķirts pilsētas statuss.

## Atsauces

## Ārējās saites
Paneiropas pikniks

**Paneiropas pikniks** (; ; ) bija miera demonstrācija, kas  notika uz Austrijas un Ungārijas robežas netālu no Šopronas, Ungārijā. Robežvārtu atvēršana starp Austriju un Ungāriju Paneiropas piknikā bija notikums ķēdes reakcijā, kuras beigās notika Vācija atkalapvienošanās, sabruka dzelzs priekškars un izjuka Austrumu bloks. Pēc tam pārstāja darboties Varšavas pakts, izbeidzot Auksto karu un veicinot Padomju Savienības sabrukumu.

thumb|Robežpunkts, kur notika Paneiropas pikniks
[thumb|Notikuma galvenā figūra [Oto fon Hābsburgs]]

Ideja par robežas atvēršanu, lai pārbaudītu Padomju Savienības reakciju, radās Ferencam Meszarosam no Ungārijas Demokrātu foruma (MDF) un Oto fon Hābsburgam, toreizējam Paneiropas Savienības prezidentam. Viņi ideju izklāstīja toreizējam Ungārijas premjerministram Miklošam Nemetam, kurš šo ideju attīstīja.

Paneiropas piknika attīstība turpinājās pēc Oto fon Hābsburga un Ferenca Meszarosa tikšanās 1989. gada jūnijā. Šopronas vietējā organizācija pārņēma Ungārijas Demokrātu forumu, bet pārējos kontaktus nodibināja ar Hābsburga un Ungārijas valsts ministra Imre Požgaja starpniecību. Austrijas Paneiropas savienība un MDF parūpējās par pasākuma reklamēšanu ar skrejlapām, kuras izplatīja Ungārijā. Piknika patroni Hābsburgs un Požgajs, kuri pasākumā nepiedalījās, plānoto pasākumu uztvēra kā iespēju pārbaudīt Mihaila Gorbačova reakciju uz dzelzs priekškara robežas atvēršanu.

Oficiālā piknika emblēma bija balodis, kas izlauzās cauri dzeloņstieplēm. Piknikā vairāki simti Austrumvācijas pilsoņu robežsargu netraucēti pārrāpās pāri koka žogam un nokļuva Austrijā. Tā bija lielākā masveida izceļošana kopš Berlīnes mūra uzcelšanas 1961. gadā. Ungārijas robežas atvēra 11. septembrī, bet Berlīnes mūris krita 9. novembrī. Varšavas pakts pārstāja darboties 1991. gadā.

## Atsauces

## Ārējās saites

* .
Dapitana

**Dapitana** (, , ) ir pilsēta Filipīnās, Zamboangas Pussalas reģionā, Ziemeļzamboangas provinces trešā lielākā apdzīvotā vieta. Atrodas Mindanao salas rietumos Zamboangas pussalas ziemeļaustrumu piekrastē. Pilsētas urbānais centrs atrodas uz nelielas saliņas Dapitanas upes grīvā pie ietekas Sulu jūrā. Pēc etniskās piederības lielākā daļa iedzīvotāju ir sebuāņi un subanoni; pēc konfesionālās piederības pārsvarā katoļi.

## Vēsture
Dapitana bija plaukstoša pilsētiņa jau 1595. gadā, kad šeit ieradās spāņu konkistadori Migela Lopesa de Legaspi vadībā. Par pilsētas dibināšanas gadu tiek uzskatīts 1629. gads, kad šeit tika izveidota patstāvīga jezuītu misija un Dapitana kļuva par Mindanao rietumdaļas kristianizācijas centru. 1834. gadā no Dapitanas nodalīta Dipologa, kas vēlāk attīstībā apsteidza Dapitanu un kļuva par provinces galvaspilsētu. 1963. gadā Dapitanai piešķirts pilsētas statuss.

## Atsauces

## Ārējās saites
Sleep Token

***Sleep Token*** ir britu metāla mūzikas grupa no Londonas, kas dibināta 2016. gadā. Grupa ir anonīms, maskās tērpts kolektīvs, kuru vada solists vārdā *Vessel*. Grupas mūzikas stilu raksturo dažādu žanru apkopojums, kas apvieno alternatīvā metāla, postroka, progresīvā metāla, indīroka un popmūzikas elementus. Pēc debijas EP "*One"* izdošanas 2016. gadā grupa noslēdza līgumu ar *Basick Records*, nākamajā gadā izdodot otru EP "*Two"*. Vēlāk grupa parakstīja līgumu ar *Spinefarm Records* un 2019. gadā izdeva debijas pilno albumu "*Sundowning"*, kam 2021. gadā sekoja albums "*This Place Will Become Your Tomb"*. Trešais albums "*Take Me Back to Eden"* tika izdots 2023.&nbsp;gada maijā.

2023.&nbsp;gada maijā *Sleep Token* saņēma labāko Lielbritānijas mākslinieku balvu *Heavy Music Awards*. Tajā pašā mēnesī grupa paziņoja par koncertu Vemblija stadionā, kas norisinājās 2023.&nbsp;gada decembrī. Vemblija stadiona koncerts tika pilnībā izpārdots jau pirmajās 10 minūtēs kopš biļešu tirdzniecības uzsākšanas. Koncerta laikā grupa uzstājās jaunās maskās, tādējādi simbolizējot iešanu "jaunā laikmetā".

Pēc panākumiem 2023.&nbsp;gadā *Sleep Token* saņēma mūzikas preses atzinību. Mūzikas žurnāla *Metal Hammer* lasītāji to novērtēja kā gada labāko albumu. Arī žurnāls *Revolver* to nosauca par gada labāko albumu, kamēr žurnāls *Rock Sound*, pasludināja *Sleep Token* par gada labāko britu grupu. *[[Kerrang!]]* nodēvēja "*Take Me Back to Eden*" par trešo labāko 2023.&nbsp;gada albumu un Spotify straumēšanas platformā tas kļuva par 2023.&nbsp;gada klausītāko metāla albumu.

## Vizuālais tēls
Kopš grupas dibināšanas *Sleep Token* dalībnieki ir palikuši anonīmi, katram grupas dalībniekam izmantojot pseidonīmu&nbsp;— *Vessel* (vokāls), *II* (bungas), *III* (basģitāra), *IV* (elektriskā ģitāra). Koncertos grupas dalībnieki valkā maskas un apmetņus, uz skatuves nerunā un nemēdz sniegt intervijas.

Grupas koncentrēšanās uz anonimitāti un vizuālo stilu pielīdzināta grupām *Ghost*, *[[Slipknot]]* un *Gwar*. Grupas *Slipknot* solists Korijs Teilors atzinīgi novērtējis grupas tēlu un mākslinieciskumu, salīdzinot to ar *Slipknot* pieeju grupas pirmsākumos.

## Diskogrāfija
* *Sundowning* (2019)
* *This Place Will Become Your Tomb* (2021)
* *Take Me Back to Eden* (2023)
* *Even in Arcadia* (2025)

## Atsauces
Vinčesteras katedrāle

{
  "type": "ExternalData",
  "service": "geoshape",
  "ids": "Q476529"
}


**Vinčesteras katedrāle** () jeb **Sv. Trīsvienības, Sv. Pētera, Sv. Pavila un Sv. Svituna katedrāles baznīca** () ir no 1079. un 1532. gadam celta anglikāņu katedrāle, kas atrodas Anglijas dienvidos, Vinčesteras pilsētā. 7. gadsimtā dibinātās Vinčesteras diecēzes galvenā baznīca.

170 metrus garā baznīca ir garākā viduslaikos uzbūvētā katedrāle pasaulē. Citu starpā katedrālē apglabāti karalis Knuds I Lielais un rakstniece Džeina Ostina. Dievnams ir populārs tūrisma objekts.


WinchesterCathedral-west-wyrdlight.jpg
Winchester_Cathedral_November_2020_39.jpg
Winchester_Cathedral_Nave_(49862562142).jpg
Winchester_Cathedral_Choir,_Hampshire,_UK_-_Diliff.jpg
Winchester_Cathedral_Transept_November_2020.jpg
Orgel_der_Kathedrale_von_Winchester.jpg
Winchester_Cathedral_reredos_post_restoration.jpg
Winchester_Cathedral_November_2020_17.jpg
Plan_of_Winchester_Cathedral_by_Philip_Walsingham_Sergeant.png
Winchester_Cathedral_Morley_Library.jpg


## Ārējās saites
*
People

***People*** ir ASV iknedēļas žurnāls, kas specializējas slavenību ziņās un cilvēkstāstos. To izdod *[[Dotdash Meredith]]*, kas ir IAC meitas uzņēmums. Ar 46,6 miljonu pieaugušo lasītāju 2009. gadā, *People* bija lielākā auditorija no visiem amerikāņu žurnāliem, taču 2018. gadā pēc ievērojamā lasītāju skaits samazināšanās līdz 35,9 miljoniem, tas noslīdēja uz otro vietu. *People* 2011. gadā bija 997 miljonu dolāru reklāmas ieņēmumi, kas ir augstākie reklāmas ieņēmumi starp visiem amerikāņu žurnāliem. 2006. gadā tā tirāža bija 3,75 miljoni, un ieņēmumi sasniedza apmēram 1,5 miljardus ASV dolāru. 2005. gada oktobrī *[[Ad Age|Advertising Age]]* to nosauca par "Gada žurnālu" atzīmējot izcilību redakcijas, tirāžas un reklāmas jomā. 2006. gada oktobrī *People* ieņēma 6. vietu *Advertising Age* ikgadējā "A sarakstā" un 3. vietu *[[Adweek]]* *Brand Blazers* sarakstā.

*People* tīmekļa vietne *People.com* koncentrējas uz slavenību un noziegumu ziņām, karalisko ģimeņu jaunumiem, modes un dzīvesveida ieteikumiem un cilvēkstāstiem.

*People* iespējams vislabāk zināms ar saviem ikgadējiem speciālizdevumiem *World's Most Beautiful* ("Pasaules visskaistākie"), *Best & Worst Dressed* ("Vislabāk un vissliktāk ģērbti") un *Sexiest Man Alive* ("Seksīgākais vīrietis starp dzīvajiem"). Žurnāla galvenā mītne atrodas Ņujorkā, un tā uztur redakcijas birojus Losandželosā un Londonā. Ekonomisku iemeslu dēļ 2006. gadā slēdza redakcijas Ostinā, Maiami un Čikāgā.

## Atsauces

## Ārējās saites

*
Sužu muiža

thumb|200px|Sužu muižas kungu māja 19. gadsimta beigās
thumb|200px|Sužu muižas ēkas mūsdienās (2012)
**Sužu muiža** () ir bijusī Ādažu pusmuiža Ķīšezera austrumu krastā Sužos, kurā no 1953. līdz 1991. gadam bija izvietota Padomju armijas kara daļa.
 
## Vēsture
Sužu muiža atradās Ādažu-Carnikavas draudzes novadā kā Ādažu muižas pusmuiža. 19. gadsimta beigās muižas īpašnieki Kampenhauzeni pie Ķīšezera uzcēla atpūtas māju neorenesanses stilā. Par ēkas arhitektu uzskata Kārli Johanu Felsko.

Muižas kungu māju pēc 1920. gada zemes reformas 1923. gadā iegādājās Septītās dienas adventistu Latvijas draudzes misijas skola "Filadelfija", kurā mācījās arī audzēkņi no Lietuvas un Igaunijas. Skolā varēja palikt arī pa vasaru un palīdzēt lauku darbos. Blakus esošajās muižas ēkās iekārtoja ūdensdziedniecības iestādi ar sēra un skābekļa vannām, masāžām, pilnu pansiju un ēdināšanu piecas reizes dienā.

Otrā pasaules kara laikā pēc Latvijas okupācijas 1940. gadā muižu atsavināja un tajā iekārtoja aviācijas bāzi un noliktavas. Pēc Otrā pasaules kara muižu piešķīra kā palīgsaimniecību Rīgas alus darītavai “Aldaris”. 1953. gadā muižā ievācās padomju okupācijas armijas kara daļa, kas sabūvēja kazarmas, garāžas, noliktavas un dzīvokļus. Pils torņa augšdaļā padomju karavīri uzcēla silikātķieģeļu paaugstinājumu ūdens rezervuāram.

Pēc Latvijas neatkarības atgūšanas 1992. gadā šo īpašumu atguva Latvijas valsts un izvietoja tur Latvijas armijas Sužu Izlūkdesanta bataljonu.
Pēc privatizācijas 2006. gadā to ieguva SIA "Peltes īpašumi", kurai 2011. gada 26. maijā ierosināja maksātnespējas procesu. Tā paša gada vasarā "Peltes īpašumu" parādsaistības pārpirka SIA "Sužu pussala" par 3,2 miljoniem eiro.  
SIA "Sužu pussala" solīja ēku ārējā apjoma un vizuālā tēla atjaunošanu, nojaucot padomju laika utilitārās piebūves, atjaunojot fasāžu plastisko dekoru, oranžēriju un terases kā arī sakārtojot ēkām pieguļošo teritoriju. Kungu mājā plānoja izvietot telpas "džentlmeņu" klubam un dažāda mēroga pasākumiem, bet Sardzes ēku plānoja pārbūvēt kā vienas ģimenes brīvdienu māju. 

No 2018. gada ar muižu kļuva saistīta tā saucamā "Ķīšezera zemes afēra" — tās ietvaros bijušo maksātnespējas administratoru un Nacionālās apvienības ģenerālsekretāru Māri Sprūdu apsūdzēja mēģinājumā piesavināties īpašumu savā rīcībā. SIA "Sužu pussala" apsūdzības ieskatā bija fiktīvs uzņēmums, kuru nodibināja Sprūds, kurš 2011. gadā bija "Peltes īpašumu" maksātnespējas administrators. Ar prokurora lēmumu īpašumam uzlika arestu un to apsargā.

No 2024. gada 87,5% SIA "Sužu pussala" akciju pieder SIA "Peltes īpašumi", ap 4,16% – Dianai Mašinai, Oskaram Ercenam un Tatjanai Čekulajevai. Kā patiesā labuma guvēja norādīta Šveicē dzīvojošā Latvijas pilsone Beatrise Mersedesa Gulbe.

Sužu muiža ap 1918.jpg|Idilliskā Sužu muiža (ap 1918)
Sužu_muiža_ziemā_(1932.g.).jpg|Sužu muižas kungu māja ziemā (1932)
Septītās dienas adventistu misijas skola Sužu pilī pirms 1940.jpg|Septītās dienas adventistu misijas skola Sužu pilī (pirms 1940)


## Atsauces
Ģimenes bizness

**"Ģimenes bizness"** () ir 1989. gada ASV *[[neo-noir]]* kriminālfilma, kuras režisors ir Sidnijs Lūmets. Filmā galvenās lomas atveido Šons Konerijs, Dastins Hofmans un Metjū Broderiks.

Filma stāsta Ādamu (Broderiks), kurš kopā ar savu tēvu Vito (Hofmans) un vectēvu Džesiju (Konerijs) veic laupīšanu.

Filmas "Ģimenes bizness" pirmizrāde notika  un to izplatīja *[[TriStar Pictures|Tri-Star Pictures]]*. Filma saņēma galvenokārt negatīvas kritiķu atsauksmes. Tīmekļa vietnē *[[Rotten Tomatoes]]* filmai ir 35% vērtējums.

## Atsauces

## Ārējās saites
Nabaga radības

**"Nabaga radības"** () ir 2023. gada Īrijas, Apvienotās Karalistes un ASV zinātniskās fantastikas melnā kinokomēdija, kuras režisors ir Jorgs Lantims. Filmā galvenās lomas atveido Emma Stouna, Marks Rafalo, Vilems Defo, Rāmi Jūsifs, Kristofers Ebots, Džerods Kārmaikls un Mārgarita Kvellija. Filma balstīta uz Alasdēra Greja tāda paša nosaukuma 1992. gada romānu.

Filma stāsta par Viktorijas laikmeta Londonā dzīvojošu jauno sievieti Bellu Baksteri (Stouna), kuru pēc pašnāvības mēģinājuma izglābj zinātnieks, pārstādot viņas vēl nedzimušā bērna smadzenes viņā.

Darbs pie filmas sākās jau 2017. gadā, kad Lantims filmēja filmu "Favorīte" (2018). Filmu oficiāli apstiprināja 2021. gada februārī. Filmēšana notika no 2021. gada augusta līdz decembrim Budapeštā.

Filmas "Nabaga radības" pirmizrāde notika  Venēcijas kinofestivālā, kur tā saņēma Zelta lauvas balvu. Latvijā filmas pirmizrāde notika  un to izplatīja *[[Searchlight Pictures]]*. Filma guva lielu kritiķu atzinību un to atzina par vienu no 2023. gada labākajām filmām gan Amerikas Kinoinstitūts, gan Nacionālā kinofilmu pārraudzīšanas padome. "Nabaga radības" nominēja 81. Zelta globusa balvai sešās kategorijās, saņemot tās kategorijās "Labākais mūzikls vai kinokomēdija" un "Labākā aktrise mūziklā vai kinokomēdijā" (Stouna). 77. BAFTA kino balvai filma nominēta 11 kategorijās.

## Atsauces

## Ārējās saites
Dienvidzamboanga

**Dienvidzamboanga** (, , ) ir viena no Filipīnu provincēm valsts dienviddaļā, Zamboangas Pussalas reģionā. Administratīvi dalās 1 pilsētā un 26 municipalitātēs un sīkāk 611 barangajā. Provinces galvaspilsēta un lielākā pilsēta ir Pagadiana. Statistiski provincei dažkārt pieskaita Zamboangas pilsētu, kas ir politiski un administratīvi neatkarīga un kopš 2001. gada nav arī ģeogrāfiski ar provinci saistīta. 

## Iedzīvotāji
Provincē jaukts etniskais sastāvs. Lielākā daļa iedzīvotāju ir visaji (500 388; 47,7 %), sebuāņi (252 064; 24,0 %), subanoni (188 142; 17,9) un magindanaji (41 255; 3,9 %). Pēc konfesionālās piederības pārsvarā katoļi, protestanti un musulmaņi.

## Ģeogrāfija
Province izvietojusies Mindanao salas rietumos un aizņem Zamboangas pussalas dienvidaustrumu daļu. Ziemeļos robežojas ar Ziemeļzamboangu, ziemeļaustrumos — ar Rietummisamisu, dienvidrietumos — ar Ziemeļlanao, bet dienvidrietumos — ar Zamboangu Sibugaju. Dienvidos krastus apskalo Sulavesi jūras Moro līcis un tā atzari Iljanas līcis un Dumankilasas līcis, bet ziemeļaustrumos — Boholas jūras Iliganas līča atzars Pangulas līcis. Reljefs lielākoties paugurains ar piekrastes zemienēm, augstākā virsotne ir Pinukiss (1532 m vjl). Valda subtropu klimats.

## Vēsture
Province izveidota 1952. gadā, sadalot Zamboangas provinci Ziemeļzamboangā un Dienvidzamboangā. 2001. gadā provinces rietumdaļa tika atdalīta patstāvīgā Zamboangas Sibugajas provincē.
 
## Atsauces

## Ārējās saites
Vilhelmīne Šrēdere-Devrienta

**Vilhelmīne Henreite Frīderike Marija Šrēdere-Devrienta** (; dzimusi , mirusi ) bija viena no redzamākajām vācu 19. gadsimta operdziedātājām (soprāns), dzīvojusi Latvijā. Bija soliste Riharda Vāgnera operu pasaules pirmizrādēs Drēzdenē (Adriano "Rienci" 1842. gadā, Zenta "Lidojošajā holandietī" 1843. gadā un Venēra "Tanheizerā" 1845. gadā). Arestēta par piedalīšanos 1848. gada revolūcijā. 1850. gadā Gotā salaulājās ar Voldemāra fon Boka brāli Heinrihu fon Boku un apmetās uz dzīvi Trikātā. 1858. gadā pameta vīru un atgriezās Vācijā, kur 1860. gadā mira.

## Ārējās saites
Biržu reformātu baznīca

{
  "type": "ExternalData",
  "service": "geoshape",
  "ids": "Q12651078"
}

**Biržu evaņģēlisko reformātu baznīca** () ir 1874. gadā uzcelts Lietuvas reformātu baznīcas dievnams, kas atrodas Lietuvas ziemeļos, Panevēžas apriņķa Biržu rajona pašvaldības Biržos, Širvēnas ezera dienvidu krastā. Baznīcas komplekss ir reģiona nozīmes Lietuvas valsts kultūras piemineklis (unikālais kods — 36649).

Reformātisms (kalvinisms) Biržu apkaimē nostiprinājās 16. gadsimtā, kad Biržu īpašnieki Radvili pameta katolismu. Draudzi šeit nodibināja Nikolajs Radvils Rudais. Viņa dēls Kristaps Nikolajs Radvils atbalstīja baznīcas celtniecību, kura pirmoreiz minēta 1584. gadā. 1704. gadā baznīca nodega, tomēr pēc gada tika uzcelta jauna koka baznīca. 1862. gadā tā tika nojaukta, bet no 1867. līdz 1874. gadam tika uzcelta pašreizējā neogostiskā baznīca. Tās arhitekts ir daudzu Rīgas būvju autors Heinrihs Šēls.


Biržai,_reformatų_bažnyčios_galinis_fasadas.JPG
Biržai_Reformed_Church_interior,_May_2019.jpg


## Ārējās saites

* Ieraksts Lietuvas kultūras vērtību reģistrā
Cēsu Svētās Annas luterāņu baznīca

**Cēsu Svētās Annas evaņģēliski luteriskā baznīca** ir dievnams, kas atrodas Cēsu novada Cēsīs, Lielajā Kalēju ielā 6. Otra luterāņu baznīca Cēsu pilsētā bez vairāk pazīstamās Cēsu Svētā Jāņa baznīcas. Atsevišķa Sv. Annas draudze Cēsīs darbojās līdz 2018. gadam, kad tā finansiālu apstākļu dēļ pievienojās Sv. Jāņa draudzei. Vēsturiski baznīcas telpas izmantojusi gan Cēsu baptistu, gan adventistu draudze.

## Ārējās saites
Vestminsteras Svētās Margaritas baznīca

{
  "type": "ExternalData",
  "service": "geoshape",
  "ids": "Q823412"
}


**Vestminsteras Svētās Margaritas baznīca** () ir anglikāņu baznīca, kas atrodas Lielbritānijas galvaspilsētas Londonas centrā, Paralmenta laukumā. Kopš 1987. gadā kopā ar blakus esošo Vestminsteras abatiju un Vestminsteras pili ir vienots UNESCO Pasaules mantojuma objekts.

Baznīca veltīta Antiohijas Margaritai (ap 289—ap 304). Pašreizējā baznīca uzcelta Tjodoru laikos 12. gadsimta baznīcas vietā. 17. gadsimtā baznīca kļuva par Anglijas parlamenta draudzes baznīcu. Šeit laulājušās un apglabātas daudzas nozīmīgas Anglijas vēstures personības, to skaitā Vinstons Čērčils.


St_Margaret's,_Westminster_interior,_2016.jpg
London - St Margaret's, Westminster 1523 - Church re-designed 1877 by Gothic Revival architect Sir George Gilbert Scott 12.jpg


## Ārējās saites
*
Eglaines vecticībnieku baznīca

**Eglaines vecticībnieku baznīca** ir vecticībnieku dievnams, kas atrodas Augšdaugavas novada Eglaines pagasta Eglaines ciemā. Dievnams ir celts no 1922. līdz 1924. gadam, kad vietējie iedzīvotāji bija atgriezušies no bēgļu gaitām Krievijā.

## Ārējās saites
Pagadiana

**Pagadiana** (, , ) ir pilsēta Filipīnās, Zamboangas Pussalas reģiona centrs un Dienvidzamboangas provinces galvaspilsēta un lielākā pilsēta. Atrodas Mindanao salas rietumos Zamboangas pussalas dienvidaustrumu piekrastē pie Iljanas līča atzara Pagadianas līča. Pēc etniskās piederības lielākā daļa iedzīvotāju ir sebuāņi, subaneni un magindanaji; pēc konfesionālās piederības pārsvarā katoļi, bet ir ievērojama musulmaņu minoritāte.

## Vēsture
Pilsētas autohtonie iedzīvotāji bija subaneni. Vēlāk šeit apmetās iranuni un magindanaji, kas pilsētā ieviesa islāmu. Kristiešu ieceļotāji pilsētā sāka apmesties 20. gadsimta sākumā galvenokārt no Visajām un Lusonas. Sākotnēji Pagadiana bija viens no Margosatubigas *sitio* (teritoriāla vienība), bet 1927. gadā kļuva par Labanganas vienu no *barrio* (priekšpilsētām). 1934. gadā uz Pagadianu tika pārcelta Labanganas municipalitātes administrācija, bet 1937. gadā Pagadiana kļuva par patstāvīgu municipalitāti, apvienojot Labanganas un Diasas municipālos distriktus. 1952. gadā, sadalot Zamboangas provinci, Pagadiana kļuva par tās galvaspilsētu. 1969. gadā Pagadianai piešķīra pilsētas statusu. 1976. gadā pilsēta ievērojami cieta Moro līča zemestrīcē un tai sekojošajam cunami, kas tiek vērtēts kā postošākais cunami Filipīnās zināmajā vēsturē. 2004. gadā Pagadiana ar prezidenta rīkojumu tika nozīmēta par Zamboangas Pussalas reģiona centru Zamboangas vietā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Zaicevas lidlauks

**Zaicevas lidlauks** jeb **Pededzes lidlauks** ir nesertificēts un neoficiāls lidlauks, kas atrodas Pededzes pagastā, Alūksnes novadā, netālu no Čistigiem. Agrāk kalpojis kā Alūksnes rajona kolhoza "Zarja" lauksaimniecības lidlauks, kurā bāzējās lidmašīnas *[[Antonov An-2]].* Asfaltētais lidlauks atrodas tikai 1,7 kilometru attālumā no Krievijas robežas, ir 400 metru garš un 20 metru plats.

Lidlauku no 1996. gadā likvidētās paju sabiedrības "Zarja" pārņēma Pededzes pagasta pašvaldība un tas ir iekļauts rezerves zemes fondā. Šobrīd skrejceļš ir aizaudzis un pamests; to ieskauj krūmi un koki. Lidlauka stāvoklis prasa lielus uzlabojumus, un tas nav aviācijas iestāžu sertificēts. Aerofotogrāfijās redzams sabojāts šķūņa tērauda rāmis, kurš, iespējams, bija lidlauka angārs vai noliktava. Lidlauks atrodas *EVR17B* zonā, kurā aizliegti lidojumi bez iepriekš saskaņota lidojumu plāna. Lidlauka izmantošanai jāsaņem atļauja no Latvijas Republikas Nacionālajiem Bruņotajiem spēkiem. Lidlauku potenciāli varētu izmantot robežapsardzības vajadzībām.

## Atsauces
Siprjēns Sarazēns

**Siprjēns Sarazēns** (; dzimis  Gapā) ir franču kalnu slēpotājs, vairāku Pasaules kausa posmu uzvarētājs.

## Karjera
Ar slēpošanu sāka nodarboties sešu gadu vecumā.  viņš pirmo reizi piedalījās FIS sacensībās. 2011. gadā piedalījās Eiropas jaunatnes olimpiskajā festivālā, kur startēja milzu slalomā un slalomā.

Pasaules kausā debitēja  Šamonī ar 29. vietu kombinācijā. Tā paša gada 19. decembrī tikai savās septītajās Pasaules kausa sacensībās izcīnīja pirmo uzvaru, pārsteidzoši pārspējot visus paralēlajā milzu slalomā.

Piedalījās , startēja tikai milzu slalomā, bet nefinišēja pirmajā braucienā. Karjeras sākumā startēja galvenokārt milzu slalomā, bet turpinājumā pievērsās ātruma disciplīnām — supergigantam un nobraucienam. Pirmo panākumu nobraucienā guva  Valgardenā, kur ieņēma sesto vietu, startējot ar 61. numuru. 2023. gada Pasaules čempionātā Sarazēns bija pieteikts startam kombinācijā, bet neizgāja uz starta jau pirmajā no disciplīnām supergigantā.

2023. gada decembrī Valgardenā divreiz ierindojās ceturtajā vietā — gan supergigantā, gan nobraucienā. 28. decembrī Pasaules kausa posmā Bormio Sarazēns izcīnīja savu pirmo uzvaru nobraucienā.  Vengenē pirmoreiz uzvarēja arī supergiantā. Pēc nedēļas Kicbīelē viņš izcīnīja divas uzvaras nobraucienā divās dienās pēc kārtas.

## Rezultāti
### Olimpiskās spēles

### Pasaules čempionāts

## Atsauces

## Ārējās saites
Berlīnes mūra krišana

**Berlīnes mūra krišana** () notika , mierīgās revolūcijas laikā, kad tika sagrauts Berlīnes mūris un simboliskais dzelzs priekškars. Šis bija viens notikums no virknes, kas aizsāka komunisma krišanu Centrālajā un Austrumeiropā, kā turpinājums Solidaritātes kustībai Polijā. Drīz pēc tam likvidēja Vācijas iekšējo robežu. Aukstā kara beigas pasludināja Maltas samitā pēc trim nedēļām, un Vācijas atkalapvienošanās notika nākamā gada oktobrī.

## Atsauces

## Ārējās saites
The Gallopin' Gaucho

***The Gallopin' Gaucho*** ir 1928. gada ASV animācijas īsfilma un otrā īsfilma ar Mikipeli galvenajā lomā, nākamā īsfilma ir *[[Plane Crazy]]*, bet iepriekšējā — "Tvaikonis Villijs". Disneja studiju darbu pie animācijas īsfilmas mēmās versijas pabeidza 1928. gada augustā, bet to neizdeva, jo turpināja darbu pie īsfilmas "Tvaikonis Villijs". To izdeva skaņas versijā pēc īsfilmas "Tvaikonis Villijs" 1928. gada 30. decembrī.

Gan Mikipele, gan Minnija Mausa jau bija debitējuši īsfilmas *Plane Crazy* testa seansos . Tomēr filma neieguva atzinību no izplatītājiem, kad sākotnēji to piedāvāja kā mēmo filmu. *The Gallopin' Gaucho* bija otrais veiksmes mēģinājums tās veidotājiem Voltam Disnejam un Abam Aiveksam. Aiverkss ir vienīgais īsfilmas animators.

Rojs Disnejs savā virsgrāmatā ierakstīja īsfilmas kopējo budžetu, kas galu galā izmaksāja , kas ir par aptuveni 720 dolāriem vairāk nekā *Plane Crazy* budžets.

Kā norāda nosaukums, īsfilma bija paredzēta kā parodija Daglasa Fērbenksa filmai *[[The Gaucho]]*, kuras pirmizrāde notika . Pēc oriģinālās filmas īsfilmas notikumi risinās Argentīnas pampās, kurās gaučo lomu atveido Mikijs.

 animācijas īsfilma ASV kļuva par neaizsargājamu darbu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Mnet

***Mnet*** (akronīms nosaukumam *Music Network*) ir Dienvidkorejas mūzikas kanāls, kas pieder CJ ENM. Tas tika palaists 1995. gada 1. martā.

CJ E&M centra studija *Sangam-dong*, *Mapo-gu*, Seulā ir daudzu *Mnet* programmu galvenā mītne, apraides un ierakstīšanas centrs ar studijas auditoriju, proti, iknedēļas tiešraides mūzikas šovs *[[M Countdown]]*.

## Skatīt arī
* MTV

## Atsauces

## Ārējās saites
*
Lirika

**Lirika** vai **liriskā dzeja** ir dzejas forma, kas izceļas ar emocionālu, subjektīvu un personīgu izpausmi. Tā fokusējas uz autora personīgajiem jūtām, domām un pieredzi, sniedzot tās lasītājam ieskatu dzejnieka iekšējā pasaulē. Liriskajā dzejā bieži vien dominē tādi emocionālie stāvokļi, kā mīlestība, zaudējums, laime, skumjas vai citas intīmas tēmas. Lirika bieži izpaužas īsos dzejoļos vai dziesmās, kur svarīgs ir valodas skaistums, ritms un atskaņas. Liriskā dzeja ne vienmēr ir saistīta ar konkrētu stāstu vai sižetu, bet drīzāk vērsta uz dzejnieka subjektīvo pieredzi un izjūtām. Lirika ietver plašu stilu un formu klāstu, un dažādās kultūrās tā var atšķirties gan pēc stilistiskajām īpatnībām, gan tematikas.

## Ārējās saites
Zamboanga Sibugaja

**Zamboanga Sibugaja** (, , ) ir viena no Filipīnu provincēm valsts dienviddaļā, Zamboangas Pussalas reģionā. Administratīvi dalās 16 municipalitātēs un sīkāk 389 barangajās. Provinces galvaspilsēta un lielākā apdzīvotā vieta ir Ipila. 

## Iedzīvotāji
Provincē jaukts etniskais sastāvs. Lielākā daļa iedzīvotāju ir visaji (310 931; 46,5 %), subanoni (92 778; 13,9), sebuāņi (70 900; 10,6 %), ilongi (56 028; 8,4 %), tausūgi (45 291; 6,8 %) un samali (31 252; 4,7 %). Pēc konfesionālās piederības pārsvarā katoļi (60 %) un musulmaņi (16 %).

## Ģeogrāfija
Province izvietojusies Mindanao salas rietumos un aizņem Zamboangas pussalas dienvidu daļu. Ziemeļos robežojas ar Ziemeļzamboangu, austrumos — ar Dienvidzamboangu, bet dienvidrietumos — ar Zamboangas neatkarīgo pilsētu. Dienvidos krastus apskalo Sulavesi jūras Moro līcis un tā atzari Sibugejas līcis un Dumankilasas līcis. Provincei pieder 254 km² lielā Olutangas sala Moro līcī. Reljefs lielākoties paugurains ar piekrastes zemienēm, augstākā virsotne ir Kipits (899 m vjl). Valda subtropu klimats.

## Vēsture
Province izveidota 2001. gadā, nodalot to no Dienvidzamboangas provinces.
 
## Atsauces

## Ārējās saites
Sibugejas līcis

**Sibugejas līcis** (, ) ir Sulavesi jūras līcis Filipīnās, Mindanao salas dienvidrietumu piekrastē, Moro līča ziemeļrietumu daļa. To norobežo Zamboangas pussalas izvirzījumi, bet pie ieejas dienvidaustrumos — Olutangas sala. Līcis platākajā vietā ap 50 km plats, izstiepjas sauszemē par 70 km. Līcī ietek vairākas nelielas upes. Līcī vairākas nelielas salas, to krasti apjozti koraļļu rifiem. Pussalas piekrastē mangrovju audzes. Lielākā pilsēta krastos ir Ipila ziemeļos. Nozīmīgs zvejas rajons; pēdējos gados zivju resursi ievērojami noplicināti nelegālu zvejas metožu pielietojuma dēļ.

## Atsauces

## Ārējās saites
Ipila

**Ipila** (, , ) ir municipalitāte Filipīnās, Zamboangas Pussalas reģionā, Zamboangas Sibugajas provinces galvaspilsēta un lielākā apdzīvotā vieta. Atrodas provinces vidusdaļā Sibugejas līča krastā.

## Vēsture
Sākotnēji zināma kā **Sanito** (*Sanito*) ciemats Kabasalanas municipalitātes sastāvā. Izvietojusies purvainā apvidū un izmantota kā piestātne reģionā iecoļošiem iloku imigrantiem. 1949. gadā nodibināta patstāvīga municipalitāte un pārdēvēta tagadējā vārdā pēc apkārtnē augošajiem Borneo tīkkokiem *Intsia bijuga*, kura vietējais nosaukums ir *ipil*. 2001. gadā, pēc Zamboangas Sibugajas provinces izveidošanas, nozīmēta par tās galvaspilsētu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Jānošs Kādārs

**Jānošs Kādārs** (, ; 1912—1989) bija Ungārijas komunistu politiķis, Ungārijas Sociālistiskās strādnieku partijas pirmais sekretārs un Ungārijas Tautas Republikas Ministru padomes priekšsēdētājs. Nokļuva pie varas pēc Ungārijas revolūcijas un saglabāja savu amatu līdz 1988. gadam.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1912. gada 26. maijā Rijekā kā ārlaulības bērns, viņa māte bija kalpone Borbala Čermanika, tēvs karavīrs Johans Krecingers. Pēc Pirmā pasaules kara beigām dzīvoja Budapeštā, 1931. gadā iestājās nelegālajā Ungārijas Komunistiskajā partijā (UKP) un 1933. gadā viņam piesprieda divu gadu cietumsodu.

Otrā pasaules kara laikā 1942. gadā Jānošs Čermaniks kļuva par UKP CK locekli, 1943. gadā par UKP CK sekretāru, saņemot segvārdu Kādārs ("mucenieks"). Pēc Otrā pasaules kara beigām Kādārs kļuva par UKP CK Politbiroja locekli, 1948. gadā par Ungārijas Darbaļaužu partijas CK ģenerālsekretāra vietnieku un Ungārijas Iekšlietu ministru (1948—1950). Bija viens no politiskās slepenpolicijas veidotājiem, iesaistījās paraugprāvas sagatavošanā pret savu bijušo partijas kolēģi Lāslo Rajku (nāvessods izpildīts 1949. gadā).
Partijas "tīrīšanā" 1951. gadā Kādāru arestēja un apsūdzēja Dienvidslāvijas komunistiskās partijas līdera Broza Tito atbalstīšanā, piespriežot mūža ieslodzījumu. Pēc Staļina nāves 1953. gadā viņu atbrīvoja un reabilitēja, par spīti pierādījumiem sadarbībai ar pirmskara Ungārijas politisko policiju.
[thumb|Varšavas pakta valstu vadītāji 1987. gadā Berlīnē (no kreisās: [Gustavs Husaks, Todors Živkovs, Ērihs Honekers, Mihails Gorbačovs, Nikolaje Čaušesku, Vojcehs Jaruzelskis, Jānošs Kādārs)]]

1956. gada Ungārijas revolūcijas laikā Imre Naģs viņu iecēla par jaundibinātās Ungārijas Sociālistiskās Strādnieku Partijas izpildkomitejas locekli un valsts ministru. 2. novembrī viņu slepeni no Padomju armijas bāzes lidlauka aizveda uz Maskavu, kur Hruščovs viņu iepazīstināja ar topošās Ungārijas valdības sarakstu. Pāri PSRS-Ungārijas robežai 4. novembra rītausmā ieveda lielu Padomju armijas militāro kontingentu, bet Padomju armijas kontrolē esošā Solnokas raidstacija paziņoja, ka varu pārņem Kādāra vadītā "Revolucionārā Strādnieku un Zemnieku valdība". 7. novembrī ar PSRS bruņumašīnām viņu ieveda parlamentā un Kādārs pārņēma Ungārijas vadību.
Padomju Savienība viņam deva plašākas rīcības iespējas, kā rezultātā Ungārijā, sākot no 1960. gadiem, īstenoja nelielas ekonomiskās un politiskās reformas, ko dēvēja par "gulaškomunismu".

Viņš arī ieņēma Ungārijas premjerministra amatu no 1956. līdz 1958. gadam un no 1961. līdz 1965. gadam.

1988. gada 27. maijā Kadārs atkāpās no ģenerālsekretāra amata. Miris 1989. gada 6. jūlijā Budapeštā.

## Atsauces
Krūžu līdzenums

**Krūžu līdzenums** () ir megalītiska arheoloģiska ainava, kas atrodas Laosas vidienē. Teritorijā atrodas tūkstošiem 1 līdz 3 metrus augstu dažādu diametru akmens krūžu, kas koncentrējušās līdz pat 400 krūžu lielās grupās. Pieminekļu izveide tiek datēta ar laiku no 1240. līdz 660. gadam pirms mūsu ēras. Eksistē dažādas versijas, kā šie objekti tika izmantoti. 2018. gadā purvs tika iekļauts UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā kā objekts "Sjenkhoānas megalītisko krūžu vietas — Krūžu līdzenums". Tūristiem ir pieejama tikai daļa no objektiem, jo daļa teritorijas vēl aizvien nav atmīnēta kopš ASV bombardēšanām 20. gadsimta sešdesmito gadu beigās.


The Plain of Jars at Dawn.jpg
20171115 Plain of Jars Laos 2654 DxO.jpg
PlainOfJarsView.JPG
PoJ-site_1-3.JPG


## Ārējās saites
Tabarišķu katoļu baznīca

{
  "type": "ExternalData",
  "service": "geoshape",
  "ids": "Q12674480"
}

**Tabarišķu Sv. erceņģeļa Nikolaja baznīca** () ir 18. gadsimtā celta baroka stila koka Romas katoļu dievnams, kas atrodas Lietuvas dienvidaustrumos, Šaļčininku rajona pašvaldības Tabarišķu ciemā, 1 kilometru no Baltkrievijas robežas. Baznīcas komplekss ir reģiona nozīmes Lietuvas kultūras piemineklis (unikālais kods — 41106). Dievkalpojumi notiek poliski.

Pirmā baznīca esot celta 16. gadsimtā. 16. gadsimtā vairums apkaimes iedzīvotāju bija tatāri. 1770. gadā vietējais muižnieks Skarbeks-Važinskis uzcēla pašreizējo baznīcu, kā arī tika izveidots karmelītu klosteris. 1832. gadā Krievijas varas iestādes klosteri slēdza un baznīca kļuva par draudzes baznīcu. 19. gadsimta otrajā pusē baznīcā tika veikts remonts. Baznīcas altārgleznu radījusi vietējā poļu māklsiniece Anna Krepštula (*Ana Krepštul/Anna Krepsztul*, 1932—2007).


Tabariškės,_bažnyčia.JPG
Tabariskiu_varpinė.jpg
Tabariskiu_bazhnycios_vidus.jpg


## Ārējās saites

* Ieraksts Lietuvas kultūras vērtību reģistrā
Hameds bin Īsa el Halīfa

**Hameds bin Īsa bin Selmāns el Halīfa** ( dzimis ) ir Bahreinas valsts vadītājs no 1999. gada marta — no 1999. līdz 2002. gadam kā emīrs, bet no 2002. gada kā karalis. Viņš ir no el Halīfu dinastijas, kas valda Bahreinā no 1783. gada.

Viens no nozīmīgākajiem Hameda bin Īsas pārbaudījumiem bija pret valdību vērstie masu protesti, kas bija daļa no Arābu pavasara. Viņa valdība ir arī saņēmusi kā vietējo, tā starptautisko kritiku par cilvēktiesību pārkāpumiem un politisko represiju.

## Ārējās saites
Zelta elka lieta

*
*'"Zelta elka lieta"*' () ir 2022. gada [[Piedzīvojumu spēle|piedzīvojumu]] un mīklu [[videospēle]], ko izstrādājusi *Color Grey Games* un publicējusi *Playstack* operētājsistēmai *MacOS* un *Windows*. Spēle attēlo stāstījumu, kas aptver 40 gadus [[18. gadsimts|18. gadsimtā]], kurā spēlētāji vāc norādes, lai apkopotu jēdzienus, varoņus un pierādījumus, lai nodrošinātu stāsta kontekstu. Spēli izstrādājuši Latvijas neatkarīgie izstrādātāji [[Ernests Kļaviņš|Ernests]] un Andrejs Kļaviņi, kuru mērķis bija izveidot 90. gadu stila spēli.

== Spēles saturs ==
"Zelta elka lieta" stāsta par Zelta elku, relikviju ar pārdabiskām spējām, kas laika gaitā caur Klodsleju ģimenes rokām ceļo uz noziedzīgo pazemi, ezotēriskajām slepenajām biedrībām un politisko un aristokrātu šķiru. Spēle ir sadalīta četrās nodaļās, kas aptver piecdesmit gadus.

== Spēles attīstīšana ==
Spēli izstrādājuši Latvijas neatkarīgie izstrādātāji Ernests un Andrejs Kļaviņš, kuriem bija desmit gadu iepriekšēja pieredze spēļu industrijā. Brāļi 2021. gadā nodibināja studiju *Color Grey Games* ar mērķi izveidot savām spēlēm prototipus, lai noskaidrotu, vai viņu nosaukumi varētu būt komerciāli veiksmīgi. "Zelta elka lieta" tika izstrādāts kā pirmais studijas komerciālais uzņēmums, un 2021. gada beigās to publicēja izdevējs *Playstack''

## Atsauces

## Ārējas saites

*
Edgars Jundzis

**Edgars Jundzis** (dzimis , miris ) bija latviešu luterāņu mācītājs un teologs. Ilgadīgs Jaunpiebalgas draudzes mācītājs PSRS okupācijas gados.

No 1925. lidz 1929. gadam studēja Latvijas Universitātē. Pēc tam kalpoja dažādās draudzēs, tai skaitā Valgā, Igaunijā. No 1951. līdz 1956. gadam — izsūtījumā Vorkutā. Pēc atgriešanās līdz mūža galam kalpoja Jaunpiebalgas draudzē, citās draudzēs apkalpojot igauņu draudzes locekļus. Politiķa un politologa Tālava Judža tēvs.

## Ārējās saites
* "Mācītājs Edgars Jundzis", Latvijas Luterānis, 2021. gads
Naujasis Dauģēlišķu katoļu baznīca

{
  "type": "ExternalData",
  "service": "geoshape",
  "ids": "Q16465488"
}

**Naujasis Dauģēlišķu Sv. Joahima un Sv. Annas baznīca** () ir 19. gadsimta otrajā pusē celts koka  Romas katoļu dievnams, kas atrodas Lietuvas ziemeļaustrumos, Ignalinas rajona pašvaldības Naujasis Dauģēlišķu ciemā.

Baznīca uzcelta 1889. gadā, jo 1886. gadā nodega vecā baznīca, kas atradās Senasis Dauģēlišķu ciemā 3 kilometrus uz dienvidiem no Naujasis Dauģēlišķiem.


Naujasis_Daugėliškis._Bažnyčia.JPG
N.Daugeliskis_Church.jpg


## Ārējās saites
Solsberi katedrāle

{
  "type": "ExternalData",
  "service": "geoshape",
  "ids": "Q390150"
}


**Solsberi katedrāle** () jeb **Sv. Jaunavas Marijas katedrāles baznīca** () ir anglikāņu katedrāle, kas atrodas Anglijas ziemeļos, Viltšīras grāfistes Solsberi pilsētā. 705. gadā dibinātās Solsberi diecēzes galvenā baznīca.

Katedrāles smaile, kas uzcelta 1320. gadā, kopš 1561. gada ir augstākā baznīcas smaile Lielbritānijā. Katedrālei ir pēc platības lielākā krusteja Anglijā. Šeit atrodas pulkstenis, kas ir viens no vecākajiem pasaules pulksteņiem, kas darbojas. Solberi katedrālei pieder viena no četrām saglabātajām *[[Magna Carta]]* kopijām.


Salisbury_Cathedral,_medieval_clock.JPG
Salisbury_Cathedral_Nave,_Wiltshire,_UK_-_Diliff.jpg
Salisbury_Cathedral_Choir,_Wiltshire,_UK_-_Diliff.jpg
Salisbury_Cathedral,_medieval_clock.JPG|Katedrāles pulksteņa mehānisms


## Ārējās saites
*
Dūkstu vanagnadziņš

**Dūkstu vanagnadziņš** (*Lotus uliginosus*, sinonīms *Lotus pedunculatus*) ir augu suga vanagnadziņu ģintī. Tā ir sastopama Eiropā, tostarp reti Latvijā, kas ir uz ziemeļiem-ziemeļaustrumiem no sugas vienlaidu izplatības areāla. Valsts teritorijā mazskaitlīgas grupas aug mēreni mitrās pļavās un atmatās.

## Atsauces
Nuri Bilge Džejlans

**Nuri Bilge Džejlans** (; dzimis ) ir turku kinorežisors, scenārists, fotogrāfs un aktieris. Viens no zināmākajiem turku kinorežisoriem.

Džejlana filma "Ziemas miegs" (*Kış Uykusu*) 2014. gadā saņēma Zelta palmas zaru Kannu kinofestivālā. Savukārt viņa filma "Reiz Anatolijā" 2011. gadā saņēma Kannu kinofestivāla otru augstāko apbalvojumu — *[[Grand Prix (Kannu kinofestivāls)|Grand Prix]]* balvu. Sešas Džejlana filmas bijušas Turcijas kandidatūras Amerikas Kinoakadēmijas balvai kategorijā "Labākā starptautiskā spēlfilma".

## Filmogrāfija

### Pilnmetrāžas filmas

## Ārējās saites
Ar ieročiem rokās

**"Ar ieročiem rokās"** () ir 2019. gada Jaunzēlandes, Apvienotās Karalistes un Vācijas kopražojuma asa sižeta kinokomēdija, kuras režisors un scenārija autors ir Džeisons Lei Houdens. Filmā galvenās lomas atveido Denjels Redklifs un Samara Vīvinga.

Filma stāsta par jaunu vīrieti, kuram ir jāizglābj sava bijusī draudzene no nolaupītājiem.

Filmas "Ar ieročiem rokās" pirmizrāde notika  Toronto Starptautiskajā kinofestivālā. COVID-19 pandēmijas dēļ filma jau trīs nedēļas pēc iznākšanas kinoteātros kļuva pieejama straumēšanā. Filma saņēma atšķirīgus kritiķu vērtējumus un tīmekļa vietnē *[[Rotten Tomatoes]]* tai ir 52% vērtējums.

## Atsauces

## Ārējās saites
Apriķu luterāņu baznīca

**Apriķu evaņģēliski luteriskā baznīca** ir  baznīca, kas atrodas Dienvidkurzemes novada Lažas pagasta Apriķos. Valsts nozīmes kultūras piemineklis. Atsevišķi kultūras pieminekļi ir arī baznīcas altāris, kancele, kungu loža, ērģeļu luktas un grieztu gleznojumi. Izceļas Latvijas baznīcu vidū ar savu krāšņo interjeru ar baroka un rokoko iezīmēm.

Celta kā Apriķu muižas īpašnieku Ostenzakenu privātbaznīca, pašreizējo veidolu tā ieguva Kristofa Frīdriha fon der Ostenzakena pārbūvē pēc 1710. gada. 18. gadsimta vidū baznīca ieguva savu krāšņo interjeru zili baltos un zeltītos toņos. 18. gadsimta četrdesmitajos gados tika radīti griestu gleznojumi, par kuru autoru tiek uzskatīts J.V.F. Rode. Ērģeles baznīcai 1856. gadā dāvināja muižas īpašnieks Voldemārs fon Štrombergs. 1924. gadā ērģeļmeistars Jēkabs Jauģietis instrumentu pārbūvēja un paplašināja.

## Ārējās saites
Evalds fon der Ostenzakens

**Evalds fon der Ostenzakens** (; dzimis pirms 1682. gada, miris ) bija Kurzemes hercogistes kanclers, Piltenes landrāts. Ap 1682. gadu studēja Kēnigsbergas Universitātē. Evalda māsa Anna Sibilla apprecējās ar Dundagas pils īpašnieku Dītrihu Maidelu, vēlāk šādi nodrošinot pils nonākšanu Ostenzakenu dzimtas īpašumā.

## Ārējās saites
* BBLd — Baltisches Biografisches Lexikon digital
Vatpū

{
  "type": "ExternalData",
  "service": "geoshape",
  "ids": "Q579860"
}


**Vatpū** () ir khmeru hinduistu tempļu kompleksa drupas, kas atrodas Laosas dienvidos, 6 kilometrus no Mekongas. 2001. gadā komplekss tika iekļauts UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā kā objekts "Vatpū un saistītās senās apmetnes Čampasakas kultūrainavā".

Pirmā svētnīca tika izveidota aizvēsturiskos laikos ap svētavotu. Esošā kultūrainava tika attīstīta no 5. līdz 15. gadsimtam Khmeru impērijas ietvaros. Ap ceļu, kas savieno Pūkao kalnu virsotni ar Mekongu, tika izveidoti tempļi, svētnīcas un ūdenskrātuves.


Champasak,_Laos,_Wat_Poo_03.jpg
Ruined_northern_palace_in_the_Khmer_Hindu_temple_complex_of_Wat_Phou_at_sunset,_Champasak,_Laos.jpg
Clothed_statues_of_the_Buddha_in_the_ruined_Khmer_Hindu_temple_of_Wat_Phou,_Champasak,_Laos.jpg
Pediment_showing_Krishna_killing_Kamsa,_south_side_of_sanctuary_at_Wat_Phou,_Laos.jpg
Watphouplan01.png


## Ārējās saites
Balvu lidlauks

**Balvu lidlauks** jeb **Naudaskalna lidlauks** ir nesertificēts un pamests lidlauks, kas atrodas Balvu pagastā, Balvu novadā. Lidlauks ir savienots ar autoceļu P47 un tam ir 500 metru garš un 30 metru plats asfaltēts skrejceļš. Pašlaik lidlauks tiek izmantots kā sacīkšu trase, un tā vēsture saistās ar agrāko lauksaimniecības lidlauku. Lidlauku nevar izmantot aviācijai, jo skrejceļa galā atrodas mežs, kas lidojumus padara bīstamus. Lidlauka ēkā ierīkota kokapstrādes ražotne.

## Vēsture
Lidlauku uzcēla Padomju Savienība laika posmā no 1944. līdz 1960. gadam, lidlauks tika uzbūvēts un izmantots kā PSRS karaspēku militārais lidlauks, to vēlāk laika posmā 1975. līdz 1985. gadam izmantoja valsts pārvaldītā *[[Aeroflot]]* lauksaimniecības darbībām. Tas sastāvēja no neliela skrejceļa, viena manevrēšanas ceļa un vidēja izmēra platformu uz dienvidrietumiem no skrejceļa. Mūsdienās lidlauks tiek izmantots kā auto sacīkšu trase.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Lidlauks foursquare kartē

* Forgotten airfields lapa

* Lidlauks wikimapia kartē
Reiz Anatolijā

**"Reiz Anatolijā"** () ir 2011. gada Turcijas un Bosnijas un Hercegovinas kopražojuma drāmas filma, kuras režisors ir Nuri Bilge Džejlans. Filmā galvenās lomas atveido Muhamets Uzuners, Jilmazs Erdogans un Taners Birsels.

Filma stāsta par cilvēku grupu, kuri Anatolijas stepēs meklē apraktu cilvēka līķi.

Filmas "Reiz Anatolijā" pirmizrāde notika  Kannu kinofestivālā. Filma saņēma festivāla otru augstāko apbalvojumu, *[[Grand Prix (Kannu kinofestivāls)|Grand Prix]]* balvu, dalot to ar brāļu Dardēnu filmu *[[Le gamin au vélo]]*. Filma guva plašu atzinību un vairāku kritiķu vērtējumā to atzina par vienu no gada labākajām filmām. "Reiz Anatolijā" tika izvēlēta kā Turcijas kandidatūra par labāko filmu svešvalodā 84. Kinoakadēmijas balvai, tomēr tā neiekļuva ārzemju filmu īsajā sarakstā. 2016. gada BBC 100 labāko 21. gadsimta filmu sarakstā "Reiz Anatolijā" ierindojās 54. vietā. Tīmekļa vietnē *[[Rotten Tomatoes]]* filmai ir 92% vērtējums.

## Atsauces

## Ārējās saites
Lesteras katedrāle

{
  "type": "ExternalData",
  "service": "geoshape",
  "ids": "Q1137832"
}


**Lesteras katedrāle** () jeb **Lesteras Sv. Mārtiņa katedrāles baznīca** () ir no 1086. un 1867. gadam celta anglikāņu katedrāle, kas atrodas Anglijas centrālajā daļā, Lesteršīras Lesteras pilsētā. 1926. gadā dibinātās Lesteras diecēzes galvenā baznīca.

Līdz Lesteras diecēzas izveidošanai baznīca kalpoja kā kolēģijas baznīca. Kopš 2015. gada katedrālē apglabāts Anglijas karalis Ričards III.


Leicester_Cathedral_south_facade.jpg
Leicester_Cathedral_Vaughan_Porch.jpg
Leicester_Cathedral_Nave,_Leicestershire,_UK_-_Diliff.jpg


## Ārējās saites
*
Lažas pilskalns

**Lažas pilskalns** atrodas Kurzemē, Dienvidkurzemes novada Lažas pagastā uz austrumiem no Štakeldangas, Lažas labajā krastā. Reģiona nozīmes kultūras piemineklis.

Pilskalns ir apmēram 20 metrus augsts paugurs purvainu pļavu vidū. Ieapaļā plakuma lielākais izmērs — 100 metri. Datējums — vēlais dzelzs laikmets. Pilskalnā ierīkota kapsēta. Pēc dažu vēsturnieku domām te atradusies Vecākajā atskaņu hronikā minētā Lažas (*Lasen*) pils, ko 1263. gadā nopostīja krustneši.

## Ārējās saites

* Lažas pilskalns portālā https://www.latvijas-pilskalni.lv/
Ziemeļmindanao

**Ziemeļmindanao** (, , ), arī **X reģions** (*Region X*), ir viens no Filipīnu reģioniem valsts dienvidos. Aizņem Mindanao salas ziemeļdaļas centru un iekļauj 5 provinces un 2 neatkarīgās pilsētas. Reģiona centrs un lielākā pilsēta ir Kagajana de Oro. Lielākā daļa iedzīvotāju ir sebuāņi, pēc konfesionālās piederības — katoļi.

## Vēsture
Reģions izveidots 1972. gadā. 2001. gadā tam no XII reģiona pievienota Ziemeļlanao province.

## Ģeogrāfija
Aizņem Mindanao salas ziemeļu piekrastes centrālo daļu pie Boholas jūras. Austrumos robežojas ar Karagu, dienvidaustrumos — ar Davao reģionu, dienvidos — ar Soksksarhenu un Bangsamoro autonomo reģionu, bet rietumos — ar Zamboangas Pussalu. Augstākā virsotne ir Dulangdulangs  vjl Kitanglada grēdā.

## Administratīvais iedalījums
thumb|350px|left|upright=0.95|Ziemeļmindanao reģiona administratīvais iedalījums
 

**Piezīmes**

## Atsauces

## Ārējās saites
Baltais amoliņš

**Baltais amoliņš** (*Melilotus albus*) ir augu suga amoliņu ģintī. Tā ir plaši izplatīta  Eirāzijā, taču mūsdienās ir sastopama visā pasaulē. Latvijā — bieži visā teritorijā, kur atsevišķi eksemplāri un dažāda lieluma grupas aug sausās nezālienēs un uzbērumos, karjeros, ceļu un dzelzceļu malās.

## Atsauces
Pātātluāns

{
  "type": "ExternalData",
  "service": "geoshape",
  "ids": "Q1059720"
}

**Pātātluāns** () ir apzeltīta budistu stūpa apmēram četrus kilometrus uz ziemeļaustrumiem no Laosas galvaspilsētas Vjenčanas centra, viens no Laosas simboliem. Stūpa izveidota 3 gadsimtā, gadsimtu laikā vairākkārt pārbūvēta. Pēdējoreiz tas noticis 20. gadsimta trīsdesmitajos gados. Stūpa attēlota Laosas ģerbonī.

## Ārējās saites