open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Danu Spataru

**Danu Spataru** (; dzimis ) ir moldāvu futbolists, spēlē uzbrucēja pozīcijā, Moldovas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2025. gada Spataru pārstāv Moldovas Superlīgas komandu *[[FC Petrocub Hîncești|Petrocub Hîncești]]*.

## Biogrāfija
### Klubu karjera
Spataru savā futbolista karjerā spēlējis Moldovā, Rumānijā, Krievijā un Latvijā.

Savu karjeru viņš uzsāka Moldovas klubā "Zimbru", kurā aizvadīja divas sezonas, gūstot četrus vārtus 61 līgas spēlē. Tad pārcēlās uz Rumāniju, kur spēlēja komandā *[[Astra Giurgiu]]*, kurā aizvadīja vienu sezonu. Pēc tam atkal atgriezās Moldovas klubā "Zimbru", kurā aizvadīja vienu sezonu, 36 līgas spēlēs gūstot 4 vārtus.

2016. gadā pievienojās Bukarestes "Dinamo" komandai, aizvadot tajā divas spēles. 2017. gadā pārcēlās uz citu Rumānijas komandu Jaši "Politehnica", kurā aizvadīja 12 spēles, negūstot vārtus. Tad divas sezonas pavadīja Krievijā, *[[FK Nizhny Novgorod]]* komandā.

2019. gadā Spataru pievienojās FK Liepāja komandai.

### Karjera nacionālajā izlasē
Moldovas izlasē kopš 2014. gada Spataru aizvadījis 8 spēles, kurās nav izcēlies ar vārtu guvumiem. Pirms nacionālās izlases spēlējis arī jauniešu izlasēs. Moldovas U-17 izlasē aizvadījis 5 spēles, kurās guvis 1 vārtus. Trīs spēles aizvadījis arī Moldovas U-19 izlasē, negūstot vārtus, kā arī aizvadījis 13 mačus Moldovas U-21 izlasē, gūstot 2 vārtus.

## Sasniegumi
**Zimbru Chișinău**

* Moldovas kauss: 2013—14
* Moldovas Superkauss: 2014

**Dinamo București**

* Rumānijas Līgas kauss: 2016—17

## Privātā dzīve
Spataru ir Moldovas un Rumānijas dubultpilsonība.

## Ārējās saites
* SOCCERWAY profils
* ''Transfermarkt'' profils
* Globalsportsarchive
* romaniansoccer.ro profils
* national-football-teams.com
Šenona

**Šenona** (, ) ir Īrijas garākā upe. Tās garums ir 360,5 kilometri, kaut arī precīzs garums avotos atšķiras, jo lejtecē upe pārvēršas par estuāru, tās garums precīzi nav nosakāms.

Šenona sāk savu tecējumu Kailka kalnos Īrijas ziemeļos. Tek dienvidu virzienā, caurtekot vairākiem ezeriem, tostarp Elena ezeram, Rī ezeram un Derga ezeram. Lielākās pietekas — Saka un Brosna. Ar kanāliem savienota ar Erni un Dublinu. Ietek Šenonas estuārā pie Limerikas. Šenonas estuārā paisuma līmenis sasniedz 5,44 metrus. Upes krastos atrodas (no augšteces) — Kerrika pie Šenonas, Reinsboro-Balliliga, Atlona, Banahera, Limerika.

## Ārējās saites

*
Žans Marī Gijo

**Žans Marī Gijo** (; 1854. gada 28. oktobris — 1888. gada 31. marts) bija franču filozofs un dzejnieks.

Gajānu iedvesmoja Epikūra, Epikteta, Platona, Imanuela Kanta, Herberta Spensera un Alfreda Fuljē filozofijas darbi, kā arī Pjēra Korneija, Viktora Igo un Alfreda de Misē dzeja un literatūra.

## Biogrāfija
Filozofa Alfreda Fuljē adoptētais dēls. Māte — rakstniece Augustīne Fuljē, kas publicējās ar pseidonīmu G. Bruno. 19 gados saņēma goda prēmiju no Morālo un politisko zinātņu akadēmijas par utilitārisku uzskatu pētījumiem ētikas vēsturē, un kļuva par filozofijas pasniedzēju Kondorses licejā. Dzīves pēdējos gados slimības dēļ gandrīz nespēja strādāt, jo slimība sagādāja lielas ciešanas. Nomira no tuberkulozes 33 gadu vecumā.

## Ārējās saites
Norodoms Seihamonī

**Norodoms Seihamonī** (, dzimis ) ir Kambodžas karalis. Norodoms Seihamonī par karali kļuva , nedēļu pēc viņa tēva Norodoma Seihanūka atkāpšanās no troņa. Viņš ir vecākais no iepriekšējā karaļa bērniem. Seihamonī bija Kambodžas vēstnieks UNESCO. Pirms kļūšanas par karali Seihamonī izglītību ieguva Čehoslovākijā un bija klasisko deju un baleta pasniedzējs un horeogrāfs.

## Ārējās saites
Norodoms

**Norodoms** var būt:

* Norodoms Seihamonī — Kambodžas karalis no 2004. gada;
* Norodoms Seihanūks — Kambodžas karalis no 1941. līdz 1955. gadam un no 1993. līdz 2004. gadam.
Svētās Mājas bazilika

**Svētās Mājas bazilika** () ir 16. gadsimta katoļu bazilika Itālijas pilsētā Loreto. Ievērojams Jaunavas Marijas pielūgsmes centrs. Daļa katoļu ticīgo uzskata, ka bazilikas kompleksā ietilpst Jaunavas Marijas māja, kuru eņģeļi atnesuši no Nācaretes, caur Rijeku un Rekanati, uz Loreto.

Bazilika kā svētceļojumu objekts pazīstama vismaz no 14. gadsimta. Baznīcu gadsimtu gaitā veidojuši daudzi izcili arhitekti, tēlnieki un mākslinieki. To vidū — Džuliāno de Majano, Džuliano de Sangallo, Donato Bramante, Luidži Vanvitelli, Domenikino, Gvido Reni, Meloco da Forli, Luka Sinjorelli, Andrea Sansovino, Barlomeo Bandinelli un citi. Baznīcā atrodas arī no Libānas ciedra veidotā Loreto Melnā Madonna. Tā ir Romas pāvesta Pija XI kanoniski kronēta 1920. gadā, jo iepriekšējā bija gājusi bojā ugunsgrēkā.

## Galerija

Basilica_di_Loreto_01.jpg|Loreto bazilika
Basilica di Loreto 03.jpg|Bazilikas kupols
Loreto_Fresko.jpg|Meloco da Forli freskas
Santuario_della_Santa_Casa_in_Loreto_-_Casa_Santa.jpg|Marmora celtne ap Svēto Māju
Our_Lady_of_Loreto.jpg|Loreto Dievmātes statuja


## Ārējās saites

*
Šajo

**Šajo** () jeb **Slana** () ir Tisas labā krasta pieteka Slovākijā un Ungārijā.

Izteka no Stolicas kalniem Slovākijā. Tek dienvidu-dienvidaustrumu virzienā. Augštecē 110 kilometrus tek pa Slovākijas teritoriju, pēc tam Ungārijā. Lielākās pietekas - Bodva un Hornāda. Ietek Tisā pie Tisaūjvārošas. Lielākās pilsētas upes krastos - Rožņava, Tornaļa, Putnoka, Šajosentpētera, Kazincbarcika, Miškolca. 1241. gada 11. aprīlī pie upes notika Kauja pie Šajo upes, kurā mongoļu karspēks sakāva ungāru spēkus.

## Ārējās saites
Žemaitijas nacionālais parks

**Žemaitijas nacionālais parks** () ir 1991. gadā izveidots nacionālais parks Lietuvas ziemeļrietumos, Žemaitijas novadā. Parka direkcija atrodas Plateļu miestā. Daļu no parka aizņem Plateļu ezers. Žemaiču Kalvārija ir katoļu svētceļojumu vieta.

## Galerija

Berzoro ezeras.Zem.2007-07-23.jpg|Beržora ezers
Mikytu kaimo gamtovaizdis.2007-06-15.jpg|Mikitu ciems
Žemaičių_Kalvarija_Church_2,_Lithuania_-_Diliff.jpg|Žemaiču Kalvārijas bazilika
Plateliai1.2007-06-15.jpg|Plateļu miests
Plokstines.jpg|Pamesta Padomju armijas kodolbāze


## Ārējās saites

*
Vilhelms Šreiners

**Vilhelms Šreiners** (1864—1936) bija vācbaltiešu ķīmiķis un diplomāts. Latvijas brīvības cīņu laikā bija pirmais Latvijas pārstāvis Berlīnē un Prāgā (1919—1920).

## Dzīvesgājums
Dzimis 1864. gada 25. decembrī.
Studēja Rīgas Politehniskās augstskolas Ķīmijas nodaļā, 1890. gadā iegūstot ķīmijas inženiera grādu. Līdz Pirmajam pasaules karam strādāja vairākos rūpniecības uzņēmumos, bija fabrikas direktors.
Pēc Latvijas valsts pasludināšanas 1918. gada 18. novembrī Latvijas Pagaidu valdība īpašu uzmanību pievērsa attiecību noregulēšanai ar Vāciju, kurai piederēja faktiskā vara Latvijas teritorijā. 25. novembrī K. Ulmanis saņēma no Vācijas ģenerālpilnvarotā Augusta Vinniga paziņojumu: “Pagodinos prezidenta kungam paziņot, ka vācu valdība ir ar mieru provizoriski atzīt Latvijas tautas padomi par patstāvīgu varu un pagaidu valdību par tās izpildu komisiju (*Vollzugausschuss*) līdz tam laikam, kamēr miera konference izšķirsies par Latvijas nākotni saskaņā ar tautu pašnoteikšanās tiesībām.”

Pēc 1919. gada Aprīļa puča 12. maijā noturētajā Tautas padomes sēdē Šreiners bija tas, kas domubiedru vārdā prasīja, lai atgriežas darbā Tautas padomes ieceltā Ulmaņa valdība.
Latvijas pagaidu valdība viņu sūtīja uz Berlīni kā Latvijas pirmo pārstāvi; tam sekoja viņa iecelšana tādā pat amatā Prāgā. 1919. gada vasarā Šreiners ieradās Berlīnē un enerģiski un sekmīgi aizstāvēja Latvijas intereses, turēdamies pie pārliecības, ka Latvijas valsts ir arī vācbaltiešu tēvija, kura jāaizstāv ar visiem līdzekļiem pret katru ienaidnieku.

Viņš iekārtoja Latvijas pārstāvniecību un 1919. gada 18. novembrī sarīkoja pirmās Latvijas valsts dibināšanas svinības Berlīnē.
Pēc tam, kad pēc Latvijas brīvības cīņu beigām Latvijas valdība 1920. gada 15. jūlijā parakstīja līgumu par diplomātisko sakaru atjaunošanu starp Latviju un Vāciju, 1920. gada 22. oktobrī par Latvijas diplomātisko priekšstāvi Vācijā apstiprināja Dr. Oskaru Voitu, bet 1921. gada 18. aprīlī viņu iecēla par ārkārtējo sūtni un pilnvaroto ministru ar rezidenci Berlīnē.
Pēc atvaļināšanās no diplomātiskā dienesta Šreiners atgriezās Rīgā. Viņa vienīgā meita apprecējās ar Aviācijas skolas novērotāju nodaļas priekšnieku pulkvedi-leitnantu Frīdrihu Zute-Zuti (1886—1959).
Mūža nogalē Vilhelms Šreiners dzīvoja gluži privāti, ieņemdams Latvijas bankas pārstāvja vietu Slokas celulozes fabrikā. Viņa dzīves vieta bija Bažciems pie Slokas, kur viņš ar savu kundzi mita pie savas precētās meitas.

1933. gadā Šreiners kopā ar Oto Nonācu publicēja memuārus «Pēc 18. novembra», kuros viņš vēstīja par savām diplomāta gaitām Berlīnē.

Miris 1936. gada 15. jūnijā.

## Apbalvojumi
* Triju Zvaigžņu ordenis, III šķira.

## Darbi
* Pēc 18. novembra. Tautas Padomes locekļu memuāri. Valters un Rapa, 1933. — 199 lpp. (kopā ar Oto Nonācu)

## Atsauces
Kišiņevas "Zimbru"

**Kišiņevas "Zimbru"** ir Moldovas futbola klubs no Kišiņevas, kurš spēlē Moldovas Superlīgā, kas ir valsts augstākā līga. Klubs dibināts 1947. gadā.

No 1992. līdz 1996. gadam komanda kļuva par valsts čempioniem, bet 1997. gadā ieņēma otro vietu aiz saviem sīvākajiem konkurentiem FC Tiraspol.

Komanda ir izcīnījusi Moldovas kausu 6 reizes, ieskaitot vienu Moldovas Superkausu.

*Dzelteni-zaļie* savas mājas spēles spēlē "Zimbru" stadionā, kura ietilpība ir 10 400 sēdvietas.

Kopš komandas izveidošanas spēlētāju formas vienmēr ir bijušas zaļā un dzeltenā krāsā. Kluba pastāvēšanas vēsturē tam ir bijuši dažādi logo, kuros vienmēr ir bijusi zaļā un dzeltenā krāsa.

## Sezonas

## Dalība eirokausos
;UEFA Čempionu Līga

;UEFA Kausu ieguvēju kauss

;UEFA Eiropas līga

## Stadions

**"Zimbru" stadions** ir stadions Moldovā, Kišiņevā, kurš atklāts 2006. gada maijā, ar 10,400 sēdvietām. Tas atbilst UEFA un FIFA prasībām, kurā tiek aizvadītas vietējā čempionāta spēles un nacionālās izlases spēles. Tā ir arī mājvieta futbola klubam Kišiņevas "Zimbru".

Stadionā ir 250 VIP sēdvietas un 44 vietas žurnālistiem.

### Celtniecība
Stadiona celtniecība ilga 27 mēnešus un izmaksāja 11 miljonus ASV dolāru.

### Galerija

Image:2010_Zimbru_Dacia.jpg|2010. gada pavasaris. Moldovas Nacionālā divīzija. Kišiņevas dērbijs. Dacia-Zimbru.
Image:FC Zimbru Stadium Chisinau Moldova.JPG


## Atsauces

## Ārējās saites
* Oficiālā mājaslapa 
* ''soccerway.com profils''
Sadguru

[right|thumb|250x250px| Sadguru vada "iekšējās inženierzinātnes" klases [ Bombejas birža |BSE Mumbajā]]
**Džagī Vāsudevs** (*[[Hindu valoda|hindu]]:* जग्गी वासुदेव) (dzimis 1957. gada 5. septembrī), bieži dēvē vienkārši par **Sadguru** (*[[Angļu valoda|angļu]]:* Sadhguru), ir indiešu jogs, mistiķis un autors. Viņš nodibināja Išas fondu, bezpeļņas organizāciju, kas māca jogas programmas ASV, Anglijā, Libānā, Singapūrā un Austrālijā, ieskaitot Indiju, un ir iesaistītsa sociālajās iniciatīvās, izglītībā un vides iniciatīvās. Viņa grāmatas ir parādījušās “The New York Times” labāko bestselleru sarakstā vairākās kategorijās, piemēram, “Veselība”, “Reliģija, garīgums un ticība” un “Padomi, iespējas un dažādi”. Džagī Vāsudevs ir sniedzis runas tādās vietās, kā ANO galvenajā mītnē, Pasaules Ekonomikas forumā, kā arī izglītības iestādēs un tehnoloģiju uzņēmumos. Indijas valdība 2017. gadā piešķīra Padma Vibhūšana civilo apbalvojumu, atzīstot viņa ieguldījumu garīgajā jomā.

## Agrīnā dzīve
Džagī Vāsudevs dzimis 1957. gada 5. septembrī Maisūru pilsētā Karnātakas štatā. Viņa tēvs bija ārsts. Puikam Džagī ļoti patika daba. Bieži vien viņš mēdza pazust uz dažām dienām mežā, kur viņš sēdēja, priecājās par vējiem un spontāni devās dziļā meditācijā. Kad viņš atgriezās mājās, soma bija pilna ar čūskām, kuras viņš bija izpratis, lai tās noķertu. 11 gadu vecumā Džagī Vāsudevs sāka praktizēt jogu. Viņa jogas skolotājs, no 12 gadiem, bija Šrī Raghavendra Rao, populārā vārdā Malladihalli Svami. Bakalaura grādu angļu valodā viņš ieguva Maisūru Universitātē.
Ilmārs Verpakovskis

**Ilmārs Verpakovskis** (dzimis , miris ) bija Latvijas futbolists un treneris. Viņš ir tēvs vienam no visu laiku labākajiem latviešu futbolistiem Mārim Verpakovskim.

## Biogrāfija
Karjeras lielāko daļu pavadīja futbola klubā Liepājas "Zvejnieks", bija komandas līderis un ilggadējais kapteinis.

Vienu sezonu aizvadījis kā Rīgas "Daugavas" meistarkomandas spēlētājs (1989). Ilmārs Verpakovskis aizvadījis 3 spēles Latvijas futbola izlasē no 1991. līdz 1992. gadam, kurās vārtus nav guvis. Bijis arī FK Liepājas Metalurgs komandas treneris.

Kad Māris Verpakovskis tika uzaicināts spēlēt Kijivas "Dinamo", Ilmāram tika piedāvāts strādāt "Dinamo" jaunatnes futbola sistēmā. Sarunā ar "Kurzemes Vārdu" Ilmārs Verpakovskis teica, ka vislielāko iespaidu atstājusi "Dinamo" futbola saimniecība. Viņaprāt, gan pieaugušo, gan jaunatnes komandu treniņu bāzēs ir viss, līdz pat sīkumiem, kas nepieciešams treniņiem un atpūtai. 

Miris 2022. gada februārī 63 gadu vecumā.

## Atsauces

## Ārējās saites
*''Transfermarkt'' profils
*lff.lv profils
Hetlo pils

**Hetlo pils** () ir 17. gadsimtā uzcelta baroka pils, kas atrodas Nīderlandes pilsētas Apeldornas ziemeļrietumu pievārtē. Nīderlandes karaliskās dinastijas vasaras rezidence. Pils celta 17. gadsimtā Viljama III vajadzībām. Kopš 1962. gada pils ir Nīderlandes valsts īpašumā. Tajā iekārtoti vairāki muzeji.

## Attēlu galerija

8165 Paleis Het Loo Baroktuin achter zicht op huis diagonaal.jpg
Apeldoorn Paleis Het Loo 3.jpg
EngravingHetLoo.jpg
Paleis_Het_Loo_-_Mary_Stuart_bedroom_20120912-03.JPG
Het_loo_gardens.jpg


## Ārējās saites

*
Katrīna Lielā (miniseriāls)

**"Katrīna Lielā"** () ir Apvienotās Karalistes un ASV kopražojuma četru sēriju miniseriāls. Tā scenārija autors ir Naidžels Viljamss, bet režisors Filips Mārtins. Seriāls veidots pēc *[[Sky Atlantic]]* un *[[HBO|HBO Miniseries]]* pasūtījuma. Galvenajā, Katrīnas Lielās, lomā ir Helēna Mirena.

Vairums filmas ainu uzņemts Lietuvā. Taču liela daļas filmēšanas notikusi arī Rundāles pilī, Latvijā, kur filmētas epizodes troņa istabā, pils gaiteņos un balle, kā arī ainas, kas notiek ārpusē uz pils kāpnēm. Atsevišķas epizodes uzņemtas Sanktpēterbugā (Pēterhofā), Gatčinā un Carskoje Selo.

## Atsauces
Zauere

**Zauere** () jeb **Sīra** () ir Mozeles kreisā krasta pieteka Beļģijā, Luksemburgā un Vācijā.

Izteka no Beļģijas Libramona-Ševinjī komūnā. Tek austrumu virzienā sasniedzot Beļģijas — Luksemburgas robežu un 19 kilometrus ir Beļģijas — Luksemburgas robežupe. Pie Eša pie Sīras upē uzcelts dambis, kas rada lielāko Luksemburgas ūdenstilpi — Augšsīras ezeru. Pēdējos 50 kilometrus ir Luksemburgas un Vācijas robežupe. Lielākās pietekas — Alzete, Ūra, Vilca. Ietek Mozelē pie Vaserbilligas. Lielākās pilsētas upes krastos — Etelbrika, Dīkirha, Ehternaha, Vaserbilliha.

## Ārējās saites
Vladimirs Bukovskis (1942—2019)

**Vladimirs Bukovskis** (, dzimis , miris ) bija krievu rakstnieks un disidents, viens no PSRS disidentu kustības pamatlicējiem.

Kopumā viņš pavadīja 12 gadus ieslodzījumā PSRS cietumos un psihiatriskajās slimnīcās. 1976. gadā tika apmainīts pret Čīlē ieslodzīto Komunistiskās partijas ģenerālsekretāru Luisu Korvalanu. Pēc deportācijas no PSRS dzīvoja Kembridžā. Ieguva popularitāti, aprakstot represīvu psihiatriju Padomju Savienībā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Vladimirs Bukovskis

**Vladimirs Bukovskis** var būt:
* Vladimirs Bukovskis (1867—1937) — krievu izcelsmes Latvijas jurists;
* Vladimirs Bukovskis (1942—2019) — krievu rakstnieks un disidents.
1985. gada pasaules čempionāts cīņas sportā

**1985. gada [[Pasaules čempionāts cīņas sportā]]** abās cīņas sporta disciplīnās notika šķirti: sacensības grieķu-romiešu cīņā no 8. līdz 11. augustam Kolbotnā (Norvēģija), bet brīvajā cīņā no 10. līdz 13. oktobrim  Budapeštā (Ungārija).

## Medaļu sadalījums starp valstīm

## Medaļu ieguvēji

### Brīvā cīņa (vīrieši)

### Grieķu-romiešu cīņa

## Ārējās saites
* United World Wrestling Database
Nurijevs. Baltais krauklis

**"Nurijevs. Baltais krauklis"** () ir 2018. gada biogrāfiska drāma, kas balstīta uz Džūlijas Kavanahas grāmatu *Rudolf Nureyev: The Life*. Filmas režisors, kā arī viens no producentiem un galveno lomu atveidotājiem ir Reifs Fainss. Citas lomas atveido Oļegs Ivenko, Adele Egzarkopulosa, Aleksejs Morozovs, Rafaēls Personazs, Luiss Hofmans, Sergejs Polunins un Maksimilians Grogorjevs. Filmas pirmizrāde notika  Tellaridas filmu festivālā.

Filmas pamatā ir padomju baletdejotāja Rūdolfa Nurijeva dzīve, karjera un bēgšana no PSRS uz Rietumiem 1961. gadā.

## Atsauces

## Ārējās saites
The Invisible Woman

***The Invisible Woman*** ir 2013. gada biogrāfiskā drāmas filma, kas balstīta uz Klēras Tomalinas tāda paša nosaukuma grāmatu. Filmas režisors un galveno lomu atveidotājiem ir Reifs Fainss. Citas lomas atveido  Felisita Džonsa, Kristīna Skota Tomasa, Toms Holanders, Džoanna Skanlana un Džons Kavanahs. Filmas pirmizrāde notika  Tellaridas filmu festivālā. Filmas pamatā ir patiesi notikumi.

Savas karjeras augstumos angļu rakstnieks Čārlzs Dikenss satiek daudz jaunāko Nelliju Ternanu, kura līdz pat Dikensa nāvei kļūst par viņa slepeno mīļāko.

## Atsauces

## Ārējās saites
Tadmejreks

**Tadmejreks** () ir paugurs Maltā, Maltas salas dienvidrietumos, pie Dingli klintīm. Tā ir augstākā virsotne Maltā.

## Ārējās saites
Adams Enrike

**Adams Enrike** (, dzimis ) ir Kanādas hokejists, spēlē uzbrucēja pozīcijā. Pašlaik (2023) Enrike pārstāv NHL komandu Anahaimas "Ducks". Iepriekš Enrike ir spēlējis Ņūdžersijas "Devils" un AHL komandā Olbani "Devils".

Kanādas hokeja izlasē Enrike ir spēlējis 2019. gada Pasaules čempionātā.

## Ārējās saites
Arnolds Krūkliņš

**Arnolds Krūkliņš** (īstajā vārdā **Arefijs Krūkliņš**; dzimis  (pēc vecā stila — ), miris ) bija latviešu vieglatlēts, soļotājs, 1936. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieks, vairākkārtējs Latvijas meistars soļošanā.

## Dzīvesgājums
Pārstāvēja sporta klubus — LAS, „Daugava”. Startējis 1936. gada olimpiskajās spēlēs Berlīne 50 km soļošanā kopā ar Jāni Daliņu un Adalbertu Bubenko, bet diskvalificēts. Latvijas meistars 50 km soļošanā 1935. gadā. Okupētās Latvijas meistars 10 km soļošanā 1941. gadā, četrkārtējs Latvijas PSR čempions: 30 km (1945, 1948), 10 km (1948) un 5 km (1949). Četrkārtējs PSRS čempions soļošanā: 10 km (1945), 20 km (1945 un 1946) un 50 km (1948). Trīs reizes sasniedzis Latvijas rekordus soļošanā: 3000 m (12:35.0 — 1943), 5000 m (21:39,9 — 1942; 21:27,0 — 1945).

Arnolds Krūkliņš miris 1994.gada 31.janvārī Rīgā, apglabāts Meža kapos.

## Atsauces

## Ārējās saites
Anna Nele Āboliņa

**Anna Nele Āboliņa** (dzimusi  Rīgā, Latvijā) ir latviešu teātra, kino un seriālu aktrise.

2017. gadā absolvējusi Latvijas Kultūras akadēmijas aktierkursu. Studējusi Latvijas Universitātes Humanitāro zinātņu fakultātē Baltu filoloģijas maģistrantūrā teātra zinātni teātra zinātnieces Silvijas Radzobes kursā.

Tēlojusi lomas uz vairāku teātru skatuves. Par lomām izrādē "Zenta Mauriņa. Dokumentālie sapņi", Paula Daniela izrādē "Mārtins Īdens" (Valmieras Drāmas teātris), Helēna izrādē "Jūras vējš" (Mihaila Čehova Rīgas Krievu teātris) tika nominēta 2018./2019. gada teātra balvai „Spēlmaņu nakts” kategorijā „Gada debija vai jaunais skatuves mākslinieks”. Spēlmaņu nakts 2022/2023 ceremonijā atzīta par labāko otrā plāna aktrisi.

Āboliņa ir no ievērojamas Latvijas aktieru dzimtas. Viņas vectēvs ir Tālivaldis Āboliņš, vecāmāte — Vera Singajevska, tēva brālis — Gundars Āboliņš.

## Atsauce

## Ārējās saites
* Anna Nele Āboliņa  izrades.lv
Koimbras Universitāte

**Koimbras Universitāte** () ir senākā universitāte Portugālē. Tā dibināta 1290. gadā ar karaļa Diniša I dekrētu Lisabonā, bet kopš 1537. gada atrodas Koimbrā. Gadsimtiem tā bija vienīgā universitāte valstī. 2013. gadā universitāte tika iekļauta UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā.

Universitāte organizēta astoņās fakultātēs, kas aptver visdažādākās zinātnes nozares. Šeit var iegūt bakalaura (*licenciado*), maģistra (*mestre*) un doktora (*doutor*) grādus. Koimbras Universitātes vārdā nosaukta Koimbras grupa, kas apvieno 39 Eiropas universitātes.


Coimbra_December_2011-19a.jpg|Universitātes pagalms
Universitat_de_Coïmbra_-_Sala_d'actes.JPG|Eksaminācijas zāle
Altar_area,_chapel,_University_of_Coimbra.jpg|Universitātes kapela
Students_in_robes_(for_the_first_week_of_the_class_year).jpg|Studenti pie universitātes ieejas
Coimbra-Library1.jpg|Koimbras Universitātes bibliotēka


## Ārējās norādes

*
Latvijas Sargs

**"Latvijas Sargs"** bija sabiedriski politisks un literārs Latvijas dienas laikraksts, kas iznāca no 1919. gada 21. janvāra līdz 1934. gadam.
Laikrakstu "Latvijas Sargs" Latvijas brīvības cīņu laikā ar Latvijas pagaidu valdības atbalstu Liepājā sāka izdot Arturs Kroders. Vēlāk laikraksta redakcija atradās Rīgā.
Triglavs

**Triglavs** () ir Slovēnijas un Jūlija Alpu augstākā virsotne. Tas ir viens no Slovēnijas simboliem, attēlots Slovēnijas karogā un ģerbonī, kā arī uz Slovēnijas 50 centu monētas. Ap kalnu izveidots Triglava nacionālais parks. 

1895. gadā kalna virsotnē ierīkoja pretvētras patversmi jeb tā saukto Aļaža torni (*Aljažev stolp*). 19. gadsimta beigās uz Triglava atradās šļūdonis 40 hektāru platībā. 1946. gadā tā platība bija 15 hektāri, bet 2019. gadā tas faktiski bija izzudis. Ar kalnu saistās slovēņu leģenda par ģemzi ar zelta ragiem (*zlatorog*). Otrā pasaules kara laikā pretvācu slovēņu partizāni valkāja cepures "triglavkas", kas simbolizēja kalnu. Bijušais Slovēnijas prezidents Milans Kučans savulaik teicis, ka katram slovēnim vismaz vienreiz mūžā jāuzkāpj Triglavā.

## Ārējās saites
1986. gada pasaules čempionāts cīņas sportā

**1986. gada [[Pasaules čempionāts cīņas sportā]]** notika no 19. līdz 26. oktobrim Budapeštā (Ungārija).

## Medaļu sadalījums starp valstīm

## Medaļu ieguvēji

### Brīvā cīņa (vīrieši)

### Grieķu-romiešu cīņa

## Ārējās saites
* United World Wrestling Database
Mohovces atomelektrostacija

**Mohovces atomelektrostacija** () ir atomelektrostacija Slovākijā, uz dienvidrietumiem no Tlmačes. Nodrošina apmēram 20% no Slovākijai nepieciešamās elektroenerģijas.

Atomstacijas celtniecība sākta Čehoslovākijas laikos, 1983. gadā. Pirmie divi Krievijā ražotie VVER-440 tipa reaktori tika pieslēgti 1998. un 2000. gadā. Tiek veikti darbi vēl divu reaktoru darbības uzsākšanai.

## Attēlu galerija

Mochovce_2005-01-19_1.jpg
Mochovce_2005-01-17_1.jpg


## Ārējās saites

*
FC New Project

**FC New Project** ir Latvijas futbola klubs no Rīgas. 2019. gada sezonā kluba pieaugušo komanda piedalījās Latvijas futbola 1. līgas čempionātā.

"FC New Project" dibināts 2017. gadā.

Latvijas Futbola federācijas Disciplinārlietu komisija  pieņēma lēmumu izslēgt "FC New Project" no dalības 1. līgas čempionātā. Iemesls bija nelicencēta spēlētāja došanās laukumā, izmantojot cita spēlētāja identitāti, 19. oktobra spēlē pret FK Auda. Tomēr  LFF Apelāciju komisija atcēla Disciplinārlietu komisijas lēmumu par "FC New Project" izslēgšanu, kas nozīmēja, ka "FC New Project" var pretendēt uz dalību 2020. gada 1. līgas čempionātā. Neizspēlētajās spēlēs tika piešķirts tehniskais zaudējums 0—3 (jo tajā laikā bija spēkā Disciplinārlietu komisijas lēmums). "FC New Project" galvenā trenera Aleksandra Osina diskvalifikācija līdz 2020. gada 30. oktobrim tika saglabāta.

## Iegūtās vietas Latvijas čempionātā
* 2019. gada Latvijas 1. līga  — 8. vieta

## Sasniegumi Latvijas kausa izcīņā
* 2019 — 1/16 fināls

## Komandas sastāvs
:*.*

|-----
! colspan="9" bgcolor="#B0D3FB" align="left" |
|----- bgcolor="#DFEDFD"

|-----
! colspan="9" bgcolor="#B0D3FB" align="left" |
|----- bgcolor="#DFEDFD"

|-----
! colspan="9" bgcolor="#B0D3FB" align="left" |
|----- bgcolor="#DFEDFD"

## Komandas personāls

## Atsauces

## Ārējās saites
* Soccerway
* Latvijas Futbola federācija
Jasu-Kišiņevas operācija

**Jasu-Kišiņevas operācija** (, , ) bija Sarkanās armijas Otrās un Trešās Ukrainas frontes veikta stratēģiska operācija Otrā pasaules kara Austrumu frontē no 1944. gada 20. augusta līdz 29. augustam mūsdienu Rumānijas austrumos un Moldovā. Nosaukta divu reģiona svarīgāko pilsētu Kišiņevas un Jasu vārdā.

Pateicoties Sarkanās armijas veiksmīgajai darbībai, tika ieņemta Moldova un PSRS pavērās ceļš uz Balkāniem. Operācijas gaitā 23. augustā Rumānijā notika Karaļa Mihaja pučs un Rumānija karā pārgāja Sabiedroto pusē.

## Ārējās saites
Wolftrike drifta halle

**''Wolftrike'' drifta halle** ir atpūtas un izklaides komplekss Rīgā, Pārdaugavā, kas piedāvā apgūt drifta pamatus un driftot ar Liepājā ražotiem ''WOLFTRIKE®'' drifta tricikliem, kuri aprīkoti ar elektrodzinēju un var sasniegt ātrumu līdz pat 50 km/h. Izklaides komplekss tika atvērts 2017. gada februārī, un tas ir daļa no *WOLFTRIKE®* franšīzes.

Drifta halles 3000 m2 lielā trase ir lielākā iekštelpu drifta trase Latvijā, kurā vienlaikus var sacensties līdz 10 braucējiem. Savukārt atpūtas un izklaides kompleksa telpas ir piemērotas dažādu pasākumu organizēšanai. Drifta hallē uzņemts grupas "Bermudu Divstūris" mūzikas video “RamPamPam”, filmēts televīzijas TV3 raidījuma “Superome” sērija, kā arī rīkoti dažādi auto un moto sporta pasākumi, piemēram, *Cars* and *Coffee Riga*.

## Apmeklētāju iespējas
Uzsākot atpūtas un izklaides kompleksa darbību 2017. gadā, drifta halle piedāvāja apmeklētājiem iespēju atpūsties un izklaidēties, driftojot ar elektriskajiem drifta tricikliem drifta trase 2000 km2 platībā. Savukārt šodien apmeklētājiem tiek piedāvāta iespēja apgūt drifta iemaņas *Nik Nak* jeb Nikolasa Bertāna vadītajās Drifta skolas nodarbībās, sacensties profesionālu drifta tiesnešu pavadībā, kā arī telpu noma privātām svinībām vai korporatīvajiem pasākumiem.

## Atsauces

## Ārējās saites
''Drifta Halles'' mājaslapa
Kaučuka gumijkoks

**Kaučuka gumijkoks** (*Ficus elastica*), dēvēts arī par **parasto gumijkoku**, ir fikusu ģints augs. Dabā tas ir sastopams Dienvidāzijas austrumos un Dienvidaustrumāzijā, kā arī Šrilankā, Vestindijā un ASV Floridas štatā, kur tas ir aklimatizējies.

## Morfoloģija
Kaučuka gumijkoks var sasniegt 30—40 metru (retāk — 60 metru) augstumu un tā stumbra diametrs var būt līdz pat 2 metriem. Stumbram var attīstīties gaisa saknes un balsta saknes, kuras palīdz kokam atbalstīt smagos zarus.

Tam raksturīgas spīdīgas, ovālas lapas, kuras ir 10—35 centimetrus garas un 5—15 centimetrus platas. Jauniem augiem attīstās lielākas lapas nekā vecākiem augiem. Jaunās lapas attīstās zaru galos zem pumpura čaulas, kas aug līdz ar jauno lapu. Kad lapa ir nobriedusi, tā atlokās un nomet savu čaulu. Blakus jaunajai lapai būs izveidojies nākamās lapas pumpurs.

## Apputeksnēšana
Līdzīgi kā ar citiem fikusu ģints augiem, ziedu apputeksnēšanu veic konkrēta lapseņu suga, ar kurām tiem ir attīstījies mutuālisms. Šī iemesla dēļ, kaučuka gumijkokam nav krāsainu un smaržīgu ziedu, kas pievilinātu citus apputeksnētājus. Auglis ir aptuveni 1 cm gara, ovāla dzelteni-zaļa vīģe, kas pilna ar sēklām.

## Audzēšana un lietojums

### Krāšņumaugs
Kaučuka gumijkoks tiek plaši audzēts kā krāšņumaugs — no tropu līdz Vidusjūras klimatam tie tiek audzēti ārtelpās, bet aukstākos klimatos tie ir populāri telpaugi.

Pārsvarā kaučuka gumijkoki tiek pavairoti veģetatīvi, nogriežot un iestādot gumijkoka zaru.

Kaučuka gumijkokam ir nepieciešama spoža saules gaisma, bet tam nenāk par labu augstas temperatūras. Tas var paciest sausumu, bet tam nāk par labu mitrs gaiss un mitri, tropiski apstākļi.

Dekoratīvos nolūkos parasti tiek audzēti kaučuka gumijkoka hibrīdi (piemēram, ***Robusta***), kam ir raksturīgas platākas, biezākas un vertikālāk izvietotas lapas, nekā savvaļā sastopamajiem augiem. Eksistē vairāki hibrīdu veidi, daudziem no tiem ir trīskrāsu lapas.
Attēls:Rubber Plant (Ficus elastica 'Robusta') 1.jpg|Kaučuka gumijkoks "Robusta"
Attēls:Starr 080117-1722 Ficus elastica.jpg|Trīskrāsu kaučuka gumijkoks


### Kaučuka avots
Kaučuka gumijkoks ražo pienainu baltu kaučuku jeb lateksu, kurš augā tiek pārvadīts un uzglabāts atsevišķi no auga sulas. Šo kaučuku senāk izmantoja, lai ražotu gumiju, taču to nevajag sajaukt ar Brazīlijas heveju, kas bija galvenais komerciāli audzētais, gumijas ražošanai izmantotais augs.

### Dzīvie tilti
Indijas reģionos cilvēki mēdz pārvilkt gumijkoku sakņu sistēmas pāri aizām un upēm, lai no saknēm izveidotos "dzīvie tilti".

## Atsauces

## Ārējās saites
Kaļiņingradas dzintara muzejs

**Kaļiņingradas dzintara muzejs** () ir muzejs Karaļaučos, kura ekspozīcija veltīta  dzintara mākslasdarbiem. Tas atrodas pilsētas centrā, Augšējā ezera krastā. Muzeju sāka būvēt 1972. gadā. Tā atklāšana notika 1979. gada 29. decembrī. 

## Atsauces

## Ārējās saites
Jānis Andriksons

**Jānis Valentīns Andriksons** (dzimis  (pēc vecā stila — ), miris ) bija latviešu ātrslidotājs un hokejists.

## Biogrāfija
Mācījies un 1930. gadā beidzis Rīgas pilsētas 1. ģimnāziju. Pēc tam iestājies Latvijas Universitātes Inženierzinātņu fakultātē. Studentu korporācijas ''Selonia'' biedrs.

1933. un 1934. gadā, pārstāvot "Universitātes Sportu", uzvarējis Latvijas meistarsacensībās ātrslidošanā daudzcīņā. Augstākais Andriksona sasniegums starptautiskās sacensībās ir 1. vieta akadēmiskajās meistarsacīkstēs Sanktmoricā (Šveicē) 1935. gadā. Piedalījās  un ieņēma 16. vietu 500 m, 23. vietu — 1500 m, bet 30. vietu 5000 m distancē.

Spēlējis arī hokeju. 1930. gadu pirmajā pusē bija “Universitātes Sports” hokeja komandas dalībnieks. Spēlējis gan kā vārtsargs, gan kā laukuma spēlētājs. Startēja arī Latvijas studentu hokeja izlases sastāvā akadēmiskajās meistarsacīkstēs Bardonekijā (Itālijā) 1933. gadā.

Otrā pasaules kara laikā pārstāvēja klubu “Daugavieši” gan hokeja mačos, gan ātrslidošanas sacensībās.

Pēc Otrā pasaules kara dzīvoja trimdā — vispirms Vācijā, vēlāk izceļoja uz Kanādu. Strādāja par inženieri raktuvēs Norandā, Kvebekas provincē. Miris pēc ilgstošas slimības 1967. gada 22. septembrī.

## Atsauces

## Ārējās saites
Arvīds Lejnieks

**Arvīds Lejnieks** (dzimis , miršanas dati nav zināmi) bija latviešu riteņbraucējs un ātrslidotājs.

Startēja pasaules čempionātā riteņbraukšanā 1934. gadā - izstājās 1.kārtā sprintā. Divkārtējs Latvijas meistars riteņbraukšanas sprintā 1935. un 1937. gadā, Latvijas meistars riteņbraukšanā aizmotora braukšanā trekā.

Piedalījās  ātrslidošanā un ieņēma 29. vietu 5 000 m un 23. vietu 10 000 m distancē.

Pēc 2. Pasaules kara dzīvoja Liepājā, kur nodarbojās ar motosportu.

## Atsauces

## Ārējās saites

* SPORTS-REFERENCE profils
Gendžes automobiļu rūpnīca

**Gendžes automobiļu rūpnīca** () ir Azerbaidžānas autobūves uzņēmums. Rūpnīca tika dibināta Gendžē 1986. gadā ar nosaukumu **Kirovabadas automobiļu rūpnīca** (, ***KiAZ***).

Gendžes automobiļu rūpnīca ražo kravas automašīnas un autobusus sadarbībā ar Minskas automobiļu rūpnīcu (*MAZ*), *[[KamAZ]]* un *[[URAL (autoražotājs)|AZ URAL]]*, kā arī traktorus sadarbībā ar Minskas traktoru rūpnīcu (*MTZ*) un labības kombainus sadarbībā ar *[[Gomselmaš]]*.

## Vēsture
1986. gadā Kirovabadā (tagad Gendže) tika sākta Kirovabadas automobiļu rūpnīcas celtniecība. Rūpnīcas ražošanas jauda tika paredzēta  automašīnu izlaišanai gadā. Sākotnēji tur bija plānots ražot 1,5 t kravnesības mašīnas. Pēc projekta rūpnīcas celtniecību vajadzēja pabeigt 1989. gadā, bet 1980. gadu beigu ekonomisko problēmu un PSRS sabrukuma dēļ celtniecība tika pārtraukta. Uz *KiAZ* rūpnīcas tehnoloģiskā projekta pamata tika uzbūvēta Brjanskas automobiļu rūpnīca.

2000. gadu sākumā tika atsākta rūpnīcas celtniecība, un 2004. gada decembrī Gendžes automobiļu rūpnīca sāka darbu. Pirmā samontētā automašīna bija *VAZ-11113 Oka*. 2005. gadā *Oka* ražošana tika pārtraukta neefektīvā ražošanas procesa dēļ.
2005. gada maijā Gendžes automobiļu rūpnīca parakstīja līgumu ar Uljanovskas automobiļu rūpnīcu par *UAZ* 10 modeļu montēšanu. 2006. gada augustā līgums ar *UAZ* tika lauzts; gada laikā rūpnīca izgatavoja 243 automašīnas *UAZ*.

2005. gadā tika parakstīti līgumi ar Ķīnas autoražotājiem *[[Changan]]* un *[[Li Fan]]* par vidējas kravnesības mašīnu ražošanu. 8. oktobrī Gendžē tika izlaista pirmā Ķīnas automašīna.

2006. gadā tika noslēgti sadarbības līgumi ar Baltkrievijas traktoru un automašīnu ražotājiem: Minskas traktoru rūpnīcu un Minskas automobiļu rūpnīcu. 2007. gada 27. martā tika izlaists pirmais traktors *Belarus 80.1* un 30. aprīlī — pirmie divi *MAZ* kravas mašīnu modeļi *GANJA* un *PEHLEVAN*.
2007. gada oktobrī Pēc Krievijas iniciatīvas tika atjaunota *UAZ* mašīnu ražošana.
2008. gadā rūpnīca izlaida aptuveni 600 automobiļu un traktoru.

2016. gadā Gendžes automobiļu rūpnīca un Krievijas uzņēmums *[[URAL (autoražotājs)|AZ URAL]]* parakstīja līgumu par *Ural* automašīnu montāžu un realizāciju Azerbaidžānā. 2017. gadā tika parakstīts memorands ar Čehijas autorūpnīcas pārstāvjiem par *Tatra* kravas mašīnu ražošanu Azerbaidžānā.
2019. gada maijā tika izlaists elektroautobuss *E-321*, kas izstrādāts *MAZ* un Baltkrievijas rūpnīcas *[[Gomselmaš]]* labības kombains *PALESSE KZS — 575*.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Gendžes automobiļu rūpnīca
Karlosa Belmontes stadions

**Karlosa Belmontes stadions** () ir 1960. gadā celts stadions Spānijas pilsētā Alvasetē. Stadionā ir 17 524 sēdvietas un tajā savas mājas spēles aizvada Spānijas Otrās divīzijas komanda Alvasetes "Balompie". Šeit vairākas reizes notikušas Spānijas izlases kvalifikācijas spēles.

## Ārējās saites
Dellens

**Dellens** ( vai ) ir ezeru sistēma Zviedrijas Jēvleborjas lēnē. Sastāv no diviem ezeriem (Ziemeļu Dellena un Dienvidu Dellena), kas savienoti ar caurteci, tādēļ dažkārt uzskatīts par vienu ezeru. Iecienīta makšķerēšanas vieta, jo ezerā bagātīgi taimiņu krājumi. Ezers ir meteorītu krāteris 19 kilometru diametrā, kas radies pirms 89 miljoniem gadu.

## Ārējās saites
Dona (Ūzas pieteka)

**Dona** () ir Ūzas labā krasta pieteka Anglijā, Ziemeļjorkšīrā.

Sākas Peninu kalnos, tek austrumu virzienā. Līdz 17. gadsimta sākumam ietecēja Trentā, bet 17. gadsimta divdesmitajos gados nīderlandiešu inženieris Kornēlijs Vermeidens savienoja Donu ar Ūzu. Šajā posmā Donas nosaukums ir Nīderlandiešu upe (*Dutch River*). Upē daudz aizsprostu. Rūpniecības attīstības dēļ 20. gadsimta vidū upe bija viena no piesārņotākajām Eiropā. Lielākās pilsētas upes krastos - Stokbridža, Šefīlda, Roterema, Svintona, Meksboro, Konisbro, Donkastera, Gūla.

## Ārējās saites
Shārbēkas dzelzceļa stacija

**Shārbēkas dzelzceļa stacija** (, ) ir dzelzceļa stacija, kas atrodas Beļģijas galvaspilsētā Briselē. 

Stacija neorenesanses stilā uzbūvēta 1890. gadā (kreisais spārns) un 1913. gadā (labais spārns un centrs). Apkalpo vilcienus uz Lēvenu, Antverpeni un Briseles lidostu. Kopš 2015. gada stacija ietilpst Beļģijas dzelzceļa muzeja *[[Train World]]* sastāvā.

## Ārējās saites

* ''Train World'' mājaslapa
Arda

**Arda** (, ) jeb **Ardasa** () ir Maricas labā krasta pieteka Bulgarijā, Grieķijā un Turcijā.

Upes garums ir 272 kilometri, no tiem 229 kilometri atrodas Bulgārijā. Izteka Rodopu kalnos, netālu no Smoļanas. Tek austrumu virzienā. Ietek Maricā pie Edirnes. Upes Bulgārijas daļā - trīs HES. Lielākās pilsētas upes krastos - Rudozema, Kardžali, Ivailovgrada.

## Ārējās saites
Veliki Taboras pils

**Veliki Taboras pils** () ir 16. gadsimta  pils, kas atrodas Horvātijas ziemeļos, Krapinas - Zagorjes županijā. Valstij piederošajā pilī ierīkots muzejs. Kopš 2002. gada pilī notiek īsfilmu festivāls.

## Attēlu galerija

Veliki Tabor 2012 1.JPG
Croatia-00768 - Veliki Tabor Castle and the Legend (9410386338).jpg
Veliki Tabor Croatia - panoramio (1).jpg
Veliki Tabor (8).jpg


## Ārējās saites

*
Berlīnes Uzvaras kolonna

thumb|upright|Uzvaras kolonna (2012)

**Uzvaras kolonna** (, no *[[:wikt:Sieg|Sieg]]* ‘uzvara’ + *[[:wikt:Säule|Säule]]* ‘kolonna’) ir piemineklis Berlīnē, Vācijā. To projektējis Heinrihs Straks pēc 1864. gada Prūsijas uzvaras karā ar Dāniju. Tas tika atklāts 1873. gada 2. septembrī un tikmēr Prūsija bija uzvarējusi arī Austriju un tās vācu sabiedrotos Austrijas—Prūsijas karā (1866) un Franciju Francijas—Prūsijas karā (1870—71), dodot statujai papildu nozīmi. Šīs uzvaras Vācijas apvienošanas karos mainīja sākotnējo statujas projektu, papildinot to ar 8,3 metrus augstu un 35 tonnas smagu Viktorijas statuju, ko radīja Frīdrihs Drake. Kolonnai mozaīkas veidojis Antons fon Verners. Berlīnes iedzīvotāji devuši statujai nosaukumu *Goldelse* (aptuvenā nozīme "Zelta Elza").

Uzvaras kolonna ir viens no nozīmīgākajiem Berlīnes tūrisma objektiem un no tās skatu laukuma (ir ieejas maksa) paveras skats uz pilsētu.

## Atsauces

## Ārējās saites

*
Jevgeņijs Ustinskovs

**Jevgeņijs Ustinskovs** (dzimis ) ir pedagogs, kordiriģents un komponists. Vairāku koru un vokālo ansambļu vadītājs, Daugavpils simfoniskā un profesionālā pūtēju orķestra mākslinieciskais vadītājs, mūzikas skaņdarbu komponists un aranžētājs.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1970. gada 4. jūnijā Daugavpilī. Tēvs Ābrams Ustinskovs vadīja stikla un spoguļu ražošanas uzņēmumu Daugavpilī, māte Lusiana (Ludmila) Ustinskova strādāja Daugavpils 2. vidusskolā par angļu valodas skolotāju. 
Mācījās Daugavpils 13. vidusskolā, Daugavpils Mūzikas vidusskolā, JVLMA (1993. gadā – bakalaura grāds, 1995. gadā – maģistra grāds), LU, DU (2014. gadā – pedagoģijas doktora grāds).

Strādāja par Krievu ģimnāzijas mūzikas skolotāju (1993-1995), Jāzepa Vītola LMA asistentu (1994-1995), St. Broka Daugavpils Mūzikas vidusskolas pasniedzēju (no 1995), Daugavpils Universitātes lektoru (2003-2004).

Ir Daugavpils jauktā kora „Daugava” (no 1996), Daugavpils vīru kora „Forte” (no 1997), Daugavpils 13. vidusskolas (tagad Daugavpils Iespēju vidusskolas) jauktā kora „Nojauta” (no 2001), Daugavpils 13. vidusskolas jauniešu vīru kora vadītājs (no 2004).

## Radošā darbība
Ustinskovs ir vairāk nekā 100 starptautisko konkursu laureāts, Bērnu un jauniešu pasaules koru čempionāta labākais diriģents (2015). Kā diriģents ar koncertiem uzstājies Latvijā, Lietuvā, Igaunijā, Baltkrievijā, Ukrainā, Krievijā, Polijā, Ungārijā, Nīderlandē, Vācijā, Lielbritānijā, Itālijā, Austrijā, Zviedrijā, Ziemeļmaķedonijā, Spānijā.

LNKC koru nozares konsultatīvās padomes loceklis. Dažādu starptautisko koru konkursu žūrijas loceklis Latvijā un ārzemēs, vada meistarklases Latvijā un ārzemēs, vairāku zinātnisko rakstu autors.   Baltijas valstu Dziesmu svētku, Latvijas Vispārējo Dziesmu svētku, Latvijas Skolu jaunatnes Dziesmu svētku un vairāku citu mūzikas svētku virsdiriģents, vairāku Latgales Dziesmu Svētku un lielu mūzikas pasākumu mākslinieciskais vadītājs. 

Latvijas un starptautisko festivālu un konkursu organizators un mākslinieciskais vadītājs: Starptautiskais Garīgās mūzikas festivāls Sudraba zvani (*Silver bells*), Starptautiskais St. Broka Jauno kordiriģentu konkurss, Starptautiskais O. Stroka Jauno pianistu konkurss, Starptautiskais Ziemassvētku dziesmu Jauno izpildītāju konkurss, Starptautiskais M. Rotko Mūsdienu mūzikas jauno izpildītāju konkurss, P. Krūmiņa Starptautiskais orķestru festivāls, A. Feila Starptautiskais Jauno dziedātāju tautas dziesmu  konkurss un citi. 

Sadarbojas ar Daugavpils teātri kā mūzikas izrāžu vadītājs un kormeistars. J. Ustinskova skaņdarbi koriem, pūtēju un simfoniskiem orķestriem skanēja dažādos Latvijas un novadu dziesmu svētkos.

## Apbalvojumi
Apbalvots ar Latvijas Kultūras ministrijas, LNKC, Daugavpils pilsētas un dažādu skolu goda rakstiem un balvām.

## Atsauces
Ērihs fon Dēnikens

**Ērihs Antons Pauls fon Dēnikens** (; dzimis , miris ) bija Šveices rakstnieks, kas sarakstījis vairākas pseidozinātniskas grāmatas, kurās paustas apsūdzības par citplanētiešu ietekmi uz agrīno cilvēku kultūru, tostarp 1968. gadā izdoto bestselleru *Erinnerungen an die Zukunft: Ungelöste Rätsel der Vergangenhei*, kas kļuva par ierosmi 1970. gadā uzņemtajai dokumentālajai filmai "Atmiņas par nākotni". 

Dēnikens bija viena no galvenajām personām, kas popularizēja "paleokontakta" un seno astronautu hipotēzes.
Viņa grāmatās paustās idejas noraida praktiski visi zinātnieki un akadēmiķi, kuri viņa darbus klasificē kā pseidovēsturi, pseidoarheoloģiju un pseidozinātni. Karjeras sākumā viņu tiesāja un viņš izcieta sodu par vairākiem krāpšanas vai piesavināšanās gadījumiem, un vienu no savām grāmatām sarakstīja cietumā.

Dēnikens bija Arheoloģijas, astronautikas un SETI pētniecības asociācijas līdzdibinātājs. Viņš projektēja Noslēpumu parku — tematisko parku Interlakenā, Šveicē, kas atvērts 2003. gada maijā.

## Agrīnā dzīve
Fon Dēnikens dzimis Cofingenē, Ārgavā. Kā audzināts Romas katolis, viņš apmeklēja Svētā Maikla Starptautisko katoļu skolu Fribūrā, Šveicē. Skolas laikā viņš atraidīja baznīcas Bībeles interpretācijas un izrādīja interesi par astronomiju un lidojošo šķīvīšu fenomenu. 19 gadu vecumā viņam tika piemērots četru mēnešu nosacīts sods par zādzību. Pirms pārcelšanās uz Ēģipti viņš pameta skolu un uz laiku strādāja pie Šveices viesnīcu īpašnieka. 1964. gada decembrī fon Dēnikens rakstīja: *Hatten unsere Vorfahren Besuch aus dem Weltraum?*, periodiskajam izdevumam *Der Nordwesten*. Atrodoties Ēģiptē, viņš bija iesaistīts juvelierizstrādājumu darījumā, kura rezultātā pēc atgriešanās Šveicē tika notiesāts uz deviņiem mēnešiem par krāpšanu un piesavināšanos.

## Atsauces

## Ārējās saites

*
Cedrāts

**Cedrāts** (*Citrus medica*), arī **saldais citrons** vai **cidrs**, ir neliels mūžzaļš citrusaugu koks vai krūms, viena no rūtu dzimtas sugām. Tā dabiskais izplatības areāls ir Dienvidaustrumāzija, bet mūsdienās to audzē arī citur, galvenokārt Vidusjūras reģionā. To galvenokārt pārstrādā sukādēs, bet var izmantot arī citur, piemēram, parfimērijā un kosmētikā. Cedrātam ir nozīmīga loma jūdaismā, tas tiek izmantots Sukota svētkos, tāpēc tā auglis tiek saukts arī par **ebreju ābolu**.

## Atsauces

## Ārējās saites
Kaprunas katastrofa

**Kaprunas katastrofa** () bija ugunsgrēks funikulerī 2000. gada 11. novembrī Kaprunas kopienā Austrijas Zalcburgas federālajā zemē. Ugunsgrēka rezultātā gāja bojā 155 cilvēki, lielākoties slēpotāji, kas gribēja nokļūt uz Kicšteinhorna slēpju trasēm.

Kaprunas funikulers bija 1993. gadā modernizēts transporta līdzeklis, kas transportēja pasažierus no Kaprunas uz Kicšteinhornu. No 3900 metru garā ceļa 3300 metri bija tunelis klintīs. Pēc oficiālās versijas 2000. gada 11. novembra rītā aizdegās tukšajā vadītāja kabīnē esošs sildītājs tam funikulera sastāvam, kas virzījās no apakšas. Sastāvs apstājās, iebraucis 600 metrus tunelī. 12 pasažieriem, kuru vidū bija pieredzējis ugunsdzēsējs, ar slēpošanas nūju izdevās izsist logu un izglābties, virzoties uz tuneļa apakšējo izeju. Pārējie pasažieri abos funikulera sastāvos gāja bojā, kaut arī daļai izdevās izkļūt no funikulera. 

## Ārējās saites
Japāņu pilis

[thumb|300x300px| [Himedži pils, kas ir Pasaules mantojuma vieta Hjogo prefektūrā, ir visvairāk apmeklētā pils Japānā.]]
 bija cietokšņi, kas būvēti galvenokārt no koka un akmens. Tās attīstījās no iepriekšējo gadsimtu koka nocietinājumiem un savu pazīstamo veidolu ieguva 16. gadsimtā. Japānas pilis tika būvētas, lai apsargātu svarīgas vai stratēģiskas vietas, piemēram, ostas, upju šķērsojumus vai krustceles, un gandrīz vienmēr šos savus nocietinājumiem izmantoja reljefa formas.

Lai gan tās tika būvētas ilglaicīgai lietošanai un to celtniecībā izmantoja vairāk akmeņu nekā lielākajā daļā Japānas ēku, pilis joprojām tika būvētas galvenokārt no koka, un daudzas no tām gadu gaitā tika iznīcinātas. Īpaši tas attiecas uz Sengoku periodu (1467—1603), kad daudzas no šīm pilīm tika uzceltas pirmo reizi. Tomēr daudzas tika pārbūvētas vai nu vēlāk Sengoku vai sekojošajā Edo periodā (1603—1867), vai arī nesen — par nacionālā mantojuma vietām vai muzejiem. Šobrīd Japānā ir vairāk nekā simt pilis, kas ir saglabājušās vai daļēji saglabājušās; tiek lēsts, ka reiz to bija pieci tūkstoši.

Dažas pilis, piemēram, pie Macue un Koči, kuras abas tika uzceltas 1611. gadā, palikušas sākotnējā formā, un tām nav nodarīti postījumi aplenkumos vai citos draudos. Turpretī Hirosimas pils tika iznīcināta atombumbas sprādzienā un 1958. gadā tika uzbūvēta no jauna kā muzejs.
Velve

[thumb|Sv. Severīna baznīcas velves [Parīze|Parīzē]]
**Velve** ir arkveida griestu konstrukcija telpas vai tās daļas pārsegšanai. Velves ir bieži lietotas romānikas un gotiskā stila baznīcu celtnēm. Velves nereti veido baznīcu vizuāli interesantāko daļu, piemēram, Seviljas katedrālē Spānijā, Ķelnes katedrālē Vācijā.
Eduards Gešels

**Eduards Harijs Herberts Gešels** () (dzimis  (pēc vecā stila — ), miršanas datums nav zināms) bija Latvijas vācbaltu izcelsmes daiļslidotājs.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1902. gadā Rīgā miesniekmeistara Gotfrīda Eduarda Gešela un viņa sievas Elizabetes Marijas, dzimušas Šefelas, ģimenē.
 
Bijis deviņkārtējs Latvijas meistars pāru slidojumā (1931, 1933-1940). Ieguva 9. vietu 1934. gada Eiropas daiļslidošanas čempionātā pāru slidojumā un piedalījās 1936. gada ziemas olimpiskajās spēlēs, kur ieguva 17. vietu pāru daiļslidošanas sacensībās kopā ar Hildegardi Švarci.

Otrā pasaules kara sākumā pārcēlās uz dzīvi Vācijā, kur 1942. gadā salaulājās ar deju partneri Hildegardi Švarci.

## Atsauces

## Ārējās saites
Pauls Kaņeps

**Pauls Kaņeps** (dzimis , miris ) bija latviešu distanču slēpotājs un mežkopis.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1911. gadā Domopoles pagastā. Mācījās Rīgas pilsētas 2. ģimnāzijā, kuru 1929. gadā beidza un iestājās Latvijas Universitātes Lauksaimniecības fakultātē, kur studēja mežkopību līdz 1939. gadam.

Studiju laikā bija četrkārtējs Latvijas meistars slēpošanā 18 km distancē (1935., 1937.—1939. gadā). Piedalījās  Garmišā-Partenkirhenē, kur 18 km slēpojumā ieņēma 50. vietu, distanču slēpošanas 4x10 km stafetē Latvijas komandas sastāvā ieņēma 13. vietu.

1942. gadā sāka strādāt par Cīravas virsmežzini un mežsaimniecības skolas pārzini.
1944. gadā devās bēgļu gaitās uz Lielvāciju, kur strādāja par mežzini Sudetu apgabalā. Pēc Otrā pasaules kara beigām pārcēlās uz Bavāriju, bet 1950. gadā — uz ASV, kur 25 gadus nostrādāja Ilinojas pavalsts ceļu departamentā.

Miris 2006. gada 9. novembrī Elginā, Ilinojā, ASV.

## Atsauces

## Ārējās saites
Pafas starptautiskā lidosta

**Pafas starptautiskā lidosta** (, ) ir otra lielākā starptautiskā lidosta Kiprā, 6,5 kilometrus uz dienvidaustrumiem no Pafas centra. Daļā no lidostas atrodas gaisa spēku bāze. Visbiežāk lidostu izmanto atpūtnieki no Eiropas valstīm. No 2008. gada darbojas lidostas jaunais terminālis. No 2012. gada Pafas lidosta ir viena no aviosabiedrības *[[Ryanair]]* bāzēm.

## Ārējās saites

*
Alberts Riekstiņš

**Fricis Alberts Riekstiņš** (dzimis , miris ) bija latviešu distanču slēpotājs.

## Dzīvesgājums
Dzimis Cēres pagasta Korģeļciema "Dangās". Mācījies Cēres pamatskolā, vēlāk Rīgas Jaunekļu Kristīgās savienības centrā. 1926. gada rudenī iestājies Latvijas Universitātes Mežsaimniecības fakultātē. 1926. gadā noorganizējis sporta svētkus Cērē.

Septiņkārtējs Latvijas meistars slēpošanā: 15 km (1930.g.), 18. km (1932., 1933.g.), 30 km (1929., 1930.g.), 50 km (1931., 1933.g.).

Piedalījās  Garmišā-Partenkirhenē, kur 18 km slēpojumā ieņēma 67. vietu, distanču slēpošanas 4x10 km stafetē Latvijas komandas sastāvā ieņēma 13. vietu.

Strādājis biedrībā "Universitātes sports", 1941. gadā un no 1945. līdz 1954. gadam — Latvijas PSR Fiziskās kultūras un sporta komitejas valsts treneris vieglatlētikā. No 1954. līdz 1960. gadam bijis treneris sporta klubā „Daugava”. No 1960. līdz 1976. gadam bijis Tekstila un vieglās rūpniecības darbinieku arodbiedrības rajona komitejas instruktors.

Izmēģinājis spēkus 30 sporta veidos, tai skaitā 78 gadu vecumā kļuvis par sporta meistarkandidātu makšķerēšanā.

Miris 2004. gada 8. decembrī, apbedīts Rīgā, Meža kapos.

## Atsauces

## Ārējās saites
Jizera

**Jizera** () ir Elbas labā krasta pieteka Čehijas ziemeļos.

Izteka Jizera kalnos. Pirmos 15 kilometrus veido Čehijas un Polijas robežu. Tek dienvidu-dienvidrietumu virzienā. Ietek Elbā netālu no Brandīsas pie Labas - Stara Boleslavas. Upe tiek izmantota Prāgas ūdensapgādes sistēmā. Lielākās pilsētas upes krastos - Jabloneca pie Jizeras, Semili, Železni Broda, Turnova, Mnihovo Hradište, Bakova pie Jizeras, Mlada Boleslava, Benātki pie Jizeras. Upes vidustecē - Čehijas Paradīzes apvidus.

## Ārējās saites
Endlas dabas rezervāts

**Endlas dabas rezervāts** () ir 1985. gadā dibināta aizsargājama dabas teritorija Igaunijā, Jegevas, Jervas un Rietumviru apriņķos 10 110 ha platībā. Rezervāta mērķis ir aizsargāt mitraines un unikālus karsta avotus. Rezervāts populārs putnu vērotāju vidū. Aizsargājamā teritorijā sastopamas apmēram 180 putnu sugas, 42 zīdītāju sugas un apmēram 450 augu sugas. No 1997. gada Endlas dabas rezervāts ir Rāmsaras vieta.

## Galerija

Männikjärve_raba_(2).JPG
Kaasikjärve_raba_01.jpg
Sopa_allikas2.jpg
Vilbaste_siniallikas_talvel.jpg
Männikjärve raba 2023.webm|Endlas dabas rezervāts no drona 2023. gadā


## Ārējās saites