Kvebekas kauja (1775)

**Kvebekas kauja** () norisinājās 1775. gada 31. decembrī starp Amerikas Kontinentālās armijas spēkiem un britu Kvebekas pilsētas aizstāvjiem Amerikas Neatkarības kara laikā notikušā Kvebekas iebrukuma ietvaros. Šī kauja bija pirmā lielā amerikāņu sakāve karā, un tā amarikāņiem nāca ar lieliem zaudējumiem. Amerikāņu ģenerālis Ričards Montgomerijs tika nogalināts, Benedikts Arnolds tika ievainots, bet Daniels Morgans un vairāk nekā 400 vīru tika saņemti gūstā. Pilsētas garnizons, kas sastāvēja no britu regulārā karaspēka un vietējās zemessardzes, ko vadīja Kvebekas provinces gubernators ģenerālis Gajs Karltons, zaudēja niecīgu skaitu karavīru.

## Vēsture
1775. gada augusta beigās dumpīgo kolonistu karaspēks ģenerāļa Montgomerija vadībā uzsāka ofensīvu Britu Kanādā ar mērķi ieņemt Kvebekas provinci. Septembra vidū amerikāņi aplenca Monreālas dienvidu aizsardzības punktu — Sentžānas fortu. Visbeidzot, 13. novembrī Montgomerija armija ieņēma Monreālu, un decembra sākumā viņi pievienojās pulkveža Benedikta Arnolda spēkiem, kas iepriekš bija veikuši grūtu ceļojumu cauri Jaunanglijas ziemeļu mežonīgajiem mežiem.

Provinces Gubernators Karltons bija spiests bēgt no Monreālas uz Kvebekas pilsētu, kas kļuva par Kontinentālās armijas nākamo mērķi. 19. novembrī Kārltons ieradās pilsētā un nekavējoties pārņēma vadību, uzsākot sagatavošanās darbus tās aizsardzībai, tostarp savervējot 500 zemessardzes karavīrus no vietējo iedzīvotāju vidus.

Bažīdamies, ka kolonistu tuvojošās militārā dienesta beigas vājinās viņa spēkus, ģenerālis Montgomerijs nolēma negaidīt piemērotāku brīdi un tā vietā mēģināja uzbrukt pilsētai. Amerikāņu plāns paredzēja, ka Montgomerija un Arnolda atsevišķās vienības satiksies pilsētas lejasdaļā, pirms uzkāps augšpilsētas mūros.

Uzbrukums sākās spēcīgas sniega vētras laikā un ļoti sliktas redzamības apstākļos. Tomēr Montgomerija karaspēks bija spiests atkāpties pēc tam, kad kaujas sākumā ģenerālis pats tika nogalināts ar lielgabala šāvienu. Pulkveža Arnolda karavīri spēja virzīties uz pilsētas lejasdaļu, neskatoties uz komandiera ievainojumu uzbrukuma laikā. Tad kolonistu pulkvedis Daniels Morgans pārņēma karaspēka vadību, bet amerikāņi tika ievilināti slazdā un, ielenkti, bija spiesti padoties.

Uzbrukums Kvebekas pilsētai iezīmēja kolonistu pirmo nopietno sakāvi. Ģenerālis Ričards Montgomerijs tika nogalināts, Benedikts Arnolds tika ievainots, bet Daniels Morgans un vairāk nekā 400 citi amerikāņu karavīri tika sagūstīti. Arnolds un viņa atlikušie spēki bez lieliem panākumiem centās saglabāt Kvebekas blokādi līdz pavasarim.

1776. gada 6. maijā britu fregate *HMS Surprise* noenkurojās pilsētas pievārtē. Tas iezīmēja britu papildspēku ierašanos aizstāvjiem ar korveti *HMS Martin* un 50 lielgabalu kuģi *HMS Isis*. Briti bija nobraukuši vairāk nekā 100 jūdzes augšup pa aizsalušu upi. Saskaroties ar iespējamu Kārltonas pretuzbrukumu, amerikāņi atkāpās uz Šampleina ezeru , bet britu virzība uz priekšu apstājās pie Sentdžonsas (ezera galā): tālāk uz dienvidiem nebija ceļu, un arī Arnolds bija sapulcinājis improvizētu ezera flotili. Kamēr briti tam nebija atraduši tam pretlīdzekļus, karaspēka pārvadāšana pāri ezeram bija pārāk riskanta.
## Galerija

Guy Carleton.jpg|thumb|Gajs Karltons pilsētas aizasrdzības spēku komandieris
MGen Richard Montgomery (with autograph) 1775.jpg|Ģenerālmajors Ričards Montgomerijs
Quebec apres attaque americaine 1775.JPG|Kvebekas pilsēta 1776. gadā pēc amerikāņu spēku aplenkuma
Invasion of Quebec.tif|Kaujas aina


## Atsauces

## Literatūra
* 
* 
* 
* Chidsey, Donald Barr. *The war in the North; an informal history of the American Revolution in and near Canada* (1967) online
* Desjardin, Thomas A. *Through a Howling Wilderness: Benedict Arnold's March to Quebec, 1775* (Macmillan, 2007) online.
* Ellison, Amy Noel. "Montgomery's Misfortune: The American Defeat at Quebec and the March toward Independence, 1775–1776". *Early American Studies* 15.3 (2017): 591–616. online
* 
* 
* 
## Ārējās saites
* "Battle of Quebec 1775"
* 
* 
* 
*