open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Matss Roseli Ūlsens

**Matss Roseli Ūlsens** (, dzimis ) ir Norvēģijas hokejists, spēlē kreisās malas uzbrucēja pozīcijā. Kopš 2011. gada Ūlsens pārstāv Zviedrijas hokeja līgas klubu *[[Frölunda HC]]*.

Savas karjeras sākumā spēlējis Norvēģijas hokeja līgas komandās *[[Furuset Ishockey]]* un *[[Vålerenga Ishockey]]*. 2011. gadā pievienojies *[[Frölunda HC]]*. Divas reizes kļuvis par Zviedrijas hokeja līgas un četras reizes par Čempionu hokeja līgas uzvarētāju.

Norvēģijas hokeja izlases sastāvā piedalījies septiņos Pasaules čempionātos, kā arī 2014. un 2018. gada ziemas olimpiskajās spēlēs.

## Ārējās saites
Olivers Kaski

**Olivers Kaski** (, dzimis ) ir Somijas hokejists, spēlē aizsarga pozīcijā. Kopš 2023. gada Kaski pārstāv Zviedrijas hokeja līgas komandu  HV71.

Savu karjeru 2016. gadā sācis Somijas hokeja līgas komandā Helsinku IFK. Vēlāk spēlējis citā Somijas komandā Lahti "Pelicans" un AHL komandās Grandrepidsas "Griffins" un Šarlotas "Checkers". 2020. gadā pievienojies KHL komandai Omskas "Avangard", ar ko viņš 2021. gadā ieguva Gagarina kausu.

Somijas hokeja izlases sastāvā piedalījies 2019. gada Pasaules čempionātā, kur ieguvis pirmo vietu un 2021. gada Pasaules čempionātā, kur ieguvis otro vietu.

## Ārējās saites
Antons Lundels

**Antons Lundels** (, dzimis ) ir Somijas hokejists, spēlē centra uzbrucēja pozīcijā. Kopš 2021. gada Lundels pārstāv NHL komandu Floridas "Panthers". 2020. gada NHL draftā Lundelu ar kopējo 12. numuru pirmajā kārtā izvēlējās Floridas "Panthers".

2018. gadā debitējis Somijas hokeja līgas komandā Helsinku IFK. 2021. gadā Lundels noslēdza līgumu ar Floridas "Panthers".

Somijas hokeja izlases sastāvā piedalījies 2021. gada Pasaules čempionātā, kur izcīnījis otro vietu. 2026. gada ziemas olimpiskajās spēlēs ar izlasi izcīnīja bronzas medaļas.

## Atsauces

## Ārējās saites
Jere Karjalainens

**Jere Karjalainens** (, dzimis ) ir Somijas hokejists, spēlē labās malas uzbrucēja pozīcijā. Kopš 2024. gada Karjalainens pārstāv Somijas hokeja līgas komandu Kuopio "KalPa"

.

Iepriekš spēlējis Somijas hokeja līgas komandās Helsinku "Jokerit", Hemēnlinnas HPK un Tamperes "Tappara", KHL komandās HK Soči un Rīgas "Dinamo"un Vācijas hokeja līgas komandu Augsburger Panther   .

Somijas hokeja izlases sastāvā piedalījies 2021. gada Pasaules čempionātā, kur viņš ieguva otro vietu.

## Ārējās saites
Peters Tīvola

**Peters Tīvola** (, dzimis ) ir Somijas hokejists, spēlē uzbrucēja pozīcijā. Kopš 2022. gada Tīvola pārstāv Somijas hokeja līgas komandu Oulu "Kärpät".

Iepriekš spēlējis Somijas hokeja līgas komandās Espo "Blues", Raumas "Lukko" un Pori "Ässät" un KHL komandā Rīgas "Dinamo" .

Somijas hokeja līgas sastāvā piedalījies 2021. gada Pasaules čempionātā, kur ieguvis otro vietu.

## Ārējās saites
Morics Zeiders

**Morics Zeiders** (, dzimis ) ir Vācijas hokejists, spēlē aizsarga pozīcijā. Kopš 2021. gada Zeiders pārstāv NHL komandu Detroitas "Red Wings". 2019. gada NHL draftā Zaideru ar 6. numuru pirmajā kārtā izvēlējās Detroitas "Red Wings".

Iepriekš spēlējis Vācijas komandā Manheimas "Adler", AHL komandā Grandrepidsas "Griffins" un Zviedrijas hokeja līgas komandā *[[Rögle BK]]*. 2019. gadā ar "Adler" komandu kļuvis par Vācijas hokeja līgas uzvarētāju.

Vācijas hokeja izlases sastāvā piedalījies četros pasaules čempionātos, pirmo reizi 2019. gadā. 2021. gada Pasaules čempionātā viņš tika atzīts par čempionāta labāko aizsargu un tika iekļauts turnīra simboliskajā izlasē. 2023. gada Pasaules čempionātā izcīnīja sudraba medaļu un vēlreiz iekļuva turnīra simboliskajā izlasē.

## Atsauces

## Ārējās saites
Tačers Demko

**Tačers Daglass Demko** (, dzimis ) ir ASV hokejists, spēlē vārtsarga pozīcijā. Kopš 2018. gada Demko pārstāv NHL komandu Vankūveras "Canucks". 2014. gada NHL draftā Demko ar kopējo 36. numuru otrajā kārtā izvēlējās Vankūveras "Canucks".

ASV hokeja izlases sastāvā piedalījies 2019. gada Pasaules čempionātā.

## Ārējās saites
Nokia arēna

**Nokia arēna** (arī **Tamperes Klāja arēna**; ) ir daudzfunkcionāla sporta arēna Tamperē, Somijā. Nosaukta tās galvenā sponsora *[[Nokia]]* vārdā.

Arēna tika atklāta 2021. gada decembrī. Sākotnēji tā tika būvēta gaidāmajam 2022. gada Pasaules čempionātam hokejā. Kopš 2021. gada decembra Nokia arēna ir *[[Tappara]]* un *[[Tamperes "Ilves" (hokejs)|Ilves]]* komandu jaunā oficiālā mājas arēna. Latvijas hokeja izlase saistībā ar 2023. gada pasaules čempionātu Nokia arēnā izcīnīja savā pastāvēšanas vēsturē pirmās bronzas medaļas.

Lapland Hotels blakus arēnai atvēra luksusa viesnīcu *Lapland Hotels Arena* 2021. gada 12. decembrī.

## Skatīt arī
* Hartwall Arena

## Atsauces

## Ārējās saites

* Oficiālā mājaslapa /
Ansī ezers

**Ansī ezers** () ir ezers Francijas austrumos, Augšsavojā. Trešais lielākais Francijas ezers, kas pilnībā atrodas valsts teritorijā, pēc Buržē ezera un Granljē ezera. Ezers izstiepts dienvidu ziemeļu virzienā, tā ziemeļu galā atrodas Ansī. Ezers, kurš veidojies pirms 18 000 gadiem, ir salīdzinoši tīrs, jo kopš 20. gadsimta sešdesmitajiem gadiem šeit darbojas stingrs aizsadzības režīms. Ansī ezers ir populārs tūrisma objekts.

## Ārējās saites
Distanču slēpošana 2022. gada ziemas olimpiskajās spēlēs — 15 kilometri klasiskajā stilā vīriešiem

**15 kilometri klasiskajā stilā vīriešiem** bija viena no 12 disciplīnām distanču slēpošanā 2022. gada ziemas olimpiskajās spēlēs. Sacensības notika Džandzjakou, Džandzjakou slēpošanas centrā 2022. gada 11. februārī. Tajā bija pārstāvēti 99 sportisti no 50 valstīm. Disciplīnā sportistiem bija jāveic 15 kilometru slēpojums klasiskajā stilā.

Olimpisko zelta medaļu šajā disciplīnā izcīnīja Somijas sportists Īvo Niskanens (finiša laiks — 37:54.8), olimpisko sudraba medaļu ieguva Krievijas Olimpiskās komitejas sportists Aleksandrs Boļšunovs (finiša laiks — 38:18.0), bet bronzas medaļu ieguva Norvēģijas sportists Juhanness Hesflots Klēbo (finiša laiks — 38:32.3).

Latviju šajā disciplīnā pārstāvēja divi sportisti — Raimo Vīgants un Roberts Slotiņš. No viņiem labāko rezultātu uzrādīja Raimo Vīgants — 62. vieta (finiša laiks — 43:10.9), bet Roberts Slotinš ieguva 74. vietu (finiša laiks — 44:44.8).

## Medaļu ieguvēji

## Rezultāti
* Datums — 2022. gada 11. februāris
* Sacensību sākuma laiks — 15:00 (pēc Ķīnas laika UTC+8)
* Atsauce — 

## Pārstāvētās valstis un sportisti
* 

Sacensībās startēja 99 sportisti no 55 valstīm.

*Iekavās norādīts sportistu skaits no attiecīgās valsts.*

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Skatīt arī
* Distanču slēpošana 2022. gada ziemas olimpiskajās spēlēs

## Atsauces
Buržē ezers

**Buržē ezers** () ir ezers Francijas austrumos, Savojas departamentā, Juras kalnu dienvidos. Pēc platības lielākais ezers Francijā, neskaitot Ženēvas ezeru. Ezera austrumu krastā trodas Ekslebēna, bet uz 10 kilometrus uz dienvidiem no ezera atrodas Savojas galvaspilsēta Šamberī.

Ezeru savos darbos aprakstījuši Alfonss de Lamartins, Onorē de Balzaks un Aleksandrs Dimā (tēvs).

## Ārējās saites
Bonifačo šaurums

**Bonifačo šaurums** (, , , ) ir 11 kilometrus plats jūras šaurums, kas savieno Tirēnu jūru austrumos ar Vidusjūras rietumdaļu rietumos un atdala Francijas Korsikas salu ziemeļos no Itālijas Sardīnijas salas dienvidos. Jūras šaurums pazīstams ar sarežģītajiem kuģošanas apstākļiem. Kopš 1993. gada, kad šaurumā avarēja tankkuģis, tiek ievērots īpašs režīms bīstamo kravu kuģu iziešanai caur šaurumu.

## Ārējās saites
Maroni

**Maroni** () jeb **Maroveine** () ir 611 kilometrus gara upe Dienvidamerikā, Surinamas un Gviānas robežupe.

Izteka no Tumukumakes grēdas Surinamas teritorijā. Pamatā tek ziemeļu-ziemeļaustrumu virzienā. Ietekot Atlantijas okeānā, veido estuāru. 30 kilometrus no grīvas atrodas ostas pilsētas Albina (kreisajā, Surinamas krastā) un Senlorāndimaroni (labajā, Gviānas krastā). Vidustecē — zelta ieguve. Kopš 1860. gada starp valstīm eksistē robežstrīds par upes augšteces rajona piederību Surinamai vai Gviānai.

## Ārējās saites
Skropstainā krustmadara

**Skropstainā krustmadara** (*Cruciata laevipes*) ir augu suga rubiju dzimtas krustmadaru ģintī. Savvaļā tā ir sastopama Eiropas dienvidos, rietumos un vidusdaļā, kā arī Rietumāzijā. Ziemeļeiropā, tostarp Latvijā, tā ir adventīva augu suga.

## Morfoloģija
Skropstainā krustmadara ir daudzgadīgs 15—50 cm garš lakstaugs ar pacilu vai stāvu, vienkāršu vai pie pamata zarojošu četršķautņainu stublāju, kurš ir blīvi klāts ar atstāvošiem, stīviem matiņiem.

Lapas ir eliptiskas vai plati lancetiskas, 0,8—2 cm garas un 0,3—0,8 cm platas, sēdošas mieturos pa 4. Lapas gals ir strups un mala skropstaina. Augļu laikā lapas noliecas uz leju.

Ziedi ir vairogos, kas sakārtoti mieturos lapu žāklēs. Ziedkopa īsāka nekā lapas. Vairogā ir 5—9 ziedi. Kauss neizveidots. Vainags četrdaļīgs, dzeltens, saaudzis. Ziedkopas vidējie ziedi ir divdzimumu, malējie — vīrišķie. Auglis ir kails, eliptisks riekstiņš (skaldauglī attīstīts tikai viens riekstiņš). Zied maijā un jūnijā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Ojapoke

**Ojapoke** (, ) ir 403 kilometrus gara upe Dienvidamerikā, Gviānas un Brazīlijas štata Amapas robežupe.

Izteka no Tumukumakes grēdas. Pamatā tek ziemeļaustrumu virzienā. Ietek Atlantijas okeānā. Netālu no grīvas atrodas ostas pilsētas Senžorža (kreisajā, Gviānas krastā) un Ojapoke (labajā, Brazīlijas krastā). Šeit 2008. gadā tika atklāts Ojapokas tilts, kas savieno Gviānu un Brazīliju.

## Ārējās saites
Kailā krustmadara

**Kailā krustmadara** (*Cruciata glabra*) ir a augu suga rubiju dzimtas krustmadaru ģintī. Savvaļā tā ir sastopama Dienvideiropā un Centrāleiropā. Latvijā, tā ir ļoti reta adventīva augu suga, kura 20. gadsimta sākumā ir atrasta Rīgā, bet vēlāk atradnes nav zināmas.

Ierakstīta Baltijas jūras reģiona Sarkanajā grāmatā.

## Morfoloģija
Kailā krustmadara ir daudzgadīgs, 5—20 cm garš lakstaugs ar pacilu vai stāvu, vienkāršu kailu un četršķautņainu stublāju.

Lapas ir eliptiskas vai plati lancetiskas, 0,8—2 cm garas un 0,3—0,8 cm platas, sēdošas mieturos pa 4. Lapas gals ir strups vai smails, mala skropstaina. Augļu laikā lapas noliecas uz leju.

Ziedi ir vairogos, kas sakārtoti mieturos lapu žāklēs. Ziedkopa ir īsāka nekā lapas. Parasti vairogā ir 3—5 ziedi. Kauss neizveidots. Zieda vainags ir četrdaļīgs, dzeltens un saaudzis. Ziedkopas vidējie ziedi ir divdzimumu, malējie — vīrišķie. Auglis ir kails, bumbierveidīgs, ap 0,2 cm garš riekstiņš skaldauglī.

Kailā krustmadara zied maijā un jūnijā.

## Atsauces


## Ārējās saites
Ēna (Uāzas pieteka)

**Ēna** () ir 355 kilometrus gara Uāzas labā krasta pieteka Francijas ziemeļos.

Sākas Argonas augstienē. Augštecē tek uz ziemeļrietumiem, vidustecē pagriežas uz rietumiem. Ietek Uāzā pie Kompjeņas. Lielākā pieteka — Vela. Ardēnu kanāls savieno Ēnu ar Māsu. Upes krastos atrodas Sentmeneūla, Vuzjē, Retela, Suasona, Kompjeņa.

57. gadā pirms mūsu ēras pie upes notika Aksonas kauja, kurā romieši Jūlija Cēzara vadībā sakāva Galbas komandētos belgus. Pirmā pasaules kara laikā upes apkaimē notika vairākas smagas kaujas — Pirmā Ēnas kauja (1914. gada septembrī), Otrā Ēnas kauja (1917. gada aprīlī/maijā) un Trešā Ēnas kauja (1918. gada maijā/jūnijā).

## Ārējās saites
Senmartēna kanāls

**Senmartēna kanāls** () ir 19. gadsimta pirmajā pusē izbūvēts 4,6 kilometrus garš kanāls Francijas galvaspilsētas Parīzes centrā. Tas savieno Urkas kanālu pie Staļingradas kaujas laukuma ar Sēnu. Napoleona III laikā 19. gadsimta vidū starp Fribūrasdetempla ielu un Bastīlijas laukumu kanāls tika novadīts pazemē un pāri tam izbūvēts bulvāris. Kanālā izbūvētas 9 slūžas, tas tiek lietots tūrisma nolūkiem.

## Ārējās saites
Tīruma šerardija

**Tīruma šerardija** (*Sherardia arvensis*) ir augu suga rubiju dzimtas monotipiskajā Šerardiju ģintī. Savvaļā tā ir sastopama Vidusjūras reģionā un kā sējuma nezāle ir plaši izplatījusies Eiropā un mērenā klimata joslā citos kontinentos. Latvijā tā ir atrasta pārsvarā Kurzemē un Rīgas apkaimē, taču tiek uzskatīta par izzudušu nezāli.

## Morfoloģija
Tīruma šerardija ir viengadīgs, 5—30 cm garš lakstaugs. Tā sakne ir vārpstveida. Stublājs ir gulošs vai pacils, ļoti zarains, sarmatains, raupjš un četršķautņains.

Lapas uz stublāja ir izvietotas mieturos pa 4 (lapas augu augšpusē pa 6). Pēc formas lapas var būt sākot no otrādi olveidīgām līdz lāpstveidīgām vai lancetiskām. Tās ir aptuveni 1—2,5 cm garas un 0,3—0,8 cm platas. Lapas plātnes mala ir raupja, skarbmataina un gals ir dzeloņsmails.

Ziedi ir izvietoti galviņveida ķekaros, pie ziedkopas pamata ir saaugušas vīkala lapas. Kauss ir ļoti īss, sešzobains, saglabājas pie augļa. Kausa zobiņi ir smaili. Ziedu vainags ir gaiši violets, četrdaļīgs un piltuvveida. Zieda sobriņš ir garš, tālu pārsniedz kausu. Auglis ir divu riekstiņu skaldauglis.

Tīruma šerardija zied jūnijā un jūlijā.

## Atsauces


## Ārējās saites
Blavē

**Blavē** (, ) ir 149 kilometrus gara upe Francijas rietumos, Bretaņā. Upe gandrīz visā tecējumā kanalizēta un veido daļu no Bretaņas kanālu sistēmas. Savienota ar Nantes - Brestas kanālu. Ietek Biskajas līcī pie Lorjānas.

## Ārējās saites
Dienvidu kanāls

**Dienvidu kanāls** (, ) ir 16. gadsimtā izbūvēts kanāls Francijas dienvidos no Tulūzas līdz Garonnas grīvai. Ietilpst kanālu sistēmā, kas savieno Vidusjūru ar Atlantijas okeānu. Viens no vecākājiem Eiropas kanāliem, kas vēl aizvien ir ekspluatācijā.

Kanāla būvniecība tika atļauta ar karaļa Luija XIV ediktu un Žana Batista Kolbēra atbalstu 1666. gadā. Kanāls ir 240 kilometrus garš, celts no 1666. līdz 1681. gadam un tā autors ir inženieris Pjērs Pols Rikē. Tas sastāv no neskaitāmām slūžām, akveduktiem, tiltiem, tuneļiem un tiek uzskatīts par vienu no 16. gadsimta inženiermākslas meistardarbiem. Līdz Franču revolūcijai tā nosaukums bija Langedokas karaliskais kanāls, bet 1789. gadā tas ieguva mūsdienu nosaukumu. 1996. gadā Dienvidu kanāls tika iekļauts UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā.

## Attēlu galerija

AP-_Canal_du_Midi_-_Bram-_Août_2021_(2).jpg
Canal_du_Midi_(1071857360).jpg
Carcassonne - L'écluse de Carcassonne vue du Pont Marengo.jpg
Xvolks_canal_du_midi_01.jpg


## Ārējās saites

*Dienvidu kanāls portālā French Waterways
Haralds Zīberts

**Haralds Georgs Kārlis Zīberts** (, dzimis , miris ) bija Subatē dzimis vācbaltiešu izcelsmes Latvijas ārsts, psihiatrs.

Dzimis ārsta Kristiāna Zīberta (1859—1926) ģimenē. Mācījies Liepājas Nikolaja ģimnāzijā, vālāk Tērbatas Universitātes medicīnas fakultātē, kuru beidza 1909. gadā. No 1909. līdz 1911. gadam strādāja Strenču psihoneiroloģiskā slimnīcā, kā Alberta Bēra asistents. Pēc tam bija ārsts — asistents Vircburgā. Vircburgas Universitātē ieguva doktora grādu. 1912. gadā atgriezās Liepājā un strādāja vairākās medicīnas iestādēs, tai skaitā bija Liepājas slimnīcas psihiatriskās nodaļas vadītājs. Sarakstījis apmēram 100 brošūras un grāmatas, darbojās speciālizētajos žurnālos.

## Ārējās saites

* Haralds Zīberts Tērbatas studiju laikā
Konstantīns fon der Pālens

thumb|270px|Konstantīns fon der Pālens
**Konstanīns Johans Georgs Grafs fon der Pālens** (, , 1861—1923) bija vācbaltu sabiedriskais darbinieks, Kurzemes guberņas muižnieks, Krievijas Impērijas ierēdnis, hofmeistars, Viļņas gubernators, Senāta
loceklis. Rietumkrievijas kara politiskās padomes (*Военно-политический совет для Западной России*) priekšsēdētājs (1919).

## Dzīvesgājums
Dzimis 1861. gada 26. martā (14. martā pēc VS) Pēterburgā grāfa Konstantīna fon der Pālena (1830—1912) un viņa sievas Helenas Šarlotes, dzimušas fon Tollas (1833—1910), ģimenē. Viņa tēvs bija Pleskavas gubernators (1864—1867), Krievijas tieslietu ministrs (1867—1878) un Valsts padomes loceklis (1878—1912).

Tēva ietekmē Konstantīns mācījās Ķeizara tieslietu skolā (*Императорское училище правоведения*) un pēc mācību beigšanas 1882. gadā sāka strādāt Tieslietu ministrijā, no 1887. gada darbojās Kurzemes guberņas pārvaldē, 1889. gadā bija Kuldīgas apriņķa komisārs zemnieku jautājumos, tad goda miertiesnesis Kuldīgas-Ventspils tiesu apgabalā (1893) un Jelgavas tiesu apgabalā (1896).

Pēc Nikolaja II kļūšanas par ķeizaru viņš kļuva par Varšavas (1897), tad par Pleskavas (1900) vicegubernatoru, bet 1902. gadā par Viļņas gubernatoru. 1903. gadā uzrakstīja slepenu dienesta ziņojumu par ebreju stāvokli Nometinājuma joslā.

1906. gadā Pālens kļuva par slepenpadomnieku un Krievijas valsts senatoru. Senāta uzdevumā viņš 1908. gadā veica Krievijas Turkestānas revīziju.

Pēc tēva nāves 1912. gadā mantoja Lielauces muižu, Veczvārdes muižu un Ķeveles muižu.

Bermontiādes laikā 1919. gada 6. oktobrī viņu iecēla par Rietumkrievijas armijas civilpārvaldes (*[[:ru:Совет Западной России]]*) priekšsēdētāju, kurā līdzdarbojās arī viņa radinieks Vidzemes bruņniecības landmaršals un bijušais Apvienotās Baltijas hercogistes reģents Ādolfs Pilars fon Pilhavs, Ludvigs Knorings, lielrūpnieki Andrejs Rēmers (*Römmer*), Hermanis fon Bergs, krievu ģenerālis Vasilijs Biskupskis un pulkvedis Pjotrs Durnovo. Padome plānoja pēc Krievijas Impērijas atjaunošanas piešķirt neatkarību Polijai un Somijai, bet Baltijas provincēm piešķirt autonomiju, līdzīgu pirmskara Somijas lielhercogistes statusam.

1920. gada zemes reformas laikā zaudēja savus īpašumus Latvijā. Mūža nogalē dzīvoja Vācijā.

Miris 1923. gada 14. augustā Vernigerodē.

## Atsauces
Lūpukrāsas indekss

**Lūpukrāsas indekss** () ir Leonarda Laudera, kosmētikas kompānijas "*[[Estée Lauder Companies]]*" valdes priekšsēdētāja, ieviests ekonomikas rādītājs, ar kuru viņš aprakstīja kosmētikas izstrādājumu pārdošanas apjomu palielināšanos 2000. gadu sākuma recesijas laikā. Lauders apgalvoja, ka pieprasījums pēc kosmētikas apgriezti korelējas ar ekonomisko labklājību.

Šāda indeksa atbilstība ekonomiskā stāvokļa noteikšanai īstenībā ir apšaubāma pēc 2000. gadu beigu recesijas laikā novērojamo kosmētikas pārdošanas apjomu samazināšanās un tai sekojošās pārdošanas apjomu palielināšanās tieši ekonomikas izaugsmes laikā.

Lūpukrāsas indeksa koncepcijas piekritēji angļu valodā laika gaitā ir piešķīruši tam arī citus nosaukumus, kā "nagu lakas indekss", 2010. gados daudzās valstīs pieaugot pieprasījumam pēc manikīra pakalpojumiem, un "uzacu tušas indekss" kovida laikā, pastāvot nepieciešamībai valkāt sejas maskas.
Āboltiņi

**Āboltiņi** ir ciems Limbažu novada Viļķenes pagastā. Atrodas pagasta rietumu daļā.

Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa V138.

## Atsauces
Lapsiņas

**Lapsiņas** (arī **Lapsiņu kakts**) ir ciems Limbažu novada Viļķenes pagastā. Atrodas pagasta dienvidrietumu daļā.

Apdzīvotā vieta atrodas nomaļus no valsts autoceļiem, Kurliņupes upes krastā.

## Atsauces
Krūku pilskalns

**Krūku pilskalns** atrodas Kuldīgas novada Pelču pagastā, Ventas upes kreisajā krastā, augšpus Zalkšciema. Pilskalna nogāze noskalota.

Tas ir apmēram 10 metrus augsts paugurs, tā rietumu un dienvidu nogāzes veido Ventas stāvkrasts. Plakums — 70 x 10—25 metrus liels, kultūrslānis nav konstatēts.

## Foto galerija

Attēls:Kruku pilskalns ortofoto.jpg|alt=|Pilskalna 3D modelis


## Ārējās saites

* Krūku pilskalns
*
Distanču slēpošana 2022. gada ziemas olimpiskajās spēlēs — 10 kilometri klasiskajā stilā sievietēm

**10 kilometri klasiskajā stilā sievietēm** bija viena no 12 disciplīnām distanču slēpošanā 2022. gada ziemas olimpiskajās spēlēs. Sacensības notika Džandzjakou, Džandzjakou slēpošanas centrā. Tajās bija pārstāvēti 98 sportisti no 37 valstīm. Disciplīnā sportistēm bija jāveic 10 kilometru slēpojums klasiskajā stilā.

Olimpisko zelta medaļu šajā disciplīnā ieguva Norvēģijas sportiste Terēse Juheuga (finiša laiks — 28:06.3), sudraba medaļu ieguva Somijas sportiste Kertu Niskanena (finiša laiks — 28:06.7), savukārt arī bronzas medaļu ieguva Somijas sportiste Krista Permekoski (finiša laiks — 28:37.8).

Šajā disciplīnā startēja arī četras Latvijas sportistes — Kitija Auziņa, Patrīcija Eiduka, Samanta Krampe un Estere Volfa. No viņām labāko rezultātu, izcīnot 23. vietu, ieguva Patrīcija Eiduka (finiša laiks — 30:34.7), Kitija Auziņa ieguva 68. vietu (finiša laiks — 33:26.3), Estere Volfa ieņēma 84. vietu (finiša laiks — 36:36.9) un Samanta Krampe ieguva 93. vietu (finiša laiks — 39:34.2).

## Medaļu ieguvēji

## Rezultāti
* Datums — 2022. gada 10. februāris
* Sacensību sākuma laiks — 15:00 (pēc Ķīnas laika UTC+8)
* Atsauce — 

## Pārstāvētās valstis un sportisti
* 

Sacensībās startēja 98 sportisti no 37 valstīm.

*Iekavās norādīts sportistu skaits no attiecīgās valsts.*

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Skatīt arī
* Distanču slēpošana 2022. gada ziemas olimpiskajās spēlēs

## Atsauces
Jānis Vierpe

**Jānis Vierpe** (1896—1959) bija Liepājas apriņķa izpildkomitejas priekšsēdētājs 1940. gados un Tautas Saeimas deputāts (1940).

## Dzīvesgājums
Dzimis  (pēc vecā stila — ) Liepājā (pēc citiem datiem Pērkones pagastā). strādnieka Pētera Ludviga Vērpes un Zanes, dzimušas Peņķe, ģimenē Liepājā beidzis pamatskolu un apguvis elektromontiera amatu.

1915. gadā, vāciešiem ieņemot Liepāju, Jānis Vierpe devies uz Petrogradu un turpinājis mācības amatnieku skolā. Tur mobilizēts un iedalīts sakarnieku daļā. Galīcijas frontē ievainots un 1918. gada beigās atgriezies Liepājā. Liepājas iestādes viuņu atkal mobilizēja, bet viņš dezertējis. Vēlāk piedalījies Latvijas brīvības cīņās pret bermontiešiem un 1921. gadā demobilizēts.

Pēc tam atgriezies Pērkones pagastā un nodzīvojis tur līdz 1926. gadam. Tad pārvācies uz Liepāju un strādājis ka elektromontieris. Kad sākusies lielā ekonomiskā krīze, atlaists no darba un atkal devies uz laukiem Pērkones pagastā. No 1932. gada Komunistiskajā partijā. Pērkones pagastā rosīgi nododevies pagrīdes darbam, noorganizējis partijas organizāciju.

Pēc Latvijas okupācijas 1940. gada jūlijā iecelts par Liepājas-Aizputes apriņķa vecāko, ievēlēts par Tautas Saeimas deputātu no Kurzemes vēlēšanu apgabala. 1941. gada janvārī ievēlēts par Padomju Savienības Augstākās Padomes deputātu.

1941. gada jūnija pēdējās dienās evakuējies un kara gadus aizvadījis Kirgīzijā. Liepājas apriņķī atgriezies 1944. gada rudenī operatīvās grupas sastāvā.

1944.-1945. gadā Jānis Vierpe atkal strādājis par Liepājas apriņķa izpildu komitejas priekšsēdētāju. Bijis Galvenās literatūras pārvaldes pilnvarotais Liepājas pilsētā un rajonā, Liepājas pilsētas padomes deputāts, Latvijas Komunistiskās partijas Centrālās komitejas loceklis, ilgu laiku 27. tipogrāfijās partijas organizācijas sekretārs.

Miris 1959. gada 30. maijā Liepājā. Apglabāts Liepājas Centrālajā kapsētā.

## Atsauces
Ādams Fokss

**Ādams Fokss** (, dzimis ) ir ASV hokejists, spēlē aizsarga pozīcijā. Kopš 2019. gada Fokss pārstāv NHL komandu Ņujorkas "Rangers". 2016. gada NHL draftā Foksu ar kopējo 66. numuru trešajā kārtā izvēlējās Kalgari "Flames".

2018. gada jūnijā tiesības uz Foksu ieguva Karolīnas "Hurricanes", bet 2019. gada aprīlī viņš tika aizmainīts uz Ņujorkas "Rangers", kur viņš 2019–20. gada sezonā debitēja NHL. 2022. gadā piedalījies savā pirmajā NHL Visu zvaigžņu spēlē.

ASV hokeja izlases sastāvā piedalījies 2019. gada Pasaules čempionātā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Dereks Raians

**Dereks Alens Raians** (, dzimis ) ir ASV bijušais hokejists, spēlēja uzbrucēja pozīcijā.

Savas karjeras sākumā pārstāvējis dažādas universitātes un jauniešu līgas komandas. 2011. gadā pievienojies Austrijas EBEL līgas komandai ''Alba Volán Székesfehérvár'' no Ungārijas. No 2012. līdz 2014. gadam spēlējis tās pašas līgas komandā *[[EC VSV]]*. 2014—15. gada sezonu aizvadījis Zviedrijas hokeja līgas komandā *[[Örebro HK]]*, kur viņš ieguva *[[Guldhjälmen]]*, kā sezonas vērtīgākais spēlētājs.

2015. gadā noslēdzis divvirzienu līgumu ar NHL komandu Karolīnas "Hurricanes". "Hurricanes" komandā viņš pavadīja trīs sezonas, līdz 2018. gadā, kā brīvais aģents, viņš pievienojās Kalgari "Flames". Pēc līguma beigām, 2021. gadā, pievienojies Edmontonas "Oilers". Karjeru noslēdzis 2025. gadā.

ASV hokeja izlases sastāvā piedalījies 2018. un 2019. gada Pasaules čempionātā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Veli Mati Savinainens

**Veli Mati Savinainens** (, dzimis ) ir Somijas hokejists, spēlē uzbrucēja pozīcijā. Kopš 2022. gada Savinainens pārstāv Somijas hokeja līgas komandu Tamperes "Tappara".

Iepriekš spēlējis Somijas hokeja līgas klubos Pori "Ässät" un Tamperes "Tappara", KHL komandās Hantimansijskas "Jugra", Ņižņijnovgorodas "Torpedo" un Pekinas "Kunlun Red Star" un Helsinku "Jokerit", kā arī Zviedrijas hokeja līgas komandā *[[Leksands IF]]*.

Somijas hokeja izlases sastāvā piedalījies piecos Pasaules čempionātos, kā arī 2018. gada ziemas olimpiskajās spēlēs. 2019. gada Pasaules čempionātā ar izlasi ieguvis pirmo vietu.

## Ārējās saites
Distanču slēpošana 2022. gada ziemas olimpiskajās spēlēs — 4 x 5 kilometru stafete sievietēm

**4 x 5 kilometru stafete sievietēm** bija viena no 12 disciplīnām distanču slēpošanā 2022. gada ziemas olimpiskajās spēlēs. Sacensības notika Džandzjakou, Džandzjakou slēpošanas centrā 2022. gada 12. februārī. Tajā bija pārstāvēti 72 sportisti (18 komandas) no 18 valstīm. Vienu komandu veidoja četras slēpotājas. Katrai no sportistēm bija jāveic 5 kilometru slēpojums.

Olimpisko zelta medaļa ieguva Krievijas Olimpiskā komitejas slēpotāju komanda Jūlija Stupaka, Nataļja Ņeprjajeva, Tatjana Sorina un Veronika Stepanova (finiša rezultāts — 53:41.0). Olimpisko sudraba medaļu Vācijas komanda Katerīne Zauerbreja, Katarīna Henniga, Viktorija Karla un Sofija Krēla (finiša rezultāts — 53:59.2). Savukārt bronzas medaļu Zviedrijas komanda Maja Dālkvista, Eba Andešone, Frīda Kārlsone un Jonna Sundlinga (finiša rezultāts — 54:01.7).

Pirmo reizi distanču slēpošanā startēja arī Latvijas slēpotāju komanda — Patrīcija Eiduka, Kitija Auziņa, Baiba Bendika un Samanta Krampe. Viņas ieņēma priekšpēdējo 17. vietu ar finiša rezultātu 1:01:20.6.

## Medaļu ieguvēji

## Rezultāti
* Datums — 2022. gada 12. februāris
* Sacensību sākuma laiks — 15:30 (pēc Ķīnas laika UTC+8)
* Atsauce — 

## Pārstāvētās valstis un sportisti
* 

Sacensībās startēja 72 sportisti (18 komandas) no 18 valstīm.

*Iekavās norādīts sportistu skaits no attiecīgās valsts.*

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Skatīt arī
* Distanču slēpošana 2022. gada ziemas olimpiskajās spēlēs

## Atsauces
Franks Mauers

**Franks Mauers** (, dzimis ) ir Vācijas hokejists, spēle uzbrucēja pozīcijā. Kopš 2015. gada Mauers pārstāv Vācijas hokeja līgas komandu Minhenes "Red Bull".

Iepriekš spēlējis Vācijas komandā Manheimas "Adler".

Vācijas hokeja izlases sastāvā piedalījies četros Pasaules čempionātos. Ieguvis sudraba medaļu 2018. gada ziemas olimpiskajās spēlēs.

## Ārējās saites
Martins Fehērvārs

**Martins Fehērvārs** (, dzimis ) ir Slovākijas hokejists, spēlē aizsarga pozīcijā. Pašlaik (2022) Fehērvārs pārstāv NHL komandu Vašingtonas "Capitals". 2018. gada NHL draftā Fehērvāru ar kopējo 46. numuru otrajā kārtā izvēlējās Vašingtonas "Capitals".

Savu profesionālo karjeru iesācis Zviedrijas hokeja līgas komandā Malmes "Redhawks" 2016. gadā. Vēlāk spēlējis citās Zviedrijas komandās *[[IK Oskarshamn]]* un *[[HV71]]*. 2019. gada oktobrī debitējis NHL komandā Vašingtonas "Capitals".

Slovākijas hokeja izlases sastāvā piedalījies 2018. un 2019. gada Pasaules čempionātā.

## Ārējās saites
Patriks Rasels

**Patriks Rasels** (, dzimis ) ir Dānijas hokejists, spēlē labās malas uzbrucēja pozīcijā. Kopš 2025. gada Rasels pārstāv Vācijas hokeja līgas komandu Ķelnes "Haie".

Savu profesionālo karjeru 2016. gadā iesācis AHL komandā Beikersfīldas "Condors". 2018–19. gada sezonā debitējis NHL komandā Edmontonas "Oilers". No 2021. līdz 2025. gadam spēlēja Zviedrijas hokeja līgas komandā *[[Linköpings HC]]*.

Dānijas hokeja izlases sastāvā piedalījies sešos Pasaules čempionātos.

## Ārējās saites
Oskars Lindblūms

**Oskars Lindblūms** (; dzimis ) ir Zviedrijas hokejists, spēlē kreisās malas uzbrucēja pozīcijā. Kopš 2018. gada Lindblūms pārstāv NHL komandu Filadelfijas "Flyers". 2014. gada NHL draftā Lindblūmu ar kopējo 138. numuru piektajā kārtā izvēlējās Filadelfijas "Flyers".

2014. gadā debitējis Zviedrijas hokeja līgas komandā *[[Brynäs IF]]*. 2018. gada februārī debitējis NHL komandā Filadelfijas "Flyers".

Zviedrijas hokeja izlases sastāvā piedalījies 2019. gada Pasaules čempionātā.

## Ārējās saites
Jespers Brats

**Jespers Brats** (, dzimis ) ir Zviedrijas hokejists, spēlē kreisās malas uzbrucēja pozīcijā. Kopš 2017. gada Brats pārstāv NHL komandu Ņūdžersijas "Devils". 2016. gada NHL draftā Bratu ar kopējo 162. numuru sestajā kārtā izvēlējās Ņūdžersijas "Devils".

2015. gadā debitējis ''Allsvenskan'' līgas komandā Stokholmas "AIK Ishockey". 2017. gada maijā parakstījis līgumu ar Ņūdžersijas "Devils" un nākamajā sezonā debitējis NHL.

Zviedrijas hokeja izlases sastāvā piedalījies 2019. gada Pasaules čempionātā.

## Ārējās saites
Distanču slēpošana 2022. gada ziemas olimpiskajās spēlēs — 4 x 10 kilometru stafete vīriešiem

**4 x 10 kilometru stafete vīriešiem** bija viena no 12 disciplīnām distanču slēpošanā 2022. gada ziemas olimpiskajās spēlēs. Sacensības notika Džandzjakou, Džandzjakou slēpošanas centrā 2022. gada 13. februārī. Tajās bija pārstāvēti 60 sportisti (15 komandas) no 15 valstīm. Vienu komandu veidoja četras slēpotāji. Katram no sportistiem bija jāveic 10 kilometru slēpojums.

Olimpisko zelta medaļa ieguva Krievijas Olimpiskās komitejas slēpotāju komanda Aleksejs Červotkins, Aleksandrs Boļšunovs, Deniss Spicovs un Sergejs Ustjugovs (finiša rezultāts — 1:54:50.7). Olimpisko sudraba medaļu — Norvēģijas komanda Emīls Iversens, Pols Golbergs, Hanss Kristers Holunns un Juhanness Hesflots Klēbo (finiša rezultāts — 1:55:57.9). Savukārt bronzas medaļu — Francijas komanda Rišārs Žuvs, Igo Lapalī, Klemāns Pariss un Moriss Manifikā (finiša rezultāts — 1:56:07.1).

## Medaļu ieguvēji

## Rezultāti
* Datums — 2022. gada 13. februāris
* Sacensību sākuma laiks — 15:30 (pēc Ķīnas laika UTC+8)
* Atsauce — 

## Pārstāvētās valstis un sportisti
* 

Sacensībās startēja 60 sportisti (15 komandas) no 15 valstīm.

*Iekavās norādīts sportistu skaits no attiecīgās valsts.*

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Skatīt arī
* Distanču slēpošana 2022. gada ziemas olimpiskajās spēlēs

## Atsauces
Dinars Hafizuļins

**Dinars Hafizuļins** (, dzimis ) ir tatāru izcelsmes Krievijas hokejists, spēle aizsarga pozīcijā. Kopš 2021. gada Hafizuļins pārstāv KHL komandu Ufas "Salavat Julajev".

2007. gadā debitējis Krievijas Superlīgas komandas Kazaņas "Ak Bars" rindās. No 2010. līdz 2014. gadam spēlējis KHL komandā Podoļskas "Vitjaz". Vēlāk astoņas sezonas pavadījis Sanktpēterburgas SKA, kuras sastāvā viņš izcīnīja divus Gagarina kausus. 2021. gada augustā Hafizuļins tika aizmainīts uz Ufas "Salavat Julajev".

Krievijas hokeja izlases sastāvā piedalījies 2018. un 2019. gada Pasaules čempionātā.

## Ārējās saites
Aleksandrs Mazjēcis

**Aleksandrs Mazjēcis** (1912—1972) bija Latvijas PSR Augstākās Padomes priekšsēdētājs (1947—1948) un Tautas Saeimas deputāts (1940).

## Dzīvesgājums
Dzimis  Tukumā, strādnieka Jāņa Mazjēča ģimenē. No 1923. līdz 1928. gadam mācījies Tukuma pilsētas skolā. Pēc tam strādājis virvju vīšanas darbnīcā, uz dzelzceļa, dažādos gadījuma darbos daudzos Tukuma uzņēmumos. Sākot ar 1930. gadu, aktīvi piedalījies pagrīdes revolucionāro grupu darbā, iestājies Komunistiskās jaunatnes savienībā. Trīs reizes arestēts un trīs reizes izcietis ieslodzījumu cietumā. 1933. gadā Aleksandrs Mazjēcis tika uzņemts Latvijas Komunistiskās partijas biedru rindās, bet 1934. gada pavasarī viņš uzņēmies nelegālās partijas organizācijas vadību.

Pēc Latvijas okupācijas 1940. gada 25. jūnijā kluvis par Tukuma apriņķa komunistiskās partijas komitejas 1. sekretāru, ievēlēts par Tautas Saeimas deputātu no Zemgales vēlēšanu apgabala.

Otrā pasaules kara laikā atradies evakuācijā Krievijas PFSR — strādājis kolhozā Saratovas apgabalā, pēc tam nosūtīts uz padomju un partijas darbinieku kursiem Kirovā, pēc kuru beigšanas strādājis par Kaļiņinas apgabala partijas komitejas instruktoru. 1944. gadā viņš tika iedalīts Latvijas Komunistiskās partijas Centrālās komitejas Operatīvajā grupā, kura virzījās aiz uzbrūkošās Sarkanās armijas daļām, organizējot padomju varu Latvijā.

Pēc 1945. gada atsāk darbu kā Tukuma apriņķa komunistiskās partijas komitejas 1. sekretārs. 1947. gadā ievēlēts par Latvijas PSR Augstākās Padomes priekšsēdētāju (līdz 1948. gadam). 1949. gadā beidzis Republikānisko partijas skolu un strādājis gan Latvijas Komunistiskās partijas Centrālajā komitejā, gan Kandavas un Talsu rajonos partijas un padomju darbā. 1963. gada sākumā A. Mazjēcis atgriezās dzimtajā pusē un atsāka strādāt par Tukuma rajona izpildkomitejas priekšsēdētāja vietnieku, bet kopš 1968. gada bija personālais pensionārs un Tukuma pilsētas izpildkomitejas priekšsēdētājs. Latvijas Komunistiskās partijas Tukuma rajona komitejas loceklis.

Apbalvots ar diviem PSRS Darba Sarkanā Karoga ordeņiem un vairākām medaļām.

Miris 1972. gada 29. februārī Tukumā. Apglabāts Tukuma Meža kapos.

## Atsauces
Patriks Bartošāks

**Patriks Bartošāks** (, dzimis ) ir Čehijas hokejists, spēlē vārtsarga pozīcijā. Kopš 2024. gada Bartošāks pārstāv Somijas hokeja līgas komandu Lahti "Pelicans". 2013. gada NHL draftā Bartošāku ar kopējo 146. numuru piektajā kārtā izvēlējās Losandželosas "Kings".

Savu profesionālo karjeru 2014. gadā iesācis AHL komandā Mančestras "Monarchs", ar ko viņš 2015. gadā ieguva Kaldera kausu. 2016. gadā atgriezies dzimtenē uz pievienojies Čehijas Ekstralīgas komandai *[[HC Vítkovice Steel]]*. Vēlāk spēlējis arī *[[HC Oceláři Třinec]]*, Zviedrijas hokeja līgas komandā *[[Modo Hockey]]* un Čehijas Ekstralīgas komandā Mountfield HK. 2021. gadā pievienojies KHL komandai Habarovskas "Amur".

Čehijas hokeja izlases sastāvā piedalījies 2019. gada Pasaules čempionātā, kā arī 2018. un 2022. gada ziemas olimpiskajās spēlēs.

## Ārējās saites
Jans Kolāržs

**Jans Kolāržs** (, dzimis ) ir Čehijas hokejists, spēlē aizsarga pozīcijā. Kopš 2019. gada Kolāržs pārstāv Čehijas Ekstralīgas komandu Pardubices "Dinamo".

Iepriekš spēlējis KHL komandās *[[HK Donbass]]*, Vladivostokas "Admiral" un Habarovskas "Amur".

Čehijas hokeja izlases sastāvā piedalījies četros Pasaules čempionātos, kā arī 2018. gada ziemas olimpiskajās spēlēs.

## Ārējās saites
Tomass Larkins

**Tomass Larkins** (, dzimis  Londonā) ir Apvienotajā Karalistē dzimis Itālijas hokejists, spēlē aizsarga pozīcijā. Kopš 2017. gada Larkins pārstāv Vācijas hokeja līgas komandu Manheimas "Adler". 2009. gada NHL draftā Larkinu ar kopējo 137. numuru piektajā kārtā izvēlējās Kolumbusas "Blue Jackets". Larkins ir pirmais Itālijā augušais hokejists, kurš ir izvēlēts NHL draftā.

Savas karjeras sākumā spēlējis vairākās jauniešu komandās ASV. Trīs sezonas aizvadījis AHL komandā Springfīldas "Falcons". No 2015. gadam līdz 2017. gadam aizvadījis divas sezonas KHL komandā Zagrebas "Medveščak". 2017. gadā pievienojies Vācijas hokeja līgas komandai Manheimas "Adler".

Itālijas hokeja izlases sastāvā piedalījies trīs Pasaules čempionātos.

## Ārējās saites
Mīkaels Vikstrands

**Mīkaels Vikstrands** (, dzimis ) ir Zviedrijas hokejists, spēlē aizsarga pozīcijā. Kopš 2021. gada Vikstrands pārstāv Zviedrijas hokeja līgas komandā *[[Färjestad BK]]*. 2012. gada NHL draftā Vikstrandu ar kopējo 196. numuru septītajā kārtā izvēlējās Otavas "Senators".

Savu karjeru iesācis Zviedrijas komandā *[[Mora IK]]*. 2013. gadā pievienojies Zviedrijas hokeja līgas komandai *[[Frölunda HC]]*, kur spēlējis divas sezonas, līdz viņš pievienojās *[[Färjestad BK]]* komandai. 2019. gadā VIkstrands noslēdza līgumu ar KHL komandu Kazaņas "Ak Bars". Pēc divām sezonām KHL, Vikstrands atgriezās *Färjestad BK*.

Zviedrijas hokeja izlases sastāvā piedalījies 2018. gada Pasaules čempionātā, kur ar izlasi ieguvis pirmo vietu. Vikstrands tika iekļauts izlases sastāvam 2018. gada ziemas olimpiskajās spēlēs.

## Ārējās saites
Citi Zēni

**"Citi Zēni"** ir latviešu popmūzikas, hiphopa un poprepa grupa. 2022. gadā grupa uzvarējusi dziesmu konkursā "Supernova 2022" ar dziesmu *[[Eat Your Salad]]* un pārstāvēja Latviju 2022. gada Eirovīzijas dziesmu konkursā. Uzvarējusi arī Muzikālajā bankā (2022) un saņēmusi Mūzikas ierakstu gada balvu (2021).

## Vēsture
Grupa plašāku atpazīstamību ieguva 2020. gada nogalē ar dziesmu "Vienmēr kavēju". 2021. gadā izdots grupas debijas albums "Suņi iziet ielās". Grupa ar dziesmu "Limuzīns uz krīta" ieguvusi 2. vietu Latvijas Radio 2 rīkotajā dziesmu konkursā "Muzikālā banka 2021". Šī dziesma ieguvusi arī Mūzikas ierakstu gada balvu kā gada dziesma.

Grupa piedalījās Latvijas Televīzijas rīkotajā dziesmu konkursā "Supernova 2022" ar dziesmu *[[Eat Your Salad]]*, kurā ieguva 1. vietu un iespēju pārstāvēt Latviju 2022. gada Eirovīzijas dziesmu konkursā. Dziesma pirmajā pusfinālā ieguva 14. vietu un neiekļuva finālā.

2022. gadā grupa ar dziesmu "Lieka štuka" piedalījās Muzikālajā bankā un ieguva pirmo vietu. Dziesma iegūst četras Mūzikas ierakstu gada balvas nominācijas.

2024. gadā izdots grupas otrais albums "Cits līmenis", tam seko uzstāšanās koncertzālē "Palladium" un festivālā "Pozitivus". 2024. gadā grupu pameta tās sākotnējais basģitārists Roberts Memmēns, kuru aizstāja Toms Kursītis.

2025. gadā atkāroti piedalījās Supernovā ar dziesmu *Ramtai* un ieguva trešo vietu.

## Dalībnieki
Grupas sastāvā muzicē Jānis Pētersons (vokāls), Dagnis Roziņš (vokāls, saksofons), Reinis Višķeris (taustiņinstrumenti), Krišjānis Ozols (ģitāra), Toms Kursītis (bass) un Toms Kagainis (bungas).

**Laikjosla**

## Diskogrāfija

### Albumi
* *Suņi iziet ielās* (2021)
* *Cits līmenis* (2024)

### Singli
* *Vienmēr kavēju* (2020)
* *Parādi, kas tas ir* (2020)
* *Suņi iziet ielās* (2021)
* *Skaistās kājas* (2021)
* *[[Eat Your Salad]]* (2022)
* *Lieka štuka* (2022)
* *Vecumdienas* (2023)
* *Baļļīte* (2023)
* *Cits līmenis* (2023)
* Ramtai (2024)
* Galvenais (Nevīst un viss) (2025)

## Atsauces

## Ārējās saites
* ''Facebook'' lapa
* ''Youtube'' kanāls
Rūdolfs fon Engelharts

**Rūdolfs fon Engelharts** (, , 1896–1991) bija vācbaltu sabiedriskais darbinieks, Rietumkrievijas kara politiskās padomes (*Военно-политический совет для Западной России*) Finanšu un tirdzniecības-rūpniecības nodaļas vadītājs (1919).

## Dzīvesgājums
Dzimis 1896. gada 9. jūnijā Šēnheidas muižas īpašnieka Vilhelma fon Engelharta un viņa sievas Marijas Teklas ģimenē.
Miris 1991. gada 27. augustā Štarnbergā, Bavārijā.
  
## Atsauces
Eat Your Salad

***Eat Your Salad*** ir latviešu mūzikas grupas *[[Citi Zēni]]* dziesma, ar kuru viņi pārstāvēja Latviju 2022. gada Eirovīzijas dziesmu konkursā Turīnā, Itālijā. Dziesma ir ieturēta fanka un popmūzikas stilā. Dziesmas mūzikas autors ir grupas basists Roberts Memmēns, bet vārdu autori ir Jānis Pētersons, Dagnis Roziņš un Jānis Jačmenkins.

12. februārī tiešraidē par Latvijas Televīzijas dziesmu konkursa "Supernova 2022", *Eat Your Salad* ieņēma 1. vietu, ko piešķīra gan skatītāji, gan žūrija. Telefonbalsojumā grupa saņēma 50 566 balsu.

Dziesma kļuvusi par hitu sociālajos tīklos. Pēc 2022. gada 14. februāra datiem vietnē "TikTok" vairāk nekā 40 miljoni klausījumu, "Spotify" — pāri 200 000, "YouTube" — pāri 300 000. Dziesmā runā par vegānisma un ekoloģiskā dzīvesveida pievilcību. Pirmajā pantā runa ir par ekoloģiskā dzīvesstila lietām, ko dara grupa. Otrais pants ir pilns ar daudzām seksuālām atsaucēm, kas runā par ekoloģisko sievieti, kas piesaista grupu. Dziesma apvieno sevī vēstījumus par vegānismu un par to, ka šis raksturojums ir seksuāli pievilcīgs.

Dziesma piesaistījusi uzmanību ar tās tekstu, jo par tās pirmo rindiņu “Instead of meat, I eat veggies & pussy” notika diskusijas, vai šis teksts Eirovīzijas dziesmu konkursa kontekstā ir cenzējams vai nē. EBU noteikumu dēļ dziesmas tiešraides interpretācijā ir īss pārtraukums, kad tiek pieminēts vārds "pussy". Šo situāciju komentēja grupas pārstāvis Jānis Pētersons:

“Tāds arī bija mūsu mērķis!”, turpinot: “Ir jau forši turēties kaut kādos rāmjos, bet vislabākie panākumi ir tiem, kas pamēģina pabīdīt robežas, paskatīties, kas ir aiz tām. Protams, esam pārsteigti, ka tik īsā laikā esam aizgājuši tik tālu. Bet vislielākais prieks, ka komentāri un atsauksmes par jauno dziesmu lielākoties ir pozitīvas. Iespējams, esam šādi iekustinājuši pasaules interesi par mums. Tajā pašā laikā apzināmies, ka tas panākts ar interesantu veidu.”

Dziesma nekvalificējās finālam un pusfinālā ieguva 14. vietu ar 55 punktiem.

## Atsauces
Kalnu slēpošana 2022. gada ziemas olimpiskajās spēlēs — milzu slaloms vīriešiem

**Milzu slaloms vīriešiem** bija viena no 11 disciplīnām kalnu slēpošanā 2022. gada ziemas olimpiskajās spēlēs. Sacensības notika Ledus upes slēpošanas trasē, Nacionālajā kalnu slēpošanas centrā, Pekinā, 2022. gada 13. februārī. Sacensībās kopā bija pārstāvēti 89 sportisti no 62 valstīm.

Olimpisko zelta medaļu ieguva Šveices sportists Marko Odermats (finiša laiks — 2:09.35), sudraba medaļu ieguva Slovēnijas sportists Žans Kraņecs (finiša laiks — 2:09.54), bet bronzas medaļu ieguva Francijas sportists Matjē Fevrs (finiša laiks — 2:10.69). Visi šie sportisti ieguva savas pirmās olimpiskās medaļas. Slovēnis Žans Kraņecs bija pirmais, kurš Slovēnijai izcīnīja olimpisko medaļu šajā disciplīnā.

Šajā disciplīnā startēja arī Latvijas sportists Miks Zvejnieks. Viņš izcīnīja 26. vietu (finiša laiks — 1:09.59). Šis ir līdz šim Latvijas augstākais panākums šajā disciplīnā.

## Medaļu ieguvēji

## Rezultāti
Sportistiem bija jāveic divi braucini. Finiša laiks tika aprēķināts ņemot vērā abu braucienu kopējo laiku.

* Datums — 2022. gada 13. februāris
* Sacensību sākuma laiks — 10:15 (1. brauciens) un 15:00 (2. brauciens) (pēc Ķīnas laika UTC+8)
* Atsauce — 

## Pārstāvētās valstis un sportisti
* 
Sacensībās startēja 89 sportisti no 62 valstīm.

*Iekavās norādīts sportistu skaits no attiecīgās valsts.*

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Atsauces
Skeletons 2022. gada ziemas olimpiskajās spēlēs — sievietes

**Sieviešu skeletons** bija viena no 2 disciplīnām skeletonā 2022. gada ziemas olimpiskajās spēlēs. Sacensības notika Jandziņas bobsleja un kamaniņu trasē, Pekinā. 2022. gada 10. februārī tika aizvadīti pirmie divi braucieni, bet 11. februārī notika 3. un 4. brauciens. Olimpiskās medaļas tika pasniegtas saskaitot visu braucienu rezultātus. Sacensībās kopā bija pārstāvētas 25 sportistes no 17 valstīm.

Olimpisko zelta medaļu šajā disciplīnā ieguva Vācijas sportiste Hanna Neize (finiša rezultāts — 4:07.62), sudraba medaļu ieguva Austrālijas sportiste Žaklīna Narakota (finiša rezultāts — 4:08.24), bet bronzas medaļu ieguva Nīderlandes sportiste Kimberlija Bosa (finiša rezultāts — 4:08.46). Visām šīm sportistēm šī bija pirmā olimpiskā medaļa. Narakota un Bosas medaļas bija pirmās olimpiskās medaļas skeletonā savām valstīm. Kā arī Bosa bija pirmā sportiste, kas Nīderlandei izcīnīja olimpiskās medaļas "renes sporta veidos". Kopš 1948. gada pirmo reizi olimpisko medaļu sieviešu skeletonā neieguva neviena Lielbritānijas pārstāve.

Latviju šajās disciplīnā pārstāvēja Endija Tērauda. Viņa kopvērtējumā izcīnīja 20. vietu (finiša rezultāts — 4:11.57).

## Kvalifikācija
* 

Sacensībām kopā varēja kvalificēties 25 sportistes, no vienas valsts ne vairāk kā trīs pārstāves.

Sacensību kvotu sadale notika pamatojoties uz Pasaules ranga sarakstu 2022. gada 16. janvārī. Sportisti tika sarindori pēc viņu labākajiem septiņiem rezultātiem. Divas valstis varēja būt pārstāvētas ar trim sportistiem, četras valstis varēja būt pārstāvētas ar diviem sportistiem, bet 11 valstis varēja būt pārstāvētas ar vienu sportistu. Ķīnai kā spēļu rīkotājvalstij automātiski bija pieejama viena pārstāvja kvota. Lai piedalītos olimpiskajās spēlēs, sportistam bija jābūt TOP 55 sarakstā.

## Medaļu ieguvēji

## Rezultāti
Sportistiem bija jāveic četri braucieni. Ceturtajā braucienā startēja tikai 20 labākie kamaniņu braucēji. Finiša laiks sportistiem tika aprēķināts, saskaitot visu četru braucienu laikus kopā.

* Datums — 2022. gada 10. februāris (1. un 2. brauciens) un 11. februāris (3. un 4. brauciens)
* Sacensību sākuma laiks — 9:30 (1 brauciens), 11:00 (2. brauciens), 20:20 (3. brauciens) un 21:55 (4. brauciens) (pēc Ķīnas laika UTC+8)
* Atsauce (1. brauciens) — 
* Atsauce (2. brauciens) — 
* Atsauce (3. brauciens) — 
* Atsauce (4. brauciens) — 

## Pārstāvētās valstis un sportisti
* 

Sacensībās startēja 25 sportisti no 17 valstīm.

*Iekavās norādīts sportistu skaits no attiecīgās valsts.*

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Atsauces
Džūbas Universitāte

**Džūbas Universitāte** () ir 1975. gadā dibināta publiska universitāte Dienvidsudānas galvaspilsētā Džūbā. Mācības notiek angliski. Otrā Sudānas pilsoņu kara laikā (1983—2005) tā tika pārcelta uz Hartūmu. Pēc tam, kad 2011. gadā Dienvidsudāna ieguva neatkarību, universitāte atgriezās Džūbā.

## Ārējās saites
Kaušņu purvs

**Kaušņu purvs** ir dabas liegums Jēkabpils novada Kalna un Leimaņu pagastos uz austrumiem no Vidsalas. 

Dabas liegums ietver daļu no Kaukšņu purva, Ērmītes ezeru un apkārtējās teritorijas. Gar lieguma rietumu pusi tek Ērmīte. Lieguma lielāko daļu aizņem meliorācijas pārveidots augstais purvs, kurš apaug ar priedi. Purva malās atrodas skujkoku, jauktie un fragmentāri lapkoku meži, kas piemēroti dažām retām putnu sugām (sastopama mežirbe, baltmugurdzenis, pelēkā dzilna). Liegums ļoti piemērots lielajiem zīdītājiem, sastopami vilki un meža caunas.

## Ārējās saites
*Dabas aizsardzības pārvalde - "Kaušņu purvs"
Saltais purvs

**Saltais purvs** ir dabas liegums Jēkabpils novada Kalna un Leimaņu pagastos meža masīva centrā uz ziemeļiem no Zasas. 

Liegums izveidots, lai aizsargātu augsto un pārejas purvus. No ES Biotopu direktīvas šeit sastopami pārejas purvi un slīkšņas, purvaini meži un degradēti augstie purvi, kuros iespējama vai noris dabiskā atjaunošanās.

## Ārējās saites
*Dabas aizsardzības pārvalde - "Saltais purvs"
Raiņa parks (Liepāja)

**Raiņa parks** ir ainavu parks Liepājā, kas atrodas starp Brīvības ielu un Zemnieku ielu. Tā platība ir 15,5 ha.

## Vēsture
Līdz 19. gadsimta 30. gadiem šajā vietā atradās purvaina pļava ar alkšņu mežiņu, tāpēc vietu sauca par Alkšņiem, Alkšnu birzi vai Alkšņu mežu. Līdz ar Liepājas—Grobiņas šosejas izbūvi 1841. gadā sākas teritorijas iekopšana, kā rezultātā tika nosusināta zeme, izveidota grāvju sistēma un iekārtoti celiņi. 1842. gadā otrpus jaunizveidotajai Liepājas—Grobiņas šosejai izbūvēja paviljonu, kas darbojās visu gadu, ar dārzu un telpām koncertiem. Ap 1848. gadu uz šejieni no vecākā pilsētas parka — Šmedema dārza — pārcēla Jāņu svinības ar tautiskām izdarībām un plašu uguņošanu. Šeit notika pūtēju orķestru koncerti, teatralizētie bērnu svētki, kā arī vingrotāju un svarcēlāju sacensības. Kad 1875. gadā tika uzbūvēta kūrmāja Jūrmalas parkā, parks zaudēja savu popularitāti. 19. gadsimta beigās parks tika saukts par **Jaunliepājas parku** un Raiņa parka nosaukumu tas ieguva tikai 1925. gadā. 20. gadsimta 30. gados parka stādījumus papildināja ar krūmu un koku grupām virsdārznieka A. Leimaņa vadībā.

Otrā pasaules kara laikā Raiņa parks saistīts ar pirmo nacistiskās Vācijas īstenoto ebreju slaktiņu Latvijas teritorijā. Nacistu karaspēks ieņēma Liepāju 1941. gada 29. jūnijā. Jau nākamo dienu laikā tika arestēti daudzi ebreji, no kuriem ap 300 kopā ar “padomju aktīvistiem” nošauti ap 3. vai 4. jūliju. Viņu līķi tika izmesti grāvjos un pārklāti ar smiltīm, tomēr karstā laika dēļ nogalināto līķi sāka sadalīties, un nacisti nolēma viņus pārapbedīt. Visi upuri tika apglabāti Līvas kapsētā ebreju daļā, izņemot piecus latviešus, kas apglabāti Centrālajā kapsētā. Slepkavības vietā Raiņa parkā padomju laikā uzstādīts piemineklis ar uzrakstu latviešu un krievu valodā.

1942. gada septembra vētrā parkā tika bojāti ap 120 koki, turklāt 90 ap 200 gadus veci koki izgāzti ar visām saknēm vai pārlauzti.

## Parks
Parkā aug bērzi, liepas, kastaņas, priedes, visvairāk ir melnalkšņu (vienam no tiem apkārtmērs ir 3,7 m, bet augstums — 22 m). Ziemeļos no Tirgus ielas ir izveidots lielais pastaigu loks, ko savieno celiņi visos virzienos. Parkā atrodas ainaviski izlocīts kanāls, bet parka dienvidu daļā dīķis ar saliņu. Gar Brīvības ielu parka vidusdaļā ir divi mākslīgi veidoti uzkalniņi, trešais — zālienā dienvidos no Tirgus ielas. Parkā izveidots arī bērnu rotaļu laukums un iežogots futbola laukums. No maģistrālajām ielām parku norobežo zirgkastaņu un melnalkšņu alejas

## Atsauces