open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Zvaigžņu kari: Skaivokera atdzimšana

**"Zvaigžņu kari: Skaivokera atdzimšana"** () ir 2019. gada ASV kosmiskā opera. Filmas producents, scenārija līdzautors un režisors ir Dž. Dž. Eibramss. Šī ir "Zvaigžņu karu" triloģijas turpinājuma trešā daļa, kas seko tās iepriekšējām daļām "Spēks mostas" (2015) un "Pēdējie džedi" (2017), kā arī ir noslēdzošā filma deviņu daļu "Skaivokera sāgai". Filmu producēta *[[Lucasfilm]]* un Eibramsa producentu kompānijā *[[Bad Robot Productions]]* pēc kinokompānijas *[[Walt Disney Studios Motion Pictures]]* pasūtījuma. Galvenās lomas filmā atveido Kerija Fišere, Marks Hemils, Ādams Draivers, Deizija Ridlija, Džons Bojega, Oskars Aizeks, Entonijs Denjelss, Naomi Ekija, Dounels Glīsons, Ričards Grānts, Lupita Ņono, Kerija Rasela, Jonas Suotamo, Kelija Mērija Trena, Jans Makdermids un Billijs Dī Viljamss. Šī ir otrā filma ar Kerijas Fišeres līdzdalību, kas izdota pēc aktrises nāves 2016. gadā.

"Skaivokera atdzimšana" seko Rejas, Fina un Po Demerona kā Pretošanās kustības līderu noslēdzošajai cīņai pret Kailo Renu un Pirmo ordeni, kuriem palīdz galaktiskais imperators Palpatīns. Pēc tā kad 2012. gadā *Disney* iegādājās *Lucasfilm* uzreiz tika paziņots par nākamās triloģijas izveidi, sākotnēji tika plānots, ka triloģijas daļas "Pēdējie džedi" režisors Raians Džonsons rakstīs scenāriju devītajai epizodei. 2015. gada augusta Kolins Trevorovs tika nolīgts filmas režijai un scenārija izveidei kopā ar Dereku Konoliju, beigās scenārija pamatam izvēlējās viņu, Eibramsa un Krisa Terio sižeta kopdarbu. 2017. gada septembrī Trevorovs pameta projektu radošo nesaskaņu dēļ ar producenti Ketlīnu Kenediju, un Eibramss kļuva par šīs daļas režisoru. Filmēšanas process sākās 2018. gada augustā studijā *[[Pinewood Studios]]* Anglijā un noslēdzās 2019. gada februārī; filmas pēcapstrāde noslēdzās tā paša gada 24. novembrī.

Filmas "Zvaigžņu kari: Skaivokera atdzimšana" pasaules pirmizrāde norisinājās  Losandželosā, bet ASV kinoteātros to sāka demonstrēt . Latvijā filmas pirmizrāde norisinājās . Filma saņēmusi dažādas kritiķu atsauksmes, kurās kritiķi slavē aktierspēli, mūziku un vizuālos efektus, bet kritizē scenāriju, filmas tempu un atkāpes no iepriekšējās daļas sižeta līnijas. Filmas "Zvaigžņu kari: Skaivokera atdzimšana" pasaules ienākumi ir vairāk kā viens miljards ASV dolāru un tā ir septītā ienesīgākā 2019. gada filma, kā arī 33. visu laiku ienesīgākā filma, tomēr vismazāk nopelnījusī filma no pēdējās triloģijas. Filma saņēma trīs nominācijas 92. Kinoakadēmijas balvai kategorijās "Labākā oriģinālmūzika", "Labākie vizuālie efekti" un "Labākā skaņa". Tāpat filma tika nominēta trīs kategorijās 73. BAFTA kino balvai.

## Atsauces

## Ārējās saites
Rietumu Tatri

**Rietumu Tatri** (, ) ir 37 kilometrus gara kalnu grēda Slovākijas ziemeļos un Polijas dienvidos. Tā ir Tatru kalnu rietumu daļa. Zemāka nekā austrumu daļa — Augstie Tatri, tomēr arī tajos ir 31 virsotne, kas augstāka par 2000 metriem. Grēdas augstākā virsotne ir 2248 metrus augstā Bistra kalnu Slovākijas daļā.

## Galerija

Bystra_a5.jpg|Bistra
Rohace_ostry_rohac.jpg|Ostri Rohāčs un Plačlive
Pośredni_Staw_Rohacki_a1.jpg
Mnichy_Chochołowskie_a2.jpg
Polana_Jamy_a1.jpg


## Ārējās saites
Karkonošes nacionālais parks

**Karkonošes nacionālais parks** () ir 1959. gadā izveidots nacionālais parks Polijas dienvidrietumos, Lejassilēzijas vojevodistē, Sudetu kalnu sistēmas Krkonošes kalnos. Parka teritorija stiepjas gar valsts robežu ar Čehiju, kur izveidots Krkonošes nacionālais parks. Uz abu valstu robežas atrodas 1603 metrus augstais Sņežkas kalns, kas ir augstākā virsotne Čehijā un Sudetos. Kalnos dzīvo mufloni.

## Galerija

POL_Karkonoski_Park_Narodowy_Logo.svg|Parka logo
Śnieżka_z_zachodu.jpg|Sņežka
Śląskie_Kamienie_-_Dívči_Kameny.JPG
Wodospad_Szklarka.jpg|Šklarkas ūdesnkritums
Mouflon 2.jpg|Eiropas muflons


## Ārējās saites

*
Penedas-Herešu nacionālais parks

**Penedas-Herešu nacionālais parks** () ir 1971. gadā izveidots nacionālais parks Portugāles galējos ziemeļos, vienīgais nacionālais parks valstī. Parka sastāvā ietilpst divas kalnu grēdas - Peneda un Hereši.

## Galerija

Parque_Nacional_da_Peneda-Gerês.jpg
Casarotas.jpg|Dolmens
Espigueiros_de_Soajo.jpg|Senas klētis
Rio_Lima_1.jpg|Skats uz Limas upi


## Ārējās saites
Dod pieci

**«Dod pieci»** ir labdarības akcija, kuru kopš 2014. gada katru decembri rīko Latvijas Radio 5. Tās laikā vairāki radiostacijas dīdžeji uz sešām diennaktīm tiek ieslēgti caurspīdīgā studijā un atskaņo klausītāju pasūtītās dziesmas. Lai pasūtītu dziesmu, klausītājam ir jāziedo vismaz 5 eiro. Labdarības akcija tiek veikta starptautiskā labdarības projekta *[[Serious Request]]* ietvaros.

Tās idejas autors ir Toms Grēviņš.

No 2014. līdz 2016. gadam studija atradās Stacijas laukumā, bet kopš 2017. gada atrodas Doma laukumā.

## Vēsture

## Himna

* 2016 - Nepārlaužams
** Izpilda: Aija Vītoliņa, Māra Upmane-Holšteina, Aija Andrejeva, Marta Grigale, Goran Gora, Ralfs Eilands, Dons, Markus Riva, Jānis Aišpurs, Lauris Valters, Jānis Stībelis, Viņa, ansis, Edavārdi, Ozols, Reiks, Justs, Intars Busulis, Latvian Voices, Mārcis Auziņš (ģitāra), DJ Rudd (taustiņinstrumenti, elektronika)
* 2017 - Durvis Vaļā
** Izpilda: Mesa
* 2018 - Apskāvieni cik
** Izpilda: Māra Upmane-Holšteina, Goran Gora un My Radiant You
* 2019 - Klusi čukst Dievs
** Izpilda: Raimonds Tiguls un Rīgas Doma zēnu koris
* 2020 - Es zinu, Tu esi
** Izpilda: Tautumeitas, Patrisha, Dons, Aminata, Ralfs Eilands, Viņa, Jānis Aišpurs, Aija Andrejeva, Linda Leen, Intars Busulis, Carnival Youth, Evija Vēbere, Renārs Kaupers, Māra Upmane-Holšteina, Goran Gora, Agnese Rakovska 
* 2021 - Pāri visam
** Izpilda: Kreisais Krasts, Būū (Ilze Fārte), Ritvars (Ritvars Vītols), Cepums (Mārtiņš Mednis), R.2.R.S. (Artūrs Strēlnieks), Punkts uz I (Ingus Šusts), Misters Krūmiņš, EikshO (Ojārs Eniņš), Pionieris (Juris Šteinfelds), Deniss (Deniss Stepanovs), Ivans Baigais (Artūrs Ivanovs), JeeKaa (Jānis Kumpiņš), E.V. (Kārlis Šēnhofs).
* 2022 - Nesalaužamā (Нескорена)
** Izpilda: Ivan Dorn (Іван Дорн)
* 2023 - Adata un diegs
** Izpilda: Sudden Lights un Gustavo
*2024 - Kad cilvēks sauc
** Izpilda: The Sound Poets
*2025 - Labos darbus krāj
** Izpilda: Ralfs Eilands un Lauris Reiniks
## Atsauces

## Ārējās saites
* Oficiālā mājaslapa
Gaisma (priekšvārds)

**Gaisma** ir latviešu sieviešu priekšvārds, veidots no latviešu valodas vārda "gaisma". Latviešu kalendārā tā vārda diena ir 14. decembrī.

## Izplatība Latvijā
Pēc Pilsonības un migrācijas lietu pārvaldes datu bāzes datiem vārds Gaisma ir reģistrēts 43 personām.

## Skatīt arī
* Nora
* Lūsija / Lūcija / Lusinda / Sindija (priekšvārdi, kuru nozīme arī ir "gaisma")
* Mirdzums (elements priekšvārdos), citi priekšvārdi, kuru nozīme arī saistīta ar gaismu

## Atsauces
Nervjona

**Nervjona** (, ) ir 72 kilometrus gara Biskajas līcī ietekoša upe, kuras estuārā atrodas Bilbao pilsēta. Izteka Delikas kanjonā. Tek ziemeļu virzienā. Bez Bilbao, upe tek caur Amurrio, Laudio un Ugao-Miraveljesas pilsētām.

## Ārējās saites
Škocjanas alas

**Škocjanas alas** () ir karsta alu sistēma, ko izveidojusi Rekas upe. Upe vairākkārt parādās un pazūd zem zemes. Pēdējoreiz tā pazūd pie Škocjanu alas ieejas, bet atkal parādās virszemē pēc 34 kilometriem, jau Itālijas teritorijā, netālu no Adrijas jūras. Alas izpētītā daļa ir 6200 metrus gara. Tajā ietilpst viens no dziļākajiem pazemes kanjoniem pasaulē. Ala ir atvērta tūristiem. 1986. gadā alu sistēma iekļauta UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā, bet 1999. gadā tā kļuva par Rāmsaras vietu.

## Galerija

Škocjan,_Divača_-_naravni_most_med_Veliko_in_Malo_dolino.jpg|Alas ieeja
Škocjan_cave_-_exit.jpg
Škocjan_Caves-111168.jpg|Pazemes ūdenskritums
Skocjan_Caves,_map.jpg|Alu sistēmas shēma
2136-Skocjan-Caves (27291552453).jpg|Tūristu taka
Skocjan - panoramio.jpg


## Ārējās saites

*
Ventspils jūrskola

**Ventspils jūrskola** bija 1871. gadā Ventspilī dibināta jūrskola.

## Vēsture
Jūrskola dibināta balstoties uz 1867. gada jūrskolu likuma kā I (zemākās) kategorijas jūrskola (), kurā sagatavoja tuvbraucēju stūrmaņus. Jūrskolas priekšnieks bija F. Mīlenbergs, matemātiku mācīja Ventspils pilsētas galva Aleksandrs Kupfers (1873—1909). 
1880. gadā to pārveidoja par III (augstākās) kategorijas jūrskolu, bet pēc 1902. gada likumdošanas izmaiņām pārveidoja par tālbraucēju jūrskolu.

Pēc Pirmā pasaules kara sākuma 1914. gadā Ventspils trīsklašu jūrskolu apvienoja ar Ainažu jūrskolu un pārcēla uz Taurijas guberņu Krievijas dienvidos, kur tā 1918. gadā pārtrauca darbību.

## Izmantotā literatūra
* *Latvijas Jūrniecības Vēsture*, Rīga, 1998.

## Atsauces
Eivona (Lamanša pieteka)

**Eivona** (; ) ir 96 kilometrus gara Lamanšā ietekoša upe Anglijas dienvidos. Lai atšķirtu no vairākām citām Eivonas upēm Anglijā, tiek saukta arī par **Solsberijas Eivonu** jeb **Hempšīras Eivonu**. Izteka Viltšīras centrālajā daļā. Tek dienvidu virzienā. Ietek Lamanšā pie Kraistčērčas caur dabīgo Kraistčērčas Ostu. Upes krastos atrodas Eimsberi, Solsberi, Fordingbridža, Ringvuda un Kraistčērča.

## Ārējās saites
Šhara

**Šhara** (, , ) ir trešā augstākā virsotne Kaukāzā un augstākā Gruzijas virsotne. Atrodas uz Gruzijas (Svanetijas) — Krievijas Federācijas Kabardas-Balkārijas Republikas robežas, apmēram 90 kilometrus uz ziemeļiem no Kutaisi. Šhara ir daļa no 12 kilometrus garās Bezengijas sienas kalnu masīva. Pirmā dokumentētā uzkāpšana Šharā notika 1888. gadā un to paveica britu-šveiciešu ekspedīcija.

## Ārējās saites

* Šhara summitpost.org
Engures jūrskola

**Engures jūrskola** bija 1875. gadā Engurē dibināta jūrskola.

## Vēsture
Jūrskola dibināta 1875. gada 2. maijā, balstoties uz 1867. gada jūrskolu likumu, kā I (zemākās) kategorijas jūrskola, kurā sagatavoja tuvbraucēju stūrmaņus. Kopš 1880. gada jūrskola bija 2. kategorijas jūrskola, no 1875. līdz 1898. gadam jūrskolā mācījās 413 topošie jūrnieki. Deviņi nokārtoja tālbraucēju stūrmaņu un piekrastes kapteiņu eksāmenus, bet 91 saņēma piekrastes stūrmaņa diplomu. Pēc 1902. gada likuma tā pārstāja darboties kā profesionāla jūrskola un tika iekļauta sagatavošanas jūrskolu kategorijā. 
 
Pirmā pasaules kara laikā 1915. gadā Engures jūrskolu evakuēja uz Hersonu Ukrainas dienvidos. 

Pēc Latvijas neatkarības atjaunošanas izveidotā Latvijas Jūras akadēmijas Jūrskolas Engures filiāle sagatavoja 3. līmeņa kuģu vadītājus — sardzes stūrmaņus kuģiem līdz 500 bruto tonnām.

Bijušajā Engures jūrskolas ēkā Jūras ielā 114 pašlaik atrodas Engures Saieta nams.

## Skolotāji un audzēkņi
Engures jūrskolas priekšnieks 1909. gadā bija Kārlis Zandbergs, viņa palīgs un speciālo priekšmetu skolotājs no 1883. līdz 1893. gadam bija Jānis Liepiņš. No 1904. gada un no 1906. līdz 1914. gadam par skolotāju strādāja Andrejs Lonfelds, bet kopš 1908. gada viņš pasniedza speciālos priekšmetus. Jūrskolā mācījās latviešu jūrasbraucēji Vilis Gelbe, Andrejs Fišers, Miķelis Grīnbergs, Jānis un Meļķis Pūliņi u.c.

## Literatūra
* *Latvijas Jūrniecības Vēsture*, Rīga, 1998.

## Atsauces
Roberts Maknamara

**Roberts Streindžs Maknamara** (angļu: *Robert Strange McNamara*, 1916—2009) bija amerikāņu biznesmenis, bijušais karavīrs, gaisa spēku pulkvežleitnants un politiķis, astotais Amerikas Savienoto Valstu aizsardzības sekretārs no 1961. līdz 1968. gadam un viens no galvenajiem Vjetnamas kara arhitektiem un komandieriem. Viņa vadībā sākās liela mēroga Amerikas Savienoto Valstu militārā iesaiste karā un karavīru mobilizācija. Viņa lomas dēļ prese sāka Vjetnamas karu saukt par "Maknamaras karu". Tāpat Roberts Maknamara tiek pieminēts kā viens no Kubas raķešu krīzes komandieriem, kad viņam izdevās panākt Kubas raķešu krīzes beigšanu un kodolieroču demontēšanu. Viņš bieži tiek slavēts par darbību Kubas raķešu krīzes laikā, taču kritizēts par agresīvo politiku un militāro stratēģiju, kuru pielietoja Vjetnamas kara laikā un kuras dēļ tika nogalināts arī liels skaits Vjetnamas civiliedzīvotāju.

## Darba sākums
Pirms kļūšanas par kara un aizsardzības ministru Roberts Maknamara bija Pasaules Bankas grupas prezidents un *[[Ford Motor Company]]* prezidents. Par aizsardzības sekretāru kļuva pēc tam, kad viņu šajā amatā ieteica bijušais aizsardzības sekretārs un galvenais Korejas kara komandieris Roberts Lovets.

## Ārējās saites
Hola sala

**Hola sala** () ir Krievijas Federācijai piederoša neapdzīvota sala Franča Jozefa Zemē Ziemeļu Ledus okeānā. Ietilpst Arhangeļskas apgabala administratīvajā teritorijā «Franča Jozefa Zemes un Viktorijas salas salu teritorija», bet vietējās pašvaldības nozīmē pieder Piejūras rajonam. Nosaukta par godu amerikāņu Arktikas pētniekam un rakstniekam Čārlzam Frensisam Holam. Pirmā cietzeme, ko atklāja arhipelāga pirmatklājēji — Austroungārijas ekspedīcija Jūliusa fon Pajera un Karla Veiprehta vadībā.

## Ģeogrāfija
Hola sala izvietojusies arhipelāga dienvidos, centrālajā salu grupā. Negri šaurums rietumos to atdala no Maklintoka salas, Mārkema šaurums ziemeļos — no Heisa salas, Austriešu šaurums ziemeļaustrumos — no Vilčeka Zemes, bet Lavrova šaurums dienvidaustrumos — no Salma salas. Krasta līnija vidēji izrobota. Salas lielāko daļu klāj ledāji, augstākais punkts ir  vjl salas dienvidrietumos. 

Sala atrodas arktiskā tuksneša joslā. Augu valsts pārstāvēta galvenokārt ar sūnām un ķērpjiem. Sastopami leduslāči.

## Vēsture
Salu 1873. gada jūnijā atklāja austriešu ekspedīcija Jūliusa fon Pajera vadībā ar kuģi *Tegetthoff* un nosauca par godu amerikāņu Arktikas pētniekam un rakstniekam Čārlzam Frensisam Holam *(Charles Francis Hall)*.

Tegethofa ragā salas dienvidos uzstādīts piemineklis ekspedīcijas kuģim, kā arī tur atrodas Voltera Velmana ekspedīcijas (1898-1899) nometnes paliekas.

## Atsauces
Palata

**Palata** () jeb **Polota** () ir 93 kilometrus gara Daugavas labā krasta pieteka Krievijā (pirmos 7 kilometrus) un Baltkrievijā. Izteka no Kolpino ezera Krievijas Pleskavas apgabalā. Tek dienvidrietumu virzienā. Ietek Daugavā pie senākās reģiona pilsētas Polackas (Polockas), kuras nosaukums, iespējams, cēlies no upes nosaukuma.

## Ārējās saites
Rūdolfs Svensons

**Juhans Rūdolfs Svensons** (; dzimis , miris ) bija zviedru cīkstonis, divkārtējs olimpisko spēļu (1928, 1932) čempions grieķu-romiešu cīņā. 

## Biogrāfija
Dzimis netālu no Fālšēpingas. 1918. gadā viņš iestājās armijā, kļūstot par dragūnu Stokholmā. Tur 1920. gadā viņš sāka nodarboties ar cīņas sportu un 1921. gadā, bez pieredzes starptautiskās sacensībās, viņš ieguva sudraba medaļu pasaules čempionātā Helsinkos. Tajā pašā gadā viņš pabeidza dienestu armijā, kļuva par ugunsdzēsēju un iestājās ugunsdzēsēju sporta klubā *Brandkårens IK*, kuru pēc tam pārstāvēja savas turpmākās karjeras laikā.

1924. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Parīzē Rūdolfs Svensons piedalījās abās cīņas sporta disciplīnās. Grieķu-romiešu cīņā viņš cīnījās svara kategorijā līdz 82,5 kilogramiem (pussmagais svars). Kategorijā cīnījās 22 sportisti. Finālā viņš zaudēja savam tautietim Karlam Vestergrēnam un ieguva sudraba medaļu. Arī brīvajā cīņā viņš iekļuva finālā, kur zaudēja amerikāņu cīkstonim Džonam Spellmanam. Līdz ar to šajā olimpiādē viņš ieguva otru olimpisko sudraba medaļu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Karaliskais Tehnoloģiju institūts

**Karaliskais Tehnoloģiju institūts** (, saīsinājumā **KTH**) ir 1827. gadā dibināta valsts tehniskā augstskola Zviedrijas galvaspilsētā Stokholmā.

Kaut arī dibināta 1827. gadā, skolas attīstībai var izsekot no 1697. gada, kad Kristofers Polhems Stokholmā nodibināja Mehānisko laboratoriju (*Laboratorium Mechanicum*).

2020. gada QS pasaules universitāšu reitings KTH iekļāva pasaules universitāšu pirmajā simtniekā. KTH sastāv no piecām skolām un piecām studentu pilsētiņām, kas atrodas Stokholmā un tās apkaimē. Bijušo un esošo pasniedzēju un studentu vidū minami fiziķis Hanness Alfvēns, matemātiķis Lennarts Karlesons (*Lennart Carleson*), aktieris Dolfs Lundgrēns, fiziķe Līze Meitnere, fiziķis Kajs Sīgbāns, matemātiķis Staņislavs Smirnovs (*Станисла́в Cмирно́в*).

## Ārējās norādes

*
Ruskaja Arktika

**Nacionālais parks «Ruskaja Arktika»** ( — ‘Krievu Arktika’) ir aizsargājama dabas teritorija Krievijas Federācijas Eiropas daļas ziemeļos, Arhangeļskas apgabalā. Izvietojusies divos Ziemeļu Ledus okeāna arhipelāgos — Novajā Zemļā un Franča Jozefa Zemē. Izveidots 2019. gadā un paplašināts 2016. gadā, lai aizsargātu Arktikas vidi, ziemeļu puslodes lielākās putnu (kairas, pūkpīles) un valzirgu kolonijas, kā arī tur mītošos leduslāčus, polāros vaļus, polārlapsas un roņus. Nacionālā parka simbols ir narvalis.

## Teritorija
Nacionālā parka teritorija veidojas no diviem atsevišķiem klāsteriem. 2009. gadā nacionālais parks tika izveidots Novaja Zemļas arhipelāga Ziemeļu salas ziemeļdaļā  platībā (kopā ar jūras akvatoriju  platībā) no Zajaca raga salas ziemeļrietumos līdz Spokojnajas upes grīvai salas ziemeļaustrumos. 2016. gadā parks tika paplašināts, iekļaujot tajā visu Franča Jozefa Zemes arhipelāgu  platībā un jūras akvatoriju  platībā. Parka teritorijā izveidotas septiņas lauka atbalsta bāzes, kas izvietotas galvenokārt bijušajās vai esošajās polārstacijās vai bijušajos militārās infrastruktūras objektos: Misželaņija (Ziemeļu sala), Omega (Aleksandras Zeme), Vēju ieleja (Nortbruka sala), Buhta Tihaja (Hukera sala), Heisa sala, Hofmaņa sala un Greiema Bella sala.

Parka centrālais birojs atrodas Arhangeļskā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Es tievēju

**"Es tievēju"** () ir 2018. gada Krievijas romantiskā kinokomēdija. Filmas režisors ir Aleksejs Nužnijs. Galvenās lomas atveido Aleksandra Borciča, Jevgeņijs Kuļiks, Irina Gorbačova un Romāns Kurcins. Filmas pirmizrāde notika , bet Latvijā .

Filmas stāsts ir par apaļīgu konditori Annu, kuru liekā svara dēļ pamet puisis. Anna vēlas nomest svaru un satiek savu īsto mīlestību.

## Atsauces

## Ārējās saites
Olimpisko spēļu norises vietu uzskaitījums tenisā

Šajā uzskaitījumā apkopotas **[[olimpiskās spēles|olimpisko spēļu]] norises vietas, kurās ir aizvadīti [[teniss olimpiskajās spēlēs|olimpiskie tenisa turnīri]]**.

Līdz pēdējām olimpiskajām spēlēm, 2016. gadā Riodežaneiro, teniss 15 reizes ir bijis oficiāls olimpiskais sporta veids, bet divas reizes kā demonstrāciju vai izstādes sporta veids. Visanglijas lauka tenisa un kroketa klubs ir vienīgā vieta, kur divas reizes ir organizētas tenisa sacensības olimpiskajās spēlēs.

## Norises vietas

## Skatīt arī
* Teniss olimpiskajās spēlēs
* Olimpisko sporta veidu norises vietas olimpiskajās spēlēs

## Atsauces
Endokrinoloģija

[right|thumb|Galvenie endokrīnie dziedzeri (vīrietis kreisajā pusē/sieviete labajā pusē). 1. [epifīze, 2. hipofīze, 3. vairogdziedzeris, 4. aizkrūtes dziedzeris, 5. virsnieres, 6. aizkuņģa dziedzeris, 7. olnīcas, 8. sēklinieki]]
**Endokrinoloģija** ir bioloģijas un medicīnas nozare, kas pēta endokrīno sistēmu, endokrīnās slimības, kā arī pastiprināti pievēršas hormoniem un to ietekmei uz organismu. Endokrīno sistēmu veido vairāki orgāni dažādās ķermeņa daļās. Šie orgāni izstrādā hormonus, kas nonāk tieši asinīs. Hormoniem ir dažādas funkcijas un darbības veidi. Hormoni ietekmē vielmaiņu, organisma augšanu un attīstību, miegu, ēstgribu, garastāvokli, laktāciju un citus procesus.

## Ārējās saites

* 
* 
*
Ramats

**Ramats** var būt:
* Eduards Ramats (1886—1979) — latviešu skolotājs, rakstnieks un latviešu strēlnieku virsnieks;
* Kārlis Ramats (1885—1931) — Krievijas Impērijas armijas un Latvijas Bruņoto spēku virsnieks.

## Skatīt arī
* Ramata
Eiropas Savienības Kohēzijas fonds

thumb|ES Kohēzijas fonda zīmols.
**Eiropas Savienības Kohēzijas fonds (KF)** ir viens no Eiropas Savienības struktūrfondiem, kas izveidots vides un transporta attīstības projektu atbalstam tajās Eiropas Savienības (ES) valstīs, kuru IKP uz vienu iedzīvotāju ir zemāks par 90% no ES vidējā. 
2007.–2013. gada periodā KF budžets bija 70 miljardi eiro, bet 2014.–2020. gada periodā 63,4 miljardi eiro.

## KF piešķīrums Latvijai

KF piešķīrums Latvijai 2007.–2013. gada plānošanas periodā bija 1,5 miljardi eiro jeb 33,99% no kopējā ES fondu finansējuma, kas tika vadīts ar darbības programmas  "Infrastruktūra un pakalpojumi" palīdzību.

Saskaņā ar ES Padomes lēmumu par ES daudzgadu finanšu ietvaru 2014.–2020. gadam, Latvija saņēma 4,4 miljardus eiro kohēzijas politikas mērķu īstenošanai ar ES fondu (ERAF, ESF un KF) starpniecību. Šajā periodā Latvija ir ceturtā lielākā neto saņēmēja starp visām ES dalībvalstīm, un uz katru iedzīvotāju Latvija 2014.–2020. gadā no ES budžeta saņem aptuveni 3000 eiro.

KF prioritātes vides sektorā Latvijā ir ūdenssaimniecības infrastruktūra un pakalpojumi, atkritumu apsaimniekošana, vides infrastruktūras un videi draudzīgas enerģētikas veicināšana.
KF prioritātes transporta jomā Latvijā Eiropas nozīmes transporta tīkla attīstība, ilgtspējīga transporta attīstība, autoceļu, pilsētas transporta, dzelzceļa, ostu un lidostu infrastruktūras attīstība.

Saskaņā ar Eiropas Komisijas publicēto priekšlikumu ES budžetam, pēc 2020. gada kohēzijas finansējums kopumā tiks samazināts par 10%, un tas paredz, ka Latvija turpinās saņemt ES Kohēzijas politikas finansējumu, bet ievērojami mazākā apjomā.

## Skatīt arī

* Kohēzijas politika

## Atsauces
Kabotāža

**Kabotāža** ir preču, kravu vai pasažieru pārvadājumi starp divām vietām vienā un tajā pašā valstī, ko veic citas valsts transporta operators. Sākotnēji to piemēroja kuģošanai pa piekrastes maršrutiem, no ostas uz ostu, bet tagad attiecas arī uz aviāciju, dzelzceļu un autotransportu.

Lielākā daļa valstu nepieļauj aviācijas kabotāžu, un pret to ir noteiktas stingras sankcijas ekonomiskā protekcionisma, nacionālās drošības vai sabiedrības drošības apsvērumu dēļ. Viens ievērojams izņēmums ir Eiropas Savienība, kuras dalībvalstis viena otrai piešķir kabotāžas tiesības.
## Atsauces

## Ārējās saites
Žaklīna Buvjē

**Žaklīna Buvjē** ir animācijas seriāla "Simpsoni" tēls. Viņa pazīstama kā Mārdžas Simpsones māte. Vecums: 80-90 gadi. Viņa piedalās nelielā skaitā sēriju. 

Žaklīna ir bezdarbniece.Māja: neliela, vienkārša māja bez garāžas pie ezera, interjers ir vecmodīgs.
Autoceļš V1028

|}
|}

**V1028** autoceļš **Bauska-Bērzi-Lietuvas robeža** ir Latvijas vietējais autoceļš. Tas sākas pie valsts reģionālā autoceļa P103 Dobele—Bauska un ved līdz Latvijas—Lietuvas robežai, aiz kuras tas turpinās līdz Žeimelei. Autoceļš ir 14,6 km garš un klāts ar asfalta segumu.  

No 2018. gada līdz 2019. gada augustam notika autoceļa posma no Bērziem caur Ādžūniem pāri Lietuvas robežai līdz Žeimelei remontdarbi, ko veica SIA "Union Asphalttechnik".

## Atsauces
Ziedonis Purvs

**Ziedonis Purvs** (1923—1989) bija latviešu skolotājs, kordiriģents un dzejnieks. Ap 700 dziesmu tekstu autors. Ar viņa tekstiem komponētas daudzas solo, estrādes, kora dziesmas, daudzas no tām kļuva tautā populāras ("Baltā saule", "Latgalei", "Pilsētai vētru un dzintaru krastā...Liepājai" u.c.). Viņa dzeja ir par pamatu arī Ādolfa Skultes majestātiskajai poēmai "Jūrai". Vairākkārt sadarbojies ar komponistu Raimondu Paulu, sacerējis tekstus arī Alņa Zaķa, Aleksandra Kublinska, Jāņa Sildega, Valtera Kaminska un Zigurda Rezevska kompozīcijām.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1923. gada 13. oktobrī Īslīces pagastā jaunsaimnieka Rūdolfa Purva un viņa sievas Katrīnas, dzimušas Vanagas, ģimenē. Mācījās Īslīces pamatskolā, pirmo dzejoli „Rīts” publicēja 1938. gadā. Mācījās Jelgavas Skolotāju institūtā (1938—1944). Strādāja par latviešu valodas un dziedāšanas skolotāju Bauskas 1. septiņgadīgajā skolā (1947—1960), darbojās Bauskas pašdarbības teātrī. Līdztekus darbam skolā 1951. gadā neklātienē beidza mācības Jelgavas pedagoģiskajā skolā un studēja Latvijas konservatorijas kordiriģentu nodaļā, kuru absolvēja 1962. gadā. Šajā laikā izdeva savu pirmo dzejas krājumu "Meža roze" (1961).

No 1960. gada strādāja Latvijas Valsts izdevniecības Mūzikas un mākslas literatūras redakcijā (1960—1962), bija kora "Dzintarkrasts" diriģents (1962—1971). 1964. gadā viņu uzņēma Latvijas Rakstnieku savienībā, viņš bija Rakstnieku savienības kluba direktors (1970—1971) un žurnāla "Karogs" prozas redaktors (1977—1988).

Miris 1989. gada 13. jūlijā Rīgā, apbedīts Raiņa kapos.

## Darbi

* "Meža roze" (dzejas krājums, 1961),
* "Gaišais ugunskurs" (dzejoļu krājums skolu skatuvēm, 1968),
* "Kastaņu nakts" (dzejas krājums, 1969),
* "Ja tu uzticētos" (dzejas krājums, 1972),
* dzejoļu izlase "Atsaukšanās" (1974),
* "Cilvēks cilvēkam" (dzejas krājums, 1978),
* "Neatgriešanās atgādinājums" (dzejas krājums, 1983),
* "Attieksme" (dzejas krājums, 1988).

Izdeva arī dzejoļu krājumus bērniem: „Juris un Muris” (1958), „Gudrinieki” (1958), „Uz priekšu”, (1962), „Tu, vasara, nedusmo” (1969), „Ejam, zēni!” (1971), "Meža olimpiāde" (1981). Atdzejojis vairāk nekā 600 dziesmu tekstu.

Sastādījis sešus dzejoļu un dziesmu krājumus sadzīves tradīcijām.

## Literatūra
* L. Sirsone S. "... katram ir viņa gājums". Karogs, 1983
* Ādmīdiņš R. Pazīstami svešinieki. Ziedonis Purvs. Brīvā Latvija, 2000

## Atsauces

## Ārējās saites
* Ziedonis Purvs discogs.com
Vientuļi

**Vientuļi** (latgaliešu: *Vīntuļi*) bija ciems Balvu novada Vecumu pagastā pie Līčupes, izvietojies pagasta dienviddaļā Krievijas pierobežā. Austrumos no tā pie autoceļa P35 atrodas Vainagu ciems un robežkontroles punkts «Vientuļi». 

2023. gadā Krievijas valdība paziņoja, ka no 16. oktobra visi Ukrainas pasu turētāji, kas vecāki par 14 gadiem, drīkstēs ieceļot Krievijā no trešajām valstīm tikai divās robežšķērsošanas vietās – Šeremetjevas lidostā, kas atrodas Maskavā, un Vientuļu robežkontroles punktā uz Latvijas–Krievijas robežas.
Reaģējot uz šo Krievijas lēmumu, Latvijas valdība nolēma no 16. oktobra slēgt Pededzes un Vientuļu robežšķērsošanas punktus, novirzot transporta plūsmu uz Terehovas un Grebņevas robežšķērsošanas vietām.

## Atsauces
Voldemārs Strautnieks

**Voldemārs Strautnieks** (arī **Valdemārs Strautnieks**, 1892—1941) bija latviešu pedagogs, lauksaimnieks un karavīrs. Dzimis 1892. gada 2. (pēc citām ziņām 14.) decembrī Budbergas pagastā. 1910. gadā pabeidzis Bauskas pilsētas skolu, 1912. gadā — Panevēžas skolotāju institūtu. Strādājis par Kirkiļu (*Kirkilai*) un Sostu (*Suostas*) pagastskolu pārzini Biržu apkaimē.

Pirmā pasaules kara laikā 1915. gadā iesaukts Krievijas armijā kā rakstvedis, piedalījies kaujās Galīcijā, ievainots. Pēc kara beigām skolotājs Viļņas guberņā un Brunavas pamatskolā. 1919. gada aprīlī brīvprātīgi pietecies dienēt Latvijas armijā, ieguvis seržanta pakāpi. Par kauju pie Podunajas 3. Jelgavas kājnieku pulka sastāvā 1919. gada 3. oktobrī pret lieliniekiem apbalvots ar trešās šķiras Lāčplēša kara ordeni. Pēc citām ziņām bijis arī darbvedis Bauskas "kara komisariātā". Atvaļināts 1920. gadā.

1924. gadā Strautnieks atgriezās kā skolotājs Brunavā. Pēc jaunsainiecības saņemšanas Grenctāles muižas teritorijā viņš 1925. gadā sāka nodarboties ar lauksaimniecību, gadu vadīja Grenctāles pienotavu, vēlāk atsāka strādāt Brunavas pamatskolā, no 1927. gada strādāja par Bauskas pamatskolas pārzini. Darbojās Latvijas Skolotāju biedrībā un Latvijas Skolotāju slimokasē.

Pēc Latvijas okupācijas kļuva par Tautas Saeimas deputātu (1940) un LPSR Augstākās padomes deputātu (1941).

Vācu okupācijas laikā apcietināts Bauskā un nošauts Vecsaules silā 1941. gada rudenī. Pēc kara viņa vārdā tika nosaukts pionieru pulciņš Bauskas astoņgadīgajā skolā. 2018. gadā pie Bauskas Brīvības pieminekļa viņa un citu Bauskas Lāčplēša kara ordeņa saņēmējiem par godu tika atklātas piemiņas stēlas.

## Atsauces
Miķeļa iela (Rīga)

**Miķeļa iela** ir iela Centra apkaimē Rīgā ar 19. un 20. gadsimta apbūvi. Iela atrodas vēsturiskajā Rīgas citadelē. Tā sākas krustojumā ar Kronvalda bulvāri un, krustojusi Citadeles ielu beidzas pirms Eksporta ielas (savienojums caur Circle K degvielas uzpildes staciju). Ielas garums ir 250 m, tā ir klāta ar asfaltbetona segumu. Miķeļa ielā ir dzīvojamā apbūve.

## Vēsture
Rīgas ielu sarakstos Miķeļa iela ir sastopama no 1876. gada ar savu tagadējo nosaukumu (, ), kas laika gaitā nav mainījies, izņemot laikaposmu no 1942. līdz 1944. gadam, kad tās nosaukums bija **Majora Bišofa iela** (; nosaukta Jozefa Bišofa vārdā).

## Ielu savienojumi
Miķeļa iela ir savienota ar šādām ielām:
* Kronvalda bulvāris (T veida krustojums)
* Citadeles iela
* Eksporta iela (savienojums caur degvielas uzpildes staciju)

## Atsauces
Didijs Jūliāns

**Marks Didijs Severs Jūliāns Augusts** (, dzimis  vai , miris ) bija Romas imperators deviņas nedēļas 193. gadā, tā sauktajā Piecu imperatoru gadā, kad par imperatoriem pasludināja Pertinaksu, Didiju Jūliānu, Peskēniju Nigeru, Klodiju Albīnu un Septimiju Severu. 

Pirms kļūšanas par imperatoru, Didijs Jūliāns bija Āfrikas vietvaldis un turīgs Romas senators, kas ļāva viņam vairāksolīšanā 193. gadā iegūt pretoriāņu gvardi (imperatora sardzi), kas nozīmēja, ka viņš kļuva par Romas imperatoru.
Īsajā periodā, kurā Didijs Jūliāns atradās imperatora krēslā, viņš paspēja devalvēt Romas valūtu. Vairāki Romas vietvalži jeb prokonsuli atteicās atzīt Didiju Jūliānu par Romas imperatoru. Viens no Romas vietvalžiem Septimijs Severs ar savu leģionu devās uz Romu, lai gāztu Didiju Jūliānu no troņa. Lai izvairītos no reālas karadarbības, pretoriāņi paši nogalināja Didiju Jūliānu. Didija Juliāna pēdējie vārdi pirms nāves pēc romiešu vēsturnieka Diona Kasija rakstītā esot bijuši šādi: “Ko ļaunu gan esmu nodarījis? Kuru esmu nogalinājis?”

## Ārējās saites

*
Zamiokulka

**Zamiokulkas** (*Zamioculcas*) dēvēta arī par **zāmiju**, **afrikāņu palmu** un **laimes palmu** ir segsēkļu ģints ārumu dzimtā, kura sevī ietver tikai vienu augu sugu — z**amijlapu zamiokulku** (*Zamioculcas zamiifolia*). Zamiokulkas 1829. gadā tika pirmo reizi klasificētas kā *Caladium zamiifolium,* bet vēlāk tika pārvietotas uz jaunnodefinēto zamiokulku ģinti un tām tika dots šobrīd izmantotais sugas nosaukums.

Zamiokulka ir tropisks, daudzgadīgs augs, kas dabā sastopams Austrumāfrikā — no Kenijas austrumiem līdz Dienvidāfrikas ziemeļaustrumiem. Zamiokulkas tiek audzētas kā dekoratīvs augs to izskata un vieglās kopšanas dēļ. Dāņu audzētāji sāka komerciāli audzēt un izplatīt zamiokulkas 1996. gadā.

## Morfoloģija
Zamiokulka ir mūžzaļš lakstaugs, kurš var piedzīvot lapkriti ilgstoša sausuma periodos. Tai ir gludas un tumši zaļas pretēji saliktas lapas. Lapas ir 40—60 cm garas un uz lapu kāta ir izvietoti 6—8 lapiņu pāri, kas ir vidēji 7—15 cm gari. Zamiokulkai pazemē ir sulīgi, apaļi sakneņi, kuri ilgstoši uzkrāj ūdeni.

Zamiokulkas ziedi ir nelielas (5—7 cm) garas vālītes, kuru krāsa var būt no dzeltenas līdz brūnai; ziedi ir izvietoti pie lapu pamatnes. Ziedēšanas periods ir no vasaras vidus līdz agram rudenim.

Šie augi uztur neparasti lielu ūdens daudzumu — lapas ir 91% un lapu kāts ir 95% ūdens, kā arī katra lapa ir dzīva vismaz 6 mēnešus. Abi šie faktori izskaidro, kādēļ zamiokulkas var augt vietās, kur ir minimāla saules gaisma, un izturēt līdz pat četriem mēnešiem bez ūdens.

## Atsauces
Fikusi

**Fikusi** (*Ficus*) ir ģints zīdkoku dzimtā, kurā ietilpst aptuveni 850 koku, krūmu u.c. augu sugu. Dabā fikusi ir sastopami tropu joslā ar dažiem izņēmumiem, kas aug arī mērenajā joslā. Lielākā daļa fikusu sugu ražo ēdamas vīģes, kas ir ļoti svarīgs ēdiena avots lokālai faunai. Lietošanai uzturā cilvēkiem visbiežāk un jau kopš antīkās vēstures tiek audzēts vīģeskoks. Tropos fikusiem arī ir liela kulturāla nozīme — gan kā reliģiskam simbolam, gan praktisku iemeslu dēļ.

Fikusu ģints ir morfoloģiski un funkcionāli daudzveidīga ģints, kuras sugas nosedz plašu ekoloģisko nišu klāstu; lielākā daļa augu ir mūžzaļi, bet dažas lapkoku sugas ir endēmiskas un sastopamas tikai ārpus tropu joslas un augstienēs. Fikusu sugām ir raksturīga unikāla ziedkopu uzbūve un ļoti konkrēta apputeksnēšanās metode, izmantojot *[[Agaonidae]]* dzimtas lapsenes.

Fikusu sugas var būt grūti atšķirt, bet fikusu ģints kā tāda ir viegli atpazīstama — daudzām sugām ir gaisa saknes un augļi ir vīģes.

## Sugas
Ģintī ir klasificētas sugas (nepilns saraksts):

* Kaučuka gumijkoks (*Ficus elastica*)
* Vīģeskoks (*Ficus carica*)

* *Ficus aspera* G.Forst.
* *Ficus assamica* Miq.
* *Ficus auriculata* Lour.
* *Ficus dammaropsis* Diels
* *Ficus deltoidea* Jack
* *Ficus erecta* Thunb.
* *Ficus fraseri* Miq.
* *Ficus fulva* Reinw. ex Blume
* *Ficus ingens* Miq.
* *Ficus mutabilis* Bureau
* *Ficus nervosa* Heyne ex Roth
* *Ficus nymphaeifolia* Mill.
* *Ficus pulchella* Schott
* *Ficus pumila* L.
* *Ficus religiosa* L.
* *Ficus sansibarica* Warb.
* *Ficus sycomorus* L.
* *Ficus triradiata* Corner
* *Ficus watkinsiana* F.M.Bailey

## Galerija

Attēls:Ficus aspera kz1.JPG|*Ficus aspera* augļi
Attēls:Ficus-dammaropsis-03.jpg|*Ficus dammaropsis*
Attēls:Ficus ingens, habitus, b, Skeerpoort.jpg|*Ficus ingens* 
Attēls:Ficus nervosa 06a.JPG|*Ficus nervosa*
Attēls:Ficus pumila - Climbing fig at Thenmala 2014 (8).jpg|*Ficus pumila* auglis
Attēls:Ficus pseudopalma 02.jpg|*Ficus pseudopalma* 


## Atsauces
Mikrofona aptauja 1977

Par aptaujas dziesmām tika saņemtas 11 400 balsis. Aptaujas noslēguma koncerts notika 30. decembrī Filharmonijas koncertzālē, to translēja Latvijas Radio 2. programma un Latvijas televīzija.

Visas četras pirmajā pieciniekā iekļuvušās R. Paula dziesmas togad tika apkopotas viņa albumā "Priekšnojauta". 

"Mikrofona aptaujas 1977" populārākās dziesmas bija:

# Par pēdējo lapu (Raimonds Pauls, Jānis Peters) — Nora Bumbiere
# Ceriņi (Zigismunds Lorencs, Andris Vējāns) — Zigismunds Lorencs
# Priekšnojauta (R. Pauls, J. Peters) — Mirdza Zīvere
# Rudens ogle (R. Pauls, J. Peters) — M. Zīvere
# Ardievas vasarai (R. Pauls, J. Peters) — M. Zīvere

## Atsauces
Mikrofona aptauja 1976

Radio raidījuma "Mikrofons" aptauja par gada populārāko estrādes dziesmu 1976. gadā tika atjaunota pēc četru gadu ilga pārtraukuma. Šajā gadā par populārāko dziesmu atkal tika atzīta Raimonda Paula dziesma.

## Populārākās dziesmas

# Tava balss (Mēmā dziesma) (R. Pauls, J. Peters) - Nora Bumbiere un Viktors Lapčenoks
# Inese (R. Pauls, P. Šiliņš) - V. Lapčenoks
# Pusnakts stundā (Z. Liepiņš, I. Lasmanis) - V. Lapčenoks, N. Bumbiere un Modo
# Tāls Parīzes radio (R. Pauls, J. Peters) - Margarita Vilcāne
# Latviešu jūrniekiem (R. Pauls, I. Ziedonis) - V. Lapčenoks
# Nākšu es (E. Goldšteins, O. Rikmanis) - Māra Krievkalne un Linards Avots
# Kad gulbji kliedz (A. Zaķis, Z. Purvs) - M. Vilcāne
# Belladonna (U.Stabulnieks, J. Peters) - Ojārs Grinbergs
# Sarkana debess mala deg (J. Sildegs, O. Lisovska) - Ēriks Kamarūts
# Tu atnāci (Z. Lorencs, J. Stulpāns) - Zigismunds Lorencs

## Atsauces
Rokas granāta

[thumbnail|235px|Amerikāņu rokas granāta [M67]]
**Rokas granāta** ( — ‘graudains’) ir ar roku metama eksplozīva, ķīmiska vai gāzes bumba. Kājnieki to parasti izmanto tuvcīņā pret pretinieku kareivjiem vai transportlīdzekļiem. Rokas granātām ir dobi metāla vai plastmasas korpusi, kas piepildīti ar sprāgstvielām un aprīkoti ar trieciendetonatoru vai laika taimeri. Lai palielinātu granātas šķembu izkliedi pēc sprādziena, tā jau iepriekš ir apstrādāta tā, lai pēc sprādziena sadalītos vairākos mazākos fragmentos.

## Vēsture
Vecākās atrastās rokas granātas ir no 1405. gada. Kopš 16. gadsimta rokas granātas izmantoja nocietinājumu uzbrukumos un Prūsijas karalis Frīdrihs Lielais bija pirmais, kas saformēja savu grenadieru pulku.

18. gadsimta rokas granāta sastāvēja no metāla lodes, kas bija pildīta ar melno pulveri, un lēni degošas degauklas, ko aizdedzināja neilgi pirms rokas granātas izmešanas.

## Atsauces

## Ārējās saites
Aģentūra

**Aģentūra** ir informācijas iestāde; uzņēmums, kas izpilda kādu iestāžu vai personu noteiktus uzdevumus. **Aģentūra** ir arī organizācija kurā strādā aģentu kopums. 

Par aģentiem sauc arī spiegus, kuri informāciju ievāc un apstrādā slepenībā.

Lai valsts vai starptautiska ierēdniecības iestāde varētu pilnvērtīgi veikt savas funkcijas, var tikt pieņemts lēmums par kādas aģentūras izveidi, ja citādi tās kapacitāte nebūtu pietiekoša. Piemēram, Labklājības ministrijas pārraudzībā atrodas Valsts sociālās apdrošināšanas aģentūra (VSAA), kas Latvijā sniedz sociālos pabalstus un specifiskus jautājumus ar pensijām. Otrs piemērs - uz starptautiskās arēnas ir pazīstama Starptautiskā Civilās aviācijas organizācija (ICAO, angļu: *International Civil Aviation Organization*), kura vienlaikus ir  Apvienoto Nāciju Organizācijas (ANO) izveidota aģentūra un darbojas ar aviācijas drošību saistītiem jautājumiem visā pasaulē.  

## Atsauces
Saulgriezes

**Saulgriezes** (*Helianthus*) ir kurvjziežu dzimtas lakstaugu ģints. Ģintī ietilpst aptuveni 70 sugas. To dabiskais izplatības areāls ir Ziemeļamerika, izņemot trīs sugas, kas sastopamas arī Dienvidamerikā. Mūsdienās saulgriezes aug arī citās pasaules daļās. Latvijā aug divas sugas — vasaras saulgrieze un bumbuļu topinambūrs.

## Ārējās saites
Roberts Geitss

**Roberts Maikls Geitss** (angļu: *Robert Michael Gates*, dzimis  Kanzasā, ASV)  ir amerikāņu politiķis un militārais līderis, kurš no 2006. līdz 2011. gadam darbojās kā divdesmit otrais Amerikas Savienoto Valstu aizsardzības un kara ministrs. Pirms tam darbojies arī kā sešpadsmitais Centrālās izlūkošanas pārvaldes (CIP) direktors. Kā kara un aizsardzības ministrs viņš bija viens no galvenajiem Irākas kara komandieriem un viņa darbības laikā tika izbeigts Irākas karš.

## Ārējās saites

* Biography at the United States Department of Defense
* Robert Gates' The ABC's of Spying 
* Robert Gates' Interview with app2us.com
* DefenseLink Biography: Robert M. Gates
* Robert M. Gates, Secretary of Defense Nominee: A Bibliography at Georgetown University Law Library
* Ubben Lecture at DePauw University
Alberts Leo Šlageters

**Alberts Leo Šlageters** (; 1894—1923) bija vācu virsnieks, Latvijas brīvības cīņu dalībnieks.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1894. gada 12. augustā Šēnavā Švarcvaldē (tagad Bādene-Virtemberga) zemnieku ģimenē.
Pirmā pasaules kara sākumā 1914. gada decembrī brīvprātīgi pieteicās Vācijas Impērijas armijā, dienēja 5. Bādenes lauka artilērijas pulkā, divas reizes ievainots, 1917. gadā paaugstināts leitnanta pakāpē.
Pēc Vācijas kapitulācijas 1919. gada martā iestājās Valtera fon Mēdema komandētajā Bādenes brīvprātīgo nodaļā.
Piedalījās Latvijas brīvības cīņās pret lieliniekiem un Rīgas ieņemšanas operācijā 1919. gada 22. maijā. Pēc landesvēra sakāves Cēsu kaujās 1919. gada jūnijā pievienojās Horsta fon Petersdorfa (*Petersdorff*) vienībai.
Bermontiādes laikā kā artilērijas baterijas komandieris karoja pret Latvijas armiju Vācu leģiona nodaļā Zemgalē, pēc sakāves 16. decembrī atgriezās Vācijā.

Kapa puča laikā 1920. gada martā cīnījās pret Sarkano Rūras armiju (*Rote Ruhrarmee*), 1921. gadā pret poļu sacelšanās dalībniekiem Augšsilēzijā.
1922. gada oktobrī viņš bija viens no Vācu strādnieku partijas dibinātājiem, kas vēlāk ietilpa Vācijas nacionālsociālistkajā strādnieku partijā (NSDAP).
Pēc tam, kad Francijas armija okupēja Rūras apgabalu, Šlageters 1923. gadā tur organizēja sabotāžas un diversijas aktus, 1923. gada 7. aprīlī viņu apcietināja, 8. maijā franču kara tiesa viņam piesprieda nāvessodu un 26. maijā nošāva netālu no Diseldorfas.

Pēc nāves Šlageters tika pasludināts par vācu pretošanās kustības mocekli.

## Ārējās saites
Hanss Krebss

**Hanss Krebss** (, dzimis , miris ) bija vācu virsnieks, ģenerālis. Trešā reiha Sauszemes karaspēka štāba pēdējais priekšnieks.

## Dzīvesgājums
Pirmā pasaules kara sākumā kā brīvprātīgais karoja Rietumu frontē. Pēc kara turpināja militāro karjeru reihsvērā.

1930. gadā, būdams kapteinis, tika pārvests Berlīnes kara ministrijā. 1930. gados bija Padomju Savienības vācu atašeja palīgs. Labi pratis krievu valodu un bija pazīstams ar vairākām padomju militārpersonām, ieskaitot Georgiju Žukovu. 1939. gadā iecelts par apakšpulkvedi, drīzumā ieguva VII armijas korpusa štāba priekšnieka amatu. 1940. gadā kļuva par pulkvedi, 1942. gada martā – par ģenerālmajoru, bet 1943. gada aprīlī – par ģenerālleitnantu. Savu pēdējo dienesta pakāpi saņēma 1944. gadā.

1945. gada 1. maijā krievu valodas zināšanas palīdzēja viņam veikt pārrunas ar Sarkano armiju. Pēc Ādolfa Hitlera pašnāvības Krebss saskaņā ar Jozefa Gebelsa rīkojumu centās noslēgt miera līgumu ar Berlīnei uzbrūkošo padomju karaspēku. Ap 4 no rīta nonāca Vasilija Čuikova uzraudzībā. Pamiers tika atteikts, PSRS puse uzstāja uz bezierunu kapitulāciju.

Tajā pašā dienā starp pulksten 21:30 un 22:00, kad visi, kas vēlējās, pameta Fīrera bunkuru, Krebss kopā ar ģenerāli Burgdorfu izdarīja pašnāvību.

## Apbalvojumi
* I un II šķiras Dzelzs krusts
* Frīdriha Augusta krusts
* Ievainojuma nozīme (1918)
* Vācu krusts zeltā (1942)
* Dzelzs krusta Bruņinieka krusts (1944)

## Literatūra
* Hans Krebs — Hitlers treuester General // Braunschweiger Zeitung Spezial (04/2005)

## Ārējās saites

* Lexikon der Wehrmacht
2021. gada Bērnu Eirovīzijas dziesmu konkurss

**2021. gada Bērnu Eirovīzijas dziesmu konkurss** (; ) bija 19. ikgadējais Bērnu Eirovīzijas dziesmu konkurss. Tas notika  Parīzē, Francijā, kas ieguva tiesības rīkot konkursu pēc Valentēnas uzvaras 2020. gada konkursā Varšavā, Polijā, ar dziesmu *[[J'imagine]]*. Šī bija pirmā reize konkursa vēsturē, kad to rīkoja Francija.

Par uzvarētāju kļuva Armēnijas parstāve Malena ar dziesmu "Qami Qami"

## Dalībvalstis
Dalību konkursam bija apstiprinājušas 19 valstis. 

## Skatīt arī
* Bērnu Eirovīzijas dziesmu konkurss
* 2021. gada Eirovīzijas dziesmu konkurss

## Atsauces

## Ārējās saites

*
Kords fon Brandiss

[thumb|200px|Kords fon Brandiss ar [Baltiešu Krusts|Baltiešu Krustu pie krūts.]]
**Kords fon Brandiss** (; 1888—1972) bija vācu virsnieks, Latvijas brīvības cīņu dalībnieks.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1888. gada 4. oktobrī Prūsijas Hannoveres provincē (tagadējā Lejassaksijas zemē). Pēc kadetu skolas beigšanas 1908. gadā sāka dienestu Prūsijas armijas 4. Brandenburgas pulkā.
Pirmā pasaules kara sākumā 1914. gadā viņu nosūtīja uz Rietumu fronti, 1915. gadā paaugstināja par virsleitnantu, 1916. gadā viņš piedalījās Verdenas kaujā un tika apbalvots ar Vācijas Nopelnu ordeni (* Pour le Mérite*). 1917. gadā viņu paaugstināja majora pakāpē.
 
Pēc Vācijas kapitulācijas viņš 1919. gada sākumā nodibināja brīvprātīgo korpusu (*Freikorps Brandis*), kurā ietilpa strēlnieku bataljons ar trīs rotām, ložmetējnieku rota un 10,5 cm haubiču baterija.
No 1919. gada marta Brandiss ar savu korpusu piedalījās Latvijas brīvības cīņās pret lieliniekiem, apbalvots ar Baltiešu Krustu. Bermontiādes laikā kā Vācu leģiona speciālo uzdevumu nodaļas komandieris karoja pret Latvijas armiju Zemgalē.

Pēc Rietumkrievijas Brīvprātīgo armijas sakāves majors Brandiss atgriezās Vācijā un pēc Kapa puča 1920. gada martā demobilizējās no armijas un sāka nodarboties ar lauksaimniecību un memuāru rakstīšanu, arī par piedzīvoto Latvijā (*Baltikumer. Schicksal eines Freikorps*). 1936. gadā viņš izceļoja uz mūsdienu Tanzānijas teritoriju Austrumāfrikā, kur pēc Otrā pasaules kara sākuma 1940. gadā nokļuva angļu gūstā, no apcietinājuma viņu atbrīvoja tikai 1947. gadā.

Miris 1972. gada 11. jūnijā Rietumvācijā.

## Darbi

* *Die Stürmer vom Douaumont.* Traditions-Verlag, Berlin 1934; Scherl, Berlin 1917.
* *Der Sturmangriff. Kriegserfahrungen eines Frontoffiziers.* Chef des Generalstabes des Feldheeres, 15. September 1917.
* *Die vom Douaumont. Das Ruppiner Regiment 24 im Weltkrieg Berlin.* Verlag Tradition W. Kolk, 1930.
* *Von Läusen, Kohldampf und Etappenhengsten.* Traditions-Verlag Kolk, Berlin 1932.
* *Der Kriegsstarke. Ernstes und Heiteres aus Krieg und Frieden.* Verlag Tradition Wilhelm Kolk, Berlin 1932.
* *Der Luchhof.* Kolk & Co., Berlin 1934.
* *Baltikumer. Schicksal eines Freikorps.* Traditions-Verlag Kolk & Co, Berlin (1939).
* *Afrika … heute! Mit den Augen des Siedlers und Soldaten gesehen.* Traditions-Verlag Kolk & Co., Berlin 1939.
* *Vor uns der Douaumont.* Druffel 1966.
2017. gada Pasaules čempionāta hokejā 1. divīzija

**2017. gada Pasaules čempionāts hokejā 1. divīzija** bija hokeja sacensības, kas laika posmā no 22. līdz 29. aprīlim norisinājās Kijivā un Belfāstā. A grupas pirmo divu vietu ieguvēji iekļuva elites divīzijā, bet B grupas uzvarētāji kvalificējās uz A grupu. Šajā čempionātā A grupā uzvarēja Austrija un Dienvidkoreja.

## A grupa

* ▼
* ▼
* *
* *
* *
* †^

: * automātiski kvalificējas 2017. gada Pasaules hokeja čempionāta 1. divīzijas A grupā*
: *^ kvalificējas, uzvarot vai iegūstot 2. vietu 2016. gada Pasaules čempionātā hokejā 1. divīzijas B grupā*
: *<sup>†</sup> rīkotāji*
: *▼ kvalificējās izkrītot no 2016. gada Pasaules čempionāta hokejā elites divīzijas*

## B grupa
* ▼
* †*
* *
* *
* *
* ^

: * automātiski kvalificējas 2017. gada Pasaules hokeja čempionāta 1. divīzijas B grupā*
: *^ kvalificējas, uzvarot 2016. gada Pasaules čempionātā hokejā 2. divīzijas A grupā*
: *<sup>†</sup> rīkotāji*
: *▼ kvalificējās izkrītot no 2016. gada Pasaules čempionāta hokejā 1. divīzijas A grupas*

## Atsauces
Mājas video

**Mājas video** () ir iepriekš ierakstīti video nesēji, kas tiek pārdoti, iznomāti vai straumēti mājas izklaidei. Tas ir mājas plašsaziņas līdzekļu veids. Termins cēlies no VHS/*[[Betamax]]* laikmeta, kad dominējošais datu nesējs bija videokasete, vēlāk kasetes nomainīja optisko disku formāti, piemēram, DVD un *[[Blu-ray Disc|Blu-ray]]*, bet kopš 2000. gadiem aktuālas ir tādās digitālās izplatīšanas metodēs kā *[[Netflix]]*, *[[Hulu]]* un *[[Prime Video]]*.

Mājas video bizness modelis paredz izplatīt sabiedrībai filmas, televīzijas filmas un televīzijas seriālus dažādu formātu video veidā. Tās tiek vai nu nopirktas, vai iznomātas, un pēc tam privāti skatāmas mājās. Mūsdienās lielākā daļa no kinoteātra filmām tiek izlaistas digitālajos datu nesējos - gan optiskos (DVD un *Blu-ray*), gan balstītos uz lejupielādi, aizstājot novecojušo VHS (*Video Home System*) nesēju. VCD formāts joprojām ir populārs Āzijā, lai gan tur popularitāti pakāpeniski iegūst arī DVD.

## Vēsture
Pirms mājas video parādīšanas kā populāru informācijas nesēju, lielākā daļa spēlfilmu būtībā nebija pieejamas publikai pēc tam, kad bija beidzies to kino seansu laiks. Dažām ļoti populārām filmām tika demonstrēti neregulāri atkārtoti kinoseansi pilsētu kultūras namos, arhīvu un muzeju kino zālēs, bet sākot ar 20. gadsimta piecdesmitajiem gadiem, radās iespēja lielākai daļai spēlfilmu pēc kino aprites beigām parādīties televīzijā. Šajā laikā televīzijas raidījumus varēja skatīties tikai to translācijas laikā. Skatītāji bija pieraduši pie tā, ka nebija normāla veida, kā mājās ierakstīt TV šovus un skatīties tos, kad vien vēlas.

Bija iespējams iegādāties 16 mm vai 8 mm filmu projektoru un noīrēt vai iegādāties dažu animācijas filmu, īsu komēdiju un īsu spilgtāko kinofilmas epizožu kopijas. Lielākā daļa 16 mm formāta filmas bija pieejamas ar optisko skaņu celiņu. Šajā formātā varēja iznomāt vai iegādāties arī dažas pilna garuma pilnmetrāžas filmas. 8 mm filmas gandrīz nekad nebija garākas par desmit minūtēm, un tikai vēlākajā formāta dzīves laikā dažas no tām bija pieejamas ar magnētisko skaņu celiņu. Super 8 filmu formāts, kas tika ieviests 1965. gadā, tika pārdots mājas apstākļu filmu veidošanai, arī tas palielināja mājās video popularitāti. Galu galā tika izdotas garākas, rediģētas mākslas filmu versijas, un arvien biežāk ar magnētisko skaņas celiņu un krāsainas. Bet tās bija diezgan dārgas un aizņēma tikai nelielu tirgus nišu, kuru veidoja ļoti uzticīgi vai pārtikuši kinofilmu cienītāji.

*[[Betamax]]* un VHS mājas videokasešu formāti tika ieviesti 1975. un 1976. gadā, un pēc vairākiem gadiem samazinoties to izmaksām, tās sāka kļūt par plaši izplatītu video aparatūru. Kinostudijas un video izplatītāji pieņēma, ka patērētāji nevēlēsies pirkt iepriekš ierakstītas videokasetes, bet tikai tās īrēt. Viņi arī uzskatīja, ka faktiski viss tirdzniecība notiks video nomas veikalos, nosakot tam atbilstošas cenas kā biznesa modeli. Tomēr noskaidrojās, ka daudzi cilvēki vēlas veidot savas mājas video bibliotēkas, kā arī īrēt kasetes par saprātīgu cenu.

## Atsauces
Rihards Rīdzinieks

**Rihards Rīdzinieks** (īstajā vārdā **Ervīns Grīns**, dzimis , miris ) bija trimdas latviešu rakstnieks un mākslinieks.

## Dzīvesgājums
Dzimis pedagoga un rakstnieka Jāņa Grīna ģimenē. 1943. gadā pabeidza Rīgas 1. ģimnāziju, vēlāk iesaukts Latviešu leģionā, nonācis Vācijā. 1945. gadā pārcēlās uz Zviedriju, kur mācījās Stokholmas reklāmas un lietišķās mākslas skolā. 1949. gada septembrī laikrakstā  "Latvju Ziņas" tiek publicēti viņa pirmie dzejoļi. Kopš 1950. gadu otras puses piedalījās literāros sarīkojumos. Periodiski publicēja darbus izdevumos "Latvju Ziņas", "Latvija", "Laika Mēnešraksts", "Mēs", "Ceļa Zīmes", "Brīvība" u.c. Rakstīja ar segvārdu Rihards Rīdzinieks, kā mākslinieks darbojies ar savu dzimto vārdu. Tēlojis Stokholmas Latviešu teātrī.

## Daiļrade
* 1965 — īsprozas krājums "Cirvis ozolā"
* 1967 — dzejas krājums "Patiesību meklējot, rakstītas ritmiskas piezīmes, lasāmas skaļā balsī"
* 1976 — romāns "Zelta motocikls"
### Tulkojumi
* Džons Stainbeks. *[[Par pelēm un cilvēkiem]]* (1954, kopā ar Dzintaru Sodumu)

## Atsauces

## Ārējās saites
* Literatura.lv profils