open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Slāpekļa dioksīds

**Slāpekļa dioksīds** jeb **slāpekļa(IV) oksīds** (NO2) ir slāpekļa un skābekļa binārais savienojums. Slāpekļa dioksīds rodas, gaisā sadaloties vai reaģējot visiem pārējiem slāpekļa oksīdiem (izņemot dislāpekļa oksīdu), tādēļ ar terminu 'slāpekļa oksīds', ja nav norādīts precīzāk, ķīmijā parasti saprot slāpekļa dioksīdu. NO2 ir viegli sašķidrināma gāze raksturīgā sarkanbrūnā krāsā, ar ļoti asu smaku.

Tā kā slāpekļa dioksīds ir brīvais radikālis, tas viegli dimerizējas, veidojot dislāpekļa tetroksīda (N2O4) molekulas. Parasti NO2 ir līdzsvarā ar N2O4:
: 2NO2 ⇄ N2O4
140 °C temperatūrā slāpekļa(IV) oksīds sastāv tikai no NO2 molekulām, šādos apstākļos gāze ir ļoti tumšā, gandrīz melnā krāsā. Atdzesējot gāze pamazām kļūst gaišāka, kamēr viršanas punktā satur vairs tikai apmēram 0,1% NO2. Sašķidrināts slāpekļa(IV) oksīds ir bezkrāsains vai monomēra piemaisījumu dēļ dzeltenīgs šķidrums. Sasalis slāpekļa(IV) oksīds ir balta kristāliska viela, kas sastāv tikai no N2O4 molekulām.

## Iegūšana
thumb|left|180px|Vara reakcija ar slāpekļskābi. Redzama brūnas gāzes izdalīšanās un zila šķīduma veidošanās
Laboratorijas apstākļos NO2 iegūst, iedarbojoties ar koncentrētu slāpekļskābi uz varu:
: Cu + 4HNO3 → Cu(NO<sub>3</sub>)<sub>2</sub> + 2NO2↑ + 2H2O

Izmanto arī svina(II) nitrāta uzmanīgu termisko sadalīšanu:
: 2Pb(NO3)2 → 2PbO + 4NO2↑ + O2↑

## Molekulas uzbūve
NO2 molekulā kopā ir 17 vērtības elektroni, tādēļ viens no tiem ir nesapārots (molekula ir brīvais radikālis). Tas nosaka arī NO2 paramagnētismu. NO2 molekulai ir leņķveida forma, jo centrālā slāpekļa atoma valences orbitāles ir *sp<sup>2</sup>* hibridizācijas stāvoklī. Abu N−O saišu kārta NO2 molekulā ir 1,5 un nesapārotais elektrons atrodas nesaistošajā molekulārajā orbitālē (tas nosaka NO2 lielāku tieksmi uz dimerizāciju, nekā NO gadījumā, kur nesapārotais elektrons ir irdinošajā orbitālē).

Pievienojot vēl vienu elektronu, no NO2 rodas nitrītjons NO2−, kam arī ir leņķiska forma. Sārmu un sārmzemju metālu nitrīti jeb slāpekļpaskābes sāļi ir pavisam stabilas vielas.

Ja nesapārotais elektrons NO2 molekulai tiek atņemts, rodas nitroniljons jeb nitronija jons NO2+. Tam ir lineāra forma un tā ķīmiskās saites ir divkāršas. Ir pazīstami nitronija sāļi (piemēram, nitronija perhlorāts [NO2]ClO4), kas ir ķīmiski ļoti aktīvas vielas. No kovalentajiem nitronija savienojumiem ir pazīstams nitronilfluorīds NO2F, kas ir ļoti spēcīgs oksidētājs. Arī kristālisks slāpekļa(V) oksīds N2O5 ir uzskatāms par nitronija nitrātu [NO2]NO3, jo sastāv no nitronija un nitrāta joniem.

## Ķīmiskās īpašības
NO2 iedarbojoties ar ūdeni vai sārmu šķīdumiem, notiek disproporcionēšanās:
: 2NO2 + H2O → HNO<sub>3</sub> + HNO<sub>2</sub>
: 2NO2 + 2KOH → KNO<sub>3</sub> + KNO<sub>2</sub> + H2O

Slāpekļa dioksīds ir ķīmiski aktīvs, tā atmosfērā deg tādas vielas kā ogleklis (ogles formā), sērs, fosfors.

## Izmantošana
Slāpekļa dioksīdu lieto kā nitrējošu aģentu.

## Atsauces
Orleānas hercogs Gastons

**Orleānas hercogs Gastons** (; dzimis , miris ) bija Francijas karaļa Anrī IV un karalienes Marijas Mediči trešais dēls. Kā Luija XIII brālis tika godāts par **Monsinjoru** (*Monsieur*).

Kā karaļa vecākais dzīvais brālis no 1611. līdz 1638. gadam, kad brālim piedzima dēls, bija troņmantnieks. Divreiz bija spiests pamest valsti, jo vērpa intrigas pret kardinālu Rišeljē. Frondas laikā vairākkārt mainīja puses, kurām pieslējās. Mazarīni izsūtīts uz Bluā, kur 1660. gadā miris.

## Ārējās saites
Helle Kalervo Ervie

**Helle Kalervo Ervie** (; dzimis , miris ) bija somu mācītājs, kurš 20. gadsimta trīsdesmitajos gados noturēja dievkalpojumus lībiešu ciemos (Kolkā, Mazirbē, Miķeļtornī) lībiešu valodā.

1925. gadā beidzis Tamperes ģimnāziju, 1930. gadā pabeidza teoloģijas studijas Helsinku Universitātē. Kļuva par mācītāju Narvā, bet papildus regulāri apmeklēja Kurzemes lībiešu ciemus.

## Ārējās saites
* PIRMS 85 GADIEM IZSKAN PIRMAIS SPREDIĶIS LĪBIEŠU VALODĀ
Indīgās sēnes

[thumb|250px|right|[Zaļā mušmire|Zaļās mušmires]]
**Indīgās sēnes** ir sēņu valsts organismu grupa, kuru augļķermeņu sastāvā ir toksīni, kas izraisa organisma darbības traucējumus, saindēšanos vai pat nāvi. Saindēšanās ar sēnēm notiek sēņošanas laikā ievācot nepareizās sēņu sugas, sajaucot tās ar ēdamajām. Lielākā daļa šo sēņu izraisa nelabumu un vemšanu, bet daļa, piemēram, zaļā mušmire, aknu un nieru bojājumus, kas beidzas ar nāvi.

Attēls:Amanita_virosa_02.jpg|Baltā mušmire
Attēls:Amanita_pantherina_2013_G1.jpg|Panteru mušmire
Attēls:Inocybe-erubescens024.jpg|Patujāra šķiedrgalvīte
Attēls:Cortinarius_rubellus_01.jpg|Sarkanbrūnā tīmeklene


## Sēņu toksīni

## Ārējās saites
Marjovas rajons

**Marjovas rajons** () ir Krievijas Novgorodas apgabala administratīvais rajons apgabala dienvidos. Rajons robežojas ar Novgorodas apgabala Holmas rajonu dienvidrietumos, Podorjes rajonu rietumos, Staraja Rusas rajonu ziemeļrietumos un Demjanskas rajonu ziemeļos, kā arī Tveras apgabala Ostaškovas rajonu dienviaustrumos, Peno rajonu dienvidaustrumos un Andreapoles rajonu dienvidos.
Mošenskas rajons

**Mošenskas rajons** () ir Krievijas Novgorodas apgabala administratīvais rajons apgabala austrumos. Rajons robežojas ar Novgorodas apgabala Boroviču rajonu rietumos, Hvoinajas rajonu ziemeļos un Pestovas rajonu austrumos, kā arī Tveras apgabala Ļesnojes rajonu dienvidaustrumos un Udomļas rajonu dienvidos.
Novgorodas rajons

**Novgorodas rajons** () ir Krievijas Novgorodas apgabala administratīvais rajons apgabala ziemeļrietumos. Rajons robežojas ar Novgorodas apgabala Čudovas rajonu ziemeļaustrumos, Malaja Višeras rajonu austrumos, Krestcu rajonu austrumos, Veļikijnovgorodu dienvidos, Šimskas rajonu dienvidrietumos un Bateckas rajonu rietumos, kā arī Ļeņingradas apgabala Lugas rajonu ziemeļrietumos un Tosno rajonu ziemeļos. No dienvidiem rajonu apskalo Ilmeņa ezers.
Okulovkas rajons

**Okulovkas rajons** () ir Krievijas Novgorodas apgabala administratīvais rajons apgabala centrālajā daļā. Rajons robežojas ar Novgorodas apgabala Valdajas rajonu dienvidos, Krestcu rajonu rietumos, Malaja Višeras rajonu ziemeļrietumos, Ļubitinas rajonu ziemeļos un Boroviču rajonu austrumos, kā arī Tveras apgabala Bologojes rajonu dienvidaustrumos. 

Rajona Jazikovas ciemā dzimis etnogrāfs Nikolajs Mikluho-Maklajs (*Николай Николаевич Миклухо-Маклай*, 1846—1888).
Kārlis Vanags

**Kārlis Vanags** (1883—1942) bija latviešu banku darbinieks. Latviešu zemnieku savienības biedrs, Tautas padomes deputāts (1918). Valsts kases pārvaldnieks, Valsts kases departamenta direktors (1919—1922). Latvijas Bankas  galvenais direktors (1927—1940).

## Dzīvesgājums
Dzimis 1883. gada 29. martā Smiltenes pagastā zemnieku ģimenē. Studēja Rīgas Politehniskajā institūtā, pēc tam 1916. gadā sāka strādāt Rīgas latviešu kredītiestādēs.

1918. gada 17. novembrī viņu ievēlēja par Tautas padomes deputātu, piedalījās Latvijas valsts pasludināšanas aktā 18. novembrī. 1919. gadā viņu iecēla par Valsts kases pārvaldnieku, vēlāk – par Valsts kases departamenta direktoru. Kopš 1923. gada K. Vanags bija Latvijas Bankas galvenā direktora vietnieks, pēc tam galvenais direktors. 

Pēc Latvijas okupācijas 1940. gadā atlaists no amata un 1941. gada 14. jūnija deportācijas laikā aizvests uz PSRS. Ieslodzīts Usoļlaga soda nometnē, nošauts 1942. gada 9. jūnijā.

## Atsauces
Dāvids Golts

thumb|280px|Dāvids Zeltiņš ar ģimeni: sieva Marija, meita Leontīne un dēls Arveds (1937. gadā).
**Dāvids Golts**, pēc uzvārda maiņas **Dāvids Zeltiņš** (1867—1943) bija latviešu aktieris, grāmatizdevējs, sabiedrisks darbinieks. Tautas padomes biedrs no Latviešu Demokrātiskās partijas.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1867. gada 24. augustā Jērcēnu pagastā lauksaimnieka ģimenē. Mācījās Ēveles draudzes skolā. 1892. gadā pārcēlās uz dzīvi Rīgā, Darbojās Andreja Jurjāna teātra trupā, vasarās uzstājās Arkādijas dārzā. Trupas vajadzībām sarakstīja lugas "Saites" (1897), "Apstākļu varā". 1897. gadā nopirka  grāmatu veikalu un lasāmbibliotēku Tērbatas ielā 20, Rīgā. 1903. gadā bija viens no Latviešu grāmatu tirgotāju un izdevēju biedrības dibinātājiem, šīs biedrības priekšsēdētājs (1912-1922). 

Pēc 1905. gada revolūcijas bija Anša Gulbja apgāda "Dzirciemnieki" ģenerālkomisionārs. Reakcijas laikā Pēterburgas tiesu palāta vairākkārt izskatīja sūdzības pret Goltu kā cenzūras konfiscēto iespieddarbu izdevēju.
1907. gadā kļuva par Rīgas Amatnieku Krājaizdevu sabiedrības rīkotājdirektoru. 

Pēc Februāra revolūcijas 1917. gadā piedalījās Latviešu Demokrātiskās partijas atjaunošanā.  
1918. gada 17. novembrī ievēlēts par Tautas padomes locekli, kā Latvijas Demokrātiskās partijas pārstāvis uzstājās Latvijas valsts pasludināšanas aktā 18. novembrī.

1921.–1923. gadā kopā ar brālēnu Augustu Goltu darbojās izdevējdarbībā, 1923. gadā iegādājās A. Šnakenburga spiestuvi Mārstaļu ielā 5 un 1926. gadā izveidoja a/s "Golts un Jurjāns", kas pastāvēja līdz 1932. gadam.

Miris vācu okupācijas laikā 1943. gada 16. martā, apbedīts Lielajos kapos.

## Izdevējdarbība
Golts apgādājis vairāk nekā 300 grāmatu, galvenokārt daiļliteratūru un kalendārus ("Vispārīgais Zobgala kalendārs" 1901.–1906., 1909.–1914., 1917., 1923.–1932.).
Nozīmīgākie Golta izdevumi: satīriskās dzejas antoloģija "Uz karstiem ķieģeļiem" (1904, sastādījis E. Treimanis–Zvārgulis), Plūdoņa sastādītā antoloģija "Dzejas pērles" (1–5, 1906), T. Zeiferta sastādītais almanahs "Jauna raža" (8–12, 1906–1910), A. Jesena sastādītā sērija "Jaunības bibliotēka" (1–14, 1908–1912), K. Skalbes "Emigranta dziesmas" (1909), Ļ.Tolstoja drāma "Tumsības vara" (1908, 1911), A.Deglava romāna "Rīga" pirmā daļa "Patrioti" (1912), Andrieva Niedras Kopoti raksti (1–10, 1925–1926), H. Senkeviča Kopoti raksti (1–24, 1930–1936). 

## Atsauces
Augusts Raņķis (grāmatizdevējs)

**Augusts Jēkabs Raņķis** (1875—1937) bija latviešu grāmatizdevējs un sabiedrisks darbinieks. Tautas padomes biedrs no Latviešu Demokrātiskās partijas.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1875. gada 2. septembrī Babītes pagastā. Mācījās vietējā pagastskolā un draudzes skolā.
Pēc 1905. gada revolūcijas 1906. gadā atvēra grāmatu veikalus Kurmanova ielā 2 un Suvorova ielā 25 Rīgā. Viņa veikalā bija iekārtots LSDSP konspiratīvais dzīvoklis, kurā 1907. gada maijā notika policijas kratīšana. Latviešu grāmatu tirgotāju un izdevēju biedrības valdes rakstvedis (1908—1910).

Pēc Februāra revolūcijas 1917. gadā piedalījās Latviešu Demokrātiskās partijas atjaunošanā. 1918. gada 17. novembrī ievēlēts par Tautas padomes locekli, kā Latvijas Demokrātiskās partijas pārstāvis uzstājās Latvijas valsts pasludināšanas aktā 18. novembrī.

Miris 1937. gada 15. novembrī Rīgā.

## Izdevējdarbība
Līdz 1918. gadam apgādājis apmēram 30 grāmatu. Nozīmīgākie izdevumi: J. Asara Kopoti raksti (1—4, 1910—1912), Plūdoņa "Rekviēms" (1912), H. Asara "Rokas grāmata atklātības darbiniekiem" (1913, 1914). 1920.—1930. gados Raņķis izdevis vairāk nekā 80 grāmatu.

## Literatūra
* Raņķis Augusts Jēkabs. Latvju enciklopēdija, 1962—1982. Rokvila: 1990, 30.—31.lpp.

## Atsauces
Majlinda Kelmendi

**Majlinda Kelmendi** (*Majlinda Kelmendi*; dzimusi ) ir albāņu tautības Kosovas džudiste, kas līdz 2014. gadam pārstāvējusi Albāniju. Olimpiskā, pasaules un Eiropas čempione svara kategorijā līdz 52 kg. Starptautiskās Džudo federācijas prezidents Mariuss Vīzers 2014. gadā Kelmendi nosauca par pasaulē labāko džudisti visās svara kategorijās.

Divas reizes piedalījusies olimpiskajās spēlēs (. gadā, pārstāvot Albāniju, un . gadā, pārstāvot Kosovu). 2013. gadā kļuvusi par pasaules čempioni, bet divas reizes arī par Eiropas čempioni svara kategorijā līdz 52 kg.

2014. gada decembrī Starptautiskā Olimpiskā komiteja oficiāli atzina Kosovu un ļāva tai piedalīties olimpiskajās spēlēs. M. Kelmendi 2016. gada olimpiskajās spēlēs bija Kosovas karognesēja atklāšanas ceremonijā, bet pēc tam kļuva par čempioni svara kategorijā līdz 52 kg. Šī bija Kosovas pirmā medaļa olimpiskajās spēlēs.

## Atsauces

## Ārējās saites
Okulovka

**Okulovka** () ir pilsēta Krievijā, Novgorodas apgabala centrālajā daļā, Okulovkas rajona centrs, stacija Sanktpēterburgas - Maskavas ātrgaitas dzelzceļa "Sapsan" līnijā. Pilsēta atrodas Valdaja augstienē, pie Mstas upes pietekas Peretnas.

## Vēsture
Rakstos Okulovka pirmoreiz minēta 1495. gadā. Mūsdienu pilsētas attīstība iesākās līdz ar dzelzceļa stacijas izbūvi 1851. gadā. Rajona centrs no 1927. gada. 1928. gadā Okulovka tika atzīta par strādnieku ciematu. Otrā pasaules kara laikā apdzīvoto vietu neieņēma vācu karaspēks, tā kādu laiku atradās netālu no frontes līnijas. 1965. gadā, apvienojot Okulovkas un Parahinas-Podubjes strādnieku ciematus, tika izveidota Okulovkas pilsēta.

## Atsauces

## Ārējās saites

*Okulovka enciklopēdijā "Mana pilsēta"
Riteņbraukšana 2016. gada vasaras olimpiskajās spēlēs — grupas brauciens sievietēm

**Sieviešu [[šosejas riteņbraukšana]]s grupas brauciena** sacensības **[[2016. gada vasaras olimpiskās spēles|2016. gada olimpiskajās spēlēs]]** norisinājās 7. augustā, sākoties un noslēdzoties Kopakabanas fortā. Sacensībās uzvarēja Anna van der Bregena no Nīderlandes.

## Distance
Sieviešu grupas brauciena distance bija 141 km gara. Tā sākās Kopakabanas fortā, tālāk virzoties uz rietumiem gar Ipanemas, Barras un Maripendi rezervāta pludmalēm pa krasta ceļiem 24,8 km Grumari apļa virzienā. Pēc diviem apļiem Grumari sektorā (49,6 km no 141 km) distance virzījās austrumu virzienā pa tiem pašiem krasta ceļiem uz 25,7 km garo *Vista Chinesa* apli, kas bija jāveic vienu reizi (25,7 km no 141), pēc tam finišējot Kopakabanas fortā. Kā visas sacensības olimpiskajās spēlēs, sportistus pavadīja kārtības sargi, lai norobežotu satiksmi un skatītājus. Šajās olimpiskajās spēlēs to veica Brazīlijas Federālā lielceļu policija (PRF).

## Distances kartes

## Rezultāti

**Olimpiskais grupas brauciens sievietēm**

## Atsauces
Anna van der Bregena

**Anna van der Bregena** (; dzimusi ) ir Nīderlandes šosejas riteņbraucēja, daudzkārtēja Pasaules čempionātu medaļniece gan grupas, gan individuālajā braucienā.

2016. gada vasaras olimpiskās spēlēs viņa izcīnīja zelta medaļu grupas braucienā un bronzas medaļu individuālajā braucienā.

2014. gada Pasaules čempionātā Ponferradā, Spānijā, van der Bregena komandu brauciena laikā kritiena rezultātā lauza iegurņa kaulu. Tomēr viņai izdevās veiksmīgi atlabt un 2015. gadā viņa uzvarēja *[[Omloop Het Nieuwsblad]]* sacensībās. 2015. gadā van der Bregena izcīnīja bronzas medaļu grupas braucienā pirmajās Eiropas spēlēs, šajā pašā gadā viņa saņēma Gerita Shultes balvu kā Nīderlandes gada labākā riteņbraucēja.

## Atsauces

## Ārējās saites
Raņķis

**Raņķis** (sieviešu dzimtē **Raņķe**) ir latviešu cilmes uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:

*Augusts Jēkabs Raņķis (1875—1937) — grāmatizdevējs un sabiedrisks darbinieks;
*Augusts Raņķis (1911—1966) — jurists un šahists.

## Skatīt arī
*Raņķi
*Raņķi (Iecavas novads)
Bēgļu olimpiskā komanda 2016. gada vasaras olimpiskajās spēlēs

**Bēgļu olimpiskā komanda** piedalījās ****, kas no  līdz  notika Riodežaneiro, Brazīlijā.

2016. gada martā Starptautiskās Olimpiskās komitejas prezidents Tomass Bahs paziņoja, ka Riodežaneiro olimpiskajās spēlēs varētu startēt 5—10 bēgļi. Nacionālajām olimpiskajām komitejām tika lūgts savās valstīs atrast bēgļus, kas varētu startēt olimpiskajās spēlēs. 2016. gada jūnijā Starptautiskā Olimpiskā komiteja paziņoja, ka komandā būs 10 sportisti (seši vīrieši un četras sievietes): seši vieglatlēti, divi džudisti un divi peldētāji. To izcelsmes valstis: Dienvidsudāna (5 sportisti), Kongo Demokrātiskā Republika (2 sportisti), Sīrija (2 sportisti) un Etiopija (1 sportists).

## Skatīt arī
* Eiropas bēgļu krīze

## Atsauces

## Ārējās saites
* Lapa 2016. gada vasaras olimpisko spēļu mājaslapā
Sindikālisms

**Sindikālisms** ir ekonomikas sistēma, kurā uzņēmumi un industrijas ir strādnieku kopīpašums, tos pārvalda darbinieki, viņu apvienības vai arodbiedrības. Tas ir sociālisma novirziens. Sindikālisti aizstāv strādnieku īpašumtiesības uz sava darba produktu. Šādus strādnieku pašpārvaldes uzņēmumus var pārvaldīt gan paši strādnieki, gan arī viņu ievēlēti pārstāvji.

## Skatīt arī

* Sociālisms
* Anarhisms
* Anarhosindikālisms
Pasaku šahs

**Pasaku šahs** ir šaha kompozīcijas nozarojums (žanrs), kura kompozīcijām piemīt no klasiskā šaha atšķirīgi nosacījumi. Šie nosacījumi var attiekties gan uz spēles mērķi, gan šaha galdiņa formu un lielumu, gan figūru gājieniem, gan ievedot spēlē jaunus figūru tipus.

## Vēsture
Daži pasaku šaha veidi pazīstami sen, piemēram, pašmati aizsākās jau viduslaikos. Pirmo palīgmata uzdevumu 19. gadsimta vidū publicējis vācu šahists Maksis Lange. Plašu izplatību tas ieguva 20. gadsimta sākumā Anglijā, Ungārijā, Vācijā, Nīderlandē. Vairākus veidus izdomāja angļu šaha problēmists Tomass Dosons, kas, pateicoties viņa nopelniem, tiek dēvēts arī par "pasaku šaha tēvu". Padomju šaha skolai dažu ietekmīgu praktiķu dēļ bija noraidoša attieksme pret pasaku šahu un sacensības šai žanrā nenotika. Tas bremzēja žanra attīstību arī Latvijā. 

## Atšķirību veidi
Pasaku šahu uzdevumos rodamas šādas galvenās atšķirības no klasiskā šaha:
* **Spēles mērķa maiņa.** Vispopulārākie šī tipa uzdevumi- palīgmati un pašmati -mūsdienās ieguvuši patstāvīga žanra statusu un pie pasaku šaha uzdevumiem netiek pieskaitīti. Pie pasaku šaha pieskaita tikai dažādas minēto žanru uzdevumu variācijas, piemēram, refleksmatus, palīgpatus, pašmata garvilčus, palīgpašmatus. Daļa uzdevumu ar spēles mērķa maiņu saistīta ar retrogrādās analīzes problēmām, ieskaitot retraktorus un retro partijas.
* **Jaunas šaha figūras.** Ir ieviestas daudzas dažādas jaunas figūras, populārākās no tām ir naktsjātnieks un sienāzis. 
* **Neparastas formas galdiņš.** Pasaku šaha galdiņš no klasiskā var atšķirties gan pēc lieluma (piemēram: 8x10, 10x100), gan pēc formas (piemēram: vertikāls cilindrs, horizontāls cilindrs).
* **Netradicionāli šaha noteikumi (jauni šaha veidi).** Jauni šaha veidi  ar izmaiņām noteikumos, kas attiecas uz sišanu, bandinieka pārvēršanos, matu, figūru gājieniem utt. (piemēram, circe, madrasi un citi).

## Skatīt arī
* Retrogrādā analīze
* Circe
* Garvilcis

## Atsauces

## Papildu literatūra
* 

## Ārējās saites
* The Retrograde Analysis Corner by Otto Janko 
* feenschach, zeitschrift für märchenschach 
* Ausführliche Liste von Märchenfiguren und besonderen Bedingungen in Märchenschachproblemen 
* Übersicht über verschiedene Märchenfiguren.
* Märchenschachlexikon der ''Schwalbe'' 
* Šaha figūru enciklopēdija 
* A Guide to Variant Chess: All the King's Men von George Jelliss. 
* Who is Who on Eight by Eight 
* Catégories de pièces – Types of pieces Šaha figūru tipi. / 
* Pièces – Pieces Pasaku šaha figūras / 
*
Muskarīns

**Muskarīns** ir dabiska viela, kas veidojas vairākās sēnēs. Indīgos daudzumos tā ir vairākās šķiedrgalvītēs un piltuvenēs, it īpaši Patujāra šķiedrgalvītē. Lielos daudzumos tā var būt atrodama arī sārtlapītēs un sēntiņās.

Muskarīns maznozīmīgā daudzumā ir atrodams arī sarkanajās mušmirēs, baravikās, stiklenēs, pienainēs un bērzlapēs.

## Iedarbība uz cilvēku
Muskarīns iedarbības ziņā ir līdzīga viela nikotīnam — tai piemīt holīnerģiskas īpašības. Muskarīns iedarbojas uz muskarīniskajiem acetilholīna receptoriem, tas tiek organismā izmantots kā dabiskais neiromediators acetilholīns.

Lielā daudzumā muskarīns ir iedarbīga inde, bet mazākā to izmanto zāļu sastāvā, jo tas palīdz glaukomas, zarnu nosprostojuma, urīna aiztures, kserostomijas gadījumā.
Gemini 12

***Gemini 12*** jeb ***Gemini XII*** bija ASV NASA programmas *[[Gemini (kosmiskais projekts)|Gemini]]* kosmosa kuģa *Gemini* pēdējais pilotējamais lidojums. Palaists 1966. gada novembrī. Veica četru dienu lidojumu, kura laikā vairākkārt saslēdzās ar modificētu raķešpakāpi, tai skaitā savienojot abus objektus ar trosi; veiktas trīs iziešanas kosmosā.

## Apkalpe
Kuģa *Gemini* apkalpe augšupceļā un lejupceļā:

Dublieru apkalpe:
* Gordons Kūpers, komandējošais pilots
* Jūdžīns Sernans, pilots

## Lidojuma gaita
thumb|left|220px|Edvins Oldrins atklātā kosmosā
thumb|right|200px|''Gemini'' saitē ar ''Agena''
*Gemini 12* saslēgšanās mērķis *[[Agena Target Vehicle]]* *[[GATV 5001A]]* tika palaists 1966. gada 11. novembrī 19:07:59 UTC.
*Gemini 12* tika palaists 100 minūtes vēlāk, 12. septembrī 20:46:33 UTC ar nesējraķeti *[[Titan II GLV]]* no Kanaveralas zemesraga Gaisa spēku stacijas starta laukuma *LC-19*.

*Gemini 12* trešajā apriņķojumā veica saslēgšanos ar *ATV*. Tuvojoties mērķim, sabojājās *Gemini* radars. Lai aprēķinātu manevrus, Oldrins izmantoja rokas sekstantu. Tā kā *Agena* ievadīšanas orbītā laikā tika pamanīta dzinēja turbosūkņa īslaicīgs jaudas samazinājums, tika nolemts atcelt *Gemini 12* orbītas paaugstināšanu ar *ATV*.

Edvins Oldrins veica trīs iziešanas kosmosā.
13. novembrī Oldrins veica iziešanu kosmosā, kuras laikā viņš ar trosi savienoja *Gemini 12* ar *GATV 5001A*. 17:40 UTC Oldrina ārpuskuģa aktivitātes beidzās, un 20:09 UTC *Gemini* atvienojās no *Agena*, paliekot sasaistīts ar trosi.
Pēc tam veikts pasīvās stabilizācijas eksperiments, bet trose palika vaļīga.
*Gemini 12* no troses atvienojās 14. novembrī 01:37 UTC.

Nolaišanās notika 15. novembrī 19:21:04 UTC Atlantijas okeānā, 48 km no aprēķinātās nosēšanās vietas.

## Iziešana atklātā kosmosā

## Atsauces

## Ārējās saites

* Gemini-XII (12) NASA
* On The Shoulders of Titans: A History of Project Gemini 
* Gemini 12 Encyclopedia Astronautica
Dinsdurbe

**Dinsdurbe** ir ciems Dienvidkurzemes novada Embūtes pagastā. Atrodas pagasta rietumu daļā 11,2 km no pagasta centra Vībiņiem, 43,8 km no novada centra Grobiņas un 181,3 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta atrodas nomaļus no valsts autoceļiem.

## Vēsture
thumb|left|250px|Dinzdurbes muižas kungu māja.
Izveidojusies uz Bages no Bo dzimtai (*Bagge af Boo*) piederošās Dinzdurbes muižas (*Diensdorf*) un Bagas pusmuižas zemes, ko pēc 1920. gada zemes reformas sadalīja 71 vienībā 1338 ha kopplatībā.
Dinsdurbes muižas ēkas daļēji sagrautas Kurzemes cietokšņa lielkaujās Otrā pasaules kara laikā, pēc kara to atliekas pilnīgi nopostītas. Muižas parks ir vietējās nozīmes aizsargājamas dabas teritorija.

## Atsauces
Dēsele

**Dēsele** ir ciems Dienvidkurzemes novada Embūtes pagastā. Atrodas pagasta austrumu daļā 2,5 km no pagasta centra Vībiņiem, 53 km no novada Grobiņas un 182,8 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta atrodas uz austrumiem no Vībiņiem, Bakūzes krastā.

## Vēsture
Pēc 1920. gada zemes reformas Dēseles muiža tika sadalīta 28 jaunsaimniecībās, kungu māja piešķirta bijušajam īpašniekam. Saglabājušās ūdensdzirnavas.

## Atsauces
Dēseles dzirnavu ezers

**Dēseles dzirnavu ezers** (arī **Bakūžu dzirnavu ezers**, **Dēseles dzirnavu dīķis**) ir uz Bakūzes upes izveidota mākslīga ūdenskrātuve Dienvidkurzemes novada Embūtes pagasta austrumu daļā, uz austrumiem no Dēseles. 

Krasti stāvi. Ietek - Bakūze, iztek - Bakūze uz Lētīžu. Uz dienvidiem no ūdenstilpes atrodas autoceļš P106 (Ezere—Embūte—Grobiņa).


Attēls:Dēseles dzirnavu dīķis 2.jpg|Dēseles dzirnavu dīķis
Attēls:Dēseles dzirnavas 2.jpg|Dēseles dzirnavas
Attēls:Dēseles dzirnavas.jpg|Dēseles dzirnavas


## Atsauces
Bakūze

**Bakūze** (arī **Bakuze**, **Banuze**, **Dēsele**, virs Dēseles dzirnavu ezera arī **Bomaišu valks** un **Čammaļupe**)  ir Lētīžas kreisā krasta pieteka Dienvidkurzemes novadā.

Izteka - Embūtes pagasta dienvidos. Iesākumā tek uz ziemeļiem, bet, šķērsojot autoceļu P106 (Ezere—Embūte—Grobiņa), pagriežas uz austrumiem un tek paralēli autoceļam P106. Caurtek Dēseles dzirnavu ezeru. Ietek Lētīžā lejpus Meidzeres kapiem. Upes krastos atrodas Vībiņi un Dēsele.

## Atsauces
Cepļupīte (Lankas pieteka)

**Cepļupīte**  ir Lankas kreisā krasta pieteka Dienvidkurzemes novadā.

Izteka - no Cepļupes dīķa. Tek ziemeļaustrumu virzienā. Ietek Lankā. Upe nešķērso valsts autoceļus, tās krastos nav lielu apdzīvoto vietu.

## Atsauces
Bindžu ezers

**Bindžu ezers** (arī **Binzes ezers**, **Vinzes ezers**)  ir noteces ezers Dienvidkurzemes novada Embūtes pagasta ziemeļu daļā, uz ziemeļiem no Vaiču purva. 

No ezera iztek neliela upīte uz Dzeldu. Ūdens krāsa - brūnūdens. Ezerā dzīvo asari un līdakas. Novērojama bebru darbība.

## Atsauces
Cepļupes dīķis

**Cepļupes dīķis** ir mākslīga ūdenskrātuve Dienvidkurzemes novada Embūtes pagasta centrālajā daļā, uz ziemeļrietumiem no Embūtes. Iztek Cepļupīte uz Lanku.

## Atsauces
Drapeļu upe

**Drapeļu upe** ir Lētīžas kreisā krasta pieteka Dienvidkurzemes novadā.

Izteka — pie Drapeļu mājām. Tek ziemeļaustrumu virzienā. Ietek Lētīžā augšpus autoceļa P106 tilta. Upe nešķērso valsts autoceļus, tās krastos nav lielu apdzīvoto vietu.

## Atsauces
Dzelda (upe)

**Dzelda** ir Šķērveļa kreisā krasta pieteka Dienvidkurzemes un Kuldīgas novados.

Izteka — no Krievaišu dīķa, strīdīgs jautājums. Tek uz ziemeļiem, tecējumā pamazām sagriežoties austrumu virzienā. Dzelda caurtek Dzeldas ūdenskrātuvi. Ietek Šķērvelī lejpus Melderu kapiem. Lielākās pietekas — Lanka, Namdaru valks, Pļavnieku valks. Dažkārt par Dzeldas sākumu uzskata Lankas upes ieteku, bet Dzeldu līdz Lankas ietekai dēvē par **Kazupi**. Upi šķērso valsts autoceļš P116 (Kuldīga—Skrunda—Embūte), tās krastos atrodas Dzeldas ciems.

## Atsauces
Gaurotas upe

**Gaurotas upe**  ir Lētīžas kreisā krasta pieteka Dienvidkurzemes un Kuldīgas novados.

Izteka - no Viesdaugas. Tek uz ziemeļaustrumiem. Ietek Lētīžā. Upi nešķērso valsts autoceļi, tās krastos neatrodas lielas apdzīvotās vietas.

## Atsauces
Engures upe

**Engures upe** ir ūdenstece Tukuma novada Engures pagastā. Sākas mežainā apvidū ziemeļrietumos no Engures ciema. Plūst dienvidaustrumu virzienā pa Engures līdzenumu, ietek Rīgas līcī pie Engures bākas. Upes krastā atrodas kempings «Vecupe». Upi šķērso autoceļš P131.

## Atsauces
Katinka Hošsū

**Katinka Hošsū** (; dzimusi ) ir ungāru peldētāja.

Četras reizes piedalījusies olimpiskajās spēlēs (, , , ). Lielākos panākumus guvusi Riodežaneiro olimpiskajās spēlēs 2016. gadā, kur izcīnījusi trīs zelta medaļas, labojot arī vienu pasaules rekordu. Pasaules čempionātā garajā baseinā piecas reizes kļuvusi par čempioni, īsajā baseinā — sešas reizes. Vairāk nekā 20 zelta medaļu izcīnījusi Eiropas čempionātā garajā un īsajā baseinā. Sportistei pieder vairāki pasaules rekordi gan garajā, gan īsajā baseinā.

Viņa ir viena no universālākajām peldētājām pasaulē. Tikusi iesaukta par "dzelzs lēdiju", jo īsā laikā spēj uzvarēt vairākos peldējumos.

Četras reizes atzīta par Ungārijas gada labāko sportisti. 2013. un 2014. gadā nosaukta par Eiropas gada labāko peldētāju, 2014. un 2015. gadā FINA Hošsū nosauca par gada peldētāju.

## Atsauces

## Ārējās saites
Sāra Šēstrema

**Sāra Fredrīka Šēstrema** (; dzimusi ) ir zviedru peldētāja. Sešu olimpisko medaļu īpašniece, kā arī 25 medaļu ieguvēja Pasaules čempionātos. Pašreizējā pasaules rekordiste 50 m brīvā stila distancē, 100 metros brīvajā stilā un 50 m tauriņstilā, bijusi rekordiste arī citās distancēs.

Piecas reizes piedalījusies olimpiskajās spēlēs (, , , , ). 2012. gadā Londonā izcīnījusi 4. vietu 100 m tauriņstilā. 2016. gadā Riodežaneiro šajā distancē kļuva par olimpisko čempioni, finālā arī uzstādot pasaules rekordu. Šī bija Zviedrijas peldētāju sieviešu pirmā zelta medaļa olimpisko spēļu vēsturē. 2020. gada olimpiskajās spēlēs Tokijā kļuva par 50 m brīvā stila vicečempioni. 2024. gada spēlēs Parīzē izcīnīja divas zelta medaļas — 50 un 100 metru distancēs brīvajā stilā.

Šēstrema ir daudzu medaļu īpašniece gan Pasaules, gan Eiropas čempionātā gan garajā, gan īsajā baseinā. Kopā izcīnījusi 23 individuālās medaļas Pasaules čempionātos — vairāk kā jebkurš cits peldētājs (kopā 25 medaļas, divas iegūtas stafetēs). S. Šēstrema ir arī vienīgā peldētāja, kas izcīnījusi zelta medaļas 8 Pasaules čempionātos laika posmā no 2009. līdz 2024. gadam un vienīgā sieviete, kura izcīnījusi 5 medaļas individuālajās distancēs vienā Pasaules čempionātā (to viņa paveica 2019. gada Pasaules čempionātā). Eiropas čempionātos garajā baseinā izcīnījusi 28 medaļas dažādās distancēs.

## Atsauces

## Ārējās saites
2016. gada vasaras olimpiskās un paraolimpisko spēļu arēnas

350px|thumb|Kartē attēlotas 2016. gada Vasaras Olispisko spēļu norises arēnas/vietas
Šajā uzskaitījumā apkopotas visas **arēnas un vietas, kur notika 2016. gada olimpisko spēļu sporta veidi.** 2016. gada vasaras olimpiskās spēles (XXXI olimpiskās spēles) (5. augusts — 21. augusts) un 2016. gada vasaras paraolimpiskās spēles (7. septembris — 18. septembris) notiek Brazīlijas pilsētā Riodežaneiro.

2016. gada vasaras olimpiskās spēkes un Paraolimpiskās spēles **37 arēnās (norises vietās)**. No šīm ēkām 18 ēkas jau iepriekš bija uzceltas (8 notika atjaunošanas/rekonstrukcijas darbi), 9 arēnas tika celtas no jaunas priekš Olimpiskajām spēlēm, savukārt 7 arēnas tika ierīkotas, kā pagaidu arēnas. Katrs no sporta viediem notiks vienā no četriem izolētajām olimpiskajām daļām: Barrā, Kopakabanā, Deodoro un Marakanā. Šajās pašās vietās notika arī 2007. gada Panamerikas spēles. Vairākas no arēnām atradīsies pie Baras Olimpiskā parka. Lielākā olimpisko spēļu arēna sēdvietu ziņā ir *[[Estádio do Maracanã]]* (Marakanas stadions), oficiāli pazīstams kā Žurnālista Mario Filju stadions, kur var uzturēties 78 639 skatītāju. Šis stadions būs arī oficiālais olimpisko spēļu stadions, kur notiks atklāšanas un noslēguma ceremonijas, kā arī futbola turnīrs. Turklāt piecās vietās ārpus Riodežaneiro notiks oficiālās futbola spēles (grupu turnīri un ceturtdaļfināli). Šīs vietas būs Brazīlijas pilsētas — Brazilja (Brazīlijas galvaspilsēta), Beluorizonti, Manausa, Salvadora un Sanpaulu.

Pirmo reizi kopš 1900. gada vasaras olimpiskajām spēlēm Parīzē olimpisko spēļu atklāšanas un noslēguma ceremonijas nenotiks vienā un tajā pašā arēnā, kur vieglatlētikas sacensības.

## Arēnas
### Marakana

### Kopakabana

### Barra

### Deodoro

### Ārpus Riodežaneiro

## Atsauces
Sigtuna

thumb|300px|Nopostītās Sigtunas baznīcu drupas (17. gs.)
**Sigtuna** (agrāk *Sightuna*) ir sena pilsēta Zviedrijā, Upsālas lēnē.

## Vēsture
Sigtuna bija pirmā Svēlandes galvaspilsēta līdz 1187. gada augustam, kad tai uzbruka pagāni un nopostīja pilsētu un nogalināja Upsālas bīskapu Jāni (, ). Iespējams, ka sirojumā piedalījušies arī kuršu vikingi. Zīmīgi, ka 1210. gadā kuršu flote līdzīgi mēģināja nopostīt Rīgu, to pašu 1215. gadā mēģināja arī igauņi.

Bīskapa Jāņa nogalināšana un Sigtunas nodedzināšana pieminēta latīniski uzrakstītajā Upsālas bīskapa Valerija (valdīja 1207–1219) hronikā (*Chronologia Vetus* jeb *Chronicon rerum Sveogothicarum*): "1187. gada 12. augustā mira Upsālas arhibīskaps Jānis un Sigtuna tika nodedzināta" (*Occisus Johannes Archiepiscopus Vpsaliensis apud Almarnum pridie idus Augusti et Sigtuna combusta*).

### Ērika hronikas vēstījums
Precīzāk Sigtunas nopostīšana kā Stokholmas dibināšanas iemesls aprakstīta vairāk nekā 100 gadus vēlāk Folkungu dinastijas Zviedrijas ķēniņa Magnusa Eriksona valdīšanas laikā (1319—1364) sarakstītajā hronikā, kas vēlāk ieguva *[[Ērika hronika]]s* nosaukumu. Tur uzbrucēji nodēvēti par "karēļiem", jo tajā laikā zviedri karoja ar Novgorodas zemi par ietekmi Karēlijā:

"Zviedriem lielu postu nodarīja tumšo pagānu karēļu sirojums. Līdz Mēlarenam viņi kuģoja gan vētras, gan mierīgu ūdeņu laikā. Nekautrējoties nelūgtie ļaunie viesi iebruka zviedru šērās. Peldēja līdz Sigtunai viņu kuģi, pilsētu līdz pamatiem nodedzināja, daudzus nogalināja un izgaisa tālēs. Pilsētu pēc tam vairs neuzcēla, kur  arhibīskaps Jānis nokauts. Priecājās pagāni par kristiešu nelaimi, kas deva drosmi karēļiem un krieviem postīt zviedru zemi." (Ērika hronikas 475—485 panti).

Lai vairs nepieļautu sirotāju ielaušanos Mēlarena ezerā, jarls Birgers Magnusons (valdīja 1248–1255) uzcēla Stokholmas cietoksni, kas kļuva par otro Zviedrijas galvaspilsētu.

### Senatnes paliekas mūsdienās

Utgrävning 1915 (foto Olof Palme).JPG|Arheoloģiskie izrakumi (1915)
Runsten, Sigtuna (2).JPG|Rūnu akmens Fv1958;250
U 389, Sigtuna 2.jpg|Rūnu akmens 389.
Sankt Lars kyrkoruin ext1.jpg|Sv. Lāša baznīcas drupas 
St Olofs kyrka Sigtuna.JPG|Sv. Ūlofa baznīcas drupas
Church Sigtuna.JPG|Sv. Pētera baznīcas drupas 
U395.jpg|Sigtuna nämns på denna runsten, som nu är utställd i Sigtuna museum. Omkring 1100.


## Piezīmes un atsauces
2016. gada vasaras olimpisko spēļu lāpas stafete

[280px|thumb|Volejbola spēlētāja [Fabiāna Klaudīno ar olimpisko lāpu]]
**[[2016. gada vasaras olimpiskās spēles|2016. gada vasaras olimpisko spēļu]] [[olimpiskā lāpa|lāpas]] stafete** ilga no  līdz . Olimpiskā lāpa tika iedegta Olimpijā, Grieķijā, un pa Grieķiju tā ceļoja līdz 28. aprīlim. 29. un 30. aprīlim tās maršruts bija pa Šveici. Savukārt no 3. maija līdz 5. augustam tās maršruts veda pa dažādām Brazīlijas pilsētām. Brazīlijā lāpas stafete sākās galvaspilsētā Braziljā un noslēdzās olimpisko spēļu rīkotājpilsētā Riodežaneiro, Marakanas stadionā. Brazīlijā lāpas stafete gāja cauri 300 pilsētām, tajā skaitā 26 štatu galvaspilsētām un Federālo distriktu.

## Maršruts pa Grieķiju
Lāpu nesa 450 skrējēji, apmēram 2234 kilometru garumā pa visu Grieķijas teritoriju. Viens no 5 skrējējiem, kas Atēnās nesa olimpisko lāpu bija Ibrahims Al-Huseins, sīriešu bēglis, kurš bija zaudējis daļu no savas labās kājas bumbas sprādzienā 2012. gada jūnijā. Al-Huseins bija peldētājs un 2014. gadā viņš emigrēja uz Grieķiju.

## Maršruts pa Šveici
Pirms olimpiskās lāpas došanos uz Brazīliju, tā apmeklēja arī Šveici, īpašā ceremonijā ANO galvenajā mītnē Ženēvā un arī Olimpisko muzeju Lozannā.

## Maršruts pa Brazīliju
Olimpiskās lāpas maršruts pa Brazīliju tika atklāts 2016. gada 24. februārī. Lāpa savu stafeti pa Brazīliju sāka 3. maijā.

## Maršruts pa Riodežaneiro

## Olimpiskās lāpas stafetes beigas
400px|thumb|Olimpiskā Lielā lāpa Marakanas stadionā 5. augustā
Pēc 2016. gada vasaras olimpiskās spēles atklāšanas ceremonijas, bijušais brazīliešu tenisists Gustavo Kuertens olimpisko lāpu ienesa Marakanas stadionā, nododot liesmu brazīliešu basketbola spēlētājai Hortenzijai Markari. Savukārt viņa olimpisko liesmu nodeva brazīliešu vieglatlētam Vanderlejam Kordeiru di Limam, kurš aizdedzināja Lielo olimpisko lāpu.

## Atsauces
Brāļu Antonišķu velosipēdu fabrika "Līva"

**Brāļu Antonišķu velosipēdu fabrika "Līva"** bija viena no lielākajām velosipēdu fabrikām Liepājā un Latvijā 1920.-30. gados.

## Vēsture
### Darbība no 1899. gada līdz Pirmajam Pasaules karam
Liepājas saimnieciskā uzplaukuma laikā 1899. gadā atļauju dibināt velosipēdu fabriku saņēma brāļi Teodors un Heinrihs Antonišķi. Sākumā tika atvērta darbnīca un šujmašīnu un velosipēdu veikals. Sākumā darbnīcā izgatavoja ap 80 velosipēdu. Labās kvalitātes dēļ tie ātri atrada pircējus arī ārpus Liepājas. Jau 1904. gadā ražošanas apjoma palielināšanai brāļi Antonišķi pārveda visas iekārtas uz jauniegūtajām telpām Mēmeles ielā 19/21 (mūsdienās ražošanas ēka nav saglabājusies). 1912. gadā brāļu ceļi šķīrās. Teodors kļuva par vienīgo īpašnieku. 

Fabrika atradās Līvas laukuma tuvumā, tādēļ tās produkcija ieguva nosaukumu "Līva". Jau pašā sākumā uzņēmums nodarbojās ne tikai ar velosipēdu izgatavošanu, bet arī laboja rakstāmmašīnas un šujmašīnas, bet vēlākajos gados remontēja arī automobiļus un motociklus. Uzņēmumā strādāja 75 cilvēki. Daudzas velosipēdu komplektēšanai nepieciešamās detaļas ieveda no ārzemēm. Šī iemesla dēļ velosipēdu cena bija visai augsta, arī ražošanas apjoms – neliels, tas traucēja uzņēmuma izaugsmei līdz Rīgas fabriku (piem. G. Ērenpreis līmenim. Līdz Pirmajam pasaules karam Antonišķu uzņēmumā izgatavoja pavisam ap 3000 velosipēdu.

### Darbība 20. gadsimta 30. gados

Pēc Pirmā pasaules kara velosipēdu ražošana bija apgrūtināta, un vairākas reizes fabrikas vadībai nācās pārtraukt velosipēdu izlaidi un lemt par fabrikas slēgšanu, taču velosipēdu, automobiļu un motociklu remonta pasūtījumi izglāba uzņēmumu no bankrota.
20. gs. 30. gados, apstākļi un ražošana sāka attīstīties un velosipēdu marka "Līva" kļuva pazīstama visā Latvijā. Tas ražošanas apjoms gadā bija līdz 1000 velosipēdiem gadā. To raksturīgā iezīme bija augstā kvalitāte un iegūtās godalgas.  Trīsdesmito gadu nogalē fabrika kļuva par vienu no lielākajiem velosipēdu detaļu un sagatavju piegādātājiem ne tikai amatnieku darbnīcām, bet arī citām velosipēdu fabrikām. Otrā pasaules kara priekšvakarā 1939. gada beigās „Līva” velosipēdu ražošanu pārtrauca, tās īpašnieki repatriējās uz Vāciju.

## Atsauces
Māris Rīmenis

**Māris Rīmenis** ir latviešu sporta žurnālists, sporta komentētājs, bijušais tenisists. Vada sporta ziņas Latvijas Televīzijā.

Komentē dažādus sporta veidus, tai skaitā bobsleju, skeletonu, riteņbraukšanu un tenisu. Strādājis 13 olimpiskajās spēlēs. Jaunībā 11 gadus nodarbojies ar tenisu.

## Atsauces

## Ārējās saites
* 
*
Daremas pils

{
  "type": "ExternalData",
  "service": "geoshape",
  "ids": "Q752266"
}

**Daremas pils** () ir normaņu pils Daremā, Anglijā, Lielbritānijā. Pils celta gotikas stilā.

Pils celtniecība tika pabeigta ap 11. gadsimtu un tā tika izmantota kā Daremas bīskapa rezidence. Kopš 1840. gada pils tiek izmantota Daremas Universitātes vajadzībām. Mūsdienās pils ir pieejama arī plašākai publikai, bet tikai ekskursijās gida pavadībā.

Kopš 1986. gada pils ir iekļauta UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā.

## Ārējās saites
*
Pižona klints

**Pižona klints** ( — ‘Baložu klints’, ) ir neliela Maurīcijai piederoša saliņa Indijas okeānā, aptuveni 12 km attālumā uz ziemeļiem no Maurīcijas. Klintij līdzīgā saliņa atrodas blakus Flatai, savukārt no Gabriela salas to atdala sekla lagūna. Klints platība 0,63 ha.

Kopā ar pārējām uz ziemeļiem no Maurīcijas esošajām saliņām veido dabas rezervātu.

## Apraksts
Neliela grēda ar vertikālām nogāzēm un salīdzinoši plakanu virsmu. Augstākā vieta ir Flatas salas pusē, kur tās augstums 102 metri.

## Fauna
Baložu klintī ligzdo vairāku jūras putnu sugas — ķīļastes vētrasputns, sarkanastes tropu jūrasputns un baltastes tropu jūrasputns.

Saliņu apdzīvo arī divas ķirzaku sugas — Bodžera scinks un mazais nakts gekons.

## Atsauces
Minskis

**Minskis** var būt:
* Martins Minskis (*Martin Minski*) — šaha problēmists (dzimis 1969. gadā);
* Mārvins Minskis (*Marvin Lee Minsky*) — amerikāņu kognitīvais zinātnieks (1927—2016).
Duarte I

**Duarte I** (; dzimis , miris ), saukts **Filozofs** (*o Rei-Filósofo*) vai **Daiļrunīgais** (*o Eloquente*) bija Portugāles karaļa Žuau I vecākais dēls, Portugāles karalis no 1433. līdz 1438. gadam. Pirmais no tā sauktas "Slavenās paaudzes" (*Ínclita geração*) pārstāvis Portugāles vēsturē.

Duarte I bija Enrikes Jūrasbraucēja vecākais brālis, kurš atbalstīja un finansēja viņa darbību. Sāka valdīt, kad tēvs mira no mēra. Valdīšanas laikā valstī daudz konsultējās ar kārtu pārstāvjiem, piecu gadu laikā vismaz piecreiz sasaukdams kortesus.

1437. gadā centās ieņemt Tanžeru un piedzīvoja smagu sakāvi pret Marinīdu sultanāta. Apsolīdams atdot berberiem Seutu, kā ķīlnieku atstāja savu jaunāko brāli infantu Fernandu. Kortesi tomēr darījumu neapstiprināja un Fernandu 1443. gadā gūstā mira. Pats Duarte I mira 1438. gadā no mēra.

## Ārējās saites
Klāra Kalniņa

**Klāra Anna Luīze Kalniņa** (dzimusi **Veilande**) (1874–1964) bija latviešu zobārste un sabiedriskā darbiniece. Tautas padomes locekle (1918), Satversmes sapulces deputāte. Paula Kalniņa dzīvesbiedre, Bruno Kalniņa māte.

## Dzīvesgājums
Dzimusi 1874. gada 25. februārī Jēkabnieku pagastā „Vanču” mājās zemnieka Veilanda ģimenē. Mācījās privātajā vācu Jelgavas Dorotejas skolā un Jelgavas sieviešu ģimnāzijā (1894-1896). Ģimnāzijas laikā Klāra iestājās skolnieču pulciņā „Austra”, iesaistījās Jaunās strāvas sociālistiskajā kustībā un 1895. gadā pirmo reizi satika savu nākamo vīru Paulu Kalniņu. Sāka studēt zobārstniecību Pēterpilī, bet studijas pabeidza Tērbatas Universitātē.

1901. gadā Kalniņu ģimene apmetās uz dzīvi Jelgavā, iestājās Latvijas Sociāldemokrātiskajā Strādnieku partijā (LSDSP) un piedalījās 1905. gada revolūcijas notikumos. Reakcijas laikā 1906. gadā kopā ar vīru devās uz Cīrihi Šveicē, kur tikās ar Jāni Akurateru, Kārli Skalbi, Raini un Aspaziju. Tā paša gada decembrī Kalniņi atgriezās dzimtenē, kur turpināja politisko darbību LSDSP Centrālajā komitejā un laikraksta "Cīņa" redakcijā. Pirmā pasaules kara laikā pārcēlās uz Pēterpili, kur darbojās Latviešu Bēgļu Centrālās komitejas preses nodaļā.
Pēc Februāra revolūcijas 1917. gadā kopā ar dēlu Bruno atgriezās Rīgā, tika 28. augustā ievēlēta par Rīgas domes deputāti, bet jau 3. septembrī Domes darbību pārtrauca Rīgas vācu okupācija. 1918. gada 17. jūnijā viņa bija viena no  LSDSP darbības atjaunotājām.
1918. gadā bija Tautas padomes locekle, piedalījās Latvijas valsts pasludināšanas aktā 18. novembrī. 1920. gadā ievēlēta par Latvijas Satversmes sapulces deputāti.
Vēlāk bija LSDSP Rīgas komitejas locekle, vadīja partijas LSDSP Sieviešu sekciju un bija Sociālistu internacionāles sieviešu komitejas locekle.

Otrā pasaules kara beigās 1944. gadā devās bēgļu gaitās.  Becavas ciemā pie Lustenavas, Sabiedroto okupētajā Austrijā nomira viņas vīrs Pauls Kalniņš.
Pēc vīra nāves pārcēlās uz dzīvi Zviedrijā, piedalījās latviešu sociāldemokrātu Stokholmas grupas darbā, Sociālistu internacionāles atjaunošanas kongresā Frankfurtē (1951) un Sociālistisko sieviešu sapulcē Vīnē (1957). Publicējās mēnešrakstā "Brīvība", bija Latvijas PEN Kluba biedre.
Mirusi 1964. gada 21. novembrī Stokholmā. Apglabāta Heselbijas kapos.

Paula un Klāras Kalniņu pase 1928.JPG|Paula un Klāras Kalniņu pase ar parakstiem (1928)
Klāra, Bruno un Pauls Kalniņi 1929.jpg|Klāra, Bruno un Pauls Kalniņi (1929)


## Darbi
* Par ko jābalso sievietēm. Rīga, 1925
* Liesmainie gadi: atmiņu vija. LSDSP Ārzemju komitejas izdevums, 1964 - 141 lpp.

## Atsauces
Apollons Edelsons

**Apollons Edelsons** (; dzimis , miris ) bija Krievijas Impērijas arhitekts, kas no 1858. gada kā Latvijas Pareizticīgās Baznīcas Rīgas eparhijas galvenais arhitekts projektējis pareizticīgo dievnamus Latvijā.

## Projektētās celtnes
Kā pazīstamākos Edelsona darbus var minēt Rīgas Svētā Ņevas Aleksandra baznīcas zvanu torni (realizētais projekts ir pārveidota Edelsona iecere), Kristus Apskaidrošanās baznīcu Sarkandaugavā (*Церковь Преображения Господня на Саркандаугаве*), Kristus Pestītāja Svētbildes baznīcu Torņakalnā, pareizticīgo baznīcu Kolkā.

Kopā ar Vladimiru Lunski Edelsons darbojās arī pie Jāņa Frīdriha Baumaņa projektētās Rīgas Svētās Trīsvienības pareizticīgo baznīcas Āgenskalnā realizācijas. Apollons Edelsons projektējis arī vairākas laicīgās arhitektūras ēkas Rīgā, to skaitā — viesnīcas "Metropole" ēku, ēkas Ausekļa ielā 16, Aristida Briāna ielā 12, Dzirnavu ielā 18, Brīvības ielā 80. Miris Rīgā, apglabāts Pokrova kapos.

## Ārējās saites
* Apollons Ēdelsons
Engure (nozīmju atdalīšana)

**Engure** var būt:
* Engure — apdzīvota vieta Engures pagastā
* Engure — ūdenstece Ventspils novadā
* Engures upe — ūdenstece Tukuma novadā

## Skatīt arī
* Engures ezers
Riteņbraukšana 2016. gada vasaras olimpiskajās spēlēs — individuālais brauciens vīriešiem

**Vīriešu [[šosejas riteņbraukšana]]s individuālā brauciena** sacensības **[[2016. gada vasaras olimpiskās spēles|2016. gada olimpiskajās spēlēs]]** norisinājās 10. augustā, sākoties un noslēdzoties nelielajā Pontalas pussalā, Riodežaneiro. Sacensības notika Barras sacenzību zonā, kas bija viena no septiņām pagaidu Olimpiskajām būvēm.

## Pirmssacensību favorīti
Pēc uzvaras 2016. gada Tour de France 18. posmā — pēdējā Tūres individuālajā braucienā, kas notika kalnainā trasē, par galveno favorītu tika uzskatīts Lielbritānijas pārstāvis Kriss Frūms. Citu favorītu vidū minēti individuālā brauciena speciālisti Šveices pārstāvis Fabians Kančellāra, Vācijas pārstāvis Tonijs Martins, nīderlandietis Toms Dimulēns un esošais individuālā brauciena pasaules čempions no Baltkrievijas Vasiļs Kirijenka.

Piedalīties plānojuši bija arī Ričijs Ports no Austrālijas, Vinčenco Nibali no Itālijas un Vauts Pūlss no Nīderlandes, bet savu dalību viņiem nācās atsaukt pēc gūtajām traumām grupas braucienā.

## Distance
Vīriešu brauciena distance bija divi apļi 29,8 km garumā Grumari aplī, veidojot kopējo distances garumu 54,5 km. Sacensību starts un finišs būs *Tim Maia* laukumā (*Estrada do Pontal*), pēc tam iebraucot Grumari aplī pulksteņa rādītāja virzienā, sasniedzot Grumari kāpumu pēc 9,7 un otro kāpumu (Grota Funda) pie 19,2 km atzīmes.

## Atsauces
Riteņbraukšana 2016. gada vasaras olimpiskajās spēlēs — individuālais brauciens sievietēm

**Sieviešu [[šosejas riteņbraukšana]]s individuālā brauciena** sacensības **[[2016. gada vasaras olimpiskās spēles|2016. gada olimpiskajās spēlēs]]** norisināsies 10. augustā, sākoties un noslēdzoties nelielajā Pontalas pussalā, Riodežaneiro. Sacensības notiks Barras sacenzību zonā un ir viena no septiņām pagaidu Olimpiskajām būvēm. Par uzvarētāju kļuva ASV sportiste Kristīna Ārmstronga, apsteidzot Olgu Zabeļinsku (Krievija) un Annu van der Bergenu  (Nīderlande). Pēdējo, 25. vietu ieņēma Norvēģiju pārstāvošā latviešu sportiste Vita Heine.

## Pirmssacensību favorītes
Pirms sacīkstēm galvenās favorītes bija esošā olimpiskā čempione ASV sportiste Kristīna Ārmstronga, pēdējās Pasaules čempiones pēc iepriekšējām Olimpiskajām spēlēm - nīderlandiete Elena van Deika (2013), vāciete Lisa Brennauere (2014) un jaunzēlandiete Linda Villumsena (2015).

## Distance
Sieviešu brauciena distance bija viens aplis 29,8 km garumā Grumari aplī. Sacensību starts un finišs bija *Tim Maia* laukumā (*Estrada do Pontal*), pēc tam iebraucot Grumari aplī pulksteņa rādītāja virzienā. Aplī divi kāpumi: Grumari kāpums pēc 9,7 km un otrais kāpums (*Grota Funda*) pie 19,2 km atzīmes.

## Atsauces
Valērija Grišāne

**Valērija Grišāne** (dzimusi ) ir latviešu sporta vingrotāja.

Kopš 2013. gada atrodas LOV sastāvā.

Vairākas reizes uzvarējusi Latvijas Olimpiādē. 2013. gada Eiropas čempionātā atbalsta lēcienā izcīnījusi 9. vietu. Atbalsta lēcienā pasaules reitingā 2014. gadā ieņēmusi 2. vietu, nākamajā gadā — 6. vietu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Šoprona

**Šoprona** (, ) ir pilsēta Ungārijas ziemeļaustrumos, netālu no Ungārijas un Austrijas robežas Neizīdles ezera krastā. Kopš 1990. gada Šoprona ir pilsēta ar meģes tiesībām. 2015. gadā pilsētā dzīvoja 61,8 tūkstoši iedzīvotāju. Pēc šī rādītāja tā ir 18. lielākā Ungārijas pilsēta.

Senajos laikos, kad romieši bija iekarojuši šo vietu, šo apdzīvoto vietu sauca par Skarbantiju (). Lielās tautu staigāšanas laikā, kad ieradās ungāri, šajā vietā bija tikai drupas. 1153. gadā tā pirmo reizi pieminēta kā nozīmīga pilsēta. 1676. gadā pilsētu nopostīja ugunsgrēks un tā tika uzcelta no jauna. Kad pilsēta atradās Austroungārijas pakļautībā, tās otrs nosaukums bija Edenburga ().

## Atsauces

## Ārējās saites