open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Šakornaks

**Šakornaks** (*Chacornac*) ir triecienkrāteris Mēness redzamajā pusē. Tas atrodas Skaidrības jūras austrumu malā. Krāteris nodēvēts franču astronoma Žana Šakornaka vārdā. Nosaukumu 1935. gadā apstiprinājusi Starptautiskā Astronomijas savienība.

Uz ziemeļrietumiem no krātera atrodas Poseidonijs (Ø 95 km), uz dienvidiem – Lemonjē (Ø 68 km).

Šakornaka krāteris ir sens un stipri erodējis, forma nav apaļa, bet vairāk līdzīga piecstūrim. Krātera pamatne nelīdzena, to klāj izplūdusī lava. Krāteri šķērso vairākas plaisas (*Rimae Chacornac*). Krātera vidusdaļā atrodas neliels krāteris Šakornaks A (Ø 5 km).  

## Pavadoņkrāteri
Uz Mēness kartēm šie krāteri tiek apzīmēti ar burtu uz krātera malas, kas ir tuvāk Šakornaka krāterim. 
 

## Atsauces

## Ārējās saites
*
Ingus Vizulis

**Ingus Vizulis** (dzimis 1965. gadā Rīgā) ir latviešu admirālis, bijušais Latvijas Jūras spēku komandieris.

## Militārā karjera
Virsnieka izglītību ieguva Kaļiņingradas augstākajā jūras kara skolā, pēc kuras absolvēšanas 1987. gadā tika norīkots dienestam uz *Udaloy* klases eskadras mīnu kuģa Klusā okeāna flotes sastāvā.

Pēc Latvijas neatkarības atgūšanas atgriezās Latvijā un uzsāka darbu Aizsardzības spēku Jūras spēku pārvaldē. 1993. gadā Ingus Vizulis atgriezās aktīvajā militārajā dienestā un turpināja dienestu Jūras spēku pārvaldes virsnieka, vēlāk vecākā virsnieka amatā. 1995. gadā tika iecelts Jūras spēku Centrālā rajona komandiera amatā, vadot Jūras spēku uzdevumu izpildi Rīgas līcī, kā arī no Krievijas Federācijas bruņotajiem spēkiem pārņemtās Daugavgrīvas bāzes uzraudzību un apsaimniekošanu. 1999. gadā viņš turpināja dienestu Jūras spēku štābā sākotnēji Operatīvās daļas priekšnieka amatā, vēlāk – štāba priekšnieka amatā.

Pēc dienesta Jūras spēkos Ingus Vizulis tika nosūtīts dienestam ārvalstīs, kur divus gadus pildīja Latvijas aizsardzības atašeja pienākumus Apvienotajā Karalistē un Nīderlandē, un no 2003. gada – 1.ranga aizsardzības atašeja pienākumus ASV un Kanādā ar dienesta vietu Vašingtonā. Pēc atgriešanās no dienesta Apvienotajā Karalistē un ASV 2008. gadā, Ingus Vizulis turpināja dienestu NBS atbalsta un nodrošinājuma jomā, sākotnēji Nodrošinājuma pavēlniecības 1.reģionālā nodrošinājuma centra komandiera amatā Liepājā, vēlāk - Nodrošinājuma pavēlniecības komandiera amatā Rīgā. 2011. gada oktobrī tika iecelts par Apvienotā štāba priekšnieka vietnieku atbalsta jautājumos. 2013. gada novembrī viņam tika piešķirta flotiles admirāļa dienesta pakāpe. No 2012. gada maija līdz decembrim Ingus Vizulis piedalījās starptautiskajā operācijā Afganistānā kā Latvijas Nacionālā kontingenta ISAF 12/2 komandieris.

Profesionālo militāro izglītību flotiles admirālis Ingus Vizulis ir papildinājis un pilnveidojis Kara flotes Vadības un štāba koledžā, ASV; Beļģijas-Nīderlandes flotes mīnu karadarbības skolā EGUERMIN (NATO izcilības centrs), Beļģijā; Baltijas aizsardzības koledžā, Igaunijā.

## Atsauces
* spēkus turpmāk komandēs Ingus Vizulis"

## Ārējās saites
* NBS mājaslapā
Alesandro Mandzoni

**Alesandro Frančesko Tommazo Mandzoni** (; dzimis , miris ) bija 19. gadsimta pirmās puses itāļu rakstnieks un dzejnieks. Mandzoni 1827. gada romāns "Saderinātie" (*I Promessi sposi*) iedvesmoja itāliešus *[[Risorgimento]]* periodā, tiek uzskatīts par itāļu romantisma virsotni un ietekmējis itāliešu literārās valodas attīstību. Džuzepe Verdi Mandzoni gada nāves gadadienā pirmatskaņoja savu "Rekviēmu".

## Ārējās saites
Zvaneri

**Zvaneri** ir ciems Alūksnes novada Pededzes pagastā. Atrodas pagasta austrumu daļā 8 km no pagasta centra Pededzes, 33 km no novada centra Alūksnes un 234 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa V402, pusotra kilometra attālumā no Latvijas—Krievijas robežas.

## Atsauces
Zagorje (Pededzes pagasts)

**Zagorje** ir ciems Alūksnes novada Pededzes pagastā. Atrodas pagasta austrumu daļā 4 km no pagasta centra Pededzes, 32 km no novada centra Alūksnes un 234 km no Rīgas. Apdzīvotā vieta daļēji izzudusi.

Apdzīvotā vieta atrodas netālu no autoceļa V402, Isankas upes krastā.

## Atsauces
Algēro

**Algēro** (, , ) ir pilsēta Itālijā, Sardīnijas ziemeļrietumos. Tā ir Sasāri provinces otra lielākā pilsēta pēc iedzīvotāju skaita. 2015. gadā Algēro dzīvoja 44,2 tūkstoši iedzīvotāju. Algēro viduslaikos bija iekarojuši katalāņi un tā bija daļa no Aragonas Karalistes. Tāpēc katalāņu valoda līdzās itāļu valodai ir viena no pilsētas oficiālajām valodām.

## Atsauces

## Ārējās saites
Taksis

**Taksis** ir medību suņu šķirne. Taksis pēc rakstura ir aktīvs, dzīvespriecīgs suns. Takša paveidus izšķir pēc tā apmatojuma veida: gludspalvainais taksis, garspalvainais taksis un asspalvainais trušu taksis. pavisam ir 9 šīs šķirnes paveidi. Agrāk takšus iedalīja nevis pēc apmatojuma veida, bet pēc to masas. Šādi tos dažreiz iedala arī mūsdienās.

Takšu pamatfunkcija ir meklēt āpšu un citu meža dzīvnieku pēdas. Mūsdienās tos biežāk ved uz izstādēm, un tie ir kā klēpjasunīšī.  To izcelšanās datēta aptuveni ar 1900. gadu un tie radušies Vācijā.

## Krāsa
Takšiem ir šokolādes brūna, dūkana (melna ar dzelteni brūnu) krāsa, dažreiz var būt arī strīpas un plankumi. Pilnīgi melns kažoks ir neiespējams.
# ruds, 
# melns ar lāsumiem
# brūns ar lāsumiem,
# balts ar lāsumiem,
# brūns marmors ar lāsumiem, 
# melns marmors ar lāsumiem, 
# ruds marmors, 
# tīģerkrāsa – šīs krāsas pieļaujamas visām takšu šķirnēm – gan īsspalvainajiem, gan garspalvainajiem, gan asspalvainajiem takšiem;
# mežacūkas krāsa – pieļaujama tikai asspalvainajiem takšiem.

## Atsauces

## Ārējās saites

*
Igors Novikovs (šahists)

**Igors Novikovs** (, ; dzimis  Harkivā) ir Ukrainas un ASV starptautiskais lielmeistars šahā (1990).

## Biogrāfija
1989. gadā Hersonā uzvarējis Ukrainas šaha čempionātā. Trīs reizes piedalījies PSRS šaha čempionātu finālos, kuros lielāko panākumu izcīnījis savā debijas reizē 1984. gadā Ļvivā, kad ieņēmis 5. vietu.

Daudzu starptautisko šaha turnīru uzvarētājs, tajā skaitā Poznaņā (1985), Taškentā (1986), Akibas Rubinšteina memoriālā Polaņicazdrojā (1989), Orhūsā (1991), Antverpenē (1995), Kairā (1997), Ņujorkā (2001), Čikāgā (2005, 2008).

Par panākumiem turnīros FIDE 1986. gadā Novikovam piešķīrusi starptautiskā meistara (IM), bet 1990. gadā - starptautiskā lielmeistara (GM) nosaukumu. Kopš 2002. gada pārstāv ASV. Ir pazīstams arī kā šaha treneris.

Pārstāvējis Ukrainas un ASV komandas lielākajos komandu šaha turnīros:
* Pasaules šaha olimpiādēs piedalījies 3 reizes (1992, 1996, 2004). Komandu vērtējumā izcīnījis sudraba (1996) medaļu;
* Eiropas komandu šaha čempionātā piedalījies 1992. gadā un komandu vērtējumā izcīnījis sudraba medaļu;
* Pasaules komandu šaha čempionātā piedalījies 2 reizes (1997, 2005).

## Atsauces

## Ārējās saites
Jānis Krastiņš (arhitekts)

**Jānis Krastiņš** (dzimis  Rīgā, miris ) bija latviešu arhitekts, arhitektūras teorētiķis, daudzu arhitektūras vēstures grāmatu autors. Rīgas Tehniskā universitātes Arhitektūras fakultātes profesors, Rīgas Tehniskās universitātes Arhitektūras vēstures un teorijas katedras vadītājs. Latvijas Zinātņu akadēmijas īstenais loceklis.

## Dzīvesgājums
1967. gadā beidza studijas RPI. No 1967. līdz 1969. gadam strādāja par arhitektu projektēšanas institūtā «Komunālprojekts». No 1972. gada bija pedagogs RPI (no 1977. gada docents). 1973. gadā aizstāvēja arhitektūras zinātņu kandidāta grādu (disertācijas tēma «Rīgas arhitektūra 19. gs. otrajā pusē — 20. gs. sākumā»). Miris 2025. gada 14. augustā.

## Darbi
Vairāku dzīvojamo un sabiedrisko ēku rekonstrukcijas un interjeru projekti Rīgā. Kafejnīca "Rēzna" Rēzeknē, bērnudārzs Rīgā, Ērgļu ielā, virkne individuālo dzīvojamo ēku.

Prēmijas projektu konkursos:
1969.-1970. — individuālās dzīvojamās ēkas projekts (veicināšanas prēmija)
Tipveida klubs (3. pakāpes prēmija)
Rindu ēkas (3. pakāpes prēmija)
1976. — Krasta rajona eksperimentālā dzīvojamā vienība
1979.-1980. — vairāku sabiedrisko un administratīvo ēku projekti, t.s.k. viesnīca Saldū, Majoru dzelzceļa stacija, Pionieru pils Rīgā.

## Publikācijas
Vairāk nekā 710 zinātniskas un populārzinātniskas publikācijas, t. sk. monogrāfija "Jūgendstils Rīgas arhitektūrā" (1980), "Padomju Latvijas arhitektūra" (1987, autoru kolektīvā), "Eklektisms Rīgas arhitektūrā" (1988) u.c. vairāk kā 30 grāmatas.

## Apbalvojumi

1998. gadā saņēma Latvijas Zinātņu akadēmijas Lielo medaļu par Rīgas 19. un 20. gadsimta arhitektūras izpēti, veicinot Rīgas vēsturiskā centra iekļaušanu UNESCO Pasaules kultūras mantojuma sarakstā.

Jāņa Baumaņa balva arhitektūrā (Latvija, 1989), Fulbraita balva (ASV, 1994), Latvijas Zinātņu akadēmijas Lielā medaļa (1998), Baltijas Asamblejas balva (1998), Rīgas balva (2002), Nopelnu ordeņa virsnieks (Itālija, 2004) un Atzinības krusta lielvirsnieks (Latvija, 2012), Lielā kultūras mantojuma balva (Latvija, 2013), Latvijas Ministru kabineta prēmija (2016), Latvijas Zinātņu akadēmijas diplomi par nozīmīgāko sasniegumu Latvijas zinātnē (2015 un 2018), Lielā Būvindustrijas balva (Latvija, 2019), ICOMOS goda loceklis (2020) u. c.

2014. gada 12. jūlijā Jāņa Krastiņa vārdu piešķīra asteroīdam 85466 Krastiņš.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Biogrāfija Latvijas Zinātņu akadēmijas tīmekļa vietnē
* Jānis Krastiņš – arhitekts, bez kura Rīga nebūtu jūgendstila metropole. In memoriam
Oleksandrs Oņiščuks

**Oleksandrs Oņiščuks** (, ; dzimis  Simferopolē) ir Ukrainas un ASV starptautiskais lielmeistars šahā (1994).

## Biogrāfija
Divas reizes uzvarējis Pasaules junioru šaha čempionātos: 1991. gadā U16 vecuma grupā, bet 1995. gadā U20 vecuma grupā. Daudzu starptautisko šaha turnīru uzvarētājs, tajā skaitā Dortmundē (1993), Groningenā (1995), Pekinā (1998). Par panākumiem turnīros FIDE 1993. gadā Onisčukam piešķīrusi starptautiskā meistara (IM), bet 1994. gadā - starptautiskā lielmeistara (GM) nosaukumu.

Kopš 2001. gada pārstāv ASV. 2005. gadā Buenosairesā izcīnījis bronzas medaļu Amerikas kontinenta šaha čempionātā. 2006. gadā Sandjego uzvarējis ASV šaha čempionātā. Vēl divas reizes kļuvis par ASV šaha čempionātu sudraba medaļas ieguvēju (2008, 2013). 2009. gadā Maskavā uzvarējis *Moscow Open* šaha turnīrā. 2017. gada aprīlī Sentluisā bijis otrais ASV šaha čempionātā, papildu mačā par 1. vietu piekāpjoties Veslijam So.

Pārstāvējis Ukrainas un ASV komandas lielākajos komandu šaha turnīros:
* Pasaules šaha olimpiādēs piedalījies 9 reizes (1994-1998, 2004-2014). Komandu vērtējumā izcīnījis sudraba (1996) un 3 bronzas (1998, 2006, 2008) medaļas;
* Eiropas komandu šaha čempionātā piedalījies 2 reizes (1999, 2019). Komandu vērtējumā izcīnījis sudraba (2019) medaļu;
* Pasaules komandu šaha čempionātos piedalījies 7 reizes (1997, 2005-2015, 2019). Komandu vērtējumā izcīnījis sudraba (2010) medaļu. Individuālajā vērtējumā izcīnījis 2 zelta (1997, 2010) un sudraba (2013) medaļas;
* Panamerikas komandu šaha čempionātā piedalījies 2013. gadā. Komandu vērtējumā izcīnījis zelta medaļu, bet individuālajā vērtējumā sudraba medaļu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Staņislavs Savčenko

**Staņislavs Savčenko** (; dzimis ) ir Ukrainas starptautiskais lielmeistars šahā (1993).

## Biogrāfija
1999. gadā dalījis pirmo vietu Ukrainas šaha čempionātā. Daudzu starptautisko šaha turnīru uzvarētājs, tajā skaitā Tuzlā (1990), Odesā (1991), Berlīnes šaha festivālā *Berliner Sommer* (1997), Marseļā (2006). Par panākumiem turnīros FIDE 1990. gadā Savčenko piešķīrusi starptautiskā meistara (IM), bet 1993. gadā - starptautiskā lielmeistara (GM) nosaukumu.

2001. gadā Maskavā piedalījies Pasaules šaha čempionātā pēc izslēgšanas sistēmas, kurā izstājies 1. kārtā.

Pārstāvējis Ukrainas komandu lielākajos komandu šaha turnīros:
* Pasaules šaha olimpiādēs piedalījies 2 reizes (1996-1998). Komandu vērtējumā izcīnījis sudraba (1996) un bronzas (1998) medaļas;
* Pasaules komandu šaha čempionātā piedalījies 1997. gadā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Jānis Krastiņš

**Jānis Krastiņš** var būt:
* Jānis Krastiņš — latviešu padomju kara jurists (miris 1936. gadā);
* Jānis Krastiņš — latviešu arhitekts (dzimis 1943. gadā);
* Jānis Krastiņš — latviešu ķīmiķis un tulkotājs (dzimis 1950. gadā).
Volodimirs Malaņuks

**Volodimirs Malaņuks** (;  Arhangeļska —  Kijiva) bija Ukrainas starptautiskais lielmeistars šahā (1987).

## Biogrāfija
Trīs reizes uzvarējis Ukrainas šaha čempionātos (1980, 1981, 1986). 1982. gadā izcīnījis otro vietu Rīgas kausa izcīņā šahā. Piecas reizes piedalījies PSRS šaha čempionātu finālos, kuros lielāko panākumu izcīnījis 1986. gadā Kijivā, kad ieņēmis 2. vietu. Divas reizes PSRS komandas *CSKA* sastāvā uzvarējis Eiropas šaha klubu kausa izcīņā (1986, 1988).

Daudzu starptautisko šaha turnīru uzvarētājs, tajā skaitā Ļvivā (1986), Frunzē (1987), Budapeštā (1989), Maskavā (1995, 1996), Polaņicazdrojā (1998, 1999, 2007), Pulā (1999), Berlīnē (2002, 2009), Krakovā (2004), Košalinā (2002, 2003, 2008, 2009), Poznaņā (2008).

1993. gadā Groningenā piedalījies Profesionālā šaha asociācijas (PŠA) rīkotājā Pasaules šaha čempiona izcīņas cikla starpzonu turnīrā, kurā ieņēmis 34. vietu. 1997. gadā turpat piedalījies Pasaules šaha čempionātā pēc izslēgšanas sistēmas, kurā 2. kārtā zaudējis Jevgeņijam Barejevam.

Pārstāvējis Ukrainas komandu lielākajos komandu šaha turnīros:
* Pasaules šaha olimpiādēs piedalījies 3 reizes (1994-1998). Komandu vērtējumā izcīnījis sudraba (1996) un bronzas (1998) medaļas;
* Eiropas komandu šaha čempionātā piedalījies 1999. gadā;
* Pasaules komandu šaha čempionātā piedalījies 2 reizes (1993-1997). Komandu vērtējumā izcīnījis sudraba (1993) medaļu, bet individuālajā vērtējumā izcīnījis zelta (1993) medaļu.

Par panākumiem turnīros FIDE 1984. gadā Malaņukam piešķīrusi starptautiskā meistara (IM), bet 1987. gadā - starptautiskā lielmeistara (GM) nosaukumu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Alkšņstrauts

**Alkšņstrauts** ir Kalešupītes labā krasta pieteka Talsu novadā. 

Izteka - uz ziemeļrietumiem no Kaļķciema. Metot loku ap Kaļķciemu, ietek Kalešupītē uz austrumiem no Kaļķciema. Alkšņstrautu nešķērso valsts autoceļi.

## Atsauces
Sojuz MS-02

***Sojuz MS-02*** () bija Krievijas kosmosa kuģis apkalpes nogādāšanai uz Starptautisko kosmosa staciju (SKS). Tas bija modernizētu kosmosa kuģu sērijas *[[Sojuz MS]]* otrā eksemplāra lidojums. Orbītā palaists 2016. gada oktobrī. Uz zemes atgriezās 2017. gada aprīlī.
 
## Apkalpe
Kuģa *Sojuz MS-02* apkalpe augšupceļā un lejupceļā:

Dublējošā apkalpe:
* Aleksandrs Misurkins, komandieris, *[[Roskosmos]]* 
* Nikolajs Tihonovs, lidojuma inženieris, *[[Roskosmos]]* 
* Marks Vande Hei, lidojuma inženieris, NASA, 

## Starta pārcelšana
Sākotnēji *Sojuz MS-02* palaišana bija paredzēta . 17. septembrī tika pieņemts lēmums pārcelt kuģa startu, jo tika pamanīts bojāts nolaišanās sistēma kabelis. Tas bija saspiests pirmsstarta izmēģinājumu laikā. 26. septembrī paziņots, ka *Sojuz MS-02* tiks palaists 19. oktobrī.

## Lidojuma gaita
*Sojuz MS-02* tika palaists  08:05:14 UTC ar nesējraķeti *[[Sojuz-FG]]* no Baikonuras kosmodroma 31. starta laukuma 6. palaišanas iekārtas.

Saslēgšanās ar staciju notika 21. oktobrī 09:58 UTC pie *[[Poisk (SKS)|Poisk]]* moduļa. Tuvošanās un saslēgšanās notika automātiskā režīmā.

No stacijas *Sojuz MS-01* atvienojās  07:57 UTC. Zemi nolaižamais aparāts sasniedza 11:20 UTC, 147 km uz dienvidaustrumiem no Žezkazghanas, Kazahstānā. Lidojuma ilgums — 173 dienas 3 stundas 16 minūtes.

## Nolaižamā aparāta dehermetizācija
2017. gada 16. oktobrī NASA Starptautiskās kosmosa stacijas uzraudzības komitejas priekšsēdētājs Tomass Stefords paziņoja, ka 2017. gada aprīlī kosmosa kuģa  nolaišanās pēdējā posmā bija notikusi nolaižamā aparāta dehermetizācija, bet apkalpei briesmas nav draudējušas, jo tā bija ietērpta skafandros. 18. oktobrī šo informāciju apstiprināja Krievijas kosmosa aģentūra *[[Roskosmos]]* un kosmosa kuģa izgatavotājs *[[RKK Energija]]*. Pamatizpletņa izraušanas laikā ar bremzēšanas izpletņa siksnas sprādzi tika bojāts izpletņa konteiners. Sākās spiediena krišanās nolaižamajā aparātā, bet drīz ārējais atmosfēras spiediens jau bija normāls, un pēc standarta procedūras atvērās vārsts, kas izlīdzina gaisa spiedienu kapsulā ar ārējo atmosfēru.

## Atsauces

## Ārējās saites

* ''Sojuz MS-02'' lapa SKS Lidojumu vadības centrā
94 (skaitlis)

**94 (deviņdesmit četri)** ir naturāls skaitlis, kas veselo skaitļu rindā atrodas starp 93 un 95. Gada deviņdesmit ceturtā diena ir 4. aprīlis (garajā gadā 3. aprīlis).

Romiešu skaitļu sistēmā deviņdesmit četri tiek pierakstīts šādi — XCIV, bet binārajā skaitīšanas sistēmā deviņdesmit četri ir 10111102, oktālajā skaitīšanas sistēmā — 1368 un heksadecimālajā skaitīšanas sistēmā — 5E16. Deviņdesmit četri ir pāra skaitlis.

Ķīmisko elementu periodiskā tabulā deviņdesmit četri ir plutonija (Pu) atomskaitlis. Deviņdesmit četri arī ir ASCII kods "^" simbolam, kā arī starptautisko tālsarunu kodu sarakstā šis kods ir piešķirts Šrilankai.

## Skatīt arī
* 94. gads
* 94. gads p.m.ē.
Inferno (filma)

**"Inferno"** () ir 2016. gada ASV mākslas filma, veidota mistiska trillera žanrā. Filmas režisors ir Rons Hauards. Filma uzņemta pēc Dena Brauna tāda paša nosaukuma romāna motīviem. Šis ir sikvels filmām "Da Vinči kods" un "Eņģeļi un dēmoni", kā arī trešā filma Roberta Lengdona filmu sērijā. Filmā galveno, Roberta Lengdona lomu attēlo Toms Henkss. Citās lomās aktieri Felisita Džonsa, Omars Si, Sidse Babeta Knudsena, Bens Fosters, Irfans Kāns.

## Sižets
Hārvarda Universitātes simboloģijas profesors Roberts Lengdons atmostas no bezsamaņas Florences slimnīcā. Viņš daļēji zaudējis atmiņu, neko neatceras par divām pēdējām dienām, kā arī nezina, kā nokļuvis Florencē. Ārste Sjena Brūksa Lengdonam paskaidro, ka viņš ticis sašauts, ievainots galvā, tāpēc izveidojies īslaicīgs atmiņas zudums. Pēkšņi slimnīcā iebrūk bruņota sieviete (Konsorcija aģente Veijenta), kas cenšas Lengdonu nogalināt. Sjena palīdz Lengdonam izbēgt un aizved viņu uz savām mājām.
[thumb|left|[Sandro Botičelli ilustrācija "Elles karte"]]
Kad Lengdons nedaudz atguvies, viņš savu drēbju kabatā atrod cilindrisku priekšmetu, kas izrādās miniatūrs projektors (Faradeja rādītājs), kurš projicē Sandro Botičelli ilustrāciju "Elles karte" Dantes darbam "Dievišķā komēdija". Lengdons pamana, ka attēls tomēr precīzi neatbilst oriģinālam. Kāds veicis izmaiņas, tādējādi dodot norādes. Lengdons un Sjena pēc norādēm saprot, kas ir atstājis vēstījumu. Tas ir miljardieris Bērtrands Zobrists, kas bieži uzstājies ar lekcijām, kurās brīdināja ar pasaules pārapdzīvotību un vides izpostīšanu, aicinot veikt radikālus pasākumus cilvēces skaita ierobežošanai. Pēdējos gados Zobrists bija nozudis un izrādās, ka viņš strādājis pie vīrusa izveidošanas, kas spējīgs inficēt cilvēkus un strauji samazināt iedzīvotāju skaitu. Pirms pāris dienām Zobrists, bēgot no bruņotiem Pasaules Veselības organizācijas aģentiem, izdarījis pašnāvību, metoties zemē no kāda torņa Florencē. Tomēr vīrusu viņš paspējis novietot un tuvākā laikā tas tiks izplatīts.

Turpmākā filmas gaitā notiek Zobrista atstāto norāžu atšifrēšana, vienlaikus cenšoties izvairīties no vajātājiem, kuru mērķi Lengdonam nav skaidri. Lengdonam nākas piedzīvot negaidītus pārsteigumus un nodevību, nav zināms, kādas ir katra intereses. Lengdons tomēr spēj atrast vietu Stambulā, kur novietots vīruss. Kopā ar savu jaunības gadu draudzeni, Pasaules Veselības organizācijas augsta līmeņa darbinieci Elizabeti Sinskiju, Lengdons novērš draudošo cilvēces katastrofu.

## Galvenajās lomās
* Toms Henkss — Roberts Lengdons, Hārvarda Universitātes simboloģijas profesors
* Felisita Džonsa — Sjena Brūksa
* Omars Si — Kristofs Bušārs
* Bens Fosters — Bērtrands Zobrists
* Sidse Babeta Knudsena — Elizabete Sinskija
* Irfans Kāns — Konsorcija vadītājs
* Ana Ularu — Konsorcija aģente Veijenta
* Džons Donahju — Ričards

## Atsauces

## Ārējās saites
Ganekļupe

**Ganekļupe** (arī **Ganeklis**) ir Kāņu ezera pieteka Kuldīgas un Talsu novados. 

Izteka - no Gulbja austrumu krasta. Tek ziemeļu virzienā. Ietek Kāņu ezera dienvidu galā. Ganekļupi nešķērso valsts autoceļi, tās krastos nav lielu apdzīvoto vietu.

## Atsauces
Ievas valks

**Ievas valks** ir Stendes labā krasta pieteka Talsu novadā. 

Izteka - pie Dzērveņu mājām. Tek dienvidu virzienā. Ietek Stendē iepretim Gibuļu kapiem, augšpus Kraujām. Ievas valku šķērso valsts autoceļš V1385 (Pastende–Iliņi–Spāre).

## Atsauces
Aleksejs Jermoļinskis

**Aleksejs Jermoļinskis** (, ; dzimis  Ļeņingradā) ir Krievijā dzimis ASV starptautiskais lielmeistars šahā (1992).

## Biogrāfija
1985. gadā pēc uzvaras papildu mačā kļuvis par Ļeņingradas pilsētas šaha čempionu. 1986. gadā Maskavas komandas *CSKA* sastāvā kļuvis par Eiropas šaha klubu kausa uzvarētāju.

1989. gadā pārcēlies uz dzīvi Itālijā, kur uzvarējis vairākos vietējos šaha turnīros, bet 1990. gadā devies uz ASV, kur drīzumā kļuvis par šīs valsts pilsoni. Uzvarējis starptautiskos šaha turnīros Filadelfijā (1992, 1993, 1995, 1998), Groningenā (1996), Losandželosā (1996), Sanpaulu (2000), Sanfrancisko (2003, 2005), Sandjego (2003). Divas reizes uzvarējis ASV šaha čempionātos: 1993. gadā kopā ar Aleksandru Šabalovu un 1996. gadā. 2001. gadā Peru uzvarējis Amerikas kontinenta individuālajā šaha čempionātā. Par panākumiem turnīros FIDE 1990. gadā Jermoļinskim piešķīrusi starptautiskā meistara (IM), bet 1992. gadā - starptautiskā lielmeistara (GM) nosaukumu.

Četras reizes (1997, 1999, 2000, 2001) piedalījies Pasaules šaha čempionātos pēc izslēgšanas sistēmas, kur labāko panākumu guvis 2000. gadā Ņūdelī, kad iekļuvis 3. kārtā, kurā zaudējis Maiklam Adamsam. 

Pārstāvējis ASV komandu lielākajos komandu šaha turnīros:
* Pasaules šaha olimpiādēs piedalījies 5 reizes (1992-2000). Komandu vērtējumā izcīnījis sudraba (1998) un bronzas (1996) medaļas. Individuālajā vērtējumā izcīnījis sudraba un bronzas (abas - 1996) medaļas;
* Pasaules komandu šaha čempionātā piedalījies 2 reizes (1993-1997). Komandu vērtējumā izcīnījis zelta (1993) un sudraba (1997) medaļas. Individuālajā vērtējumā izcīnījis 2 bronzas (1993, 1997) medaļas.

Pazīstams arī kā šaha teorijas grāmatu autors. 2012. gadā uzņemts ASV šaha slavas zālē.

## Personīgā dzīve
Precējies ar lietuviešu izcelsmes ASV šaha lielmeistari Kamilu Baginskaiti. Ģimenē ir divi bērni: dēls Eds (dzimis 1998. gada 17. maijā) un meita Grēta (dzimusi 2003. gada 21. augustā).

## Literatūra
* Yermolinsky, Alex (2000). *Road to Chess Improvement*. Gambit Publications. .
* Yermolinsky, Alex (2006). *Chess Explained: The Classical Sicilian*. Gambit Publications. .

## Atsauces

## Ārējās saites
Edisoft

„**Edisoft**” ir starptautisks elektroniskās datu apmaiņas (EDA) operators un sistēmu integrēšanas pakalpojumu sniedzējs. Uzņēmuma biroji darbojas Lietuvā, Latvijā, Igaunijā, Kazahstānā un Ukrainā.

## Vēsture
Uzņēmumu dibināja Mihails Ralkins 1999. gadā Igaunijā. Par pirmo lielo uzņēmuma projektu kļuva Igaunijas muitas elektroniskās deklarēšanas sistēmas uzturēšana. Šo darbību uzņēmums veica līdz 2004. gadam, kad Igaunija kļuva par pilntiesīgu Eiropas Savienības dalībvalsti. Pēc tam „Edisoft” sāka savas elektroniskās datu apmaiņas platformas – „EDI Platform” – radīšanu. 2006. gadā tika dibinātas pārstāvniecības Lietuvā un Latvijā. 2015.-2016. gadā tika atvērtas pārstāvniecības Baltkrievijā, Ukrainā un Kazahstānā.

## Darbība
„Edisoft” apkalpo vairāk nekā 5500 klientu, Baltijas valstīs vien klientu skaits sasniedz 1800. Uzņēmuma klienti ir tirdzniecības tīkli, piegādātāji, loģistikas, pārtikas rūpniecības, sabiedriskās ēdināšanas un citu sektoru uzņēmumi.

Uzņēmuma klienti ir lielākie tirdzniecības tīkli reģionā (*[[Maxima Grupė|Maxima]]*, *[[Rimi]]*, *[[Prisma]]*, *Selver*, *[[Kesko|K-Rauta]]*), pazīstamu zīmolu (*[[Coca-Cola]]*, *[[Fazer]]*, *[[Valio]]*, *Acme*, *Tesa*, *Viči*) piegādātāji, lielie vairumtirgotāji (*Sanitex*, *Eugesta*, *Daisena*, *Osama*, *Nordnet*), kā arī daudzi citi uzņēmumi.

## Atsauces

## Ārējās saites
*
Grigorijs Kaidanovs

**Grigorijs Kaidanovs** (, ; dzimis  Berdičivā) ir Ukrainā dzimis ASV starptautiskais lielmeistars šahā (1988).

## Biogrāfija
Šahu iemācījies spēlēt sešu gadu vecumā. 1972. gadā uzvarējis PSRS junioru šaha čempionātā U14 vecuma grupā. 1987. gadā uzvarējis starptautiskā šaha turnīrā Maskavā, 1988. gadā — Salo Flora memoriālā Ļvivā, bet 1990. gadā — starptautiskos šaha turnīros Hastingsā (Anglija) un Ņujorkā. Par panākumiem turnīros FIDE 1987. gadā Kaidanovam piešķīrusi starptautiskā meistara (IM), bet 1988. gadā — starptautiskā lielmeistara (GM) nosaukumu.

1991. gadā pārcēlies uz dzīvi ASV. 1992. gadā uzvarējis Ņujorkas šaha turnīrā *U.S. Open* un Filadelfijas turnīrā *World Open*. 2000. gadā uzvarējis Kolkatas šaha turnīrā *Goodricke International*. 2002. gadā Maskavā dalījis 1. vietu *Aeroflot Open* starptautiskajā šaha turnīrā. 2008. gadā uzvarējis šaha turnīrā *Gausdal Classics* (Norvēģija). 2012. gadā Mara del Platā (Argentīna) uzvarējis Amerikas kontinenta individuālajā šaha čempionātā.

Divas reizes piedalījies Pasaules šaha čempionātos pēc izslēgšanas sistēmas: 1997. gadā 2. kārtā zaudējis Vadimam Zvjagincevam, bet 2001. gadā 1. kārtā zaudējis Aleksandram Šabalovam.

Pārstāvējis ASV komandu lielākajos komandu šaha turnīros:
* Pasaules šaha olimpiādēs piedalījies 6 reizes (1996—2006). Komandu vērtējumā izcīnījis sudraba (1998) un 2 bronzas (1996, 2006) medaļas. Individuālajā vērtējumā izcīnījis sudraba (2004) medaļu;
* Pasaules komandu šaha čempionātos piedalījies 3 reizes (1993-1997, 2005). Komandu vērtējumā izcīnījis zelta (1993) un sudraba (1997) medaļas. Individuālajā vērtējumā izcīnījis zelta (1997) un bronzas (1993) medaļas.

2013. gadā uzņemts ASV šaha slavas zālē.

## Atsauces

## Ārējās saites
Šeļehova (Pededzes pagasts)

**Šeļehova** ir ciems Alūksnes novada Pededzes pagastā. Atrodas pagasta ziemeļu daļā 7 km no pagasta centra Pededzes, 30 km no novada centra Alūksnes un 231 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa V394, pavisam netālu no Latvijas—Krievijas robežas. Blakus uz austrumiem atrodas Šeļehovas purvs.

## Atsauces
Svetlana Matvejeva

**Svetlana Matvejeva** (; dzimusi  Frunzē) ir Kirgizstānā dzimusi Krievijas starptautiskā lielmeistare šahā (1989).

## Biogrāfija
1989. gadā uzvarējusi Eiropas junioru šaha čempionātā U20 vecuma grupā. 1991. gadā uzvarējusi PSRS sieviešu šaha čempionātā. No 1985. līdz 1995. gadam piecas reizes piedalījusies Pasaules šaha čempiones izcīņas cikla starpzonu turnīros, kuros labāko rezultātu sasniegusi 1985. gadā, kad ierindojusies 5. vietā.

Pēc PSRS sabrukuma no 1992. līdz 1994. gadam pārstāvējusi Kirgizstānu, vēlāk pārgājusi Krievijas pilsonībā. 

Četras reizes (2000, 2004, 2006, 2008) piedalījusies Pasaules sieviešu šaha čempionātos pēc izslēgšanas sistēmas, kuros vislielāko panākumu guvusi 2006. gadā Jekaterinburgā, kad tikai pusfinālā zaudējusi nākamajai Pasaules šaha čempionei Sjui Juihua.

2002. gadā Elistā izcīnījusi sudraba medaļu Krievijas sieviešu šaha čempionātā. Tajā pašā gadā Haidarābādu iekļuvusi Pasaules sieviešu šaha kausa izcīņas pusfinālā, kur piekāpusies Antoanetai Stefanovai. 2003. gadā Melnkalnes komandas *ŠK Internet-CG Podgorica* sastāvā uzvarējusi Eiropas šaha klubu kausa izcīņā sievietēm. 2003. gadā kopā ar Natāliju Žukovu dalījusi 1. vietu starptautiskajā šaha turnīrā *North Urals Cup*. 2004. gadā uzvarējusi pirmajā sieviešu šaha interneta turnīrā, kuru organizēja portāls *playchess.com*. 2008. gadā Serpuhovā uzvarējusi Krievijas šaha kausa izcīņā sievietēm, finālā pieveicot Valentīnu Guņinu.

Pārstāvējusi Kirgizstānas un Krievijas komandas lielākajos komandu šaha turnīros:
* Pasaules šaha olimpiādēs piedalījusies 6 reizes (1992-2002). Komandu vērtējumā izcīnījusi 2 sudraba (1998, 2002) un 2 bronzas (1996, 2000) medaļas. Individuālajā vērtējumā izcīnījusi bronzas (2002) medaļu;
* Eiropas komandu šaha čempionātos piedalījusies 2 reizes (1997, 2003). Komandu vērtējumā izcīnījusi bronzas (2003) medaļu. Individuālajā vērtējumā izcīnījusi 2 zelta (abas - 2003) medaļas.

Par panākumiem turnīros FIDE 1985. gadā Matvejevai piešķīra starptautiskās meistares (WIM), bet 1989. gadā - starptautiskās lielmeistares (WGM) nosaukumu. 2005. gadā saņēmusi starptautiskā vīriešu meistara (IM) nosaukumu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Vagonu iela

**Vagonu iela** ir Rīgas iela Latgales priekšpilsētas Avotu apkaimē. Vagonu iela sākas krustojumā ar Bruņinieku ielu  un beidzas pie Augusta Deglava ielas. Ielas kopējais garums ir 802 metri, tā visā garumā klāta ar asfaltbetona segumu.

## Vēsture
Vagonu iela savu nosaukumu ieguvusi Krievu-Baltijas vagonu rūpnīcas dēļ.
Pirmoreiz Rīgas ielu sarakstos minēta 1877. gadā ar esošo nosaukumu (, ), tas laika gaitā nav mainījies.

## Ielu savienojumi
Vagonu iela ir savienota ar šādām ielām:
* Bruņinieku iela (T veida krustojums)
* Matīsa iela
* Lienes iela (T veida krustojums)
* Pērnavas iela
* Augusta Deglava iela (T veida krustojums)

## Objekti
Vagonu ielā 20 atradās divi vietējas nozīmes arhitektūras pieminekļi — gāzes rezervuāri (2018. gadā šo rezervuāru adreses tika mainītas uz Matīsa ielu, 108 un 114).

## Atsauces
Ludmila Zaiceva

**Ludmila Zaiceva** (; dzimusi  Usurijskā) ir Krievijas starptautiskā lielmeistare šahā (1986).

## Biogrāfija
1980. gados bijusi daudzkārtējā PSRS sieviešu šaha čempionātu finālu dalībniece. Divas reizes uzvarējusi PSRS komandu šaha čempionātos: 1983. gadā Maskavas pilsētas komandas sastāvā, bet 1985. gadā Krievijas PFSR komandas sastāvā. 1985. gadā piedalījusies Pasaules sieviešu šaha čempiones nosaukuma izcīņas cikla starpzonu turnīrā, kurā dalījusi 3.-4. vietu ar Polijas šahisti Agnešku Brustmani. Papildu mačs par vietu pretendentu mačos starp abām šahistēm beidzies neizšķirti - 3:3 un, pateicoties labākiem papildu rādītājiem pamatturnīrā, pretendentu mačos iekļuvusi Brustmane. 1995. gadā Kišiņevā otro reizi piedalījusies starpzonu turnīrā, taču nav spējusi atkārtot savu iepriekšējo panākumu. 1996. gadā uzvarējusi Krievijas sieviešu šaha čempionātā Elistā un Ludmilas Rudenko memoriālā Sanktpēterburgā. 1998. gadā iekļuvusi Krievijas šaha kausa izcīņas pusfinālā, kurā zaudējusi Svetlanai Prudņikovai, bet mačā par 3. vietu piekāpusies arī Alisai Gaļļamovai. 2003. gadā dalījusi pirmo vietu Sanktpēterburgas 300. dibināšanas gadadienai veltītajā sieviešu šaha turnīrā.

Pārstāvējusi Krievijas komandu lielākajos komandu šaha turnīros:
* Pasaules šaha olimpiādēs piedalījusies 2 reizes (1994-1996). Komandu vērtējumā izcīnījusi bronzas (1996) medaļu;
* Eiropas komandu šaha čempionātā piedalījusies 1992. gadā.

Par panākumiem turnīros FIDE 1982. gadā Zaicevai piešķīra starptautiskās meistares (WIM), bet 1986. gadā - starptautiskās lielmeistares (WGM) nosaukumu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Dižais grāvis

**Dižais grāvis** ir Vidusupes kreisā krasta pieteka Talsu novadā. 

Izteka - no Pluncezera ziemeļu gala. Tek ziemeļu virzienā. Ietek Vidusupē pie Aizupēm. Dižo grāvi šķērso valsts autoceļš A10 (Rīga—Ventspils), tā krastos atrodas Aizupes.

## Atsauces
Baltā Pūka

**Baltā Pūka** ir Stendes labā krasta pieteka Talsu novadā. 

Izteka - uz ziemeļiem no Bēķciema. Tek rietumu virzienā. Ietek Stendē augšpus Pastendes. Balto Pūku nešķērso valsts autoceļi.

## Atsauces
Rēmers (krāteris)

**Rēmers** (*Römer*) ir triecienkrāteris Mēness redzamajā pusē. Tas atrodas uz ziemeļiem no Miera jūras līča *Sinus Amoris*, *Montes Taurus* kalnu dienvidrietumu daļā. Krāteris nodēvēts dāņu astronoma Oles Rēmera vārdā. Nosaukumu 1935. gadā apstiprinājusi Starptautiskā Astronomijas savienība.

Uz rietumiem no krātera atrodas Lemonjē (Ø 68 km), uz ziemeļrietumiem – Šakornaks (Ø 51 km), uz dienvidrietumiem – Brūsters (Ø 10 km), uz dienvidiem – Franks (Ø 12 km).

Rēmera krātera valnis ir ar stāvām sienām, uz kurām iekšpusē atrodas terasveida pakāpes. Pamatnes ziemeļdaļā atrodas mazāks krāteris Rēmers Y (Ø 6,2 km), vidusdaļā pauguri (augstākā smaile ~ 2 km).
 
Ziemeļrietumos no krātera atrodošās plaisas veido plašu sistēmu *Rimae Römer*.

## Pavadoņkrāteri
Uz Mēness kartēm šie krāteri tiek apzīmēti ar burtu uz krātera malas, kas ir tuvāk Rēmera krāterim. 
 

## Atsauces

## Ārējās saites
*
Marta Mihna

**Marta Mihna** (; dzimusi kā **Marta Zeliņska** ()  Glogovā) ir Polijas starptautiskā lielmeistare šahā (1999), kas no 2007. gada pārstāv Vāciju.

## Biogrāfija
Ar šahu sākusi nodarboties astoņu gadu vecumā. 1990. gados kļuvusi par vienu no Polijas vadošajām jaunajām šahistēm. 1995. gadā 
Verdenā uzvarējusi Eiropas jauniešu šaha čempionātā U18 vecuma grupā, bet 1996. gadā Menorkā uzvarējusi Pasaules junioru šaha čempionātā U18 vecuma grupā. Daudzkārtēja Polijas sieviešu šaha čempionātu dalībniece, kuros izcīnījusi sešas medaļas: zelta (2003), sudraba (2002) un 4 bronzas (1994, 1996, 1998, 2000).

Piedalījusies Pasaules sieviešu šaha čempionātos pēc izslēgšanas sistēmas:
* 2000. gadā iekļuvusi 2. kārtā, kur zaudējusi Jekaterinai Kovaļevskai,
* 2001. gadā 1. kārtā uzvarējusi Nonu Gaprindašvili, bet 2. kārtā zaudējusi Almīrai Skripčenko,
* 2006. gadā 1. kārtā zaudējusi Ketevanai Arahamijai-Grantai.

Pārstāvējusi Polijas un Vācijas komandas lielākajos komandu šaha turnīros:
* Pasaules šaha olimpiādēs piedalījusies 6 reizes (1996-2000, 2004, 2008, 2012). Individuālajā vērtējumā izcīnījusi zelta (1996) un bronzas (2004) medaļas;
* Eiropas komandu šaha čempionātā piedalījusies 6 reizes (2003-2013). Komandu vērtējumā izcīnījusi zelta (2005) medaļu.

## Personīgā dzīve
1990. gadu beigās bija izveidojusi attiecības ar lielmeistaru Alekseju Širovu. 1999. gadā pārim piedzima meita Maša. 2006. gadā apprecējusies ar Vācijas FIDE meistaru (FM) Kristiānu Mihnu. Kopš 2007. gada dzīvo Hamburgā un šaha turnīros pārstāv Vāciju. Trīs bērnu māte, jo bez Mašas ģimenē ir arī Mateušs un Milošs.

## Atsauces

## Ārējās saites

*  šahista profils vietnē 365chess.com
Do mažors

[200px|thumb|Do mažora [trijskanis]]
**Do mažors** ir mažora tonalitāte, kas balstās uz do un ietver notis do, re, mi, fa, sol, la un si. Do mažorā pie nots atslēgas nav neviena bemola vai diēza. Do mažors ir viena no visbiežāk izmantotākajām tonalitātēm rietumu mūzikā. Do mažoram atbilst visi baltie klavieru taustiņi.

Do mažora paralēlais minors ir la minors, bet vienvārda minors – do minors.

## Vienkāršība
[thumb|300px|Do mažora [gamma]]
Do mažors tiek uzskatīts par visvienkāršāko tonalitāti, jo pie nots atslēgas nav neviena bemola vai diēza, tādēļ arī klavierspēles apguvi nereti sāk ar do mažora tonalitātes akordiem un akordu *[[arpeggio]]*.  Tomēr, pretēji ierastajam uzskatam, poļu-franču komponists Frideriks Šopēns saviem skolēniem mācīja, ka do mažors ir vissarežģītāk izpildāmā tonalitāte, jo spēlējot pirkstu novietojums nav dabisks. Balstoties uz Šopēna uzskatiem, si mažors ir visvienkāršākā tonalitāte.

## Kompozīcijas do mažorā
250px|thumb|Augšupejoša do mažora gamma
Divdesmit no Jozefa Haidna 104 simfonijām ir sarakstītas do mažorā, padarot to par mākslinieka daiļradē otro visbiežāk izmantoto tonalitāti pēc re mažora. Pirms vārstu trompetes izgudrošanas Haidns trompetes un timpānus izmantoja tikai do mažora kompozīcijās. Lielākā daļa no Haidna simfonijām do mažorā ir ar svētku noskaņojumu.

Daudzi mūziķi norāda, ka katra tonalitāte rada īpašas sajūtas. Dziesmu autors Bobs Dilans apgalvoja, ka do mažors raksturo spēku un nožēlu. Franču komponists Žans Filips Ramo uzskata do mažoru par laimīgas mūzikas tonalitāti, bet Ektors Berliozs 1856. gadā to raksturoja kā nopietnu, bet blāvu. Ralfs Vons-Viljamss, iespaidojoties no Sibēliusa 7. simfonijas, atzīmēja, ka tikai Sibēliuss spēj "likt do mažoram izklausīties svaigi".

### Labi zināmas kompozīcijas do mažorā
* Johans Sebastiāns Bahs
** *Toccata, Adagio and Fugue in C major, BWV 564*
** *Cello Suite No. 3, BWV 1009*
* Ludvigs van Bēthovens
** *Symphony No. 1, Op. 21*
** *Piano Sonata No. 21, Op. 53* ("Valšteina")
** *Mass in C major, Op. 86 *
* Frideriks Šopēns 
** *Etude Op.10 No.1* ("Ūdenskritrums")
** *Mazurka Op.67 No.3*
* Žoržs Bizē
** *Symphony in C*
* Fēlikss Mendelszons
** "Kāzu maršs" no *A Midsummer Night's Dream*
* Volfgangs Amadejs Mocarts
** *Concerto for flute and harp, K. 299/297c*
** *Piano Concerto No. 21, K. 467*
** *Piano Concerto No. 25, K. 503*
** *Piano Sonata No. 16, K. 545*
** *String Quartet No. 19, K. 465* ("Disonanse")
** *Symphony No. 36, K. 425* ("Linzs")
** *[[Mocarta 41. simfonija|Symphony No. 41, K. 551]]*
* Moriss Ravēls
** *Boléro*
* Francis Šūberts
** *Wanderer Fantasy, Op. 15 D. 760*
** *Symphony No. 9, D. 944*
** *String Quintet in C major, D. 956*
* Roberts Šūmanis
** *Toccata in, Op. 7*
** *Fantasie in C, Op. 17*
** *Arabeske in C, Op. 18*
** *Symphony No. 2, Op. 61*

## Atsauces

## Ārējās saites
Andrejs Lonfelds

**Andrejs Lonfelds** (1879-1950) bija latviešu tālbraucējkapteinis, kara flotes virsnieks, rēders. Latvijas Republikas jūrniecības departamenta direktors (1920—1926), vadīja arī Latvijas Kuģu īpašnieku biedrību.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1879. gada 20. martā Engures pagasta Ķesterciema "Kausos" zvejnieka Krišjāņa (Kriša) Lonfelda (1845-1932) ģimenē, kam piederēja astoņi vietējā kuģubūvētavā būvēti burinieki. 
1903. gadā beidzis Mangaļu jūrskolu un ieguvis tālbraucēja kapteiņa tiesības. Kā kreisera *Адмирал Нахимов* sardzes virsnieks (praporščiks) piedalījās Krievu-japāņu kara Cušimas kaujā un pēc kreisera nogremdēšanas nokļuva japāņu gūstā. 
Pēc atgriešanās dzimtenē strādāja par kapteini uz tēva kuģiem, līdztekus kopš 1908. gada bija Engures jūrskolas skolotājs. 
Pirmā pasaules kara laikā bija mīnu tralera stūrmanis Krievijas Ziemeļu ledus okeāna kara flotē, piedalījās Krievijas pilsoņu karā "balto" pusē.

1918. gada beigās atgriezās Latvijā, bija burukuģa *Bethania* kapteinis. Pēc Latvijas brīvības cīņu beigām 1920. gadā iecelts par Latvijas Republikas Finanšu ministrijas Jūrniecības departamenta direktoru. Pēc viņa iniciatīvas 1920. gada 28. novembrī Rīgā atvēra Krišjāņa Valdemāra vārdā nosaukto jūrskolu, tāpat viņa vadībā no 1920. līdz 1922. gadam paveica Pirmā pasaules kara laikā Baltijas jūrā izveidoto mīnu lauku tralēšanas un iznīcināšanas darbus. 
Vēlāk bija rēderejas "Austra" valdes loceklis, Latvijas Tirdzniecības un rūpniecības kameras (LTRK) Kuģniecības un transporta sekcijas vadītājs (1939).
Savās dzimtas mājās jumta stāvā iebūvēja kapteiņa kajīti no kāda viņam piederējušā tvaikoņa, kas saglabājusies līdz mūsdienām.

1941. gada 14. jūnija deportācijas laikā apcietināts un izsūtīts uz Krieviju, miris 1950. gadā.

## Sabiedriskā darbība
Pēc kapteiņa Mārtiņa Sniķera uzaicinājuma iestājās Rīgas ložā „Jāņuguns”, bija tās sekretāra vietnieks (1925), Andreja ložas meistars (1931).
Latvijas jahtkluba dibinātājs un pirmais tā prezidents.

## Atsauces
Mehri Geldijeva

**Mehri Geldijeva** (; dzimusi kā **Mehri Ovezova** ) ir Turkmenistānas starptautiskā lielmeistare šahā (1998).

## Biogrāfija
1993. gadā Kožikodē (Indija) izcīnījusi bronzas medaļu Pasaules junioru šaha čempionātā U20 vecuma grupā. 1998. gadā Kualalumpurā izcīnījusi bronzas medaļu Āzijas sieviešu individuālajā šaha čempionātā. 1999. gadā dalījusi 2. vietu starptautiskajā šaha turnīrā Sārī, kā arī uzvarējusi Turkmenistānas sieviešu šaha čempionātā.

Pārstāvējusi Turkmenistānas komandu lielākajos komandu šaha turnīros:
* Pasaules šaha olimpiādēs piedalījusies 7 reizes (1994-2002, 2006, 2010). Individuālajā vērtējumā izcīnījusi 2 zelta (1996, 1998) medaļas;
* Āzijas spēlēs piedalījusies 2010. gadā;
* PSRS komandu šaha čempionātos piedalījusies 2 reizes (1986-1991).

Par panākumiem turnīros FIDE 1996. gadā Geldijevai piešķīra starptautiskās meistares (WIM), bet 1998. gadā – starptautiskās lielmeistares (WGM) nosaukumu. Kļuvusi par pirmo un pagaidām vienīgo Turkmenistānas šahisti, kas saņēmusi šaha lielmeistares nosaukumu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Karens Asrjans

**Karens Asrjans** (;  Erevāna —  Erevāna) bija Armēnijas starptautiskais lielmeistars šahā (1997).

## Biogrāfija
Vairākkārt piedalījies Eiropas un Pasaules junioru šaha čempionātos. 1996. gadā Menorkā izcīnījis sudraba medaļu Pasaules junioru šaha čempionātā U16 vecuma grupā. Tajā pašā gadā Maskavā uzvarējis Garija Kasparova kausa izcīņā. 1997. gadā uzvarējis Tigrana Petrosjana memoriālā Maskavā un bijis otrais Mihails Čigorina memoriālā Sanktpēterburgā. 1998. gadā dalījis pirmo vietu starptautiskā šaha turnīrā Minskā. 1999. gadā Erevānā pirmo reizi uzvarējis Armēnijas šaha čempionātā. 2000. gadā kļuvis par bronzas laureātu Pasaules junioru šaha čempionātā U20 vecuma grupā. 2001. gadā dalījis pirmo vietu šaha turnīrā Dubaijā. 2004. gadā uzvarējis starptautiskā šaha turnīrā Stepanakertā. Turpinājis sekmīgi piedalījies Armēnijas šaha čempionātos, izcīnot 2 zelta (2007, 2008), sudraba (2005) un bronzas (2006) medaļas.

Četras reizes piedalījies Pasaules šaha čempionātos pēc izslēgšanas sistēmas, kur lielāko panākumu guvis 1999. gadā Lasvegasā, kad tikai 3. kārtā zaudējis nākamajam Pasaules šaha čempionam Aleksandram Halifmanam.

Pārstāvējis Armēnijas komandu lielākajos komandu šaha turnīros:
* Pasaules šaha olimpiādēs piedalījies 5 reizes (1996-2002, 2006). Komandu vērtējumā izcīnījis zelta (2006) un bronzas (2002) medaļas. Individuālajā vērtējumā izcīnījis zelta (1996) medaļu;
* Eiropas komandu šaha čempionātā piedalījies 2007. gadā un komandu vērtējumā izcīnījis sudraba medaļu;
* Pasaules komandu šaha čempionātos piedalījies 2 reizes (2001-2005). Komandu vērtējumā izcīnījis 2 bronzas (2001, 2005) medaļas. Individuālajā vērtējumā izcīnījis zelta (2005) medaļu.

Pāragri miris no sirdstriekas, atrodoties pie sava auto stūres.

## Atsauces

## Ārējās saites
Josefs Louma

**Josefs Louma** (; dzimis , miris ) bija čehu šahists un šaha problēmists, sastādījis šaha etīdes.

## Dzīves gājums
20. gadsimta trīsdesmitajos gados Louma bijis spēcīgs šahists un čehu šaha spēlētāju asociācijas vadītājs, pēc profesijas manufaktūras tehniskas direktors Prāgā. Pēc komunistu nākšanas pie varas 1948. gadā šos amatus zaudējis. Tomēr ar Ludeka Pahmana atbalstu viņš ticis nodrošināts ar mazāk nozīmīgiem amatiem šaha asociācijā un šaha žurnālu redakcijās. Bijis vairāku šaha grāmatu līdzautors.

## Bibliogrāfija
* 
* 
* 

## Atsauces

## Ārējās saites
Citrusaugu zaļēšanas slimība

thumb|200px|Mandarīni slimi ar citrusu zaļēšanas slimību.
**Citrusaugu zaļēšanas slimība** (, vai  jeb *huanglongbing*, kas nozīmē 'dzeltenā drakona slimība' arī **HLB**) ir citrusaugu slimība, kuru izraisa *[[Candidatus Liberibacter]]* ģints baktērijas (tajā skaitā *[[Liberibacter asiaticus]]*, *[[Liberibacter africanus]]*, *[[Liberibacter americanus]]*), kas tiek izplatītas pateicoties *[[Diaphorina citri]]* lablusiņām un *[[Trioza erytreae]]* ozolu augutīm. Taču baktērijas var izplatīties no augu daļu implantācijas.

## Atsauces
Diaphorencyrtus aligarhensis

***Diaphorencyrtus aligarhensis*** ir *[[Encyrtidae]]* parazītiskā suga. Ir viens no *[[Diaphorina citri]]* lapblusiņas galvenajiem parazītiem, kas arī parazitē uz citām lapblusiņām un ozolu augutīm. Sākotnēji izplatīta Āzijā, kā arī ir introducēta (ievesta) Reinjonas salā, Taivānā un ASV.

## Izplatīšanās
Sākotnēji *Diaphorencyrtus aligarhensis* bija izplatīta Āzijā (Indijā, Filipīnās, Vjetnamā un Ķīnā). *[[Diaphorina citri]]* lapblusiņas bioloģiskās kontroles programmā *Diaphorencyrtus aligarhensis* plēvspārnis ir ievests Reinjonas salā, Taivānā un ASV.

## Pieaugušo īpatņu apraksts
Pieaugušās *Diaphorencyrtus aligarhensis* ir mazi kukaiņi (ķermeņa garums 1—1,5 mm), ar dzeltenām kājām un ūsām, melnu krūškurvi un galvu. Dzimumdimorfisms izpaužas ar nelielu atšķirību ūsu un vēdera morfoloģijā. Mātīšu ūsas ir gludas un ar vāli, bet tēviņiem ūsas ir garākas, bez ūsu vāles un ar īsām spalviņām. Mātītēm ir liels, apaļš dzeltens vēders ar melnu mugurējo daļu, bet tēviņiem vēders ir mazāks, viendabīgi melns un vairāk cilindrisks.

## Preimaginālo stadiju apraksts
Ola ir ovāla, 130 µm ± 10 µm garumā un 100 µm ± 1 µm diametrā. Tikko dētas olas ir pienbaltas, bet turpmāk paliek tīras 12—24 stundu laikā. Kad olas paliek ar tīru gludu horiju tajās var redzēt embriju attīstīšanos.

Kāpuri ir himenopteriformi ar slikti attīstītu galvas kapsulu. Kāpuram nav spalviņu vai elpošanas atveru (), bet ir īsas, mazas, sarkani oranžas mandibulas, kas veido aptuveni 20% no kopējas ķermeņa masas. Pirmās stadijas kāpurs ir 410 µm ± 7 µm garš, ceturtajā stadijā kāpurs sasniedz 1190 µm ± 10 µm garumā un 400 µm ± 20 µm diametrā.

Pirms iekūņošanās kāpurs samazinās, pateicoties ķermeņa konstrikcijai (saraušanai). Iekūņojušamies kāpuram pirmās vietas, kas sāk pārveidoties pieaugušā īpatņa formās, ir galva un vēders, tālāk attīstās kājas, mutes orgāni un ūsas, pēc tām sākas krūškurvja, sarežģīto un parasto acu melanizācija.

## Atsauces
Jaseņeci

**Jaseņeci** ir ciems Alūksnes novada Pededzes pagastā. Atrodas pagasta austrumu daļā 11 km no pagasta centra Pededzes, 36 km no novada centra Alūksnes un 237 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa V402, Šepicas upes krastā, aptuveni kilometru no Latvijas—Krievijas robežas. Jaseņecos atrodas valsts nozīmes arheoloģijas piemineklis — Jaseņicu senkapi.

## Atsauces
Metjū Sedlers

**Metjū Sedlers** (; dzimis  Kentā) ir Lielbritānijas starptautiskais lielmeistars šahā (1993).

## Biogrāfija
Divas reizes uzvarējis Lielbritānijas šaha čempionātos (1995, 1997 - kopā ar Maiklu Adamsu). Vairāku starptautisko šaha turnīru uzvarētājs, tajā skaitā uzvarējis vai dalījis pirmo vietu Budapeštā (1993), Kannās (1995), Arnemā (1999), Hārlemā (2010), Barselonā (2011), Oslo (2011).

Divas reizes piedalījies Pasaules šaha čempionātos pēc izslēgšanas sistēmas: 1997. gadā Groningenā 1. kārtā uzvarējis Jānu Elvestu, taču 2. kārtā zaudējis Aleksejam Drejevam, bet 1999. gadā Lasvegasā jau 1. kārtā zaudējis Karenam Asrjanam.

Pārstāvējis Anglijas komandu lielākajos komandu šaha turnīros:
* Pasaules šaha olimpiādēs piedalījies 3 reizes (1996-1998, 2014). Individuālajā vērtējumā izcīnījis zelta (1996) medaļu;
* Eiropas komandu šaha čempionātā piedalījies 1997. gadā;
* Pasaules komandu šaha čempionātos piedalījies 1997. gadā un individuālajā vērtējumā izcīnījis sudraba medaļu.

Par panākumiem turnīros FIDE 1988. gadā Sedleram piešķīrusi starptautiskā meistara (IM), bet 1993. gadā - starptautiskā lielmeistara (GM) nosaukumu. Pazīstams arī kā vairāku šaha atklātņu teorijas grāmatu autors.

## Atsauces

## Ārējās saites
Schwalbe

***Schwalbe*** ( — 'bezdelīga') ir vācu šaha problēmistu biedrība. Tā izdod šaha kompozīcijas žurnālu *Die Schwalbe*.

## Problēmistu biedrība
Biedrība "Schwalbe" dibināta 1924. gada 10. februārī Esenē kā šaha problēmistu apvienība, ar mērķi veicināt šaha uzdevumu sastādīšanas mākslu. Tās dibinātāji bija 15 Rūras problēmisti ar Vilhelmu Masmani vadībā. Par pirmo priekšsēdētāju tika ievēlēts Antons Trillings. 1972. gadā pēc Gerharda Jenša ierosinājuma un Vernera Špekmaņa atbalsta tā kļuva par Vācijas šaha federācijas locekli un ieguva nacionālās biedrības statusu.

Biedrības nosaukums tika aizgūts no Koca un Kokelkorna četrvilča, kas šaha problēmistu vidū pazīstams ar nosaukumu "bezdelīga".

Autori uzdevumu publicēja ar epigrāfu: "Viena bezdelīga pavasari nenes".

Mēģinājumu 1. Dh7? ar draudu 2. Db1#, atspēko Te4!, bet 1.Da7? Ta4!. 

: 1. Df7! draud 2. Zd3+ Kd1 3. Db3#
: 1. ... Ld5 2. Da7 draud 3. Da1#
: 2. ... Ta4 3. Dh7 
: 3. ... Te4 4. Dh1#
: 3. ... Le4 4. Dh4#

## Žurnāls
Žurnāls *Die Schwalbe* pirmais numurs iznāca 1924. gada jūlijā.  Kopš šī datuma to izdod reizi divos mēnešos. Tikai starp 1943. un 1946. gadu bija ar karu saistīts pārtraukums. *Die Schwalbe* tiek tirgots visā pasaulē. Žurnāls publicē šaha kompozīcijas un to risinājumus, izziņo šaha uzdevumu sastādīšanas konkursus, iespiež rakstus par šaha kompozīciju.

## Atsauces

## Papildu literatūra
* Wolfgang Dittmann: *Der Flug der Schwalbe. Geschichte einer Problemschach-Vereinigung.* Schwalbe – Deutsche Vereinigung für Problemschach, Wegberg 1988, . 

## Ārējās saites
* Schwalbe – deutsche Vereinigung für Problemschach 
* Problemschach auf TeleSchach