open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Kļims Šipenko

**Kļims Šipenko** (*Клим Алексеевич Шипенко*, dzimis ) ir Krievijas kinorežisors, kinoproducents, scenārists, aktieris, kosmonauts.
Viņš ir ieguvis Krievijas kino un televīzijas balvu "Zelta ērglis" kategorijā "Labākā spēlfilma" 2018. gadā ("Saļut-7", *Салют-7*) un 2020. gadā ("Teksts", *Текст*). Šipenko režisētā 2019. gadā izlaistā filma "Kalps" (*Холоп*) kļuva par Krievijas ienesīgāko filmu.
2021. gada oktobrī viņš kosmosa kuģī *[[Sojuz MS-19]]* devās kosmosā, lai uzņemtu filmu "Izsaukums" (*Вызов*).

## Biogrāfija
Kļims Šipenko piedzima Maskavā. Viņa tēvs ir aktieris, režisors, dramaturgs Aleksejs Šipenko.

16 gadu vecumā Kļims Šipenko pārcēlās uz Losandželosu ASV. 2002. gadā viņš iestājās Kalifornijas Universitātē Nortridžā (kinoražošanas fakultātē). Diploma filmu Šipenko filmēja kā operators. Viņš mācījās aktieru studijā *Sal Dano Professional Actors Workshop*.

2004. gadā Šipenko atgriezās Maskavā. Viņš neilgu laiku strādāja Krievijas televīzijas "Pirmajā kanālā", bija raidījuma par automašīnām "Ceļteka" (*Подорожник*) režisors.
2006. gadā tika izlaista pirmā viņa filma "Nakts ekspresis" (*Ночной экспресс*, īsfilma, ko viņš režisēja, producēja un bija scenārija autors).
 
2021. gada sākumā Šipenko piedāvāja kosmosā uzņemt filmu "Izsaukums". 14. martā viņš apstiprināja, ka iziet medicīnas komisiju, lai varētu doties kosmosā. 14. maijā Šipenko tika apstiprināts kosmosa kuģa *[[Sojuz MS-19]]* apkalpē kopā ar aktrisi Jūliju Peresiļdu un komandieri Antonu Škapļerovu.
2021. gada 5. oktobrī Kļims Šipenko sāka lidojumu kosmosā kosmosa kuģī *Sojuz MS-19*. Starptautiskajā kosmosa stacijā tika uzņemta filma. 17. oktobrī Šipenko atgriezās uz zemes kosmosa kuģī *[[Sojuz MS-18]]*.

Kosmisko lidojumu kopsavilkums:

## Ārējās saites
Huans Karloss Valerons

**Huans Karloss Valerons Santana** (; dzimis ) ir Spānijas futbola treneris un bijušais futbolists, spēlējis pussarga pozīcijā, bijis Spānijas futbola izlases dalībnieks.

15 sezonu laikā Valerons *[[La Liga]]* turnīrā aizvadīja kopumā 390 mačus un guva 29 vārtus, pārstāvot ''Mallorca'', *[[Atlético Madrid]]* un ''Deportivo La Coruña''. *Deportivo* komandā Valerons pavadīja 13 gadus. Savu karjeru viņš sāka un beidza ''Las Palmas'' komandā.

Spānijas futbola izlases sastāvā Valerons kopumā nospēlēja 46 mačus un guva 5 vārtus. Pārstāvējis izlasi 2002. gada FIFA Pasaules kausā, kā arī divus Eiropas čempionātos.

## Sasniegumi
**Deportivo**

* Copa del Rey: 2001–02
* Spānijas Superkauss: 2002
* UEFA Intertoto kauss: 2008
* Segunda División: 2011–12

## Ārējās saites
Ledlijs Kings

**Ledlijs Brentons Kings** (, dzimis ) ir Anglijas futbola treneris un bijušais futbolists, spēlējis aizsarga pozīcijā, bijis Anglijas futbola izlases dalībnieks.

Kings visu savu karjeru pavadīja ''Tottenham Hotspur'' komandā, kopumā nospēlējot 323 oficiālās spēles no 1999. gada līdz 2012. gadam. Spēlējis centra aizsarga pozīcijā, *[[The Times]]* viņu 2009. gadā ierindoja 25. vietā, kā vienu no visu laiku labākajiem *Tottenham Hotspur* aizsargiem. Laika posmā no 2002. gada līdz 2010. gadam viņš pārstāvēja Anglijas futbola izlasi, kopumā nospēlējot 21 maču un gūstot 2 vārtus. Pārstāvējis izlasi 2004. gada Eiropas čempionātā un 2010. gada FIFA Pasaules kausā.

## Sasniegumi
**Tottenham Hotspur**

* Anglijas Līgas kauss: 2007—08

## Ārējās saites
Sojuz MS-19

***Sojuz MS-19*** (*Союз МС-19*) bija Krievijas kosmosa kuģis apkalpes nogādāšanai uz Starptautisko kosmosa staciju (SKS). Tas orbītā tika palaists 2021. gada 5. oktobrī; uz zemes atgriezās 2022. gada 30. martā.

Ar kosmosa kuģi stacijā tika nogādāts profesionāls kosmonauts un filmas "Izsaukums" filmēšanas komanda: režisors un aktrise.
Šim *Sojuz* pirmoreiz bija pārvietojama pults īpašām komandām, ko parasti izpildīja lidojuma inženieris, bet šoreiz visa kuģa vadība bija jāuzņemas komandierim.

## Apkalpe
Kuģa *Sojuz MS-19* apkalpe augšupceļā un lejupceļā:

Dublējošā apkalpe:
* Oļegs Artemjevs, komandieris, *Roskosmos*, 
* Aleksejs Dudins, lidojuma dalībnieks, Pirmais kanāls, 
* Aļona Mordovina, lidojuma dalībnieks, Pirmais kanāls, 

Rezerves apkalpe:
* Dmitrijs Peteļins, lidojuma inženieris 1, *Roskosmos*, 
* Sergejs Korsakovs, lidojuma inženieris 2, *Roskosmos*, 

Sākotnēji *Sojuz MS-19* pamatapkalpē bija apstiprināts komandieris Antons Škapļerovs un bortinženieri Oļegs Artemjevs un Dmitrijs Peteļins.
2021. gada 26. janvārī tika panākta vienošanās, ka SKS tika uzņemta spēlfilma, un ar *Sojuz MS-19* uz staciju dosies režisors (viņš arī operators un grimmētājs) un aktrise. 14. martā producents un scenārists Kļims Šipenko apstiprināja, ka ka viņš dosies kosmosā. Pēc medicīnas un radošās atlases 14. maijā pamatapkalpē tika apstiprināta aktrise Jūlija Peresiļda.

## Lidojuma gaita
*Sojuz MS-19* tika palaists  08:55:02 *[[Universālais koordinētais laiks|UTC]]* ar nesējraķeti *[[Sojuz-2.1a]]* no Baikonuras kosmodroma 31. starta laukuma 6. palaišanas iekārtas.

Kosmosa kuģis ar staciju saslēdzās 12:22:31 *UTC* (aptuveni trīs stundas pēc starta) pie *[[Rassvet (SKS)|Rassvet]]* moduļa. Tuvošanās notika automātiskā režīmā, bet pēc *Kurs* sistēmas ķļūmes Škapļerovs pārņēma vadību, un saslēgšanos veica rokas režīmā.

No stacijas *Sojuz MS-19* atvienojās 2022. gada 30. martā 07:21:03 *UTC*. Zemi nolaižamais aparāts sasniedza 11:28:26 *UTC*, aptuveni 147 km uz dienvidaustrumiem no Žezkazghanas, Kazahstānā. Lidojuma ilgums — 176 dienas 2 stundas 33 minūtes.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Хроника подготовки и полёта корабля «Союз МС-19» astronaut.ru 
* Soyuz-MS 01 — 20 (11F732A48) Gunter Dirk Krebs
Martins Petrovs

**Martins Petrovs** (, dzimis ) ir bijušais Bulgārijas futbolists, spēlējis pussarga pozīcijā, bijis Bulgārijas futbola izlases dalībnieks.

Savu karjeru sācis Bulgārijā. No 1998. gada līdz 2001. gadam spēlējis Šveices Superlīgas komandā ''Servette''. Pēc tam Petrovs pievienojās Vācijas Bundeslīgas komandai *[[VfL Wolfsburg]]*, kur viņš kļuva par svarīgu komandas spēlētāju. Vēlāk viņš pievienojās Spānijas komandai *[[Atlético Madrid]]*, kur pavadīja divus gadus. 2007. gadā Petrovs pārcēlās uz Angliju, lai spēlētu ''Manchester City'', bet vēlāk jau ''Bolton Wanderers'' komandā. Savu karjeru Petrovs noslēdza Sofijas CSKA.

Bulgārijas futbola izlases sastāvā Petrovs piedalījās 2004. gada Eiropas čempionātā.

## Sasniegumi
**CSKA Sofia**

* Bulgārijas čempionāts: 1996–97
* Bulgārijas kauss: 1996–97

**Servette**

* Šveices Superlīga: 1998–99
* Šveices kauss: 2000–01

**Atlético Madrid**

* UEFA Intertoto kauss: 2007

**Individuālie sasnieugmi**

* Bulgārijas gada futbolists: 2006

## Ārējās saites
Mortens Olsens

**Mortens Pers Olsens** (, dzimis ) ir Dānijas futbola treneris un bijušais futbolists, spēlējis libero pozīcijā, bijis Dānijas futbola izlases dalībnieks.

Olsens 15 gadus bija Dānijas futbola izlases galvenais treneris, vadot komandu 2002. gada FIFA Pasaules kausā, 2004. gada Eiropas čempionātā, 2010. gada FIFA Pasaules kausā un 2012. gada Eiropas čempionātā. Vēl viņš, vadot *[[Brøndby IF]]*, ieguva divus Dānijas Superlīgas titulus, bet, vadot ''Ajax'', viņš ieguva izcīnīja *[[Eredivisie]]* titulu.

Kā spēlētājs, Olsens pārstāvēja vairākus Beļģijas klubus, kā arī Vācijas klubu *[[1. FC Köln]]*. Ar ''Anderlecht'' viņš 1983. gadā izcīnīja UEFA kausu. Dānijas futbola izlases sastāvā Olsens nospēlēja kopumā 102 mačus un guva 4 vārtus. Astoņdesmitajos gados 50 mačus bijis izlases kapteinis. Pārstāvējis izlasi 1984. un 1988. gada Eiropas čempionātā, kā arī 1986. gada FIFA Pasaules kausā.

## Sasniegumi

### Spēlētāja karjera
**Anderlecht**

* Beļģijas Pirmā divīzija: 1980–81, 1984–85, 1985–86
* Beļģijas Superkauss: 1985
* UEFA kauss: 1982–83

**Individuālie sasniegumi**

* Dānijas gada futbolists: 1983, 1986
* Beļģijas Pirmās divīzijas labākais spēlētājs: 1980–81, 1984–85

### Trenera karjera
**Brøndby IF**

* Dānijas Superlīga: 1990, 1991

**Ajax**

* Eredivisie: 1997–98
* KNVB beker: 1997–98

## Ārējās saites
Stefāns Anšo

**Stefāns Anšo** (, dzimis ) ir Šveices futbola treneris un bijušais futbolists, spēlējis aizsarga pozīcijā, bijis Šveices futbola izlases dalībnieks.

Visveiksmīgāko posmu aizvadījis Anglijas Premjerlīgas komandā ''Liverpool''. Ar *Liverpool* komandu viņš izcīnīja FA kausu, divus Anglijas Līgas kausus, *[[FA Charity Shield]]*, UEFA kausu un UEFA Superkausu.

Šveices futbola izlases sastāvā Anšo aizvadīja 72 mačus. Piedalījies 1996 un 2004. gada Eiropas čempionātā.

Kā treneris, Anšo ir vadījis Šveices Superlīgas komandas *[[Neuchâtel Xamax]]* un ''Sion''.

## Sasniegumi
**Liverpool**

* FA kauss: 2000–01
* Anglijas Līgas kauss: 2000–01, 2002–03
* FA Charity Shield: 2001
* UEFA kauss: 2000–01
* UEFA Superkauss: 2001

**Celtic**

* Skotijas kauss: 2004–05

## Ārējās saites
Aleksandrs Mostovojs

**Aleksandrs Mostovojs** (, dzimis ) ir bijušais Krievijas futbolists, spēlējis uzbrūkošā pussarga pozīcijā, bijis gan PSRS, gan NVS, gan Krievijas futbola izlases dalībnieks.

Savu karjeru iesācis ''Spartak Moscow'' komandā, ar kuru viņš izcīnīja divus PSRS Augstākās līgas titulus. Vislabāk pazīstams no laika *[[La Liga]]* klubā ''Celta Vigo'', kur viņš spēlēja no 1996. gada līdz 2004. gadam. Ar *Celta* komandu izcīnījis UEFA Intertoto kausu 2000. gadā.

## Sasniegumi
**Spartak Moscow**

* PSRS Augstākā līga: 1987, 1989

**Benfica**

* Portugāles Premjerlīga: 1993–94
* Portugāles kauss futbolā: 1992–93

**Strasbourg**

* UEFA Intertoto kauss: 1995

**Celta Vigo**

* UEFA Intertoto kauss: 2000

## Ārējās saites
Aktīna diedziņi

thumb|Aktīna diedziņi (shēmas augšdaļā) reaģē ar miozīna molekulu "galvas daļām" un nodrošina muskuļu saraušanos
**Aktīna diedziņi**, jeb **mikrofilamenti** ir kūlīšos vai tīklveidā novietotas aktīna šķiedras. Tās ir garas, ļoti tievas, apmēram 7 nm platas. Aktīna diedziņš ir veidots no divām spirālē savītām globulārā aktīna monomēru ķēdēm. Aktīna diedziņi zem plazmatiskās membrānas veido blīvu tīklu, kas ir piestiprināts pie plazmatiskās membrānas ar proteīniem. Aktīna diedziņi atrodas arī zarnās, to mikrobārkstiņās, un nodrošina spēju sarauties un izplesties. Augu šūnās tie veido virkni, pa kuru vienā virzienā pārvietojas hloroplasti.

## Aktīna diedziņu darbība
Aktīna diedziņi kopā ar miozīniem ir iesaistīti muskuļu šūnas darbībā un izraisa muskuļu saraušanos. Tādā veidā aktīna diedziņi pārvietojas. Miozīni tālāk iedalās galvas un astes daļā. Galvas daļa savienojas ar ATF un sašķeļ to. Pēc tam galvas daļa saistās ar aktīna diedziņu un, mainot savu konfigurāciju, pagrūž aktīna diedziņu uz priekšu. Ar miozīna asti mijiedarbojas citas organisma šūnas.

## Atsauces
B grupa

thumb| Audi Sport quattro S1
**B grupa** ir autosporta termins, ar kuru tiek apzīmēts 1982. gadā konkretizēts ''Gran Turismo'' automobiļu nolikums. Šī automobiļu klasifikācija ieguva lielu popularitāti pateicoties pasaules rallija čempionātam, kurā tās automobiļus izmantoja no 1982. līdz 1986. gadam. B grupas nolikums veicināja dažu no visjaudīgāko un ātrāko sacīkšu automobiļu izveidi, kādu rallijsports jebkad bija redzējis un tas bieži tiek dēvēts par rallija zelta laikmetu.

Pēc vairākām nopietnām avārijām 1986. gadā šiem tā sauktajiem "B grupas monstriem" aizliedza piedalīties pasaules rallija čempionātā.

## B grupas automobiļi no 1985. un 1986. gada pasaules rallija čempionātiem

Stig Blomqvist - 2007 Race of Champions 4.jpg|Audi Sport quattro S1
Peugeot206Turbo16_1.jpg|Peugeot 205 Turbo 16 E2
Lancia_Delta_S4_010.JPG|Lancia Delta S4
Ford_RS200_white_vr_TCE.jpg|Ford RS200
MG Metro 6R4 - Race Retro 2008 04.jpg|MG metro 6R4
R5 Turbo Pegomas-Tanneron 2005.jpg|Renault 5 Maxi Turbo
Toyota Celica 1984 Group B.jpg|Toyota Celica TCT


* Alfa Romeo Alfasud Sprint 6C
* Audi Sport quattro S1
* BMW M1
* Citroën BX 4TC
* Citroën Visa 1000 trases
* Ferrari 288 GTO Evoluzione
* Ford Escort RS1700T
* Ford RS200
* Lada 2105 VFTS
* Lancia Delta S4
* Lancia rallijs 037
* MG metro 6R4
* Mitsubishi Starion 4WD
* Mazda RX-7 4 × 4
* Nissan 240RS
* Opel Ascona 400
* Opel Manta 200
* Opel Manta 400
* Peugeot 205 Turbo 16
* Peugeot 305 V6
* Porsche 911 SC RS
* Porsche 959
* Renault 5 Turbo
* Škoda 130 LR
* Toyota Celica Twin-Cam Turbo

## Atsauces
Starpdiedziņi

thumb|Starpdiedziņu uzbūve
**Starpdiedziņi** ir citoskeleta daļa, ko veido savītas šķiedraino polipeptīdu molekulas, kuras katros audos ir atšķirīgas. To diametrs ir ap 8—11 nm, un tie ir tievāki par mikrocaurulītēm, bet resnāki par aktīna diedziņiem. Starpdiedziņi balsta kodola apvalku un plazmatisko membrānu, kā arī piedalās starpšūnu saišu veidošanā. Olbaltumvielas keratīna diedziņi nodrošina ādas šūnu mehānisko izturību. Starpdiedziņi ir ļoti aktīvi — tie paši savijas un atvijas, ja pie to šķīstošajiem enzīmiem pievieno fosfātu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Parīze–Ruāna 1894 (autosports)

**[[Parīze]]–[[Ruāna]] 1894**, jeb *Petit Journal* bezzirgu automašīnu sacensības (), tiek uzskatītas par pirmajām automašīnu sacīkstēm pasaulē. Sacīkstes organizēja "*Le Petit Journal*", Parīzes laikraksta izdevniecība un tās bija sacensības no pilsētas uz pilsētu, kas 19. gadsimta beigās bija ļoti populārs sacensību veids.

Pašas sacensības notika 1894. gada 22. jūlijā, taču kvalifikācijas, treniņu braucieni un publiska automobiļu apskate notika no 18. līdz 21. jūlijam.
thumb| ''Le Petit Journal'', 1894. gada 6. augusts, nr.194
Starp pieteiktajiem dalībnieku transportlīdzekļiem bija gan benzīna, gan elektro un tvaika automobiļi. Pirmais braucējs pāri finiša līnijai Ruānā gan bija Žils Albērs de Dions, taču par uzvarētāju viņš netika pasludināts, jo viņam bija vajadzīga kurinātāja palīdzība, lai darbinātu savu auto.

Tā vietā par oficiālo sacīkšu uzvarētāju tika pasludināts Albērs Lemetrs, ar savu 3 zirgspēku benzīna motora *[[Peugeot]]*. Apbalvojumā viņš saņēma 5000 frankus no *Peugeot* und *Panhard &amp; Levassor*.

## Dalībnieki
Skrējienam reģistrējās 102 dalībnieki un samaksāja 10 franku dalības maksu. No tiem 18. jūlijā uz kvalifikāciju neieradās 78 dalībnieki un 3 transportlīdzekļi nekvalificējās. Kvalificējās tikai benzīna un tvaika dzinēja automobiļi.

## Kvalifikācija

Kvalifikācija tika organizēta ap Parīzi 50 km garos etapos, lai izvēlētos labākos dalībniekus priekš 126 km garajām sacensībām.

Sacīkstēm kvalificējās:

## Sacīkstes
Sacensības sākās astoņos no rīta Porte Maillot. Pirmais posms norisinājās līdz Mantesai, kur sacīkšu dalībnieki varēja no 12:00 līdz 13.30 pusdienot, pēc kā sacensības atsākās. Pirmais finiša līniju šķērsoja Albērs de Dions ar vidējo ātrumu 19 km/h.


Attēls:De Dion-Bouton Boggie + Victoria (1894 Paris-Rouen, de Dion, no.4).jpg|De Dion-Bouton Boggie + Victoria 20 CV, Albert de Dion, Nr. 4
Attēls:1894 paris-rouen - auguste doriot (peugeot 3hp) 3rd.jpg|Peugeot Type 5, Auguste Doriot, nr. 28, 3. vieta
Attēls:La Panhard & Levassor n°13 d'Hippolyte Panhard en 1894 -Paris-Rouen-.jpg|Panhards-Levaszors P2D, Hipolīts Panhards, Nr. 13, 4. vieta
Attēls:La Panhard & Levassor n°15 d'Émile Levassor en 1894 (Paris-Rouen).jpg|Panhard-Levassor P2D, Émile Levassor, Nr. 15, 5. vieta
Attēls:1894 paris-rouen - kraeutler (peugeot 3hp) 6th.jpg|Peugeot Type 5, Émile Kraeutler, nr. 31, 6. vieta 


## Atsauces
Roberts Šūmanis (skolotājs)

thumb|200px|Skolotājs Roberts Šūmanis
**Roberts Nikolajs Žanis Šūmanis** (1880—1954) bija latviešu skolotājs, Iecavas pamatskolas pārzinis (direktors).

## Dzīvesgājums
Dzimis 1880. gada 3. martā Jaunpils pagastā. Piedalījās Latvijas brīvības cīņās, darbojās presē.
Pēc studijām Latvijas Universitātē no 1927. gada strādāja par Iecavas pamatskolas pārzini.

Pēc R. Šūmaņa ierosinājuma Iecavas pamatskolas zālē 1934. gada rudenī atklāja piemiņas plāksne Latvijas atbrīvošanas cīņās kritušajiem skolēniem.
Pēc Latvijas okupācijas 1940. gadā Šūmani atbrīvoja, bet vācu okupācijas laikā (1941—1945) atkal atjaunoja darbā.
Pēc kara beigām pārcēlās uz dzīvi Nīkrācē, tad Bikstos. Miris 1954. gadā.

## Darbi
* "Pēc tāliem maldu ceļiem", sena dziesma mūsdienu ritmā 3 cēlienos
* "Kas jāzina vecākiem, bērnus pamatskolā sūtot"

## Apbalvojumi
* piemiņas zīme "Par Latviju 1918-1928"
* Triju Zvaigžņu ordenis, 5. šķira (1937)

## Atsauces
Jekaterina Makarova

**Jekaterina Makarova** (; dzimusi ) ir bijusī krievu tenisiste. 2016. gada vasaras olimpisko spēļu čempione pārī ar Jeļenu Vesņinu. Četru *[[Grand Slam (teniss)|Grand Slam]]* turnīru uzvarētāja (trīs dubultspēlēs, viens jauktajās dubultspēlēs); piecu *Grand Slam* turnīru fināliste (četri dubultspēlēs, viens jauktajās dubultspēlēs); divu *Grand Slam* vienspēļu turnīru pusfināliste; WTA gada noslēguma finālturnīra uzvarētāja (2016) dubultspēlēs; 18 WTA turnīru uzvarētāja (trīs — vienspēlēs). Bijusi pasaules astotā rakete vienspēlēs, kā arī pasaules pirmā rakete dubultspēlēs. Federācijas kausa ieguvēja (2008) Krievijas izlases sastāvā; *Orange Bowl* vienspēļu turnīra pusfināliste (2004).

2020. gada janvārī J. Makarova paziņoja par savas profesionālās tenisa karjeras beigšanu.

## Statistika

### Vietas ''Grand Slam'' turnīros

#### Vienspēles

|}

#### Dubultspēlēs

|}

## Apbalvojumi un pagodinājumi
* Draudzības ordenis (Krievija, 2016)
* Krievijas Nopelniem bagātā sporta meistare (2008).

## Atsauces

## Ārējās saites
Jūlija Peresiļda

**Jūlija Peresiļda** (*Юлия Сергеевна Пересильд*, dzimusi ) ir Krievijas teātra un kino aktrise, kosmonaute. 2018. gadā viņa ieguva Krievijas Federācijas nopelniem bagātās aktrises goda nosaukumu. Peresiļda ir Maskavas drāmas teātra Mazās Bronnajas ielā vadošā aktrise.
2021. gada oktobrī viņa kosmosa kuģī *[[Sojuz MS-19]]* devās kosmosā, lai piedalītos filmas "Izsaukums" uzņemšanā.

## Biogrāfija
Jūlija Peresiļda piedzima Pleskavā. Viņas tēvs gleznoja ikonas, māte strādāja bērnu dārzā. Tēva senči bija igauņi.

2001. gadā Peresiļda iestājās Pleskavas Valsts pedagoģiskajā institūtā, bet pēc gada viņa pārcēlās uz Maskavu un sāka studēt aktiermākslu. 2006. gadā viņa absolvēja Krievijas Teātra mākslas akadēmijas aktieru nodaļu. Pēc tam viņa spēlēja Valsts Nāciju teātrī, Maskavas drāmas teātrī Mazās Bronnajas ielā un citos.

2003. gadā viņa debitēja kino jomā, filmējoties televīzijas seriālā "Iecirknis".
Pirmā lielā loma kino bija 2006. gada filmā "Līgava". Tomēr par īstu izrāvienu Peresiļdas kino karjerā kļuva vienu no galvenajām lomām režisora Alekseja Učiteļa 2010. gada drāmā "Novads".

2021. gada maijā Jūlija Peresiļda tika apstiprināta kosmosa kuģa *[[Sojuz MS-19]]* apkalpē, lai dotos uz Starptautisko kosmosa staciju (SKS) kopā ar režisoru Kļimu Šipenko uzņemt filmu "Izsaukums".
2021. gada 5. oktobrī Jūlija Peresiļda sāka lidojumu kosmosā kosmosa kuģī *Sojuz MS-19*. Starptautiskajā kosmosa stacijā tika uzņemta filma. 17. oktobrī Peresiļda atgriezās uz zemes kosmosa kuģī *[[Sojuz MS-18]]*.

Kosmisko lidojumu kopsavilkums:

## Ārējās saites

* Yuliya Peresild IMDb, 
* ПЕРЕСИЛЬД Юлия Сергеевна rusactors.ru,
Skieur d'or

***Skieur d'or*** (Zelta slēpotājs) jeb *Serge Lang Trophy* ir Starptautiskās slēpošanas žurnālistu asociācijas (AIJS) balva, ar kuru apbalvo gada labāko kalnu slēpotāju. To piešķir žūrija, kas sastāv no starptautiskiem žurnālistiem — aptuveni 200 no aptuveni trīsdesmit valstīm. Šī trofeja tika izveidota 1963. gadā. Trīsreiz — 1964., 1990. un 2015. gadā — to piešķīra uzreiz diviem sportistiem.

Ar četrām saņemtajām balvām līdz šim veiksmīgākie ir šveicietis Pirmins Curbrigens un austrietis Marsels Hiršers.

## Balvas saņēmēji

## Atsauces
Argentīnas karogs

thumb|250px|right|Argentīnas karogs
**Argentīnas karogs** (saukts arī *albiceleste*), kopā ar Argentīnas Republikas ģerboni, Argentīnas himnu un Argentīnas kokardi ir viens no četriem Argentīnas Republikas nacionālajiem simboliem, un tā pamatā ir Manuela Belgrano radītais karogs, veidots nacionālās kokardes zilajā un baltajā krāsā. Tas pirmo reizi tika lietots Rosario, 1812. gada 27. februārī, Argentīnas neatkarības kara laikā.

## Ārējās saites
Jespers Grēnkjērs

**Jespers Grēnkjērs** (, dzimis ) ir bijušais Dānijas futbolists, spēlējis pussarga pozīcijā, bijis Dānijas futbola izlases dalībnieks.

Savas karjeras laikā nospēlējis kopumā 400 mačus dažādos Eiropas klubos. Vislabāk pazīstams no sava laika *[[Eredivisie]]* komandā ''Ajax'', ar kuru viņš ieguva vienu Nīderlandes kausu. Nospēlējis arī vairāk nekā 100 oficiālus mačus Anglijas Premjerlīgas komandā ''Chelsea''. Savu karjeru Grēnkjērs pabeidza Dānijas komandā ''København'', ar kuru viņš ieguva četrus Dānijas Superlīgas titulus.

Pārstāvējis Dānijas futbola izlasi no 1999. līdz 2010. gadam. Kopumā nospēlējis 80 mačus un guvis 5 vārtus. Piedalījies 2002. un 2010. gada FIFA Pasaules kausā, kā arī divos Eiropas čempionātos.

## Sasniegumi
**Ajax**

* KNVB beker: 1998–99

**København**

* Dānijas Superlīga: 2006–07, 2008–09, 2009–10, 2010–11

**Individuālie sasniegumi**

* Dānijas Superlīgas gada labākais spēlētājs: 2007

## Ārējās saites
Dienvidkurzemes novada pašvaldības vadītāju uzskaitījums

[150px|thumb|[Dienvidkurzemes novada ģerbonis]]
Šajā uzskaitījumā apkopoti **[[Dienvidkurzemes novads|Dienvidkurzemes novada]] pašvaldības vadītāji**. Dienvidkurzemes novadu izveidoja 2021. gada 1. jūlijā apvienojot Aizputes, Grobiņas, Durbes, Nīcas, Pāvilostas, Priekules, Rucavas un Vaiņodes novadus.

## Uzskaitījums

## Atsauces
Mikrocaurulītes

thumb|Tubulīna struktūra — ar dzeltenu un oranžu krāsu atšķiras alfa un beta tubulīni
**Mikrocaurulītes** ir citoskeleta daļa, ko veido globulārs proteīns tubulīns. To galvenās funkcijas ir saglabāt šūnas formu, kā arī nodrošina organoīdu pārvietošanās ceļu.

Tie ir apmēram 25 nm plati un 0,2—25 mm gari un tukši cilindriņi. 

Veidojoties mikrocaurulītēm, tubulīna molekulas savienojas dimēros. Tubulīni dalās alfa un beta tubulīnos, un tie veido rindas tā, ka alfa un beta tubulīni ir vienmēr blakus. Daudzās šūnās mikrocaurulīšu veidošanos kontrolē centrosoma — mikrocaurulīšu organizācijas centrs. Tas atrodas tuvu kodolam. Mikrocaurulītes vēdekļveidīgi veidojas centrosomās un pilda to galvenās funkcijas. Organoīdiem kustoties, miozīna kustību molekula savienojās ar aktīna diedziņiem, bet kinezīna un dineīna kustību molekulas savienojas ar mikrocaurulītēm. 

Šūnā atrodami dažādu kinezīnu veidi. Katrs no šiem proteīniem nodrošina viena konkrēta veida pūslīšu vai šūnas organoīdu pārvietošanos.

## Atsauces
Henrijs Seliks

**Čārlzs Henrijs Seliks** (; dzimis ) ir amerikāņu stopkadru animācijas režisors, producents un scenārists, kas vislabāk zināms ar režisētajām stopkadru animācijas filmām "Murgs pirms Ziemassvētkiem" (*The Nightmare Before Christmas*, 1993), *[[James and the Giant Peach]]* (1996), "Korelaina" (2009), kā arī viņa nākamo stopkadru animācijas filmu *[[Wendell and Wild]]* (2022) ar Džordanu Pīlu un Kīganu Maiklu Keju galvenajās lomās. Tāpat Seliks specializējas leļļu izgatavošanā.

## Ārējās saites
Martins Jergensens

**Larss Martins Jergensens** (, dzimis ) ir Dānijas futbola treneris un bijušais futbolists, spēlējis pussarga pozīcijā, bijis Dānijas futbola izlases dalībnieks.

Savu karjeru sācis un beidzis Dānijas klubā ''AGF''. Spēlējis arī Itālijas klubos ''Udinese'' un ''Fiorentina''. Dānijas futbola izlases sastāvā piedalījies 102 mačos, kuru laikā viņš guva 12 vārtus. Vienīgais Dānijas spēlētājs, kurš ir piedalījies trijos FIFA Pasaules kausos. Piedalījies arī divos Eiropas čempionātos.

## Sasniegumi
**AGF**

* Dānijas kauss: 1995–96

## Ārējās saites
Glika iela (Rīga)

**Glika iela** ir iela, kas atrodas Rīgas pilsētas Mežaparka apkaimē. Tā sākas krustojumā ar Stokholmas ielu un beidzas krustojumā ar Kokneses prospektu. Ielas kopējais garums ir 570 metri, tā ir klāta ar asfaltbetona segumu. Glika ielā ir savrupmāju apbūve, posms starp Klaipēdas ielu un Kokneses prospektu nepāra numuru pusē neapbūvēts.

Iela ir nosaukta pirmā Bībeles tulkotāja latviešu valodā, Alūksnes luterāņu mācītāja Ernsta Glika vārdā.

## Vēsture
Pirmo reizi Rīgas ielu sarakstos Glika iela ir minēta 1911. gadā ar nosaukumu **Vismāras iela**. Laika posmā no 1915. līdz 1917. gadam ielas nosaukums bija **Kubaņas iela**, no 1917. gada — atkal Vismāras iela. 1923. gadā iela ieguva savu tagadējo nosaukumu Ernsta Glika vārdā, kas vairs netika mainīts.

## Ielu savienojumi
Glika iela ir savienota ar šādām ielām:
* Stokholmas iela (T veida krustojums)
* Klaipēdas iela
* Kokneses prospekts (T veida krustojums)

## Atsauces

## Skatīt arī
* Mežaparks
Kristians Panuči

**Kristians Panuči** (; dzimis ) ir Itālijas futbola treneris un bijušais futbolists, spēlējis labās malas aizsarga pozīcijā, bijis Itālijas futbola izlases dalībnieks.

## Karjera

### Spēlētāja karjera
Panuči savu spēlētāja karjeru sāka ''Genoa'' komandā 1990. gadā. 1993. gadā Panuči pievienojās *[[AC Milan]]* komandai, ar kuru viņš izcīnīja vairākus titulus, ieskaitot divus Itālijas A sērijas titulus un UEFA Čempionu līgas trofeju 1994. gadā. 1996. gadā Panuči kopā ar *Milan* treneri Fabio Kapello pārcēlās uz *[[Madrides "Real" (futbols)|Real Madrid]]*. *Real Madrid* komandā Panuči bija pamatsastāva spēlētājs. Izcīnījis *[[La Liga]]* titulu un savu otro Čempionu līgas trofeju. Vēlāk sekoja nelieli posmi *[[Inter Milan]]*, ''Chelsea'' un ''Monaco''. 2001. gadā viņš pievienojās ''Roma'', kur treneris atkal bija Kapello. *Roma* komandā Panuči nospēlēja līdz 2009. gadam, aizvadot vairāk nekā 200 spēles *Serie A* turnīrā. 2010. gadā baidzis savu karjeru ''Parma'' komandas sastāvā.

Itālijas futbola izlasi pārstāvējis 2002. gada FIFA Pasaules kausā, kā arī 2004. un 2008. gada Eiropas čempionātā. Piedalījies arī 1996. gada vasaras olimpiskajās spēlēs.

### Trenera karjera
2012. gadā Panuči kļuva par Kapello palīgu, vadot Krievijas futbola izlasi. 2015. gadā viņš tika apstiprināts par Itālijas kluba ''Livorno'' treneri. No 2017. gada līdz 2019. gadam bijis Albānijas izlases galvenais treneris.

## Sasniegumi

### Spēlētāja karjera
**AC Milan**

* Itālijas A sērija: 1993–94, 1995–96
* UEFA Čempionu līga: 1993–94
* Supercoppa Italiana: 1993, 1994
* UEFA Superkauss: 1994

**Real Madrid**

* La Liga: 1996–97
* Spānijas Superkauss: 1997
* UEFA Čempionu līga: 1997–98
* Starpkontinentālais kauss: 1998

**AS Roma**

* Coppa Italia: 2006–07, 2007–08
* Supercoppa Italiana: 2007

## Ārējās saites
Windows 11

***Windows 11*** ir uzņēmuma *[[Microsoft]]* izstrādātās *[[Windows NT]]* operētājsistēmas versija, kas tika izziņota 2021. gada 24. jūnijā kā 2015. gadā izdotās *[[Windows 10]]* pēctece. *Windows 11* tika izdota 2021. gada 5. oktobrī kā bezmaksas atjauninājums atbalstītām ierīcēm, kurās darbojas sistēma *Windows 10* (izmantojot *[[Windows Update]]*).

## Atsauces
Ādmiņu iela (Rīga)

**Ādmiņu iela** ir Rīgas iela Latgales priekšpilsētas Avotu apkaimē. Ādmiņu iela sākas pie Ģertrūdes ielas krustojuma un beidzas krustojumā ar Stabu ielu. Ielas kopējais garums ir 247 metri, tā klāta ar asfaltbetona segumu.

## Vēsture
1867. gada dokumentos minēta kā **Kaktu iela**, bet 1868. gadā pārdēvēta par Ādmiņu (Ādģēru) ielu, jo ielā atradusies ādmiņu darbnīca. Līdz 20. gadsimta sākumam Ādmiņu ielā 4 atradās M. G. Kimeļa cietes, papīra un kartona rūpnīcas, 1920. gados ķīmiskā rūpnīca "M. Kimmeļs". 1924. gadā tur atvēra AS "Elektra", kas nodarbojās ar ādu apstrādāšanu un krāsošanu. Uzņēmums likvidēts 2007. gadā.

## Ielu savienojumi
Ādmiņu iela ir savienota ar šādām ielām:
* Ģertrūdes iela ("T" veida krustojums)
* Stabu iela ("T" veida krustojums)

## Objekti
* Ādmiņu ielā 1 dzīvoja mākslinieks Ansis Cīrulis (20. gadsimta 20.—30. gadi).
* Ādmiņu ielā 3 atrodas arhitekta Jāņa Alkšņa projektētais nams.
* Ādmiņu ielā 4 atrodas rūpnieciskā teritorija.

## Galerija

Attēls:Ādmiņu iela 1.jpg|Ēka Ādmiņu ielā 1
Attēls:Ādmiņu iela 3.jpg|Ēka Ādmiņu ielā 3
Attēls:Ādmiņu iela 5 (2).jpg|Ēka Ādmiņu ielā 5
Attēls:Ādmiņu iela 13.jpg|Ēka Ādmiņu ielā 13


## Atsauces
Smilšu karš

**Smilšu karš** (arābu حرب الرمال *ḥarb ar-rimāl*) bija bruņots robežstrīds starp Alžīriju un Maroku 1963. gada oktobrī.

## Priekšvēsture
Pirms franču kolonizācijas (19. gadsimts) starp Alžīriju un Maroku nepastāvēja noteiktas robežas un daļa mūsdienu Alžīrijas teritorijas atradās Marokas varā. 1845. gada 18. martā starp Maroku un Franču Alžīriju noslēgtajā Magnias līgumā tika noteiktas robežas, taču zemes bez ūdens tika atzītas par dzīvei nederīgām un robežas tajās — par nevajadzīgām.

1901. gadā Francija anektēja (pievienoja Alžīrijai) Tuatas apvidu. 1912. gadā Maroka kļuva par Francijas protektorātu, robežām starp Maroku un Alžīriju netiekot stingrāk noteiktām.  1952. gadā, pēc derīgo izrakteņu (nafta, dzelzsrūda) krājumu atklāšanas, Francija iekļāva Tindufu un Bešaru savos Alžīrijas departamentos. 1956. gadā Francija izbeidza savu protektorātu pār Maroku, kura uzreiz pieprasīja atdot strīdīgos departamentus, Francija šo prasību atteicās izpildīt.

Alžīrijas neatkarības kara laikā Maroka atbalstīja Nacionālās atbrīvošanas fronti cīņā pret frančiem. Taču Nacionālās atbrīvošanas fronte kā alžīriešu nacionālistu kustība neatbalstīja Marokas pretenzijas uz Tindufu un Bešaru, kā arī domu par Lielo Maroku. Pēc Alžīrijas neatkarības iegūšanas Nacionālā fronte paziņoja par koloniālo robežu pagaidu saglabāšanu. 1963. gadā Marokas karalis Hasans II Alžīrā tikās ar Alžīrijas prezidentu Ahmedu Ben Bellu, lai apspriestu nenoteiktās robežas, taču Ben Bella nolēma atlikt šī jautājuma izskatīšanu. Tobrīd Alžīrijas valdība centās atjaunot valsti pēc kara, turklāt Kabilijā norisinājās berberu sacelšanās. Alžīrieši turēja aizdomās Maroku par berberu nemiernieku atbalstīšanu, savukārt Hasanam II opozīcijā esošie marokānieši simpatizēja Alžīrijai — šo notikumu dēļ Hasans II izvirzīja karaspēku uz Tindufu.

## Konflikta gaita
Pēc daudzām sadursmēm uz robežas 1963. gada 25. septembrī sākās kaujas oāžu pilsētu Tindufas un Figigas apvidū. Karaliskā Marokas armija virzījās Alžīrijas iekšienē. 

Alžīrijas Nacionālie tautas bruņotie spēki, tikko izveidoti no Nacionālās atbrīvošanas frontes partizāniem un vāji bruņoti, karoja asimetriski. To bruņojumu veidoja ieroči no Francijas, Vācijas, Čehoslovākijas, ASV. 1962. gadā Alžīrija pasūtīja no Francijas *[[AMX-13]]* tankus, taču tobrīd Alžīrijas rīcībā bija tikai 12 šādu tanku. PSRS piegādāja 10 *[[T-34]]* tankus, taču tie bija pielāgoti tikai mīnu lauku attīrīšanai.

Marokas bruņotie spēki bija mazāki kareivju skaita ziņā, taču bija labāk aprīkoti. To rīcībā bija 40 *[[T-54/55]]* tanku, 12 *[[SU-100]]* artilērijas pašgājējiekārtu, 17 *AMX-13s* tanku*, [[Panhard EBR]]* bruņoto automašīnu parks, aviācija.
Jans Heince

**Jans Heince** (, dzimis ) ir bijušais Dānijas futbolists, spēlēja kreisās malas aizsarga pozīcijā, bijis Dānijas futbola izlases dalībnieks.

Savu karjeras lielāko daļu pavadījis Nīderlandes komandā *[[PSV Eindhoven]]*. 1988. gadā ar komandu izcīnījis Eiropas kausu. Izcīnījis arī deviņus *[[Eredivisie]]* titulus. Ar Dānijas futbola izlasi piedalījies 86 mačus. Piedalījies 1988. un 2000. gada Eiropas čempionātā, kā arī 1998. un 2002. gada FIFA Pasaules kausā. 2002. gada turnīrā bijis komandas kapteinis.

## Sasniegumi
**PSV Eindhoven**

* Eredivisie: 1985–86, 1986–87, 1987–88, 1988–89, 1990–91, 1991–92, 1999–2000, 2000–01, 2002–03
* Nīderlandes kauss: 1987–88, 1988–89, 1989–90
* Johan Cruijff Schaal: 1992, 2000, 2001
* Eiropas kauss: 1987–88

## Ārējās saites
2021. gada Lielā Kristapa balva

**2021. gada [[Lielais Kristaps (kinofestivāls)|Lielā Kristapa balvu]]** pasniegšanas ceremonija bija plānota . Tomēr sakarā ar valdības noteiktajiem COVID-19 pandēmijas ierobežošanas pasākumiem 2021. gada balvas pasākumi tika pārcelti uz 2022. gada 24.—27. februāri.  27. februārī noslēguma ceremonijā Latvijas Kinematogrāfistu savienība pasniedza balvas labākajām 2020./2021. gada filmām 25 kategorijās. Balvu par mūža ieguldījumu latviešu kino mākslā saņēma kostīmu māksliniece Ieva Kundziņa.

## Nomināciju paziņošana
"Lielā Kristapa" balvām tika pieteiktas 92 filmas.  kinoteātra *[[Splendid Palace]]* Velvju zālē paziņoja balvas nominantus. Visvairāk nominācijas, vienpadsmit, saņēma Dāvja Sīmaņa spēlfilma "Gads pirms kara". Desmit nominācijas saņēma trīs filmas — Martas Elīnas Martinsones debijas filma "Tizlenes", Lailas Pakalniņas filma "Spogulī" un daudzsēriju filma "Emīlija. Latvijas preses karaliene".

## Ceremonija
Ceremonija norisinājās 2022. gada 27. februārī kultūras un izklaides centrā "Hanzas perons". Pasākumu vadīja aktrises Marija Linarte un Iveta Pole. Visvairāk balvu (astoņas) saņēma Dāvja Sīmaņa filma "Gads pirms kara", tai skaitā balvu "Labākā pilnmetrāžas spēlfilma". Trīs balvas saņēma daudzsēriju filma "Emīlija. Latvijas preses karaliene". Pa divām balvām saņēma filmas "Spogulī", "Tizlenes" un animācijas filma "Čuči, čuči".

## Laureāti un nominācijas
Uzvarētāji atrodas saraksta augšgalā un ir izcelti **treknrakstā**.

## Atsauces

## Ārējās saites
*
Vensāns Kandela

**Vensāns Filipe Antuāns Kandela** (, dzimis ) ir bijušais Francijas futbolists, spēlējis aizsarga pozīcijā, bijis Francijas futbola izlases dalībnieks.

Savu karjeru sācis Francijas klubos ''Toulouse'' un ''Guingamp''. Ar *Guingamp* komandu 1996. gadā izcīnījis UEFA Intertoto kausu. No 1997. līdz 2005. gadam spēlējis Itālijas A sērijas komandā ''Roma''. 2001. gadā izcīnījis A sērijas čempionu titulu.

Ar Francijas futbola izlasi uzvarējis 1998. gada FIFA Pasaules kausā un 2000. gada Eiropas čempionātā.

## Sasniegumi
**Guingamp**

* UEFA Intertoto kauss: 1996

**Roma**

* Itālijas A sērija: 2000–01
* Supercoppa Italiana: 2001

**Francija**

* FIFA Pasaules kauss: 1998
* Eiropas čempionāts: 2000

## Ārējās saites
Franks Lebēfs

**Franks Lebēfs** (, dzimis ) ir Francijas aktieris, sporta komentētājs un bijušais futbolists. Spēlējis centra aizsarga pozīcijā, bijis Francijas futbola izlases dalībnieks.

Savu spēlētāja karjeru sācis Francijas klubos ''Laval'' un ''Strasbourg''. Savus vislielākos panākumus guvis Anglijas klubā ''Chelsea'', kur viņš izcīnīja divus FA kausus, Anglijas Līgas kausu, UEFA Kausu ieguvēju kausu un UEFA Superkausu. 2001. gadā atgriezes Francijā, lai spēlētu ''Marseille'' komandā. Savu karjeru noslēdzis Katarā.

Ar Francijas futbola izlasi uzvarējis 1998. gada FIFA Pasaules kausā un 2000. gada Eiropas čempionātā.

## Sasniegumi
**Strasbourg**

* UEFA Intertoto kauss: 1995

**Chelsea**

* FA kauss: 1996–97, 1999–2000
* Anglijas Līgas kauss: 1997–98
* FA Charity Shield: 2000
* UEFA Kausu ieguvēju kauss: 1997–98
* UEFA Superkauss: 1998

**Al-Sadd**

* Kataras Zvaigžņu līga: 2003–04

**Francija**

* FIFA Pasaules kauss: 1998
* Eiropas čempionāts: 2000
* FIFA Konfederāciju kauss: 2001

## Ārējās saites
Emanuels Petī

**Emanuels Lorēns Petī** (, dzimis ) ir bijušais Francijas futbolists, spēlējis pussarga pozīcijā, bijis Francijas futbola izlases dalībnieks.

Savas karjeras laikā pārstāvējis ''Monaco'', ''Arsenal'', ''Barcelona'' un ''Chelsea''. Vislielāko daļu spēlētāja karjeras pavadījis *Monaco* komandā, ar kuru 1997. gadā izcīnīja Francijas 1. divīzijas čempionu titulu. Ar *Arsenal* komandu 1998. gadā uzvarējis Anglijas Premjerlīgā.

Francijas futbola izlases sastāvā aizvadījis 63 mačus un guvis 6 vārtus. Uzvarējis 1998. gada FIFA Pasaules kausā un 2000. gada Eiropas čempionātā.

## Sasniegumi
**Monaco**

* Francijas 1. divīzija: 1996–97
* Coupe de France: 1990–91

**Arsenal**

* Anglijas Premjerlīga: 1997–98
* FA kauss: 1997–98
* FA Charity Shield: 1998, 1999

**Francija**

* FIFA Pasaules kauss: 1998
* Eiropas čempionāts: 2000

## Ārējās saites
Kristofs Digarī

**Kristofs Žeroms Digarī** (, dzimis ) ir bijušais Francijas futbolists, spēlēja uzbrucēja pozīcijā, bijis Francijas futbola izlases dalībnieks.

Savas karjeras laikā pārstāvējis ''Bordeaux'', ''Milan'', ''Barcelona'', ''Marseille'', ''Birmingham City'' un *[[Qatar SC]]*. Ar Francijas futbola izlasi uzvarējis 1998. gada FIFA Pasaules kausā un 2000. gada Eiropas čempionātā.

## Sasniegumi
**Bordeaux**

* Coupe de la Ligue: 2001–02
* Francijas 2. divīzija: 1991–92
* UEFA Intertoto kauss: 1995

**Barcelona**

* La Liga: 1997–98

**Francija**

* FIFA Pasaules kauss: 1998
* Eiropas čempionāts: 2000
* FIFA Konfederāciju kauss: 2001

## Ārējās saites
Igaunijas ģenerālapgabals

thumb|250px|Igaunijas ģenerālapgabals Ostlandes kartē (zaļā krāsā).
**Igaunijas ģenerālapgabals** (, ) bija nacistiskās Vācijas izveidota militārās un civilās pārvaldes struktūra okupētās Igaunijas teritorijā. Tas ietilpa Ostlandes reihskomisariātā, kas pastāvēja no  1941. gada 5. decembra līdz 1944. gada 17. septembrim. Galvaspilsēta bija Tallina, Igaunijas ģenerālkomisārs bija Karls Zigmunds Licmans (*Karl-Siegmund Litzmann*). 

## Teritorija
Igaunijas ģenerālapgabals sastāvēja no septiņiem apgabaliem, kuros ietilpa 11 agrākie Igaunijas Republikas apriņķi:

* *Arensburg* (Kuresāre): Sāmsalas apriņķis un Lēnes apriņķis, komisārs (*Kreisleiter*) Heino Šrēders
* *Dorpat* (Tartu): Tartu apriņķis, Valgas apriņķis un Veravas apriņķis, komisārs Kurts Menens
* *Narwa* (Narva): Viruzemes apriņķis, komisārs Frīdrihs Janeckis 
* *Pernau* (Pērnava): Pērnavas apriņķis un Vīlandes apriņķis, komisārs Hermans Riekens
* *Petschur* (Pečori): Pečoru apriņķis, komisārs Lotars Bombe, Aleksandrs Bekings
* *Reval-Stadt* (Tallinas pilsēta), komisārs Valters Mencels
* *Reval-Land* (Tallinas apriņķis): Harju apriņķis un Jervas apriņķis, komisārs Aleksandrs Bokings

## Skatīt arī

* Latvijas ģenerālapgabals
* Lietuvas ģenerālapgabals 
* Baltkrievijas ģenerālapgabals

## Ārējās saites
* Territoriale Veränderungen in Deutschland und deutsch verwalteten Gebieten 1874 – 1945: Rolf Jehke, Herdecke
Knife Party

***Knife Party*** ir elektroniskās mūzikas duets, kuru izveidoja ierakstu producents un dīdžejs Robs Svairs un dīdžejs Garets Makgrillens. Abi mūziķi iepriekš darbojušies grupā *[[Pendulum]]*. Kļuva pazīstami ar tādiem skaņdarbiem kā "Bonfire", "Centipede" un "Internet Friends".
Lietuvas ģenerālapgabals

**Lietuvas ģenerālapgabals** (, ) bija nacistiskās Vācijas izveidota militārās un civilās pārvaldes struktūra okupētās Lietuvas teritorijā. Tas ietilpa Ostlandes reihskomisariātā, kas pastāvēja no  1941. gada 17. jūlija līdz 1944. gada 13. jūlijam. Galvaspilsēta bija Kauņa, Lietuvas ģenerālkomisārs bija Teodors Adrians fon Rentelns (*Theodor Adrian von Renteln*). 

## Teritorija
Lietuvas ģenerālapgabals sastāvēja no sešiem apgabaliem (*Kreisgebiet*), kuros ietilpa 25 agrākie Lietuvas Republikas un Viļņas apgabala apriņķi (*apskritis*):

* *Kauen-Stadt* (Kauņas pilsēta), komisārs (*Kreisleiter*) Hanss Kramers
* *Kauen-Land* (Kauņas apgabals): Alītas apriņķis (no 1942), Kauņas apriņķis, Ķēdaiņu apriņķis, Lazdiju apriņķis, Marijampoles apriņķis, Šaķu apriņķis un Vilkavišķu apriņķis, komisārs Arnolds Lencens
* *Ponewesch-Land* (Panevēžas apgabals): Biržu apriņķis, Panevēžas apriņķis, Rokišķu apriņķis, Utenas apriņķis, Ukmerģes apriņķis un Zarasu apriņķis, komisārs Valters Neums
* *Schaulen-Land* (Šauļu apgabals): Mažeiķu apriņķis, Kretingas apriņķis, Raseiņu apriņķis, Šauļu apriņķis, Tauraģes apriņķis un Telšu apriņķis, komisārs Hanss Geveke 
* *Wilna-Stadt* (Viļņas pilsēta): komisāri Hanss Hingsts un Reiners Štahels (1944)
* *Wilna-Land* (Viļņas apgabals): Alītas apriņķis (līdz 1942), Ašmjanu apriņķis, Eišišķes apriņķis, Sviras apriņķis, Švenčoņu apriņķis, Traķu apriņķis, Viļņas apriņķis, komisārs Horsts Vulfs.

## Skatīt arī
* Igaunijas ģenerālapgabals 
* Latvijas ģenerālapgabals
* Baltkrievijas ģenerālapgabals

## Ārējās saites

* Territoriale Veränderungen in Deutschland und deutsch verwalteten Gebieten 1874 – 1945: Rolf Jehke, Herdecke
Alvaro Rekoba

**Alvaro Aleksanders Rekoba Rivero** (, dzimis ) ir bijušais Urugvajas futbolists, spēlēja pussarga pozīcijā, bijis Urugvajas futbola izlases dalībnieks.

Visvairāk pazīstams no aizvadītām 11 sezonām Itālijas komandā *[[Inter Milan]]*, kur viņš izcīnīja divus Itālijas A sērijas titulus. Itālijā pārstāvējis arī ''Venezia'' un ''Torino''.

Ar Urugvajas futbola izlasi piedalījies 2002. gada FIFA Pasaules kausā.

## Sasniegumi
**Inter Milan**

* Itālijas A sērija: 2005–06, 2006–07
* Itālijas kauss: 2004–05, 2005–06
* Supercoppa Italiana: 2005, 2006
* UEFA kauss: 1997–98

**Nacional**

* Urugvajas pirmā divīzija: 2011–12, 2014–15

## Ārējās saites
Baltkrievijas ģenerālapgabals

thumb|250px|Baltkrievijas ģenerālapgabals Ostlandes kartē (brūnā krāsā).
**Baltkrievijas ģenerālapgabals** (, ) bija nacistiskās Vācijas izveidota militārās un civilās pārvaldes struktūra Baltkrievijas PSR un okupētās Polijas teritorijā. Tas ietilpa Ostlandes reihskomisariātā, kas pastāvēja no 1941. gada 1. septembra līdz 1944. gada jūnijam. Galvaspilsēta bija Minska, Baltkrievijas ģenerālkomisārs bija Vilhelms Kube (*Wilhelm Kube*), pēc viņa nogalināšanas no 1943. gada 27. septembra Kurts fon Gottbergs (*Curt von Gottberg*).

## Teritorija
Baltkrievijas ģenerālapgabals sastāvēja no diviem pamatapgabaliem (*Hauptgebiet*), kuros ietilpa 11 apgabali (*Kreisgebiet*):

* Baranoviču pamatapgabals (*Hauptgebiet Baranowitschi*):
# *Baranowitschi* (Baranoviču apgabals)
# *Hanzewitze* (Hancaviču apgabals)
# *Lida* (Ļidas apgabals)
# *Nowogrodek* (Navahrudakas apgabals)
# *Slonim* (Sloņimas apgabals)

* Minskas pamatapgabals (*Hauptgebiet Minsk*):
# *Barisau* (Barisavas apgabals)
# *Glubokoje* (Glubokojes apgabals)
# *Minsk-Stadt* (Minskas pilsēta)
# *Minsk-Land* (Minskas apgabals)
# *Sluzk* (Sluckas apgabals)
# *Wilejka* (Viļeikas apgabals)‎

1944. gada februārī Baltkrievijas ģenerālapgabalā iekļāva Brestas, Kobrinas un Pinskas apgabalus no likvidētā Ukrainas reihskomisariāta Volīnijas-Podolijas ģenerālapgabala (*Generalbezirk Wolhynien-Podolien*).

## Skatīt arī
* Igaunijas ģenerālapgabals
* Latvijas ģenerālapgabals
* Lietuvas ģenerālapgabals

## Ārējās saites
* Territoriale Veränderungen in Deutschland und deutsch verwalteten Gebieten 1874 — 1945: Rolf Jehke, Herdecke
Paolo Montero

**Ronalds Paolo Montero Iglesiass** (, dzimis ) ir Urugvajas futbola treneris un bijušais futbolists, spēlēja aizsarga pozīcijā, bijis Urugvajas futbola izlases dalībnieks.

Savu karjeru Montero sāka un beidza Urugvajas komandā ''Peñarol''. 1992. gadā viņš pievienojās Itālijas komandai ''Atalanta'', bet 1996. gadā ''Juventus'' komandai. Ar *Juventus* komandu izcīnījis četrus Itālijas A sērijas titulus. Vēlāk nelielu laiku pabijis Argentīnas komandā ''San Lorenzo''.

Ar Urugvajas futbola izlasi piedalījies 2002. gada FIFA Pasaules kausā.

## Sasniegumi

### Spēlētāja karjera
**Juventus**

* Itālijas A sērija: 1996—97, 1997—98, 2001—02, 2002—03
* Supercoppa Italiana: 1997, 2002, 2003
* UEFA Superkauss: 1996
* Starpkontinentālais kauss: 1996
* UEFA Intertoto kauss: 1999

## Ārējās saites
Luzitāņi

thumb|225px|Luzitāņu lunula. (2. gadsimts pr.Kr.)
**Luzitāņi** () bija sena indoeiropiešu izcelsmes cilts, kas dzīvoja Pireneju pussalas dienvidrietumos, pēc vienas versijas no 6. gadsimta pr.Kr., pēc otras — no 1. tūkstošgades pr.Kr. sākuma. 61. gadā pr.Kr. tos iekaroja romieši. Ap 15. gadu pr.Kr. viņu apdzīvotā teritorija ieguva Luzitānijas provinces nosaukumu. Ir uzskats, ka šai tautai nav savas vēstures, jo līdz romiešu iekarošanai tai nebija rakstības. Mūsdienu portugāļi uzskata luzitāņus par saviem senčiem.

Luzitāņu valoda tiek uzskatīta par indoeiropiešu valodu, un tās piederība ķeltu atzaram, atšķirībā no kaimiņu ķeltibēru valodas, rada šaubas, jo luzitāņu valodā ir virkne līdzību ar itāliešu valodām, kas nav raksturīgas ķeltu valodu grupai. Šis fakts liecina par labu versijai par luzitāņu senču piederību indoeiropiešu cilšu grupai, kuru valoda ieņem starpstadiju starp senķeltu un senitāļu valodām (vai arī ar abām valodām atradās vienādā radniecības pakāpē). Attiecīgi, pašus luzitāņus pieskaita pirmajam indoeiropiešu vilnim, kas ienāca Pireneju pussalā līdz tur parādījās ķelti. Ir pieņēmums, ka luzitāņu senči ir atnākuši no Alpiem.

Taču starp vēsturniekiem un arheologiem ir arī citi viedokļi par šīs tautas etnisko izcelsmi. Daži mūsdienu zinātnieki uzskata, ka luzitāņi ir Ibērijas pussalas pamattauta, taču ķelti to pakļāva pēc ierašanās pussalā, un, attiecīgi, tie tika pakļauti ķeltizācijai. Šāds viedoklis pamatojas uz Strabona liecību, kurš luzitāņu izcelsmi saistīja ar kantabriem. Līdzīgs uzskats nosaka luzitāņus kā vietējo ibēru cilti, kas radās starpcilšu laulību rezultātā ar blakus mītošajām ķeltu ciltīm. Vēl kāda versija postulē, ka luzitāņi ir ķeltu izcelsmes cilšu grupa, kas ir radniecīga Pireneju pussalas austrumos dzīvojošajiem luzoniem, bet asimilējās, pārceļoties uz Ibērijas dienvidrietumiem. Kopumā visas šīs alternatīvās versijas nespēj pārliecinoši izskaidrot luzitāņu valodas īpatnības.

Pirmais luzitāņu apdzīvotais apgabals, acīmredzot, bija Douru upes ieleja un Beira Alta province. Pēc uzvaras pār ķeltiem un citām vietējām ciltīm viņu areāls līdz romiešu ienākšanai izpletās līdz Estremaduras teritorijai.

Sākotnēji Luzitānijas province iekļāva sevī arī Astūrijas un Galēcijas teritorijas.

## Atsauces

## Ārējās saites
Jons Žemaitis

**Jons Žemaitis** (; 1909—1954) bija lietuviešu virsnieks, Lietuvas nacionālo partizānu bruņoto spēku komandieris ar segvārdu **Vītauts** (*Vytautas*).

## Dzīvesgājums
Dzimis 1909. gada 15. martā Palangā, tālaika Kurzemes guberņas teritorijā, zemnieku ģimenē. No 1910. līdz 1917. gadam kopā ar vecākiem dzīvoja Lomžā, vēlāk ģimene apmetās Oberosta okupācijas zonā Raseiņos.

1926. gadā J. Žemaitis absolvēja Raseiņu proģimnāziju un iestājās Kauņas kara skolā, 1929. gadā ieguva leitnanta pakāpi un sāka dienēt 2. artilērijas pulkā par rotas komandieri. 1936.—1938. gadā mācījās Fontenblo artilērijas skolā (*Ecole d'Artillerie de Fontainebleau*) Francijā. Pēc paaugstināšanas par kapteini viņš komandēja Lietuvas Bruņoto spēku 1. un vēlāk 4. artilērijas pulka mācību bateriju. Pēc Lietuvas okupācijas 1940. gadā viņš turpināja militāro dienestu 617. artilērijas pulkā un bija pulka skolas priekšnieks.
Pēc Vērmahta iebrukuma Lietuvā kapteinis Žemaitis padevās vācu gūstā un apmetās uz dzīvi Kauņā, kur strādāja Enerģētikas pārvaldē par kūdras ieguves tehniķi. 1942. gadā pārcēlās uz Kiaulinku ciemu un līdz 1944. gadam strādāja par Šiluvas lauksaimniecības kooperatīva vadītāju.

1944. gada martā kļuva par vietējās partizānu vienības 310. bataljona komandieri. Pēc tam, kad Sarkanā armija ieņēma Lietuvu, 1945. gada jūnijā pievienojās Raseiņu apriņķa partizāniem kā štāba priekšnieks. 1947. gada maijā viņu ievēlēja par Ķēstuta partizānu vienības komandieri. 1948. gada maijā viņš nodibināja Jūras (Rietumlietuvas) partizānu apgabalu un kļuva par tās komandieri.

1949. gada februārī Lietuvas partizānu komandieru kongresā J. Žemaiti ievēlēja par LLKS padomes prezidija priekšsēdētāju un Aizsardzības spēku komandieri ģenerāļa pakāpē. Pēc triekas 1951. gada decembrī viņš atkāpās no amata un gulēja paralizēts ģenerālpavēlniecības bunkurā Šimkaiču mežā (Jurbarkas rajons). Savus pienākumus ģenerālis Žemaitis atsāka 1953. gada pavasarī, bet 30. maijā viņu arestēja un pārveda uz Maskavu.

Pēc ilgām pratināšanām nošauts 1954. gada 26. novembrī Maskavas Butirku cietumā.

2009. gada 12. martā Lietuvas Republikas Seims pieņēma deklarāciju, kurā atzina, ka kopš 1949. gada 16. februāra Lietuvas Brīvības cīnītāju savienības padomes deklarācijas pieņemšanas līdz nāvei 1954. gadā 26. novembrī Jons Žemaitis bija Lietuvas valsts vadītājs, faktiski ieņēma prezidenta amatu.

## Piemiņa
* dokumentālā filma “Ceturtais prezidents” (1995)
* piemineklis Jonam Žemaitim Palangā (2004)
Substrāts (ķīmija)

thumb|Ciparu skaidrojums: 1) Substrāts;
2) Enzīms;
3) Substrātam reaģējot ar enzīmu, rodas enzīma substrāta komplekss, kurš rada substrātu produktos;
4) Produkti atdalās no enzīma;
Ķīmijā **substrāts** ir novērojamā ķīmiskā struktūra ķīmiskajā reakcijā, kura iedarbojās ar reaģentu un izveido produktu. Reaģējot ar enzīmu, izveidojas enzīma substrāta komplekss, kas reakcijas beigās atdalās un izveidojās produkts, kā arī enzīms ir gatavs sasaistīties ar citu substrāta molekulu.

Vairumā gadījumu ar substrātu saistās tikai enzīma aktīvais centrs, kas ir tieši tā vieta, kur enzīms ar substrātu labi sader kopā(attēlā tās ir vietas enzīmā, kur substrāti iederas).

## Atsauces
Okeānija

[thumbnail|upright=1.2|Okeānijas dalījums sīkāk [Mikronēzija (reģions)|Mikronēzijā, Melanēzijā un Polinēzijā]]
**Okeānija** ir ģeogrāfisks reģions Klusā okeāna centrālajā daļā un tā rietumu daļā. Kopā ar Austrāliju tā veido Austrālijas un Okeānijas pasaules daļu. Ģeogrāfiski un kultūrvēsturiski Okeānija sīkāk tiek iedalīta Mikronēzijā, Melanēzijā un Polinēzijā (dažreiz vēl atsevišķi tiek izdalīta Jaunzēlande). Okeānijas salu kopējā platība ir 1,26 miljoni km², kas ir 14,8 % no Austrālijas un Okeānijas pasaules daļas platības. Lielākās Okeānijas salas ir Jaungvineja (786 tūkstoši km²), Dienvidsala (146 000 km²), Ziemeļsala (112 000 km²; abas salas ir Jaunzēlandes pamatā), Jaunbritānija (35 000 km²) un Jaunkaledonija (17 000 km²).

Lielākās Okeānijas pilsētas pēc iedzīvotāju skaita ir Oklenda (Jaunzēlande), Honolulu (ASV, Havajas), Kraistčērča (Jaunzēlande), Portmorsbi (Papua-Jaungvineja) un Velingtona (Jaunzēlande).

## Ārējās saites