open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
S&P 500

***S&P 500***, saīsinājums no ***Standard and Poor’s 500***, Amerikas Savienotajās Valstīs, ir akciju tirgus indekss, kas sastāv no 500 vietējo uzņēmumu akcijām. Daudzi investori to uzskata par labāko kopējo Amerikas akciju tirgus darbības rādītāju. Indeksā ietilpst 500 vadošie uzņēmumi un tas aptver aptuveni 80% no pieejamās tirgus kapitalizācijas. Daži no indeksa uzņēmumiem ar visaugstāko svaru ir *[[General Electric|General Electric Company]], [[Microsoft Corporation]], Citigroup Inc.* un *[[ExxonMobil|Exxon Mobil Corporation]]*.

S&P 500 indekss tika izveidots 1957. gadā un to aprēķina, izmantojot veidojošo akciju vidējo svērto vērtību, tādēļ akcijas ar lielāku tirgus novērtējumu vairāk ietekmē kopējo indeksa vērtību. Gandrīz pusi no indeksa vērtības veido finanšu, informācijas tehnoloģiju un enerģētikas nozares akcijas. 

## Izvēles kritēriji

Galvenais uzņēmumu izvēles kritērijs ir tirgus kapitalizācija, taču tiek ņemta vērā akciju likviditāte, pieauguma tempi, uzņēmuma darbības veids. Kopš 2005. gada indeksā tiek ņemts vērā akciju daudzums brīvā apgrozībā. Faktiski daudziem no 500 biržas sarakstā iekļautajiem uzņēmumiem ir ierobežota ietekme uz indeksa dinamiku. Desmit lielāko S&P 500 akciju fondu kopsvars indeksā uz 2021. gada jūnija beigām bija apmēram 26,6%. 

Kritēriji iekļaušanai indeksā S&P 500:

* Uzņēmumam ir jābūt no ASV.
* Uzņēmuma tirgus kapitalizācijai ir jābūt vismaz 11,2 miljardi ASV dolāru.
* Vismaz 50% akciju ir jābūt brīvā apgrozībā.
* Uzņēmumam jābūt publiski reģistrētam Ņujorkas fondu biržā vai NASDAQ.
* Gada tirdzniecības apgrozījuma un tirgus kapitalizācijas attiecībai jābūt ne mazākai par 0,3.
* Minimālais ikmēneša tirdzniecības apjoms – 250 000 akcijas katrā no sešiem mēnešiem pirms novērtēšanas datuma.
* Pārskatu caurredzamība.
* Indeksā netiek iekļauti: komandītsabiedrības (LP), akciju komandītsabiedrības un to investīciju trasti (MLP, PTP), ārpusbiržas biļeteņu izlaides (OTCBB), slēgtie fondi (CEF), biržā tirgotie ieguldījumu fondi (ETF), biržā tirgotās parādzīmes (ETN), investīciju trasti; mērķa akcijas (Tracking Stock); priviliģētās akcijas, paju investīciju fondi, akciju garantijas, konvertējamās obligācijas, investīciju fondi, Amerikas depozitārie sertifikāti un Amerikas depozitārās akcijas. Nekustamo īpašumu fondi var kļūt par indeksa daļu.

Ja uzņēmums vairs neatbilst norādītajām prasībām, to nekavējoties izslēdz no indeksa. Galvenais iemesls, kādēļ uzņēmumu izslēdz no indeksa, ir pārdošana vai apvienošanās. 
 
## Līdzsvarotā versija
Kopš 2003. gada pastāv indekss S&P 500 EWI, kur visiem 500 dalībniekiem ir vienāds svars – 0,2%. Indeksu koriģē katru ceturksni.

## Atsauces


## Ārējās saites
Angels Fecis

**Angels Fecis** (; dzimis , miršanas gads *nav zināms*) bija grieķu vieglatlēts, 1896. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieks.

## 1896. gada vasaras olimpiskās spēles
Angels Fecis 1896. gada vasaras olimpiskajās spēlēs startēja divās vieglatlētikas disciplīnās — 800 metru un 1500 metru skriešanā.

800 metru skrējienā viņš startēja otrajā priekšskrējienā. Viņa rezultāts nebija starp diviem labākajiem, tādēļ fināla kārtai viņš nekvalificējās. Viņa 1500 metru skrējiena rezultāts arī precīzi nav zināms, bet tas ir bijis lielāks par 4 minūtēm un 30 sekundēm. Fecis šajā distancē ir ieņēmis 5. vietu.

### Rezultāti

## Atsauces

## Ārējās saites
* Angels Fecis (SOK profils) 
* Angels Fecis (Sports Reference profils)
Fecis

**Fecis** var būt:

* Aleksis Fecis — grieķu sporta šāvējs, 1896. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieks.
* Angels Fecis (1878 – *nav zināms*) — grieķu vieglatlēts, 1896. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieks.
1991. gada barikāžu aizstāvju atceres diena

[thumb|Ziedu nolikšana pie nošauto kinooperatoru piemiņas akmens [Bastejkalns|Bastejkalnā Barikāžu aizstāvju atceres dienā 2012. gadā. No kreisās: tālaika NATO ģenerālsekretārs Anderss Fogs Rasmusens un Valsts prezidents Andris Bērziņš.]]

**1991. gada barikāžu aizstāvju atceres diena** ir kopš 1997. gada atzīmējama atceres un atzīmējama diena 20. janvārī, kad Barikāžu laikā  Rīgas OMON un citas padomju militārās specvienības ieņēma Latvijas Republikas Iekšlietu ministriju, izraisot Rīgas centrā apšaudi, kurā gāja bojā vairāki cilvēki.

Rīgā izveidoto barikāžu aizsargāšanā piedalījās aptuveni 50 tūkstoši cilvēku.
Barikāžu aizstāvēšana ne tikai deva pretsparu OMON specvienībām, bet arī ar plaša starptautiskā atbalsta palīdzību novērsa PSRS vadības lēmumu izsludināt ārkārtas stāvokli Latvijā un no Krievijas ievest PSRS regulāro karaspēku. Kopš 1996. gada janvāra vairāk nekā 30 tūkstoši barikāžu aizstāvju ir apbalvoti ar Barikāžu dalībnieka piemiņas zīmēm.

## Atsauces
Konstantins Karakacanis (vieglatlēts)

**Konstantins Karakacanis** () bija grieķu vieglatlēts un airētājs, 1896. gada vasaras olimpisko spēļu un 1906. gada neoficiālo olimpisko spēļu dalībnieks.

## Olimpiskās spēles
1896. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Karakacanis startēja 1500 metru skriešanas disciplīnā. Viņa iegūtais rezultāts precīzi nav zināms, bet viņš varētu būt finišējis kā viens no pēdējiem sportistiem šajā disciplīnā, iespējams 7. vai 8. vietā.

Karakacanis startēja 1906. gada neoficiālājās olimpiskajās spēlēs, kur bija viens no Grieķijas airētāju komandas *Psara* pārstāvjiem. Viņš kopā vēl ar 16 citiem sportistiem startēja jūras laivu airēšanas disciplīnā. Komanda šajās sacensībās ieguva 4. vietu.

### Rezultāti

## Atsauces

## Ārējās saites
* Konstantins Karakacanis (Sports Reference profils)
Komunistiskā genocīda upuru piemiņas diena

[thumb|Komunistiskā genocīda upuru piemiņas dienai veltīta ziedu nolikšanas ceremonija pie [Brīvības piemineklis|Brīvības pieminekļa.]]

**Komunistiskā genocīda upuru piemiņas diena** ir 25. martā atzīmējama atceres diena, kad  notika visplašākā Baltijas valstu iedzīvotāju izsūtīšana uz Sibīriju (Irkutskas, Omskas, Tomskas, Novosibirskas un Amūras apgabaliem, kā arī Krasnojarskas novadu).

Deportācijā, kura tika slepeni saukta par operāciju "Krasta banga" (), no Latvijas izsūtīja 29 252 "budžu" un 12 881 "nacionālistu". Kopumā izsūtījumā atradās 44 191 Latvijas iedzīvotājs, ieskaitot vēlāk aizvestos deportēto ģimenes locekļus un izsūtījumā dzimušos bērnus.

Izsūtījumā gāja bojā 4941 cilvēks jeb 12% no visiem izsūtītajiem.

## Skatīt arī
* Politisko represiju upuru piemiņas diena

## Atsauces
Atanasijs Skalcojannis

**Atanasijs Skalcojannis** (; dzimis , miršanas gads *nav zināms*) bija grieķu vieglatlēts, 1896. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieks.

## 1896. gada vasaras olimpiskās spēles
Skalcojannis 1896. gada vasaras olimpiskajās spēlēs startēja divās vieglatlētikas disciplīnās — 110 metru barjerskrējienā un tāllēkšanā.

110 metru barjerskrējienā viņš startēja otrajā priekšskrējienā. Šajā skrējienā viņa iegūtais rezultāts precīzi nav zināms, bet tas ir bijis ilgāks par 18 sekundēm. Viņš varētu būt finišējis 3. vai 4. vietā priekšskrējienā un fināla cīņai nekvalificējās.

Tāllēkšanā viņa precīzi iegūtais rezultāts arī nav zināms, bet tas ir bijis sliktāks par 5,70 metriem. Skalcojannis šajā disciplīnā ir finišējis kā pēdējais, devītais sportists.

### Rezultāti

## Pēc olimpiskajām spēlēm
Viņš cīnījās par Epīras neatkarību. Vēlāk viņš strādāja par apsardzes virsnieku Mendreses cietumā. Šajā cietumā viņš ir arī ticis noslepkavots.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Atanasijs Skalcojannis (SOK profils) 
* Atanasijs Skalcojannis (Sports Reference profils)
Anastasijs Andreu

**Anastasijs Andreu** (; dzimis , miris ) bija grieķu vieglatlēts, 1896. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieks.

## 1896. gada vasaras olimpiskās spēles
Andreu 1896. gada vasaras olimpiskajās spēlēs startēja 110 metru barjerskrējienā. Viņš startēja pirmajā priekšskrējienā, taču viņa iegūtais rezultāts nav zināms. Fināla skrējienam Andreu nekvalificējās.

### Rezultāti

## Citas aktivitātes
Viņš guva panākumus pirmajās Pan-Kipras spēlēs 1896. gadā, uzvarot 100 metru un 110 metru barjerskrējienā, bet pirmajās Panhellēņu spēlēs startēja 110 metru barjerskrējienā.

Viņš bija Grieķijas armijas brīvprātīgais 1897. gada Grieķijas-Turcijas karā un cīnījās Domokona Dervenā, Fulnejā un Farsalā.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Anastasijs Andreu (SOK profils) 
* Anastasijs Andreu (Sports Reference profils)
Joannis Vrets

**Joannis Vrets** () bija grieķu vieglatlēts, 1896. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieks.

## 1896. gada vasaras olimpiskās spēles
Vrets bija viens no 17 sportistiem, kas startēja maratona distancē. Viņš bija viens no 9 sportistiem, kas veica visu distanci. Viņa precīzi iegūtais rezultāts nav zināms, bet tas ir bijis lēnāks par 3 stundām 6 minūtēm un 35 sekundēm. Kopvērtējumā viņš ir ieguvis 4. vietu.

### Rezultāti

## Atsauces

## Ārējās saites
* Joannis Vrets (SOK profils) 
* Joannis Vrets (Sports Reference profils)
Spiridons Beloks

**Spiridons Beloks** (; dzimis , miršanas gads *nav zināms*) bija grieķu vieglatlēts, 1896. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieks.

## 1896. gada vasaras olimpiskās spēles
Beloks 1896. gada vasaras olimpiskajās spēlēs bija viens no 17 sportistiem, kas startēja maratona distancē. Viņš ar rezultātu 3 stundas 6 minūtes un 30 sekundes finišēja kā trešais, zaudējot Spiridonam Luisam (zelta medaļas ieguvējam) un Harilajam Vasilakam (sudraba medaļas ieguvējam). Vēlāk tika noskaidrots, ka viņš daļu distances ir veicis nevis ar kājām, bet ar velosipēdu. Līdz ar to viņš tika diskvalificēts, bet trešā vieta tika piešķirta Ungārijas sportistam Ģulam Kellneram.

### Rezultāti

## Atsauces

## Ārējās saites
* Spiridons Beloks (SOK profils) 
* Spiridons Beloks (Sports Reference profils)
Aleirīti

**Aleirīti** (no sengr. *ἄλευρον* - "milti") ir irdeni drupu ieži, kas sastāv pārsvarā no kvarca, laukšpata un vizlas graudiņiem, kuru izmērs ir 0,1 — 0,01 mm (pēc citas klasifikācijas 0,05 — 0,005 mm), tādējādi granulometriski ierindojoties starp māliem un smiltīm. Tie tiek dalīti rupjgraudainos (0,1 — 0,05 mm), vidēji graudainos (0,05 — 0,025 mm) un smalkgraudainos (0,025 — 0,01 mm) aleirītos, bet pēc piemaisījumu sastāva mālainos, vizlainos un citos aleirītos. Šie ieži veidojas jūrās, krasta zemūdens nogāžu apakšdaļā, ledāju kušanas ūdeņu ezeros, dažu upju palienēs un citur. Litifikācijas procesā no aleirītiem var izveidoties aleirolīti. Aleirīti ir plaši sastopami Latvijas kvartāra limnoglaciālajos nogulumos. Praktiski aleirīti var tikt izmantoti cementa ražošanā.

## Atsauces

## Ārējās saites
52. autobusu maršruts (Ščecina)

thumb|52. maršruta autobuss Grodzka ielā
thumb|52. maršruta autobuss Jūrnieku ielā
**52. autobusu maršruts** ir Ščecinas sabiedriskā transporta autobusu maršruts, kas kursē no Tkacka ielas līdz Vispa Pucka (). Šis maršruts izveidots 1955. gadā.

52. autobusu maršrutu apkalpo "PKS Szczecin" autobusu depo.

## Maršruts
Virzienā **Tkacka — Vispa Pucka** autobusi brauc pa šādām ielām: Tkacka iela — Grodzka iela — Soltysa iela — Stefana Višinska iela — Enerģētikas iela — Gdaņskas iela — Parnickis kanāls — Jūrnieku iela.

Virzienā **Vispa Pucka — Tkacka** autobusi brauc pa šādām ielām: Jūrnieku iela — Parnickis kanāls — Gdaņskas iela — Enerģētikas iela — Stefana Višinska iela — Tkacka iela.

## Pieturvietas
52. autobusu maršrutā pavisam kopā ir 23 pieturas. Virzienā **Tkacka — Vispa Pucka** ir 10 pieturas, bet virzienā **Vispa Pucka — Tkacka** ir 13 pieturas.

## Skatīt arī

* Ščecina
* Autobusu satiksme Ščecinā
* Tramvaju satiksme Ščecinā
* Sabiedriskais transports Ščecinā
* Ščecinas lielpilsētas dzelzceļš

## Piezīmes un atsauces

### Atsauces

## Ārējās saites

* zditm.szczecin.pl
Bišofshofene

**Bišofshofene** () ir pilsēta Austrijā, Zalcburgas federālajā zemē. Tā atrodas Alpu ziemeļu daļā, Zalcahas ielejā, 50 kilometrus no federālās zemes galvaspilsētas Zalcburgas. Bišofshofene ir nozīmīgs transporta mezgls, tā atrodas uz Zalcburgas—Tiroles dzelzceļa līnijas, kā arī Tauerna maģistrāles, nozīmīga lielceļa, kas šķērso Alpus. Pēc 2018. gada datiem tajā dzīvo 10 540 cilvēku.

Tradicionāli Bišofshofenē notiek pēdējais Četru tramplīnu turnejas posms. Šeit norisinājās arī 1999. gada Pasaules čempionāts tramplīnlēkšanā uz lielā tramplīna.

## Atsauces

## Ārējās saites

*Oficiālā mājaslapa
Kaspars Vanags

**Kaspars Vanags** (dzimis 1970. gada 20. jūnijā Rīgā) ir latviešu mākslas kritiķis un kurators.

## Biogrāfija
K. Vanags ir studējis Berlīnes Brīvajā Universitātē. Londonas Universitātes Kortolda mākslas institūtā ieguvis maģistra grādu mākslas vēsturē ar specializāciju muzeju studijās.

1990. gadā publicējis dzejoļus kopkrājumā "Maniskas" (kopā ar Ievu Rupenheiti un Mārtiņu Tīrumu).

Kopā ar domubiedriem 90. gados izveidoja radošo apvienību “Open”, organizējis starpdisciplinārus pasākumus, sadarbojoties ar vizuālās mākslas, elektroniskās mūzikas, jauno mediju mākslas un literatūras pārstāvjiem. Veidojis kritiski sociālus mākslas projektus, meklējot alternatīvas patērētāju sabiedrības kultūrai: “Slaidlugas” (1998), “Subversija pilsētvidē” (2000), “Tējas sēne” (2002). Vadījis mākslas galeriju “Kromme” Berlīnē.

Bijis kurators Latvijas paviljonam 56.Venēcijas mākslas biennālē 2015. gadā — Katrīnas Neiburgas un Andra Eglīša projektam “Armpit”. Veidojis izstādes “Šķērssvītra: starp normatīvo un fantāziju” (Laikmetīgās mākslas centrā "kim?", 2015) un "Tev ir pienākušas 1243 ziņas. Dzīve pirms interneta. Pēdējā paaudze" (Latvijas Nacionālajā Mākslas muzejā, 2017).

2015. gadā kļuvis par labdarības fonda *ABLV Charitable Foundation* mākslas programmu vadītāju. Vadījis radošās koncepcijas izstrādi topošajam Latvijas Laikmetīgās mākslas muzejam.

2020. gadā kļuvis par P. Stradiņa Medicīnas vēstures muzeja vadītāju.

## Atsauces
Sāļūdens

**Sāļūdens** jeb **sālsūdeņi** ir dabīgs ūdens, kas satur lielāku sāļu koncentrāciju nekā sājūdens, bet mazāku nekā piesātināts sāļūdens vai rapa. Ūdenī izšķīdušo sāļu lielāko daļu veido nātrija hlorīds, kā arī citi nātrija, kalcija un magnija sāļi. Tehniski sāļūdens satur no 30 līdz 50 gramu sāls uz 1 litru ūdens. Sāļūdens ir visizplatītākais ūdens veids uz Zemes, jo to satur visi okeāni un lielākā daļa jūru. Pasaules okeāna sāļums variē 34-36 promiļu robežās (vidēji 35 ‰), bet, piemēram, Sarkanajā jūrā sasniedz 41 promili. Sakarā ar augsto sāļu saturu sāļūdeņiem ir lielāks blīvums un viskozitāte, nekā saldūdenim, un tas sasalst pie zemākas temperatūras. Latvijā sāļūdens ir sastopams urbumos, kembrija smilšakmeņos 500 m līdz 1800 m dziļumā un var tikt izmantots minerālūdens ražošanā. 

## Atsauces

## Ārējās saites
Devolla

**Devolla** () ir 196 kilometrus gara Semani upes labā satekupe Albānijas dienvidos.

Izteka Albānijas dienvidaustrumos, uz dienvidiem no vietas, kur satiekas Albānijas, Grieķijas un Ziemeļmaķedonijas  robežas. Līkumojot tek rietumu virzienā. Satekot ar Osumi upi, pie Kučovas izveido Semani upi. Devollas krastos atrodas Bilišta, Malika, Gramša un Kučova.

1108. gadā Devollas cietoksnī upes augštecē tika noslēgts Devollas līgums starp Antiohijas firstu Boemundu I un Bizantijas imperatoru Aleksiju I Komnēnu. Norvēģijas valstij piederošā kompānija *[[Statkraft]]* uz Devollas ceļ divus HES.

## Ārējās saites
Zvaigzne (nozīmju atdalīšana)

**Zvaigzne** var būt:

* Zvaigzne, kosmisks objekts

## Uzvārds
* Gvido Zvaigzne
* Jūlijs Zvaigzne
* Māra Zvaigzne
* Pēteris Zvaigzne

## Vietvārds
* Zvaigzne (Vecsaules pagasts)
* Zvaigznes (Tilžas pagasts)

## Citas nozīmes
* Zvaigzne ABC, apgāds
* Zvaigznes diena
* Zvaigzne — žurnāls (1950—1994)
Forum di Milano

***Forum di Milano*** (oficiālais nosaukums pēc sponsorēšanas līguma — ***Unipol Forum***; iepriekš — *FilaForum*, *DatchForum* un *Mediolanum Forum*) ir 1990. gadā atklāta daudzfunkcionālā arēna Itālijas ziemeļos, Lombardijā, Asago pilsētā uz dienvidrietumiem no Milānas (faktiski līdzās lielpilsētai). Galvenokārt izmantota basketbolam, hokejam, tenisam un koncertiem. Pašreizējais arēnas nosaukums ir no 2024. gada, kad tā tika nosaukta ģenerālsponsora, finanšu kompānijas *[[Unipol]]*, vārdā. Šeit bāzējas basketbola komanda Milānas "Olimpia".

Arēnā notiks  daiļslidošanas un šorttreka sacensības.

## Atsauces

## Ārējās saites

*
ArcelorMittal

***ArcelorMittal*** ir Luksemburgā bāzēts metalurģijas uzņēmums. Tas ir viens no lielākajiem metalurģijas uzņēmumiem pasaulē. 2008. gadā tas kontrolēja 10 % tērauda tirgus. Uzņēmumam pieder ražotnes 18 valstīs četros kontinentos, savu produkciju pārdod 160 valstīs.

Uzņēmums tika dibināts 2006. gadā, kad grūtībās esošo Luksemburgas uzņēmumu *[[Arcelor]]* pārņēma Lakšmi Mitāla kontrolētais *[[Mittal Steel Company]]*. Uzņēmuma akcijas tiek kotētas *[[Euronext]]* biržā, Ņujorkas fondu biržā, Madrides biržā un Luksemburgas fondu biržā, tā akcijas ietilpst *[[CAC 40]]* indeksā.

## Ārējās saites
*
*
Latvijas Republikas Satversmes sapulces sasaukšanas diena

thumb|300px|Satversmes Sapulces atklāšana 1920. gada 1. maijā.
**Latvijas Republikas Satversmes sapulces sasaukšanas diena** ir 1. maijā atzīmējama svētku diena, kas pasludināts par svinamu dienu jau 1920. gada 29. aprīlī, lai svinētu Latvijas Republikas pirmā demokrātiski ievēlētā parlamenta — Latvijas Satversmes sapulces pirmās sanākšanas dienu 1920. gada 1. maijā bijušajā Vidzemes bruņniecības namā Rīgā. Sēdi atklāja Tautas padomes priekšsēdētājs Jānis Čakste, kuru tanī pašā dienā ievēlēja par Satversmes sapulces prezidentu. 

Pēc Ulmaņa apvērsuma 1935. gada 8. oktobrī to svītroja no svinamo dienu saraksta. Tā vietā valdība dažādos vasaras datumos sāka rīkot Darba svētkus.

1990. gada 3. oktobrī Latvijas Republikas Augstākā Padome pasludināja 1. maiju par svētku dienu ar nosaukumu — Darba svētki, Latvijas Republikas Satversmes sapulces sasaukšanas diena. 

Kopš 2004. gada 1. maijā to atzīmē arī kā Latvijas uzņemšanas dienu Eiropas Savienībā.

## Atsauces
Taršīnas tempļi

**Taršīnas tempļi** () ir aizvēsturisks tempļu komplekss Maltas salas dienvidu daļā. Kopā ar vēl 5 senvietām Taršīnas tempļi iekļauti UNESCO Pasaules mantojuma objektā Maltas megalītiskie pieminekļi. 

Tempļi atklāti 1914. gadā, kad arī veikti pirmie izrakumi. Komplekss sastāv no trim savā starpā saistītiem tempļiem. Tas izmantots rituāliem, iespējams ar dzīvnieku upurēšanu.

## Attēlu galerija

Tarxien_temple.jpg
Malta-Tarxien_relief.jpg
Entrance_to_apses_of_the_Central_Temple,_Tarxien_Temples.jpg
Tarxien_Temples_Malta_-_Tarxien_South_Temple_(Doorway).jpg


## Ārējās saites
*
*
Sūstdeikas pils

**Sūstdeikas pils** () ir 17. gadsimta pils Nīderlandes Utrehtas provincē. Līdz savai nāvei 2004. gadā šeit dzīvoja Nīderlandes karaliene Juliāna un viņas vīrs Bernhards cur Lipe-Bīsterfelds. Pils piederējusi karaliskajai ģimenei no Viljama III laikiem, tomēr 2017. gadā tā tika pārdota. Jaunajam īpašniekam ir plāns pilī ierīkot viesnīcu.

## Attēlu galerija

Werkkamer_van_Prins_Bernhard_met_zicht_op_het_terras_en_park,_gelegen_aan_de_achterzijde_van_het_corps_de_logis_-_Soestdijk_-_20403633_-_RCE.jpg
Interieur,_overzicht_van_de_lege_bibliotheek_annex_woonkamer_met_schouw_en_kroonluchter,_gelegen_aan_de_achterzijde_van_het_middengedeelte_tussen_het_corps_de_logis_en_de_Baarnse_vleugel_-_Soestdijk_-_20403696_-_RCE.jpg
Interieur,_overzicht_van_de_Witte_eetzaal_met_kroonluchters,_meubilair_en_albasten_vazen,_gelegen_aan_de_achterzijde_van_het_middengedeelte,_tussen_het_corps_de_logis_en_de_Soester_vleugel_-_Soestdijk_-_20403190_-_RCE.jpg
Soestdijk_achter_vijver.jpg


## Ārējās saites

*
Ojcovas nacionālais parks

**Ojcovas nacionālais parks** () ir 1956. gadā izveidots nacionālais parks Polijas dienvidos, Mazpolijas vojevodistes, Krakovas apriņķī, apmēram 15 kilometrus uz  ziemeļiem no Krakovas. Pēc teritorijas mazākais Polijas nacionālais parks. Apvidum raksturīgas karsta ainavas, upju ielejās atrodas klintis un vairāk nekā 400 alu. Parks apdzīvots jau no paleolīta, jo šeit atrodas krama atradnes.

## Galerija

Ojcowski_Park_Narodowy_LOGO.svg|Parka logo
Biała_Ręka_Ojcowski_PN.jpg
Hdr_00191_1.jpg
Dolina_Prądnika_a6.jpg
Pieskowa_Skala_Castle.jpg|Pjeskovas Skalas pils
Maczuga_Herkulesa_from_Castle.JPG|"Herkulesa pirksts"


## Ārējās saites

*
Afonsu Enrikiša stadions

**Afonsu Enrikiša stadions** () ir stadions Portugāles ziemeļu pilsētā Gimarainšā. 1965. gadā uzceltajā un 2003. gadā renovētajā stadionā ir 30 029 sēdvietas un tajā savas mājas spēles aizvada futbolkomanda *[[Vitória SC]]*. Dažkārt šeit spēles aizvada arī Portugāles futbola izlase. Stadions nosaukts pirmā Portugāles karaļa Afonsu I (1106/1109/1111 - 1185) vārdā, kurš uzaudzis Gimarainšā.

Stadionā notika divas 2004. gada Eiropas čempionāta futbolā C grupas spēles.

## Ārējās saites

*Stadiona profils ''stadiumguide.com''
1998. gada pasaules čempionāts cīņas sportā

**1998. gada [[Pasaules čempionāts cīņas sportā]]** notika šķirti: vīrieši brīvajā sacentās no 8. līdz 11. septembrim Teherānā (Irāna), vīrieši grieķu-romiešu cīņā no 27. līdz 30. augustam Jēvlē (Zviedrija), sievietes brīvajā cīņā no 8. līdz 10. oktobrim Poznaņā (Polija).

## Medaļu sadalījums starp valstīm

## Komandu vērtējums
Katrā svara kategorijā cīkstonis par izcīnīto 1. vietu komandai deva 10 punktus, 2. vietu — 9 punktus, 3.—4. vietu — 8 punktus, 5.—6. vietu — 6 punktus, 7. vietu — 4 punktus, 8. vietu — 3 punktus, 9. vietu — 2 punktus un 10. vietu — 1 punktus.

## Medaļu ieguvēji
### Brīvā cīņa, vīrieši

### Grieķu-romiešu cīņa, vīrieši

### Brīvā cīņa, sievietes

## Latvijas cīkstoņu rezultāti

## Atsauces
* [[UWW] Database]
Kleperova (stacija)

**Kleperova** ir ceļa postenis dzelzceļa līnijā Kārsava—Rēzekne I. Tas atrodas Rēzeknes novada Vērēmu pagasta ciemā Stučevā. Postenis atrodas savienojošās līnijas uz Rēzeknes II staciju atzarošanās vietā.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Ceļa posteņa fotogrāfija
Latvijas ieliece

**Latvijas ieliece** jeb **Latvijas sedliene** ir tektoniska struktūra Austrumeiropas platformā, kas aptver Latvijas austrumu daļu, Pleskavas apgabala dienvidrietumu daļu Krievijā un Baltkrievijas ziemeļrietumu daļu. Šīs struktūras izmēri ir apmēram 300x200 km. Tā veido sedlveida struktūru starp Baltijas un Maskavas sineklīzi. Sedlieni no citām starpreģionālajām struktūrām ziemeļos norobežo Smiltenes-Apes lūzums, rietumos Ērgļu lūzums, bet dienvidrietumos robeža tiek vilkta pa pa ordovika virsmas izohipsu 600 m zem jūras līmeņa. Latvijas ieliece sāka veidoties ordovikā un agrajā silūrā, bet galīgi izveidojās devona otrajā pusē. Kristāliskā pamatklintāja virsma šajā vietā atrodas 700-1100 m dziļumā. Latvijas ieliece iekļauj sevī vairākas sīkākas tektoniskās struktūras: Gulbenes ieplaku, Ērgļu pacēlumu, Daugavpils monoklināli, Subates-Kokneses, Viļakas, Aglonas-Mežāres vaļņus, u.c. struktūras. Terminu "Latvijas ieliece" ieviesa ģeologs E. Krauss 1933. gadā, bet 1937. gadā to precizēja N. Delle.

## Atsauces
Maršala Juzefa Pilsudska iela (Ščecina)

**Maršala Juzefa Pilsudska iela** ir Ščecinas iela, Centru administratīvajā rajonā, Centra apkaimē. Pilsudska iela sākas krustojumā ar Pelēko pulku laukumu un beidzas krustojumā ar Matejko ielu. Ielas kopējais garums ir 910 metri. Pilsudska iela ir divvirziena iela, pa to var braukt virzienā no Pelēko pulku laukuma uz Matejko ielu.

## Ielas raksturojums
Pilsudska iela ir 910 metrus gara asfaltēta iela Ščecinas centrā. Tā sākas krustojumā ar Pelēko pulku laukumu un iet austrumu virzienā. Pilsudska ielai ir savienojumi ar Polijas armijas un Pjastu avēnijām, Lielpolijas, 5. jūlijā ielām (Pelēko pulku laukums), Montekasīno un Mazūrijas ielu (Atdzimšanas laukums), Jāņa Pāvila II avēniju, Ludomila Rajska, Silēzijas ielu (Grunvaldes laukums) un Atbrīvošanas avēniju (Rodla laukums). Pilsudska iela beidzas krustojumā ar Jana Matejko ielu.

## Ielu savienojumi
* Pelēko pulku laukums
** Polijas armijas avēnija
** Pjastu avēnija
** Lielpolijas iela
** 5. jūlijā iela
* Atdzimšanas laukums
** Montekasīno iela
** Mazūrijas iela
* Grunvaldes laukums
** Pāvesta Jāņa Pāvila II avēnija
** Ludomila Rajska iela
** Silēzijas iela
* Rodla laukums
** Atbrīvošanas avēnija
* Jana Matejko iela (T veida krustojums)

## Ievērojamas ēkas
* Maršala Juzefa Pilsudska ielā 40 atrodas Rietumpomožes vojevodistes maršala birojs.

## Attēlu galerija

Attēls:7 Piłsudskiego Street in Szczecin, 2020.jpg|Pilsudska iela 7
Attēls:Piłsudskiego Street in Szczecin, 2018 (2).jpg|Pilsudska iela 13
Attēls:37 Piłsudskiego Street in Szczecin, 2019.jpg|Pilsudska iela 37
Attēls:Piłsudskiego Street in Szczecin, 2015.jpg|Pilsudska ielas krustojums ar Mazūrijas ielu
Attēls:Szczecin Tramwaj, N1 Tram 237,June 1990 - Flickr - sludgegulper.jpg|5. maršruta tramvajs Pilsudska ielā, 1990. gada
Attēls:Marshal's Office of West Pomeranian Voivodeship in Szczecin, November 2022.jpg|Rietumpomožes vojevodistes maršala birojs


## Atsauces
Slovākijas Olimpiskā komiteja

**Slovākijas Olimpiskā un sporta komiteja** () ir Nacionālā Olimpiskā komiteja, kas pārstāv Slovākiju un tās sportistus olimpiskajās spēlēs un citos starptautiskajos sporta pasākumos. Komitejas galvenā mītne atrodas Slovākijas galvaspilsētā Bratislavā. Slovākijas izmantotais SOK kods ir **SVK**.

Slovākija kā neatkarīga valstts olimpiskajās spēlēs startē kopš 1992. gada, līdz tam tā bija Čehoslovākijas komandas daļa.

## Vēsture

**Slovākijas Olimpiskā komiteja** tika dibināta 1992. gada 19. decembrim, bet Starptautiskā Olimpiskā komiteja to atzina 1993. gada 20. janvārī. Olimpiskā komiteja tika izveidota pēc Čehoslovākijas Olimpiskās komitejas (ČSOV), kad tā tika likvidēta 1993. gada 27. martā. 2018. gada decembrī Olimpiskā komiteja mainīja savu nosaukumu uz **Slovākijas Olimpiskā un Sporta komiteja**.

## Izpildkomitejas sastāvs
Slovākijas Olimpiskā un Sporta komiteja šobrīd sastāv no:
***Prezidents:** Antons Sīkels;
***Viceprezidenti:** Peters Korčoks, Zdenko Križs, Jozefs Genci;
* **Locekļi:** Monika Šiškova, Jozefs Jurašeks, Matejs Tots, Daniels Liška, Roberts Petriska, Marians Vanderka, Ļubors Halanda, Danka Bartekova.

## Olimpiskās komitejas prezidenu uzskaitījums

## Biedru federācijas
Slovākijas nacionālās federācijas ir organizācijas, kas koordinē visus viņu individuālo sporta veidu aspektus. Viņi ir atbildīgi par apmācību, sacensībām un sava sporta veida attīstību. Pašlaik Slovākijā darbojas 30 olimpiskās vasaras un 6 ziemas sporta federācijas, kā arī vairākas citu sporta veidu federācijas.

### Olimpisko sporta veidu federācijas

## Skatīt arī
* Slovākija olimpiskajās spēlēs

## Atsauces

## Ārējās saites
* Oficiālā mājaslapa  
* Slovākijas profils SOK mājas lapā
Čehoslovākijas Olimpiskā komiteja

**Čehoslovākijas Olimpiskā komiteja** (čehu un slovāku: *Československý olympijský výbor, ČSOV* bija nacionā olimpiskā komiteja, kas pārstāvēja Čehoslovākiju un tās sportistus olimpiskajās spēlēs un citos starptautiskajos sporta pasākumos. 

Olimpiskā komiteja tika izveidota 1919. gadā Prāgā pārņēma Čehijas Olimpiskās komitejas vietu Nacionālo olimpisko komiteju asociācijā. Pēc Čehoslovākijas sadalīšanās tika atjaunota Čehijas Olimpiskā komiteja, un 1992. gadā tā tika izveidota Slovākijas Olimpiskā un sporta komiteja.

## Pēcteči
* Čehijas Olimpiskā komiteja (1899 — 1919; 1992 — *pašlaik*);
* Slovākijas Olimpiskā komiteja (1992 — *pašlaik*).

## Skatīt arī
* Serbija un Melnkalne olimpiskajās spēlēs

## Atsauces
Nacisma sagrāves diena un Otrā pasaules kara upuru piemiņas diena

[thumb|250px|[Māris Kučinskis, Ināra Mūrniece un Raimonds Vējonis 2018. gada 8. maijā Nacisma sagrāves un Otrā pasaules kara upuru piemiņas dienai veltītajos pasākumos.]]

**Nacisma sagrāves diena un Otrā pasaules kara upuru piemiņas diena** ir kopš 1995. gada 8. maijā atzīmējama atceres diena Latvijā.  nacistiskā Vācija parakstīja aktu par kapitulēšanu un Eiropā beidzās Otrais pasaules karš. 

1995. gada 13. aprīlī grozīja 1990. gada 3. oktobra likumu "Par svētku un atceres dienām", kura ietvaros kā **Otrā pasaules kara upuru piemiņas diena** bija noteikts 9. maijs. 

## 8. maijā citviet Eiropā
Eiropā 8. maijs tiek atzīmēts kā **Eiropas uzvaras diena**, kas pazīstama kā ***V-E Day*** (*Victory in Europe Day*).
thumb|Svinības Londonā 1945. gada 8. maijā
Apvienotajā Karalistē *V-E Day* ir nozīmīga svētku diena. 1945. gadā Londona bija masu svinību centrs, un tūkstošiem cilvēku pulcējās ielās, lai atzīmētu kara beigas. Karalis Džordžs VI un premjerministrs Vinstons Čērčils teica runas, un Bakingemas pils balkonā pūlim uzstājās karaliskā ģimene. Mūsdienās ikgadējās ceremonijas ietver klusuma brīdi, vainagu nolikšanu un dažādus publiskus pasākumus.
thumb|ASV militārie policisti lasa par Vācijas kapitulāciju laikrakstā “''Stars and Stripes''”.
*V-E Day* ASV nav valsts svētku diena, taču tā tiek plaši atzīmēta. 1945. gadā prezidents Harijs Trumens pasludināja 8. maiju par svinamu dienu. Šodien notiek dažādi piemiņas pasākumi, piemēram, gājieni, vainagu nolikšana un klusuma brīdis. Muzeji un vēstures biedrības bieži rīko izstādes un lekcijas par Otrā pasaules kara vēsturi.

Francijā 8. maijs ir valsts svētku diena, kas pazīstama kā *Jour de la Victoire en Europe*. To atzīmē kā brīvdienu. Galvenie pasākumi notiek Elizejas laukos un pie Triumfa arkas Parīzē, kur Francijas prezidents noliek vainagus un saka runu. Arī citās pilsētās un ciematos notiek vietējās ceremonijas un gājieni.

Vācijā šī diena nav oficiāla svētku diena, taču to joprojām atzīmē kā nacistu režīma beigu un atbrīvošanas piemiņas dienu. Dažās Vācijas daļās tiek rīkoti piemiņas pasākumi, lai pieminētu nacistu režīma un Otrā pasaules kara upurus.

## Atsauces
Dimitrijs Delijannis

**Dimitrijs Delijannis** (; dzimis 1873. gadā, miršanas gads *nav zināms*) bija grieķu vieglatlēts, 1896. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieks.

## 1896. gada vasaras olimpiskās spēles
Delijannis 1896. gada vasaras olimpiskajās spēlēs bija viens no 17 sportistiem, kas startēja maratona distancē. Viņš bija viens no 9 sportistiem, kas veica pilnu maratona distanci. Viņš finišēja 6. vietā, taču viņa iegūtais rezultāts nav zināms.

### Rezultāti

## Atsauces

## Ārējās saites
* Dimitrijs Delijannis (SOK profils) 
* Dimitrijs Delijannis (Sports Reference profils)
Stamatis Masuris

**Stamatis Masuris** ()  bija grieķu vieglatlēts, 1896. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieks.

## 1896. gada vasaras olimpiskās spēles
Masuris olimpiskajās spēlēs startēja maratona distancē. Viņš bija viens no 17 sportistiem, kas tajās piedalījās. Kaut gan precīza finiša laiks nav zināms, viņš ir bijis viens no deviņiem sportistiem, kas veica visu distanci, finišējot 8. vietā.

### Rezultāti

## Atsauces

## Ārējās saites
* Stamatijs Masuris (SOK profils) 
* Stamatijs Masuris (Sports Reference profils)
Raganis (koks)

**Raganis** (pazīstams arī kā **Meško**) ir parastās vīksnas (*Ulmus laevis*) koks, kas ir lielākā dokumentāli apstiprinātā vīksna Eiropā. Tas atrodas Komorovā, Krosno apriņķī, Lubušas vojevodistē, Polijā.

Vīksnai ir īss, plats stumbrs ar lielu caurumu pie pamatnes. Tās apkārtmērs, mērot 1,3 m augstumā bija 930 cm (2011. gadā). Caurā celma augstums sasniedz 5 metrus.

Koka augstums bija 19 m. Raganis iepriekš bija ievērojami augstāks (apmēram 35,5 m), diemžēl daļa vainaga sabruka 2004. gadā spēcīgā negaisā.

Koka vecums pēc dendrohronoloģiskās metodes 2016. gadā bija vismaz 463 gadi.

Raganis tiek oficiāli aizsargāts kopš 1971. gada kā dabas piemineklis. Ap koku, kurš aug Vīksnas ielā (nosaukums piešķirts 2017. gadā), ir izveidots aizsargžogs. Gar koku iet "Nožēlu krustu taka Oderas krastos".

Koka nosaukums "Raganis" cēlies no Andžeja Sapkovska grāmatu sērijas Raganis (*Wiedźmin*), un tas ir vārda "*wiedźma*" ("ragana") vīrišķā forma. Tas tika izvēlēts vietējo iedzīvotāju aptaujā.

Otrais koka nosaukums “Meško” joprojām ir izplatīts starp vietējiem mežsaimniekiem. Tas ņemts no Meško I, viena no pirmajiem Polijas valdniekiem.

## Literatūra

* Paweł Zarzyński, Robert Tomusiak, Krzysztof Borkowski, *Drzewa Polski*, PWN, Warszawa, 2016, ISBN 978-83-01-18438-4
* Krzysztof Borkowski, *Polskie drzewa*, Wyd. DALPO, Poznań, 2014, ISBN 978-83-61766-08-7
* Paweł Zarzyński, Robert Tomusiak, *90 drzew* — Okazy niezwykłe Centrum Informacyjne Lasów Państwowych, Warszawa, 2014, ISBN 978-83-63895-16-7
* *Szlakiem krzyży pokutnych po obu stronach Odry: kamienne zabytki dawnego prawa*: informator-przewodnik turystyczny terenu Euroregionu-Sprewa-Nysa-Bóbr. Zielona Góra: Lubuska Regionalna Organizacja Turystyczna „LOTUR”, s. 9. ISBN 978-83-930067-0-0.

## Atsauces
Ģenerāļa Ludomila Rajska iela (Ščecina)

**Ģenerāļa Ludomila Rajska iela** ir Ščecinas iela Centra administratīvajā rajonā, Centra apkaimē. Rajska iela sākas krustojumā ar Atbrīvošanas avēniju un beidzas krustojumā ar Ludvika Zāmenhofa laukumu. Ielas kopējais garums ir 667,5 metri.

## Vēsturiskie nosaukumi
Iela izveidota 1864. gadā līdz ar pilsētas aizsargmūru nojaukšanu, tā sākotnējais nosaukums bija **Kroņprinča iela** (vācu: *Kronprinzenstraße*). 1945. gadā tā tika pārsaukta par **Poļu diasporas ielu** (polu: *ulica Polonii Zagranicznej*), bet 1947. gadā to pārdēvēja par **Ģenerāļa Karola Sverčevska ielu** (polu: *ulica Generała Karola Świerczewskiego*). Kopš 1992. gada iela tika pārdēvēta par **Ģenerāļa Ludomila Rajska ielu** (polu: *ulica Generała Ludomiła Rayskiego*).

## Ielas raksturojums
Rajska iela ir 667,5 metrus gara asfaltēta iela Ščecinas centrā. Tā sākas krustojumā ar Atbrīvošanas avēniju un iet ziemeļaustrumu virzienā. Rajska ielai ir savienojumi ar Mazūrijas ielu, Silēzijas, Maršala Juzefa Pilsudska ielām, Pāvesta Jāņa Pāvila II avēniju (Grunvaldes laukums), Boguslava X, Montekasīno un Jagaiļa ielām (Ludvika Zāmenhofa laukums).

## Ielu savienojumi
* Ludvika Zāmenhofa laukums
** Prinča Boguslava X iela
** Montekasīno iela
** Jagaiļa iela
* Grunvaldes laukums
** Pāvesta Jāņa Pāvila II avēnija
** Maršala Juzefa Pilsudska iela
** Silēzijas iela
* Mazūrijas iela
* Atbrīvošanas avēnija (T veida krustojums)

## Attēlu galerija

Rayskiego Street in Szczecin (4).JPG|Rajska ielā, 2015 gada
Rayskiego Street in Szczecin, 2018.jpg|Rajska ielā, 2018 gada
21 Rayskiego Street in Szczecin, 2019.jpg|Rajska iela 21
28 Rayskiego Street in Szczecin, 2020.jpg|Rajska iela 28
Juvenile Larus argentatus in Szczecin, 2019.jpg|Sudrabkaija Rajska ielā, 2019 gada


## Atsauces
Eiropas diena

**Eiropas diena**, ko ik gadu atzīmē 9. maijā, ir veltīta mieram un vienotībai Eiropā. 9. maijā atzīmē vēsturiskās Šūmaņa deklarācijas pasludināšanas gadadienu — 1950. gada 9. maijā Francijas ārlietu ministrs Robērs Šūmans nāca klajā ar deklarāciju, kurā tika izklāstīta ideja, kā Eiropā veidot jauna veida politisko sadarbību, kas karadarbību starp Eiropas nācijām padarītu neiedomājamu.

Šūmana priekšlikums iezīmēja sākumu Eiropas ceļam uz mūsdienu Eiropas Savienību. Eiropas Kopiena nolēma šo dienu pasludināt par svinamu dienu , bet Latvijā to sāka oficiāli atzīmēt 1997. gadā.

## Svinības un piemiņas pasākumi
ES iestādes Briselē un Strasbūrā katru gadu atver savas durvis, ļaujot iedzīvotājiem tās apmeklēt. Turklāt daudzas no tām rīko piemiņas pasākumus, lai godinātu šī datuma vēsturisko nozīmi.

2020. un 2021. gadā COVID-19 pandēmijas dēļ ES iestādes rīkoja virtuālus pasākumus, lai izrādītu cieņu visiem tiem eiropiešiem, kuri sadarbojās cīņā pret pandēmiju. Turklāt 2020. gadā tika atzīmēta Šūmaņa deklarācijas 70. gadadiena un 75. gadadiena kopš Otrā pasaules kara beigām.

## Juridiskā atzīšana citās valstīs
 Eiropas diena ir valsts svētku diena Kosovā.

 No 2003. līdz 2023. gadam Eiropas diena Ukrainā tika svinēta maija trešajā sestdienā. 2023. gada 8. maijā Ukrainas prezidents Volodimirs Zelenskis ar dekrētu noteica, ka Eiropas diena tiek svinēta 9. maijā.
## Atsauces
Silēzijas iela (Ščecina)

**Silēzijas iela** ir Ščecinas iela Centra apkaimē. Silēzijas iela sākas krustojumā ar Polijas armijas avēniju un beidzas krustojumā ar Lielpolijas laukumu. Ielas kopējais garums ir 858 metri.

## Vēsturiskie nosaukumi
Iela izveidota 1864. gadā līdz ar pilsētas aizsargmūru nojaukšanu, tās sākotnējais nosaukums bija **Karaļa Alberta iela** (vācu: *König-Albert-Straße*). 1945. gadā tā tika pārsaukta par **Silēzijas iela** (poļu: *ulica Śląska*).

## Ielas raksturojums
Silēzijas iela ir 858 metrus gara asfaltēta iela Ščecinas centrā. Tā sākas krustojumā ar Polijas armijas avēniju un iet ziemeļu virzienā. Silēzijas ielai ir savienojumi ar Edmunda Balukas un Jagaiļa ielām, Maršala Juzefa Pilsudska un Ģenerāļa Ludomila Rajska ielām, Pāvesta Jāņa Pāvila II avēniju (Grunvaldes laukums), Mazūrijas un Lielpolijas ielām.

## Ielu savienojumi
* Polijas armijas avēnija 20px 
* Edmunda Balukas iela
* Jagaiļa iela
* Grunvaldes laukums
** Pāvesta Jāņa Pāvila II avēnija
** Maršala Juzefa Pilsudska iela
** Silēzijas iela
* Mazūrijas iela
* Lielpolijas iela (T veida krustojums)

## Attēlu galerija

Śląska Street in Szczecin, June 2021.jpg|Silēzijas ielas krustojums ar Mazūrijas ielu 
Śląska Street in Szczecin, 2018 (10).jpg|Silēzijas ielas krustojums ar Edmunda Balukas ielu
Śląska Street in Szczecin, 2018 (5).jpg|Silēzijas ielas krustojums ar Jogaiļa ielu
47 Śląska Street in Szczecin, 2018.jpg|Silēzijas iela 47
46 Śląska Street in Szczecin, 2018.jpg|Silēzijas iela 48


## Atsauces
Pelešas pils

**Pelešas pils** () ir 19. gadsimta otrajā pusē celta pils Rumānijā, Prahovas žudecā. Neorenesanses pils pie sena ceļa no Valahijas uz Transilvāniju tika uzcelta Rumānijas karaliskās dinastijas vajadzībām. Mūsdienās vēstures piemineklis, pilī ierīkots muzejs.

Pilī dzimuši divi Rumānijas karaļi - Mihajs I un Karols II. 1947. gadā pils tika nacionalizēta, bet 1953. gadā šeit tika ierīkots muzejs. No 1975. līdz 1990. gadam pēc Nikolajes Čaušesku rīkojuma pils apmeklētājiem bija slēgta, bet pats Čaušesku šeit uzturējās reti. Pēc 1989. gada Rumānijas revolūcijas pilī atkal ierīkoja muzeju, bet 2006. gadā pils formāli tika atdota karaliskajai ģimenei.

## Attēlu galerija

Peles_castle_garden.JPG|Pils parks
Peles_Castle_courtyard.jpg|Pils pagalms
Peles_-_Salle_des_armes.jpg|Ieroču zāle
Sinaia_-_Castelul_Peleș_-_interior_11.jpg|Interjers
Camil_Iamandescu-Castelul_Peles.jpg


## Ārējās saites

*
Slovākijas Paradīzes nacionālais parks

**Slovākijas Paradīzes nacionālais parks** () ir 1988. gadā izveidots nacionālais parks Slovākijas austrumdaļā. Tās aizsargā Slovākijas Paradīzes kalnu sistēmu, kas atrodas uz ziemeļiem no Slovākijas Rūdu kalniem. Parkā izveidotas gājēju takas apmēram 300 kilometru garumā. Apvidū ir apmēram 350 alu, tomēr publiski pieejama ir tikai Dobšinas ledus ala, kas 2000. gadā iekļauta UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā. Nacionālā parka administrācija atrodas Spišska Nova Vesā. 

## Galerija

Slovensky_raj_01.jpg|Parkā atrodas daudz ūdenskritumu
Dobsinska_ladova_cave.jpg|Dobšinas ledus ala
Prielom_Hornádu_1.jpg|Hornādas upe
Slovenský ráj-Havrania skala.jpg
Malý Kyseľ - Slovenský raj.jpg


## Ārējās saites

*
Ļubļanas Jožes Pučnika lidosta

**Ļubļanas Jožes Pučnika lidosta** () ir starptautiska lidosta Slovēnijas centrālajā daļā, 24 kilometrus uz ziemeļiem no Slovenijas galvaspilsētas Ļubļanas centra. Lielākā lidosta valstī.

Lidosta atklāta 1963. gadā, nomainot 1933. gadā atklāto Poļes lidostu. Lidosta tika apšaudīta Desmitdienu kara laikā 1991. gadā. 2007. gadā lidosta tika nosaukta sociologa un politiķa Jožes Pučnika vārdā.

Neskaitot čārterlidojumus, lidostā regulārus pasažieru aviopārvadājumus 2020. gadā nodrošināja aviosabiedrības *[[Aeroflot]]*, *[[Air France]]*, *[[Air Serbia]]*, *[[Arkia]]*, *[[British Airways]]*, *[[Brussels Airlines]]*, *[[EasyJet]]*, *[[Finnair]]*, *[[Iberia]]*, *[[Israir Airlines]]*, *[[Polijas aviolīnijas LOT]]*, *[[Lufthansa]]*, *[[Montenegro Airlines]]*, *[[Sun d'Or]]*, *[[Swiss International Air Lines]]*, *[[Transavia]]*, *[[Turkish Airlines]]*, *[[Windrose Airlines]]*, *[[Wizz Air]]*. Visu sezonu lidojumi notiek uz 11 valstīm (tās ir Beļģija, Francija, Krievija, Lielbritānija, Melnkalne, Nīderlande, Polija, Serbija, Šveice, Turcija, Vācija), bet sezonāli - vēl uz 4 valstīm (Izraēla, Somija, Spānija, Ukraina).

## Ārējās saites

*
Starptautiskā ģimenes diena

**Starptautiskā ģimenes diena** ir svinama diena, ko pēc īpaša ANO lēmuma kopš 1994. gada atzīmē 15. maijā, Latvijā kopš 2007. gada.

## Atsauces
Varoņu piemiņas diena (Cēsu kauju atceres diena)

[thumb|200px|[Uzvaras piemineklis Cēsīs par godu uzvarai Cēsu kaujās (2014).]]
**Varoņu piemiņas diena** jeb **Cēsu kauju atceres diena** ir 22. jūnijā atzīmējama atceres diena, lai pieminētu Ziemeļlatvijas brigādes un Igaunijas armijas 3. divīzijas kopīgu uzvaru pār Baltijas Landesvēra un vācu Dzelzsdivīzijas karaspēku 1919. gada Cēsu kaujās.

1921. gadā Latvijas Satversmes sapulce 22. jūniju noteica par Latvijas brīvības cīnītāju dienu. Pēc Ulmaņa apvērsuma 1934. gadā to svītroja no oficiālo svinamo dienu saraksta. Atjaunota 1995. gadā.

## Atsauces
Augstais krasts

**Augstais krasts** () ir daļa no Zviedrijas Botnijas līča krasta Vesternorlandes lēnē. Reģions pazīstams kā vieta, kurā novērojama pēcapledojuma izostāzija — zemes garozas kustība, atgriežoties normālā stāvoklī pēc ledus vairoga pazušanas, beidzoties ledus laikmetam. Pēc ledus laikmeta beigām reģions ir pacēlies par 285 metriem, šī parādība tika atklāta tieši šajā reģionā.

2000. gadā Augstais krasts tika iekļauts UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā, īpaši atzīmējot reģiona vērtību ģeoloģijas zinātnē. 2006. gadā objektam pievienoja Kvarkena arhipelāga salas, kas atrodas Botnijas līča Somijas pusē. Daļa no Augstā krasta ietilpst Skuleskūgena nacionālā parka teritorijā.

## Ārējās saites

*
Joannis Lavrentis

**Joannis Lavrentis** () bija grieķu vieglatlēts, 1896. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieks.

Lavrentis tiek uzskatīts par otro cilvēku, kurš ir uzvarējis maratona distancē: 1896. gada 12. martā Lavrentis bija viens no 38 sportistiem, kuri mēģināja kvalificēties olimpiskajām spēlēm, un šajās sacensībās viņš uzvarē ar rezultātu 3:11:27.

## 1896. gada vasaras olimpiskās spēles
Lavrentis šajās olimpiskajās spēlēs bija viens no 17 sportistiem, kas startēja maratona distancē. Sacensībās viņš nefinišēja, jo izstājās 24 kilometrā.

### Rezultāti

## Atsauces

## Ārējās saites
* Joannis Lavrentis (SOK profils) 
* Joannis Lavrentis (Sports Reference profils)
Dimitrijs Hristopuls

**Dimitrijs Hristopuls** () bija vieglatlēts, 1896. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieks.

## 1896. gada vasaras olimpiskajās spēlēs
Hristopuls bija viens no 17 sportistiem, kas 1896. gada vasaras olimpiskajās spēlēs startēja maratona distancē. Šajā distancē viņš izstājās nefinišējot.

### Rezultāti

## Atsauces

## Ārējās saites
* Dimitrijs Hristopuls (SOK profils) 
* Dimitrijs Hristopuls (Sports Reference profils)
Gvadalope

**Gvadalope** (, , ) ir 160 kilometrus gara Ebro labā krasta pieteka Spānijas ziemeļaustrumos Aragonā. Izteka Gudaru kalnos. Tek ziemeļu-ziemeļaustrumu virzienā. Ietek Ebro pie Kaspes. Upes krastos atrodas Alkanjisa.

## Ārējās saites
Uzvaras piemineklis

**Uzvaras piemineklis** var būt:

* Uzvaras piemineklis Cēsīs;
* neoficiālā nosaukumā piemineklis Padomju Latvijas un Rīgas atbrīvotājiem no vācu fašistiskajiem iebrucējiem Rīgā.
Jeļena Jegošina

**Jeļena Jegošina** (; dzimusi ) ir bijusī krievu brīvā stila cīkstone, četrkārtēja Eiropas čempione, Krievijas Nopelniem bagātā sporta meistare.

## Biogrāfija
Trīspadsmit gadu vecumā Jeļena Jegošina sāka nodarboties ar džudo. 1991. gadā viņa kopā ar draudzeni nolēma piedalīties Maskavas brīvās cīņas čempionātā un savā svara kategorijā ieguva pirmo vietu. Ar šo uzvaru arī sākās viņas brīvā stila cīkstones karjera.

Deviņus gadus no 1992. līdz 2000. gadam Jegošina bija Krievijas izlases komandas dalībniece. 1992. gadā viņa piedalījās pasaules čempionātā Vilērbānā (Francija) un svara kategorijā līdz 50 kg finišēja ceturtajā vietā aiz Patrīcijas Saundersas  (ASV), Josiko Endo (Japāna) un Martinas Puponas (Francija). 1993. gada Eiropas čempionātā Ivanovā (Krievija) viņa, startējot svara kategorijā līdz 53 kg, finālā pieveica Tatjanu Antonovu no Ukrainas un pirmo reizi kļuva par čempioni. Tā paša gada pasaules čempionātā viņa, tāpat kā gadu iepriekš, ieņēma 4. vietu, šoreiz gan tas notika svara kategorijā 53 kg.

1994. gadā Jeļena piedalījās tikai pasaules čempionātā Stāvernā (Norvēģija). Svara kategorijā līdz 50 kg viņa izcīnīja bronzas medaļu, kas bija viņas pirmā medaļa pasaules čempionātos.  Pasaules čempiones titulu ieguva japāniete Miju Jamamoto. 1995. gadā Jeļena Jegošina startēja tikai Pasaules čempionātā, kas notika Maskavā. Viņa startēja svara kategorijā līdz 47 kg, bet arī ierindojās trešajā vietā aiz Miju Jamamoto un ķīnietes Džunas Sjue. 1996. gadā viņa otro reizi kļuva par Eiropas čempioni svara kategorijā līdz 50 kg pirms Taņas Zauteres no Vācijas. Savukārt 1996. gada pasaules čempionātā Sofijā viņai vajadzēja būt apmierinātai ar 4. vietu svara kategorijā līdz 47 kg.

Nākamos divus Eiropas čempionu titulus Jeļena Jegošina ieguva 1997. gadā Varšavā un 1998. gadā Bratislavā, abus svara kategorijā līdz 51 kg. Abas reizes otrā bija Taņa Zautere. Šo divu gadu pasaules čempionātos viņa 1997. gadā Klermonferānā ieņēma 6. vietu un 1998. gadā Poznaņā atkal ieguva bronzas medaļu, kuru izcīnīja ar uzvaru pār Stefaniju Muratu no ASV.

1999. gada Eiropas čempionātā Gēcisā (Austrija) viņa izcīnīja savu pēdējo medaļu starptautiskajā čempionātā, izcīnot 2. vietu aiz polietes Martas Vojtanovskas. 2000. gada Pasaules čempionātā izcīņā Sofijā, kur uzvarēja Hitomi Sakamoto no Japānas, viņa ierindojās 5. vietā.

## Apbalvojumi un pagodinājumi
* Krievijas Nopelniem bagātā sporta meistare (1998)

## Atsauces

## Ārējās saites
Uzvaras piemineklis Cēsīs

**Uzvaras piemineklis Cēsīs** ir Latvijas un Igaunijas karaspēka uzvarai Cēsu kaujās Latvijas brīvības cīņu laikā veltīts piemineklis, kas atrodas Vienības laukumā, Cēsīs. Saukts arī par **Brīvības pieminekli** un **Kritušo varoņu pieminekli**.

## Vēsture
thumb|200px|Brīvības piemineklis Cēsīs (1936).
1922. gadā igauņu karavīru biedrība ierosināja celt kopīgu pieminekli brīvības kaujās kritušo latviešu un igauņu karavīru piemiņai. Brīvības pieminekli 1924. gadā atklāja Latvijas Valsts prezidents Jānis Čakste. Tā pamatos bija iemūrēta kapsula ar 504 igauņu un vairāk nekā 100 bojāgājušo latviešu karavīru vārdiem.

Latvijas PSR laikā 1951. gada 25. marta naktī to uzspridzināja un pilnīgi nojauca, lai vēlāk aptuveni 25 metrus uz ziemeļiem tā vietā uzceltu Ļeņina pieminekli.
Pēc Latvijas neatkarības atjaunošanas 1998. gada 22. jūnijā ielika atjaunojamā pieminekļa pamatakmeni un tā paša gada 15. novembrī svinīgi atklāja pieminekli, piedaloties Latvijas Republikas prezidentam Guntim Ulmanim un Igaunijas Republikas parlamenta vadītājam Tomasam Savi.

## Raksturojums
Arhitekta Paula Kundziņa projektētā pieminekļa ideja ir "cīņu liesmās aust brīvības saule". Obeliska pamatu grezno bronzā veidots uzraksts: “No zobena saule lēca”, zemāk gadskaitļi 1919—1920, starp kuriem vairogs ar krustotu zobenu ar smaili uz augšu, zem tā vārdi: “Saviem kritušiem varoņiem”. Virs pamata, stilizētu liesmu motīvu ieskauta, paceļās regulāra četrstūra kolonna 13,6 metru augstumā, virs tās apzeltīta lode metra diametrā — brīvās Latvijas saules simbols. Sākotnējais piemineklis bija veidots no Allažu šūnakmens. Pieminekļa kopējais augstums ir 17 metri.

Atjaunotajam piemineklim uzejas ir no visām četrām pusēm un latviskos uzrakstus papildina igauņu teksts. Cēsu kauju 80. gadadienas svinībās 1999. gadā pieminekļa ziemeļu pusē atklāja piemiņas plāksni igauņu un latviešu kopīgajām brīvības cīņām.

## Atsauces