open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Erzji

**Erzji** ir Pievolgas reģionā dzīvojoša somugru tauta. Viena no Mordvijas Republikas pamattautām, dažkārt tiek uzskatīta par mordviešu etnisko grupu. Runā erzju valodā. Kopskaits tiek lēsts ap 57 tūkstošiem, no kuriem tikai ap trešdaļu dzīvo Mordvijā, galvenokārt tās austrumu daļā — Suras kreisajā krastā, bet pārējie — sporādiski plašā reģionā gar Volgu un citur Krievijā. 

Erzju etniskā grupa šokši, kas apdzīvo Teņguševas apkārtni Mordvijā (ap 10 000 cilvēku), dažkārt tiek uzskatīti par atsevišķu etnosu.

## Etnonīms
«Mordvieši» ir eksoetnonīms, kas, domājams, cēlies no irāņu saknes *mârd‎* — ‘vīrietis’. Tiek uzskatīts, ka pirmoreiz minēts gotu vēsturnieka Jordana traktātā 5. gadsimtā kā *Mordens* un sākotnēji attiecināts tikai uz erzjiem, bet vēlākos gadsimtos arī uz tiem kaimiņos dzīvojušajiem mokšiem.

1928. gadā, pieņemot lēmumu par autonomijas izveidošanu erzjiem un mokšiem, sākotnēji bija plānots to nosaukt par Erzju-Mokšu autonomo apvidu, bet vēlāk tomēr izlemts lietot krievu labāk zināmo eksoetnonīmu «mordvieši». 1990. gados tika publicēta deklarācija par Mokšu un Erzju Padomju Republikas suverenitāti, tomēr Mordvijas APSR pārdēvēšana tika atlikta.

## Vēsture
Mūsu ēras 1. gadu tūkstoša vidū Okas un Volgas starpupē nokonsolidējās vairāki somugru etnosi: marieši, merieši, mokši, muromi un erzji. Saskaņā ar arheoloģiskajiem datiem, erzji sākotnēji apdzīvojuši teritoriju Okas un Volgas starpupē. Kopš 12. gadsimta zināms par senkrievu kņazistu sadursmēm ar erzjiem. 13. gadsimtā zināms par erzju kņazu Purgazu. Mongoļu iekarojumu laikā erzju zemes tika izpostītas un pakļautas.

[thumb|left|200px|[Erzju karogs]]
Pēc Ivana IV karagājiena uz Kazaņu 1540. gados erzju augstmaņi zvērēja uzticību Maskavas kņazam. Erzju zemes nonāca krievu muižnieku un klosteru īpašumā, kas intensīvi līdz tam savas tradicionālās reliģijas piekopušās tautas sāka pievērst pareizticībai. Erzji plaši piedalījās vairākos dumpjos, tajā skaitā Viltusdmitrija I un Pugačova vadībā. Sākot no 17. gadsimta, erzji pārcēlās uz zemēm austrumos no Volgas un jau 18. gadsimtā plaši apdzīvoja Samaras, Ufas un Orenburgas guberņas. Vēsturiskajā teritorijā palikušie tika ar varu kristīti un intensīvāk kā jaunajās teritorijās pārkrievoti.

1920. gados sākās nacionālo autonomiju veidošana Krievijā. Attiecībā uz erzjiem un mokšiem radās problēma noteikt teritoriju ar to dominējošo apdzīvotību, jo tie pietiekoši lielā skaitā dzīvoja 25 guberņu teritorijās. No 1925. līdz 1928. gadam Penzas, Ņižņijnovgorodas, Saratovas un Simbirskas guberņā tika izveidoti vairāk kā 30 mordviešu nacionālie pagasti. 1928. gadā no Ņižņijnovgorodas, Penzas un Simbirskas guberņas daļām ar ievērojamu erzju un mokšu īpatsvaru tika izveidots Saranskas (vēlāk — Mordviešu) apvidus, ko 1930. gadā reorganizēja par Mordviešu autonomo apgabalu.

## Skatīt arī
* Mastorava

## Atsauces

## Ārējās saites
Leonīds Govorovs

**Leonīds Govorovs** (; dzimis , miris ) bija krievu izcelsmes padomju karavadonis. Padomju Savienības Varonis, PSRS maršals. Kā Ļeņingradas frontes komandieris Otrajā pasaules karā vadīja Rīgas ieņemšanu 1944. gada 16. oktobrī, bet vēlāk padomju karaspēka darbību Kurzemes katla frontē. Pieņēma Kurzemes katla vācu karaspēka kapitulāciju 1945. gada 8. maijā.

## Dzīvesgājums

Dzimis Vjatkas guberņā zemnieku ģimenē. Mācījās Jelabugas reālskolā un Sanktpēterburgas Politehniskajā institūtā. Pirmajam pasaules kara laikā dienēja Tomskas garnizonā, pēc Bresļitovskas miera līguma noslēgšanas 1918. gada martā atgriezās Jelabugā. Krievijas pilsoņu kara laikā Kolčaka armijas sastāvā karoja pret lieliniekiem pie Ufas, Zlatoustas, Čeļabinskas, Tobolas. 1919. gadā dezertēja un 1920. gada janvārī iestājās Vasilija Blihera komandētajās sarkano daļās, kļūdams par artilērijas diviziona komandieri. Vēlāk cīnījās pret Vrangeļa karaspēku pie Kahovkas un Perekopa.
1938. gadā pabeidza Ģenerālštāba akadēmiju.

Sākoties Otrajam pasaules karam, Ziemas kara laikā bija PSRS 7. armijas artilērijas štāba priekšnieks. Pēc Vācijas uzbrukuma PSRS darbojās Rietumu frontē kā artilērijas priekšnieks. Kā 5. armijas komandieris piedalījās kaujā par Maskavu.

No 1942. gada jūnija komandēja Ļeņingradas fronti, kas 1943. gada janvārī kopā ar Volhovas frontes karaspēku veica Ļeņingradas blokādes pārraušanu un 1944. gada janvāra un februāra kaujās ieņēma Ļeņingradas apgabalu. 
1944. gada jūnijā uzvarēja Somijas armiju Viborgas aizstāvēšanas kaujā un okupēja Karēlijas austrumu daļu. 1944. gada septembrī/novembrī Ļeņingradas frontes karaspēks okupēja Igauniju un Vidzemi. 1945. gada 1. aprīļa Ļeņingradas frontes sastāvā iekļāva arī Sarkanās armijas daļas, kas cīnījās Kurzemes frontē, un līdz kapitulācijai 8. maijā Govorovs komandēja arī šīs kaujas operācijas.

Pēc kara komandēja Ļeņingradas kara apgabalu, pēc 1946. gada aprīļa ieņemdams dažādus citus augstus militāros amatus, tai skaitā PSRS kādu laiku bija PSRS pretgaisa aizsardzības spēku komandieris. Miris 1955. gadā.

## Ārējās saites

* Par Leonīdu Govorovu portālā "Герои Страны"
910. gads

**910. gads** () bija parastais gads, kas pēc Jūlija kalendāra sākās pirmdienā.

## Notikumi
* Astūrijas Karaliste tika sadalīta 3 daļās, vecākais dēls Garsija saņēma tās centrālo daļu un Leonas pilsētu, Ordinjo II kļuva par Galisijas karali, bet Fruela II palika krietni sarukušās Astūrijas tronī.
* Pireneju pussalas ziemeļrietumos izveidojās Leonas Karaliste, kura pastāvēja līdz 1037. gadam.
909. gads

**909. gads** () bija parastais gads, kas pēc Jūlija kalendāra sākās svētdienā.

## Notikumi
* Mūsdienu Tunisijas galvaspilsēta Tunisa beidza pastāvēt kā Aglabidu dinastijas valdnieku galvaspilsēta.
* Dibināta Minu karaliste mūsdienu Fudzjaņas provincē, Ķīnā.
## Dzimuši
* Danstens, Kenterberijas arhibīskaps (miris 988.)
908. gads

**908. gads** () bija garais gads, kas pēc Jūlija kalendāra sākās piektdienā.

## Notikumi
* Irākas galvaspilsētā Bagdādē snieg sniegs.
* Konstantinopoles patriarhs kronēja Konstantīnu VII par imperatora palīgu, jo bija tikai dažus gadus vecs. 913. gadā kļuva par imperatoru.
907. gads

**907. gads** () bija parastais gads, kas pēc Jūlija kalendāra sākās ceturtdienā.

## Notikumi
* Slovākijas galvaspilsēta Bratislava pirmo reizi pieminēta rakstos, kā Lielmorāvijas cietoksnis.
* Pirmo reizi rakstiskajos avotos minētas Ukrainas pilsētas Perejaslava un Čerņigova. Perejaslava minēta kņaza Oļega līgumā ar Bizantiju.
* rūsu ķēniņš Viedais Helgi (krievu: *Вещий Олег*) vadīja vikingu karagājienu uz Konstantinopoli. 
* Sākums piecu dinastiju un desmit karalistu periodam Ķīnā.
* Beidza pastāvēt Tanu dinastija, mūsdienu Ķīnas teritorijā.

## Dzimuši
* Svētais Vāclavs (*Svatý Václav*), Bohēmijas kņazs, Čehijas svētais (miris 935.)

## Miruši
* Ārpāds (*Árpád*), ungāru lielkņazs, otrais zināmais ungāru valdnieks. Ungārijas nacionālās Ārpādu dinastijas dibinātājs, kura valdīja Ungārijā līdz 1301. gadam. Ārpāda vadībā ungāru ciltis pārgāja Karpatu kalnus un ieradās mūsdienu Ungārijas teritorijā. (dzimis 845.)
902. gads

**902. gads** () bija parastais gads, kas pēc Jūlija kalendāra sākās piektdienā.

## Notikumi
* Beidza pastāvēt Lielmorāvija, Eiropas centrālajā daļā.
* Tagadējos Ivanofrankivskas un Ļvivas apgabalus Ukrainā, iekaroja Polija.
904. gads

**904. gads** () bija garais gads, kas pēc Jūlija kalendāra sākās svētdienā.

## Notikumi
* Arābi no Krētas, izposta Grieķijas pilsētu Saloniki un aizved verdzībā 22 000 pilsētas iedzīvotājus.
* Iznīcināta Tanu dinastijas galvaspilsēta un seno laiku lielākā pilsēta, Čangana. 
* Trešo reizi pēdējo 30 gadu laikā, kristieši atkal pārņem vadību pār Portugāles pilsētu Koimbru, šoreiz uz vairāk kā 100 gadiem.
## Dzimuši
* Etelvirds, Veseksas karalis (miris 924.)
949. gads

**949. gads** () bija parastais gads, kas pēc Jūlija kalendāra sākās pirmdienā.

## Notikumi
* Krētas Emirātiem uzbrūk Bizantijas Impērija, un Krēta cieš sakāvi.
* 1. februārī visas Saules sistēmas planētas nostājās 90° leņķī, nākamais šāda veida fenomens būs vērojams 2492. gada 6. maijā.
Mokši

**Mokši** ir Pievolgas reģionā dzīvojoša somugru tauta. Viena no Mordvijas Republikas pamattautām, dažkārt tiek uzskatīta par mordviešu etnisko grupu. Runā mokšu valodā. Kopskaits tiek lēsts ap 300 tūkstošiem, no kuriem tikai apmēram puse dzīvo Mordvijā, tās rietumu daļā Mokšas upes baseinā, bet pārējie — sporādiski plašā reģionā gar Volgu, Sibīrijā un citur Krievijā. Ievērojama mokšu diaspora dzīvo Igaunijā, Austrālijā un ASV. Tatarstānas Kamskoje Ustjes apvidū dzīvo mokšu etniskā grupa karataji (ap 100 cilvēku), kas runā tatāru valodā ar mokšu valodas piejaukumu.

## Vēsture
Mūsu ēras 1. gadu tūkstoša vidū Okas un Volgas starpupē nokonsolidējās vairāki somugru etnosi: marieši, merieši, mokši, muromi un erzji. Saskaņā ar arheoloģiskajiem datiem, erzji sākotnēji apdzīvojuši teritorija uz dienvidiem un dienvidaustrumiem no Maskavas. Zināmi kopš 13. gadsimta kā *Moxii*. 13. gadsimtā zināms par mokšu kņazu Purešu. Mongoļu iekarojumu laikā mokši Pureša vadībā kļuva par Zelta Ordas vasaļiem un piedalījās tās karagājienā uz Centrāleiropu. Vēlākos laikos krievu ekspansijas rezultātā mokši tika atspiesti uz ziemeļaustrumiem līdz tagadējam areālam.

[thumb|left|200px|[Mokšu karogs]]
Pēc Ivana IV karagājiena uz Kazaņu 1540. gados mokšu augstmaņi zvērēja uzticību Maskavas kņazam. Mokšu zemes nonāca krievu muižnieku un klosteru īpašumā, kas intensīvi līdz tam savas tradicionālās reliģijas piekopušās tautas sāka pievērst pareizticībai. Mokši, tāpat, kā erzji, plaši piedalījās vairākos dumpjos (tajā skaitā Viltusdmitrija I un Pugačova vadībā). Sākot no 17. gadsimta, daļa mokšu pārcēlās uz zemēm austrumos no Volgas un jau 18. gadsimtā plaši apdzīvoja Samaras, Ufas un Orenburgas guberņas, kā arī teritorijas aiz Urāliem. Vēsturiskajā teritorijā palikušie tika ar varu kristīti un intensīvāk kā jaunajās teritorijās pārkrievojās.

1920. gados sākās nacionālo autonomiju veidošana Krievijā. Attiecībā uz mordviešiem radās problēma noteikt teritoriju ar to dominējošo apdzīvotību, jo erzji un mokši pietiekoši lielā skaitā dzīvoja 25 guberņu teritorijās. No 1925. līdz 1928. gadam Penzas, Ņižņijnovgorodas, Saratovas un Simbirskas guberņās tika izveidoti vairāk kā 30 mordviešu nacionālie pagasti. 1928. gadā no Ņižņijnovgorodas, Penzas un Simbirskas guberņu daļām ar ievērojamu erzju un mokšu īpatsvaru tika izveidota Saranskas (vēlāk — Mordviešu) apvidus, ko 1930. gadā reorganizēja par Mordviešu autonomo apgabalu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Kosmos-2495

***Kosmos-2495*** (*Космос-2495*) bija Krievijas militārais pavadonis. Palaists 2014. gada maijā.

Par kosmiskā aparāta parametriem un uzdevumiem ir maz oficiālas informācijas. Neatkarīgi eksperti secinājuši, ka *Kosmos-2495* ir *[[Kobalt-M]]* sērijas izlūkošanas pavadonis ar optisko kameru. Tas apgādāts ar divām mazām kapsulām un vienas lielas kapsulas, kurās uz zemi var nogādāt uzņemto attēlu filmas.
Pavadonis izgatavots *[[CSKB Progress]]*.

Kosmiskais aparāts tika palaists  13:49:35 UTC ar nesējraķeti *[[Sojuz-2.1a]]* no Pļeseckas kosmodroma. Pēc veiksmīgās palaišanas tam piešķirts nosaukums *Kosmos-2495*.

Domājams, mazās kapsulas nolaidušās 20. jūnijā 08:08 UTC un 3. jūlijā 04:02 UTC.

Dīvainības saistītas ar galvenā nolaižamā aparāta nolaišanos. 
Krievijas aizsardzības ministrija, līdzīgi kā citos šīs sērijas kosmisko aparātu lidojumos, nedeva nakādu informāciju par kapsulas nolaišanos.
Rietumu eksperts Džonatans Makdovels pēc datiem, ka *Kosmos-2495* kopš 2014. gada 2. septembra nav vairs orbītā, un ja tas nolaidies ierastajā vietā, izskaitļoja, ka tā nolaižamais aparāts veicis nolaišanos aptuveni 18:28 UTC Orenburgas apgabalā Krievijā. Šo versiju apstiprina Kazahstānā cilvēku novērotās degošās atlūzas 2. septembrī 18:14 UTC, tieši laikā, kad pēc aprēķiniem vajadzētu notikt pavadoņa sistēmu nodalījuma sadegšanai Zemes atmosfērā.
Savukārt 3. septembrī aptuveni 04:30 UTC virs Kolorādo un Vaiomingas novērota kosmisko atlūzu sadegšana. Tas varētu notikt, ja *Kosmos-2495* pēc plānotās nolaišanās Krievijā veicis vēl septiņus apriņķojumus ap Zemi un tad iegājis atmosfērā virs ASV. Makdovels secina, ka varētu būt notikusi bremzēšanas manevra atcelšana, bet pavadonis sadalījies vairākās daļās. Viena daļa, piemēram, nolaižamais aparāts iegāja atmosfērā virs Kazahstānas un nolaidās Krievijā, bet sistēmu nodalījums palika orbītā vairākas stundas un tad nekontrolēti iegāja atmosfērā virs ASV.

9. septembrī Krievijas aizsardzības ministrija, atbildot uz ziņām par pavadoņa sadegšanu virs ASV, paziņoja, ka "Krievijas pavadoņu grupējums darbojas paredzētajā režīmā" un "nekādu noviržu no to normālās darbības nav".

## Atsauces

## Ārējās saites
* Yantar-4K2M (Kobalt-M, 11F695M ?) Gunter Dirk Krebs
* Kobalt-M project russianspaceweb.com
* Kosmos 2495 Re-Entry spaceflight101.com - Patrick Blau
Silvija

**Silvija** var būt:

* Silvija (personvārds)
* Silvija (karaliene), Zviedrijas karaliene
* Silvija (asteroīds)
Drošības aģenti V.A.I.R.O.G.S

**"Drošības aģenti V.A.I.R.O.G.S"** (, *Agents of S.H.I.E.L.D.*) ir ASV televīzijas seriāls, kura autori ir Džošs Vīdons, Džeds Vīdons un Morisa Tanšerona. Seriālu no 2013. līdz 2020. gadam pārraidīja ABC televīzijas kanālā. Kopā tam izdotas septiņas sezonas ar 136 sērijām.

Seriāls ir par izdomātu organizāciju V.A.I.R.O.G.S (Valsts aizsardzības, izmeklēšanas un riska organizācijas galvenā struktūra; *S.H.I.E.L.D.*), kas nodarbojas ar miera uzturēšanu un spiegošanu pasaulē, kurā ir supervaroņi un vairāki pārdabiski fenomeni. Šī ir daļa no *[[Marvel Cinematic Universe]]*, kurā saglabāta saistība ar *Marvel Cinematic Universe* filmām. Seriāls pārraidīts arī Latvijā.

## Ārējās saites

*
Nokia X

***Nokia X*** bija Somijas uzņēmuma *[[Nokia]]* viedtālrunis. Pirmais no *Nokia X* saimes ierīcēm, kuras darbojās ar *Linux* bāzētu operētājsistēmu *[[Nokia X platform]]* . Izlaists 2014. gada februārī.

Pēc tam, kad uzņēmumu *Nokia* nopirka *[[Microsoft]]*, 2014. gada 17. jūlijā paziņots, ka *Nokia X* saimes telefonu tālāka izstrāde tiek pārtraukta.

## Ārējās saites

* Nokia X gsmarena.com
Kāršu nams

**"Kāršu nams"** () ir ASV politiskās drāmas seriāls, kura autors ir Bo Vilimons. Šī ir BBC miniseriāla ar tādu pašu nosaukumu adaptācija, kura sižets savukārt ticis veidots pēc Maikla Dobsa tāda paša nosaukuma romāna. Seriāls tika pārraidīts no 2013. gada februāra līdz 2018. gada novembrim, kopumā tam bija sešas sezonas (73 sērijas).

Seriāla darbība notiek mūsdienu Vašingtonā, ASV. Seriāls ir par Demokrātiskās partijas politiķi kongresmeni Frenku Andervudu (attēlo Kevins Speisijs), kas pārstāv Dienvidkarolīnas 5. apgabalu ASV Pārstāvju palātā. Andervuds pēc nekļūšanas par ASV valsts sekretāru, kas viņam tika apsolīts, sāk iegūt varu paša spēkiem. "Kāršu nams" galvenokārt ir par nežēlīgu pragmatismu, manipulēšanu, varu un sliktu lietu darīšanu lielāka labuma vārdā.

Katras sezonas visas sērijas publicēja vienlaikus *[[Netflix]]* interneta tiešsaistes straumēšanas pakalpojumā. Seriāls guva kritiķu atzinību un tas nominēts, kā arī saņēmis vairākus apbalvojumus.

Seriāls Latvijā demonstrēts televīzijas kanālos TV6 un *[[Duo 3]]*.

## Atsauces

## Ārējās saites

* ''Netflix'' profils
Nokia X platform

***Nokia X platform*** ir uz *[[Linux]]* bāzēta mobilo ierīču operētājsistēma, kuru izstrādāja *[[Nokia]]*. Tā veidota, atzarojoties no *[[Android]]*. Izmanto *[[Microsoft Mobile]]* (agrākā *Nokia*) viedtālruņu saimes *Nokia X* modeļos. Pirmoreiz prezentēta 2014. gada 24. februārī.

2014. gadā *Nokia* mobilo telefonu biznesu nopirka *[[Microsoft]]*.
2014. gada 17. jūlijā tika paziņots, ka 18 mēnešu laikā tiks pārtraukts *Nokia X platform* atbalsts, turpmāk izlaižot modeļus tikai ar *[[Windows Phone]]* operētājsistēmu.

## Atsauces
Emīls fon Bērings

**Emīls Ādolfs fon Bērings** (, dzimis , miris ) bija vācu fiziologs, kas 1901. gadā ieguva Nobela prēmiju fizioloģijā vai medicīnā. Viņš ir pirmais šī apbalvojuma ieguvējs.

## Biogrāfija
Dzimis Prūsijā, mūsdienu Polijas teritorijā. No 1874. līdz 1878. gadam viņš studēja medicīnu Berlīnē. Viņš bija kara ārsts, pēc tam kļuva par Marburgas Universitātes Medicīnas fakultātes higiēnas profesoru. Viņa laboratorija atradās universitātes ēkā.

1890. gadā Emīls fon Bērings izgudroja difterijas antitoksīnu un ieguva lielu popularitāti. Pateicoties seruma izgudrošanai, 1901. gadā kļuva par pirmo cilvēku, kas ieguva Nobela prēmiju fizioloģijā vai medicīnā. 1902. gadā viņš tika iecelts Amerikas akadēmijas ārvalstu goda biedru sastāvā.

## Ārējās saites
Leona (Spānija)

**Leona** (, leoniešu *Llión*) ir pilsēta un municipalitāte Spānijas ziemeļrietumos, Kastīlijas un Leonas autonomajā apgabalā, Leonas provincē. Atrodas uz ziemeļrietumiem no Spānijas galvaspilsētas Madrides. Pilsēta vidēji atrodas 837 metrus virs jūras līmeņa un 338 kilometru attālumā no Madrides. Pilsētas kopējā platība ir 39,03 km², pēc 2012. gada datiem Leonā dzīvo 131 680 iedzīvotāji, bet aglomerācijā 206 011 iedzīvotāji. Leonas provinces administratīvais centrs un lielākā pilsēta.

Leonas vēsturiskais centrs ir iekļauts UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Aba (Nigērija)

**Aba** (, ) ir pilsēta Nigērijas dienvidaustrumos Abijas štatā. Izvietojusies Abas upes krastos un ir ievērojams tirdzniecības un rūpniecības centrs. Pilsētas pamatiedzīvotāji ir igbo.

## Vēsture
Abu kā tirdzniecības pilsētiņu 19. gadsimtā dibināja igbo. 1901. gadā briti tajā izvietoja militāro posteni un vēlāk arī koloniālo administrāciju. 1967. gadā neilgu laiku tā bija separātiskās Biafras galvaspilsēta. Pilsētā attīstīta pārtikas un tekstilrūpniecība.

## Atsauces

## Ārējās saites
Piebalgas pils

[thumb|330px|Piebalgas baznīca un pilsdrupas 18. gs. (no [Broces krājuma)]]
thumb|330px|Piebalgas pilsdrupas 19. gadsimtā.
**Piebalgas pils** () bija Rīgas arhibīskapijas saimniecības muižas pils 14.—16. gadsimtā pie Kokneses—Ērgļu—Piebalgas—Dzērbenes—Raunas lielceļa, tās drupas atrodas Vecpiebalgā.

Pēc plānojuma tā bija taisnstūraina saimniecības pils ar korpusiem gar pagalma divām malām.

## Vēsture
Atradās 1224. gada Tālavas dalīšanas līgumā pieminētajā letgaļu Piebalgas pilsnovadā (). Pirmoreiz rakstos pieminēta 1318. gadā, kad arhibīskapa pili Livonijas pilsoņu kara laikā (1297—1330) bija okupējis Livonijas ordenis. 1340. gadā arhibīskaps Frīdrihs lika Piebalgā uzcelt mūra pili. 1361. gadā arhibīskaps Fromholds Piebalgas un Dzērbenes draudžu novadus ieķīlāja savam vasalim Bartolomejam no Tīzenhauzenes par 2800 Rīgas mārkām.

Arhibīskapu un ordeņa savstarpējo cīņu laikā 1479. gadā, kad arhibīskaps Silvestrs Stodevešers noslēdza savienību ar Zviedrijas karali, pili ieņēma Livonijas ordenis. 1481. gada februārī Livonijas-Maskavijas kara laikā krievu karaspēks četras nedēļas ar ārkārtīgu nežēlību siroja Vidzemē un uzbruka Piebalgas, Smiltenes, Cesvaines un Kokneses pilīm. 1483. gadā Rīgas pilsētas karaspēks atguva Piebalgas pili, saņemot gūstā tās aizstāvjus.

1530. gadā Piebalgas pils minēta kā viena no arhibīskapa koadjutora Brandenburgas Vilhelma septiņām galda muižām (, ), kas atradās paša arhibīskapa apsaimniekošanā. Kad 1556. gadā mestrs Heinrihs fon Gālens apcietināja arhibīskapu un ieslodzīja Smiltenes cietoksnī, Piebalgas pili ieņēma Livonijas ordeņa karavīri pulkveža Kaspara Zīberga (*Caspar Sieberg von Vischlingen*, miris 1570) vadībā un tajā bija ieslodzīts arhibīskapa koadjutors Mēklenburgas Kristofs. Sagrauta Livonijas karā 1575. — 1577. gadā. 1582. gada Jamas Zapoļskas miera līgumā tā nodēvēta par Piebalgas pilsnovada citadeli (, *Пебалга*).  
Pēc līguma noslēgšanas tās pilsnovadu iekļāva Polijai-Lietuvai piederošās Pārdaugavas hercogistes Cēsu vaivadijā. No 1599. gadā Piebalgas pilsmuižu pārvaldīja Pārdaugavas Livonijas hercogistes Cēsu vaivads Macejs Dembinskis (*Dembinski*).

1688. gada Zviedru Vidzemes arklu revīzijā minēts, ka pils vairs nav apdzīvota, tās zemes sadalīja divās muižās, ko sāka dēvēt par Vecpiebalgas un Jaunpiebalgas (*Neuhof*) muižām. Pilsdrupas tika pilnīgi nopostītas, izlaužot akmeņus apkārtnes māju celtniecībai.
Lielā Ziemeļu kara laikā Krievijas cars Pēteris I 1711. gadā abas Piebalgas muižas piešķīra savam karavadonim Borisam Šeremetjevam, kura pēcnācējiem tās piederēja līdz 1920. gada agrārajai reformai.

## Attēlu galerija (2013)

Attēls:Vana-Pebalgi piiskopilinnus 01.JPG
Attēls:Vana-Pebalgi piiskopilinnus 02.JPG
Attēls:Vana-Pebalgi piiskopilinnus 03.JPG
Attēls:Vana-Pebalgi piiskopilinnus 04.JPG
Attēls:Vana-Pebalgi piiskopilinnus 05.JPG
Attēls:Vana-Pebalgi piiskopilinnus 06.JPG
Attēls:Vana-Pebalgi piiskopilinnus 07.JPG


## Atsauces

## Ārējās saites
* Armin Tuulse. Die Burgen in Estland und Lettland . Dorpater Estnischer Verlag, 1942
Džīna Heršolta humanitārā balva

**Džīna Heršolta humanitārā balva** () ir neregulāra balva, ko pasniedz Kino mākslas un zinātnes akadēmija par īpašu individuālo ieguldījumu humānismā. Balvu saņēmēju kandidātus izvēlas tikai Kinoakadēmijas valdes biedri, un uzvarētāju noskaidro ar balsošanas palīdzību.

Balva nodēvēta kinoaktiera Džīna Heršolta vārdā, kurš 18 gadus bija labdarības organizācijas *Motion Picture & Television Fund* prezidents. Balva pirmo reizi tika pasniegta 1957. gadā. Kopš 2009. gada šo un vēl divas citas balvas (Kinoakadēmijas goda balvu un balvu *Irving G. Thalberg Memorial Award*) pasniedz atsevišķā *[[Governors Awards]]* ceremonijā, nevis, kā agrāk, galvenajā Amerikas Kinoakadēmijas balvu pasniegšanas ceremonijā. Goda balvu laureāti galvenajā ceremonijā parādās tikai uz brīdi kopā ar visu citu nomināciju laureātiem noslēgumā.

## Balvas saņēmēji

## Atsauces un piezīmes

## Ārējās saites
* ''Jean Hersholt Humanitarian Award''
Nokia 6650

***Nokia 6650*** bija Somijas uzņēmuma *[[Nokia]]* mobilais telefons, kas darbojās GSM 900 un 1800 tīklā. Izlaists 2003. gadā. Tas bija pirmais telefons ar 3G *[[W-CDMA]]* atbalstu.

Pēc izskata modelis bija līdzīgs *[[Nokia 6100]]*, bet ar lielāku ekrānu un ārējo antenu. Bija apgādāts ar VGA kameru. *Nokia 6650* izmantoja programmatūras platformu *[[Series 40]]* un atbalstīja *[[Java ME]]* lietojumprogrammas.

ASV tirgum izveidota modifikācija ***Nokia 6651***, kas darbojās GSM 1900 MHz tīklā.

## Ārējās saites
* Nokia 6650 *gsmarena.com*
Difterija

thumbnail|Difterijas izraisīts kakla pietūkums (tā saucamais "buļļa kakls")
**Difterija** (, *diphthera*) ir akūta infekcijas slimība, kuru izraisa baktērija difterijas nūjiņa (*Corynebacterium diphtheriae*). Lai gan pret difteriju ir iespējams vakcinēties, tā joprojām ir sastopama un ir ļoti lipīga. Infekcijai ir raksturīga plēvju veidošanās uz ādas un gļotādām jeb tā saucamā kakla aizaugšana, kā arī toksisks sirds muskuļa, nervu sistēmas, nieru un citu orgānu bojājums un organisma smaga vispārēja saindēšanās. Visbiežāk ar difterijas nūjiņu tiek inficēti elpceļi, retāk dzimumorgānu gļotāda, acu gļotāda un āda. Nonākot uz kādas no augstāk minētajām vietām, mikroorganisms tur sāk vairoties un izdalīt toksīnus. Ja infekcija netiek laikus atklāta un cilvēks nevēršas pēc medicīniskās palīdzības, difterija var radīt nopietnas veselības problēmas, invaliditāti, bet smagākos gadījumos var beigties arī ar nāvi.

Infekcijas avots var būt gan ar difteriju slims cilvēks, gan arī vesels cilvēks, kurš neslimo ar difteriju, bet ir difterijas baktērijas nēsātājs. Visbiežāk cilvēka organismā difterijas nūjiņas nokļūst caur mandelēm, rīkles un deguna gļotādu. Ar difteriju var inficēties ieelpojot gaisu, kas satur mikroskopiskus pilienus ar baktērijām, kuras runājot, klepojot vai šķaudot izplata difterijas slimnieks vai baktēriju nēsātājs. Tādā veidā var inficēties darbavietā, veikalā, sabiedriskā transportā, kafejnīcā, klubā, kinoteātrī un citās sabiedriskās vietās.

Difterijas profilaksei nepieciešama vakcinācija. Lai pārtrauktu difterijas ierosinātāja cirkulāciju sabiedrībā, vismaz 85% iedzīvotāju jābūt vakcinētiem pret difteriju, turklāt ik pēc 10 gadiem jāveic atkārtota vakcinācija. 

ES kopā 2017.-2021. gadā saslima vidēji 55 cilvēki gadā, taču sekojošajos gados šis skaits vairākkārt pieauga. Kopš 2022.gada sākuma līdz 2025. gada vidum Eiropā kopumā reģistrēti 536 saslimšanas gadījumi, tostarp trīs nāves gadījumi. Medicīnas organizācijas tajā vaino migrantu pieplūdumu no valstīm, kurās veselības aizsardzība ir zemākā līmenī, taču atzīmēts, ka daudzi migranti inficējas nevis mājās, bet pa ceļam vai savās apmešanās vietās Eiropā.

## Difterija Latvijā
Kopš Latvijas neatkarības atgūšanas bijuši divi difterijas uzliesmojumi — viens 1994.—1995. gadā (kopā vairāk kā 600 saslimušo) un otrs 2000. gadā, kad saslima 264 cilvēki. 
 
Kaut arī Latvijā 2016. gadā pret difteriju bija vakcinēti 96,6% bērnu, kopējais vakcinētības līmenis ir būtiski zemāks par optimālo (2013. gadā tikai 59,1% pieaugušo bija vakcinēti). Tādēļ Latvijā ir relatīvi liela iespēja saslimt ar difteriju.  2023. gadā ES bija atzīmēti divi nāves gadījumi no difterijas, viens no tiem Latvijā. 2024. gada septembrī Latvijā tika hospitalizēti četri bērni difterijas saslimšanas dēļ un viens no tiem nomira.

## Atsauces

## Ārējās saites
Spāņu kurts

**Spāņu kurts** jeb **spāņu vējasuns** (), ir spāņu izcelsmes suņu šķirne, kas pēc Starptautiskās kinoloģiskās federācijas klasifikācijas (SKF) pieder pie 10.&nbsp;grupas, 3. sekcijas ar numuru 285, bez darba spēju pārbaudes. Šie suņi joprojām tiek izmantoti savā dzimtenē zaķu medīšanai. Mednieka potenciāls ir galvenais selekcijas kritērijs to īpašniekiem (*galgeros*). Mednieku lokā labākie suņi un to pēcnācēji ir labi pazīstami, tāpēc oficiālie kluba ciltsraksti ne vienmēr tiek noformēti pat ļoti vērtīgiem dzīvniekiem. Turpretim cilvēkam no malas, kas vēlas iegādāties īstu *galgo* būtu jāgriežas klubā pēc padoma. Eiropā darbojas arī vairākas spāņu vējasuņu glābšanas organizācijas, kas piedāvā adoptēt šos suņus, kad traumas vai sliktu rezultātu gadījumā tie kļūst nevajadzīgi saviem saimniekiem. To starpā daudzi nav tīrasiņu kurti, nekādas garantijas par viņu izcelsmi netiek sniegtas. Bieži tie ir dzīvnieki, kas ir pieraduši pie dzīves pussavvaļā citu suņu kompānijā. Viņiem ir izteikti grūti pierast pie pilsētas un katra jauna cilvēka, kas ienāk viņu dzīvē.

## Izskats
thumb|Garspalvaina spāņu kurta galva
Tas ir vidēji liels elegants suns. Siluetam vispirms jāatspoguļo darba suņa līnijas, tam nav jābūt ne pārāk izsmalcinātam ne smagam. Ķermeņa garums ir nedaudz lielāks par ķermeņa augstumu skaustā. Suņiem tas ir 62—70&nbsp;cm, kucēm 60—68&nbsp;cm. Perfektas uzbūves suns var pārsniegt šo standartu par 2&nbsp;cm. Apmatojums ir vai nu īss, smalks un gluds vai nu vidēja garuma pinkains un rupjš. Jebkura krāsa ir pieņemama, vienkrāsas vai plankumos uz baltā fona. Tipisks kažoks ir brūns ar melnu svītrojumu (angl. *brindle*), melns, ruds, kanēļkrāsas vai balts. Acu plakstiņu, deguna un lūpu pigmentācijai ir liela nozīme baltiem suņiem. Spāņu kurtam ir neliela, gara, sausa galva. Pāreja no pieres uz deguna muguras daļu ir neizteikta. Lūpas sausas, melnas. Degungals arī melns, neliels. Žokļi ar pilnīgu šķērveida sakodienu. Pilna zobu formula. Mandeļformas acis ir nelielas, izteiksmīgas, pēc standarta vēlamas pēc iespējas tumšākas. Ausis nelielas, trīsstūra formas, augstu novietotas, pieguļ pie galvas. Tās ir platākas pie pamatnes, bet galos smailas. Uzbudinājuma brīdī ausis saslienas uz skrimšļiem, vērstas uz sāniem. Taisnas ausis skaitās par brāķi. Kakls ir izliekts un garš, šķērsgriezumā ovāls. Kakla mugurpuses līnija nedaudz konkāva. Rumpis ir slaids, bet kompakts. Pleci sausi, ieslīpi. Pleca kaula garums ir izteikti lielāks par lāpstiņas garumu. Krūškurvis dziļš, bet nedaudz nesasniedz elkoņu līniju. Ribas ir plakanas ar diezgan lielām atstarpēm. Vēders strauji ierauts uzreizi aiz krūšu kaula. Skausts neizceļas. Mugura ir taisna un gara, krusti ieslīpi. Krustu kaulu augšējais punkts var būt augstāks par skausta līniju. Priekškājas ir platas un līdzenas, pakaļkājas labi muskuļotas, slaidas ar izteiktu apakšējās locītavas leņķi. Aste ir gara, lokana, tā sniedzas gandrīz līdz zemei. Suņa svars ir ap 25—30&nbsp;kg, kucēm ap 20—25&nbsp;kg.

## Atsauces
Ponferrada

**Ponferrada** (, ,  — ‘dzelzs tilts’) ir pilsēta Leonas provincē, Kastīlijā un Leonā, Spānijā. Tā atrodas pie Silas upes, kas ir Minjo pieteka, Elvjerso ielejā. Pilsētu pilnībā ieskauj kalni. Tā ir pēdējā lielā pilsēta pie Santjago ceļa Francijas maršruta, pirms tas sasniedz tā galamērķi Santjago de Kompostelā. 2008. gadā tajā bija 69 769 iedzīvotāji.

Pilsētas apkaimē notika 2014. gada Pasaules čempionāta šosejas riteņbraukšanā sacensības.

## Atsauces
Sacīkšu trase

thumb|Autošosejas sacīkšu trase
thumb|Hipodroms jeb zirgu sacīkšu trase
**Sacīkšu trase** ir sporta būvē, kas paredzēta dzīvnieku (piemēram, zirgu sacīkšu), transportlīdzekļu vai sportistu sacensībām. Trases bieži ir aprīkotas ar tribīnēm.

Sacīkšu trases mēdz būt atklātā tipa, kā arī celtnes. Zirgu sacīkstēm paredzētās trases sauc par hipodromiem, velosipēdu trases par velodromiem. Sacīkšu trases pārsvarā veido noslēgtu apli, kas ļauj sacīkšu dalībniekiem veikt vienu vai vairākus apļus.

## Sporta veidi
### Dzīvnieku sporta veidi
* zirgu skriešanās sacīkstes
* zirgu pajūgu skriešanās sacīkstes
* suņu skriešanās sacensības
* kamieļu skriešanās sacensības

### Cilvēku sporta veidi
* bobslejs
* skeletons
* riteņbraukšana
* ātrslidošana
* vieglatlētika

### Motoru sporta veidi
* autosacīkstes
* motosacīkstes
* spīdvejs
* dragreiss
* kartingu sacensības
* Formula 1

## Trašu seguma veidi
Sacīkšu seguma veidi atšķiras atkarībā no trases nozīmes, tie var būt:
* Betons (motoru sports)
* Asfalts (motoru sports)
* Zāliens (zirgu sacīkstes, it īpaši Britu salās)
* Dubļi (zirgu sacīkstes, suņu sacīkstes, autokross, motokross)
* Smiltis (zirgu sacīkstes, kamieļu sacīkstes, suņu sacīkstes, rallijreids)
* Koks (kokmateriāla klājums; velosacīkstes)
* Ledus (ātrslidošana, bobslejs, motoru sports)
* Paklājs (radiovadāmie automodeļi)
Alhazens

**Alhazens**, pilnā vārdā **Abū Alī el Hasans ibn el Hasans ibn el Haitams** vai **Ibn el Haitams** (, dzimis ap 965. gadu, miris ap 1040. gadu), bija arābu zinātnieks (polimāts), matemātiķis, astronoms un filozofs. Sniedzis nozīmīgu ieguldījumu optikā, astronomijā, matemātikā, meteoroloģijā, redzes pētīšanā un zinātniskajā metodē.

Alhazens tiek uzskatīts par modernās optikas, oftalmoloģijas, eksperimentālās fizikas, zinātniskās metodoloģijas tēvu, kā arī par pirmo teorētisko fiziķi.

Viņa nozīmīgākais darbs ir "Optika" (*Kitāb al-manāẓir*; 1011—1021). Lai arī darbā ir jūtama Ptolemaja 2. gadsimta m. ē. darba ietekme, Alhazens savā darbā sniedz pareizu redzes procesa modeli. Darbu 12. gadsimta beigās vai 13. gadsimta sākumā latīņu valodā iztulkoja kāda nezināma persona. Šim tulkojumam bija ietekme vairāku rietumu zinātnieku darbībā. Vēl Alhazens aprēķināja Zemes atmosfēras augstumu (52 tūkstoši soļu jeb 30—35 km). Nodarbojies arī ar dažādu spoguļu pētīšanu. Viņa vārdā nosaukts optikas uzdevums Alhazena problēma (jāatrod spoguļa punkts spoguļa, punktveida gaismas avota un acs stāvoklim, kur notiek atstarošanās).

## Atsauces

## Ārējās saites
* 
*
Virdžīnu salas (nozīmju atdalīšana)

**Virdžīnu salas** jeb **Virdžīnas** var būt:

* Virdžīnu salas — salu grupa Mazajās Antiļu salās;
* Britu Virdžīnas;
* ASV Virdžīnas.
Sakne (valodniecība)

**Sakne** valodniecībā ir morfēma. Šī ir vārda svarīgākā morfēma, bez saknes netiek veidoti vārdi. Sakne norāda vārda leksisko nozīmi. Sakne pieder pie leksiskajām morfēmām, citas morfēmas (piedēklis, priedēklis, galotne) pieder pie gramatiskajām morfēmām, ko sauc arī par afiksiem.

Sakne ir kopīga radniecīgai vārdu saimei (piemēram, ***vald'''īt'', ***vald**nieks'', ''pār**vald**e''), kam gan dažās formās var būt [[Līdzskaņu mija|fonētiskas pārmaiņas]] (piemēram, ***vilk*'s*, ***vilc**iņš*). Piemēram, vārdos ***sol**s* un ***sol**is* sakne *sol-'' nav viena un tā pati sakne, jo abi vārdi neveido leksikas ziņā radniecīgu vārdu grupu.

Atšķirībā no pārējām morfēmām, kurām ir stingri noteikta vieta vārda veidošanā, sakne var novietoties jebkurā vārda vietā.

## Atsauces
Eksetera

**Eksetera** (; ) ir lielpilsēta un nemetropoles distrikts Lielbritānijas dienvidrietumos, Anglijā, Devonas grāfistes administratīvais centrs un nemetropoles grāfistes lielākā apdzīvotā vieta. Atrodas Eksas upes krastos  uz rietumiem no galvaspilsētas Londonas. Nozīmīgs Anglijas dienvidrietumu izglītības, biznesa un tūrisma centrs. Romas impērijas laikā Eksetera bija vistālāk dienvidrietumos esošais impērijas nocietinājums Romas Britānijā.

## Vēsture
Pilsētas nosaukums cēlies no senangļu valodas *Escanceaster* — ‘Eksas cietoksnis’. Apdzīvota veita tagadējās pilsētas vietā pastāvējusi vēl pirms romiešu iekarojuma — izrakumos atrastas grieķu monētas no 250. gada p.m.ē. 

Mūsdienu pilsēta dibinēta ap mūsu ēras 55. gudu kā romiešu cietoksnis **Iska** (*Isca*), kas kalpoja kā II Augusta leģiona (*Legio II Augusta*) 5000 karavīru bāzes nometne. Vēlāk cietoksnis tika pārdēvēts *Isca Dumnoniorum* (Iska Dumnonijā), lai atšķirtu no *Isca Augusta* mūsdienu Kērlīonā Velsā. Pie cietokšņa izauga vietējo iedzīvotāju apmetne, kas kalpoja kā Dumnonijas galvaspilsēta (*civitas*). Kad 75. gadā leģions pameta cietoksni, Iska tika pārbūvēta par civilo pilsētiņu ar forumu, baziliku, pirti un citām romiešu pilsētu parastajām būvēm. 2. gadsimta beigās pilsētai uzbūvēja jaunu mūri, kas iekļāva 37 ha teritorijas; mūsdienās saglabājušies ap 70% senā mūra.

9. gadsimta *Historia Brittonum* Iska minēta kā viena no 28 Britānijas pilsētām, bet par tās vēsturi no romiešu aiziešanas 410. gada līdz 7. gadzimtam zināms maz. Alfrēds Lielais 9. gadsimtā pilsētu izvēlējās par vienu četriem Devonas nocietinātajiem boro aizsardzības sistēmā pret vikingu iebrukumiem. 12. gadsimta sākumā tika pabeigta Ekseteras katedrāle un pēc tā laika likumiem Eksetera kļuva par lielpilsētu (*city*). Viduslaikos Eksetera bija nozīmīga tirdzniecības pilsēta un osta Eksas grīvā. 

Induastrializācijas periodā pilsētas attīstība nebija tik strauja kā citiem Anglijas rūpniecības centriem un tā daļēji zaudēja savu nozīmību. 1844. gadā pilsētu sasniedza pirmā dzelzceļa līnija, bet līdz gadsimta beigām tā kļuva par nozīmīgu transporta mezglu. 2. pasaules kara laikā pilsētas centrs ievērojami cieta gaisa bombardēšanā. 

Kopš 2004. gada Eksetērā atrodas Apvienotās Karalistes Meteoroloģijas dienesta galvenais birojs, kas ir viens no lielākajiem darba devējiem pilsētā. 

## Atsauces

## Ārējās saites
Ilze Vergina

**Ilze Vergina** (dzimusi  Dzērbenē) ir latviešu izglītības darbiniece un politiķe. Bijusi 10. Saeimas un 11. Saeimas deputāte. Šobrīd ir 14. Saeimas deputāte, pārstāv partiju "Vienotība" un apvienību "Jaunā Vienotība".

## Biogrāfija
1987. gadā absolvējusi Dzērbenes vidusskolu. No 1987. līdz 1992. gadam studējusi Liepājas Pedagoģiskajā institūtā, kur ieguvusi latviešu valodas un literatūras skolotāja kvalifikāciju. 1996. gadā Liepājas Pedagoģiskajā augstskolā ieguvusi filoloģijas maģistra grādu.

1994. gadā uzsākusi darba gaitas Vecpiebalgas lauku reģionālajā ģimnāzijā, kur līdz 1999. gadam bijusi skolotāja. Pēc tam līdz 2002. gadam bijusi Smiltenes 2. vidusskolas skolotāja un direktora vietniece audzināšanas darbā, 2002. gadā kļuvusi par skolas direktori (kopš 2005. gada tā pazīstama kā Smiltenes Centra vidusskola). Vadījusi Baltijas Starptautiskās akadēmijas Smiltenes filiāli.

## Politiskā darbība
2004. gadā I. Vergina sāka vadīt partijas "Jaunais laiks" Smiltenes nodaļu. 2005. gada Latvijas pašvaldību vēlēšanās tikusi ievēlēta Smiltenes pilsētas domē no partijas "Jaunais laiks" saraksta. Bijusi domes priekšsēdētāja vietniece. 2006. gadā nesekmīgi kandidēja 9. Saeimas vēlēšanās. 2008. gadā izstājusies no partijas kopā ar vairākiem reģionu pārstāvjiem. 2008. gada aprīlī tikusi ievēlēta "Pilsoniskās savienības" valdē. 2009. gada pašvaldību vēlēšanās I. Vergina tika ievēlēta Smiltenes novada domē no "Pilsoniskās savienības" saraksta. Smiltenes novada domē tika ievēlēta arī 2013. gada pašvaldību vēlēšanās, šoreiz no partijas "Vienotība" saraksta.

2010. gadā nesekmīgi kandidēja 10. Saeimas vēlēšanās no apvienības "Vienotība" saraksta, taču kļuva par 10. Saeimas deputāti Andra Vilka vietā, kurš uzsāka darbu valdībā. 2011. gadā kandidējusi arī 11. Saeimas vēlēšanās, taču netika ievēlēta. 2014. gada jūlijā ieguvusi 11. Saeimas deputātes mandātu Eiropas Parlamentā ievēlētā Valda Dombrovska vietā. Tajā pašā gadā kandidēja 12. Saeimas vēlēšanās, bet netika ievēlēta.

2017. gada pašvaldību vēlēšanās I. Vergina atkal tika ievēlēta Smiltenes novada domē

2022. gadā kandidēja 14. Saeimas vēlēšanās no apvienības "Jaunā Vienotība" saraksta, taču netika ievēlēta. Drīz vien viņa kļuva par 14. Saeimas deputāti, Arturam Krišjānim Kariņam kļūstot par Ministru prezidentu. I. Vergina ir 2025. gada 5. novembrī dibinātās Saeimas Vidzemes deputātu grupas vadītāja vietniece.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Vienotības profils
Gundega (priekšvārds)

**Gundega** ir latviešu cilmes sieviešu priekšvārds. Sācis parādīties 20. gadsimta sākumā, popularitātes virsotni sasniedzot 1975. gadā. Bijis princeses vārds 1912. gadā izdotā Annas Brigaderes pasakā. Personvārdu pētnieks Klāvs Siliņš uzskata, ka no „Gundegas” varētu būt atvasināts priekšvārds „Gunta", no kuras savukārt vēlāk atvasināta vīriešu dzimtes forma „Guntis”, kam nav nekāda sakara ar vācu vārdu *Günther* (tā atveidojums latviešu valodā ir Guntars).

## Cilme
Vārda iedvesma bijis auga — gundegas — nosaukums. Auga nosaukums balstīts uz vārdiem „(u)guns” un „degt”.

## Cilvēki ar šo vārdu
* Gundega Sproģe
* Gundega Repše
* Gundega Grīva
* Gundega Grīnuma

## Atsauces
Abija

**Abija** (, ) ir viens no Nigērijas štatiem tās dienvidaustrumos Nigēras deltas reģionā. Ziemeļos robežojas ar Enugu un Eboņi, austrumos — Krosriveru, dienvidaustrumos — Akva Ibomu, dienvidos — Riversu, rietumos — Imo štatu. Štata administratīvais centrs ir Umuahija, bet lielākā pilsēta un komerciālais centrs — Aba.

Štats izveidots 1991. gada 27. augustā, to nodalot no Imo štata. Nosaukums ir akronīms no četriem štata apdzīvotākajiem reģioniem: Abas, Bende, Isuikvuato un Afikpo. Iedzīvotāju lielākā daļa pieder pie igbo tautas, pēc konfesionālā sastāva galvenokārt kristieši.

39% GNP dod naftas un gāzes ieguve štata dienvidu daļā, 27% — lauksaimniecība, 2% — rūpniecība. Galvenās lauksaimniecības kultūras ir jamss, kukurūza, kartupeļi, rīsi, Indijas rieksti, taro un eļļas palma.

## Atsauces

## Ārējās saites
Vergina

**Vergina** var būt:

* Vergina (Maķedonija), apdzīvota vieta Grieķijas Maķedonijā, kurās atrodas Senās Maķedonijas valdnieku kapenes

## Uzvārds
* Ilze Vergina, latviešu skolotāja un politiķe
Jāzeps Osmanis

**Jāzeps Osmanis** (dzimis , miris ) bija latviešu rakstnieks, tulkotājs un mākslinieks. Filoloģijas zinātņu kandidāts (1978), filoloģijas doktors (1993).

## Biogrāfija
Dzimis rentnieka ģimenē. Bērnībā piecus gadus mācījies Ogresgala pamatskolā (Ķēķa skolā - Ciemupē), kurai veltījis daudz dzejoļus, kas ievietoti atmiņu krājumā "Vienīgi jums". 1951. gadā beidzis mācības Lielvārdes vidusskolā. 1956. gadā absolvējis Latvijas Valsts universitātes Vēstures un filozofijas fakultāti.

1955. gadā uzsācis darba gaitas Latvijas Valsts izdevniecībā (vēlākā izdevniecība "Liesma"), no 1962. līdz 1967. gadam vadījis Jaunatnes un bērnu literatūras redakciju izdevniecībā. No 1967. līdz 1982. gadam bijis galvenais redaktors Rīgas Kinostudijas scenāriju redaktoru kolēģijā. Pēc tam (1973—1989) bija galvenā redaktora vietnieks izdevniecībā "Liesma". No 1990. līdz 1998. gadam vadījis izdevniecību "Sprīdītis", no 1996. līdz 2011. gadam bija izdevniecības "Annele" vadītājs (ir arī abu izdevniecību dibinātājs).

Galvenokārt rakstījis darbus bērniem. Viņa pirmā publikācija bija dzejolis "Vēlēšanas" žurnāla "Bērnība" 1947. gada 2. numurā. Sarakstījis vairākas dzejoļu grāmatas, vairākas bērnu prozas un dzejas antoloģijas, bērnu literatūras vēsturi u.c. darbus. Vēl ir sarakstījis divām teātra komēdijām. Nodarbojies ar tulkošanu un atdzejošanu.

1957. gadā kļuvis par Latvijas Rakstnieku savienības biedru. Darbojies PSRS un Polijas draudzības biedrības Latvijas nodaļas valdē. 1970. gadā saņēmis Polijas Nopelniem bagātā kultūras darbinieka goda nosaukumu, 1982. gadā — Latvijas Nopelniem bagātā kultūras darbinieka goda nosaukumu. 1982. gadā saņēmis Eiropas Rakstnieku savienības prēmiju par poļu literatūras tulkošanu. 2007. gadā par mūža veikumu grāmatniecībā saņēmis Latvijas Grāmatizdevēju asociācijas goda balva "Zelta ābele".

Ilgstoši dzīvoja Ādažu novada Carnikavas pagasta Garciema Mežciemā pie Rīgas jūras līča.

## Atsauces

## Ārējās saites
* ''Makslinieki.lv'' ieraksts
Punkts (pieturzīme)

**Punkts** ir pieturzīme, kas rāda gramatiskas un jēdzieniskas vienības patstāvīgumu un pabeigtību. Runā punktam parasti atbilst pauze. Vēl punktam latviešu valodas rakstībā var būt simbola vai tehniskas zīmes funkcija. Latviešu valodā punkts ir visspēcīgākā pieturzīme.

Atstarpe ir liekama pēc punkta, nevis starp tekstu un beigu pieturzīmi.

## Lietošana
Punkts tiek lietots:
# stāstījuma teikuma beigās
#: Mēs ejam uz mājām. Mājās būs siltāks.
# pamudinājuma teikuma beigās, ja teikums ir mazāk kategorisks
#: Apdomā labi, padari gudri.
# retorisko jautājumu beigās, ja teikumam nav emocionāla rakstura
#: Vai nu būs tā, ka pa visiem kaut ko prātīgu neizdomāsim.
# aiz arābu cipara, ja tas apzīmē kārtas skaitli
#: Veikalā akcija būs no 12.01.2001. līdz 15.01.2001. (izņemot 14.01.2001., kad veikals būs slēgts).
# pulksteņlaika apzīmējumā starp stundas un minūšu rādītāju
#: Pēteris būs mājās no 19.00 līdz 21.30.
# ja jānorobežo teikuma locekļi vai tā daļas stila nolūkā
#: Pēteris nolēma palikt. Uz visiem laikiem.
# aiz dažādiem saīsinājumiem
#: Es biju nometnē no jūn. līdz aug.
# reizināšanas zīmes funkcijā matemātikā
#: 
# 20. gadsimta tekstos simtu/tūkstošu/miljonu u. tml. atdalīšanai
#: Katru gadu atrodas vismaz 100.000 blēžu.
# mūzikā aiz nots vai pauzes zīmes, tādējādi norādot ilguma palielināšanu par pusi vērtības

Punkts netiek lietots:
# aiz iniciāļu salikteņiem
#: ASV, NATO, LU, LR, MK
# aiz simbolu apzīmējumiem un metriskās mēru sistēmas vienību apzīmējumiem
#: Ag, Md, Ca, m, g, l, cm
# telegrammu tekstā
#: Nosūtu tev naudu 50 EUR Jānis
# vēstulēs un cita veida lietišķajos rakstos aiz adreses un paraksta, kā arī aiz datuma un vietas norādes šajos rakstos
#: Kārli, apsveicu dzimšanas dienā!
#: Jānis
#: Rīgā
#: 2009. gada 23. janvārī
# tabulās, ailēs u.c. aiz dažādiem ierakstiem, lappušu numerācijā
# aiz gadskaitļiem, ja gadskaitļa lietojums ir nepārprotams
#: Klubs divas reizes izcīnīja Latvijas čempiona titulu (2011, 2012).
# aiz virsrakstiem un apakšvirsrakstiem, ja tie iespiesti citā burtveidolā
#: **Jānis Pēteris**
#: **RAIŅA DARBI**

## Piezīmes un atsauces
### Piezīmes

### Atsauces
Apostrofs

**Apostrofs** (, *apóstrophos*) ir komatveida zīme virs rindas. Ar apostrofu latviešu valodas rakstos tiek parādīts burtu vai burtkopu izlaidums vai atmetums; pārsvarā tiek lietots saistītās valodas tekstos (lugas, dzeja). Citās valodās apostrofa lietojums ir plašāks.

Mūsdienās ir jāierobežo apostrofa lietošana latviešu valodas rakstos, jo tā izmantošana nav ieteicama no valodas kultūras viedokļa, tāpat tas nenorāda labu dzejas stilu. Vairāki vārdi, kas agrāk lietoti ar apostrofu, mūsdienās tiek lietoti bez tā, jo ir ieguvuši stilistisku nokrāsu un ir uztverami kā poētismi, kur apostrofs nav lietojams.

## Lietojums
Apostrofs tiek lietots
# ritma dēļ saistītā valodā dažādu vārdšķiru locījumu galotņu atmetumā
#:  ar kaulu nomētāju
# dzejā un sarunvalodas attēlojumā darbības vārda personu galotņu atmetumā
#:  Rīga,  Rīga
# apstākļa vārdu galotņu atmetumā
#: Tik  ir par to nedomāt.
# lietvārdiem (visbiežāk 2. deklinācijas nominatīvā un 4. un 5. deklinācijas ģenitīvā) patskaņu izlaidumā vārda celmā vai galotnē
#: , netrāpīšu?
#: Es vēl  pabeidzis mājasdarbus.
# atsevišķu līdzskaņu vai veselu zilbju atmetumā
#: Hei, knauķi! panāc .
# sarunvalodas attēlojumā dažu partikulu saīsinājumos
#: Vai  nezini

## Piezīmes un atsauces
### Piezīmes

### Atsauces
Vainižu pils

thumb|250px|Vainižu muižas pils (2014).
thumb|250px|Vainižu muižas pils (2000).

**Vainižu pils** (, ) bija Rīgas arhibīskapijas saimniecības muižas pils 14.-16. gadsimtā Vainižos, tās pamatu paliekas atrodamas autoceļa P14 malā apmēram 10 km no Umurgas pie Umurgas pagasta Pilskalnu mājām. 

Pils bijusi četrstūra veida ar sienu garumu 87х56 m, to apņēma 20 m plats un 5 m dziļš aizsarggrāvis.

## Vēsture
thumb|250px|Vainižu muižas kungu māja (pēc 1920).
Arhibīskapa pils uzcelta pie Limbažu - Straupes lielceļa 14. gadsimtā netālu no līvu Vainižu pilskalna Braslas upes labajā krastā. Pirmoreiz rakstos pieminēta 1359. gadā, kad arhibīskaps Fromholds žēlojās Romas pāvestam, ka Livonijas ordenis ieņēmis septiņas arhibīskapa pilis un to novadus (Turaidu, Koknesi, Limbažus, Smilteni, Vainižus, Lielvārdi un Krustpili). Arhibīskapu un ordeņa savstarpējo cīņu laikā 1479. gadā, kad arhibīskaps Silvestrs Stodevešers noslēdza savienību ar Zviedrijas karali, pili ieņēma Livonijas ordenis. 1530. gadā Vainižu pils minēta kā viena no arhibīskapa koadjutora Brandenburgas Vilhelma septiņām galda muižām (, ). Vainiži bija arhibīskapa pils līdz 1555. gadam, kad Livonijas piļu sarakstā Vainižu pils tika atzīmēta kā sabrukusi (*arx diruta*). 
Iespējams, ka 1582. gada Jamas Zapoļskas miera līgumā tā nodēvēta par Vainižu pilsnovada citadeli (, *Ивез*).

Zviedru Vidzemes laikā muižu kopā ar Alūksnes un Gulbenes muižām pārvaldīja Gustavs Horns, vēlāk Hermanis fon Brēverns.  
18. gadsimtā apmēram 0,5 km no agrākās Vainižu pils izveidojās Vainižu muiža, ko 19. gadsimta sākumā ieguva Brimmeru dzimta.

Vainiži piiskopilinnus, XVII sajand.png|Vainižu pils plāns Zviedru Vidzemes laikā (1649–1654)


## Atsauces

## Ārējās saites
* Armin Tuulse. Die Burgen in Estland und Lettland . Dorpater Estnischer Verlag, 1942
Ķekavas lidlauks

**Ķekavas lidlauks** ir bijušais lauksaimniecības aviācijas lidlauks Ķekavas novada Ķekavas pagastā. Izvietojies pagasta austrumdaļā Pūķupes krastā pie autoceļu A5, P85 un P90 krustojuma  no Ķekavas pilsētas centra. Lidlaukam viens  garš un  plats asfalta seguma skrejceļš. 1980. gadu sākumā tur bāzējās lidmašīnas *[[Antonov An-2]]*, lidlauka teritoriju pašreiz pārdod internetā. Lidlauks nelietojams sakarā ar aviāciju nesaistītām saimnieciskām aktivitātēm uz skrejceļa, pievedceļiem un stāvlaukuma, kā arī apbūvi gar skrejceļu.

## Atsauces
OK

thumb|Poga ar uzrakstu OK
**OK** (arī ***okay***, **ok** un **O.K.**) ir vārds, kas apzīmē piekrišanu, apstiprinājumu kaut kam. OK no angļu valodas ir ienācis daudzās citās valodās kā aizguvums, dažkārt tam citās valodās ir citāda rakstība.

Nav vienota viedokļa par OK izcelsmi. Pēc vienas no versijām — OK cēlies no frāzes *all correct* (*oll Korrect* vai *ole Kurreck*; ). Datorzinātnē OK tiek izmantots dažādos dialoglogos lietotāja apstiprinājumam.
LOL

**LOL** (, *laugh out loud* — ‘skaļi smejos’) ir bieži sastopams elements interneta slengā.

Sākotnēji ticis lietots *[[Usenet]]*, vēlāk tika sākts lietot interneta komunikācijas vidē, pašlaik tiek lietots arī runātā sarunvalodā. LOL ir viens no iniciālismiem, kas tiek izmantots smiešanās apzīmēšanai, vēl ir populārs **ROFL** ( — ‘vāļājos gar zemi smejoties’) un vairāki citi.

Šie iniciālismi tiek pretrunīgi vērtēti, vairāki autori neiesaka tos izmantot vismaz oficiālās sarunās un tekstos. 2011. gadā LOL kopā ar citiem akronīmiem tika iekļauts Oksfordas angļu valodas vārdnīcā, kur pirmais LOL lietošanas gadījums bija minēts 1960. gados lietotais iniciālisms no *little old lady*, pirmais dokumentētais LOL lietošanas gadījums ar tā pašreizējo nozīmi bija ziņojums *Usenet* 1980. gados.

## Atsauces