open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Los renglones torcidos de Dios

***Los renglones torcidos de Dios*** ir 2022. gada Spānijas psiholoģiskā trillera filma, kuras režisors un viens no scenārija autoriem ir Oriols Paulo. Filmā galvenās lomas atveido Barbara Lenje, Eduardo Fernandess, Loreto Mauleona, Havjers Beltrans un Pablo Derki. Filma balstīta uz Torkvato Lukas de Tenas 1979. gada tāda paša nosaukuma romānu.

Filma stāsta par sievieti, kura nokļūst psihiatriskajā klīnikā, lai izmeklētu kāda pacienta noslēpumaino nāvi.

Filmas *Los renglones torcidos de Dios* pirmizrāde notika  Sansevastjanas starptautiskajā kinofestivālā. Filma saņēma pozitīvu kritiķu vērtējumu un to nominēja ''Goya'' balvai sešās kategorijās.

## Atsauces

## Ārējās saites
Ritina

**Ritina** (, ; ) ir tirgus pilsēta Velsā, Apvienotajā Karalistē, Denbišīras grāfistes administratīvais centrs. Atrodas Velsas ziemeļaustrumos Kluidas upes krastos  no Velsas galvaspilsētas Kārdifas un  no valsts galvaspilsētas Londonas.

## Vēsture
Vēstures avotos pirmoreiz minēta 1277. gadā, kad Guinēzas princis Dāvids šeit uzcēla cietoksni; tā sākotnējais nosaukums bija *Castell Coch yng Ngwern-fôr* — ‘Sarkanais cietoksnis purvu jūrā’ un no tā savukārt cēlies mūsdienu pilsētas nosaukums — velsiešu *rhudd* (‘sarkans’) un *din* (‘cietoksnis’). 1400. gadā pēc Glindūras sacelšanās pret karali Henriju IV pilsēta tika nodedzināta, izņemot cietoksni un dažas ēkas. Cietoksni savukārt nopostīja Anglijas pilsoņu karā pēc 11 nedēļu aplenkuma; tas atjaunots 19. gadsimtā kā administratīvā ēka. No 1888. līdz 1974. gadam Ritina bija Denbišīras administratīvās grāfistes centrs; 1996. gadā atjaunota par no jauna izveidotās Denbišīras grāfistes administratīvo centru.

## Atsauces

## Ārējās saites
Nesaderīgie

**"Nesaderīgie"** () ir 1961. gada ASV vesterna filma, kuras režisors ir Džons Hjūstons, bet scenārija autors ir Arturs Millers, kurš to adaptēja no sava 1957. gada īsā stāsta. Filmā galvenās lomas atveido Klārks Geibls, Merilina Monro, Montgomerijs Klifts, Telma Ritera un Īlaijs Volahs. Šī kļuva par pēdējo Geibla un Monro filmu. Geibls mira 12 dienas pēc filmēšanas beigām, bet Monro nomira gadu pēc filmas pirmizrādes.

Filma stāsta par tikko izšķīrušos sievieti Roslinu (Monro) un viņas draudzību ar mājas saimnieci Izabellu (Ritera), kovboju Geju (Geibls), viņa labāko draugu pilotu Gido (Volahs) un rodeo dalībnieku Persu (Klifts).

Filmas "Nesaderīgie" pirmizrāde notika  un to izplatīja *[[United Artists]]*. Filma kļuva par finansiāli neveiksmīgu un nesaņēma augstu kritiķu novērtējumu. Mūsdienās vairāku kritiķu vērtējumā tā tiek uzskatīta par klasiku un vienu no 1960. gadu labākajām filmām, īpaši izceļot Geibla, Monro, Klifta un Volaha aktierspēli.

## Atsauces

## Ārējās saites
Tajs Vests

**Tajs Vests** (; dzimis ) ir amerikāņu kinorežisors, producents, scenārists, montāžists, operators un aktieris. Pazīstams kā šausmu filmu režisors.

Vislabāk pazīstams ar "X" filmu sēriju, kur ietilpst filmas "X" (2022), "Pērle" (2022) un *[[MaXXXine]]* (2024). Visās filmās galveno lomu atveidoja Mija Gota. Režisējis šausmu filmas *[[The Roost]]* (2005), *[[Trigger Man]]* (2007), "Sātana māja" (2009), *[[Cabin Fever 2: Spring Fever]]* (2009), *[[The Innkeepers]]* (2011) un *[[The Sacrament]]* (2013), kā arī vesternu *[[In a Valley of Violence]]* (2016).

## Atsauces

## Ārējās saites
Dina Kvelde

**Dina Kvelde** (dzimusi **Dina Frīdenberga** , mirusi ) bija latviešu aktrise.

Aktrise dzimusi  un augusi trīspadsmit bērnu ģimenē. No 1959. līdz 1964. gadam bijusi Krievu drāmas teātra aktrise, bet kopš 1964. gada strādājusi Latvijas Nacionālajā teātrī. Kvelde bija precējusies ar diriģentu Paulu Kveldi.

Filmējusies filmās "Akmens un šķembas" (1966), "Pilsētas atslēgas" (1973), "Ezera sonāte" (1976), "Tapers" (1989) un "Cilpā" (1991).

## Atsauces

## Ārējās saites
* ''izrades.lv'' profils
Sentesafa

**Sentesafa** (, ) vai **Lanelvi** (, ) ir lielpilsēta Velsā, Denbišīras grāfistē. Otra mazākā apdzīvotā vieta valstī ar lielpilsētas statusu. Atrodas Velsas ziemeļaustrumos Elvi upes krastos  no Velsas galvaspilsētas Kārdifas un  no valsts galvaspilsētas Londonas.

## Vēsture
Tiek uzskatīts, ka pilsēta izaugusi ap 6. gadsimtā Svētā Kentigerna dibināto ķeltu klosteri, vēlāk — Svētā Esafa katedrāli. 1282. gadā Otrā velsiešu kara laikā to nodedzināja Anglijas karaļa Edvarda I karaspēks. 14. gadsimtā katedrāle atjaunota; tā nosaukta par godu tās otrajam bīskapam Svētajam Asafam. Vēlākos laikos tā vairākkārt nopostīta, 17. gadsimtā izmantota par lopu novietni.

Neskatoties uz katedrāles esamību pilsētā, tā ilgi netika atzīta par katedrāles lielpilsētu. Sentesafa neveiksmīgi pretendēja uz lielpilsētas statusu 2000. un 2002. gadā. Atkārtoti pieteicās uz lielpilsētas statusu 2012. gadā sakarā ar karalienes Elizabetes II valdīšanas dimanta jubileju un 2012. gada 1. jūnijā ar patenta vēstuli tika svinīgi pasludināta par lielpilsētu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Republic Pictures

***Republic Pictures Corporation*** bija ASV kinostudija, kas darbojās no 1935. līdz 1967. gadam un bāzējās Losandželosā, Kalifornijā. Studijas ražošanas un izplatīšanas telpas atradās Studiositijā, kā arī filmu rančo Ensino. Pašlaik tas ir tikai filmu iegādes un izplatīšanas uzņemums, kas pieder *[[Paramount Pictures]]*.

Kinostudija specializējās vesternu, kinoseriālu un B klases filmu uzņemšanā, kurās uzsvars bija uz spraigu sižetu un noslēpumainību. Šeit savu karjeru uzsāka tādas vēlākās vesternu zvaigznes ka Rojs Rodžerss, Džīns Otrijs un Džons Veins. Studijas uzraudzībā bija finanšu pārvaldība un izplatīšana vairākām Džona Forda režisētām lielbudžeta spēlfilmām, kā arī vienai Šekspīra kinofilmai, kuras režisors bija Orsons Velss.

Herberta Jeitsa uzraudzībā *Republic Pictures* kļuva par mazo kinostudiju starp lielajām, kas saražoja gandrīz 1000 kinofilmu.

 uzņēmums *[[Paramount Global]]* paziņoja, ka atdzīvinās ***[[Republic Pictures]]*** zīmolu, lai tas kalpotu filmu iegādes un izplatīšanas zīmols, izdodot *[[Paramount Global Content Distribution]]* iegādātās filma, līdzīgi kā, citos uzņēmumos to dara *[[Stage 6 Films]]* vai *[[American International Pictures]]*

## Atsauces

## Ārējās saites
* Republic Pictures: Celebrating 75 Years
Guineza

**Guineza** (, ) ir pirmās pakāpes administratīvā iedalījuma vienība (grāfiste) Velsā, Apvienotajā Karalistē. Atrodas Velsas ziemeļrietumos Guinezas ceremoniālajā grāfistē. Robežojas austrumos ar Konvi, Denbišīru un Povīsu, dienvidos — ar Kerēdigionu, bet ziemeļrietumos Menai šaurums to šķir no Englsi salas. Ziemeļos un rietumos krastus apskalo Īrijas jūras Konvi un Kārdiganas līči. Grāfistes administratīvais centrs ir Kairnarvona, bet lielākā apdzīvotā vieta — Bangora. Lielu daļu grāfistes teritorijas aizņem Snoudonijas nacionālais parks. Grāfistē ir lielākais velsiešu valodas runātāju īpatsvars Velsā — 64,4%, un tā tiek uzskatīta par šīs valodas centru.

## Vēsture
Velsas ziemeļos 5. gadsimtā pēc romiešu aiziešanas no Britānijas izveidojās spēcīga velsiešu Guinezas Karaliste, kas dažādos laikos aiznēma plašas teritorijas, ieskaitot Englsi salu. 13. gadsimtā pēc Velsas pakļaušanas Anglijai Guineza tika sadalīta Englsi, Kairnarvonšīras, Merionetšīras, Denbišīras un Flintšīras grāfistēs. 1974. gadā administratīvajā reformā tika izveidota Guinezas administratīvā grāfiste, kas iekļāva vēsturiskās Englsi, Kairnarvonšīras un Merionetšīras teritorijas un dalījās piecos distriktos.

Guinezas grāfiste tagadējās robežās izveidota 1996. gada 1. aprīlī, no administratīvās grāfistes pastāvīgā grāfistē nodalot Englsi bet Aberkonvi distriktu iekļaujot Konvi apgabalā. Sākotnējais jaunās grāfistes nosaukums bija **Kairnavonšīra un Merionetšīra** (*Caernarfonshire and Merionethshire*), bet jau 2. aprīlī grāfistes padome pārdēvēja to par Guinezu.

Administratīvi grāfiste dalās 64 komūnās, no kurām 14 dēvējas par pilsētām: Bangora ( iedzīvotāji; lielpilsētas statuss kopš «neatminamiem laikiem»), Kairnarvona ( iedzīvotāji, administratīvais centrs), Festinioga (), Betesda (), Portmadoga (), Pulheli (), Tivina (), Dolgelaja (), Nefīna (), Bermuta (), Bala (), Penrindeidraita (), Krikjeta () un Harleha ().

## Atsauces

## Ārējās saites
Menai šaurums

**Menai šaurums** (;  — ‘Menai upe’) ir ap  garš un šaurākajā vietā  plats jūras šaurums starp Englsi salu un Velsas krastu Lielbritānijas salā. Savieno Īrijas jūras Karnārvonas un Konvi līčus. Šaurumu šķērso divi tilti — 1826. gadā būvētais autoceļa Menai vanšu tilts starp Bangoru un Portaitviju un 1850. gadā būvētais un 1980. gadā renovētais arkveida autoceļa un dzelzceļa Britānijas tilts. Dažādās plūdmaiņas abos šauruma galos veido spēcīgas straumes, kas ir sevišķi bīstamas posmā starp abiem tiltiem. Lielākās pilsētas šauruma krastos ir Bangora un Kairnarvona dienvidu krastā un Portaitvija Englsi krastā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Mērdzenes pamatskola

**Mērdzenes pamatskola** ir vispārējās izglītības iestāde Ludzas novada Mērdzenē, kura īsteno vispārējās pamatizglītības programmas.

Iestāde kopš 2024. gada īsteno šādas izglītības programmas:
* 21011111 Pamatizglītības programma;
* 21015611 Speciālās pamatizgītības programma izglītojamajiem ar mācīšanās traucējumiem;
* 21015811 Speciālās pamatizglītības programma izglītojamajiem ar garīgās attīstības traucejumiem;
* 21015911 Speciālās izglītības programma izglītojamajiem ar smagiem garīgās attīstības traucējumiem vai vairākiem smagiem attīstības traucējumiem.

Skola darbojas folkloras kopa "Ūgys" un tautu deju kolektīvs "Avotiņš".

## Atsauces

## Ārējās saites
Talking Heads: 77

***Talking Heads: 77*** ir amerikāņu rokgrupas *[[Talking Heads]]* debijas albums. Tas tika ierakstīts 1976.—1977. gadā un izdots . Tajā ir iekļauta grupas pirmā populārā dziesma *Psycho Killer*.

## Dziesmu saraksts
Sātu luterāņu baznīca

**Sātu evaņģēliski luteriskā baznīca** ir 18. gadsimta Latvijas Evaņģēliski luteriskās baznīcas dievnams, kas atrodas Tukuma novada Irlavas pagasta Sātos.

## Vēsture
Baznīca uz kalna celta 1778. gadā. Tā ir trešā un vienīgā saglabājusies Sātu baznīca. Virs baznīcas ieejas atrodas Kurzemes hercoga Pētera Bīrona monogramma. Baznīca ir vienīgā Tukuma novadā, kurai apkārt saglabājies akmens krāvuma žogs un baltie ieejas vārti. Jānis Bētiņš 19. gadsimta beigās uzbūvējis ērģeles ar ērģeļu prospektu.

## Kino
Baznīcā ir filmēta kinofilma "Rūdolfa mantojums" (2010) un televīzijas seriāls "Sarkanais mežs" (2019).

## Galerija

Sātu luterāņu baznīca 1979.jpg|Sātu luterāņu baznīca 1979. gadā
Sātu baznīca 2000-09-02.jpg|Sātu baznīca 2000. gadā
Sātu luterāņu baznīca ar žogu un vārtiem10.jpg|Sātu baznīca 2015. gadā
Sātu baznīcas austrumu puse, 2024.jpg|Sātu baznīcas austrumu puse, 2024. gads
Sātu Baznīca.jpg|Baznīca 2024. gadā
More Songs About Buildings and Food

***More Songs About Buildings and Food*** ir amerikāņu rokgrupas *[[Talking Heads]]* otrais albums. Tas tika ierakstīts no 1978. gada marta līdz aprīlim un izdots . Tas bija 29. vietā *Billboard* 200 pārdotāko albumu topā un ieguva zelta statusu.

## Dziesmu saraksts
Snoudons

**Snoudons** (, ) vai **Uizva** (, ) ir kalns Velsas ziemeļrietumos, Kembrianu kalnu grēdas augstākā virsotne. Snoudons ir Velsas augstākā virsotne, kā arī augstākā virsotne Lielbritānijas salā ārpus Skotijas. Izvietojies Guinezas grāfistē, ietilpst Snoudonijas nacionālajā parkā. Nozīmīgs tūrisma objekts, tajā gada laikā uzkāpj ap 540 tūkstošiem cilvēku. Uz kalnu no netālās Lanberisas ved  gara kalnu dzelzceļa līnija, kuras galastacija atrodas  no kalna virsotnes  vjl un kura pārvadā ap 100 tūkstošiem pasažieru gadā.

Kalna angliskais nosaukums *Snawdune* pirmoreiz minēts 1095. gadā un cēlies no senangļu valodas *snaw* un *dun* — ‘sniega pakalns’. Velsiešu nosaukums pirmoreiz minēts 1284. gadā latīņu valodas avotā kā *Weddua vaur*, kas ir atvasinājums no *Pen y Wyddfa Fawr* — ‘Lielais kalns’. *Gwyddfa* tiek interpretēts arī kā ‘apbedījuma kērns’; pēc vienas no leģendām zem akmeņu krāvuma kalna virsotnē apglabāts milzis Rita.

Snoudonā un tā apkārtnē ir viens no mitrākajiem klimatiem valstī — gadā šeit nolīst vidēji 5100 mm nokrišņu. Ziemā kalna virsotni klāj sniegs. Kalnā novērojams izteikts alpīnais joslojums.

## Atsauces

## Ārējās saites
Fear of Music

***Fear of Music*** ir amerikāņu rokgrupas *[[Talking Heads]]* trešais albums. Tas tika ierakstīts no 1979. gada aprīlim līdz maijam un izdots .

## Dziesmu saraksts
Bidē

thumb|Mūsdienīgs bidē (priekšplānā) ar tualetes podu
**Bidē** () ir ovāls tualetes sēžampods, kas paredzēts, lai apmazgātu cilvēka dzimumorgānus, starpeni, sēžamvietas un tūpļa iekšpusi. Mūsdienu bidē aprīkoti ar ūdens padevi un drenāžas atvere, un tādējādi tā ir santehnikas iekārta, uz kuru attiecas vietējie higiēnas noteikumi. Bidē paredzēts personīgās higiēnas veicināšanai un tiek izmantots pēc izkārnīšanās, kā arī pirms un pēc dzimumakta. To var izmantot arī pēdu mazgāšanai, piepildot to ar ūdeni vai bez tā. Daži cilvēki izmanto bidē, lai peldinātu zīdaiņus vai mājas mīluļus. Vairākās Eiropas valstīs saskaņā ar likumu bidē jāatrodas katrā vannas istabā, kurā ir tualetes pods. Sākotnēji tas atradās guļamistabā, bet mūsdienās tas atrodas netālu no labierīcībām. No vides viedokļa bidē var samazināt vajadzību pēc tualetes papīra.

Viedokļi par bidē nepieciešamību dažādās tautās un kultūrās ļoti atšķiras. Kultūrās, kurās to parasti izmanto, piemēram, Rietumeiropas, Centrāleiropas un Dienvidaustrumeiropas daļās (īpaši Itālijā un Portugālē), Austrumāzijā un dažās Latīņamerikas valstīs, piemēram, Argentīnā, Paragvajā, to uzskata par neaizstājamu līdzekli labas personīgās higiēnas uzturēšanā, lai gan sākotnēji bidē bija populārs starp prostitūtām, kas nepamatoti iedragāja tā reputāciju.. To parasti izmanto Ziemeļāfrikas valstīs, piemēram, Ēģiptē. Savukārt reti to izmanto Subsahāras Āfrikā, Austrālijā un Ziemeļamerikā.

"Bidē" ir aizguvums no franču valodas, kas nozīmē "ponijs", jo sēdēšana uz tā atgādina jāšanas pozu, sēžot ar seju pret krānu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Kribrolinoidīdes

**Kribrolinoidīdes** (*Cribrolinoididae*) ir foraminīferu dzimta miliolīdu kārtā. Dzimtu 2012. gadā aprakstīja itāļu bioloģe Marianna Musko. Britu mikropaleontologam Džonam Heinam dzimta tika piedēvēta, pamatojoties uz 1981. gadā izveidoto *Cribrolinoidinae* apakšdzimtu, kas pēc tam tika paaugstināta līdz dzimtai. Ģeohronoloģiski kribrolinoidīdes ir zināmas no miocēna līdz mūsdienām.

## Apraksts
Daudzkameru čaula veidota no porcelānveidīga kalcīta ar augstu magnija saturu. Sieniņu virsma mēdz būt bedraina. Čaula ir satīta vienā vai vairākās plaknēs. Atvere ir termināla un var būt neregulāri caurumota.

## Sistemātika
Kribrolinoidīžu dzimtas dalījums ģintīs:

* dzimta: **Cribrolinoididae** Haynes, 1981
:* ģints: Adelosina d'Orbigny, 1826
:* ģints: Cribrolinoides Cushman & LeRoy, 1939

## Atsauces
1998. gada UEFA Čempionu līgas fināls

**1998. gada UEFA Čempionu līgas fināls** bija futbola spēle, kas notika Johana Kruifa arēnā, Amsterdamā, 1998. gada 20. maijā, lai noskaidrotu 1997.–1998. gada UEFA Čempionu līgas uzvarētāju. Tajā iekļuva Spānijas klubs Madrides "Real" un Itālijas klubs Juventus. "Juventus" tas bija trešais fināls pēc kārtas, kamēr Madrides "Real" tas bija pirmais Čempionu līgas ērā. Madrides "Real" uzvarēja ar 1–0, izcīnot savu septīto Eiropas čempionu titulu, kas bija pirmais tituls pēdējo 32 gadu laikā. Vienīgos vārtus guva Predrags Mijatovičs. Abas komandas savā starpā vēlreiz tikās finālā, 2017. gadā.

## Stadions
Johana Kruifa arēna ir bijusi Ajax mājvieta kopš 1996. gada. Iepriekšējā "Ajax" Eirokausu spēļu mājvieta, Amsterdamas Olimpiskais stadions, arī rīkoja Eirokausu finālus.

Tajā notikuši 1962. gada Eiropas kausa fināls, kurā Benfica ar 5–3 uzvarēja Madrides "Real", un 1977. gada Eiropas Kausu ieguvēju kausa fināls, kurā Anderlecht ar 2–0 pārspēja Hamburger SV. Tajā notika arī 1981. gada UEFA kausa fināla spēle starp AZ '67 un Ipswich Town, kā arī 1992. gada UEFA kausa fināls, starp "Ajax" un Torino.

## Ceļš uz finālu

**Piezīmes:** (H) - mājās; (A) - izbraukumā

## Spēle

## Skatīt arī

* 1997.—1998. gada UEFA Čempionu līgas sezona
* 2017. gada UEFA Čempionu līgas fināls – sacentās tās pašas komandas

## Ārējās saites

* 1997.–98. gada sezona UEFA.com

## Atsauces
Dzīvot šodienai

**"Dzīvot šodienai"** () ir 2024. gada Francijas un Apvienotās Karalistes romantiskā komēdijdrāma, kuras režisors ir Džons Krolijs. Filmā galvenās lomas atveido Endrū Gārfīlds un Florensa Pjū.

Filma stāsta par Tobiasa (Gārfīlds) un Almutas (Pjū) attiecībām vairāku gadu garumā.

Filmas "Dzīvot šodienai" pirmizrāde notika  Toronto Starptautiskajā kinofestivālā. Latvijā filmas pirmizrāde notika  un to izplatīja *[[StudioCanal]]*. Filma saņēma galvenokārt pozitīvas kritiķu atsauksmes.

## Atsauces

## Ārējās saites
Volkers Cimmermans

**Volkers Dveins Cimmermans** (, dzimis ) ir amerikāņu futbolists, kurš spēlē centra aizsarga pozīcijā un pārstāv ASV futbola izlasi. Kopš 2026. gada Cimmermans spēlē ASV augstākās futbola līgas komandā *[[Toronto FC|Toronto]]*.

Iepriekš pārstāvējis ASV komandas *[[FC Dallas]]*, *[[Los Angeles FC]]* un *[[Nashville SC]]*.

ASV futbola izlases rindās debitējis 2017. gadā. Pārstāvējis izlasi 2022. gada FIFA Pasaules kausā, kā arī 2024. gada vasaras olimpiskajās spēlēs. Ar izlasi uzvarējis 2021. gada CONCACAF Zelta kausa izcīņā.

## Sasniegumi
**FC Dallas**

* U.S. Open Cup: 2016
* Supporters' Shield: 2016

**Los Angeles FC**

* Supporters' Shield: 2019

**ASV**

* CONCACAF Zelta kauss: 2021
* CONCACAF Nāciju līga: 2022—23

## Ārējās saites
Tilts uz nekurieni

thumb|Tilta būvniecība 1940. gadā
**Tilts uz nekurieni** ir dzelzceļa tilts pāri Abavai neuzbūvētajā dzelzceļa līnijai Tukums—Kuldīga. Tā garums ir 55 metri. Tilts atrodas Tukuma novadā, Irlavas pagastā, Sātos. Mēdz uzskatīt, ka tilts bijis domāts šaursliedēm, taču Tukuma—Kuldīgas līniju paredzēja būvēt kā platsliežu līniju.

## Vēsture
20. gadsimta 30. gadu beigās tika uzsākta dzelzceļa līnijas Tukums—Kuldīga būve. Dzelzceļa satiksmes nodrošināšanai 1940. gadā tika uzsākta inženiera P. Pāvulāna projektētā tilta būve. Tiltu uzcēla divos gados un to cēla trīs cilvēki, viens meistars un divi viņa palīgi. Tilts būvēts no betona ar iekšā pildītu svinu, kas darbojās arī kā amortizators. Kad tilts ticis projektēts, tad apkārtējo zemju īpašnieki sūtījuši lūgumrakstus, lai nākamā dzelzceļa stiga ietu pa kaimiņu zemi. Ticis nolemts rakt tuneli cauri baznīckalnam, lai mazāk skartu apkārtējos zemes īpašumus. Saskaņā ar galīgo projektu tilts pāri Abavai iznācis zemas pļavas vidū. Uzbēruma celšana un tuneļa rakšana būtu prasījusi milzīgus līdzekļus.

Dzelzceļa būvi pārtrauca Otrais pasaules karš, bet tilts, kuru uzcēla, nenojaukts tā arī palicis pļavas vidū līdz pat mūsdienām. Šodien tas ir pazīstams kā tilts, kas neved nekur un ir tūrisma objekts.

2008. gadā tilts tika iekļauts Eiropas kultūras mantojuma sarakstā "Neparastais kultūras mantojums".

Vietējie Sātu iedzīvotāji rūpējas par tiltu un regulāri to apkopj.

## Galerija

Attēls:Saati.tilts.jpg|Tilts Sātos, 2004. gads
Attēls:Sātu baznīca un Tilts Uz Nekurieni.jpg|Sātu baznīca un Tilts uz nekurieni, 2015. gads
Attēls:Bridge To Nowhere, Latvia.jpg|Tilts 2016. gadā
Attēls:Tilts uz nekurieni, 2024.jpg|Tilts uz nekurieni 2024. gada vasarā


## Atsauces
Brodvejas melodija

**"Brodvejas melodija"** (, zināma arī kā *The Broadway Melody of 1929*) ir 1929. gada ASV pirmskodeksa muzikālā filma un pirmā skaņu filma, kas ieguva Amerikas Kinoakadēmijas balvu kategorijā "Labākā filma". Tā bija viena no agrīnajām muzikālajām filmām, kurā bija iekļauta *[[Technicolor]]* secība, kas veicināja krāsu izmantošanu daudzos mūziklos, kas parādījās uz ekrāniem 1929.—1930. gados.

Filmas režisors ir Harijs Bomonts, scenārija autori — Normans Hjūstons un Džeimss Glīsons, un tā veidota pēc Edmunda Gouldinga stāsta. Oriģinālmūzikas autori ir Arturs Frīds un Nasio Herbs Brauns. Besija Lava par lomu filmā nominēta 2. Kinoakadēmijas balvai kategorijā "Labākā aktrise galvenajā lomā". Līdz mūsdienām saglabājusies tikai melnbaltā filmas versija. Šī ir pirmā muzikālā filma, ko izdeva kinostudija *[[Metro-Goldwyn-Mayer]]*.

Tā kā filma izdota 1929. gadā,  tā kļuva par neaizsargājamu darbu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Ītans Horvats

**Ītans Šī Horvats** (, dzimis ) ir amerikāņu futbolists, kurš spēlē vārtsarga pozīcijā un pārstāv ASV futbola izlasi. Kopš 2024. gada Horvats spēlē Anglijas čempionāta komandā *[[Cardiff City F.C.|Cardiff City]]*.

Iepriekš spēlējis Norvēģijas komandā *[[Molde FK|Molde]]*, Beļģijas komandā *[[Club Brugge KV|Club Brugge]]* un Anglijas komandās *[[Nottingham Forest]]* un *[[Luton Town F.C.|Luton Town]]*.

ASV futbola izlases rindās debitējis 2016. gadā. Pārstāvējis izlasi 2022. gada FIFA Pasaules kausā un 2024. gada Copa América.

## Sasniegumi
**Molde**

* Eliteserien: 2014
* Norvēģijas kauss: 2014

**Club Brugge**

* Beļģijas Pro līga: 2017–18, 2019–20, 2020–21
* Beļģijas Superkauss: 2018

**ASV**

* CONCACAF Nāciju līga: 2019–20, 2023–24

## Ārējās saites
Juris Rozītis

**Juris Rozītis** (dzimis 1951. gada 20. jūlijā Londonā) ir trimdas latviešu rakstnieks, teātra režisors un sabiedrisks darbinieks.

## Biogrāfija
J. Rozītis dzimis Londonā Latvijas sūtniecības sekretāra, literāta Oļģerta Rozīša ģimenē, kurā auga arī vecākais brālis Agnis. 1952. gadā ģimene izceļojusi uz Austrāliju un apmetusies Melburnā. Juris līdz 1968. gadam mācījies Melburnas Latviešu biedrības Daugavas skolā, piedalījies skolas teātra iestudējumos. No 1969. līdz 1970. gadam studējis Melburnas Universitātē. 1970. gadā pārcēlies uz Adelaidi, No 1970. līdz 1974. gadam studējis drāmu Flindersa Universitātē. No 1970. gada piedalījās Adelaides jauniešu ansambļa izrādēs, darbojies arī Austrālijas Latviešu jaunatnes apvienībā. Kopā ar pirmo sievu Māru Rozīti Adelaidē 1975. gadā izveidoja teātra trupu "Mālu ansamblis", ar to 1976. gadā viesojies Eiropā.

1977. gadā pārcēlies uz Zviedriju, uzsācis latviešu valodas studijas Stokholmas Universitātē pie valodnieces Veltas Rūķes-Draviņas. 2005. gadā Stokholmas Universitātē ieguvis filoloģijas doktora grādu par disertāciju *Displaced Literature: Images of Time and Space in Latvian Novels Depicting the First Years of the Latvian Postwar Exile* ("Pārvietotā literatūra: laika un telpas tēli latviešu romānos par pirmajiem latviešu pēckara trimdas gadiem"). Darbojies Zviedrijas latviešu apvienībā, Eiropas Latviešu jaunatnes apvienības (ELJA) Skandināvijas nodaļā, Raiņa un Aspazijas fondā, Latvijas Tautas frontes Stokholmas nodaļā un Zviedrijas Latviešu Centrālajā padomē. Ir Zviedrijas Latviešu apvienības priekšsēdis. Zviedrijā turpinājis darbu trupā "Mālu ansamblis", kā arī iestudējis izrādes Stokholmas Latviešu teātrī, piedalījies šo teātru viesizrādēs dažādu valstu latviešu centros.

Literāras publikācijas kopš 1964. gada. Sarakstījis lugas "Kurbads" (teātrī 1973), "Varbūtības" (teātrī 1976) un "Raudupiete" (teātrī 1982, pēc Rūdolfa Blaumaņa un Annas Brigaderes darbu motīviem). Angliski atdzejojis Vizmas Belševicas, Imanta Ziedoņa, Aleksandra Čaka, Jura Kronberga, Knuta Skujenieka un Dzintara Soduma dzeju. 1980. gados sarakstījis mitoloģisku romānu "Kuņas dēls", kas ieguvis 1. vietu žurnāla "Karogs" un Raimonda Gerkena romānu konkursā, grāmatā izdots 1995. gadā. Pēc tam vairāku gadu garumā tapis romāns "Displaced Person: kāda latvieša stāja svešumā" (2024).

## Bibliogrāfija
* *Kuņas dēls: pasaka par suņiem un latviešiem (lasāma skaļi)*. Rīga: Karogs, 1995.
* *Displaced Literature: Images of Time and Space in Latvian Novels Depicting the First Years of the Latvian Postwar Exile*. Stockholm: Stockholm University, 2005.
* *Displaced Person: kāda latvieša stāja svešumā*. Rīga: Dienas grāmata, 2024.

## Atsauces
Raģeļu pilskalns

**Raģeļu pilskalns** atrodas Krāslavas novada Grāveru pagastā, starp Jazinka un Cārmina ezeriem. Raģeļu ciema ziemeļpusē atrodas kapsēta ar baznīcu. Kalns, uz kura stāv baznīca un kapi, ir sens pilskalns. Gar kalna malām vēl saredzamas terašu atliekas, melnzeme un trauku lauskas. Tomēr kapsētas grāvji, kapi un būves lielā mērā grozījuši pilskalna seno izskatu.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Rageļu pilskalns
Luka de la Torre

**Lukass Denjels de la Torre** (, dzimis ) ir amerikāņu futbolists, kurš spēlē pussarga pozīcijā un pārstāv ASV futbola izlasi. Kopš 2025. gada de la Torre spēlē ASV augstākās futbola līgas komandā *[[Charlotte FC]]*.

Iepriekš spēlējis Anglijas komandā *[[Fulham FC|Fulham]]*, Nīderlandes komandā *[[Heracles Almelo]]*, Spānijas komandā *[[Celta de Vigo|Celta Vigo]]* un ASV komandā *[[San Diego FC]].*

ASV futbola izlases rindās debitējis 2018. gadā. Pārstāvējis izlasi 2022. gada FIFA Pasaules kausā un 2024. gada Copa América.

## Sasniegumi
**ASV**

* CONCACAF Nāciju līga: 2022—23

## Ārējās saites
Adelozinas

**Adelozinas** (*Adelosina*) ir kosmopolītiska foraminīferu ģints miliolīdu kārtā. Ģinti 1826. gadā izveidoja franču naturālists Alsids Orbiņī. Ģints tipiskā suga ir *[[Adelosina laevigata]]* d'Orbigny, 1826. Ģeohronoloģiski adelozinas ir zināmas no miocēna līdz mūsdienām.

## Apraksts
Mikrosfēriskās ģenerācijas čaula agrīnajā stadijā ir kvinkvelokulinveidīga. Megalosfērisās ģenerācijas čaula ir ar prolokulu, aiz kura seko involūta, planispirāli satīta otrā kamera ar distālo galu, kura kakliņā turpinās trešā kamera ar tīšanās plaknes maiņu par 90° grādiem. Vēlākās kameras ir kvinkvelokulinveidīgas abās ģenerācijās ar tīšanās plaknēm, kas atpaliek cita no citas par 130°-160° grādiem. Pieaugušam īpatnim no ārpuses ir redzamas trīs līdz četras kameras. Kameras ir ar apakšējo sieniņu, nevis vienkārši uzguļ uz iepriekšējām kamerām. Čaulas sieniņas ir no neperforēta porcelānveidīga kalcīta. Virsma ir gluda, vagota vai ribaina. Atvere ir termināla, ieapaļa un atrodas uz kakliņa ar vienkāršu vai dubultotu zobu.

## Sistemātika
Adelozinu ģintī ir 39 recentas sugas un ar izmirušajām kopā ir 60 sugas. Dažas no tām ir šādas:

* ģints: ***Adelosina*** d'Orbigny, 1826
:* suga: *[[Adelosina cretacea]]* Reuss, 1851 †
:* suga: *[[Adelosina dubia]]* (d'Orbigny in Fornasini, 1905)
:* suga: *[[Adelosina duthiersi]]* Schlumberger, 1886
:* suga: *[[Adelosina elegans]]* (Williamson, 1858)
:* suga: *[[Adelosina intricata]]* (Terquem, 1878)
:* suga: *[[Adelosina josephina]]* (d'Orbigny, 1846) †
:* suga: *[[Adelosina konkensis]]* (Bogdanovich, 1958) †
:* suga: *[[Adelosina laevigata]]* d'Orbigny, 1826
:* suga: *[[Adelosina mediterranensis]]* (Le Calvez & Le Calvez, 1958)
:* suga: *[[Adelosina milletti var. carinata]]* Wiesner, 1923
:* suga: *[[Adelosina partschii]]* (d'Orbigny, 1846)
:* suga: *[[Adelosina pulchella]]* (d'Orbigny, 1826)

(†) - izmirušu organismu grupa.

## Atsauces
Speaking in Tongues

***Speaking in Tongues*** ir amerikāņu rokgrupas *[[Talking Heads]]* piektais albums. Tas lielākoties tika ierakstīts 1982. gada jūlijā un 1983. gada februārī. Albums tika izdots .

## Dziesmu saraksts
Adelosina mediterranensis

***Adelosina mediterranensis*** ir foraminīferu suga miliolīdu kārtā un kribrolinoidīžu dzimtā. Sugu 1958. gadā aprakstīja franču foraminīferologi Jolande un Žans Le Kalvesi. Suga ir izplatīta Vidusjūrā, Egejas un Marmora jūrā, Melnās jūras dienvidu daļā, Biskajas līcī, Īrijas jūrā, Atlantijas okeānā pie Spānijas krastiem, Persijas līcī, Indijas okeānā pie Sokotras un Klusajā okeānā pie Jaunkaledonijas.

## Apraksts
Megalosfēriskajām formām aiz prolokula seko pilnībā aptveroša, planispirāli satīta otrā kamera. Otrās kameras distālais gals nobeidzas ar ar garu kakliņu. Prolokuls un otrā kamera savienoti savā starpā ar nelielu cauruļveida fleksostilu. Fleksostils, kas šķērsgiezumā ir apaļš, atrodas tieši virs prolokula. Trešajai kamerai tīšanās plakne mainās no 45° līdz 90° grādiem. Vēlākām kamerām tīšanās plakne vienai no otras mainās no 130° līdz 160° grādiem. Rezultātā no ārpuses ir redzamas četras kameras. Sieniņas ir porcelānveidīgas un neperforētas. Sieniņu struktūru veido haotisku kalcīta adatu masa. Virsma ornamentēta ar daudzām gareniski izvietotām un izlocītām ribiņām. Ārējā mala jaunajiem īpatņiem ir ķīļveidīga, bet pieaugušiem īpatņiem strupa. Atvere ir ieapaļa, izvietota uz kakliņa, apskauta ar vāji attīstītu lūpu, un tai ir T-veidīgs zobs.

## Atsauces
Little Creatures

***Little Creatures*** ir amerikāņu rokgrupas *[[Talking Heads]]* sestais albums. Albums tika ierakstīts no 1984. gada oktobra līdz 1985. gada martam un tika izdots .

## Dziesmu saraksts
True Stories

***True Stories*** ir amerikāņu rokgrupas *[[Talking Heads]]* septītais albums. Albums tika ierakstīts no 1986. gada februāra līdz jūnijam un tika izdots .

## Dziesmu saraksts
Hauerinīnes

**Hauerinīnes** (*Hauerininae*) ir foraminīferu apakšdzimta miliolīdu kārtā. Apakšdzimtu 1884. gadā izveidoja angļu mikropaleontologs Henrijs Bredijs. Korrado Švageram apakšdzimta piedēvēta, pamatojoties uz viņa 1876. gadā izveidoto *Hauerinidee* dzimtu. Ģeohronoloģiski hauerinīnes ir zināmas no juras perioda līdz mūsdienām.

## Apraksts
Čaulu agrīnajā stadijā veido kvinkvelokulinveidīgi izvietotas kameras. Vēlākajās stadijās kameras var būt pievienotas mazākā vai lielākā plakņu daudzumā. Tinumā ir divas kameras. No ārpuses pieaugušajiem īpatņiem var redzēt piecas vai vairāk kameras. Kameru iekšpuse nav sadalīta. Atvere atrodas pēdējās kameras galā. Tā ir ieapaļa vai ar vārstu, un satur vienkāršu vai komplicētu zobu.

## Sistemātika
Hauerinīņu apakšdzimtas dalījums ģintīs:

* apakšdzimta: **Hauerininae** Schwager, 1876
:* ģints: Axiopolina Neagu, 1984 †
:* ģints: Bidentoquinqueloculina Kaminski & Fiorini, 2021
:* ģints: Cycloforina Łuczkowska, 1972
:* ģints: Danubiella Neagu, 1968 †
:* ģints: Derventina Neagu, 1968 †
:* ģints: Flintinella Didkovskiy, 1960 †
:* ģints: Hauerina d'Orbigny, 1839
:* ģints: Heterillina Munier-Chalmas & Schlumberger, 1905 †
:* ģints: Istriloculina Neagu, 1984 †
:* ģints: Lachlanella Vella, 1957
:* ģints: Massilina Schlumberger, 1893
:* ģints: Massilinoides McCulloch, 1977
:* ģints: Moesiloculina Neagu, 1984 †
:* ģints: Naxotia Al-Zamel & Cherif, 1997
:* ģints: Nurdanella Özgen, 2000 †
:* ģints: Obliqueloculina McNeil, 1997 †
:* ģints: Paralachlanella Rögl & Briguglio, 2018 †
:* ģints: Planomiliola de Klasz, Le Calvez & Rérat, 1963 †
:* ģints: Podolia Serova, 1961 †
:* ģints: Proemassilina Lacroix, 1938
:* ģints: Pseudolachlanella Langer, 1992
:* ģints: Quinqueloculina d'Orbigny, 1826
:* ģints: Scythiloculina Neagu, 1984 †
:* ģints: Septloculina El Nakhal, 1990
:* ģints: Sigmomassilina Chiocchini, 2008 †
:* ģints: Triloculinopsis Popescu, 1975 †

(†) - izmirušu organismu grupa.

## Atsauces
Naked (albums)

***Naked*** ir amerikāņu rokgrupas *[[Talking Heads]]* astotais un pēdējais albums. Albums tika ierakstīts 1987. gada pavasarī un tika izdots .

## Dziesmu saraksts
Visus skaņdarbus sarakstīja Deivids Bērns, Kriss Francs, Tina Veimūra un Džerijs Harisons.

### Kasešu/CD versijas

### LP versijas
Kairnarvona

**Kairnarvona** (, ) ir karaliskā pilsēta (*royal town*) Velsā, Guinezas grāfistas administratīvais centrs un otra lielākā apdzīvotā vieta. Atrodas Velsas ziemeļrietumos pie Sejontas ietekas Menai šaurumā  no Velsas galvaspilsētas Kārdifas un  no valsts galvaspilsētas Londonas. Nozīmīgs tūrisma centrs un tradicionālā Velsas prinču investitūras vieta.

## Vēsture
Lai arī resursiem bagātā Menai šauruma piekraste bijusi apdzīvota kopš seniem laikiem, par pilsētas pirmsākumiem uzskata romiešu pakļauto ordoviku zemēs ap 77. gadu uzcelto Segontiumas (*Segontium*) cietoksni. Tā nosaukums cēlies no Sejontas upes, kuras krastā uzbūvēts. Segontiuma bija galvenais romiešu cietoksnis Velsas ziemeļos un bija paredzēts 1000 kājnieku izvietošanai. Ar romiešu ceļu Segontiuma bija savienota ar leģionāru bāzi Česterā. Sākotnēji no koka būvētais cietoksnis 2. gadsimta pirmajā pusē tika pārbūvēts par mūra cietoksni. Laika gaitā cietokšņa izmērs un nozīme samazinājās, bet tas bija apdzīvots vismaz līdz 394. gadam.

Pēc romiešu aiziešanas cietoksnis un ap to izaugusī pilsētina nonāca Guinezas Karalistes sastāvā. Tiek uzskatīts, ka Segontiuma ir viena no 28 britu pilsētām, kas minētas 9. gadsimta velsiešu mūka Nennija «Britu vēturē» (*Historia Brittonum*) kā *Cair Segeint* vai *Cair Custoeint*.

11. gadsimtā Guinezā iebrukušie normaņi netālu no bijušā romiešu cietokšņa uzbūvēja cietoksni, ap kuru izveidojās mūsdienu pilsētas centrs. 1283. gadā pēc Velsas iekarošanas karalis Edvards I šeit uzbūvēja mūra cietoksni. 1284. gadā Kairnarvonā dzima Edvarda I ceturtais dēls — vēlākais Anglijas karalis Edvards II. 1301. gadā viņš tika iecelts par pirmo Velsas princi. 16. gadsimtā pierakstīts nostāsts vēsta, ka jaunais princis tika piedāvāts vietējam velsiešiem, «ka [viņš] dzimis Velsā un nerunāja ne vārda angliski», tomēr nav mūsdienu pierādījumu, kas to apstiprinātu.

1284. gadā tika izveidota Anglijas parauga Kairnarvonšīras grāfiste, bet Kairnarvonai tika piešķirts boro un tirgus pilsētas statuss. Kopš 1911. gada Kairnarvonas pilī notiek Velsas prinča investitūras ceremonija — šeit par Velsas princi pasludināti Edvards VIII (1911) un Čārlzs III (1969). 1955. gadā Kairnarvona bija viena no pilsētām, kas pretendēja uz Velsas galvaspilsētas statusu, bet balsošanā zaudēja Kārdifai ar 11 balsīm pret 136.

## Atsauces

## Ārējās saites
Miliolinellīnes

**Miliolinellīnes** (*Miliolinellinae*) ir foraminīferu apakšdzimta miliolīdu kārtā. Apakšdzimtu 1957. gadā izveidoja jaunzēlandiešu mikropaleontologs Pols Vella. Ģeohronoloģiski miliolinellīnes ir zināmas no agrā krīta perioda (Berriasas laikmets) līdz mūsdienām.

## Apraksts
Čaulu veido kameras, kas satītas pusaplī. Agrīnajā stadijā čaula ir kriptokvinkvelokulinveidīga, pseidotrilokulīnveidīga vai komuspirinveidīga ar divām vai trim kamerām, redzamām no ārpuses. Vēlīnajā stadijā tā var būt plakanspirāliska un tai var būt vairāk par divām kamerām tinumā vai arī var būt tendence attīties.

## Sistemātika
Miliolinellīņu apakšdzimtas dalījums ģintīs:

(†) - izmirušu organismu grupa.

## Atsauces
Blakusistaba

**"Blakusistaba"** () ir 2024. gada Spānijas drāmas filma, kuras režisors un scenārija autors ir Pedro Almodovars. Šī ir pirmā Almodovara pilnmetrāžas filma angļu valodā. Filmā galvenās lomas atveido Tilda Svintone, Džūliana Mora, Džons Turturo un Alesandro Nivola. Filma balstīta uz Sigridas Nunjesas 2020. gada romānu *What Are You Going Through*.

Filma stāsta par divām jaunības dienu draudzenēm, kuras satiekas atkal, kad vienai no viņām tiek konstatēts vēzis.

Filmas "Blakusistaba" pirmizrāde notika  81. Venēcijas kinofestivālā, kur tā kļuva par pirmo Spānijas filmu, kas saņēma Zelta lauvas balvu. Latvijā filmas pirmizrāde notika  un to izplatīja *[[Warner Bros. Pictures]]*. Filma saņēma pozitīvas kritiķu atsauksmes.

## Atsauces

## Ārējās saites
Pusarla Venkata Sindhu

**Pusarla Venkata Sindhu** (; dzimusi ) ir Indijas badmintona spēlētāja.

## Karjera
Sindhu dzimusi 1995. gadā Haidarābādu, Telangānas (tolaik Āndhra Pradēšas) štatā. Abi viņas vecāki ir bijušie volejbolisti. Viņa tēvs Pusarla Venkata Ramana 1986. gada Āzijas spēlēs izcīnīja bronzas medaļu.

Savā karjerā viņa ir izcīnījusi Pasaules čempionāta zelta medaļu 2019. gadā, olimpisko sudrabu 2016. gadā, olimpisko bronzu 2021. gadā un Sadraudzības spēļu zelta medaļu 2022. gadā.

Viņa sasniedza pasaules ranga 2. numuru 2017. gadā un tika pagodināta ar Indijas trešo augstāko civilo apbalvojumu ''Padma Bhushan'' 2020. gadā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Kārlis Degteris–Dekderis

**Kārlis Degteris—Dekderis** (1896—1942) bija latviešu virsnieks. Apbalvots ar Lāčplēša Kara ordeni par par kaujām Latvijas brīvības cīņu laikā 1919. gada 21./22. martā pie Lēģeru mājām un 28. maijā pie Mentes mājām Kraukļu pagastā.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1896. gada 3. maijā Druvienas pagastā. Mācījās Bulduru dārzkopības skolā, tad strādāja par dārznieku Druvienā.
Pirmā pasaules kara laikā no 1915. gada augusta līdz 1917. gada novembrim viņš dienēja Krievijas impērijas armijā.
Latvijas brīvības cīņu laikā no 1919. gada marta līdz maijam komandēja Liezēres apkārtnes nacionālo partizānu vienības cīņas pret lieliniekiem, pēc tam 17. jūnijā pievienojās Latvijas armijai. Pēc kara beigām dienēja 3. Latgales divīzijas štābā, tad Aviācijas pulkā.

Otrā pasaules kara laikā pēc Latvijas okupācijas 1940. gadā strādāja par grāmatvedi Rīgas pilsētas izpildkomitejas projektēšanas kantorī.
1941. gada 14. jūnija deportācijas viņu apcietināja un deportēja uz PSRS, kur ieslodzīja Usoļlaga nometnē. Nošauts 1942. gada 7. aprīlī, bet čeka apgalvoja, ka viņš miris no plaušu karsoņa 1944. gada 20. novembrī.

## Apbalvojumi
* Triju Zvaigžņu ordenis, 5. šķira.

## Atsauces
Kellins Akosta

**Kellins Kajs Perijs-Akosta** (, dzimis ) ir amerikāņu futbolists, kurš spēlē pussarga pozīcijā un ir pārstāvējis ASV futbola izlasi. Kopš 2024. gada Akosta spēlē Polijas *[[Ekstraklasa]]* komandā Ščecinas "Pogon".

Iepriekš Akosta ir spēlējis ASV komandās *[[FC Dallas]]*, Kolorādo "Rapids", *[[Los Angeles FC]]* un Čikāgas "Fire".

ASV futbola izlases rindās no 2016. līdz 2023. gadam aizvadījis 58 mačus un guvis 2 vārtus. Pārstāvējis izlasi 2022. gada FIFA Pasaules kausā, kā arī uzvarējis 2017. un 2021. gada CONCACAF Zelta kausā.

## Sasniegumi
**FC Dallas**

* Supporters' Shield: 2016
* U.S. Open Cup: 2016

**Los Angeles FC**

* MLS: 2022

* Supporters' Shield: 2022

**ASV**

* CONCACAF Zelta kauss: 2017, 2021

## Ārējās saites
Džošs Sārdžents

**Džošua Tomass Sārdžents** (, dzimis ) ir amerikāņu futbolists, kurš spēlē uzbrucēja pozīcijā un pārstāv ASV futbola izlasi. Kopš 2021. gada Sārdžents spēlē Anglijas čempionāta komandā *[[Norwich City F.C.|Norwich City]]*.

Iepriekš pārstāvējis Vācijas komandu Brēmenes "Werder".

ASV futbola izlases rindās debitējis 2018. gadā. Pārstāvējis izlasi 2022. gada FIFA Pasaules kausā un 2024. gada Copa América.

## Sasniegumi
**ASV**

* CONCACAF Nāciju līga: 2019–20

## Ārējās saites
Trilokulīnas

**Trilokulīnas** (*Triloculina*) ir kosmopolītisku foraminīferu ģints miliolīdu kārtā. Šo ģinti 1826. gadā aprakstīja franču naturālists Alsids Orbiņī. Trilokulīnu tipiskā suga ir *[[Triloculina trigonula]]* (Lamarck, 1804). Ģeohronoloģiski trilokulīnas ir zināmas no eocēna līdz mūsdienām.

## Apraksts
Čaula šķērsgriezumā ir ovāla, vienādmalu trīsstūrveidīga vai aptuveni trīsstūrveidīga. Kameras garumā aizņem pusi tinuma. Agrīnajā stadijā tās izvietotas kriptokvinkvelokulinveidīgi, vismaz mikrosfēriskajā ģenerācijā. Taču šīs stadijas var nebūt megasfēriskajā ģenerācijā. Vēlīnajā stadijā kameras izvietotas pseidotrilokulīnveidīgi vai trilokulīnveidīgi. Čaulai no ārpuses ir redzamas tikai trīs kameras. Kamerām nav apakšējās sieniņas. Sieniņas ir no porcelānveidīga kalcīta un neperforētas. Atvere ir apaļīga un izvietota pēdējās kameras galā. Tā satur divpusēji zarotu zobu.

## Sistemātika
Trilokulīnu ģintī ir 125 recentas sugas un ar izmirušajām kopā ir 259 sugas. Dažas no tām ir šādas:
* ģints: ***Triloculina*** d'Orbigny, 1826
:* suga: *[[Triloculina adriatica]]* Le Calvez & Le Calvez, 1958
:* suga: *[[Triloculina gibberula]]* Terquem, 1878 †
:* suga: *[[Triloculina hartingi]]* Bosquet, 1859 †
:* suga: *[[Triloculina marioni]]* Schlumberger, 1893
:* suga: *[[Triloculina ornata]]* Le Calvez & Le Calvez, 1958
:* suga: *[[Triloculina plicata]]* Terquem, 1878
:* suga: *[[Triloculina schreiberiana]]* d'Orbigny, 1839
:* suga: *[[Triloculina tricarinata]]* d'Orbigny in Deshayes, 1832
:* suga: *[[Triloculina trigonula]]* (Lamarck, 1804)
:* suga: *[[Triloculina turgida]]* Ehrenberg, 1843 †
:* suga: *[[Triloculina vitrea]]* Karrer, 1870 †

(†) - izmirušu organismu grupa.

## Atsauces
Lauciņu Elka kalns

**Lauciņu Elka kalns** ir 99 metru augsts kalns Zemītē, Tukuma novadā. Tas ir iekļauts valsts aizsargājamo pieminekļu sarakstā kā senkapu un kulta vieta.

## Vēsture
Vēl ap Pirmā pasaules kara laiku kalns bija apaudzis krūmiem, tad krūmi nocirsti un kalnu sākuši art. Agrākos laikos kalns attiecībā pret lielceļu bija ļoti stāvs, bijis grūti ar zirgu apart, tāpēc kalns līdzināts. Arot un rokot, atrasti cilvēku kauli. Vēlāk, 1960. gadu sākumā, Elka kalns ir postīts, taisnojot Zemītes–Tukuma lielceļu. Tad arī atrasti cilvēku kauli. Elka kalns ir plašs, kukuļveidīgs, lēzens, nosacīti trīsstūrveidīgs, ZR–DA virzienā orientēts, ap 200 m garš un ap 100 m plats reljefa izcēlums, kas virs tuvākās apkārtnes paceļas par apmēram desmit metriem. Kalns tiek lauksaimnieciski apstrādāts; arumos konstatējama mālā veidojusies augsne. Planējumā pret šoseju agrākas arheoloģiskās liecības nekonstatēja. Ar Elka kalnu saistās nostāsti par spokošanos, parādībām un vadātājiem. Elka kalna sakrālo raksturu apliecina tā nosaukums.

## Attēli

Laucinu elka kalns 01.jpg|Kalns 2022. gada martā
Lauciņu Elka kalns no Mākoņkalna.jpg|Skats uz kalnu no Mākoņkalna, 2022
Lauciņu Elka kalns, 3D modelis.jpg|Lauciņu Elka kalna 3D modelis


## Atsauces
Dienvidosetijas prezidentu uzskaitījums

Šajā uzskaitījumā apkopoti **[[Dienvidosetija]]s prezidenti**, kopš 1996. gada, kad tika izveidots šis amats. Dienvidosetija ir starptautiski neatzīta valsts, kas *de iure* ir Gruzijas sastāvdaļa. Savu neatkarību no Gruzijas tā pasludināja 1991. gadā.

## Uzskaitījums
### [[Attēls:Flag of South Ossetia.svg|30px]] [[Dienvidosetija|Dienvidosetijas Republika]] (1996 — mūsdienas) [[Attēls:Emblem of South Ossetia.svg|30px]]
Kemerons Kārters-Vikerss

**Kemerons Roberts Kārters-Vikerss** (, dzimis ) ir amerikāņu futbolists, kurš spēlē centra aizsarga pozīcijā un pārstāv ASV futbola izlasi. Kopš 2022. gada Kārters-Vikerss spēlē Skotijas Premjerlīgas komandā Glāzgovas "Celtic".

Iepriekš pārstāvējis Anglijas komandas *[[Tottenham Hotspur F.C.|Tottenham Hotspur]]*, *[[Sheffield United F.C.|Sheffield United]]*, *[[Ipswich Town FC|Ipswich Town]]*, *[[Swansea City A.F.C.|Swansea City]]*, *[[Stoke City F.C.|Stoke City]]*, *[[Luton Town F.C.|Luton Town]]* un *[[AFC Bournemouth|Bournemouth]]*.

ASV futbola izlases rindās debitējis 2017. gadā. Pārstāvējis izlasi 2022. gada FIFA Pasaules kausā, kā arī 2024. gada Copa América.

## Sasniegumi
**Celtic**

* Skotijas Premjerlīga: 2021–22, 2022–23, 2023–24
* Skotijas Līgas kauss: 2021–22, 2022–23
* Skotijas kauss: 2022–23, 2023–24

## Ārējās saites
Ella Halvarsone

**Ella Halvarsone** (; dzimusi ) ir zviedru biatloniste, 2025. gada Pasaules čempionāta sudraba medaļniece 15 km individuālajā distancē.

## Karjera
Pirmo starptautisko pieredzi biatlonā Halvarsone ieguva 2018. gada Pasaules čempionātā jauniešiem Otepē, kur kopā ar Amandu Lundstremu un Elvīru Ēbergu izcīnīja zelta medaļu stafetē. 2020. gada Pasaules čempionātā junioriem Lencerheidē labāko rezultātu sasniedza iedzīšanā, ieņemot 8. vietu. Vēlāk tajā pašā gadā IBU kausā junioriem viņa uzvarēja supersprinta kvalifikācijā, bet pamatsacensībās atkrita uz 18. vietu.

2020.—2021.gada sezonā sāka startēt IBU kausa izcīņā pieaugušajiem. 2021. gada janvārī Arberē viņa sasniedza astoto un piekto vietu sprintā. Tajā pašā gadā pirmo reizi piedalījās Eiropas čempionātā, kas risinājās Dušņikizdrojā. Labāko rezultātu sasniedza 15 km individuālajā distancē, ieņemot sesto vietu. 2021. gada Pasaules čempionātā junioriem sekmīgākais starts bija iedzīšanā, kur iegūta piektā vieta.

2022.—2023. gada sezonā regulāri startēja IBU kausā. Sezonas pēdējā posmā Kenmorā iedzīšanā pakāpās par 17 vietām un izcīnīja pirmo pjedestālu, ieņemot trešo vietu. Kad Stīna Nilsone slimības dēļ nevarēja piedalīties, Halvarsonei bija iespēja debitēt Pasaules kausa posmā Estešundā. Savās pirmajās sacensībās augstākajā līmenī 15 km individuālajā distancē ar vienu kļūdu šaušanā viņa ieguva 33. vietu un izcīnīja pirmos punktus Pasaules kausa ieskaitē. 2023.—2024. gada sezonā startēja IBU kausā un vienreiz ieguva vietu uz goda pjedestāla — iedzīšanā Idrē. Sezonas kopvērtējumā ieguva 10. vietu.

2024.—2025. gada sezonā jau ar pirmo posmu Halvarsone tika iekļauta Pasaules kausa komandā. Sezonas pirmajā startā Kontiolahti 1+1 jauktajā stafetē kopā Sebastianu Sāmuelsonu izcīnīja uzvaru. Tajā pašā posmā 12,5 km īsajā individuālajā distancē ar vienu kļūdu šaušanā piekāpās tikai francūzietei Lū Žanmono un ieguva otro vietu, izcīnot pirmo individuālo pjedestālu karjerā Pasaules kausa posmos. Savā debijas Pasaules čempionātā 2025. gadā Lencerheidē izcīnīja sudraba medaļu 15 km individuālajā distancē.

## Karjeras rezultāti
### Pasaules čempionāts

### Pasaules kausa kopvērtējums

## Atsauces

## Ārējās saites
Barrjoss

**Barrjoss** (*Barrios*) ir spāņu cilmes uzvārds. Cilvēki ar šādu uzvārdu:

* Pablo Barrjoss (*Pablo Barrios*; 2003) — spāņu futbolists;
* Vilmars Barrjoss (*Wílmar Barrios*; 1993) — Kolumbijas futbolists.
Pols Vella

**Pols Filips Vella** (; dzimis , miris ) bija jaunzēlandiešu mikropaleontologs, Velingtonas Viktorijas Universitātes ģeoloģijas katedras asociētais profesors.

## Biogrāfija
Pols Vella dzimis  	1926. gada 28. maijā  Dannevirkē Viljama un Matildas Vellu ģimenē. Pabeidzis Matamau pamatskolu un Dannevirkes vidusskolu, Pols iestājās Viktorijas Universitātē Velingtonā. Aspirantūrā viņš pētīja moluskus, bet piecdesmito gadu sākumā pievērsās foraminīferām. 1950. gadā Pols apprecēja Kolīnu Rebeku Džeinu Vellu (dzimušu Stiermu) un laulībā viņiem dzima trīs dēli un divas meitas.

1952. gadā Vella sāka strādāt Jaunzēlandes ģeoloģiskajā dienestā un tur novatoriski piegāja Jaunzēlandes centrālā reģiona mūsdienu faunai. Viņš pieturējās reģionālā endēmisma filozofijai un aprakstīja 49 sugas (26% faunas) kā jaunas (Vella, 1957). 1957.gadā Pols sāka izdot savu biļetenu, kas ļāva viņam piesaistīt finansējumu pētījumiem. 1959. gadā Vella tika norīkots uz Viktorijas Universitāti Velingtonā un tur dibināja pirmos kursus Jaunzēlandē foraminīferu mikropaleontoloģijā. Pols uzsāka pētīt fosilās neogēna foraminīferas, sākotnēji veicot apjomīgu Jaunzēlandes uvigerinīdu pārskatu (Vella 1961). Sekojot Natlanda un Flegera metodoloģijām, Vella sāka apzināties fosilo foraminīferu svarīgumu paleovides rekonstrukcijai. Kopā ar vienu no saviem aspirantiem, Džeimsu Kennetu, viņš izstrādāja paleodziļuma noteikšanas metodi, pamatojoties uz kvalitatīvu astoņu Jaunzēlandes vēlā neogēna biofāciju izpēti, ņemot par pamatu to dominējošās ģintis un planktona foraminīferu procentuālo daudzumu (Vella 1962). Vella bija novators paleontoloģijā, kurš izmantoja šos uz foraminiferām balstītos dziļuma novērtējumus, lai atpazītu pliocēna–pleistocēna un pēc tam arī eocēna–oligocēna nogulumu ciklus (ciklotēmas) un saistītu tos ar jūras līmeņa eustatiskajiem cikliem, un korelētu tos no viena nogulumu baseina uz citu.

Vellas darbi bija gadu desmitus pirms Milankoviča klimatisko ciklu publikacijām, kad secību stratigrāfija kļuva par atzītu nozari ģeozinātnē. Bet tā kā Vella publicējās Jaunzēlandes žurnālos, viņš netika pienācīgi atzīts sakarā ar savām novatoriskajām atziņām (Beu 1992).

## Atsauces
Jolande Le Kalvesa

**Jolande Le Kalvesa** (; dzimusi , mirusi ) bija franču mikropaleontoloģe.

## Biogrāfija
Jolande Le Kalvesa 1934. gadā sāka piedalīties sava vīra Žana Le Kalvesa darbā, kurš toreiz bija Villefranšas sur Meras zooloģiskās stacijas speciālists foraminīferu pavairošanā un šo organismu izpētē to dabiskajā dzīves vidē. 1944. gadā viņu pieņēma darbā par inženieri-ģeologu Geoloģisko un ģeofizisko pētījumu birojā, kur viņa sadarbojās ar Pjēru Marī. Tur viņa izrevidēja foraminīferu kolekciju, bet pēc tam līdz 1966. gadam vadīja mikropaleontoloģijas laboratoriju. Kad 1967. gadā Geoloģisko un ģeofizisko petījumu pārvaldi parcēla uz Orleānu, viņa pievienojās Nacionālajam zinātniskās pētniecības centram (*CNRS*) un pārgāja uz Augstāko pētījumu praktiskās skolas (*EPHE*) mikropaleontoloģijas laboratoriju, kas atradās muzejā. 1972. gadā viņa nomainīja Martu Deflandi Rigo laboratorijas vadītāja amatā, kur palika līdz savai pensijai 1977. gadā. Neskatoties uz to, pēc aiziešanas pensijā viņa turpināja darbu pie kolekciju popularizēšanas. No 1974.līdz 1982. gadam viņa vadīja žurnāla *Cahiers de Micropaléontologie* izdošanu.

## Devums
Jolande Le Kalvesa deva būtisku ieguldījumu seno foraminīferu kolekciju revīzijā, kuras bija izveidojuši Orlijs Terkvems un Alsids Orbiņī, klasificēja Mari kolekcijas un piedalījās muzeja mikropaleontoloģiskās kolekcijas pavairošanā, pieņemot daudzus dāvinājumus no foraminīferu un gliemeņvēžu speciālistiem. Visbeidzot viņa atdeva arī savas un sava vīra kolekcijas. Viņas 1970. gada valsts disertācija par Parīzes baseina paleogēnu apkopo visu viņas pētniecisko darbu.

## Atsauces