Operācija Aderlass

**Operācija ''Aderlass*** (latviešu: Operācija "Asins nolaišana") ir izmeklēšana [[Austrija|Austrijā]] un [[Vācija|Vācijā]] par iespējamu [[Dopings|dopinga lietošanu,]] ko organizēja vācu ārsts Marks Šmits no [[Erfurte]]s. Par iespējamiem Šmita klientiem nosaukti dažādu disciplīnu sportisti, kuri saņēma nelegālu [[Asins dopings|asins pārliešanu, lai uzlabotu sniegumu]], un vairāki no viņiem ir atzinušies.
[[Attēls:Johannes_Duerr_(Dürr).jpg|thumb|Distanču slēpotāja Johannesa Dīra atzīšanās noveda pie izmeklēšanas.]]
Lieta tika uzsākta, pateicoties [[distanču slēpotāja]] Johanesa Dīra atzīšanās 2019. gada februāra beigās. Viņš nosauca Marku Šmitu, ārstu, kurš darbojies Vācijas pilsētā [[Erfurte|Erfurtē]], par operācijas vadītāju, kurā veica sistemātisku [[Asins dopings|asins dopinga]] izmantošanu. Šmits iepriekš bija bijis komandas ārsts gan [[Team Gerolsteiner|*Gerolsteiner*,]] gan *Milram* riteņbraukšanas komandā. 2009. gada oktobrī [[Bernhards Kols]], kurš 2008. gadā tika pieķerts dopinga kontrolē, braucot *Gerolsteiner* komandā, apsūdzēja Šmitu par dopinga prakses uzraudzību. Šmits toreiz apsūdzības noraidīja. Pēc Dīra liecībām policija 2019. gada 27. februārī veica reidu Erfurtes birojos. Izmeklēšanu veica Minhenes policijas dopinga darba grupa.

== Iesaistītie sportisti ==
[[Bavārija]]s štata prokurori 2019. gada 20. martā apstiprināja, ka kopumā par 21 sportistu ir aizdomas, ka viņi ir bijuši Marka Šmita klienti. Sākumā netika nosaukti visi vārdi, lai netraucētu izmeklēšanas gaitu.

=== Ziemas sporta veidi ===
Pēc Dīra liecībām Austrijas policija arestēja piecus sportistus [[2019. gada Pasaules čempionāts ziemeļu slēpošanā|2019. gada Pasaules čempionātā ziemeļu slēpošanā]] [[Zēfelde Tirolē|Zēfeldē Tirolē]]. Tie bija distanču slēpotāji [[Makss Hauke]] un [[Dominiks Baldaufs]] no Austrijas, [[Andreass Vērpalu]] un [[Karels Tammjervs]] no Igaunijas, kā arī [[Aleksejs Poltoraņins]] no Kazahstānas.

Sākotnējie ziņojumi liecināja, ka ar Šmitu bija saistīts arī kāds Vācijas [[Ātrslidošana|ātrslidotājs.]] 2019. gada 27. maijā plašsaziņas līdzekļi ziņoja, ka iepriekšējā nedēļā policija pratinājusi [[Kalnu slēpošana|kalnu slēpotāju]] [[Hanness Reihelts|Hannesu Reiheltu]] par iespējamo saistību ar šo lietu. Reihelts kategoriski noraidīja apsūdzības. Apsūdzības pret Reiheltu tika atceltas 2019. gada 16. oktobrī.

Makss Hauke 2019. gada 30. oktobrī no [[Insbruka]]s tiesas saņēma nosacītu piecu mēnešu sodu par dopinga pārkāpumiem, kas sniedzās līdz pat 2015. gadam. Dominiks Baldaufs tajā pašā tiesā 2020. gada 14. janvārī arī saņēma nosacītu piecu mēnešu sodu. Abi sportisti 2019. gada 23. jūlijā no Austrijas Antidopinga aģentūras bija saņēmuši četru gadu aizliegumus piedalīties sacensībās. 2020. gada 27. janvārī Johannesam Dīram pēc vainas atzīšanas tika piespriests nosacīts 15 mēnešu cietumsods par līdzdalību šajā lietā. Tomēr viņš noliedza, ka būtu iepazīstinājis Šmitu ar citiem distanču slēpotājiem Hauki un Baldaufu, kā viņi to apgalvoja. Vācu laikraksta *Der Tagesspiegel* ziņojumā tika apgalvots, ka Dīrs ir apsvēris dopinga operāciju pārņemšanu no Šmita.

[[Starptautiskā slēpošanas federācija]] (FIS) 2019. gada 29. novembrī piešķīra četru gadu sacensību aizliegumus Andreasam Vērpalu, Karelam Tammjervam un [[Algo Kerps|Algo Kerpam]], kā arī diviem igauņu treneriem. Visi trīs sportisti iepriekš bija atzinuši savu dalību dopinga lietošanā. Aleksejs Poltoraņins, kurš arī iepriekš bija atzinis, ka lieto dopingu, 2019. gada 8. martā atsauca atzīšanos. 12. martā Kazahstānas Kultūras un sporta ministrija atbrīvoja Poltoraņinu no jebkādām apsūdzībām par dopinga lietošanu, apgalvojot, ka viņš to tikai plānojis darīt un "par laimi [...] nelietoja asins dopingu". Tomēr 2020. gada 6. janvārī FIS viņam noteica četru gadu aizliegums piedalīties sacensībās.

=== Riteņbraukšana ===
[[Attēls:Glava_Tour_2012_-_stage_2_-_points_jersey.jpg|thumb| [[Alesandro Petaki]], kurš, domājams, dopinga nolūkos strādāja ar Šmitu]]
2019. gada 3. martā [[Stefans Denifls]], kurš pēdējoreiz brauca *Aqua Blue Sport* komandā, atzinās, ka ar Šmita palīdzību lietojis asins dopingu. Dienu vēlāk [[Georgs Preidlers]], tobrīd pārstāvot **, arī atzinās, ka 2018. gada beigās ar Šmitu bija veicis divas asinis nolaišanas, taču noliedza, ka būtu faktiski lietojis dopingu. Tomēr viņš pārtrauca līgumu ar komandu. Gan Deniflu, gan Preidleru uz laiku diskvalificēja sporta pārvaldes institūcija [[Starptautiskā Riteņbraukšanas savienība|UCI]]. Abiem 2019. gada 27. jūnijā Austrijas antidopinga organizācija piesprieda četru gadu aizliegumu un papildus tam varēja tikt izvirzītas apsūdzības par komerciālu krāpšanos sportā. Insbrukas apgabaltiesa 2020. gada 22. jūlijā Preidleru atzina par vainīgu krāpšanā un viņam piesprieda divpadsmit mēnešu nosacītu cietumsodu, kā arī viņam piesprieda 2880 eiro lielu naudas sodu.

2019. gada 13. maijā [[Danilo Hondo]] intervijā Vācijas raidorganizācijai ARD atzinās, ka 2011. gadā, braucot  komandā, Šmita vadībā lietojis asins dopingu. Pēc tam viņš tika atlaists no Šveices riteņbraukšanas federācijas trenera amata.

2019. gada 14. maijā franču laikraksts *Le Monde* paziņoja, ka pensionētais itāļu sprinteris [[Alesandro Petaki]], iespējams, 2012. un 2013. gadā ir strādājis ar Šmitu. Petaki noliedza apsūdzības, bet tomēr vienu dienu vēlāk UCI viņu provizoriski atstādināja no sacensībām. 2019. gada 24. augustā UCI piešķīra Petaki divu gadu aizliegumu dalībai sacensībās. Līdz ar Petaki uz laiku atstādināti arī [[Kristijans Korens]] (**), [[Kristijans Džuraseks]] (**) un [[Boruts Božičs]]. Korens un Džuraseks tobrīd startēja attiecīgi [[2019. gada Giro d'Italia|2019. gada *Giro d'Italia*]] un [[2019. gada Tour of California|2019. gada *Tour of California*]], bet Božičs strādāja par sporta direktoru ** komandā. Vēlāk tajā pašā dienā ** un ** apstiprināja, ka ir atsaukuši savus braucējus no sacīkstēm. 9. oktobrī UCI gan Korenam, gan Božičam piesprieda divu gadu aizliegumu piedalīties sacensībās. 2019. gada 13. novembrī Džurasekam tika noteikta četru gadu diskvalifikācija par viņa piedalīšanos dopinga lietošanā.

2019. gada 19. maijā Itālijas laikraksts *Corriere della Sera* ziņoja par slovēņa Milana Eržena saitēm uz operāciju Aderlass, kamēr Eržens bija Bahreinas — Merida komandas izpilddirektors. 22. maijā tika paziņots, ka UCI vairākās izmeklēšanās ir sekojuši Eržena un Slovēnijas riteņbraukšanas aktivitātēm kopumā.

2019. gada maijā UCI atstādināja kalnu riteņbraucēju [[Kristīna Kolmane|Kristīnu Kollmani]] sakarā ar asins dopinga pārkāpumiem saistībā ar operāciju Aderlass. Pēc tam viņai uz četriem gadiem bija aizliegts piedalīties sacensībās, un Austrijas tiesa 2019. gada augustā piesprieda astoņu mēnešu nosacītu cietumsodu.

2019. gada 27. novembrī UCI paziņoja, ka ir pieprasījusi atkārtotu 2016. un 2017. gada antidopinga paraugu pārbaudi, atsaucoties uz Austrijas varas iestāžu apkopoto informāciju.

Pēc Šveices laikraksta *Neue Zürcher Zeitung* izmeklēšanas 2020. gada 22. februārī karjeru beigušais riteņbraucējs [[Pirmins Langs]] (pēdējā pārstāvētā komanda **), atzina savu iesaistīšanos *Aderlass*. Pēc tam viņu atlaida *Swiss Racing Academy*, komanda, kuru viņš bija līdzdibinājis un kur viņš bija nodarbināts kā menedžeris un sporta direktors.

== Tiesa ==
Tiesas process pret Šmitu sākās 2020. gada 16. septembrī Minhenes *Oberlandesgericht* tiesā*.* Sākuma paziņojumā aizstāvība apsūdzībai pārmeta par procesuālām kļūdām, tostarp par nelikumīgām uzraudzības metodēm, nepilnīgiem dokumentiem un nepamatotu apcietinājumu.

2020. gada 29. septembrī Šmits atzinās gandrīz visos 150 pret viņu izvirzītajos pārkāpumos. Viņš atzina, ka jau no 2012. gada ir ieguvis asinis no klientiem dopinga nolūkos. Tomēr viņš noliedza rīkošanos finansiāla labuma gūšanai, apgalvojot, ka ir saņēmis naudu tikai savu izdevumu segšanai, un uzstāja, ka viņa klientu veselība nekad nav bijusi apdraudēta. Dienu vēlāk Johanness Dīrs atbalstīja Šmita apgalvojumus. Kā liecinieks Dīrrs apgalvoja, ka ar Šmitu vienmēr "juties drošās, profesionālās rokās". Turklāt viņš atteicās vainot Šmitu par dopinga lietošanu, apgalvojot, ka šo lēmumu pieņēmis kopā ar savu treneri. Arī trīs no četriem Šmita līdzapsūdzētajiem atzinās, savukārt cits apsūdzētais — darbuzņēmējs — atteicās sniegt liecības. Darbiniekam *Dirkam Q.* 2008. gadā tika piespriests divu gadu pārbaudes laiks par miesas bojājumiem, kas izraisīja nāvi, pēc 2003. gada janvāra incidenta, kurā viņš, iespējams, uzbruka diviem cilvēkiem, no kuriem viens vēlāk nomira. *Dirks Q.* esot bijis daļa no Erfurtes [[Neonacisms|neonacistu]] kopienas. Šajā tiesas procesā *Q.* tika apsūdzēts par to, ka viņš ir strādājis kopā ar Šmitu, pārvadājot asinis, kā arī veicot pārliešanu.

2020. gada 10. novembrī Hondo sniedza liecības tiesā, apgalvojot, ka 2012. gadā kopā ar Petaki viņš veicis asins pārliešanu Šmita vadībā dopinga nolūkos. Viņš liecināja, ka Šmits ar viņu sazinājās 2011. gada beigās un pēc tam nākamā gada laikā samaksāja 25 000 eiro par dopinga pakalpojumiem, pēc kuriem viņš pārtrauca sadarbību. Hondo aprakstīja arī kodēto nosaukumu izmantošanu, līdzīgi kā [[Operación Puerto dopinga lieta|*Operación Puerto'']], un Hondo bija pazīstams kā "Džeimss Bonds".

2021. gada 16. janvārī Šmits tika notiesāts uz 4 gadiem un 10 mēnešiem cietumā.

## Atsauces