open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Romāns Mežulis

**Romāns Mežulis** (1908-1990) bija latviešu ārsts, virsnieks. Latviešu leģiona kara ārsts (1944-1945). Viens no 1944. gada 17. marta Latvijas Centrālās padomes memoranda parakstītājiem.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1908. gada 23. septembrī Plāņu pagasta "Locenieku" saimnieka Jāņa Reinholda Mežuļa ģimenē. 1932. gadā beidza Latvijas Universitāte Medicīnas fakultāti. Daugavgrīvas artilērijas karavīrs (1932-1933), Siguldas kājnieku pulka ārsts leitnants (1934), Valmieras kājnieku pulka ārsts (1935), Rīgas kara slimnīcas ārsts virsleitnants (1936). 
Negadījumu apdrošināšanas pārvaldes ārsts kapteinis (1939-1940).
Pēc Latvijas okupācijas 1940. gada novembrī atbrīvots no armijas, bija Rīgas pilsētas V poliklīnikas ārsts (1941-1944).
1944. gadā iesaukts Latviešu leģionā, bija kara ārsts (1944-1945).

Otrā pasaules kara beigās devās bēgļu gaitās uz Vāciju, vēlāk uz ASV. Dzīvoja Kalifornijā. Miris 1990. gada 1. decembrī Napā.
Bija precējies ar Austru Siliņu un viņam bija trīs bērni.

## Atsauces
Autoklāvs

**Autoklāvs**, arī **tvaika sterilizators** vai **patspiednis** ir spiedieniekārta, kas paredzēta medicīnas preču, instrumentu un materiālu sterilizēšanai. Autoklāvus izmanto arī pārtikas rūpniecībā. Sterilizēšanas laikā svarīgi ir pareizi uzturēt sterilizēšanas režīmu (temperatūra, spiediens, sterilizēšanas ilgums, temperatūras un spiedienu izmaiņas protokoli), tāpēc mūsdienās tiek izmantotas sistēmas, kas sastāv no temperatūras un spiediena sensoriem un kontrolieriem ar datorvadību.

## Tvaika sterilizatoru veidi
* Galda tvaika sterilizatori (ar tilpumu līdz 50 litriem)
* Vertikālie tvaika sterilizatori
* Horizontālie tvaika sterilizatori

## Atsauces
Medicīniskā tehnoloģija

**Medicīniskā tehnoloģija** ir zinātnisko atziņu pielietojums veselības aprūpē un slimību profilaksē. Medicīnas tehnoloģijas piemēri ir diagnostikas un ārstēšanas metodes, medicīniskas iekārtas, zāles, rehabilitācijas un profilakses metodes, organizatoriskas un atbalsta sistēmas, kurās tiek sniegta veselības aprūpe.

Latvijā apstiprinātās medicīniskās tehnoloģijas ieraksta Medicīnisko tehnoloģiju reģistrā. Veselības aprūpes kvalitātes kontroles institūcijām, ārstniecības iestādēm, ārstniecības personām vai ārstniecības personu profesionālajām organizācijām ir tiesības ierosināt anulēt medicīniskās tehnoloģijas apstiprinājumu.

Medicīnas tehnoloģijas novērtēšana ir daudzdisciplīnu process, kurā sistemātiski, pārredzami, objektīvi un uzticami tiek apkopota informācija par medicīniskajiem, sociālajiem, ekonomiskajiem un ētiskajiem aspektiem, kas saistīti ar medicīnas tehnoloģijas izmantošanu. Novērtēšanas mērķis ir sniegt informāciju, kas palīdz veidot drošu un efektīvu politiku medicīnas jomā, priekšplānā izvirzot pacientu un cenšoties iegūt optimālu rezultātu.

## Atsauces

## Ārējās saites
*  Medicīnas tehnoloģijas novērtējums
Alfonsīna Strada

**Alfonsīna Strada** (; dzimusi , mirusi ) bija Itālijas riteņbraucēja, vienīgā sieviete, kura piedalījusies vienā no lielajām riteņbraukšanas tūrēm. Viņa startēja 1924. gada ''Giro d'Italia'', organizatoriem viņu uzskatot par vīrieti. Laikraksti viņu nosauca par *Sātanu brunčos*.

Viņas riteņbraucējas karjera ilga 26 gadus. A. Strada mira 68 gadu vecumā, apkopjot savu motociklu pēc atgriešanās no velosacīkšu apmeklēšanas.

## 1924. gada ''Giro d'Italia''
Stradai iespēja braukt *Giro d'Italia* radās nesaskaņu dēļ starp organizatoru Emilio Kolombo no *[[Gazzetta dello Sport]]* un tābrīža labākajiem braucējiem, kuri bija atteikušies piedalīties. Kolombo rīkojās kā bija darījuši *[[Tour de France]]* organizatori un piedāvāja dalību sacensībās katram, kurš to vēlējās. *Gazzetta dello Sport* apsolīja apmaksāt rēķinus, viesnīcas un pārtiku. Laikraksts piedāvāja dalību 90 braucējiem, 600 vistas, 750&nbsp;kg cita veida gaļu, 4 800 banānus un 720 olas. Netika piedāvāti komandu menedžeri, masieri, mehāniķi vai komandas auto.

Strada pieteicās kā "Strada, Alfonsin." Pēdējā burta "o" vai "a" trūkums noslēpa viņas dzimumu. Viņu pieņēma ar numuru 72 un pieņemot, ka viņa ir vīrietis, žurnālisti par viņu rakstīja kā Alfonsīno. Patiesība atklājās dienu pirms starta, kad bija jau par vēlu.

Pirmajā dienā viņa finišēja 74. vietā, stundu aiz uzvarētāja, kas tobrīd nebija nekas ārkārtējs, braucējus varēja atdalīt pat vairākas stundas. Viņa finišēja kā 50. no 65 dalībniekiem posmā no Dženovas uz Florenci un nokļuva līdz pat Neapolei. Tad mainījās laika apstākļi. Pūta spēcīgs vējš, lija lietus un pāri ceļam ripoja akmeņi. Strada bija viena no daudziem, kura krita. Viņa salauza velosipēda stūri un viņa stāvēja ceļa malā, līdz kāds zemnieks ar slotas kāta palīdzību salaboja to. Viņa turpināja ar vienu metāla rokturi un slotas kātu kā otru, bet finišēja ārpus laika ierobežojuma.

## Atsauces

## Ārējās saites
Aivars Siliņš

**Aivars Siliņš** (dzimis  Vecumniekos, miris ) bija latviešu aktieris. 

## Dzīvesgājums
Dzimis 1947. gadā Vecumniekos. Mācījās Vecumnieku vidusskolā.
No 1966. gada viņš strādāja Dailes teātrī. 1971. gadā beidza Dailes teātra 4. studiju, vienlaicīgi iegūstot Latvijas Valsts konservatorijas Teātra fakultātes augstāko izglītību specialitātē „Profesionālā teātra un kino aktieris". 
Piedalījās TV uzvedumos un seriālos, vairākās latviešu kinofilmās, atpazīstamākā loma kino — Edmunds Sausais filmā "Ceplis". 
Teātrī kā režisors iestudēja četras bērnu izrādes. 

Miris 2016. gadā.

## Ģimene
Aivars Siliņš ir politiķes, Saeimas deputātes Elīnas Siliņas un Latvijas izlases basketbolista Ojāra Siliņa tēvs.

## Atsauces

## Ārējās saites
* 
* Aivars Siliņš Dailes teātra mājaslapā
Krūts vēzis

[thumb|[Mamogramma — normāla krūts (pa kreisi) un krūts ar vēzi (pa labi)]]
**Krūts vēzis** ir slimība, kad vēzis attīstās no krūti veidojošajiem audiem. Krūts vēzis var rasties gan cilvēkiem, gan citiem zīdītājiem. Lai arī lielākajā daļā gadījumu ar krūts vēzi var saslimt sievietes, tomēr krūts vēzis var rasties arī vīriešiem.

Pēc vēža īpašībām var tikt noteikta ārstēšana (var būt operācija, medikamentu lietošana (hormonālā terapija un ķīmijterapija), radiācijas un/vai imūnterapija). Labākos rezultātus nodrošina operācija, tāpat, lai samazinātu varbūtību nākotnē atkal saslimt ar vēzi, parasti tiek piedāvāti vairāki ķīmijterapijas kursi.

Visā pasaulē 22,9% no vēža saslimšanas gadījumiem starp sievietēm ir krūts vēzis. 2008. gadā krūts vēzis izraisīja 459 503 sieviešu nāvi (13,7% no mirušajām sievietēm, kam bijis kāds vēža veids). Krūts vēzis vīriešiem ir vairāk nekā 100 reizes retāk sastopams, tomēr nokavētās diagnostikas dēļ vīriešiem ir sliktāka izdzīvojušo statistika. Latvijā 2019. gada februārī uzsākta kustība un izveidots tēmturis "Pupkultūra" kā masu kampaņa pret krūts vēzi.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Krūts slimību centrs — krūts vēzis
* NIH informācija
Podagra

thumb|250px|Akūta podagras paasinājuma aina.

**Podagra** ( — ‘kāju slazds’), arī **ģikts** (no ), ir slimība, kuru izraisa vielmaiņas traucējumi. Tā ir urīnskābes sāļu (urātu) uzkrāšanās organismā un izgulsnēšanās dažādos orgānos.

Podagra kļuvusi par izplatītāku slimību pēdējās desmitgadēs, kādā dzīves posmā ar to sastopas 1—2% Rietumu civilizācijas iedzīvotāju. Izplatības pieaugums var tikt izskaidrots ar riska faktoru pieaugumu, piemēram, metabolo sindromu, lielāku dzīves ilgumu un izmaiņām diētā un aptaukošanos. Senākos laikos podagra bija pazīstama arī kā "karaļu slimība" vai "bagāto cilvēku slimība".

## Atsauces

## Ārējās saites
* "Neslimo.lv" šķirklis
* Podagra, cēloņi, riska faktori, izpausme un ārstēšana
Video

**Video** (no  — '[es] skatos, [es] redzu') ir attēla ieraksta, apstrādes, pavairošanas, pārraidīšanas un saglabāšanas tehnoloģija. Video tiek ierakstīts kādā fiziskā datu nesējā, piemēram, videokasetē, videodiskā, videolentē. Videosignālu raksturo vairāki parametri, tai skaitā kadru nomaiņas ātrums, attēla proporcijas, attēla formāts, video kvalitāte. Video var ierakstīt dažādos formātos.

**Video ieraksts** — ir elektroniska tehnoloģija vizuālas informācijas ierakstīšanai, kas tiek pasniegts video signāla vai video datu digitālās straumes veidā fiziskā datu nesējā, lai saglabātu šo informāciju un iespēju to pēc tam atskaņot un parādīt izvades ierīcē (monitorā, ekrānā vai displejā). Video ieraksta rezultāts ir videogramma vai videofonogramma.

## Video signāla īpašības
**Kadru frekvence**
Kadru skaits (biežums) sekundē ir nekustīgu attēlu skaits, kas 1 sekundes video ierakstīšanas laikā nomaina viens otru un rada ekrānā kustīgu objektu efektu. Jo lielāka kadru frekvence, jo vienmērīgāka un dabiskāka būs kustība. Minimālais rādītājs, pie kura kustība tiks uztverta kā vienmērīga, ir aptuveni 16 kadri sekundē (šī vērtība ir individuāla katram cilvēkam). Skaņu kinematogrāfijā uzņemšanas un projicēšanas ātrums ir standartizēts kopš 1932. gada un ir 24 kadri sekundē. PAL un SÉCAM televīzijas sistēmas izmanto 25 kadrus sekundē (25 kadri sekundē vai 25 Hz) un NTSC sistēmuizmanto 30 kadrus sekundē (precīzāk, 29,97 kadri sekundē, jo ir nepieciešams saskaņot apakšnesēja frekvences daudzkārtni). Labas kvalitātes datora video parasti izmanto 30 kadrus sekundē. Augšējā sliekšņa mirgošanas frekvence, ko uztver cilvēka smadzenes, ir vidēji 39-42 Hz un ir individuāla katram cilvēkam. Dažas mūsdienu profesionālās videokameras var uzņemt līdz pat 120 kadriem sekundē. Speciālās kameras fotografē ar ātrumu līdz 1000 kadriem sekundē, kas nepieciešams, piemēram, lai detalizēti izpētītu lodes trajektoriju vai sprādziena uzbūvi. Superātrgaitas kinokameras var uzņemt vairākus miljonus kadru sekundē.

## Video formāti
**Televīzijas apraides attēla standarti**

Jaunie ciparu:
* ATSC (*Advanced Television Systems Committee*; ASV, Kanāda utt.)
* DVB (*Digital Video Broadcasting*; Eiropa)
* ISDB (*Integrated Services Digital Broadcasting*; Japāna)
Vecie analogie:
* MAC (*Multiplexed Analogue Components*; Eiropa, novecojis standarts)
* MUSE (*Multiple sub-nyquist sampling Encoding*; Japāna)
* NTSC (ASV, Kanāda, Japāna un citur)
* PAL (Eiropa, Āzija, Austrālija un citur)
** PALplus (paplašinājums PAL, tiki Eiropa)
* SÉCAM (mēdz rakstīt «SECAM»; Francija, Padomju savienība, Centrālāfrikas Republika)
Atommasas vienība

**Atommasas vienība** (simbols: **u**), arī **daltons** (simbols: **Da**) ir masas mērvienība, ko izmanto molekulu, atomu, to kodola, elementārdaļiņu masas izteikšanai. Viena atommasas vienība atbilst  daļai no oglekļa-12 izotopa atoma masas, tādējādi . Šī ir ārpus SI sistēmas mērvienība.

Gramos izteikta atommasas vienība vienāda ar apgrieztu Avogadro skaitli (1/NA). Kādas vielas molmasa, izteikta gramos uz molu, ir skaitliski vienāda ar šīs vielas molekulas masu, izteiktu atommasas vienībās.

Tā kā elementārdaļiņu masas bieži izsaka elektronvoltos, svarīga ir elektronvolta un atommasas vienības attiecība. 

:1 u = 0,931 494 028(23) GeV/c²;
:1 GeV/c² = 1,073 544 188(27) u.

c — gaismas ātrums vakuumā.

Vienkāršoti mēdz teikt, ka  atommasas vienība aptuveni atbilst gigaelektronvoltam.

## Atsauces
Vērsis (zodiaka zīme)

thumbnail|200px|Vērša zodiaka zīmes simbols
**Vērsis** () ir otrā zodiaka zīme, kas reprezentē Vērša zvaigznāju. Cilvēki, kas pēc horoskopa ir vērši, ir dzimuši laika posmā no 20. aprīļa līdz 20. maijam, lai gan patiesībā Saule šķērso Vērša zvaigznāju aptuveni no 16. maija līdz 15. jūnijam. Vērša simbols ir šāds: ♉. Pēc astrologu uzskatiem tā ir viena no trim zemes zīmēm. Vērša zīmi pārvaldošā planēta ir Venera.

## Atsauces
Aivars Neibarts

**Aivars Neibarts** (Ņurbulis) (dzimis  Liepājā, miris  Rīgā) bija dzejnieks, rakstījis gan garļaužiem (pieaugušajiem), gan īsļaužiem (bērniem).

## Biogrāfija
1944. gadā ar ģimeni no Liepājas devās bēgļu gaitās uz Vāciju, taču drīz vien atgriezās Latvijā.

No 1947. gada līdz 1972. gadam dzīvoja Torņakalnā, kam veltīja arī dzeju. Pirmā publikācija 1962. gadā žurnālā *[[Karogs (žurnāls)|Karogs]]*. Publicējies daudzos periodiskajos izdevumos, kā arī almanahā "Dzejas diena" un bērnu dzejas almanahā "Garā pupa".

Studējis Latvijas Universitātē.

Bijis Vides aizsardzības kluba biedrs, 1997. gadā piedalījies protesta akcijās pret Būtiņģes naftas termināla celtniecību, bijis arī citu akciju aktīvs dalībnieks.

Precējies ar Sarmīti Neibarti (1942), viņa audžudēls bija Uģis Vekters (1968-1994), kurš arī rakstīja dzejoļus, kuri apkopoti grāmatā "Parks naksnīgiem sienāžiem" (2001).

Piedalījies kinofilmās "Dzīvīte" (1989), "Rokenrols Baltijā" (1991, dziesma "Apvij rokas"), filmējies Unas Celmas filmā.

Miris 2001. gada 11. februārī savās mājās, ugunsgrēkā saindējoties ar dūmiem.

2018. gada 10. martā notika Jaunā Rīgas teātra izrādes "Dieviņš pillā" pirmizrāde. Tā ir režisora Alvja Hermaņa veidota monoizrāde, kurā A. Neibarta lomu atveido Guna Zariņa. Izrāde veidota pēc A. Neibarta dzejas motīviem, tajā skan Ingus Baušķenieka komponētas dziesmas ar viņa vārdiem.

## Bibliogrāfija
### Dzeja
* *Mācos lasīt*. Rīga: Liesma, 1968.
* *Lasāmgabali*. Rīga: Liesma, 1973.
* *Reizrēķins*. Rīga: Liesma, 1979.
* *Kvadrātsaknes*. Rīga: Liesma, 1984.
* *Vārdošana*. Rīga: Liesma, 1990.
* *Aiz septiņām mūžībām*. Rīga: VAK "Mežaparks", 1999.
* *Torņkalna kentaurs*. Rīga: Pētergailis, 2004.
* *Taureņkaraļvalstība*. Rīga: Neputns, 2009.

### Dzeja bērniem
* *Rūķis kā jau rūķis*, Rīga: Liesma, 1984; atkārtots izdevums 1991. gadā.
* *Rīgas puika*. Rīga: Liesma, 1987.
* *Bumbulītis Guļbuļzemē*. Rīga: VAK "Mežaparks", 2001.
* *Timbakataibaka jeb čikučaks ričurača spēlmanīšiem*. Rīga: Neputns, 2004.
* *Ola uz sola*. Rīga: Liels un mazs, 2010.
* *Mājiņa*. Rīga: Liels un mazs, 2013 [sērija "Bikibuks"]
* *Rūķības.* Rīga: Baltais valis, 2022.

### Neibarta dzeja dziesmās
*Gadalaiku dziesmas*, Valts Pūce, Latvijas Radio koris, Sigvards Kļava, 2003:
* *Kāds mani sauc*
* *Šahs*
* *Papardes zieds Ziemassvētku naktī*
* *Vasarīgas ainiņas dabiskas līgošanas*

Jāņa Groduma komponētās dziesmas:
* *Ziņģe par bailēm*
* *Baile par ziņģi*
* *Līviskā ziņģe*
* *Seskodāle*
* *Rožlaukums*

1981. gada ziemā *Mikrofons 80* aptaujā "Ziņģe par bailēm" iegūst 3.vietu

Indulis Ranka Mārupītes dabas parkā izveidojis pieminekli Aivara Neibarta piemiņai.

## Literatūra
* *Zum, zum, dzejniek! Aivars Neibarts* [rakstu krājums]. Sast. Sarmīte Neibarte. Rīga: Pētergailis, 2019.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Gunta Bereļa saruna ar Aivaru Neibartu
Д

thumbnail|235px|Lielais un mazais kirilicas burts Д
**Д** (**д**) ir kirilicas burts. Tas ir piektais burts gandrīz visos slāvu valodu alfabētos, kur izmanto kirilicu (ukraiņu alfabētā tas ir sestais burts). Šis burts visbiežāk reprezentē balsīgu alveolāru eksplozīvu slēdzeni /d/. Vārdu beigās nereti burts tiek izrunāts kā nebalsīgs alveolārs eksplozīvs slēdzenis /t/, bet pirms palatāla patskaņa — /dʲ/ (līdzīgi kā izrunā burtu Ģ). Д vēsturiski ir radies no grieķu alfabēta burta deltas (Δ).

Д burta unikods ir U+0414, bet mazā burta д unikods ir U+0434.

## Ārējās saites
Edmunds Šmits

**Edmunds Šmits** (dzimis 1902. gada 11. augustā, miris 1984. gada 7. februārī) bija latviešu luterāņu mācītājs. Rīgas pilsētas prāvesta iecirkņa vikārmācītājs, vadījis dievkalpojumus Mežaparka baznīcā (1940). Latvijas Universitātes Teoloģijas fakultātes mācībspēks, *Dr.theol.* (1943). Viens no 1944. gada 17. marta Latvijas Centrālās padomes memoranda parakstītājiem.

Otrā pasaules kara beigās devās bēgļu gaitās uz Vāciju, bija Baltijas Universitātes teoloģijas profesors, Icehē (*Itzehoe*) ģimnāzijas direktors. Vēlāk pārcēlās uz dzīvi ASV, bija Lutera Teoloģijas semināra profesors Senpolā, Minesotā. Miris 1984. gada 7. februārī Sentpolā.

## Atsauces
Žoržs Sorels

**Žoržs Ežēns Sorels** (, dzimis , miris ) bija franču sindikālisma filozofs un publicists.

Sorela idejas par mīta nozīmi cilvēku dzīvē un vardarbību kā sabiedrības atjaunināšanās faktoru ietekmējušas marksisma un fašisma attīstību. Darbos kritizējis kapitālismu, liberālismu, elitismu un zinātni.

Līdz 45 gadu vecumam strādājis par inženieri Korsikā un Perpiņānā. 1892. gadā pensionējās un pārcēlās uz dzīvi Parīzes piepilsētā Buloņā-Bilankūrā, kur nodzīvojis līdz mūža beigām.

Publicēties sācis 19. gadsimta astoņdesmitajos gados. Darbojies pirmajos marksistu žurnālos *L’Ère nouvelle* un *Le Devenir social*. Sarakstījies ar Vilfredo Pareto un Benedeto Kroči. Dreifusa lietas laikā kopā ar savu draugu Šarlu Pegī bija t.s. dreifusiešu pusē, tomēr vēlāk novērsās no tiem. 1908. gadā grāmatā (pirms tam publicistikā) iznāca pazīstamākais Sorela darbs  "Pārdomas par vardarbību" (*Réflexions sur la violence*). Vēlāk tuvinājies Šarla Morrasa *[[Action Française]]*. Pirmā pasaules kara laikā bija internacionālists, atzina Ļeņinu kā līderi, kurš sapratis sindikālisma mītu.

## Darbi

* *Contribution à l'Étude Profane de la Bible* (Paris, 1889)
* *Le Procès de Socrate, Examen Critique des Thèses Socratiques* (Paris: Alcan, 1889)
* *Questions de Morale* (Paris, 1900)
* *La Ruine du Monde Antique: Conception Matérialiste de l'Histoire* (Paris, 1902)
* *Introduction à l'Économie Moderne* (Paris, 1903)
* *La Crise de la Pensée Catholique* (Paris, 1903)
* *Le Système Historique de Renan* (Paris, 1905–1906)
* *Les Préoccupations Métaphysiques des Physiciens Modernes* (Paris, 1907)
* *La Décomposition du Marxisme* (Paris, 1908)
* *Les Illusions du Progrès* (1908)
* *Réflexions sur la Violence* (1908)
* *La Révolution Dreyfusienne* (Paris, 1909)
* *Matériaux d'une Théorie du Prolétariat* (Paris, 1919)
* *De l'Utilité du Pragmatisme* (Paris, 1921)
* *Lettres à Paul Delesalle 1914-1921* (Paris, 1947)
* *D'Aristote à Marx (L'Ancienne et la Nouvelle Métaphysique)* (Paris: Marcel Rivière, 1935)

## Ārējās saites
Leontīne Georgīne

**Leontīne Georgīne** (dzimusi , mirusi ) bija veterinārārste, Rīgas pilsētas Bakterioloģiskās laboratorijas vadītāja. Viena no 1944. gada 17. marta Latvijas Centrālās padomes memoranda parakstītājiem.

## Atsauces
Eduards Āboltiņš

**Eduards Āboltiņš** (dzimis  Rozēnu pagastā, miris 1969. gada 2. janvārī Kanādā, Kalgari) bija latviešu lauksaimnieks, Rozēnu patērētāju biedrības valdes priekšsēdētājs. Viens no 1944. gada 17. marta Latvijas Centrālās padomes memoranda parakstītājiem.

## Dzīves gājums
Dzimis Rozēnu pagastā lauksaimnieka ģimenē. Pirmā pasaules karā laikā tika iesaukts krievu armijā. Pēc telegrāfistu kursu beigšanas no 1915. gada līdz 1918. gadam dienēja telegrāfistu rotā. Pēc kara bija Rozēnu patērētāju biedrības biedrs, vēlāk tās priekšsēdētājs.

1944. gadā devās bēgļu gaitās uz Vāciju, bet 1948. gadā no turienes uz Maroku, pēc tam uz Kanādu.

## Atsauces
RC4WD

**RC4WD** ir radio vadāmu modeļu rezerves daļu, transportlīdzekļu un iekārtu ražotājs un tirgotājs, dibināts 2001.gadā Sanfrancisko līča apgabalā. Viņu produkciju izvēlējusies Nacionālā aeronautikas un kosmosa administrācija (NASA). Tā parādījusies vairāku valstu televīzijā un žurnālos. Uzņēmums radījis rezerves daļas ātrākajam ar baterijām darbināmam radio vadāmajam automobilim.

## RC4WD Vēsture
"RC4WD" dibināts 2001.gadā Sanfrancisko līča apgabalā, Kalifornijā, ASV garāžā. Sākotnēji "RC4WD" darbojās kā vienas pieturas veikals (mājas lapa) radio vadāmo lielo kravas automašīnu tehniskās apkopes un darbības rezerves daļām. Uzņēmums attīstījās, pateicoties "RCMT.net" -  diskusiju grupai, kas veltīta radio vadāmo lielo kravas automašīnu entuziastiem. 2005.gadā uzņēmums piegādāja gandrīz 800 rezerves daļu no tādām kompānijām kā "Thundertech Racing", "JPS", "New Era Models", "Imex", "Defiance Racing", "RC Alloy", "Vertigo performance" un citām. Līdz 2007.gadam "RC4WD" beidzot bija pārcēlies uz nelielu noliktavu Sanhosē. 2010.gada jūlijā parādījās pirmais licencētais produkts The Dick Cepek "Dubļu zeme(Mud Country)" 1.9 riepa. Nākamajā gadā, 2011.gada februārī, Horizon Hobby sāka izplatīt "RC4WD" produkciju un 2014.gada martā Towerhobbies sāka to pārdot.

## RC Komplekti

* 1/10 Trail Finder Kravas automašīna 
* 1/10 Gelande Kravas automašīna
* 1/5 Killer Krawler
* 1/10 Subzero Kravas automašīna
* 1/10 Boyer Truggy
* 1/10 Worminator 6x6 Kravas automašīna
* 1/10 Gelande D110 Kravas automašīna
* 1/10 Fracture Kravas automašīna ar V8 dzinēju
* 1/10 Bully Crawler
* 1/10 Timberwolf Scale Kravas automašīna
* 1/10 Trail Stomper Kravas automašīna
* 1/10 Trail Finder II Kravas automašīna
* 1/10 Gelande II Kravas automašīna

## RC4WD medijos

### Atzinības un apbalvojumi
*2010.gada maijs -Wired Magazine redaktora izvēle RC4WD Killer Krawler
*2011.gada novembris - NASA RC Rover Robotic Arm - RC4WD Killer Krawler

### Televīzijā
* 2012.gada jūlijs - RC4WD on Stacey David's Gears (Speed Channel)

### žurnālos
*2008.gada novembris - Max Bashing Interactive Digital Magazine - RC4WD Diablo
*2008.gada novembris - RC Magazine (Japāna) - RC4WD Trail Finder
*2010.gada maijs - Make Magazine - RC4WD Killer Krawler
*2010.gada jūnijs - Xtreme RC Cars Magazine - RC4WD Gelande
*2010.gada jūlijs - Truckmodell Magazine (Vācija) - RC4WD Gelande
*2013.gada februāris - Racer Magazine (Lielbritānija) - RC4WD Trail Finder 2
	
## Atsauces

## Citas saites
* Oficiālā mājaslapa
Rēzeknes slimnīca

**Rēzeknes slimnīca** ir IV līmeņa daudzprofilu neatliekamās medicīniskās palīdzības ārstniecības iestāde, kurā ārstē Rēzeknes pilsētas un novada iedzīvotājus.

Rēzeknes slimnīca piedāvā ārstniecisko palīdzību 23 profilos. Vidēji mēnesī ārstniecisko palīdzību saņem apmēram 2000 pacienti.

Slimnīcā strādā 664 darbinieki, t.sk. 124 ārsti.

## Vēsture
thumb|Rēzeknes apriņķa slimnīca (pēc 1931).
Zināms, ka holeras epidēmijas laikā 1830. gadā Rēzeknē darbojās slimnīca, taču pastāvīgi darbojošos apriņķa slimnīcu atvēra 1884. gadā.
1931. gadā pabeidza būvēt lielu slimnīcas ēku, kuru 1933. gadā pārņēma ASV Sarkanais Krusts. 1934. gadā tai blakus uzcēla lipīgo slimību nodaļas ēku. 

thumb|PSRS aviācijas sagrautā Rēzeknes apriņķa slimnīcas ēka (1944). 
Rēzeknes apriņķa slimnīcas ēku PSRS kara aviācijas triecienā 1944. gada 6. un 7. aprīlī sagrāva, neraugoties uz to, ka uz slimnīcas jumta personāls bija uzzīmējis sarkanus krustus.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Rēzeknes slimnīca
La Gazzetta dello Sport

***La Gazzetta dello Sport*** ir Itālijas sporta laikraksts. Tā pirmais numurs iznāca  un pirmais nozīmīgākais sporta notikums, par ko vēstīja laikraksts, bija pirmās modernās Olimpiskās spēles Atēnās. Šobrīd tas ne vien ziņo par sporta jaunumiem un publicē plašākus tēmu aprakstus, bet arī tieši iesaistās lielu sporta pasākumu organizēšanā, to skaitā kopš 1909. gada rīkojot *[[Giro d'Italia]]* daudzdienu riteņbraukšanas sacensības.

Laikraksts tiek iespiests uz rozā papīra un ik dienas tiek pārdots vairāk kā 400 000 eksemplāros (pirmdienās vairāk, jo lasītāji vēlas iepazīties ar nedēļas nogales notikumiem) un tā lasītāju skaits ir ap trīs miljoniem. Sestdienās tas tiek pārdots kopā ar sporta žurnālu *Sportweek*.

## Atsauces

## Ārējās saites
* www.gazzetta.it 
* english.gazzetta.it
Marija Ozols

**Marija Ozols (Ozola)** (dzimusi **Ķurzēns**, 1899—1950) bija latviešu bērnu ārste, beigusi Latvijas Universitāti (1925), Rīgas pilsētas bērnu slimnīcas direktore (1944). Viena no 1944. gada 17. marta Latvijas Centrālās padomes memoranda parakstītājiem.

## Dzīvesgājums
Dzimusi 1899. gada 26. decembrī Odesā tālbraucēja jūrnieka Jāņa Ķurzēna un skolotājas Karolīnes Otīlijas Ķurzēnas ģimenē. Krievijā beigusi ģimnāziju. Pēc atgriešanās Latvijā strādāja par skolotāju Krustpils apriņķa Variešos. No 1919. gada līdz 1925.gadam studējusi Latvijas Universitātes Medicīnas fakultātē. Pēc studijām strādāja fakultātes klīnikā par asistenti. 1937. gadā iecelta par Dunavas—Dvietes rajona ārsti.

Vācu okupācijas laikā 1941.—1944. gadā bijusi Rīgas Bērnu slimnīcas direktore. Otrā pasaules kara beigās devās bēgļu gaitās uz Kurzemi.

Pēc 2. Pasaules kara bijusi ārste Tērandē un Ēdolē, pēc tam Ventspils slimnīcā. 1946. gada 8. janvārī apcietināta un apsūdzēta par sadarbību ar vāciešiem un palīdzības sniegšanu kureliešiem. Notiesāta uz 10 gadiem ieslodzījumā. Mirusi soda izciešanas laikā Krasnojarskas novadā 1950. gada 26. novembrī. Reabilitēta 1995. gadā.

## Atsauces
Juris Krauklis

**Juris Krauklis** (1896. gada 17. janvāris — 1981. gada 13. marts) bija latviešu jurists, zvērināts advokāts. Rīgas bāriņtiesas loceklis.
Viens no 1944. gada 17. marta Latvijas Centrālās padomes memoranda parakstītājiem.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1896.gada 17.janvārī Rundāles pagastā. Beidzis Jelgavas Sv. Annas skolu un ģimnāziju. No 1923. līdz 1933. gadam studējis Latvijas Universitātē tieslietas, teoloģiju un ekonomiku. Strādāja par zvērināta advokāta palīgu.

No 1944. gada oktobra strādājis par advokātu Talsos. 1945. gada jūlijā noraidīta viņa uzņemšana Advokātu kolēģijā sakarā ar nepatiesu ziņu sniegšanu par sevi. Pēc tam strādājis par juristu Rīgā.

Miris 1981. gada 13. martā Rīgā.

## Atsauces
Jēkaba vēstule

**Jēkaba vēstule** ir viena no Jaunās Derības grāmatām, pirmā no tā sauktajām vispārējām vēstulēm (vēstule netika adresēta kādai konkrētai draudzei vai personai). Vēstulē ir piecas nodaļas. Vēstule tikusi rakstīta "divpadsmit ciltīm, kas dzīvo izkaisītas". Par vēstules autoru tradicionāli tiek uzskatīts pirmās draudzes Jeruzalemē vadītājs Jēkabs. Autors pats sevi vēstulē sauc par "Jēkabu, Dieva un Kunga Kristus kalpu". Jēkaba vēstulē ir vairāki praktiski norādījumi.

## Ārējās saites
*
Dārijs III

**Dārijs III Kodomans** (داریوش *Dāriūš*; dzimis apmēram 380. gadā p.m.ē., miris 330. gada jūlijā p.m.ē.) bija pēdējais Persijas Ahemenīdu impērijas ķēniņš, valdīja no 336. līdz 330. gadam p.m.ē.

Valdīšanas laikā Persijas impēriju sagrāva Maķedonijas Aleksandrs. 333. gadā pie Isas un 331. gadā pie Gaugamēlu ciema viņš uzvarēja Dārija armiju. Pēc sakāves Dārijs III aizbēga uz mūsdienu Irānas austrumiem, kur viņu nogalināja Baktrijas satraps Bess, kas bija viņa brālēns.

## Ārējās saites
* Prinstonas universitāte
*
Persepole

{
  "type": "ExternalData",
  "service": "geoshape",
  "ids": "Q129072"
}


**Persepole** () ir sena pilsēta Irānā, tā bija Ahemenīdu impērijas ceremoniālā galvaspilsēta. Atrodas apmēram 60 km uz ziemeļaustrumiem no Šīrāzas. Senākās Persepoles drupas tiek datētas ar apmēram 515. gadu p.m.ē. Tās citadele 1979 .gadā tika iekļauta UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā.

Persepole tikusi dibināta 6. gadsimta p.m.ē. beigās, tās apbūve tika uzsākta Dārija I valdīšanas laikā. Persepole tika pilnībā iznīcināta 330. gadā p.m.ē., kad to iekaroja Maķedonijas Aleksandrs. Pirmie zinātniskie izrakumi pilsētā tika uzsākti 1930. gadā un turpinājās vairākus gadus.

## Galerija


Apadana palace persepolis.JPG|
Gate_of_All_Nations%2C_Persepolis.jpg|
Tachar Persepolis Iran.JPG|
Persepolis Apadana Eastern Stairway Triangle.jpg|
Persepolis_stairs_of_the_Apadana_relief.jpg|
Medes_and_Persians_at_eastern_stairs_of_the_Apadana%2C_Persepolis.JPG|
Figures on the Apadana Staircase (Best Viewed Size "Large") (4688678112).jpg|
Zoomorphic Capital (4679068036).jpg|
Perspolis.jpg|
20101229_Gates_of_the_nations_Persepolis_Iran.jpg
AhuraMazda-Relief.jpg|
National Meusem Darafsh 6 (54).JPG|


## Ārējās saites
Eduards Polons

**Eduards Ulriks Vilhelms Polons** (*Eduard Ulrik Vilhelm Polón*, dzimis 1861. gada 16. jūnijā, miris 1930. gada 30. septembrī) bija Somijas inženieris un uzņēmējs. Pazīstams kā *[[Nokian Renkaat|Suomen Gummitehdas]]* dibinātājs un *[[Nokia]]* grupas izveidotājs.

## Biogrāfija
Eduarda Polona tēvs bijis Nastolas lensmanis. 1880. gadā Eduards pabeidza Porvo liceju un 1890. gadā ieguva maģistra grādu tiesību zinātnēs. Pēc tam Polons strādāja par advokātu Helsinkos. Bez tam viņš pildīja arī referenta pienākumus Senāta finanšu nodaļā un veica kancelejas darbus Cietumu dienestā.

1898. gadā Eduards Polons bija viens no gumijas izstrādājumu ražošanas uzņēmuma *Suomen Gummitehdas* (tagad *[[Nokian Renkaat]]*) dibinātājiem. Tajā viņš bija izpilddirektors un lielākais kapitāldaļu turētājs. Rūpnīca sākotnēji atradās Helsinkos, bet 1904. gadā tika pārcelta uz Nokiu.

No 1905. līdz 1906. gadam Polons bija Pilsētnieku parlamenta deputāts.

[thumb|''Kagaali'' biedri [Espo 1903. gada 10. aprīlī: Eduards Polons trešais no labās puses, Ēro Erko otrais no labās puses, Pērs Svīnhūvuds pret durvīm aizmugurē]]

1916. gada aprīlī Eduards Polons kā fennomāns ar savu dēlu Tauno tika izsūtīts uz Sibīriju. Viņš bija viens no Somijas neatkarības piekritēju slepenas biedrības *Kagaali* biedriem. Polons no izsūtījuma turpināja vadīt savu uzņēmumu. Piemēram, 1916. gada 13. oktobrī Čuhlomā, Kostromas guberņā Polons sarīkoja *Suomen Gummitehdas* valdes sēdi, uz kuru ieradās finanšu direktors Anti Antero (*Antti Antero*) un valdes loceklis Gustavs Vesterlunds (*Gustaf Westerlund*).
Polons Somijā atgriezās 1917. gadā.

*Suomen Gummitehdas* elektrību piegādāja blakus esošais kokapstrādes uzņēmums *Nokia Ab*. Pēc Pilsoņu kara *Nokia* bija gandrīz bankrotējis, tāpēc 1918. gadā *Suomen Gummitehdas* iegādājās vairākumu akciju, lai nodrošinātu savai rūpnīcai nepārtrauktu elektroapgādi. 1922. gadā iegūts vairākums kabeļu ražotājā *Suomen Kaapelitehdas Ab* (tagad *[[Prysmian Finland]]*). Līdz ar to Eduards Polons bija izveidojis daudznozaru uzņēmumu grupu. Viņš grupas uzņēmumus neapvienoja, jo bažījās, ka kreisi noskaņotās partijas varētu nacionalizēt uzņēmumu, kurš Somijai būtu kļuvis pārāk liels. Grupas apvienošana vienā uzņēmumā ar nosaukumu *[[Nokia]]* notika 1967. gadā.
1930. gadā izpilddirektora amatā Polonu nomainīja Torstens Vesterlunds, kurš kopš 1925. gada bija viņa vietnieks.

Eduards Polons bija arī viens no apdrošināšanas uzņēmuma *Palovakuutus-Osakeyhtiö Pohjola* (tagad *[[OP-Pohjola]]*) dibinātājiem 1891. gadā. Viņš 1904. gadā kļuva par *Sanoma Oy* valdes locekli. Polons bagātību ieguva, veiksmīgi investējot, un bija vairāku biržā kotēto uzņēmumu akciju vairākuma turētājs.

Eduards Polons bija precējies ar rakstnieci Edīti Polonu (Āngeri, *Edith Ahnger*). Viņiem bija pieci bērni. 1915. gadā Edīte mira.
Polona vecākais dēls Eino 1916. gadā kā brīvprātīgais iestājās Vācijas armijā somu jēgeru bataljonā, kur apguva karošanas prasmes. Pulkvedis Eino Polons Turpinājuma karā tika apbalvots ar Mannerheima Krustu.

## Ārējās saites
* Polón  Nokian kaupunki
Rektificēšana

[250px|thumb|right|Rūpnieciskās [naftas rektificēšanas kolonnas]]

**Rektificēšana** ( — ‘tiešs’ un *facio* — ‘darīt’) ir šķidru divkomponentu vai daudzkomponentu sistēmu saliktā pārtvaice, kurā veic vienlaicīgu un daudzkārtēju atkārtotu maisījuma daļēju iztvaicēšanu un iegūtā tvaika (flegmas) kondensēšanu. Iekārtas, kurās veic maisījumu rektificēšanu, sauc par rektifikatoriem, un tās pēc darbības iedala periodiskas un nepārtrauktas darbības iekārtās. Visbiežāk rektificēšanu veic pretplūsmas iekārtās — rektificēšanas kolonnās.

## Atsauces

## Skatīt arī
*Pārtvaice
Berdjanska

**Berdjanska** () ir pilsēta Ukrainas dienvidaustrumos, Zaporižjas apgabalā. Izvietojusies apgabala dienvidos pie Berdas upes ietekas Azovas jūrā  no apgabala centra Zaporižjas. Berdjanskas rajona centrs. Jūras osta, mašīnbūves centrs, balneoloģiskais un klimatiskais kūrorts.

## Vēsture
Dibināta 1827. gadā kā osta Berdjanskas līča krastā. Pie ostas izaugušais **Novonogajskas** *(Ново-Ногайськ)* ciemats attīstījies tik strauji, ka 1835. gadā tam jau piešķirtas pilsētas tiesības. 1841. gadā pilsēta ar speciālu Nikolaja I ukazu pārdēvēta par Berdjansku. Kopš 1842. gada apriņķa centrs. Jau 19. gadsimta beigās un 20. gadsimta sākumā ievērojams mašīnbūves centrs (lielākā Eiropā Džona Grīvza lauksaimniecības mašīnu rūpnīca). Kopš 20. gadsimta sākuma arī dūņu dziedniecības kūrorts. 1939. gadā pilsētu pārdēvēja par **Osipenko** *(Осипенко)* par godu lidotājai, Padomju Savienības varonei Poļinai Osipenko. 1958. gadā pilsētai atjaunoja vēsturisko nosaukumu.

No 2022. gada 28. februāra, Krievijai iebrūkot Ukrainā, pilsēta tika okupēta.

2023. gada jūnija beigās Krievijas bruņotie spēki Berdjanskā nošāva divus pusaudžus — Tihranu Ohanisjanu un Nikitu Hanhanovu. Pusaudžus ilgu laiku vajāja okupācijas varas iestādes. Maijā, pēc Ukrainas cilvēktiesību organizācijas ziņām, pusaudžus spīdzināja Krievijas drošības spēki, kuri piespieda pusaudžus atzīt, ka viņi plānojuši sabotāžu uz dzelzceļa. 2025. gada 19. jūlijā Ukrainas prezidents Volodimirs Zelenskis parakstīja dekrētu par Tihrana Ohanisjana un Nikitas Hanhanova pēcnāves apbalvošanu ar Brīvības ordeni.

Pēc Berdjanskas okupācijas Krievija veic pasākumus, lai rusificētu tās iedzīvotājus un izskaustu ukraiņu valodu: skolās māca tikai krievu valodā, pilsētā sadedzināja ukraiņu valodā izdotās mācību grāmatas un citus izdevumus. Vecāki, kuri atsakās sūtīt savus bērnus uz krievu skolām, var tikt ieslodzīti cietumā un pakļauti „pāraudzināšanai”. Uzņēmēji tiek piespiesti mainīt ukraiņu valodā rakstītas reklāmas izkārtnes uz krievu valodā rakstītām, un par atteikšanos okupācijas varas iestādes draud piemērot kriminālatbildību.

## Atsauces

## Ārējās saites
810. gads

**810. gads** () bija gads, kas pēc Jūlija kalendāra sākās otrdienā.

## Notikumi

### Nezināms datums
* Bulgāri regulāri uzbruka avāriem.
* Dāņu vikingi uzbruka Frīzlandei un Ziemeļfrīzu salām.
* Ovjedo kļuva par Astūrijas Karalistes galvaspilsētu.
* Andželo Partesipacio kļuva par Venēcijas dodžu. Vēlāk viņš aizsāka Venēcijas atdalīšanos no Bizantijas impērijas.

## Dzimuši
* 27. jūlijs — Sjuaņdzuns, Tanu dinastijas imperators (miris 859. gadā)

## Miruši
* 8. jūlijs — Pipins, Kārļa Lielā dēls, lombardiešu karalis
Horodoka

**Horodoka** var būt:
* Horodoka — pilsēta Hmeļnickas apgabalā Ukrainā
* Horodoka — pilsēta Ļvivas apgabalā Ukrainā
* Horodoka — ciemats Žitomiras apgabalā Ukrainā
Jānis Jaunzems

**Jānis Jaunzems** (1884-1946) bija latviešu ārsts, pulkvežleitnants aktīvajā karadienestā. Viens no 1944. gada 17. marta Latvijas Centrālās padomes memoranda parakstītājiem. 

## Dzīvesgājums
Dzimis 1884. gada 27. maijā Koku pagasta skolā rakstnieka Apsīšu Jēkaba un viņa sievas Beātes, dzimušas Krievs, ģimenē.
1897. gadā beidza Vecgulbenes draudzes skolu, 1904. gadā Rīgas pilsētas ģimnāziju. Studēja Tērbatas Universitātes medicīnas fakultātē, iestājās studentu korporācijā Lettonia. Pēc studiju beigšanas bija Ķirurģiskās klīnikas asistents (1911-1914), aizstāvēja *Dr. med.* disertāciju (1914). 
Pirmā pasaules kara laikā bija kara ārsts Krievijas impērijas armijas Rezerves 213. hospitāļa vecākais ordinators (1914-1917). Pēc Brestļitovskas miera līguma noslēgšanas viņu demobilizēja un J. Jaunzems strādāja par privātārstu Tērbatā (1918). Piedalījās Latvijas brīvības cīņās kā Igaunijas armijas 2. Hospitāļa vecākais ordinators, tad Ziemeļlatvijas brigādes pārsiešanas nodaļas vecākais ārsts, pēc uzvaras Cēsu kaujās viņu 1919. gada jūlijā iecēla par Vidzemes divīzijas ārstu un Rīgas kara slimnīcas Ķirurģiskās nodaļas vadītāju.
1921. gadā paaugstināts ārsta pulkvežleitnanta pakāpē.

Padomju okupācijas laikā 1940. gada novembrī atbrīvots no darba. Vācu okupācijas laikā Rīgas pilsētas II, III un V poliklīniku ķirurgs (1941-1943).
Otrā pasaules kara beigās devās trimdā uz Vāciju, kur miris 1946. gada 7. decembrī Eslingenes bēgļu nometnē Vācijā.

## Apbalvojumi
* Sv. Staņislava ordeņa II un III šķira
* Sv. Annas ordeņa III šķira
* Triju Zvaigžņu ordenis, IV šķira (1927)
* Atzinības Krusts, III šķira (1939) 
* Viestura ordenis, III šķira

## Atsauces
F. V. Murnavs

**Frīdrihs Vilhelms "F. V." Murnavs** (), īstajā vārdā **Frīdrihs Vilhelms Plumpe** (; dzimis , miris ), bija vācu mēmā kino režisors ekspresionists. No 1926. gada strādāja Holivudā.

Dzimis Bīlefeldē uzņēmēja ģimenē, no septiņu gadu vecuma dzīvoja Keselē. Berlīnē studēja filoloģiju, vēlāk — mākslas vēsturi un literatūru Heidelbergā.

Studējot iepazinās ar Maksu Reinhardu, kurš izaicināja Murnavu savā teātra skolā. Murnava draugu un domabiedru vidū bija Francis Marks un Elza Laskere-Šīlere.

Karoja Pirmā pasaules kara laikā, iesākumā Austrumu frontē, vēlāk Rietumu frontē, aviācijā. Pēc kāda lidojuma internēts Šveices teritorijā.

Pēc kara kopā ar aktieri Konrādu Feitu nodibināja kinostudiju, un 1919. gadā tika izlaista pirmā filma. Visslavenākā Murnava filma — "Nosferatu, šausmu simfonija" — tika izlaista 1922. gadā, un bija Brema Stokera romāna adaptācija. Stokera atraitne apsūdzēja Murnavu autortiesību pārkāpšanā, un Murnavs tiesu zaudēja. Tiesa nolēma, ka visas filmas kopijas ir jāiznīcina, tomēr tās bija izplatījušās pasaulē, tāpēc ir saglabājušās. Citas Murnava pazīstamas vācu perioda filmas bija "Pēdējais cilvēks" ar Emīlu Janningsu galvenajā lomā un "Fausts".

Filmā “Satanas” (1920) piedalījās latviešu aktrise Marija Leiko, atveidojot Irēnes lomu.

1926. gadā Murnavs pārcēlās uz Holivudu, kur 1927. gadā izlaida filmu **' ar [[Dženeta Geinore|Dženetu Geinori]] galvenajā lomā, par ko viņa 1929. gadā ieguva pirmo [[Amerikas Kinoakadēmijas balva|Oskaru]] ASV vēsturē nominācijā "[[Labākā aktrise galvenajā lomā (Amerikas Kinoakadēmijas balva)|Labākā aktrise galvenajā lomā]]". Pēdējā Murnava filma bija [[Bora Bora]] atolā uzņemtā "[[Tabu (1931)|Tabu]]", kas uz ekrāniem iznāca jau pēc Murnava nāves autokatastrofā.

No 21 Murnava filmas līdz mūsdienām saglabājušās 12 pilnībā un 1 daļēji.

== Pazīstamas Murnava filmas ==

* "[[Nosferatu, šausmu simfonija]]" (''Nosferatu, eine Symphonie des Grauens'', 1922)
* "[[Pēdējais cilvēks]]" (''Der letzte Mann'', 1924)
* "[[Fausts (filma)|Fausts]]" (''Faust — Eine deutsche Volkssage'', 1926)
* **' (1927)
* "Tabu" (*Tabu, a Story of the South Seas*, 1931)

## Ārējās saites
Alfrēds Vītols

**Alfrēds Vītols** var būt:
* Alfrēds Vītols (ārsts) — latviešu ārsts;
* Alfrēds Vītols (inženieris) — latviešu inženieris un hidrotehniķis;
* Alfrēds Vītols (zemnieks) — latviešu zemnieks, Lāčplēša Kara ordeņa kavalieris.
Lavazza

***Lavazza*** ir Itālijas kafijas produktu ražotājs. Uzņēmumu 1895. gadā dibinājis Luidži Lavaca Turīnā, Itālijā. Pašlaik uzņēmumu vada jau trešā un ceturtā Lavacas ģimenes paaudze. Šī ir vispirktākā kafija Itālijā, kuru izvēlas 16 no 20 kafijas lietotājiem. 2011. gadā *Lavazza* ienākumi sasniedza 1,2 miljardus €. Uzņēmumā ietilpst arī kafejnīcu tīkls.

*Lavazza* ir četras ražotnes Itālijā un septiņas filiālēs visā pasaulē, kā Francija, Vācija, Spānija, Lielbritānija, Portugāle, Austrija un ASV. Uzņēmums piedāvā savu produkciju astoņdesmit valstīs, tostarp arī Latvijā.
Jānis Laukevics

**Jānis Laukevics** (dzimis , miris ) bija Latvijas Republikas Valsts kontroles kolēģijas loceklis un Lauksaimniecības kameras Revīzijas komisijas priekšsēdētājs. 
Viens no 1944. gada 17. marta Latvijas Centrālās padomes memoranda parakstītājiem.

## Atsauces
Vārnu iela (Rīga)

**Vārnu iela** ir Rīgas iela Latgales priekšpilsētas Grīziņkalna apkaimē. Vārnu iela sākas krustojumā ar Tallinas ielu  un beidzas krustojumā ar Pērnavas un Ata ielu.

Pirmoreiz Rīgas kartēs minēta 1876. gadā ar esošo nosaukumu, kas laika gaitā nav mainījies. Vārnu ielas garums ir 403 metri. Ielā satiksme ir tikai Pērnavas ielas virzienā, to klāj asfalta segums.

Jāņa Grīziņa romānā "Vārnu ielas republika" ir aprakstīta 19. gadsimta beigu un 20. gadsimta sākuma dzīve Vārnu ielas apkārtnē. 1970. gadā Rīgas Kinostudijā uzņemta filma "Vārnu ielas republika" pēc romāna motīviem.

## Ielu savienojumi
Vārnu iela ir savienota ar šādām ielām:
* Tallinas iela
* Laboratorijas iela
* Alauksta iela
* Pērnavas iela
* Ata iela

## Skatīt arī
* Grīziņkalns

## Atsauces
Buferšķīdums

thumb|300px|pH-metra kalibrēšana ar standartbuferšķīdumiem
**Buferšķīdums** ir šķīdums ar noteiktu pH, kas, šķīdumu atšķaidot, tikpat kā nemainās un, pievienojot nedaudz skābes vai sārma, mainās maz. To īpašības nosaka šķīdumā esošās bufersistēmas, ko parasti veido viena un tā paša protolītu pāra abas formas.

## Sastāvs

Bufersistēmu vispārīgā gadījumā veido divas sastāvdaļas — vāja protolītiska skābe un tai saistīta bāze. Konkrētāk to var veidot:

* Vāja skābe un tās sāls, kas radies no stipra sārma, piemēram, etiķskābe un nātrija acetāts (acetāta bufersistēma);
* Vāja bāze un tās sāls, kas radies no stipras skābes, piemēram, amonjaks un amonija hlorīds (amonija bufersistēma);
* Vāja vairākvērtīga skābe un tās skābais sāls, piemēram, ogļskābe un hidrogēnkarbonāts (karbonāta bufersistēma);
* Divi vienas un tās pašas vairākvērtīgas skābes sāļi, kuri atšķiras par 1 protonu, piemēram, nātrija karbonāts (Na2CO3) un nātrija hidrogēnkarbonāts (NaHCO3).

## Buferkapacitāte

Buferkapacitāte (β) ir buferšķīdumiem piemītošs raksturlielums, kas parāda, cik lielu daudzumu stipras skābes vai bāzes jāpievieno 1 litram buferšķīduma, lai tā pH izmainītos par vienu vienību. Buferkapacitāti definē kā šķīdumā ievadītās stiprās skābes vai bāzes koncentrācijas attiecību pret ievadīšanas izraisīto pH izmaiņu (precīzāk — attiecīgo lielumu diferenciāļu attiecību).

## Nozīme

Daudzas bufersistēmas sastopamas dzīvajos organismos, kuru vielmaiņā veidojas skābi produkti, piemēram, oglekli oksidējot par oglekļa dioksīdu kā starpprodukti rodas dažādas organiskas skābes, kas paskābina vidi. Bufersistēmas novērš šīs pH svārstības un uztur nemainīgu bioloģisko šķīdumu skābumu, nodrošinot biokatalizatoru fermentu darbībai vajadzīgo optimālo pH intervālu. Īpaša nozīme ir asins bufersistēmām, kas nodrošina asins pH robežās no 7,37 līdz 7,44, no kurām galvenā ir asins plazmā esošā karbonātu bufersistēma.

Buferšķīdumus izmanto tādos rūpnieciskajos procesos, kuru normālai norisei vajadzīgs nemainīgs vides pH. Tos pievieno, piemēram, automašīnu antifrīzam, lai novērstu tā sastāvā esošā etilēnglikola izraisīto dzinēja metāla detaļu koroziju.

Precīzi pagatavotus standartbuferšķīdumus izmanto pH-metru kalibrēšanai.

## Atsauces
Enerhodara

**Enerhodara** () ir pilsēta Ukrainas dienvidaustrumos, Zaporižjas apgabala Vasiļivkas rajonā. Izvietojusies apgabala rietumos Kahovkas ūdenskrātuves kreisajā krastā 119 km no apgabala centra Zaporižjas. Enerhodaras divas elektrostacijas (TES un AES) saražo ceturto daļu Ukrainas elektrības.

## Vēsture
Apdzīvotā vieta dibināta 1970. gadā sakarā ar Zaporižjas termoelektrostacijas būvniecību (pabeigta 1977. gadā). 1972. gadā ciemats ieguva tagadējo nosaukumu. 1981. gadā tika uzsākta Zaporižjas atomelektrostacijas būvniecība. Elektrostacijas pirmais bloks tika palaists 1984. gadā, bet stacija pabeigta (palaists 6. bloks) 1993. gadā, un ir lielākā atomelektrostacija Eiropā. 1985. gadā Enerhodarai tika piešķirtas pilsētas tiesības.

Kopš 2022. gada marta sākuma Enerhodaru okupēja Krievijas karaspēks, pilsētas iedzīvotāji aktīvi pretojas okupantiem. 

## Iedzīvotāji
Iedzīvotāju kopskaits ir 52 887 (2021)

Tautas skaitīšanā 2001. gadā 37,81 % iedzīvotāju norādīja ukraiņu kā dzimto valodu, 61,69 % - krievu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Ernests Morics

**Ernests Morics** (1889-1955) bija latviešu farmaceits un politiķis, Latvijas sociāldemokrātiskās strādnieku partijas (LSDSP) biedrs (1904). 1. un 2. Saeimas deputāts no LSDSP (1922–1928), arodbiedrību darbinieks. 
 
## Dzīvesgājums
Dzimis 1889. gada 13. martā Stendes pagastā. Studēja farmāciju, 1904. gadā iestājās LSDSP. Tautas padomes loceklis, Satversmes sapulces, 1. un 2. Saeimas deputāts. LSDSP Centrālkomitejas loceklis (1919—1931). Latvijas strādnieku slimo kasu savienības priekšsēdētājs, Latvijas Arodbiedrību Centrālā Biroja sekretārs līdz Ulmaņa apvērsumam 1934. gadā. Vācu okupācijas laikā darbojās Latvijas Centrālajā padomē. 1944. gada 17. marta Latvijas Centrālās padomes memorandā nodrukāts arī viņa uzvārds, bet viņa paraksts dokumentā nav.

Pēc Otrā pasaules kara beigām 1948. gada 5. aprīlī E. Moricu apcietināja un deportēja uz Sibīriju. Miris 1955. gada 13. augustā Blagoveščenskā, PSRS.

## Atsauces
1156. gads

**1156. gads** () bija garais gads, kas pēc Jūlija kalendāra sākās svētdienā.

## Notikumi
* 25. decembris — tika nogalināts Zviedrijas karalis Sverkers I. Ēriks Svētais kļuva par jauno Zviedrijas karali.

### Nezināms datums
* Maskavas kņazs Jurijs Dolgorukijs pavēlēja ap Maskavu uzbūvēt koka sienu, kas vēlāk tika vairākas reizes pārbūvēta un bija pamats Maskavas kremlim.
* Heinrihs Lauva kļuva par Bavārijas hercogu.
* Tika dibināta Vācijas pilsēta Kotbusa.

## Dzimuši
* nezināms datums — Anglijas Matilde (*Mathilde von England*), Saksijas hercogiene (mirusi 1198. gadā)

## Miruši
* 20. jūlijs — imperators Toba, Japānas imperators (dzimis 1103. gadā)
* 25. decembris — Sverkers I, Zviedrijas karalis
Arturs Bērziņš (rakstnieks)

**Arturs Bērziņš** (1882-1962) bija latviešu publicists, teātra vēsturnieks un kritiķis. Latvijas Nacionālā teātra direktors (1925-1937). Viens no 1944. gada 17. marta Latvijas Centrālās padomes memoranda parakstītājiem.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1882. gada 22. augustā Vecpiebalgas pagasta "Spietēnu" mājās amatnieka ģimenē (tagad Inešu pagastā). Mācījās Vecpiebalgas draudzes skolā. Rīgas Latviešu biedrības Zinību komisijas vasaras sapulcēs sniedza bibliogrāfiski kritiskus pārskatus par lugu izdevumiem (1908–1910). No 1910. gada bija žurnālists Rīgā. 

Pēc Pirmā pasaules kara un Latvijas brīvības cīņām bija Latvijas Nacionālā teātra dramaturgs (1919–1921), līdztekus studēja tieslietas Latvijas Universitātē. No 1925. līdz 1937. gadam bija Nacionālā teātra direktors. Līdzdarbojās Konversācijas vārdnīcas sastādīšanā, sniedza interesantus rakstnieku portretūjumus, plānoja sarakstīt latviešu teātra vēsturi, tulkoja lugas. 

1931. gadā tiek pabeigta māja Rīgā, Mežaparkā, Poruka ielā 23. Tā celta pēc Osvalda Tīlmaņa projekta, ar daudziem teatrāliem elementiem, varenām kāpnēm, plašiem foajē. Aktieriem piepalīdzot pie pamatu likšanas, Artūrs Bērziņš sola - te reiz būs teātra muzejs.
Dārzam kokus un krūmus no ārzemju ceļojumiem pārvedusi Marta Bērziņa - ģeogrāfijas skolotāja. 
thumb|left|A. Bērziņa celta māja, arch. O. Tīlmanis
  

Otrā pasaules kara beigās, 1944. gadā Bērziņu ģimene devās trimdā uz Zviedriju, kur A. Bērziņš strādāja Stokholmas Drotningholmas teātra muzejā. Rakastīja recenzijas par teātra izrādēm, publicēja rakstus un grāmatas par teātru darbiniekiem. Miris 1962. gada 11. jūlijā Stokholmā.

## Darbi
* Pazīstamas sejas: 1. sējums. Pētera Mantnieka apgāds, 1944. - 317 lappuses
* Pazīstamas sejas: 2. sējums. Pētera Mantnieka apgāds, 1947. - 252 lappuses
* Kārlis Zariņš dzīvē un darbā: monogrāfija ar draugu un laika biedru veltījumiem. Rūja, 1959. - 334 lappuses

## Atsauces
Itāļu īpašvārdu atveidošana

**Itāliešu valodas īpašvārdu atveidošana** latviešu valodas vidē tiek veikta pēc fonētiskās transliterācijas principa, ievērojot latviešu valodas tradīcijas itāliešu īpašvārdu atveidošanā. Itāliešu valodas alfabēta burti un burtkopas tiek pārlikti latviešu valodas ortogrāfijā, pakļaujot šos vārdus gramatizācijai.

Pēc šiem noteikumiem atveido itāliešu  personvārdus, kā arī ģeogrāfiskos nosaukumus Itālijā, Sanmarīno, Vatikānā un Šveices itāliski runājošajā daļā.

## Itāliešu valodas alfabēts
Itāliešu valodas alfabētā ir 21 burts — pieci patskaņi (A, E, I, O U) un 16 līdzskaņi. Burti J, K, W, X un Y ir daļa no alfabēta, bet tiek izmantoti tikai aizguvumiem un citu valodu vārdiem (ar ļoti nelielu skaitu izņēmumu kā *Jesolo* un *Bettino Craxi*). Patskaņiem var tikt izmantoti šie akcenti: akūts, gravis un jumtiņš.

**A a B b C c D d E e F f G g H h I i J j K k L l M m N n O o P p Q q R r S s T t U u V v W w X x Y y Z z**

## Avoti
Itāliešu valoda. Norādījumi par citvalodu īpašvārdu pareizrakstību un pareizrunu latviešu literārajā valodā, XIII: Itāliešu valodas īpašvārdi. Sast. A. Stelle. — Rīga, 1967

## Skatīt arī
* Īpašvārdu atveidošana
* Vikipēdija:Īpašvārdu atveidošana
* Itāliešu valoda

## Ārējās saites
* Par itāliešu personvārdu atveidi latviešu valodā letonika.lv
* Citvalodu personvārdu atveides vārdnīca - itāļu personvārdi letonika.lv
* Personvārdu atveide