open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Bretoņu valoda

**Bretoņu valoda** (*brezhoneg*, ) ir indoeiropiešu valodu saimes ķeltu zara valoda, kurā runā Francijas ziemeļrietumu daļas Bretaņas pamatiedzīvotāji bretoņi. Tai radniecīgas ir velsiešu valoda un korniešu valoda, ar kurām tā kopā veido britoņu valodu grupu. 2013. gadā bretoņu valodas pratēju skaits tika lēsts ap 206 tūkstošiem, no tiem 35 tūkstoši to lieto ikdienā.  Bretoņu valodai izdala četrus dialektus — Leonas, Tregoras, Kornuelas un Vānas dialektu.

Morfoloģijā liela loma ir vārda ieskaņai (mutācijām). Bretoņu valoda ir analītiska valoda. Tajā ir daudz aizguvumu no latīņu un franču valodas.

## Atsauces

## Ārējās saites

* 
* 
* 
* 
* Bretoņu vietne ar apmācību un forumu
* ''A Taste of Breton Verse''
* Īru un bretoņu valodas ar japāņu tulkojumu ar izrunas skaņu datnēm
Eiropas kāmis

**Eiropas kāmis** *(Cricetus cricetus)* ir kāmju dzimtas (*Cricetidae*) grauzējs. Tā ir **Eiropas kāmju ģints** (*Cricetus*) vienīgā suga. Sākotnēji šis kāmis bija izplatīts tikai Austrumeiropā un Rietumāzijā, taču tagad tas apdzīvo lielāku teritoriju: rietumos līdz pat Beļģijai un austrumos līdz Altaja kalniem un Jeņisejai. Eiropas kāmis, atšķirībā no sava radinieka zeltainā kāmja, kas kļuvis par iemīļotu mājdzīvnieku, dzīvo savvaļā. Eiropas kāmis ir arī viena no vislabāk izpētītajām dzīvnieku sugām (pirmā zinātniskā atsauce publicēta jau 1774. gadā).

## Izskats un īpašības
thumb|left|220px|Eiropas kāmim ir melns vēders un krūtis, un baltas ķepas
Eiropas kāmis ir lielākais no visiem kāmjiem. Tā ķermeņa garums ir 20—35 cm, astes garums 4—6 cm, svars 220—460 g. Eiropas kāmja kažoka apmatojums uz muguras ir gaiši brūns, ar baltiem laukumiem uz sāniem un pleciem, bet uz vēdera un krūtīm tas ir melns. Balti ir arī kāmja vaigi, pazode un ķepas. Kā visiem kāmjiem tam ir iespaidīgi vaigu maisiņi, kuros noglabāt un transportēt barību. Uztraukusies māte maisos var noglabāt arī mazuļus, kur tie, pārāk ilgi uzturoties, var nosmakt.

## Dzīves veids
Eiropas kāmis ir aktīvs nakts laikā un krēslā. Tas ir vientuļnieks un vislabprātāk apdzīvo sausas, smilšainas augsnes, kur var bez grūtībām izrakt pazemes ejas, tomēr tas ir sastopams arī zāļainās teritorijās un dažāda tipa tīrumos. Eiropas kāmis ir izplatīts arī pakalnos līdz 500 metriem virs jūras līmeņa. Eiropas kāmis rok sarežģītu eju tīklu. Tā galvenā telpa var būt samērā liela, bet tās lielums atkarīgs no iemītnieka vecuma un sezonas. Alu labirints parasti atrodas apmēram 50 cm zem zemes, bet ziemošanas ala var būt pat 2 metru dziļumā. Turpat blakus atrodas paliela pārtikas noliktava, kurā noglabāti apmēram 90 kg barības. Dažos apgabalos, kur ir īpaši laba zeme un daudz barības, nelielā teritorijā var būt vairāku kāmju alas. Pirms ziemas kāmis patveras alā, kas izklāta ar sausu zāli, ieejas tiek rūpīgi aiztaisītas ar zemi. Kaut arī ziemā gulēšanas laikā kāmja ķermeņa temperatūra pazeminās līdz 4 °C, ik pēc 5—7 dienām tas pamostas un apēd daļu krājumu, kas savākti rudenī. Ziemas guļā tas dodas no oktobra līdz martam.

## Barība
Eiropas kāmis barojas ar dažādām sēklām, pākšaugiem, kartupeļiem, saknēm, augu zaļo masu, kukaiņiem un vardēm. Vasarā tas savāc barību, lai veidotu uzkrājumus ziemai. Tā tiek transportēta vaigu maisiņos, vienā reizē Eiropas kāmis var pārnest līdz 65 g barības.

## Vairošanās
Dzimumbriedumu Eiropas kāmis sasniedz 43 dienu vecumā. Pārošanās notiek laikā no aprīļa līdz augustam. Sezonas laikā parasti ir 2 metieni. Grūsnības periods ilgst 18—20 dienas, parasti piedzimst 4—12 mazuļi. Māte par tiem rūpējas, līdz mazuļi sasniedz 3 nedēļu vecumu.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Common Hamster Cricetus cricetus
* Eiropas kāmja foto galerija
Bosniešu valoda

**Bosniešu valoda** (*bosanski jezik*) ir slāvu valodu saimes valoda, kurā runā bosnieši Balkānu reģiona valstīs. Viena no Bosnijas un Hercegovinas oficiālajām valodām. Izplatīta arī Sandžakas reģionā Serbijā un Melnkalnē. Bosniešu valoda ir viena no standartizētajām centrālo dienvidslāvu grupas valodām (agrāk sauktām par serbhorvātu valodu). Bosniešu, serbu, horvātu un melnkalniešu valodas ir savstarpēji saprotamas.

Bosniešu alfabēta pamatā ir latīņu alfabēta grafika. Kā vēsturisko rakstību atzīst arī kirilicu, bet mūsdienās to lieto reti.

## Ārējās saites

* rjecnik.ba Angļu-bosniešu, vācu-bosniešu, latīņu-bosniešu tiešsaistes vārdnīca
* ''Rijecnik.org'' Angļu-bosniešu vārdnīca
* ''Ethnologue'' par bosniešu valodu 
* Bosniešu valoda
* Bosniešu valodas pamatfrāzes
* 1890.g. bosniešu valodas gramatika
* Angļu-bosniešu-angļu vārdnīca
* Bosniešu bilingvālās vārdnīcas
* Īsā angļu-bosniešu-japāņu frāžu vārdnīca ar skaņu datnēm
Kauja pie Omuļiem

**Kauja pie Omuļiem** bija viena no lielajām kaujām starp zviedru un krievu karaspēku Lielā Ziemeļu kara pirmajā periodā. Tā notika 1702. gada 18. jūlijā pie Omuļu muižas (vācu: *Hummelshof*), tagadējā Igaunijā netālu no Latvijas robežas.

## Kaujas norise un tās sekas

1701. gada rudenī krievu dragūnu pulki (ap 40 000 vīru) Borisa Šeremetjeva vadībā iebruka zviedru pārvaldītajā Igaunijā un pie Omuļiem sakāva Volmāra fon Šlipenbaha komandēto zviedru karaspēka vienību (ap 5700 vīru). Pēc šis uzvaras krievu rokās nonāca visa Ziemeļvidzeme un Igaunija, kas tika kā "ienaidnieka teritorija" pamatīgi izpostīta.

1702. gada beigās Šeremetjevs bieži citētajā vēstulē caram Pēterim rakstīja: 
*Varenais Dievs un vissvētā dievmāte ir Tavu vēlēšanos piepildījusi. Ienaidnieka zemē vairs nav, ko postīt. No Pleskavas līdz Tērbatai, lejup pa Veļikajas upi, gar Peipusa ezera krastiem līdz Narvas upes grīvai, ap Tērbatu, aiz Tērbatas [..] Laiuses līdz Rēvelei, 50 verstis pret Rakveri un tālāk no Tērbatas uz augšu pa Mētraines upi līdz Vircezeram, pret Helmi un Karksi, un aiz Karksi līdz 38 verstīm pret Pērnavu, un no Rīgas līdz Valkai: viss ir nopostīts, pilis ir uzspridzinātas. Nekas vairs nav saglabājies bez Pērnavas un Rēveles, un šur tur kāda muiža jūrmalā. Citādi viss starp Rēveli un Rīgu ir izravēts. Apdzīvotās vietas atrodamas tikai uz kartes. Kā klājies postīšanas laikā, zina stāstīt gūstekņi [..] Ko lai es iesāku ar laupījumu?*

Starp gūstekņiem bija arī Marta Skavronska (1684-1727), vēlākā Krievijas ķeizariene Katrīna I.
## Atsauces
Rakstzīmju kodējums

**Rakstzīmju kodējums** jeb **rakstzīmju kopa** ( jeb *character set*) ir sistēma, kas paredzēta rakstzīmju kodēšanai noteiktā secībā. Rakstzīmes var būt alfabēta burti, cipari, dažādi simboli. Rakstzīmju kopas visplašāk izmanto datu elektroniskā apstrādē, uzglabāšanā un pārsūtīšanā. Piemēram, Morzes kods, kurā latīņu alfabēta burtus kodē ar gariem un īsiem telegrāfa signāliem, vai ASCII, kurā burtus, ciparus, un citus simbolus kodē ar 7 bitu skaitļiem.

Datoru ēras sākumā radās vajadzība standartizēt teksta rakstzīmju un citu simbolu izmantošanu elektroniskajās sistēmās; ASV izveidoja ASCII (1963.) un EBCDIC (1964.). Drīz vien šīs kopas izrādījās ierobežotas, un tika izgudrotas dažādas metodes, kā tās paplašināt. Daudzo rakstību, tai skaitā ķīniešu, korejiešu un japāņu, atbalstam ir izstrādātas īpašas sistēmas rakstzīmju kodēšanai.

## Vienkāršās rakstzīmju kopas
Tradicionāli termini "rakstzīmju kopa" un "rakstzīmju kodējums" bija sinonīmi, tā kā viens standarts noteica gan to, kādas rakstzīmes ir pieejamas, gan to, kā tās kodējamas koda vienību plūsmā (parasti viens simbols vienai koda vienībai). 

## Modernie kodēšanas modeļi
Unikods un tā paralēlais standarts ISO/IEC 10646 (*Universal Character Set*) novirzījās no šīs idejas. Tie izvirzīja sekojošus jautājumus: kādas rakstzīmes ir pieejamas, to secības, kā šie secības numuri kodējami kā "koda vienības" un visbeidzot kā šīs vienības kodētas kā oktetu (baitu) plūsma. Šī sadalījuma pamatideja ir izveidot universālu rakstzīmju kopu, kuru varētu kodēt dažādos veidos.

## Pazīstamākie rakstzīmju kodējumi
* ISO 646
** ASCII
* EBCDIC
** CP930 
* ISO 8859:
** ISO 8859-1, ISO 8859-2, ISO 8859-3, ISO 8859-4, ISO 8859-5, ISO 8859-6, ISO 8859-7, ISO 8859-8, ISO 8859-9, ISO 8859-10, ISO 8859-11, ISO 8859-13, ISO 8859-14, ISO 8859-15, ISO 8859-16
** CP437, CP737, CP850, CP852, CP855, CP857, CP858, CP860, CP861, CP863, CP865, CP866, CP869
* Microsoft Windows rakstzīmju kopas:
** Windows-1250 Centrāleiropas valodām, kuras lieto latīņu alfabētu
** Windows-1251 kirilicai
** Windows-1252 Rietumeiropas valodām
** Windows-1253 grieķu valodai
** Windows-1254 turku valodai
** Windows-1255 ivritam
** Windows-1256 arābu valodai
** Windows-1257 Baltijas valodām
** Windows-1258 vjetnamiesu valodai
* Mac OS Roman
* KOI8-R, KOI8-U, KOI7
* MIK
* Korkas kodējums
* ISCII
* VISCII
* Big5 (pazīstamākais variants ir Microsoft Code page 950)
** HKSCS
* Guobiao
** GB2312
** GBK (Microsoft Code page 936)
** GB18030
* Shift JIS japāņu valodai (Microsoft Code page 932)
* EUC-KR korejiešu valodai (Microsoft Code page 949)
* ISO-2022 un EUC Austrumāzijas rakstzīmju kopām
* Unikods (un tā apakškopas). Skatīt UTF-8
* ANSEL vai ISO/IEC 6937
Tordesiljasas līgums

thumb|300px|Koloniālās demarkācijas līnijas starp Kastīliju/Spāniju un Portugāli 15.—16. gadsimtā
thumb|300px|1601. gada karte ar spāņu jūrasbraucēju jaunatklāto zemju krasta līnijām un 50. meridiānu, kas sadala Purtogāles un Spānijas ietekmes zonas. 
**Tordesiljasas līgums** (, ) bija līgums, kas noteica savstarpējās militārās un politiskās attiecības starp Portugāli un Spāniju. Tas tika noslēgts Tordesiljasā (*Tordesillas*, centrālziemeļrietumu Spānija) 1494. gada 7. jūnijā. Tā rezultātā tika sadalītas valstu ietekmes zonas "jaunatklātajās zemēs" ārpus Eiropas. Spānija (tolaik kā Kastīlijas un Aragonas Karaliste) līgumu ratificēja 2. jūlijā, Portugāle — 5. septembrī, Romas pāvests Jūlijs II ar bullu to apstiprināja 1506. gadā.

Līgumā tika novilkta demarkācijas līnija, kas noteica, ka visas zemes, kas atradīsies uz austrumiem no 50. meridiāna loka, piederēs Portugālei, bet zemes uz rietumiem — Spānijai.

Austrumu puslodes ietekmes sfēru dalīšana notika vēlāk, noslēdzot starp abām valstīm 1529. gada 22. aprīlī "Saragosas līgumu".

## Ārējās saites
Ronalds Kouzs

**Ronalds Harijs Kouzs** (, dzimis , miris ) bija britu ekonomists. 1991. gada Nobela prēmijas ekonomikā laureāts.

Dzimis Londonā. Beidzis Londonas Ekonomikas skolu un Londonas Universitāti. Kopš 1951. gada dzīvo ASV. Pazīstamākie Kouza darbi ekonomikā ir rakstu ekonomikas žurnālos - *The Nature of the Firm* (1937), kurā pētījis transakciju izmaksas kompānijā un *The Problem of Social Cost* (1960), kurā pētīja ārējās ietekmes (*externality*) problēmas ekonomikā.

## Raksti
* 
* 
* 
* 
* 

## Ārējās saites

* 
* http://nobelprize.org/nobel_prizes/economics/laureates/1991/coase-lecture.html Nobela prēmijas lekcija
Čečenu valoda

**Čečenu valoda** (*Нохчийн мотт* / *Noxçiyn mott*) ir nahu-dagestāniešu saimes valoda, kurā runā vairāk kā 1,3 miljoni čečenu galvenokārt Krievijas Federācijas Čečenijas Republikā, kā arī čečenu diaspora Krievijā, Jordānijā, Sīrijā un Turcijā.

Čečenu valoda ir piektā izplatītākā valoda Krievijā (pēc krievu, tatāru, ukraiņu un baškīru valodas). Čečenijas valsts valoda (kopā ar krievu valodu) un viena no Dagestānas literārajām valodām.

2023. gads Čečenijas Republikā ir pasludināts par čečenu valodas gadu. Republika plāno nostiprināt čečenu valodas statusu un paplašināt tās mācību programmu visās vecuma grupās.

## Vikipēdija čečenu valodā
Pastāv Vikipēdijas sadaļa čečenu valodā (*Нохчийн Википеди*). Tā ir izveidota 2005. gada 28. februārī, un tās pamatā ir kirilica. 2023. gada 3. maijā tajā bija 599 711 raksti. Kopš 2013. gada sākuma šī ir lielākā sadaļa nahu—dagestāniešu valodās.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Noxçiyn latinic denbar. Čečenu latīņu alfabēta atdzīvināšana
* ''Rosetta Project'' par čečenu valodu
* ''Kaukāza valodas'', čečenu valodas gramatika 
* Čečenu valodas kiriliskais un latīņu alfabēti
* Čečenu valoda
5 kāpēc

**5 kāpēc** ir jautājumu uzdošanas metode, lai noteiktu problēmsituācijas cēloņu-seku sakarības. Mērķis ir noskaidrot galveno problēmas rašanās iemeslu. Metode tiek pielietota projektu vadības, kvalitātes pārvaldības, defektu izpētes u.c. jomās.

## Princips

Metode balstās uz secīgu jautāju "Kāpēc?" uzdošanu, ar katru nākamo tuvojoties problēmas cēlonim. Praksē ir apstiprinājies, ka vairumā situāciju 5 ir optimālais skaitlis, lai nokļūtu pie problēmas saknes - iemesla, kas radīja problēmu, vai risinājuma, kā novērst problēmu (atkarībā no uzdevuma nostādnes).

## Piemērs

Problēma: dators nestrādā.

"Kāpēc?" jautājumi un atbildes problēmas noskaidrošanai:

* *1.kāpēc?*: Nevar pieteikties ar lietotāja vārdu un paroli.
* *2.kāpēc?*: Parole nav pareiza.
* *3.kāpēc?*: Paroles derīguma termiņš ir beidzies.
* *4.kāpēc?*: Nav laikus nomainīta, jo nebija zināma nepieciešamība.
* *5.kāpēc?*: Nav atgādinājuma par paroles derīguma termiņa beigu tuvošanos.
Risinājums: Nodrošināt apziņošanas kārtību par tuvojošos paroles derīguma beigām.

Šo jautājumu virkni varētu sadalīt vēl sīkāk, taču praksē faktiski pietiek ar 5. Ja nepieciešams, protams var lietot arī jebkuru citu skaitu secīgo Kāpēc. Metode ir pielietojama speciālistiem, t.i., ir jāspēj atbildēt uz uzdotajiem jautājumiem. Līdz ar to faktiski nav efektīva tādās jomās kā lietotāju atbalsts.

## Vēsture

Metodi definēja Sakiči Tojoda (*Sakichi Toyoda*), un tā tika izmantota Toyota rūpnīcās ražošanas procesa problēmu noskaidrošanai. Šī metode ietilpst Toyota Production System metodoloģijā.

## Plusi un mīnusi

Plusi:
* Vienkārša.
* Efektīva vairumā gadījumu.
* Iedrošina meklēt risinājumu pat grūti izprotamos gadījumos.

Mīnusi:
* Tendence fiksēt problēmas izpētes dziļumu.
* Risks, ka atbildot uz kārtējo "Kāpēc?" notiek novirzīšanās no pareizā atzarojuma, t.i., atbildes, kas neved uz pamatcēloni.
* Cēloņa atklāšana ierobežota ar pētnieka kompetenci.
* Rezultāti ne vienmēr ir atkārtojami - dažādi speciālisti sniegs dažādas atbildes.
2008. gada Pasaules čempionāts biatlonā

thumb|Oficiālais logo
thumb|Stadions
**42. [[Pasaules čempionāts biatlonā]]** notika Estešundā, Zviedrijā, laika posmā no 2008. gada 8. līdz 17. februārim. Šī bija otrā reize, kad Estešundā notika Pasaules čempionāts biatlonā, pirmā reize bija 1970. gadā.

## Atklāšanas ceremonija
* **Datums** / **Laiks**: piektdiena,  / 19:00 CET

## Vīriešu rezultāti

### 10 km sprints
* **Datums** / **Starta laiks**: sestdiena,  / 14:15 CET

### 12,5 km iedzīšana
* **Datums** / **Starta laiks**: svētdiena,  / 14:15 CET

### 20 km individuālais starts
* **Datums** / **Starta laiks**: ceturtdiena,  / 17:15 CET

### 15 km masu starts
* **Datums** / **Starta laiks**: svētdiena,  / 12:00 CET

### 4×7,5 km stafete
* **Datums** / **Starta laiks**: sestdiena,  / 12:00 CET

## Sieviešu rezultāti

### 7,5 km sprints
* **Datums** / **Starta laiks**: sestdiena,  / 11:00 CET

### 10 km iedzīšana
* **Datums** / **Starta laiks**: svētdiena,  / 12:00 CET

### 15 km individuālais starts
* **Datums** / **Starta laiks**: ceturtdiena,  / 14:05 CET

### 12,5 km masu starts
* **Datums** / **Starta laiks**: sestdiena,  / 15:00 CET

### 4×6 km stafete
* **Datums** / **Starta laiks**: svētdiena,  / 14:30 CET

## Jaukti
thumb|250px|Jauktās stafetes apbalvošanas ceremonija

### 2×6 km + 2×7,5 km stafete
* **Datums** / **Starta laiks**: otrdiena,  / 14:15 CET

## Medaļu tabula

## Medaļu kopsavilkums

## Atsauces

* 

## Ārējās saites
* Estešunda 2008 — oficiālā mājaslapa
Per capita

***Per capita*** (no latīņu valodas — 'uz [katru] galviņu') ir sociālajās zinātnēs lietota latīņu frāze.

To parasti izmanto statistikas nozarē, lai norādītu vidējo vērtību *uz [[Persona|personu]]* kādā rādītājā, piemēram ienākumos, noziedzības līmenī un tamlīdzīgi. To izmanto arī testamentos, lai norādītu, ka kāds no mantojuma labumiem tiek sadalīts vienādās daļās. Tas atšķiras no *[[per stirpes]]* sadalījuma, kad mantojums tiek sadalīts vienādās daļās pēc ģimenes koka atzara.

Latviešu valodā šī frāze tiek lietota salīdzinoši retāk kā tās tulkojums.
Gelousy

**Gelousy** ir pagrīdes alternatīvā roka grupa no Rīgas, kura izveidojusies 1997. gadā.

## Biogrāfija

Gelousy spēlē grandžmūziku kopš 1997. gada. Tās dalībnieki ir spēlējuši tādās grupās kā Nejautā, Huskvarn, Exit, Linga (grupa), Old Soldiers, u.c.
Rīgas "Rock Summer" laikā Jānis Vanags, satiekot Edgaru Ķauķi un Eduardu Ancānu, trijatā nolemj dibināt roka virzienā spēlējošu grupu un spēlēt kopā. Pēc neilga laika viņiem piebiedrojās Daneks Sietiņš (ex.Remains) ar Robertu Kuļenko un tiek uzsākts mēģinājums proces 3 dziesmām no kurām viena tiek atzīta par nederīgu bet pārējās divas ir "Ūdens un vīns" un "Voices". Pēc neilga laika šīs dziesmas tiek ierakstītas ierakstu studijā pie Jāņa Levita un palaistas Radio 2 topā, kur dziesma "Ūdens un vīns " noturas vairākas nedēļas pirmajā vietā. Pēc tam seko vairāki koncerti Rīgā klubā "Mad mix" kā arī festivālā "Survival Festival" Liepājā un citos festivālos. Festivālā Sinepes un Medus tiek saņemta "Medus" balva.
No 2003 gada līdz 2005 gadam grupa nespēlē un neveic ierakstus grupas iekšējo nesaskaņu dēļ.
2005. gada vidū grupa nolemj ierakstīt albumu "Lost & found" kā singlu izlaižot sākumā dziesmu "In my hands", kas vairāk kā piecas nedēļas noturas pirmajā vietā Radio SWH Rock. 
Grupai izdoti divi albumi: "No name", kas ir apkopojums iepriekš ierakstītajām dziesmām un ir par brīvu lejuppielādējams viņu mājas lapā, kā arī 2007. gadā izdotais "Lost & Found".

### Pašreizējais sastāvs
* Jānis Vanags "Vanags" - balss (1997 - pašlaik)
* Eduards Ancāns "Edzis" - ģitāra (1997 - pašlaik)
* Edgars Ķauķis "Melnais" - ģitāra (1997-pašlaik)
* Jurģis Blumbergs - basģitāra (2005 - pašlaik)
* Pāvils Bobrovskis - bungas

### Pirmais sastāvs
* Jānis Vanags "Vanags" - balss 
* Eduards Ancāns "Edzis" - ģitāra 
* Edgars Ķauķis "Melnais" - ģitāra
* Daneks Sietiņš - basģitāra
* Roberts Kuļenko - bungas

### Bijušie dalībnieki

* Ivo Blūms - basģitāra (1989 - 1991)
* Pauls Ozols "Čirkainais" - bungas 
* Gints "Gints" - gitāra
* Jānis Frišfelds "Frišs" - Gitāra

## Diskogrāfija
* *[[No name (albums)|No name]]* (1998)
* *[[Lost&Found]]* (2007)

## Ārējās saites
* Oficiālā mājaslapa
* Grupas MySpace profils
Ivans V Romanovs

**Ivans V Romanovs** (; dzimis , miris ) bija Krievijas caristes cars  no 1682. līdz 1689. gadam.

## Biogrāfija

Dzimis 1666. gada 27. augustā (6. septembrī pēc jaunā stila).
Pēc cara Fjodora nāves 1682. gadā *Bajāru dome*, atbilstoši likumam sasauca visu valsts kārtu pārstāvju saeimu, lai tas apstiprinātu 16 gadus veco troņmantnieku Ivanu par caru. Taču Nariškinu dzimta (cara Alekseja atraitne Natālija un viņas daudzie radinieki) izvēlējās apvērsuma ceļu. Puča atbalstītāju vidū bija arī patriarhs Joakims. Viņi sasauca pūli, lai imitētu visu kārtu pārstāvju *saeimu*, kas vienbalsīgi izsauca par caru 10 gadus veco Pēteri. Pat Tolstojs, vēlāk rakstot savu pasūtījuma propagandas romānu "Pēteris pirmais", neuzdrīkstējās nepieminēt laikabiedru liecības, ka tos pūlī, kuri uzdrošinājās kliegt par Ivanu, Nariškinu ļaudis uz vietas sadūruši ar nažiem. Karandejeva strēļu pulks uzreiz paziņoja, ka šādam neleģitīmam caram uzticību nezvērēs, jo “tronī celts jaunākais, apejot vecāko”. Likumīgā troņmantnieka pusē nostājās arī pārējā armija un jau pēc divām nedēļām tās dumpis piespieda puča rīkotājus atteikties no varas par labu likumam. Beigu beigās 1682. gada 25. jūnijā par cariem kronēja abus - gan Ivanu, gan Pēteri, - izveidojot divvaldību (izveidoja pat īpašu cara troni ar diviem sēdekļiem). 15. septembrī vecāko māsu Sofiju ievēlēja par abu mazgadīgo caru reģenti.

Politika Ivanu neinteresēja, to viņš atstāja Sofijas ziņā, bet pats visu brīvo laiku veltīja ģimenei, literatūrai, zinātnei, mākslai.

Negaidīti miris 1696. gada 29. janvārī (8. februārī pēc jaunā stila).

## Ģimene
* tēvs Krievijas cars Aleksejs I Romanovs, māte - Marija Miloslavska (*Мария Ильинична Милославская*)
* pirmā sieva - laulājušies 1684. gadā, - Praskovja Saltikova (*Прасковья Фёдоровна Салтыкова*)
** meita Marija (*Мария Иоанновна*, 1689.-1692.)
** meita Teodosija (*Феодосия Иоанновна*, 1690.-1691.)
** meita Katrīna (*Екатерина Иоанновна*, 1691.-1733.), Ivana VI māte
** meita Anna (*Анна Иоанновна*, 1693.-1740.)
** meita Praskovija Joannovna (*Прасковья Иоанновна*, 1694.-1731)
## Literatūra
thumb|300px|Reģentes Sofijas un brāļu Ivana un Pētera attēli uzelta "ungāra" ( — nosaukums cēlies no līdzīga svara (3,4 g) ungāru zelta monētas standarta) monētas.
* Седов П.В. Закат Московского царства, царский двор конца XVII века. - СПб.: Петербургский институт истории, изд-во «Дмитрий Буланин», 2006. — 604 с.

## Ārējās saites

* Romanovu dzimtas mājas lapa internetā 
* Россия под скипетром Романовых, официозный обзор 1913 г.
* Родословная Ивана V Алексеевича Романова
Romanovs

**Romanovs** ir slāvu uzvārds (), kas veidots no vārda "Romans" (*Роман*).
Romanovs var būt:

* Romanovu dinastijas (Krievijas caru) pārstāvji:
** Aleksandrs I Romanovs (*Александр I Павлович Романов*, 1777.-1825.),
** Aleksandrs II Romanovs (*Александр II Николаевич Романов*, 1818.-1881.)
** Aleksandrs III Romanovs (*Александр III Александрович Романов*, 1845.-1894.)
** Aleksejs I Romanovs (*Алексей Михайлович Романов*, 1629.-1676.)
** Anastasija Romanova
** Anna I Romanova (*Анна Иоанновна Романова*, 1693.-1740.)
** Anna II Romanova (*Анна Леопольдовна Романова*, 1718.-1746.)
** Elizabete Romanova (*Елизавета Петровна Романова*, 1709.-1761.)
** Fjodors III Romanovs (*Фёдор III Алексеевич Романов*, 1661.-1682.)
** Ivans VI Romanovs (*Иван VI, Иоанн VI Антонович*, 1740.-1764.)
** Ivans V Romanovs (*Иван V, Иоанн V Алексеевич Романов*, 1666.-1696.)
** Mihails Romanovs (*Михаил Фёдорович Романов*, 1596.-1645.)
** Nikolajs I Romanovs (*Николай I Павлович Романов*, 1796.-1855.)
** Nikolajs II Romanovs (*Николай II Александрович Романов*, 1868.-1918.)
** Pāvils I Romanovs (*Павел I Петрович Романов*, 1754.-1801.)
** Pēteris I Romanovs, saukts "Lielais" (*Пётр I Алексеевич Романов, Великий*, 1672.-1725.)
** Pēteris II Romanovs (*Пётр II Алексеевич*, 1715.-1730.)
** Pēteris III Romanovs (*Пётр III Фёдорович Романов*, 1728.-1762.)
** Sofija Romanova (*Софья Алексеевна Романова*, 1657.-1704.)
* Aleksandrs Romanovs (*Александр Романов*; dzimis 2000), Krievijas hokejists;
* Deniss Romanovs (dzimis 1978), Latvijas futbolists;
* Jevgeņijs Romanovs (dzimis 1988), Krievijas šahists.
Pēteris II Romanovs

**Pēteris II ** Romanovs (, dzimis , miris ) bija trešais Krievijas impērijas ķeizars no 1727. līdz 1730. gadam, tomēr viņa nepilngadības dēļ valsti pārvaldīja Augstākā slepenā padome.

## Biogrāfija
Dzimis Lielā Ziemeļu kara laikā 1715. gadā jaundibinātajā Pēterburgā Pētera I dēla Alekseja un viņa sievas Braunšveigas-Lineburgas princeses Šarlotes ģimenē. Viņa māte pēc dzemdībām mira, tēvs Aleksejs 1717. gadā aizbēga uz ārzemēm, bet 1718. gadā atgriezās, taču tika arestēts un pēc spīdzināšanas mira Petropavlovskas cietoksnī. Pēteris auga kopā ar vecāko māsu lielkņazieni Natāliju (1714-1728), sākumā viņu audzināšanu vectēvs cars Pēteris I uzdeva holandiešu un ungāru imigrantiem.

Pēc Pētera I nāves 1725. gadā par troņmantnieka skolotāju kļuva barons H.J.F. Ostermans (, ). 
9 gadus vecais lielkņazs Pēteris bija pirmais kandidāts uz troni, taču 1725. gada 28. janvāra gvardes puča rezultātā tronī kāpa Pētera I otrā sieva Katrīna I. Tikai 1727. gada 6. maijā (17. maijs pēc jaunā stila), pēc Katrīnas nāves, Pēteri kronēja par Krievijas ķeizaru Pēteri II.

Tā kā Pēteris II nebija pilngadīgs, valsti pārvaldīja Pētera I iedibinātā *Slepenā padome* kņaza Menšikova vadībā (25. maijā Meņšikovs saderināja Pēteri II ar savu meitu Mariju).
1727. gada augustā Menšikovs no Rīgas nosūtīja uz Jelgavu nosūtīja karaspēku  ģenerāli Lasī, kurš padzina Krievijai nevēlamo  Polijas-Lietuvas kopvalsts valdnieka dēlu Saksijas Moricu, kuru Kurzemes landtāgs pēc hercogienes atraitnes Annas Ivanovnas uzstājīgas vēlēšanās 1726. gada 18. jūnijā Kurzemes landtāgs bija ievēlējis par hercogu. Pēteris II valsts pārvaldē praktiski neiejaucās, ir zināms tikai viens gadījums, kad Pēteris II piedalījies *Slepenās padomes* sēdē (21. jūlijā). Brīvo laiku jaunais ķeizars pavadīja medībās u.c. izpriecās ar savu sirdsdraugu jauno kņazu Ivanu Dolgorukovu.
8. septembrī kņazu Meņšikovu pēc Pētera II pavēles arestēja par valsts nodevību, vara nonāca kņazu Dolgorukovu rokās.

1728. gada februāra sākumā Pēteris II ar galmu pārcēlās uz Maskavu. 1729. gada 4. aprīlī ar viņa pavēli (*Преображенский приказ*) likvidēja Pētera I izveidoto politisko slepenpoliciju, pārstāja ar varu rekrutēt dzimtcilvēkus armijai, neuzlika vairs papildus kara nodevas. 1729. gada 30. novembrī Pēteris II oficiāli saderinājās ar 17 gadus veco kņazieni Katrīnu Dolgorukovu (*Екатерина Алексеевна Долгорукова*). 
1730. gadā naktī no 18. uz 19. janvāri (30. janvāri pēc jaunā stila) Pēteris II mira no bakām.

## Ārējās saites

* Соловьев С.М., «История России с древнейших времен», т.19, гл.2
Aleksejs Romanovs

**Aleksejs Romanovs**  (, dzimis , miris ) bija Krievijas cara Pētera I dēls, troņmantnieks.

## Biogrāfija

Dzimis 1690. gada 18. februārī Preobraženskas ciemā pie Maskavas Krievijas cara Pētera I un kņazienes Jevdokijas Lopuhinas (*Евдокия Лопухина*) laulībā. 1707. vai 1708. gadā tēvs viņam lika kļūt par savas mīļākās Martas Skavronskas krusttēvu, pie kam pēc Martas pāriešanas pareizticībā viņas pieņemtais vārds bija Katrīna Alekseja meita Mihailova (*Екатерина Алексеевна Михайлова*) - tēva vārdu viņa ieguva no kristību krusttēva Alekseja Romanova.

1711. gadā apprecējās ar Braunšveigas-Lineburgas princesi Sofiju Šarloti un viņiem Pēterburgā piedzima meita Natālija (1714-1728) un dēls Pēteris (1715-1730).

1712. gadā Pēteris I apprecējās otro reizi ar Katrīnu Mihailovu (agrāko Martu Skavronsku) un ar neuzticību izturējās pret troņmantnieku Pēteri.
1717. gadā Aleksejs aizbēga uz Svētās Romas impērijas galvaspilsētu Vīni meklēt politisko patvērumu. Cara slepenpolicijas aģenti viņu atklāja Tirolē, tādēļ viņš bēga tālāk uz Neapoli. Saņēmis šķietamu piedošanu un rakstiskas drošības garantijas, viņš devās atpakaļ uz Krieviju, taču uz robežas tika arestēts. 1718. gada februārī viņam atņēma tiesības uz troni, apvainoja valsts nodevībā un piesprieda nāves sodu.

Miris 1718. gada 26. jūnijā Petropavlovskas cietoksnī no spīdzināšanas. Pēc citas versijas viņš ticis nogalināts.

## Ārējās saites

* Romanovu dzimtas mājas lapa internetā 
* Россия под скипетром Романовых, официозный обзор 1913 г.
* ģeneoloģija
Klāni

thumb|Klāni ziemā.
**Klāni** ir periodiski applūstošas pļavas ezeru un upju apkārtnē. Latvijā pazīstamākie ir Lubāna klāni.

## Ārējās saites
Katrīna Romanova (lielkņaze)

thumb|200px|Katrīna Romanova
**Katrīna Romanova** jeb **Katrīna Joanovna** (; 1691-1733) bija Mēklenburgas-Šverīnes hercogiene, Romanovu dinastijas Krievijas lielkņaziene (princese).

## Dzīvesgājums
Dzimusi 1691. gadā Krievijas cara Ivana V un viņa sievas Praskovjas Saltikovas ģimenē. Māsas Marija (*Мария Иоанновна*, 1689.-1692.), Teodosija (*Феодосия Иоанновна*, 1690.-1691.) un Anna (*Анна Иоанновна*, 1693.-1740.).

1716. gadā viņu pēc Pētera I pavēles izprecināja Mēklenburgas-Šverīnes hercogam Karlam Leopoldam (1678.-1747.), taču jau 1722. gadā viņa atgriezās no Mēklenburgas Pēterburgā.
Viņas meita bija vēlākā Krievijas Impērijas reģente Anna (; 1718.-1746.).

## Ārējās saites
* Romanovu dzimtas mājaslapa internetā 
* Россия под скипетром Романовых, официозный обзор 1913 г.
Dānijas Karaliste

thumb|Dānijas Karaliste karte
**Dānijas Karaliste** (), arī **Dānijas Karaļvalsts** (*Danmarks Rige*), ir konstitucionālā monarhija, kuru veido Dānija, kas atrodas Ziemeļeiropā, un divas autonomas teritorijas Atlantijas okeāna ziemeļos — Grenlande un Fēru Salas. Ja Dānija ietilpst Eiropas Savienībā, tad Fēru Salas un Grenlande Eiropas Savienībā neietilpst.

No 179 vietām Dānijas parlamentā 175 ir Dānijai, pa divām ir Fēru Salām un Grenlandei. Lai arī Fēru Salas un Grenlande nav neatkarīgas valstis, tām ir pašām sava pašpārvalde. Starp šīm teritorijām pastāv sadraudzība, līdzīgi kā, piemēram, Nāciju Sadraudzība.
Ziemeļilinoisas Universitātes apšaude

thumb|250px|Policijas norobežotā Universitātes ēkas ieeja nākamajā rītā pēc apšaudes
thumb|250px|Policijas auto pie Ziemeļilinoisas Universitātes
**Ziemeļilinoisas Universitātes apšaude** notika 2008. gada 14. februārī De Kalbā, Čikāgas piepilsētā, Ilinoisas štatā, ASV. Apšaude notika 15:05 pēc vietējā laika. Presē šī apšaude nodēvēta par "Valentīndienas slaktiņu".

## Apšaude
Apšaudes organizators un izpildītājs bijis kāds Stefans Filips Kazmirčaks () Uzbrucējs bijis kādas citas universitātes students, taču Ziemeļilinoisas Universitātē jaunietis iepriekš apguva maģistra studijas socioloģijā. Šajā laikā auditorijā tika lasīta lekcija priekšmetā "Ievads okeāna zinātnē" un telpā atradās vairāk nekā 150 studentu.

Kopumā tika sašauti 22 cilvēki, 6 mirušie, ieskaitot pašu šāvēju, kurš izdarīja pašnāvību pirms policijas ierašanās. Policija notikuma vietā ieradās aptuveni 2 minūtes pēc slepkavībām.

## Atsauces
Komoru salas

**Komoru salas** (šikomori: *Komori*, , ) ir vulkānisku salu arhipelāgs Āfrikas austrumu piekrastē. Izvietojies Indijas okeānā, Mozambikas šauruma ziemeļu galā ap 300 km no kontinenta piekrastes. Arhipelāgu veido četras galvenās salas un vairākas nelielas saliņas un rifi. Dažkārt pie Komoru salām pieskaita arī tālāk uz austrumiem esošās un ar arhipelāgu ģeoloģiski saistītās Glorjēzu salas un Žezēra sēkli. Arhipelāga trīs rietumu salas aizņem Komoru valsts, bet Majotas sala ir Francijas aizjūras departaments.

## Salas
Arhipelāga galvenās salas (no rietumiem uz austrumiem) ir:
* Ngazidža (Grandkomora; 1025 km², 399 919 iedzīvotāji),
* Mvali (Moheli; 211 km², 52 360 km²),
** Kanzuni
** Sanzi
* Nzvani (Anžuāna; 424 km², 327 382 iedzīvotāji)
* Majota (Maore; 363 km², 256 518 iedzīvotāji)
** Pamanzi
** Mcamboro

## Atsauces

## Ārējās saites
Zvezda (SKS)

[thumb|right|200px|Zvezda modulis, pie kura pievienots [Zarja (SKS)|Zarja (kreisajā pusē) un Progress tranportkuģis (labajā pusē)]]
***Zvezda*** (no krievu — 'zvaigzne') ir Starptautiskās kosmosa stacijas (SKS) krievu segmenta modulis. Tas bija stacijas trešais komponents, kas nodrošināja dzīvības nodrošināšanas sistēmas, stacijas vadību, sakarus, kā arī dzīvošanas vietas diviem apkalpes locekļiem. Līdz ar citu komponentu pievienošanu, ar laiku daļa no šīm funkcija pārgāja uz citiem moduļiem. Modulis izgatavots Krievijas korporācijā Eņergija. *Zvezda* tika palaista , saslēdzās ar SKS .

## Uzbūve
*Zvezda* modulis sastāv no trīs nodalījumiem. Lielākais ir darba nodalījums, kurā apkalpe dzīvo un strādā. Tam vienā galā ir pārejas nodalījums, kurā ir trīs saslēgšanās mezgli. Otrā galā ir nehermētisks iekārtu nodalījums ar dzinējiem un degvielas tvertnēm, kuram vidū ir eja uz ceturto saslēgšanās portu. Moduļa masa ir 18 051 kg, tā garums ir 13,1 m. *Zvezda* ir divi saules bateriju paneļi, kuru izpletums ir 29,7 m. 

Pārejas nodalījums ir hermētiski noslēdzams, un to ārkārtas gadījumā var izmantot kā slūžu kameru, tomēr šādam mērķim tā vēl nav izmantota, jo tas ir riskanti — lūkas bojājuma gadījumā *Zvezda* modulis tiktu nošķirts no pārējās stacijas daļas. Iziešanai kosmosā no krievu segmenta tiek izmantota Pirs slūžu kamera, kas pievienota pie *Zvezda* apakšējā porta.

*Zvezda* modulī ir guļvietas diviem kosmonautiem atsevišķās kabīnēs, tualete un citas higiēnas ierīces, kā arī virtuve ar ledusskapi un saldētājkameru. Tajā ir galvenie krievu segmenta datori vadībai un navigācijai. Moduļa sienās ir 14 iluminatori. Skābekļa iegūšanai tiek izmantots Eļektron ģenerators, kurš no kondensētā un izlietotā ūdens iegūst skābekli un ūdeņradi. Ūdeņradis kā lieks tiek izvadīts ārā kosmosā, bet skābekli izmanto elpošanai. Modulim ir 16 mazi dzinēji un divi lieli dzinēji. Elektroenerģijas uzkrāšanai ir astoņas akumulatoru baterijas.

## Starptautiskajā kosmosa stacijā
 *Zvezda* automātiskā režīmā pievienojās Zarja moduļa galā. Jūlija beigās SKS vadības funkcijas pārņēma *Zvezda* datori (pirms tam to veica *Zarja*).

 Space Shuttle misijas STS-106 laikā Edvards Lu un Jurijs Maļenčenko 6 stundu 14 minūšu iziešanā veica kabeļu savienošanas darbus abu moduļu ārpusē (4 elektroenerģijas kabeļi, 4 video un datu kabeļi, kā arī optiskais vads telemetrijai). Nākamajā dienā STS-106 apkalpe pirmo reizi atvēra lūkas un iegāja modulī.

Pirmo reizi *Zvezda* divi lielie dzinēji tika izmantoti , lai paaugstinātu stacijas orbītas augstumu.

## Galerija

## Atsauces
Jokelas skolas apšaude

**Jokelas skolas apšaude** notika 2007. gada 7. novembrī Jokelas vidusskolā Somijā. 

Apšaudes organizators un izpildītājs bija 18 gadus vecais Peka Ēriks Auvinens (somu - *Pekka Erik Auvinen*), kurš bija šīs skolas skolnieks. Apšaudes rezultātā tika nogalināti 9 cilvēki - 6 skolēni, skolas medmāsa un skolas direktore Helena Kalmi, kā arī pats Auvinens izdarīja pašnāvību.

Somijas vēsturē tā bija otrā skolas apšaude. Pirmā notika 1989. gadā Raumanmeri skolā Raumā.

## Norise
Aptuveni 11:44 pēc vietējā laika tika izšauts pirmais šāviens. Tūlīt pat skolas direktore Helena Kalmi pavēlēja visiem skolēniem un skolotājiem ieslēgties klasēs. Pēc tam direktore mēģināja piespiest šāvēju padoties. Vēlāk redzot kā skolas medmāsa palīdz ievainotajiem, Auvinens nošāva arī viņu. Tad slepkava turpināja staigāt pa skolas ēku, raustīdams durvju rokturus un šaujot caur durvīm. Viņš arī izkliedza aicinājumus skolēniem uz revolūciju un aicināja viņus iznīcināt skolas īpašumu. Auvinens tēmēja arī uz dažiem cilvēkiem, kurus viņš nenogalināja. 

Policijas patruļa ieradās ap pulksten 11:55, kam vēlāk sekoja ap simts policistu, arī *Karhuryhmä* speciālo uzdevumu vienība un vairāki atvaļinātie policisti, kas aplenca skolas ēku. Kad policija mēģināja uzsākt sarunas, šāvējs pulksten 12:04 atklāja uguni arī uz policistiem, tomēr nevienu neievainojot.

Konfrontācija beidzās pēc aptuveni 40 minūtēm, kad Auvinens mēģināja izdarīt pašnāvību, tomēr neveiksmīgi un tika atrasts skolas tualetē vēl dzīvs, bet bez samaņas 13:53.

Auvinens tika aizvests uz Helsinku universitātes centrālo slimnīcu Tolo pilsētā, bet mira tajā pašā vakarā 22:15.

## Slepkavības ierocis
Peka Ēriks Auvinens ieroča turēšanas atļauju ieguva trīs nedēļas pirms slaktiņa. Viņš bija arī Helsinku šaušanas kluba biedrs. 

Par ieroci Auvinens izmantoja *SIG Mosquito* 22. kalibru. Ierocis bija iegūts legāli un reģistrēts uz Peka Ērika Auvinena vārda 19. oktobrī. Pats Auvinens gan vēlējās iegādāties jaudīgāku ieroci - 9 mm *Beretta* - tomēr policija šim ierocim atļauju neizsniedza, tādēļ tika izmantots iepriekš minētais 22. kalibra ierocis.

## Gatavošanās noziegumam
thumb|Peka Ēriks Auvinens vienā no YouTube ievietotajiem video
Pēc ieroča turēšanas atļaujas saņemšanas Auvinens trenējās šaušanā. Šaušanas klubā viņš veica 1 stundas treniņsesiju, kā arī trenējās patstāvīgi. 

Par saviem nodomiem Auvinens informēja, ievietojot vairākus video interneta portālā YouTube ar segvārdu *Sturmgeist89*, kuros viņš bija redzams turot rokā ieroci. Citā video bija redzams kā viņš trenējas šaujot pa ābolu. Vienā no saviem video viņš pat bija atklājis datumu, kurā bija ieplānojis slaktiņu, publicējot video *Jokela High School Massacre 11/7/2007*, kurā kā fona mūzika skanēja KMFDM dziesma *"Stray Bullet"*.

Auvinens bija ietekmējies no līdzīga notikuma ASV - Kolumbainas vidusskolas slaktiņa.

## Atsauces
Jokela

**Jokela** ir mazpilsēta Tūsulas pašvaldībā, Somijā. Jokelā dzīvo aptuveni 6000 iedzīvotāju. Helsinki atrodas apmēram 30 kilometru attālumā no Jokelas. 

Pilsētā 1996. gada 21. aprīlī notika smaga vilcienu avārija, kurā četri cilvēki tika nogalināti un 75 cilvēki ievainoti. Radot zaudējumos vairāk kā 4,3 miljonus eiro. Bet 2007. gada 7. novembrī Jokelas skolā notika apšaude, kuras laikā astoņi cilvēki tika nogalināti. 

## Vēsture
Līdz 19. gadsimta vidum Jokelas apkārtne bija reti apdzīvota. Jokelas attīstība sākās līdz ar dzelzceļa līnijas atklāšanu 1862. gadā. 1874. gadā tika atvērta ķieģeļu rūpnīca. Industriālā attīstība arī veicināja Jokelas iedzīvotāju skaita pieaugumu no 570 iedzīvotājiem 1920. gadā līdz 1617 iedzīvotājiem 1950. gadā.

## Jokelas skolas apšaude
: *Galvenais raksts: [[Jokelas skolas apšaude]]*

Pilsētiņa kļuva bēdīgi slavena pasaules mērogā pēc Jokelas skolas apšaudes 2007. gada 7. novembrī, kad šīs skolas skolnieks Peka Ēriks Auvinens atklāja uguni uz skolēniem un skolas darbiniekiem, nogalinot 8 cilvēkus un izdarot pašnāvību.
Turki

**Turki** (), arī **Turcijas tjurki** () ir turku valodā runājoša tauta, Turcijas un Ziemeļkipras pamatnācija.

Lielākā daļa ticīgo ir musulmaņi (sunnīti).

Saskaņā ar dažādiem avotiem kopējais skaits ir no 65 līdz 81 miljonam cilvēku.

Turcijas Republikas pirmsākumos par turku tika definēta „jebkura persona, kas dzīvo Turcijas Republikā, neatkarīgi no ticības; runā turku valodā; tiek audzināta saskaņā ar turku kultūru un atzīst turku ideālus.” Turku ideālu pamatā ir Ataturka idejas. Vēsturiskā nozīme vārdam „turks” ir daudz plašāka, bet mūsdienās ar šo vārdu apzīmē galvenokārt Turcijas pamatiedzīvotājus, bet var arī apzīmēt tjurku izcelsmes iedzīvotājus šādās valstīs: Ziemeļkipra, Ziemeļmaķedonija, Grieķija, Kosova, Rumānija, Bulgārija, Kipra un citas bijušās Osmaņu impērijas teritorijā esošās valstis.

Ievērojamas turku kopienas dzīvo arī Rietumeiropā (visvairāk Vācijā — sk. Turki Vācijā), Ziemeļamerikā un Austrālijā.

## Saites
* Turki Apvienotajā Karalistē
* Latvijas turki
* Turki Vācijā

## Atsauces

## Ārējās saites

* 55 milyon kişi 'etnik olarak' Türk
* Ethnologue report for the Turkish language
* DNA Diversity in Turkey
* Germany's Second Doubts Abouts its Turkish population
* Mitochondrial DNA sequence variation in the Anatolian Peninsula (Turkey)
* Excavating Y-chromosome haplotype strata in Anatolia
* The NGM Study "Who were the Phoenicians" and the Return of the Phoenicians (includes links of modern Turks and some ties to the Ancient Phoenicians)
* Turkey: Country Studies from the US Library of Congress
* BBC News Country Profile for Turkey
* Cultural Exchange Programs in Turkey
* Council of Europe's Turkey Page
ZIL-130

thumb|ZIL-130
**ZIL-130 (ZIL-431410)** () ir PSRS un Krievijas daudztonnu kravas automašīna, ko ražoja ZIL rūpnīcā. Viena no visvairāk saražotajām kravas automašīnām Padomju Savienībā (saražoti vairāk nekā 3,4 miljoni tehnikas vienību). Automašīnas plaši izmantoja tautsaimniecībā un armijā, kā arī eksportēja. Ar kravnesību 5 līdz 6 tonnas tās ieņēma vidējas kravnesības kravas automašīnu nišu starp mazākas kravnesības GAZ-53 un lielākas kravnesības automašīnām MAZ-500. Automašīnas modelis izveidots, lai aizstātu ZIL-164. Automobili ražoja no 1962. līdz 1994. gadam Maskavā — Padomju Savienībā un Krievijā. Pirmie modeļi parādījās jau 1958. gadā, bet sērijveida ražošana šim modelim uzsākta 1962. gadā. 1995. gadā ražotni pārcēla uz Urālu Automotoru rūpnīcu (UamZ) un modelis pārdēvēts par UamZ-43140.

Kopš 1986. gada saskaņā ar zīmolu standartu OST 37.001-269-83 ZIL-130 sērijas modeļiem piešķīra jaunus identifikatorus: ZIL-431410 (ZIL-130), ZIL-431510 (ZIL-130Г), ZIL-441510 (ZIL-130В1), ZIL-431810 (ZIL-138), ZIL-431610 (ZIL-138А), u.c.

## Variācijas
thumb|ZIL-130-66
thumb|ZIL-130

* ZIL-130 1958. gada prototips
* ZIL-130 1962. gada prototips
* ZIL-130-66 — 1966. gada modelis
* ZIL-130-76 — 1976. gada modelis
* ZIL-130-80 — 1980. gada modelis
* ZIL-130-80ГУ
* ZIL-130 А
* ZIL-130 АН
* ZIL-130 АНШ
* ZIL-130 Б
* ZIL-130 Б2
* ZIL-130 Б2Ш
* ZIL-130 Б2-76
* ZIL-130 В
* ZIL-130 В1 traktors
* ZIL-130 В1-76
* ZIL-130 Г ar garāku bāzi
* ZIL-130 Г1
* ZIL-130 Г1-76
* ZIL-130 ГУ ar īpaši pagarinātu bāzi
* ZIL-130 ГУ-76
* ZIL-130 Д
* ZIL-130 Д1
* ZIL-130 Д1Ш
* ZIL-130 Д2
* ZIL-130 Е
* ZIL-130 К
* ZIL-130 КШ
* ZIL-130 Н
* ZIL-130 С — Ziemeļu versija
* ZIL-130 С-76
* ZIL-130 Ш
* ZIL-MMZ 130С
* ZIL-MMZ 130П
* ZIL-138 А — gāzes konteinera versija

## Atsauces

## Ārējās saites
ZIL-131

[thumb|Ugunsdzēsēju vajadzībām piemērots ZIL-131 [Pļaviņas|Pļaviņās]]
**ZIL-131** ir PSRS un Krievijas daudztonnu kravas automašīna ar palielinātu caurgājību, ko ražoja ZIL rūpnīcā. Automašīnas modelis tika izveidots, lai aizstātu ZIL-157. Sākotnēji tika ražots kā 6x6 riteņu piedziņas automobilis Padomju armijas vajadzībām. Šis modelis ir līdzīgs arī modelim ZIL-130 kas tika izmantots lauksaimniecībā. ZIL-131 ar pagarinātu kabīni tika izmantots par ugunsdzēsēju mašīnu.

Pamatmodelis ir ģenerālkravas kravas automašīna. Varianti ietver kravas automašīnu ar vilcēju, pašizgāzēju, degvielas kravas automašīnu un 6x6 4 riteņu piekabes vilkšanai.

ZIL-131 tika prezentēts 1966. gadā; tā ir ZIL-130 militārā versija, un abām kravas automašīnām ir kopīgas daudzas sastāvdaļas. ZIL-131 6x6 ir tāds pats aprīkojums kā GAZ-66 un Ural-375D.

ZIL-130/131 tika ražots AMUR kravas automašīnu rūpnīcā gan ar benzīna, gan dīzeļdzinējiem līdz 2012. gadam, kad AMUR tika slēgts un tika iesniegta bankrota procedūra.

; Specifikācija
* Kabīnes dizains: priekšējais dzinējs
* Sēdvietu skaits (kabīnē): 3
* Kravnesība: 5000 kg plus piekabe 5000 kg (uz ceļa) vai 3500 kg plus piekabe 4000 kg bezceļā.
* Balstiekārta: cietas asis ar lokšņu atsperēm.
* Kompresijas attiecība: 6,5:1.
* Maksimālais ātrums: 80 km/h
* Bremzes: trumuļi, ar pneimatisko vadību.
* Riepu izmēri: 12.00x20
* Degvielas tvertnes: 340 litri
Siguldas bobsleja un kamaniņu trase

thumb|Skats Siguldas bobsleja un kamaniņu trasē
thumb|Siguldas trases finišs
**Siguldas bobsleja un kamaniņu trase** atrodas, Latvijā, Siguldā. Trase uzbūvēta 1986. gadā, tās garums ir 1200 + 220 m un tā sastāv no 16 virāžām. Trasē tiek rīkotas bobsleja, kamaniņu un skeletona sacensības. Sākotnēji trasē nevarēja braukt bobsleja četrinieki, jo vajadzēja plašākas virāžas.

Pirms jaunuzceltajām bobsleja un skeletona trasēm Krievijā — Paramonovā un Sočos Siguldas trase bija vienīgā Austrumeiropā.

## Vēsture
Trases vēsture sākusi veidoties jau 19. gadsimta beigās, kad kņazs Nikolajs Kropotkins savas muižas teritorijā izbūvēja 900 m garu ledus ceļu ar vienu virāžu. Šī mākslīgi izveidotā ledus trase bija pirmā kamaniņu trase visā Baltijā. Trasei attīstoties, no ārzemēm sāka ievest arī pirmos bobus, un pēc to parauga vietējie entuziasti uzsāka gatavot kamaniņas paši.

Mūsdienu mākslīgās ledus trases projektēšanu veica Leipcigas sporta būvju zinātniski tehniskais centrs. Celtniecību veica Siguldas Pārvietojamā mehanizētā kolonna (PMK) un Sarajevā bāzētā Dienvidslāvijas firma *Graming*. Trases pirmā kārta nodota ekspluatācijā 1986. gadā.

Atjaunojoties Latvijas Republikai, trases uzturēšanai tika izveidota bezpeļņas organizācija valsts SIA "Bobsleja un kamaniņu trase "Sigulda"", bet ar Ministru Kabineta rīkojumu nr. 743 tā tika pārveidota par valsts sabiedrību ar ierobežotu atbildību. Ilgstoši šo uzņēmumu ir vadījis Dainis Dukurs, kuru nomainīja Daniels Nātriņš, bet kopš 2021. gada beigām trases direktore ir bijusī vieglatlēte Ieva Zunda.

Bobsleja trasē tika veikta pretsaules un ārējo nokrišņu aizsardzības sistēmas nomaiņa.  tiek atklāta mākslīgā ledus starta estakāde.

2022. gada 27. septembrī četras valsts kapitālsabiedrības – Kultūras un sporta centrs “Daugavas stadions”, Bobsleja un kamaniņu trase "Sigulda", Tenisa centrs "Lielupe" un Sporta centrs "Mežaparks" – tika reorganizētas un apvienotas, izveidojot SIA "**Latvijas Nacionālais sporta centrs**" (LNSC).

## Trases virāžas
Kopējais trases garums (ar bremzēšanas zonu) ir 1420 m. Kopējais virāžu skaits ir 16. Trases garums no vīriešu starta punkta ir 1200 m, bet no sieviešu starta punkta — 1000 m. Maksimālais attīstāmais ātrums trasē ir 120 km/h (no vīriešu starta).
thumb|219x219px|Trases shēma

## Čempionāti
* FIL Eiropas čempionāts:
** 1996;
** *[[2010. gada FIL Eiropas čempionāts|2010]]*
* FIL pasaules čempionāts:
** 2003
** 2015

## Atsauces

## Ārējās saites
*
Fonņa-Kebana nacionālais parks

{
  "type": "ExternalData",
  "service": "geoshape",
  "ids": "Q23513"
}

**Fonņa-Kebana nacionālais parks** () ir nacionālais parks, kas atrodas Čionsona grēdas centrālajā daļā, Vjetnamas provincē Kuanbiņā, aptuveni 50 km uz rietumiem no Donhojas pilsētas. Rietumos nacionālais parks robežojas ar Laosā esošo Himnamno dabas liegumu. Parka nosaukums aizgūts no Fonņas alas un Kebana meža.

Fonņa-Kebana nacionālā parka centrālās daļas platība 857,54 km², bet tās buferzonas platība ir aptuveni 1954 km². 648,94 km² no parka teritorijas ir stingri aizsargāti. Parks tika izveidots, lai aizsargātu vienu no pasaules lielākajiem reģioniem, kur kopš paleozoja ēras norisinās karsta procesi. Nacionālajā parkā ir augsta bioloģiskā daudzveidība un endēmisms. Šeit ir sastopamas daudzas sugas, kas ir iekļautas pasaules Sarkanajā grāmatā. 2003. gadā parks tika iekļauts UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā.

Pirms 2001. gadā tika dibināts nacionālais parks, šeit atradās dabas liegums. 1986. gadā, kad dabas liegums tika izveidots, tā sākotnējā platība bija aptuveni 50 km². 1991. gadā dabas lieguma teritorija tika palielināta līdz 411,32 km².

## Ģeoloģija un ģeomorfoloģija
Alu sistēmas, ar kurām lepojas Fonņa-Kebana nacionālajā parkā, ir sākušas veidoties pirms vairāk nekā 400 miljoniem gadu paleozoja laikmetā. Parka lielākās vērtības ir 17 lielas alas un aptuveni 300 mazākas alas un grotas, kā arī pazemes upes, kuru kopgarums sasniedz 126 km. Garākā ir Thjendionas ala, kas tika atklāta 2005. gadā. Tās garums ir aptuveni 31 km.

## Klimats
Fonņa-Kebana nacionālajā parkā ir raksturīgs tropu musonu klimats. Gaiss ir silts visu gadu, kā arī ir augsts gaisa mitrums. Gada vidējā gaisa temperatūra ir no +23 līdz +25 °C. Maksimālās temperatūras rekords ir +41 °C, bet minimālā temperatūra +6 °C. Karstākais periods ir jūlijs un augusts, kad vidējā temperatūra ir +28 °C. Vēsākais periods ir no decembra līdz februārim, kad vidējā temperatūra ir +18 °C. Gada vidējais nokrišņu daudzums ir no 2000 līdz 2500 mm. 88% no nokrišņiem ir laika posmā no jūlija līdz decembrim. Relatīvais mitrums ir 84%.

## Attēlu galerija

Phongnhacave.jpg|Tješonas ala
Phongnhakebang6.jpg
Phong_Nha_cave_entrance.jpg
Phongnhatourism.jpg


## Atsauces

## Ārējās saites
*
Kokosu (Kīlinga) Salas

**Kokosu (Kīlinga) Salas** () ir Austrālijas teritorija. Šīs salas ir izvietojušās uz diviem atoliem, savukārt tie sastāv no 27 atsevišķām salām. Kokosu (Kīlinga) Salas atrodas Indijas okeānā aptuveni pusceļā no Šrilankas uz Austrāliju.

1886. gadā Kīlinga salas un Ziemsvētku salu iekļāva Šauruma apmetņu kroņa kolonijā (*Сrown Colony of the Straits Settlements*), bet 1946. gadā Singapūras kolonijas sastāvā. 1955. gadā Kokosu salas kļuva par Austrālijas Savienības daļu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Minūte

thumb|Pulkstenis ar minūšu rādītāju, norādošu uz 14 minūtēm
**Minūte** (, cēlies no  — ‘sīks, mazs’), saīsinājums — **min** (arī **min.**), ir laika vai leņķa mērvienība.

Kā laika mērvienība minūte atbilst  daļai stundas vai 60 sekundēm. Kā plaknes leņķa mērvienība tā atbilst  daļai leņķa grāda. Kā loka garuma mērvienība tā atbilst  daļai loka grāda vai  daļai riņķa. Ja minūte tiek lietota kā leņķa mērvienība, tās apzīmējums ir *prim* simbols, kas tiek lietots aiz skaitļa, piemēram, 5′ nozīmē ‘piecas minūtes’.

Minūte nav Starptautiskās mērvienību sistēmas mērvienība ne kā laika, ne kā leņķa mērvienība, tā tiek klasificēta kā ārpus SI mērvienība, kas ir pieņemta lietošanai kopā ar SI mērvienībām.

## Atsauces

## Ārējās saites
Zālamana salas

**Zālamana salas** ir vulkāniskas izcelsmes arhipelāgs Melanēzijā, rietumos no Jaungvinejas salas un Bismarka arhipelāga. Dienvidos to apskalo Zālamana jūra, ziemeļos — Klusais okeāns. Arhipelāga divas ziemeļu salas — Bugenvila sala un Buka ietilpst Papua-Jaungvinejas valstī, veidojot tur Bugenvilas autonomo reģionu, bet pārējās salas veido Zālamana Salu valsts pamatteritoriju.

## Vēsture
Tiek uzskatīts, ka pirmie iedzīvotāji salās ieradušies pirms aptuveni 30 000 gadu no Jaunīrijas salas. Pirmais no eiropiešiem salas 1568. gadā atklāja spānis Alvaro de Mendaņa de Neira, kurš, cerot atrast kalnainajās salās zeltu, nosauca tās jūdu ķēniņa Zālamana vārdā. 1899. gadā salas tika sadalītas starp Vācijas Vācu Jaungvinejas koloniju un britu protektorātu.

## Salas

## Atsauces

## Ārējās saites
Seismoloģija

**Seismoloģija** (no  *(seismos)* — 'zemestrīce' un *λόγος (logos)* — 'mācība') ir ģeofizikas nozare, kurā pēta zemestrīces un ar tām saistītās ģeoloģiskās norises. Seismoloģijas jomā strādājošos zinātniekus sauc par **seismologiem**. Seismologi nodarbojas ar tektonisko plātņu pētīšanu, to kustību, zemestrīču pētīšanu un prognozēšanu.

## Ārējās saites