open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Lauris Freibergs

**Lauris Freibergs** (dzimis  Liepāja) ir bijušais latviešu motokrosists. Viņš ir 2000. gada Eiropas čempions "Open" klasē. Divpadsmit reizes pārstāvējis Latvijas izlasi Nāciju kausā.

Pēc sportista karjeras beigām L. Freibergs ir motokrosa organizators un treneris, izveidojis savu motokrosa skolu un audzina jaunos talantus. Ar šo sporta veidu nodarbojas arī viņa dēls Uldis Freibergs, kurš 2024. gada augustā kļuva par Latvijas čempionu MX1 klasē.

## Karjera
Motosportā Lauris Freibergs ir kopš sešu gadu vecuma. Šajā sporta veidā viņš ienāca sekojot vecāko brāļu Gata un Mārtiņa piemēram. Pirmās sacensības L. Freibergs aizvadīja 1988. gadā, izcīnot trešo vietu. Paralēli motosportam Lauris spēlēja basketbolu un futbolu, tāpat nodarbojās arī ar vieglatlētiku.

No 1997. līdz 2008. gadam L. Freibergs startēja motokrosa pasaules čempionāta prestižākajā 250ccm klasē. Desmit reizes izcīnījis Latvijas čempiona titulu. Viņš ir pirmais Latvijas motokrosa braucējs, kurš kļuva par Eiropas čempionu ("Open" klasē). Profesionālo sportista karjeru Grobiņā uzaugušais sportists noslēdza 2014. gadā ar Latvijas čempionāta pēdējo posmu, kas notika Dobelē.

2017. gadā izkskanēja, ka L. Freibergs atgriežas motokrosā ar sacensībām "Arēnā Rīga", taču viņa atgriešanās trasē nenotika. Pēc pārtraukuma L. Freibergs motokrosā atgriezās 2022. gadā ar dalību sacensībās Itālijā, kurās viņš uzvarēja.

## Sasniegumi

* Eiropas čempions (2000)
* Eiropas vicečempions (1999)
* Vācijas vicečempions (2006)
* 3x Superkausa uzvarētājs
* 10x Latvijas čempions
* 12x Latvijas izlases dalībnieks Nāciju kausā (1998, 2000, 2001, 2002, 2005, 2006, 2007, 2008, 2009, 2010, 2011, 2012)

## Atsauces

## Ārējās saites
* motovesture.lv
2016. gada Pasaules čempionāta hokejā 2. divīzija

**2016. gada Pasaules čempionāts hokejā 2. divīzija** bija hokeja sacensības, kas laika posmā no 9. līdz 15. aprīlim norisinājās Hakā un Mehiko. A grupas uzvarētāji, Nīderlande, iekļuva 1. divīzijas B grupā, bet B grupas uzvarētāji, Austrālija, kvalificējās uz A grupu.

## A grupa
* ▼
* *
* *
* †*
* *
* ^

: * automātiski kvalificējas 2016. gada Pasaules hokeja čempionāta 2. divīzijas A grupā*
: *^ kvalificējas, uzvarot 2015. gada Pasaules čempionātā hokejā 2. divīzijas B grupā*
: *<sup>†</sup> rīkotāji*
: *▼ kvalificējās izkrītot no 2015. gada Pasaules čempionāta hokejā 1. divīzijas B grupas*

## B grupa
* ▼
* *
* †*
* *
* *
* ^

: * automātiski kvalificējas 2016. gada Pasaules hokeja čempionāta 2. divīzijas B grupā*
: *^ kvalificējas, uzvarot 2015. gada Pasaules čempionātā hokejā 3. divīzijas A grupā*
: *<sup>†</sup> rīkotāji*
: *▼ kvalificējās izkrītot no 2015. gada Pasaules čempionāta hokejā 2. divīzijas A grupas*

## Atsauces
Masina

**Masina** () jeb **Nigēras iekšējā delta** () ir Nigēras upes vidusteces reģions Mali centrālajā daļā. Stiepjas apmēram 425 kilometrus garumā un vidēji 87 kilometru platumā no Masinas līdz Tombuktu. Upe šeit sadalās daudzās attekās, vecupēs un mitrājos. Iestājoties mitrajai sezonai (no jūlija līdz septembrim), Masina pamazām piepildās ar ūdeni, kas sausajā sezonā pamazām izžūst. Masinai ir svarīga nozīme reģiona ūdensapgādē. Reģiona pamatiedzīvotāji ir fuli un dogoni. Lielākās pilsētas reģionā — Dženne, Mopti, Tombuktu. Reģions ir svarīga putnu ziemošanas un ligzdošanas vieta. 2004. gadā Masina tika iekļauta Rāmsaras konvencijas aizsargājamo vietu sarakstā.

## Ārējās saites
* Ramsar Sites Information Service
SKS 69. ekspedīcija

**SKS 69. ekspedīcija** (*Expedition 69*, *ISS-69*, *Экспедиция МКС-69*) bija ASV Nacionālās aeronautikas un kosmosa administrācijas (*NASA*), Krievijas *[[Roskosmos]]*, Eiropas EKA un Japānas *[[JAXA]]* kosmonautu pastāvīgā ekspedīcija Starptautiskajā kosmosa stacijā (SKS) no 2023. gada 28. marta līdz 27. septembrim.

## Ekspedīcijas gaita
69. ekspedīcija sākās 2023. gada 28. martā ar kosmosa kuģa *[[Sojuz MS-22]]* atvienošanos un turpinājās līdz kosmosa kuģa *[[Sojuz MS-23]]* atvienošanai 2023. gada 27. septembrī.

## Apkalpe

## Iziešanas atklātā kosmosā

## Stacijas orbītas paaugstināšanas manevri

## Ārējās saites

* 69. ekspedīcija NASA mājas lapā
Veno

**Veno** (, ), agrāk — **Moena** (*Moen*), ir municipalitāte Mikronēzijas Federatīvajās Valstīs, Čūkas pavalsts galvaspilsēta, valsts lielākā apdzīvotā vieta. Aizņem Veno salu Čūkas atolā. Pilsētas galvenā apbūve, komerciālās un sabiedriskās iestādes atrodas salas ziemeļu un ziemeļrietumu piekrastē.

Veno atrodas administratīvās un izglītības iestādes (Mikronēzijas koledža, Čūkas vidusskola), hospitālis, muzejs, osta, Čūkas starptautiskā lidosta.

## Atsauces

## Ārējās saites
Krievu—Amerikāņu līnija

[thumb|Krievu Austrumāzijas tvaikoņu sabiedrības galvenā ēka [Kūrmājas prospekts|Kūrmājas prospektā Liepājā]]
thumb|Emigrantu nams Liepājā (1912)
**Krievu—Amerikāņu līnija** () bija transatlantiskās kuģniecības uzņēmums, kas nodrošināja regulāru tvaikoņu satiksmi līnijā Liepāja—Roterdama—Ņujorka, bet vēlāk arī uz Helifeksas ostu Kanādā, no 1906. līdz 1917. gadam (Pirmā pasaules kara laikā kuģi kursēja no Arhangeļskas).

## Vēsture

1899. gadā Dānijas akciju sabiedrība "Austrumāzijas kompānija" () Pēterburgā nodibināja meitas kompāniju "Krievu Austrumāzijas tvaikoņu sabiedrību" (*Русское Восточно-Азиатское общество*).

1906. gadā tā atklāja tvaikoņu satiksmi Liepāja—Roterdama—Ņujorka ar kuģiem "Kauņa" (4630 BRT), "Grodņa" (4634 BRT) un "Koreja" (6163 BRT), savukārt 1907. gadā satiksmi nodrošināja kuģi "Lietuva" (4248 BRT), "Igaunija" (4269 BRT), "Arkonija" (4603 BRT) un "Livonija" (5554 BRT). 1908. gadā kursēja kuģi "Lietuva" (4248 BRT, pārdeva Japānai 1913), "Igaunija" (4269 BRT, nogrima 1913), "Birma" (1914. gadā to pārdēvēja par kuģi "Jelgava", 4595 BRT) un "Krievija" (8596 BRT). 1910. gadā kompānija iegādājās kuģi "Kurska" (7858 BRT), 1912. gadā kuģi "Cars" (6503 BRT), 1913. gadā kuģi "Daugavpils" (8173 BRT, nogremdēts 1918), bet 1915. gadā kuģi "Cariene" (6852 BRT). 1912. gadā kuģi piestāja arī Helifeksas ostā.

Kad Pirmā pasaules kara laikā Liepājai uzbruka Vācija, no 1914. līdz 1917. gadam kuģi kursēja līnijā Arhangeļska—Hammerfesta—Ņujorka, bet pēc lielinieku apvērsuma 1918. gadā kompāniju slēdza.

1921. gadā tā atsāka darboties kā Baltijas—Amerikāņu līnija.
thumb

Pasažieru tvaikonis Kurska pirms 1914.jpg|Kuģis "Kurska" 
Kuģis Daugavpils pirms 1914.jpg|Kuģis "Daugavpils" 
Tvaikonis Krievija Liepājā pirms 1914.jpg|Kuģis "Krievija" Liepājas Ziemas ostā
HMT Czar.jpg|Kuģis "Cars" (1917)
Dwinsk survivors rescued by USS Siboney.jpg|Kuģa "Daugavpils" glābšanas laiva pēc kuģa nogremdēšanas 1918. gadā


## Atsauces
Haka (pilsēta)

**Haka** (, ) ir pilsēta Spānijā, Aragonas autonomā novada Veskas provincē. Nozīmīgs tūrisma un ziemas sporta centrs.

## Vēsture
Pilsēta izvietojusies vēsturiski nozīmīgu ceļu krustojumā — caur to iet ceļš no Tulūzas un Santjago de Kompostelu un no Po uz Saragosu. Līdz 1097. gadam Haka bija Aragonas Karalistes galvaspilsēta. Pilsētu savos darbos minējis jau Strabons, bet seno grieķu un romiešu aprakstos Haka minēta kā naudas kaltuve. Pēc rekonkistas Aragonas valdnieks Ramiro I (1035–1063) piešķīra Hakai pilsētas tiesības.

## Sports
1970. gados pilsētā plānveidīgi sāka attīstīt tūrismu un ziemas sportu — tai līdzās atrodas Valje de Astunas un Kandanču ziemas kūrorti. Hakā norisinājušās 1981. un 1995. gada ziemas Universiādes, kā arī 2007. gada Eiropas Jauniešu ziemas festivāls. Haka ir neveiksmīgi kandidējusi uz 1998., 2002., 2010. un 2014. gada ziemas olimpisko spēļu rīkošanu. Pilsētā bāzējas hokeja klubs *[[Club Hielo Jaca]]*, kas ir 13 reizes izcīnījis valsts čempionu titulu un 16 reizes — Karaļa kausu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Džondžo Šelvijs

**Džondžo Šelvijs** (, dzimis ) ir angļu futbolists, spēlē pussarga pozīcijā, bijis Anglijas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2025. gada Šelvijs pārstāv AAE komandu *[[Arabian Falcons FC|Arabian Falcons]]*.

Iepriekš spēlējis ''Charlton Athletic'', ''Liverpool'', ''Blackpool'', ''Swansea City'', ''Newcastle United'' un *[[Burnley FC|Burnley]]*.

Anglijas futbola izlases sastāvā debitējis 2012. gadā. Kopumā izlases rindās aizvadījis sešas spēles.

## Sasniegumi
**Newcastle United**

* Anglijas čempionāts: 2016—17

## Ārējās saites
Cigoriņu apakšdzimta

**Cigoriņu apakšdzimta** () ir kurvjziežu dzimtas apakšdzimta, kurā klasificēti tādi zināmi kultūraugi kā salāti, pienenes, cigoriņi un rudzupuķes. Apakšdzimtā ir klasificētas aptuveni 240 ģintis un aptuveni 2900 sugas. Apakšdzimta ir heterogēna un daudzu tajā klasificēto augu morfoloģija ir atšķirīga, to radniecība ir identificējama vienīgi ar molekulāriem pētījumiem.

## Atsauces
Šķeltovas pareizticīgo baznīca

**Šķeltovas Svētā Nikolaja pareizticīgo baznīca** ir 1836. gadā uzcelts Latvijas Pareizticīgās baznīcas dievnams, kas atrodas Krāslavas novada Šķeltovas pagasta Šķeltovā. Valsts nozīmes kultūras piemineklis.

No 1874. līdz 1909. gadam (35 gadus) draudzes baznīcā kalpoja labi ieredzētais garīdznieks Vasilijs Nazarevskis, kurš apglabāts baznīcā. 1996. gadā tika veikta baznīcas restaurācija.

## Ārējās saites
Slostovkas vecticībnieku lūgšanu nams

**Slostovkas vecticībnieku lūgšanu nams** ir vecticībnieku dievnams, kas atrodas Krāslavas novada Šķeltovas pagasta Slostovkas ciemā. Ēka celta 1837. gadā.

## Ārējās saites
Brīveru pilskalns

**Brīveru pilskalns** atrodas Latgalē, Krāslavas novada Šķeltovas pagastā, uz rietumiem no Maslobojevas, Dubnas upes labajā krastā. Valsts nozīmes kultūras piemineklis.

Pilskalnu 1941. gadā atklāja un aprakstīja Arvīds Gusars. Tas ir 15 metrus augsts paugurs starp Dubnas upi un tajā ietekošu strautu. Norobežots ar 45 metrus garu, 5 metrus platu un metru augstu valni. Plakums 35 x 40 metrus liels. Konstatēts teju pusmetru biezs kultūrslānis. Tajā atrastas bezripas gludo trauku lauskas, kas varētu liecināt, ka pilskalns attiecināms uz mūsu ēras pirmajiem gadsimtiem.

## Ārējās saites

*Brīveru pilskalns portālā https://www.latvijas-pilskalni.lv/
Indonēzijas hokeja izlase

**Indonēzijas hokeja izlase** ir komanda, kas pārstāv Indonēziju starptautiskajās hokeja spēlēs. 
2024. gadā tā bija iedalīta IIHF Pasaules čempionāta IV divīzijā.

Šobrīd tā atrodas 56. vietā Starptautiskās hokeja federācijas rangā un spēlēs ar 2026. gada Pasaules čempionāta hokejā 4. divīzijas hokeja komandām.

## Atsauces
Māris Laiviņš

**Māris Laiviņš** (dzimis 1942. gada 25. septembrī Alūksnē) ir latviešu ģeogrāfs, biologs un mežzinātnieks. Bioloģijas un ģeogrāfijas zinātņu doktors. Latvijas Universitātes profesors un institūta "Silava" pētnieks.

## Dzīvesgājums
Beidzis Latvijas Valsts universitātes Ģeogrāfijas fakultāti 1966. gadā.

Pēc studiju beigām strādājis Irkutskā PSRS Zinātņu Akadēmijas Sibīrijas un Tālo Austrumu Ģeogrāfijas institūtā, kur veica pētījumus par Rietumsibīrijas mežu ģeosistēmām un augāja un augšņu ģeogrāfiju. No 1971. gada līdz 1991. gadam strādājis Latvijas zinātniski pētnieciskajā Mežsaimniecības problēmu institūtā "Silava" (tagad Latvijas Valsts mežzinātnes institūts "Silava") Dabas aizsardzības laboratorijā. Pētījis Moricsalas rezervāta dabiskos mežus. 1993. gadā aizstāvējis doktora disertāciju bioloģijā par tēmu "Latvijas aizsargājamo ezera salu veģetācija". No 1993. gada strādājis LU Ģeogrāfijas un zemes zinātnes fakultātē. 1998. gadā viņam piešķirts habilitētā doktora goda nosaukums.

2007. gadā Latvijas Universitātes Bioloģijas institūtā pēc M. Laiviņa iniciatīvas dibināta Ģeobotānikas laboratorija, kuras galvenais pētījumu objekts ir Latvijas augāja klasifikācija un ģeogrāfija.

Kopš 1976. gada dzīvo Salaspilī.

2023. gadā Latvijas Zinātņu akadēmija M. Laiviņam piešķīra Kaspara Buša vārdā nosaukto balvu meža ekoloģijā un mežkopībā. Šajā pašā gadā nosaukts par "Gada salaspilieti".

## Atsauces
Karlskūga

**Karlskūga** (, ) ir pilsēta Zviedrijā, Erebrū lēnē. 2020. gadā Karlskūgā dzīvoja 27 tūkstoši iedzīvotāju.

## Attēlu galerija

Björborns herrgård.jpg|Bjerkburna muiža
Alfred Nobel bust Björkborn closeup.jpg|Alfrēds Nobels


## Atsauces

## Ārējās saites
Dorins Rečans

**Dorins Rečans** (rumāņu: *Dorin Recean*; dzimis ) ir Moldovas politiķis, ekonomists. Viņš kopš 2023. gada 16. februāra ir Moldovas premjerministrs. No 2012. līdz 2015. gadam Rečans bija iekšlietu ministrs. Viņš nav nevienas partijas biedrs.

## Biogrāfija
Dorins Rečans piedzima  Dondušeni pilsētā.
1996. gadā viņš absolvēja Moldovas Ekonomikas studiju akadēmiju, iegūstot bakalaura grādu starptautiskā biznesa vadībā. 2000. gadā ieguva maģistra grādu biznesa vadībā Ņūportas Starptautiskās universitātes Beļģijas filiālē.

1995. gadā Rečans sāka strādāt Uzņēmumu restrukturizācijas aģentūrā par konsultantu, vēlāk viņš bija projektu menedžeris, līdz kļuva par programmas direktoru.
No 2002. līdz 2010. gadam viņš strādāja uzņēmumā *TeleMedia Group*, kā arī bija *Concernul Milenium Grup* pārdošanas un mārketinga direktors.
Viņš arī pasniedza Kišiņevā bāzētajā Ņūportas Starptautiskajā universitātē no 2000. gada līdz 2012. gada jūlijam.

2010. gada 29. janvārī Dorinu Rečanu iecēla par Moldovas Republikas informācijas tehnoloģiju un sakaru ministra vietnieku, kur viņš bija atbildīgs par jaunu drošu dokumentu, tostarp biometrisko pasu, ieviešanu vīzu liberalizācijas rīcības plāna ietvaros. Viņš arī bija valdības darba grupā vīzu režīma liberalizācijas jautājumos ar Eiropas Savienību.

2012. gada 24. jūlijā Rečans kļuva par iekšlietu ministru Vladimira Filata vadītajā valdībā, nomainot Alekseju Roibu. 2013. gada 31. maijā Rečanu atkārtoti iecēla par iekšlietu ministru premjerministra Jurjes Ljankes vadītajā kabinetā. Viņš bija pirmais civilais iekšlietu ministrs Moldovā.
Uzreiz pēc 2014. gada novembra parlamenta vēlēšanām Rečans paziņoja, ka turpinās privātā biznesa karjeru finanšu tehnoloģiju jomā. Iekšlietu ministra pienākumus viņš pārtrauca pildīt 2015. gada 18. februārī, kad viņu nomainīja Olegs Balans.
No 2016. līdz 2022. gadam Rečans bija konsultants datu analīzes jomā dažādās starptautiskās organizācijās.
2018. gadā viņš sāka strādāt Moldovas Tehniskajā universitātē.

No 2022. gada 7. februāra līdz 2023. gada 22. februārim Rečans bija Moldovas prezidenta padomnieks aizsardzības un nacionālās drošības jomā, Moldovas Augstākās drošības padomes sekretārs.

2023. gada 10. februārī Moldovas premjerministre Natalija Gavrilica paziņoja par atkāpšanos, un prezidente Maija Sandu izvirzīja Dorinu Rečanu par premjerministra kandidātu. Moldovas parlaments 2023. gada 16. februārī apstiprināja Rečanu premjerministra amatam un viņa piedāvāto valdības sastāvu. Pēc viņa ierosinājuma tika izveidota jauna Enerģētikas ministrija.

## Ārējās saites

* Dorin Recean Prim-ministru al Republicii Moldova Guvernul Republicii Moldova
* Cine este Dorin Recean, candidatul desemnat de către președinta Maia Sandu pentru funcția de premier MoldStreet, 10.02.2023
Andrijs Voinalovičs

**Andrijs Voinalovičs** (; dzimis  Kijivā) ir Ukrainas basketbolists, spēlē centra un spēka uzbrucēja pozīcijā. 2026. gadā pārstāv Azerbaidžānas klubu Baku "Sabah". Ukrainas basketbola izlases spēlētājs.

## Karjera
A. Voinalovičs pieaugušo basketbolā sācis spēlēt viena no vadošajiem Ukrainas klubiem Južnijas "Himik" sastāvā, bet 2021. gadā pārcēlies uz *[[Kyiv Basket]]*, kuru tolaik trenēja latvietis Ainars Bagatskis. Sākoties Krievijas iebrukumam Ukrainā spēlētājs bija spiests pamest savu valsti, pārceļoties uz Latviju, kur sezonas nobeigumā pārstāvēja "Valmiera Glass VIA". 2022. gada vasarā A. Voinalovičs pievienojās vienam no vadošajiem Igaunijas basketbola klubiem *[[Tartu Ülikool Maks & Moorits]]*, ātri vien kļūstot par vienu no komandas līderiem.

2023. gada maijā tika izplatīta informācija, ka 2023.—2024. gada sezonā A. Voinalovičs pārstāvēs Rīgā bāzēto spēcīgāko Ukrainas klubu Slobožanskes "Prometey". Novembrī komanda, pēc vājiem rezultātiem nomainot daļu sastāva, viņu izīrēja vienam no spēcīgākajiem Polijas klubiem Vroclavas "Śląsk", kura sastāvā izcīnīja Poiijs čempionāta bronzas medaļu. 2024. gada rudenī A. Voinalovičs pievienojās vadošajam Azerbaidžānas klubam Baku "Sabah".

Spēlējis visu vecumu Ukrainas jaunatnes izlasēs, bet kopš 2021. gada ir pieaugušo Ukrainas basketbola izlases spēlētājs, iekarojot tās galvenā trenera latvieša Ainara Bagatska uzticību.

## Atsauces

## Ārējās saites
Tomāšs Pavelka

**Tomāšs Pavelka** (; dzimis  Malacki) ir Slovākijas basketbolists, spēlē centra pozīcijā. 2024. gadā pārstāv Lietuvas Basketbola līgas klubu *[[KK Šiauliai]]*. Slovākijas basketbola izlases spēlētājs.

## Karjera
T. Pavelka jauniešu līmenī trenējies spēlējis Spānijas basketbola sistēmā, vienā no atzītākajām skolām *Canarias Basketball Academy*, tostarp pārstāvot vairākas Spānijas otrā līmeņa (*[[LEB Oro]]*) komandas. 2022. gada vasarā T. Pavelka pievienojās vienam no vadošajiem Igaunijas basketbola klubiem Latvijas—Igaunijas Basketbola līgā *[[Tartu Ülikool Maks & Moorits]]*, ieņemot komandas starta piecinieka centra spēlētāja lomu.

2023. gada vasarā spēlētājs kopā ar komandas galveno treneri no Latvijas Nikolaju Mazuru pārcēlās no Igaunijas uz Lietuvu, lai spēlētu Lietuvas Basketbola līgas klubā *[[KK Šiauliai]]*.

T. Pavelka ir spēlējis Slovākijas U-18 izlasē, bet kopš 2021. gada ir pieaugušo Slovākijas basketbola izlases spēlētājs.

## Atsauces

## Ārējās saites
Latvijas—Igaunijas Basketbola līga

**Latvijas—Igaunijas Basketbola līga**, saukta tās galvenā sponsora vārdā **''Optibet'' Latvijas—Igaunijas Basketbola līga**, ir basketbola čempionāts, kurā piedalās Latvijas un Igaunijas spēcīgākie vīriešu basketbola klubi, bet no 2022. gada līdz 2024. gadam spēlēja arī Ukrainas vadošais klubs. Līga tika izveidota 2018. gadā, un par tās čempioniem ir kļuvuši BK Ventspils (2019), Tallinas "Kalev/Cramo" (2021), VEF Rīga (2022), Slobožanskes "Prometey" (2023 un 2024). Vienā sezonā uzvarētāji netika noskaidroti, jo 2020. gadā čempionātu pārtrauca ''Covid-19'' pandēmija.

Pēc Latvijas—Igaunijas Basketbola līgas sezonas noslēguma Latvijas un Igaunijas klubi noskaidro savas valsts čempionus, izspēlējot, attiecīgi Latvijas Basketbola līgas un Igaunijas Basketbola līgas izslēgšanas spēles.

2024.—2025. gada sezonā čempionātā spēlē 8 komandas no Igaunijas, 7 komandas no Latvijas (VEF Rīga, BK Ventspils, BK Ogre, BK Liepāja, BK Latvijas Universitāte, Valmiera Glass VIA, Rīgas Zeļļi).

## Komandas 2024.—2025. gada Latvijas—Igaunijas Basketbola līgas sezonā

## Sezonas

## Atsauces

## Skatīt arī
* Latvijas Basketbola līga
* Igaunijas Basketbola līga

## Ārējās saites
*
Karstgalvji

**Karstgalvji** () ir 1991. gada ASV kinokomēdija, kuras režisors ir Džims Abrahamss. Filmā galvenās lomas atveido Čārlijs Šīns, Kerijs Elviss, Valērija Golino, Džons Kraiers, Kevins Danns, Bills Ērvins un Loids Bridžess.

Filma ir parodija par Tonija Skota 1986. gada filmu "Labākais šāvējs". Tā saņēma galvenokārt pozitīvas kritiķu atsauksmes un bija finansiāli veiksmīga, nopelnot 181,1 miljonu ASV dolāru.

1993. gadā iznāca filmas turpinājums "Karstgalvij 2" (*Hot Shots! Part Deux*).

## Atsauces

## Ārējās saites
Akmeņu iela (Liepāja)

**Akmeņu iela** ir iela Liepājā, Jaunliepājas apkaimē. Tās garums ir aptuveni 115 metri un to pilnībā klāj bruģis.

## Ielu savienojumi
Akmeņu iela ir savienota ar šādām ielām:
* 1905. gada iela (T veida krustojums)
* Baseina iela (T veida krustojums)

## Skatīt arī
* Jaunliepāja
Alsungas iela (Liepāja)

**Alsungas iela** ir iela Liepājā, Zaļās birzes apkaimē. Tās garums ir aptuveni 910 metru un to sedz gan asfalts, gan grants.

## Ievērojami objekti
* Nr. 29 — jaunais Liepājas cietums uz 1200 ieslodzītajiem. Ēku komplekss ar kopējo telpu platību 38100 m² uzcelts 2022.—2025. gados uz 30,5 hektāru liela zemesgabala; tiek plānots, ka cietums sāks darbu 2026. gadā.

## Ielu savienojumi
Alsungas iela ir savienota ar šādām ielām:
* Skrundas iela (T veida krustojums)
* Suitu iela (T veida krustojums)
* 14. novembra bulvāris (T veida krustojums)

## Atsauces
Mārcis Vītols

**Mārcis Vītols** (dzimis  Limbažos) ir latviešu basketbolists, spēlē saspēles vadītāja pozīcijā. 2026. gadā pārstāv Latvijas—Igaunijas līgas un Latvijas Basketbola līgas (LBL) klubu Valmiera Glass VIA, bet iepriekš spēlējis vairākos Latvijas un Igaunijas vadošajos klubos, kā arī Ukrainā un Itālijā. Bijis Latvijas basketbola izlases spēlētājs.

## Karjera
M. Vītols nāk no Alojas un ir gan Limbažu novada sporta skolas, gan Valmieras basketbola skolas audzēknis. Profesionālā līmenī sācis spēlēt Latvijas Basketbola līgas klubā BK Latvijas Universitāte. Ārpus Latvijas spēlējis Ukrainā un Igaunijā. 2021. gadā kopā ar VEF Rīga kļuvis par Latvijas Basketbola līgas (LBL) čempionu.

2021. gada vasarā pievienojās Igaunijas vadošajam klubam Tallinas "Kalev/Cramo", bet pēc vienas sezonas pārgāja uz citu Igaunijas komandu *[[Keila KK]]*, kurā bija viens no vadošajiem spēlētājiem visas sezonas garumā. 2023. gada vasarā atgriezās Rīgas VEF sastāvā, kur vienu sezonu bija aizvadījis dažus gadus iepriekš. Oktobra sākumā VEF paziņoja, ka līgumattiecības ar iepriekšējā sezonā traumu guvušo spēlētāju tiek lauztas, un M. Vītols laukumā komandas sastāvā tā arī nedevās. Pēc atveseļošanās no traumas M. Vītols divas sezonas aizvadīja Itālijas pēc spēka trešās līgas klubā *[[LuxArm Lumezzane]]*, bet 2025. gada vasarā atgriezās Latvijā un pievienojās Valmiera Glass VIA sastāvam.

Pārstāvējis Latvijas U-20 izlasi divos Eiropas čempionātos. Ar Agra Galvanovska vadīto Latvijas U-20 izlasi 2011. gada Eiropas čempionātā izcīnījis 8. vietu. 2018. gadā debitējis pieaugušo Latvijas basketbola izlasē.

## Atsauces

## Ārējās saites
Čūka

**Čūka** (angļu un ) ir koraļļu atols Klusajā okeānā, Karolīnu salu arhipelāga centrālajā daļā. Ietilpst Mikronēzijas Federatīvo Valstu Čūkas pavalstī. Galvenais pavalsts arhipelāgs, kas veido 82 % no pavalsts kopējās sauszemes platības un 74 % no iedzīvotāju skaita. Lielākā daļa atola iedzīvotāju ir mikronēziešu tauta čūkieši.

## Ģeogrāfija
Čūkas arhipelāga centrālo daļu veido vulkānisku salu grupa, ko apjož plašs koraļļu atols. Atola lagūnā kopā ir 57 salas, no kurām tikai vienpadsmit galvenās vulkāniskās salas un dažas koraļļu salas ir apdzīvotas. Salas atola rietumos veido Fāičukas salu grupu, bet austrumos — Nomoneas salu grupu. Uz atolu ieskaujošā rifa izvietojusies vēl 41 saliņa (motu), no kurām tikai Pīsa atola ziemeļos ir apdzīvota. Vulkānisko salu reljefs kalnains, augstākais kalns ir Vinipots (443 m vjl) Tonas salā. Valda tropu klimats, gada vidējā temperatūra ap +27 °C. 3 km uz dienvidiem no Čūkas atola rifa atrodas neapdzīvotais Neočas atols.

## Atsauces

## Ārējās saites
Labie zēni

**"Labie zēni"** () ir 2019. gada ASV kinokomēdija, kuras režisors ir Džīns Stupnickis. Filmā galvenās lomas atveido Džeikobs Tremblejs, Kīts L. Viljamss, Breidijs Nūns, Mollija Gordone, Lils Rels Houerijs un Midori Frānsisa.

Filma stāsta par trīs sestklasniekiem, kuri piedzīvo traku un pārpratumu pilnu dienu, cenšoties apmeklēt populāro klasesbiedru ballīti.

Filmas "Labie zēni" pirmizrāde notika  un to izplatīja *[[Universal Pictures]]*. Filma saņēma pozitīvas kritiķu atsauksmes un bija finansiāli veiksmīga, nopelnot 111,2 miljonus ASV dolāru pie 20 miljonu budžeta.

## Atsauces

## Ārējās saites
Ivankivas vēstures un novadpētniecības muzejs

**Ivankivas vēstures un novadpētniecības muzejs** () bija vēstures muzejs Ivankivas ciematā Kijivas apgabalā, Ukrainā, kas tika iznīcināts 2022. gada Krievijas iebrukumā. Muzejā tika demonstrētas un glabātas kolekcijas par 2020. gadā likvidētā Ivankivas rajona vēsturi, kultūru un cilvēkiem.

## Vēsture
Ivankivas vēstures un novadpētniecības muzejs tika atvērts 1981. gada 21. februārī un atradās bijušajā muižā, viduslaiku arheoloģiskā vietā — uz 10.—13. gadsimtā apdzīvota pilskalna. Muzejā bija vairākas izstādes par Čornobiļu, Afganistānu un Otro pasaules karu. No 2016. gada līdz 2018. gadam muzejs tika paplašināts, lai pielāgotos kolekcijas paplašinājumam pēc tā dibināšanas. 2021. gadā muzejā bija apskatāma izstāde par Ivankivas ebreju mantojumu.

## Kolekcija

Pirms Krievijas iebrukuma 2022. gadā tajā tika glabāti 410 eksponāti. Ekspozīcijas sadaļas: "Reģiona fauna un flora", "Pirmskara periods", "Otrais pasaules karš", "Čornobiļas katastrofa" un "Mūsdienu Ivankiva". Bija apskatāma portretu un gleznu izstāde. Muzejā notika tikšanās ar tautiešiem, muzeja nodarbības, literārās stundas, novadpētniecības konferences.

Par vērtīgākajiem muzeja eksponātiem tika atzīta T. Ševčenko Ukrainas Nacionālās balvas laureātes ukraiņu tautas mākslinieces Marijas Primačenko (1908—1997) "naivās mākslas" žanra darbu kolekcija, kā arī Hannas Veresas un viņas meitas Valentīnas tekstilmāksla. Muzeja kolekcijā bija arī dabaszinātņu paraugi un arheoloģiskie priekšmeti.

## Iznīcināšana

2022. gada 25. februārī Ivankivas kaujas laikā, kas bija militāra operācija Krievijas 2022. gada iebrukuma laikā Ukrainā, muzejs nodega pēc Krievijas apšaudes, ar 25 Marijas Primačenko gleznu domājamu zaudējumu. Tomēr saskaņā ar žurnālistes Taņas Gončarovas ierakstu sociālajos tīklos, vietējie iedzīvotāji no uguns spējuši izglābt daļu gleznu. Saskaņā ar interviju ar Primačenko mākslinieces mazmazmeitu Anastasiju Primačenko laikrakstā *The Times,* desmit viņas darbus izglāba vietējais vīrietis, kurš iekļuva muzejā, kamēr tas dega. Vairāk nekā 650 citu Primačenko darbu glabājas Nacionālā tautas dekoratīvās mākslas muzeja kolekcijā.

Atbildot uz notikušo, Ukrainas kultūras ministrs Oleksandrs Tkačenko pieprasīja, lai Krievijai tiktu atņemta dalība UNESCO. 28. februārī Starptautiskā muzeju padome (*ICOM-US*) nāca klajā ar paziņojumu, nosodot muzeja "tīšu iznīcināšanu".

## Atsauces

## Ārējās saites
Zemītes luterāņu baznīca

**Zemītes evaņģēliski luteriskā baznīca** ir 16. gadsimta Latvijas Evaņģēliski luteriskās baznīcas dievnams, kas atrodas Tukuma novada Zemītes pagasta Zemītē.

## Vēsture
Baznīca rakstos minēta 1567. gadā. Vienam no vecajiem baznīcas zvaniem ir bijis uzraksts: "Kad rakstīja 1585. gadu, tad Bartels Butlers lika mani izliet, tā ir patiesība". Zemītes luterāņu baznīca ir viena no retajām baznīcām, kas celta no akmens. Hercoga Ketlera laikā dievnama torni vainagoja krusts un gailis. 18. gadsimtā šeit par mācītāju kalpoja Bernhards Vilhelms Bīnemanis. 1848. gadā baznīcā tika iebūvētas ērģeles. Baznīcas altāri līdz 1933. gadam rotāja kokgriezumi, kurus pēc tam nomainīja pret altārgleznu. 1963. gadā baznīca tika slēgta. Baznīcas iekārta tika pārvesta uz Rundāles muzeju. Zemītes, kā arī Pūres baznīcā tika uzņemtas kinofilmas "Kad lietus un vēji sitas logā" ainas. 1993. gadā baznīca darbību atsāka.

## Kino
Zemītes baznīcā filmēti kadri kinofilmām:

* Kad lietus un vēji sitas logā (1967)
* Sieviete baltā (1981)

## Galerija

Attēls:Zemītes baznīca 2002-11-24.jpg|Zemītes baznīca 2002. gadā
Attēls:Zemītes luterāņu baznīca.jpg|Zemītes luterāņu baznīca, 2010. gads
Attēls:Zemitesbaznicasaulrieta2.jpg|Zemītes baznīca saulrietā, 2021
Attēls:Zemītes luterāņu baznīcas gailis, 2024.jpg|Zemītes luterāņu baznīcas gailis, 2024
Attēls:Zemītes Luterāņu Baznīca un apkārtējie lauki.jpg|Zemītes luterāņu baznīca un apkārtējie lauki, 2024


## Atsauces

## Ārējās saites
Baltijas—Amerikas līnija

thumb|''Baltic America Line'' plakāts (pirms 1930)
thumb
**Baltijas—Amerikas līnija** () jeb **Baltijas—Amerikāņu līnija** (*Baltic American Line*) bija transatlantiskās kuģniecības uzņēmums, kas nodrošināja regulāru tvaikoņu satiksmi līnijā Liepāja—Danciga—Hamburga—Ņujorka.

## Vēsture
1899. gadā Dānijas akciju sabiedrība "Austrumāzijas kompānija" () Pēterburgā nodibināja meitas kompāniju "Krievu Austrumāzijas tvaikoņu sabiedrību" (*Русское Восточно-Азиатское общество*). 1906. gadā tā atklāja tvaikoņu satiksmi Liepāja—Roterdama—Ņujorka. Kad Pirmā pasaules kara laikā Liepājai uzbruka Vācijas karaspēks, no 1914. līdz 1917. gadam kuģi kursēja līnijā Arhangeļska—Hammerfesta—Ņujorka, bet pēc lielinieku apvērsuma 1918. gadā kompāniju slēdza.

1921. gadā tā atsāka darboties kā Baltijas—Amerikāņu līnija ar kuģiem "Igaunija" (6503 BRT), kuģi "Polija" (7858 BRT), "Lietuva" (6852 BRT) un "Latvija" (8596 BRT, pārdeva Japānai 1924).
 
Lielās depresijas laikā 1930. gadā kompāniju likvidēja un kuģus pārdeva "Gdiņas Amerikas līnijai".


Baltic America Line brošūra pēc 1921.jpg|Reklāmas brošūra 
Baltic America Line kuģa kāpņu telpa pēc 1921.jpg|Galvenā kāpņu telpa 
Baltic America Line kuģa salons pēc 1921.jpg|Dāmu salons un mūzikas telpa 
Baltic America Line kuģa kajīte pēc 1921.jpg|Kuģa kajīte 
Baltic America Line kuģis Estonia pēc 1921.jpg|Kuģis "Igaunija"
T. S. S. "Polonia". przed 1930 (81810609).jpg|Kuģis "Polija"
Kuģis Lietuva pēc 1921.jpg|Kuģis "Lietuva"
Pasažieru tvaikonis Latvija pēc 1921.jpg|Kuģis "Latvija"


## Atsauces
Līču slāņi

**Līču slāņi** ir Latvijas dabas piemineklis — Gaujas virspalu terases fragments upes kreisajā krastā Valmieras novada Kauguru pagastā.

Šeit upes kreisajā krastā smalkas smilts un aleirīta nogulumos konstatētas augu makroatliekas. Makroatliekas konstatētas 20. gadsimta otrajā pusē veicot šurfēšanu nogulumos. Augu atlieku ieslēgumi konstatēti no 2,91 m līdz 3,16 m un no 3,47 m līdz 4,35 m no zemes virsmas. Radioaktīvā oglekļa datēšanas rezultāti liecina, ka augu makroskopisko atlieku vecums ir vairāk nekā 10 000 gadu, t.i. attiecas uz pleistocēna noslēgumu.

## Ārējās saites
* Līču slāņi
* 
*
Reakcijas inhibitors

**Reakcijas inhibitors** ( — aizturēt) ir viela, kas samazina ķīmiskās reakcijas ātrumu, vai vispār to novērš. Ķīmijā šo parādību sauc par reakcijas kavēšanu (inhibēšanu), dažreiz arī par negatīvo katalīzi. Dažos gadījumos inhibitora koncentrācija var būt daudz zemāka nekā reaģentu koncentrācija.
Poļina Rožkova

**Poļina Rožkova** (dzimusi  Rīgā) ir Latvijas riteņkrēslu kērlingiste, 2023. gada pasaules čempione jauktajos pāros. Piedalījusies 2022. gada vasaras Paraolimpiskajās spēlēs, kur komandas sastāvā ieguva 9. vietu. Agrāk piedalījusies arī riteņkrēslu paukošanas sacensībās ar špagu, ieskaitot 2016. gada vasaras Paraolimpiskās spēles, kur ieņēma 10. vietu.

Septiņkārtēja Latvijas čempione, līdz 2021. gadam komandās, pēc tam jauktajos pāros.

## Dalība kērlinga sacensībās

### Riteņkrēslu kērlinga komandas

### Riteņkrēslu kērlinga jauktajos pāros

## Ārpussporta notikumi
Riteņkrēslā sportiste atrodas kopš 2009. gada pēc neveiksmīga kritiena snovbordā.

2021. gadā RTU ieguvusi maģistra grādu ekonomikā. Strādā par vides pieejamības konsultanti.

2022. gadā kandidēja Saeimas vēlēšanās no partijas "Suverēnā vara", savā programmā norādot galvenokārt pilsētvides piemērošanu invalīdu vajadzībām. Partija nepārvarēja 5% barjeru. Izteikusi neapmierinātību ar to, ka viņu tautības dēļ identificē ar Krievijas agresijas un tās līdera atbalstu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Zeltiņu luterāņu baznīca

**Zeltiņu evaņģēliski luteriskā baznīca** ir 1823. gadā celts Latvijas Evaņģēliski luteriskās baznīcas dievnams, kas atrodas Alūksnes novada Zeltiņu pagasta Zeltiņos. Vietējas nozīmes kultūras piemineklis.

Pirmo reizi dokumentos dievnams Zeltiņos pieminēts 1668. gadā kā Alūksnes draudzes filiālbaznīca, tas atradās netālu no Ernsta Glika 1683. gadā dibinātās skolas. Ziemeļa kara laikā baznīca un skola tika nodedzināta. 1725. gadā nodegušās baznīcas vietā uzcēla koka guļbaļķu ēku. Mūsdienu ēku uzcēla 1826. gadā pēc arhitekta F. Zīgela projekta.

1966. gadā baznīcu draudzei atņēma, 1967. gadā likvidēja torni. Ērģeles tika aizvestas uz Lēdurgas baznīcu, bet altārglezna — uz Alūksnes baznīcu. Pašu baznīcu līdz 1985. gadam izmantoja kā minerālmēslu un lopbarības noliktavu.

Pirmais dievkalpojums atgūtajā un daļēji atjaunotajā baznīcā notika 1995. gadā, tajā pat gadā atjaunoja baznīcas torni.

## Ārējās saites
Heilika Pikova

**Heilika Pikova** (, dzimusi **Heilika Vesu**  Tartu) ir igauņu kultūras darbiniece un dokumentālo filmu režisore, kura daļā no saviem darbiem izvēlas atainot sieviešu likteņstāstus.

## Izglītība
2000. gadā beidza Pērnavas Sitevaka humanitāro ģimnāziju, bet 2004. gadā aizstāvēja bakalaura darbu televīzijas režijas specialitātē Tallinas Universitātē. Pavadīja vienu semestri kā apmaiņas studente Centrāllankašīras Universitātē Lielbritānijā. 2008. gadā absolvēja maģistra studiju programmu Igaunijas Evaņģēliski luteriskās baznīcas Teoloģijas institūtā.

## Dzīvesgājums
Strādāja 2005. gadā televīzijas studijā Ašdodā, Izraēlā, kur veidoja savu pirmo dokumentālo filmu "Ķerubu dumpis", kuru rādīja Igaunijas Televīzijas ēterā, vēlāk 2006. gadā kopā ar savu vīru nodibināja filmu studiju *Silmviburlane*.

Līdz 2009. gadam bija galvenā animācijas filmu festivālu *Animated Dreams* rīkotāja, bet no 2012. gada ir neatkarīga filmu veidotāja.

Pikova ieguva atzinību, kad par savu 2014. gadā sarakstīto grāmatu "Mana Jeruzaleme. Ar kameru klosterī" saņēma *Go Travel* ceļotāju grāmatu prēmiju.

No 2019. gada strādā par Igaunijas Ārlietu ministrijas padomnieci kultūras jautājumos.

## Filmogrāfija

## Atsauces

## Ārējās saites

*  '(*angliski*)'
Medņu pilskalns

**Medņu pilskalns** atrodas Vidzemē, Alūksnes novada Zeltiņu pagasta austrumos, Medņupes labajā krastā. Reģiona nozīmes kultūras piemineklis.

Pilskalnu aprakstījis Ernests Brastiņš. Pilskalns aizņem garena, šaura, ar eglēm apauguša paugura rietumu galu. Paugura augstums — no 15 lidz 20 metriem, platums — no 10 līdz 15 metriem. Plakuma garums — apmēram 40 metri. Datējums — dzelzs laikmets.

## Ārējās saites

* Medņu pilskalns portālā https://www.latvijas-pilskalni.lv/
Krivānu vecticībnieku lūgšanu nams

**Krivānu vecticībnieku lūgšanu nams** ir vecticībnieku dievnams, kas atrodas Augšdaugavas novada Kalupes pagasta Krīvānu ciemā, Krīvānu ezera austrumu krastā.

Vecticībnieku draudze Krīvānos nodibinājās 1908. gadā, vēlāk tika uzcelts lūgšanu nams. Dievnams izceļas ar dekoratīvo apdari, kas nav raksturīga reģionam.

## Ārējās saites
Matejs Raduničs

**Matejs Raduničs** (; dzimis  Pulā) ir Horvātijas basketbolists, spēlē centra pozīcijā. 2024. gadā pārstāv Itālijas klubu *[[Grupo Alega Cantabria]]*, bet iepriekš spēlējis Latvijas—Igaunijas Basketbola līgas klubā no Keilas *[[Keila KK]]*. Latvijas—Igaunijas Basketbola līgas 2022.—2023. gada sezonas rezultatīvākais spēlētājs.

## Karjera
M. Raduničs karjeras pirmās sezonas aizvadījis dzimtenes Horvātijas klubā *[[Škrljevo]]*. Pirmais klubs ārzemēs bija Ukrainas *[[MBC Mykolaiv]]*, taču sezonu pārtrauca Krievijas iebrukums Ukrainā. 2022. gada vasarā M. Raduničs pievienojās Igaunijas basketbola klubam *[[Keila KK]]*, kļūstot par vienu no tā līderiem un rezultatīvāko spēlētāju Latvijas—Igaunijas Basketbola līgas 2022.—2023. gada sezonā. 2023. gada martā viņš atkārtoja līgas vienas spēles rezultativitātes rekordu, gūstot 41 punktu uzvarā pār "Valmiera Glass Via" (94—88), bet sezonu noslēdza kā visa turnīra rezultatīvākais spēlētājs ar 21,3 punktiem vidēji spēlē.

M. Raduničs ir spēlējis Horvātijas U-20 izlasē 2015. gada Eiropas čempionātā.

## Atsauces

## Ārējās saites
IF Brommapojkarna

***IF Brommapojkarna*** ir profesionāls Zviedrijas futbola klubs no Stokholmas priekšpilsētas Brommas. Dibināts 1942. gadā, pašlaik spēlē *[[Allsvenskan (futbols)|Allsvenskan]]*, Zviedrijas futbola augstākajā līgā. Mājas spēles aizvada *[[Grimsta IP]]* stadionā.

2006. gadā uzvarēja pārspēlēs par iekļūšanu *Allsvenskan* un 2007. gadā tajā debitēja, bet pirmajā sezonā augstākajā līgā ieņēma pēdējo vietu un to atstāja. Vēl vairākas reizes komanda ieguva tiesības spēlēt *Allsvenskan*, bet nespēja tajā noturēties vairāk par divām sezonām pēc kārtas. Divas reizes kluba futbolisti ir uzvarējuši Zviedrijas otrajā spēcīgākajā līgā *[[Superettan]]* (2017, 2022). 2014.—2015. gada sezonā klubs debitēja UEFA Eiropas līgā, izmantojot Zviedrijas papildu vietu pēc *fair play* ranga. Komanda pārvarēja pirmās divas kvalifikācijas kārtas, bet trešajā piekāpās Itālijas klubam *[[Torino FC|Torino]].

== Sasniegumi ==
* ***[[Superettan]]***
** Uzvarētāji (2): 2017, 2022
** 2. vieta (1): 2012
* *'1. divīzijas Ziemeļu grupa*'
** Uzvarētāji (1): 2016

== Atsauces ==


== Ārējās saites ==

*  
* [https://www.transfermarkt.com/if-brommapojkarna/startseite/verein/1092 Kluba profils *transfermarkt.com'']
Britu bibliotēka

{
  "type": "ExternalData",
  "service": "geoshape",
  "ids": "Q23308"
}

**Britu bibliotēka** () ir Lielbritānijas nacionālā bibliotēka, kas atrodas tās galvaspilsētā Londonā, Kemdenas rajonā. Tā ir viena no pasaules lielākajām bibliotēkām un glabā no 170 līdz 200 miljonus priekšmetu no visas pasaules, to skaitā apmēram 14 miljonus grāmatu. 

Bibliotēka dibināta 1973. gadā, pirms tam tā bija daļa no Britu muzeja. 1998. gadā tika pabeigta Britu bibliotēkas ēka. Britu bibliotēka ir viena no sešām Lielbritānijas un Īrijas bibliotēkās, kurām ir likumā paredzētas tiesības uz obligāto eksemplāru.

## Ārējās saites

*
Ērgļu luterāņu baznīca

**Ērgļu evaņģēliski luteriskā baznīca** ir Latvijas Evaņģēliski luteriskās baznīcas dievnams, kas atrodas Madonas novada Ērgļu pagasta Ērgļos. Tā kā vecā, 1864. gadā atjaunotā Ērgļu luterāņu baznīca bija gājuši bojā Otrā pasaules kara gados (mūsdienās tajā vietā atrodas Ērgļu pagasta pārvalde), 21. gadsimta desmitajos gados luterāņu baznīcu uzbūvēja citur.

## Ārējās saites
Ērgļu luterāņu baznīca (vecā)

Vecā **Ērgļu evaņģēliski luteriskā baznīca** bija Latvijas Evaņģēliski luteriskās baznīcas dievnams, kas atradās Madonas novada Ērgļu pagasta Ērgļos. 

Pirmo baznīcu Ērgļos līdz ar Ēgļu pili uzcēla Engelbrehts fon Tīzenhauzens 1355. gadā. 1679. gadā tika uzbūvēts jauns mūra dievnams. 1696. gada bads, Lielais Ziemeļu karš un 1709. gadā Lielais mēris samazināja novada iedzīvotāju skaitu par 60% un baznīca panīka. 1864. gadā celtni atjaunoja un 24. maijā to iesvērtīja prāvests A. Debners. Baznīcā bija 180 sēdvietas. Otrā pasaules kara laikā 1944. gadā Ērgļu apkārtnē notika sīvas cīņas un baznīca tika sagrauta. Vēlāk drupu vietā uzcēla Latvijas Komunistiskās partijas komitejas ēku, bet mūsdienās šeit ir Madonas novada Ērgļu apvienības pārvalde.

## Ārējās saites
Ērgļu katoļu baznīca

**Ērgļu Sv. Krusta Romas katoļu baznīca** ir 1998. gadā iesvētīta Romas Katoļu baznīcas dievnams, kas atrodas Madonas novada Ērgļu pagasta Ērgļos. 

Katoļu draudze Ērgļos nodibinājās 1938. gadā, bet 1940. gadā tā beidza pastāvēt. Baznīcas ēka celta 20. gadsimta piecdesmitajos gados kā tiesas nams. Sešdesmitajos gados šeit atradās ambulance, vēlāk poliklīnika, bet kādu laiku tā stāvēja tukša. 1998. gada 19. jūlijā arhibīskaps Jānis Pujats iesvētīja katoļu baznīcu.

## Ārējās saites
Svetlana Alilujeva

**Svetlana Alilujeva** (, , , dzimusi **Svetlana Staļina**, vēlāk pazīstama arī kā **Lana Pītersa**; dzimusi , mirusi ) bija Padomju Savienības vadoņa Josifa Staļina jaunākā meita.

1967. gadā, kad pēc Staļina nāves pie varas Padomju Savienībā bija Leonīds Brežņevs, viņai tika dota iespēja pamest valsti un aizbēgt uz ASV. 1978. gadā Svetlana Alilujeva kļuva par ASV pilsoni, bet vēlāk 1980. gados vairākkārt apmeklēja Padomju Savienību.

Emigrācijā lietojusi mātes, Staļina otrās sievas Nadeždas Alilujevas uzvārdu. Bijusi precējusies četras reizes (ar Grigoriju Morozovu (1944—1947), ar viena no Padomju Savienības līderiem Andreja Ždanova dēlu Juriju Ždanovu (1949—1952), ar attālu radinieku Ivanu Svanidzi (1962—1963) un ar Viljamu Vesliju Pītersu (1970—1973). Mirusi 2011. gadā, kā pēdējā no Staļina bērniem.

## Ārējās saites
Apses (Sventes pagasts)

**Apses** ir ciems Sventes pagastā, Augšdaugavas novadā. Atrodas 210 km attālumā no Rīgas.

## Atsauces
Visarions Beļinskis

**Visarions Beļinskis** (; 1811—1848) bija Somijā dzimis krievu literatūrkritiķis un publicists, kurš darbojās kā reālistiskās rakstniecības aizstāvis Nikolaja I valdīšanas laikā.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1811. gadā Sveaborgas cietokšņa ārsta ģimenē. Pēc nepabeigtām studijām Maskavas Universitātē (1829—1832) strādāja par žurnālistu Maskavas žurnālā "Teleskops". Pēc žurnāla slēgšanas 1837. gadā ārstējās Pjatigorskā, vēlāk dzīvoja Sanktpēterburgā, kur no 1839. līdz 1846. gadam darbojās literatūras žurnālā "Tēvijas piezīmes" (*Отечественные записки*).
Miris 1848. gadā Pēterburgā pēc ilgstošas ​​slimības, apglabāts Volkovas kapsētā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Montijs Paitons un dzīves jēga

**"Montijs Paitons un dzīves jēga"** () ir 1983. gada Apvienotās Karalistes muzikāla kinokomēdija, kuras autori un aktieri ir humora trupas *[[Monty Python]]* dalībnieki (Greiems Čepmens, Džons Klīzs, Ēriks Aidls, Terijs Giljams, Terijs Džonss un Maikls Peilins). Filmas režisors ir Terijs Džonss.

Atšķirībā no trupas citām filmām "Svētais Grāls" (1975) un "Braiena dzīve" (1979), šajā filmā viņi atgriezās pie skeču formāta, kā viņu seriālā "Montija Paitona lidojošais cirks" (*Monty Python's Flying Circus*) un pirmajā filmā *[[And Now for Something Completely Different]]* (1971). Filmā komisku skeču veidā attēloti vairāki dzīves posmi.

Filmas pirmizrāde notika . Filma saņēma pozitīvu kritiķu vērtējumu un bija arī finansiāli veiksmīga. To izrādīja 1983. gada Kannu kinofestivālā, kur tā saņēma *[[Grand Prix (Kannu kinofestivāls)|Grand Prix]]* balvu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Rafaels Kadenass

**Rafaels Kadenass** (dzimis 1930. gada 8. aprīlī Barkisimeto) ir Venecuēlas dzejnieks un esejists.

Kadenass izdeva savu pirmo dzejas grāmatu *Cantos iniciales* 1946. gadā. Pēc Markosa Peresa Himenesa militārā apvērsuma viņš no 1952. līdz 1956. gadam devās trimdā Trinidādā. Tur gūtā pieredze atspoguļota viņa grāmatās *Una Isla* un *Los cuadernos del destierro* 1958. un 1960. gadā.

Turpmākajos gados līdzās dzejas sējumiem tika izdotas vairākas esejas par literatūru. 1985. gadā viņam tika piešķirta *Premio Nacional de Literatura*. 1992. gadā viņš saņēma *Premio Pérez Bonalde*. 2007. gadā viņš piedalījās 4. Latīņamerikas dzejas festivālā Vīnē. 2009. gadā viņš saņēma meksikāņa Huana Rulfo balvu. 2015. gadā viņš saņēma Garsijas Lorkas balvu. Tam sekoja Karalienes Sofijas balva 2018. gadā un Servantesa balva 2022. gadā.

Kadenass jaunībā bija komunists. Tomēr vēlāk viņš no šīs ideoloģijas distancējās. 2020. gadā viņš laikrakstam El País paziņoja, ka "jebkuras ideoloģijas problēma ir tā, ka tā apgrūtina brīvu domāšanu". Nikolasa Maduro valdība atturējās apsveikt Kadenasu, jo viņš ieguva Servantesa balvu. Kadenass toreiz paziņoja: "Es neesmu saņēmis apsveikumus un negaidu. Nepiekrītu režīmam, bet politikā arī nepiedalos."

## Atsauces
Ērgļu Skanstes kalniņš

**Ērgļu Skanstes kalniņš** atrodas Vidzemē, Madonas novada Ērgļu pagasta Ērgļos, Ogres kreisajā krastā pie Ērgļu HES. Valsts nozīmes kultūras piemineklis.

Pirmo īso pilskalna aprakstu sniedzis A. Hiks 1840.gadā, kad pilskalna plakumā vēl atradies tīrums. 1863.gadā pilskalnu apmeklējis A. Bīlenšteins, bet savos vēlākajos pilskalnu aprakstos viņš to vairs nepiemin. 1876.gadā pirmo sīkāko pilskalna aprakstu sniedz G. Fīrhufs, kurš tur veicis arī nelielus izrakumus.

1924.gadā pilskalnu uzmērīja un aprakstīja Pieminekļu valdes ekspedīcija Ernesta Brastiņa vadībā.

Tas ir neliels, ap 10 metrus augts kalns. Plakums līdzens, 35 x 40 metrus liels. Uzbedumu, grāvju un terašu nav. Kultūrslānis dažās vietās biezāks par metru, konstatēti kauli, trauku gabaliņi, plīsuši akmeņi, ogles. Saglabājusies teika par pakalnu. Datējums — vēlais dzelzs laikmets (9. līdz 12. gadsimts).

## Ārējās saites

* Ērgļu Skanstes kalniņš portālā https://www.latvijas-pilskalni.lv/
Cietais mērķis

**"Cietais mērķis"** () ir 1993. gada ASV spraiga sižeta filma, kuras režisors ir Džons Vū. Filmā galvenās lomas atveido Žans Klods van Damme, Lānss Henriksens, Jensija Batlere un Vilfords Brimlijs.

Filma stāsta par Šansu Budro, kurš Ņūorleānā izglābj jaunu sievieti Natašu no bandas. Šanss uzzin, ka viņa meklē savu pazudušo tēvu un nolemj viņai palīdzēt.

Filmas "Cietais mērķis" pirmizrāde notika  un to izplatīja *[[Universal Pictures]]*. Šī bija pirmā Džona Vū režisētā filma ārpus Honkongas. Lai gan filma saņēma dalītus kritiķu vērtējumus, tā bija finansiāli veiksmīga, nopelnot vairāk nekā 74 miljonus ASV dolāru. To uzskata par vienu no van Dammes labākajām lomām.

2016. gadā filmai iznāca turpinājums "Cietais mērķis 2".

## Atsauces

## Ārējās saites
Aleksandrs Hercens

**Aleksandrs Hercens** (; 1812—1870) bija krievu filozofs un publicists.

Būdams emigrācijā, Hercens atklāti atbalstīja 1863. gada Janvāra sacelšanos.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1812. gadā muižnieka Ivana Jakovļeva un Henrietes Vilhelmīnes Luīzes Hāgas ģimenē. Studēja Maskavas Universitātē (1829—1833), iepazinās ar Beļinski, Ogarjovu un Bakuņinu.

Nikolaja I valdīšanas laikā 1834. gadā viņu apcietināja par Sensimona uzskatu propagandu un izsūtīja uz Permu, pēc tam uz Vjatku. 1839. gadā Hercenam atļāva atgriezties Maskavā, kur 1840. gadā viņš sāka nodarboties ar publicistiku. 1841.—1842. gados viņu nometināja Novgorodā, tad atļāva atgriezties Maskavā. 1847. gadā, pēc tēva nāves saņēmis mantojumu, Hercens pameta Krieviju, dzīvoja Parīzē, pēc 1848. gada revolūcijas apspiešanas patvērās Šveicē. 1852. gadā pārcēlās uz dzīvi Londonā, kur 1853. gadā izveidoja "Brīvo krievu tipogrāfiju", 1857. gadā sāka izdot laikrakstu "Zvans" (*Колокол*), kurā darbojās arī anarhisma ideologs Mihails Bakuņins. 1865. gadā pārcēlās uz Šveici.

Miris Parīzē 1870. gadā, vēlāk pārapglabāts Nicas kapsētā.

## Darbi
* Кто виноват? (romāns, 1846)
* Мимоездом (stāsts, 1846)
* Доктор Крупов (stāsts, 1847)
* Сорока-воровка (stāsts, 1848)
* Повреждённый (stāsts, 1851)
* Долг превыше всего (stāsts, 1851)
* Трагедия за стаканом грога (stāsts, 1864)
* Былое и думы (autobiogrāfija, 1852—1868)
* Скуки ради (apcere, 1869)

### Latviski tulkotie darbi
* A. Hercens. Kas vainīgs? Rīga: Liesma 1974. — 287 lpp.
* Aleksandrs Ivanovičs Hercens. Filozofisko rakstu izlase. Rīga: LVI, 1950., 1. sēj. — 350 lpp.

## Atsauces

## Ārējās saites
Melinda Dilone

**Melinda Rūta Dilone** (; dzimusi , mirusi ) bija amerikāņu aktrise.

1963. gadā saņēmusi ''Tony'' balvas nomināciju par lomu Brodvejas lugas "Kurš baidās no Virdžīnijas Vulfas?" (*Who's Afraid of Virginia Woolf?*) pirmajā iestudējumā, un divas reizes nominēta Amerikas Kinoakadēmijas balvai kategorijā "Labākā aktrise otrā plāna lomā" par lomām filmās "Trešās pakāpes tuvie kontakti" (1977) un *[[Absence of Malice]]* (1981). Labi zināma ar mātes Pārkeres lomu brīvdienu klasiskajā filmā "Ziemassvētku stāsts" (*A Christmas Story*, 1983). Filmējusies arī filmās *[[Bound for Glory]]* (1976), *[[F.I.S.T.]]* (1978), *[[Harry and the Hendersons]]* (1987), "Paisuma princis" (*The Prince of Tides*, 1991) un "Magnolija" (1999), par ko nominēta Ekrāna aktieru ģildes balvai.

## Atsauces

## Ārējās saites
Body Double

***Body Double*** ir 1984. gada ASV erotiskā trillera filma, kuras režisors, producents un viens no scenārija autoriem ir Braiens De Palma. Filmā galvenās lomas atveido Kreigs Vasons, Gregs Henrijs, Melānija Grifita un Debora Šeltone. Filmā ir vairākas atsauces uz Alfreda Hičkoka 1950. gadu filmām "Logs uz sētu", "Vertigo" un *[[Dial M for Murder]]*, kā arī tajā ir līdzīga sižeta līnija un tēmas (vuārisms un apsēstība) kā pirmajās divās no tām.

Filma stāsta par jauna aktiera apsēstību ar sievieti, kas dzīvo no viņa netālu.

Filmas *Body Double* pirmizrāde notika  un to izplatīja *[[Columbia Pictures]]*. Filma nekļuva finansiāli veiksmīga un saņēma dažādus kritiķu vērtējumus, lai gan Grifitas aktierspēle tika īpaši izcelta. Par savu lomu viņu nominēja Zelta globusa balvai. Mūsdienās tā ir ieguvusi kulta filmas statusu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Teita modernās mākslas muzejs

{
  "type": "ExternalData",
  "service": "geoshape",
  "ids": "Q193375"
}


**Teita modernās mākslas muzejs** () ir modernās un mūsdienu mākslas muzejs, kas atrodas Londonas centrā, Temzas upes labajā krastā, iepretim Svētā Pāvila katedrālei. Ar upes pretējo krastu muzeju savieno gājējiem paredzētais Londonas Tūkstošgades tilts. Teita modernās mākslas muzejā atrodas viena no lielākajām mūsdienu mākslas kolekcijām pasaulē.

Muzejs ir viena no Teita muzeju tīkla sastāvdaļām. Citi muzeji ir Teita Britānijas mākslas muzejs (*Tate Britain*), kas atrodas vecajā Teita galerijas ēkā, Teita Liverpūles mākslas muzejs (*Tate Liverpool*) un Teita Sentaivsas mākslas muzejs (*Tate St Ives*) Kornvolā.

Muzejs ierīkots 1981. gadā slēgtās Benksaidas spēkstacijas ēkā. Tas tika atklāts 2000. gadā. Muzejs ir bez ieejas maksas, ja tiek apmeklēta pamatekspozīcija.

## Ārējās saites

*