open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Sudraba nitrāts

**Sudraba nitrāts** (AgNO3), arī **elles akmens** vai **lapiss**, ir sudraba un slāpekļskābes sāls. AgNO3 ir bezkrāsaini rombiski kristāli, kas ļoti labi šķīst ūdenī (tomēr nav higroskopiski), bet gaismā pamazām kļūst tumši. Etilspirtā un acetonā šķīst slikti, labāk šķīst piridīnā. Ūdens šķīdumam ir neitrāla reakcija un rūgta metāliska garša. Virs 159,6&nbsp;°C stabila ir heksagonāli romboedriska polimorfiskā modifikācija ar mazāku blīvumu.

## Vēsture
Viduslaiku dabaszinātnieks Alberts Lielais (*Albertus Magnus*) 13. gadsimtā dokumentēja sudraba atdalīšanu no zelta, šķīdinot slāpekļskābē. Alberts Lielais arī atzīmēja sudraba nitrāta šķīduma spēju veidot tumšus plankumus uz ādas.

## Iegūšana
Var iegūt, šķīdinot sudrabu slāpekļskābē:

: Ag + 2HNO3 → AgNO3 + NO2 + H2O

Ja iegūšanai izmantotais sudrabs satur vara piejaukumu, kopā ar sudraba nitrātu rodas vara nitrāts, kuru atdala, izgulsnējot sudrabu sudraba hlorīda (AgCl) veidā ar nātrija hlorīdu. AgCl reducē līdz metāliskam sudrabam ar cinku atšķaidītas sērskābes klātienē. Var reducēt arī, vārot ar cukuru vai formaldehīdu un nātrija hidroksīdu. Iegūto tīro sudrabu no jauna šķīdina slāpekļskābē.

## Īpašības
250px|thumb|Sudraba nitrāta kristāli, kas gaismā sākuši sadalīties
Gaismas iedarbībā sudraba nitrāts lēnām sadalās, rodoties sīkdispersam sudrabam, tādēļ sudraba nitrāta kristāli ar laiku kļūst pelēcīgi un tumši. Sudraba nitrātu jāuzglabā gaismu necaurlaidīgā tarā.

Sīkdisperss sudrabs rodas arī, sudraba nitrātam reducējoties organisku vielu klātienē. Tādēļ, ja sudraba nitrāta atšķaidīts šķīdums nonāk uz cilvēka ādas, tas rada nenomazgājamus tumšpelēkus plankumus, kas gan parasti nav kaitīgi veselībai un dažu dienu vai nedēļu laikā izzūd.

thumb|200px|left|Sudraba nitrāta radīti plankumi uz rokas
Ar kālija nitrātu un tallija(I) nitrātu sudraba nitrāts veido dubultsāļus.

Reaģē ar varu, veidojot zilu vara nitrāta šķīdumu un diegveidīgus sudraba kristālus:

: 2 AgNO3 + Cu → Cu(NO3)2 + 2 Ag

Karsējot sadalās:

: 2 AgNO3 → 2 Ag + O2 + 2 NO2

Nitrāti parasti termiski sadalās, rodoties attiecīgo metālu oksīdiem, taču sudraba oksīds ir pārāk nestabils un veidojas uzreiz metālisks sudrabs. Tomēr reakcijā ar sārmiem rodas sudraba oksīds:

:2 AgNO3 + 2 NaOH → Ag2O + 2 NaNO3 + H2O

## Izmantošana
Medicīnā sudraba nitrātu izmanto nelielu brūču piededzināšanai un sterilizēšanai. Tam ir arī savelkoša un pretiekaisuma iedarbība. Lieto arī homeopātijā.

Sudraba nitrātu lieto arī fotomateriālu (fotofilmu, fotopapīra, fotoplašu) izgatavošanai.

Iedarbojoties uz sudraba nitrāta amonjakālu šķīdumu ar cukura, vīnskābes vai citu organisku vielu šķīdumiem, sudrabs izdalās uz stikla virsmas spīdīgas kārtiņas veidā (sudraba spoguļa reakcija); to izmanto spoguļu pagatavošanā.

Neorganiskajā sintēzē sudraba nitrātu izmanto visu pārējo sudraba savienojumu iegūšanai.

Analītiskajā ķīmijā sudraba nitrātu lieto sistemātiskajā analīzē par grupu reaģentu daudzu jonu, piemēram, hlorīdu, bromīdu, jodīdu (bet ne fluorīdu!), cianīdu, rodanīdu, hipohlorītu, jodātu, heksacianoferātu, sulfīdu izgulsnēšanai. AgNO3 ir arī reaģents arsēnūdeņraža noteikšanai.

## Atsauces
Leons III

**Pāvests Leons III** (, dzimis 750. gadā, miris ) bija 96. Romas pāvests. Šajā amatā viņš bija no  līdz savai nāvei. 800. gadā Leons III kronēja Kārli Lielo par pirmo Svētās Romas impērijas imperatoru. 1673. gadā viņš tika iecelts svēto kārtā.

## Ārējās saites
Leons

**Leons** var būt:

* Leons (personvārds)

## Cilvēki ar šādu vārdu
* Leons Batista Alberti
* Leons Blūms
* Leons Buržuā
* Leons Krivāns
* Leons Kūpers
* Leons Paegle

### Romas pāvesti
* Leons I — Romas pāvests no 440. līdz 461. gadam;
* Leons II — Romas pāvests no 682. līdz 683. gadam;
* Leons III — Romas pāvests no 795. līdz 816. gadam;
* Leons IV — Romas pāvests no 847. līdz 855. gadam;
* Leons V — Romas pāvests 903. gadā;
* Leons VI — Romas pāvests 928. gadā;
* Leons VII — Romas pāvests no 936. līdz 939. gadam;
* Leons VIII — Romas pāvests no 964. līdz 965. gadam;
* Leons IX — Romas pāvests no 1049. līdz 1054. gadam;
* Leons X — Romas pāvests no 1513. līdz 1521. gadam;
* Leons XI — Romas pāvests no 1605. gadā;
* Leons XII — Romas pāvests no 1823. līdz 1829. gadam;
* Leons XIII — Romas pāvests no 1878. līdz 1903. gadam;
* Leons XIV — Romas pāvests no 2025. gada.
Mēles mežģis

**Mēles mežģis** ir vārdi, vārdu salikumi vai frāzes, kurus grūti izrunāt (var "samežģīt mēli"). Tie ir īsi, jokaini sakāmie, kas atrodami gan tautas folklorā, gan arī mūsdienu sarunvalodā. Mēles mežģi tiek lietoti dikcijas un izrunas trenēšanai, tāpēc jo īpaši populāri tie ir skatuves mākslinieku aprindās.

## Latviešu mēles mežģu piemēri

* Šis žagaru saišķis nav mans žagaru saišķis.
* Šaursliežu dzelzceļš.
* Maziņš eža puskažociņš.
* Sāk snigt sniegs.
* Glāžšķūņu rūķīši.

### Mēles mežģu krātuvītes
* Teātra studijas "Haritas" apkopojums
* Grāmata "Maziņš eža puskažociņš"

## Piemēri citās valodās
### [[Angļu valoda]]

* *Three witches*
** Viegli:
*** *Three witches watch three swatch watches. Which witch watches which Swatch watch?*
*** Trīs raganas aplūko firmas Swatch trīs pulksteņus. Kura ragana aplūko kuru pulksteni?
** Vidēji grūti:
*** *Three switched witches watch three Swatch watch switches. Which switched witch watches which Swatch watch switch?*
*** Trīs raganas-transvestītes aplūko pulksteņa Swatch trīs podziņas. Kura ragana-transvestīte kuru podziņu aplūko?
** Grūti:
*** *Three swiss witch-bitches, which wished to be switched swiss witch-bitches, watch three swiss Swatch watch switches. Which swiss witch-bitch, which wishes to be a switched swiss witch-bitch, wishes to watch which swiss Swatch watch switch?*
*** Trīs šveiciešu vieglas uzvedības raganas, kuras vēlas mainīt savu dzimumu, aplūko pulksteņa Swatch trīs podziņas. Kura no šveiciešu vieglas uzvedības raganām, kuras vēlas mainīt dzimumu, kuru pulksteņa Swatch podziņu aplūko?
* *How much wood would a woodchuck chuck*
** *How much wood would a woodchuck chuck, if a woodchuck could chuck wood?*

### [[Franču valoda]]
* *Suis-je chez ce cher Serge?*
** Vai es esmu pie šī dārgā Serža?

### [[Poļu valoda]]
* *Stół z powyłamywanymi nogami*
** Galds ar izlauztām kājām.

## Atsauces
Ustiluha

**Ustiluha** () ir rajona nozīmes pilsēta Ukrainas ziemeļrietumos, Volīnijas apgabala Volodimiras-Volinskas rajonā. 

Rakstos pirmoreiz minēta 1653. gadā. Pēc Polijas trešās dalīšanas 1795. gadā pilsēta iekļāvās Krievijas impērijā. Ustoluhā līdz 1914. gadam vasaras pavadīja komponists Igors Stravinskis, kuram šeit bija dzimtas īpašums.

Pēc Pirmā pasaules kara laikā atradās jaunizveidotajā Polijas valstī. Sākoties Otrajam pasaules karam, pamatojoties uz Molotova-Ribentropa paktu, 1939. gadā pilsētu ieņēma PSRS karaspēks. Pēc Vācijas uzbrukuma PSRS Ustoluhu ieņēma vācu karaspēks.

Pēc kara lielākā daļa poļu iedzīvotāji pārcēlās vai tika pārcelti uz dzīvi Polijā, sevišķi uz tās rietumu apgabaliem, no kuriem savukārt tika padzīti vācieši. Līdz 1991. gadam Ustiluha bija Ukrainas PSR sastāvā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Galīga kopa

Matematikā **galīga kopa** ir kopa, kurai ir galīgs elementu skaits. Piemēram,
:\{2,4,6,8,10\}\,\!
ir galīga kopa ar pieciem elementiem. Galīgas kopas elementu skaits ir nulle vai naturāls skaitlis un tiek saukts par kopas kardinalitāti vai apjomu. Kopa, kas nav galīga, tiek saukta par *bezgalīgu*. Piemēram, visu naturālo skaitļu kopa ir bezgalīga:
:\{1,2,3,\ldots\}.
Galīgas kopas ir īpašī svarīgas kombinatorikā - matemātiskos dažādu objektu skaitīšanas pētījumos. Daudzi galīgu kopu izmantošanas pielietojumi ir saistīti ar Dirihlē principu, kas apgalvo ka neeksistē injektīva funkcija no lielākas galīgas kopas uz mazāku galīgu kopu.

## Definīcija un terminoloģija
Formāli, netukša kopa *S* tiek saukta par galīgu kopu, ja eksistē bijekcija
:f\colon S\rightarrow\{1,\ldots,n\}
kādam naturālam skaitlim *n*. Skaitli *n* sauc par kopas kardinalitāti un apzīmē ar |*S*| (jāatzīmē, ka tukšā kopa tiek uzskatīta par galīgu ar kardinalitāti nulle). Ja kopa ir galīga, tās elementus var pierakstīt kā virkni:

:S = \{x_1,x_2,\ldots,x_n\}.

Kombinatorikā galīga kopa ar *n* elementiem reizēm tiek saukta par *n-kopu* un apakškopa ar *k* elementiem tiek saukta par *k-apakškopu*. Piemēram, kopa {5,6,7} ir 3-kopa, galīga kopa ar trīs elementiem un {6,7} ir tās 2-apakškopa.

## Skatīt arī
* Ierobežota kopa
Kalnu katoļu baznīca

**Kalnu Svētās Agates Romas katoļu baznīca** ir Romas katoļu Rīgas metropolijas Liepājas diecēzes draudzes baznīca. Tā atrodas Saldus novada Nīgrandes pagasta Kalnu ciemā.

## Vēsture
2002. gada rudenī Nīgrandes evaņģēliski luteriskajā baznīcā sāka noturēt katoļu dievkalpojumus vienu reizi mēnesī. Vēlāk tie noritēja Kalnu bērnudārzā un kultūras centrā, kur tika izveidota Svētās Agates kapela. Taču katoļi vēlējās savu dievnamu, tāpēc 2004. gada 5. februārī, Svētās Agates dienā, vienojoties ar Nīgrandes pagasta pašvaldību, katoļiem piešķīra zemi un kolhoza "Jaunais komunārs" priekšsēdētāja Jāņa Blūma darbības laikā pēc Ulda Pīlēna projekta būvēt iesākto, bet nepabeigto kapliču. 2005. gada 1. februārī draudze noslēdza zemes nomas līgumu ar Nīgrandes pagasta pašvaldību uz 99 gadiem un ar izpirkšanas tiesībām. Sākās ēkas izpēte un dievnama projektēšana, ko veica firmas "Būvmeistars" arhitekte Antra Siliņa, kam līdzekļus piešķīra Vācijas katoļu fonds "Bonifatiusverk". 2005. gada 24. septembrī Liepājas diecēzes bīskaps Vilhelms Lapelis iesvētīja topošās baznīcas pamatus. Dievnamu būvēja firma "Būvmeistars" Roberta Jakušonoka vadībā. 2009. gada 31. oktobrī bīskaps Vilhelms Lapelis baznīcu konsekrēja Svētās Agates godam un aizbildniecībai. Dievkalpojumā piedalījās Liepājas bīskaps emerits Ārvaldis Andrejs Brumanis, Dienvidkurzemes dekāns Gatis Mārtiņš Bezdelīga, Kalnu draudzes prāvests Jānis Mētra, citi Kurzemes diecēzes priesteri kā arī laji no Kalnu, Priekules, Vaiņodes un citām draudzēm.

## Draudze
Draudze iekļaujas Romas Katoļu Rīgas Metropolijas klēra Liepājas diecēzē. Draudzi apkalpo prāvests Andrejs Mediņš. Draudzi nodibināja Kurzemes bīskapijas bīskaps Vilhelms Lapelis 2004. gada 16. decembrī. Draudzei pieder katoļticīgie, kas dzīvo Nīgrandes pagasta teritorijā. Dievkalpojumi notiek divas trīs reizes mēnesī. Darbojas Svētdienas skola no 2002. gada, ko organizē skolotāja Aušrute Krasucka.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Kalnu Svētās Agates baznīcas pamatu iesvētīšana  www.katedrale.lv
* Godinās Dievu jaunā dievnamā www.katedrale.lv
Olena Bilosjuka

**Olena Bilosjuka** (; dzimusi **Pidhrušna** (*Підгрушна*)  ) ir ukraiņu biatloniste. Karjeru uzsāka 2000. gadā. Pasaules kausa posmos piedalās kopš 2006.—2007. gada sezonas.

Piedalījusies divās ziemas olimpiskajās spēlēs (, ). 2014. gadā Sočos kļuva par olimpisko čempioni stafetē. Pasaules čempionātā izcīnījusi sešas medaļas. 2013. gadā Nove Mesto Morāvijā kļuva par čempioni sprintā, pēc tam sekojošajā iedzīšanā ieņēma 3. vietu, kā arī Ukrainas komandas sastāvā izcīnījusi sudrabu stafetē. 2017. gada Pasaules čempionātā Hohfilcenē ieguva sudrabu stafetē. 2020. gadā Antholcā stafetē izcīnīja bronzas medaļu. Arī 2021. gada Pasaules čempionātā izcīnīja bronzu stafetē.

 startēja tikai stafetē, kurā Ukrainas komanda ieņēma 7. vietu

## Karjeras rezultāti
### Olimpiskās spēles

### Pasaules čempionāts

### Pasaules kausa kopvērtējums

### Statistika Pasaules kausā

## Ārējās saites
Nove Mesto Morāvijā

**Nove Mesto Morāvijā** (, ) ir pilsēta Čehijā, Morāvijā. 2012. gadā tajā dzīvoja 10,2 tūkstoši cilvēku, pilsētas teritorijas platība — 61 km2.

## Vēsture
Pilsēta rakstos pirmoreiz minēta 1267. gadā. Ilgu laiku apdzīvotā vieta atradās Hābsburgu impērijas sastāvā. No 1919. gada — Čehoslovākijā. Kopš 1993. gada — Čehijā.

## Ekonomika
Pilsēta atrodas sporta piederumu ražotne *Sporten*, medicīnas iekārtu ražotne *Medin* un elektronikas ražotne *Racom*.

## Sports
Pilsēta ir ziemas sporta centrs. Pilsētā ir noticis 2013. gada Pasaules čempionāts biatlonā, kopš 2011.—2012. gada sezonas regulāri notiek Pasaules kausa biatlonā posmi, tāpat te regulāri notiek citu ziemas sporta veidu Pasaules kausa posmi. Notikuši arī vairāki *[[Tour de Ski]]* posmi.

## Cilvēki
Nove Mesto Morāvijā ir čehu ātrslidotājas Martinas Sāblīkovas (*Martina Sáblíková*, 1987) dzimtā pilsēta.

## Atsauces

## Ārējās saites
*
Nove Mesto

**Nove Mesto** (, ) var būt:
* Pilsēta Čehijā:
** Nove Mesto Morāvijā (*Nové Město na Moravě*)
** Nove Mesto pie Metuji (*Nové Město nad Metují*)
** Nove Mesto zem Smrkemas (*Nové Město pod Smrkem*)
* Pilsēta Slovākijā
** Nove Mesto pie Vahomas (*Nové Mesto nad Váhom*)
** Kisucke Nove Mesto (*Kysucké Nové Mesto*)
Ugāles katoļu baznīca

**Ugāles Svētās Monikas Romas katoļu baznīca** ir topoša Romas katoļu Rīgas metropolijas Liepājas diecēzes draudzes kapela. Tā atrodas Ventspils novada Ugāles pagasta centrā Ugālē.

## Vēsture
Sākoties atmodai, Ugālē izveidojās katoļu draudze un radās nepieciešamība pēc baznīcas dievkalpojumu noturēšanai. 2004. gadā Ugālē sāka būvēt katoļu dievnamu, tika uzbūvēti baznīcas pamati, ko finansiāli atbalstīja Vācijas katoļu palīdzības organizācija "Bonifatiusverk". Tā paša gada 23. oktobrī Liepājas diecēzes bīskaps Vilhelms Lapelis iesvētīja dievnama pamatus, topošo baznīcu veltot Svētās Monikas godam un aizbildniecībai. Baznīcu bija nolemts celt modernisma stilā, ceļot guļbūvē un celtniecībā izmantojot vietējo koku baļķus. 2005. gadā tika uzbūvētas guļbaļķu sienas, bet tālākie būvdarbi apstājās finansējuma trūkuma dēļ. 2009. gada 29. augustā, Svētās Monikas draudzes titulsvētkos draudzi vizitēja Liepājas diecēzes bīskaps Vilhelms Lapelis. Darbi turpinājās 2011. gadā un augustā tika svinēti Spāru svētki.

## Draudze
Draudze iekļaujas Romas Katoļu Rīgas Metropolijas klēra Liepājas diecēzē. Draudzi apkalpo prāvests Juris Krisūns. Ugāles draudze sāka veidoties pēc Atmodas, bet oficiāli tika nodibināta 1998. gada 25. novembrī. Dievkalpojumi notiek divas reizes mēnesī un svētkos. Baznīcā atrodas divas elektriskās ērģeles un viens harmonijs, kā arī sv. Monikas glezna, Jēzus sirds statuja un citi reliģiski priekšmeti.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Ugālē spāru svētki www.ventasbalss.lv
1035. gads

**1035. gads** () bija gads, kas pēc Jūlija kalendāra sākās trešdienā.

## Notikumi
* 12. novembris:
** Harolds Zaķakāja kļuva par Anglijas karali.
** Hardeknuts kļuva par Dānijas karali.
** Magnuss Labais kļuva par Norvēģijas karali.

### Nezināms datums
* Viljams I Iekarotājs kļuva par Normandijas hercogu.

## Miruši
* 18. oktobris — Sančo III, Navarras karalis
* 12. novembris — Knuts Lielais, Anglijas, Dānijas, Norvēģijas un daļas no Zviedrijas karalis
Marta Ritova

**Marta Ritova** (dzimusi  Rīgā), īstajā vārdā **Marta Cipe**, ir latviešu dziedātāja un dziesmu autore.

Mācījusies Rīgas Doma kora skolā, studē Latvijas Universitātē. 2011. gada rudenī grupas "Zvaigžņu zagļi" sastāvā piedalījusies LNT televīzijas šovā "OKartes skatuve. Dzimuši mūzikai". Pēc tam piedalījusies šova otrajā sezonā "OKartes Skatuve" 2012. gada pavasarī, kurā sasniedza finālu un ieguva galveno sieviešu lomu mūziklā "Dzimuši mūzikai". Īsi pirms "OKartes Skatuve" fināla izdeva arī savu pirmo singlu "Ar tevi", 2012. gada novembrī Ritova izdeva pirmo minialbumu "Mēs esam ceļotāji".

2013. gadā piedalījās Dziesmā 2013 ar dziesmu *I Am Who I Am*, kas izcīnīja 3. vietu. 2013. gada nogalē izdeva savu debijas albumu "Mainiet vārdus!".

2014. gadā apprecējusies ar Raimondu Cipi. Ģimenē divi dēli: Indriķis un Pēteris.

## Atsauces
1055. gads

**1055. gads** () bija gads, kas pēc Jūlija kalendāra sākās svētdienā.

## Notikumi
* 13. aprīlis — Viktors II kļuva par Romas pāvestu.
* 18. decembris — seldžuki iekaroja Bagdādi.

### Nezināms datums

## Dzimuši
* *iespējams*
** Holandes Berta (*Berthe de Hollande*), Francijas karaliene, karaļa Filipa I sieva (mirusi 1094.)

## Miruši
* 10. janvāris — Bržetislavs I (*Břetislav I.*), Bohēmijas kņazs (dzimis 1005.)
* 11. janvāris — Konstantīns IX Monomahs, Austrumromas imperators
Hamfrijs Deivijs

**Hamfrijs Deivijs** (; dzimis , miris ) bija angļu ķīmiķis un izgudrotājs.

Pazīstams kā vairāku sārmu un sārmzemju metālu atklājējs, kā arī ar devumu joda un hlora elementārdabas atklāšanā. 1815. gadā izgudroja Deivija lampu — eksplozijdrošu lampu ogļraču vajadzībām. 18. gadsimta beigās viņš eksperimentēja ar slāpekļa oksidulu un 1800. gadā publicēja atklājumu, ka šī viela reibina un novērš sāpes. Bijis Karaliskās biedrības loceklis, laikā no 1820. līdz 1827. gadam — tās prezidents.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Biogrāfija
1105. gads

**1105. gads** () bija gads, kas pēc Jūlija kalendāra sākās svētdienā.

## Notikumi
* 31. decembris — Heinrihs V Salietis gāza no troņa savu tēvu Heinrihu IV Salieti un kļuva par Svētās Romas imperatoru.

### Nezināms datums

## Dzimuši
* 1. marts — Alfonso VII Burgundietis, Leonas un Kastīlijas karalis
* Inge Jaunākais, Zviedrijas karalis
* Vladislavs II Trimdinieks, Polijas lielkņazs

## Miruši
* 13. jūlijs — Raši (רַשִׁ"י‏‎‎‎), rabīns (dzimis 1040.)
* Inge Vecākais, Zviedrijas karalis
Henrijs Deivids Toro

**Henrijs Deivids Toro** (; dzimis , miris ) bija amerikāņu autors, dzejnieks, filozofs, dabaszinātnieks, vēsturnieks.

Vislabāk pazīstams ar savu grāmatu "Voldena jeb Dzīve mežā" (*Walden*), kas tika izdota 1854. gadā. Tajā ir apkopotas viņa pārdomas pēc vienkāršas dzīves dzīvās dabas vidē, darbu sarakstījis, uz diviem gadiem, diviem mēnešiem un divām dienām labprātīgi pārceļoties uz dzīvi mežā. Tāpat pazīstams ar 1849. gadā publicēto eseju *Civil Disobedience*. Ilgstoši rakstījis par dabas vēsturi un filozofiju, kopumā viņa darbu apjoms pārsniedz 20 sējumus.

## Atsauces

## Ārējās saites

* ''Stanford Encyclopedia of Philosophy''
Borislava

**Borislava** () ir pilsēta Ukrainas rietumos, Ļvivas apgabala Drohobičas rajonā pie Skoles Beskidu kalniem. Sens naftas ieguves centrs. Mūsdienās viena no dažām vietām pasaulē, kur iegūst naftas paveidu ozekerītu.

## Vēsture
Rakstos pirmoreiz minēta 1387. gadā kā karalienei Jadvigai piederoša pilsēta Polijas kroņa zemēs. Kopš 1569. gada —  Polijas-Lietuvas kopvalsts sastāvā. Pēc Polijas pirmās dalīšanas 1772. gadā pilsētu iekļāva Austrijas impērijā. 1861. gadā pilsētas pievārtē atklāja vienu no pasaulē pirmajiem naftas urbumiem. 1909. gadā Borislavas apkaimē ieguva 5% no pasaules naftas.

Pēc Pirmā pasaules kara laikā atradās jaunizveidotajā Polijas valstī. Sākoties Otrajam pasaules karam, Polijas kampaņas laikā 1939. gada septembrī Borislavu ieņēma Sarkanā armija, bet 1941. gadā to ieņēma Vērmahts. Pilsētu iekļāva Ģenerālgubernatūras sastāvā. Holokaustā iznīcināja pilsētas ebreju kopienu.

Pēc kara Ukrainas PSR laikā lielākā daļa poļu iedzīvotāji pārcēlās vai tika pārcelti uz dzīvi Polijā, sevišķi uz tās rietumu apgabaliem, no kuriem savukārt tika padzīti vācieši. Kopš 1991. gada Borislava ir Ukrainas sastāvā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Priekules slimnīcas Svētās Annas Romas katoļu kapela

**Priekules slimnīcas Svētās Annas Romas katoļu kapela** ir Romas katoļu Rīgas metropolijas Liepājas diecēzes draudzes kapela. Draudzei nav sava dievnama, kapela atrodas Dienvidkurzemes novada Priekules pilsētā, slimnīcas ēkā Aizputes ielā 5.

Kapelu izveidoja 2008. gadā Priekules slimnīcā, atklāja Ziemassvētkos un iesvētīja Svētās Annas godam. Tā atrodas slimnīcas trešajā stāvā blakus terapijas nodaļai. To izveidoja, norobežojot gaiteņa galu vietā, kur agrāk atradās kristīgās literatūras stends. Vieta izvēlēta apzināti, lai viegli varētu piekļūt no terapijas nodaļas puses, arī ieeja kapelā ir no divām pusēm, kas atvieglo guļoša slimnieka ievešanu nepieciešamības gadījumā. Kapela tika izveidota kā ekumēniska lūgšanu vieta, kur var tikt noturēti dažādu konfesiju dievkalpojumi.

## Draudze
Draudze iekļaujas Romas Katoļu Rīgas Metropolijas klēra Liepājas diecēzē. Draudzi apkalpo prāvests Gatis Mārtiņš Bezdelīga. Priekules draudze izveidojusies 2008. gadā.
Dievkalpojumi notiek piecas reizes mēnesī. Draudzi veido kā Priekules katoļticīgie cilvēki, tā arī slimnīcā atrodošies cilvēki.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Īsteno ieceri par slimnīcas kapelu www.rekurzeme.lv
* Adventa ieskaņas ekumeniskais dievkalpojums Priekulē  www.katedrale.lv
Šepticka

**Šepticka** (; līdz 2024. gadam — **Červonohrada** (), līdz 1951. gadam — **Kristinopiļa** ()) ir pilsēta Ukrainas rietumos, Ļvivas apgabalā pie Rietumu Bugas. Akmeņogļu ieguves centrs — Ļvivas-Volīnijas akmeņogļu baseina centrs.

## Vēsture
Pilsētu 1685. gadā dibinājis hetmanis Felikss Kazimirs Potockis, nosaucot savas sievas Kristīnes vārdā. Viņa mazdēls Francis Potockis šeit uzcēla pili, ap kuru izveidojas pilsēta. Pēc Polijas pirmās dalīšanas 1772. gadā pilsēta iekļāvās Austrijas impērijā.

Pēc Pirmā pasaules kara laikā atradās jaunizveidotajā Polijas valstī. Pēc Vācijas uzbrukuma PSRS Kristinopiļu ieņēma vācu karaspēks.

Pēc kara pilsētu atkal iekļāva Polijas teritorijā un tās tika padzīti ukraiņu iedzīvotāji. 1951. gadā notika 1951. gada teritorijas apmaiņa starp PSRS un Poliju|teritorijas apmaiņa]] starp PSRS un Poliju, un pilsēta tika piešķirta PSRS. Polija savukārt ieguva rajonu ap Ustšiki Dolne pilsētu. Tad savukārt tika padzīti pilsētas poļu iedzīvotāji. Tika attīstīta akmeņogļu ieguves rūpniecība, un  1957. gada 25. decembrī tika atvērta apkārtnē pirmā akmeņogļu ieguves šahta. Līdz 1991. gadam pilsēta bija Ukrainas PSR sastāvā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Drohobiča

**Drohobiča** () ir pilsēta Ukrainas rietumos, Ļvivas apgabalā, netālu no Dņestras iztekas. Pilsētas pašvaldībā ietilpst cita pilsēta - Stebnika. Pilsētā atrodas autokrānu rūpnīca *Дрогобицький завод автомобільних кранів (ДЗАК)*, naftas pārstrādes rūpnīca un sāls ieguves uzņēmums *Галка-Дрогобыч*.

## Vēsture
Pilsēta radusies 11. gadsimtā kā sāls ieguves un tirdzniecības centrs. Rakstos pirmoreiz minēta 1387. gadā. Ietilpa Žečpospolitā. Pēc Polijas pirmās dalīšanas 1772. gadā pilsēta iekļāvās Austrijas impērijā. 1775. gadā šeit tika atvērta viena no pirmajām ukraiņu ģimnāzijām Galīcijā. 19. gadsimta vidū pilsētas apkārtnē sākās naftas un dabasgāzes ieguve. 1866. gadā šeit tika uzbūvēta pirmā naftas pārstrādes rūpnīca Centrāleiropā.

Pēc Pirmā pasaules kara Drohobiča neilgu laiku ietilpa Rietumukrainas Tautas Republikā, tomēr vēlāk tika iekļauta jaunizveidotajā Polijas valstī. Sākoties Otrajam pasaules karam pilsētu ieņēma vācu karaspēks. Pamatojoties uz Molotova-Ribentropa paktu, vēlāk Drohobičā iegāja PSRS spēki. Pēc Vācijas uzbrukuma PSRS Drohobiču ieņēma vācieši. Pilsēta tika iekļauta Ģenerālgubernatūras sastāvā. Holokaustā tika iznīcināta pilsētas ebreju kopiena (1939. gadā ebreji bija  39,9 % no pilsētas iedzīvotājiem).

Pēc Otrā pasaules kara lielākā daļa atlikušie poļu iedzīvotāji pārcēlās vai tika padzīti uz dzīvi Polijā, sevišķi uz tās rietumu apgabaliem, no kuriem savukārt tika padzīti vācieši. Pēc kara līdz 1991. gadam Drohobiča bija Ukrainas PSR sastāvā.

## Cilvēki
Drohobičā dzimuši:
* austriešu/ britu aktrise Elizabete Bergnere (*Elisabeth Bergner* 1897-1986)
* poļu/ebreju mākslinieks Maurīcijs Gotlībs (*Maurycy Gottlieb*, 1856-1879)
* ukraiņu velosportists Jaroslavs Popovičs (*Ярослав Попович*, 1980)
* poļu/ebreju rakstnieks Bruno Šulcs (*Bruno Schulz*, 1892-1942)
* ebreju uzņēmējs Viktors Vekselbergs (*Вiктор Вексельберг*, 1957)

Pilsētas pievārtē, Nahueviču sādžā, dzimis ukraiņu rakstnieks Ivans Franko (*Іван Франко*, 1856-1916).

## Atsauces

## Ārējās saites
Vaiņodes Svētā Krusta Romas katoļu baznīca

**Vaiņodes Svētā Krusta Romas katoļu baznīca** ir Romas katoļu Rīgas metropolijas Liepājas diecēzes draudzes baznīca. Tā atrodas Dienvidkurzemes novada Vaiņodes pagasta centrā Vaiņodē, Elkoņu ielā 2.
Dievnams atrodas netālu no Vaiņodes stacijas ēkas.

## Vēsture
Pirmais dievkalpojums Vaiņodē notika 1929. gada rudenī, kad toreizējais Lēnu draudzes prāvests, bet vēlākais pirmais Latvijas kardināls Julijans Vaivods barona pēctecim nokristīja bērnu. Pēc kristībām barons nodeva Vaiņodes katoļu draudzei barona Leo fon Grothusa kapu kapelu. Kapela atradās aiz Vaiņodes muižas, mežā. Tā bija laba stāvokļa 12,5 metrus gara un tikpat plata akmens mūra celtne ar kārniņu jumtu, virs kura bija mazs tornītis. Šeit 1929. gadā Lēnu prāvests sāka noturēt dievkalpojumus. Ar prāvesta pūlēm kapela tika izremontēta, uzbūvētas kora telpas un altāris, iegādāts biķeris un ērģeles. Kapelu veltīja Svētā Krusta godam un, nodibinoties Vaiņodes draudzei, tā kļuva par draudzes dievnamu. Līdz 1940. gadam Vaiņodē bija iedalīts zemes gabals jaunas baznīcas celtniecībai un sagādāti būvmateriāli, kas Otrā pasaules kara laikā gāja zudumā. Sākoties karam, Vaiņodē izveidoja lidlauku un baronu kapu kapelu nojauca. Tās vietā katoļu draudzei piešķīra divstāvu ēku — bijušo ebreju sinagogu, ko pārbūvēja un izveidoja par baznīcu, izveidojot apakšējā stāvā lūgšanu zāli, bet augšējā — plašas kora telpas. 2004. gadā dievnamā noritēja rekonstrukcija, kurā uzņēmuma "Būvmeistars" vadītāja Roberta Jakušonoka vadībā tika atjaunots jumts, mainīti logi, krāsota fasāde un nomainīta koka grīda pret betona klājumu.

## Eksterjers
Dievnams ir apmesta kvadrātveidīga divu stāvu mūra celtne, 20 metrus gara un tikpat plata ēka. Baznīcu ieskauj dārzs, ko noslēdz dzelzs žogs dzelzs stabiņos. Dievnamam ir netipiskas formas katoļu baznīcām logi, kas ir saglabājušies no sinagogas laikiem. Baznīcai nav torņa, jumtu nobeidz dzelzs krusts. Ieejas durvis ir no gala un sakristejas. Blakus dievnamam atrodas draudzes katlu māja.

## Interjers
Tā ir vienas navas telpa ar betona grīdu un griestiem. Lūgšanas zāles vidū atrodas pīlārs. Virs ieejas atrodas kora telpas. Augšējos logos ieliktas vitrāžas. Dievnamā ir viens koka altāris, kurā atrodas Dievmātes statuja. Aplūkojama mākslinieka Georga Šēnberga glezna "Krustā Sistais" un Krustaceļa staciju bildes.

## Draudze
Draudze iekļaujas Romas Katoļu Rīgas Metropolijas klēra Liepājas diecēzē. Draudzi apkalpo prāvests Gatis Mārtiņš Bezdelīga. Vaiņodes draudze sākusi veidoties 1929. gadā. Dievkalpojumi baznīcā notiek četras reizes nedēļā.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Vaiņodes baznīca iegūst jaunu seju  www.katedrale.lv
* Kur dotes www.kurdoties.lv
* Baznīcas attēls www.jonins.mii.lu.lv
* Pašu spēkiem  www.katedrale.lv
* Dievnama attēli  www.katedrale.lv
Reinzeme

thumbnail|right|275px|Reinzeme kartē
**Reinzeme** () ir vēsturisks apgabals Vācijas rietumdaļā, kas atrodas Reinas upes rietumu krasta vācu apdzīvotajās teritorijās.

Šis reģions tiek saistīts ar teritorijām Vidusreinā (Bingene — Bonna) un daļu Lejasreinas (Bonna — Vācijas un Benilukss valstu robeža). Tā kā Reina šeit tek caur kalniem un arī zemienēm, tad šajā reģionā ir attīstīta vīnogu audzēšana. Reģions ir pazīstams ar Reinzemes vīniem.

Reinzeme gadsimtiem ilgi ir bijusi strīdus ābols starp Vāciju un Franciju, jo tas ir abu valstu robežreģions.

Reinzemē atrodas nozīmīgas vācu pilsētas — Āhene, Bonna, Ķelne, Dīsburga, Diseldorfa, Koblenca, Krēfelde, Leverkūzene, Trīre.

## Literatūra
* Karl Joseph Simrock: *[https://books.google.de/books?id=cnk2AAAAMAAJ Das malerische und romantische Rheinland]*, 1851.
* Paul Wentzcke, Hans Arthur Lux: *Rheinland. Geschichte und Landschaft, Kultur.* Deutsche Kunst- und Verlagsanstalt, 1925.
* Robert Sieger: *Über die Rheinlande.* In: *[[Deutsche Rundschau]]*, November 1926.
* Walter Marsden: *The Rhineland*. Hastingshouse Daytrips Publ., 1973, ISBN 0-8038-2070-4. (engl.)(vollständige Online-Version auf Google Books).
* Franz Petri und Georg Droege (Hrsg.): *Rheinische Geschichte in drei Bänden*. Düsseldorf 1978–1979.
* Falk Wiesemann u.&nbsp;a.: *Zur Geschichte und Kultur der Juden im Rheinland.* Schwann, Düsseldorf 1985.
* Bernd Kortländer/Gunter E. Grimm (Hrsg.): *Rheinisch. Zum Selbstverständnis einer Region*, J. B. Metzler Verlag, Stuttgart/Weimar 2001.
* Jörg Engelbrecht: *Das Rheinland*. In: Werner Buchholz (Hrsg.): *Das Ende der Frühen Neuzeit im „Dritten Deutschland“. Bayern, Hannover, Mecklenburg, Pommern, das Rheinland und Sachsen im Vergleich* (= *Historische Zeitschrift*, Beihefte, Bd. 37), München 2003, S. 121–133).

## Atsauces
Dzidra Rinkule-Zemzare

**Dzidra Rinkule-Zemzare** (īstajā vārdā **Dzidra Zemzare**, dzimusi  Rīgā, mirusi ) bija latviešu dzejniece, pazīstama kā bērnu grāmatu autore un savu grāmatu ilustratore.

## Biogrāfija
Tēvs bijis poligrāfists un tirdzniecības strādnieks, māte — skolotāja, brālis — gleznotājs un rakstnieks Uldis Zemzars. Dzidra Zemzare 1942. gadā iestājusies LVU Filoloģijas fakultātes Baltu valodu nodaļā, tomēr 1948. gadā no universitātes izstājusies. Pēc Otrā pasaules kara kļuva par skolotāju Rīgas Jūrmalas 3.pamatskolā, vēlāk strādāja Rīgas 21.vidusskolā un Emīla Dārziņa mūzikas vidusskolā.

Rakstījusi jau no skolas gadiem (pirmā publikācija 1942. gadā žurnālā "Laikmets"), bet nopietni rakstniecībai pievērsusies no 1950. gadu sākuma. Rinkule-Zemzare arī aktīvi darbojusies žurnālos "Bērnība" un "Zīlīte".

Par grāmatu "Dzīvais koks" (1982) saņēmusi Pastariņa prēmiju.

Dzidra Rinkule-Zemzare bijusi Rīgas zoodārza zilonītes Zuzannas (Zuzītes) "krustmāmiņa", aktīvi piedalījusies līdzekļu vākšanā Zuzes atpirkšanai no Maskavas zoodārza. 1992. gadā tika izdots viņas stāstu krājums "Zuzīte".

Bijusi precējusies, dēls — Jānis.

## Bibliogrāfija

* "Mazā pelēna piedzīvojumi" (1956), pasaka dzejā 
* "Iedomīgais sienāzis" (1956), proza 
* "No kā visi izbijās" (1956), proza 
* "Kā Ruksītis ciemos gāja" (1958), pasaka dzejā  
* "Gribulītis" (1961), pasaka dzejā 
* Scenārijs filmai "Kapteiņa Enriko pulkstenis" (Rīga Kinostudija, 1967), sarakstījusi pēc viņas pašas stāsta "Kapteiņa pulkstenis" (1967) motīviem
* "Zvirbulis bez astītes" (1968), pasaka dzejā
* "Guntiņa un uguntiņa" (1973), proza
* "Eglīte" (1975), proza
* "Ežapuķe" (1977), proza
* "Kā Ņauva meklēja draugu" (1980), proza
* "Doniņas ceļojums" (1986), proza
* “Mazulīši” (1986), dzeja
* "Lielais munks. draiskais pīks un pārējie" (1987), proza
* "Zuzīte" (1992), proza
* "Tavi Zvani"(1995) proza 

## Atsauces

## Ārējās saites
* Dzidra Rinkule-Zemzare, klausāmgrāmatas  portālā pasakas.net
Liepājas Svētā Meinarda Romas katoļu baznīca

**Liepājas Svētā Meinarda Romas katoļu baznīca** ir Romas katoļu Rīgas metropolijas Liepājas diecēzes draudzes baznīca. Tā atrodas Liepājā. Adrese: Ganību ielā 120.

## Vēsture
Ēka tika uzbūvēta un atradās Vācijā, Hannoverē, kā Vatikāna paviljons pasaules izstādē "EXPO 2000". Pēc izstādes beigām Vatikāns paviljonu uzdāvināja Liepājas diecēzei. Par Vācijas katoļu ziedotāju līdzekļiem paviljons tika izjaukts, pārvests uz Liepāju un no jauna uzbūvēts, kā arī labiekārtots atbilstoši dievnama prasībām. 2001. gadā Liepājas diecēzes bīskaps Vilhelms Lapelis, asistējot Ārvaldim Andrejam Brumanim konsekrēja baznīcu Svētā Meinarda godam un aizbildniecībai. 2004. gadā Romas pāvests Jānis Pāvils II uzdāvināja Svētā Meinarda draudzei zvanu. 2008. gadā blakus dievnamam uzbūvēja torni, kurā iekāra pāvesta dāvāto zvanu. Zvanu torņa projekta autori ir arhitekti Aija un Andris Kokini, bet torni uzbūvēja uzņēmums "Būvmeistars" Roberta Jakušonoka vadībā. 21. septembrī torni iesvētīja Liepājas diecēzes bīskaps Vilhelms Lapelis un Apustuliskais nuncijs Baltijas valstīs arhibīskaps P. S. Curbringens, nosaucot to Jāņa Pāvila II vārdā.

## Eksterjers
Ēka ir apaļas formas modernisma arhitektūras paraugs. Būvniecībā izmantotas koka un metāla konstrukcijas. Baznīcas priekšā kreisajā pusē atrodas 12,5 metrus augsts metāla zvanu tornis, kurā atrodas 800 kg smags zvans, kurš ar īpašu āmuriņu no plkst. 9.00 līdz 18.00 ar atbilstošu sitienu skaitu iezvana katras stundas sākumu, bet plkst. 12.00 iezvana lūgšanu "Kunga eņģelis", kā arī svētdienās plkst. 10.00 un katra mēneša 13. datumā svētdienās plkst. 10.45, bet citās dienās kā parasti aicina uz Svēto Misi. Baznīcu ieskauj dārzs, ko noslēdz dzelzs žogs.

## Interjers
Interjers dievnamā ir moderns, bet tajā pašā laikā askētisks. Baznīcai ir koka grīda, koka sienas, bet griestus veido logu konstrukcijas. Lūgšanu zāle ir vienas navas telpa, atrodas ēkas vidū, tai ir apaļa forma. Baznīcai ir viens koka galda altāris, aiz tā, uz altāra sienas ir koka krucifikss ar Jēzus Kristus tēlu uz tā. Aiz altāra atrodas sakristejas telpa.
 
## Draudze
Draudze iekļaujas Romas Katoļu Rīgas Metropolijas klēra Liepājas diecēzē. Draudzi apkalpo prāvests Edijs Silevičs. Draudze tika nodibināta 2001. gadā. Draudzei piederīgi ir katoļi, kas dzīvo Liepājā Ezerkrasta rajona ziemeļos no Salmu ielas līdz Pērkones kanālam dienvidu pusē un rietumos līdz Klaipēdas ielai. Dievkalpojumi notiek katru dienu un baznīca ir atvērta arī darbdienās. Svētās Mises notiek latviešu un poļu valodā, tās tika atjaunotas 2008. gada oktobrī. Darbojas Svētdienas skola, ticības padziļināšanas kursi un draudzes centrs.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Sv. Meinarda katoļu baznīca  www.liepajaturisms.lv
* Draudze un attēli  www.katedrale.lv
* Liepājas Svētā Meinarda baznīca www.vietas.lv
* Pāvesta dāvātais zvans iezvanīs dievkalpojumu laikus  www.katedrale.lv
* Baznīcas attēli www.foto.eks.lv
Celso Sukova da Fonsekas tehnoloģiskās izglītības federālais centrs

**Celso Sukova da Fonsekas tehnoloģiskās izglītības federālais centrs** (, CEFET-RJ) ir federālā izglītības iestāde Brazīlijā, kuru pārvalda Brazīlijas izglītības ministrija. Tajā tiek piedāvātas apmācību programmas vidējajā un profesionālajā izglītībā. Iestāde ir nosaukta par godu profesoram Celso Sukovam da Fonsekam.

Centra galvenā ēka atrodas Riodežaneiro apkaimē Marakanā.
Rudens sonāte

"**Rudens sonāte**" () ir 1978. gada drāmas filma, kuras režisors un scenārija autors ir Ingmars Bergmans. Bergmans nodokļu nemaksāšanas skandāla dēļ filmu uzņēma ārpus Zviedrijas. Ainas filmēja Norvēģijā, bet filmu izplatītāja Bergmana Rietumvācijas kinokompānija *Personafilm GmbH*. Galvenās lomas atveido Ingrīda Bergmane, Līva Ulmane un Lēna Nīmane. Tas ir stāsts par daudzsološu klasiskās mūzikas pianisti, kas pēc vairāk nekā septiņiem gadiem sastopas ar savu neizloloto meitu.

"Rudens sonāte" bija aktrises Ingrīdas Bergmanes pēdējā galvenā loma pilnmetrāžas filmā. 1979. gadā filma ieguva Zelta globusa balvu kā labākā filma svešvalodā.

## Ārējās saites
Riebums (filma)

"**Riebums**" () ir 1965. gada Lielbritānijas psiholoģisks trilleris. To režisēja Romans Polaņskis, tā ir pirmā Poļanska filma, kas tika uzņemta ārpus Polijas — Londonā. Filmā galvenās lomas spēlē Katrina Deneva, Ivonna Furno, Jans Hendrijs un Džons Freizers. Filmas stāsts ir par sievieti, kas pēc māsas aizbraukšanas ceļojumā piedzīvo dīvainus un šausminošus murgus un halucinācijas.

"Riebums" ir pirmā daļa Polaņska "dzīvokļu" filmu triloģijā, tai seko "Rozmarijas bērns" (1968) un "Īrnieks" (1976). Filma ieguva Sudraba lāci un *FIPRESCI* balvu Berlīnes kinofestivālā.

## Ārējās saites
Ivans Franko

**Ivans Franko** (; dzimis , miris ) bija ukraiņu dzejnieks, rakstnieks, dramaturgs, kritiķis, žurnālists, tulkotājs, politiķis un sabiedrisks darbinieks. Viņa vārdā nosaukta Ukrainas pilsēta Ivanofrankivska. Viens no ukraiņu sociālistiskās, kā arī nacionālās kustības līderiem un dibinātājiem.

## Biogrāfija
Dzimis Nahueviču sādžā vācu izcelsmes kalēja ģimenē, tolaik Austrijas Impērijā, tagad Ļvivas apgabalā, Ukrainā. No 1862. līdz 1864. gadam mācījās skolā Jasenicas-Silnas ciemā, vēlāk līdz 1867. gadam — klostera skolā Drohobičā.

1875. gadā iestājās Ļvivas Universitātē (mūsdienās Ivana Franko vārdā nosauktā), kur iesaistījās sabiedriskās aktivitātēs t.s. Galīcijas rusofilu jeb maskavofilu () kustībā. Kustības dalībnieki par rakstu valodu izmantoja t.s jazičije () — vietējās ukraiņu valodas sajaukumu ar baznīcas slāvu valodu. Šajā valodas paveidā Franko publicēja savus pirmos darbus.

Vēlāk studentu aprindas, kurās ietilpa arī Ivans Franko, pievērsās dzīvajai Galīcijas zemnieku tautas valodai. 1877. gadā sūdzības rezultātā uz deviņiem mēnešiem ieslodzīts cietumā. Pēc ieslodzījuma iepazinās ar Marksa un Engelsa darbiem. Ieslodzīts arī 1880. gadā un 1889. gadā. Šajos gados Franko aktīvi darbojās rakstniecībā, tulkošanā un publicistikā, naudu pelnīdams ar darbu poļu valodas avīzēs.

1886. gadā Franko apprecējās un kādu laiku pavadīja Austrijas Impērijas galvaspilsētā Vīnē, kur iepazinās ar tādiem cilvēkiem kā Teodors Hercls un Tomāšs Gariks Masariks. 1891. gadā Franko pabeidza studijas Čerņivcu Universitātē. 1892. gadā Vīnes Universitātē aizstāvēja doktora disertāciju "Varlaams un Joasafs". 19. gadsimta beigās publicēja vairākus darbu, kuros kritizēts marksisms.

Sarakstījis darbus dažādos žanros: eposs, novele, romāns, drāma. Mūsdienās pēc viņa darbiem uzņemtas vairākas filmas.

No 1904. gada vairs neiesaistījās politiskajā darbība. Miris trūkumā 1916. gadā Ļvivā.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Ivana Franko darbi un biogrāfija lib.ru 
* Ivana Franko darbi
Tour of Oman

***Tour of Oman*** ir profesionālas šosejas riteņbraukšanas sacensības, kuras notiek Omānā kā daļa no *[[UCI Asia Tour]]* kalendāra. Sacensības ir klasificētas kā 2.HC (uz 2014. gadu). Tās organizē *[[Amaury Sport Organisation|A.S.O.]]* un pirmoreiz tās notika 2010. gadā no 14. līdz 19. februārim. Tās ir vīriešu sacensības, kuras sastāv no sešiem posmiem. Sacensību maršruts pārsvarā iet pa līdzenumiem, iekļaujot dažas paugurainas daļas. 2020. gada sacensības tika atceltas saistībā ar neseno sultāna Kābūsa ibn Saīda al Saīda nāvi.

## Uzvarētāji

## Atsauces

## Ārējās saites
*
Brenguļi

**Brenguļi** (agrāk arī **Vecbrenguļi** un **Jaunbrenguļi**) ir ciems Valmieras novada Brenguļu pagastā, pagasta centrs. Izvietojies pagasta rietumdaļā Abula krastos autoceļu V182 un V196 krustojumā  no novada centra Valmieras un  no Rīgas. Gar Brenguļiem iet dzelzceļa līnija Rīga—Valka ar pieturas punktu Brenguļi.

## Vēsture
thumb|left|280px|Jaunbrenguļu muižas kungu māja pirms Pirmā pasaules kara
Pirmo reizi vēstures avotos Brenguļi pieminēti 1474. gadā, kad šīs apkaimes zemi ar toreizējā ordeņa mestra Borha atļauju izlēņoja Indriķim Vrangelim. Iespējams, muižas un vēlāk apdzīvotās vietas latviskais nosaukums radies no Vrangeļa vārda. 1788. gadā Krievijas ķeizarienes Katrīnas II valdīšanas laikā Brenguļu muižu sadalīja Jaunbrenguļu *(Neu-Wrangelshof)* un Vecbrenguļu *(Alt-Wrangelshof)* muižā. Jaunbrenguļi tika dāvāti kapteinim fon der Ostenzakenam, bet Vecbrenguļu muiža ieguva "kroņa muižas" statusu. 1817. gadā muižu vairāksolīšanā nopirka Vidzemes landrāts Nikolajs Johans fon Tranzē. Līdz agrārajai reformai 1920. gadā muiža piederēja Latvijas putnu pētniekam Nikolajam Tranzē.

Mūsdienu apdzīvotā vieta veidojusies ap abiem bijušajiem muižu centriem. 1924. gadā uz Abula izbūvēta hidroelektrostacija. Ciems izaudzis padomju gados kā ciema padomes un kolhoza «Abuls» centrs. Brenguļos atrodas pagasta pārvalde, sākumskola, tautas nams, bibliotēka, pasts, veikals, alus darītava.

## Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSP un OSP datiem.

## Atsauces
Aizputes iela (Rīga)

**Aizputes iela** ir iela Rīgā, Zemgales priekšpilsētā, Šampēterī. Aizputes iela sastāv no diviem posmiem abpus Zasulauka ielai, kas abi beidzas ar strupceļu. Ielas kopējais garums ir 427 metri.

Iela nosaukta Aizputes — pilsētas Kurzemē — vārdā.

## Ielas raksturojums
Aizputes ielas posms, kas stiepjas no Zasulauka ielas uz dienvidrietumiem, ir klāts ar grants segumu, tā vienā pusē ir trīs privātmājas, bet otrā — saimnieciska apbūve. Nedaudz garākais otrais Aizputes ielas posms stiepjas pretējā virzienā no Zasulauka ielas un ir klāts ar asfalta segumu. Tam abās pusēs ir saimnieciska apbūve un iela apraujas teritorijas vārtos. Šis ielas strupceļš ar gājēju taku ir savienots ar gājēju tiltu pāri dzelzceļa līnijai Rīga—Tukums pie Zasulauka Depo stacijas.

Aizputes iela ir savienota ar Zasulauka ielu.

## Skatīt arī
* Šampēteris

## Atsauces
Davosa

**Davosa** (; ; senitāļu:*Tavate*) ir pilsēta Šveicē, Graubindenes kantonā. 2024. gadā patstāvīgo iedzīvotāju skaits bija 10 774. Pilsēta atrodas 1560 m virs jūras līmeņa, tā ir Eiropas augstākā pilsēta.

Ik gadu Davosā notiek Pasaules Ekonomikas forums, kur sapulcējas ievērojami biznesa cilvēki un daudzi valstu vadītāji. Davosa ir viens no lielākajiem Šveices kūrortiem. Katru gadu šeit notiek Špenglera kausa izcīņa hokejā.
## Sadraudzības pilsētas
Davosas sadraudzības pilsētas ir:
*  Espena
*  Šamonī
*  Ueda

## Atsauces

## Ārējās saites
Andrejs Mesārošs

**Andrejs Mesārošs** (; dzimis 1985. gada 13. oktobrī) ir slovāku hokejists, aizsargs, Slovākijas hokeja izlases dalībnieks. Pašlaik (2017) Mesārošs pārstāv KHL klubu Bratislavas "Slovan".

## Spēlētāja karjera
Profesionāļa karjeru Mesārošs uzsāka 2002.—03. gada sezonā, debitējot Slovākijas Ekstralīgas kluba Trenčīnas "Dukla" sastāvā. Kluba rindās hokejists aizvadīja arī nākamo sezonu, taču 2004. gada vasarā aizsargs devās uz Ziemeļameriku, pievienojoties Rietumu hokeja līgas klubam Vankūveras "Giants".

Jau 2005.—06. gada sezonā, būdams 19 gadus vecs, Mesārošs izcīnīja vietu NHL kluba Otavas "Senators" pamatsastāvā. Nākamajā sezonā hokejists kopā ar "Senators" sasniedza Stenlija kausa finālu, tajā gan piekāpjoties Anahaimas "Ducks" hokejistiem.

Pēc 2007.—08. gada sezonas noslēguma Mesārošs tika aizmainīts uz Tampabejas "Lightning" vienību, taču 2010. gada vasarā hokejists tika aizmainīts uz Filadelfijas "Flyers" vienību. 2014. gada martā Mesārošs tika aizmainīts uz Bostonas "Bruins" vienību, taču vasarā noslēdza viena gada līgumu ar Bufalo "Sabres". 2015. gada vasarā pievienojās KHL vienībai Novosibirskas "Sibirj", taču jau gadu vēlāk pārcēlās uz Bratislavas "Slovan", kļūstot par komandas kapteini.

Slovākijas hokeja izlases rindās aizsargs spēlējis 2006., 2010. un 2014. gada olimpisko spēļu turnīros, kā arī 2004. un 2006. gada Pasaules čempionātos.

## Ārējās saites
1370. gads

**1370. gads** () bija parastais gads, kas pēc Jūlija kalendārā sākās otrdienā.

## Notikumi
* 24. maijs — ar Štrālzundes miera parakstīšanu izbeidzās karš starp Hanzu un Dāniju.
* 20. decembris — par Romas pāvestu kļūst Gregors XI.

### Nezināms datums

* Timurs nodibināja savu impēriju
* Maskava uzbrūk Tverai

## Dzimuši

* *datums nezināms* — Joans VII Paleologs (Ιωάννης Ζ' Παλαιολόγος) — Bizantijas imperators (miris 1408.)
* *datums nezināms* — Olufs II Hākonsons (*Oluf 2.*) — Dānijas karalis (miris 1387.)
* *iespējams dzimis, datums nezināms* — Johans V fon Vallenrods (*Johannes von Wallenrodt*) — Rīgas arhibīskaps (miris 1418.)
* *iespējams dzimis, datums nezināms* — Švitrigailis (*Švitrigaila*) — Lietuvas dižkunigaitis (miris 1452.)

## Miruši
* 5. novembris — Kazimirs III Lielais (*Kazimierz III Wielki*), Polijas karalis (dzimis 1310.)
* 19. decembris — Urbāns V (*Urbanus V*), Romas pāvests (dzimis 1310.)
1991. gada Pasaules čempionāts šosejas riteņbraukšanā

**1991. gada [[Pasaules čempionāts šosejas riteņbraukšanā]]** notika Štutgartē, Vācijā no 21. līdz 25. augustam. Tā bija septītā reize, kad Pasaules čempionāts notika Vācijā. Bija pārstāvētas 53 valstis, vairāk kā jebkad iepriekš, un Vācija atkal startēja apvienotā sastāvā. Tas bija 64. Pasaules čempionāts.

Čempionātā sacensības notika šādās disciplīnās: grupas un komandas brauciens vīriešiem, grupas un komandas brauciens sievietēm, grupas brauciens vīriešiem amatieriem.

## Sacensību kopsavilkums

## Medaļu tabula
Kristina Guzika

**Kristina Guzika** (; dzimusi **Palka** (*Pałka*) ) ir poļu biatloniste. Karjeru uzsāka 1998. gadā, izlases sastāvā kopš 2002. gada. Pasaules kausa posmos piedalās kopš 2003.—2004. gada sezonas.

Četras reizes piedalījusies ziemas olimpiskajās spēlēs (, , , ). 2006. gadā izcīnījusi 5. vietu individuālajā 15 km distancē, Polijas stafetes komandas sastāvā — 7. vietu stafetē. 2010. gadā lielākais panākums bija stafetē izcīnītā 12. vieta. 2013. gada Pasaules čempionātā izcīnījusi sudraba medaļu iedzīšanā.

## Karjeras rezultāti
### Olimpiskās spēles

### Pasaules čempionāts

### Pasaules kausa kopvērtējums

### Statistika Pasaules kausā

## Ārējās saites
Frankfurte pie Oderas

**Frankfurte pie Oderas** () ir pilsēta Brandenburgā, Vācijā. Pilsēta atrodas Oderas upes kreisajā uz Vācijas - Polijas robežas, tieši pretī Slubices pilsētai, kas līdz 1945. gadam bija daļa no Frankfurtes.

## Vēsture
Frankfurte pie Oderas veidojusies pie ievērojama tirdzniecības ceļa pār Oderas upes. Pilsētas tiesības no 1253. gada, 1430. gadā uz īsu laiku iestājās Hanzas savienībā. Trīsdesmitgadu kara laikā 1631. gada aprīlī pie pilsētas notika Frankfurtes pie Oderas kauja, kurā zviedri karaļa Gustava II Ādolfa vadībā sakāva Svētās Romas impērijas karaspēku. Septiņgadu kara laikā 1759. gada augustā otrpus Oderai notika Kunersdorfas kauja.

Pēc Otrā pasaules kara līdz 1991. gadam pilsēta atradās VDR sastāvā.

## Cilvēki
Frankfurte pie Oderas ir karavīra Teodora Buses (*Theodor Busse*, 1897 – 1986), karavīra Ēriha Hepnera (*Erich Hoepner*, 1886 – 1944), dzejnieka Heinriha fon Kleista (*Heinrich von Kleist*, 1777 – 1811), politiķes Manuelas Švēzigas (*Manuela Schwesig*, 1974) un gleznotāja Antona fon Vernera (*Anton von Werner*, 1843 – 1915) dzimtā pilsēta.

Vietējā universitātē mācījies Maincas un Magdeburgas arhibīskaps Brandenburgas Albrehts (*Albrecht von Brandenburg*, 1490 – 1545).

## Atsauces

## Ārējās saites
Varka

**Varka** var būt:
* vietvārds:
** Varka, seno letgaļu pilsnovads
** Varka, pilsēta Mazovijas vojevodistē Polijas vidienē
** Varka, upe Luksemburgā

## Sk. arī
* Vārkava
Play On

***Play On*** ir amerikāņu kantrīdziedātājas Kerijas Andervudas trešais studijas albums. Apvienotajā Karalistē tas tika izdots , nākamajā dienā arī ASV un vairākās citās valstīs.

Pēc RIAA sistēmas albums ticis sertificēts ar divkāršo platīna disku ASV. Saskaņā ar 2013. gada februāra datiem, ASV *Play On* ticis pārdots 2,176 miljonos kopiju. Tādējādi šis ir trešais mūziķes albums, kas ticis pārdots vismaz 2 miljonos kopiju. *[[Billboard 200]]* topā tas debitēja pirmajā vietā (tika pārdoti 318 tūkstoši albuma kopiju). Albumam ir trīs topos pirmo vietu ieguvuši singli: *[[Cowboy Casanova]]*, *[[Temporary Home]]* un *[[Undo It]]*. Pirmajā *American Country Awards* pasniegšanas ceremonijā tas tika atzīts par gada labāko albumu.

## Dziesmu saraksts

## Atsauces

## Ārējās saites
* Kerijas Andervudas oficiālā mājaslapa
Some Hearts

***Some Hearts*** ir amerikāņu kantrīdziedātājas Kerijas Andervudas debijas studijas albums. Apvienotajā Karalistē tas tika izdots , nākamajā dienā arī ASV un vairākās citās valstīs. Kā papildu dziesma albuma Ziemeļamerikas izdevuma versijā ir iekļauta šova "Amerikāņu elks" uzvaras dziesma *[[Inside Your Heaven]]*.

Pēc RIAA sistēmas albums ticis sertificēts ar septiņkāršo platīna disku ASV. 2006. gada decembrī *[[Billboard Music Awards]]* ceremonijā tas tika atzīts par gada labāko albumu visos žanros, 2010. gada *Billboard Music Awards* ceremonijā tas tika atzīts par dekādes labāko kantrīalbumu. Tas ir visvairāk pārdotais debijas studijas albums ASV starp kantrīdziedātajām un šova "Amerikāņu elks" dalībniekiem. *Some Hearts* tika izdoti pieci singli: *[[Jesus, Take the Wheel]]*, *[[Some Hearts (dziesma)|Some Hearts]]*, *[[Don't Forget to Remember Me]]*, *[[Before He Cheats]]* un *[[Wasted]]*. 2009. gadā RIAA to iekļāva 100 visu laiku vislabāk pārdotāko albumu sarakstā. Saskaņā ar 2013. gada februāra datiem, ASV *Some Hearts* ticis pārdots 7,295 miljonos kopiju.

## Dziesmu saraksts

## Atsauces

## Ārējās saites
* Kerijas Andervudas oficiālā mājaslapa
Carnival Ride

***Carnival Ride*** ir amerikāņu kantrīdziedātājas Kerijas Andervudas otrais studijas albums. Norvēģijā tas tika izdots , nākamajā dienā arī ASV un vairākās citās valstīs.

Pēc RIAA sistēmas albums ticis sertificēts ar trīskāršo platīna disku ASV. *Carnival Ride* tika izdoti pieci singli: *[[So Small]]*, *[[All-American Girl]]*, *[[Last Name]]*, *[[Just a Dream]]* un *[[I Told You So]]*. Šis ir pirmais Andervudas albums, kas debitējis *[[Billboard 200]]* topā (tika pārdoti 527 tūkstoši albuma kopiju). Saskaņā ar 2013. gada februāra datiem, ASV *Carnival Ride* ticis pārdots 3,311 miljonos kopiju.

## Dziesmu saraksts

## Atsauces

## Ārējās saites
* Kerijas Andervudas oficiālā mājaslapa
Blown Away

***Blown Away*** ir amerikāņu kantrīdziedātājas Kerijas Andervudas ceturtais studijas albums. Tas tika izdots .

Pēc RIAA sistēmas albums ticis sertificēts ar platīna disku ASV. Saskaņā ar 2013. gada februāra datiem, ASV *Blown Away* ticis pārdots 1,271 miljonos kopiju. Tādējādi šis ir ceturtais mūziķes albums, kas ticis pārdots vismaz 1 miljonu kopiju. *[[Billboard 200]]* topā tas debitēja pirmajā vietā (tika pārdoti 267 tūkstoši albuma kopiju), tādējādi viņa kļuva par trešo kantrīdziedātaju ar trim topā pirmajā vietā debitējušiem albumiem. 2012. gadā tas bija septītais vislabāk pārdotais albums ASV.

## Dziesmu saraksts
Dziesmu saraksts tika atklāts 2012. gada 26. martā.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Kerijas Andervudas oficiālā mājaslapa