open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Kļuču sopka

**Kļuču sopka** () ir aktīvs stratovulkāns Krievijā, Kamčatkas pussalā. Augstākais kalns pussalā un augstākais aktīvais vulkāns Eirāzijā. Tuvākā apdzīvotā vieta ir Kļuču ciemats 30 km uz ziemeļrietumiem, kas devis kalnam nosaukumu. Ciematā atrodas Kamčatkas vulkanoloģiskā stacija.

Kļuču sopka ir viens no kontinenta aktīvākajiem vulkāniem, tā izvirdumi novēroti vairāk kā 50 reizes kopš 1697. gada. Kalnā pirmoreiz uzkāpa Daņiils Gauss ar diviem pavadoņiem 1788. gadā, bet kopš tās reizes tas atkārtots tikai retumis, jo pastāv nepārtrauktas izvirduma briesmas. 1931. gadā alpīnistu grupa gāja bojā lavas izvirdumā.

1996. gadā Kļuču sopka kopā ar citiem vulkāniem un vairākiem rezervātiem iekļauta UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā kā Kamčatkas vulkāni.

## Atsauces

## Ārējās saites
Annija Erno

**Annija Terēza Blanša Erno** (, dzimusi ) ir Francijas rakstniece un skolotāja. 2022. gadā viņa ieguva Nobela prēmiju literatūrā par “drosmi un nesaudzīgo asumu, ar kādu viņa atsedz saknes, atsvešināšanos un cilvēka atmiņas kolektīvos ierobežojumus”.

## Atsauces

## Ārējās saites

*
Aksaraja

**Aksaraja** ( — ‘baltā pils’) ir pilsēta Turcijas vidienē, Aksarajas ila administratīvais centrs un lielākā apdzīvotā vieta. Izvietojusies tektoniskā ieplakā uz dienvidaustrumiem no Tuza ezera un 240 km no galvaspilsētas Ankaras.

## Vēsture
Sena pilsēta Zīda ceļā, pirmoreiz minēta hetu tekstos kā *Šinaḫuttum-Šinuhtu*, bet vēlāk kā **Nenesa** (*Nenaşşa*) un **Garsaura** (*Kurşaura*). Senie grieķi pilsētu dēvēja par **Arhelaisu** (*Ἀρχελαΐς*), bet Romas impērijas laikā to dēvēja par **Koloniju** (*Colonia*, *Κολώνεια*). Pēc nonākšanas Seldžuku impērijas sastāvā to sāka dēvēt par **Taksaru** vai **Aksaru**, kas bija atvasināts no Garsauras. Nozīmīgs tirdzniecības un garīdzniecības centrs, Otomaņu Impērijas laikā uzplauka no sāls ieguves netālajā Tuza ezerā.

## Ārējās saites

*
Ēriks XIV Vāsa

**Ēriks XIV Vāsa**, arī **Eriks XIV** (; 1533—1577), bija Zviedrijas karalis no 1560. līdz 1569. gadam. Viņa valdīšanas laikā Zviedrija iesaistījās Livonijas karā par Livonijas ordeņa zemju mantojumu ar Dānijas karalisti.

## Pilns tituls
Karalis Ēriks XIV lietoja šādu titulu:

"Mēs Ēriks no Dieva žēlastības zviedru, gotu, vendu u.c. ķēniņš." (zviedriski: *Wij Erich then fiorttonde Medh Gudz Nådz Sweriges, Götis och Wendes &c. Konungh.*)

## Dzīvesgājums
Dzimis 1533. gada Stokholmā Zviedrijas karaļa Gustava I un viņa pirmās sievas Katrīnas ģimenē. Viņam bija jaunāki pusbrāļi Juhans, Magnuss un Kārlis no tēva otrās laulības.

Pēc tēva nāves 1560. gadā Ēriks kļuva par Zviedrijas karali un 1561. gadā pēc Livonijas Konfederācijas iziršanas arī par Igaunijas hercogu.
Pēc tam, kad 1562. gadā Juhans pret brāļa gribu apprecējās ar Lietuvas dižkunigaiša un Polijas karaļa Sigismunda II Augusta māsu Katrīnu, Ēriks XIV pieprasīja hercogam Juhanam atteikties no Vidzemes cietokšņiem. Tā kā Juhans vilcinājās šo prasību izpildīt, karalis Ēriks XIV viņu apvainoja valsts nodevībā, un 1563. gadā karaļa karaspēks vairākas nedēļas aplenca Turku pili. Apmēram četrus gadus hercogs Juhans kopā ar savu sievu Katarīnu pavadīja ieslodzījumā Gripsholmas pilī.

1568. gadā hercogs Juhans kopā ar savu jaunāko brāli Kārli sacēlās pret karali Ēriku XIV un gāza viņu no troņa, pats kļūdams par Zviedrijas karali.

Ēriks XIV miris 1577. gadā ieslodzījumā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Dāvids Pētersons

**Dāvids Pētersons** (dzimis  Jelgavā) ir latviešu teātra aktieris. Strādā Jaunajā Rīgas teātrī.

## Biogrāfija
2018. gadā absolvēja Jelgavas Tehnoloģiju vidusskolu. 2018. gadā iestājās Jaunā Rīgas teātra aktieru studijā, sadarbībā ar Latvijas Kultūras akadēmiju. 2022. gadā to absolvēja un ieguva specialitāti — dramatiskā teātra aktieris. No 2022. gada ir štata aktieris Jaunajā Rīgas teātrī.

2021. gadā debitēja kino daudzsēriju mākslas filmā “Aģentūra”.

## Lomas teātrī

## Atsauces

## Ārējās saites
* Dāvids Pētersons JRT
Dmitrijs Kovaļenko

**Dmitrijs Kovaļenko** (dzimis ) ir Latvijas politiķis. Ievēlēts 14. Saeimā no partijas "Stabilitātei!" saraksta, kuru pametis.

1996. gadā ieguva vidējo izglītību Jelgavas 5. vidusskolā. 2025. gadā absolvējis Baltijas Starptautisko akadēmiju, iegūstot bakalaura grādu finanšu specialitātē.

Pirms ievēlēšanas Saeimā bija padomes loceklis Rīgas Grebenščikova vecticībnieku draudzē. Divas reizes bijis pieķerts un sodīts par nelikumīgu alkohola glabāšanu un realizāciju.

2022. gada rudenī notikušajās 14. Saeimas vēlēšanās ievēlēts 14. Saeimā no partijas "Stabilitātei!" saraksta. 2026. gadā D. Kovaļenko izstājās no partijas "Stabilitātei!", un, tā kā to bija jau pametuši virkne citu deputātu, pēc viņa izstāšanās beidza pastāvēt partijas Saeimas frakcija.

## Atsauces
UPA pretpadomju pretestība

**Ukrainas nemiernieku armijas (UPA) pretpadomju pretestība** bija partizānu karš, ko Otrā pasaules kara laikā un pēc tā īstenoja ukraiņu nacionālistu partizānu formējumi pret Padomju Savienību Ukrainas PSR rietumu apgabalos un Baltkrievijas PSR dienvidrietumu apgabalos.

Kad 1944. gada jūlijā Sarkanās armijas spēki sekmīgi veica pretuzbrukumu nacistiskajai Vācijai un iebruka Rietumukrainā, UPA pretojās Sarkanās armijas karaspēka virzībai ar plaša mēroga partizānu karu, aizturot  padomju karavīru, īpaši lauku teritorijās, un piegādāja izlūkdatus nacistiskās Vācijas SD dienestam.

Viena no nozīmīgākajām UPA uzvarām pret Padomju Savienību bija augsta ranga padomju ģenerāļa Nikolaja Vatutina nogalināšana.

Saskaņā ar padomju dokumentiem, bruņotā konflikta laikā padomju varas iestādes nogalināja  cilvēku,  arestēja un  deportēja, galvenokārt 1944.–1945. gadā. Tajā pašā laikā, OUN–UPA nogalināja  cilvēkus (1944.–1953. gadā), no tiem 8340 bija karavīri.

## Atsauces
Pleino

**Pleino** (, ) ir pilsēta Teksasas štatā, Amerikas Savienotajās Valstīs. 2020. gadā pilsētā dzīvoja 285 tūkstoši iedzīvotāju. Pleino ir Dalasas piepilsēta un daļa no Dalasas—Fortvērtas metropoles.

## Atsauces

## Ārējās saites

*
Duboviku pilskalns

**Duboviku pilskalns** atrodas Latgalē, Ludzas novada Zaļesjes pagasta Duboviku ciemā, Zaļesjes ezera dienvidu galā. Reģiona nozīmes kultūras piemineklis.

Tas ir savrups, apmēram 10 metrus augsts paugurs, ko ietver pļavas un ezermalas purvs, plakuma izmērs — 40 x 17 metri. Pilskalna datējums — vēlais dzelzs laikmets.
Attēls:Skats no Duboviku pilskalna. 02.jpg
Attēls:Duboviku pilskalns.jpg
Attēls:Duboviku pilskalns. 02.jpg
Attēls:Duboviku pilskalns2.jpg|Pilskalna 3D modelis


## Ārējās saites

* Duboviku pilskalns portālā https://www.latvijas-pilskalni.lv/
Lipīgā plaukšķene

**Lipīgā plaukšķene** () ir neļķu dzimtas suga. Tās dabiskais izplatības areāls ir no Eiropas līdz Amūrai un Rietumhimalajiem, aug galvenokārt mērenajā joslā. Suga Latvijā ir ļoti reti konstatēta sausās nezālienēs un uz dzelzceļiem.

Tas ir divgadīgs vai daudzgadīgs augs, kas blīvi klāts ar vienkāršiem matiņiem un dziedzermatiņiem, stublājs ir bagātīgi aplapots līdz ziedkopai. Augs ir 20—60 cm garš, parasti nezaro. Lapas ir slīpi augšupvērstas, lancetiskas, sēdošas (apakšējām var būt īss kāts), nereti skaujošas. Lapas plātnes mala viļņaina vai attāli zobaina. Ziedi ir spilgti balti, 2—2,5 cm gari, izvietoti šauri piramidālā dihaziālā ziedkopā, pušķos pa 5—12. Vainaglapas līdz pusei šķeltas, bez vainadziņa. Kauss cilindrisks, ar izcilnām 10 garendzīslām. Zied jūlijā un augustā, vakaros ziediem ir spēcīga smarža.

## Atsauces
Hovda

**Hovda** () ir pilsēta Mongolijas rietumos, Hovdas aimaka administratīvais centrs un lielākā apdzīvotā vieta. Izvietojusies Hovdas upes pietekas Bujantas labajā krastā  no Harusnūra ezera krasta un  no valsts galvaspilsētas Ulanbatoras. Reģionāls saimniecības, izglītības, kultūras un transporta centrs.

## Vēsture
**Galdanas** (*Галдан*) pilsētu 17. gadsimtā dibinājis Džungārijas valdnieks Galdanbogišthans  uz ziemeļiem no tagadējās pilsētas atrašanās vietas Erdenburenas sumā. Pakāpeniski pilsēta kļuva par Mongolijas rietumu daļas ekonomisko, tirdzniecības un reliģisko centru. 1757. gadā tā nonāca Cjinu impērijas sastāvā, kas to 1762. gadā pārcēla uz tagadējo vietu ar nosaukumu **Sana** (*Сангийн хот*). 1912. gadā pilsētu ieņēma mongoļu karaspēks, padzenot Cjinu administrāciju. 1940. gadā pilsēta kļuva par aimaka centru. 1952. gadā pārdēvēja par **Džargalantu** (*Жаргалант хот*), bet 1961. gadā — tagadējā vārdā.

## Atsauces

## Ārējās saites
2027. gada Pasaules čempionāts hokejā

**2027. gada Pasaules čempionāts hokejā** būs 91. Pasaules čempionāts. Tas laika posmā no  līdz  notiks Vācijas pilsētās Diseldorfā un Manheimā. Norises vietu izvēlējās Starptautiskās Hokeja federācijas kongresā. Oficiāli vietu paziņoja 2023. gada Pasaules čempionāta norises laikā.

## Arēnas

## Komandas

; Kvalificējas kā turnīra rīkotāji 
*

; Automātiski kvalificējās pēc 2026. gada Pasaules hokeja čempionāta (1.—14. vieta)
*Tiks paziņoti*

; Kvalificējās, uzvarot vai iegūstot 2. vietu 2026. gada Pasaules čempionātā hokejā 1. divīzijā
*Tiks paziņoti*

## Atsauces
Dualas starptautiskā lidosta

**MD — Dualas starptautiskā lidosta** () ir starptautiska lidosta Kamerūnas lielākās pilsētas un ostas Dualas dienvidos. Lidosta ir bāze Kamerūnas nacionālajai aviosabiedrībai *[[Camair-Co]]*.

Neskaitot čārterlidojumus, lidostā regulārus pasažieru aviopārvadājumus 2023. gadā nodrošināja aviosabiedrības *[[Africa's Connection STP]]*, *[[AfriJet]]*, *[[Air Côte d'Ivoire]]*, *[[Air France]]*, *[[Air Senegal]]*, *[[Asky Airlines]]*, *[[Brussels Airlines]]*, *[[Camair-Co]]*, *[[CEIBA Intercontinental]]*, *[[Congo Airways]]*, *[[Cronos Airlines]]*, *[[Egyptair]]*, *[[Ethiopian Airlines]]*, *[[Kenya Airways]]*, *[[Royal Air Maroc]]*, *[[RwandAir]]*, *[[Trans Air Congo]]*, *[[Turkish Airlines]]*. Visu sezonu lidojumi notiek uz 20 valstīm (tās ir Beļģija, Benina, CĀR, Čada, Ekvatoriālā Gvineja, Etiopija, Ēģipte, Francija, Gabona, Kenija, Kotdivuāra, Kongo Demokrātiskā Republika, Kongo Republika, Maroka, Nigērija, Ruanda, Santome un Prinsipi, Senegāla, Togo, Turcija).

## Ārējās saites
*
Naumku pilskalns

**Naumku pilskalns** atrodas Latgalē, Ludzas novada Zaļesjes pagasta Naumku ciemā. Valsts nozīmes kultūras piemineklis.

Pilskalnu aprakstījis Ernests Brastiņš. Tā ir ar gravu nodalīta garena paugura daļa, plakuma izmēri — 75 x 15—20 metri. Pilskalns ziemeļu pusē nocietināts ar 4 vaļņiem un 3 grāvjiem, kas pāriet terasēs, apliecot pārējās nogāzes. Pilskalna datējums — vēlais dzelzs laikmets.
Attēls:Naumku pilskalns2.jpg|Pilskalna 3D modelis


## Ārējās saites

* Naumku pilskalns portālā https://www.latvijas-pilskalni.lv/
Jaundes-Nsimalenas starptautiskā lidosta

**Jaundes-Nsimalenas starptautiskā lidosta** () ir starptautiska lidosta uz dienvidiem no Kamerūnas galvaspilsētas Jaundes. Pēc apkalpoto pasažieru skaitā tā ir otrā lielākā valstī (aiz Dualas starptautiskās lidostas).

Neskaitot čārterlidojumus, lidostā regulārus pasažieru aviopārvadājumus 2023. gadā nodrošināja aviosabiedrības *[[AfriJet]]*, *[[Air Côte d'Ivoire]]*, *[[Air France]]*, *[[Asky Airlines]]*, *[[Brussels Airlines]]*, *[[Camair-Co]]*, *[[Ethiopian Airlines]]*, *[[Royal Air Maroc]]*, *[[Turkish Airlines]]*. Visu sezonu lidojumi notiek uz 11 valstīm (tās ir Beļģija, CĀR, Čada, Etiopija, Francija, Gabona, Kotdivuāra, Maroka, Nigērija, Togo, Turcija).

## Ārējās saites
*
Malaizijas futbola izlase

**Malaizijas futbola izlase** ir nacionālā futbola komanda, kas pārstāv Malaiziju starptautiskās futbola sacensībās. Malaizijas futbola izlasi pārvalda Malaizijas Futbola federācija.

## Pasaules čempionātos
* 1930—1962 — *Kā Malajas futbola izlase*
* 1966—1979 — *Nepiedalījās*
* 1974—2022 — *Nekvalificējās*
* 2026 - *[[2026. gada FIFA Pasaules kausa kvalifikācija — AFC zona|Nekvalificējās]]*

## Āzijas kausā
* 1956 — 1960 — *Kā Malajas futbola izlase*
* 1964 — 1972 — *Nekvalificējās*
* 1976 — Grupu turnīrs
* 1980 — Grupu turnīrs
* 1984 — 2004 — *Nekvalificējās*
* 2007— Grupu turnīrs
* 2011 — 2019 — *Nekvalificējās*
* 2023 — Kvalificējās

## Atsauces
Mimi Hristova

**Mimi Hristova** (; dzimusi ) ir bulgāru brīvā stila cīkstone, 2020. un 2023. gada Eiropas čempione, Eiropas spēļu un Eiropas čempionātu medaļniece, 2016. un 2020. gada vasaras olimpisko spēļu dalībniece.

## Biogrāfija
Hristova dzimusi 1993. gadā Vracā. 2003. gadā viņa sāka trenēties cīņas sporta sekcijā. Pabeidza sporta skolu.

2014. gadā Vantā Hristova ieguva Eiropas čempionāta bronzas medaļu. Ceturtdaļfinālā viņa zaudēja nākamajai finālistei polietei Annai Zviridovskai, bet cīņā par bronzu pārspēja francūzieti Aurēliju Basē. Divus gadus vēlāk Rīgā Hristova šo panākumu atkārtoja. Šoreiz viņa ceturtdaļfinālā zaudēja norvēģietei Greisai Bullenai, bet cīņā par čempionāta bronas medaļu uzvarēja Vācijas cīkstoni Luizi Nīmešu. 2016. gadā M Hristova piedalījās vasaras olimpiskajās spēlēs Brazīlijā, kur ieņēma 15. vietu.

2018. gada Eiropas čempionātā Kaspijskā Hristova finālā zaudēja Turcijas cīkstonei Elifai Ješilirmakai un ieguva sudraba medaļu.

2019. gadā Eiropas spēlēs Minskā M. Hristov finālā zaudēja baltkrievietei Irinai Kuračkinai un saņēma sudraba medaļu.

2020. gada februārī Itālijas galvaspilsētā notikušajā kontinenta čempionāta svara kategorijas līdz 65 kg finālcīņā M. Hristova pieveica Azerbaidžānas sportisti Elisu Manolovu un izcīnīja Eiropas čempionāta zelta medaļu.

2021. gada maijā Hristova piedalījās Pasaules olimpiskajā kvalifikācijas turnīrā un kvalificējās 2020. gada vasaras olimpiskajām spēlēm. Tokijā viņa startēja svara kategorijā līdz 68 kg, taču zaudēja jau pirmajā cīņā Krievijas Olimpiskās komitejas cīkstonei Harumai Veļijevai un ieņēma 11. vietu.

2023. gada Eiropas čempionātā fināla Zagrebā Hristova pieveica Moldovas sportisti Irinu Ringaču un kļuva par Eiropas čempioni.

## Atsauces

## Ārējās saites

* 2023. gada Eiropas čempionāta finālcīņa svara kategorijā līdz 65 kg.
Polockas kņaziste

**Polockas kņaziste** () bija austrumslāvu viduslaiku valsts ar galvaspilsētu Polockā, kas izveidojās 10. gadsimta otrajā pusē kriviču cilšu savienības zemēs.

Kņaziste ieņēma nozīmīgu vietu ceļā "no varjagiem uz grieķiem" un uzplauka no 11. līdz 13. gadsimtam. Savas labklājības zenītā Polockas kņaziste bija izpletusies mūsdienu Baltkrievijas centrālajā un ziemeļu daļā, Krievijas Smoļenskas apgabala rietumos un Pleskavas apgabala dienvidos, Daugavas baseina teritorijā Latvijā un mūsdienu Lietuvas dienvidaustrumos.

Kņaziste bija smagi iesaistīta vairākās 11.—12. gadsimta valdnieka troņa mantošanas krīzēs un karā ar Novgorodas zemi. 13. gadsimtā tā tika iekļauta Lietuvas lielkņazistē.

## Polockas valsts izveidošanās
Polocka izveidojās Palatas upes krastā esošā pilskalnā, netālu no tās satekas ar Daugavu. Līdz 5.—6. gadsimtam pilskalna iedzīvotāji bija balti, pēc tam tur ieradās slāvi. Blakus pilskalnam atradās apmetnes Palatas labajā un kreisajā krastā. Polockas izaugsmi veicināja tās stratēģiskā atrašanās vieta tirdzniecības ceļā "no varjagiem uz grieķiem". 8.—10. gadsimtā krivičiem bija vadonības sabiedrība, kuru vadīja kņazs-virsaitis, kas 10. gadsimta otrajā pusē pārauga agrīnā feodālā valstī.

## Vēsture

## Valdnieki

## Skatīt arī
* Polocka
* Polockas Rurikoviču dinastija

## Atsauces
Kodri

**Kodri** ( — ‘mūžamežs’) ir mežaina augstiene Moldovā, Prutas un Reutas starpupē. Stiepjas 100 km garumā ziemeļrietumu—dienvidaustrumu virzienā. Augstiene veidota no miocēna nogulumiežiem — kaļķakmeņiem, merģeļiem, smilšakmeņiem, māliem. Dominē erozijas reljefa formas — dziļas ielejas un gravas, nereti noslīdeņi, kā arī karsta reljefa formas. Augstākā virsotne ir Belenešti kalns 428,4 m vjl, kas ir arī Moldovas augstākais punkts.

Kodru masīvs raksturīgs ar daudzveidīgu augu valsti — tajā sastopamas vairāk kā 1000 augu sugu. 1971. gadā masīva centrālajā daļā izveidots Kodru rezervāts 5278 ha platībā. Ielejās attīstīta vīnkopība un lauksaimniecība, augstienēs — ganību lopkopība.

## Atsauces

## Ārējās saites
Plaušzivjveidīgās

**Plaušzivjveidīgās** (*Dipnomorpha*) ir viena no daivspurzivju virsklases (*Sarcopterygii*) apakšklasēm (citi tās uzskata vienkārši par kladu), kas apvieno divējādelpojošās zivis un porolepjveidīgās. Šo apakšklasi 1991. gadā izdalīja zviedru paleontologs Pērs Albergs, sadalot ripidistijas divās daļās: primitīvākajās plaušzivjveidīgajās un attīstītākajos četrkājveidīgajos, no kuriem vēlāk ir cēlušies sauszemes mugurkaulnieki. Šīs klases aizvēsturiskie pārstāvji (plaušzivju priekšteči) dzīvoja paleozoja ērā, sākot ar apakšdevonu un vēlāko pārstāvju relikti līdz pat mūsdienām.

## Apraksts
Plaušzivjveidīgo galvaskauss ir ar strupu purnu un nelielām acu orbītām. Tā priekšējā daļā ir attīstīti elektroreceptoru orgānu rostrālie kanāli. Galvai ir raksturīgas zobu spirāles un lielas zobu plātnes. Krūšu spuras ir šauras un izstieptas, ar daudziem ass mezomēriem un radiālijām virs un zem ass daļas (biseriālā spura). Abas muguras spuras izvietotas tuvu astes spurai. Pirmā muguras spura parasti ir mazāka par otro, un tai nav radiāliju. Otrajai muguras spurai un anālajai spurai ir daudz radiāliju. Dažām formām muguras spura saplūst ar astes spuru.

Jangolepīdas, diabolepīdas un dipnojas demonstrē pāreju sēriju no primitīvas galvaskausa un žokļu uzbūves, kāda ir porolepjveidīgajām, uz specializētu, kāda ir raksturīga dipnojām. Šeit ir novērojama kaulu redukcija, galvaskausa iekšējā savienojuma kustības samazināšanās un zobu sistēmas tipa izmaiņa no košanas uz saspiešanu.

## Atsauces
Ložņu plaukšķene

**Ložņu plaukšķene** () ir suga neļķu dzimtā. Šīs sugas dabiskais izplatības areāls ir mērenā josla ziemeļu puslodē, Āzijā un Ziemeļamerikas rietumos. Latvijā suga ir reti sastopama, ievazāta.

Ložņu plaukšķene ir daudzgadīgs, 15—60 cm garš lakstaugs ar vairākiem pie pamata pārkoksnētiem un diezgan blīvi apmatotiem, visbiežāk paciliem, stublājiem. Augam ir lancetiskās vai lineārās, apmatotas lapas. Lapu žāklēs bieži ir lapaini dzinumi. Ziedi ir divdzimumu, kauss ir pokālveida, aptuveni 1 cm garš, mazliet uzpūsts, ar izcilnām 10 garendzīslām un tik tikko saskatāmu tīklveida dzīslojumu starp tām. Arī kauss ir apmatots. Ziedu vainags ir balts un divdaivains. Uz vainaga ir īss vainadziņš ar strupām daļām. Auglis ir olveidīga, 0,5—0,7 cm gara pogaļa ar 6 stāviem zobiņiem. Zied no jūnija līdz augustam.

## Atsauces
Latvijas pašvaldību vadītāji

**Latvijas pašvaldību vadītāju** uzskaitījums iekļauj 35 novadu un 7 valstspilsētu pašvaldības vadītājus.

## Uzskaitījums

### Valstspilsētas

### Novadi
Kafue

**Kafue** () ir 1576 kilometrus gara Zambezi kreisā krasta pieteka Zambijā.

Kafue ir garākā Zambijas upe, kas pilnībā tek pa valsts teritoriju. Upes baseinā dzīvo vairāk nekā puse no valsts iedzīvotājiem. Tā sākas pie Zambijas un Kongo Demokrātiskās Republikas robežas. Augštecē tek caur vara ieguves rajonam (*Copperbelt*). Vidustecē Lukangas purvu masīvs un Kafues nacionālais parks. Ierīkota Itežiteži ūdenskratuve. Lejtecē Kafues zemienes purvi. 

## Ārējās saites
Kongo ieplaka

**Kongo ieplaka** (, ) ir apmēram 1 miljonu km² plaša ieplaka Centrālajā Āfrikā apmēram 1000 kilometru diametrā. To ierobežo plakankalņu reģioni. Teritorijas ūdeņus novada Kongo un tās pietekas. Teritorijas lielu daļu sedz Kongo lietus mežs, kas ir otrs lielākais mežu reģions pasaulē aiz Amazones lietus meža un globāli ietekmē planētas klimatu. Politiski lielāko ieplakas daļu aizņem Kongo Demokrātiskā Republika.
## Nacionālie parki
Kongo ieplakā atrodas vairāki nacionālie parki:

* Lobekes nacionālais parks
* Lomami nacionālais parks
* Nubale-Noki nacionālais parks
* Noku-Pikundas nacionālais parks
* Odzalas-Kokas nacionālais parks
* Salongas nacionālais parks
* Virungas nacionālais parks
* Garambas nacionālais parks
* Kundelungu nacionālais parks
* Kahuzi-Bjegas nacionālais parks
* Upembas nacionālais parks
* Maiko nacionālais parks

## Ārējās saites
Rokas pirksti

thumbnail|upright=1.2|Cilvēka rokas pirksti
**Rokas pirksti** () ir cilvēka plaukstas pirksti. Cilvēkiem ir pieci pirksti. Izņemot īkšķi, tos veido trīs kauli jeb falangas — pamata falanga (*Phalanx proximalis*), vidējā falanga (*Phalanx media*) un naga falanga (*Phalanx distalis*). Savukārt īkšķi veido tikai divas falangas — pamata un naga falanga. Visi pirkstu kauli ir savienoti ar delnas kauliem (*metacarpus*). Līdzīgi ir arī ar pēdas pirkstiem.

Parasti cilvēkiem ir pieci pirksti, kuru nosaukumi, sākot ar īkšķi, ir šādi:
# īkšķis
# rādītājpirksts
# vidējais pirksts
# zeltnesis
# mazais pirkstiņš

Ļoti reti, galvenokārt mutāciju dēļ, cilvēkiem var būt arī vairāk par pieciem pirkstiem. Šo anomāliju zinātniski dēvē par polidaktiliju.

## Ārējās saites
Smiltenes katoļu baznīca

**Smiltenes Sv. Jāzepa Romas katoļu baznīca** ir 2002. gadā konsekrēts Romas Katoļu baznīcas dievnams, kas atrodas Smiltenes novada Smiltenē. Baznīcas 100 kilogramus smagais zvans izgatavots Krakovā. Zvans tiek darbināts automātiski.

## Ārējās saites
Elpistostegāļi

**Elpistostegāļi** (*Elpistostegalia*) jeb **panderihtīdi** ir viena no ripidistiju klases (*Rhipidistia*) kārtām. Tās bija lielas zivis ar horizontāli saplacinātu ķermeni un skaidri nodalītu galvu. Pēc sava dzīvesveida, iespējams, tie bija uzglūnošie plēsēji. Panderihtīdiem ir konstatējamas tetrapodu uzbūves īpatnības, un tie tiek uzskatīti par pārejas grupu no daivspurzivīm uz sauszemes mugurkaulniekiem — četrkājiem. Elpistostegāļu kārtu izdalīja 1961. gadā ASV paleontologs Čārlzs Kamps un H.J. Alisons, pamatojoties uz 1939. gadā Kanādas devonā atrasto *[[Elpistostege watsoni]]*. Bet 1989. gadā krievu paleontoloģe Emīlija Vorobjova pēc Lodes māla raktuvēs atrastajiem veseliem *[[Panderichthys rhombolepis]]* eksemplāriem izveidoja panderihtīdu kārtu (*Panderichthyida*). Šīs kārtas pārstāvji dzīvoja paleozoja ērā, devona periodā. Kārtā ir tikai viena panderihtīdu dzimta (*Panderichthyidae*).

## Apraksts
Galvaskauss plakans ar dorsāli izvietotām un savstarpēji satuvinātām nelielām acu orbītām, un pagarinātu preorbitālo daļu. Virs orbītām izceļas virsuzacu vaļņi. Deguna kapsulas ir salīdzinoši mazas. Ārīgi nāsis atrodas gandrīz pie augšžokļa malas. Galvaskausa priekšdaļu sedz sīku kaulu mozaīka. Deguna (pieres) kauli ir orbītu priekšā un ar parietālajiem kauliem robežojas galvaskausa apgabalā starp orbītām. Iekšgalvaskausa savienojums dermālajos kaulos neparādās. *[[Lacrimale]]* un *[[jugale]]* kauli ir lieli. *[[Maxilla]]* ir gara un šaura, un nerobežojas ar *[[squamosa]]*. Tās šķir *[[jugale]]* un *[[quadratojugale]]* kauli. Parasti ir trīs ekstraskapulārie kauli. Ir attīstīta spirakulārā sprauga. Lemeši ir nobīdīti aukslēju centra virzienā. Garš un šaurs parasfenoīds stiepjas gandrīz pār visām aukslējām. Pterigoīdie kauli ir lieli. *[[Hiomandibula]]* ir gara, serdeņveidīga. Mediālā nepāra gulārā plātne (Gm) ir liela. Zobi ir ar poliplokodontā tipa krokojumu, taču ar vāji izteiktiem kaula ķīlīšiem starp krokām, līdzīgi, kā labirintodontu četrkāju zobiem. Krūšu spuru joslā kleitrums ir liels. Ir labi attīstītas pāra spuras ar gaļīgu pamatni un garām zarojošām lepidotrihijām. Muguras un analās spuras nav. Vēdera spuras ir satuvinātas ar dificerkālu astes spuru. Krūšu spuras ir ar nelielu pārkaulojumu skaitu. Ass daļā ir trīs elementi: plecu, elkoņa un distālais. Sānu elementi ir divi staru un sānu radiālija. Plecu bazālija ir šarnīrveidīgi savienota ar labi izteiktu skapulokorakoīda glenoīdo iedobi. Spuru pamatnē nav zvīņu. Mugurkaulam neirālā loka pāra elementi saskaras ar pusgredzenveida hipocentriem. Ribas ir labi attīstītas. Zvīņas ir rombiskas un bez kosmīna.

## Atsauces
Nokarenā plaukšķene

**Nokarenā plaukšķene** () ir Eiropā plaši izplatīta, mainīga izskata neļķu dzimtas suga, kuras ietvaros nodala vairākas pasugas un varietātes. Suga Latvijā ir sastopama nereti visā teritorijā, kur dažāda lieluma grupas aug sausos priežu mežos, mežmalās, sausās pļavās un upju krastu nogāzēs, arī kāpās un smiltājos.

## Apraksts
Nokarenā plaukšķene ir daudzgadīgs, 20—70 cm garš lakstaugs. Tam ir stāvs stublājs, kurš nezaro, ir klāts ar īsiem, vienkāršiem matiņiem un dziedzermatiņiem, augšdaļā lipīgs. Pie stublāja pamata bieži ir neauglīgi, lapaini dzinumi. Lapas ir iegareni olveidīgas vai lāpstveidīgas, vai lancetiskas (stublāja vidū un augšdaļā), apakšējās ar garu kātu, augšējās sēdošas. Visu lapu mala gluda. Ziedi ir izvietoti garā un skrajā, vienpusēji nolīkušā, piramidālā skarā. Ziedi ir nokareni un ziedkāts ir garš. Kauss ir šauri stobrveidīgs ar 10 tumšākām, izcilnām garendzīslām, parasti apmatots. Vainaglapas ir baltas, garākas nekā kauss, dziļi šķeltas 2 šaurās daivās, galā ieritinātas. Ir īss, īlenveidīgs vainadziņš. Putekšņlapas tālu pārsniedz vainagu. Saulainā laikā ziedi ir aizvērušies. Auglis ir olveidīga pogaļa ar atliektiem zobiņiem. Zied no jūnija līdz septembrim.

## Atsauces
Hanuma Veļijeva

**Hanuma Veļijeva** (; ; dzimusi ) ir azerbaidžāņu izcelsmes Krievijas brīvā stila cīkstone, 2020. gada Eiropas čempione, 2021. gada pasaules čempionāta bronzas medaļniece, Krievijas čempionātu uzvarētāja un godalgoto vietu ieguvēja, 2020. gada vasaras olimpisko spēļu dalībniece, Krievijas starptautiskās klases sporta meistare. Viņa pārstāv Krasnojarskas klubu "D. G. Mindiašvili vārdā nosauktā Cīņas akadēmija" un ir Krievijas izlases komandas dalībniece.

## Biogrāfija
Hanuma Veļijeva dzimusi Krasnojarskā, uz kurieni viņas māte pārcēlās 1998. gadā. Treniņu zālē iesaukta arī par Nastju. Ar cīņas sportu nodarbojas kopš bērnības. Viņai bija piedāvājumi pārstāvēt Azerbaidžānu, taču, pēc Veļijevas teiktā, viņa vienmēr pārstāvēs Krieviju.

2016. gadā viņa izcīnīja bronzas medaļu Eiropas junioru čempionātā. Tajā pašā gadā viņa kļuva par pasaules kadetu čempioni. 2017. gadā viņa izcīnīja bronzas medaļu Eiropas čempionātā līdz 23 gadu vecumam, kā arī uzvarēja Eiropas junioru čempionātā, ieguva Krievijas čempiones titulu un Eiropas Nāciju kausu.

2018. gadā Hanuma izcīnīja sudraba medaļu kontinenta čempionātā līdz 23 gadu vecumam un bronzas medaļu pasaules čempionātā līdz 23 gadu vecumam. Togad viņa ieguva arī trešo vietu Krievijas čempionātā.

2019. gadā Veļijeva bija trešā starptautiskajā turnīrā *Grand Prix Ivan Yarygin* un izcīnīja zeltu medaļu 2019. gada Krievijas čempionātā. 2020. gadā viņa uzvarēja arī starptautiskajā turnīrā *Grand Prix Ivan Yarygin*.

2020. gada februārī Itālijas galvaspilsētā notikušajā kontinenta čempionātā svara kategorijā līdz 68 kg Hanuma uzvarēja Itālijas sportisti Dalmu Kanevu un izcīnīja Eiropas čempionāta zelta medaļu.

2021. gada Eiropas čempionātā, kas aprīlī notika Varšavā, Krievijas sportiste svara kategorijā līdz 68 kg izcīnīja sudraba medaļu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Andreja Ana

**Andreja Beatriče Ana** (; dzimusi ) ir rumāņu brīvā stila cīkstone, divkārtējā Eiropas čempione, Eiropas čempionātu medaļniece, 2000. gada vasaras olimpisko spēļu dalībniece.

## Biogrāfija
Andreja Ana dzimusi 2000. gadā. Kopš 2016. gada piedalās starptautiskās cīņas sporta sacensībās. Ana ir Pasaules un Eiropas kadetu un junioru čempionātu godalgoto vietu ieguvēja. 2018. un 2019. gada pasaules čempionātu bronzas medaļniece starp sportistiem, kas jaunāki par 23 gadiem.

2019. gadā Eiropas čempionātā Bukarestē svara kategorijā līdz 55 kg Andreja izcīnīja bronzas medaļu - šis bija viņas pirmais panākums pieaugušo līmenī.

2021. gada Eiropas čempionātā, kas aprīlī notika Varšavā, svara kategorijā līdz 55 kg Rumānijas sportiste atkal izcīnīja bronzas medaļu.

2021. gada maijā Sofijā notikušajā pasaules kvalifikācijas turnīrā kategorijā līdz 53 kg Andrejai Anai, uzvarot kanādieti Samantu Stjuarti, izdevās sasniegt izšķirošo maču un izcīnīt savas valsts olimpisko licenci spēlēm Tokijā. 2021. gada augustā viņa olimpisko spēļu 1/8 finālā zaudēja baltkrievietei Vanesai Kolodinskai.

2022. gada martā viņa izcīnīja zelta medaļu 55 kg Eiropas čempionātā, kas notika Budapeštā. Rumānijai šī ir pirmā zelta medaļa Eiropas čempionātā brīvajā stilā sievietēm. Finālā viņa uzvarēja ukrainieti Oleksandru Homenecu.

Viņa piedalījās 55 kg svarā 2022. gada pasaules čempionātā, kas notika Belgradā, kur viņu otrajā mačā pieveica vēlākā bronzas medaļas ieguvēja Karla Godinesa no Kanādas. Viņa arī startēja 55 kg svarā 2022. gada U23 pasaules čempionātā cīņā, kas notika Spānijas pilsētā Pontevedrā, kur viņa izstājās savā pirmajā cīņā.

Viņa izcīnīja sudraba medaļu 2023. gada Eiropas čempionātā U23 cīņā, kas notika Rumānijas galvaspilsētā Bukarestē. Mēnesi vēlāk Zagrebā Ana izcīnīja zelta medaļu 2023. gada Eiropas čempionātā. Viņa cīņā par zelta medaļu uzvarēja Ēriku Bognāru no Ungārijas.

## Atsauces

## Ārējās saites
Kara filma

thumb|upright=1.5|Japānas kara filmas plakāts
**Kara filma** ir filmu žanrs, kas saistīts ar karadarbību, parasti par jūras, gaisa vai sauszemes kaujām, kur kaujas ainas ir galvenā filmas sastāvdaļa. Ierasti šis žanrs ir cieši saistīts ar 20. gadsimtu. Kaujas ainu liktenīgais raksturs nozīmē, ka kara filmas bieži vien ar tām beidzas. Apskatītās tēmas ir cīņa, izdzīvošana un bēgšana, draudzība starp karavīriem, upurēšanās, kaujas veltīgums un necilvēcība, kara ietekme uz sabiedrību, kā arī kara radītie morāles un cilvēciskie jautājumi. Kara filmas bieži iedala kategorijās pēc to vides, piemēram, Korejas karš; populārākā tēma ir Otrais pasaules karš. Sižets var būt izdomājums, vēsturiska drāma vai biogrāfija. Kritiķi ir pamanījuši līdzības starp vesternu un kara filmu.

Tādām valstīm kā Ķīna, Indonēzija, Japāna un Krievija ir savas kara filmu tradīcijas, kuru centrā ir viņu pašu revolucionārie kari, taču tās izpaužas dažādās formās, sākot no asa sižeta un vēsturiskas drāmas līdz kara laika romantikai.

Apakšžanri, kas nav obligāti atšķirīgi, ietver pretkara, komēdijas, propagandas un dokumentālās filmas.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Imperial War Museum: First World War Film Collection 
* "Mobilizing Movies! The U.S. Signal Corps Goes to War, 1917-1919". Documentary on the U.S. film effort during the First World War (2017)
* 
* Michael Wilmington & Dann Gire: World on War: A Film Discussion
* British Film Institute: 10 great battleship and war-at-sea films
Helmuts Bergers

**Helmuts Bergers** (; dzimis kā **Helmuts Šteinbergers** (*Helmut Steinberger*)  Bādišlā; miris  Zalcburgā) bija austriešu kinoaktieris. Eiropas kino zvaigzne 1960. gadu beigās un 1970. gados, pazīstams ar savu narcistisku un seksuāli neviennozīmīgu varoņu attēlojumu, un tiek uzskatīts par sava laika seksa simbolu un popkultūras ikonu.

Viena atpazīstamākās lomas ir Lukīno Viskonti režisētajās filmās, jo īpaši Bavārijas karaļa Ludviga II loma filmā "Ludvigs" (* Ludwig II.*), par kuru viņš saņēma speciālo *[[David di Donatello]]* balvu, un lomu filmā "Dievu bojāeja" (*La caduta degli dei*), par kuru viņu nominēja Zelta globusa balvai.

## Atsauces

## Ārējās saites
Nakts plaukšķene

**Nakts plaukšķene** () ir augs neļķu dzimtā, kas ir sastopama Eiropā, tostarp reti gandrīz visā Latvijas teritorijā, neiekļaujot ziemeļu daļu, pārsvarā Zemgalē. Suga kā lauksaimniecības nezāle ieviesusies arī citos kontinentos.

## Apraksts
Nakts plaukšķene ir viengadīgs vai divgadīgs, 15—50 cm garš lakstaugs ar stāvu stublāju, kas augšdaļā zaro. Stublājs ir lipīgs, blīvi klāts ar matiņiem un dziedzermatiņiem. Lapas uz stublāja ir novietotas pretēji, to forma ir no otrādi olveidīgām stublāja apakšdaļā līdz lancetiskām (augšdaļā). Lapas ir apmatotas, to plātnes mala ir gluda, gals smails. Ziedu stublāja un zaru galā ir maz. Ziedkopa ir vairākkārt zarots dihāzijs. Vainaglapas ir bāli iesārtas vai baltas, šķeltas divās šaurās daļās. Kauss ir saaudzis, blīvi dziedzermatains, tam ir 10 izcilnas garendzīslas. Auglis ir plati olveidīga trīscirkņu pogaļa, atveroties pogaļai, zobiņi atlīkst. Zied no jūnija otrās puses līdz septembrim.

## Atsauces


## Ārējās saites
Hekla

**Hekla** () ir aktīvs stratovulkāns Islandē. Izvietojies salas dienviddaļā un ir viens no tās aktīvākajiem vulkāniem, kas kopš 874. gada izvirdis vairāk nekā 20 reizes. Islandiešu valodā *hekla* nozīmē īsu apmetni ar kapuci, kas var attiekties uz biežo mākoņu segu virs kalna. Viduslaikos senie normaņi dēvēja kalnu par «Vārtiem uz elli».

Hekla ir daļa no  garas vulkāniskas grēdas, bet tās aktīvākā daļa ir  gara plaisa Hekliķai (*Heklugjá*), kam pieder arī pati Hekla. Vizuāli Hekla izskatās pēc apgāztas laivas, tam ir vairāki krāteri, divi no kuriem ir visaktīvākie. Agrākais reģistrētais izvirdums noticis 1104. gadā, un kopš tā laika novēroti vairāk nekā 20 izvirdumi, pie kam dažos gadījumos vulkāns bijis aktīvs līdz pat sešiem gadiem ilgi. Heklai novērojama bagātīga lavas izviršana un tiek lēsts, ka pēdējās tūkstošgades laikā tas izvirdis ap  lavas. Pēdējais reģistrētais izvirdums noticis 2000. gada februārī—martā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Euroapotheca

***UAB Euroapotheca*** ir Lietuvas uzņēmums, kas pārvalda aptieku mazumtirdzniecības tīklus un farmācijas vairumtirdzniecības uzņēmumus. Tas ietilpst *[[Vilniaus prekyba|UAB Vilniaus prekyba]]* uzņēmumu grupā.

*Euroapotheca* pārvalda aptieku tīklus: *Eurovaistinė* Lietuvā, *Apoteksgruppen* un *Kronans Apotek* Zviedrijā, *Euroaptieka* Latvijā, *Euroapteek* Igaunijā, *Euro-Apteka* Polijā.

## Vēsture
1998. gada 1. jūnijā tika dibināts uzņēmums ***UAB Eurovaistinė***, kas attīstījās par lielāko aptieku tīklu Lietuvā.

2001. gada 20. augustā *Eurovaistinė* Latvijā dibināja uzņēmumu SIA "Eiroaptieka" (kopš 2006. gada 21. decembra — SIA "EUROAPTIEKA"). 2001. gadā Polijā izveidoja aptieku tīklu *Euro-Apteka*.
2004. gadā grupa ienāca Igaunijas tirgū, dibinot uzņēmumu *Euroapteek OÜ* un izveidojot franšīzes tīklu *Euroapteek*.
2007. gadā tika dibināta pārvaldītājsabiedrība ***UAB Euroapotheca***, apvienojot aptieku ķēdes visās valstīs.

2014. gadā Lietuvā sāka darboties interneta veikals *eurovaistine.lt*.
2017. gada 28. novembrī *UAB EUROAPOTHECA* vienojās ar Zviedrijas valdību, lai iegādātos valsts kontrolētā uzņēmumu *Apoteksgruppen i Sverige Holding AB* (*AGHAB*), kas sniedza *Apoteksgruppen* zīmola franšīzes un pārvaldības pakalpojumus 189 aptiekām. *Euroapotheca* arī iegādājās *Apoteksgruppen* tīkla 159 aptiekas no vairākiem īpašniekiem. 2018. gada 1. februārī abas iegādes apstiprināja Zviedrijas Konkurences padome, un 8. februārī pirmais darījums bija pabeigts. 159 aptieku iegādi pabeidza līdz 2018. gada pirmā ceturkšņa beigām.

2018. gada 14. martā meitasuzņēmums Igaunijā *Euroapteek OÜ* pabeidza 13 aptieku tīkla *Ülikooli Apteek* iegādi no Somijas uzņēmuma *Yliopiston Apteekki Oy* un tiesības sniegt visus franšīzes pakalpojumus vēl 11 aptiekām. Bez tam 14. martā meitasuzņēmums Igaunijā *Baltfarma OÜ* no *Yliopiston Apteekki* iegādājās zāļu lieltirgotavu *Medapta OÜ*.
2018. gadā *Euroapotheca* pārdeva aptieku tīklu *Euroapteka* Ukrainā un pameta Ukrainas tirgu.
2019. gadā Latvijā darbību uzsāka interneta aptieka *Azeta.lv*; 2020. gadā rudenī — *Azeta.ee* Igaunijā.

2022. gada 9. februārī *Euroapotheca UAB* piederošais uzņēmums *Euroapotheca Holding SWE Ab* un Somijas uzņēmums *[[Oriola (uzņēmums)|Oriola]]* vienojās apvienot aptieku biznesu Zviedrijā: *Apoteksgruppen* un *Kronans Apotek*. Darījumu 29. jūnijā apstiprināja Zviedrijas Konkurences padome, un tas tika pabeigts 3. oktobrī.

## Grupas struktūra
Grupas pārvaldītājsabiedrība ir *UAB EUROAPOTHECA*. Tā meitas un asociētie uzņēmumi:
* *UAB Eurovaistinė* (Lietuva)
* SIA "Euroaptieka" (Latvija)
* *OÜ Euroapteek Holding* (Igaunija)
* *EUROAPTEEK OÜ* (Igaunija)
* *Euro-Apteka Sp. z o.o* (Polija)
* *Swedish Pharmacy Holding AB* (Zviedrija), kopuzņēmums ar *[[Oriola (uzņēmums)|Oriola]]* (50 %):
** *Apoteksgruppen*
** *Kronans Apotek*

## Atsauces

## Ārējās saites
* ''EUROAPOTHECA''
* ''EUROAPTIEKA'' Latvija
Raivis Ragainis

**Raivis Ragainis** (dzimis  Jēkabpilī) ir Latvijas ekonomists un politiķis. Kopš 2021. gada ir Jēkabpils novada domes priekšsēdētājs, pārstāv Latvijas Zaļo partiju. Vadījis pašvaldību arī iepriekš, laik posmā no 2017. līdz 2019. gadam.

R. Ragainis 2000. gadā Daugavpils Pedagoģiskajā institūtā ir ieguvis ekonomikas bakalaura grādu.

2021. gadā viņš ievēlēts par Jēkabpils novada domes priekšsēdētāju. Pirms tam, no 2017. gada 21. jūnija līdz 2019. gada 30. aprīlim bija Jēkabpils pilsētas domes priekšsēdētājs.

Paralēli darbam Jēkabpils novada pašvaldībā, strādājis Madonas novada pašvaldībā par izpilddirektoru.

2025. gada aprīlī KNAB aizturēja R. Ragaini un vēl četras personas saistībā ar iespējamu korupciju pilsētas aizsargdambja būvniecības projektā.

## Atsauces
Ax-2

***Ax-2*** jeb ***Axiom Mission 2*** bija ASV uzņēmuma *[[SpaceX]]* kosmosa kuģa *[[Crew Dragon]]* komerciāls lidojums uzņēmuma *[[Axiom Space]]* uzdevumā.
Tas orbītā tika palaists 2023. gada 21. maijā, un nākamajā dienā saslēdzās ar Starptautisko kosmosa staciju. Nolaižamais aparāts uz Zemes atgriezās 31. maijā.

Šis bija otrais pilnībā komerciālais kosmosa kuģa lidojums uz SKS.

*Ax-2* tika izmantots kosmosa kuģa nolaižamais aparāts *Freedom* (*C212*), kas bija veicis vienu lidojumu (*[[SpaceX Crew-4|Crew-4]]*). Nesējraķetei izmantoja jaunu pirmo pakāpi (sērijas numurs *B1080*).

## Apkalpe
*Ax-2* apkalpe augšupceļā un lejupceļā:

Dublieru apkalpe:
* Maikls Lopess-Alegrija, Komandieris, 
* Valters Villadei, Pilots, 
* Ali Alghamdi, 
* Mariama Fardousa, 

## Lidojuma gaita
*Ax-2* tika palaists  21:37 *UTC* ar nesējraķeti *[[Falcon 9 Block 5]]* no Kanaveralas zemesraga Gaisa spēku stacijas starta laukuma *SLC-39A*.
Pēc derīgās kravas atdalīšanas raķetes pirmā pakāpe nolaidās uz nosēšanās zonas *LZ-1* Kanaveralas zemesraga Gaisa spēku stacijā (pirmo reizi pilotējamo misiju laikā).

22. maijā 13:12 *UTC* *Freedom* automātiskā režīmā saslēdzās ar SKS pie *[[Harmony (SKS)|Harmony]]* modulim augšpusē pievienotā adaptera *[[Pressurized Mating Adapter|PMA-3]]* saslēgšanās mezgla *[[International Docking Adapter|IDA-3]]*.

30. maijā 15:05 *UTC* kosmosa kuģis atvienojās no stacijas. 31. maijā 03:04 *UTC* nolaižamais aparāts nolaidās Meksikas līcī. Lidojuma ilgums bija 9 dienas 5 stundas 27 minūtes.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Ax-2 *Axiom Space*
* AX-2 MISSION *SpaceX*
* Crew Dragon Gunter Dirk Krebs
Līnuss Jūhansons

**Līnuss Jūhansons** (, dzimis ) ir zviedru hokejists, spēlē centra uzbrucēja pozīcijā. Pašlaik (2024) Jūhansons pārstāv Zviedrijas hokeja līgas komandu *[[Färjestad BK]]*.

Iepriekš Jūhansons ir spēlējis Zviedrijas komandās *[[IK Oskarshamn]]*, *[[Mora IK]]* un *[[Djurgårdens IF]]*, Norvēģijas komandā *[[Storhamar Dragons]]* un KHL komandās HK Soči un Ņižņekamskas "Ņeftehimik".

Zviedrijas hokeja izlases rindās piedalījies 2022. gada ziemas olimpiskās spēles un 2023. gada Pasaules čempionātā, arī 2024. gada Pasaules čempionātā kur ar izlasi izcīnīja bronzas medaļu.

## Ārējās saites
Karels Vejmelka

**Karels Vejmelka** (, dzimis ) ir čehu hokejists, spēlē vārtsarga pozīcijā. Pašlaik (2026) Vejmelka pārstāv Nacionālās hokeja līgas komandu Jūtas "Mammoth". 2015. gada NHL draftā Vejmelku ar kopējo 145. numuru piektajā kārtā izvēlējās Našvilas "Predators".

Vejmelka savā pirmajā sezonā Jūtā kļuva par pamatsastāva vārtsargu, kā rezultātā 2025. gada 6. martā viņš nopelnīja piecu gadu līguma pagarinājumu 23,75 miljonu ASV dolāru vērtībā.

Iepriekš Vejmelka spēlējis Čehijas komandās Pardubices "Dinamo", Brno "Kometa" un Jihlavas "Dukla".

Čehijas hokeja izlases rindās izcīnījis bronzas medaļu 2022. gada Pasaules čempionātā. Piedalījies arī 2023. gada Pasaules čempionātā.
## Atsauces

## Ārējās saites
Filips Hlapīks

**Filips Hlapīks** (, dzimis ) ir čehu hokejists, spēlē centra uzbrucēja pozīcijā. Kopš 2024. gada Hlapīks pārstāv Čehijas Ekstralīgas komandu Prāgas "Sparta". 2015. gada NHL draftā Hlapīku ar kopējo 48. numuru otrajā kārtā izvēlējās Otavas "Senators".

Iepriekš Hlapīks ir spēlējis NHL komandā Otavas "Senators", AHL komandā Belavilas "Senators", Čehijas komandā *[[Prāgas "Sparta" (hokejs)|HC Sparta Praha]],* Somijas komandā Lahti "Pelicans" un Šveices Nacionālās līgas komandā *[[HC Ambrì-Piotta]].*

Čehijas hokeja izlases rindās spēlējis 2023. gada Pasaules čempionātā.

## Ārējās saites
Makenzijs Vīgers

**Makenzijs Vīgers** (, dzimis ) ir Kanādas hokejists, spēlē aizsarga pozīcijā. Pašlaik (2026) Vīgers pārstāv Nacionālās hokeja līgas komandu Jūtas "Mammoth". 2013. gada NHL draftā Vīgeru ar kopēju 206. numuru septītajā kārtā izvēlējās Floridas "Panthers".

Iepriekš Vīgers vairākas sezonas spēlēja Floridas "Panthers". 2022. gada 22. jūlijā Vīgers tika iekļauts zvaigžņotajā maiņas darījumā kurā no "Panthers" komandas kopā ar Džonatanu Iberdo, kanādiešu uzbrucēju Kolu Švindtu un nosacītu 2025. gada pirmās kārtas drafta izvēli tika aizmainīts uz Kalgari "Flames" komandu apmaiņā pret Metjū Tkačuku un nosacītu ceturtās kārtas izvēli 2025. gadā.

2025.–2026. gada sezonā, savā ceturtajā gadā ar "Flames" komandu un klubam pārejot uz sastāva pārbūvi, Vīgers 2026. gada 4. martā pieņēma maiņas darījuma piedāvājumu ar Jūtas "Mammoth" apmaiņā pret somu aizsargu Olli Mētu, Džonatanu Kastanju un trim otrās kārtas izvēlēm 2026. gada NHL draftā.

Kanādas hokeja izlases sastāvā spēlējis 2023. gada Pasaules čempionātā, izcīnot zelta medaļu. Viņš tika atzīts par čempionāta labāko aizsargu un tika iekļauts turnīra simboliskajā izlasē.

## Atsauces

## Ārējās saites
Ītans Bērs

**Ītans Bērs** (, dzimis ) ir Kanādas hokejists, spēlē aizsarga pozīcijā. Pašlaik (2023) Bērs pārstāv Nacionālās hokeja līgas komandu Vankūveras "Canucks". 2015. gada NHL draftā Bēru ar kopējo 124. numuru piektajā kārtā izvēlējās Edmontonas "Oilers".

Iepriekš Bērs spēlējis NHL komandās Edmontonas "Oilers" un Karolīnas "Hurricanes".

## Ārējās saites
Smiltenes pareizticīgo baznīca

**Smiltenes Sv. Nikolaja pareizticīgo baznīca** ir 1896. gadā konsekrēts Latvijas Pareizticīgās Baznīcas dievnams, kas atrodas Smiltenes novada Smiltenē.

1894. gadā Pauls Līvens uzdāvināja zemi draudzes vajadzībām. Baznīcas pamatakmeni ielika 1895. gada 25. jūlijā, tā iesvētīta 1896. gada 8. septembrī. Baznīcas būve izmaksājusi 7000 rubļus, no kuriem lielāko tiesu ziedoja miertiesneša tēvs — Aleksandrs Saveļjevs no Maskavas. Pirmais baznīcas mācītājs bija Jānis Lietaviets, vēlāk šeit kalpoja Augustīns Pētersons, Romans Ziediņš, Andrejs Pakalniņš. Baznīcā atradās 12 svētbildes un citi priekšmeti, no kurām vērtīgākos nozaga 1992. gada beigās.

## Ārējās saites
Karibas ezers

{
  "type": "ExternalData",
  "service": "geoshape",
  "ids": "Q1047206"
}


**Karibas ezers** () ir mākslīga ūdenskrātuve Zambezi upē uz Zambijas un Zimbabves robežas. Pēc tilpuma lielākā mākslīgā ūdenskrātuve pasaulē. Izveidota starp 1958. un 1963. gadu, uzbūvējot Karibas HES un appludinot Karibas aizu.

## Ārējās saites
Ilona Prokopevņuka

**Ilona Prokopevņuka** (; dzimusi ) ir ukraiņu brīvā stila cīkstone, Pasaules un Eiropas čempionātu medaļniece.

## Biogrāfija
Ar cīņas sportu Ilona Prokopevņuka nodarbojas kopš 2010. gada, 2012. gadā pasaules kadetu čempionātā Baku ieņēma 7. vietu. Kopš 2016. gada viņa trenējas Aleksandra Loznija vadībā. 2017. gada novembrī viņa kļuva par U23 pasaules čempionāta sudraba medaļnieci Bidgoščā, finālā zaudējot japānietei Jui Sakano. 2018. gada maijā debijā Ukrainas pieaugušo izlases sastāvā un izcīnīja bronzu Eiropas čempionātā Kaspijskā, pārspējot vācieti Lūciju Mancki. 2018. gada jūlijā viņa izcīnīja zeltu U23 Eiropas čempionātā. Tā paša gada novembrī viņa kļuva par U23 pasaules čempionāta sudraba medaļnieci. 2019. gada martā viņa kļuva par divkārtēju Eiropas U23 čempioni, finālā uzvarot vācieti Lūciju Mancki. 2019. gada aprīlī Eiropas čempionātā Bukarestē viņa ieņēma 5. vietu, piekāpjoties bijušajai tautietei Tetjanai Omeļčenko, kura pārstāvēja Azerbaidžānu. 2019. gada oktobrī viņa kļuva par U23 pasaules čempionāta bronzas medaļnieci Ungārijā.

2022. gada aprīlī Eiropas čempionātā, kas norisinājās Budapeštā, viņa izcīnīja vienu no bronzas medaļām svara kategorijā 62 kg.

2022. gada septembrī Belgradā viņa piedalījās pasaules čempionātā un cīņā par bronzas medaļu svara kategorijā 62 kg pārspēja kirgīzieti Aisulū Tinibekovu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Graivorona

**Graivorona** () ir pilsēta Krievijā, rajona centrs Belgorodas apgabalā. Pilsēta Atrodas Vorsklas upes krastā Krievijas-Ukrainas pierobežā  no Belgorodas.

## Vēsture
Par pilsētas dibināšanas gadu tiek uzskatīts 1678. gads, kad Belgorodas metropolīts Misails no Krievijas cara ieguva īpašumā zemes Graivoronkas upes krastos; šajā vietā uzbūvēja nocietinātu apmetni, ko jau ap 1681. gadu pārvērta par cietoksni tirdzniecības ceļu krustojumā. Apmetne tika attiecināta pie Ohtirkas kazaku pulka. Kopš 1721. gada Krievijas Impērijas sastāvā un kopš 1838. gada apriņķa pilsēta. 1918. gadā īslaicīgi ietilpa Ukrainas Tautas Republikas sastāvā, bet 1919. gadā — Dienvidkrievijas Harkivas apgabala sastāvā.

2023. gadā Graivoronas rajonā notika kaujas starp Krievijas opozīciju, kas karo Ukrainas pusē un Krievijas bruņotajiem spēkiem.

## Atsauces

## Ārējās saites
Dronovka (ciems)

**Dronovka** () ir ciems Belgorodas apgabala Graivoronas rajonā.

Dronovka atrodas 29 km uz ziemeļrietumiem no Graivoronas. Tuvākā lauku apdzīvotā vieta ir Smorodina.

Iedzīvotāju skaits — 167 cilvēki (2010).

## Ārējās saites
Smiltenes baptistu baznīca

**Smiltenes baptistu baznīca** ir baptistu dievnams Smiltenes novada Smiltenē. Smiltenes baptistu draudze dibināta 1907. gadā.

## Ārējās saites

* Smiltenes baptistu draudze
Krievijas baltzilibaltais karogs

thumb|Baltzilibaltais karogs
**Krievijas baltzilibaltais karogs** () ir karogs, ko izmanto protestētāji pret Krievijas iebrukumu Ukrainā. Karogs kļuva plaši izplatīts neilgi pēc iebrukuma sākuma 2022. gada februārī.

To izmanto arī militārā vienība leģions "Krievijas Brīvība", kas karo Ukrainas pusē.
Tas ir pārveidots Krievijas karogs, kurā sarkanā svītra aizstāta ar baltu un zilā ir ievērojami gaišāka.
[thumb|Karogs protestu laikā [Tbilisi 2022. gada 2. martā]]

## Karoga vēsture
Ideja par savu opozīcijas karogu, kas atšķirtos no Krievijas valsts karoga, radās aktīvo protestu laikā Baltkrievijā. Aktīvisti norāda uz līdzību ar Baltkrievu nacionālo karogu, ko izmanto Baltkrievijas politiskā opozīcija, tādējādi paužot solidaritāti ar baltkrievu protestētājiem.

Pēc kara sākuma Ukrainā 2022. gadā sociālajos medijos parādījās priekšlikumi noņemt sarkano krāsu, kas simbolizē asinis un karu. Karogu izmantoja pretkara demonstrācijās Tbilisi, kā arī Kiprā, Ņujorkā, Krakovā, Londonā, Rīgā, Prāgā, Toronto, Berlīnē, Diseldorfā, Helsinkos, Madridē, Telavivā, Viļņā un Jekaterinburgā. Karogam nav oficiālas krāsu interpretācijas. Krāsas, kā uzskata tie, kas to izmanto, raksturo mieru un tīrību (baltā), kā arī patiesību un taisnīgumu (zilā).

Krievijas Pretkara komiteja izmanto karogu kā pretkara simbolu ar proporciju 2:3. 2022. gada 7. martā Brīvās Krievijas foruma pretkara konferencē tika izteikta ideja par karoga kā "Krievijas pretkara un pretdiktatoriskās kustības virspartijas un virsfrakcijas simbola" izmantošanu.
[thumb|Demonstrācija [Prāga|Prāgā]]

## Atsauces

## Ārējās saites
Leģions "Krievijas Brīvība"

thumb|Leģiona uzšuve (sākumā)
**Leģions "Krievijas Brīvība"** (, ukraiņu: *Легiон «Свобода Росiї»*) ir Ukrainas bruņoto spēku militārā vienība, kas, pēc Ukrainas amatpersonu teiktā, tika izveidota no Krievijas karagūstekņiem un brīvprātīgajiem, kuri pārbēga uz Ukrainu. Devīze — "*Par Krieviju! Par brīvību!*".
Leģions ir viena no divām Ukrainas bruņoto spēku vienībām, kas izveidota no Krievijas Federācijas pilsoņiem. Otrā šāda vienība ir Krievu brīvprātīgo korpuss, ko izveidoja 2022. gada augustā.[thumb|[Krievijas baltzilibaltais karogs ar leģiona emblēmu (līdz 2023. gada beigām)]]

## Atsauces

## Ārējās saites

* YouTube lapa
*
Lieģu iela

**Lieģu iela** ir iela Rīgā, Zemgales priekšpilsētā, Šampēterī. Lieģu iela sākas krustojumā ar Zasulauka ielu un beidzas ar strupceļu dzīvojamajā apbūvē. Tā ir klāta ar grants segumu, Lieģu ielā ir tikai savrupmāju dzīvojamā apbūve.

Iela nosaukta Lieģu — ciema Dienvidkurzemes novadā — vārdā.

Lieģu iela ir savienota ar Zasulauka ielu.

## Skatīt arī
* Šampēteris

## Atsauces
Korean Broadcasting System

***Korean Broadcasting System*** (**KBS**, ) ir Dienvidkorejas nacionālā sabiedriskā raidorganizācija, kas dibināta 1927. gadā. Tā nodrošina radio, televīzijas un tiešsaistes pakalpojumus un ir viens no lielākajiem Dienvidkorejas televīzijas tīkliem.

## Atsauces

## Ārējās saites

*
Munhwa Broadcasting Corporation

***Munhwa Broadcasting Corporation*** (**MBC**, ) ir Dienvidkorejas raidorganizācija, kas dibināta 1961. gadā. Tās vadošais televīzijas kanāls ir MBC TV 11. kanālā digitālajai un kabeļtelevīzijai.

MBC sastāv no multimediju grupas ar vienu virszemes televīzijas kanālu, trim radio kanāliem, pieciem kabeļtelevīzijas kanāliem, pieciem satelīta kanāliem un četriem DMB kanāliem.

## Atsauces

## Ārējās saites
*