Ortostatiskā hipertensija

**Ortostatiska hipertensija** ir medicīnisks stāvoklis, kad rodas pēkšņa un strauja asinsspiediena (AS) paaugstināšanās, brīdī kad cilvēks pieceļas. Ortostatisko hipertensiju diagnosticē ar sistoliskā asinsspiediena paaugstināšanos par 20 mm Hg vai vairāk, stāvot. Ortostatiskā diastoliskā hipertensija ir stāvoklis, kad diastoliskais asinsspiediens paaugstinās līdz 98 mm Hg vai vairāk, reaģējot uz stāvēšanu taču pašlaik šai definīcijai trūkst skaidras medicīniskas vienprātības, tāpēc tā var mainīties. Ortostatiskā hipertensija, kas ietver sistolisko AS, ir pazīstama kā *sistoliskā ortostatiskā hipertensija*.

Ja ortostatiskā hipertensija ietekmē cilvēka spēju palikt vertikālā stāvoklī, to uzskata par ortostatiskas nepanesamības paveidu. Ķermeņa nespēja regulēt AS var būt disautonomijas paveids.

Baroreflekss un autonomie ceļi parasti nodrošina asinsspiediena saglabāšanu, neskatoties uz dažādiem stimuliem, ieskaitot stājas izmaiņas. Precīzs ortostatiskās hipertensijas mehānisms joprojām nav skaidrs, bet alfa adrenerģiskā aktivitāte var būt dominējošais ortostatiskās hipertensijas patofizioloģiskais mehānisms gados vecākiem hipertensijas pacientiem. Citām grupām ar šo traucējumu ir citi mehānismi.

Lielā populācijas pētījumā tika konstatēta 1,1% izplatība. Ir konstatēts, ka ar vecumu palielinās ortostatiskās hipertensijas risks, un tas ir konstatēts 16,3% vecāka gadagājuma pacientu ar hipertensiju.

## Pazīmes un simptomi

* Viegla vai mērena ortostatiska hipertensija var parādīties bez jebkādiem simptomiem, izņemot ortostatiskās hipertensijas AS konstatējumus. Smagāka ortostatiska hipertensija var izpausties ar tipiskiem hipertensijas simptomiem.
* Ortostatiska asins satecēšana vēnās ir izplatīta ar ortostatisku diastolisko hipertensiju. Tas notiek kājās stāvot.

### Saistība ar citiem traucējumiem

* Esenciālā hipertensija
* Citi disautonomijas veidi var pastāvēt līdzās, piemēram, ar šo stāvokli ir izplatīts ortostatiskās tahikardijas sindroms (POTS), ortostatiska hipotensija, kad autonomā disfunkcija dažkārt paaugstina un pazemina asinsspiedienu.
* 2. tipa diabēts
* Asinsvadu adrenerģiska paaugstināta jutība: ortostatiska hipertensija var būt sekundāra
* Nervozā anoreksija : daudziem cilvēkiem, kas cieš no anoreksijas, rodas ortostatiska hipertensija 
* Hipovolēmija var izraisīt ortostatisku hipertensiju
* Ir zināms, ka nieru artēriju stenoze (nieru artēriju sašaurināšanās) ar nefroptozi (nieru pilieni stāvot) izraisa ortostatisku hipertensiju.
* Aortīts (aortas iekaisums) ar nefroptozi: "Šī ortostatiskā hipertensija lielā mērā var būt saistīta ar renīna sistēmas aktivāciju, ko izraisa nefroptoze, un daļēji tāpēc, ka ir samazināta aortīta izraisīta barorefleksa jutība"
* Feohromocitoma

## Riski

* Asinsspiediena mainīgums ir saistīts ar mērķorgānu bojājumu progresēšanu un kardiovaskulāro risku.
* Ortostatiskā hipertensija bija pozitīvi saistīta ar perifēro artēriju slimību.
* Palielinās klusas smadzeņu asinsvadu išēmijas rašanās
* Sistoliskā ortostatiskā hipertensija palielina insulta risku.

## Diagnoze
Stāvokli var novērtēt ar slīpa galda testu. Ja tests ir pozitīvs, diagnoze ir hiperadrenerģisks POTS.

## Ārstēšana
Pašlaik ortostatiskas hipertensijas ārstēšanai oficiāli nav neviena ārstēšanas metode, jo tā joprojām ir maz zināma un var būt izraisīta dažādu iemeslu dēļ. Tādējādi ārstēšana tiem, kam ir šis traucējums, joprojām ir izmēģinājuma-un-kļūdas eksperimentāla ārstēšana. Dažas ārstēšanas metodes, kuras ir veiksmīgi izmantotas šim stāvoklim, ir zāles doksazosīns, karvedilols, kaptoprils un propranolola hidrohlorīds. Tiek izmantota arī līdzās esošo slimību ārstēšana, piemēram, hipovolēmija. Daži speciālisti smagos gadījumos intravenozi ievada fizioloģisko šķīdumu hipovolēmijas ārstēšanai, kas, ja tas ir cēlonis, samazina ortostatisko hipertensiju līdz drošam līmenim. Nospiedošas drēbes virs iegurņa un apakšējām ekstremitātēm var tikt izmantotas kā daļa no terapijas, jo daudziem ar šo traucējumu rodas asins uzkrāšanās problēma.

## Atsauces