open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Gundars Lintiņš

**Gundars Lintiņš** (dzimis 1971. gada 30. janvārī Jelgavā) ir latviešu bundzinieks, kurš spēlē grupu *Jam Orchestra* un *[[Credo (grupa)|Credo]]* sastāvā, piedalās arī vairākos citos muzikālos projektos un pasākumos.

## Muzikālā karjera
Pirmais mūzikas instruments, ko Lintiņš agrā bērnībā iesāka spēlēt, bija klarnete. Tomēr klarnete viņam tā īsti neiepatikās un Gundars pieķērās bungām, to spēli apgūstot pašmācības ceļā. Skolas laikā sitamo instrumentu spēli Lintiņam palīdzēja attīstīt skolotājs Kārlis Venckus. Paralēli Gundars Lintiņš divus gadus nospēlēja pie Jāņa Romanovska Jelgavas mašīnbūves rūpnīcas bigbendā "Gamma".

Pusaudža gados viņš skolojās pie Tāļa Gžibovska un sita bungas vairākos pūtēju orķestros, kā arī tautas deju ansambļos. Pēc dienesta padomju armijā bija Jelgavas diksilends ar Vilni Dumpi un grupa "Jaunais Laiks" ar Valdi Indrišonoku.
Lintiņu ievēroja tolaik Latvijā populārā rokgrupa *Rebel* ar Igoru Novikovu priekšgalā. Tur Lintiņš nospēlēja sešus gadus. Tālāk sekoja vairāki braucieni, muzicējot ārzemēs.

1991. gadā Lintiņš pabeidza Jelgavas mūzikas vidusskolu un sāka strādāt Iecavas bērnu mūzikas skolā kā sitamo instrumentu spēles pedagogs.

2001. gadā Gundars Lintiņš tika uzaicināts spēlēt grupas *[[Credo (grupa)|Credo]]* sastāvā.

Paralēli koncertiem un pasākumiem Gundars Lintiņš Jelgavas mūzikas vidusskolā kopš 2006. gada ir arī sitamo instrumentu spēles pedagogs.

Mūziķis ir arī sitamo instrumentu zīmola "Meinl" pārstāvis Latvijā.

## Izglītība
1989. gadā ieguva vidējo izglītību Jelgavas 1. ģimnāzijā. No 1989. līdz 1991. gadam dienējis Rīgas Štāba orķestrī. No 1991. līdz 1995. gadam mācījies Jelgavas mūzikas koledžā, kur ieguva vidējo muzikālo izglītību. No 2001. līdz 2005. gadam neklātienē studēja Rīgas Pedagoģijas un izglītības vadības augstskolā Džeza un populārās mūzikas nodaļā (tagad Rīgas Pedagoģijas un izglītības vadības akadēmija), iegūstot mūzikas skolotāja kvalifikāciju. No 2005. līdz 2007. gadam studēja Latvijas Lauksaimniecības universitātes Tehniskās fakultātes Izglītības un mājsaimniecības institūtā, kur ieguva izglītības zinātņu maģistra grādu pedagoģijā.

## Dalība šovā "Dejo ar zvaigzni 3"
2010. gadā mūziķis piekrita piedalīties šovā "Dejo ar zvaigzni 3" kā šova dalībnieks. Viņa deju partnere bija Marina Martinova.

## Atsauces
Kultivāciju teorija

**Kultivāciju teorija** ir sociāla teorija, kas pēta televīzijas ilglaicīgo ietekmi. "Pirmais kultivācijas teorijas ierosinājums saka par to, ka ja lielāku laiku cilvēks pavada „dzīvojot” televīzijas pasaulē, jo vairāk iespējas, ka cilvēks ticēs sociālajai īstenībai, kas pāradīta televīzijā." Šo teoriju pamatoja un pētīja Džordžs Gerbners komunikāciju zinātņu profesors. Kultivāciju teorija parādījās no cita lielāka projekta, kura nosaukums bija „Kulturālie indikatori”. Kultivācijā atstāj cilvēkus ar nepareizo priekšstatu par to, kas ir īstenība.

Kultivācijas teoriju apskatīja un attīstīja Džordžs Gerbners un Lerijs Gross Pensilvānijas Universitātē. Kultivāciju teorija parādījās no dažādiem lieliem projektiem. „Kulturālo indikatoru” projekts apskata „kultivētas” televīzijas efektu uz skatītajiem. Pētnieki bija ļoti satraukti ar efektu kuru atstāj uz publiku, skatītajiem un viņas uzvedību televīzijas programmas un īpaši programmas, kurās ir vardarbība. Gebners uzskatīja, ka kultivisms notiek tikai tad, ja skatītājs ilglaicīgi skatās televīziju programmas.

Gerbners arī uzskatīja, ka ļoti lielu ietekmi uz cilvēkiem atstāj īpaša veida programmas, tie atstāj lielu nospiedumu uz cilvēkā dzīvi, uzskatiem un to, kā cilvēks saprot apkārtējo pasauli. Bērnam no maza vecuma skatoties ļoti daudz televīziju ar vardarbības elementiem vai ar pasaules etnisko skatījumu, tad bērnam izaugot viņa uztverta pasaule atspoguļos šos uzskatus. Gebners stāstīja par televīziju kā par plašsaziņas līdzekli. Viņš uzskatīja, ka daudz televīzijas programmu ar vardarbības elementiem provocē cilvēkā negatīvo reakciju, cilvēkā bailes pret apkārtējo pasauli. Gebners salīdzināja televīzijas spēku ar reliģijas spēku.

## Skatīt arī
* Plašsaziņas līdzekļi

## Atsauces

## Ārējās saites
* Džordža Gebnera arhīva "Kulturālo indikatoru" projekta sadaļa
282. Ventas policijas bataljons

**282. Ventas policijas bataljons** () bija militāra latviešu brīvprātīgo vienība Trešā reiha pakļautībā Otrajā pasaules karā. Tika saformēts speciāli operācijas Ziemas burvība () (pazīstama arī kā Osvejas akcija) īstenošanai Osvejas apkaimē, vēlāk tika izmantots arī citiem uzdevumiem. Kaujas gaitas beidzis 1943. gada 15. jūlijā ar izformēšanu un daļēju iekļaušanu 277. Siguldas bataljonā.

## Izveidošana
282. Ventas policijas bataljonu 1943. gada 5. martā Rīgā, Bolderājā saformēja kapteinis Jānis Zilvers no 266. Rēzeknes bataljona kadriem, izveidošanas specifiskais mērķis bija operācijas "Winterzauber" īstenošana. Lai arī virsnieki bija pieredzējuši, kareivjiem vērā ņemamas pieredzes nebija. Izveidojot bataljonā bija 18 virsnieki, 142 instruktori un 306 kareivji, tā vadošais sastāvs bija šāds:

Bataljona komandieris — kapteinis Jānis Zilvers

*1. rotas komandieris — kapteinis Leonhards Trēziņš
*2. rotas komandieris — kapteinis Jānis Avotiņš
*3. rotas komandieris — kapteinis Kārlis Kronis.

## Dienesta gaitas
1943. gada 13. martā bataljonu nosūtīja uz Osvejas apvidu, kur tas pulkveža Knehta grupā piedalījās partizānu apkarošanas operācijas "Winterzauber" īstenošanā, kas ilga līdz marta beigām. Pēc operācijas noslēgšanās bataljonu pārcēla uz Zilupi sardžu dienesta un sarkano partizānu apkarošanai. 3. jūlijā vadību pārņēma kapteinis Jānis Nikāns un 15. jūlijā bataljonu izformēja, personālsastāvu iedalot 277. Siguldas bataljonā.

## Atsauces
Tjerī Žoržu

**Tjerī Žoržu** (; dzimis  Sentetjēnā) ir franču orientierists, izcīnījis 14 zelta medaļas Pasaules čempionātos orientēšanās sportā laikā no 2003. līdz 2017. gadam, tādējādi viņš ir viens no titulētākajiem sportistiem orientēšanās sporta vēsturē. Tiek dēvēts par Vidējās distances karali, jo Pasaules čempionātos vidējā distancē ir uzvarējis vairāk reižu (astoņas), nekā visi pārējie sportisti kopā, taču T. Žoržu ir arī vienīgais sportists, kurš trīs reizes uzvarējis Pasaules čempionātā garajā distancē. 2010. gada Pasaules čempionātā T. Žoržu izcīnīja trīs zelta medaļas no četrām iespējamajām. Ilgstoši bijis pasaules ranga līderis, divas reizes uzvarējis Pasaules kausa kopvērtējumā (2006, 2007).

Dzimis Sentetjēnā, kur dzīvo joprojām. Ar orientēšanās sportu nodarbojās arī viņa vecāki. Bērnībā trenējies arī handbolā. 1998. gadā T. Žoržu izcīnīja savu pirmo medaļu Pasaules čempionātā junioriem, kas notika Francijā. 1997. gadā 18 gadu vecumā viņš debitēja Francijas pieaugušo izlasē Pasaules čempionātā Norvēģijā.

Tjerī Žoržu pārstāv Somijas klubu *Kalevan Rasti*, kura sastāvā 5 reizes (2004, 2005, 2007, 2013, 2014) ir uzvarējis prestižo Jukolas stafeti, kā arī Francijas *NO St-Etienne*.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Tjerī Žoržu *World of O Runners*
275. latviešu kārtības dienesta bataljons

**275. latviešu kārtības dienesta bataljons** () bija militāra latviešu brīvprātīgo vienība Trešā reiha pakļautībā Otrajā pasaules karā. Bataljons īslaicīgi tika izveidots divreiz — pirmo reizi tas pēc īsas pastāvēšanas tika iekļauts 276. Kuldīgas bataljonā 1942. gada 7. decembrī, bet otro reizi to īsi pēc izveides iekļāva 2. latviešu brigādē 1943. gada feburārī.

## Izveidošana
275. latviešu kārtības dienesta bataljonu izveidoja divreiz — pirmo reizi 1942. gada 16. oktobrī Rīgā no 266. Rēzeknes bataljona kaujas spējīgajiem vīriem to saformēja kapteinis Fridrihs Kuģinieks, taču faktiski bataljons bija vienas rotas sastāvā, tajā bija 4 virsnieki, 14 instruktori un 148 kareivji. Nekādās operācijās 275. bataljons nepiedalījās un jau  7. decembrī to ieskaitīja 276. Kuldīgas bataljonā.

Otrreiz 275. kārtības dienesta bataljonu izveidoja kapteinis Aleksandrs Zaļais 1943. gada 25. janvārī no 279. Cēsu policijas bataljona 3. rotas personālsastāva, ar 5 virsniekiem, 35 instruktoriem un 160 kareivjiem, taču jau februārī tas tika ieskaitīts jaunizveidotajā 2. latviešu brigādē.

## Atsauces
Glotāls slēdzenis

**Glotāls slēdzenis** ir skaņa, kas sastopama vairākās valodās. Starptautiskajā fonētiskajā alfabētā to apzīmē ar simbolu .

## Latviešu valodā
Latviešu valodā šī skaņa dažkārt sastopama vārdu "jā" un "nē" izrunā, kad tie tiek izrunāti kā "ja-a" un "ne-e", jeb, precīzākā IPA pierakstā,  un .

Dāņu valodas fenomens *stød* daļā gadījumu tiek realizēts kā glotāls slēdzenis, taču ir autori, kas norāda uz tā līdzību ar latviešu un lībiešu valodas lauzto intonāciju. Piemēram, 19. gs. beigās dānis Vilhelms Tomsens (*Vilhelm Thomsen*) kontaktējoties ar kādu lībiešu jūrnieku identificēja viņa runā iezīmi, kas viņam likās ļoti līdzīga dāņu *stød*, kas latviešu valodā atbilst tam, ko sauc par "lauzto intonāciju". Vītso izteicies, ka lībiešu lauztais tonis varot tikt realizēts kā "laringāls līdzskanis".

Citi autori definē latviešu valodas lauzto intonāciju kā "krītošu intonāciju ar pievienotu glotalizāciju".

## Citās valodās
Glotāls slēdzenis ir bieži sastopams dažādos angļu valodas dialektos, piemēram, tas ir standarta veids kā realizēt  standarta amerikāņu angļu valodas vārdos, kur tam seko zilbisks , piemēram, *mountain* , *cotton*  vai *button* . Lielbritānijas *Cockney* izloksnē tas ir pilnīgi aizvietojis fonēmu , piemēram, *city* tiktu realizēta kā  un *bottle* kā , utt.

Dienvidaustrumigaunijas (uz ziemeļiem no Alūksnes rajona) Veru valodā glotāls slēdzenis ir fonēmisks – tas tiek apzīmēts ar ⟨q⟩ un tas ir standarta daudzskaitļa marķieris (atšķirībā no standarta igauņu *-d*), piemēram, *kala* ("zivs"), *kalaq* ("zivis").

## Atsauces
Izidors Gunsbergs

**Izidors Arturs Gunsbergs** (; , Budapešta - , Londona) bija Ungārijā dzimis Lielbritānijas šahists, kas 1890.—1991. gadā piedalījās mačā par Pasaules šaha čempiona nosaukumu.

## Jaunība
Gunsbergs piedzima Budapeštā. Šahista gaitas sāka spēlējot par imitēto šaha mašīnu  «Mephisto», bet vēlāk kļuva par profesionālu šahistu. 1876. gadā pārcēlās uz dzīvi Anglijā, bet 1908. gadā naturalizējās par Apvienotās Karalistes pilsoni.

## Šahista karjera
1880. gadu beigās un 1890. gadu sākumā Gunsbergs izvirzījās par vienu spēcīgākajiem šahistiem pasaulē. 1885. gadā viņš pārliecinoši uzvarēja Londonas nacionālajā turnīrā, bet pēc dažām nedēļām ieņēma 4. vietu prestižajā 4. Vācu šaha kongresā Hamburgā. 1887. gadā Gunsbergs atkārtoti uzvarēja Londonas šaha turnīrā, bet 1888. gadā arī Bredfordas šaha turnīrā. 1887. gadā mačā ar 7:5 (+4 -2 =6) tika pieveikts Džozefs Blekbērns, viens no Anglijas tālaika labākajiem šahistiem. 1890. gadā Havannā tika nospēlēts neizšķirti mačs ar krievu šaha līderi Mihailu Čigorinu 11½:11½ (+9 -9 =5). Pēc šiem panākumiem toreizējais Pasaules šaha čempions Vilhelms Steinics izsauca Gunsbergu uz maču. Mačs tika sarīkots gadumijā no 1890. uz 1891. gadu Ņujorkā, aizritēja sīvā cīņā un noslēdzās ar Steinica uzvaru 10½:8½ (+4 -6 =9).
Pēc šīs neveiksmes Gunsberga rezultāti turnīros kļuva vājāki. Tā 1895. gada Hastingsas šaha turnīrā viņš dalīja tikai 15. vietu 22 dalībnieku konkurencē.

## Dzīves nogale
Pēc aktīvas šahista karjeras beigām strādājis kā šaha žurnālists. Sadarbojies ar Londonas avīzi «London Daily News». Kļuvis slavens, ka 1916. gadā uzvarējis tiesas procesu, kurā Apvienotās Karalistes Augstākā tiesa bija nospriedusi, ka Gunsberga avīzē publicētajās analīzēs nav pārskatīšanās kļūdu.
Par Gunsberga mūža pēdējiem gadiem ir zināms vienīgi tas, ka viņš ir miris trūkumā.

## Atsauces

## Ārējās saites
277. Siguldas policijas bataljons

**277. Siguldas policijas bataljons** () bija militāra latviešu brīvprātīgo vienība Trešā reiha pakļautībā Otrajā pasaules karā. Kaujas gaitas beidza 1943. gada 11. augustā ar iekļaušanu 1. Rīgas latviešu brīvprātīgo policijas pulkā kā I bataljons.

## Izveidošana
277. Siguldas policijas bataljonu 1942. gada 7. decembrī Rīgā no 20. Rīgas rezerves bataljona vīriem un Rīgas policijas iecirkņu darbiniekiem saformēja pulkvežleitnants Juris Taube. Izveidojot bataljonam izsniedza vācu policijas formas tērpus ar Latvijas armijas zīmotnēm, tajā bija 8 virsnieki, 114 instruktori un 345 kareivji un tā vadošais sastāvs bija šāds:

Bataljona komandieris — kapteinis Juris Taube

*1. rotas komandieris — virsleitnants Emīls Bensons
*2. rotas komandieris — kapteinis Bērtulis Eduards Pabērzs
*3. rotas komandieris — virsleitnants Kārlis Priedītis.

## Dienesta gaitas
Jau 1942. gada 11. decembrī bataljonam tika pavēlēts būt gatavam izbraukšanai novietojumā uz Ilūksti, taču maršruts tika mainīts uz Krāslavu, tur bataljons palika dažas dienas līdz 16. decembrī tika nozīmēts robežapsardzības uzdevumos. Šo uzdevumu bataljons pildīja līdz 1943. gada 14. februārim. Krāslavā 6. janvārī tika saformēta arī 4. rota ar komandieri kapteini Erihu Ezernieku, šajā laikā notika arī regulāras sadursmes ar sarkanajiem partizāniem pierobežā.

10. februārī bataljons saņēma pavēli gatavoties darbībai partizānu apkarošanas akcijā "Winterzauber" un 16. februāra rītā bataljons pārgāja robežu un iegāja Baltkrievijas teritorijā, cīņās ar partizāniem bataljons pavadīja sešas nedēļas, tostarp no 13. līdz 15. martam pie Dobropļesu sādžas kopā ar SD vienībām, kuru pienākums bija sādžu iznīcināšana un iespējamo partizānu likvidācija. 31. martā bataljons atgriezās Latvijas teritorijā un tika novietots atpūtā Mērdzenes apvidū. 7. aprīlī bataljons sasniedza Indru, kur nodarbojās ar partizānu apkarošanu un sardžu pienākumiem. 15. jūlijā bataljonā iekļāva 282. Ventas bataljona vīrus un jau 11. augustā bataljonu kā I bataljonu 1. Rīgas latviešu brīvprātīgo policijas pulkā.

## Atsauces
Belinda (pavadonis)

**Belinda**, arī **Urāns XIV**, ir Urāna pavadonis. Tas ir desmitais pavadonis pēc kārtas, skaitot no Urāna.
## Atklāšana un nosaukums
Pavadonis tika atklāts 1986. gada 13. janvārī, *Voyager* programmas zinātniekiem izpētot starpplanētu zondes „Voyager 2” attēlus. Tam tika piešķirts pagaidu apzīmējums **S/1986 U5**.
Starptautiskā Astronomijas savienība pavadonim vēlāk piešķīra nosaukumu Belinda. Belinda ir tēls Aleksandra Poupa poēmā „*The Rape of the Lock*”. 
## Orbīta un fizikālie parametri
Belindas diametrs ir apmēram 90 ± 16 km. Pavadonis ietilpst Porcijas grupā (nosaukta Porcijas vārdā). Tajā vēl atrodas Bjanka, Kresīda, Dezdemona, Džuljeta, Rozalinda, Kupidons, Porcija un Perita. Visiem šiem pavadoņiem ir līdzīgas orbītas un fotometriskās īpašības. Belinda ir mazizpētīts pavadonis. „Voyager 2” attēlos tas izskatās kā garens objekts, kura ass vērsta uz Urānu. Pavadoņa garuma attiecība pret platumu ir 0,5 ± 0,1 (tas ir stipri izstiepts). Belindas virsma izskatās pelēka.
## Atsauces

## Ārējās saites

*Belinda
Stratēģiskā plānošana

**Stratēģija** ir organizācijas ilgtremiņa pamatmērķu un darbības virzienu noteikšana, to sasniegšanai nepieciešamo resursu izdalīšana.
Stratēģija ir māksla vadīt organizāciju. Kā katram vadītājam un arī katram līderim neatkarīgi no tā, cik augstā amatā tas atrodas, viņam ir konkrēti uzdevumi un konkrētas funkcijas, kuras jāpilda. Arī stratēģiskajam līderim ir jāveic konkrētas funkcijas un pienākumus.

## Stratēģijas sastāvdaļas
Vārds *stratēģija* radies no grieķu vārda strategos, kas nozīmē  *ģenerālā māksla*. Mūsdienās stratēģija neapšaubāmi saglabājusies kā militārs termins, taču kopš 20. Gadsimta sešdesmitajiem gadiem tas ieguvis jaunu nozīmi pilnīgi citā jomā. Vārdu *stratēģija* plaši sāka lietot organizācijas menedžmentā, ar to saprotot darbības virzienu.

Kā aprakstīts V. Praudes un I.Beļčikova grāmatā "Menedžments", tad *galvenās organizācijas stratēģijas sastāvdaļas ir šādas:*
### <small>Darbības joma(sfēra</small>)
Saistīta ar konkrētām precēm, pakalpojumiem un tirgiem, kuros tie ir konkurētspējīgi. Piemēram, kompānijas Mars darbības jomas ir ne tikai elektronika, bet arī pārtikas produktu ražošana, mājdzīvnieku barības izgatavošana.
### <small>Resursu izvietojums un sadale</small>
Arī ir stratēģiska problēma. Kā sadalīt ierobežotus resursus starp dažādām darbības jomām, lai rezultātā sasniegtu maksimālu kapitāla atdevi.
### <small>Īpatnējās (atšķirīgās) spējas</small>
Tas ir kaut kas tāds, ar ko organizācija var izcelties salīdzinājumā ar konkurentiem.
### <small>Attīstība un kapitāla atdeve</small>

Darbības jomu, resursu sadales un īpatnējo spēju apvienojuma rezultāts. Organizācijai jānosaka savi attīstības mērķi un vēlamā peļņa. Šajā sakarībā, jānosaka, piemēram, sadales veidi (tieša tirdzniecība vai ar starpniecību), ražošanas specializācija (pašam ražot detaļas vai izmantot piegādātāju).
Pastāv trīs stratēģijas plānošanas līmeņi
# Organizācijas stratēģija
# Biznesa stratēģija
# Funkcionālā stratēģija

## <small>Atsauces</small>
Divskanis

**Divskanis** jeb **diftongs** ir divu patskaņu savienojums vienā zilbē. Divskaņi var būt monofonēmas (viena fonēma) un bifonēmas (divas fonēmas). Mūsdienu latviešu literārajā valodā ir 10 divskaņi: divi divskaņi ( un ) ir monofonēmas, pārējie divskaņi () ir bifonēmas.

## Hiāts jeb diaireze
Nosaukumu hiāts (vēsturiski arī diaireze) izmanto, lai atsauktos uz divu patskaņu atrašanos blakus, tiem neveidojot divskani. Vairākas valodas (franču, spāņu) hiāta norādīšanai izmanto umlautu, ko šajā lietojumā mēdz saukt specifiski par trēmu (vēsturiski arī dierezi), piemēram, kā vārdā *naïve*, norādot, ka to izrunā  *nevis* .

IPA hiāta jeb diairezes norādīšanai izmanto punkta simbolu, kas norāda, ka patskaņu sakopojums nav diftongs, piemēram, burtu sakopojums ⟨sai⟩ vārdos *sairt* un *saistīt* &mdash;  pretstatā  jeb , utt.

## Atsauces
Kupidons (pavadonis)

**Kupidons**, arī **Urāns XXVII**, ir Urāna pavadonis. Tas ir devītais pavadonis pēc kārtas, skaitot no Urāna.
## Atklāšana un nosaukums
Pavadonis tika atklāts 2003. gada 25. augustā ar Habla kosmisko teleskopu uzņemtajos attēlos. Pavadoni atklāja astronoms Marks Šovalters un NASA Eimsa pētniecības centra zinātnieks Džeks Lisauers (*Jack J. Lissauer*). Tam tika piešķirts pagaidu apzīmējums S/2003 U2.
Starptautiskā Astronomijas savienība pavadonim vēlāk piešķīra nosaukumu Kupidons. Kupidons ir tēls Viljama Šekspīra traģēdijā „Atēnietis Timons”. 
## Orbīta un fizikālie parametri
Kupidons ir neliels pavadonis, tā diametrs ir apmēram 18 km. Nelielais izmērs un tumšā virsma, visticamāk, bija par iemeslu tam, ka to neatklāja jau 1986. gadā, kad Urāna sistēmu pētīja starpplanētu zonde „Voyager 2”. Kupidona orbīta atrodas tikai 863 km attālumā no Belindas. Atšķirībā no Mebas un Peritas (Urāna pavadoņi, kurus arī atklāja 2003. gadā), Kupidona orbīta nav pakļauta perturbācijām.

Kupidons ietilpst Porcijas grupā (nosaukta Porcijas vārdā). Tajā vēl atrodas Bjanka, Kresīda, Dezdemona, Džuljeta, Rozalinda, Porcija, Belinda un Perita. Visiem šiem pavadoņiem ir līdzīgas orbītas un fotometriskās īpašības. 
## Atsauces

## Ārējās saites
Labiovelārs berzenis

**Labiovelārs berzenis** ir skaņa, kas sastopama vairākās valodās. IPA šo skaņu apzīmē ar simbolu . Šis ir viens no **puspatskaņiem**.

## Latviešu valodā
Latviešu valodā skaņa  zilbes beigās tiek "vokalizēta" vai nu kā , piemēram, vārdā "Daugavpils" – , vai, kā , vārdā "zivs" – . Vai arī – pozīcijās, kur tā nevar veidot diftongu – kā , piemēram, *blāvs*  vai *tuvs* .

## Atšķirība starp [u] un [w]
Atšķirību starp puspatskani [w] un patskani [u] var ilustrēt salīdzinot latviešu vārdu *skola* [skuɔla] un itāļu vārdu *scuola* [skwɔla] (Google Translate runas sintēze itāļu vārdam ''scuola'') – pirmajā gadījumā &lt;o&gt; ir diftongs [uɔ] bet otrajā gadījumā &lt;uo&gt; ir puspatskanis + patskanis [wɔ].

## Atsauces
Johans Zāmuels Hillners

**Johans Zāmuels Hillners** (, dzimis , miris ) bija vācbaltiešu luterāņu mācītājs un teologs, vairāku teoloģisku rakstu autors, tajā skaitā arī latviešu valodā.

## Biogrāfija
Dzimis 1754. gada 17. janvārī Kēnigsbergā. Pamatizglītību ieguva savā dzimtajā pilsētā, Frīdriha koledžā. No 1770. līdz 1773. gadam mācījās Kēnigsbergas Universitātē. 1774. gadā pārcēlās uz Kurzemes hercogisti, kur strādāja par privātskolotāju. 1782. gada 29. septembrī tika ordinēts par luterāņu mācītāju, un sāka kalpot Popes un Angermindes (tagad Rinda) draudzēs. 1814. gadā Hillners kļuva par prorektoru, bet 1816. gadā par konsistorijas padomnieku (*Konsistorialrath*). Šajā laikā viņam kalpošanā palīdzēja dēls Ulrihs Kristiāns Hillners, kurš nomira 10 gadus pirms tēva nāves. Johans Zāmuels Hillners miris 1835. gada 2. decembrī, 81 gada vecumā.

## Bibliogrāfija
* *Tee Gabbali tahs kristigas mahzibas jo saprotami darriti us zeenigu Pohpes un Anzes waldneeku apgahdaschanas*. Mitau: 1796. 64§. 8.
* *Leitfaden zum Unterricht in der christlichen Religion für die Jugend gebildeter Stände*. Ebend. 1815. 16§. 8. (Rokasgrāmata kristīgās reliģijas apmācībai jauniešu sākumklasēm.)
* *Drey wichtige Wahrheiten des Christenthums, betrachtet in Verbindung des Rationalismus und Superrationalismus*. Ebend. 1821. XVI u. 150§. 8. (Trīs svarīgas kristietības patiesības, skatāmas racionālisma un pārracionālisma kontekstā.)
Mikus Skruzītis

**Mikus Skruzītis** jeb **Skruzīšu Mikus** (1861—1905) bija latviešu etnogrāfs un folklorists. Nodarbojies ar rakstniecību un Sēlijas etnogrāfisko materiālu vākšanu. Iesūtījis Krišjāņa Barona "Latvju dainām" 235 tautasdziesmas no Neretas, Ērberģes un Sunākstes. Viens no pirmajiem latviešu tautastērpu pētniekiem. Latviešu literārās biedrības loceklis.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1861. gada 7. februārī Jaunjelgavas apriņķa Neretas pagasta "Stanānu" saimnieka mājās. Mācījās Neretas draudzes ķesterskolā, Jēkabpils apriņķa skolā (1874–1876) un Jelgavas reālskolā, pēc kuras beigšanas bija mežkunga palīgs un rakstvedis. Studēja arhitektūru, dabaszinības un ķīmiju Rīgas Politehniskajā augstskolā (1884–1890), kur bija latviešu studentu korporācijas „Selonija” loceklis un darbojās Rīgas Latviešu biedrības Zinības komisijā. 
1888. gadā Skruzītis sastādīja III Vispārējo latviešu dziedāšanas svētku izdevumu „Vadonis pa Rīgu III vispārējos dziedāšanas svētkos”. 1889. gadā par darbu “Sēļi – Kurzemes augšgala senči” viņš ieguva Maskavas latviešu pulciņa iedibināto Jāņa Reinberga prēmiju.   

Pēc studiju pabeigšanas viņš strādāja žurnālu "Austrums" un "Tēvija" redakcijā Jelgavā (1892–1895). Rakstīja par zemnieku koka traukiem un mēriem, apģērba detaļām, aušanas rīkiem, mūzikas instrumentiem un citiem ikdienas priekšmetu aprakstiem un zīmējumiem.
1895. gadā “Austrumā” Skruzītis publicēja īso sarakstu “Baltijas vēstures un valodu izpētīšanai”, kas bija speciālās zinātniskās bibliogrāfijas mēģinājums. Tajā pašā gadā viņš devās uz Prāgu, kur bija atklāta Čehu brīvdabas etnogrāfiskā izstāde. No čehu etnogrāfiem viņš arī vēlāk saņēma vērtīgus rakstus un eksponātu paraugus. 
1896. gadā Mikus Skruzītis piedalījās X Viskrievijas arheoloģiskā kongresa ietvaros notikušās Latviešu etnogrāfiskās izstādes organizēšanā Rīgā. Galveno izstādes ēku pēc M. Skruzīša skices projektēja arhitekts Konstantīns Pēkšēns. 1898. gadā viņš apceļoja Neretu, Pilskalni un Dignāju, kur apsekoja pilskalnus, upurkalnus, kapukalnus un vāca vietējos nostāstus.

Savā darbā „Latviešu tautas apģērbs savā vēsturiskajā attīstībā un nozīmē” rakstīja par saviem vērojumiem dažādos Latvijas novados, par atšķirībām apģērbos, krāja tautisko audumu krāsošanas receptes un audumu paraugus.

Pēdējos dzīves gadus pavadīja dzimtajos Neretas „Stanānos” pie mātes un māsas. Miris 1905. gada 10. februārī 44 gadu vecumā.

## Darbi
thumb|250px|"Sēļi – Kurzemes augšgala senči" (1889).
* Vadonis pa Rīgu III vispārējos dziedāšanas svētkos, 1888
* Sēļi – Kurzemes augšgala senči, 1889
* Baltijas vēstures un valodu izpētīšanai, 1895

## Literatūra
* Lilita Vanaga. Mikus Skruzītis. No: Dabas un vēstures kalendārs 2003. Rīga: Zinātne, 2002, 159.-166. lpp.

## Atsauces
Ķīnas hokeja izlase

**Ķīnas hokeja izlase** (vienkāršotā ķīniešu: 中国 国家 冰球队, tradicionālā ķīniešu: 中国 国家 冰球队, pinyin: Zhongguo Guójiā Bīngqiú DUI) ir Ķīnas Tautas Republikas nacionālā hokeja izlase, ko regulē Ķīnas ledus hokeja federācija.

Šobrīd tā atrodas 25. vietā Starptautiskās hokeja federācijas rangā un spēlēs 2026. gada Pasaules čempionāta hokejā 1. divīzijas B grupā.

## Rezultāti nozīmīgākajos turnīros
### Olimpiskās spēles

## Atsauces
Džozefs Blekbērns

**Džozefs Henrijs Blekbērns** (; , Mančestra — , Londona) bija Lielbritānijas šahists, kas 19. gadsimta otrajā pusē bijis viens no spēcīgākajiem pasaulē.

## Biogrāfija
Pēc izglītības bijis komersants un nodarbojies ar uzņēmējdarbību. Jaunībā lieliski spēlējis dambreti. Tikai 18 gadu vecumā aizrāvies ar šahu. Impulsu tam devusi piedalīšanās simultānspēles seansā pret slaveno amerikāņu šahistu Polu Morfiju, kas tajā laikā viesojās Eiropā. Pēc tam Blekbērns ātri guva panākumus šahā un kļuva par profesionālu šahistu. No 1862. gada līdz 1914. gadam piedalījās gandrīz visos nozīmīgos starptautiskos šaha turnīros. 1869. gadā viņš pirmo reizi uzvarēja Lielbritānijas šaha čempionātā. 1872. gadā Londonas turnīrā ieņēma 2. vietu aiz Vilhelma Steinica, kuru uzvarēja savstarpējā partijā. 1873. gadā dalījis 1. vietu ar Steinicu Vīnes turnīrā, bet zaudējis papildmačā. 1876. gadā uzvarējis Londonas šaha turnīrā ar lielisku rezultātu — 10 punkti no 11 iespējamajiem. 1880. gadā dalījis 1.—3. vietu Vīsbādenes šaha turnīrā. Izcils bijis Blekbērna rezultāts 1881. gada Berlīnes šaha turnīrā, kurā viņš uzvarēja un par 3 punktiem apsteidz savus tuvākos sekotājus Johannesu Cukertortu un Mihailu Čigorinu. 1883. gadā ieņēmis 3. vietu Londonas turnīrā un uzvarējis Nirnbergas turnīrā. 1885. dalījis 2. vietu Hamburgas šaha turnīrā.
Stipri vājāki bijuši Blekbērna rezultāti mačos. Tā 1876. gadā viņš cietis smagu sagrāvi neoficiālā mačā par Pasaules čempiona nosaukumu pret Steinicu — 0:7.
Bijis liels šaha spēles popularizators, uzstājies ar simultānspēles seansiem daudzās valstīs. 1885. gadā kā pirmais no Eiropas meistariem viesturnejā apmeklējis Austrāliju. Bieži spēlējis arī seansus neskatoties uz galdiņa. Blekbērna rekords šajā jomā ir bijusi vienlaicīga spēle ar 16 pretiniekiem.
1914. gadā, 72 gadu vecumā guvis savu pēdējo panākumu, dalot 1. vietu Lielbritānijas šaha čempionātā. Pēc tam pārtraucis aktīvās šahista gaitas. Miris no sirdstriekas.

## Atsauces

## Ārējās saites

* * Džozefa Blekbērna šaha kompozīcijas vietnē PDB-Server
Skanenis

**Skaneņi** (arī **sonoranti**, **sonanti** jeb **skanīgie līdzskaņi**) ir termins, ko visbiežāk attiecina uz latviešu valodas līdzskaņiem , jeb latviešu burtiem &lt;r, l, ļ, m, n, ņ&gt;.

No vispārīgāka, teorētiska viedokļa sonoritāte jeb skanīgums piemīt tām skaņām, kuru izrunā balss plūsmai netraucē nekāds radikāls šķērslis. No šāda skatu punkta vissonorantākās skaņas latviešu valodā ir patskaņi un puspatskanis  un sonorantākie no līdzskaņiem ir jau pieminētie , bet  atrodas uz robežas starp sonorantām un nesonorantām skaņām. Latviešu valodā sonorantajiem līdzskaņiem nav nebalsīgu versiju. Nebalsīgi skaneņi ir reti sastopami pasaules valodās. Viena no valodām, kur ir balsīgu un nebalsīgu skaneņu opozīcija, ir mokšu valoda.

## Latviešu valodā

### Geminācija

Latviešu valodā vairāku veidu līdzskaņi var būt gari vai īsi, taču skaneņiem ir īpaša pozīcija šajā gadījumā — to garums ir *fonēmisks*, respektīvi, tas tiek norādīts rakstībā un atsevišķos gadījumos tam ir nozīmes šķiroša loma, piemēram, *manna* un *mana*. Lai gan troksneņi bieži mēdz būt gari, to garumam nekad nav nozīmes šķiroša funkcija un to garums netiek uzrādīts latviešu valodas ortogrāfijā, citiem vārdiem, to garums ir tikai *fonētisks*.

### Zilbiskums

Pie skaneņiem piederošie nāseņi un plūdeņi &lt;r, l, ļ, m, n, ņ&gt; ir līdzskaņi, kas latviešu valodā var būt zilbiski (t. i., veidot zilbes kodolu).

### Intonāciju nesoši diftongiskie savienojumi

Pie skaneņiem piederošie nāseņi un plūdeņi &lt;r, l, ļ, m, n, ņ&gt;, noslēdzot zilbi pēc īsa patskaņa, veido tā saucamos diftongiskos savienojumus, kas līdzās gariem patskaņiem un diftongiem ir spējīgi nest zilbes intonāciju latviešu valodā, piemēram,  un plūdeņa  savienojumam ir dažāda intonācija vārdos  "airēt" — lauzta intonācija un  (par audumu) — stiepta intonācija.

## Atsauces
Vidēja mēles pacēluma vidējās rindas patskanis

**Vidēja mēles pacēluma vidējās rindas patskanis**, saukts arī par ***schwa***, ir patskanis, kas sastopams vairākās valodās. Šo patskani apzīmē IPA simbols .

## ''Schwa''
Dažkārt nosaukums *schwa* tiek attiecināts uz jebkuru grūti identificējamu, "neitrālu" patskani neuzsvērtā pozīcijā, taču Starptautiskajā fonētiskajā alfabētā (IPA) ar  vajadzētu apzīmēt tieši vidēja mēles pacēluma vidējās rindas patskani.

## Latviešu valodā
Saskaņā ar *Nicole Nau* vairākzilbju ceturtās deklinācijas sieviešu dzimtes vārdos galotne *-a* latviešu valodā tiek realizēta kā *schwa*, piemēram, vārda "Daugava" – .

## Citās valodās
Šī skaņa ir izplatīta citās valodās, to vidū, angļu, viens no izplatītākajiem piemēriem – vārds "about" – , kur pirmā (neuzsvērtā) patskaņa skaņa ir *schwa*.

## Atsauces
276. Kuldīgas policijas bataljons

**276. Kuldīgas policijas bataljons** () bija militāra latviešu brīvprātīgo vienība Trešā reiha pakļautībā Otrajā pasaules karā. Kaujas gaitas beidza 1943. gada 11. augustā ar iekļaušanu 1. Rīgas latviešu brīvprātīgo policijas pulkā kā IV bataljons.

## Izveidošana
276. Kuldīgas policijas bataljonu 1942. gada 7. decembrī Rīgā, Bolderājā saformēja pulkvežleitnants Osvalds Meija no 275. kārtības dienesta bataljona vienīgās rotas, 266. Rēzeknes bataljona kadriem, 279. Cēsu bataljona 2. rotas un Rīgas kārtības dienesta vīriem. Pēc izveidošanas bataljonā bija 15 virsnieki, 60 instruktori un 256 kareivji un tā vadošais sastāvs bija šāds:

Bataljona komandieris — pulkvežleitnants Osvalds Meija

*1. rotas komandieris — virsleitnants Fricis Pēda
*2. rotas komandieris — kapteinis Alfrēds Bisenieks
*3. rotas komandieris — kapteinis Eduards Alsters.

## Dienesta gaitas
Jau 14. decembrī bataljonu pārcēla uz Gulbeni, drīz pēc tam uz Alūksni, kur tas izgāja apmācības un veica sardžu dienestu. 1943. gada februāra sākumā 81 vīru pārcēla uz 16. Zemgales bataljonu, kas tobrīd atradās Ļeņingradas frontē. 1943. gada februārī 276. bataljonu līdz ar citiem latviešu policijas bataljoniem iesaistīja plašā partizānu apkarošanas operācijā pulkveža Knehta grupā ap Osvejas ezeru, pazīstamā kā "Ziemas burvība" () vai vienkārši "Osvejas akcija". Operācijas gaitā bataljona vīri partizānu slēpņos uzgāja lielu daudzumu Latvijā nolaupītu mantu, taču lielākās kaujās ar partizāniem tam nenācās iesaistīties, taču zināms, ka 6. martā bataljons nodeva kādas sādžas iedzīvotājus SD vienību vīriem, kuru uzdevums bija potenciālo partizānu likvidācija. Pēc operācijas noslēguma marta beigās bataljonu nozīmēja sardžu dienesta izpildei Abrenes rajonā. 15. jūlijā bataljonam pievienoja 273. Ludzas bataljonu, par komandieri ieceļot Ludzas bataljona komandieri pulkvežleitnantu Jāni Birzuli. 

1943. gada 11. augustā 276. Kuldīgas bataljonu iekļāva 1. Rīgas latviešu brīvprātīgo policijas pulkā kā IV bataljonu.

## Atsauces
Huans Korso

**Huans Korso** (; , Madride - , Havanna) bija spāņu izcelsmes Kubas šahists, pieckārtējais Kubas čempions šahā.

## Biogrāfija
Dzimis Madridē, taču 1887. gadā kopā ar ģimeni emigrējis uz Kubu. Šeit izveidojies par spēcīgāko Kubas tā laika šahistu. Bijis Havannas šaha kluba čempions. Piecas reizes ir uzvarējis Kubas šaha čempionātā (1898, 1902, 1907, 1912, 1918).

Šaha vēsturē pazīstams kā pirmais šahists, kas nospēlējis maču ar nākamo Pasaules šaha čempionu Hosē Raulu Kapablanku. Tas notika 1901. gadā un beidzās ar minimālu toreiz 13 gadīgā Kapablankas uzvaru - 7:6 (+4-3=6), lai gan pirmās divās partijās uzvarēja Korso.

Vēlākajos gados atbalstījis Kapablankas šaha talanta izaugsmi. Bijis viens no Kubas šaha federācijas dibinātājiem un Kapablankas izdotā šaha žurnāla «Capablanca's Chess Magazine» redaktors. Ilgus gadus vadījis arī šaha nodaļu Kubas avīzē «El Fígaro».

## Atsauces

## Ārējās saites
Kārlis Augusts Līventāls

**Kārlis Augusts Līventāls** (1844-1900) bija Rīgas Politehniskās augstskolas tautsaimniecības profesors (no 1878) un direktors (1885—1891). Rīgas domes loceklis (1882-1890).

## Dzīvesgājums
Dzimis 1844. gada 23. novembrī Biržos latviešu dzejnieka Anša Līventāla un viņa sievas Juliānes, dzimušas Jākobsones, ģimenē. Viņam bija divi brāļi - Emīls Līventāls (kļuva par aptiekāru) un Jūlijs Līventāls (kļuva par luterāņu mācītāju).

Mācījās Vidzemes guberņas ģimnāzijā Rīgā. Studēja medicīnu, vēsturi un politisko ekonomiju Tērbatas universitātē (1864-1866), strādāja par mājskolotāju Kurzemes guberņā (1866-1868), pēc tam turpināja politekonomijas studijas Leipcijas un Berlīnes universitātēs (1869-1871), bet pabeidza Tērbatas universitāti ar *cand. oec. pol.* grādu (1873). Strādāja Jelgavā par mājskolotāju (1872-1873), par arhivāru (1873-1874) un par ierēdni Kurzemes guberņas pārvaldē (1874-1875).

1875. gadā pārcēlās uz dzīvi Rīgā, kur bija Rīgas politehniskās augstskolas docents (1875-1878), profesors (1878-1896), tautsaimniecības adjunktprofesors (1896-1900), vienlaikus pildīja tirdzniecības nodaļas dekāna pienākumus (1877-1886, 1888-1900), augstskolas vicedirektora (1884-1886) un direktora pienākumus (1886-1891).

Miris 1900. gada 18. maijā Rīgā. Apglabāts Rīgas Lielajos kapos.

## Darbi
* A. Lieventhal. Zur Kritik der Grundsteuerrepartition in Kurland. Baltische Monatsschrift, 1873 - S. 225-250
* Lieventhal A. Ein Blick auf die Agrargesetzgebung und den Bauerland -Verkauf in Kurland bis zum Jahre 1872. Baltische Monatsschrift. № 22. 1873

## Atsauces
Gustavs Kīzerickis

**Johans Georgs Gustavs Kīzerickis** (, 1830—1896) bija Rīgas Politehniskās augstskolas matemātikas profesors (no 1864. gada) un direktors (1875—1885).

## Dzīvesgājums
Dzimis 1830. gada 28. februārī Cēsu advokāta un pilsētas domes sekretāra Gustava Kīzericka ģimenē. 
Mācījās Bērzaines ģimnāzijā (1842—1847). Studēja matemātiku Tērbatas Universitātē (1848—1852), pēc kuras beigšanas strādāja par skolotāju Bērzaines ģimnāzijā (1852—1855), vēlāk Rīgas apriņķa skolā (1855—1856) un Pērnavā, kur bija proģimnāzijas virsskolotājs (1857—1864).

1864. gadā pārcēlās uz dzīvi Rīgā, kur bija Rīgas politehniskās augstskolas matemātikas profesors. 1875. gadā pēc augstskolas pirmā direktora Ernesta Nauka nāves profesoru kolēģija Gustavu Kīzericki ievēlēja par augstskolas direktoru uz trim gadiem, vēlāk viņu atkārtoti pārvēlēja līdz 1885. gadam, kad viņš lūdza atbrīvot no darba. Pēc 11 direktora amatā nostrādātajiem gadiem profesors G. Kīzerickis vēl 11 gadus strādāja par Rīgas Politehnikuma matemātikas profesoru.
   
Miris 1896. gada 31. augustā Zasulaukā.

Viņa vecākais dēls Gustavs Kīzerickis (1858—1941) bija Prūsijas ūdensierīcības direkcijas vadītājs, meita Pollija Kīzericka (1860—1919) bija Rīgas Meiteņu arodskolas vadītāja un Vācu sieviešu savienības pirmā prezidente.

## Darbi
* Kieseritzky, G. Die Entstehung des Baltischen Polytechnikums und die ersten 25 Jahre seines Bestehens. Festschrift der Polytechnischen Schule zu Riga zur Feier ihres XXV jährigen Bestehens, Riga 1887

## Atsauces
Progress M-21M

***Progress M-21M*** (*Прогресс М-21М*; SKS apzīmējums ***ISS-53P***) ir Krievijas automātisks kravas kosmosa kuģis kravu nogādāšanai uz Starptautisko kosmosa staciju (SKS). Tas palaists 2013. gada novembrī. 2014. gada jūnijā tas novadīts no orbītas un sadega atmosfērā.

## Krava
Kopējā kravas masa starta brīdī bija 2398 kg. Īpašajās tvertnēs ietilpa degviela 670 kg, skābeklis (50 kg), ūdens (420 kg). Hermētiskajā kravas telpā (pavisam 1258 kg) atradās iekārtas stacijas apkalpošanai un zinātniskajiem pētījumiem, pārtikas preces, apģērbs, higiēnas, medicīnas preces, tai skaitā 178 kg amerikāņu segmentam.

## Lidojuma gaita
*Progress M-21M* tika palaists  20:53:06 UTC ar nesējraķeti Sojuz-U no Baikonuras kosmodroma starta laukuma 31 palaišanas iekārtas 6.

27. novembrī *Progress M-21M* pietuvojās stacijai, lai izmēģinātu modernizēto tuvošanās un saslēgšanās sistēmu *Kurs-NA*. Pēc izmēģinājumiem kravas kuģis attālinājās no SKS drošā attālumā (aptuveni 100 km).

Saslēgšanās ar staciju notika 29. novembrī. Kuģis automātiskā režīmā pietuvojās SKS. Aptuveni 50 metru attālumā no stacijas pēc lidojumu centra lūguma *Progress M-21M* vadību pārņēma Oļegs Kotovs, kurš SKS iekšienē ar tālvadības sistēmas *TORU* palīdzību manuāli veica saslēgšanas operācijas. *Progress* tika pievienots pie Zvezda moduļa 21:30:20 UTC.

23. aprīlī 08:58 UTC *Progress M-21M* atvienojās no SKS. 25. aprīlī 12:13 UTC veikta atkārtota saslēgšanās ar staciju automātiskā režīmā pie *Zvezda* moduļa. Šīs operācijas laikā tika veikti tuvošanās sistēmas *Kurs-NA* izmēģinājumi un pārbaudes. Divos iepriekšējos jaunās sistēmas izmēģinājumos 2012. un 2013. gadā radās problēmas.

 13:30 UTC *Progress M-29M* atvienojās no SKS. 16:34 UTC bremzēšanas manevram tika iedarbināts kosmiskā aparāta dzinējs. Kosmosa kuģis nogāja no orbītas un sadega Zemes atmosfērā. Nesadegušās daļas aptuveni 17:23 UTC iekrita Klusā okeāna dienviddaļā.

## Stacijas orbītas paaugstināšanas manevri

## Atsauces

## Ārējās saites

* Progress M-21M lapa SKS Lidojumu vadības centrā
Teodors Grēnbergs

**Teodors Grēnbergs** (, 1845—1910) bija Rīgas Politehniskās augstskolas fizikas profesors (no 1875) un direktors (no 1891). Viņa vadībā 1896. gadā šī privātā augstskola tika pārveidota par valsts Rīgas Politehnisko institūtu, kuru viņš vadīja līdz 1902. gadam.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1845. gada 9. augustā Kijivas guberņas Mižiricā mežziņa Frīdriha (Fjodora) Grēnberga ģimenē, kas bija cēlies no Veravas. 
Studēja ķīmiju un fiziku Tērbatas universitātē (1864—1868), pēc kuras beigšanas palika aspirantūrā līdz 1873. gadam, kad ieguva *Cand. phys.* grādu un papildinājās Heidelbergas universitātē (1873—1875). 

1875. gadā pārcēlās uz dzīvi Rīgā, kur bija Rīgas politehniskās augstskolas fizikas profesors un tirdzniecības nodaļas dekāns (1886—1888), augstskolas vicedirektors (1887—1891) un direktors (1891—1902).
   
Miris 1910. gada 25. jūlijā Breisgavas Freiburgā.

## Atsauces
Kārlis Šlehters

**Kārlis Šlehters** (; dzimis , Vīnē, miris , Budapeštā) bija Austrijas šahists, kas 1910. gadā nospēlēja neizšķirti maču par Pasaules šaha čempiona nosaukumu.

## Šahista karjera
Kopš 1893. gada piedalījies spēcīgos šaha turnīros, taču sākumā palicis ārpus godalgotajām vietām. Pirmais panākums turnīros bijis 1900. gadā Minhenē, kur Šlehters dalīja pirmo vietu ar Hariju Pillsberiju. Pēc tam uzvarējis vairākos nozīmīgos šaha turnīros: 1906. gadā Ostendē, 1908. gadā Vīnē (kopā ar Gēzu Maroci), 1910. gadā Hamburgā.

Pēc šiem panākumiem izvirzījies par vienu no Pasaules šaha čempiona nosaukuma pretendentiem. 1910. gada ziemā Vīnē un Berlīnē notika Šlehtera mačs ar toreizējo Pasaules čempionu Emanuelu Laskeru. Pēc mača noteikumiem Šlehteram, lai iegūtu Pasaules čempiona nosaukumu, bija jāuzvar ar 2 punktu starpību 10 partiju mačs. Pēc uzvaras 5. partijā Šlehters bija vadībā pirms pēdējās partijas ar 5:4, taču rezultāts 5½:4½ viņa labā ļautu Laskeram nosargāt Pasaules čempiona nosaukumu. Tajā pat laikā minimāls zaudējums Šlehteram šaha pasaulei ļautu apšaubīt Laskera tiesības uz Pasaules čempiona nosaukumu. Tāpēc pēdējā, 10. partija noritēja ļoti nervozā cīņā, kurā stiprāki nervi izrādījās Laskeram, kas guva laimīgu uzvaru 71. gājienā un noslēdza maču neizšķirti - 5:5 (+1-1=8).

1911. gadā Šlehters dalīja ar Akibu Rubinšteinu 2. vietu lielā Karlsbādes šaha turnīrā. Tajā pat gadā Ķelnē viņš nospēlēja neizšķirti maču ar citu Pasaules čempiona nosaukuma pretendentu Zīgbertu Tarrašu - 8:8 (+3-3=10). 

Arī Pirmā pasaules kara gados Šlehters turpināja piedalīties turnīros Austroungārijā un Vācijā, tomēr savus labākos rezultātus viņam neizdevās atkārtot.

Miris sākoties Spāņu gripas pandēmijai 1918. gadā.

## Šaha kompozīcija
Šlehters bijis arī labs šaha problēmists. Viņš sastādījis ap 100 divvilču un apmēram tikpat daudz trīsvilču, kā arī četrvilčus, pašmatus un šaha etīdes.

## Literārā darbība
Kopš 1894. gada vadījis žurnāla "Wiener Allgemeine Sportzeitung" šaha nodaļu. Sākot ar 1894. gadu, kopā ar meistaru J. Bergeru vadīja žurnālu "Deutsche Schachzeitung", bet sākot ar 1917. gadu līdz savai nāvei  viņš bija vienīgais tā redaktors.

## Atsauces

## Ārējās saites

* K. Šlehtera šaha kompozīcijas vietnē PDB
Ulrihs Kristiāns Hillners

**Ulrihs Kristiāns Hillners** (, dzimis 1784. gada 23. februārī, miris 1825. gada 9. decembrī) bija vācbaltiešu luterāņu mācītājs un teologs, izdevis mācību līdzekli latviešu valodā.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1784. gada 23. februārī Rindas (Angermindes) pastorātā luterāņu mācītāja un teologa Johana Zāmuela Hillnera ģimnenē. Māte, iespējams, vietējā latviete. Mācījās teoloģiju Jelgavas ģimnāzijā. No 1801. līdz 1804. gadam turpināja studijas Jēnā. Pēc studijām atgriezās Kurzemē. 1812. gadā kļuva par adjunktu (mācītāja palīgu) sava tēva vadītajā Rindas draudzē. 1818. gadā Jelgavā izdeva mācību līdzekli latviešu valodā par kristīgo mācību. Miris turpat Rindā 1825. gada 9. decembrī 41 gada vecumā.

## Bibliogrāfija
* *Tee Gabbali tahs kristigas Mahzibas jo saprohtami darriti, no Pohpes un Rindes Mahzitaja*. Mitau, 1818. 63§. 8.
Perita

**Perita**, arī **Urāns XXV**, ir Urāna pavadonis. Tas ir vienpadsmitais pavadonis pēc kārtas, skaitot no Urāna.

## Atklāšana un nosaukums
Perita pirmoreiz tika nofotografēta jau 1986. gadā, kad starpplanētu zonde „Voyager 2” pētīja Urāna sistēmu, taču tolaik pavadoni attēlos neviens nepamanīja. To atklāja tikai 1999. gadā Erihs Karkoška (*Erich Karkoschka*), pētot „Voyager 2” attēlu arhīvu. Tam tika piešķirts pagaidu apzīmējums **S/1986 U10**. Pēc tam ilgu laiku nevienam vairs neizdevās pavadoni novērot, tāpēc 2001. gadā Starptautiskā Astronomijas savienība oficiāli izslēdza pavadoni no Urāna pavadoņu saraksta. Tomēr Peritas eksistenci izdevās pierādīt 2003. gadā, kad Habla kosmiskā teleskopa attēlos ieraudzīja objektu, vietā, kurā pēc aprēķiniem bija jābūt Peritai.  
Starptautiskā Astronomijas savienība pavadonim vēlāk piešķīra nosaukumu Perita. Perita ir tēls Viljama Šekspīra traģikomēdijā „Ziemas pasaka”. 
## Orbīta un fizikālie parametri
Perita ir neliels pavadonis, tā diametrs ir tikai apmēram 26 ± 2 km. Peritas orbīta atrodas starp Belindu un Paku. Starp Peritu un Belindu pastāv orbitālā rezonanse 43:44. Arī ar Rozalindu ir gandrīz pilnīga 8:7 orbitālā rezonanse. Habla kosmiskā teleskopa attēlos Peritas spožums ir tikai 8 % no blakus esošās Belindas spožuma.

Pavadonis ietilpst Porcijas grupā (nosaukta Porcijas vārdā). Tajā vēl atrodas Bjanka, Kresīda, Dezdemona, Džuljeta, Rozalinda, Kupidons, Porcija un Belinda. Visiem šiem pavadoņiem ir līdzīgas orbītas un fotometriskās īpašības. 
## Atsauces

## Ārējās saites

*Perita
Voldemārs fon Knīrīms

**Voldemārs fon Knīrīms** (, 1849—1935) bija Rīgas Politehniskās augstskolas lauksaimniecības profesors (no 1880) un Rīgas Politehniskā institūta direktors (1906—1916). Viņa vadībā 1915. gadā Rīgas Politehnisko institūtu Pirmā pasaules kara dēļ evakuēja uz Krieviju.

Baltijas Tehniskās augstskolas rektors (1918).

## Dzīvesgājums
Dzimis 1849. gada 13. (1.) augustā Mūrmuižas īpašnieka Johana Augusta fon Knīrīma ģimenē.
Mācījās Bērzaines ģimnāzijā (1863—1868). Studēja tieslietas, tautsaimniecību un ķīmiju Tērbatas Universitātē (1869—1872), pēc kuras beigšanas papildinājās Heidelbergas Universitātē (1872—1873). Bija Tērbatas Universitātes asistents (1873—1880), privātdocents (1874—1876). 1875. gadā aizstāvēja *Dr. oec.* grādu un strādāja par lauksaimniecības ķīmijas docentu (1876—1880), no 1877. gada vienlaikus bija arī Minhenes Veterinārā institūta zoohigiēnas docents.

1880. gadā pārcēlās uz dzīvi Rīgā, kur bija Rīgas politehniskās augstskolas lauksaimniecības profesors. No 1882. gada vadīja augstskolas pētījumu saimniecību Pēterniekos (*Versuchsfarm Peterhof*). 1890. gadā ieguva savā īpašumā Skangaļu muižu tagadējā Cēsu novadā, kur iekārtoja savu vasaras māju.
Bija Rīgas Politehniskā institūta direktors (1906—1916). 1912. gadā nodibināja Purvu kultūru pētniecisko staciju (*Station für Moorkultur*) Pēterniekos. 1915. gadā evakuējās līdz ar institūtu uz Petrovsku-Razumovsku Krievijā.

Pēc Brestļitovskas miera līguma noslēgšanas Knīrīms atgriezās dzimtenē un 1918. gadā kļuva par jaundibinātās Baltijas Tehniskās augstskolas Rīgā (*Baltische Technische Hochschule*) rektoru. Latvijas brīvības cīņu laiku pavadīja Vācijā, 1920. gadā atgriezās Latvijā, bija Herdera institūta docents (1920—1925).
Mūža nogali pavadīja Skangaļu muižā, kur pie viņa vasarās ciemojās arī mazmazdēls Ūlofs Palme (1927—1986) ar vecākiem, vēlākais Zviedrijas premjerministrs.

Miris 1935. gada 14. janvārī Rīgā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Santjago Eders

**Santjago Martins Eders Kaisers, dons Santjago Eders** (, dzimis , miris ) bija ebreju izcelsmes Jelgavā (pēc citām ziņam Kuldīgā) dzimis kolumbiešu uzņēmējs. Kolumbijas mūsdienu cukurrūpniecības pamatlicējs.

Dzimis 1838. gadā Jelgavā, ebreju ģimenē. 1851. gadā emigrēja uz Ņujorku. 1858. gadā iestājās Hārvarda Tiesību skolā. 1861. gadā pārcelās uz Sanfrancisko, bet no turienes uz Buenoventuru Kolumbijā, kur darbojās kā jurists. 1864. gadā nopirka zemnieku saimniecību "Manuelita", kas laika gaitā izveidojās par vienu no lielākajiem uzņēmumiem Kolumbijā. 1866. gadā kļuva par ASV konsulu Kolumbijā. 1903. gadā atdeva uzņēmuma vadību bērniem un pārcēlās uz Ņujorku, kur arī miris un apglabāts.

Mūsdienās "Manuelita" vēl aizvien pieder Ederu ģimenei, un darbojas Kolumbijā, Peru, Brazīlijā un Čīlē, ražojot cukuru, etanolu, palmu eļļu, garneles un mīdijas.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Uzņēmums "Manuelita"
1189 (uzziņu dienests)

**Infoline 1189** ir SIA TeleMedia pārstāvēts uzziņu dienests, kas darbojas informatīvo pakalpojumu jomā kopš 1998. gada sākuma. Galvenais pakalpojums ko sniedz 1189 uzziņu dienests, ir informatīvo uzziņu sniegšana par Latvijas uzņēmumiem, iestādēm, organizācijām, pakalpojumiem un precēm.

1189 uzziņu dienests sniedz savus pakalpojumus 24 stundas diennaktī latviešu, krievu un angļu valodā. 1189 zvanu centra datu bāzē ir pieejama informācija par vairāk nekā 80 000 juridiskām personām (uzņēmumiem, iestādēm). Katru dienu šī datu bāze tiek atjaunota un papildināta ar aktuālāko informāciju.

1189 ir uzziņu dienests Latvijā, kurš bez balss pakalpojumiem un sms sniedz informāciju bez maksas, izmantojot *VOIP [[Skype]]* komunikācijas iespējas.

www.1189.lv uzziņu portālā ikvienam interneta lietotājam ir iespēja online režīmā nosūtīt jautājumu par jebkuru sev interesējošu tēmu un saņemt atbildes no ekspertiem.

## Skatīt arī

* 1188 (uzziņu dienests)

## Ārējās saites
* www.1189.lv
Eders

**Eders** var būt:

* Santjago Eders (*Santiago Eder*; 1838—1921) — kolumbiešu uzņēmējs;
* Simons Eders (*Simon Eder*; 1983) — austriešu biatlonists;
* Eders Sitadins Martinss (*Éder Citadin Martins*; plašāk zināms kā **Eders**; 1986) — itāļu futbolists;
* Ederzitu Antoniu Masedu Lopišs (*Éderzito António Macedo Lopes*; plašāk zināms kā **Eders**; 1987) — Portugāles futbolists.