open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Aragonas Ferdinands II

**Ferdinands II Katolis** (, ; dzimis , miris ) bija Sicīlijas karalis (1468—1516), Aragonas, Valensijas, Maļorkas un Sicīlijas karalis (1479-1516), Barselonas grāfs (1479-1516), Neapoles karalis (1504-1516) un kopā ar savu sievu Izabellu I bija Kastīlijas un Leonas karalis (1474—1504). Ferdinanda II valdīšanas laikā ar Alhambras ediktu no Aragonas, Kastīlijas, Sardīnijas un Sicīlijas padzina sefardus un Kolumbs atklāja Ameriku.

Viņš un Izabella stabilizēja stāvokli abās karalistēs, kas kļuva par pamatu to apvienošanai — viņa mazdēls Kārlis V Hābsburgs 1516. gadā kļuva par Svētās Romas impērijas ķeizaru un pirmo apvienotās Spānijas karali.

## Ārējās saites
Šmuels Josefs Agnons

**Šmuels Josefs Agnons** (; dzimis , miris ) bija ebreju rakstnieks, viena no centrālajām modernās ivrita daiļliteratūras figūrām.

Viņa darbos ir konflikts starp tradicionālo ebreju dzīvi un valodu un moderno pasauli. Agnons arī palīdzēja paplašināt stāstītāja lomas literatūrā raksturīgo koncepciju. 1966. gadā kopā ar Nelliju Zaksu saņēma Nobela prēmiju literatūrā.

## Ārējās saites

* Biogrāfija
Metamorfie ieži

[thumb|upright=1.2|right|[Kvarcīts ir viens no metamorfajiem iežiem]]
**Metamorfie ieži** ir ieži, kas metamorfisma procesā veidojušies no nogulumiežiem, magmatiskiem iežiem un no vecākiem metamorfiem iežiem. Šie ieži veidojas, kad jebkurš iežu veids (tai skaitā arī agrāk izveidojušies metamorfie ieži) nokļūst atšķirīgos temperatūras un spiediena apstākļos. Šī temperatūra un spiediens vienmēr ir augstāki nekā pie Zemes virsmas, un tiem jābūt pietiekami augstiem, lai pārvērstu iezī esošos minerālus citos minerālu tipos vai citās to pašu minerālu formās. Kā piemērus var minēt, ka no granīta veidojas gneiss, no kaļķakmens — marmors, no smilšakmens — kvarcīts.

Metamorfajiem iežiem ir raksturīga slāņaina vai joslaina tekstūra, kas ir raksturīga tikai šiem iežiem. Tie satur dažādus minerālus, piemēram, talku, serpentīnu, hlorītu, tomēr tie nesatur ūdenī viegli šķīstošus minerālus vai minerālus, kuru sastāvā ir kristalizēts ūdens, tāpat tie nesatur amorfos minerālus.

Pie metamorfajiem iežiem pieder gneiss, šīferis, marmors, slāneklis, kvarcīts.

## Atsauces

## Ārējās saites
Haruki Murakami

ir japāņu rakstnieks.

Viņa daiļliteratūras darbi ir guvuši kritiķu atzinību gan Japānā, gan ārzemēs, kā arī vairākas balvas, tai skaitā Franca Kafkas balvu un Jeruzalemes balvu. Pārtulkojis vairākus angļu valodas darbus japāņu valodā. Sarakstījis tādus darbus kā “Dejo, dejo, dejo", "Kafka liedagā", "Skarbā brīnumzeme un pasaules gals", "1Q84" triloģija, "Aitas medīšanas piedzīvojumi". Darbi tulkoti arī latviešu valodā.

Jaunību pavadījis Kobē. Studējis dramaturģiju Vasedas Universitātē Tokijā. No 1974. līdz 1981. gadam bijis džeza bāra īpašnieks.

Murakami tiek uzskatīts par nozīmīgu personu postmodernisma literatūrā. *[[The Guardian]]* žurnālists ir slavējis rakstnieku kā vienu no pasaulē labākajiem dzīvajiem romānu rakstītājiem.

Vasedas Universitātē Japānas galvaspilsētā Tokijā izveidota rakstnieka Haruki Murakami bibliotēka-muzejs.

## Latviski tulkotās grāmatas
### Romāni

* "Norvēģu koks". AGB, sērija Vēja suņa klasika, 2003.
* "Uz Dienvidiem no robežas, uz Rietumiem no saules". AGB, sērija Vēja suņa klasika, 2004.
* "Aitas medīšanas piedzīvojumi". Zvaigzne ABC, 2004.
* "Mīļotais Sputņiks". AGB, sērija Vēja suņa klasika, 2006.
* "Skarbā brīnumzeme un pasaules gals". Zvaigzne ABC, 2007.
* "Dejo, Dejo, Dejo". Zvaigzne ABC, 2008.
* "Kafka liedagā". Zvaigzne ABC, 2012.
* "1Q84" 1. grāmata Aprīlis-jūnijs. Zvaigzne ABC, 2012.
* "1Q84" 2. grāmata Jūlijs-septembris. Zvaigzne ABC, 2012.
* "1Q84" 3. grāmata Oktobris-decembris. Zvaigzne ABC, 2013.
* "Bezkrāsu Cukuru Tadzaki un viņa svētceļnieka gadi". Zvaigzne ABC, 2014.
* "Par ko es runāju, runādams par skriešanu". Zvaigzne ABC, 2015.
* "Savādā bibliotēka". Zvaigzne ABC, 2017.
* "Nogalēt Komandoru" 1. daļa Idejas parādīšanās. Zvaigzne ABC, 2020.
* "Nogalēt Komandoru" 2. daļa Gaistošā metafora. Zvaigzne ABC, 2020.

### Stāsti

* "Aituvīra Ziemassvētki". Zvaigzne ABC, 2005. 
* "Vīrieši bez sievietēm". Zvaigzne ABC, 2018.
* "Vienskaitļa pirmā persona". Zvaigzne ABC, 2022.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Biogrāfija 
* Oficiālā rakstnieka mājaslapa (angliski)
Lielais Kaukāzs

**Lielais Kaukāzs** ir lielākā un augstākā kalnu sistēma Kaukāza kalnu masīvā uz Āzijas un Eiropas robežas starp Melno jūru un Kaspijas jūru. Stiepjas aptuveni 1100 km garumā no Tamaņas pussalas ziemeļrietumos līdz Abšeronas pussalai dienvidaustrumos. Augstākā virsotne ir Elbruss (5642 m vjl). Ziemeļpusē Kaukāza kalniem piekļaujas Terekas-Kumas zemiene ziemeļaustrumos, Stavropoles augstiene ziemeļos un Kubaņas-Pieazovas zemiene ziemeļrietumos. Dienvidrietumos Lielajam Kaukāzam piekļaujas Kolhīdas zemiene, dienvidaustrumos — Kūras-Araksas zemiene, bet Lihas grēda Lielo Kaukāzu savieno ar Mazo Kaukāzu.

Lielo Kaukāzu ģeomorfoloģiski iedala Rietumkaukāzā (no Melnās jūras līdz Elbrusam), Centrālajā Kaukāzā (no Elbrusa līdz Kazbekam) un Austrumkaukāzā (no Kazbeka līdz Kaspijas jūrai). Ietver ass grēdas (Galvenā Kaukāza grēda, Sānu grēda), kuestu grēdas, kā arī šķērsgrēdas un atzarus (Čhaltas grēda), ko atdala starpkalnu ieplakas. Ziemeļu un austrumu nogāzēs kontinentāls, bet rietumu un dienvidu nogāzēs — subtropu klimats. Nogāzēs kalnu meži un pļavas.

Kaukāza kalni izvietojušies triju valstu — Azerbaidžānas, Gruzijas un Krievijas, kā arī divu pašpasludinātu, bet starptautiski neatzītu valstu — Abhāzijas un Dienvidosetijas, teritorijās.

## Atsauces

## Ārējās saites
Sergejs Plotņikovs

**Sergejs Plotņikovs** (; dzimis ) ir krievu hokejists, malējais uzbrucējs. Pašlaik (2020) Plotņikovs spēlē Kontinentālās hokeja līgas kluba Habarovskas "Amur" sastāvā.

## Spēlētāja karjera
Pēc vairākās Krievijas Pirmajā līgā aizvadītām sezonām, profesionāļa karjeru Plotņikovs sāka 2008.—09. gada sezonā Krievijas Augstākās līgas klubā Angarskas "Yermak". Jau nākamajā sezonā uzbrucējs atgriezās Habarovskas "Amur", aizvadot savu debijas sezonu KHL.

2012. gada vasarā uzbrucējs pārcēlās uz Jaroslavļas "Lokomotiv". Gan 2012.—13., gan 2013.—14. gada sezonas noslēdzot kā komandas rezultatīvākais spēlētājs. 2015. gada 1. jūlijā noslēdza viena gada līgumu ar NHL klubu Pitsburgas "Penguins". Tās rindās aizvadīja 32 spēles, līdz tika aizmainīts uz Arizonas "Coyotes".

Vasarā atgriezās KHL, pievienojoties Sanktpēterburgas SKA. 2017. gadā kopā ar komandu izcīnīja Gagarina kausu. SKA sastāvā aizvadīja turpmākās četras sezonas, 2019.—20. gada sezonā pildīja tās kapteiņa funkcijas. 2020. gada maijā tika aizmainīts uz Habarovskas "Amur".

Krievijas hokeja izlases rindās kļuvis par 2014. gada Pasaules čempionu.

## Ārējās saites
1292. gads

**1288. gads** () bija garais gads, kas pēc Jūlija kalendāra sākās otrdienā.

## Notikumi
### Novembris
* 8. novembris - Tika dibināta Polijas pilsēta Novi Sonča
### Nezināms datums
* Tiek atvērta pirmā slimnīca mūsdienu Rumānijas teritorijā
* Mursija tiek pievienota Aragonas Karalistei
* Ordenis otrreiz apcietina un tur gūstā arhibīskapu Jāni II
* Tika dibināta Krievijas pilsēta Slavska
## Dzimuši
* Filips V Kapetings, Francijas karalis (miris 1322. gadā)
## Miruši
* Nikolajs IV, Romas pāvests (dzimis 1227. gadā)
* Sv. Kinga (*Święta Kinga*), Ungārijas karaļa Bēlas IV meita un Polijas kņaza Boļeslavs V Kautrīgā sieva (dzimusi 1234. gadā)

### Iespējams
* Abrahams Abulafija (*אברהם בן שמואל אבולעפיה*), ebreju mistiķis, kabalists (dzimis 1240. gadā)
* Butigeidis (*Butigeidis*), Lietuvas dižkunigaitis (dzimis ap 1240. gadu)
* Konstantīns Bezrocis (*Канстанцін Бязрукі*), Polockas kņazs
1289. gads

**1289. gads** () bija gads, kas pēc Jūlija kalendāra sākās sestdienā.

## Notikumi
* Notika Mestra Kūno karagājiens uz Zemgali
* Sākās Sidabrenes nopostīšana pēc žemaišu iebrukuma Līvzemē
* Nodedzināta Sidabrenes pils
* Livonijas ordeņa mestrs Kuno no Hacigenšteinas kopā ar Tērbatas un Sāmsalas vasaļiem un latgaļu sabiedrotajiem nodedzināja Dobeles pilsētu
* Pēc Zemgales galīgās nopostīšanas Vācu ordenim 1290. gadā izdevās pakļaut visu Latvijas teritoriju
## Dzimuši
* 6. oktobris — Vāclavs III (*Václav III*), Bohēmijas, Ungārijas un Polijas karalis (miris 1306. gadā)
* iespējams — Frīdrihs III Skaistais (*Friedrich der Schöne*), Vācijas karalis (miris 1330. gadā)

## Miruši
Ekspress-AT2

***Ekspress-AT2*** (*Экспресс-АТ2*) ir Krievijas uzņēmuma *[[Kosmičeskaja svjaz']]* sakaru pavadonis. Tas orbītā tika palaists 2014. gada martā. Tas nodrošina televīzijas pakalpojumus Austrumsibīrijā.

Pavadonis izgatavots Krievijas uzņēmumā *[[Informacionnyje sputnikovyje sistemy]]* (*ISS*) uz platformas *[[Ekspress-1000K]]* bāzes. Šis ir pirmais *Ekspress-1000K* realizējums. Sakaru aparatūru piegādāja Francijā reģistrēts uzņēmums *[[Thales Alenia Space]]*.
Tam uzstādīti 16 Ku joslas raidītāji.
Pavadoņa darbības laiks plānots 15 gadi.

## Priekšvēsture
 *Kosmičeskaja svjaz*' noslēdza līgumu ar *Informacionnyje sputnikovyje sistemy* par sakaru pavadoņu *[[Ekspress-AT1]]*, *Ekspress-AT2* un *[[Ekspress-AM8]]* izgatavošanu. 2012. gada aprīlī sākās kosmisko aparātu izgatavošana. 2012. gada jūnijā uz *Thales Alenia Space* tika nosūtīta derīgās kravas konstrukcija, lai tajā iemontētu pārraidīšanas aparatūru. 2013. gada maijā sākās platformas un derīgās kravas moduļa integrācija.

Sākotnēji *Ekspress-AT2* bija plānots izvietot ģeostacionārajā orbītā punktā 36° austrumu garuma, kur tas pārklātu Krievijas rietumdaļu. 2012. gada novembrī tika paziņots, ka *Ekspress-AT2* nosūtīs uz 140° A, bet pozīcijā 36° izvietos daudz jaudīgāku pavadoni *[[Ekspress-AMU1]]*.

## Lidojuma gaita
*Ekspress-AT2* tika palaists  23:08 *UTC* ar nesējraķeti *[[Proton-M / Briz-M]]* no Baikonuras kosmodroma 81. laukuma 24. palaišanas iekārtas. Kopā ar to palaists pavadonis *[[Ekspress-AT1]]*.
Pirmais no dzinējbloka *[[Briz-M]]* 16. martā 08:10 *UTC* atdalījās *Ekspress-AT1*, bet 18 minūtes vēlāk orbītā ievadīts *Ekspress-AT2*.

Ģeostacionārajā orbītā 69,5° austrumu garuma tam kopā ar *Ekspress-AT1* tika veikti izmēģinājumi un testēšana.
17. aprīlī tika paziņots, ka *Ekspress-AT2* ir pabeigta izmēģinājumu un testēšanas fāze. Pavadonis līdz maija beigām tika pārvietots uz pozīciju 140° austrumu garuma. 28. maijā tas tika nodots pasūtītājam, un sākta tā ekspluatācija.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Экспресс-АТ2 ФГУП «Космическая связь»
* «Экспресс-АТ1/АТ2» и «Экспресс-АМ8» Информационные спутниковые системы» имени академика М.Ф. Решетнёва
* Ekspress-AT 2 Gunter Dirk Krebs
Līvānu novada ciemu uzskaitījums

100px|thumbnail|right|Līvānu novada ģerbonis
Šajā uzskatījumā apkopoti **[[Līvānu novads|Līvānu novada]] ciemi**  pēc Latvijas Ģeotelpiskās informācijas aģentūras datubāzes. 
Līvānu novads sastāv no Jersikas, Rožupes, Rudzātu, Sutru, 
Turku pagastiem un Līvānu pilsētas. Pēc LĢIA datiem novada teritorijā atrodas 189 ciemi (164 ciemi pašlaik pastāv, bet 25 ciemi ir daļēji izzuduši).

* **Jersikas pagastā** atrodas 18 ciemi.
* **Rožupes pagastā** atrodas 54 ciemi (51 ciems pašlaik pastāv, bet 3 ciemi ir daļēji izzuduši).
* **Rudzātu pagastā** atrodas 36 ciemi (31 ciems pašlaik pastāv, bet 5 ciemi ir daļēji izzuduši).
* **Sutru pagastā** atrodas 36 ciemi (27 ciemi pašlaik pastāv, bet 9 ciemi ir daļēji izzuduši).
* **Turku pagastā** atrodas 39 ciemi (35 ciemi pašlaik pastāv, bet 4 ciemi ir daļēji izzuduši).

Uzskatījumā ir iekļauti tikai tie ciemi, kas pašlaik pastāv vai ir daļēji izzuduši.

## Jersikas pagasts
Jersikas pagasta centrs atrodas **[[Upenieki (Jersikas pagasts)|Upeniekos]]**. Jersikas pagastā atrodas 18 ciemi, no tiem 2 vidējciemi, 1 mazciems un 15 skrajciemi.

## Rožupes pagasts
Rožupes pagasta centrs atrodas **[[Rožupe|Rožupē]]**. Rožupes pagastā atrodas 54 ciemi, no tiem 1 vidējciems, 14 mazciemi un 39 skrajciemi.

## Rudzātu pagasts
Rundzātu pagasta centrs atrodas **[[Rudzāti|Rudzātos]]**. Rudzātu pagastā atrodas 36 ciemi, no tiem 1 vidējciems, 2 mazciemi un 33 skrajciemi.

## Sutru pagasts
Sutru pagasta centrs atrodas **[[Sutri|Sutros]]**. Sutru pagastā atrodas 36 ciemi, no tiem 1 vidējciems, 8 mazciemi un 27 skrajciemi.

## Turku pagasts
Turku pagasta centrs atrodas **[[Zundāni (Turku pagasts)|Zundānos]]**. Turku pagastā atrodas 39 ciemi, no tiem 2 vidējciemi, 3 mazciemi un 34 skrajciemi.

## Atsauces
Daņiils Apaļkovs

**Daņiils Apaļkovs** (; dzimis ) ir krievu hokejists, centra uzbrucējs. Pašlaik (2020) Apaļkovs spēlē Kontinentālās hokeja līgas klubā HK Soči.

## Spēlētāja karjera
Profesionāļa karjeru Apaļkovs sāka 2010.—11. gada sezonā, kad aizvadīja astoņas spēles KHL kluba Magņitogorskas "Metallurg" rindās. 2011. gada novembrī pievienojās tobrīd Krievijas Augstākajā līgā spēlējošajam Jaroslavļas "Lokomotiv".

2011.—12. gada sezonā, "Lokomotiv" atgriežoties KHL, Apaļkovs tika atzīts par septembra labāko līgas jauno spēlētāju. 2013.—14. gada sezonu Apaļkovs ar 29 rezultativitātes punktiem noslēdza jau kā otrs rezultatīvākais "Lokomotiv" spēlētājs pēc Sergeja Plotņikova.

"Lokomotiv" rindās uzbrucējs spēlēja līdz pat 2019. gada decembrim, kad nonāca Maskavas "Dinamo" sastāvā. Pēc sezonas beigām pievienojās HK Soči vienībai.

Krievijas hokeja izlases rindās izcīnījis sudraba medaļu 2012. gada Pasaules čempionātā junioriem.

## Ārējās saites
Mazais Kaukāzs

**Mazais Kaukāzs** ir otra galvenā kalnu sistēma Kaukāza kalnu masīvā. Stiepjas aptuveni 600 km garumā no Melnās jūras piekrastes Adžārijā līdz Araksas ielejai Irānas pierobežā. Augstākā virsotne ir Gamišs (3724 m vjl). Ziemeļrietumos Mazajam Kaukāzam piekļaujas Kolhīdas zemiene, ziemeļaustrumos un austrumos — Kūras-Araksas zemiene. Lihas grēda Mazo Kaukāzu savieno ar Lielo Kaukāzu. Dienvidos Mazais Kaukāzs apskauj Armēnijas kalnieni, kuras Armēnijas daļu ar tās augstāko virsotni Aragacu (4090 m vjl) dažkārt iekļauj Mazā Kaukāza sastāvā.

Mazajam Kaukāzam, atšķirībā no Lielā Kaukāza, nav vienas galvenās grēdas, bet tas veidojas no vairākām saposmotām grēdām. Virzienā no rietumiem uz austrumiem tās ir:
* Meshetijas grēda,
* Trialetas grēda,
* Somhetas grēda,
* Sevana grēda vai Šahdags,
* Murhuza grēda,
* Murovdags vai Mravas grēda,
* Karabahas grēda.

Ziemeļu nogāzēs mitro subtropu meži rietumu daļā un kserofili meži un krūmāji austrumos, dienvidu nogāzēs — stepes ar mežu puduriem, krūmājiem.

Mazais Kaukāzs izvietojušies triju valstu — Armēnijas, Azerbaidžānas un Gruzijas, kā arī pašpasludinātās, bet starptautiski neatzītās Kalnu Karabahas teritorijās.

## Atsauces

## Ārējās saites
Augusts Rumpēters

**Augusts Rumpēters** (1899—1978) bija latviešu jurists, Senāta loceklis. Latvijas evaņģēliski luteriskās baznīcas valdes loceklis Latvijā un trimdā (1941—1964). Viens no 1944. gada 17. marta Latvijas Centrālās padomes memoranda parakstītājiem.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1899. gada 13. martā Turaidas pagastā tirgotāja ģimenē.
Līdz 1918. gadam mācījās Rīgas pilsētas ģimnāzijā, kura Pirmā pasaules kara dēļ tika pārcelta uz Tērbatu. Uzsāka studijas Tērbatas universitātē, Latvijas brīvības cīņu laikā 1919. gadā iestājās 1. latviešu atsevišķais bataljona studentu rotā (1919—1920). Pēc kara beigām turpināja tieslietu studijas Latvijas Universitātē (1920—1928), iestājās studentu korporācijā *[[Lettonia]]*. Bija Daugavpils apgabaltiesas miertiesniesis (1928) un Daugavpils apgabaltiesas loceklis (1928—1934). Tiesu palātas Civildepartamenta loceklis (1934—1938), Senāta Civilkasācijas departamenta senators (1938—1944).
              
Otra pasaules kara beigās 1944. gadā devās bēgļu gaitās uz Vāciju, 1950. gadā pārcēlās uz ASV, kur bija konsultants komitejā "Latvijas brīvībai" un Latviešu zemnieku savienības trimdā padomes loceklis (1950—1978).

Miris 1978. gada 17. decembrī Glenridžā, ASV.

## Atsauces
Arnolds Aizsilnieks

**Arnolds Pēteris Aizsilnieks** (dzimis 1898. gada 21. februārī Grostonas pagastā, miris 1982. gada 4. jūnijā Stokholmā, Zviedrijā) bija latviešu tautsaimnieks, agronoms un vēsturnieks. Latvijas Universitātes profesors (1939). Latvijas Centrālās padomes loceklis, viens no 1944. gada 17. marta Latvijas Centrālās padomes memoranda parakstītājiem.

## Dzīves gājums
Līdz Pirmā pasaules kara sākumam mācījās Jēkabpils pilsētas tirdzniecības skolā. Pēc Latvijas brīvības cīņu beigām līdz 1927. gadam studēja Latvijas Universitātes Lauksaimniecības fakultātē. Ar Rokfellera fonda stipendiju papildinājās ASV un Skandināvijas valstīs. LU Tautsaimniecības un tiesību zinātņu fakultātes asistents (1931), docents (1936), profesors (1939). Tautsaimniecības un tiesību zinātņu doktors (1932). Centrālās savienības “Turība" galvenais direktors.

Otrā pasaules kara beigās devās bēgļu gaitās uz Zviedriju, kur turpināja nodarboties ar tautsaimniecības studijām un uzrakstīja fundamentālu darbu par Latvijas saimniecības vēsturi 1914.—1945. gadā, kas izraisīja polemiku latviešu trimdas akadēmiskajās aprindās.

## Darbi
* Apcerējums par patērētāju kooperāciju kā tautsaimniecisku faktoru, pamatojoties galvenā kārtā uz Zviedrijas patērētāju kooperācijas datiem. Latvijas Ūniversitāte, 1936. — 439 lpp.
* The Soviet View on Consumers' Co-operation. A. P. Ax (Arnolds P. Aizsilnieks). Förf., 1947. — 14 lpp.
* The Price Policies of Consumer Societies and Price Determination Theory. Stokholma: Kooperativa Förbundet, 1949. Tulkots un rediģēts izdevums: Cooperation behind the iron curtain. 1952. — 49 lpp. (angliski)
* The Soviet Co-operative Ideology. 1955. — 8 lpp.
* Measuring Soviet economic progress. In: Bulletin. Institute for the Study of the USSR, 1959 Vol. 6, No. 7, p. 21—26
* The Co-operative Movement in Latvia. Bonn, 1962. — 56 lpp.
* From Principles to Business Economics. Kooperativa Förbundet, 1964. — 15 lpp.
* Latvijas saimniecības vēsture 1914-1945. Stokholma: Daugava, 1968. — 986 lpp.
* Entrepreneur in a Small Country: A Case Study Against the Background of the Latvian Economy, 1919—1940. Nicholas Balabkins, Arnolds P. Aizsilnieks. Exposition-Phoenix Press, Incorporated, 1975. — 143 lpp.
* Dzīves šūpotnēs. Atmiņas. Stokholma: Daugava, 1979.

## Literatūra
* Dzintars Ērglis. *Arnoldam Aizsilniekam 100*, 1998
* Nikolajs Balabkins. *Profesors Arnolds Aizsilnieks (1898—1982)*

## Atsauces
Vilis Lauskis

**Vilis Kārlis Lauskis** bija latviešu skolotājs, Bulduru Dārzkopības vidusskolas direktors (1940-1941). Viens no 1944. gada 17. marta Latvijas Centrālās padomes memoranda parakstītājiem.

## Apbalvojumi un pagodinājumi
* Triju Zvaigžņu ordenis 5. šķira Nr.3243 (1933)
* LPSR AP Prezidija goda raksts (1945)

## Darbi
* Augļu koku apgriešana. Rīgā : Lauksaimniecības pārvaldes izdevums, 1925 
* Koku skola jeb kokaudzētava : augļu koku un ogulāju, kā arī krāšņuma koku un krūmu pavairošana, audzēšana un veidošana. Rīga : Valters un Rapa, 1928 
* Augļu koku šķirnes. Rīga: Valters un Rapa, 1937
* Punduru un mākslīgo formu augļu koki. Rīga : Valters un Rapa, 1939

## Atsauces
Jānis Ziediņš

**Jānis Ziediņš** (dzimis , miris ) bija latviešu jurists, Latvijas Republikas Tiesu palātas tiesnesis. Viens no 1944. gada 17. marta Latvijas Centrālās padomes memoranda parakstītājiem.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1890. gada 21. janvārī. Pirms Pirmā pasaules kara sākuma (1910—1915) studēja tiesību zinātnes Tērbatas universitātes Juridiskā fakultātē, iestājās studentu korporācijā *[[Lettonia]]*. Kara laikā bijis bēgļu organizācijas "Dzimtene" kasieris. 1918. gadā atgriezies Latvijā. No 1919. gada līdz 1923. gadam bijis tiesnesis Jelgavas un Rīgas apgabaltiesās. 1923. gada decembrī iecelts par Latvijas Republikas Tiesu palātas locekli.

1944. gada devies bēgļu gaitā uz Vāciju. Miris 1947. gadā Vīsbādenē.

## Apbalvojumi
* Triju Zvaigžņu ordenis — 3. šķira Nr. 642 (1931)

## Atsauces
Mikijs Rūnijs

**Mikijs Rūnijs** (; dzimis **Džozefs Jūls** (*Joseph Yule, Jr.*) , miris ) bija amerikāņu aktieris un izklaidētājs.

## Biogrāfija
Rūnija karjera kino, televīzijā un teātrī ilga gadrīz visu viņa dzīves laiku. 18 mēnešu vecumā piedalījās savu vecāku vodeviļas uzvedumos. Pirmā loma kino bija sešu gadu vecumā, 1979. gadā, 59 gadu vecumā, debitēja Brodvejā ar lomu izrādē *Sugar Babies*. Kļuva pazīstams ar Endija Hārdija lomu MGM filmu sērijā no 1937. līdz 1946. gadam par šī varoņa piedzīvojumiem. Šī filmu sērija (kopā 15 filmas) kopumā kases ieņēmumos guva 75 miljonus ASV dolāru, kas Lielās depresijas laikos bija milzīga naudas summa (biļetes maksāja apmēram 25 centus). Filmējies tādās filmās kā "Nacionālais samts" (*National Velvet*; 1944), "Brokastis pie "Tifanija"" (*Breakfast at Tiffany's*; 1961), "Šī trakā, trakā, trakā, trakā pasaule" (*It's a Mad, Mad, Mad, Mad World*, 1963), "Neparastie draugi" (*The Fox and the Hound*; 1981), "Nakts muzejā" (*Night at the Museum*; 2006). Sava mazā auguma dēļ (bija 157&nbsp;cm garš), bieži spēlēja žokejus un, kad viņa jostasvieta paplašinājās, spēlēja bijušos žokejus, kas kļuvuši par treneriem. Karjeras laikā saņēmis vairākus apbalvojumus, tai skaitā Kinoakadēmijas goda balvu 1938. gadā kopā ar Dīnu Durbinu par "viņu lielisko jaunības gara un veidola atveidošanu kinoekrānos" un 1982. gadā "atzinībā par daudzpusību 60 gadu laikā, par dažādību neaizmirstamajos tēlojumos filmās". Vēl ir saņēmis divas Zelta globusa balvas un vienu ''Emmy'' balvu, kā arī tika nominēts četrām Amerikas Kinoakadēmijas balvām. 1939. gadā 19 gadu vecumā Rūnijs kļuva par jaunāko Amerikas Kinoakadēmijas balvai kategorijā "labākais aktieris" nominēto personu (par lomu filmā *[[Babes on Broadway]]*).

Viņam ir bijusi viena no garākajām karjerām starp aktieriem (tā ilgusi 92 gadus no 1920. gadiem līdz 2010. gadiem). Līdz savai nāvei 2014. gada aprīlī bijis viens no pēdējiem dzīvajiem aktieriem, kas filmējušies mēmajā kino. Kopumā ir filmējies vairāk nekā 200 filmās, kas kopumā guvušas vairāk nekā 3 miljardus ASV dolāru visā pasaulē. 1939., 1940. un 1941. gadā bija ASV kinoteātru īpašnieki viņu nosauca par gada lielāko ieņēmumu zvaigzni.

Lorenss Olivjē viņu reiz ir nosaucis par vienu no labākajiem aktieriem no ASV.

## Atsauces

## Ārējās saites

*
Teritorijas attīstības indekss

**Teritorijas attīstības indekss** (TAI) ir strukturāls rādītājs, kas tiek izmantots, lai noteiktu kuras Latvijas teritorijas atrodas virs vidējā valsts attīstības līmeņa un kuras zem, tostarp norāda, cik liela ir šo teritoriju attīstības novirze no vidējā valsts līmeņa.

## Pielietojums
Teritorijas attīstības indeksa aprēķināšanas metodika tika izstrādāta 2000. gadā Latvijas Statistikas institūtā.”  Valsts institūcijas TAI piemēro, lai pašvaldībām aprēķinātu valsts budžeta dotāciju un plānošanas reģioniem īstenotu Eiropas Savienības struktūrfondu un Kohēzijas fonda līdzfinansētos projektus.

## Aprēķināšana

Pēc administratīvi teritoriālās reformas teritorijas attīstības indeksa vērtības aprēķina trīs grupu ietvaros – plānošanas reģioniem, republikas pilsētām un novadiem.

Novadiem TAI aprēķina izmantojot četru grupu rādītājus:

* bezdarba līmenis, % (reģistrēto bezdarbnieku skaits pret darbspējas vecuma iedzīvotāju skaitu);
* iedzīvotāju ienākuma nodokļa apmērs uz vienu iedzīvotāju, latos;
* demogrāfiskās slodzes līmenis (bērnu un pensijas vecuma iedzīvotāju skaits pret darbspējas vecuma iedzīvotāju skaitu, reizināts ar 1000);
* pastāvīgo iedzīvotāju skaita izmaiņas pēdējo piecu gadu laikā, % (starpība starp pastāvīgo iedzīvotāju skaitu perioda beigās un perioda sākumā pret iedzīvotāju skaitu perioda sākumā, reizināta ar 100).

Ar TAI faktiski apzīmē divus atšķirīgus rādītājus: teritorijas attīstības līmeņa un teritorijas attīstības līmeņa izmaiņu indeksus. 2009. gadā tika ieviestais "teritorijas attīstības līmeņa izmaiņu indekss" sākotnēji tiek saukts par "attīstības ķēdes indeksu" jeb "teritorijas attīstības gada indeksu", bet oficiālajā terminoloģijā kopš 2010. gada tas tiek dēvēts par teritorijas attīstības līmeņa izmaiņu indeksu. Teritorijas attīstības līmeņa indekss ir "klasiskais" TAI, to aprēķina, izmantojot konkrētā gada datus par katru teritoriju un tos salīdzinot ar tā paša gada valstī vidējiem rādītājiem (attiecīgajā teritoriju grupā).

Teritorijas attīstības līmeņa izmaiņu indeksu aprēķina pēc konkrētā gada datiem, salīdzinot ar iepriekšējā gada vidējiem rādītājiem, un tas raksturo attīstības līmeņa izmaiņas pret iepriekšējo gadu, parādot teritoriju atpaliekošu vai apsteidzošu attīstību, salīdzinot ar vidējo attīstības līmeni iepriekšējā gadā.

## Ārējās saites
* "Noteikumi par teritorijas attīstības indeksa aprēķināšanas kārtību un tā vērtībām" 2010

## Atsauces
Aleksandrs Gubens

**Aleksandrs Gubens** (1879-1952) bija latviešu jurists, Senāta loceklis, Apvienotās sapulces priekšsēdētājs (1934–1940). Viens no 1944. gada 17. marta Latvijas Centrālās padomes memoranda parakstītājiem.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1879. gada 13. martā Kraukļu pagasta Nikolaja jeb Gubeņa skolā (tagad Cesvaines pagastā) tautskolotāja un skolas pārziņa Jāņa Gubeņa ģimenē. Mācījās Rīgas klasiskajā ģimnāzijā. Studēja Maskavas Universitātes Juridiskajā fakultātē, kuru absolvēja 1904. gadā. Strādāja par zvērināta advokāta palīgu, no 1911. gada bija zvērināts advokāts Pēterburgas Tiesu palātas apgabalā.

Pēc Pirmā pasaules kara 1918. gadā atgriezās Latvijā, bija Tiesu palātas Krimināldepartamenta tiesnesis. 1920. gadā iecelts par senatoru Senāta Kriminālās kasācijas departamentā, no 1931. gada bija departamenta priekšsēdētājs. Piedalījās 1933. gada Sodu likuma un Tiesu iekārtas likuma izstrādāšanā. Rīgas Latviešu biedrības valdes loceklis, Latvijas evaņģēliski luteriskās baznīcas virsvaldes loceklis.

Kad pēc Ulmaņa apvērsuma senators Kristaps Valters 1934. gada 21. novembrī lūdza viņu atbrīvot no amata, senators Gubens līdz Senāta likvidēšanai 1940. gada 26. novembrī bija Senāta Apvienotās sapulces priekšsēdētājs. Neilgi pēc Latvijas okupācijas 1940. gada 9. jūlijā uzrakstīja lūgumu izmantot uzkrājušos atvaļinājumu, tādēļ pēdējās četras Senāta Apvienotās sapulces sēdes vadīja Civilās Kasācijas departamenta CKD priekšsēdētājs senators Osvalds Ozoliņš. 
Otrā pasaules kara beigās 1944. gadā Gubens devās bēgļu gaitās uz Vāciju, kur mira 1952. gada 21. novembrī Pasavā.

## Ģimene
Aleksandra Gubena tēvs Jānis Gubens dibināja Kraukļu pagasta Nikolaja skolu (1936. gadā pārsaukta par Gubena skolu), bija skolas pārzinis, vadīja skolas kori. Par viņa māti Edi Gubeni (dz. Bebri) daudz ziņu nav. 

Aleksandra Gubena māsa Marija Gubene (1871-1947) bija pirmā akadēmiski izglītotā sieviete-komponiste un sieviete-ērģelniece Latvijā, kā arī pirmā Latvijas Valsts Konservatorijas profesore un pirmā profesore-sieviete Latvijas akadēmiskajā vēsturē.

## Apbalvojumi
* Triju Zvaigžņu ordenis, III šķira (1926) 
* Triju Zvaigžņu ordenis, II šķira (1933) 
* Atzinības krusts, I šķira Nr. 13 (1938. gada 16. novembrī) 
* Igaunijas Ērgļa ordenis

## Atsauces
Gudrība

[thumbnail|200px|Sengrieķu mitoloģijā gudrības dieviete ir [Atēna. Attēlā Atēnas statuja Luvras muzejā]]
**Gudrība** ir vispārināta īpašība, kam raksturīgas plašas zināšanas, attīstīta domāšana, bagātīga pieredze, izpratne, piesardzība un spēja rast risinājumus problēmām. Dažos gadījumos gudrību var identificēt ar prātu vai intelektu.

Sengrieķu mitoloģijā gudrības dieviete ir Atēna, savukārt romiešu mitoloģijā tā ir Minerva. Rietumu pasaulē par gudrības simbolu nereti tiek uzskatīta pūce.

## Atsauces
Šanu dinastija

thumbnail|right|Šanu dinastijas valsts aptuvenā teritorija
thumbnail|right|Šanu valsts arheoloģiskie atradumi
**Šanu dinastija** (; ), arī **Jiņu dinastija** (; ), bija Ķīnas dinastija, kuru vadītā valsts Ķīnas centrālajā daļā pastāvēja no apmēram 1600. gada p.m.ē. līdz apmēram 1046. gadam p.m.ē. Tā nomainīja Sja dinastiju, savukārt Šanu dinastiju nomainīja sekojošā Džou dinastija. Pēdējais Šanu valdnieks veicis pašnāvību pēc sakāves kaujā pret Džou dinastijas izveidotāju.

Lai arī senās ķīniešu hronikas atainoja vēsturi, kurā viena dinastija seko nākamajai, Sja un Šanu dinastiju valstis vismaz kādu laiku pastāvēja līdzās viena otrai, tāpat kā vēlāk Šanu un Džou dinastiju valstis. Citos reģionos pastāvēja ar Šanu valsti nesaistītas kultūras, piemēram, Saņsjindui kultūra.

Šanu valdošā dzimta iesākās 150-200 gadus pirms dinastijas nodibināšanās. Kā liecina atrastie zīlēšanas kauliņi, karagājienos armijas vadīja karalis, taču karaspēka vadīšanu bieži uzticēja arī ģenerāļiem. Spriežot pēc vienuviet atrastajiem akmens nažiem, lauku apstrādāšanu kopīgi veica lielas brīvo zemnieku grupas. 

Valsts atradās Huanhes upes ielejā. Ap 1122. gadu p.m.ē. valsts teritorija bija 1,25 miljoni kv.km. Vēlīnās Šanu dinastijas galvaspilsēta atradās Jiņsju. Šanu karaļiem bija vairāki desmiti sievu, ietekmīgākās no kurām arī bija iesaistītas valsts pārvaldē. Troni mantoja gan karaļa ģimenes ietvaros, gan arī plašākai valdnieka dzimtai piederīgie. 

## Arheoloģija
1899. gadā kādā tradicionālās ķīniešu medicīnas aptiekā tika ievēroti zīlēšanas kauliņi (*pūķu kauliņi*) ar seniem hieroglifiem, daudzi no kuriem ir saprotami un dod priekšstatu par Šanu valsti. Zīlēšanas kauliņu izcelsmes vietu Jiņsju atklāja 1928. gadā, kur arheoloģiskie izrakumi turpinājās līdz Japānas iebrukumam 1937. gadā. Izrakumus atsāka pēc 1949. gada, kad izveidojās Ķīnas Tautas Republika. 

Arheoloģiskajos izrakumos Šanu valsts lielākajos centros atrasti desmitiem tūkstoši bronzas, nefrīta, akmens un keramikas izstrādājumu, kā arī orākulu rituālie kauli, uz kuriem atrasti agrīnākie ķīniešu rakstības paraugi. Atrastas arī rituālas cilvēku, visticamāk, karagūstekņu upurēšanas paliekas.

HouMuWuDingFullView.jpg|875 kilogramus smagais bronzas vīna trauks, smagākais bronzas priekšmets Ķīnā
Ring with coiled dragon design.jpg|Nefrīta gredzens drakona formā
Shang_dynasty_inscribed_tortoise_plastron.jpg|Orākula gliemežvāks ar agrīnu hieroglifu rakstību
Jade deer.jpg|Nefrīta brieža figūriņa
Yuefu You.jpg|Bronzas trauks
Pou with four ram head.jpg|Bronzas trauks ar četrām aunu galvām
Ritual wine container in shape of owl, Shang Dynasty.jpg|Ūpja formas rituāls bronzas vīna trauks
Hache Yue Musée Guimet 1107.jpg|Bronzas cirvis


## Ārējās saites

* Šanu dinastija
Pārgaujas novada ciemu uzskaitījums

100px|thumbnail|Pārgaujas novada ģerbonis
Šajā uzskatījumā apkopoti **[[Pārgaujas novads|Pārgaujas novada]] ciemi** pēc Latvijas Ģeotelpiskās informācijas aģentūras datubāzes. Pārgaujas novads sastāv no Raiskuma, Stalbes un Straupes pagastiem. Pēc LĢIA datiem Pārgaujas novada teritorijā atrodas 24 ciemi.

* **Raiskuma pagastā** atrodas 10 ciemi.
* **Stalbes pagastā** atrodas 6 ciemi.
* **Straupes pagastā** atrodas 8 ciemi.

Uzskatījumā attēloti tikai tie ciemi, kas pašlaik pastāv vai ir daļēji izzuduši. 

## Raiskuma pagasts
Raiskuma pagasta centrs atrodas **[[Raiskums|Raiskumā]]**. Raiskuma pagastā atrodas 10 ciemi, no tiem 3 vidējciemi, 5 mazciemi un 2 vasarnīcu ciemi.

## Stalbes pagasts
Stalbes pagasta centrs atrodas **[[Stalbe|Stalbē]]**, kas ir arī novada centrs. Stalbes pagastā atrodas 5 ciemi, no tiem 2 vidējciemi, 2 mazciemi un 1 skrajciems.

## Straupes pagasts
Straupes pagasta centrs atrodas **[[Straupe|Straupē]]**. Straupes pagastā atrodas 9 ciemi, no tiem 1 lielciems, 1 vidējciems, 1 mazciems un 6 skrajciemi.

## Atsauces
Ģeotermālā enerģija

[thumb|Ģeotermālā elektrostacija [Islande|Islandē]]
**Ģeotermālā enerģija** ir Zemes dzīļu siltums. Ieži zem Zemes virsas bieži ir karsti. Ģeotermālās elektrostacijas izmanto šo iežu siltumu, lai pārvērstu ūdeni tvaikā. Tvaiku savukārt var izmantot elektrības ražošanai vai apsildīšanai.

Ģeotermālo enerģiju visvairāk izmanto seismiski aktīvos rajonos, piemēram, Islandē un Jaunzēlandē. Aptuveni 20 valstis izmanto ģeotermālo enerģiju apsildīšanai un elektrības ražošanai.

Ģeotermālās stacijas karsto pazemes ūdeņu tvaiku var izmantot gan ģeneratoru, gan turbīnu darbināšanai, karsto ūdeni var izmantot arī kā siltuma avotu. Ģeotermālās enerģijas izmantošanas jomas ir dažādas: elektrības ražošana, pilsētas apkures tīkli vai siltuma sūkņi, siltumnīcu apkure, zivkopībā un aļģu ražošana, žāvēšana lauksaimniecībā, lauksaimniecības produktu ražošana, koksnes ražošana utt., ieskaitot jūras ūdeņu atsāļošanas projektus.

## Veidi
Ģeotermālo staciju darbību var balstīt uz trīs veidu tehnoloģiju izmantošanu: sausā tvaika cikls, iztvaikošanas cikls un binārais cikls. Tehnoloģiju izmantošanu nosaka šķidruma agregātstāvoklis un temperatūra.

### Sausā tvaika cikls
Pirmais ģeotermālās enerģijas izmantošanas veids bija sausā tvaika cikls. Pirmo reizi šīs tehnoloģijas stacija tika uzbūvēta 1904. gadā  Lardarello, Itālijā. Šajā tehnoloģijā tiek izmantots geizoros radīts tvaiks. Tvaiks tiek laists caur turbīnu, kas darbina ģeneratoru un turpmāk ražo elektrību.

### Iztvaikošanas cikls
Iztvaikošanas ciklā () tiek izmantots ūdens, kura temperatūra ir augstāka par 182°C, kas tiek sūknēts no pazemes uz virszemes elektrības ieguves iekārtām. Ūdens tiek iesmidzināts tvertnē, kur ir zems spiediens, tādējādi daļa šķidruma iztvaiko. Tvaiks sāk darbināt turbīnu, kas savukārt darbina ģeneratoru.

### Binārais cikls
Šī tehnoloģija ir piemērota teritorijās, kur ūdens temperatūra ir zemāka pa 204°C.  Karstais ģeotermālais šķidrums un sekundārais šķidrums ar zemāku vārīšanās punktu nekā ūdenim iet caur siltuma apmainītāju. Ģeotermālā šķidruma siltums rada sekundāro šķidrumu, kuru tvaika veidā iesmidzina turbīnās.

## Atsauces

## Ārējās saites
Ankonas province

**Ankonas province** () ir viena no Itālijas provincēm valsts centrālajā daļā, Markes reģionā. Provinci austrumos apskalo Adrijas jūra. Tās administratīvais centrs un lielākā pilsēta ir Ankona. Provinces kopējā platība ir 1940 km2, 2012. gada beigās tajā dzīvoja  iedzīvotāji. Ankonas province sīkāk iedalās 47 komūnās.

## Ārējās saites
Pāvilostas novada ciemu uzskaitījums

100px|thumbnail|Pāvilostas novada ģerbonis
Šajā uzskatījumā apkopoti **[[Pāvilostas novads|Pāvilostas novada]] ciemi** pēc Latvijas Ģeotelpiskās informācijas aģentūras datubāzes. Pāvilostas novads sastāv no Sakas, Vērgales pagastiem un Pāvilostas pilsētas. Pēc LĢIA datiem Pāvilostas novada teritorijā atrodas 17 ciemi.

* **Sakas pagastā** atrodas 11 ciemi.
* **Vērgales pagastā** atrodas 6 ciemi.

Uzskatījumā attēloti tikai tie ciemi, kas pašlaik pastāv vai ir daļēji izzuduši. 

## Sakas pagasts
Sakas pagasta centrs atrodas **[[Saka|Sakā]]**. Sakas pagastā atrodas 11 ciemi, no tiem 2 vidējciemi, 2 mazciemi, 6 skrajciemi un 1 vasarnīcu ciems.

## Vērgales pagasts
Vērgales pagasta centrs atrodas **[[Vērgale|Vērgalē]]**. Vērgales pagastā atrodas 6 ciemi, no tiem 4 vidējciemi, 1 mazciems un 1 skrajciems.

## Atsauces
Riebiņu novada ciemu uzskaitījums

100px|thumbnail|Riebiņu novada ģerbonis
Šajā uzskatījumā apkopoti **[[Riebiņu novads|Riebiņu novada]] ciemi** pēc Latvijas Ģeotelpiskās informācijas aģentūras datubāzes. Riebiņu novads sastāvēja no Galēnu, Riebiņu, Rušonas, Silajāņu, Sīļukalna un Stabulnieku pagastiem. Pēc LĢIA datiem Riebiņu novada teritorijā atrodas 275 ciemi (244 ciemi pašlaik pastāv, bet 31 ciems ir daļēji izzudis).

* **Galēnu pagastā** atrodas 21 ciems.
* **Riebiņu pagastā** atrodas 64 ciemi (57 ciemi pašlaik pastāv, bet 7 ciemi ir daļēji izzuduši).
* **Rušonas pagastā** atrodas 110 ciemi (86 ciemi pašlaik pastāv, bet 24 ciemi ir daļēji izzuduši).
* **Silajāņu pagastā** atrodas 29 ciemi.
* **Sīļukalna pagastā** atrodas 28 ciemi.
* **Stabulnieku pagastā** atrodas 23 ciemi.

Uzskatījumā attēloti tikai tie ciemi, kas pašlaik pastāv vai ir daļēji izzuduši.

## Galēnu pagasts
Galēnu pagasta centrs atrodas **[[Galēni|Galēnos]]**. Galēnu pagastā atrodas 21 ciems, no tiem 3 vidējciemi un 18 skrajciemi.

## Riebiņu pagasts
Riebiņu pagasta centrs atrodas **[[Riebiņi|Riebiņos]]**. Riebiņu pagastā atrodas 64 ciemi, no tiem 1 lielciems, 1 vidējciems, 4 mazciemi un 58 skrajciemi.

## Rušonas pagasts
Rušonas pagasta centrs atrodas **[[Kastīre|Kastīrē]]**. Rušonas pagastā atrodas 110 ciemi, no tiem 4 vidējciemi, 6 mazciemi, 98 skrajciemi un 2 vasarnīcu ciemi. 

## Silajāņu pagasts
Silajāņu pagasta centrs atrodas **[[Silajāņi|Silajāņos]]**. Silajāņu pagastā atrodas 29 ciemi, no tiem 

## Sīļukalna pagasts
Sīļukalna pagasta centrs atrodas **[[Sīļukalns (Sīļukalna pagasts)|Sīļukalnā]]**. Sīļukalna pagastā atrodas 28 ciemi, no tiem 

## Stabulnieku pagasts
Stabulnieku pagasta centrs atrodas **[[Stabulnieki (Stabulnieku pagasts)|Stabulniekos]]**. Stabulnieku pagastā atrodas 23 ciemi, no tiem 2 vidējciemi un 21 skrajciems.

## Atsauces
Ozolnieku novada ciemu uzskaitījums

100px|thumbnail|Ozolnieku novada ģerbonis
Šajā uzskatījumā apkopoti **[[Ozolnieku novads|Ozolnieku novada]] ciemi** pēc Latvijas Ģeotelpiskās informācijas aģentūras datubāzes. Ozolnieku novads sastāv no Cenu, Ozolnieku un Salgales pagastiem. Pēc LĢIA datiem Ozolnieku novada teritorijā atrodas 20 ciemi.

* **Cenu pagastā** atrodas 10 ciemi.
* **Ozolnieku pagastā** atrodas 2 ciemi.
* **Salgales pagastā** atrodas 8 ciemi.

Uzskatījumā attēloti tikai tie ciemi, kas pašlaik pastāv vai ir daļēji izzuduši. 

## Cenu pagasts
Cenu pagasta centrs atrodas **[[Brankas|Brankās]]**. Cenu pagastā atrodas 10 ciemi, no tiem 2 lielciemi, 4 vidējciemi, 2 mazciemi un 2 vasarnīcu ciemi.

## Ozolnieku pagasts
Ozolnieku pagasta centrs atrodas **[[Ozolnieki|Ozolniekos]]**, kas ir arī novada centrs. Ozolnieku pagastā atrodas 2 ciemi, no tiem 1 lielciems un 1 vasarnīcu ciems.

## Salgales pagasts
Salgales pagasta centrs atrodas **[[Emburga (Salgales pagasts)|Emburgā]]**. Salgales pagastā atrodas 8 ciemi, no tiem 2 vidējciemi, 4 mazciemi, 1 skrajciems un 1 vasarnīcu ciems.

## Atsauces
Noridža

**Noridža** (; ) ir katedrāles pilsēta un nemetropoles distrikts Anglijā, Apvienotajā Karalistē, Norfolkas grāfistes administratīvais centrs un lielākā pilsēta. Atrodas grāfistes austrumdaļā Jāras un tās pietekas Vensumas krastos  no valsts galvaspilsētas Londonas. Pilsēta robežojas ziemeļos ar Brodlendu, bet dienvidos — ar Dienvidnorfolku. Tiek uzskatīta par vispilnīgāk saglabājušos viduslaiku pilsētu Apvienotajā Karalistē. 

## Vēsture
Par pilsētas pirmsākumiem tiek uzskatīta britu cilts aisinu galvaspilsēta, kas atradās Tesas krastos mūsdienu Keistorsentedmundsas ciemā Noridžas dienvidu pierobežā. Pēc Būdikas sacelšanās tā kļuva par romiešu Austrumanglijas galvaspilsētu *Venta Icenorum* – ‘aisinu tirgus’. Pēc romiešu aiziešanas ap 450. gadu pilsēta panīka. 

Anglosakši mūsdienu Noridžas teritorijā apmetās starp 5. un 7. gadsimtu, dibinot *Northwic* (‘ziemeļu ferma’) pilsētiņu. 11. gadsimta sākumā tā bija plaukstoša tirgus pilsētiņa, kad to izlaupīja un nodedzināja dāņu karalis Svens Dakšbārda. Normaņu iekarojuma laikā Noridža bija viena no Anglijas lielākajām pilsētām. Pastardienas grāmatā 1086. gadā tā minēta kā pilsēta ar 25 baznīcām un 5 līdz 10 tūkstošiem iedzīvotāju. 11. gadsimta beigās tika uzbūvēts Noridžas cietoksnis, ap kuru veidojās jaunais pilsētas centrs, bet 12. gadsimta sākumā – Noridžas katedrāle. 

Pilsētas ekonomika panīka melnās nāves epidēmijas laikā 14. gadsimta vidū. Vēlākos laikos pilsēta atkal uzplauka un 16. gadsimta beigās tā bija Anglijas otrā lielākā pilsēta, līdz trešdaļa tās iedzīvotāju nomira 1579. gada epidēmijā, bet 1665. gada buboņu mēra epidēmijā nomira vēl trešdaļa pilsētas iedzīvotāju. 

20. gadsimtā Noridža izveidojās par militārās aviācijas centru. Otrā pasaules kara laikā pilsēta piedzīvoja *[[Luftwaffe (Vērmahts)|Luftwaffe]]* uzbrukumu.  

2012. gada maijā Noridža kā pirmā Anglijas pilsēta tika nosaukta kā UNESCO "Literatūras pilsēta". 

## Sports
Pilsētas futbola klubs *[[Norwich City F.C.]]* pašlaik (2024) spēlē *[[EFL Championship]]* līgā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Norviča

**Norviča** () var būt:

* Noridža — pilsēta Anglijā
* Norviča — pilsēta ASV, Konektikutā
* Norviča — pilsēta ASV, Vērmontā
Parana

**Parana** (, ) ir upe Dienvidamerikā, otra lielākā kontinenta upe pēc Amazones. Sākas, satekot Paranaibas un Riugrandi upēm Brazīlijā. Plūst dienvidrietumu—dienvidu virzienā cauri Brazīlijai un Argentīnai, kā arī veido Brazīlijas—Paragvajas un Argentīnas—Paragvajas valsts robežu. Saplūstot ar Urugvaju, veido Laplatas upi, kas ietek Atlantijas okeānā. Pašas Paranas garums ir 2546 km, bet kopā ar tās garāko izteku Riugrandi un Laplatu — 4880 km. Lielākās pilsētas krastos ir Rosario, Parana, Santafē, Korjentesa, Posadasa Argentīnā, Enkarnasjona, Sjudada del Este Paragvajā un Fosa du Igvasu Brazīlijā.

1984. gadā upes posmā uz Brazīlijas un Paragvajas robežas tika izbūvēts Itaipu aizsprosts. Tā ir otra lielākā hidroelektrostacija pasaulē pēc saražotās elektroenerģijas daudzuma. Izbūvējot aizsprostu, 1982. gadā tika pilnībā appludināts viens no pasaulē lielākajiem ūdenskritumiem — Gvairas ūdenskrituma komplekss. Lejpus Itaipu aizsprosta atrodas 1965. gadā uzbūvētais Draudzības tilts.

## Atsauces

## Ārējās saites
Slota

**Slota** ir slaucīšanas rīks, kas ir paredzēts grīdu vai citu līdzenu horizontālu virsmu slaucīšanai. Slota parasti sastāv no sukas, kas piestiprināta pie gara kāta. Slotas izgatavošanā var tikt izmantoti gan dabīgi, gan sintētiski materiāli. Slotas kāts var būt pat līdz 2 metrus garš, savukārt suka ir 20—50 cm plata.
Gamišs

**Gamišs** () vai **Gomšasars** ( — ‘vērša kalns’) ir kalns Kaukāzā, Mazā Kaukāza otra augstākā (aiz Aragaca) virsotne (3724 m vjl). Izvietojies Murovdaga grēdā Azerbaidžānā uz robežas ar pašpasludināto Kalnu Karabahu. Kalns veidots no vulkāniskajiem iežiem.

## Atsauces

## Ārējās saites
Transliterācija

**Transliterācija** ir kāda alfabēta burtu atveidošana ar cita alfabēta burtiem. Piemēram, nosaukums grieķu valodā  (Grieķijas Republika) var tikt transliterēts ar latīņu alfabēta burtiem atkarībā no pielietotās transliterācijas sistēmas kā *Ellēnikē Dēmokratia* vai *Ellīnikī́ Dīmokratía*.

Transliterācija var būt būtiska transkripcijas daļa, transkripcijā burti un vārdi tiek pārveidoti citā alfabētā. Transliterācijā netiek ievērota oriģinālvalodas (valodas, no kuras transliterē) fonētika, te vienīgi tiek viens pret vienu pārrakstīts teksts ar cita alfabēta burtiem.

## Skatīt arī
* Transkripcija
* Krievu alfabēta transliterācija
Konstancijs Hlors

**Konstancijs I **jeb **Konstancijs Hlors** (; dzimis 31. martā ap 250. gadu, miris ) bija Romas imperators laikā no 293. līdz 306. gadam. Viņš bija Konstantīna I tēvs.

Konstanciju kopā ar Galēriju adoptēja Romas imperatori Diokletiāns un Maksimiāns un iecēla viņus par saviem pēctečiem (cēzariem), līdz ar ko ieviešot četru imperatoru sistēmu tetrarhiju. 

Konstancijs valdījumā saņēma Galliju un Britāniju un, iespējams, Spāniju. Kad 305. gadā Diokletiāns ar Maksimiānu atkāpās, Konstancijs kļuva par augustu un pārvaldīja rietumu provinces, savukārt Galērijs — austrumu provinces.
Savas valdīšanas sākumā izvērsis aktīvu karadarbību Ģermānijā. Karojis gar Reinas upi, kur sakāvis frankus un alemaņus. Pēc kļūšanas par augustu īstenojis veiksmīgu militāro kampaņu pret piktiem Britānijas ziemeļos, viņpus Adriāna valnim. Tomēr 206. gadā pēkšņi miris Eborakā (mūsdienu Jorkā). Pirms nāves pasludināja savu dēlu par savu pēcteci un uzreiz pēc viņa nāves arī Britānijā izvietotie leģioni pasludināja Konstantīnu par imperatoru.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Biogrāfija
Austrumkāpa

**Austrumkāpa** (, , , ) ir province Dienvidāfrikā. Province robežojas ar Rietumkāpas provinci rietumos, ar Ziemeļkāpas provinci ziemeļrietumos, ar Frīsteitas provinci ziemeļos un ar Kvazulu-Natālas provinci ziemeļaustrumos, kā arī ar Lesoto ziemeļaustrumos. Dienvidos provinci apskalo Indijas okeāns. Tās administratīvais centrs ir Bišo, savukārt lielākā pilsēta ir Portelizabeta. Austrumkāpas kopējā teritorija ir apmēram 168,9 tūkstoši km, 2011. gadā iedzīvotāju skaits sasniedza 6,562 miljonus. Pēc 2018. gada provizoriskajiem datiem provincē dzīvo 6 522 700 iedzīvoāji. Tā ir otrā lielākā province Dienvidāfrikā pēc platības un ceturtā lielākā pēc iedzīvotāju skaita.

Province ir dibināta 1994. gada 27. aprīlī,sadaloties Kāpas provincei. Provinces centrālā un austrumu daļa ir kosu vēsturiskā dzīvesvieta. Tā ir viens no ekonomiski nabadzīgākajām Dienvidāfrikas provincēm. No šī reģiona ir nākuši vairāki ievērojami Dienvidāfrikas politiķi, tai skaitā Nelsons Mandela, Tabo Mbeki.

## Atsauces

## Ārējās saites

*
Aragacs

**Aragacs** () ir aprimis stratovulkāns Armēnijas kalnienē, Armēnijas  augstākā virsotne. Izvietojies Armēnijas ziemeļaustrumos kā 40 km garš un 35 km plats izolēts masīvs, Armēnijas kalnienes ceturtā augstākā virsotne. Kalnam četras virsotnes (4090 m, 4007 m, 3916 m un 3879 m vjl), starp kurām šļūdoņa pildīts cirks. Pēdējās vulkāniskās aktivitātes tiek saistītas ar vēlīno pleistocēnu. Nogāzēs stepes, dienvidaustrumos — ozolu skrajmeži, augstāk — augstkalnu pļavas un akmeņu kliedņi.

Kalna dienvidaustrumu nogāzē izvietojusies Bjurakanas observatorija, dienvidu nogāzē — 7. gadsimta Amberda cietokšņa drupas.

## Atsauces

## Ārējās saites
Hatšepsuta

**Hatšepsuta** (dzimusi apmēram 1508. gadā p.m.ē.; mirusi 1458. gadā p.m.ē.) bija Senās Ēģiptes faraone, kas valdīja 18. dinastijas laikā no apmēram 1479. gada p.m.ē. līdz 1458. gadam p.m.ē.

Viņa bija piektā 18. dinastijas faraone, pirms viņas Ēģiptē valdīja Tutmoss II, pēc kura nāves Hatšepsuta nāca pie varas. Ēģiptologi viņu uzskata par vienu no veiksmīgākām faraonēm. Hatšepsuta bija Tutmosa I un Ahmeses meita. Viņas vīrs Tutmoss II bija arī viņas pusbrālis (Tutmosa I un viņa sievas Mutneferetes dēls). Kad Tutmoss II nomira, nebija vīriešu kārtas mantinieka. Par valdnieku kļuva Tutmoss III, kas bija Tutmosa II un harēma sievas dēls. Hatšepsuta kļuva par līdzvaldnieci. Pēc sešiem gadiem Hatšepsuta nāca pie varas. Viņa saskārās ar divām problēmām. Pirmā — faronam jābūt vīrietim, otrā — viņas tiesības uz troni. Lai nostiprinātu savu varu, viņa lika celt sava tēva Tutmosa I pieminekļus un sauca sevi par tēva pirmdzimto meitu. Daudzos pieminekļos viņa lika sevi atēlot kā vīrieti. Hatšepsuta savas valdīšanas laikā pārrakstīja dažādus Tutmosa I valdīšanas laikā sarakstītus tekstus. Tajos viņa iekļāva, ka neilgi pēc viņas dzimšanas Tutmoss I izraudzījies viņu par savu mantinieci. Viņa iznīcināja ziņas par Tutmosa II valdīšanas laiku, lai izskatītos, ka tronis uzreiz nodots viņai. Pēc Hatšepsutas nāves Tutmoss III centās iznīcināt visas liecības par savas pamātes valdīšanu.

## Ārējās saites