open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Kristīna Kouka

**Kristīna Hemmoka Kouka** (*Christina Hammock Koch*; dzimusi ) ir ASV Nacionālās aeronautikas un kosmosa administrācijas (NASA) astronaute, inženiere.

Kristīna Hemmoka piedzima Grendrapidsā Mičiganā, bet uzauga Džeksonvilā Ziemeļkarolīnā. Jau bērnībā viņa sapņoja kļūt par astronautu.

2001. gadā Kristīna Hemmoka Ziemeļkarolīnas štata universitātē ieguva bakalaura grādu elektroinženierijā un fizikā. 2002. gadā turpat viņā ieguva maģistra grādu elektroinženierijā.

2002. gadā Hemmoka sāka darbu kā elektroiekārtu inženiere NASA Godarda Kosmosa lidojumu centra Augsto enerģiju astrofizikas laboratorijā.
2004. gadā viņa pārgāja darbā Savienoto Valstu Antarktikas programmā. Viņa vienu ziemas sezonu pavadīja Amundsenskotas-Sautpolas stacijā, vēl vienu sezonu pavadīja Pālmeras stacijā.
2007. gada septembrī Kristīna Hemmoka sāka strādāt Džonsa Hopkinsa Universitātes Lietišķās fizikas laboratorijā, galvenais darbs bija zinātnisko instrumentu izstrāde. Viņa piedalījās radiācijas daļiņu pētīšanas instrumentu izveidē zondēm *[[Juno (starpplanētu zonde)|Juno]]* un *[[Van Allen Probes]]*.
2010. gadā Hemmoka atgriezās Antarktikas programmā; piedalījās vairākās ekspedīcijās uz Pālmeru un *Summit Camp* Grenlandē.
2012. gadā viņa pārgāja darbā uz Nacionālo okeānu un atmosfēras administrāciju (NOAA); bija inženiere meteoroloģiskajā stacijā Berrovā (tagad *Utqiagvik*, ziemeļos tālākā Aļaskas pilsēta), stacijas priekšniece ASV Samoa.

2013. gada 17. jūnijā Kristīnu Hemmoku iekļāva NASA 21. astronautu grupā. 2015. gada 9. jūlijā viņa saņēma astronauta kvalifikāciju.
2015. gada oktobrī Kristīna Hemmoka apprecējās ar Robertu Kouku.

2018. gada maijā Kristīnu Kouku apstiprināja kosmosa kuģa *Sojuz MS-12* pamatapkalpē.

Pirmo reizi kosmosā Kristīna Kouka devās 2019. gada martā ar kosmosa kuģi *[[Sojuz MS-12]]*. Viņa bija SKS 59., 60. un 61. ekspedīcijas lidojuma inženieris. Uz Zemi atgriezās 2020. gada 6. februārī kosmosa kuģī *[[Sojuz MS-13]]*.

## Kosmisko lidojumu kopsavilkums

## Iziešanas atklātā kosmosā

## Ārējās saites
* 
* 
* Christina Hammock Koch NASA Astronaut NASA 
* Кристина Мэри Хэммок Кох (Кук) astronaut.ru
Vēstules Džuljetai

**"Vēstules Džuljetai"** () ir 2010. gada romantiskā drāma, kuras režisors ir Geriks Viniks. Galvenās lomas atveido Amanda Saifreda, Kristofers Egans, Gaels Garsija Bernals, Vanesa Redgreiva un Franko Nero. Filmas pirmizrāde notika  Tribekas filmu festivālā.

## Sižets
Sofija ir jauna amerikāņu sieviete, kura sapņo kļūt par rakstnieci. Viņa kopā ar savu līgavaini Viktoru dodas pirmskāzu ceļojumā uz Itāliju. Tur Sofija uzzina, ka Viljama Šekspīra lugas galvenajai varonei Džuljetai tiek adresēts tūkstošiem vēstuļu, kuru autores prasa padomu attiecībās; uz vēstulēm atbild "Džuljetas sekretāres". Sofija nejauši atrod vienu no šādām vēstulēm un atbild tās autorei Klērai, kura vēlāk ierodas Itālijā, lai sameklētu savu jaunības dienu mīlestību. Palīdzot Klērai meklējumos, Sofija sāk pārdomāt savu dzīvi un to, vai viņa ir laimīga kopā ar Viktoru.

## Atsauces

## Ārējās saites
Mamma Mia! Mēs atkal esam klāt

**"Mamma Mia! Mēs atkal esam klāt"** () ir 2018. gada romantiskā kinokomēdija, kuras režisors un scenārija autors ir Ols Pārkers. Galvenās lomas atveido Amanda Saifreda, Pīrss Brosnans, Dominiks Kūpers, Kolins Fērts, Endijs Garsija un Lilija Džeimsa. Filmas pirmizrāde notika  Tribekas filmu festivālā. Tā ir otrā filma "Mamma Mia!" filmu ciklā; turpinājums 2008. gada filmai *[[Mamma Mia! (filma)|Mamma Mia!]]*.

Filmas sižets norisinās piecus gadus pēc pirmās filmas notikumiem. Sofija gatavojas lielajai viesnīcas *Bella Donna* atkalatvēršanai, kā arī uzzina vairāk par savas mātes pagātni.

## Atsauces

## Ārējās saites
Valmieras sākumskola

**Valmieras sākumskola** ir izglītības mācību iestāde Valmierā.

## Izglītības programmas
Pamatizglītības pirmā posma (1.-6. klase) izglītības programma (kods 11011111), pamatizglītības pirmā posma (1.-6. klase) matemātikas, dabaszinību un tehnikas virziena programma (11013111), speciālās pamatizglītības pirmā posma (1.-6. klase) izglītības programma izglītojamajiem ar mācīšanās traucējumiem (11015611).

## Skolas vēsture
thumb|left|180px|Valmieras I. pamatskolas ēka 1927. gadā.
Valmieras sākumskolas vecā ēka (arhitekts Aleksejs Kīzelbašs, būvuzņēmējs Otto Baltiņš) celta Rīgas ielā 42 no 1906. līdz 1908. gadam **Valmieras sieviešu ģimnāzijas** vajadzībām. Pirmā pasaules kara vācu okupācijas laikā, 1918. gadā ģimnāziju pārveidoja par Valmieras liceju, kura direktors bija filozofs Pauls Dāle. No 1919. gada līdz 1947. gadam ēkā darbojās **Valmieras pilsētas I. pamatskola**. Pēc Otrā pasaules kara 1947. gadā to pārdēvēja par **Valmieras 2. vidusskolu**, kurā mācības notika krievu valodā.

Pēc Latvijas neatkarības atgūšanas 1990. gadā to pievienoja Valmieras 1. vidusskolai 1. – 4. klašu skolēnu mācībām, 1997. gadā atdalīja kā Valmieras sākumskolu, 2004. gadā pārdēvēja par Valmieras pamatskolu.
2010. gada 1. septembrī atklāja Valmieras pamatskolas jauno ēku Leona Paegles ielā 40A. Ēkas būvniecību veica SIA “Latvijas Energoceltnieks”, bet būvprojektu izstrādāja SIA “Ozola&Bula, arhitektu birojs”. Ēkas pamatakmens, piedaloties Latvijas prezidentam Valdim Zatleram, tika ielikts 2008. gadā.
2011. gadā to pārdēvēja par Valmieras sākumskolu.

## Atsauces
Malindi

**Malindi** (svahili: *Malindi*; pazīstama pēc portugāļu nosaukuma **Melinda**, ) ir ostas pilsēta Kenijas dienvidaustrumos, Malindi rajona administratīvais centrs.

## Ģeogrāfija
Pilsēta atrodas Indijas okeāna krastā pie Galanas upes grīvas. Koraļļu rifi kalpo par Malindi aizsegu no okeāniskajām vētrām. Malindi atrodas 120 km uz ziemeļaustrumiem no Mombasas, Krasta provinces administratīvā centra.

## Vēsture
Mūsdienu arheoloģiskie atradumi ļauj uzskatīt, ka jau no 9. gadsimtā mūsdienu Malindi teritorijā atradās zvejnieku apmetnes, kas kultūras ziņā ir līdzīgi mūsdienu pokomo.

Kā suahili piekrastes apmetne Malindi ir zināma no 13. gadsimta. Kādu laiku šī pilsēta cīnījās par dominanci šajā Austrumāfrikas daļā pat ar Mombasu. Tradicionāli tā bija ostas pilsēta ar ārzemju pārstāvniecībām.

1414. gadā Malindi apmeklēja slavenais ķīniešu ceļotājs Džens He. Šajā sakarā vietējais virsaitis nosūtīja viņam personīgo apsardzi, bet dāvanā uz Ķīnu nogādāja uz kuģi žirafi.
thumb|250px|left|Vasko da Gamas Malindi pīlārs.

Portugāļu pirmatklājējs Vasko da Gama apmeklēja Malindi 1498. gadā sakarā ar līguma noslēgšanu ar vietējiem valdniekiem par pavadoņu piešķiršanu priekš viņa ceļojuma uz Indiju. Toreiz arī tika uzstādīts līdz mūsdienām saglabājušais padrans (no koraļļiem celts pīlārs) par godu šim notikumam. Jau nākamajā 1499. gadā portugāļi šeit nostiprinājās un dibināja tirdzniecības misiju, bet pilsēta no tā laika bieži kalpoja par ostu eiropiešu kuģiem, kas kursēja šajā Indijas okeāna daļā. 1541. gadā pilsētā vairākus mēnešus dzīvoja pazīstamais jezuītu misionārs Francisks Ksaverijs.

Ap 1630. gadu pilsēta nonāca Portugāles varā, un turpmāk tās liktenis daudzējādi ir līdzīgs Mombasas liktenim. Otrā pasaules kara laikā (1940. gada 24. oktobrī) Malindi bombardēja itāļu aviācija.

Mūsdienās Malindi ir nozīmīgs tūrisma centrs. Īpaši populārs tas ir Itālijas tūristiem. Līdz mūsdienām samērā labā stāvoklī ir saglabājusies suahili apbūve (Vecpilsēta), ieskaitot mošeju un piekrastes pili. Uz dienvidiem no Malindi ir saglabājušās Gedes viduslaiku drupas.

## Ekonomika un transports
Malindi un pieguļošo teritoriju iedzīvotāju lielākais vairums nodarbojas ar lauksaimniecību un zvejniecību, taču pilsētas ekonomikas pamatnozare ir tūrisms, un, pirmkārt, starptautiskais. Un to stimulē blakus esošais lielākais kūrorts Vatamu ar savu Nacionālo jūras parku.

Transporta sakarus nodrošina autobusu un autotransporta satiksme ar Mombasu un Lamu, un netieši arī ar galvaspilsētu Nairobi. Taču būtiskākā nozīme ir Malindi lidostai, kur tiek nodrošināti iekšzemes avioreisi.

Atklātā okeānā netālu no Malindi atrodas *[[Broglio Space Port]]* (jūrā bāzēts San Marko kosmodroms), kuru izmantoja Itālijas kosmiskā pārvalde sadarbībā ar NASA. Kosmiskie starti tika veikti no 1964. līdz 1988. gadam. Pēc tam kosmodroma platforma tika iekonservēta.

## Atsauces

## Ārējās saites
Askari Mohammadians

**Askari Mohammadians** (; dzimis ) ir bijušais Irānas brīvā stila cīkstonis, 1988. un 1992. gada vasaras olimpisko spēļu sudraba medaļas ieguvējs.

## Biogrāfija
Dzimis Irānas ziemeļos Māzenderānas ostāna administratīvajā centrā Sārī.

1982. gadā izcīnīja sudraba medaļu Āzijas spēlēs. Gadu vēlāk kļuva par Āzijas čempionu. 1986. gadā ieguva zelta medaļu Āzijas spēlēs Seulā.
1988. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Askari uzvarēja savā grupā un iekļuva finālā, kur cīņā par zelta medaļu zaudēja krievu cīkstonim Sergejam Beloglazovam un tika apbalvots ar sudraba medaļu. Viņš bija vienīgais Irānas sportists, kas Seulas olimpiādē kļuva par medaļnieku. 1989. gadā Askari kļuva par sudraba medaļas ieguvēju pasaules čempionātā un Āzijas spēlēs.

Savās otrajās olimpiskajās spēlēs 1992. gadā Barselonā Askari atkārtoti ieguva sudraba medaļu, šoreiz cīņā par zeltu nācās atzīt amerikāņu cīkstoņa Džona Smita pārākumu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Āzijas čempionāts cīņas sportā

**Āzijas čempionāts cīņas sportā** ir Āzijas valstu sportistu sacensības brīvajā un grieķu-romiešu cīņā. Vīriešiem notiek kopš 1979. gada, sievietēm brīvajā cīņā no 1996. gada.

## Āzijas čempionātu uzskaitījums

## Atsauces

* UWW Database
Padrans

[thumb|200px|right|[Sagrišas forts|Sagrišas forta padrans.]]
**Padrans** () ir akmens stabs ar Portugāles karalisko ģerboni un uzrakstu. Padranu bieži vien vainago latīņu krusts. 

## Vēsture
Padranus uzstādīja portugāļu jūrasbraucēji savu izpētes ekspedīciju gaitā Lielo ģeogrāfisko atklājumu laikā, atklājot jaunas zemes, kā zīmi šo teritoriju pārejai Portugāles jurisdikcijā. Ekspedīcijai atstājot jaunatklāto zemi, un pašā redzamākajā vietā uzstādot padranu, ceļotāji turpināja savu ceļojumu, vai arī, ja tas bija ekspedīcijas galapunkts, atgriezās savā dzimtenē, kur uz kopējās kartes atzīmēja jaunos ģeogrāfiskos punktus. Tādā veidā, ja šajā vietā nebija dibināta kolonija, bet cita valsts iespiedās šajā teritorijā, karalistei bija pamats apstrīdēt svešo valstu klātbūtni, atstājot sev pirmatklājēja tiesības.

Padraniem cita funkcija bija tad, kad tie tika uzstādīti kā piemiņas zīmes draudzībai vai svarīgam notikumam. Šāda veida padrans ārēji ne ar ko neatšķīrās no tā, kuru uzstādīja jūrasbraucēji jaunatklātajās zemēs, vienīgi izņemot ar pievienoto tekstu par kādu pieminamo notikumu. Par šāda veida padrana piemēru var kalpot Vasko da Gamas Nazarē uzstādītais padrans, pateicībā Jaunavai Marijai par ekspedīcijas atgriešanos no Indijas.

Vairāki 15. gadsimtā Āfrikas krastos uzstādītie portugāļu padrani ir saglabājusies līdz mūsdienām. Tā 20. gadsimtā Lisabonas ģeogrāfiskā biedrība atklāja trīs Diogu Kana un vienu Bartolomeu Diaša uzstādīto padranu.

## Atsauces
Martens de Rons

**Martens de Rons** (, dzimis ) ir nīderlandiešu futbolists, spēlē pussarga pozīcijā un pārstāv Nīderlandes futbola izlasi. Kopš 2017. gada de Rons pārstāv Serie A komandu Bergamo "Atalanta".

## Karjera
Savu karjeru de Rons sāka Eredivisie komandās Sparta Rotterdam un SC Heerenveen. 2015. gadā pievienojās Bergamo "Atalanta". Pēc vienas sezonas de Rons pievienojās Anglijas Premjerlīgas komandai Middlesbrough FC. Pēc *Middlesbrough* izkrišanas uz Anglijas čempionātu de Rons atkal pievienojās *Atalanta.*

Nīderlandes futbola izlases sastāvā debitēja  spēlē pret Luksemburgu.
## Sasniegumi

**Atalanta**
* UEFA Eiropas līga: 2023—24

## Atsauces

## Ārējās saites
Vana Sjui

**Vana Sjui** ( ; dzimusi ) ir bijusī ķīniešu brīvā stila cīkstone, 2004. gada vasaras olimpisko spēļu čempione.

## Biogrāfija
Vana Sjui dzimusi 1985. gadā Pekinā. Astoņi gadu vecumā viņa iestājās sporta skolā, kur nodarbojās ar džudo. Jau 13 gadu vecumā iekļuva Pekinas cīņas sporta izlasē.

2001. gadā Vana kļuva par Āzijas čempioni. 2002. gada pasaules čempionātā izcīnīja sudraba medaļu, bet gadu vēlāk — bronzas medaļu.

Vana Sjui piedalījās 2004. gada olimpiskajās spēlēs Atēnās, kur finālā ar rezultātu 7-2 pieveica Krievijas cīkstoni Guzelu Manjurovu. Viņa bija pirmā ķīniešu cīkstone — olimpiskā čempione. 2006. gadā viņa uzvarēja Āzijas spēlēs. 2007. gadā izcīnīja sudraba medaļas Āzijas čempionātā un pasaules kausā, bet pasaules čempionātā ieņēma piekto vietu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Manolo Gabiadini

**Manolo Gabiadini** (, dzimis ) ir itāliešu futbolists, spēlē uzbrucēja pozīcijā, pārstāv Itālijas futbola izlasi. Kopš 2023. gada Gabiadini spēlē AAE Pro līgas komandā *[[Al-Nasr SC|Al-Nasr]]*.

## Karjera
Savā karjeras sākumā ir spēlējis tādos Itālijas komandās kā Bergamo "Atalanta", A.S. Cittadella, Turīnas "Juventus", Bologna F.C. 1909, Dženovas "Sampdoria" un SSC Napoli. 2017. gadā pievienojās Anglijas Premjerlīgas komandai Southampton FC. 2019. gada janvārī Gabiadini atkal pievienojās Dženovas "Sampdoria".

Itālijas futbola izlases sastāvā debitēja  spēlē pret Angliju.

## Atsauces

## Ārējās saites
Tagad ir īstais laiks

**"Tagad ir īstais laiks"** () ir 2012. gada drāmas filma, kas balstīta uz Dženijas Dounhemas romānu *Before I Die*. Filmas režisors un scenārija autors ir Ols Pārkers. Galvenās lomas atveido Dakota Faninga, Džeremijs Ērvains, Pedijs Konsadains, Olīvija Viljamsa un Kaja Skodelario. Filmas pirmizrāde notika  Losandželosā.

Tesa, kurai ir neārstējama leikēmija, sastāda sarakstu ar tām lietām, ko viņa vēlētos izdarīt pirms nomiršanas. Saraksta augšgalā ir Tesas vēlme zaudēt nevainību.

## Atsauces

## Ārējās saites
Lielās cerības

**"Lielās cerības"** () ir 2012. gada Apvienotās Karalistes vēsturiskā drāmas filma, kas balstīta uz Čārlza Dikensa tāda paša nosaukuma romānu. Filmas režisors ir Maiks Ņūels. Galvenās lomas atveido Džeremijs Ērvains, Robijs Koltreins, Holideja Greindžera, Helēna Bonema Kārtere un Reifs Fainss. Filmas pirmizrāde notika  Toronto kinofestivālā.

Dažādi notikumi uz visiem laikiem izmaina bāreni Pipu pēc tam, kad viņš izlemj sākt jaunu dzīvi kā džentlmenis.

## Atsauces

## Ārējās saites
Fantastiskā mīlestība un kur to rast

**"Fantastiskā mīlestība un kur to rast"** () ir 2016. gada Apvienotās Karalistes romantiskā drāmas filma, kuras režisors un scenārija autors ir Saimons Abouds. Galvenās lomas atveido Džesika Brauna Findlija, Toms Vilkinsons, Endrū Skots, Džeremijs Ērvains, Anna Čanselore, Eilīna Deivisa un Šeila Henkoka. Filmas pirmizrāde notika .

Bella Brauna ir jauna sieviete, kura sapņo kļūt par bērnu grāmatu autori un necieš dažādus augus. Laika gaitā viņa iedraudzējas ar savu kašķīgo kaimiņu, viņa mājsaimnieci un izgudrotāju, kurš bieži apmeklē bibliotēku.

## Atsauces

## Ārējās saites
Prāta trauslā robeža

**"Prāta trauslā robeža"** () ir 2019. gada biogrāfiskā drāmas filma, kas balstīta uz Saimona Vinčestera grāmatu *The Surgeon of Crowthorne*. Filmas režisors un scenārija autors ir P. B. Šemrans. Galvenās lomas atveido Mels Gibsons, Šons Penns, Natālija Dormere, Edijs Marsans, Dženifere Īli, Džeremijs Ērvains un Deivids O'Hāra. Filmas pirmizrāde notika  ASV.

Filmas sižets notiek 19. gadsimta vidū. Profesors Džeimss Marejs sāk strādāt pie tā, lai apkopotu vārdus pirmajam Oksfordas angļu valodas vārdnīcas izdevumam. Drīz vien viņš saņem vairāk nekā 10 000 vārdu no Broudmūras Ārprātīgo noziedznieku patversmes (tagad Broudmūras slimnīcas) pacienta doktora Viljama Mainora.

## Ārējās saites
Arnolds Čuibe

thumb|200px|Arnolds Čuibe
**Arnolds Oskars Čuibe** (1879—1941) bija latviešu skolotājs,  Latvijas Republikas Izglītības ministrijas Skolu departamenta vicedirektors.
 
## Dzīvesgājums
thumb|200px|Latvijas PSR Izglītības tautas komisariāta atbildīgie darbinieki ("Atpūta", 1940. gada 20. septembrī).
Dzimis 1879. gadā Ērgļos skolotāja Jāņa Čuibes ģimenē. Mācījās Rīgas pilsētas reālskolā un pedagogu kursos Cēsīs. Studēja Maskavas Universitātes Fizikas un matemātikas fakultātē. Strādāja par skolotāju Saikavas skolā, bija Valmieras reālskolas direktors un Valsts Rūjienas vidusskolas direktors (1921—1926), vēlāk Jelgavas skolotāju institūta mācībspēks un Izglītības ministrijas ierēdnis.
Nošauts 1941. gada 27. jūnijā Rīgas Centrālcietumā.

Bija latviešu studentu korporācijas Fraternitas Lataviensis goda filistrs.

## Apbalvojumi
* Triju Zvaigžņu ordenis, 4. šķira, Nr. 891. 
* Atzinības krusts, 3. šķira, Nr. 28.

## Darbi
* A. Čuibe un M. Celms. Matēmatikas sākumi. Rīga: Valters un Rapa, 1937. — 110 lpp.

## Atsauces
Valmieras 5. vidusskola

**Valmieras 5. vidusskola** ir vispārējās vidējās izglītības mācību iestāde Valmieras pilsētā. Tā atrodas pie Dzirnavu ezeriņa, Raiņa ielā 3. Skola darbojas kopš 1919. gada.

## Izglītības programmas
* Pamatizglītības programma (kods 21011111), 
* Vispārējās vidējās izglītības vispārizglītojošā virziena programma (31011011), 
* Vispārējās vidējās izglītības matemātikas, dabaszinību un tehnikas virziena programma (31013011), 
* Vispārējās vidējās izglītības profesionāli orientētā (policija) virziena programma (31014011), 
* Speciālā pamatizglītības programma izglītojamiem ar mācīšanās traucējumiem (21015611), 
* Vispārējās vidējās izglītības profesionāli orientēta virziena programma/kultūrizglītība (31014011).

## Skolas vēsture
thumb|left|200px|Valmieras komercskolas ēka.
1919. gadā Rīgas ielā 2 atvēra **Valmieras pilsētas komercskolu** (vecais skolas nams bija celts 1780. gadā), kuru 1929. gadā pārdēvēja par **Valmieras Valsts komercskolu**.
1938. gada 9. septembrī	uzsāka jaunās skolas ēkas būvi (arhitekts Arnolds Nikolajs Čuibe), pabeigto ēku Raiņa ielā 3 iesvētīja 1939. gada 17. decembrī.
Pēc Latvijas okupācijas 1940. gada vasarā	skolu pārdēvēja par **Valmieras Valsts ekonomisko tehnikumu**. Vācu okupācijas laikā 1942. gadā komercskolas telpās ierīkoja kara slimnīcu. Pēckarara gados Valmieras ekonomiskajā tehnikumā izglītoja grāmatvežus un tirdzniecības darbiniekus. 
1948. gadā to pārdēvēja par **Valmieras Pedagoģisko skolu**, bet 1958. gadā par **Valmieras 3. vidusskolu**, 1960. gadā par **Valmieras 1. astoņgadīgo skolu**, 1977. gadā par Valmieras 5. vidusskolu.
2001. gadā uzcēla jaunu korpusu mazo klašu skolēniem un pilnībā rekonstruēja sporta zāli.

## Atsauces
Andrea Beloti

**Andrea Beloti** (, dzimis ) ir itāļu futbolists, spēlē uzbrucēja pozīcijā, pārstāv Itālijas futbola izlasi. Kopš 2025. gada Beloti pārstāv Itālijas A sērijas komandu *[[Cagliari Calcio|Cagliari]]*, kas viņu īrē no *[[Como 1907|Como]]*.

Itālijas futbola izlases sastāvā viņš debitēja  spēlē pret Franciju.

## Sasniegumi
**Palermo**

* Itālijas Serie B: 2013–14
**Itālija**

* Eiropas čempionāts: 2020

## Ārējās saites
Valmieras 2. vidusskola

**Valmieras 2. vidusskola** ir vispārējās vidējās izglītības mācību iestāde Valmieras pilsētā. Tajā ietilpst arī Valmieras vakara (maiņu) vidusskola un Valmieras pirmsskolas izglītības grupas. Vakara (maiņu) vidusskola izglītības programmas veic gan galvenajā skolas ēkā Raiņa ielā 11, Valmierā, gan arī Valmieras cietumā (Dzirnavu ielā 32).

## Izglītības programmas
Vispārējās pirmsskolas izglītības programma (kods 01011111), Pamatizglītības programma (21011121), Speciālās pamatizglītības programma izglītojamajiem ar mācīšanas traucējumiem (21015621), Pamatizglītības 2. posma (7.-9. klase) programma (23011112), Pamatizglītības 2. posma (7.-9. klase) pedagoģiskās korekcijas programma (23011812), Vispārējās vidējās izglītības vispārizglītojošā virziena programma (31011013), Vispārējās vidējās izglītības vispārizglītojošā virziena programma (31011012).

## Skolas vēsture
thumb|left|180px|Valmieras I. pamatskolas ēka 1927. gadā.
1908. gadā tika atklāta **Valmieras sieviešu ģimnāzija** Rīgas ielā 42 (ēkas arhitekts Aleksejs Kīzelbašs, būvuzņēmējs Oto Baltiņš). No 1919. gada līdz 1947. gadam ēkā darbojās Valmieras pilsētas I pamatskola. Pēc Valmieras ieņemšanas Otrā pasaules kara laikā 1944. gada rudenī iekārtoja skolu Krāsotāju ielā 1, kurā mācības notika krievu valodā. 1948. gadā to pārveidoja par septiņgadīgo skolu un pārcēla uz bijušās Valmieras pilsētas I. pamatskolas ēku Rīgas ielā 42. 1950. gadā to pārveidoja par Valmieras 2. vidusskolu, 1989. gadā atklāja Valmieras 2. vidusskolas jauno ēku, uz kuru pārveidoja klases ar krievu mācību valodu arī no Valmieras 4. vidusskolas.
Latvijas skolu reformas gaitā skola pārgāja uz mācībām latviešu valodā.

## Atsauces
Zviedrijas sieviešu futbola izlase

**Zviedrijas sieviešu futbola izlase** ir nacionālā sieviešu futbola komanda, kas pārstāv Zviedriju starptautiskās futbola sacensībās. Izlasi pārvalda Zviedrijas Futbola asociācija.

Zviedrijas izlase ir uzvarējusi pirmajā Eiropas čempionātā 1984. gadā, vēl trīs reizes izcīnījusi 2. vietu. Komanda līdz šim ir kvalificējusies visiem FIFA Pasaules kausa sievietēm finālturnīriem. Labākais rezultāts tika sasniegts 2003. gadā, kad tā iekļuva finālā, kur papildlaikā piekāpās Vācijai. Četras reizes Zviedrijas futbolistes ir izcīnījušas 3. vietu (1991, 2011, 2019, 2023). 

Vasaras olimpiskajās spēlēs izlase ir spēlējusi septiņas reizes. Labākais sasniegums ir 2. vieta, ko izdevies izcīnīt divreiz — 2016. gadā Riodežaneiro un 2020. gada olimpiskajās spēlēs Tokijā.

2023. gada jūnijā FIFA Pasaules rangā sievietēm izlase bija 3. vietā.

## Rezultāti nozīmīgākajos turnīros
### Pasaules kauss

### Olimpiskās spēles

### Eiropas čempionāts

## Atsauces

## Ārējās saites

* Sieviešu izlase Zviedrijas Futbola asociācijas vietnē 
* Zviedrijas profils FIFA vietnē
Vīri melnā: Globālie draudi

**"Vīri melnā: Globālie draudi"** () ir 2019. gada amerikāņu zinātniskās fantastikas kinokomēdija, kuras režisors ir F. Gērijs Grejs. Filma ir balstīta uz *[[Marvel Comics]]* tāda paša nosaukuma komiksiem. Filma ir atvasinājums "Vīri Melnā" filmu sērijai.

Galvenās lomas filmā atveido Kriss Hemsvorts, Tesa Tompsone, Rebeka Fērgusone, Kumeils Nandžiani, Reifs Spols, Emma Tompsone un Liams Nīsons. Filmas pirmizrāde notika  Ņujorkā.

## Sižets
Pēc notikumiem filmā "Vīri melnā 3" Londonā tiek nodibināta Vīru melnā filiāle MIB. Mollija atrod MIB bāzi un pievienojas Vīriem melnā. Filiāles vadītājs Lielais T Mollijai, nu jau kā aģentei M, piešķir partneri — aģentu H. Abi slepenie aģenti sāk izmeklēt citplanētiešu uzbrukumu sēriju, kā rezultātā H un M apceļo visu pasauli.

## Atsauces

## Ārējās saites
Arnolds Nikolajs Čuibe

**Arnolds Nikolajs Čuibe** (1908—1941) bija latviešu arhitekts, Latvijas Republikas Izglītības ministrijas būvniecības biroja arhitekts.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1908. gada 18. februārī Valmierā skolotāja Arnolda Čuibes un viņa sievas Annas, dz. Vikmanis, ģimenē. 1924. gada pavasarī beidza mācības Valmieras vidusskolā un  1933. gadam studēja Latvijas Universitātes arhitektūras fakultātē. No 1935.-1940. gadam bija Izglītības ministrijas skolu departamenta būvniecības biroja vadītājs. Projektēja skolu ēkas Pālē, Valmierā un Talsos. Strādāja kā skolotājs Rīgas Valsts tehnikumā un Latvijas Kultūras veicināšanas biedrības ģimnāzijā. Aizsargu organizācijas loceklis.
No 1928. gada rudens bija latviešu studentu korporācijas Fraternitas Lataviensis biedrs. 
 
Nošauts 1941. gada 27. jūnijā Rīgas Centrālcietumā. Apglabāts Rīgas Meža kapos.

## Projektētās ēkas

Pļaviņu ģimnāzija 1936.jpg|Pļaviņu ģimnāzija (1935)
Valmieras Viestura vidusskola.jpg|Valmieras Viestura vidusskola (1938) 
Valmieras komercskola 1939.jpg|Valmieras komercskola (1939), tagad Valmieras 5. vidusskola
Pāles skola.jpg|Pāles pamatskola (1936)


## Atsauces
Simone Dzadza

**Simone Dzadza** (, dzimis ) ir itāļu futbolists, spēlē uzbrucēja pozīcijā.

## Karjera
Spēlētāja karjeru Dzadza sāka Bergamo "Atalanta". Vēlāk spēlēja gan Dženovas "Sampdoria", gan Itālijas zemāko līgu klubos. 2013. gadā pievienojās Turīnas "Juventus", bet nevienu spēli gan tur neaizvadīja. Pēc divām veiksmīgām sezonām ''U.S. Sassuolo'' Zaza atkal pievienojās *Juventus*, kur kopumā aizvadīja 19 spēles. Esot *Juventus* komandā Dzadza tika īrēts gan Anglijas Premjerlīgas komandai *[[West Ham United F.C.]]*, gan *[[La Liga]]* komandai *[[Valencia CF]]*. 2017. gadā pievienojās *Valencia,* bet 2018. gadā tika izīrēts *[[Torino F.C.]]* 2019. gada vasarā pievienojās *Torino.*

Itālijas futbola izlases sastāvā debitēja  spēlē pret Nīderlandi. Dzadza ir piedalījies 2016. gada Eiropas čempionātā, kur ceturtdaļfināla spēlē pret Vāciju izpildīja ļoti ilgu un neprecīzu pēcspēles soda sitienu, kas neļāva Itālijai iekļūt pusfinālā.

## Sasniegumi
**Juventus**

* Itālijas Serie A: 2015–16
* Coppa Italia: 2015–16
* Supercoppa Italiana: 2015

## Atsauces

## Ārējās saites
Itālijas sieviešu futbola izlase

**Itālijas sieviešu futbola izlase** () ir nacionālā sieviešu futbola komanda, kas pārstāv Itāliju starptautiskās futbola sacensībās. Izlasi pārvalda Itālijas Futbola federācija (*FIGC*). 

FIFA Pasaules kausa sievietēm finālturnīrā izlase ir spēlējusi četras reizes, divas reizes iekļuvusi  ceturtdaļfinālā: debijas reizē 1991. gadā un 2019. gada Pasaules kausā. Eiropas čempionāta finālturnīros izlase ir piedalījusies 12 reizes, divas reizes izcīnījusi 2. vietu (1993, 1997).

2023. gada jūnijā FIFA Pasaules rangā sievietēm izlase bija 16. vietā.

## Rezultāti nozīmīgākajos turnīros
### Pasaules kauss

### Eiropas čempionāts

## Atsauces

## Ārējās saites

* Sieviešu izlase Itālijas Futbola federācijas vietnē 
* Itālijas profils FIFA vietnē
Nīderlandes sieviešu futbola izlase

**Nīderlandes sieviešu futbola izlase** () ir nacionālā sieviešu futbola komanda, kas pārstāv Nīderlandi starptautiskās futbola sacensībās. Izlasi pārvalda Nīderlandes Futbola asociācija (*KNVB*). 

Izlases lielākais panākums ir uzvara 2017. gada Eiropas čempionātā, kas notika tieši Nīderlandē. Kopumā Eiropas čempionāta finālturnīrā izlase ir spēlējusi piecas reizes. FIFA Pasaules kausa sievietēm finālturnīram izlase ir kvalificējusies trīs reizes. Debijas reizē 2015. gadā iekļuva astotdaļfinālā. 2019. gada FIFA Pasaules kausā iekļuva finālā, kur ar 0:2 piekāpās ASV izlasei. 2020. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Tokijā sasniedza ceturtdaļfinālu.

2024. gada decembrī FIFA Pasaules rangā sievietēm izlase bija 10. vietā.

## Rezultāti nozīmīgākajos turnīros
### Pasaules kauss

### Olimpiskās spēles

### Eiropas čempionāts

## Atsauces

## Ārējās saites

* Sieviešu izlase ''onsoranje.nl'' 
* Nīderlandes profils FIFA vietnē
Roberta Feldmaņa iela

**Roberta Feldmaņa iela** ir iela, kas atrodas Rīgas pilsētas Mežaparka apkaimē. Tā sākas krustojumā ar Ezermalas ielu kā turpinājums Annas Sakses ielai un beidzas ar strupceļu pie Ķīšezera. Ielas kopējais garums ir 486 metri, tā ir klāta ar asfaltbetona segumu un nosaukta par godu latviešu mācītājam Robertam Emīlam Feldmanim.

## Vēsture
Ielu ierīkoja 2011. gadā ar Mežaparka evaņģēliski luteriskās draudzes ierosinājumu. Līdz 2011. gadam tā bija Annas Sakses ielas daļa.

## Ielu savienojummi
Roberta Feldmaņa iela ir savienota tikai ar Ezermalas ielu.

## Atsauces
Sporta veidi Universiādēs

Tabulās uzskaitīti **[[sporta veidi]]**, kas bijuši iekļauti Starptautiskās universitāšu sporta federācijas organizētajās **vasaras un ziemas [[Universiāde|universiādēs]]**.

## Vasaras universiādes

## Ziemas universiādes

## Atsauces
Spānijas sieviešu futbola izlase

**Spānijas sieviešu futbola izlase** ir nacionālā sieviešu futbola komanda, kas pārstāv Spāniju starptautiskās futbola sacensībās. Izlasi pārvalda Spānijas Futbola federācija. 

FIFA Pasaules kausa sievietēm finālturnīram ir kvalificējusies trīs reizes. Debijas reizē 2015. gadā ierindojās 4. vietā grupā un izslēgšanas spēlēs neiekļuva. 2019. gadā iekļuva astotdaļfinālā, bet 2023. gadā izcīnīja pasaules kausu. Eiropas čempionāta finālturnīros izlase ir piedalījusies piecas reizes. 1997. gadā komanda iekļuva pusfinālā, un 2025. gadā izcīnīja 2. vietu,  kas ir līdz šim lielākais panākums Eiropas čempionātos. Izlase uzvarēja pirmajā (2023.—2024.) UEFA Nāciju līgas sezonā, 2025. gada UEFA Nāciju līgas sezonā izlasei izdevās otrreiz izcīnīt čempionu titulu.

2025. gada jūnijā FIFA Pasaules rangā sievietēm izlase bija 2. vietā.

## Rezultāti nozīmīgākajos turnīros
### Pasaules kauss

### Eiropas čempionāts

## Sasniegumi

***[[FIFA Pasaules kauss sievietēm]]**
:  **Čempiones**: 2023
***[[Eiropas čempionāts futbolā sievietēm]]**
:  Finālistes: 2025
***[[UEFA Nāciju līga sievietēm]]**
:  **Čempiones (2)**: 2024, 2025

## Atsauces

## Ārējās saites

* Sieviešu izlase ''sefutbol.com''  
* Spānijas profils FIFA vietnē
Anglijas sieviešu futbola izlase

**Anglijas sieviešu futbola izlase** () ir nacionālā sieviešu futbola komanda, kas pārstāv Angliju starptautiskās futbola sacensībās. Izlasi pārvalda Anglijas Futbola asociācija (*FA*). 

FIFA Pasaules kausa sievietēm finālturnīrā pirmo reizi spēlēja 1995. gadā, kad iekļuva ceturtdaļfinālā. Līdz šim labāko rezultātu Pasaules kausā sasniedza 2023. gadā Austrālijā un Jaunzēlandē, kad ieguva 2. vietu. Eiropas čempionāta finālturnīros izlase ir piedalījusies desmit reizes. 2022. gadā, spēlējot savās mājās, Anglijas futbolistes kļuva par Eiropas čempionēm. 2025. gada turnīrā izdevās šo sasniegumu atkārtot. Divreiz ir izcīnīta 2. vieta (1984, 2009). 

2025. gada jūnijā FIFA Pasaules rangā sievietēm izlase bija 5. vietā.

## Rezultāti nozīmīgākajos turnīros
### Pasaules kauss

### Eiropas čempionāts

## Sasniegumi

* **[[FIFA Pasaules kauss sievietēm]]** 
**  finālistes: 2023
**  3. vieta: 2015
* **[[Eiropas čempionāts futbolā sievietēm]]**
**  **Čempiones:** 2022, 2025
**  finālistes: 1984, 2009
* **[[Sieviešu Finalisima]]**
**  **Čempiones:** 2023
## Atsauces

## Ārējās saites

* Sieviešu izlase Anglijas Futbola asociācijas vietnē 
* Anglijas profils FIFA vietnē
Valmieras Gaujas krasta vidusskola – attīstības centrs

**Valmieras Gaujas krasta vidusskola — attīstības centrs (VGV)** ir speciālās izglītības mācību iestāde Valmierā. Skola izveidota 2018. gadā, apvienojot Valmieras vājdzirdīgo bērnu internātvidusskolu — attīstības centru ar Valmieras pilsētas speciālo pirmsskolas izglītības iestādi “Bitīte”.

## Izglītības programmas
Speciālās pamatizglītības programmas: Izglītojamiem ar dzirdes traucējumiem (programmas kods 21015211), Izglītojamiem ar garīgās attīstības traucējumiem (21015811), Izglītojamiem ar smagiem garīgās attīstības traucējumiem vai vairākiem smagiem attīstības traucējumiem (21015911).

Vispārējās vidējās izglītības programma izglītojamajiem ar dzirdes traucējumiem (31015211).

Speciālās pirmsskolas izglītības programmas izglītojamiem ar redzes traucējumiem (01015111), dzirdes traucējumiem (01015211), jauktiem attīstības traucējumiem (01015611), garīgās veselības traucējumiem (01015711), garīgās attīstības traucējumiem (01015811), smagiem garīgās attīstības traucējumiem vai vairākiem smagiem attīstības traucējumiem (01015911).

## Skolas vēsture
thumb|left|200px|Vecā Valmieras Valsts kurlmēmo skolas ēka (1929).
**Valmieras kurlmēmo skola** dibināta 1875. gadā, mācības notika mazā koka namiņā Diakonāta ielā, pirmais skolas priekšnieks bija Vīlips Švēde. Pieaugot skolēnu skaitam, ierīkoja klases un internātu tuvumā esošajā pārbūvētajā rijā. 1881.-1882. gadā uz Meķa muižas zemes uzcēla jaunu skolas ēku. 1920. gadā to pārdēvēja par **Valmieras Valsts kurlmēmo skolu**, 1929. gadā iesvētīja jauno skolas ēku.

1958. gadā skolu pārdēvēja par **Valmieras vājdzirdīgo bērnu internātskolu**, 1962. gadā atklāja jaunu internāta korpusu. 1998. gadā tai piešķīra nosaukumu **Valmieras vājdzirdīgo bērnu internātskola — attīstības centrs**, 2004. gadā pārveidoja par internātpamatskolu, bet 2010. gadā par internātvidusskolu. 2018. gadā pievienoja Valmieras pilsētas speciālo pirmsskolas izglītības iestādi “Bitīte” un nosauca par Valmieras Gaujas krasta vidusskolu — attīstības centru.

## Atsauces
Nevainības laikmets

**"Nevainības laikmets"** () ir 1993. gada romantiskā drāmas filma, kas balstīta uz Edītes Vartones tāda paša nosaukuma romānu. Filmas režisors un viens no scenārija autoriem ir Mārtins Skorsēze. Galvenās lomas atveido Vinona Raidere, Mišela Feifere un Denjels Dejs-Lūiss. Filmas pirmizrāde notika .

Filmas sižets norisinās Ņujorkā 19. gadsimtā. Jauns jurists Ņūlends Ārčers iemīlas Elēnā Olenskā, kura šķiras no sava vīra. Pats Ņūlends tikmēr ir saderinājies ar Elēnas māsīcu Meju.

## Atsauces

## Ārējās saites
Lucas (filma)

***Lucas*** ir 1986. gada ASV romantiskā kinokomēdija, kuras režisors un scenārija autors ir Deivids Selcers. Galvenās lomas atveido Korijs Haims, Čārlijs Šīns, Kerija Grīna un Kortnija Torna-Smita. Filmas pirmizrāde notika .

14 gadus vecais Lūkass pirmo reizi piedzīvo sirdssāpes pēc tam, kad viņa labākie draugi Kapijs un Megija, kura nesen pārvākusies uz Lūkasa dzimto pilsētu un kurā Lūkass ir iemīlējies, iemīlas viens otrā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Baltijas Reģentu padome

thumb|270px|Reģentu padomes 1918. gada 18. novembra sēdes protokols: ņemot vērā Igaunijas un Latvijas Republiku proklamēšanu, padome uzskata, ka to atzīšanai jānotiek miera konferencē ar nosacījumu, ja tiek ņemtas vērā visu iedzīvotāju grupu un tautību intereses.
**Baltijas Reģentu padome** () jeb **Baltijas zemju pavaldonība** bija Baltijas hercogistes augstākais pārstāvniecības orgāns, ko 1918. gada 7. novembrī izveidoja Vidzemes, Igaunijas, Sāmsalas un Rīgas Apvienotā Zemes padome. Vienlaikus ar Reģentu padomi izveidoja Baltijas Zemes komiteju (*Baltisches Landesausschuß*). 

## Sastāvs
Reģentu padomē ietilpa
* 10 pastāvīgie locekļi: Ā. Pilars fon Pilhavs,  V. fon Bulmerinks, A. fon Hāns, E. Hepners, A. Krastkalns, J. Blaus, J. Bisenieks, G. Jīrmanis, L. Sār-Kērs un P. Taraska;
* Trīs vietnieki kā minoritāšu pārstāvji: J. Purgalis (latvietis), G. Nurms (igaunis), F. Samsons fon Himmelšerna (lietuvietis). 

Zemes komitejā ietilpa 60 locekļi Eduarda fon Delingshauzena vadībā, arī 10 Reģentu padomes locekļi. Latviešu pārstāvji bija K. M. Lejiņš, P. Lejiņš, K. Pēkšēns, E. Laube, A. Ģīmis, ģenerālmajors J. Plūme, draudzes vecākais Pēteris Treija un citi.

## Dibināšanas lēmums
Apvienotās zemes padomes sēdē 7. novembrī Rīgā nolēma: 

Hercoga kronis tika piedāvāts Mēklenburgas hercogam Ādolfam Frīdriham, bet līdz viņa atbraukšanai tika nodibināta Baltijas Reģentu padome desmit cilvēku sastāvā, ko vadīja Vidzemes landmaršals Ādolfs Pilars fon Pilhavs kā valsts pārvaldnieks (*Reichsverweser*). Reģentu padome 8. novembrī vienojās par Satversmi un kā valsts pamatprincipus deklarēja: 
* indivīda politiskā un ticības brīvība (ja tā nevēršas pret valsti un līdzpilsoņu reliģiju), 
* pārvietošanās brīvība, 
* personas un organizāciju īpašumu neaizskaramība, 
* nacionālo īpatnību neaizskaramība un 
* visu tautību vienlīdzība.

## Attieksme pret Igaunijas un Latvijas valstīm
Pēc Latvijas valsts pasludināšanas Baltijas hercogistes Reģentu padome 18. novembrī pasludināja, ka Igaunijas un Latvijas valstu atzīšanai jānotiek miera konferencē ar nosacījumu, ja tiek ņemtas vērā visu iedzīvotāju grupu un tautību intereses.

## Atsauces
Bītldžūss

**"Bītldžūss"** () ir 1988. gada ASV šausmu kinokomēdija, kas balstīta uz Edītes Vartones tāda paša nosaukuma romānu. Filmas režisors ir Tims Bērtons. Galvenās lomas atveido Aleks Boldvins, Džīna Deivisa, Ketrina O'Hāra, Džefrijs Džonss, Vinona Raidere un Maikls Kītons. Filmas pirmizrāde notika .

Barbara un Ādams Maitlandi iet bojā autoavārijā, bet viņu spoki turpina dzīvot pāra mājā, kas tiek pārdota Dīcu ģimenei. Tā kā Maitlandu spoki nevar paciest Dīcu ģimeni savā mājā, Maitlandi noalgo Bītldžūsu, ļaunprātīgu garu, lai Dīcus no mājas patriektu.

Filmas turpinājums "Bītldžūss Bītldžūss" izdots 2024. gadā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Cimzes iela (Rīga)

**Cimzes iela** ir iela, kas atrodas Rīgas pilsētas Mežaparka apkaimē. Tā sākas krustojumā ar Ezermalas ielu un beidzas ar strupceļu pie Ķīšezera. Ielas kopējais garums ir 221 metrs, tā ir klāta ar asfaltbetona segumu un nosaukta par godu latviešu pedagogam, kora mūzikas pamatlicējam Jānim Cimzem.

## Vēsture
Rīgas ielu sarakstā iela ir sastopama no 1932. gada, nosaukums laika gaitā mainīts netika.

## Ielu savienojummi
Cimzes iela ir savienota tikai ar Ezermalas ielu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Kerola Hviņa

**Kerola Hviņa** (*Carol Huynh*; dzimusi ) ir bijusī Kanādas brīvā stila cīkstone, 2008. gada vasaras olimpisko spēļu čempione.

## Biogrāfija
Kerola Hviņa piedzima Kanādā. Piecu māsu ģimenē viņa bija trešais bērns, bet pirmais Kanādā dzimušais, pēc tam, kad viņas ģimene bija emigrējusi kā bēgļi no Vjetnamas. Viņa ir beigusi Atabaskas universitāti un ieguvusi maģistra grādu psiholoģijā. Ar cīņas sportu viņu iepazīstināja viņas vidusskolas treneris.

Kerola piedalījās divās olimpiskajās spēlēs un abas reizes izcīnīja medaļas — zelta 2008. gadā Pekinā un bronzas 2012. gadā Londonā. Kerola bija arī vienpadsmitkārtēja Kanādas čempione (2000—02, 2004—11), divkārtēja Panamerikas spēļu čempione (Riodežaneiro 2007. gadā un Gvadalahara 2011. gadā), 2010. gada Sadraudzības spēļu čempione un četrkārtēja pasaules čempionātu medaļniece (sudrabs 2001. gadā, bronza 2000., 2005. un 2010. gadā).

Pēc 2012. gada spēlēm viņa pārtrauca savu sportistes karjeru un sāka trenēt juniorus Kalgari Dinos cīņas klubā (*The Junior Dinos Wrestling Club*). 2013. gada septembrī viņa tika uzņemta Starptautiskā cīņas federācijas Slavas zālē. Kopš 2015. gada viņa ir Kalgari bāzētās Kanādas "*Next Gen*" (Nākamās paaudzes) trenere.

## Atsauces

## Ārējās saites
Heathers

***Heathers*** ir 1988. gada kinokomēdija, kuras režisors ir Maikls Lēmans. Galvenās lomas atveido Vinona Raidere, Kristians Sleiters un Šenena Douertija. Filmas pirmizrāde notika  Itālijā.

Inteliģenta pusaudze Veronika vēlas izkļūt no snobiskas pusaudžu grupas, kas grauj viņas reputāciju kā labajai meitenei, tāpēc Hetere apvienojas ar sociopātu, lai nogalinātu populāros jauniešus.

## Atsauces

## Ārējās saites
Starptautiskā universitāšu sporta federācija

**Starptautiskā universitāšu sporta federācija** (FISU,, ) ir starptautiskā sporta organizācija, kas izveidota, lai attīstītu studentu sportu visā pasaulē. Organizācijas štābs atrodas Šveices pilsētā Lozannā. Federācija koordinē tajā ietilpstošo nacionālo studentu sporta organizāciju darbību. Tās vadībā ik pēc diviem gadiem notiek vasaras un ziemas universiādes - studentiem organizēts Olimpisko spēļu analogs. Bez tam gados starp Universiādēm FISU rīko studentu pasaules čempionātus sporta veidos, kas nav iekļauti Universiāžu programmā.

Latviju FISU pārstāv Latvijas Augstskolu sporta savienība (LASS).

## Ārējās saites
* FISU oficiālā mājaslapa
* Latvijas Augstskolu sporta savienības oficiālā mājaslapa
Es nebūšu tava mīļotā

**"Es nebūšu tava mīļotā"** () ir 2007. gada romantiskā kinokomēdija, kuras režisore un scenārija autore ir Eimija Hekerlinga. Galvenās lomas atveido Mišela Feifere, Pols Rads, Sāra Aleksandra, Steisija Deša, Džons Lovics, Freds Vilards, Sīrša Ronana un Treisija Ulmane. Filmas pirmizrāde notika  Spānijā. Šī ir Sīršas Ronanas debijas loma.

40 gadus vecā Rouzija iemīlas jaunākā vīrietī, kamēr viņas meita Izija iemīlas pirmo reizi mūžā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Klejotāja

**"Klejotāja"** () ir 2013. gada ASV romantiska zinātniskās fantastikas trillera filma, kas balstīta uz Stefanijas Meieres tāda paša nosaukuma grāmatu. Filmas režisors un scenārija autors ir Endrū Nikols. Galvenās lomas atveido Sīrša Ronana, Makss Aironss, Džeks Eibels, Viljams Hērts un Diāna Krīgere. Filmas pirmizrāde notika .

Cilvēku rasi pārņem parazītiski citplanētieši bez ķermeņa, kuru dvēseles iemiesojas cilvēkos, izdzēšot atmiņas un pārņemot prātus. Melānija cenšas cīnīties pret šiem parazītiem. Kad Melānijā iemieso citplanētietis "Klejotāja", viņa gatava darīt visu, lai aizsargātu savus tuvākos cilvēkus.

## Atsauces

## Ārējās saites
Hanna (filma)

**"Hanna"** () ir 2011. gada asa sižeta piedzīvojumu trillera filma, kura režisors ir Džo Raits. Galvenās lomas atveido Sīrša Ronana, Ēriks Bana, Toms Holanders, Olīvija Viljamsa, Džeisons Flemings un Keita Blanšeta. Filmas pirmizrāde notika  ASV.

Hanna ir 16 gadus veca meitene, kura kopā ar savu tēvu Ēriku dzīvo Somijas ziemeļos. Jau kopš divu gadu vecuma Ēriks Hannu veido par prasmīgu slepkavu. Kādu dienu Hanna tiek nosūtīta uz misiju Eiropā, kur viņu izseko nežēlīgs izlūkošanas aģents un viņa padotie.

## Atsauces

## Ārējās saites
Gaismas pilsēta

**"Gaismas pilsēta"** () ir 2008. gada ASV zinātniskās fantastikas piedzīvojumu filma, kas balstīta uz Žannas DuPro romānu *The City of Ember*. Filmas režisors ir Džils Kenans. Galvenās lomas atveido Sīrša Ronana, Harijs Tredavejs, Bills Marijs, Mārtins Lando, Mērija Keja Pleisa, Tobijs Džonss un Tims Robinss. Filmas pirmizrāde notika .

Pēc globālas katastrofas jau vairākas cilvēku paaudzes mitinājušās pazemē uzbūvētajā Emberas pilsētā, kur vienīgais gaismas avots ir elektriskās spuldzes. Taču ģenerators, kuram pateicoties, pilsētā ir gaisma, ir nolietojies, draud iziet no ierindas un periodiski atslēdzas.

## Atsauces

## Ārējās saites
Skotijas sieviešu futbola izlase

**Skotijas sieviešu futbola izlase** ir nacionālā sieviešu futbola komanda, kas pārstāv Skotiju starptautiskās futbola sacensībās. Izlasi pārvalda Skotijas Futbola asociācija. 

FIFA Pasaules kausa sievietēm finālturnīrā pirmo reizi Skotijas izlase spēlēja 2019. gadā. Trīs grupu turnīra spēlēs izcīnīja vienu punktu un izslēgšanas spēlēm nekvalificējās. Līdz šim vienu reizi piedalījusies arī Eiropas čempionāta finālturnīrā — 2017. gadā, kad grupā ieņēma 3. vietu un izslēgšanas spēlēs neiekļuva.

2024. gada 13. decembrī FIFA Pasaules rangā sievietēm izlase bija 24. vietā.

## Rezultāti nozīmīgākajos turnīros
### Pasaules kauss

### Eiropas čempionāts

## Atsauces

## Ārējās saites

* Sieviešu izlase Skotijas Futbola asociācijas vietnē
* Skotijas profils FIFA vietnē
Jānis Ramans

**Jānis Ramans** (1871—1957) bija latviešu luterāņu mācītājs, Latvijas diplomātiskais pārstāvis, pēc tam pilnvarotais pārstāvis Igaunijā (1918—1920).

## Dzīvesgājums
Dzimis 1871. gada 17. augustā Bērzaunes pagastā. Studēja Tērbatas Universitātes Teoloģijas fakultātē (1899—1905), 1907. gadā ordinēts par Rīgas Sv. Jāņa draudzes mācītāja adjunktu un par Doles draudzes mācītāju.
Pirmā pasaules kara laikā 1915. gadā devās bēgļu gaitās uz Igauniju, kur bija ticības mācības skolotājs un latviešu bēgļu draudzes mācītājs.
1916. gada 9. un 10. martā viņš Pēterpilī piedalījās latviešu evaņģēlisko luterāņu mācītāju konferencē.

Igaunijas brīvības cīņu laikā 1919. gada 18. februārī viņš kopā ar Latvijas militāro pārstāvi Igaunijā Jorģi Zemitānu parakstīja vienošanos ar Igaunijas Pagaidu valdības premjerministru un Kara ministru Konstantīnu Petsu par latviešu karaspēka daļu formēšanu Igaunijas teritorijā no tur esošo bēgļu un karavīru vidus, par sniegto palīdzību solot Valkas pilsētu, kā arī piecus Valkas apriņķa un divus Valmieras apriņķa pagastus.

Kad 1920. gada 5. janvārī par sūtni Igaunijā iecēla Markusu Gailīti, J.Ramans turpināja strādāt par sūtniecības padomnieku, vienlaikus izpildot Latvijas konsula pienākumus.
1920. gada 10. maijā viņš atlūdzās no amata un atgriezās dzimtenē, lai turpinātu strādāt par mācītāju Doles draudzē.

Viņš bija LELB vikārmācītājs Lielsalacas, Seces, Zasu un Doles draudzēs (1922—1931), tad Seces un Doles draudžu vikārmacītājs (1931—1935), pēc 1935. gada Seces draudzes mācītājs.
Otrā pasaules kara laikā 1942. gada jūlijā iecelts par Doles draudzes mācītāju.

Bija latviešu studentu korporācijas Fraternitas Lataviensis goda filistrs.

Miris 1957. gada 11. janvārī Lībekā, Vācijā.

## Atsauces
Hitomi Obara

**Hitomi Obara** (; dzimusi kā **Sakamoto** , mirusi ) bija japāņu brīvā stila cīkstone, 2012. gada vasaras olimpisko spēļu čempione, astoņkārtēja pasaules čempione.

## Karjera
1998. gadā Hitomi uzvarējusi nacionālā skolu čempionātā svara kategorijā līdz 50 kg. 2000. gadā, 19 gadu vecumā viņa pirmo reizi kļuva par pasaules čempioni, bet pēc uzvaras pasaules čempionātā nākamajā gadā bija spiesta karjerā taisīt pārtraukumu, lai veiktu ceļgala operāciju, un sacensību apritē atgriezās tikai 2004. gadā.

Svara kategorija līdz 51 kg 2008. gada Pekinas olimpisko spēļu programmā nebija iekļauta, tāpēc Hitomi plānoja piedalīties svara kategorijā līdz 55 kg. Taču viņa zaudēja nacionālā čempionāta pusfinālā, un tiesības pārstāvēt valsti šajā svarā tika uzticētas Saori Jošidai.

Drīz uzsāka darbu Japānas bruņotajos spēkos. 2010. gada oktobrī paziņoja par laulību, bet 2011. gada septembrī nomainīja uzvārdu Samamoto pret vīra uzvārdu Obara.

2012. gada olimpiskajās spēlēs piedalījās cīņās svara kategorijā līdz 48 kg. Pusfinālā uzvarēja Kanādas cīkstoni Kerolu Huiņu, finālā pieveica Azerbaidžānas pārstāvi Mariju Stadņiku un kļuva par olimpisko čempioni. Pēc uzvaras olimpiādē Obara paziņoja par sporta karjeras beigšanu un pievērsās jaunāko cīkstoņu trenēšanai. 2022. gadā viņa tika uzņemta Apvienotajā Pasaules Cīņas Slavas zālē kopā ar tautietēm Kaori Ičo un Saori Jošidu.

2025. gada sākumā Obara kļuva par Japānas sieviešu cīņas izlases treneri, gatavojoties 2028. gada Losandželosas Olimpiskajām spēlēm.

Hitomi Obara bija divu bērnu māte.

Mirusi 2025. gada 18. jūlijā, 44 gadu vecumā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Austrālijas sieviešu futbola izlase

**Austrālijas sieviešu futbola izlase** ir nacionālā sieviešu futbola komanda, kas pārstāv Austrāliju starptautiskās futbola sacensībās. Izlasi pārvalda Austrālijas Futbola federācija, kas ir Āzijas Futbola konfederācijas locekle. Līdz 2006. gadam Austrālija bija Okeānijas Futbola konfederācijā.

FIFA Pasaules kausā sievietēm piedalījusies astoņas reizes. Pirmo reizi spēlēja 1995. gada finālturnīrā, kad zaudēja visās trīs grupu turnīra spēlēs. 2023. gadā Austrālija kopā ar Jaunzēlandi bija Pasaules kausa rīkotājas, tajā izlase izcīnīja savu labāko sasniegumu — 4. vietu. Vēl trīs reizes komanda ir iekļuvusi ceturtdaļfinālā (2007, 2011, 2015). Vasaras olimpiskajās spēlēs izlase ir spēlējusi trīs reizes, divas reizes sasniedot ceturtdaļfinālu. Komanda ir trīs reizes izcīnījusi Okeānijas čempiontitulu. Kopš 2006. gada spēlē Āzijas kausā. 2010. gadā Austrālijas futbolistes kļuva par Āzijas čempionēm.

2023. gada jūnijā FIFA Pasaules rangā sievietēm izlase bija 10. vietā. Izlases oficiālā iesauka ir ***Matildas***, kas aizgūta no tradicionālās austrāliešu dziesmas *[[Waltzing Matilda]]*.

## Rezultāti nozīmīgākajos turnīros
### Pasaules kauss

### Olimpiskās spēles

### Okeānijas čempionāts
* 1983 — 2. vieta
* 1986 — 2. vieta
* 1989 — 3. vieta
* 1991 — 2. vieta
* 1994 — **1. vieta**
* 1998 — **1. vieta**
* 2003 — **1. vieta**

### Āzijas kauss

## Atsauces

## Ārējās saites

* Oficiālā mājaslapa 
* Austrālijas profils FIFA vietnē
Ķīnas sieviešu futbola izlase

**Ķīnas sieviešu futbola izlase** ir nacionālā sieviešu futbola komanda, kas pārstāv Ķīnu starptautiskās futbola sacensībās. Izlasi pārvalda Ķīnas Futbola asociācija. 

FIFA Pasaules kausā sievietēm piedalījusies astoņas reizes. Līdz šim labāko rezultātu sasniedza 1999. gadā, kad ieguva 2. vietu, finālā zaudējot ASV izlasei pēcspēles 11 metru sitienu sērijā. Vasaras olimpiskajās spēlēs izlase ir spēlējusi sešas reizes. 1996. gadā tika izcīnīta 2. vieta. Komanda ir deviņas reizes uzvarējusi Āzijas kausa izcīņā.

2023. gada jūnijā FIFA Pasaules rangā sievietēm izlase bija 14. vietā.

## Rezultāti nozīmīgākajos turnīros
### Pasaules kauss

### Olimpiskās spēles

### Āzijas kauss

## Atsauces

## Ārējās saites

* Ķīnas Futbola asociācijas mājaslapa  
* Ķīnas profils FIFA vietnē
Dienvidkorejas sieviešu futbola izlase

**Dienvidkorejas sieviešu futbola izlase** ir nacionālā sieviešu futbola komanda, kas pārstāv Dienvidkoreju (Korejas Republiku) starptautiskās futbola sacensībās. Izlasi pārvalda Korejas Futbola asociācija . 

FIFA Pasaules kausā sievietēm izlase ir spēlejusi četras reizes. Debijas reizē 2003. gadā zaudēja visās trīs grupu turnīra spēlēs. 2015. gadā iekļuva astotdaļfinālā, kas ir līdz šim lielākais panākums. Āzijas kausā lielākais sasniegums ir 2. vieta 2022. gadā.

2023. gada jūnijā FIFA Pasaules rangā sievietēm izlase bija 17. vietā.

## Pasaules kauss

## Āzijas kauss

## Atsauces

## Ārējās saites

* Korejas Futbola asociācijas mājaslapa 
* Dienvidkorejas profils FIFA vietnē
Kanādas sieviešu futbola izlase

**Kanādas sieviešu futbola izlase** ir nacionālā sieviešu futbola komanda, kas pārstāv Kanādu starptautiskās futbola sacensībās. Izlasi pārvalda Kanādas Futbola asociācija. 

FIFA Pasaules kausa finālturnīrā izlase ir spelējusi astoņas reizes. Lielākais sasniegums ir 2003. gadā izcīnītā 4. vieta. Kanāda rīkoja 2015. gada Pasaules kausu sievietēm, tajā izlase sasniedza ceturtdaļfinālu. Vasaras olimpiskajās spēlēs izlase ir spēlējusi četras reizes.  kļuva par olimpiskajām čempionēm. Divas reizes ir izcīnījusi trešo vietu (2012, 2016). Komanda ir divas reizes (1998. un 2010. gadā) uzvarējusi CONCACAF čempionātā.

2025. gada augustā FIFA Pasaules rangā sievietēm izlase bija 9. vietā.

## Rezultāti nozīmīgākajos turnīros
### Pasaules kauss

### Olimpiskās spēles

### CONCACAF čempionāts

## Atsauces

## Ārējās saites

* Sieviešu izlase Kanādas futbola asociācijas vietnē  
* Kanādas profils FIFA vietnē