open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Vankūvera

**Vankūvera** (, ), jeb oficiāli **Vankūveras pilsēta** (*City of Vancouver*), ir ostas pilsēta Kanādās rietumu krastā, Britu Kolumbijā. Vankuvēras pilsēta dibināta 1886. gada 6. aprīlī, apvienojot vairākas apdzīvotas teritorijas piekrastē un Freizera upes krastos. Tā tika nosaukta britu virsnieka Džordža Vankūvera vārdā. Vankūverā iedzīvotāju skaits pārsniedz . Tā ir astotā lielākā pilsēta Kanādā. Tās aglomerācijā dzīvo aptuveni 2,3 miljoni iedzīvotāju, un tā ir trešā lielākā aglomerācija Kanādā. Vankūveras platība ir 114,97 km2. Iedzīvotāju blīvums ir viens no lielākajiem Ziemeļamerikā (vēl blīvāk apdzīvotas ir tikai Ņujorka, Sanfrancisko un Mehiko) (2022. gada dati).

Vankūverā atrodas lielāka osta Kanādā, kas savu nozīmi ieguva pēc Panamas kanāla pabeigšanas, jo tad strauji samazinājās kravas pārvadāšanas izmaksas, un caur Vankūveras ostu sāka eksportēt labību. Tā pašlaik ir visnoslogotākā osta Ziemeļamerikā.

Vankūverā notika 2010. gada ziemas olimpiskās spēles. Pilsētā bāzējās Nacionālās hokeja līgas klubs Vankūveras ''Canucks''.

1969. gadā Vankūverā tika dibināta vides aizsardzības kustība Grīnpīs (Greenpeace).

## Vēsture
Pirmie eiropieši, kas izpētīja mūsdienu Vankūveras teritoriju, bija spāņu jūrasbraucējs Hosē Marija Narvaess (*José María Narváez*). Viņš to paveica 1791. gadā. 1792. gadā Britu Karaliskās flotes virsnieks Džordžs Vankūvers (*George Vancouver*) veica pētniecības darbus. Kad dibināja Vankūveru, pilsētu nosauca viņa vārdā. Eiropieši teritoriju, kur atrodas Vankūvera, neapdzīvoja līdz pat 1862. gadam. 1880. gados tika izbūvēta dzelzceļa līnija, kas savienoja Kanādas rietumus ar tās austrumiem, un pilsēta strauji attīstījās.

## Iedzīvotāji

### Ievērojamas personības
Vankūverā dzimuši vai dzīvojuši:
* Raiens Reinoldss (1976) — amerikāņu,kanādiešu aktieris, producents, uzņēmējs

### Apskates objekti

*  Gaztauna (Gastown) pilsētas vecajā daļā, kur saglabājusies 19. gs. apbūve un pasaulē pirmais (iespējams vienīgais) tvaika pulkstenis. Kā vēsta uzraksts uz pulksteņa, to uzbūvējis pulksteņmeistars Raimonds L. Saunders (Raymond L. Saunders) sabiedrības iepriecināšanai un lietošanai pulksteni un tā svilpes darbina pilsētas apkures sistēma, kas izvietota zem zemes. Katru stundas ceturksni tas svilpj Vestminsteras zvanu skaņas, Vienreiz stundā skan lielā svilpe. Pulksteņa daļas maksājušas 42.000 dolāru un tas sver divas tonnas.
thumb|left|Tvaika pulkstenis. Foto: I.Jepsena
* Vankūveras Mākslas galerija.
* Stenlija parks.

## Ģeogrāfija
Vankūvera atrodas Džordžijas šauruma krastā, vietā, kur Freizeras upe ietek šaurumā.

### Klimats
Pēc Kepena klimata klasifikācijas Vankūverā valda piejūras mērenais klimats (Cfb). Vasaras ir salīdzinoši sausas.

thumb|Gāztauna (Gastown). Foto: I. Jepsena

## Iedzīvotāji
### Ievērojamas personības
Vankūverā dzimuši vai dzīvojuši:
* Raiens Reinoldss (1976) — amerikāņu,kanādiešu aktieris, producents, uzņēmējs

## Atsauces

## Ārējās saites

*
Tips 59

**Tips 59 (WZ-120)**- ķīniešu kaujas pamattanks.
1957.gadā Ķīna saņēma dažus paraugus un licenci padomju Т-54А tanka ražošanai. Tanka sērijveida ražošana sākās 1957 gadā Baotou pilsētā (Iekšējā Mongolija) tanku rūpnīcā № 617.
Šīs tanku rūpnīcas būvniecībā un tanka ražošanā aktīvi piedalījās padomju speciālisti. Vēlāk ražošana tika uzsākta vēl divās rūpnīcās Iekšējā Mongolijā un Šanhajā.
Sērijveida tanku Tips 59 ražošana turpinājās līdz 1987 gadam, turklāt pēdējās mašīnas bija ievērojami modernizētas.
Sērijveida mašīnu pirmās partijas bija pilnībā identiskas padomju tankam, turpmāk ražošanas tehnoloģija maksimāli vienkāršojās, ieviesa nenozīmīgas izmaiņas lokālai specifikai un ar 1961 g. tanks saņēma oficiālu apzīmējumu Tips 59 (WZ-120).
Ražošanas procesā tanku vairākkārt modernizēja un pielāgoja Dienvidaustrumu Āzijas specifikācijai un nosacījumiem.
Tā, pakāpeniski parādījās jauni modeļi: Tips 69, Tips 79, Tips 80.
Kaujas pamattanks Tips 59 bija vismasveidīgāk pārstāvēts Ķīnas armijā. Tā ražošanas apjomi sastādīja: septiņdesmito gadu sākumā 500-700 vienību, 1979.g. — 1000, 1980.g. — 500, 1981.g. — 600, 1982.g. —1200, 1983.g. — 1500-1700 vienību.
Deviņdesmito gadu vidū Ķīnas Tautas armijas apbruņojuma bija aptuveni 6000 tanki Tips 59.
Liels skaits šo tanku tika eksportēts šādās valstīs: Albānija (470), Bangladeša (aptuveni 100), Irāna (500), Irāka (aptuveni 700, modernizētie varianti), Kongo (15), Kambodža (aptuveni 50), Ziemeļkoreja (175), Pakistāna (1200, tai skaitā ražoti pēc licences), Vjetnama (350), Zimbabve (35), Tanzānija (30), Sudāna (50).

## Modifikācijas
* Tips 59-I (WZ-120A; jauns 100 mm lielgabals, 1960.g.)
* Tips 59-I NORINCO Retrofit Package (modernizācijas projekts)
* Tips 59-I (variants Pakistānas armijai)
* Tips 59-II(A)(WZ-120B; jauns 105 mm lielgabals)
* Tips 59(D1) (WZ-120C/C1; modernizētais Tips 59-II)
* Tips 59 Gai» (BW-120K; eksperimentāls tanks ar 120 mm lielgabalu)
* Tips 59-I modernizēts firmā Royal Ordnance
* Al' Zarrar (jauns Pakistānas tanks uz Tips 59-I bāzes)
* Safir-74 (modernizētais Irānas Tips 59-I)

## Mašīnas, kas izveidotas uz Tips 59-I bāzes
* Marksman (35 mm "pašgājējzenīartilērija", Lielbritānija)
* Koksan (170 mm krasta aizsardzības "pasgājējartilērija", ĶTDR)

### Tanku skaits bruņojumā

* Visi Irākai piederējušie tanki tagad ir iznīcināti vai pārstrādāti metāllūžņos.

## Ārējās saites

* Type 59 Main Battle Tank — GlobalSecurity.org
* Type 59 Main Battle Tank — Chinese Defence Today
* Type 59 Main Battle Tank  — FAS
* Type 59 Main Battle Tank — info-pedia.net/
* Type 59 Main Battle Tank — CDI
Šabaīts-(Nd)

**Šabaīts-(Nd)** (nosaukts atrašanas vietas - Šabas provinces - vārdā) - ļoti rets minerāls, atklāts 1988. gadā. Atrasts vara - kobalta rūdu atradnē. Satur retus metālus - 2,29% itrija, 18,59% neodīma, 7,75% samārija, 24,54% urāna. Ļoti radioaktīvs - 44 527 Bq/g..

## Atradnes
Ir zināma tikai viena šī minerāla atradne:
* Kongo, Šaba, Kolvezi, Kamoto atklātais karjers

## Ārējās saites
* Mindat.org 
* [Webmineral.org](http://www.webmineral.com/data/Shabaite-(Nd).shtml)
Šabazīts-Ca

__NOTOC__

**Šabazīts-Ca** (no grieķu *chabazios* — melodija; viens no divdesmit akmeņiem, kas apdziedāti Orfeja poēmā "*Peri lithos*") ir viens no ceolītu grupas minerāliem, samērā izplatīts. Agrāk tika dēvēts par **šabazītu**, taču, lai atšķirtu no līdzīgiem minerāliem, Starptautiskās mineraloģijas asociācijas ceolītu komisija pievienoja papildinājumu **-Ca**. Citi retāk lietoti sinonīmi ir **akadialīts** un **adipīts**. Pirmoreiz zinātniski aprakstīts 1792. gadā. Ļoti vāji radioaktīvs.

## Atradnes
Atrod bazalta un līdzīgu iežu tukšumos. Atrod daudzviet pasaulē, tai skaitā:
* ASV - septiņi štati
* Austrālija
** Jaundienvidvelsa
** Tasmanija
** Viktorija
* Austrija
** Karintija
** Lejasaustrija
* Beļģija, Luksemburgas province
* Čehija, Bohēmija
* Francija, Overņa
* Itālija
** Ligūrija
** Lombardija
** Pjemonta
** Sardīnija
** Trentīno-Alto Adidže
* Japāna, Kjušu sala
* Jaunzēlande, Ziemeļu sala
* Kanāda
** Jaunskotija
** Kvebeka
* Krievija, Hibīni
* Lielbritānija, Ziemeļīrija
* Norvēģija
* Slovākija
* Ungārija, Nograda
* Vācija
** Hesene
** Reinzeme-Pfalca
** Saksija
** Tīringene

## Varietātes
* Fakolīts — neparasti lēcveida kristāli, daudzkārtēji atkārtoti šabazīta romboedri. Atrod ASV Masačūsetsā, Čehijā Bohēmijā, Itālijā Trentīno-Alto Adidžē, Slovākijā, Vācijā Reinzemē-Pfalcā.

## Ārējās saites
* Mindat.org 
* Webmineral.org
Nāves sala

thumb|270px|3. Kurzemes latviešu strēlnieku bataljona karavīri Nāves salā (1916).
**Nāves sala** ir salu grupa Daugavas kreisajā piekrastē, Rīgas HES ūdenskrātuvē, Ķekavas novada Daugmales pagastā. Tā aizņem aptuveni .
Pirmā pasaules kara laikā šeit atradās Krievijas Impērijas armijas placdarms (; 1915—1917) jeb **Ikšķiles priekštilta nocietinājums**, ko 1916. gadā aizstāvēja 3. Kurzemes un 2. Rīgas latviešu strēlnieku bataljoni.

## Vēsture
thumb|left|Nāves salas piemineklis
Pirmā pasaules kara sākumā, Krievijas Impērijas karaspēkam 1915. gada rudenī atkāpjoties no Kurzemes un Zemgales, dažas karaspēka daļas bija palikušas Daugavas kreisajā krastā un ierakušās pussalas attekā. Šos ierakumus pakāpeniski paplašināja un izveidoja par stipru, diviem bataljoniem piemērotu placdarmu. Tas tika nosaukts par Ikšķiles priekštilta nocietinājumu. Abus Daugavas krastus savienoja ar pagaidu tiltu.

 3. Kurzemes un 2. Rīgas latviešu strēlnieku bataljonu norīkoja palīgā krievu vienībām aizstāvēt šo nelielo placdarmu (viņi tur palika līdz 1916. gada beigām). 1916. gada vasarā kara žurnālists Arturs Tupiņš Nāves salā kopā ar strēlniekiem pavadīja vienu nedēļu un vēlāk to aprakstīja savās grāmatās.

Nocietinājumi tika intensīvi apšaudīti dienu un nakti. Aizstāvju vienības mainījās ik pa trim nedēļām. Pārmaiņus šie abi bataljoni cīnījās pret vāciešiem pašā bīstamākajā pussalas vietā — rietumu daļā, kur ienaidnieki apmētāja viens otru ar rokas granātām. 
Šeit  notika vācu armijas gāzu uzbrukums. Aizsargājot šo placdarmu, abi latviešu bataljoni zaudēja 167 karavīrus, tāpēc strēlnieki šo vietu nosauca par Nāves salu.

Pēc revolūcijas, sākoties vācu uzbrukumam Rīgai  Nāves sala tika evakuēta.

 valsts prezidents Jānis Čakste atklāja pieminekli Nāves salas aizstāvjiem. Pieminekļa autori bija Eižens Laube (1880-1967), Artūrs Galindoms (1894-1966). Tas bija Latvijā pirmais Pirmā pasaules kara un Brīvības cīņu atcerei veltītais piemineklis.

Pēc Rīgas HES ūdenskrātuves uzpludināšanas pussala izveidojusies par salu.

## Literatūra
* Arturs Tupiņš. Nāves sala (1923)
* Jānis Hartmanis. Latviešu strēlnieki Nāves salā. (2014)

## Atsauces

## Ārējās saites
* Nāves sala, attēli LNB projektā Zudusī Latvija
Šabazīts-K

**Šabazīts-K** (no grieķu *chabazios* — melodija; viens no divdesmit akmeņiem, kas apdziedāti Orfeja poēmā "*Peri lithos*") ir rets minerāls, kas ietilpst ceolītu grupā. Kā atsevišķs minerāls izdalīts 1998. gadā. Ļoti vāji radioaktīvs.

## Atradnes
Atrod bazalta un līdzīgu iežu tukšumos.
* Austrija, Karintija
* Čehija, Morāvija
* Itālija
** Kampānija, Sommas vulkāns
** Sicīlija, Ciklopu salas
* Krievija, Kolas pussala, Hibīni
* Vācija, Hesene

## Ārējās saites
* Mindat.org 
* Webmineral.org
Diablo

***Diablo*** ir lomu datorspēle tā dēvētajā *[[hack and slash]]* stilā, ko iztrādāja *[[Blizzard North]]* un 1996. gada decembrī izlaida *[[Blizzard Entertainment]]*. Spēlē ir trīs varoņu klases — cīnītājs, strēlnieks un burvis.

Diablo bija ļoti populāra, un tāpēc 1997. gadā *[[Sierra On-Line]]* izlaida neoficiālo papildinājumu **. 2000. gadā tika izdots spēles turpinājums — *[[Diablo II]]*.

## Sižets
Spēle notiek Handuras karaļvalstī, kurā norisinās karš starp debesīm un elli. Diablo ir viens no spēcīgākajiem dēmoniem un viens no trim galvenajiem ļaunumiem. Slepens burvju ordenis *Horadrim* katru no galvenajiem ļaunumiem ieslodzīja dvēseļakmenī. Diablo sarkanais akmens tika aprakts alās zem Tristramas un ar laiku aizmirsts. Ieslodzījums bija paredzēts uz mūžu, bet ar katru gadsimtu dvēselakmeņa spēks pavājinājās, ar laiku ļaujot Diablo no dvēseļakmens lietot ierobežotu spēku un viņš telepātiski pārņēma arhibīskapu Lazaru.

## Ārējās saites
* Spēles oficiālā tīmekļa vietne
GEM 60

thumb|250px|Strādnieki sagatavo ''GEM 60'' pacelšanai vertikālā pozīcijā
**Graphite Epoxy Motor 60** (**GEM 60**) ir nesējraķešu cietās degvielas trešās paaudzes Graphite Epoxy Motor sērijas starta paātrinātāji. Pakāpes izgatavo ASV uzņēmums ATK. 

Pakāpe var būt pārvietojamā sprauslas konfigurācijā (ar vilkmes vektora kontroli **Thrust Vector Control** - TVC) vai fiksētā (tā ir par 599 kg vieglāka).

Pakāpe tiek izmantota Delta IV versijās:
* Delta IV Medium+(4,2) — 2 bloki
* Delta IV Medium+(5,2) — 2 bloki
* Delta IV Medium+(5,4) — 4 bloki

[thumb|250px|[Delta IV Medium+(4,2) (ar diviem GEM 60) starts]]
Šabinīts

__NOTOC__

**Šabinīts** ir ļoti rets minerāls. Atklāts 1979. gadā. Nosaukts krievu ģeologa Leonīda Šabiņina vārdā.

## Atradnes
* Krievija, Irkutskas apgabals, Irkutska, Koršunovskoje
Atklāts skarnu — magnetīta nogulumos, sekundārs minerāls.

## Ārējās saites
* Mindat.org 
* Webmineral.org
Šaburneīts

__NOTOC__

**Šaburneīts** ir ļoti rets minerāls. Atklāts 1976. gadā. Nosaukts atradnes Šaburneū (*Chabourneou*) ledāja vārdā.

## Atradnes
* Francija, Provansa, Valgaudemāra, Pelvū kalns, Žasrū (*Jas Roux*)
Atrasts hidrotermālos nogulumos dolomitizētā kaļķakmenī kopā ar citiem arsēna un tallija minerāliem.

## Ārējās saites
* Mindat.org 
* Webmineral.org
Mariupole

**Mariupole** () ir apgabala pakļautības pilsēta Ukrainas dienvidaustrumos Doneckas apgabalā. Mariupoles rajona centrs. Izvietojusies apgabala dienvidos pie Kaļmiusas upes ietekas Azovas jūras Taganrogas līcī. Ievērojams ekonomikas centrs. Pilsētas municipalitātei pakļautajā teritorijā ietilpst 3 pilsētciemati (Sartana, Starijkrima, Talakivka) un lauku teritorija (kopā ,  iedzīvotāju). 

Pilsētā atrodas divi lieli metalurģiski kombināti: Ilļiča metalurģiskais kombināts (*Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча*) un *Azovstaļ* (*Азовсталь*), kā arī liels mašīnbūves uzņēmums *Azovmaš* (*Азовмаш*). Ievērojama jūras osta. Pilsētā bez ukraiņiem un krieviem ievērojama grieķu minoritāte (4,3 %).

## Vēsture
Apdzīvoto vietu 16. gadsimta sākumā dibināja Zaporižjas kazaki, nosaucot to upes vārdā par Kalmiusu. 1778. gadā dibināts apriņķa miests Pavlovska, ko 1779. gadā pārdēvēja par Mariupoli par godu Krievijas Impērijas ķeizara Pāvila I sievai Marijai un piešķīra pilsētas tiesības. 1780. gadā pilsētā un tās apkārtnē tika izmitināti no Krimas izsūtītie grieķi. 19. gadsimta beigās Mariupole kļuva par otro lielāko (pēc Odesas) Krievijas dienvidu ostu. 1930. gados pilsētā tika uzcelti lieli rūpniecības uzņēmumi. 1948. gadā pilsētu pārdēvēja par **Ždanovu** par godu pilsētā dzimušajam padomju valsts un PSKP funkcionāram Andrejam Ždanovam. 1989. gadā pilsētai atjaunoja vēsturisko nosaukumu.
thumb|Krievijas aplenkuma rezultātā nopostītā Mariupoles centrālā iela|left
2022. gadā Krievijas iebrukuma laikā pilsētu pēc ilgstošas blokādes un apšaudes okupēja Krievijas bruņotie spēki un Krievijas kontrolētā DTR, kā rezultātā saskaņā ar ANO aplēsēm tika bojāti vai iznīcināti līdz 90 % daudzstāvu un līdz 60 % privātmāju pilsētā.

ANO lēš, ka no 2022. gada februāra līdz aprīļa beigām šajā pilsētā bija vislielākais bojāgājušo skaits Ukrainā un 350 000 iedzīvotāju kļuva par bēgļiem. Krievijas gaisa trieciens Mariupoles drāmas teātrim 16. martā bija viens no nāvējošākajiem uzbrukumiem civiliedzīvotājiem visā kara laikā.
left|thumb|Mariupole 2022. gadā
Ukrainas varas iestādes lēš, ka zaudējumi cīņās par Mariupoli bija vismaz 25 000 bojāgājušo, no kuriem 5000 līdz 7000 gāja bojā zem bombardēto ēku drupām. Līdz 2022. gada decembra beigām Mariupoles apkaimē bija atklāti aptuveni 10 300 masu kapi, tāpēc aģentūra *[[Associated Press]]* izteica pieņēmumu, ka nogalināto skaits varētu būt trīs reizes lielāks.

## Cilvēki
Mariupolē dzimuši:
* Diāna Hadžijeva (*Diana Hacıyeva*, dzimusi 1989. gadā) — azerbaidžāņu dziedātāja;
* Arhips Kuindži (*Архип Куинджи*, 1841—1910) — krievu gleznotājs;
* Oleksandrs Sidorenko (*Олександр Сидоренко*, 1960—2022) — PSRS peldētājs, olimpiskais čempions;
* Vilens Tolpežņikovs (1928—2008) — Latvijas ārsts un politiķis;
* Anna Zatonskiha (*Ганна Затонських*, dzimusi 1978. gadā) — Ukrainas un ASV šahiste;
* Andrejs Ždanovs (*Андрей Жданов*, 1896—1948) — padomju politiķis.

## Atsauces

## Ārējās saites
Pēča

**Pēča** () ir pilsēta Ungārijas dienvidos netālu no Horvātijas robežas. Vēsturiskā Baraņas novada galvaspilsēta un Baraņas meģes centrs.

20. gadsimtā apkārtnē tika iegūtas akmeņogles un urāns, tomēr mūsdienās šahtas ir slēgtas. Pilsētā atrodas pazīstama porcelāna rūpnīca — *Zsolnay Porcelánmanufaktúra*. 1367. gadā dibinātā Pēčas Universitāte ir vecākā universitāte Ungārijā.

## Vēsture
2. gadsimtā Pēčas teritorijā romieši nodibināja vairākas vīnogu audzēšanas kolonijas ar nosaukumu Sopiāna (*Sopianae*).

Vēlāk Pēčas apkārtnē mitinājās avāri un slāvi. 8. gadsimta beigās teritoriju ieņēma Kārlis Lielais un iekļāva Zalcburgas arhidiocēzē. Ar 871. gadu datēts pirmais dokuments, kurā pieminēta Pēča (latīņu variantā — *Quinque Basilicae*).

9. gadsimta beigās — 10. gadsimta sākumā Pēču ieņēma maģāri. Maģāri nodibināja Baraņas komitātu. Kaut arī komitāta galvaspilsēta bija netālu esošā Baraņavāras (*Baranyavár*) pils, Pēča kļuva par lielu reliģisko centru un bīskapa mītnes vietu. 1367. gadā Ungārijas karalis Lajošs I nodibināja Pēčas Universitāti. 1459. gadā par Pēčas bīskapu apstiprināja ievērojamāko viduslaiku ungāru dzejnieku Panonijas Janušu (*Janus Pannonius*).

Pēc Mohāčas kaujas 1526. gadā Pēcu izpostīja Suleimana Lieliskā osmaņu karaspēks. 1529. gadā osmaņi atkal ieņēma Pēču, bet 1543. gadā pievienoja to impērijai.

1686. gadā pilsētu ieņēma austriešu karaspēks un iekļāva Hābsburgu impērijā. Pilsētā ieplūda vācu un dienvidslāvu iedzīvotāji. Tā kā 18. gadsimta sākumā vairums Pēčas iedzīvotāju nebija ungāri, pilsēta neatbalstīja Ferenca II Rākoci sacelšanos, tāpēc viņš to 1704. gadā izpostīja.

1848. gadā Pēču uz īsu laiku ieņēma horvātu spēki. Pirmā pasaules kara laikā Pēču ieņēma Serbijas armija un tikai 1921. gada augustā pilsēta kļuva par Ungārijas daļu. Pēc kara uz Pēču pārcēla Bratislavas (ungāru Požoņas) universitāti. Otrā pasaules kara laikā Pēča gandrīz nemaz necieta.

## Cilvēki

Pēc nacionālā sastāva absolūtais vairākums pilsētas iedzīvotāju ir ungāri (92,6 %), dzīvo arī vācieši (3,1 %), pēc reliģiskās pārliecības — katoļi (58,5 %), nereliģiozi (30,3 %), kalvinisti (7,4 %).

Pēča ir mēbeļu dizainera Marsela Breijera (*Marcel Breuer*, 1902—1981), futbolista Zoltāna Geras (*Gera Zoltán*, 1979), peldētājas Katinkas Hošsū (*Hosszú Katinka*, 1989), Ungārijas prezidenta Lāslo Šojoma (*Sólyom László*, 1942), kinorežisora Bēla Tara (*Tarr Béla*, 1955), mākslinieka Viktora Vazareli (*Victor Vasarely*, 1906—1997) dzimtā pilsēta.

Pēčas katedrālē apglabāts Ungārijas karalis Pēteris (*Péter*, 1046—1059).

## Atsauces

## Ārējās saites
Kabalzarīts

__NOTOC__

**Kabalzarīts** (nosaukts šveiciešu mineraloga - amatiera. Graubindenes kantona pētnieka Valtera Kabalzara vārdā) - ļoti rets minerāls. Atklāts 1997. gadā.

## Atradnes
* Maroka, Susmassadras reģions, Oarzazate province, Akbaras raktuves
* Šveice, Graubindene, Falota - atrasts pamestās mangāna rūdas raktuvēs, radiolarītos.

## Ārējās saites
* Mindat.org (angliski)
* Webmineral.org (angliski)
Kabrijīts

**Kabrijīts** ir ļoti rets minerāls. Atklāts 1981. gadā. Nosaukts kanādiešu mineraloga Luisa Kabrī (*Louis J. Cabri*) — daudzu platīna grupas minerālu pētnieka vārdā.

## Atradnes
Atrasts masīvā mooihoekīta rūdā, arī galenīta — halkopirīta dzīslās.
* Kazahstāna, Džežazgana
* Krievija, Austrumsibīrija
** Putorānas plato, Noriļska, Oktjabrskas vara — niķeļa atradnes
** Tiva, Sajāni, Kingašs

## Ārējās saites

* Mindat.org (angliski)
* Webmineral.org (angliski)
Šabazīts-Sr

__NOTOC__

**Šabazīts-Sr** (no grieķu *chabazios* — melodija; viens no divdesmit akmeņiem, kas apdziedāti Orfeja poēmā "*Peri lithos*") ir rets minerāls, kas ietilpst ceolītu grupā. Kā atsevišķs minerāls izdalīts 1999. gadā. Ļoti vāji radioaktīvs.

## Atradnes
Atrod bazalta un līdzīgu iežu tukšumos.
* Čehija, Morāvija
* Francija, Ronas Alpi
* Itālija, Lacio
* Krievija, Hibīni
* Šveice, Graubindene

## Ārējās saites
* Mindat.org 
* Webmineral.org
Šabazīts-Na

__NOTOC__

**Šabazīts-Na** (nosaukums cēlies no grieķu *chabazios* - melodija - viens no divdesmit akmeņiem, kas apdziedāti mītiskajam Orfejam piedēvētajā poēmā "*Peri lithos*") - viens no ceolītu grupas minerāliem, samērā rets. Sinonīms - **heršelīts**. Kā atsevišķs minerāls izdalīts 1998. gadā. Ļoti vāji radioaktīvs.

## Atradnes
Atrod bazalta un līdzīgu iežu tukšumos.
* ASV
** Arizona
** Kalifornija
* Austrālija
** Jaundienvidvelsa
** Tasmanija
** Viktorija
* Itālija
** Sicīlija, Etna
* Jaunzēlande, Ziemeļu sala
* Kanāda, Kvebeka
* Krievija, Hibīni

## Atsauces

## Ārējās saites

* Mindat.org (angliski)
* Webmineral.org (angliski)
Tips 79

**Tips 79** (WZ-120D; Tips 59 modifikācija) ir ķīniešu kaujas pamattanks.
1984. gada oktobrī Ķīna pirmoreiz demonstrēja tanku Tips 79 (WZ-121D), apbruņotu ar 105 mm lielgabalu "83" (angļu L7A3 kopija, tāda pati izvietota uz tankiem "Tips 80/88"), kas aprīkots ar jaunu uguns vadības sistēmu. Faktiski šī tanka modifikācija ir modernizēts "Tipa 69-II" variants ar palielinātām kaujas spējām un paaugstinātu aizsardzību. Modernizācija tika veikta ar rietumu kompāniju palīdzību, izmantojot mūsdienu tehnoloģijas. Sākotnēji tanks tika nosaukts kā "Tips 69-III", bet sērijveida ražošanā tanku apzīmēja "Tips 79". Šeit rodas nelielas neskaidrības: daudzos avotos tiek ziņots, ka "Tips 69-III" — tas ir tanka "Tips 80" prototips, bet īstenībā prototips bija tieši "Tips 79"; tornis ar apbruņojumu arī tika uzstādīts uz jauna tanka šasijas — "Tips 80". Izšķir divus tanka variantus: "Tips 79-I" un "Tips 79-II", turklāt otro variantu piedāvāja eksportam.

## Tanku skaits bruņojumā
Dāvids Kuļevičs

**Dāvids Kuļevičs** (, dzimis 1982. gada 4. septembrī) ir bijušais lietuviešu hokejists, uzbrucējs. Pašlaik (2020) ir Lietuvas hokeja līgas kluba SC Energija galvenais treneris. 

## Spēlētāja karjera
Karjeras lielāko daļu Kuļevičs aizvadījis SC Energija sastāvā, 2005. un 2009. gadā esot komandas rezultatīvākais spēlētājs. 2005.—06. un 2007.—08. gada sezonās Kuļevičs spēlēja Latvijas hokeja līgas kluba DHK Latgale rindās.

Lietuvas izlases sastāvā viņš piedalījies 13 Pasaules čempionātos.

## Ārējās saites
Mazīts-(Mg)

__NOTOC__

**Mazīts-(Mg)** ir ļoti rets minerāls, viens no ceolītiem. Atklāts 1974. gadā. Ļoti vāji radioaktīvs. Nosaukts Pāvijas universitātes (Itālija) profesora - ceolītu pētnieka Fjorenco Mazi (*Fiorenzo Mazzi*) vārdā. Tiek dēvēts arī par **mazītu**.

## Atradnes
Atrasts porfīriska olivīnu bazalta tukšumos.
* Francija, Ronas Alpi, Luāra, Monbrizona, Monsemjola
* Vācija, Hesene, Fogelsberga - divas neapstiprinātas atradnes

## Ārējās saites
* Mindat.org 
* Webmineral.org
Mačatškijīts

__NOTOC__

**Mačatškijīts** ir ļoti rets minerāls. Atklāts 1977. gadā. Sekundārs, granīta dēdēšanas garozā atrodams minerāls. Nosaukts Vīnes Universitātes mineraloģijas profesora Kārļa Ludviga Fēliksa Mahačka (*Felix Karl Ludwig Machatschki*) vārdā.

## Atradnes
* Vācija, Bādene-Virtemberga, Švarcvalde, Šiltaha, Heubahas ieleja, Antona raktuves

## Ārējās saites
* Mindat.org 
* Webmineral.org
Madokīts

__NOTOC__

**Madokīts** (nosaukts pēc atradnes vietvārda Kanādā) - rets minerāls. Atklāts 1967. gadā.

## Atradnes
* Francija, Provansa, Alpi, Valgaudemāra, Žasrū
* Kanāda, Ontārio, Hastingsas grāfiste, Madoka
* Krievija, Amūras apgabals, Ļenskas molibdēna - urāna iegulas
* Zviedrija, Vesterbotena, Skelefteo, Bolīdena

## Ārējās saites
* Mindat.org 
* Webmineral.org
Magadijīts

**Magadijīts** (nosaukts pēc atradnes vietvārda — Magadi ezera Kenijā) — rets minerāls. Apstiprināts 1967. gadā.

## Atradnes
Atrod kopā ar citiem retiem sārmu minerāliem pārsālītos šķīdumos ar augstu pH un silīcija saturu.
* ASV
** Kalifornija, Triniti grāfiste, Triniti upe
** Oregona, Alkali ezers
* Čada, Hanema
* Kanāda, Kvebeka
** Monsenhilēra, Pudretas karjers
** Veršerē grāfiste, Varenne
* Kenija
** Gregori rifta ieleja, Bogorijas ezers
** Olduvajas aiza, Magadi ezers
* Namībija, Khomasas reģions, Vindhūkas rajons, Arisas karjers (apstrīdēta atradne)

## Ārējās saites
* Mindat.org 
* Webmineral.org
Magbasīts

__NOTOC__

**Magbasīts** (nosaukts to veidojošo ķīmisko elementu - Mg, Ba, Si - vārdā) ir ļoti rets minerāls. Atklāts 1965. gadā. Satur dabā ļoti reti sastopamu ķīmisko elementu skandiju (1,19%). Ļoti vāji radioaktīvs.

## Atradnes
* Ķīna, Iekšējā Mongolija, Baotou līga, Baijan Obo, hidrotermālie nogulumi.

## Ārējās saites
* Mindat.org 
* Webmineral.org
Maghagendorfīts

__NOTOC__

**Maghagendorfīts** (*"MAGnijs"+"hagendorfīts"*) ir ļoti rets minerāls. Atklāts 1978. gadā.

## Atradnes
* ASV, Dienviddakota, Kusteras grāfiste, Kustera
* Kanāda, Jukona, Dausonas rūdu rajons, Bigfišrivera

## Ārējās saites
* Mindat.org 
* Webmineral.org
Mazetijīts

__NOTOC__

**Mazetijīts** (nosaukts Džuzepes Mazeti (), Florences universitātes (Itālija) mineraloga vārdā) - ļoti rets minerāls. Reģistrēts 2004. gadā.

## Atradnes
Zināma viena atradne:
* ASV, Kolorādo, Saguačes grāfiste, Findlejgulča. Atrasts asociācijā ar altajītu un kopā ar galenītu kvarca dzīslā.

## Ārējās saites
* Mindat.org 
* Webmineral.org
Rabitīts

**Rabitīts** (nosaukts ģeoķīmiķa Džona Čārlza Rabita (*John Charles Rabbitt*) vārdā) - ļoti rets minerāls. Atklāts 1954. gadā. Sekundārs minerāls, kas veidojas uz rūdu raktuvju sienām. Satur 32,05% urāna. Ļoti radioaktīvs - 57 362 Bq/g.

## Atradnes
* ASV, Jūta
** Emerijas grāfiste, Lakistraikas raktuves
** Sanhuanas grāfiste, Vaita kanjons, Haidoutas raktuves
* Čehija, Bohēmija, Karlovivaru reģions, Ostrova, Jahimova

## Ārējās saites
* Mindat.org (angliski)
* Webmineral.org (angliski)
Rabdofans-(Ce)

**Rabdofans-(Ce)** (no grieķu *rhabdos* — 'stienis' un *phainesthai* — 'šķist' raksturīgo spektra joslu dēļ) ir diezgan rets minerāls. Atklāts 1878. gadā. Visbiežāk sastopamais no līdzīgo minerālu, rabdofanu virknes. Vāji radioaktīvs — 1239 Bq/g.

## Izmantošana
Kaut arī šis minerāls ir diezgan rets, tas satur ļoti retus elementus (cērijs, lantāns, neodīms) un dažreiz tiek izmantots to ieguvei.

## Atradnes
* ASV
** Kolorādo, Ganisonas grāfiste, Ironhila
** Nevada, Peršingas grāfiste, Madžubhillas atradne
* Austrālija, Jaundienvidvelsa, Brokenhila
* Beļģija, Luksemburgas province, Stavelotas masīvs, Hurtas karjers
* Čehija, Bohēmija, Liberecas reģions
* Grenlande, Kitā province, Ilimausakas komplekss
* Kanāda, Kvebeka
** Monsenhilēra, Pudretas karjers
** Veršerē grāfiste, Demivarennes karjers
* Krievija
** Sahas Republika, Aldānas plato
** Murmanskas aogabals, Kolas pussala, trīs atradnes
* Lielbritānija, Kornvola, Tivardreāta
* Norvēģija
** Austagdera, Ivelanda, divas atradnes
** Ostfolda, Aspedammena
* Pakistāna, Ziemeļrietumu pierobežas province, Zagi kalns
* Vācija
** Bādene-Virtemberga, Švarcvalde, trīs atradnes
** Bavārija, Frankonija, Fihtelgebirge, divas atradnes
* Ungārija, Soproni kalni, divas atradnes

## Paveidi
* Svina rabdofans-(Ce) — svinu saturošs paveids, līdz šim atrasts tikai Vācijā, Švarcvaldē, Rankahas ielejā, Klāras karjerā.

## Ārējās saites
* Mindat.org 
* [Webmineral.org](http://www.webmineral.com/data/Rhabdophane-(Ce).shtml)
Rabdofans-(La)

__NOTOC__

**Rabdofans-(La)** (no grieķu *rhabdos* — "stienis" un *phainesthai* — "šķist", dēļ raksturīgām spektra joslām) jeb **skovilīts** ir diezgan rets minerāls. Izdalīts kā atsevišķs minerāls 1959. gadā. Vāji radioaktīvs - 1 236 Bq/g..

## Izmantošana
Kaut arī šis minerāls ir diezgan rets, tas satur ļoti retus elementus (lantāns, cērijs, neodīms) un dažreiz tiek izmantots to ieguvei.

## Atradnes
* ASV
** Konektikuta, Līčfīldas grāfiste, Skovilas rūdu iegulas
* Burundi, Gakara
* Kanāda, Kvebeka, Monsenhilēra, Pudretas karjers
* Krievija, Murmanskas aogabals, Kolas pussala, Lovozero, Karnasurta kalns
* Lielbritānija, Kornvola, Tivardreāta
* Vācija
** Bādene-Virtemberga, Švarcvalde, Haigerahas ieleja, Zilberbrunles raktuves

## Ārējās saites
* Mindat.org 
* [Webmineral.org](http://www.webmineral.com/data/Rhabdophane-(La).shtml)
Rabdofans-(Nd)

__NOTOC__
**Rabdofans-(Nd)** (no  — 'stienis' un *phainesthai* — 'šķist' tā raksturīgo spektra joslu dēļ) ir rets minerāls, kas atsevišķi izdalīts 1959. gadā. Vāji radioaktīvs — 1248 Bq/g.

## Izmantošana
Kaut arī šis minerāls ir rets, tas satur ļoti retus elementus (neodīms (34%), cērijs, lantāns) un dažreiz tiek izmantots to ieguvei.

## Atradnes
* ASV, Konektikuta, Līčfīldas grāfiste, Solsberija
* Čehija, Bohēmija, Liberecas reģions
* Krievija, Murmanskas apgabals, Kolas pussala, Lovozero
* Lielbritānija, Kornvola, Tivardreāta
* Vācija, Bādene-Virtemberga, Švarcvalde
** Haigerahas ieleja, Zilberbrunles raktuves
** Rankahas ieleja, Klāras raktuves

## Ārējās saites
* Mindat.org 
* [Webmineral.org](http://www.webmineral.com/data/Rhabdophane-(Nd).shtml)
Dienvidāfrikas Republikas pilsētu uzskaitījums

Visas Dienvidāfrikas Republikas pilsētas ar iedzīvotāju skaitu virs 1 000 000 iedzīvotājiem 2006.gadā (dati - http://www.world-gazetteer.com ).
Tadeujīts

__NOTOC__

**Tadeujīts** (nosaukts portugāļu mineraloga Dēsio Tadeū (*Décio Thadeu*) vārdā) ir ļoti rets minerāls. Atklāts 1978. gadā hidrotermālās alvu un dzīvsudraba minerālus saturošās dzīslās.

## Atradnes
* Lielbritānija, Skotija, Stretklaida, Beita
* Portugāle, Kastelobranko rajons, Kovilha, Panaskveiras karjeri

## Ārējās saites
* Mindat.org 
* Webmineral.org
Tadžikīts-(Ce)

**Tadžikīts-(Ce)** (nosaukts valsts, kurā atrasts, vārdā) - rets minerāls. Apstiprināts 1987. gadā. Vāji radioaktīvs - 471 Bq/g.

## Atradnes
* Itālija, Lacio, Viterbo province, Trekroki
* Kanāda, Kvebeka, Monsenhilēra, Pudretas karjers
* Norvēģija
** Telemarka, Porsgruna, Sakosenas karjeri
** Vestfolda, Larvika, Langesundas fjords - vairākas atradnes
* Tadžikistāna, Alaja grēda, Daraipjozas ledājs

## Ārējās saites
* Mindat.org 
* [Webmineral.org](http://www.webmineral.com/data/Tadzhikite-(Ce).shtml)
Tadžikīts-(Y)

**Tadžikīts-(Y)** (nosaukts valsts, kurā atrasts, vārdā) - ļoti rets minerāls. Apstiprināts 1987. gadā. Satur retus metālus - cēriju (16,19%), itriju (13,47%). Vāji radioaktīvs - 158 Bq/g.

## Atradnes
* Tadžikistāna, Alaja grēda, Daraipjozas ledājs

## Ārējās saites
* Mindat.org (angliski)
* [Webmineral.org (angliski)](http://www.webmineral.com/data/Tadzhikite-(Y).shtml)
Toms Bluks

**Toms Bluks** (dzimis 1982. gada 13. septembrī Rīgā) ir bijušais latviešu hokejists, aizsargs. Karjeras lielāko daļu aizvadījis ASK/Ogre un HK Kurbads sastāvā, trīs reizes kļuvis par Latvijas čempionu. Latvijas čempionātā kopumā aizvadījis 379 spēles, atzīmējies ar 294 rezultativitātes punktiem.

## Spēlētāja karjera
Profesionāļa karjeru Bluks uzsāka 1999.—2000. gada sezonā, kad Ogres "Essamika"/Rīgas "Juniors" sastāvā spēlēja Austrumeiropas hokeja līgā un Latvijas čempionātā. Turpmākajās sezonās pārstāvēja arī HK Liepājas Metalurgs, Rīgas "Prizma" un ASK/Zemgale vienības, līdz 2003. gadā pievienojās ASK/Ogre rindām. Ogrē aizsargs spēlēja turpmākās sešas sezonas, 2008.—09. gada sezonā pildot arī tās kapteiņa funkcijas.

No 2009. līdz 2012. gadam Bluks trīs sezonas aizvadīja Rumānijā un Polijā. 2012.—13. gada sezonā HK SMScredit.lv sastāvā kļuva par Latvijas čempionu. 2013. gadā Bluks pievienojās jaunizveidotajai HK Kurbads, kļūstot par tās kapteini. 2016. un 2017. gadā Bluks tika atzīts par Latvijas čempionāta labāko aizsargu. 2017. un 2018. gadā kopā ar komandu izcīnīja vēl divus čempiona titulus. 2020. gadā, pēc HK Kurbads izstāšanās no Latvijas čempionāta, Bluks noslēdza spēlētāja karjeru.

Latvijas izlases sastāvā viņš 2004. gadā aizvadījis divas spēles. Bluks piedalījies arī trijos Pasaules čempionātos junioriem.

## Ārējās saites
Plesīts

**Plesīts** - divu minerālu - kamasīta un taenīta maisījums. Plesīts sastopams dažu veidu meteorītos - oktaedrītos, kur tas atrodas starp biezākajām kamasīta un taenīta joslām.

Eksistē dažādu morfoloģisko un ģenēzes veidu plesīts, daži autori ir izstrādājuši plesīta klasifikācijas sistēmas.
Kamasīts

**Kamasīts** (no  (*kamaks*) — 'līste, stabs') — minerāls, kas sastopams tikai meteorītos, viena no galvenajām dzelzs meteorītu (heksaedrīti un oktaedrīti) sastāvdaļām. Sastāv aptuveni no 92% dzelzs un 7% niķeļa. Piejaukumi — visbiežāk kobalts un ogleklis. Oktaedrītos kamasīts mijas ar taenītu joslu veidā. Heksaedrītos kamasītu šķērso smalkas, paralēlas līnijas.

Daļa Starptautiskās mineraloģijas asociācijas ekspertu apšauba, vai šis divu metālu sakausējums uzskatāms par atsevišķu minerālu, tomēr kopumā kamasīts tiek uzskatīts par minerālu. Minerāls zinātniskajā literatūrā pieminēts kopš 1861. gada.

## Atradnes
Atrasts daudzos meteorītos visur pasaulē. Latvijai tuvākās atradnes:
* Igaunija, Pillistferas meteorīts
* Krievija, Rjazaņas apgabals, Droņino meteorīts

## Paveidi
* Plesīts — kamasīta un taenīta maisījums oktaedrītā.

## Ārējās saites
* Mindat.org 
* Webmineral.org
Antitaenīts

__NOTOC__

**Antitaenīts** ("anti" - pretstatā minerālam taenītam tā antiferomagnētisko īpašību dēļ) - Starptautiskajā mineraloģijas asociācijā neapstiprināts minerāls, kas atrasts tikai dažos meteorītos - ataksītu oktaedrītos. Drīzāk uzskatāms par taenīta paveidu.

Meteorītos sajaukts kopā ar citu minerālu - tetrataenītu. Raksturīga īpašība - antiferomagnētisms.

## Atradnes
* ASV, Aiova, Estervilas meteorīts
* Brazīlija, Dienvidu reģions, Santakatarīnas meteorīts
* Čīle, Antofagastas reģions, Vakamuerta meteorīts

## Ārējās saites
* Mindat.org (angliski)
* Webmineral.org (angliski)
Tetrataenīts

**Tetrataenīts** (nosaukts balstoties uz minerālam piemītošo tetragonālo singoniju un ķīmiskās līdzības taenītam) - meteorītos sastopams minerāls. Atklāts 1979. gadā. Magnētisks.

## Atradnes
Reģistrēts 12 uz Zemes atrastajos mezosiderītu meteorītos un hondrītos, kas atrasti tādās valstīs kā ASV, Brazīlija, Čīle, Itālija, Kanāda, Kazahstāna, Omāna, Polija (Morasko meteorīts), Serbija.

## Ārējās saites
* Mindat.org 
* Webmineral.org
Hačinsonīts

**Hačinsonīts** (nosaukts Kembridžas universitātes mineraloģijas profesora Artūra Hačinsona (*Arthur Hutchinson*) vārdā) ir rets hidrotermālas izcelsmes minerāls. Atklāts 1904. gadā. Satur trīs toksiskus elementus — talliju, svinu un arsēnu —, tādēļ ar šo minerālu jāapietas piesardzīgi.

## Atradnes
* Vācija, Bādene-Virtemberga, Heidelberga, Vīsloha
* Peru, Lalibertadas departaments, Kviruvilkas (*Quiruvilca*) raktuves
* Šveice, Vallisa, Binnentāle, Lengenbahas karjers

## Ārējās saites
* Mindat.org (angliski)
* Webmineral.org (angliski)
Hačīts

__NOTOC__

**Hačīts** (nosaukts amerikāņu mineraloga Frederika Henrija Hača (*Frederick Henry Hatch*) vārdā) ir ļoti rets minerāls. Atklāts 1912. gadā.

## Atradnes
* Šveice, Vallisa, Binnentāle, Lengenbahas karjers

## Ārējās saites

* Mindat.org 
* Webmineral.org
Taenīts

**Taenīts** (no  (*tainia*) — 'lente' bieži raksturīgas saplacinātās formas dēļ), **edmondsonīts**, **ortotaenīts** jeb **meteorīns** — pārsvarā meteorītos sastopams minerāls — dzelzs un niķeļa sakausējums. Niķeļa proporcija — 20—65%. Nozīmīga dzelzs-niķeļa meteorītu sastāvdaļa, ataksītos taenīts ir dominējošā sastāvdaļa. Atrodams arī dažās niķeļa rūdas ieguves vietās (Zviedrija). Atklāts 1861. gadā. Magnētisks.

## Atradnes
Taenītu atrod meteorītos daudzviet pasaulē, tas reģistrēts vismaz 22 valstīs. Latvijai tuvākās atradnes:
* Polija, Lielpolijas vojevodiste, Morasko meteorīts
* Slovākija
** Prešovas apgabals, Lenartovas meteorīts
** Žilinas apgabals, Maguras meteorīts
* Vācija, Ziemeļreina-Vestfālene, Ramsdorfas meteorīts
* Zviedrija
** Norbotena, Muonionalustas meteorīts
** Vesterbotena, Lainejauras niķeļa atradnes

## Paveidi
* Antitaenīts — antiferomagnētisks taenīts, atrasts dažos pasaules meteorītos
* Plesīts — taenīta un kamasīta maisījums, raksturīga meteorītu paveida — oktaedrītu — sastāvdaļa.

## Ārējās saites
* Mindat.org 
* Webmineral.org
Bonna

**Bonna** () ir pilsēta Vācijas rietumos, Ziemeļreinas-Vestfālenes dienvidos, Reinas upes krastos ap 20 kilometru augšup no Ķelnes. No 1949. gada līdz 1990. gadam bija Vācijas Federatīvās Republikas galvaspilsēta.

Mobilo telefonu operatora *[[T-Mobile]]*, Vācijas pasta *[[Deutsche Post]]* un masu mediju kompānijas *[[Deutsche Welle]]* galvenās mītnes vieta. Bonnas Universitāte ir viena no lielākajām Vācijā. Pilsētā arī atrodas 18 ANO institūcijas. Bonna ir izveidota par starptautisku un nacionālu sanāksmju vietu.

1770. gada 16. decembrī Bonnā ir dzimis vācu mūziķis Ludvigs van Bēthovens.

## Vēsture
Pilsēta radās ap 10 gadu p. m. ē., kad romieši pie apdzīvotās vieta Bonnas (*Bonna*) uzcēla tiltu pār Reinu. Pēc Teitoburgas meža kaujas šeit tika radīta liela leģionāru nometne. No 1288. līdz 1803. gadam Bonna bija Ķelnes arhibīskapu rezidence. 1794. gadā franči sagrāba pilsētu un tā kļuva par Francijas daļu. 1815. gadā tā iekļāvās Prūsijā un bija tās sastāvā līdz 1945. gadam. 1949. gadā tā kļuva par Vācijas Federatīvās republikas pagaidu galvaspilsētu. 1990. gadā Vācijas Demokrātisko Republiku pievienoja VFR, un 1991. gada 20. jūnijā, pēc karstām debatēm, Bundestāgs nobalsoja par Vācijas galvaspilsētas pārcelšanu uz vēsturisko galvaspilsētu — Berlīni, tomēr vēl aizvien vairākas ministrijas faktiski atrodas Bonnā.

## Cilvēki
Bonnā dzimuši:

* Klauss Barbjē (*Klaus Barbie*, 1913—1991) — kara noziedznieks;
* Ludvigs van Bēthovens (*Ludwig van Beethoven*, 1770—1827) — komponists;
* Mozess Hess (*Moses Hess*, 1812-1875) — filozofs.

## Atsauces

## Ārējās saites
Hademīts

__NOTOC__

**Hademīts** (nosaukts Irānas Ģeoloģijas dienesta direktora N. Hadema vārdā) - rets minerāls. Sekundārs, veidojas raktuvēs uz iežu sienām. Atklāts 1973. gadā.

## Atradnes
* ASV, Ņūmeksika, Katronas grāfiste, Lonepainas raktuves
* Čehija, Bohēmija
** Centrālā Bohēmija, Kladno
** Hradeckraloves reģions, Trutnova, Katerīnas ogļu raktuves
* Irāna, Jazdas province, Saganda
* Vācija, Lejassaksija, Harca kalni, Goslāra, Rammelsbergas raktuves

## Ārējās saites
* Mindat.org 
* Webmineral.org
Hafnons

**Hafnons** (nosaukums no minerāla sastāvā esošā hafnija) - rets minerāls, 66% minerāla masas veido dabā reti sastopams elements — hafnijs, kas tajā atrodas hafnija silikāta veidā. Atklāts 1974. gadā.

## Atradnes
* ASV, Ziemeļkarolīna, Jansijas grāfiste
* Austrālija, Rietumaustrālija, Holenda kalns - sadēdējuši pegmatīti
* Kanāda
** Manitoba, Lakdubonē, Tanko raktuves
** Ontārio (?)
* Mozambika, Zambezijas province, Altoligoņas rajons - piecas atradnes tantālu saturošos pegmatītos
* Zimbabve, Masvingo, Mdaras raktuves

## Ārējās saites
* Mindat.org (angliski)
* Webmineral.org (angliski)
Hāgendorfīts

__NOTOC__

**Hāgendorfīts** (nosaukts atradnes vārdā - Hāgendorfa Bavārijā) - minerāls. Atklāts 1954. gadā. Veido sēriju ar varulītu. Atrasts granītu pegmatītos un slānekļos, fosfātu kunkuļos.

## Atradnes
Atrasts šādās valstīs:
* ASV, Ņūhempšīra, Graftonas grāfiste
* Bolīvija, Potosi departaments
* Čehija, Bohēmija
* Kanāda, Jukonas teritorija
* Portugāle, Viseu rajons
* Ruanda, Kibingo pegmatīts
* Vācija, Bavārija
* Zviedrija
** Ostergotlande, Mūtala
** Vesterbotena, Skelefteo

## Ārējās saites
* Mindat.org 
* Webmineral.org
Arekipa

**Arekipa** (, ) ir pilsēta Peru dienvidos Andu ielejā 2380 metrus virs jūras līmeņa El Misti vulkāna piekājē. Otrā lielākā Peru pilsēta ar labi saglabājušos koloniālā laika arhitektūru. Arekipā ir divas universitātes.

Pirms spāņu ierašanās ieleju apdzīvoja aimari, un tā atradās Inku impērijas sastāvā. Pilsētu 1540. gadā dibināja konkistadors Garsī Manuels de Karbahals (*Garcí Manuel de Carbajal*). Spānijas Impērijas laikā tā bija svarīga pilsēta. Arekipā procentuāli bija visvairāk spāņu izcelsmes iedzīvotāju visā Peru vicekaralistē. XIX gadsimta sākumā, Peru Neatkarības kara laikā Arekipa bija svarīga nacionālistu bāze. Klusā okeāna kara laikā ar Čīli (1879—1883) Arekipa bija Peru armijas galvenā bāze.

## Cilvēki
Arekipā dzimuši:

* Ernando de Soto (*Hernando de Soto*, 1941) — ekonomists;
* Alberto Vargass (*Alberto Vargas*, 1896—1982) — mākslinieks;
* Mario Vargass Ljosa (*Mario Vargas Llosa*, 1936—2025) — rakstnieks.

## Atsauces

## Ārējās saites
Kasablanka

**Kasablanka** ( — 'Baltais nams'), arī **Dār el Beida** ( **), ir pilsēta Marokas centrālajā daļā pie Atlantijas okeāna. Valstī lielākā pilsēta un osta, tiek uzskatīta arī par valstī galveno ekonomikas centru, tomēr Marokas galvaspilsēta ir Rabāta.

Tāpat kā vairākas citas Marokas pilsētas, Kasablanka sastāv no vecās daļas un jaunās daļas, kura celta franču protektorāta laikā. Pilsētā atrodas franču arhitekta Mišela Pinso (*Michel Pinseau*) projektētā un 1993. gadā atklātā Hasana II mošeja ar visaugstāko minaretu pasaulē (tas ir 210 metrus augsts).

## Vēsture
Ap 7. gadsimtu mūsdienu Kasablankas apkārtnē apmetās berberi. Tolaik pilsētas nosaukums bija Anfa, un tā kļuva par nelielu neatkarīgu valsti, līdz 1068. gadā to iekaroja Almoravīdi. Merinīdu varas laikā (13.—15. gadsimtā) Anfa kļuva par ostas pilsētu. 15. gadsimta sākumā Anfa atkal ieguva neatkarību un kļuva par pirātu bāzi, tāpēc 1468. gadā portugāļi pilsētu nopostīja. 1515. gadā senās Anfas vietā portugāļi uzcēla cietoksni, tomēr 1755. gadā to zemestrīces dēļ pameta.

18. gadsimta beigās Marokas sultāns Muhameds III pilsētu atjaunoja un nosauca par "Balto namu" (*Dar el Beida* arābu variantā un *Casablanca* spāņu variantā).

19. gadsimtā osta piedzīvoja uzplaukumu, jo bija viens no vilnas eksporta centriem uz Angliju.

1907. gada jūnijā franči ierīkoja tramvaja sliedes, aizskarot kapsētu. Pilsētā izcēlās nemieri, ko apspieda ar franču karaspēka palīdzību, un pilsēta nonāca franču kontrolē. 1912. gada 30. marta Fēsas līgums padarīja Maroku par Francijas protektorātu.

Franču varas gados Kasablanka bija viens no pretfranču cīņas centriem. 1943. gada janvārī pilsētā notika Kasablankas konference, kurā tikās Franklins Rūzvelts, Vinstons Čērčils un Šarls de Golls.

20. gadsimta 50. gadu sākumā Kasablankas meiteņu koledžā *Mers-Sultan* mācījās vēlākā Latvijas Valsts prezidente Vaira Vīķe-Freiberga.

Marokas neatkarība tika atjaunota 1956. gada 2. martā. 2000. gada martā pilsētā notika sieviešu demonstrācija, kurā Marokas sievietes pieprasīja poligāmijas aizliegšanu un šķiršanās likumu ieviešanu. 2003. gada 16. maijā Kasablankā notika vairāki terorakti, kuros gāja bojā 33 cilvēki.

## Galerija

Casablanca Tramway.jpg|Tramvajs Kasablankā
Casa didier55 019.jpg|Franču koloniālā perioda arhitektūra


## Cilvēki
Kasablankā dzimuši:

* Gī Foržē (*Guy Forget*, 1965) — tenisists;
* Kristiāns de Portzamparks (*Christian de Portzamparc*, 1944) — arhitekts;
* Žans Reno (*Jean Reno*, 1948) — aktieris;
* Rišārs Viranks (*Richard Virenque*, 1969) — riteņbraucējs.

## Atsauces

## Ārējās saites
Valters Skots

**Valters Skots** (, dzimis , miris ) bija nozīmīgs skotu romantisma rakstnieks. Valters Skots ir viens no vēsturiskā romāna aizsācējiem. Viņa pazīstamākie darbi ir romāni "Aivenho", "Robs Rojs", "Kventins Dorvards", poēma "Ezera jaunava" u.c. Viņš ir bijis advokāts un, braukādams pa senām Skotijas vietām, vācis senus nostāstus un leģendas.

Dzīves laikā un arī pēc nāves 19.gs. Skots bijis ļoti populārs rakstnieks, jo īpaši Lielbritānijā un citur Eiropā, kā arī Ziemeļamerikā un Austrālijā, bet 20.gs. viņa popularitāte pasaulē stipri mazinājās. Tomēr daudzi viņa darbi angļu valodā rakstītajā literatūrā joprojām tiek atzīti par klasiskiem.

## Ārējās saites
Daugavpils ledus halle

**Daugavpils ledus halle** ir ledus halle Daugavpilī, Latvijā. Pēc sēdvietu un stāvvietu skaita ceturtā lielākā ledus halle Latvijā. Mājas spēles šajā arēnā aizvada HK Dinaburga.

Tās celtniecība tika uzsākta 1999. gada maijā, bet atklāta halle tika tā paša gada 16. novembrī. Tajā ir 1234 sēdvietu un 750 stāvvietu. To kā mājas halli no 2005. gada līdz 2012. gadam izmantoja Latvijas hokeja līgas klubs DHK Latgale. Hallē mēdz notikt arī sacensības daiļslidošanā.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Daugavpils ledus halle Daugavpils Sporta pārvaldes mājaslapā
* "Daugavpils Ledus Halle Television"
Vidzemes ledus halle

**Vidzemes ledus halle** ir ledus halle Ogrē, Latvijā.

Finansiālu problēmu dēļ 2010. gada pirmajā pusē halle uz ilgāku laiku bija slēgta.

 Vidzemes ledus hallē norisinājās Latvijas hokeja līgas 2007./08. sezonas zvaigžņu spēle, kurā savā starpā tikās Latvijas un ārzemju zvaigznes. Spēle noslēdzās neizšķirti 9-9.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Halles mājaslapa
Laukšpats

thumb|300px|Laukšpats — mikroklīns

**Laukšpats** ir jēdziens, kas apzīmē nozīmīgu iežus veidojošu minerālu grupu. Visi laukšpati ir silikātu minerāli — tektosilikāti. Iespējams, ka pat 60% Zemes garozas sastāv no laukšpatiem. Arī Latvijā laukšpati ir vieni no parastākajiem minerāliem, kas atrodami granīta un vairāku citu iežu laukakmeņos.

Laukšpati kristalizējas no magmas gan intruzīvajos, gan ekstruzīvajos iežos. Tie bieži sastopami arī metamorfajos iežos un nogulumiežos. Laukšpati iežos sastopami kā kompakti graudi un kristāli, kā dzīslas. Ir ieži, kas sastāv tikai no laukšpatiem, piemēram anortozīts.

Laukšpatu cietība svārstās no 6 līdz 6,5, tiem raksturīga monoklīnā singonija vai triklīnā singonija. Laukšpatiem var būt visdažādākās krāsas — tie ir bezkrāsas līdz melni, sārti, sarkani, zaļi, zili un brūni. Svītras krāsa vienmēr būs balta.

Dažādajiem laukšpatu veidiem raksturīga pakāpeniska ķīmiskā sastāva pāreja. Nosakot konkrētu laukšpata veidu, tiek noteikts ķīmisko elementu procentuālais saturs minerālā. Izdala trīs galējos laukšpatu minerālus:
* Kālija laukšpats (trīs polimorfie veidi ir ortoklazs, sanidīns un mikroklīns) — KAlSi3O8
* Albīts — NaAlSi3O8
* Anortīts — CaAl2Si2O8
Pārējo laukšpatu ķīmiskais sastāvs būtībā ir šo trīs laukšpatu ciets šķīdums dažādās proporcijās, tomēr ir arī laukšpati, kas nātrija, kalcija vai kālija vietā satur bāriju vai amonija grupu NH4 un alumīnija vietā — boru. Mikroklīns un anortīts reti veido cietos šķīdumus, taču abu pārējo veidu cietie šķīdumi ir izplatīti.

## Sārmainie laukšpati
Ciets mikroklīna un albīta šķīdums tiek saukts par **sārmaino laukšpatu**.
Sārmainajiem laukšpatiem piemīt raksturīga virsmas struktūra — **[[pertīts|pertīti]]**. Tie ir radušies, atdziestot šī minerāla masai un šādi izpaužoties sastāva neviendabībai minerāla kristālā. Granītos pertītus nereti var redzēt ar neapbruņotu aci.

## Plagioklazi
Ciets albīta un anortīta šķīdums tiek saukts par plagioklazu. Plagioklaza sērijas laukšpatus iedala smalkāk pēc anortīta satura (iekavās — procentuāls anortīta saturs minerālā):
* Albīts (0 — 10)
* Oligoklazs (10 — 30)
* Andezīns (30 — 50)
* Labradorīts (50 — 70)
* Bitovnīts (70 — 90)
* Anortīts (90 — 100)

## Izmantošana
Pateicoties savai lielajai izplatībai un vērtīgām īpašībām, laukšpati ir guvuši diezgan plašu pielietojumu.
* Keramikas izejviela, tai skaitā mākslīgo zobu izgatavošanai;
* Glazūru izgatavošanas izejviela;
* Daži laukšpati (sanidīns, labradors, amazonīts) ir lieliski dārgakmeņi pateicoties unikālām īpašībām un krāsām.
* Laukšpatus var izmantot termoluminescences datēšanai un optiskajai datēšanai ģeoloģiskajos un arheoloģiskajos pētījumos.

## Atsauces un piezīmes

## Ārējās saites
Kompilators

**Kompilators** (no  — 'sastādītājs, apkopotājs') ir programma (vai programmu kopums), kas pārveido cilvēkam saprotamā programmēšanas valodā rakstītas instrukcijas datoram izpildāmā mašīnkodā.

Visbiežāk kompilatorus izmanto, lai no augsta līmeņa programmēšanas valodas pirmkoda izveidotu izpildāmu programmu zema līmeņa programmēšanas valodā (mašīnkodā). Programmu, kas veic translāciju no zema līmeņa valodas, sauc par dekompilatoru. Programmu, kas veic translāciju starp augsta līmeņa valodām, sauc par translatoru.

Kompilators sastāv vismaz no 3 daļām: leksiskā analizatora, sintaksiskā analizatora un koda ģeneratora.

## Ārējās saites
Albīts

**Albīts** (no  — 'balts') ir ļoti izplatīts minerāls, kas atrodams visā pasaulē, arī Latvijā. Zinātniskajā literatūrā pirmoreiz aprakstīts 1815. gadā.

Albītam raksturīgi dvīņu kristāli, kas izpaužas kā smalkas paralēlas svītras uz albīta kristālu virsmas. Nereti albītam ir sārti pertīti — mikroklīna ieslēgumi kristāliskajā struktūrā.

Veidojas magmatiskajos procesos, sastopams granītos, arī metamorfajos iežos — ortogneisos un fillītos. Veidojas arī hidrotermālajos procesos.

## Paveidi
* **Albīta Mēness akmens** — peristerīta paveids
* **[[Klīvelandīts]]** — ļoti plāni, plātņveida albīta kristāli
* **Germānija albīts** — mākslīgi veidots laukšpats, kur silīcijs aizstāts ar germāniju
* **Periklīns** — pienbalts albīts, skaisti, labi izteikti kristāli. Atrodams daudzviet pasaulē, populārs kolekciju minerāls
* **[[Peristerīts]]** — albīta paveids, kam piemīt vāja iridescence vai adulārescence

## Ārējās saites
* Mindat.org 
* Webmineral.org