open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Puertoriko futbola izlase

**Puertoriko futbola izlase** ir nacionālā futbola komanda, kas pārstāv Puertoriko starptautiskās futbola sacensībās. Puertoriko futbola izlasi pārvalda Puertoriko Futbola federācija.

## Pasaules kausā
* 1930—1958 — *Nebija [[FIFA]] dalībnieks*
* 1962—1970 — *Nepiedalījās*
* 1974 — *Nekvalificējās*
* 1978—1982 — *Nepiedalījās*
* 1986—2002 — *Nekvalificējās*
* 2006 — *Nepiedalījās*
* 2010—2022 — *Nekvalificējās*
* 2026 - *[[2026. gada FIFA Pasaules kausa kvalifikācija — CONCACAF zona|Nekvalificējās]]*

## Zelta kausa izcīņā
* 1963—1989 — *Nepiedalījās*
* 1991—2005 — *Nekvalificējās*
* 2007—2009 — *Nepiedalījās*
* 2011—2023 — *Nekvalificējās*

## Atsauces
Heruski

thumb|Heruski (''CHERUSQUES'') rozā krāsā
**Heruski** () bija senģermāņu cilts, kas piederēja pie senģermāņu cilšu austrumu grupas.

Pirmais, kas ziņoja par heruskiem bija Jūlijs Cēzars.

Kopš pirmās tūkstošgades pirms mūsu ēras beigām heruski dzīvoja abos Vēzeres vidusteces un tās pieteku krastos. Viņu valdījumi stiepās līdz pat Elbas upes baseinam. Mūsu ēras 4. gadā viņi nonāca romiešu pakļautībā. 9. gadā neapmierināti ar augstajiem nodokļiem un rekrūšu vervēšanu romiešu armijai, heruski sacēlās Arminija vadībā un kopā ar citām ģermāņu ciltīm Teitoburgas mežā sakāva trīs romiešu leģionus, kurus vadīja Publijs Kvintīlijs Vārs.

Tikai dažus gadus vēlāk heruski cieta sakāvi no romiešiem un viņu sabiedrotajiem.

Vēlāk, visticamāk, viņi pievienojās tādu seno ģermāņu cilšu savienībām kā franki un alemaņi un tika to asimilēti.

## Ārējās saites
Eiropas Savienības valstu vadītāji

**Eiropas Savienības valstu vadītāju** uzskaitījums iekļauj 27 Eiropas Savienības dalībvalstu vadītājus.

## Uzskaitījums
Māras kambari

**Māras kambari** ir smilšakmens un lodīšu smilšakmens atsegums ar trim alām un ūdenskritumu. Atsegums atrodas Talsu novada Ģibuļu pagastā. No Sabiles—Kuldīgas ceļa mežā ved ceļš līdz autostāvvietai, no kuras līdz Māras kambariem jāiet aptuveni 850 metrus. Māras kambaros ir trīs alas: Garā ala, Lielā ala un Mazā ala. Šīs alas veidojušās sufozijas procesos, bet tagad visas alas ir sausas. Alas kādreiz ir bijušas svētvietas, kur ziedoja naudu.

Alu augšpusē atrodas neliels ūdenskritums, kas izveidojies dolomīta iežos. Tas ir apmēram 50 cm augsts. Laika gaitā grava, no kuras nāk ūdens uz ūdenskritumu, ir aizsprostojusies ar kokiem, un tagad no ūdenskrituma ūdens plūst lejup tikai pēc lietusgāzēm.

## Alas
* Mazā ala atrodas Māras kambaru augšgalā, nogāzē. Tā ir īsākā no visām alām, tās garums  ir 3,8 metri. Ala ir ļoti šaura. Šī ala ir vismazāk ar skrāpējumiem aprakstītā ala Māras kambaros.

* Lielā ala atrodas aptuveni 10 metrus no Mazās alas. Tās garums ir 5,4 metri. Šī ir visplatākā ala Māras kambaros, bet dziļumā tā sašaurinās. Alai, tāpat kā Mazajai alai, ir maz ieskrāpējumu. Pie alas ieejas izplūst pavisam neliels avotiņš.

* Garā ala ir pēdējā ala Māras kambaros, kas atrodas tieši Māras kambaru galā. Tā ir arī garākā ala Māras kambaros, alas garums 6 metri. Ala vidū sašaurinās līdz pat 20 cm, bet galā paplašinās līdz 50 cm platumam un 1 metra augstumam. Šajā alā ir daudz ieskrāpējumu, no kuriem daži ir no 19. gadsimta.

## Ārējās saites
Edgars Skreija

**Edgars Skreija** (dzimis , miris ) bija latviešu karavīrs un politiski represētais. Latvijas Nacionālo karavīru biedrības valdes priekšsēdis (1991–1993), vēlāk goda priekšsēdētājs.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1924. gada 10. septembrī Babītes pagastā Liepsalu māju īpašnieka Jāņa Rūdolfa Skreijas un viņa sievas Antonijas Margrietas ģimenē. Mācījās Babītes pamatskolā, tad Rīgas arodu skolā.

1943. gada augustā Skreiju iesauca Latviešu leģionā. 1944. gadā viņš piedalījies Jelgavas aizstāvēšanā, Mores kaujās un Kurzemes cietokšņa Ziemassvētku cīņās, ievainots. Kara beigās 1945. gada 8. maijā Edgars Skreija nokļuva gūstekņu nometnē. Pēc atbrīvošanas 1950. gadā viņam atļāva atgriezties Latvijā un strādāt par autobusa šoferi.

1990. gadā Skreija iestājās Latvijas Nacionālo karavīru biedrībā, bija tās valdes priekšsēdētājs (1991–1993). Nodarbojās ar leģionāru kapa vietu apzināšanu un pārapbedīšanu Lestenes Brāļu kapos.
Miris 2023. gada 2. jūlijā.

## Ārējās saites
* Divus Lāčplēša Kara ordeņa kavalierus piemin arī Lestenē lsm.lv 2021. gada 11. novembrī

## Atsauces
Uguns loks

thumbnail|upright=1.2|Uguns loks iekrāsots ap Kluso okeānu
**Uguns loks** () vai **Uguns gredzens** () ir vulkāniskais loks apkārt Klusajam okeānam. Šajā lokā notiek ap 90% no visām zemestrīcēm un tiek izdalīti 76% no visas pasaules seismiskās enerģijas, kā arī atrodas divas trešdaļas no visiem pasaules vulkāniem. Loks ir pakava formā no Jaunzēlandes uz ziemeļiem gar Āzijas austrumu piekrasti līdz Kamčatkai un Aļaskai, un tad atkal uz dienvidiem gar Amerikas krastiem. Loka garums ir aptuveni  kilometri un vidējais platums ir ap 500&nbsp;km.

Uguns loks ir izveidojies plātņu tektonikas rezultātā, tas izvietojies pa Klusā okeāna plātnes robežām. Daudzviet ir subdukcijas zonas, un tajās ir novērojama paaugstināta vulkānu aktivitāte. Uguns loks nav viens vesels ģeoloģisks objekts; zemestrīces un vulkāna izvirdumi notiek neatkarīgi vienam no otra.

## Atsauces

## Ārējās saites
Džūliuss Ņerere

**Džūliuss Kambarage Ņerere** (, , dzimis , miris ) bija Tanzānijas valstsvīrs un politiķis, no 1964. līdz 1985. gadam bija Tanzānijas prezidents, kā arī 1964. gadā bija Tangaņikas un Zanzibāras prezidents un no 1962. līdz 1964. gadam bija Tangaņikas prezidents. Ņerere aktīvi iesaistījās Āfrikas dekolonizācijas procesā, viņa vadībā Tangaņikas teritorija ieguva neatkarību no Apvienotās Karalistes, kā arī Tangaņika tika apvienota ar Zanzibāru, dibinot Tanzāniju.

## Atsauces

## Ārējās saites
Svētmeitu kambari

**Svētmeitu kambari** ir ala, kas ir izveidojusies irdenā, sarkanā smilšakmenī. Ala atrodas Talsu novada Dundagas pagastā, netālu no Kaļķu ciema. Tā ir Šlīteres Zilo kalnu sāngravas augšmalā, aptuveni  uz ziemeļiem no Dižantu mājām.

Alu atraka 1993. gadā. Atrakšanas laikā vienā no telpām notika nobrukums, bet neviens necieta. Pēc atrakšanas alas kopējais garums sasniedza . Toreiz alai bija trīs ieejas. 1997. gadā alas garums samazinājās līdz 20 metriem, jo alā notika vairāki nobrukumi. Tad alai bija divas ieejas. 2009. gadā ala bija sarukusi līdz tikai 3 metriem. Pēc tam nobrukumi apstājās. Alai tagad ir tikai viena ieeja, pie kuras ir liels akmens.

## Ārējās saites
Sārtais flamings

**Sārtais flamings** (*Phoenicopterus roseus*) ir flamingu dzimtas suga. Tā ir visizplatītākā flamingu suga, kā arī vislielākā suga. To dēvē arī par **lielo flamingu**. Sārtais flamings dzīvo Ziemeļāfrikā, Subsahāras Āfrikā, Tuvajos Austrumos, Indijas subkontinentā un Dienvideiropā. Sārtie flamingi ir no 1,1 līdz 1,5 m gari un to masa ir no 2 līdz 4 kilogramiem. Tā apspalvojums ir rozīgi balts, spārnu galos ir melnas spalvas.

## Ārējās saites
Ričards Kērtiss

**Ričards Volijs Entonijs Kērtiss** (, dzimis ) ir britu kinorežisors, scenārists un producents.

Kērtiss ir viens no britu vispazīstamākajiem komēdiju scenāristiem. Īpašu ievērību ir guvušas romantiskās komēdijas ar Kērtisa sarakstītajiem scenārijiem, kā "Četras kāzas un vienas bēres" (1994), "Notinghilla" (1999), "Bridžitas Džonsas dienasgrāmata" (2001), "Tāda ir mīlestība" (2003), "Bridžita Džonsa. Saprāta robeža" (2004), "Ir laiks" (2013) un "Vakardien..." (*Yesterday*, 2019). Bijis arī scenārija autors kara filmai "Kara zirgs" (2011). Bijis arī tādu televīzijas seriālu scenārists kā "Melnā čūska" (1983—1989), "Misters Bīns" (1990—1995) un *[[The Vicar of Dibley]]* (1994—2007).

2007. gadā Kērtiss no Britu Kino un televīzijas mākslas akadēmijas saņēma *[[BAFTA Fellowship]]* balvu par mūža ieguldījumu. Par filmu "Četras kāzas un vienas bēres" nominēts Amerikas Kinoakadēmijas balvai kategorijā "Labākais oriģinālscenārijs". Nominēts arī divām BAFTA kino balvām un Zelta globusa balvām.

## Filmogrāfija

### Kino

### Televīzija

## Ārējās saites
Maiks Ņūels

**Maikls Kormaks Ņūels** (; dzimis ) ir angļu kinorežisors un producents.

Ņūels saņēmis BAFTA kino balvu kategorijā "Labākais režisors" par filmu "Četras kāzas un vienas bēres" (1994). Režisējis arī tādas filmas kā "Donijs Brasko" (1997), "Vadot lidojumus" (*Pushing Tin*, 1999), "Monas Lizas smaids" (2003), "Harijs Poters un Uguns biķeris" (2005), *[[Love in the Time of Cholera]]* (2007), "Persijas Princis: Laika smiltis" (*Prince of Persia: The Sands of Time*, 2010), "Lielās cerības" (2012) un "Gērnsijas Literatūras un tupeņmizu pīrāga biedrība" (*The Guernsey Literary and Potato Peel Pie Society*, 2018).

## Ārējās saites
Eva Kārkliņa

**Eva Kārkliņa** (dzimusi ) ir latviešu pedagoģe, juriste. Pašlaik ir Talsu novada domes deputāte un Rojas Jūras zvejniecības muzeja vadītāja. Bijusi Talsu novada domes priekšsēdētāja, Rojas novada domes priekšsēdētāja, Rojas ostas valdes priekšsēdētāja un Kurzemes plānošanas reģiona Attīstības padomes locekle.

Viņa ir absolvējusi Liepājas Pedagoģisko institūtu (1992) ar specializāciju pedagoģijā un psiholoģijā, Latvijas Kultūras akadēmiju (1996) kultūras teorijā, Rīgas Juridisko koledžu (1998) un Biznesa institūtu RIMPAK "Livonija" (2004) tiesību zinātnē.

## Politiskā darbība
E. Kārkliņa bija ilggadēja Latvijas Zaļās partijas (LZP) biedre līdz 2021. gadam. Talsu novada domē ievēlēta 2021. gadā no Nacionālās apvienības "Visu Latvijai!"-"Tēvzemei un Brīvībai/LNNK". No 2022. gada novembra līdz 2024. gada februārim bija Talsu novada domes priekšsēdētāja. 2023. gadā izstājusies no Nacionālās apvienības rindām un sacīja, ka tuvākajā laikā negrasās stāties kādā no partijām. Vēlāk tomēr pieņēma lēmumu atgriezties LZP biedru rindās.

Vēlāk atgriezusies Latvijas Zaļajā partijā, bet 2024. gada 2. februārī partija pārtrauca sadarbību ar E. Kārkliņu saistībā ar viņas iesaisti Izglītības un zinātnes ministrijas "uzspiestā skolu skaita samazināšanas plāna" īstenošanā. Neilgi pirms valdes lēmuma Kārkliņa gan pati iedevusi iesniegumu par izstāšanos no partijas. Ar 11 deputātu atbalstu 2024. gada 5. februārī E. Kārkliņa tika atbrīvota no novada domes priekšsēdētājas amata. No amata atkāpās arī abi Kārkliņas vietnieki Lauris Pīlēģis un Aldis Pinkens, tādējādi izjūkot līdzšinējai Talsu novada domes koalīcijai.

2024. gada jūlijā aktualizējusi diskusiju par Rojas atdalīšanos no Talsu novada.

2025. gada sākumā iestājusies partijā "Vienotība". 

## Atsauces
Imitators

**"Imitators"** () ir 1995. gada ASV psiholoģiska trillera filma, kuras režisors ir Džons Emiels. Filmā galvenās lomas atveido Sigurnija Vīvere, Hollija Hantere, Dermots Malrunijs, Viljams Maknamara un Vills Petons.

Filma stāsta par agorafobisku psiholoģi un detektīvi, kurām ir jāapvienojas, lai notvertu sērijveida slepkavu, kas imitē citu pastrādātās slepkavības pagātnē.

Filmas "Imitators" pirmizrāde notika  un to izplatīja *[[Warner Bros. Pictures]]*. Filma saņēma pozitīvas kritiķu atsauksmes.

## Atsauces

## Ārējās saites
Preiļu novada pašvaldības vadītāju uzskaitījums

[150px|thumb|[Preiļu novada ģerbonis]]
Šajā uzskaitījumā apkopoti **[[Preiļu novads|Preiļu novada]] pašvaldības vadītāji**. Preiļu novads tika izveidots 2000. gada 24. oktobrī, apvienojot bijušā Preiļu rajona Aizkalnes un Preiļu pagastus, kā arī Preiļu pilsētu. 2009. gada 1. jūlijā Preiļu novadam pievienoja arī bijušā Preiļu rajona Pelēču un Saunas pagastus. 2021. gada 1. jūlijā Preiļu novads tika apvienots ar Aglonas novada Aglonas pagastu, kā arī Riebiņu un Vārkavas novadiem.

## Uzskaitījums

## Ārējās saites
* Preiļu novads
Sarainā magone

**Sarainā magone** () ir augu suga magoņu dzimtā. Sugas sākotnējais izplatības areāls ir Eiropas dienviddaļā, no kurienes tā ir plaši izplatījusies centrālajā un, daļēji, arī ziemeļu daļā.

Latviju šķērso sugas areāla ziemeļaustrumu robeža, tādēļ tā Latvijas teritorijā ir sastopama nevienmērīgi — nereti Kurzemē un Viduslatvijā, reti dienvidaustrumu daļā, nav sastopama galējos ziemeļu-ziemeļaustrumu apvidos. Atsevišķi augu eksemplāri un nelielas grupas aug tīrumos, atmatās, granšainās ceļmalās, karjeros un dažādās nezālienēs, vienmēr vietās ar skraju veģetāciju.

## Atsauces
Grieķu katoļticība (nozīmju atdalīšana)

**Grieķu katoļticība** jeb **Grieķu-katoļu baznīca** var būt:

* Grieķu-katoļu baznīcas — 14 *sui iuris* Austrumu Katoļu baznīcas, kurām ir Bizantijas rita liturģija;
** Grieķu Bizantijas katoļu baznīca — Bizantijas rita katoļu baznīca, kas atrodās Grieķijā un Turcijā;
* Austrumu Pareizticīgā baznīca — otra lielākā kristīgā baznīca pasaulē, un saukta arī par Grieķu-katoļu baznīcu;
* Katoļticība Grieķijā — reliģiska minoritāte Grieķijas Republikā;

__DISAMBIG__
__NOINDEX__
Andrejs Ence

**Andrejs Ence** (dzimis ) ir latviešu politiķis. Bijušais Mārupes novada domes priekšsēdētājs, bija amatā no  līdz . Pēc tam kļuva par novada domes deputātu, pārstāvot Latvijas Reģionu apvienību.

Pirms tam bijis Babītes novada domes priekšsēdētājs. Par darbībām šajā laikā, konkrēti — par neizmantota atvaļinājuma naudas izmaksu personai, kam tā nepienācās, tiesāts un 2025. gada augustā viņam Augstākā tiesa piesprieda naudassodu un aizliegumu uz diviem gadiem ieņemt valsts amatpersonas amatu. Pēc tā Ence paziņoja, ka atstās deputāta amatu.

## Atsauces
Glengarry Glen Ross

***Glengarry Glen Ross*** ir 1992. gada ASV drāmas filma, kuras režisors ir Džeimss Folijs, bet scenārija autors Deivids Memits. Filmā galvenās lomas atveido Als Pačīno, Džeks Lemons, Aleks Boldvins, Eds Heriss, Alans Ārkins, Kevins Speisijs un Džonatans Praiss. Filma balstīta uz Memita 1984. gada Pulicera balvu ieguvušo tāda paša nosaukuma lugu.

Filma parāda divas dienas no četru nekustamā īpašuma pārdevēju dzīves un viņu pieaugošo depresiju, kad uzņēmums aizsūta pie viņiem motivācijas treneri, kurš draud, ka pēc divām nedēļām visi, atskaitot divus labākos pārdevējus, tiks atlaisti.

Filmas pirmizrāde notika 49. Venēcijas kinofestivālā, kur Lemons saņēma festivāla labākā aktiera balvu. ASV pirmizrāde notika  un to izplatīja *[[New Line Cinema]]*. Filma saņēma ļoti pozitīvas kritiķu atsauksmes un tiek uzskatīta par vienu no 1990. gadu labākajām filmām. Pačīno par savu sniegumu nominēja Amerikas Kinoakadēmijas balvai kategorijā "Labākais aktieris otrā plāna lomā", kā arī Zelta globusa balvai. Filma neguva finansiālus panākumus, nopelnot tikai 10,7 miljonus ASV dolāru pie 12,5 miljonu budžeta. Mūsdienās *Glengarry Glen Ross* tiek uzskatīta par kulta filmu. Tīmekļa vietnē *[[Rotten Tomatoes]]* filmai ir 95% vērtējums.

## Atsauces

## Ārējās saites
Sapodilla

**Sapodilla** (*Manilkara zapota*), arī **sapota**, ir sapotu dzimtas mūžzaļš koks. Šo koku augļi ir brūni un tos cilvēki lieto uzturā. Savukārt no sapodillas mizas iegūst koka sulu (lateksu), kuru izmanto košļājamo gumiju ražošanā. Sapodillu dabiskais izplatības areāls ir Meksikas dienvidi, Centrālamerika un Karību reģions. Mūsdienās tas tiek audzēts arī citur pasaulē, ekvatoriālajā klimata joslā, piemēram, Filipīnās, Malaizijā, Indonēzijā, Taizemē, Indijā, Pakistānā un Beninā. Šo koku augstums var būt līdz 22–25 metriem.

## Atsauces

## Ārējās saites
Vita Paulāne

**Vita Paulāne** (dzimusi ) ir latviešu politiķe. Ropažu novada domes priekšsēdētāja, šo amatu viņa ieņēma no  līdz .

Pirms tam bijusi Stopiņu novada domes priekšsēdētāja.

## Atsauces
Vārdi (filma)

**"Vārdi"** () ir 2012. gada ASV romantiskā drāmas filma, kuras režisori ir Braiens Klugmans un Lī Sterntāls. Filmā galvenās lomas atveido Bredlijs Kūpers, Džeremijs Aironss, Deniss Kveids, Olīvija Vailda, Zoja Saldana, Bens Bārnss un Nora Arnezedera.

Filma stāsta par rakstnieku, kurš kļūst pazīstams pēc tam, kad publicē vecā portfelī atrastu svešu manuskriptu.

Filmas "Vārdi" pirmizrāde notika . Filma saņēma galvenokārt negatīvas kritiķu atsauksmes. Tīmekļa vietnē *[[Rotten Tomatoes]]* tai ir 22% vērtējums.

## Atsauces

## Ārējās saites
Bens Bārnss

**Bendžamins Tomass Bārnss** (, dzimis ) ir angļu aktieris un dziedātājs.

Bārnss vislabāk pazīstams ar prinča Kaspiāna lomu "Nārnijas hronika" filmu ciklā (2008—2010), kā arī lomām *[[HBO]]* seriālā "Mežonīgo rietumu pasaule" (*Westworld*, 2016—2020) un *[[Netflix]]* seriālos *[[The Punisher (seriāls)|The Punisher]]* (2017—2019) un *[[Shadow and Bone]]* (2021—).

Piedalījies arī tādās filmās kā "Zvaigžņu putekļi" (2007), "Dorians Grejs" (*Dorian Gray*, 2009), *[[Killing Bono]]* (2011), "Vārdi" (2012), "Lielās kāzas" (*The Big Wedding*, 2013) un "Septītais dēls" (2014).

## Ārējās saites
Sergejs Bižāns

**Sergejs Bižāns** (dzimis , Zarasos, Lietuvā) ir latviešu poligrāfijas ražošanas speciālists, žurnālists, blogeris, mūzikas menedžeris un kroģeris. Studējis informācijas tehnoloģijas Latvijas Universitātē, avīžu dizainu, grāmatsējējs un poligrāfijas speciālists. Ārpus poligrāfijas nozares ir strādājis dažādos preses izdevumos Latvijā, ziņu aģentūrā LETA. Viens no kafejnīcas "Ļeņingrad" un kultūras nama "Atmoda" dibinātājiem. Bijis menedžeris grupām "Iļģi", "The Hobos", "Voiceks Voiska" un citām.

Bižāns ir bijis menedžeris vairākām Latvijas mūzikas grupām, tostarp "Iļģi", "The Hobos" un "Voiceks Voiska". 

Kopš 1999. gada darbojas poligrāfijas jomā kā iespieddarbu dizaineris un maketētājs, repro speciālists, pirmsdrukas, drukas un pēcpastrādes tehnisko risinājumu arhitekts. No 2020. gada strādā uzņēmumā Printful par vecāko izpētes un attīstības vadītāju.

## Atsauces

## Ārējās saites
* mrserge.lv blogs — Sergeja Bižāna blogs
Čārlzs Vidors

**Čārlzs Vidors** (; dzimis **Kāroli Vidors** () , miris ) bija ungāru kinorežisors.

Atpazīstamību ieguvis mēmā kino laikmeta beigās, strādājot kopā ar Aleksandru Kordu. 1922. gadā emigrējis uz ASV. Tur viņš režisējis tādas filmas kā *[[The Tuttles of Tahiti]]* (1942), *[[The Desperadoes]]* (1943), "Vāka meitene" (*Cover Girl*, 1944), *[[Together Again]]* (1944), *[[A Song to Remember]]* (1945), *[[Over 21]]* (1945), "Gilda" (1946), *[[The Loves of Carmen]]* (1948), *[[Rhapsody]]* (1954), "Mīli mani vai pamet" (*Love Me or Leave Me*, 1955), *[[The Swan]]* (1956), *[[The Joker Is Wild]]* (1957) un *[[A Farewell to Arms]]* (1957).

## Ārējās saites
Twitter konvojs

**''Twitter'' konvojs** ir biedrības "Agendum" iniciatīva materiālas palīdzības, galvenokārt automašīnu, nosūtīšanai uz Ukrainu pēc Krievijas 2022. gada iebrukuma tajā. To aizsāka Reinis Pozņaks ar domubiedriem.

Iniciatīva aizsākās ar 2022. gada 2. martā, pāris dienas pēc iebrukuma sākuma, publicētu ierakstu *[[Twitter]]*, aicinot ziedot līdzekļus automašīnu nogādāšanai Ukrainā, pēc pašrocīgi nogādātajām pirmajām 9 automašīnām. Vēlāk ziedojumu vākšana tika organizēta caur biedrības "Agendum" kontu, Ziedot.lv un automašīnu ziedošanai pa tiešo. Ziedotā nauda tika izmantota degvielai, lietotu automašīnu un dažāda veida ekipējuma iegādei. Automašīnas līdz Ukrainas robežai nogādā brīvprātīgie, organizējoties regulāros "konvojos".

2023. gada augusta sākumā uz Ukrainu devās 100. automašīnu konvojs.

2024. gada februārī *Twitter* konvoja izveidotāju Reini Pozņaku savā kandidātu sarakstā Eiropas Parlamenta vēlēšanām iekļāva "Apvienotais saraksts", un viņš tika ievēlēts Eiropas Parlamentā.

## Atzinības
2022. gada 27. oktobrī Reinim Pozņakam tika piešķirts V šķiras Triju Zvaigžņu ordenis. 2022. gada 28. decembrī R. Pozņaks tika nosaukts par Eiropas Gada cilvēku Latvijā.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Reiņa Pozņaka Twitter konts
Reinis Pozņaks

**Reinis Pozņaks** (dzimis 1977. gada 9. decembrī) ir latviešu sabiedriskais aktīvists un politiķis. "Twitter konvojs" iniciatīvas aizsācējs. 2024. gada vasarā ievēlēts par Eiropas Parlamenta deputātu no apvienības "Apvienotais saraksts". Viņš ir plaši pazīstams kā "Twitter konvoja" iniciatīvas aizsācējs, kas mobilizē ievērojamus resursus, lai atbalstītu Ukrainu tās cīņā pret Krievijas agresiju.

## Dzīvesgājums
R. Pozņaks dzimis 1977. gadā. 1997. gadā viņš pabeidza Rīgas Valsts tehnikumu, kur ieguva specializāciju automobiļu tehniskās apkopes un remonta jomā. Taču viņa profesionālais ceļš drīz vien aizveda viņu uz sabiedrisko attiecību un konsultāciju jomu. Pēdējos gados viņš aktīvi darbojās kā biedrības "Agendum" valdes loceklis, veicinot sabiedriskos projektus un īstenojot sociālās iniciatīvas.

Tūlīt pēc Krievijas 2022. gada iebrukuma Ukrainā Reinis Pozņaks uzņēmās vadošu lomu, izveidojot iniciatīvu, kas vēlāk kļuva pazīstama kā "Twitter konvojs". Šī iniciatīva, sākotnēji balstoties uz vienkāršu aicinājumu ziedot līdzekļus Twitter platformā, izauga par starptautisku kampaņu, kuras ietvaros Ukrainai tika nogādātas vairāk nekā 2000 automašīnas. Pateicoties šai iniciatīvai 2022. gadā nosaukts par Eiropas Gada cilvēku Latvijā.

2024. gada februārī "Apvienotais saraksts" Reini Pozņaku iekļāva savā kandidātu sarakstā Eiropas Parlamenta vēlēšanām. Viņa līderības un atpazīstamības dēļ, R. Pozņaks tika ievēlēts par Eiropas Parlamenta deputātu. Parlamentā viņš ieņem nozīmīgas pozīcijas, tostarp ir Eiropas Konservatīvo un reformistu grupas (ECR) koordinators Drošības un aizsardzības apakškomitejā (SEDE), kā arī biedrs Iekšējā tirgus un patērētāju aizsardzības komitejā (IMCO). Šajās komitejās viņš strādā pie jautājumiem, kas saistīti ar Eiropas drošību, aizsardzības politiku un patērētāju aizsardzību.

## Apbalvojumi un pagodinājumi
* Triju Zvaigžņu ordenis, V šķira (2022)
* Eiropas Gada cilvēks Latvijā (2022)

## Atsauces

## Ārējās saites
* Reiņa Pozņaka Twitter konts
Nāve un meitene

**"Nāve un meitene"** () ir 1994. gada ASV, Apvienotās Karalistes un Francijas kopražojuma mistērijas drāmas filma, kuras režisors ir Romans Polaņskis. Filmā galvenās lomas atveido Sigurnija Vīvere, Bens Kingslijs un Stjuarts Vilsons. Filma ir balstīta uz Ariela Dorfmana 1990. gada lugu ar tādu pašu nosaukumu.

Filma stāsta par sievieti, kura ir pārliecināta, ka ciemiņš viņas mājās ir vīrietis, kas viņu pirms daudziem gadiem spīdzinājis.

Filmas "Nāve un meitene" pirmizrāde notika . Filma saņēma pozitīvas kritiķu atsauksmes. Tīmekļa vietnē ''Rotten Tomatoes'' filmai ir 82% vērtējums.

## Atsauces

## Ārējās saites
Pagājusī nakts

**"Pagājusī nakts"** () ir 2010. gada Francijas un ASV romantiskā drāma, kuras režisore ir Mesija Tedžedina. Filmā galvenās lomas atveido Kīra Naitlija, Sems Vortingtons, Eva Mendesa un Gijoms Kanē.

Filma stāsta par laulātu pāri Džoannu un Maiklu, kuri pēc strīda pavada nakti šķirti.

Filmas "Pagājusī nakts" pirmizrāde notika  Toronto Starptautiskajā kinofestivālā. Filma saņēma dalītas kritiķu atsauksmes, kritizējot scenāriju, bet slavējot Naitlijas, Kanē un Mendesas aktierspēli. Tīmekļa vietnē ''Rotten Tomatoes'' filmai ir 54% vērtējums. Filma kopumā nopelnīja 7,7 miljonus ASV dolāru.

## Atsauces

## Ārējās saites
Donna Striklenda

**Donna Teo Striklenda** (; dzimusi ) ir Kanādas fiziķe un universitātes profesore. Viņa strādā lāzefizikas un elektrooptikas sfērās. Striklenda kopā ar Žerāru Murū 2018. gadā saņēma Nobela prēmiju fizikā “par lielas intensitātes ultraīsu optisko impulsu ģenerēšanas metodi” (tajā pašā gadā vēl Nobela prēmija tika pasniegta Arturam Eškinam). Donna Striklenda strādā Vaterlo Universitātē.

## Atsauces

## Ārējās saites
Šeduvas katoļu baznīca

{
  "type": "ExternalData",
  "service": "geoshape",
  "ids": "Q12679608"
}

**Šeduvas svētā Krusta atrašanas baznīca** () ir Romas katoļu dievnams, kas atrodas Lietuvas pilsētā Šeduvā. Reģiona nozīmes Lietuvas valsts kultūras piemineklis (unikālais kods — 1573).

Pirmā Šeduvas koka baznīca un draudze zināma no 1512. gada. 1542. gadā uzcēla otro baznīcu un nodibināja draudzes skolu. Žemaitijas stārasts Jeronīms Valavičs (*Jeronimas Valavičius/Hieronim Wołłowicz*) no 1640. līdz 1649. gadam uzbūvēja pašreizējo mūra baznīcu. 1649. gadā to iesvētīja Žemaitijas bīskaps Jurģis Tiškevičs (*Jurgis Tiškevičius/Jerzy Tyszkiewicz*). No 1705. līdz 1769. gadā Šeduvā darbojās jezuītu misija. Baznīca degusi 1678. un 1799. gadā. 1804. gadā tā atjaunota. 1905. gadā rekonstruēta. Baznīca cieta Otrā pasaules kara laikā. No 1956. līdz 1962. gadam Šeduvā dzīvoja Lietuvas arhibīskaps, svētīgais Teofils Matuļonis (*Teofilius Matulionis*, 1873 — 1962).


2._Šeduvos_bažnyčia,_interjeras.JPG|Baznīcas interjers
2._Šeduvos_bažnyčia.JPG
2._Šeduvos_bažnyčia,_vargonai.JPG


## Ārējās saites
* Ieraksts Lietuvas kultūras vērtību reģistrā
Singapūras botāniskie dārzi

{
  "type": "ExternalData",
  "service": "geoshape",
  "ids": "Q3046409"
}


**Singapūras botāniskie dārzi** (, , ) ir 1859. gadā dibināts, 82 hektāru liels botāniskais dārzs Singapūras centrā. 2015. gadā dārzs tika iekļauts UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā.

Dārzu pašreizējā vietā nodibināja Agrohortikultūras biedrība (*Agri-horticultural Society*). 20. gadsimta sākumā botāniskais dārzs spēlēja būtisku lomu Malajas pussalas gumijas ieguves attīstībā pateicoties dārza zinātniskā direktora Henrija Ridlija (*Henry Nicholas Ridley*, 1855 – 1956) pētījumiem Brazīlijas hevejas audzēšanā. 1995. gadā botāniskā dārza teritorijā tika nodibināts Nacionālais orhideju dārzs (*National Orchid Garden*), kas kļuvis par tropisko orhideju pētniecības un selekcijas centru. Dārzs ir atvērts no 5. rītā līdz pusnaktij ar bezmaksas ieeju, izņemot Nacionālo orhideju dārzu.

## Galerija

Singapore_Botanic_Gardens_Palm_Valley.jpg
Bandstand,_Singapore_Botanic_Gardens_-_20060805.jpg
Singapore_Botanic_Gardens_waterfall.jpg
Sundial_Garden_in_Singapore_Botanic_Gardens.jpg
National_Orchid_Garden_-_panoramio_(2).jpg|Nacionālais ohideju dārzs


## Ārējās saites
*
Antra Grūbe

**Antra Grūbe** (dzimusi  Talsos) ir latviešu politiķe, vēsturniece, pedagoģe un rakstniece, kas izdevusi vairākas grāmatas par Talsu un Talsu novada vēsturi.

## Biogrāfija

A. Grūbe ir vēstures, filozofijas, politikas un tiesību skolotāja Talsu Valsts ģimnāzijā, vienlaikus nodarbojas ar novadpētniecību.

1981. gadā Grūbe pabeidza Talsu 2. vidusskolu. Pēc mācībām uzsākusi darbu šūšanas cehā "Rīgas apģērbs", kā gatavās produkcijas kontroliere. Pēc tam uzsākusi mācības Latvijas Universitātē (LU) vēstures specialitātē. Pēc augstskolas absolvēšanas (1992. gadā) uzsāka darbu kā skolotāja Mērsraga un Dundagas vidusskolās, bet 1995. gadā sāka strādāt Talsu Valsts ģimnāzijā (tolaik Talsu 1. vidusskola). Regulāri nodarbojas ar rakstu publicēšanu Talsu novada laikrakstā "Talsu Vēstis".

1998. gadā LU iegūts vēstures maģistra grāds, 2009. gadā — sociālo zinātņu maģistra grāds politikas zinātnē.

2008. gadā saņēmusi nomināciju "Gada skolotājs", 2010. gadā — titulu "Gada talsinieks".

Kā vēsturniece pēc izglītības, sarakstījusi vairākas grāmatas, kas saistītas ar vēstures notikumiem un kultūru Talsos un Talsu novadā. Grāmatu rakstīšana aizsakās 2003. gadā ar grāmatu "Talsu vēsture no vissenākajiem laikiem līdz 19. gadsimta beigām". Par saviem darbiem — "Kino un dzīve Talsos (1902—1939)” un "Talsu ebreji" autore saņēmusi Talsu novada domes piešķiramo Aleksandra Pelēča literāro prēmiju. Šī pati prēmija saņemta 2022. gadā kā vienai no autorēm grāmatai "Savs nams, sava pils: Talsu Tautas namam 110". Savukārt par grāmatu "Ne pa jokam: Talsi pirms 1/2 gadsimta" A. Grūbe saņēma Talsu novada pašvaldības simpātiju balvu. 2010. gadā par grāmatu "Talsu un apvidus vēsture: no 1900. gada līdz 1. pasaules kara sākumam" autore saņēma lasītāju simpātiju balvu.

## Politiskā darbība

2022. gadā kļuvusi par deputāti Talsu novada pašvaldībā no saraksta "Mēs – Talsiem un novadam", aizstājot Saeimā ievēlēto Edgaru Zelderi.

Tuvojoties 2025. gada pašvaldību vēlēšanām, A. Grūbe paziņoja, ka nekandidēs uz atkārtotu ievēlēšanu Talsu novada domē, noslēdzot savu darbu šajā sasaukumā.

## Atsauces
Tāss

250px|thumb|Nokarenā bērza tāss
**Tāss** ir bērza stumbra mizas ārējā baltā kārta. Tāss ir viegls materiāls (vidēji 520 kg/m³, kas ir gandrīz divreiz vieglāks par ūdeni), kas atvieglo tās praktisko pielietošanu.

Bērza tāsi var atdalīt no koka plānās baltās elastīgās kārtās, īpaši vasaras sākumā tur, kur tā ir atmirusi. Lai uzglabāšanas laikā nesaripinātos, tā jāizklāj un jātur nospiesta plakaniski. Tāsi var griezt ar asu nazi un apstrādāt kā kartonu. Asai saliekšanai locījums vispirms ir jāieskrāpē ar neasu irbuli.

Tāsī esošais suberīns padara bērza koksni elastīgu un izturīgu pret mitrumu, betulīnam piemīt antiseptiskas īpašības.

Tāss ir bijusi dažādu materiālu aizstājējs dažādās sfērās. Dabiskā veidā tā lietota iekuram. No tāss gatavoti mūzikas instrumenti ar spalgu skaņu, zvejnieku aprīkojums, no tās pīti, sadiegti vai līmēti grozi, kastes, vāceles un cibas, kā arī apavi — vīzes, no tās gatavo arī jumta segumu un pat laivas, iepakojumu pret mitrumu, no tās jau vidējā pleistocēnā neandertāliešu apdzīvotajos rajonos dzīta darva līmes ieguvei un vēlākos laikos eļļošanai. Papīra trūkumā tāss bieži lietota rakstīšanai — piemēram, Indijas un tās apkaimju budistu un citiem tekstiem vēl pirms mūsu ēras un Kašmīrā līdz pat 18. gadsimtam, Ziemeļamerikas indiāņu kartēm, Novgorodas valstī 11.-14. gadsimtā, bet Padomju Savienībā arī 20. gadsimtā. No bērza tāss sausā ekstrakta betulīna gatavo uztura bagātinātāju. Covid-19 sabiedriskās dzīves ierobežojumu laikā Latvijā no bērza tāss sāka veidot sejas maskas. Mūsdienās sīki tāss izstrādājumi ir bieži kā suvenīri, reizēm no tāss veido gleznas.

Hantu un mansu tautām vēl 20. gadsimta 80. gados tāss bija viens no galvenajiem sadzīves materiāliem. Tāsi viņi no bērziem noņēma trīsreiz gadā, visintensīvākajā sulu kustības laikā. Lielākiem mērķiem paredzēto materiālu, kā jumtiem vai ceļojuma pārsegiem, gatavošanas tehnika iekļāva ilgstošu vārīšanu starp sūnām vai papardēm, lai padarītu tāsi elastīgāku, vai vārīšanu zivju eļļā vai kopā ar zivju gabaliņiem, lai palielinātu izturību un ūdensizturību. Vārīšana visvairāk nepieciešama materiālam, kas uzglabājot izžuvis.

Latvijas Koksnes ķīmijas institūtā kopā ar "Latvijas Finieri" ilgstoši strādāts ar betulīnu, kuram piemīt pretvēža un antioksidanta īpašības. Uz tā bāzes reģistrētas zāles — ādas brūces dziedējošs preparāts "Episalvan". Vienlaikus turpat veikti pētījumi saistvielu ieguvei no tāss ražošanas vajadzībām.

Tāss satur arī cilvēka organismam nevēlamas vielas, kā krāsām un lakām izmantoto subarīnu.

Mūsdienās ar bērza tāsi strādājošus amatniekus sauc par tāsiķiem.

## Atsauces

## Ārējās saites
Fidži futbola izlase

**Fidži futbola izlase** ir nacionālā futbola komanda, kas pārstāv Fidži starptautiskās futbola sacensībās. Fidži futbola izlasi pārvalda Fidži Futbola asociācija. Komanda lielāko daļu mājas spēļu aizvada HFC Bank stadionā Suvā.

Fidži pirmo reizi FIFA Pasaules kausa kvalifikācijā piedalījās 1982. gadā; kopš 1990. gada Fidži ir mēģinājuši kvalificēties katram Pasaules kausam bez panākumiem. Viņu labākais rezultāts bija izstāšanās pēdējā atlases kārtā 2010. gadā. Valstsvienība pārstāv Fidži arī OFC Nāciju kausā, piedaloties astoņos no desmit iepriekšējiem turnīriem. Fidži labākais rezultāts ir trešā vieta 1998. un 2008. gadā. Viņi piecas reizes ir izcīnījuši Melanēzijas kausu un startējuši Klusā okeāna spēlēs no 1963. gada līdz 2015. gadam, kad sacensības kļuva par turnīru kurā piedalās spēlētāji līdz 23 gadu vecumam.
[thumb|[Rojs Krišna ir Fidži labākais vārtu guvējs un visvairāk spēļu izlasē aizvadījušais spēlētājs.]]

## Pasaules kausā
* 1930—1962 — *Nebija [[FIFA]] dalībnieks*
* 1966—1978 — *Nepiedalījās*
* 1982 — *Nekvalificējās*
* 1986 — *Nepiedalījās*
* 1990—2022 — *Nekvalificējās*
* 2026 — Nekvalificējās

## Okeānijas Nāciju kausā
* 1973 — Grupu turnīrs
* 1980 — Ceturtā vieta
* 1996 — *Nekvalificējās*
* 1998 — Trešā vieta
* 2000- *Izstājās pēc kvalificēšanās*
* 2002 — Grupu turnīrs
* 2004 — Ceturtā vieta
* 2008 — Trešā vieta
* 2012 — 2016 — Grupu turnīrs
* 2020 — *[[COVID-19 pandēmija]]s dēļ atcelts*
* 2024 -

## Atsauces

## Ārējās saites
* Fiji Football Association
* Fiji at OFC
* Fiji at FIFA
Fatehpura Sīkri

**Fatehpura Sīkri** (, , ) ir pilsēta Indijas centrālās daļas ziemeļos, Utarpradēšas štatā. Pilsētu dibināja Akbars Lielais un no 1571. līdz 1585. gadam tā bija Mogulu impērijas galvaspilsēta. 2011. gadā pilsētā dzīvoja 32,9 tūkstoši iedzīvotāju. 1986. gadā Fatehpura Sīkri tika iekļauta UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Soutlendas stāsti

**"Soutlendas stāsti"** () ir 2006. gada ASV un Vācijas antiutopiska melnās komēdijas trillera filma, kuras režisors un scenārija autors ir Ričards Kellijs. Filmā galvenās lomas atveido Dveins Džonsons, Šons Viljams Skots, Sāra Mišela Gelāra, Mendija Mūra, Džastins Timberleiks, Miranda Ričardsone, Voliss Šons un Bai Linga.

Filmas darbība norisinās Losandželosā, netālā nākotne 2008. gadā. Filma ir satīra par ASV politiku un militāro industriju. Nosaukums "Soutlenda" apzīmē Dienvidkaliforniju un Losandželosas metropoli.

Filmas "Soutlendas stāsti" pirmizrāde notika  Kannu kinofestivālā. ASV kinoteātros filma iznāca tikai . Filma saņēma polarizētas kritiķu atsauksmes, galvenokārt kritizējot tās garumu un sarežģīto scenāriju. Filma nopelnīja tikai 375 tūkstošus ASV dolāru pie 12 miljonu budžeta. Neskatoties uz to, tā ir ieguvusi kulta filmas statusu.

## Sižets

2005. gada 4. jūlijā divas Teksasas štata pilsētas (Elpaso un Abilīna) kodoluzbrukuma rezultātā tiek iznīcinātas, nogalinot tūkstošus un izraisot neiedomājama mēroga katastrofu, novedot ASV haosā un Trešajā pasaules karā.

Patriotu akts ir paplašinājis pilnvaras jaunai aģentūrai, kas pazīstama kā *US-IDent*, kas pastāvīgi uzrauga pilsoņus, cenzējot arī internetu un pieprasot pirkstu nospiedumus, lai piekļūtu datoriem un bankas kontiem. Reaģējot uz neseno degvielas deficītu globālā kara dēļ, vācu kompānija *Treer* izstrādā neizsīkstošas enerģijas ģeneratoru, ko sauc par *Fluid Karma*, ko virza nepārtraukta okeāna straumju kustība un postoši ietekmē Zemi.

Netālā nākotnē, 2008. gadā, Losandželosa ir antiutopiska pilsēta un haosa sliekšņa, kurā veidojas pagrīdes neomarksistiska organizācija. Filma seko amnēzijas pārņemtam spraiga sižeta filmu aktierim Bokserim Santarosam (Dveins Džonsons), bijušajai pornozvaigznei Kristai Novai (Sāra Mišela Gelāra), kas veido televīzijas realitātes šovu, kā arī policistam Rolandam Taveneram (Šons Viljams Skots), kas palīdz neomarksistiem un meklē savu dvīņubrāli Ronaldu.

## Atsauecs

## Ārējās saites
Pieci viegli gabali

**"Pieci viegli gabali"** () ir 1970. gada ASV drāmas filma, kuras režisors ir Bobs Rafelsons. Filmā galvenās lomas atveido Džeks Nikolsons un Kārena Bleka.

Filma stāsta pa Bobiju Dupē (Nikolsons), talantīgu pianistu, kurš strādā uz naftas ieguves platformas un, izejot cauri dažādiem konfliktiem, meklē dzīves jēgu.

Filmas "Pieci viegli gabali" pirmizrāde notika  un to izplatīja *[[Columbia Pictures]]*. Filma saņēma pozitīvas kritiķu atsauksmes un tiek dēvēta par vienu no "Jaunās Holivudas" ēras visnozīmīgākajām filmām. Filmu nominēja četrām Amerikas Kinoakadēmijas balvām kategorijās "Labākā filma", "Labākais aktieris galvenajā lomā" (Nikolsons), "Labākā aktrise otrā plāna lomā" (Bleka) un "Labākais oriģinālscenārijs". Tīmekļa vietnē *[[Rotten Tomatoes]]* filmai ir 89% vērtējums. 2000. gadā filma iekļauta ASV Kongresa bibliotēkas Nacionālajā kino reģistrā kā "kulturāli, vēsturiski vai estētiski nozīmīga filma".

## Atsauces

## Ārējās saites
Klimata pārmaiņu starpvaldību padome

**Klimata pārmaiņu starpvaldību padome** (IPCC, GIEC) ir Apvienoto Nāciju Organizācijas (ANO) izveidota starptautiska organizācija, kurā galvenā interesējošā tēma ir klimata pārmaiņas. Organizācijas galvenā mītne atrodas Šveices pilsētā Ženēvā. Klimata pārmaiņu starpvaldību padomi 1988. gadā dibināja ANO Ģenerālā asambleja.

2007. gadā Klimata pārmaiņu starpvaldību padome kopā ar Elu Goru ieguva Nobela miera prēmiju “par centieniem izplatīt un vairot zināšanas par klimata pārmaiņām, ko izraisa cilvēka darbība, kā arī pamatu likšanu pasākumiem, kas vajadzīgi, lai novērstu šādas izmaiņas”.

## Atsauces

## Ārējās saites
Miranda Ričardsone

**Miranda Džeina Ričardsone** (; dzimusi ) ir angļu aktrise.

Savu debiju piedzīvojusi Maika Ņūela filmā *[[Dance with a Stranger]]* (1985). Nominēta Amerikas Kinoakadēmijas balvai kategorijā "Labākā aktrise otrā plāna lomā" par filmu *[[Damage]]* (1992) un kategorijā "Labākā aktrise galvenajā lomā" par filmu *[[Tom & Viv]]* (1994). Septiņas reizes Ričardsone nominēta BAFTA balvai, saņemot to par filmu *Damage*, kā arī septiņas reizes nominēta Zelta globusa balvai, saņemot to par filmu *[[Enchanted April]]* (1991) un TV filmu *[[Fatherland]]* (1994).

Piedalījusies arī filmās "Saules impērija" (1987), "Raudu spēle" (1992), "Apustulis" (1997), "Jātnieks bez galvas" (1999), "Vistu dumpis" (2000), "Stundas" (2002), "Zirneklis" (2002), "Operas spoks" (2004), "Harijs Poters un Uguns biķeris" (2005), "Soutlendas stāsti" (2006), "Jaunā Viktorija" (2009), *[[Made in Dagenham]]* (2010), ''Belle'' (2013) un "Stiprāks" (2017).

## Ārējās saites
Aivars Mucenieks

**Aivars Mucenieks** (dzimis ) ir Latvijas politiķis. No 2009. līdz 2025. gadam bija Ventspils novada domes priekšsēdētājs, pārstāv partiju Zaļo un Zemnieku savienība.

## Atsauces
Gundegu rinda

**Gundegu rinda** () ir divdīgļapju rinda, kurā ir klasificētas 7 dzimtas, aptuveni 164 ģintis un 2830 sugas. Tajā ir iekļauti daudzi kultūrā pazīstami augi, tostarp, gundegas, bārbeles un magones.

Rindā ir klasificēti morfoloģiski daudzveidīgi augi — sākot no viengadīgiem un daudzgadīgiem lakstaugiem, līdz krūmiem un dažos gadījumos kokiem. Rindā ietilpst daudzi dekoratīvie augi, kurus audzē dārzos visā pasaulē. Augos parasti ir sastopami dažādi alkaloīdi, kuri var būt diezgan kaitīgi cilvēkiem vai mājlopiem.

## Klasifikācija
2016. gadā publicētajā APG III sistēmā ir atzītas šādas dzimtas:

Iepriekš publicētajā APG II sistēmā tika izdalītas vēl trīs citas dzimtas — *Kingdoniaceae*, *Fumariaceae* un *Pteridophyllaceae*, kas pēc jaunākās sistēmas netiek izdalītas atsevišķi un tiek apskatītas kā ģintis *Circaeasteraceae* un *Papaveraceae* dzimtās.

## Atsauces
Strutenes

**Strutenes** () ir neliela augu ģints magoņu dzimtā. Šīs ģints dabiskais izplatības areāls ir Āfrikas ziemeļos un Eirāzijā.

Šajā ģintī klasificēti daudzgadīgi lakstaugi ar pamīšus izvietotām un plūksnaini dalītām lapām. Veido dzeltenus ziedus.

## Klasifikācija
Ģintī ir klasificētas divas sugas:

* *Chelidonium asiaticum* (H.Hara) Krahulc.  
* Lielā strutene (*Chelidonium majus*) L. — sastopama arī Latvijā.

## Atsauces
Dārza cietķērsa

**Dārza cietķērsa** () ir ēdamu augu suga krustziežu dzimtā, ko tautā dēvē par **kressalātu**. Suga ir izcēlusies Etiopijā, taču ir plaši izplatījusies visā pasaulē kā garšaugs. Suga nereti tiek kultivēta arī Latvijā, un valsts teritorijā tā ir sastopama kā rets dārzbēglis nezālienēs mītņu tuvumā, dārzu malās un izgāztuvēs.

## Apraksts
Dārza cietķērsa ir 20—50 cm garš, ēdams lakstaugs ar īpatnēju, nedaudz kodīgu garšu.  Augam ir stāvs, kails un bagātīgi zarojošs stublājs un visam augam ir zilgana apsarme. Lapas uz stublāja ir izvietotas līdz pat ziedkopai, šauri lancetiskas vai lineāras, veselas vai, apakšējās, plūksnainas. Lapu un plūksnu mala ir gluda. Kauslapas ir zaļas, divreiz īsākas nekā vainaglapas. Vainaglapas ir baltas vai bāli sārtas, aptuveni 0,4 cm garas. Auglis ir ovāls divcirkņu pākstenītis, augšdaļā ar platu spārnu un asu jomveida iegriezumu galā. Zied no jūnija līdz augustam.

## Atsauces

## Ārējās saites
Aivars Okmanis

**Aivars Okmanis** (dzimis ) ir latviešu politiķis. No 2021. līdz 2025. gadam bijis Bauskas novada domes priekšsēdētājs.

Pirms tam bijis Rundāles novada domes priekšsēdētājs.

## Atsauces
Skrjaudžu katoļu baznīca

{
  "type": "ExternalData",
  "service": "geoshape",
  "ids": "Q12673143"
}

**Skrjaudžu Sv. Labrenča baznīca** () ir Romas katoļu dievnams, kas atrodas Lietuvas dienvidrietumos, Kauņas apriņķa Prienu rajona pašvaldības Skrjaudžu ciemā.

1759. gadā Pilvišku muižnieks Skrjaudžos uzcēla kapelu. 1778. gadā šeit nodibināja draudzi. 1802. gadā uzcēla jaunu koka baznīcu, kas 1812. gadā nodega. Pašreizējā baznīca celta no 1829. līdz 1834. gadam. No 1905. gada par baznīcas ērģelnieku strādāja viens no redzamākajiem Lietuvas kankļu meistariem Prans Puskunigis (*Pranas Puskunigis*, 1860–1946), kas šeit nodibināja kankļu ansambli. 


Skriaudžių_bažnyčia.JPG
Skriaudžių_šventorius.JPG


## Ārējās saites
Maizīšu pilskalns

**Maizīšu pilskalns** atrodas Sēlijā, Jēkabpils novada Viesītes pagastā, uz austrumiem no Piksteres ezera. Reģiona nozīmes kultūras piemineklis.

Pilskalns atrodas mežainā un purvainā apvidū ap 300 m. uz ZR no bijušajām Maizīšu mājām. Tas ir savrups, 24 m augsts paugurs. No rietumiem un ziemeļiem to ietver purvs, pārējās nogāzes dabiski stāvas, plakuma izmērs — apmēram 50 x 20—30 metri; pilskalna datējums — dzelzs laikmets. Pilskalnu aprakstījis Augusts Bīlenšteins un Ernests Brastiņš.

## Ārējās saites

* Maizīšu pilskalns portālā https://www.latvijas-pilskalni.lv/
Rumens Radevs

**Rumens Radevs** (; dzimis  Dimitrovgradā, Bulgārijā) ir bulgāru politiķis un bijušais ģenerālmajors. Pirms kļūšanas par Bulgārijas prezidentu bijis Bulgārijas gaisa spēku augstākais komandieris. 2016. gada vēlēšanās kā neatkarīgais kandidāts tika ievēlēts par Bulgārijas prezidentu.

2021. gadā pārvēlēts uz otru termiņu.

2026. gada janvārī paziņoja par savu priekšlaicīgu aiziešanu no prezidenta amata, apgalvojot, ka valstī zem demokrātijas maskas izveidojies oligarhāts un viņš nolēmis veidot jaunu partiju cīņai ar to.

## Biogrāfija
Radevs dzimis 1963. gada 18. jūnijā Dimitrovgradā, Bulgārijas Tautas Republikā. Viņa ģimene nākusi no Slajanovas ciema Haskovas apgabalā. 1982. gadā beidzis Haskovas Matemātikas skolu ar zelta medaļu. 1987. gadā kā viens no labākajiem absolventiem beidzis Georgija Benkovska Bulgārijas gaisa spēku universitāti. 1992. gadā beidzis ASV Gaisa spēku eskadriļas virsnieku skolu. No 1994. līdz 1996. gadam studējis Georgija Rakovska aizsardzības un štāba koledžā, ko arī beidza kā viens no labākajiem absolventiem.

2003. gadā pabeidzis ASV Gaisa spēku Gaisa spēku koledžu vai ASV Gaisa spēku Gaisa universitāti, iegūstot Stratēģisko studiju maģistra grādu.

## Atsauces
Marina Bay Sands

***Marina Bay Sands*** ir 2010. gadā uzcelts integrētais kūrorts, kas atrodas Singapūras centrā, pie Marinabeja *(Marina Bay*) līča. Pieder ASV izklaides kompānijai *[[Las Vegas Sands]]*.

Atklāšanas brīdī *Marina Bay Sands* tika atzīts par pasaulē dārgāko kazino īpašumu. Kompleksā ietilpst viesnīca ar 2561 istabu, 120 000 m2 liels konferenču un izstāžu komplekss, 74 000 m2 liels iepirkšanās centrs, kazino ar 500 spēļu galdiem un 1600 spēļu automātiem. Triju augstceltņu virsotnē atrodas 340 metrus gara platforma *Sands Skypark*, kurā var uzturēties 3902 cilvēku un kurā ietilpst 150 metrus garš peldbaseins. 2022. gadā tika paziņots, ka notiks vēl viena korpusa ar 1000 istabām celtniecība, kuru plānots atklāt 2028. gadā.

## Galerija

View_of_MBS_from_the_gardens_(8026531707).jpg
Aerial_of_the_roof_top_pool_Marina_Bay_Sands_Hotel_(36592484922)_(2).jpg|Baseins uz kompleksa jumta
Rooftop_Pool_Marina_bay_Singapore_(39289149252).jpg
Interior_of_The_Shoppes_at_Marina_Bay_Sands,_Singapore.jpg|Tirdzniecības centrs
Marina_Bay_Sands_Casino_2013.jpg|Kazino
ArtScience_Museum,_Marina_Bay_Sands,_Singapore.jpg|Mākslas un zinātnes muzejs


## Atsauces

## Ārējās saites
*
Sentosa

{
  "type": "ExternalData",
  "service": "geoshape",
  "ids": "Q870844"
}


**Sentosa** () ir sala Singapūras valstī uz dienvidiem no Singapūras galvenās salas.

Vēsturiski sala pazīstama kā Pulau Blakangmati (*Pulau Blakang Mati*). Sala ilgu laiku bija britu militārā bāze, bet Otrā pasaules kara laikā — japāņu karagūstekņu nometne. Vēlāk sala tika pārsaukta par Sentosu un tika veikti pasākumi, lai pārvaidotu to par tūrisma un izklaides objektu. 21. gadsimtā sākumā bez vēsturiskā Siloso forta, kas pārveidots par muzeju, salā atrodas milzīgs atrakciju parks *[[Universal Studios Singapore]]*, integrētais kūrorts *[[Resorts World Sentosa]]* ar kazino, 14 viesnīcas, 2 golfa laukumi.

## Galerija

Fort_Siloso_entrance.jpg|Siloso forta ieeja
Tanjong_Beach_2,_Sentosa,_Aug_06.JPG|Sentosas pludmale
Waterworld_arena_(Universal_Studios_Singapore).jpg|*Universal Studios Singapore* atrakcijas
Resorts_World_Sentosa.jpg|*Resorts World Sentosa*
Aerial_perspective_of_Sentosa's_Bridge.jpg|Tilts uz Sentosu


## Ārējās saites
*
Kauņas mošeja

{
  "type": "ExternalData",
  "service": "geoshape",
  "ids": "Q595176"
}

**Kauņas mošeja** () ir 1931. gadā uzbūvēta sunnītu mošeja, kas atrodas Lietuvas otrās lielākās pilsētas Kauņas centrā. Tā ir vienīgā mūra mošeja Baltijas valstīs. 

Lietuvas lielkņazistē musulmaņu iedzīvotāji jeb t.s. Lipkas tatāri dzīvo kopš 14. gadsimta. 1860. gadā Kauņas veco kapu musulmaņu sektorā uzbūvēja koka mošeju. 1931. gadā ar Lietuvas valdības atbalstu veco mošeju nojauca un tās vietā uzbūvēja mūsdienu ēku. 1947. gadā mošeju slēdza. PSRS okupācijas gados ēkā tika ierīkots cirks. 1989. gadā mošeja tika atdota ticīgajiem.


Kauno mecete 2021.jpg
Muslim mosque in Kaunas.jpg


## Ārējās saites
Kūliņu pilskalns

**Kūliņu pilskalns** atrodas Sēlijā, Jēkabpils novada Viesītes pagastā, uz dienvidiem no Eķengrāves. Valsts nozīmes kultūras piemineklis.

Tas ir savrups, 34 m augsts, kokiem apaudzis paugurs ar dabiski stāvām nogāzēm, kurās izveidotas divas terases, kas lēzenākajā ZR galā pārveidojas par valni un grāvi un vēl nelielu valnīti terases priekšā. Pilskalna datējums — bronzas-dzelzs laikmets.

Pilskalnu pirmais aprakstījis Augusts Bīlenšteins 1882. gadā, kas uz rietumiem no pilskalna atzīmējis potenciālu kulta vietu. 1921. gadā nelielus pārbaudes izrakumus pilskalnā veica Jēkabpils skolēni skolotāja A. Štokmaņa vadībā. 1926. gadā pilskalna aprakstu un uzmērījumu publicējis Ernests Brastiņš.

20. gadsimta otrajā pusē pilskalnu aprakstījuši arheologi Jānis Graudonis, Elvīra Šnore un vairākkārt arī Juris Urtāns.

## Ārējās saites

* Kūliņu pilskalns portālā https://www.latvijas-pilskalni.lv/
Kaunatavas pareizticīgo baznīca

{
  "type": "ExternalData",
  "service": "geoshape",
  "ids": "Q9186726"
}

**Kaunatavas Dievmātes ikonas "Visu Noskumušo Iepriecinātāja" pareizticīgo baznīca** () ir 1894. gadā uzcelts Lietuvas Pareizticīgās baznīcas koka dievnams, kas atrodas Lietuvas ziemeļrietumos, Telšu rajona pašvaldības Kaunatavas ciemā. 

Koka baznīca tika uzcelta 1894. gadā uz pirms tam katoļu draudzei piederošās zemes. 1895. gadā tika nodibināta draudze. Pēc Lietuvas neatkarības nodibināšanās 1921. gadā baznīca ar iekšlietu ministrijas lēmumu tika atdota katoļiem. Tomēr, tā kā draudze bija diezgan liela (tolaik apmēram 500 cilvēku), valdība tomēr atstāja baznīcu pareizticīgajiem. 

## Ārējās saites
Kolumbijas sieviešu futbola izlase

**Kolumbijas sieviešu futbola izlase** ir nacionālā sieviešu futbola komanda, kas pārstāv Kolumbiju starptautiskās futbola sacensībās. Izlasi pārvalda Kolumbijas Futbola fererācija.

FIFA Pasaules kausa sievietēm finālturnīrā debitēja 2011. gadā. 2015. gada Pasaules kausā iekļuva astotdaļfinālā, kur piekāpās ASV izlasei. Labākais sasniegums ir iekļūšana ceturtdaļfinālā 2023. gadā. Divas reizes komanda ir spēlējusi vasaras olimpiskajās spēlēs (, ). Dienvidamerikas čempionātā *[[Copa América Femenina]]* trīs reizes Kolumbijas izlase ir ieguvusi otro vietu (2010, 2014, 2022). 2019. gadā uzvarēja Panamerikas spēlēs.

2023. gada jūnijā FIFA Pasaules rangā sievietēm izlase bija 25. vietā.

## Rezultāti nozīmīgākajos turnīros
### Pasaules kauss

### Olimpiskās spēles

### ''Copa América Feminina''

## Atsauces

## Ārējās saites

* Sieviešu izlase Kolumbijas Futbola fererācijas vietnē
Cietķērsas

**Cietķērsas** () ir krustziežu dzimtas ģints ar kosmopolītisku izplatības areālu. Liela daļa no ģintī klasificētajām sugām, tostarp dārza cietķērsa, tiek audzētas izmantošanai pārtikā un dažas tiek izmantotas tautas medicīnā.

## Apraksts
Lielākā daļa cietķērsu sugu ir viengadīgi lakstaugi ar garu mietsakni. Stublāja lapas parasti ir iegarenas, bet rozetē esošās lapas ir platākas. Ziedi ir mazi, zaļgani vai bālgani, izvietoti blīvos ķekaros. Auglis parasti ir plakans pākstenītis.

## Klasifikācija
Ģints ir aprakstīta vairākkārt —  tai ir vairāk nekā 30 heterotipiski sinonīmi, un, atkarībā no autora, ģintī tiek klasificēts no 175 līdz vairāk nekā 260 sugām.

Latvijā ir sastopamas šādas cietķērsu sugas:

* Blīvķekara cietķērsa (*Lepidium densiflorum*) Schrad.
* Dārza cietķērsa (*Lepidium sativum*) L.
* Nezālienes cietķērsa (*Lepidium ruderale*) L.
* Platlapu cietķērsa (*Lepidium latifolium*) L.
* Skaujlapu cietķērsa (*Lepidium perfoliatum*) L.
* Tīruma cietķērsa (*Lepidium campestre*) (L.) R.Br.
* Virdžīnijas cietķērsa (*Lepidium virginicum*) L. — konstatēta vienreiz Zemgalē, 20. gadsimta sākumā.

## Atsauces