Marks Tvens

thumb|Mark Tvens (1909)
**Semjuels Lenghorns Klemenss** (*Samuel Langhorne Clemens*; dzimis , miris ), labāk zināms ar pseidonīmu **Marks Tvens** (*Mark Twain*), bija amerikāņu rakstnieks un humorists. Tvena ievērojamākie darbi ir "Haklberija Fina piedzīvojumi" (1885), "Toma Sojera piedzīvojumi" (1876) un "Princis un ubaga zēns" (1881). Tvens savā laikā bija plaši atpazīstams cilvēks — viņš bija draugos ar prezidentiem, māksliniekiem, uzņēmējiem un citiem rakstniekiem ne tikai ASV, bet arī Eiropā.

Popularitāti viņš iekaroja ar savu asprātību un spēju rakstīt satīru. Kad Marks Tvens nomira, amerikāņu laikraksts *[[The New York Times]]* viņu nosauca par "sava laikmeta dižāko amerikāņu humoristu", bet Viljams Folkners viņu nosauca par "Amerikas literatūras tēvu".

## Dzīvesgājums
Dzimis  Floridas ciemā, Misūri štatā kā sestais no septiņiem bērnu ģimenē. Viņa vecāki bija apmetušies pie mātes tēvoča Džona Kvarla (*Quarles*), kam ciemā piederēja veikals, zemnieku saimniecība un aptuveni 20 melnādaino vergu. Viņa māsa un divi brāļi Plezents (1828—1829), Mārgareta (1830—1839) un Bendžamins (1832—1842) nomira, būdami vēl bērni.

Kad Semam bija četri gadi, viņa ģimene pārcēlās dzīvot uz Misisipi upes ostas pilsētu Hanibalu. Hanibalā novērotā ikdienas dzīve vēlāk kalpoja par pamatu viņa romāniem "Toma Sojera piedzīvojumi" (1876) un "Haklberija Fina piedzīvojumi" (1884). Sems Klemenss palika Hanibālā līdz 18 gadu vecumam un 1852. gadā publicēja pirmo grāmatu. No 1852. līdz 1855. gadam viņš apceļoja Sentluisas, Filadelfijas, Ņujorkas un Vašingtonas pilsētas, pavadot laiku publiskajās bibliotēkās un rakstot ceļojumu aprakstus sava brāļa laikrakstam. 1855. gadā Klemens apmetās Sentluisā un izmācījās par Misisipi tvaikoņu loci, 1859. gadā saņēma licenci un strādāja šajā profesijā līdz Amerikas pilsoņu kara sākumam 1861. gadā.

1861. gada 22. maijā Klemensu uzņēma Sentluisas brīvmūrnieku ložā *Polar Star Lodge Nr. 79* un viņš īslaicīgi dienēja Amerikas Valstu Konfederācijas armijā, kuru pameta un kopā ar vecāko brāli juristu Orionu Klemensu (1825—1897) devās uz Nevadas teritoriju, kur no 1862. gada strādāja par reportieri un rakstīja jautrus stāstus par dzīvi "Mežonīgajos Rietumos". 1863. gada 3. februārī viņš pirmo reizi parakstījās ar pseidonīmu Marks Tvens, kas Misisipi laivinieku žargonā nozīmēja "divas asis" (apmēram 3,65 m) ūdens dziļuma.

1863. gadā viņam bija jābēg no Nevadas strīda dēļ un 1864. gadā viņš ieradās Sanfrancisko, kur cieta no parādiem un alkohola atkarības. Viņa pirmie stāsti parādījās iknedēļas žurnālā *The Californian* 1864./1865. gadā, kas izvirza Marku Tvenu amerikāņu sabiedrības uzmanības centrā un viņa stāstus sāka publicēt arī Ņujorkas žurnāli. 1866. gadā viņš devās jūras ceļojuma uz Havaju karalisti, bet 1867. gadā piecus ar pusi mēnešus ilgā ceļojumā uz Eiropu un Tuvajiem Austrumiem, uzrakstot ceļojumu grāmatu *The Innocents Abroad*. 1869. gadā viņš iegādājās daļu no laikraksta *Buffalo Express*.

1870. gadā Sems Klemenss apprecējās ar Olīviju Lengdonu (1845—1904) un 1871. gadā apmetās uz dzīvi Hartfordā, Konektikutas štatā, kur nodzīvoja 17 gadus. 1874. gadā viņš Bostonā nopirka *Remington Arms* rakstāmmašīnu un bija pirmais autors, kurš savam izdevējam piegādāja grāmatas manuskriptu mašīnrakstā. Šajā laikā viņš uzrakstīja savus slavenākos romānus *Roughing It* (1872), "Toma Sojera piedzīvojumi" (1876), "Dzīve Misisipi" (1883) un "Haklberija Fina piedzīvojumi" (1884).

1878. gadā viņš vēlreiz ceļoja uz Vāciju, Šveici un Itāliju, uzrakstot *A Tramp Abroad* (1880), ietverot eseju *The Awful German Language*, kurā humoristiski skaidroja vācu valodas īpatnības un grūtības. 1891. gadā Marks Tvens trešo reizi devās uz Eiropu, kur dzīvoja Berlīnē un Vīnē.
1894. gadā neveiksmīga iesaistīšanās izdevējdarbībā izraisīja bankrotu. 1895. gadā viņš apceļoja pasauli, uzstādamies ar maksas lekcijām.
Miris 1910. gada 21. aprīlī pēc sirdslēkmes savā mājā pie Redingas, Konektikutas štatā.

## Interesanti fakti
Sems Klemenss piedzima divas nedēļas pēc Haleja komētas nonākšanas perihēlijā (viņš nomira dienu pēc tam, kad Haleja komēta nākamreiz šķērsoja perihēliju). Savā biogrāfijā viņš rakstīja: "es atnācu ar Haleja komētu 1835. gadā. Tā atkal ieradīsies nākamgad (1910. gadā) un es domāju doties ar to prom."

## Atsauces

## Ārējās saites