open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Džordans Lotomba

**Džordans Lotomba** (, dzimis ) ir Šveices futbolists, spēlē aizsarga pozīcijā Šveices futbola izlases dalībnieks. Kopš 2024. gada Lotomba spēlē Nīderlandes *[[Eredivisie]]* komandā *[[Feyenoord]]*.

## Sasniegumi
**Young Boys**

* Šveices Superlīga: 2017—18

## Ārējās saites
Predrags Rajkovičs

**Predrags Rajkovičs** (, dzimis ) ir serbu futbolists, spēlē vārtsarga pozīcijā, Serbijas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2024. gada Rajkovičs pārstāv Saūda Arābijas profesionālās līgas komandu *[[Al-Ittihad Club|Al-Ittihad]]*.

Serbijas futbola izlasi Rajkovičs ir pārstāvējis 2018. gada FIFA Pasaules kausā.

## Sasniegumi
**Jagodina**

* Serbijas kauss: 2012—13

**Red Star Belgrade**

* Serbijas Superlīga: 2013—14

**Maccabi Tel Aviv**

* Izraēlas Premjerlīga: 2018—19
* Toto kauss: 2017—18, 2018—19

**Serbija**

* FIFA U-20 Pasaules kauss: 2015

## Ārējās saites
Intelsat III F-8

***Intelsat III F-8*** bija starpvalstu organizācijas *[[Intelsat]]* sakaru pavadonis. Orbītā tas tika palaists , bet nesasniedza plānoto orbītu, tādēļ nebija izmantojams.

Kosmisko aparātu izgatavoja ASV uzņēmums *[[TRV]]*. Tas bija cilindra formas, stabilizācija nodrošināta ar rotāciju ap centrālo asi. *Intelsat III* bija apgādāts ar diviem raidītājiem ar jaudu 183 W. Plānotais darbības laiks bija 5 gadi.

*Intelsat III F-8* tika palaists  00:16:03 *[[UTC]]* ar nesējraķeti *[[Delta M]]* no Kanaveralas zemesraga Gaisa spēku stacijas starta laukuma *LC-17A*. No ģeosinhronās pārejas orbītas pavadonim ar savu dzinēju *SVM-2* bija jāsasniedz ģeostacionārā orbīta, bet dzinēja kļūmes dēļ *Intelsat III F-8* nesasniedza plānoto orbītu.
25. jūlijā tika atzīts, ka *Intelsat III F-8* nav izmantojams.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Intelsat-3 Gunter's Space Page, 
* Intelsat 3 Encyclopedia Astronautica, 
* INTELSAT 3-F8 Orbītas parametri
Peisinīki

**Peisinīki** var būt:
* Turku pagasta Peisenieku pamatnosaukums;
* Viļānu pagasta Peisenīku cits nosaukums.
Peisenīki

**Peisenīki** bija skrajciems Rēzeknes novada Viļānu pagastā. Atradās pagasta ziemeļaustrumu daļā 6 km no pagasta centra Viļāniem un 217 km no Rīgas.

Pēc Valsts zemes dienesta datiem bijušajā ciemā atrodas tikai 1 viensēta.

## Atsauces
Intelsat 39

***Intelsat 39*** (***IS-39***) ir Luksemburgā bāzēta uzņēmuma *[[Intelsat]]* sakaru pavadonis. Tas paredzēts sakaru nodrošināšanai Āfrikā, Eiropā, Vidējos Austrumos, Āzijā, Indijas okeāna reģionā. Pavadonis ģeostacionārajā orbītā tika palaists 2019. gada augustā.

Pavadoni izgatavoja ASV uzņēmums *[[SSL (uzņēmums)|SSL]]*. Tam ir uzstādīti C joslas un Ku joslas raidītāji.

*Intelsat 39* tika palaists  19:30 *[[UTC]]* no Gviānas kosmiskā centra ar nesējraķeti *[[Ariane 5ECA]]* (lidojums *VA323*). Kopā ar to tika palaists pavadonis *[[EDRS C / HYLAS 3]]*.

*Intelsat 39* ģeostacionārajā orbītā tika izvietots punktā 62° austrumu garuma, kur tas nomainīja *[[Intelsat 902]]*, kas bija palaists 2001. gadā.

## Ārējās saites
* Intelsat 39 Intelsat
* Intelsat 39 EDRS-C  Arianespace
* Intelsat 39 Gunter Dirk Krebs
* INTELSAT 39 n2yo.com, orbītas elementi
Teodots Ozoliņš

**Teodots Visvaldis Ozoliņš** (1899‑1981) bija latviešu diplomāts, Latvijas Republikas Ārlietu ministrijas darbinieks. Latvijas diplomātiskais pārstāvis Apvienotajā Karalistē pilnvarotā lietveža (*chargé d'affaires*) pakāpē (1936—1981). 

## Dzīvesgājums
Dzimis 1899. gada 20. novembrī Mangaļu pagasta skolā pie Ķīšezera, kur viņa tēvs bija skolas pārzinis. 
Mācījās Mangaļu pagasta skolā (1908–1913), pēc tam R. Gēgera komercskolā Rīgā (1916–1918). 

Latvijas brīvības cīņu laikā Ozoliņš no 1919. līdz 1921. gadam bija Latvijas sūtniecības, pēc tam ģenerālkonsulāta darbinieks Kopenhāgenā.
No 1921. līdz 1922. gadam Ozoliņš bija LR Ārlietu ministrijas Kurjēru nodaļas darbinieks. 1922. gadā viņu iecēla par 2. sekretāru Latvijas ģenerālkonsulātā Londonā, tad par Latvijas ģenerālkonsulāta, vēlāk Latvijas sūtniecības Dānijā sekretāru (1924-1928), 
līdztekus viņš 1924. gadā nokārtoja eksāmenu Valsts vidusskolā pieaugušajiem Rīgā un studēja tieslietas Kopenhāgenas Universitātē (1924–1928).

1929. gadā T. V. Ozoliņš kļuva par Latvijas sūtniecības PSRS Konsulārās nodaļas sekretāru, bet 1930. gadā par Latvijas sūtniecības Zviedrijā 1.  sekretāru.
1936. gadā viņu iecēla par LR Ārlietu ministrijas Konsulārās, vēlāk Saimnieciskās nodaļas vadītāju un 1939. gadā par Juridiskā departamenta direktora vietas izpildītāju.

1939. gada aprīlī T. V. Ozoliņš kļuva par padomnieku Latvijas sūtniecībā Apvienotajā Karalistē, bet 1963. gadā par Latvijas diplomātisko pārstāvi Apvienotajā Karalistē pilnvarotā lietveža (*chargé d'affaires*) pakāpē. 
Viņa darbības laikā 1971. gadā sūtniecība pārcēlās uz ēku *6 Holland Park Road* Kenzingtonā. Līdztekus viņš bija arī LNPL un DVF goda priekšnieks. T.V. Ozoliņš bija rūpīgs administrators un ļoti precīzs saimnieciskās puses vadītājs. 

Miris 1981. gada 29. septembrī.

## Apbalvojumi
* Triju Zvaigžņu ordenis, IV šķira 
* Zviedrijas Ziemeļzvaigznes ordenis, IV šķira

## Atsauces
2020. gada UEFA Čempionu līgas fināls

**2020. gada UEFA Čempionu līgas fināls** bija 2019.—2020. gada UEFA Čempionu līgas sezonas finālspēle. Tā notika svētdienā, , *[[Estádio da Luz]]* stadionā Lisabonā, Portugālē. Finālā tikās Francijas klubs Parīzes "Saint-Germain", kam tas bija pirmais UEFA Čempionu līgas vai Eiropas čempionvienību kausa fināls, un Vācijas vienība Minhenes "Bayern". *Bayern* komanda līdz šim bija spēlējusi 10 finālos, uzvarot piecas reizes. Spēle tika aizvadīta bez skatītājiem COVID-19 pandēmijas dēļ.

Sākotnēji finālu bija plānots aizvadīt Ataturka Olimpiskajā stadionā Stambulā, Turcijā.  COVID-19 pandēmijas dēļ UEFA finālu pārcēla.  UEFA izpildkomiteja nolēma visas izslēgšanas spēles, sākot no ceturtdaļfināla, aizvadīt Lisabonā. Pirmo reizi finālspēle notiks svētdienā.

Finālā ar 1:0 uzvarēja Minhenes "Bayern" futbolisti. Uzvarētāji kvalificējās 2020. gada UEFA Superkausam, kur spēlēs ar 2019.—2020. gada UEFA Eiropas līgas uzvarētājiem *[[Sevilla FC|Sevilla]]*.

## Ceļš uz finālu

M — mājās; V — viesos, N — neitrālā laukumā.

## Spēle

## Atsauces

## Ārējās saites
*UEFA Čempionu līga (oficiālā mājaslapa)
Marta Timmermane

**Marta Timmermane** (bijusi **Pētersone**) ir Latvijas Televīzijas seriāla Neprāta cena un TV3 Latvija seriāla UgunsGrēks varone. Viņu tēlo latviešu aktrise Dita Lūriņa-Egliena.

## Biogrāfija

### [[Neprāta cena]]

#### 2. Sezona
Ieradās viesnīcā un izlikās par Zani meklējot oficiantes darbu pie Rasmas. Viņa izlikās par Zani, lai no Vadima atgūtu tēva firmu, kuru Vadims no Martas tēva Rūdolfa izkrāpa. Atklājās, ka viņai bijušas attiecības ar Gustavu Amerikā, bet tās izjuka pēc vienas nakts, kad Marta domāja, ka Gustavs viņu krāpj. Veidoja attiecības ar Leonu Timmermani, no viņa ir meita Ieva, bet attiecības izjuka. Satika Edgaru un apprecējās, bet īsi pēc kāzām Helēna nogalināja Edgaru. Tad viņa sagāja ar psihoterapeitu Rihardu.

### [[UgunsGrēks]]

#### 1. Sezona
Leons pašķīrās no Elzas, Marta un Leons sagāja kopā. Viesnīcā ieradās Līgas brālis Aleksis, un gribēdams iegūt viesnīcu sev un Līgai, apmeloja Martu un dabūja viņu cietumā, bet viņa joprojām uzticējās Aleksim, kurš bija arī Martas advokāts.

#### 2. Sezona
Cietumā iepazinās ar Serafimu, bet, kad viņu izlaida, Martas kamerā ievācās Solveiga. Serafima kopā ar Leonu centās dabūt Martu ārā no cietuma un apcietināt Aleksi, bet neizdevās. Serafima izlikās par Leona jauno draudzeni. Iznākot no cietuma, Marta savos apartmentos ieraudzīja Leonu un Serafimu gultā.

#### 3. Sezona
Marta nespēja piedot Leonam, bet pēc laika nācās piekāpties. Uzķērās uz Fēliksa āķa. Aizbrauca pie Līgas uz psihiatrisko slimnīcu un noskaidroja, ka viss šis atgadījums ar cietumu utt. ir Alekša dēļ. Šī jaunuma rezultātā Aleksis tika atlaists no darba. Viņš piedzērās un braucot dzērumā iebrauca grāvī, un kļuva paralizēts. Solveiga uzdevās par Martas tanti, lai dzīvotu viesnīcā. Aiz muguras Martai Solveiga centās Leonu nogalināt. Kāzu dienā Marta nomira no sprādziena kāzu pušķī, kuru ielika Solveiga cerībā, ka nomirs Leons.

## Atsauces
Ārbers Zeneli

**Ārbers Zeneli** (, dzimis ) ir Kosovas futbolists, spēlē pussarga pozīcijā, Kosovas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2024. gada Zeneli pārstāv Zviedrijas *[[Allsvenskan (futbols)|Allsvenskan]]* līgas komandu *[[IF Elfsborg]]*.

## Sasniegumi
**IF Elfsborg**

* Zviedrijas kauss: 2013—14

**Zviedrija**

* UEFA Eiropas U-21 čempionāts: 2015

## Ārējās saites
Tilo Kērers

**Tilo Kērers** (; dzimis ) ir vācu futbolists, spēlē aizsarga pozīcijā, Vācijas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2024. gada Kērers pārstāv Francijas 1. līgas komandu *[[AS Monaco FC|Monaco]].*

## Sasniegumi
**Paris Saint-Germain**

* Francijas 1. līga: 2018—19, 2019—20, 2021—22
* Coupe de France: 2019—20, 2020—21
* Coupe de la Ligue: 2019—20
* Trophée des Champions: 2019

**West Ham United**

* UEFA Eiropas konferences līga: 2022—23

## Atsauces

## Ārējās saites
2020.—2021. gada Francijas futbola 1. līgas sezona

**2020.—2021. gada Francijas futbola 1. līgas sezona** bija 83. Francijas futbola čempionāta spēcīgākās līgas (*[[Francijas futbola 1. līga|Ligue 1]]*) sezona. Tā sākās , bet noslēdzās .

## Komandas
Pēc iepriekšējās sezonas rezultātiem līgu atstāja *[[Amiens SC]]* un *[[Toulouse FC]]*, bet uz *Ligue 1* tika paaugstināti klubi *[[FC Lorient]]* un *[[RC Lens]]*.

### Stadioni

### Treneri un kapteiņi

## Turnīra tabula

## Rezultatīvākie spēlētāji

## Atsauces

## Ārējās saites
* Oficiālā mājaslapa
Musa Dumbija

**Musa Dumbija** (, dzimis ) ir Kotdivuārā dzimis Mali futbolists, spēlē pussarga pozīcijā, Mali futbola izlases dalībnieks. Kopš 2025. gada Dumbija pārstāv Francijas komandu Sochaux-Montbéliard.

## Karjera klubos
No 2012. līdz 2014. gadam pārstāvēja AS Real Bamako komandu no Mali.

2014. gada 16. jūnijā Dumbija parakstīja četru gadu līgumu ar Krievijas Premjerlīgas komandu Rostov. Tur viņš spēlēja līdz 2018. gadam un 55 līgas spēlēs guva 3 vārtus.

2017. gada 25. februārī Dumbija uz atlikušo 2016.–2017. sezonas daļu noslēdza līgumu ar Tula Arsenal. 12 aizvadītajās spēlēs guva 1 vārtus.

2018. gada 27. jūnijā viņš parakstīja četru gadu līgumu ar Francijas klubu Reims. Komandā spēlēja līdz 2022. gadam, 78 spēlēs gūstot 5 vārtus.

2022. gada 29. jūnijā Dumbija pievienojās Sochaux, noslēdzot trīs gadu līgumu. Klubā spēlēja līdz 2023. gadam, gūstot 11 vārtus 34 spēlēs.

2023. gada 3. augustā Doumbia pievienojās Saūda Arābijas klubam Al-Adalah.

## Karjera izlasē
Dumbija Mali izlasē debitēja 2014. gada 29. jūnijā, Šeņdžeņā ar 3:1 uzvarot Ķīnu.

2016. gada oktobrī mačā pret Kotdivuāru, Dumbija zaudēja samaņu pēc sadursmes ar Kotdivuāras spēlētāju. Kotdivuāras izlases spēlētājs Seržs Orjē palīdzēja glābt Dumbijas dzīvību, ieliekot divus pirkstus viņa mutē kā pagaidu trahejas caurulīti, lai viņa elpceļi būtu atvērti, neļaujot viņam nosmakt.

## Karjeras statistika

### Klubos

### Izlasē

*Vārtu kolonna parāda rezultātu pēc katriem Dumbijas gūtajiem vārtiem*.

## Atsauces

## Ārējās saites
Tomass Tuhels

**Tomass Tuhels** (; dzimis ) ir vācu futbola treneris un bijušais futbolists. Spēlējis aizsarga pozīcijā. No 2025. gada 1. janvāra būs Anglijas izlases galvenais treneris.  No 2023. gada marta līdz 2024. gada maijam bija Vācijas Bundeslīgas kluba Minhenes "Bayern" galvenais treneris.

## Futbolista karjera
Dzimis Bavārijas pilsētā Krumbahā, ar futbolu sāka nodarboties vietējā klubā *TSV Krumbach*. 1988. gadā pievienojās *[[FC Augsburg]]* jaunatnes futbola akadēmijai, tomēr kluba pirmajā komandā tā arī neuzspēlēja. 1992. gadā pārgāja uz *[[Stuttgarter Kickers]]* komandu, kas tolaik spēlēja 2. Bundeslīgā. Tās sastāvā aizvadīja tikai astoņas spēles un 1994. gadā pievienojās *[[SSV Ulm 1846|SSV Ulm]]* klubam Dienvidu reģionālajā līgā. 24 gadu vecumā bija spiests beigt futbolista karjeru hroniska ceļa locītavas skrimšļa savainojuma dēļ.

## Trenera karjera
Trenera karjeru sāka 2000. gadā kā *[[VfB Stuttgart]]* jauniešu komandas treneris. 2006. gadā atgriezās *[[FC Augsburg]]*, kur strādāja par U-19 komandas treneri un jauniešu apmācības centra vadītāju. 2007.—2008. gada sezonā vadīja kluba dublieru komandu.

2009. gada augustā kļuva par Bundeslīgas kluba *[[1. FSV Mainz 05|Mainz 05]]* galveno treneri. Pirmo sezonu Tuhela vadībā klubs pabeidza 9.vietā Bundeslīgā. Tuhela vadītā komanda 2010.—2011. gada sezonu uzsāka, uzvarot septiņās pirmajās spēlēs, tai skaitā pār spēcīgo Minhenes "Bayern", tas komandai ļāva sezonu pabeigt 5. vietā un kvalificēties UEFA Eiropas līgai. Nākamās divas sezonas komandai nebija tik veiksmīgas, bet 2013.—2014. gada sezonā *Mainz 05* ieguva septīto vietu, atkal izcīnot ceļazīmi uz Eiropas līgu. Tomēr sezonas beigās Tuhels amatu atstāja.

2015. gada aprīlī kļuva zināms, ka Tuhels kļūs par Dortmundes "Borussia" galveno treneri, Jirgenam Klopam atstājot amatu pēc sezonas beigām. Viņš vadīja komandu divas sezonas, Bundeslīgā iegūstot 2. un 3. vietu, kā arī 2017. gadā izcīnot Vācijas kausu.   

2018. gada maijā kļuva par Parīzes "Saint-Germain" galveno treneri. Francijas kluba vadībā uzvarēja *[[Ligue 1]]* 2018.—2019. un 2019.—2020. gada sezonās. 2020. gadā izcīnīja arī Francijas kausu un uzvarēja Francijas līgas kausa izcīņā, kā arī sasniedza finālu UEFA Čempionu līgā. 2020. gada decembrī Tuhels tika atlaists.

 Tuhels kļuva par Anglijas Premjerlīgas komandas ''Chelsea'' galveno treneri, nomainot Frenku Lampardu. Viņš kļuva par kluba pirmo Vācijas treneri. Tuhela vadībā komanda uzvarēja 2020.—2021. gada UEFA Čempionu līgas sezonā. 2021. gadā uzvarēja arī UEFA Superkausā, bet 2022. gada februārī — FIFA Klubu Pasaules kausā. 2022. gada 7. septembrī Tuhels tika atlaists no komandas trenera amata pēc tam, kad klubs iepriekšējā dienā ar 1:0 zaudēja Zagrebas "Dinamo" komandai Čempionu līgas atklāšanas spēlē, pirms tam *Chelsea* arī cieta sakāves pret *[[Leeds United FC|Leeds United]]* un *[[Southampton FC|Southampton]]* Anglijas Premjerlīgā.

 kļuva par Minhenes "Bayern" galveno treneri, aizvietojot Jūliānu Nagelsmanu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Pauls Reinhards

**Pauls Reinhards** (1903‑1990) bija latviešu diplomāts, Latvijas Republikas Ārlietu ministrijas darbinieks. Latvijas Republikas sūtniecības vadītājs Apvienotajā Karalistē (1981—1990).

## Dzīvesgājums
Dzimis 1903. gada 2. maijā Jelgavā. Pirmā pasaules kara laikā bija bēgļu gaitās Krievijā. 1921. gadā atgriezās Latvijā un 1927. gadā beidza studijas Latvijas Universitātes Mehānikas fakultātē, papildinājās Francijas Augstākās aeronautikas skolā Parīzē (1928). Dienēja Latvijas bruņoto spēku Aviācijas pulkā (1928—1934).

1931. gada jūnijā — decembrī bija Satiksmes ministra biedrs. Vadīja Ārlietu ministrijas Konsulāro nodaļu (1934—1935), Rietumu nodaļu (1936—1937), Spānijas pilsoņu kara laikā Reihards bija Starptautiskās neiejaukšanās komisijas administrators Arjēžas departamentā pie Spānijas—Francijas robežas (1937—1939). Vēlāk vadīja Ārlietu ministrijas Preses nodaļu (1939—1940).

Pēc Latvijas okupācijas 1940. gada oktobrī Reinhardu atbrīvoja no amata, Vācu okupācijas laikā viņš no 1942. gada jūnija bija Latvijas ģenerālapgabala Tirdzniecības un rūpniecības direkcijas Darba departamenta direktors.
1944. gadā devās bēgļu gaitās uz Vāciju, 1947. gadā izceļoja uz Angliju. Strādāja par inženieri papīrfabrikā Greivsendā, bija Latvju biedrības Lielbritānijā priekšnieks (1950—1955), PBLA valdes loceklis (1969—1970). Bijis ACEN Lielbritānijas delegācijas loceklis, arī vadītājs (1964-1965 un 1969-1970).

1981. gada novembrī Pauls Reinhards kļuva par Latvijas sūtniecības Londonā vadītāju ar rezidenci *72 Queensborough Terrace* Londonā. Piedalījās Latvijas diplomātisko pārstāvju sanāksmēs Londonā (1980) un Parīzē (1981, 1983).

*Būdams cilvēks ar plašu diplomātisku pieredzi, Reinhards turpināja informācijas apmaiņu un draudzīgus sakarus ar Igaunijas un Lietuvas sūtniecību, cittautu trimdas organizāciju vadītājiem (piem., poļiem, ukraiņiem, ungāriem un bulgāriem), tāpat arī ar Latvijas konsulātu Austrālijā un it sevišķi ar Dr. [[Anatols Dinbergs|Anatolu Dinbergu]] Vašingtonā, kas tanī laikā bija [[Latvijas diplomātiskā un konsulārā dienesta vadītājs trimdā|Latvijas diplomātiskā dienesta vecākais]].*

Miris Greivsendā 1990. gada 20. augustā.

## Apbalvojumi
Apbalvots ar Beļģijas un Itālijas ordeņiem.

## Atsauces
Tasoss Doniss

**Tasoss Doniss** (, dzimis ) ir grieķu futbolists, spēlē uzbrucēja pozīcijā, Grieķijas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2023. gada Doniss pārstāv Kipras Pirmās divīzijas komandu ''APOEL''.

## Sasniegumi
**APOEL**
* Kipras Pirmā divīzija: 2023—24

## Ārējās saites
Marija Anna Zariņa

**Marija Anna Rita Ingerborga Zariņa** (1927‑2004) bija latviešu klavierskolotāja un diplomāte, Latvijas Republikas sūtniecības vadītāja Apvienotajā Karalistē pilnvarotās lietvedes (*chargé d'affaires*) statusā (1990—1992).

## Dzīvesgājums
Dzimusi 1927. gada 30. septembrī Stokholmā Latvijas sūtņa Kārļa Zariņa un viņa sievas Henrietes, dzimušas Houperts, ģimenē. Dzīvoja Tallinā (1930-1931), Rīgā (1931-1933), no 1933. gada Londonā, kur mācījās Franču licejā, 1951. gadā beidza Britu Karalisko mūzikas koledžu.
No 1953. gada strādāja savas skolotājas Vinogradovas - Bīkas (*Vinogradova-Biek*) studijā par pedagoģi, vēlāk nodibināja privāto klavierspēles skolu. 
Līdztekus bija LNPL vicepriekšsēdētāja, vadīja LNPL Kultūras nozari (1962-1990), 1977. gadā organizēja Latviešu Dziesmu Eiropas latviešu 4. Dziesmu svētkus Londonas Albertholā, vadīja "Londonas Avīzes" apgādu (1980-1987).

1990. gada 27. augustā M. A. Zariņa kļuva par Latvijas sūtniecības Londonā vadītāju ar pilnvarotās lietvedes tiesībām, piedalījās Latvijas ārlietu dienesta darbinieku apspriedē 1991. gada aprīlī Vašingtonā un 1991. gada februāra konferencē Gretemā (Vācijā) sadarbības koordinēšanai starp Latvijas valsts un sabiedriskajām institūcijām, Latvijas sūtniecībām un PBLA. No 1992. gada novembra līdz 1993. gada novembrim viņa bija vēstniecības padomniece.

Mirusi 2004. gada 11. februārī Ragbi, Vorikšīras grāfistē.

## Apbalvojumi
* Triju Zvaigžņu ordenis

## Atsauces
Spezia Calcio

***Spezia Calcio*** ir profesionāls Itālijas futbola klubs no Spēcijas, pilsētas Ligūrijas reģionā. Tas tika dibināts 1906. gadā kā *Sport Club Spezia*. 2020.—2021. gada sezonā pirmo reizi spēlēja A sērijā. Mājas spēles aizvada Alberto Piko stadionā, kura ietilpība ir 10&nbsp;336 vietas.

Komandas lielākais panākums ir uzvara 1944. gada neoficiālajā Itālijas čempionātā (*Campionato Alta Italia*). Klubs pārsvarā spēlējis zemākajās Itālijas līgās, vairākkārt ticis reorganizēts un mainījis nosaukumu. 2019.—2020. gada sezonā ieguva 3. vietu B sērijā un uzvarēja pārspēlēs par iekļūšanu A sērijā.

## Sasniegumi
* **Itālijas neoficiālais čempionāts** (*Campionato Alta Italia*)
** Čempioni (1): 1943–44

## Latvijas spēlētāji
Kopš 2023. gada klubu pārstāv uzbrucējs Raimonds Krollis.

## Atsauces

## Ārējās saites

*  
* Kluba profils ''soccerway.com'' 
* ''Transfermarkt'' kluba profils
EUTELSAT 7C

***EUTELSAT 7C*** ir Francijā reģistrēta uzņēmuma *[[Eutelsat]]* sakaru pavadonis. Tas orbītā tika palaists 2019. gada 20. jūnijā. Ģeostacionārajā orbītā pavadonis nodrošina sakarus un datu pārraides pakalpojumus Āfrikai, Eiropai, Vidējiem Austrumiem.

Pavadonis tika izgatavots uz ASV uzņēmums *[[SSL (uzņēmums)|SSL]]* platformas *[[SSL 1300]]* bāzes, kas bija apgādāta ar pilnībā elektrisku dzinējspēku. Kosmiskais aparāts bija apgādāts ar 49 36 MHz ekvivalenta Ku joslas raidītājiem.

*EUTELSAT 7C* palaists  21:43 *[[UTC]]* no Gviānas kosmiskā centra ar nesējraķeti *[[Ariane 5ECA]]* (lidojums *VA248*) kopā ar sakaru pavadoni *[[T-16 (pavadonis)|T-16]]*.

Ģeostacionārajā orbītā *EUTELSAT 7C* tika novietots punktā 7° austrumu garuma, kur jau atradās *[[EUTELSAT 7A]]* un  *[[EUTELSAT 7B]]*. *EUTELSAT 7C* ekspluatācijā tika nodots 2010. gada 28. janvārī, kad uz to tika pārslēgti visi *[[EUTELSAT 7A]]* kanāli. Pēc tam *[[EUTELSAT 7A]]* tika pārvietots uz citu pozīciju.

## Atsauces

## Ārējās saites
* EUTELSAT 7C Eutelsat 
* Ariane Flight VA248  Arianespace 
* Eutelsat 7C Gunter Dirk Krebs
Jānis Lūsis (diplomāts)

**Jānis Lūsis** (1945) ir latviešu ķīmiķis un diplomāts, Latvijas vēstnieks Apvienotajā Karalistē (1992–1996) un Īrijas Republikā (1993—1996), Latvijas vēstnieks Kanādā (1998—2002), Latvijas vēstnieks Itālijā, Sanmarīno un Maltā (2002—2006). 

## Dzīvesgājums
Dzimis 1945. gada 2. jūnijā latviešu bēgļu ģimenē pēc Otrā pasaules kara beigām Sabiedroto okupētajā Vācijā, 1949. gadā kopā ar vecākiem izceļoja uz Kanādu. 1972. gadā beidza ķīmijas studijas Toronto Universitātē. 1973. gadā Makmastera univeristātē (*McMaster University*) Hamiltonā aizstāvēja ķīmijas doktora grādu, strādāja ķīmijas rūpniecības uzņēmumos Kanādā (1973-1986). 

No 1986. gada augusta darbojās Latvijas sūtniecībā ASV Vašingtonā kā 2. sekretārs, 1. sekretārs (1987), padomnieks (1991). Piedalījās Latvijas diplomātiskā un konsulārā dienesta darbinieku apspriedēs (1989, 1990) un Neatkarīgās Latvijas ārlietu dienesta darbinieku apspriedē Vašingtonā 1991. gada aprīlī.

Pēc Latvijas neatkarības atjaunošanas bija LR Ārlietu ministrijas (ĀM) Administratīvā departamenta direktors (1991-1992), Latvijas vēstnieks Apvienotajā Karalistē (1992-1996) un Īrijā ar rezidenci Londonā, ĀM Inspektorāta ģenerālinspektors (1997-1998), Latvijas vēstnieks Kanādā (1998-2002), Latvijas vēstnieks Itālijā (2002-2006), arī Sanmarīno un Maltā ar rezidenci Romā.

## Atsauces
Jānis Kalniņš (diplomāts)

**Jānis Kalniņš** (1907—1998) bija Latvijas vēstniecības ASV darbinieks, goda konsuls (1972—1981).

## Dzīvesgājums
Dzimis 1907. gada 19. oktobrī Veļķu pagastā rakstveža Jāņa Kalniņa un viņa sievas Līzes, dzimušas Bērziņas, ģimenē. Mācījās Bērzaunes pagastskolā, 1926. gadā absolvēja Rīgas 1. valsts vidusskolu. Studēja Angļu valodas institūtā (1925—1928), līdztekus strādāja par kantoristu ASV sūtniecībā Rīgā (1928—1935) un studēja tieslietas Latvijas Universitātē (1926—1935), iestājās studentu korporācijā "Fraternitas Rusticana".

1935. gada maijā viņu pieņēma darbā Latvijas sūtniecībā Londonā par sekretāra palīga vietas izpildītāju, no 1937. gada maija par III šķiras sekretāru.
Otrā pasaules kara laikā 1940. gada martā viņš kļuva par atašeju Latvijas sūtniecībā Berlīnē. Pēc Latvijas okupācijas 1940. gada septembrī Kalniņu atbrīvoja no amata un viņš atgriezās dzimtenē. Vācu okupācijas laikā bija tirdzniecības daļas vadītājs uzņēmumā "*L.W. Goegginger*". 1944. gadā devās bēgļu gaitās uz Vāciju.

Pēc kara beigām strādāja Vācijas okupācijas pārvaldes tieslietu daļā, no 1950. gada bija Latvijas sūtniecības Vašingtonā konsulārās daļas vadītājs un I šķiras sekretārs. 1961. gadā absolvēja grāmatvedības un finanšu administrācijas kursu B. Franklina universitātē. No 1972. gada augusta bija Latvijas goda konsuls Vašingtonā.

Pensionējās 1981. gadā. Miris 1998. gada 9. aprīlī Vašingtonā.

## Ārējās saites
* Latvijas goda konsulārās pārstāvniecības ārvalstīs (1918—1991) 
* Lerhis A. Latvijas ārpolitiskā dienesta un Ārlietu ministrijas pirmie darbības gadi (1919. gads — 20. gadu pirmā puse). // Latvijas Vēstures Institūta Žurnāls. 1998., Nr.2, 100.-128. lpp. 
* Buka L. Latvijas sūtniecība Vašingtonā (1919—1940). 

## Atsauces
Jānis Kalniņš (konsulārais aģents)

**Jānis Kalniņš** (1884—?) bija Latvijas Republikas konsulārais aģents Ņujorkā (1919—1922). Viens no Amerikas Latviešu tirdzniecības savienības dibinātājiem, tās sekretārs un vadītājs (1919—1927). Amerikas Latviešu tautiskās savienības kora vadītājs.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1884. gadā pareizticībā pārgājušu latviešu ģimenē. Pēc 1905. gada revolūcijas 1906. gadā Kalniņš pārcēlās uz dzīvi Ņujorkā.

Latvijas brīvības cīņu laikā 1919. gada 7. augustā Latvijas Ārlietu ministrija ar Amerikas latviešu nacionālo apvienību saistīto Kalniņu iecēla par konsulāro aģentu, 9. septembrī Zigfrīds Meierovics viņu pilnvaroja aizstāvēt Latvijas tirgotāju, jūrnieku un citu pilsoņu intereses, kā arī piegādāt ASV amatpersonām un iestādēm informāciju par Latvijas saimniecisko stāvokli.

1920. gada augustā ASV varas iestādes viņu apsūdzēja nelikumīgā Latvijas pasu izsniegšanā latviešu komunistiem.
Tūlīt 1920. gada augustā Latvijas valdība iecēla Alfredu Nagelu (1886—pēc 1922) par I šķiras sekretāru un nosūtīja uz ASV. Tomēr J. Kalniņš kā konsulārais aģents Ņujorkâ darbojās līdz 1922. gada 15. februârim, kad ASV ieradās jaunieceltais konsuls Artūrs Ļūļe (1882—1941).

1924. gadā Rīgā ievadīja izmeklēšanu par J. Kalniņa darbību diplomātiskajā dienestā. Vēlāk viņš strādāja par kasieri pārtikas veikalā.

Miris 1930. gadu beigās Ņujorkā.

## Atsauces
Santa Ziemele

**Santa Ziemele** ir TV3 Latvija seriāla UgunsGrēks varone. Viņu tēlo latviešu aktrise Jūlija Ļaha.

## Biogrāfija
Ieradās viesnīcā 4. sezonā saistībā ar draugu satikšanu un Silvijas iepazīšanās salonu, kur viņa satika Vadimu. Vadims viņai teica, ka ir vientuļš Maksims, bet kad patiesība nāca gaismā, Santa viņu šantažēja. 5. sezonā ieradās viņas vīrs Jānis Ziemelis, un atklājās, ka Elizabete Timmermane ir Ziemeļa meita. Pēc Elizabetes amnēzijas Santa viņai meloja, lai panāktu savu. Sameloja vīram, ka Deniss viņu izvaroja. 7. sezonā ar Denisa un Georga palīdzību mēģināja savākt Ziemeļa firmu un naudu, bet viņiem tas neizdevās. 8. sezonā meloja vīram, ka Denisa un Santas dēls ir Ziemeļa dēls, bet tas arī vēlāk nāca gaismā. Viņi izšķīrās, jo Jānis ieraudzīja kā Santa krāpj vīru ar Danielu, bet viņi pēc šķiršanās salaba. Pirmstam Santa vēl krāpa savu vīru ar Vadimu un Denisu.

## Atsauces
Artūrs Ļūļe

**Artūrs Baltazars Voldemārs Ļūļe** (1882—1941) bija latviešu ekonomists un diplomāts, Latvijas ģenerālkonsuls Ņujorkā (1927—1936).

## Dzīvesgājums
Dzimis 1882. gada 6. janvārī Inciema pagastā skolotāja Kārļa Ļūļes un viņa sievas Annas, dzimušas Kreišmanes, ģimenē. Mācījās Inciema pagastskolā, tad Millera reālskolā Cēsīs, absolvēja Nikolaja ģimnāziju Rīgā. 
Studēja Rīgas Politehniskā institūta Tirdzniecības nodaļā (1901—1912), iestājās studentu korporācijā "Selonija". Strādāja par grāmatveža palīgu Latviešu lauksaimniecības ekonomiskajā savienībā, Vidzemes Savstarpējā kredīdbiedrībā Rīgā. 1913. gadā papildinājās Grenobles Universitātes franču valodas kursos. 

Pirmā pasaules kara laikā 1915. gadā devās bēgļu gaitās uz Krieviju, strādāja par grāmatveža palīgu elektrotehnikas uzņēmumā Maskavā, no 1916. gada septembra galvenais grāmatvedis Betona un būvdarbu akciju sabiedrībā. Bija latviešu bēgļu apgādāšanas organizācijas "Dzimtene" sekretārs Maskavā.
Krievijas impērijas Sarkanā Krusta galvenās valdes nodaļas darbvedis Tiflisā (1916-1917). 

1920. gadā atgriezās Latvijā, no 1920. gada jūnija bija LR Ārlietu ministrijas Ekonomiski-konsulārā departamenta direktora palīgs, vēlāk iecelts par komisijas priekšsēdētāju norēķinu kārtošanai ar Igaunijas Republiku. Finanšu ministrijas mēnešraksta "The Latvian Economist" redaktors. 1922. gada janvārī viņu iecēla par I konsulu Ņujorkā, 1925. gada novembrī par ģenerālkonsulu. 
Lasīja lekcijas par Latviju augstskolās un biedrībās. No 1937. gada marta līdz 1938. gada maijam Ļūļe bija Latvijas konsuls Kēnigsbergā. 

No 1938. gada maija darbojās Rīgas pašvaldībā, bija Rīgas pilsētas Rīgas pilsētas galvas biedrs un finansu pārvaldes priekšnieks, Rīgas Latviešu biedrības biedrs, Latvijas Pilsētu savienības valdes loceklis. Darbojās arī Latvijas Sabiedriskajā klubā, Amerikas draugu biedrībā. 

Pēc Latvijas okupācijas 1941. gada 14. jūnijā viņu apcietināja un izsūtīja uz Molotovas apgabala Usoļlagu, kur miris .

## Apbalvojumi
* Triju Zvaigžņu ordenis, III šķira

## Atsauces

## Ārējās saites
*  Overview of the Arthur B. Lule memorandum
Česlavs Komarovskis

**Česlavs Komarovskis** ir TV3 Latvija seriāla UgunsGrēks varonis. Viņu tēlo latviešu aktieris Uldis Anže.

## Biogrāfija
Dejotājs, Vandas tēvs. Piedalījās Ieviņas nolaupīšanā, bet par to netika apcietināts. Bijis romāns ar Kitiju, Ramonu, Sintiju un Silviju. Izmantoja Silviju naudas dēļ, viņa, to uzzinot, viņu pameta un salaba ar Vadimu. Centās salabt ar bijušo draudzeni, Vandas māti Sintiju. Astotajā sezonā atgriezās viesnīcā no ārzemēm. Česlavs mēģināja nopirkt viesnīcu par Cēzara naudu. Devītajā sezonā kopā ar dakteri Margotu sameloja Vadimam par viņa veselības stāvokli, cerot, ka izspiedīs naudu. 8. sezonā atklājās, ka Česlavs nodedzināja Ramonas māju, tādā veidā nogalinot Ramonas vīru.

## Atsauces
Pilnmēness

thumbnail|upright=1.2|Pilnmēness
**Pilnmēness** ir Mēness fāze, kad skatoties no Zemes, Mēness ir pilnībā izgaismots. Pilnmēness ir novērojams, kad Saule, Zeme un Mēness šādā secībā nostājas uz vienas taisnes. Šajā fāzē Mēness redzamā puse ir Saules apspīdēta. Pilnmēness ir novērojams aptuveni reizi mēnesī, precīzāk, ik pēc 29,53 dienām. Pastāv mēness kalendāri, kuros pilnmēness sākas katra lunārā mēneša 14. vai 15. dienā. Pilmēnesim pretēja fāze ir jauns mēness.

## Ārējās saites
Latvijas vēstnieks Vācijā

thumb|300px|Latvijas vēstniecības Vācijā ēka ''Reinerzstrasse 40/41'' Berlīnē (2011).
thumb|180px|Agrākā Latvijas vēstniecības Vācijā ēka ''Adenauerallee 110'' Bonnā (2015).
**Latvijas vēstnieks Vācijā** ir Latvijas Republikas ārkārtējais un pilnvarotais vēstnieks, kurš pilda oficiālā pārstāvja amatu Vācijas Federatīvajā Republikā. Vēstnieka rezidence atrodas Reinercas ielā  40/41 (*Reinerzstrasse 40/41*) Berlīnē.

Jau nedēļu pēc Latvijas valsts pasludināšanas 1918. gada 25. novembrī Vācijas valdība provizoriski atzina Latvijas Tautas padomi par patstāvīgu varu un Pagaidu valdību par tās izpildinstitūciju. Latvijas pagaidu valdības pirmais pārstāvis Vācijā bija Vilhelms Šreiners, kurš iekārtoja Latvijas pārstāvniecību un 1919. gada 18. novembrī sarīkoja pirmās Latvijas valsts dibināšanas svinības Berlīnē. 
Diplomātiskās attiecības starp Latviju un Vāciju nodibināja 1921. gada 1. februārī, kad Vācija *de iure* atzina Latvijas valsts pastāvēšanu.

## Sūtņu un vēstnieku uzskaitījums
* Oskars Voits, 1921. – 1932., no 1920. gada Latvijas diplomātiskais priekšstāvis Vācijā, no 1921. gada ārkārtējo sūtnis un pilnvarotais ministrs Vācijā un Šveicē (1921–1932), Nīderlandē un Ungārijā (1925–1932) ar rezidenci Burggrāfu ielā 13 (*Burggrafenstraße 13*) Berlīnē
* Edgars Krieviņš, 1932. – 1935. ārkārtējais sūtnis un pilnvarotais ministrs Vācijā, Austrijā (1933—1935) un Nīderlandē (1933—1935) ar rezidenci *Burggrafenstraße 13* Berlīnē
* Hugo Celmiņš, 1935. – 1938. ārkārtējais sūtnis un pilnvarotais ministrs Vācijā, Austrijā un Nīderlandē ar rezidenci *Burggrafenstraße 13* Berlīnē
* Edgars Krieviņš, 1938. – 1940. ārkārtējais sūtnis un pilnvarotais ministrs Vācijā un Nīderlandē ar rezidenci    *Burggrafenstraße 13* Berlīnē
* Egils Levits, 1992. – 1993. ārkārtējais un pilnvarotais vēstnieks VFR un Šveicē ar rezidenci Adenauera alejā 110 Bonnā
* Andris Ķesteris, 1994. – 1998. ārkārtējais un pilnvarotais vēstnieks VFR ar rezidenci ar rezidenci Adenauera alejā 110 Bonnā 
* Andris Teikmanis, 1998. – 2002. ārkārtējais un pilnvarotais vēstnieks VFR ar rezidenci ar rezidenci Bonnā, no 2000. gada Berlīnē
* Mārtiņš Virsis, 2002. – 2008. ārkārtējais un pilnvarotais vēstnieks VFR ar rezidenci Berlīnē
* Ilgvars Kļava, 2008. - 2013. ārkārtējais un pilnvarotais vēstnieks VFR ar rezidenci Berlīnē
* Elita Kuzma, 2013. - 2017. ārkārtējā un pilnvarotā vēstniece VFR ar rezidenci Berlīnē
* Inga Skujiņa, 2017. - 2022 ārkārtējā un pilnvarotā vēstniece VFR ar rezidenci Berlīnē
* Alda Vanaga, kopš 2022. ārkārtējā un pilnvarotā vēstniece VFR ar rezidenci Berlīnē

## Atsauces
Modests Jūrdžs

thumb|Modests Jūrdžs (1928).
**Modests Jūrdžs** (1902—1945) bija Latgales grāmatnieks.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1902. gada 9. aprīlī pašreizējā Nautrēnu pagastā Antona Jūrdža (1871—1948) un Veronikas Švagras (1879—1971) ģimenē. Sabiedriskā darbinieka Andrieva Jūrdža mazdēls.
Viņš kopā ar savu brāli Aleksandru Jūrdžu (1900—1970) turpināja grāmatu iesiešanu un pārrakstīšanu, ko latīņu drukas aizlieguma laikā aizsāka viņu vectēvs Andrievs.
Modestam Jūrdžam laulībā ar Leontīni Lipski (1904—1987) bija seši bērni.
Miris 1945. gadā.

## Atsauces
Jānis Ziemelis

**Jānis Ziemelis** ir TV3 Latvija seriāla UgunsGrēks varonis. Viņu tēlo latviešu aktieris Voldemārs Šoriņš.

## Biogrāfija
Advokātu firmas īpašnieks, Elizabetes un Jāņa "juniora" tēvs. Viņa sieva Santa, viņu daudzreiz krāpa. Septītajā sezonā izlikās slims un bezpalīdzīgs, lai uzzinātu, ko Deniss un Santa no viņa slēpj. Astotajā sezonā Ziemelis un Elizabete uzzina, ka Jānis "juniors" nav viņa bioloģiskais dēls un vēlas Santu padzīt no ģimenes, bet vēlāk salabst ar viņu, taču 9. sezonā izšķiras no Santas, jo atklāj, ka tā viņu krāpj ar Danielu, bet pēc tam atkal salaba.

## Atsauces
Dorians Finijs-Smits

**Dorians Laurenss Finijs-Smits** (; dzimis  Portsmutā) ir amerikāņu basketbolists, spēlē vieglā uzbrucēja pozīcijā. 2025. gadā pārstāv Nacionālās basketbola asociācijas (NBA) klubu Losandželosas "Lakers".

## Karjera
Pēc labas vidusskolu basketbola karjeras D. Finijs-Smits nokļuva Virdžīnijas Tehniskās Universitātes basketbola komandā, bet pēc tam pārcēlās uz Floridas Universitātes leģendāro studentu komandu "Gators". Atbilstoši NCAA noteikumiem, vienu sezonu viņš bija spiests izlaist.

D. Finijs-Smits netika izvēlēts 2016. gada NBA draftā, taču viņš noslēdza līgumu ar Dalasas "Mavericks" un pievienojās komandai 2016. gada NBA Vasaras līgā, bet pēc tam saglabāja vietu komandā arī treniņnometnē un sekojošajā NBA sezonā. Jau kopš pirmās sezonas kļuva par pastāvīgu rotācijas spēlētāju, aizvadot vairāk nekā 20 minūtes laukumā vidēji spēlē. 2019. gada jūlijā "Mavericks" noslēdza ar spēlētāju jaunu līgumu, kas paredzēja 12 miljonu dolāru atalgojumu trīs gadu laikā. 2019.—2020. gada NBA sezonā viņš nostiprinājās komandas starta pieciniekā. 2020. gada 8. augusta spēlē pret Milvoki "Bucks" D. Finijs-Smits iemeta 27 punktus, kas bija spēlētāja karjeras rekords.

2022. gada februārī klubs un spēlētājs vienojās par jaunu līgumu, kas paredz 52 miljonu dolāru atlīdzību 4 gadu laikā. 2022. gada 30. martā uzvarā pār Klīvlendas "Cavaliers" (120—112) D. Finijs-Smits iemeta 28 punktus, kas kļuva par spēlētāja karjeras rekordu.

2023. gada februārī D. Finijs-Smits īsi pirms maiņu termiņa beigām tika aizmainīts uz Bruklinas "Nets" maiņā, kuras galvenais dalībnieks bija Kairijs Ērvings, kurš kopā ar Markīfu Morisu devās uz "Mavericks", bet pretējā virzienā arī Spensers Dinvidī un trīs nākotnes drafta izvēles. 2024. gada nogalē "Nets" D. Finiju-Smitu kopā ar Šeiku Miltonu aizmainīja uz Bruklinas "Nets" pret D'Endželo Raselu, Maksvelu Lūisu un trim nākotnes otrās kārtas drafta izvēlēm.

## Statistika NBA

### Regulārā sezona

|-
| style="text-align:left;"| 
| style="text-align:left;"| "Mavericks"
| **81** || 35 || 20,3 || 37,2 || 29,3 || **75,4** || 2,7 || 0,8 || 0,6 || 0,3 || 4,3
|-
| style="text-align:left;"| 
| style="text-align:left;"| "Mavericks"
| 21 || 13 || 21,3 || 38,0 || 29,9 || 73,3 || 3,6 || 1,2 || 0,5 || 0,2 || 5,9
|-
| style="text-align:left;"| 
| style="text-align:left;"| "Mavericks"
| **81** || 26 || 24,5 || 43,2 || 31,1 || 70,9 || 4,8 || 1,2 || **0,9** || 0,4 || 7,5
|-
| style="text-align:left;"| 
| style="text-align:left;"| "Mavericks"
| 71 || **68** || **29,9** || **46,6** || **37,6** || 72,2 || **5,7** || **1,6** || 0,6 || **0,5** || **9,5**
|- class="sortbottom"
| style="text-align:center;" colspan="2"| Karjera
| 254 || 142 || 24,4 || 42,6 || 33,0 || 72,5 || 4,3 || 1,2 || 0,7 || 0,4 || 6,9

#### Izslēgšanas spēles

|-
| style="text-align:left;"| 2020
| style="text-align:left;"| "Mavericks"
| 6 || 6 || 31,8 || 44,2 || 36,7 || 80,0 || 5,7 || 3,2 || 1,2 || 0,5 || 10,2
|- class="sortbottom"
| style="text-align:center;" colspan="2"| Karjera
| 6 || 6 || 31,8 || 44,2 || 36,7 || 80,0 || 5,7 || 3,2 || 1,2 || 0,5 || 10,2
|}

## Atsauces

## Ārējās saites
Sīksikspārņi

**Sīksikspārņu apakškārta** (*Microchiroptera*) ir viena no divām sikspārņu kārtas apakškārtām. Otra sikspārņu apakškārta ir dižsikspārņi. Atšķirībā no dižsikspārņiem, sīksikspārņi izmanto eholokāciju (tikai dažām dižsikspārņu sugām arī raksturīga eholokācija), kā arī sīksikspārņiem otrajam pirkstam trūkst nags, savukārt dižsikspārņiem (izņemot *[[Nyctimene]]* ģints sugas) nav astes.

## Klasifikācija

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Ārējās saites
Rihards Baumanis

**Rihards Baumanis** ir Latvijas Televīzijas seriāla Neprāta cena un TV3 Latvija seriāla UgunsGrēks varonis. Viņu tēlo latviešu aktieris Artūrs Skrastiņš.

## Biogrāfija
Rihards ir psihoterapeits. Ieradās Neprāta cenas 2. sezonā. Kad Marta pašķīrās ar Leonu, Rihards bildināja Martu. Kad viņa un Leons atkal sagāja kopā, Rihards kādu laiku palika viens. Pēc tam skolotāja Elza Baumane ar viņu izveidoja zirgu terapijas nodarbības, kur Veronika divkosīgi mēģināja savest Rihardu un Elzu kopā. Kādu laiku divi viens otru ienīda un izjokoja, bet kad Veronika viņus pa nakti ieslēdza Pētersonu viesnīcas biljarda zālē, viņi sagāja kopā, un drīz vien arī saderinājās. Marta viņam sameloja, ka Ieva ir viņa meita, un Elza to uzzinot uz kādu laiku aizbrauca un neatbildēja uz zvaniem un īsziņām. Dēļ tā Rihards sāka dzert un gulēja Pētersonu viesnīcā, savā kabinetā. Kāzu dienā Elza atgriezās, itkā nekas nebūtu noticis. Pēc kāzām viņi abi aizbrauca no viesnīcas.
Elza Baumane

**Elza Baumane (bijusi Timmermane)** ir Latvijas Televīzijas seriāla Neprāta cena un TV3 Latvija seriāla UgunsGrēks varone. Viņu tēlo latviešu aktrise Ilze Ķuzule-Skrastiņa.

## Biogrāfija
Elza uzauga bērnu namā kopā ar Oto. Atbrauca uz Pētersonu viesnīcu un apprecējās ar Leonu, kad viņš pašķīrās no Martas. Kad šķirtais pāris atkal sagāja kopā, Elza mēģināja uztaisīt pašnāvību sadzeroties kaitīgi daudz zāles un ielecot viesu nama  baseinā, bet Rasma un Līga viņu izglāba. Pēc tam viņa negribīgi izšķīrās no Leona. Kopā ar Rihardu noorganizēja zirgu terapijas nodarbības viesu nama staļļos, kur viņi viens otru ienīda un izjokoja. Veronika divkosīgi centās savest Elzu un Rihardu kopā, un viņai izdevās, kad viņa pa nakti abus ieslēdza biljarda zālē. Drīz vien viņi saderinājās. Uzzinot, ka Martas meitas Ievas tēvs ir Rihards, Elza aizbrauca no viesnīcas uz kādu laiku, neatbildot uz zvaniem un īsziņām. Rihards to ļoti pārdzīvoja. Elza atgriezās abu kāzu dienā, un pēc ceremonijas pāris aizbrauca no viesnīcas.
Latvijas vēstnieks Krievijā

thumb|250px|Latvijas vēstniecības Krievijas Federācijā ēka Čapligina ielā 3 Maskavā (2020).

**Latvijas Republikas vēstnieks Krievijas Federācijā** () ir Latvijas Republikas ārkārtējais un pilnvarotais vēstnieks, kurš pilda oficiālā pārstāvja amatu Krievijas Federācijā. Latvijas Republikas vēstniecība Krievijas Federācijā kopš 1991. gada atrodas Čapligina ielā 3 Maskavā.
 
1920. gada 11. augustā Latvijas Republika un Krievijas Sociālistiskā Federatīvā Padomju Republika noslēdza miera līgumu.
Pirmais Latvijas sūtnis Krievijā Jānis Vesmanis iesniedza akreditācijas vēstuli 1920. gada 2. novembrī.

Latvijas vēstniecība Krievijā atjaunoja savu darbību 1991. gada maijā kā Latvijas Republikas Ministru padomes pārstāvniecība PSRS Ministru padomē, vēl pirms PSRS Valsts domes lēmuma par Latvijas Republikas neatkarības atzīšanu 1991. gada 6. septembrī.
1992. gada 4. februārī Jānis Peters kā Latvijas Republikas ārkārtējais un pilnvarotais vēstnieks iesniedza akreditācijas vēstuli Krievijas Federācijas prezidentam Borisam Jeļcinam. Kopš 2022. gada vēstnieka amata pienākumus Krievijā pilda pagaidu pilnvarotā lietvede.

## Sūtņu un vēstnieku uzskaitījums
 
* Jānis Vesmanis (1920—1921), Latvijas sūtnis Krievijas SFPR
* Ēriks Mārtiņš Feldmanis (1921—1923), ārkārtējais sūtnis un pilnvarotais ministrs Krievijas SFPR, no 1922. gada 30. decembra PSR Savienībā (Krievijas PFSR, Aizkaukāza PFSR, Baltkrievijas PSR un Ukrainas PSR).
* Kārlis Ozols (1923—1929), ārkārtējais sūtnis un pilnvarotais ministrs PSRS
* Jānis Seskis (1929—1932), Latvijas ārkārtējais sūtnis un pilnvarotais ministrs PSRS
* Alfrēds Bīlmanis (1932—1935), Latvijas ārkārtējais sūtnis un pilnvarotais ministrs PSRS
* Roberts Liepiņš (1935—1936), Latvijas ārkārtējais sūtnis un pilnvarotais ministrs PSRS
* Fricis Kociņš (1936—1940), Latvijas ārkārtējais sūtnis un pilnvarotais ministrs PSRS

* Jānis Peters (1991—1997), Latvijas Republikas valdības pilnvarotais pārstāvis Maskavā (1991—1992) un ārkārtējais un pilnvarotais vēstnieks Krievijas Federācijā (1992—1997)
* Imants Daudišs (1997—2001), Latvijas ārkārtējais un pilnvarotais vēstnieks Krievijas Federācijā
* Normans Penke (2001—2005), Latvijas ārkārtējais un pilnvarotais vēstnieks Krievijas Federācijā
* Andris Teikmanis (2005—2008), Latvijas ārkārtējais un pilnvarotais vēstnieks Krievijas Federācijā
* Edgars Skuja (2008—2012), Latvijas ārkārtējais un pilnvarotais vēstnieks Krievijas Federācijā
* Astra Kurme (2012—2017), Latvijas ārkārtējais un pilnvarotais vēstnieks Krievijas Federācijā
* Māris Riekstiņš (2017—2022), Latvijas ārkārtējais un pilnvarotais vēstnieks Krievijas Federācijā
* Dace Rutka (2022—*pašlaik*), Latvijas Republikas pagaidu pilnvarotā lietvede Krievijas Federācijā

## Skatīt arī
* Latvijas Republikas vēstniecība Krievijas Federācijā

## Atsauces
Soloviči

**Soloviči** bija skrajciems Rēzeknes novada Nautrēnu pagasta ziemeļu daļā. Pašlaik ciems ir likvidēts, jo tajā nav neviena pastāvīgā iedzīvotāja. Bijušais ciems izvietojies uz pēc relatīvā augstuma salīdzinoši augsta paugura ar stāvu ziemeļu nogāzi, kuras pakājē sākas purvs.
Teritorijā ir divas mājas.

1897. gadā katoļu ciemā bija 2 sētas ar 29 cilvēkiem.
## Atsauces
Autoceļš V1335

|}
|}

**V1335** autoceļš **Pievedceļš Miķeļbākai** ir Latvijas vietējais autoceļš, kas savieno autoceļu P124 ar Miķeļtorni. Ceļa garums ir , tas visā garumā klāts ar grants segumu un šķērso Ventspils novada Tārgales pagastu.

## Atsauces
Artūrs Ūdris

**Artūrs Ūdris** (; ; dzimis  Rīgā) ir Latvijā dzimis Baltkrievijas volejbolists. Baltkrievijas volejbola izlases spēlētājs.

## Biogrāfija
Artūrs Ūdris dzimis 1990. gadā Rīgā. Viņa vectēvs bijis latvietis. Pēc vecāku šķiršanās kopā ar māti pārcēlies uz Baltkrieviju. Volejbolā trenēties sācis apmēram desmit gadu vecumā.

No 2009. līdz 2013. gadam spēlējis Minskas *Строитель* komandā un kopā ar to kļuvis par četrkārtēju Baltkrievijas čempionu. 2014.—2015. gada sezonā spēlējis Saļihorskas *Шахтер* komandā un kļuvis par Baltkrievijas vicečempionu. Nākamās sezonas spēlējis dažādos Polijas, Krievijas, Korejas un Ķīnas klubos. Spēlējot Novijurengojas *Fakel* komandā 2018. gada vīriešu klubu komandu pasaules čempionātā izcīnījis bronzas medaļu. 2020. gadā noslēdzis līgumu un nākamo 2020.—2021. gada sezonu spēlēs Francijā, Tūras *Tours VB* komandā.

Līdz izbraukšanai uz Franciju bijis Baltkrievijas iedzīvotāju protestu dalībnieks. Artūrs Ūdris ir viens no Baltkrievijas sportistu brīvās apvienības dibinātājiem. Viņš ir parakstījis vēstuli, kurā Baltkrievijas sportisti vērš SOK uzmanību par valstī notiekošajām represijām.

## Atsauces
Ivonne Prevo

**Ivonne Prevo** (; atsevišķos avotos arī kā **Helēna Prevo** (*Hélène Prévost*); dzimusi , mirusi ) bija franču tenisiste, divu olimpisko sudraba medaļu ieguvēja. Pirmā Francijas tenisiste, kas olimpiskajās spēlēs izcīnījusi olimpiskās medaļas. 1900. gadā izcīnīja čempiones titulu Francijas atklātajā tenisa čempionāta sieviešu vienspēļu turnīrā.

1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Prevo izcīnīja divas sudraba medaļas tenisā. Vienu no medaļām viņa izcīnīja sieviešu vienspēļu turnīrā, kur fināla mačā zaudēja Lielbritānijas sportistei Šarlotei Kūperei. Savukārt otru medaļu viņa ieguva jaukto dubultspēļu turnīrā, kur startēja kopā ar Lielbritānijas tenisistu Haroldu Mahoni kā Jauktās komandas pārstāvji. Viņi fināla mačā piekāpās britu tenisistiem Šarlotei Kūperei un Redžinaldam Dohertijam.

Arī viņas vīrs Andrē Prevo 1900. gadā vasaras olimpiskajās spēlēs izcīnīja bronzas medaļu tenisa vīriešu vienspēļu turnīrā.

; Olimpisko spēļu rezultāti 

## Atsauces

## Ārējās saites
* Ivonne Prevo (SOK profils) 
* Ivonne Prevo (Olympedia.org) 
* Ivonne Prevo (Sports Reference profils)
Prevo

**Prevo** (no ) var būt:
* Andrē Prevo (*André Prévost*; 1860 — 1919), franču tenisists, olimpiskās bronzas medaļas ieguvējs;
* Ivonne Prevo (*Yvonne Prévost*; zināma arī kā **Helēna Prevo**; 1878 — 1942), franču tenisiste, divu olimpisko sudraba medaļu ieguvēja, Francijas atklātā tenisa turnīra čempione.
Andrē Prevo

**Andrē Prevo** (; dzimis , miris ) bija franču tenisists, olimpiskās bronzas medaļas ieguvējs.

Prevo 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Parīzē startēja vīriešu vienspēļu un dubultspēļu turnīros. Vienspēļu turnīrā viņš zaudēja pirmajā kārtā Lielbritānijas tenisistam Artūram Norisam un turpmāko cīņu neturpināja. Savukārt dubultspēļu turnīrā, kurā viņš startēja kopā ar Žoržu de la Šapelu. Viņi dubultspēlēs izcīnīja bronzas medaļu, pusfināla kārtā piekāpjoties Jauktās komandas pārstāvjiem Maksam Dekužī un Bezilam de Garmendijam.

Viņš 1900. gada Francijas atklātajā tenisa čempionātā fināla mačā piekāpās savam tautietim Polam Aimē.

Andrē Prevo bija precējies ar Ivonnu Prevo, kura arī 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs tenisā izcīnīja divas sudraba medaļas.

## Rezultāti
### ''Grand Slam'' fināli
; Vīriešu vienspēles

### Olimpiskās spēles

## Atsauces

## Ārējās saites
* Andrē Prevo (SOK profils) 
* Andrē Prevo (Olympedia.org) 
* Andrē Prevo (Sports Reference profils)
EUTELSAT 5 West B

***EUTELSAT 5 West B*** ir Francijā reģistrēta uzņēmuma *[[Eutelsat]]* sakaru pavadonis. Tas orbītā tika palaists 2019. gada 9. oktobrī. Ģeostacionārajā orbītā pavadonis nodrošina sakarus un datu pārraides (galvenokārt video) pakalpojumus Eiropai, Ziemeļāfrikai un Ziemeļamerikai. Pavadonī ir arī uzstādīta *[[European Geostationary Navigation Overlay System|EGNOS]]* aparatūra *GEO-3* globālās navigācijas sistēmas uzlabošanai Eiropā. Kosmiskais aparāts darbojas ar 45 % plānotās elektroenerģijas jaudu bojāta saules bateriju paneļa dēl.

Pavadonis tika izgatavots uz ASV uzņēmuma *[[Northrop Grumman Innovation Systems]]* platformas *[[GEOStar-2e]]* bāzes, kas bija apgādāta ar pilnībā elektrisku dzinējspēku. Derīgo kravu piegādāja Francijas uzņēmums *[[Airbus Defence and Space]]*. Kosmiskais aparāts bija apgādāts ar 35 36 MHz ekvivalenta Ku joslas raidītājiem.

*EUTELSAT 5 West B* palaists  10:17 *[[UTC]]* no Baikonuras kosmodroma 200. laukuma 39. palaišanas iekārtas ar nesējraķeti *[[Proton-M/Briz-M]]*. kopā ar pavadoņu apkalpošanas kosmisko aparātu *[[MEV-1]]*. Ģeostacionāro orbītu tas sasniedza ar saviem dzinējiem.
Ģeostacionārajā orbītā *EUTELSAT 5 West B* tika novietots punktā 7° austrumu garuma, kur jau atradās *[[EUTELSAT 5 West A]]*.

2019. gada 24. oktobrī *Eutelsat* publicēja īsu ziņojumu, kurā bija minēts, ka *EUTELSAT 5 West B* ir radušās problēmas ar vienu no diviem saules bateriju paneļiem un tiek meklēts risinājums, piebilstot, ka pavadonis ir pilnībā apdrošināts.
2020. gada 17. janvārī *Eutelsat* nāca klajā ar paziņojumu, ka viens no diviem paneļiem ir nelietojams, un no tā izrietošais jaudas trūkums nozīmē, ka pavadonis var darboties tikai ar 45 % jaudu. Bija paredzēts, ka tas sāks darboties 2020. gada janvāra beigās, aizstājot 17,5 gadu nokalpojušo *Eutelsat 5 West A*. Šajā situācijā *Eutelsat 5 West A* tiks turēts ilgāk degvielu taupošā nedaudz slīpā orbītā, kur varēs apkalpot daļu klientu. Daļa klientu tika pāslēgti uz citiem pavadoņiem.

## Atsauces

## Ārējās saites
* EUTELSAT 5 WEST B Eutelsat 
* Eutelsat 5 West B Gunter Dirk Krebs
Khea

thumb|Khea (2019)
**Ivo Alfredo Tomass Serjū** (dzimis 2000. gada 13. aprīlī Mara del Platā, Buenosairesas provincē, Argentīnā), labāk pazīstams ar savu skatuves vārdu ***Khea***, ir Argentīnas repa dziedātājs.

## Ārējās saites

*
Haifona

**Haifona** (, ) ir pilsēta Vjetnamas ziemeļos, centrālās pakļautības pilsēta. 2015. gadā Haifonā dzīvoja 2,10 miljoni iedzīvotāju. Pēc šī rādītāja tā ir trešā lielākā Vjetnamas pilsēta aiz Hošiminas un Hanojas.

## Atsauces

## Ārējās saites
Artūrs Noriss

**Artūrs Noriss** () bija britu tenisists, divu olimpisko bronzas medaļu ieguvējs.

Noriss 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs startēja divās tenisa disciplīnās, kurās abās izcīnīja bronzas medaļas. Vienspēļu turnīrā viņš izšķirošajā pusfināla cīņā piekāpās savam tautietim Haroldam Mahoni. Savukārt Dubultspēļu turnīrā viņš startēja kopā ar tautietu Haroldu Mahoni. Viņi pusfināla cīņā piekāpās britu tenisistiem Lorensam un Redžinaldam Dohertijiem.

; Olimpisko spēļu rezultāti

## Atsauces

## Ārējās saites
* Artūrs Noriss (SOK profils) 
* Artūrs Noriss (Olympedia.org) 
* Artūrs Noriss (Sports Reference profils)