open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Gregs Popovičs

**Gregs Čārlzs Popovičs** (; dzimis  Austrumčikāgā, ASV) ir amerikāņu basketbola treneris un funkcionārs. 2025. gadā viņš ir Nacionālās basketbola asociācijas (NBA) kluba Sanantonio "Spurs" prezidents, bet iepriekš ilgus gadus bijis kluba galvenais treneris. G. Popovičs ir visvairāk uzvaru izcīnījušais treneris NBA vēsturē, skaitot kopā regulāro sezonu un izslēgšanas spēles, gan arī, skaitot tikai regulārā čempionāta spēles (2022. gadā viņš pēc šī rādītāja apsteidza Donu Nelsonu). Bijis ASV basketbola izlases galvenais treneris. 2023. gadā iekļauts Basketbola slavas zālē.

Spēlējis studentu basketbolu laikā, kad mācījās un dienēja ASV Gaisa spēku akadēmijā Kolorādo štatā. Pēc studijām kļuva par akadēmijas basketbola komandas galvenā trenera asistentu.

1988. gada viņš kļuva par NBA kluba Sanantonio "Spurs" galvenā trenera asistentu. Bijis arī Goldensteitas "Warriors" trenera asistents. Esot "Spurs" galvenā trenera amatā no 1996. gada līdz 2025. gadam, G. Popovičs ir visilgāk esošais galvenais treneris viena kluba vadībā NBA vēsturē, kā arī visās četrās lielajās Ziemeļamerikas sporta līgās (NBA, NFL, NHL, MLB). Vadījis Sanantonio "Spurs" visās piecās sezonās, kad komanda kļuva par NBA čempioni. Viņš ir viens no pieciem NBA treneriem, kas karjeras laikā izcīnījis vismaz četrus titulus. 2003., 2012. un 2014. gadā atzīts par NBA sezonas labāko treneri.

2023. gada jūlijā "Spurs" noslēdza 5 gadu garu līguma pagarinājumu ar leģendāro galveno treneri. 2024. gada novembrī G. Popoviča veselība pasliktinājās un komandas vadību pārņēma pagaidu galvenais treneris Mičs Džonsons, bet februārī tika paziņots, ka galvemais treneris varētu neatgrizties līdz sezonas beigām. Pēc sezonas beigām G. Popovičs kļuva par kluba prezidentu, pilntiesīgu galvenā trenera amatu iegūstot M. Džonsonam.

G. Popovičs ir bijis trenera asistents ASV basketbola izlasē 2002. gada Pasaules čempionātā, 2003. gada Amerikas čempionātā un . 2015. gadā iecelts par ASV basketbola izlases galveno treneri, pārņemot amatu no Maika Kšiževska pēc . Vadīja komandu 2020. gada ompisko spēļu turnīrā Tokijā 2021. gadā, kur ASV izlase kļuva par čempioniem.

## Atsauces

## Ārējās saites
* NBA.com profils 
* Basketball-Reference profils
Hišāms el Gerūdžs

**Hišāms el Gerūdžs** (, ; dzimis  Berkānā, Marokā) ir bijušais marokāņu vieglatlēts, vidējo un garo distanču skrējējs. Viņam pašlaik pieder pasaules rekordi 1500 metru un vienas jūdzes  skrējienā stadionā. Viņš bija pasaules rekordists arī 2000 metru distancē līdz 2023. gadam, kad rekordu laboja Jākobs Ingebrigtsens. H. el Gerūdžs ir piedalījies trijās olimpiskajās spēlēs (1996, 2000, 2004), izcīnījis divas zelta medaļas 2004. gada Olimpiādē Atēnās 1500 m un 5000 m skrējienos un 2000. gada Olimpiādē Sidnejā 1500 m skrējienā viņš finišēja otrais un saņēma sudraba medaļu. Trīskārtējs IAAF gada vieglatlēts (2001, 2002, 2003).

H. el Gerūdžs ar dubulto triumfu 2004. gada Atēnu spēlēs gan 1500 m, gan 5000 m distancēs kļuva par pirmo sportistu pēdējo 80 gadu laikā, kam vienās Olimpiskajās spēlēs ir izdevies panākums abās distancēs. Pēdējais šāds sportists bija "lidojošais soms" Pāvo Nurmi, kam izdevās šāds panākums 1924. gada Olimpiādē. Pēc starta Olimpiādē viņš vairāk nestartēja starptautiskās sacensībās un 2006. gada 22. maijā paziņoja par savu aiziešanu no profesionālā sporta.

Pēc sportista karjeras beigām ir saņēmis vairākus starptautiskus un nacionālus apbalvojumus. Pašlaik viņš ir SOK atlētu komisijas loceklis.

## Atsauces

## Ārējās saites
Lerijs Brauns

**Lerijs Brauns** (; dzimis  Bruklinā, ASV) ir bijušais profesionāls amerikāņu basketbolists, tagad strādā par basketbola treneri. Kopā ar Detroitas "Pistons" ir izcīnījis 2004. gada sezonas NBA čempionu gredzenu. 2001. gadā atzīts par NBA gada treneri. 2002. gada 22. septembrī ticis uzņemts Basketbola slavas zālē. L. Brauns tiek uzskatīts par vienu no labākajiem NBA treneriem visā līgas pastāvēšanas vēsturē, tāpat viņš ir vienīgais treneris līgas vēsturē, kas ir vadījis 8 dažādas komandas NBA izslēgšanas spēlēs.

Savas profesionālā basketbolista karjeras laikā spēlēja ABA līgas klubos: Ņūorleānas "Buccaneers", Oklendas "Oaks", Vašingtonas "Caps", Virdžīnijas "Squires" un Denveras "Rockets". Tāpat bija ASV izlases sastāvā 1964. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Tokijā, kur amerikāņi izcīnīja zelta medaļas.

Pēc basketbolista karjeras beigām sāka strādāt par basketbola treneri. Sākumā vadīja NBA klubu Denveras "Nuggets", pēc tam divas sezonas strādāja kopā ar NCAA komandu Uklas "Bruins". Nākamās divas sezonas L. Brauns pavadīja vadot Ņūdžersijas "Nets" klubu, taču 1983. gadā atkal kļuva par NCAA komandas treneri, šoreiz tā bija Kanzasas "Jayhawks" komanda. Ar Kanzasas Universitātes komandu tika iegūts 1988. gada NCAA sezonas čempiontituls. Taču sākot ar 1988. gadu L. Brauns ir vadījis vienīgi NBA klubus: Sanantonio "Spurs", Losandželosas "Clippers", Indiānas "Pacers", Filadelfijas "76ers", Detroitas "Pistons", Ņujorkas "Knicks" un kopš 2008. gada bija Šarlotas "Bobcats" galvenais treneris, 2010. gada 22. decembrī viņš tika atlaists no "Bobcats" galvenā trenera amata. 2004. gadā kopā ar "Pistons" izcīnīja NBA čempiontitulu.

## Vadītie klubi
* 1972:  Deividsonas "Wildcats"
* 1972—1974:  Karolīnas "Cougars"
* 1974—1979:  Denveras "Nuggets"
* 1979—1981:  Uklas "Bruins"
* 1981—1983:  Ņūdžersijas "Nets"
* 1983—1988:  Kanzasas "Jayhawks"
* 1988—1992:  Sanantonio "Spurs"
* 1992—1993:  Losandželosas "Clippers"
* 1993—1997:  Indiānas "Pacers"
* 1997—2003:  Filadelfijas "76ers"
* 2003—2005:  Detroitas "Pistons"
* 2005—2006:  Ņujorkas "Knicks"
* 2008—2010:  Šarlotas "Bobcats"

## Atsauces

## Ārējās saites
* Basketball-Reference profils  
* Basketbola slavas zāles profils
The Islanders

***The Islanders*** ir mūzikas grupa, kuras sastāvā ir dalībnieki no Kipras, Norvēģijas, Skotijas, Velsas un Anglijas.

*The Islanders* kopā ar Džonu Liligrīnu pārstāvēja Kipru 2010. gada Eirovīzijā, kas norisinājās Oslo, Norvēģijā, ar dziesmu "Life Looks Better In Spring". Savā pusfinālā viņi ieņēma 10. vietu, kas ļāva kvalificēties finālam. Finālā tika ieņemta 21. vieta.

## Atsauces
Drip Drop

**"Drip Drop"** ir Azerbaidžānas dziedātājas Sefures Elizades debijas singls. Ar šo dziesmu S. Elizade pārstāvēja Azerbaidžānu 2010. gada Eirovīzijā. Savā pusfinālā viņa ieņēma 2. vietu, kas ļāva kvalificēties finālam. Finālā tika ieņemta 5. vieta.

## Ārējās saites
* Oficiālais mūzikas video
* Dziesmas vārdi
Vostokas ezers

**Vostokas ezers** () ir lielākais līdz šim atklātais subglaciālais ezers Antarktīdā. Atrodas  dziļumā zem ledāja vairoga zem krievu polārstacijas Vostokas. Ezera platība ir ap , kas ir nedaudz mazāka par Lādogas ezera platību. Ezeru divās dzelmēs sadala zemūdens grēda. Virs grēdas ezera dziļums ir ap , ziemeļu dzelmē dziļums ir ap , dienvidu - ap . Ezers pildīts ar saldūdeni un tā tilpums ir ap  (7. lielākais pasaulē).

## Atklāšana un izpēte
Jau 1960. gadu beigās un 1970. gadu sākumā ar radariem veiktās zondēšanas uzrādīja ezerus zem Antarktīdas ledus vairoga. Vostokas ezera esamību pirmie 1973. gadā atklāja Skota polārās izpētes institūta *(Scott Polar Research Institute)* zinātnieki. 1996. gadā krievu un britu zinātnieki, kompilējot ar dažādām metodēm iegūtus datus, noteica ezera aprises un apstiprināja, ka zem vairāk kā 3 km biezā ledus ir ievērojams daudzums šķidra ūdens.

Ezera ūdens tiek novērtēts kā ļoti vecs. Iesākumā tika pieņemts, ka ka ezeru piepilda tas pats ūdens, kas to pildīja ūdenstilpes veidošanās laikā, novērtējot tā vecumu ap 1 miljonu gadu. Vēlākie pētījumi uzrādīja, ka ūdens apmaiņa ezerā notiek, ūdenim piesalstot pie ledus vairoga ezera malās un aizvirzoties prom ledāja dreifa rezultātā un papildinoties no spiediena izraisītas ledus kušanas citos ledāja apvidos virs ezera. Ezerā šādas piesalšanas un kušanas rezultātā ūdens pilnībā apmainās katrus  gadus. Salīdzinājumam, līdzīga apjoma Mičiganas un Hūrona ezeriem kopējā ūdens apmaiņa periods ir ap 50 gadiem.

### Dziļurbšana
Krievu Vostokas polārstacijā kopš 1998. gada tiek veikts ledus dziļurbšanas projekts. Kopēja Krievijas, Francijas un ASV zinātnieku komanda ir veikusi dziļu urbumu līdz ezera virsma, to nesasniedzot. Dziļāko slāņu ledus vecums tiek lēsts ap  gadu. Aplēses pieļauj, ka ezers ir nošķirts ar ledus vairogu no pārējās pasaules no  līdz  gadu. Urbšanas process tika apturēts ap  no ledus un ūdens robežas, lai novērstu urbumu pildošās 60 tonnu petrolejas nokļūšanu ezera ūdenī.

## Vide
Vostokas ezers ir unikāls ar savu izolētību no pārējās Zemes biosfēras miljonu gadu garumā. Tiek pieļauts, ka ezerā varētu dzīvot mikroorganismi. Ezera videi ir vairāki unikāli raksturlielumi:
* Ezeru pilda saldūdens ar skābekļa saturu, kas apmēram 50 reizes lielāks nekā parastā dzeramajā ūdenī. Skābekli ūdenim piegādā kūstošais ledus.
* Ezera dzelmē ūdens temperatūra ir ap 10&nbsp;°C, bet pie ledus robežas ap −3,2&nbsp;°C. Ūdens šķidro stāvokli nodrošina kā augstais spiediens, tā arī zemes dzīļu siltums.
* Ledus vairoga iedarbības rezultātā spiediens ezerā pēc aplēsēm pārsniedz 300 atmosfēras.

## Atsauces

## Ārējās saites

* iwpt.ru :Феномен озера Восток
* Vostokas ezers žurnālā «Вокруг света»
* Literatūra par zemledus ezeriem
Pičilemu

**Pičilemu** () ir kūrortpilsēta Čīles centrālajā daļā pie Klusā okeāna. Pičilemu pludmale tiek dēvēta par labāko pludmali pasaulē sērfošanai, tādēļ pilsētu dēvē arī par "sērfošanas galvaspilsētu" (*Capital del Surf*). Pilsētas nosaukums ir cēlies no mapuču valodas vārdiem *pichi* (mazs) un *lemu* (mežs), tādēļ burtiskā tulkojumā Pičilemu nozīmē "mazais mežs".

## Atsauces

## Ārējās saites
Merķeļa iela (Rīga)

**Merķeļa iela** ir Rīgas maģistrālā iela, Centra rajonā, Centra apkaimē. Merķeļa iela sākas krustojumā ar Marijas un Satekles ielām un beidzas krustojumā ar Brīvības bulvāri, Tērbatas ielu un Kalpaka bulvāri. Ielas kopējais garums ir 560 metri un tā sastāv no 3 braukšanas joslām. Merķeļa iela ir vienvirziena iela, pa to var braukt virzienā no Stacijas laukuma uz Brīvības bulvāri.

## Vēsturiskie nosaukumi
Iela izveidota 1860. gadā līdz ar pilsētas aizsargmūru nojaukšanu, tās sākotnējais nosaukums bija **Lielā Parka iela** (). Baltijas pārkrievošanas laikā 1885. gadā ielu pārdēvēja par **[[marķīzs Pauluči|Marķīza Pauluči]] ielu** (). Pēc Latvijas Republikas nodibināšanas to 1923. gadā pārdēvēja par Merķeļa ielu, bet Vācu okupācijas laikā par **[[Bismarks|Bismarka]] ielu** (*Bismarkstraße*).

## Ielas raksturojums
Merķeļa iela ir 560 metrus gara asfaltēta iela Rīgas centrā. Tā sākas krustojumā ar Marijas un Satekles ielām un iet ziemeļu—ziemeļrietumu virzienā. Rīgas cirka tuvumā iela krustojas ar Krišjāņa Barona ielu. Savukārt, Latviešu biedrības nama tuvumā iela savienojas ar Arhitektu ielu. Tālāk (posmā no Arhitektu ielas līdz Inženieru ielai) ielas nepārnumuru pusē atrodas Latvijas Universitātes galvenā ēka. Bet ielas pārnumuru pusē (posmā no Krišjāņa Barona ielas līdz Brīvības bulvārim) atrodas Vērmaņdārzs. Merķeļa ielas beigās atrodas "Saktas" ēka (bijušais Tranzē-Rozeneku nams) un "Vernisāža" (agrākais Vērmaņdārza restorāns). Merķeļa iela beidzas krustojumā ar Brīvības bulvāri, Tērbatas ielu un Kalpaka bulvāri. Merķeļa iela ir vienvirziena iela, pa to var braukt virzienā no Stacijas laukuma uz Brīvības bulvāri.

## Ielu savienojumi
Merķeļa iela ir savienota ar šādām ielām:
* Marijas iela
* Satekles iela
* Krišjāņa Barona iela
* Arhitektu iela ("T" veida krustojums)
* Inženieru iela ("T" veida krustojums)
* Brīvības bulvāris
* Tērbatas iela
* Kalpaka bulvāris
thumb|255px|Merķeļa iela

## Objekti
* Merķeļa ielā 4 atrodas Rīgas cirks. Cirka ēka celta 1889. gadā, arhitekts Jānis Fridrihs Baumanis.
* Merķeļa ielā 13 atrodas Latviešu biedrības nams. Celts 1909. gadā, arhitekti E. Laube un E. Pole, 1938. gadā ticis paplašināts.

## Sabiedriskais transports
Merķeļa ielā kursē vairāki autobusu un trolejbusu maršruti.
* 2., 3., 6., 9., 11., 13., 16., 21., 24., 30. un 50. maršruta autobusi kursē visas Merķeļa ielas garumā (no Marijas un Satekles ielu krustojuma līdz Brīvības bulvārim).
* 3., 4., 17., 19., 31. un 34. maršruta trolejbusi kursē visas Merķeļa ielas garumā (no Marijas un Satekles ielu krustojuma līdz Brīvības bulvārim).
* 15. un 20. maršruta trolejbusi kursē Merķeļa ielas posmā no Marijas un Satekles ielu krustojuma līdz Inženieru ielai.

## Skatīt arī
* Centra rajons
* Rīgas centrs
Ezermalas iela (Rīga)

**Ezermalas iela** ir iela Rīgā, Ziemeļu rajona Čiekurkalna un Mežaparka apkaimēs. Ezermalas iela sākas pie Viskaļu ielas krustojuma un beidzas pie Meža prospekta, pie 11. tramvaju maršruta galapunkta "Mežaparks". Ezermalas ielas kopējais garums ir 2020 metri.

Ezermalas ielas posmu Čiekurkalnā (no ielas sākuma līdz krustojumam ar Ķīšezera ielu) plānoja iekļaut Ziemeļu transporta koridorā.

## Vēsture
Ezermalas iela tika izveidota 1902. gadā Rīgas namu būves sabiedrības teritorijā, līdzās Ķeizarmeža vasarnīcu rajonam. Iela stiepās no Ķīšezera ielas līdz Annas Sakses ielai. Sākotnēji iela tika nodēvēta par **Vazas ielu** Zviedrijas karaļu Vāsu dinastijas vārdā, kura valdīja Rīgā no 1621. gada līdz 1654. gadam. 1923. gadā ielu pārdēvēja atbilstoši tās atrašanās vietai par Ezermalas ielu.

## Ielu savienojumi
Ezermalas iela ir savienota ar šādām ielām:
* Viskaļu iela
* Ķīšezera iela
* Mirdzas Ķempes iela
* Sudrabu Edžus iela
* Annas Sakses iela
* Roberta Feldmaņa iela
* Brēmenes iela
* Hamburgas iela
* Lībekas iela
* Stokholmas iela
* Emīla Dārziņa iela
* Cimzes iela
* Meža prospekts

## Atsauces

## Skatīt arī
* Ziemeļu rajons
* Mežaparks
* Čiekurkalns
Dzirciema iela

**Dzirciema iela** ir Rīgas maģistrālā iela Kurzemes rajona Zasulauka, Dzirciema un Iļģuciema apkaimēs. Dzirciema iela sākas Vīlipa, Kūdras un Rododendru ielu krustojumā un beidzas pie kādreizējās Lielās (Esena) muižas. Ielas kopējais garums ir 3095 metri un tā ir klāta ar asfalta segumu. Dzirciema iela sastāv no divām savstarpēji nesaistītām daļām, ko pārrauj apbūves masīvs ar Iļģuciema pamatskolu.

Dzirciema ielā lielākoties ir daudzstāvu namu apbūve, kā arī sabiedriskas ēkas, tostarp Rīgas Stradiņa universitāte (Dzirciema ielā 16) un tās Stomatoloģijas institūts (Dzirciema 20), Iļģuciema pamatskola (Dzirciema 109), vairāki tirdzniecības centri. Posmā pirms krustojuma ar Buļļu ielu, pāra numuru pusē, atrodas Nordeķu parks (kādreizējās Nordeķu muižas parks).

Iela nosaukta Dzirciema, ciema Tukuma novada Zentenes pagastā, vārdā. No ielas nosaukuma cēlies arī Dzirciema apkaimes nosaukums,

## Vēsture
Zviedru Vidzemes laikā 17. gadsimtā šeit veda ceļš uz Rīgas rātskunga Andreja Gotāna muižiņu Spilves pļavās. 18. gadsimtā iela saukta par **Gotāna ceļu**. 1774. gadā to nopirka luterāņu mācītājs Imanuels Justs Esens, tādēļ līdz 19. gadsimta otrajai pusei muižiņu dēvēja par Esena muižu, bet ceļu uz to par **Esena muižas (Esenhofas) ceļu**, vēlāk par **Esena muižas ielu** (, ). Posms no tagadējās Jūrmalas gatves līdz tagadējai Kūdras ielai arī bija **Kūdras iela** 1908. pilsētas kartē.

1923. gadā to pārdēvēja par **Lielās muižas ielu**, bet 1944. gadā par Dzirciema ielu.

## Ielu savienojumi
Dzirciema iela ir savienota ar šādām ielām:
* Vīlipa iela
* Kūdras iela (T veida krustojums)
* Rododendru iela (T veida krustojums)
* Jūrmalas gatve
* Mazā Dārza iela (T veida krustojums)
* Jaunsaules iela (T veida krustojums)
* Eiženijas iela (T veida krustojums)
* Sēlpils iela
* Purva iela
* Lielezeres iela (T veida krustojums)
* Mazā Stacijas iela (T veida krustojums)
* Slokas iela
* Nordeķu iela (T veida krustojums)
* Vaidelotes iela (T veida krustojums)
* Vecā Buļļu iela
* Buļļu iela (apļa krustojums)
* Šauļu iela (T veida krustojums)
* Riekstu iela (T veida krustojums)
* Garā iela
* Lidoņu iela
* Cementa iela
* Spilves iela

## Atsauces

## Skatīt arī
* Dzirciems
* Iļģuciems
Raiņa bulvāris

**Raiņa bulvāris** var būt šādās Latvijas pilsētās:
* Raiņa bulvāris — iela Aizputē.
* Raiņa bulvāris — iela Alūksnē.
* Raiņa bulvāris — iela Preiļos.
* Raiņa bulvāris — iela Rīgā.

## Skatīt arī
* Rainis
* Raiņa iela
* Raiņa prospekts
Merķeļa iela

**Merķeļa iela** var būt:

* Merķeļa iela — iela Rīgā;
* Merķeļa iela — iela Alūksnē;
* Merķeļa iela — iela Rūjienā;
* Merķeļa iela — iela Valkā;
* Merķeļa iela — iela Ķekavas pagasta Rāmavā.
Hermanis fon Bukshēvdens (Tērbatas bīskaps)

thumb|350px|Leales bīskapa Hermaņa zīmogs. Apliecošais uzraksts HERMANNUS:DEI:GRA(TIA):LEALENSIS:EP(ISCOPU)S.
**Hermanis fon Bukshēvdens** jeb **Hermanis no Bukshēvdenas** (latīņu tekstos: *de Bekeshovede, Bickeshovede, Bikeshovde, Beckeshovede*, vācu tekstos: *Buxhöveden, Buxöhvden, Bukshöwden*, *1163, †1248) bija Rīgas bīskapa Alberta brālis, otrais Igaunijas jeb Leales bīskaps un pirmais Tērbatas bīskaps (). Kopā ar savu brāli Albertu vadīja krustnešu uzbrukumu Tērbatai 1224. gadā, viņā vadībā Tērbatas bīskapijas karaspēks cieta zaudējumu Ledus kaujā pret Novgorodas kņazu Aleksandru 1242. gadā.

## Dzīvesgājums
Bīskaps Hermanis dzimis 1163. gadā Bukshēvdenā, tagadējās Lejassaksijas teritorijā. Pirms došanās uz Livoniju Hermanis bija Benediktiešu ordeņa klostera abats Brēmenē. Pēc Igaunijas pirmā bīskapa Teoderiha nāves 1220. gada 10. aprīlī viņa brālis Livonijas bīskaps Alberts Hermani iecēla par Igaunijas bīskapu.

Dānijas karalis Valdemārs II pretojās Hermaņa iebraukšanai Livonijā un tikai 1224. gada 21. jūlijā viņš tika atzīts par Leales bīskapu. Kopā ar savu brāli Albertu viņš vadīja krustnešu karaspēku 1224. gada Tērbatas kaujā.

Sākumā Igaunijas jeb Leales bīskapa Hermaņa rezidence bija Otepē pilskalnā, kur viņš atjaunoja sagrauto ugauņu pili un dalīja lēņus, iecēla mācītājus amatā, noteica desmito tiesu un paņēma 24 zemnieku mājas kapitula uzturēšanai. 1225. gada 1. decembrī Svētās Romas impērijas ķeizars Indriķis VII aplēņoja bīskapu Hermani ar markgrāfa un valsts firsta, pilsētas (Tērbatas) dibināšanas, naudas kalšanas u.c. tiesībām. Pēc konflikta ar Zobenbrāļu ordeni 1225. gadā Hermanis pārcēlās uz Rīgu, bet no 1226. gada bija Trīras bīskapa palīgs.

1234. gada 20. novembrī Romas pāvests Gregorijs IX uzdeva Leales bīskapam Hermanim, kā arī Tērbatas un Rīgas dombaznīcu prāvestiem aicināt ierasties kā apsūdzētiem Romā, lai sniegtu liecības par nodarītajiem zaudējumiem Zemgales bīskapam Balduīnam.
Tikai pēc izlīguma ar Zobenbrāļu ordeni 1235. gadā Hermanis no Romas pāvesta saņēma atļauju kļūt par Tērbatas bīskapu.
1240. gada rudenī viņš vadīja kara gājienu uz Pleskavu un Ingriju. Livoniešu karaspēks, kas sastāvēja no bruņiniekiem un igauņu kājniekiem, ātri vien ieņēma Izborskas un Pleskavas pilis un Koporji, bet zaudēja kņaza Aleksandra vadītajam karaspēkam Ledus kaujā. 1243. gadā bīskaps Hermanis ar Rīgas un Sāmsalas bīskapiem un Livonijas ordeni noslēdza savienības līgumu, kas netieši bija vērsts pret krieviem un dāņiem. 1245. gadā bīskaps Hermanis tika atbrīvots no no pakļautības Lundas arhibīskapijai un kļuva par Rīgas arhibīskapijai padotu bīskapu.

## Atsauces
Siena

thumb|250px|Veca ķieģeļu siena
**Siena** ir telpas vai telpiska veidojuma vertikālais (ārējais vai iekšējais) konstruktīvais norobežojums. Lielākoties sienas ir daļa no ēkas konstrukcijas, kur tā uzņem uz sevi dažādas slodzes, nošķir telpas un veic citas funkcijas. Ēkas siena ir galvenā ēkas vertikāli norobežojošā konstrukcija. Izdala ēkas ārsienas (fasādes) un iekšsienas. Ārsienas sīkāk iedala pēc darbības rakstura nesošajās, pašnesošajās un nenesošajās sienās. Nesošās sienas veic norobežojošo un nesošo konstrukciju funkcijas, uzņem pārseguma, jumta, vēja un pašsvara slodzes. Pašnesošas sienas balstās uz pamatiem un ir savienotas ar ēkas karkasu. Tās uzņem pašsvara slodzes visas ēkas augstumā. Nenesošās sienas veic norobežojošo konstrukciju funkcijas, uzņem pašsvara slodzes viena stāva ietvaros un uzņem vēja slodzes. Iekšsienas iedala nesošajās un nenesošajās (starpsienas). Kopā ar pārsegumu iekšsienas veido noturīgu ēkas nesošo karkasa sistēmu.

Sienas var iedalīt arī pēc būvmateriāliem un konstruktīvā risinājuma (mūra, lielbloku, paneļu, vienslāņa, daudzslāņu sienās). Sienas būvmateriālus un biezumu noteic aprēķinu ceļā, ekonomiski novērtējot siltumtehniskās, izturības, noturības, skaņizolācijas, ugunsdrošības u.c. prasības; projektēšanā un celtniecībā ievēro celtniecības normas un noteikumus.

## Skatīt arī
* mūris

## Ārējās saites
Andris Jēkabsons

**Andris Jēkabsons** (dzimis  Liepājā) ir bijušais latviešu basketbolists, spēlēja uzbrucēja pozīcijā.

Eiropas junioru čempions 1980. gadā. 1986. gada Pasaules čempionāta sudraba medaļnieks PSRS izlases sastāvā (otrs latvietis izlases sastāvā bija Valdis Valters). Kopumā PSRS izlases sastāva ir spēlējis 4 sezonas (1983—1987).

Rīgas VEF sastāvā, spēlējot PSRS čempionāta augstākajā līgā, nospēlējis 10 sezonas. 1989. gadā A. Jēkabsons kā viens no pirmajiem Latvijas basketbolistiem devās spēlēt ārzemju klubā, aizvadot divas sezonas Ungārijā.

Spēlējis arī Latvijas basketbola izlasē (1992—1995), ieskaitot 1992. gada vasaras olimpisko spēļu kvalifikācijas turnīru. 1992. gada 22. maijā, kad Rīgas Sporta manēžā Latvijas basketbola izlase aizvadīja pirmo mājas spēli kopš 1939. gada, A. Jēkabsons bija starp tiem spēlētājiem, kas devās laukumā šajā vesturiskajā sacensībā, kopā ar Kārli Muižnieku būdami rezultatīvākie (21 punkts).

Spēlētāja karjeru noslēdza 2000. gadā. Pēc spēlētāja karjeras beigām izmēģinājis trenera darbu, pēc tam darbojies ārpus basketbola. Kopš 2004. gada dzīvo un strādā Anglijā.

A. Jēkabsona meita Anete Jēkabsone-Žogota arī ir bijusi profesionāla basketboliste. Basketbolu jaunatnes līmenī spēlējis arī dēls Sandris Jēkabsons.

## Atsauces

## Literatūra
* 

## Ārējās saites

* Džabars, Anetes tēvs
Raimonds Karnītis

**Raimonds Karnītis** (dzimis  Rīgā, miris  Rīgā) bija latviešu basketbolists un basketbola treneris, spēlējis saspēles vadītāja pozīcijā. Latvijas PSR Nopelniem bagātais treneris (1965), PSRS Nopelniem bagātais treneris (1968).

Piedzimis zemnieku ģimenē. Sportā sākumā spēlējis futbolu, spēlēja LVU komandā. Uz basketbolu pilnībā pārgājis, kad 1946. gadā Augusts Raubens iekļāvis R. Karnīti republikas jaunatnes izlasē startam PSRS jaunatnes meistarsacīkstēs.

Basketbolista karjeras laikā spēlējis dažādos Latvijas klubos, tai skaitā Rīgas ASK un Rīgas VEF. Seškārtējs Latvijas čempions (1949., 1953.-1956., 1958.). Aizvadījis 65 spēles Latvijas PSR izlasē. 1956. gadā izlases sastāvā izcīnījis pirmo vietu PSRS Tautu spartakiādē. No 1952. līdz 1956. gadam bijis PSRS izlases kandidāts.

Absolvējis Rīgas Industriālo politehnikumu. 1962. gadā pabeidza LVFKI Treneru skolu. Laika posmā no 1962. līdz 1987. gadam bija Rīgas TTT galvenais treneris. Par komandas galveno treneri kļuva pēc Egona Slēdes piedāvājuma aizvietot karjeru beigušo Oļģertu Altbergu. TTT kopā ar R. Karnīti 18 reizes ieguva PSRS čempiontitulu (1964-1966, 1968-1973, 1975-1977, 1979-1984) un 15 reizes triumfēja Eiropas čempionvienību kausu (1964-1975, 1977, 1981, 1982). 95 spēlēs bija arī Latvijas sieviešu izlases galvenais treneris. 1996. gadā apbalvots ar IV šķiras Triju Zvaigžņu ordeni.

Apbedīts Meža kapos.

## Literatūra
* 

## Atsauces

## Ārējās saites
* Prāta basketbola lielmeistars
Alekss Renfro

**Alekss Renfro** (; dzimis  ASV) ir profesionāls amerikāņu basketbolists, spēlē saspēles vadītāja pozīcijā, pašlaik (2010) pārstāv Horvātijas klubu Zagrebas "KK Zagreb". 2009.—2010. gada LBL sezonas vicečempions Rīgas VEF sastāvā. Pirms karjeras Rīgas VEF spēlēja NCAA turnīrā Belmontas universitātes basketbola komandā.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Rīgas VEF profils
* ESPN profils 
* Eurobasket profils 
* BBL.net profils
Galaxy 15

***Galaxy 15*** bija ASV uzņēmuma *[[Intelsat]]* sakaru pavadonis. 2005. gadā to palaida *[[PanAmSat]]* vajadzībām. 2006. gadā *PanAmSat* apvienojās ar *Intelsat*, un pavadonis pārgāja tā īpašumā. Tā pēdējais darbības punkts bija ģeostacionārajā orbītā 133° rietumu garuma, kur nodrošināja sakaru pakalpojumus Ziemeļamerikai. 2022. gada 10. augustā atkal zaudēta kontrole pār *Galaxy 15*, un tas nekontrolēti dreifē.

2010. gada aprīlī  *Galaxy 15* kļuva nevadāms un sāka dreifēt ģeostacionārajā orbītā. Sākotnēji uzskatīja, ka problēmu radījis Saules uzliesmojums, kas sabojājis pavadoņa elektroniku. Vēlāka analīze liecināja, ka visticamākais iemesls ir statiskās elektrības uzkrāšanās un tās izlāde. Tā kā pavadonī netika izslēgusies aparatūra, tad tas nepārtraukti raidīja, potenciāli radot traucējumus citu pavadoņu signāliem, kas darbojas tajā pašā frekvencē.

Maijā *Galaxy 15* pietuvojās *[[SES World Skies]]* piederošajam pavadonim *[[AMC-11]]* (131° R). Tā kā radās signālu interference, tad nācās manevrēt *AMC-11*, lai tos attālinātu. Jūnijā *Galaxy 15* pārvietojās garām *[[Galaxy 13/Horizons-1]]* (127° R). Jūlija beigās tas pietuvojās *[[Galaxy 14]]* (125° R). Oktobrī pavadonis pagāja garām *[[Anik F2]]* (111,1° R). Decembrī tas pārvietojās garām *[[SES-1]]* (101° R). Decembra beigās tas pietuvojās *[[Inmarsat 4F3]]* (98° R).
Lai nodrošinātu sakarus *Galaxy 15* lietotājiem, no 129° R uz 133° R pozīciju tika pārvietots *[[Galaxy 12]]*.
Inženieri no *Intelsat* un *Orbital Sciences Corp.* sākotnēji cerēja, ka aptuveni augusta beigās pavadonis zaudēs orientāciju un saules baterijas vairs nenodrošinās elektroapgādi, līdz ar to tā raidītāji pārtrauks darboties, bet tik drīz tas nenotika.

27. decembrī *Intelsat* paziņoja, ka beidzot izdevies nodibināt sakarus ar *Galaxy 15*. 23. decembrī pavadonim bija pilnībā izlādējušies akumulatori, un tā sakaru aparatūra pārstartējās. Inženieriem izdevās nosūtīt komandas, un pavadonis tās izpildīja. Tad *Galaxy 15* tika ievadīts "drošajā režīmā", kad tas nepilda citus uzdevumus, bet gaida komandas no zemes. Lai novērstu analoģisku atgadījumu, kad tika zaudēta kontrole pār pavadoni, *Galaxy 15* tika augšupielādēts programmatūras ielāps. Šādi ielāpi tika nosūtīti visiem *Intelsat* piederošajiem *Orbital Sciences* *Star 2* platformas pavadoņiem jau oktobrī.

Kosmiskais aparāts  tika pārvietots uz 93° R pozīciju vairāku nedēļu testēšanai. Aprīlī tas sasniedza 133° R punktu.
Oktobra vidū *Galaxy 15* atsāka klientu apkalpošanu no 133° R pozīcijas. Savukārt *Galaxy 12* tika pārvietots uz 132,9° R, kur īslaicīgi atradās kā rezerve; decembrī to pārvietja uz 129° R punktu (savu sākotnējo pozīciju).

2022. gada 10. augustā atkal tika zaudēta kontrole pār *Galaxy 15*, ko saistīja ar kosmisko laikapstākļu iedarbību. Pavadonis sāka dreifēt uz austrumiem no 133° R punkta.
31. augustā kosmiskajā aparātā izslēdzās retranslatora aparatūra, kā tas bija ieprogrammēts automātiski, ja tiek zaudēta kontrole pār pavadoni (21 diena pēc pēdējās komandas).

## Atsauces
Dzirnavu iela (Rīga)

[thumb|255px|Dzirnavu ielas dzelzceļa tunelis (skats no [Emīlijas Benjamiņas iela|E. Benjamiņas ielas)]]
[thumb|255px|Riharda Vāgnera māja pie Dzirnavu ielas krustojuma ar [Aleksandra iela (Rīga)|Aleksandra ielu pirms Pirmā pasaules kara]]
**Dzirnavu iela** ir Rīgas iela, Centra rajona Centra un Avotu, kā arī Latgales priekšpilsētas Latgales apkaimes apkaimē. Dzirnavu iela sākas pie krustojuma ar Pulkveža Brieža ielu un beidzas pie krustojuma ar Lastādijas ielu (gājēju savienojums turpinās līdz Mazajai Krasta ielai). Posmā no Ernesta Birznieka-Upīša ielas līdz Pulkveža Brieža ielai Dzirnavu iela ir vienvirziena iela, pa kuru var braukt virzienā uz Pulkveža Brieža ielu. Dzirnavu ielas kopējais garums ir 3002 metri, tā klāta ar asfalta un bruģa segumu. Caur 90 m garu tuneli Dzirnavu iela šķērso dzelzceļa uzbērumu pie Rīgas centrālās dzelzceļa stacijas.

Dzirnavu ielā ir pilsētas centram raksturīga blīva vairākstāvu vēsturisko namu apbūve, kas kalpo kā dzīvojamās ēkas, taču šeit ir arī daudz dažādu sabiedrisku celtņu, tostarp tirdzniecības centrs "Galleria Riga" (Dzirnavu iela 67), vairākas viesnīcas, Rīgas Metālapstrādes profesionālā vidusskola (Dzirnavu iela 117). Vēsturiskajā apbūvē vairākas ievērojamas ēkas, kas ir arhitektūras pieminekļi, tostarp Berga bazāra komplekss. Dzirnavu ielā 124 atrodas memoriāls, kas izveidots Otrā pasaules kara laikā nodedzinātās Rīgas Horālās sinagogas vietā.

## Vēsture
Dzirnavu iela () izveidojās jau 18. gadsimtā, iegūstot savu nosaukumu no dzirnavām, kas agrāk atradušās ielas tuvumā. Pēc Rīgas nocietinājumu nojaukšanas un priekšpilsētu pārbūves Dzirnavu ielai 1885. gadā pievienoja Lielo Riepnieku ielu () un Dzirnavu dambi. Otrā pasaules kara vācu okupācijas laikā iela tika pārsaukta par Riharda Vāgnera ielu (), bet 1944. gadā tā atguva savu vēsturisko nosaukumu.

## Ielu savienojumi
Dzirnavu iela ir savienota ar šādām ielām:
* Pulkveža Brieža iela (T veida krustojums)
* Ganu iela (T veida krustojums)
* Mednieku iela
* Strēlnieku iela
* Antonijas iela
* Zaļā iela (T veida krustojums)
* Jeruzalemes iela (T veida krustojums)
* Krišjāņa Valdemāra iela
* Skolas iela
* Baznīcas iela
* Brīvības iela
* Tērbatas iela
* Krišjāņa Barona iela
* Marijas iela
* Ernesta Birznieka-Upīša iela
* Satekles iela
* Kļavu iela
* Vilhelma Purvīša iela
* Abrenes iela
* Kārļa Mīlenbaha iela (T veida krustojums)
* Riepnieku iela
* Jēzusbaznīcas iela
* Firsa Sadovņikova iela (T veida krustojums)
* Emīlijas Benjamiņas iela
* Elijas iela
* Lastādijas iela
* Mazā Krasta iela (savienojums gājējiem)

## Atsauces

## Skatīt arī
* Centrs
* Avoti
* Latgales apkaime
Dekāns (garīdznieks)

thumb|250px|Dekāns Jans Ubermans

**Dekāns** (, no *decem* — 'desmit') ir baznīcas administratīvajā sistēmā lietots amata apzīmējums.

## Vēsture
Pirmo reizi dekāna amats tika ieviests 7. gadsimtā, Franku Karalistē, ar mērķi attīstījušos bīskapiju darbības sekmīgākai organizācijai. Dekāni reizi gadā inspicēja viņiem uzticētās baznīcas un kapelas, apmeklējot arī priesterus, bet pēc tam atskaitījās savam bīskapam. Vēlākos gadsimtos dekāna funkcijas paplašinājās — dekāns sasauca dekanāta kongregāciju, par svarīgākajām problēmām informēja bīskapu un piedalījās galvenajās diecēzes sanāksmēs.

## Iecelšana dekāna amatā
Baznīcā dekāna amatu piešķir attiecīgās diecēzes bīskaps — ordinārijs, pirms lēmuma pieņemšanas, uzklausot attiecīgā dekanātā kalpojošu garīdznieku viedokli par piemērotību amatam.Par dekānu var kļūt pieredzes bagāts, cienījams priesteris. Baznīcas administratīvajā sistēmā dekānu var arī saukt par apgabala vikāru (latīņu: *vicarius foraneus*) vai arhiprezbiteru. Dekāns veic administratīvas un pastorālas funkcijas, lai savā dekanātā — noteiktā teritorijā koordinētu diecēzes draudžu darbu.

## Pienākumi un tiesības
Dekāna pienākums un tiesības ir:
* veicināt un koordinēt kopējo pastorālo darbību dekanātā;
* gādāt par liturģijas cienīgu svinēšanu;
* novērot viņa dekanātā kalpojošo garīdznieku stāvoklim un dzīvesveidam;
* sekot apzinīgai pastorālo pienākumu izpildes gaitai;
* būt informētam par baznīcu ēku un to īpašumu stāvokli dekanātā;
* veikt vizitācijas viņam pakļautajās draudzēs;
* morālas palīdzības sniegšana grūtībās nonākušiem dekanāta garīdzniekiem;
* rūpējas par saslimušiem un nespējīgiem garīdzniekiem;
* atskaišu sniegšana bīskapam par dekanātā notiekošo un savu pienākumu izpildi.
Dekāns ikdienā nēsā liturģisku apģērbu — sutanu.

## Romas katoļu Rīgas Metropolijas klērā esošie dekanāti
* Rīgas arhidecēzei pakļautie dekanāti — Rīgas, Ogres, Cēsu, Madonas, Latvijas Grieķu katoļu (protoprezbiterāts).
* Jelgavas diecēzei pakļautie dekanāti — Jelgavas, Tukuma, Dobeles, Bauskas, Jēkabpils, Ilūkstes, Grīvas.
* Liepājas diecēzei pakļautie dekanāti — Liepājas un Dienvidkurzemes.
* Rēzeknes-Aglonas diecēzei pakļautie dekanāti — Aglonas, Varakļānu, Viļakas, Daugavpils, Dagdas, Preiļu, Līvānu, Rēzeknes, Ludzas.

## Atsauces

## Ārējās saites
24a. autobusu maršruts (Rīga)

**24a. autobusu maršruts** ir Rīgas sabiedriskā transporta pagaidu autobusu maršruts, kas Sarkandaugavas dzelzceļa pārbrauktuves remonta laikā kursē no Sarkandaugavas līdz Mangaļsalai.

Darbdienās pa 24a. autobusu maršrutu kursē 9 autobusi.

24a. autobusu maršrutu apkalpo 7. autobusu parks.

Autobusu kursēšana šajā maršrutā paredzēta no  pl. 17:00 līdz  pl.18:00.

## Maršruts
**[[Sarkandaugava]]** — **[[Mangaļsala]]** kursē pa šādām ielām: Viestura prospekts, Mīlgrāvja iela, Jaunciema gatve, Emmas iela, A. Dombrovska iela, Baltāsbaznīcas iela, Atlantijas iela, Vecāķu prospekts, Mangaļu prospekts, Stāvvadu iela, Veiksmes iela, Albatrosu iela un Traleru iela.

**[[Mangaļsala]]** — **[[Sarkandaugava]]** kursē pa šādām ielām: Traleru iela, Albatrosu iela, Veiksmes iela, Stāvvadu iela, Mangaļu prospekts, Vecāķu prospekts, Atlantijas iela, Meldru iela, Kreimeņu iela, A. Dombrovska iela, Emmas iela, Jaunciema gatve, Mīlgrāvja iela, Viestura prospekts.

## Pieturvietas
24a. autobusu maršrutā pavisam kopā ir 54 pieturas. Maršrutā **[[Sarkandaugava]]** — **[[Mangaļsala]]** ir 28 pieturas, tāpat arī maršrutā **[[Mangaļsala]]** — **[[Sarkandaugava]]** ir 28 pieturas.

## Skatīt arī
* Rīga
* Autobusu satiksme Rīgā
* Trolejbusu satiksme Rīgā
* Tramvaju satiksme Rīgā
* Sabiedriskais transports Rīgā
* Rīgas satiksme
* Rīgas metropolitēns

## Piezīmes un atsauces

### Atsauces

## Ārējās saites
* www.rigassatiksme.lv
Diakons

thumb|Romas Katoļu baznīcas diakons
**Diakons** (no , *diakonos* — ‘kalpotājs, kalps’) ir priestera palīgs, klēriķa pēdējā pakāpe pirms priesterības. Diakons tiek ordinēts kā katoļu, tā arī pareizticīgo baznīcās. Diakona uzdevums ir kalpot un palīdzēt priesteriem un bīskapiem liturģijā, krustību un laulību sakramentā, dievgalda izdalīšanā, sprediķot, sludināt evaņģēliju, kā arī veltīt sevi žēlastības darbiem. Pirmatnējā kristiešu draudzē par diakonu sauca bīskapa palīgu karitatīvajā darbā.
Romas Katoļu baznīcā diakons ikdienā nēsā liturģisku apģērbu — sutanu.

## Katoļu baznīcā
Romas Katoļu baznīcā par diakonu var kļūt kristīts vīrietis, kurš pieņem ordinācijas (priesterības) sakramentu jeb apustuliskā kalpojuma sakramentu, šajā gadījumā tā zemāko pakāpi — diakonātu.
Katoliskā doktrīna māca, ka gan līdzdalības priesterībā pakāpes (episkopātu un prezbiterātu), gan kalpošanas pakāpi(diakonātu) piešķir ar sakramentālu darbību, ko sauc par ordināciju, tas ir ordinācijas sakramentu. Pēc katoļu mācības ordinācijas sakraments ir paredzēts, lai kalpotu citu pestīšanai, sakraments sekmē personisko pestīšanu, bet tas notiek, kalpojot citiem. Tie piešķir īpašu sūtību Baznīcā un kalpo Dieva tautas attīstībai.

Ordinācijas sakramenta laikā bīskaps veic īpašu ritu — maģistērisku, reliģisku un liturģisku — uz nākamā diakona galvas veic roku uzlikšanu un īpašu konsekrācijas lūgšanu diakona kalpošanas nolūkā. Šī tradīcija ir atrodama Bībelē, saukta *takseis* (grieķu) vai *ordinēs* (latīņu) — tā liturģija runā par diakonu ordo. Šis sakraments izsaka diakona īpašo saistību ar bīskapu, veicot diakonijas pienākumus.

Diakonu ordinācijas sakraments iezīmē ar zīmogu (*character*), kuru nevar neviens izdzēst un kas dara viņu līdzīgu Kristum — visu kalpam. Bez visiem citiem pienākumiem, kas tam veicami, diakonam ir jāpalīdz bīskapam un priesteriem dievišķo noslēpumu svinēšanā, īpaši Euharistijas svinēšanā un tās izdalīšanā; asistēt laulības sakramentā un to svētīt, sludināt Evaņģēliju un sprediķot, vadīt bēres, kā arī sevi veltīt dažādiem žēlastības darbiem.

Kāds no diakoniem var būt arī izvēlēts par arhidiakonu (latīņu: *archidiaconus*, grieķu: *archidiakonos*) kā vecāko no diakoniem, kurš ir tuvākais bīskapa palīgs Svētās Mises celebrēšanā.

Romas katoļu baznīcā pēc II Vatikāna koncila (1962-1965):
* par diakoniem var tikt iesvētīti arī precēti vīrieši,
* latīņu rita katoļu baznīca ieviesa diakonātu kā īpašu un pastāvīgu hierarhijas pakāpi.

**Subdiakons** — apakšdiakona pakāpe, kas pastāvēja līdz II Vatikāna koncilam. Subdiakona pienākums bija svinīgās Mises laikā dziedāt Epistulu.

## Pareizticīgo baznīcā
* Pareizticīgo baznīcas diakonam ir divi tērpa piederumi:
* Orars — gara lente, kura ir izšūta ar krustiem , to diakons nēsā pār kreiso plecu, savukārt, **arhidiakons** (vecākais, galvenais) nēsā krustveidīgi pāri pleciem,
* Stihars — garš tērps ar plašām piedurknēm.

## Atsauces

## Ārējās saites
Vikārs

thumb|200px|Vikārs

**Vikārs** (no  — 'vietnieks, aizstājējs') ir prāvesta palīgs.

Romas Katoļu baznīcā vikārs ir kādas garīgas amatpersonas pārstāvis uz laiku vai pastāvīgi.

Romas pāvestu sauc arī par Jēzus Kristus vikāru vai par Svētā Pētera vikāru. 

Šaurākā šā vārda nozīmē vikāri ir Romas kūrija, pāvesta legāti un nunciji un misijās nosūtītie apustuliskie vikāri.
Plašākā šā vārda nozīmē vikāri ir visi patriarhi, primāti, arhibīskapi un bīskapi.
Visbiežāk par vikāru sauc draudzes prāvesta palīgu — priesteri.

Vikārs ikdienā nēsā liturģisku apģērbu — sutanu.

## Atsauces
Bangera oāze

**Bangera oāze**, arī **Bangera pakalni** (, ir polārā oāze Austrumantarktīdā Noksa krastā. Oāzi atklāja operācijas *[[Highjump]]* laikā amerikāņu lidotājs Deivids Bangers *(David E. Bunger)*, kura vārdā oāze nosaukta.

Oāzes platība ir 450 km² (pēc citiem avotiem līdz 942 km²). Lai arī pati oāze ir brīva no ledus, to no visām pusēm ieskauj ledāji: dienvidaustrumos - kontinentālā ledus vairoga nogāze, no dienvidiem un rietumiem - šļūdoņi, ziemeļos - Šekltona šelfa ledājs, kas to atdala no okeāna.

Oāzē dominē paugurains reljefs. Daudz saldūdens un sālsūdens ezeru, lielākais ir Aļģu ezers *(Algae Lake)*, krievu avotos Figurnojes ezers *(озеро Фигурное)*, tā garums 25 km, dziļums līdz 137 m.

Kopš 1956. gada oāzē darbojas periodiski izmantota polārstacija. No 1956. līdz 1959. gadam krievu stacija Oazisa, 1959. gadā nodota Polijai un pārdēvēta par Dobrovolsku. Kopš 1986. gada Bangera oāzē funkcionē austrāliešu vasaras stacija Edžvērtdeivida.

## Atsauces
Urīnvads

**Urīnvads** (*ureter*) ir pāra orgāns, kas kalpo gatavā urīna aizvadīšanai no nieres bļodiņas uz urīnpūsli. Pieaugušam cilvēkam normāli ir 28—34 cm gari urīnvadi. Tie sākas nieres bļodiņā un beidzas urīnpūslī. Pa urīnvadiem urīns plūst pamīšus pa porcijām no katras nieres.

## Makroskopiska uzbūve
Cilvēka urīnvadā izšķir trīs daļas:
* abdominālā (vēdera) daļa (*pars abdominalis*);
* iegurņa daļa (*pars pelvina*);
* iekšsienas daļa (*pars intramuralis*) — atrodas urīnpūšļa sienā.

Cilvēkam izšķir trīs urīnvada sašaurinājumus:
* nieres sašaurinājums — urīnvada sākumdaļā (izeja no nieres bļodiņas);
* iegurņa sašaurinājums — pāreja mazā iegurņa apgabalā;
* iekšsienas sašaurinājums — iekšsienas daļā.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Informācija par urīnvadu portālā ''neslimo.lv''
Urīnpūslis

thumb|230px|Urīnpūšļa uzbūve
**Urīnpūslis** ir gatavā urīna rezervuārs, kas atrodas mazajā iegurnī aiz simfīzes. Iztukšots tas ir saplacis, bet pildoties, tas no mazā iegurņa paceļas vēdera dobumā. Urīns pilda pūsli no apakšas. Pūslī uzkavējoties urīns nemainās ne daudzumā, ne koncentrācijā. Maksimālais pildījums ~ 0,5 l.

## Uzbūve
* Gļotādu (*Tunica mucosa*) veido pārejas epitēlijs ar 6—7 šūnu kārtu. Gļotādas saistaudos (*lamina propria*) var atrast limfātiskos folikulus. Tukšam urīnpūslim gļotāda ir stipri krokota, izņemot trīsstūraino apvidu (*trigonum vesicae*). Tur nav zemgļotāda, gļotāda cieši saaugusi ar muskuļapvalku.
* Muskuļslānis (*Tunica muscularis*) ir urīnpūšļa sienas muskulatūra (*m.detrusor*). To veido 3 slāņi — iekšējais gareniskais, vidējais cirkulārais (visbiezākais) un ārējais gareniskais. Starp lielākiem kūlīšiem saistaudi, bieži var redzēt zarotas muskuļaudu šūnas ar izaugumiem.
* Cirkulārie gludo muskuļaudu šūnu kūlīši stiepjas dažādos virzienos, to saraušanās laikā iztukšojas urīnpūslis.  Kakliņa daļā cirkulārais. slānis veido sfinkteru.
* Adventīcijs (*Tunica serosa/adventicia*) Mugurpuses augšējā daļā un daļēji arī sānu virsmā atrodas serozā plēve, pārējās daļās - adventīcijs

Urīnpūšļa sienā atrodas daudz asinsvadu un limfvadu.

Sienu inervē: 
* Simpātiskās nervu šķiedras — tās veido pinumu adventīcijā un inervē asinsvadus.
* Parasimpātiskās šķiedras — tās nāk no S2-S4 segmentiem un beidzas ar intramurālajiem ganglijiem muskuļapvalkā un adventīcijā. Nervu impulss sekmē urīnpūšļa iztukšošanos.
Jušanas nervgaļus veido spinālo gangliju dendrīti. 

## Atsauces
Dobrovolska

**Dobrovolska** () ir iekonservēta un reti izmantota polārstacija Bangera oāzē Noksa krastā. Staciju ar nosaukumu **Oazisa** ierīkoja PSRS polārā ekspedīcija, bet 1959. gadā to nodeva Polijai, kas to pārdēvēja par **Dobrovolsku**.

## Oazisa
**Oazisa** () bija padomju polārstacija Austrumantarktīdā. Izvietota Bangera oāzē (no kuras ieguva savu nosaukumu) Figurnoje ezera krastā. Staciju ierīkoja 1. Kompleksās antarktiskās ekspedīcijas laikā 370 km no galvenās stacijas Mirnijas. Stacija sastāvēja no divām saliekamām paneļu ēkām, kurās izvietojās aeroloģijas un meteoroloģijas kabineti, ģeofizikas laboratorija, radiostacija, elektrostacija, kopkajīte, kambīze, dzīvojamās telpas un noliktava. Atsevišķi bija izvietotas seismoloģijas, aeroloģijas un magnētisma paviljoni.

1956. gadā stacijā ziemoja 2 cilvēku, 1957. gadā - 7 cilvēku, 1958. gadā - 8 cilvēku komanda. 1958. gada 17. novembrī stacija tika iekonservēta, bet 1959. gada 23. janvāri nodota Polijas Zinātņu akadēmijai.

## Dobrovolska
Oazisas stacija pēc pārņemšanas tika nosaukta par godu beļģu 1897.-1899. gadu polārās ekspedīcijas dalībniekam, poļu ģeofiziķim un meteorologam Antonijam Dobrovolskim *(Antoni Bolesław Dobrowolski)*. Stacija tika izmantota pirmās (1958-1959) un otrās (1966-1967) poļu antarktiskās ekspedīcijas laikā. 1978.-1979. gada sezonā stacija tika izmantota pēdējo reizi, kad tur tika veikti kompleksi pētījumi ģeodēzijā, ģeomorfoloģijā un meteoroloģijā. Vēlāk stacija iekonservēta un praktiski nav izmantota.

Kopš 1986. gada Bangera oāzē funkcionē austrāliešu vasaras stacija Edžvērtdeivida.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Антарктида - Оазисы ледяной пустыни
* Станция Оазис
Orālais sekss

thumb|Orālais sekss
thumb|
**Orālais sekss** () ir seksuāla darbība, kuras laikā tiek stimulētas seksa partnera dzimumorgāni ar muti, mēli, zobiem vai rīkli. Orālo seksu, ko sniedz sievietēm, sauc par kunilingu. Orālo seksu, ko sniedz vīriešiem, sauc par felāciju. Par anilingu sauc cilvēka anālās atveres stimulēšanu. Citas darbības, kuras tiek veiktas ar muti, mēli, zobiem vai rīkli (piemēram, skūpstīšanās) netiek uzskatīts kā orālais sekss.

Daudzreiz orālais sekss ir kā priekšspēle pirms dzimumakta vai arī kā dzimumakta sastāvdaļa. Orālā seksa laikā ir liela iespējamība iegūt kādu no seksuāli transmisīvajām slimībām.

## Ārējās aites

* Orālais sekss un HIV
Patriss Evra

**Patriss Evra** (; dzimis  Dakarā, Senegālā) ir bijušais franču futbolists, aizsargs. Evra ir pārstāvējis Francijas futbola izlasi. Savu profesionāļa karjeru sāka 1998. gadā *[[S.C. Marsala 1912|Marsala]]* klubā. *[[Manchester United FC|Manchester United]]* klubu pārstāv kopš 2006. gada. Kopā ar *Manchester United* ir izcīnījis četrus Premjerlīgas čempiontitulus (2006—07, 2007—08, 2008—09 un 2010-11). Savu dzimto Senegālu Patriss Evra kopā ar ģimeni pameta 6 gadu vecumā.

Francijas futbola izlasi pārstāv kopš 2004. gada. Ir piedalījies 2008. gada Eiropas čempionātā un 2010. gada FIFA Pasaules kausā.

## Sasniegumi
**Monaco**

* Coupe de la Ligue: 2002—03

**Manchester United**

* Anglijas Premjerlīga: 2006—07, 2007—08, 2008—09, 2010—11, 2012—13
* Anglijas Līgas kauss: 2005—06, 2008—09, 2009—10
* FA Community Shield: 2007, 2008, 2011, 2013
* UEFA Čempionu līga: 2007—08
* FIFA Klubu Pasaules kauss: 2008

**Juventus**

* Itālijas Serie A: 2014—15, 2015—16
* Coppa Italia: 2014—15, 2015—16

**Individuālie sasniegumi**

* Ligue 1 sezonas labākais jaunais spēlētājs: 2003—04

## Atsauces

## Ārējās saites

* Manchester United profils
Havjers Maskerano

**Havjers Alehandro Maskerano** (*Javier Alejandro Mascherano*; dzimis  Sanlorenso, Argentīnā) ir argentīniešu futbola treneris un bijušais futbolists, aizsargs un Argentīnas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2024. gada Maskerano ir ASV augstākās futbola līgas komandas Maiami "Inter" galvenais treneris.

Savu profesionāļa karjeru sāka 2003. gadā *[[Club Atlético River Plate|River Plate]]* klubā. Vēlāk spēlējis klubos *[[Sanpaulu "Corinthians Paulista"|Corinthians]]*, *[[West Ham United F.C.|West Ham United]]* un *[[Liverpool FC|Liverpool]]*. No 2010. līdz 2018. gadam spēlēja Spānijas *[[Spānijas futbola čempionāta Pirmā divīzija|La Liga]]* kluba *[[FC Barcelona]]* sastāvā. 2018. gada janvārī pievienojās Ķīnas klubam *Hebei Fortune*.

Divkārtējs olimpiskais čempions (2004, 2008). Argentīnas futbola izlasi pārstāv kopš 2003. gada. Izlases sastāvā piedalījies 2006., 2010. un 2014. gada FIFA Pasaules kausa finālturnīros.

## Sasniegumi
**River Plate**

* Argentīnas pirmā divīzija: 2003—04

**Corinthians**

* Brazīlijas A sērija: 2005

**Barcelona**

* La Liga: 2010—11, 2012—13, 2014—15, 2015—16, 2017—18
* Copa del Rey: 2011—12, 2014—15, 2015—16, 2016—17, 2017—18
* Spānijas Superkauss: 2011, 2013, 2016
* UEFA Čempionu līga: 2010—11, 2014—15
* UEFA Superkauss: 2011, 2015
* FIFA Klubu Pasaules kauss: 2011, 2015

**Argentīna**

* Olimpiskās spēles zelta medaļa: 2004, 2008

**Individuālie sasniegumi**

* Copa América simboliskā izlase: 2015, 2016
* *[[FC Barcelona]]* gada labākais futbolists: 2013—14

## Atsauces

## Ārējās saites

* Liverpool profils 
* ''Mascherano Case'' 
* BBC Sport profils  
* ESPN profils
Klitors

thumb|Klitors
**Klitors** jeb kuteklis ir nepāra dzimumorgāns, kas piemīt tikai sieviešu dzimuma zīdītājiem. Cilvēkiem klitors atrodas savienojumā starp mazajām kaunuma lūpām. Atšķirībā no vīriešu homologā orgāna — dzimumlocekļa, uz tā gala neatveras urīnizvads un nepiedalās urinācijā. Cilvēkiem klitors ir erogēnā zona. Tas ir labi inervēts - tajā ir ap 8000 jušanas nervgaļu un to stimulēšana var izraisīt klitora erekciju un orgasmu. 

Cilvēkiem un arī citiem zīdītājiem klitors embrionālajā attīstības laikā veidojas no dzimumorgānu paugura. Dzimumorgānu paugurs sākotnēji ir nediferenciēts, taču atkarībā no tā vai ir *tdf* proteīns, ko kodē Y hromosoma (sastopama vīriešiem), tas var izveidoties vai nu par dzimumlocekli vai klitoru.

Mūsdienās vēl aizvien tiek pētīta gan klitora nozīme orgasma izraisīšanā, gan kā fizioloģisks izskaidrojums G punktam, gan arī tā nozīme reprodukcijā. 
thumb|right|300px|Klitora uzbūve

## Uzbūve
Klitoru veido divi kavernozie ķermeņi (*corpora cavernosa clitoridis*). To mugurējās daļas, sauktas par klitora kājiņām (*crura clitoridis*) pieaug pie kaunuma kaula kaulplēves. Abas kājiņas savienojas iegurņa priekšējā savienojuma (simfīzes) apakšējā malā, veidojot 1 cm garu klitora ķermeni (*corpus clitoridis*). Tas noliecas lejup un beidzas ar klitora galviņu (*glans clitoridis*). Galviņu no virspuses pārklāj priekšādiņa (*preputium clitoridis*). Kavernozos ķermeņus no ārpuses sedz bālganais apvalks (*tunica albuginea*). Tas kavernozajos ķermeņos veido sīkas josliņas jeb trabekulas, starp kurām ir nelieli dobumi — kavernas. Uzbudinājuma laikā, pieaugot asinu pieplūdumam kavernās, klitors nedaudz piebriest. Kutekļa galviņas āda klāta ar daudzkārtainu plakanu, nedaudz pārragotu epitēliju, kurā ir ap 8000 jušanas nervgaļu.

Nav novērota saistība starp klitora galviņu vai pašu klitoru un sievietes vecumu, augumu, svaru, hormonālās kontracepcijas lietošanu, postmenopauzi, lai gan sievietēm, kas dzemdējušas, mēdz būt nedaudz lielāki klitora mērījumi. Vidējais klitora galviņas ir platums mazāks nekā 1 cm, bet garums ir ap 1,5—2 cm.

## Atsauces
Ocean Eyes

***Ocean Eyes*** ir otrais pilna garuma albums no sintpop muzikālā projekta Owl City. 2009. gada 14. jūlijā tas tika izdots interneta veikalā iTunes, un 2009. gada 1. septembrī izdots veikalos ar Burj Al Arab bildi, kā tā vāciņu. Plates un divu disku deluxe versija arī tika izdota. Deluxe versija tika izdota 2010. gada 26. janvarī un tajā tika iekļautas trīs jaunas dziesmas un remikss dziesmai "Hello Seattle". Dziesmās "Fireflies", "Cave In", "The Bird and the Worm" un "Tidal Wave", piedalās viesmākslinieki ar vokāliem.

## Dziesmu saraksts

### Deluxe versija

## Topu pozīcijas

## Piezīmes un atsauces
Ģertrūdes iela

**Ģertrūdes iela** var būt:

* iela valstspilsētās:
** Ģertrūdes iela — iela Rīgā.
** Ģertrūdes iela — iela Ventspilī.
* iela novadu pilsētās:
** Ģertrūdes iela — iela Ķekavas novada Baložos.

## Skatīt arī
* Ģertrūdes prospekts
* Svētā Ģertrūde
Tērbatas iela

**Tērbatas iela** var būt:
* Tērbatas iela — iela Rīgā
* Tērbatas iela — iela Jūrmalā
* Tērbatas iela — iela Valmierā