open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Vindrivera

**"Vindrivera"** () ir 2017. gada ASV, Apvienotās Karalistes un Francijas kopražojuma kriminālfilma, kuras režisors un scenārija autors ir Teilors Šeridans. Galvenās lomas filmā atveido Džeremijs Renners un Elizabete Olsena. Filmas pirmizrāde notika  Sandensas kinofestivālā.

Pieredzējis mednieks Korijs Lamberts palīdz FIB aģentei Džeinai Banerei izmeklēt jaunas sievietes slepkavību Vindriveras Indiāņu Rezervātā Vaiomingā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Paenda

**Gabriela Horna** (; dzimusi  Doičlandsbergā), plašāk pazīstama ar skatuves vārdu ***Paenda*** (bieži vien stilizēti ***Pænda***), ir austriešu dziedātāja, dziesmu autore un mūzikas producente. *Paenda* piedalījās 2019. gada Eirovīzijas dziesmu konkursā Telavivā, Izraēlā, pārstāvot Austriju ar dziesmu *[[Limits]]*. Savā pusfinālā viņa ieguva 17. vietu, kas neļāva kvalificēties finālam.

## Atsauces
Dalmāciešu valoda

**Dalmāciešu valoda** (*veklisúṅ*, *vetrún diskaurs*) ir mirusi romāņu valoda, kura savulaik bija izplatīta Dalmācijā, mūsdienu Horvātijas teritorijā, Adrijas jūras piekrastē no Krkas salas ziemeļos līdz Kotorai dienvidos. Itāļu un horvātu valodas ietekmē dalmāciešu valodas izplatības areāls pakāpeniski saruka. Pēdējos valodas pastāvēšanas gadsimtos (15.—19. gadsimts) tā bija izolēta un kļuvusi arī stipri atšķirīga tās dialektos. Valodai izšķīra trīs galvenos dialektus — ziemeļu (velotiešu valodu), vidus un dienvidu dalmāciešu valodu (raguziešu valodu). Krkas salā dalmāciešu valodas izmiršana tiek datēta ar , kad nomira pēdējais tās pratējs Tuone Udaina.

Dalmāciešu valoda bija valsts valoda no 1472. gada līdz aptuveni 1500. gadam pastāvējušajā Raguzas Republikā.
Lieliskais septiņnieks (2016. gada filma)

**"Lieliskais septiņnieks"** () ir 2016. gada ASV asa sižeta vesterns, kas veidots kā rīmeiks 1960. gada filmai ar tādu pašu nosaukumu. Filmas režisors ir Antuāns Fukva. Galvenās lomas filmā atveido Denzels Vašingtons, Kriss Prats, Ītans Hoks, Vinsents D'Onofrio, Lī Bjun-huns, Manuels Garsija-Ralfo, Mārtins Sensmeiers, Pīters Sarsgārds un Heilija Beneta. Filmas pirmizrāde notika  Toronto kinofestivālā.

Septiņi bruņoti vīri Mežonīgajos rietumos sanāk kopā, lai palīdzētu nabadzīgam ciemam cīnīties pret mežonīgiem zagļiem.

## Atsauces

## Ārējās saites
Meklēšanā

**"Meklēšanā"** () ir 2008. gada ASV, Vācijas un Krievijas kopražojuma asa sižeta trillera filma, kā pamatā ir Marka Millera un Dž. G. Džonsa tāda paša nosaukuma komiksu sērija. Filmas režisors ir Timurs Bekmambetovs. Galvenās lomas filmā atveido Džeimss Makevojs, Morgans Frīmens, Terenss Stemps, Tomass Krečmens, *[[Common]]* un Andželīna Džolija. Filmas pirmizrāde notika  Londonā.

Veslijs Gibsons ir biroja darbinieks, kurš uzzina, ka viņš ir profesionāla slepkavas dēls, un ka viņam piemīt tēva pārcilvēcīgās nogalināšanas spējas.

## Atsauces

## Ārējās saites
Kā pieradināt pūķi 3

**"Kā pieradināt pūķi 3"** () ir 2019. gada ASV animācijas filma, kura balstīta uz Kresidas Kovelas tāda paša nosaukuma grāmatām. Filmas režisors un scenārija autors ir Dīns Debluā. Galvenos tēlus angļu valodā ierunājuši Džejs Berušels, Amerika Ferrera, Keita Blanšeta, Kreigs Fērgusons un F. Murejs Abrahams. Filmas pirmizrāde notika  Austrālijā. Filma ir turpinājums 2010. gada filmai "Kā pieradināt pūķi" un 2014. gada filmai "Kā pieradināt pūķi 2".

## Sižets
Filmas notikumi notiek gadu pēc iepriekšējās filmas notikumiem. Hikaps, Nezobs un citi turpina glābt notvertos pūķus un vest viņus uz Berku, kur pastāv pūķu un cilvēku utopija. Nezobs satiek pūķeni Gaismas Fūriju un iemīlas viņā. Hikaps sapņo par "Slēptās pasaules", pūķu drošās vietas, atrašanu. Viņš kopā ar Nezobu dodas ceļā, lai atrastu Slēpto pasauli, tomēr pa ceļam abiem būs jāaptur pūķu mednieks Grimmels, kurš ir vainīgs pie tā, ka Tumseju Fūrijas ir gandrīz izzudušas no Zemes virsmas.

## Atsauces

## Ārējās saites
Varaždina

**Varaždina** (, ) ir pilsēta Horvātijas ziemeļos. 2015. gadā dzīvoja 46,3 tūkstoši iedzīvotāju. Tas ir Varaždinas župānijas administratīvais centrs. Pilsēta atrodas 81 km uz ziemeļiem no Horvātijas galvaspilsētas Zagrebas, Dravas upes krastos.

## Atsauces

## Ārējās saites
Franciska Preisa

**Franciska Preisa** (; dzimusi ) ir bijusī vācu biatloniste, 2024.—2025. gada Pasaules kausa kopvērtējuma uzvarētāja, 2025. gada pasaules čempione iedzīšanā un 2015. gada čempione stafetē, divu olimpisko bronzas medaļu ieguvēja (. gadā sieviešu stafetē un . gadā jauktajā stafetē).

## Karjera
Ar biatlonu sākusi nodarboties 15 gadu vecumā. 2012. gada ziemas jaunatnes olimpiskajās spēles izcīnīja trīs zelta un vienu sudraba medaļu. Sekmīgi startējusi arī 2013. gada Pasaules čempionātā biatlonā junioriem, kur izcīnīja zelta medaļu stafetē un ieguva divas bronzas medaļas — iedzīšanā un individuālajā distancē. 

Pasaules kausa sacensībās debitēja  Estešundā. Jau savā otrajā sacīkstē ieņēma 26. vietu sprintā, izcīnot pirmos PK ieskaites punktus. Tā paša gada decembrī PK posmā Ansī kļuva par uzvarētāju stafetē. Piedalījās  Sočos.

 PK posmā Rūpoldingā pirmo reizi individuāli ieguva vietu uz goda pjedestāja, finišējot 2. vietā distancē ar kopēju startu. 2015. gada Pasaules čempionātā Kontiolahti kļuva par pasaules čempioni stafetē un izcīnīja sudraba medaļu masu startā. 2014.—2015. gada sezonā ieguva Mazo kristāla globusu par uzvaru masu starta disciplīnas kopvērtējumā. 2016. gada Pasaules čempionātā ieguva divas medaļas — sudrabu jauktajā stafetē un bronzu sieviešu stafetē.

Savās otrajās olimiskajās spēlēs 2018. gadā Phjončhanā labāko rezultātu sasniedza 15 km individuālajā distancē, ieņemot 4. vietu. Stafetē Vācijas komandas sastāvā sasniedza 8. vietu. 

 Rūpoldingā distancē ar masu startu guva savu pirmo individuālo uzvaru PK posmos. 2020. gada Pasaules čempionātā Antholcā izcīnīja divas sudraba medaļas — jauktajā pāru (1+1) stafetē kopā ar Ēriku Leseru un stafetē sievietēm. 2021. gadā Pokļukā iekļuva astotniekā visās Pasaules čempionāta disciplīnās, izcīnot sudraba medaļu stafetē.

 izcīnīja bronzas medaļu sieviešu stafetē. 2025. gada Pasaules čempionātā Lencerheidē viņa ieguva četras medaļas. Sprintā bija otrajā vietā, iedzīšanā uzvarēja, izcīnot zelta goldalgu, bet abās stafetēs ieguva bronzas medaļas. 2024.—2025. gada Pasaules kausā aizvadīja sekmīgāko sezonu karjerā, kurā, neskaitot pasaules čempionātu, izcīnīja četras individuālās uzvaras un 13 reizes kāpa uz goda pjedestāla, kļūstot par kopvērtējuma uzvarētāju. Lielo kristāla globusu par uzvaru Pasaules kausā nodrošināja tikai pēdējās sezonas sacensībās — masu startā Holmenkollenē.

 Preisa ieguva bronzas medaļu jauktajā stafetē. Uzreiz pēc olimpiskajām spēlēm viņa noslēdza sportistes karjeru.

## Karjeras rezultāti
### Olimpiskās spēles

### Pasaules čempionāts

### Pasaules kausa kopvērtējums

## Atsauces

## Ārējās saites
Papucis

**"Papucis"** () ir 2013. gada kinokomēdija, kas veidota kā 2011. gada Francijas un Kanādas filmas *Starbuck* rīmeiks. Filmas režisors un scenārija autors ir Kens Skots. Galvenās lomas filmā atveido Vinss Vons, Kriss Prats un Kobija Smaldersa. Filmas pirmizrāde notika .

Deivids Vozņaks studentu gados ziedoja savu spermu. 20 gadus vēlāk viņš uzzina, ka šādā veidā viņš ir kļuvis par tēvu 533 bērniem, no kuriem 142 ir iesnieguši prasību tiesā, lai uzzinātu, kas ir viņu īstais tēvs.

## Atsauces

## Ārējās saites
Dženiferas augums

**"Dženiferas augums"** () ir 2009. gada šausmu kinokomēdija, kuras režisore ir Karīna Kusama. Galvenās lomas filmā atveido Megana Foksa, Amanda Seifreda, Džonijs Simonss, Dž. K. Simonss, Eimija Sedarisa un Ādams Brodijs. Filmas pirmizrāde notika  Toronto Starptautiskajā kinofestivālā.

Dženifera Čeka ir savtīga un populāra vidusskolas karsējmeitene, kuras labākā draudzene ir nedrošā Anita "Nīdija" Lesnicka. Kādu dienu, pēc rokgrupas koncerta apmeklējuma, Dženiferu apsēž dēmonisks spēks, kā rezultātā viņa sāk nogalināt savus klasesbiedrus - puišus. Anita cenšas Dženiferu apturēt.

## Atsauces

## Ārējās saites
Budas pils funikulers

right|thumb|250px|Budas pils funikulers
**Budas pils funikulers** () ir trošu dzelzceļš Budapeštā Ungārijā. Tas savieno Ādama Klārka laukumu un Sēčeņi ķēžu tiltu ar Budas pili. Dzelzceļu pārvalda Budapeštas masu transporta uzņēmums.

Dzelzceļa līnija tika atvērta 1870. gada 2. martā un kopš 1920. gada ir pašvaldības īpašumā. Funikulers tika iznīcināts Otrā pasaules kara laikā un atjaunots 1986. gada 4. jūnijā. Sākotnēji trošu dzelzceļu šķērsojuši divi gājēju tilti, taču 1900. gadā tie tika nojaukti pils dārza paplašināšanas dēļ. 1983. gadā, rekonstruējot funikulera sākotnējo dizainu, tilti tika atjaunoti. 

## Vēsture
Dzelzceļa līnijas celtniecība sākās 1868. gada jūlijā. Pirmais izmēģinājuma brauciens notika 1869. gada 23. oktobrī. Kopš 1870. gada 2. marta Budas pils funikulers ir publiski pieejams. Šis funikulieris bija otrais Eiropā, vienīgi Lionā Francijā tajā laikā bija līdzīga transporta sistēma. 

Otrā pasaules kara laikā tika iznīcināti trošu dzelzceļa vagoni un termināli, vēlāk tika nojauktas visas atlikušās dzelzceļa detaļas. Tika apsvērta ideja trošu dzelzceļa vietā uzcelt eskalatorus. 1965. gadā tika pieņemts lēmums par funikulieru rekonstrukciju, kā arī radīti vairāki jauni līnijas plānojumi, taču būvdarbi tika atlikti. 1975. gadā tika uzsākti autobusa pārvadājumi starp abiem termināliem (līnija "V"), kas darbojās līdz dzelzceļa līnijas atjaunošanai 1986. gadā. 

## Tehniskie parametri
Līnijai ir šādi tehniskie parametri: 
* Garums: 95 m 
* Augstums: 51 m 
* Slīpums: 31,75° 
* Vagonu skaits: 2
* Ietilpība: 24 pasažieri uz vienu vagonu
* Konfigurācija: dubultā trase 
* Maksimālais ātrums: 1,5 m/s   
* Sliežu platums: 1435 mm     
* Vilces: elektrība
* Brauciena garums: 1,5 min

## Atsauces

## Ārējās saites

* Budas funikulieris, Budapeštas vēstures muzejs
Krustceles

**"Krustceles"** () ir 2002. gada ASV drāmas filma, kuras režisore ir Tamra Deivisa. Galvenās lomas filmā atveido Britnija Spīrsa, Zoja Saldana, Ensons Mounts, Tarīna Meninga, Kima Ketrela un Dens Akroids. Filmas pirmizrāde notika .

## Sižets
Lūsija, Kita un Mimi bērnībā bija labākās draudzenes. Kā mazas meitenes viņas aprok "vēlēšanos kasti", apzvēr kasti izrakt vidusskolas izlaiduma dienā un sola viena otrai, ka paliks labākās draudzenes uz mūžu. Tomēr pieaugot draudzenes attālinās: Lūsija kļūst par introvertu skolnieci, kura labi mācās, Kita kļūst par skolas populārāko meiteni, bet Mimi kļūst par izstumto, kura paliek stāvoklī.

Vidusskolas izlaiduma vakarā trijotne tur doto solījumu un izrok bērnībā aprakto kasti. Trio atsāk runāt savā starpā un atceras savas vēlēšanās: Mimi vēlējās doties uz Kaliforniju, Lūsija vēlējās atrast māti, bet Kita vēlējās apprecēties. Nākamajā rītā visas izdomā doties uz Losandželosu, lai piepildītu savus mērķus: Mimi dosies uz noklausīšanos, Kita apciemos savu līgavaini, bet Lūsija centīsies atrast māti Arizonā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Čingizs Mustafajevs

**Čingizs Mustafajevs** (; dzimis  Maskavā), plašāk pazīstams ar mononīmu **Čingizs**, ir Azerbaidžāņu dziedātājs, dziesmu autors un ģitārists. Čingizs piedalījās 2019. gada Eirovīzijas dziesmu konkursā Telavivā, Izraēlā, pārstāvot Azerbaidžānu ar dziesmu *[[Truth]]*. Savā pusfinālā viņš ieguva 5. vietu, kas ļāva kvalificēties finālam. Finālā viņš ieguva 8. vietu.

## Atsauces
Hinkali

thumb|250px|Hinkali uz šķīvja
**Hinkali** () ir gruzīnu virtuvei raksturīgi mīklas sainīši. Ēdiena paveidi ir izplatīti vairākās Kaukāza kalnu daļās. Hinkali pildījumi atšķiras atkarībā no teritorijas. Sākotnējā recepte, tā sauktā *hevsuruli*, sastāvēja tikai no maltās gaļas (jēra vai liellopu un cūkgaļas), sīpoliem, čili pipariem, sāls un kumīna. Mūsdienu recepte, kuru galvenokārt gatavo Gruzijas pilsētās, tā sauktie *kalakuri*, izmanto tādus garšaugus kā, piemēram, pētersīļus un koriandru. Musulmaņu apdzīvotajos apgabalos cūkgaļas izmantošana nav izplatīta, tās vietā izmanto liellopa vai jēra gaļu. Gaļu var aizstāt arī sēnes, kartupeļi vai siers.

Hinkali tiek ēsts bez papildu garšvielām vai ar melnajiem pipariem. Gaļas pildījums ir termiski neapstrādāts, tāpēc, kad hinkali tiek izvārīts, gaļas šķidrumi paliek iekšā mīklas sainītī. Lai padarītu šķidrumu biezāku, maltajai gaļai pievieno siltu ūdeni vai buljonu. Ēdot hinkali, ar pirmo kodienu parasti izsūc gaļas šķidrumu. Mīklas sainīša augšējo daļu nav paredzēts ēst, bet to atstāj uz šķīvja, lai zinātu apēsto hinkali skaitu. Gruzīnu valodā šo ēdiena daļu sauc par *kudi* ( — 'cepure') vai *k'uch'i* ( — 'kuņģis'). Tautas kultūrā ir pieņemts hinkali ēst ar rokām, galda piederumu, piemēram, dakšiņas, izmantošana tiek uzskatīta par nepieklājīgu.

Pilsētas Dušeti, Pasanauri un Mcheta ir īpaši slavenas savu hinkali dēļ.

## Skatīt arī
* Pelmeņi

## Atsauces

## Ārējās saites

* Hinkali recepte (ar fotogrāfijām) 
* Hinkali recepte
Anna Odobesku

**Anna Odobesku** (; dzimusi  Dubosari) ir moldāvu dziedātāja. Anna piedalījās 2019. gada Eirovīzijas dziesmu konkursā Telavivā, Izraēlā, pārstāvot Moldovu ar dziesmu *[[Stay (Annas Odobesku dziesma)|Stay]]*. Savā pusfinālā viņa ieguva 12. vietu, kas neļāva kvalificēties finālam.

## Atsauces
Tamara Todevska

**Tamara Todevska** (; dzimusi  Skopjē) ir maķedoniešu dziedātāja.

Tamara piedalījās 2008. gada Eirovīzijas dziesmu konkursā Belgradā, Serbijā, pārstāvot Bijušo Dienvidslāvijas Republiku Maķedoniju ar dziesmu *[[Let Me Love You]]* kopā ar *[[Vrčak]]* un Adrianu. Savā pusfinālā viņa ieguva 10. vietu, kas neļāva kvalificēties finālam. Viņa atgriezās 2019. gada Eirovīzijas dziesmu konkursā Telavivā, Izraēlā, pārstāvot Ziemeļmaķedoniju ar dziesmu *[[Proud]]*. Savā pusfinālā viņa ieguva 2. vietu, kas ļāva kvalificēties finālam. Finālā viņa uzvarēja žūrijas balsojumā, koprezultātā iegūstot 7. vietu, kas pašlaik ir labākais valsts rezultāts konkursā.

## Atsauces
Nataļja Vorobjova

**Nataļja Vorobjova** (; dzimusi ) ir krievu brīvā stila cīkstone, olimpiskā (2012), pasaules (2015, 2019), Eiropas (2013, 2014) un Krievijas (2012, 2016, 2019) čempione, Krievijas Nopelniem bagātā sporta meistare (2012).

## Biogrāfija
Nataļja Vorobjova ar sportu sāka nodarboties nejaušības dēļ — kādu dienu viņa kopā ar draudzenēm ieradās apskatīt medaļas un kausus skolas zālē, kas atradās netālu no viņas mājas. Tur viņu ieraudzīja treneris Džigančins un piedāvāja piedalīties cīņas sporta nodarbībās. Kamila Džigančina vadībā Nataļja Vorobjova divas reizes ieguva otro vietu starpreģionu turnīrā Tulunā un uzvarēja Irkutskas reģiona individuālajā čempionātā zēnu vidū. Kad viņa pirmo reizi piedalījās Krievijas meiteņu čempionātā, viņa spēja nolikt uz lāpstiņām Krievijas čempioni. Kārtējās meistarsacīkstēs Čeboksaros Nataļja Vorobjova ieņēma 3. vietu, pēc tam aizbrauca uz Krasnodaru, kur kļuva par valsts čempioni. Pēc piecu gadu treniņiem viņa pārcēlās no Tulunas, kur tālākā izaugsme sportā bija ierobežota, uz Sanktpēterburgu.

2012. gadā viņa piedalījās olimpiskajās spēlēs Londonā un kļuva par čempioni. Savas cīņas ceturtdaļfinālā, pusfinālā un finālā beidza priekšlaicīgi. Pusfinālā pret 2008. gada čempioni Vanu Dzjao viņai bija nepieciešamas tikai 17 sekundes, lai gūtu tīru lāpstiņu uzvaru. Finālā viņā pārspēja otru iepriekšējās olimpiādes finālisti, pieckārtējo pasaules čempioni bulgārieti Stanku Zlatevu. Nataļjas izcīnītā medaļa bija pirmā zelta medaļa Krievijai sieviešu brīvajā cīņā. Pēc panākumiem olimpiādē viņai tika piešķirts Krievijas Nopelniem bagātās sporta meistares nosaukums un viņa tika apbalvota ar "Draudzības ordeni". Pēc olimpisko spēļu uzvaras Nataļja uzdāvināja savam pirmajam trenerim džipu.

2013. gadā Sanktpēterburgā atklāja Nataļja Vorobjovai veltītu pieminekli.

2016. gadā, savā otrajā olimpiādē, Nataļja zaudēja finālcīņu japānietei Sarai Dosjo un ieguva sudraba medaļu.

## Apbalvojumi un pagodinājumi
* Draudzības ordenis.
* Ordeņa "Par nopelniem Tēvzemes priekšā" pirmās pakāpes medaļa.

## Atsauces

## Ārējās saites

*
Estere Peonija

**Estere Aleksandra Krecu** (; dzimusi  Kimpulungā), plašāk pazīstama kā **Estere Peonija** (*Ester Peony*), ir rumāņu-kanādiešu dziedātāja un dziesmu autore. Estere piedalījās 2019. gada Eirovīzijas dziesmu konkursā Telavivā, Izraēlā, pārstāvot Rumāniju ar dziesmu *[[On a Sunday]]*. Savā pusfinālā viņa ieguva 13. vietu, kas neļāva kvalificēties finālam.

## Atsauces
Mediju franšīze

**Mediju franšīze**, zināma arī kā **multimediju franšīze**, ir saistītu mediju kolekcija, kuras pamatā ir oriģināls mākslas darbs, piemēram kinofilma, literatūras darbs, televīzijas raidījums vai videospēle, un no kā tiek atvasināti vairāki jauni darbi. Darba intelektuālais īpašums var tikt licenzēts citām pusēm vai sadarbības partneriem turpmāku atvasinātu darbu veikšanai un komerciālai izmantošanai dažādos plašsaziņas līdzekļos un dažādu nozaru tirdzniecības nolūkos.

Ilgstošas kino franšīzes ir jau izplatītas no tā pirmsākumiem, kad Holivudas studijas noslēdza ilgtermiņa sadarbības līgumus ar aktieriem un režisoriem. Kā piemērs: Endijs Hārdijs, Ma un Pa Kitli, Buldogs Dramonds, Supermens, Tarzāns un Betmens. Garākās mūsdienu kino franšīzes ir filmas par Džeimsu Bondu, Godzillu, kā arī filmu sērijas "Piektdiena, 13." (*Friday the 13th*), "Šausmas Gobu ielā" (*A Nightmare on Elm Street*) un "Zvaigžņu ceļš". Vairākos gadījumos galvenos aktierus aizvieto vecuma dēļ, zaudējot interesi vai to atveidotie tēli iet bojā.

Mediju franšīzes bieži vien pāriet no oriģinālā medija citās tā formās. Literārās franšīzes bieži pārtop filmās, piemēram ka Nensija Drū, Mis Mārpla un citi populāri detektīvi, kā arī populāri supervaroņu komiksi. Televīzijas un kino franšīzes bieži turpinās romānos, lielākoties tie ir fantāzijas un zinātniskās fantastikas žanri, piemēram "Krēslas zona" (*The Twilight Zone*), "Zvaigžņu ceļš", *[[Doctor Who]]* un "Zvaigžņu kari". Tāpat fantāzijas un zinātniskās fantastikas filmas un televīzijas raidījumi tiek pārveidoti par animācijas seriāliem, videospēlēm vai abiem.

Mediju franšīzei nav sevī jāietver tos pašus tēlus vai tēmu, jo zīmola atpazīstamība arī var darboties kā franšīze, piemēram izdevniecības *[[Square Enix]]* *[[Final Fantasy]]* sērija vai ''National Lampoon'' sērijas, un tā var ciest finansiālu neveiksmi, pat ja tam nav nekādas saistības ar franšīzes sākotnējo darbu.

Mediju franšīzes darbojas arī citās sfērās. Lielisks mediju franšīzes piemērs ir uzņēmums *[[Playboy Enterprises]]*, kas veiksmīgi sāka ar žurnāla *[[Playboy]]* izdošanu, un jau dažus gadus kopš pirmā žurnāla, uzņēmumam zem šī zīmola darbojās modeļu aģentūra, vairāki televīzijas raidījumi un savs televīzijas kanāls. Pēc divdesmit pieciem gadiem, *Playboy* atvēra privātos klubus, restorānus, kinoteātrus, radio raidījumus, uzņēma videofilmas, ierakstīja mūziku, izdeva grāmatas, nodarbojās ar apavu, apģērba, rotaslietu, mājas iedzīves tirdzniecību, kā arī ar vēl daudz un dažādām tirdzniecības lietām.

## Atsauces
Ruta Šenberga

**Ruta Šenberga** (dzimusi **Lukstiņa**  Krustpils pagastā, mirusi 2023. gadā 11. janvārī Jēkabpilī) bija latviešu filoloģe, novadpētniece, augstskolas pasniedzēja un publiciste. Kā filoloģe specializējusies bibliogrāfijā, bibliotēkzinātnē un mutvārdu vēsturē. Bijusi ilggadīga Latvijas Universitātes pasniedzēja.

## Dzīvesgājums

Dzimusi 1940. gada 12. maija Krustpils pagasta Rusuļos, "Rasiņu" mājās. Vecāki izsūtīti 1949. gada 25. marta deportācijās. Pamata un vidējo izglītību guvusi Variņu pamatsskolā, Krustpils 3. septiņgadīgajā skolā un Krustpils 1. vidusskolā.

1959. gada iestājās Latvijas Valsts Universitātes Vēstures un filoloģijas fakultātē, kuru beidza, specializējoties bibliotēkzinātnē. Pēc augstskolas absolvēšanas uzsāka darba gaitas LVU Zinātniskajā bibliotēkā. No 1972. gada bija docētāja vispirms LVU Filoloģijas fakultātē, vēlāk Latvijas Universitātes Sociālo zinātņu fakultātē, kur vadījusi kursus par bibliogrāfiju (“Sociālo un humanitāro zinātņu informācijas avoti”, “Letonikas informācijas avoti”) un novadpētniecību (“No­vadpētniecības teorija un prakse", “Mutvārdu vēsture”), bijusi autore vairākiem mācību izdevumiem par šīm jomām. Darbojusies Bibliotēkzinātnes un bibliogrāfijas katedrā. 
 
Pēc došanās pensijā 2006. gadā vairāk pievērsās novadpētniecībai, it sevišķi sava dzimtā Krustpils novada un tā cilvēku vēsturei. No 2011. gadā publicējusi vairākus desmitus rakstu Krustpils un Jēkabpils puses laikrakstos "Brīvā Daugava", "Jaunais Vēstnesis" un "Krustpils Novadnieks", kā arī internetā. Daudzi no šiem stāstiem apkopoti 2018. gada nogalē iznākušajā grāmatā "Cilvēku un māju likteņi".

## Bibliogrāfija
### Zinātniskā un mācību literatūra
**Bibliotēkzinātnes un bibliogrāfijas specialitātes dienas nodaļas arodprakses programmas*.Sastādītājas: Z. Eglīte, A. Plance, R. Šenberga. Pētera Stučkas Latvijas Valsts universitāte. Bibliotēkzinātnes un bibliogrāfijas katedra. 1989, P. Stučkas Latvijas Valsts universitāte : Rīga. 23. lpp.
**Kursadarbu un diplomdarbu izstrāde un aizstāvēšana bibliotēkzinātnes un bibliogrāfijas specialitātē : Metodiska izstrādne*. LU. Bibliotēkzinātnes un bibliogr. katedra.  R. Šenberga (sast.). 1991, Rīga: LU. 55. lpp.
*Novadpētniecības bibliogrāfija. Latvijas Universitāte. Bibliotēkzinātnes un bibliogrāfijas katedra. Ruta Šenberga (sastādītāja). 1991, Rīga: Latvijas Universitāte. 16. lpp.
**Zinātniskie personālie bibliogrāfiskie rādītāji*. Ruta Šenberga. Latvijas Universitāte. Filoloģijas fakultāte. Bibliotēkzinātnes un informācijas zinātnes nodaļa. 2000, Rīga: Latvijas Universitāte. 163. 
### Populārzinātniskā literatūra
**Cilvēku un māju likteņi : apceres un atmiņu stāsti : veltījums krustpiliešiem tuvumā un tālumā*. Ruta Šenberga; literārais redaktors Jānis Apīnis; ievada autors Viesturs Zanders. 2018, Rīga : Sava grāmata. 470. lpp. .
## Atsauces
Dalmācietis

**Dalmācietis** ir darba suņu šķirne, izmantoti kā vilcēji. Tos viegli var atpazīt pēc baltā kažoka ar melnajiem vai tumši brūnajiem plankumiem. Dalmācieši ar melniem plankumiem ir daudz izplatītāki nekā ar brūniem plankumiem. Plankumi parasti ir apaļi un ar skaidrām kontūrām. Uz kājām tie pēc izmēra ir mazāki. Kucēni ir balti, tiem plankumi parādās vēlāk. Dalmāciešu šķirne radusies ap 1400. gadu mūsdienu Horvātijas reģionā Dalmācijā, no kura nosaukuma radies šķirnes nosaukums. 19. gadsimtā tie bija iecienīti kā pavadoņi ceļotājiem ar karieti. Viņu galvenais uzdevums bija aizsargāt ceļotājus no ceļu laupītājiem.

Dalmācieši vispasaules ievērību ieguva ar Dodijas Smitas grāmatu “101 dalmācietis” un tās ekranizācijām gan Volta Disneja animācijas filmā, gan kinofilmā.

## Ārējās saites

*
Zinaīda Kuprijanoviča

**Zinaīda Aleksandrovna Kuprijanoviča** (, ; dzimusi  Minskā), plašāk pazīstama kā **Zina** jeb **Zena** (, , ), ir baltkrievu dziedātāja, aktrise un raidījumu vadītāja. Viņa ir vadījusi 2018. gada Bērnu Eirovīzijas dziesmu konkursu, kas notika Minskā, Baltkrievijā.

Zina piedalījās 2019. gada Eirovīzijas dziesmu konkursā Telavivā, Izraēlā, pārstāvot Baltkrieviju ar dziesmu *[[Like It]]*. Savā pusfinālā viņa ieguva 10. vietu, kas ļāva kvalificēties finālam. Finālā viņa ieguva 24. vietu.

## Atsauces
Hērvighamna

**Hērvighamna** (), arī **Bjērnejaradio** (*Björnøya Radio*) vai **Lāču salas meteroloģiskā stacija** *(Bjørnøya Meteorologiske Stasjon)*, ir Norvēģijas vissezonas meteostacija Arktikā. Izvietojusies Svalbāras arhipelāgam pieskaitītajā Lāču salā, tās ziemeļu krastā pie Hērvighamnas līča un ir vienīgā salas apdzīvotā vieta. Stacijas pastāvīgais personāls ir deviņi cilvēki.

## Vēsture
Pirmo meteoroloģisko staciju salā 1918. gada oktobrī Tunheimas ogļraču pilsētiņā izveido Trumses ģeofizikas institūts. Gadu vēlāk akmeņogļu ieguves kompānija *Bjørnøen A/S* salas ziemeļos pie Hērvighamnas līča ierīko radiostaciju. 1925. gadā ogļu ieguve tiek pārtraukta. 1932. gadā bet meteostacija un radiostacija nonāk Norvēģijas Meteoroloģijas institūta pārraudzībā. Otrā pasaules kara sākumā stacija tiek evakuēta, bet Tunheimas infrastruktūra iznīcina Sabiedroto spēki, lai tā nenonāktu Vācijas rīcībā. Darbu stacija atsāk 1947. gadā, kad meteostacija tiek pārcelta līdzās radiostacijai uz Hērvighamnu.

## Atsauces
Vukovara

**Vukovara** (, ) ir pilsēta Horvātijas austrumos. 2015. gadā pilsētā dzīvoja 24,9 tūkstoši iedzīvotāju. Tas ir Vukovaras-Srijemas župānijas administratīvais centrs. Vukovara atrodas Donavas labajā krastā, kur tajā ietek Vukas upe. Tā ir nozīmīga upes ostas pilsēta Horvātijā.

1991. gadā Horvātijas kara laikā Vukovara gandrīz trīs mēnešus atradās serbu aplenkumā. Tajā laikā pilsētā dzīvoja ap 44 tūkstošiem cilvēku.  Vukovaras slaktiņā slimnīcā tika nogalināti aptuveni 200 horvātu karagūstekņu un civiliedzīvotāju (vēl ap 60 cilvēku pazuduši bez vēsts).
## Iedzīvotāji
### Ievērojamas personības
Vukovarā dzimuši vai dzīvojuši:
* Siniša Mihajlovičs (serbu: Синиша Михајловић, 1969–2022), Serbijas futbola treneris un bijušais futbolists, spēlēja aizsarga pozīcijā, bijis Dienvidslāvijas futbola izlases dalībnieks.
## Sadraudzības pilsētas
Vukovaras sadraudzības pilsētas ir:

## Atsauces

## Ārējās saites
Tunheima

**Tunheima** () bija ogļraču pilsētiņa Lāču salā, Norvēģijā. Izvietojusies salas ziemeļaustrumu piekrastē. Pilsētiņu dibināja akmeņogļu ieguves kompānija *Bjørnøen A.S.*. Nosaukta par godu darbu vadītājam Karlam Tunheimam. Laika posmā no 1916. līdz 1925. gadam, kad ogļu ieguve tika pārtraukta, tika izvestas 116 094 tonnas akmeņogļu. Pilsētiņā bija ap 25 ēkām, dzelzceļa atzars to savienoja ar piestātni pie Eustervoga līča. Otrā pasaules kara sākumā pilsētiņas infrastruktūru iznīcināja Sabiedroto spēki, lai tā nenonāktu Vācijas rīcībā.

1918. gada oktobrī Tunheimā Trumses ģeofizikas institūts izveidoja pirmo meteoroloģisko staciju salā. Gadu vēlāk salas ziemeļos pie Hērvighamnas līča ierīkoja radiostaciju. 1932. gadā meteostacija un radiostacija nonāca Norvēģijas Meteoroloģijas institūta pārraudzībā. Otrā pasaules kara sākumā stacija tika evakuēta. Darbu stacija atsāka 1947. gadā, kad meteostacija tika pārcelta līdzās radiostacijai uz Hērvighamnu.

## Atsauces
Kopīgais visums

**Kopīgais visums** vai **kopīgā pasaule** ir vairāku darbu kopums, kurā vairāki rakstnieki (vai mākslinieki) neatkarīgi viens no otra veido atsevišķus darbus, kas iekļaujas kopējā sižeta līnijā, tēlos vai šī projekta pasaulē. Parasti kopīgais visums ir raksturīgs zinātniskās fantastikas žanram.

Tas atšķiras no rakstnieku kopdarba, kur vairāki rakstnieki vienlaikus strādā pie viena un tā paša darba, kā arī atšķiras no krosoveriem, kur darbi un tēli ir atšķirīgi, un tos vieno tikai vienreizēja tikšanās.

Terminu "kopīgais visums" izmanto arī komiksos, lai atspoguļotu kopējo vidi, ko radījis izdevējs un kurā tēli, notikumi un norises vietas no vienas produktu līnijas varētu parādīties citās mediju franšīzēs.

Kopīgo visumu, kas tiek publicēta dažādos medijos (piemēram, romānos, filmās, videospēlēs, u.t.t.), un kur katra publikācija audzē pasaules vēsturi, pamatstāvokli, sauc par "iedomāto izklaides vidi" (*imaginary entertainment environment*).

Tāpat termins tiek izmantots daudz plašākā nozīmē ārpus literārās vides, lai izteiktu starpdisciplinaritāti vai sociālo vienotību, biežāk "kopīgā diskursa visuma" kontekstā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Kalmiki

**Kalmiki** (, *Xaľmgud*) ir mongoļu etniskā grupa, pamatiedzīvotāji Kalmikijas Republikā, kas ir viena no Kaspijas jūras rietumos esošajām Krievijas Federācijas republikām. Kalmiku senči 17. gadsimtā no Džungārijas (Ķīnas) ieceļoja Volgas lejtecē, no 1630. līdz 1771. gadam Kaukāza ziemeļos pastāvēja Kalmiku hanāts. Kopējais kalmiku skaits tiek lēsts ap 200 tūkstošiem. Dominējošā reliģija budisms — lamaisms.

## Ārējās saites
Horvātijas ģerbonis

**Horvātijas Republikas ģerbonis** () ir viens no Horvātijas simboliem, pieņemts 1990. gada 21. decembrī. To veido kronēts vairogs, kas atgādina šaha galdiņu. Vairoga kronī attēloti Zagrebas, Dubrovnikas, Dalmācijas, Istrijas un Slavonijas ģerboņi.

## Galerija

File:Escutcheon in the Seal of the Kingdom of Croatia 1527.svg|1527
File:Coat of Arms of Kingdom of Croatia.svg|1868—1918
File:Coat of Arms of the Banate of Croatia.svg|1939—1941
File:Coat of arms of Croatia (1941–1945).svg|1941—1945
File:Coat of Arms of the Socialist Republic of Croatia.svg|1945—1990


## Atsauces

## Ārējās saites
Evenki

**Evenki** (, , *evenkīl*), agrāk zināmi arī kā **tungusi**, ir viena no Ziemeļāzijas tautām, dzīvo galvenokārt Sibīrijā un Ķīnas ziemeļaustrumos. Evenku skaits tiek lēsts ap 80 tūkstošiem, no kuriem 37,1 tūkstoši dzīvo Krievijas Federācijā (viena no mazskaitlīgajām Ziemeļu tautām), bet 39,5 tūkstoši — Ķīnā. Evenki runā ne tikai evenku valodā, bet arī krievu, ķīniešu un mongoļu valodā. Dominējošās reliģijas ir šamanisms, pareizticība un lamaisms.

## Ārējās saites
Ježijs Bženčeks

**Ježijs Juzefs Bženčeks** (; dzimis ) ir poļu futbola treneris un bijušais futbolists. Spēlējis pussarga pozīcijā, bijis Polijas futbola izlases dalībnieks.

## Futbolista karjera
Spēlētāja karjeru sāka Čenstohovas "Raków". Vēlāk pārstāvēja arī citus Polijas klubus. 1993. gadā Poznaņas "Lech" sastāvā kļuva par Polijas čempionu. Karjeras turpinājumā spēlēja Austrijas klubos *[[FC Tirol Innsbruck|Tirol Innsbruck]]*, Lincas LASK un Izraēlas komandā *[[Maccabi Haifa F.C.|Maccabi Haifa]]*. 2000. gadā atgriezās *Tirol Innsbruck* un divas reizes (2001. un 2002. gadā) izcīnīja Austrijas čempiontitulu. Vēlāk spēlējis arī citos Austrijas klubos Grācas "Sturm" un *[[FC Kärnten]]*. Karjeras noslēgumā atgriezās Polijā. No 2007. līdz 2008. gadam spēlēja Zabžes "Gornik". Karjeru noslēdza 38 gadu vecumā Bitomas "Polonia" rindās.

Polijas izlasē pirmo spēli aizvadīja  pret Austriju. Pirmos vārtus izlases labā guva 1993. gada martā draudzības spēlē pret Brazīliju. Bijis arī izlases kapteinis. Kopā izlases rindās nospēlēja 42 spēles un guva 4 vārtus. Piedalījies 1992. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Polijas komandas sastāvā, izcīnot sudraba medaļu.

## Trenera karjera
2010. gadā kļuva par Čenstohovas "Raków" galveno treneri. Vēlāk vadījis arī klubus Gdaņskas "Lechia", Katovices GKS un Plockas "Wisła". 2018. gada jūlijā tika iecelts par Polijas futbola izlases galveno treneri. Šajā amatā bijis līdz 2021. gadam.

## Atsauces

## Ārējās saites
Saludos Amigos

***Saludos Amigos*** ir 1942. gada ASV animācijas filma. Filmas režisori ir Normans Fērgusons, Vilfrēds Džeksons, Džeks Kinnijs, Hemiltons Lasks un Bills Robertss. Galvenos tēlus ierunājuši Lī Blērs, Mērija Blēra, Pinto Kolvigs, Volts Disnejs (Disnejs ir arī filmas producents), Normans Fērgusons, Frenks Greiems, Hosē Oliveira, Frenks Tomass un Klerenss Nešs.

Animācijas filma sastāv no 4 daļām: ***Lake Titicaca***, ***Pedro***, ***El Gaucho Goofy*** un ***Aquarela do Brasil***.

Segmentā ***Lake Titicaca*** Donalds Daks apmeklē Titikakas ezeru. Tur viņš satiek vietējos iemītniekus. Segmenta ***Pedro*** galvenais varonis ir antropomorfa lidmašīna Pedro. Pedro dodas savā pirmajā lidojumā, kas gan neizvēršas ļoti veiksmīgs. Segmentā ***El Gaucho Goofy*** kovboju Sprukstu aizved uz Argentīnas pampām, lai mācītos no vietējiem gaučo. Segmentā ***Aquarela do Brasil*** Donalds Daks apceļo Dienvidameriku.

## Atsauces

## Ārējās saites
The Three Caballeros

***The Three Caballeros*** ir 1944. gada ASV animācijas filma. Filmas režisori ir Normans Fērgusons, Klaids Džeronīmi, Džeks Kinnijs, Herolds Jangs un Bills Robertss. Galvenos tēlus ierunājuši Hosē Oliveira, Frenks Tomass un Žoakins Garajs.

Filma sastāv no 6 daļām: ***The Cold-Blooded Penguin***, ***The Flying Gauchito***, ***Baía***, ***Las Posadas***, ***Mexico: Pátzcuaro, Veracruz and Acapulco*** un ***You Belong to My Heart and Donald's Surreal Reverie***.

***The Cold-Blooded Penguin*** galvenais varonis ir pingvīns Pablo, kuram apnicis aukstais laiks Dienvidpolā, tāpēc viņš dodas meklēt mājas siltākā vietā. Segmentā ***The Flying Gauchito*** stāsta par maza urugvajiešu zēna un spārnota ēzeļa piedzīvojumiem. Segmentā ***Baía*** Donalds un Hosē dodas uz Brazīlijas štatu Baiju. Segmentā ***Las Posadas*** meksikāņu bērni sagaida Ziemassvētkus. Segmentā ***Mexico: Pátzcuaro, Veracruz and Acapulco*** Donalds un Hosē apceļo Meksiku uz lidojoša paklāja. Segmentā ***You Belong to My Heart and Donald's Surreal Reverie*** Donalds iemīlas dziedātājā Dorā Luzā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Nevena Božoviča

**Nevena Božoviča** (; dzimusi  Mitrovicā) ir serbu dziedātāja un dziesmu autore.

Nevena savu muzikālu karjeru aizsāka piedaloties, pārstāvot Serbiju, 2007. gada Bērnu Eirovīzijas dziesmu konkursā Roterdamā, Nīderlandē, kur viņa ar dziesmu *Piši mi* (*Пиши ми*) ieguva 3. vietu. 
Viņa arī kā daļa no grupas *[[Moje 3]]* piedalījās 2013. gada Eirovīzijas dziesmu konkursā Malmē, Zviedrijā, pārstāvot Serbiju ar dziesmu *[[Ljubav je svuda]]* (*Љубав је свуда*). Savā pusfinālā grupa ieguva 11. vietu, kas neļāva kvalificēties finālam. Nevena atgriezās 2019. gada Eirovīzijas dziesmu konkursā Telavivā, Izraēlā, atkal pārstāvot Serbiju ar dziesmu *[[Kruna]]* (*Круна*). Savā pusfinālā viņa ieguva 7. vietu, kas ļāva kvalificēties finālam. Finālā viņa ieguva 18. vietu.

## Atsauces
Make Mine Music

***Make Mine Music*** ir 1946. ASV gada animācijas filma. Filmas režisori ir Hamiltons Lasks, Klaids Džeronīmi, Džeks Kinnijs un Džošua Mīdors. Galvenos tēlus ierunājuši Nelsons Edijs, Dina Šora, Benijs Gudmens, Endrjūsu māsas, Džerijs Kolona, Stērlings Holovejs, Endijs Rasels, Deivids Ličins un Taņa Rjabučinskaja.

Filma sastāv no 10 daļām: ***The Martins and the Coys***, ***Blue Bayou***, ***All the Cats Join In***, ***Without You***, ***Casey at the Bat***, ***Two Silhouettes***, ***Peter and the Wolf***, ***After You've Gone***, ***Johnnie Fedora and Alice Bluebonnet*** un ***Finale: Willie the Whale Who Wanted to Sing at the Met***.

Daļā ***The Martins and the Coys*** grupa *The King's Men* apdzied divu ģimeņu strīdu pie kalniem, kas tiek izbeigts pēc tam, kad divi jaunieši no abām ģimenēm iemīlas viens otrā. ***Blue Bayou*** galvenie varoņi ir divi baltie gārņi, kas lido naktī. Segmentā ***All the Cats Join In*** jaunieši 20. gadsimta 40. gados iemīl populāro mūziku. Daļa ***Without You*** veidota kā balāde zudušai mīlestībai. ***Casey at the Bat*** galvenais varonis ir augstprātīgs bumbas spēlētājs. Daļas ***Two Silhouettes*** galvenie varoņi ir baletdejotāji Deivids Ličins un Taņa Rjabučinskaja. Segmentā ***Peter and the Wolf*** krievu puika Pīters kopā ar putnu Sašu un pīli Sonju dodas mežā, lai nomedītu vilku. Daļas ***After You've Gone*** galvenie varoņi ir antropomorfi mūzikas instrumenti. Segmentā ***Johnnie Fedora and Alice Bluebonnet*** divas cepures, kuras dzīvo veikala skatlogā, iemīlas viena otrā. Segmenta ***Finale: Willie the Whale Who Wanted to Sing at the Met*** galvenais varonis ir kašalots Villijs ar lielu muzikālo talantu, kura sapnis ir dziedāšana Metropoles operā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Katerina Duska

**Katerina Duska** (, ; dzimusi  Monreālā) ir grieķu-kanādiešu dziedātāja un dziesmu autore. Katerina piedalījās 2019. gada Eirovīzijas dziesmu konkursā Telavivā, Izraēlā, pārstāvot Grieķiju ar dziesmu *[[Better Love]]*. Savā pusfinālā viņa ieguva 5. vietu, kas ļāva kvalificēties finālam. Finālā viņa ieguva 21. vietu.

## Atsauces
Kinnvika

**Kinnvika** () bija vissezonas meteostacija Arktikā. Izvietojusies Svalbāras arhipelāgam piederošās Ziemeļaustrumu Zemes ziemeļrietumos Mērčisona fjorda ziemeļu krastā pie Kinnvikas līča. Staciju 1957. gadā Starptautiskā ģeofizikas gada programmas ietvaros ierīkoja Zviedrijas, Somijas un Šveices apvienotā ekspedīcija Jestas Liljekvista (*Gösta Hjalmar Liljequist*) vadībā.

Stacijā tika izbūvētas astoņas ēkas ar tiem laikiem modernu elektroapgādi un ūdens centrālo apkuri. Ekspedīcijas laikā tika veikti meteoroloģiskie un atmosfēras augšējo slāņu fizikas novērojumi.

Pēc novērojumu programmas beigām stacija tika slēgta. Vēlākos gados to periodiski kā bāzi izmantoja dažādas ekspedīcijas, tajā skaitā Zviedrijas ekspedīcijas 1960. un 1980. gados, kas pētīja Vestfonnas ledus kupolu.

Laika posmā no 2007. līdz 2010. gadam tika rīkotas sešas Zviedrijas un Somijas zinātnieku vasaras un ziemas ekspedīcijas uz Kinnviku globālo klimata izmaiņu ietekmes pētīšanai kārtējā Starptautiskā ģeofizikas gada (2007—2008) programmas ietvaros.

## Atsauces
Melody Time

***Melody Time*** ir 1948. gada ASV animācijas filma. Filmas režisori ir Hamiltons Lasks, Klaids Džeronīmi, Džeks Kinnijs un Vilfrēds Džeksons. Galvenos tēlus ierunājuši Rojs Rodžerss, *[[Trigger]]*, Deniss Dejs, *[[The Andrews Sisters]]*, *[[Fred Waring and the Pennsylvanians]]*, Fredijs Mārtins, Etela Smita, Frānsesa Langforda, Badijs Klārks un Bobs Nolans.

Filma sastāv no septiņām daļām: ***Once Upon a Wintertime***, ***Bumble Boogie***, ***The Legend of Johnny Appleseed***, ***Little Toot***, ***Trees***, ***Blame It on the Samba*** un ***Pecos Bill***.

***Once Upon a Wintertime*** galvenie varoņi ir Dženija un Džo, divi mīlnieki, kuri satikušies kādā decembra dienā. Segmenta ***Bumble Boogie*** galvenais varonis ir vientuļa kamene, kas cenšas novērst vizuālu un muzikālu neprātu. ***The Legend of Johnny Appleseed*** pamatā ir stāsts par Džonu Čepmenu, kurš lielu daļu sava mūža pavadīja, klejojot pa Rietumameriku (galvenokārt Ohaio un Indiānu) un stādot ābeles. ***Little Toot*** pamatā ir Hārdija Gramatka tāda paša nosaukuma stāsts. Segmenta galvenais varonis ir neliels velkonis, kas vēlas būt tāds pats kā viņa tēvs, tomēr nekādi nespēj izvairīties no nepatikšanām. Daļa ***Trees*** balstīta uz Džoisa Kilmera tāda paša nosaukuma dzeju. Segmentā ***Blame It on the Samba*** Donalds un Hosē iepazīstas ar sambu. Daļa ***Pecos Bill*** veidota par Teksasas stāstu varoni *Pecos Bill*, kuru uzaudzināja koijoti, bet pieaudzis viņš kļuva par visu laiku labāko kovboju.

## Atsauces

## Ārējās saites
Tulia

***Tulia*** ir poļu mūzikas grupa, kas savu darbību aizsāka 2017. gadā. Grupa pārstāvēja Poliju 2019. gada Eirovīzijas dziesmu konkursā Telavivā, Izraēlā ar dziesmu *[[Fire of Love (Pali się)]]*. Savā pusfinālā viņas ieguva 11. vietu, kas neļāva kvalificēties finālam ar tikai 2 punktu starpību no 10. vietas.

## Atsauces
The Adventures of Ichabod and Mr. Toad

***The Adventures of Ichabod and Mr. Toad*** ir 1949. gada ASV animācijas filma. Filmas režisori ir Klaids Džeronīmi, Džeks Kinnijs un Džeimss Algars. Galvenos tēlus ierunājuši Ēriks Blors, Pets O'Mallijs, Kolins Kempbels, Džons Makleišs, Kempbels Grānts, Klods Alisters, Leslija Denisone, Edmonds Stīvenss un *[[The Rhythmaires]]*.

Filma sastāv no divām daļām: ***The Wind in the Willows*** un ***The Legend of Sleepy Hollow***. Daļa ***The Wind in the Willows*** balstīta uz Keneta Greiema tāda paša nosaukuma bērnu romānu, savukārt segments ***The Legend of Sleepy Hollow*** balstīts uz Vašingtona Ērvinga tāda paša nosaukuma stāstu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Aizved mani mājās

**"Aizved mani mājās"** () ir 2011. gada kinokomēdija, kuras režisors ir Maikls Douss. Galvenās lomas filmā atveido Tofers Greiss, Anna Ferisa, Dens Foglers un Terēze Palmere. Filmas pirmizrāde notika  Losandželosā.

Četrus gadus pēc skolas pabeigšanas neveikls vidusskolas teicamnieks izmanto savas māsas drauga ballīti kā ideālu iespēju, lai beidzot iepazītos tuvāk ar savu vidusskolas mīlestību.

## Atsauces

## Ārējās saites
Kozarnika

**Kozarnika** () ir ala Balkānu kalnu rietumos, Bulgārijā. Tā atrodas netālu no Lipnicas ciema, Botevgradas pašvaldībā. Alas nosaukums nozīmē "kazu aploks", kas radies tādēļ, ka vietējie alā slēpa kazas.

Alas ieeja ir 4,5 m plata un 2,5 m augsta. Tās kopējais garums ir 89 m. Ala sastāv no vienas liektas ejas un viena ejas atzara. Ejas pirmie 15 m ir augsti un plati, bet tā pakāpeniski samazinās. Alā ir arī 14 m augsts skurstenis. Kozarnikā nav avotu.

Alā sastopami daudzi veidojumi, piemēram, stalktīti, stalagmīti, dendrīti uc. Alas dominējošā krāsa ir balta un rozā. Alā ir atrasti kauli un keramika.

Kozarnika tika kartēta 1966. gadā.

## Atsauces
Fun and Fancy Free

***Fun and Fancy Free*** ir 1947. gada ASV muzikāla animācijas filma, kuras pirmizrāde norisinājās . Filmas režisori ir Hamiltons Lasks, Bills Robertss, Džeks Kinnijs un Viljams Morgans. Galvenos tēlus angļu valodā ierunājuši Klifs Edvardss, Edgars Berdžens, Luana Patena, Volts Disnejs (Disnejs ir arī filmas producents), Klarenss Nešs, Pinto Kolvigs, Billijs Gilberts un Anita Gordone. Šī ir devītā Volta Disneja pilnmetrāžas animācijas filma.

Filma sastāv no divām daļām: ***Bongo*** un ***Mickey and the Beanstalk***.

***Bongo*** galvenais varonis ir cirka lācēns Bongo, kurš vēlas izjust brīvību. Bongo aizbēg no cirka un pēc kāda laika izveido romantiskas attiecības ar lāceni Lulubelli. Drīz vien Bongo saprot, ka viņam ir sevi jāpierāda, lai Lulubelle kļūtu par viņa otro pusīti.

***Mickey and the Beanstalk*** pamatā ir stāsts "Džeks un brīnumpupa". Mikijs, Donalds un Spruksts ir trīs zemnieki, kuri izmanto maģiskas pupiņas un debesīs atklāj milža Villija pili. Trijotnei jācīnās ar milzi, lai atgūtu mieru savā ielejā.

## Atsauces

## Ārējās saites
*
LEGO filma 2

**"LEGO filma 2"** () ir 2019. gada ASV animācijas filma. Filmas režisors ir Maiks Mičels. Galvenos tēlus ierunājuši Kriss Prats, Elizabete Benksa, Vills Ārnets, Tifānija Hediša, Stefānija Beatriza, Čārlijs Dejs, Elisona Brī, Niks Ofermans un Maija Rūdolfa. Filmas pirmizrāde notika  Dānijā. Filma ir turpinājums 2014. gada filmai "LEGO filma".

Lego pilsētā pienākuši grūti laiki. Lego duplo ir iebrucēji no kosmosa, kuri visu sagrauj, bet Lego cilvēki to nespēj atjaunot. Emets, Lūsija un viņu sabiedrotie stāsies pretī iebrucējiem.

## Atsauces

## Ārējās saites
Bruņurupuči nindzjas 2 (2016. gada filma)

**"Bruņurupuči nindzjas 2"** () ir 2016. gada supervaroņu filma, kas balstīta uz izdomātu tāda paša nosaukuma supervaroņu komandu. Filmas režisors ir Deivs Grīns. Galvenās lomas filmā atveido Megana Foksa, Vills Ārnets, Lora Linnija, Stīvens Amels, Noels Fišers, Džeremijs Hauards, Pīts Ploszeks, Alans Ričsons un Tailers Perijs. Filmas pirmizrāde notika  Mehiko. Filma ir turpinājums 2014. gada filmai "Bruņurupuči nindzjas".

Divus gadus pēc Šrēdera apturēšanas Bruņurupuči uzzina, ka Šrēders ir izbēdzis un meties uz vienu roku ar zinātnieku Baksteru Stokmanu, lai pārņemtu pasauli. Tomēr Šrēders un Baksters nav vienīgie ļaundari, kas jāaptur Bruņurupučiem — bēdīgi slavenajam Krangam ir vēl lielāki un vēl ļaunāki plāni pasaules iekarošanai.

## Atsauces

## Ārējās saites
Bruņurupuči nindzjas (2014. gada filma)

**"Bruņurupuči nindzjas"** () ir 2014. gada supervaroņu filma, kas balstīta uz izdomātu tāda paša nosaukuma supervaroņu komandu. Filmas režisors ir Džonatans Lībesmans. Galvenās lomas filmā atveido Megana Foksa, Vills Ārnets, Viljams Fičners, Denijs Vūdbērns, Ebija Eliota, Noels Fišers un Džeremijs Hauards. Filmas pirmizrāde notika  Mehiko. 2016. gadā filmai iznāca turpinājums "Bruņurupuči nindzjas 2".

Kad ļaundaris Šrēders ar saviem padotajiem sāk apdraudēt Ņujorku, vienīgie, kas viņu var apturēt, ir mutācijai pakļautu bruņurupuču komanda.

## Atsauces

## Ārējās saites
Mana bosa meita

**"Mana bosa meita"** () ir 2003. gada romantiskā kinokomēdija, kuras režisors ir Deivids Cakers. Galvenās lomas filmā atveido Eštons Kučers, Tara Rīda, Džefrijs Tambors, Endijs Rihters, Maikls Madsens, Džons Ebrehemss, Terenss Stemps un Mollija Šenona. Filmas pirmizrāde notika .

Toms ir pētnieks izdevniecības uzņēmumā pie tirāniska bosa Džeka Teilora. Tomam patīk Džeka meita Liza, tāpēc viņš nekavējas, kad Liza uzaicina Tomu uz savām mājām. Uzaicinājuma mērķis gan ir pavisam citādāks, nekā Toms iedomājās: Liza vēlas doties uz ballīti, tāpēc viņai jāatrod kāds, kurš pieskatīs Džeku. Kad Toms ierodas Džeka mājās, sākas dažādu pārpratumu virkne.

## Atsauces

## Ārējās saites
Serhats

**Ahmeds Serhats Hadžipašalioglu** (; dzimis  Stambulā), plašāk pazīstams kā **Serhats** (), ir turku dziedātājs, producents un televīzijas raidījumu vadītājs.

Serhats piedalījās 2016. gada Eirovīzijas dziesmu konkursā Stokholmā, Zviedrijā, pārstāvot Sanmarīno ar dziesmu *[[I Didn't Know]]*. Savā pusfinālā vinš ieguva 12. vietu, kas neļāva kvalificēties finālam. Viņš piedalījās arī 2019. gada Eirovīzijas dziesmu konkursā Telavivā, Izraēlā, otro reizi pārstāvot Sanmarīno ar dziesmu *[[Say Na Na Na]]*. Savā pusfinālā viņš ieguva 8. vietu, kas ļāva kvalificēties finālam. Finālā viņš ieguva 19. vietu, kas pašlaik ir labākais valsts rezultāts konkursā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Marija Ujeviča-Galetoviča

thumb|''Augusta Šenoa piemineklis''
**Marija Ujeviča-Galetoviča** (; dzimusi ; mirusi ) bija horvātu skulptore un gleznotāja. Dzīvoja un strādāja Zagrebā.

## Daiļrade
Marijas Ujevičas-Galetovičas darbi galvenokārt ir portreti un statujas. Viņa studēja tēlniecību Centrālajā mākslas un dizaina skolā Londonā. Kopš 1987. gada Ujeviča-Galetoviča bija pasniedzēja Zagrebas Tēlotājmākslas akadēmijā, kur 1995. gadā viņa ieguva profesores titulu. Turklāt viņa bija arī aktīva Horvātijas Zinātņu un mākslas akadēmijas locekle.

Marija Ujeviča-Galetoviča ir vairāku ārējo un iekšējo publisko skulptūru autore daudzās Horvātijas un bijušās Dievidslāvijas pilsētās: Viroviticā, Vrsarā, Zagrebā, Marija-Bistricā, Siņā, Cresā, Rijekā, Osijekā, Labinā, Visoko, Bihačā un Novisadā. Vislabāk pazīstami ir šādi viņas publiskie darbi: *Miroslava Krležas piemineklis* Osijekā, *Miroslava Krležas piemineklis* Zagrebā, *Augusta Šenoa piemineklis* Zagrebā, Skrējēja skulptūra Savas upes krastmalā Zagrebā, Frančesko Patrici piemineklis Cresā, Jakova Gotovaca piemineklis Osorā un Sterija-Popoviča piemineklis Novisadā..

Marijai Ujevičai-Galetovičai ir bijušas daudzas personālās izstādes Horvātijā un aiz tās robežām, ieskaitot izstādes galerijā "Forums" (Zagreba, 1980 un 1982), galerijā Sebastjans (Dubrovnika, 1981), galerijā Sebastjans (Belgrada, 1984), Ex Granai della Repubblica a Zitellelle (Venēcija, 1991), Francijas akadēmijā Romā Mediči villā (Roma, 1991), HDLU (Zagreba, 2005), Horvātijas vēstniecībā Itālijā (Roma, 2009) un galerijā Močibobs (Zagreba, 2010).

## Apbalvojumi
* Prēmija par Zemnieku sacelšanās pieminekļa projektu (Zagreba, 1970).
* Prēmija par Kozaras pieminekļa projektu (Sarajeva, 1971).
* Pirmā godalga par Augusta Cesareca pieminekļa projektu (Zagreba, 1973).
* Prēmija par Miroslava Krležas pieminekli.
* Zagrebas salona prēmija (Zagreba, 1982).
* Horvātijas skulptūras trīsgadu prēmija (Zagreba, 1986).
* Prēmija par Augusta Šenoa pieminekli (Zagreba, 1987).
* Zagrebas pilsētas prēmija (Zagreba, 1989).
* Zagrebas salona prēmija (Zagreba, 1990).

## Atsauces

## Papildu literatūra
* Banov, Ivo Šimat, *Marija Ujević Galetović* (Kontura, 2007).

## Ārējās saites
Oto Nemsadze

**Oto Nemsadze** (; dzimis  kā **Otars Nemsadze** () Gori)  ir gruzīnu dziedātājs. Oto piedalījās 2019. gada Eirovīzijas dziesmu konkursā Telavivā, Izraēlā, pārstāvot Gruziju ar dziesmu *[[Sul tsin iare]]*. Savā pusfinālā viņš ieguva 14. vietu, kas neļāva kvalificēties finālam.

## Atsauces
Mesapi

right|200 px|thumb|Trozella, mesapu keramisko trauku tips, divosu krūkas veidā.
**Mesapi** () ir sena Itālijas teritorijā dzīvojoša tauta, kas apdzīvoja tās dienvidaustrumu daļu (Apūliju). Pētnieku lielāka daļa uzskata, ka mesapi ir ilīriešu pēcteči, kas pāri Adrijas jūrai pārceļoja no Balkāniem. Taču ir tradīcija, kas, balstoties uz Herodotu, uzskata tos par Krētas iedzīvotāju pēctečiem. Pēc Herodota bijušie krētieši saucās par "mesapu japigiem". Pēc visa spriežot pēc to ieceļošanas mesapu sastāvā iekļāvās arī Apenīnu pussalas autohtonie iedzīvotāji, taču nav īsti skaidrs, vai šie pamatiedzīvotāji bija radniecīgās attiecībās ar blakus esošās Grieķijas un Egejas jūras salu pirmsindoeiropeiskajiem iedzīvotājiem. Iespējams, ka vēlākie migranti no Krētas salas, par kuriem minēja Herodots, bija radniecīgi Itālijas autohtoniem, bet varbūt arī nē.

Mesapu valoda kļuva par dialektu grupas nosaukumu, kurā bez pašiem mesapiem runāja arī tiem tuvie japigi un pevketi. Mesapiem bija arī rakstība, un tie pat sastādīja kartes. Uz viņiem attiecina arī vairāku Itālijas pilsētu dibināšanu, piemēram, Leče. Pirra karu laikā mesapu zemessardze cīnījās grieķu pusē. Mūsu ēras sākumā romieši tos pakļāva un romanizēja.
Lingvists Jūliuss Pokornijs mesapu etnonīmu atvasināja no pirmsindoeiropiešu *medhyo- ‘vidējais’ un -apia (<*ap-, ‘ūdens’).