open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Zond-1

***Zond-1*** jeb ***3MV-1 № 4*** bija PSRS starpplanētu zonde, kuras sākotnējais uzdevums bija Veneras pārlidojums un kapsulas nolaišanās uz planētas virsmas. Sakari ar zondi zaudēti 1964. gada jūnijā, pirms planētas sasniegšanas.

Šis bija ceturtais Marsa un Veneras izpētei paredzeto zonžu *[[3MV]]* eksemplārs. Kosmiskajā aparātā bija uzstādīta fototelevīzijas kamera. Nolaižamajā aparātā ar masu 285 kg un diametru 90 cm bija instrumenti atmosfēras ķīmiskajai analīzei, iežu gamma starojuma mērīšanai, fotometrs, temperatūras, spiediena un kustības mērīšanai. Kapsulā ievietots vimpelis ar PSRS ģerboni.

*3MV-1 № 3* tika palaista  05:42:40 UTC ar nesējraķeti *[[Molnija (nesējraķete)|Molnija]]* no Baikonuras kosmodroma. Atšķirībā no iepriekšējiem *3MV* aparātiem, šoreiz nesējraķetes visas pakāpes darbojās kā paredzēts, un zonde ievadīta orbītā ap Sauli. 290 dienu laikā tai būtu jāsasniedz Venera.

Drīz pēc zondes palaišanas hermētiskajā aparatūras nodalījumā tika atklāta sūce. Bija skaidrs, ka kosmiskais aparāts nevarēs izpildīt plānotos uzdevumus, jo jūtīgā elektronika, piemēram, radioraidītāji, nevarēja darboties vakuumā. Ja zonde veiksmīgi darbotos, tā oficiāli tiktu nosaukta par *Venera-2*, bet PSRS vadība negribēja publiski atzīt neveiksmi. Tā kā tā bija atstājusi Zemes orbītu, tad arī segvārdu *Kosmos* nevarēja dot. Zondei deva nosaukumu ***Zond-1***, publiski paziņojot, ka ar to tiek pētīta starpplanētu telpa un veikti aparatūras izmēģinājumi.

Nedēļas laikā spiediens aparatūras nodalījumā nokritās par vienu dzīvsudraba staba milimetru.
Līdz 25. maijam sakari ar *Zond-1* tika uzturēti ar nolaižamā aparāta raidītāja palīdzību. Zondi izdevās noorientēt ar zvaigžņu sensoru, tādējādi bija iespējams veikt divus manevrus. Otrā manevrs pārtaukts priekšlaicīgi dzinējsistēmas kļūmes dēļ.

Pēc zvaigžņu sensora sabojāšanās kosmiskā aparāta orientācija bija apdraudēta. Turpmāk zondes stabilizāciju izdevās nodrošināt ar žiroskopu.
Jūnija vidū sakarai ar *Zond-1* tika zaudēti neatgriezeniski.

Pēc aprēķiniem, *Zond-1* Veneru pārlidoja 1964. gada 19. jūlijā aptuveni 110 000 attālumā.

Pēc zondes zaudēšānas *OKB-1* ieviesa kosmisko aparātu hermētisko nodalījumu zemas frekvences vibrāciju testus, kā arī metināšanas līniju pārbaudi rentgenstaros.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Zond 1 (3MV-1 #1, 2) Gunter Dirk Krebs
* Zond finally goes public Anatoly Zak
* 1964-016D - Zond 1 Antonín Vítek
Aldo Moro

**Aldo Moro** (; dzimis , miris ) bija Itālijas jurists un politiķis. Vadījis Itālijas Kristīgo Demokrātu partiju, Itālijas ministru prezidents (1963—1968 un 1974—1976). Moro 1978. gadā nolaupīja un vēlāk nogalināja Sarkano brigāžu kaujinieki.

## Biogrāfija
Dzimis un jaunību pavadījis Apūlijā. Moro 1939. gadā pabeidza studijas Bari universitātē, iegūstot jurista izglītību. Studiju laikā darbojies studentu organizācijās, ieņemot vadošos amatus. Sākotnēji simpatizējis sociālistiem, bet drīz vien pieslējies katoļu politiskajiem spēkiem. Pēc studijām turpinājis darbu jurisprudencē kā lektors, vēlāk — profesors.

Pēc 1946. gada referenduma, kurā itāļi izšķīrās par labu republikas izveidei, Moro tika ievēlēts priekšparlamentā, kur piedalījās jaunās konstitūcijas izstrādē. Vairākās valdībās darbojies kā ministrs — ārlietu, iekšlietu, tieslietu un izglītības. Reizē kā premjerministrs vadījis piecus ministru kabinetus (1963—1968 un 1974—1976). Tiek raksturots kā prasmīgs diplomāts un sarunu vedējs. Lai arī Moro pārstāvēja kristīgos demokrātus, viņš iestājās par sadarbību ar sociālistiem. 1970. gados bijis viens no "Vēsturiskā kompromisa" projekta autors, kura rezultātā komunistu partijai tika atļauts piedalīties vēlēšanās. Vēlāk kristīgie demokrāti Moro vadībā sadarbojās ar komunistiem, kuriem izdevās veiksmīgi startēt vēlēšanās.

Moro 1978. gada 16. martā nolaupīja Sarkano brigāžu kaujinieki. Sarkanās brigādes pieprasīja atbrīvot tās biedrus, kas tobrīd atradās cietumā, tomēr viņu prasības netika izpildītas. Pēc 55 gūstā pavadītajām dienām Moro tika nošauts. Viņa nāve iezīmēja "Vēsturiskā kompromisa" rezultātā izveidotās sadarbības ar komunistiem beigas.

## Ārējās saites

* Ma la verità vera ancora non c'è — interview with Giovanni Moro (Aldo Moro's son) at *[[La Repubblica]]* (in Italian), 16 March 1998.
Aleksandrs Grotendīks

**Aleksandrs Grotendīks** (; dzimis , miris ) bija Vācijā dzimis Francijas matemātiķis, vadošā persona modernās algebriskās ģeometrijas izveidē. 1966. gadā saņēmis Fīldsa prēmiju.

Izglītību ieguvis Francijā: Monpeljē Universitātē, *[[École normale supérieure|École Normale Supérieure]]*, Nansī Universitātē (doktora grāds). Strādājis Sanpaulu Universitātē Brazīlijā, Kanzasas un Hārvarda Universitātē ASV. 1959. gadā sācis strādāt *[[Institut des hautes études scientifiques]]*, kuru pameta 1970. gadā, kad sāka strādāt Monpeljē Universitātē.

19. un 20. gadsimtā bija milzīga algebriskās ģeometrijas nozares attīstība, lielākoties to attīstīja dažādi itāļu matemātiķi. 20. gadsimta vidū, lielā mērā pateicoties tieši Grotendīka darbam, nozare attīstījās tieši no abstraktā viedokļa. Grotendīks pārformulēja algebrisko ģeometriju.

## Publikācijas
* *Produits tensoriels topologiques et espaces nucléaires* (1955)
* *Éléments de géométrie algébrique* (1960)
* *Espaces vectoriels topologiques* (1973)

## Atsauces

## Ārējās saites
Babuškina

**Babuškina** (, ) ir pilsēta Sibīrijas dienviddaļā, Burjatijas Republikas Kabanskas rajonā. Izvietojusies Baikāla ezera dienvidu krastā Misovkas upītes grīvā pie Transsibīrijas maģistrāles. Viena no Burjatijas piecām vēsturiskajām pilsētām. Mūsdienās mežrūpniecības centrs un transporta mezgls.

## Vēsture
Dibināts ap 1760. gadu kā Posoļskas klostera ciemats *(выселок)*. Šeit sākās Udunginas trakts pāri Hamardabana grēdai, ko ierīkoja Kjahtas tirgotāji preču transportēšanai no Ķīnas. Līdz 1892. gadam saukta par **Misovsku** *(Мысовский)*, līdz 1902. gadam — pasta stacija **Misovaja** *(Мысовая)*, līdz 1941. gadam — **Misovska** *(Мысовск)*. Strauja attīstība sākās sakarā ar Transsibīrijas maģistrāles būvniecību. 1900. gadā tika izveidota dzelzceļa stacija Misovaja un līdz Baikālu no dienvidiem apliecošā posma izbūvei 1904. gadā uz Misovajas piestātni ar prāmi pāri ezeram tika transportēti vilcienu sastāvi. 1902. gadā piešķirts bezapriņķa pilsētas statuss. 1941. gadā pārdēvēta tagadējā vārdā par godu profesionālajam revolucionāram Ivanam Babuškinam, kuru 1906. gadā Misovskā nošāva soda vienība.

## Atsauces

## Ārējās saites
Arturs Lielais

**Arturs Lielais** ( — ) bija latviešu rakstnieks un tulkotājs. Dzimis Valkas apriņķa Plāņu pagasta "Pļavniekos". Viņa māte bijusi liela tautas dziesmu dziedātāja. Artura darbīgo personību veidoja daudzie lauku darbi, krāšņie Pārkalnes meži un Niedrāja un Spieciera mežezeri, Smiltenes bibliotēkas grāmatas. Beidzis sešgadīgo skolu, pēc tam apguva burtliča, iespiedēja un grāmatsējēja arodu. Strādāja Smiltenē Zušmaņa grāmatu spiestuvē, Valkā pie grāmatu izdevēja Jāņa Rauskas. 1947. gadā beidza Raiņa vakara vidusskolu Rīgā.

1956. gadā iestājās Latvijas Valsts universitātes Ģeogrāfijas fakultātes neklātienes nodaļā, kuru pabeidza ar izcilību. Studiju laikā iesāka tulkot, kur atklājās viņa labā valodas izjūta. 1959. gadā tika uzņemts Latvijas PSR Žurnālistu savienībā. Kopš 1969. gada sāka vadīt Jaunatnes literatūras redakciju izdevniecībā "Liesma".

## Literārā darbība
Artura Lielā diplomdarbs "Arktikas izpēte" tika novērtēts ļoti atzinīgi un ieteikts izdošanai.

1966. gadā — divus gadus pēc brauciena uz Kubu — nāca klajā viņa otrā grāmata "Karību jūras smaragds". 1967. gadā iznāca darbs "Karavelas iziet okeānā". Tajā aprakstīta Amerikas atklāšana, Kolumba un viņa līdzgaitnieku personības. Grāmata izraisīja dzīvu interesi un nostiprināja pārliecību par šāda veida lietratūras žanra nepieciešamību.

1969. gadā tika izlaista grāmata "Konkistadori". Tajā autors iepazīstina ar Karību reģiona kolonizāciju, acteku impērijas vēsturi un iekarošanu. Atkārtoti izdota 1980. gadā.

Turpmāk iznāk vēl trīs populārzinātniski apcerējumi — "Inku zelts"(1970), "Uz musonu krastiem" (1975) un "Lejup pa Amazoņu upi" (1976).

Trīskārt pabijis Āfrikā, Arturs Lielais atklāja sev vēl vienu interesantu personību, leģendāro Āfrikas apceļotāju Dāvidu Livingstonu. Kā rezultātā tapa vēl trīs grāmatas — "Pāri Melnajam kontinentam" (1978), "Pie Zambezi un Njasa ezera" (1979) un "Nīlas izteku meklējot" (1981).

Arturs Lielais bija arī aktīvs tulkotājs. Daži no viņa daudzajiem tulkojumiem ir T. Heijerdāla "Paradīzi meklējot" (1965, 1978), A. O. Eksvemelina "Amerikas pirāti" (1973), A. Ļiņevska "Akmens grāmatu lappuses" (1976), J. Senkeviča "Uz "Ra" pāri Atlantijas okeānam" (1976) u.c.

Būdams viens no izdevniecības redaktoriem, Arturs Lielais iedibināja grāmatu sērijas "Stāsti par vēsturi", "Stāsti par dabu", "Piedzīvojumi. Fantastika. Ceļojumi", "Ievērojamu cilvēku dzīve"", "Latviešu stāsts un novele". Gadu gaitā šo sēriju ietvaros ir izdotas simtiem grāmatu.

## Literārie darbi
* "Arktikas ledājos" (1964),
* "Karību jūras smaragds" (1966),
* "Karavelas iziet okeānā" (1967),
* "Konkistadori" (1969),
* "Inku zelts" (1970),
* "Uz musonu krastiem" (1972),
* "Lejup pa Amazoņu upi" (1976),
* "Pāri Melnajam kontinentam" (1978),
* "Pie Zambezi un Njasa ezera" (1979),
* "Nīlas izteku meklējot" (1981).

## Ārējās saites
* Valkas novadnieki
Boriss Tadičs

**Boriss Tadičs** (, dzimis ) ir serbu politiķis, bijis Serbijas prezidents no 2004. līdz 2012. gadam.

## Biogrāfija

Dzimis Sarajevā augstskolas pasniedzēja un psihiatres ģimenē. Belgradas Universitātē ieguvis psihologa izglītību. Strādājis par pasniedzēju. Iesaistījies disidentu kustībā, Demokrātijas veicināšanas centra izveidotājs un pirmais direktors. Serbijas Demokrātiskās partijas biedrs kopš 1990. gada, līderis no 2004. gada, kad atentātā tika nogalināts tās iepriekšējais vadītājs.

Pēc Slobodana Miloševiča gāšanas 2000. gadā Tadičs līdz 2003. gada jūnijam bija telekomunikāciju ministrs, 2003. — 2004. gadā — aizsardzības ministrs Serbijas Melnkalnes ministru padomē. 2004. gadā ievēlēts par Serbijas prezidentu, amatu ieņēmis līdz 2012. gadam, kad atkāpies no amata, lai prezidenta vēlēšanas varētu notikt reizē ar parlamenta vēlēšanām. Lai arī prezidenta vēlēšanu 1. kārtā Tadičs uzvarēja, tomēr 2. kārtā ar nelielu pārsvaru uzvarēja Tomislavs Nikoličs.

Pēc neveiksmīgajām vēlēšanām pametis partijas līdera amatu. 2014. gadā izveidojis savu politisko bloku, ar kuru tajā pašā gadā iekļuvis parlamentā. Tiek raksturots kā prorietumniecisks politiķis.

## Atsauces
Tadičs

**Tadičs** (, ; sieviešu dzimtē Tadiča) ir serbhorvātu cilmes uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:

* Boriss Tadičs (*Борис Тадић*, 1958) — serbu politiķis, bijušais Serbijas prezidents;
* Dušans Tadičs (*Душан Тадић*; 1988) — serbu futbolists.
Konstantīns Ūders

**Konstantīns Ūders (Ūdris)** (dzimis , miris ) bija latviešu luterāņu mācītājs. Kalpoja Lejasciema draudzē. Mākslinieka Teodora Ūdera jaunākais brālis.

Dzimis skolotāja ģimenē. Studēja teoloģiju Tērbatas Universitātē. Redzams uz Pīpkalonijas fotogrāfijas kopā ar Eduardu Veidenbaumu. 1900. gadā sāka strādāt par jūrnieku mācītāju Kārdifā, Lielbritānijā. 1906. gadā atgriezās Latvijā un kļuva par mācītāju Lejasciemā. Iskolata laikā 1917. gada decembrī boļševiku apcietināts, tomēr draudze panāca viņa atbrīvošanu. LSPR laikā 1919. gada 28. maijā Gulbenē apcietināts vēlreiz un apvainots spiegošanā, Malienas revolucionārais kara tribunāls viņu notiesāja uz nāvi.  

Nošauts 1919. gada 29. maijā, viņa pēdējie vārdi esot bijuši "Mērķējiet precīzi, eņģeļi gaida uz mani!".

## Atsauces
Ūders

**Ūders** (sieviešu dzimtē Ūdere) ir latviešu cilmes uzvārds, kas cēlies no apvidvārda „ūders” ar nozīmi 'ūdrs'. Cilvēki ar šo uzvārdu:

* Konstantīns Ūders (1870—1919) — luterāņu mācītājs;
* Teodors Ūders (1868—1915) — tēlnieks, gleznotājs un pedagogs.

## Skatīt arī
*Ūdris
Magnuss IV

**Magnuss IV** () jeb **Magnuss Eriksons** ((); dzimis 1316. gada aprīlī/maijā, miris visticamāk ) bija Zviedrijas karalis no 1319. gada līdz 1364. gadam. Kā **Magnuss VII** () no 1319. gada līdz 1343. gadam valdīja arī Norvēģijā, līdz ar to arī Islandē un Grenlandē. No 1332. līdz 1360. gadam pārvaldīja arī Skoni.

Dzimis Norvēģijā, karaļa Hokona V meitas Ingeborgas ģimenē. Jau trīs gadu vecumā kļuva par karali. Līdz 15 gadu sasniegšanai valsti vadīja reģenti. 1336. gadā Stokholmā tika kronēts kā Zviedrijas un Norvēģijas karalis. Valdīšanas laikā Magnuss IV bieži karoja, tomēr īsti neguva panākumus, un valstī samilza pretrunas. 1343. gadā par Norvēģijas karali tika ievēlēts Magnusa dēls Hokons VI. Magnuss karoja ar Dāniju, centās iekarot Igauniju un Livoniju. Karoja arī ar Novgorodu, uz neilgu laiku ieņemot Orešekas cietoksni. Konfliktēja arī ar Hanzas savienību. Auga opozīcija Magnusa valdīšanai līdz 1364. gadā par Zviedrijas karali ievēlēja Mēklenburgas Albrehtu, bet Magnuss no 1365. līdz 1371. gadam atradās Albrehta gūsta.

Norvēģu hronikas vēsta, ka Magnuss 1374. gadā noslīka Norvēģijas fjordos. 15. gadsimta krievu leģenda apgalvo, ka Magnuss pēc kuģa avārijas esot nokļuvis Valaamu salu klosterī Lādogas ezerā, kur miris un apglabāts.

## Ārējās saites
Mediāna (statistika)

[thumb|260px|[Moda (statistika)|Modas, mediānas un vidējās vērtības salīdzinājums]]
**Mediāna** ( — ‘vidējā’) jeb **centrālā vērtība** statistikā un varbūtību teorijā ir skaitlis, kas sadala kādu sakārtotu skaitļu kopu divās daļās. Parasti apzīmē ar ***Me***, taču nav viena noteikta apzīmējuma.

Galīga skaitļu saraksta mediānu var atrast, sakārtojot sarakstu augošā secībā, mediāna ir vidējā vērtība, piemēram, } mediāna ir . Ja sarakstā ir pāra skaits elementu, tad mediānu parasti iegūst kā divu sakārtotas izlases vidējo elementu summas pusi, piemēram, } mediāna ir \tfrac{5+7}{2} = 6.

Mediāna sadala datu kopu divās daļās tā, ka 50% elementu nepārsniedz mediānu un 50% elementu nav mazāki par mediānu.

## Atsauces

## Ārējās saites
* 
* 
* Matemātikas enciklopēdijas ieraksts 
* ''MathWorld'' ieraksts
Mediāna

**Mediāna** var būt:
* Mediāna (ģeometrija) — nogrieznis trīsstūrī, kas tā virsotni savieno ar pretējās malas viduspunktu;
* Mediāna (statistika) — skaitlis, kas sadala kopu divās daļās.
Bagio

**Bagio** (, , , , ) ir pilsēta Filipīnās, Kordiljeras administratīvā reģiona centrs. Izvietojusies Lusonas salas ziemeļdaļā Centrālajā Kordiljerā 1500 m augstumā. Anklāvs Bengetas provinces teritorijā, bet politiski un administratīvi ir neatkarīgi augsti urbanizēta pilsēta, kas dažkārt tiek pieskaitīta provincei statistiskos nolūkos. Ziemeļlusonas darījumu un izglītības centrs.

## Vēsture
Bagio 1900. gadā dibināja amerikāņi kā kalnu kūrortu ibaloju Kafagvajas ciema vietā; tās nosaukums ibaloju valodā nozīmē ‘sūnas’. 1903. gadā salīdzinoši vēsākā klimata dēļ tika izvēlēta par Filipīnu «vasaras galvaspilsētu», uz kurieni līdz 1913. gadam vasaras periodā no Manilas tika pārceltas administrācijas iestādes. 1909. gadā piešķirtas pilsētas tiesības. 1990. gada 16. jūlijā pilsēta stipri cieta zemestrīcē.

## Sports
Bagio 1978. gadā notika mačs par pasaules čempiona nosaukumu šahā starp Anatoliju Karpovu un Viktoru Korčnoju.

## Atsauces

## Ārējās saites
Moda (statistika)

[thumb|260px|Modas, [mediāna (statistika)|mediānas un vidējās vērtības salīdzinājums]]
**Moda** ( – ‘mērs, veids’) ir statistisks raksturlielums, kas nosaka skaitli, kam ir vislielākais biežums kādā datu kopā. Piemēram, } moda ir . Datu kopā var arī būt vairākas modas, piemēram, } moda ir  un .

Modu var arī noteikt, ja dati ir sagrupēti intervālos. Šajā gadījumā tiek iegūts intervāls ar lielāko biežumu – modālais intervāls.

## Atsauces

## Ārējās saites
* 
* Matemātikas enciklopēdijas ieraksts
* ''MathWorld'' ieraksts
Moda

**Moda** var būt:
* Moda (Norvēģija) — Norvēģijas karaliene konsorte;
* Moda (statistika) — skaitlis ar vislielāko biežumu kādā datu kopā.
Rodžers Banisters

**Sers Rodžers Gilberts Banisters** (; dzimis , miris ) bija angļu vieglatlēts, neirologs un akadēmiķis. Pirmais vieglatlēts, kas vienas jūdzes skrējienu veicis ātrāk par 4 minūtēm.

Studējot Oksfordas Universitātē un Svētās Marijas slimnīcas medicīnas skolā (*St. Mary’s Hospital Medical School*) Londonā, vairākas reizes uzvarējis Lielbritānijas čempionātā vieglatlētikā vienas jūdzes skrējienā, 1954. gadā uzvarējis šajā distancē Britu impērijas un Nāciju Sadraudzības spēlēs. 1954. gadā guvis uzvaru Eiropas čempionātā 1500 m distancē. Piedalījies arī , kur uzstādīja Apvienotās Karalistes rekordu 1500 m distancē.

 Oksfordā pārspējis pasaules rekordu 1 jūdzes skrējienā, distanci veicot 3:59,4 minūtēs un kļūstot par pirmo, kas distanci veicis ātrāk par 4 minūtēm. Tika lauzts tobrīd pastāvošais vispārējais uzskats, ka nav iespējams ātrāk nekā 4 minūtēs noskriet jūdzi.

1954. gadā absolvēja Svētās Marijas slimnīcas medicīnas skolu, 1963. gadā ieguva medicīnas grādu Oksfordā un kļuva par neirologu. Strādājis arī *Pembroke College, Oxford*.

2014. gadā atklājis, ka viņam ir diagnosticēta Pārkinsona slimība.

## Atsauces

## Ārējās saites
* 

* 
* 1954: Bannister breaks four-minute mile
Ziemas pasakas

**Ziemas pasakas** ir Kārļa Skalbes pasaku krājums, izdots 1913. gadā, kurā apkopotas vairākas populāras viņa literārās pasakas. Krājums iekļauts Latvijas kultūras kanonā.

## Saturs
K. Skalbes pasaku krājumā iekļautas deviņas pasakas, lielu daļu no tām viņš sarakstījis apcietinājumā, kuru izcieta par piedalīšanos 1905. gada revolūcijā:
* "Kaķīša dzirnavas"
* "Jūras vārava"
* "Mūžīgais students un viņa pasaka"
* "Pelnrušķīte"
* "Pasaka par vērdiņu"
* "Milzis"
* "Bendes meitiņa"
* "Ķēniņa dēla trīs dārgumi"
* "Meža balodītis"

Krājums saņēma atzinīgus vērtējumus. Andrejs Upīts rakstīja: "Skalbe ir pilnīgi iedzīvojies latvisku pasaku psiholoģijā un vispārim piesavinājies arī tautas pasaku stāstīšanas veidu. Bet satura dziļumā un izteiksmes krāšņumā viņa pasakas paceļas tālu pāri tautas dzejai. Arvienu vairāk un noteiktāk Skalbe izveidojas par panesības un pacietības dzejnieku."

## Nozīme
Šis krājums iekļauts 2007.-2008. gadā ekspertu grupas izveidotajā Latvijas kultūras kanonā kā izcils latviešu literatūras paraugs. Raimonds Briedis par pasakām raksta: "Skalbes pasaku poētiskā pasaule atklājas lēnam un uzmanīgam lasītājam, kas ļaujas autora pasaules vērojumam un valodai, tās ritmam un plūdumam. Reti kurš no latviešu rakstniekiem spējis izjust latviešu valodas garšu un iespējas. Bērniem bieži vien Kārļa Skalbes pasakas šķiet pārāk skumjas, taču pasakas nav rakstītas bērniem. Tās mēģina palīdzēt pieaugušajiem saglabāt bērna pasaules uztveri un spēju just līdzi."

2014. gadā TV šovā "Lielā lasīšana" pasaka "Kaķīša dzirnavas" atzīta par latviešu lasītāju iemīļotāko grāmatu.

## Atsauces
Tīrinta

**Tīrinta** (, ) ir aizvēsturiska pilsēta Argolīdā, Grieķijā.

Izrakumi liecina, ka teritorija tikusi apdzīvota jau neolīta laikmetā. Ar laiku Tīrinta kļuva par Mikēnu kultūras centru. 1300. gadā p.m.ē. iedzīvotāju skaits 20—25 hektārus lielajā teritorijā sasniedza apmēram 10 tūkstošus, 1150. gadā p.m.ē. — 15 tūkstošus. Mikēnu perioda beigās sākās panīkums, līdz vieta tika pilnībā pamesta laikā, kad to apmeklēja Pausānijs mūsu ēras 2. gadsimtā.

1884.—1885. gadā Heinrihs Šlīmanis te veica izrakumus, tika atsegts pilsētas mūris, pils pamatmūris. 1999. gadā kopā ar Mikēnām Tīrinta tika iekļauta UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā.

## Atsauces

## Ārējās saites
* 
*
Meroe

**Meroe** (meroiešu: *Medewi*, *Bedewi*; ,*Meruwah*, un , *Meruwi*; , *Meróē*) ir sena pilsēta Nīlas austrumu krastā (starp 5. un 6. krāci). Atrodas apmēram 6,4 km uz ziemeļiem no Kabūšījas Sudānā.

No 6. gadsimta otrās puses p.m.ē. līdz mūsu ēras 4. gadsimtam šī bija Meroes valsts (Kušas teritorijā) galvaspilsēta. 590. gadā kļuva par visas Kušas galvaspilsētu pēc Ēģiptes faraona Psamtika II veiktās Napatas (galvaspilsēta līdz tam) laupīšanas. Meroe pārtapa par plašu un pārtikušu zonu. Pārdzīvoja romiešu iebrukumu, tomēr tās statuss pazeminājās. Izrakumi Meroē tika uzsākti 1902. gadā, tajos atklājās lielās un apdzīvotās pilsētas ielas un ēkas. Tika atklāts Amona piemineklis, krastmalas piestātne, pilis.

## Atsauces

## Ārējās saites
Starp zvaigznēm

**"Starp zvaigznēm"** () ir 2014. gada ASV un Apvienotās Karalistes zinātniskās fantastikas filma, kuras režisors, scenārists un producents ir Kristofers Nolans.

Filma ir stāsts par pētniekiem, kas caur tārpeju dodas ceļojumā ārpus galaktikas robežām, lai atrastu cilvēkiem dzīvošanai piemērotu planētu. Tajā galvenās lomas attēlo Metjū Makonahijs, Anna Hetaveja, Džesika Česteina un Maikls Keins. Filmas scenāriju sarakstīja Kristofers Nolans kopā ar savu brāli Džonatanu. Par iedvesmas avotu filmai kalpojis teorētiskā fiziķa Kipa Torna darbs, Torns bija arī filmas zinātniskais konsultants un izpildproducents.

Filmas "Starp zvaigznēm" pirmizrāde notika  Losandželosā, ASV. Latvijā filmu demonstrēja no . Filmas mūzikas autors ir Hanss Cimmers.

## Atsauces

## Ārējās saites
*
Omārs el Bešīrs

**Omārs el Bešīrs** (, dzimis ) ir bijušais Sudānas vadītājs, kurš bija pie varas no 1989. (no 1993. gada valsts prezidents) līdz 2019. gadam. Apsūdzēts kara noziegumos, noziegumos pret cilvēci, kā arī genocīda veikšanā.

## Biogrāfija
1966. gadā beidzis Ēģiptes Kara akadēmiju. Karojis Sudānas pilsoņu karā, 1973. gadā kā brigādes komandieris piedalījies ''Yom Kippur'' karā ēģiptiešu pusē. No 1975. līdz 1979. gadam militārais atašejs AAE. Pēc atgriešanās dzimtenē garnizona un vēlāk izpletņlēcēju brigādes komandieris.

1989. gadā Omārs el Bešīrs vadīja virsnieku grupu, kurai izdevās veiksmīgi veikt valsts apvērsumu. Valstī tika aizliegtas politiskās partijas un likvidēta preses brīvība. Pēc apvērsuma tika izveidota padome, kurā ietilpa 15 virsnieki. Padomi vadīja el Bešīrs, vienlaikus ieņemot aizsardzības ministra amatu. 1993. gadā padome likvidējās, ieceļot el Bešīru par Sudānas prezidentu, 1996. gadā viņš tika ievēlēts par prezidentu vēlēšanās, saglabājot amatu arī trijās nākamajās vēlēšanās, lai arī vēlēšanu rezultāti ir tikuši apšaubīti.

Kā valsts vadītājs el Bešīrs realizēja Sudānas islamizāciju, jau 1991. gadā valstī tika ieviesti šariata likumi. Vienlaikus viņa valdīšanas laiks ir saistīts ar pilsoņu karu. Ilgstošais konflikts ar ciltīm Sudānas dienvidos beidzās ar reģiona atdalīšanos un patstāvīgas valsts — Dienvidsudānas — izveidi. Savukārt konflikts Dārfūras reģionā, kur Sudāna realizēja genocīdu pret etniskajām un reliģiskajām minoritātēm, 2003. gadā noveda pie starptautiskās sabiedrības iejaukšanās konfliktā. Sudānas realizētā politika ir novedusi pie valsts izolācijas.

Starptautiskā krimināltiesa 2008. gadā, apsūdzot kara noziegumos, noziegumos pret cilvēci, kā arī genocīda veikšanā Darfūrā, izdeva el Bešīra apcietināšanas orderi, tādējādi viņš kļuva par pirmo politiķi, kas tika nodots starptautiskajai kriminālvajāšanai, pildot valsts vadītāja pienākumus.

 pēc vairākām nedēļām ilgiem protestiem militārā apvērsuma rezultātā tika gāzts no amata. 2020. gada 11. februārī Sudānas valdība paziņoja, ka ir piekritusi nodot al Baširu tiesāšanai Starptautiskajā krimināltiesā.

## Atsauces
Ruandas futbola izlase

**Ruandas futbola izlase** ir futbola komanda, kas pārstāv Ruandu starptautiskās sacensībās. Tā ne reizi nav kvalificējusies FIFA Pasaules kausam, bet vienu reizi ir kvalificējusies Āfrikas Nāciju kausam, kur gan apstājās jau pirmajā kārtā.

## FIFA Pasaules kauss
*1930-1986 - *Nepiedalījās*
*1990 – *Izstājās*
*1994 – *Nepiedalījās*
*1998-2022 – *Nekvalificējās*
* 2026 - *[[2026. gada FIFA Pasaules kausa kvalifikācija — CAF zona|Nekvalificējās]]*

## Āfrikas Nāciju kauss
*1957-1980 – *Nepiedalījās*
*1982-1984 – *Nekvalificējās*
*1986 – *Nepiedalījās*
*1988 – *Izstājās*
*1990-1998 – *Nepiedalījās*
*2000-2002 – *Nekvalificējās*
*2004 – Grupu turnīrs
*2006-2013 – *Nekvalificējās*
*2015 – *Diskvalificēta*
*2017 – *Nekvalificējās*
Papagaiļu virsdzimta

**Papagaiļu virsdzimta** jeb **tipisko papagaiļu virsdzimta** (*Psittacoidea*) ir viena no trim papagaiļveidīgo kārtas (*Psittaciformes*) virsdzimtām, kas apvieno lielāko daļu papagaiļveidīgo sugu (373 sugas) un kas tiek iedalītas divās dzimtās. Šīs grupas papagaiļi plaši izplatīti Vecās un Jaunās pasaules tropu joslā. Pazīstamākie virsdzimtas pārstāvji ir aras, amazones, loriketi, viļņpapagailis, pelēkais Kongo papagailis.

## Kopīgās īpašības
[thumb|left|240px|[Varavīksnes lorikets (*Trichoglossus haematodus*)]]
Šīs grupas papagaiļiem ir kopīga knābja liekuma forma un kā visiem papagaiļiem plaša žokļa vertikālā amplitūda. Knābja augšējo daļu virzienā uz augšu tie spēj kustināt neatkarīgi no apakšējās knābja daļas, tā kā savstarpēji tās savienotas kraniofaciālā veidā (augšējā knābja daļa nav savienota ar galvaskausu kā citiem putniem). Tādējādi papagaiļi ar knābi spēj veikt smalkas kustības, veikli manipulēt ar priekšmetiem, palielināt sakodiena spiedienu, lai saspiestu lielākus un cietākus riekstus.

### Uzvedība
Papagaiļi ir vieni no inteliģentākajiem putniem pasaulē, un tiem ir proporcionāli liels galvaskausa tilpums. Lai arī tiem nav augšējās balsenes (*larynx*), dažas sugas ir ļoti prasmīgas cilvēka balss imitētājas. Papagaiļu vokālais orgāns, līdzīgi kā dziedātājputniem, atrodas trahejas apakšējā daļā un to sauc par apakšējo balseni (*syrinx*). Papagaiļi ir labi lidotāji un prasmīgi kāpelētāji pa koku zariem, veikli izmantojot gan knābi, gan kājas.

Barojas galvenokārt ar sēklām, bet, atkarībā no sugas, barojas arī ar augļiem, riekstiem, lapām, nektāru, kukaiņiem un citu dzīvnieku izcelsmes barību. Dažas sugas, piemēram, loriketi barojas galvenokārt ar nektāru.

## Sistemātika
[thumb|240px|[Brēma tīģerpapagailis (*Psittacella brehmii*)]]
**Papagaiļu virsdzimta** (*Psittacoidea*)
* Papagaiļu dzimta (*Psittacidae*)
** Āfrikas papagaiļu apakšdzimta (*Psittacinae*)
** Neotropikas papagaiļu apakšdzimta (*Arinae*)
* Vecās pasaules papagaiļu dzimta (*Psittaculidae*)
** Ērgļpapagaiļu apakšdzimta (*Psittrichasiinae*)
** Lori papagaiļu apakšdzimta (*Loriinae*)
** Tīģerpapagaiļu apakšdzimta (*Psittacellinae*)
** Vasa papagaiļu apakšdzimta (*Coracopsinae*)
** Zaļspārnīšu apakšdzimta (*Agapornithinae*)
** Zemespapagaiļu apakšdzimta (*Platycercinae*)
** Zilo papagaiļu apakšdzimta (*Psittaculinae*)

## Atsauces

## Ārējās saites
*Nature Picture Library: Psittacoidea
*IBC: Family Parrots (Psittacidae) | the Internet Bird Collection
Aras

**Aras** *(Ara)* ir papagaiļveidīgo kārtas ģints, kas apvieno astoņas dzīvas un vismaz vienu izmirušu sugu.

## Izskats
Aras ir vieni no lielākajiem papagaiļiem (46 — 95 cm) ar spilgtu un krāšņu apspalvojumu, garu ķīļveida asti un varenu, izteikti izliektu knābi. Atkarībā no sugas, apspalvojumā dominē ugunssarkanas, spilgti zilas, dzeltenas un zaļas krāsas. To košo krāsu dēļ atsevišķu sugu astes un spārnu spalvas indiāņi izmantoja par rotājumu. Galvas sāni un laukumi ap acīm bez spalvām.

## Izplatība
Aru areāls plešas no Meksikas līdz Argentīnai. Lielākā sugu daudzveidība Amazones baseinā. Apdzīvo mitros tropu mežu, arī savannas, krūmājus un kaktusiem apaugušus apvidus. Lieli koki visām sugām nepieciešami gan barības sameklēšanai, gan ligzdu ierīkošanai dobumos perēšanas sezonā.
     
Dabiskos apstākļos pulcējas baros, kuri barības meklējumos spēj veikt sezonālas migrācijas. Pārus var veidot uz daudziem gadiem.

## Barība
Kā lielākā daļa papagaiļu, aras pārtiek no dažādam sēklām, riekstiem un augļiem.

## Turēšana
Piejaucētas aras dzīvoja indiāņu ciematos vēl pirms eiropiešu kolonizācijas. Aras ir apskatāmas gandrīz visos pasaules zoodārzos. Tās labi jūtas nebrīvē, un piemērotos apstākļos var nodzīvot vairākus gadu desmitus.

## Sugas
Ģintij pieder astoņas dzīvas sugas un virkne pasugu.  Papagaiļiem bija liela nozīme Karību salu kultūrā gan eiropiešu kolonizācijas laikā, gan ilgi pirms viņu ierašanās. Aras bija viena no dāvanām, kuras indiāņi piedāvāja Kristoforam Kolumbam. Tāpēc ir grūti noteikt, vai izzudušās Karību salu populācijas pārstāvēja atsevišķas sugas, vai no kontinentālās daļas atvestus un savvaļā izbēgušus putnus. Kubas ara zināma no ādiņām, kas saglabājušās muzejos.

## Atsauces
Baltā Nīla

**Baltā Nīla** (, ) ir Nīlas augšteces nosaukums pirms tās satekas ar Zilo Nīlu. Lai arī par Balto Nīlu bieži sauc visu Nīlas augšteci no Viktorijas ezera, faktiski Baltā Nīla sākas no No ezera ziemeļos no Suda purvu masīva, kur Nīlai pietek Bahrelgazāla. Vēl nedaudz lejpus labajam krastam pietekošā Sobāta ar ūdenī esošo lielo daudzumu māla daļiņu piešķir upes ūdenim tai nosaukumu devušo balto nokrāsu. Upes garums no Viktorijas ezera līdz sateces vietai ar Zilo Nīlu ir ap , bet no Bahrelgazālas pietekas — .

## Ģeogrāfija
Par Baltās Nīlas sākumu visbiežāk tiek uzskatīts Viktorijas ezers pie Ģinģas pilsētas Ugandā. Tālāk upe tek cauri Kjogas ezeram un līdz Alberta ezeram tiek dēvēta par **Viktorijas Nīlu** (). Pēc Alberta ezera Ugandas teritorijā tā tiek dēvēta par **Alberta Nīlu** (). Uz Ugandas un Dienvidsudānas robežas tā šķērso Imatongu kalnu grēdu un tālāk zināma kā **Kalnu Nīla** () vai **Bahreldžebela** ( — ‘Kalnu upe’). Tekot uz ziemeļiem, upe šķērso purvaino Suda zemieni, kur sadalās vairākās attekās, lielākā no kurām ir Zerāfa. Lejpus Suda Nīlai pietek tās lielākā kreisā krasta pieteka Bahrelgazāla un tikai tur tā pārtop par Balto Nīlu vai **Bahrelabjādu** ( — ‘Baltā upe’).

## Atsauces

## Ārējās saites
Sikspārņu alas

**Sikspārņu alas** (arī **Zābaku alas**) ir mākslīgi veidotas alas Kazu gravas apkārtnē. 1985. gadā šīs alas apzināja un uzmērīja alu pēnieks Guntis Eniņš. Šīs ir lielākās dolomītu alas Latvijā. Pavisam Kazu ielejas apkārtnē tika atrastas 7 alas, no kurām viena pie Ceipu mājām jau bija aizbrukusi. Vairāki ģeologi uzskata, ka alu izcelsme ir saistāma ar karsta vai sufozijas procesu, bet patiesībā laika posmā no 1905. līdz 1910. gadam šeit pazemē tika lauzts dolomīts, kuru pēc tam veda dedzināt uz tuvējiem kaļķu cepļiem, savukārt pēcāk alas veidojušās iebrūkot to griestiem. Mūsdienās ir aizliegts doties uz šīm alām, jo tajās ziemo viena no lielākajām sikspārņu kolonijām Latvijā un alas griestos atrodas bīstamas, nenoturīgas dolomīta plāksnes. Lielajā Sikspārņu alā, kuras eju kopgarums ir-64 metri un kopējais tilpums 175 m2, 1985. gadā tika apgredzenoti 246 sikspārņi, kas ir lielākais skaits sikspārņu novērošanas vēsturē Latvijā, bet pēc vairākiem tūristu grupu apmeklējumiem sikspārņi skaits alā ir ievērojami sarucis. Lielā Sikspārņu ala bija pirmā ala Latvijā, kuru uzmērot, garums pārsniedza 50 m. Reizēm šajās alās mēdz būt iežu nobrukumi, par ko liecina dolomītu atlūžņi un šķembas uz alas grīdas.

## Atsauces

G.Eniņš. Latvijas dabas brīnumi 227.-223. lpp
Septiņavotu ūdenskritumi

300px|thumb|Septiņavotu Lielais ūdenskritums 2011. gadā
**Septiņavotu ūdenskritumi** ir vairāki ūdenskritumi Kazu gravas apkārtnē, Priekuļu pagastā. Lielākais no tiem, Septiņavotu jeb Inkuļu Lielais ūdenskritums, ir viens no iespaidīgākajiem Latvijas ūdenskritumiem. Šis ūdenskritums nav uzskatāms par pilnīgi dabisku, jo tas izveidojies vietā, kur kādreiz bijis Lībānu—Jaunzemju avotkaļķu karjers. Septiņavoti vairāku gadu tūkstošu laikā ir izgulsnējuši 11 — 13 m biezu avotkaļķu kārtu, kas vēlāk tika izmantota kā šūnakmens atradne no 19. gadsimta nogales līdz 20. gadsimta 60. gadiem, tad tā tika pamesta. Lielais ūdenskritums sākas no pamestā karjera stāvās malas. Šis daļēji mākslīgais ūdenskritums ir 7,5 metrus augsts un 1—3 metrus plats. Pārējie ūdenskritumi ir salīdzinoši mazi — to augstums svārstās no 1,2 līdz 0,3 metriem. Kazu gravā atrodas vairāki sezonāli ūdenskritumi, kas ziemā veido vairākus leduskritumus. 

## Attēlu galerija

Attēls:Kazu valley.jpg|Septiņavotu Lielais ūdenskritums 2014. gadā
Attēls:Kazu grava 05.jpg|Septiņavotu Lielais ūdenskritums 2017. gadā
Attēls:Kazu grava 21.jpg|Lielais ūdenskritums, skatoties no ūdenskrituma augšas
Attēls:Kazu gravas apakšējais ūdenskritums.jpg|Kazu gravas apakšējais ūdenskritums 2011. gadā
Attēls:Kazu valley small.png|Kazu gravas apakšējais ūdenskritums 2014. gadā
Attēls:Kazugrava.Septiņavotu apakšējais ūdenskritums.Waterfall.jpg|Septiņavotu apakšējais ūdenskritums
Attēls:Kazu gravas ūdenskritums.jpg|Septiņavotu apakšējais ūdenskritums
Attēls:Kazu valley sesional.jpg|Sezionāls ūdenskritums pār Lībānu-Jaunzemju šūnakmens krauju


## Atsauces
Švābija

thumbnail|Švābija 1572. gada kartē

**Švābija** () ir vēsturisks reģions Vācijas dienvidrietumos, Reinas un Donavas iztekas daļā. 
Šaurākā nozīmē reģionam pieskaita Bādeni-Virtembergu  un Bavārijas rietumdaļu, bet plašākā nozīmē arī citas zemes, kurās runā švābu dialektā. Tādējādi reģionam pieskaita arī Šveices vācvalodīgos kantonus valsts ziemeļos, kā arī Elzasu Francijā. 

Francijā, Šveicē un Balkānu valstīs reizēm vārdu "švābi" lieto kā vāciešu tautas nosaukumu. Nosaukums cēlies no senas ģermāņu tautas svēviem, kuru pēcteči runā vācu valodas švābu dialektā.

## Ārējās saites
Trīsdimensiju telpa

thumb|250px|Trīsdimensiju koordinātu sistēma, X ass vērsta pret skatītāju
thumb|Kubs
**Trīsdimensiju telpa** ir pasaules ģeometriskais modelis. Šādai telpai ir 3 dimensijas: augstums, platums un garums. To var uzskatīt par "skatuvi", kurā ir iespējams attēlot reāla objekta vai ģeometriskas figūras virsotņu punktu novietojumu, izmantojot augstumu, platumu un garumu.

Katrai objekta virsotnei var piešķirt trīs parametrus: x, y, z.
* x parametrs jeb garums norāda, cik tālu vai tuvu punkts atrodas no skatu punkta;
* y parametrs jeb platums norāda, kāds būs virsotnes punkta horizontālais novietojums;
* z parametrs jeb augstums norāda, kāds būs virsotnes punkta vertikālais novietojums.

Tiek uzskatīts, ka trīsdimensiju telpas izjūta cilvēkam attīstās jau agrā bērnībā un ir cieši saistīta ar kustību koordināciju.

Dažkārt lieto terminu **3D**, ar ko apzīmē trīsdimensiju attēlu jeb priekšmetu vai objektu, kas apskatāms no visām pusēm. 3D ir telpisks skatījums uz objektu.

## Ārējās saites
Lībānu—Jaunzemju šūnakmens krauja

[thumb|300px|Lībānu-Jaunzemju avotkaļķu karjers pirms [Otrais pasaules karš|Otrā pasaules kara]]
**Lībānu—Jaunzemju šūnakmens krauja** ir saldūdens kaļķiežu atsegums Kazu gravas ziemeļrietumos. Augstākajā punktā tā augstums ir 4,5 m, un tas ir aptuveni 50 m garš. Tas sākas netālu no Septiņavotu Lielā ūdenskrituma. Šajā atsegumā ir atrodami pārkaļķotu augu nospiedumi un dažu dzīvnieku fosilijas — lapas, stumbri, saldūdens moluski un citi floras un faunas elementi. Šī krauja ir bijušā avotkaļķu karjera siena. Kaļķakmens ieguves vieta atradās senās Lībānu-Jaunzemju ielejas malā, kas laika gaitā pievienojusies Kazu gravai. Šī krauja izveidojās pateicoties karbonātisko avotu ūdeņu izgulsnēšanai, kas laika gaitā veidojusi 11 — 13 m biezu avotkaļķu kārtu. Lielākā daļa nogulumiežu veidojušās holocēnā, no boreālā līdz subatlantiskajam laikam. Šeit šūnakmens atradne tika izmantota jau no 19. gadsimta nogales līdz 20. gadsimta 60. gadiem, tad tā tika pamesta. Uz šī karjera stāvās malas izveidojās Septiņavotu Lielais ūdenskritums, kas ir viens no iespaidīgākajiem šāda tipa veidojumiem Latvijā.

## Attēlu galerija

Attēls:Kazu grava 10.jpg|Ieža sākums
Attēls:Kazu grava 07.jpg|Avotkaļķu siena
Attēls:Kazu grava 08.jpg|Krauja, skatoties uz Lielā ūdenskrituma pusi
Attēls:Kazu grava 11.jpg|Ielejā izgulsnējušies avotkaļķi
Attēls:Kazu grava 17.jpg|Ieža izcilnis
Attēls:Kazu grava 16.jpg|Izgulsnējušo avotkaļķu veidojums
Attēls:Kazu grava 19.jpg|Iežu krauja otrpus Lielajam ūdenskritumam
Attēls:Kazu valley sesional.jpg|Sezonāls ūdenskritums Lībānu-Jaunzemju šūnakmens kraujā


## Atsauces
Hitlerjūgends

250 px|thumbnail|Hitlerjūgenda biedri
**Hitlerjūgends** (, latviski — 'Hitlera jaunatne', saīsināti **HJ**) bija paramilitāra NSDAP jaunatnes organizācija zēniem vecumā no 14 līdz 18 gadiem.

Organizācijas aizsākumi meklējami 1922. gadā, kad tika izveidota HJ priekštece *Jugendbund*. Līdzās HJ pastāvēja arī *Deutsches Jungvolk* (latviski — 'Vācu jaunatne'), kurā varēja iestāties bērni līdz 14 gadu vecumam, kā arī *Bund Deutscher Mädel* (latviski — 'Vācu Meiteņu savienība'). No 1933. gada, kad nacisti nāca pie varas Vācijā, līdz pat Otrā pasaules kara beigām tās bija vienīgās legālās jaunatnes organizācijas valstī.

Organizācijas uzdevums bija ne tikai audzināt jaunatni atbilsoši nacionālsociālisma doktrīnai, bet arī sagatavot dienestam valsts bruņotajos spēkos. Otrā pasaules kara beigu posmā HJ daļēji tika ieskaitīts Folksšturmā. Pēc kara HJ tika aizliegta.

## Ārējās saites
Škoda 27Tr Solaris

***Škoda 27Tr Solaris*** ir zemās grīdas posmainais trolejbusu modelis, kuru kopš 2010. gada ražo Čehijas rūpnīca *Škoda Electric* (piegādā elektroiekārtas) sadarbībā ar Polijas firmu *[[Solaris Bus & Coach]]* (veic trolejbusa korpusa ražošanu). Iekārtu uzstādīšanu un trolejbusa komplektēšanu veic *[[Škoda]]* rūpnīcā Plzeņā.

2013. gadā uzņēmums "Rīgas satiksme" noslēdza līgumu par 131,8 miljoniem eiro ar kompāniju *Škoda Electric* par 125 *Škoda 27Tr Solaris* trolejbusu piegādi piecu gadu laikā ar iespēju palielināt piegādes apjomu vēl par 38 trolejbusiem. Pirmie jaunie trolejbusi tika saņemti 2014. gada oktobrī, un to atlikušās piegādes notiks līdz 2020. gadam.

## Piegādes

## Atsauces

## Ārējās saites
Šnipišķu seņūnija

**Šnipišķu seņūnija‎ ** () zināma arī kā *Jaunais pilsētas centrs*) ir Viļņas seņūnija. Tā atrodas Neres upes ziemeļu krastā un tajā atrodas Viļņas jaunais darījumu rajons. 21. gadsimta sākumā šeit uzcelti vairāki debesskrāpji, to skaitā biznesa centrs "Eiropas tornis". Šnipišķēs atrodas arī Kalvarijas tirgus.

## Vēsture
19.—20. gadsimtā Šnipišķes bija Viļņas priekšpilsēta, nosaukta tirgotāja Šnipis vārdā, kurš šo zemi bija ieguvis dāvinājumā no Lietuvas dižkunigaiša Vītauta. 

Iepriekš Šnipišķēs atradās sinagoga un ebreju kapsēta.
Blender

***Blender*** ir profesionāla bezmaksas un atvērtā koda 3D datorgrafikas programmatūra, ko izmanto animācijas, vizuālo efektu, mākslas darbu, 3D modeļu, interaktīvu 3D lietotņu un datorspēļu veidošanai. *Blender* pamatfunkcijas nodrošina 3D modelēšanu, tekstūru veidošanu, rastra grafikas rediģēšanu, šķidrumu un dūmu simulācijas, daļiņu simulācijas, mīkstķermeņu simulācijas, skulpturēšanu, animāciju veidošanu, renderēšanu, video rediģēšanu un citas funkcijas. *Blender* sevī ietver arī iebūvētu dzini spēļu izstrādāšanai.

*Blender* programmatūrā pilnībā veidota Zelta globusa balvu saņēmusī Ginta Zilbaloža animācijas filma Straume.

## Atsauces

## Ārējās saites

*
Lightwave

***LightWave 3D*** ir 3D datorgrafikas programmatūra, ko izstrādājusi kompānija *[[NewTek]]*. To izmanto filmu, TV, kustību grafikās, digitālajā gleznošanā, vizuālo efektu, spēļu izstrādē, produktu dizaina izstrādē, arhitektūras vizualizācijā, virtuālajā produkcijā, mūzikas video un reklāmu izstrādē.

## Pārskats
*LightWave* ir programmatūras pakotne, kuru izmanto 3D datorgrafikas renderēšanā gan animētā, gan statiskā veidā. Tas sevī ietver renderēšanas dzini, kas atbalsta tādas iespējas kā objektu reālistisku atspoguļojumu, *[[radiosity]]*, *[[Caustic (optika)|caustics]]* un neierobežotus renderēšanas mezglus (*unlimited render nodes*) par brīvu. 3D modelēšanas komponentes atbalsta gan poligonu modelēšanu, gan *subdivision surfaces*.

## Ārējās saites

* 
*''NewTek'' mājaslapa
52. gads

**52. gads** () bija garais gads, kas pēc Jūlija kalendāra sākās sestdienā.

## Notikumi
* Romas konsuli bija Lūcijs Kornēlijs Sulla un Otons.
* Romā ar likumu tika aizliegts nogalināt vecos un kroplos vergus.
* Plīnijs Vecākais uzrakstīja darbu par romiešu kariem ar ģermāņiem.
* Britānijā romieši uzbruka silūriem, kas dzīvoja mūsdienu Velsas dienvidos.

## Miruši
* Publijs Ostorijs Skapula, romiešu valstsvīrs, Britānijas pārvaldnieks
Atons (mitoloģija)

thumb|250px|Atons
**Atons** ēģiptiešu mitoloģijā un reliģijā ir saules diska personifikācija.

Atonu pielūdza kā pastāvīgu saules dievu 18. dinastijas faraona Amenhotepa III valdīšanas laikā 15. gadsimtā p.m.ē., tomēr nākamā valdnieka Amenhotepa IV laikā tika aizliegts Amona kults, kā arī citu dievu pielūgšana; Atons tika pasludināts par Ēģiptes un ēģiptiešu vienīgo dievu — tika ieviests atonisms. Pats Amenhoteps IV ("Amons apmierināts") savu vārdu nomainīja uz Ehnatonu ("Atonam patīkamais"), kā arī pasludināja sevi par Atona kulta virspriesteri.

## Atsauces

## Ārējās saites
Gulivera ceļojumi

**"Lemjuela Gulivera, sākumā ķirurga, vēlāk vairāku kuģu kapteiņa ceļojumi pie dažām tālām pasaules tautām"** (), labāk pazīstams ar nosaukumu **"Gulivera ceļojumi"** (*Gulliver's Travels*) ir angļu/īru rakstnieka Džonatana Svifta romāns. Tā ir angļu literatūras klasika. Darbs ir satīra par cilvēka dabu un "ceļotāju stāstu" literārā apakšžanra parodija.

"Gulivera ceļojumi" tika anonīmi izdoti 1726. gadā ar nosaukumu *Travels into Several Remote Nations of the World*. Darbs iemantoja popularitāti jau pašā sākumā. Romānā Lemjuels Gulivers dodas ceļojumā pie dažādām attālām tautām, tai skaitā uz Liliputiju, kur dzīvo 15 cm gari cilvēki.

Darbs vairākas reizes ticis ekranizēts.

## Ārējās saites

* ''Project Gutenberg''
Ticket to Ride (galda spēle)

thumb|250px|''Ticket to Ride'' spēles ASV kartes versija

***Ticket to Ride*** ir ar dzelzceļu saistīta galda spēle, ko izstrādājis Elans Mūns un 2004. gadā izdevis uzņēmums *[[Days of Wonder]]*. Spēle zināma arī ar nosaukumu *Zug um Zug* (Vācija), *Les Aventuriers du Rail* (Francija), *Aventureros al Tren* (Spānija), *Wsiąść do pociągu* (Polija) un *Menolippu* (Somija).

Spēle saņēmusi daudzus apbalvojumus: 2004. gada *Spiel des Jahres*, *Origins Award* par labāko spēli 2004. gadā, 2005. gada Diānas Džonsas balvu, 2005. gada *As d'Or Jeu de l'année* un otro vietu *Schweizer Spielepreis* ģimenes spēļu kategorijā. *Ticket to Ride: Europe* ieguva 2005. gada *[[International Gamers Award]]* apbalvojumu. Pēc izdevēja datiem 2008. gada augustā bija pārdoti vairāk kā 750 000 spēles eksemplāri.

Spēles sākotnējās, 2004. gadā izdotās, versijas galdiņa pamatā ir ASV un Kanādas 1910. gada karte, savukārt 2005. gadā pirmo reizi izdotās versijas *Ticket to Ride: Europe* galdiņa pamatā ir Eiropas 1912. gada karte, un tajā viena no pilsētām (un attiecīgi arī spēles maršrutu stacijām) ir Rīga. Tā savienota ar Petrogradu, Viļņu un Dancigu.

## Atsauces

## Ārējās saites

* *Days of Wonder* ''Ticket to Ride'' vietne
* ''Ticket to Ride'' Bruno Faiduti *Ideal Games Library*
* Saraksts ar fanu veidotām kartēm un variācijām  *Naturelich Games* vietnē
Mesavērdas nacionālais parks

**Mesavērdas nacionālais parks** () ir nacionālais parks Montezumas apgabalā, Kolorādo, ASV. Izveidots, lai aizsargātu nozīmīgus aizvēsturiskus klints mājokļus. 1978. gadā iekļauts UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā.

Aizņem 210 km lielu teritoriju netālu no *[[Four Corners]]* reģiona. Tajā atrodas simtiem pueblu apmetņu drupu, kas ir līdz 13 gadsimtiem vecas, un vairāk nekā 4000 arheoloģisko izrakumu vietas. Tiek uzskatīts, ka nacionālajā parkā esošā Klints pils ir lielākais klints mājoklis Ziemeļamerikā.

## Ārējās saites

*
Amazones (putni)

**Amazones** (*Amazona*) ir papagaiļveidīgo ģints, kas mīt Dienvidamerikā, Meksikā un Karību reģionā. Kopumā tiek izdalītas apmēram 30 amazoņu sugas.

## Izskats
Amazones ir drukni, vidēja lieluma putni, kuru garums savārstās no 25 līdz 45 cm. Lielākajai daļai sugu apspalvojumā dominē zaļā krāsa, kuru papildina sarkanu, dzeltenu, zilu un citu krāsu toņi. Lai gan labi pamanāmas un skaļas lidojot, taču, atpūšoties koku galotnēs, saplūst ar lapotni un ir grūti ieraugāmas. Knābis spēcīgs, izteikti izliekts.

## Dzīvesvietas
Dzīvo sausos tropu un subtropu mežos, mitros zemieņu un kalnu tropu un subtropu mežos, plantācijās.

## Barība
Amazones pārtiek no dažādiem augiem — sēklām, riekstiem, augļiem un lapām. Barojoties ir klusas un vienīgā liecība par viņu klātbūtni var būt krītoši augļu gabaliņi.

## Turēšana
Piejaucētas amazones dzīvoja indiāņu ciematos vēl pirms eiropiešu kolonizācijas. Vairākas sugas tiek turētas nebrīvē un, pareizas audzināšanas gadījumā, kļūst par iecienītiem māju lutekļiem. Tās var nodzīvot vairāk par 50 gadiem.

## Apdraudējums
Amazones apdraud dzīvotņu izmaiņas, dabisko dzīvesvietu izzušana un dzīvu putnu ķeršana turēšanai nebrīvē. Daudzām sugām izzušanas briesmas pastiprina nelielie izplatības areāli.

## Literatūra
* The complete encyclopedia of birds and birds migration. Christopher M. Perrins & Jonathan Elphick. Marshall edition, 2003.
Viktors Hausmanis

**Viktors Hausmanis** (dzimis  Jelgavā, miris  Rīgā) bija latviešu literatūras un teātra zinātnieks. *Dr.h. filol.* (1972), Latvijas Zinātņu akadēmijas akadēmiķis (1989).

## Dzīvesgājums
Dzimis 1931. gadā Jelgavā.
1954. gadā absolvēja Liepājas Pedagoģisko institūtu. No 1957. līdz 1992. gadam strādāja Latvijas Zinātņu akadēmijas Valodas un literatūras institūtā; kopš 1992. gada viņa darbavieta ir Latvijas Universitātes Literatūras, folkloras un mākslas institūts. No 1973. līdz 1984. gadam bija institūta direktora vietnieks, no 1983. līdz 1999. gadam — direktors, no 1999. līdz 2013. gadam — Literatūras vēstures nodaļas vadītājs. No 1989. līdz 2001. gadam vadījis Latvijas Zinātņu akadēmijas Humanitāro un sociālo zinātņu nodaļu.

Pētīja Raini un latviešu dramaturģiju. Vairāku Raiņa Kopoto rakstu sastādītājs un komentētājs, Publicējis rakstus par latviešu teātri un dramaturģiju, izrāžu recenzijas. Ir arī autors vairākām grāmatām par Raini un teātri.

1959. gadā kļuvis par Latvijas Teātra darbinieku savienības biedru, 1965. gadā — Latvijas Rakstnieku savienības biedru. 

## Apbalvojumi
* Latvijas PSR Nopelniem bagātais kultūras darbinieks (1981)
* Latvijas PSR Valsts prēmija (1987) 
* Plūdoņa balva (1996) 
* Latvijas Zinātņu akadēmijas Lielā medaļa (2007).

## Atsauces

## Ārējās saites
* Viktors Hausmanis
Hausmanis

**Hausmanis** ( — 'namsaimnieks'; sieviešu dzimtē Hausmane) ir vācu cilmes uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:

* Rauls Hausmanis (*Raoul Hausmann*, 1886—1971) — vācu mākslinieks;
* Viktors Hausmanis (1931—2023) — latviešu literatūras un teātra zinātnieks.
Piebalga

[thumb|300px|Piebalgas baznīca un pilsdrupas 18. gs. (no [Broces krājuma).]] 
**Piebalga** ir viens no kultūrvēsturiskajiem novadiem Vidzemes centrālajā daļā. Mūsdienās tā teritorija atrodas Cēsu novadā - pamatā Vecpiebalgas, Jaunpiebalgas, Inešu, Rankas, Zosēnu un tuvējos pagastos. 

## Vēsture
Piebalgas pilsnovads () pirmo reizi rakstos pieminēts 1224. gada Tālavas dalīšanas līgumā. 1318. gadā minēta arhibīskapa Piebalgas pils, 1340. gadā uzcēla mūra pili. 
1530. gadā Piebalgas pils minēta kā viena no arhibīskapa koadjutora Brandenburgas Vilhelma septiņām galda muižām. No 1599. gadā Piebalgas pilsmuižu pārvaldīja Pārdaugavas Livonijas hercogistes Cēsu vaivads Macejs Dembinskis (*Dembinski*). 1625. gadā Zviedrijas karalis Gustavs II Ādolfs atdāvināja Piebalgu admirālim Gildenheimam, bet ap 1670. gadu tā kļuva par kroņa īpašumu. 1688. gada Zviedru Vidzemes arklu revīzijā minēts, ka pils vairs nav apdzīvota, tās zemes sadalīja divās muižās, ko sāka dēvēt par Vecpiebalgu un Jaunpiebalgu (*Neuhof*).

Lielā Ziemeļu kara laikā 1711. gadā Krievijas cars Pēteris I abas Piebalgas muižas piešķīra savam karavadonim Borisam Šeremetjevam, kura pēcnācējiem tās piederēja līdz 1920. gada agrārajai reformai.

## Atsauces