open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Kolumbijas Revolucionārie bruņotie spēki

**Kolumbijas Revolucionārie bruņotie spēki — Tautas armija** (), arī **Kolumbijas Revolucionārie bruņotie spēki** () bija kreisa, militāra, teroristiska partizānu organizācija Kolumbijā, kas bija iesaistīta Kolumbijas bruņotajā konfliktā no  līdz . FARC radās Aukstā kara laikā kā marksistisks-ļeņinisks nabadzīgo zemnieku spēks un Kolumbijas Komunistiskās partijas militārais spārns, kas aizstāv agrārismu un pretimperiālismu. Naudu viņi ieguva nolaupot cilvēkus un prasot izpirkuma maksu, nelegāli rokot izrakteņus, ievācot nodokļus savā teritorijā, ražojot un izplatot narkotikas.

 jūnijā FARC Havanā notiekošajās miera sarunās ar Kolumbijas valdību noslēdza pamieru.  tika parakstīts galīgais miera līgums, kuru kolumbiešiem bija jāapstiprina referendumā, kas notika 2. oktobrī. Referendumā iedzīvotāji tomēr nobalsoja pret miera līgumu (pretinieki uzskata, ka miera līgums ar partizāniem nav iespējams, tiem jāstājas tiesas priekšā).

Pēc tam tika sagatavota jauna miera līguma redakcija, ko ratificēja Kolumbijas parlaments un 2017. gadā FARC uzsāka atbruņošanos.

## Skatīt arī

* Kolumbijas bruņotais konflikts
* Tautas atbrīvošanas armija
* Nacionālās atbrīvošanas armija

## Atsauces
Barības ķēde

[thumbnail|170px|Barības ķēde, kuras augšā atrodas [zivjērglis. Tas savā uzturā izmanto līdakas, kas savukārt barojas no asariem. Asari pārtiek no vīķēm, bet tās ēd saldūdens garneles]]
**Barības ķēde**, arī **barošanās ķēde**, ir lineārs attēlojums, kurā redzama dažādu dzīvo organismu barošanās attiecība. Tā ir daļa no barošanās tīkla, kas veidojas, barības ķēdēm krustojoties. Barības ķēde sākas ar producentiem (augi un sēnes), tiem seko primārie patērētāji (zālēdāji) un noslēdzas ar sekundārajiem patērētājiem (gaļēdājiem un visēdājiem). Sekundārajos patērētājos var būt vairāki posmi, tas ir, vieni sekundārie patērētāji savā barībā lieto citus sekundāros patērētājus.

## Ārējās saites
Kolumbijas bruņotais konflikts

**Kolumbijas bruņotais konflikts**, arī **Kolumbijas pilsoņu karš**, ir bruņots konflikts Kolumbijā, kas sākās 1964. gadā. Tas ir vājas intensitātes karš, kurā iesaistīta Kolumbijas valdība un dažādas kreisas militārās organizācijas, no tām vispazīstamākās ir Kolumbijas Revolucionārie bruņotie spēki jeb FARC, Nacionālās atbrīvošanas armija jeb ELN un Tautas atbrīvošanas armija jeb EPL. Konfliktā bijuši iesaistīti arī dažādi labējie grupējumi, piemēram, Kolumbijas Apvienotie pašaizsardzības spēki () jeb AUC.

Kopš 2012. gada Kubas galvaspilsētā Havanā notiek miera sarunas starp Kolumbijas valdību un lielāko no iesaistītajām grupām — FARC. 2016. gada jūnijā tika parakstīts pamiers, bet 25. augustā — miera līgums, kuru vēl bija jāapstiprina Kolumbijas iedzīvotājiem referendumā, kas notika . Referendumā iedzīvotāji tomēr nobalsoja pret miera līgumu (pretinieki uzskata, ka miera līgums ar partizāniem nav iespējams, tiem jāstājas tiesas priekšā).

Pēc tam tika sagatavota jauna miera līguma redakcija, ko ratificēja Kolumbijas parlaments un 2017. gadā FARC uzsāka atbruņošanos.

## Skatīt arī
* Kolumbijas Revolucionārie bruņotie spēki
* Tautas atbrīvošanas armija
* Nacionālās atbrīvošanas armija

## Atsauces

## Ārējās saites
Radio iela (Liepāja)

**Radio iela** ir iela Liepājā, kas atrodas Vecliepājas apkaimē. Radio iela sākas krustojumā ar Lielo ielu un beidzas krustojumā ar Dzirnavu ielu. Aptuvenais ielas garums ir 300 metri un kustība ielā norit pa divām joslām. No krustojuma ar Pasta ielu līdz krustojumam ar līdz krustojumam ar Dzirnavu ielu to sedz betona bruģis, bet pārējo ielas posmu sedz asfaltbetons.

Ielas apbūve sastāv no jaukta tipa apbūves, kur ir sastopamas gan pirms kara mūra ēkas, gan Padomju laiku celtnes, gan 21. gadsimta celtnes. Radio ielā 8 atrodas koncertzāle Lielais dzintars, bet Radio ielā 18 atrodas reģionālā laikraksta Kurzemes Vārds redakcija.

Pirms Otrā pasaules kara, iela tika dēvēta par **Jēkaba ielu**, bet pēc kara, kad tika uzsākta Liepājas atjaunošana, iela tika paplašināta un 1949. gadā pārdēvēta par Radio ielu.

## Ielu savienojumi
Radio iela ir savienota ar šādām ielām:
* Lielā iela (T veida krustojums)
* Pasta iela
* Jēkaba Dubelšteina iela
* Jūras iela
* Dzirnavu iela

## Atsauces
Adriāns VI

**Pāvests Adriāns IV** (; dzimis , miris ), īstajā vārdā **Adriāns Florenss** (), bija Romas pāvests no 1522. gada līdz nāvei 1523. gadā.

Viņš ir vienīgais nīderlandietis, kas atradies pāvesta amatā, kā arī pēdējais pāvests pirms Jāņa Pāvila II, kas nav no Itālijas.

Studējis Leivenas katoļu universitātē, kurā pēc tam arī bijis teoloģijas profesors, kā arī rektors. Starp viņa studentiem bijis arī Roterdamas Erasms. 1522. gadā ievēlēts par pāvestu. Vēlējies veikt lielas reformas baznīcā, taču saskārās ar Itālijas kardinālu iebildumiem.

## Ārējās saites
Fon Firstenbergs

**Fon Firstenbergs** var būt:

* ‎Jobsts fon Firstenbergs;
* Vennemars fon Firstenbergs;
* Vilhelms fon Firstenbergs.
Dubļi

thumbnail|235px|Dubļaini zābaki
**Dubļi** ir ūdens un augsnes vai māla maisījums. Tie parasti veidojas pēc nokrišņiem vai ūdenstilpju tuvumā. Dubļi parasti tiek saistīti ar netīrumiem. Pēc spēcīgām lietusgāzēm stāvās kraujās var izveidoties dubļu lavīnas. Tos izmanto arī izklaidē, piemēram, rīkojot dubļu cīņas, vai procedūrās, veidojot dubļu vannas.
Franciskopole

**Franciskopole** ir ciems Alūksnes novada Liepnas pagastā. Atrodas pagasta centrālajā daļā 2 km no pagasta centra Liepnas, 36 km no novada centra Alūksnes un 237 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa V455, Saidupes krastā.

Pie Franciskopoles atrodas vietējas nozīmes arheoloģijas piemineklis — Franciskopoles senkapi (Vecie kapi).

1897. gadā ciemā bija 4 sētas ar 40 cilvēkiem.
## Atsauces
Vilhelms Burgdorfs

**Vilhelms Emanuels Burgdorfs** (, dzimis , miris ) bija vācu virsnieks, ģenerālis. 

No 1944. gada oktobra - Vācijas armijas kadru daļas priekšnieks, kad 20. jūlija sazvērestībā gāja bojā Rūdolfs Šmunts. Vienlaicīgi pildīja Ādolfa Hitlera galvenā adjutanta pienākumus. Pēc sazvērnieku sakāves ieradās pie Ervina Rommela un piedāvāja viņam izdarīt pašnāvību. Kara beigās bija viens no pēdējiem Hitlera bunkura iemītniekiem. Izdarījis pašnāvību.

## Ārējās saites

*Par Burgdorfu http://lexikon-der-wehrmacht.de
Žistēns Trido

**Žistēns Pjērs Džeimss Trido** (*Justin Pierre James Trudeau*; dzimis  Otavā), arī **Džastins Trudo**, ir kanādiešu politiķis. Bijušā valsts premjerministra Pjēra Trido vecākais dēls. Bijušais Kanādas Liberālās partijas vadītājs un Kanādas premjerministrs.

Politikā vairāk iesaistījies pēc sava tēva nāves 2000. gadā. 2008. gadā ticis ievēlēts Kanādas parlamentā. Kopš 2013. gada ir Liberālās partijas vadītājs. Viņa vadībā Liberālā partija uzvarēja 2015. gada vēlēšanās, pēc kurām Trido kļuva par Kanādas premjerministru. 2016. gadā žurnāls *[[Forbes]]* atzina Trido par 69. ietekmīgāko personu pasaulē.

## Ārējās saites
Trido

**Trido** (*Trudeau*) var būt:
* Žistēns Trido, Kanādas premjerministrs;
* Pjērs Trido, Kanādas premjerministrs.
Razgradas "Ludogorets"

**Razgradas "Ludogorets"** () ir profesionāls Bulgārijas futbola klubs no Razgradas. Klubs dibināts 1945. gadā, pašlaik spēlē Bulgārijas futbola augstākajā līmenī&nbsp;— Pirmajā profesionālajā līgā. Mājas spēles aizvada *[[Ludogorets Arena]]* stadionā.

Sākot ar 2011.–2012. gada sezonu, *Ludogorets* futbolisti piecas reizes pēc kārtas ir izcīnījuši Bulgārijas čempionu titulu. Komanda ir divas reizes uzvarējusi Bulgārijas kausa izcīņā, kā arī ieguvusi divus superkausus.
2014.–2015. gada sezonā pirmo reizi kvalificējās UEFA Čempionu līgas grupu turnīram, kur ierindojās 4. vietā un no grupas neizkļuva. 2016.–2017. gada sezonā izdevās vēlreiz iekļūt Čempionu līgas grupu turnīrā.

## Sasniegumi
* **Bulgārijas čempionāts**, pašlaik — Pirmā profesionālā līga
** Čempioni (13): 2011–12, 2012–13, 2013–14, 2014–15, 2015–16, 2016-17, 2017–18, 2018–19, 2019–20, 2021-21, 2021-22, 2022–23, 2023–24
* **Bulgārijas kauss**
** Kausa ieguvēji (3): 2011–12, 2013–14, 2022/23
** Finālisti (1): 2016–17
* **Bulgārijas superkauss**
** Kausa ieguvēji (5): 2012, 2014, 2018, 2019, 2021
** Finālisti (4): 2013, 2015, 2017, 2020
* **Bulgārijas čempionāta B grupa**
** Čempioni (1): 2010–11

## Atsauces

## Ārējās saites

* Kluba oficiālā vietne
Mana jūra

**Mana jūra** ir ikgadēja Baltijas jūras un Latvijas piekrastes aizsardzībai veltīta kampaņa un ekspedīcija. Kampaņas dalībnieki, vairāki desmiti cilvēku, kājām veic gājienu gar visu Latvijas piekrasti no Nidas dienvidos līdz Ainažiem ziemeļos, pa ceļam vācot atkritumus (jūras piesārņojošo atkritumu sabiedriskais monitorings), iepazīstot jūras piekrasti, tiekoties ar dažādu jomu speciālistiem un vietējiem iedzīvotājiem. Vairums pārgājiena dalībnieku iet tikai daļu no piekrastes posmiem, taču ir arī tādi, kas veic pilnu maršrutu no Lietuvas līdz Igaunijas robežai. Kampaņas svarīgākā tēma ir jūras piesārņojošie atkritumi kā minimālais indikators: piekrastes satīrīšana tiek uzskatīta par visvieglāko no esošajiem ekoloģiskajiem uzdevumiem, salīdzinot ar klimata pārmaiņām, eroziju, jūras piesārņojumu un eitrofikāciju.

Kampaņas organizētājs ir Vides izglītības fonds, bet svarīgākais no atbalstītājiem ir Latvijas Vides aizsardzības fonds. Ekspedīcija "Mana jūra" notiek kopš 2011. gada.

2018. gadā kampaņa mainīja savu formātu un uzstādīja mērķi sakopt visus 500 km Latvijas piekrastes kampaņā "Piekrastes tīrrade", kā dāvanu valsts simtgadē.

Kampaņa saņēmusi dažādus starptautiskus apbalvojumus, 2017. gadā tā saņēma *Energy Globe* nacionālo balvu. 2018. gadā "Mana Jūra" bija pirmie Latvijas pārstāvji 20 gadu laikā, kam piešķirta Baltijas Jūras fonda balva.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Oficiālā tīmekļa vietne
Botropa

**Botropa** (, ) ir pilsēta Vācijā, Ziemeļreinas-Vestfālenes federālajā zemē. Tā atrodas Rūras industriālajā apgabalā. Tajā ir attīstīta dažādu nozaru rūpniecība. 2015. gadā pilsētā dzīvoja 117 tūkstoši iedzīvotāju. Rakstiskajās liecībās Botropa pirmo reizi pieminēta 1150. gadā. Pilsētas tiesības tā ieguva 1919. gada 21. jūlijā.
Barleria observatrix

***Barleria observatrix*** ir dzelkņlapju dzimtas suga, kas endēma Maurīcijai. Aug tropiskajos sausajos mežos. Augs ir kritiski apdraudēts, un savvaļā atlikuši mazāk nekā 50 šīs sugas pārstāvju.

Krūmu augstums 90—180 cm. Augu klāj asi dzeloņi. Ziedus apputeksnē kukaiņi, iespējams, arī putni.

*Barleria observatrix* ir viena no sugām, kuru saskaņā ar Raundas salas floras 2008-2012 atjaunošanas plānu, paredzēts reintroducēt Raundā.

## Atsauces

## Literatūra
* Augu ģeogrāfija un daudzveidība. Normunds Priedītis. Zvaigzne. 2008.
Aleksandrs Gordons Leings

**Aleksandrs Gordons Leings** (; dzimis  Edinburgā, miris  Rietumāfrikā) bija skotu ceļotājs, pirmais eiropietis, kas sasniedzis leģendāro Tombuktu Rietumāfrikas iekšienē.

Studējis Edinburgas Universitātē. 1811. gadā pārcēlies uz Barbadosu, kur sākotnēji strādāja, pēc tam nokļuva dienestā. Dienēja sākotnēji Vestindijā, pēc tam Āfrikā. Dienesta laikā pētījis Rietumāfriku, mēģināja sasniegt Nigēras izteku. Piedalījies karadarbībā pret ašantiem 1823. un 1824. gadā. Pēc tam atgriezies Anglijā.

1825. gadā A. G. Leings tika nosūtīts ekspedīcijā ar mērķi sasniegt leģendāro Rietumāfrikas pilsētu Tombuktu. Tika izvēlēts maršruts no ziemeļiem cauri Sahāras tuksnesim, ar sākumu Tripolē pie Vidusjūras. 14. jūnijā viņš apprecēja britu konsula Tripolē meitu Emmu Voringtoni, bet divus mēnešus pēc kāzām devās uz dienvidiem kopā ar tirgotāju karavānu. Ilgajā ceļā pārvarējis dažādas grūtības (pārtikas un ūdens trūkumu, slimības, tuaregu un berberu uzbrukumus) 1826. gada 18. augustā viņš tomēr sasniedza Tombuktu kā pirmais no eiropiešiem. A. G. Leings pilsētā uzturējās 38 dienas, izpētīja to un konstatēja, ka savu seno spozmi Tombuktu ir zaudējusi. Atpakaļceļā viņu nogalināja musulmaņu fanātiķis, vēloties kavēt eiropiešu iespiešanos šajā teritorijā.

Vienīgās liecības par A. G. Leinga ceļojumu ir vēstules, ko viņš nosūtīja uz Tripoli, kamēr ceļojuma piezīmes nav saglabājušās.

## Ārējās saites
Rīgas iela (Liepāja)

[thumb|250px|Tramvajs pie [Liepāja (stacija)|stacijas Rīgas ielā.]]

**Rīgas iela** ir iela Liepājā, kas atrodas Jaunliepājas apkaimē. Rīgas iela sākas krustojumā ar Jūras ielu, Kārļa Zāles laukumu un Lielo ielu, bet beidzas krustojumā ar Dzelzceļnieku ielu. Aptuvenais ielas garums ir 1300 metri un to visā garumā sedz akmens bruģis. Kustība pa Rīgas ielu norit gan pa vienu joslu, gan divām. No krustojuma ar Raiņa ielu līdz krustojumam ar 1905. gada ielu satiksme notiek vienā virzienā, bet pārējos ielas posmos satiksme notiek divos virzienos. Pa Rīgas ielu kursē tramvajs.

Ielas apbūve galvenokārt sastāv no koka un mūra ēkām, kas celtas laikā pirms Otrā pasaules kara. Rīgas ielā 50 atrodas Liepājas Draudzīgā aicinājuma vidusskola, Rīgas ielā 54a atrodas Liepājas tramvaja depo, bet Rīgas ielā 71 atrodas Liepājas stacija.

Iela izveidota pie 1871. gadā atklātās dzelzceļa stacijas. Sākotnējais ielas nosaukums bija Vakzāles jeb Bānūža iela (). 1932. gadā ielu nosauca par Krišjāņa Barona ielu, bet 1940. gadā pārdēvēja par Rīgas ielu.

## Ielu savienojumi
Rīgas iela ir savienota ar šādām ielām:
* Jūras iela
* Kārļa Zāles laukums
* Lielā iela
* Kaiju iela
* Jaunā ostmala
* Raiņa iela
* Esperanto iela
* Kroņu iela
* Tirgus iela
* Jelgavas iela
* 1905. gada iela
* Baseina iela
* Dzelzceļnieku iela
"Brocēnu sporta centrs" ledus halle

**"Brocēnu sporta centra" ledus halle**, arī **Wolkswagen ledus halle** (agrāk **Cemex ledus halle** un **Schwenk ledus halle**), ir ledus halle Brocēnos, Latvijā. Šī ledus halle ir bez sēdvietām, taču skatīt hokeja spēles var no kafejnīcas. Halle nodota ekspluatācijā 2005. gadā. Ledus halle ir mājvieta bērnu un jaunatnes hokeja centra komandām, tai skaitā Brocēnu BJSS komanda tajā aizvada Latvijas Jaunatnes hokeja čempionāta spēles. Šeit ir notikušas pārbaudes spēles un "Wolkswagen turnīrs hokejā". Pie halles atrodas autostāvvieta.

2026. gadā īpašnieks nolēma sporta kompleksu pārdot un agrāk to īrējusī pašvaldība nolēma to nopirkt, lai nezaudētu hokeju pilsētā.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Brocēnu sporta centra ledus halles mājaslapa 
* Latvijas hokeja federācijas mājaslapa
Rakstvežu iela

**Rakstvežu iela** ir iela Liepājā, kas atrodas Vecliepājas apkaimē. Rakstvežu iela sākas krustojumā ar Kuršu laukumu, bet beidzas krustojumā ar Krišjāņa Valdemāra ielu. Aptuvenais ielas garums ir 290 metri un to pilnā garumā sedz akmens bruģis. Kustība pa ielu norit divos virzienos.

Ielas apbūve sastāv no jaukta tipa apbūves, kur ir sastopamas gan pirmskara mūra un koka ēkas, gan padomju laiku celtnes. Rakstvežu ielā 13 atrodas Liepājas Svētā Jāzepa Romas katoļu katedrāle, bet Kuršu ielas un Rakstvežu ielas krustojumā atrodas Liepājas Pētertirgus.

## Ielu savienojumi
Rakstvežu iela ir savienota ar šādām ielām:
* Kuršu laukums
* Kuršu iela
* Krišjāņa Valdemāra iela

## Vēsture
Šīs ielas austrumu daļa iepriekš sniedzās tālāk uz austrumiem. Vismaz no 1887. gada tas turpinājās uz ziemeļaustrumiem no krustojuma ar Kuršu laukumu (iepriekš saukts par Latviešu ielu). No turienes tas tieši pirms krustojuma ar Malkas ielu apvienojās ar Peldu ielu. Šis ielas izkārtojums saglabājās vismaz līdz 1941. gadam. Šis bijušais ielas posms ir apbūvēts, taču apmale Kuršu laukumā 15 joprojām parāda sākotnējo virzienu.

## Atsauces
Lielā iela (Liepāja)

**Lielā iela** ir iela Liepājā, kas atrodas Vecliepājas apkaimē. Lielā iela sākas krustojumā ar Jūras ielu, Kārļa Zāles laukumu un Rīgas ielu, bet beidzas krustojumā ar Katoļu ielu. Aptuvenais ielas garums ir 750 metri, un to pilnā garumā sedz asfaltbetons. Kustība ielā norit gan vienā, gan divos virzienos. No krustojuma ar Katoļu ielu līdz krustojumam ar Ludviķu ielu kustība norit vienā virzienā, bet pārējā ielas posmā kustība norit divos virzienos. Pa Lielo ielu kursē tramvajs, un iet lielākā daļa Liepājas sabiedriskā transporta maršrutu.

Ielas apbūve sastāv no jaukta tipa apbūves, kur ir sastopamas gan senās mūra ēkas, gan Latvijas PSR laikos celtas ēkas. Lielā ielā 9 atrodas Liepājas Svētās Trīsvienības katedrāle, Lielā ielā 13 — Rožu laukums, bet Lielā ielā 14 — Liepājas Universitāte.

## Vēsture
Lielā iela un tai pieguļošās ielas smagi cieta 1941. gada kaujā par Liepāju Otrā pasaules kara laikā.

Lielā iela Liepājā ap 1875.JPG|Lielā iela Liepājā (ap 1875)
Attēls:Viesnīca Sanktpēterburga Lielajā ielā Liepājā 1903.jpg|Viesnīca Sanktpēterburga pie Sv. Trīsvienības baznīcas Lielajā ielā Liepājā (1903)
Attēls:Liepājas Rožu laukums un Graudu ielas stūris 1917.jpg|Liepājas Rožu laukums un Graudu ielas stūris (1917) 
Pagaidu valdības nams Lielajā ielā 6 Liepājā.jpg|Latvijas Pagaidu valdības nams Lielajā ielā 6 


## Ielu savienojumi
Lielā iela ir savienota ar šādām ielām:
* Jūras iela
* Kārļa Zāles laukums
* Rīgas iela
* Jāņa iela
* Pasta iela
* Teātra iela
* Radio iela
* Baznīcas iela
* Zivju iela
* Graudu iela
* Avotu ielu
* Kungu iela
* Ludviķa iela
* Katoļu iela
Bertholds

**Bertholds** (sieviešu dzimtē **Bertholde**) ir vācu cilmes uzvārda Bertolds variants. Cilvēki ar šo uzvārdu:

* Alfons Bertholds (1910—1993) — lībiešu zvejnieks, dzejnieks un tulkotājs;
* Viktors Bertholds (1921—2009) — lībiešu zvejnieks.

## Skatīt arī
* Bertolds
Platovs

**Platovs** (; sieviešu dzimtē **Platova** *(Платова)*) ir krievu cilmes uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:

* Mihails Platovs (*Михаил Платов*; 1883—1938) — Rīgā dzimis krievu šaha problēmists;
* Vasilijs Platovs (*Василий Платов*; 1881—1952) — Rīgā dzimis krievu šaha problēmists.
Ansabergs

**Ansabergs** var būt:

* Gotfrīds Ansabergs (1871—1955) — latviešu dzejnieks un ierēdnis;
* Indriķis Ansabergs (1886—1971) — latviešu pedagogs.
Kotlasa

**Kotlasa** () ir pilsēta Krievijas Eiropas daļas ziemeļos, Arhangeļskas apgabala dienvidaustrumos pie Vičegdas upes ietekas Ziemeļu Dvinā. Trešā lielākā apgabala pilsēta un ievērojams transporta mezgls.

## Vēsture
Kotlasas nosaukums rakstos parādās 17. gadsimta sākumā. Tas bija neliels ciems līdz 19. gadsimta beigās, kad no Permas līdz Kotlasai kā gala stacijai tika izbūvēta dzelzceļa līnija. Pa dzelzceļu vestās preces šeit tika pārvietotas uz vai no kuģiem, lai pa Ziemeļu Dvinu nogādātu uz Arhangeļsku vai no tās. 1917. gadā Krievijas Pagaidu valdība piešķīra Kotlasai pilsētas tiesības. No 1931. gada Kotlasa kalpoja kā sadales punkts GULAG sistēmas ieslodzītajiem, pilsētas apkārtnē bija ieslodzīti daudzi represētie. Otrā pasaules kara laikā 1942. gadā tika izbūvēta dzelceļa līnija Konoša — Kotlasa — Vorkuta un Kotlasas nozīme kā dzelzceļa mezgls pieauga vēl vairāk.

## Cilvēki
Kotlasa ir aktrises Veras Aļentovas (*Вера Валентиновна Алентова*, 1942) dzimtā pilsēta. 1941. gadā Kotlasā bija ieslodzīts igauņu cīkstonis Kristjans Palusalu. 1943. gadā pilsētas apkaimē izsūtījumā mira latviešu šahists Vladimirs Petrovs.

## Atsauces

## Ārējās saites
Kannenieku strauts

**Kannenieku strauts** var būt:

*Kannenieku strauts - Rojas pieteka
*Kannenieku strauts - Vašlejas pieteka
Kannenieku strauts (Vašlejas pieteka)

**Kannenieku strauts** ir Vašlejas kreisā krasta pieteka Tukuma novadā.

Izteka pie Muceniekiem. Tek rietumu virzienā. Ietek Vašlejas upē. Upi nešķērso valsts autoceļi, tās krastos neatrodas lielas apdzīvotas vietas.

## Atsauces
Amilkāre Ponkjelli

**Amilkāre Ponkjelli** (, dzimis , miris ) bija itāliešu komponists. 

Bija pazīstams kā operu komponists. Mūsdienās no tām visplašāk pazīstama 1876. gadā pirmizrādi piedzīvojušā *[[La Gioconda (opera)|La Gioconda]]* pēc Viktora Igo darba motīviem un Arrigo Boito libretu. Mūža nogalē bija Milānas konservatorijas pasniedzējs un viņa skolnieku vidū ir Džakomo Pučīni un Pjetro Maskanji. 

## Ārējās saites

*Amilkāres Ponkjelli notis IMSLP
*Amilkāres Ponkjelli profils allmusic.com
Degole

**Degole** ir ciems Tukuma novada Degoles pagastā. Atrodas pagasta austrumu daļā 4,9 km no pagasta centra Vienības, 11,8 km no novada centra Tukuma un 77,2 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa P104 (Tukums—Auce—Lietuvas robeža (Vītiņi)). Apdzīvotā vieta veidojusies ap vēsturisko Degoles muižu (*Gut Degahlen*).

## Iedzīvotāji
### Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSP un OSP datiem.

## Atsauces
Garauši

**Garauši** ir ciems Tukuma novada Degoles pagastā. Atrodas pagasta ziemeļos 1,3 km no pagasta centra Vienības, 9,7 km no novada centra Tukuma un 71,0 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atrodas uz ziemeļrietumiem no pagasta centra Vienības, netālu no autoceļa V1455 (Ozolpils–Degole) un Vašlejas upes.

## Atsauces
Jūlijs Mežapuķe

**Jūlijs Mežapuķe** (1901—1998) bija latviešu dārznieks un sabiedriskais darbinieks. Mācījās Bulduru dārzkopības skolā, strādāja Rīgas apriņķa valdē. Pēc 1934. gada 15. maija Ulmaņa apvērsuma apcietināts un  vairākus mēnešus turēts koncentrācijas nometnē. Pēc atbrīvošanas nodarbojies ar lauksaimniecību un dārzkopību savās mājās Lielvārdē.

Pēc Latvijas okupācijas 1940. gada jūnijā iecelts par Rīgas apriņķa vecāko un ievēlēts par Tautas Saeimas deputātu (1940). 

Pēc Otrā pasaules kara strādāja par dārzkopi un izdeva vairākus apcerējumus par dārzkopības tēmu. Bija Latvijas PSR Dārzkopības un biškopības biedrības centrālās valdes priekšsēdētājs. Latvijas PSR Nopelniem bagātais agronoms (1957).

Miris 1998. gada 31. janvārī. Apglabāts Lielvārdes pagasta Lāčplēša-Ozollejas kapos.

## Darbi
* Izmantosim brālīgo republiku dārzkopju pieredzi. Rīga: Latvijas Valsts izdevniecība, 1947.
* Latvijas PSR dārzkopības pirmrindnieku sasniegumi. Rīga: Latvijas Valsts izdevniecība, 1949.
* Kā iegūt lielas dārzeņu ražas kolchozos. Rīga: Latvijas Valsts izdevniecība, 1950.
* Burkāni. Rīga: Latvijas Valsts izdevniecība, 1958.
* Augļu koku audzētavas. Rīga: Latvijas Valsts izdevniecība, 1960.
## Atsauces
Kārlis Krūmiņš (politiķis)

**Kārlis Krūmiņš** (1905—) bija latviešu zemnieks un komunists. Kopš 1925. gada darbojās nelegālajā Latvijas Komunistiskajā partijā, vairākkārt apcietināts. 

Pēc Latvijas okupācijas 1940. gada jūnijā iecelts par Latvijas Komunistiskās partijas Madlienas komitejas sekretāru. Tautas Saeimas deputāts (1940).  

## Atsauces
Eduards Eliass

**Eduards Eliass** (1893—1978) bija Latvijas Komunistiskās partijas biedrs no 1919. gada. Arestēts par pretvalstisku darbību 1921. gadā un 1923. gadā apmaiņas kartībā izdots PSRS. 1928. gadā nelegāli iesūtīts Latvijā, darbojās LKP Rīgas pagrīdes organizācijā. 1929. gadā atkal apcietināts.

Pēc Latvijas okupācijas iecelts par LKP Vidienas apgabala komitejas otro sekretāru. Tautas Saeimas deputāts (1940). 
Latvijas PSR Augstākās padomes deputāts līdz 1947. gadam.

Miris 1978. gada 28. novembrī, apglabāts Rīgas Meža kapos.

## Atsauces
1926. gada neoficiālā šaha olimpiāde

**1926. gada neoficiālā [[šaha olimpiāde]]** notika no 1926. gada 26. jūnija līdz 17. jūlijam Budapeštā Starptautiskā šaha federācijas (FIDE) III kongresa ietvaros.

## Vispārīgs apskats
FIDE kongresam veltītā sacensību programmā bija iekļautas šādas sacensības:
* valstu komandu turnīrs (11.—17.07);
* starptautisks meistaru turnīrs (26.06—15.07);
* atklātais turnīrs (26.06—10.07);
* dāmu turnīrs (11.07—17.07);
* šaha uzdevumu risināšanas sacensības (11.07);
* ātrspēles turnīrs (14.07);
* jauktais turnīrs jeb delegātu sacīkstes (11.07—17.07).

Latvija vēl nebija iestājusies FIDE, tāpēc uz tās kongresu no Latvijas aicināts bija tikai 1924. gada neoficiālās šaha olimpiādes individuālā finālturnīra uzvarētājs Hermanis Matisons.

## Olimpiādes rezultāti

### Komandu turnīrs
Komandu turnīrā piedalījās tikai četras komandas, Austrija un Čehoslovākija pēdējā brīdī no līdzdalības atteicās. Kaut arī neliels pēc komandu skaita, šis turnīrs kļuva par nākamās oficiālās olimpiādes ģenerālmēģinājumu. Jo Budapeštā galīgi tika noteikts sacensību reglamets: komandas viena ar otru sacenšas pie četriem galdiņiem un turnīrs notiek pēc riņķa sistēmas.

### Starptautiskais meistaru turnīrs

Turnīrā uzvarēja un par pirmajiem FIDE meistariem kļuva E. Grīnfelds un M. Montičelli, savstarpēji vienādās daļās dalot pirmo un otro godalgu. Turnīra godalgotas tika astoņas pirmās vietas. Speciālgodalgas par labāko rezultātu pret godalgotajiem saņēma H. Matisons un S. Tartakovers.

### Atklātais turnīrs
Piedalījās 45 dalībnieki, kas vispirms sacentās apakšgrupās. Finālā (virsturnīrā), kurā spēlēja 9 dalībnieki, uzvarēja S. Zinners (Budapešta).

### Dāmu turnīrs
Piedalījās 8 dalībnieces. Uzvarēja E. Holoveja (Anglija).

### Šaha uzdevumu risināšanas turnīrs

Risinātājiem bija pēc iespējas īsākā laikā jāatrisina 8. uzdevumi.  Piedalījās 26 dalībnieki. 
Vietu kārtība:
: 1. H. Matisons — 32 min.
: 2. J. Mihlo — 1 st. 6 min.
: 3. R. Piklers — 1 st. 7 min.
: 4. T. Šēnbergs — 1 st 39 min.

Pārējie dalībnieki visus uzdevumus neatrisināja. Pēc Matisona domām risināšanas konkursa grūtākais uzdevums bija šāds divvilcis.

### Jauktais turnīrs
Pirmo godalgu ieguva M. Valters (Bratislava). 

## Atsauces

## Ārējās saites
* Chess Olympiad: Budapest 1926
Senons Franko Okamposs

**Senons Franko Okamposs** (;  Asunsjona —  Santjago de Kompostela) bija Paragvajas un Spānijas starptautiskais lielmeistars šahā (1990).

## Biogrāfija
Sākot no 1970. gadiem bijis viens no vadošajiem Paragvajas šahistiem. 1976. gadā uzvarējis Paragvajas šaha čempionātā. 1981. gadā Argentīnā uzvarējis Panamerikas valstu šaha čempionātā. 1988. gadā Buenosairesā dalījis 1.-2. vietu *Konex* starptautiskajā šaha turnīrā. Par panākumiem turnīros FIDE 1990. gadā viņam piešķīrusi starptautiskā lielmeistara (GM) nosaukumu. Bijis pirmais Paragvajas šahists, kas saņēmis šo nosaukumu. No 1995. līdz 2001. gadam šaha turnīros pārstāvējis Spāniju. 1999. gadā Palensijā (Palensijas province) izcīnījis otro vietu Spānijas šaha čempionātā.

Pārstāvējis Paragvajas un Spānijas komandas lielākajos komandu šaha turnīros:
* Pasaules šaha olimpiādēs piedalījies 9 reizes (1976-1978, 1982, 1988-1990, 1998, 2002, 2006-2008). Individuālajā vērtējumā izcīnījis 2 zelta (1982, 1990) medaļas;
* Panamerikas komandu šaha čempionātā piedalījies 1985. gadā.

Pazīstams arī kā daudzu šaha grāmatu autors.

## Literatūra
* Franco, Zenon (2005). Chess Self-Improvement. Gambit Publications. .
* Franco, Zenon (2006). Winning Chess Explained. Gambit Publications. .
* Franco, Zenon; Crouch, Colin (2007). How to Defend in Chess. Gambit. .
* Franco, Zenon (2007). Chess Explained: The Modern Benoni. Gambit. .
* Franco, Zenon (2008). The Art of Attacking Chess. Gambit Publications. .
* Franco, Zenon (2009). Grandmaster Secrets: Counter-Attack!. Gambit Publications. .
* Franco, Zenon (2014). Anand: Move by Move. Everyman Chess. .

## Atsauces

## Ārējās saites
Arvīds Kalniņš (deputāts)

**Arvīds Kalniņš** (1904—1942) bija latviešu zemnieks un komunists. Kopš 1921. gada darbojās nelegālajā Latvijas Komunistiskajā partijā (partijas iesaukas Asaka, Prusaks, Veģis), 1926. gadā aizbrauca uz Maskavu, kur 1931. gadā beidza Rietumtautu Komunistisko universitāti, pēc kam atgriezās Latvijā. Bija LKP CK sekretārs (1931—1932), 1932. gadā apcietināts par pretvalstisku darbību.

Pēc Latvijas okupācijas 1940. gada jūnijā atbrīvots un iecelts par Latvijas Komunistiskās partijas Vidienas apgabala komitejas pirmo sekretāru. Tautas Saeimas deputāts (1940).

Kritis Otrā pasaules kara kaujās pie Ļeņingradas.

## Atsauces
Alberts Miezis

**Alberts Pēteris Miezis-Zālītis** (1908—1941) bija latviešu skolotājs un žurnālists. 

Dzimis Jāņa un Annas Miežu sešu bērnu ģimenā kā jaunākais dēls. 1929. gadā beidza Jelgavas Skolotāju institūtu, darbojās biedrībā "Darba Jaunatne". Pēc 1934. gada 15. maija Ulmaņa apvērsuma darbojās nelegālajā LSSZP paspārnes Latvijas Darba jaunatnes savienībā (1935), bija tās centrālās komitejas loceklis. 1940. gada 11. aprīlī apcietināts par pretvalstisku darbību.

Pēc Latvijas okupācijas 1940. gada 21. jūnijā amnestēts un iecelts par laikraksta "Brīvā Jaunatne" redaktoru. Tautas Saeimas deputāts (1940).

Vācu okupācijas laikā Bauņu pagastā apcietināts un nošauts 1941. gada septembrī.
## Atsauces
Karloss Matamoross Franko

**Karloss Matamoross Franko** (; dzimis ) ir Ekvadoras starptautiskais lielmeistars šahā (2002).

## Biogrāfija
1981. gadā kļuvis par Pasaules junioru šaha čempionāta bronzas medaļas ieguvēju vecuma grupā līdz 16 gadiem. 1986. gadā piedalījies Pasaules junioru šaha čempionātā vecuma grupā līdz 20 gadiem. 2005. gadā piedalījies Pasaules šaha kausa izcīņā, bet 1. kārtā zaudējis Viktoram Bologanam.

Daudzu starptautisko šaha turnīru laureāts. 1997. gadā Kubā dalījis otro vietu Hosē Raula Kapablankas memoriālā. Četras reizes uzvarējis Malagas starptautiskajā šaha turnīrā *Malaga Open* (2001, 2005, 2007, 2010). Divas reizes pēc kārtas bijis pirmais Seviljas starptautiskajos šaha turnīros (2002, 2003). Par panākumiem turnīros FIDE 1987. gadā viņam piešķīrusi starptautiskā meistara (IM), bet 2002. gadā - starptautiskā lielmeistara (GM) nosaukumu. Bijis pirmais Ekvadoras šahists, kas kļuvis par lielmeistaru.

Pārstāvējis Ekvadoras komandu lielākajos komandu šaha turnīros:
* Pasaules šaha olimpiādēs piedalījies 11 reizes (1982, 1986, 1994, 2000-2014). Individuālajā vērtējumā izcīnījis zelta (1982) un sudraba (1986) medaļas;
* Panamerikas komandu šaha čempionātā piedalījies 2003. gadā. Komandu vērtējumā izcīnījis bronzas medaļu, bet individuālajā vērtējumā izcīnījis zelta medaļu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Vidiena

450px|right|thumb|Vidus dialekta Vidzemes izloksnes izplatība
**Vidiena** ir agrāk lietots nosaukums, kurā dēvēja Vidzemes novadus, kuros runā Vidus dialekta Vidzemes izloksnēs, pretstatā Malienas jeb Augšzemnieku dialektam.

Vidiena lielā mērā atbilst vēsturiskajai Tālavas letgaļu un Daugavas līvu apdzīvotajai teritorijai.

## Vidienas vārda lietojumi
* Latvijas Sociāldemokrātijas Vidienas organizācija
* LKP Vidienas apgabala komiteja
* Emilis Melngailis. Latviešu mūzikas folkloras materiāli. I d. Korsa. II d. Maliena. III d. Vidiena. Latviešu dancis.

## Atsauces
Valdis Kalnāre

**Valdis Kalnāre** (1909. gada 14. augusts—1977. gada 3. janvāris) bija latviešu jurists. 

## Dzīvesgājums
Studēja Latvijas Universitātes Tautsaimniecības un tiesību zinātņu fakultātē. Darbojās strādnieku organizācijās un studentu biedrībās "Zemgalija" un "Vilnis".  Pēc studiju beigšanas 1934. gadā strādāja gadījuma darbus kā krāsotājs un sētnieks, no 1937. gada bija Darba kameras referents tieslietu jautājumos. 1939. gadā bija Latvijas kreditkooperatīvu savienības juriskonsultācijas darbvedis.

Pēc Latvijas okupācijas Kirhenšteina valdības laikā iecelts par Darba departamenta direktoru. Tautas Saeimas deputāts (1940). 

Vācu okupācijas laikā tika ieslodzīts Salaspils un Štuthofas koncentrācijas nometnēs, no kurienes viņam kopā ar diviem čehiem izdevās izbēgt, kad ieslodzītos dzina uz kuģi Dancigas ostā, patvērās Berlīnē.

Pēc kara beigām izlēma nepalikt amerikāņu okupācijas zonā, bet atgriezties Rīgā, kur 1949. gadā tika apsūdzēts nodevībā pret padomju varu, piespriežot 25 gadus  izsūtījumā uz Džezkazganu Kazahstānā. Pēc Staļina nāves reabilitēts, līdz pensijai strādāja Rīgas 8. juridiskajā konsultācijā.

Miris 1977. gadā, apglabāts Raiņa kapos.

## Atsauces
Stjuarts Fansi

**Stjuarts Fansi** (; dzimis  Londonā) ir Papua-Jaungvinejas FIDE meistars šahā (2012).

## Biogrāfija
No 1971. līdz 1974. gadam bijis Lielbritānijas *Lloyds Bank* junioru šaha komandas dalībnieks, tomēr vēlāk pārtraucis nodarboties ar šahu. 1982. gadā pārcēlies uz dzīvi Papua-Jaungvinejā un atsācis savu šahista karjeru. Pārstāvējis Papua-Jaungvinejas komandu Pasaules šaha olimpiādēs, kurās piedalījies 8 reizes (1982, 1992, 2002-2008, 2012-2014). Individuālajā vērtējumā izcīnījis zelta (1982) un sudraba (1992) medaļas.

Divas reizes piedalījies Okeānijas zonas šaha čempionātos (2002, 2007). 2007. gadā Sebu piedalījies arī Āzijas valstu individuālajā šaha čempionātā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Hanss fon Volfs

thumb|250px|Hanss fon Volfs Kubaņas kazaku brigādes komandiera tērpā.

**Hanss fon Volfs** (; 1903 — 1944) bija Tīnūžos dzimis Vērmahta virsnieks Otrā pasaules kara laikā, 4. Kubaņas kazaku pulka (*Kuban-Kosaken-Regiment 4*) komandieris.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1903. gada 6. martā Tīnūžu (*Lindenberg*), Lielkauguru (*Groß-Kangern, Groß-Kaugern*) un Inčukalna (*Hinzenberg*) muižu īpašnieka Vidzemes guberņas landrāta barona Jozefa fon Volfa (*Joseph Freiherr von Wolff*, 1868−1922) un viņa sievas Annas, dzimušas fon Grīnevaltas (*Gruenewaldt*, 1871−1938), ģimenē.
Pēc 1920. gada Latvijas zemes reformas viņa vecākiem atņēma muižas un viņi pārcēlās uz Bāddoberānu Mēklenburgā Vācijas ziemeļos. Pēc karaskolas beigšanas 1922. gadā kļuva par Veimāras Republikas karaspēka (*Reichsheer*), vēlāk par Vērmahta virsnieku.

Otrā pasaules kara sākumā piedalījās Polijas kampaņā kā kavalērijas virsnieks. Pēc Francijas kampaņas 1940. gada 13. jūlijā apbalvots ar Dzelzs krustu.
Par kaujām Austrumu frontē 8. tanku divīzijas satāvā 1942. gada 16. janvārī kā 61. Vērmahta karavīrs saņēma Dzelzs krusta Bruņinieka krustu ar Ozollapām (*Eichenlaub zum Ritterkreuz*). Vēlāk paaugstināts par pulkvedi un 4. Kubaņas kazaku pulka (*4-й кубанский казачий полк*) komandieri.

Miris pēc ievainojuma kaujā pie Pinskas 1944. gada 20. jūnijā.

## Atsauces
Riko Maskarinjass

**Riko Maskarinjass** (; dzimis ) ir Filipīnu starptautiskais meistars šahā (1978).

## Biogrāfija
1980. un 1990. gados bijis viens no Filipīnu vadošajiem šahistiem. Daudzu starptautisko šaha turnīru laureāts. 2000. gadā Vjetnamā ieņēmis 3. vietu Pasaules šaha čempiona nosaukuma izcīņas zonas turnīrā. 2005. gadā izcīnījis otro vietu Singapūras atklātajā šaha čempionātā. Par panākumiem turnīros FIDE 1978. gadā Maskarinjasam piešķīrusi starptautiskā meistara (IM) nosaukumu.

Sekmīgi pārstāvējis Filipīnu komandu lielākajos komandu šaha turnīros:
* Pasaules šaha olimpiādēs piedalījies 8 reizes (1976-1984, 1988-1992). Individuālajā vērtējumā izcīnījis zelta (1982) medaļu;
* Āzijas valstu komandu šaha čempionātā piedalījies 8 reizes (1974-1986, 1991-1993). Komandu vērtējumā izcīnījis 5 zelta (1974, 1977, 1979, 1981, 1986), 2 sudraba (1983, 1991) un bronzas (1993) medaļas. Individuālajā vērtējumā izcīnījis 3 zelta (1974, 1979, 1986), sudraba (1991) un bronzas (1977) medaļas.

## Atsauces

## Ārējās saites
Simens Agdesteins

**Simens Agdesteins** (; dzimis  Ākešhusā) ir Norvēģijas starptautiskais lielmeistars šahā (1985) un futbolists.

## Biogrāfija
Jaunībā vienādi veiksmīgi nodarbojies ar šahu un futbolu. 1982. gadā kļuvis par jaunāko Norvēģijas šaha čempionāta uzvarētāju, vēlākajos gados vēl sešas reizes atkārtojis šo panākumu (1986, 1988, 1989, 2000, 2002, 2005). 1984. gadā Groningenā kļuvis par Eiropas junioru šaha čempionāta vicečempionu (uzvarēja Valērijs Salovs). 1985. gadā Meksikā piedalījies Pasaules šaha čempiona nosaukuma izcīņas cikla starpzonu turnīrā, kur ieņēmis 6. vietu, tikai nedaudz atpaliekot no iekļūšanas pretendentu skaitā. Vēlāk vēl trīs reizes piedalījies starpzonu un atlases turnīros (1990, 1993), taču nav atkārtojis šo sasniegumu. Par panākumiem turnīros FIDE 1983. gadā viņam piešķīrusi starptautiskā meistara (IM), bet 1985. gadā - starptautiskā lielmeistara (GM) nosaukumu. Bijis pirmais Norvēģijas šahists, kas saņēmis lielmeistara nosaukumu. 1986. gadā bijis otrais Pasaules junioru šaha čempionātā vecuma grupā līdz 20 gadiem.

No 1984. gada bijis Norvēģijas otrās līgas futbola kluba *Lyn Toppfotball* (Oslo) spēlētājs. No 1988. līdz 1989. gadam aizvadījis 8 spēles Norvēģijas futbola izlases rindās un guvis vienus vārtus. Futbola karjeru beidzis 1992. gadā ceļgala traumas dēļ.

1995. gadā kā diplomēts sociologs beidzis Oslo Universitāti un atsācis nopietni nodarboties ar šahu. 1996. gadā dalījis pirmo vietu Reikjavikas starptautiskajā šaha turnīrā *Reykjavík Open*. 2004. gadā dalījis pirmo vietu starptautiskajā šaha turnīrā Kannās. 2013. gadā uzvarējis šaha turnīros Oslo un Barselonā, kā arī piedalījies Pasaules kausa izcīņā šahā, kur pirmajā kārtā zaudējis Etjēnam Bakro.

Pārstāvējis Norvēģijas komandu Pasaules šaha olimpiādēs, kurās piedalījies 9 reizes (1982-1984, 1988-1990, 1996, 2004-2008, 2014). Individuālajā vērtējumā izcīnījis zelta (1982) medaļu.

Pazīstams arī kā šaha un futbola treneris. Bijis viens no pirmajiem nākamā Pasaules šaha čempiona Magnusa Karlsena treneriem.

## Atsauces

## Ārējās saites
Eduards Miķelsons

**Eduards Miķelsons** (1896—1969) bija latviešu operdziedātājs. Mācījās Rīgas elementārskolā un Maskavas dramatiskajā skolā. No 1921. gada bija Latvijas Nacionālās operas solists (bass). Strādāja arī par Latvijas konservatorija docentu. 1940. gada pavasarī E. Miķelsons sarīkoja Padomju Savienības
tautas dziesmu koncertu.

Pēc Latvijas okupācijas ievēlēts par Tautas Saeimas deputātu (1940).
Vācu okupācijas sākumā 1941. gada jūnijā apcietināts un no 1941. gada 28. augusta līdz 11. novembrim ieslodzīts koncentrācijas nometnē. Atbrīvots ar noteikumu Rīgu atstāt un meklēt darbu Vācijā. Pēc Otrā pasaules kara beigām atgriezies Latvijā.  

Miris 1969. gada 5. jūnijā Rīgā.

## Atsauces
Pampju grāvis

**Pampju grāvis** ir Abavas labā krasta pieteka Tukuma novadā.

Tek rietumu-dienvidrietumu virzienā. Ietek Abavā augšpus Vaskiem. Upi šķērso valsts autoceļi V1456 (Irlava–Mazbites) un V1452 (Džūkste–Irlava–Jaunsāti), tās krastos neatrodas lielas apdzīvotas vietas.

## Atsauces
Ratnieku strauts

**Ratnieku strauts** ir Vašlejas kreisā krasta pieteka Tukuma novadā.

Tek austrumu virzienā. Ietek Vašlejā pie Praviņu kapiem. Lielākā pieteka - Rēpiņu strauts. Upi šķērso valsts autoceļi V1101 (Dobele–Lestene–Tukums) un V1454 (Pičas–Praviņas–Kārtiņi), tās krastos atrodas Kārtiņi un Valeikas.

## Atsauces
Rēpiņu strauts

**Rēpiņu strauts** ir Ratnieku strauta kreisā krasta pieteka Tukuma novadā.

Sākas uz dienvidiem no Vienības. Tek dienvidaustrumu virzienā. Ietek Ratnieku strautā pie Valeikām. Upi nešķērso valsts autoceļi.

## Atsauces
Vēžupīte

**Vēžupīte** var būt:

*Vēžupīte - Odzes ezera pieteka
*Krāčupītes cits nosaukums
*Slocenes cits nosaukums
Mirnija (Arhangeļskas apgabals)

**Mirnija** () ir slēgtā pilsēta (*Закрытое административно-территориальное образование, ЗА́ТО*) Krievijas Eiropas daļas ziemeļos, Arhangeļskas apgabala centrālajā daļā. Pilsētu var apmeklēt tikai ar atļaujām un tās funkcija ir Pļeseckas kosmodroma darbības nodrošināšana.

## Vēsture
Apdzīvotā vieta radās 1957. gadā kā starpkontinentālā ballistisko raķešu bāze, kura vēlāk tika pārveidota par kosmodromu. Pirmais kosmiskais starts no Pļeseckas kosmodroma notika 1966. gadā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Liepājas Valsts ģimnāzija

thumb|260px|Liepājas Sieviešu ģimnāzijas ēka pirms Pirmā pasaules kara.
**Liepājas Valsts ģimnāzija** ir Liepājas ģimnāzija, kas atrodas Vecliepājas apkaimē. Tās pirmsākumi izsekojami līdz 1912. gadam, kad nodibināja Liepājas Sieviešu ģimnāziju.

## Vēsture
Dibināta kā **Liepājas Sieviešu ģimnāzija**, kuras ēku pēc arhitekta Ludviga Melvila projekta cēla no 1910. līdz 1912. gadam. Baltijas pārkrievošanas politikas dēļ mācības notika krievu valodā. 1915. gadā ģimnāziju beidza rakstniece un filozofe Zenta Mauriņa. No 1885. līdz 1915. gadam pilsētā darbojās arī Liepājas Nikolaja ģimnāzija.

1919. gada septembrī ēkā sāka darboties privāta **Liepājas reālģimnāzija** ar klasēm latviešu, vācu un krievu mācību valodās.

1921./1922. mācību gadā skolu pārdēvēja par **Liepājas Valsts vidusskolu** ar mācībām latviešu valodā. Klases ar krievu mācību valodu darbojās kā privātskola.
1922./1923. mācību gadā skolā darbojās arī reālģimnāzijas un reālskolas klases. 1929. gadā to pārdēvēja par **Liepājas Valsts ģimnāziju**.
Pēc Latvijas okupācijas to 1940. gadā pārdēvēja par **Liepājas 1. vidusskolu**, vācu okupācijas laikā 1942. gadā skolas telpās iekārtoja Vērmahta lazareti, mācības notika dažādu pilsētas iestāžu telpās.

1962./1963. mācību gadā Liepājas 1. vidusskolā sāka padziļināti mācīt matemātiku. 2006. gadā to pārdēvēja par **Liepājas 1. ģimnāziju**, 2009. gadā par **Liepājas Valsts 1. ģimnāziju**, kopš 2005./2006. mācību gada skola bija Eiropas Savienības struktūrfondu (ESF) nacionālās programmas projekta „Mācību satura izstrāde un skolotāju tālākizglītība dabaszinātņu, matemātikas un tehnoloģiju priekšmetos” dalībniece.

2010. gada 22. maijā tika atzīmēta skolas pamatakmens ielikšanas 100. gadadiena.
2023. gada novembrī skolu pārdēvēja par **Liepājas Valsts ģimnāziju**.

## Nosaukumi
* Liepājas Sieviešu ģimnāzija (no 1912)
* Liepājas reālģimnāzija (no 1919)
* Liepājas Valsts vidusskola (no 1921)
* Liepājas Valsts ģimnāzija (no 1929)
* Liepājas 1. vidusskola (no 1940)
* Liepājas 1. ģimnāzija (no 1941)
* Liepājas 1. vidusskola (no 1945)
* Liepājas 1. ģimnāzija (no 2006)
* Liepājas Valsts 1. ģimnāzija (no 2009)
* Liepājas Valsts ģimnāzija (no 2023)

## Slaveni absolventi
* Gunārs Ansiņš
* Aleksandra Briede
* Teodors Eniņš,
* Ēriks Ešenvalds,
* Rodrigo Fomins,
* Edmunds Goldšteins,
* Jānis Grodums,
* Valdis Kalnāre,
* Mirdza Ķempe,
* Emīls Lauders,
* Edmunds Lukevics,
* Maija Lūsēna,
* Jānis Lūsēns,
* Uldis Marhilēvičs,
* Kristaps Porziņģis,
* Guntars Račs,
* Henriks Runds,
* Jānis Šipkēvics
* Voldemārs Šoriņš,
* Igors Šuvajevs,
* Alfrēds Valdmanis,
* Raimonds Valters,
* Ainars Virga.

## Atsauces
Sprungu strauts

**Sprungu strauts** ir Vašlejas kreisā krasta pieteka Tukuma novadā.

Izteka - uz dienvidiem no Lauru mēra kapiem. Tek dienvidaustrumu virzienā. Ietek Vašlejā augšpus Kungu ceļa. Upi šķērso valsts autoceļš V1101 (Dobele–Lestene–Tukums), tās krastos neatrodas lielas apdzīvotās vietas.

## Atsauces
Arrigo Boito

**Arrigo Boito** (), īstajā vārdā **Enriko Džuzepe Džovanni Boito** (; dzimis , miris ) bija itāliešu libretists, dzejnieks, komponists un žurnālists.

Mūsdienās Boito pazīstams kā Džuzepes Verdi operu Otello un Falstafs libreta autors. Radījis libretu arī Amilkāres Ponkjelli pazīstamākai operai *[[La Gioconda (opera)|La Gioconda]]*, kā arī paša sacerētajai operai *[[Mefistofele]]* ar pirmizrādi 1868. gadā.

## Ārējās saites

*Arrigo Boito notis IMSLP
*Arrigo Boito profils allmusic.com
Krīnijas

**Krīnijas** (*Crinum*) ir daudzgadīgu lakstaugu ģints, kas pieder amariļļu dzimtai.

Nosaukums *Crinum* atvasināts no grieķu vārda *krinon* ("baltā lilija").

## Izplatība
Krīnijas izplatītas tropu un subtropu apgabalos Amerikā, Āfrikā, Āzijas dienvidos un Austrālijas ziemeļos.

## Apraksts
Daudzgadīgi lakstaugi ar sulīgām saknēm — sīpoliem. Lapas garas, šauras. To novietojums pamatā blīvās piezemes rozetēs. Ziedi parasti balti, sārti vai liegā aveņkrāsā. Vainaglapas lielas, putekšņlapas garas, izvirzītas ārpus vainaglapām.

Āzijas krīnija, kas plaši izplatīta dienvidaustrumu Āzijā, ir viena no lielākajām sīpolpuķu sugām, kas sasniedz līdz 2 metru augstumu. *[[Crinum jagus]]* aug ekvatoriālās Āfrikas lietus mežos, un tās ziedu aromāts atgādina vaniļas smaržu. Tā ir dārzkopju iecienīta suga, jo nav pakļauta sēnīšu slimībām, no kurām bieži cieš citas krīnijas.

*[[Crinum baumii]]* sastopama Namībijā un Zimbabvē. Tas ir neliels augs, kurš, saskaņā ar ģenētiskās analīzes datiem, ir tuvāks *[[Ammocharis]]* un *[[Cybistetes]]* ģintīm. Suga dabā reti sastopama, to apdraud rūpnieciska vākšana ārstniecības augu tirdzniecības vajadzībām. Visapdraudētākā ģints suga ir Maurīcijas krīnija.

## Veģetācija
Ģints aptver dažādus biotopus, sākot no lietus sezonā applūstošiem līdz tuksnešiem.

Vairākas Āfrikas krīnijas (*vleis lilies*), kā Kāpzemes zvaniņu krīnija (*Crinum campanulatum*), Namībijas *[[Crinum paludosum]]* un citas aug sezonālo peļķveida dīķu ieplakās. Tās masveidā uzzied tikai pēc lietus sezonas, kad izplaukst tūkstošiem ziedu. Savukārt sauso sezonu sīpols pavada miera stāvoklī izžuvušajā smilšaini duļķainajā gultnē.

## Sugas
[thumb|''[Crinum penunculatum*.]]
[[Attēls:Crinum bulbispermum (6918198336).jpg|thumb|*Crinum bulbispermum*.]]
Saskaņā ar 2014. gada klasifikāciju, krīniju ģintij pieder 105 sugas. Dažas no tām:
* *Crinum acaule*
* *Crinum americanum*
* *Crinum asiaticum* — Āzijas krīnija
* *Crinum bulbispermum* — Oranžas krīnija
* *Crinum campanulatum*
* *Crinum graminicola*
* *Crinum jagus*
* *Crinum latifolium*
* *Crinum lugardiae*
* *Crinum macowanii*
* *Crinum mauritianum* — Maurīcijas krīnija
* *Crinum moorei*
* *Crinum paludosum*
* *Crinum pedunculatum*
* *Crinum paludosum*
* *Crinum thaianum''

## Atsauces

## Literatūra
* Augu ģeogrāfija un daudzveidība. Normunds Priedītis. 2008. 
* Растения. Самая полная энциклопедия. Луиза Эббот, Анна-Лиза Эванс. 2004 Dorling Kindsley Limited; A Penguin Company. "Издательства Астрель", перев. с англ. 2006.
Maiks Heringtons

**Maiks Heringtons** () ir datorspēļu izstrādes uzņēmuma *[[Valve Corporation]]*, *[[Catnip Labs]]* un *[[Picnik]]* līdzdibinātājs.

## Karjera
Iepriekš strādājis par spēļu izstrādātāju *[[Dynamix]]* un arī strādāja par izstrādātāju *[[Microsoft]]*, kur izstrādāja *[[Windows NT]]* operētājsistēmu, 1996. gadā, Heringtons kopā ar Geibu Ņūelu, citu bijušo *Microsoft* darbinieku, dibināja *Valve*. M. Heringtons un Ņūels privāti dibināja Valve *[[Half-Life]]* izstrādes laikā. *Half-Life* kļuva par spēļu industrijas fenomenu, iegūstot vairāk nekā 50 Gada spēles titulus.

2000. gada 15. janvārī, pēc veiksmīgās *Half-Life* spēles, Heringtons izbeidza vienošanos ar Ņūelu un pameta Valve, lai dotos pagarinātā atvaļinājumā ar savu sievu, Moniku.

2006. gadā, Heringtons atgriezās programmatūras industrijā, kad viņš līdzdibināja *[[Picnik]]* ar senu draugu un bijušo kolēģi Darinu Masenu. 2010. gada martā, *[[Google]]* iegādājās *Picnik*. Heringtons aizgāja no *Google* 2011. gada martā un līdzdibināja jaunu programmatūras uzņēmumu ar Massenu, sauktu par *[[Catnip Labs]]*.

## Atsauces
Džūkstesmuiža

**Džūkstesmuiža** ir ciems Tukuma novada Džūkstes pagastā. Atrodas pagasta centrālajā daļā, uz 1,1 km uz austrumiem no pagasta centra Džūkstes, 29,1 km no novada centra Tukuma un 68,8 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa V1450 (Lancenieki–Džūkste–Lestene), Džūkstes ūdenskrātuves dienvidu krastā.

## Atsauces
Novodvinska

**Novodvinska** () ir pilsēta Krievijas Eiropas daļas ziemeļos, Arhangeļskas apgabalā pie Ziemeļu Dvinas upes, apgabala centra Arhangeļskas pievārtē. Papīra un celulozes rūpniecības centrs.

## Vēsture
Pilsētas attīstība sākās no 1935. gada, kad šeit sāka celt Arhangeļskas celulozes un papīra kombinātu. Ap uzņēmumu izveidojās apdzīvotā vieta, kura līdz 1957. gadam saucās **Vorošilovska** (*Вороши́ловский*). 1941. gadā tai tika piešķirtas strādnieku ciemata tiesības. 1957. gadā to pārsauca par **Pervomaijsku** (*Первомайский*), bet 1977. gadā, līdz ar pilsētas tiesību piešķiršanu, tā tika nosaukta tagadējā vārdā. 

## Cilvēki
Novodvinska ir basketbolista Sergeja Bikova (*Сергей Владимирович Быков*, 1983) dzimtā pilsēta.

## Atsauces

## Ārējās saites

*Arhangeļskas celulozes un papīra kombināts
Budavu dīķis

**Budavu dīķis** ir mākslīga ūdenstilpe Tukuma novada Džūkstes pagasta dienvidu daļā, uz rietumiem no Pienavas. Ūdenstilpe tika izveidota 1970. gados, paplašinot tajā laikā aizaugušo Pienavas upīti. 

## Atsauces
Bitšķēpu strauts

**Bitšķēpu strauts** ir Bērzes kreisā krasta pieteka Tukuma un Dobeles novados.

Izteka - no Spīgus purva. Tek dienvidu virzienā. Ietek Bērzē īsi pirms Bērzes ietekas Dobeles pagasta teritorijā. Upi šķērso valsts autoceļš A9 (Rīga (Skulte)—Liepāja), tās krastos neatrodas lielas apdzīvotās vietas.

## Atsauces
Bulduru strauts

**Bulduru strauts** ir Džūkstes labā krasta pieteka Tukuma novadā.

Tek ziemeļu virzienā. Ietek Džūkstē augšpus Pluģu kapiem. Upi šķērso valsts autoceļš V1450 (Lancenieki–Džūkste–Lestene), tās krastos neatrodas lielas apdzīvotās vietas.

## Atsauces
Čabu grāvis

**Čabu grāvis** var būt:

*Čabu grāvis - Apšupes grāvja pieteka
*Čabu grāvis - Ponakstes pieteka
Čabu grāvis (Apšupes grāvja pieteka)

**Čabu grāvis** ir Apšupes grāvja kreisā krasta pieteka Tukuma un Dobeles novados.

Tek ziemeļaustrumu virzienā, ietekot meža masīvā faktiski kļūst par plašu grāvju sistēmu. Nosacīti ietek Apšupes grāvī A9 (Rīga (Skulte)—Liepāja). Upi šķērso valsts autoceļš P98 (Jelgava (Tušķi)—Tukums), tās krastos neatrodas lielas apdzīvotās vietas.

## Atsauces
Džūkste (upe)

**Džūkste** (arī **Džukste**) ir Kauguru kanāla labā satekupe Tukuma novadā.

Izteka — Bezdibeņa purvs uz ziemeļiem no Spirgus. Augštecē tek dienvidu virzienā, pie Džūkstes ciema krasi pagriežoties uz austrumiem-ziemeļaustrumiem. Satekot ar Slampi, izveido Kauguru kanālu. Lielākās pietekas — Bulduru strauts, Kazuļu strauts, Klabju strauts, Kundziņu strauts un Lestenes upe. Upi šķērso valsts autoceļi V1453 (Praviņas—Džūkste) un P98 (Jelgava (Tušķi)—Tukums), tās krastos atrodas Spirgus, Džūkste, Lancenieki.

## Atsauces
Klements VI

**Pāvests Klements VI** (), īstajā vārdā **Pjērs Rožē de Bofors-Tirenns** (; dzimis 1291. gadā, miris ), bija Romas pāvests no 1342. gada līdz savai nāvei 1352. gadā. Pēc kārtas ceturtais pāvests Aviņonas gūsta periodā. Klements VI bija pāvests Melnās nāves pandēmijas laikā un atlaida grēkus visiem epidēmijā mirušajiem.

## Skatīt arī
* Romas pāvestu hronoloģisks uzskaitījums

## Ārējās saites

* Pāvests Klements VI Katoļu enciklopēdijā