open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Kozelecas rajons

**Kozelecas rajons** () ir Ukrainas administratīvā iedalījuma vienība Čerņihivas apgabala dienvidrietumos. Robežojas ar Čerņihivas apgabala Čerņihivas rajonu ziemeļos, Kulikivkas rajonu ziemeļaustrumos, Nosivkas rajonu austrumos un Bobrovicas rajonu dienvidaustrumos, kā arī Kijivas apgabala Brovaru rajonu dienvidos un Višhorodas rajonu rietumos. Netipiski citiem rajoniem, Kozelecas rajona centrs iz Kozelecas ciemats, tomēr rajona teritorijā atrodas Osteras pilsēta.

Rajona Lemešu ciemā dzimis pēdējais Kreisā krasta hetmanis un Krievijas valsts darbinieks Kirils Razumovskis (*Кирилл Григорьевич Разумовский/Кирило Григорович Розумовський*, 1728 – 1803).

## Ārējās saites
Mārtiņsala

**Mārtiņsala** (), senāk **Baznīcas sala** () jeb **Holma** ir bijusī sala Daugavas lejtecē, senās ārējās deltas rajonā, augšpus Doles salai, kur sazarojās Ceļa Daugava un Sausā Daugava. Pēc Rīgas HES aizsprosta uzbūvēšanas 1974. gadā tā atrodas ūdenskrātuves dzelmē. Uz tās atradās 12.—13. gadsimta senvietu komplekss ar Salaspils veco pili (), baznīcu, ciemu un senkapiem, kuros no 1966. līdz 1974. gadam notika arheoloģiskie izrakumi Ēvalda Mugurēviča vadībā.

## Vēsture
[thumb|250px|left|Mārtiņsala (''Martinsholm''), Andrejsala (''Andreasholm'') un [Doles sala (*Insel Dahlen*) 19./20. gadsimta mijā]]
12. gadsimta beigās — 13. gadsimta sākumā Daugavassala Holma (latīniski rakstītajos tekstos: *Holme*) bija ievērojams Daugavas līvu centrs. Nosaukuma pamatā ir sens vikingu dots vārds, ko viņi atkārtoti lietojuši uz salām izvietotu apmetņu apzīmēšanai (sal. *Holm gård* — Novgoroda, *Stock holm* — Stokholma, arī *Холм* — Holmas pilsēta Krievijā). 

1186. gadā tirgotāju kuģu priesteris, vēlāk bīskaps Meinards ar Gotlandes mūrnieku palīdzību Salā uzcēla mūra pili un baznīcu. Te norisinājās "Indriķa hronikā" aprakstītie notikumi — vietējo lībiešu kristīšana un pakāpeniska pakļaušana.
1206. gadā Salas lībiešu vadonis Ako, “kas bija uzkūdījis Polockas kņazu uz karu pret rīdziniekiem, kas bija savācis lietuvjus, sasaucis turaidiešus un visu Līvzemi cīņai”, organizēja neveiksmīgu sacelšanos pret krustnešiem (kauja pie Salaspils (1206)). Kritušā Ako galvu bīskaps Alberts Rīgā saņēma kā uzvaras zīmi pār Salas lībiešiem.

1255. gadā pils nonāca Rīgas arhibīskapa īpašumā, pēc baznīcas uzcelšanas sala tika dēvēta par Baznīcas salu (*Kirchholm*). 1298. gadā tā stipri cieta arhibīskapa un Livonijas ordeņa savstarpējās cīņās.

## Atsauces
Ostera

**Ostera** () ir pilsēta Ukrainas ziemeļaustrumu daļā, Čerņihivas apgabala dienvidos, Kozelecas rajona rajonā pie Osteras upes ietekas Desnā.

## Vēsture
Pilsētu 1098. gadā dibinājis Vladimirs Monomahs, vēlāk to mantoja viņa dēls Jurijs Dolgorukijs. 1240. gadā to nopostīja  mongoļi. Vēlāk apmetne atjaunojās, tā tika saukta par **Veco Ostru** vai **Starogorodku**. 14. gadsimta sākumā apmetne radās mūsdienu atrašanās vietā, mazliet tuvāk Desnas upei. No 1356. gada — Lietuvas lielkņazistes sastāvā, bet pēc Ļubļinas ūnijas noslēgšanas — Žečpospolitā. 1662. gadā Osterai tika piešķirtas Magdeburgas tiesības. Pēc Bohdana Hmeļnicka sacelšanās, 1654. gadā Ostera iekļāvās Krievijas sastāvā. Pēc Oktobra revolūcijas ietilpa Ukrainas PSR. Otrā pasaules kara laikā no 1941. gada līdz 1943. gadam atradās vācu okupācijā. 1961. gadā tai tika piešķirtas pilsētas tiesības. No 1991. gada — neatkarīgās Ukrainas pilsēta.

## Ārējās saites
2017. gada Pasaules čempionāts biatlonā

**49. [[Pasaules čempionāts biatlonā]]** notika Hohfilcenē, Austrijā, laikposmā no 2017. gada 9. līdz 19. februārim. Čempionātā sacensības notika 11 disciplīnās: sprintā, iedzīšanā, individuālajā distancē, masu startā un stafetēs vīriešiem un sievietēm, kā arī jauktajā stafetē. Visās disciplīnās iegūtie punkti tika ieskaitīti 2016.—2017. gada Pasaules kausa kopvērtējumā.

Visvairāk medaļu šajā čempionātā izcīnīja Vācijas biatloniste Laura Dālmeiere, iegūstot piecas zelta un vienu sudraba godalgu. Kopumā Vācijas izlase izcīnīja septiņas zelta medaļas.

## Sacensību kalendārs
Visu sacensību sākuma laiki pēc vietējā (Centrāleiropas) laika.

## Medaļu ieguvēji
### Vīrieši

### Sievietes

### Jaukti

## Medaļu kopvērtējums

## Atsauces

## Ārējās saites
* Čempionāta oficiālā mājaslapa   
* IBU mājaslapa
Mengentūla Bathujagīna

**Mengentūla Bathujagīna** (; dzimusi  Ulanbatorā) ir Mongolijas starptautiskā lielmeistare šahā (2003).

## Biogrāfija
No 1997. līdz 2007. gadam regulāri piedalījusies Pasaules junioru šaha čempionātos dažādās vecuma grupās, kurās 2005. gadā U18 vecuma grupā izcīnījusi sudraba medaļu, bet 2001. gadā U14 vecuma grupā - bronzas medaļu. Divas reizes izcīnījusi sudraba medaļas (2000, 2002) Mongolijas sieviešu šaha čempionātos. Divas reizes dalījusi pirmo vietu Maskavas starptautiskajā sieviešu šaha turnīrā *Moscow Open*: 2009. gadā kopā ar Nataļju Pogoņinu, bet 2011. gadā kopā ar Aleksandru Kosteņuku. 2009. gadā uzvarējusi Āzijas zonas šaha turnīrā Hošiminā. 2010. gadā Cīrihē uzvarējusi Pasaules studenšu šaha čempionātā. 2014. gadā Katovicē šajā turnīrā izcīnījusi sudraba medaļu (uzvarēja Klaudia Kulona).

Piedalījusies FIDE sieviešu *Grand Prix* izcīņas cikla turnīros 2009.-2010. un 2011.-2012. gadā, kuros labākos rezultātus parādījusi 2010. gada aprīlī Naļčikā, kad dalījusi 5.-7. vietu kopā ar Džu Čeņu un Humpi Koneru (uzvarēja Tatjana Kosinceva) un 2012. gada septembrī Ankarā, kad ieņēmusi 6. vietu (uzvarēja Humpi Koneru).

2021. gada novembrī Rīgā ierindojusies 13. vietā 2021. gada "FIDE Chess.com Grand Swiss" turnīrā sievietēm.

2023. gada jūnijā Almatī izcīnījusi bronzas medaļu Āzijas individuālajā šaha čempionātā sievietēm. 2023. gada novembrī Daglasā izcīnījusi 4. vietu "FIDE Women's Grand Swiss" turnīrā sievietēm.

2024. gada septembrī ierindojusies 7. vietā Karaghandi apgabala atklātā čempionāta "B" turnīrā. 2024. gada novembrī Šimkentā dalījusi 9.-10. vietu FIDE sieviešu *Grand Prix* izcīņas posmā.

2025. gada februārī Monako izcīnījusi 3. vietu FIDE sieviešu *Grand Prix* izcīņas posmā. 2025. gada aprīlī Punē palikusi 10. vietā FIDE sieviešu *Grand Prix* izcīņas posmā.

Piedalījusies Pasaules šaha čempionātos sievietēm pēc izslēgšanas sistēmas:
* 2008. gadā Naļčikā pēc uzvaras 1. kārtā pār Ivetu Rajlihu 2. kārtā zaudējusi Hou Jifaņai;
* 2010. gadā Antakjā 1. kārtā zaudējusi Jeļenai Dembo.

Pārstāvējusi Mongolijas komandu lielākajos komandu šaha turnīros:
* Pasaules šaha olimpiādēs piedalījusies 8 reizes (2000-2014);
* Āzijas komandu šaha čempionātos sievietēm piedalījusies 2 reizes (2012, 2016). Individuālajā vērtējumā izcīnījusi bronzas (2012) medaļu;
* Āzijas spēļu komandu šaha turnīrā piedalījusies 2006. gadā;

Par panākumiem turnīros FIDE 2001. gadā Bathujagīnai piešķīra starptautiskās meistares (WIM), bet 2003. gadā - starptautiskās lielmeistares (WGM) nosaukumu. 2010. gadā saņēmusi starptautiskā meistara nosaukumu vīriešiem (IM).

## Atsauces

## Ārējās saites
Karolīna Luhana

**Karolīna Luhana** (; dzimusi  Buenosairesā) ir Argentīnas starptautiskā lielmeistare šahā (2005).

## Biogrāfija
Trīs reizes uzvarējusi Panamerikas junioru šaha čempionātos: 1995. gadā U10 vecuma grupā, 1996. gadā U12 vecuma grupā un 1997. gadā U12 vecuma grupā. Piecas reizes uzvarējusi Argentīnas sieviešu šaha čempionātos (2000, 2001, 2004, 2006, 2015). Divas reizes uzvarējusi Amerikas kontinenta valstu sieviešu šaha čempionātos (2010, 2014). Daudzu starptautisko šaha turnīru laureāte, tajā skaitā uzvarējusi sieviešu lielmeistaru turnīros Rijekā (2008) un Grācā (2010).

2021. gada novembrī Rīgā ierindojusies 45. vietā 2021. gada "FIDE Chess.com Grand Swiss" turnīrā sievietēm.

Piedalījusies Pasaules šaha čempionātos sievietēm pēc izslēgšanas sistēmas:
* 2004. gadā Elistā 1. kārtā zaudējusi Jekaterinai Kovaļevskai;
* 2006. gadā Jekaterinburgā 1. kārtā uzvarējusi Jeļenu Dembo, bet 2. kārtā zaudējusi Alisai Gaļļamovai;
* 2012. gadā Hantimansijskā 1. kārtā zaudējusi Annai Zatonskihai;
* 2015. gadā Sočos 1. kārtā zaudējusi Alisai Gaļļamovai;
* 2018. gadā Hantimansijskā 1. kārtā zaudējusi Džao Sjue.

Pārstāvējusi Argentīnas komandu Pasaules šaha olimpiādēs, kurās piedalījusies 8 reizes (2002-2016).

Par panākumiem turnīros FIDE 2002. gadā Luhanai piešķīra starptautiskās meistares (WIM), bet 2005. gadā - starptautiskās lielmeistares (WGM) nosaukumu. 2007. gadā saņēmusi starptautiskā meistara nosaukumu vīriešiem (IM).

## Atsauces

## Ārējās saites
Kulikivkas rajons

**Kulikivkas rajons** () ir Ukrainas administratīvā iedalījuma vienība Čerņihivas apgabala centrālajā daļā. Robežojas ar Čerņihivas apgabala Menas rajonu ziemeļaustrumos, Borznas rajonu austrumos, Ņižinas rajonu dienvidaustrumos, Nosivkas rajonu dienvidos, Kozelecas rajonu dienvidrietumos un Čerņihivas rajonu dienvidaustrumos. 

## Ārējās saites
*
Menas rajons

**Menas rajons** () ir Ukrainas administratīvā iedalījuma vienība Čerņihivas apgabala centrālajā daļā. Robežojas ar Čerņihivas apgabala Snovskas rajonu ziemeļos, Korjukivkas rajonu ziemeļaustrumos, Sosnicjas rajonu austrumos, Borznas rajonu dienvidaustrumos, Kulikivkas rajonu dienvidrietumos, Čerņihivas rajonu rietumos un Horodņas rajonu ziemeļrietumos. 

## Ārējās saites
*
Reimonds Smallians

**Reimonds Smallians** (; dzimis , miris ) bija amerikāņu matemātiķis, pianists, loģiķis, daoisma filozofs, iluzionists.

## Dzīves gājums
Smallians dzimis Kvīnsas rajonā Nujorkā. Jaunībā viņš interesējies gan par mūziku, gan matemātiku, bet vidusskolu beidzis bez diploma. Pēc pianista mācībām pie Gunnara Johansena viņš strādājis par klavieru skolotāju Rūzvelta koledžā Čikāgā. Kad labās rokas slimība piespieda no šī amata atteikties, viņš atgriezās pie matemātikas. Vairākas reizes mainījis universitātes. Studējis pie Rūdolfa Karnapa Čikāgas Universitātē un pelnījis iztiku kā iluzionists naktsklubos. 1959. gadā viņš noslēdza matemātisku pētījumu Prinstonas Universitātē pie Alonzo Čērča un ieguva doktora grādu (Ph.D.). Kopš 1961. gada bijis matemātikas profesors Yeshiva Universitātē Ņujorkā, no 1968. gada Ņujorkas Pilsētas universitātes Lēmana koledžā. 1962. gadā lasīja lekciju starptautiskā matemātiķu kongresā Stokholmā. Pēc aiziešanas pensijā 1982. gadā viņš vēl tika iecelts par filozofijas profesoru Indiānas Universitātē.

Smallians ir daudzu populārzinātnisku un zinātnisku grāmatu autors.

## Bibliogrāfija
* Loģisko mīklu grāmatas:
** 
** 
** 
** 
** 
** 
* Filozofijas grāmatas:
** 
** 
** 
** 
** 
** 
* Zinātniskās grāmatas:
** 
** 
** 
** 
** 
** 
** 
** 
* Šaha retrogrādās analīzes grāmatas:
** 
** 

## Atsauces

## Ārējās saites

* Raymond Smullyan  at the MacTutor History of Mathematics archive. 
* (2015) *[http://www.worldscientific.com/worldscibooks/10.1142/9451 Reflections: The Magic, Music and Mathematics of Raymond Smullyan]* 
* (2016) *[https://web.archive.org/web/20160623235031/https://www.saggingmeniscus.com/catalog/a-mixed-bag/ A Mixed Bag: Jokes, Riddles, Puzzles and Memorabilia]* 
* R. Smalliana šaha kompozīcijas vietnē PDB
* ''Raymond Smullyan.'' Piano Society.
Terseira

**Terseira** () ir sala Portugālei piederošajā Azoru salu arhipelāgā. Izvietojusies arhipelāga vidusdaļā. Salas platība ir 400 kvadrātkilometri un tajā dzīvo ap 56 000 iedzīvotāju, no kuriem 35 000 apmetušies Azoru salu senākajā pilsētā Angrā du Eroižmu. Tā ir arhipelāga vēsturiskā galvaspilsēta un UNESCO Pasaules mantojuma objekts. Pilsētā atrodas Azoru augstākā tiesa un salā izvietotas Portugāles, kā arī ASV Gaisa spēku daļas.

## Ārējās saites
Čebačeki

**Čebačeki, čebačeku ģints** (*Pseudorasbora*) ir grunduļu dzimtas (*Gobionidae*) ģints, kas apvieno 5 zivju sugas. Šīs ģints zivis mājo Austrumāzijā (Ķīnā, Korejā, Japānā un Sibīrijā), bet Amūras čebačeks introducēts arī Eiropas upēs un ezeros, kuros kļuvis par invazīvu zivju sugu. Ķermenis čebačekiem ir samērā slaids, no sāniem nedaudz saplacināts. Mute vērsta uz augšu.

## Latvijā
Latvijā, iespējams, mājo viena šīs ģints suga — Amūras čebačeks (*Pseudorasbora parva*). Kopā ar balto amūru, melno amūru, balto platpieri un raibo platpieri ievests un iedzīvojies Lietuvā, Ukrainā, Moldāvijā un vairākās citās Austrumeiropas valstīs. Latvijā savvaļas populācijas izveidošanās nav zināma, bet tā ir Iespējama, īpaši dīķsaimniecību tuvumā, kur tiek audzēts baltais un melnais amūrs, kā arī baltais un raibais platpieris.

## Sistemātika
**Čebačeku ģints** (*Pseudorasbora*)
*Amūras čebačeks (*Pseudorasbora parva*)
*Guandunas čebačeks (*Pseudorasbora interrupta*)
*Honsju čebačeks (*Pseudorasbora pugnax*)
*Mie čebačeks (*Pseudorasbora pumila*)
*Slaidais čebačeks (*Pseudorasbora elongata*)

## Atsauces
Dzimumhormoni

**Dzimumhormoni** ir hormonu grupa, kas nodrošina attīstību un funkcionēšanu organismiem ar dzimumu atšķirībām pēc vīrišķā un sievišķā tipa, kas pilnībā izpaužas organismiem sasniedzot dzimumbriedumu. Saskaņā ar to dzimumhormoni dalās vīrišķajos un sievišķajos.

Pamatā šos hormonus izdala dzimumdziedzeri (vīriešiem - sēklinieki, sievietēm - olnīcas), kas ir galvenie cilvēku reproduktīvās sistēmas elementi. Šo dziedzeru endokrīnā funkcija izpaužas tā, ka to hormoni nonāk asinsritē, atšķirībā no eksokrīnās funkcijas, kur izveidotās dzimumšūnas tiek izvadītas uz āru. 

Vīrišķie hormoni paredzēti nodrošināt ķermeņa uzbūves vīrišķo tipu, dzimumorgānu attīstību, apmatojumu, muskuļu masas īpatnības, zemu balss tembru. Sievišķie hormoni nosaka ķermeņa uzbūves sievišķo tipu, attīstītus piena dziedzerus un laktācijas iespējas, sievišķo dzimumorgānu pilnīgu attīstību. Klitors ir mazāks par dzimumlocekli, embrionālā uroģenitālā vaga sievietēm neaizaug, pārtopot par dzimumatveri ar maksti, olnīcas paliek iegurņa dobumā, atšķirībā no vīrišķajām oliņām, kas nolaižas sēklinieku maisiņā. Sasniedzot dzimumbriedumu hormoni sieviešu organismā nodrošina menstruālo ciklu, grūtniecības un dzemdību iespējas, kā arī laktāciju (krūts piena veidošanos).
 
Kā vīrišķā dzimuma, tā arī sievišķā dzimuma pārstāvjiem organismā nelielā daudzumā veidojas pretējam dzimumam raksturīgie hormoni. Dažos dabiskos un patoloģiskos procesos šī proporcija var tikt izjaukta, un tas var izpausties organisma funkcionālās izmaiņās, kad uz laiku vai pastāvīgi tas iegūst daļu pretējā dzimuma īpašību. Tā paaugstināta vīrišķo dzimumhormonu līmeņa iespaidā, sievietēm notiek maskulinizācija (virilizācija): ķermenis neiegūst sievietēm raksturīgās proporcijas, muskuļu masa var dominēt pār tauku masu, krūts dziedzeri paliek mazattīstīti, uz ķermeņa palielinās apmatojums vietās, kur sievietēm tas nav raksturīgs, var izpausties klitoromegālija, balss tembrs kļūst zemāks. Vīriešiem ar augstu sievišķo hormonu līmeni var attīstīties feminizācija: iestāties aptaukošanās, krūts dziedzeru palielināšanās (ginekomastija).

Šaurākā nozīmē vīriešu dzimumhormoni ir androgēni (testosterons), un sieviešu dzimumhormoni estrogēni, gestagēni (grūtniecības hormoni). Nedaudz plašākā nozīmē dzimumhormoni ir visi hormoni, kurus saražo dzimumdziedzeri (ne tikai dzimuma steroīdus, bet arī, piemēram, olnīcu inhibīnu). Visplašākajā nozīmē jēdziens "dzimumhormoni" iekļauj sevī visus hormonus, kam ir tieša saistība ar reproduktīvās funkcijas fizioloģisko regulāciju, kā dzimumdziedzeros sintezētie hormoni, tā arī gonadotropīns, gonadotropie hormoni, prolaktīns. Šeit nedaudz nosacīti var iekļaut epifīzes hormonu - melatonīnu, kas ir sava veida "gonadostatīns" gonadotropajā asī, līdzīgi kā somatostatīns somatotropajā asī.

## Atsauces
Zīļuks

Rīgas Skolēnu pils teātris "**Zīļuks**" dibināts 1962. gadā Pionieru pilī, tā pirmā vadītāja bija Vera Baļuna. 

Pašlaik teātra režisore un mākslinieciskā vadītāja ir Laura Paegle, kas ar šo teātri strādā no 1977. gada kā studijas vadītāja, bet kopš 1985. gada pārņem teātra vadību no toreizējās režisores Māras Priedes.  Teātris sastāv no teātra studijas un pamatsastāva, kā arī pantomīmas grupas. Šobrīd teātrī darbojas aptuveni 180 bērni un jaunieši 5 līdz 18 gadu vecumā.

Gadu gaitā teātrī ir iesaistījušās daudzas sabiedrībā pazīstamas personības: Evija Skulte (aktrise), Rita Paula (*[[Radio Skonto]]* balss), Valdis Lūriņš (režisors un aktieris), Arvīds Babris (režisors), Ainārs Ančevskis (aktieris), Ansis Bogustovs (žurnālists) un citi. 

Teātris "Zīluks" regulāri piedalās dažādos teātra festivālos Latvijā un citās valstīs. 2012. gadā teātris ar vairākām izrāžu parādēm svinēja savu 50 gadu jubileju.

2017. gada aprīlī teātris svinēja 55 gadu jubileju.

## Repertuārs
Savas darbības gados teātrī "Zīļuks" Laura Paegle ir iestudējusi vairāk nekā 30 izrādes, tai skaitā "Brēmenes muzikanti", "Mauglis", "Punktiņa un Antons", "Pepija Garzeķe", "Lolitas brīnumputns", "Kā ruksītis ciemos gāja", "Sprīdītis", "Toma Sojera piedzīvojumi", "Toto kaķu pilsētā".

**Teātra repertuārs 2017. gada pavasarī:**
* izrāde "Sprīdītis" (pēc A. Brigaderes pasaku lugas motīviem);
* izrāde "Sīpoliņa piedzīvojumi" (pēc Dž. Rodāri stāsta matīviem);
* izrāde "Kurts šmorē, lai atpūtinātu galvu" (pēc Ē. Lū stāsta motīviem);
* izrāde "Lolitas brīnumputns" (pēc A. Brigaderes pasaku lugas motīviem);
* kustību izrāde "Lūk, tāds tas kantoris!" (horeogrāfe un režisore Inga Raudinga)
* kustību izrāde "Pasaciņa" (horeogrāfe M. Juška-Grundberga, Z. Liepiņa mūz.);
* kā arī katru gadu ap Ziemassvētku laiku tiek uzvestas Ziemassvētku eglītes, kuras nāk skatīties pavisam mazi bērni, skolas vecuma bērni un pieaugušie. 2015. gada Ziemassvētku uzveduma nosaukums bija "Ziemassvētku brīnumu meklējot", bet 2016. gadā - "Zvaigžņu rūķītis".

## Atsauces

## Ārējās saites
* 
* 
* Mājaslapa
Starptautiskās standartizācijas organizācijas standartu uzskaitījums

Šis ir Starptautiskās standartizācijas organizācijas (*ISO*) standartu uzskaitījums (nepilnīgs). Daudzi standarti elektrotehnikas, elektronikas un tām radniecīgās nozarēs izdoti kopā ar Starptautisko elektrotehnisko komisiju (*IEC*).
Standartus aizsargā autortiesības, un vairums no tiem ir jāiegādājas par samaksu, bet daži ir brīvi pieejami.

* ISO 216 — papīra formāts
* ISO 639 — valodu nosaukumu kodi
** ISO 639-1:2002 — *Alpha-2* kodi (divu burtu kodi)
** ISO 639-2:1998 — *Alpha-3* kodi (trīs burtu kodi)
** ISO 639-3:2007 — *Alpha-3* paplašinājums (trīs burtu kodi)
* ISO/IEC 1539 — programmēšanas valoda *[[Fortran]]* 
* ISO 3166 — valstu un teritoriju kodi
** ISO 3166-1 — valstu kodi
** ISO 3166-2 — valstu teritoriālo vienību kodi
** ISO 3166-3 — bijušo valstu kodi
* ISO 3297 — Starptautiskais standarta seriālizdevuma numurs (*ISSN*)
* ISO-3779 — Transportlīdzekļa identifikācijas numurs (*VIN*)
* ISO 4217 — naudas un fondu vienību kodi
* ISO 7185:1990 — programmēšanas valodas *[[Pascal]]* izejošais standarts
* ISO 8601 — datuma un laika pieraksta formāts
* ISO/IEC 9075 — datubāžu vaicājumu valoda *[[SQL]]*
* ISO/IEC 9126 — programmatūras kvalitātes prasības
* ISO/IEC 10206 — programmēšanas valodas *[[Pascal]]* paplašinātais standarts
* ISO/IEC 10918 — *[[JPEG]]* attēlu saspiešanas un kodēšanas metode
* ISO 11898 — transportlīdzekļu sistēmu kopne *[[CAN (kopne)|CAN]]*
* ISO 13616 — Starptautiskais bankas konta numurs (*IBAN*)
* ISO/IEC 14882 — programmēšanas valoda *[[C++]]*
* ISO/IEC 15445:2000 — Hiperteksta iezīmēšanas valoda (*HTML*)
* ISO/IEC 18092 — Tuvā lauka sakaru (*NFC*) saskarne un protokols
* ISO/IEC 23270 — programmēšanas valoda *[[C sharp|C#]]* 
* ISO 32000 — Pārnesams dokumentu formāts (*PDF*)

## Ārējās saites
* ISO Standards catalogue
Salas sākumskola

**Salas sākumskola** bija sākumskolas izglītības iestāde Saunas pagasta Smelteros, Preiļu novadā.

Skola tika īstenotas sekojošas izglītības programmas:
# pirmsskolas izglītības programma
# pamatizglītības programma
# speciālās pamatizglītības programma izglītojamajiem ar mācīšanās traucējumiem
# speciālās pamatizglītības programma izglītojamajiem ar garīgās attīstības traucējumiem
Rallijkross

[thumb|14 kārtējs Eiropas rallijkrosa čempions [Kenets Hansens (Citroën Xsara) atrodas vadošajā pozīcijā, 2004. gada kvalifikācijā]]
**Rallijkross** ir autosporta veids, kas norisinās slēgtā dažādu segumu apļa trasē ar speciāli šim sporta veidam sagatavotām sacīkšu automašīnām. Šis sporta veids lielākoties ir populārs Ziemeļvalstīs, Nīderlandē, Beļģijā, Francijā un Lielbritānijā. 

Rallijkrosa budžeta versiju Zviedrijā dēvē par folkreisu, bet Norvēģijā par bilkrosu. Folkreiss ir ļoti populārs Somijā, kur šo sporta veidu izveidoja 20. gadsimta 60. gados. Mūsdienās plašu popularitāti iegūst FIA Pasaules rallijkrosa čempionāts, kurā startē arī piloti no Latvijas Reinis Nitišs un Jānis Baumanis.
Bindes

**Bindes** ir ciems Smiltenes novada Grundzāles pagastā. Atrodas pagasta centrālajā daļā 4,2 km no pagasta centra Grundzāles, 26,2 km no novada centra Smiltenes un 147,9 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atrodas pie valsts autoceļa V247 (Mēri–Grundzāle–Vizla), pie Stepupes iztekas.

## Atsauces
Caunes (Grundzāles pagasts)

**Caunes** ir ciems Smiltenes novada Grundzāles pagastā. Atrodas pagasta dienvidrietumu daļā 6,6 km no pagasta centra Grundzāles, 23,6 km no novada centra Smiltenes un 145,3 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa V248 (Cirgaļi–Palsmane–Ūdrupe), Vecpalsas krastos.

## Atsauces
Grundzāles muiža

**Grundzāles muiža** ir ciems Smiltenes novada Grundzāles pagastā. Atrodas pagasta centrālajā daļā 7,8 km no pagasta centra Grundzāles, 24,8 km no novada centra Smiltenes un 146,5 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atrodas netālu no valsts autoceļu V247 (Mēri–Grundzāle–Vizla) un V248 (Cirgaļi–Palsmane–Ūdrupe) krustojuma, netālu no Stepupes iztekas.

## Atsauces
Makss Rēgers

**Johans Baptists Jozefs Maksimiliāns Rēgers** (, pazīstams kā **Makss Rēgers** (*Max Reger*); dzimis , miris ) bija 19./20. gadsimta vācu komponists, ērģelnieks, pianists, diriģents un mūzikas pedagogs. 

Mācījies mūziku Zonderhauzenē un Vīsbādenē. Strādājis par pasniedzēju Leipcigas Mūzikas augstskolā, kā arī bija Saksijas-Meinigenes hercoga kapelmeistars Meiningenē. Pazīstamas ir Rēgera kompozīcijas ērģelēm. Iespaidojis Artūra Onegēra un Paula Hindemita daiļradi. Rēgera skolnieku vidū ir Rūdolds Serkins, Džordžs Sells.

## Ārējās saites

* Rēgers Petrucci Music Library
* Rēgers allmusic.com
Sezārs Franks

**Sezārs Franks** (, pilnā vārdā **Sezārs Ogists Žans Gijoms Ibērs Franks** (*César-Auguste-Jean-Guillaume-Hubert Franck*); dzimis , miris ) bija 19. gadsimta beļģu izcelsmes franču komponists, ērģelnieks, pianists un mūzikas pedagogs. 
Viņa populārākais skaņdarbs ir 1872. gadā sacerētā himna *Panis Angelicus* ("Eņģeļu maize"), kas vēlāk iekļauta *Messe à troi voix* Opus 12.

## Dzīvesgājums
Dzimis Beļģijā, tomēr lielāko daļu no aktīvā mūža Franks darbojās Parīzē. Pirmoreiz uzstajies 1834. gadā. Mācījies mūziku Parīzē, tostarp pie Antonīna Reiha. Neilgi atgriezies Beļģijā, bet pēc ne pārāk veiksmīgas oratorijas pirmizrādes, atgriezās Parīzē. 1858. gadā Sezārs kļuva par Parīzes Svētā Klotides bazilikas ērģelnieku, par ko nostrādāja līdz mūza galam. 1872. gadā kļuva par Parīzes konservatorijas profesoru. Sezāra Franka skolnieku vidū ir Vensāns d'Endī, Ernests Šosons, Luijs Vjerns, Šarls Turnemīrs, Gijoms Lekjē un Anrī Diparks.

## Ārējās saites

* Franks Petrucci Music Library
* Franks allmusic.com
Zemitāna iela (Rīga)

**Zemitāna iela** ir Rīgas iela Grīziņkalna apkaimē, Latgales priekšpilsētā un Centra rajonā. Zemitāna iela sākas strupceļā aiz Latvijas balzama rūpnīcas un noslēdzas krustojumā ar Krišjāņa Barona ielu. Ielas kopējais garums ir 336 metri, tā gandrīz pilnībā klāta ar asfalta segumu, bet tās posms aiz Zemitāna pārvada ir ar vēsturisko bruģa segumu. Iela nosaukta latviešu pulkveža Jorģa Zemitāna vārdā.

## Vēsture
Iela minēta Rīgas ielu sarakstā kopš 19. gadsimta 80. gadiem ar nosaukumu **Kroņu iela** (*Kronenstrasse*), iela sākās no tagadējās Krišjāņa Barona (agr. Suvorova) ielas un veda pāri dzelzceļam līdz bijušajai Grīziņmuižai, kas atradās aptuveni tagadējo Braslas un Madonas ielu krustojumā. 1961. gadā Kroņu ielas posms no Krišjāņa Barona ielas līdz dzelzceļam nosaukts par **Oškalna ielu** (bij. sarkanā partizāna, vēlāk kompartijas Rīgas apriņķa komitejas 1. sekretāra Otomāra Oškalna vārdā), 1993. gadā ielai atjaunoja nosaukumu Kroņu iela, kopš 1996. gada tās nosaukums Zemitāna iela (iela nosaukta par godu Latvijas armijas pulkvedim, bij. Ziemeļlatvijas brigādes komandierim Jorģim Zemitānam).

Teritorijā starp ielu un dzelzceļu, līdzās bijušajai mašīnfabrikas "Felzer & Ko." gruntsgabalam, pēc Otrā pasaules kara ierīkoja tekstilfabriku "Rīgas adītājs", pretējā pusē ielai piekļaujas bijušajai Krievu-Reinas svina krāsu fabrikas gruntsgabals, kur pēc Otrā pasaules kara darbojās Rīgas elektromehāniskā rūpnīca (REMR).

## Ielu savienojumi
Zemitāna iela ir savienota ar šādām ielām:
* Dārzaugļu iela (T veida krustojums);
* Aleksandra Čaka iela (Ieriķu iela) (ar pievadceļiem);
* Krišjāņa Barona iela (T veida krustojums).

## Objekti
Netālu no ielas atrodas Zemitānu dzelzceļa stacija.

## Atsauces
Džordžo Porreka

**Džordžo Porreka** (;  Neapole —  Neapole) bija Itālijas starptautiskais meistars šahā (1957).

## Biogrāfija
1950. gados bijis viens no vadošajiem Itālijas šahistiem. Divas reizes uzvarējis Itālijas šaha čempionātos (1950, 1956), turklāt 1950. gadā tas izdevies pēc saspringtas cīņas ar bijušo Latvijas šahistu Nikolaju Engaličevu. Trīs reizes uzvarējis Itālijas komandu šaha čempionātā: 1960. gadā ar Neapoles komandu *l'Accademia di Napoli*, bet 1969. un 1970. gadā ar Dženovas komandu *Centurini*. Uzvarējis šaha festivālā Ligūrijas pilsētā Impērijā (1960) un trīs reizes bijis labākais Neapoles šaha turnīros (1950, 1960, 1963). Par panākumiem turnīros FIDE 1957. gadā Porrekam piešķīrusi starptautiskā meistara (IM) nosaukumu.

Pārstāvējis Itālijas komandu lielākajos komandu šaha turnīros:
* Pasaules šaha olimpiādēs piedalījies 3 reizes (1950-1954);
* Klāras Benediktas kausa izcīņā piedalījies 2 reizes (1953, 1957).

1960. gados pievērsies korespondencšaham, kurā vairākkārt uzvarējis Itālijas korespondencšaha čempionātos. 1975. gadā arī Starptautiskā Korespondencšaha federācija (ICCF) piešķīra viņam starptautiskā meistara nosaukumu (IMC).

Bijis pazīstams arī kā šaha literatūra tulkotājs no krievu valodas, tajā skaitā iztulkojis Aleksandra Koblenca grāmatu "Šaha teorija un prakse" (), kura Itālijā izturējis septiņus atkārtotus izdevumus, no kuriem pēdējais bijis 1992. gadā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Vēdera dobums

thumb|Cilvēka ķermeņa dobumi. Vēdera dobums shēmā apzīmēts kā ''abdominal cavity''. 
**Vēdera dobums** (lat. *cavitas abdominis*) ir dobums, kas atrodas ķermeņa apakšējā daļā zem diafragmas un ir pilnībā aizpildīts ar vēdera orgāniem. Tas tiek iedalīts vēdera dobumā (šaurākā nozīmē) un iegurņa dobumā (lat. *cavitas pelvis*). Dobums ir izklāts ar vēderplēvi - serozu apvalku, kas nodala vēdera dobumu no retroperitoneālās telpas (lat. *spatium retroperitoneale*).

## Vēdera dobuma orgāni
Vēdera dobumā intraperitoneāli (pilnībā klāti ar vēderplēvi) ir izvietoti, žultspūslis, kuņģis, liesa, tukšā zarna (*jejunum*), līkumainā zarna (*ileum*), šķērszarna (*colon transversum*), S veida zarna (*colon sigmoideum*), aklā zarna ar tārpveida piedēkli (*caecum* ar *appendix vermiformis*). Mezoperitoneāli (daļēji klāti ar vēderplēvi) izvietotas lejupejošā zarna (*colon descendens*) un augšupejošā zarna (*colon ascendens*). Aknas ir klātas ar vēderplevi gandrīz pilnībā, un tāpēc var tik pieskaitītas gan mezoperitoneāliem, gan intraperitoneāliem orgāniem. Retroperitoneālajā telpā (retroperitoneāli un ekstraperitoneāli) ir izvietotas nieres, urīnvadi, virsnieres, aizkuņģa dziedzeris, un divpadsmitpirkstu zarnas (*duodénum*) lielākā daļa.

## Vēdera dobuma dalījums
Visu vēdera dobumu var iedalīt trīs apgabalos jeb stāvos.
* Augšējais stāvs augšpusē ir norobežots ar diafragmu un apakšā ar šķērszarnas (*colon transversum*) taukplēvi. Augšējā stāvā ir trīs kabatas jeb somas: aknu soma (*bursa hepatica*), ko iedala vēl divās nišās, priekškuņģa soma (*bursa pregastrica*) un taukplēves soma (*bursa omentalis*). Aknu soma savienojas ar priekškuņģa somu caur zemaknu telpu, bet ar taukplēves somu caur Vinslova atveri.
* Vidējais stāvs atrodas starp šķērszarnas (*colon transversum*) taukplēvi un iegurņa dobuma ieeju.
* Apakšējais stāvs atbilst iegurņa dobumam.
Džesijs Teilors

**Džesijs Teilors** (; dzimis 1843. gadā, miris ) bija britu redaktors, šahists, šaha problēmists un literāts.

Dzimis Dienvidrietumanglija netālu no Kraistčerčas pilsētas. Ar šahu iepazinies un to iemīlējis jau bērnībā, bet reālajā šaha dzīvē iesaistījies ap 1870. gadu. Šai laikā viņš kopā ar Josefu Molinjē nodibinājis Ziemeļlondonas Šaha klubu, kas vēlāk kļuva par vienu no metropoles vadošajiem klubiem. 

1878. gadā Teilors izdeva nelielu grāmatiņu ar nosaukumu *Chess Chips*, kas ieguva preses atzinību un drīz vien tika izpirkta. Divus gadus vēlāk viņš publicēja savu šaha uzdevumu krājumu ar nosaukumu "Elementāri šaha uzdevumi" (*Elementary Chess Problems*).

Teilors rediģējis šaha slejas arī vairākos preses izdevumos.

## Šaha kompozīcija
Sastādījis vairāk nekā 100 šaha uzdevumus, galvenokārt divvilčus. Teilora divvilčus augsti novērtējis vēlākais angļu skolas līderis Arturs Makenzijs: "Teilora divvilči bija lieliski un stingri kompleksā tipa uzdevumu paraugi, to iezīme — kustībās brīvs melno karalis un pilnīga duāļu neesamība".

### Uzdevuma piemērs

**Uzdevuma risinājums:**
: **1.c7!** (spaids)
: **1. ... Kxd7 2. Lh3#**
: **1. ... Kb7 2. c8Z#**
: **1. ... Tb8 2. cxb8Z#**
: **1. ... Lb7/Tf2/Tf1/Txf4/Te3/Td3/Tc3/Tb3/Ta3 2. Td8#**

## Bibliogrāfija
* 
* 
## Atsauces

## Ārējās saites
* Džesijs Teilors šaha kompozīcijas vietnē PDB
* Ekseteras problēmists J. Pauls Teilors vietnē ''Exeter Chess Club''
Lamsteri

**Lamsteri** ir ciems Smiltenes novada Grundzāles pagastā. Atrodas pagasta dienvidu daļā 5,7 km no pagasta centra Grundzāles, 29,3 km no novada centra Smiltenes un 151,0 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atrodas netālu no valsts autoceļa V249 (Lankaskalns–Vidaga).

## Atsauces
Kalējiņi

**Kalējiņi** ir ciems Smiltenes novada Grundzāles pagastā. Atrodas pagasta austrumu daļā 3,5 km no pagasta centra Grundzāles, 29,0 km no novada centra Smiltenes un 150,7 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atrodas nomaļus no valsts autoceļiem, Vecpalsas krastos.

## Atsauces
Emīlija Brīvkalne

thumb|270px|E. Brīvkalnes Tērvetes pilskalnā atraktais uz māla plāksnes iegravētais stabulētāja attēls (1951).
**Emīlija Brīvkalne** (līdz 1940. gadam **Emīlija Freiberga**, 1909-1984) bija latviešu arheoloģe, Latvijas pilskalnu un zemgaļu materiālās kultūras pētniece. Vadīja Tērvetes arheoloģisko senvietu kompleksa izpēti (1951—1960).

## Dzīvesgājums
Dzimusi 1909. gada 1. augustā Salgales pagasta Deņģeru mājās zemnieka ģimenē. Mācījās Jaunsvirlaukas pagasta Staļģenes pamatskolā (1924-1926) un Jelgavas Valsts sieviešu ģimnāzijā. Studēja Latvijas Universitātes Vēstures fakultātē (1930-1941), piedalījās izrakumos V. Ģintera un Ā. Karnupa vadībā. Līdztekus strādāja Latvijas vēstures muzejā (1934), kopš 1935. gada  piedalījās pilskalnu izrakumos (Klaņģu kalnā, Talsos, Mežotnē). Strādāja Pieminekļu valdē par fotogrāfi (1936-1939, 1941) un sekretāri (1941-1943).

1944. gadā aizstāvēja maģistra darbu "Mežotnes pilskalna depozīts". Pēc Otrā pasaules kara strādāja Valsts vēstures muzeja Arheoloģijas nodaļā par vecāko zinātnisko līdzstrādnieci, 1946. gadā par Senatnes pieminekļu aizsardzības nodaļas vadītāju, no 1947. gada par Latvijas PSR Zinātņu Akadēmijas Vēstures un materiālās kultūras institūta zinātnisko līdzstrādnieci.
1949. gadā E. Brīvkalne vadīja Mežotnes senpilsētas un Kuldīgas pilskalna, priekšpils un apmetnes izpēti. Kopā ar Ādolfu Stubavu 1950. gadā izveidoja Latvijas pilskalnu karti, bet 1951. un 1952. gadā instrumentāli uzmērīja Dobeles pilskalnu un senpilsētu.

1951. gadā E. Brīvkalnes vadībā uzsāka plašus izrakumus Tērvetes pilskalnā, senpilsētā un kapulaukā. Izrakumu gaitā  uz māla plāksnes iegravētu stabulētāja attēlu, krāšņu jostu depozītu un vairākus tūkstošus bronzas rotu, darba un amatniecības rīkus, ieročus.  
1963. gadā pēc smaga smadzeņu insulta bija spiesta aiziet no darba. Mūža nogali E. Brīvkalne pavadīja Gaiļezera pansionātā, mirusi 1984. gada 26. janvārī. Apbedīta Jaunciema kapos pansionāta sektorā.

## Darbi
Publicējusi pētījumus par Mežotnes pilskalna apbūves un nocietinājumiem, par Tērvetes pilskalna amatniecības darinājumiem (metāla, koka un kaula apstrādāšanai izmantotajiem darba rīkiem), saktu klasifikācija un hronoloģija.

* Бривкалне Э. Городище Тервете и его историческое значениe. Труды Прибалтийской Объединенной комплексной экспедиции. Под общей редакцией Х.А. Моора, Б.А. Рыбакова, С.П. Толстова и Н.Н. Чебоксарова. Том 1. Москва: 1959, с. 254-272.
* Brīvkalne E. Rakstītās ziņas un arheoloģiskās liecības par 9.-13. gs. Mežotni. Arheoloģija un etnogrāfija. 2. laidiens. Rīga: LPSR Zinātņu akadēmijas izdevniecība, 1960., 61-78 lpp.
* Brīvkalne E. Daži amatniecības darinājumi Tērvetes pilskalnā. Arheoloģija un etnogrāfija. 6. laidiens. Rīga: LPSR Zinātņu akadēmijas izdevniecība, 1964., 85-104 lpp.
* Brīvkalne E. Tērvetes saktas. Arheoloģija un etnogrāfija. 11. laidiens. Rīga: Zinātne, 1974., 121-140 lpp.
* Brīvkalne E. Mežotnes pilskalna depozīts. Rīga: Nordik, 2009, 23-61 lpp.

## Atsauces
Viktors Gavrikovs

**Viktors Gavrikovs** (, ;  Krjuleni —  Burgasa) bija Moldovā dzimis Lietuvas starptautiskais lielmeistars šahā (1984), kas no 1993. līdz 1997. gadam pārstāvēja Šveici.

## Biogrāfija
Pirmos panākumus šahā guvis 1970. gadu beigās. 1978. gadā kopā ar Sergeju Dolmatovu dalījis otro vietu PSRS jauno meistaru turnīrā Viļņā. Tajā pašā gadā kopā ar Gintautu Piešinu uzvarējis Lietuvas šaha čempionātā. 1981. gadā Frunzē debitējis PSRS šaha čempionāta finālā, kurā ieņēmis augsto 4. vietu (uzvarēja Garijs Kasparovs un Ļevs Psahiss). 1983. gadā Jūrmalā uzvarējis PSRS jauno meistaru turnīrā, bet Tbilisi bijis pirmais starptautiskajā šaha turnīrā. 1985. gadā Rīgā kopā ar kopā ar Mihailu Gureviču un Aleksandru Čerņinu dalījis 1.-3. vietu PSRS šaha čempionāta finālā (pēc papildu rādītājiem par PSRS čempionu kļuvis Gurevičs).
1985. gadā Tunisā piedalījies Pasaules šaha čempiona nosaukuma izcīņas cikla starpzonu turnīrā, kurā dalījis 4. vietu, bet zaudējis papildu maču Mihailam Gurevičam ar 2½:3½ par ceļazīmi uz pretendentu turnīru. 1986. gadā Kijivā dalīja otro vietu PSRS šaha čempionāta finālā (uzvarējis Vitālijs Ceškovskis). Tajā pašā gadā 1. Eiropas šaha ātrspēles čempionātā Hihonā izcīnījis bronzas medaļu. 1989. gadā uzvarējis starptautiskajos šaha turnīros Budapeštā (kopā ar Mihailu Krasenkovu) un Berlīnē. 1993. gadā uzvarējis Barselonas starptautiskajā šaha turnīrā. 1994. gadā uzvarējis Bīles starptautiskajā šaha festivālā, apsteidzot Rafaelu Vaganjanu. 1996. gadā kļuvis par Šveices šaha čempionāta uzvarētāju. 1999. gadā kopā ar Džonatanu Spīlmenu uzvarējis starptautiskajā šaha turnīrā Zviedrijas pilsētā Katrineholmā. 2001. gadā uzvarējis Gēteborgas starptautiskajā šaha turnīrā un ieņēmis 2. vietu aiz Konstantina Sakajeva Paula Keresa memoriālā Tallinā.

Par panākumiem turnīros FIDE 1984. gadā Gavrikovam piešķīrusi starptautiskā lielmeistara (GM) nosaukumu. Bijis Gruzijas lielmeistares Nanas Aleksandrijas treneris (1980–1986).

Mūža beidzamos gadus pavadījis Bulgārijā, kur dzīvojis kopš 2010. gada.

## Atsauces

## Ārējās saites
Gintauts Piešina

**Gintauts Piešina** (;  Šauļi —  Viļņa) bija Lietuvas starptautiskais meistars šahā (1988).

## Biogrāfija
1970. un 1980. gados bijis viens no Lietuvas vadošajiem šahistiem. Piecas reizes uzvarējis Lietuvas šaha čempionātos: 1972. gadā kopā ar Aļģimantu Butnori, 1974. gadā, 1978. gadā kopā ar Viktoru Gavrikovu, 1984. un 1988. gadā. 1977. gadā Gomeļā un 1988. gadā Panevēžā uzvarējis Baltijas republiku un Baltkrievijas šaha čempionātā. Pēc Lietuvas neatkarības atjaunošanas pārstāvējis savas valsts komandu Pasaules šaha olimpiādē 1994. gadā.

Par panākumiem turnīros FIDE 1988. gadā Piešinam piešķīrusi starptautiskā meistara (IM) nosaukumu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Iegurņa dobums

thumb|Cilvēka ķermeņa dobumi. Iegurņa dobums shēmā apzīmēts kā ''pelvic cavity''.
**Iegurņa dobums** (lat. *Cavitas pelvis*) ir dobums, virs iegurņa kauliem. Iegurņa dobumā atrodas reproduktīvie orgāni, urīnpūslis, taisnā zarna un citi orgāni un anatomiskie veidojumi. Tā kā šīs struktūras ir izvietotas salīdzinoši nelielā telpā, tad patoloģiskas izmaiņas vienā orgānā var iespaidot blakus esošo orgānu funkcijas. Tā aizcietējuma gadījumā paplašinātā taisnā zarna var radīt spiediena iedarbību uz urīnpūsli, bet kaunuma nerva (*n. pudendus*) trauma dzemdību laikā var radīt anālo nesaturēšanu.

## Robežas
Iegurņa dobums priekšā robežojas ar kaunuma kaulu simfīzi (*symphisis pubica*), aizmugurē ar krustu kaulu (*os sacrum*) un astes kaulu (*os coccygis*). Iegurņa dobumā izšķir divus nodalījumus: augšējo, plašāko nodalījumu (lielo iegurni) un apakšējo (mazo iegurni). Mazā iegurņa dobums būtībā ir īstais iegurņa dobums šaurākā nozīmē. Robeža starp lielo un mazo iegurni ir robežlīnija, kas iet pa krustu kaula (*os sacrum*) izvirzījumu, zarnkaula (*os ilium*) lokveida līniju, kaunuma kaula (*os pubis*) vaļņiem un kaunuma kaulu simfīzes (symphisis pubica) augšējo malu.
Mihails Gurevičs

**Mihails Gurevičs** (; dzimis  Harkivā) ir Ukrainā dzimis starptautiskais lielmeistars šahā (1986). No 1991. līdz 2005. gadam Gurevičs pārstāvēja Beļģiju, no 2005. līdz 2015. gadam Turciju, bet no 2015. gada atkal pārstāv Beļģiju.

## Biogrāfija
1984. gadā uzvarējis Ukrainas šaha čempionātā. 1985. gadā Rīgā kopā ar Viktoru Gavrikovu un Aleksandru Čerņinu dalījis 1.-3. vietu PSRS šaha čempionāta finālā, bet pēc papildu rādītājiem kļuvis par PSRS čempionu. 1988. gadā kopā ar Ivanu Sokolovu uzvarējis Stokholmas šaha turnīrā *Rilton Cup*, bet 1989. gadā uzvarējis starptautiskajā šaha turnīrā Redžo Emīlijā. 1990. gadā Manilā Pasaules šaha čempiona izcīņas cikla starpzonu turnīrā bijis tuvu iekļūšanai pretendentu mačos, taču zaudējumi pēdējās divās partijās lieguši pakāpties augstāk par 12. vietu. 1999. gadā Akibas Rubinšteina memoriālā Polaņicazdrojā izcīnījis 2. vietu (uzvarēja Lūks van Veli), bet Francijas turnīrā *Cappelle-la-Grande* dalījis pirmo vietu ar Simenu Agdesteinu. 2000. gadā Esbjergā kopā ar Pjotru Svidleru dalījis pirmo vietu starptautiskajā šaha turnīrā *The North Sea Cup*. 2001. gadā kļuvis par Beļģijas šaha čempionāta uzvarētāju ar simtprocentīgu rezultātu - 9 punkti no 9 iespējamajiem. 2002. gadā Batumi izcīnījis sudraba medaļu Eiropas individuālajā šaha čempionātā. 2005. gadā Hantimansijskā ieņēmis 8. vietu Pasaules kausa izcīņā šahā, iekļūstot pretendentu turnīrā, kurā 2007. gadā Elistā 1. kārtā zaudējis Pēteram Lēko. 2006. gadā uzvarējis Turcijas šaha čempionātā. 2007. gadā Pasaules kausa izcīņā šahā 1. kārtā uzvarējis Grigoriju Kaidanovu, bet 2. kārtā zaudējis Maiklam Adamsam.

Trīs reizes piedalījies Pasaules šaha čempionātos pēc izslēgšanas sistēmas, kuros divas reizes (2000, 2001) iekļuvis 3. kārtā.

Pārstāvējis PSRS, Turcijas un Beļģijas komandas lielākajos komandu šaha turnīros:
* Pasaules šaha olimpiādēs piedalījies 3 reizes (1992, 2006-2008);
* Eiropas komandu šaha čempionātos piedalījies 2 reizes (1989, 2007). Komandu vērtējumā izcīnījis zelta (1989) medaļu. Individuālajā vērtējumā izcīnījis bronzas (1989) medaļu;
* Pasaules komandu šaha čempionātā piedalījies 1989. gadā. Komandu vērtējumā izcīnījis zelta medaļu, bet individuālajā vērtējumā izcīnījis sudraba medaļu.

Par panākumiem turnīros FIDE 1985. gadā Gurevičam piešķīrusi starptautiskā meistara (IM), bet 1986. gadā - starptautiskā lielmeistara (GM) nosaukumu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Aleksandrs Čerņins

**Aleksandrs Čerņins** (, ; dzimis  Harkivā) ir Ukrainā dzimis Ungārijas starptautiskais lielmeistars šahā (1985).

## Biogrāfija
Pirmo lielo starptautisko panākumu guvis 1979. gadā Pasaules junioru šaha čempionātā U18 vecuma grupā, kad ieņēmis 2. vietu aiz Jāsira Seiravāna. 1980. gadā uzvarējis Eiropas junioru šaha čempionāta Groningenā un starptautiskajā šaha turnīrā Amsterdamā. 1983. gadā uzvarējis starptautiskajā šaha turnīrā Irkutskā, bet 1984. gadā bijis pirmais starptautiskajā šaha turnīrā Kopenhāgenā.

1985. gadā Rīgā kopā ar kopā ar Viktoru Gavrikovu un Mihailu Gureviču dalījis 1.-3. vietu PSRS šaha čempionāta finālā, bet pēc papildu rādītājiem par PSRS čempionu kļuvis Gurevičs. 1985. gadā Tunisā piedalījies Pasaules šaha čempiona nosaukuma izcīņas cikla starpzonu turnīrā, kurā dalījis 3. vietu ar Gavrikovu, taču papildu mačā guvis uzvaru ar 3½:2½. 1985. gadā Monpeljē pretendentu turnīrā ieņēmis 9. vietu. 1986. gadā Kanādā dalījis 3.-4. vietu 1. Pasaules čempionātā šaha ātrspēlē (uzvarēja Mihails Tāls). 1988. gadā dalījis pirmo vietu Akibas Rubinšteina memoriālā Polaņicazdrojā.

Kopš 1992. gada pārcēlies uz Ungāriju un šaha turnīros pārstāv šo valsti. 1992. gadā bijis otrais Ungārijas šaha čempionātā. 1992. gadā uzvarējis Buenosairesas starptautiskajā šaha turnīrā, bet 1996. gadā kļuvis par Gēteborgas starptautiskajā šaha turnīra uzvarētāju.

Divas reizes piedalījies Pasaules šaha čempionātos pēc izslēgšanas sistēmas, kuros 1997. gadā izstājies 1. kārtā, bet 2000. gadā iekļuvis 2. kārtā, kurā zaudējis Borisam Guļko.

Pārstāvējis PSRS un Ungārijas komandas lielākajos komandu šaha turnīros:
* Pasaules šaha olimpiādēs piedalījies 2 reizes (1994-1996);
* Eiropas komandu šaha čempionātos piedalījies 3 reizes (1992-1999). Komandu vērtējumā izcīnījis sudraba (1999) medaļu;
* Pasaules komandu šaha čempionātā piedalījies 1985. gadā. Gan komandu, gan individuālajā vērtējumā izcīnījis zelta medaļas.

Par panākumiem turnīros FIDE 1980. gadā Čerņinam piešķīrusi starptautiskā meistara (IM), bet 1985. gadā - starptautiskā lielmeistara (GM) nosaukumu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Ļevs Psahiss

**Ļevs Psahiss** (, ; dzimis  Krasnojarskā) ir Krievijā dzimis Izraēlas starptautiskais lielmeistars šahā (1985).

## Biogrāfija
1980. gadu sākumā bijis viens no perspektīvākajiem PSRS jaunajiem šahistiem. Divas gadus pēc kārtas uzvarējis PSRS šaha čempionātos: 1980. gadā Viļņā kopā Aleksandru Beļavski un 1981. gadā Frunzē kopā ar Gariju Kasparovu, kuru uzvarējis savstarpējā partijā 2. kārtā. 1982. gadā Laspalmasā piedalījies Pasaules šaha čempiona nosaukuma izcīņas cikla starpzonu turnīrā, kurā nospēlējis neveiksmīgi, kopā ar Jožefu Pintēru un Džonatanu Mestelu dalot tikai 8.-10. vietu (uzvarēja Zoltāns Ribli).

Kopš 1990. gada pārcēlies uz dzīvi Izraēlā. 1997. gadā uzvarējis Izraēlas šaha čempionātā, bet 1999. gadā šajā turnīrā dalījis 1.-2. vietu. Daudzu starptautisko šaha turnīru laureāts, tajā skaitā uzvarējis vai dalījis pirmo vietu Sarajevā (1981, 1986), Hosē Raula Kapablankas memoriālā Kubā (1983), Sirakā (Ungārija, 1986), Kopenhāgenā (2001) un Andorā (2002).

Trīs reizes piedalījies Pasaules šaha čempionātos pēc izslēgšanas sistēmas (1999, 2000, 2001), kuros lielāko panākumu guvis 1999. gadā, kad iekļuvis 3. kārtā, kurā zaudējis Veselinam Topalovam.

Pārstāvējis PSRS un Izraēlas komandas lielākajos komandu šaha turnīros:
* Pasaules šaha olimpiādēs piedalījies 7 reizes (1990-2002);
* Eiropas komandu šaha čempionātos piedalījies 3 reizes (1983, 1992, 1999). Komandu vērtējumā izcīnījis zelta (1983) medaļu. Individuālajā vērtējumā izcīnījis 2 zelta (1983, 1999) medaļas.

Par panākumiem turnīros FIDE 1980. gadā Psahim piešķīrusi starptautiskā meistara (IM), bet 1982. gadā - starptautiskā lielmeistara (GM) nosaukumu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Viļānu Sporta skola

**Viļānu novada pašvaldības Sporta skola** ir profesionālas ievirzes sporta izglītības iestāde, kas atrodas Viļāņos un kura īsteno bērnu un jauniešu profesionālās ievirzes programmas vispārējās fiziskās izglītības sagatavošanā, vieglatlētikā, basketbolā, futbolā un interešu izglītības programmas sportā, kā arī vada sporta metodisko darbu vispārizglītojošajās izglītības iestādēs. 

## Vēsture
Viļānu novada pašvaldības Sporta skola dibināta 2013. gadā un darbību uzsāka 2013. gada 1. martā. Līdz tam Viļānu novada jaunie sportisti profesionālās ievirzes sporta izglītības programmas realizēja Rēzeknes novada sporta skolas ietvaros.

## Izglītības programmas
* basketbols;
* futbols;
* vieglatlētika;

## Interešu izglītības programmas
* nūjošana

## Tradīcijas
Par tradicionāliem ir kļuvuši Viļānu novada vasaras sporta svētki, "Sporta skolas laureāts", volejbola un basketbola turnīri, kā arī sacensības šautriņu mešanā, novusā, galda tenisā, šahā, skrējiens, kas veltīts trenera Aivara Stroda piemiņai u.c. sacensības.

## Ārējās saites
*Viļānu novada sporta skola
Jordānijas karaļu uzskaitījums

Šajā uzskaitījumā apkopoti **[[Jordānija]]s karaļi**, kopš 1921. gada, kad tika izveidots Transjordānas emirāts. Karalis ir Jordānijas valsts galva. Visi Jordānijas karaļi pārstāv Hašimītu dinastiju. Karalis tiek uzrunāts kā *Viņa Mejestāte* (صاحب الجلالة).

## Uzskaitījums
### [[Transjordānas emirāts]] (1921 — 1946)

### [[Attēls:Flag of Jordan.svg|30px]] [[Jordānija|Jordānijas Hašimītu Karaliste]] (1946 — mūsdienas) [[Attēls:Coat of arms of Jordan.svg|30px]]
Retroperitoneālā telpa

thumb|250px|right|Retroperitoneālās telpas orgāni no aizmugures 
**Retroperitoneālā telpa** (lat. *spatium retroperitoneale*) ir anatomiska telpa vēdera dobumā, kas ir nodalīta ar vēderplēves aizmugurējo daļu un vēdera dobuma izklājumu (*fascia endoabdominalis*). Tā stiepjas no diafragmas līdz mazajam iegurnim.

## Anatomija
Retroperitoneālā telpa iekļauj sevī nieres ar urīnvadiem, virsnieres, aizkuņģa dziedzeri, divpadsmitpirkstu zarnas lejupejošo un horizontālo daļu, augšupejošo (*colon ascendens*) un lejupejošo (*colon descendens*) zarnu, aortas vēdera daļu, apakšējo dobo vēnu ar tās atzarojumiem, nepāra (*v.azygos*) un pusnepāra (*v.hemiazygos*) vēnas, simpātiskie stumbri (*truncus sympathicus*), veģetatīvie nervu pinumi, jostas pinuma (*plexus lumbalis*) atzari, limfātiskie mezgli, krūšu limfvada (*ductus thoracicus*) sākums. Retroperitoneālās telpas orgāni ir klāti ar taukšūnām.

Fascijas sadala retroperitoneālo telpu nodalījumos. Pie nieru ārējās malas retroperitoneālā fascija (*fascia retroperitonealis*) dalās priekšnieru (*fascia prerenalis*) un aiznieru (*fascia retrorenalis*) fascijās. Priekšnieru fascija apliec nieri no priekšas un savienojas ar aortas un apakšējās dobās vēnas fasciālajiem futlāriem, aizstiepjoties uz pretējo pusi. Aiznieru fascija saplūst ar vēdera dobuma fasciju (*Fascia endoabdominalis*), pārklājot diafragmas kājiņu (*pl. crura*) un lielo jostas muskuli (*m. psoas major*). Nieres tauku kapsula atrodas starp retroperitoneālās fascijas plēvēm, turpinoties gar urīnvadiem. Zarnu tauku slānis atrodas starp retroperitoneālo fasciju un augšupejošās un lejupejošās zarnas aizmugurējām virsmām. Nepāra mediālā telpa iekļauj maģistrālos asinsvadus: aortas vēdera daļu, apakšējo dobo vēnu ar atzariem, kas izvietoti blakus nerviem un limfātiskajiem mezgliem.
Bruklinas muzejs

**Bruklinas muzejs** () ir mākslas muzejs, kas atrodas Bruklinā, Ņujorkā, Ņujorkas štatā, ASV. Muzeja kolekciju veido vairāk kā 1,5 miljoni vienības. Ar vairāk kā 52 000 m² lielu platību, tas ir trešais lielākais muzejs Ņujorkā. Pēc 2009. gada datiem muzeju katru gadu apmeklē ap 326 000 apmeklētāju.

Muzeja ēkas celtniecība pabeigta 1895. gadā, bet muzejs atvērts 1897. gadā. Muzeja ēka ir atzīta par vienu no Ņujorkas simboliem un 1977. gada 22. augustā ēka iekļauta Nacionālo vēsturisko vietu reģistrā.

## Ārējās saites
*
Starptautiskais tiesnesis šaha kompozīcijā

**Starptautiskais tiesnesis šaha kompozīcijā** ir tituls, ko pēc nacionālo šaha kompozīcijas organizāciju ieteikuma piešķir Pasaules šaha kompozīcijas federācija (līdz 2010. gadam FIDE šaha kompozīcijas pastāvīgā komisija — PCCC) personām, kas tiesājušas vairākus šaha uzdevumu un etīžu konkursus, un kuri ir spējīgi spriežot pēc pašu iegūtām balvām, tiesāt turnīrus visaugstākā līmenī. Vispirms tiesneša statuss tiek attiecināts uz vienu šaha kompozīcijas žanru, bet pēc attiecīgo normatīvu izpildes arī uz vairākiem žanriem. 

## Vēsture
Nosaukums pirmo reizi tika piešķirts 1956. gadā. Agrāk vairāki slaveni spēlētāji ir bijuši arī starptautiskie tiesneši šaha kompozīcijā, piemēram, Mihails Botviņņiks, Vasilijs Smislovs, Dāvids Bronšteins, Pauls Keress, Jurijs Averbahs un citi. Mūsdienās daudzi ievērojami uzdevumu un etīžu komponisti ir arī starptautiskie tiesneši.

No Latvijas šo titulu ir bijis ieguvis tikai Alfreds Dombrovskis (1923—2000).

## Atsauces

## Ārējās saites
* Starptautisko tiesnešu saraksts