open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Ūdensvada iela (Daugavpils)

**Ūdensvada iela** ir pilsētas nozīmes maģistrālā iela Daugavpilī, Gajoka apkaimē. Ūdensvada iela sākas krustojumā ar Nometņu ielu, ved dienvidu virzienā un beidzas savienojumā ar Bruģu ielu Daugavas krastā. Ūdensvada ielā ir pārsvarā rūpnieciska apbūve, bet arī ir dažas privātmājas.

Ūdensvada ielas garums ir aptuveni 330 metri. Visā garumā tā ir divu joslu platumā un klāta ar asfalta segumu. Satiksmes kustība atļauta abos virzienos. Sabiedriskais transports pa Ūdensvada ielu nekursē, bet Nometņu ielā ir 10A. maršruta pietura "Ūdensvada iela".

Ūdensvada iela ir šīs ielas vienīgais nosaukums, kas cēlies no 1889. gadā izbūvētas Daugavpils ūdens sūkņu stacijas. 
Ielas apkārtne atzīta par vēsturiskās apbūves teritoriju, kur daļēji saglabājušās raksturīgās laikmeta iezīmes.

## Ievērojamie objekti
* Nr. 3 — Daugavpils ūdensvada muzejs.
* Nr. 3 — sūkņu stacija (1889) un tās personāla ēka (1910), vietējās nozīmes kultūras pieminekļi.

## Ielu savienojumi
Ūdensvada iela ir savienota ar šādām ielām:
* Nometņu iela (T veida krustojums)
* Kalēju iela (T veida krustojums)
* Podnieku iela (T veida krustojums)
* Vidus iela (T veida krustojums)
* Fabrikas iela (T veida krustojums)
* Bruģu iela (L veida krustojums)

## Atsauces
Karaīmu valoda

**Karaīmu valoda** ir tjurku valoda, ko vēsturiski lietoja karaīmi – etniskā un reliģiskā kopiena, galvenokārt Lietuvā, Ukrainā un Polijā.

Tā pieder kipčaku valodu grupai  un ir ietekmēta no slāvu un baltu valodām. Karaīmu valoda mūsdienās ir apdraudēta, un to lieto galvenokārt vecākās paaudzes pārstāvji vai entuziasti, kas cenšas valodu atdzīvināt.

## Ārējās saites
Erogēnā zona

**Erogēnā zona** ir ķermeņa daļa, kuras stimulēšana — ar pieskārieniem, glāstiem, spiedienu, temperatūras maiņu vai cita veida sensoru iedarbību — var izraisīt seksuālu uzbudinājumu vai orgasmu.

Šīs zonas satur daudz nervu galu, kas padara tās īpaši jutīgas pret kairinājumu. Erogēnās zonas var būt primārās — piemēram, dzimumorgāni, krūšgali un mutes zona — un sekundārās, kas ir mazāk acīmredzamas, piemēram, kakls, muguras lejasdaļa, vēders, plaukstu un pēdu iekšpuses, ausu ļipiņas, augšstilbu iekšpuse u.c. Reakcija uz šo zonu stimulāciju ir atkarīga no individuālās jutības, emocionālā konteksta, seksuālās pieredzes un partnerattiecībām. Dažiem cilvēkiem netipiskas ķermeņa vietas var kļūt par erogēnām atbilstošos apstākļos.

## Ārējās saites
Hipokorticisms

thumb|Hipokorticisms
**Hipokorticisms** (latīņu: *hypocorticismus*) ir medicīnisks stāvoklis, kam raksturīga samazināta virsnieru garozas hormonu, galvenokārt kortizola, izdale. Tas nozīmē, ka organisms nesaņem pietiekamu daudzumu šī dzīvībai svarīgā hormona, kas regulē vielmaiņu, imūnreakcijas, asinsspiedienu un stresa atbildes mehānismus. 

Smagākā hipokorticisma forma ir Adisona slimība (*Morbus Addisoni*).

## Formas
Atkarībā no cēloņa hipokorticismu iedala trīs formās:

* Primāra virsnieru mazspēja, ko izraisa pašas virsnieres bojājumi (piemēram, autoimūna destrukcija, tuberkuloze, infekcija, asiņošana);
* Sekundāra mazspēja, kas saistīta ar nepietiekamu adrenokortikotropā hormona (ACTH) izdali no hipofīzes;
* Terciāra mazspēja, kas rodas hipotalāma darbības traucējumu dēļ.

Tipiskie simptomi ietver vispārēju vājumu, hronisku nogurumu, ēstgribas un svara zudumu, zemu asinsspiedienu, nelabumu, vemšanu, ādas hiperpigmentāciju (primārā formā), kā arī elektrolītu traucējumus – zemu nātrija un augstu kālija līmeni.

## Ārstēšana
Ārstēšana balstās uz hormonu aizvietošanu, galvenokārt ar glikokortikoīdiem (piemēram, hidrokortizonu), bet primārā formā bieži nepieciešami arī minerālkortikoīdi (piemēram, fludrokortizons), lai normalizētu ūdens un sāļu līdzsvaru organismā.

## Ārējās saites
The Order

***The Order*** ir 2024. gada Kanādas krimināltrillera filma, kuras režisors ir Džastins Kurzels. Filmā galvenās lomas atveido Džūds Lo, Nikolass Holts, Tajs Šeridans, Džernija Smoleta, Elisone Olivera un Marks Marons. Filma balstīta uz 1989. gada grāmatu *The Silent Brotherhood: The Chilling Inside Story of America's Violent, Anti-Government Militia Movement*.

Filma stāsta par FIB aģentu, kurš 1980. gados centās notvert teroristu organizāciju *The Order*.

Filmas *The Order* pirmizrāde notika  81. Venēcijas kinofestivālā, kur tā sacentās par Zelta lauvu. Filma saņēma augstu kritiķu novērtējumu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Pilomatrikoma

**Pilomatrikoma** ir labdabīgs zemādas audzējs, kas attīstās no matu folikula matricveida šūnām. Tas visbiežāk sastopams bērniem un jauniešiem, taču var parādīties jebkurā vecumā.

Pilomatrikoma parasti izpaužas kā stingrs, nesāpīgs mezgliņš zem ādas, kas lēni palielinās un visbiežāk lokalizējas galvas, kakla vai augšējo ekstremitāšu rajonā. Āda virs audzēja var izskatīties normāla, zilgana vai viegli apsārtusi. Raksturīgi, ka audzējs ir ļoti ciets, jo tajā bieži veidojas kalcifikācija. Precīzs cēlonis nav zināms, taču bieži tiek konstatētas mutācijas CTNNB1 gēnā.

Pilomatrikoma tiek uzskatīta par labdabīgu veidojumu, tomēr, lai izvairītos no recidīva, ārstēšanai nepieciešama pilnīga ķirurģiska izņemšana. Diagnozi apstiprina ar histoloģisku izmeklējumu.

## Ārējās saites
Serbijas Republikas Tautas sapulce

thumb|Serbijas Republikas Tautas sapulces emblēma
**Serbijas Republikas Tautas sapulce** () ir Serbijas vienpalātas likumdevējiestāde un augstākais pārstāvniecības orgāns valstī. Tā ir atbildīga par likumu pieņemšanu, budžeta apstiprināšanu, valdības uzraudzību, kā arī par citiem ar valsts pārvaldi saistītiem jautājumiem.

## Vēsture
Serbijas parlamentārās sistēmas aizsākumi meklējami 19. gadsimtā, kad Serbija kļuva par neatkarīgu valsti pēc atbrīvošanās no Osmaņu impērijas.

Mūsdienu Tautas sapulce izveidota pēc Otrā pasaules kara, un tā pastāvīgi attīstījusies līdz ar valsts politiskajām pārmaiņām — sākot no Dienvidslāvijas Sociālistiskās Federatīvās Republikas sastāva līdz pat mūsdienu neatkarīgajai Serbijai.

## Struktūra
Tautas sapulcē ir 250 deputātu, kurus uz 4 gadiem ievēl vispārējās vēlēšanās. Deputātus ievēl proporcionālās pārstāvniecības sistēmā. Sapulces priekšsēdētājs vada tās darbu un pārstāv parlamentu valsts un starptautiskajos jautājumos.

## Ārējās saites
Sučava

**Sučava** (, ) ir pilsēta Rumānijas ziemeļaustrumos, vēsturiskajā Bukovinā, un tā ir Sučavas žudeca administratīvais centrs. Pilsēta atrodas pie Sučavas upes, netālu no Karpatu kalniem, stratēģiskā vietā pie robežas ar Ukrainu. 2021. gadā Sučavā dzīvoja 120 tūkstoši iedzīvotāju, padarot to par vienu no nozīmīgākajiem centriem Rumānijas ziemeļos. Vēsturiski Sučava bija Moldāvijas kņazistes galvaspilsēta (14.–16. gadsimts), un tā joprojām saglabājusi nozīmi kā reģionālas identitātes, kultūras un reliģijas centrs. Pilsētas vēsturiskais mantojums ir cieši saistīts ar Stefanu III Lielo, Moldāvijas valdnieku un nacionālo varoni. Mūsdienās Sučava ir reģionāls saimniecības, izglītības un tūrisma centrs, kur atrodas Stefana Lielā universitāte, vairākas rūpniecības zonas un attīstīta transporta infrastruktūra, tajā skaitā, starptautiskā lidosta. Tā kalpo arī kā vārti uz UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā iekļautajām Moldāvijas baznīcām, piesaistot tūristus no Rumānijas un ārzemēm.

## Atsauces

## Ārējās saites
Donžons

[thumb|200px|[Turaidas pils donžons]]
**Donžons** jeb **bergfrīds** ir viduslaiku pils galvenais sargtornis, kas bieži vien kalpoja arī kā dzīvojamā telpa pilskungam. Tas bija stratēģiski svarīgs elements pils aizsardzībā un pēdējais patvērums aplenkuma gadījumā. Šie torņi parasti atradās pils centrā un bija būvēti no izturīgiem materiāliem, lai nodrošinātu maksimālu aizsardzību.

## Atsauces
Vītolu iela (Daugavpils)

**Vītolu iela** ir vietējas nozīmes iela Daugavpilī, Daugavas kreisajā krastā, Grīvas apkaimē. Vītolu iela sākas krustojumā ar Meduma ielu, ved dienvidu virzienā un beidzas krustojumā ar Stellas ielu. Vītolu ielā ir privātmāju apbūve.

Vītolu ielas kopējais garums ir 665 metri, visā garumā tā klāta ar grants segumu. Satiksmes kustība norit abos virzienos vienā joslā. Ielas sarkano līniju platums ir 15 metri. Sabiedriskais transports pa Vītolu ielu nekursē.

Nosaukums jaunizveidotajai Vītolu ielai piešķirts 1957. gadā un laika gaitā nekad nav mainījies

## Ielu savienojumi
Vītolu iela ir savienota ar šādām ielām:
* Meduma iela (T veida krustojums)
* Pērļu iela
* Dostojevska iela
* Skolas iela
* Pieneņu iela
* Stellas iela (T veida krustojums)

## Atsauces
Karims Masimovs

**Karims Masimovs** (, *Kärım Mäsımov*; dzimis ) ir Kazahstānas politiķis un valsts darbinieks, kurš ieņēmis vairākus augstus amatus valsts pārvaldē un ilgstoši bijis viens no ietekmīgākajiem cilvēkiem Kazahstānas politiskajā elitē. Viņš divreiz ieņēma Kazahstānas premjerministra amatu (2007—2012 un 2014—2016), darbojās kā prezidenta administrācijas vadītājs un vēlāk kļuva par Nacionālās drošības komitejas (KNB) priekšsēdētāju (2016—2022), uzņemoties atbildību par valsts drošības un izlūkošanas iestādēm. Masimovs bija pazīstams kā tehnokrātisks, proeiropeisks un Āzijas tirgos orientēts politiķis, kurš aktīvi piedalījās Kazahstānas saimniecības modernizācijā un ārpolitikas balansēšanā starp Krieviju, Ķīnu un Rietumiem. Viņa ciešās saiknes ar eksprezidentu Nursultanu Nazarbajevu nodrošināja ilgstošu uzticību valsts augstākajā vadībā.

2022. gada janvārī, pēc plašiem nemieriem Kazahstānā, Masimovs tika arestēts un apsūdzēts valsts nodevībā, tostarp par mēģinājumu sagrābt varu, kas saistīts ar iespējamu specdienestu bezdarbību vai līdzdalību krīzes eskalācijā. Viņa aizturēšana iezīmēja būtisku pavērsienu Kazahstānas iekšējās varas struktūrās, raisot plašu starptautisku interesi un diskusijas par politisko pārorientāciju pēc Nazarbajeva ēras.

## Ārējās saites
Kauņas iela (Daugavpils)

**Kauņas iela** ir iela Daugavpilī, Jaunbūves apkaimē. Kauņas iela sākas krustojumā ar Siguldas un Silikātu ielu, ved ziemeļrietumu un ziemeļu virzienā un beidzas krustojumā ar Slāvu ielu. Kauņas ielā ir pārsvarā privātmāju apbūve, kā arī dažas daudzstāvu mājas.

Kauņas ielas kopējais garums ir aptuveni 3070 metri. Visā garumā Kauņas ielai ir asfalta segums. Satiksmes kustība norit abos virzienos, pa 1—2 joslām katrā virzienā. Posmā no Smilšu ielas līdz apļveida krustojumam ar Višķu un Latgales ielu Kauņas iela ir pilsētas nozīmes maģistrālā iela. Pa Kauņas ielu kursē 3., 14. un 30. maršruta autobusi, bet Smilšu ielā ir vairāku autobusu maršrutu pietura "Kauņas iela".

Kauņas iela (līdz 1920. gadam ) ir šīs ielas vienīgais nosaukums, kas laika gaitā nav mainījies.

## Ievērojami objekti
* Nr. 8 — kādreizējā kazarmu ēka, no 1920. gadiem — pilsētas 2. krievu pamatskola, vēlāk 12. vidusskola, pašlaik Daugavpils Valstspilsētas vidusskola.
* Nr. 25 — kādreizējā kazarmu ēka, no 1920. gadiem — Daugavpils Valsts arodskola un dzelzceļa tehniskā vidusskola. Arī vēlāk šeit atradās līdzīgas arodskolas ar dažādiem nosaukumiem, no 2004. gada Latgales Transporta un sakaru tehniskā skola, no 2011. gada — Daugavpils Valsts tehnikums. Pašlaik ēka netiek izmantota.
** korpuss Strādnieku ielā (agrākā adrese Strādnieku iela 7) — administratīva ēka, uzcelta 1900. gadā, reģiona nozīmes arhitektūras piemineklis.
* Nr. 35 (nav saglabājies) — 20. gadsimta sākumā šeit atradās Rutkeviča un Zalenska klīnika.

## Ielu savienojumi
Kauņas iela ir savienota ar šādām ielām:
* Siguldas iela / Silikātu iela
* Lielā Dārza iela
* Bauskas iela
* Strādnieku iela
* 18. novembra iela
* Tautas iela
* Puškina iela
* Miera iela
* Ludzas iela (T veida krustojums)
* Arodu iela
* Tirgus laukums (T veida krustojums)
* Smilšu iela
* Valmieras iela
* Jātnieku iela
* Līvānu iela
* Aglonas iela
* Avotu iela
* Užvaldes iela
* Ziemeļu iela
* Plūmju iela (T veida krustojums)
* Višķu iela / Latgales iela / Andreja Pumpura iela (apļveida krustojums)
* Mazā Šķērsiela (T veida krustojums)
* Slāvu iela (T veida krustojums)

## Atsauces
Šakotis

**Šakotis** (, , ) ir lietuviešu, poļu un baltkrievu virtuves deserts. Šī ir kūka, kas pagatavota no sviesta, olu baltumiem un dzeltenumiem, miltiem, cukura un krējuma, cepta uz rotējoša iesma krāsnī vai uz atklātas uguns. Lietuviešu nacionālais ēdiens.

## Vēsture
19. gadsimtā kūka kļuva populāra bijušās Polijas—Lietuvas ūnijas teritorijās. Iedvesmota no vācu virtuves deserta baumkuhena (*Baumkuchen* un *šakotis* tulkojumā — koka kūka). To var pasnigt, pievienojot klāt šokolādi vai ziedu rotājumus. Lietuvā šis ir viens no galveniem desertiem Lieldienās un Ziemassvētkos, kā arī citos īpašos gadījumos, piemēram, kāzās.

2015. gada maija Druskininkos izcepts pasaulē lielākais šakotis, kas bija 372 centimetru garš un kura svars bija 85 kilogrami. Iekļauts Ginesa rekordu grāmatā.

## Līdzīgie ēdieni citās valstīs
thumb|right|250px|No kreisās: ''Spettekaka'', ''Trdelník'', ''Prügelkrapfen'', ''Baumstriezel'', ''Kürtőskalács'', šakotis, ''Baumkuchen'', ''Kürtősfánk''
* Austrija – *Prügelkrapfen*
* Baltkrievija – *банкуха* (sagrozīts vācu valodas vārds *Baumkuchen*)
* Čehija – *Trdelník*
* Francija – *Gâteau à la broche*
* Vācija – *Baumkuchen*
* Luksemburga – *Baamkuch*, kļuvis par tradicionālu ēdienu, ko galvenokārt pasniedz īpašos gadījumos, piemēram, kāzās, kristībās utt. Tomēr dažos lielveikalos kūka ir pieejama visu gadu.
* Polija – *Sękacz*
* Zviedrija – *Spettekaka* ar ES reģistrētu aizsargātu ģeogrāfiskās izcelsmes norādi (PGI)
* Ungārija – *Kürtőskalács*, līdzīga kūka, kas arī tiek cepta uz iesma
* Slovākija – *Skalický trdelník* ar ES reģistrētu aizsargātu ģeogrāfiskās izcelsmes norādi (PGI)
* Turcija – *Makara tatlısı*, līdzīga kūka, kas arī tiek cepta uz iesma

## Galerija

File:Sękacz.JPG|Kūkas pagadavošana Podlases vojevodistē.
File:031 Baumkuchen-Sakotis, Sanok 2013.JPG|Parastais zemais šakotis.
File:Lithuanian Cake - Šakotis.jpg|Šakotis ar šokolādes un kokosriekstu skaidiņām.
File:Šakotis.JPG|Augsts šakotis, rotāts ar ziediem.
File:Sakotis 2.jpg|Torte (centrā), kas pasniegta uz šķīvjiem (pa labi un pa kreisi), uz kuriem redzami slāņi, kas atgādina koku augšanas gredzenus.


## Atsauces

## Ārējās saites
Durante la tormenta

***Durante la tormenta*** ir 2018. gada Spānijas mistērijas drāmas filma, kuras režisors ir Oriols Paulo. Filmā galvenās lomas atveido Adriana Ugarte, Čino Darins, Alvaro Morte, Havjers Gutjerress un Nora Navasa.

Filma stāsta par sievieti, kura satiek zēna spoku un izglābj viņa dzīvību, izmainot viņa nākotni un savu tagadni.

Filmas *Durante la tormenta* pirmizrāde notika . Filma saņēma galvenokārt pozitīvu kritiķu novērtējumu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Amatieris (2025. gada filma)

**"Amatieris"** () ir 2025. gada ASV asa sižeta spiegu filma, kuras režisors ir Džeimss Houzs. Filmā galvenās lomas atveido Rāmī Māleks, Reičela Brosnahena, Ketrīna Balfa, Maikls Stūlbargs, Lorenss Fišbērns un Džons Berntāls. Filma balstīta uz Roberta Litela 1981. gada romānu ar tādu pašu nosaukumu un ir otrā grāmatas adaptācija pēc 1981. gada filmas.

Filma stāsta par CIP kriptogrāfu Čārliju Helleru (Māleks), kura sieva tiek nogalināta teroraktā. Lai atrastu sievas slepkavas, Čārlijs sāk šantažēt savu darba vietu, lai viņu apmācītu nogalināt.

Filmas "Amatieris" pirmizrāde notika  un to izplatīja *[[20th Century Studios]]*. Filma saņēma viduvējas kritiķu atsauksmes, galvenokārt slavējot Māleka aktierspēli, bet kritizējot scenāriju.

## Atsauces

## Ārējās saites
Rūdolfs Sprukulis

**Rūdolfs Sprukulis** (dzimis ) ir latviešu aktieris.

Mācījies Aizkraukles novada vidusskolā. 2025. gadā Latvijas Kultūras akadēmijā absolvējis režisora Elmāra Seņkova vadīto dramatiskā teātra aktieru kursu.

Kopš 2025. gada ir Latvijas Nacionālā teātra aktieris.

2022. gadā saņēmis Latvijas Kultūras akadēmijas jauno mākslinieku festivāla "Patriarha rudens" balvu "Labākais aktieris" par Skolotāja lomu izrādē "Stunda".

## Lomas teātrī
* Nikolā / Florians Zellers "Dēls" Dailes teātrī, rež. Intars Rešetins (2019);
* Skolotājs / Ežēns Jonesko "Stunda" LKA teātra mājā "Zirgu pasts", rež. Jānis Leščinskis (2022);
* Lomas / "Rīt būs labāk" LKA teātra mājā "Zirgu pasts", rež. Elmārs Seņkovs (2023);
* Zeltmirdzošais / Pēteris Pētersons "Mirdzošais un tumši zilais" LKA E. Smiļģa Teātra muzejā, rež. Ralfs Liepa (2023);
* Ārčijs / Elza Marta Ruža / Matīss Kaža "Maigā vara" Latvijas Nacionālajā teātrī, rež. Matīss Kaža (2023);
* Georgs / Mariuss fon Maienburgs "Moceklis" LKA teātra mājā "Zirgu pasts", rež. Elmārs Seņkovs (kursa darbs, 2024);
* Antigone / Žans Anuijs "Antigone" LKA teātra mājā "Zirgu pasts", rež. Mārcis Broks (2024);
* Lomas / "Kristāla bērni" (stāstu kolāža) Valmieras vasaras teātra festivālā, rež. Elmārs Seņkovs (2024);
* Semjons Medvedenko, Konstantīns Trepļevs / "Nevienam nezināmā Marija" (pēc Antona Čehova lugas "Kaija" motīviem) LKA teātra mājā "Zirgu pasts", rež. Elmārs Seņkovs (diplomdarbs, 2024);
* Jūhans / Astrida Lindgrēna "Mēs, Sālsvārnas salas vasarnieki" Latvijas Nacionālajā teātrī, rež. Paula Pļavniece (2024);
* Curakava, Geiša / Jukio Mišima "Zelta templis" Latvijas Nacionālajā teātrī, rež. Henrijs Arājs (2025);
* Dāvis / Radživs Džozefs "Rotaļlaukuma traumas" LKA teātra mājā "Zirgu pasts", rež. Mārcis Broks (2025);
* Lomas / Alfrēds Žarī, Vladislavs Troickis, Elza Marta Ruža "Karalis Ibī un citi monstri" Latvijas Nacionālajā teātrī, rež. Vladislavs Troickis (2025);
* Loma / Linda Rudene "Plēsoņas" Dirty Deal Teatro, rež. Paula Pļavniece (2025);
* Knuts Auzenieks / Kārlis Vērdiņš, Matīss Kaža "Bastardi" Latvijas Nacionālajā teātrī, rež. Matīss Kaža (2025);
* Semjons Medvedenko, Konstantīns Trepļevs / "Joprojām nezināmā Marija" (pēc Antona Čehova lugas "Kaija" motīviem) LKA Miera ielā, rež. Elmārs Seņkovs (2025);
* Pavārs / Rūdolfs Blaumanis "Ugunī" Latvijas Nacionālajā teātrī, rež. Inese Mičule (2026)

## Ārējās saites
* Rūdolfs Sprukulis Latvijas Nacionālais teātris
* Rūdolfs Sprukulis izrades.lv
Pabrades poligons

**Ģenerāļa Silvestra Žukauska poligons** () jeb **Pabrades poligons** () ir Lietuvas Bruņoto spēku militārais poligons, kas atrodas netālu no Pabrades, Lietuvā.

Pabrades poligona kopējā platība ir . Poligonā var organizēt tikai bataljona līmeņa mācības. Poligonā notiek kājnieku, artilērijas, smagā mīnmetēja un citas liela mēroga Lietuvas bruņoto spēku mācības. Mācību laikā poligonā notiek kaujas šaušana.

Kopš 2021. gada 30. augusta Pabrades poligonā atrodas ASV Armijas militārā nometne *Camp Herkus*. Pašlaik nometne *Herkus* ir pagaidu ASV karavīru uzturēšanās bāze, kamēr militārās amatpersonas plāno izveidot pastāvīgu bāzi netālu no Baltkrievijas un Karaļaučiem. Nometnē *Herkus* atrodas aptuveni 500 1. kājnieku divīzijas karavīri, kā arī vairāki desmiti tanku *[[M1 Abrams]]*, kaujas mašīnas *[[M2/M3 Bradley|Bradley]]* un cita atbalsta tehnika. *Herkus* nometne izveidota ar nolūku apmācīt ASV karavīrus Lietuvā pēc Baltkrievijas militārajām mācībām netālu no Lietuvas robežas.

## Vēsture
Poligons izveidots laika posmā no 1904. līdz 1905. gadam netālu no Meškerines ciema, uz ziemeļaustrumiem no Pabrades, Švenčoņu rajona pašvaldībā. Kopš 1993. gada poligons pieder Lietuvas Bruņotajiem spēkiem. Pašlaik tas atrodas Ģenerāļa Ādolfa Ramanauska kaujas mācību centra pārraudzībā.

No 1940. gada vasaras Pabrades poligonā dislocējās daļa no Lietuvas armijas vienībām, kuras apvienoja 29. Lietuvas strēlnieku korpusā. 1941. gada jūnijā daudzus Lietuvas strēlnieku korpusa virsniekus arestēja un izsūtīja uz Sibīriju.

2014. gada 3. maijā poligons nosaukts ģenerāļa Silvestra Žukauska vārdā.

2016. gads tika pieņemts lēmums paplašināt Pabrades poligonu, radot apstākļus bataljona grupas, kaujas atbalsta vienību (artilērija, mīnmetēji, prettanku sistēmas, pretgaisa aizsardzība) apmācībai un dzīvās uguns vadīšanai. Pēc paplašināšanas darbu pabeigšanas poligona platība palielināsies līdz 17,6 tūkstošiem hektāru.

2025. gada 25. martā ASV militāro mācību laikā poligonā pazuda kāpurķēžu transporta glābšanas automašīna M88, kurā atradās 4 karavīri. Dienu vēlāk transportlīdzekli atrada iegrimušu purvā vismaz 5 metru dziļumā. 2025. gada 30. marta vakarā ASV ūdenslīdējiem izdevās piestiprināt āķus dubļos nogrimušajam vismaz 60 tonnas smagajam transportlīdzeklim, un 31. martā agri no rīta tas veiksmīgi izcelts. Notikuma vietā tika atrasti trīs no četriem karavīru līķiem. 2025. gada 1. aprīlī atrada arī ceturtā karavīra līķi.

## Galerija

## Atsauces
Uzbekistānas hokeja izlase

**Uzbekistānas hokeja izlase** ir komanda, kas pārstāv Uzbekistānu starptautiskajās hokeja spēlēs. 2019. gadā kļuva par Starptautiskās hokeja federācijas (IIHF) asociēto locekli. 
Kopš 2025. gada Uzbekistānas hokeja izlases galvenais treneris ir Normunds Sējējs.

Šobrīd tā atrodas 57. vietā Starptautiskās hokeja federācijas rangā un spēlēs 2026. gada Pasaules čempionāta hokejā 3. divīzijas B grupā.

## Vēsture
Savu pirmo spēli Uzbekistāna aizvadīja 1978. gadā, kā Uzbekistānas PSR, PSRS ziemas spartakiādē, kas notika Pervouralskā, Padomju Savienībā. Kopumā komanda nospēlēja sešās spēlēs pret citiem Padomju Savienības reģioniem un republikām. Uzbekistānas PSR zaudēja visās spēlēs Ļeņingradai, Tatārijas APSR, Kuibiševas apgabalam, Latvijas PSR un Baškīrijas APSR, taču uzvarēja Lietuvas PSR ar 6:1. 1982. gadā Uzbekistānas PSR sacentās savās otrajās ziemas spartakiādē, kas notika Noriļskā. Arī toreiz komanda atkal sacentās pret sešām komandām, atkal uzvarot tikai vienu reizi pret Lietuvas PSR. Pārējās piecas spēles viņi zaudēja pret Maskavu, Čeļabinskas apgabalu, Kuibiševas apgabalu, Igaunijas PSR un Latvijas PSR. Uzbekistānas PSR savās pēdējās sacensībās piedalījās 1986. gada ziemas spartakiādē, kas notika Krasnojarskā. Šoreiz sacentās pret trīs komandām, zaudējot pret visās trījās spēlēs, zaudējot pret Ļipeckas apgabalu, Latvijas PSR un Ukrainas PSR. Uzbekistāna nav bijusi aktīva kopš PSRS izjukšanas 1991. gadā. Savu pirmo oficiālu spēli pret kādu citu valstsvienību Uzbekistāna aizvadīja tikai 2023. gadā.

### Nacionālā izlase
Uzbekistāna pirmo oficiālo spēli pret citu valstsvienību aizvadīja 2023. gadā. 2023. gada Kazaņas hokeja kausa izcīņā Kazaņā, Krievijā, Uzbekistāna ar 17:0 uzvarēja Bahreinu, kas ir viņu lielākā uzvara pret citu valstsvienību. 2025. gadā Uzbekistāna debitēja 2025. gada Pasaules čempionātā hokejā 4. divīzijā, izcīnot uzvaru un iekļūstot 3. divīzijā.

## Rezultāti turnīros

### Pasaules čempionāts hokejā

## Atsauces

## Ārējās saites
* Oficiālā vietne
* IIHF profils
Komadugu Jobe

**Komadugu Jobe** (, ), reizēm **Jobe** (*Yobe*), ir upe Rietumāfrikā, Čada ezera otra lielākā pieteka pēc Šari. Sākas Nigērijas ziemeļos Jobes štatā, saplūstot Hadidžijas un Džamaares upēm. Plūst austrumu virzienā un 150 km garumā veido Nigērijas un Nigēras valsts robežu. Ietek Čada ezera ziemeļu daļā, veidojot 2,5 % no kopējā ūdens pieplūduma ezerā. Lielākās pietekas ir Komadugu Gana un Korama. Pašas Komadugu Jobes garums ir , bet kopā ar tās augštecēm Hadidžiju ( gara) un Kano () — . Lielākās apdzīvotās vietas krastos ir Gašua un Geidama Nigērijā un Difa un Maine Soroa Nigērā. 

## Atsauces

## Ārējās saites
Staņislavska iela

**Staņislavska iela** ir iela Daugavpilī, Mežciema apkaimē. Staņislavska iela sākas krustojumā ar Parka ielu, ved ziemeļrietumu virzienā un beidzas krustojumā ar Alkšņu ielu pie pilsētas robežas ar Līksnas pagastu.
Staņislavska ielā ir mazstāvu dzīvojama apbūve, kā arī ar mežu aizauguši zemesgabali.

Ielas garums ir 307 metri, visā garumā tā klāta ar grants segumu. Satiksmes kustība norit abos virzienos vienā joslā. Sabiedriskais transports pa Staņislavska ielu nekursē.

Iela nosaukta par godu krievu aktierim un teātra režisoram Konstantīnam Staņislavskim. Kopš Latvijas PSR laika šis nosaukums netika mainīts.

2022. gadā biedrība "Publiskās atmiņas centrs" aicināja pārdēvēt šo ielu par Daugavpils simfoniskā orķestra diriģenta Paula Krūmiņa ielu, bet Daugavpils pilsētplānošanas un būvniecības departamenta sēdē tika nolemts saglabāt tagadējo nosaukumu.

## Ielu savienojumi
Staņislavska iela ir savienota ar šādām ielām:
* Parka iela
* Tvaikoņu iela
* Dundagas iela
* Lauku iela
* Alkšņu iela

## Atsauces
Kristofers Karlsons

**Kristofers Karlsons** (dzimis ) ir latviešu basketbolists, spēlē saspēles vadītāja pozīcijā. 2026. gadā pārstāv Latvijas—Igaunijas līgas un Latvijas Basketbola līgas (LBL) klubu Valmiera Glass VIA, kas ir viņa pirmais profesionālais klubs. 2022.—2023. gada sezonas Baumaņa kausa ieguvējs.

## Karjera
Jaunatnes vecumā trenējies un spēlējis LJBL Basketbola skolas "Rīga" Daugavas sporta nama (DSN) filiālē pie trenera Mārtiņa Fomina. Spēlējis no DSN jauniešiem veidotajā Nacionālās basketbola līgas komandā BS Rīga/DSN, kur bija rezultatīvākais spēlētājs, gūstot 18,9 punktus vidēji spēlē 2021.—2022. gada sezonas pirmajā pusē.

2022. gada decembrī viņš pārcēlās uz Latvijas—Igaunijas līgas un Latvijas Basketbola līgas klubu Valmiera Glass VIA, iegūstot drošu vietu komandas spēlētāju rotācijā. 2024.—2025. gada sezonā, kad Valmieras klubam bija lielāks budžets un spēcīgs sastāvs, viņa loma komandā samazinājās, un K. Karlsons spēlēja 11,2 minūtes vidēji regulārās sezonas spēlē, gūstot vidēji 3,4 punktus. Tomēr LBL izslēgšanas spēlēs viņa iesaiste ievērojami pieauga, un ceturtdaļfināla sērijas trešajā spēlē K. Karlsons guva uzvaras metienu no laukuma centra pret BK Liepāja.

K. Karlsons ir pārstāvējis Latvijas U-18 un U-20 izlases, kas tolaik spēlēja Eiropas čempionāta B divīzijas turnīros, bet laikā, kad viņš spēlēja U-16 izlasē, Eiropas čempionāts nenotika, jo tas bija Covid19 pandēmijas laikā, taču izlase piedalījās citos turnīros.

## Atsauces

## Ārējās saites
Māra Upmane-Holšteine

**Māra Upmane-Holšteine** (dzimusi  Rīgā) ir latviešu dziedātāja un dziesmu autore, vislabāk pazīstama kā 2003. gadā izveidotās grupas *[[Astro'n'out]]* līdere un vokāliste. Viņas balss un dziesmu teksti ir būtiska daļa grupas skanējumā, kas apvieno popmūziku ar ''indie'' un alternatīvās mūzikas elementiem.

Kopš debijas albuma 2006. gadā Māra Upmane-Holšteine ar grupu ir izdevusi vairākus veiksmīgus albumus un kļuvusi par vienu no atpazīstamākajām sieviešu balsīm Latvijas mūzikā. Viņa ir viena no fonda "Viegli" dibinātājām, darbojusies dažādos fonda rīkotajos kultūras projektos.

Precējusies ar mūziķi Jāni Holšteinu-Upmani, audzina trīs bērnus.

## Atsauces
Teātra iela (Daugavpils)

__NOTOC__
**Teātra iela** ir vietējas nozīmes iela Daugavpilī, tās centrālajā daļā, Centra un Esplanādes apkaimēs. Teātra iela sākas no Daugavas ielas, ved ziemeļrietumu virzienā un beidzas krustojumā ar Parādes ielu. Teātra iela apbūvēta ar dzīvojamām un sabiedriskām ēkām.

Ielas kopējais garums ir aptuveni 600 metri, visā garumā tā ir asfaltēta un divu joslu platumā. Gandrīz visā garumā Teātra ielā ir divvirzienu satiksmes kustība, izņemot sākotnējo ielas posmu (līdz krustojumam ar Krišjāņa Valdemāra ielu), kur kustība atļauta tikai Kr. Valdemāra ielas virzienā. Sabiedriskais transports pa Teātra ielu nekursē.

## Vēsture
**Teātra iela** (līdz 1920. gadam ) ir šīs ielas vēsturiskais nosaukums. Vecākais pilsētas teātris Daugavpilī atradās skvēra vietā Teātra ielas sākumā un darbojās no 1856. līdz 1903. gadam. Vēlāk teātra ēka tika izmantota kā noliktava un 1914. gadā nodega.

1927. gada maijā radās ierosinājums pārdēvēt Teātra ielu par Franča Trasuna ielu, taču pilsētas dome lēmumu šajā jautājumā nepieņēma.  ielu pārdēvēja par **[[Edvarts Virza|Edvarta Virzas]] ielu**, bet jau pēc 4 mēnešiem, drīz pēc padomju okupācijas, iela tika nosaukta par **Pionieru ielu**. Pēckara gados ielu pārdēvēja par **Komjaunatnes ielu**. No 1991. gada 19. decembra tā atguva nosaukumu **Teātra iela**.

## Ievērojami objekti
* Nr. 3 (pašlaik nepastāv, tajā vietā uzcelta māja Imantas ielā 4) — šeit kādreiz atradās pilsētas 1. skola.
* Nr. 15/17 — trīsstāvu dzīvojamā ēka, uzcelta 19. gadsimta beigās, reģiona nozīmes kultūras piemineklis. 20. gadsimta sākumā māja Nr.&nbsp;15 piederēja Frīdlandam.
* Nr. 19 — trīsstāvu dzīvojamā ēka, uzcelta 1847. gadā, vietējas nozīmes kultūras piemineklis. Kādreiz šeit atradās A.&nbsp;I. Saharova 7 klašu komercskola, 1930. gados — pilsētas ebreju pamatskola Nr.&nbsp;16 (no 1936. līdz 1940. gadam — zēnu skola).
* Nr. 28 (pašlaik Rīgas iela 18) — šeit atradās poļu skola, tostarp 1920. gados — ar bērnu patversmi. 1930. gados ēkā atradās arī Daugavpils 18. aizsargu pulka sakaru bataljons.
* Ielas galā atrodas Dubrovina parks.

## Ielu savienojumi
Teātra iela ir savienota ar šādām ielām:
* Daugavas iela (savienojums ar sānu brauktuvi)
* Krišjāņa Valdemāra iela
* Imantas iela
* Lāčplēša iela
* Saules iela
* Rīgas iela
* Parādes iela

## Atsauces

## Skatīt arī
* Demenes iela
Ana Garsesa

**Ana Garsesa** (; dzimusi ) ir spāņu aktrise un modele, kas pazīstama ar galvenās lomas — Marianas "Hanas" Eksposito atveidošanu ziepju operā "Solījums" (2023—2025).

## Biogrāfija
Ana Garsesa dzimusi 2000. gada 9. maijā Valjadolidā, Kastīlijā un Leonā, Spānijā. Papildus dzimtajai spāņu valodai viņa brīvi pārvalda angļu valodu.

### Izglītība
Ana Garsesa absolvējusi teksta interpretāciju Kastīlijas un Leonas Dramatiskās mākslas augstskolā (2021). Studējot aktiermākslu, mācījusies arī Bratislavas Skatuves mākslas akadēmijā Slovākijā (2019) un Kino centrā (2021). Pēc skolu absolvēšanas viņa nolēma pārcelties uz Madridi, lai piepildītu savu sapni un kļūtu par aktrisi. Neilgi pēc tam viņa ieguva galveno lomu seriālā "Solījums", kur viņa atveidoja Hanu Eksposito.

### Karjera
Ana Garsesa sāka uzstāties dažādās lugās un mūziklos, piemēram, *[[Aggiungi un posto a tavola|El diluvio que viene]]*, "Dons Žuans", *Fuegos*, "Kaija", *Estrellas*, *The Seagull y Friday*. 2018. gadā viņa piedalījās grupas *Ecos de la Hysteria* mūzikas videoklipā *Guerra y Humo*. Tajā pašā gadā viņa piedalījās īsfilmās *Alicia*, *Muerte en Vida* un *La respuesta*. 2019. gadā viņa atveidoja Duenas lomu īsfilmā *Señoras de Sijena*, kuras režisors ir Tomass Henerelo.

2021. gadā viņa atveidoja Liliju Enrikes Garsijas-Vaskesa režisētajā īsfilmā *Los comedores de loto*. Par šīs lomas atveidošanu viņa 2022. gadā ieguva *Mejor interpretación* balvu. Šajā pašā, 2022. gadā, viņa atveidoja Nuriju īsfilmā *Quizás mañana*, kuras režisore ir Lusija Lobato. Tajā pašā gadā Ana Garsesa piedalījās televīzijas filmā *Sálvese quien Putin!*, kuru režisēja Hosē Mota un Isaaks Kantero.

Madridē, lai nopelnītu iztiku, viņa sāka strādāt par pārdevēju apģērbu veikalā, kurā strādāja deviņus mēnešus, līdz tika izvēlēta aktieru atlasei. 2023. gadā TVE viņu izvēlējās galvenās varones Marianas "Hanas" Eksposito lomai, kuru A. Garsesa kanāla *[[La 1]]* seriālā "Solījums" atveidoja līdz 2025. gada martam. Tajā pašā gadā viņa piedalījās Enrikes Garsijas-Vaskesa pilnmetrāžas filmā *Gallo rojo*.

## Filmogrāfija

### Kino

### TV

### Videoklipi

## Atsauces

## Ārējās saites

*
Kaļķu iela (Daugavpils)

**Kaļķu iela** ir iela Daugavpilī, Nīderkūnu apkaimē. Tā sākas no krustojuma ar Sliežu ielu pie Grīvas dzelzceļa stacijas, ved ziemeļaustrumu virzienā un beidzas krustojumā ar Blaumaņa ielu. Kaļķu ielā ir privātmāju apbūve.

Kaļķu ielas kopējais garums ir aptuveni 590 metri, satiksmes kustība norit vienā joslā abos virzienos. Visā garumā iela klāta ar grants segumu. Sabiedriskais transports pa Kaļķu ielu nekursē.

Kaļķu iela ir šīs ielas vienīgais nosaukums, kas laika gaitā nav mainījies.

## Ielu savienojumi
Kaļķu iela ir savienota ar šādām ielām:
* Sliežu iela (T veida krustojums)
* Tirgoņu iela
* Transporta iela
* Antonijas iela (T veida krustojums)
* Vēju iela
* Vaboļu iela
* Ābolu iela
* Blaumaņa iela (T veida krustojums)

## Atsauces
Tavušas marze

**Tavušas marze** (, *Tavuš’i marz*) ir viena no Armēnijas 10 marzēm (reģioniem) valsts ziemeļaustrumos, pie robežas ar Gruziju ziemeļos un Azerbaidžānu austrumos. Tavušas marze atrodas nozīmīgā teritorijā Kaukāza kalnainajā apvidū, kur saplūst gan kultūrvēsturiskie ceļi, gan mūsdienu ģeopolitiskie izaicinājumi. Tavušas administratīvais centrs ir Idževana, un reģiona kopējā platība ir 2704 km². 2022. gadā Tavušas marzē dzīvoja 115 tūkstoši iedzīvotāju. Reģions ir zināms ar dabiskajām ainavām, mežu bagātību, vēsturiskajiem klosteriem, piemēram, Haghartsinu un Gošavanku, un augstvērtīgo lauksaimniecību, īpaši augļkopību un biškopību. Tavuša ir nozīmīga ne tikai kultūras un tūrisma, bet arī nacionālās drošības ziņā, jo tā ietver vairākas pierobežas apdzīvotās vietas, kuras regulāri ietekmē robežkonflikti ar Azerbaidžānu. Tāpēc Tavušas marzei ir liela nozīme gan Armēnijas reģionālajā politikā, gan valsts aizsardzības un attīstības stratēģijā.

## Ārējās saites
Alanija

thumb|Alanija kartē
**Alanija** bija vēsturiska teritorija un valstiska vienība, ko apdzīvoja alāni (irāņu izcelsmes klejotāju tauta, kas radniecīga skitiem un sarmatiem). Alāni parādījās Pontas–Kaukāza stepēs aptuveni 1. gadsimtā m.ē., un līdz ar laiku tie izveidoja spēcīgu un ietekmīgu karapulku, kas kļuva par nozīmīgu spēku starp Romas, Partas un vēlāk Sasanīdu impērijām.

Sākotnēji alāni klejoja no Donas līdz Volgai, vēlāk daļa no viņiem pārcēlās uz Kaukāza reģionu, kur veidojās pastāvīgāka valstiska struktūra, ko Bizantijas un arābu avoti sāka dēvēt par Alaniju. Tās centrs bija Ziemeļkaukāzā, ap tagadējo Ziemeļosetiju, un valsts pastāvēja no ap 4.–5. gadsimta līdz 13. gadsimtam.

Alanija bija kristīga valsts, kas uzturēja kontaktus ar Bizantiju un Kijivas Krievzemi, kā arī piedalījās tirdzniecības un diplomātiskās attiecībās ar dažādām kaimiņu tautām.

Liela daļa alānu 4.–5. gadsimtā migrēja uz rietumiem Lielās tautu staigāšanas laikā, daži no tiem apvienojās ar vandaļiem, veidojot Vandaļu un alānu karalisti Ziemeļāfrikā. Pārējie alāni palika Kaukāzā, kur viņu pēcteči — osetīni — dzīvo līdz mūsdienām. Osetīnu valoda pieder pie irāņu valodu grupas un tiek uzskatīta par tiešu pēcteci alānu valodai.

Alanija kā neatkarīga valsts beidza pastāvēt 13. gadsimtā, kad to iznīcināja mongoļu iebrukums. Vēlākos gadsimtos Krievijas cariste un impērija pakāpeniski pakļāva šo reģionu, vēlāk Ziemeļosetija kļuva par daļu no Padomju Savienības un līdz šim ir Krievijas Federācijas sastāvā.

## Ārējās saites
Austrālijas akts

**Austrālijas akts** (angļu: *Australia Act 1986*) ir likumdošanas akts, kas pieņemts 1986. gadā, un ar to tika pilnībā pārtraukta Lielbritānijas parlamenta un karaļnama vara pār Austrālijas likumdošanu un tiesām. Šis akts ir nozīmīgs solis Austrālijas kā neatkarīgas valsts konstitucionālajā attīstībā, jo tas likvidēja atlikušās koloniālās saites ar Apvienoto Karalisti.

Līdz Austrālijas akta pieņemšanai dažos gadījumos Lielbritānijas parlaments vēl teorētiski varēja pieņemt likumus, kas attiecas uz Austrāliju, kā arī bija iespējams apelēt no Austrālijas tiesām uz Lielbritānijas Privāto padomi (*Privy Council*). Austrālijas akts nosaka, ka:

* Lielbritānijas parlaments vairs nevar pieņemt likumus Austrālijai vai kādai tās pavalstij.
* Austrālijas štatu gubernatoriem jādarbojas tikai saskaņā ar attiecīgā štata valdības padomiem, nevis britu monarhijas vai tās padomnieku norādījumiem.
* Apelācijas iespēja uz Lielbritānijas tiesu institūcijām tika izbeigta.

Akts tika pieņemts gan Apvienotajā Karalistē, gan Austrālijas parlamentā, un katrs Austrālijas štats arī pieņēma savus likumus, lai nodrošinātu pilnīgu likuma spēku visā valstī. Šī likumdošana stājās spēkā 1986. gada 3. martā, un šo datumu var uzskatīt par Austrālijas pilnīgas konstitucionālās neatkarības dienu. Lai gan Austrālija joprojām ir konstitucionālā monarhija ar Lielbritānijas karali kā valsts galvu (kuru pārstāv ģenerālgubernators), Austrālijas akts nostiprināja, ka visas konstitucionālās darbības notiek neatkarīgi no Lielbritānijas politiskās ietekmes. Tas ir viens no galvenajiem stūrakmeņiem mūsdienu Austrālijas valsts sistēmā.

## Ārējās saites
Harijs Mihelsons

**Harijs Mihelsons** (dzimis  Rīgā, miris ) bija latviešu ornitologs. Viens no zinātniskās ornitoloģijas pamatlicējiem Latvijā.

Jau 10 gadu vecumā kļuva par Latvijas Ornitoloģijas centrāles brīvprātīgo līdzstrādnieku, veicot putnu novērojumus un gredzenojot putnus. Kā skolēns strādājis Rīgas Zooloģiskajā dārzā.

1950. gadā pabeidzis vidusskolu un 1957. gadā ieguvis inženiera-mežkopja specialitāti Latvijas Lauksaimniecības akadēmijā. Jau pirms tam, 1940. gadu beigās organizējis jauno naturālistu pulciņu Dabas muzejā. Darba gaitas sācis Latvijas Lauksaimniecības akadēmijā, kur viņa vadītājs bija biologs Egons Tauriņš. Pēc tam strādājis Zinātņu akadēmijas Bioloģijas institūtā, kur no 1964. gada līdz mūža beigām bija Ornitoloģijas laboratorijas vadītājs un vadošais pētnieks.

Viņa ieguldījums saistīts ar pētījumiem par Latvijas putnu sugu sastāvu un izplatību, pētījis dobumperētājus putnus, pīļu populāciju ekoloģiju (galvenokārt ornitoloģiskajā bāzē Engures ezerā) un putnu orientāciju migrācijās (ornitoloģiskajā bāzē Raudā). Harijs Mihelsons bija autors vai līdzautors vairākām nozīmīgām publikācijām par Latvijas putniem.

Miris 1981. gadā, apglabāts Ziepniekkalna kapos.

## Atsauces
Kirgizstānas karogs

thumb|Kirgizstānas karogs
**Kirgizstānas karogs** ir valsts nacionālais simbols. 

Karogs ir taisnstūrveida ar koši sarkanu lauku un dzeltenu saules simbolu centrā. Saulei ir 40 staru, kas veido apļu, un tās centrā ir tradicionālās jurta augšējās daļas — tundukas — attēls, skatīts no iekšpuses. Sarkanā krāsa simbolizē drosmi, varonību un cīņu par brīvību, atsaucoties uz senajiem kirgīzu karavadoņiem, īpaši uz nacionālo varoni Manasu. Dzeltenā saule ar 40 stariem apzīmē 40 kirgīzu ciltis, kuras saskaņā ar leģendu apvienojis Manass, lai izveidotu vienotu Kirgizstānu. 

Tunduka simbols ir tradicionālās kirgīzu jurtas konstrukcijas centrālā daļa, kas simbolizē ģimeni, mājas pavardu un saikni ar senču dzīvesveidu. Tunduks ir arī Kirgizstānas nacionālās identitātes kodols un redzams ne tikai uz karoga, bet arī uz valsts ģerboņa un monētām.

Kirgizstānas karogs tika pieņemts 1992. gada 3. martā, neilgi pēc neatkarības iegūšanas no Padomju Savienības 1991. gadā.

## Ārējās saites
Iznīcinātājs-bumbvedējs

thumb|Argentīnas ''FMA I.Ae. 24 Calquín'' iznīcinātājs-bumbvedējs
**Iznīcinātājs-bumbvedējs** ir militārs lidaparāts, kas apvieno iznīcinātāja un bumbvedēja funkcijas, padarot to par daudzfunkcionālu kaujas ieroci. Šāda veida lidaparāts spēj gan iesaistīties gaisa kaujās pret citiem iznīcinātājiem, gan veikt precīzus triecienus pret mērķiem uz zemes vai jūrā. Tas apvieno lielu ātrumu, manevrētspēju un spēju nest ievērojamu ieroču kravu, tostarp vadāmās un nevadāmās bumbas, raķetes un citas munīcijas vienības.

Iznīcinātāji-bumbvedēji ir aprīkoti ar modernām avionikas sistēmām, kas ļauj tiem darboties sarežģītos apstākļos, tostarp naktī un nelabvēlīgos laikapstākļos, kā arī precīzi orientēties un noteikt mērķus. Tie var veikt dažādas militārās misijas, piemēram, tuvu gaisa atbalstu sauszemes spēkiem, stratēģiskus triecienus, izlūkošanu un gaisa pārākuma nodrošināšanu.

Tipiski piemēri šāda veida lidaparātiem ir ASV *[[F-15E Strike Eagle]]*, *[[F/A-18 Hornet]]* un Krievijas *[[Su-34 Fullback]]*.

## Ārējās saites
Islandes krona

thumb|1928. gada 500 kronas
**Islandes krona** ir Islandes oficiālā valūta, tās starptautiskais valūtas kods ir **ISK**.

Viena krona tiek dalīta 100 auraros, lai gan pašlaik aurari vairs netiek lietoti. Islandes krona tika ieviesta 1874. gadā, un kopš tā laika tā ir piedzīvojusi dažādas pārmaiņas, tostarp devalvācijas un valūtas reformas. Tā kā Islande nav Eiropas Savienības dalībvalsts, tā nav pieņēmusi eiro un saglabā savu neatkarīgo valūtas politiku.
## Ārējās saites
Lauku zīmju valodas

**Lauku zīmju valodas** ir izolētas zīmju valodas, kas dabiski radušās kādā lauku apvidū ar samērā lielu nedzirdīgo vai vājdzirdīgo cilvēku skaitu. Šīs valodas parasti veidojas spontāni un attīstās neatkarīgi no standartizētajām zīmju valodām, piemēram, Latvijas gadījumā — no latviešu zīmju valodas. 

Tās parasti ir unikālas konkrētai kopienai un var ievērojami atšķirties pat no tuvumā esošu ciemu zīmju valodām.

Lauku zīmju valodas ir svarīgs valodniecības pētījumu objekts, jo tās sniedz ieskatu, kā cilvēki bez formālas apmācības vai ietekmes no jau pastāvošām valodu sistēmām veido jaunas valodas.

## Ārējās saites
Afropiteks

thumb|''Afropithecus turkanensis'' galvaskauss
**Afropiteks** (latīņu: *Afropithecus*) ir izmiris pērtiķveidīgs primāts, kas dzīvoja apmēram pirms 16 līdz 23 miljoniem gadu, miocēna periodā Āfrikā. Tas tiek uzskatīts par vienu no senākajiem zināmajiem cilvēkveidīgo (hominīdu) priekštečiem.

Afropitekam bija daudzas pazīmes, kas līdzīgas gan mūsdienu cilvēkpērtiķiem, gan agrīnajiem cilvēku senčiem — piemēram, salīdzinoši liels galvaskauss, spēcīgi žokļi un zobu struktūra, kas norāda uz jauktu barību. Zinātnieki uzskata, ka afropiteks varētu būt viens no kopējiem senčiem gan cilvēkiem, gan mūsdienu cilvēkpērtiķiem.

## Ārējās saites
Fravarši

**Fravarši** (sanskritā: *Fravashi*, daudzkaitlī *Fravashis*) ir zoroastrisma jēdziens, kas apzīmē indivīda nemirstīgo garīgo būtību, kas pastāv pirms dzimšanas, pavada cilvēku visa mūža garumā un turpina pastāvēt pēc nāves. Fravarši tiek uzskatītas par dievišķas dabas būtībām, kas pārstāv cilvēka iekšējo būtību, sirdsapziņu un augstāko garīgo potenciālu.

## Būtība
Fravarši ir saistītas ar cilvēku, bet tās nav viņa dvēsele tradicionālā izpratnē. Tās tiek uzskatītas par priekšeksistējošām – t. i., pirms cilvēka fiziskās dzimšanas fravarši brīvprātīgi izvēlas ienākt pasaulē, lai cīnītos pret ļaunumu kopā ar dievišķo spēku Ahura Mazdu. Šī izvēle ir morāli svarīga, jo tā simbolizē aktīvu izvēli par labu gaismai, kārtībai un taisnībai (*aša*), pretstatā haosam un ļaunumam (*druj*).

## Loma dzīvē un pēc nāves
Fravarši pavada cilvēku dzīves laikā kā garīgais aizbildnis – līdzīgi kā sargeņģelis citās reliģijās. Pēc nāves tā atgriežas pie dievišķā pirmavota. Dzīves laikā fravarši palīdz cilvēkam izvēlēties pareizo rīcību, sekot labām domām, vārdiem un darbiem – centrālajiem zoroastrisma ētikas principiem.

## Kosmiskais aspekts
Fravarši nav tikai individuāli gari – tie eksistē arī kā kolektīvs spēks, kas simbolizē zoroastriskās kopienas un pasaules aizsargu sistēmu. Senajos tekstos tiek aprakstīts, ka arī dievības, svētie, karavadoņi un pat dabas parādības (piemēram, kalni vai ūdeņi) var būt apveltītas ar fravarši. Tās tiek piesauktas lūgšanās un godinātas īpašos rituālos.

## Fravarši un faravahars
Simboliski fravarši bieži tiek saistītas ar faravahara zīmi – spārnoto cilvēkveidīgo simbolu, kas bieži tiek attēlots Persijas mākslā. Šis simbols vizuāli pārstāv fravarši garīgo dabu un tās ceļvedi cilvēka dzīvē.

## Ārējās saites
Paleolīta Venera

[thumb|[Villendorfas Venera]]
**Paleolīta Venera** ir vispārējs apzīmējums nelielām sieviešu figūriņām, kas radītas paleolīta laikmetā – apmēram no 35 000 līdz 10 000 gadu p.m.ē. Tās ir sastopamas plašā ģeogrāfiskā areālā – no Francijas un Spānijas līdz Sibīrijai.

Figūriņas ir spēcīgi stilizētas, ar uzsvērtām ķermeņa daļām, kas saistītas ar auglību un dzīvības radīšanu: krūtis, vēders (bieži attēlots kā grūtnieces). Seja parasti nav detalizēta, un rokas un kājas ir sekundāras vai ļoti vienkāršotas. Tās tika izgatavotas no vietējiem materiāliem – akmens, kaula, ziloņkaula, māla, to izmērs ir neliels (no dažiem centimetriem līdz apmēram 25 cm), ļaujot tās viegli nēsāt līdzi.

## Ārējās saites
Ernests Runcis (Arnis)

**Ernests Runcis** jeb **Ernests Arnis** (1888—1943) bija latviešu žurnālists un literāts, avīzes "Jaunākās Ziņas” un žurnāla "Atpūta” redaktors.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1888. gada 1. janvārī Mēra pagastā dārznieka Mārča Runča un viņa sievas Annas ģimenē. Pēc 1905. gada revolūcijas bija nelegālā laikraksta "Strādnieks" redakcijas loceklis, par piederību Latviešu sociāldemokrātu savienībai viņam piesprieda 10 gadu ieslodzījuma katorgā, ko viņš izcieta Rīgā, Smoļenskā un Irkutskā.

Pēc atgriešanās Latvijā Neatkarības kara laikā 1919. gadā viņš neilgu laiku strādāja par Izglītības ministrijas Arhīvu un bibliotēku nodaļas pilnvarnieku, tad par vecāko bibliotekāru Valsts bibliotēkā, organizējot lauku bibliotēku komplektēšanu (1919—1929), līdztekus bija laikraksta "Jaunākās Ziņas" redaktors un redakcijas loceklis (1920—1940) un žurnāla "Atpūta" redaktors (1924—1941).

Pēc Latvijas okupācijas viņu 1941. gadā apcietināja un apsūdzēja noziegumos pret Padomju Savienību un Marksa mācību un ieslodzīja Usoļlaga soda nometnē. Miris 1943. gada 30. jūlijā Ustjsurmogas nometnē.

## Atsauces
Ušaka

**Ušaka** (, ) ir pilsēta Turcijas centrālās daļas rietumos, Egejas jūras reģiona austrumu daļā. Tā ir Ušakas ila administratīvais centrs un svarīgs reģionālais centrs, kas atrodas uz galvenajiem transporta ceļiem, kas savieno Egejas jūras piekrasti ar Anatolijas iekšzemi. 2022. gadā Ušakā dzīvoja 236 tūkstoši iedzīvotāju. Pilsēta ir vēsturiski pazīstama kā tekstilrūpniecības un paklāju aušanas centrs, un tā bija viena no pirmajām pilsētām Osmaņu impērijā, kur 20. gadsimta sākumā tika ieviesta elektroapgāde. Mūsdienās Ušaka saglabā reģionālu saimniecisko nozīmi, pateicoties attīstītai tekstilrūpniecībai, pārtikas pārstrādei, keramikai un metālapstrādei. Ušaka ir arī izglītības un kultūras centrs, kur atrodas Ušakas Universitāte, muzeji, tostarp Karūna dārgumu kolekcija, un kultūras iestādes, kas atspoguļo tās senās Līdijas un Frīģijas mantojumu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Peja

**Peja** () jeb **Peča** () ir pilsēta Kosovas rietumos, kas atrodas pie Rugovas kalniem un Beli Pejas upes, kalnainā un ainaviskā reģionā netālu no Melnkalnes robežas. Tā ir Pejas rajona administratīvais centrs, un ir viena no nozīmīgākajām Kosovas pilsētām pēc lieluma un vēsturiskās lomas. 2024. gadā pilsētā dzīvoja 82,7 tūkstoši iedzīvotāju, bet kopā ar apkārtējiem ciematiem iedzīvotāju skaits ir ievērojami lielāks. Peja izceļas ar bagātīgu vēstures mantojumu, kas aptver dažādus laikmetus, sākot no illiriešu un romiešu laikiem līdz viduslaiku Serbijas valstij, kur pilsēta kļuva par svarīgu pareizticīgās baznīcas centru. Šeit atrodas Pejas patriarhāts. Tur atrodas viens no nozīmīgākajiem Serbijas Pareizticīgās baznīcas vēsturiskajiem klosteriem, kas iekļauts arī UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā. Mūsdienās Peja ir svarīgs reģionālais kultūras, saimniecības un tūrisma centrs, īpaši pazīstama ar savu tuvumu Rugovas ielejai, kas piedāvā plašas iespējas ekotūrismam, kalnu pārgājieniem un ziemas sporta aktivitātēm. Pilsētas daudzveidīgais kultūras un reliģiskais mantojums atspoguļo Kosovas sarežģīto vēsturi un tās etnisko un reliģisko daudzveidību.

## Atsauces

## Ārējās saites
Balss aparāts

**Balss aparāts** ir cilvēka orgānu kopums, kas piedalās skaņas veidošanā, un tas sastāv no plaušām, balsenes, balss saitēm, rīkles, mutes dobuma, deguna dobuma un lūpām.

Plaušas nodrošina gaisa plūsmu, kas caur traheju nonāk balsenē, kur atrodas balss saites. Kad gaiss izplūst caur saspringtām balss saitēm, tās sāk vibrēt un rada skaņu. Tālāk šī skaņa tiek modificēta rīklē, mutes un deguna dobumā, kā arī ar mēles un lūpu palīdzību, lai veidotu runu.

## Ārējās saites
Šūņu iela

**Šūņu iela** ir vietējas nozīmes iela Daugavpilī, Vecajā un Jaunajā Forštatē. Šūņu iela sākas strupceļā netālu no Šuņezera krastā, ved ziemeļaustrumu virzienā un beidzas krustojumā ar Ormaņu ielu. Šūņu ielā ir pārsvarā privātmāju apbūve.

Ielas garums ir aptuveni 600 metri, tā visā garumā klāta ar asfalta segumu. Satiksmes kustība norit abos virzienos. Ielas posms Jaunajā Forštatē (pēc krustojuma ar Zeltkalna ielu) izbūvēts 2011. gadā, tas oficiāli Šūņu ielai nepieder un uzskatāms kā ceļš bez nosaukuma.
Pa Šūņu ielu kursē 4., 18. un 21. maršruta autobusi.

**Šūņu iela** (līdz 1920. gadam ) ir šīs ielas vēsturiskais nosaukums, kas cēlies no Šuņezera nosaukuma. Tomēr 1934. gadā tika ieviesta sagrozīta forma **Sūnu iela**, kuru izmantoja arī padomju okupācijas laikā.

## Ievērojamie objekti
* Nr. 1 — bijusī Daugavpils 7. pamatskola (ēka uzcelta 1939.—1941. gados, 2010. gadā skola pievienota 16. vidusskolai un ēka kopš tā laika stāv tukša).
* Blakus ielai atrodas Sv. Pētera un Pāvila pareizticīgo baznīca.

## Ielu savienojumi
Šūņu iela ir savienota ar šādām ielām:
* *[[Kalupes iela (Daugavpils)|Kalupes iela]]* (Kalupes ielai šai vietā oficiāli nav nosaukuma)
* Vidzemes iela
* Līksnas iela
* Zeltkalna iela
* Ormaņu iela (Y veida krustojums)

## Atsauces