Fotopalielinājums

**"Fotopalielinājums"** () ir itāļu režisora Mikelandželo Antonioni 1966. gada mistērijas filma. Filmēta Londonā un tās apkārtnē, tā ir pirmā Antonioni filma, kas pilnībā ir angļu valodā. Filmas scenārijs veidots, izmantojot motīvus no Argentīnas rakstnieka Hulio Kortasara īsā stāsta *Las babas del diablo*, kā arī iezīmes no Londonas modes fotogrāfa Deivida Beilija dzīves stila. Filma veidota drāmas un mistiska trillera žanrā, tā ieguvusi kulta filmas statusu.

Galvenās lomas filmā atveido Deivids Hemmingss, Vanesa Redgreiva, Sāra Mailsa, Džons Kāsls, Džeina Birkina, Pīters Boulss, kā arī 20. gadsimta 60. gadu modele Veruška fon Lendorfa.

Kannu kinofestivālā Antonioni par šo filmu tika apbalvots ar Zelta palmas zaru. Vēl arī filma bijusi nominēta divām Amerikas Kinoakadēmijas balvām (par labāko režisora darbu un par labāko oriģinālscenāriju), kā arī trim BAFTA balvām un vienai Zelta globusa balvai.

## Sižets
thumb|left|Mēriona parks Londonā (slepkavības vieta filmā "Fotopalielinājums")
Filmas galvenais varonis Tomass (Deivids Hemmingss) ir modes fotogrāfs. Darbība notiek 20. gadsimta 60. gadu Londonā. Tomass no rīta ar nokavēšanos ierodas studijā uz savu ikdienas darbu. Viņš garlaikoti fotografē modeles, starp tām ir arī Veruška. Pabeidzis darbu ar modelēm, Tomass dodas uz parku pafotografēt, meklējot interesantus kadrus. Viņš pamana kādu pāri, sievieti un vīrieti, kas ir par kaut ko satraukti. Tas saista Tomasa mākslinieka uzmanību, viņš sāk viņus paslepus fotografēt, līdz sieviete (Vanesa Redgreiva) viņu pamana un pienāk klāt, lūdzot nefotografēt. Vēlāk sieviete uzmeklē Tomasu viņa fotostudijā un lūdz atdot filmiņu. Tomass viņu apmāna, atdodot citu filmiņu. Tomass ir ieinteresēts, kāpēc viņa fotoattēli sievietei ir tik svarīgi, tāpēc vēlāk viņš attīsta īsto filmiņu, palielinot katru kadru, līdz saprot, ka nejauši ir nofotografējis krūmos cilvēku ar ieroci un zālē guļošu upuri.

Lai gan jau ir nakts, viņš dodas uz parku, uzmeklē vietu, kur fotografējis, un tiešām atrod noslepkavoto. Bet šoreiz Tomass nav paņēmis līdzi savu fotoaparātu. Atgriežoties fotostudijā, Tomass ierauga, ka tur kāds ir bijis un visas fotogrāfijas ir pazudušas, izņemot vienu, kur nofotografēts nogalinātais, bet šis kadrs ir daudz reižu palielināts, un izšķirtspēja ir ļoti slikta.

Tomass dodas uz pilsētu, kur noris trokšņaina nakts dzīve. Vienu brīdi viņam liekas, ka pamanījis noslēpumaino sievieti no parka. Viņš, tai sekojot, iemaldās klubā, kur spēlē rokgrupa *[[The Yardbirds]]*. Ģitāras spēlē Džimijs Peidžs un Džefs Beks, dzied Kīts Relfs. Publika sastingusi klausās, līdz Džefs Beks saniknojas par troksni pastiprinātājā un sāk dauzīt savu ģitāru. Viņš nolauž tai grifu un iesviež to pūli, kurš pēkšņi atdzīvojas. Visi cenšas dabūt grifu, arī Tomass. Viņam tas izdodas, bet izkļuvis no kluba, viņš grifu izmet.

Vēlāk Tomass ieklīst ballītē, kur visi ir salietojušies apreibinošas vielas. Tomass tur satiek Verušku un savu aģentu Ronu (Pīters Boulss). Tomass neveiksmīgi cenšas pierunāt Ronu kopā doties uz parku pie noslepkavotā kā lieciniekiem. Beigās Tomass paliek ballītē, bet, kad no rīta viņš nokļūst parkā, līķa vairs nav. Vieta zālē ir tukša.

Tomass klīst apkārt, līdz apstājas vērot mīmu grupu. Divi no tiem aizrautīgi attēlo, ka spēlē tenisu, bet pārējie skatās. Tomass arī sāk sekot spēlei, lai gan mīmiem nav ne bumbiņas, ne rakešu. Pēkšņi neesošā bumbiņa nokrīt zālē Tomasa tuvumā. Visu skati pievēršas viņam, gaidot, ka viņš pasviedīs bumbiņu. Pēc samulsuma brīža, Tomass paceļ neesošo bumbiņu un sviež to mīmiem. Spēle var turpināties. Nu jau dzirdams arī atsitienu troksnis pa neesošo bumbiņu. Pēdējā kadrā Tomasa tēls pamazām izgaist, un kadrā redzama vairs tikai zāle.

## Atsauces

## Ārējās saites