open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Profesors Frinks

**Profesors Džonatans Nerdelbaums Frinks, jaunākais** () ir tēls animētajā seriālā "Simpsoni". Tēls ir nosaukts par godu seriāla scenāristam un producentam Džonam Frinkam. Tēlu ierunājis Henks Azarija.

## Interesanti fakti
* 1962. gadā Frinks izgudroja napalmu Danangas bombardēšanai (sērija *[[Homer’s Paternity Coot]]*).
* Sērijā *[[Treehouse of Horror XXI]]*, kad Frinks iet cauri rentgenam, ir redzams, ka viņā atrodas Svešo mazulis.

## Ārējās saites
* ''IMDb'' profils
Džūljuss Hiberts

**Dr. Džūljuss M. Hiberts** () jeb vienkārši **Dakteris Hiberts** ir tēls animētajā seriālā "Simpsoni". Viņš ir Springfīldas slimnīcas ārsts un Simpsonu ģimenes ārsts. Tēlu ierunājis Harijs Šīrers.

Raksturīgākās šī tēla iezīmes ir viņa ķiķināšana bez jebkāda iemesla un bieža imidža maiņa agrākos laikos: atmiņās viņš tiek attēlots ar dažādām ekstravagantām frizūrām, kas raksturīgas visdažādāko tautību, konfesiju un subkultūru pārstāvjiem.

## Ārējās saites
* ''IMDb'' profils
Laionels Hacs

**Laionels Hacs** () ir izdomāts tēls animētajā seriālā "Simpsoni". Tēlu ierunājis Fils Hartmans. Hacs zināms kā advokāts, kaut arī strādājis par aukli, miesassargu, nelicencētu biogrāfu, nekustamā īpašuma pārdevēju, kurpnieku un, iespējams, narkotirgoni. Viņš vairākas reizes ir bijis Simpsonu ģimenes advokāts.

Haca tēls tāpat kā Trojs Maklūrs seriālā gandrīz neparādās seriālā kopš 1998. gada, kad nomira viņa balss ierunātājs Fils Hartmans. Kopš tā laika Simpsonu ģimene par advokātiem nolīgst citus cilvēkus. Piemēram, sērijā *[[Sweets and Sour Marge]]* tiesā viņus pārstāvēja Gils Gundersons. Laionels Hacs parādās atmiņu sērijās kā statists, viņš ir redzams arī masu skatos. "Simpsonu" komiksos Laionels Hacs arī pēc viņa balss ierunātāja nāves ir pastāvīgs tēls.

## Ārējās saites
* ''IMDb'' profils
Granāta

**Granāta** ( — ‘graudains’, ) var būt:

* Rokas granāta — neliels, ar roku metams šāviņš, kas sprāgstot izmētā šķembas, kas rodas sprādzienā sadaloties tā čuguna vai citu materiālu apvalkam.
* Granāta (sporta rīks) — vieglatlētikas sporta rīks, ko izmanto mešanai tālumā vai mērķī.
* Artilērijas lādiņš — citreiz par granātām sauc šķembu vai fugasa artilērijas lādiņus.

## Skatīt arī
* Granāts
* Granātābols
Andrejs Priedkalns

**Andrejs Priedkalns** jeb **Andrievs Priedkalns** (1873—1923) bija latviešu ārsts un sabiedriskais darbinieks. 3. Krievijas Valsts domes deputāts (1907—1912), Vidzemes guberņas komisārs (1917), Iskolata sanitārās nodaļas vadītājs (1917—1918), Rīgas pilsētas bērnu slimnīcas galvenais ārsts (1919—1923).

## Dzīvesgājums
Andrievs Priedkalns dzimis 1873. gada 28. novembrī Tirzas pagasta "Kalnadaukšānu" mājās kalpa ģimenē. Pēc mācībām Vecpiebalgas draudzes skolā Priedkalns Cēsīs nokārtoja tautskolotāja eksāmenu un strādāja par skolotāju Krapes skolā, pēc tam Rīgā. 1898. gadā viņš iestājās Maskavas universitātes medicīnas fakultātē, kuru beidza 1903. gadā. Strādāja par Madlienas ārstu un piedalījās 1905. gada revolūcijas notikumos. 1907. gadā viņš kā LSDSP kandidāts tika ievēlēts 3. Krievijas Valsts domē. Savas deputāta darbības laikā viņš līdz 1912. gadam iesniedza 1911 oficiālus pieprasījumus par soda ekspedīciju darbību Latvijā un par Latvijas pašvaldību reformas projektu.

Pēc Pirmā pasaules kara sākuma Priedlkalns 1915. gadā kļuva par latviešu bēgļu ārstu Petrogradā. 1916. gadā tika arestēts un ieslodzīts Petrogradas Krestu cietumā. Pēc Februāra revolūcijas Krievijas Pagaidu valdība viņu kā politisko ieslodzīto atbrīvoja no cietuma un 1917. gada 3. aprīlī iecēla par Vidzemes guberņas komisāru.

Iskolata Latvijā viņš pildīja Iskolata sanitārās nodaļas vadītāja pienākumus Valkā. Pēc posteņa likvidēšanas turpināja ārsta praksi Valkā un bija lektors Valkā organizētajā Tautas universitātē. Pēc LSPR nodibināšanas viņš 1919. gada janvārī Valkā izveidoja pirmo bezmaksas ambulanci Latvijā un bija Valkas apriņķa tautas veselības nodaļas vadītājs.

Latvijas Republikas Pagaidu valdība 1919. gadā viņu iecēla par Rīgas pilsētas bērnu slimnīcas galveno ārstu. 
Miris 1923. gada 1. aprīlī.
Apglabāts Mārtiņa kapos Rīgā.

## Darbi
* "Alkohola iespaids uz cilvēka organismu" (1923)
* "Kā mazi bērni kopjami” (1923, 1929)
* "Lipīgās slimības un viņu apkarošana” (1923)
* "Higiēna" (1925)

## Atsauces
Melluži (stacija)

**Melluži** ir dzelzceļa pieturas punkts Jūrmalā, līnijā Torņakalns—Tukums II. Mellužos pietur visi maršrutu Rīga—Sloka, Rīga—Ķemeri un Rīga—Tukums I, Rīga—Tukums II elektrovilcieni, izņemot rīta ekspresreisu no Tukuma II, kā arī vienu darba dienu ekspresreisu no/uz Tukuma I. 

 uzsākta stacijas modernizācija.
Stacijā biļešu kase ir slēgta.

## Vēsture
thumb|left|Mellužu stacija (ap 1930).
Pieturvieta ar nosaukumu Karlsbāde II atvērta 1914. gadā. Pirmā pasaules kara laikā un pēc tā līdz 1922. gadam pietura nedarbojās. 1922. gadā tā nosaukta par Mellužiem II, bet 1925. gadā atjaunota stacijas ēka (pastāv arī mūsdienās ar nelielām izmaiņām). No 1939. gada pieturu dēvē vienkārši par Mellužiem.

Mellužos bija uzbūvēta pasažieru nojume arī pie Rīgas virziena sliedēm, tāpat kā Lielupes stacijā; nojume nojaukta rekonstrukcijas laikā.

## Attēlu galerija

Attēls:Mellužu stacija 1.JPG|Mellužu stacijas ēka 2011. gadā
File:Sliežu ceļi Mellužos.jpg|Sliežu ceļi Tukuma virzienā
File:Sliežu ceļi Mellužos (2).jpg|Sliežu ceļi Rīgas virzienā
Attēls:Mellužu stacija 10.JPG|Mellužu stacijas ēka un sliežu ceļi
Attēls:ER2-8029 Mellužu stacijā 1.JPG|Elektrovilciens ER2-8029 Mellužu stacijā
Attēls:Mellužu stacija 16.JPG|Mellužu stacijas ēka
Attēls:Mellužu stacija 4.JPG|Saimniecības ēka
Attēls:Mellužu stacija 14.JPG|Tualete
Attēls:Mellužu stacija 5.JPG|Rīgas virziena nojume
Attēls:Mellužu stacija 15.JPG|Rīgas virziena nojume un perons
Attēls:Mellužu stacija 13.JPG|Mellužu stacijas ēka un sliežu ceļi


## Atsauces
Mācītājs Lavdžojs

**Timotijs "Tims" Lavdžojs** (), vairāk zināms arī kā **Mācītājs Lavdžojs**, ir tēls animētajā seriālā "Simpsoni". Lavdžojs ir Springfīldas baznīcas mācītājs. Tēlu ierunājis Harijs Šīrers. Seriāla veidotājs Mets Greinings kādā intervijā minēja, ka Lavdžojs savu uzvārdu ieguvis no ielas *NW Lovejoy Street*, kas atrodas Portlendā, Oregonas štatā, Greininga dzimtajā pilsētā, kas savukārt ir nodēvēta par godu Portlendas līdzdibinātājam Asam Lavdžojam. Tēla ārējais veidols ir aizgūts no "Ļaužu tempļa" kulta līdera Džima Džonsa izskata.
Hanss Molmens

**Hanss Molmens ** () ir izdomāts tēls animācijas seriālā "Simpsoni". Tēlu ierunājis Dens Kastellaneta. Molmens ir izteikti neveiksmīgs tēls, kas seriālā parādās epizodiski. Kaut arī Molmens izskatās ļoti vecs, viņam ir tikai 31 gads. Veca vīra izskatu ieguvis alkoholisma ietekmē. Kataraktas dēļ ir gandrīz akls, slimības ārstēšanai Hanss smēķē ārstniecisko marihuānu. Pārvietojas ar brūnu spieķi.
Medūza

**Medūza** ir brīvi peldošu dzēlējzarndobumaiņu tipa (*Cnidaria*) organismu attīstības forma, kas piemīt medūzu apakštipam (*Medusozoa*). Otra iespējamā attīstības forma ir polips. 

## Anatomija
Medūzu uzbūve ir ļoti vienkārša. Tām ir lietussarga veida jeb zvanveida ķermenis, kura apakšdaļas centrā atrodas mute, kuru ieskauj mutes lēveri. Zvanveida ķermeni apņem taustekļu vainags.

Lielākajai daļai medūzu nav īpašas gremošanas, osmoregulācijas, centrālās nervu, elpošanas orgānu vai asinsrites orgānu sistēmas. Lai arī medūzai nav skeleta, tai ir balstplātnīte (*manubrium sterni*), kurai ir kātveidīga struktūra, kas nokarājas no centra uz leju ar muti pašā galā. Mute atveras gastrovaskulārā dobumā, kurā norit visi gremošanas un vielmaiņas procesi. Gastrovaskulārais dobums ir savienots ar starveidīgiem kanāliem, kas stiepjas līdz medūzas zvanveidīgā ķermeņa malai. 

Medūzai nav nepieciešama elpošanas sistēma. Tās membrānai līdzīgā āda ir tik plāna, ka skābekli tā uzņem difūzijas ceļā. Lai arī medūzas spēj brīvi pārvietoties, to kustības iespējas ir ierobežotas. Medūza pārvietojas, ritmiski saraujoties tās zvanveida ķermenim. Saraujoties tiek izgrūsts ūdens, un medūza kustas uz priekšu. Dažas sugas ir ļoti aktīvas un enerģiski peld gandrīz visu laiku, toties citas ir samērā pasīvas. 

Medūzas ķermenis satur ļoti daudz ūdens, kas ir vairāk kā 95% no kopējās masas. Zvanveidīgais ķermenis sastāv no želejveida vielas, ko sauc par mezogleju, kuru aptver un no apkārtējās vides aizsargā 2 aizsargkārtas — no ārpuses medūzu sedz epidermas kārta, bet iekšējā dobumā mezogleju nosedz gastroderma. Tās šūnās, kuras sauc par barošanas epitēlijmuskuļšūnām, noris barības gremošana. Gastrodermā ir arī dziedzeršūnas, kurās veidojas gremošanas fermenti.

## Galerija

Image:Haeckel Discomedusae 8.jpg|Discomedusae
Image:Haeckel Narcomedusae.jpg|Narcomedusae
Image:Haeckel Discomedusae 18.jpg|Discomedusae
Image:Haeckel Trachomedusae.jpg|Trachomedusae
Image:Haeckel Discomedusae 28.jpg|Discomedusae
Image:Haeckel Leptomedusae.jpg|Leptomedusae
Image:Haeckel Peromedusae.jpg|Peromedusae
Image:Haeckel Anthomedusae.jpg|Anthomedusae
Image:Haeckel Stauromedusae.jpg|Stauromedusae
Image:Haeckel Cubomedusae.jpg|Cubomedusae
Image:Haeckel Discomedusae 88.jpg|Discomedusae
Image:Haeckel Discomedusae 98.jpg|Discomedusae

## Atsauces
Selektīvie serotonīna atpakaļsaistīšanās inhibitori

[thumb|200px|[Serotonīns]]
**Selektīvie serotonīna atpakaļsaistīšanās inhibitori** (SSAI) ir ķīmisko vielu klase, ko izmanto kā antidepresantus depresijas, trauksmes un personības traucējumu ārstēšanā. SSAI ceļ neiromediatora serotonīna līmeni, kavējot tā atpakaļpiesaisti presinaptiskajās šūnās. SSAI efektivitāte pēdējā laikā ir apstrīdēta, 2010. gada metanalīze ir parādījusi, ka SSAI iedarbība atsevišķos, it īpaši vieglākos gadījumos var būt vāja un pat neesoša salīdzinājumā ar placebo.

SSAI daudzās pasaules valstīs ir galvenie un visbiežāk izrakstītie antidepresanti.

## Atsauces
Monoamīnoksidāzes inhibitori

thumb|200px|Monoamīnoksidāze
**Monoamīnoksidāzes inhibitori** (MAOI) ir ķīmisko vielu klase, ko izmanto kā antidepresantus depresijas ārstēšanā. Tos galvenokārt izmanto tieši netipiskās depresijas ārstēšanā. MAOI kavē monoamīnoksidāzes fermentu aktivitāti, tādējādi kavējot monoamīna neiromediatoru (piemēram, serotonīna, adrenalīna, dopamīna, tiramīna) sadalīšanos un palielinot to iedarbību uz organismu.

MAOI izraisa bīstamas un pat nāvējošas sekas, lietojot tos kopā ar dažādiem ēdieniem vai zālēm (it īpaši tiramīnu saturošiem ēdieniem, stimulantiem un citiem antidepresantiem). Tāpēc MAOI ir pēdējais antidepresantu veids, kas tiek izvēlēts ārstēšanai, kad pārējie antidepresanti nepalīdz.
Ahemenīdu dinastija

[thumb|200px|[Kīrs II]]
**Ahemenīdu dinastija** bija Senās Persijas ķēniņi Ahemenīdu impērijas laikā. Senpersiešu valodā viņus dēvēja par šahinšahiem (*Xšâyathiya Xšâyathiyânâm* — "ķēniņu ķēniņiem").

Latviešu valodas vēsturiskajā tradīcijā jau kopš Vecas Derības latviskā tukojuma 17. gadsimtā Senās Persijas ķēniņus parasti nosauc viņu vārdu grieķu valodas versijā, tomēr iekavās doti arī ķēniņu oriģinālie vārdi aptuvenā senpersiešu valodas transkripcijā.

* Ahemens (*Hahāmaniš*, līdz 675. gadam p.m.ē.)
* Teisps (*Čišpiš*, 675-640 p.m.ē.)
* Kīrs I (*Kuruš*, 640-580 p.m.ē.)
* Kambīzs I (*Kambūdžja*, 580-559 p.m.ē.)
* Kīrs II (*Kuruš*, 559-530 p.m.ē.), impērijas dibinātājs
* Kambīzs II (*Kambūdžja*, 530-522 p.m.ē.)
* Smerdis (*Bardija*, 522. marts — septembris p.m.ē.)
* Dārijs I (*Dārajavahuš*, 522-486 p.m.ē.)
* Kserkss I (*Hšajāršā*, 486-464 p.m.ē.)
* Artakserkss I (*Artahšasā*, 464-424 p.m.ē.)
* Kserkss II (*Hšajāršā*, 424. gada maijs — jūlijs p.m.ē.)
* Sogdiāns (*Sekhudon*, 423. gada p.m.ē. 6 mēneši)
* Dārijs II (*Dārajavahuš*, 423—404 p.m.ē.)
* Artakserkss II (*Artahšasā*, 404-358 p.m.ē.)
* Artakserkss III (*Artahšasā*, 358-337 p.m.ē.)
* Artakserkss IV (*Artahšasā*, 337-335 p.m.ē.)
* Dārijs III (*Dārajavahuš*, 335-330 p.m.ē.)
* Artakserkss V (*Artahšasā*, 330-329 p.m.ē.)

## Valdnieku kapenes

Četri Ahemenīdu dinastijas šahinšahi, proti, Dārijs I, Kserkss I, Artakserkss I un Dārijs II, apglabāti Nakše-Rustamas ( *Naqsch-e Rostam* — "Noasa šķirsts" jeb "Rostama ciļņi") valdnieku kapenēs, kas izcirstas klintīs sešus kilometrus uz ziemeļiem no Persepoles. Pirms arheologi 19. gadsimtā atšifrēja uzrakstus un ciļņu nozīmi, tautā valdīja uzskats, ka tie ir attēlojumi no mitoloģiskā varoņa Rostama dzīves.
Piektais kaps varētu būt bijis paredzēts Dārijam III, kas palika nepabeigts Maķedonijas Aleksandra iebrukuma dēļ. 
[thumb|900px|center|[Zaratustras kubs (*Kaʿbe-ye Zartuscht*, kreisajā pusē) un Dārija II, Artakserksa I, Dārija I, Dārija III (nepabeigts) un Kserksa I kapenes (no kreisās uz labo).]]
Spricis Paegle

**Spricis Paegle** ( — ) bija latviešu uzņēmējs, politiķis un sabiedriskais darbinieks. Viens no 1944. gada 17. marta Latvijas Centrālās padomes memoranda parakstītājiem.

## Dzīvesgājums
Dzimis Ķoņu pagasta "Kalna Kriņģeļos". 1901. gadā absolvēja Rīgas Politehnisko institūtu kā inženieris tehnologs. Augstskolā iestājās studentu korporācijā *[[Selonija]]*. Pēc studijām strādāja fabrikā Vidusāzijā, vēlāk muitas dienestā Polijā un Rīgā. 1912 gadā pirmās Latvju operas līdzdirektors. No 1913. gada darbojās Lauksaimnieku ekonomiskā biedrībā. Bija vairāku biedrību un rūpniecības uzņēmumu dibinātājs. Pirmā pasaules kara laikā viņš darbojās bēgļu palīdzības organizācijās.

1917. gada rudenī Paegle piedalījās Demokrātiskā bloka dibināšanā. Kad Demokrātiskais bloks apvienojās ar Latviešu pagaidu nacionālo padomi, izveidojot Tautas padomi, pārstāvēja tajā Latvijas Neatkarības partiju. Piedalījās Latvijas proklamēšanā. Latvijas Pagaidu valdības pirmajā Ministru kabinetā ieņēma tirdzniecības un rūpniecības ministra amatu (1918. gada 19. novembris — 1919. gada 13. jūlijs). Pēc tam darbojās Latvijas Sarkanajā Krustā, kur ieņēma Galvenās valdes vicepriekšnieka amatu. Publicējis presē, sarakstīja grāmatas "Kā Latvijas valsts tapa" (autora apgādībā, Rīgā, 1923.), "Latvijai veltīts mūžs".

Pēc Latvijas okupācijas Latvijas Sarkanais Krusts tika slēgts. Pēc vāciešu ienākšanas Paegle kā priekšnieka vietnieks darbojas labdarības organizācijā "Tautas palīdzība". No 1944. gada trimdā Vācijā. Tur vadīja atjaunoto Latvijas Sarkano Krustu.

Miris 1962. gada 1. decembrī veco ļaužu mītnē Insulā pie Berhtesgādenas. Pelnu urna bija novietota latviešu urnu kapsētā Esslingenē. Vēlāk urna tika pārvesta no Vācijas un apglabāta Meža kapu “Selonijas” nodalījumā.

## Atsauces
Resnais Tonijs

**Merions Entonijs "Resnais Tonijs" D'Amiko** () ir tēls animētajā seriālā "Simpsoni". Tēlu ierunājis Džo Mantenja.

Pirmoreiz viņš "Simpsonos" parādījās seriāla trešās sezonas ceturtajā sērijā *Bart the Murderer*. Resnais Tonijs ir bandīts, Springfīldas mafijas boss. Seriāla 22. sezonas sērijā *Donnie Fatso* viņš mirst no sirdslēkmes, Resno Toniju aizvieto viņa identiskais brālēns *Fit Tony*, taču pēc masas pieauguma viņš tiek nosaukts par Resno Toniju.

## Ārējās saites
*
Seimūrs Skiners

**Armins Tamzarians** (), pazīstams kā **Seimūrs Skiners** (*Seymour Skinner*), ir izdomāts tēls animētajā seriālā "Simpsoni". Viņš ir Springfīldas pamatskolas direktors. Viņš ir stingras disciplīnas atbalstītājs, ko cenšas ieviest arī pamatskolā. Dienējis ASV Armijā, bijis Vjetnamas karā, kur kļuva par kara ieslodzīto uz 18 mēnešiem. Tēlu ierunājis Harijs Šīrers.

Devītās sezonas otrajā sērijā *[[The Principal and the Pauper]]* tiek atklāts, ka Tamzarians ir pieņēmis cita cilvēka identitāti (īstais Seimūrs Skiners).

## Ārējās saites
* ''TheSimpsons'' profils
2012. gada Austrālijas atklātais čempionāts tenisā

**[[2012. gads|2012]]. gada [[Austrālijas atklātais čempionāts tenisā]]** bija 2012. gada pirmais *[[Grand Slam (teniss)|Grand Slam]]* turnīrs. Tas norisinājās uz cietā seguma kortiem ārpus telpām. Šis bija 100. Austrālijas atklātā čempionāta turnīrs. Tas no  līdz  notika Austrālijas pilsētā Melburnā.

## Uzvarētāji

## Ārējās saites
* Oficiālā mājaslapa
Vācu Kalni

**Vācu Kalni** (arī **Vocu kolni**, **Ņemeckaja Gora**; ) ir ciems Ludzas novada Līdumnieku pagastā. Izvietojies pagasta dienviddaļā dienvidos no Krivandas  no pagasta centra Līdumniekiem un  no Rīgas. Ciemā atrodas Vāckalnu pareizticīgo kapi; ietilpst 7 adrešu vienības (mājas).
1897. gadā pareizticībnieku ciemā bija 20 sētas ar 130 cilvēkiem.
## Atsauces
Veekmas

thumb|250px|Uzņēmuma dibinātājs Esa Haltunens
thumb|250px|''Veekmas FG2327 S'' greiders Zviedrijā 2010. gadā
***Veekmas Oy*** ir Somijas greideru ražotājs. Uzņēmumam pieder greideru zīmoli *Lokomo*, *Lännen*, *Nord-Verk*, *Mattsson*, *Vammas* un *Veekmas*. Uzņēmums izlaiž arī specializētus greiderus, kas paredzēti darbam pazemē.

## Vēsture
Uzņēmuma dibinātājs Esa Haltunens 1970. gadu beigās sāka nodarboties ar vecu greideru atjaunošanu tālākai pārdošanai. 1982. gadā viņš nodibināja komandītsabiedrību *Veekmas Ky*, bet 1984. gadā dibināja kapitālsabiedrību *Veekmas Oy*, par kuras īpašniekiem kļuva četri viņa ģimenes locekļi. Līdz 1990. gadiem uzņēmums no Zviedrijas iepirka nolietotus *Nord-Verk* greiderus, pilnībā tos atjaunojot un pārdodot Somijas tirgū.

Pirmais pašu izstrādāts greidera modelis tika izlaists 1993. gadā. Pazīstamākais modelis *FG 2327 S* tika izlaists 2000. gadā.

2007. gada oktobrī *Veekmas* no valstij piederošā uzņēmuma *[[Patria (uzņēmums)|Patria]]* iegādājās *[[Vammas]]* greideru biznesu. Tajā pašā laikā Zviedrijā tika dibināts meitas uzņēmums *Veekmas Svenska AB*. *Veekmas* kļuva par vienīgo greideru ražotāju Ziemeļvalstīs.

## Atsauces

## Ārējās saites
* ''Veekmas'' mājaslapa
Ledus laikmets 3: Dinozauru ēra

**"Ledus laikmets 3: Dinozauru ēra"** () ir 2009. gada 3D animācijas filma, kuras režisors ir Karloss Saldana. Tā ir "Ledus laikmeta" filmu cikla trešā daļa.

Filmā Sidu (pēc olu nolaupīšanas) nolaupa tiranozaura mātīte, viņa draugi dodas Sidu glābt tropiskā dinozauru apdzīvotā vietā. Filmā lomas ieskaņojuši Rejs Romāno, Kvīna Latifa, Deniss Līrijs, Džons Legisamo, Šons Viljams Skots, Džošs Peks un Saimons Peggs. "Ledus laikmets 3: Dinozauru ēra" ir ceturtā visu laiku ienesīgākā animācijas filma.

Animāciju varoņu lomas ir latviešu valodā ieskaņojuši Kaspars Upacieris jeb Ufo, Aivars Čivželis jeb Čižiks, Jana Kalniņa, Pēteris Šogolovs, Edgars Lipors, Ainārs Ančevskis, Andris Freidenfelds jeb Fredis, Artūrs Skrastiņš un citi.

## Atsauces

## Ārējās saites
*
Vindraži

**Vindraži** (arī **Vindradži**; ) ir daļēji izzudusi apdzīvotā vieta Ludzas novada Līdumnieku pagastā. Izvietojusies pagasta austrumos dienvidaustrumos no Ļebedinca purva  no pagasta centra Līdumniekiem un  no Rīgas. Ciemā neietilpst neviena (2024) adrešu vienība (māja).

1897. gadā pareizticībnieku ciemā bija 13 sētas ar 99 cilvēkiem.
## Atsauces
Aloizs Blonskis

**Aloizs Visvaldis Blonskis** (dzimis  Ciblas pagastā, miris  Rīgā) bija latviešu policijas ģenerālis, valsts darbinieks, Triju Zvaigžņu ordeņa virsnieks.

## Biogrāfija
Mācījies Preiļu rajona Kategrades pamatskolā, Aglonas ģimnāzijā un 23. vakarskolā. Profesionālo izglītību ieguvis PSRS Iekšlietu ministrijas Minskas Augstākajā milicijas skolā, ko pabeidzis 1962. gadā. Policista (miliča) karjeru sācis 1953. gadā. Milicijā un policijā strādājis dažādos amatos. Vadījis Jūrmalas milicijas Kriminālizmeklēšanas daļu, Ogres rajona Milicijas nodaļu, bijis Latvijas Kriminālpolicijas priekšnieka vietnieks (1969—1994). 1994. gadā viņš kļuva par Kriminālpolicijas priekšnieku, šajā amatā būdams līdz 2000. gadam, kad aizgāja pensijā. Pēc aiziešanas pensijā 2001. gadā tika ievēlēts Rīgas domē no partijas "Latvijas Ceļš" saraksta. Tāpat bijis iekšlietu ministra ārštata padomnieks.

Apbalvots ar IV šķiras Triju Zvaigžņu ordeni (1996). 1997. gadā saņēmis policijas ģenerāļa dienesta pakāpi. Sarakstījis grāmatu "No ierindnieka līdz ģenerālim".

A. Blonska meita Ingrīda Labucka ir juriste, tiesnese un bijusī politiķe, bijusi tieslietu ministre un Saeimas deputāte.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Biogrāfija
Vjarumi

**Vjarumi** (arī **Vjarami**, **Vjaromi**) ir ciems Ludzas novada Līdumnieku pagastā. Izvietojies pagasta ziemeļdaļā uz ziemeliem no Kļešņiku purva  no pagasta centra Līdumniekiem un  no Rīgas. Ciemā atrodas Vjaromu kapi; ietilpst 3 (2024) adrešu vienības (mājas).

1897. gadā katoļu ciemā bija 7 sētas ar 40 cilvēkiem.
## Atsauces
Vidri

**Vidri** () ir daļēji izzudusi apdzīvotā vieta Ludzas novada Līdumnieku pagastā. Izvietojusies pagasta dienvidaustrumos Zilezera krastā  no pagasta centra Līdumniekiem un  no Rīgas. Ciemā neietilpst (2024) neviena adrešu vienība (māja).

1897. gadā pariezticībnieku ciemā bija 5 sētas ar 46 cilvēkiem.

## Atsauces
79. gads

**79. gads** () bija gads, kas pēc Jūlija kalendāra sākās piektdienā.

## Notikumi
* 24. jūnijs — Tits kļuva par Romas imperatoru.
* 24. augusts — notika spēcīgs Vezuva vulkāna izvirdums, kura rezultātā zem pelniem tika aprakti Pompeji un Herkulāna.

### Nezināms datums
* Par Romas konsuliem ievēlēja imperatoru Vespasiānu un viņa dēlus Titu Flāviju Cēzaru Vespasiānu Augustu.
* Ap 79. gadu par Romas pāvestu kļuva Anaklēts.

## Dzimuši

## Miruši
* 23. jūnijs — Vespasiāns, Romas imperators (dzimis 9. gadā)
* 24. augusts — Plīnijs Vecākais, romiešu vēsturnieks (dzimis 23. gadā)
Rožu dzimta

**Rožu dzimta** (*Rosaceae*) ir vidēji liela divdīgļlapju klases augu dzimta. Dzimtā ietilpst apmēram 2830 sugas, kas iedalītas 95 ģintīs. Izplatītākās ģintis ir plūmes (430), rasaskrēsliņi (270), pīlādži (260), vilkābeles (260), klintenes (260) un avenes (250). Dzimtas augi ir sastopami visā pasaulē, taču biežāk — ziemeļu puslodē. Rožu dzimtas augi biežāk ir koki un krūmi, retāk lakstaugi. Latvijā ir aptuveni 125 sugas, tā ir trešā lielākā augu dzimta Latvijas florā. Ziediem ir piecas kauslapas un piecas vainaglapas. Starp populārākajiem dzimtas kultūraugiem ir ābeles, plūmes, ķirši, kazenes, rozes, spirejas un aprikozes.

## Klasifikācija
Rožu dzimta sīkāk dalās trijās apakšdzimtas un 14 tribās:
* 
**
* 
**
** 
** 
** 
** 
** 
** 
* 
**
** 
** 
** 
** 
** 

### Klasifikācija līdz 2011. gada Starptautiskajam Botānikas kongresam
Līdz 2011. gada Starptautiskajam Botānikas kongresam rožu dzimta sīkāk dalījās:
*  (tagad tā ir ābeļu triba, kas ietilpst mandeļu apakšdzimtā)
* 
*  (tagad tā ir spireju triba, kas ietilpst mandeļu apakšdzimtā)

## Atsauces

## Ārējās saites

* ''Encyclopedia of Life'' profils
Wikibooks

thumbnail|150px|''Wikibooks'' logo
***Wikibooks*** (agrāk saukts par ***Wikimedia Free Textbook Project*** un ***Wikimedia-Textbooks***) ir viens no *[[Wikimedia Foundation]]* projektiem, kas ir balstīts uz *[[wiki]]* programmatūru. Šajā projektā tiek apkopotas dažādas grāmatas, ko var labot ikviens. Projekts izveidots 2004. gadā. Sākotnēji projekts tika izveidots angļu valodā, bet ar laiku parādījās projekta versijas arī citās valodās.

Atšķirībā no *[[Wikisource]]*, šeit kopīgi tiek radītas jaunas pamācības.

Šāds projekts tika izveidots arī latviešu valodā, taču pašlaik tas ir slēgts neaktivitātes dēļ.

## Ārējās saites
* ''Wikibooks'' latviskā sākumlapa
Uilka

**Uilka** (*Anadenanthera colubrina*; *Vilca*) ir Dienvidamerikas *[[Anadenanthera]]* ģints koks, līdzīgs citam ģints kokam — epenam (*Yopo*). Tas izaug 5—20 metrus garš, tā stumbrs ir ērkšķains. Lapas ir līdzīgas mimozām, līdz 30 cm garumā, naktīs tās saritinās. Auga saknes tiek izmantotas, lai pagatavotu, saldu, sulai līdzīgu dzērienu. Tās tiek arī izmantotas ārstniecībā, lai ārstētu augšējā elpošanas trakta infekcijas, tai skaitā saaukstēšanos. Augs satur arī augstu bufotenīna, DMT un 5-MeO-DMT daudzumu, tāpēc to izmanto arī šamanismā.

Brazīlijā uilkai ir piešķirts īpaši aizsargājamas sugas statuss.

## Atsauces

## Ārējās saites

*
Zilezers

**Zilezers** (arī **Siņejes ezers**; ) ir ezers uz Latvijas un Krievijas robežas. Izvietojies Mudavas zemienes Zilupes līdzenumā Ludzas novada Līdumnieku pagastā un Krievijas Pleskavas apgabala Krasnogorodskas rajonā; no  kopējās platības Latvijas teritorijā ir . Ezerdobe ovāla, dibens līdzens, smilšains, dūņains. Krasti zemi vai lēzeni, lielākā daļa apauguši ar mežiem. Dienvidu daļā līdz 9 m augsts pacēlums, uz kura izvietojies Vidru ciems. Ezers ir caurteces, agrāk cauri ezeram tecēja Zilupe, tagad upe aizvadīta garām ezeram. Iztekošā vecupe regulēta. Ezerā ietek Pernovka (robežupe) un 3 strauti. Makrofīti: lēpes, glīvenes, meldri, niedres. Mīt līdaka, rauda, asaris, ķīsis, plaudis, ālants, plicis, līnis, zutis.

## Atsauces
Kārlis Albertiņš

**Kārlis Albertiņš** (dzimis , miris ) bija latviešu jurists un politiķis.

## Dzīvesgājums
Dzimis Rīgā. Pēc mācībām Rīgas Aleksandra ģimnāzijā studēja Berlīnes Universitātē un vēlāk Breslavas Universitātē, iegūstot doktora grādu.

Pirmā pasaules kara laikā atgriezās dzimtenē, kur iesaistījās sabiedrisko organizāciju darbā. Piedalījās Latvijas valsts pasludināšanas aktā. No 1918. gada 11. novembra līdz 1920. gada 9. martam bija Tautas padomes loceklis, pārstāvot Latvijas Revolucionāro sociālistu partiju.

Miris 1925. gadā, apbedīts Rīgas Lielajos kapos.
Dario Fo

**Dario Fo** (; dzimis , miris ) bija itāļu satīriķis, dramaturgs, teātra direktors, aktieris un komponists. 1997. gadā Fo saņēma Nobela prēmiju literatūrā.

Savos darbos Fo kritizēja organizēto noziedzību, politisko korupciju, Katoļu baznīcas politiku aborta jautājumā, Tuvo Austrumu konfliktu. Vairākas viņa lugas ir tulkotas vairāk nekā 30 valodās, lugas ir uzvestas vairākās valstīs. Fo kopā ar sievu, aktrisi Franku Rami, vadīja teātri. Fo populārākie darbi ir *[[Non si paga, non si paga!]]* un *[[Mistero buffo]]*. 

## Atsauces

## Ārējās saites

*
Epens

**Epens** (*Anadenanthera peregrina*; *Yopo*) ir Dienvidamerikas un Karību *[[Anadenanthera]]* ģints koks. Tas izaug līdz 20 metriem garš, tā stumbrs ir ērkšķains.

Epens ir enteogēns, ko izmanto ārstniecībā un reliģiskos rituālos. Koks ir arī zināms kā kalcija avots. Tam ir ļoti cieta koksne, tāpēc to izmanto arī mēbeļu izgatavošanā.

## Atsauces

## Ārējās saites
*
Ērihs fon dem Bahs-Celevskis

**Ērihs fon dem Bahs-Celevskis** (līdz 1925. gadam — **fon Celevskis**, no 1940. gada — **fon dem Bahs**, ; dzimis , miris ) bija vācu SS obergrupenfīrers un policijas ģenerālis. SS un policijas vadītājs (*SS- und Polizeiführer*) t.s Viduskrievijas (faktiski Baltkrievijas) teritorijā. Vadīja cīņu pret PSRS partizāniem. 1944. gada augustā komandēja vācu spēkus pret Varšavas sacelšanās kaujiniekiem.

Kaut arī apvainots kara noziegumos (masveida civiliedzīvotāju slepkavībās gan Baltkrievijā, gan Varšanas sacelšanās laikā), 1958. gadā notiesāts uz četriem ar pus gadiem par slepkavību Garo nažu nakts laikā. 1961. gadā notiesāts uz desmit gadiem par desmit komunistu slepkavību Vācijā trīsdesmito gadu sākumā. Miris cietumā Minhenē.

## Ārējās saites
Eduards Traubergs

**Eduards Traubergs** (1883—1967) bija latviešu jurists un uzņēmējs. 1905. gada revolūcijas dalībnieks, Tautas padomes biedrs. Viens no Latvijas valsts pasludināšanas ceremonijas dalībniekiem. Represiju upuris pēc 1940. gada Latvijas okupācijas.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1883. gada 5. augustā Ērgļu pagastā. Mācījās Cēsu pilsētas skolā, piedalījās 1905. gada revolūcijā, pēc tās sakāves 1906. gadā izbrauca uz Somiju, vēlāk Beļģiju.
Studēja Briseles Universitātē, līdztekus beidza Briseles Lauksaimniecības skolas zivsaimniecības nodaļas kursus un strādāja zivsaimniecībā Flandrijā. Pēc Pirmā pasaules kara sākuma 1914. gadā viņš devās uz Angliju, kur Kentā 15. decembrī salaulājās ar skolotāju Emmu Vitenbergu. 1915. gadā Traubergu ģimenē piedzima meita Velta Eleonora.
Pēc atgriešanās dzimtenē no 1917. līdz 1918. gadam bija Latvijas izglītības biedrības vidusskolas skolotājs. 1917. gadā ievēlēts Rīgas domē. No 1918. gada 11. novembra līdz 1920. gada 9. martam bija Tautas padomes loceklis, pārstāvot Latvijas Revolucionāro sociālistu partiju. Viens no Latvijas valsts pasludināšanas ceremonijas dalībniekiem.

1919. gada 10. oktobrī, kad Bermonta armijas uzbrukuma operācijas "Zibens spēriens" laikā notika Vecrīgas apšaude, viņa meitu Veltu Eleonoru Traubergu nonāvēja sprāgstošas granātas šķemba. 1921. gadā viņš izšķīrās no sievas, strādāja Liepājas pilsētas valdē par juriskonsultu, vēlāk pārcēlās uz Rīgu, kur strādāja a/s "Nafta", Baltijas jūras tirdzniecības — transporta un rūpniecības a/s, komanditsabiedrībā "Celtne" par rīkotājdirektoru.

Pēc Latvijas okupācijas 1940. gadā bija juriskonsults Rīgas Kirova rajona rūpkombinātā.
Pēc Otrā pasaules kara strādāja par Iekšējo ūdeņu tresta dīķsaimniecības Durbē vadītāju un vēlāk par Latvijas patērētāju biedrības Cēsu dīķsaimniecības vadītāju, dzīvoja Cēsu pagasta "Kalna Benčos", kur iekārtoja dīķsaimniecību.
1949. gada deportāciju laikā ar sievu Annu izsūtīts uz Tomskas apgabala Čainskas rajonu.

1956. gada augustā atgriezās no izsūtījuma, strādāja par Cēsu pilsētas komunālo uzņēmumu tresta dīķsaimniecības zirgkopi, vēlāk Cēsu mežrūpsaimniecības zāģmateriālu kaltē par kurinātāju.
1967. gada 4. martā atrasts noslīcis Gaujas upē netālu no mājām un apglabāts Cēsu Meža kapos.
Vastselīna

**Vastselīna** (, ) ir ciems Igaunijas dienvidaustrumos netālu no Krievijas un Latvijas robežām, Piuzas upes krastos. Veru apriņķī,  attālumā no Veru,  no Rīgas un  no Tallinas. Ciemā atrodas Vastselīnas ģimnāzija un internātskola.

4 km uz austrumiem no ciemata atrodas Vanavastselīna ar senu pilskalnu, uz kura atrodas Neihauzenes cietokšņa (latviski "Krustapils") drupas.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Vastselīnas pagasta mājas lapa
Honkongas starptautiskā lidosta

thumb|Airbus A330-200 (Air Seišelu salas) un lidostas vadības tornis
**Honkongas starptautiskā lidosta** (, ), saukta arī par **Čeklapkokas lidostu** (赤鱲角機場, *Chek Lap Kok Airport *), ir Honkongas lidosta. Tā uzbūvēta uz mākslīgas salas un tika atklāta 1998. gadā. Lidosta ir viens no nozīmīgākajiem pasažieru transporta centriem Ķīnā.

Honkongas starptautiskā lidosta ir primārais centrmezgls aviokompānijām *Cathay Pacific*, *Dragonair*, *Hong Kong Express Airways*, *Hong Kong Airlines* un *Air Hong Kong*. Lidosta dod nozīmīgu ieguldījumu Honkongas ekonomikā, nodarbinot aptuveni  darbinieku. Ar  apkalpotiem cilvēkiem 2010. gadā, Honkongas lidosta ir 11. lielākā lidosta pasaulē.

## Vēsture
Kopš 1925. gada Honkongā bija viena lidosta (*Kai Tak*) ar vienu skrejceļu. Lidostā ar katru gadu pieauga apgrozījums, bet tai nebija iespēju paplašināties apkārtējās apbūves dēļ. Nolaišanās uz skrejceļa bija ļoti riskanta, jo tā notika virs blīvi apdzīvotas pilsētas daļas. Jau pēc Otrā pasaules kara bija plāns būvēt jaunu lidostu, bet finansiālu un politisku problēmu dēļ tas netika īstenots.

1970. gados, kad Honkongas ekonomikā bija uzplaukums, atkal tika izskatīts jaunas lidostas būves projekts. Par tās vietu tika izvēlēta neliela sala Čeklapkoka ziemeļos no Laņdao salas. Tā atradās pietiekami tālu no pilsētas centra un lidojumu trajektorijas atrastos virs jūras. Veicamie darbi būtu milzīgi: jānolīdzina divas salas un jūrā jāizveido mākslīga sala. Bez tam no Honkongas centra būtu jāuzbūvē autoceļš un dzelzceļa līnija ar daudziem tiltiem un tuneļiem.
Plāns tika apstādināts 1983. gadā ekonomisku iemeslu dēļ, bet 1989. gadā tas tika atjaunots.

Celtniecības darbi sākās tikai 1991. gadā. Lai gan eksperti vērtēja, ka visu projektu varētu paveikt 10—20 gados, darbi bija jāpabeidz līdz 1997. gadam, kad bija plānots Honkongas suverenitāti nodot Ķīnas Tautas Republikai. Bija bažas, ka Ķīnas valdība varētu apturēt projektu, neskatoties uz jaunas lidostas nepieciešamību.

Tika nolīdzinātas nelielās Čeklapkoka un Lančao salas, aizberot jūras akvatoriju starp tām. Līdz celtniecības beigām tika pārvietoti 500 miljoni tonnu grunts.

Paralēli ar mākslīgās salas izveidi bija jāizveido infrastruktūra lidostas savienošanai ar pilsētu. Tika izbūvēta divu sliežu ceļu dzelzceļa līnija (sākotnēji plānoti 4 sliežu ceļi) no jaunās lidostas un jaunbūvējamās Dunčunas pilsētas Laņdao salā uz Koulunas pussalu un Honkongas salu. Laņdao salas savienošanai ar Cinji salu tika izbūvēti divi unikāli piekaru tilti: *Kap Shui Mun* tilts (750 m garš ar galveno posmu 430 m garumā, 47 m virs jūras līmeņa) un *Tsing Ma* tilts (galvenais posms 1377 m garumā, 62 m virs jūras līmeņa). Abiem tiltiem ir divi stāvi: augšējā klājā ir 6 kustības joslas autotransportam, bet apakšējā — 2 joslas dzelzceļam un 2 autotransportam. Honkongas salas savienojumam ar Koulunas pussalu zem Viktorijas ostas tika uzbūvēts trešais tunelis "Rietumu ostas šķērsojums" (*Western Harbour Crossing*).

## Atsauces

## Ārējās saites

* Honkongas starptautiskās lidostas vietne
Ferdinands Fošs

**Ferdinands Fošs** (; dzimis , miris ) bija franču maršals. Viens no redzamākajiem Pirmā pasaules kara karavadoņiem.

Kļuva pazīstams kā Francijas 9. armijas komandieris Pirmās Marnas kaujas laikā no 1914. gada 5. līdz 12. septembrim, kad Foša pretuzbrukums apstādināja vācu uzbrukumu Parīzei, un karš iegāja ierakumu kara fāzē. 4. oktobrī Fošs tika iecelts par virspavēlnieka Žofra vietnieku. 1916. gada jūlijā - novembrī Fošs vadīja franču armijas Sommas kaujā. Kauja prasīja vairāk nekā miljons dzīvību no abām pusēm, bet beidzās ar minimāliem rezultātiem, tāpēc decembrī Fošs tika pārcelts uz Itālijas fronti.

Tomēr, kad par virspavēlnieku kļuva maršals Filips Petēns, Fošs tika iecelts par Francijas ģenerālštāba priekšnieku. Kara beigu posmā Fošs kļuva par Sabiedroto spēku komandieri jeb ģenerālisimusu (*Généralissime*). No 1918. gada 15. jūlija līdz 6. augustam Fošam izdevās apturēt vāciešu uzbrukumu Otrās Marnas kaujas laikā, un šī kauja kļuva par kara pagrieziena punktu.

1918. gada 11. novembrī Ferdinands Fošs parakstīja Vācijas pamiera piedāvājumu noslēdzot t.s. Kompjeņas pamieru. Parakstīšana notika Foša vilciena vagonā Kompjeņas mežā. Piedaloties 1919. gadā Parīzes Miera konferencē, Fošs teica pravietiskus vārdus - "Tas nav miers. Tas ir pamiers uz 20 gadiem".
## Apbalvojumi
### Francijas
* Goda Leģiona ordenis:
** bruņinieks – 1892. gada 9. jūlijs
** virsnieks – 1908. gada 11. jūlijs
** komandieris – 1913. gada 31. decembris
** lielvirsnieks – 1914. gada 18. septembris
** lielkrusts –  1915. gada 8. oktobris
* Kara medaļa – 1916. gada 21. decembris
* Kara krusts 1914–1918
* 1870–1871. gada kara piemiņas medaļa
* Akadēmiskā palmu ordeņa virsnieks

## Ārējās saites
Libjonža

**Libjonža** () ir rūpniecības pilsēta Polijas dienvidos, Mazpolijas vojevodistē uz rietumiem no Krakovas. Pie pilsētas atrodas 1907. gadā dibinātā akmeņogļu šahta "Janina".

## Ārējās saites
*
* Libjonžas ebreju kopiena *Virtual Shtetl* vietnē
Tšebiņa

**Tšebiņa** () ir pilsēta Polijas dienvidos, Mazpolijas vojevodistē uz rietumiem no Krakovas. No 1815. līdz 1846. gadam, atšķirībā no apvidus citām pilsētām (izņemot Hšanovu un Novu Guru), Tšebiņa ietilpa Krakovas brīvpilsētā. Pie pilsētas atrodas kompānijas *[[PKN Orlen]]* naftas pārstrādes rūpnīca.
Šamanisms

[thumb|200px|[Hakasi|Hakasu šamane Altajā (1908).]]

**Šamanisms** ir antropoloģisks termins, kas aptver ticējumus un rituālus sakariem ar garu pasauli. Tas iekļauj animisma priekšstatus. Tas ir izplatīts gandrīz visā pasaulē, galvenokārt Āzijā, Āfrikā, Centrālamerikā un Polinēzijā. Šamanisms daudzās pasaules vietās var atšķirties, tomēr jebkurā šamanismā centrālā loma ir ciešai saiknei un kontaktam starp materiālo un garu pasauli. Šamanisma speciālisti, kas ir izvēlēti kā starpnieki starp materiālo un garu pasauli, dēvē par **[[šamanis|šamaņiem]]**.

Šamanismā tiek veiktas īpašas prakses, lai kontaktētos ar garu pasauli. Šīm praksēm raksturīga pašhipnoze, apziņu izmainošu substanču lietošana, dejošana, muzicēšana, dziedāšana, kas tie darīts ar mērķi, lai ieietu transa vai reliģiskās ekstāzes stāvoklī. Šamanismā tiek plaši izmantot arī fetiši.
Šamanisms sabiedrībās, kurās tas pastāv, kalpo arī kā vietējās medicīnas forma. Šamaņi pilda ārstu un dziednieku funkciju.

## Skatīt arī
* Enteogēni

## Ārējās saites
Limanovas apriņķis

**Limanovas apriņķis** () ir apriņķis Polijā, Mazpolijas vojevodistē. Apriņķis robežojas ar Mazpolijas vojevodistes Bohņas, Bžesko, Novi Sončas, Novi Targas un Misleņices apriņķiem.
## Apskates objekti
*Gorces nacionālais parks (*Gorczański Park Narodowy*)

## Galerija

Pasmo_Lubania_a2.jpg|Gorces nacionālais parks


## Ārējās saites
*Gorces nacionālais parks
Traubergs

**Traubergs** var būt:

* Alberts Traubergs (*Альберт Трауберг*, 1881—1908), latviešu izcelsmes revolucionārās kustības dalībnieks Krievijā;
* Eduards Traubergs (1883—1967), latviešu jurists un uzņēmējs.
Limanova

**Limanova** () ir pilsēta Polijas dienvidos, Mazpolijas vojevodistē uz ziemeļrietumiem no Novi Sončas Rietumbeskidu kalnos.

Pirmoreiz rakstos minēta 1496. gadā. Pilsētas tiesības no 1565. gada. Polijas dalīšanu rezultātā Limanova iekļāvās Austrijā. Pirmā pasaules kara laikā 1914. gada 1. decembrī un 13. decembrī apkaimē notika Limanovas kauja, kuras rezultātā Austroungārijas karaspēks apturēja Krievijas armijas virzību uz Krakovu.

Limanova ir slēpotājas Justinas Kovalčikas (*Justyna Kowalczyk*, 1983), riteņbraucējas Katažinas Nevjadomas (*Katarzyna Niewiadoma*, 1994) un ģenerāļa Zigmunta Berlinga (*Zygmunt Berling*, 1896—1980) dzimtā pilsēta.
Džeremijs Jablonskis

**Džeremijs Jablonskis** (; dzimis ) ir bijušais kanādiešu hokejists, labās malas uzbrucējs. Karjeras laikā aizvadījis vienu spēli Nacionālās hokeja līgas kluba Sentluisas "Blues" sastāvā. Karjeras lielāko daļu aizvadījis dažādos AHL, ECHL un KHL klubos.

## Karjera
Karjeru sācis 1997. gadā Rietumu hokeja līgas (WHL) klubā Edmontonas "Ice". Pēc tam spēlējis Rietumkrasta hokeja līgas (WCHL), ECHL, Amerikas hokeja līgas (AHL) klubu sastāvos. 2003.—2004. gada sezonā aizvadīja vienu spēli arī Sentluisas "Blues" kluba sastāvā NHL, kur saņēma 5 soda minūtes.

2011. gadā Dž. Jablonskis pievienojās KHL klubam Čehovas "Vitjaz", kas pazīstams ar savu agresīvo spēles manieri un biežajiem kautiņiem. Jau savā pirmajā spēlē Dž. Jablonskis nopelnīja 56 soda minūtes un tika diskvalificēts līdz pirmssezonas pārbaudes turnīra beigām. Līdzīgā stilā viņš turpināja spēlēt arī regulārajā sezonā. 2011. gada novembrī par daudzajiem izraisītajiem kautiņiem spēļu laikā (arī pret Rīgas "Dinamo" 8. oktobrī) viņš tika diskvalificēts uz atlikušo KHL sezonu. Diskvalifikācijas laikā Dž. Jablonskis tika apstiprināts par "Vitjaz" fiziskās sagatavotības treneri, taču janvārī sods tika samazināts līdz 15 spēlēm, tādējādi viņš varēja atsākt spēlēt.

Piedalījies Jauktās cīņas mākslas sacensībās.

## Atsauces

## Ārējās saites
Jablonskis

**Jablonskis** (, no *jabłoń* — 'ābele'; sieviešu dzimtē Jablonska (*Jabłońska*)) ir poļu cilmes uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:

* Andrejs Jablonskis (1880—1951) — latviešu komunists un valsts darbinieks;
* Džeremijs Jablonskis (*Jeremy Yablonski*; 1980) — kanādiešu hokejists;
* Jons Jablonskis (*Jonas Jablonskis*; 1860—1930) — lietuviešu valodnieks.
Peiteļa ezers

**Peiteļa ezers** (arī **Pītelis**, **Piteļa ezers**; ) ir ezers uz Latvijas un Krievijas robežas. Izvietojies Mudavas zemienes Zilupes līdzenumā Ludzas novada Līdumnieku pagastā un Krievijas Pleskavas apgabala Krasnogorodskas rajonā; no  kopējās platības Latvijas teritorijā ir . Dibens smilšains, dūņains, vietām siekstains. Krasti zemi, krastos lieli purvu masīvi, tai skaitā Kļešņiku purvs. Ezera rietumu krastā Peiteļu pilskalns (Purva saliņa). Cauri ezeram tek Rūbeža upe uz Zilupi. Makrofīti: niedres, kosas, glīvenes, kalmes, lēpes, grīšļi, meldri. Mīt asaris, līdaka, rauda, karūsa, plaudis, ālants.

## Atsauces
Sinotibetiešu valodas

[thumbnail|235px|Sinotibetiešu valodu izplatības areāls [Austrumāzija|Austrumāzijā]]
**Sinotibetiešu valodas** ir valodu saime, kurā ir apvienotas aptuveni 250 valodas, kurās galvenokārt runā Austrumāzijā, Dienvidaustrumāzijā un Dienvidāzijā. Tā ir otra lielākā valodu saime pēc runātāju skaita aiz indoeiropiešu valodu saimes.

No sinotibetiešu valodām vislielākais valodu atzars pēc runājošo skaita ir ķīniešu valodas (vairāk nekā 1,3 miljardi). No tām lielākās ir mandarīnu valoda (aptuveni 1,1 miljards), vu valoda (~77 miljoni), jue valoda (~56 miljoni), miņnaņu valoda (~47 miljoni) un sjanu valoda (~36 miljoni). Lielākās valodas, kas nepieder pie ķīniešu valodām, ir birmiešu valoda (~42 miljoni), tibetiešu valoda (~6 miljoni) un Sičuaņas ji valoda (~2 miljoni).
Kurjanovas ezers

**Kurjanovas ezers** () ir dabīga ūdenstilpe Ludzas novada Līdumnieku pagastā. Izvietojies Mudavas zemienes Zilupes līdzenumā. Ieapaļa ezerdobe ar šaurāku izvirzījumu uz ziemeļaustrumiem. Dibens smilšains, dūņains, vietām akmeņains ar lieliem akmeņiem. Krasti zemi, lēzeni, ziemeļrietumos stāvi. Ziemeļu pusē mežs. Ietek 3 grāvji, iztek grāvis uz Zilupes pieteku Kurjanku. Ezerā 1 sala (). Eitrofs ezers; 8000—9000 gadu laikā dibenā izveidojies  biezs sapropeļa slānis. Makrofīti: niedres, meldri, kosas, elši, bultenes, vilkvālītes, kalmes, elodejas, lēpes, daudzlapes. Mīt līdaka, asaris, rauda, plaudis, plicis, rudulis, līnis, kā arī karūsa, ķīsis, akmeņgrauzis. Krastā vairākas atpūtas vietas un peldvietas. Ezers un pieguļošā teritorija kopš 2004. gada ietilpst Kurjanovas ezera dabas parkā. Parkā 5 Latvijas īpaši aizsargājamie biotopi (najādu audzes, sīkās lēpes audzes, akmeņaina, smilšaina un grantaina grunts ezeros) un 3 sugas (mazā najāda, lokanā najāda, mieturu hidrilla). Vienīgais zināmais ezers Latvijā, kur vienā un tai pašā ezerā konstatētas 2 ļoti retas najādu sugas – lokanā un mazā najāda.

## Atsauces
Džuani

thumbnail|235px|Ķīna karte. Guansji Džuanu autonomais reģions, kurā dzīvo vairums džuani, iekrāsots tumši zilā krāsā, bet tai apkārtējās provinces, kurās arī dzīvo nozīmīgs daudzums džuani, ir iekrāsotas gaiši zilā krāsā
**Džuani** (, ) ir etnoss, kas galvenokārt apdzīvo Guansji Džuanu autonomo reģionu Ķīnas dienvidos. Džuani galvenokārt runā džuanu valodā, kas nepieder pie sinotibetiešu valodu saimes, kā citas ķīniešu valodas. Džuani vairāk ir radniecīgi Vjetnamas ziemeļos dzīvojošajām tautām. Kopējais džuanu skaits tiek lēsts ap 18 miljoniem. Džuani ir otrs lielākais etnoss Ķīnā aiz haņiem.
Vikram Samvat

***Vikram Samvat*** (dēvanāgarī: विक्रम संवत्) ir indiešu valdnieka Vikramaditja iedibināts Mēness kalendārs, ko lieto Nepāla un arī Indijā, jo īpaši tās rietumu daļā.

Indiešu valdnieks Vikramaditja dzīvoja 1. gadsimtā p.m.ē. Viņš 57. gadā p.m.ē. iedibināja jaunu laika skaitīšanas sistēmu. Šajā kalendāra ietilpst 12 mēneši. Jaunais gads pēc Gregora kalendāra sākas aptuveni martā. Lai iegūtu aptuvenu *Vikram Samvat* datumu, Gregora kalendāra datumam pieskaita 56 gadus, 8 mēnešus un 15 dienas.
Kurvis (albums)

"**Kurvis**" ir latviešu grupas Labvēlīgais Tips  izdotais studijas albums.

## Dziesmu saraksts
# "Vai cik es skaists"
# "Paraparita"
# "Līzespasta disnejlenda"
# "Tu man virsū negāzies"
# "Tā man iet"
# "Pētergailis"
# "Bāka"
# "Biešu lauks"
# "250"
# "Sarakstā"
# "Mēs esam no ūdens"
# "Čiekurs - egles dēls"
# "Aiziet, lai notiek"
# "Tu mani demoralizē"
# "Āgenskalna priedes"
# "Es piezīmēšu tev ūsas"
# "Vairai"
# "Kurvis"
Kurjanka

**Kurjanka** ir upe Ludzas novada Līdumnieku un Ciblas pagastos. Sākas no grāvju sistēmas Akašu pūrā dienvidrietumos no Akašiem. Tek pa mežainu apvidu galvenokārt ziemeļu un austrumu virzienā. Ietek Zilupē lejpus Zilezera. Upe visā garumā regulēta, taisnota. Vairākas nelielas pietekas, galvenokārt meliorācijas novadkanāli. Lielākā apdzīvotā vieta krastos ir Krivandi.

## Atsauces
Doles sala

**Doles sala** ir bijusī lielākā sala Daugavas lejtecē, senās ārējās deltas rajonā. Tā atrodas Salaspils novada Salaspils pagasta dienvidrietumu daļā starp Ceļa Daugavu ziemeļaustrumos un Sauso Daugavu dienvidrietumos. 
Mūsdienās Doles sala faktiski ir pussala, ko ar Daugavas kreiso krastu savieno uzbērts dambis, bet labo — spēkstacijas aizsprosts. Lielāko daļu salas aizņem plakans, nedaudz viļņots līdzenums ar absolūto augstumu 5 — 10 m virs jūras līmeņa. Salu divās daļās dala 120 — 250 m plata erozijas gultne Lebjava, pa kuru agrāk lielos palos ūdens no Ceļa Daugavas notecēja Sausajā Daugavā. Salā izveidots Doles salas dabas parks. 

## Vēsture
Līdz Rīgas HES aizsprosta uzbūvēšanai 1974. gadā salas garums bija , platība — . 
Hidroelektrostacijas būvdarbi sākās 1966. gadā un noritēja līdz 1974. gadam. 
Šajā laikā uz Doles salas appludinātajā daļā arheoloģisko izrakumu rezultātā izpētītas vairākas bronzas un dzelzs laikmetu apdzīvotās vietas: 
* Vampeniešu apmetne (2. gadu tūkstoša p.m.ē. 2. puse), pie tās atrodami dzelzs laikmeta senkapi (1. gadu tūkstotis m.ē.), līvu uzkalniņu kapi (11.—13. gs.) un Livonijas laika kapi (12.—14. gs.);
* Raušu apmetne ar Vikingu laikmeta dzelzs priekšmetu depozītu (sirpji, lakta, piekaramās atslēgas, cirvji, cirtņi, 9.—12. gs.) un līvu senkapiem (11.—13. gs.);
* Ķivutkalna pilskalns ar 1,6—3m biezu kultūrslāni. Pilskalns bijis apdzīvots bronzas laikmetā un senākajā dzelzs laikmetā (no 1.—2. gadu tūkstoša p.m.ē. mijas līdz aptuveni 750. gadam m.ē.). Iedzīvotāji apstrādāja akmeni, dzintaru, kaulu, ragu, šeit atradās bronzas apstrādes centrs. Izrakumos atklāti nocietinājumi - valnis ar koka un akmens konstrukcijām. Zem pilskalna kultūrslāņa atklāja arī 2. gadu tūkstoša p.m.ē. apbedījumus, kas liecina, ka arī pirms baltu nocietinātās apmetnes te bijis liels kapulauks;
* Mārtiņsalas 12.—13. gs. senvietu komplekss ar pili, baznīcu, ciemu un senkapiem.
No Doles salas Vīķu mājām (mūsdienās Vīķi ir appludināti zem Rīgas HES ūdenskrātuves) ir cēlusies bijušās Latvijas Valsts prezidentes Vairas Vīķes Freibergas dzimta.

Salas neappludinātajā daļā arheoloģiskie pieminekļi ir Vecdoles un Jaundoles pilsdrupas, Solāžu skants, kā arī Doles muižas komplekss.


BM09184ABm.jpg|Doles sala, Akmeņsala (*Stein Holm*), Katlakalns 1793. gada kartē 
Attēls:Väina jõe (Daugava) saared.jpg|Doles sala 19.—20. gs. mijā (*Insel Dahlen*)
Attēls:Ķivutkalna pilskalns Doles salā pirms 1914.jpg|Ķivutkalna pilskalns Doles salā (pirms Pirmā pasaules kara)



## Atsauces

## Ārējās saites
Migels Anhels Asturjass

**Migels Anhels Asturjass** (; dzimis , miris ) bija gvatemaliešu dzejnieks, romānists, dramaturgs, žurnālists un diplomāts.

Viņš palīdzēja Latīņamerikas literatūrai dot ieguldījumu vispārējā Rietumu kultūrā. Tajā pašā laikā pievērsa uzmanību, cik svarīgas ir vietējās kultūras, it īpaši viņa dzimtajā Gvatemalā. Lielu daļu dzīves pavadījis ārzemēs. Parīzē studējis antropoloģiju un indiešu mitoloģiju. Viena no viņa slavenākajām grāmatām "Senjors prezidents" (*El Señor Presidente*) ir par dzīvi valstī, kuru vada nežēlīgs diktators. 1960. gados saņēma plašu atzinību. 1966. gadā saņēma PSRS Ļeņina Miera balvu. Nākamajā gadā kļuva par otru latīņamerikāni, kas saņēmis Nobela prēmiju literatūrā.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Nobela prēmijas profils
Asturias

***Asturias*** var būt:

* Astūrija — Spānijas autonomais apgabals;
* Migels Anhels Asturjass — Gvatemalas dzejnieks, romānu rakstnieks.
Mšana Dolna

**Mšana Dolna** () ir pilsēta Polijas dienvidos, Mazpolijas vojevodistē uz rietumiem no Novi Sončas Rietumbeskidu kalnos.
Misleņices apriņķis

**Misleņices apriņķis** () ir apriņķis Polijā, Mazpolijas vojevodistē. Apriņķis robežojas ar Mazpolijas vojevodistes Veličkas, Bohņas, Limanovas, Novi Targas, Suhas, Vadovices un Krakovas apriņķiem.
Dobčice

**Dobčice** () ir pilsēta Polijas dienvidos, Mazpolijas vojevodistē uz dienvidiem no Krakovas pie 1986. gadā izveidotas mākslīgās ūdenskrātuves Rabas upē. Saglabājušās 14. gadsimtā celtās pils drupas. Brīvdabas muzejs.
Olkušas apriņķis

**Olkušas apriņķis** () ir apriņķis Polijā, Mazpolijas vojevodistē. Apriņķis robežojas ar Mazpolijas vojevodistes Mehovas, Krakovas un Hšanovas apriņķiem, kā arī Silēzijas vojevodistes Beņdzinas un Zaverces apriņķiem un Dombrovas Gurņičas pilsētu. Apriņķī atrodas vienas no lielākajām cinka atradnēm Austrumeiropā.
Dole

**Dole** var būt:

* Doles sala — sala Daugavā;
* Tirdzniecības centrs "Dole" — tirdzniecības centrs Rīgā;
* Dole (stacija) — pieturas punkts dzelzceļa līnijā Rīga—Daugavpils;
* Dole (pilsēta) — pilsēta Francijā, Juras departamentā.
Bukovno

**Bukovno** () ir pilsēta Polijas dienvidos, Mazpolijas vojevodistē uz ziemeļrietumiem no Krakovas. Pilsētā atrodas liels rūpniecības uzņēmums "ZGH Bolesław", kas no vietējām atradnēm iegūst cinku un svinu.
Pieniņu ezers

**Pieniņu ezers** (arī **Pīneņu ezers**; ) ir ezers Preiļu novada Riebiņu pagasta Pieniņos.

Ezera platība ir 4.7 hektāri,  vidējais dziļums 2 — 2,5 metri. Mīt līdakas, ruduļi, vīķes, raudas, līņi un karūsas. Ezera krastā atrodas Pieniņu katoļu baznīca. Ezers pieder pašvaldībai.

## Atsauces
Psihedēlija

**Psihedēlija** ( — ‘dvēsele’,  — ‘apskaidrošanās’) ir stāvoklis, kurā tiek piedzīvotas uztveres izmaiņas, kas indivīda prātam nav zināmas vai kas iekļauj prāta izveidotu sajūtu pārpilnību no ārišķīgās, ikdienišķās pasaules. Psihedēliskajiem stāvokļiem raksturīgas apziņas izmaiņas, sakāpināta labsajūta un eiforija, halucinācijas, sinestēzija, transam un hipnozei līdzīgi stāvokļi.

Psihedēlija ir sasniedzama ar dažādiem veidiem: ar meditāciju, sensoro stimulāciju vai deprivāciju vai, visbiežāk, izmantojot psihedēliskās vielas.

## Skatīt arī

* Psihedēliskais roks
* Psihedēliskā pieredze
* Psihedēliskā psihoterapija
* Enteogēni