open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Smaržzāles

**Smaržzāles** () ir ģints graudzāļu dzimtā.

Ģints pārstāvji ir plaši izplatīti Āfrikas un Eirāzijas mērenajos un subtropu reģionos, un pāris sugas ir sastopamas tropu kalnos. Dažas sugas ir naturalizējušās Austrālijā, Jaunzēlandē un Amerikā. Parastā smaržzāle (*Anthoxanthum odoratum*) ir izplatīta skābos zālāju un purvos Ziemeļeiropā. Visas sugas satur ķīmisko savienojumu kumarīnu, ko daudzās valstīs izmanto medicīnā.

Dažās pēdējā laika publikācijās mārsmilgas (*Hierochloe*) ir iekļautas smaržzāļu ģintī, tomēr citi turpina tās turpina uzskatīt par atsevišķu taksonu.

## Sugas
Ģintī ir atzītas šādas sugas:

* *Anthoxanthum aethiopicum* — Etiopija
* *Anthoxanthum amarum* — Spānija, Portugāle
* *Anthoxanthum aristatum* — Vidusjūra un tuvējie apgabali no Madeiras un Kanāriju salām līdz Egejas jūrai
* *Anthoxanthum borii* — Indija
* *Anthoxanthum dregeanum* — Dienvidāfrika
* *Anthoxanthum ecklonii* — Dienvidāfrika, Lesoto, Malāvija
* *Anthoxanthum gracile* — Vidusjūra no Marokas līdz Egejas jūrai
* *Anthoxanthum hookeri* — Guidžou, Sičuaņa, Tibeta, Juņnaņa, Butāna, Nepāla, Sikima, Asama, Arunačala Pradeša, Mjanma
* *Anthoxanthum horsfieldii* — Dienvidaustrumāzija, Jaungvineja, Asama, Taivāna, Guidžou
* *Anthoxanthum japonicum* — Honsju
* *Anthoxanthum madagascariense* — Madagaskara
* *Anthoxanthum nivale* — Centrālāfrikas kalni (Kongo Demokrātiskā Republika, Ruanda, Uganda, Kenija, Tanzānija)
* *Anthoxanthum odoratum* — plaši izplatīts no Islandes līdz Kanāriju salām līdz Mongolijai; naturalizējies Ziemeļamerikā un Dienvidamerikā, Dienvidāfrikā, Japānā, Austrumāzijā. — Parastā smaržzāle 
* *Anthoxanthum ovatum* —Vidusjūra no Spānijas līdz Egejas jūrai
* *Anthoxanthum pallidum* — Sičuaņa, Juņnaņa
* *Anthoxanthum sikkimense* — Nepāla, Juņnaņa, Sikima, Butāna, Arunačala Pradeša
* *Anthoxanthum tongo* — Dienvidāfrika

## Ārējās saites
 

## Atsauces
Doņu vārpata

**Doņu vārpata** () ir graudzāļu dzimtas suga. Savvaļā tā ir sastopama jūru un Atlantijas okeāna piekrastē Eiropas ziemeļu un dienvidu daļā. Latvijā doņu vārpata ir reti sastopama Baltijas jūras un Rīgas līča ziemeļrietumu daļas piekrastē. Nelielas grupas aug kāpās un liedagā.

Suga ir ierakstīta Baltijas jūras reģiona Sarkanajā grāmatā un Latvijas Sarkanajā grāmatā 1. kategorijā.

## Apraksts
Doņu vārpata ir daudzgadīgs, 20—60 cm garš, pelēkzaļš, ar apsarmi klāts lakstaugs. Ir garš, ložņājošs saknenis; augs veido skraju audzi, nevis ceru. Stiebrs ir stāvs, drukns un trausls, viegli lūstošs. Lapas ir stīvas, 0,2—0,6 cm šauras ieritinātas, gals gari nosmailots. Lapas maksts ir šķelta, mēlīte šauras apmales veidā. Lapas virspusē uz dzīslojuma ir īsi, mīksti matiņi. Vārpa stāva, 5—20 cm gara, vārpas ass lauzīta. Parasti ziedkopā ir 5—10 vārpiņas, kas uz vārpas ass novietotas pa vienai 2 rindās. Vārpiņas (garumā 1,5—2,5 cm) ar 3—8 ziediem. Vārpiņas ass gluda. Vārpiņas plēksnes strupas. Putekšnīcas dzeltenas vai pelēkdzeltenas. Ārējā zieda plēksne bez akota, strupa un kaila (vai klāta ar sīkiem dzelonīšiem). Auglis ir grauds. Zied no jūnija beigām līdz augustam.

## Atsauces
Helga Ingeborga Melnbārde

**Helga Ingeborga Melnbārde** (1944—2022) bija latviešu keramiķe un pedagoģe.

## Dzīvesgājums
Dzimusi 1944. gada 22. februārī. Mācījās Rīgas Lietišķās mākslas vidusskolas (RLMV) Keramikas nodaļā (tagadējās PIKC Rīgas Dizaina un mākslas vidusskolas Keramikas izstrādājumu dizaina izglītības programmā). Studēja Latvijas Mākslas akadēmijas Lietišķi dekoratīvās mākslas nodaļas Keramikas specialitātē (1966-1971). Kopš 1968. gada piedalījās izstādēs, 1973. gadā viņu uzņēma Latvijas Mākslinieku savienības, 1975. gadā Melbārde dibināja Latvijas Universitātes Tautas lietišķās mākslas studiju “Vāpe” un bija tās mākslinieciskā vadītāja.
Pēc Latvijas neatkarības atgūšanas 1992. gadā Helga Ingeborga Melnbārde kļuva par Latvijas Universitātes Pedagoģijas, psiholoģijas un mākslas fakultātes docētāju, 1993. gadā Latvijas Universitātē ieguva maģistra grādu mākslas pedagoģijā. 

Mirusi 2022. gada 26. augustā.

## Grāmatas
* “Veidosim! Septiņi soļi no māla līdz keramikai” (2012), 
* ”Tornī kāpšana” (autobiogrāfija, 2005),
* „Tuvošanās” (darbu albums, 2014)

## Atsauces
M1 ķivere

**M1 ķivere** ir kaujas ķivere, ko izmantoja ASV Bruņotie spēki no Otrā pasaules kara līdz 1985. gadam, kad to nomainīja bruņu komplekta PASGT ķivere. M1 ķivere ir kļuvusi par ASV Armijas ikonu, un tās dizains iedvesmo citus militāros spēkus visā pasaulē.
thumb|Ķiveres iekšpuse, apakškroņa ierīce.

## Raksturojums
M1 ķivere bija izgatavota no Hadfīlda mangāna tērauda, ​​tai bija iekšējā odere, kas izgatavota no neilona bāzes organoteksolīta, un no ārpuses tā bija krāsota olīvu krāsā. Vēlāk, lai palielinātu karavīru maskēšanos, tika izstrādāti maskēšanās pārsegi. Uz ķīveres parasti bija caurumi veģetācijas elementu ievietošanai tajos uzticamākai maskēšanai.

M1 komplekts ir divdaļīga ķivere ar apmēram 1 mm biezu tērauda apvalku. Ķiveres malas ir fiksētas ar atlokiem. Iekšējais aprīkojums ir otra ķivere, kas sver 350 gramus, izgatavota no presēta lamināta, uz kuras piestiprināta odere - austu lentu cilpu komplekts, augšpusē šņorēts, ar ādas siksniņu. Viss ir saistīts ar deviņām kniedēm. Āķis ar šauru joslu ar sprādzi, kas regulē tā garumu, ir piestiprināts pie āķiem, kas pielīmēti tieši pie  ķiveres. Tērauda "ārējai ķiverei", kas sver apmēram 1 kg, ir odere ar āķi, un šīs oderes āķi ir piemetināti tieši pie tās.

## Izmantošana citās valstīs
Papildus ASV bruņotajiem spēkiem M1 ķiveri izmantoja arī citu valstu, piemēram, Kanādas bruņotie spēki, Izraēlas Aizsardzības spēki un Argentīnas bruņotie spēki. Tāpat dažas valstis ir izstrādājušas savas ķiveres, kuru pamatā ir M1, piemēram, Japānas tipa 66 ķivere.

## Žurnāli
*
*

## Ārējās saites
* https://www.iwm.org.uk/collections/item/object/30090608

## Atsauces
Viekšeles

**Viekšeles** ir ciems Cēsu novada Jaunpiebalgas pagastā. Atrodas pagasta centrālajā daļā.

Apdzīvotā vieta atrodas nomaļus no valsts autoceļiem.

Valsts aizsargājamie kultūras pieminekļi ciema apkārtnē: Tīrumviekšeļu pilskalns. 

Vietējas nozīmes aizsargājamie kultūras pieminekļi ciema apkārtnē: Tīrumviekšeļu viduslaiku kapsēta.

## Atsauces
Erdeneta

**Erdeneta** () ir pilsēta Mongolijas ziemeļos, Orhonas aimaka centrs. Ar aptuveni 100 000 iedzīvotājiem Erdeneta ir otrā lielākā pilsēta valstī. Pilsētas nosaukums cēlies no Erdenetīnovo kalna (*Эрдэнэтийн овоо* — ‘Dārgumu kalns’). 

Pilsēta dibināta 1972. gadā, bet 1974. gadā uzsākta kalnrūpniecības kompleksa būvniecība. Tas tika uzbūvēts ar PSRS iesaisti, lai apgūtu apkārtnes vara un molibdēna rūdu atradnes. Arī mūsdienās pilsētas galvenais uzņēmums ir uzņēmums "Erdenet" (*Эрдэнэт үйлдвэр*) — viens no lielākajiem pasaules vara ieguves uzņēmumiem. Uzņēmuma īpašnieks ir Mongolijas valsts. Kopš 1976. gada Erdenetai ir centrālās pakļautības pilsētas statuss, bet 1994. gadā tā kopā ar lauksaimniecības piepilsētu Džargalantu reorganizēta patstāvīgā Orhonas aimakā.

Erdenetā bērnību pavadījis Ukrainas prezidents Volodimirs Zelenskis. Šeit jaunību pavadījis Mongolijas prezidents Elbegdordžs Cahjagīns.

## Ārējās saites

*
Skubiņi

**Skubiņi** (izloksnē arī **Skubīni**) ir ciems Cēsu novada Jaunpiebalgas pagastā. Atrodas pagasta austrumu daļā.

Apdzīvotā vieta atrodas nomaļus no valsts autoceļiem.

## Atsauces
Vera Hramņikova

**Vera Hramņikova** (1946—2022) bija Daugavpils teātra aktrise un režisore.

Dzimusi 1946. gada 13. jūnijā Vitebskā, drīz pārcēlās uz dzīvi Daugavpilī. Pēc Daugavpils Pedagoģiskā institūta absolvēšanas strādāja par angļu valodas skolotāju. Studēja Maskavas Borisa Ščukina Teātra institūta režijas fakultātē, 1985. gadā atgriezās Daugavpilī un darbojās Daugavpils krievu amatierteātrī.
1988. gadā kļuva par Daugavpils teātra aktrisi, vēlāk par režisori, iestudēja vairāk kā 20 izrāžu.
2016. gadā Verai Hramņikovai piešķīra Daugavpils domes apbalvojumu par mūža ieguldījumu.
Mirusi 2022. gada 10. augustā.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Vera Hramņikova izrades.lv
A Ghetto Christmas Carol

***A Ghetto Christmas Carol*** ir amerikāņu repera un dziedātāja XXXTentacion ar Ziemassvētku tēmu saistīts ieraksts. 2017. gada 11. decembrī to izlaida Bad Vibes Forever. Producēšanu galvenokārt veica amerikāņu ierakstu producents Ronny J un pats XXXTentacion, kā arī Cubeatz un J Dilla.

## Dziesmu saraksts

## Personāls
Kredīti pielāgoti no Tidal.

* XXXTentacion – vokāls, kompozīcija, inženierija, izpildproducēšana, producēšana
* Ronny J – kompozīcija, izpildiestudējums, producēšana
* Cubeatz – kompozīcija
* J Dilla – ražošana
* Robijs Soukijasjans – inženieris
* Koens Heldenss – miksēšana
* Kevins Pētersons – meistarības asistents
* Deivs Kučs – meistarošana
Buadas lagūna

**Buadas lagūna** () ir vienīgais dabīgais virszemes ezers Nauru. Tas atrodas 21 km2 lielās salas dienvidaustrumos. Kopējā krasta līnija — 280 metri. Beznoteces ezera ūdens līmenis atkarīgs no nokrišņiem. Ezeram karsta izcelsme. Ezerā ir sājūdens (sāls daudzums ap 2 ‰).

## Ārējās saites
Roi Mata

**Roi Mata** () bija leģendārs Vanuatu virsaitis, viens no ietekmīgākajiem Vanuatu salās. Valdīšanas laiks bija mierīgs, tomēr Roi Matu noindēja paša brālis. Līdz pat mūsdienām salās Roi Matas vārdu cenšas neizrunāt, bet vietas, kas saistītas ar Roi Matas dzīvi, tiek uzskatītas par svētām un tās apmeklēt aizliegts. 

2008. gadā trīs objektus, kas saistīti ar Roi Matas dzīvi, iekļāva UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā ar nosaukumu **Virsaiša Roi Matas valdījumi** (*Chief Roi Mata’s Domain*). Tie ir Feles ala Lelepes salā (kur virsaitis esot nomiris), virsaiša kaps Erotokas salā (kā arī visa sala) un virsaiša rezidences atliekas Efates salā. Pasaules mantojuma objektā ietilpst arī jūras teritorija starp šiem objektiem.

## Ārējās saites
Rādītājpirksts

thumb|320x320px|Rādītājpirksts
**Rādītājpirksts** ir otrais no pieciem rokas pirkstiem. Tas atrodas starp īkšķi un vidējo pirkstu. Parasti tas ir veiklākais un jutīgākais rokas pirksts, un parasti ir īsāks par vidējo pirkstu un var būt īsāks vai garāks par zeltnesi.

Rādītājpirkstu veido trīs falangas. Tam nav muskuļu, un to kontrolē plaukstas muskuļi, kuru cīpslas ir piestiprinātas pie pirksta kauliem.

## Lietojums
Rādītājpirkstu mēdz izmantot, lai norādītu vai identificētu priekšmetu, personu, vietu vai objektu.

Mazuļi aptuveni gada vecumā sāk rādīt ar pirkstu, lai izteiktu salīdzinoši sarežģītas domas, tostarp interesi, vēlmi un informāciju. Cilvēku mazuļu prasme izmantot pirkstus, lai norādītu, liecina par prāta teoriju vai spēju izprast, ko citi cilvēki domā. Šī prasme palīdz attīstīt cilvēka valodas lietošanu.

Primāti, kas nav cilvēkveidīgie primāti, kuri nespēj izprast, ko domā citi, izmanto norādīšanu daudz primitīvākos veidos. Tajā pašā laikā vārnu dzimtas putni, suņi un ziloņi saprot rādīšanu ar pirkstu.

Dažās kultūrās, īpaši malajiešu un javiešu Dienvidaustrumāzijā, rādīšana ar rādītājpirkstu tiek uzskatīta par rupju žestu, tāpēc tā vietā tiek izmantots īkšķis.

## Mākslā
Mākslā rādītājpirksts, kas norāda uz skatītāju, bieži vien tiek izmantots kā pavēles vai pavēstes žests. Divi slaveni piemēri ir vervēšanas plakāti, kurus Pirmā pasaules kara laikā izmantoja Apvienotā Karaliste un ASV.
Attēls:30a Sammlung Eybl Großbritannien. Alfred Leete (1882–1933) Britons (Kitchener) wants you (Briten Kitchener braucht Euch). 1914 (Nachdruck), 74 x 50 cm. (Slg.Nr. 552).jpg|Britu armijas vervēšanas plakāts, 1914. gads
Attēls:J. M. Flagg, I Want You for U.S. Army poster (1917).jpg|Amerikāņu armijas vervēšanas plakāts, 1917. gads

Uz augšu vērsts rādītājpirksts liecina par mācīšanas autoritāti. To attēlo, piemēram, Rafaēla Platona attēlojums gleznā Atēnu skolā.
[center|thumb|160x160px|Platons gleznā "Atēnu skolā", [1509. gads]]

## Atsauces

## Ārējās saites
Fazao Malfakasas nacionālais parks

**Fazao Malfakasas nacionālais parks** () ir 1975. gadā izveidots nacionālais parks Togo centrālajā daļa, Centrālajā reģionā un Karas reģionā. Tas ir lielākais no trim Togo nacionālajiem parkiem. Uz rietumiem no tā atrodas Kjabobo nacionālais parks Ganā. 20. gadsimta deviņdesmito gadu politiskās nestabilitātes gados parks smagi cieta no malu medniecības.

## Ārējās saites
Metilmalonskābe

**Metilmalonskābe** (metilpropāndiskābe) ir malonskābes atvasinājums, kam pie malonskābes centrālā oglekļa atoma pievienota metilgrupa. Metilmalonskābes sāļus un esterus sauc par **metilmalonātiem**. Metilmalonskābe ir kristāliska viela gaiši bēšā krāsā, kas labi šķīst ūdenī.

## Iegūšana
Metilmalonskābi var iegūt, oksidējot 2-metilpropān-1,3-diolu ar kālija permanganātu vai slāpekļskābi.

## Bioloģiskā nozīme
Metilmalonskābe ir sastopama cilvēka organismā kā vielmaiņas blakusprodukts. Tā saistās ar kofermentu A un fermenta metilmalonil-CoA mutāzes iedarbībā pārveidojas par sukcinil-CoA; tālāk šis savienojums iekļaujas Krebsa ciklā. Sukcinil-CoA veidošanās prasa B<sub>12</sub> vitamīna līdzdalību, tādēļ, ja organismā trūkst B12 vitamīna, to var konstatēt pēc paaugstināta metilmalonskābes līmeņa asinīs.

## Patoloģija
Ja paaugstinātu metilmalonskābes līmeni pavada paaugstināts malonskābes līmenis, tas var liecināt par bieži neatklātu metabolisku slimību — kombinētu malonskābes un metilmalonskābes acidūriju (CMAMMA). Aprēķinot malonskābes un metilmalonskābes attiecību asins plazmā, CMAMMA var atšķirt no klasiskās metilmalonskābes acidēmijas.

## Atsauces
Keranas nacionālais parks

**Keranas nacionālais parks** () ir 1950. gadā izveidots nacionālais parks Togo ziemeļos, Savannu reģionā. 20. gadsimta deviņdesmito gadu politiskās nestabilitātes gados parks smagi cieta no nelegālas izciršanas un malu medniecības. Kopš 1999. gada tiek veikti parka revitalizācijas pasākumi, tai skaitā samazinot parka teritoriju. Notiek mēģinājumi atjaunot Āfrikas ziloņu populāciju.

## Ārējās saites
Otrā Harkivas kauja

**Otrā Harkivas kauja** (, ) bija Otrā pasaules kara Austrumu frontes kauja 1942. gada maijā Harkiva apgabalā.

Vērmahta 6. armija, sadarbojoties ar ģenerāļa Evalda fon Kleista 1. tanku armiju, atsita Sarkanās armijas uzbrukumu Harkivai un Izjumas apkārtnē ielenca vairākas PSRS armijas, gūstā saņemot gandrīz 240 000 padomju karavīru, 2600 artilērijas iekārtu un 1200 tanku. Vērmahta uzvara nodrošināja 1942. gada vasaras uzbrukumu dienvidaustrumu virzienā.

## Norise
1942. gada 12. maijā sākās maršala Semjona Timošenko vadītais Sarkanās armijas uzbrukums ar mērķi aplenkt Vērmahta armiju grupu "Dienvidi" pie Harkivas.
15. maijā ar masīviem gaisa triecieniem padomju ofensīva tika apturēta un 17. maijā vācieši sāka pretuzbrukumu un līdz 22. maijam ielenca apmēram 250 000 padomju karavīru no visām pusēm. Pēc sešu dienu pretestības ielenktās Sarkanās armijas daļas padevās gūstā.

Pēc Otrās Harkivas kaujas Vērmahts izveidoja pozīcijas gar Doņecas upi un sagatavojās lielajai vasaras ofensīvai Ziemeļkaukāzā un Pievolgā, kas sākās 28. jūnijā.

## Atsauces

## Literatūra
* *Абатуров В. В., Португальский Р. М.* Харьков — проклятое место Красной Армии. — : Яуза; Эксмо, 2008. — 539 с.
* *Исаев А. В.* Краткий курс истории ВОВ: Наступление маршала Шапошникова. — : Яуза; Эксмо, 2005.
* *Габов С. А., Доманк А., Португальский Р. М.* Весной сорок второго под Харьковом // Военно-исторический архив. — 2002. — № 5—9.
* *Бегунов С. Ф., Литвинчук А. В., Сутулов В. А.* «Вот где правда, Никита Сергеевич!» // Военно-исторический журнал. — 1989. — № 12.; 1990. — № 1—2.

## Ārējās saites

* ''Бои за Харьков в мае 1942 года'': Фронтовая иллюстрация // *kharkov*.*ua*
*  
*
Rudgalvji

**Rudgalvji** ir ciems Cēsu novada Jaunpiebalgas pagastā. Atrodas pagasta ziemeļrietumu daļā pie Jaunpiebalgas robežu.

Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa P33, Gaujas upes krastā.

## Atsauces
Strupiņi

**Strupiņi** (izloksnē arī **Strupīni**) ir ciems Cēsu novada Jaunpiebalgas pagastā. Atrodas pagasta centrālajā daļā.

Apdzīvotā vieta atrodas nomaļus no valsts autoceļiem, Gaujas upes krastā.

## Atsauces
Niklavas

**Niklavas** ir ciems Cēsu novada Jaunpiebalgas pagastā. Atrodas pagasta ziemeļu daļā.

Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa V301. Ciems ir daļēji izzudis.

Valsts aizsargājamie kultūras pieminekļi ciema apkārtnē: zemnieku sētas "Lejas Niklavas" rija.

## Atsauces
1968. gada Eiropas čempionāta futbolā dalībvalstu sastāvi

Šajā lapā uzskaitīti **[[1968. gada Eiropas čempionāts futbolā|1968. gada Eiropas čempionāta futbolā]]** **oficiāli apstiprinātie izlašu sastāvi.**

## 
Treneris: Alfs Remzijs

## 
Treneris: Rajko Mitičs

## 
Treneris: Feručio Valkaredži

## 
Treneris: Mihails Jakušins
Rejs Vilsons

**Ramons Vilsons** (, dzimis , miris ), pazīstams kā **Rejs Vilsons**, bija angļu futbolists, spēlēja kreisās malas aizsarga pozīcijā, bijis Anglijas futbola izlases dalībnieks.

Lielāko daļu savas karjeras aizvadījis ''Huddersfield Town'' un ''Everton''.

Anglijas futbola izlasi pārstāvējis no 1960. līdz 1968. gadam, kopumā aizvadot 63 mačus. Ar izlasi uzvarējis 1966. gada FIFA Pasaules kausā. Piedalījies arī 1962. gada FIFA Pasaules kausā un 1968. gada Eiropas čempionātā.

## Sasniegumi
**Everton**

* FA kauss: 1966

**Anglija**

* FIFA Pasaules kauss: 1966

## Ārējās saites
Pjetro Anastasi

**Pjetro Anastasi** (, dzimis , miris ) bija Itālijas futbolists, spēlēja uzbrucēja pozīcijā, bijis Itālijas futbola izlases dalībnieks.

Savu karjeru 1966. gadā sācis ''Varese'', kur palīdzējis komandai iekļūt Itālijas A sērijā. 1968. gadā pievienojies ''Juventus'' komandai, kur viņš astoņu sezonu laikā trīs reizes kļuvis par Itālijas čempionu. Vēlāk spēlējis arī *[[Internazionale]]*, kur ieguvis arī Itālijas kausu. Savu karjeru beidzis Šveices komandā ''Lugano''.

Itālijas futbola izlasi pārstāvējis no 1968. līdz 1975. gadam, kopumā 25 mačos gūstot 8 vārtus. Ar izlasi uzvarējis 1968. gada Eiropas čempionātā. Piedalījies arī 1974. gada FIFA Pasaules kausā.

## Sasniegumi
**Juventus**

* Itālijas A sērija: 1971–72, 1972–73, 1974–75

**Internazionale**

* Itālijas kauss: 1977–78

**Itālija**

* Eiropas čempionāts: 1968

## Ārējās saites
Poliforma

[link=//upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/a/aa/All_18_Pentominoes.svg/220px-All_18_Pentominoes.svg.png|thumb| 18 unikāli [Pentamino|pentomino: poliformas no pieciem kvadrātiem.]]
**Poliforma** ir ģeometriska figūra, kura veidota no identiskiem daudzstūriem. Parasti izvēlētais daudzstūris ir plaknes pārklājošs, piemēram, četrstūris vai sešstūris.

## Konstruēšana

# Divi daudzstūri var tikt savienoti, ja tie dala šķautni visā garumā;
# Divi daudzstūri nevar pārklāties;
# Poliforma ir viengabala;
# Spoguļattēls poliformai nav unikāla poliforma (poliformas ir divpusējas);

## Skatīt arī

* Polimino
Sentdžordža šaurums

**Sentdžordža šaurums** (; , ) ir jūras šaurums starp Lielbritānijas un Īrijas salām. Savieno Īrijas jūru ziemeļos ar Ķeltu jūru dienvidos. Šaurākā vieta ir jūrasšauruma dienviddaļā starp Karnsora ragu Īrijas krastā un Sentdeividsa ragu Velsas krastā. Nosaukums cēlies no Svētā Jura, kurš, saskaņā ar 14. gadsimta leģendu, esot pārpeldējis šaurumu ceļā uz Angliju.

## Atsauces

## Ārējās saites
Zeltnesis

thumb|Zeltnesis
**Zeltnesis** ir ceturtais no pieciem rokas pirkstiem. Tas atrodas starp vidējo pirkstu un mazo pirkstiņu. Parasti uz tā tiek valkāts laulību gredzens.

Zeltnesi veido trīs falangas.

## Terminoloģija
Japāņu valodā to sauc par 薬指 (kusuri yubi, "medicīnas pirksts"), kas cēlies no tā, ka to bieži lietoja, lai satvertu tradicionālās pulverveida zāles, jo citādi to lietoja reti un tāpēc uzskatīja par tīrāko no visiem.

Angļu valodā to sauc par gredzena pirkstu.

Citās valodās, piemēram, sanskritā, somu un krievu valodā, zeltnesis tiek saukts attiecīgi par "*Anamika*", "*nimetön*" un "*Безымянный*" ("bez vārda").

Semītu valodās, piemēram, arābu un ebreju valodā, zeltnesis tiek saukts attiecīgi par "*bansur*" (kas nozīmē "uzvara") un "*kmitsa*" (nozīmē "paņemt sauju").

## Atsauces

## Ārējās saites
Didi

**Valdirs Pereira** (, dzimis , miris ), pazīstams kā **Didi** (*Didi*), bija Brazīlijas futbolists un futbola treneris, spēlēja pussarga pozīcijā, bijis Brazīlijas futbola izlases dalībnieks.

Didi tiek uzskatīts par vienu no labākajiem brazīļu futbola pussargiem. Viņš ir piedalījies trīs FIFA Pasaules kausos (1954., 1958. un 1962. gadā), uzvarot pēdējās divas reizes. Ticis atzīts par 1958. gada čempionāta labāko spēlētāju.

Vislabāk pazīstams, spēlējot *[[Fluminense]]* un *[[Botafogo]]* komandās. Ar *[[Madrides "Real" (futbols)|Real Madrid]]* komandu uzvarējis 1959–60. gada Eiropas kausā.

Pēc spēlētāja karjeras beigām kļuvis par treneri. Vadījis komandas Peru, Argentīnā, Turcijā, Brazīlijā un Saūda Arābijā. Vadījis arī Peru futbola izlasi 1970. gada FIFA Pasaules kausā.

## Sasniegumi

### Spēlētāja karjera
**Botafogo**

* Campeonato Carioca: 1957, 1961, 1962
* Torneio Rio – São Paulo: 1962

**Fluminense**

* Copa Rio: 1952

**Real Madrid**

* Eiropas kauss: 1959–60

**Brazīlija**

* FIFA Pasaules kauss: 1958, 1962

## Ārējās saites
Macola

**Macola** () ir itāļu cilmes uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:

* Sandro Macola (*Sandro Mazzola*, 1942) — bijušais Itālijas futbolists;
* Valentīno Macola (*Valentino Mazzola*, 1919—1949) — itāļu futbolists.
Mazā eragroste

**Mazā eragroste** () ir graudzāļu dzimtas suga. Savvaļā tā sastopama mērenā un subtropu klimata joslās Eirāzijā. Eiropas ziemeļdaļā, tostarp Latvijā, mazā eragroste ir rets, adventīvs (ievazāts) augs.

Latvijā mazā eragroste pārsvarā sastopama valsts vidus un austrumu daļā, kur dažāda lieluma grupas aug smiltājos, ceļmalās un dzelzceļu uzbērumos.

Vizuāli grūti atšķirama no otras Latvijā sastopamās sugas — lielvārpu eragrostes.

## Apraksts
Mazā eragroste ir viengadīgs, 8—25 cm garš lakstaugs, kurš veido nelielu, blīvu ceru ar daudziem paciliem vai stāviem stiebriem. Stiebrs ir kails. Viss augs ir pelēcīgs, it kā eļļains; šo iespaidu rada daudzie dziedzermatiņi uz lapām un ziedkopas. Lapas ir 0,2—0,5 cm šauras, mēlītes vietā matiņu pušķis. Skara iegareni olveidīga (ga 5—10 cm), zari atstāv, katrā vārpiņā 8—18 divdzimumu ziedi. Vārpiņas ir 1 cm garas un (līdz) 0,2 cm platas uz ziedkopas ass 2 rindās, ar pelēcīgi violetu nokrāsu. Vārpiņas plēksnes ir īsas, uz šķautnēm ar dziedzeriem. Ārējās zieda plēksne ir 0,15—0,2 cm gara, tās šķautne parasti ir kaila. Bagātīgs dziedzermatojums ir uz vārpiņas kātiņa (ass) tā galā. Akota nav. Auglis ir sīks grauds. Zied no jūlija līdz septembrim.

## Ārējās saites

## Atsauces
Zviedrija 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs

**[[Zviedrija]]** bija pārstāvēta **[[1900. gada vasaras olimpiskās spēles|1900. vasaras olimpiskajās spēlēs]]**, kas norisinājās Francijas galvaspilsētā Parīzē no 1900. gada 14. maija līdz 28. oktobrim. Šīs bija otrās vasaras olimpiskās spēles, kurās tā startēja. 

Zviedrija šajās olimpiskajās startēja ar 10 sportistiem, visi vīrieši, kuri startēja četros dažādos sporta veidos. Zviedrija pirmo reizi bija pārstāvēta paukošanā, peldēšanā un virves vilkšanā. Virves vilkšanā Zviedrijas sportisti, startēja kopā ar trim Dānijas sportistiem kā Jauktā komanda.

Šajās olimpiskajās spēlēs Zviedrija izcīnīja vienu bronzas medaļu, kopvērtējumā ierindojoties 20. vietā. Šo bronzas medaļu izcīnīja zviedru maratona skrējējs Ernsts Fasts. Zviedrijas virves vilcēji Augusts Nilsons, Gustavs Sēderstrēms un Kārlis Štāfs kopā ar Dānijas sportistiem kā Jauktā komanda izcīnīja zelta medaļu virves vilkšanā.

## Sportisti
### Sportistu sadalījums pa sporta veidiem
*  — Pirmoreiz valsts pārstāvēta šajā sporta veidā.

## Medaļu ieguvēji
### Medaļnieki

### Medaļu sadalījums pa sporta veidiem

*  — Pirmās izcīnītās olimpiskās medaļas šajā sporta veidā
*  — Pirmās izcīnītā zelta medaļas šajā sporta veidā
*  — Pirmās izcīnītā sudraba medaļas šajā sporta veidā
*  — Pirmās izcīnītā bronzas medaļas šajā sporta veidā

### Medaļnieki Jauktās komandas sastāvā

## Rezultāti
### [[Attēls:Fencing pictogram.svg|20px]] Paukošana

### [[Attēls:Swimming pictogram.svg|20px]] Peldēšana

### [[Attēls:Athletics pictogram.svg|20px]] Vieglatlētika
; Skrejceļa disciplīnas

; Šosejas disciplīnas

; Laukuma disciplīnas

### [[Attēls:Tug of war pictogram.svg|20px]] Virves vilkšana

## Skatīt arī
* Zviedrija olimpiskajās spēlēs

## Atsauces un piezīmes

## Ārējās saites
* Zviedrija 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs (''Sports Reference'') 
* Zviedrija 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs (''Olympedia'')
Ādams Johans fon Fītinghofs

**Ādams Kristaps Johans fon Fītinghofs** (; 1797-1871) bija vācbaltiešu muižnieks, Krievijas Impērijas kavalērijas ģenerālis, kirasieru divīzijas komandieris.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1797. gada 28. martā Mazbērzes muižā (tagad Auru pagasts) muižnieka Gustava Heinriha fon Fītinghofa (1760—1813) un viņa sievas Katrīnas, dzimušas fon der Rekes ģimenē. Napoleona karu laikā 1813. gadā viņš dienēja Sibīrijas ulānu pulkā, 1815. gada oktobrī Kavaliergvardes pulkā (*Кавалергардский полк*), 1818. gadā paaugstināts par kornetu, 1819. gadā par leitnantu, 1821. gadā par štabskapteini, 1824. gadā par kapteini. 1825. gada 14. decembrī piedalījās dekabristu sacelšanās apspiešanā Pēterburgas Senāta laukumā.

1831. gadā Fītinghofs kā eskadrona komandieris piedalījās Novembra sacelšanās apspiešanā Varšavā un tika paaugstināts par pulkvedi. 1833. gadā viņu iecēla par Novgorodas kirasieru pulka komandieri un 1839. gadā paaugstināja par ģenerālmajoru un kavaliergvardes pulka komandieri, 1844. gadā par gvardes kirasieru divīzijas 1. brigādes komandieri, 1847. gadā par 2. kirasieru divīzijas komandieri un ģenerālleitnantu.
1857. gadā Fītinghofu iecēla par apvienotās kirasieru divīzijas komandieri un 1861. gadā par kavalērijas ģenerāli, bet pēc kirasieru pulku likvidēšanas 1862. gadā par Odesas militārā apgabala komandiera palīgu.

1864. gada augustā ģenerālis Fītingofs demobilizējās un pēdējos dzīves gadus pavadīja savā muižā.
Miris 1871. gada 10. februārī Jelgavā, apbedīts Dobeles apriņķa Lielbērzes muižas dzimtas kapos.

## Ģimene
1835. gadā apprecējās ar Elīzu fon Knigi (1804—1850), viņiem bija 7 bērni, no kuriem trīs nomira bērnībā. 1851. gadā apprecējās ar Bertu fon Kelleri (1823—1914), viņiem bija trīs bērni.
## Literatūra
* *Волков С. В.* Генералитет Российской империи. Энциклопедический словарь генералов и адмиралов от Петра I до Николая II. Том II. Л—Я. — М., 2009
* *Милорадович Г. А.* Список лиц свиты их величеств с царствования императора Петра I по 1886 год. — СПб., 1886
* Сборник биографий кавалергардов 1724-1799-1899: По случаю столетнего юбилея Кавалергардского Ея Величества государыни имп. Марии Федоровна полка / Сост. С. А. Панчулидзев. — Т. 4. СПб., 1908. С. 24—27.
* *Степанов В. С., Григорович П. И.* В память столетнего юбилея императорского Военного ордена Святого великомученика и Победоносца Георгия. (1769—1869). — СПб., 1869
Maša un Lācis

**Maša un lācis** () ir populārs Krievijas trīsdimensiju animācijas seriāls, kuru izveidoja animācijas studija *Animaccord*. Tā pirmizrāde notika 2009. gada 7. janvārī.

## Vēsture
Ideja izveidot 3D animācijas seriālu pieder *Animaccord* galvenajam akcionāram Sergejam Kuzminam, kurš iesaistīja projektā animatoru Oļegu Kuzavkovu. Doma izveidot seriālu par Mašu un Lāci radās Kuzavkovam 1996. gadā, kad, atpūšoties Krimas pludmalē viņš satika palaidnīgu meiteni, kas kļuva par galvenās varones tēla prototipu. Vēl Kuzavkovs iedvesmojās no ASV animācijas seriāla "Toms un Džerijs".

2011. gadā iznāca seriāla atvasinājums "Mašas pasakas" (*Машины сказки*), kura pamatā ir krievu tautas pasakas. Kopā tam iznāca 26 sērijas. 2014. gadā iznāca otrais atvasinājums ar nosaukumu "Mašas šausmenītes" (*Машкины страшилки*).

## Sižets
Meitene Maša nejauši nokļūst mežā dzīvojošā Lāča mājā. Viņa tur sataisa nekārtības, Lācis ir izmisumā. Viņš cenšas atbrīvoties no nevēlamā viesa un aizvest viņu prom no mājām. Naktī viņš sāk uztraukties par meiteni un dodas viņu meklēt. Neatrodot viņu, Lācis skumji atgriežas mājās un atrod tur Mašu. Kopš tā brīža Maša un Lācis ir labākie draugi. Maša bieži apmeklē Lāci, un viņš cenšas viņu audzināt. No trešās sezonas Maša aug un kļūst nedaudz atbildīgāka. Tagad viņa retāk ir pie Lāča un vairāk nodarbojas ar savām lietām mājās. Pat bez viņas meža iedzīvotāji sāk slikti uzvesties un nonākt dažādās nepatikšanās, un Maša palīdz viņiem izkļūt uz ceļa.

## Izplatīšana
Animācijas seriāls "Maša un lācis" tiek pārraidīts televīzijas kanālos Lielbritānijā, Vācijā, Francijā, Itālijā, Šveicē, Spānijā, Kanādā, Latīņamerikas un Tuvo Austrumu valstīs. Kopš 2015. gada seriāls eksistē interaktīvas pilnmetrāžas animācijas filmas formātā, kur varoņi mijiedarbojas ar skatītājiem

## Galvenie varoņi
* Maša ir maza nelaimīga meitene. Lāča draudzene. Skolniece. 
* Lācis ir Mašas labākais draugs, kuru viņa sauc par "Mišu".

## Atsauces

## Ārējās saites
* Animācijas sērijas lapa Animacord studijas vietnē
* Animacord studijas vietne
Vācija 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs

**[[Vācija]] ([[Vācijas Impērija]])** bija pārstāvēta **[[1900. gada vasaras olimpiskās spēles|1900. vasaras olimpiskajās spēlēs]]**, kas norisinājās Francijas galvaspilsētā Parīzē no 1900. gada 14. maija līdz 28. oktobrim. Šīs bija otrās vasaras olimpiskās spēles, kurās tā startēja.

Vācija šajās olimpiskajās spēlēs bija pārstāvēta ar 76 sportistiem, kuri startēja 10 olimpiskajos sporta veidos. Visvairāk sportistu no Vācijas startēja airēšanā, 21 sportists. Pirmo reizi tā bija pārstāvēta airēšanā, burāšanā, jāšanā, paukošanā, peldēšanā, regbijā un ūdenspolo.

Šajās olimpiskajās spēlēs Vācija izcīnīja 9 olimpiskās medaļas (4 zelta, 3 sudraba un 2 bronzas medaļas), kopvērtējumā ierindojoties 9. vietā. Trīs no visām medaļām (1 zelta un 2 bronzas) tika izcīnītas airēšanā. Vācija pirmās olimpiskās medaļas izcīnīja airēšanā, burāšanā, peldēšanā un regbijā. Pieci Vācijas sportisti izcīnīja pa divām olimpiskajām medaļām. Ernsts Hopenbergs bija vienīgais, kurš izcīnīja divas olimpiskās zelta medaļas.

## Sportisti
### Sportistu sadalījums pa sporta veidiem
*  — Pirmoreiz valsts pārstāvēta šajā sporta veidā.
250px|thumb|Vācijas regbija komanda

## Medaļu ieguvēji
### Medaļnieki

### Sportisti ar vairākām medaļām

### Medaļu sadalījums pa sporta veidiem

*  — Pirmās izcīnītās olimpiskās medaļas šajā sporta veidā
*  — Pirmās izcīnītā zelta medaļas šajā sporta veidā
*  — Pirmās izcīnītā sudraba medaļas šajā sporta veidā
*  — Pirmās izcīnītā bronzas medaļas šajā sporta veidā

## Rezultāti
### [[Attēls:Rowing pictogram.svg|20px]] Airēšana

### Burāšana

### Jāšana

### [[Attēls:Fencing pictogram.svg|20px]] Paukošana

### [[Attēls:Swimming pictogram.svg|20px]] Peldēšana
**OR** — Olimpiskais rekords

### Regbijs

### [[Attēls:Cycling pictogram.svg|20px]] Riteņbraukšana

### Ūdenspolo

### Vieglatlētika
; Skrejceļa un šosejas disciplīnas 

; Laukuma disciplīnas

### Vingrošana

## Skatīt arī
* Vācija olimpiskajās spēlēs

## Atsauces un piezīmes

## Ārējās saites
* Vācija 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs (''Sports Reference'') 
* Vācija 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs (''Olympedia'')
Kas jauns, kaķīt?

**"Kas jauns, kaķīt?"** () ir 1965. gada ASV un Francijas romantiskā kinokomēdija, kuras režisors ir Klaivs Donners, bet scenārija autors Vudijs Allens. Filmā galvenās lomas atveido Pīters Selerss, Pīters O'Tūls, Romija Šneidere, Kapučīne, Pola Prentisa, Vudijs Allens un Urzula Andresa. Šī ir Vudija Allena aktiera kinodebija, kā arī pirmā filma, kurai viņš ir sarakstījis scenāriju.

Filma stāsta par sieviešu krāpnieku (O'Tūls), kurš vēlas atteikties no sava dzīvesveida, lai apprecētu savu mūža mīlestību (Šneidere). Viņš meklē palīdzību pie psihoanalītiķa (Selerss), kuram pašam ir romantiskas problēmas.

"Kas jauns, kaķīt?" pirmizrāde notika  un to izplatīja *[[United Artists]]*. Filma saņēma pārsvarā negatīvas kritiķu atsauksmes. Lielu slavu iemantoja filmas tituldziesma *What's New Pussycat?*, kuras mūzikas autors ir Bērts Bakeraks, vārdu autors Hals Deivids, bet izpilda Toms Džonss. Gan Bakeraks, gan Deivids tika nominēti Amerikas Kinoakadēmijas balvai kategorijā "Labākā dziesma".

## Atsauces

## Ārējās saites
McCabe & Mrs. Miller

***McCabe & Mrs. Miller*** ir 1971. gada ASV vesterna filma, kuras režisors un viens no scenārija autoriem ir Roberts Oltmens. Filmā galvenās lomas atveido Vorens Bītijs, Džūlija Kristija un Renē Oberženuā. Filma ir balstīta uz Edmunda Notona 1959. gada romāna *McCabe*.

Filma stāsta par spēlmani (Bītijs) un prostitūtu (Kristija), kuri kļūst par biznesa partneriem nomaļā kalnrūpniecības pilsētā. Viņu bizness turpina augt, līdz pilsētā ierodas liela korporācija.

*McCabe & Mrs. Miller* pirmizrāde notika  un to izplatīja *[[Warner Bros. Pictures]]*. Filma saņēma pozitīvas kritiķu atsauksmes. Džūlija Kristija tika nominēta Amerikas Kinoakadēmijas balvai kategorijā "Labākā aktrise galvenajā lomā". 2008. gadā Amerikas Kinoinstitūts *McCabe & Mrs. Miller* ierindoja kā vienu no labākajām vesterna filmām. 2010. gadā filma tika iekļauta ASV Kongresa bibliotēkas Nacionālajā kino reģistrā kā "kulturāli, vēsturiski vai estētiski nozīmīga filma".

## Atsauces

## Ārējās saites
Hosē Anhels Iribars

**Hosē Anhels Iribars Kortaharena** (, dzimis ) ir bijušais spāņu futbolists un futbola treneris, spēlēja vārtsarga pozīcijā, bijis Spānijas futbola izlases dalībnieks.

Gandrīz visu savu spēlētāja karjeru pavadījis Spānijas komandā *[[Athletic Bilbao]]*, kur aizvadījis vairāk nekā 600 oficiālās spēles, 18 *[[La Liga]]* sezonu laikā. Divas reizes ar komandu izcīnījis Spānijas kausu.

Spānijas futbola izlasi pārstāvējis no 1964. līdz 1976. gadam, kopumā aizvadot 49 mačus. Ar izlasi uzvarējis 1964. gada Eiropas čempionātā. Piedalījies arī 1966. gada FIFA Pasaules kausā.

## Sasniegumi
**Athletic Bilbao**

* Spānijas kauss: 1969, 1972–73

**Spānija**

* Eiropas čempionāts: 1964

## Ārējās saites
Luiss del Sols

**Luiss del Sols Kaskaharess** (, dzimis , miris ) bija spāņu futbolists un futbola treneris, spēlēja pussarga pozīcijā, bijis Spānijas futbola izlases dalībnieks.

Kopumā *[[La Liga]]* turnīrā ar *[[Real Betis]]* un *[[Madrides "Real" (futbols)|Real Madrid]]* komandām aizvadījis 112 mačus, kuru laikā guvis 28 vārtus. Ar *Real Madrid* komandu divreiz kļuvis par Spānijas čempionu, kā arī uzvarējis 1959–60. gada Eiropas kausa sezonā. 1962. gadā pievienojies Itālijas komandai ''Juventus'', kur 1967. gadā uzvarējis A sērijā. Itālijā spēlējis arī *[[AS Roma]]* rindās, bet karjeru noslēdzis *Real Betis*.

Spānijas futbola izlasi pārstāvējis no 1960. līdz 1966. gadam, kopumā aizvadot 16 mačus un gūstot 3 vārtus. Ar izlasi uzvarējis 1964. gada Eiropas čempionātā. Piedalījies arī 1962. un 1966. gada FIFA Pasaules kausā.

## Sasniegumi
**Betis**

* Segunda Division: 1957–58

**Real Madrid**

* La Liga: 1960–61, 1961–62
* Spānijas kauss: 1961–62
* Eiropas kauss: 1959–60
* Starpkontinentālais kauss: 1960

**Juventus**

* Itālijas A sērija: 1966–67
* Itālijas kauss: 1964–65

**Spānija**

* Eiropas čempionāts: 1964

## Ārējās saites
Ignasio Soko

**Ignasio Soko Esparsa** (, dzimis , miris ) bija spāņu futbolists, spēlēja pussarga pozīcijā, bijis Spānijas futbola izlases dalībnieks.

12 gadus no savas profesionālās spēlētāja karjeras pavadījis Spānijas komandā *[[Real Madrid (futbols)|Real Madrid]]*, piedaloties vairāk nekā 400 oficiālos mačos. Septiņas reizes kļuvis par *[[La Liga]]* čempionu, kā arī uzvarējis 1965–66. gada Eiropas kausa sezonā.

Spānijas futbola izlasi pārstāvējis no 1961. līdz 1969. gadam, kopumā aizvadot 25 mačus un gūstot vienus vārtus. Ar izlasi uzvarējis 1964. gada Eiropas čempionātā. Piedalījies arī 1966. gada FIFA Pasaules kausā.

## Sasniegumi
**Real Madrid**

* La Liga: 1962–63, 1963–64, 1964–65, 1966–67, 1967–68, 1968–69, 1971–72
* Spānijas kauss: 1969–70, 1973–74
* Eiropas kauss: 1965–66

**Spānija**

* Eiropas čempionāts: 1964

## Ārējās saites
Ričards Džūels

**"Ričards Džūels"** () ir 2019. gada ASV biogrāfiskā drāmas filma, kuras režisors ir Klints Īstvuds. Filmā galvenās lomas atveido Pols Volters Hauzers, Sems Rokvels, Ketija Beitsa, Džons Hemms un Olīvija Vailda. Filma ir balstīta uz žurnāla *[[Vanity Fair]]* 1997. gada rakstu *American Nightmare: The Ballad of Richard Jewell* un 2019. gada grāmatu *The Suspect: An Olympic Bombing, the FBI, the Media, and Richard Jewell, the Man Caught in the Middle*.

Filma parāda 1996. gada vasaras olimpisko spēļu laikā Atlantā notikušo teroraktu, kad *Centennial Olympic* parkā tika detonēta bumba, un sprādziena izmeklēšanu, kad nepatiesi tiek apsūdzēts apsargs Ričards Džūels.

"Ričards Džūels" pirmizrāde notika  un to izplatīja *[[Warner Bros. Pictures]]*. Filma saņēma pozitīvas kritiķu atsauksmes, īpaši izceļot Hauzera, Rokvela un Beitsas aktierspēli, kā arī Īstvuda režiju. Tomēr filma tika kritizēta par žurnālistes Ketijas Skrudžas (attēlo Olīvija Valda) attēlošanu. Nacionālā kinofilmu pārraudzīšanas padome filmu "Ričards Džūels" izraudzījās kā vienu 2019. gada labākajām filmām. Ketija Beitsa tika nominēta Amerikas Kinoakadēmijas balvai kategorijā "Labākā aktrise otrā plāna lomā", kā arī Zelta globusa balvai tādā pašā kategorijā. Filmas kases ieņēmumi pārsniedza 44 miljonus ASV dolārus pie 45 miljonu budžeta.

## Atsauces

## Ārējās saites
Amansio Amaro

**Amansio Amaro Varela** (, dzimis , miris ) bija Spānijas futbolists un futbola treneris, spēlēja uzbrucēja pozīcijā, bijis Spānijas futbola izlases dalībnieks.

Savu karjeru sācis dzimtās pilsētas Akoruņas klubā ''Deportivo''. 1962. gadā pievienojies *[[Real Madrid (futbols)|Real Madrid]]* komandai, kur kopumā aizvadījis vairāk nekā 400 oficiālās spēles. Ar *Real Madrid* komandu deviņas reizes uzvarējis *[[La Liga]]* turnīrā, kā arī uzvarējis 1965–66. gada Eiropas kausa sezonā.

Spānijas futbola izlasi pārstāvējis no 1962. līdz 1974. gadam, kopumā aizvadot 42 mačus un gūstot 11 vārtus. Ar izlasi uzvarējis 1964. gada Eiropas čempionātā. Piedalījies arī 1966. gada FIFA Pasaules kausā.

## Sasniegumi
**Real Madrid**

* La Liga: 1962–63, 1963–64, 1964–65, 1966–67, 1967–68, 1968–69, 1971–72, 1974–75, 1975–76
* Spānijas kauss: 1969–70, 1973–74, 1974–75
* Eiropas kauss: 1965–66

**Spānija**

* Eiropas čempionāts: 1964

## Ārējās saites
Veksfordas grāfiste

**Veksfordas grāfiste** (, ) ir grāfiste Īrijā, Lenseras provincē. Veksfordas grāfistes pārvaldes centrs atrodas Veksfordā.  grāfistē dzīvoja 149 722 iedzīvotāji.

## Atsauces

## Ārējās saites
Luiss Svaress Miramontess

**Luiss Svaress Miramontess** (, dzimis , miris ) bija spāņu futbolists un futbola treneris, spēlēja pussarga pozīcijā, Spānijas futbola izlases dalībnieks.

Savas karjeras laikā pārstāvējis Spānijas komandas *[[Akoruņas "Deportivo"|Deportivo de La Coruña]]*, *[[CD Condal]]* un ''Barcelona'', kā arī Itālijas komandas *[[Milānas "Internazionale"|Internazionale]]* un ''Sampdoria''. Svaress tiek uzskatīts par vienu no visu laiku labākajiem spāņu futbolistiem. 1960. gadā viņš kļuva par pirmo un pagaidām vienīgo Spānijā dzimušo futbolistu, kurš saņēmis Zelta bumbas balvu. Ar *Barcelona* komandu divreiz uzvarējis *[[Spānijas futbola čempionāta Pirmā divīzija|La Liga]]* turnīrā, bet ar *Internazionale* komandu trīsreiz uzvarējis Itālijas A sērijā. Divreiz kļuvis arī par Eiropas kausa ieguvēju.

Spānijas futbola izlasi pārstāvējis no 1957. līdz 1972. gadam, kopumā 32 mačos gūstot 14 vārtus. Ar izlasi uzvarējis 1964. gada Eiropas čempionātā. Piedalījies arī 1962. un 1966. gada FIFA Pasaules kausā.

Pēc spēlētāja karjeras beigām kļuvis par treneri. Trenējis komandas gan Itālijā, gan Spānijā. No 1988. līdz 1991. gadam bijis Spānijas izlases galvenais treneris, vadot komandu 1990. gada FIFA Pasaules kausā.

## Sasniegumi
**Barcelona**

* *[[Spānijas futbola čempionāta Pirmā divīzija|La Liga]]*: 1958—59, 1959—60
* Spānijas kauss: 1957, 1958—59
* Starppilsētu gadatirgus kauss: 1955—58, 1958—60

**Internazionale**

* Itālijas A sērija: 1962—63, 1964—65, 1965—66
* Eiropas kauss: 1963—64, 1964—65
* Starpkontinentālais kauss: 1964, 1965

**Spānija**

* Eiropas čempionāts: 1964

**Individuālie sasniegumi**

* Zelta bumba: 1960

## Atsauces

## Ārējās saites
Bisko (nozīmju atdalīšana)

**Bisko** var būt:
* Bisko salas (*Biscoe Island*) ― neapdzīvotu salu arhipelāgs Antarktīdas pussalas rietumu piekrastē. 

## Cilvēko ar šādu uzvārdu
* Džons Bisko (*John Biscoe*; 1794―1843) ― angļu jūrasbraucējs un pētnieks.
Lee-Enfield

***Lee-Enfield*** vai ***Enfield*** ir ar aizslēgu darbināma, ar magazīnu darbināma atkārtotas šaušanas šautene, kas 20. gadsimta pirmajā pusē kalpoja kā galvenais Britu impērijas un Sadraudzības militāro spēku šaujamierocis un bija Lielbritānijas armijas šautene. Standarta šautene no tās oficiālās pieņemšanas 1895. gadā līdz 1957. gadam. Pirmā pasaules kara versijas bieži tiek sauktas par "SMLE", kas ir saīsinājums no kopējā "Short, Magazine, Lee-Enfield" varianta.

## Apraksts

### Durklis

Šautenei līdzi nāk durklis ar dunča veida asmeni, kura rokturis izgatavots no koka. Asmens garums 430 mm. Durklis ir piestiprināts pie masīva apakšstobra stiprinājuma (nevis pie stobra), lietots atsevišķi no šautenes, sver 510 g, apvalks tam ir 205 g. Vēlākajās modifikācijās varēja izmantot arī adatas veida durkli.

### Ieroča plusi
* Īss garums un viegls svars.
* Augsts uguns ātrums.
* Magazīna 10 patronām
* Labi ballistikas dati.
* Atvērtā tipa tēmēklis un priekšējais tēmēklis ir labi aizsargāti no ārējiem bojājumiem.

### Ieroča mīnusi
* Lieks magazīnas kontaktors. Modernizācijas laikā noņemts.
* Novecojusi patrona ar maliņu.
* No patronas tiek noņemti skrūves bloķēšanas uzgaļi, tāpēc uztvērējs saņem ievērojamu stiepes slodzi.
* Ļoti augsts trokšņu līmenis.

## Dažādu modeļu salīdzināmais raksturojums

### Varianti un modifikācijas

## Atsauces

## Ārējās saites
* [Short Magazine Lee-Enfield (SMLE)](http://www.imfdb.org/wiki/Short_Magazine_Lee-Enfield_(SMLE)) / Internet Movie Firearms Database

## Literatūra
* Алексей Воинов. Афганское «сафари» или легендарный «ли-энфилд» // журнал «Мастер-ружьё», № 59, 2002. Стр. 16-19.
SKS 68. ekspedīcija

**SKS 68. ekspedīcija** (*Expedition 68*, *ISS-68*, *Экспедиция МКС-68*) bija ASV Nacionālās aeronautikas un kosmosa administrācijas (*NASA*), Krievijas *[[Roskosmos]]*, Eiropas EKA un Japānas *[[JAXA]]* kosmonautu pastāvīgā ekspedīcija Starptautiskajā kosmosa stacijā (SKS) no 2022. gada 29. septembra līdz 2023. gada 28. martam.

## Ekspedīcijas gaita
68. ekspedīcija sākās 2022. gada 29. septembrī ar kosmosa kuģa *[[Sojuz MS-21]]* atvienošanos un turpinājās līdz kosmosa kuģa *[[Sojuz MS-22]]* atvienošanai 2023. gada 28. martā.

2022. gada decembrī *Sojuz MS-22* ārpusē konstatēja noplūdi no dzesēšanas sistēmas, un tika nolemts tā apkalpei turpināt uzturēšanos stacijā 69. ekspedīcijā. Tās nodrošināšanai 2023. gada februārī tika palaists *[[Sojuz MS-23]]* bez apkalpes.

## Apkalpe

## Iziešanas atklātā kosmosā

## Ārējās saites

* 68. ekspedīcija NASA mājas lapā
Lionels Skaloni

**Lionels Sevastjans Skaloni** (; dzimis ) ir argentīniešu futbola treneris un bijušais futbolists. Spēlējis labās malas aizsarga pozīcijā, lielu daļu karjeras pārstāvējis Spānijas klubu *[[Akoruņas "Deportivo"|Deportivo]]*. Spēlējis arī citos Spānijas, Itālijas, Anglijas un dzimtās Argentīnas klubos, kā arī Argentīnas izlasē. Kopš 2018. gada ir Argentīnas izlases galvenais treneris.

## Futbolista karjera
Spēlētāja karjeru sāka Argentīnas klubā *[[Newell's Old Boys]]*. No 1996. līdz 1997. gadam spēlēja Laplatas "Estudiantes", bet 1997. gada beigās pievienojās Spānijas klubam Akoruņas "Deportivo". 2000. gadā *Deportivo* rindās kļuva par *[[La Liga]]* čempionu, bet 2002. gadā izcīnīja Spānijas Karaļa kausu. 2006. gadā tika izīrēts Anglijas Premjerlīgas klubam *[[West Ham United F.C.|West Ham United]]*. Spēlēja 2006. gada FA kausa finālā, kurā komanda pēcspēles 11 metru sitienos piekāpās *[[Liverpool FC|Liverpool]]*. Pēc tam atgriezās Spānijā un karjeru turpināja Santanderas "Racing".

2007. gada vasarā pārgāja uz Itālijas A sērijas klubu *[[S.S. Lazio|Lazio]]*. No 2008. līdz 2009. gadam pavadīja īrē Spānijas klubā *[[RCD Mallorca|Mallorca]]*. Futbolista karjeru noslēdza Itālijā, pārstāvot Bergamo "Atalanta".

Argentīnas izlasē debitēja  draudzības spēlē pret Lībiju. Tika iekļauts izlases sastāvā 2006. gada FIFA Pasaules kausā. Finālturnīrā nospēlēja vienu spēli — astotdaļfināla maču pret Meksiku. Kopumā izlasē aizvadījis septiņas spēles.

## Trenera karjera
2016. gadā sāka strādāt par Horhes Sampaoli asistentu Spānijas futbola klubā *[[Sevilla FC|Sevilla]]*. 2017. gada jūnijā, kad Sampaoli tika apstiprināts par Argentīnas izlases galveno treneri, Skaloni kļuva par viņa asistentu izlasē. Pēc 2018. gada FIFA Pasaules kausa Sampaoli atstāja galvenā trenera amatu, un Sampaoli kopā ar Pablo Aimaru kļuva par galvenā trenera pienākumu izpildītājiem līdz gada beigām. 2018. gada novembrī Skaloni tika oficiāli apstiprināts amatā. Viņa vadībā izlase izcīnīja trešo vietu 2019. gada ''Copa América''. Nākamajā turnīrā 2021. gadā aizveda Argentīnas izlasi līdz *Copa América* čempiontitulam, to pašu izdevās sasniegt arī 2024. gada turnīrā. 2022. gadā, pārspējot Eiropas čempioni Itāliju, Skaloni vadītā Argentīnas izlase uzvarēja CONMEBOL–UEFA čempionu kausā jeb *Finalissima*. Ar Argentīnas izlasi uzvarēja 2022. gada FIFA Pasaules kausā. FIFA atzina Skaloni par 2022. gada labāko vīriešu treneri.

## Sasniegumi
### Spēlētāja karjera
**Deportivo**
* *[[La Liga]]*: 1999–2000
* Spānijas Karaļa kauss: 2001–02
* Spānijas Superkauss: 2002

**West Ham**
* FA kausa finālists: 2005–06

**Argentīnas U-20 izlase**
* FIFA U-20 Pasaules kauss: 1997

### Trenera karjera
**Argentīnas izlase**
* Copa América: 2021, 2024
* CONMEBOL–UEFA čempionu kauss: 2022
*FIFA Pasaules kauss:2022

## Atsauces

## Ārējās saites
Droheda

**Droheda** (, ) ir lielākā pilsēta Lautas grāfistē, Lensteras provincē, Īrijā.  pilsētā dzīvoja 40 956 iedzīvotāji.

## Atsauces

## Ārējās saites
 

*
Andreass fon Lēviss of Menārs

**Andreass fon Lēviss of Menārs** (, dzimis , miris ) bija vācbaltiešu lauksaimniecības un mežkopības speciālists, kā arī rakstnieks un mākslinieks. Frīdriha fon Lēvisa of Menāra brālis.

Dzimis mūsdienu Igaunijā, Lēnerannas pagastā, Krievijas Impērijas ģenerālmajora Reinholda fon Lēviss of Menāra ģimenē. No 1794. līdz 1797. gadam dienēja Krievijas Impērijas armijā. No 1801. līdz 1808. gadam mācījās Jēnā, Heidelbergā un Meža institūtā Švecingenē. Atgriežoties dzimtenē, kļuva par Vidzemes lauksaimniecības un ekonomikas biedrības (*Livländische Gemeinnützige und Ökonomische Sozietät*) sekretāru, darbojās Kurzemes literatūras un mākslas biedrībā. No 1812. līdz 1825. gadam bija žurnāla *Neues Ökonomisches Repertorium für Livland* redaktors, bet 1826. līdz 1837. gadam - žurnāla *Jahrbücher für Landwirtschaft* redaktors. Darbojies arī kā mākslinieks (mācījies pie Kārļa Augusta Zenfa), vairāki viņa darbi glabājas Igaunijas mākslas muzeja kolekcijā. Piedalījies Vidzemes ģeogrāfisko karšu izveidē. Miris Ķeipenes muižā.

## Nepilna bibliogrāfija

* *Vom Leben der Erde*, (Tübingen, 1807).
* *Ueber die Gegend von Heidelberg* (Dorpat, 1814).
* *Anleitung zur Forstwissenschaft in Livland.* (Riga u. Dorpat, 1814).
* *Einige Bemerkungen zu der vor einiger Zeit in Dorpat erschienenen Schrift: Über Verbesserung livländicher Bauerwohnungen* (Dorpat, 1814).
* *Einige Beobachtungen zur nähern Bestimmung des Klima’s von Livland.* (Dorpat, 1815).
* *Malerische Reise durch Nordamerica von Р. Swinin* (aus dem Russ. übersetzt. Riga, 1816).
* *Ueber die ehemalige Verbreitung der Eichen in Liv-und Estland. Ein Beilrag zur Geschichte des Anbaues dieser Länder* (Dorpat, 1824).
* *Ansichten über die Ursachen und die wahrscheinliche Dauer der Wohlfeilheit aller Landeserzeugnisse, besonders mit Rücksicht auf Liv-und Estland, nebst Anzeige einiger zur Abhülfe der jetzigen Bedrängnis des Landmanns vorgeschlagenen Mittel* (Dorpat, 1825). 
* *Neueres öconomisches Repertorium f. Livland* (9 sējumi par lauksaimniecības un mežkopības tēmām)

## Ārējās saites
*Andreass fon Lēviss of Menārs Baltisches biografisches Lexikon digital
Bebru zīmogakmens

**Bebru zīmogakmens** ir akmens, kas atrodas Aizkraukles novada Staburaga pagasta dienvidaustrumos uz dienvidiem no dzelzceļa līnijas Jelgava—Krustpils. Nosaukumu ieguvis no teikas par iekaltiem ovāliem — zīmogiem. Labi saskatāmi divi ovāli (27 x 22 cm un 18 x 13 cm, apmēram 2 cm dziļi). 1986. gadā atrast arī trešais iekalums — cilvēka pēdas nospiedums (36,5 cm gara, 17 cm plata, 3—4 cm dziļa). Ar akmeni saistīta teika par franču kara kasi. Netālu no akmens — senkapi.

## Ārējās saites
* Bebru zīmogakmens portālā www.senvietas.lv
Monahanas grāfiste

**Monahanas grāfiste** (, ) ir grāfiste Īrijā, Olsteras provincē. Monahanas grāfistes pārvaldes centrs atrodas Monahanā.  grāfistē dzīvoja 64 832 iedzīvotāji.

Monahanas grāfiste robežojas ar Ziemeļīriju no ziemeļiem, ar Kevanas grāfisti no dienvidrietumiem, ar Mītas grāfisti no dienvidiem un ar Lautas grāfisti no austrumiem.

## Atsauces

## Ārējās saites