open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Denijs Elfmans

**Denjels Roberts "Denijs" Elfmans** (; dzimis ) ir amerikāņu komponists, dziedātājs un producents. No 1974. līdz 1995. gadam bija jaunā viļņa grupas *[[Oingo Boingo]]* līderis. Radījis mūziku kinofilmām, pazīstama ir Elfmana sadarbība ar Timu Bērtonu.

Elfmans ir seriāla "Simpsoni" galvenās muzikālās tēmas autors, par kuru 1990. gadā bijis nominēts ''Emmy'' balvai. Šo balvu saņēmis 2005. gadā par galveno muzikālo tēmu TV seriālam "Bīstamās mājsaimnieces". 2016. gadā *Emmy* balvu saņēmis par mūziku sērijai no TV muzikālā seriāla *Live from Lincoln Center*. Elfmans desmit reizes ir nominēts un vienu reizi ieguvis ''Grammy'' balvu par galveno muzikālo tēmu filmai "Betmens". Četras reizes nominēts Amerikas Kinoakadēmijas balvai — par oriģinālmūziku filmām "Krietnais Vils Hantings" (1997), "Vīri melnā" (1997), "Lielā zivs" (2003), "Milks" (2008).

Precējies ar aktrisi Bridžitu Fondu.

## Ārējās saites

* Denijs Elfmans allmusic.com
Džeimss Leonards

**Džeimss Leonards** (;  Īrija —  Anapolisa) bija īru izcelsmes ASV šahists.

## Biogrāfija
Piedzimis Īrijā, taču drīz pēc dzimšanas viņa ģimene pārcēlusies uz ASV, kur apmetusies Ņujorkā. Šahu iemācījies spēlēt sešpadsmit gadu vecumā, taču drīz vien sasniedzis labus rezultātus. Bijis pazīstams kā uzbrūkoša tipa spēlētājs. Bijis arī labs spēlētājs, neskatoties uz galdiņu. 1861. gada 16. novembrī Ņujorkā sniedzis simultānspēles seansu, neskatoties uz galdiņu, pret desmit šahistiem, kuru noslēdzis neizšķirti. Tajā laikā šis rezultāts bijis tuvu Lūisa Paulsena pasaules rekords, kuru viņš sasniedzis 1859. gadā, spēlējot "aklo" šahu vienlaicīgi ar piecpadsmit pretiniekiem. 1861. gadā uzvarējis mačā Džeimsu Tompsonu. Pēc savām šaha dotībām būtu varējis atkārtot Pola Morfija slavas gājienu, taču Amerikas pilsoņu kara laikā iestājies 88. Ņujorkas brīvprātīgo pulkā, nokļuvis Dienvidu armijas gūstā un karagūstekņu nometnē miris no dizentērijas.

## Atsauces

## Ārējās saites
Vladimirs Monomahs

**Vladimirs Vsevolodovičs Monomahs** (senkrievu: *Володимиръ Мономахъ*, , , kristītais vārds **Vasilijs** (*Василий*); dzimis , miris ) bija Kijivas lielkņazs no 1113. līdz 1125. gadam. Bija arī Smoļenskas kņazs (1073—1078), Čerņihivas kņazs (1078—1094) un Perejaslavļas kņazs (1094—1113).

## Dzīvesgājums
Dzimis 1053. gadā kņaza Vsevoloda Jaroslaviča un viņa sievas, Bizantijas princeses Monomahas ģimenē. Viņa vectēvs bija Kijivas lielkņazs Jaroslavs Vladimirovičs. Bērnību pavadīja sava tēva Perejaslavļas kņaza pilī.  
1067. gadā kopā ar tēvu un tēvočiem Izjaslavu un Svjatoslavu karoja pret Polockas kņazu Vseslavu Bračislaviču. 1073. gadā kļuva par Smoļenskas kņazu, 1076. gadā kopā ar brālēnu Volīnijas kņazu Oļegu Svjatoslaviču vadīja karagājienu kopā ar poļiem pret čehiem. 
1078. gadā kļuva par Čerņihivas kņazu, 1080. gadā karoja ar polovciešiem, tad pret vjatiču sacelšanos Hodota (*Ходота*) vadībā.

1094. gadā kļuva par Perejaslavļas kņazu, pēc tēva nāves neveiksmīgi piedalījās cīņā par varu Kijivas Krievzemes pilsoņu karā no 1094. līdz 1097. gadam. Saglabāja varu arī pār Rostovas un Čerņihivas zemēm, 1108. uzcēla viņa vārdā nodēvēto Vladimiras cietoksni.

1113. gadā, pēc lielkņaza Svjatopolka Izjaslaviča nāves, Kijivā sākās tautas sacelšanās. Monomahs kļuva par Kijivas lielkņazu un izdeva likumu krājumu, kurā atviegloja zemāko sabiedrisko slāņu stāvokli. Vladimira Monomaha laikā Kijivas Krievzemes stāvoklis nostabilizējās. Valdīšanas laikā karoja ar polovciešiem un Bizantiju.

Monomaha laikā no jauna izdeva "Pagājušo gadu vēstures" hroniku. Saglabājušies Vladimira Monomaha literārie darbi - "Vladimira Monomaha pamācība" (*Поучение Владимира Мономаха*), autobiogrāfija un vēstule Oļegam Svjatoslavičam.

Krievijas caru regālija Monomaha cepure, pēc lielākas daļas vēsturnieku domām, vēsturiski ir saistīta ar Ivana Kaļitas laiku, nevis Vladimiru Monomahu. Vladimira Monomaha vārdā nosaukta 2012. gadā ūdenī nolaistā Krievijas Klusā okeāna kara flotes Borejas klases atomzemūdene.

## Ārējās saites
Egļupīte (Gaujas pieteka)

**Egļupīte** ir Gaujas labā krasta pieteka Valmieras novadā.

Tek dienvidrietumu-dienvidu virzienā. Caurtek Lukstu pļavas. Ietek Gaujā mežainā, mazapdzīvotā apvidū. Egļupīti šķērso valsts autoceļš A3 (Inčukalns—Valmiera—Igaunijas robeža (Valka)), tās krastos neatrodas lielas apdzīvotās vietas.

## Atsauces
2017. gada Amstel Gold Race

**2017. gada ''Amstel Gold Race*** bija [[šosejas riteņbraukšana]]s viendienas sacensības, kuras notika 16. aprīlī. Tā bija 52. reize, kad notika *Amstel Gold Race* sacensības un tās bija sešpadsmitās sacensības [[2017. gada UCI World Tour|2017. gada *UCI World Tour*]] kalendārā.

Sacensībās ceturto reizi uzvarēja [[Filips Žilbērs]] (**), pārspējot ** pārstāvi [[Mihals Kvjatkovskis|Mihalu Kvjatkovski]] divu dalībnieku sprintā. Pjedestālu noslēdza [[Mihaels Albasīni]] no **, kurš uzvarēja nelielas dalībnieku grupas sprintā desmit sekundes aiz pirmajiem diviem finišētājiem. Žilbēra uzvara kopā ar uzvaru [[2017. gada Flandrijas tūre|Flandrijas tūrē]] pirms divām nedēļām padarīja viņu par trešo braucēju, kurš šajās divās sacensībās uzvarējis viena gada laikā; bez viņa to paveicis [[Edijs Merkss]] un [[Jans Rāss]].

== Komandas ==
Tā kā *Amstel Gold Race* bija *UCI World Tour* sacensības, visas 18 UCI *WorldTeam'' komandas tika ielūgtas un dalība tām bija obligāta. Papildus tika uzaicinātas sešas UCI profesionālās kontinentālās komandas, veidojot 24 komandu pelotonu.

## Rezultāti

## Atsauces

## Ārējās saites

* 
*
Austrijas prezidentu uzskaitījums

Šajā uzskaitījumā apkopoti **[[Austrija]]s prezidenti** kopš 1919. gada, kad tika izveidots šāds amats.

## Uzskaitījums
### [[Attēls:Flag of Austria.svg|30px]] [[Vācu Austrijas Republika]] ([[1919]]) [[Attēls:AustriaCoA-1918.svg|30px]]

### [[Attēls:Flag of Austria.svg|30px]] [[Austrijas Pirmā republika]] ([[1919]] — [[1934]]) [[Attēls:Austria Bundesadler 1919-1934.svg|30px]]

### [[Attēls:Flag of Austria.svg|30px]] [[Austrijas Federatīvā Valsts]] ([[1934]] — [[1938]]) [[Attēls:Österreich-Wappen (1934-1938).svg|30px]]

### [[Attēls:Flag of Austria.svg|30px]] [[Austrija|Austrijas Otrā republika]] ([[1945]] — pašlaik) [[Attēls:Coat of arms of Austria.svg|30px]]
Baltijas Asamblejas balva literatūrā, mākslā un zinātnē

right|thumb|2010. gada balvas pasniegšanas ceremonija
**Baltijas Asamblejas balva literatūrā, mākslā un zinātnē** ir apbalvojums, ko katru gadu pasniedz Baltijas Asambleja par sasniegumiem trijās kategorijās: literatūrā, mākslā un zinātnē.

Balva ir ikgadējs apbalvojums, ko pasniedz par izciliem sasniegumiem  trijās kategorijās: literatūrā, mākslā un zinātnē. To pirmoreiz piešķīra 1994. gadā un tā sastāv no statuetes, diploma un naudas prēmijas, šobrīd (2016. gadā) 5000 eiro apjomā. Tā tiek piešķirta oficiālā asamblejas pasākumā. Lēmumu katrā kategorijā pieņem kopēja trīs personu žūrija. Balvas mērķis ir demonstrēt reģiona valstu kopējās intereses savu nacionālo identitāšu un pašapziņas saglabāšanā; radīt iespēju uzzināt par kaimiņvalstu sasniegumiem; uzturēt pastāvīgu interesi starp Igaunijas, Latvijas un Lietuvas cilvēkiem par norisēm Baltijas valstīs; stiprināt sadarbību starp Baltijas valstīm tādās jomās kā literatūra, māksla un zinātne; veicināt arvien lielāku interesi intelektuālajās vērtībās un Baltijas valstu valodās; un paaugstināt literatūras, mākslas un zinātnes līmeni Baltijas valstīs.

## Baltijas Asamblejas balvas saņēmēji literatūrā
Balvas saņēmēju saraksts no Baltijas Asamblejas oficiālās tīmekļa vietnes.

## Baltijas Asamblejas balvas saņēmēji mākslā
Balvas saņēmēju saraksts no Baltijas Asamblejas oficiālās tīmekļa vietnes.

## Baltijas Asamblejas balvas saņēmēji zinātnē
Balvas saņēmēju saraksts no Baltijas Asamblejas oficiālās tīmekļa vietnes.

## Atsauces
Rjota Ošima

**Rjota Ošima** (; dzimis ) ir japāņu futbolists, bijis Japānas futbola izlases dalībnieks.

## Nacionālā izlase

|-
|2016||1||0
|-
!Kopā||1||0
|}

## Ārējās saites
Aleksandrs Boforts Mīks

**Aleksandrs Boforts Mīks** (;  Kolumbija —  Kolumbusa) bija ASV šahists, jurists un dzejnieks.

## Biogrāfija
Izaudzis Taskalūsas pilsētā Alabamā. 1933. gadā ar izcilību beidzis Alabamas Universitāti. Dzīvojis Mobilā, kur 1936. gadā kļuvis par Alabamas štata Dienvidu apgabala ģenerālprokuroru. 1845. gadā bijis ASV finanšu ministra palīgs prezidenta Džeimsa Polka valdībā. 1855. gadā ticies ar Polu Morfiju un nospēlējis ar viņu dažas šaha partijas. 1857. gadā Ņujorkā piedalījies 1. ASV šaha kongresā, kur pēc uzvaras pirmajā kārtā atkal ticies ar Morfiju un zaudējis ar 0:3.
Bijis pazīstams arī kā ASV dienvidu štatu vēstures pētnieks un dzejnieks. 1855. gadā publicējis savu ievērojamāko poēmu "Sarkanais ērglis. Dienvidu poēma" (). Miris no sirdstriekas.

## Literatūra
* Alexander Beaufort Meek. Americanism in literature. An oration before the Phi Kappa and Demosthenian societies of the University of Georgia, at Athens, August 8, 1844, Charleston, Burges and James, printers, 1844, 39 p.
* Alexander Beaufort Meek. A digest of the laws of the state of Alabama, with John Gaston Aikin, 2nd edition. Tuscaloosa, Ala., D. Woodruff, 1836, 664 p.
* Alexander Beaufort Meek. The Red Eagle. A poem of the South, New York, D. Appleton & company, 1855, 108 p.
* Alexander Beaufort Meek. Romantic passages in southwestern history; including orations, sketches and essays, New York, Mobile, S.H. Goetzel & co., 1857, 330 p.
* Alexander Beaufort Meek. Songs and poems of the South, New York, Mobile, S. H. Goetzel & co., 1857, 282 p.
* Alexander Beaufort Meek. The South west: its history, character, and prospects, Tuscalossa, C. B. Baldwin, p’r., 1840, 40 p.

## Atsauces

## Ārējās saites
Tomass Vilsons Bārnss

**Tomass Vilsons Bārnss** (; 1825. gads — ) bija Lielbritānijas šahists.

## Biogrāfija
Pēc izcelsmes bijis skots. 1850. gados bijis viens no Anglijas vadošajiem šahistiem. 1858. gadā Londonā pāri ar Polu Morfiju nospēlējis divas partijas pret Hauardu Stauntonu un Džonu Ouenu, kurās abās guvuši uzvaras. Viens no šahistiem, kuriem pret Morfiju bijis samērā labs kopējais rezultāts - 8:19. 1862. gadā piedalījies Londonas šaha turnīrā, kurā nospēlējis zemāk par savām spējām, dalot 7.-8. vietu.

Atstājis savu ieguldījumu arī šaha atklātņu teorijā. Viņa vārdā ir nosauktas tādas reti lietotas un mūsdienu teorijas par nekorektām atzītas atklātnes kā 1. f3 un 1. e4 f6. Spāņu atklātnē viens no pirmajiem sācis lietot variantu, kas tagad nosaukts Smislova vārdā: 1. e4 e5 2. Zf3 Zс6 3. Lb5 g6.

Cietis no liekā svara, tāpēc nolēmis iziet ārstniecības kursu. Speciālas diētas rezultātā zaudējis gandrīz 60 kilogrammus 10 mēnešu laikā, kas arī kļuvis par viņa nāves cēloni.

## Atsauces

## Ārējās saites
Agartala

**Agartala** (, *Agortola*) ir pilsēta Indijas ziemeļaustrumos, Tripuras štata administratīvais centrs. 2015. gadā pilsētā dzīvoja 523 tūkstoši iedzīvotāju. Tā atrodas Haoras upes krastā, aptuveni 2 km no Indijas robežas ar Bangladešu. Agartala ir viena no saimnieciski straujāk augošajām pilsētām Indijā.

## Atsauce

## Ārējās saites
Edvards Lēve

**Edvards Lēve** (, ;  Prāga —  Londona) bija Lielbritānijas šahists.

## Biogrāfija
Piedzimis mūsdienu Čehijā, taču pārcēlies uz Angliju, kur kļuvis par veiksmīgu biznesmeni. 1830. gados uzņemts Britu pilsonībā. 1840. gadu beigās un 1850. gadu sākumā bijis pazīstams kā viens no vadošajiem Londonas šahistiem. 1847. gadā mačā uzvarējis Hauardu Stauntonu ar 5:2, kurā pretinieks devis priekšā bandinieku un divus gājienus. 1849. gadā bijis pārāks mačā pret Hjū Kenediju ar 7½:6½. 1849. gadā piedalījies Londonas šaha turnīrā pēz izslēgšanas sistēmas, kurā zaudējis 2. kārtā (turnīrā uzvarējis Henrijs Bakls). 1851. gadā zaudējis mačā Frederikam Dīkonam ar 2½:7½. 1851. gadā piedalījies pirmajā starptautiskajā šaha turnīrā Londonā, kurā pirmajā kārtā zaudējis Marmadjūkam Vaivilam ar 0:2 (turnīrā uzvarējis Ādolfs Andersens). Vēlākajos gados šaha turnīros piedalījies reti. Vienīgi 1858. gadā sev piederošajā Londonas viesnīcā *Lowe's Hotel* ticies mačā ar ASV šahistu un toreiz neoficiālo Pasaules šaha čempionu Polu Morfiju un cietis bezierunu sagrāvi ar 0:6.

## Atsauces

## Ārējās saites
Andris Molotanovs

**Andris Molotanovs** (dzimis  Ludzā) ir latviešu rokasbumbas vārtsargs, treneris, ugunsdzēsējs glābējs. 

## Biogrāfija
Sākumskolas un pamatskolas gadus dzīvoja Ludzā. 7 gadu vecumā uzsāka apmeklēt treniņu nodarbības rokasbumbā. 14 gadu vecumā tika piesaistīts jauniešu handbola izlasei. Vidusskolas gadus mācījās Murjāņu sporta ģimnāzijā. Pirmos nozīmīgos sportiskos panākumus sāka gūt 17 gadu vecumā, kad tika atzīts par labāko spēlētāju Latvijas komandā handbola turnīrā "Rīgai-800" (1998. g.), labāko vārtsargu Baltijas kausa turnīrā (1999. g.), labāko vārtsargu Eiropas čempionāta kvalifikācijas turnīrā Slovēnijā (1999. g.). 

2000. gadā starp sportista karjeru (HK ASK) un izglītību izšķīries par labu izglītībai un uzsāka studijas Latvijas Sporta pedagoģijas akadēmijā, vienlaicīgi uzsākot sadarbību ar handbola komandu LSPA/Ugunsdzēsējs, kā arī uzsāka darbu Valsts ugunsdzēsības un glābšanas dienestā, pildot ugunsdzēsēja glābēja pienākumus. Spēlējis Latvijas rokasbumbas izlasē. 2003. gadā sācis trenera gaitas. No 2004. gada līdz 2005. gadam bija Latvijas junioru izlases vārtsargu treneris. 2004. un 2005. gadā ar HK LSPA/Ugunsdzēsējs kā vārtsargs ieguva 3.vietu Latvijas čempionātā. 2005. gadā  ieguva bakalaura grādu LSPA. 2006. un 2007. gadā ar HK LSPA/Ugunsdzēsējs (kā vārtsargs) ieguva 2. vietu Latvijas čempionātā. 2006. gadā uzsāka strādāt Ugunsdrošības un civilās aizsardzības koledžas lektora amatā. 

2006. gadā kļuvis par Ogres novada Sporta centra sieviešu rokasbumbas komandas treneri. 2006. gadā ar Ogres SC izcīnījis 4. vietu Latvijas čempionātā. 2007. gadā Ogres SC aizvedis līdz Latvijas čempionu titulam. 2007. gadā ieguva maģistra grādu LSPA. 2009. gadā uzsāka trenēt LSPA vīriešu handbola komandu. Kopš 2009.gada piedalījies Nacionālo bruņoto spēku militārajās parādēs, kā Valsts ugunsdzēsības un glābšanas dienesta vienības komandieris. 2009. gadā ar HK LSPA izcīnījis 2.vietu Latvijas čempionātā, bet 2010. un 2011. gadā Latvijas čempionāta zelta godalgas. 2013. gadā ieguva doktora zinātnisko grādu Latvijas Sporta pedagoģijas akadēmijā. 2012. gadā uzsāka trenēt vīriešu handbola komandu HK Ogre. 2014. gadā ar HK Ogre komandu izcīnīja sudraba godalgas un tika atzīts par sezonas labāko treneri. 2013. gadā uzsācis pildīt Ugunsdrošības un civilās aizsardzības koledžas Ugunsgrēku dzēšanas un glābšanas darbu katedras vadītāja pienākumus.

## Atsauces

## Ārējās saites
* LHF profils
Niklāvs Birovs

**Niklāvs Birovs** (dzimis ) ir bijušais latviešu hokejists, kreisās malas uzbrucējs.

## Spēlētāja karjera
No 2011. līdz 2016. gadam Birovs spēlēja dažādos Zviedrijas junioru un pieaugušo hokeja klubos. 2016. gada vasarā pievienojās Latvijas čempionāta komandai HK Zemgale, jau drīz kļūstot par vienu no tās uzbrukuma līderiem. Novembrī tika atzīts par čempionāta vērtīgāko spēlētāju. Sezonu Birovs noslēdza kā HK Zemgale rezultatīvākais spēlētājs.

## Ārējās saites
*
Alnis (nozīmju atdalīšana)

**Alnis** var būt:

* Alnis, personvārds;
* Alnis, dzīvnieks;
* Alnis Zaķis (1931—2012), komponists, diriģents;

## Skatīt arī
* Aļņi
Aļģirds (nozīmju atdalīšana)

**Aļģirds** var būt:

* Aļģirds (personvārds) (arī Aļģirts), vīriešu personvārds

## Cilvēks ar šādu vārdu
* Aļģirds (ap 1296-1377), Lietuvas valdnieks 
* Aļģirts Greims (1917-1992), semiotiķis 
* Aļģirds Brazausks (1932-2010), politiķis, Lietuvas Republikas prezidents 
* Aļģirds Butkevičs (1958), politiķis, Lietuvas Republikas premjerministrs 

## Skatīt arī
* Oļģerts
Pīters Fonda

**Pīters Henrijs Fonda** (; dzimis , miris ) bija amerikāņu aktieris.

Ar baikera Kapteiņa Amerikas tēlu Denisa Hopera filmā "Bezrūpīgais braucējs" (1969) kļuva par ASV 1960. gadu kontrkultūras ikonu. Par šo filmu Pīters Fonda, Deniss Hopers un Terijs Sauthems tika nominēti Amerikas Kinoakadēmijas balvai par labāko oriģinālscenāriju. Fonda pazīstams arī kā galvenās lomas tēlotājs Viktora Nunjesa filmā *[[Ulee's Gold]]* (1997), par ko tika nominēts Amerikas Kinoakadēmijas balvai kā labākais aktieris galvenajā lomā. Divkārtējs Zelta globusa balvas ieguvējs – par lomām filmā *Ulee's Gold* un TV filmā *The Passion of Ayn Rand* (1999). 2003. gadā Fondam piešķirta zvaigzne Holivudas Slavas alejā.

Henrija Fondas dēls, Džeinas Fondas brālis un Bridžitas Fondas tēvs.

## Ārējās saites
Korsuņas-Ševčenkivskas rajons

**Korsuņas-Ševčenkivskas rajons** () ir Ukrainas administratīvā iedalījuma vienība Čerkasu apgabala ziemeļos. Robežojas ar Čerkasu apgabala Kaņivas rajonu ziemeļos, Čerkasu rajonu austrumos, Horodiščes rajonu dienvidaustrumos, Zvenihorodkas rajonu dienvidos un Lisjankas rajonu dienvidaustrumos, kā arī Kijivas apgabala Bohuslavas rajonu ziemeļaustrumos. 

## Ārējās saites
*
Lisjankas rajons

**Lisjankas rajons** () ir Ukrainas administratīvā iedalījuma vienība Čerkasu apgabala ziemeļrietumos. Robežojas ar Čerkasu apgabala Korsuņas-Ševčenkivskas rajonu austrumos, Zvenihorodkas rajonu dienvidaustrumos, Maņkivkas rajonu dienvidrietumos un Žaškivas rajonu rietumos, kā arī Kijivas apgabala Staviščes rajonu ziemeļrietumos, Taraščas rajonu ziemeļos un Bohuslavas rajonu ziemeļaustrumos. 

## Ārējās saites
*
Maņkivkas rajons

**Maņkivkas rajons** () ir Ukrainas administratīvā iedalījuma vienība Čerkasu apgabala rietumos. Robežojas ar Čerkasu apgabala Lisjankas rajonu ziemeļos, Zvenihorodkas rajonu ziemeļdaustrumos, Taļnes rajonu austrumos, Umaņas rajonu dienvidos, Hristiņivkas rajonu rietumos un Žaškivas rajonu ziemeļrietumos. 

## Ārējās saites
*
Monastiriščes rajons

**Monastiriščes rajons** () ir Ukrainas administratīvā iedalījuma vienība Čerkasu apgabala rietumos. Robežojas ar Čerkasu apgabala Žaškivas rajonu ziemeļaustrumos un Hristiņivkas rajonu dienvidrietumos, Kijivas apgabala Tetijivas rajonu ziemeļos, kā arī Vinnicas apgabala Orativas rajonu ziemeļrietumos, Iļļincu rajonu rietumos un Hajsinas rajonu dienvidrietumos. 

## Ārējās saites
*
Nikon

***Nikon Corporation*** (zināma arī kā ***Nikon***) ir daudznacionāla japāņu kompānija, kas ražo attēlveidošanas un optikas produktus. Starp *Nikon* produktiem ir fotoaparāti, objektīvi, binokļi, mikroskopi, briļļu lēcas, tēmēkļi, mērinstrumenti un citas ierīces.

Sākotnējais uzņēmuma nosaukums bija *Nippon Kōgaku Kōgyō Kabushikigaisha* (*日本光学工業株式会社*; *Japan Optical Industries Co., Ltd.*), bet 1988. gadā to pārsauca uz *Nikon Corporation* pēc ražoto fotoaparātu sērijas nosaukuma.

*Nikon Corporation* ir *[[Mitsubishi]]* grupas locekle.

## Atsauces

## Ārējās saites

* ''Nikon'' oficiālā tīmekļa viene 
** latviešu valodas versija
Bridžita Fonda

**Bridžita Džeina Fonda** (; dzimusi ) ir bijusī amerikāņu aktrise.

Fonda divas reizes bijusi nominēta Zelta globusa balvai — par lomām filmā *[[Scandal]]* (1989) un TV filmā *[[No Ordinary Baby]]* (*After Amy*, 2001). Nominēta arī ''Emmy'' balvai par lomu TV filmā *In the Gloaming* (1997). Kā galvenās lomas tēlotāja piedalījusies Barbē Šrēdera filmā *[[Single White Female]]* (1992), Džona Bedema filmā *[[Point of No Return]]* (1993) un Endrū Bergmana filmā *[[It Could Happen to You]]* (1994). Kā otrā plāna aktrise darbojusies Frānsisa Forda Kopolas filmā "Krusttēvs 3" un Kventina Tarantīno "Džekija Brauna" (1997).

Henrija Fondas mazmeita, Pītera Fondas meita, precējusies ar komponistu Deniju Elfmanu.

## Ārējās saites
Nūrtrendelāga

**Nūrtrendelāga** (, ) bija viena no Norvēģijas filkēm. Pašreizējās Trendelāgas filkes ziemeļu daļa. Tā robežojas ar otru Trendelāgas daļu, kādreizējo Sērtrendelāgu, kā arī ar Nūrlannes filki. Rietumos filki apskalo Norvēģu jūra, bet austrumos ir robeža ar Zviedriju. Nūrtrendelāga administratīvais centrs ir Steinhjera. Filkē ir vēl 5 pilsētas: Namsūsa, Šerdālshalsene, Levangere, Verdālsēra un Kollereida. 2016. gadā Nūrtrendelāgā dzīvoja 136 tūkstoši cilvēku.
Sigurds (nozīmju atdalīšana)

**Sigurds** (arī **Zigurds**) var būt:

* Sigurds (personvārds), vīriešu personvārds
* Sigurds, skandināvu mitoloģiskais varonis

## Cilvēki ar šādu vārdu
* Zigurds Pigits (1923-1989), šahists
* Zigurds Mežavilks (1926-2015), sporta fotogrāfs un žurnālists
* Sigurds Ziemelis (1927-1981), vēsturnieks
* Zigurds Akmentiņš (1930-2015), aktieris
* Zigurds Lanka (1960), šahists

## Skatīt arī
* Zigfrīds
Tīna (nozīmju atdalīšana)

**Tīna** var būt:

* Tīna (personvārds), sieviešu personvārds

## Cilvēks ar šādu vārdu
* Tīna Hercberga (1925-2004), režisore
* Tīna Tērnere (1939-2023), amerikāņu dziedātāja
* Tīna Feja (1970), amerikāņu aktrise
* Tina Kandelaki (1975), gruzīnu žurnāliste
* Tina Maze (1983), slovēņu kalnu slēpotāja 
* Tīna Karola (1985), ukraiņu dziedātāja 
* Tīna Bahmane (1986), vācu biatloniste
* Samanta Tīna (1989), latviešu dziedātāja, 2021. gada Eirovīzijas dziesmu konkursa dalībniece
Oļģerts Ostenbergs

**Oļģerts Ostenbergs** (dzimis , miris ) bija latviešu arhitekts, Rīgas Politehniskā institūta un Latvijas Mākslas akadēmijas docētājs.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1925. gada 28. janvārī Daugavpilī Indriķa Ostenberga ģimenē. Mācījās Daugavpils 2. ģimnāzijā. Pēc Otrā pasaules kara beigām studēja Latvijas Valsts Universitātes Arhitektūras fakultātē, pēc tās likvidācijas turpināja studijas Ļeņingradas Inženierceltniecības institūtā, ko pabeidza 1957. gadā. No 1961. gada viņš piedalījās Salaspils memoriāla izveidē (1961-1967).

Strādāja par galveno arhitektu Rīgas institūtos "Pilsētprojekts" un "Tirdzniecības projekts", līdztekus par lektoru Latvijas Mākslas akadēmijā (no 1966), Rīgas Politehniskajā institūtā (1969-1976) un Latvijas Arhitektūras muzejā. Publicēja teorētiskus apcerējumos par arhitektūru un dizainu Latvijas, Polijas un Vācijas presē.

Miris Rīgā 2012. gada 13. decembrī. Apbedīts Rīgas Meža kapos.

## Darbi
* Salaspils memoriāls (1961-1967), līdzautori: arhitekti Gunārs Asaris (1934), Ivars Strautmanis (1932) un Oļegs Zakamennijs (1914-1968); tēlnieki Ļ. Bukovskis, J. Zariņš, О. Skarainis
* tirdzniecības centrs Imantā-4 (1976)
* Rīgas domes Austrumu izpilddirekcija Daugavpils ielā (1978) 
* Imanta Sudmaļa piemineklis Liepājā (1978)
* Aleksandra Čaka piemineklis Ziedoņdārzā (1981, tēlniece Lūcija Žurgina)

## Apbalvojumi un pagodinājumi
* Ļeņina prēmija (1970) par Salaspils memoriālā ansambļa izveidi

## Literatūra
* Māksla un arhitektūra biogrāfijās. 2. sēj. Rīga: Latvijas enciklopēdija, 1996. 151. lpp.

## Atsauces
Korsuņa-Ševčenkivska

**Korsuņa-Ševčenkivska** () ir pilsēta Ukrainas centrālajā daļā, Čerkasu apgabalā, Korsuņas-Ševčenkivskas rajona centrs pie Rosas upes.

## Vēsture
Līdz 1944. gadam pilsētas nosaukums bija **Korsuņa** (*Корсунь*), un to 1032. gadā dibinājis Jaroslavs Gudrais. 1240. gadā to nopostīja Batuhans. Pēc Kijivas Krievzemes sabrukuma pilsēta iekļāvās Lietuvas Lielkņazistē. 1585. gadā tā ieguva Magdeburgas tiesības. Korsuņa bija viena no Bohdana Hmeļnicka sacelšanās centriem un 1648. gada maijā pie pilsētas notika Korsuņas kauja, kurā Hmeļnicka karaspēks sakāva poļus Nikolaja Potocka vadībā. Korsuņa iekļāvās Krievijas Impērijā līdz ar Polijas Otro dalīšanu 1793. gadā. Pēc Oktobra revolūcijas ietilpa Ukrainas PSR. Otrā pasaules kara laikā 1941. gada 30. jūlijā Korsuņu ieņēma vācu karaspēks. 1944. gada janvārī Sarkanajai armijai Korsuņas apkaimē izdevās aplenkt 60 000 karavīru lielu vācu armijas grupējumu. Lielākajai daļa no grupējuma līdz februāra vidum tika iznīcināta vai krita gūstā, daļai no grupējuma izdevās izlausties no aplenkuma. 1944. gadā pilsētas nosaukums tika mainīts par godu Tarasam Ševčenko. No 1991. gada — neatkarīgās Ukrainas pilsēta.

## Skatīt arī
*Korsuņas-Ševčenkovskas operācija

## Ārējās saites
Frederiks Dīkons

**Frederiks Dīkons** (; 1829. gada janvāris —  Londona) bija Lielbritānijas šahists.

## Biogrāfija
1850. un 1860. gados bijis viens no vadošajiem Londonas šaha meistariem. 1851. gadā Londonas šaha turnīrā izstājies pēc zaudējuma Čārlzam Renkenam ar 0:2 (turnīrā uzvarēja Zamuels Bodens). Tajā pašā gadā mačā uzvarējis Edvardu Lēvi ar 7½:2½. 1852. gadā mačā uzvarējis Kārli Maietu ar 5:2. 1858. gadā Londonas šaha turnīrā ietvaros nospēlējis neizšķirti 1:1 ar Polu Morfiju. 1862. gadā Londonas handikapa turnīrā ierindojies 2. vietā aiz uzvarētāja Džordža Makenzija. 1862. gadā Lielbritānijas šaha asociācijas kongresā dalījis 11. vietu (uzvarējis Ādolfs Andersens). 1863. gadā Londonā zaudējis maču Vilhelmam Steinicam ar 1½:5½.

## Atsauces

## Ārējās saites
Viljams Veits

**Viljams Veits** (;  Viltšīra —  Londona) bija Lielbritānijas šahists.

## Biogrāfija
Piedzimis Viltšīras grāfistes pilsētā Kelnē. 1854. gadā Oksfordā kļuvis par Anglikāņu baznīcas garīdznieku. 1856. gadā Oksfordas Universitātē aizstāvējis maģistra grādu. No 1862. līdz 1875. gadam bijis mācītājs Kembridžas Universitātē. No 1876. gada kļuvis par grieķu valodas profesoru Londonas universitātes koledžā. Nodarbojies ar Platona un Dēmostena darbu tulkojumiem, kā arī sastādījis Senās Grieķijas un Senās Romas vārdnīcas.

Bijis arī pazīstams šahists, kas kopā ar Džordžu Elkoku Makdonnelu, Džonu Ouenu, Čārlzu Renkenu daudz izdarīja šaha attīstībai Anglijā karalienes Viktorijas valdīšanas laikā. Neraugoties uz lielo aizņemtību ar savu pamatdarbu, parādījis labus rezultātus Anglijas šaha turnīros 1870. un 1880. gados. 1879. gadā uzvarējis Londonas amatieru šaha turnīrā. 1880. gadā dalījis pirmo vietu Bostonas (Anglija) šaha turnīrā, bet 1884. gadā uzvarējis Bātas šaha turnīrā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Marmadjūks Vaivils

**Marmadjūks Vaivils** (;  Ziemeļjorkšīra —  Bornmuta) bija Lielbritānijas šahists un politiķis.

## Biogrāfija
19. gadsimta vidū bijis viens no Anglijas vadošajiem šahistiem. 1840. gados sekmīgi spēlējis mačus ar Serafino Dibuā (Romā) un Lionelu Kīzericki (Parīzē). Lielāko panākumu savā šahista karjerā guvis 1851. gadā, kad pirmajā starptautiskajā šaha turnīrā Londonā, izcīnījis 2. vietu. Šā turnīra pirmajā kārtā ar 2:0 uzvarējis Edvardu Lēvi, otrajā bijis pārāks par Hjū Kenediju ar 4½:3½, bet pusfinālā uzvarējis Eliju Viljamsu ar 4:3. Vienīgi finālā nācies atzīt Ādolfa Andersena parākumu ar 2½:4½. Pēc šī panākuma zaudējis interesi par piedalīšanos šaha turnīros, lai gan vēl 1863. gadā bijis Londonas starptautiskā šaha turnīra rīcības komitejā un daudz izdarījis šī turnīra norises labā.

Bijis pazīstams arī kā Anglijas Liberālās partijas aktīvs biedrs. Ticis ievēlēts Anglijas parlamentā no Ziemeļjorkšīras grāfistes Ričmondas pilsētas, kurā bijis divus sasaukumus (1847–1865, 1866–1868).

## Atsauces

## Ārējās saites
Čārlzs Renkens

**Čārlzs Edvards Renkens** (;  Bristole —  Vusteršīra) bija Lielbritānijas šahists.

## Biogrāfija
Piedzimis Brislingtonā netālu no Bristoles. Šahu iemācījies spēlēt skolas gados, bet par spēcīgu spēlētāju izveidojies mācību laikā Oksfordas Vedhema koledžā, kuru beidzis 1850. gadā. 1851. gadā Londonas šaha turnīrā pēc izslēgšanas sistēmas nokļuvis līdz finālam, kur zaudējis Zamuelam Bodenam. 1867. gadā kļuvis par Anglikāņu baznīcas vikāru Sendfordā uz Temzas netālu no Oksfordas. 1869. gada aprīlī kopā ar Vinstona Čērčila tēvu Rendolfu nodibinājis Oksfordas Universitātes šaha klubu un kļuvis par tā pirmo prezidentu. 1869. gadā dalījis arī 2.-3. vietu 5. Britu grāfistu šaha asociācijas kongresā Jorkā, kurā piedalījušies ārpus Londonas dzīvojošie Anglijas šaha amatieri. 1871. gadā apmeties Vusteršīras grāfistes pilsētā Malvernā, kur nodzīvojis līdz sava mūža beigām. 1872. gadā viņš šeit uzvarējis 8. Britu grāfistu šaha asociācijas kongresā. Aizrāvies arī ar korespondencšahu un 1872. gadā uzvarējis Britu šaha asociācijas turnīrā. No 1877. līdz 1880. gada septembrim bijis šaha žurnāla *Chess Player’s Chronicle* redaktors. Sadarbojies arī ar citu šaha žurnālu *British Chess Magazine*. 1878. gadā Londonā ieņēmis 2. vietu 14. Britu grāfistu šaha asociācijas kongresā. 1881. gadā uzvarējis 16. Britu grāfistu šaha asociācijas kongresā, apsteidzot Džonu Ouenu un Viljamu Veitu. 1883. gadā dalījis 5.-6. vietu starptautiskā šaha turnīrā Londonā, kurā uzvarējis Kurts fon Bardelebens.

1889. gadā izdevis pirmo šaha atklātņu teorijai veltīto grāmatu angļu valodā - *Chess Openings Ancient and Modern*, kurai bijis nozīmīgs ieguldījums tā laika šaha teorijas attīstībā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Astoņu prinču karš

thumb|right|Astoņu prinču provinču galvaspilsētas
**Astoņu Prinču karš** (, ) bija Senās Ķīnas Djiņu dinastijas pirmā imperatora ģimenes locekļu cīņas par varu laikā no 291. līdz 306. gadam. 

Pie varas nākusī Simu ģimene, lai nostabilizētu savu varu, iecēla radiniekus un tuvākos atbalstītājus par provinču vietvalžiem. Savās provincēs tie baudīja ne tikai ievērojamu neatkarību no imperatora, bet arī kontrolēja savas reģionālās armijas. Tika ieviesta piecu līmeņu aristokrātija, kuras pārstāvji saņēma daļu no savāktajiem nodokļiem. 

Problēmas sākās pēc tam, kad imperators savu garā vājo dēlu Simu Džunu 267. gadā pasludināja par troņmantinieku. Lai arī imperatora jaunākajam brālim bija iespēja kļūt par troņmantinieku, augstmaņu intrigām un personīgajām interesēm izdevīgāks bija garā vājais Sima Džuns, kurš kāpa tronī 290. gadā, pēc tēva nāves. Par reģentu kļuva mirušā imperatora atraitnes radinieks Jans Dzjuņs, kuru 291. gadā no varas gāza un kopā ar gandrīz 3000 Jana ģimenes locekļiem nogalināja Sima Džuna sieva Dzja Neņfena ar imperatora tēvoču Simu Vei un Simu Lianu militāro atbalstu. Par reģentu kļuva Sima Lians, kuru imperatore Dzja Neņfena drīz nogalināja ar Sima Vei atbalstu, kurš pats tika nogalināts jau dažas dienas vēlāk. 

Pēc 291. gada notikumiem uz gandrīz desmit gadiem iestājās miers, un imperatores Dzja ģimene jutās droši varas virsotnē. 300. gadā imperatore Dzja Neņfena lika nogalināt troņmantinieku Simu Dzjui, kura māte bija zemas izcelsmes imperatora mīļākā. Šī rīcība izraisīja pils apsardzes vadītāja un imperatora tēvoča Simas Luņa sašutumu, kurš nogalināja visus Dzja ģimenes pārstāvjus. Garā vājais imperators Sima Džuns tika atcelts no troņa, un 301. gadā tronī kāpa Sima Luņs. 

Šī rīcība izraisīja pārējo Sima ģimenes prinču reakciju, kuri paši redzēja iespēju kāpt imperatora tronī. Sākās karš, kura laikā radinieku starpā notika asiņainas cīņas par varu. Sima Dzjuns 301. gadā nogalināja Simu Luņu, atjaunoja tronī Sima Džunu un pasludināja sevi par reģentu, taču jau 302. gadā viņu nogalināja Sima Jongs. Tādā garā karš turpinājās līdz 306. gadam. 

306. gadā Sima Žings beidzot nevienam no troņa pretendentiem vairs nebija vajadzīgs un tika noindēts. Sima Jue cīņās guva virsroku, un viņa kontrolē 306. gada beigās tronī kāpa dinastijas dibinātāja, imperatora Vudi jaunākais dēls Sima Či, kurš valdīja līdz 311. gadam.

Astoņu prinču karš sagrāva valsti un jau 301. gadā viens no provinču vietvalžiem pasludināja sevi par neatkarīgu valdnieku, tam sekoja pāris citas provinces. Izmantojot pieaugošo haosu, 304. sākās etnisko minoritāšu cilšu karotāju jeb Piecu barbaru sacelšanās, kuras rezultātā Dzjiņu dinastija zaudēja kontroli pār valsts ziemeļu un centrālajiem rajoniem, sākās Sešpadsmit karalistu posms.

## Atsauces
Aleksandrs Galkins

**Aleksandrs Galkins** (dzimis ) ir Latvijas hokejists, aizsargs. Pašlaik (2024) spēlē Latvijas čempionāta komandā *[[HK Kurbads]]*.
## Spēlētāja karjera
Spēlētāja karjeru Galkins sāka 2005.—06. gada sezonā, kad spēlēja Latvijas čempionāta vienībā HK Liepājas Metalurgs. Turpmākās divas sezonas Galkins aizvadīja Latvijas U-18 čempionātā, taču tad divus gadus spēlēja Baltkrievijas 1. līgā. 2009.—10. gada sezonā aizvadīja 18 spēles Baltkrievijas Ekstralīgas komandā HK Bresta.

No 2010. līdz 2012. gadam Galkins spēlēja Krievijas Jaunatnes hokeja līgā, tostarp daļu 2010.—11. gada sezonas aizvadot HK Rīga rindās. 2012.—13. gada sezonā spēlēja HK Zemgale sastāvā Latvijas čempionātā, taču tad devās uz Franciju, no 2013. līdz 2015. gadam spēlējot Francijas 1. līgas komandā *[[HC Mulhouse]]*.

2016.—17. gada sezonu uzsāka Francijas hokeja līgas vienībā *[[HC Chamonix-Morzine]]*, taču decembra sākumā pievienojās HK Kurbads rindām, kopā ar komandu kļūstot par 2017. un 2018. gada Latvijas čempionu. 2018.—19. gada sezonu aizvadīja Polijas un Francijas līgās, taču tad atgriezās HK Kurbads sastāvā. 2020. gadā pievienojās HK Zemgale vienībai.

2016. gada 3. novembrī Galkins aizvadīja savu debijas spēli Latvijas hokeja izlases sastāvā. 2008. gadā junioru izlases sastāvā spēlējis Pasaules U-18 čempionātā.

## Ārējās saites
*
Elija Viljamss

**Elija Viljamss** (;  Bristole —  Londona) bija Lielbritānijas šahists.

## Biogrāfija
19. gadsimta vidū bijis viens no Anglijas vadošajiem šahistiem. 1851. gadā pirmajā starptautiskajā šaha turnīrā Londonā dalījis 3. vietu, uzvarot Johanu Leventālu ar 2½:½ un Hauardu Stauntonu ar 4½:3½, bet pusfinālā piekāpjoties Marmadjūkam Vaivilam ar 3:4.

Bijis pazīstams arī kā divu šaha grāmatu autors. 1845. gadā Londonā izdevis *Souvenir of the Bristol Chess Club*, kurā apkopojis vairāk nekā 100 Bristoles šaha klubā spēlētas partijas. 1852. gadā Londonā izdevis *Horae Divanianae*, kurā apkopojis vairāk nekā 150 partijas, kas spēlētas Londonas kafejnīcā *Simpson's Divan*.

Pāragri miris 1854. gada Londonas holeras epidēmijas uzliesmojuma laikā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Serafino Dibuā

**Serafino Dibuā** (;  Roma — ) bija Itālijas šahists.

## Biogrāfija
19. gadsimta vidū bijis viens no Itālijas vadošajiem šahistiem. 1846. gadā nospēlējis divus mačus ar Anglijas šahistu Marmadjūku Vaivilu. Pirmajā, kurā abiem spēlētājiem bijis vienāds figūru skaits, uzvarējis ar 55:26, bet otrajā, kurā Dibuā devis priekšā savam pretiniekam bandinieku un gājienu, minimāli zaudējis ar 30:39. 1855. gadā uzvarējis mačā franču šaha meistaru Žilu Arnu de Rivjēru ar 23½:9½ (+22, -8, =3). 1862. gadā piedalījies Londonas starptautiskajā šaha turnīrā, kurā palicis 5. vietā. Tajā pašā gadā zaudējis maču nākamajam Pasaules šaha čempionam Vilhelmam Steinicam ar 3½:5½.

Bijis viens no Itālijas šaha skolas tradīciju turpinātājiem. No 1868. līdz 1873. gadam izdevis šaha atklātņu teorijai veltītu grāmatu trijos sējumos: "Šaha spēles sākums pēc divām galvenajām sistēmām, itāļu un franču" ().
1859. gadā izveidojis Itālijas šaha žurnālu *La Rivista degli Scacchi*, bet 1898. gadā bijis viens no Itālijas šaha savienības izveides iniciatoriem.

## Atsauces

## Ārējās saites
Kamaldiņa (ciems)

**Kamaldiņa** ir vasarnīcu ciems Smiltenes novada Smiltenes pagastā. Atrodas pagasta dienvidrietumu daļā 2,6 km no pagasta centra Kalnamuižas, 3,9 km no novada centra Smiltenes un 137,6 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atrodas nomaļus no valsts autoceļiem, Kamaldas upes krastā.

## Atsauces
Žils Arnu de Rivjērs

**Žils Arnu de Rivjērs** (;  Nante —  Parīze) bija Francijas šahists.

## Biogrāfija
No 1850. gadu beigām līdz 1870. gadu beigām bijis viens no vadošajiem Francijas šahistiem. Pola Morfija viesošanās laikā Parīzē (1858, 1863) nospēlējis daudzas partijas ar ASV šahistu, kurās gan pārsvarā zaudējis. 1867. gada Parīzes starptautiskajā turnīrā palicis 6. vietā 13 dalībnieku konkurencē, taču bijis labākais starp Francijas šahistiem, apsteidzot Samuelu Rozentālu. Sekmīgi piedalījies nelielos Parīzes turnīros: 3. vietā 1880. gadā, dalīta 2. vieta 1881. gadā, 2. vieta 1883. gadā un 3. vietā *Café de la Régence* turnīrā 1896. gadā.

Aizvadījis vairākus mačus ar tā laika labākajiem šahistiem. 1855. gadā zaudējis Itālijas šaha meistaram Serafino Dibuā 11½:22½ (+8, -21, =3). 1864. gadā zaudējis vācu šahistam Gustavam Neimanim 4:8 (+3, -7, =2). 1859. gadā nospēlējis neizšķirti ar Ignacu Kolišu — 5:5. 1860. gadā Londonā uzvarējis Tomasu Vilsonu Bārnsu 5:2 (+5, −2, =0) un Parīzē pieveicis Polu Žurnu 7½:2½ (+7, −2, =1). 1867. gadā Parīzē divu partiju mačā uzvarējis Johanu Leventālu ar 2:0. Savu pēdējo maču 1883. gadā minimāli zaudējis Mihailam Čigorinam 4½:5½ (+4, −5, =1).

Savas dzīves laikā rakstījis dažādu preses izdevumu šaha nodaļās, kā arī sarakstījis grāmatas par biljardu un spēļu ruleti.

## Atsauces

## Ārējās saites
Vadžupe

**Vadžupe** (augštecē **Vadžupīte**) ir Gaujas kreisā krasta pieteka Valmieras novadā.

Izteka - no  Taures purva ziemeļiem. Iesākumā tek uz rietumiem, vidustecē strauji sagriežoties uz ziemeļiem. Ietek Gaujā iepretim Vecrāmniekiem. Vadžupi šķērso valsts autoceļš V240 (Smiltene—Valka), tās krastos atrodas Vadži.

## Atsauces
Pols Žurnu

**Pols Žurnu** (;  Liona —  Parīze) bija Francijas šahists.

## Biogrāfija
1850. un 1860. gados bijis viens no vadošajiem Parīzes šaha meistariem, kafejnīcas *Café de la Régence* šaha kluba biedrs. 1858. gadā zaudējis visas spēlētās partijas pret Polu Morfiju viņa Parīzes apmeklējuma laikā, taču pārī ar Žilu Arnu de Rivjēru uzvarējis Morfiju konsultācijas partijā. Parīzē nospēlējis vairākus mačus, no kuriem 1859. gadā zaudējis Žilam Arnu de Rivjēram ar 5:10 (+4, –9, =2), bet 1860. gadā piekāpies arī Ādolfam Andersenam ar 1½:3½ (+1, –3, =1). 1863. gadā nospēlējis neizšķirti maču ar Krievijas šaha meistaru Aleksandru Petrovu.

Bijis pazīstams arī kā dažādu Francijas šaha periodisko izdevumu redaktors: *La Régence* (1860), *La Nouvelle Régence* (1861–1864), *[[Le Palamède|Le Palamède Français]]* (1864) un *Le Sphinx* (1865–1867).

## Atsauces

## Ārējās saites
Ogastuss Mongrediens

**Ogastuss Mongrediens** (;  Londona —  Londona) bija Lielbritānijas šahists un rakstnieks.

## Biogrāfija
Piedzimis franču virsnieka ģimenē, kas pārcēlusies uz Angliju pēc Franču revolūcijas. Bijis pazīstams kā veiksmīgs graudu tirgotājs, kas daudz interesējies par politiku un ekonomiku. Bijis arī šaha amatieris, kas daudz darījis šaha dzīves attīstībai Anglijā. Bijis Londonas un Liverpūles šaha klubu prezidents (1839—1870), popularizējis šahu arī citās pilsētās. 1845. gadā spēlējis mačus ar Berlīnes plejādes šahistiem: uzvarējis Vilhelmu Hanšteinu (+3, -1, =2), nospēlējis neizšķirti ar Kārli Maietu (+3, -3, =1) un piekāpies Ludvigam Bledovam (+4, -7, =1). Pret tā laika vadošajiem šahistiem nav spējis uzrādīt labus rezultātus. Piedzīvojis sagrāves mačos ar Polu Morfiju ar ½:7½ (1859), Danielu Harvicu ar ½:7½ (1860) un Vilhelmu Steinicu ar 0:7 (1863).

## Literārie darbi
Mongrediens ir daudz rakstījis par ekonomikas, brīvās tirdzniecības un dabaszinātņu problēmām. Viņa svarīgākie darbi:

* Trees and Shrubs for English Plantations; a selection and description of the most Ornamental Trees and Shrubs, Native and Foreign, which will flourish in the Open Air in our Climate .... with Illustrations, London
* England's Foreign Policy; an Enquiry as to whether we should contnue a Policy of Intervention, London
* The Heatherside Manual of Hardy Trees and Shrubs, London, 1874-75
* Free Trade and English Commerce, 2nd edit. London 1879
* The Western Farmer of America, London, 1880
* History of the Free Trade Movement in England, London, 1881
* Pleas for Protection examined, London, 1882
* Wealth-Creation, London, 1882
* The Suez Canal Question, 1883
* Trade Depression, recent and present 1885
* On the Displacement of Labour and Capital, 1886

## Atsauces

## Ārējās saites
Vilkpura upīte

**Vilkpura upīte** ir Vijas kreisā krasta pieteka Valmieras novadā.

Izteka - pie Vectepiem. Tek austrumu virzienā. Ietek Vijā pie Knieriem. Vilkpura upīti šķērso valsts autoceļi P25 (Smiltene—Strenči) un V182 (Cempi–Brenguļi–Trikāta–Vijciems), tās krastos atrodas Kazruņģis.

## Atsauces
Saulīšu ciems

**Saulīšu ciems** (arī **Saulīši**) ir  apdzīvota vieta Ropažu novada Stopiņu pagastā, oficiāli — Dreiliņu ciema daļa. Atrodas pagasta rietumu daļā starp Dreiliņu centrālo daļu un Aconi, 4,3 km no novada centra Ulbrokas un 13,4 km no Rīgas centra.

## Transports
Saulīšus ar Rīgas centrālo daļu, kā arī Pļavniekiem savieno Rīgas satiksmes 34. maršruta autobuss: Centrāltirgus—Saulīši. Tas kursē tikai darba dienās. Virzienā uz Saulīšiem — 6 reizes dienā, virzienā uz Centrāltirgu — 7 reizes.                                              

## Atsauces
Dreiliņupīte

**Dreiliņupīte** (lejtecē **Gaiļupīte**) ir upe Ropažu novadā un Rīgā.

Novada ūdeņus uz Šmerļupīti. Tek ziemeļu-ziemeļrietumu virzienā. Caurtek Dreiliņus, sākot no RSAC "Gaiļezers" pa Mežciema teritoriju novadīta pazemē. Dreiliņupīte šķērso valsts autoceļu P4 (Rīga—Ērgļi).

## Atsauces
Nabiņurga

**Nabiņurga** ir Ķivuļurgas kreisā krasta pieteka Salaspils un Ropažu novados.

Izteka uz dienvidiem no Cekules. Tek ziemeļrietumu virzienā caur Cekules ciemu. Ietek Ķivuļurgā uz ziemeļiem no Cekules.

## Atsauces
Aivars

**Aivars** var būt:

* Aivars (personvārds), vīriešu personvārds
* Andrejs Aivars (1909—1975), arhitekts
* Eduards Aivars (īstajā vārdā Aivars Eipurs, 1956), dzejnieks
* Juris Imants Aivars (1941—2016), ārsts, fiziologs un zinātnieks

## Cilvēki ar šādu vārdu
* Aivars Gulbis (1933), tēlnieks
* Aivars Freimanis (1936), kinorežisors, scenārists un rakstnieks
* Aivars Gipslis (1937-2000), šahists
* Aivars Neibarts (pseidonīms Ņurbulis, 1939-2001), dzejnieks 
* Aivars Endziņš (1940), jurists 
* Aivars Kreituss (1945), politiķis
* Aivars Siliņš (1947-2016), aktieris
* Aivars Kalējs (1951), ērģelnieks, komponists
* Aivars Lembergs (1953), politiķis
* Aivars Ozoliņš (1957), rakstnieks un žurnālists
* Aivars Brīze (1961-2013), rokmūziķis
* Aivars Aksenoks (1961), politiķis

## Skatīt arī
* Ivars
* "Aivaru gaidot" Gunāra Priedes luga (1973)
Valērijs

**Valērijs** var būt:

*Valērijs (personvārds), vīriešu personvārds ()

## Romas imperatoru vārds tetrarhijas periodā
* Valērijs Diokletiāns (*Gaius Aurelius Valerius Diocletianus*, 284 - 305)
* Valērijs Maksimiāns (*Marcus Aurelius Valerius Maximianus*, 286 - 305) 
* Valērijs Konstancijs I Bālais (Hlors) (*Flavius Valerius Constantius (Chlorus)*, 305-306) 
* Valērijs Galērijs (*Gaius Galerius Valerius Maximianus*, 305 - 311)
* Valērijs Konstantīns I (*Flavius Valerius Constantinus*, 306 - 337)
* Valērijs Licīnijs (*Flavius Galerius Valerius Licinianus Licinius*, 308 - 324) 
* Valērijs Maksimīns Daija (*Gaius Valerius Maximinus Daia*, 308 - 313)

## Cilvēki ar šādu vārdu
* Valērijs Brjusovs (1873-1924), krievu dzejnieks, rakstnieks
* Valērijs Mežlauks (1893-1938), latviešu izcelsmes PSRS sabiedriskais darbinieks
* Valērijs Karpuškins (1949-2014), žurnālists, politiķis
* Valērijs Ļeontjevs (1949), mansu dziedātājs
* Valērijs Buhvalovs (1957), pedagogs
* Valērijs Belokoņs (1960), uzņēmējs
* Valērijs Kargins (1961), uzņēmējs
* Valērijs Kravcovs (1961), politiķis
* Valērijs Agešins (1972), politiķis
* Valērijs Žolnerovičs (1985), vieglatlēts

## Skatīt arī
* Valērija
Valērija

**Valērija** var būt:

*Valērija (personvārds), sieviešu personvārds

## Cilvēki ar šādu vārdu
* Valērija Mesalīna (17/20-48), Romas ķeizara Klaudija sieva
* Valērija Seile, arī Valerija Seilis (1891-1970), izglītības darbiniece
* Valerija Mundure (pseidonīms Marta Skuja, 1915-1946), skolotāja, nacionālās kustības vadītāja 
* Valērija Novodvorska (1950-2014), disidente, žurnāliste, politiķe 
* Valērija Perfilova (skatuves vārds Valērija, 1968), krievu dziedātāja

## Skatīt arī
* Valērijs
Baltkrievijas antarktiskā stacija

**Baltkrievijas antarktiskā stacija** () ir būvējama Baltkrievijas vissezonas polārstacija Antarktīdā. Izvietojusies Talas pakalnu oāzē Enderbiju Zemes rietumos, Kosmonautu jūras krastā Alašejeva līča piekrastē. Stacijas būvniecība uzsākta 2015. gadā un pirmajā kārtā līdz 2018. gadam paredzēts izveidot vasaras polārstaciju 5-6 cilvēkiem. Otrajā kārtā līdz 2020. gadam plānots nodot ekspluatācijā vissezonas staciju 12 cilvēku pārziemošanai.

## Vēsture
Baltkrievija pievienojās Antarktikas Līgumam 2006. gadā un jau 2007. gadā uzsāka patstāvīgu Antarktikas izpētes programmu ciešā sadarbībā ar Krievijas antarktisko ekspedīciju programmu. Par baltkrievu ekspedīcijas atbalsta bāzi tika izvēlēta Molodjožnaja stacijas lidlauka nometne **Gora Večerņaja**, kura bija izbūvēta 1979. gadā, 1992. gadā slēgta un iekonservēta, bet 2006.—2009. gados daļēji demontēta. Gora Večerņaja atrodas 20 km uz austrumiem no Molodjožnaja stacijas Ņižņeje ezera krastā.

## Stacijas struktūra
Būvējamā Baltkrievijas antarktiskā stacija izvietota ap 200 m uz dienvidrietumiem no bijušās Krievijas stacijas. Stacija veidota no virs zemes piepaceltiem moduļiem, kuri tiek izgatavoti Baltkrievijā un pēc tam gatavā veidā transportēti uz Antarktīdu un ar helikoptera palīdzību uzstādīti paredzētajā vietā. Stacijas projektu izstrādāja Baltkrievijas uzņēmums *MIDIVISANA Ltd.*

Staciju paredzēts veidot no vairākiem moduļiem (paredzētais uzstādīšanas gads):

* divi laboratoriju un dzīvojamie moduļi (2015—2016); 
* darbnīcu un dzīvojamais modulis (2016); 
* divi ražošanas un dzīvojamie moduļi (2017—2018); 
* sanitārais un higiēnas bloks (2016); 
* apsildāmie un neapsildāmie noliktavu paviljoni (2016 —2017); 
* garāža un konservācijas bokss (2017).

Elektrību paredzēts nodrošināt ar dīzeļģeneratoru un saules paneļu palīdzību, nākotnē paredzēts uzstādīt arī vēja ģeneratorus.

## Zinātniskās izpētes aktivitātes
Baltkrievijas antarktiskās programmas, kas tiek veidota Baltkrievijas Zinātņu akadēmijas vadībā, galvenās aktivitātes ir:

* visaptveroša troposfēras aerosola, mākoņu un Antarktīdas pamatvirsmas monitorēšana ar virszemes un satelītu līdzekļiem; troposfēras ozona un stratosfēras polāro mākoņu pētīšanai paredzētu instrumentu, metodoloģijas un programmnodrošinājuma izstrāde; 
* kompleksi ozonosfēras un ultravioletā starojuma pētījumi, Baltkrievijas Antarktiskās ekspedīcijas hidrometeoroloģiskais atbalsts klimata pētījumos; 
* ledus, sniega un atmosfēras monitorēšanas radioiekārtu izstrāde; 
* Zemes garozas ģeofiziskie un ģeoķīmiskie pētījumi; 
* Atjaunojamo dzīvo resursu novērtēšana Antarktikas piekrastes ekosistēmās, polārstacijas ietekme un šīm ekosistēmām;
* Meteoroloģiskie novērojumi pēc WMO rekomendācijām.

## Atsauces
Klaudijs (nozīmju atdalīšana)

**Klaudijs** var būt:

* Klaudijs (personvārds), vīriešu personvārds

## Cilvēki ar šādu vārdu
* Klaudijs (pilnais vārds Tiberijs Klaudijs Cēzars Augusts Germāniks, 10. p.m.ē. - 54.), ceturtais Romas imperators
* Klaudijs Ptolemajs (Ptolemajs, 90-168), ģeogrāfs un astrologs
* Klaudijs Galēns (Galēns, 129-199/217), ārsts

## Saktīt arī
* Klods
* Klaudija
* Klaudija dzimta, Senās Romas patriciešu dzimta
Tatjana

**Tatjana** var būt:

*Tatjana (personvārds), sieviešu personvārds

## Cilvēki ar šādu vārdu
*Tatjana Nikolajevna (1897-1918), lielkņaze, lielinieku upure
*Tatjana Barbakofa (dzimusi Cipora Edelberga, 1899-1944), ebreju dejotāja, nacistu upure
*Tatjana Suta (1923-2004), mākslas zinātniece
*Tatjana Veinberga (1943-2008), volejboliste
*Tatjana Ždanoka (1950), politiķe
*Tatjana Jemeļjanova (1954), politiķe
*Tatjana Koķe (1955), pedagoģe un politiķe

## Skatīt arī
*Taņa
*Sororitas Tatiana, studenšu korporācija
Rūgalanne

**Rūgalanne** (, ) ir viena no 15 Norvēģijas filkēm. Filke robežojas ar Vestlannes, Tēlemarkas, un Agderes filkēm. Rūgalannes administratīvais centrs ir Stavangere. Filkē ir vēl 10 pilsētas: Sannēse, Heugesunna, Ēgersunna, Okrehamna, Brīne, Kūpervīka, Jerpelanne, Tānangere, Skudnēshavna un Seuda. 2016. gadā Rūgalannē dzīvoja 470 tūkstoši cilvēku.

## Ārējās saites

*
Džordža Vašingtona tilts

**Džordža Vašingtona tilts** () ir divstāvīgs maksas piekartilts, kas atrodas starp Ņujorkas štatu un Ņūdžersiju, ASV. Tilts savieno Ņujorkas Manhatanas rajonu ar Ņūdžersiju, šķērsojot Hudzonas upi. Tilta augšējā stāvā atrodas četras joslas katrā virzienā, ietves un riteņbraucēju celiņš, bet apakšējā stāvā trīs joslas katrā virzienā. Ātruma ierobežojums uz tilta ir 45 jūdzes stundā (72&nbsp;km/h).

Tilta kopējais garums ir 1450 metri, tā platums ir 36 metri, bet augstums tilta augstākajā punktā ir 184 metri. Tilta augstums līdz upei ir 65 metri. Pēc 2015. gada datiem, katru dienu tiltu šķērso ap 312 377 transportlīdzekļu, bet gada laikā ap 106 miljoniem motorizēto transportlīdzekļu. Pēc šiem rādītājiem tas ir visnoslogotākais tilts pasaulē.

Tilta celtniecība uzsākta 1927. gada oktobrī, bet tas atklāts satiksmei 1931. gada 24. oktobrī. 1962. gada 29. augustā atklāts tilta otrais stāvs. Līdz 1937. gadam tas bija garākais piekartilts pasaulē. Kopš 2006. gada valsts nacionālajos svētkos un atceres dienās uz tilta izkar 27 metrus garu, 18 metrus platu un 200&nbsp;kg smagu ASV karogu. Tas ir lielākais brīvi plīvojošais ASV karogs pasaulē.

Tilts nosaukts par godu pirmajam ASV prezidentam Džordžam Vašingtonam.

## Atsauces
Valentīna

**Valentīna** var būt:

*Valentīna (personvārds), sieviešu personvārds

## Cilvēki ar šādu vārdu
*Valentīna Freimane (1922-2018), teātra un kino zinātniece
*Valentīna Butāne (1929-2012), dziedātāja
*Valentīna Skujiņa (1937-2015), valodniece, terminoloģe
*Valentīna Tereškova (1937), kosmonaute

## Skatīt arī
*Valentīna diena
*Valentīns
Mkrtčjana

**Mkrtčjana** () ir armēņu uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:

* Lilita Mkrtčjana (*Լիլիթ Մկրտչյան*) — Armēnijas šahiste (dzimusi 1982);
* Mariama Mkrtčjana (*Մկրտչյան Մարիամ*) — Armēnijas šahiste (dzimusi 2004).
Pārsla

**Pārsla** var būt:

*Pārsla (personvārds), sieviešu personvārds
*Sniegpārsla

## Skatīt arī
*Brokastu pārslas 

## Ārējās saites
*vardunozime.lv