open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Rūdolfs Džuljāni

**Rūdolfs Viljams Luiss "Rūdijs" Džuljāni** (*Rudolph William Louis "Rudy" Giuliani*; dzimis ) ir amerikāņu jurists, uzņēmējs, bijušais politiķis. Vispirms bijis demokrāts, tad dažus gadus bijis bezpartijisks, taču kopš 1980. gada ir republikānis. Bijis Ņujorkas mērs.

20. gadsimta 80. gados bijis Ņujorkas štata dienvidu reģiona federālais prokurors, kas ierosinājis vairākas lietas pret itāliešu mafiju un korumpētiem korporatīvajiem finansētājiem. Vadījis lietu, kuras rezultātā uz mūžu cietumā tika iesēdināts mafijas boss Džons Goti.

1989. gadā kandidēja Ņujorkas mēra amatam, tomēr tika zaudēts demokrātu pārstāvim Deividam Dinkinsam. Džuljāni uzvarēja Dinkinsu 1993. gada vēlēšanās. Amatā stājies 1994. gadā. Bija apsolījis veikt reformas pilsētas finasēs un cīnīties ar noziedzību. Sākotnēji tika uzskatīts, ka viņam tas ir izdevies. Lai arī noziedzības līmenis Džuljāni vadības laikā kritās, un pats Džuljāni to uzskatīja par savu nopelnu, tomēr viņa nopelni tiek apstrīdēti, jo tā tika uzskatīta par sakritību. Noziedzības līmenis sāka kristies jau dažus gadus pirms viņa ievēlēšanas amatā, un noziedzības līmenis šai laikā kritās arī visā valstī.

2000. gadā konstatēts prostatas vēzis, ko izdevies izārstēt.

Pēc 2001. gada 11. septembra uzbrukuma ASV, kurā bojā gāja ap 2800 cilvēku, Džuljāni tika slavēts par savām darbībām un situācijas kontrolēšanu. Viņš vēlāk *[[Time]]* vērtējumā tika atzīts par 2001. gada cilvēku, tāpat viņam tika piešķirts Britu impērijas ordenis.

Pēc Ņujorkas mēra amata atstāšanas palicis aktīvs politiķis, bijis viens no sākotnējiem republikāņu partijas kandidātiem ASV prezidenta amatam 2008. gada vēlēšanās. Pēc mēra amata termiņa beigām pievērsies arī uzņēmējdarbībai.

## Atsauces

## Ārējās saites
Curriculum vitae

***Curriculum vitae*** (saīsināti **CV** vai **vita**; no latīņu valodas "dzīves ceļš") ir īss dzīves apraksts, biogrāfija. Daudzās valstīs CV ir pirmais dokuments, ko darba devējs pieprasa cilvēkiem, kas piesakās uz darbu. Parasti pēc CV izskatīšanas labākie kandidāti tiek izsaukti uz interviju. Netiek rakstīts prozas veidā, bet gan parasti tabulas vai aizzīmēta saraksta veidā.

CV parasti tiek iekļauta informācija par personas datiem (vārds, uzvārds, kontakti), izglītību, iepriekšējo darba pieredzi, interesēm, kvalifikāciju.

Mūsdienās *curriculum vitae* var iesniegt arī elektroniskā formātā — caur e-pastu, kādu tīmekļa vietni, piemēram, *[[LinkedIn]]*, u.t.t.

## Ārējās saites
* ''Europass'' ''Curriculum vitae''
Dmitrijs Rogozins

**Dmitrijs Rogozins** (; dzimis ) ir Krievijas politiķis. No 2018. līdz 2022. gadam viņš bija valsts kosmiskās korporācijas *[[Roskosmos]]* ģenerāldirektors.
No 2011. līdz 2018. gadam Rogozins bija Krievijas valdības priekšsēdētāja vietnieks, atbildīgs par aizsardzības un kosmosa nozari. Pirms tam, no 2008. līdz 2011. gadam, bija Krievijas vēstnieks NATO.

## Ārējās saites

* *Twitter* konti: @Rogozin   @DRogozin  
* Personīgā mājaslapa  

|-
! colspan="3" style="background:#a8bb22;" | Amati
Jānis Avens

**Jānis Avens** (1895—1938) bija latviešu strēlnieks, vēlāk Čekas izmeklētājs (1918—1920) un PSRS izlūkdienesta darbinieks (1923—1929).

## Dzīvesgājums
Dzimis 1895. gadā Jaunpiebalgas pagastā zemnieka Jēkaba Avena ģimenē. No 1913. gada Latvijas Sociāldemokrātijas (LSD) biedrs. 
Pirmā pasaules kara laikā Avens bija 7. latviešu strēlnieku pulka karavīrs, 1917. gadā kļuva par rotas revolucionārās komitejas priekšsēdētāju. Pēc Oktobra revolūcijas norīkots Padomju Krievijas valdības apsardzei Petrogradas Smoļnijā, pēc tam bija Viskrievijas Ārkārtas komisijas izmeklētājs (1918—1920). 1919. gadā darbojies arī Padomju Latvijas armijā, no 1919. gada jūnija bijis 15. armijas Īpašās nodaļas darbinieks Latgalē.
 
Pēc pilsoņu kara beigām Kominternes Starptautisko sakaru nodaļas Literatūras apakšnodaļas vadītāja vietnieks (1923—1926), PSRS vēstniecības Stokholmā darbinieks (1927—1929). Pēc 1930. gada dažādos amatos PSRS pārvaldē (teātru direktors, lauksaimniecības institūtu, valsts kontroles un Valsts plāna darbinieks).

Staļina represiju ietvaros 1935. gada 15. februārī viņu apcietināja un 20. jūnijā piesprieda 5 gadus ieslodzījumā *[[GULAG]]* soda nometnē par "trockistiski zinovjevisko aģitāciju". 1938. gada 1. martā *[[PSRS Iekšlietu Tautas komisariāts|NKVD]]* troika "*Daļstroj*" ''Sevvostlaga'' nometnē viņam piesprieda nāves sodu. Pēc pirmās lietas reabilitēts 1967. gadā, pēc otrās — 1989.

Dēls — vadības sistēmu speciālists Oļegs Avens (1927—1992), mazdēls — uzņēmējs un politiķis Pjotrs Avens (dzimis 1955).

## Atsauces
Robērs Šapats

**Robērs Šapats** (; dzimis  Neijī pie Sēnas, Francijā, miris  Parīzē) bija Francijas riteņbraucējs, vairākkārt piedalījies *[[Tour de France]]*, radio un televīzijas riteņbraukšanas pārraižu komentētājs un Šapata likuma autors.

## Braucēja karjera
Šapats riteņbraukšanu uzsāka *Vélodrome d'Hiver* trekā Parīzē, kur viņš kļuva populārs medisona sacensībās.  1944. gadā viņš kopā ar Rožē Riolānu, Žanu Gigēnu un Andē Šasānu uzvarēja amatieru čempionātā komandu iedzīšanas braucienā. Viņa profesionālā karjea ilga 11 sezonas, no 1944. līdz 1954. gadam. No 1948. līdz 1952. gadam viņš piedalījās *[[Tour de France]]*, 1949. gadā finišējot 16. vietā. 1949. gadā viņš uzvarēja *Circuit des Pyrénées* un 1952. gadā *Grand Prix d'Espéraza* sacensībās.

1949. gadā, pārstāvot Franciju *Tour de France*, viņš kļuva par pirmo braucēju, kurš Francijas televīzijas tiešraidē atbildēja uz jautājumu.

## Šapata likums
Šapata likums bija novērojums, kas pamatojās uz viņa pieredzi kā braucējam un komentētājam. Tas apgalvoja, ka, braucēju grupai ķerot atrāvienu, ir nepieciešami 10 kilometri, lai noķertu vienu braucēju. Tāpēc viena cilvēka atrāvienam ar pārsvaru vairāk kā minūti uz katriem atlikušajiem 10 kilometriem bija lielas izredzes uz uzvaru sacensībās. Šo likumu vēl joprojām bieži citē televīzijas un radio pārraidēs, un bieži vien tas izrādās patiess.

Šapats apgalvoja, ka minūte ir precīzs aprēķins. Nedaudz mazāk un atrāviens neizdosies, gluži kā, kad Bjarne Rīss tika noķerts dažus simtus metru pirms finiša līnijas, kad viņam bija 56 sekunžu pārsvars Gapas posmā 1993. gada Tour de France.

Šapats uzstāja arī, ka vienam braucējam ar minūtes pārsvaru ir lielāka iespēja kā braucēju grupai ar lielāku pārsvaru. Viens braucējs brauc līdz galam ar pilnu jaudu, bet braucēju grupa pirms finiša atvilks elpu, lai sagatavotos sprintam un nepieļautu konkurentiem veikt negaidītus uzbrukumus.

Mūsdienās likumu ir ietekmējusi labāka komandu organizētība, ķerot atrāvienus, lai nogādātu savus sprinterus grupas priekšgalā. Šapata piedāvātā minūte ir palielinājusies līdz aptuveni 90 sekundēm.

## Komandas
* 1945: *Génial-Lucifer-Hutchinson*
* 1946: *Génial-Lucifer*
* 1947-1949: *Mercier-Magne*
* 1950: *Olympia-Dunlop*
* 1951: *Helyett-Hutchinson*
* 1952: *Vanoli*
* 1953-1954: *Rochet-Dunlop*

## Ārējās saites
Boma

**Boma** (*Boma*) vai **Mboma** () ir pilsēta un jūras osta Kongo Demokrātiskajā Republikā, Centrālās Kongo provincē. Izvietojusies valsts rietumaļā Kongo upes labajā krastā ap 100 km no ietekas Atlantijas okeānā.

## Vēsture
Dibināta 16. gadsimtā kā eiropiešu vergu tirdzniecības stacija; nosaukums *mboma* kikongo un citās bantu valodās nozīmē ‘Cietoksnis’. Lai arī Bomā intensīvi darbojās holandiešu un portugāļu tirgotāji, suverenitāte pār pilsētu 1884. gadā tika piešķirta Starptautiskajai Āfrikas asociācijai un tā kļuva par Kongo Brīvvalsts un vēlāk (līdz 1926. gadam) Beļģu Kongo administratīvo centru.

## Atsauces

## Ārējās saites
Kārlis Avens

**Kārlis Avens** (1895—1958) bija Pirmā pasaules kara artilērists, vēlāk Latvijas armijas Latgales artilērijas pulka kaprālis. Lāčplēša Kara ordeņa kavalieris.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1895. gada 14. maijā Saukas pagasta Dzērves muižas Bokās zemkopja Andreja Avena un viņa sievas Jūles ģimenē. Pēc Pirmā pasaules kara sākuma 1915. gada maijā viņu iesauca Krievijas impērijas armijā. Dienēja 53. artilērijas brigādē, piedalījās kaujās Sēlijā pie Daugavpils. 1916. gadā viņa karaspēka vienību norīkoja uz Dienvidu fronti pret Austroungārijas armiju. Piedalījās Pirmā pasaules kara kaujās līdz 1918. gada aprīlim, kad pēc Brestļitovskas miera līguma nosacījumiem Krievijas Padomju valdība izdeva rīkojumu par latviešu strēlnieku pulku demobilizāciju un latviešu strēlnieku divīzijas izveidi Sarkanās armijas sastāvā. Kārlis Avens atgriezās dzimtenē un apmetās uz dzīvi Viesītē.

1919. gada 1. jūlijā viņu iesauca Latvijas Republikas armijā, kur viņš bija 3. Latgales kājnieku divīzijas artilērijas vienības kaprālis. Piedalījās kaujās pret bermontiešiem un pret lieliniekiem.

Rēzeknes atbrīvošanas cīņu laikā 1920. gada 20. janvārī uzbrukumā Sosnu un Turčina sādžām Kārļa Avena artilērijas vienība ienaidnieka viesuļugunī veica pretinieka apšaudi tiešā tēmējumā, kā rezultātā ienaidnieks apjukumā atkāpās un 9. Rēzeknes kājnieku pulks varēja saņemt daudzus gūstekņus un iegūt trofejas. 1920. gadā apbalvots ar Lāčplēša Kara ordeni Nr. 3/368.  1921. gada 18. februārī viņu atvaļināja no aktīvā karadienesta.
Kā jaunsaimnieks saimniekoja Viesītes pagasta Podnieku mājās, turpat dzīvoja arī pēc Otrā pasaules kara.

Miris 1958. gada 28. martā Viesītē.

## Atsauces
Benha

**Benha** (; *Banhā*) ir pilsēta Ēģiptē, Kaljūbījas muhāfazas centrs. Izvietojusies valsts ziemeļdaļā, Nīlas deltā, tās attekas Dumjātas labajā krastā 50 km uz ziemeļiem no valsts galvaspilsētas Kairas. Pilsēta izvietota labi apūdeņotā teritorijā — 30 km augšpus pilsētas atrodas dambis. Kokvilnas audzēšanas un pārstrādes centrs, elektroniskās rūpniecības centrs. Pilsētas ziemeļu daļā atrodas senā Atribas pilsēta — 10. Lejasēģiptes nomas galvaspilsēta.

## Atsauces

## Ārējās saites
AFRICASAT-1

***AFRICASAT-1*** (sākotnēji ***MEASAT-1***) bija Malaizijas uzņēmuma *Binariang Satellite Systems Sdn. Bhd.* (tagad *[[MEASAT|MEASAT Satellite Systems Sdn. Bhd.]]*) sakaru pavadonis. Tas bija Malaizijas pirmais Zemes mākslīgais pavadonis. Palaists 1996. gada janvārī. 
Tas nodrošināja sakarus klientiem Dienvidaustrumāzijā, vēlāk Āfrikā. Dekomisionēts 2013. gadā.

1994. gada 17. maijā *Binariang Satellite Systems* noslēdza līgumu ar ASV uzņēmumu *[[Boeing Satellite Development Center|Hughes Space and Communications International]]* par sakaru pavadoņa izgatavošanu uz platformas *[[HS-376]]* bāzes. Projekts nosaukts par *Malaysia-East Asia Satellite* ("Malaizijas Austrumāzijas pavadonis", *MEASAT*). *Hughes* arī izgatavoja un Lankavi salā uzstādīja kosmisko aparātu kontroles staciju, kā arī apmācīja Malaizijas speciālistus.

Kosmiskajam aparātam bija 12 C joslas, 5 Ku joslas raidītāji. Tas bija cilindra formā ar diametru 2,16 m. Augstums saliktā stāvoklī 3,3 m, izvērstā — 7,82 m. Stabilizāciju nodrošināja rotācija ap garenasi.
Pirmoreiz *HS-376* modelī pielietotas gallija arsenīda saules baterijas, kas deva par 40 % vairāk elektroenerģijas nekā to silīcija priekšgājēji. *HS-376* pirmoreiz izmantota arī ultraviegla paraboliskā antena. Stāvokļa kontroles dzinējiem izmantota divkomponentu degviela.

*MEASAT-1* tika palaists  23:10 UTC ar nesējraķeti *[[Ariane 44L]]* (lidojums *V82*) no Gviānas kosmiskā centra kopā ar sakaru pavadoni *[[PAS 3R]]*.
Tas tika izvietots ģeostacionārajā orbītā punktā 91,5° austrumu garuma.

 *MEASAT-1* pārtrauca sniegt pakalpojumus pozīcijā 91,5° A, jo tam bija beidzies garantijas laiks 12 gadi. Pirms tam kopš aprīļa sakaru kanāli tika pārslēgti uz pavadoni *[[MEASAT-3]]*, kurš palaists 2006. gada decembrī un izvietots 91,5° A.

Tika novērtēts, ka pavadonis ir spējīgs darboties vēl piecus gadus, tādēļ tas tika pārvietots uz punktu 46,0° A virs Āfrikas un  pārdēvēts par ***AFRICASAT-1***. Šoreiz orbīta nebija stacionāra, bet ar nelielu slīpumu. Kosmiskā aparāta kontrole turpināta no zemes stacijas Malaizijā.

2013. gada aprīlī pavadonis pārvietots uz apbedīšanas orbītu.

## Atsauces

## Ārējās saites
* AFRICASAT-1 MEASAT 
* Measat 1 weebau.com
* MEASAT 1, 2 / Africasat 1, 2 Gunter's Space Page,
Oto Tīfs

**Oto Tīfs** (, dzimis , miris ) bija igauņu karavīrs, jurists un politiķis. Tiek uzskatīts par pēdējo neatkarīgās Igaunijas valsts premjerministru, līdz valsts neatkarības atjaunošanai 1991. gadā. Pēc Otrā pasaules kara dzīvoja Ainažos.

## Biogrāfija
No 1910. līdz 1916. gadam studēja Sanktpēterburgas Valsts universitātē. Igaunijas neatkarības kara laikā komandēja "Kalev" bataljonu, kas 1918. gadā tika izveidots no sporta biedrības "Kalev" biedriem. 1921. gadā pabeidza mācības jurisprudencē Tartu Universitātē. Starp pasaules kariem strādāja par advokātu un darbojās politikā. Vairāku Rīgikogu sasaukumu deputāts, bija sociālo jautājumu (1926-1927) un tieslietu (1928) ministrs.

1944. gada 18. septembrī, kad Tallinu bija atstājis vācu karaspēks, bet pirms PSRS karaspēka ienākšanas, Igaunijas Republikas nacionālās komitejas vadītājs Jiri Uluots iecēla Oto Tīfu par valdības vadītāju. Tika deklarēta Igaunijas valsts atjaunošana un Toompea pils tornī tika pacelts Igaunijas karogs. Kaut arī valdība eksistēja tikai divas dienas, tam bija liela simboliska un juridiska nozīme.

Oto Tīfu 1944. gada 10. oktobrī arestēja NKVD. 1945. gada 3. jūnija Tīfs tika notiesāts uz 10 gadiem, kurus pavadīja ieslodzījumā Kazahstānā. 1955. gadā atgriezās Igaunijā, tomēr 1958. gadā viņam tika aizliegts apmesties Igaunijā, tāpēc viņš pārcēlās uz dzīvi Mospines pilsētā Ukrainā. 1965. gadā drošības dienesti atļāva Tīfam atgriezties Baltijā. Tīfs apmetās uz dzīvi Ainažos. Miris 1976. gadā.

## Ārējās saites
Spiediens (improvizācijas šovs)

thumb|220px|Spiediens aktieru pamatsastāvs
**Improvizācijas šovs SPIEDIENS** ir komēdijas žanra īso formu improvizācijas teātra tehnikas (etīžu/skeču) šovs, kas savu darbību uzsācis . Sākotnēji tā bija plānota kā vienreizēja izrāde, kas pārvērtās regulārā šovu producēšanā. Katrā šovā bez pamatsastāva aktieriem piedalās arī aicināts viesis — sabiedrībā populāra persona, kurai nav tieša saistība ar improvizācijas teātri. Šis šovs pārstāvēja Latviju starptautiskajā improvizācijas festivālā *Finland International Improv Festival 2013*, kas norisinājās Somijā. Šajā festivālā *SPIEDIENS* ieguva 2. vietu. 2014. gadā improvizācijas šova veidotais video kļuva par Latvijas mēroga interneta sensāciju. Šajā video tika parādīta cilvēku reakcija brīžos, kad viņi uzzina, ka notikums ir nofilmēts ar slēpto kameru.

## Aktieru sastāvs

### Sākotnējais aktieru pamatsastāvs
* Krišjānis Caune
* Kaspars Breidaks
* Juris Kozlovskis
* Oskars Kozlovskis

### Vēlāk pievienojušies dalībnieki
* Artūrs Vadītājs
* Līga Putniņa
* Sanda Dejus
* Mārtiņš Kozlovskis
* Jānis Kozlovskis
* Raivis Vidzis
* Sintija Auzāne

## Atsauces

## Ārējās saites
* Oficiālā šova mājas lapa 
* Šova Youtube kanāls
Bepu

**Bepu** (; *Beppu-shi*) ir pilsēta Japānā, Oitas prefektūrā. Izvietojusies Kjusju salas ziemeļaustrumos pie Bepu līča. Pilsēta pazīstama ar saviem astoņiem ģeotermālajiem avotiem; kūrorts, universitāte.

## Atsauces

## Ārējās saites
Beringa sala

**Beringa sala** () ir sala Klusā okeāna ziemeļos, ietilpst Krievijai piederošajās Komandora salās un ir to lielākā sala. Tā ir ap 90 km gara un līdz 24 km plata. Salas un visa arhipelāga augstākais punkts ir Stellera kalns (755 m) salas dienviddaļā. Tāpat kā Aleutu salas, Beringa sala izvietojusies uz zemūdens grēdas, kas norobežo Beringa jūru no okeāna.

Administratīvi sala ietilpst Kamčatkas novada Aleutu rajonā; no 750 salas iedzīvotājiem, kas mīt arhipelāga vienīgajā apdzīvotajā vietā Ņikoļskā, ap 300 ir aleuti.

Tiek uzskatīts, ka pirmie eiropieši, kas atklāja salu, bija Krievijas 2. Kamčatkas ekspedīcija komandora Vitusa Beringa vadībā, kas avarēja pie Beringa salas krastiem. Sala nosaukta bojāgājušā un salā apglabātā ekspedīcijas vadītāja Beringa vārdā. Sala bija neapdzīvota līdz 1825. gadam, kad Krievijas-Amerikas kompānija tajā nomitināja aleutus no Atkas un Atu salām.

## Atsauces

## Ārējās saites
Asinsblakšveidīgo infrakārta

**Asinsblakšveidīgo infrakārta** (*Cimicomorpha*) ir lielākā blakšu apakškārtas (*Heteroptera*) infrakārta, kas apvieno 19 mūsdienās dzīvojošu blakšu dzimtas. Vairākas dzimtas ir atklātas salīdzinoši nesenā pagātnē, piemēram, 2007. gadā sistemātikai tika pievienota jauna ASV austrumos dzīvojoša blakts suga - *[[Curalium cronini]]*, kura ir vienīgā suga savā dzimtā *[[Curaliidae]]*. Par vairākām dzimtām sistemātiķiem nav vienprātības. Piemēram, apvienotajā taksonomijas informācijas sistēmā (ITIS - *Integrated Taxonomic Information System*) tīklblakšu dzimta (*Tingidae*) tiek izdalīta tīklblakšu virsdzimtā (*Tingoidea*), bet palmu blakšu dzimta (*Thaumastocoridae*) palmu blakšu virsdzimtā (*Thaumastocoroidea*), bet citās sistemātikās abas dzimtas tiek sistematizētas mīkstblakšu virsdzimtā (*Miroidea*).

## Sistemātika
*Asinsblakšveidīgo infrakārta (*Cimicomorpha*)
**Asinsblakšu virsdzimta (*Cimicoidea*)
***Asinsblakšu dzimta (*Cimicidae*)
***Koku laupītājblakšu dzimta (*Anthocoridae*)
***dzimta *[[Curaliidae]]*
***dzimta *[[Lasiochilidae]]*
***dzimta *[[Lyctocoridae]]*
***dzimta *[[Plokiophilidae]]*
***dzimta *[[Polyctenidae]]*
**Graudu laupītājblakšu virsdzimta (*Joppeicoidea*)
***Graudu laupītājblakšu dzimta (*Joppeicidae*)
**Laupītājblakšu virsdzimta (*Reduvioidea*)
***Laupītājblakšu dzimta (*Reduviidae*)
***dzimta *[[Pachynomidae]]*
**Mīkstblakšu virsdzimta (*Miroidea*)
***Mīkstblakšu dzimta (*Miridae*)
**Palmu blakšu virsdzimta (*Thaumastocoroidea*)
***Palmu blakšu dzimta (*Thaumastocoridae*)
**Sīkblakšu virsdzimta (*Microphysoidea*)
***Sīkblakšu dzimta (*Microphysidae*)
**Tīklblakšu virsdzimta (*Tingoidea*)
***Tīklblakšu dzimta (*Tingidae*)
***dzimta *[[Vianaididae]]*
**Zālāju laupītājblakšu virsdzimta (*Naboidea*)
***Zālāju laupītājblakšu dzimta (*Nabidae*)
***dzimta *[[Medocostidae]]*
**virsdzimta *[[Velocipedoidea]]*
***dzimta *[[Velocipedidae]]*

## Atsauces

## Ārējās saites

*Blaktis – Hemiptera
*TolWeb: Cimicomorpha 
*Bugguide: Infraorder Cimicomorpha
Asinsblakšu virsdzimta

**Asinsblakšu virsdzimta** (*Cimicoidea*) ir blakšu kārtas (*Hemiptera*) virsdzimta, kas pieder pie asinsblakšveidīgo infrakārtas (*Cimicomorpha*). Šajā virsdzimtā ir apvienotas 7 mūsdienās dzīvojošas dzimtas. Ik pa laikam sistemātiku papildina kāda jaunatklāta suga. ASV dienvidaustrumos jaunatklātā blakšu suga *[[Curalium cronini]]* sistemātikā tika iekļauta 2007. gadā un tā ir vienīgā suga  *[[Curaliidae]]* dzimtā.

Gandrīz visas šīs grupas sugas ir plēsīgas un barojas ar citiem kukaiņiem. Izņēmums ir asinsblakšu (*Cimicidae*) un poliktenīdu dzimtas (*Polyctenidae*) sugas, kas ir ektoparazīti (ārējie parazīti). Abu ektoparazītu dzimtu sugas parazitē uz mugurkaulniekiem, galvenokārt uz sikspārņiem un putniem, bet vispazīstamākā ir gultas blakts, kas parazitē uz cilvēkiem. 

## Sistemātika
***Asinsblakšu virsdzimta** (*Cimicoidea*)
**Asinsblakšu dzimta (*Cimicidae*)
**Koku laupītājblakšu dzimta (*Anthocoridae*)
**dzimta *[[Curaliidae]]*
**dzimta *[[Lasiochilidae]]*
**dzimta *[[Lyctocoridae]]*
**dzimta *[[Plokiophilidae]]*
**dzimta *[[Polyctenidae]]*
**†dzimta *[[Vetanthocoridae]]*

## Atsauces

## Ārējās saites
*Blaktis – Hemiptera
*Bugguide: Superfamily Cimicoidea
*Phylogenetic relationships within the Cimicomorpha (Hemiptera: Heteroptera): a total-evidence analysis
Bērlingtona (Ziemeļkarolīna)

**Bērlingtona** () ir pilsēta ASV Ziemeļkarolīnas pavalstī. Izvietojusies pavalsts ziemeļdaļā pie Ziemeļkarolīnas dzelzceļa, pieskaitāma pie Grīnsboro—Vinstonas—Haipointas aglomerācijas kā tās satelītpilsēta. Pati Bērlingtona veido MSA ar 150 tūkstošiem iedzīvotāju.

## Vēsture
Pilsēta dibināta 1854. gadā kā dzelzceļa stacija un apkopes darbnīcas pie Ziemeļkarolīnas dzelzceļa ar nosaukumu **Kompanišopsa** *(Company Shops)*, kur izvietojās depo un vēlāk arī dzelzceļa kompānijas ofiss. Pie stacijas ātri izauga ciemats ar 27 mājām. Pēc vairāk kā 30 gadu darba 1886. gadā depo, tāpat, kā liela daļa citas dzelzceļa struktūras, tika slēgts un kompānijas darbība tika pārcelta uz Spenseru. 1893. gadā pilsētiņas iedzīvotāji izlēma par nosaukuma maiņu. Mūsdienās pilsētā attīstīta biomedicīniskā, aviobūves, pārtikas un vieglā rūpniecība.

## Atsauces

## Ārējās saites
Mārtiņš Pīrāgs

**Mārtiņš Pīrāgs** (1890—1968) bija Pirmā pasaules kara karavīrs artilērists, vēlāk Latvijas armijas Latgales partizānu pulka virsseržants. Lāčplēša Kara ordeņa kavalieris.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1890. gada 15. martā Saukas-Elkšņu draudzē, Elkšņu pagasta Kristūžos zemkopja Mārtiņa Pīrāga ģimenē. Pēc Pirmā pasaules kara sākuma 1915. gada maijā viņu iesauca Krievijas impērijas armijā. Dienēja 143. kājnieku pulkā, 1916. gadā viņš beidza īpašo mācību komandu, gatavojoties pārcelšanai uz Rietumu fronti Francijā. latviešu strēlnieku divīzijas sastāvā piedalījās Ziemassvētku kaujās pie Jaunķemeriem. 1917. gada janvārī viņu nosūtīja uz tranšeju lielgabalu kursiem Daugavpilī, pēc tam M. Pīrāgs uzdienējās līdz vecākā apakšvirsnieka dienesta pakāpei 4. divīzijas vieglo mīnmetēju baterijā. 1917. gadā viņš krita vācu gūstā, atbrīvots pēc Brestļitovskas miera līguma noslēgšanas 1918. gada martā.

1919. gada 11. augustā viņu iesauca Latvijas Republikas armijā, piedalījās kaujās pret bermontiešiem un pret lieliniekiem. Ziemeļlatgales atbrīvošanas operācijas cīņu laikā 1920. gada 25. janvārī Latgales partizānu pulka uzbrukumā  Mārtiņš Pīrāgs komandēja III bataljona vadu, kas ieņēma Sazonovas jeb Sazonu (*Сазоны*) sādžu pie Kuhvas upes Linovas pagastā un saņēma gūstā deviņus pretinieka karavīrus. 1921. gadā apbalvots ar Lāčplēša Kara ordeni Nr. 3/654. 1921. gada 1. oktobrī viņu atvaļināja no aktīvā karadienesta.
Kā jaunsaimnieks saimniekoja Viesītes pagasta Lāčplēšos, strādāja par mežsargu Viesītes mežniecībā. Pēc Otrā pasaules kara turpināja strādāt par mežsargu.

Miris 1968. gada 1. maijā, apbedīts Viesītes Stauģu kapos.

## Atsauces
Venēcijas biennāle

**Venēcijas biennāle** () ir nozīmīga mūsdienu kultūras izstāde, kas notiek katru gadu Venēcijā, Itālijā. Biennāli organizē kopš 1895. gada un tas ir vecākais šāda veida pasākums. Galvenā izstāde katru gadu notiek Kastello apkaimē Arsenāla telpās un Biennāles dārzos, mijoties mākslas un arhitektūras biennālei (tāpēc arī nosaukums *biennale* — reizi divos gados). Citi Biennāles fonda organizētie pasākumi, kas ietver teātri, mūziku un deju notiek katru gadu dažādās Venēcijas daļās, bet ikgadējais Venēcijas kinofestivāls notiek Lido salā.

Venēcijas biennāle iekļauj šos atsevišķos notikumus (hronoloģiskā izveides secībā):
* Mākslas biennāle, sākotnējais pasākums, kopš 1895. gada;
* Mūzikas biennāle, kopš 1930. gada;
* Teātra biennāle, kopš 1934. gada;
* Venēcijas kinofestivāls, kopš 1932. gada;
* Arhitektūras biennāle, kopš 1980. gada;
* Deju biennāle, kopš 1999. gada;
* Starptautiskais bērnu karnevāls, kopš 2009. gada.

## Atsauces

## Ārējās saites
*
Pelnrušķīte

thumb|250px|Pelnrušķite kurpītes pielaikošanas brīdī
**Pelnrušķīte** (, , ) ir franču, itāļu un vācu tautas pasaka. Pelnrušķīte ir viena no populārākajiem pasaku tēliem pasaulē. Pirmais, kas izdeva pasaku par Pelnrušķīti, bija Šarls Pero, viņam sekoja brāļi Grimmi.

Pelnrušķītei bija smagi jāstrādā, bet viņas pusmāsas tikai greznojās un izklaidējās. Labā feja vai burve dod Pelnrušķītei iespēju nokļūt pils ballē. Dažādos pasaku variantos feja veic atšķirīgas burvestības, bet visās pasakās Pelnrušķīte, steigdamās projām no balles, pazaudē kristāla vai zelta kurpīti.

## Ārējās saites
Asinsblakšu ģints

**Asinsblakšu ģints** (*Cimex*) ir viena no asinsblakšu dzimtas (*Cimicidae*) ģintīm, kuru sugas sastopamas visā pasaulē. Šajā ģintī kopumā ir 10 vai vairāk sugas, kas galvenokārt mājo ziemeļu puslodē. Par dažām sugām sistemātiķu domas dalās. Latvijā sastopama viena suga — gultas blakts (*Cimex lectularius*), kura ir arī visizplatītākā asinsblakšu suga pasaulē. 

## Kopīgās īpašības
Visas asinsblakšu ģints sugas ir ektoparazīti, kas barojas ar asinīm. Tās atrodamas vai nu uz saviem upuriem (galvenokārt putniem, sikspārņiem un cilvēkiem), vai mājo no tiem nelielā attālumā. Asinsblakšu ģints ir vienīgā ģints visā dzimtā, kuras sugas specializējušās uz dažādiem upuriem. Pārējām ģintīm ir raksturīga samērā stingra specializācija, vai nu uz sikspārņiem, vai putniem. Šajā ģintī ir divas blakšu sugas, kuras barojas ar cilvēku asinīm: gultas blakts un tropu gultas blakts (*Cimex hemipterus*).

Asinsblakšu ģintij piederošās blaktis atkarībā no sugas ir 3—9 mm garas, to ķermeņi ir plakani, ovāli un dzeltenbrūnā vai sarkanbrūnā krāsā. Spārni kā visām asinsblaktīm ļoti īsi, rudimentāri, nesasniedz vēdera posmu.

## Sistemātika
*Asinsblakšu ģints (*Cimex*)
**Gultas blakts (*Cimex lectularius*)
**Tropu gultas blakts (*Cimex hemipterus*)
***[[Cimex adjunctus]]*
***[[Cimex antennatus]]*
***[[Cimex brevis]]*
***[[Cimex columbarius]]*
***[[Cimex incrassatus]]*
***[[Cimex latipennis]]*
***[[Cimex pilosellus]]*
***[[Cimex pipistrelli]]*

## Atsauces

## Ārējās saites

*Blaktis – Hemiptera
*Bed Bug Manual
Hillera VZ-1 Pawnee

**Hillera VZ-1 Pawnee** ir tiešās vilces lidaparāts, kas izmanto pretrotējošus propellerus cēlējspēkam platformas iekšienē. Platforma tika kontrolēta, pilotam manipulējot savu smaguma centru. VZ-1 mazākais modelim ONR ir divi 44 zirgspēku 33 kilovatu Nelson H-58 motori, kuri ir savienoti ar propelleriem, izmantojot helikoptera transmisiju.

## Ārējās saites

* Hillera aviācijas muzeja raksts par lidojošo platformu (angliski)
* Raksts par Hiller VZ-1 (angliski)
Vladimirs Nabokovs (politiķis)

**Vladimirs Nabokovs** (, dzimis , miris ) bija krievu jurists, publicists un politiķis. Viens no kadetu partijas līderiem. Rakstnieka Vladimira Nabokova tēvs. Pirmā pasaules kara laikā dienēja Ainažos.
Viņa vecākais brālis Sergejs Nabokovs (1868—1940) bija Kurzemes gubernators. 

## Dzīvesgājums
Dzimis 1869. gadā augsta valsts ierēdņa (justīcijas ministra) Dmitrija Nabokova un viņa sievas Marijas, dzimušas Korfas, ģimenē. Studēja tieslietas Sanktpēterburgas universitātes Juridiskajā fakultātē. No 1896. līdz 1904. gadam bija Ķeizariskās Juridiskās augstskolas (*Императорское училище правоведения*) mācībspēks. Izvirzījās apr vienu no kadetu partijas līderiem. 1906. gadā tika ievēlēts Pirmajā valsts domē. Pēc Domes padzīšanas Nabokovs bija viens no t. s. Viborgas uzsaukuma parakstītājiem, par ko tika sodīts ar 3 mēnešiem ieslodzījumā.

Pirmā pasaules kara laikā dienēja Staraja Rusā, Ainažos, vēlāk Sanktpēterburgā. Pēc Februāra revolūcijas Nabokovs kādu laiku bija Pagaidu valdības lietu pārvaldnieks (*управляющий делами*). Tika ievēlēts Krievijas Satversmes sapulcē, tomēr tās darbā nepiedalījās.

Krievijas pilsoņu kara laikā devās uz Krimu. No 1919. gada — emigrācijā. Nogalināts krievu monarhistu atentātā pret kadetu partijas līderi Pāvelu Miļukovu.

## Ārējās saites
Sergejs Kirovs

**Sergejs Kirovs** (, īstajā uzvārdā **Kostrikovs** (), dzimis , miris ) bija padomju politiķis, VK(b)P Ļeņingradas komitejas vadītājs. Nogalināts atentātā. Kirova atentātu Josifs Staļins izmantoja kā ieganstu, lai uzsāktu Lielo teroru, kas savu kulmināciju sasniedza 1937. un 1938. gadā.

## Dzīves gājums
Dzimis nabadzīga zemnieka ģimenē. 1894. gadā kļuva par bāreni, izaudzis patversmē. Beidzis skolas dzimtajā Uržumā un Kazaņā. 1904. gadā iestājās KSDSP. Pēc Oktobra revolūcijas darbojās Krievijas dienvidos. 1919. gada 25. februārī kļuva par Astrahaņas pagaidu revolucionārās padomes vadītāju, organizēja represijas pret režīma pretiniekiem. 1920. gada 28. aprīlī Sarkanās armijas sastāvā piedalījās uzbrukumā Azerbaidžānai, kļuva par Komunistiskās partijas Kaukāza biroja CK locekli. 1923. gada aprīlī tika ievēlēts par partijas CK locekli. No 1926. gada — par VK(b)P Ļeņingradas komitejas vadītājs.

S. Kirovs kļuva par vienu no populārākājām personām PSRS. 1934. gada 1. decembrī viņu partijas Ļeņingradas organizācijas galvenajā mītnē — Smoļnijā, ar revolvera šāvienu nogalināja partijas instruktors Leonīds Nikolajevs. 25. decembrī sastādītajā pirmajā apsūdzībā kā viens no vaininiekiem tika minēts Latvijas konsuls Georgs Bisenieks − viņš esot bijis sakarnieks starp Kirova slepkavības organizētāju Ļeningradas grupu un šī atentāta īsteno plānotāju, no Padomju Savienības izraidīto Ļevu Trocki. 31. decembrī G. Bisenieks tika izraidīts no Padomju Savienības, pēc Latvijas okupācijas 1940. gadā viņš tika apcietināts un 1941. gada 27. jūlijā nošauts.

Josifs Staļins un viņam lojālās aprindas S. Kirova nāvi izmantoja, lai PSRS uzsāktu Lielo teroru. Fakti par tiešu Staļina iesaisti slepkavības plānošanā nav iegūti, kaut arī daži fakti liecina par PSRS drošības dienestu iesaisti slepkavības veicināšanā. Daļa vēsturnieku uzskata, ka slepkavība tika veikta personīgu iemeslu dēļ — Nikolajeva sieva, latviete Milda Draule esot bijusi Kirova mīļākā.

PSRS S. Kirova vārdā tika nosaukti daudzi ģeogrāfiski objekti. Latvijas PSR laikā par Kirova parku pārsauca Vērmanes dārzu, kur novietoja Kirova krūšutēlu, kā arī Elizabetes ielu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Lielezeres pagasts

**Lielezeres pagasts** bija viena no Kuldīgas apriņķa pašvaldībām, ko 1922. gadā sadalīja Ezeres un Reņģu pagastos.

## Vēsture
Pēc 1920. gada agrārreformas Lielezeres muižu (*Groß-Essern*) sadalīja 230 vienībās (no tām 2 bijušās rentes mājas) 4932 ha kopplatībā. Muižas centrs nonāca valsts īpašumā, bet bijušajā kungu mājā iekārtoja Ezeres pamatskolu. Griezes mācītājmuižu sadalīja 17 vienībās 318 ha kopplatībā, bet Reņģu muižas Šarlotes pusmuižu 15 vienībās 213 ha kopplatībā.
Reņģes muižu (*Rengenhof, Rengen*) sadalīja 202 vienībās (no tām 7 bijušās rentes mājas) 2712 ha kopplatībā. Reņģes ciemu sadalīja 80 vienībās 108 ha kopplatībā, bet Reņģes mācītājmuižu 4 vienībās 89 ha kopplatībā.
Savukārt Pampāļu muižu (*Pampeln*) sadalīja 326 vienībās (no tām 3 bijušās rentes mājas) 4424 ha kopplatībā.

1921. gadā no Lielezeres pagasta nodalīja Pampāļu pagastu.
1922. gadā Kuldīgas apriņķa Lielezeres pagastu sadalīja Ezeres un Reņģu pagastos.
1924. gadā Reņģu pagastu pievienoja Jelgavas apriņķim.. 1925. gadā Reņģu pagastu pārdēvēja par Rubas pagastu. 
1926. gadā Ezeres pagastu pievienoja Liepājas apriņķim.

## Atsauces
Bērlingtona

**Bērlingtona** ( var būt:
*  Bērlingtona — pilsēta ASV, Ziemeļkarolīnas pavalstī
*  Bērlingtona — pilsēta ASV, Vērmontas pavalstī
Arturs Maskats

**Arturs Maskats** (dzimis  Valmierā) ir latviešu komponists.

1982. gadā Arturs Maskats absolvējis Latvijas Valsts Konservatoriju un kļuvis par Dailes teātra mūzikas daļas vadītāju (1982—1997). Sacerējis oriģinālmūziku tuvu pie simt teātra izrādēm dažādos teātros, kā arī komponējis kino mūziku. Bijis Latvijas Komponistu savienības priekšsēdētājs (1993—1996). No 1996. līdz 2013. gadam Arturs Maskats bijis Latvijas Nacionālās operas mākslinieciskais direktors. Arturs Maskats ir vairākkārtējs Lielās mūzikas balvas ieguvējs (1996, 2001, 2002, 2011). 2015. gadā apbalvots ar III šķiras Triju Zvaigžņu ordeni. Par skaņdarbu "Ideāls zaglis" saņēmis "Autortiesību bezgalības balvu 2017", jo skaņdarbs ir plaši izmantots ierakstos, radio ēterā un pasākumos.

Kopumā Arturs Maskats sacerējis oriģinālmūziku tuvu pie simt teātra izrādēm dažādos Latvijas teātros. Šajā koncertā komponists savus darbus uzticējis izpildīt saviem iemīļotajiem Mihaila Čehova Rīgas Krievu teātra dziedošajiem aktieriem Maksimam Buselam un Jūlijai Berngardtei.

## Galvenie darbi
* Čella koncerts (1992)
* *Lacrimosa* korim, ērģelēm un stīgu orķestrim (1995)
* *Salve Regina* mecosoprānam, čellam un stīgu orķestrim (1996)
* *Concerto grosso* vijolei, čellam, sitaminstrumentiem un stīgu orķestrim (1996)
* Mesa soprānam, jauktajam korim un orķestrim (1997-2002)
* Simfonija mecosoprānam, korim un orķestrim (2000)
* Tango simfoniskajam orķestrim (2002)
* Balets "Bīstamie sakari" (2006)
* Opera "Valentīna"

## Atsauces

## Ārējās saites

* Arturs Maskats Latvijas Nacionālā opera un balets
* Arturs Maskats izrades.lv
* Youtube
Vanagu iezis

[220px|thumb|Vanagu ieža izcilnis, kas izskatās līdzīgs netālajam [Zvārtes iezis|Zvārtes iezim]]
**Vanagu iezis** (arī **Roču iezis**, **Egļu krauja**) ir aptuveni 250 m plats divpakāpju smilšakmens iezis Amatas labajā krastā, Cēsu novadā. Tieši pie upes ir 1—15 metrus augsts smilšakmens atsegums, bet Vanagu iezi veido divi klinšu stāvi, no kuriem apakšējais ir 250 m garš, bet augšējais īsāks. Abi ir aptuveni 15 m augsti. Iezī ir vairāki nobrukumi. Iezī divas sāniskās erozijas alas — Bruņuzivju ala un P ala. Kopējais kraujas augstums ir 36 m. Sākas lejpus mājām "Amatiņas", bet beidzas 700 m augšpus Veclauču tiltam. Šis ir valsts aizsargājams ģeomorfoloģiskais un ģeoloģiskais dabas piemineklis. Iezī ir atrodamas ir aleirolītu un lodīšsmilšakmeņu starpkārtas, kā arī atrastas bruņuzivju fosilijas. Pār iezi plūst vairāki avoti, kas ziemas laikā veido vairākus leduskritumus. Ieža nosaukuma rašanās nav zināma, bet vietējie ļaudis iezi dēvē par Egļu krauju apkārtējā, biezā egļu meža dēļ un par Roču iezi tuvējā Roču rezervāta un Ročupītes dēļ.
220px|left|thumb|Ieža siena

## Atsauces
Pēteris Zirnītis

**Pēteris Zirnītis** (dzimis  Rīgā, miris  Rīgā) bija latviešu dzejnieks.

## Biogrāfija
P. Zirnītis uzauga Rīgā, viņa māte bija Dailes teātra aktrise Milda Puķe. Beidzis Rīgas 2. vidusskolu (1963) un Ļeņingradas universitātes Psiholoģijas fakultāti (1971), vēlāk beidzis arī PSKP CK Sabiedrisko zinātņu akadēmiju (1984).

No 1969. līdz 1972. gadam strādājis Latvijas televīzijā, no 1972. līdz 1975. gadam darbojies laikraksta "Literatūra un Māksla" redakcijā, 1976.-82. bijis konsultants referents un valdes sekretārs Rakstnieku savienībā. 1988. gadā P. Zirnītis kļūst par Raiņa Literatūras un mākslas vēstures muzeja (tagadējā Rakstniecības un mūzikas muzeja) direktoru, strādā šajā amatā līdz 1994. gadam. 1992. gadā nodibinājis apgādu "Nordik", bijis tā prezidents līdz 2001. gadam.

Literāras publikācijas kopš 1961. gada. Dzīves laikā izdoti 7 dzejoļu krājumi un viena grāmata bērniem, daudzas veidotas sadarbībā ar dzīvesbiedri mākslinieci Anitu Jansoni-Zirnīti. Daudzas dziesmas ar P. Zirnīša vārdiem komponējis Uldis Stabulnieks ("Par nesatikšanos", "Margarita", "Solījums" u. c.). 1971. gadā uzņemts Rakstnieku savienībā. Dzejoļu krājums "Redzējumi" (1979) apbalvots ar Ļeņina komjaunatnes prēmiju. Izdotas P. Zirnīša dzejas izlases krievu un ukraiņu valodā, dzeja publicēta arī angļu, bulgāru, franču un lietuviešu valodā.

## Bibliogrāfija
### Dzejoļu krājumi
* "...laineri paceļas gaisā". Rīga: Liesma, 1969.
* "Noktirne un gaiļa dziesma": dzeja 1969-1973. Rīga: Liesma, 1975.
* "Redzējumi": dzeja 1974-1977. Rīga: Liesma, 1979.
* "Laika ziņas". Rīga: Liesma, 1983.
* "Liecinieks uz sliekšņa": dzejoļi 1982-1987. Rīga: Liesma, 1990.
* "Vēl vizuļo". Rīga: Teātra anekdotes, 1994.
* "Aizliegtais psalms": dažādu laiku dzeja. Rīga: Nordik, 1999.
* "Bez komentāriem": dzeja 1990-2001. Rīga: Mansards, 2014.

### Grāmatas bērniem (kopā ar Anitu Jansoni-Zirnīti)
* "Bilžu grāmata par manu draugu Ķūķi, viņa draugiem un dažādiem piedzīvojumiem". Rīga: Liesma, 1983.
* "Ķūķis staigā kājām". Rīga: Mansards, 2012.
* "Ķūķis iet gar jūru". Rīga: Mansards, 2013.
* "Ķūķis stāsta". Rīga: Mansards, 2014.

### Par Pēteri Zirnīti
* "Dzejnieka laiks tēlos un attēlos". Sast. Andra Konste un Anita Jansone-Zirnīte. Rīga: Nordik, 2004.

## Atsauces
TU2

**TU2** ir šaursliežu dīzeļlokomotīve ar līdzstrāvas elektrisko spēka pārvadu, konstruēta izmantošanai PSRS Satiksmes ceļu ministrijas šaursliežu dzelzceļos (750 mm). Krievu valodā tipa nosaukums nozīmē "Otrā tipa šaursliežu dīzeļlokomotīve" (*Тепловоз узкоколейный, тип второй*). Lokomotīve izveidota uz eksperimentālās lokomotīves TU1 bāzes, un no tās atšķiras ar jaunu dīzeļģeneratora iekārtu (DĢI). Lokomotīves sērijveida ražošana sākās 1955. gadā Kalugas mašīnbūves rūpnīcā.

Neskatoties uz to, ka lokomotīves projekts izstrādāts 1953. gadā, tā joprojām tiek uzskatīta par vienu no PSRS labākajām lokomotīvēm. Kā iemesls tam kalpo lokomotīves izturība un kvalitāte. Lokomotīvju ražošana turpinājās līdz 1958. gadam.

Pateicoties veiksmīgai konstrukcijai un ārējai līdzībai ar platsliežu dīzeļlokomotīvēm, to pieņēma par mācību lokomotīvi PSRS Bērnu dzelzceļos. Arī Rīgas bērnu dzelzceļā bija šādas lokomotīves.

Mūsdienās Latvijā TU2 lokomotīves tiek izmantotas līnijā Gulbene—Alūksne.

## Konstrukcija
Lokomotīves virsbūve uzstādīta uz diviem divasu ratiņiem, kuriem visas asis velkošās. Lokomotīves priekšā un aizmugurē uzstādītas vadības kabīnes, vidusdaļā izvietots mašīnu nodalījums. Kabīnēs izvietoti lokomotīves vadības agregāti un mērinstrumenti, kas nodrošina dīzeļģeneratora, kā arī atsevišķu palīgmašīnu kontroli. Mašīnu nodalījumā izvietota dīzeļģeneratora iekārta (sastāvoša no dīzeļdzinēja 1D12 un ar to caur elastīgo vai pirksta-ieliktņu sajūgu savienota līdzstrāvas ģeneratora), kompresors E400, dzesēšanas ietaise ar ventilatoru un ūdens un eļļas radiatoru, augstsprieguma kamera, katls-sildītājs un palīgģenerators.

## Modifikācijas
Zināmas dažas lokomotīves TU2 modifikācijas, kuras radītas uz vietas lokomotīvju depo:
* Zasulauka lokomotīvju depo modernizēja lokomotīvi TU2-244. Modernizācija skāra eļļas sistēmu, uz lokomotīves jumta novietoja eļļas savācējus. Pēc šīs modernizācijas lokomotīve ieguva apzīmējumu TU2M-244.
* Kratovas Bērnu dzelzceļā lokomotīvēm TU2-078 un TU2-129 uzstādītas jaunas vadības kabīnes.
* Harkivas Bērnu dzelzceļā modernizēta lokomotīve TU2-125, uz šīs lokomotīves bāzes izveidota lokomotīve TEU3-001.

## Tehniskie raksturlielumi
* **Tips** — vagona veida, ar divām vadības kabīnēm un elektrisko vilces spēka pārvadu.
* **Dienesta veids** — kravas/pasažieru, nepieciešamības gadījumā var tikt izmantota arī kā manevru un izvedceļu lokomotīve.
* Asu formula: 2o-2o 
* Velkošo asu skaits: 4
* Ratiņu skaits: 2
* Spēka iekārtas jauda: 300 ZS (195 kW)
* Konstruktīvais ātrums: 50 km/h
* Dienesta svars ekipētā stāvoklī: 32 000 kg.
* Spiediens uz sliedi no ass: 8 000 kg.
* Degvielas rezerve: 700 l
* Eļļas rezerve sistēmā: 120 l
* Smilšu rezerve: 200 kg
* Ūdens rezerve sistēmā ar katlu sildītāju: 185 l
* Minimālais caurbraucamo līkņu rādiuss: 50 m
* Lielākais sasniegtais lokomotīves ātrums: 75 km/h

## Ārējās saites
Šeilīna Vudlija

**Šeilīna Vudlija** (; dzimusi ) ir amerikāņu aktrise.

Attēlojusi galveno lomu seriālā *[[The Secret Life of the American Teenager]]* (2008—2013). 2011. gadā tēlojusi filmā "Pēcteči". Par lomu tajā tikusi nominēta Zelta globusa balvai kā labākā otrā plāna aktrise. 2013. gadā ievērību guvusi ar lomu neatkarīgā kino filmā *The Spectacular Now*. 2014. gadā filmējusies Veronikas Rotas romāna "Citādie" ekranizācijā ar tādu pašu nosaukumu "Citādie" (*Divergent*), tāpat tēlojusi filmā "Vainīgas ir zvaigznes" (*The Fault in Our Stars*). Vēlāk piedalījusies filmās "Snoudens" (*Snowden*, 2016), "Viļņu varā" (*Adrift*, 2018), *[[The Last Letter from Your Lover]]* (2021), "Mauritānietis" (2021), "Mizantrops" (2023), "Muļķu nauda" (2023) un Ferrari" (2023).

## Ārējās saites

*
MEASAT-2

***MEASAT-2*** (kādu laiku bijis ***AFRICASAT-2***) bija Malaizijas uzņēmuma *[[MEASAT|MEASAT Satellite Systems Sdn. Bhd.]]* (agrākā *Binariang Satellite Systems Sdn. Bhd.*) sakaru pavadonis. Tas tika palaists 1996. gada novembrī un darbojās līdz 2018. gadam.
Ģeosinhronajā orbītā 148° austrumu garuma tas nodrošina sakarus klientiem Dienvidaustrumāzijā.

Līgums par *MEASAT-2* izgatavošanu ar ASV uzņēmumu *[[Boeing Satellite Development Center|Hughes Space and Communications International]]* noslēgts 1994. gada 30. novembrī.

Kosmiskais aparāts tika izgatavots uz *Hughes* platformas *[[HS-376|HS-376 HS]]* bāzes. Tam bija 11 C joslas, 6 Ku joslas raidītāji. Tas bija cilindra formā ar diametru 2,16 m. Augstums saliktā stāvoklī 3,3 m, izvērstā — 7,82 m. Stabilizāciju nodrošina rotācija ap garenasi. Garantētas darbības laiks pavadonim bija 11 gadi.

## Lidojuma gaita
*MEASAT-2* tika palaists  22:40 UTC ar nesējraķeti *[[Ariane 44L]]* (lidojums *V92*) no Gviānas kosmiskā centra kopā ar sakaru pavadoni *[[Arabsat 2B]]*.
Tas tika izvietots ģeostacionārajā orbītā punktā 148° austrumu garuma.

2008. gada janvārī *MEASAT-2* bija beidzies garantijas laiks 11 gadi, bet tika novērtēts, ka pavadonis ir spējīgs darboties vēl kādu laiku. Tā orbīta tika pārveidota par slīpu. Pozīcijā 148° A pavadonis darbojās līdz 2009. gada septembrim.

Pēc tam *MEASAT-2* tika pārvietots uz punktu 5,7° A slīpā orbītā virs Āfrikas un  pārdēvēts par ***AFRICASAT-2***. Tur tas apkalpoja klientus Afrikā, Dienvideiropā un Vidējos Austrumos. Šeit tas darbojās līdz 2010. gada decembrim.

2011. gada septembrī pavadonis sāka darbu pozīcijā 148° austrumu garuma slīpā orbītā un pārdēvēts atpakaļ par *MEASAT-2*. Tam darboties spējīgi bija 6 C joslas un 6 Ku joslas raidītāji.

2018. gadā *MEASAT-2* tika dekomisionēts un pārvietots "apbedīšanas" orbītā.

## Atsauces

## Ārējās saites
* MEASAT-2 MEASAT 
* Measat 2  weebau.com
* MEASAT 1, 2 / Africasat 1, 2 Gunter's Space Page, 
* MEASAT 2: Aktiv im Alter Raumfahrer Net,
Bezengi

**Bezengi** () vai **Ullučirans** ( — ‘Lielais ledājs’) ir šļūdonis Lielā Kaukāza grēdas ziemeļu nogāzē. Izvietojies Krievijas dienvidrietumos Kabardas-Balkārijas republikā. Sākas no Bezengi sienas, plūst ziemeļaustrumu virzienā aptuveni 14 km garumā. Noslīd līdz aptuveni 2000 m vjl, kur no tā sākas Bezengi Čerekas upe. Austrumos no ledāja atrodas Lielā Kaukāza otra augstākā virsotne Dihtau.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Bezengi topogrāfiskajā kartē
* Mountain.RU Безенги
Rozamunda Paika

**Rozamunda Mērija E Paika** (; dzimusi ) ir britu aktrise.

Starptautisku ievērību guvusi ar Bonda meitenes attēlošanu 2002. gada filmā "Mirsti citu dienu". Pēc tam filmējusies tādās filmās kā "Lepnums un aizspriedumi" (2005), "Džonijs Anglis atgriežas" (2011), "Titānu dusmas" (*Wrath of the Titans*, 2012). 2014. gadā saņēma kritiķu atzinību par lomu filmā "Neatrodamā". Par lomu tajā nominēta dažādām balvām. 2021. gadā saņēmusi Zelta globusa balvu nominācijā "Labākā aktrise mūziklā vai komēdijā" par Marlas Greisonas lomu filmā "Man ļoti rūp" (2020).

## Filmogrāfija

## Ārējās saites
Pike

**Pike** var būt:

*Alberts Paiks (*Albert Pike*, 1809 - 1891), amerikāņu brīvmūrnieks
*Rozamunda Paika (*Rosamund Pike*, 1979), britu aktrise
Bilbeisa

**Benha** (, *Bilbais*; koptu: *Phelbs*) ir pilsēta Ēģiptē, Šerkījas muhāfazā. Izvietojusies valsts ziemeļdaļā, Nīlas deltā pie Ismailijas kanāla. Pilsētai bija ievērojama loma 12. gadsimta krustnešu karagājienu laikā. Bilbeisā atrodas Ēģiptes Gaisa spēku akadēmija.

## Atsauces

## Ārējās saites
Labie puiši

**"Labie puiši"** () ir 1990. gada ASV kriminālfilma, kuras režisors ir Mārtins Skorsēze. Filmas sižets veidots pēc Nikolasa Piledži grāmatas *Wiseguy*.

Filma ir stāsts par Henriju Hilu (saistīts ar Lukēzes noziedzīgo ģimeni) un viņa draugiem laikā no 1955. līdz 1980. gadam. Tajā galvenās lomas attēlo Roberts De Niro, Rejs Liota, Džo Peši, Loreina Brako un Pols Sorvino.

Filmu "Labie puiši" nominēja Amerikas Kinoakadēmijas balvai sešās nominācijās, Peši saņēma balvu kā labākais aktieris otrā plāna lomā. Panākumus filma guva arī BAFTA kino balvu pasniegšanas ceremonijā, kur filmu atzina par gada labāko, Skorsēzi atzina par labāko režisoru un saņemtas vairākas citas balvas. 2008. gadā Amerikas Kinoinstitūts atzina šo par otru labāko gangsteru filmu (pēc "Krusttēva"). 2000. gadā filma iekļauta ASV Kongresa bibliotēkas Nacionālajā kino reģistrā kā "kulturāli, vēsturiski vai estētiski nozīmīga filma".

## Atsauces

## Ārējās saites
Baltijas federācija

**Baltijas federācija** bija Latvijas PSR VDK likvidēta latviešu jauniešu nacionālās pretestības grupa, kurus apcietināja un notiesāja Arvīda Pelšes organizēto "tīrīšanu" laikā 1962. gadā, apsūdzot grupas dalībniekus "pretpadomju aģitācijā, grupas organizēšanā un dzimtenes nodevībā".

## Vēsture
Pēc PSKP 20. kongresa 1956. gada februārī Ņikita Hruščovs aizsāka daļējas destaļinizācijas reformas. Tomēr jau 1959. gadā t. s. "Atkusnis" beidzās un uz Latviju nosūtīja PSKP CK brigādi, lai pārbaudītu LPSR vadības darbu. No 1959. gada jūlija līdz novembrim notika LKP rindu tīrīšanas no nacionālkomunistiem. Ap 2000 cilvēku zaudēja amatus. Pēc A. Pelšes rīkojuma Latvijas PSR VDK 1960.- 1962. gadā apcietināja arī daudzus nacionālpatriotiski noskaņotus Latvijas iedzīvotājus. VDK darbinieki apcietinātos nodēvēja par "Baltijas federācijas" grupu, kuras dalībnieki bija Gunārs Rode, Dailis Rijnieks, Jānis Rijnieks, Aina Zābaka, Ziedonis Rozenbergs, Viktors Kalniņš un Uldis Ofkants. Lietu Latvijas PSR Augstākā tiesa izskatīja no 1962. gada 28. novembra līdz 28. decembrim.

Tiesnesis Raimonds Brīze G. Rodem un D. Rijniekam piesprieda 15 gadus, A. Zābakai — 12, U. Ofkantam un V. Kalniņam — 10 gadus, Z. Rozenbergam — sešus, Jānim Rijniekam — piecus gadus ieslodzījumā. Ieslodzījumu pavadīja stingra režīma nometnē Mordvijā, kur iepazinās ar Gunāru Astru.

### Latvijas PSR Augstākās tiesas izvirzītās apsūdzības (fragmenti)
* Dzīvodams Maskavā, Viktors Kalniņš (..) savā dzīvoklī klausījās pretpadomju satura ārzemju radio pārraides, pie kam vairākkārt pieļāva, lai šīs pārraides kopā ar viņu noklausās arī Knuts Skujenieks;
* Savās vēstulēs tēvam (..) līdz demobilizēšanai no Padomju armijas 1957. gadā Dailis Rijnieks apmeloja Padomju Savienības Komunistisko partiju, Padomju Savienības valsts iekārtu un politiku, sociālisma būtību Padomju Savienībā, izteica savas domas, ka "jācīnās par īstu brīvību un ne tādu, kāda pastāv";
* Dailis Rijnieks un Gunārs Rode, savstarpēji apspriežoties, nolēma, ka viena no pagrīdes organizācijas cīņas metodēm par Baltijas republiku atdalīšanu no Padomju Savienības ir bruņota sacelšanās, pielietojot kā parastos, tā arī modernos kaujas ieročus, ieskaitot arī raķešu un bakterioloģiskos ieročus, kurus domāja izgatavot pašu spēkiem vai arī iegūt, sagrābjot Latvijas PSR teritorijā izvietotās Padomju Armijas raķešu bāzes;
* 1961. gada rudenī pēc Rodes ieteikuma Ofkants iegādājās sev grāmatu "Šaušana ar automātiskām pistolēm" nolūkā izmantot šo grāmatu kā mācību līdzekli, lai precīzāk varētu pielietot ieročus cīņā pret padomju varu.

## Sekas
Pēc soda izciešanas vairākus "Baltijas federācijas" grupas dalībniekus izsūtīja uz ārzemēm, kur viņi piedalījās PBLA informācijas biroju radīšanā, izplatot informāciju par padomju represīvajām metodēm. Gunārs Rode uzstājās Kopenhāgenas tribunālā, liecinot par cilvēktiesību pārkāpumiem un pārkrievošanu Latvijā.

## Atsauces
Birmieši

**Birmieši** (pašnosaukums: *bama*) ir viena no Dienvidaustrumāzijas tautām, Mjanmas pamatiedzīvotāji, kas veido 2/3 no valsts iedzīvotājiem. Ikdienā lieto birmiešu valodu, kas pieder pie sinotibetiešu valodu saimes un birmiešu valoda ir lielākā sinotibetiešu valoda, kas nepieder pie ķīniešu valodu atzara. Pēc reliģiskās piederības birmieši ir teravādas budisti.

## Vēsture
Birmiešu priekšteči ieceļojuši tagadējā areālā 1. tūkštošgades pirmajā pusē no Austrumtibetas. Šeit dzīvojušās monu-khmeru grupas tautas tika izstumtas vai asimilētas. Pirmajā migrācijas vilnī bija teti, kas daļēji ir mūsdienu arakanu, bet daļēji — činu priekšteči. 4. gadsimtā Iravadi ielejā ieradās pju tauta, kas izveidoja Šrikšetras valsti. 5. gadsimtā pju jau bija rakstība brahmi rakstā.

9. gadsimtā Iravadi vidustecē apmetās mranmi, kas kļuva par mūsdienu birmiešu kodolu. Mranmi pakāpeniski pārtautoja visas mazākās tautas, konsolidējās ar pju un 11. gadsimtā izveidoja Paganas valsti. Mranmu izcelšanos saista ar Tibetas un Sičuaņas cjaņiem.

## Atsauces

## Ārējās saites