open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Buloņa-Bijankūra

**Buloņa-Bijankūra** (, bieži vien sarunvalodā vienkārši — **Buloņa**, līdz 1924. gadam — **Buloņa pie Sēnas** () ir pilsēta Francijas vidienē Ildefransas reģiona Odesēnas departamentā, viena no Parīzes dienvidrietumu piepilsētām Sēnas upes ielokā. Atrodas 8 kilometrus no Parīzes centra. Ziemeļos no pilsētas atrodas Buloņas mežs.

Pilsētas vidējie mājsaimniecību ienākumi 2013. gadā bija 47 592 €, kas ir gandrīz divas reizes vairāk nekā Francijas vidējie ienākumi (25 548 €). Buloņa-Bijankūra ir viena no bagātākajām Francijas pilsētām. Buloņa-Bijankūra ir visvairāk apdzīvotā Parīzes priekšpilsēta un viena no blīvāk apdzīvotajām pašvaldībām Eiropā. Bijušais rūpniecības rajons ir veiksmīgi pārveidots par biznesa kvartālu un tagad tajā atrodas vairāku lielo komunikāciju uzņēmumu galvenās mītnes. Mūsdienās nozīmīgs rūpniecības centrs (autobūve, aviobūve u.c.).

## Vēsture
Sākotnējais pilsētas nosaukums līdz 1924. gadam bija Buloņa pie Sēnas *(Boulogne-sur-Seine)*.

Līdz 14. gadsimtam tagadējās pilsētas vietā atradās Menilas pie Senklū *(Mesnuls-lès-Saint-Cloud)* ciems. 14. gadsimta sākumā Francijas karalis Filips IV pavēlēja Menilā uzbūvēt Buloņas Jaunavas svētvietai veltītu baznīcu, kurai vajadzēja kļūt par svētceļojumu vietu piejūras Buloņas vietā. Baznīcu nosauca par Mazās Buloņas Notrdamu *(Notre-Dame de Boulogne la Petite)*, bet ciems sākotnēji ieguva nosaukumu Mazā Buloņa *(Boulogne-la-Petite)*, bet vēlāk — **Buloņa pie Sēnas** *(Boulogne-sur-Seine)*.

1860. gadā 1. javārī Buloņai pievienoja Bijankūras rūpniecisko piepilsētu. Kā arī tika paplašināra Parīzes pilsēta un Buloņas apkārtne tām pievienojot kādreizējās Otē un Pasī komūnas.

1900. gada olimpisko spēļu laikā pilsētā tika aizvadītas šaušanas sacensības.

1929. gadā Parīzes pilsētai pilnībā tika pievienots Buloņas mežs, kas līdz tam bija sadalīts starp Buloņas-Bijankūras un Neijī pie Sēnas komūnām. Līdz ar Buloņas meža pievienošaju Parīzes pilsētai, Buloņa-Bijankūra zaudēja apmēram pusi no savas teritorijas.

Buloņa-Bijankūra ir pazīstama ar to, ka tā ir trīs galveno Francijas nozaru dzimtene. Šajā vietā 1906. gadā atradās pirmā lidmašīnu rūpnīca — *[[Voisin|Appareils d'Aviation Les Freres Voisin]]*, kura bija aviācijas pionieri. Viņu tradīcijas turpina attīstīt vairāki citi aviācijas uzņēmumi, kas vēl joprojām darbojas šajā apgabalā. Uz Segīnas salas atradās automobiļu rūpnīcas *Renault* un *[[Salmson]]*, kuras būvēja gan automašīnas, gan lidmašīnu dzinējus. Visbeidzot šeit aizsākās Francijas filmu industrija, un no 1922. līdz 1992. gadam te bija *[[Billancourt Studios]]* mājvieta, un kopš tā laika tā ir kļuvusi par galveno Francijas filmu veidošanas vietu.

## Transports
Buloņu-Bijankūru šķērso divas Parīzes metro līnijas: Parīzes 9. metro līnija un Parīzes 10. metro līnija.

## Ekonomika
Buloņā-Bijankūrā atrodas vairāku starptautisku uzņēmumu galvenās mītnes, ieskaitot:
* *[[Alcatel-Lucent]]*
* *[[Carrefour]]*
* *[[Française des Jeux]]*
* *[[Pika Édition]]*
* *[[Renault]]*
* *[[TF1]]*
* *[[Vallourec]]*
* *[[Yoplait]]*

## Atsauces

## Ārējās saites
Kajs Sīgbāns

**Kajs Manne Bērje Sīgbāns** (; dzimis , miris ) bija zviedru fiziķis. 1981. gadā saņēmis Nobela prēmiju fizikā par ieguldījumu augstas izšķirtspējas elektronu spektroskopijas attīstībā.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1918. gadā Lundā fiziķa Mannes Sīgbāna (1924. gada Nobela prēmijas laureāta) un viņa sievas Karinas, dzimušas Hegbomas (*Högbom*), ģimenē. Studēja Upsālas Universitātē (1936—1942), tad Stokholmas Universitātē 1944. gadā ieguva doktora grādu fizikā.

Veica zinātniskos pētījumus Nobela institūta Fizikas nodaļā (1942—1951), pēc tam bija pasniedzējs Karaliskajā Tehnoloģiju institūtā Stokholmā. Vēlāk bijis fizikas profesors un fizikas nodaļas vadītājs Upsālas Universitātē (1954—1984). Kļuva par atzītu līderi elektronu spektroskopijas tehnoloģiju attīstīšanā, kuras guva pielietojumu vielu ķīmiskajai analīzei. 1981. gadā Kajs Sigbāns saņēma Nobela prēmiju fizikā (viņam piešķīra pusi no prēmijas, bet otru pusi — Nikolāsam Blūmbergenam un Artūram Šavlovam).

2007. gada 20. jūlijā Kajs Sīgbāns, atrazdamies savā vasaras mājā Engelholmā, nomira no sirdstriekas.

## Atsauces

## Ārējās saites

*
Asars

**Asars** (sieviešu dzimtē Asare) ir latviešu cilmes uzvārda, kas cēlies no apvidvārda „asars” ar nozīmi 'asaris'. Cilvēki ar šo uzvārdu:
* Hermanis Asars (1882—1942) — latviešu žurnālists un revolucionārs. Alkoholisma apkarošanas kustības aktīvists;
* Jānis Asars:
** Jānis Asars (1877—1908) — latviešu rakstnieks un revolucionārs;
** Jānis Asars (1895—1978) — latviešu radiospeciālists un pasniedzējs.

## Skatīt arī
*Asaris

## Atsauces
Kauja

250px|thumbnail|Kauja (viduslaiku ilustrācija)
**Kauja** ir ievērojamas intensitātes divu vai vairāku karojošo pušu karaspēka vienību sadursme, lai realizētu būtiskus operatīvos vai stratēģiskos mērķus konkrētā bruņotā konflikta ietvaros.

Līdz 20. gadsimtam lielākoties kara likteni izšķīra **ģenerālkaujās**, kurām bija raksturīga praktiski visa karaspēka koncentrēšana izšķirošajām kaujām, kaujasdarbība parasti notika ierobežotā teritorijā un salīdzinoši īsā laika posmā — dienās, nedēļās.

Līdz ar masveida armiju rašanos kaujas sāka norisināties plašās karadarbības frontēs kā izvērstas militārās operācijas. Tāpat šo terminu mūsdienās sāka attiecināt arī uz vienlaicīgām, ilgstošām un nepārtrauktām lielu karaspēku grupējumu kaujām, realizējot stratēģiskos mērķus — šādos gadījumos kauja var ietvert sevī atsevišķas kaujas, kuru mērķis ir realizēt kopējo stratēģiskās kaujas mērķi.

Kopumā termins nošķir konkrēto sadursmi no lielākas intensitātes un nozīmes bruņotas sadursmes apzīmējumiem, piemēram, kara, kampaņas, kā arī mazāk būtiskām sadursmēm — cīņas, sadursmes, incidenta u.tml., tomēr reizē būtiska nozīme ir konfliktā iesaistīto karaspēka lielumam, proti, par kaujām nereti sauc arī mazāk nozīmīgas sadursmes.

Kaujas var notikt uz sauszemes, gaisā un jūrā. Lielākoties kauju sauc atbilstoši vietas nosaukumam, kur tās norisinās.

## Ārējās saites
Sīgbāns

**Sīgbāns** (; sieviešu dzimtē **Sīgbāne**) ir zviedru cilmes uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:
* Kajs Sīgbāns (*Kai Siegbahn*, 1918—2007) — zviedru fiziķis, Nobela prēmijas laureāts 1981. gadā;
* Manne Sīgbāns (*Manne Siegbahn*, 1886—1978) — zviedru fiziķis, Nobela prēmijas laureāts 1924. gadā.
Džozefs Farnems

**Džozefs Vaits Farnems** (, dzimis , miris ) bija amerikāņu dramaturgs, mēmo filmu kinoscenārists un montāžists. Viņš bija viens no Kino mākslas un zinātnes akadēmijas dibinātājiem.

Farnems kino jomā nokļuva caur saviem teātra paziņām Gustavu un Danielu Fromanu, kam piederēja studija *The Frohman Amusement Corp.*. Filma *[[The Big Parade]]* iespējams ir zināmākā viņa adaptētā luga. 1929. gadā Džozefs Farnems ieguva 1. Kinoakadēmijas balvu nominācijā "Labākie titri mēmai filmai" par darbiem filmās *Fair Co-Ed*, *[[Laugh, Clown, Laugh]]* un *Telling the World*. Tā kā šī bija vienīgā Amerikas Kinoakadēmijas balvas ceremonija, kur tika pasniegta balva šajā nominācijā, Farnems ir vienīgais, kurš saņēmis šo balvu.

Džozefs Farnems ir pirmais no visiem Kinoakadēmijas balvas laureātiem, kurš nomira. Viņš mira no sirdstriekas Losandželosā, Kalifornijā. Apbedīts Forestlaunas memoriālā parka kapos Glendeilā.

## Ārējās saites
Allidiostomatinae

***Allidiostomatinae*** ir vaboļu apakšdzimta no skarabeju dzimtas. Tai pieder 10 sugas no 2 ģintīm. Vaboles sastopamas Dienvidamerikā.

## Pieaugušu vaboļu apraksts
Ķermenis ir iegareni ovāls. Labrums un mandibulas parādās aiz klipeusa galotnes. Antenas sastāv no 10 segmentiem, to vālītes sastāv no 3 pūkainiem segmentiem. Priekšējās koksas (kukaiņu gūžas) gareniskas. Skutellums kails. Metasternums garāks par vēdera sternītiem.

## Ekoloģijas un izplatība
*Allidiostoma* ģints sugas sastopamas tādās Dienvidamerikas valstīs, kā Argentīna, Čīle un Peru. *Parallidiostoma tricornum* suga ir aprakstīta 2009. gadā Peru.

## Klasifikācija
* ģints: *Allidiostoma* Arrow, 1940
:* suga: *[[Allidiostoma bosqui]]* Gutiérrez, 1946
:* suga: *[[Allidiostoma halffteri]]* Martinez, 1955
:* suga: *[[Allidiostoma hirtum]]* Ohaus, 1910
:* suga: *[[Allidiostoma landbecki]]* (R. A. Philippi, 1873)
:* suga: *[[Allidiostoma monrosmuntanolae]]* Martinez, 1947
:* suga: *[[Allidiostoma porteri]]* (Ruiz, 1924)
:* suga: *[[Allidiostoma rufum]]* (Arrow, 1904)
:* suga: *[[Allidiostoma simplicifrons]]* (Fairmaire, 1885)
:* suga: *[[Allidiostoma strobeli]]* (Steinheil, 1872)
* ģints: *Parallidiostoma* Ocampo & Colby, 2009
*: suga: *[[Parallidiostoma tricornum]]* Ocampo & Colby, 2009

## Atsauces
Milzu upjucirslis

**Milzu upjucirslis**, arī **lielais ūdrtenreks** (*Potomogale velox*) ir tenreku dzimtas zīdītājs, kas sastopams Āfrikas centrālajā daļā. Vienīgais ģints pārstāvis. Neraugoties uz nosaukumu, upjucirslis nepieder ciršļveidīgo kārtai.

## Izskats
Ķermeņa garums 29—35 cm, kopā ar asti 53—64 cm. Ārēji atgādina ūdru. Viena no raksturīgākajām pazīmēm ir garā, platā aste, kuru peldot viļņveidīgi kustina, līdzīgi zivij. Apmatojums mīksts un zīdains. Šādi grāmatā "Pārpildītais šķirsts" milzu upjucirsli apraksta Džeralds Darels:
"Tas bija turpat divas pēdas garš, pie kam auguma lielāko daļu veidoja aste. Šī spēcīgā, muskuļotā ķermeņa daļa bija saplacināta nevis no augšas un apakšas kā ūdrim, bet gan no sāniem — kā kurkulim. Astes apmatojums bija tik īss un gludi pieguļošs, ka izskatījās, it kā aste būtu apvilkta ar spīdīgu, pulētu ādu. Ķermeņa virspuse bija melna, bet ķepas, vēders, kakls un krūtis — koši balti. Nelielais ķermenis drukns, galva nedaudz saspiesta. Purns un vaigi ap degunu tādi kā pietūkuši un apauguši ar veselu mežu baltu, īsu ūsu. No augšas raugoties, upjuciršļa galva atgādināja vesera galviņu. Kājas bija mazas un glītas, un ačeles spīguļoja kažokā kā sīki ahātiņi.

## Izplatība
Āfrikas centrālais tropisko lietus mežu apgabals, no Nigērijas un Centrālāfrikas Republikas dienvidiem caur Ekvatoriālo Gvineju, Gabonu, Kamerūnu, Kongo Republiku, Kongo Demokrātisko Republiku līdz Angolas un Zambijas ziemeļiem. Neliela populācija mīt lietus mežā Ugandas un Kenijas pierobežā.

## Dzīvesveids
Dzīvo lietus mežu upēs, strautos, arī dīķos un purvos. Upju krastos meklē barību un vairojas. Aktīvs naktīs, dienas laikā parasti uzturas pašu raktās alās, kuru ieeja atrodas zem ūdens līmeņa.

## Barība
Lielākajai daļai pamatbarība krabji, ēdienkarti papildina vardes, zivis, gliemji un kukaiņi.

## Aizsardzība
Kaut arī milzu upjuciršļu skaits samazinās, tie pagaidām nav ierindoti apdraudēto sugu sarakstā. Lielākās briesmas rada mežu izciršana un zemes erozija. Daļa iekļūst zvejas tīklos un zvejnieku slazdos. Nebrīves apstākļos iedzīvojas slikti un parasti aiziet bojā. Tiek medīts ādas dēļ.

## Ārējās saites

* [Potamogale velox, ''[Sarkanā grāmata]'']
* Giant otter shrew

## Literatūra
* Nora Sloka. Zooģeogrāfija. Rīga. Zvaigzne. 1979.
* Džeralds Darels. Pārpildītais šķirsts. Rīga. Zinātne. 1977.

## Atsauces
Rīgas Tehniskās universitātes struktūrvienības

RTU ir vienīgā daudznozaru tehniskā universitāte Latvijā. RTU apgūst izglītību augstajās tehnoloģijās un inženierzinātnēs, kā arī sociālajās un humanitārajās zinātnēs. 

RTU ir zinātnisko institūciju reģistrā reģistrēta zinātniskā institūcija. Izglītības un zinātnes ministrijas Zinātniskās institūcijas reģistrācijas apliecība Nr. 172039, izdota 2006. gada 17. janvārī.

## Struktūrvienības
250px|thumb|RTU Dabaszinātņu un tehnoloģiju fakultāte
RTU sastāvā ir vairākas struktūrvienības:

* Būvniecības un mašīnzinību fakultāte
* Dabaszinātņu un tehnoloģiju fakultāte
* Datorzinātnes, informācijas tehnoloģijas un enerģētikas fakultāte
* Inženierekonomikas un vadības fakultāte
* Arhitektūras un dizaina institūts
* RTU Latvijas Jūras akadēmija
* RTU Rīgas Biznesa skola
* RTU Olaines Tehnoloģiju koledža
* RTU Liepāja
* RTU Rēzekne

## Kultūras kolektīvi un interešu klubi
* Vīru koris Gaudeamus
* Sieviešu koris Delta
* Studentu pūtēju orķestris SPO
* Tautas deju kolektīvs Vektors
* Stīgu ansamblis Gaiva
* Jauniešu vokālais ansamblis Jauna nianse
* Studentu teātris Kamertonis
* Teātra studija Spēle
* RBS jauktais koris
* Postfolkloras grupa Daba San
* Psiholoģijas klubs Meklējumu laboratorija
* Līnijdeju klubs
* Danču klubs 3x3
* Ceļotāju klubs
* Balles deju klubs
* Bērnu un jauniešu interešu klubs Malacis

## RTU Sporta centrs
* Sporta klubs

## Citas struktūrvienības
250px|thumb|Zinātniskā bibliotēka
* Zinātniskā bibliotēka
* Starptautiskās sadarbības departaments
* RTU Attīstības fonds
* RTU Zinātnes un inovāciju centrs
* RTU Labbūtības un karjeras atbalsta centrs
* RTU Kultūras centrs

## Atsauces
Inferno

**"Inferno"** () ir ASV rakstnieka Dena Brauna romāns, kas sarakstīts kā ceturtais romāns sērijā par Roberta Lengdona piedzīvojumiem. Darbība notiek pēc notikumiem, kas aprakstīti romānos "Eņģeļi un dēmoni", "Da Vinči kods" un "Zudušais simbols". Romāna nosaukums un tajā attēlotie notikumi saistās ar Dantes "Dievišķās komēdijas" pirmo daļu "Inferno" ().

## Sižets
Romāns sākas ar notikumiem Florencē, kur Lengdons nokļuvis noslēpumainā veidā. Viņš attopas slimnīcā pēc šautas brūces galvā un ir zaudējis atmiņu par dažu iepriekšējo dienu notikumiem. Jau pēc brīža viņam nākas bēgt no slimnīcas, lai glābtu savu dzīvību, jo viņam uzbrūk algota slepkava. Lengdonam aizbēgt palīdz slimnīcas darbiniece, jauna ārste Sjenna Bruksa. Drīz izrādās, ka Lengdonam nepieciešams likt lietā savas zināšanas par literatūru, mākslas darbiem un tajos attēlotajiem simboliem. Romāna beigās darbība pārceļas uz Stambulu, kur jāatrod un jāneitralizē kāda ģeniāla, bet prātā sajukuša zinātnieka Bertranda Zobrista radītais bioloģiskais ierocis, ar ko viņš iecerējis regulēt cilvēku skaita neierobežoto palielināšanos.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Oficiālā mājaslapa
Konors Makdeivids

**Konors Makdeivids** (; dzimis ) ir kanādiešu hokejists, centra uzbrucējs. Pašlaik (2026) Makdeivids spēlē Nacionālās hokeja līgas klubā Edmontonas "Oilers", pilda tās kapteiņa funkcijas.

## Spēlētāja karjera
2012. gadā Makdeivids kļuva par trešo spēlētāju pēc Džona Tavaresa un Ārona Ekblada, kuram Kanādas Hokeja federācija ļāva uzsākt spēlēt OHL jau 15 gadu vecumā. OHL vienībā Ēri "Otters" Makdeivids sāka spēlēt jau 2012.—13. gada sezonā. Būdams vien 16 gadus vecs, viņš sezonu noslēdza ar 69 punktiem 66 spēlēs un bija otrs rezultatīvākais komandas spēlētājs. Makdeivids ieguva līgas labākā debitanta balvu.

2015. gada NHL draftā ar kopējo pirmo numuru Makdeividu izvēlējās Edmontonas "Oilers". Nākamo sezonu viņš aizvadīja "Oilers", 45 spēlēs gūstot 48 rezultativitātes punktus. Lielu daļu savas debijas sezonas viņš izlaida traumas dēļ, taču, par spīti tam, bija trešais rezultatīvākais "Oilers" spēlētājs. Īsi pirms 2016.—17. gada sezonas sākuma Makdeivids kļuva par "Oilers" kapteini. Tādējādi viņš kļuva par visu laiku jaunāko kapteini NHL vēsturē. 2016.—17. un 2017.—18. gada sezonas noslēdza kā visas līgas rezultatīvākais spēlētājs. 2017. gadā ieguva arī līgas vērtīgākā spēlētāja balvu.

Kanādas hokeja izlases rindās izcīnījis zelta medaļas 2015. gada Pasaules U-20 čempionātā, tika iekļauts arī turnīra simboliskajā izlasē. Zeltu Makdeivids izcīnījis arī 2013. gada Pasaules U-18 čempionātā. Spēlējis arī 2014. gada Pasaules čempionāts hokejā junioriem.

## Karjeras statistika

## Atsauces

## Ārējās saites
Mazās zvīņastlidvāveres

**Mazās zvīņastlidvāveres** (*Idiurus*) ir zvīņastlidvāveru dzimtas (*Anomaluridae*) ģints, kurai pieder divas sugas. Sastopamas Centrālāfrikas tropu mežos.

Dzīvnieka angliskais nosaukums tulkojas kā "lidojošā pundurpele", tomēr šie grauzēju kārtas pārstāvji nepieder ne peļu, ne vāveru dzimtai.

## Izplatība
Mazās zvīņastlidvāveres sastopamas plašā areālā Centrālās Āfrikas tropu mežos no Tanzānijas austrumos cauri Kongo Demokrātiskajai Republikai, Kongo Republikai, Kamerūnai, Ekvatoriālajai Gvinejai līdz Libērijai un Kotdivuārai rietumos.

## Izskats
Sīciņš dzīvnieks, ķermeņa garums mazāks par 10 cm, svars 14—35 grami. Mazākā no abām sugām ir mazā zvīņastlidvāvere (*Idiurus zenkeri*). Ķermeņa sānos starp priekškājām un pakaļkājām ādas kroka. Aste gara, palīdz bremzēt vai izlīdzināt lidojumu. Zvīņastlidvāvere ar to spēj aptvert arī kokus. Astes apmatojums sporādisks. Šādi grāmatā "Bafutas pēddziņi" mazo zvīņastlidvāveri apraksta Džeralds Darels:
*"Idiurus bija tik liels kā parasta [[mājas pele]] un arī pēc ķermeņa uzbūves šķita tai ļoti līdzīga. Pirmais, kas dūrās acīs, bija šī dzīvnieka aste: tā bija ļoti gara (gandrīz divreiz garāka par ķermeni), no abiem sāniem apaugusi gariem, viļņotiem matiņiem, kas atgādināja bārkstis, tā ka visa aste izskatījās līdzīga samirkušai putna spalvai. Galva bija liela, ieapaļa, ar mazām, nosmailinātām austiņām. Acis — piķa melnumā, maziņas, izspiedušās uz āru. Zobi kā jau īstam grauzējam — divi lieli, spilgti oranži priekšzobi, kas vieglā puslokā liecās ārā no mutes un piešķīra dzīvniekam, no sāniem raugoties, ārkārtīgi augstprātīgu izteiksmi. Pati īpatnējākā Idiurus ķermeņa sastāvdaļa bija lidplēve gar abiem sāniem. Tā bija gara, plāna ādas sloksne, ar vienu galu piestiprināta pie dzīvnieka pakaļkājas potītes, bet ar otru — pie gara, mazliet izliekta, krimšļaina izauguma virs priekškājas elkoņa locītavas".*

## Dzīvesveids
Mazās zvīņastlidvāveres ir nakts dzīvnieki. Dzīvo kolonijās koku dobumos, parasti grūtāk pieejamos mežu masīvos. Kolonijā var būt līdz 100 īpatņiem. Dobumos var mitināties kopā ar sikspārņiem. Veikli un plūdeni planē no viena koka uz otru, viegli gaisā riņķojot, pagriežoties un vijoties līčuloču. Spēj noplanēt pat līdz 50 metriem. Kad zvīņastlidvāveres neplanē, lidplēves kroka ir savilkta, tādējādi tā netraucē tai kāpelēt pa kokiem. Barojas ar eļļaspalmu stumbru mīkstumu un kukaiņiem. Grauž koku mizu, iespējams, lai sūktu sulu.

## Sistemātika
* **Mazo zvīņastlidvāveru ģints** (*Idiurus*)
** Lielausu zvīņastlidvāvere (*Idiurus macrotis*)
** Mazā zvīņastlidvāvere (*Idiurus zenkeri*)

## Atsauces

## Ārējās saites
*iNaturalist: Pygmy Anomalures
Džeks Aihels

**Džeks Aihels** (; dzimis ) ir amerikāņu hokejists, centra uzbrucējs. Kopš 2021. gada Aihels spēlē Nacionālās hokeja līgas kluba Vegasas "Golden Knights" sastāvā.

## Spēlētāja karjera
No 2012. līdz 2014. gadam Aihels trenējās un spēlēja ASV Hokeja federācijas nacionālās attīstības programmā. 2013.—14. gada sezonā Aihels tika iekļauts USHL otrajā Simboliskajā izlasē.

2015. gada NHL draftā ar kopējo otro numuru Aihelu izvēlējās Bufalo "Sabres". Vietu komandas sastāvā Aihels ieguva jau līdz ar 2015.—16. gada sezonas sākumu. 2015. gada 8. oktobrī Aihels aizvadīja savu debiju NHL, mačā pret Otavas "Senators" gūstot arī savus pirmos vārtus. Viņš kļuva par jaunāko "Sabres" hokejistu vēsturē, kurš guvis vārtus. Jau savā debijas sezonā Aihels kļuva par vienu no "Sabres" līderiem, sezonu noslēdzot ar 56 punktiem. Viņš bija otrs komandas rezultatīvākais spēlētājs aiz Raiena O'Railija.

Lai arī Aihela rezultativitāte turpmākajās sezonās būtiski neauga, viņš bija komandas rezultatīvākais spēlētājs. 2018.—19. gada sezonā uzsāka pildīt "Sabres" kapteiņa funkcijas.
2021. gada 4. novembrī Aihels maiņas darījuma rezultātā nonāca Vegasas "Golden Knights" komandas sastāvā

ASV pieaugušo izlasē debitēja 2015. gada Pasaules čempionātā, spēlējis arī 2017. gada Pasaules čempionātā. Junioru vecumā izcīnījis zelta medaļas 2014. gada Pasaules U-18 čempionātā. Spēlējis arī 2014. un 2015. gada Pasaules U-20 čempionātos.
## Atsauces

## Ārējās saites
Gvelfas "Storm"

**Gvelfas "Storm"** () ir hokeja komanda, kas ir bāzēta Gvelfā, Kanādā, un spēlē Ontārio hokeja līgā. Komanda dibināta 1991. gadā. 1998., 2004. un 2014. gadā "Storm" kļuvusi par līgas čempioni.

Komandas rindās savus junioru gadus aizvadījusi virkne vēlāko NHL spēlētāju, kuru starpā ir tādi spēlētāji kā Dens Klutjē, Menijs Malhotra, Kreigs Andersons, Dastins Brauns, Raiens Kalahens, Drū Dautijs, Tods Bertuci. Pēdējos gados "Otters" sastāvā spēlējuši arī Rihards Pāniks, Robijs Fabri.

1995.—96. gada sezonu "Storm" rindās aizvadīja latviešu uzbrucējs Herberts Vasiļjevs, savukārt 2006.—07. gada sezonā vairākas spēles komandas rindās aizvadīja Artūrs Ozoliņš.

## Sasniegumi
* **[[Memoriālais kauss]]**: 0
* **[[Džona Rosa Robertsona kauss]]**: 3
** 1997.—98., 2003.—04., 2013.—14., 2018.—19.

## Ārējās saites
* Eliteprospects.com komandas lapa
Darela savvaļas dzīvnieku aizsardzības trests

thumb|Ēka, kurā izvietota Darela savvaļas dzīvnieku aizsardzības tresta galvenā pārvalde.
**Darela savvaļas dzīvnieku aizsardzības trests** (*Durrell Wildlife Conservation Trust*) ir starptautiska dabas aizsardzības organizācija, kuras mērķis ir savvaļā dzīvojošo sugu un pasugu aizsardzība un saglabāšana.  1963. gadā ar nosaukumu **Džērsijas savvaļas dzīvnieku aizsardzības trests** dibināja Džeralds Darels. Tika pārdēvēts 1999. gada 26. martā. Atrodas Džērsijas salā senas muižas teritorijā, kur 1959. gadā Darels izveidoja Džersijas zooloģisko dārzu.

[thumb|left|150px|Tresta simbols [dodo.]]
Par tresta simbolu izvēlējās dodo,— putnu, kas kādreiz dzīvoja Maurīcijā un ļoti strauji bija iznīcināts tūliņ pēc salas atklāšanas. Par šo izvēli grāmatā "Noķeriet man kolobusu" Darels rakstīja: *"Ar to gribējām simboliski parādīt, cik viegli un cik īsā laika sprīdī cilvēku nesaprātīgā rīcība un alkatība spēj izdzēst dzīvnieku sugu no zemes virsas tā, ka pat pēdas nepaliek".*

Trests gadu garumā ir ņēmis dalību aptuveni 50 aizsardzības programmās 18 dažādās valstīs.

## Ārējās saites
* Durrell Wildlife Conservation Trust
Ēri "Otters"

**Ēri "Otters"** () ir hokeja komanda, kas ir bāzēta Ēri, ASV, un spēlē Ontārio hokeja līgā. Komanda dibināta 1996. gadā. 2002. un 2017. gadā komanda kļuvusi par līgas čempioni.
## Spēlētāji
Komandas rindās savus junioru gadus aizvadījusi virkne vēlāko NHL spēlētāju, kuru starpā ir tādi spēlētāji kā Breds Boiss, Raiens O'Railijs, Džordans Nolans, Stīvs Montadors. Pēdējos gados "Otters" sastāvā spēlējuši arī Andrē Burakovskis, Oskars Dansks, Konors Makdeivids.

No komandas izveides 1996. gadā līdz 2000. gadam tajā spēlējis latviešu aizsargs Arvīds Reķis.
### NHL drafta pirmās kārtas izvēles
Konors Makdeivids kļuva par pirmo spēlētāju, kas saistīts ar Ēri Otters komandu un tika izvēlēts ar pirmo numuru augstākās profesionālās sporta līgas draftā, kad Edmontonas "Oilers" viņu izvēlējās ar pirmo numuru 2015. gada NHL draftā 2015. gada 26. jūnijā. Viņa izvēle bija nozīmīgs pagrieziena punkts Otters organizācijai un uzsvēra komandas panākumus elites hokeja jauno talantu attīstīšanā. 

## Sasniegumi
* **[[Memoriālais kauss]]**: 0
* **[[Džona Rosa Robertsona kauss]]**: 1
** 2001.—02., 2016.—17.
## Atsauces

## Ārējās saites
* Eliteprospects.com komandas lapa
Džona Rosa Robertsona kauss

**Džona Rosa Robertsona kauss** ir hokeja apbalvojums, kuru pasniedz katras sezonas Ontārio hokeja līgas čempionvienībai. Kauss pirmo reizi tika pasniegts 1919. gadā. Tas nosaukts par godu Džonam Rosam Robertsonam, kurš no 1899. līdz 1905. gadam bija Ontārio hokeja asociācijas prezidents.

## Kausa ieguvēji (kopš 1983. gada)

## Ārējās saites
* Kanādas hokeja līgas oficiālā mājaslapa 

## Atsauces
Perma-36

thumb|right|Nometnes galvenā ēka.
thumb|right
**Perma-36** () bija neoficiāls nosaukums Gulaga soda nometnei pie Kučino ciema, 100 km uz ziemeļaustrumiem no Permas Krievijā, kura zināma arī pēc nosaukuma saīsinājuma **ITK-36** (). Izveidota 1946. gadā, tā darbojās līdz pat 1987. gada decembrim, kad tā tika slēgta. Taču, atšķirībā no citām Gulaga nometnēm, tā netika iznīcināta un 1994. gadā, pēc Krievijas cilvēktiesību aizstāvības organizācijas *[[Memorial (organizācija)|Memorial]]* inicinatīvas, tās vietā tika izveidots **politisko represiju vēstures memoriālais muzejs «Perma-36»** ().
Burganbresa

**Burganbresa** (, ) ir pilsēta Francijas austrumdaļā Ronas-Alpu reģionā, Ēnas departamenta administratīvais centrs. Pilsēta izvietojusies Juras kalnu rietumu pakājē Saonas pietekas Risūzas krasta 70 km no reģiona centra Lionas. Bijušais Bresas provinces centrs.

## Vēsture
1250. gadā ieguvusi brīvpilsētas statusu. 15. gadsimtā Savojas hercogs izvēlējās pilsētu par Bresas provinces galvaspilsētu. 1535. gadā nonāca Francijas sastāvā, bet atgriezta hercogam 1559. gadā līdz 1601. gadam.

## Ievērojamas personības
Burganbresā dzimuši vai dzīvojuši:
* Marī Eižens Debenī (*Marie-Eugène Debeney*; 1864—1943) bija Francijas armijas ģenerālis.

## Atsauces

## Ārējās saites
Vēstures piemineklis

**Vēstures piemineklis** ir teritorija, vieta, ēka, būve, priekšmets, kas saistīts ar kādu nozīmīgu, ievērojamu vēsturisku notikumu vai personu. Šiem pieminekļiem ir zinātniska, kultūrvēsturiska un izglītojoša nozīme. Pieder pie kultūras pieminekļiem.

Latvijā valsts aizsardzībā atrodas vairāk nekā 100 vēstures pieminekļi, starp kuriem ir dažādu kultūras un sabiedrisko darbinieku dzimšanas, dzīves vietas, dažādu skolu ēkas, robežzīmes u.c.

## Atsauces
Sēlijas novadu apvienība

**Sēlijas novadu apvienība** ir brīvprātīga Latvijas pašvaldību apvienība, kas tika dibināta 2012. gada 14. decembrī kopīgu mērķu un uzdevumu sasniegšanai. Tā darbojas kā Latvijas Pašvaldību savienības struktūrvienība.

Apvienības sastāvā ir 7 Sēlijas novadi:
* Aknīstes novads
* Ilūkstes novads
* Jaunjelgavas novads
* Jēkabpils novads
* Neretas novads
* Salas novads
* Viesītes novads

## Apvienības priekšsēdētāji
* Guntis Libeks (2012—2014)
* Jānis Dimitrijevs (kopš 2014. gada)

## Ārējās saites
* Sēlijas novadu apvienības dibināšanas protokols
* Sēlijas novadu apvienības nolikums 
*
Cilts

**Cilts** ir etniska vienība un sabiedrības organizācijas forma senatnē; lielāka par grupu. Ciltī tās locekļu skaits parasti nepārsniedza dažus tūkstošus. Cilti raksturo sava valoda (vai dialekts), nosaukums, teritorija, paražas. Pārsvarā visām ciltīm ir bijusi sava dzīvesvieta, tomēr pastāvēja arī klejotājciltis. Ciltī varēja būt savs varas centrs.

Eiropā ciltis sāka veidoties ar 4500. gadu p.m.ē. Donavas ielejā, Latvijas teritorijā neolītā ciltis varēja veidoties no vairākām dzimtas kopienām.

## Atsauces

## Ārējās saites
*
Joe Louis Arena

***Joe Louis Arena*** ir ledus halle Detroitā, ASV. Jau kopš halles atklāšanas 1979. gadā tā ir Nacionālās hokeja līgas kluba Detroitas "Red Wings" mājvieta. Halle nosaukta par godu Detroitā dzimušajam bokserim Džo Lūisam. Halle pieder Detroitas pilsētai.

Pašlaik pilsētā plānota jaunas hokeja halles būvniecība. Plānots, ka līdz 2017. gadam tā kļūs par Detroitas "Red Wings" jauno mājvietu, savukārt *Joe Louis Arena* tiks nojaukta.

## Ārējās saites
* Oficiālā mājaslapa
Buru valoda

**Buru valoda** (*Bura-Pabir*) ir afroaziātu valodu saimes Čadas atzara valoda. Tajā galvenokārt runā Nigērijas ziemeļaustrumos un Kamerūnas ziemeļos dzīvojošie buri. Valodas pratēju skaits tiek lēsts no 250 000 līdz 2 miljoniem. Rakstība kopš 2005. gada latīņu alfabētā, lasīt un rakstītprasme ap 3%. Valodai vairāki dialekti.

## Atsauces
PSKP CK ģenerālsekretāru uzskaitījums

Šajā uzskaitījumā apkopoti **Padomju Savienības komunistiskās partijas Centrālās komitejas ģenerālsekretāri** (**PSKP CK ģenerālsekretārs**; ) bija vadošais amats Padomju Savienības komunistiskajā partijā. Ar atsevišķiem izņēmumiem Centrālās komitejas ģenerālsekretārs bija arī Padomju Savienības vadītājs.

## Ģenerālsekretāri
;*Politiskās partijas*
Orhestra

[thumb|250px|Dionīsa teātra orhestra [Atēnas|Atēnās]]
**Orhestra** () ir īpašs laukums Senās Grieķijas un Romas teātrī, uz kura atradās koris un aktieri. Tāda pati izcelsme ir mūsdienu vārdam 'orķestris'.
Maskarēnu žņaudzējčūskas

**Maskarēnu žņaudzējčūskas**, **Maskarēnu žņaudzējčūsku dzimta** (*Bolyeriidae*), arī **stuburkāju dzimta** jeb **bolieriju dzimta**  pieder čūsku apakškārtai, kas endēma Maurīcijai. Tā ir neliela dzimta, kuru pārstāv divas monotipiskas ģintis.

*Bolyeria* ģints suga nav redzēta kopš 1975. gada un tiek uzskatīta par izmirušu, tomēr joprojām turpinās tās meklējumi.

## Izskats
Nelielas, slaidas čūskas, kuru maksimālais zināmais garums ir 1,3 m. To 1977. gadā datēja Darela savvaļas dzīvnieku aizsardzības trests. Čūsku augšžokļa kauls sadalīts divās savstarpēji kustīgās daļās — priekšējā un aizmugurējā. No visām čūskām šāda anatomiska īpatnība raksturīga vienīgi Maskarēnu žņaudzējčūskām.

## Izplatība
Līdz kolonizācijai apdzīvoja Maurīciju un tuvējās saliņas. Saglabājās tikai Raundā. Čūsku izmiršanas cēlonis bija to dabiskās dzīvesvides izzušana, kā arī postošā invazīvo sugu, it sevišķi zālēdāju trušu, visēdāju cūku un pelēko žurku darbība.

## Sistemātika
* ģints *[[Raundas alu boa|Bolyeria]]*
**Raundas alu boa (*Bolyeria multocarinata*)
* ģints *[[Raundas boa|Casarea]]*
**Raundas boa (*Casarea dussumieri*)

## Atsauces

## Ārējās saites

* Round Island splitjaw snakes

## Literatūra
* Zeltainie sikspārņi un sārtie baloži. Džeralds Darels. Zinātne. 1981
PSKP Centrālā komiteja

**Padomju Savienības Komunistiskās partijas Centrālā komiteja** (**PSKP CK**; ) bija augstākais Padomju Savienības Komunistiskās partijas varas orgāns starp partijas kongresiem.

Vladimira Ļeņina vadības laikā Centrālā komiteja bija vadošais orgāns partijā, 1919. gadā tika izveidots Politbirojs, kas nesa atbildību Centrālās komitejas priekšā. Pēc Ļeņina nāves varu partijā pārņēma Josifs Staļins, kura laikā Centrālu komiteju aizēnoja Politbirojs.

Staļina nāves brīdī 1953. gadā Centrālā komiteja kļuva par vairāk simbolisku varas orgānu, tā bija atbildīga Politbirojam. Tad tā ar laiku kļuva par vadošo orgānu valstī līdz Leonīda Brežņeva vadīšanas laikam, pēc tam atkal tās varas līmenis samazinājās.
Malaizijas kosmonautika

**Malaizijas kosmonautika** ir Malaizijas valsts un privātā sektora aktivitātes kosmosa jomā. Kopš 1996. gada, kad palaists pirmais pavadonis *[[AFRICASAT-1|MEASAT-1]]*, Malaizijas organizācijas ir palaidušas astoņus kosmiskos aparātus. Kosmosā 2007. gadā ir pabijis Malaizijas pirmais kosmonauts Šeihs Muszafars Šukors.

## Zinātnes, tehnoloģiju un inovāciju ministrija
Malaizijā kosmosa jomu regulē Zinātnes, tehnoloģiju un inovāciju ministrija (*MOSTI*). Tās paspārnē ir Nacionālā kosmosa aģentūra *[[ANGKASA]]*, kura formulē un koordinē kosmisko politiku.

Ministrijas paspārnē ir arī Malaizijas tālizpētes aģentūra (*Agensi Remote Sensing Malaysia*, *ARSM*), kura nodarbojas ar Zemes tālizpētes un meteoroloģisko datu iegūšanu (tai skaitā no pavadoņiem) un nodošanu organizācijām, kurām tie nepieciešami.

## ''Astronautic Technology (M) Sdn. Bhd.''
Finanšu ministrijai pieder uzņēmums *[[Astronautic Technology (M) Sdn. Bhd.]]* (*ATSB*); to pārvalda Zinātnes, tehnoloģiju un inovāciju ministrija. *ATSB* palaidis divus pavadoņus, kuris izgatavoti ārvalstīs:
* Eksperimentāls pavadonis *[[TiungSAT-1]]*, izgatavots Apvienotās Karalistes uzņēmumā *[[Surrey Satellite Technology]]* (*SSTL*). Palaists 2000. gada septembrī. Tas veica Zemes virsmas fotografēšanu, nodrošināja radioamatieru sakarus, kā arī citus eksperimentus.
* Zemes tālizpētes pavadonis *[[RazakSAT]]*. Pavadoņa platformu un derīgo kravu izgatavoja Dienvidkorejas uzņēmums *[[Satrec Initiative]]*. Palaists 2009. gada jūlijā. Tas nesasniedza plānoto tēmēšanas precizitātu, un tika izmantots citiem mērķiem. Darbojās līdz 2014. gadam.

## ''MEASAT''
Privātais uzņēmums *[[MEASAT]]* nodarbojas ar pavadoņu sakaru nodrošināšanu Malaizijas teritorijā, kā arī piedāvā sakarus citām valstīm. Tam ir licence trīs ģeostacionārās orbītas punktu izmantošanai, no kuriem viens atrodas virs Āfrikas.

*MEASAT* pavadoņi:

### Pilotējamie lidojumi

Sadarbībā ar Krievijas kosmisko aģentūru kosmiskajam lidojumam Krievijā 2006. un 2007. gadā tika sagatavoti divi kosmonauti (ankasavani). Šeiha Muszafara Šukora 10 dienu, 21 stundas lidojums notika 2007. gada oktobrī uz Starptautisko kosmosa staciju ar kosmosa kuģi *[[Sojuz TMA-11]]* (augšup) un *[[Sojuz TMA-10]]* (lejup).
Alfrēds Karrs

**Alfrēds Viktors Karrs** (; dzimis 1886. gada 18. aprīlī Saratovā, miris 1949. gada 15. maijā) bija angļu izcelsmes funkcionālisma stila arhitekts, būvinženieris un mākslinieks.

Darbojās Rīgā starp pasaules kariem kopā ar arhitektu Kurtu Bētgi arhitektu birojā *A. Karr & K. Betge*.

Pēc Otrā pasaules kara dzīvoja bēgļu nometnē Vācijā, kur miris 1949. gadā.

## Ievērojamākās celtnes

* Tautas nams (tagad LBAS) ēka Bruņinieku ielā 29/31 (1929)
* Latvijas Grāmatrūpnieku arodu nams Lāčplēša ielā 43/45 (1930)
* Latviešu Akciju bankas ēka (tagad SEB banka) Vaļņu ielā 11 (1931)
* Rīgas Jūrmalas kafejnīca, deju zāle un kabarejs "Mascotte" Jomas un Tirgoņu ielas stūrī Majoros (1931)
thumb|Arhitektu biroja Karrs un Bētge darbinieki (pēc 1920).

Alfrēds Karrs un Kurts Betge.jpg|Alfrēds Karrs (pa kreisi) un Kurts Bētge (1930)
RigaValnu11.jpg|Vaļņu iela 11 (1931)
Mascotte Jomas un Tirgoņu ielas stūrī Majoros pēc 1931.jpg|*Mascotte* Jomas un Tirgoņu ielas stūrī Majoros (pēc 1931)


## Ģimene
Vecāki — Viljams Endrjū Karrs un Mērija Enna Brauna. Laulība noslēgta Londonā 1865. gadā.

Brālis Čārlzs Ričards Karrs (dzimis 1875. gadā) arī bijis arhitekts, 20. gadsimta sākumā darbojies Liepājā.

Divas reizes precējies. Pirmā laulība ar Helēnu Ņesterovu (1892—1984). Otrreiz laulājies ar Eižēniju Kračevcevu (1902—1983) 1933.gada 11. novembrī.

## Izglītība
Alfrēds Viktors Karrs 1906.gadā absolvēja Liepājas pilsētas reālskolu.

1906. gadā uzsāka studijas Rīgas Politehniskajā institūtā, kuru absolvēja 1913.gada maijā.

## Literatūra
Vācu arhitekti Latvijā. Rīga: Latvijas vācu savienība, 2013. 

## Atsauces
Lapampas province

**Lapampas province** () ir viena no Argentīnas provincēm, atrodas valsts centrālajā daļā. Robežojas ar Buenosairesas provinci austrumos, ar Rionegro provinci dienvidos, ar Neukenas provinci un ar Mendosas provinci rietumos, ar Sanluisa provinci un ar Kordovas provinci ziemeļos. Lielākā pilsēta un administratīvais centrs ir Santarosa. Lapampas provinces kopējā platība ir 143 440 km², pēc 2010. gada datiem provincē dzīvo 318 951 iedzīvotāji. Tā ir astotā lielākā province Argentīnā pēc platības un divdesmit otrā pēc iedzīvotāju skaita. Province ir sīkāk sadalīta divdesmit divos departamentos.

## Ārējās saites
Mendosas province

**Mendosas province** () ir viena no Argentīnas provincēm, atrodas valsts rietumu daļā. Robežojas ar Sanhuanas provinci ziemeļos, ar Sanluisa provinci un Lapampas provinci austrumos, ar Neukenas provinci ziemeļos un ar Čīli austrumos. Lielākā pilsēta un administratīvais centrs ir Mendosa. Mendosas provinces kopējā platība ir 148 827 km², pēc 2010. gada datiem provincē dzīvo 1 738 929 iedzīvotāji. Tā ir septītā lielākā province Argentīnā pēc platības un ceturtā pēc iedzīvotāju skaita. Province ir sīkāk sadalīta astoņpadsmit departamentos.

## Ārējās saites
Larjohas province

**Larjohas province** () ir viena no Argentīnas provincēm, atrodas valsts ziemeļrietumu daļā. Robežojas ar Katamarkas provinci ziemeļos, ar Kordovas provinci austrumos, ar Sanluisas provinci dienvidos, ar Sanhuanas provinci un ar Čīli rietumos. Lielākā pilsēta un administratīvais centrs ir Larjoha. Larjohas provinces kopējā platība ir 89 680 km², pēc 2010. gada datiem provincē dzīvo 333 642 iedzīvotāji. Tā ir četrpadsmitā lielākā province Argentīnā pēc platības un divdesmit pirmā pēc iedzīvotāju skaita. 
Province ir sīkāk sadalīta astoņpadsmit departamentos.

## Ārējās saites
Rionegro province

**Rionegro province** () ir viena no Argentīnas provincēm, atrodas valsts centrālajā daļā. Robežojas ar Buenosairesas provinci, ar Mendosas provinci un ar Neukenas provinci ziemeļos, ar Čubutas provinci dienvidos un ar Čīli rietumos. Provinci austrumos apskalo Atlantijas okeāns. Lielākā pilsēta un administratīvais centrs ir Vjedma. Rionegro provinces kopējā platība ir 203 013 km², pēc 2010. gada datiem provincē dzīvo 638 645 iedzīvotāji. Tā ir ceturtā lielākā province Argentīnā pēc platības un piecpadsmitā pēc iedzīvotāju skaita. Province ir sīkāk sadalīta trīspadsmit departamentos.

## Ārējās saites
Neukenas province

**Neukenas province** () ir viena no Argentīnas provincēm, atrodas valsts rietumu daļā Andu priekškalnēs. Robežojas ar Mendosas provinci ziemeļos, ar Rionegro provinci un ar Lapampas provinci austrumos un ar Čīli rietumos. Lielākā pilsēta un administratīvais centrs ir Neukena. Neukenas provinces kopējā platība ir 143 440 km², pēc 2010. gada datiem provincē dzīvo 318 951 iedzīvotājs. Tā ir trīspadsmitā lielākā province Argentīnā pēc platības un sešpadsmitā pēc iedzīvotāju skaita. Province ir sīkāk sadalīta sešpadsmit departamentos.

## Ārējās saites
Dersu Uzala

**"Dersu Uzala"** (, ) ir 1975. gada PSRS un Japānas piedzīvojumu filma, kuras režisors ir Akira Kurosava. Sižeta pamatā ir krievu ceļotāja Vladimira Arseņjeva uzrakstītās grāmatas "Dersu Uzala" (trīs reizes izdota arī latviski) un "Pa Usūrijas novadu". Filma saņēma zelta balvu 9. Maskavas starptautiskajā filmu festivālā un Amerikas Kinoakadēmijas balvu kā labākā filma svešvalodā 1976. gadā.

## Sižets
20. gadsimta sākumā topogrāfs Vladimirs Arseņjevs krievu karaspēka vienības sastāvā izlūko Usūrijas ieleju pie Ķīnas robežas. Taigā ekspedīcija satiek nanaju mednieku vārdā Dersu Uzala, kas kļūst par viņu pavadoni. Starp Arseņjevu un veco vīru veidojas cieša draudzība. Vienreiz, kad abi atrodas tālu no nometnes, saceļas sniegputenis un tikai Dersu pieredze palīdz viņiem neaiziet bojā. Ekspedīcijai beidzoties, Arseņjevs aizbrauc prom.

Pēc pieciem gadiem viņš atkal nokļūst Usūrijā un satiek savu draugu. Viņu sadarbība atsākas līdz dienai, kad mednieks neveiksmīgi sašauj tīģeri. Ievainot dzīvnieku, nenogalinot to, ir ļauna pareģojums mongoļu ticībā un vecais Dersu gaida likteņa sodu. Īsā laikā viņš it kā noveco, zaudē veiklību un beidzot piekrīt Arseņjeva piedāvājumam braukt viņam līdzi un apmesties Habarovskā.

Nepieradis pie pilsētas dzīves, Dersu nespēj pielāgoties jauniem apstākļiem un lūdz aizvest viņu atpakaļ uz taigu. Arseņjevs nelabprāt piekrīt un uzdāvina viņam kā atvadu dāvanu savu moderno bisi. Kādu dienu viņš saņem ziņojumu, ka nenoskaidrotas personas līķis ar viņa adresi kabatā ir atrasts netālu no Transsibīrijas dzelzceļa līnijas. Arseņjevs izbrauc uz vietas un konstatē, ka tas patiešām ir viņa draugs Dersu un ka bise ir pazudusi. Kad Arseņjevs ierodas tur pašu pēdējo reizi, 1910. gadā, mežs ir nozāģēts, bet Dersu kapa vieta vairs nav atrodama.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Владимир Клавдиевич Арсеньев.
Dejo ar zvaigzni! 2

**"Dejo ar Zvaigzni! 2"** ir televīzijas šova "Dejo ar zvaigzni" otrā sezona. Šis šovs tika pārraidīts televīzijas kanālā TV3 Latvija no 2008. gada 17. februāra. Šo raidījumu vadīja Valters Krauze un Iveta Feldmane.

## Rezultāti

## Atsauces
Belituna

**Belituna** () ir Indonēzijai piederoša sala Karimatas šaurumā starp Sumatru dienvidrietumos un Kalimantānu ziemeļaustrumos un starp Javas jūru dienvidos un Dienvidķīnas jūru ziemeļos; Gaspara šaurums to atdala no Bankas salas rietumos. Salas reljefs lēzeni paugurains, augstākais punkts ap 500 m vjl. 

Ietilpst Bankas-Belitunas provincē, dalās divās reģensijās. Lielākā pilsēta ir Tandžunpandana. Lielākā daļa iedzīvotāju ir malajieši ar ievērojamu bugu, sundu un ķīniešu minoritāti.

Līdz 1812. gadam sala piederēja Palembanas sultānam, kad tā nonāca Lielbritānijas īpašumā, kas to savukārt 1824. gadā nodeva Nīderlandei. 

Salā attīstīta kalnrūpniecība, iegūst alvu, mālu, dzelzs rūdu. Attīstīta arī zvejniecība, piparu, kokospalmu un eļļas palmu audzēšana.

## Atsauces

## Ārējās saites
Nikolajs Ramms

**Nikolajs Ramms** (; dzimšanas datums nav zināms, miris ) bija dzejnieks, tulkotājs. Rakstījis garīgas dziesmas, latviešu valodā tulkojis reliģiskus tekstus.

1523. gadā kļuva par pirmo luterāņu mācītāju Rīgas Svētā Jēkaba baznīcā. Viņš ir vecāko tekstu latviešu valodā autors — draudzes vajadzībām ap 1530. gadu iztulkojis dievkalpojumiem nepieciešamos tekstus latviešu valodā.

## Atsauces
Nikolauss Cincendorfs

**Nikolauss Ludvigs fon Cincendorfs un Potendorfs** (; dzimis , miris ) bija vācu reliģisku un sociālu reformu veicējs un Brāļu draudžu (hernhūtiešu) bīskaps un dibinātājs.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1700. gadā grāfa Georga Ludviga fon Cincendorfa (1662–1700) un viņa sievas Šarlotes Justīnes (1675–1763) ģimenē. Macījās piētistu skolā Hallē.
Studēja tieslietas Vitenbergas universitātē (1716-1719), pēc tam apceļoja Franciju un Nīderlandi (1719-1720). Pēc atgriešanās dzimtenē 1721. gadā viņš līdz 1732. gadam strādāja par Saksijas galma padomnieku, iepazinās ar no Vidzemes atbraukušo ģenerāli Ludvigu Nikolaju fon Hallartu un viņa sievu Magdalēnu Elizabeti.

1722. gadā viņš savos zemes īpašumos Saksijā izveidoja pirmo Hernhūtes brāļu draudzi. 1729. gadā pēc ģenerāļa Hallarta atraitnes aicinājuma viņš nosūtīja pirmo Hernhūtes brāļu draudzes misiju uz Vidzemi, kam sekoja daudzas citas misijas pa visu pasauli.
Pasliktinoties attiecībām ar luterāņu baznīcu, 1735. gadā Hernhūtes brāļu draudze kļuva neatkarīga. Tas radīja konfliktus un 1736. gadā Cincendorfs tika izraidīts no Saksijas. 1736. gada septembrī Cincendorfs ieradās Vidzemē, kur sprediķoja Rīgas Svētā Jēkaba baznīcā un Valmierā.
 
1737. gadā viņu Berlīnē iesvētīja par Brāļu draudžu bīskapu. No Hernhūtes izceļojušie draudzes locekļi dibināja jaunas draudzes Prūsijā un Anglijā. Pēc brāļu draudzu aizliegšanas Krievijas impērijā grāfs Cincendorfs 1743. gada 12. decembrī vēlreiz ieradās Rīgā, taču tika aizturēts un internēts Citadelē, vēlāk izraidīts no valsts. 
1747. gadā Cincendorfs atgriezās dzimtenē un apmetās Barbijas (*Barby*) grāfistē, kur izveidoja vienu no Brāļu draudzes lielākajiem centriem. Brāļu draudze tika oficiāli atzīta par evaņģēliskās morāviešu Brāļu draudzes garīgo mantinieci. 1750. gadā Cincendorfs apmetās uz dzīvi Londonā un turpināja vadīt draudzes darbu no turienes. 

1760. gada pavasarī viņš smagi saslima un 9. maijā nomira. Pēc grāfa nāves Brāļu draudzes 1764. gadā saņēma mantojumā Bertelsdorfas pili un muižu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Cetoniinae

***Cetoniinae*** ir krāsainu vaboļu apakšdzimta no skarabeju dzimtas. Tajā ietilpst apmēram 4000 sugu, kuras ir izplatītas visdažādākajos bioģeogrāfiskajos reģionos.

## Izplatība
Ir zināmas apmēram 4000 sugas, kuras izplatītas visā pasaulē. Ziemeļamerikā un Dienvidamerikā dzīvo ap 300 sugu.

## Pieaugušo vaboļu apraksts
Tās ir vidējas vai lielas vaboles, kas sasniedz 0,5-15 cm garumā. To krāsa ir ļoti mainīga, bieži ar metālisku spīdumu.

## Ekoloģija
Pieaugušie īpatņi barojas uz augiem ar to izdalījumiem, ar ziediem vai gataviem augļiem, ar ziedu nektāru un ziedputekšņiem, ar graudiem. Vaboļu kāpuri barojas uz dažādiem substrātiem dažādās vidēs, kur tie dzīvo, uz organiskas vielas augsnē, ekskrementos, uz sapuvušas koksnēs, termītu un skudru ligzdās. Pieaugušas vaboles pārsvarā ir aktīvas dienas laikā.

Abos Amerikas kontinentos ir zināmas 52 šīs apakšdzimtas mirmekofilas sugas, kuras sastopamas 73 skudru sugu ligzdās. Dažas Amerikas sugas ir arī termitofilas.

## Atsauces

## Literatūra
* Patrice Bouchard, Yves Bousquet, Anthony E. Davies, Miguel A. Alonso-Zarazaga, John F. Lawrence, Chris H. C. Lyal, Alfred F. Newton, Chris A. M. Reid, Michael Schmitt, S. Adam Ślipiński, Andrew B. T. Smith. *Family-group names in Coleoptera (Insecta)*. ZooKeys 88, 2011. Special Issue
Nikaragvas kanāls

**Nikaragvas kanāls** ir ieplānots kuģošanas kanāls Centrālamerikā, Nikaragvas teritorijā, lai savienotu Kluso okeānu ar Atlantijas okeānam piederīgo Karību jūru. Kanāla garums paredzēts 278 km (no tā 105 km cauri Nikaragvas ezeram).

Ieceres par kanāla būvniecību cauri Nikaragvai, lai savienotu abus okeānus ir jau vismaz kopš 19. gadsimta.

Nikaragvas kanāla būvniecība tika uzsākta 2014. gada nogalē, 100 gadus pēc Panamas kanāla būvniecības. Tas savulaik kļuva par vienu no lielākajiem un sarežģītākajiem būvniecības projektiem, ko jebkad ir veicis cilvēks. Panamas kanālam ir liela nozīme kuģniecības un ekonomikas attīstībā Rietumu puslodē un visā pasaulē. Nikaragvas kanāls plānots kā alternatīva Panamas kanālam.

Nikaragvas kanāla izveidi kritizē vides aizsardzības organizācijas un zinātnieki.

## Atsauces
Stēfans Levēns

**Šells Stēfans Levēns** (, dzimis ) ir zviedru sociāldemokrāts. No 2014. līdz 2021. gadam viņš bija Zviedrijas premjerministrs.

## Biogrāfija
Šells Stēfans Levēns ir dzimis Stokholmā; desmit mēnešu vecumā atstāts patversmē. Viņš auga audžuģimenē Vesterbotenas lēnē. Pēc 48 nedēļu metinātāju kursiem neilgu laiku viņš studēja augstskolā Ūmeo.

Darba gaitas Levēns uzsāka 1979. gadā, strādājot par metinātāju vienā no Zviedrijas aizsardzības uzņēmumiem. Pēc diviem gadiem viņu ievēlēja par vietējās arodbiedrības pārstāvi, kam sekoja karjera arodbiedrību organizācijā. 1995. gadā Levēns tika iecelts par metālstrādnieku arodbiedrības ombudu, 2001. gadā ievēlēts par viceprezidentu. 2005. gadā Lēfvens tika izvēlēts par jaunizveidotās arodbiedrības *IF Metall* priekšsēdētāju.

2006. gadā Levēnu iebalsoja Zviedrijas Sociāldemokrātiskā Strādnieku partijas valdē, savukārt 2012. gada janvārī pēc iepriekšējā līdera aiziešanas Lēfvens kļuva par partijas jauno līderi.

Zviedrijas parlamenta vēlēšanās 2014. gada 14. septembrī sociāldemokrāti ieguva lielāko mandātu skaitu. Jaunievēlētais parlaments 2014. gada 2. oktobrī apstiprināja Levēna izveidoto (mazākuma) valdību.

## Atsauces
700. gads

**700. gads** bija garais gads, kas sākās ceturtdienā pēc Jūlija kalendāra. Apzīmējums **700.** šim gadam tika izmantots jau kopš viduslaikiem, kad ''Anno Domini'' kalendāra laikmets kļuva par valdošo metodi, kā Eiropā nosauca gadus.

## Notikumi

* Notiek Edzidza vulkānu kompleksa izvirdums mūsdienu Britu Kolumbijas teritorijā.
* Itālijā notiek slavenais Lančano euharistiskais brīnums.
* Tikalā tiek uzcelts Tikalas templis.

## Dzimuši

* Svētais Gregorijs no Utrehtas — Utrehtas bīskaps (m. 770.)
* Pāvests Pauls I — Katoļu baznīcas pāvests (m. 764.)

## Miruši
Seržs Sargsjans

**Seržs Sargsjans** (, dzimis ) ir armēņu politiskais un militārais darbinieks, bijušais Armēnijas prezidents un bijušais premjerministrs.

## Biogrāfija
Dzimis Stepanakertā, tagadējās Kalnu Karabahas teritorijā. No 1972. līdz 1974. gadam dienējis Padomju armijā, pēc tam no 1975. līdz 1979. gadam strādājis par atslēdznieku elektrotehnikas fabrikā. 1979. gadā kā filologs absolvējis Erevānas universitāti. Pēc tam līdz 1989. gadam darbojies komunistiskajā partijā, ieņemot dažādus amatus Kalnu Karabahas autonomā apgabala komitejā.

No 1989. līdz 1993. gadam Kalnu Karabahas Aizsardzības komitejas vadītājs, paralēli ievēlēts Armēnijas Augstākajā padomē. Piedalījies vairāku kauju organizēšanā Kalnu Karabahas kara laikā, tiek uzskatīts par vienu no armēņu bruņoto spēku izveidotājiem. No 1993. līdz 1995. gadam Armēnijas aizsardzības ministrs. Vēlāk ieņēmis arī citus vadošos amatus Armēnijā, tajā skaitā bijis iekšlietu, atkārtoti aizsardzības ministrs, kā arī premjers no 2007. līdz 2008. gadam.

2008. gada februāra vēlēšanās ievēlēts par Armēnijas prezidentu, 2013. gadā ievēlēts uz otro termiņu.

2018. gada 17. aprīlī Sargsjans no jauna ievēlēts par premjerministru, bet pēc plašiem tautas protestiem Erevānas ielās 23. aprīlī bija spiests atkāpties no amata.

Būdams Armēnijas prezidenta amatā, Sargsjans 2011. gadā oficiālā valsts vizītē apmeklējis Latviju.
[thumb|left|[Solvita Āboltiņa tiekas ar Armēnijas prezidentu (2011)]]

## Atsauces

## Ārējās saites
* Oficiālā mājaslapa armēņu valodā
* Serža Sargsjana biogrāfija
Būtijas līcis

**Būtijas līcis** () vai **Itsuaktukviks** (, *Itsuaqtuqvik*) ir jūras līcis Kanādas ziemeļu piekrastē Ziemeļu Ledus okeānā. Izvietojies starp Melvila pussalu un Bafina salu austrumos un kontinenta piekrasti un Būtijas pussalu rietumos. Dienviddaļā atrodas Komiti un Peli līči. Prinča Reģenta šaurums un Lankasteras šaurums Būtijas līci savieno ar Bafina līci ziemeļos, Fjūri un Heklas šaurums — ar Foksa baseinu austrumos, bet Belo šaurums — ar Franklina šaurumu rietumos. Līcī vairākas salas, lielākās no kurām ir Veilsa un Kroņprinča Frederika sala. Līci visu gadu klāj ledus, no tā reizēm atbrīvojas tikai augustā, kad ūdens temperatūra sasilst līdz 1 °C.

Līci 1829. gadā atklāja Džona Rosa neveiksmīgā Ziemeļrietumu jūras ceļa meklēšanas ekspedīcija, kas tur iesala uz četriem gadiem un nosauca ekspedīcijas sponsora, britu džina rūpnieka Feliksa Būta *(Felix Booth)* vārdā. Līča dienvidu galu 1846.—1847. gadā pētīja Džona Rī ekspedīcija, kas to sasniedza pa sauszemi no dienvidiem.

## Atsauces

## Ārējās saites
Dejo ar zvaigzni! 3

**"Dejo ar Zvaigzni! 3"** ir televīzijas šova "Dejo ar zvaigzni" trešā sezona. Šis šovs tika pārraidīts televīzijas kanālā TV3 no 2010. gada 14. februāra. Šo raidījumu vadīja Valters Krauze un Jana Duļevska.

## Rezultāti

## Atsauces