open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Kumols

Kumols jeb **izopropilbenzols** (C6H5CH(CH3)2) ir aromātisks ogļūdeņradis — benzola atvasinājums. Tas ir bezkrāsains, degtspējīgs, viegli uzliesmojošs šķidrums ar asu smaku. Ūdenī praktiski nešķīst, labi jaucas ar spirtu, ēteri, benzolu.

## Iegūšana
Kumols ir sastopams naftā un degvielās, taču rūpnieciski kumolu ražo no benzola un propēna skābu katalizatoru klātienē. Kumols veidojas, sadaloties terpēniem un kamparam.

## Īpašības
Kumola tvaiku uzliesmošanas temperatūra ir 34°C, bet kumola pašuzliesmošanas temperatūra ir 424°C.

Kumols ietekmē ūdens organoleptiskās īpašības, sākot no koncentrācijas 0,1 mg/l. Zivju gaļai piemīt kumola smaka, ja ūdenī ir 0,25 mg/l kumola. Nokļūstot augsnē, kumols nomāc tajā amonizācijas un nitrifikācijas procesus, samazina mikroorganismu daudzumu augsnē.

Kumols pieder pie maztoksiskām vielām. LD<sub>50</sub> žurkām ir ap 2,9 g/kg. Siltasiņu dzīvniekiem un cilvēkam kumols var izsaukt narkotisku efektu, tam  ir arī kairinoša iedarbība. Cilvēkam ieelpojot lielākus kumola tvaiku daudzumus, novērojamas galvassāpes, vispārējs vājums, var iestāties pat koma. Šķidrā veidā var uzsūkties caur ādu. Var izsaukt dermatītu, bet, iekļūstot acīs — konjunktivītu. Ilgstoši iedarbojoties nelieliem kumola daudzumiem, var rasties patoloģiskas izmaiņas aknās un nierēs, asinsainas izmaiņas, nervu sistēmas traucējumi.

Darba zonas gaisā pieļaujams līdz 50,0 mg/m3 kumola, bet atmosfēras gaisā — līdz 0,014 mg/m3.

Lai novērstu kumola iedarbību, jālieto necaurlaidīgi cimdi, aizsargkrēmi.

Ja cilvēks akūti saindējies ar kumolu, viņš jānogādā svaigā gaisā, vajadzības gadījumā jāveic mākslīgā elpināšana, jādod ieelpot skābeklis. Ja kumols nokļuvis acī, acs nekavējoties jāmazgā ar ūdeni vai fizioloģisko šķīdumu; tas pats jādara, ja kumols nokļuvis uz ādas.

## Izmantošana
Kumols ir galvenā fenola un acetona iegūšanas izejviela. Lieto arī laku un krāsu rūpniecībā. Kumols ietilpst benzīna ar lielu oktānskaitli sastāvā.

### Kumola metode
Kumola metodi fenola un acetona ražošanai 1942. gadā izstrādājis latviešu ķīmiķis Rūdolfs Ūdris kopīgi ar krievu zinātniekiem un tehnologiem B. D. Kružalovu un P. G. Sergejevu. Kumola metodi sauc arī par Ūdra—Sergejeva vai Ūdra—Hoka metodi. Akadēmiķis N.Zeļinskis metodes atklāšanu nosauca par "jauna loga izciršanu" organiskajā ķīmijā. Metode pamatojas uz kumola hidroperoksīda sadalīšanos sērskābes klātienē 50—60 °С temperatūrā līdz fenolam un acetonam ar ļoti labu iznākumu un gandrīz bez blakusproduktiem.
Procesu realizē trijās stadijās:
* Pirmajā stadijā benzolu alkilē ar propilēnu līdz kumolam.

C6H6 + CH3CH=CH2 → C6H5CH(CH3)2

* Pēc tam kumolu oksidē ar skābekli sārmainā vidē 130&nbsp;°C temperatūrā līdz kumola hidroperoksīdam (kumilhidroperoksīdam).

C6H5CH(CH3)2 + O2 → C6H5C(CH3)2OOH

* To hidrolizējot skābā vidē, rodas fenols un acetons.

C6H5C(CH3)2OOH → C6H5OH + (CH3)2C=O

## Atsauces

## Ārējās saites

* Andrejostā notikusi izopropilbenzola noplūde
Igaunijas Futbola asociācija

**Igaunijas Futbola asociācija** (EJL; ) ir galvenā par futbolu atbildīgā organizācija Igaunijā. Tā organizē nacionālo futbola čempionātu, Igaunijas Meistarlīgu, kā arī atbild par Igaunijas futbola izlasi. EJL galvenā mītne atrodas Tallinā. Asociācija tika dibināta 1921. gadā, 1923. gadā to uzņēma FIFA. Padomju okupācijas gados tā vairs nebija FIFA locekle, bet atkal iestājās tajā 1992. gadā pēc Igaunijas neatkarības atgūšanas.

## Ārējās saites
* Igaunijas Futbola asociācija
Ibn Badža

**Ibn Badža** (ابن باجة, *Ibn Bajjah*), pilnā vārdā **Abu Bakrs Muhamads ibn Jahja ibn al-Sajehs ** (أبو بكر محمد بن يحيى بن الصايغ, *Abu Bakr Muhammad Ibn Yahya Ibn al-Sayegh*), kristiešu Eiropā pazīstams kā **Avempass** (*Avempace*) (dzimis starp 1070. un 1090. gadu Saragosā, miris 1138. gadā Fesā) bija arābu filozofs un ārsts.

Dzimis tolaik musulmaņu Saragosā. Ibn Badžam bija dziļas zināšanas tālaika medicīnā, matemātikā un astronomijā.

Nodarbojās ar gara fenomenoloģijas jautājumiem. Lielākā daļa darbu ir nepabeigti, tomēr Ibn Badža ietekmējis Ibn Rušda un Alberta Lielā filozofiskos uzskatus.

## Ārējās saites
* Par Ibn Badžu
Izabella

**Izabella** var būt:

* Izabella (personvārds)

## Cilvēki ar šādu vārdu
* Aragonas Izabella (*Isabel de Aragão*) (1470-1498) - Portugāles karaliene
* Franču Izabella (*Isabella of France*) (1295-1358) - Anglijas karaliene
* Imperatore Izabella (*Isabel de Portugal, imperatriz da Alemanha*) (1503-1539) - Svētās Romas impērijas imperatore
* Izabella I (*Isabelle de Jérusalem*) (1172-1206) - Jeruzalemes karaliene
* Izabella I (*Isabel I de Castilla*) (1451-1504) - Kastīlijas karaliene
* Izabella II (*Isabelle II de Jérusalem*) (1212-1228) - Jeruzalemes karaliene
* Izabella II (*Isabel II de España*) (1830-1904) - Spānijas karaliene
* Izabella de Ano (*Isabelle de Hainaut*) (1170-1190) - Francijas karaliene
* Izabella Klāra Eigēnija (*Isabel Clara Eugenia*) (1566 - 1633) - Spānijas infante
* Izabella Valuā (*Isabella of Valois*) (1389-1410) - Anglijas karaliene
* Portugāles Izabella (*Isabel de Portugal, Duquesa da Borgonha*) (1397-1471) - Burgundijas grāfiene
* Sv. Izabella (*Rainha Santa Isabel*) (1271-1336) - Portugāles karaliene, svētā
Igaunijas futbola izlase

**Igaunijas futbola izlase** ir nacionālā futbola komanda, kas pārstāv Igaunijas valsti starptautiskās futbola sacensībās. Igaunijas futbola izlasi pārvalda Igaunijas Futbola asociācija. Savu pirmo spēli Igaunijas izlase aizvadīja 1920. gadā pret Somiju. Laika posmā no 1940. līdz 1991. gadam Igaunija atradās PSRS sastāvā, tādēļ šajā laikā Igaunijas futbola izlase nepastāvēja. Pirmo oficiālo spēli pēc neatkarības atjaunošanas Igaunijas izlase aizvadīja 1992. gadā pret Slovēniju. Igaunijas izlase 8 reizes ir ieguvusi Baltijas kausu.

## Pasaules čempionātos
* 1930 - *Nepiedalījās*
* 1934 - *Nekvalificējās*
* 1938 - *Nekvalificējās*
* 1950-1990 - *Nepiedalījās, atradās [[Padomju Savienība|PSRS]] sastāvā*
* 1994-2010 - *Nekvalificējās*
* 2014 - *[[2014. gada FIFA Pasaules kausa kvalifikācija — UEFA zona|Nekvalificējās]]*
*2018 - ''Nekvalificējās''
* 2022 — *[[2022. gada FIFA Pasaules kausa kvalifikācija — UEFA zona|Nekvalificējās]]*
* 2026 — *[[2026. gada FIFA Pasaules kausa kvalifikācija — UEFA zona|Nekvalificējās]]*

## Eiropas čempionātos
* 1960-1992 - *Nepiedalījās, atradās [[Padomju Savienība|PSRS]] sastāvā*
* 1996-2020 - *Nekvalificējās*

## Sastāvs
Šāds sastāvs tika izsaukts uz pārbaudes spēli pret Itāliju (11.11.2020) un 2020.—2021. gada UEFA Nāciju līgas spēlēm pret Ziemeļmaķedoniju (15.11.2020) un Gruziju (18.11.2020).

## Atsauces

## Ārējās saites
Kaldera balva

**Kaldera balva** tiek piešķirta NHL labākajam sezonas debitantam. Balva nosaukta Frenka Kaldera vārdā - bijuša NHL prezidenta no tās dibināšanas 1917. gadā līdz viņa nāvei 1943. gadā. Kaldera kauss pirmo reizi tika pasniegts tikai 1936-37 gada NHL sezonā. Visvairāk reizes to ieguvusi Toronto "Maple Leafs" - 9 reizes, bet 8 reizes to iegūt izdevies Ņujorkas "Rangers" un Bostonas "Bruins", 7 reizes Monreālas "Canadiens", 6 reizes to ieguvuši Čikāgas "Blackhawks".

Kaut gan pirmā sezona viņam bija ļoti veiksmīga, tomēr Veins Greckis neieguva Kaldera kausu 1980. gadā. Tā kā viņš iepriekšējās sezonas bija spēlējis Pasaules hokeja asociācijā, viņš pēc noteikumiem nevarēja iegūt kausu.

Viena no interesantākajām cīņām par šo balvu notika 2005-06 sezonā, kad, sezonu pēc NHL lokauta par šo balvu sacentās 2004. un 2005. gada drafta pirmie numuri, Aleksandrs Ovečkins un Sidnijs Krosbijs, kā arī Dions Fanefs.

## Kaldera balvas ieguvēji

## Atsauces
Slovēnijas karogs

Slovēnijas Republikas karogs ir taisnstūra formas ar trijām vienāda platuma horizontālām joslām: augšējā — balta, vidējā — zila un apakšējā — sarkana. Karoga augšējā daļā, tuvāk pie kāta ir attēlots Slovēnijas Republikas ģerbonis. Karoga (panslāviskās) krāsas tika uzskatītas par nacionālām, un tās izmantoja ģerboņos vēl pirms tam, kad slovēņu patrioti 1848. gadā apstiprināja nacionālā karoga krāsas. Uz šādu izvēli tos vedināja Krievijas Impērijas karoga krāsas. Arī Slovēnijas Sociālistiskajai Republikai Dienvidslāvijas sastāvā bija šāds krāsu salikums, tikai ar sarkanu zvaigzni vidū. Pēc neatkarības atgūšanas zvaigzne tika noņemta. Jaunais karogs oficiāli tika apstiprināts 1991. gada 27. jūnijā.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Slovene flag proposals
* Britannica.com
Slovēnijas ģerbonis

**Slovēnijas Republikas ģerbonis** veidots kā zils vairogs ar sarkanu apmali gar sāniem. Ģerbonī attēlota Slovēnijas augstākā virsotne — Triglavs, kā arī ar viļņotām līnijām simboliski attēlotas Adrijas jūra un Slovēnijas upes. Virs Triglava stilizētā attēla apgrieztā trīsstūrī novietotas trīs sešstaru zelta zvaigznes, kas simbolizē trīs vēsturiskos novadus: Krajinu, Dienvidštīriju un piejūras novadu. Zvaigznes ir aizgūtas no Ceļes grāfu ģerboņa.

Ģerboņa autors ir tēlnieks Marko Pogačniks.

## Skatīt arī
* Slovēnijas Republikas karogs

## Ārējās saites
* Slovenia.si
Izabella (Portugāle)

200px|thumb|Sv. Izabella

**Aragonas Izabella**, **Karaliene Sv. Izabella** (portugāļu — *Isabel de Aragão (Rainha Santa Isabel)*) (dzimusi 1271. gadā Saragosā, mirusi 1336. gada 4. jūlijā Eštremošā (*Estremoz*)) — Portugāles karaliene, katoļu svētā.

Dzimusi Saragosā, Aragonas karaļa Pedro III meita. Apprecējās ar Portugāles karalis Dinišu I, kļūdama par Portugāles karalieni.

Izcēlās ar lielu reliģisko pārliecību. Vairākkārt novērsa karu rašanos, izmantojot politiķes dotības. Pēc Diniša I nāves devās klosterī. Pāvests Urbāns VIII 1625. gadā Izabellu kanonizēja. Atceres diena — 4. jūlijs.

## Ārējās saites
Santa Isabel

***Santa Isabel*** var būt:

* Izabella — Portugāles karaliene un katoļu svētā;
* Santaizabela — sala Zālamana salās.
Alfonso II

**Alfonso II** var būt:

* Alfonso II (*Alfonso II*) (760-842) - Astūrijas karalis
* Alfonso II (*Alfonso II, Alfons el Cast*) (1152-1196) - Aragonas karalis
* Alfonso II (*Alfonso II*) (1185-1223) - Portugāles karalis
Alfonso II (Aragona)

200px|thumb|Alfonso II
**Alfonso II** Tikumīgais (spāņu - *Alfonso II de Aragón*, kataloniešu - *Alfonso II el Casto*) (dzimis 1157. gadā Ueskā, Aragonā, miris 1195. gada 26. aprīlī Perpiņānā) - pirmais Aragonas Karalistes karalis (1164-1196) no Barseloniešu dinastijas, Barselonas grāfs (1162-1196) un Provansas grāfs (1181-1185). Saukts par "Tikumīgo", vai "Trubadūru".

Barselonas grāfa Ramona Berenguera IV un Aragonas karalienes Petronilas dēls.

Lielāko dzīves daļu bija Kastīlijas Karalistes karaļa Alfonso VIII sabiedrotais cīņās ar Navarru un musulmaņu valstīm dienvidos. Bija pazīstams trubadūrs un Anglijas Karalistes karaļa Ričarda Lauvassirds tuvs draugs.

Alfonso II laikā savu apogeju sasniedza kataloniešu ietekme uz ziemeļiem no Pirenejiem.
Otava

**Otava** (, , , izrunā: ) ir Kanādas galvaspilsēta un valsts ceturtā lielākā pilsēta pēc iedzīvotāju skaita. Tā atrodas 400 kilometrus uz ziemeļaustrumiem no Toronto un 200 kilometrus uz rietumiem no Monreālas, Otavas upes ielejā, kuras labais krasts atrodas Ontārio provincē un kreisais — Kvebekas provincē. Kvebekas pusē atrodas Gatino pilsēta, kas ietilpst Otavas aglomerācijā. Otavas mērs ir Marks Sutklifs (*Mark Sutcliffe*). Otavā dzīvo vairāk nekā 800 tūkstoši iedzīvotāju.

Pilsētu divās daļās sadala Rido kanāls. Kanāla austrumu pusē dzīvo galvenokārt frančvalodīgie, bet rietumu pusē — angļvalodīgie iedzīvotāji. Otavā atrodas vairākas universitātes un koledžas. Viena no tām, Otavas Universitāte, ir iekļauta starp 15 vadošajām Kanādas universitātēm. Augsti kotējas arī Karltona Universitāte, bet tā tomēr nav iekļauta starp 15 labākajām Kanādas universitātēm.

## Sports
Otavā atrodas vairākas profesionālas sporta spēļu komandas, tai skaitā hokeja klubs Otavas "Senators", kas spēlē Nacionālajā hokeja līgā, pilsētā atrodas vēl divi hokeja klubi — Otavas "Raiders", kurš spēlē Nacionālajā sieviešu hokeja līgā un Otavas "67's", kas spēlē Ontārio hokeja līgā. Pilsētā atrodas arī beisbola klubs Otavas "Lynx" un basketbola klubs Karletonas "Ravens". Pilsētā spēlē arī futbolu — tajā atrodas futbola klubs Otavas "Fury". Ir arī divas amerikāņu futbola komandas — Otavas "Renegades" un Otavas "Gee Gees".

## Atsauces

## Ārējās saites
Hašeks

**Hašeks** (; sieviešu dzimtē Haškova (*Hašková*)) ir čehu cilmes uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:

* Dominiks Hašeks (*Dominik Hašek*; 1965) — čehu hokejists;
* Ivans Hašeks (*Ivan Hašek*; 1963) — čehu futbolists un treneris;
* Jaroslavs Hašeks (*Jaroslav Hašek*; 1883—1923) — čehu rakstnieks.
Aiviekste

**Aiviekste** ir upe Latvijā, pēc baseina lielākā Daugavas pieteka. Aiviekste ir 14. garākā Latvijas upe. Tradicionāli tiek uzskatīts, ka Aiviekste atdala Vidzemi no Latgales, kaut arī vēsturiski Vidzemes un Vitebskas guberņas robeža negāja precīzi pa Aiviekstes upi.

Upes garums ir 114 kilometri, baseina platība — 9160&nbsp;km2, kopējais kritums 26,9 m. Iztek no Lubāna ezera, savāc galvenokārt Austrumlatvijas zemienes ūdeņus. 25% no Aiviekstes baseina platības klāj meži, 15% — purvi. Baseinā daudz slapju pļavu, lieli purvu masīvi (tai skaitā Peikstuļnīcas-Salas, Taunaga-Strūžānu, Balto klānu, Lielais Peisa, Olgas). Daudzie purvi un Lubāna ezers mīkstina pavasara palus, aizturot daļu ūdens līdz jūlija beigām.

## Upes raksturojums
Aiviekste iztek no Lubāna ezera ziemeļu gala, kur met plašu pusloku un tad pagriežas dienvidrietumu virzienā. Šajā posmā ir vismazākais kritums, turklāt te Aiviekste uzņem lielākās pietekas Pededzi, Balupi un Iču. Tālāk tek iztaisnota un padziļināta 83&nbsp;km garumā. Meirānu kanāls pievada Lubāna ezera agrāko pieteku Malmutas un Lisiņas ūdeņus. Lejasgalā Aiviekste tek pa viegli viļņotu apvidu. Te upē ir vairākas salas, sēkļi un aptuveni 15 akmeņainas krāces. Uz vienas no šo salu grupām ir uzcelta Aiviekstes HES — viena no lielākajām mazo upju spēkstacijām Latvijā. Pēc Pļaviņu HES izbūves Aiviekstes lejasgalu appludina ūdenskrātuve.

## Pietekas
### Labā krasta pietekas
* Iča, 
* Piestiņa, 
* Pededze (6. garākā upe Latvijā, garāka par pašu Aivieksti), 
* Liede, 
* Kuja, 
* Svētupe, 
* Arona, 
* Veseta.

### Kreisā krasta pietekas
* Zvidze, 
* Isliena.
* Abaine
thumb|255px|Aiviekstes skats

## Zivis
Aiviekste ir ļoti bagāta ar zivīm (ālanti, plauži, zuši, līdakas, raudas, asari, ruduļi, retāk sami).

## Apdzīvotās vietas
Upes krastos atrodas Lubāna, Meirāni, Saikava, Ļaudona, Aiviekste, Krievciems, bet pie ietekas Daugavā — daļa Pļaviņu (Gostiņi).

## Atsauces

## Ārējās saites
*LĢIA datubāze
Blohs

**Blohs** var būt:

* Alfrēds Blohs (*Alfred Bloch*; 1887—?) — franču futbolists;
* Ernests Blohs (*Ernest Bloch*; 1880—1959) — amerikāņu komponists;
* Ernsts Blohs (*Ernst Bloch*; 1885—1977) — vācu filozofs;
* Fēlikss Blohs (*Felix Bloch*; 1905—1983) — Šveices un ASV fiziķis;
* Konrāds Blohs (*Konrad Emil Bloch*; 1912—2000) — amerikāņu bioķīmiķis;
* Marks Blohs (*Marc Bloch*; 1886—1944) — franču vēsturnieks;
* Roberts Blohs (*Robert Bloch*; 1917—1994), ASV rakstnieks.

## Skatīt arī
* Bloks
Abidžana

**Abidžana** (, ) ir lielākā pilsēta Kotdivuārā. Tā atrodas valsts dienvidaustrumos Ebrjē lagūnas krastos, pie Atlantijas okeāna. Abidžana bija Kotdivuāras galvaspilsēta līdz 1983. gadam, kad tā tika pārcelta uz Jamusukro. Arī mūsdienās Abidžana *[[de facto]]* ir valsts galvaspilsēta, jo lielākā daļa valsts iestāžu un ārvalstu vēstniecību rezidē pilsētā, kā arī saimnieciskā dzīve ir ļoti aktīva.

Reiz Abidžana tika saukta par Āfrikas Parīzi, kopš Kotdivuāras pilsoņu kara sākuma 2002. gadā tā ir viena no bīstamākajām pilsētām Āfrikas kontinentā, kurā bieži notiek politiski nemieri un ir augsts noziedzības līmenis.

Pilsēta radās 1931. gadā pie jaunuzbūvētās piestātnes un 1933. gadā kļuva par franču kolonijas galvaspilsētu. 1983. gadā par Kotdivuāras galvaspilsētu kļuva Jamusukro. 1977. gadā Abidžanā beidzās pirmais bezceļu rallijs Nica—Abidžana. Pēc šī rallija Tjerī Sabīnam radās ideja par Dakaras ralliju. No Abidžanas ir nākusi Eiropā pazīstamā mūzikas grupa *[[Magic System]]*.

## Cilvēki
Abidžanā dzimuši:

* Arturs Boka (*Arthur Boka*) (1983-) - futbolists
* Marko Coro (*Marco Zoro*) (1983-) - futbolists
* Didjē Drogba (*Didier Drogba*) (1978-) - futbolists
* Eamnuels Ebujī (*Emmanuel Eboué*) (1983-) - futbolists
* Žils Japi Japo (*Gilles Yapi Yapo*) (1982-) - futbolists
* Bakarī Konē (*Bakari Koné*) (1981-) - futbolists
* Žans-Žaks Tizijē (*Jean-Jacques Tizié*) (1972-) - futbolists
* Didjē Zokorā (*Didier Zokora*) (1980-) - futbolists

## Atsauces

## Ārējās saites
Dakara

**Dakara** (, ) ir Senegālas galvaspilsēta un lielākā pilsēta. Izvietojusies valsts rietumos uz Zaļā raga pussalas pie Atlantijas okeāna. Viena no lielākajām Rietumāfrikas ostām, ievērojams rūpniecības centrs.

## Vēsture
Pilsētu dibinājuši portugāļi 16. gadsimtā un tā vairākkārt mainījusi saimniekus, līdz 1677. gadā nonāca Francijas pārvaldē. Sākotnēji attīstījusies kā tirdzniecības centrs ar ievērojamu vergu tirdzniecības īpatsvaru. 1794. gadā Francijā formāli tika atcelta verdzība, bet Dakarā vergu tirdzniecība faktiski turpinājās līdz 1848. gadam. 19. gadsimta otrajā pusē sākās pilsētas strauja attīstība, tika izbūvēts dzelzceļs uz Senluī ziemeļos. 1902. gadā Dakara kļuva par Franču Rietumāfrikas galvaspilsētu. Otrā pasaules kara laikā Dakara bija Višī Francijas kontrolē. No 1959. līdz 1960. gadam Dakara bija Mali Federācijas galvaspilsēta, bet pēc tam — neatkarīgās Senegālas galvaspilsēta.

Dakara ir ievērojams Rietumāfrikas finanšu dentrs, šeit atrodas arī vairāku starptautisku organizāciju ofisi.
## Iedzīvotāji
### Ievērojamas personības
Dakarā dzimuši vai dzīvojuši:
* Patriks Vieira (Patrick Vieira; 1976), Francijas futbola treneris un bijušais futbolists

## Atsauces

## Ārējās saites

* Dakaras oficiālā mājaslapa 
* Dakaras fotogrāfijas

## Skatīt arī
* Dakaras rallijs
Abudža

**Abudža** ir Nigērijas galvaspilsēta kurā dzīvo apmēram 2,2 miljoni cilvēku. Padarot to par ceturto lielāko un piekto visblīvāk apdzīvotāko pilsētu Nigērijā. 1976. gadā tika pieņemts lēmums par galvaspilsētas pārcelšanu no Lagosas, tāpēc tika izveidota speciāla Federālā galvaspilsētas teritorija, kas atrodas valsts centrālajā rajonā.

Ņemot vērā to, ka Nigērijā sadzīvo dažādas reliģiskās un etniskās grupas, jau kopš valsts neatkarības pasludināšans tika kalti plāni par jaunas valsts galvaspilsētas celšanu vietā, kas būtu pieņemama visiem. 1970. gadu sākumā tika izvēlēta vieta valsts vidienē. Dekādes beigās tika uzsākti būvniecības darbi, taču Nigērijas ekonomiskās un politiskās nestabilitātes dēļ, tikai 1980. gadu beigās tika pabeigta pirmā celtniecības fāze. 1991. gada 12. decembrī Abudža oficiāli kļuva par Nigērijas galvaspilsētu.

## Ārējās saites

* Abudžas fotogrāfijas
* Oficiālā mājaslapa
Itālijas Futbola federācija

**Itālijas Futbola federācija (FIGC)** () ir galvenā par futbolu atbildīgā organizācija Itālijā. Tā organizē nacionālo futbola čempionātu, Itālijas A Sēriju, kā arī atbild par Itālijas futbola izlasi. FIGC galvenā mītne atrodas Romā. Tā ir gan UEFA, gan FIFA locekle.

## Ārējās saites
* Itālijas Futbola Federācija
Itālijas futbola izlase

**Itālijas futbola izlase** ir nacionālā futbola komanda, kas pārstāv Itālijas valsti starptautiskās futbola sacensībās. Itālijas futbola izlasi pārvalda Itālijas Futbola federācija. Izlase ir četrkārtēja Pasaules čempione, uzvarot 1934., 1938., 1982. gadā un 2006. gadā. Eiropas čempionātā ir uzvarējusi divas reizes — 1968. gadā un *[[2020. gada Eiropas čempionāts futbolā|Euro 2020]]*, kas notika 2021. gadā.

## Pasaules čempionātos

## Eiropas čempionātos
* 1960 — *Nepiedalījās*
* 1964 — *Nekvalificējās*
* 1968 — **Čempioni**
* 1972 — *Nekvalificējās*
* 1976 — *Nekvalificējās*
* 1980 — 4. vieta
* 1984 — *Nekvalificējās*
* 1988 — Pusfināls
* 1992 — *Nekvalificējās*
* 1996 — Grupu turnīrs
* 2000 — 2. vieta
* 2004 — Grupu turnīrs
* 2008 — Ceturtdaļfināls
* 2012 — 2.vieta
* 2016 — Ceturtdaļfināls
* 2020 — **Čempioni**
* 2024 — Astotdaļfināls

[thumb|[Itālijas prezidents Serdžo Matarella (pa labi) sveic kapteini Kjelīni Romā, dienu pēc Itālijas triumfa UEFA Euro 2020.]]

## Spēlētāju rekordi

### Visvairāk aizvadīto spēļu

### Visvairāk gūto vārtu

## Izlases sastāvs
Komandas sastāvs 2024. gada Eiropas čempionāta finālturnīrā.

## Skatīt arī
* Itālijas izlase 2012. gada Eiropas čempionātā
* Itālijas futbola izlase 2010. gada Pasaules kausa finālturnīrā

## Atsauces

## Ārējās saites

* Itālijas Futbola federācija  
* Itālijas profils FIFA vietnē
Izraēlas futbola izlase

**Izraēlas futbola izlase** ir nacionālā futbola komanda, kas pārstāv Izraēlas valsti starptautiskās futbola sacensībās. Izraēlas futbola izlasi pārvalda Izraēlas Futbola asociācija. Izraēlas izlase Pasaules čempionātu kvalifikācijas turnīros ir piedalījusies četros kontinentos: Āzijā, Āfrikā, Dienvidamerikā un Okeānijā, līdz kļuva par UEFA locekli. Līdz Otrajam pasaules karam, kad Izraēla vēl nebija neatkarīga valsts, tā startēja kā Palestīnas izlase. Savu pirmo spēli kā Izraēlas izlase tā aizvadīja 1948. gadā pret ASV izlasi. Izraēlas izlase 1970. gadā pagaidām vienīgo reizi piedalījās Pasaules čempionāta finālturīrā. 1964. gadā Izraēla uzvarēja Āzijas kausa izcīņā.

## Pasaules čempionātos
* 1930 - *Nepiedalījās*
* 1934-1938 - *Nekvalificējās (kā Palestīna)*
* 1950-1966 - *Nekvalificējās*
* 1970 - *Grupu turnīrs*
* 1974-2010 - *Nekvalificējās*
* 2014 - *[[2014. gada FIFA Pasaules kausa kvalifikācija — UEFA zona|Nekvalificējās]]*
*2018 - ''Nekvalificējās''
* 2022 — *[[2022. gada FIFA Pasaules kausa kvalifikācija — UEFA zona|Nekvalificējās]]*
* 2026 — *[[2026. gada FIFA Pasaules kausa kvalifikācija — UEFA zona|Nekvalificējās]]*

## Āzijas Nāciju kausa izcīņās
* 1956 - *2. vieta*
* 1960 - *2. vieta*
* 1964 - **Čempioni**
* 1968 - *3. vieta*
* 1972 - *Nepiedalījās, jo izstājās no [[AFC]]*

## Eiropas čempionātos
* 1960-1992 - *Nepiedalījās, jo nebija [[UEFA]] locekle līdz 1994. gadam*
* 1996-2020 - *Nekvalificējās*

## Sastāvs

Šāds sastāvs tika izsaukts UEFA Eiropas kvalifikācijas izslēgšanas kārtas spēli pret Skotiju (8.10.2020) un 2020.—2021. gada UEFA Nāciju līgas spēlēm pret Čehiju (11.10.2020) un Slovākiju (14.10.2020).

## Ārējās saites
Izraēlas Futbola asociācija

**Izraēlas Futbola Asociācija (IFA)** (ebreju val.: *בישראל ההתאחדות לכדורגל*) ir galvenā par futbolu atbildīgā organizācija Izraēlā. Tā organizē nacionālo futbola čempionātu, Izraēlas Premjerlīgu, kā arī atbild par Izraēlas futbola izlasi. Tās galvenā mītne atrodas Rāmatā. IFA tika dibināta 1928. gadā kā *[[Palestīna]]s Futbola Asociācija*. 1929. gadā tā iestājās FIFA. 1994. gadā IFA kļuva par pilntiesīgu UEFA locekli, līdz tam esot AFC sastāvā.

## Ārējās saites
* Izraēlas Futbola Asociācija
Mars-6

***Mars-6*** (Krievu: Марс-6), zināms arī kā **3MP No.50P**, bija padomju kosmosa kuģis Marsa izpētei. Tas sastāvēja no nolaižamā aparāta un orbitālā moduļa.

## Kuģa uzbūve
Mars-6 nolaižamajā aparātā atradās termometrs un barometrs atmosfēras izpētei, akselerometru un altimetru nolaišanās procedūrai, kā arī vairākus instrumentus virsmas izpētei, t.s. masas spektrometru. 
Orbitālais modulis saturēja magnetometru, kosmiskā starojuma un mikrometeroīdu detektorus.

## Misijas gaita
"Mars-6" startēja 1973. gada 5. augustā un uzreiz pēc starta tika ievadīts orbītā uz Marsu. Planētu aparāts sasniedza 1974. gada 12. martā un orbitālais modulis pārlidoja Marsu, tuvakājā punktā atrodoties 1600 kilometrus virs planētas virsmas, un iegāja heliocentriskā orbītā. Nolaižamais aparāts tika atdalīts pirms Marsa pārlidojuma (brīdī, kad aparāts atradās 48000 kilometrus no Marsa). 
Lai neatkārtotos iepriekšējās (Mars-3) kļūmes, nolaižamais aparāts visus datus, kurus tas ieguva nosēšanās laikā uzreiz retranslēja orbitālajam modulim. Diemžēl sakari ar nolaižamo aparātu tika pazaudēti uzreiz pēc nosēšanās - iespējams, ka modulis tika sabojāts tieši nosēšanās brīdī. Nosēšanās laikā, nolaižamais modulis veica 224 sekundes garu radiopārraidi, pārraidot informāciju par Marsa atmosfēras uzbūvi, sastāvu un temperatūru. Datorprocesora kļūmes dēļ liela daļa no ierakstītās informācijas tika izkropļota un ievērojama daļa iegūtās informācijas tika zaudēti, tomēr tieši "Mars-6" nolaižamā aparāta iegūtie dati ļāva izveidot pašus pirmos Marsa atmosfēras modeļus.

## Vēlākā izpēte
2014. gadā astronautikas entuziasti Vitālija Jegorova vadībā vizuāli pārskatīja un analizēja augstas izšķirtspējas attēlus no piedāvātās nolaišanās moduļa nolaišanās zonas, kas tika uzņemti no Mars Reconnaissance Orbiter (MRO) pavadoņa.

2018. gadā Krievijas pētnieki atklāja iespējamo vietu, kur avarēja nolaišanās iekārta. Modelēšana parādīja, ka Marsam-6 bija jāatstāj krāteris, kura diametrs ir aptuveni četri metri, krītot uz cietas zemes, un aptuveni piecu metru diametrs, krītot mīkstākā zemē. Pēc trieciena stacija varētu atlēkt līdz pat 99 metriem. Pētnieki atrada tieši šādu krāteri Eritrejas jūras zemajā daļā planētas dienvidu puslodē.

## Atsauces
Mars-7

***Mars-7*** bija kārtējais PSRS mēģinājums nosēdināt nolaižamo aparātu uz Marsa, taču arī šis lidojums bija neveiksmīgs. Tāpat kā iepriekšējie "Mars" klases aparāti (Mars-4,Mars-5 un Mars-6) arī "Mars-7" sastāvēja no divām daļām - orbitālā aparāta un nolaižamā moduļa. "Mars-7" startēja 1973. gada 9. augustā un pēc starta tika veiksmīgi ievadīts orbītā uz Marsu. Aparāts Marsu sasniedza 1974. gada 9. martā. Borta programmatūras kļūmes dēļ (iespējams, ka precīzi nenostrādājā attālumu kontrolējošā sistēma) nolaižamais aparāts tika atdalīts 4 stundas ātrāk par paredzēto laiku un nolaižamais aparāts palidoja garām planētai un kopā ar orbitālo aparātu iegāja helicentriskā orbītā. "Mars-7" aparāts neieguva vērā ņemamu zinātnisko informāciju.
Viking 1

thumb|right|Marsa virsmas attēls ("Viking 1" attēls)
***Viking 1*** bija pirmais no "Viking" misijas aparātiem, kuri izmantoja jau gandrīz vai klasisko Marsa izpētes shēmu - orbitālais aparāts un nolaižamais aparāts. ASV mācījās no galveno konkurentu (PSRS) kļūmēm Marsa izpētē un izmainīja nolaižamā aparāta nolaišanas kārtību. "Viking" aparāti iegāja orbītā ap Marsu un pirmo mēnesi veltīja Marsa fotografēšanai, tikai pēc rūpīgas iegūto attēlu analīzes tika izvēlētas vietas, kur nosēdināt nolaižamos aparātus. Šāda "taktika", kā arī veiksmīgais abu aparātu darbs, padarīja "Viking" par vienu no veiksmīgākajām planētu izpētes programmām pasaules vēsturē. Praktiski visu informāciju, kuru mēs zinām par Marsu, mēs zinām pateicoties tieši "Viking" aparātiem.
"Viking 1" startēja 1975. gada 20. augustā un pēc 10 mēnešus gara starpplanētu lidojuma sasniedza Marsu. Jau 5 dienas pirms ieiešanas orbītā ap Marsu, zonde uzsāka planētas fotografēšanu. Orbītā ap Marsu "Viking 1" iegāja 1976. gada 19. jūnijā. Uzreiz pēc ieiešanas orbītā, orbitālais modulis sāka fotografēt potenciālās nolaišanās vietas un nolaižamais aparāts tika atdalīts 1976. gada 20. jūlijā. Pēc nolaižamā aparāta atdalīšanas, orbitālais aparāts uzsāka pētniecības otro fāzi - planētas kartografēšanu. "Viking 1" orbitālais modulis darbojās līdz pat 1980. gada 17. augustam un līdz tam brīdim aparāts bija apriņķojis Marsu 1485 reizes. "Viking 1" orbitālais modulis pašlaik vēl atrodas Marsa orbītā un atradīsies tur līdz 2019. gadam, kad nokritīs uz Marsa.
"Viking 1" nolaižamais aparāts atdalījās no orbitāla aparāta 20. jūlijā un pēc divu stundu gara lidojuma pa orbītu iedarbojās bremzēšanas sistēmas, kas sāka aparāta nosēšanos. Nosēšanās laikā "Viking 1" veica vairākus eksperimentus ar Marsa atmosfēru. 6 kilometru augstumā tika izlaists bremzēšanās izpletnis un 8 sekundes vēlāk tika nomests termiskais aizsargvairogs, kas aparātu aizsargāja no pārkaršanas. Pusotra kilometra augstumā iedarbojās bremzēšanas raķešdzinēju sistēma un 40 sekundes vēlāk "Viking 1" nolaižamais aparāts nosēdās *Chryse Planitia* rajonā. Pirmie fotoattēli tika nosūtīt jau 25 sekundes pēc nosēšanās. "Viking 1" nolaižamais aparāts fotografēja apkārtni, pētīja Marsa grunti un veica seismoloģiskos pētījumus. Sakari ar nolaižamo aparātu pazuda 1982. gada 13. novembrī.
Viking 2

thumb|right|Marsa virsmas attēls ("Viking 2" foto)
***Viking 2*** bija otrais no "Viking" misijas aparātiem, kas bija identisks "Viking 1" aparātam.

"Viking 2" startēja 1975. gada 9. septembrī un pēc 333 dienām sasniedza Marsu. Orbītā ap Marsu zonde iegāja 1976. gada 7. augustā. Tāpat kā "Viking 1", "Viking 2" pirmo mēnesi pavadīja, meklējot piemērotāko vietu nolaižamā aparāta nosēdināšanai. "Viking 2" fotogrāfijas tika salīdzinātas ar "Viking 1" iegūtajām fotogrāfijām, lai iegūtu pilnīgāku ainu par planētas virsmu. 1976. gada 3. septembrī tika atdalīts nolaižamais aparāts un orbitālais aparāts uzsāka planētas kartografēšanu. 1977. gadā tika pamanīta noplūde "Viking 2" dzinēju sistēmā un šī iemesla dēļ bija apgrūtināta zondes manevrētspēja. Orbitālais aparāts darbojās līdz 1978. gada 25. jūlijam, kopumā apriņķojot Marsu 706 reizes un iegūstot vairāk nekā 16000 fotogrāfiju.

"Viking 2" nolaižamais aparāts tika atdalīts 1976. gada 3. septembrī. Nosēšanās notika tāpat kā ar "Viking 1" nolaižamo aparātu un "Viking 2" nosēdās *Utopia Planitia* rajonā. Nosēšanās brīdī viena no nolaižamā aparāta balsta kājām trāpīja uz akmens un aparāts nosēdās šķībi (8 grādu novirze — salīdzinājumā "Viking 1" nolaižamais aparāts nosēdās gandrīz precīzi horizontāli). Uzreiz pēc nosēšanās sākās apkārtnes fotografēšana un tika veikti vairāki Marsa grunts eksperimenti un seismogrāfiskās analīzes. 

"Viking 2" nolaižamais aparāts darbojās līdz 1980. gada 11. aprīlī, kad aparātam atslēdzās baterijas.
Elektrolīts

[thumb|300x300px|Caur elektrolītu var vadīt [Elektriskā strāva|strāvu un notikt elektrolīze. Attēlā parādīts kā ar anoda, katoda un membrānas palīdzību var no sālsūdens atdalīt hlora gāzi, ūdenraža gāzi un nātrija hidroksīdu]]
**Elektrolīts** ir viela, kas satur brīvus jonus. Elektrolīti vada elektrību (jonvadītspēja), parasti elektrolīti ir šķīdumi vai kausējumi. Cietie elektrolīti ir iespējami, taču mazāk pazīstami. Vielas, kuru ūdens šķīdumi elektrisko strāvu nevada, sauc par neelektrolītiem. Elektrolīti ir skābes, bāzes un sāļi. 

Daži higrometri iegūst gaisa mitruma mērījumu, izmērot elektrovadītspēju sausiem(piemēram, ziedes veidīgiem) elektrolītiem. 

## Elektrolītu iedalījums
Elektrolītus iedala pēc to disociācijas pakāpes.
* **Stiprie elektrolīti** šķīdumā gandrīz pilnībā ir sadalījušies jonos. Tie ir saliktas vielas ar jonu saiti vai arī savienojumi ar polāru kovalento saiti. Tās jau nelielā atšķaidījumā pilnīgi sadalās jonos. Šo vielu šķīdumu elektrovadītspējas eksperimentāla pārbaude parādīja, ka, atšķaidot šos šķīdumus, jonu skaita pieaugums ir šķietams - patiesībā tas paliek iepriekšējais un palielinās tā sauktā šķietamā disociācijas pakāpe. Pie stiprajiem elektrolītiem pieder stipras skābes, sārmi, kā arī ūdenī šķīstošie sāļi.
* **Vidēji stiprie elektrolīti** ir tie, kuru disociācijas pakāpes α ir no 5% līdz 30%. Pie vidēji stiprajiem elektrolītiem pieder vidēji stipras skābes, kā arī mazšķīstošas bāzes un sāļi.
* **Vājie elektrolīti** šķīdumā galvenokārt satur nedisociējušas molekulas. Pie vājajiem elektrolītiem pieder tīrs ūdens, vājas skābes, kā arī ūdenī nešķīstošas bāzes un sāļi.

Elektrolīta disociācijas pakāpe ir atkarīga no vielas īpašībām un koncentrācijas. Disociācija ir elektrolītu sadalīšanās jonos šķīdinātāja ietekmē. Koncentrētos šķīdumos disociācijas pakāpe parasti samazinās.

## Elektrolīze
*Pamatraksts: [[Elektrolīze]]*

Elektrolītus ir iespējams sadalīt ar elektrolīzi (tās elektrisko un ķīmisko procesu rezultātā no elektrolīta, kurā plūst strāva, uz tajā iegremdētajiem elektrodiem izdalās tīras vielas).

## Elektrolītiskā disociācija
*Pamatraksts: [[Elektrolītiskā disociācija]]*

Elektrolītiskā disociācija ir izšķīdinātu neitrālu vielu molekulu sadalīšanās jonos. Vienlaikus ar to šķīdumā norisinās pretējs process rekombinācija (molekulu veidošanās no joniem). Starp abiem procesiem pastāv dinamisks līdzsvars, un disociēto molekulu skaits šķīdumā nemainās. 

## Atsauces
Anrī Frederiks Amjels

thumb|Anrī Frederiks Amjels

**Anrī Frederiks Amjels** (, dzimis 1821. gada 27. septembrī Ženēvā, miris 1881. gada 11. maijā turpat) — šveiciešu filozofs, dzejnieks un kritiķis. Rakstījis par ētikas jautājumiem.

Dzimis Ženēvā hugenotu izcelsmes ģimenē. Agri zaudējis vecākus. Daudz ceļojis, kur iepazinies ar tā laika inteletuālo eliti. Berlīnē padziļināti studējis vācu filozofiju.

1849 .gadā atgriezās dzimtajā Ženēvā, kur pasniedza ētiku.

Pazīstamākais darbs — *Journal intime*.

## Ārējās saites

* Amjelam veltīta tīmekļa vietne 
* ''Journal intime'' teksts
Anrī Dināns

**Žans Anrī Dināns** (, dzimis , miris ) bija šveiciešu uzņēmējs un sabiedriskais darbinieks. Starptautiskā Sarkanā Krusta komitejas līdzdibinātājs, pirmais Nobela miera prēmijas laureāts (kopā ar Frederiku Pasī, 1901. gadā).

1859. gadā uz Dinānu lielu iespaidu atstāja Solferino kaujas iznākums, kuru viņš redzēja, atrodoties darījuma braucienā. Viņu šokēja tas, ka pēc kaujas ievainotos vienkārši atstāja kaujas laukā noasiņot. Atgriezies Ženēvā, Dināns publicēja grāmatu "Atmiņas par Solferino" (*Un Souvenir de Solferino*). Viņš uzsāka kampaņu visā Eiropā, lai principiāli mainītu attieksmi pret pretinieka karavīriem: tie pelnījuši tādu pašu apiešanos kā pašu karavīri.

1863. gadā pieci cienījami Ženēvas iedzīvotāji nodibināja komiteju, kurā Dināns kļuva par sekretāru. No tās turpmākajos gados izveidojās organizācija, kas ir pazīstama kā Starptautiskā Sarkanā Krusta komiteja (SSKK).

left|thumb|200px|Dināns vecumdienās
Pamatojoties uz grāmatā paustajām idejām un Dinānam aktīvi tās atbalstot, 1864. gadā Šveices valdība sasauca starptautisku konferenci, kurā piedalījās 16 valstu delegācijas, lai izveidotu augstāka līmeņa rekomendācijas medicīnas palīdzības sniegšanai kara laukā. Puses, parakstījušas šo Pirmo Ženēvas Konvenciju, vienojās, ka slimnīcas, lauka hospitāļus, sanitāro transportu un medicīnas personālu konflikta laikā jāuzskata par neitrāliem.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Anrī Dināna biogrāfija Nobela prēmijas mājaslapā (angliski)
* Anrī Dināna biedrība
Ernests Blohs

thumb|220px|Ernests Blohs ar bērniem

**Ernests Bloha** (, dzimis  Ženēvā, miris  Portlendā) bija Šveicē dzimis ebreju izcelsmes ASV komponists.

Dzimis Ženēvā, studēja mūziku Briselē (pie Ežēna Isaī (*Eugène Ysaÿe*)), vēlāk Frankfurtē. 1916. gadā pācēlās uz ASV, 1924. gadā kļuva par tās pilsoni.

Pazīstamākie darbi sakņojas ebreju kultūrā un mūzikā - *Schelomo* (1916), *Israel Symphony* (1916). Sarakstījis operu "Makbets" (1910).

Džordžs Enteils (*George Antheil*) tiek uzskatīts par Ernesta Bloha audzēkni.

## Ārējās saites
* Par Ernestu Blohu
Elī Dikomēns

thumb|Elī Dikomēns

**Elī Dikomēns** (*Élie Ducommun*, dzimis 1833. gada 19. februārī Ženēvā, miris 1906. gada 7. decembrī Bernē) bija šveiciešu žurnālists un miera aktīvists, 1902. gada Nobela miera prēmijas laureāts. Bernē bāzētā Starptautiskā Miera biroja (*Bureau international de la paix*) pirmais direktors. Atteicās no algas par šo amatu.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Elī Dikomēna biogrāfija Nobela prēmijas mājaslapā (angliski)
Krivijriha

**Krivijriha** () ir pilsēta Ukrainas dienvidos, Dņipropetrovskas apgabalā. Izvietojusies apgabala rietumos, Krivijrihas rajona centrs. Pilsēta administratīvi iedalās septiņos rajonos, pilsētas padomei pakļautas piecas lauku apdzīvotās vietas.

Liels ekonomikas centrs. Lielākais rūpniecības uzņēmums — viena no lielākajām melnās metalurģijas rūpnīcām Eiropā, kas kopš 2005. gada pieder kompānijai *[[Mittal Steel]]*. Apkārtnē dzelzs un urāna rūdu ieguve.

Pati pilsēta stiepjas vairāk kā 130 kilometru garumā, sekojot dzelzs rūdu atradnēm.

## Vēsture
Pilsētiņu 17. gadsimtā dibinājuši Zaporižjas kazaki. Strauja pilsētas attīstība sākās no 1881. gada, kad apkārtnē sāka iegūt dzelzs rūdu. Krievijas pilsoņu kara laikā bija viens no Nestora Mahno atbalsta punktiem. Pilsētas tiesības no 1919. gada.

2025. gada 4. aprīlī Krievijas ballistiskā raķete trāpīja bērnu rotaļu laukumā, nogalinot deviņus bērnus. Vēl 72 cilvēki tika ievainoti, tostarp 12 bērni.

## Atsauces

## Ārējās saites
Podgorica

**Podgorica** () ir pilsēta Melnkalnes dienviddaļā Zetas līdzenuma ziemeļu malā Ribnicas un Moračas upes satekvietā. Valsts lielākā pilsēta un tās faktiskā galvaspilsēta. Valsts konstitūcija nosaka, ka Melnkalnes vēsturiskā galvaspilsēta ir Cetiņe, bet administratīvā galvaspilsēta ir Podgorica, kurā atrodas valsts parlaments un valdība. Pilsētas iedzīvotāji pēc tautības — melnkalnieši — 56,96%, serbi — 26,27%, albāņi — 5,50%.

## Vēsture
Pirms romiešu ienākšanas Podgoricas teritoriju apdzīvoja ilīriešu cilts dokleāti (*docleatae*) un šīs cilts galvenā pilsēta bija Dokleja (*Doclea*) trīs kilometrus uz ziemeļaustrumiem no mūsdienu Podgoricas.

No 5. gadsimta, kad apkārtnē ieradās slāvi, tika nodibināta Podgorica, kuru visus viduslaikus dēvēja par Ribnicu, tomēr 1326. gadā pirmoreiz minēts arī Podgoricas nosaukums. Ribnica kļuva par agrīnās slāvu valsts Dukļas centru un serbu valdnieku Nemanjiču dinastijas rašanās vietu.

1474. gadā pilsētu ieņēma osmaņi un līdz 1878. gadam tā atradās Osmaņu impērijas sastāvā, kad Berlīnes kongress to iekļāva Melnkalnes sastāvā.

Otrā pasaules kara laikā Podgorica tika bombardēta vairāk nekā 70 reizes un tika gandrīz pilnīgi nopostīta.

1946. gadā Podgorica ar nosaukumu **Titograda** (nosaukta Dienvidslāvijas vadītāja Josipa Broza Tito vārdā) kļuva par Melnkalnes republikas galvaspilsētu, bet kopš 2006. gada 3. jūnija Podgorica ir neatkarīgās Melnkalnes administratīvā galvaspilsēta.

## Cilvēki
Podgoricā dzimuši:
* Predrags Mijatovičs (*Предраг Мијатовић*, 1969-) — futbolists
* Stefans Nemanja (*Стефан Немања*, 1113\1117-1199\1200) — valstsvīrs un svētais
* Borislavs Pekičs (*Борислав Пекић*, 1930-1992) — rakstnieks
* Dejans Savičevičs (*Дејан Савићевић*, 1966-) — futbolists

## Ārējās saites

*
Īrijas futbola izlase

**Īrijas futbola izlase** ir nacionālā futbola komanda, kas pārstāv Īrijas valsti starptautiskās futbola sacensībās. Īrijas futbola izlasi pārvalda Īrijas Futbola asociācija. Pirmoreiz kādā no lielajiem finālturnīriem Īrija iekļuva vienīgi 1988. gadā, kad startēja Eiropas čempionātā. Lielākais izlases sasniegums ir iekļūšana ceturtdaļfinālā 1990. gada Pasaules čempionātā.

## Pasaules čempionātos
* 1930 — *Nepiedalījās*
* 1934—1986 — *Nekvalificējās*
* 1990 — Ceturtdaļfināls
* 1994 — Astotdaļfināls
* 1998 — *Nekvalificējās*
* 2002 — Astotdaļfināls
* 2006 — *Nekvalificējās*
* 2010 — *Nekvalificējās*
* 2014 — *[[2014. gada FIFA Pasaules kausa kvalifikācija — UEFA zona|Nekvalificējās]]*
* 2018 — *[[2018. gada FIFA Pasaules kausa kvalifikācija — UEFA zona|Nekvalificējās]]*
* 2022 — *[[2022. gada FIFA Pasaules kausa kvalifikācija — UEFA zona|Nekvalificējās]]*
* 2026 — *[[2026. gada FIFA Pasaules kausa kvalifikācija — UEFA zona|Nekvalificējās]]*

## Eiropas čempionātos
* 1960—1984 — *Nekvalificējās*
* 1988 — Grupu turnīrs
* 1992—2008 — *Nekvalificējās*
* 2012 — Grupu turnīrs
* 2016 — Astotdaļfināls
* 2020 — *[[2020. gada Eiropas čempionāta futbolā kvalifikācija|Nekvalificējās]]*
* 2024 — *[[2024. gada Eiropas čempionāta futbolā kvalifikācija|Nekvalificējās]]*

## Sastāvs
Šāds sastāvs tika izsaukts uz pārbaudes spēli pret Angliju (12.11.2020) un 2020.—2021. gada UEFA Nāciju līgas spēlēm pret Velsu (15.11.2020) un Bulgāriju (18.11.2020).

## Atsauces

## Ārējās saites
Īrijas Futbola asociācija

**Īrijas Futbola Asociācija (FAI)** (angļu val.: *The Football Association of Ireland*) ir galvenā par futbolu atbildīgā organizācija Īrijā. Tā organizē nacionālo futbola čempionātu, Īrijas Futbola līgu, kā arī atbild par Īrijas futbola izlasi. FAI galvenā mītne atrodas Dublinā. Tā tika dibināta 1921. gadā, FIFA uzņemta 1923. gadā, bet 1958. gadā FAI kļuva par UEFA locekli.

## Ārējās saites
* Īrijas Futbola Asociācija
Kazahstānas futbola izlase

**Kazahstānas futbola izlase** ir nacionālā futbola komanda, kas pārstāv Kazahstānas valsti starptautiskās futbola sacensībās. Kazahstānas futbola izlasi pārvalda Kazahstānas Futbola savienība. Savu pirmo spēli pēc PSRS sabrukšanas Kazahstānas izlase aizvadīja 1992. gadā pret Turkmenistānu. Iesākumā Kazahstāna bija AFC locekle, bet 2002. gadā pārgāja uz UEFA.

## Pasaules čempionātos
* 1930-1994 - *Nepiedalījās, atradās [[Padomju Savienība|PSRS]] sastāvā*
* 1998-2010 - *Nekvalificējās*
* 2014 - *[[2014. gada FIFA Pasaules kausa kvalifikācija — UEFA zona|Nekvalificējās]]*
*2018 - ''Nekvalificējās''
*2022 - ''Nekvalificējās''
* 2026 — *[[2026. gada FIFA Pasaules kausa kvalifikācija — UEFA zona|Nekvalificējās]]*

## Eiropas čempionātos
* 1960-1992 - *Nepiedalījās, atradās [[Padomju Savienība|PSRS]] sastāvā*
* 1996-2004 - *Nepiedalījās, jo nebija [[UEFA]] locekle līdz 2002. gadam*
* 2004-2020 - *Nekvalificējās*

## Āzijas Nāciju kausa izcīņās
* 1956-1992 - *Nepiedalījās, atradās [[Padomju Savienība|PSRS]] sastāvā*
* 1996 - *Nekvalificējās*
* 2000 - *Nekvalificējās*
* 2004-turpmāk - *Nepiedalījās, jo izstājās no [[AFC]]*

## Ārējās saites
Kazahstānas Futbola savienība

**Kazahstānas Futbola Savienība (KFS)** (kazahu val.: *Қазақстаның Футбол Одағы*) ir galvenā par futbolu atbildīgā organizācija Kazahstānā. Tā organizē nacionālo futbola čempionātu, Kazahstānas Superlīgu, kā arī atbild par Kazahstānas futbola izlasi. Tās galvenā mītne atrodas Almati. Starptautiskajā apritē KFS ienāca 1994. gadā, kad to uzņēma FIFA. Līdz 2002. gadam KFS atradās AFC sastāvā, bet tad iestājas UEFA.

## Ārējās saites
* Kazahstānas Futbola Savienība
Kipras futbola izlase

**Kipras futbola izlase** ir nacionālā futbola komanda, kas pārstāv Kipras valsti starptautiskās futbola sacensībās. Kipras futbola izlasi pārvalda Kipras Futbola Asociācija. Savu pirmo spēli izlase aizvadīja 1960. gadā pret Izraēlu. Kipra nekad nav iekļuvusi ne Eiropas, ne Pasaules čempionātu finālturnīros.

## Pasaules čempionātos
* 1930-1958 - *Nepiedalījās*
* 1962-2010 - *Nekvalificējās*
* 2014 - *[[2014. gada FIFA Pasaules kausa kvalifikācija — UEFA zona|Nekvalificējās]]*
* 2018 - ''Nekvalificējās''
* 2022 - ''Nekvalificējās''
* 2026 - ''Nekvalificējās''

## Eiropas čempionātos
* 1960 - *Nepiedalījās*
* 1964 - *Nepiedalījās*
* 1968-2020 - *Nekvalificējās*

## Sastāvs
Šāds sastāvs tika izsaukts Pārbaudes spēlēm pret Gruziju un Armēniju, 10 un 13 novembrī 2017.

## Ārējās saites
Kipras Futbola asociācija

**Kipras Futbola Asociācija** (grieķu val.: *Κυπριακή Ομοσπονδία Ποδοσφαίρου*) ir galvenā par futbolu atbildīgā organizācija Kiprā. Federācija organizē nacionālo futbola čempionātu, Kipras Pirmo divīziju, kā arī atbild par Kipras futbola izlasi. Tās galvenā mītne atrodas Nikosijā.
Berne

**Berne** (, ; , ) ir Šveices federālā pilsēta (*de facto* Šveices galvaspilsēta) un Bernes kantona administratīvais centrs. Tā atrodas Šveices rietumdaļā (valsts vācvalodīgajā daļā) pie Āres upes. Berne ir ceturtā lielākā Šveices pilsēta pēc iedzīvotāju skaita aiz Bāzeles, Cīrihes un Ženēvas. Lielākā daļa Bernes iedzīvotāju runā vāciski (tās vietējā dialektā), lai gan Bernes kantonā daļa cilvēku runā franciski. Pilsētas mērs ir *Alec von Graffenried*. Bernē atrodas universitāte, kurā mācās aptuveni  studentu. Berne ir Starptautiskās pasta savienības (*Union Postale Universelle* — UPU) galvenās mītnes vieta.

## Vēsture
Pilsētu 1191. gadā dibināja Cēringenes hercogs Bertolds V, pēc leģendas šeit nomedīdams lāci un nosaukdams pilsētu tā vārdā (*Bär* vāciski ir lācis). 1218. gadā Svētās Romas impērijas imperators Frīdrihs II piešķīra Bernei Impērijas brīvpilsētas tiesības.

1353. gadā tā iestājās Šveices konfederācijā un kļuva par vienu no konfederācijas ietekmīgākajām sastāvdaļām. 1415. gadā Berne ieņēma Ārgavu, 1536. gadā — Vo.

1798. gadā to ieņēma franču karaspēks. 1831. gadā Berne kļuva par Bernes kantona centru, bet 1848. gadā — par Šveices konfederācijas galvaspilsētu.

No Bernes nāk slavenais mākslinieks Pauls Klē. Alberts Einšteins savu relativitātes teoriju izdomāja tieši atrodoties Bernē.

Bernē apskatāmie objekti ir:
* Zytglogge — pulkstenis ar kustīgām figūrām,
* Munstera katedrāle, celta 15. gadsimtā,
* Bundeshaus, parlamenta ēka.

## Cilvēki
Bernē vai tās apkārtnē dzimuši:
* Albrehts fon Hallers (*Albrecht von Haller*, 1708-1777) — anatoms
* Luka Henni (*Luca Hänni*, 1994–) – dziedātājs
* Ferdinands Hodlers (*Ferdinand Hodler*, 1853-1918) — mākslinieks
* Romans Josi (*Roman Josi*, 1990–) – hokejists
* Pauls Klē (*Paul Klee*, 1879-1940) — mākslinieks
* Emīls Teodors Kohers (*Emil Theodor Kocher*, 1841-1917) — ārsts
* Simons Mozers (*Simon Moser*, 1989–) – hokejists
* Mirjama Ota (*Mirjam Ott*, 1972-) — kērlingiste
* Karls Šenks (*Karl Schenk*, 1823-1895) — politiķis
* Judīte Vīdere (*Judith Wyder*, 1988–) – orientieriste
* Žulians Volkers (*Julian Walker*, 1986–) – hokejists

## Sports
Bernē notika 1954. gada FIFA Pasaules kausa finālspēle, kurā Rietumvācijas izlase ar 3—2 pieveica Ungārijas izlasi. Spēcīgākais futbola klubs, kas bāzējas Bernē, ir *[[BSC Young Boys]]*.

Bernē bāzēta Šveices hokeja līgas vienība *[[SC Bern]]*, kura savas mājas spēles aizvada *[[PostFinance Arena]]* un kura kopš tās dibināšanas 1931. gadā izcīnījusi 12 Šveices čempiones titulus. Jau desmit gadus komandas mājas spēles ir apmeklētākās visā Eiropā.

*[[PostFinance Arena]]* bija viena no 2009. gada Pasaules čempionāta mājvietām.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Bernes pilsēta
Krievijas Futbola savienība

**Krievijas Futbola Savienība (RFS)** (krievu val.: *Российский Футбольный Союз*) ir galvenā par futbolu atbildīgā organizācija Krievijā. Tā organizē nacionālo futbola čempionātu, Krievijas Premjerlīgu, kā arī atbild par Krievijas futbola izlasi. RFS galvenā mītne atrodas Maskavā. Laika posmā no 1917. līdz 1992. gadam tās nosaukums bija *PSRS Futbola Savienība* un tā pārvaldīja PSRS futbola izlasi.

## Ārējās saites
* Krievijas Futbola Savienība
PSRS futbola izlase

**PSRS futbola izlase** bija nacionālā futbola komanda, kas pārstāvēja PSRS starptautiskās futbola sacensībās laika posmā no 1924 līdz 1991. gadam, kad PSRS beidza pastāvēt. PSRS izlases lielākais panākums ir uzvara 1960. gada Eiropas čempionātā, kā arī izcīnītā 4. vieta 1966. gadā Pasaules čempionātā. Lielākā daļa PSRS izlases spēlētāju bija krievi, daudz bija arī ukraiņu un gruzīnu. Pēc PSRS sabrukuma izveidojās 15 jaunas izlases.

## Pasaules čempionātos
* 1930-1954 - *Nepiedalījās*
* 1958 - *Ceturtdaļfināls*
* 1962 - *Ceturtdaļfināls*
* 1966 - *4. vieta*
* 1970 - *Ceturtdaļfināls*
* 1974 - *Diskvalificēta*
* 1978 - *Nekvalificējās*
* 1982 - *2. kārta*
* 1986 - *Astotdaļfināls*
* 1990 - *Grupu turnīrs*

## Eiropas čempionātos
* 1960 - **Čempioni**
* 1964 - *2. vieta*
* 1968 - *4. vieta*
* 1972 - *2. vieta*
* 1976 - *Ceturtdaļfināls*
* 1980 - *Nekvalificējās*
* 1984 - *Nekvalificējās*
* 1988 - *2. vieta*
* 1992 - *Grupu turnīrs (kā [[NVS]])*

## Bijušo Padomju republiku nacionālās izlases
*  Armēnija
*  Azerbaidžāna
*  Baltkrievija
*  Gruzija
*  Igaunija
*  Kazahstāna
*  Kirgizstāna
*  Krievija
*  Latvija
*  Lietuva
*  Moldova
*  Tadžikistāna
*  Turkmenistāna
*  Ukraina
*  Uzbekistāna
Krievijas futbola izlase

**Krievijas futbola izlase** ir nacionālā futbola komanda, kas pārstāv Krieviju starptautiskās futbola sacensībās. Krievijas futbola izlasi pārvalda Krievijas Futbola savienība. Savas pirmās spēles vēl kā Krievijas Impērijas izlase tā aizvadīja pirms Pirmā pasaules kara, taču pēc tam pastāvēja kā PSRS izlase. Pēc PSRS sabrukuma Krievijas izlase četras reizes ir piedalījusies Pasaules čempionātos, kā arī 5 reizes Eiropas čempionātos. Lielākais sasniegums Pasaules kausa turnīros ir iekļūšana ceturtdaļfinālā 2018. gadā, kad čempionāts norisinājās tieši Krievijā. 2008. gada Eiropas čempionātā izlase iekļuva pusfinālā.

## Pasaules čempionātos
* 1930-1990 - *Nepiedalījās, atradās [[PSRS futbola izlase|PSRS]] sastāvā*
* 1994 - *Grupu turnīrs*
* 1998 - *Nekvalificējās*
* 2002 - *Grupu turnīrs*
* 2006 - *Nekvalificējās*
* 2010 - *Nekvalificējās*
* 2014 - Grupu turnīrs
* 2018 - Ceturtdaļfināls

## Konfederācijas kausos
* 1992 - *Nekvalificējās*
* 1995 - *Nekvalificējās*
* 1997 - *Nekvalificējās*
* 1999 - *Nekvalificējās* 
* 2001 - *Nekvalificējās* 
* 2003 - *Nekvalificējās*
* 2005 - *Nekvalificējās*
* 2009 - *Nekvalificējās*
* 2013 - *Nekvalificējās*
* 2017 - *Grupu turnīrs*

## Eiropas čempionātos
* 1960-1992 - *Nepiedalījās, atradās [[PSRS futbola izlase|PSRS]] sastāvā*
* 1996 - *Grupu turnīrs*
* 2000 - *Nekvalificējās*
* 2004 - *Grupu turnīrs*
* 2008 - *Pusfināls*
* 2012 - *Grupu turnīrs*
* 2016 - *Grupu turnīrs*
* 2020 - *Grupu turnīrs*

## Spēlētāju rekordi

### Visvairāk aizvadīto spēļu

### Visvairāk gūto vārtu

## Sastāvs
Komandas sastāvs 2020. gada Eiropas čempionāta finālturnīrā.

## Atsauces

## Ārējās saites