open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Otrā Kosovas kauja

**Otrā Kosovas kauja** (turku: *İkinci Kosova Meydan Muharebesi;* albāņu: *Beteja në Fushë Kosovë*) notika 1448. gada 17.–20. oktobrī starp Ungārijas karaļa Jānoša Huņadi vadītajiem kristiešu spēkiem un Osmaņu impērijas armiju sultāna Murada II vadībā. Tā bija viena no nozīmīgākajām kaujām Osmaņu ekspansijas laikā Balkānos un kristiešu mēģinājums apturēt turku tālāko virzību Eiropā, kristieši cieta smagu sakāvi.

## Priekšvēsture
Pēc sakāves Varnas kaujā (1444), kurā krita Polijas un Ungārijas karalis Vladislavs III, kristiešu valstis Balkānos joprojām centās pretoties osmaņu uzbrukumiem. Ungārijas karavadonis Jānošs Huņadi turpināja cīņu pret turkiem un 1448. gadā mēģināja organizēt jaunu krusta karu. Viņa mērķis bija panākt serbu un albāņu atbalstu un izveidot spēcīgu koalīciju pret osmaņiem. Tomēr Serbijas despots Jurijs Brankovičs, baidoties no osmaņu atriebības, atteicās pievienoties, un Huņadi palika bez nozīmīga sabiedrotā.

## Kaujas gaita
Huņadi vadītais kristiešu karaspēks, aptuveni 24 000 karavīru, iebruka Serbijā un devās uz Kosovas lauku, kur viņiem pretī stājās Murada II vadītā osmaņu armija, kas sastāvēja no aptuveni 40 000–50 000 karavīru. Kauja sākās 17. oktobrī un ilga trīs dienas. Pirmajā dienā Huņadi mēģināja izmantot savu smago kavalēriju un flangu uzbrukumus, taču osmaņu armija spēja pretoties, izmantojot janičārus un artilēriju. Otrajā dienā kristiešu armija atkal mēģināja izlauzties caur osmaņu līnijām, bet Murads II veiksmīgi organizēja pretuzbrukumus. Serbu spēki, kas atradās Huņadi aizmugurē, bloķēja viņa atkāpšanās ceļu. Trešajā dienā osmaņi guva pilnīgu uzvaru – Huņadi armija tika izkliedēta, daudzi kristiešu karavīri krita vai tika sagūstīti.

## Sekas
Otrā Kosovas kauja bija vēl viena smaga kristiešu sakāve. Huņadi pats izglābās, bet viņš tika sagūstīts Serbijā, bet pēc liela izpirkuma maksas atbrīvots. Šī kauja nostiprināja osmaņu kontroli Balkānos un novājināja Ungārijas spēju organizēt jaunas ofensīvas. Pēc kaujas Osmaņu impērija turpināja ekspansiju, un 1453. gadā krita Konstantinopole, iezīmējot Bizantijas impērijas beigas.

Otrā Kosovas kauja bija izšķirošs brīdis, kas parādīja Osmaņu impērijas militāro pārākumu un Balkānu tautu pakāpenisku nonākšanu turku varā.
## Atsauces

## Ārējās saites
Aleksandra iela (Daugavpils)

__NOTOC__
**Aleksandra iela** ir iela Daugavpilī, Cietoksnī. Tā sākas krustojumā ar Hekeļa ielu, ved dienvidaustrumu virzienā un beidzas aiz inženieru arsenāla ēkas, pēc krustojuma ar Imperatora ielu.

Ielas garums ir 635 metri, gandrīz visā garumā tā klāta ar bruģa segumu, bet posmam aiz arsenāla ir grants segums. Satiksmes kustība atļauta abos virzienos. Pa bruģēto Aleksandra ielas posmu kursē 13A. un 21. maršruta autobusi.

Aleksandra iela (līdz 1920. gadam ) ir šīs ielas vēsturiskais nosaukums, par godu Krievijas impērijas ķeizaram Aleksandram I. Latvijas PSR laikā tā bija nosaukta par **Rīgas ielu** (), 1991. gadā pārdēvēta par **Ordeņa ielu** un beidzot 2007. gada 13. decembrī atguva nosaukumu **Aleksandra iela**.

## Ievērojamie objekti
* Nr. 2 — divstāvu ēka medicīnas darbiniekiem, valsts nozīmes kultūras piemineklis.
* Nr. 5 — divstāvu kareivju kazarmas, valsts nozīmes kultūras piemineklis.
* Nr. 9 — vienstāva sarkanķieģeļu ēka, valsts nozīmes kultūras piemineklis.
* Nr. 13 — vienstāva ēka, valsts nozīmes kultūras piemineklis.

## Ielu savienojumi
Aleksandra iela ir savienota ar šādām ielām:
* Hekeļa iela (L veida krustojums)
* 1. Oficieru iela (T veida krustojums)
* Imperatora iela / Odu iela

## Atsauces

## Skatīt arī
* Vienības iela (Daugavpils)
Kimome

**Kimome** () ir upe Bolīvijā, viena no Itonomasas satekupēm. Sākas no tektoniskā ieplakā esošā Isosogas purvāja (*Bañados de Izozog*) valsts austrumdaļā, kur no Andiem noplūst 597 km garā Parapeti upe. Kimome plūst ziemeļaustrumu virzienā. Ziemeļos no Kimomes pilsētiņas saplūst ar no austrumiem tekošo Santamarijas upi, veidojot Itonomasas upi. Upē ūdens ir tikai mitrajā sezonā no novembra līdz martam. Daļa upes augšteces artodas Kaa-Ijas del Grančako nacionālajā parkā.

## Ārējās saites
Rioblanko

**Rioblanko** () ir upe Bolīvijā, Gvapores otra garākā pieteka. Sākas mežainā apvidū valsts austrumdaļā Monteverdes indiāņu teritorijā. Plūst ziemeļrietumu virzienā, ietek Gvaporē iepretī Kostamarkisas pilsētiņai. Lielākā pieteka ir Sanmartina (710 km gara).

## Ārējās saites
Zeltainais stafilokoks

**Zeltainais stafilokoks** (*Staphylococcus aureus*) ir grampozitīva lodveida formas baktērija. Tas ir daļa no cilvēka mikrobioma, bieži sastopams augšējos elpceļos un uz ādas. Lai gan tipiski starp *S. aureus* un cilvēku valda komensālisms (attiecības, kuras vienam organismam ir labvēlīgas, bet otram – neitrālas), tas var kļūt par oportūnistisku patogēnu, izraisot ādas infekcijas, tostarp abscesus, impetigo, elpceļu infekcijas un saindēšanos ar pārtiku. Tas ir fakultatīvs anaerobs, respektīvi, spēj augt bezskābekļa apstākļos.

## Atsauces
Mazās ļaunās vēstules

**"Mazās ļaunās vēstules"** () ir 2023. gada Apvienotās Karalistes melnās komēdijas mistērijas filma, kuras režisore ir Tea Šeroka. Filmā galvenās lomas atveido Olīvija Kolmane, Džesija Baklija, Andžana Vasana, Džoana Skanlena, Džemma Džounsa un Timotijs Spols.

Filmas darbība norisinās 1920. gadā nelielā angļu pilsētiņā un stāsta par iedzīvotājiem, kuri cenšas noskaidrot, kurš viņiem sūta rupjas un aizvainojošas vēstules.

Filmas "Mazās ļaunās vēstules" pirmizrāde notika  Toronto Starptautiskajā kinofestivālā. Filmu izplatīja *[[StudioCanal]]*. Filma saņēma galvenokārt pozitīvu kritiķu novērtējumu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Absolūta patiesība

**"Absolūta patiesība"** () ir 2016. gada ASV tiesu trillera filma, kuras režisore ir Kortnija Hanta. Filmā galvenās lomas atveido Kiānu Rīvss, Renē Zelvēgere, Gugu Mbata-Rova, Gabriels Baso un Džims Beluši.

Filma stāsta par advokātu, kurš aizstāv 17 gadus vecu zēnu, kuru apsūdz sava tēva slepkavībā.

Filmas "Absolūta patiesība" pirmizrāde notika  un to izplatīja *[[Lionsgate]]*. Filma saņēma galvenokārt negatīvu kritiķu novērtējumu un bija finansiāli neveiksmīga, nopelnot tikai 1,8 miljonus ASV dolāru pie 7,9 miljonu dolāru budžeta.

## Atsauces

## Ārējās saites
Sjunikas marze

**Sjunikas marze** (, *Syunik’i marz*) ir viena no Armēnijas 10 marzēm (reģioniem).Tā robežojas ar Irānu dienvidos, Azerbaidžānu austrumos un Vajočas un Gegharkunikas marzēm ziemeļos. Sjunikas marzes platība ir 4506 km². Reģiona administratīvais centrs ir Kapana — svarīgs reģionālais centrs ar rūpniecības, izglītības un transporta funkcijām. 2022. gadā Sjunikas marzē dzīvoja aptuveni 114 tūkstoši iedzīvotāju. Reģions ir pazīstams ar kalnainu reljefu (Zangezuras kalni), bagātīgiem dabas resursiem, īpaši metālu rūdām, un nozīmīgu kultūrvēsturisko mantojumu, tostarp klosteriem un senām arheoloģiskām vietām. Vēsturiski Sjunikas apvidus bijis viens no Armēnijas vēsturiskajiem novadiem, kurā viduslaikos pastāvēja neatkarīga Sjunikas firstiste. Mūsdienās Sjunikas marzei ir arī stratēģiska nozīme, jo tas ir vienīgais Armēnijas reģions, kas robežojas ar Irānu, nodrošinot svarīgu saimniecisko un ģeopolitisko savienojumu.

## Ārējās saites
Nav dūmu bez stobriem

**"Nav dūmu bez stobriem"** () ir 1998. gada *[[neo-noir]]* kriminālkomēdija filma, kuras režisors un scenārija autors ir Gajs Ričijs. Filmā galvenās lomas atveido Džeisons Flemings, Deksters Flečers, Niks Morans, Džeisons Steitems, Stīvens Makintošs, Vinnijs Džonss un *[[Sting]]*. Filma ir Ričija, Steitema un Džonsa kino debija.

Filma stāsta par četriem nelieliem Londonas noziedzniekiem, kuri tiek apkrāpti kāršu spēlē un paliek parādā 500 tūkstošus ietekmīgam bandas bosam. Lai apmaksātu parādu, viņi nolemj aplaupīt savus kaimiņus.

Filmas "Nav dūmu bez stobriem" pirmizrāde notika . Filma guva finansiālus panākumus, nopelnot vairāk nekā 28 miljonus ASV dolāru pie 1,4 miljonu dolāru budžeta, kā arī saņēma pozitīvu kritiķu novērtējumu. Mūsdienās tā tiek uzskatīta par vienu no visu laiku labākajām britu filmām.

## Atsauces

## Ārējās saites
Lubānas iela (Daugavpils)

**Lubānas iela** ir iela Daugavpilī, Liginišku apkaimē, pie pilsētas dienvidu robežas. Lubānas iela sākas krustojumā ar Uzvaras ielu, ved ziemeļaustrumu virzienā un beidzas krustojumā ar Blāzmas ielu. Lubānas ielā ir dažas privātmājas, bet pārsvarā iela paliek neapbūvēta.

Ielas kopējais garums ir 330 metri, visā garumā tā klāta ar grants segumu. Lubānas ielas sarkano līniju platums ir 12 metri, satiksmes kustība norit abos virzienos vienā joslā. Sabiedriskais transports pa Lubānas ielu nekursē.

Sākotnējais ielas nosaukums bija **Kalnu iela**, bet pēc Grīvas pilsētas pievienošanas Daugavpilij tā pārdēvēta par **Lubānas ielu**. Tas nosaukums laika gaitā vairs nav mainījies.

## Ielu savienojumi
Lubānas iela ir savienota ar šādām ielām:
* Uzvaras iela
* Blāzmas iela / Aldaru iela

## Atsauces
Puškina iela (Daugavpils)

__NOTOC__
**Puškina iela** ir iela Daugavpilī, Jaunbūves apkaimē. Puškina iela sākas krustojumā ar Drujas ielu, ved ziemeļaustrumu virzienā un beidzas krustojumā ar Valkas ielu. Ielā ir pārsvarā dzīvojama apbūve.

Puškina ielas kopējais garums ir 1850 metri. Visā garumā ielai ir asfalta segums, satiksmes kustība norit abos virzienos, pa vienu joslu katrā virzienā. Sabiedriskais transports pa Puškina ielu nekursē.

## Vēsture
Sākotnējais ielas nosaukums bija **Odesas iela** ().
1924. gada 14. jūlijā tā tika pārdēvēta par **Skrindas ielu**, bet 1925. gada 25. janvārī šo nosaukumu precizēja — turpmāk ielu sauca par Kazimira Skrindas ielu.
Padomju okupācijas laikā iela ieguva nosaukumu **Puškina iela**, kas vairs nav mainījies.

2022. gadā biedrība "Publiskās atmiņas centrs" aicināja pārdēvēt šo ielu par Jāņa Čakstes ielu, bet Daugavpils pilsētplānošanas un būvniecības departamenta sēdē tika nolemts saglabāt tagadējo nosaukumu.

## Ievērojamas ēkas
[270px|thumb|[Daugavpils Sv. Nikolaja vecticībnieku baznīca|Vecticībnieku baznīca]]
270px|thumb|Dievmātes aizmigšanas baznīca
* Nr. 16A — Sv. Nikolaja vecticībnieku baznīca, reģiona nozīmes arhitektūras piemineklis.
* Nr. 54 — Vissvētās Dievmātes aizmigšanas pareizticīgo baznīca.
* Blakus ielai atrodas arī Daugavpils Valstspilsētas vidusskola (Tautas iela 11), Daugavpils Tehnoloģiju vidusskola-licejs (Tautas iela 59) un Lokomotīves stadions (Jelgavas iela 54).

## Ielu savienojumi
Puškina iela ir savienota ar šādām ielām:
* Drujas iela (T veida krustojums)
* Krustpils iela (T veida krustojums)
* Kronvalda iela (T veida krustojums)
* Varšavas iela
* Andreja Pumpura iela
* Kauņas iela
* Ventspils iela
* Dobeles iela
* Jelgavas iela
* Grodņas iela
* Tukuma iela
* Liepājas iela
* Valkas iela (T veida krustojums)

## Atsauces
Madre de Djosa

**Madre de Djosa** ( — ‘Dievmātes upe’) vai **Amaru** ( — ‘Svētās čūskas upe’) ir upe Bolīvijā un Peru, Beni kreisā satekupe. Upe sākas Karabajas kordiljeras ziemeļu pakājē, saplūstot upes augštecei Alto Madrei de Djosai un tās satekupei Manu pie Bokamanu pilsētas. Plūst austrumu—ziemeļaustrumu virzienā pa Amazones zemieni. Ieplūst Beni iepretī Riberaltas pilsētai. Dažkārt Beni lejteces posmu pēc Madres de Djosas ietekas pieskaita Madrei de Djosai. Pašas Madres de Djosas garums ir 918 km, bet kopā ar tās garāko satekupi Manu — 1398 km. Lielākās pietekas ir Laspjedrasa (640 km gara), Manupare (460 km) un Inambari (390 km). Lielākā apdzīvotā vieta krastos ir Madres de Djosas departamenta centrs Puertomaldonado. Kuģojama 1000 km garumā augšpus Kačvelas Esperansas krācēm Beni upē.

## Atsauces

## Ārējās saites
Manu

**Manu** () ir upe Peru, Madres de Djosas kreisā satekupe. Sākas Austrumkordiljeras ziemeļu nogāzē, plūst sākotnēji uz ziemeļie, bet pēc tam pagriežas uz dienvidaustrumiem pa Amazones zemieni. Saplūst ar Alto Madri de Djosu pie Bokamanu pilsētiņas. Upe visā garumā plūst pa 1972. gadā izveidotā Manu nacionālā parka teritoriju. Upes krasti mazapdzīvoti.

## Ārējās saites
Prions

**Prions** ir infekciozs proteīns, kas izraisa smagas neiroloģiskas slimības, ietekmējot dzīvnieku un cilvēku nervu sistēmu. Prioniem raksturīgs tas, ka tie nesatur nukleīnskābes (DNS vai RNS), kas parasti ir nepieciešama infekcijas izplatīšanai. Prioni mijiedarbojas ar veselīgiem proteīniem, liekot tiem iegūt patoloģisku, bīstamu struktūru. Šie patoloģiskie proteīni var uzkrāties un bojāt šūnas, galvenokārt smadzenēs un muguras smadzenēs, izraisot neironu bojājumus un atrofiju.

Prionu slimības ir ļoti nopietnas, un tās bieži noved pie dzīvnieku vai cilvēku nāves. Pirmās prionu slimības, kas tika atklātas, bija izplatītas dzīvnieku vidū, piemēram, liellopu sūkļveida encefalopātija, kas izraisa tādas cilvēku saslimšanas, kā Kreicfelda-Jakoba slimība. Tās galvenokārt tiek pārnestas, patērējot inficētas gaļas produktus vai caur dzīvnieku ķermeņu šķidrumiem.

Prionu raksturojošā īpašība ir tā, ka tie ir izturīgi pret parastajām dezinficēšanas metodēm, kas parasti iznīcina vīrusus un baktērijas, tādējādi tos ir ļoti grūti iznīcināt. Prionu infekcijas var attīstīties ļoti lēni, un simptomi var parādīties tikai mēnešus vai pat gadus pēc inficēšanās.

## Atsauces
The Whole Truth

***The Whole Truth*** var būt:

* "Absolūta patiesība" (*The Whole Truth*) — 2016. gada ASV tiesu trillera filma;
* *[[The Whole Truth (Pazudušie)|The Whole Truth]]* — ASV televīzijas seriāla "Pazudušie" otrās sezonas sešpadsmitā sērija.
Jata

**Jata** () ir upe Bolīvijā, Mamores kreisā krasta pieteka. Sākas ziemeļos no Rogagvas ezeriem, plūst ziemeļaustrumu virzienā pa Amazones zemieni Beni un Mamores starpupē. Ietek Mamorē 15 km augšpus tās satekas ar Beni. Lielākā pieteka ir Benisito. Upe plūst, stipri meandrējot — tās kopējais garums ir 1060 km, bet attālums starp izteku un ieteku gaisa līnijā — tikai 400 km. Lielākā pilsēta upes krastos ir Rosario del Jata.

## Ārējās saites
Beni

**Beni** () ir upe Bolīvijā, Madeiras kreisā satekupe. Sākas Andu priekškalnēs Austrumkordiljerā Bolīvijas rietumos, satekot Altobeni un Kakai. Plūst ziemeļaustrumu virzienā pa Amazones zemieni. Saplūst ar Mamori, veidojot Amazones lielāko pieteku Madeiru. Pašas Beni garums ir 1180 km, bet kopā ar tās garāko satekupi Altobeni un tās augštecēm Kotakahesu, Sakambaju, Ajopaju, Leki un Taljihu — 1620 km. Lielākās pietekas ir Madre de Djosa (980 km gara, kopā ar augštecēm — 1398 km) un Madidi (636 km). Dažkārt upes lejteces posmu pēc Madres de Djosas ietekas pieskaita Madrei de Djosai. Lielākās pilsētas upes krastos ir Riberalta pie Madres de Djosas ietekas un Rurrenabake un Sanbuenaventura pie upes noteces zemienē. Kuģošanu upē ierobežo 30 km no ietekas pie Kačvelas Esperansas esošās krāces; augšpus krācēm upe kuģojama līdz Rurrenabakei.

## Atsauces

## Ārējās saites
Rize

**Rize** () ir pilsēta Turcijas ziemeļaustrumos, Melnās jūras piekrastē, netālu no robežas ar Gruziju, un tā ir Rizes ila administratīvais centrs. Pilsēta atrodas kalnainā piekrastes joslā, kurai raksturīga mitrs un maigs subtropu klimats, padarot to par ideālu vietu tējas audzēšanai — nozari, kas veido Rizes saimniecisko identitāti un padara to par Turcijas tējas ražošanas galvaspilsētu. Rize ir svarīgs reģionālais centrs Melnās jūras austrumu daļā, nodrošinot saimnieciskās, izglītības un transporta funkcijas apkārtējos kalnu apvidos. Pateicoties straujam attīstības tempam 20. gadsimta otrajā pusē, pilsēta kļuvusi par nozīmīgu ostas un pārstrādes punktu tējas, lauksaimniecības un zvejniecības produktu apritē. 2021. gadā Rizē dzīvoja 120 tūkstoši iedzīvotāju, un tā turpina veidot neatņemamu daļu no Turcijas Melnās jūras kultūrainavas, vienlaikus saglabājot unikālas etnokulturālas iezīmes, īpaši laziešu un gruzīnu kultūras ietekmi.

## Atsauces

## Ārējās saites
Lietuvas—Baltkrievijas robeža

**Lietuvas—Baltkrievijas robeža** ir  gara valsts robeža starp Baltkrievijas Republiku un Lietuvas Republiku. Tā sākas no trīskāršā robežu krustojuma ar Latvijas Republiku ziemeļos un stiepjas līdz trīskāršajam robežu krustojumam ar Polijas Republiku dienvidos. Tā ir arī daļa no ES robežas ar Baltkrieviju.

## Robežas nocietināšana
Sākot no 2023. gada, Lietuva pakāpeniski slēdza četrus no sešiem robežšķērsošanas punktiem ar Baltkrieviju un uz ceļiem, kas ved uz slēgtajiem robežšķērsošanas punktiem, izvietoja "pūķa zobus" un īstenoja citus pretmobilitātes pasākumus, kas ir daļa no visas Baltijas robežu aizsardzības projekta. 


BYLVLT Tripoint.jpg|Latvijas–Lietuvas—Baltkrievijas robežpunkts starp Riču un Drūkšu ezeriem 2009. gadā
Belarus-Lithuania border fence 05.jpg|Pirmais robežas žogs 2008. gadā 
Lietuvos-Baltarusijos siena - panoramio.jpg|Robežas žogs 2015. gadā
Newly built Concertina wire near Ašašninkai village, Varėna District.jpg|Robežas žogs 2022. gadā
Lithuania Belarus border barrier in 2023.jpg|Robežas žogs 2023. gadā


## Meteoroloģisko zondu krīze

2025. gada laikā līdz decembrim Lietuvas gaisa telpā no Baltkrievijas ielidoja 599 meteozondes un 197 bezpilota lidaparāti.
2025. gada oktobrī no Baltkrievijas teritorijas masveidā palaida meteozondes ar kontrabandas cigarešu kravām, kas daudzas reizes traucēja Viļņas un Kauņas lidostu darbību uz kopumā gandrīz 60 stundām, ietekmējot 320 lidojumus un 47 000 ceļotāju plānus.

Lietuvas valdība oktobra beigās slēdza abus kontrolpunktus uz robežas ar Baltkrieviju, taču 20. novembrī tos atkal atvēra. Savukārt Baltkrievijas valdība neatļāva no savas teritorijas izbraukt kravas automašīnām ar Lietuvas reģistrācijas numura zīmēm.

## Ārējās saites
Tekirdaga

**Tekirdaga** () ir piekrastes pilsēta Turcijas ziemeļrietumos, Rietumanatolijā, Marmora jūras krastā, un tā ir Tekirdagas ila administratīvais centrs. Pilsēta atrodas stratēģiskā vietā netālu no Stambulas, un tā ir svarīgs reģionālais centrs ar attīstītu ostu, rūpniecību un lauksaimniecību. Tekirdaga ir viens no svarīgākajiem loģistikas un pārvadājumu punktiem Marmora reģionā, pateicoties tās ostai un sauszemes savienojumiem ar Eiropu. Pilsētā attīstīta pārtikas rūpniecība, tekstilrūpniecība un ķīmiskā rūpniecība, kā arī lauksaimniecība, īpaši vīnogu audzēšana un vīna ražošana, kas ir kļuvusi par reģiona atpazīstamības zīmi. 2022. gadā pilsētā dzīvoja 186 tūkstoši iedzīvotāju, un tā ieņem nozīmīgu vietu reģionālajā kultūras dzīvē, piedāvājot festivālus, muzejus un vēsturisku arhitektūru, kas atspoguļo tās seno pagātni no trāķiešu un osmaņu laikiem līdz mūsdienām.

## Atsauces

## Ārējās saites
Tansu Čillera

**Tansu Čillera** (, , dzimusi ) ir Turcijas ekonomiste un politiķe, kas pazīstama kā pirmā un līdz šim vienīgā sieviete Turcijas premjerministres amatā. Viņa pārstāvēja Patiesā ceļa partiju un no 1993. līdz 1996. gadam ieņēma premjerministres amatu, vadot vairākas koalīcijas valdības sarežģītā politiskā un ekonomiskā periodā. Viņa Amerikas Savienotajās Valstīs ieguva doktora grādu ekonomikā, un 1990. gadu sākumā aktīvi iesaistījās Turcijas politikā, kļūstot vispirms par Turcijas finanšu ministri, bet vēlāk par Patiesā ceļa partijas līderi. Viņas vadībā valdība risināja ekonomikas krīzi, konfliktu ar Kurdistānas Strādnieku partiju (PKK) un centās nostiprināt Turcijas pozīcijas Eiropā. Tansu Čilleres darbība ir atstājusi būtisku ietekmi uz Turcijas politikas attīstību, īpaši attiecībā uz sieviešu līdzdalību politiskajā vadībā, kā arī daļas sabiedrības un pētnieku skatījumā palikusi pretrunīga, ņemot vērā pretrunas par cilvēktiesībām un valsts iekšpolitiku.

## Ārējās saites
Travnika

**Travnika** (, ) ir pilsēta Bosnijā un Hercegovinā, un tā ir Centrālās Bosnijas kantona administratīvais centrs. Tā atrodas Lašvas ielejā, starp Vranicas un Vlašičas kalniem, stratēģiskā vietā uz ceļa starp Sarajevu un Jajci. 2013. gadā pilsētā dzīvoja aptuveni 15,3 tūkstoši iedzīvotāju. Travnika ir viena no kultūrvēsturiski nozīmīgākajām pilsētām valstī; no 1699. līdz 1850. gadam tā bija Osmaņu impērijas Bosnijas vezīru rezidence. Līdz ar to pilsētā ir bagātīgs islāma arhitektūras, izglītības un kultūras mantojums. Mūsdienās Centrālajā Bosnijā Travnika ir nozīmīgs izglītības, kultūras un saimniecības centrs, ar attīstītu pārtikas rūpniecību, pakalpojumu nozari un augošu tūrisma potenciālu, īpaši pateicoties tuvumā esošajam Vlašičas kalnu masīvam un pilsētas vēsturiskajām vietām.

## Ārējās saites
Asteru iela (Daugavpils)

**Asteru iela** ir iela Daugavpilī, Mazo Stropu apkaimes dienvidrietumos. Ielā ir vasarnīcu apbūve, tā ir dārzkopības sabiedrības "Ķīmiķis-D" centrālā iela.

Asteru iela sākas no bezvārda asfaltēta meža ceļa, kas savieno Krimuldas un Dzintaru ielas nobeigumus ar Dāliju ielu. Asteru iela stiepjas uz ziemeļiem līdz savienojumam ar Jasmīnu ielu. Arī uz Asteru ielu attiecas 6 atzarojumi, katrs no kuriem izskatās kā atsevišķa iela.

Ielas galvenās trases garums ir 390 metri, bet kopējais garums ar visiem atzarojumiem ir vairāk nekā 1500 metri. Asteru iela ir šaura, tās sarkano līniju platums ir tikai 5 metri. Visā garumā Asteru iela klāta ar grants segumu, satiksmes kustība norit vienā joslā abos virzienos. Sabiedriskais transports pa Asteru ielu nekursē, bet pie ielas sākuma atrodas 3. autobusa galapunkts "Dārzkopju kooperatīvs".

Asteru ielas rajona daļa uz rietumiem no tās centrālās brauktuves apbūvēta 1960.—1970. gados, bet austrumu daļa — 1980. gados. Nosaukums "Asteru iela" piešķirts tikai 2005. gada 30. jūnijā.

## Ielu savienojumi
Asteru iela ir savienota ar šādām ielām:
* Dāliju iela / Dzintaru iela / Krimuldas iela (savienojums ar Dāliju ielas bezvārda turpinājumu)
* Jasmīnu iela

## Atsauces
Esperantija

thumb|Valstis, kurās pastāv vietējās esperanto asociācijas (2015)
**Esperantija** jeb **esperantīda** (esperanto: *Esperantujo*) ir starptautiskā kopiena, kas apvieno cilvēkus, kuri lieto esperanto valodu saziņai un kultūras apmaiņai. Tā ietver esperantistu organizācijas, pasākumus, literatūru, tiešsaistes un reālās dzīves tīklus.

Turklāt *Esperantujo* ietver arī bagātīgu literāro un māksliniecisko mantojumu, kas ietver oriģināldarbus un tulkojumus esperanto valodā.

## Vēsture
Lai gan vairākas valsts vienības dažādos laikos ir izteikušas vēlmi lietot esperanto kā oficiālo valodu (Moresneta un Rozas Salas republika), neviena no šīm teritorijām nav tikusi saukta par Esperantiju.

Vārdu *Esperantio* savos dokumentos lieto starptautiskā organizācija *Esperanta Civito*, kas pretendē uz “starptautisko tiesību subjekta” statusu un kurai ir dažas valstiskuma pazīmes (konstitūcija, partijas, parlaments). *Esperanta Civito* aktivitātes kulmināciju sasniedza 2001.—2003. gadā. 2007. gadā rakstnieku un dzejnieku grupa paziņoja par Esperanto republikas izveidi, kas ir humoristiska parodija *Esperanta Civito*. Šī "republika" pastāvēja galvenokārt interneta vidē un piedāvāja satīrisku skatījumu uz esperantistu politiskajām ambīcijām.

## Esperanto kā dzimtā valoda
Cilvēki, kuriem esperanto ir dzimtā valoda, tiek saukti par *denaskuloj* (no esperanto *denaska* — “iedzimts, no dzimšanas”). Šie indivīdi uzauga divvalodīgā vai daudzvalodīgā vidē, kur esperanto bija viena no valodām, ko viņi apguva no vecākiem vai ģimenes. Parasti *denaskuloj* piedzimst ģimenēs, kurās vecākiem vai vienam no vecākiem esperanto ir svarīga daļa no identitātes un saziņas ar starptautisku kopienu. Nereti šie bērni apgūst esperanto kopā ar vienu vai vairākām citām valodām, kas ir vietējās valodas ģimenē vai sabiedrībā.
Daži pazīstami cilvēki, kuriem esperanto ir dzimtā valoda (*denaskuloj*):

* Daniels Bovē (1907—1992) — itāļu farmakologs un Nobela prēmijas laureāts (1957) par antihistamīnu izpēti.
* Klods Pirons (1931—2008) — šveiciešu psihologs, tulkotājs un rakstnieks, kurš rakstīja gan zinātniskus darbus, gan populārus stāstus esperanto valodā.
* Karlo Minnaja (1940) — itāļu valodnieks un esperanto literatūras pētnieks.
* *[[Rina Chelly]]* — franču aktrise, kas bērnībā apguva esperanto kā vienu no savām valodām.
* Petrs Črdle (dz. 1951) — čehu izdevējs un esperanto aktīvists.
* Amri Vandels (1954) — izraēliešu astrofiziķis un esperanto kultūras aktīvists.
* Kims Henriksens (1960) — dāņu mūziķis un esperantists, kurš aktīvi iesaistās esperanto mūzikas un kultūras dzīvē.

## Ārējās saites
Kulgoa

**Kulgoa** () ir upe Austrālijā, viena no Dārlingas augštecēm Jaundienvidvelsā un Kvīnslendā. Sākas netālu no Dirabandi pilsētas, Balonas upei sadaloties divās attekās — Kulgoa un Mazā Balona (*Balonne River Minor*). Plūst dienvidrietumu virzienā pa Dārlingas līdzenumu. Augšpus Bērkai saplūst ar Barvonu, veidojot Dārlingas upi. Upes krasti faktiski neapdzīvoti, vidustecē izveidoti divi nacionālie parki — Kulgoas nacionālais parks un Kulgoas palienes nacionālais parks. Ārpus parku teritorijas ierīkoti vairāki lieli irigācijas projekti.

Upes nosaukums cēlies no aborigēnu valodas un nozīmē ‘skrienot cauri’, ‘atgriežoties’.

## Atsauces

## Ārējās saites
Kārlis Ferdinands fon Orgīss-Rūtenbergs

thumb|Kārlis Ferdinands fon Orgīss-Rūtenbergs
**Kārlis Ferdinands fon Orgīss-Rūtenbergs** (, 1741—1801) bija vācbaltiešu jurists. Kurzemes un Zemgales hercogistes kanclers, Jaunauces muižas īpašnieks (no 1765). Kurzemes un Zemgales hercogistes reģents no 1795. gada 28. marta līdz 26. aprīlim.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1741. gada 27. aprīlī Lestenē muižnieka un agrākā Ventspils pilskunga Ferdinanda fon Orgīsa (1685—1744) un viņa sievas Annas Katrīnas, dzimušas fon Firksas, ģimenē. Mācījās Jelgavas pilsētas skolā, tad no 1759. līdz 1762. gadam studēja tieslietas Jēnas Universitātē. Pēc Septiņgadu kara beigām atgriezās dzimtenē un bija Sēlpils virspilskunga tiesas asistents Jēkabmiestā (1763—1765), vēlāk Kurzemes landtāga deputāts, Tukuma virspilskungs (1787), hercoga Pētera kanclers (1787—1794) un pēdējais landhofmeisters (1794—1795). Pretojās Kurzemes un Zemgales hercogistes aneksijai un inkorporācijai Krievijas Impērijas sastāvā, tomēr pēc tam kļuva par Krievijas Impērijas īsteno slepenpadomnieku un Kurzemes guberņas galma tiesas landhofmeisteru (1797—1801).

Miris 1801. gada 6. martā Jelgavā.

## Atsauces
Krišjāņa Valdemāra iela (Daugavpils)

**Krišjāņa Valdemāra iela** ir iela Daugavpilī, pilsētas centrā. Krišjāņa Valdemāra iela sākas krustojumā ar Daugavas ielu, ved ziemeļaustrumu virzienā un beidzas krustojumā ar Stacijas ielu. Pēc Viestura ielas Krišjāņa Valdemāra iela ir pārtraukta ar Centrālā parka teritoriju, posms pie Stacijas ielas ir strupceļš.
Iela apbūvēta ar dzīvojamām un administratīvām ēkām.

Ielas garums ir aptuveni 1110 metri. Visā garumā ielai ir asfalta segums, tā ir divu joslu platumā. Posmā no Vienības ielas līdz Viestura ielai satiksmes kustība atļauta tikai Vienības ielas virzienā. Sabiedriskais transports pa Krišjāņa Valdemāra ielu nekursē.

## Vēsture
Sākotnējais ielas nosaukums bija **Šildera iela** ().  to pārdēvēja par **Domes ielu**, vienlaikus Vladimira ielu (tagad Ģimnāzijas iela) pārdēvēja par Valdemāra ielu.
 Valdemāra (Ģimnāzijas) ielu nosauca par Vadoņa ielu, un Valdemāra vārds izzuda no Daugavpils ielu saraksta. Lai izlabotu šo stāvokli,  pilsētas valde piešķira Krišjāņa Valdemāra vārdu Domes ielai. Kopš 1934. gada ielas nosaukums vairs nav mainījies.

## Ievērojami objekti
[273px|thumb|[Daugavpils dome|Pilsētas dome (krustojums ar Teātra ielu)]]
273px|thumb|Ģimnāzijas iela 11 (krustojums ar Krišjāņa Valdemāra ielu)
* Nr. 1 — Daugavpils domes ēka, uzcelta 19. gadsimta beigās, reģiona nozīmes arhitektūras piemineklis.
* Nr. 10 — trīsstāvu dzīvojamā ēka, uzcelta 19. gadsimta beigās, vietējās nozīmes arhitektūras piemineklis.
* Nr. 19 — sieviešu ģimnāzijas ēka, uzcelta 19.–20. gadsimtu mijā, vietējās nozīmes arhitektūras piemineklis.
* Nr. 35 — šeit kādreiz atradās A. A. Savickas privātā meiteņu ģimnāzija.
* Nr. 37 — pilsētas pamatskolas ēka, uzcelta 19. gadsimta beigās, vietējās nozīmes arhitektūras piemineklis.
* Nr. 38 (vecā adrese, mūsdienās Nr. 12 vietā) — šeit līdz Otrajam pasaules karam atradās ebreju mikva (pirts) — vienstāva sarkanķieģeļu ēka, uzcelta 1830. gados.
* Nr. 39/41 — divstāvu dzīvojamā ēka, uzcelta 19. gadsimta beigās, vietējās nozīmes arhitektūras piemineklis.
* Pie stūra ēkas Ģimnāzijas ielā 11, kurā 1920. gadā Juzefs Pilsudskis tikās ar ģenerāli Jāni Balodi, no Krišjāņa Valdemāra ielas puses uzstādīta piemiņas plāksne.

## Ielu savienojumi
Krišjāņa Valdemāra iela ir savienota ar šādām ielām:
* Daugavas iela (savienojums ar sānu brauktuvi)
* Teātra iela
* Vienības iela
* Ģimnāzijas iela
* Cietokšņa iela
* Mihoelsa iela
* Viestura iela (T veida krustojums)
* Stacijas iela (T veida krustojums)

## Atsauces
Balona

**Balona** () ir upe Austrālijā, viena no Dārlingas augštecēm Kvīnslendā. Sākas augšpus Suratas pilsētas kā Dārlingas augšteces Kondaminas turpinājums no vietas, kur tajā ietek Dogvudkrīka. Plūst rietumu—dienvidrietumu virzienā. Augšpus Sentdžordžas upē izbūvēta Kaģarabī ūdenskrātuve. Augšpus Diranbandi upe sadalās divās attekās — labā Kulgoa un kreisā Mazā Balona (*Ballone River Minor*), bet lejpus Diranbandi Mazā Balona sadalās Boharas un Narranas upēs. Lielākā pieteka ir 519 km garā Maranoa. Lielākās apdzīvotās vietas krastos ir Surata, Sentdžordža un Diranbandi.

Viens no pirmajiem eiropiešiem, kas pētījis Dārlingas augšteci bija skotu mērnieks un ceļotājs Tomass Mičels, kas šķērsoja Balonu 1846. gada 23. aprīlī Jurģu dienā un nodēvēja to pēc vietējās mandandanģi valodas *balun* — ‘ūdens’ vai ‘straume’.

## Atsauces

## Ārējās saites
Hamodi

**Hamodi** (*Hamodus*) ir viena no ripidistiju klases (*Rhipidistia*) ģintīm. Ģinti 1933. gadā aprakstīja krievu paleontologs Dmitrijs Obručevs, pamtojoties uz Ļeņingradas apgabalā, Jegļinkas strauta atsegumā, lužskas slāņos (burtnieku svīta) atrasto simfīzo zobu. Šīs ģints pārstāvji dzīvoja paleozoja ērā, augšdevona živetas laikmetā. Ģinti pārstāv vienīgā suga *[[Hamodus lutkevitshi]]*. Suga izplatīta galvenajā devona laukā: Krievijā, Ļeņingradas un Pleskavas apgabalos un Baltijā burtnieku svītas nogulumos. Izņemot simfīzos zobus, citas šīs ģints pārstāvju atliekas nav zināmas.

## Apraksts
Hamodu simfīzie zobi ir augsti, slaidi, ar harpūnveidīgu virsotni un paplašinātu, šķērsgriezumā ovālu, rupji krokotu pamatni. Zobu augstums (1-9 cm) četras reizes pārsniedz uzpūstās pamatnes platumu. Zobu iekšējā puse ir ieliekta un ar iedobi pamatnē. Zobu ārējā puse ir izliekta. To virsma līdz pašai smailei ir klāta ar smalkām, gareniskām vadziņām. Zobiem ir dendrodontā tipa mikrostruktūra, kas ir līdzīga kā gliptolepjiem.

## Atsauces
Otrais Kalnu Karabahas karš

thumb|Kara karte, kurā parādīti Azerbaidžānas panākumi
**Otrais Kalnu Karabahas karš** bija viens no nozīmīgākajiem bruņotajiem konfliktiem Kaukāza reģionā 21. gadsimtā. Tas izcēlās starp Azerbaidžānu un Armēniju 2020. gada 27. septembrī un ilga 44 dienas, beidzoties ar pamieru 10. novembrī. Karš būtu uzskatāms par turpinājumu ilgstošajam konfliktam starp abām valstīm par Kalnu Karabahas reģionu, kas jau iepriekš bija izraisījis pirmo karu 1988.—1994. gadā.

## Priekšvēsture
Kalnu Karabahas reģions ir bijis strīda objekts starp Azerbaidžānu un Armēniju jau gadsimtiem ilgi. Padomju Savienības laikā tas tika atzīts par Azerbaidžānas PSR daļu, taču 1988. gadā Kalnu Karabahas armēņu iedzīvotāji pieprasīja apvienošanos ar Armēniju. Tas izraisīja pirmo karu, kas noslēdzās ar Armēnijas uzvaru un Kalnu Karabahas neatkarības pasludināšanu, kuru neatzina neviena valsts, ieskaitot Armēniju.

## Kara norise
2020. gada 27. septembrī Azerbaidžāna uzsāka militāru ofensīvu, lai atgūtu zaudētās teritorijas. Azerbaidžānas bruņotie spēki, izmantojot modernus ieročus un Turcijas atbalstu, strauji virzījās uz priekšu. Armēnijas puses aizsardzība nebija pietiekami efektīva, un Azerbaidžānas spēki ieņēma Šušu — stratēģiski svarīgo Kalnu Karabahas pilsētu. Pamiers tika noslēgts 10. novembrī, saskaņā ar kuru Azerbaidžāna atguva lielu daļu Kalnu Karabahas un tai apkārt esošās teritorijas.

Izšķiroša loma bija Turcijas bezpilota lidaparātiem Bayraktar TB2. Azerbaidžāna tos izmantoja, lai veiktu gan izlūkošanu, gan precīzus triecienus pret Armēnijas bruņoto spēku pozīcijām, tankiem, pretgaisa aizsardzības sistēmām un citām militārajām iekārtām.

Karš beidzās ar Azerbaidžānas uzvaru, kas izraisīja pārmaiņas reģionā. Azerbaidžāna atguva teritorijas, kuras bija zaudējusi 1990. gados un nostiprināja savu pozīciju. Armēnijā pieauga politiskā nestabilitāte, jo sabiedrība bija neapmierināta ar Nikola Pašinjana valdības rīcību.

## Starptautiskā reakcija
Konflikts izraisīja plašu starptautisku rezonansi. Krievija, kas bija tradicionāls Armēnijas sabiedrotais, centās panākt miera sarunas, kā rezultātā reģionā tika izvietoti Krievijas miera uzturētāji. Turcija aktīvi atbalstīja Azerbaidžānu, sniedzot militāru un politisku atbalstu. Eiropas Savienība un ASV aicināja uz konfliktu deeskalāciju, taču tieša iejaukšanās nenotika.

## Atsauces

## Ārējās saites
Rietumbosnijas Tautas aizsardzība

thumb|Rietumbosnijas Tautas aizsardzības emblēma
**Rietumbosnijas Tautas Aizsardzība** () bija Rietumbosnijas Republikas militāra organizācija, kas darbojās Bosnijas kara laikā (1992—1995).

RTA augstākais komandieris bija autonomās provinces prezidents Fikrets Abdičs (Babo).

## Vēsture
Bosnijas karš izcēlās pēc Dienvidslāvijas sabrukuma, kad Bosnija un Hercegovina 1992. gadā pasludināja neatkarību. Konflikts izraisīja etnisko grupu sadursmes starp bosniešiem, serbiem un horvātiem, katram cenšoties kontrolēt noteiktas teritorijas.

Rietumbosnijas Tautas Aizsardzība izveidojās 1993. gadā, un to veidoja vietējie kaujinieki, daļēji sadarbojoties ar Bosnijas Serbu armiju (VRS). Organizācija bija strukturēta hierarhiski, ietverot komandierus, taktiskās vienības un loģistikas atbalstu. Tā piedalījās dažādās kaujās, aizstāvot Rietumbosnijas teritorijas. Sadarbība ar serbu spēkiem un atbalsts no Dienvidslāvijas bija kritiski faktori organizācijas spēkā. Organizācijai bija nozīmīga loma vietējās politikas veidošanā, bēgot no Sarajevas valdības ietekmes un sadarbojoties ar citām serbu kontrolētām teritorijām.

1995. gadā, pēc Deitonas miera līguma parakstīšanas, organizācija tika izformēta. Tās locekļi vai nu integrējās citās struktūrās, vai atgriezās civilajā dzīvē.

## Bruņojums
RTA karavīra stereotipiskais ierocis ir AKM, MP40 un šautenes, galvenokārt padomju (un, iespējams, Dienvidslāvijas) ražojuma. Apģērba ziņā karavīri valkāja Butānas vai civilās formas tērpus. Karavīriem bija arī identifikācijas zīmes, taču dokumentālajos videoklipos tās parādījās reti. Tautas aizsardzībai bija arī vairāki M53-59 *Praga*, mīnmetēji, tanki T-34-85, un dažkārt karavīri transportam izmantoja traktorus.

## Ārējās saites
Pieneņu iela (Daugavpils)

**Pieneņu iela** ir iela Daugavpilī, Daugavas kreisajā krastā, Grīvas apkaimē. Pieneņu iela sākas krustojumā ar Lauces ielu Laucesas upes krastā, ved rietumu virzienā un beidzas krustojumā ar Blaumaņa ielu. Pieneņu ielā ir privātmāju apbūve.

Pieneņu ielas garums ir 670 metri, tā ir divvirzienu iela. Tās sarkano līniju platums ir 15 metri. Gandrīz visā garumā Pieneņu ielai ir asfalta segums un divas braukšanas joslas, izņemot posmu starp Lauces un Komunālo ielu, kur ielai ir grants segums un viena josla. Sabiedriskais transports pa Pieneņu ielu nekursē.

Ielas austrumu daļa (līdz tagadējai Martas ielai), vēl bez nosaukuma, sastopama 1936. gada kartē. Mūsdienu robežās iela tika izbūvēta 1950. gados ar nosaukumu **Sverdlova iela**, Padomju Krievijas politiķa Jakova Sverdlova vārdā. Savu tagadējo nosaukumu Pieneņu iela ieguva pēc Latvijas neatkarības atjaunošanas.

## Ielu savienojumi
Pieneņu iela ir savienota ar šādām ielām:
* Lauces iela (T veida krustojums)
* Komunālā iela
* Martas iela
* Oškalna iela
* Niedru iela
* Vītolu iela
* Ziedu iela
* Staru iela
* Bišu iela
* Blaumaņa iela (T veida krustojums)

## Atsauces
Kondamina

**Kondamina** () ir upe Austrālijā, Dārlingas augštece Kvīnslendā; tā kopā ar Balonu, Kulgoa, Dārlingu un Mareju veido Austrālijas garāko ūdensteci 3672 km garumā. Sākas Superbusa kalna dienvidu nogāzē Lielajā Ūdensšķirtnes grēdā. Plūst augštecē dienvidrietumu virzienā, pirms Vorikas pagriežas uz ziemeļrietumiem. Lejpus Kondaminas pilsētiņas pēc Dogvudkrīkas pietekas upes nosaukums mainās uz Balonu. Lielākās apdzīvotās vietas krastos ir Vorika un Dolbi.

Nosaukta 1827. gadā par godu Jaundienvidvelsas gubernatora sera Ralfa Dārlinga militārajam un privātajam sekretāram, botāniķim un pētniekam Tomasam De La Kondaminam (*Thomas De La Condamine*, 1797—1873).

## Atsauces

## Ārējās saites
Elifa Šafaka

**Elifa Šafaka** (, ; dzimusi ) ir turku rakstniece, esejiste un akadēmiķe, kas raksta gan turku, gan angļu valodā. Viņa ir viena no visvairāk tulkotajām mūsdienu Turcijas autorēm pasaulē, kuras darbi izdoti vairāk nekā 55 valodās. Šafaka ir pazīstama ar spēju apvienot austrumu un rietumu domāšanas tradīcijas, mistiku un racionālismu, kā arī ar drosmīgu sabiedriski aktuālu tēmu risināšanu. Viņas literārajā darbībā ietilpst romāni, esejas, stāsti un literatūrkritika, un nozīmīgākie darbi ir *[[The Bastard of Istanbul]]* (2006), *[[The Forty Rules of Love]]* (2009), *[[10 Minutes 38 Seconds in This Strange World]]* (2019) un *[[The Island of Missing Trees]]* (2021). Šafakas daiļradē dominē tādas tēmas kā identitāte, dzimums, sieviešu tiesības, multikulturālisms, sūfisms, vēsturiskā atmiņa un sabiedrības tabu. Viņa ir guvusi plašu atzinību gan Turcijā, gan starptautiski, bijusi nominēta vairākām prestižām literārajām balvām, tostarp Bukera balvai, un aktīvi piedalās sabiedriskajās diskusijās par vārda brīvību, sieviešu lomu sabiedrībā un kultūras dialogu.

## Ārējās saites
The Strokes

***The Strokes*** ir amerikāņu rokgrupa, dibināta 1998. gadā Ņujorkā. Grupas sastāvā ir vokālists Džuljans Kasablankass, ģitāristi Niks Valensi un Alberts Hemonds juniors, basģitārists Nikolajs Freitjūrs un bundzinieks Fabricio Moreti. 2001. gada vasarā grupa izdeva savu debijas albumu *Is This It*, kas joprojām ir grupas populārākais un visatzinīgāk novērtētais albums. Albums tika iekļauts vairākos 2001. gada labāko albumu topos, bet žurnāls *[[Rolling Stone]]* to ir ierindojis 10. vietā 21. gadsimta līdz šim labāko albumu topā. 2003. gadā sekoja grupas otrais albums *Room on Fire*, bet 2005. – *First Impressions of Earth.* Abi albumi nespēja sasniegt debijas albuma popularitāti, tomēr saņēma labu kritiķu novērtējumu. Pēc piecu gadu pārtraukuma grupa laida klajā *Angles* (2011) un *Comedown Machine* (2013), kas tika novērtēti pozitīvi, taču nesasniedza komerciālus panākumus. 2020. gadā grupa izdeva savu jaunāko albumu *The New Abnormal*, kas saņēma augstu atzinību no kritiķiem un klausītājiem, kā arī atnesa grupai pirmo Grammy balvu kategorijā . 

*The Strokes* ir iedvesmojuši tādas grupas kā *[[Arctic Monkeys]]*, *[[the Killers]]* un ''Franz Ferdinand''. *Arctic Monkeys* solists Alekss Tērners grupas 2018. gada dziesmā *Star Treatment**I just wanted to be one of The Strokes* ("*Es tikai gribēju būt viens no The Strokes*).  Brendons Flauerss, *the Killers* solists 2012. gadā atklāja žurnālam *[[NME]]*, ka juties “depresīvs” pēc tam, kad bija noklausījies *The Strokes* albumu *Is This It*. “Šis albums izklausījās tik perfekti,” viņš teica. “Mēs izmetām visu, pie kā strādājām, un vienīgā dziesma, kas palika, bija *Mr. Brightside*.”

## Diskogrāfija

* *Is This It* (2001)
* *Room on Fire* (2003)
* *First Impressions of Earth* (2005)
* *Angles* (2011)
* *Comedown Machine* (2013)
* *The New Abnormal* (2020)

## Atsauces
Svētā Gregora Apgaismotāja baznīca (Rīga)

thumb
**Svētā Gregora Apgaismotāja baznīca** () ir Armēņu apustuliskās baznīcas dievnams Rīgā, Kojusalas ielā 5.

Armēņu kopiena valstī ir aptuveni 2 tūkstoši cilvēku, un tā pastāv kopš pagājušā gadsimta 50. gadiem. Lēmums par baznīcas celtniecību tika pieņemts pagājušā gadsimta 90. gados, bet oficiāli tas tika pieņemts 1998. gadā. Tā tika uzbūvēta no 2005. līdz 2008. gadam uz zemes, ko pilsēta iznomāja līdz 2047. gadam, un tās izmaksas bija vienpadsmit eiro centu par m2. Tā ir viena no nozīmīgākajām armēņu baznīcām Baltijas valstīs.

Baznīcā darbojas armēņu svētdienas skola, kas nosaukta Gazarosa Hagajaana vārdā. Skolēni apgūst armēņu valodu, Armēnijas vēsturi, kristietību un Svētās baznīcas vēsturi, tautas dejas.

## Skatīt arī

* Gregors Apgaismotājs

## Ārējās saites
Pixelmator

***Pixelmator*** ir Lietuvas uzņēmuma *UAB Pixelmator Team* (kopš 2025. gada tas pieder *[[Apple]]*) izstrādāta grafikas redaktoru sērija *[[macOS]]* un *[[iOS]]* operētājsistēmai. *Pixelmator* lietotnes lielākoties ir veidotas, izmantojot *Apple* specifiskās tehnoloģijas, piemēram, *CoreML* un *Metal*. *Pixelmator* savās lietotnēs izmanto patentētu formātu (*.PXD*), taču atbalsta dažādus failu tipus, tostarp *[[Adobe Photoshop|Photoshop]]*, *[[Raw (attēlu formāts)|RAW]]* un *[[WebP]]*. Visas *Pixelmator* lietotnes atbalsta attēlu rediģēšanu, bet *Pixelmator Pro* atbalsta arī video un vektorgrafiku.

## Vēsture
*Pixelmator* grafisko redaktoru (tagad *Pixelmator Classic*) 2007. gadā izstrādāja lietuviešu brāļi Sauļus un Aids Dailides. Sākotnēji viņi paziņoja par publisku beta versiju, bet vēlāk nolēma izdot tikai slēgtu beta versiju ierobežotai testētāju grupai, ko izlaida 2007. gada 16. augustā. 2007. gada 25. septembrī tika izlaista *Pixelmator* versija 1.0 tika operētājsistēmai *OS X*.

2009. gada 9. februārī brāļi Dailides dibināja uzņēmumu *UAB Pixelmator Team*.

2024. gada 1. novembrī tika paziņots, ka ASV uzņēmums *[[Apple]]* iegādāsies *UAB Pixelmator Team*; darījums tika pabeigts 2025. gada 11. februārī.

## Programmatūra
***Pixelmator Pro*** ir attēlu, video un vektorgrafikas rediģēšanas programmatūra operētājsistēmai *macOS*, ko izlaida 2017. gada 29. novembrī. Tas bija *Pixelmator Classic* lietotāju maksas jauninājums, kurā bija pārveidota saskarne un pārrakstīts grafiskais konveijers, izmantojot *Metal*, *Apple silicon* atbalstu un lielāku uzsvaru uz mākslīgā intelekta rediģēšanas funkcijām.

***Photomator*** (agrāk *Pixelmator Photo*) ir fotoattēlu rediģēšanas lietotne, kas tika izlaista *iOS* operētājsistēmai 2021. gadā un *macOS* 2022. gadā. Pēc *macOS* versijas palaišanas lietotne no vienreizējas iegādes kļuva par abonementu, tomēr mūža licenci joprojām varēja iegādāties par 99 ASV dolāriem.
*Photomator* atšķiras no citām *Pixelmator* lietotnēm ar pilnīgu fotoattēlu sērijveida rediģēšanu un mākslīgā intelekta darbinātu krāsu korekciju. Rediģēšana *Photomator* tiek veikta vienā slānī un nav destruktīva.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Pixelmator
* UAB "Pixelmator Team" rekvizitai.vz.lt
Gregors Apgaismotājs

thumb|Gregors Apgaismotājs
**Gregors Apgaismotājs** (armēņu: Գրիգոր Լուսաւորիչ) bija armēņu kristietības ieviesējs un pirmais Armēnijas katolikoss (aptuveni 301–325). Viņš ir pazīstams kā svētais un tiek uzskatīts par cilvēku, kurš padarīja Armēniju par pirmo valsti pasaulē, kas oficiāli pieņēma kristietību kā valsts reliģiju.

Dzimis ap 257. gadu, iespējams, Partā vai Kapadokijā, Gregors aktīvi sludināja kristietību un pārliecināja Armēnijas valdnieku Trdatu III pieņemt jauno ticību. Viņš vadīja pagānu tempļu iznīcināšanu un baznīcu celtniecību. Tomēr sākotnēji viņš tika ieslodzīts uz aptuveni 13 gadiem, jo atteicās pielūgt pagānu dievus. Pēc brīnumainas Trdata III izdziedināšanas Gregors tika atbrīvots un kļuva par pirmo Armēnijas katolikosu.

## Ārējās saites
Mateušs Moraveckis

**Mateušs Jakubs Moraveckis** (, ) ir Polijas politiķis, ekonomists un bijušais banku vadītājs, kurš pārstāv konservatīvo partiju “Likums un taisnīgums” (*Prawo i Sprawiedliwość*, PiS). No 2017. līdz 2023. gadam viņš bija Polijas premjerministrs, vadot valdību laikā, kad valstī tika īstenotas plašas reformas ekonomikā, sociālajā politikā un tiesu sistēmā, kas izraisīja gan atbalstu, gan ievērojamu pretestību, īpaši attiecībās ar Eiropas Savienību. Moraveckis gan Polijā, gan ārzemēs ieguvis izglītību vēsturē, uzņēmējdarbībā un tiesību zinātnēs, tostarp Vācijā un ASV. Pirms iesaistīšanās politikā viņš bija viens no lielākās Polijas komercbankas vadītājiem. No 2015. līdz 2017. gadam ieņēma ekonomikas attīstības un finanšu ministra amatus. Kā premjerministrs viņš iestājās par ekonomisko suverenitāti, valsts atbalstu ģimenēm un konservatīvo vērtību aizstāvību. Starptautiskajā politikā Moraveckis bija nozīmīgs Višegrādas sadarbības veicinātājs, kā arī stingrs Eiropas Savienības robežu aizsardzības un nacionālo interešu aizstāvis, vienlaikus aktīvi atbalstot Ukrainu pēc Krievijas iebrukuma 2022. gadā.

## Ārējās saites
Mazā Viļņas iela

**Mazā Viļņas iela** ir vietējas nozīmes iela Daugavpilī, Jaunbūves apkaimes ziemeļos. Mazā Viļņas iela sākas kā Andreja Pumpura ielas (kuras agrākais nosaukums bija Viļņas iela) taisns turpinājums pēc krustojuma ar Višķu ielu. Mazā Viļņas iela ved ziemeļu un ziemeļaustrumu virzienā un beidzas krustojumā ar Slāvu ielu. Vidējā daļā Mazā Viļņas iela ir pārtraukta ar Latgales ielas trasi, ar kuru ir savienojums tikai gājējiem. Ielā ir privātmāju un rūpnieciska apbūve.

Mazās Viļņas ielas kopējais garums ir 295 metri, tomēr īstenībā tā sastāv no divām atsevišķām daļām apbus Latgales ielai, kuru garums ir attiecīgi 100 un 116 metri.
Mazā Viļņas iela ir divvirzienu iela, tās sarkano līniju platums ir 19 metri. Visā garumā ielai ir asfalta segums un divas braukšanas joslas. Posmā no Andreja Pumpura ielas līdz Jāņa ielai pa Mazo Viļņas ielu kursē 2. un 4. maršruta tramvaji.

Mazā Viļņas iela (līdz 1920. gadam ) ir šīs ielas vienīgais nosaukums, kas laika gaitā nekad nav mainījies.

## Ievērojamas ēkas
* Nr. 9 — AS "Latvijas Maiznieks" ražotne.

## Ielu savienojumi
Mazā Viļņas iela ir savienota ar šādām ielām:
* Andreja Pumpura iela / Višķu iela
* Jāņa iela (L veida krustojums)
* Latgales iela (savienojums tikai gājējiem)
* Mazā Šķērsiela (T veida krustojums)
* Slāvu iela (T veida krustojums)

## Atsauces
Atlins

**Atlins** (,  — ‘Lielais ezers’) ir saldūdens ezers Kanādā, vispārpieņemtais Jukonas upes sākums. Administratīvi ietilpst Britu Kolumbijas provincē, bet neliela daļa ziemeļos — Jukonas teritorijā. Ezers atrodas Piekrastes kalnu austrumu pakājē, tajā noplūst vairāki ledāji. Izstiepts ziemeļu—dienvidu virzienā 137 km garumā; maksimālais platums ir 6,5 km. Ezerā vairākas salas, lielākā no kurām ir Terezas sala; uz tās esošais 2062 m vjl augstais Bērčmauntins ir augstākais ezeru salu kalns pasaulē. Ieplūst vairākas nelielas upītes, notece uz Tagiša ezeru rietumos pa 5 km garo Atlinas upi. Vienīgā apdzīvotā vieta krastos ir Atlina austrumu krastā. Ezera dienviddaļa ietilpst Atlina provinces parka teritorijā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Entropy: Zero 2

***Entropy: Zero 2*** ir 2022. gada pirmās personas šaujamspēle, kuru izstrādāja un publicēja *Breadmen*. Tā ir spēles *[[Half-Life 2]]* (2004) modifikācija, un ir Džonija "Breadmena" Ričardsona iepriekšējā projekta *Entropy: Zero* (2017) turpinājums. Spēle izlaista platformā *[[Steam|Steam]]* 2022. gada 20. augustā kā bezmaksas lejupielāde *Half-Life 2* īpašniekiem. 2023. gada 27. maijā izlaista arī *[[GNU/Linux|Linux]]* versija.

Spēlētājs pārņem vadību pār Eidenu Volkeru, citplanētiešu impērijas Kombainas transcilvēku armijas "elites" vienības karavīru, kura uzdevums ir sagūstīt Džūditu Mosmenu, bijušo Zemes administratora palīdzi. Tāpat kā oficiālajās ''Half-Life'' spēlēs, *Entropy: Zero 2* liek spēlētājam pārvietoties pa vairākiem spēles līmeņiem, kas satur cīņas, mīklas un stāstījuma sajaukumu. Turklāt modifikācijai ir vairākas jaunas spēles mehānikas, tostarp jauni ieroči un ienaidnieki, "portālu" granātas un vadāmi bruņutransportieri.

*Entropy: Zero 2* izstrāde sākās 2018. gadā, un tā pabeigšana prasīja vairāk nekā četrus gadus. Projekta galvenie mērķi tā izstrādes laikā bija atdzīvināt *Half-Life 2* ieroču mehāniku un vispārējo kaujas plūsmu un izveidot "sliktā puiša" rakstura izpēti *Half-Life* visuma ietvaros. Pēc izlaišanas *Entropy: Zero 2* saņēma pozitīvas atsauksmes un ieguva ModDB 2022. gada balvu "Gada modifikācijas” kategorijā "Spēlētāju izvēle".

## Ārējās saites
*
Glyptolepis dellei

***Glyptolepis dellei*** ir devona holoptihīdu suga, kas dzīvoja Latvijas teritorijā famenas laikmetā, un kuras holotips (parasimfīzā spirāle) atrasts ketleru svītas nogulumos Ventas krastā pie Ketleru mājām. Bez šīs atradnes *Glyptolepis dellei* parasimfīzās spirāles fragments, atsevišķs parasimfīzais zobs un zvīņu fragmenti ir atrasti Krievijā, Orlas apgabalā, Ribņicas karjerā, famenas, turgeņevas slāņu nogulumos. Sugu 1942. gadā kā *Onychodus dellei* aprakstīja vācbaltiešu paleontologs Valters Gross. Suga nosaukta latviešu ģeologa Nikolaja Delles vārdā.

## Apraksts
*Glyptolepis dellei* parasimfīzā spirāle ir asimetriska un satur trīs zobu rindas, no kurām vidējā rinda ir ar vislielākajiem zobiem. Zobi ir izliekti sigmoīdi (S burta veidā), laterāli saplacināti. Zobu izliektā mala ir ar distālu ķīli. Zobu virsma ir ar garenisku švīkājumu, izņemot priekšējo gludo laukumu pie to smailes, uz kuras var būt pāris ribu, kas ir paralēlas distālajam ķīlim.

Šīs sugas piederība *[[Glyptolepis]]* ģintij dažiem speciālistiem rada šāubas, jo parasimfīzā spirāle šai ģintij detalizēti nav zināma, bet, spriežot pēc *[[Glyptolepis baltica]]*, parasimfīzā plātne varētu būt pārklāta ar dentiklu (sīku zobiņu) klājumu.

## Atsauces