open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Rigaische Stadtblätter

[thumb|[Grindelis|Grindeļa rediģēto *Rigaische Stadtblätter* 1819. gada izdevums.]]
***Rigaische Stadtblätter***, kopš 1852. gada ***Rigasche Stadtblätter*** (no vācu valodas — 'Rīgas pilsētas lapas'), bija vācu valodā iznākošs Rīgas nedēļas laikraksts, ko no 1810. līdz 1907. gadam izdeva Rīgas literāri praktiskā pilsoņu savienība.

## Redaktori
* 1810: Vidzemes superintendents Kārlis Gotlobs Zontāgs
* 1811–1813ː laikraksta redakcijā darbojās Pauls Tīdemanis (*Tiedemann*, 1766–1822) un Augusts Albanuss
* 1815–1817: virsmācītājs Kārlis Ludvigs Grāve
* 1818–1821: Dāvids Hieronīms Grindelis
* 1821–1827: Vidzemes superintendents Kārlis Gotlobs Zontāgs
* 1828–1830: Herbords Kārlis Frīdrihs Bīnemans fon Bīnenštamms
* 1831ː laikraksta redakcijā darbojās vairāki biedrības locekļi
* 1832–1847: Pēteris Daniels Vends (*Wendt*)
* 1847–1850: Garlībs Merķelis
* 1851–1852: A. Ports (*Pohrt*)
* 1851–1878: Napoleons Asmuss (*Asmuß*)
* 1879–1881: Aleksandrs Buhholcs (*Buchholtz*)
* 1881–1889: Arends Buhholcs (*Buchholtz*)
* 1890–1906: Arturs Pelhavs (*Poelchau*)
## Atsauces
Heterosteji

**Heterosteji** (*Heterosteus*) ir izmirušu bruņuzivju (artrodiru) dzimta. Heterosteji dzīvoja vidusdevonā un bija izplatīti galvenajā devona laukā (ieskaitot Baltiju), Reinas apgabalā, Špicbergenā un Grenlandē. Ģinti 1856. gadā izdalīja vācbaltiešu paleontologs Hermans Asmuss. Heterosteju tipiskā suga ir *Asterolepis asmusii* jeb *[[Heterosteus asmussi]]*.

## Apraksts
Zivis garumā līdz 6 metriem. Acu orbītas ir mazas, izvietotas galvas priekšējā malā. Tās norobežo *[[praeorbitale]]*, *[[postorbitale]]* un *[[suborbitale]]* kauli. Galvas vairoga plātnes robežojas cita ar citu pa sarežģītām, reizēm kabatveidīgām šuvēm. Vidējais muguras kauls (*MD*) ir īss, tā iekšējais ķīlis ir labi attīstīts. Ķīļa karinālais izaugums izvirzīts slīpi aizmugurē, līdzīgi kā *[[Dinichthyidae]]*. Priekšējais sānu kauls (*AL*) ir saaudzis ar priekšējo sānu-muguras kaulu (*ADL*), tā izaugums sniedzas gandrīz līdz galvas priekšējai malai. Ventrālais vairogs ir reducēts līdz vienam nepāra kaulam, kas savienots ar abu priekšējo sānu kaulu izaugumiem. Uz bruņām ir labi attīstītas sānu līnijas vagas. Par žokļiem ir maz informācijas, iespējams, tie bija vāji attīstīti. Bruņu ārējais ornamentējums veidots retu pauguriņu veidā.

## Sistemātika
Heterosteju sugas:
* dzimta: **Heterosteus** Asmuss, 1856 †
:* suga: *[[Heterosteus asmussi]]* Agassiz, 1844 †
:* suga: *[[Heterosteus convexus]]* Asmuss, 1856 †
:* suga: *[[Heterosteus groenlandicus]]* Stensio 1938 †
:* suga: *[[Heterosteus ingens]]* Asmuss, 1856 †
:* suga: *[[Heterostius minor]]* Heintz, 1933 †
:* suga: *[[Heterosteus rhenanus]]* Gross 1933 †

(†) - izmirušu organismu grupa.

## Atsauces
Brahmi raksts

thumbnail|upright=1.2|Brahmi raksts uz Ašokas pīlāriem
**Brahmi raksts** (, *Brāhmī*) ir viena no senākajām zināmajām indiešu rakstībām un agrīns abugidas tipa rakstības piemērs, kurā katra zīme apzīmē līdzskani ar inherentu patskani, bet citi patskaņi tiek norādīti ar diakritiskām zīmēm. Brahmi raksts ir dokumentēts Maurju impērijas laikā 3. gadsimtā p.m.ē., jo īpaši Ašokas pīlāros un stabu uzrakstos, un tā tiek uzskatīta par vienu no centrālajām stadijām indiešu un Dienvidāzijas rakstu evolūcijā. Brahmi raksts no 3. gadsimta p.m.ē. līdz 5. gadsimtam m.ē. tika plaši izmantota Indijā un Dienvidāzijā, un tai ir bijusi izšķiroša nozīme budisma, džainisma un hinduisma tekstu pierakstā, kā arī Indijas administratīvajā un kultūras vēsturē. No brahmi cēlušās daudzas vēlākās rakstības, tostarp guptu, dēvanāgarī, bengāļu-asamiešu, gudžarātu, gurmuhī, tamilu, telugu, kannadu, malajālamas, singāļu, kā arī tibetiešu un vairākas Dienvidaustrumāzijas rakstības, piemēram, khmeru, monu un birmiešu, kuras veidoja nozīmīgu pamatu reģiona reliģiskajām, literārajām un administratīvajām tradīcijām.

Brahmi raksta izcelsme joprojām ir zinātnisku diskusiju objekts — daļa pētnieku to uzskata par vietēju Indijas inovāciju, citi norāda uz iespējamām saiknēm ar senajām semītu rakstībām, piemēram, aramiešu rakstībā. Neatkarīgi no izcelsmes interpretācijas brahmi tiek uzskatīta par vienu no nozīmīgākajiem rakstības izgudrojumiem senajā Dienvidāzijā, kas kļuva par pamatu lielākajai daļai mūsdienu Āzijas rakstu sistēmu.

## Ārējās saites
Nezināmā

**Nezināmā** var būt:

* "Nezināmā" (*Неизвестная*) — krievu gleznotāja Ivana Kramskoja 1883. gada glezna;
* "Nezināmā" (*Anon*) — 2018. gada Endrū Nikola zinātniskās fantastikas trillera filma.

## Skatīt arī
* Nezināmais
Gazas Veselības ministrija

**Gazas Veselības ministrija** () ir Palestīnas pašpārvaldes izpildiestāde, kas atbild par veselības aprūpi un medicīnisko pakalpojumu sniegšanu Gazas joslā, ko kopš 2007. gada kontrolē "Hamās". Ministrija īsteno veselības politiku, uzrauga slimnīcu un klīniku darbību, rīko sabiedrības veselības kampaņas un veic medicīnisko pakalpojumu koordinēšanu Gazas joslā.

2023. gada tika izteiktas aizdomas, ka ministrijas sniegtie dati par Izraēlas—Hamās karā bojāgājušo palestīniešu skaitu neesot precīzi.

## Vēsture
Pēc Palestīnas pašpārvaldes izveides 1994. gadā nodibināja Palestīnas Veselības ministriju, kas darbojās gan Rietumkrastā, gan Gazā. Kad 2007. gadā "Hamās" pārņēma kontroli pār Gazas joslu, Palestīnas pašpārvaldes iestādes faktiski tika sadalītas. Kopš tā laika Gazā darbojas atsevišķa "Hamās" kontrolēta Veselības ministrija, savukārt Rietumkrastā — Palestīnas pašpārvaldei pakļauta ministrijas struktūra Rāmallā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Hirimotu valoda

**Hirimotu** (*Hiri Motu*), agrāk zināma kā **policijas** **motu**, ir Papua-Jaungvinejas pidžinvaloda, kas radusies no motu valodas un kalpoja par vienu no trim valsts oficiālajām valodām līdzās tokpisinam un angļu valodai. 

Valoda sākotnēji attīstījās kā saziņas līdzeklis starp dažādu tautu pārstāvjiem piekrastes reģionos ap Portmorsbi pilsētu, īpaši tradicionālās Hiri tirdzniecības ceļu laikā starp Motu tautu un citām Papua reģiona ciltīm. Koloniālajā periodā britu administrācija to pieņēma par oficiālo saziņas valodu policijā un valsts dienestā, tādēļ tā kļuva pazīstama arī kā policijas  motu.

Hirimotu ir strukturāli vienkāršota motu valodas forma ar samazinātu gramatisko sarežģītību un aizguvumiem no citām vietējām valodām. Lielākā daļa runātāju dzīvo Centrālajā provincē, īpaši ap Portmorsbi, Keremu un Galfas provinci. 

Mūsdienās hirimotu pakāpeniski zaudē pozīcijas un tiek lietota galvenokārt vecākās paaudzes cilvēku vidū, jo tokpisins kļuvis par dominējošo starpvalodu visā valstī.

## Izplatība
Saskaņā ar 2020. gada aplēsēm, ap 120 000 cilvēku hirimotu lieto kā dzimto valodu, bet līdz 500 000 cilvēku to saprot vai lieto kā otro valodu. Izplatība pēdējās desmitgadēs samazinās, īpaši pilsētās, kur dominē tokpisins un angļu valoda.

## Ārējās saites
Vinted

***Vinted*** ir Lietuvas tiešsaistes tirgus vietne jaunu vai lietotu preču pirkšanai, pārdošanai un apmaiņai.

## Vēsture
Uzņēmumu *Vinted* 2008. gadā Viļņā, Lietuvā, līdzdibināja Milda Mitkute un Justs Janausks. Mitkute pārcēlās uz jaunu dzīvesvietu un viņai bija nepieciešams veids, kā pārdot savas liekās drēbes. Tas noveda pie tīmekļa vietnes izveides, kurā lietotāji varēja tirgoties ar saviem apģērba pārpalikumiem.

2012. gadā *Vinted* sadarbojās ar Lietuvā bāzētu lietotņu izstrādes konsultāciju uzņēmumu *Lemon Labs*, lai palaistu savu mobilo lietotni. 2016. gadā *Vinted* vadības komandai kā stratēģijas konsultants pievienojās nīderlandiešu uzņēmējs Tomass Plantenga, vēlāk kļūstot par izpilddirektoru.

2019. gadā *Vinted* kļuva par Lietuvas pirmo tehnoloģiju "vienradzi" - vismaz miljardu vērtu privātu kompāniju bez dalības akciju tirgū, piesaistot 128 miljonus eiro ar 1 miljarda eiro novērtējumu *Lightspeed Venture Partners* vadītā finansējuma kārtā. 2020. gada oktobrī *Vinted* iegādājās savu Nīderlandes konkurentu *United Wardrobe*. 2024. gadā *Vinted* iegādājās Dānijas konkurentu *Trendsales*.

Uz 2024. gada jūniju *Vinted* darbojās divdesmit vienā valstī, un tai bija vairāk nekā 65 miljoni reģistrētu lietotāju. 2024. gada novembrī platforma tika novērtēta 5 miljardu eiro apmērā.

2025. gadā uzņēmums sāka darbu arī Horvātijā, Īrijā, Grieķijā, Latvijā, Igaunijā un Slovēnijā.

## Strīdi
Kopš 2021. gada *Vinted* ir bijis Francijas, Lietuvas un Polijas datu aizsardzības uzraudzības iestāžu uzmanības centrā pēc daudzām sūdzībām par VDAR pārkāpumiem un pretrunīgu lietotāju kontu bloķēšanas praksi, kā rezultātā Lietuvas SA 2024. gada jūlijā piesprieda 2 375 276 eiro sodu. *Vinted* īpašā darba grupa, kurā ietilpst Nīderlandes, Francijas, Lietuvas un Polijas SA un kuru atbalsta Eiropas Datu aizsardzības kolēģija, kļuva par ciešas pārrobežu sadarbības piemēru starp valstu uzraudzības iestādēm tiesībaizsardzības jomā.

2024. gadā daži jauni lietotāji Zviedrijā kļuva par krāpšanas shēmu upuri, kuru laikā tika iztukšoti viņu bankas konti. Gada pirmajā ceturksnī tika iesniegti aptuveni 300 policijas ziņojumi par krāpšanu *Vinted* platformā.

2024. gada oktobrī Channel 4 izveidoja dokumentālo filmu, kurā tika aplūkota vietnes *Vinted* tumšā lietošana. Raidījumā tika komentēta, pēc autoru uzskatiem, mizogīnisku tīmekļa vietņu izmantošana, seksualizējot jaunas sievietes, kas *Vinted* vietnē demonstrē apģērbu, kā arī tika izteikti kaitīgi un nievājoši komentāri. Filmā tika brīdināts arī par ar narkotikām saistītu produktu nepareizu pārdošanu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Rhadinacanthus longispinus

***Rhadinacanthus longispinus*** ir diplakantīdu akantodu suga. Tās pārstāvji bija izplatīti vidusdevonā, seno sarkano smilšakmeņu (*Old Red Sandstone*) Orkadu baseinā, kas iekļauj sevī Skotijas ziemeļu daļu, kā arī Orkneju un Šetlendas salas. Sugu 1844. gadā pirmo reizi aprakstīja šveiciešu un amerikāņu dabaszinātnieks Luijs Agasi kā *Diplacanthus longispinus*. Nosaukums *Rhadinacanthus longispinus* nozīmē radinakantu ar gariem dzelkšņiem (no latīņu *longispinus* — gardzelkšņains). Holotips ir radinakanta ķermeņa daļa bez galvas, kas tika atrasta pie Kromati pilsētas, Ross un Kromati apgabalā, Skotijas ziemeļu daļā. *Rhadinacanthus longispinus* ir radinakantu tipiskā suga. Bez sugas izplatības apgabala Orkadu baseinā tā varētu būt izplatīta arī galvenajā devona laukā narvas svītas nogulumos. Tā, piemēram, šīs sugas zvīņas tika atrastas Lemovžas upes krastos pie Hotnežas ciema Krievijā, Ļeņingradas apgabalā. Bet Grosa aprakstītās *Rhadinacanthus balticus* un Vaļukeviča aprakstītās *Rhadinacanthus multisulcatus* zvīņas pēc radinakantu ģints revīzijas tika atzītas par *Rhadinacanthus longispinus* zvīņām.

## Apraksts
*Rhadinacanthus longispinus* ir diplakantīdi ar peldspuru dzelkšņiem ar gludu noapaļotu ķīli gar priekšējo malu un gludām, plakanām sānu malām. Aizmugurējās muguras spuras dzelksnis ir garāks par priekšējās muguras spuras dzelksni, un abi dzelkšņi ir nedaudz atliekti atpakaļ. Aizmugurējās muguras spuras dzelksnis sastāda apmēram ceturto daļu no zivs garuma. Anālās spuras dzelksnis vairāk atliekts atpakaļ, nekā abi muguras spuru dzelkšņi, un atrodas gandrīz iepretī aizmugurējās muguras spuras dzelksnim. Tas ir nedaudz īsāks par priekšējās muguras spuras dzelksni. Krūšu spuras dzelksnis ir gandrīz taisns ar sīkiem zobiņiem gar dzelkšņa aizmugurējo malu. Šis dzelksnis ir gandrīz tik pat garš, kā vēdera spuras dzelksnis, bet tie abi ir īsāki par anālās spuras dzelksni, un katrs no tiem ir īsāks par aizmugurējās muguras spuras dzelksni. Vēdera spuru priekšdzelkšņu garums sastāda apmēram pusi, bet admediālo dzelkšņu garums ceturtdaļu no vēdera spuru dzelkšņu garuma.

Galvas tektālā daļa ir klāta ar poligonālām tesērām, bet parējā galvas daļa un žaunu apgabals klāti ar sīkākām zvīņām un/vai tesērām. Virsacu sensoro kanālu izklāj iegarenas zvīņas. Vienīgās daudzmaz lielās dermālās struktūras ir tievas cirkumorbitālās plātnītes, kas apjož trešdaļu no acs dobuma priekšējās daļas, košļājamie kauli uz apakšžokļiem un relatīvi lielas ornamentētās vaigu plātnes, kas sasniedz apmēram trešdaļu no galvas garuma kopā ar žaunu apgabalu. Vaigu plātnes ir ornamentētas ar nelieliem, plakaniem pauguriņiem un īsiem valnīšiem. Okluzīvo plātnīšu garums ir vienāds ar acu dobuma diameteru. Uz galvas nav nekādu aizacs plātnīšu esamības pazīmju, kā arī nav nekādu liecību, kas norādītu uz žaunu loku izvietojumu.

## Atsauces
Bengāļu raksts

thumb|bengāļu alfabēts (বাংলা বর্ণমালা / ''Bangla bornomala'') ar patskaņiem (vokalēm) un līdzskaņiem (konsonantiem)
**Bengāļu raksts** (bengāļu: বাংলা লিপি, *Bangla lipi*) ir rakstība, kas tiek izmantota bengāļu, asamiešu un vairākām citām Indijas subkontinenta austrumu reģiona valodām. Tā pieder pie brahmi rakstu saimes un ir cieši saistīta ar asāmu un maithili rakstiem. Bengāļu raksts ir viens no populārākajiem rakstības veidiem pasaulē, jo to izmanto vairāk nekā 250 miljoni cilvēku Bangladešā un Indijas rietumu daļā.

Mūsdienās bengāļu raksts tiek izmantots visās izglītības, kultūras un mediju jomās Bangladešā un Bengālijas reģionā. Tā ir galvenā rakstība literatūrā, presē, administrācijā un interneta komunikācijā.

## Vēsture
Bengāļu raksts attīstījās no senā brahmi raksta, kas Indijā bija pazīstams jau 1. gadu tūkstotī p.m.ē. No brahmi ap 9.–10. gadsimtu izveidojās siddhamu raksts, kas kļuva par daudzu Indijas austrumu rakstību priekšteci. No tā savukārt 11.–12. gadsimtā radās gaudi raksts, ko izmantoja Bengālijā un Asamā. Gaudi raksts pakāpeniski attīstījās par mūsdienu bengāļu rakstu, kurš līdz 16. gadsimtam ieguva lielāko daļu no savas pašreizējās formas.

Britu koloniālajā laikmetā bengāļu raksts tika standartizēts, un 19. gadsimtā to sāka izmantot arī tipogrāfijā. Bengāļu tipogrāfijas tradīcija ievērojami ietekmēja Indijas drukas kultūras attīstību.

## Rakstības īpatnības
Bengāļu raksts ir abugida, kur katrs simbols apzīmē zilbi ar patskani [a], bet citi patskaņi tiek norādīti ar diakritiskām zīmēm. Raksts tiek lasīts no kreisās uz labo pusi.

Alfabētā ir 11 patskaņi (অ, আ, ই, ঈ, উ, ঊ, ঋ, এ, ঐ, ও, ঔ) un 39 līdzskaņi (piemēram, ক, খ, গ, ঘ, ঙ). Daudzi līdzskaņi apvienojas ligatūrās, kas veido īpašas zilbju kombinācijas.

Bengāļu raksts neizmanto lielos un mazos burtus, un tam ir raksturīga horizontāla līnija virs rakstu zīmēm (matra), kas savieno burtus vienā vārdā.

## Alfabēts

### Patskaņi (স্বরবর্ণ / ''svara-borno'')

### Līdzskaņi (ব্যঞ্জনবর্ণ / ''byanjon-borno'')

### Citi simboli

### Cipari (বাংলা সংখ্যা / ''Bangla shôngkha'')

## Ārējās saites
Alpīnais klimats

**Alpīnais klimats** ir klimatisko apstākļu tips, kas raksturīgs augstkalnu reģioniem, kur gaisa temperatūra samazinās līdz ar augstumu neatkarīgi no platuma grādiem. Šāds klimats sastopams gan mērenajā joslā (piemēram, Alpos, Kaukāzā, Andos, Karpatos), gan tropu reģionos (piemēram, Himalajos, Etiopijas kalnos, Andu augstienēs). 

Alpīnajam klimatam raksturīga zemāka gaisa temperatūra nekā apkārtējos zemienes reģionos tajā pašā platuma grādā. Temperatūra vidēji samazinās par aptuveni 0,6 °C uz katriem 100 metriem augstuma.

Alpīno klimatu nosaka augstums virs jūras līmeņa un reljefa īpatnības. Pieaugot augstumam, gaisa blīvums un spēja uzkrāt siltumu samazinās, tāpēc kalnu virsotnēs temperatūra ir ievērojami zemāka. Turklāt kalnos bieži notiek orogrāfiskā nokrišņu veidošanās, kad mitrais gaiss paceļas gar kalnu nogāzēm, atdziest un rada nokrišņus.

Alpīnais klimats bieži tiek salīdzināts ar polāro klimatu, jo abos valda zemas temperatūras un īss veģetācijas periods. Tomēr atšķirībā no polārā klimata, alpīnais sastopams visos platuma grādos, un tam raksturīga diennakts, nevis sezonālā temperatūras svārstība.

## Klimatiskie rādītāji

## Ārējās saites
Grossipteri

**Grossipteri** (*Grossipterus*) ir izmirušu dipterīdveidīgo zivju ģints no divējādelpojošo zivju virskārtas. Ģinti 1964. gadā izdalīja padomju paleontologs Dmitrijs Obručevs. Nosaukums dots par godu vācbaltiešu paleontologam Valteram Grosam. Šīs zivis dzīvoja devona periodā (augšdevonā) un bija izplatītas Baltijā un Krievijas Eiropas daļā. Ģints tipiskā suga ir *[[Grossipterus crassus]]*. Ģintī ir zināmas divas sugas.

## Apraksts
Grossipteri ir vidēja un liela izmēra zivis. To pterigoīdo zobu plātnēm ir taisnstūrveida apveids. Šīs zobu plātnes ir izstieptas garumā, sadalītas un gludas. Zobu plātņu ķīļi, kas sastāv no saplūdušiem zobiņiem, ir viļņveidīgi, satuvināti un stiepjas paralēli cits citam, sākot no plātņu virsmas vidusdaļas. Parasti plātnē ir 6 līdz 7 ķīļi. Plātņu gludā virsma ir nedaudz ieliekta. Preartikulārās plātnes ir gludas un izliektas. Tām ir 3 līdz 5 satuvināti, paralēli orientēti ķīļi, kas skaidri saskatāmi tikai plātņu uz lūpām vērstajās malās.

## Sistemātika
Grossipteru sugas:
* ģints: ***Grossipterus*** Obruchev, 1964 †
:* suga: *[[Grossipterus crassus]]* (Gross, 1933) †
:* suga: *[[Grossipterus venustus]]* Krupina, 2000 †

(†) - izmirušu organismu grupa.

## Atsauces
Ismaēls Konē

**Ismaēls Kenets Žordans Konē** (, dzimis ) ir Kotdivuārā dzimis kanādiešu futbolists, kurš spēlē pussarga pozīcijā un pārstāv Kanādas futbola izlasi. Kopš 2026. gada Konē spēlē Itālijas A sērijas komandā *[[US Sassuolo Calcio|Sassuolo]]*.

Iepriekš pārstāvējis Kanādas komandu *[[CF Montréal]]*, Anglijas komandu *[[Watford FC|Watford]]* un Francijas komandas *[[Stade Rennais F.C.|Rennes]]* un Marseļas "Olympique".

Kanādas futbola izlases rindās debitējis 2022. gadā. Pārstāvējis izlasi 2022. gada FIFA Pasaules kausā.

## Ārējās saites
Centrālā province

**Centrālā province** var būt
* Centrālā province — administratīvā vienība Kenijā
* Centrālā province — administratīvā vienība Papua-Jaungvinejā
* Centrālā province — administratīvā vienība Šrilankā
* Centrālā province — administratīvā vienība Zambijā
* Centrālā province — administratīvā vienība Zālamana Salās
Kukesi

**Kukesi** ( vai *Kukësi*) ir pilsēta ziemeļaustrumu Albānijā, Kukesi ķarkas un Kukesi pašvaldības administratīvais centrs. Tā atrodas Albāņu Alpu pakājē, pie Baltās un Melnās Drinas satekas un Fjersas ūdenskrātuves (*Liqeni i Fierzës*), netālu no Kosovas un Ziemeļmaķedonijas robežas. Pilsētā 2023. gada tautas skaitīšanā reģistrēti  iedzīvotāji, bet Kukesi pašvaldībā kopā bija  iedzīvotāji. Tā ir viens no nozīmīgākajiem apdzīvotajiem centriem Albānijas kalnainajā ziemeļaustrumu reģionā, pildot reģionālā saimnieciskā, pārvaldes, izglītības un transporta centra funkcijas.

Kukesi vēsturiski bijis nozīmīgs tirdzniecības un satiksmes mezgls starp Albāniju un Kosovu, un tā nozīme saglabājas arī mūsdienās. Apkārtnē atrodas Fjersas hidroelektrostacija, kas ir viena no lielākajām valstī, kā arī ainaviski bagātas teritorijas, kas sekmē tūrisma attīstību. Mūsdienu Kukesi pilsēta tika uzcelta 1970. gados, kad vēsturiskā pilsēta applūda Fjersas ūdenskrātuves izveides rezultātā. Kosovas krīzes laikā (1999) Kukesi kļuva par vienu no galvenajām patvēruma vietām Kosovas bēgļiem, un par tās humanitāro ieguldījumu pilsēta tika nominēta Nobela miera prēmijai.

## Atsauces

## Ārējās saites
Aleksandrs Buhholcs

thumb|Aleksandrs Buhholcs (ap 1880)
**Aleksandrs Buhholcs** (*Alexander Buchholtz*, dzimis  Rīgā, miris  Berlīnē) bija vācbaltiešu vēsturnieks.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1851. gadā Rīgā pedagoga, bibliofīla un kolekcionāra Augusta Buhholca un viņa sievas Henrietes, dzimušas Bērnhofas, ģimenē. Viņa tēvs bija Vēstures un senatnes pētītāju biedrības dibinātājs un no 1860. gada tās direktors. Viņam bija trīs brāļi Augusts Buhholcs (1847—1882), Antons Buhholcs (1848—1901) un Arends Buhholcs (1857—1938).

Pēc mācībām Rīgas apriņķa ģimnāzijā viņš studēja tieslietas un vēsturi Tērbatas Universitātē (1871—1875). Darbojās kā laikraksta *[[Rigasche Zeitung]]* līdzredaktors (1875—1880) un galvenais redaktors (1880—1889), *[[Rigasche Stadtblätter]]* redaktors (1878—1881).
Kopš 1875. gada Vēstures un senatnes pētītāju biedrības (*GGuA*) biedrs, arī līdzdirektors (1888—1889). Savu politisko uzskatu dēļ 1889. gadā bija spiests pārcelties uz Berlīni, kur darbojās *Kölner Zeitung*, tad kļuva par telegrāfa uzņēmuma *Herold* direktoru (1890—1891).

Miris 1893. gadā Berlīnē.

## Darbi
* Abhandlungen zur neueren baltischen Geschichte und Kulturgeschichte;
* Fünfzig Jahre Russische Verwaltung in den Baltischen Provinzen (anonīms, 1883);
* Deutschprotestantische Kämpfe in den Baltischen Provinzen Rußlands (anonīms, 1888)

## Literatūra
* Buchholtz, Arend. Dr. August Buchholtz und seine Söhne in der Altertumsgesellschaft. Mitt. Bd. 1, Heft 3, Riga. 1939. S. 53 — 78.

## Ārējās saites
*
Grossipterus crassus

***Grossipterus crassus*** ir izmirušu dipterīdveidīgo zivju suga no divējādelpojošo zivju virskārtas. Šo sugu kā *Dipterus? crassus* 1933. gadā aprakstīja vācbaltiešu paleontologs Valters Gross, balstoties uz Latvijā pie Lielstraupes (*Groß-Roop*) atrasto materiālu. Vēlāk 1964. gadā krievu paleontologs Dmitrijs Obručevs uz šīs sugas pamata izveidoja grossipteru ģinti. Šīs zivis dzīvoja Latvijā un, iespējams, arī citur Galvenajā devona laukā augšdevona frānas laikmetā (Gaujas svīta). *Grossipterus crassus* ir grossipteru ģints tipiskā suga.

## Apraksts
Galvas vairoga un acu sērijas kauli ir masīvi, bez kosmīna. Uz dažiem kauliem redzams vagots ornamentējums. Parietālais kauls ir plats ieapaļš. Tā aizmugurējā mala ir nedaudz izliekta, bez iedobes. Kaula priekšējā mala ar vāji izteiktiem priekšējo un anterolaterālo izaugumiem. Šai parietālajai plātnei ir masīva kaula pamatne. Bedrīšu līnijas ir samērā dziļas, X burta veidā, izvietotas vai nu centrā, vai arī nedaudz zemāk vai augstāk par kaula centrālo asi. Operkulums ir salīdzinoši neliels, plāns un gluds. Acu sērijas kauli ir biezi. Pterigoīdās zobu plātnes ir trīsstūrveida formā, izstieptas garumā, ar daļēji izliektu un daļēji ieliektu gludu virsmu. Tās sastāv no septiņiem īsiem, gludiem ķīļiem. Plātnes pilnais iekšējais leņķis ir 50°. Leņķis starp pirmo un pēdējo ķīli ir apmēram 40°. Ķīļi stiepjas paralēli cits citam. Otrais ķīlis sastāda 0,7, bet trešais ķīlis — 0,6 no pirmā ķīļa garuma. Vagas starp ķīļiem ir īsas un seklas. Zvīņas ir plānas, ar kncentriskiem gredzeniem.

## Atsauces
Latviešu lamuvārdi

**Latviešu lamuvārdi** ir rupji, aizskaroši vai apvainojoši vārdi un izteicieni latviešu valodā, ko izmanto dusmu, neapmierinātības vai aizvainojuma izrādīšanai. Tie bieži saistīti ar ķermeņa daļām, izkārnījumiem, dzimumorgāniem, seksualitāti, netiklu uzvedību vai cilvēka rakstura un intelekta negatīvu vērtējumu.

## Biežāk lietotākie lamuvārdi
* Debils/debīls — tāds (cilvēks), kam ir iedzimts psihiskās attīstības nepilnīgums visvieglākajā formā.
* Dirsa — sēžamvieta.
* Draņķis — nepatīkams, nederīgs, arī bojāts priekšmets.
* Drāzt — veikt dzimumaktu
* Daunis — slimnieks ar garīgo atpalicību.
* Idiots — cilvēks, kam ir psihiskas attīstības nepilnīgums vissmagākajā formā.
* Kretīns — cilvēks, kas slimo ar kretīnismu.
* Kuce — slikta sieviete.
* Maita — nekrietns, nelietīgs cilvēks/dzīvnieks
* Mauka — netikla, izvirtusi sieviete; ielasmeita.
* Maukurs — netikls vīrietis.
* Mēsli — dzīvnieku ekskrementi; lauksaimniecības dzīvnieku ekskrementi, arī šādu ekskrementu un pakaišu sajaukums, ko izmanto augsnes mēslošanai.
* Mīzt — urinēt.
* Muļķis — cilvēks, kam ir nepietiekami attīstīts, arī nepietiekami aktivizēts prāts.
* Nūģis — nesimpātisks, nepatīkams, nenovīdīgs cilvēks.
* Padauza — netikls, izlaidīgs cilvēks.
* Pauti — vīrieša vai dzīvnieku tēviņa pāra dzimumorgāns (sēklinieki), kurā veidojas spermatozoīdi.
* Peža — vagīna.
* Pediņš — homoseksuālis (parasti pasīvais).
* Pimpis/pipele — vīrieša dzimumloceklis.
* Pist — veikt dzimumaktu.
* Sūds — blīvs izkārnījumu gabals.
* Stulbs — garīgi aprobežots, nespējīgs aptvert, saprast.
* Velns — ļaunais gars, ļauno garu valdnieks, ko vaino grēku, nelaimju radīšanā.
Oļegs Osinovskis

**Oļegs Osinovskis** (; dzimis 1966. gada 27. maijā Almati) ir krievu izcelsmes Igaunijas uzņēmējs.

Oļegs Osinovskis kopš 1988. gada dzīvo Igaunijā, 1992. gadā viņš nodibināja savu uzņēmumu *Skin AS* un līdz 1998. gadam strādāja Tapas dzelzceļa depo. Viņam pieder Igaunijas uzņēmumi AS *Spacecom* un *Skinest Grupp*, kurā ietilpst dzelzceļa *[[Skinest Rail|AS Skinest Rail]]* un *OÜ Lokomotiiv Investeeringuud*, kam pieder lielākā daļa AS "Daugavpils Lokomotīvju Remonta Rūpnīca" akciju.

## Tiesāšanās
2015. gada 5. augustā Salacgrīvas novadā aizturēja Valsts akciju sabiedrības "Latvijas Dzelzceļš" valdes priekšsēdētāju Uģi Magoni aizdomās par aptuveni pusmiljona eiro kukuļa saņemšanu saistībā ar LDz meitasuzņēmuma "LDz ritošā sastāva serviss" četru renovēto dīzeļlokomotīvju iegādi no O. Osinovskim piederošā uzņēmuma "Skinest Rail" par astoņiem miljoniem eiro. Lokomotīvju remonts bija paredzēts Daugavpils Lokomotīvju remonta rūpnīcā, kas cieta smagus zaudējumus pēc Krimas okupācijas 2014. gadā uzlikto abpusēju sankciju dēļ. O. Osinovskis nenoliedza, ka devis naudu U. Magonim, taču tam esot bijis pavisam cits mērķis: pierunāt Krievijas dzelzceļa vadītāju Vladimiru Jakuņinu, kas ir Magoņa sievas radinieks, atjaunot pasūtījumus DLRR.

## Atsauces
Kuprejanova sala

**Kuprejanova sala** () ir sala Klusā okeāna ziemeļaustrumos Ziemeļamerikas piekrastē, Aleksandra arhipelāga piektā lielākā sala. Administratīvi ietilpst Amerikas Savienoto Valstu Aļaskas pavalstī un ir valsts 13. lielākā sala. Atrodas arhipelāga austrumdaļā kontinenta piekrastē, no kuras to atdala 6 km platais Frederika šaurums ziemeļaustrumos. Vrangeļa šaurums austrumos to atdala no Mitkova salas, Samnera šaurums dienvidos — no Velsas Prinča salas, bet 400 m platais Keku šaurums rietumos — no Kuju salas. Sala kalnaina ar spēcīgi izrobotu krasta līniju ar daudziem gariem un šauriem līčiem un pussalām; Dankana kanāls dienvidaustrumos no salas nodala Lindenberga pussalu. Sala ietilpst Tongasa nacionālā meža teritorijā. Sala mazapdzīvota, apdzīvo galvenokārt tlingiti; tās lielākā apdzīvotā vieta ir Keika ziemeļrietumu krastā.

Salas krastus pirmoreiz nokartēja Džordža Vankuvera ekspedīcija 1793.—1794. gadā. Tagadējais nosaukums piešķirts 1848. gadā par godu Krievijas-Amerikas kompānijas gubernatoram 1836.—1840. gadā viceadmirālim Ivanam Kuprejanovam.

## Atsauces

## Ārējās saites
Arends Buhholcs

thumb|Arenda Buhholca apcerējums par grāmatu iespiešanas vēsturi Rīgā
**Arends Buhholcs** (*Arend Buchholtz*, dzimis  Rīgā, miris  Berlīnē) bija vācbaltiešu bibliotekārs.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1857. gadā Rīgā pedagoga, bibliofīla un kolekcionāra Augusta Buhholca un viņa sievas Henrietes, dzimušas Bērnhofas, ģimenē. Viņa tēvs bija Vēstures un senatnes pētītāju biedrības dibinātājs un no 1860. gada tās direktors. Viņam bija trīs vecāki brāļi Augusts Buhholcs (1847—1882), Antons Buhholcs (1848—1901) un Aleksandrs Buhholcs (1851—1893).

Pēc mācībām Rīgas apriņķa ģimnāzijā viņš studēja valodniecību un vēsturi Tērbatas Universitātē (1875—1880). Darbojās kā Rīgas pilsētas bibliotekāra palīgs, tad bibliotekārs (1881—1889), notārs (1882—1889) un pilsētas skolu kolēģijas sekretārs (1887—1889), līdztekus laikraksta *[[Rigasche Stadtblätter]]* redaktors (1881—1889).
Kopš 1894. gada Vēstures un senatnes pētītāju biedrības (*GGuA*) korespondētājloceklis, no 1909. gada goda biedrs. Savu politisko uzskatu dēļ 1889. gadā kopā ar brāli Aleksandru pārcēlās uz Berlīni, kur darbojās pilsētas maģistrātā (1890—1891), tad bija pilsētas bibliotekārs (1897—1923), no 1906. gada bibliotēkas direktors. Vēlāk nodarbojās ar rakstniecību.

Miris 1938. gadā Berlīnē.

## Darbi
* Geschichte der Buchdruckerkunst in Riga 1588-1888 (1890);
* Die Geschichte der Familie Lessing (1909);
* Ernst von Bergmann (1911, 1925);
* Geschichte der Rigaschen Familie Schwartz (1921)

## Literatūra
* Buchholtz, Arend. Dr. August Buchholtz und seine Söhne in der Altertumsgesellschaft. Mitt. Bd. 1, Heft 3, Riga. 1939. S. 53 — 78.

## Ārējās saites
*
Kuju

**Kuju** () ir sala Klusā okeāna ziemeļaustrumos Ziemeļamerikas piekrastē, Aleksandra arhipelāga septītā lielākā sala. Administratīvi ietilpst Amerikas Savienoto Valstu Aļaskas pavalstī. Atrodas arhipelāga vidusdaļā, Frederika šaurums ziemeļos to atdala no Admiralitātes salas, 400 m platais Keku šaurums ziemeļaustrumos — no Kuprejanova salas, Samnera šaurums dienvidaustrumos — no Velsas Prinča salas, bet Četema šaurums rietumos — no Baranova salas. Sala kalnaina ar spēcīgi izrobotu krasta līniju ar daudziem gariem un šauriem līčiem un pussalām. Sala ietilpst Tongasa nacionālā meža teritorijā. Sala faktiski neapdzīvota; tās pamatiedzīvotāji tlingiti pēc baku epidēmijas pārcēlās un Keikas pilsētiņu Kuprejanova salā. Kuju salas nosaukums cēlies no tlingitu *ḵooyu kwáan* cilts nosaukuma.

## Atsauces

## Ārējās saites
Admiralitātes sala

**Admiralitātes sala** () vai **Hūcnūvu** ( — ‘Lāču cietoksnis’) ir sala Klusā okeāna ziemeļaustrumos Ziemeļamerikas piekrastē, Aleksandra arhipelāga trešā lielākā sala. Administratīvi ietilpst Amerikas Savienoto Valstu Aļaskas pavalstī un ir septītā lielākā valsts sala. Atrodas pašā kontinenta piekrastē, no kuras to atdala 6 km platais Stīvensa šaurums. Frederika šaurums dienvidos Admiralitātes salu atdala no Kuprejanova salas un Kuju salas, bet Četema šaurums rietumos — no Čičagova salas. Sala kalnaina ar spēcīgi izrobotu krasta līniju ar daudziem gariem un šauriem līčiem un pussalām. Sala ir svēta tās pamatiedzīvotājiem tlingitiem un gandrīz visa tās teritorija 1978. gadā pasludināta par nacionālo pieminekli. Sala mazapdzīvota, tās vienīgā apdzīvotā vieta ir Angūna rietumu krastā. Salas ziemeļaustrumos kopš 1989. gada darbojas Grīnkrīkas pazemes raktuves, kur iegūst sudrabu, zeltu, cinku un svinu.

Tagadējā vārdā salu par godu Apvienotās Karalistes Admiralitātei nodēvēja Džordža Vankuvera ekspedīcijas kuģa *Discovery* kapteinis Džozefs Vidbijs 1794. gada vasarā, kad sala tika apkuģota.

## Atsauces

## Ārējās saites
Svina(II) fosfāts

**Svina(II) fosfāts** ir jonu savienojums ar ķīmisko formulu Pb3(PO4)2. Svina(II) fosfāts ir stabila ķīmiska viela. Neskatoties uz ierobežotiem testiem uz cilvēkiem, tas ir identificēts kā kancerogēns, pamatojoties uz EPA veiktajiem testiem uz dzīvniekiem. Svina(II) fosfāts ir sešstūraini, bezkrāsaini kristāli vai balts pulveris. Svina(II) fosfāts ūdenī un spirtos nešķīst, bet šķīst slāpekļskābē (HNO3) un kausētos sārmu metālu hidroksīdos.

## Iegūšana

To iegūst, svina(II) hidroksīdam reaģējot ar ortofosforskābi.

3 Pb(OH)2 + 2 H3PO4 → Pb3(PO4)2 + 6 H2O

## Atsauces
Reviljahihedo sala

**Reviljahihedo sala** () ir sala Klusā okeāna ziemeļaustrumos Ziemeļamerikas piekrastē, Aleksandra arhipelāga sestā lielākā sala. Administratīvi ietilpst Amerikas Savienoto Valstu Aļaskas pavalstī un ir valsts 12. lielākā sala. Atrodas arhipelāga dienvidaustrumos kontinenta piekrastē, no kuras to atdala Bēma šaurums austrumos, ziemeļos un ziemeļrietumos, bet Revljahihedo un Tongasa šaurumi dienvidos to atdala no Gravinas un Anetes salām. Sala kalnaina ar stipri izrobotu krasta līniju ar daudziem gariem un šauriem līčiem un pussalām. Sala ietilpst Tongasa nacionālā meža teritorijā. Sala ir tradicionāla tlingitu teritorija un ir sadalīta starp sānjākvānas (*Saanyaa Ḵwáan*) un tāntakvānas (*Taantʼa Ḵwáan*) ciltīm. Lielākās apdzīvotās vietas ir Kečikana (8192 iedzīvotāji) un Saksmana (384 iedzīvotāji); abas atrodas salas dienvidos pie Tongasa šauruma.

Salas krastus pirmais no eiropiešiem ieraudzīja spāņu ceļotājs Hasinto Kaamanjo 1792. gadā, bet nosaukumu 1793. gadā piešķira Džordža Vankuvera ekspedīcija par godu Jaunspānijas vicekaralim, Reviljahihedo 2. grāfam Huanam Visentem de Gvemesam.

## Atsauces

## Ārējās saites
Litija fosfāts

**Litija fosfāts** ir litija un fosforskābes  sāls (fosfāts) ar molekulārformulu Li3PO4. Tā ir balta, cieta viela, kas nedaudz šķīst ūdenī.

To galvenokārt izmanto litija dzelzs fosfāta (LiFePO4) ražošanā, no kura izgatavo litija jonu akumulatorus.

## Sintēze un struktūra

Litija fosfātu var iegūt, neitralizējot litija karbonātu ar fosforskābi

3 Li2CO3 + 2 H3PO4 → 2 Li3PO4 + 3 H2O + 3 CO2

Zemās temperatūras polimorfā forma (β-Li3PO4), kristalizējas kā ortorombiski kristāli ar telpas grupu *Pmn*21. Ja to karsē virs 500°C, tad tā pārvēršas citā formā  γ-Li3PO4.

## Riski veselībai

Lielas litija fosfāta devas var izraisīt reiboni un dažreiz arī nieru bojājumus. Saskaņā ar dažiem ziņojumiem, litija jonu iedarbības dēļ var rasties dehidratācija, svara zudums un vairogdziedzera darbības traucējumi. Var rasties arī nervu sistēmas defekti, tostarp neskaidra runa un redze, maņu zudums un krampji.

## Atsauces
Moņetočka

**Moņetočka** (; īstajā vārdā **Jeļizaveta Girdimova**, ; dzimusi , Jekaterinburgā) ir krievu dziedātāja, dziesmu autore un mūziķe.

## Biogrāfija
Dzimusi 1998. gada 1. jūnijā Jekaterinburgā. No bērnības aizrāvās ar dzejoļu rakstīšanu.

Popularitāti ieguva, publicējot savas pirmās dziesmas vietnē *[[VKontakte]]* un *[[YouTube]]*, vēlāk sadarbojās ar producentu Vitju Iču (*Витя Ич*) un 2018. gadā izdeva plaši atzīto albumu *Раскраски для взрослых* ("Krāsojamās grāmatas pieaugušajiem").

Nosodīja Krievijas iebrukumu Ukrainā 2022. gada februārī. 2022. gadā kopā ar vīru pārcēlās uz Lietuvu.

## Personīgā dzīve
Kopš 2020. gada decembra Moņetočka ir precējusies ar mūziķi un producentu Viktoru Jemelinu. Pārim ir divi bērni: meita Nina (dzimusi 2022. gada 17. augustā) un dēls Pjotrs (dzimis 2024. gada 9. janvārī).

## Diskogrāfija

### Tiešsaistes albumi

* 2016 — *Психоделический клауд-рэп*

### Studijas albumi

* 2018 — *Раскраски для взрослых*
* 2020 — *Декоративно-прикладное искусство*
* 2024 — *Молитвы. Анекдоты. Тосты*

### Mini albumi

* 2017 — *Я Лиза*
* 2017 — *Exclusive*

## Atsauces

## Ārējās saites

*
Latvijas Sociālistiskā strādnieku un zemnieku partija

**Latvijas Sociālistiskā strādnieku un zemnieku partija** (**LSSZP**) bija nelegāla pagrīdes politiska partija Latvijā, kas pastāvēja Kārļa Ulmaņa autoritārā režīma laikā. To izveidoja Latvijas Sociāldemokrātiskā Strādnieku partijas (LSDSP) kreisais spārns.

## Vēsture
Dibināta 1934. gada vasarā Rīgā. LSSZP izveidoja pēc Kārļa Ulmaņa veiktā 15. maija apvērsuma likvidētās LSDSP partijas biedri Klāva Lorenca un Anša Buševica vadībā, kuri vērsās pret Ulmaņa autoritāro režīmu. Radikalizācijas kārtā LSSZP atzina revolucionārās cīņas nepieciešamību un proletariāta diktatūras lozungu, un meklēja atbalstu no Padomju Savienības.

1934. gada beigās izveidojās LSSZP šūniņas Rīgā un citās pilsētās, apvienojot apmēram 200 biedru. 1934. gada decembrī LSSZP Centrālā komiteja noslēdza līgumu ar Latvijas Komunistiskās partijas (LKP) Centrālo komiteju par kopīgu cīņu pret Ulmaņa "fašistisko diktatūru" un par vienības komiteju organizēšanu uzņēmumos. No 1938. līdz 1940. gadam LSSZP ietilpa LKP vadītajā antifašistiskajā tautas frontē.

LSSZP izdeva laikrakstus "Revolucionārais Sociālists" (1934—1937) un "Rīgas Strādnieks" (1935—1937).

1938. gadā tika izveidota partijas Ārzemju komiteja, ko vadīja Fēlikss Cielēns, Bruno Kalniņš un Ansis Rudevics. Ārzemju komiteja izdeva laikrakstu "Brīvība" (1938—1940), kuras redaktors bija F. Cielēns.

LSSZP 2. kongresā 1940. martā tika nolemts apvienoties ar LKP. Pēc Latvijas okupācijas 1940. gada 3. jūlijā LSSZP Centrālās komitējas sēdē partija beidza savu darbību. Daudzi tās biedri, kā Ansis Rudevics un Ansis Buševics pēc tam iestājās LKP, kamēr citi, kā Bruno Kalniņš, Klāvs Lorencs un Fricis Menders piedalījās LSDSP atjaunošanā vācu okupācijas laikā.

## Atsauces

## Ārējās saites
* *[https://web.archive.org/web/20071027153731/http://www.briviba.lv/LSDSP%2050%20gadi/SATURS.htm Latvijas sociāldemokrātijas 50 gadi]* (1956., 1993.);
Toms Leimanis

**Toms Leimanis** (dzimis  Ventspilī) ir Latvijas basketbolists, spēlē saspēles vadītāja un uzbrūkošā aizsarga pozīcijā. 2026. gadā pārstāv Islandes klubu Reikjavikas KR. T. Leimanis ir Latvijas basketbola izlases spēlētājs.

T. Leimaņa tēvs Balvis Leimanis ir bijušais basketbolists un LBL kluba BK Ventspils padomes loceklis.

## Karjera
Jaunatnes basketbolā trenējies dzimtās Ventspils sistēmā un pārstāvēja tās komandas LJBL. Pirmais treneris Andris Gūtmanis*.*

Profesionālo basketbola karjeru uzsācis BK Ventspils, pēc tam spēlējis arī Liepājā un Valkā. Kopš 2018. gada spēlējis ārpus Latvijas, sākotnēji pārstāvot Grieķijas otrās līgas klubu *[[Koroivos B.C.]]*, pēc tam pārstāvējis Spānijas, Baltkrievijas, Ukrainas, Lietuvas, Meksikas klubus. Pēc nepilnas sezonas Meksikā, kur spēlēja kopā ar Latvijas basketbolistu Krišu Helmani, 2025. gada rudenī T. Leimanis atgriezās Latvijā, pievienojoties vadošajam klubam Rīgas VEF. Pēc neveiksmīga sezonas sākuma klubs sasarbību ar saspēles vadītāju neturpināja. 2026. gada janvārī T. Leimanis pievienojās Islandes klubam Reikjavikas KR, kurā jau spēlēja cits Latvijas basketbolists Linards Jaunzems.

T. Leimanis ir pārstāvējis visu vecumu Latvijas jaunatnes izlases. 2013. gada Eiropas U-20 čempionāta sudraba medaļas ieguvējs. Tikai 2022. gadā T. Leimanis pirmo reizi tika iesaistīts pieaugušo Latvijas izlasē, kļūstot par nozīmīgu spēlētāju Lukas Banki vadītajā komandā Pasaules kausa kvalifikācijas turnīrā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Sahāba

thumbnail|upright=0.9|Muhameds un viņa līdzgaitnieki
**Sahāba** (, *aṣ-ṣaḥāba* — ‘biedri’, ‘līdzgaitnieki’) ir pravieša Muhameda laikabiedri un sekotāji, kuri viņu personīgi pazina, ticēja viņa sludinātajam vēstījumam un nomira kā musulmaņi. Islāma tradīcijā sahāba tiek uzskatīti par pirmās paaudzes musulmaņiem, kas bija tiešie Korāna atklāsmes liecinieki un svarīgākie agrīnās musulmaņu kopienas (umma) veidotāji. Termins ‘sahāba’ cēlies no arābu darbības vārda  (*ṣaḥiba*), kas nozīmē “būt kopā”, “pavadīt”, “uzturēt kompāniju”. Šī etimoloģija ir dokumentēta gan klasiskajās arābu leksikogrāfijās, gan mūsdienu filoloģiskajos pētījumos.

Sahābas statusu iegūst ikviens, kas satika pravieti Muhamedu, pat īslaicīgi, pieņēma viņa vēsti un palika ticībā līdz nāvei. Viņu dzīves un liecības veido hadītu tradīcijas pamatu, jo viņi nodeva tālāk pravieša vārdus, darbus un uzvedības normu (sunna), kā arī zināšanas par Korāna atklāsmes apstākļiem (*[[asbāb al-nuzūl]]*). Sahābas nozīme islāma vēsturē ir centrāla — viņi piedalījās Korāna pierakstīšanā un kanonizācijā, palīdzēja veidot politiskos un reliģiskos pamatus agrīnajai musulmaņu sabiedrībai, un viņu autoritāte tiek atzīta islāma teoloģijā un jurisprudencē. Islāma skatījumā sahāba kalpo kā ticības, uzticības un garīgās autoritātes paraugs, un viņu piemērs ir nozīmīgs visās sunnītu skolās.

## Ārējās saites
Panderichthys rhombolepis

***Panderichthys rhombolepis*** ir izmirusi ripidistiju klases panderihtīdu dzimtas suga. Šo sugu kā *Cricodus rhombolepis* 1930. gadā aprakstīja vācbaltiešu paleontologs Valters Gross, par holotipu ņemot apakšžokļa priekšējo daļu no Gaujas atseguma pie Ērmaņiem (Launaga iezis). Šīs sugas pārstāvji dzīvoja devona periodā, agrajā frānas laikmetā (gaujas, amatas un pļaviņu svītas) galvenā devona lauka teritorijā Baltijā un Krievijā. *Panderichthys rhombolepis* ir panderihtu ģints tipiskā suga un pagaidām vienīgā šajā ģintī. Sugas nosaukums "*rhombolepis*" nozīmē rombiskas zvīņas, norādot uz tās zvīņu formu. Šīs sugas labi saglabājušās fosilās atliekas (veseli ķermeņi) tika atrasti Lodes māla raktuvēs Cēsu novada Liepas pagastā.

## Apraksts
*Panderichthys rhombolepis* ir līdz 1,5—2 m garas zivis ar izstieptu, dorsoventrāli saplacinātu ķermeni un garu vēdera daļu. Tām ir augsts apakšžoklis (garums četras reizes pārsniedz augstumu). Žoklī ir trīs kronoīdās bedres, no kurām prekoronoīdā bedre ir plata un sekla. Uz dentāles ir lielu priekšējo ilkņu pāris. *[[Prearticulare]]* zobotā plātne ir salīdzinoši īsa un sasniedz interkoronoīdās bedres līmeni. Koronoīdi ir augsti un paceļas virs dentāles lūpas malas. Tiem ir asi, rupji krokoti ilkņi. Aizmugurējo koronoīdo ilkņu nav. Adsimfīzā plātne ir trīsstūrveidīga un tās virsma ir klāta ar sīkiem zobiņiem. Zobiem ar pamatni 3—3,5 mm diametrā ir primārās krokas ar sānu atzarojumiem (3—4), bet kauls iespiežas līdz pusei no primāro kroku garuma. Pulpas dobums ir vidēji liels. Zvīņas garumā ir līdz 1 cm un ornamentētas ar sīkiem pauguriņiem, kas vietām saplūst tievos ķīlīšos.

## Atsauces
Līdz uzvaras vārtiem

**"Līdz uzvaras vārtiem"** () ir 2023. gada ASV sporta komēdijdrāmas filma, kuras režisors ir Taika Vaititi. Filmā galvenās lomas atveido Maikls Fasbenders, Oskars Kaitlijs, Kaimana, Deivids Feins, Reičela Hausa, Bjūla Kols, Taika Vaititi, Vills Arnets un Elizabete Mosa. Filma balstīta uz 2014. gada tāda paša nosaukuma dokumentālo filmu.

Filma stāsta par bez darba palikušo futbola treneri Tomasu Rongenu, kurš 2011. gadā kļūst par vēl nekad neuzvarējušās ASV Samoa futbola izlases galveno treneri.

Filmas "Līdz uzvaras vārtiem" pirmizrāde notika  Toronto Starptautiskajā kinofestivālā. Latvijā filmas pirmizrāde notika . Filmu izplatīja *[[Searchlight Pictures]]*. Filma nopelnīja 18,6 miljonus ASV dolāru un saņēma viduvējas kritiķu atsauksmes.

## Atsauces

## Ārējās saites
Jans Urbans

**Jans Urbans** (; dzimis  Javožno) ir poļu futbola treneris un bijušais futbolists. Spēlējis uzbrucēja pozīcijā, bijis Polijas izlases spēlētājs. Viņa profesionālā futbolista karjera galvenokārt ir saistīta ar klubiem Zabžes "Górnik" un *[[CA Osasuna|Osasuna]]*, bijis arī abu klubu treneris. Kopš 2025. gada ir Polijas izlases galvenais treneris.

## Futbolista karjera
Karjeras sākumā spēlējis Polijas klubos Sosnovecas "Zagłębie" un Zabžes "Górnik". Trīs reizes kļuvis par Polijas čempionu Zabžes "Górnik" sastāvā. 1989. gadā pārgāja uz Spānijas klubu *[[CA Osasuna|Osasuna]]*. 1990.—1991. gada sezonā guva 13 vārtus *[[La Liga]]*. Arī karjeras turpinājumā spēlēja Spānijā, pārstāvot *[[Real Valladolid|Valladolid]]* un *[[CD Toledo|Toledo]]* klubus. 1996.—1997. gada sezonu aizvadīja Vācijas 2. Bundeslīgas komandā *[[VfB Oldenburg|Oldenburg]]*, bet karjeru noslēdza, atgriežoties Zabžes "Górnik".

Polijas izlasē debitēja  pret Bulgāriju. Pirmos vārtus izlases labā guva  pret Somijas izlasi. Piedalījies 1986. gada FIFA Pasaules kausa finālturnīrā. Kopumā izlases rindās Urbans ir aizvadījis 57 spēles un guvis 7 vārtus.

## Trenera karjera
Pēc spēlētāja karjeras beigām sāka strādāt par jauniešu treneri Spānijas klubā *[[CA Osasuna|Osasuna]]*. 2004. gada kļuva par šī kluba dublieru komandas galveno treneri. 2008. gada Eiropas čempionātā bija viens no Polijas izlases trenera asistentiem. Urbans ir bijis galvenais treneris dažādos Polijas klubos. 2012.—2013. gada sezonā ar Varšavas "Legia" uzvarēja *[[Ekstraklasa]]*. Divas reizes ar šo klubu ieguvis Polijas kausu. Polijas sporta žurnāla *Piłka Nożna* vērtējumā Urbans atzīts par 2013. gada Polijas labāko treneri. 2014. gada vasarā atgriezās *Osasuna*, kļūstot par komandas galveno treneri Spānijas Otrajā divīzijā. Nostrādāja Spānijas klubā līdz 2015. gada februārim, kad pēc četru zaudējumu sērijas tika atlaists.

Karjeras turpinājumā vadīja Polijas klubus Poznaņas "Lech", Vroclavas "Śląsk" un divos piegājienos Zabžes "Górnik". 2025. gada jūlijā Urbans kļuva par Polijas izlases galveno treneri, stājoties amatā Mihala Probeža vietā.

## Sasniegumi
### Futbolista karjerā
;*Górnik Zabrze*
* *[[Ekstraklasa]]*: 1985—86, 1986—87, 1987—88
* Polijas Superkauss: 1988

### Trenera karjerā
;*Legia Warsaw*
* Ekstraklasa: 2012—13
* Polijas kauss: 2007—08, 2012—13
* Polijas Superkauss: 2008

;*Lech Poznań*
* Polijas Superkauss: 2016

;Individuāli
* Polijas gada treneris (*Piłka Nożna* balva): 2013
* *[[Ekstraklasa]]* sezonas labākais treneris: 2012—13

## Atsauces

## Ārējās saites
Sliktais policists

**"Sliktais policists"** () ir 2009. gada ASV melnās komēdijas krimināldrāmas filma, kuras režisors ir Verners Hercogs. Filmā galvenās lomas atveido Nikolass Keidžs, Eva Mendesa, Vels Kilmers un *[[Xzibit]]*. Lai gan filma daļēji balstīta uz 1992. gada filmu "Sliktais leitnants", saskaņā ar Hercoga teikto "Sliktais policists" nav ne turpinājums, ne jauns ekranizējums. Tomēr 1992. gada filmas režisors Abela Ferraras pauda dusmas pret Hercogu.

Filma stāsta par no narkotikām atkarīgu policistu, kurš izmeklē brutālu slepkavību.

Filmas "Sliktais policists" pirmizrāde notika 2009. gada Venēcijas kinofestivālā. Filma saņēma pozitīvu kritiķu novērtējumu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Palensija

**Palensija** (, ) ir pilsēta Spānijas ziemeļos, Kastīlijas un Leonas autonomajā apgabalā, pie Karrjonas upes. Tā ir Palensijas provinces administratīvais centrs un viens no nozīmīgākajiem reģiona ekonomiskajiem, kultūras un izglītības centriem. Pilsēta atrodas Mesetas ziemeļu daļā, aptuveni 40–45 kilometrus uz ziemeļiem no Valjadolidas. 2024. gada sākumā Palensijā dzīvoja aptuveni 76,6 tūkstoši iedzīvotāju, un tā ir provinces visapdzīvotākā pašvaldība.

Palensija ir pazīstama ar bagātu vēsturisko un arhitektonisko mantojumu, tostarp Palensijas katedrāli, kas dēvēta par “Apslēpto skaistuli” (*La Bella Desconocida*). Pilsēta vēsturiski bijusi lauksaimniecības un tirdzniecības centrs, bet mūsdienās tajā attīstīta arī rūpniecība un augstākā izglītība — šeit atrodas Valjadolidas Universitātes Palensijas filiāle. Pateicoties ģeogrāfiskajam novietojumam un kultūras mantojumam, Palensija ieņem nozīmīgu vietu Kastīlijas un Leonas reģionālajā identitātē un ir viens no pieturas punktiem Svētā Jēkaba ceļa svētceļojumu maršrutā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Žeremī Boga

**Žeremī Boga** (, dzimis ) ir Francijā dzimis Kotdivuāras futbolists, kurš spēlē pussarga pozīcijā un pārstāv Kotdivuāras futbola izlasi. Kopš 2026. gada Boga spēlē Itālijas A sērijas komandā *[[Juventus FC|Juventus]]*, kas viņu īrē no *[[OGC Nice|Nice]]*.

Karjeru sācis Anglijas Premjerlīgas komandā *[[Chelsea F.C.|Chelsea]]*. Ticis izīrēts Francijas komandai *[[Stade Rennais F.C.|Rennes]]*, Spānijas komandai *[[Granada CF|Granada]]* un Anglijas komandai *[[Birmingham City FC|Birmingham City]]*. 2018. gadā Boga pārcēlās uz Itālijas komandu *[[US Sassuolo Calcio|Sassuolo]]*, kur pavadījis vairākas sezonas. 2022. gadā pievienojies Bergamo "Atalanta", bet pēc gada — Francijas komandai *[[OGC Nice|Nice]]*.

Kotdivuāras futbola izlases rindās debitējis 2017. gadā. Ar izlasi uzvarējis 2023. gada Āfrikas Nāciju kausā.

## Sasniegumi
**Kotdivuāra**

* Āfrikas Nāciju kauss: 2023

## Ārējās saites
Saliss Abduls Sameds

**Saliss Abduls Sameds** (, dzimis ) ir Ganas futbolists, kurš spēlē pussarga pozīcijā un pārstāv Ganas futbola izlasi. Kopš 2025. gada Sameds spēlē Francijas 1. līgas komandā *[[OGC Nice|Nice]]*.

Iepriekš spēlējis Francijas komandās *[[Clermont Foot 63|Clermont]]* un *[[RC Lens|Lens]]*, kā arī Anglijas komandā *[[Sunderland AFC|Sunderland]]*.

Ganas futbola izlases rindās debitējis 2022. gadā. Pārstāvējis izlasi 2022. gada FIFA Pasaules kausā un 2023. gada Āfrikas Nāciju kausā.

## Ārējās saites
Brians Rīmers

**Brians Rīmers** (; dzimis ) ir dāņu futbola treneris. Kopš 2024. gada oktobra ir Dānijas futbola izlases galvenais treneris.

## Trenera karjera
Rīmers savu trenera karjeru sāka kā jauniešu treneris Dānijas amatieru klubā *Albertslund IF*. No 2003. līdz 2004. gadam viņš strādāja par tehnisko treneri Anglijas kluba *[[Norwich City F.C.|Norwich City]]* jauniešu sistēmā. Četrus gadus bija *[[Hvidovre IF]]* kluba jauniešu komandas treneris. 2008. gadā sezonās beigās uz divām spēlēm kļuva par kluba pagaidu galveno treneri, viņa vadībā komanda uzvarēja abās spēlēs.

Karjeru turpināja galvaspilsētas klubā *[[FC København]]* kā jauniešu komandas treneris. No 2012. līdz 2015. gadam bija Kopenhāgenas kluba galvenās komandas trenera asistents. 2018. gadā Tomass Franks, ar ko kopā Rīmers jau bija strādājis *Hvidovre IF*, uzaicināja viņu kļūt par asistentu klubā *[[Brentford FC|Brentford]]*, kas tolaik spēlēja Anglijas otrajā spēcīgākajā līgā *[[Anglijas futbola čempionāts|Championship]]*. Kopā ar Franku Rīmers palīdzēja komandai iekļūt Anglijas Premjerlīgā, kur strādāja par asistentu arī 2021.—2022. gada sezonā.

2022. gada decembrī kļuva par Beļģijas kluba *[[RSC Anderlecht|Anderlecht]]* galveno treneri. 2023.—2024. gada sezonā ar *Anderlecht* ieguva trešo vietu Beļģijas Pro līgā. Tomēr 2024. gada septembrī pēc ne pārāk sekmīgā jaunās sezonas sākuma Rīmers tika atbrīvots no amata.  viņš tika iecelts par Dānijas futbola izlases galveno treneri. Viņa vadībā komanda aizkļuva līdz 2024.—2025. gada UEFA Nāciju līgas ceturtdaļinālam, kur tikai papildlaikā piekāpās Portugālei.

## Atsauces

## Ārējās saites