open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Sireņiki

**Sireņiki** (,  — ‘brieža ragi’, ) ir nacionālais eskimosu ciems Krievijas ziemeļaustrumos, administratīvi ietilpst Čukotkas autonomā apvidū Provideņijas rajonā. Izvietojies Beringa jūras krastā Čukču pussalas dienvidos 35 km no rajona centra Provideņijas. 

Pēc arheoloģiskajiem datiem ciems nepārtraukti bijis apdzīvots vismaz pēdējos 2000 gadus. Tam par iemeslu ir cauru gadu neaizsalstošs lāsmenis jūrā, kas ļauj nepārtraukti zvejot un medīt. Ciemā vēsturiski dzīvojuši Sireņikas juiti, kuru valoda tiek uzskatīta par atsevišķu atzaru inuitu valodu grupā. Pēdējā sireņikiešu valodas pratēja Valentīna Vije mirusi 1997. gadā. Mūsdienās Sireņiku juiti pārgājuši uz krievu valodu vai čapļiniešu valodu. Ciemā ir pamatskola, bērnudārzs, kultūras centrs, feldšeru punkts, bibliotēka, pasts, veikals, maizes ceptuve, enerģiju un siltumu nodrošina vietējā energocentrāle. Iedzīvotāju galvenā nodarbošanās ir zveja un jūras dzīvnieku medības (vaļi, valzirgi, roņi).

## Atsauces

## Ārējās saites
* basov_chukotka Сиреники: две тысячи лет жизни
Hilti

***Hilti*** ir starptautiska akciju sabiedrība, kuras galvenā mītne atrodas Lihtenšteinas pilsētā Šānā. 1941. gadā dibinātā uzņēmuma galvenā produkcija ir celtniecības materiāli, iekārtas un programmatūra. Uzņēmums pasaulē 2020. gadā nodarbināja apmēram 29 000 cilvēku.

## Ārējās saites

* 
* Uzņēmuma Latvijas majaslapa
Enmeļena

**Enmeļena** (,  — ‘klinšainais’, ) ir nacionālais čukču ciems Krievijas ziemeļaustrumos, administratīvi ietilpst Čukotkas autonomā apvidū Provideņijas rajonā. Izvietojies Beringa jūras krastā Beringa ragā Čukču pussalas dienvidos 140 km no rajona centra Provideņijas. 

Ciemā ir pamatskola, bērnudārzs, kultūras centrs, feldšeru punkts, bibliotēka, pasts, pirts, veikals, maizes ceptuve, enerģiju un siltumu nodrošina vietējā energocentrāle. Iedzīvotāju galvenā nodarbošanās ir zveja un jūras dzīvnieku medības (vaļi, valzirgi, roņi). Ciema ziemeļaustrumos atrodas arheoloģijas piemineklis — seno eskimosu puspazemes mitekļi, kas datēts ar mūsu ēras 1. gadu tūkstoti.

## Atsauces

## Ārējās saites
* basov_chukotka Сиреники: две тысячи лет жизни
Janrakinnota

**Janrakinnota** (,  — ‘atsevišķa cietzeme’, ) ir nacionālais čukču ciems Krievijas ziemeļaustrumos, administratīvi ietilpst Čukotkas autonomā apvidū Provideņijas rajonā. Izvietojies Beringa jūras krastā Čukču pussalas dienvidaustrumos pie Seņavina šauruma 80 km no rajona centra Provideņijas. 

Ciems izvietojis lagūnas krastā pie Maričas upes ietekas jūrā. Ciemā ir sākumskola, bērnudārzs, kultūras centrs, feldšeru punkts, bibliotēka, pasts, pirts, veikals, maizes ceptuve, enerģiju un siltumu nodrošina vietējā energocentrāle. Iedzīvotāju galvenā nodarbošanās ir briežkopība, zveja un jūras dzīvnieku medības (vaļi, valzirgi, roņi). 

## Atsauces

## Ārējās saites
* basov_chukotka Уездный город Янск
Olīvija Rodrigo

**Olīvija Izabella Rodrigo** (; dzimusi  Murjetā) ir amerikāņu aktrise, dziedātāja un dziesmu autore.

Rodrigo popularitāti ieguva, atveidojot galvenās lomas *[[The Walt Disney Company|Disney]]* seriālos *[[Bizaardvark]]* un *[[High School Musical: The Musical: The Series]]*.

2020. gadā Rodrigo parakstīja līgumu ar mūzikas ierakstu kompānijām *[[Geffen Records]]* un *[[Interscope Records]]*.  iznāca viņas pirmais singls *[[Drivers License]]*. Uzreiz pēc iznākšanas tas ieguva lielu popularitāti, pārspējot vairākus mūzikas straumēšanas rekordus, kā arī debitēja ASV *[[Billboard Hot 100]]* mūzikas topa pirmajā vietā, sasniedzot pirmo vietu arī vairāku citu valstu mūzikas topos. Pēc tam viņa izlaida arī singlus *[[Deja Vu (Olīvijas Rodrigo dziesma)|Deja Vu]]* un *[[Good 4 U]]*, otrajam arī debitējot *Billboard Hot 100* pirmajā vietā.  Rodrigo izlaida savu debijas albumu *[[Sour (albums)|Sour]]*. Tas ieguva pozitīvas atsauksmes no kritiķiem, kā arī debitēja *[[Billboard 200]]* topa pirmajā vietā. *Sour* kļuva par 2021. gada trešo vispārdotāko albumu ASV, kā arī ceturto — Apvienotajā Karalistē. Tas arī kļuva par mūzikas straumēšanas platformā *[[Spotify]]* visvairāk straumēto albumu pasaulē 2021. gadā, *Drivers License* esot visvairāk straumētajai dziesmai šajā platformā.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Oficiālā mājaslapa
Nonomino

right|thumb| Bilde ar sudoku nonomino puzli.
**Nonomino** jeb **9-mino** ir polimino, kurš sastāv no deviņiem vienības kvadrātiem, kuri ir savienoti gar malām. Bez rotācijām un spoguļattēla simetrijām, pastāv 1285 unikāli nonomino. Ar rotācijām un spoguļattēliem, kopā pastāv 9910 nonomino pozīcijas.

## Simetrija
Visus 1285 nonomino var kategorizēt atkarībā no to simetrijām:

* 1196 nonomino nepiemīt simetrijas.
* 38 sarkanajiem nonomino piemīt spoguļattēla simetrija. 

* 26 zaļajiem nonomino piemīt 45 grādu simetrijas ass.

* 19 zilajiem nonomino piemīt simetrija pie 180 grādiem.

* 4 violetajiem nonomino piemīt spoguļattēla simetrija un 180 grādu simetrija.

* 2 jūras zilajiem nonomino piemīt visas simetrijas.

## Telpas un plaknes pārklāšana
thumb
37 nonomino veido caurumu sevī, līdz ar to pilna kopa ar visiem nonomino nespēj pārklāt to aizņemto rūtiņu taisnstūri. No 1285 unikālajiem nonomino, 960 piepilda Konveja kritēriju un 88 vēl savā starpā var izveidot figūru bez caurumiem un savienojumu visapkārt. Taču ir vēl divi izņēmumi, kuri nesakrīt ar Konveja kritēriju, tomēr spēj aizpildīt plakni. Šie nonomino ir parādīti bildē ar zilajiem nonomino.

Vienam nonomino caurums sastāv no diviem kvadrātiem. Nonomino kopa ir vismazākā polimino kopa ar šādu figūru.
Volmārs Antons fon Šlipenbahs

**Volmārs Antons fon Šlipenbahs** (, dzimis , miris ) bija vācbaltiešu virsnieks zviedru, vālāk krievu dienestā.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1653. gadā Zviedru Vidzemē Bornhūzenes muižas (tagad *Vana-Pornuse*) muižnieka landrāta Johana fon Šlipenbaha un viņa sievas Marijas, dzimušas Reihas, ģimenē. Iestājās Zviedru Vidzemes militārajā dienestā, 1678. gadā ieguva Rīgas garnizona pulka majora, 1688. gadā pulkvežleitnanta pakāpi, 1700. gadā bija Vidzemes dragūnu pulka pulkvedis. 
Lielajā Ziemeļu kara kaujā 1701. gada septembrī pie Reuges veiksmīgi atvairīja Borisa Šeremetjeva komandēto spēku uzbrukumu, par ko Šlipenbaham piešķīra kavalērijas ģenerālmajora dienesta pakāpi. Tomēr tā paša gada decembrī piedzīvoja sakāvi pie Erastveres, bet 1702. gada jūlijā — kaujā pie Omuļiem. No 1704. līdz 1706. gadam Šlipenbahs bija Zviedru Igaunijas vice ģenerālgubernators.

Poltavas kaujas laikā viņš krita krievu gūstā un 1712. gadā iestājās Krievijas dienestā. 1714. gadā saņēma ģenerālporučika pakāpi. Miris 1721. gadā. Tallinas Domā atrodas Šlipenbaham veltīta epitāfija. Līdz 1721. gadam viņam piederēja Šlipenbaha nams (*Schlippenbachi elamu*) Tallinas vecpilsētā.

## Epitāfija
 *Ihro Kaijsserliche Maijestat Wolbestalter gesamter Krieges Rath und General Lieutenant Von der Infanterie hochwolgebohrner H: Baron Wolmar Anton von Schlippenbach Erb herr auff Bornhausen Perende und Urbs. Ist Anno 1653 D 23 Febr… In diese Welt gebohren und Anno 1721 27 martij in den Herren Sehlich ent. …ffcn seines alters 68 Jahr 1 Monat*

## Ārējās saites

* Baltiešu biogrāfiskais leksikons digitāli
Korijs Kisperts

**Korijs Džeimss Kisperts** (; dzimis  Vašingtonas štatā) ir amerikāņu basketbolists, spēlē vieglā uzbrucēja pozīcijā. 2025. gadā pārstāv Nacionālās basketbola asociācijas (NBA) klubu Atlantas "Hawks", bet visu līdšinējo profesionālā basketbola karjeru aizvadījis Vašingtonas "Wizards".

## Karjera
Augstskolu basketbolā pārstāvēja NCAA komandu Gonzaga Universitātes "Bulldogs". Aizvadīja visas četras sezonas augstskolu basketbolā, kas ir rets gadījums augsta līmeņa spēlētājiem, karjeras noslēgumā būdams viens no ievērojamākajiem NCAA spēlētājiem.

### NBA
2021. gada NBA draftā viņu Vašingtonas "Wizards" izraudzījās ar kopējo 15. numuru pirmajā kārtā. Jau sezonas sākumā ieņēma rezamu labi spēlējošās "Wizards" komandas sastāvā kā trīspunktu metienu speciālists, bet sezonas gaitā spēles laiks un loma komandā pieauga. 2022. gada 27. martā viņš guva 25 punktus uzvarētā spēlē pret Goldensteitas "Warriors" (123—115), kas kļuva par viņa karjeras rekordu. Šajā pašā spēlē viņš sasniedza "Wizards" debitantu rekordu sezonā iemesto trīspunktu metienu skaita ziņā, apsteidzot Bredlija Bīla debijas 2012.—2013. gada sezonā iespēto 91 trīspunktu metienu.

2023. gada aprīlī K. Kisperts uzstādīja karjeras rezultativitātes rekordu divās spēlēs pēc kārtas, vispirms gūstot 27 punktus un iemetot 9 trīspunktu metienus, kas ir atkārtots kluba rekords, spēlē pret Orlando "Magic" (zaudējums (109—116), bet pēc tam gūstot 29 punktus zaudētā spēlē pret Ņujorkas "Knicks" (109—118). Savā otrajā sezonā K. Kisperts piedalījās 74 "Wizards" spēlēs, no tām 45 spēlēs dodoties laukumā starta pieciniekā.

2026. gada janvārī "Wizards" aizmainīja K. Kilspertu kopā K. Dž. Makolumu uz Atlantas "Hawks" pret šīs komandas lielāko zvaigzni Trē Jangu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Korifejs

**Korifejs** ( — kora vadītājs) ir slavinošs apzīmējums ievērojamam cilvēkam zinātnē, mākslā vai politikā.

Vārds cēlies no kora vadoņa apzīmējuma sengrieķu teātrī, kurš bija galvenais korists un dziedāja svarīgākās lomas vai arī runāja visa kora vārdā.

Kopš Sofokla laikiem korifejam bija divi palīgi, kurus sauca par *parastatiem* ("blakus stavētājiem").

## Atsauces
Čukotkas rajons

**Čukotkas rajons** (, , ) ir Krievijas Čukotkas autonomā apvidus administratīvais rajons tā ziemeļaustrumos. Administratīvais centrs ir Lavrentijas ciems. Pašvaldības nozīmē rajona teritorijā izveidots Čukotkas municipālais rajons (*Чукотский муниципальный район*), kas iedalās sešās lauku apmetnēs (*сельское поселение*). Rajona teritorijā atrodas Eirāzijas galējais austrumu punkts Dežņova rags.

## Ģeogrāfija
Rajons izvietojies Čukotkas autonomā apvidus ziemeļaustrumu daļā, aizņem Čukču pussalas ziemeļu daļu — Daurkina pussalu. Ziemeļrietumos robežojas ar Iviltinas rajonu, rietumos un dienvidos — ar Provideņijas rajonu. Ziemeļos rajona krastus apskalo Čukču jūra, dienvidos — Beringa jūra. Austrumos Beringa šaurums rajonu atdala no Ziemeļamerikas Sjūarda pussalas. Šaurumā atrodas rajonam piederošā Diomida salu Ratmanova sala.

Lielāko daļu rajona teritorijas aizņem Ginkanija grēda ar augstāko punktu 978 m vjl. Rajona lielākā daļa izvietojusies dienvidos no polārā loka, tā ainavu veido galvenokārt tundra un kalnu tundra. Valda mūžīgais sasalums.

Valda arktiskais klimats. Februāra gaisa temperatūra no -18 līdz -42 °C, jūlija — no +4 līdz +14 °C. Ziemā spēcīgas sniega vētras ar vēja ātrumu līdz 35 m/s.

Rajona teritorijā vairākas derīgo izrakteņu atradnes — zelts, polimetālu rūdas, dzīvsudrabs, alva, akmeņogles, bet rūpnieciska ieguve netiek veikta.

Liela daļa rajona teritorijas ietilpst Beringijas nacionālajā parkā (Koļučinas, Čegitunas un Dežņova iecirkņi).

## Vēsture
Rajons dibināts 1927. gadā Tālo Austrumu novada sastāvā ar centru Lavrentijas kultūras bāzē. 1930. gadā rajons iekļauts jaundibinātajā Čukotkas nacionālajā apvidū un rajona centrs pārcelts uz Ueļenas ciemu. 1946. gadā rajona centrs pārcelts atpakaļ uz Lavrentiju. 1953. gadā rajona rietumu daļa pievienota jaundibinātajam Iviltinas rajonam, bet 1957. gadā dienvidrietumu daļa izdalīta kā atsevišķs Provideņijas rajons.

## Iedzīvotāji
Čukotkas rajons vēsturiski ir jaukta čukču un eskimosu apdzīvota teritorija, kur šie etnosi veido ap 80 % no kopējā iedzīvotāju skaita, no kuriem savukārt čukči 88%, bet eskimosi — 11 %. Rajonā dzīvojošie eskimosi (Lavrentijas un Lorinas ciemos) vēsturiski runā atšķirīgā juitu valodas variantā — nivukagmītā jeb naukaniešu valodā (pēc mūsdienās pamestā senā Naukanas ciema). Šo valodu joprojām prot ap 50 vecāka gadagājuma cilvēki.

Rajona teritorijā dzīvo ap 3900 iedzīvotāju, no tiem 29% — rajona centrā Lavrentijā, kur mīt 1143 cilvēki. Citas rajona pastāvīgi apdzīvotās vietas ir Lorinas (971 iedzīvotājs), Ueļena (599), Ņeškanas (574), Inčouna (360) un Enurminas (278).

Rajona teritorijā vairākas funkcionējošas vai slēgtas polārstacijas — Misnetena, Misdežņova, Ostrovratmanova, Ueļena.

## Atsauces

## Ārējās saites
Dekamino

**Dekamino** jeb **10-mino** ir polimino, kurš sastāv no desmit vienības kvadrātiem, kuri ir savienoti gar malām. Bez rotācijām un spoguļattēla simetrijām, pastāv 4655 unikāli dekamino. Ar rotācijām un spoguļattēliem, kopā pastāv 36446 dekamino pozīcijas.

## Simetrija
thumb|100px|Vienīgas dekamino ar divām 45 grādu simetrijas asīm.
Pastāv 4655 unikāli dekamino, kas iedalīti atbilstoši to simetrijām:

* 4461 dekamino nepiemīt simetrijas.
* 90 dekamino piemīt spoguļattēla simetrija.
* 22 dekamino piemīt 45 grādu simetrijas ass.
* 73 dekamino piemīt simetrija pie 180 grādiem.
* 8 dekamino piemīt divas simetrijas asis un simetrija pie 180 grādiem.
* 1 dekamino piemīt divas simetrijas asis pie 45 grādiem.

Atšķirībā no oktamino un nonomino, nav tāds dekamino, kurš būtu simetrisks ar savu 90, 180 un 270 grādu rotāciju.

## Telpas un plaknes pārklāšana
[right|thumb|180x180px| Četru dekamino [Figūra (ģeometrija)|figūru kombinācija, kura spēj izveidot visas četras savas figūras.]]
195 dekamino figūru veidi ir ar "caurumiem", tādēļ ar pilnu dekamino figūru kopu nav iespējams pilnīgi noklāt taisnstūri.
Rods Steigers

**Rodnijs Stīvens "Rods" Steigers** (; dzimis , miris ) bija amerikāņu aktieris. Dēvēts par "vienu no Holivudas harizmātiskajām un dinamiskākajām zvaigznēm".

Pēc dienēšanas Otrajā pasaules karā Klusajā okeānā Steigers 1947. gadā televīzijā uzsāka savu aktiera karjeru. 40. un 50. gados piedalījies vairākās veiksmīgās lugās. Steigera pirmā kinoloma bija filmā ''Teresa'' (1951). Kopā ar Marlonu Brando piedalījies filmā "Ostā" (1954). 50. gados piedalījies tādās filmās kā *[[The Big Knife]]* (1955), *[[Oklahoma!]]* (1955), *[[Jubal]]* (1956), *[[Across the Bridge]]* (1957) un "Als Kapone" (*Al Capone*, 1959).

Pēc tam, kad Steigers attēloja galveno lomu filmā *[[The Pawnbroker]]* (1964), viņam pavērās iespēja piedalīties Deivida Līna filmā "Doktors Živago" (1965). Vēlāk piedalījies filmā "Nakts karstumā" (1967), kas saņēma piecas Amerikas Kinoakadēmijas balvas, tostarp labākās filmas un labākā aktiera balvu Steigeram, un *[[No Way to Treat a Lady]]* (1968).

70. gados attēlojis Napoleonu Bonapartu filmā "Vaterlo" (1970), meksikāņu bandītu Serdžo Leones filmā *[[Duck, You Sucker!]]* (1971), Benito Musolīni filmā *[[Last Days of Mussolini]]* (1974) un priesteri filmā "Šausmas Amitivilā" (*The Amityville Horror*, 1979). 80. gados Steigera karjeru ietekmēja sirds problēmas un depresija, kas viņam sagādāja grūtības atrast darbu. Viena no viņa pēdējām kinolomām bija filmā "Viesulis" (*The Hurricane*, 1999), kuras režisors bija "Nakts karstumā" režisors Normans Džuisons.

## Ārējās saites
Džons Kasavetiss

**Džons Nikolass Kasavetiss** (; dzimis , miris ) bija amerikāņu aktieris, kinorežisors un scenārists.

Savu karjeru Kasavetiss sāka kā kino un televīzijas aktieris. Kasavetiss ir viens no amerikāņu neatkarīgā kino pionieriem, daļēji finansējot savas režisētās filmas no savas aktiera darba ienākumiem.

Kā aktieris piedalījies vairākās veiksmīgās 50. un 60. gadu Holivudas filmās, kā *[[Edge of the City]]* (1957), "Slepkavas" (1964), *[[The Dirty Dozen]]* (1967) un "Rozmarijas bērns" (1968). 1959. gadā ar neatkarīgo filmu *[[Shadows]]* sācis savu kinorežisora karjeru. Režisējis arī tādās filmas kā "Sejas" (*Faces*, 1968), *[[Husbands]]* (1970), "Ietekmētā sieviete" (1974), "Pirmizrāde" (*Opening Night*, 1977), "Glorija" (*Gloria*, 1980) un *[[Love Streams]]* (1984). Vairākās no šīm filmām piedalījās Kasavetisa sieva Džīna Roulendsa.

Par lomu filmā *The Dirty Dozen* Kasavetiss tika nominēts Amerikas Kinoakadēmijas balvai kategorijā Labākais aktieris otrā plāna lomā. Kā režisors viņš saņēma nominācijas kategorijās Labākais oriģinālscenārijs (par filmu "Sejas") un Labākais režisors (par filmu "Ietekmētā sieviete").

## Atsauces

## Ārējās saites
Taika Vaititi

**Taika Vaititi** (; dzimis ), dzimis kā **Taika Deivids Koens** (*Taika David Cohen*), ir Jaunzēlandes kinorežisors, kinoproducents, scenārists, aktieris un komiķis. Vaititi savā karjerā ir ieguvis Amerikas Kinoakadēmijas balvu, BAFTA kino balvu, ''Grammy'' balvu un saņēmis divas Emmy balvas nominācijas. Viņa filmas ''Boy'' (2010) un "Mežakuilis un ūdenskrese" (*Hunt for the Wilderpeople*, 2016) ir bijušas Jaunzēlandes ienesīgākās filmas.

Par īsfilmu *[[Two Cars, One Night]]* (2003) Vaititi saņēma Amerikas Kinoakadēmijas balvas nomināciju kategorijā Labākā īsfilma. 2014. režisējis šausmu komēdiju "Kas notiek krēslā", kas vēlāk tika pārvērsta seriālā. Vēlāk veidojis supervaroņu filmu "" (2017) un melno komēdiju "Trusis Džodžo" (2019), kur viņš arī attēloja Ādolfa Hitlera lomu. "Trusis Džodžo" saņēma sešas Kinoakadēmijas balvas nominācijas, no kurām Vaititi ieguva balvu kategorijā Labākais adaptētais scenārijs. Vaititi saņēma arī ''Grammy'' balvu par filmas skaņu celiņu.

## Filmogrāfija

## Atsauces

## Ārējās saites
Dzīvības koks (nozīmju atdalīšana)

**Dzīvības koks** var būt:

* dzīvības simbols reliģijā un mitoloģijā;
* tūjas — ciprešu dzimtas skujkoki;
* Dzīvības koks (*The Tree of Life*) — 2011. gada filma.
Lakmuss

200px|thumb|Lakmusa papīrs pēc izmantošanas
**Lakmuss** ir ūdenī šķīstošs krāsvielu maisījums, ko iegūst no dažu sugu ķērpjiem. Ar lakmusa šķīdumu piesūcinātu papīru sauc par lakmusa papīru. Dažkārt par lakmusa papīriem tradicionāli dēvē arī citus pH indikatorpapīrus. Pārnestā nozīmē par "lakmusa papīru" mēdz dēvēt jebko, kas viennozīmīgi nosaka kaut kā piederību vienai no divām alternatīvām grupām.

Lakmuss ir viens no vissenāk izmantotajiem pH indikatoriem, ar kura palīdzību iespējams noteikt aptuvenu vielas pH līmeni. Mūsdienās tam ir vairāk vēsturiska nozīme.

Skābā vidē lakmuss krāsojas sarkans, bet bāziskā vidē — zils.

## Ārējās saites
Kasims Žomarts Tokajevs

**Kasims Žomarts Tokajevs** ( dzimis ) ir kazahu politiķis un diplomāts, kurš ir Kazahstānas prezidents kopš 2019. gada 12. jūnija, pēc Nursultana Nazarbajeva atkāpšanās no prezidenta amata 2019. gada 19. martā.

## Politiskā karjera

* Kazahstānas Republikas premjerministrs (1999–2002)
* Ārlietu ministrs un valsts sekretārs (1994–1999, 2002–2007)
* Senāta priekšsēdētājs (2007–2011, 2013–2019)
* Kazahstānas Republikas prezidents (2019–)
* Kazahstānas Drošības padomes priekšsēdētājs (2022–)

## Prezidentūra

2019. gada 19. martā toreizējais prezidents Nursultans Nazarbajevs paziņoja par atkāpšanos no prezidenta amata. Saskaņā ar Kazahstānas konstitūciju priekšlaicīgas pilnvaru pārtraukšanas gadījumā Senāta priekšsēdētājs kļūst par prezidentu līdz iepriekšējā pilnvaru termiņa beigām. 20. martā Tokajevs oficiāli stājās prezidenta amatā. Uzreiz pēc inaugurācijas Tokajevs ierosināja pārdēvēt Kazahstānas galvaspilsētu sava priekšgājēja vārdā, un tajā pašā dienā Kazahstānas parlaments apstiprināja Astanas pārdēvēšanu par  Nursultanu. Krievijas prezidents Vladimirs Putins bija viens no pirmajiem ārvalstu līderiem, kurš apsveica Tokajevu, kopīgā telefonsarunā ar viņu un Nazarbajevu uzaicinot apmeklēt Maskavu.

2019. gada 9. aprīlī Tokajevs paziņoja pirmstermiņa vēlēšanas, kuras notiks 2019. gada 9. jūnijā. 23. aprīlī Tokajevs kļuva par prezidenta kandidātu pēc *Nur Otan* () partijas izvirzītās kandidatūras. Tokajevs tika ievēlēts par Kazahstānas prezidentu 9. jūnijā ar 71% tautas balsu. Viņu apsveica tādi ārvalstu valstu vadītāji kā Sji Dzjiņpins, Ilhams Alijevs, Redžeps Tajips Erdogans, Emomalī Rahmons un Sooronbajs Džeenbekovs.

## Ārējās saites
Diomida salas

**Diomida salas** (, ) ir salu grupa Beringa šaurumā starp Ziemeļu Ledus okeāna Čukču jūru un Klusā okeāna Beringa jūru. Sastāv no divām salām — Krievijai piederošās 29 km² lielās Ratmanova salas un ASV piederošās 7 km² lielās Mazā Diomida salas. Pa salas atdalošo nepilnus 4 km plato šaurumu vilkta datumu maiņas līnija, un laika starpība salās ir 21 stunda, tādēļ Ratmanova salu dažkārt dēvē par Rītdienas salu, bet Mazo Diomida salu — par Vakardienas salu.

## Ģeogrāfija
Salas izvietojušās Beringa šauruma vidū 36 km no Čukču pussalas krasta rietumos un 37 km no Sjūarda pussalas krasta austrumos. Salas klinšainas, stāviem krastiem. Augstākais punkts ir 505 m augstā Kriša Ratmanova salā.

## Vēsture
Jūrasšauruma atklājējs starp Āziju un Ameriku Semjons Dežņovs 1648. gadā savos ziņojumos pieminējis divas salas jūrasšaurumā. Salas pirmais apmeklēja Vituss Berings 1728. gada 16. augustā Svētā Diomida piemiņas dienā pēc pareizticīgo kalendāra, par godu kam arī tās nodēvētas. Pēc Aļaskas pirkuma līguma parakstīšanas starp Diomida salām tika novilkta robeža starp Krieviju un ASV.

## Iedzīvotāji
Pastāvīgie iedzīvotāji ir tikai ASV piederošajā Mazajā Diomida salā, kur mīt ap 130 iņupiatu. Ratmanova salā pastāvīgo iedzīvotāju nav (izvesti 1948. gadā uz Naukanu Čukču pussalā), izvietots robežsardzes garnizons. No 1940. līdz 1993. gadam Ratmanova salas ziemeļos darbojās Ostrovratmanovas polārā meteostacija.

## Atsauces

## Ārējās saites
Keila Barona

**Keila Džeina Barona** (*Kayla Jane Barron*, dzimusi ) ir ASV Nacionālās aeronautikas un kosmosa administrācijas (*NASA*) astronaute, inženiere, ASV Jūras kara flotes leitnante.

## Agrīnā dzīve un izglītība
**Keila Saksa** piedzima  Aidahos štata Poketelo Lauri un Skota Saksu (*Sax*) ģimenē. Viņa bērnību pavadīja Ričlendā, Vašingtonas štatā. 2006. gadā Saksa beidza Ričlendas vidusskolu.

Viņa iestājās ASV Jūras kara akadēmijā, ko absolvēja 2010. gadā, iegūstot bakalaura grādu sistēmu inženierijā. Pēc absolvēšanas Saksa saņēma Geita Kembridžas stipendiju, un iestājās Kembridžas Universitātes Pīterhausas koledžā Anglijā, un 2011. gadā ieguva maģistra grādu kodolinženierijā.

## Militārā karjera
Pēc studiju beigšanas Keila Saksa bija viena no pirmās sieviešu grupas, kas kļuva par zemūdeņu kara virsniekiem. Viņa piedalījās Jūras spēku kodolreaktoru un zemūdeņu virsnieku mācību programmā. 2013. gadā viņa tika norīkota *Ohio* klases zemūdenē *USS Maine*. Dienējot uz *USS Maine*, Saksa veica trīs patruļbraucienus kā nodaļas virsnieks.

2013. gadā Keila apprecējās ar ASV Armijas Speciālo spēku virsnieku Tomu Baronu (*Tom Barron*).

## Kosmonauta karjera
2017. gada 7. jūnijā Keila Barona tika izvēlēta par *[[Nacionālā aeronautikas un kosmosa administrācija|NASA]]* 22. astronautu grupas kandidātu, un augustā viņa sāka divu gadu astronauta apmācību.
2020. gada 10. janvārī viņa ieguva astronauta kvalifikāciju.

2020. gada 9. decembrī Barona tika iekļauta *Artemis* grupā, "lai palīdzētu sagatavot ceļu nākamajām Mēness misijām, tostarp pirmās sievietes un nākamā vīrieša nosūtīšanai pa Mēness virsmu 2024. gadā".
2021. gada 17. maijā viņa oficiāli tika iekļauta *SpaceX Crew-3* apkalpē.

Keilas Baronas pirmais kosmiskais lidojums sākās 2020. gada 11. novembrī, esot kosmosa kuģa *[[SpaceX Crew-3]]* misijas speciālistam. Viņa bija Starptautiskās kosmosa stacijas 66. un 67. ekspedīcijas lidojuma inženieris. Uz zemes viņa atgriezās 2022. gada 6. maijā.

Kosmisko lidojumu kopsavilkums:

Iziešanas atklātā kosmosā:

## Ārējās saites
* Astronaut Kayla Barron  NASA 
* Кейла Джейн Сакс Бэррон astronaut.ru
Čiekurkalna tirgus

thumb|250px|Ropažu iela pie Čiekurkalna tirgus.
**Čiekurkalna tirgus** ir viens no Rīgas tirgiem, kas atrodas Ropažu ielā Vidzemes priekšpilsētas Teikas apkaimē.

## Vēsture
Tirgu izveidoja 1951. gadā aiz divām veikalu ēkām Ropažu ielā 62 un 70. 1980. gados tirgū bija iespējams iegādāties arī dzīvniekus, bet pēc Latvijas neatkarības atgūšanas 1990. gadu sākumā izveidojās rūpniecības preču brīvais tirgus. 1994. gadā Čiekurkalna tirgu pārņēma a/s "Čiekurkalns". 1998. gadā teritorijai piešķīra tirgus statusu.

2022. gada 14. decembrī ar Rīgas domes lēmumu Čiekurkalna tirgum atcēla tirgus statusu.

## Atsauces
Mežciema tirgus

thumb|right|250px|Mežciema tirgus galvenā ieeja, 2023. gads
**Mežciema tirgus** ir tirgus, kas atrodas pie Biķernieku un Hipokrāta ielas krustojuma (adrese Hipokrāta iela 55) Rīgas Mežciema apkaimē. Tirgus sāka darboties 1990. gados. Pircēju skaits sāka sarukt 2000. gados, kad Mežciemā sāka atvērt pārtikas lielveikalus.

## Atsauces
Juglas tirgus

**Juglas tirgus** bija tirgus, kas atradās Brīvības gatvē 409 Rīgas Juglas apkaimē, kas piederēja SIA "Tallinn".
Ratmanova sala

**Ratmanova sala** (), arī **Lielā Diomida sala** () vai **Imaklika** ( — ‘jūras ieskautā’), ir lielākā no divām salām Diomida salu grupā Beringa šaurumā starp Ziemeļu Ledus okeāna Čukču jūru un Klusā okeāna Beringa jūru. Administratīvi ietilpst Krievijas Čukotkas autonomā apvidus Čukotkas rajonā. Salā nav pastāvīgo iedzīvotāju, izvietots robežsardzes garnizons.

## Ģeogrāfija
Sala izvietojusies Beringa šauruma vidū 36 km no Čukču pussalas krasta rietumos. 3,7 km plats jūrasšaurums to šķir no ASV piederošās Mazā Diomida salas austrumos. Salas klinšainas, stāviem krastiem. Augstākais punkts ir 505 m augstā Kriša. Salā plaši putnu tirgi, kā arī ievērojama valzirgu kolonija.

## Vēsture
Jūrasšauruma atklājējs starp Āziju un Ameriku Semjons Dežņovs 1648. gadā savos ziņojumos pieminējis divas salas jūrasšaurumā. Salas pirmais apmeklēja Vituss Berings 1728. gada 16. augustā Svētā Diomida piemiņas dienā pēc pareizticīgo kalendāra, par godu kam arī tās nodēvētas, bet atsevišķās salas nosauktas par Lielo Diomidu un Mazo Diomidu. 1816. gadā Krievijas flotes virsnieks Oto fon Kocebū kļūdaini atklāja vēl vienu salu Diomida salu grupā un nodēvēja to par godu savam dienesta biedram Makaram Ratmanovam. Kad kļūda atklājās, nosaukums tika attiecināts uz lielāko no Diomida salām. Pēc Aļaskas pirkuma līguma parakstīšanas starp Diomida salām tika novilkta robeža starp Krieviju un ASV un Ratmanova sala palika Krievijas īpašumā.

Salā izsenis pastāvējuši divi iņupiatu ciemi — Kunga salas ziemeļos un Imaklika dienvidos. Salu iedzīvotāji runāja īpašā iņupiatu valodas Beringa šauruma dialektā. Kungas iedzīvotāji līdz 1915. gadam bija pārcēlušies uz kaimiņos esošo Mazo Diomidu, bet pēdējos Imaklikas iedzīvotājus Aukstā kara laikā 1948. gadā piespiedu kārtā pārcēla uz Naukanas ciemu Čukču pussalā.

No 1940. līdz 1993. gadam Ratmanova salas ziemeļos darbojās Ostrovratmanovas polārā meteostacija.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Снежные ступени острова Ратманова
* На краю Земли. Остров Ратманова
Daugavmalas tirgus

**Daugavmalas tirgus** no 16. līdz 20. gadsimtam bija galvenais Rīgas tirgus, kas atradās Daugavmalā. Tagad tirgus vietā atrodas 11. novembra krastmala.

## Vēsture
Pirmoreiz Rīgas brīvpilsētas tirgus aiz pilsētas nocietinājumiem minēts 1571. gadā. Pēc mūru nojaukšanas 19. gadsimta beigās starp Jaunielas un Grēcinieku ielas galu atradās pārtikas tirgus, tam blakus pie Kārļa ielas gala sīkumtirgus (krāmu tirgus), ko pēc 1882. gada pārcēla uz Elizabetes ielas galu (tagadējā Vilhelma Purvīša iela, Latgales priekšpilsētā). Iepretī Rīgas Anglikāņu baznīcai darbojās pilsētas malkas tirgus.

Pēc Rīgas Centrāltirgus pabeigšanas 1930. gadā Daugavmalas tirgu likvidēja.


Rīgas brīvpilsētas nocietinājumi 1581. gadā.jpg|Rīgas brīvpilsētas nocietinājumi (1581)
Rīgas Plostu tilts 1865.JPG|Daugavmalas tirgus un Plostu tilts (1865)
Rīgas dzelzs tilts un pontonu tilts pirms 1914.jpg|Rīgas dzelzs tilts un pontonu tilts (pirms 1914)
Rīgas Daugavmala un tirgus 1918.jpg|Rīgas Daugavmala un tirgus (1918)
Vecais Daugavmalas tirgus 1926.jpg|Vecais Daugavmalas tirgus (1926)
Daugavmala pie Pontontilta pirms 1930.jpg|Daugavmala pie Pontontilta (pirms 1930)
Ukrainas latvieši

**Ukrainas latvieši** ir Ukrainā dzīvojošā latviešu mazākumtautība. Saskaņā ar 2001. gada tautas skaitīšanas rezultātiem sevi par latviešiem atzinuši 5079 cilvēki, no kuriem 957 par dzimto valodu nosauca latviešu valodu, 872 — ukraiņu valodu un 3188 — krievu valodu. Ukrainas teritorijā nav kompaktu latviešu apmetņu.

## Vēsture
Jau 1899. gadā Harkivā darbojās Latviešu savstarpējās palīdzības biedrība. Pirmā pasaules kara laikā no mūsdienu Latvijas teritorijas tika evakuētas vairākas rūpnīcas un Harkivā apmetās apmēram 20 000 bēgļu no Latvijas. 1918. un 1919. gadā Harkivā tika izdots latviešu laikraksts ”Atvase”.
1930. gados pastāvēja latviešu klubs "Darbs".

Latviešu izcelsmes arhitekts Jūlijs Caune Harkivā un Dienvidkrievijā projektējis vairāk nekā simts ēku. Harkivas Tehnoloģiskajā institūtā vienpadsmit gadus lekcijas lasījis valodnieks, profesors Jānis Endzelīns, bet mūzikas skolā ilgus gadus pasniedzis komponists Jurjānu Andrejs, arī viņa brālis Juris, bet šo skolu absolvējis viņu brālis Pāvuls Jurjāns. Ģenerālis Pēteris Radziņš no 1918. līdz 1919. gadam dienēja Ukrainas Valsts un Ukrainas Tautas Republikas bruņoto spēku ģenerālštābos Ukrainas Neatkarības kara laikā.

2018. gada 18. novembrī nodibināta Ukrainas latviešu biedrība.

### Ukrainā dzīvojošo latviešu skaits dažādos gados

## Latviešu izcelsmes Ukrainas personības
* Jānis un Valērijs Mežlauki, sabiedriskie un saimnieciskie darbinieki
* Jānis Purvinskis, katoļu garīdznieks, Kijivas-Žitomiras bīskaps (1991—2011)
* Jūlija Timošenko, politiķe

## Atsauces
Ostrovratmanova

**Polārā stacija «Ostrovratmanova»** () ir bijusī Krievijas polārā hidrometeoroloģiskā stacija Arktikā. Izvietota Beringa šaurumā Ratmanova salā. Stacija administratīvi ietilpst Čukotkas autonomā apvidus Čukotkas rajonā.

## Vēsture
Stacija izveidota 1940. gada jūnijā, materiālus būvniecībai piegādājot ar laivām no Ueļenas. Stacijā veikti hidroloģiskie un meteoroloģiskie novērojumi pēc 2. kategorijas programmas. Slēgta 1993. gadā.

## Atsauces
Vērmeļu iela

**Vērmeļu iela** ir Rīgas iela Latgales priekšpilsētas Dārziņu apkaimē. Vērmeļu iela sākas pie Dārziņu 19. līnijas un beidzas krustojumā ar Zvirbuļu ielu. Ielas kopējais garums ir 807 metri, tā  visā garumā klāta ar grants segumu. Ielā ir privātmāju un vasarnīcu apbūve.

Ielai nosaukums dots 2000. gadā.

## Ielu savienojumi
Vērmeļu iela ir savienota ar šādām ielām:
* Dārziņu 19. līnija ("T" veida krustojums)
* Dārziņu 20. līnija ("T" veida krustojums)
* Taisnā iela
* Dārziņu 21. līnija ("T" veida krustojums)
* Dārziņu 22. līnija ("T" veida krustojums)
* Dārziņu 23. līnija ("T" veida krustojums)
* Dārziņu 25. līnija ("T" veida krustojums)
* Dārziņu 27. līnija
* Zvirbuļu iela (divreiz, "T" veida krustojums)

## Atsauces
Svētā Stefana baznīca (Tēra)

**Svētā Stefana baznīca** () ir neliela baznīca Grieķijā, Santorīnas salā. Tā atrodas Mesavouno kalnā uz dienvidiem no Kamari ciema, netālu no antīkās Tēras paliekām. Tā ir neliela ēka ar diviem jomiem, kas veltīta Svētajam Stefanam (*Άγιος Στέφανος*) un Svētajam Teodoram (*Άγιος Θεόδωρος*). Baznīca celta 8. vai 9. gadsimtā, kad Tēras un citu salu iedzīvotāji cieta no arābu iebrukumiem. Tāpēc viņu celtnes ir rupjas un pieticīgas, atšķirībā no tām, kas attiecas uz agrīno kristietību. Šis kristiešu piemineklis liecina par pilsētas apdzīvotību arī pēc antīkajiem laikiem.

## Izvietojums
Svētā Stefana baznīca atrodas apmēram 400 metrus uz dienvidrietumiem no Kamari ciema un 800 metrus uz ziemeļiem no Perissas, Santorīnas austrumu piekrastē. Baznīca izvietota zemāk par Mesavouno virsotni apmēram 280 metrus virs jūras līmeņa. No Kamari serpentīna ceļš ved uz Selladas sedlieni starp Mesavouno un Pravieša Elijas kalnu, kas ir salas augstākais kalns (567 m v.j.l.). No turienes uz Perissu noiet gājēju taka. Līdz baznīcai no Selladas var nokļūt, uzkāpjot pa 220 metrus garo pacēlumu dienvidaustrumu virzienā.

## Apraksts
Svētā Stefana baznīca bija uzcelta uz agrīno kristiešu bazilikas pamatiem, kas, domājams, bija celta 6. gadsimta vidū. Senajai bazilikai bija trīs jomi, dubultais nartekss ziemeļrietumu daļā un apsīda centrālā joma dienvidaustrumu daļā. Bazilika, kas bija veltīta erceņģelim Mihaelam, bija 22,3 metrus gara un 11,2 metrus plata. Bez to tās ziemeļrietumos bija garena, 2,7 metrus plata piebūve, kuras dienvidaustrumu galā arī bija apsīda. Bazilikas vidējā joma centrālā ass bija orientēta Jeruzalemes virzienā, kas atrodas 1034 km no šīs vietas.

Pēc bazilikas sagrūšanas, iespējams, zemestrīces rezultātā 726. gadā, par kuru ziņoja hronists Teofans, mūsdienu baznīca daudz mazākos izmēros tika uzcelta 8. vai 9. gadsimtā. Tā ir ap 7,9 metrus gara un 5,6 metus plata, un atrodas bijušās bazilikas vidējā joma aizmugurējā daļā. Baznīcas celtniecībai tika izmantoti materiāli no vecās Tēras un pirmkārt no iepriekšējās bazilikas. Svētā Stefana baznīcai ir divi jomi ar cilindriskām velvēm, pildītām ar cementu. Baznīcas pamati salikti no antīkajiem tēstajiem akmeņiem, uz kuriem balstās mūrējums no sarkanajiem un gaišajiem vulkāniskajiem akmeņiem. Baznīcas interjeru veido akmens grīda un četras kolonnas, kas nodala baznīcas abas daļas, no kurām dienvidrietumu daļa ir veltīta Svētajam Stefanam, bet ziemeļrietumu daļa Svētajam Teodoram. Ieeja dubultajā baznīcā ar koka durvīm atrodas Svētā Stefana pusē, bet Svētā Teodora pusē ir neliels taisnstūra logs. Katram baznīcas jomam dienvidaustrumu galā ir sava neliela apsīda. Uz jumta pie apsīdām paceļas antīko kononnu fragmenti. Uz dienvidrietumiem no baznīcas atrodas liela ūdens cisterna.

### Attēlu galerija

Attēls:Agios Stefanos (Alt-Thera) 07.jpg|Pirmskristiešu bazilikas drupas.
Attēls:Agios Stefanos (4370105869).jpg|Baznīca no austrumu puses.
Attēls:Agios Stefanos interior.jpg|Iekšskats.


## Atsauces
Venturi caurule

thumb|300x300px|Idealizēta plūsma Venturi caurulē
thumb|300x300px|Punktos 1. un 2. ir atšķirīgi dinamiskie spiedieni un atšķirīgi plūsmas ātrumi
**Venturi caurule** ir eksperimentāla iekārta hidrodinamikā, kur novērojama dinamiskā spiediena mazināšanās, plūsmai nonākot sašaurinājumā. Izmērot spiedienu atšķirības, iespējams noteikt lidmašīnas ātrumu attiecībā pret gaisu, laivas ātrumu attiecībā pret ūdeni, dažādu šķidrumu un gāzu ātrumus. Pēc Venturi caurules principa darbojas arī dažu veidu manometri.

## Plūsmas ātruma noteikšana
Ja apskata ideālu šķidrumu (nesaspiežams un bez enerģijas zudumiem), tad ir iespējams noteikt plūsmas ātrumus V_1 vai V_2, ja ir zināmi laukumi S_1 un S_2, kā arī stabiņu augstumu starpība h.

Plūsmai atrodoties vienā augstumā, Bernulli likumu var pierakstīt bez \rho g h komponentes:

p_1 + \frac{\rho V_1^2}{2}= p_2 + \frac{\rho V_2^2}{2}, izsakot spiedienu atšķirību:  p_1 - p_2 = \frac{\rho V_2^2}{2} - \frac{\rho V_1^2}{2}.

Spiedienu starpība stabiņos būs vienāda ar hidrostatisko spiedienu starpību: p_1 - p_2 =\rho g h.

Apvienojot formulas: \frac{\rho V_2^2}{2} - \frac{\rho V_1^2}{2} = \rho g h, izdalot ar \rho un izsakot ātrumu starpību: V_2^2- V_1^2 = 2 g h.

Tagad iespējams pielietot masas saglabāšanās likumu: \frac{\Delta m}{\Delta t} = \rho S V = const punktiem 1. un 2.:\rho S_1V_1 = \rho S_2V_2, izdalot ar \rho izsakot, piemēram, V_2 iegūst V_2 = \frac{S_1}{S_2}V_1 . Ievietojot atpakaļ izteiskmē:

(\frac{S_1}{S_2} V_1)^2- V_1^2 = 2 g h, iznesot pirms iekavām un izsakot V_1: V_1 = \sqrt{\frac{2gh}{\frac{S_1^2}{S_2^2}-1 }}.

## Atsauces
Mesavouno

**Mesavouno** () ir kalns Grieķijā. Tas atrodas Dienvidegejas salu rajonā, valsts dienvidaustrumu daļā, 240 km uz dienvidaustrumiem no Atēnām, Santorīnas salā, tās dienvidaustrumu galā. Mesavouno virsotne atrodas 366 metrus virs jūras līmeņa.

9. gadsimtā pr.Kr. kalna virsotnē dorieši dibināja pilsētu Tēru, kas bija apdzīvota līdz agrajam Bizantijas laikam. Mūsdienās kalna pakājē, ziemeļu pusē atrodas Kamari ciems, bet dienvidu pusē Perissa. Salas administratīvais centrs, Tira atrodas 7,5 km uz ziemeļrietumiem no Mesavouno.

## Nosaukums
Senāk šo kalnu sauca par Agios Stefansa kalnu, jo uz tā atradās pirmkristiešu Svētā Stefana baznīca, bet Mesavouno saucās sedliene, kas savieno Agios Stefansa kalnu ar blakus esošo Pravieša Elijas kalnu, un kas mūsdienās saucas Sellada.

## Ģeoloģija
Atšķirībā no pārējiem Santorīnas efuzīvajiem (vulkāniskajiem) iežiem Mesavouno (kopā ar Pravieša Elijas kalnu) veido pirmsvulkānisko pamatni. Nodalīta ar lielu atslāņojumu sistēmu Mesavouno sastāv no pantokratora fācijas metamorfizētiem karbonātiem, kas satur lielas, labi saglabājušās augšējā triasa megalodonu fosilijas.

## Klimats
Klimats šajā rajonā ir mērens. Vidējā gada temperatūra šeit sastāda +21°С. Pats siltākais mēnesis ir augusts ar vidējo temperatūru +30°С, bet aukstākais — janvāris (+11°С). Vidējais gada nokrišņu daudzums sastāda 619 mm. Mitrākais mēnesis ir decembris, kad izkrīt 175 mm nokrišņu, bet sausākais — jūlijs ar 1 mm nokrišņu.

## Atsauces
Pravieša Elijas kalns

**Pravieša Elijas kalns** () ir kalns Grieķijā. Tas atrodas Dienvidegejas salu rajonā, valsts dienvidaustrumu daļā, 240 km uz dienvidaustrumiem no Atēnām, Santorīnas salā, tās dienvidaustrumu galā. Pravieša Elijas kalna virsotne atrodas 567 metrus virs jūras līmeņa, un, attiecīgi, tas ir augstākais Santorīnas kalns. No kalna paveras plaša visas salas panorāma. Nosaukts tas uz kalna esošā Pravieša Elijas klostera vārdā, kas šeit tika dibināts 1711. gadā. Kalna virsotnē vēl ir izvietotas salas telekomunikāciju iekārtas. Uz ziemeļiem no Pravieša Elijas kalna atrodas Pirgosas, Episkopi un Kamari ciemi, bet uz dienvidiem Emporio un Perissas ciemi. Dienvidaustrumos Pravieša Elijas kalns ar Selladas sedlieni ir savienots ar Mesavouno kalnu, kur atrodas antīkās Tēras drupas.

## Ģeoloģija
Atšķirībā no pārējiem Santorīnas efuzīvajiem (vulkāniskajiem) iežiem Pravieša Elijas kalns (kopā ar Mesavouno) veido pirmsvulkānisko pamatni. Nodalīts ar lielu atslāņojumu sistēmu Pravieša Elijas kalns sastāv no pantokratora fācijas metamorfizētiem karbonātiem, kas satur lielas, labi saglabājušās augšējā triasa megalodonu fosilijas.

## Klimats
Klimats šajā rajonā ir mērens. Vidējā gada temperatūra šeit sastāda +21°С. Pats siltākais mēnesis ir augusts ar vidējo temperatūru +30°С, bet aukstākais — janvāris (+11°С). Vidējais gada nokrišņu daudzums sastāda 619 mm. Mitrākais mēnesis ir decembris, kad izkrīt 175 mm nokrišņu, bet sausākais — jūlijs ar 1 mm nokrišņu.

## Atsauces
Žagariņi (ciems)

**Žagariņi** (arī Celciems) ir ciems Tukuma novada Kandavas pagastā. Atrodas pagasta ziemeļu daļā.

Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa V1406.

Pie ciema ir Elku kapi.

## Atsauces
Termokarsts

**Termokarsts** ir plašas, dziļas piltuvveida ieplakas, kas radušās, izkūstot pazemes ledum vai atkūstot sasalušai gruntij.

Termokarsta veidojumi ir raksturīgi arī osiem.

## Atsauces

## Ārējās saites
Irina Kuzmina

**Irina Kuzmina-Rimša** (dzimusi ) ir bijusī Latvijas tenisiste, tagad trenere.

Irina dzimusi 1986. gadā Rīgā. 2010. gadā beigusi LSPA. No 2003. līdz 2010. gadam viņa ir bijusi Latvijas Federācijas kausa komandas dalībniece ar uzvarēto un zaudēto spēļu bilanci 19:13.

Pēc profesionālā tenisa karjeras beigšanas, Kuzmina-Rimša kļuva par pludmales tenisisti un treneri.

## Atsauces

## Ārējās saites
Mazā Diomida sala

**Mazā Diomida sala** () vai **Inalika** ( — ‘netālā’), agrāk arī **Krūzenšterna sala** (), ir mazākā no divām salām Diomida salu grupā Beringa šaurumā starp Ziemeļu Ledus okeāna Čukču jūru un Klusā okeāna Beringa jūru. Administratīvi ietilpst ASV Aļaskas pavalstī.

## Ģeogrāfija
Sala izvietojusies Beringa šauruma vidū 37 km no Sjūarda pussalas krasta austrumos. 3,7 km plats jūrasšaurums to šķir no Krievijai piederošās Ratmanova salas rietumos. Sala klinšaina, stāviem krastiem. Augstākais punkts ir 494 m vjl.

## Vēsture
Jūrasšauruma atklājējs starp Āziju un Ameriku Semjons Dežņovs 1648. gadā savos ziņojumos pieminējis divas salas jūrasšaurumā. Salas pirmais apmeklēja Vituss Berings 1728. gada 16. augustā Svētā Diomida piemiņas dienā pēc pareizticīgo kalendāra, par godu kam arī tās nodēvētas, bet atsevišķās salas nosauktas par Lielo Diomidu un Mazo Diomidu. Pēc Aļaskas pirkuma līguma parakstīšanas starp Diomida salām tika novilkta robeža starp Krieviju un ASV un Mazā Diomida sala nonāca ASV īpašumā.

Salā izsenis pastāvējis neliels iņupiatu ciems tās rietumu krastā. Iedzīvotāji runā īpašā iņupiatu valodas Beringa šauruma dialektā. 20. gadsimta pirmajā pusē iz Mazo Diomidu pakāpeniski pārcēlās lielākā daļa no Ratmanova salas iedzīvotājiem un mūsdienās Inalikas ciems ir vienīgā salu pastāvīgi apdzīvotā vieta.

## Atsauces

## Ārējās saites
Ieplaka

thumb|250px|Ubukunas ieplaka
**Ieplaka** ir sekls, plašs zemes virsas padziļinājums ar samērā līdzenu dibenu, kas veidojies litosfēras plātnēm attālinoties vienai no otras vai uzkrājoties ledāju ūdeņiem reljefa padziļinājumos. Ieplakas ir gan sauszemē, gan okeānu un ūdenstilpju gultnē.

Latvijas teritorijā atrodamās ieplakas ir veidojušās ar ledāju palīdzību un ģeogrāfiskā novietojuma dēļ nav īpaši izteiktas ieplakas, kas būtu izveidojušās plātņu kustību rezultātā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Stiepjamība

**Stiepjamība** ir metāla īpašība, kas raksturo metāla spēju veidot garas stieples vai diegus ar mazu diametru. Vislabāk stiepjami ir zelts, sudrabs un varš. Maza stiepjamība ir bismutam, mangānam un antimonam. Metāli ar mazu stiepjamību ir trausli. Trauslumu nosaka kovalentās saites, kas līdz ar metālisko saiti pastāv starp trauslo metālu atomiem.

## Atsauces

## Ārējās saites
Teksjē

**Teksjē** var būt:

* Aleksandrs Teksjē (*Alexandre Texier*; 1999) ― franču hokejists, uzbrucējs; 
* Fransuā Teksjē (*François Texier*; 1848―1930) ― franču burātājs, olimpiskās sudraba medaļas ieguvējs;
* Ogists Teksjē (*Auguste Texier*; 1851―1936) ― franču burātājs, olimpiskās sudraba medaļas ieguvējs;
* Teksjē (peldētājs) (*Texier*) ― franču peldētājs.
Mazā kapmirte

**Mazā kapmirte** () ir mūžzaļš sīkkrūms kapmiršu ģintī, kas savukārt pieder pie oleandru dzimtas. Savvaļā tā ir izplatīta Centrāleiropā, Rietumeiropā, Dienvideiropā  (neiekļaujot Pireneju pussalu) un Dienvidaustrumeiropā. Mazā kapmirte ir Latvijā plaši kultivēts augs, kurš vietām ir pārgājis savvaļā.

## Morfoloģija
Mazā kapmirte ir mūžzaļš, neliels (10-20 cm augsts)  sīkkrūms, kas veido līdz 80 cm garus gulošus, sakņojošos dzinumus, ar kuriem augs izveido blīvu, segveidīgu audzi. Lapas ir pretējas, vienkāršas, kailas un eliptiskas, 3-5 cm garas,  1.5-2.5 cm platas. Lapas plātnes virspuse spīdīga, zaļa, apakšpuse blāvi zaļa, mala gluda, gals smails.

Mazā kapmirte zied maijā un jūnijā. Ziedi lieli, 2-3 cm diametrā, pa vienam lapu žāklē. Vainags spilgti zils vai zili violets, piecdaļīgs, stobriņš ap 1 cm garš. Auglis - divu someņu kopauglis.

## Atsauces

## Ārējās saites
2022. gada ziemas olimpisko spēļu komandu vērtējums

**2022. gada Pekinas ziemas olimpisko spēļu neoficiālā komandu vērtējuma** tabulā apkopota informācija par **[[2022. gada ziemas olimpiskās spēles|XXIV ziemas olimpisko spēļu]]** medaļu ieguvējiem un vietām labāko astotniekā.

Valstis sarindotas medaļu punktu (trīs punkti par pirmo vietu, divi par otro, viens par trešo) un papildpunktu (8 punkti par pirmo vietu, septiņi par otro utt.) kārtībā, ja medaļu vai vietu astotniekā valstij nav, tad dilstošā secībā pēc augstākās iegūtās vietas.

Pēc 91 sadalīta medaļu komplekta (pēdējais Ziemeļu divcīņa 2022. gada ziemas olimpiskajās spēlēs — komandu sacensības;  pabeigts)

## Piezīmes

## Skatīt arī
* 2022. gada ziemas olimpiskās spēles
* 2022. gada ziemas olimpisko spēļu medaļu tabula
* Latvija 2022. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Sjūarda pussala

**Sjūarda pussala** () ir pussala Ziemeļamerikas pašos ziemeļrietumos ASV Aļaskas pavalstī. Nosaukta par godu ASV valsts sekretāram Viljamam Sjūardam, kurš deva lielu ieguldījumu Aļaskas Pirkuma līguma noslēgšanā.

Pussalu ziemeļos apskalo Čukču jūra un tās Kocebū līcis, dienvidos — Beringa jūra un tās Nortona līcis. Beringa šaurums atdala Sjūarda pussalu no Čukču pussalas Krievijā un vienlaicīgi Ameriku no Āzijas. Galējais pussalas rietumu punkts Velsas Prinča rags vienlaikus ir arī galējais Ziemeļamerikas rietumu sauszemes punkts. Klimats ir skarbs, piekrastē ir piejūras klimats, iekšējos rajonos — krasi kontinentāls. Ziemas ilgums apmēram 10 mēneši. Lielu daļu pussalas teritorijas aizņem Beringa sauszemes tilta dabas rezervāts.

Pussala mazapdzīvota, lielākā daļa iedzīvotāji ir eskimosu tauta iņupiati, Nortona līča piekrastē arī jupiki. Lielākā apdzīvotā vieta ir Noma pussalas dienvidrietumos.

## Atsauces

## Ārējās saites
Semjons Dežņovs

**Semjons Dežņovs** (; dzimis , miris ) bija krievu ceļotājs, jūrasbraucējs un Sibīrijas ziemeļu pirmatklājējs. Pirmais eiropiešu jūrasbraucējs, kurš atklājis jūrasšaurumu starp Āziju un Ziemeļameriku.

## Biogrāfija
Dzimis Jesipovskas ciemā Piņegas krastā Arhangeļskas guberņā. 14 gadu vecumā kopā ar tēvu kuģojis uz Solovku salām Baltajā jūrā. 17 gadu vecumā iestājies darbā pie bagāta tirgotāja un kuģu īpašnieka Vaskoboiņikova par matrozi un piedalījies ekspedīcijā uz Mangazeju.

1630. gadā iestājies dienestā Toboļskā. Dienējis par ierindas kazaku Toboļskā un vēlāk Jeņisejskā. 1638. gadā kopā ar kazaku vienību pārcēlies uz tikko dibināto Jakutskas cietoksni. No 1639. gada apkārtnē nodarbojies ar jasaka ievākšanu, kā laikā apceļojis plašas teritorijas Austrumsibīrijā.

1645. gadā atklājis Kolimas upi, kuras vidustecē nodibinājuši Kolimas apmetni, kas vēlāk izauga par Sredņekolimskas pilsētu. Pie Kolimas Dežņovs dienēja līdz 1647. gadam.

### Jūras šauruma atklāšana
1648. gadā tika noorganizēta ekspedīcija uz Sibīrijas ziemeļaustrumu piekrasti, lai meklētu jaunus ar kažokzvēriem un valzirgiem bagātus apgabalus. Ekspedīcijā piedalījās 7 kočas, 6 no kurām piederēja tirgonim Fedotam Popovam, bet viena — viņa konkurentam Gerasimam Ankidinovam. Pēc Popova pieprasījuma ekspedīcijā tika nozīmēts arī kazaks Dežņovs, kura uzdevums bija vākt jasaku. Ekspedīcija devās ceļā 20. jūnijā 90 cilvēku sastāvā. Divi kuģi drīz pēc iziešanas jūrā no Kolimas iekļuva vētrā un avarēja, apkalpes pazuda. Palikušie 5 kuģi līdz septembra beigām sasniedza kontinenta austrumu galu. 20. septembrī kaujā ar čukčiem tika ievainots Popovs. Ekspedīcija aplieca zemesragu un turpināja ceļu uz dienvidrietumiem. Oktobra sākumā vētrā tika zaudēts Ankudinova kuģis, bet tā komanda pārcēlās uz Popova kuģi.

Vētras laikā ekspedīcija sadalījās un Dežņova laivas iznesa krastā netālu no Anadiras grīvas. Palikušie 12 cilvēki 1649. gada vasarā ar laivām pārcēlās uz Anadiras vidusteci, kur izveidoja apmetni — vēlāko Anadiras cietoksni, kurā Dežņovs dienēja līdz 1660. gadam.

Ekspedīcijas rezultāti un jūras šauruma atklāšana palika plašai publikai nezināmi, jo atskaites glabājās Jakutskas cietokšņa arhīvā — tās pēc 80 gadiem Toboļskas arhīvā atrada Gerhards Millers. 1728. gadā šaurumu no jauna atklāja Vitusa Beringa ekspedīcija un tas nosaukts viņa vārdā.

Vēlākos gados Dežņovs turpinājis dienestu Jakutskā. Nozīmēts par Jakutskas kazaku atamanu. Miris 1673. gadā Maskavā, kur ieradies ar jasakā iekasēto kažokādu krājumu.

## Pagodinājumi
Semjona Dežņova vārdā nosaukti:
* Dežņova rags Beringa šaurumā,
* Dežņova līcis Franča Jozefa Zemē,
* Dežņovas ciems Ebreju autonomajā apgabalā,
* ledājs Oktobra Revolūcijas salā,
* sala Laptevu jūrā,
* ielas vairākās pilsētās,
* vairāki kuģi.

## Atsauces

## Ārējās saites
Daiomīda

**Daiomīda** () vai **Inalika** () ir pilsēta ASV Aļaskas pavalstī Nomas cenza apgabalā. Izvietojusies Mazās Diomida salas rietumu krastā Beringa šaurumā. 95 % iedzīvotāju ir eskimosu tauta iņupiati.

Kā sezonāla (pavasara) medību apmetne apdzīvota jau vismaz 3000 gadus. Pirmais no eiropiešiem salu un tajā esošo ciematu apmeklēja Semjons Dežņovs 1648. gadā. 1867. gadā ciemats kopā ar pārējo Aļasku nonāca ASV īpašumā. 20. gadsimta pirmajā pusē uz Mazo Diomida salu pārcēlās daļa PSRS sastāvā nonākušās Ratmanova salas iedzīvotāju, kas lielākoties bija saistīti ar Mazās Diomida salas iedzīvotājiem ar radniecības saitēm. 1970. gadā ciematam tika piešķirts atsevišķas pilsētas statuss, iekļaujot tajā visu salu. Daļa iedzīvotāju pieprasa apdzīvotās vietas pārvietošanu — tā izvietojusies uz stāvas akmeņainas nogāzes mūžīgajā sasalumā — ciematā nav iespējams ne ierīkot kanalizāciju un ūdensvadu, ne ierīkot lidlauku.

Daiomīdā ir skola, slimnīca, bibliotēka, veikals, veļas mazgātava un heliports. Elektroapgādi nodrošina vietējā dīzeļelektrostacija.

## Atsauces

## Ārējās saites
Baižas

**Baižas** ir ciems Smiltenes novada Drustu pagastā. Atrodas pagasta dienvidaustrumu daļā .

Apdzīvotā vieta atrodas nomaļus no valsts autoceļiem.

## Atsauces
Pekinas nacionālais ātrslidošanas ovāls

**Nacionālais ātrslidošanas ovāls** () ir Ķīnas ātrslidošanas arēna Pekinas olimpiskajā parkā. Arēna tika speciāli uzbūvēta 2022. gada ziemas olimpiskajām spēļu ātrslidošanas sacensībām. Tā ir vienīgā būve, kas tika uzbūvēta no jauna šīm olimpiskajām spēlēm.

2021. gadā šajā arēnā tika rīkots arī Pasaules čempionāts ātrslidošanā.

Ātrslidošanas ovāls tika uzbūvēts vietā, kur atradās agrākais Olimpiskā parka hokeja laukums un loka šaušanas laukums, abās šajās vietās notika lauka hokeja un loka šaušanas sacensības 2008. gada vasaras olimpiskajās spēlēs.

Arēnu sāka būvēt 2017. gada aprīlī un pabeidza 2021. gada 8. oktobrī. Arēnas dizainu veidoja arhitektūras uzņēmums *[[Populous]]*. Tās platība ir  m² un tas ir lielākais ātrslidošanas laukums Āzijā. Fasādi veido 22 "ledus lentes", kuru garums ir 622 metri, bet otrajā stāvā ir Pekinas Debesu tempļa iedvesmota izliekta aizkaru sienu sistēma.

## Trases rekordi
; Vīrieši 

; Sievietes

## Atsauces