open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Džons Roberts Holdens

**Džons Roberts Holdens** (; dzimis  Pitsburgā, Pensilvānijas štatā, ASV) ir bijušais amerikāņu basketbolists, pārsvarā spēlēja saspēles vadītāja pozīcijā. Spēlētājs ieguva Krievijas pilsonību un kopš 2003. gada bija Krievijas basketbola izlases saspēles vadītājs. Klubu karjerā lielākos panākumus guva pārstāvot Krievijas Superlīgas klubu Maskavas CSKA (2002—2011).  Pēc profesionālā basketbola karjeras beigām kļuvis par skautu un basketbola funkcionāru.

## Karjera
Laikā no 1994. līdz 1998. gadam viņš pārstāvēja *Bucknell* universitāti NCAA pirmās divīzijas turnīrā.

Pirmo sezonu Eiropā Dž. R. Holdens aizvadīja Latvijā - Latvijas Basketbola līgas klubā ASK/Brocēni/LMT. Dž. R. Holdens tiek uzskatīts par vienu no vislabākajiem viesspēlētājiem, kas spēlējuši LBL.

No 1999. līdz 2001. gadam viņš spēlēja Ostendes "Telindus" klubā Beļģijas līgā, pēc tam Grieķijas līgā — Atēnu AEK. Kopš 2002. gada Dž. R. Holdens spēlēja Krievijas Superlīgas klubā Maskavas CSKA. Katrā valstī viņš ir izcīnījis vismaz vienu nacionālā čempiona titulu. CKSA sastāvā triumfēja 2005.—2006. un 2007.—2008. gada Eirolīgas sezonā.

2003. gadā ar īpašu Krievijas prezidenta Vladimira Putina rīkojumu Dž. R. Holdenam tika piešķirta Krievijas pilsonība. Vienlaikus viņš saglabāja ASV dubultpilsonību. Dž. R. Holdens kļuva par pirmo tumšādaino basketbolistu Krievijas izlasē. Tās sastāvā piedalījies 2008. gada Pekinas Olimpiskajās spēlēs, kā arī 2005. gada un 2007. gada Eiropas čempionātā. 2007. gadā Krievija ar Dž. R. Holdenu sākumsastāva saspēles vadītāja pozīcijā izcīnīja zelta medaļu Eiropas čempionātā, finālā pret Spāniju viņš guva uzvaras grozu 2 sekundes pirms spēles laika beigām.

2011. gada jūnijā pēc CSKA kārtējās uzvaras Krievijas Superlīgā Dž. R. Holdens paziņoja par profesionāļa karjeras beigām.

Pēc karjeras beigām dzīvo Nortvilā, Mičiganas štatā, un ir skauts NBA kluba  Detroitas "Pistons" sistēmā. 2019. gada rudenī tika apstiprināts amatā cita NBA kluba Bruklinas "Nets" sistēmā kā spēlētāju atlases vadītājs (*Director of Player Personnel*).

## Atsauces

## Ārējās saites
* Eirolīgas profils
Holdens

**Holdens** var būt:

* Džons Roberts Holdens (*Jon Robert Holden*; 1976) — amerikāņu basketbolists;
* Niks Holdens (*Nick Holden*; 1987) — Kanādas hokejists.
Gončars

**Gončars** ( — 'podnieks'; sieviešu dzimtē Gončara (*Гончара*)) ir krievu cilmes uzvārds, kam citās slāvu valodās sastopami līdzīgi uzvārdi ar tādu pašu cilmi — Hončars (, ) un Hančars (). Cilvēki ar šo uzvārdu:
* Artjoms Gončars (1984) — Latvijas futbolists;
* Sergejs Gončars (*Сергей Викторович Гончар*; 1974) — krievu hokejists.

## Skatīt arī
*Hončars
*Hančars
Holden

***Holden*** var attiekties uz:

* *[[Holden (zīmols)|Holden]]* — Austrālijas automobiļu ražotājs;
* Holdena — uzvārds sieviešu dzimtē;
* Holdens — uzvārds vīriešu dzimtē.
Sergejs Gončars

**Sergejs Gončars** (; dzimis  Čeļabinskā) ir bijušais krievu hokejists, aizsargs, Krievijas hokeja izlases dalībnieks. Karjeras laikā aizvadījis 20 sezonas un 1301 spēles dažādos Nacionālās hokeja līgas klubos. 2009. gadā kopā ar Pitsburgas "Penguins" izcīnījis Stenlija kausu, divas reizes bijis līgas rezultatīvākais aizsargs. Krievijas hokeja izlases sastāvā ieguvis divas olimpisko spēļu un divas pasaules čempionātu medaļas.

Pašlaik (2019) Gončars ir NHL kluba Pitsburgas "Penguins" galvenā trenera palīgs.

## Spēlētāja karjera
Profesionāļa karjeru Gončars sāka 1991.—92. gada sezonā, kad spēlēja PSRS hokeja līgas kluba Čeļabinskas "Traktor" sastāvā. No 1992. līdz 1994. gadam viņš spēlēja Maskavas "Dinamo", taču tad pārcēlās uz NHL klubu Vašingtonas "Capitals", kas aizsargu ar kopēja 14. numuru bija izvēlējusies 1992. gada NHL draftā.

1994.—95. gada sezonu NHL lokauta dēļ Gončars uzsāka AHL klubā Portlendas "Pirates", savu NHL debiju piedzīvojot vien 1995. gada 7. februārī. 1995.—96. gada sezonā, kas bija pirmā pilnā NHL sezona Gončara karjerā, viņš atzīmējās ar 41 rezultativitātes punktu. 1990. gadu nogalē Gončara rezultativitāte nedaudz pieauga, 2002.—03. gada sezonu viņš noslēdza ar 67 rezultativitātes punktiem, kas ir dalīta rezultatīvākā Gončara NHL sezona.

2004. gada martā Gončars tika aizmainīts uz Bostonas "Bruins", taču pēc 2004.—05. gada NHL sezonas lokauta, kuru Gončars pavadīja Krievijas Superlīgas kluba Magņitogorskas "Metallurg" rindās, hokejists noslēdza piecu gadu līgumu ar Pitsburgas "Penguins". 2007.—08. gada sezonā "Penguins" sasniedza Stenlija kausa finālsēriju, tajā gan piekāpjoties Detroitas "Red Wings". Nākamajā regulārajā sezonā traumas dēļ Gončars aizvadīja vien 25 spēles, taču palīdzēja komandai izcīnīt Stenlija kausu. Laika posmā no 2000. līdz 2010. gadam ar 500 rezultativitātes punktiem Gončars bija otrs rezultatīvākais NHL aizsargs aiz Niklasa Krūnvala.

2010. gada vasarā Gončars noslēdza trīs gadu līgumu ar Otavas "Senators". 2013. gada vasarā viņš tika aizmainīts uz Dalasas "Stars", savukārt 2014. gada novembrī "Stars" Gončaru aizmainīja uz Monreālas "Canadiens", kuras rindās aizsargs noslēdza sezonu. 2015. gada rudenī noslēdza pārbaudes laika līgumu ar Pitsburgas "Penguins", taču pilnvērtīgu līgumu hokejists neieguva un noslēdza profesionāļa karjeru.

Krievijas hokeja izlases sastāvā ir izcīnījis 1998. gada Olimpisko spēļu sudraba un 2002. gada Olimpisko spēļu bronzas medaļas. Pasaules čempionātos ir izcinījis sudrabu 2010. gada un bronzu 2007. gadā.

## Ārējās saites
Valdemāra zemesraga pils

thumb|250px|Valdemāra zemesraga pils.
thumb|250px|Galerija.

**Valdemāra zemesraga pils**, kas tiek bieži saukta par prinča Eušēna pili vai prinča Eušēna Valdemāra zemesraga pili, ir pils un apmeklētākais Zviedrijas mākslas muzejs, kas atrodas Stokholmā, Jūrgordenā. Atrodas Stokholmā, Prinča Eušēna ielā 6 ().

## Vēsture
Pils ir bijusi prinča Eušēna dzīves vieta. Skices iecerētajai pilij ir zīmējis pats princis kopā ar arhitektu Ferdinandu Bobergu. Pils tika uzbūvēta 1905. gadā, pēc Ferdinanda Boberga projekta astoņus gadus vēlāk, 1913. gadā tika uzcelta arī galerija. Neskatoties uz to, ka princis Eušēns tika gatavots militārā virsnieka karjerai, princis kļuva par veiksmīgu mākslinieku, būdams par vienu no savas paaudzes vadošajiem ainavistiem. Tāpat ir arī gleznojis monumentālus gleznojumus Karaliskajam drāmas teātrim, Karaliskajam operteātrim un Tiesu namam. Pēc prinča nāves 1947. gadā pils pārgāja valsts īpašumā, kļūdama par apmeklētāko Zviedrijas mākslas muzeju.

## Mākslas muzejs
Pilī visos tās trīs stāvos pašlaik atrodas mākslas muzejs, kura kolekcija atspoguļo Zviedrijas 20. gadsimta sākuma mākslu — prinča Eušēna un galvenokārt viņa laikabiedru darbi, kā arī prinča atbalstīto nākamās paaudzes grupas mākslinieku, kas tika apzīmēti ar nosaukumu "jaunie", darbi. Pils galerijā ir izvietota daļa no kolekcijas, aptuveni 2000 darbi, kuru vidū ir arī prinča darbi. Pils divos augšējos stāvos un prinča darbnīcā tiek rīkotas izstādes. Pils viesu apartementi laika gaitā tikpat kā nav mainījušies.
Pilī ir redzamas trīs visaugstāk novērtētās prinča gleznas: "Pavasaris" (1891), "Vecā pils" (1893), "Mākonis" (1896). Prinča Eušēna laikabiedru mākslas darbu autori ir: Nils Kreigers, Bruno Liljeforss, Andress Corns, Eušēns Jānsons, Oskars Bjerks, Ričards Bergs un Kārls Frēderiks Hills. Muzeja kolekcijas jaunākās paudzes mākslas darbu autoru vidū ir minami mākslinieki Sigrīda Jertena, Īsaks Grīnevalds, Leanders Engstrems un Einars Julins. Muzejā pārstāvēti ir arī tēlniecība, tā laika tēlnieku darbi, kuru vidū īpaši ir minams Pērs Haselbergs, kura darbi ir redzami pils parkā un galerijā.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Oficiālā mājaslapa
Tagalu valoda

**Tagalu valoda**, arī **tagalogu valoda** (*Wikang Tagalog*), ir austronēziešu saimes valoda, kura ir dzimtā valoda aptuveni trešdaļai Filipīnu iedzīvotājiem. Šajā valodā galvenokārt runā tagali, kas dzīvo valsts galvaspilsētas Manilas tuvumā. Tagalogu valodas standartizētā versija filipīniešu valoda ir viena no divām Filipīnu oficiālajām valodām.

## Atsauces
Tīla galerija

thumb|250 px|right| Tīla galerija no jūras puses.
thumb|250 px|right| Tīla galerija no ieejas puses.

**Tīla galerija** () ir mākslas muzejs, kura kolekcija ietver Zviedrijas un Ziemeļvalstu mākslu periodā no 19. gadsimta beigām līdz 20. gadsimta sākumam. Galerija atrodas Stokholmā, Jūrgordenā, () 6-8.

## Vēsture
Galerija ir nosaukta baņķiera Ernesta Tīla vārdā, kurš bija liels mākslas cienītājs un kura izcilajā kolekcijā bija laikabiedru mākslas darbi. Sākotnēji baņķiera kolekcija atradās viņa apartementos Strandvegenā, bet, izjūtot šaurību, nolēma būvēt villu Jūrgordenā, tās projektēšanu uzticot arhitektam Ferdinandam Bobergam. Villa tika uzbūvēta 1905. gadā un tur tika pārvietota mākslas kolekcija. Baņķieris Pirmā pasaules kara laikā zaudēja lielāko daļu mantas un nonāca ekonomiskās grūtībās, tāpēc valsts 1924. gadā no viņa nopirka mākslas kolekciju, kas sniedz pilnīgu priekšstatu par skandināvu mākslu laika posmā no 19. gadsimta beigām līdz 20. gadsimta sākumam, bet 1926. gadā villā atvēra Tilla galeriju.

## Galerija
Būdams dumpinieks, Ernests Tīls sāka kolekcionēt to mākslinieku mākslas darbus, kuri tajā laikā veidoja pretstatu tradicionālajiem māksliniekiem, tāpēc īpaši galerijā ir aplūkojamas visu Zviedrijas nozīmīgāko mākslinieku gleznas, kuri Parīzes dienvidos bija izveidojuši mākslinieku koloniju (), kā arī to mākslinieku darbi, kuri 1886. gadā bija apvienojušies opozīcijas grupā pretēji Mākslas akadēmijas tradicionālistiem. Tāpēc šo mākslinieku vidū ir minami tādi vārdi kā Bruno Liljeforss, Kārls Nordstrems, Karls Lāšons un Augusts Strinbergs, bet ir redzamas arī tādu zināmu mākslinieku gleznas kā Andress Corns, Eušēns Jānsons un princis Eušēns. Uzmanību muzejā piesaista Kristiāna Ēriksona skulptūras un Aksela Petešona koka figūras. Galerijā ir redzami arī ārzemju mākslinieku darbi, ko savā laikā bija kolekcijai iegādājies Ernests Tīls, piemēram, viņa drauga Edvarda Munka darbi.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Oficiālā mājaslapa
Lufthansa

***Deutsche Lufthansa AG*** (izrunā: , no  — 'gaiss',  — 'hanza') ir lielākā Eiropas lidsabiedrība, viens no vadošajiem Vācijas uzņēmumiem un tās nacionālā aviokompānija. Tās darbojas kopš 1953. gada.

2007. gadā *Lufthansa* bija ceturtā lielākā lidsabiedrība pasaulē, kas nodrošināja gaisa satiksmi starp 203 lidostām 78 valstīs Āfrikā, Amerikā, Āzijā un Eiropā. Kopā ar partneriem *Lufthansa* nodrošināja satiksmi ar apmēram 410 galapunktiem. Ar vairāk nekā 710 lidmašīnām un tās partneru avioflotēm *Lufthansa* ir otra lielākā pasažieru pārvadājumu aviokompānija pasaulē.

Uzņēmuma galvenā mītne atrodas Ķelnē, taču lielākā daļa pilotu un servisa darbinieku strādā Frankfurtē. Kopumā uzņēmumā strādā aptuveni 117 tūkstoši cilvēku, kas pārstāv 146 tautības. 1997. gadā *Lufthansa* izveidoja pasaules lielāko aviokompāniju savienību *[[Star Alliance]]*. 2010. gadā *Lufthansa* pakalpojumus izmantoja vairāk nekā 90 miljonu pasažieru, uzņēmuma peļņa šajā gadā sastādīja 1,1 miljardu eiro.

## Lufthansas grupa
Lufthansas grupa ir biržā kotēta aviācijas kompānija, kurā bez *Lufthansa* ietilpst arī aviokompānijas *[[Swiss]]*, *[[Austrian Airlines]]*, *Discover Airlines*, *Lufthansa CityLine*, *Lufthansa City Airlines*, *Air Dolomiti*, *Eurowings*, *[[ITA Airways]]*, *Edelweiss Air*, *[[Brussels Airlines]]*, *Lufthansa Cargo*, kā arī *Sunexpress*, kas ir *Lufthansa* un *[[Turkish Airlines]]* kopuzņēmums, MRO pakalpojumu sniedzējs *Lufthansa Technik*.

2025. gada 21. augustā *Lufthansa* kļuva par Latvijas lidsabiedrības *[[airBaltic]]* stratēģisko investoru (10 %) ar kopējo investīciju apjomu 28 miljoniem eiro.

## Atsauces

## Ārējās saites
Jaunolaine

**Jaunolaine** (agrāk arī **Olaine**, **Vecolaine**) ir apdzīvota vieta Olaines novada Olaines pagastā, pagasta centrs. Izvietojusies Olainītes krastos pie Rīgas—Jelgavas dzelzceļa un autoceļa A8 4 km no novada centra Olaines un 21 km no Rīgas centra.
Jaunolainē atrodas pagasta pārvalde (Meža ielā 2), bērnudārzs «Magonīte», kultūras nams, bibliotēka, pasts, Olaines luterāņu baznīca (celta 1749-1753), dzelzceļa pieturas punkts Jaunolaine.
Ciema teritorijā iekļauta savrupmāju apbūve Lubauši un bijusī Padomju Armijas pilsētiņa Birznieki.

## Vēsture
thumb|200px|left|Olaines baznīca un ciems pie Jelgavas-Rīgas lielceļa (18. gadsimta karte).

Apdzīvotā vieta izveidojusies 16. gadsimtā Jelgavas - Rīgas lielceļa malā kā robežsardzes garnizona vieta pie Olaines luterāņu baznīcas. Pie Olaines upītes () ietekas robežupē Misā iekārtoja Rīgas pilsētai piederošu Olaines muižiņu (*Landgut Oley*) ar krogu. 19. un 20. gadsimtā ciemā atradās Olaines pagasta valdes nams.

Pēc Otrā pasaules kara te atradās padomju saimniecības «Olaine» centrs.

## Iedzīvotāji
### Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSP un OSP datiem.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Olaines novada pašvaldība. Vēsture
Olaine (nozīmju atdalīšana)

**Olaine** var būt:
* Olaine — pilsēta Olaines novadā
* Olaine — stacija dzelzceļa līnijā Rīga—Jelgava
* Jaunolaines kādreizējais nosaukums
* Olainītes upes cits nosaukums
Tomāšs Rosickis

**Tomāšs Rosickis** (; dzimis  Prāgā, Čehoslovākijā) ir bijušais čehu futbolists un Čehijas futbola izlases dalībnieks.

Karjeras laikā ir trīs reizes triumfējis Čehijas līgā *[[Sparta Prague]]* sastāvā (1998–99, 1999–00, 2000–01), kā arī vienreiz uzvarējis Bundeslīgā *[[Dortmundes "Borussia"|Borussia Dortmund]]* sastāvā (2001–02).

Čehijas izlases sastāvā spēlējis 2006. gada FIFA Pasaules kausā, 2000., 2004. un 2016. gada Eiropas čempionātos(sasniegts pusfināls).

## Sasniegumi
**Sparta Prague**

* Čehijas 1. līga: 1998–99, 1999–2000

**Borussia Dortmund**

* Vācijas Bundeslīga: 2001–02

**Arsenal**

* FA kauss: 2013–14, 2014–15
* FA Community Shield: 2014

**Individuālie sasniegumi**

* Čehijas gada futbolists: 2001, 2002, 2006

## Atsauces

## Ārējās saites
* Mājaslapa 

* Arsenal profils 
* ESPN profils
Samīrs Nasrī

**Samīrs Nasrī** (*Samir Nasri*; dzimis  Marseļā, Francijā) ir profesionāls franču futbolists, spēlē pussarga pozīcijā, Francijas futbola izlases dalībnieks.

Viņš parasti spēlē uzbrūkošā pussarga vai malējā pussarga pozīcijā, taču ir spēlējis arī centra pussarga pozīcijā. Spēles stila, prasmju dēļ dažreiz tiek salīdzināts ar franču futbola leģendu Zinedinu Zidānu.

Kajreru uzsācis jaunatnes klubos dzimtajā Marseļā. Deviņu gadu vecumā viņš pievienojās Olympique de Marseille kluba sistēmai un nākamos septiņus gadus pavadīja šī kluba jaunatnes akadēmijā. 2004. gada septembrī viņš debitēja kluba sastāvā pret Sochaux. 2005. gadā kluba sastāvā izcīnīja UEFA Intertoto kausu. 2006.—2007. gada sezonā S. Nasrī tika atzīts par labāko jauno spēlētāju. 2008. gada jūnijā spēlētājs pievienojās Anglijas Premjerlīgas klubam Arsenal, ko pārstāv vēl joprojām. 2011. gada augustā pievienojās *[[Manchester City F.C.|Manchester City]]*.

Francijas izlases sastāvā startējis 2008. gada Eiropas čempionātā.

## Sasniegumi
**Marseille**

* UEFA Intertoto kauss: 2005

**Manchester City**

* Anglijas Premjerlīga: 2011–12, 2013–14
* Anglijas Līgas kauss: 2013–14
* FA Community Shield: 2012

**Individuālie sasniegumi**

* Francijas 1. līgas gada labākais jaunais spēlētājs: 2006–07
* Francijas gada futbolists: 2010

## Atsauces

## Ārējās saites

* Arsenal profils  
* ESPN profils
Džoto di Bondone

**Džoto di Bondone** ( jeb vienkārši **Džoto**; dzimis ap 1266./67. gadu, miris ) bija itāļu gleznotājs un arhitekts vēlīnajos viduslaikos. Džoto tiek uzskatīts par vienu no nozīmīgākajiem renesanses ideju attīstītājiem. 

Džoto slavenākais darbs ir fresku cikls Skroveņi kapellā, kas atrodas Padujā, Veneto. Darbu pie kapellas Džoto veicis laikposmā no 1303. līdz 1305. gadam. Kapellā attēlota Jēzus un Jaunavas Marijas dzīve, izceļot Jaunavas Marijas lomu cilvēka pestīšanā.

1334. gadā Džoto uzsāka darbu pie Florences katedrāles zvanu torņa. Līdz savai nāvei 1337. gadā pabeigts bija vien torņa pirmais stāvs. Andrea Pizāno, kas zvanu torņa celtniecību atsāka 1343. gadā, skrupulozi turpināja sekot Džoto iecerētajam torņa dizainam. Torņa celtniecību pabeidza Frančeska Talenti. Talenti gan neizbūvēja Džoto projektēto torņa smaili. Katedrāles tornis ir nosaukts Džoto vārdā. 

## Galerija

Giotto. Peruzzi Altarpiece 1310-15.North Carolina Museum of Art, Raleigh.jpg|Perucci katedrāles altārgleznas. (1310-1315.g.)
Giotto - Scrovegni - -31- - Kiss of Judas.jpg|*Jūdas skūpsts* Freska Skroveņi kapelā. (1305.g.)
Giotto, madonna col bambino ridente, assisi.jpg|*Madonna ar smaidošo bērnu*. Freska Sv. Franciska bazilikā Asīzē. (1290tie gadi)
Giotto, frate francescano, villa i tatti.jpg|*Franciskāņu brālis*. (ap 1300.g.)
義大利佛羅倫斯教堂等51.jpg|Florences katedrāles zvanu tornis.


## Ārējās saites

* Džoto ''artcyclopedia''
Liljevalka galerija

thumb|250 px|right| Liljevalka galerija.
thumb|250 px|right|Millesa skulptūra.

**Liljevalka galerija** () ir mākslas muzejs, kura kolekcija ietver 20. gadsimta Zviedrijas un citu pasaules tautu mākslu. Galerija atrodas Stokholmā, Jūrgordenas dienvidu pusē, () 60. Ēka ir ietverta kultūras pieminekļu mantojuma sarakstā. Liljevalka mākslas galerija tiek uzskatīta par vienu no pievilcīgākajām mākslas galerijām Ziemeļeiropā.

## Vēsture
1913. — 1916. gados būvētā ēka ir nosaukta rūpnieka Kārla Frēdrika Liljevalka vārdā, kurš ziedoja līdzekļus projektam, ko realizēja arhitekts Kārls Bergstens. Nams tika būvēts neoklasicisma stilā, kas tā laika Stokholmas apbūvei bija raksturīgs.

## Galerija
Galeriju pārvalda Stokholmas pilsēta, kas ir arī tās pārvaldniece. Mākslas darbu pamatu veido Liljevalka kolekcija — 20. gadsimta zviedru, ziemeļtautu un citu valstu mākslinieku un amatnieku darbi. Katru gadu tiek rīkotas četras vai piecas lielas izstādes, kuru lielākais mākslas notikums ir Pavasara salons, kas ir gaidīts pasākums. Izstādes var aplūkot kā individuāli, tā arī gida pavadībā. Galerijā ir izveidota speciāla nodaļa bērniem un jauniešiem, norisinās debates, lekcijas un koncerti.

Blakus muzejam atrodas Kārla Millesa skulptūra "Strēlnieks", bet ēkas ziemeļu sienā granītā ir izveidots Liljevalka krūšu tēls, kura autors ir Kristians Ēriksons.

## Atsauces

## Ārējās saites

*
Žari

**Žari** () ir pilsēta Polijas rietumos, Lubušas vojevodistes dienvidos uz dienvidrietumiem no Zelona Guras. Vēsturiski pazīstama arī ar vācisko nosaukumu **Zorava** (), jo līdz 1945. gadam atradās Vācijā, tomēr, pamatojoties uz Jaltas un Potsdamas konferenču lēmumiem, pilsēta tika piešķirta Polijai, bet vācu iedzīvotāji padzīti. Atrodas vēsturiskā Lejaslužicas reģionā (sorbu valodā pilsētas nosaukums ir **Žarova** (*Žarow*)).

No 1705. līdz 1707. gadam Zoravā par kapelmeistaru strādāja baroka komponists Georgs Filips Tēlemanis (*Georg Philipp Telemann*, 1681–1767). 19. gadsimta sākumā pilsētas skolā mācījās psihologs Gustavs Fehners (*Gustav Fechner*, 1801–1887). 1893. gadā šeit cietumā bija ieslodzīts anarhists Gustavs Landauers (*Gustav Landauer*, 1870–1919). 1938. gadā Zoravā tika nodibināta Ķeizara Vilhelma biedrības filiāle, kas nodarbojās ar koksnes pētniecību. Otrā pasaules kara laikā pilsētā atradās vācu lidmašīnu *[[Focke-Wulf]]* rūpnīca.

Matemātiķa Ernsta Kummera (*Ernst Kummer*, 1810–1893), kārtslēcēja Tadeuša Slusarska (*Tadeusz Ślusarski*, 1950–1998) dzimtā pilsēta.

## Atsauces

## Ārējās saites
Leopolds I

**Leopolds I** var būt:

* Leopolds I Hābsburgs (*Leopold I.*, 1640—1705) — Svētās Romas imperators;
* Leopolds I Askānijs (*Leopold I.*, 1676—1747) — Anhaltes-Desavas firsts, Prūsijas ģenerālfeldmaršals;
* Leopolds I Sakss-Koburgs-Gota (*Léopold Ier*, 1790—1865) — Beļģijas karalis.
Žagaņas apriņķis

**Žagaņas apriņķis** () ir apriņķis Polijā, Lubušas vojevodistes dienvidos. Robežojas ar Lubušas vojevodistes Žaru, Zelona Guras un Nova Solas apriņķiem, kā arī Lejassilēzijas vojevodistes Glogovas, Polkovices, Boleslavecas un Zgoželecas apriņķiem.

Žagaņas apriņķa Ņegoslavices ciemā dzimis vācu/amerikāņu biologs Ginters Blobels (*Günter Blobel*, 1936).

## Apskates objekti
*Bīronu pils Žagaņā (*Pałac Lobkowitzów w Żaganiu*)
*Žagaņas Marijas debessbraukšanas baznīca (*Kościół Wniebowzięcia Najświętszej Maryi Panny w Żaganiu*)

## Galerija

Zespół zamkowy- zamek (pałac); L-116-1-3-A; PL, LB, powiat żagański, gmina Żagań, Żagań, ul. Szprotawska 4; 01.jpg|Bīronu pils Žagaņā
Zagan_NMP.jpg|Žagaņas Marijas debessbraukšanas baznīca
Gozdņica

**Gozdņica** () ir pilsēta Polijas rietumos, Lubušas vojevodistes dienvidos. Vēsturiski pazīstama arī ar vācisko nosaukumu Freivaldava (), jo līdz 1945. gadam atradās Vācijā. Pamatojoties uz Jaltas un Potsdamas konferenču lēmumiem, pilsēta tika piešķirta Polijai, bet vācu iedzīvotāji padzīti. 2003. gada Polijas referendumā par iestāšanos ES Gozdņicā bija vislielākais "par" nobalsojošo skaits valstī - 92%.
Normunds Vilnītis

**Normunds Vilnītis** (dzimis  Rīgā) ir latviešu jurists, Latvijas iekšlietu struktūru darbinieks un politiķis. Bijušais Korupcijas novēršanas un apkarošanas biroja priekšnieks (2009—2011). Darbojas arī politikā, pārstāv partiju "Par cilvēcīgu Latviju".

## Biogrāfija
Normunds Vilnītis ir dzimis . Viņš ir precējies. Bez dzimtās latviešu valodas runā arī krieviski un vāciski.

### Izglītība
1987. gadā pabeidzis Valkas rajona Blomes astoņgadīgo skolu un ieguvis pamata izglītību, bet 1991. gadā beidzis Murjāņu sporta internātskolu un ieguvis vidējo izglītību. No 1991. līdz 1996. gadam Vilnītis studēja Latvijas Policijas akadēmijā. No 2001. līdz 2003. gadam mācījās šīs pašas iestādes maģistrantūrā, ieguvis jurista izglītību. 2007. gadā sācis studēt M. Lomonosova Maskavas Valsts universitātes aspirantūrā.

### Darba pieredze
No 1994. līdz 1997. gadam Normunds Vilnītis bija LR Iekšlietu ministrijas Organizētās noziedzības apkarošanas biroja sevišķi svarīgu lietu inspektors un galvenais inspektors. No 1997. līdz 1999. gadam strādājis Iekšlietu ministrijas Personu aizsardzības dienestā, bijis nodaļas priekšnieks. Tad līdz 2003. gadam bija Narkotiku apkarošanas biroja priekšnieka vietnieks. No 2002. līdz 2005. gadam bijis Juridiskās koledžas lektors, savukārt no 2003. līdz 2009. gadam bija Latvijas Policijas akadēmijas Civiltiesību zinātņu katedras lektors.

### KNAB vadīšana
 Saeima KNAB priekšnieka amatā iecēla Normundu Vilnīti. Līdz ar kļūšanu par KNAB priekšnieku Vilnītis izstājās no LSDSP.  Vilnīti atstādināja no amata. Tas notika dienu pēc tam, kad ģenerālprokurora Ērika Kalnmeiera vadīta komisija ieteica Vilnīša atlaišanu.

### Krimināllieta
Par iespējamu iesaisti noziedzīgā darījumā N. Vilnītis tika aizturēts . Pēc pusotra gada,  kriminālvajāšanai tika nodota N. Vilnīša un divu citu apsūdzēto lieta par kukuļa piesavināšanos 135 000 eiro apmērā (noziegums noticis 2016. gadā).

## Politiskā darbība
Pārstāvējis Latvijas Sociāldemokrātisko strādnieku partiju (LSDSP). 2017. gada Rīgas domes vēlēšanās partija izvirzīja N. Vilnīti kā savu kandidātu uz domes priekšsēdētāja amatu, taču saraksts guva pieticīgu vēlētāju atbalstu — vien 0,23% balsu.

Šobrīd pārstāv partiju "Par cilvēcīgu Latviju".

## Atsauces
Leopolds I Hābsburgs

**Leopolds I** (, , ,; dzimis , miris ) bija Hābsburgu dinastijas Svētās Romas impērijas ķeizars no 1658. gada līdz savai nāvei. Bija arī Ungārijas un Bohēmijas karalis.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1640. gadā Svētās Romas impērijas ķeizara Ferdinanda III un viņa sievas Spānijas Marijas Annas ģimenē. Francijas karaļa Luija XIV brālēns. Kļuva par troņmantinieku 1654. gada 9. jūlijā, kad 21 gada vecumā nomira viņa vecākais brālis Ferdinands IV.

Valdīšana vainagojās ar panākumiem pret Osmaņu impēriju Lielā turku kara laikā. Uzvaras Sentgotārdas kaujā (1664. gadā), Vīnes kaujā (1683. gadā), Otrajā Mohāčas kaujā (1687. gadā) un Zentas kaujā (1697. gadā) ļāva Hābsburgiem anektēt Transilvāniju un lielu daļu Ungārijas.

Leopolds I karoja ar Franciju Deviņgadu karā (1688—1697) un Karā par Spānijas mantojumu (1701–1714). Pēc Leopolda nāves troni mantoja viņa dēls Jozefs I.

## Ārējās saites
Liepa (Liepas pagasts)

**Liepa** ir apdzīvota vieta Cēsu novada Liepas pagastā, pagasta centrs. Izvietojusies pie autoceļa P20 un Rīgas—Valkas dzelzceļa (stacija Lode) starp Cēsīm un Valmieru 14 km no novada centra Cēsīm un 100 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta veidojusies ziemeļos no bijušās Liepas muižas (*Lindenhof*) centra (tagad Liepasmuižas ciems) netālu no Lodes stacijas (atklāta 1889. gadā). Par lielāku apdzīvoto vietu izveidojusies pēckara gados, kad Liepā tapa Veidenbauma kolhoza centrs, bet pie Lodes stacijas pēc drenu cauruļu rūpnīcas (tagad AS «Lode») atvēršanas — strādnieku ciemats Lode. Liepā atrodas pagasta pārvalde, pamatskola, bērnudārzs, kultūras nams, kā arī ģeoloģisks piemineklis Lielā Ellīte.

## Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSP un OSP datiem.

## Atsauces
Apelsīnkoks

**Saldais apelsīnkoks** (*Citrus × sinensis*) ir citrusaugu ģints koks vai krūms. To kultivē, lai iegūtu tā augļus — apelsīnus. To izcelsmes vieta ir Ķīnas dienvidi. Mūsdienās apelsīnkokus audzē visā pasaulē tropu, subtropu un mērenās joslas siltajos apgabalos. Koki var izaugt līdz 7,5 m augstumam, atsevišķos gadījumos pat līdz 15 m augstumam.

Apelsīnkokus var apskādēt daudzi un dažādi kukaiņi un slimības, piemēram, Vidusjūras augļu muša *[[Ceratitis capitata]]*.

## Ārējās saites
Skulte (Mārupes pagasts)

**Skulte** (arī **Jaunskulte**) ir apdzīvota vieta Mārupes novada Mārupes pagastā. Atrodas pagasta ziemeļos. Izvietojusies Neriņas krastos rietumos no starptautiskās lidostas "Rīga" skrejceļiem 9 km no novada un pagasta centra Mārupes un 15 km no Rīgas centra.
## Iedzīvotāji
### Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSP un OSP datiem.

## Vēsture
Apdzīvotā vieta izveidojās pēc Otrā pasaules kara kā Padomju armijas virsnieku ciemats. Vēlāk attīstījās kā kolhoza "Mārupe" ciems. Apbūvē dominē daudzstāvu mājas, apkārtnē daudz bijušo armijas būvju palieku. Skultē atrodas sākumskola un stadions. Uz Skulti no lidostas "Rīga" tika pārcelts Rīgas Aviācijas muzejs.

2022. gada 29. jūnijā Mārupes novada pašvaldības dome nolēma 1978. gadā uzcelto militārās lidmašīnas IL-28 pieminekli Skultes ielā 19 pārvietot uz netālu esošo Aviācijas tehnikas muzeju. Pieminekli demontēja un pārvietoja 27. jūlijā.

## Atsauces
Tivoli Grēnalunda

thumb|250px|Parkā.
thumb|250px|Parks naktī.

**Tivoli Grēnalunda** ( — 'Tivoli Zaļā birzs'), ir vecākais izklaides parks Zviedrijā, kas atrodas Stokholmā, Jūrgordenā () 9.

Nelielu atrakciju parku šajā vietā atklāja Jākobs Šultheiss 1883. gada 3. augustā. Toreiz galvenā atrakcija bija karuselis divos līmeņos, ko darbināja zirga spēks. Nosaukumu atrakciju parkam īpašnieks patapināja no kādreiz, 18. gadsimtā šeit bijušā krodziņa "Zaļā birzs", kuru bieži apmeklēja dziesminieks Belmanis.

## Atrakciju parks
Atrakciju parks darbojas vasaras sezonā, kas parkam sākas 1. maijā un tas ir atvērts 130 dienas. Parks ir iecienīts, to ik dienu apmeklē aptuveni 10 000 cilvēku. Tiek piedāvātas dažādas atrakcijas, atbilstoši vecumam, cilvēka augumam un drosmei. Apmeklētāji var izvēlēties vizināties vairāk kā 100 gadus vecā iecienītā klasiskā karuselī jeb gūt adrenalīnu, izvēloties kādu no jaunākajām atrakcijām kā, piemēram, 80 metru kritienu no "Spēka torņa". Bez atrakcijām parkā atrodas arī kabarē restorāns ar vietām 600 apmeklētājiem, teātris ar 200 sēdvietām, restorāni un kafejnīcas, kuru kopskaitā ir trīspadsmit.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Oficiālā mājaslapa
* Parka vēsture
Ziemeļu muzejs

thumb|250px|Ziemeļu muzejs.

**Ziemeļu muzejs** ir vēstures muzejs, kas iepazīstina ar zviedru tradīcijām un ikdienas dzīvi. Tas atrodas Stokholmā, Jūrgordenā Lejonsletenas teritorijā. Adrese: () 6-16.

## Vēsture
Muzeja izveidotājs ir Arturs Hazēliuss (1833-1901), kurš ir arī brīvdabas muzeja Skansena dibinātājs. Muzeja ēku, kas atgādina ekstravagantu renesanses pili, projektējis Īsaks Gustavs Klāsons. Muzejs tika atklāts 1907. gada 8. jūnijā. Lai tas verētu notikt, jau 1872. gadā Arturs Hazēliuss sāka vākt dažādus priekšmetus un lietas, kas nākamajām paaudzēm varētu pavēstīt par ziemeļu seno zemkopju kultūru. Sākotnēji, 1873. gadā Hazēliuss izveidoja skandināvu etnogrāfisko ekspozīciju, kas tika atvērta apmeklētājiem Drotninggatenā. Apmeklētāju interese par šo ekspozīciju bija liela, arī eksponātu skaits strauji pieauga, tāpēc jau 1888. gadā radās plāni izveidot jaunu muzeju Jūrgordenā.

## Muzejs
Muzejs apmeklētājiem sniedz priekšstatu par Zviedrijas cilvēku dzīvi laika periodā no 16. gadsimta līdz mūsu dienām. Muzejā ir vairāk kā 1,5 miljoni eksponātu — visdažādāko priekšmetu. Tie ir grezni apģērbi, vērtīgas dārglietas, dažādi sadzīves priekšmeti, māju un dzīvokļu interjeru kopijas. Muzejā var iepazīties ar zviedru tradicionālo svētku svinēšanu, galda klājumiem, telpu iekārtojumu dažādos laikmetos, kas ir eksponēti speciāli izveidotajos leļļu namiņos.

Muzeja ekspozīcija ir izvietota četros stāvos, tai ir sekojošas ekspozīcijas nodaļas: "Augusta Strinberga kolekcija", Tautas māksla, "Leļļu namiņi", Tekstiliju galerija, Sāmi, "Mazie objekti", "Zviedru mājas", "Mēbeles", "Galda klājumi", "Tradīcijas" un "Modes galerija". Muzeja galvenajā zālē atrodas apgleznota un apzeltīta ozolkoka karaļa Gustava Vāsas skulptūra, kuras autors ir Kārls Milless. Bez pastavīgās ekspozīcijas muzejā ir izstāžu zāles, kurās regulāri norisinās dažādas izstādes. Muzejā atrodas arī spēļu istaba, kur muzeja mazākajiem apmeklētājiem iepazīties ar muzeju viņiem saprotamā veidā. Muzejā atrodas arī restorāns.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Oficiālā mājaslapa
2005. gada Latvijas pašvaldību vēlēšanas

**2005. gada Latvijas pašvaldību vēlēšanas** notika . Domes tika ievēlētas 530 pašvaldībās — 7 republikas pilsētās un 523 pagastos. Vēlēšanas organizēja Centrālā vēlēšanu komisija.

Pašvaldību vēlēšanām bija pieteikušies 1695 kandidātu saraksti, kuros pieteikti 15 682 kandidāti. Lielākā pašvaldība, kurā tika ievēlēti deputāti, ir Rīga, kuras domē ir vieta 60 mandātiem. Kandidātu sarakstus varēja iesniegt no 2005. gada 21. līdz . Vēlēšanās no 1 418 445 balsstiesīgajiem pilsoņiem piedalījās 749 709 vēlētāji jeb 52,85% no visiem balsstiesīgajiem. Vēlēšanas notika 952 vēlēšanu iecirkņos, novadu un pilsētu domēs kopā tika ievēlēti 4179 deputāti.

 Administratīvā rajona tiesa atcēla Rēzeknes pilsētas domes vēlēšanu rezultātus uzskatot, ka "Rēzeknes domes vēlēšanās bija notikusi vēlētāju balsu uzpirkšana tādā apjomā, kas varēja ietekmēt vietu sadalījumu Rēzeknes pilsētas domē". Atkārtotas vēlēšanas notika .

## Atsauces

## Ārējās saites
* Pašvaldību vēlēšanu rezultāti
Kūra

**Kūra** var būt:

* Kūra (upe) — lielākā upe Aizkaukāzā;
* Kūra (pilsēta) — pilsēta Šveicē, Graubindenes kantona administratīvais centrs.
1454. gads

**1454. gads** () bija parastais gads, kas pēc Jūlija kalendāra sākās otrdienā.

## Notikumi
* 6. februāris — Trīspadsmitgadu karš: sākās Prūsijas pilsētu sacelšanās.
* 9. aprīlis — par Milānas hercogs Frančesko Sforca noslēdza savienību ar Florences Republiku un Neapoles Karalisti.

### Nezināms datums
* Johans Gūtenbergs nodrukāja tā saukto "Gūtenberga Bībeli".
* Venēcija un Dženova noslēdza tirdzniecības līgumus ar Osmaņu impēriju.

## Dzimuši
* 9. marts — Amerigo Vespuči, itāļu jūrasbraucējs (miris 1512. gadā)
* 14. jūlijs — Policiāno (*Poliziano*), itāļu humānists (miris 1494. gadā)
* 25. novembris — Katerīna Kornado (*Catherine Cornaro*), Kipras karaliene (mirusi 1510. gadā)
* *datums nezināms*
** Pinturikio (*Pinturicchio*), itāļu gleznotājs (miris 1513. gadā)

## Miruši
* 20. jūlijs — Huans II Trastamara (*Juan II*), Kastīlijas karalis (dzimis 1405. gadā)
2001. gada Latvijas pašvaldību vēlēšanas

**2001. gada Latvijas pašvaldību vēlēšanas** notika . Domes tika ievēlētas 552 pašvaldībās — 7 republikas pilsētās un 545 pagastos. Vēlēšanas organizēja Centrālā vēlēšanu komisija.

Pašvaldību vēlēšanām bija pieteikušies 1520 kandidātu saraksti, kuros pieteikti 13 560 kandidāti. Lielākā pašvaldība, kurā tika ievēlēti deputāti, ir Rīga, kuras domē ir vieta 60 mandātiem. Kandidātu sarakstus varēja iesniegt no 2001. gada 20. līdz . Vēlēšanās no 1 336 495 balsstiesīgajiem pilsoņiem piedalījās 828 333 vēlētāji jeb 61,98% no visiem balsstiesīgajiem. Vēlēšanas notika 952 vēlēšanu iecirkņos, novadu un pilsētu domēs kopā tika ievēlēti 4179 deputāti.

Trijās pašvaldībās saskaņā ar rajona tiesu lēmumiem notika atkārtotas vēlēšanas.  notika vēlēšanas Viesturu pagastā un Preiļu novadā, bet  — Ilūkstē.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Pašvaldību vēlēšanu rezultāti
Ilova

**Ilova** () ir pilsēta Polijas rietumos, Lubušas vojevodistes dienvidos uz dienvidiem no Zelona Guras. Vēsturiski pazīstama arī ar vācisko nosaukumu Halbava (), jo līdz 1945. gadam atradās Vācijā, tomēr, pamatojoties uz Jaltas un Potsdamas konferenču lēmumiem, pilsēta tika piešķirta Polijai, bet vācu iedzīvotāji padzīti. Senatnē purva rūdas ieguves centrs.
Šajovāmoša

**Šajovāmoša** () ir ciems Ungārijas ziemeļaustrumos, Boršodas-Abaūjas-Zemplēna meģē.

## Atsauces

## Ārējās saites

*
Jaunanglija

**Jaunanglija** () ir reģions ASV ziemeļaustrumu daļā, kurš sastāv no sešiem štatiem — Meinas, Ņūhempšīras, Vērmontas, Masačūsetsas, Rodailendas un Konektikutas. Jaunanglija robežojas ar Atlantijas okeānu, Kanādu (Kanādas Jūras provinces un Kvebeka) un Ņujorkas štatu.

## Vēsture
1620. gadā kolonisti no Anglijas izveidoja Plimutas koloniju Jaunanglijā. Pēc desmit gadiem, 1630. gadā, uz ziemeļiem no Plimutas kolonijas puritāņi izveidoja Masačūsetsas līča koloniju Bostonā. Nākamo 130 gadu laikā Jaunanglija piedalījās četros franču un indiāņu karos, līdz briti Ziemeļamerikā uzvarēja frančus un to sabiedrotos pamatiedzīvotājus. 18. gadsimta beigās Jaunanglijas kolonijas uzsāka pretošanās kustību Lielbritānijas parlamenta mēģinājumiem bez kolonistu piekrišanas ieviest jaunus nodokļus. Bostonas tējas dzeršana bija viens no protestiem, kas saniknoja Lielbritāniju. Tā atbildēja ar rīkojumu, kas atcēla kolonijas pašpārvaldes tiesības. Tas 1775. gadā noveda pie atklātas karadarbības un britu izdzīšanas no Jaunanglijas 1776. gadā, kā arī neatkarības deklarācijas 1776. gada jūlijā.

Jaunanglijā parādījās pirmās kustības amerikāņu literatūrā, filozofijā un izglītībā. Reģionam bija nozīmīga loma verdzības atcelšanā un tas bija pirmais reģions ASV, kurā tika ieviesti industriālās revolūcijas sasniegumi. Šobrīd Jaunanglija ir izglītības, augsto tehnoloģiju, apdrošināšanas un medicīnas centrs. Bostona ir tā kultūras, finansiālais, izglītības, medicīnas un transporta centrs.

French and indian war map.svg|Karš ar frančiem un indiāņiem (1755–1763)
NE US relief.png|Jaunanglija ASV kartē (sarkanā krāsā)
USA 09562 Boston Luca Galuzzi 2007.jpg|Bostona

## Atsauces

## Ārējās saites
Ūdens muzejs "Aquaria"

thumb|250px|Ūdens muzejs "Akvārijs".
thumb|250px|Muzejā.
thumb|250px|Muzejā.

**Aquaria** () ir jūras muzejs, kurā var iepazīt dažādu ekoloģisko sistēmu — ziemeļu, tropu un citu jūru dzīvniekus un augus. Muzejs atrodas Stokholmā, Jūrgordenā, *Falkenbergsgatan* 2. Muzejs ir slēgts kopš 2018. gada 30. septembra.

## Vēsture
Privāto Ūdens muzeju 1990. gada jūnijā atklāja Jērans Flodins. Pirms tam daudzus gadus viņam piederēja akvāriju veikals un viņa mērķis bija atklāt savu ūdens muzeju. Šī iecere sāka īstenoties 1980. gadu beigās, kad Jērans Flodins ieguva savā īpašumā Jūrgordenas piekrastes teritoriju, kurā pirms tam bija notikusi kuģa "Vāsa" izcelšana no jūras dzelmes un atjaunošana.

## Muzejs
Akvāriju gada laikā apmeklē aptuveni 250 000 cilvēku. Muzeja apmeklētājs var iepazīties ar daudziem dzīvniekiem un viņu dažādiem biotopiem kā, piemēram, dzidrūdens lašupītēm un tropisko lietus mežu apgabaliem. Populārākie muzeja iemītnieki ir haizivis, kas ir aplūkojamas stikla gaitenī. Muzejā ir apskatāma ziemeļu kalnu ainava ar ezeru, kurā dzīvo foreles un ūdenskritums. Tāpat ir izveidota Dienvidamerikas tropu mežu ar tiem raksturīgiem pērkona negaisiem simulācija, kuros ir augsts gaisa mitrums un nemainīga gaisa temperatūra +28&nbsp;°C. Esot vētras ar lietusgāzi simulācijā, iespējams redzēt cikādes, rajas, pirajas un milzu naktstauriņus.

Lai nodrošinātu nepieciešamo ūdens apmaiņu un cirkulāciju muzejā, katru stundu tiek iesūknēti aptuveni 100 000 litru ūdens no blakus esošā Nibrovikena līča. Atpakaļ sistēmā ūdens nokļūst caur nelielu ezeru un kāpnēm, pa kurām nārsta laikā brīvi migrē laši starp ezeru un līci.

Muzejs piedāvā īpašas mācību programmas skolēniem un audiogidus. Muzejā ir pieejama kafejnīca.
## Atsauces

## Ārējās saites
* Oficiālā mājaslapa
* Attēli no muzeja
Kuģošanas vēstures muzejs

thumb|250px|Kuģu muzejs.
thumb|250px|Skats uz Kuģu un Vāsas muzejiem.
thumb|250px|"St.Erik" ziemā.

**Kuģošanas vēstures muzejs** () ir muzejs, kas iepazīstina ar agrāko kuģošanu uz bākkuģa "Finngrundet", ledlauža "St. Erik", torpēdkuģa HMS "Spica" un glābšanas kuģa "Bernhard Ingelsson". Kuģu muzejs atrodas līdzās Vāsas muzejam esošās ostas Jāgaras piestātnē Stokholmā, Jūrgordenā. Kuģu muzejs ir Jūras vēstures muzeja apakšstruktūra.

Muzejs iepazīstina ar četriem noenkurotajiem kuģiem, kuri tika būvēti dažādiem uzdevumiem Zviedrijas ūdeņos. Torpēdkuģis muzeja īpašumā nonāca 2002. gadā, glābšanas kuģis — 1996. gadā.

## Finngrundet
"Finngrundet" ir bākkuģis, kurš tika būvēts 1903. gadā. Kuģis ir 31 metrus garš, 6,85 metrus plats, to apkalpoja astoņu cilvēku komanda. Bākas ugunis bija saskatāmas no 11 jūras jūdžu attāluma. "Finngrumndet" izmantoja bezledus sezonā, noenkurojot Fingrunda sēklī Botnijas līča dienviddaļā. Bākkuģi norakstīja 1969. gadā, laikā, kad bākkuģus sāka aizstāt ar pastāvīgām automātiskajām bākām. Sakarā ar to bākkuģis 1970. gadā kļuva par muzeja kuģi.

## Sv. Ēriks
Ledlauzis "Sv. Ēriks" tika būvēts 1915. gadā, tam no jūras kuģiem ir pasaulē lielākais tvaika dzinējs un tas bija pirmais Zviedrijas jūras ledlauzis. Kuģis ir 60 metrus garš un 17 metrus plats, apkalpei nepieciešama 30 cilvēku komanda. Kuģa aprīkojums ļauj atstumt sāņus ledusgabalus un paplašināt brīvo joslu no ledus, tas ielauž ledu, slīdot pa to. Ledlauzim ir divi trīscilindru kuģa motori, no kuriem viens ir Zviedrijā lielākais jūras tvaikoņa dzinējs.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Kuģis "St. Ēriks" 
* "Finngrundet" 
* Muzeja atrašanās kartē
1423. gads

**1423. gads** () bija parastais gads, kas pēc Jūlija kalendāra sākās piektdienā.

## Notikumi
* 31. jūlijs — Simtgadu karš: angļi kaujā pie Kravanes sakāva frančus

### Nezināms datums

## Dzimuši
* 2. jūnijs — Ferdinands I Trastamara, Neapoles karalis (miris 1494. gadā)
* 3. jūlijs — Luijs XI Valuā, Francijas karalis (miris 1483. gadā)

## Miruši
* 23. maijs — Benedikts XIII, antipāvests (dzimis 1328. gadā)
.ky

**.ky** ir augšējā līmeņa domēns (ccTLD), kura paredzētais pielietojums ir saistīts ar Kaimanu Salām. Domēns izveidots 1995. gadā. Domēna sponsors ir *Information and Communications Technology Authority*, kas nodrošina arī domēnu reģistrēšanu. Lai reģistrētu domēnu, ir jābūt Kaimanu Salu pilsonim vai uzņēmumam jābūt reģistrētam šajā valstī.

## Ārējās saites

*  IANA .ky whois information
Gliese 581 e

**Gliese 581 e** ir citplanēta, kas atrodas 6,13 pc attālumā no Zemes Svaru zvaigznājā. Planēta riņķo ap zvaigzni Gliese 581 vidēji 0,028 AU attālumā. Planētas orbītas ekscentriciāte ir 0,0261. 1 gads uz planētas ilgst 3,149 Zemes dienas ilgi un tā sver tikai 2,5 reizes vairāk par Zemi, tāpēc tā tiek klasificēta, kā Superzeme.

Planētu atklāja 2009.gada 21.aprīlī.

Ieraugot planētas orbitālos parametrus, varētu domāt, ka uz tās ir tikpat karsti, kā martenkrāsnī, bet patiesībā karstums ir mērenāks — uz planētas patiesībā karstums ir starp cepeškrāsni un ugunskuru, jo zvaigzne Gliese 581 sarkanais punduris, kurš ģenerē salīdzinoši maz siltuma salīdzinājumā ar Sauli. Cilvēks uz šīs karstās planētas saulē varētu sajusties tā kā ļoti karstā tvaika pirtī, ja vien tās atmosfēras sastāvs būtu pieskaņots cilvēka dzīvībai. Planētas vidējā temperatūra ziemā ir 382&nbsp;°C, bet vasarā karstums sasniedz vidēji 399&nbsp;°C. Īsā apriņķošanas perioda dēļ planētai eksistētu dienas un nakts puslodes. Nakts pusē diemžēl būtu vēss, bet dienas pusē temperatūras svārstītos no 300&nbsp;°C līdz 500&nbsp;°C.

Gravitācija uz šīs planētas varētu būt apmēram tāda pati, kā uz Zemes.
.mo

**.mo** ir augšējā līmeņa domēns (ccTLD), kura paredzētais pielietojums ir saistīts ar Makao. Domēns izveidots 1996. gadā. Domēna sponsors ir Makao universitāte, bet domēnu reģistrēšanu nodrošina *MONIC*.

## Ārējās saites

*  IANA .mo whois information
Gliese 777

thumb|''Gliese 777'' gaismas spektrālais sastāvs
**Gliese 777** ir zvaigzne, kas atrodas 15,9 pc attālumā no Zemes Gulbja zvaigznājā. Novērojumi liecina, ka zvaigznei ir divas planētas, no kurām viena ir Jupiteram līdzīga planēta. Raugoties no Zemes tā ir +5,71 zvaigžņlieluma objekts.

Zvaigzne ir apmēram par 4% masīvāka par Sauli, un ievērojami vecāka, aptuveni 6,7 miljardi gadu. Zvaigznes rādiuss ir 2,348 reizes lielāks nekā Saulei, un tās temperatūra ir 5588 K (5315&nbsp;°C), tāpēc zvaigzne izstaro gaismu, kura pēc spektrālā sastāva ir līdzīga Saules gaismai.
Igaunijas krona

**Igaunijas krona** (, kods: **EEK**) bija Igaunijas nacionālā valūta laika periodā no 1928. līdz 1940. gadam un no 1992. līdz 2011. gadam. Viena krona atbilda 100 centiem. Līdz ar Igaunijas pievienošanos Eirozonai, kas notika 2011. gada janvārī, kronas vietā tika ieviests eiro.

No 1918. gada Igaunijas nacionālā valūta bija Igaunijas marka. 1924. gadā apritē tika laista Igaunijas krona, kas 1928. gada 1. janvārī pilnībā aizvietoja markas. Marka tika mainīta attiecībā 1 krona pret 100 markām. Kopš 1924. gada Igaunijas krona bija piesaistīta Zviedrijas kronai, pret zeltu tās attiecība bija 2480 kronas = 1 kilograms tīra zelta. 1933. gadā krona tika devalvēta un turpmāk bija piesaistīta Lielbritānijas mārciņai. 1940. gadā, kad valstī ienāca padomju karaspēks, kronas vietā tika ieviests padomju rublis, kas tika mainīts attiecībā 0,8 krona pret 1 rubli.

Pēc Igaunijas valstiskuma atjaunošanas 1992. gadā Igaunijas krona atkal kļuva par valsts nacionālo valūtu. 1992. gada 20. jūnijā sākās padomju rubļa aizvietošana ar kronām. Viena krona atbilda 10 rubļiem (persona varēja maksimāli izmainīt 1500 rubļus pret 150 kronām). Sākotnēji krona tika piesaistīta Vācijas markai, bet vēlāk eiro. Pēc visu nepieciešamo kritēriju izpildīšanas Igaunija 2011. gadā kļuva par vienu no Eirozonas dalībvalstīm. Līdz ar to 1. janvārī eiro kļuva par oficiālu maksāšanas līdzekli Igaunijā. No 1. līdz 14. janvārim eiro atradās apritē paralēli ar Igaunijas kronu, bet no 15. janvāra Igaunijas krona pilnībā zaudēja nacionālās valūtas statusu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Mīlgrāvis (kanāls)

**Mīlgrāvis** ir Ķīšezera notece uz Daugavu. Mīlgrāvi (no  — ‘dzirnavu grāvis’) 13. gadsimtā izraka Daugavgrīvas klostera mūki. Kopš 19. gadsimta stipri padziļināts un paplašināts kuģniecībai un doku izveidošanai. Kanāla kopējais garums ir 1,6 km, platums — ap 200 m, dziļums — līdz 9 m. Kanāla dienvidu krastā atrodas Jaunmīlgrāvis, ziemeļu — Vecmīlgrāvis. Mīlgrāvi šķērso divi tilti: autotransporta tilts (savieno Mīlgrāvja ielu un Jaunciema gatvi) un dzelzceļa tilts (dzelzceļa līnija Rīga—Skulte).

Mīlgrāvis pirms 1900.jpg|Mīlgrāvja osta ar Mīlgrāvja dzelzceļa atzaru (pirms 1900)
Mīlgrāvja dienvidu krasts ap 1940.jpg|Mīlgrāvja dienvidu krasts (ap 1940)


## Atsauces
Bioloģijas muzejs

thumb|250px|Diorāma.

**Bioloģijas muzejs** Stokholmā ir pirmais šāda tipa muzejs pasaulē, kas atrodas Jūrgordenā Lejonsletenas apkārtnē.

## Vēsture
Muzejs tika atklāts 1893. gada 11. novembrī zoologa, dabas sargātāja un mednieka Gustava Kolthofa vadībā. Liela nozīme muzeja veidošanā ir arī rūpniekam Liljevalkam, kuru Gustavs Kolthofs pārliecināja finansēt muzeja veidošanas kampaņu — muzejā savākt visu Skandināvijas putnu un zīdītāju izbāžņus, kas būtu parādīti dzīvniekiem atbilstošos biotopos. Pats Gustavs Kolthofs pirms muzeja atklāšanas muzejam nodeva pāris tūkstošus eksponātu, kuru vidū bija dzīvnieku izbāžņi, putnu ligzdas un olas. Muzeja dibinātāja draugs, mūsdienās ievērojamais gleznotājs Bruno Liljeforss bija atbildīgs par atbilstošām gleznām muzejā. Muzeja ēku — koka celtni projektēja arhitekts Agi Lindegrēns, ietekmēdamies no nacionālā romantisma un viduslaiku Norvēģijas stāvbaznīcu arhitektūras, kam raksturīgas askētiskas un vienkāršas līnijas. Muzejs tika atjaunots 1920. gados un 1990. gadu sākumā, kad tam apritēja 100 gadu jubileja.

## Muzejs
No 1970. gada muzejs pieder Skansena fondam. Daudzi dzīvnieki apmeklētājiem tiek rādīti uz diorāmas fona ar 300 Skandināvijas sauszemes dzīvniekiem un putnu sugām konkrētajā dzīves vidē. Muzejs ir apmeklētājiem atvērts visu gadu, no aprīļa līdz septembrim katru dienu, pārējos mēnešos, iepriekš piesakoties. Īpaša mācību programma ir izstrādāta skolēniem.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Oficiālā mājaslapa
Lejonsletena

thumb|250px|Lejonsletena

**Lejonsletena** ( — ‘lauvu līdzenums’) ir vēsturiska teritorija apkārtnē ap Ziemeļvalstu muzeju Jūrgordenā, Stokholmā.

Lejonsletena vēsturiski bija vieta, kur līdz 1792. gadam tika turēti vienuviet dzīvnieki lauvu ēdināšanai, kā arī norisinājās lauvu un lāču cīņas karaļa izklaidei, tāpēc šis apvidus ir saglabājis nosaukumu "Lauvu līdzenums". Mūsdienās te atrodas Ziemeļu muzejs.

Lejonsletenā 1897. gadā atradās paviljons, kurā notika Starptautiskā mākslas un rūpniecības izstāde. Netālu no Lejonsletenas atrodas karaļa Kārļa XV jātnieka statuja, bet iepretim, šķērsojot Jūrgordas ielu var redzēt *Blå porten* jeb Zilos vārtus, kas bija ierīkoti 20 km garajā žogā apkārt kādreizējam karaliskajam medību rezervātam.

## Galerija


Attēls:Carl XV of Sweden statue 2007 Stockholm.jpg|Karaļa Kārļa XV statuja.
Attēls:Blå porten Djurgården.jpg|Zilie vārti.


## Ārējās saites
* www.sfv.se
## Atsauces
Igaunijas marka

**Igaunijas marka** () bija Igaunijas nacionālā valūta no 1918. līdz 1928. gadam, kad to nomainīja ar Igaunijas kronu. Viena marka atbilda 100 penijiem.

1918. gadā, kad tika proklamēta Igaunijas Republika, tās teritorijā par maksāšanas līdzekli tika izmantotas vācu ostmarkas. Vēlāk paralēli sāka cirkulēt arī Padomju Krievijas valūta, tomēr jau 1918. gada novembrī Igaunijas Finanšu ministrija izdeva rīkojumu par Igaunijas markas laišanu apgrozībā. Līdz 1919. gada martam, kad tika uzsākta marku drukāšana, valūtas vietā tika izdotas Valsts kases biļetes. 

Pirmās markas izgatavoja Tallinas tipogrāfijā un Helsinku litogrāfijā. 1919. gada jūnijā gatavā valūta tika nogādātas Valsts tipogrāfijā Tallinā, lai tās tālāk varētu laist apgrozībā. Igaunijas markas tika mainītas 1 pret 1 ar vāciešu okupācijas varas iestāžu izlaistajām ostmarkām. Uz pirmajām banknotēm teksts bija dublēts četrās vietējās valodās — igauņu, vācu, zviedru un krievu. Par valūtas emisiju bija atbildīga Igaunijas Banka, kas kopš 1919. gada 30. aprīļa bija valsts centrālā banka.

1924. gadā apgrozībā paralēli markām parādījās kronas, kas 1928. gada 1. janvārī naudas reformas rezultātā pilnībā aizstāja markas. Viena krona tika mainīta pret 100 markām.