open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
1938. gada Latvijas šahistu ranga tabula

**1938. gada Latvijas šahistu ranga tabula** (saukta arī par **ranglisti**) bija Kārļa Bētiņa sastādīts un Latvijas Šaha savienības valdes apstiprināts Latvijas labāko šahistu saraksts. 

## Saraksts
Sarakstā hipotētiskā stipruma kārtībā bija iekļauti šādi 35 Latvijas šahisti:

# Vladimirs Petrovs 
# Fricis Apšenieks 
# Movša Feigins 
# Edgars Krūmiņš 
# Teodors Bergs
# Aleksandrs  Koblencs
# Augusts Strautmanis
# Voldemārs  Mežgailis 
# Volfgangs Hāzenfuss
# Arvīds Kalniņš
# Lūcijs Endzelīns
# Kārlis Ozols
# Tenis Melngailis
# Aleksandrs  Kannenbergs
# Alfrēds Eklons
# Leonīds Dreibergs 
# Pāvils Dreijmanis
# Emilis Melngailis 
# Voldemārs  Zāmuels
# Indriķis Kalniņš
# Arnolds Kalniņš
# Nils Elisons
# Indriķis Strazdiņš
# Zigfrīds Solmanis
# Ernests Gīze
# Jānis Frīde
# Milijs Brakmanis 
# Alberts Melnbārdis
# Moisejs Models  
# Artēmijs Stabiņš
# Herberts Muižnieks
# Viktors Rozenbergs
# Jānis Ulpe
# Georgs Meiers
# Arvīds Taube

## Saraksta izmaiņu kārtība
Vietu kārtību saraksta varēja izmainīt paši šahisti izcīnot savā starpā, īpaši reglamentētus mačus. Lai tiktu augstākā vietā, katram bija tiesības izaicināt uz cīņu saraksta iepriekšējo šahistu. Uzvarēja tas, kas pirmais ieguva 3 punktus. Maču regulēšana un domstarpību izšķiršana bija uzticētā LŠS pilnvarotajam ranglistes jautājumos K. Bētiņam.

## Atsauces
Bonobo (mūziķis)

**Saimons Grīns** (; dzimis ), plašāk pazīstams kā ***Bonobo***, ir britu mūziķis, producents un diskžokejs, kurš pārsvarā darbojas Losandželosā, ASV.

## Diskogrāfija
[thumb|''Bonobo'' koncerts ''[Brixton Academy*, [[Londona|Londonā]], 2013. gada novembrī.]]

=== Albumi ===


=== Citi albumi ===
* *One Offs... Remixes & B-Sides* (2002)
* *Sweetness* (2002)
* *Solid Steel Presents: It Came from the Sea* (2005)
* *Black Sands Remixed* (2012)
* *Late Night Tales: Bonobo* (2013)
* *The North Borders Tour - Live* (2014)

=== Singli un EP ===

* *Scuba* EP (2000)
* *Terrapin* EP (2000)
* *Silver* EP (2000)
* *The Shark* EP (2000)
* *One Offs, Remixes & B-Sides* (2002)
* *Kota* EP (2002)
* *Pick Up* EP (2003)
* *Flutter* EP (2003)
* *Live Sessions* (2005)
* *Nightlite / If You Stayed Over* (2006)
* *Nightlite* (Zero dB Reconstruction/Bonobo Remixes) (2006)
* *The Keeper* (kopā ar *Andreya Triana*) EP (2009)
* *Stay the Same* (kopā ar *Andreya Triana*) (2009)
* *Eyesdown* (kopā ar *Andreya Triana*) (2010)
* *Cirrus* (2013)
* *First Fires* (kopā ar *Grey Reverend*) (2013)
* *Ten Tigers* EP (2014)
* *The Flashlight* EP (2014)


=== DVD ===


== Atsauces ==


== Ārējās saites ==

* 
* [http://www.ianroullier.com/interviews_and_features/bonobo.htm *Bonobo* intervija *Clash magazine'', 2006. gada septembrī] 
* Profils rcrdlbl.com 
* Rīgā elektroniskās mūzikas projekts «Bonobo»
Latvijas Republikas Ministru prezidentu uzskaitījums

260px|thumb|Ministru prezidenta karogs
Šajā uzskaitījumā apkopoti **[[Latvijas Republika]]s Ministru prezidenti jeb premjerministri (valdības vadītāji)**, kopš 1918. gada, kad Latvija ieguva neatkarību no Krievijas un Vācijas. Padomju okupācijas periodā Ministru prezidenta amats tika likvidēts. Laika posmā no Latvijas neatkarības atjaunošanas 1990. gada maijā līdz 1993. gadam Latvijas valdības vadītājs bija Latvijas Republikas Ministru padomes priekšsēdētājs.

## Uzskaitījums
### [[Attēls:Flag of Latvia.svg|30px]] Latvijas Republika (1918 — 1940) [[Attēls:Coat of arms of Latvia.svg|30px]]

### [[Attēls:Flag of Latvia.svg|30px]] Latvijas Republika (1991 — mūsdienas) [[Attēls:Coat of arms of Latvia.svg|30px]]

## Atsauces
Jēņi

**Jēņi** (agrāk **Jēnis**) ir apdzīvota vieta (bijušais ciems) Valmieras novada Jērcēnu pagastā. Atrodas pagasta rietumu daļā 5,6 km no pagasta centra Jērcēniem, 18,5 km no Valmieras un 127,8 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa V232 (Daksti–Jērcēni–Rami), Vīburupes krastā.

## Atsauces
Latvijas Valsts prezidentu uzskaitījums

[thumb|250px|[Latvijas Valsts prezidents|Latvijas Valsts prezidenta standarts]]

**Latvijas Valsts prezidentu** uzskaitījumā apkopoti Latvijas valsts vadītāji no 1918. gada 18. novembra, kad tā ieguva neatkarību no Krievijas un Vācijas. Latvijas Valsts prezidents kopš 1922. gada 14. novembra ir augstākā amatpersona Latvijas Republikā.

## Vēsture
Latvijas brīvības cīņu (1918—1920) laikā valsts vadītāju funkcijas pildīja Latvijas Pagaidu valdības vadītāji. No 1920. gada 1. maija valsts vadītāja funkcijas pildīja Latvijas Satversmes sapulces prezidents Jānis Čakste.

Pēc Latvijas okupācijas Otrā pasaules kara laikā tika izveidota Latvijas PSR (1940—1990) un Latvijas ģenerālapgabals (1941—1944) okupējušo lielvaru sastāvā. Latvijas Centrālās padomes ievēlēti Latvijas Valsts prezidenta vietas izpildītāji trimdā bija Pauls Kalniņš (1944—1945), Jāzeps Rancāns (1947—1969). Periodā pēc Latvijas neatkarības atjaunošanas no 1990. gada 4. maija līdz 1993. gada 7. jūlijam valsts vadītāja funkcijas pildīja Latvijas Republikas Augstākās Padomes priekšsēdētājs Anatolijs Gorbunovs.

## Latvijas Valsts prezidentu saraksts


;*Politiskās partijas*

;*Citas frakcijas*



## Skatīt arī
* Latvijas prezidenta vēlēšanas
* Latvijas Republikas Ministru prezidents
* Latvijas Republikas Ministru prezidentu uzskaitījums

## Piezīmes

## Atsauces

## Ārējās saites
* Latvijas Valsts prezidents
Igaunijas prezidentu uzskaitījums

Šajā uzskaitījumā apkopoti **[[Igaunija]]s prezidenti** kopš 1938. gada, kad tika izveidots prezidenta amats. Līdz 1938. gadam Igauniju pārvaldīja Igaunijas Valsts vecākais.

## Uzskaitījums
### [[Attēls:Flag of Estonia.svg|30px]] Igaunijas Republika (1938 — 1940) [[Attēls:Coat of arms of Estonia.svg|30px]]

### [[Attēls:Flag of Estonia.svg|30px]] Igaunijas Republika (1991 — pašlaik) [[Attēls:Coat of arms of Estonia.svg|30px]]
Karloss Menems

**Karloss Sauls Menems** (; dzimis , miris ) bija sīriešu izcelsmes argentīniešu politiķis, 44. Argentīnas prezidents laika posmā no 1989. līdz 1999. gadam. Pirmais peronists, kurš kļuva par prezidentu pēc 1976. gada militārā puča.

1973. gadā tika ievēlēts par dzimtās Larjohas provinces gubernatoru. Pēc 1976. gada puča arestēts un atcelts no amata, 1983. gadā ievēlēts atkal. Tika ievēlēts par prezidentu 1989. gada vēlēšanās, kad hiperinflācijas dēļ no amata atkāpās Rauls Alfonsīns. Ieguva ārvalstu finanšu organizāciju atbalstu, piekrītot Vašingtonas konsensam, privatizācijai un piesaistot Argentīnas peso ASV dolāram. Atjaunoja diplomātiskās attiecības ar Lielbritāniju pēc Folklendu kara. Guva ASV atbalstu. Padziļinoties ekonomiskajai krīzei, zaudēja popularitāti un 1999. gada vēlēšanās par prezidentu kļuva Fernando de la Rua. No 2005. gada - Larjohas provinces senators.

## Ārējās saites
Dzīvsudraba(II) cianīds

**Dzīvsudraba(II) cianīds** ir dzīvsudraba un zilskābes sāls. Hg(CN)2 ir bezkrāsaina ļoti indīga viela bez smaržas, bet ar ļoti pretīgu garšu. Kristalizējas kā tetraedra formas kristāli. Gaisā pamazām sadalās un kļūst tumšs, tādēļ jāglabā stikla pudelē ar pieslīpētu aizbāzni. Lai arī dzīvsudraba(II) cianīds tiek uzskatīts par sāli, tā molekulā starp dzīvsudraba un oglekļa atomiem ir kovalentā saite un, šķīstot ūdenī, disociācija nenotiek. Dzīvsudraba(II) cianīda molekulai ir gandrīz lineāra forma.

Teorētiski iespējams arī dzīvsudraba(I) cianīds Hg2(CN)2, taču tas jau iegūšanas brīdī sadalās par brīvu dzīvsudrabu un dzīvsudraba(II) cianīdu.

## Iegūšana
Dzīvsudraba(II) cianīds rodas, reaģējot zilskābei ar dzīvsudraba(II) oksīdu:
:HgO + 2HCN → Hg(CN)2 + H2O 

To var iegūt arī, reaģējot dzīvsudraba(I) vai dzīvsudraba(II) sāļiem ar zilskābi vai cianīdu šķīdumiem:
:HgCl<sub>2</sub> + 2KCN → Hg(CN)2 + 2KCl 
:Hg<sub>2</sub>Cl<sub>2</sub> + 2KCN → Hg(CN)2 + Hg + 2KCl 

Hg(CN)2 veidojas dzīvsudraba(II) sulfāta reakcijā ar kālija heksacianoferātu(II):
:K4Fe(CN)6 + 3HgSO4 → 3Hg(CN)2 + 2K<sub>2</sub>SO<sub>4</sub> + FeSO4

## Īpašības

Cianīdu šķīdumos Hg(CN)2 veido komplekso tetracianomerkurāta(II) jonu:
:Hg(CN)2 + 2CN− → [Hg(CN)4]2− 

Reaģē ar kālija jodīdu, veidojot kālija tetrajodomerkurātu(II):
:Hg(CN)2 + 4KI → K2[HgI4] + 2KCN

Karsējot virs 320 °C, sadalās un rodas diciāns un metālisks dzīvsudrabs:
:Hg(CN)2 → Hg + (CN)2 

Diciāns rodas arī, karsējot dzīvsudraba(II) cianīdu kopā ar dzīvsudraba(II) hlorīdu: 
:Hg(CN)2 + HgCl2 → Hg2Cl2 + (CN)2

Reaģējot ar jodu, rodas jodciāns:
:Hg(CN)2 + I2 → Hg + 2ICN

## Izmantošana
Agrāk dzīvsudraba cianīda šķīdumu lietoja par dezinficējošu līdzekli, kā arī (pirms antibiotiku izgudrošanas) sifilisa ārstēšanai. Izmanto homeopātijā ar latīņu nosaukumu *Hydrargyrum bicyanatum*.

## Atsauces
Marsīlio Fičīno

**Marsīlio Fičīno** (, , dzimis , miris ) bija renesanses laika itāļu neoplatonisma filozofs, garīdznieks un tulks, kurš dzīvoja 15. gadsimtā. Būdams Kozimo de' Mediči finansētās Florences Platona akadēmijas līderis, atjaunoja Rietumu pasaules interesi par Platona darbiem. Tulkojis visus mūsdienās saglabātos Platona darbus latīniski.

## Ārējās saites
Aleksandrovičs

**Aleksandrovičs** var būt:

* Aleksandrs Aleksandrovičs (1904—?) — Latvijas politiķis un sabiedrisks darbinieks;
* Mihails Aleksandrovičs — Krievijas imperatora Aleksandra III dēls un Nikolaja II brālis;
* Sergejs Aleksandrovičs — Krievijas imperatoracara Aleksandra II dēls un Aleksandra III brālis.
Kapitāls (grāmata)

**Kapitāls. Politiskās ekonomijas kritika** (, ) ir Kārļa Marksa sarakstīta kapitālistiskās sistēmas analīze un kritika. Grāmatas trīs daļas izdotas no 1867. līdz 1883. gadam. Tas bija viens no pirmajiem ievērojamajiem darbiem, kas kritizēja Ādama Smita un citu tā laika ekonomistu atbalstīto brīvā tirgus ekonomiku.

## Skatīt arī

* Kārlis Markss
* Frīdrihs Engelss
* Kapitālisms

## Ārējās saites
Kārlis Bukass

**Kārlis Bukass** (dzimis , miris ) bija latviešu vieglatlēts, distanču slēpotājs, abos sporta veidos startējis garajās distancēs.

## Biogrāfija

Dzimis 1903. gada 10. septembrī (28. augustā pēc vecā stila) Dūru muižas "Birzēs" kalpu Jāņa un Annas Bukāžu ģimenē. Sporta gaitas sāka 1924. gadā ASK bendija komandas sastāvā. Kā sportists pārstāvēja sporta klubu Amatieris un un Rīgas Futbolklubu.

1927. gada 28. augustā Rīgā kļuva par pirmo Latvijas čempionāta uzvarētāju maratonā, apsteidzot ievērojamāko Latvijas brīvvalsts garo distanču skrējēju Arturu Motmilleru.

Divas reizes uzvarējis Latvijas čempionātā maratona distancē (1927, 1935). Vairākkārtējs ielu skrējiena "Quer durch Berlin" dalībnieks, augstākais rezultāts — 3. vieta 1929. gadā.

Līdzās skriešanai aktīvi nodarbojās ar distanču slēpošanu, 1927. gadā uzvarēja Latvijā pirmajā 50 kilometru slēpojumā no Rīgas uz Ropažiem un atpakaļ. Piedalījies olimpiskajās spēlēs (), ieņēma 69. vietu 18 kilometru slēpošanas distancē.

1933. gadā Bukass nodibināja Rīgas slēpotāju klubu, bija ilggadējs tā vadītājs, un izbūvēja Siguldā tramplīnu, vēlāk pēc Alberta Riekstiņa projekta veikta tramplīna pārbūve, atļaujot tajā veikt 50-60 metrus tālus lēcienus.

Pēc 2. Pasaules kara dzīvoja trimdā — vispirms Vācijā, no kurienes izceļoja uz Angliju un vēlāk uz Kanādu, kur nodzīvoja līdz mūža galam. Miris no audzēja 1975. gada 9. jūlijā Toronto.

## Ārējās saites

## Atsauces
Latvijas hokeja izlase 2017. gada Pasaules čempionātā

**[[Latvijas hokeja izlase]]** piedalījās 2017. gada Pasaules čempionātā hokejā. Kopš 1996. gada Latvijas hokeja izlase Pasaules čempionāta elites divīzijā spēlēja jau 21. reizi pēc kārtas. Latvija spēlēja A apakšgrupā Ķelnē pret Dāniju, Slovākiju, Itāliju, Zviedriju, ASV, Krieviju un turnīra rīkotājiem Vāciju. Ar trim uzvarām un četriem zaudējumiem Latvija ieņēma 5. vietu grupā un nekvalificējās izslēgšanas kārtai, kopvērtējumā paliekot 10. vietā.

## Sastāvs

* **Galvenais treneris**:  Bobs Hārtlijs

## Turnīrs

### Spēles
#### Latvija-Dānija

#### Latvija-Slovākija

#### Itālija-Latvija

#### Zviedrija-Latvija

#### Latvija-ASV

#### Krievija-Latvija

#### Vācija-Latvija

## Rezultatīvākie spēlētāji

## Skatīt arī
* 2017. gada Pasaules čempionāts hokejā
* 2017. gada Pasaules čempionāta hokejā izlašu sastāvi

## Ārējās saites
* https://web.archive.org/web/20170202135902/http://www.iihfworlds2017.com/en/games/
Pauls Hindemits

**Pauls Hindemits** (; dzimis , miris ) bija vācu 20. gadsimta komponists, diriģents, mūzikas pedagogs, mūzikas teorētiķis, vijolnieks un altists. Pretēji daudziem tā laika komponistiem, atzina tonalitāti. Attīstīja arī t.s. pielietojamo mūziku (*Gebrauchsmusik*). 

Mācījās Frankfurtes pie Mainas Hoha konservatorijā (*Dr. Hoch’s Konservatorium*). 1927. gadā kļuva par Berlīnes Augstākās mūzikas skolas profesoru. Pēc nacistu nākšanas pie varas, kad viņa mūzika netika atbalstīta, darbojās Turcijā, 1938. gadā emigrēja uz Šveici, bet 1940. gadā - uz ASV, kur pasniedza Jeila Universitātē. 1946. gadā Hindemits kļuva par ASV pilsoni, tomēr 1953. gadā atgriezās Eiropā, apmezdamies Cīrihē.

Komponista populārāko darbu vidū ir dziesmu cikls *Das Marienleben* (1923, 1948), operas *Mathis der Maler* (1938) un *Die Harmonie der Welt* (1957), kā arī ASV radītais *Symphonic Metamorphosis of Themes by Carl Maria von Weber* (1943).

## Ārējās saites

*Honademitam veltīta lapa
* Pauls Hindemits Petrucci Music Library
* Hindemits allmusic.com
Rūdolfs Blūmenfelds

**Rūdolfs Blūmenfelds** (dzimis , miris 1941. gadā) bija Latvijas ārsts (Dr. med.) un šahists.

## Biogrāfija
1913. gadā beidzis Kazaņas Universitāti specialitātē: iekšķīgās un sirds slimības. Bijis Rīgas pilsētas Veselības nodaļas vadītājs. 
Nacistiskās okupācijas laikā 1941. gada jūlijā ieslodzīts Rīgas geto, strādājis geto slimnīcā. Miris no tuberkolozes saasinājuma.

Bijis labs šahists, kā Jelgavas pārstāvis piedalījies 5. un 6. Baltijas Šaha savienības kongresā. Piektajā kongresā ieguvis ar rīdzinieku A. Vaitu  dalītu 4.-5. godalgu. 

## Apbalvojumi
1929. gadā apbalvots ar Zviedrijas Vazas ordeņa 1. šķiras bruņinieka krustu.

## Atsauces
Igors Volks

**Igors Volks** (*Игорь Петрович Волк*; dzimis , miris ) bija PSRS kosmonauts, lidotājs, izmēģinātājpilots.

## Dzīvesgājums

Igors Volks dzimis Zmijivā, Ukrainas PSR studentu ģimenē. Pēc studiju beigšanas tēvu nosūtīja darbā Tālajos Austrumos Vorošilovā (tagad Usurijska) par transporta inženieri, un ģimene viņam devās līdzi. Pēc Vācijas—PSRS kara ģimene devās uz Kursku. Tur apmeklēja aeroklubu un aizrāvās ar aviāciju.

1954. gadā Volks iestājās Kirovogradas kara aviācijas lidotāju skolā, kuru pabeidza 1956. gadā. Pēc tam viņš dienēja par lidotāju Azerbaidžānas PSR, Baku pretgaisa aizsardzības apgabalā.

1963. gadā Igors Volks demobilizējās un iestājās Aviācijas rūpniecības ministrijas Lidojumu pētnieciskā institūta (*LII*) Izmēģinātājlidotāju skolā, kuru pabeidza 1965. gadā. Pēc tam viņš strādāja *LII* Lidojumu pētnieciskajā centrā, lidojot ar dažādām lidmašīnām. Pirmais pasaulē (nejauši) izpildīja augstākās pilotāžas figūru "kobra".
1969. gadā Volks pabeidza Maskavas aviācijas institūta Žukovskas filiāles vakara nodaļu inženiera mehāniķa specialitātē.

1976. gadā veica *[[Spiral (aerokosmiskā sistēma)|Spiral]]* programmas orbitālā aparāta *MiG-105.11* atmosfēras izmēģinājumus.

Igors Volks 1977. gada 12. jūlijā ieskaitīts *LII* speciālajā kosmiskajā grupā programmā *[[Buran]]*. No 1979. gada aprīļa līdz 1980. gada decembrim viņš Kosmonautu sagatavošanas centrā izgāja kosmonautu vispārējās sagatavošanas kursus. 1980. gada 26. septembrī Volks ieskaitīts kosmonautu pētnieku grupā. 1982. gada 12. februārī viņam piešķirta kvalifikācija "kosmonauts izmēģinātājs".

No 1982. gada septembra līdz 1983. gada maijam Igors Volks kopā ar Leonīdu Kizimu un Vladimiru Solovjovu gatavojās kosmiskajam lidojumam pamatapkalpē. Viņu apkalpe tika izformēta līdz ar orbitālās stacijas *[[Saljut-7]]* lidojumu programmas maiņu. 1983. gada 26. decembrī viņš sāka gatavoties kosmosa kuģa *[[Sojuz-T]]* lidojumam.

Igors Volks pirmo un vienīgo kosmisko lidojumu veica no 1984. gada 17. līdz 29. jūlijam kopā ar Vladimiru Džanibekovu un Svetlanu Savicku, ar kosmosa kuģi *[[Sojuz T-12]]* apmeklējot staciju *Saljut-7*. Divas stundas pēc nolaišanās Volks veica lidmašīnu vadīšanas eksperimentu (*[[Tu-154]]*, kas bija aprīkota ar *Buran* vadības sistēmu, un *[[MiG-25]]*, kas pēc aerodinamiskām īpašībām bija līdzīgs *Buran*), lai novērtētu pilota reakciju pēc kosmiskā lidojuma.

Pēc tam Igors Volks veica *Buran* rokas vadības un automātiskās nosēšanās sistēmas izmēģinājumus lidojošajās laboratorijās *Tu-154* un *MiG-25*. Pēc sākotnējā plāna Volks būtu *Buran* pirmā kosmiskā lidojuma komandieris (kopā ar Rimantu Stankeviču). Vēlāk plāni mainījās, un *Buran* kosmosā devās 1988. gada 15. novembrī bez apkalpes.

Kosmonautu vienību Igors Volks atstāja 1995. gadā. Līdz 1997. gadam viņš bija *LII* Lidojumu pētnieciskā centra priekšnieks.

Miris .

Kosmisko lidojumu kopsavilkums:

## Atsauces

## Ārējās saites

* Biogrāfija astronaut.ru
* Biogrāfija Padomju Savienības Varonņu mājaslapā
* Игорь Волк — Чкалов нашего времени
Heinrihs VI

**Heinrihs VI** (, , ; dzimis 1165. gada novembrī, miris ) bija Svētās Romas impērijas imperatora Frīdriha I otrais dēls. Vācijas karalis no 1190. gada, imperators no 1191. gada un Sicīlijas karalis no 1194. gada.

Jau četru gadu vecumā Āhenē kronēts par Vācijas karali. Kļuva par pretendentu uz Sicīlijas Karalistes troni apprecot Sicīlijas karaļa Rožēra II meitu Konstanci. Saņemot milzīgu izpirkuma maksu par Ričarda I Lauvassirds atbrīvošanu, konsolidēja varu Sicīlijas Karalistē. Heinriham VI tomēr neizdevās panākt, lai Vācijas tronis kļūtu par mantojamu.

## Ārējās saites
Todors Živkovs

**Todors Hristovs Živkovs** (; dzimis , miris ) komunistiskās Bulgārijas (Bulgārijas Tautas Republikas) faktiskais valsts vadītājs no 1954. līdz 1989. gadam.

## Dzīvesgājums

Būdams viens no PSRS valdībai vislojālākajiem valstu vadītājiem, palika amatā 35 gadus. Šajā laikā valstī tika nodrošināta stabilitāte, tomēr uzkrājās ekonomiskas un sociālas problēmas. 1965. gadā novērsa valsts apvērsuma mēģinājumu, kura rezultātā būtu nodibinājies konservatīvāks, Ķīnai draudzīgāks režīms.

1984. gadā Živkova valdība sāka kampaņu par Bulgārijas turku asimilāciju, spiežot tos bulgarizēt uzvārdus. 1989. gadā Bulgārija pēkšņi atļāva turkiem izbraukt no valsts un 3 mēnešos no valsts izbrauca 300 000 cilvēku. Tas nostādīja Bulgāriju sarežģītā ārpolitiskā situācijā un 1989. gada novembrī Živkovs bija spiests atkāpties no amata, bet pēc mēneša Bulgārijas Komunistiskā partijas zaudēja varas monopolu.
Miris 1998. gadā.

Attēls:Bundesarchiv Bild 183-1987-0529-029, Berlin, Tagung Warschauer Pakt, Gruppenfoto.jpg|Varšavas pakta valstu vadītāji 1987. gadā Berlīnē (no kreisās: Gustavs Husaks, Todors Živkovs, Ērihs Honekers, Mihails Gorbačovs, Nikolaje Čaušesku, Vojcehs Jaruzelskis, Janošs Kadars)

## Ārējās saites
Franklina centrs

**Franklina centrs** (), saukts arī par **AT&T Korporatīvo centru** (*AT&T Corporate Center*), ir debesskrāpis, kas atrodas Čikāgā, Ilinoisas štatā, ASV. Debesskrāpja pamatakmens ir ielikts 1986. gadā, bet tā būvniecība pabeigta 1989. gadā. Ēka atrodas Čikāgas biznesa rajonā. Ēka ir būvēta ASV telesakaru uzņēmuma *AT&T Corporation* vajadzībām, kā uzņēmuma galvenā, reģionālā mītnes vieta. 

Ēka sastāv no 60 stāviem, kuru kopējā platība ir 158 000 m². Torņa kopējais augstums līdz spicei ir 307 metri, tā augstums līdz jumtam ir 270 metri, bet augstums līdz pēdējam stāvam ir 252 metri. Ēkā ir izvietotas biroja un mazumtirdzniecības telpas. Tā ir augstākā uzbūvētā ēka 20. gadsimta beigu daļā. Pašlaik tā ir piektā augstākā ēka Čikāgā un trīspadsmitā augstākā ēka ASV.
Ansels Adamss

**Ansels Īstons Adamss** (; dzimis , miris ) bija amerikāņu fotogrāfs.

Uzskatāms par vienu no 20. gadsimta nozīmīgākajiem ainavu fotogrāfiem. Viņa melnbaltās ASV rietumu (it īpaši Josemitu nacionālā parka) ainavu fotogrāfijas ir plaši izmantotas kalendāros, plakātos, grāmatās, internetā. Bija viens no fotogrāfu grupas *[[Group f/64]]* dibinātājiem.

## Ansela Adamsa darbi

Image:Ansel Adams - Farm workers and Mt. Williamson.jpg
Image:Ansel Adams - National Archives 79-AA-E23 levels adj.jpg
Image:Adams The Tetons and the Snake River.jpg
Image:Adams Boulder Dam 1942.jpg
Image:Canyon de Chelly panorama of valley from mountain.jpg
Image:Looking_across_lake_toward_mountains,_"Evening,_McDonald_Lake,_Glacier_National_Park,"_Montana.,_1933_-_1942_-_NARA_-_519861.jpg
Image:Adams Church Taos Pueblo.jpg


## Ārējās saites
Aumeisteri

**Aumeisteri** (agrāk **Aumeisters**, **Serbigale**) ir ciems Smiltenes novada Grundzāles pagastā. Atrodas pagasta ziemeļu daļā uz Aumeisteru paugurvaļņa. 
Ciemā atrodas Aumeisteru muižas kungu māja ar palīgēkām, tās ietverošu parku, uzstādinātu dīķi un muižas pārvaldnieka māju. Atrodas pie valsts autoceļa V248 (Cirgaļi–Palsmane–Ūdrupe)

## Vēsture
Ciems izveidojies 1533. gadā celtās Aumeisteru muižas (Aumeisteris, *Hofmeistershof, Serbigal*) centrā. 
1905. gada revolūcijas laikā Aumeisteros soda ekspedīcija nošāva vietējos pretošanās kustības dalībniekus. 
Pēc 1920. gada zemes reformas Aumeisteru muiža tika sadalīta 221 vienībā 4861 ha kopplatībā un muižas pilī iekārtota skola. 

1925. gadā Aumeisteru pagastu pārdēvēja par Cirgaļu pagastu. 1944. gada septembrī,  Vērmahta Valkas aizsardzības līnijas kauju laikā pret Sarkanās armijas uzbrukumu, tika sagrauta Aumeisteru baznīca.
Pēc kara beigām 1945. gada 2. novembrī Cirgaļu pagastā izveidoja Aumeisteru un Cirgaļu ciema padomes. 1949. gada 31. decembrī Aumeisteru ciemu iekļāva Smiltenes rajonā, 1961. gadā pievienoja Grundzāles ciema padomei.

## Iedzīvotāji
### Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSP datiem.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Aumeisteru attēlu kolekcija
Heinrihs III

**Heinrihs III** (,  saukts arī **Melnais** un **Dievbijīgais**; dzimis , miris ) bija Saliešu dinastijas Svētās Romas impērijas imperators no 1046. gada līdz nāvei 1056. gadā. Vēsturiski viens no ietekmīgākajiem Svētās Romas impērijas imperatoriem.

Imperatora Konrāda II vecākais dēls, tāpēc jau 1028. gadā, kad tēvs tika kronēts par imperatoru, Heinrihs vienlaicīgi Āhenē tika kronēts par Vācijas karali, lai nodrošinātu dinastijas pastāvēšanu. 1046. gadā Romā pāvests Klements II kronēja Heinrihu par imperatoru.

Heinriha III balsts bija bruņniecība. Viens no Heinriha III tuvākajiem līdzgaitniekiem bija Ķelnes arhibīskaps Anno II. Atbalstīja Klīnī reformu baznīcā. 1046./47. gadā devās uz Itāliju, kur atcēla no amata trīs konkurējošus pāvestus un iecēla sev tīkamu kandidātu no Vācijas. Pēc vairākiem karagājieniem Heinriham III izdevās panākt Polijas un Ungārijas Karalistes nonākšanu impērijas atkarībā, kā arī apspiest Lotringas hercoga regulāros dumpjus. Nodarbojās ar laicīgo lēņu pārdošanu par naudu, šādi noskaņojot pret sevi daļu feodāļu.

## Ārējās saites
Kjeldāla kolba

thumb|250px|Kjeldāla kolbas, kas tiek karsētas
**Kjeldāla kolba**  ir bumbierveidīga apaļkolba ar pagarinātu kaklu, kas var būt pieslīpēts. Trauks nosaukts dāņu ķīmiķa Johana Keldāla (*Johan Gustav Christoffer Thorsager Kjeldahl*) vārdā, kas šo kolbu izgudroja sevis izstrādātai slāpekļa noteikšanas metodei. Kjeldāla kolbas lieto arī organisku vielu destilācijai analītiskiem nolūkiem. Karsējot šo kolbu mēdz turēt slīpā leņķī. Kjeldāla kolbas izgatavo no karstumizturīga pireksa stikla.

## Atsauces
Anatolijs Dedkovs

**Anatolijs Dedkovs** (*Анатолий Иванович Дедков*, dzimis , miris ) bija PSRS lidotājs, kosmonauts, bet nav lidojis kosmosā.

1962. gadā Dedkovs iestājās Harkivas augstākā kara lidotāju skolu, ko pabeidza 1966. gadā. 1967. gada 16. janvārī viņš sāka dienestu  kā vecākais lidotājs Padomju karaspēka grupas Vācijā 24. Gaisa armijas 61. Gvardes iznīcinātāju aviācijas korpusa 126. iznīcinātāju aviācijas divīzijas 35. iznīcinātāju aviācijas pulkā.

1970. gada 27. aprīlī Anatolijs Dedkovs ieskaitīts kosmonautu grupā. Līdz 1972. gada jūlijam apguva kosmonautu vispārējo apmācību.
No 1972. līdz 1974. gada augustam Dedkovs gatavojās programmai *Spiral*.
No 1975. gada septembra līdz 1977. gada oktobrim Dedkovs kopā ar Juriju Ponomarjovu gatavojās  lidojumam uz orbitālo staciju *[[Saljut-6]]* pirmās ekspedīcijas dublieru apkalpē. Kad *[[Sojuz-25]]* neizdevās saslēgties ar staciju, tika pieņemts lēmums turpmāk apkalpē obligāti iekļaut kosmonautu ar lidojumu pieredzi. Tādējādi Dedkova un Ponomarjova apkalpi izformēja.

1976. gadā viņš neklātienē pabeidza Gaisa kara akadēmiju.
No 1977. gadam līdz 1983. gadam Dedkovs gatavojās lidojumiem ar kosmosa kuģi *[[Sojuz-T]]* un civilo orbitālo staciju *DOS* (*Saljut*).
1983. gada 20. aprīlī izslēgts no kosmonautu vienības, ieceļot Dedkovu par Kosmonautu sagatavošanas centra vadības grupas maiņas vadītāju.

1987. gadā Anatolijam Dedkovam piešķirta pulkveža pakāpe un viņš iecelts par Gaisa karaspēka virspavēlnieka 1064. Gaisa vadības punkta operatīvās grupas priekšnieku.
1994. gada 19. augustā Dedkovs atvaļināts no militārā dienesta. 
1995. gadā viņš sāka strādāt Kosmonautu sagatavošanas centrā par kosmonautu sagatavošanas inženieri.

Miris .

## Ārējās saites
* Dedkova biogrāfija 
* Biogrāfija persona.rin.ru
Kjeldāla metode

thumb|250px|Slāpekļa noteikšana ar Kjeldāla metodi
**Kjeldāla metode** ir slāpekļa kvantitatīvas noteikšanas metode organiskās vielās. Metodi 1883. gadā ieteicis dāņu ķīmiķis Johans Keldāls (*Johan Gustav Christoffer Thorsager Kjeldahl*), kura vārdā tā arī nosaukta. Metode pamatojas uz parādību, ka organiskās vielās ietilpstošais slāpeklis, to karsējot Kjeldāla kolbā kopā ar koncentrētu sērskābi, pāriet amonija sulfātā. Reakcijas paātrināšanai pievieno katalizatoru, par kuru Keldāls sākotnēji izmantoja dzīvsudraba oksīdu, taču tā radītās bīstamības dēļ mūsdienās oficiālajā metodē (AOAC 988.05) dzīvsudraba oksīds ir aizstāts ar mazāk bīstamo vara(II) sulfātu vai titāna dioksīdu:

:Paraugs + H2SO4 → (NH4)2SO4 + CO2↑ + SO2↑ + H2O↑

Pēc tam maisījumam pievieno sārma pārākumu, lai no amonija sulfāta rastos amonjaks:

:(NH4)2SO4 + 2NaOH → Na2SO4 + 2H2O + 2NH3↑

To atdestilē un pēc amonjaka daudzuma nosaka slāpekļa daudzumu. Parasti amonjaku saista ar borskābes šķīdumu un neizreaģējušo borskābi attitrē ar nātrija karbonātu, kā indikatoru izmantojot metiloranžu:

:B(OH)3 + H2O + NH3 → NH4+ + B(OH)4−
:B(OH)3 + H2O + Na2CO3 → NaHCO3 + NaB(OH)4 + CO2↑ + H2O

Kjeldāla metodi lieto galvenokārt slāpekļa noteikšanai aminoskābēs un olbaltumvielās, kā arī pārtikas uzturvērtības analīzēs. Metodes priekšrocības ir tās piemērotība visiem pārtikas veidiem, samērā lielā precizitāte (kaut arī metode ir neprecīzāka par biureta metodi) un zemās izmaksas, ja neizmanto automatizēto sistēmu, bet trūkumi — metodes laikietilpība, vajadzība pēc korozīviem reaģentiem un tas, ka ar to nosakāms pilnīgi viss pārtikā organiski saistītais slāpeklis, nevis tikai atsevišķi olbaltumvielās ietilpstošais slāpeklis.

## Atsauces
Jūliuss fon Vulfs

**Jūliuss Voldemārs fon Vulfs** (, 1809-1872) bija vācbaltu jurists un muižnieks, kas pabeidza Gaujienas pilsmuižas būvi.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1809. gada 31. maijā Aumeisteru muižas īpašnieka Ādolfa Heinriha fon Vulfa (1765—1843) un viņa sievas Kristīnes Katrīnas, dzimušas Nandelštetes (1776—1845), astoņu bērnu ģimenē kā otrais dēls. 1818. gadā viņa tēvs nopirka Gaujienas pilsmuižu un ap 1830. gadu uzcēla muižkunga māju.
Saskaņā ar 1828. gadā Aumeisteru muižā noslēgto mantojuma sadalījuma līgumu starp Ādolfa Vulfa mantiniekiem Jūliuss fon Vulfs ieguva Gaujienas pilsmuižu, Cesvaines pilsmuižu un vēl 10 muižas 530 600 sudraba rubļu vērtībā. Viņa tēvs saviem mantiniekiem pēc nāves 1843. gadā kopumā atstāja 25 muižas 1 251 600 sudraba rubļu vērtībā.

No 1848. līdz 1850. gadam Jūliuss fon Vulfs pabeidza būvēt lepno Gaujienas muižas pili ar 52 telpām vēlīnā klasicisma stilā, ko vēlāk papildināja ar sešu kolonnu portiku. Tuvāko zemnieku mājas humora dēļ muižnieks nosauca Eiropas lielāko pilsētu vārdos — Berlīne, Londona, Vīsbādene, Parīze u.c. 1850. gadā Vācijā salaulājās ar Krievijas cara galma mākslinieka meitu Šarloti fon Reiternu (*Charlotte von Reutern*, 1826-1904), 1855. gadā piedzima viņu pirmā meita Vilhelmīne, 1856. gadā otrā meita Auguste, 1857. gadā pirmais dēls Ādolfs Gerhards. Vasarās viņš devās uz Gaujienu un citām muižām, bet ziemā atgriezās pie ģimenes Vācijā.
Viņa dzīve pārvērtās, kad 1858. gada rudenī Jūliuss fon Vulfs Vīsbādenē divkaujā nošāva savu sāncensi. Vietējā tiesa par to viņam piesprieda vairākus gadus cietuma, taču viņš aizbēga un atgriezās Gaujienas pilī.

1868. gadā viņš sapulcinājis sešu apkārtējo sev piederošo pagastu vecākos un katram pagastam dāvinājis 8 pūrvietas zemes pagastnama un skolas būvei, kā arī būvmateriālus un 500 rubļu gadā skolotāju algošanai.
1869. gadā Latviešu Avīžu pielikums "Baznīcas un skolu ziņas" rakstīja, ka Jūliuss fon Vulfs savu muižu zemniekiem atlaidis visus pēdējo gadu parādus, algojis skolmeistarus un piešķīris līdzekļus daktera nama būvei, licis pagastiem izdalīt noteiktas summas tiem, kam vairāk trūkums.

1871. gada nogalē tomēr izlēmis atgriezties Vīsbādenē, kur viņu atpazina abi kādreiz divkaujā nogalinātā sāncenša dēli un nošāva medību laikā 1872. gada 10. janvārī (1871. gada 29. decembrī pēc vecā stila).
Viņa sieva Šarlote fon Vulfa uzbūvēja kapliču pie Gaujienas muižas, kur 1872. gada 7. septembrī apglabāja nošautā vīra iebalzamētās mirstīgās atliekas.

Cesvaines muižu mantoja viņa vecākais dēls Ādolfs Gerhards fon Vulfs (1857—1904), kas no 1890. līdz 1897. gadam uzcēla jauno Cesvaines pili. Gaujienas muižas īpašnieks bija viņa jaunākais dēls Voldemārs fon Vulfs (1866—1924), kas miris Vīsbādenē.

## Atsauces
Ādolfs Gerhards fon Vulfs

**Ādolfs Gerhards Boriss Emīls fon Vulfs** (, 1857-1904) bija vācbaltu jurists un muižnieks, kas no 1890. līdz 1897. gadam uzcēla jauno Cesvaines pili.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1857. gada 1. maijā Vīsbādenē Gaujienas muižas īpašnieka Jūliusa fon Vulfa (1809—1872) piecu bērnu ģimenē kā vecākais dēls. Bērnību kopā ar māti pavadīja Vīsbādenē, kur uzsāka mācības ģimnāzijā, pēc tēva nāves viņa ģimene pārcēlās uz Cesvaini. Turpināja mācības Bērzaines ģimnāzijā (1874—1876) un Tērbatā.
Tērbatas Universitātē studēja tiesību zinātni (1879—1881) un ekonomiku (1881—1883), bija studentu korporācijas *[[Livonia]]* loceklis. Šajā laikā uzsāka kopdzīvi ar Loti Elksni (dzimusi 1856), viņiem dzimuši četri ārlaulības bērni: Jānis Kalniņš (1884), Otīlija (1887), Ferdinands Kalnings (1889) un Pēteris Kalniņš (1892).

Kopš 1884. gada bija Cesvaines muižas īpašnieks, 1885. gadā apprecējās ar Krievijas ķeizara galma kapteiņa un Livonijas landrāta meitu Annu Natāliju Štēlu fon Holšteinu (1862—1933). Tajā pašā gadā pie doktorāta uzcēla privātu slimnīcu ar 25 gultām.
1892. gada vasarā arhitekti Hanss Grīzebahs un Augusts Dinklāge pēc viņa pasūtījuma uzzīmēja jaunās Cesvaines pils plānu eklektisma stilā. No 1892. gada rudens līdz 1893./1894. gada ziemai uzcēla pils staļļus, 1894. gadā pabeidza pils mūrniecības darbus un jumtu, veica apmešanas un daļu nobeiguma darbu, bet 1895. gada septembrī Vulfi ievācās jaunajā pilī.
Pēc ilgstošas slimošanas viņš devās ārstēties uz Vīni.

Miris 1904. gada 25. martā Vīnē. Viņa līķis pa jaunatklāto dzelzceļa līniju Pļaviņas—Valka tika atvests līdz Cesvaines stacijai, no turienes zārku ar melni pārklātu pajūgu, ko vilka četri melni zirgi un pavadīja 60 cilvēku ar lāpām, to nogādāja pilī. 3. jūnijā apglabāts dzimtas kapličā Cesvaines pilskalnā (saukts par Baronkalnu).

1950. gados viņa kapakmens tika sasists, vēlāk kapavietu piebēra ar būvgružiem un aizbetonēja. 1993. gadā kapavieta sakopta.

## Atsauces
Jānis Ulpe

**Jānis Ulpe** (dzimis , miris ) bija latviešu būvinženieris, pedagogs un šahists.

## Biogrāfija
1925. gadā beidza Rīgas Valsts tehnikumu. No 1928. līdz 1948. gadam studējis LU inženierzinātņu fakultātē un ieguvis būvinženiera profesiju. Līdztekus studijām strādājis Zemkopības Ministrijā par mērnieku. No 1946. līdz 1958. gadam bijis LU Ģeodēzijas katedras asistents un vecākais pasniedzējs, no 1948. līdz 1950. gadam — Celtniecības fakultātes dekāna vietnieks. 1954. gada janvārī aizstāvējis disertāciju "Histerēzes zudumi asimetriskā ciklā koka siju svārstībās" un ieguvis tehnisko zinātņu kandidāta grādu. No 1958. līdz 1975. gadam bijis Rīgas Politehniskā institūta Rūpniecības un būvkonstrukciju katedras docents, no 1959. gada līdz 1962. gadam RPI Celtniecības fakultātes dekāns.

Jānis Ulpe bijis arī labs šahists. 1938. gadā sastādītajā Latvijas šahistu ranga tabulā ierindots 33. vietā.

## Bibliogrāfija
* Ulpe, J.  Telpiskās koka konstrukcijas / J. Ulpe ; Rīgas Politehniskais institūts. Rīga : RPI, 1973.
* Ulpe, J.  Pneimatiskās konstrukcijas / J. Ulpe ; Rīgas Politehniskais institūts. Būvkonstrukciju katedra. Rīga : RPI, 1976.
* Ulpe, J.  Koka un plastmasu konstrukcijas : mācību līdzeklis RTU rūpniecības un civilās celtniecības specialitātes studentiem / J. Ulpe, L. Kupče. Rīga : Zvaigzne, 1991.  .

## Atsauces

## Ārējās saites
Eimoss Bērns

**Eimoss Bērns** (;  Kingstona pie Hallas —  Londona) bija Lielbritānijas šahists un žurnālists.

## Biogrāfija
Lai gan šahu sācis spēlēt tikai sešpadsmit gadu vecumā, jau 1870. gadu sākumā izvirzījies Anglijas vadošo šahistu pulkā. Vēlākajos gados nodarbojies ar uzņēmējdarbību un pārtraucis piedalīties šaha turnīros. Spēlēt atsācis tikai 1886. gadā un uzreiz sasniedzis labus rezultātus: dalījis pirmo vietu ar Džozefu Blekbērnu Londonā, uzvarējis Notingemā, nospēlējis neizšķirti mačus ar tā laika spēcīgākajiem Anglijas šahistiem Henriju Bērdu — 9 : 9 (+9, -9, =0) un Džordžu Makenziju — 5 : 5 (+4, −4, =2).

Labākie rezultāti starptautiskajos šaha turnīros: Londona (1887) — 1.—2. vieta ar Izidoru Gunsbergu (papildu mačs beidzies neizšķirti); Bredforda (1888) — 5. vieta; Breslava (1889) — 2. vieta aiz Zīgberta Tarraša; Amsterdama (1889) — 1. vieta (apsteidzot Emanuelu Laskeru); Berlīne (1897) — 5. vieta; Vīne (1898) — 6.—.7. vieta; Ķelne (1898) — 1. vieta (augstākais sasniegums 11. Vācijas šaha savienības kongresā, kurā apsteidzis Rudolfu Čarouseku, Vilhelmu Konu, Mihailu Čigorinu); Parīze (1900) — 5. vieta; Minhene (1900) — 4. vieta; Ostende (1906) — 4.—5. vieta.

Savā šahista daiļradē bijis pirmā Pasaules šaha čempiona Vilhelma Steinica teorētisko atziņu sekotājs: atzīts aizsardzības meistars, nelielu pozicionālo priekšrocību uzkrājējs, smalks galotņu speciālists. Atstājis oriģinālu atklātņu vairiantu franču aizsardzībā: 1. e4 e6 2. d4 d5 3. Zc3 Zf6 4. Lg5 dxe4.

No 1913. gada līdz sava mūža beigām vadījis šaha nodaļu angļu vecākajā sporta žurnālā *[[:en:The_Field_(magazine)|The Field]]*.

## Atsauces

## Ārējās saites
Režē Čarouseks

**Režē Čarouseks** (, arī **Rudolfs Čarouseks** ();  Prāga —  Budapešta) bija Ungārijas šahists.

## Biogrāfija
Šahu iemācījies spēlēt vienpadsmit gadu vecumā. Sākumā bijis pazīstams kā korepondencšahists. Ungāru meistaru korespondencšaha turnīrā (1895—1897) savācis 16 punktus no 18 iespējamajiem un kopā ar Gēzu Maroci dalījis 1.—2. vietu. 1897. gadā decembrī uzvarējis četru ungāru meistaru turnīrā, apsteidzot Maroci (savstarpējais viņu mačs beidzies neizšķirti — 2:2) un kļuvis par faktisko Ungārijas šaha čempionu.

Starptautiskajā šaha turnīrā debitējis 1896. gadā Nirnbergā. Lai gan tajā ieņēmis tikai 12. vietu, tomēr pievērsis sev uzmanību uzvarot Kārli Valbrotu, Džozefu Blekbērnu, Davidu Janovski, Džeksonu Šovalteru, kā arī pēdējā kārtā pārspējot turnīra uzvarētāju un Pasaules šaha čempionu Emanuelu Laskeru.

Arī nākamajos trīs savos šaha turnīros apstiprinājis vadošā ungāru šahista nosaukumu. 1896. gadā Budapeštā dalījis 1.—2. vietu ar Mihailu Čigorinu, apsteidzot Hariju Pilsberiju, Gēzu Maroci, Zīgbertu Tarrašu, Davidu Janovski, Kārli Šlehteru. 1897. gadā uzvarējis plašā starptautiskajā turnīrā Berlīnē, atkārtoti apsteidzot daudzus no sava laika vadošajiem šahistiem. 1898. gadā Ķelnē 11. Vācijas šaha savienības kongresā dalījis 2.—4. vietu ar Vilhelmu Konu un Mihailu Čigorinu (uzvarējis Eimoss Bērns).

Pēc šiem panākumiem ticis minēts kā viens no iespējamiem pretendentiem uz maču par Pasaules šaha čempiona nosaukumu ar Emanuelu Laskeru, taču pāragri miris no plaušu tuberkulozes.

## Atsauces

## Ārējās saites
Vilhelms Kons

**Vilhelms Kons** (;  Berlīne —  Berlīne) bija Vācijas šahists.

## Biogrāfija
19. gadsimta beigās un 20. gadsimta sākumā bijis viens no spēcīgākajiem Vācijas šahistiem. 1898. gadā Ķelnē 11. Vācijas šaha savienības kongresā dalījis 2.—4. vietu ar Rudolfu Čarouseks un Mihailu Čigorinu (uzvarējis Eimoss Bērns). 1900. gadā starptautiskajā šaha turnīrā Minhenē ieņēmis 6. vietu. 1905. gadā Barmenas šaha festivāla B turnīrā izcīnījis 3. vietu. Piedalījies divos mačos, kuros abos zaudējis: 1894. gadā Berlīnē Kārlim Valbrotam ar 0:5 un 1910. gadā Berlīnē Ērhartam Postam ar 4½:7½ (+3, −6, =3).

## Atsauces

## Ārējās saites
Pēteris Kūlis

[thumb|Pēteris Kūlis 1987. gadā ([Jāns Kinnaps|Jāna Kinnapa foto)]]
[thumb|Pēteris Kūlis, kāpjot [Hantengri virsotnē 1987. gadā]]
**Pēteris Kūlis** (dzimis ) ir latviešu alpīnists.

Kūlis kļuva par pirmo latviešu alpīnistu, kurš ieguvis PSRS Sniega leoparda alpīnisma apbalvojumu. Uzkāpis Hantengri virsotnē 1987. gadā kopā ar igauņiem Alfredu Lehmusu, Kalevu Muru un Jānu Kinnapu.

## Apbalvojumi
* 1987 — Sniega leoparda apbalvojums.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Alpīnists Pēteris Kūlis dara, ko mīl, mīl, ko dara. 9.03.2011. youtube.com
Vecskujene

**Vecskujene** ir ciems Cēsu novada Skujenes pagastā. Atrodas pagasta austrumu daļā 8 km no pagasta centra Skujenes, 33 km no «Ausmām» un 110 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa V350. Vecskujenē atrodas Skujenes pamatskola.

## Atsauces
Villijs Šlāge

**Villijs Šlāge** (;  —  Berlīne) bija Vācijas šahists.

## Biogrāfija
1910. gadā Hamburgā uzvarējis Vācijas šaha savienības kongresa B turnīrā. Piedalījies draudzības mačos: Berlīne—Prāga (1913), Vācija—Nīderlande (1922), Vācija—Zviedrija (1922). Pirmā pasaules kara dalībnieks. Divas reizes uzvarējis Berlīnes pilsētas šaha čempionātos (1921, 1926).

1921. gadā Hamburgā bijis trešais Vācijas šaha čempionātā aiz Ērharta Posta un Frīdriha Zēmiša. 1922. gadā dalījis 3.—5. vietu aiz Ērharta Posta un Kārļa Karlsa. Pēdējo reizi Vācijas šaha čempionātā piedalījies 1935. gadā Āhenē, kad dalījis 11.—13. vietu (uzvarējis Kurts Rihters).

Piedalījies daudzos starptautiskos šaha turnīros: Berlīne (1928) — dalījis 11.—13. vietu (uzvarējis Ārons Nimcovičs); Berlīne (1930) — dalījis 5.—7. vietu (uzvarējis Kārlis Hellings); Svineminde (1932) — dalījis 8.—9. vietu (uzvarējis Gēsta Štolcs); Berlīne (1933) — dalījis 6.—7. vietu (uzvarējuši Bertolds Kohs un Kurts Rihters); Berlīne (1937) — dalījis 3.—4. vietu (uzvarējuši Karloss Gimars un Ludvigs Relštābs); Krēfelde (1938) — dalījis 4.—7. vietu (uzvarējuši Ērihs Eliskazess un Ludvigs Engelss).

1935. gadā iecelts par Lielvācijas šaha savienības galveno treneri (). Šajā amatā gatavojis Vācijas šaha izlasi 1936. gada neoficiālajai šaha olimpiādei Minhenē. 1939. gada augustā sācis nodarboties ar Vācijas jauno šahistu grupu, kurā bijuši Klauss Junge, Volfgangs Uncikers, Edīte Kellere un citi.

## Atsauces

## Ārējās saites
Pērkoņi

**Pērkoņi** ir ciems Cēsu novada Skujenes pagastā. Atrodas pagasta dienvidu daļā 9 km no pagasta centra Skujenes, 29 km no Amatas novada domes un 106 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa P31. Apkārtnē vairāki nelieli ezeriņi, to starpā Gaviešu ezers.

## Atsauces
Prišņicas

**Prišņicas** bija apdzīvota vieta Cēsu novada Skujenes pagastā, atradās pagasta ziemeļu daļā 6 km no pagasta centra Skujenes, 31 km no «Ausmās» un 108 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atradās nomaļus no autoceļa V300.

## Atsauces
Agita Balode

**Agita Balode** (dzimusi  Liepājā) ir latviešu gleznotāja, pārstāv reālistiskās glezniecības stilu.

## Biogrāfija
Agita Balode (pseidonīms Gita) ar gleznošanu sāka aizrauties 3. klasē. Tolaik dzīvoja Kalngalē. Viņas pirmā mākslas skolotāja bija R. Šteinerte. 1977. gadā Agita Balode beigusi Carnikavas astoņgadīgo skolu un mācības turpinājusi Rīgas 45. vidusskolā, pēc tam mācījusies Latvijas Mākslas akadēmijā un kopš 1984. gada darbojas glezniecības studijā "Umbra". Māksliniece piedalījusies daudzās republikāniskās izstādēs Jūrmalā, Rīgā, Liepājā u.c., kā arī izstādē ASV, kas 1992. gadā bija veltīta jauno mākslinieku atbalstam Latvijā.

Pirmā personālizstāde notika 2005. gadā Ādažu kultūras namā. Pēc tam VEF kultūras pilī, Salaspilī, Piņķos, Melngalvju namā un Carnikavā, Latvijas Nacionālajā bibliotēkā un citviet. Daudzi darbi atrodas privātajās kolekcijās ASV, Kanādā, Zviedrijā, Spānijā, Vācijā, Beļģijā, Krievijā un citviet. Parasti pielietotas divas tehnikas — eļļas glezniecība un pastelis.

## Atsauces
Bertolds Kohs

**Bertolds Kohs** (;  Berlīne — ) bija Vācijas starptautiskais meistars šahā (1950).

## Biogrāfija
Pirms Otrā pasaules kara vairākkārt piedalījies Vācijas šaha čempionātu finālos (1933, 1935, 1938). Četras reizes uzvarējis Berlīnes pilsētas šaha čempionātos (1927, 1933, 1946, 1951). Pēc kara 1946. gadā Leipcigā uzvarējis Padomju okupācijas zonas 1. šaha čempionātā. Divas reizes pēc kārtas uzvarējis Vācijas Demokrātiskās Republikas šaha čempionātos (1952, 1953).

Divas reizes pārstāvējis Vācijas Demokrātisko republiku Pasaules šaha olimpiādēs (1952, 1956).

Par panākumiem turnīros FIDE 1950. gadā Koham kā vienam no pirmajiem piešķīrusi starptautiskā meistara (IM) nosaukumu.

Bijis pazīstams arī kā korespondencšahists. 1959. gadā uzvarējis Vācijas apvienotajā korespondencšaha čempionātā. 1956.-1959. gadā piedalījies 2. Pasaules čempionātā korespondencšahā, kurā dalījis 7.-9. vietu (uzvarējis Vjačeslavs Ragozins). 1959. gadā Starptautiskā Korespondencšaha federācija (ICCF) Koham piešķīrusi starptautiskā meistara korespondencšahā (IMC) nosaukumu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Artēmijs Stabiņš

**Artēmijs Stabiņš** (dzimis , miris ) bija latviešu ekonomists un šahists.

## Biogrāfija
1927. gadā beidzis Rīgas 1. ģimnāziju. No 1927. līdz 1937. gadam studējis ekonomiku Latvijas Universitātes Tautsaimniecības un tiesību zinātņu fakultātē. 1939. gadā iecelts par Latvijas tirdzniecības un rūpniecības kameras zvērināto revidentu. 1944. gada rudenī devies bēgļu gaitās uz Vāciju.

Artēmijs Stabiņš bijis arī labs šahists. 1938. gadā sastādītajā Latvijas šahistu ranga tabulā ierindots 30. vietā. Bijis 1929. gada Rīgas Šaha kluba meistarības turnīra uzvarētājs. Piedalījies 1936. gada Rīgas meistarības turnīrā un 7. Latvijas Šaha kongresā (1938). Pēckara periodā piedalījies vairākos šaha turnīros Vācijā.

## Atsauces
Dueins Greivlins

**Dueins Edgars Greivlins** (*Duane Edgar Graveline*, dzimis , miris ) bija ASV ārsts. Bijis NASA astronauts, bet nav lidojis kosmosā.

1951. gadā Greivlins Vērmontas universitātē ieguva bakalaura grādu. Doktora grādu viņš ieguva 1955. gadā Vērmontas universitātes medicīnas koledžā. Tad Greivlins iestājās ASV Gaisa spēku medicīnas dienestā. Vēlāk viņš pievērsās aerokosmiskās medicīnas pētījumiem.

1965. gada jūnijā Dueins Greivlins tika uzņemts NASA zinātnieku astronautu grupā. 1965. gada 18. augustā viņš atstāja astronautu vienību, pirms vēl bija iekļauts kādā kosmiskajā misijā.

Pēc NASA atstāšanas Greivlins praktizēja kā ģimenes ārsts Bērlingtonā. Kādu laiku viņš bija arī aviācijas kara ārsts Vērmontas Nacionālajā gvardē.

Dueins Greivlins ir medicīnas un zinātniskās fantastikas grāmatu autors.

## Ārējās saites

* Biogrāfija NASA vietnē
Āhe

thumb|Vācijas pilsēta Āhe.
**Āhe** () ir pilsēta Konstancas apriņķī, Freiburgas apgabalā, Bādenē-Virtembergā, Vācijā. Tā atrodas tuvu Bodenezeram un 14&nbsp;km uz dienvidaustrumiem no Šveices robežas.

## Atsauces

## Ārējās saites

*
Kārlis Hellings

**Kārlis Hellings** (;  Lukenvalde —  Berlīne) bija Vācijas šahists.

## Biogrāfija
No 1920. gadu beigām līdz pat sava mūža beigām bijis viens no vadošajiem Berlīnes šahistiem. 1928. gadā dalījis 1.-2. vietu ar Kurtu Rihteru Berlīnes pilsētas šaha čempionātā un uzvarējis papildu mačā par čempiona titulu ar 2:0. 1932. gadā atkārtoti uzvarējis Berlīnes pilsētas šaha čempionātā. 1931. gadā pārstāvējis Vāciju 4. šaha olimpiādē Prāgā.

Piedalījies daudzos nacionālajos un starptautiskos šaha turnīros: Kemnica (1925) - dalījis 7.-10. vietu; Berlīne (1927) - dalījis 5.-6. vietu (uzvarējis Bertolds Kohs); Berlīne (1928) - 5. vieta (uzvarējis (uzvarējis Ārons Nimcovičs); Vīsbādene (1928) - dalījis 2.-3. vietu (uzvarējis Kurts Rihters); Leipciga (1928) - dalījis 5.-6. vietu (uzvarējis Makss Blīmihs); Berlīne (1928) - 9. vieta (uzvarējis Jefims Bogoļubovs); Dīsburga (1929) - dalījis 4.-7. vietu (uzvarējis Kārlis Ahuess); Cvikava (1930) - 1. vieta (apsteidzot Salo Floru); Berlīne (1930) - 1. vieta; Berlīne (četru šahistu turnīrs, 1930) - 2. vieta (uzvarējis Isaks Keždens); Svineminde (1931) - dalījis 4.-6. vietu (uzvarējuši Jefims Bogoļubovs un Ludvigs Redls); Drēzdenē (1936) - dalījis 8.-9. vietu (uzvarējis Aleksandrs Aļehins); Berlīne (1937) - dalījis 6.-7. vietu (uzvarējis Frīdrihs Zēmišs).

## Atsauces

## Ārējās saites
Ērharts Posts

**Ērharts Posts** (;  Kotbusa —  Berlīne) bija Vācijas šahists.

## Biogrāfija
Pirmos panākumus šahā guvis 1907. gadā turnīrā Berlīnē, kad ieņēmis 2. vietu aiz Riharda Teihmana, apsteidzot Rūdolfu Špīlmani, Paulu Saladinu Leonhartu, Davidu Pšepjurku un citus tā laika vadošos šahistus. 1910. gadā Berlīnē uzvarējis mačā Vilhelmu Konu ar 7½:4½ (+6, -3, =3). Pēc Pirmā pasaules kara izvirzījies Vācijas vadošo šahistu skaitā. 1921. gadā Hamburgā uzvarējis Vācijas šaha čempionātā, apsteidzot Frīdrihu Zēmišu un Villiju Šlāgi. 1922. gadā atkārtojis šo savu panākumu, apsteidzot Kārli Karlsu. 1923. gadā Frankfurtē pie Mainas Vācijas šaha čempionātā kopā ar Heinrihu Vāgneru dalījis 2.-3. vietu (uzvarējis Ernsts Grīnfelds).

Bijis pazīstams arī kā ilggadējs Vācijas šaha dzīves funkcionārs. No 1911. gada līdz Otrā pasaules kara beigām bijis Berlīnes šaha biedrības prezidents. 1914. gadā Vācijas šaha kongresā Manheimā uzstājies pret starptautiskas šaha organizācijas izveidošanu un atbalstījis ārzemju šahistu skaita ierobežošanu Vācijas turnīros. 1920. gadā Berlīnē mēģinājis kļūt par Vācijas šaha savienības prezidentu, tomēr zaudējis vēlēšanās. 1922. gadā pēc tālākām domstarpībām atstājis Vācijas šaha savienības otrā priekšsēdētāja amatu. 1933. gadā pēc nacionālsociālistu nākšanas pie varas atgriezies Lielvācijas šaha savienības vadībā. Aktīvi līdzdarbojies ebreju šahistu izslēgšanā no Vācijas šaha organizācijām. Sakarā ar sadarbību ar nacionālsociālistiem Vācijas laikraksti par Posta nāvi 1947. gadā ziņoja ļoti īsi.

## Atsauces

## Ārējās saites
Valts Ernštreits

**Valts Ernštreits** (lībiešu: *Valt Ernštreit*; dzimis  Rīgā) ir lībiešu valodnieks, tulks un dzejnieks. Lībiešu kultūras centra vadītājs, viens no portāla *livones.lv* veidotājiem.

## Dzīvesgājums
Dzimis Rīgā lībiešu pēcteču ģimenē. V. Ernštreits mācījās Rīgas 1. ģimnāzijā, studēja somugru filoloģiju Tartu Universitātē (1991—2002). 1994. gadā izveidoja un līdz 1996. gadam vadīja Lībiešu kultūras centru, bija žurnāla *Õvā* (1995) redaktors, strādāja Valsts īpaši aizsargājamā kultūrvēsturiskā teritorijā *Līvõd rānda* par galveno speciālistu un direktora vietnieku.

Kopš 2008. gada bija Tallinas Igauņu valodas institūta pētnieks, viens no SIA "NicePlace" izveidotājiem un tās direktors.
Turpināja doktorantūras studijas Latvijas Universitātē un Tartu Universitātē, kur aizstāvēja filoloģijas doktora grādu ar darbu "Līvu rakstības veidošanās" (, 2010). Kopš 2011. gada ir Tartu Universitātes pētnieks.

Kopš 2018. gada vada paša dibināto Latvijas Universitātes Lībiešu institūtu. Strādā arī par lībiešu un igauņu valodas tulku un tulkotāju, pārtulkojis un atdzejojis vairākas grāmatas.

V. Ernštreits darbojas Valsts kultūrkapitāla fonda padomē, ir fonda literatūras nozares ekspertu komisijas priekšsēdētājs. 2024. gada 15. janvārī apstiprinātās Lībiešu valodas ekspertu komisijas sekretārs.

## Apbalvojumi un pagodinājumi
* Klāva Elsberga prēmija par krājuma “Inter/rational” manuskriptu (2003)
* Latvijas un Igaunijas Ārlietu ministriju Valodas balva par ieguldījumu valodu pētniecībā un augstas kvalitātes tulkojumu veikšanā
* Norvēģijas Svētā Olafa ordenis.

## Publikācijas un mācību literatūra
* Es viltīgāks par tevi, menca! (lībiešu dzejas antoloģija lībiešu un igauņu valodā, 1998)
* Lībiešu-igauņu-latviešu vārdnīca (viens no autoriem, 1999)
* Kā iznirst lībieši (lībiešu un latviešu dzejas krājums)
* Lībieši 44 atbildēs (buklets valodas un vēstures skolotājiem)
* Kārļa Staltes grāmata. “Dzīvais vārds. Ābece un  sākuma lasāmgrāmata”;
* Lībiešu rakstu valoda  (lībiešu valodai veltīta monogrāfija), *Liivi kirjakeel* (igauniski)
* Lībieši. Vēsture, valoda un kultūra (rakstu krājums par lībiešiem)
* *Nagu lumehelbed talvel...* (igauniski), *Dark energy* (angliski)

## Atsauces
Ķeiži

**Ķeiži** ir ciems Valmieras novada Jērcēnu pagastā. Atrodas pagasta dienvidrietumos 10 km no pagasta centra Jērcēniem, 14,5 km no novada centra Valmieras un 123,9 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa V232 (Daksti–Jērcēni–Rami), Andrupes krastā.

## Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSP un OSP datiem.

## Atsauces