open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Raimonds Ķirķis

**Raimonds Ķirķis** (dzimis 1997. gada 7. novembrī Rīgā) ir latviešu dzejnieks un literatūrkritiķis.

## Biogrāfija
R. Ķirķis pamatizglītību ieguvis Privātajā pamatskolā “Gaismas tilts 97" (2013). Absolvējis Āgenskalna Valsts ģimnāzijas Valodu un kultūras klasi (2016). Kopš 2016. gada studē Latvijas Kultūras akadēmijā Kultūras teorijas un menedžmenta programmā. Kopš 2018. gada strādā Raiņa un Aspazijas muzejā Rīgā.

Dzejas publikācijas kopš 2015. gada. No 2017. līdz 2023. gadam literārā žurnāla "Žoklis" redaktors. Dzejas kopa publicēta jauno dzejnieku kopkrājumā "Kā pārvarēt niezi galvaskausā?" (2018). Izdots dzejoļu krājums "Kartes" (2019), kuru atzinīgi novērtējis kritiķis Ivars Šteinbergs. Krājums 2020. gadā saņem Dzejas dienu balvu. 2021. gada maijā izdots kopā ar Lauri Veipu sarakstītais dzejas cikls "Levitācijas", kas veltīts Latvijas Republikas prezidentam Egilam Levitam.

2018. gadā piedalījies platformas  organizētā atdzejas darbnīcā Rīgā. Periodikā publicējis Sohrāba Sepehrī un V. H. Odena atdzejojumus. No angļu valodas atdzejojis Moljēra lugas "Mizantrops" Mārtina Krimpa versiju (Liepājas teātrī, 2018). Tekstu līdzautors un lomas atveidotājs Kristas Burānes dokumentālajā dzejas izrādē "Netikumīgie" (Dirty Deal Teatro, 2019). Piedalījies vairākās dzejas performancēs, kopš 2016. gada iesaistījies Preiļu konceptuālisma dzejas grupas darbībā.

Kopš 2016. gada publicē dzejas grāmatu recenzijas izdevumos "Punctum", "Satori", "Domuzīme" un "Diena". 2019. gadā saņēmis Normunda Naumaņa balvas jaunā kritiķa veicināšanas godalgu. No 2017. līdz 2019. gadam piedalījies "Radio Naba" literatūras raidījuma "Bron-Hīts" veidošanā.

No angļu valodas atdzejojis Iļjas Kaminska dzejoļu krājumu "Kurlā republika" (2023), par to saņēmis Dzejas dienu balvu.

## Atsauces
Šūra

**Šūra** (, ) ir 185 kilometrus gara upe Īrijas austrumos. Kopā ar Barrovu un Noru upes tiek dēvētas par **Trīs māsām**.

Izteka pie Devilsbita kalna. Tek dienvidaustrumu virzienā. Upes krastos atrodas Terlsa, Kēra, Klonmela, Karrika pie Šūras, Voterforda. Tāpat kā Barrova ietek Voterfordas estuārā. Upē dzīvo laši un taimiņi, tā ir populāra makšķerētāju vidū.

## Ārējās saites

*
Zala (upe)

**Zala** () ir 126 kilometrus gara upe Ungārijas rietumos. Ietek Balatona ezera rietumu galā.   Izteka Ungārijas galējos rietumos, pie Austrijas un Slovēnijas robežas. Tek austrumu - dienvidaustrumu virzienā. Upes krastos atrodas Zalaegersega un Kestheja.

## Ārējās saites
Konstantīns Titovs

**Konstantīns Titovs** (1919—2020) bija Latvijas krievu aktieris (spēlēja Rīgas Krievu drāmas teātrī un Rīgas Jaunatnes teātrī) un teātra pedagogs.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1919. gada 22. martā Ivanovovozņesenskā tekstilmākslinieka ģimenē. Lielā terora laikā 1937. gadā viņa tēvu apcietināja un nošāva. Mācījās Ivanovas pedagoģiskajā institūtā, 1940. gadā iestājās Maskavas Vahtangova teātra Ščukina teātra skolā, karoja Otrā pasaules kara frontēs.

Pēc kara 1948. gadā viņš pabeidza teātra skolu un uzsāka darbu Rīgas Krievu drāmas teātrī, 1953. gadā sāka mācīt aktiermākslu kultūras namā "Oktobris", viņa audzēkņi bija Boriss Galkins, Vladimirs Kačans, Jefims Šifrins un citi. 1959. gadā viņš pārgāja darbā Rīgas Jaunatnes teātrī, kurā strādāja līdz tā slēgšanai 1992. gada 31. jūlijā.

Miris 2020. gada 30. janvārī, apglabāts Sarkandaugavas kapos.

## Atsauces
Lørenskog IK

***Lørenskog IK*** ir hokeja komanda, kas atrodas Lorenskogā, Norvēģijā, un spēlē Norvēģijas 1. divīzijā. No 2008. līdz 2018. gadam komanda spēlēja Norvēģijas hokeja līgā, taču finanšu problēmu dēļ komandai neizdevās saņemt nepieciešamo licenci, lai turpinātu dalību čempionātā.

Kluba sistēmā uzaudzis Latvijas aizsargs Maksims Ponomarenko, kurš pieaugušo komandu pārstāvēja no 2013. līdz pat 2018. gadam.

## Ārējās saites
* Komandas oficiālā mājaslapa 
* Eliteprospects.com komandas lapa
Aizdevums.lv

thumb|right|Uzņēmuma logotips
**SIA Aizdevums.lv** ir nebanku kreditēšanas pakalpojumu sniedzējs Latvijā, kas saņēmis speciālo atļauju (licenci) patērētāju kreditēšanas pakalpojumu sniegšanai. Pamatdarbības veids ir naudas aizdevumu izsniegšana auto un patēriņa preču iegādei fiziskām personām, kā arī naudas aizdevumu biznesam izsniegšana mazajiem un vidējiem uzņēmumiem. aizdevums.lv ir viens no pieredzes bagātākajiem nebanku aizdevējiem Latvijā ar 20 gadu pieredzi tirgū. 2020. gadā Latvijā darbojās 11 aizdevums.lv klientu apkalpošanas nodaļas Rīgā, Jelgavā, Cēsīs, Valmierā, Liepājā, Ventspilī, Daugavpilī un Rēzeknē.

## Vēsture
1999. gadā darbību sāka uzņēmums "Nelss Līzings", ar mērķi apkalpot NELSS būvmateriālu veikalu pircējus. Uzņēmumam attīstoties, "Nelss Līzings" uzsāk piedāvāt kredītu izsniegšanu auto, patēriņa preču un pakalpojumu iegādei.

2008. gada jūlijā Zviedrijas uzņēmums *Marginalen AB* iegādājās uzņēmumu "Nelss Līzings". 2009. gada aprīlī Nelss Līzings nomainīja nosaukumu uz aizdevums.lv.

2025. gada 19. decembrī tika paziņots, ka SIA Aizdevums.lv apvienosies ar Lietuvas uzņēmumu *UAB GF Bankas*, kas arī pieder *Marginalen* grrupai. Darījumu plānots pabeigt 2026. gadā pēc abu valstu regulatoru apstiprinājuma saņemšanas. 

## Atsauces

## Ārējās saites
*
Uriekste (stacija)

**Uriekste** bija pieturas punkts slēgtajā dzelzceļa līnijā Ieriķi—Abrene. Satiksme tajā slēgta 1999. gadā. Mūsdienās par bijušo pieturvietu liecina vairs tikai līdz ar zemi nolīdzināts perons un baltimelns stabs. Stacijā bijuši divi sliežu ceļi. Sliedes demontētas 2009. gadā.

## Atsauces
Jana Novotna

**Jana Novotna** (; dzimusi , mirusi ) bija čehu tenisiste.

Viņa ieguva sieviešu vienspēļu titulu 1998. gadā Vimbldonā, bet pirms tam trīs reizes spēlēja *Grand Slam* vienspēļu turnīru finālos. Novotna ieguva arī 12 *Grand Slam* sieviešu dubultspēļu titulus (divreiz pabeidzot karjeras *Grand Slam*), četrus *Grand Slam* jaukto dubultspēļu titulus un trīs olimpiskās medaļas. 1997. gadā viņa sasniedza savas karjeras augstāko — 2. vietu pasaules ranga vienspēlēs un 67 nedēļas pēc kārtas noturēja 1. vietu dubultspēlēs.

## Sniegums sieviešu dubultspēļu turnīros

### Vienspēles

### Dubultspēles

### Jauktās dubultspēles

## Atsauces

## Ārējās saites
Krievijas Nopelniem bagātais treneris

**Krievijas Nopelniem bagātais treneris** () ir sporta goda nosaukums. Tas tika nodibināts Krievijā 1992. gadā un pēc PSRS sabrukuma nomainīja līdz tam eksistējošo Padomju Savienības sporta goda nosaukumu "PSRS Nopelniem bagātais treneris". Nosaukumu ieguvušais treneris tiek apbalvots ar krūšu nozīmi.

Attēls:Знак зт России.jpg | Nozīme, kuru pasniedza līdz 2007. gadam
Attēls:Заслуженный тренер новый.jpg |Nozīme, kuru pasniedz no 2007. gada

Kopš 2007. gada šo titulu piešķir arī ārzemniekiem. Pirmais ārzemnieks, kas kļuva par Krievijas Nopelniem bagāto treneri, ir Krievijas vīriešu basketbola izlases treneris Deivids Blats. Starp apbalvotajiem ar šo goda nosaukumu ir arī Latvijas hokeja treneri Oļegs Znaroks un Harijs Vītoliņš.

## Atsauces
Eva Puskarčīkova

**Eva Puskarčīkova** (; dzimusi ) ir čehu bijusī biatloniste.

## Karjera
Pasaules kausa sacensībās debitējusi  stafetes sacensībās Oberhofā. Piedalījusies divās ziemas olimpiskajās spēlēs (, ). 2014. gadā Sočos sākotnēji ieguva 4. vietu stafetē, bet pēc Krievijas komandas diskvalifikācijas par dopinga pārkāpumiem tika iegūta bronza. 2015. gada ziemas universiādē izcīnījusi 2. vietu masu startā.

Pasaules čempionātā pirmoreiz piedalījās 2015. gadā Kontiolahti. Pirmo reizi vietu uz goda pjedestāla Pasaules kausa posmos individuāli ieguva  iedzīšanas sacensībās Pokļukā, ierindojoties 3. vietā pēc Lauras Dālmeieres un Kaisas Mekereinenas.  PK posmā Oberhofā izcīnīja 3. vietu distancē ar kopēju startu. Vairākas reizes ieguvusi godalgas PK posmos stafetē.

2020. gada Pasaules čempionātā Antholcā izcīnīja bronzas medaļu jauktajā stafetē kopā ar Markētu Davidovu, Ondržeju Moravecu un Mihalu Krčmāržu.

Pēc 2021.—2022. gada sezonas noslēdza biatlonistes karjeru.

## Karjeras rezultāti
### Olimpiskās spēles

### Pasaules čempionāts

### Pasaules kausa kopvērtējums

## Atsauces

## Ārējās saites
NG-13

***NG-13***, saukta arī par ***S.S. Robert Lawrence***, bija ASV uzņēmuma *[[Northrop Grumman]]* kravas kosmosa kuģa *[[Cygnus (kosmosa kuģis)|Cygnus]]* Starptautiskās kosmosa stacijas (SKS) apgādes misija NASA programmā *[[Commercial Resupply Services 2]]* (*CRS-2*). Kravas kuģis orbītā tika palaists 2020. gada 15. februārī, darbību beidza 2020. gada 29. maijā.

Kosmosa kuģis nosaukts par godu pirmajam afroamerikāņu astronautam Robertam Lorensam, kurš gāja bojā treniņlidojuma laikā 1967. gadā.

## Derīgā krava
Kopējā kravas masa bija 3544 kg.
Kosmosa kuģa hermētiskajā nodalījumā atradās 3377 kg kravas: lietas apkalpei (712 kg), rezerves daļas stacijas iekārtām (1588 kg), krava zinātniskajiem pētījumiem (966 kg), datoru iekārtas (30 kg), ārpuskuģa aktivitāšu aprīkojums (81 kg).
Kravā bija arī trīs *[[Cubesat]]* pavadoņi: *[[Red-Eye 2]]*, *[[DeMi]]*, *[[TechEdSat 10]]*

Nehermetizētā krava (167 kg) bija *[[NanoRacks]]* palaišanas iekārta *NRCSD-E* ar *[[Cubesat]]* pavadoņiem.

## Lidojuma gaita
*Cygnus* tika palaists  20:21:04 *UTC* ar nesējraķeti *[[Antares 230+]]* no Vidusatlantiskā reģionālā kosmoporta (*MARS*) starta laukuma *LP-0A*.

18. februārī *Cygnus* pietuvojās stacijai. 09:05 *UTC* kosmosa kuģi satvēra ar stacijas manipulatoru, ko vadīja Endrū Morgans. 11:16 *UTC* *Cygnus* bija pievienots pie *[[Unity (SKS)|Unity]]* moduļa apakšējās pieslēgvietas.

7. maijā ar *Dextre* manipulatoru no *[[Columbus (SKS)|Columbus]]* moduļa tika noņemta *HDEV* Zemes novērošanas eksperimentālā iekārta un pievienota  *Cygnus* ārpusē, lai atbrīvotos no tās.

11. maijā 13:00 *UTC* ar *Canadarm2* manipulatoru *Cygnus* tika atvienots no *Unity* moduļa. 16:09 *UTC* tas tika palaists brīvā lidojumā. Pēc tam kuģis paaugstināja orbītu uz 475 × 483 km.

13. maijā 23:25 *UTC* no pavadoņu izmešanas ierīces *Slingshot* tika palaisti pavadoņi *[[Lynk the World]]*. Cita derīgā krava (cits *Lynk* vai *WIDAR*) palika pievienota *Cygnus* un izvērsa sakaru antenu. Šīs derīgās kravas stacijā bija nogādātas ar *[[SpaceX CRS-20]]*, un SKS apkalpe tās bija uzstādījusi uz *Cygnus* lūkas.
*NASA* uzdevumā hermētiskajā nodalījumā tika veikts dedzināšanas eksperiments.

2020. gada 29. maijā kravas kuģis tika novadīts no orbītas; tas sasniedza atmosfēras blīvos slāņus un sadega virs Klusā okeāna dienvidu daļas.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Northrop Grumman CRS-13 Mission  NASA
Medņi (stacija)

**Medņi** ir bijušais pieturas punkts līnijā Ieriķi—Abrene, kura sākotnējais nosaukums bija **Lāču muiža**, tagadējo nosaukumu tas ieguva 1935. gadā. 1950. gados pieturas punktu likvidēja. 2009. gadā sliedes demontētas.

## Atsauces
Ezermala (stacija)

**Ezermala** ir bijušais pieturas punkts līnijā Ieriķi—Abrene, kas atvērts 1938. gadā. Pēc Otrā pasaules kara vilcieni šeit nepieturēja. 2009. gadā sliedes demontētas.

## Atsauces
Litene (stacija)

**Litene** ir bijusī stacija līnijā Ieriķi—Abrene, atvērta 1920. gadā, slēgta 2001. gadā, kad 29. augustā Litenei garām pabrauca kravas vilciens ar kokmateriālu kravu no Žīguriem uz Gulbeni. 2009. gadā sliedes demontētas.

## Atsauces
Pededze (stacija)

**Pededze** ir bijušais pieturas punkts līnijā Ieriķi—Abrene, kuru atklāja 1935. gadā. Otrā pasaules kara laikā pieturas punktu likvidēja. 2009. gadā sliedes demontētas.

## Atsauces
Zibens pa dibenu (raidījums)

**"Zibens pa dibenu"** ir  "Radio Naba" raidījums, kas veltīts nozīmīgākajiem Latvijas rokmūzikas un popmūzikas albumiem. Tas skan katru otrdienu plkst. 16.00. 2016. gada 12. aprīlī sākto raidījumu vada mūzikas žurnālists Uldis Rudaks. Oriģinālā iecere bija apskatīt simt latviešu nozīmīgākos rokmūzikas un popmūzikas albumus, taču raidījums turpinās arī pēc šī skaitļa pārsniegšanas. Raidījums nosaukts grupas "Pērkons" albuma "Zibens pa dibenu" vārdā.

## Atsauces
Lucije Harvātova

**Lucije Harvātova** (; dzimusi ) ir čehu biatloniste.

## Karjera
Karjeras sākumā nodarbojusies ar distanču slēpošanu, biatlonam pievērsusies 2013. gadā. Piedalījusies 2013. gada Pasaules čempionātā distanču slēpošanā Valdifjemmē.

Pasaules kausa sacensībās biatlonā debitēja  stafetē Ansī, Francijā. Harvātova ir ieguvusi vairākas godalgas PK posmos stafetes komandas sastāvā. Pirmā uzvara stafetē izcīnīta  Preskailā, ASV.

Pirmo reizi Pasaules čempionātā biatlonā piedalījusies 2016. gadā Holmenkollenē, Oslo, kur stafetē izcīnīja 6. vietu, bet labāko rezultātu individuāli sasniedza iedzīšanā — 18. vieta. 2020. gada Pasaules čempionātā Antholcā izcīnīja bronzas medaļu sprintā.

## Karjeras rezultāti
### Olimpiskās spēles

### Pasaules čempionāts

### Pasaules kausa kopvērtējums

## Atsauces

## Ārējās saites
Uldis Rudaks

**Uldis Rudaks** (dzimis ) ir latviešu mūzikas žurnālists un kritiķis, radio raidījumu vadītājs un dīdžejs. Ilgstošs laikraksta “Diena” darbinieks.

## Biogrāfija
Uldis pabeidzis Rīgas 84. vidusskolu. Vidusskolas laikā nodarbojās ar boksu, pēc tam strādāja par krāvēju maizes kombinātā. U. Rudaks jau vidusskolā izrādīja talantu literatūrā, tomēr pēc vidusskolas beigšanas iestājās Rīgas Tehniskajā universitātē, pēc trīs gadiem studijas pameta. Pēc tam gadu mācījies Latvijas Universitātes Teoloģijas fakultātē.

No 2016. gada 12. aprīļa vada izcilākajiem Latvijas roka un populārās mūzikas albumiem veltītu radio raidījumu ”Zibens pa dibenu” Radio Naba.

No 2018. gada kopā ar Salaspils domi rīko mūzikas festivālu “Kartupeļpalma” Nacionālajā botāniskajā dārzā Salaspilī. 2019. gadā nominēts Normunda Naumaņa balvai kritikā.

## Atsauces

## Ārējās saites

* 
* Ulda Rudaka raksti "Diena" izdevumos
Balvi (stacija)

**Balvi** bija dzelzceļa stacija līnijas Ieriķi—Abrene iecirknī Gulbene—Abrene (Pitalova). Tā atradās Balvu novada Kubulu pagastā, 5,5 km attālumā uz ziemeļrietumiem no Balviem. Ap to izveidojās apdzīvota vieta Balvu stacija (tagad Kubuli).

## Vēsture
Stacija atklāta 1902. gadā kā līnijas Pitalova—Sita stacija, sākotnēji dēvēta par **Bolovsku**, no 1919. gada par **Bolviem**, no 1934. gada par Balviem. Tagadējā stacijas ēka vecās koka ēkas vietā atklāta 1963. gadā. Slēgta 2001. gadā, sliedes demontētas 2009. gadā.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Foto: Pārbrauktuve pie Balvu stacijas, 1930. gads - Dzelzceļa muzejs
* Foto: Izpušķota Balvu (Bolvu) stacijas ēka 18. novembrī, 1928. gads
Leopolds Vanags

**Leopolds Vanags** (dzimis , miris ) bija latviešu inženieris un sabiedriskais darbinieks. No 1981. līdz 1985. gadam — Daugavpils pašvaldības vadītājs.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1936. gadā dzelzceļnieku ģimenē. Mācījās Daugavpils Dzelzceļa transporta tehnikumā (1950–1954), strādāja Ventspilī līdz 1955. gadam, kad tika iesaukts karadienestā. No 1959. gada strādāja Baltijas dzelzceļa Daugavpils nodaļā par elektroapgādes daļas inženieri, vēlāk — par tā priekšnieku.

1966. gadā Vanags absolvēja studijas Ļeņingradas Dzelzceļa transporta inženieru institūtā, strādāja par Daugavpils pilsētas komunistiskās partijas komitejas Rūpniecības un transporta nodaļas vadītāju. 1978. gadā ievēlēts par Rīgas Kirova rajona partijas komitejas 1. sekretāru.

1981. gada 17. jūnijā kļuva par Daugavpils izpildkomitejas priekšsēdētāja vietnieku; tā paša gada jūlijā ievēlēts par Daugavpils pašvaldības priekšsēdētāju. Viņa vadības laikā Daugavpilī uzcēla apavu kombināta jaunos ražošanas korpusus, kā arī uzsāka Jaunās Forštates mikrorajona apbūvi. 1985. gadā viņu amatā nomainīja Vladimirs Žarkovs. Tajā pašā gadā Vanagu iecēla par Austrumu elektrisko tīklu priekšnieku Daugavpilī, kur viņš nostrādāja līdz mūža beigām.

Miris 1998. gadā. Apbedīts Daugavpils Brāļu kapos.

## Atsauces
Sanita Osipova

**Sanita Osipova** (dzimusi **Sanita Bauze** ) ir Latvijas juriste, tiesnese, tiesību zinātniece un augstskolas pasniedzēja. No 2006. gada ir Latvijas Universitātes profesore. No 2021. gada LZA korespondētājlocekle. 2020. gadā ievēlēta par Satversmes tiesas priekšsēdētāju, šo amatu ieņēma līdz 2022. gada 11. februārim.

## Biogrāfija
Mācījusies Rīgas 39. vidusskolā. 1991. gadā absolvējusi Latvijas Universitātes Juridisko fakultāti. 1997. gadā ieguvusi doktora grādu Latvijas Universitātē aizstāvot disertāciju "Lībekas pilsētas tiesības un to ietekme Hanzas savienības pilsētās" (darba vadītājs Edgars Meļķisis).

No 1991. līdz 2001. gadam strādājusi Latvijas Universitātes Juridiskās fakultātes Tiesību teorijas un politisko zinātņu katedrā. No 1998. līdz 2001. gadam strādājusi arī biznesa augstskolā "Turība". No 2001. līdz 2011. gadam strādājusi Latvijas Universitātes Juridiskās fakultātes Tiesību teorijas un vēstures katedrā 2006. gadā ievēlēta par Latvijas Universitātes profesori.

2011. gada jūlijā ievēlēta par Satversmes tiesas tiesnesi, sākot pildīt pienākumus tā paša gada 17. augustā. Tiesneša vakance Satversmes tiesā kļuva pieejama pēc Satversmes tiesas tiesneša Viktora Skudras nāves.

2017. gada 16. maijā ievēlēta par Satversmes tiesas priekšsēdētājas vietnieci.

2017. gadā izdevusi grāmatu "Eiropas tiesību priekšvēsture". Kopumā ir autore vairāk kā 100 zinātniskām publikācijām.

2018. gada 4. decembrī Sanitai Osipovai tika piešķirts Valsts policijas apbalvojums “Jubilejas Goda zīme “Latvijas Valsts policijai 100””.

2020. gada 14. oktobrī ievēlēta par Satversmes tiesas priekšsēdētāju, amatā nomainot par Eiropas Savienības tiesas tiesnesi kļuvušo Inetu Ziemeli.

2020. gada decembrī Sanita Osipova atzīta par 2020. gada Eiropas cilvēku Latvijā. 2021. gada 14. decembrī Latvijas Zinātņu akadēmijas svinīgajā pasākumā Sanita Osipova kļuva par LZA korespondētājlocekli.

Pēc Satversmes tiesas tiesneša pilnvaru beigām (2022. gada 11. februārī) S. Osipova kandidēja uz Augstākās tiesas tiesneša amatu, tomēr viņas kandidatūra netika apstiprināta Saeimas balsojumā 17. februārī. Neapstiprināšana amatā radījusi bažas par tiesneša amata neatkarību, jo Saeimas deputāti balsojumu pamatoja ar konkrētiem Satversmes tiesas pieņemtajiem spriedumiem un tiesneses paustajiem uzskatiem par dažādu ģimeņu aizstāvību. Šīs situācijas kontekstā daži eksperti piesauca izveidojušos konstitucionālo krīzi. Tomēr 2023. gadā viņa tika apstiprināta šajā amatā. 2024.gadā kļuvusi par studenšu korporācijas Dzintra goda filistri.

## Ģimene
Vecāki — Aivars un Ausma Bauze.

Laulātais ir Guntars Osipovs, ģimenē divi dēli.

## Atsauces
Daiga Rezevska

**Daiga Rezevska** (dzimusi ) ir latviešu juriste, augstskolas pasniedzēja, Satversmes tiesas tiesnese.

## Biogrāfija

1996. gadā ar izcilību absolvēja Latvijas Universitāti. 2004. gada 14. aprīlī aizstāvēja doktora grādu ar disertāciju "Vispārējo tiesību principu aksioloģiskā un funkcionālā nozīme Latvijas tiesiskās sistēmas transformācijā" (darba vadītājs Edgars Meļķisis).

2010. gadā ievēlēta par Latvijas Universitātes Juridiskās fakultātes profesori. No 2012. līdz 2014. gadam bijusi Latvijas Zinātnes padomes eksperte juridiskajā zinātnē.

2015. gada 15. oktobrī tika apstiprināta par Satversmes tiesas tiesnesi, amata pienākumus sāka pildīt 2016. gada 26. aprīlī. Tiesneša amats bija pieejams, jo to pēc savas vēlēšanās atbrīvoja tiesnese Kristīne Krūma.

2018. gada 3. maijā tika apbalvota ar Tieslietu sistēmas II pakāpes Goda zīmi.

## Atsauces
Jānis Neimanis (jurists)

**Jānis Neimanis** (dzimis ) ir jurists,  Satversmes tiesas tiesnesis.

## Biogrāfija
No 1983. līdz 1994. gadam mācījies Rīgas 25. vidusskolā.

1999. gadā absolvējis Latvijas Universitātes Juridisko fakultāti. 2005. gadā ieguvis doktora grādu, aizstāvot disertāciju "Tiesību tālākveidošanas konstitucionālie un metodoloģiskie problēmjautājumi".

No 1999. līdz 2018. gadam strādājis par pasniedzēju Latvijas Universitātes Juridiskajā fakultātē. Bijis ievēlēts par lektoru, docentu un asociēto profesoru. Docējis studiju kursus tiesību pamatjautājumos un juridiskajā metodoloģijā.

No 1997. līdz 2003. gadam strādājis Uzņēmumu reģistrā par Sabiedrisko organizāciju reģistrācijas nodaļas vadītāju un Juridiskās nodaļas vadītāja vietnieku.

No 2003. līdz 2007. gadam praktizējis par zvērinātu advokātu zvērinātu advokātu birojos "Baltmane & Bitāns", "Loze & partneri" un "Loze, Grunte & Cers".

2007. gadā apstiprināts par Augstākās tiesas Administratīvo lietu departamenta tiesnesi. Specializējies nodokļu tiesībās, publiskā iepirkuma un konkurences tiesībās.

2016. gadā apbalvots ar Augstākās tiesas profesionālo Temīdas balvu.

2016. gada 22. decembrī Jānis Neimanis apstiprināts par Satversmes tiesas tiesnesi, amata pienākumus sācis pildīt 2017. gada 3. aprīlī.

Vairāku monogrāfiju tiesību zinātnē autors - "Ievads tiesībās", "Juridisku kāzusu risināšanas tehnika", "Biedrības biedra rokasgrāmata", "Tiesību tālākveidošana", "Paziņošanas likuma komentāri", "Satversmes tiesas procesa tiesības", kā arī daudzu rakstu un pētījumu autors. 

2009. gadā piedalījies Latvijas Administratīvo tiesnešu biedrības izveidošanā un no 2009. gada līdz 2017. gadam bijis tās valdes priekšsēdētājs.

## Atsauces
Aldis Laviņš

**Aldis Laviņš** (dzimis ) ir jurists, Satversmes tiesas tiesnesis, pašreiz (2024) šīs tiesas priekšsēdētājs.

## Biogrāfija

1996. gadā absolvējis Latvijas Policijas akadēmiju. Šobrīd (2020) turpina studijas Latvijas Universitātes doktorantūrā.

1997. gadā sācis strādāt Valsts policijas Galvenās kriminālpolicijas pārvaldes ekonomisko noziegumu izmeklēšanas nodaļā. 1997. un 1998. gadā bijis Latvijas Policijas akadēmijas Civiltiesību katedras asistents. No 1998. gada līdz 1999. gada nogalei strādājis Valsts kases Juridiskajā departamentā.

1999. gadā apstiprināts par Zemgales priekšpilsētas tiesnesi, 2002. gadā apstiprināts tiesneša amatā bez pilnvaru termiņa ierobežojuma.

2005. gadā kļuvis par Tiesnešu disciplinārkolēģijas locekli.

2008. gadā kļuvis par Augstākās tiesas Senāta tiesnesi.

2014. gada 3. aprīlī apstiprināts par Satversmes tiesas tiesnesi. Amatā stājies 2014. gada 25. aprīlī. 2014. gada 6. maijā ievēlēts par Satversmes tiesas priekšsēdētāju. Tiesneša amats kļuva pieejams, jo beidzās pilnvaru termiņš tiesnesei Aijai Brantai. 2017. gada 8. maijā beidzās viņa pilnvaru termiņš. 2022. gada 10. martā atkārtoti ievēlēts par priekšsēdētāju, nomainot Sanitu Osipovu.

## Atsauces
Artūrs Kučs

**Artūrs Kučs** (dzimis ) ir jurists, pētnieks, Satversmes tiesas tiesnesis, Latvijas Universitātes asociētais profesors.

## Biogrāfija

### Izglītība
Ieguvis divus balakaura grādus Latvijas Universitātē: 1999. gadā politikas zinātņu bakalauru starptautiskajās attiecībās un 2001. gadā tiesību zinātņu bakalauru. Maģistra studijas apguvis Padujas Universitātē (Itālija) un Lundas Universitātē (Zviedrija). 2007. gadā ieguvis doktora grādu, aizstāvot disertāciju "Tiesību uz vārda brīvību un neiecietību, diskrimināciju kurinošas runas aizlieguma līdzsvarošana" (darba vadītāja Gita Feldhūne).

### Karjera
2002. gadā sācis strādāt Latvijas Universitātes Juridiskās fakultātes Cilvēktiesību institūtā kā pētnieks, bet 2004. gadā kļuvis par šā institūta direktoru.

2016. gada sākumā Artūrs Kučs ievēlēts par *ad hoc* tiesnesi Eiropas Cilvēktiesību tiesā.

2016. gada 22. decembrī apstiprināts par Satversmes tiesas tiesnesi, stājies amatā 2017. gada 21. aprīlī. Tiesneša vakance atbrīvojās, jo vienlaikus beidzās termiņš diviem Satversmes tiesas tiesnešiem — Uldim Ķinim un Kasparam Balodim.

## Atsauces
Aija Branta

**Aija Branta** (dzimusi ) ir juriste, Augstākās tiesas Kasācijas instances Krimināllietu departamenta tiesnese.

## Biogrāfija
Aija Branta 1983. gadā absolvējusi Latvijas Valsts universitātes Juridisko fakultāti. 2003. gadā Juridiskajā fakultātē ieguvusi sociālo zinātņu maģistra grādu tiesību zinātnē. Papildus 1995. gadā apguvusi cilvēktiesības Birmingemas universitātes Eiropas tiesību institūtā, savukārt 2002. gadā Rīgas Juridiskā augstskolā mācījusies par Eiropas Kopienas un starptautiskās tiesībām. 2004. gadā apguvusi starptautiskās krimināltiesības Florences Universitātē.

No 1984. līdz 1992. gadam bija pirmās instances tiesas tiesnese. No 1992. līdz 2004. gadam bija Latvijas Republikas Augstākās tiesas Krimināllietu tiesu palātas tiesnese.

2004. gada 4. martā apstiprināta par Satversmes tiesas tiesnesi, amatu ieņēma no 25.marta. Vakance kļuva pieejama, jo 1. februārī beidzās pilnvaru termiņš tiesnesei Ilzei Skultānei.

2011. gada jūnijā ievēlēta par Satversmes tiesas priekšsēdētāja vietnieci, savukārt 2014. gada 28. februārī stājās Satversmes tiesas priekšsēdētājas amatā.

2014. gada 24. aprīlī beidzās Satversmes tiesas tiesneses pilnvaru termiņš.

## Atsauces
Pakalnieši (stacija)

**Pakalnieši** bija dzelzceļa stacija līnijas Ieriķi—Abrene iecirknī Gulbene—Abrene. Tā atradās Balvu novada Vīksnas pagastā.

## Vēsture
Stacija atklāta 1921. gadā kā līnijas Ieriķi—Abrene stacija, 1926. gadā to pārvēra par pieturvietu. 1931. gadā Pakalniešu pieturas vietu pilnībā slēdza, bet 1933. gadā atkal atjaunoja sakarā ar šaursliežu dzelzceļa atzara izbūvi līdz Kūdupei.  

Vācu okupācijas laikā sāka būvēt dzelzceļu no Pakalniešiem līdz Petseriem, bet Sarkanās armijas uzbrukuma dēļ to nepabeidza. Pakalniešu-Kūdupes atzaru slēdza 1944. gadā un pieturas punktu vairs neatjaunoja. Sliedes demontētas 2009. gadā.

## Atsauces
Jūrmalas alus

**SIA ''Jūrmalas Alus**'' ir 2019. gadā dibināts alus darītājs Latvijā, kas atrodas Jūrmalā.

## Ārējās saites
* Izveido uzņēmumu “Jūrmalas alus”
* Jūrmalas alus
Rīgas Projektu koris

**Rīgas projektu koris** (RPK) ir amatieru koris, kura mērķis ir izpildīt gan pilnīgi jaunu, gan arī Latvijā līdz šim retāk izskanējušu repertuāru trīs intriģējošās koncertprogrammās.

Kori 2018. gadā nodibināja tā mākslinieciskais vadītājs, amerikāņu kordiriģents Kristofers Volšs-Sinka, kurš pirms trīs gadiem, iedvesmojoties no Latvijas koru tradīcijas un augstā līmeņa, pārcēlās uz dzīvi šeit. RPK pamatā ir Kristofera un koristu aicinājums kvalitatīvi izpildīt dažādu laiku un stilistikas mūziku, tiekoties sešas nedēļas katra projekta ietvaros. Kora sastāvā ir vairāki Latvijas kormūzikā pieredzējuši dziedātāji, kas prasmes izkopuši Rīgas labākajos amatierkoros, kā arī talantīgi jaunie dziedātāji ar vēlmi paplašināt zināšanas kora mūzikā.

Rīgas projektu koris Kristofera Volša-Sikas vadībā aizvadījis jau vairākus projektus gan Rīgā, gan citviet Latvijā, kā piemēram projektu "Baha atbalss", kurā koris izpildīja komponistu skaņdarbus, kuriem bija kāda līdzība vai saistība tieši ar Johanu Sebastianu Bahu.
Grigorijs Ņemcovs

**Grigorijs Ņemcovs** (, dzimis , miris ) bija baltkrievu izcelsmes Latvijas uzņēmējs, žurnālists un politiķis.

Absolvējis Gomeļas Valsts universitāti. Bija politiskās partijas "Latgales tauta" valdes loceklis un Daugavpils vicemērs. Ieņēma uzņēmumu "Latgales reklāma" un mediju aģentūras "Miljons" valdes locekļa amatus. Darbojās arī Daugavpils pilsētas domes Dzīvokļu komisijā.

Nošauts 2010. gada 16. aprīlī.

## Atsauces
The Roop

***The Roop*** ir 2014. gadā Viļņā izveidota Lietuvas popmūzikas grupa. Grupas dalībnieki ir Vaidots Vaļukevičs, Roberts Baranausks un Mants Banišausks. *The Roop* bija paredzēts piedalīties 2020. gada Eirovīzijas dziesmu konkursā Roterdamā, Nīderlandē, pārstāvot Lietuvu ar dziesmu *[[On Fire]]*.

## Diskogrāfija
### Albumi
* 2015: *To Whom It May Concern*
* 2017: *Ghosts*

### Singli
* 2016: «Hello»
* 2017: «Dream On»
* 2017: «Keista draugystė»
* 2018: «Yes, I Do»
* 2019: «Silly Me»
* 2019: «Dance with Your Hands»
* 2020: «On Fire»
* 2021: «Discoteque»

## Mājaslapas
* 

## Atsauces
Karēļi

**Karēļi** (karēļu: *karjalaižet, karjalazet, karjalaiset*) ir somugru tauta, vēsturiskā Karēlijas reģiona pamatiedzīvotāji. Dzīvo Krievijas Federācijas Karēlijas Republikā un Tveras apgabalā, kā arī Somijas austrumos. Karēļu valoda pieder somugru grupas valodām.

## Vēsture
No 1617. gada Karēlijas rietumu daļa bija iekļauta Zviedrijas lielvalsts sastāvā, 1634. gadā to sadalīja Viborgas vai Jaunpils lēnē () dienvidrietumos un Keksholmas lēnē (*Kexholms län*) ziemeļaustrumos. Zviedru Karēlijas galvaspilsēta tolaik bija tagadējā Priozerska jeb *Karjala* (Корела) pie Lādogas ezera. Krievu Karēlijas daļa tajā laikā ietilpa Oboņegas (Pieoņegas) zemē (, 1495-1708), kuru Pēteris I pievienoja jaunizveidotajai Ingrijas guberņai.

18. gadsimtā Krievijas impērija iekaroja karēļu apdzīvotās zemes, 1812. gadā tās iekļāva Somijas lielhercogistes sastāvā. Ziemas kara laikā Padomju Savienības okupētajā Somijas Republikas un līdz tam eksistējušās Karēlijas APSR teritorijā 1940. gadā nodibināja Karēļu-somu PSR. Ap 400 000 Karēlijas iedzīvotāju devās bēgļu gaitās uz Somiju.

## Atsauces

## Ārējās saites
Trīs runči (albums)

**Trīs runči** ir Raimonda Paula estrādes dziesmu albums, kuru iedziedājis Edgars Liepiņš. Albums tikai ierakstīts 1979. gadā, taču Latvijā tika oficiāli izdots tikai 1994. gadā.

## Vēsture
Albumā apkopotas R. Paula un E. Liepiņa dziesmas ar dažādu autoru tekstiem, galvenokārt Valda Artava dzejoļiem. Tās iedziedājis populārais aktieris E. Liepiņš, kas tolaik bija pazīstams gan kā Jaunatnes teātra aktieris, gan arī Hugo Diega lomas atveidotājs Latvijas televīzijas raidījumos. Albuma ieskaņošanā piedalījās instrumentāls ansamblis un Dailes teātra aktieri, kas ar dziedāšanu, aplausiem un izsaucieniem palīdzēja radīt neformālu krodziņa atmosfēru. Kad albums tika pabeigts, tā izdošana skaņuplatē netika atļauta, tomēr atsevišķas tā dziesmas ("Trīs runči", "Tāpēc jau, ka nevar zināt, kāpēc" u.c.) skanēja radio un televīzijā.

## Dziesmu saraksts
# Trīs runči (R. Pauls, V. Artavs)
# Balta kaza (R. Pauls, V. Artavs)
# Mežā būdiņu tev celšu (E. Liepiņš, E. Zālīte)	
# Tāpēc jau, ka nevar zināt, kāpēc (R. Pauls, I. Ziedonis)
# Meitenes dziesma (E. Liepiņš, tautas vārdi)	
# Lora (E. Liepiņš)
# Lācītis (E. Liepiņš, A. Kantāne)
# Vecpuiša dziesma (R. Pauls, E. Veidenbaums)
# Nav vērts (R. Pauls, Ā. Elksne)
# Ķiļķens un klimpa (R. Pauls, I. Ziedonis)	
# Sirdsapziņas tīrība (R. Pauls, P. Pētersons)
# Korķa dziesma (R. Pauls, I. Ziedonis)
# Riekstojot (R. Pauls, V. Artavs)

## Izdevumi

* 1981. gadā albums pirmoreiz izdots Rietumvācijas latviešu ierakstu kompānijā "KGB" (Kultūras glābšanas biedrība), kur tas veido Edgara Liepiņa dubultalbuma "Rīga toreiz - Rīga šodien" otro daļu. Albuma pirmo daļu veido izvilkumi no E. Dinsberģa dziesmas par Rīgu E. Liepiņa un R. Paula izpildījumā.

* 1994. gadā albumu kasetē izdod "Mikrofona ieraksti". Šajā izdevumā 13 oriģinālās dziesmas papildinātas ar citām kompozīcijām:

14. Hugo de Djego (E. Liepiņš)

15. Par dispepsiju (R. Pauls, J. Peters)

16. Mildas tante (R. Pauls, V. Artavs)

17. Dzeguze (E. Liepiņš, Līgotņu Jēkabs)	

18. Man brūte dzīvo laukos (R. Pauls, V. Artavs)	

19. Atgriezies vēl vienu reizi! (tautas dziesmu popūrijs)

* 1998. gadā "Mikrofona ieraksti" izdod albumu kompaktdiska formātā ar nosaukumu "Tāpēc jau, ka nevar zināt, kāpēc".

## Atsauces
Bērnli

**Bērnli** () ir pilsēta Anglijā, Lankašīras grāfistes Bērnli nemetropoles distrikta administratīvais centrs un lielākā apdzīvotā vieta. Pilsēta atrodas grāfistes austrumos Kolderas upes krastos  no grāfistes galvenās pilsētas Prestonas un  no valsts galvaspilsētas Londonas.

## Vēsture
Vēstures avotos pirmoreiz minēta 1122. gadā, kad Bērnli baznīca piešķirta Pontefraktas abatijai. 1294. gadā Bērnli piešķirtas tirgus tiesības un līdz 18. gadsimtam tā attīstījās kā neliela tirgus pilsētiņa. 18. gadsimta vidū Kolderas krastos tika uzbūvētas pirmās kokvilnas vērpšanas fabrikas, kā arī sākās akmeņogļu ieguve netālajās atradnēs. 1796. gadā caur Bērnli tika uzbūvēts Līdsas un Liverpūles kanāls, kas ievērojami sekmēja pilsētas izaugsmi; attīstījās metalurģija. 1848. gadā Bērnli tika pievienota dzelzceļa tīklam. 1861. gadā Bērnli piešķira municipālā boro statusu, bet 1889. gadā — grāfistes boro statusu. 1891. gadā tās iedzīvotāju skaits sasniedza 87 tūkstošus, bet 1911. gadā — 100 tūkstošus. Mūsdienās pilsētā attīstīta aerokosmiskā, elektronikas, automobiļu un citas rūpniecības nozares.

## Sports
Bērnli pilsētas komanda Burnley FC spelē Anglijas Premjerlīgā.

## Cilvēki
Bērnli dzimuši:
* Ians Makellens — aktieris

## Atsauces

## Ārējās saites

*
* Mājaslapa
Alta

**Alta** (, , ) ir pilsēta Norvēģijas ziemeļos, Altas komūnas centrs Finnmarkas filkē. Vistālāk ziemeļos izvietotā apdzīvotā vieta ar vairāk kā 10 tūkstošiem iedzīvotāju.

Izvietojusies Altafjorda dienvidu krastā Altaelvas upes grīvā. Pilsēta dibināta 1999. gadā, apvienojot Altas, Bosekopas un Elvebakenes ciemus. Pilsēta ir reģionāls ekonomikas, transporta un izglītības centrs, šeit atrodas Altas lidosta, Finnmarkas universitātes koledža un vairākas reģionālās administratīvās iestādes. Netālu no pilsētas atrodas UNESCO Pasaules mantojuma objekts Altas klinšu zīmējumi.

Pirmā Starptautiskā polārā gada (1882-1883) laikā Bosekopas ciema nomalē atradās Norvēģijas Bosekopas polārstacija.

## Atsauces

## Ārējās saites
Ēriks Kamarūts

**Ēriks Kamarūts** (dzimis 1946. gada 9. maijā Rīgā) ir latviešu estrādes dziedātājs.

## Biogrāfija
Dzimis strādnieku ģimenē. Dziedājis kopš skolas gadiem, piedalījies dažādos ballīšu ansambļos un VEF kultūras pils ansamblī. Pēc armijas bijis solists ansamblī, kas darbojās Mazajā ģildē, pēc tam kultūras nama "Draudzība" orķestrī Ivara Mazura vadībā. Mācījies pie vokālās pedagoģes Irēnas Kalsones. No 1972. līdz 1991. gadam Latvijas radio kora dziedātājs. 1973. gadā Ē. Kamarūts kļūst par zvejnieku kolhoza "Selga" ansambļa vokālistu. No 1976. gada desmit gadus dziedājis ansamblī "Sono". Dziedājis arī dubultkvartetā "4+4". Aktīvi koncertējis līdz 80. gadu beigām.

Ierakstījis Jāņa Sildega, Edmunda Goldšteina, Ivara Vīgnera un citu komponistu dziesmas. Vairākkārt dziedājis duetā ar Māru Krievkalni. Iedziedājis I. Vīgnera dziesmas kinofilmās "Tās dullās Paulīnes dēļ" ("Ak, skaistā jaunība!") un "Tarāns" ("Nepaej laimei garām"). 1976. gada "Mikrofona" aptaujā viņa dziedātā dziesma "Sarkana debess mala deg" ieguva 9. vietu, savukārt 1979. gadā dziesma "Par vēju, tevi un mani" ieguva 6. vietu.

Pēc ilga pārtraukuma uz skatuves atgriezies 2014. gadā, M. Krievkalnes jubilejas koncertā. Piedalījies arī I. Vīgnera piemiņas koncertā festivālā "Bildes".

Ē. Kamarūta māsasdēls ir kinorežisors un mūziķis Aigars Grauba.

## Izdotās dziesmas albumos un izlasēs
* "Melodija" (kopā ar A. Lihtenbergu) — "Andrejs Lihtenbergs" (EP, Melodija, 1974)
* "Māsa Gauja" (kopā ar M. Krievkalni) — E. Goldšteins. "Estrādes dziesmas" (EP, Melodija, 1978)
* "Ak, skaistā jaunība!" — I. Vīgners. "Zelta dziesma" (LP, Melodija, 1982)
* "Nepaej laimei garām" — "Joku dziesmas" (EP, Melodija, 1984)
* "Ak, skaistā jaunība!" — "Non stop ballīte #2 (Vecie labie...)" (CD, Mikrofona ieraksti, 2004)
* "Par vēju, tevi un mani" — "Dziesmu izlase, 70-tie, #2" ‎(CD, Mikrofona ieraksti, 2006)

## Atsauces
Vladimīrs Rūžička

**Vladimīrs Rūžička** (; dzimis ) ir bijušais čehu hokejists, centra uzbrucējs. Karjeras laikā aizvadījis 233 spēles Nacionālās hokeja līgas klubos Edmontonas "Oilers", Bostonas "Bruins" un Otavas "Senators". Visvairāk sezonu karjeras gaitā aizvadījis Čehoslovākijas un Čehijas līgās. Izlašu sastāvā kļuvis par divu olimpisko spēļu un četru pasaules čempionātu medaļu ieguvēju.

Pēc karjeras beigām kļuva par treneri. Pašlaik (2020) ir Čehijas Ekstralīgas kluba *[[HK Hradec Kralove]]* galvenais treneris.

## Spēlētāja karjera
Uzaudzis HK Litvīnova jauniešu sistēmā, Rūžička tās rindās 1979. gadā sāka profesionāļa karjeru. Litvīnovas sastāvā hokejists spēlēja līdz pat 1987. gadam, kad pārcēlās uz Trenčīnas "Dukla". Šajā laika posmā Rūžička trīs reizes kļuva par Čehoslovākijas līgas rezultatīvāko spēlētāju, piecas reizes bija līgas labākais vārtu guvējs, bet 1986. un 1988. gadā tika atzīts par Čehoslovākijas gada labāko hokejistu.

1989. gadā Rūžička bija atgriezies HK Litvīnova sastāvā, taču sezonas vidū viņam radās iespēja pārcelties uz Ziemeļameriku, kur uzbrucējs pievienojās Edmontonas "Oilers" rindām, aizvadot savas pirmās 25 spēles NHL. "Oilers" izcīnīja Stenlija kausu, un čempiona gredzenu ieguva arī Rūžička. Tiesa, pārāk maz aizvadīto spēļu skaita dēļ hokejista vārds uz kausa netika iegravēts un par Stenlija kausa čempionu netiek uzskatīts. No 1990. līdz 1993. gadam Rūžička spēlēja Bostonas "Bruins" rindās. 1991.—92. gada sezonā ar 75 punktiem bija "Bruins" rezultatīvākais spēlētājs. 1993.—94. gada sezonas pirmo pusi aizvadīja Otavas "Senators" sastāvā, taču tad atgriezās Eiropā.

Karjeras nogalē vairākas sezonas aizvadīja Čehijas Ekstralīgas komandā Prāgas "Slavia". Tās rindās 1996. gadā kļuva par līgas rezultatīvāko spēlētāju. 2000. gadā noslēdza spēlētāja karjeru.

## Trenera karjera
Uzreiz pēc spēlētāja karjeras beigšanas Rūžička palika Prāgas "Slavia", kļūstot par komandas galveno treneri. Komandu Rūžička turpināja vadīt līdz pat 2015. gadam. No 2015. līdz 2019. gadam bija cita Čehijas Ekstralīgas kluba *[[Homutovas "Pirati"]]* galvenais treneris.

Rūžička vairākkārt vadījis arī Čehijas hokeja izlases, tās galvenā trenera amatā strādājot piecos pasaules čempionātos un 2010. gada olimpisko spēļu turnīrā. Divas reizes Rūžička trenera amatā aizvedis izlasi līdz pasaules čempionāta zelta medaļām.

## Ārējās saites
Tarass Tarasenko

**Tarass Tarasenko** (dzimis 1980. gada 26. jūlijā, Bohuslavas pils, Kijivas apgabals), Ukrainas advokāts, arbitrāžas pārvaldnieks. 9.sasaukuma Ukrainas tautas deputāts.

## Biogrāfija
Dzimis 1980. gada 26. jūlijā, Bohuslavā. Māte strādā vidējās izglītības sfērā, tēvs bija Bohuslavas pilsētas padomes deputāts.

Tarass Tarasenko beidzis Vadima Getmana v.n. Kijivas nacionālās ekonomikas universitātes juridisko fakultāti.

No 2002. Līdz 2004. gadam Tarass strādā AB "Ukrsocbank", kurā vadīja Harkivas, Hmeļņickas un Kijivas apgabalu apakšnodaļas.

Tarasenko ir SIA "JUК "STS" direktors, kas tika nodibināta 2010. gadā. Līdz tam strādāja vadošos amatos juridiskos uzņēmumos.

Tautas deputātu kandidāts no partijas "Sluga naroda" 2019. gada parlamenta vēlēšanās, №.124 sarakstā. Vēlēšanu laikā: advokāts, bezpartejiskais. Dzīvo Kijivā.

## Darbība parlamentā
Augstākās radas Komitejas loceklis par cilvēktiesību jautājumiem, cilvēktiesību apakškomitejas priekšsēdētājs.

Ukrainas Augstākās Radas starpparlamentu asamblejas Ukrainas daļas, Lietuvas Republikas Seima un Polijas Republikas Senāta loceklis.

Starpparlamentu sakaru deputātu grupas līdzpriekšsēdētājs ar Latvijas Republiku.

Starpparlamentu sakaru deputātu grupas loceklis ar Dienvidāfrikas Republiku, Itālijas Republiku, Polijas Republiku un Kanādu.

## Atsauces
Kuprava (stacija)

**Kuprava** bija dzelzceļa stacija līnijā Ieriķi—Abrene Balvu novada Kupravas pagastā. Saglabājusies stacijas ēka un noliktava.

## Vēsture
Izveidota līdz ar dzelzceļa būvi 1902. gadā kā **Kuprovas** stacija kokmateriālu izvešanai pa dzelzceļa līniju Pēterburga—Varšava. 
Vācu okupācijas laikā pārdēvēta par *Kuprau*.

Stacijas nozīme palielinājās, kad 1971. gadā Kupravā uzcēla drenu cauruļu rūpnīcu. Stacija slēgta 2001. gadā, sliedes demontētas 2009. gadā.

## Attēlu galerija

Dzelzceļa stacija "Kuprava" slēgtajā līnijā Ieriķi - Abrene - panoramio (1).jpg|Bijusī stacija "Kuprava" 2015. gadā
Dzelzceļa stacija "Kuprava" slēgtajā līnijā Ieriķi - Abrene - panoramio (2).jpg|Bijusī stacija "Kuprava"
Dzelzceļa stacija "Kuprava" slēgtajā līnijā Ieriķi - Abrene - panoramio (3).jpg|Bijusī stacija "Kuprava"
Dzelzceļa stacija "Kuprava" slēgtajā līnijā Ieriķi - Abrene - panoramio.jpg|Bijusī stacija "Kuprava"
Noliktava, Dzelzceļa stacija "Kuprava" slēgtajā līnijā Ieriķi - Abrene - panoramio.jpg|Stacijas noliktava
Betona skapis un dzelzceļa ēka, Dzelzceļa stacija "Kuprava" slēgtajā līnijā Ieriķi - Abrene - panoramio.jpg|Betona skapis
Skats Vīksnas virz., atzars uz Kupravas cehu, Dzelzceļa stacija "Kuprava" slēgtajā līnijā Ieriķi - Abrene - panoramio.jpg|Bijušā dzelzceļa skats Vīksnas virzienā ar atzaru uz Kupravas rūpnīcu
Skats Žīguru virz., Dzelzceļa stacija "Kuprava" slēgtajā līnijā Ieriķi - Abrene - panoramio.jpg|Bijušā dzelzceļa skats Žīguru virzienā


## Ārējās saites
* vesture.dodies.lv
* railwayz.info

## Atsauces un piezīmes
Breds Stīvenss

**Bredlijs Kents Stīvenss** (dzimis 1976. gada 22. oktobrī Zaionsvilā, Indiānā) ir amerikāņu basketbola treneris. Breds Stīvenss līdz 2021. gadam bija Nacionālās basketbola asociācijas (NBA) komandas Bostonas "Celtics" galvenais treneris, bet pēc tam kļuva par kluba ģenerāmenedžeri. Kā kluba vadītājs izcīnīja NBA čempiontitulu 2024. gadā.

B. Stīvenss ir dzimis un audzis Zionsvilā, Indiānā, kur spēlēja vietējās vidusskolas basketbola komandā. Viņš ir uzstādījis četrus skolas rekordus. Pēc vidusskolas viņš studēja *[[DePauw University]]*, kur spēlēja basketbolu NCAA III divīzijas līmenī un ieguva grādu ekonomikā.

## Karjera
Basketbola trenera karjeru sāka Batlera Universitātes komandā *Bulldogs*, vispirms kā asistents, bet pēc tam kā NCAA komandas galvenais treneris. 2013. gadā viņš parakstīja sešu gadu 22 miljonu dolāru vērtu līgumu, lai kļūtu par Bostonas "Celtics" galveno treneri.

Kopš 2015. gada B. Stīvenss katru gadu aizveda *Celtics* līdz NBA ''play-off'' spēlēm. Uzvarējis divīzijas čempionātā un parādījies Austrumu konferences finālā 2017., 2018. un 2020. gadā. Viņš ieguva reputāciju kā viens no NBA labākajiem treneriem, pateicoties savam kustības uzbrukumam un skarbajai aizsardzībai.

2021. gada vasarā B. Stīvenss tika nosaukts par "Celtics" basketbola operāciju direktoru, faktiski — ģenerālmenedžeri pēc Denija Eindža atkāpšanās. 2024. gada aprīlī viņu nosauca par sezonas labāko ģenerālmenedžeri, un tajā pašā gadā viņa veidotais "Celtics" sastāvs izcīnīja NBA čempiontitulu.

## Atsauces
Prestona

**Prestona** (; ) ir pilsēta Anglijā, Lankašīras grāfistes galvenā pilsēta un Prestonas nemetropoles distrikta administratīvais centrs. Atrodas grāfistes vidusdaļā Riblas upes labajā krastā  no valsts galvaspilsētas Londonas.

## Vēsture
Pilsētu dibinājuši angli; tās nosaukums cēlies no senangļu valodas *presta* un *tun* – ‘priestera ciems’. Pastardienas grāmatā 1086. gadā Prestona jau minēta kā centrālās Lankašīras nozīmīgākā un bagātākā pilsēta. 1179. gadā karalis Henrijs II tai piešķīra tiesības turēt tirgotāju ģildi. Prestona atrodas pusceļā starp Londonu un Glāzgovu; to vairākkārt nopostījis un izlaupījis skotu karaspēks. Pilsēta cietusi arī Anglijas pilsoņu karā 17. gadsimtā.

19. gadsimtā pilsēta strauji izauga Anglijas rūpnieciskās revolūcijas laikā – šeit attīstījās tekstilrūpniecība. Prestona bija otrā pilsēta valstī pēc Londonas, kurā jau 1815. gadā ierīkoja gāzes apgaismojumu. 1838. gadā pilsētu savienoja ar dzelzceļa satiksmi. 19. gadsimta vidū pilsētā notika vairāki masu strādnieku protesti, kas tika vardarbīgi apspiesti. 1835. gadā pilsētai piešķīra municipālā boro statusu, bet 1889. gadā – grāfistes boro statusu. 2002. gadā Prestonai kā nemetropoles distriktam par godu karalienes Elizabetes II valdīšanas 50 gadu jubileju piešķīra lielpilsētas statusu.

Mūsdienās pilsētā attīstīta militārās aviācijas rūpniecība – šeit atrodas *BAE Systems* ofiss un divas rūpnīcas.

## Sadraudzības pilsētas
Prestonai ir sadraudzības attiecības ar šādām pilsētām:

*  Alemo
*  Kališa
*  Nīma
*  Reklinghauzena

## Cilvēki
Prestonā dzimušie:

* Fils Džonss (1992) — futbolists
* Toms Finijs (1922—2014) — futbolists

## Atsauces

## Ārējās saites

*
Izeo ezers

**Izeo ezers** () jeb **Sebīno ezers** () ir pēc platības ceturtais lielākais Lombardijas ezers. Tam caurtek Oljo upe. Uz ziemeļiem no ezera sākas Kamonikas ieleja. Ezera vidū atrodas vairāk nekā 12 km2 lielā Montes sala. Ezera ūdenslīmeni regulē 1933. gadā ezera dienvidu galā uzceltais dambis. Ezera ziemeļu daļa kopā ar Kamonikas ieleju ietilpst biosfēras rezervātā "Kamonikas ieleja - Alto Sebīno" (*Valle Camonica - Alto Sebino*).

2016. gada vasarā ezerā tika uzstādīts mākslinieku dueta Kristo un Žannas Klodas vides mākslas objekts *[[The Floating Piers]]*. 16 dienu laikā to apmeklēja 1,2 miljoni cilvēku.

## Atsauces

## Ārējās saites
*
*
Džeisons Zakers

**Džeisons Zukers** (), dzimis ) ir ASV hokejists, spēlē uzbrucēja pozīcijā. Kopš 2024. gada Zukers pārstāv NHL komandu Bufalo "Sabres".

## Spēlētāja karjera
2020. gada februārī maiņas darījuma rezultātā nonāca Pitsburgas "Penguins" no Minesotas "Wild".

## Ārējās saites
Ķīnas tautas

**Ķīnas Tautas Republikā** dzīvo vairāk kā 90 nāciju, tautu un etnisko grupu, bet oficiāli no tām ir atzītas **56** **tautības**. Haņi (etniskie ķīnieši) ir gandrīz 92 % no valsts iedzīvotāju kopskaita un pārējās tautas tiek apzīmētas kā mazākumtautības vai etniskās minoritātes (少數民族, *shǎoshù mínzú).* Lielākajai daļai no šīm oficiālajām minoritātēm vienīgais vai galvenais apdzīvotības areāls atrodas Ķīnas teritorijā un tām ir izveidotas dažāda līmeņa nacionālās autonomijas. Oficiālais statuss arī dod šīm tautām noteiktas garantētas tiesības izglītības un valodas atbalsta jomā. Formāli nav nozīmes, vai tauta ir daļa no lielākas citas valsts nācijas (mongoļi, korejieši, kazahi), dzīvo kā minoritāte vairāku valstu teritorijā (lisu Ķīnā, Mjanmā, Taizemē un Indijā) vai tās apdzīvotības apgabals ir tikai Ķīnas teritorijā (mandžūri, salari, še u.c.)

## Terminoloģija

### Ķīnieši
Latviešu valodas vārds «ķīnieši» skaidri nenošķir Ķīnas iedzīvotājus vai pilsoņus no etniskajiem ķīniešiem – haņiem. Ķīniešu valodā Ķīnas valstspiederīgos apzīmē kā 中國人 (*Zhōngguórén* - ‘Vidusvalsts cilvēks’), bet etniskos ķīniešus – 漢族人 (*Hànzúrén –* ‘haņu tautības cilvēks’)*.* Termins *Zhōngguórén* nesatur nekādu etnisku piederību.

### ''mínzú''
Ķīniešu valodas termins *mínzú* (民族) apzīmē diezgan plašu nozīmju spektru, kā nācija, tauta, tautība, etnoss, etniska grupa. Piemēram, *Zhōnghuá mínzú* (中华民族) ir divas iespējamas nozīmes — «Ķīniešu nācija» un «Ķīnas tautas». Savienojumā ar konkrētu etnonīmu, kur tas aizvieto *mín* (‘cilvēki, tauta’), bet atstāj *zú* (‘klans, cilts’), iegūst konkrētas tautības nosaukumu, kā *Hànzú* (汉族) — haņu tautība vai *Èwēnkèzú* (鄂温克族) — evenku tautība.

### Oficiālās tautas
Lai arī oficiāli Ķīnas Tautas Republikā ir 56 tautības, to reālais skaits ir ievērojami lielāks. Pēc Ethnologue datiem Ķīnā ir 298 dzīvās valodas. 1954. gada tautas skaitīšanā tika uzskaitīta 41 mazākumtautība. 1964. gada tautas skaitīšanā bija reģistrētas 183 mazākumtautības, no kurām valdība oficiāli atzina 54. No pārējām 129 tautībām 74 tika iekļautas 54 oficiālajās, 23 tika klasificētas kā «citas», bet 32 - kā «šaubīgas». Piemēram, mongoļiem pieskaitīti gan radniecīgie burjati un oirati, gan arī tjurku valodā runājošie tuvieši, bet tādas tuvu radniecīgas tautas kā mongori un baoaņi izdalīti atsevišķi.

## Ķīnas tautas

: **Piezīmes:**

## Atsauces
Žīguri (stacija)

**Žīguri** bija dzelzceļa stacija līnijā Ieriķi—Abrene Balvu novada Žīguru pagastā. Saglabājusies stacijas ēka.

## Vēsture
Izveidota pēc Latvijas brīvības cīņu beigām 1920. gada 1. jūnijā kā militārs dzelzceļa pieturas punkts „28. versts”, 1921. gada 1. septembrī to pārdēvēja par "Žīguriem".
1926. gadā no Žīguru pieturas sāka būvēt 33 km garu privātu šaursliežu dzelzceļa atzaru Liepnas virzienā kokmateriālu izvešanai. 
No 1926. līdz 1928. gadam pēc arhitektes Lidijas Grīnbergas projekta uzbūvēja lielu stacijas ēku.

Vācu okupācijas laikā pārdēvēta par *Schalkenau*. Pēdējais vilciens ar kokmateriālu kravu no Žīguriem uz Gulbeni izbrauca 2001. gada 29. augustā.
Stacija slēgta 2001. gadā, sliedes demontētas 2009. gadā.

## Attēlu galerija

Žīguru stacija (nu jau bijusī) 2002-09-14 - panoramio.jpg|Žīguru stacijas ēka 2002. gadā
Dzelzceļa stacija "Žīguri" slēgtajā līnijā Ieriķi - Abrene - panoramio (1).jpg|Bijusī stacija ar pusnojaukto peronu 2015. gadā 
Dzelzceļa stacija "Žīguri" slēgtajā līnijā Ieriķi - Abrene - panoramio (3).jpg|Bijusī dzelzceļa stacija "Žīguri"
Skats Kupravas virz., Dzelzceļa stacija "Žīguri" slēgtajā līnijā Ieriķi - Abrene - panoramio.jpg|Nojauktā dzelzceļa skats Kupravas virzienā 
Skats Vecumu virz., Dzelzceļa stacija "Žīguri" slēgtajā līnijā Ieriķi - Abrene - panoramio.jpg|Nojauktā dzelzceļa skats Vecumu virzienā 



## Ārējās saites
* vesture.dodies.lv (Latvijas armijas karte)
* railwayz.info 
* 

## Atsauces un piezīmes
Willow Farm

***Willow Farm*** ir poproka grupa no Liepājas, kas dibināta 1994. gadā.

Grupas pamatsastāvā ir tās līderis un dziesmu autors Emīls Dreiblats (balss, ģitāra, taustiņinstrumenti, elektronika), viņa dēls Jānis Dreiblats (ģitāra), Uldis Nolmanis (bass) un Māris Zīlmanis (sitamie instrumenti).

*Willow Farm* izdotie albumi: "Puisēni no zvaigznēm" (2006), "Tev par to nekas nav jāzin’" (2011), "Filma ar laimīgām beigām" (2014), "Pasaule ir viss, kas gadās" (2020). Albums "Filma ar laimīgām beigām" 2014. gadā nominēts mūzikas ierakstu gada balvai Zelta mikrofons kategorijā "Labākais pop–rock albums".

## Atsauces
 

## Ārējās saites
* Apritē. Dreiblats no Dreiblatu dzimtas nra.lv