open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Birža

[thumbnail|Pasaulē lielākās biržas [Ņujorkas fondu biržas ēka]]
**Birža** ir juridiska persona, kas organizē tirgu, kurā tā dalībieki var pirkt un pārdot preces, finanšu instrumentus (vērtspapīrus,  atvasinātos finanšu instrumentus) un citas tirgojamas lietas.
Biržas darbības mērķis ir nodrošināt tirgus likviditāti.

Mūsdienās vairums biržu darījumu veikšanai izmanto datorsistēmas. Senāk darījumi tika slēgti noteiktās vietās (biržas ēkās), kur sapulcējās tirgotāju starpnieki.

Lai arī eksistē universālās biržas, parasti biržās tirgo viena veida objektus. Biržas iedala:
* preču biržas;
* fondu biržas;
* ārvalstu valūtu biržas.

Pasaulē lielākā fondu birža pēc tirgus kapitalizācijas ir Ņujorkas fondu birža. Vienīgā birža Latvijā ir *[[NASDAQ OMX Riga]]*.
Ziemassvētku vakars

thumb|20. gadsimta sākuma Ziemassvētku vakara glezna
**Ziemassvētku vakars** tiek atzīmēts dienā pirms Ziemassvētkiem. Rietumu kristietībā un laicīgajā pasaulē tas tiek atzīmēts 24. decembrī. Tiek uzskatīts par vienu no kulturāli nozīmīgākajām svinībām kristietībā un Rietumu sabiedrībā, ko pilnībā vai daļēji, gaidot Ziemassvētkus, atzīmē gan kristieši, gan daudzi citi.

Tā kā tradicionāli tiek uzskatīts, ka saskaņā ar Lūkas evaņģēliju 2:6—8 Jēzus Kristus ir piedzimis naktī, Ziemassvētku vakarā (parasti pusnaktī) notiek pusnakts mise Kristus dzimšanas piemiņai. Ar Ziemassvētku vakaru tiek saistītas arī dažādas tradīcijas, tai skaitā Ziemassvētku dziesmu dziedāšana, Ziemassvētku eglīšu rotāšana un izgaismošana, dāvanu iesaiņošana un/vai atvēršana, gatavošanās Ziemassvētkiem. Tāpat populārs ir stāsts par Ziemassvētku vecīti, kas Ziemassvētku vakarā dāvina bērniem dāvanas visā pasaulē. Tomēr līdz protestantisma ienākšanai Eiropā 16. gadsimtā tika apgalvots, ka Ziemassvētku vecītim līdzīgi personāži dāvanas izdala Svētā Nikolaja dienas (6. decembris) priekšvakarā.

## Atsauces
Fondu birža

[thumbnail|upright=1.2|[Ņujorkas fondu birža]]
**Fondu birža**, arī **vērtspapīru birža**, ir birža, kurā notiek darījumi ar vērtspapīriem. Fondu biržās tiek īstenota naudas piesaistīšana ilgtermiņa kapitālieguldījumiem un valsts programmu finansēšanai. Fondu biržās pērk un pārdod akciju sabiedrību akcijas un obligācijas, kā arī valsts parādzīmes. Latvijā vienīgā regulētā fondu birža ir *[[Nasdaq Riga]]*.

## Ārējās saites
Jēzus dzimšanas baznīca

**Jēzus dzimšanas baznīca** ir bazilika Bētlemē.

Baznīcas projektu pasūtījis Romas imperators Konstantīns I un viņa māte Helēna 327. gadā. Baznīca tika būvēta vietā, kas tradicionāli tiek uzskatīta par Jēzus dzimšanas vietu. Baznīcas celtniecība tika pabeigta 339. gadā. Samariešu sacelšanās laikā 6. gadsimtā tika nodedzināta. Jauno baziliku uzbūvēja 565. gadā imperatora Justiniāna I laikā. Kopš otrās baznīcas uzcelšanas tai ir veikti dažādi papildinājumi, tai skaitā izveidoti zvanu torņi. Nozīmīgs reliģisks objekts gan kristiešiem, gan musulmaņiem.

Jēzus dzimšanas baznīca 2012. gadā tika iekļauta UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā. Baznīca iekļauta arī UNESCO apdraudēto pasaules mantojuma objektu sarakstā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Ziemassvētku pamiers

thumb|250px|Ziemassvētku pamiera ilustrācija britu presē
**Ziemassvētku pamiers** (, ) bija plaši izplatīts, bet neoficiāls pamiers Pirmā pasaules kara Rietumu frontē ap 1914. gada Ziemassvētkiem.

Nedēļā pirms svētkiem vācu un britu karavīri šķērsoja tranšejas, lai apsveiktu viens otru un parunātos. Vairākās vietās abu pušu karavīri Ziemassvētku vakarā vai Ziemassvētku dienā apmainījās ar suvenīriem un ēdienu. Bija kopīgas apbedīšanas ceremonijas, ieslodzīto apmaiņas darījumi, vairākas tikšanās beidzās ar korāļu dziedāšanu. Karavīri spēlēja futbolu cits ar citu. Tomēr mierīgā uzvedība nebija sastopama visur, dažās vietās kaujas netika pārtrauktas. Dažas vienības saglabāja pamieru arī nākamajā gadā, tomēr tas nebija tik plaši izplatīts kā 1914. gadā, daļēji augsto komandieru skaidro pavēļu, kas aizliedza brālību, dēļ. 1916. gadā neizdevās "noslēgt" pamieru, jo bija strauji pieaugusi karadarbība.

## Ārējās saites

* Ziemassvētku pamiers
Atpakaļ nākotnē

**"Atpakaļ nākotnē"** () ir 1985. gada ASV zinātniskās fantastikas filma, kuras producents, scenārija autors un režisors ir Roberts Zemekis.

Filma ir stāsts par jaunieti Mārtiju Makflaju, kas tiek nosūtīts atpakaļ laikā uz 1955. gadu, kur sastop savus nākotnes vecākus vidusskolā un nejauši iepatīkas savai mātei. Tajā galvenās lomas attēlo Maikls Dž. Fokss, Kristofers Loids, Lija Tomsone, Krispins Glovers un Tomass Vilsons.

"Atpakaļ nākotnē" pirmizrāde notika , ar 383 miljonu ASV dolāru lieliem ieņēmumiem tā kļuva par gada ienesīgāko filmu, tāpat guva kritiķu atzinību. Filma nominēta un arī ieguva dažādas balvas dažādās nominācijās, tai skaitā Amerikas Kinoakadēmijas balvu par labāko skaņas montāžu.

Amerikas Kinoinstitūts filmu ierindoja 10. vietā starp desmit labākajām zinātniskās fantastikas filmām. 2007. gadā filma iekļauta ASV Kongresa bibliotēkas Nacionālajā kino reģistrā kā "kulturāli, vēsturiski vai estētiski nozīmīga filma". Filmai "Atpakaļ nākotnē" izdoti divi turpinājumi, izveidots animācijas seriāls, videospēles, atrakcija izklaižu parkā, mūzikls.

## Skatīt arī
* *[[DeLorean DMC-12]]*

## Ārējās saites

*
Bētlemes zvaigzne

[thumb|270px|right|[Džoto di Bondones gleznā Bētlemes zvaigzne tiek attēlota kā komēta]]
**Bētlemes zvaigzne** kristīgajā tradīcijā atklāja austrumu gudrajiem, ka ir dzimis Jēzus Kristus un vēlāk aizveda viņus uz Bētlemi. Šī zvaigzne tiek pieminēta vienīgi Mateja evaņģēlijā izklāstītajā Jēzus dzimšanas stāstā.

Saskaņā ar Mateja evaņģēliju austrumu gudrie satiek Jūdejas Hērodu un prasa viņam, kur ir dzimis Jūdu ķēniņš. Hērods, pamatojoties uz Mihas grāmatas 5. nodaļā izteikto pravietojumu, atbild gudrajiem, ka ķēniņš ir dzimis Bētlemē. Zvaigzne ved viņus līdz Jēzus dzimšanas vietai pilsētā, kur gudrie to pielūdz un dāvā dāvanas. Vēlāk, saņēmuši norādījumus neatgriezties pie Hēroda, austrumu gudrie atgriezās mājās pa citu ceļu.

Daudzi kristieši uzskata šo zvaigzni par brīnumainu zīmi, lai atzīmētu Kristus (vai mesijas) dzimšanu. Daži teologi uzskata, ka zvaigzne piepilda Skaitļu grāmatā (Skaitļu 24:17) izteikto pravietojumu. Astronomi ir vairākas reizes centušies sasaistīt zvaigzni ar neparastiem astronomiskiem notikumiem.

Austrumu gudro ceļojums rietumu kristietībā tiek atzīmēts Zvaigznes dienā 6. janvārī.
Brazīlijas lielieplaka

**Brazīlijas lielieplaka** ir zemūdens lielieplaka Atlantijas okeāna dienviddaļā. Izvietojusies starp Dienvidamerikas kontinenta šelfu rietumos, Dienvidatlantijas grēdu ziemeļos un austrumos un Riugrandi augstieni dienvidos. Garums ziemeļu—dienvidu virzienā ap 3000 km, lielākais dziļums — 6697 metru. Gultnē globigerīnu dūņas rietumos un sarkanais māls austrumos.

## Atsauces
Aegialiinae

***Aegialiinae*** ir skarabeju dzimtas apakšdzimta, kurai pieder ap 60 sugu. Tipiska apakšdzimtas ģints ir *Aegialia* (Latreille, 1807) un tipiska suga *[[Aegialia arenaria]]* (Fabricius, 1787).

## Izplatība un ekoloģija
Mūsdienu sugu vairākums ir izplatīts Nearktikā un Palearktikā. Dažas sugas sastopamas Dienvidamerikā, Austrālijā un Tasmanijas salā.

Visi apakšdzimtas pārstāvji ir saprofāgi. Imago (pieaugušie īpatņi) un kāpuri barojas ar pūstošiem augiem un sēnītēm. Iespējams, daži pieaugušie īpatņi nebarojas vispār.  *Aegialiinae* apakšdzimtas vaboles var atrast mežu augsnē; dažas sugas lido uz gaismu.

## Fosilās sugas
Visvecākā zināmā fosilija pieder apakšējam krīta periodam. *[[Cretaegialia]]* ģints fosilās (izmirušās) sugas pēc ārējām raksturīpašībām līdzīgas mūsdienu apakšdzimtas vabolēm.

Fosilās sugas pieder divām ģintīm:
* †*[[Aegialia]]* Latreille, 1807
*: †*[[Aegialia rupta]]* Scudder, 1890
*: †*[[Aegialia sabuleti]]* Panzer, 1797
*: †*[[Aegialia terminalis]]* Brown, 1931
* †*[[Cretaegialia]]* Nikolayev, 1993
*: †*[[Cretaegialia aphodiiformis]]* Nikolayev, 1993
*: †*[[Cretaegialia rhypariformis]]* Nikolayev, 1993

## Klasifikācija un taksonomija
*Aegialiinae* apakšdzimta ir radnieciska *[[Aphodiinae]]* apakšdzimtai, tādēļ daži autori arī klasificē pirmo kā tribu *Aphodiinae* apakšdzimtā.

Klasifikācija:
* apakšdzimta: *Aegialiinae* Laporte de Castelnau, 1840
*: triba: *Aegialiini* Laporte de Castelnau, 1840
*:: ģints: *[[Aegialia]]* Latreille, 1807 (44 sugas) - izplatītas visā Eiropā, Āzijas dienvidos un Ziemeļamerikā.
*:: ģints: *[[Micraegialia]]* Brown, 1931 (1 suga) - Kanādā (no Manitobas līdz Britu Kolumbijai) un ASV (no Mičiganas līdz Vašingtonai.
*:: ģints: *[[Saprus]]* Blackburn, 1904 (4 sugas) - Austrālija un Tasmanija.
*: triba: *Eremazini* Stebnicka, 1977
*:: ģints: *[[Eremazus]]* Mulsant, 1851 (5 sugas) - Eiropā, Āzijā (līdz Indijas ziemeļiem).

## Atsauces
Intervija ar diktatoru

**"Intervija ar diktatoru"** () ir 2014. gada ASV politiskā kinokomēdija, kuras režisori ir Sets Rogens un Evans Goldbergs.

Filma ir par žurnālistu Deivu Skailarku un viņa producentu, kas dodas uz Ziemeļkoreju intervēt valsts līderi Kimu Čoninu un kam Centrālā izlūkošanas pārvalde lūdz līderi nogalināt. Filmā galvenās lomas attēlo Džeimss Franko, Sets Rogens un Rendals Paks.

Filma guva ievērību ar negatīvo Kima Čonina attēlojumu. 2014. gada jūlijā tika izteikti draudi ASV, ja filmas izplatītājs *[[Columbia Pictures]]* izlems demonstrēt filmu. *Columbia Pictures* pārcēla filmas pirmizrādi no plānotā  uz , lai, kā paši apgalvoja, filmu padarītu vairāk pieņemamu Ziemeļkorejai. 2014. gada novembrī tika veikts kiberuzbrukums pret *[[Sony Pictures Entertainment]]*, FIB uzskata, ka nozieguma paveicēji ir saistīti ar Ziemeļkoreju.  tika izteikti terora draudi pret kinoteātriem, kas rādīs filmu. , kad daudzi Ziemeļamerikas kinoteātri drošības iemeslu dēļ pārcēla pirmizrādes datumu, *Sony* atcēla filmas izrādīšanu kinoteātros ASV.  tika paziņots par filmas izrādīšanu ierobežotā skaitā kinoteātru.

## Atsauces

## Ārējās saites
Torihosa—Kārtera līgumi

275px|thumbnail|Līderu sarokošanās pēc Torihosa—Kārtera līgumu parakstīšanas 1977. gadā

**Torihosa—Kārtera līgumi** (, ) ir divi starp ASV un Panamu 1977. gadā noslēgti līgumi, ar kuriem tika atcelts agrākais 1903. gada Heja—Bunau—Varila līgums. Saskaņā ar Torihosa—Kārtera līgumiem no 1979. gada Panamas kanāla zona pārgāja abu valstu kontrolē, savukārt 1999. gada 31. decembrī ASV pameta Panamu, nododot kanāla zonu Panamas kontrolē.

1903. gadā tika noslēgts Heja—Bunau—Varila līgums, saskaņā ar kuru amerikāņi "uz mūžīgiem laikiem" ieguva Panamas kanāla celtniecības un ekspluatācijas tiesības, kā arī neierobežotu kontroli pār Panamas kanāla zonu. Lai arī panamieši ilgstoši tiecās pārskatīt minēto vienošanos, tikai 1960. gados, pēc vairākiem panamiešu nemieriem un demonstrācijām, starp ASV un Panamu aizsākās sarunas par turpmāko kanāla zonas likteni. Neskatoties uz to, ka 1967. gadā tika parakstīta jauna vienošanās, tā tomēr netika ratificēta Panamas parlamentā. 

Jaunas sarunas par starpvalstu līgumu noslēgšanu norisinājās no 1977. gada 15. februāra līdz 10. augustam. 1977. gada 7. septembrī ASV prezidents Džimijs Kārters un Panamas premjers Omārs Torihoss parakstīja jaunos līgumus. Panama ratificēja līgumus referendumā 1977. gada 23. oktobrī, kurā divas trešdaļas no 96% balsstiesīgajiem panamiešiem nobalsoja par ratifikāciju. Savukārt, neskatoties uz atsevišķu republikāņu senatoru iebildumiem, līgumi 1978. gada 16. martā un 18. aprīlī tika ratificēti arī ASV Senātā.

## Atsauces
Manne Sīgbāns

**Kārls Manne Jēorgs Sīgbāns** (, dzimis , miris ) bija zviedru fiziķis. 1924. gadā saņēmis Nobela prēmiju fizikā par saviem atklājumiem un pētījumiem rentgenspektroskopijā.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1886. gadā Erebrū dzelzceļa stacijas meistara ģimenē. 1906. gadā iestājās Lundas Universitātē. 1911. gadā aizstāvēja disertāciju par magnētiskā lauka mērījumiem un ieguva zinātņu doktora grādu. No 1907. līdz 1911. gadam Sīgbāns strādāja par profesora Johannesa Ridberga asistentu Lundas Universitātes Fizikas institūtā. Vēlāk Sīgbāns pildīja Ridberga pienākumus kā aizvietotājs, bet pēc Ridberga nāves tika apstiprināts par profesoru (no 1920. gada). 1923. gadā Sīgbāns kļuva par fizikas profesoru Upsālas Universitātē.

Zinātniskās darbības sākumā Sīgbāns nodarbojās ar elektrības un magnētisma pētījumiem (1908—1912). Vēlākā posmā (1912—1937) viņš strādāja galvenokārt pie rentgenspektroskopijas metožu un precīzu mērīšanas iekārtu izstrādāšanas. Pateicoties viņa darbam, bija iespējams pētīt atomu elektronu čaulām raksturīgo enerģiju un radiāciju atomfizikā, kā arī izmantot viņa pētījumus teorētiskos kvantu mehānikas aprēķinos.

1937. gadā Sīgbāns kļuva par Karaliskās Zviedrijas zinātņu akadēmijas Nobela institūta Fizikas nodaļas direktoru. Viņa vadībā institūtā tika veikti pētījumi kodolfizikas jomā. Desmit gadus pēc Sīgbāna nāves, 1988. gadā, šis institūts tika nosaukts viņa vārdā — par Mannes Sīgbāna institūtu, kas vēlāk tika pārveidots par pētniecisko laboratoriju un pievienots Stokholmas Universitātei kā Mannes Sīgbāna laboratorija.

## Personīgā dzīve
1914. gadā Manne Sīgbāns apprecējās ar Karinu Hegbomu (*Högbom*), viņu dēls Bū Sīgbāns (1915—2008), kļuva par diplomātu un politiķi, bet Kajs Sīgbāns (1918—2007) par fiziķi un 1981. gada Nobela prēmijas laureātu fizikā par ieguldījumu augstas izšķirtspējas elektronu spektroskopijas attīstībā.

## Atsauces

## Ārējās saites

*
Lossantosa

**Lossantosa** () ir viena no desmit Panamas provincēm, kas atrodas valsts centrālās daļas dienvidos, Klusā okeāna krastos, aizņemot daļu Asuero pussalas. Provinces kopējā platība ir 3809,4 km², iedzīvotāju skaits — 89 592. Tās administratīvais centrs un reizē lielākā pilsēta ir Lastablasa. Lossantosā iekļaujas septiņi distrikti.

## Ārējās saites
Errera (province)

**Errera** () ir viena no desmit Panamas provincēm, kas atrodas valsts centrālās daļas dienvidos, aizņemot daļu Asuero pussalas. Izveidota 1915. gadā, atdalot to no Lossantosa provinces, nosaukta par godu ģenerālim Tomasam de Erreram. Provinces kopējā platība ir 2340,7 km², iedzīvotāju skaits — 111 647. Tās administratīvais centrs ir Čitre, kas atrodas pie Panamas līča. Errerā iekļaujas septiņi distrikti.

## Ārējās saites
Veragvasa

**Veragvasa** () ir viena no desmit Panamas provincēm, kas atrodas valsts centrālās daļas rietumos.  Tā ir vienīgā Panamas province, kuru apskalo gan Klusais, gan arī Atlantijas okeāns. Provinces kopējā platība ir 2340,7 km², iedzīvotāju skaits — 111 647. Tās administratīvais centrs un reizē lielākā pilsēta ir Santjago de Veragvasa. Provincē ietilpst Panamas lielākā sala — Koiva, kur ir izveidots nacionālais parks. Veragvasa sastāv no divpadsmit distriktiem.

## Ārējās saites
Čiriki

**Čiriki** () ir viena no desmit Panamas provincēm, kas atrodas valsts rietumu daļas dienvidos, Klusā okeāna krastos. Provinces kopējā platība ir 6 548 km², iedzīvotāju skaits — 409 821. Tās administratīvais centrs un reizē lielākā pilsēta ir Davida. Provincē atrodas Panamas augstākais punkts — Baru vulkāns. Čiriki sastāv no trīspadsmit distriktiem.

## Ārējās saites
Bokasa del Toro (province)

**Bokasa del Toro** (, latviski — buļļa mute) ir viena no desmit Panamas provincēm, kas atrodas valsts rietumu daļas ziemeļos. Tā robežojas ar Čiriki provinci un Ngobe-Bugle komarku dienvidos un austrumos, rietumos — ar Kostariku, savukārt ziemeļos to apskalo Karību jūra. Province ir izvietota uz sauszemes daļas un deviņām lielākām salām. Tās kopējā platība ir 4643,9 km², iedzīvotāju skaits — 125 461. Provinces administratīvais centrs ir Bokasa del Toro, kas atrodas uz Kolonas salas. Bokasa del Toro sastāv no trīs distriktiem.

## Ārējās saites
Ngobe-Bugle

**Ngobe-Bugle** () ir viena no Panamas komarkām — indiāņu autonomajām provincēm, kas atrodas valsts rietumdaļā, Karību jūras krastā. Izveidota 1997. gadā no gvaimu cilšu grupas apdzīvotajām teritorijām Bokasas del Toro, Čiriki un Veragvasas provincēs. Tās kopējā platība ir 6968 km², iedzīvotāju skaits — 154 355. Komarkas administratīvais centrs ir Čičika. Ngobe-Bugle sastāv no septiņiem distriktiem.

## Ārējās saites
Kokle (province)

**Kokle** () ir viena no desmit Panamas provincēm, kas atrodas valsts centrālās daļas dienvidos, Panamas līča krastos. Provinces tiesības ieguvusi 1985. gadā. Primāri lauksaimniecības reģions. Provinces kopējā platība ir 4927 km², iedzīvotāju skaits — 228 676. Tās administratīvais centrs ir Penonome. Koklē iekļaujas seši distrikti.

## Ārējās saites
Kolona (province)

**Kolona** () ir viena no desmit Panamas provincēm, kas atrodas valsts centrālās daļas ziemeļos. Tās centrālajā daļā atrodas Panamas kanāls, pie kura ir novietojusies Kolonas pilsēta, kas ir šīs provinces administratīvais centrs. Reģiona kopējā platība ir 4868,4 km², iedzīvotāju skaits — 241 928. Province sastāv no pieciem distriktiem.

## Ārējās saites
Aegialia

***Aegialia*** ir skarabeju ģints, kas pieder *Aegialiinae* apakšdzimtai. Izplatītas Eiropā, Āzijas dienvidos un Ziemeļamerikā.

## Pieaugušo vaboļu morfoloģija
Ķermenis iegareni ovāls vai iegarens, mēreni vai stipri izliekts. Galva plaša, ar sīkiem bedrveida punktiņiem, granulācijām vai krociņām. Pronotums vairāk vai mazāk punktots, sānos bieži ar smailām, malās ar tievām, neplakanām spurām. Virsspārni (elitras) skaidrās strijās, bez apmatojuma, ar retām spurām. Kājas resnas vai tievas, tibiālie pieši tievi vai lapveida; priekšējās tībijas ar 2 vai 3 laterāliem zobiņiem.

## Fosilas
Ģintī ir aprakstītas 3 fosilu sugas:
* †*[[Aegialia rupta]]* Scudder, 1890
* †*[[Aegialia sabuleti]]* Panzer, 1797
* †*[[Aegialia terminalis]]* Brown, 1931

## Klasifikācija
Ģints ir iedalīta divās apakšģintīs, kurās ietilpst 44 mūsdienu sugas:
* apakšģints: *Aegialia* Latreille, 1807
*: suga: *[[Aegialia amplipunctata]]* Gordon & Cartwright, 1988
*: suga: *[[Aegialia arenaria]]* (Fabricius, 1787)
*: suga: *[[Aegialia argentina]]* Martinez & Pereira & Vulcano, 1970
*: suga: *[[Aegialia blanchardi]]* Horn, 1887
*: suga: *[[Aegialia carri]]* Gordon & Cartwright, 1988
*: suga: *[[Aegialia cartwrighti]]* Stebnicka, 1977
*: suga: *[[Aegialia clypeata]]* Say, 1824
*: suga: *[[Aegialia concinna]]* Gordon & Cartwright, 1977
*: suga: *[[Aegialia conferta]]* Horn, 1871
*: suga: *[[Aegialia convexa]]* Fall, 1932
*: suga: *[[Aegialia crassa]]* LeConte, 1857
*: suga: *[[Aegialia crescenta]]* Gordon & Cartwright, 1977
*: suga: *[[Aegialia hardyi]]* Gordon & Cartwright, 1977
*: suga: *[[Aegialia hybrida]]* Reitter, 1892
*: suga: *[[Aegialia kelsoi]]* Gordon & Cartwright, 1988
*: suga: *[[Aegialia knighti]]* Gordon & Rust, 1997
*: suga: *[[Aegialia koreana]]* Kim, 1979
*: suga: *[[Aegialia latispina]]* LeConte, 1878
*: suga: *[[Aegialia magnifica]]* Gordon & Cartwright, 1977
*: suga: *[[Aegialia mcclevei]]* Gordon, 1990
*: suga: *[[Aegialia nigrella]]* Brown, 1931
*: suga: *[[Aegialia nitida]]* Waterhouse, 1875
*: suga: *[[Aegialia opifex]]* Horn, 1887
*: suga: *[[Aegialia punctata]]* Brown, 1931
*: suga: *[[Aegialia spinosa]]* Gordon & Cartwright, 1988
* apakšģints: *Psammoporus* C.G.Thomson, 1859
*: suga: *[[Aegialia abdita]]* Nikritin, 1979
*: suga: *[[Aegialia comis]]* Lewis, 1895
*: suga: *[[Aegialia criddlei]]* Brown, 1931
*: suga: *[[Aegialia cylindrica]]* (Eschscholtz, 1822)
*: suga: *[[Aegialia exarata]]* Mannerheim, 1853
*: suga: *[[Aegialia friebi]]* Balthasar, 1935
*: suga: *[[Aegialia insularis]]* Pittino, 2006
*: suga: *[[Aegialia kamtschaticus]]* Motschulsky, 1860
*: suga: *[[Aegialia lacustris]]* LeConte, 1850
*: suga: *[[Aegialia latipunctus]]* Gredler, 1863
*: suga: *[[Aegialia mimicus]]* Pittino, 2006
*: suga: *[[Aegialia nana]]* Brown, 1931
*: suga: *[[Aegialia opaca]]* Brown, 1931
*: suga: *[[Aegialia sabuleti]]* (Panzer, 1797)
*: suga: *[[Aegialia sibiricus]]* Stebnicka, 1977
*: suga: *[[Aegialia terminalis]]* Brown, 1931
*: suga: *[[Aegialia tsukamotoi]]* Masumoto, 1986

## Atsauces
Gunajala

**Gunajala** vai arī **Kunajala** (, latviski — 'kunu zeme') ir viena no Panamas komarkām — indiāņu autonomajām provincēm. Izvietojusies valsts austrumdaļā, piekļaujoties Karību jūras un Darjenas līča krastam. Pēc indiāņu cilts kunu sacelšanās 1925. gadā reģionam tika noteikta kulturāla autonomija, komarkas statuss piešķirts 2001. gadā. Gunajalā ietilpst 365 salu Sanblasa arhipelāgs, no kurām apdzīvotas — 36. Komarkas kopējā platība ir 2340,7 km², iedzīvotāju skaits — 31 557. Tās administratīvais centrs ir Elporvenira. Gunajala sastāv no četriem distriktiem.

## Ārējās saites
Darjena

**Darjena** () ir viena no desmit Panamas provincēm. Izvietojusies valsts austrumdaļā, Panamas līča krastos. Vairāk kā puse no tās teritorijas iekļaujas Darjenas nacionālajā parkā. 1983. gadā no tām Darjenas teritorijām, kuras apdzīvo indiāņu cilts kuni, tika izveidota patstāvīga Emberas—Vounaanas komarka. Provinces kopējā platība ir 11 896,5 km², iedzīvotāju skaits — 46 951. Tās administratīvais centrs ir ostas pilsēta Lapalma. Darjenā iekļaujas divi distrikti.

## Ārējās saites
Embera-Vounaana

**Embera-Vounaana** () ir viena no Panamas komarkām — indiāņu autonomajām provincēm, kas atrodas valsts austrumdaļā, sastāv no diviem distriktiem, kas savstarpēji nerobežojas. Izveidota 1983. gadā no indiāņu cilts čoko apdzīvotajām Darjenas provinces teritorijām. Komarkas kopējā platība ir 4383,6 km², iedzīvotāju skaits — 9544. Komarkas administratīvais centrs ir Unjončoko. 

## Ārējās saites
Panama (province)

**Panama** () ir viena no desmit Panamas provincēm, kas atrodas valsts centrālās daļas dienvidaustrumos, Panamas līča krastos. 

Provinces administratīvais centrs ir valsts galvaspilsēta — Panama. Tajā atrodas Panamas kanāla dienvidaustrumu daļa. Vienlaikus provincē iekļaujas arī Pērļu arhipelāgs. 2014. gada 1. decembrī no provinces tika atdalīta tās rietumu daļa, izveidojot patstāvīgu Rietumpanamas provinci. Kopējā platība ir 9166 km², iedzīvotāju skaits — 1 429 032. Panamas provincē iekļaujas seši distrikti.

## Atsauces

## Ārējās saites
Automaģistrāle S11 (Polija)

|}
|}

Automaģistrāle **S11** Košalina—Pižovice ir zemākās klases automaģistrāle Polijā. Automaģistrāle sastāv no vairākiem posmiem, un tās aptuvenais garums pēc pilnas pabeigšanas būs 550 kilometri. S11 atrodas Rietumpomožes, Lielpolijas, Opoles  un Silēzijas vojevodistēs, un savieno Košalinu ar Pižovicu (pie Katovices). Automaģistrāle savā maršrutā lielākoties dublē Autoceļu 11. Līdz 2017. gadam plānots izbūvēt vēl 25,8 kilometrus no paredzētā S11 maršruta.

## Atklātie posmi
*Poznaņas rietumu apvedceļš. Apvedceļa būvniecība tika sadalīta trīs posmos. 
** Pirmais posms: Poznaņas Tarnovo Podgurne-Poznaņas rietumi (šķērsojums ar automaģistrāli A2). 2009. gada martā tika izdota būvniecības atļauja, un tā paša gada jūnijā tika izsludināts konkurss par posma izbūvi. Tajā uzvarēja kompānija "Skanska & Intecor" un posma būvniecība izmaksāja 458 miljonus zlotu (105 miljoni EUR). 2011. gada 28. novembrī tika atklāta 8,1 kilometru garā pirmā daļa no PRA pirmā posma: Poznaņas Tarnovo Podgurne-Poznaņas  Skuzevo. 2012. gada 3. junijā tika atklāta 5,5 kilometru garā otrā daļa: Poznaņas Skuzevo-Poznaņas rietumi.
** Otrais posms A: Poznaņas Suhi Las-Poznaņas Roketņca. 2009. gada 26. jūnijā tika izsludināts konkurss par posma izbūvi, kurā sa vu piedāvājumu iesniedza divpadsmit dažādas kompānijas. 2010. gada 14. aprīlī tika noslēgts līgums ar "Colas" un "Strabag" par posma būvniecību 1 miljarda zlotu, jeb 229 miljonu eiro apmērā. Posma tika nodots lietošanā 2012. gada 30. oktobrī.   
** Otrais posms B: Poznaņas Roketņca-Poznaņas Tarnovo Podgurne. 2013. gada 12. aprīlī tika noslēgts līgums ar "Skanska" par 5,3 kilometrus garā posma būvniecību. Būvniecība tika pabeigta un posms tika atklāts satiksmei 2014. gada 19. decembrī.

*Poznaņas dienvidu apvedceļš. 26,07 kilometrus garš sakrītošais posms ar automaģistrāli A2. Posmā Poznaņas Komorņki-Poznaņas Kšesini būvdarbi tika pabeigti 2003. gada 12. septembrī, bet posms Poznaņas rietumi-Poznaņas Kšesini tika pabeigts 2004. gada 27. oktobrī, taču pilnu pielietojumu šis posms ieguva tikai 2014. gada 19. decembrī, kad satiksmei tika atklāts Poznaņas rietumu apvedceļa pēdējais posms. 

*Poznaņas Kšesini-Kurņikas dienvidi. 2006. gada 3. aprīlī tika uzsākta Autoceļa 11 pārbūve un modernizācija 14 kilometrus garajā posmā. Darbi sekcijā tika pabeigti 2009. gada 7. jūnijā. Būvniecības gaitā tika izbūvēti pieci vairāku līmeņi satiksmes mezgli un vairāki pārvadi pār dzelzceļiem un upēm. 

*Ostrova Velkopolskas apvedceļš. 
**Darbi 6,1 kilometru garajā posmā Ostrovas Velkopolskas ziemeļi-Ostrovas Velkopolskas austrumi tika pabeigti 2009. gada novembrī. Autoceļam izbūvēta tikai viena brauktuve, taču nākotnē plānots izbūvēt otro brauktuvi.

## Atsauces
Rietumpanama

**Rietumpanama** () ir viena no desmit Panamas provincēm, kas atrodas valsts centrālās daļas dienvidos, Panamas līča krastos. Tajā atrodas Panamas kanāla dienvidrietumu daļa. Province izveidota 2014. gada 1. decembrī, atdalot no Panamas provinces tās rietumdaļu. Provinces kopējā platība ir 2786 km², iedzīvotāju skaits — 464 038. Tās administratīvais centrs ir Lačorrera. Rietumpanamā iekļaujas pieci distrikti.

## Atsauces

## Ārējās saites
Kirisimasi

**Kirisimasi** ( — ‘Ziemassvētki’) jeb **Ziemassvētku sala** ir atols Klusajā okeānā, ietilpst Kiribati Republikā (valsts sastāv no 33 atoliem un salām). Šis ir pasaulē lielākais koraļļu atols (tā platība sasniedz 388 km), aizņem vairāk nekā 70% no visas valsts sauszemes teritorijas.

Atrodas pasaules tālākajā laika zonā (UTC+14) un ir viena no pirmajām apdzīvotajām vietām, kur tiek sagaidīts Jaunais gads. Atrodas 2460 km attālumā uz austrumiem no 180° meridiāna, taču saskaņā ar 1995. gada veikto datuma maiņas līnijas pārkārtošanu Kirisimasi tika "pārvietota" uz rietumiem no datuma maiņas līnijas. 20. gadsimta vidū Kiribati un pie tās Apvienotā Karaliste un ASV veica kodolieroču izmēģinājumus.

Visa sala ir dabas rezervāts, ir aizliegta pieeja pieciem apgabaliem uz salas.

## Ārējās saites
Marija Nikolajevna (lielkņaze)

**Lielkņaze Marija Nikolajevna** (; dzimusi , mirusi ) bija pēdējā Krievijas Impērijas ķeizara Nikolaja II un viņas sievas Aleksandras Fjodorovnas meita.

Marijai bija trīs māsas, vecākās - Olga un Tatjana, jaunākā - Anastasija Romanova, kā arī jaunāks brālis Aleksejs Romanovs. 1918. gada 17. jūlijā boļševiki nogalināja viņu un viņas ģimeni.

## Atsauces

## Ārējās saites
Kārlis Šilings

**Kārlis Šilings** (vai **Šillings**, ; dzimis , miris ) bija vācbaltiešu izcelsmes Latvijas luterāņu mācītājs. Kalpoja Nītaures draudzē. Nogalināts 1905. gada revolūcijas laikā.

Dzimis mācītāja ģimenē — vectēvs bija Tirzas mācītājs, tēvs — mācītājs Sanktpēterburgā. No 1891. gada darbojās Nītaures draudzē. Interesējies par vēsturi un arheoloģiju. Veicis izrakumus. Darbojies Latviešu literārajā biedrībā. 1901. gadā apprecējās ar mācītāja Teodora Šeinpfluga māsu.

1905. gada 5. jūnijā Nītaures baznīcā notika baznīcas demonstrācija. 1905. gada 10. septembrī nogalināts ar revolvera šāvieniem savās mājās.

## Ārējās saites
* Ieraksts Cēsu bibliotēkas mājaslapā
Šillings

**[[Šillings]]** var būt:

* Johans Frīdrihs Šillings (*Johann Friedrich Schilling*; 1765—1859), vācbaltiešu izcelsmes Vācijas būvmeistars;
* Pāvels Šillings (*Pavel Schilling*; 1786—1837), vācbaltiešu izcelsmes Krievijas Impērijas diplomāts.

## Skatīt arī
* *[[Schilling]]*
* Šilings
Bristoles līcis

**Bristoles līcis** (,  — ‘Sevērnas jūra’) ir līcis Lielbritānijas dienvidrietumu piekrastē starp Kornvolas pussalu dienvidos un Velsu ziemeļos. Izstiepts austrumu—rietumu virzienā  garumā no Sevērnas grīvlīča līdz Ķeltu jūrai. Līča rietumu robeža tiek vilkta no Hārtlenda raga Devonā līdz Sentgovanshedam Velsas dienvidrietumos. Pie ieejas līcī Landi sala. Pusdiennakts plūdmaiņas līdz . Dienvidu krastā Eksmūras nacionālais parks, ziemeļu un austrumu krasts blīvi apdzīvots, lielākās pilsētas ir Bristole, Kārdifa, Ņūporta un Svonzi.

## Atsauces

## Ārējās saites
Gustavs Bīrons

**Gustavs fon Bīrons** (, ; dzimis , miris ) bija Krievijas armijas ģenerālanšefs, Kurzemes hercoga Ernsta Johana Bīrona jaunākais brālis, Aleksandra Menšikova meitas Aleksandras vīrs.

Dzimis Kurzemes hercogistē, pārcēlies uz Sanktpēterburgu līdz ar Annas Joanovnas valdīšanas sākumu. Piedalījies Polijas mantojuma karā un Krievu—turku karā (1735—1739). Līdz ar Annas Leopoldovnas kļūšanu par reģenti puča rezultātā, ieslodzīts Šliselburgas cietoksnī, vēlāk izsūtīts. 1744. gadā viņam tika ļauts atgriezties galvaspilsētā.

## Ārējās saites
*Gustavs Bīrons Baltische Biographische Lexikon
Raundas gekons

**Raundas gekons**, arī **Gintera gekons** (*Phelsuma guentheri*) ir gekonu dzimtas felsuma, kas endēma nelielajai Raundas salai.

## Nosaukums
Sugas latīniskais nosaukums piešķirts par godu vācu zoologam Albertam Ginteram (1830—1914), kurš aprakstījis vairāk nekā 350 rāpuļu sugas.
## Izskats
Tēviņu garums līdz 30 cm, taču parasti īsāki. Mātītes mazākas. Raundas gekons ir lielākais ģints pārstāvis, izņemot izmirušo Maurīcijas milzu scinku.

Ķermenis pelēks vai pelēcīgi brūns, dažkārt tumšiem plankumiem. No nāsīm līdz ausu atverei stiepjas tumši brūna 
strīpa. Vēders dzeltenīgs. Šādi grāmatā "Zeltainie sikspārņi un sārtie baloži" Raundas gekonu apraksta Džeralds Darels:
*"...palūkojos augšup un beidzot ieraudzīju ķirzaku, kas ieplestām kājām bija pieplakusi ar pelēkbrūno, [[ķērpji|ķērpja]] krāsas plankumiem izraibināto ķermeni pie koka [[stumbrs|stumbra]] un acīmredzot jutās pārliecināta, ka krāsa saplūst ar koka mizu. Tas bija ļoti liels gekons, apmēram astoņas collas garš, ar lielām zeltainām acīm un mazītiņam šķīvītim līdzīgu paplašinājumu katra pirksta galā; ar šiem piesūcekņiem ķirzaka tikpat kā [[mušu dzimta|muša]] spēj noturēties uz pilnīgi gludas virsmas. Ķirzaka turējās pie koka, juzdamās pietiekami labi nomaskēta un vērodama mūs ar zeltainām, brūni punktotām acīm, kurām bija vertikāli redzokļi, kas tām piešķīra zināmu līdzību ar [[kaķis|kaķa]] acīm".*

## Izplatība
Agrāk ķirzaka bija sastopama visā Maurīcijā, taču kolonizācijas laikā izdzīvoja vienīgi nelielajā Raundas saliņā, kuras platība ir tikai 1,5 kvadrātkilometri. Maurīcijas savvaļas fonda vadībā suga sekmīgi reintroducēta Egretā.

## Barība un uzvedība
Visēdāji, pārtiek no kukaiņiem un citiem bezmugurkaulniekiem, kā arī saldiem augļiem, putekšņiem un nektāra. Bieži dzīvo uz pudeļpalmām, latānijas palmām un pandāniem.

## Aizsardzība
IUCN Sarkanajā grāmatā Raundas gekons ierindots apdraudēto sugu sarakstā. Darela savvaļas dzīvnieku aizsardzības trestā ir panākta sugas pavairošana nebrīvē.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Phelsuma guentheri, Sarkanā grāmata

## Literatūra
* Džeralds Darels. Zeltainie sikspārņi un sārtie baloži. Rīga. Zinātne. 1981
* Džeralds Darels. Šķirsta jubileja. Nordik. 2003.
Sērpentas gekons

**Sērpentas gekons** (*Nactus serpensinsula*) ir gekonu dzimtas ķirzaka, kas endēma Maurīcijai. Veido divas pasugas.

## Izskats
Ķermeņa garums līdz 6 cm, astes līdz 10,5 cm. Uz galvas un muguras garenvirzienā ribu izcilnīšu rindas. Krāsa pelēcīgi brūna ar nelieliem tumšiem lāsumiem un gaišiem plankumiem. Aiz kakla, uz muguras un astes brūnas šķērssvītras. Vēders gaišs.

## Izplatība un dzīvesveids
Dzīvo divās nelielās salās — Raundā un Sērpentā, kuras atrodas 15—20 km uz ziemeļrietumiem no Maurīcijas. Mitinās uz krūmājiem un citiem augiem apaugušajām nogāzēm un palmām. Kalpo par barību scinkiem, gekoniem un *[[Raundas salas boa|Bolyeria]]* ģints čūskām.

## Pasugas
Sērpentas gekons veido divas pasugas:
* ***Nactus serpensinsula serpensinsula*** — Sērpentas saliņas pasuga.
* ***Nactus serpensinsula durrellorum***, ***Darela nakts gekons*** — Raundas salas pasuga. Tās latīnisko nosaukumu piešķīra, pieminot Džeralda Darela un viņa otrās sievas Lī Darelas ieguldījumu Raundas faunas un floras saglabāšanā. 

1994. gadā jaunā pasuga ieguva nosaukumu vienskaitļa formā *durrelli*. 2004. gadā tika pievērsta uzmanība, ka pasugas apzīmējums veltīts diviem cilvēkiem, un tam būtu vajadzīga  daudzskaitļa forma. Saskaņā ar to, *durrelli* nomainīja uz *durrellorum*.

## Literatūra
* !t's time. 50th anniversary commemorative plate. Durrell Wildlife Conservation Trust.

## Atsauces

## Ārējās saites

* ''Nactus serpentintulus durrelli'' pastmarka
Brodpīks

**Brodpīks** ( — ‘Platā smaile’, , ) ir kalnu smaile Karakorumā, divpadsmitais augstākais kalns pasaulē. Izvietojies Gašerbruma masīvā uz Pakistānas un Ķīnas robežas. Kalnam piecas virsotnes, trijas no kurām augstākas par 8000 metriem. Virsotni pirmie 1957. gada 9. jūnijā sasniedza austriešu alpīnisti Fricis Vinterštellers, Markuss Šmuks, Kurts Dīmbergers un Hermanis Būls.

## Atsauces

## Ārējās saites
Aragonas karaļu uzskaitījums

Šajā sarakstā ir uzskaitīti **[[Aragona]]s karaļi un karalienes** no 1035. gada, kad tika izveidota Aragonas Karaliste līdz 1715. gadam, kad Aragonas Karalisti iekļāva Spānijas sastāvā. Jau kopš 1517. gada visās tagadējās Spānijas teritorijas valstīs valdīja vienots karalis, taču atsevišķās karalistes turpināja pastāvēt. 1162. gadā Aragonas Karaliste kļuva ar Aragonas kroņa sastāvdaļu.

## Uzskaitījums

### [[Attēls:Sinyal d'Aragón.svg|30px]] Aragonas Karaliste (1035—1162) [[Attēls:Heraldic Emblems of the Kingdom of Aragon with supporters.svg|30px]]

### [[Attēls:Royal Banner of Aragón.svg|30px]] Aragonas tronis (1162—1715) [[Attēls:Royal arms of Aragon (Crowned).svg|30px]]

## Skatīt arī
* Barselonas grāfu uzskaitījums
* Kastīlijas karaļu uzskaitījums
* Leonas karaļu uzskaitījums
* Maļorkas karaļu uzskaitījums
* Navarras karaļu uzskaitījums
* Neapoles valdnieku uzskaitījums
* Portugāles valdnieku uzskaitījums
* Provansas valdnieku uzskaitījums
* Sicīlijas valdnieku uzskaitījums
* Spānijas monarhu uzskaitījums
* Svētās Romas impērijas imperatoru uzskaitījums
* Valensijas karaļu uzskaitījums
* Vācijas valdnieku uzskaitījums

## Ārējās saites
* Monarchs of Spain (700—present)
Būdē

**Būdē** () ir pilsēta Norvēģijas ziemeļos, Nūrlannes filkes un Būdē komūnas administratīvais centrs. Izvietojusies aiz ziemeļu polārā loka un ir Ziemeļnorvēģijas otra lielākā pilsēta (aiz Trumses). Osta Vestfjorda krastā, kas nodrošina prāmju satiksmi ar Lofotu salām, starptautiska lidosta, Norvēģijas valsts dzelzceļa tālākais ziemeļu atzars.

Ap 10 km uz dienvidaustrumiem no Būdē atrodas Saltstraumena — pasaulē specīgākā plūdmaiņu straume, kas veidojas 3 km garā un 150 m platā šaurumā starp Saltenfjordu, Šestardfjordu un Norvēģu jūru. Pilsētā atrodas Norvēģijas lidsabiedrības *[[Widerøe]]* galvenā mītne.

## Vēsture
Būdē ciemam 1816. gadā piešķirts miesta statuss, 1838. gadā izveidota Būdē komūna. Pilsēta stipri cietusi Otrā pasaules kara laikā vācu aviācijas uzlidojumos.

## Atsauces

## Ārējās saites
Tatjana Nikolajevna (lielkņaze)

**Lielkņaze Tatjana Nikolajevna** (; dzimusi , mirusi ) bija pēdējā Krievijas Impērijas ķeizara Nikolaja II un viņas sievas Aleksandras Fjodorovnas meita.

Marijai bija trīs māsas, vecākā — Olga, jaunākās — Marija un Anastasija Romanova, kā arī jaunāks brālis Aleksejs Romanovs. Pirmā pasaules kara laikā viņa darbojās kā žēlsirdības māsa. 1918. gada 17. jūlijā boļševiki nogalināja viņu un viņas ģimeni.

## Atsauces

## Ārējās saites
Aleksandrs Timrots

**Heinrihs Johans Frīdrihs Timrots** (, Krievijas valsts dienestā pazīstams kā **Aleksandrs Timrots** (); dzimis , miris ) bija Aizkraukles mācītāja ģimenē dzimis vācbaltiešu izcelsmes Krievijas armijas ģenerālleitnants.

Piedalījies Napoleona karos. Karadienestā no 1805. gada. Piedalījies daudzās kaujās. Karojis Austrumprūsijā (t. s. Preisišeilavas un Frīdlandes kaujā), cīņās pret Zviedriju Somijas teritorijā, 1812. gada karā (t. s. Borodinas kaujā). Pēc tam piedalījās kaujās Eiropā (t. s. Nāciju kaujā). No 1833. līdz 1836. gadam bija Izmailovas leibgvardes pulka komandieris.

## Ārējās saites
* Timrots Baltische Biographische Lexikon 
* Timrots Erik-Amburger-Datenbank
Timrots

**Timrots** var būt:

* Aleksandrs Timrots (1788–1848), Krievijas armijas ģenerālleitnants;
* Ģirts Timrots (dzimis 1976. gadā), latviešu žurnālists un sporta komentētājs;
* Pauls Timrots (dzimis 1967. gadā), latviešu žurnālists un teātra režisors.
Berta Rūmniece

**Berta Rūmniece** (dzimusi **Mihelsone** , mirusi ) bija latviešu aktrise. Tiek uzskatīta par izcilu mātes lomas attēlotāju.

## Biogrāfija
Dzimusi Aizkrauklē dzelzceļnieka ģimenē. No 1872. līdz 1875. gadam gājusi skolā Koknesē, vēlāk pārcēlās uz Rīgu. 1884. gadā tika pieņemta Rīgas latviešu teātra trupā, kur strādājusi līdz 1908. gadam. Līdz 1915. gadam — Jaunā Rīgas teātra trupā. Pirmā pasaules kara laikā — aktrise Pēterburgā un Harkivā. No 1919. gada darbojās uz Latvijas Nacionālā teātra skatuves.

No 1945. gada — LPSR Tautas skatuves māksliniece, 1948. gadā ieguvusi 2. pakāpes Staļina prēmiju par darbu Arvīda Griguļa lugā "Māls un porcelāns". Izaudzinājusi 9 bērnus.

## Apbalvojumi

* Triju Zvaigžņu ordenis, 3. šķira (1932)
* Ļeņina ordenis (1950)
* Darba Sarkanā karoga ordenis (22.10.1945)
* Medaļa «Par izcilu darbu Lielajā Tēvijas karā 1941.- 1945. gadā»
* citas medaļas
Panamas universitāte

**Panamas universitāte** () ir viena no augstākās izglītības iestādēm Panamā. 

Universitāte tika atklāta 1935. gada 7. oktobrī. Mūsdienās tās 19 fakultātēs var apgūt profesijas, kas ir saistītas ar pedagoģisko, ekonomisko, dabaszinātņu, farmācijas, inženierijas un tiesību zinātnēm. Panamas universitāti finansē valsts, izglītības ieguve ir bezmaksas. Kopumā tajā ik gadus mācās ap 70 tūkstošiem studentu. Universitātes fakultātes atrodas vairākās Panamas provinces pilsētās.

## Ārējās saites
Bugi

**Bugi** (pašnosaukums: *To Ugi*) ir viena no Indonēzijas tautām. Kompakti apdzīvo Sulavesi salas dienvidrietumus, Dienvidsulavesi provinces daudzskaitlīgākā tauta. Runā bugu valodā, kurai kopš 14. gadsimta ir sava rakstība un plaša literatūra. Lielākā daļa bugu nodarbojas ar lauksaimniecību. Tautas nosaukums «bugi» ir malajiešu eksoetnonīms, pašnosaukums *To Ugi* nozīmē ‘Ugi (pirmais bugu Činas karalistes valdnieks) cilvēki’.

Bugu priekšteči ieceļojuši Sulavesi 2. gadu tūkstoša pirms mūsu ēras vidū no Taivānas vai Ķīnas dienvidiem. To sākotnējais apdzīvotības areāls ir ap Tempes un Sidenrena ezeriem salas dienvidaustrumos.

## Atsauces

## Ārējās saites
Teitoburgas meža kauja

**Teitoburgas meža kauja** () bija kauja starp Vāra vadīto romiešu un Arminija ģermāņu karaspēku 9. gada septembrī Teitoburgas mežā, kas beidzās ar romiešu sakāvi.

Mūsu ēras sākumā romiešu karavadonis Vārs ar saviem brāļiem veiksmīgas kampaņas rezultātā bija iekarojis ģermāņu apdzīvotās teritorijas starp Donavu un Reinu, kā arī ietiecies ģermāņu zemēs Reinas labajā krastā līdz pat Elbai. Romieši 6. gadā iekarotās teritorijas pasludināja par provinci, ieceļot Vāru par tās pārvaldnieku.

9. gada septembrī romiešu karaspēks — trīs leģioni, trīs kavalērijas vienības un sešas kājnieku kohortas, kam līdzi bija arī karavīru ģimenes un pajūgi ar iedzīvi (12 000 — 27 000 cilvēku), Vāra vadībā izvirzījās no mūsdienu Ziemeļreinas-Vestfālenes rietumdaļas uz Maincu, lai novietotos ziemas nometnē. Ceļā viņus pārsteidza herusku dižciltīgais Arminijs, kurš par dienestu bija ieguvis romiešu pilsonību un kavalērijas komandiera amatu, paziņojot, ka vairākas ģermāņu ciltis romiešu ceļā ir sacēlušās. Vārs ar savu karaspēku devās Arminija norādītajā virzienā.

Arminijs ar saviem karavīriem iepalika no Vāra karaspēka, apkaujot atpalikušās romiešu vienības. Izšķirošie notikumi norisinājās, kad romieši iegāja Teitoburgas mežā — kalnainā apvidū ar bieziem mežiem Vēzeres kreisā krasta vidusdaļā, kam rudenī raksturīga bieza migla. Trīs dienas, kuru laikā norisinājās kauja, pavadīja spēcīgas lietavas un vējš. Romiešu pajūgi iestiga dubļos, savukārt samirkušie ieroči un bruņas zaudēja savu efektivitāti, iepretīm ģermāņiem, kuru priekšrocība šajā apvidū bija vieglais bruņojums, kas nodrošināja lielāku mobilitāti. Vienlaikus apvidus nebija labvēlīgs aizsardzības būvju celtniecībai.

Sākotnēji mežā heruski un to sabiedrotie Arminija vadībā uzbruka no slēpņiem. Kaujas trešajā dienā, kad romieši nonāca vietā, kur vairs nebija iespējams turēt kaujas ierindu, ģermāņi, sagaidījuši papildspēkus, devās izšķirošajā uzbrukumā. Redzot, ka kauja ir zaudēta, Vārs un viņa tuvākie līdzgaitnieki izdarīja pašnāvību, pēc kā viņa karavīri beidza pretošanos. Tikai neliela daļa romiešu nokļuva gūstā, pārējie tika izkauti.

## Kaujas sekas
Neskatoties uz to, ka romieši saglabāja kontroli pār iekarotajām ģermāņu teritorijām Reinas kreisajā krastā, ģermāņiem izdevās nosargāt teritorijas Reinas labajā krastā. Tādējādi, lai arī romieši vairākas reizes iebruka pāri minētajai robežšķirtnei, Ģermānija saglabāja savu patstāvību un netika iekarota. Jau 5 gadus pēc kaujas romiešu karavadonis Germāniks uzsāka plašu un asiņainu atmaksas kampaņu Reinas labā krasta zemēs. To rezultātā izdevās atgūt divus no trim zaudētajiem leģiona ērgļiem, kā arī izsirot visu teritoriju līdz pat Elbai. Izdevās arī sagūstīt Arminija sievu Tusneldu, kas tika nogādāta Romā un tika vesta Germānika triumfa gājienā kā kara laupījums. Pašu Arminiju gan notvert vai nogalināt neizdevās. Arī nostiprināties šajā teritorijā Roma vairs nemēģināja.

19. gadsimta sākumā Arminijs, kuru vācieši sāka saukt par Hermani, kā arī pati Teitoburgas kauja kļuva par vienu no vācu nacionālisma simboliem.

## Ārējās saites
Aleksandra Fjodorovna (Nikolaja II sieva)

**Imperatore Aleksandra Fjodorovna** (; dzimusi **Viktorija Aliksa Helēna Luīze Beatrise fon Hesene un bei Reina** () , mirusi ) bija pēdējā Krievijas Impērijas ķeizara Nikolaja II sieva. Kopā ar ģimeni nogalināta 1918. gada 17. jūlijā.

## Dzīvesgājums
Dzimusi Hesenes lielhercoga ģimenē. Lielbritānijas karalienes Viktorijas mazmeita. 1884. gadā pirmoreiz satikās ar Krievijas troņmantinieku, nākamo ķeizaru Nikolaju II. Kaut arī ģimenes sākumā pretojās, pēc tēva Aleksandra III nāves 1894. gada 20. oktobrī novembrī pāris apprecējās. 1896. gada 14. maijā Kremlī notika Nikolaja II un Aleksandras Fjodorovnas kronēšanas ceremonija. Kronēšanas tautas svētku laikā 1896. gada 18. maijā Hodinkas laukā pie Maskavas pūļa spiešanās rezultātā gāja bojā vairāk nekā 1300 cilvēku.

Viņu četri pirmie bērni bija meitenes, bet 1904. gadā piedzima troņmantinieks Aleksejs Nikolajevičs. Tomēr caur māti zēnam bija iedzimusi hemofilija. Cenšoties ārstēt Alekseju, galmam tika pietuvināts mūks Grigorijs Rasputins.

Pēc Februāra revolūcijas viņu kopā ar ģimeni arestēja un augustā izsūtīja uz Toboļsku,   kopā ar ģimeni nošauta Jekaterinburgas Ipatjeva namā.

## Ārējās saites

## Atsauces
Bugu valoda

**Bugu valoda** ir Austronēziešu saimes valoda, kurā runā ap 5 miljoni bugu Indonēzijas Sulavesi salas dienvidrietumos. Rakstība kopš 15. gadsimta lontaras alfabētā, kopš 20. gadsimta to izspiež latīņu alfabēts. Plaša un bagātīga literatūra; ievērojamākais darbs ir episkā poēma *La Galigo*.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Basic Vocabulary Database
Bukavu

**Bukavu** ir pilsēta Kongo Demokrātiskajā Republikā, Dienvidkivu provinces centrs. Izvietojusies valsts austrumdaļā Kivu ezera dienvidu krastā.

## Vēsture
Pilsētu ar **Kostermansvilas** *(Costermansville)* nosaukumu 1901. gadā tradicionālās Buši Karalistes teritorijā dibināja Beļģijas koloniālā administrācija. Līdz 1960. gadiem pilsētas iedzīvotāji lielākoties bija eiropieši, ko sekmēja subtropu klimats ezera krastā un atrašanās gleznainā vietā uz piecām pussalām. 1966. gadā pārdēvēta tagadējā vārdā. Ruandas genocīda (1994) laikā Bukavu apkārtne bija hutu bēgļu centrs. Stipri izpostīta Kongo pilsoņu kara laikā (1996-2003).

## Atsauces

## Ārējās saites
Automaģistrāle S8 (Polija)

|}
|}

Automaģistrāle **S8** Vroclava—Bjalistoka ir zemākās klases automaģistrāle Polijā. Automaģistrāle sastāv no vairākiem posmiem, un tās garums pēc pilnas pabeigšanas būs 565,9 kilometri. S8 atrodas Lejassilēzijas, Lielpolijas, Lodzas, Mazovijas  un Podlases vojevodistēs. Autoceļš pilnā garumā ietilpst Eiropas autoceļa E67 maršrutā, un posmā no Varšavas līdz Ostrova Mazoveckai ietilpst arī tā dēvētā *[[Via Baltica]]* maršrutā. Šobrīd pabeigti 402,65 kilometri no autoceļa, taču līdz 2016. gadam plānots izbūvēt vēl 35,29 kilometrus no paredzētā S8 maršruta.

Sākotnēji tika plānots S8 būvēt līdz pat Lietuvas robežai, pie Budzisko, taču 2009. gada 24. augusta tik izlemts neizbūvēt S8 pēc Bjalistokas. Tā vietā tika izlemts izbūvēt jaunu automaģistrāli S61, kura sākās Otrovā Mazoveckā.  

## Atklātie posmi
*Poznaņas rietumu apvedceļš. Apvedceļa būvniecība tika sadalīta trīs posmos. 
** Pirmais posms: Poznaņas Tarnovo Podgurne-Poznaņas rietumi (šķērsojums ar automaģistrāli A2). 2009. gada martā tika izdota būvniecības atļauja, un tā paša gada jūnijā tika izsludināts konkurss par posma izbūvi. Tajā uzvarēja kompānija "Skanska & Intecor" un posma būvniecība izmaksāja 458 miljonus zlotu (105 miljoni EUR). 2011. gada 28. novembrī tika atklāta 8,1 kilometru garā pirmā daļa no PRA pirmā posma: Poznaņas Tarnovo Podgurne-Poznaņas  Skuzevo. 2012. gada 3. junijā tika atklāta 5,5 kilometru garā otrā daļa: Poznaņas Skuzevo-Poznaņas rietumi.
** Otrais posms A: Poznaņas Suhi Las-Poznaņas Roketņca. 2009. gada 26. jūnijā tika izsludināts konkurss par posma izbūvi, kurā sa vu piedāvājumu iesniedza divpadsmit dažādas kompānijas. 2010. gada 14. aprīlī tika noslēgts līgums ar "Colas" un "Strabag" par posma būvniecību 1 miljarda zlotu, jeb 229 miljonu eiro apmērā. Posma tika nodots lietošanā 2012. gada 30. oktobrī.   
** Otrais posms B: Poznaņas Roketņca-Poznaņas Tarnovo Podgurne. 2013. gada 12. aprīlī tika noslēgts līgums ar "Skanska" par 5,3 kilometrus garā posma būvniecību. Būvniecība tika pabeigta un posms tika atklāts satiksmei 2014. gada 19. decembrī.

*Poznaņas dienvidu apvedceļš. 26,07 kilometrus garš sakrītošais posms ar automaģistrāli A2. Posmā Poznaņas Komorņki-Poznaņas Kšesini būvdarbi tika pabeigti 2003. gada 12. septembrī, bet posms Poznaņas rietumi-Poznaņas Kšesini tika pabeigts 2004. gada 27. oktobrī, taču pilnu pielietojumu šis posms ieguva tikai 2014. gada 19. decembrī, kad satiksmei tika atklāts Poznaņas rietumu apvedceļa pēdējais posms. 

*Poznaņas Kšesini-Kurņikas dienvidi. 2006. gada 3. aprīlī tika uzsākta Autoceļa 11 pārbūve un modernizācija 14 kilometrus garajā posmā. Darbi sekcijā tika pabeigti 2009. gada 7. jūnijā. Būvniecības gaitā tika izbūvēti pieci vairāku līmeņi satiksmes mezgli un vairāki pārvadi pār dzelzceļiem un upēm. 

*Ostrova Velkopolskas apvedceļš. 
**Darbi 6,1 kilometru garajā posmā Ostrovas Velkopolskas ziemeļi-Ostrovas Velkopolskas austrumi tika pabeigti 2009. gada novembrī. Autoceļam izbūvēta tikai viena brauktuve, taču nākotnē plānots izbūvēt otro brauktuvi.

## Atsauces
Osvalds Štrauss

**Osvalds Štrauss** ( — ) bija latviešu horeogrāfs un pedagogs. Bijis vairāku Skolēnu un Vispārējo Deju svētku virsvadītājs un goda virsvadītājs. Ilggadējs Bulduru dārzkopības vidusskolas skolotājs.

Mācījies Kalnciema pamatskolā, Valsts Bulduru dārzkopības-biškopības skolā, Bulduru dārzkopības tehnikumā, kā arī Latvijas Lauksaimniecības akadēmijā, iegūstot agronoma specialitāti. Vairāk nekā 50 gadus strādājis Bulduru dārzkopības vidusskolā, pasniedzis biškopību un mērniecību. Vairāk nekā 10 gadus bijis direktora vietnieks. 

XIV Vispārējos latviešu Dziesmu un Deju svētkos (1965. gadā) bija virsvadītāja asistents. Pirmoreiz virsvadītāja amatā bija XV Dziesmu un Deju svētkos 1970. gadā. 1967. gadā izveidoja savu pirmo deju — "Rotaļnieks". Kopā izveidojis vairāk nekā 20 dejas.

## Atsauces