open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Staņislavs Ivbuls

**Staņislavs Ivbuls** (arī **Ivbulis**, **Ivbuļs**, **Jubuls**;  — 1941. gads) bija Latvijas politiķis un sabiedrisks darbinieks. Latgales Kristīgo zemnieku partijas biedrs. 1., 2., 3. un 4. Saeimas deputāts. Bijis Latvijas satiksmes ministrs (1933—1934), kā arī ilggadējs Kalupes pagasta padomes priekšsēdētājs. Pēc Latvijas okupācijas deportēts uz PSRS, kur miris 1941. gadā.

## Biogrāfija
Staņislavs Ivbuls piedzima  (pēc vecā stila — ) Kalupes pagasta "Stūrišķos". Bijis aktīvs sabiedrisks darbinieks, vadīja Latgales kultūras biedrību "Saule", kā arī tās Daugavpils nodaļu. Bijis arī Daugavpils apriņķa valdes loceklis. Bijis arī Kalupes pagasta padomes priekšsēdētājs.

1922. gadā ievēlēts 1. Saeimā. Darbojies pašvaldību komisijā. 1925. gadā ievēlēts 2. Saeimā, bijis ne vien pašvaldību komisijas biedrs, bet arī agrārpolitikas un lauksaimniecības lietu, kā arī juridiskās komisijas loceklis. 1928. gadā ievēlēts 3. Saeimā. Bijis zemkopības ministra Artura Alberinga biedrs. 1931. gadā ievēlēts 4. Saeimā, darbojies pieprasījumu un centrālās zemes ierīcības komisijās.

1933. gadā kļuvis par satiksmes ministru Ādolfa Bļodnieka vadītajā valdībā, amatu paturējis arī nākamajā — Kārļa Ulmaņa veidotajā — Ministru kabinetā. Pēc valsts apvērsuma  un tai sekojošās valdības maiņas ticis nomainīts. Tajā pašā gadā par 40 000 latiem iegādājies Kalupes muižu. Miris 1941. gadā izsūtījumā.

## Atsauces
Ietekmes koeficients

**Zinātniskā žurnāla ietekmes koeficients** () ir bibliometrijas instruments, kas parāda kāda periodiska zinātniskā izdevuma vidējo citējamību. Tas ir viens no žurnāla nozares prestiža rādītājiem.

## Aprēķināšana
Zinātnisko žurnālu ietekmes koeficientus katru gadu aprēķina tikai tiem žurnāliem, kas indeksēti datubāzē *Thomson Reuters Journal Citation Reports*.

To aprēķina šādi:
\frac{\text{Atsauču skaits uz iepriekšējos divos gados žurnāla publicētajiem rakstiem}}
{\text{Rakstu skaits žurnālā divos iepriekšējos gados}}

Piemēram, ASV Jaunanglijas medicīnas žurnāls *New England Journal of Medicine* 2002. gadā publicēja 378 "citējamus" rakstus, bet 2003. gadā 366 "citējamus" rakstus. Visā pasaulē 2004. gadā iznākušajos zinātniskajos žurnālos bija atrodamas 28 696 atsauces uz *New England Journal of Medicine* 2002. un 2003. gadā publicētajiem rakstiem. Tādēļ 2004. gadā šī žurnāla ietekmes koeficients bija:
\frac{\text{28 696}}
{\text{378 + 366}} = 38,6
 

Tiek lietots arī piecu gadu ietekmes koeficients.

## Skatīt arī
* Hirša indekss

## Atsauces

## Ārējās saites
* Medical Journal Impact Factors 2012 
* P.Dong, M.Loh, A.Mondry. The „impact factor“ revisited. ''Biomedical Digital Libraries'' 2005, 2:7 
* Citation Impact Forum  
* Editorial in "Science"
2 cm FlaK 30

**2,0 cm FlaK 30** (no  — ‘2 cm zenītartilērijas lielgabals 1930. gada parauga’) bija vācu 20 mm zenītartilērijas lielgabals, kuru Otrā pasaules kara laikā izmantoja Vērmahts un *[[Luftwaffe (Vērmahts)|Luftwaffe]]*.

Zenītartilērijas lielgabalu izstrādāja firma *[[Rheinmetall]]* un 1934. gadā tas nonāca Vācijas gaisa spēku bruņojumā.

Kad artilērijas lielgabalam tika izstrādāta pārvietojamā lafete, lielgabals tika pieņemts arī sauszemes spēku bruņojumā. Kad lielgabals tika pārvietots, tas tika ievietots divriteņu piekabē un nostiprināts ar diviem balsteņiem un savienojošo tapu. Tapas izņemšana, lielgabala atbrīvošana no piekabes un nolaišana zemē prasīja tikai dažas sekundes.

*Flak 30* tika lietots līdz pat Otrā pasaules kara beigām, lai gan tajā laikā bija izstrādāti jau daudz pilnīgāki zenītartilērijas lielgabali.

## Atsauces
2 cm KwK 30

**2 cm KwK 30 L/55** *(2 cm Kampfwagenkanone 30 L/55)* — vācu 20 mm tanku lielgabals, kuru Otrā pasaules kara laikā izmantoja vieglo tanku, galvenokārt PzKpfw II, bruņojumam. Ar šo lielgabalu bruņoti tanki piedalījās Spānijas pilsoņu karā un Otrajā pasaules karā.

KwK 30 lielgabals kalpoja par paraugu vēlāk izstrādātajam eksperimentālajam aviācijas lielgabalam **20 mm C/30**, kurš izmēģinājumu laikā tika uzstādīts uz iznīcinātājiem Heinkel He 112.
Spānijas pilsoņu karā aviācijas lielgabals kalpoja par lielisku ieroci zemes mērķu apšaudei no gaisa.
Taču, sakarā ar to, ka *[[Luftwaffe (Vērmahts)|Luftwaffe]]* neuzskatīja zemes mērķus par tās prioritāti, šis lielgabals netika uzstādīts uz vēlāk ražotajām lidmašīnām.

Sākot ar tanka PzKpfw II variantu Ausf. J. tā bruņojumā tika lietots uzlabots lielgabala modelis — **2 cm KwK 38 L/55** *(2 cm Kampfwagenkanone 38 L/55)*.

## Munīcija
* **PzGr** patrona ar bruņusitēja lādiņu
* **PzGr.40** patrona ar bruņusitēja zemkalibra lādiņu ar serdeni
* **s.Pz.B.41** patrona ar bruņusitēja zemkalibra lādiņu ar serdeni
* **2 cm Sprgr.39** patrona ar šķembu lādiņu

## Tanki un bruņuautomobiļi
* SdKfz 121 Panzerkampfwagen II
* SdKfz 222 Leichter Panzerspähwagen
* SdKfz 223 Leichter Panzerspähwagen
* SdKfz 231 Schwerer Panzerspähwagen
* SdKfz 232 Schwerer Panzerspähwagen
Heinkel He 112

**Heinkel He 112** () bija vācu Otrā pasaules kara vienvietīgais vienmotora iznīcinātājs. Lidmašīna ir monoplāna tipa ar slēgtu pilota kabīni, paceļamo šasiju un aizmugures riteni. Lidmašīnu projektēja firma "Heinkel" Zigfrīda Gintera un Valtera Gintera vadībā. Lidmašīnas prototips veica pirmo lidojumu 1935. gada septembrī. Sērijveida ražošana tika sākta 1938. gada martā "Heinkel" rūpnīcā Rostokā.

No 1936. gada decembra līdz 1937. gada jūlijam tika iesaistīta karadarbībā Spānijas pilsoņu karā. Vācijas bruņojumā lidmašīna tika pieņemta 1938. gada jūlijā, bet Spānijas bruņojumā — 1938. gada novembrī.

No 1939. gada septembra tika pieņemta Rumānijas armijas bruņojumā. Tika pielietota konfliktā ar Ungāriju un Transilvāniju 1940. gada augustā, bet no 1941. gada jūnija līdz septembrim karadarbībā pret PSRS Moldāvijā un Ukrainā.
Tanels Kangerts

**Tanels Kangerts** (; dzimis  Vendrā) ir profesionāls Igaunijas šosejas riteņbraucējs, kurš šobrīd pārstāv **' komandu.

== Karjera ==
2009. gada sezonas beigās viņš guva nopietnu ceļgala savainojumu, kurš varēja pārtraukt viņa profesionālo karjeru un tobrīd ar viņu līgumu lauza viņa komanda **'. 2011. gadā pievienojās **' komandai, kurā pavadīja 8 sezonas.

[[2012. gada Giro d'Italia|2012. gada ''Giro d'Italia'']] jauno braucēju konkurencē ievietojās 6. vietā, bet kopvērtējumā bija 26. Uzvarēja 2012. gada ''[[Tour de Suisse]]'' pēdējā posmā. Vienreiz uzvarējis Igaunijas čempionātā grupas braucienā, četras reizes individuālajā braucienā.

2016. gada oktobrī uzvarēja ''[[Abu Dhabi Tour]]'' daudzdienu sacensībās, kā arī šo sacensību trešajā posmā.

2020. gada augustā pievienojās **' komandai.

## Sasniegumi lielajās tūrēs

## Atsauces

## Ārējās saites

*
Ūdens aprite

thumbnail|upright=1.2|Ūdens aprite
**Ūdens aprite** jeb **hidroloģiskais cikls** ir ūdens nepārtraukta aprite Zemes biosfērā. Ūdens, galvenokārt Saules enerģijas ietekmē, iztvaiko no atklātām ūdenstilpēm, augsnes un augāja, nokļūst Zemes atmosfēras apakšējos slāņos, kur kondensējas un nokrīt nokrišņu veidā. Nokrītot uz Zemes, ūdens iesūcas augsnē, veidojot pazemes ūdeņus, vai aizplūst uz zemākām vietām, veidojot strautus un upes, kas atkal ietek ezeros, jūrās un okeānos. No atklātām ūdenstilpēm ūdens iztvaiko, un process sākas no jauna.

## Ārējās saites
Jura (departaments)

**Jura** (, ) ir Francijas departaments, viens no astoņiem Burgundijas-Franškontē reģiona departamentiem. Juras administratīvais centrs ir Lonlesonjē. Departaments administratīvi sīkāk tiek iedalīts trijos apgabalos (*arrondissements*):
* Lonlesonjē apgabals (*Arrondissement de Lons-le-Saunier*);
* Doles apgabals (*Arrondissement de Dole*);
* Senklodas apgabals (*Arrondissement de Saint-Claude*).

## Ārējās saites
Ausainās pūces

**Ausainās pūces**, **ausaino pūču ģints** (*Asio*) ir pūču dzimtas (*Strigidae*) putnu ģints, kas apvieno 6 mūsdienās dzīvojošas sugas. Ausainās pūces dzīvo gandrīz visos kontinentos, izņemot Antarktīdu un Austrāliju. Tās ir plaši izplatītas sugas Eiropā, Āzijā un Amerikā. Latvijā sastopamas 2 ausaino pūču ģints sugas: ausainā pūce (*Asio otus*) un purva pūce (*Asio flammeus*).

## Izskats un īpašības
Ausaino pūču ģints sugu galvenā pazīme ir galvas spalvu pušķi, kas atgādina ausis. Tās kopumā ir vidēji lielas pūces un apmēram visas sugas vienādi lielas. Lielākā ģintī var izaugt Madagaskaras ausainā pūce (*Asio madagascariensis*). Tās ķermeņa garums var sasniegt 50&nbsp;cm, tajā pašā laikā mazākie indivīdi ir tikai 31&nbsp;cm gari. Ausainajām pūcēm ir gari spārni, un tām ir pūcēm raksturīgie sejas diski.

Visas ausainās pūces ir aktīvas nakts laikā. Izņēmums ir purva pūce, kas kļūst aktīva jau krēslas stundās. Lielākā daļa ausaino pūču sugu ligzdo uz zemes, bet ausainā pūce (*Asio otus*) ligzdo pamestās vārnu un žagatu ligzdās, vai pat vanagu ligzdās. Ausainās pūces medī klajā vietā, pamatā barojoties ar grauzējiem, citiem maziem zīdītājiem un retu reizi ar putniem.

## Sistemātika
* **Ausaino pūču ģints** (*Asio*)
** Abesīnijas pūce (*Asio abyssinicus*)
** Ausainā pūce (*Asio otus*)
** Dienvidamerikas ausainā pūce (*Asio stygius*)
** Kāpzemes pūce (*Asio capensis*)
** Madagaskaras ausainā pūce (*Asio madagascariensis*)
** Purva pūce (*Asio flammeus*)

## Atsauces

## Ārējās saites

* Owls - Genus: Asio
* Asio
Oļģerts Kroders

**Oļģerts Kroders** ( — ) bija latviešu teātra režisors, aktieris, skatuves mākslas pedagogs.

## Biogrāfija
Oļģerts Kroders ir dzimis 1921. gadā Rīgā žurnālista, tulkotāja un teātra kritiķa Roberta Krodera un aktrises Hertas Vulfas ģimenē. Pēc Rīgas Valsts 2. ģimnāzijas beigšanas iestājās Latvijas Universitātes Filoloģijas un filozofijas fakultātē, bet pēc pirmā kursa 1941. gada jūnija deportācijas laikā kopā ar vecākiem izsūtīts uz Sibīriju. 
1956. gadā atgriezās Latvijā, tajā pašā gadā sāka rakstīt teātra izrāžu recenzijas un tika pieņemts darbā Dailes teātrī par režisora palīgu. 1959. gadā sāka darboties Liepājas teātrī, kur arī debitēja kā režisors, 1959. gadā iestudējot Jāņa Kalniņa lugu "Ugunī". 1959. gadā uzņemts Latvijas PSR Teātru Darbinieku savienībā. 1964. gadā beidza Augstākās režijas kursus Maskavā.

Bija Liepājas teātra (1959—1964, 1974—1989), Valmieras teātra (1964—1974, 2001—2012) un Nacionālā teātra (1990—1995) režisors. Filmējies Rīgas Kinostudijas un vairāku PSRS kinostudiju filmās, arī režisora lomā filmā "Elpojiet dziļi" (1967).

Miris  Valmierā.

## Pagodinājumi un apbalvojumi
* Latvijas PSR Nopelniem bagātais skatuves mākslinieks (1977), 
* Latvijas PSR Tautas skatuves mākslinieks (1988),
* Latvijas Teātra gada balva (1996. un 2007. gadā),  
* Triju Zvaigžņu ordenis, ceturtā šķira (2001), 
* Eduarda Smiļģa balva (2004).

## Iestudētās teātra izrādes

## Atsauces
;Kopējās

* 

;Konkrētās

## Ārējās saites
* Oļģerts Kroders izrades.lv

* ''Nekropole.info'' profils
Vudstoka 1994

**Vudstoka 1994** bija mūzikas festivāls, kas tika rīkots Vudstokas festivāla 25. gadadienā. Festivāls tika plānots kā divu dienu pasākums, kas norisinātos 13. un 14. augustā, tomēr vēlāk festivālam tika pielikta vēl viena norises diena — 12. augusts.

Vudstoka 1994 apmeklēja aptuveni 350 tūkstoši cilvēku. Festivālā uzstājās daudzi plaši pazīstami izpildītāji, kā *[[Metallica]]*, *[[Aerosmith]]*, *[[Green Day]]*, *[[Nine Inch Nails]]*, *[[Red Hot Chili Peppers]]*, *[[Radiohead]]*, Pīters Geibriels, Bobs Dilans, *[[Primus]]*, *[[The Cranberries]]*, Džo Kokers, *[[Aphex Twin]]*, *[[James]]*, *[[Cypress Hill]]*, *[[Zucchero]]*, *[[Santana]]* un *[[Spin Doctors]]*.

## Atsauces
Erozija

thumbnail|235px|Erozijas rezultātā dabiski izveidojusies arka Jordānijā
**Erozija** ( — ‘izskalošana’, ‘sairšana’) ir augsnes un iežu noārdīšanās un pārvietošana dabisku procesu rezultātā, piemēram, vēja vai ūdens iedarbībā. Eroziju iedala dažādos veidos atkarībā no tās cēloņa. Pie erozijas procesiem pieder arī abrāzija (lielu ūdenstilpju krastu noārdīšanās viļņu ietekmē), eksarācija (zem ledājiem esošās augsnes un iežu noārdīšanās), soliflukcija (lēna augsnes un iežu noplūšana gravitācijas spēku ietekmē) un citi procesi.

## Ūdens erozija
Ūdens erozija ir iežu un augsnes noskalošana pa nogāzi uz leju ar īslaicīgām nokrišņu ūdens straumēm. Ūdens erozija ir izplatīta nelīdzena reljefa rajonos, kur tā rodas lietus un sniega kušanas dēļ. Ūdens erozijas galvenie cēloņi ir konkrētajai videi nepiemērota agrotehnika un augu segas iznīcināšana, piemēram, ugunsgrēku dēļ. Ūdens eroziju var aizkavēt, laukus sadalot vai audzējot tādus augus, kas neprasa regulāru augsnes irdināšanu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Leuvardena

**Leuvardena** (, , , izrunā: ) ir pilsēta Nīderlandē, Frīzlandes provinces administratīvais centrs. 2010. gada decembrī pilsētā dzīvoja 95,3 tūkstoši iedzīvotāju. Pilsētas tiesības tika iedotas 1435. gadā. Leuvardenā ir dzimuši tādi slaveni cilvēki, kā Mata Hari un Moriss Kornēlijs Ešers. Leuvardena 2018. gadā ir viena no divām Eiropas kultūras galvaspilsētām.

Pilsētā ir bāzēts futbola klubs *[[SC Cambuur]]*. Klubs spēlē Nīderlandes Eredivisie, kas ir spēcīgākā Nīderlandes futbola līga.

## Atsauces

## Ārējās saites
Marna

**Marna** (, ) ir Francijas departaments, viens no Grandestas reģiona departamentiem. Marnas administratīvais centrs ir Šalonenšampaņa, lai gan pēc iedzīvotāju skaita Reimsa ir daudz lielāka pilsēta. Departaments administratīvi ir sadalīts piecos apgabalos (*arrondissements*):
* Šalonenšampaņas apgabals (*Arrondissement de Châlons-en-Champagne*);
* Epernē apgabals (*Arrondissement d'Épernay*);
* Reimsas apgabals (*Arrondissement de Reims*);
* Sentmeneulas apgabal (*Arrondissement de Sainte-Menehould*);
* Vitrīlefransuā apgabals (*Arrondissement de Vitry-le-François*).

## Ārējās saites
Fēsa

**Fēsa** ( / *Fās*,  / *Fizaz*) ir trešā lielākā pilsēta Marokā (pēc Kasablankas un Rabātas), Fēsas-Būlmānas reģiona administratīvais centrs. 2012. gadā pilsētā dzīvoja aptuveni 1,07 miljoni iedzīvotāju. Fēsas vecpilsēta ir iekļauta UNESCO Pasaules mantojumu sarakstā. Pilsēta tiek dēvēta par "Rietumu Meku" un "Āfrikas Atēnām". 

Pilsēta dibināta 8./9. gadsimtā, Idrisīdu valdīšanas laikā. 11. gadsimtā, Almoravīdu valdīšanas laikā, pilsēta kļuva par reliģiskās izglītības un tirdzniecības centru. No 13. līdz 15. gadsimtam tā bija Marinīdu dinastijas politiskais centrs. Tika uzceltas daudzas medreses un mošejas, daudzas no kurām saglabājušās līdz mūsdienām. Kaut arī 1912. gadā Marokas galvaspilsēta tika pārcelta uz Rabātu, Fēsa vēl aizvien tiek uzskatīta par valsts garīgo un kultūrālo centru.

## Ārējās saites
Bastīlija

**Bastīlija** () bija cietoksnis Parīzē, Francijā. Tam bija liela nozīme iekšējos konfliktos valstī. No 16. gadsimta beigām tas bija cietums politieslodzītajiem. Cietoksnis tika uzcelts Simtgadu kara laikā (1370.—1380. gadi), bet , Lielās franču revolūcijas laikā, cietoksnis tika ieņemts un vēlāk — nojaukts. Kopš 1880. gada  Francijā ir valsts svētki.
## Galerija

Prise de la Bastille.jpg|thumb|Bastīlijas ieņemšana
Bastille foundations.jpg|thumb|Bastīlijas torņa drupas atklātas, būvējot Parīzes metro
Traces la Bastille.jpg|thumb|Bastīlijas torņa vieta
Carnavalet - Modèle réduit de la Bastille 01.jpg|thumb|Bastīlijas modelis, ko no viena no cietokšņa akmeņiem izgatavojis Pjērs Fransuā Paluā

## Atsauces

## Ārējās saites
Panzerkampfwagen II

**Panzerkampfwagen II** (**PzKpfw II**, no ) ir vācu vieglais tanks Otrā pasaules kara laikā. Rietumos izplatīts apzīmējums šiem tankiem ir **Panzer II**, bet krievu literatūrā nereti tos dēvē par **T-2**. Vācijas resursu sistēma tai piešķīra kara tehnikas apzīmējumu **Sd.Kfz.121**.

Izstrādāts 1937. gadā. Dažādos variantos tika ražots līdz 1942. gadam. Sākoties Otrajam pasaules karam šie tanki veidoja 38% vācu armijas tanku parka. Kaujā tanks gan pēc bruņojuma, gan aizsardzības parādīja sevi sliktāk nekā teju visi citi šīs klases tanki: poļu 7TP, franču R35 un H35 vai padomju T-26. Tikai 1942. gadā tanki tika izņemti no tanku pulku sastāviem un daļēji tika izmantoti artilērijas triecienbrigādēs vai otršķirīgos frontes iecirkņos.
## Ārējās saites
* Panzer II  auf AchtungPanzer.com (englisch); mit Bildern der „Ausf. J“ (VK 1601) und Luchs mit 5-cm-Turm
* PDF mit Bildern von heute noch existierenden Museumsfahrzeugen des Typs Panzerkampfwagen II (2,91&nbsp;MB)
Antons Ozols

**Antons Ozols** ( — ) bija Latvijas jurists, politiķis un sabiedrisks darbinieks. Kristīgās nacionālās savienības biedrs. Bijis Latvijas kara ministrs (1928—1929) un tieslietu ministrs (1933—1934). Pēc Latvijas okupācijas devies trimdā.

## Dzīvesgājums

Dzimis  Veļķu pagasta "Sītēnos" lauksaimnieku Viļuma un Annas ģimenē. Mācījās Grotūžu pagasta skolā un Vecpiebalgas draudzes skolā, bet 1899. gadā pabeidza mācības Irlavas skolotāju seminārā. No 1900. līdz 1905. gadam bija skolotājs vācu Katrīnas skolā Pēterburgā, vēlāk bija Liepājas pilsētas skolas pārzinis. 1912. gadā kā eksterns pabeidza mācības Liepājas Nikolaja ģimnāzijā. 
1915. gadā pabeidza studijas Maskavas Ķeizariskās universitātes (tagad — M. Lomonosova Maskavas Valsts universitāte) Juridiskajā fakultātē. Maskavā kļuvis par latviešu studentu korporācijas *[[Fraternitas Moscoviensis]]* biedru. 

Pirmā pasaules kara laikā 1915. gadā mobilizēts Krievijas Impērijas armijā, ieņēma dažādus amatus kara tiesā līdz 1917. gadam. No  bijis zvērināta advokāts palīgs Maskavā. No 1917. gada (citos avotos – 1918. gada sākuma) bija miertiesnesis Ļipeckā, arī šīs pilsētas domes vadītāja vietnieks un Ļipeckas kūrorta direktors. 
1919. gadā atgriezās Latvijā un jūlijā iecelts par Rīgas apgabaltiesas prokurora kameras biedru. Bermontiādes laikā apgabaltiesas namu apšaudīja, Ozolu ievainoja dienesta pienākumu pildīšanas laikā. 1920. gadā viņš iestājās Rīgas advokatūrā, bija zvērināta advokāta Eduarda Strautnieka palīgs. Sākot ar 1921. gadu pildīja Kara ministrijas juriskonsulta vietu. 1921. gada decembrī atkal kļuva par zvērinātu advokātu Rīgā, 1932. gada aprīlī arī Dobelē.

### Politiskā darbība
1923. gadā iestājies Kristīgajā nacionālajā savienībā, kurā darbojies līdz valsts apvērsumam , kad tika apturēta Satversmes darbība un likvidētas visas politiskās partijas. 1928. gadā kandidējis 3. Saeimas vēlēšanās no Kristīgās apvienības un strādnieku saraksta, taču netika ievēlēts. Par spīti tam, kļuva par kara ministru pirmajā 3. Saeimas apstiprinātajā valdībā. To vadīja Hugo Celmiņš. Ozola vadībā tika veikta armijas reorganizācija. Viņš no amata tika atbrīvots 1929. gada decembrī.

1931. gadā kandidēja 4. Saeimas vēlēšanās no Kristīgās apvienības un strādnieku saraksta, atkal netika ievēlēts. Tajā pašā gadā kandidējis arī Rīgas pilsētas domes vēlēšanās no Kristīgās apvienības un strādnieku saraksta. 1933. gada martā kļuvis par tieslietu ministru Ādolfa Bļodnieka vadītajā valdībā. Amatā pavadītajā laikā panāca Latvijas Sodu likuma izdošanu un tiesnešu apstiprināšanu, kā arī pārstāvēja Latviju 5. starptautiskajā krimināltiesību unifikācijas konferencē Madridē, kur ievēlēts konferences prezidijā. Amatu zaudējis 1934. gada martā līdz ar valdības krišanu.

### Okupācijas gadi, dzīve trimdā un nāve
Pēc Latvijas okupācijas 1941. gadā netika ieskaitīts Advokātu kolēģijā. Vācu okupācijas laikā tika pagaidām ieskaitīts advokatūrā, bijis zvērināts advokāts Rīgā, kā arī juriskonsults Revīzijas ģenerāldirekcijā un Kontroles šefa kancelejas vecākais. 1944. gadā devās bēgļu gaitās uz Vāciju, 1952. gadā pārcēlās uz ASV, miris Hempstedā .

## Atsauces
Sandra Aleksejeva

**Sandra Aleksejeva** (dzimusi  Krāslavā) ir latviešu BMX riteņbraucēja.

Ar riteņbraukšanu sākusi nodarboties sešu gadu vecumā. Viņas treneris ir riteņbraucēja Ivo Lakuča brālis Olafs Lakučs.

2007. gada Eiropas kausā ierindojās 4. vietā, 2009. gada Eiropas čempionātā junioriem — 5. vietā. 2010. gada Eiropas čempionātā viņa ieņēma 7. vietu. 2010. un 2011. gada Baltijas čempionātā viņa guva uzvaru, tāpat uzvarēja arī 2011. gada Latvijas čempionātā. 2009. gadā kļuva par Latvijas čempioni junioru vecuma grupā. 2012. gada Pasaules čempionātā viņa ieņēma 16. vietu.

S. Aleksejeva kvalificējās startam , tajās viņa neiekļuva finālā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Sarkanrīklīšu apakšdzimta

**Sarkanrīklīšu apakšdzimta** (*Erithacinae*) ir mušķērāju dzimtas (*Muscicapidae*) apakšdzimta, kas apvieno 9 neliela auguma dziedātājputnu ģintis. Lielākā daļa šīs grupas putnu dzīvo Āfrikā. Viena suga sastopama Eirāzijā, kura mājo arī Latvijā — sarkanrīklīte (*Erithacus rubecula*).

## Izskats un īpašības
Sarkanrīklīšu apakšdzimtas sugas ir maza auguma putniņi ar kompaktu uzbūvi. Lielākajai daļai sugu ir rudi sarkana pakakle un krūtis. Sarkanrīklīšu sugām ir spēcīgas kājas, jo pa zemi tās pārvietojas, lecot uz abām kājām.

Šie putniņi mājo mežos. Tie būvē smalkas, bļodveida ligzdas uz zemes vai koka dobumā, celma plaisā vai citā iedobē. Ģints sugas barojas ar kukaiņiem, kāpuriem un citiem bezmugurkaulniekiem. Tās apmetas uz zema zara un vēro apkārtni, noskatot upuri. Barošanās pamatā notiek uz zemes. Medījums tiek meklēts arī, izlēkājot un pārskatot teritoriju.

## Sistemātika
***Sarkanrīklīšu apakšdzimta** (*Erithacinae*)
** ģints: Akalati (*Sheppardia*)
** ģints: Baltvēdera čakstītes (*Cossyphicula*)
** ģints: Baltzvaigznes erickiņi (*Pogonocichla*)
** ģints: Meža sarkanrīklītes (*Stiphrornis*)
** ģints: Palmu strazdi (*Cichladusa*)
** ģints: Sarkankrūšu čakstītes (*Cossypha*)
** ģints: Sarkanrīklītes (*Erithacus*)
** ģints: Subsahāras aletes (*Pseudalethe*) 
** ģints: Svinertona sarkanrīklītes (*Swynnertonia*)

## Atsauces

## Ārējās saites
*Putni Daba
Kroders

**Kroders** (; sieviešu dzimtē Krodere) ir vācu cilmes uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu: 

* Jānis Kroders (1860—1938) — latviešu skolotājs, rakstvedis un cilvēktiesību aktīvists;
* Arturs Kroders (1892—1973) — latviešu publicists
* Roberts Kroders (1892—1956) — latviešu teātra kritiķis un tulkotājs;
* Oļģerts Kroders (1921—2012) — latviešu teātra režisors, aktieris un skatuves mākslas pedagogs.
Lakstīgalas

**Lakstīgalas**, **lakstīgalu ģints** (*Luscinia*) ir mušķērāju dzimtas (*Muscicapidae*) ģints, kas apvieno 4 mūsdienās dzīvojošas dziedātājputnu sugas. Nesenā pagātnē ģintī bija vairāk nekā 10 sugas, bet saskaņā ar jaunākajiem ģenētiskajiem atklājumiem no lakstīgalu ģints atdalītas vairākas jaunas ģintis.

## Izplatība
[thumb|left|220px|[Lakstīgala (*Luscinia luscinia*) ir viena no trijām lakstīgalu ģints sugām, kas sastopama Latvijā]]
[thumb|left|220px|[Rietumu lakstīgalas (*Luscinia megarhynchos*) tēviņam ir tikpat neuzkrītošs apspalvojums kā mātītei]]
Šīs ģints sugas mājo Eirāzijā, viena suga sastopama arī Aļaskā un Kanādas rietumos. To kopējais izplatības areāls ir ļoti liels, sākot ar subarktiku un beidzot ar tropiem. Lielākā daļa sugu ligzdo mērenajā joslā. Ziemeļu populācijas ir migrējošas, bet dienvidos mītošās ir nometnieces. Migrējošās sugas ziemo Āfrikas, Indijas un Dienvidaustrumāzijas tropu joslā.

### Latvijā
Latvijā sastopamas 3 lakstīgalu ģints sugas — lakstīgala (*Luscinia luscinia*), zilrīklīte (*Luscinia svecica*) un rietumu lakstīgala (*Luscinia megarhynchos*).

## Izskats un īpašības
Lakstīgalu ģints sugas ir maza auguma putni ar kompaktu uzbūvi. To ķermeņi ir 13—19 cm gari. Visām sugām mātītes ir pelēkbrūnas un neuzkrītošas. Tēviņi, atkarībā no sugas, var būt tikpat pelēcīgi kā mātītes, piemēram, lakstīgalai un rietumu lakstīgalai (*Luscinia megarhynchos*), vai koši un krāsaini, piemēram, zilrīklītei (*Luscinia svecica*) un baltvēdera erickiņam (*Luscinia phaenicuroides*). Lakstīgalu ģints sugām ir spēcīgas kājas, jo pa zemi tās pārvietojas lecot. 

Šīs ģints sugām dziesma ir sarežģīta un īpaši muzikāla. Viskrāšņākās dziesmas ir tipiskajām lakstīgalām.

## Uzvedība
Ģints sugas ir teritoriāli putni un mājo mežos un krūmājos. Tie būvē smalkas, bļodveida ligzdas, kas visbiežāk novietotas biezos krūmos uz apakšējiem zariem. Tā kā šie putni pamatā uzturas krūmos, tos ir grūti novērot, īpaši laikā, kad tie nedzied. Tos ir vieglāk novērot atklātākās vietās ziemošanas teritorijās. Ģints sugas barojas ar kukaiņiem, kāpuriem un citiem bezmugurkaulniekiem. Putns apmetas uz zema zara un vēro apkārtni, noskatot upuri. Barošanās pamatā notiek uz zemes. Medījums tiek meklēts arī, izlēkājot un pārskatot teritoriju. 

## Sistemātika
***Lakstīgalu ģints** (*Luscinia*)
** Baltvēdera erickiņš (*Luscinia phaenicuroides*) 
** Lakstīgala (*Luscinia luscinia*)
** Rietumu lakstīgala (*Luscinia megarhynchos*)
** Zilrīklīte (*Luscinia svecica*)

## Atsauces

## Ārējās saites

* Avian Web: Luscinia
Asinsspiediens

[thumbnail|235px|Elektroniskais [sfigmomanometrs — ierīce asinsspiediena izmērīšanai]]
**Asinsspiediens** ir hidrodinamiskais spiediens, kuru uz asinsvadu sieniņām rada asiņu cirkulācija organismā. Asinsspiediens ir viena no medicīniskajām dzīvības pazīmēm. Asinsspiediena mērījums parasti tiek attiecināts uz arteriālo spiedienu, bet atsevišķos gadījums, kad tas ir nepieciešams, mēra arī venozo un kapilāro spiedienu. Tā kā asinsspiediens svārstās sirdsdarbības rezultātā, tad izšķir sistolisko spiedienu (sirdij saraujoties) un diastolisko spiedienu (sirdij atslābinoties). Mērot asinsspiedienu, tiek nolasīti abi šie spiedieni. Katram cilvēkam normāls asinsspiediens var būt atšķirīgs. To ietekmē vairāki faktori, piemēram, vecums, dzimums, ķermeņa stāvoklis (stāvus, sēdus vai guļus) un tā tālāk. Tiek pieņemts, ka normāls asinsspiediens ir tad, kad arteriālais sistoliskais spiediens ir 120 mm Hg, bet diastoliskais spiediens — 80 mm Hg. Arteriālā hipotensija ir pazemināts asinsspiediens, hipertensija - paaugstināts asinsspiediens.

## Asinsspiediena klasifikācija (pēc PVO un ESC vadlīnijām)
Potenca

**Potenca** (, ) ir pilsēta Itālijas dienvidos, Bazilikatas reģiona un Potencas provinces administratīvais centrs. No visiem Itālijas reģionu administratīvajiem centriem Potenca atrodas visaugstāk virs jūras līmeņa — 819 metri v.j.l. 2011. gada septembrī pilsētā dzīvoja 66,3 tūkstoši iedzīvotāju. Senās Romas laikos pilsētas latīniskais nosaukums bija *Potentia*.

## Atsauces

## Ārējās saites
Darba svētki

**Darba svētki**, starptautiski zināmi kā **Starptautiskā strādnieku diena**, ir strādnieku svētki, kurus organizē strādnieku kustība, anarhisti, sociāldemokrāti, sociālisti un komunisti. Starptautisko strādnieku dienu svin 1. maijā. Šo datumu izvēlējās Otrā Internacionāle, lai pieminētu Hejmārketas slaktiņu Čikāgā, kur 1886. gada 4. maijā notika sadursmes starp astoņu stundu darbadienas aizstāvjiem un policiju, un vairāki cilvēki gāja bojā.

Lai gan pašlaik Darba svētkus atzīmē lielākajā daļā valstu, Aukstā kara laikā tos īpaši svinēja komunistiskajās valstīs. Arī pašlaik komunistiskajās valstīs, piemēram, Kubā, Ķīnā un Ziemeļkorejā 1. maijā notiek vērienīgas valsts atbalstītas svinības.

## Latvijā
[thumb|255px|"Darba simbols" (autori [Romans Suta|R. Suta un O. Skulme) 1919. gada 1. maija svinībās Rīgas Esplanādē]]
1919. gada 1. maijā Rīgā un daudzviet citur LSPR kontrolētajā teritorijā notika grandiozas Darba svētku svinības, kuru organizēšanai Stučkas valdība piešķīra 5 miljonu rubļu. Svētku organizēšanas komisiju vadīja rakstnieks Andrejs Upīts, Komunāru laukumā uzbūvēja “Darba simbolu” (autori Romans Suta un Oto Skulme) — 15 metru augstu finiera piramīdu, ko plašā lokā apjoza 20 koka obeliski.

1920. gada 29. aprīlī 1. maiju pasludināja par svinamu dienu, bet to svinēja kā Satversmes sapulces sasaukšanas dienu.
1935. gada 8. oktobrī 1. maiju svītroja no svinamo dienu saraksta. Tā vietā valdība dažādos vasaras datumos sāka rīkot Darba svētkus.

1941. gadā 1. maijs atkal kļuva par svinamu dienu ar nosaukumu — Starptautiskā proletariāta solidaritātes diena. Vācu okupācijas laikā to sauca par Darba svētkiem. Pēc padomju okupācijas atjaunošanas atgriezās 1941. gada nosaukums, aizstājot "proletariāta" ar "darbaļaužu".

1990. gada 3. oktobrī Latvijas Republikas Augstākā Padome pasludināja 1. maiju par svētku dienu ar nosaukumu — Darba svētki, Latvijas Republikas Satversmes sapulces sasaukšanas diena. Šis likums spēkā arī tagad.

Kopš 2004. gada 1. maijā atzīmējam arī Latvijas uzņemšanu Eiropas Savienībā.

## Darba svētki citos datumos
thumb|260px|left|Darba svētku statuss dažādās valstīs:<br />
 Brīvdiena 1. maijā vai ap to laiku<br />
 Brīvdiena 1. maijā citu svētku dēļ<br />
 Brīvdienas 1. maijā nav, Darba svētki citā dienā<br />
 Nav brīvdienas 1. maijā un nav Darba svētku
Dažās valstīs Darba svētkus atzīmē citās dienās, piemēram, Apvienotajā Karalistē un Īrijā Darba svētki tiek svinēti pirmajā maija pirmdienā, savukārt Amerikas Savienotajās Valstīs, Kanādā, Japānā, Austrālijā un Jaunzēlandē tos svin citos mēnešos. Lielākajā daļā valstu Darba svētki ir brīvdiena, dažās valstīs 1. maijs ir brīvdiena citu svētku dēļ.

### Darba svētki Amerikas Savienotajās Valstīs

Amerikas Savienotajās Valstīs Darba svētki tiek svinēti katra gada septembra pirmajā pirmdienā. Šajā dienā ir brīvdiena. Sestdienu un svētdienu pirms svētkiem sauc par Darba svētku nedēļas nogali.

## Atsauces

## Ārējās saites
Florāns Maluda

**Florāns Maluda** (, , dzimis  Gviānā) ir bijušais Francijas futbolists, Francijas izlases dalībnieks.

Četras reizes *[[Lionas "Olympique"|Olympique Lyonnais]]* sastāvā ir kļuvis par Francijas 1. līgas čempionu. 2007. gadā tika atzīts par Francijas 1. līgas gada spēlētāju. *Chelsea* sastāvā 2010. gadā kļuva par Anglijas Premjerlīgas uzvarētāju, bet 2012. gadā par UEFA Čempionu līgas kausa ieguvēju.

Francijas futbola izlasē Maluda debitēja  spēlē pret Polijas izlasi. Pirmos vārtus izlases sastāvā guva  pret Ungārijas izlasi. Izlasē kopumā aizvadīja 80 spēles, gūstot deviņus vārtus.

## Ārējās saites
Juris Pabērzs

**Juris Pabērzs** (arī **Jurs Pabēržs**;  — ) bija Latvijas jurists, politiķis, sabiedrisks darbinieks un literāts. Bijis Latvijas tieslietu ministrs (1927; 1929—1931; 1940) un tautas labklājības ministrs (1934). Pēc Latvijas okupācijas sadarbojies ar jauno varu un bijis Kirhenšteina valdības sastāvā. Sebastjāna Pabērza brālis.

## Biogrāfija
### Izglītība un literatūra
Juris Pabērzs ir dzimis  (pēc vecā stila — ) Kalupes pagasta "Pabērzos". No 1912. līdz 1917. gadam studējis jurisprudenci Pēterburgas Universitātē (tagadējā Sanktpēterburgas Valsts universitāte). Vēlāk studējis Latvijas Universitātē. 1917. gadā bija Latgales latviešu kongresa un zemes padomes loceklis. Tajā pašā gadā iecelts par miertiesnesi, vācu okupācijas laikā izsūtīts uz Vāciju. 1920. gadā iecelts par Daugavpils apriņķa valdes locekli. Juris Pabērzs ir bijis arī literāts: viņš ir rakstījis dzejoļus tautiskā romantisma garā un stāstus par Latgali. Sarakstījis dzeju un stāstu krājumu "Rozes un ērkšķi", kas tika izdots 1923. gadā.

### Darbs Satversmes sapulcē
1922. gadā ievēlēts arī Satversmes sapulcē no Latgales Zemnieku partijas saraksta. Strādājis amnestijas, ārlietu, finanšu un budžeta, pašvaldības, Saeimas centrālajā vēlēšanu, Satversmes, kā arī sociālās likumdošanas komisijās. Mandātu zaudējis 1922. gadā, līdz ar Satversmes sapulces darbības beigām. 1923. gadā kļuvis par Daugavpils apgabaltiesas locekli, bet no 1926. līdz 1940. gadam bija Daugavpils apgabaltiesas vicepriekšsēdis.

### Darbs valdībās
1926. gada decembrī kļuva par ministru bez portfeļa Latgales lietās Marģera Skujenieka vadītajā valdībā. Amatā bijis līdz valdības demisijai 1928. gada janvārī. 1927. gada rudenī īslaicīgi pildīja tieslietu ministra pienākumus. 1928. gadā tika ievēlēts 3. Saeimā no Progresīvās tautas apvienības saraksta. Darbojās trijās komisijās — ārlietu, organizācijas, kā arī publisko tiesību un valsts pārvaldes iekārtas. 1929. gada decembrī kļuva par tieslietu ministru Hugo Celmiņa valdībā, amatā bijis līdz 1931. gadam.

Tajā pašā gadā ievēlēts 4. Saeimā. Kļuvis par tās priekšsēdētāja Paula Kalniņa 2. biedru. Tāpat darbojies juridiskajā, mandātu, publisko tiesību un sodu likuma komisijās. 1932. gada novembrī atkāpies no priekšsēdētāja biedra amata. 1934. gada martā kļuvis par tautas labklājības ministru Kārļa Ulmaņa vadītajā valdībā. Amatu zaudējis pēc valsts apvērsuma divus mēnešus vēlāk.

### Latvijas okupācija
1940. gadā pēc Latvijas okupācijas sadarbojies ar okupācijas varu. Kļuvis par tieslietu ministru Augusta Kirhenšteina vadītajā valdībā. Piedalījies Tautas Saeimas vēlēšanās, tika ievēlēts, kā arī bijis delegācijā, kas Maskavā lūgusi Latvijas pievienošanu PSRS. No 1940. līdz 1947. gadam bijis LPSR Augstākās Padomes deputāts un prezidija loceklis. Pēc kara darbojies Rīgā kā advokāts un juriskonsults. Miris Rīgā .

## Apbalvojumi
* Triju Zvaigžņu ordenis — 5. šķira Nr. 155 (1926)

## Atsauces

## Ārējās saites
Romans Pavļučenko

**Romans Pavļučenko** (, dzimis ) ir bijušais Krievijas futbolists un Krievijas izlases dalībnieks.

2003. gadā kopā ar Maskavas "Spartak" ieguva Krievijas kausu. 2006. gada sezonā bija Krievijas Premjerlīgas rezultatīvais spēlētājs. Pavļučenko sezonas laikā iesita 18 vārtus. 2008. gadā par 14 miljoniem sterliņu mārciņām viņu nopirka angļu klubs *[[Tottenham Hotspur F.C.|Tottenham Hotspur]]*.

Krievijas futbola izlasē Pavļučenko debitēja 2003. gadā. Pirmos vārtus izlases sastāvā guva  pret Luksemburgas izlasi.

## Sasniegumi
**Spartak Moscow**

* Krievijas kauss: 2002–03

**Lokomotiv Moscow**

* Krievijas kauss: 2014–15

## Ārējās saites
Tērvetes pils atbrīvošana (1279)

[250px|thumb|[Livonijas konfederācijas karte 13. gadsimta vidū. Tērvetes kauja notika uz dienvidiem no Rīgas, netālu no tagadējās Lietuvas robežas]]
thumb|250px|Tērvetes pilskalns mūsdienās
**Tērvetes pils atbrīvošana 1279. gadā** notika pēc tam, kad pēc Livonijas ordeņa sakāves Aizkraukles kaujā zemgaļi ķēniņa Nameiša vadībā noslēdza savienību ar Lietuvas dižkunigaiti Traideni un devās atbrīvot savu galveno pilskalnu Tērvetē, ko ordenis bija padarījis par fogtejas centru. Nameisis ieņēma vācu okupēto Tērvetes pilsētu, bet pēc dažu dienu cīņām arī pili. Sagūstītos ordeņa bruņiniekus aizsūtīja uz Lietuvu, bet Tērvetes fogtu sodīja ar nāvi. Īsā laikā krustneši tika izdzīti arī no citiem zemgaļu pilsnovadiem, izņemot Mežotni.

## Atskaņu hronikas vēstījums
1279. gada martā zemgaļi lauza 1271. gadā noslēgto miera līgumu ar Livonijas ordeni un gatavojās jaunam karam. Zemgaļu sagūstītais bruņinieks Bertolds (Bertolt) apmācīja tos arbaleta (stopa) šaušanas prasmē, kurus tie bija ieguvuši kaujās ar krustnešiem.

"Kad zāle atkal zaļoja", zemgaļu karaspēks devās rūpīgi plānotā uzbrukumā ordeņa garnizonam, kas bija nocietinājies Tērvetes galvenajā pilskalnā. Iepriekš paredzētā dienā viņi uzbruka priekšpilij (*vorburge*) un sagūstīja vai nogalināja tās iemītniekus. Piecpadsmit ordeņa bruņinieki kopā ar kalpotājiem nocietinājās netālajā iekšpilī (*inren burc*).

Kad zemgaļu karaspēks aplenca pilskalnu, tā aizstāvji šāva uz uzbrucējiem ar bultām un meta akmeņus. Kad zemgaļi devās uzbrukumā pils vārtiem pāri aizsarggrāvim, Nameisis pavēlēja Bertoldam un viņa apmācītajiem strēlniekiem šaut ar arbaletiem. Ceturtajā uzbrukuma dienā atlikušie bruņinieki nolēma paši pili aizdedzināt un no tās atkāpties. Pēc pils vārtu atvēršanas Nameisis teicis saviem kareivjiem “Nu ejiet, varoņi, ar sparu un apsitiet to brāļu baru!” Bruņinieku pretestību ātri vien nospieda un sagūstīja dzīvi palikušos ordeņa brāļus.
 
Pēc dažām stundām zemgaļi sapulcējās uz sanāksmi, kurā nolēma ar nāvi sodīt Tērvetes fogtu, kas, iespējams, agrāk bija apvainojis Nameisi. Zemgaļi izveidoja plašu loku, kurā bruņiniekam bija jācīnās divkaujā, kurā viņš tika nogalināts. Vienu daļu gūstekņu aizveda uz Lietuvu.

Pēc tam zemgaļi ar lielu centību atkal no jauna uzbūvēja ordenim atņemto Tērvetes pili.

Kad par notikušo uzzināja Livonijas ordeņa mestra vietnieks Gerhards, viņš nosūtīja sūtni uz Vācu ordeņa 1280. gada konventu Elbingā. Sūtnis pavēstīja par sakāvi Zemgalē un lūdza nosūtīt papildus spēkus, "lai zeme būtu droša osta, ko pagāni vairs neizposta, turp brāļus sūtīt vajagot, jo citādi tie saņemšot gan citu vēsti drīzumā". Pēc tam Livonijas ordeņa mestrs Konrāds fon Feihtvangens devās pie Vācu ordeņa lielmestra Hartmaņa un pavēstīja, ka vairs nespēj noturēt ordeņa varu gan Livonijā, gan Prūsijā.

## Atsauces

## Skatīt arī
* Livonijas krusta kari
Teo Volkots

**Teo Volkots** (; dzimis ) ir bijušais Anglijas futbolists un Anglijas izlases dalībnieks.

Karjeru sāka *[[Southampton FC]]*, 2006. gadā pievienojās Londonas klubam *[[Arsenal FC|Arsenal]]*, kurā nospēlēja 12 gadus. 2018. gada janvārī pārgāja uz *Everton*, parakstot līgumu uz trīsarpus gadiem. Transfēra summa sasniedza 22,5 miljonus eiro.

Anglijas futbola izlasē Volkots debitēja  draudzības spēlē pret Ungārijas izlasi. Viņš kļuva par jaunāko futbolistu, kas ir spēlējis Anglijas izlasē. Volkota vecums tajā brīdī bija 17 gadi un 75 dienas. Pirmos vārtus izlases sastāvā guva  pret Horvātijas izlasi (šajā spēlē viņš guva trīs vārtus).

Teo Volkota tēvs ir no Jamaikas.

## Sasniegumi
**Arsenal**

* FA kauss: 2014–15, 2016–17
* FA Community Shield: 2015, 2017

## Atsauces

## Ārējās saites
Volkots

**Volkots** () var būt:

* Dereks Volkots (*Derek Walcott*; 1930—2017) — Sentlūsijas-Trinidādas un Tobāgo dzejnieks un dramaturgs;
* Kešorns Volkots (*Keshorn Walcott*; 1993) — Trinidādas un Tobāgo vieglatlēts;
* Teo Volkots (*Theo Walcott*; 1989) — angļu futbolists.
Pabērzs

**Pabērzs** (sieviešu dzimtē Pabērza) ir latviešu cilmes uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:

*Juris Pabērzs (1891—1961) — latviešu jurists un politiķis;
*Sebastjāns Pabērzs (1889—1942) — latviešu virsnieks un politiķis.
Robijs Kīns

**Robijs Kīns** (, ; dzimis ) ir īru futbola treneris un bijušais profesionālais futbolists, spēlēja uzbrucēja pozīcijā, bija Īrijas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2025. gada Kīns ir Ungārijas līgas komandas *[[Ferencvárosi TC|Ferencváros]]* galvenais treneris.

Profesionāļa karjeru sācis 1997. gadā Anglijā Vulverhemptonas "Wanderers" sastāvā. Gandrīz visu karjeru aizvadījis Anglijas Premjerlīgas klubos, visilgāk (2002—2008; 2009—2011) pārstāvējis Tottenham Hotspur F.C. klubu, kura sastāvā aizvadījis gandrīz 250 spēles un guvis nedaudz vairāk kā 90 vārtus Premjerlīgā. Losandželosas "Galaxy" sastāvā 2011. gadā uzvarējis MLS čempionātā.

Īrijas izlases sastāvā aizvadījis 146 spēles, kurās guvis 68 vārtus. Robijs Kīns ir visvairāk spēles aizvadījušais un visvairāk vārtus guvušais Īrijas izlases spēlētājs. Tās sastāvā spēlējis 2002. gada FIFA Pasaules kausā un bija izlases kapteinis 2012. gada Eiropas čempionātā. Spēlēja arī 2016. gada Eiropas čempionāta finālturnīrā.

2018. gada novembrī paziņoja par spēlētāja karjeras beigām. 

Spēlētāja karjeru noslēdza Indijas klubā ATK, kur bija arī spēlējošais treneris. No 2018. gada novembra līdz 2020. gada aprīlim bija trenera asistents Īrijas izlasē. Strādāja par trenera asistentu arī klubos *[[Middlesbrough FC|Middlesbrough]]* un *[[Leeds United F.C.|Leeds United]]*. 2023. gada jūnijā Kīns tika apstiprināts par Izraēlas kluba Telavivas "Maccabi" galveno treneri.

## Sasniegumi
### Spēlētāja karjera
**Tottenham Hotspur**

* Anglijas Līgas kauss: 2007—08

**LA Galaxy**

* MLS kauss: 2011, 2012, 2014

**Individuālie sasniegumi**

* ''Tottenham Hotspur'' gada labākais spēlētājs: 2003, 2005—06, 2007—08
* ''Celtic'' gada labākais spēlētājs: 2009—10
* MLS MVP: 2014
* LA Galaxy MVP: 2012, 2013, 2014, 2015
### Trenera karjera
**Maccabi Tel Aviv**
*Toto kauss: 2023-24
*Izraēlas Premjerlīga: 2023—24
## Atsauces

## Ārējās saites

* Tottenham Hotspur profils 
* BBC Sport profils  
* ESPN profils  
* Premier League profils
Edens Azārs

**Edens Azārs** (; dzimis ) ir bijušais beļģu futbolists, spēlēja uzbrūkošā pussarga pozīcijā, bijis Beļģijas izlases dalībnieks.

## Karjera
Futbolista karjeru sācis Beļģijas klubos *Royal Stade Brainois* un *[[A.F.C. Tubize|Tubize]]*, taču 2005. gadā karjeru turpināja Francijas kluba *[[Lille OSC|Lille]]* jaunatnes komandā, 16 gadu vecumā debitēja kā profesionāls futbolists. Turpmākajās sezonās Azārs iekaroja vietu sākumsastāvā un kluba par vienu no komandas līderiem. Beļģis tika iekļauts Francijas 1. līgas 2009.—2010. gada sezonas simboliskajā komandā. 2010.—2011. gada sezonā kluba sezonā uzvarēja Francijas čempionātā un Francijas kausa izcīņā. 2010.—2011. un 2011.—2012 gada sezonā Azārs tika atzīts par Francijas čempionāta sezonas labāko spēlētāju. Teicamā snieguma dēļ futbolistu vairākus gadus lenca vadošie Eiropas klubi.

2012. gada vasarā Azārs savā *twitter* kontā paziņoja, ka pievienosies 2012. gada sezonas UEFA Čempionu līgas uzvarētājiem *[[Chelsea F.C.|Chelsea]]*. 4. jūnijā *Chelsea* kluba oficiālā mājaslapa apstiprināja, ka panākta vienošanās ar Azāru, pārejas summai esot 32 miljonu britu mārciņu apmērā. Azārs izvēlējās 17. numuru, bet 2014. gadā spēlētājs nomainīja savu krekla numuru uz 10. Savā pirmajā sezonā angļu kluba rindās spēlētājs guva 13 vārtus, palīdzot izcīnīt UEFA Eiropas līgas trofeju. Turpinājumā Azārs kļuva par Londonas komandas līderi, regulāri pārsteidzot futbola pasauli ar lielisko bumbas kontroli. 2015. gada 12. februārī futbolists parakstīja jaunu līgumu ar *Chelsea* vienību uz turpmākajiem pieciem ar pusi gadiem. *Chelsea* sastāvā divreiz kļuva par Premjerlīgas čempionu (2014—15, 2016—17) un vienreiz uzvarēja FA kausa izcīņā (2018. gadā). 2019. gadā atkārtoti uzvarēja UEFA Eiropas līgā.

2019. gadā Azārs pievienojās Spānijas klubam Madrides "Real". 2019.—2020. gada sezonā kļuva par *[[La Liga]]* čempionu. 2022. gadā uzvarējis UEFA Čempionu līgā. 2023. gada oktobrī, 32 gadu vecumā paziņojis par karjeras beigām.

Beļģijas nacionālās izlases sastāvā debitējis 2008. gadā, pirms tam pārstāvējis dažādu vecumu jaunatnes izlases. Kopš 2015. gada izlasē pilda kapteiņa pienākumus. Izlases sastāvā piedalījies 2014. un 2018. gada FIFA Pasaules kausa finālturnīros, kā arī 2016. gada Eiropas čempionātā. 2018. gada Pasaules kausā ar izlasi izcīnīja 3. vietu.

## Sasniegumi
**Lille**

* Francijas Ligue 1: 2010–11
* Coupe de France: 2010–11

**Chelsea**

* Anglijas Premjerlīga: 2014–15, 2016–17
* FA kauss: 2017–18
* Anglijas Līgas kauss: 2014–15
* UEFA Eiropas līga: 2012–13, 2018–19

**Real Madrid**

* Spānijas La Liga: 2019–20, 2021–22
* Spānijas Karaļa kauss: 2022–23
* Spānijas Superkauss: 2021–22
* UEFA Čempionu līga: 2021–22
* UEFA Superkauss: 2022

**Individuālie sasniegumi**

* Beļģijas gada sportists: 2018
* UEFA Eiropas līgas sezonas labākais spēlētājs: 2018–19
* Anglijas Premjerlīgas gada futbolists: 2014–15
* Beļģijas gada labākais futbolists: 2017, 2018, 2019
* ''Chelsea'' gada labākais spēlētājs: 2013–14, 2014–15, 2016–17, 2018–19

## Atsauces

## Ārējās saites

* 

* Topforward profils
Eneīda

thumb|200px| Enejs un Dido alā, Attēls no Romas Vergīlija manuskripta 5.gs
**"Eneīda"** (, ) ir romiešu dzejnieka Vergilija liroepikas darbs. Tas sarakstīts starp 29. un 19. gadu p.m.ē. Darbs ir par trojieti Eneju (dieves Afrodītes un varoņa Anhīza dēlu), par viņa ceļojumu uz Itāliju un ierašanos tur. Darbs kopumā ir apmēram 10 000 rindas garš, sarakstīts daktila pantmērā. "Eneīda" ir sadalīta divpadsmit daļās (grāmatās), no kurām pirmās sešas ir par ceļojumu no Trojas uz Itāliju, savukārt pārējās — par trojiešu uzvaru karā pret latīņiem.

2016. gadā Vatikāna Apustuliskā bibliotēka digitalizēja un publicēja tās krājumā esošās Eneīdas fragmentu. Latīņu valodā rakstītais manuskripts datēts ap 400. gadu mūsu ērā, tas ietver 76 teksta lapas un 50 ilustrācijas.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Vatikāna Digitālā Bibliotēka 5gs. Eneīdas digitalizētā versija
Huans Mata

**Huans Manuels Mata Garsija** (; dzimis ) ir spāņu futbolists, spēlē pussarga pozīcijā, Spānijas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2024. gada Mata spēlē Austrālijas komandā *[[Western Sydney Wanderers FC|Western Sydney Wanderers]]*.

Profesionāļa karjeru sācis Spānijā *[[Madrides "Real" (futbols)|Real Madrid Castilla]]* kluba sastāvā, kas ir Madrides "Real" rezerves komanda (pirms tam trīs gadus aizvadījis "Madrid" futbola akadēmijā). 2007. gadā pārgājis uz *[[Valencia CF|Valencia]]* klubu, kura sastāvā aizvadīja četrus gadus un piedalījās 129 līgas spēlēs, kurās guva 34 vārtus. Pēc tam parakstīja līgumu ar Anglijas Premjerlīgas klubu *[[Chelsea F.C.|Chelsea]]*. Tā sastāvā uzvarēja 2011.—2012. gada Čempionu līgas sezonā. No 2014. gada līdz 2022. gadam spēlēja Anglijas klubā ''Manchester United''.

Spēlējis dažādu vecumu Spānijas jaunatnes izlasēs. Pieaugušo izlasē debitējis 2009. gadā. Tās sastāvā uzvarējis 2010. gada FIFA Pasaules kausā.

## Sasniegumi

### Klubi

#### Valencia
* Spānijas Karaļa kauss: (2008. gads)

#### Chelsea
* FA kauss: (2012. gads)
* UEFA Čempionu līga: (2012. gads)
* UEFA Eiropas līga: (2013. gads)

#### Manchester United
* FA kauss: (2016. gads)
* Anglijas Līgas kauss: (2017. gads)
* FA Community Shield: (2016. gads)

### Izlasē

#### Spānijas izlase
* FIFA Pasaules kauss: (2010. gads)
* Eiropas čempionāts futbolā: (2012. gads)
* FIFA Konfederāciju kauss: Otrās vietas ieguvējs 2013. gadā, trešā vieta 2009. gadā.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Valencia CF profils 
* BDFutbol profils 
* Nacionālās izlases profils
Mata

**Mata** var būt:

* Haime Mata (*Jaime Mata*, dzimis 1988) — spāņu futbolists;
* Huans Mata — spāņu futbolists;
* Krištianu da Mata — autosportists.
Petra

**Petra** (; , *Al-Batrāʾ*) ir vēsturiska un arheoloģiska pilsēta Jordānijā. Tā ir pazīstama ar savu akmens griezuma arhitektūru un ūdens cauruļvadu sistēmu. Dibināta apmēram 6. gadsimtā p.m.ē. kā Nabatejas galvaspilsēta. Petra ir populārākais tūrisma objekts valstī, kā arī viens no tās simboliem. Pilsēta atrodas *Hor* kalna nogāzē. 1985. gadā Petra tika iekļauta UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā. Līdz pat 1812. gadam šī vieta nebija pazīstama Rietumu pasaulē, pirmais to atklāja šveiciešu pētnieks Johans Ludvigs Burkhards.

## Attēlu galerija

Petra-Djinn-Bloecke-08-Rueckkehrer-2010-gje.jpg
Petra-Siq-54-Felsformation-2010-gje.jpg
Petra-Strasse der Fassaden-08-Reiter-2010-gje.jpg
Petra-Jabal al-Madbah-10-Auftstieg-2010-gje.jpg
Petra-Opferplatz-08-Aussicht-2010-gje.jpg
Petra-Wadi al-Farasa-28-Felsformation-2010-gje.jpg
Petra-El Deir-Klostergrab-18-2010-gje.jpg
Petra-El Deir-Klostergrab-22-Urne-Kletterer-2010-gje.jpg


## Atsauces
Donalds Knuts

**Donalds Knuts** (; dzimis ) ir amerikāņu datorzinātnieks un profesors *emeritus* Stenforda Universitātē. Viņš ir grāmatas *The Art of Computer Programming* autors. D. Knuts tiek saukts par algoritmu analīzes "tēvu". Viņš ir izveidojis burtu salikumu sistēmu *[[TeX]]*, *[[Metafont]]* programmēšanas valodas fonta definēšanas valodu un pārstrādes sistēmu. Viņš izglītību ir ieguvis *[[Case Western Reserve University]]* un Kalifornijas Tehnoloģiju institūtā. D. Knuts ir ieguvis Tjūringa balvu (1974), IEEE Džona fon Neimana balvu, Hārvija balvu un Kioto balvu.
## Atsauces

## Ārējās saites

* Stenforda universitātes profils
Dubrovnika

**Dubrovnika** () ir pilsēta Horvātijā, atrodas Adrijas jūras krastā. Tas ir viens no populārākajiem tūristu galamērķiem Adrijas jūras reģionā. 2011. gadā pilsētas iedzīvotāju skaits sasniedza 42,6 tūkstošus. 1979. gadā tā tika iekļauta UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā. Pilsēta tika dibināta 7. gadsimtā kā Ragusa. Laikā no 1991. gada oktobra līdz 1992. gada maijam Horvātijas neatkarības kara laikā šeit notika Dubrovnikas aplenkums.

## Atsauces

## Ārējās saites
Čičenica

**Čičenica** () bija liela pirmskolumba laika pilsēta, ko uzbūvēja maiji. Arheoloģiskais piemineklis atrodas Meksikas štatā Jukatanā. Pilsētā esošā *El Castillo* ir Vidusamerikas piramīda, tā ir 24 m augsta. Savā gandrīz 1000 gadu ilgajā vēsturē Čičenica bija viena no lielākajām maiju, vēlāk tolteku, pilsētām. 1988. gadā tā tika iekļauta UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā. Čičenica ir viens no apmeklētākajiem arheoloģiskajiem pieminekļiem Meksikā, to katru gadu apmeklē apmēram 1,2 miljoni tūristu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Anaksimens

**Anaksimens no Milētas** (; dzimis 585. gadā p.m.ē., miris 528. gadā p.m.ē.) bija arhaiskās Grieķijas pirmssokratiķu filozofs, kas darbojās 6. gadsimta p.m.ē. otrajā pusē. Viņš bija viens no trim Milētas skolas pārstāvjiem (pārējie bija Taless un Anaksimandrs). Tāpat kā pārējie milētieši, arī Anaksimens uzskatīja, ka visi objekti pasaulē sastāv no viena elementa. Viņš uzskatīja, ka viss ir cēlies no gaisa. Viņa vārdā nosaukts 2,5 km dziļš un 80 km liels (diametrā) krāteris uz Mēness.

## Ārējās saites

* ''Internet Encyclopedia of Philosophy''