open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Maikls Kraitons

**Džons Maikls Kraitons** (, dzimis , miris ) bija amerikāņu rakstnieks, filmu producents, scenārists un kinorežisors. Pazīstams kā zinātniskās fantastikas un trilleru filmu un grāmatu autors. Viņa grāmatas ir pārdotas vairāk kā 200 miljonos eksemplāru visā pasaulē, pēc viņa grāmatu motīviem uzņemtas filmas.

## Biogrāfija
Dzimis 1942. gada 23. oktobrī Čikāgā, Ilinoiā. 1969. gadā Kraitons ieguva medicīnas doktora grādu Hārvarda Medicīnas skolā, taču nepraktizēja medicīnu, tā vietā izvēloties koncentrēties uz rakstīšanu. Viņš uzrakstīja 26 romānus, tostarp "Andromedas celms" (1969), *The Terminal Man* (1972), *The Great Train Robbery* (1975), "Kongo" (*Congo*, 1980), *Sphere* (1987), Juras laikmeta parks (*Jurassic Park*, 1990), *Rising Sun* (1992), *Disclosure* (1994), *The Lost World* (1995), *Airframe* (1996), "Laika robeža" (*Timeline*, 1999), *Prey* (2002), *State of Fear* (2004), *Next* (2006). Pēc viņa nāves 2008. gadā tika publicēti vairāki romāni, daži no tiem nepabeigti.

Kraitons bija iesaistīts arī filmu un televīzijas nozarē. 1973. gadā viņš režisēja filmu *[[Westworld]]*, ko uzņēma pēc sava oriģinālscenārija. Tā bija pirmā mākslas filma, kurā tika izmantoti 2D datora radīti attēli. Viņš režisēja arī filmas "Koma" (*[[Coma]]*, 1978), *[[The First Great Train Robbery]]* (1979), *[[Looker]]* (1981) un *[[Runaway]]* (1984). Viņš bija televīzijas seriāla "Ātrā palīdzība" (*ER*) veidotājs (1994–2009). Par šo seriālu astoņas reizes nominēts ''Emmy'' balvai, no kurām vienu reizi balvu "Izcils drāmas seriāls" saņēmis. Pēc vairākiem viņa romāniem uzņemtas filmas, tai skaitā, viņa darbu motīvi izmantoti arī plaši pazīstamajā filmu ciklā "Juras laikmeta parks".

## Darbu tulkojumi latviešu valodā
Latviešu valodā izdoti šādi Maikla Kraitona darbi:
* "Andromedas celms" (tulkojis A. Lauzis, "Zinātne", 1973, sērijā "Fantastikas pasaulē")
* "Kongo" ("Juventa", 1997)
* "Laika robeža" ("Kontinents", 2003)
* "Spiets" ("Kontinents", 2006)

## Atsauces

## Ārējās saites

*
Mārtiņš Buclers

**Mārtiņš Buclers** (dzimis , miris ) bija latviešu fotogrāfs, fotorūpnieks un izdevējs. Tiek uzskatīts par profesionālās fotogrāfijas aizsācēju Latvijā.

## Dzīvesgājums
Dzimis  Saukas pagastā. Mācījās Saukas pagastskolā, vēlāk Irlavas skolotāju seminārā. 1894. gadā Buclers iestājās Borharda fotodarbnīcā par mācekli. Pēc trim gadiem Siguldā viņš atvēra fotodarbnīcu, savukārt 1903. gadā — pirmo fotopreču veikalu Latvijā. Tāpat viņš bija pirmās latviešu fotogrāfu biedrības dibinātājs 1906. gadā, biedrība nodarbojās ar fotoizstāžu, fotografēšanas kursu organizēšanu, fotomākslas popularizēšanu. Buclers bija biedrības vadītājs, 1921. gadā tika ievēlēts par biedrības goda priekšsēdētāju uz mūžu.

Ar pārtraukumu izdeva žurnālu "Stari" (1906—1908; 1912—1914), kur publicēja fotogrāfijas, literatūru. Tāpat piedalījās izstādēs. Vairāku fotogrāfijas mācību grāmatu autors, tai skaitā sarakstījis pirmo tāda veida grāmatu Latvijā — "Fotogrāfija" (1904).
Piedalījies tautas mantojuma vākšanā 19. gadsimta beigās. Savācis ap 2000 latviešu tautas dziesmu, 355 no kurām iekļautas Krišjāņa Barona "Latvju Dainās". Pierakstījis arī ap 10 melodiju, tā sauktās Saukas jeb Buclera sutartines, un vietējā dialekta īpatnības, aprakstījis tautisko apģērbu un rotaslietas.

## Piemiņa
1986. gadā Saukas pagastā izveidota M. Buclera piemiņas ekspozīcija, kas tagad apskatāma pagasta pārvaldes ēkā Lonē un ir viena no trijām Viesītes muzejs "Sēlija" nodaļām Mārtiņa Buclera fotogrāfijas kabinets.

Laikā no 1987. līdz 1997. gadam fotomākslā tika piešķirta Mārtiņa Buclera prēmija par "izciliem sasniegumiem mākslas fotogrāfijā".

Ik gadu decembrī Viesītes muzejs "Sēlija" un Latvijas Fotogrāfu Savienība rīko "Buclera lasījumus”, kas ir fotogrāfijas nozarei veltīta konference. Lai gan sākotnēji tas bija tikai fotogrāfa Mārtiņa Buclera atceres sarīkojums, 2011. gadā tas pārauga par zinātnisku konferenci. 2018. gadā sarīkojums notika 29. reizi.

M. Buclera Fotografija 1924.jpg|M. Buclera rokasgrāmatas "Fotogrāfija" vāks (1924)
piem akmens bucleram.JPG|Piemiņas akmens Saukas pagastā


## Atsauces

## Ārējās saites
* Mārtiņš Buclers
Ādolfs Irbīte

**Ādolfs Irbīte** (dzimis  Rīgā, miris  Rīgā), pazīstams arī kā **Ādolfs Irbītis**, bija latviešu dizaineris un konstruktors.
Viņa brālis Kārlis Irbītis bija lidmašīnu konstruktors.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1910. gadā. No 1931. līdz 1934. gadam studēja Latvijas Mākslas akadēmijas Grafikas nodaļā. Pēc tam sāka strādāt Valsts elektrotehniskajā fabrikā, kur no 1937. līdz 1940. gadam bija reklāmas biroja vadītājs, no 1956. līdz 1971. gadam galvenais mākslinieks VEF mākslinieciskajā konstruēšanas nodaļā. Strādāja arī par mākslinieku žurnālā "Fiziskā Kultūra". Laikā no 1960. līdz 1971. gadam Irbīte vadīja Rīgas radiorūpnīcas konstruēšanas biroja "Orbīta" māksliniecisko konstruēšanas nodaļu.

Irbīte ir aptuveni 100 VEF ražoto radioaparātu modeļu dizaina autors. 1968. gadā kļuva par Latvijas Mākslinieku savienības biedru. 

## Pagodinājumi
1964. gadā saņēma Latvijas PSR Nopelniem bagātā mākslas darbinieka goda nosaukumu. Saņēmis vairākus apbalvojumus, tāpat apbalvoti tikuši radioaparāti, kurus viņš ir konstruējis.

Rīgas dome 2025. gada 21. maijā pieņēma lēmumu skvēram, kurš atrodas Čiekurkalna 4. šķērslīnijā 9A, piešķirt Brāļu Irbīšu skvēra nosaukumu. Brāļi Kārlis Irbītis un Ādolfs Irbīte dzīvoja ēkā, kas atradās uz blakus zemes gabala. Jauno skvēru atklāja 2024. gada decembrī un tajā izbūvēja sanākšanas laukumu, atpūtas vietas, iekopa apstādījumus un paplašināja spēļu un aktivitāšu laukumu.

## Atsauces

## Ārējās saites

* LZA informācija
Indulis Zariņš

**Indulis Zariņš** (dzimis  Rīgā, miris  Rīgā) bija latviešu gleznotājs. Gleznoja figurālas kompozīcijas, portretus, klusās dabas un ilustrēja grāmatas. No 1988. līdz 1997. gadam I. Zariņš bija Latvijas Mākslas akadēmijas (LMA) rektors.

## Biogrāfija
Dzimis 1929. gadā Rīgā amatnieku ģimenē.

Pēc Latvijas okupācijas 1941. gadā viņu kopā ar ģimeni izsūtīja uz Narimu Tomskas apgabalā, Krievijas PFSR. Tur strādājis leļļu teātrī. 1946. gadā pārcēlies uz Siktivkaru Komi APSR, strādājis Komi drāmas teātrī.

1947. gadā no izsūtījuma atgriezās Latvijā, mācījās Jaņa Rozentāla Rīgas mākslas vidusskolā, ko pabeidza 1952. gadā, studēja Latvijas Mākslas akadēmijas Glezniecības nodaļā, ko absolvēja 1958. gadā ar Eduarda Kalniņa vadībā izstrādātu diplomdarbu "No darba".

Kopš 1956. gada piedalījās izstādēs, sarīkoja 20 personālizstādes gan Latvijā, gan ārzemēs. 1960. gadā kļuva par Latvijas Mākslinieku savienības biedru.

Līdz 1962. gadam I. Zariņš strādāja par pedagogu Rīgas mākslas vidusskolā un Latvijas Mākslas akadēmijas Sagatavošanas kursos, vēlāk kļuva par pedagogu Latvijas Mākslas akadēmijas Glezniecības katedrā, vadīja Monumentālās glezniecības meistardarbnīcu. No 1988. līdz 1997. gadam Zariņš bija Latvijas Mākslas akadēmijas rektors.

I. Zariņa dēli dvīņi Kaspars un Kristaps Zariņi arī ir gleznotāji un LMA mācībspēki, Kristaps Zariņš sekojis tēva pēdās un ir augstskolas rektors.

I. Zariņš miris 1997. gadā Rīgā. Apglabāts Rīgas 1. Meža kapos.

## Apbalvojumi un pagodinājumi
* Grekova prēmija (1968),
* Latvijas PSR Nopelniem bagātais mākslas darbinieks (1965),
* Latvijas PSR Tautas mākslinieks (1977),
* PSRS Tautas mākslinieks (1986).
thumb|left| Pašportrets

## Politiskā darbība
Indulis Zariņš bija sabiedriski aktīvs Atmodas kustības laikā. 1987. gadā viņš aktīvi kritizēja masu akciju dalībniekus pie Brīvības pieminekļa, bet 1989. gadā viņš jau kā Latvijas Tautas frontes pārstāvis tika ievēlēts no PSRS Mākslas akadēmijas PSRS Tautas deputātu kongresā.

### VDK kartotēka
I. Zariņa kartīte atrasta publiskotajā VDK savervēto aģentu kartotēkas daļā. Tajā apgalvots, ka viņš kā aģents "Oņegins" savervēts Krievijā 1945. gada martā. Uz ASV pārbēgušais dubultaģents Imants Lešinskis apgalvoja, ka I. Zariņš esot bijis īpaši priekšniecības novērtēts ziņotājs. Paša I. Zariņa komentārus par to vairs nebija iespējams saņemt viņa nāves dēļ.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Biogrāfija
Supermens 3

**"Supermens 3"** () ir 1983. gada Apvienotās Karalistes un ASV supervaroņu filma, kuras režisors ir Ričards Lesters. Filma ir balstīta uz *[[DC Comics]]* tēlu Supermenu. Šis ir turpinājums 1980. gada filmai "Supermens 2".

Filmā Supermens cīnās ar multimiljonāru Rosu Vebsteru, kas cenšas nogalināt Supermenu ar sev padotā datorģēnija Gūsa Gormana palīdzību. Galvenās lomas "Supermenā 3" attēlo Kristofers Rīvs, Ričards Praiors, Anete O'Tūla, Roberts Vons.

Filmā Lanu Lengu attēlojošā Anete O'Tūla seriālā "Smolvila. Leģenda par Supermenu" attēloja Supermena māti uz Zemes Martu Kentu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Supermens 4

**"Supermens 4"** () ir 1987. gada Apvienotās Karalistes un ASV supervaroņu filma, kuras režisors ir Sidnijs Furjē. Filma ir balstīta uz *[[DC Comics]]* tēlu Supermenu. Šis ir turpinājums 1983. gada filmai "Supermens 3" un šī ir "Supermena" oriģinālās filmu sērijas pēdējā daļa, kā arī pēdējā filma, kurā Supermenu attēlojis Kristofers Rīvs.

Filmā Supermens cīnās ar Leksu Lutoru. Galvenās lomas "Supermenā 4" attēlo Kristofers Rīvs, Džīns Hekmens, Džons Kraiers, Sems Vanameikers.

## Atsauces

## Ārējās saites
Prāmis

[thumbnail|235px|Prāmis "[Romantika (prāmis)|Romantika" Helsinkos]]
**Prāmis** ir ūdens transportlīdzeklis, kas parasti tiek izmantots, lai pārceltu pasažierus un kravu pāri upei, ezeram, jūras šaurumam vai jūrai no viena punkta (krasta) uz otru. Prāmjus parasti iedala jūras prāmjos, kas parasti ir rolkertipa pasažieru kuģi un upju prāmjos, kas ir laivas, plosti vai liellaivas. Savukārt trosē vai virvē iesietus plostus vai laivas, kas arī izpilda prāmju funkcijas, sauc par pārceltuvēm.

## Ārējās saites
Antoniss van Deiks

**Antoniss van Deiks** (; dzimis , miris ) bija baroka laika flāmu mākslinieks. Pazīstams kā portretu un reliģisko sižetu gleznotājs.

## Biogrāfija
Dzimis Antverpenē. Kļuvis par mākslinieku jau agrā vecumā. Strādājis Pītera Paula Rubensa darbnīcā. No 1621. līdz 1627. gadam darbojies Itālijā. 1632. gadā kļuva par Anglijas karaļa Čārlza I galma mākslinieku. Miris Londonā.

Antoniss van Deiks dzimis 1599. gada 22. martā Antverpenē, bagāta audumu tirgotāja Frana van Deika ģimenē. Viņš bija septītais no divpadsmit bērniem. 1609. gadā, kad viņš bija 10 gadus vecs, viņš tika atdots slavenā gleznotāja Hendrika van Balena darbnīcā, kurš veidoja gleznas par mitoloģiskām tēmām. Pirmo šedevru Antoniss uzgleznojis 14 gadu vecumā, tas bija 70 gadu veca vīra portrets. Kopš 1615. gada Van Deikam jau bija sava darbnīca, kurā viņš kopā ar vairākiem jaunajiem māksliniekiem izveidojis gleznu sēriju "Apustuļu galvas".  Viena no agrīnajām gleznām ir viņa pašportrets, kas izceļas ar eleganci. 1620.-1620. gadā izveidoja 13 dēļu ciklu, kas attēlo Kristu un apustuļus. Apustuļu izteiksmīgās sejas ir gleznotas brīvā vizuālā veidā.  Tagad ievērojama šī cikla dēļu daļa ir izkaisīta muzejos visā pasaulē. 1618. gada februārī van Deiks tika pieņemts Sv. Lūkas glezniecības ģildē. Sadarbojās ar Rubensu, strādāja kā asistents viņa darbnīcā.

Van Deiks agri pierādīja sevi kā portretu un reliģisko- mitoloģisko sižetu meistaru. No 1618. līdz 1620. gadam viņš strādāja Rubensa darbnīcā. No 1620. gada beigām līdz 1621. gada sākumam viņš strādāja pie  Anglijas valdnieka Jēkaba I, bet pēc tam atgriezās Antverpenē. Kādu laiku dzīvojis Itālijā, galvenokārt Dženovā. No 1621. līdz 1627. gadam van Deiks dzīvoja un strādāja Vācijā. 1627. gadā van Deiks atgriezās Antverpenē un kļuva par Izabellas Klāras Eižēnijas mākslinieku. Kopš 1632. gada gleznotājs atkal dzīvoja Londonā, strādājot par mākslinieku pie Čārlza I. 1632. gadā karalis viņu iecēla bruņinieka kārtā un 1633. gadā viņam piešķīra karaliskā galma mākslinieka statusu. Gleznotājs saņēma stabilu atalgojumu. Anglijā 1639. gadā viņš apprecējās ar Mariju Rufvenu.

Van Deiks nomira 1641. gada 9. decembrī Londonā, tika apglabāts Sv. Pāvila katedrālē Londonā. 
## Galerija

Anthonis van Dyck 001.jpg|Amors un Psīhe. 1638.
Anthonis van Dyck 016.jpg|Elenas Grimaldi portrets (1623)
Entry of Christ into Jerusalem by Anthony van Dyck.jpg|Kristus ienāk Jeruzalemē. (1617)
Anthonis van Dyck 013.jpg|Francijas Henrietes Marijas portrets ar punduri Džefriju Hudzonu. (1633)


## Ārējās saites

* Antoniss van Deiks ''artcyclopedia'' 
* Antoniss van Deiks ''museumsyndicate''
Deiks

**Deiks** (sieviešu dzimtē **Deika**) var būt:

; Vīrieši
* Arturs Deiks (*Arthur William Dake*; 1910—2000) — ASV šahists.

; Sievietes
* Elena van Deika (*Ellen van Dijk*; 1987) ―  nīderlandiešu treka un šosejas riteņbraucēja.
## Skatīt arī
*Van Deiks
Van Deiks

**Van Deiks** (, *van Dyck*; sieviešu dzimtē **van Deika**) ir nīderlandiešu cilmes uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:

* Antoniss van Deiks (*Anthony van Dyck*; 1599—1641) — baroka laika flāmu mākslinieks;
* Johanness van Deiks (*Johannes van Dijk*; 1868—1938) — nīderlandiešu airētājs, olimpiskās bronzas medaļas ieguvējs;
* Nils van Deiks (*Nils van Dijk*; 1933—2003) — norvēģu šaha problēmists;
* Virgils van Deiks (*Virgil van Dijk*; 1991) — Nīderlandes futbolists.

## Skatīt arī
* Van Daiks
Sezemice

**Sezemice** () ir pilsēta Čehijā, Pardubices apgabala Pardubices apriņķī.

## Vēsture

Rakstos pirmoreiz minēta 1227. gadā. Ilgu laiku atradās Hābsburgu impērijas sastāvā. No 1918. gada - Čehoslovākijas sastāvā. Kopš 1993. gada - Čehijā.

## Ārējās saites
Lielmeistars (šahs)

**Lielmeistars** ir augstākais spēlētāja tituls šahā. Mūsdienās Starptautiskā Šaha federācija (FIDE) piešķir starptautiskā lielmeistara titulus.

Vēsturiski par lielmeistariem sauca pašus spēcīgākos šahistus: pasaules čempionus un spēcīgu turnīru uzvarētājus, bet striktu kritēriju nosaukumam nebija. Oficiāli FIDE tikai 1950. gadā 27 spēcīgākajiem pasaules šahistiem piešķīra starptautiskā lielmeistara titulus. 2013. gada jūnijā to skaits bija 1414.

Atsevišķi, FIDE starptautiskā lielmeistara tituli tiek piešķirti sievietēm, kā arī šaha kompozīcijā un uzdevumu risināšanā. Savus lielmeistaru titulus piešķir arī Starptautiskā Korespondencšaha federācija (ICCF).

Lielmeistara tituli tiek piešķirti arī dambretistiem.

## Atsauces
Andrejs Zeidaks

**Andrejs Zeidaks** (dzimis  Kuldīgā, Kurzemes guberņā, miris , Ņūtonā, ASV) bija latviešu daiļdārznieks, ainavu arhitekts. 
Līdz 1900. gadam Zeidaka skolotājs bija Georgs Kūfalts.

## Dzīvesgājums
Dzimis  Kuldīgā. Viņa vecāki bija vienkārši ļaudis: tēvs - sargs, māte strādāja par saimnieci tuvējās muižās. Jau 10 gadu vecumā  Andrejs sāka strādāt sērkociņu fabrikā. Kad nomira tēvs, Zeidakam nācās sešpadsmit gadu vecumā pamest skolu un no 1890. līdz 1893. gadam viņš bija dārznieks Padures pagasta Ķimales muižā. Muižas īpašniekam, Kuldīgas apriņķa bruņniecības maršalam A. Buholcam, bija lieli plāni. Pēc arhitekta E. Zeilersa projekta tika pārbūvēta muižas ēka, kur tika izveidota pat palmu māja ar apsildāmo grīdu, pie parka izveides bija pieaicināts galvenais Rīgas dārzu arhitekts Georgs Kūfalts. Puisi ļoti ieinteresēja dārzkopība, un, lai varētu lasīt jaunāko speciālo literatūru, viņš mācījās krievu un vācu valodu.

1894. gadā Zeidaks iestājās darbā Georga Kūfalta birojā. Pēc gada viņam jau uzticēja jaunākā zīmētāja pienākumus, kur galvenokārt jāzīmē apstādījumu plāni. Redzot, ka Zeidakam labi padevās viss, kam vien viņš ķērās klāt, Kūfalts viņam ļāva patstāvīgi izstrādāt nelielus projektus. Septiņi gadi pagāja, nemitīgi pilnveidojoties un mācoties no meistara bagātās pieredzes.
1896. gadā Viskrievijas Ķeizariskās dārzkopju biedrības konkursā par Pēterburgas Ziemas pils apstādījumu pilnveidošanas projektu Zeidaks ieguva zelta medaļu. Zeidaks vadīja apstādījumu pārveidošanas darbus ap Ziemas pili Pēterburgā.
Darbs Pēterburgā mudināja Zeidaku aizvien vairāk iedziļināties speciālajā ārzemju mākslas un daiļdārzniecības literatūrā.

1901. gadā tika izsludināts konkurss par labāko projektu ļoti lielam parkam pie Kara akadēmijas Pēterburgā, Zeidaks ieguva pirmo vietu un zelta medaļu. Rudenī Zeidaks nolēma pārcelties uz Harkivu un pēc tam Kijivu, kur nodibināja daiļdārzniecības uzņēmumu, tāpat nodarbojās ar muižu un privātīpašumu apstādījumu projektēšanu. Viņš tika dāsni atalgots, un tas deva iespēju apceļot Rietumeiropu: Vāciju, Dāniju, Angliju, Zviedriju, Somiju, iegūt jaunās zināšanas.

Pēc Pirmā pasaules kara sākuma, kad G. Kūfaltu apcietināja un deportēja, Zeidaks 1915. gada februārī atgriezās Latvijā. Pēc kara viņa ģimenei ierādīja lielu savrupmāju Rīgas pilsētas dārzkopības teritorijā. Viņš vadīja Rīgas dārzu saimniecību līdz 1944. gadam. Darbojās arī Rīgas Brāļu kapu komitejā un tās tehniskajā komisijā (no 1920. līdz 1936. gadam). Pēc Zeidaka projekta izveidoja vairākus parkus un dārzus Rīgā (Ziedoņdārzs, Miera parks u.c.)

Otrā pasaules kara laikā viņš kopā ar ģimeni 1944. gadā devās bēgļu gaitās uz Vāciju, 1951. gadā pārcēlās uz dzīvi ASV.

## Apbalvojumi
1929. gadā Zeidaku apbalvoja ar Vāsas ordeni (Zviedrija).

## Atsauces
Velta Rūķe-Draviņa

**Velta Rūķe-Draviņa** (dzimusi **Velta Rūķe** , mirusi ) bija latviešu valodniece un folkloriste.

Vidējo izglītību ieguvusi Rīgas 2. pilsētas ģimnāzijā, 1939. gadā absolvējusi Latvijas Universitātes Filoloģijas un filozofijas fakultātes Baltu filoloģijas nodaļu. Laikā no 1938. līdz 1944. gadam strādājusi Valodas krātuvē, kā arī bijusi Latvijas Universitātes docētāja. Strādājusi par Jāņa Endzelīna asistenti.

1944. gadā emigrējusi uz Zviedriju. Tur laikā no 1948. līdz 1970. gadam Rūķe-Draviņa strādājusi par docētāju Lundas Universitātē. Pēc tam sāka vadīt Stokholmas Universitātes Slāvu un baltu institūta Baltu valodu un literatūras katedru, to darījusi līdz 1984. gadam. Uzstājusies ar vieslekcijām dažādu valstu universitātēs. Laikā no 1982. līdz 1990. gadam Rūķe-Draviņa bija literatūras gadagrāmatas "Zari" redaktore.

Viņa ir publicējusi vairāk nekā 300 zinātniskos rakstus. Ir autore vairākām grāmatām par valodniecības jautājumiem. Par savu darbību ir saņēmusi vairākus apbalvojumus un prēmijas.

## Atsauces
Benets

**Benets** var būt:

* Arnolds Benets (*Arnold Bennett*; 1867―1931) — angļu rakstnieks;
* Čārlzs Benets (*Charles Bennett*; 1870—1948) — britu vieglatlēts, olimpiskais čempions vieglatlētikā;
* Džordžs Benets (*George Bennett*; 1990) — Jaunzēlandes riteņbraucējs;
* Entonijs Benets (* Anthony Bennett*; 1993) — Kanādas basketbolists;
* Sems Benets (hokejists) (*Sam Bennett*; 1996) — Kanādas hokejists;
* Sems Benets (riteņbraucējs) (*Sam Bennett*; 1990) — Īrijas riteņbraucējs;
* Tonijs Benets (*Tony Bennett*; 1926—2023) — ASV dziedātājs.

## Skatīt arī
* Beneta
* *[[Bennett]]*
Bennett

***Bennett*** ir angļu uzvārds un retāk arī personvārds.

Tas veidojies no viduslaiku vārdu *[[Benedikts (personvārds)|Benedict]]*, kas cēlies no latīņu valodas *Benedictus*, un nozīmē "labi teikts" vai "svētīts". Vecākais publiskais uzvārda pieraksts datēts ar 1208. gadu Daremas grāfistē Ziemeļaustrumanglijā.

*Bennett* var būt:

* Beneta — uzvārds sieviešu dzimtē;
* Benets — uzvārds vīriešu dzimtē.

## Atsauces
Fanta

**Fanta** ir gāzēts dzēriens, kas pazīstams visā pasaulē. Tas pieejams vairāk kā 100 dažādos veidos un 188 valstīs. Dzēriens radīts 1940. gadā Vācijā, speciāli Vācijas tirgum, bet ASV šis dzēriens parādījās 1960. gadā. Fanta ir devītais populārākais gāzētais dzēriens ASV.

## Vēsture
Trešā reiha laikā *[[Coca-Cola]]* bija grūtības importēt savu dzērienu uz nacistisko Vāciju, jo pastāvēja dažādi tirdzniecības ierobežojumi. Lai apietu šos ierobežojumus, Makss Keits Otrā pasaules kara laikā nolēma izveidot jaunu produktu Vācijas tirgum, izmantojot tikai Vācijā pieejamās sastāvdaļas.

Dzēriena nosaukums *Fanta* ir radies no vācu vārda *fantasie* (latviski — ‘fantāzija’). Cita versija: dzēriena nosaukumu tā autori paņēmuši no Sanskrita substantīva पान्त pānta 'dzēriens', to nedaudz stilizējot ar skaņas "f" palīdzību, iespējams, patiešām ar vēlmi piešķirt tam "fantastiskuma" konotāciju.

Uz šādu Fantas nosaukuma izcelsmes versiju netieši norāda arī kompānijas PepsiCo analogā dzēriena "Mirinda" nosaukums, kuram Sanskritā ir fonētisks analogs मरन्द maranda — 'sula'.

Otrā pasaules kara laikā rūpnīca tika pilnībā atdalīta no *Coca-Cola* galvenā uzņēmuma. Pēc kara *Coca-Cola* pilnībā atguva kontroli pār uzņēmumu, un ātri vien palielināja apgrozījumu un peļņu. 1960. gadā uzņēmums sāka eksportēt dzērienu uz ASV.

## Atsauces
Entonijs Benets

**Entonijs Heriss Benets** (; dzimis ) ir kanādiešu basketbolists, spēlē vieglā uzbrucēja un spēka uzbrucēja pozīcijās. Pašlaik (2014) pārstāv NBA klubu Minesotas "Timberwolves".

Universitātes laikā pārstāvēja Nevadas universitātes Lasvegasā (UNLV) basketbola komandu "Rebels" NCAA čempionātā. 2013. gada NBA draftā viņu Klīvlendas "Cavaliers" izraudzījās ar kopējo 1. kārtas numuru. Viņš kļuva par pirmo ar visaugstāko numuru izraudzīto kanādieti NBA draftā. Pēc "Cavaliers" pavadītās debijas sezonas 2014. gada augustā pievienojies Minesotas "Timberwolves".

## Statistika

### NBA

#### Regulārā sezona

|-
| align="left" | 
| align="left" | "Cavaliers"
| 52 || 0 || 12,8 || 35,6 || 24,5 || 63,8 || 3 || 0,3 || 0,4 || 0,2 || 4,2
|-
| align="left" | 
| align="left" | "Timberwolves"
| **57** || **3** || **15,7** || **42,1** || **30,4** || 64,1 || **3,8** || **0,8** || **0,5** || **0,3** || **5,2**
|-
| align="left" | 
| align="left" | "Raptors"
| 19 || 0 || 4,4 || 29,6 || 21,4 || **90,0** || 1,2 || 0 || 0,3 || 0 || 1,5
|-
| align="left" | 
| align="left" | "Nets"
| 23 || 1 || 11,5 || 41,3 || 27,1 || 72,2 || 3,4 || 0,5 || 0,2 || 0,1 || 5
|- class="sortbottom"
| align="center" colspan="2"| Karjera
| 151 || 4 || 12,6 || 39,2 || 26,1 || 67,0 || 3,1 || 0,5 || 0,4 || 0,2 || 4,4
|}

### G-līga

|-
| align="left" | 2015—16
| align="left" | Raptors
| 6 || 4 || 17,9 || 33,9 || 25,0 || 78,6 || 3,2 || 0,7 || 1 || 0,7 || 9,2
|-
| align="left" | 2016—17
| align="left" | Long Island
| 2 || 2 || 35,2 || 50,0 || 46,2 || 50,0 || 8 || 3,5 || 2 || 1 || 18,0
|-
| align="left" | 2017—18
| align="left" | Northern Arizona
| 14 || 13 ||  20,8 || 55,2 || 44,2 || 75,6 || 5,6 || 1,8 || 0,6 || 0,6 || 11,9
|-
| align="left" | 2017—18
| align="left" | Maine
| 21 || 19 || 30,9 || 44,0 || 41,8 || 79,5 || 7,7 || 1,8 || 1,3 || 0,6 || 16,0
|-
| align="left" | 2018—19
| align="left" | A.C. Clippers
| 25 || 7 || 20,9 || 53,7 || 44,9 || 83,1 || 4,6 || 1,3 || 0,9 || 0,4 || 12,2
|-
| align="left" | Karjera
| align="left" |
| 68 || 45 || 24,0 || 48,2 || 42,2 || 79,0 || 5,6 || 1,5 || 1 || 0,6 || 13,2
|}

### Eirolīga

|-
| style="text-align:left;background:#AFE6BA;"| 2016—17†
| style="text-align:left;"| "Fenerbahçe"
| 10 || 4 || 6,3 || 26,3 || 18,2 || 0 || 0,9 || 0,2 || 0,3 || 0,1 || 1,2 || 0,6
|- class="sortbottom"
| align="center" colspan="2"| Karjera
| 10 || 4 || 6,3 || 26,3 || 18,2 || 0 || 0,9 || 0,2 || 0,3 || 0,1 || 1,2 || 0,6
|}

## Atsauces

## Ārējās saites

* UNLV profils
*
Francijas Henrieta Marija

**Francijas Henrieta Marija** (); dzimusi , mirusi ) bija Anglijas karaļa Čārlza I sieva,  Francijas karaļa Anrī IV un karalienes Marijas Mediči meita, Anglijas monarhu Čārlza II un Džeimsa II māte.

Būdama katoliete, bija nepopulāra valstī. Sākoties Anglijas pilsoņu karam, 1644. gadā pameta valsti un apmetās Francijā. Henrietas vīrs Čārlzs I 1649. gadā tika sodīts ar nāvi. Pēc Restaurācijas atgriezās Anglijā, un viņas dēls kļuva par Anglijas karali Čārlzu II. 1665. gadā atkal pameta valsti. Mirusi 1669. gadā Parīzes pievārtē. Henrietas Marijas vārdā nosaukts ASV štats Mērilenda.

## Ārējās saites
Svitavu apriņķis

**Svitavu apriņķis** () ir Čehijas Pardubices apgabala administratīvā iedalījuma vienība. Robežojas ar Pardubices apgabala Hrudimas un Ūstu pie Orlices apriņķiem, Olomoucas apgabala Šumperkas, Olomoucas un Prostejovas apriņķiem, Dienvidmorāvijas apgabala Blansko apriņķi, kā arī Visočinas apgabala Ždjāras pie Sāzavas apriņķi.

## Ārējās saites
*
Bistre

**Bistre** () ir pilsēta Čehijā, Pardubices apgabala Svitavu apriņķī.

## Vēsture

Rakstos pirmoreiz minēta 1200. gadā. Ilgu laiku atradās Hābsburgu impērijas sastāvā. No 1918. gada - Čehoslovākijas sastāvā. Kopš 1993. gada - Čehijā.

## Ārējās saites
Putekļsūcējs

thumbnail|200px|Putekļsūcējs
**Putekļsūcējs** jeb **putekļu sūcējs** ir elektriska sadzīves tehnika, ar ko veic tīrīšanas darbus. To mājsaimniecībā lieto, lai uzsūktu uz grīdas sakrājušos putekļus un citus netīrumus, kā arī, lai tos izsūktu no paklājiem, mēbelēm, apģērba un citiem sadzīves priekšmetiem.

Pirmos putekļsūcējus izgudroja 1869. gadā Amerikas Savienotajās Valstīs. 1907. gadā tika izgudrots pirmais ar elektrisko dzinēju darbināms pārnēsājams putekļsūcējs. 1970. gados angļu izgudrotājs Džeimss Daisons (*James Dyson*) ar savu izgudroto divkāršā ciklonu sistēmu izdarīja apvērsumu putekļsūcēju konstrukcijā. Daisona ierīcē tradicionālais putekļu maisiņš tika aizvietots ar divām ciklonu kamerām, kas griež gaisu, attīrot to no putekļiem. 1990. gadu beigās un 2000. gadu sākumā sāka ražot pirmos robotputekļsūcējus.

Mūsdienās kļuvuši populāri putekļsūcēji IROBOTI, kam uzkopšanas laikā nav nepieciešama cilvēka līdzdarbība. Tos iespējams vadīt ar lietotnēm viedtālruņos
un planšetdatoros. Tiem tiek papildinātas funkcijas un uzkopšanas kvalitāte.
 
## Atsauces

## Ārējās saites
Viljams Lods

**Viljams Lods** (); dzimis , miris ) bija Kenterberijas arhibīskaps, anglikāņu baznīcas galva no 1633. līdz 1645. gadam. Augstās baznīcas piekritējs un puritānisma pretinieks. Atbalstīja karali Čārlzu I. Bijis Oksfordas un Dublinas universitāšu kanclers. Anglijas pilsoņu kara laikā Ilgā parlamenta arestēts un 1645. gadā sodīts ar nāvi.

## Ārējās saites
Mīdieši

thumbnail|235px|Mīdijas impērija ap 600. gadu p.m.ē.
**Mīdieši** jeb **mēdieši** bija sena irāņu tauta, kas dzīvoja teritorijā, kas tajā laikā bija zināma kā **Mīdija**, (mūsdienu Irānas teritorijā) un runājā mīdiešu valodā. Viņu ierašanās reģionā ir saistīta ar pirmo irāņu cilšu migrācijas vilni 2. gadu tūkstoša p.m.ē. beigās un 1. gadu tūkstoša p.m.ē. sākumā. No 10. gadsimta p.m.ē. līdz 7. gadsimtam p.m.ē. mīdieši bija Jaunasīrijas impērijas pakļautībā, kas pamatā valdīja Divupē.

Pēc Asīriešu impērijas sabrukuma izveidojās Mīdiešu valsts, kas kopā ar Babiloniju, Līdiju un Seno Ēģipti kļuva par nozīmīgākajām lielvarām Tuvajos Austrumos. Mīdiešu impērija pastāvēja līdz 549. gadam p.m.ē., kad to iekaroja persiešu karavadonis Kīrs Lielais, dibinot Ahemenīdu impēriju.

## Ārējās saites
Salerno province

**Salerno province** () ir viena no Itālijas provincēm valsts dienvidos, Kampānijas reģionā. Provinces lielākā pilsēta un administratīvais centrs ir Salerno. Nākamās lielākās pilsētas ir Kava de Tirrēni, Batipalja, Skafāti un Nočera Inferjore. Province administratīvi sīkāk dalās 158 komūnās.

## Ārējās saites
Eiropas autoceļš E95

|}
|}

**Eiropas autoceļš E95** ir daļa no Starptautiskā E ceļu tīkla. Autoceļš ir aptuveni 2527 kilometrus garš, un savieno Sanktpēterburgu ar Merzifonu Turcijas ziemeļos. Posmā no Krievijas līdz Turcijai, autoceļš šķērso arī Baltkrieviju un Ukrainu. Posmu no Odesas ostas līdz Samsunai Turcijā ir jāšķērso Melnā jūra ar prāmi.

## Maršruts
* Krievija: M20 Sanktpēterburga-Ņeveļa
* Baltkrievija: M8 Haradoka-Gomeļa
* Ukraina: M01 Čerņihiva-Kijiva; M05 Kijiva-Odesa
* Melnā jūra
* Turcija: D795 Samsuna-Merzifona
Henrijs Frederiks

**Henrijs Frederiks Stjuarts, Velsas princis** (; dzimis , miris ) bija Anglijas, Īrijas un Skotijas karaļa Džeimsa I Stjuarta un karalienes Dānijas Annas vecākais dēls un troņmantnieks. Tika uzlūkots par daudzsološu nākamo karali, tomēr 18 gadu vecumā mira no vēdertīfa.

## Ārējās saites
Elizabete Stjuarte

**Elizabete Stjuarte, Bohēmijas karaliene** (; dzimusi , mirusi ) bija Anglijas, Īrijas un Skotijas karaļa Džeimsa I Stjuarta un karalienes Dānijas Annas vecākā meita. Apprecoties kļuva par Pfalcas kūrfisti un, uz neilgu laiku, Bohēmijas karalieni.

Dzimusi Skotijā, kad tēvs Džeimss I bija tikai Skotijas karalis. Pēc Elizabetes I nāves tēvs kļuva arī par Anglijas un Īrijas karali, un galms pārcēlās uz Angliju. 1605. gada neveiksmīgajā Pulvermucas sazvērestībā (*Gunpowder Plot*), sazvērnieki bija paredzējuši troni piešķirt Elizabetei.

1613. gada 14. februārī Elizabete Londonā apprecējās ar Pfalcas kūrfirstu Frīdrihu un pārcēlās uz Heidelbergu. Trīsdesmitgadu kara kontekstā 1619. gada 26. augustā Bohēmijas kārtas par karali ievēlēja Pfalcas Fridrihu un Elizabete kļuva par Bohēmijas karalieni. Pēc sagrāves Baltākalna kaujā 1620. gada 8. novembrī Elizabete Stjuarte devās trimdā uz Hāgu, kur nodzīvoja gandrīz visu atlikušo mūžu, 1661. gadā atgriežoties Londonā.

## Ārējās saites
Šlipenbahi

thumb|200px|Šlipenbahu ģerbonis
thumb|200px|Baronu Šlipenbahu Bornhūzenes (Baltijas) atzara ģerbonis
thumb|200px|Grāfu Šlipenbahu ģerbonis

**Šlipenbahi** () ir sena vācbaltiešu dzimta, kas Livonijā zināma kopš 16. gadsimta sākuma un vēlāk izplatījusies Zviedrijā un Prūsijā.

## Vēsture
Uzskata, ka Šlipenbahu dzimta cēlusies no Vestfālenes, kur kādā 1386. gada dokumentā pieminēti brāļi *Slippenbeke*. Viņu pēcteči bijuši Markas grāfu un Ķelnes arhibīskapu vasaļi.

Tomēr pastāvošās dzimtas vēsture droši izsekojama līdz bruņiniekam Johanam Šlipenbaham, kuram Livonijas ordeņa mestrs Valters fon Pletenbergs pirms 1518. gada piešķīris kā lēni Heres ciemu pie vēlākās Bornhūzenes muižas (tagad *Vana-Pornuse* pie Abja-Paluojas Igaunijas dienvidos). 
Pēc Livonijas ordeņa likvidēšanās 1564. gadā Šlipenbahi ieguva arī Zālītes muižu pie Kuldīgas Kurzemes un Zemgales hercogistes teritorijā. No šī dzimtas atzara cēlies Kristaps Kārlis Šlipenbahs (1624–1660), kuru Zviedrijas karalis Kārlis X Gustavs par diplomātiskiem pakalpojumiem 1654. gadā iecēla grāfa kārtā, viņa pēcteči pārgāja Prūsijas karaļa dienestā.

Zviedru Vidzemes laikā 1678. gadā mantinieki Bornhūzenes muižu sadalīja divās daļās - Vec-Bornhūzenes un Jaun-Bornhūzenes muižās. Pēc Vidzemes pievienošanas Krievijas impērijai 1748. gadā Vidzemes Šlipenbahu dzimtas vīriešu līnija izbeidzās un viņu īpašumus mantoja Kurzemes Šlipenbahu atzars.

1857. gadā un 1862. gadā Krievijas impērijas Senāts visiem Krievijas impērijas teritorijā dzīvojošajiem dzimtas locekļiem atļāva lietot baronu titulu.

## Šlipenbahu muižas Latvijas teritorijā
* Almāles muiža
* Dižvormsātes muiža 
* Reģu muiža
* Jāmaiķu muiža
* Ulmales muiža 
* Zālītes muiža
* Olaines muiža (ap 1869)

## Slaveni dzimtas locekļi
* Kristaps Kārlis Šlipenbahs (*Christoph Karl von Schlippenbach*, 1624–1660), Zviedrijas karaļa galminieks un diplomāts 
* Volmārs Antons Šlipenbahs (*Wolmar Anton von Schlippenbach*, 1653–1739), Zviedru Igaunijas ģenerālgubernators (1704-1706), krievu gūstā pēc Poltavas kaujas
* Ulrihs fon Šlipenbahs (*Ulrich von Schlippenbach*, 1774-1826), vācbaltiešu dzejnieks
* Alberts fon Šlipenbahs (*Albert von Schlippenbach*, 1800–1888), dzejnieks
* Pauls fon Šlipenbahs, (*Paul von Schlippenbach*, 1869–1933), gleznotājs
* Aleksandrs fon Šlipenbahs (*Alexander von Schlippenbach*, 1938), džeza pianists
* Vincents fon Šlipenbahs (*Vincent Graf von Schlippenbach* jeb „DJ Illvibe“ (dzimis 1980), vācu hiphopa dīdžejs

## Literatūra
* Genealogisches Handbuch der baltischen Ritterschaften. Görlitz 1930, Seite 724-727 (Digitalisat)
* Michael Katin-Jartzew und Andrej Schumkow: *Barone von Schlippenbach.* In: Dvorjanskii kalendar, St. Petersburg 1996, S. 91–98

## Ārējās saites
* Genealogisches Handbuch der baltischen Ritterschaften, Teil Kurland, Band 1, Görlitz, 1939, 461-488 lpp.

## Atsauces
Samuēla grāmatas

**Samuēla grāmatas** ir divas Vecās Derības vēsturiskās praviešu grāmatas, par kuru autoru tradicionāli uzskata pravieti Samuēlu. Tomēr šo grāmatu pētnieki uzskata, ka tās ir rakstījuši dažādi cilvēki, jo tajās ir viens no otra neatkarīgi teksti, kas rakstīti dažādos laikos. Grāmatās ir aprakstīta izraēliešu teoloģiskā vēsture.

Pirmajā grāmatā ir aprakstīta izraēliešu vēsture no Samuēla dzimšanas līdz Saula nomiršanas brīdim, savukārt otrajā Samuēla grāmatā ir aprakstīta ķēniņa Dāvida dzīve. Ir aprakstīta arī Dāvida cīņa ar Goliātu. Tiek lēsts, ka aprakstītais periods ir apmēram simts gadi no izraēliešu vēstures, aptuveni no 1075. līdz 975. gadam p.m.ē.

## Ārējās saites

* 
*
Polička

**Polička** () ir pilsēta Čehijā, Pardubices apgabala Svitavu apriņķī. Ap pilsētu saglabājušies viduslaiku aizsardzības mūru atliekas.

## Vēsture

Rakstos pirmoreiz minēta 1167. gadā. Viduslaikos pilsēta bija Bohēmijas karalienes īpašums (*Královské věnné město*), un karalienes galmam piegādāja auzas. Ilgu laiku atradās Hābsburgu impērijas sastāvā. No 1918. gada - Čehoslovākijas sastāvā. Kopš 1993. gada - Čehijā.

## Cilvēki

Polička ir komponista Bohuslava Martinū (*Bohuslav Martinů*, 1890-1959) dzimtā pilsēta.

## Ārējās saites
Siksts II

**Pāvests Siksts II** (, dzimšanas datums nezināms, miris ) bija Romas bīskaps un līdz ar to katolisma tradīcijā tiek uzskatīts par vienu no Romas pāvestiem. Šajā amatā viņš bija no  līdz . Viņš bija moceklis Romas imperatora Valeriāna valdīšanas laikā. Valeriāns pavēlēja Sikstam II izpildīt nāvessodu, nocērtot galvu. Gan katoļiem, gan pareizticīgajiem Siksts II ir svētais.

Siksts II bija grieķis. Pirms ievēlēšanas pāvesta amatā dzīvoja Pireneju pussalā. Saskaņā ar leģendu, viņam bija seši pirksti. Pāvesta amatā viņš atjaunoja saikni ar Kartāgas baznīcu.

## Ārējās saites
*
Spānijas Marija Anna

**Spānijas Marija Anna** (, ; dzimusi , mirusi ) bija Spānijas infante, pēc laulībām ar Ferdinandu III — Svētās Romas impērijas ķeizariene, Ungārijas un Bohēmijas karaliene. Spānijas karaļa Felipes III un karalienes Austrijas Margaretes jaunākā meita.

Iesākumā Anglijas karalis Džeimss I Stjuarts nolūkoja Mariju Annu kā līgavu savam dēlam Čārlzam I, tomēr, kaut arī Čārlzs I personīgi bija ieradies Spānijā, laulību darījums izjuka. Marija Anna 1631. gada 20. februārī salaulājās ar nākamo ķeizaru Ferdinandu III. Trīsdesmitgadu kara dēļ ļoti bīstamo ceļu no Spānijas uz Austriju viņa veica 14 mēnešos.

Mirusi 6. bērna dzemdībās.

## Ārējās saites
Pūre (stacija)

**Pūre** ir dzelzceļa pieturas punkts dzelzceļa līnijā Ventspils—Tukums II starp Kandavas un Zvāres stacijām. Tas atrodas Tukuma novada Pūres pagastā, pie apdzīvotas vietas Pūres stacija.
Pūres pieturas punkts tika atklāts 1925. gadā. Pēc vilciena Rīga—Ventspils atcelšanas 2001. gadā pieturas punkts netiek izmantots.

## Atsauces
Tamīms bin Hameds al Tānī

**Tamīms bin Hameds bin Halīfa al Tānī** (, *Tamīm bin Ḥamad Āl Ṯānī*; dzimis ) ir pašreizējais Kataras emīrs. Valda kopš 2013. gada, kad viņam varu nodeva tobrīdējais emīrs, viņa tēvs Hameds bin Halīfa al Tānī.

Mācījies Sandhērstas militārajā akadēmijā, ko absolvējis 1998. gadā. Darbojies sporta nozarē, ir Starptautiskās Olimpiskās komitejas loceklis, kā arī Kataras Olimpiskās komitejas vadītājs. Saskaņā ar 2013. gada datiem viņš ir jaunākais valdošais monarhs pasaulē.

## Atsauces

## Ārējās saites

* His Highness the Heir Apparent
Līgciems (stacija)

**Līgciems** ir dzelzceļa pieturas punkts dzelzceļa līnijā Ventspils—Tukums II starp Kandavas un Sabiles stacijām. Pieturas punkts atrodas Tukuma novada Kandavas pagastā, Līgciemā.

Līgciema pietura tika atklāta 1931. gadā. Pēc vilciena Rīga—Ventspils atcelšanas 2001. gadā pieturas punkts netiek izmantots.

## Ārējās saites
*  

## Atsauces
Oksfordas—Kembridžas airēšanas sacensības

**Oksfordas un Kembridžas airēšanas sacensības** ir ikgadējas akadēmiskās airēšanas sacensības starp Oksfordas un Kembridžas Universitāšu airēšanas klubiem. Sacensības notiek Temzas upē, Londonā, Apvienotajā Karalistē. Parasti sacensības notiek marta pēdējā vai aprīļa pirmajā sestdienā.

Pirmās airēšanas sacīkstes notika 1829. gadā, kopš 1856. gada tās notiek katru gadu (izņemot Pirmā un Otrā pasaules kara gadus). Distance, kas jāveic abām komandām, ir 6,8 km gara. Kembridžas Universitāte startē gaiši zaļos tērpos, Oksfordas Universitāte — tumši zilos. Pēc 2019. gada datiem, sacīkstes Kembridža ir uzvarējusi 84 reizes, Oksforda — 80 reizes, vienu reizi bijis arī neizšķirts.

Šīs ir populāras sacensības Apvienotajā Karalistē. 2009. gadā sacīkstes klātienē vēroja apmēram 270 tūkstoši cilvēku.

## Atsauces

## Ārējās saites

*
HK Nitra

**HK Nitra** ir hokeja komanda, kas bāzēta Nitrā, Slovākijā, un spēlē Slovākijas Ekstralīgā. Klubs dibināts 1931. gadā, taču Ekstralīgā tas spēlē vien kopš 2003. gada. 2016. un 2024. gadā Nitra kļuva par Slovākijas čempioni. 2023. gadā komanda izcīnīja Kontinentālo kausu.

2006.—07. gada sezonā vairākas spēles klubā aizvadīja Artūrs Irbe, pēc gada Nitrā spēlēja Armands Bērziņš un Māris Jass. 2009.—10. gada sezonā Jass atgriezās Nitrā, bez viņa kluba rindās spēlējot arī Maksimam Širokovam. No 2021. līdz 2023. gadam komandu pārstāvēja Filips Buncis. 2022.—23. gada sezonā komandas galvenais treneris bija Normunds Sējējs.

## Izcīnītās vietas
### Čempionu hokeja līga

## Ārējās saites
* Komandas oficiālā mājaslapa
* Eliteprospects.com komandas profils
Ondreja Nepelas ledus halle

***Ondreja Nepela ledus halle*** () ir daudzfunkcionāla halle, kas atrodas Bratislavā, Slovākijā. Halle tika atklāta 1940. gada 14. decembrī. Pašlaik tā ir Kontinentālās hokeja līgas kluba Bratislavas "Slovan" mājvieta.

Savas pastāvēšanas laikā halle piedzīvojusi trīs ievērojamas rekonstrukcijas - 1958., 1990. un 2009. gadā.

2011. gada Pasaules čempionāta laikā halle kalpoja kā viena no turnīra mājvietām. Arēna tika pārbūvēta atbilstoši IIHF prasībām, rekonstrukciju finansiāli atbalstīja Slovākijas valdība. Arēnas rekonstrukcijas darbi tika uzsākti 2009. gada 23. aprīlī un pabeigti 2010. gada 30. novembrī. Vairāk nekā 65 miljoni eiro tika iztērēti arēnas pārbūvē. Arēnai tika uzstādīts jauns jumts, uzbūvētas divas jaunas blakusarēnas treniņiem, ka arī palielināta arēnas ietilpība no 8350 vietām uz 10 000 vietām.

## Atsauces
Kauguri (Jūrmala)

**Kauguri** ir Jūrmalas pilsētas daļa tās rietumu daļā starp Sloku un Kaugurciemu.  Līdz 1959. gadam ietilpa Slokas pilsētā. Kauguri ir galvenais Jūrmalas pilsētas daudzstāvu dzīvojamo ēku rajons.

## Vēsture
thumb|left|200px|Kaugurciems pie Rīgas līča (1807).
Kad hercogs Jēkabs Kaugurciemā 17. gadsimta vidū ierīkoja jūras ostu, preces cauri tagadējai Kauguru teritorijai ar pajūgiem veda uz Sloku, no kurienes ar laivām veda tālāk uz Jelgavu, Lietuvu, Poliju.  
Ap 1700. gadu Kauguros bija savs fogts, kura uzdevums bija uzraudzīt kuģus un gādāt par kaltētu reņģu un lestu sūtīšanu hercoga galvaspilsētu Jelgavu.  
Hercogs Pēteris Bīrons 1783. gada 10. maijā apstiprināja Slokas novada atdalīšanu no Kurzemes un Zemgales hercogistes un pievienošanu Krievijas Impērijai.

Latvijas brīvības cīņu laikā 1919. gada 18. maijā Kaugurciema kāpās notika kauja starp kapteiņa Zolta komandēto Latviešu atsevišķās brigādes vienību un LSPR armijas vienību. 
1925. gadā Slokas pilsētai pievienoja Slokas mācītājmuižas zemi un Kaugurciemu. Sloku kopā ar Kaugurciemu 1959. gadā iekļāva Jūrmalas pilsētas sastāvā.

1960. gados sākās daudzstāvu namu būve starp Sloku un Kaugurciemu, kur izveidoja Jūrmalas Kauguru mikrorajonu. Sākumā jaunās ēkas cēla gar Talsu šoseju, tad arvien attālinoties no jūras Slokas virzienā. 
Pēc pirmā Jūrmalas pilsētas ģenerālplāna izstrādes 1971. gadā tika veidotas divas galvenās atpūtas zonas: galvenokārt atpūtniekiem no visas PSRS paredzētā kūrorta zona Ķemeri-Jaunķemeri un rīdzinieku masveidīgas atpūtas zona Priedaine-Vaivari. 
Starp šīm zonām attīstīja galveno Jūrmalas daudzstāvu ēku dzīvojamo rajonu Kaugurus. 
1981. gadā Kauguros dzīvoja apmēram 15 000 iedzīvotāju.

## Kauguru kultūras nams
Kauguru kultūras nams ir iekārtots bijušajā kinoteātrī. Tā prioritāte ir tradicionālās kultūras saglabāšana un popularizēšana, kā arī kultūrizglītojošu pasākumu organizēšana Kauguru rajonam. Kultūras namā organizē vērienīgus masu svētkus, festivālus un nacionāli patriotiskus pasākumus.

## Kultūrā
Kauguru ciems Kira Buļičova stāstā "Karš ar liliputiem" minēts kā daudzu viņa stāstu galvenās varones Aļisas Seļezņovas radinieces Austras tantes dzīvesvieta.

## Galerija

Attēls:Kauguri - panoramio (2).jpg|Kauguru iekšpagalmi
Attēls:Kauguru iekspagalmi - panoramio (1).jpg
Attēls:Kauguru pludmale - panoramio (2).jpg|Kauguru pludmale
Attēls:Kauguru kultūras nams, Raiņa iela 110, Jūrmala.jpg|Kauguru kultūras nams
Attēls:Kauguri catholic church 2016-1 (27373820583).jpg|Kauguru Katoļu baznīca


## Atsauces
Bāžciems

**Bāžciems** ir Jūrmalas pilsētas daļa tās rietumu daļā Lielupes kreisajā krastā starp Sloku un Brankciemu. Bāžciemā no 1. aprīļa līdz 15. oktobrim pietur 2. mikroautobusu maršruts.

## Vēsture
Kurzemes hercogu Slokas muižai piederošais Bāžciems jeb **Bāžnieki** () izveidojās pie Slokas miestiņa robežas, ko iezīmēja Vecslocenes upe ar dzirnavām. Poļu-zviedru kara laikā zviedri šeit 1605.-1608. gadā uzcēla nocietinājumus. Kurzemes saimnieciskā uzplaukuma periodā hercogs Jēkabs vēlējās izveidot ar Rīgu konkurējošu eksporta ostu Slokā, kur tika izveidotas stikla fabrikas un vara ceplis. Viņš pavēlēja izbūvēt kanālu, kas savienotu Slokas ostu pie Lielupes ar Baltijas jūru pa tagadējo Vecslocenes upīti un Slokas ezeru.
 
1783. gadā Slokas muižu kopā ar Slokas novadu atdalīja no Kurzemes un Zemgales hercogistes un pievienoja Krievijas Impērijai. 1795. gadā ciemā bija 159 iedzīvotāji - 82 vīrieši un 77 sievietes.

1925. gadā ciemu pievienoja Slokas pilsētai. 1959. gadā Sloku kopā ar Bāžciemu iekļāva Jūrmalas pilsētas sastāvā.

## Atsauces
Sabile (stacija)

**Sabile** ir dzelzceļa stacija dzelzceļa līnijā Ventspils—Tukums II starp Stendes staciju un Līgciema pieturu. Tā atrodas Talsu novada Virbu pagastā, Jaunpagasta ciemā  no Sabiles pilsētas.

## Vēsture
Stacija tika atklāta 1924. gadā. Kādreiz no Sabiles bija  atzars uz Podnieku karjeru (bijušo grants šķirošanas rūpnīcu "Kurzeme" jeb Apšu staciju), mūsdienās tas vairs nepastāv. Bija izbūvēts arī atzars uz Jaunpagasta spirta rūpnīcu.

## Ārējās saites
* Sabiles stacijas fotogrāfijas 
*  

## Atsauces
Leons Timmermanis

**Leons Timmermanis** ir Latvijas Televīzijas seriāla "Neprāta cena", kā arī TV3 Latvija seriāla "UgunsGrēks" galvenais varonis. Viņu tēlo latviešu aktieris Ģirts Ķesteris.

## Biogrāfija
Pirmo sievu zaudēja autoavārijā kopā ar bērnu. Otrā sieva bija Elza - skolotāja. Abi izšķīrās, kad Leons atjaunoja attiecības ar Martu, bet Elza saprata, ka ir lemts būt kopā ar Rihardu. Trešā sieva bija Marta, kura nomira kāzu dienā. Ar Martu ir kopīga meita Ieva Timmermane. Ir iemīlējies meitas bijušajā mājskolotājā Elizabetē, bet bildinājis Rasu Dimaitīti un Ramonu Vinteri. Sācis atkal attiecības ar Elizabeti pēc Rasas pašnāvības. Domājot, ka Leons ir Silvijas mīļākais, Vadims Felzenbahers viņu sašāva. Pēc 3. sezonas, viņa un Martas kāzās, Solveigas izraisītā sprādziena dēļ, kļuva akls visu atlikušo 4. sezonu. Vēlāk paralizēts. 9. sezonas pēdējā sērijā notika Leona un Elizabetes kāzas.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Oficiālā mājaslapa
2013. gada NHL drafts

**2013. gada NHL drafts** bija 51. NHL drafts, kurš norisinājās 2013. gada 30. jūnijā Ņuarkā, ASV. Kopā tika draftēti 211 spēlētāji septiņās kārtās.

5. kārtā ar kopējo 124. numuru Tampabejas "Lightning" draftēja latviešu vārtsargu Kristeru Gudļevski. Viņš kļuva par 29. Latvijas hokejistu un tikai otro vārtsargu pēc Artūra Irbes, kurš ticis izvēlēts NHL draftā.

Pirms drafta dažādos kandidātu sarakstos tika minēti arī vairāki citi latviešu hokejisti, piemēram, Roberts Lipsbergs, Edgars Kļaviņš, Artūrs Kuzmenkovs un Georgs Golovkovs, taču neviens no viņiem draftā izvēlēts netika.

## 1. kārta

## 2. kārta

## 3. kārta

## 4. kārta

## 5. kārta

## 6. kārta

## 7. kārta
Kūdra (Jūrmala)

**Kūdra** ir Jūrmalas pilsētas daļa tās rietumu daļā starp Ķemeriem un Brankciemu. Uz ziemeļiem līdz Slokas ezeram plešas Slokas purvs un Vecais purvs. Daļēji atrodas Ķemeru nacionālā parka teritorijā.

## Vēsture
Tagadējā Kūdras teritorija atradās Slokas pagastā, kuru kopā ar Slokas novadu 1783. gadā atdalīja no Kurzemes un Zemgales hercogistes un pievienoja Krievijas Impērijai.

20. gadsimtā te izveidojās kūdras fabrikas strādnieku ciemats. 1950. gados no Kūdras uz Slokas papīrfabriku tika vesta kurināmā kūdra.
1951. gadā izveidoja Kūdras dzelzceļa pieturu. 1959. gadā Kūdru kopā ar Sloku un Ķemeriem iekļāva Jūrmalas pilsētas sastāvā.

Pēc pirmā Jūrmalas pilsētas ģenerālplāna izstrādes 1971. gadā tika veidotas divas galvenās atpūtas zonas: galvenokārt atpūtniekiem no visas PSRS paredzētā kūrorta zona Ķemeri-Jaunķemeri un rīdzinieku masveidīgas atpūtas zona Priedaine-Vaivari. 
Starp šīm zonām bija paredzēts attīstīt industriālo rajonu Kūdrā.

## Pirmā pasaules kara kapi
Ventspils šosejas 38,5 kilometrā ir savrupa, atsevišķi iekārtota apbedījumu vieta ar piemiņas plāksnēm. Pirmā pasaules kara laikā (1915.–1916. gadā) te apglabāti apmēram 400–500 Krievijas Impērijas armijas karavīru. Uz kapavietu ir norāde šosejas malā.

## Atsauces
Brankciems

**Brankciems** (arī **Braņķciems**, **Braņķu ciems**) ir Jūrmalas pilsētas daļa tās rietumu daļā Lielupes kreisajā krastā starp Bažciemu un Mārupes novada Pavasariem.

Cauri Brankciemam ved Rīgas-Ventspils autoceļš (A10).

## Nosaukums
[thumb|left|Brankciems (''Frankendorf'') no [Broces kolekcijas (1807).]]
Braņķu ciema () nosaukums radies no Klāva Franka vārda, kuram Livonijas ordeņa mestrs Valters fon Pletenbergs ap 1520. gadu izlēņoja zemi pie Lielupes netālu no Slokas, kur Jāņupīte tek, ar visiem krūmiem, birzēm, bišu kokiem, medus kārēm, zveju, medībām un putniem.

## Vēsture
1783. gadā fon Brinkenam piederošo Branķu muižu kopā ar Slokas novadu atdalīja no Kurzemes un Zemgales hercogistes un pievienoja Krievijas impērijai. 1786. gadā muižu nopirka Rīgas ģildes eltermanis Rāve. 1816. gadā Branķu muiža piederēja baronesei Ungernai-Šternbergai. 1826. gada ciemā bija 102 iedzīvotāji. 1866. gadā izveidoja Braņķu-Pavasaru pagastu, kur vecākais bija Jēkabs Šteinbriks.

19. gadsimta beigās Brankciemā nodibināja Rīgas Šmita sabiedrības romancementa fabriku, kas izmantoja dolomītu no vietējām akmeņlauztuvēm. Cementu ar liellaivām veda uz Rīgu, kur tajā laikā būvēja daudz jaunu namu.

1925. gadā pievienoja Slokas pilsētai. Sloku kopā ar Brankciemu 1959. gadā iekļāva Jūrmalas pilsētas sastāvā.

## Atsauces
Elizabete Timmermane

**Elizabete Timmermane** (bijusī Ziemele, Tarasova, Andersone) ir TV3 Latvija seriāla "UgunsGrēks" tēls. Viņu tēlo latviešu aktrise Maija Doveika.

## Biogrāfija
Leona Timmermaņa meitas Ievas Timmermanes bijusī mājskolotāja, advokātu biroja priekšnieka Jāņa Ziemeļa meita un advokāta Denisa Tarasova bijusī līgava, vēlāk arī sieva. Gribēja būt kopā ar Leonu, līdz uzzināja, ka Ziemelis simulē savu slimību, un Leons par to zināja. Precējusies un pēc tam izšķīrusies ar Cēzaru Andersonu. 9. sezonas pēdējā sērijā notiek Leona un Elizabetes kāzas.

## Atsauces
Sprite

thumb|right|300px|''Sprite'' ar citiem ''The Coca-Cola Company'' dzērieniem
***Sprite*** ir *[[The Coca-Cola Company]]* ražots gāzēts atspirdzinošais dzēriens ar laima un citrona garšu. *Sprite* parasti tiek pārdots sudraba, zaļā un zilā skārdenē vai caurspīdīgā pudelē ar zaļu etiķeti.

Pirmo reizi dzērienu sāka ražot 1959. gadā, Rietumvācijā ar nosaukumu *Fanta Klare Zitrone*, kas bija viens no *[[Fanta]]* paveidiem ar citrona garšu. Savā tagadējā nosaukumā to sāka ražot 1961. gadā ASV kā alternatīvu *[[Pepsi]]* tajā laikā jaunajam un jau populārajam dzērienam *[[7 Up]]*.

*Sprite* ir kļuvis par populārāko bezalkoholisko dzērienu ar citronu garšu un ir sestais populārākais dzēriens pasaulē, kas ir pieejams 13 dažādos veidos 188 valstīs, tostarp arī Latvijā. *Sprite* ir ļoti populārs Kanādā, katru gadu tur tiek pārdoti vairāk nekā 15 miljoni *Sprite* iepakojumu.

2022. gada jūlijā *The Coca-Cola Company* paziņoja, ka 1. augustā tiks pārtraukta *Sprite* pildīšana zaļajās pudelēs, pārejot uz caurspīdīgām plastmasas pudelēm. Zaļā plastmasa satur zaļā polietilēna tereftalāta (PET), piedevu, ko nevar pārstrādāt jaunās pudelēs.

## Skatīt arī
* *[[7 Up]]*
* *[[Mountain Dew]]*

## Atsauces
Svitavi

**Svitavi** () ir pilsēta Čehijā, Pardubices apgabala Svitavu apriņķa centrs. Labi saglabājusies vecpilsēta. Pilsētā atrodas Esperanto muzejs.

## Vēsture
Rakstos pirmoreiz minēta 1256. gadā. Ilgu laiku atradās Hābsburgu impērijas sastāvā. Pilsētas vāciskais nosaukums bija **Cvitava** (). No 1918. gada — Čehoslovākijas sastāvā. No 1938. līdz 1945. gadam kā Sudetu apgabala daļa atradās Vācijā. Pēc Otrā pasaules kara — atkal Čehoslovākijā. Pamatojoties uz Beneša dekrētiem, pilsētas vācu iedzīvotāji tika padzīti. Kopš 1993. gada — Čehijā.

## Cilvēki
Svitavi ir ebreju glābēja Oskara Šindlera (*Oskar Schindler*, 1908-1974) dzimtā pilsēta. Pilsētas pievārtē — Brnenecā atradās Šindlera rūpnīca, kurā viņš nodarbināja no nometnes atbrīvotos ebrejus.

## Atsauces

## Ārējās saites
*