open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Džeks Hetevejs

**Kristofers Stjuarts "Džeks" Hetevejs** (*Christopher Stewart "Jack" Hathaway*; dzimis ) ir ASV astronauts, Jūras kara flotes jūras kapteinis,  lidotājs.

## Bērnība un izglītība
Džeks Hetevejs piedzima  Konektikutas štata Sautvindzorā. 

2004. gadā viņš ASV Jūras kara flotes akadēmijā ieguva bakalaura grādu fizikā un vēsturē.

## Militārais dienests
Pēc akadēmijas absolvēšanas Hetevejs iestājās Jūras kara flotē.
2006. gadā viņš pabeidza sākotnējo lidojumu apmācību un tika nosūtīts uz Lemoras flotes aviostaciju (*NAS Lemoore*), kur apguva *[[F/A-18 Hornet|F/A-18E]]* pilota iemaņas.
14. uzbrukuma iznīcinātāju eskadrā (*Strike Fighter Squadron 14*) uz aviācijas bāzes kuģa *USS Nimitz* viņš piedalījās operācijā *Enduring Freedom* (Karš Afganistānā).

2010. gadā Hetevejs sāka apmācības Impērijas izmēģinātājpilotu skolā (*Empire Test Pilots' School*) Apvienbotajā Karalistē.
2010. gadā viņu norīkoja par izmēģinātājpilotu uz Patuksenta Riveras jūras aviācijas bāzi (*NAS Patuxent River*) 23. gaisa spēku tehnikas izmēģinājumu un novērtēšanas eskadriļā (*Air Test and Evaluation Squadron Two-Three*) *F/A-18* izmēģinājumu sektorā.

2014. gadā Džeks Hetevejs absolvēja Krānfīldas Universitāti, iegūstot maģistra grādu aerodinamikā.
2015. gadā viņš iestājās ASV Jūras kara koledžā (*U.S. Naval War College*), kur ieguva maģistra grādu valsts drošības un stratēģisko pētījumu jomā. 

Pēc mācībām viņš atgriezās operatīvajos lidojumos 136. uzbrukuma iznīcinātāju eskadriļā (*Strike Fighter Squadron 136*), kas bija izvietota uz aviācijas bāzes kuģa *USS Truman*, lai atbalstītu operāciju "Iekšējā apņēmība" (*Operation Inherent Resolve*), kā arī piedalījās mācībās un pasākumos Vidusjūrā un Ziemeļatlantijā. 

2019. gadā Heteveju norīkoja uz Pentagona Apvienotā štāba J-6 nodaļu, kur viņš strādāja kā eksperts taktiskās datu pārraides politikas un iegādes jautājumos. Strādājot štābā, viņš tika iecelts par 81. triecieniznīcinātāju eskadriļas (*Strike Fighter Squadron Eight One*) komandieri.
Laikā, kad Hetevejs tika izraudzīts par astronauta kandidātu, viņš bija jūrā uz kuģa *USS Truman*, pildot VFA-81 potenciālā izpilddirektora pienākumus.

Militārā dienesta laikā Hetevejs ir veicis vairāk nekā 2500 lidojumu stundas ar 30 dažādu tipu lidmašīnām, veicis vairāk nekā 500 nosēšanās uz aviācijas bāzes kuģiem un piedalījies 39 kaujas lidojumos.

## ''NASA'' karjera
2021. gada 6. decembrī Džeku Heteveju uzņēma *[[Nacionālā aeronautikas un kosmosa administrācija|NASA]]* 23. astronautu grupā kā astronauta kandidātu. Pēc pamata vispārējās kosmiskās sagatavošanas kursa 2024. gada 5. martā viņam piešķīra astronauta kvalifikāciju.

2025. gada 19. decembrī tika paziņots, ka Hetevejs ir iekļauts kosmosa kuģa *SpaceX Crew-12* apkalpē.

Džeka Heteveja pirmais kosmiskais lidojums sākās 2026. gada 13. februārī, esot kosmosa kuģa *[[SpaceX Crew-12]]* pilotam. Viņš bija Starptautiskās kosmosa stacijas 74. ekspedīcijas lidojuma inženieris.

Kosmisko lidojumu kopsavilkums:

## Ārējās saites

* NASA Astronaut Jack Hathaway *NASA* 
* Кристофер Стюарт "Джек" Хэтуэй astronaut.ru
Ilzu luterāņu baznīca

**Ilzu (Ilzes) evaņģēliski luteriskā baznīca** ir luterāņu dievnams, kas atrodas Jēkabpils novada Rites pagasta Kacītē, apmēram 500 metrus no Lietuvas robežas. Baznīca ir valsts atzīts kultūrvēsturiski vērtīgs objekts.

Baznīcu 1844. gadā uzcēla Ilzenbergas muižas īpašniece Elizabete fon Orgīza–Rūtenberga. Ilzenbergas muiža tolaik atradās Kurzemes guberņas teritorijā, bet mūsdienās tā ir Lietuvā. 2019. gadā baznīcas ēka tika izsolīta un pašlaik tā ir privātīpašums. Kopš 2020. gada baznīcā notiek dievkalpojumi.

## Ārējās saites
* mantojums.lv
Sacelšanās

[thumbnail|upright=1.2|[13. janvāra Vecrīgas nemieri|2009. gada nemieru sekas Vecrīgā]]
**Sacelšanās**, **nemieri** vai **dumpis** ir kolektīva, organizēta vai spontāna rīcība, kas izpaužas kā atklāta pretestība pastāvošai politiskajai varai, valdībai vai institucionālajai kārtībai ar mērķi to izaicināt, vājināt vai gāzt. Tā parasti rodas situācijās, kad noteiktas sabiedrības grupas uzskata, ka to intereses, tiesības vai identitāte tiek būtiski ierobežota vai ignorēta, un kad konfliktu nav iespējams atrisināt ar pastāvošajiem politiskajiem mehānismiem. Politoloģijā sacelšanos raksturo trīs pamatiezīmes, tas ir, kolektīvs raksturs (iesaistās organizēta grupa, nevis atsevišķs indivīds), mērķēta pretestība varai (vērsta pret valdību, tās institūcijām vai konstitucionālo kārtību) un bieži arī vardarbības elements. Sacelšanās var ietvert bruņotu pretošanos, administratīvo vai militāro objektu ieņemšanu, paralēlu varas struktūru veidošanu vai kontroli pār noteiktu teritoriju. Tomēr tās mērogs un organizētības pakāpe var būt ļoti atšķirīga — no lokāliem nemieriem līdz plašākiem bruņotiem konfliktiem.

Sacelšanās jānošķir no radniecīgiem jēdzieniem. Protests parasti ir publiska un nereti nevardarbīga neapmierinātības paušana, kas ne vienmēr tiecas pārņemt varu. Revolūcija apzīmē plašāku un dziļāku politiskās, sociālās vai ekonomiskās sistēmas pārveidi, bieži ar ilgstošu strukturālu ietekmi. Savukārt apvērsums parasti ir salīdzinoši ātra varas sagrābšana “no augšas”, ko īsteno ierobežota elite, piemēram, militāras vai drošības struktūras, un tas ne obligāti nozīmē būtiskas pārmaiņas sabiedrības iekārtā. Tādējādi sacelšanās var būt starpposms starp protestu un revolūciju vai arī patstāvīga politiska konflikta forma.

## Ārējās saites
Nāblusa

**Nāblusa** (, *Nābulus*) jeb **Šehema** (, *Šehem*) ir nozīmīga pilsēta Rietumkrasta ziemeļu daļā Palestīnas teritorijā. Tā atrodas auglīgā ielejā starp Eibāla un Gerizīma kalniem, vietā, kas vēsturiski kalnainajā apvidū kalpojusi kā reģionāls satiksmes un tirdzniecības mezgls. Administratīvi Nāblusa ir Nāblusas muhāfazas centrs un viens no galvenajiem Ziemeļu Rietumkrasta pārvaldes, pakalpojumu un saimniecības aktivitātes centriem. Kopš 1990. gadiem, pēc Oslo procesa, pilsēta atrodas Palestīniešu pašpārvaldes pārvaldības zonā, lai gan reģiona statuss starptautiskajās attiecībās ir politiski strīdīgs. 2026. gadā Nāblusā dzīvoja 184 tūkstoši iedzīvotāju, kas to ierindo starp lielākajām Rietumkrasta pilsētām.

Vēsturiski mūsdienu Nāblusa izveidojās romiešu periodā. 72. gadā m. ē. imperators Vespasiāns nodibināja pilsētu ar nosaukumu *Flavia Neapolis*. Mūsdienu nosaukums ir šī vārda vēlīnāka transformācija. Pilsētas apkārtne jau kopš antīkajiem laikiem ir saistīta ar senās Šehemas vietu *[[Tall al-Balāṭah]]* apkaimē. Turpmākajos gadsimtos pilsēta atradās Bizantijas, arābu, krustnešu un Osmaņu impērijas varas ietekmē, veidojot daudzslāņainu kultūrvēsturisko mantojumu, kas īpaši koncentrēts vecpilsētas apbūvē. Nāblusa tradicionāli bijusi nozīmīgs tirdzniecības un amatniecības centrs. Īpaši pazīstama ir olīveļļas ziepju ražošana, kas gadsimtiem ilgi veidojusi būtisku pilsētas saimniecisko specializāciju. Mūsdienās Nāblusa saglabā savu lomu kā reģionāls saimniecības, izglītības un pakalpojumu centrs Ziemeļu Rietumkrastā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Eiheterodonti

**Eiheterodonti** (*Euheterodonta*) ir gliemeņu klases apakškohorta (dažādās klasifikācijās var būt infraklase vai subterklase). Eiheterodontu taksonu 2003. gadā izveidoja amerikāņu pētnieki Gonsalo Giribets un Daniels Distels. Ģeohronoloģiski eiheterodontu pārstāvji ir zināmi no ordovika līdz mūsdienām.

## Apraksts
Čaulas parasti ir ar vienādiem vai arī nedaudz atšķirīgiem vākiem. Čaulas sieniņas iekšējo slāni veido krusteniski plātņaina aragonīta mikrostruktūra vai arī prizmatiska struktūra (*[[Anomalodesmata]]*). Zobu sistēma ir heterodonta, t.i. tā iekļauj ķīļveidīgu kardinālo zobu komplektu, kas atrodas centrā zem čaulas galotnes (divi vai trīs zobi katrā vākā), kas dažām sugām var būt divdaļīgi papildus stabilitātei, kā arī priekšējie un aizmugurējie sānu zobi, kas stiepjas gareniski gar slēdzenes malu. Par papildus balsta struktūrām var kalpot pagarinātas nimfas, kas stiprina čaulas vāku sazobi un novērš vāku sānisku nobīdi čaulas aizvēršanās brīdī. *Anomalodesmata* pārstāvjiem bieži ir novērojamas bezzobainas formas vai arī formas ar lielākā vai mazākā mērā reducētiem zobiem, kas atspoguļo specializēto dzīvesveidu, dziļu alu rakšanu vai plēsonību, kas minimizē atkarību no mehāniskās sazobes. Savukārt, *[[Imparidentia]]* pārstāvjiem heterodontie zobi ir labi attīstīti, kas nodrošina drošu šarnīra savienojumu aktīvai sifona izbīdīšanai sekli ierokoties seklūdens apstākļos. Saišu struktūra eiheterodontiem ir pārsvarā duplivinkulāra vai daudzslāņaina, un sastāv no slāņainiem šķiedrainiem un plātņainiem komponentiem, kas ievietojas opistodetiski (no aizmugures) un ļauj elastīgi atvērt čaulu lai barotos un ātri aizvērt to briesmu brīžos vai alu rakšanas laikā.

## Sistemātika
Eiheterodontu sistemātika:
* apakškohorta: ***Euheterodonta*** Giribet & Distel, 2003
::::* dzimta: *[[Lipanellidae]]* T.M. Sánchez, 2005 †
::::* dzimta: *[[Rhaetidiidae]]* Dominici & Danise, 2024 †
:* virskārta: *[[Anomalodesmata]]* Dall, 1889
:::* virsdzimta: *[[Clavagelloidea]]* A. d'Orbigny, 1844
:::* virsdzimta: *[[Cuspidarioidea]]* Dall, 1886
:::* virsdzimta: *[[Myochamoidea]]* P.P. Carpenter, 1861
:::* virsdzimta: *[[Pandoroidea]]* Rafinesque, 1815
:::* virsdzimta: *[[Pholadomyoidea]]* W. King, 1844
:::* virsdzimta: *[[Poromyoidea]]* Dall, 1886
:::* virsdzimta: *[[Thracioidea]]* Stoliczka, 1870 (1839)
:::* virsdzimta: *[[Verticordioidea]]* Stoliczka, 1870
:* virskārta: *[[Imparidentia]]* Bieler, P.M. Mikkelsen & Giribet, 2014
:::* virsdzimta: *[[Cyamioidea]]* G.O. Sars, 1878
:::* virsdzimta: *[[Grammysioidea]]* S.A. Miller, 1877 †
:::* virsdzimta: *[[Kalenteroidea]]* Marwick, 1953 †
::* kārta: *[[Adapedonta]]* Cossmann & Peyrot, 1909
::* kārta: *[[Cardiida]]* A. Férussac, 1822
::* kārta: *[[Galeommatida]]* Lemer, Bieler & Giribet, 2019
::* kārta: *[[Gastrochaenida]]* Lange de Morretes, 1949
::* kārta: *[[Hippuritida]]* Newell, 1965 †
::* kārta: *[[Lucinida]]* Gray, 1854
::* kārta: *[[Megalodontida]]* Starobogatov, 1992 †
::* kārta: *[[Modiomorphida]]* Newell, 1969 †
::* kārta: *[[Myida]]* Stoliczka, 1870
::* kārta: *[[Sphaeriida]]* Lemer, Bieler & Giribet, 2019
::* kārta: *[[Venerida]]* Gray, 1854

(†) — izmirušu organismu grupa.

## Atsauces
Austrijas statūtpilsētas

**Statūtpilsēta** () vai **Brīvpilsēta** (*Freistadt*, Burgenlandē) Austrijā ir pilsēta, kas atšķiras no pašvaldībām ar to, ka tai ir savs pilsētas statūts (vai pilsētas likums), kas pieņemts ar valsts likumu. Šis statūts regulē jautājumus, kurus citām pašvaldībām reglamentē pašvaldību kodekss. Otra atšķirības iezīme ir tā, ka šīs pilsētas nepieder politiskajam apgabalam, ko pārvalda rajona pārvalde; tā vietā mērs darbojas kā rajona administratīvā iestāde. Pašlaik ir 15 pilsētas ar savu statūtu (tostarp Vīne, kas arī ir federāla zeme un tādējādi ir īpašs gadījums).

## Organizācija
Austrijā visas pašvaldības saskaņā ar Federālo konstitūciju būtībā ir organizētas vienādi, neatkarīgi no tā, vai pašvaldība ir liela rūpniecības pilsēta vai neliela lauksaimniecības kopiena. Šī vienotas pašvaldības organizācija nebija pieņemama pilsētām ar saviem statūtiem, no kurām dažām jau kopš monarhijas laika bija īpašas tiesības.

Saskaņā ar Austrijas Federālo konstitūciju pašvaldībai ar vairāk nekā 20 000 iedzīvotāju ir tiesības pēc tās pieprasījuma noteikt savu statūtu saskaņā ar valsts likumu, ja vien tas neapdraud valsts intereses. Līdz 2019. gada 31. janvārim šādu likumdošanas rezolūciju varēja izsludināt tikai ar federālās valdības piekrišanu. Šis noteikums tika ieviests ar 1962. gada grozījumu Pašvaldību konstitūcijā. Esošās pilsētas, tostarp tās, kurās ir mazāk nekā 20 000 iedzīvotāju, proti, Eizenštate, Vaidhofene pie Ibsas un Rusta, saglabāja savu statusu. Tādējādi visas iepriekš pastāvošās statūtpilsētas tika saglabātas; vienīgā jauna statūta piešķiršana notika Velsai 1964. gada 1. janvārī.

Statūtpilsētas parasti ir blīvi apdzīvotas pilsētas ar pārreģionālu nozīmi. Piemēram, visas federālo zemju galvaspilsētas, izņemot Brēgencu, ir statūtpilsētas. Forarlberga ir vienīgā Austrijas federālā zeme bez statūtpilsētas.

## Pilsētas

## Atsauces

## Ārējās saites
Janis Fetfacids

**Janis Fetfacids** (, dzimis ) ir grieķu bijušais futbolists, kurš spēlēja pussarga pozīcijā un pārstāvēja Grieķijas futbola izlasi.

Savas karjeras laikā spēlējis Grieķijas, Itālijas, Saūda Arābijas, Kataras un Kipras komandās. Ar Pirejas "Olympiacos" trīs reizes uzvarējis Grieķijas Superlīgā, bet ar *[[Al Ahli Saudi FC|Al Ahli]]* komandu vienreiz uzvarējis Saūda Arābijas profesionālajā līgā. Itālijas A sērijā pārstāvējis *[[Genoa CFC|Genoa]]* un Veronas "Chievo" komandas.

Grieķijas futbola izlasi pārstāvējis no 2010. gada līdz 2019. gadam, kopumā aizvadot 27 mačus un gūstot 3 vārtus. Pārstāvējis izlasi 2012. gada Eiropas čempionātā un 2014. gada FIFA Pasaules kausā.

## Sasniegumi
**Olympiacos**

* Grieķijas Superlīga: 2010—11, 2011—12, 2012—13
* Grieķijas kauss: 2011—12, 2012—13

**Al Ahli**

* Saūda Arābijas profesionālā līga: 2015—16
* Karaļa kauss: 2016
* Saūda Arābijas Superkauss: 2016

## Ārējās saites
Hosē Holebs

**Hosē Holebs** (, dzimis ) ir grieķu bijušais futbolists, kurš spēlēja kreisās malas aizsarga pozīcijā un pārstāvēja Grieķijas futbola izlasi.

Dzimis Vācijā, kur uzsācis arī savu futbolista karjeru. Pārstāvējis arī komandas Grieķijā, Itālijā un Anglijā. Ar Pirejas "Olympiacos" izcīnījis piecus Grieķijas Superlīgas čempionu titulus. Vienu sezonu spēlējis Itālijas A sērijas komandā *[[AS Roma|Roma]]*, bet piecas sezonas spēlējis Anglijas Premjerlīgas komandā *[[Watford F.C.|Watford]]*.

Grieķijas futbola izlasi pārstāvējis no 2011. gada līdz 2016. gadam, kopumā aizvadot 38 mačus. Pārstāvējis izlasi 2012. gada Eiropas čempionātā un 2014. gada FIFA Pasaules kausā.

## Sasniegumi
**Olympiacos**

* Grieķijas Superlīga: 2010—11, 2011—12, 2012—13, 2013—14, 2020—21
* Grieķijas kauss: 2011—12, 2012—13

## Ārējās saites
Didjē Ja Konans

**Didjē Ja Konans** (, dzimis ) ir Kotdivuāras bijušais futbolists, kurš spēlēja uzbrucēja pozīcijā un pārstāvēja Kotdivuāras futbola izlasi.

Pārstāvējis komandas Kotdivuārā, Norvēģijā, Vācijā un Saūda Arābijā. Ar *[[Rosenborg BK|Rosenborg]]* komandu 2009. gadā izcīnījis Norvēģijas līgas čempionu titulu, savukārt ar *[[Hannover 96]]* komandu sešas sezonas spēlējis Vācijas Bundeslīgā.

Kotdivuāras futbola izlasi pārstāvējis no 2006. gada līdz 2014. gadam, kopumā aizvadot 27 mačus un gūstot 8 vārtus. Pārstāvējis izlasi 2014. gada FIFA Pasaules kausā, kā arī 2012. un 2013. gada Āfrikas Nāciju kausā.

## Ārējās saites
Anomāldesmas

**Anomāldesmas** (*Anomalodesmata*) ir gliemeņu klases virskārta (citās klasifikācijās var būt no apakšklases līdz kārtai). Šīs virskārtas izveidošana tiek piedēvēta amerikāņu malakologam Viljamam Dallam, kurš 1889. gadā izveidoja *Anomalodesmacea* kārtu. Ģeohronoloģiski anomāldesmu pārstāvji ir zināmi no ordovika līdz mūsdienām.

## Apraksts
Anomāldesmas ir ligzdojošas vai rokošās formas ar ventrāli saaugušām mantijas daivām. Čaulas ir no salīdzinoši īsām līdz izstieptām. Tām ir vienādi vai gandrīz vienādi vāki. Tie parasti ir daudzmaz izomiāri. Slēdzenes mala ir raksturīgi sabiezināta vai atliekta. Slēdzenes ir bez zobiem vai arī ar vienu amorfu zobu un tam atbilstošu iedobi vienā vai abos vākos. Sānu zobu tiem nav. Saite ir opistodetiska vai arī tās vispār nav. Ja tāda ir, tad tā daudzām ģintīm asociējas ar atsevišķu resiliju un litodesmu. Daudzām ģintīm ir perlamutra endostraks. Mūsdienās dzīvojošās formas ir īstie lapžauņi (*eulamellibranchiate*), bet dažas ir septžauņi (*septibranchiate*).

## Sistemātika
Anomāldesmu virsdzimtas:
* virskārta: ***Anomalodesmata*** Dall, 1889
:* virsdzimta: *[[Clavagelloidea]]* A. d'Orbigny, 1844
:* virsdzimta: *[[Cuspidarioidea]]* Dall, 1886
:* virsdzimta: *[[Myochamoidea]]* P.P. Carpenter, 1861
:* virsdzimta: *[[Pandoroidea]]* Rafinesque, 1815
:* virsdzimta: *[[Pholadomyoidea]]* W. King, 1844
:* virsdzimta: *[[Poromyoidea]]* Dall, 1886
:* virsdzimta: *[[Thracioidea]]* Stoliczka, 1870 (1839)
:* virsdzimta: *[[Verticordioidea]]* Stoliczka, 1870

## Atsauces
Nodarbinātība

**Nodarbinātība** ir ekonomiski aktīvas personas iesaistīšanās darbā, par kuru tā saņem atlīdzību vai gūst ienākumu. Tiesiskā nozīmē nodarbinātība parasti izpaužas kā darba attiecības starp darba devēju un darba ņēmēju, pamatojoties uz līgumu vai citu tiesisku pamatu, kas nosaka darba pienākumus, darba samaksu, darba laiku, sociālās garantijas un darba aizsardzības prasības. Plašākā izpratnē nodarbinātība ietver arī pašnodarbinātību un darbu ģimenes uzņēmumā. Statistikā par nodarbinātu personu parasti uzskata indivīdu, kas noteiktā periodā ir veicis algotu darbu vai strādājis kā pašnodarbinātais neatkarīgi no nostrādāto stundu skaita. Tādējādi nodarbinātība ir cieši saistīta ar darba tirgu, kurā satiekas darbaspēka piedāvājums un pieprasījums, kā arī ar institucionālajiem regulējumiem, kas nosaka darba organizāciju un sociālo aizsardzību.

Ekonomikā nodarbinātība ir viens no centrālajiem rādītājiem, kas raksturo saimnieciskās aktivitātes līmeni, darbaspēka izmantošanu un produktivitāti. Augsts nodarbinātības līmenis parasti veicina mājsaimniecību ienākumu pieaugumu, patēriņu un nodokļu ieņēmumus, kā arī stiprina sociālās drošības sistēmas ilgtspēju. Savukārt bezdarba pieaugums var radīt ekonomisku un sociālu spriedzi, ietekmējot labklājību un sabiedrības stabilitāti. Sabiedrības kontekstā nodarbinātība tiek uzskatīta arī par nozīmīgu sociālās integrācijas un pašrealizācijas faktoru, jo stabils darbs nodrošina iztiku, profesionālo attīstību un sociālo statusu. Nodarbinātības līmeņa un kvalitātes izmaiņas, tostarp darba samaksas dinamika, darba drošība un produktivitāte, ir būtiski indikatori valsts saimniecības attīstībai un iedzīvotāju dzīves kvalitātei.

## Ārējās saites
Dižgliemeņu apakšdzimta

**Dižgliemeņu apakšdzimta** () ir dižgliemeņu kārtas taksons. Šo apakšdzimtu 1820 gadā ar nosaukumu "Uniodia" izveidoja franču izcelsmes amerikāņu zoologs Konstantīns Rafinesks. Ģeohronoloģiski dižgliemenes ir zināmas no triasa perioda līdz mūsdienām.

## Apraksts
Čaulas virsotnes ārējās virsmas ornamentējumu veido pārsvarā koncentriskas augšanas līnijas. Slēdzeni veido pseidokardinālie un laterālie zobi. Marsūpijs aizņem visas četras žaunas vai arī tikai to ārējos pārus.

## Sistemātika
Dižgliemeņu apakšdzimtas dalījums tribās un ģintīs:
* apakšdzimta: ***Unioninae*** Rafinesque, 1820
:* triba:  X.-C. Huang & X.-P. Wu, 2019
::* ģints:   X.-P. Wu, Y.-L. Liang, H.-Z. Wang & S. Ouyang, 1999
:* triba:  Rafinesque, 1820
::* ģints:  Say, 1818
::* ģints:  Lamarck, 1799
::* ģints:  C.T. Simpson, 1898
::* ģints:  C.T. Simpson, 1900
::* ģints:  Starobogatov, 1970 †
::* ģints:  Rafinesque, 1831
::* ģints:  M. Perkins, DeVilbiss & Whelan, 2025
::* ģints:  Starobogatov, 1970 †
::* ģints:  C.T. Simpson, 1900
::* ģints:  Ortmann, 1914
::* ģints:  Bourguignat, 1877
::* ģints:  Frierson, 1927
::* ģints:  Crosse & P. Fischer, 1894
::* ģints:  X.-Z. Liu, 1984 †
::* ģints:  Frierson, 1914
::* ģints:  Cockerell, 1903
::* ģints:  Rafinesque, 1820
::* ģints:  F.C. Baker, 1927
::* ģints:  Frierson, 1927
:* triba:  Lopes-Lima, Bogan & Froufe, 2017
::* ģints:  R. Wu, L. Liu & L. Zhang, 2025
::* ģints:  Moskvicheva, 1973
::* ģints:  F. Haas, 1969
::* ģints:  Starobogatov, 1983
::* ģints:  Moskvicheva, 1973
::* ģints:  Schumacher, 1817
::* ģints:  H.-Q. Xiang, Y.-Z. Lu, Y.-M. He & C.-Y. Li, 2025
::* ģints:  C.T. Simpson, 1900
::* ģints:  Modell, 1945
:* triba:  Y.-T. Dai, Z.-G. Chen, X.-C. Huang & X.-P. Wu, 2025
::* ģints:  Y.-T. Dai, Z.-G. Chen, X.-C. Huang & X.-P. Wu, 2025
::* ģints: *[[Huizhou (gliemenes)|Huizhou]]* H. Chen, Z.-G. Chen, H.-Q. Xiang, Y.-M. He & X.-P. Wu, 2025
:* triba:  Froufe, Lopes-Lima & Bogan, 2017
::* ģints:  Conrad, 1853
:* triba:  X.-C. Huang & X.-P. Wu, 2019
::* ģints:  C.T. Simpson, 1896
:* triba:  Lopes-Lima, Bolotov & Bogan, 2020
::* ģints:  Moskvicheva & Starobogatov, 1973
:* triba:  Starobogatov, 1970
::* ģints:  C.T. Simpson, 1900
::* ģints:  Habe, 1991
::* ģints:  Conrad, 1853
::* ģints:  C.T. Simpson, 1900
::* ģints:  Starobogatov, 1970
:* triba:  Rafinesque, 1820
::* ģints:  C.T. Simpson, 1900
::* ģints:  Ortmann, 1914
::* ģints:  Starobogatov, 1970 †
::* ģints:  Cockerell, 1903
::* ģints:  Z.-G. Chen, Y.-T. Dai, X. Liu & X.-P. Wu, 2025
::* ģints:  Lindholm, 1932 †
::* ģints:  Starobogatov, 1970 †
::* ģints:  Modell, 1950 †
::* ģints:  B. Walker, 1918
::* ģints:  Starobogatov, 1970 †
::* ģints:  P. Haas, 1913
::* ģints:  C.T. Simpson, 1900
::* ģints:  X.-C. Huang, Y.-T. Dai & X.-P. Wu, 2022
::* ģints:  Rafinesque, 1831
::* ģints:  F. Haas, 1920
::* ģints:  Starobogatov, 1970 †
::* ģints:  Lindholm, 1932 †
::* ģints:  Starobogatov, 1970 †
::* ģints:  Rafinesque, 1831
::* ģints:  H. Chen, H.-Q. Xiang, Y.-M. He, X.-C Huang & X.-P. Wu, 2025
::* ģints:  Lindholm, 1932 †
::* ģints:  Philipsson, 1788

(†) - izmirušu organismu grupa.

## Atsauces
Merja

**Merja** () ir lielciems Igaunijā, Tartu apriņķa Tartu pagastā. Atrodas 1,5 km uz rietumiem no Tartu pilsētas robežas, faktiski ir tās piepilsēta. Līdz 2017. gada administratīvajai reformai ietilpa Tehtveres pagastā.

## Vēsture
Merja vēsturiski veidojusies kā apmetne pie ceļa, kas savieno Tartu ar Viljandi. 20. gadsimta otrajā pusē Merja kļuva par nozīmīgu zinātniski pētniecisko centru, jo šeit atradās Igaunijas Lopkopības un veterinārijas zinātniskās pētniecības institūta eksperimentālā bāze.

Lielciema statuss Merjai tika piešķirts 1977. gadā, laikā, kad šeit notika intensīva būvniecība institūta darbinieku vajadzībām. Pēdējās desmitgadēs Merja ir piedzīvojusi pārmaiņas no pētniecības ciemata par modernu dzīvojamo zonu, kurā norit aktīva privātmāju un daudzdzīvokļu ēku celtniecība.

## Saimniecība un infrastruktūra
Ciemā atrodas vairāki uzņēmumi, kas nodarbojas ar tirdzniecību un pakalpojumiem. Merjā atrodas arī Igaunijas Dzīvnieku audzēšanas asociācijas (*Eesti Tõuloomakasvatajate Ühistu*) galvenā mītne, saglabājot saikni ar ciema vēsturisko specializāciju. Lielākā daļa Merjas iedzīvotāju strādā apriņķa centrā Tartu.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Tartu pagasta oficiālā vietne (igauniski)
Palivere

**Palivere** () ir lielciems Igaunijas rietumos, Lēnes apriņķa Lēnes-Nigulas pagastā. Atrodas aptuveni 20 kilometrus uz austrumiem no Hāpsalu. Lielciems atrodas Paliveres paugurainē, un tā ir viena no augstākajām vietām Lēnes apriņķī.

## Vēsture
Palivere rakstiskajos avotos pirmo reizi minēta 1454. gadā. Paliveres muiža (*Pallifer*) veidojusies 16. gadsimtā, bet pašreizējā klasicisma stilā celtā muižas pils ir no 19. gadsimta sākuma.

Apdzīvotās vietas straujāku izaugsmi 20. gadsimta sākumā veicināja dzelzceļa līnijas Keila—Hāpsalu izbūve 1905. gadā. Lai gan dzelzceļa satiksme šajā posmā tika pārtraukta 1995. gadā un sliedes vēlāk demontētas, stacijas ēka ir saglabājusies kā arhitektūras piemineklis, un dzelzceļa uzbērums mūsdienās kalpo kā populāra velotaka "Lēnes dzelzceļa veselības ceļš" (*Läänemaa Tervisetee*).

## Saimniecība
Lielciemā darbojas vairāki ražošanas uzņēmumi, no kuriem pazīstamākais ir būvmateriālu ražotājs *Palivere Tehas* (specializējas betona izstrādājumos). Paliverē atrodas arī pamatskola, bērnudārzs un vietējā bibliotēka.

Padomju laikā darbojās Paliveres būvmateriālu rūpnīca, kur papildus būvmateriāliem tika ražota arī plaša patēriņa elektronika, tajā skaitā dators *Iskra 1080 Tartu*.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Rietumlēnes pagasta oficiālā vietne (igauniski)
Kīza

**Kīza** () ir lielciems Igaunijas ziemeļos, Harju apriņķa Saku pagastā. Atrodas Keilas upes krastā aptuveni 25 kilometrus uz dienvidiem no Tallinas centra. Kīza ir vēsturiski veidojusies kā nozīmīgs dzelzceļa punkts un vēlāk kā viena no lielākajām Tallinas piepilsētas vasarnīcu un dārzkopības kooperatīvu zonām.

## Vēsture
Apdzīvotās vietas attīstība sākās 20. gadsimta sākumā pēc tam, kad 1900. gadā tika atklāta Tallinas—Viljandi šaursliežu dzelzceļa līnija un šeit izveidota Kīzas stacija. 

Padomju laikā Kīzas apkārtnē tika izveidoti desmitiem dārzkopības kooperatīvu, kas padarīja šo vietu par populāru sezonālu atpūtas zonu. Kopš 1990. gadiem Kīza ir piedzīvojusi transformāciju par pastāvīgi apdzīvojamu ciemu, kur daudzas vasarnīcas ir pārbūvētas par vissezonas mājām.

## Saimniecība un infrastruktūra
Ziemeļaustrumos no ciema atrodas stratēģiski nozīmīgs objekts — Kīzas avārijas rezerves elektrostacija (*Kiisa avariireservelektrijaam*), kas nodrošina Igaunijas elektrotīkla stabilitāti kritiskās situācijās. Tā ir viena no modernākajām šāda tipa stacijām reģionā.

Ciemā darbojas tautas nams un bibliotēka, vairāki pārtikas veikali, brīvprātīgo ugunsdzēsēju depo.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Saku pagasta oficiālā vietne (igauniski)
Cilvēces šūpulis

{
  "type": "ExternalData",
  "service": "geoshape",
  "ids": "Q1130112"
}

**Cilvēces šūpulis** () ir apvidus Dienvidāfrikā, kurā kopš 1935. gada tiek atrastas cilvēka priekšteču fosīlijas. 1999. gadā apvidus tika iekļauts UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā kā objekts ar nosaukumu **Dienviāfrikas fosilo hominīnu vietas**. Pirmatnējo cilvēku fosīlijas tiek atrastās kaļķakmens alās. Šeit atrastas hominīnu australopiteku (*Australopithecus africanus*) un arhaisko cilvēku *[[Homo naledi]]* atliekas.

## Attēlu galerija

Australopithecus_africanus_face2_(University_of_Zurich).JPG|Australopithecus africanus
Homo_naledi_skeletal_specimens.jpg|Homo naledi
Drimolen_Makondo.jpg
Plovers_lake_internal.jpg
Sterkfontein_Caves_42.jpg


## Ārējās saites
Felicija Čuplinskiene

**Felicija Čuplinskiene** (dzimusi , mirusi ?) bija Lietuvā dzimusi Latvijas PSR slaucēja Lielplatones izmēģinājumu saimniecībā, Sociālistiskā Darba varone (1960. gads) par sasniegumiem slaukšanā. PSRS Augstākās Padomes Tautību padomes deputāte no 1962. līdz 1966. gadam. Apmēram no 1965. gada strādāja par slaucēju Vecaucē.

## Ārējās saites
Pļaviņu iela (Rīga)

**Pļaviņu iela** ir iela Rīgā, Latgales priekšpilsētā, Latgales apkaimē. Atzarojas no Latgales ielas un beidzas dzīvojamajā kvartālā.

Izveidojusies 19. gadsimtā, 1908. gadā tās nosaukums pilsētas kartē bija **Mazā Maskavas iela**, tā sākās no Lubānas ielas un beidzās ar Gavrila ielu. 1938. gadā tikusi pārdēvēta par Pļaviņu ielu. Iela gandrīz izzudusi 20. gadsimta 80. gadu sākumā daudzdzīvokļu namu apbūves rezultātā.

## Atsauces
Viļņas Kazimira katoļu baznīca

{
  "type": "ExternalData",
  "service": "geoshape",
  "ids": "Q1539380"
}

**Viļņas Svētā Kazimira baznīca** (), arī **Viļņas Jezuītu baznīca** () ir 17. gadsimta pirmajā pusē uzbūvēts Romas katoļu dievnams, kas atrodas Lietuvas galvaspilsētas Viļņas vecpilsētā. Baznīca veido vienotu kompleksu ar vēsturisko jezuītu klosteri. Baznīca ir nacionālas nozīmes Lietuvas valsts kultūras piemineklis (unikālais kods — 27304). Senākā baroka baznīca Viļņā. Dievkalpojumi notiek lietuviski un krieviski.

Svētajam Kazimiram veltīto baznīcu 1618. gadā uzcēla jezuīti ar Lietuvas Lielkņazistes lielkanclera Leona Sapegas (*Lew Sapieha*, 1557—1633) un citu augstmaņu finansiālu atbalstu. Baznīcas arhitekts ir Jans Frankevičs (*Jan Frankiewicz*). 18. gadsimta vidū Tomašs Žebrovskis baznīce rekonstruēja. 1773. gadā Lietuvā jezuītu ordenis tika slēgts un no 1799. gada tā kalpoja par draudzes baznīcu. 1832. gadā tā tika slēgta un no 1838. līdz 1840. gadam pēc Nikolaja Čagina (*Николай Чагин*) projekta tika parbūvēta par pareizticīgo baznīcu. No 1864. līdz 1868. gadam tā tika pārbūvēta par pareizticīgo Sv. Nikolaja katedrāli. Pirmā pasaules kara laikā 1915. gadā tā kļuva par vācu garnizona luterāņu baznīcu. 1917. gadā ar vācu katoļu kapelāna atbalstu baznīca atkal piešķirta katoļiem. 1922. gadā tā tika nodota jezuītu rīcībā.

PSRS okupācijas laikā 1949. gadā baznīcu jezuītiem atņēma, bet 1966. gadā šeit tika atklāts ateisma muzejs. 1990. gadā baznīca trešo reizi vēsture nonāca jezuītu rokās.


St_Casimir_Church_Interior_1,_Vilnius,_Lithuania_-_Diliff.jpg
Vilnius_-_St._Casimir's_Church_02.jpg


## Ārējās saites
* 
* Ieraksts Lietuvas kultūras vērtību reģistrā
Sermuliņu iela (Rīga)

**Sermuliņu iela** atrodas Pētersalā. Ielas nosaukums ir kļūdaina atveidojuma sekas. 1908. gadā tās nosaukums pilsētas kartē bija **Hermeliņmuižas iela** par godu Hermeliņa muižai, kas Akmeņsalas draudzē atradās blakus šīs ielas vietai. Muižas nosaukums nāk no Hermeliņa salas, kas savukārt, nāk no luterāņu mācītāja Hermeliņa un Poltavas kaujā kritušā Ūlofa Nilsona Skrages-Hermeliņa (1658—1709), Zviedrijas Karalistes jurista, diplomāta un vēsturnieka, kurš bija Kārļa XII sekretārs, kurš sarakstīja *de origine Livonorum* par latviešu un igauņu tautu izcelsmi un kurš bija arī pirmā latviešu tautasdziesmu etnogrāfa Frīdriha Mēnija pēctecis Tērbatas universitātē. 1756. gadā muižu nopirka latvietis Jānis Šteinhauers.

## Atsauces

## Ārējās saites
Kareivju iela (Rīga)

**Kareivju iela** ir Rīgas iela, kuras agrākais nosaukums bija **Virsnieku iela** jeb **Oficieru iela**. Kareivju ielā atrodās tikai divas ēkas, kuru adreses ir Kareivju iela 3 un Kareivju iela 5. Oficieru iela Rīgas pilsētas Purvciema rajonā pārdēvēta par Kareivju ielu ar 1924. gada 7. augusta Rīgas domes lēmumu, kuru parakstījis pilsētas galva A. Andersons.

## Atsauces

## Skatīt arī
* Brasa

## Ārējās saites
Keina

**Keina** () ir lielciems Igaunijā, Hījumā apriņķī. Tas atrodas salas dienvidaustrumos Keinas līča krastā 21 km no apriņķa centra Kerdlas; līdz 2017. gada administratīvajai reformai bija Keinas pagasta administratīvais centrs. Keina ir otra lielākā apdzīvotā vieta salā pēc Kerdlas, un tai ir nozīmīga loma Hījumā saimnieciskajā un kultūras dzīvē.

## Vēsture
Keina vēsturiskajos avotos pirmo reizi minēta 1522. gadā. Viduslaikos tā kļuva par nozīmīgu draudzes centru. Keinas luterāņu baznīca, kas tika uzcelta 15. un 16. gadsimta mijā, bija lielākā baznīca salā, taču tā tika smagi nopostīta Otrā pasaules kara laikā 1941. gadā un kopš tā laika palikusi drupās.

19. un 20. gadsimtā Keina attīstījās kā tirdzniecības un amatniecības centrs. Padomju gados šeit atradās lielas lauksaimniecības un rūpniecības bāzes, kas noteica mūsdienu lielciema plānojumu.

## Daba un apskates objekti
* Keinas baznīcas drupas — iespaidīgas akmens baznīcas drupas, kas kalpo kā piemineklis kara postījumiem un ir populārs tūrisma objekts.
* Keinas līcis — sekls un dūņains līcis, kas ir starptautiskas nozīmes putnu aizsardzības zona (Rāmsaras vieta). Tas ir nozīmīgs pieturpunkts tūkstošiem migrējošo ūdensputnu.
* Rudolfa Tobiasa dzimto māju muzejs kaimiņu Seljas ciemā — veltīts pirmajam igauņu profesionālajam komponistam Rūdolfam Tobiasam (1873—1918), kurš dzimis Keinā.

## Saimniecība un infrastruktūra
Mūsdienās Keina ir dinamisks centrs ar vairākiem nozīmīgiem uzņēmumiem. Šeit atrodas plastmasas izstrādājumu ražotne *Dagoplast*, kā arī uzņēmumi, kas saistīti ar pārtikas pārstrādi un tūrismu. Ciemā darbojas skola, peldbaseins, kultūras nams un vairāki tirdzniecības centri. Keina ir vārti uz tuvējo Kasari salu, kas ar Keinu savienota ar dambi.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Hījumā pagasta oficiālā vietne (igauniski)
Kudjape

**Kudjape** () ir lielciems Igaunijā, Sāmsalas apriņķa Sāmsalas pagastā.  Robežojas ar apriņķa administratīvo centru Kuresāri, faktiski ir tās austrumu piepilsēta.

## Vēsture
Kudjapes muiža (*Kudjapäh*) pirmo reizi minēta 1560. gadā. Vēsturiski muiža piederēja fon Nolkenu dzimtai. Muižas pils ēka ir saglabājusies, taču tā laika gaitā tikusi vairākkārt pārbūvēta. 

Ciema izaugsmi veicināja Kuresāres tuvums. 18. gadsimta beigās šeit tika izveidota pilsētas galvenā kapsēta, kas kļuva par nozīmīgu kultūrvēsturisku objektu. Padomju laikā Kudjape attīstījās kā lauksaimniecības un komunālās saimniecības centrs. Līdz 1997. gada apdzīvoto vietu reformai to dēvēja par Kuresāres ciemu (*Kuressaare küla*). 2009. gadā Kudjapei piešķīra lielciema statusu. 

## Saimniecība un infrastruktūra
Kudjape ir nozīmīgs Sāmsalas saimnieciskais centrs. Šeit atrodas vairāki lielveikali un tirdzniecības centri, kas apkalpo Kuresāres pilsētu un apkaimi, atkritumu apsaimniekošanas un šķirošanas centrs, kā arī vairāki uzņēmumi, kas nodarbojas ar būvniecību un kokapstrādi.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Sāmsalas pagasta oficiālā vietne (igauniski)
Pūķa Lietošanas Instrukcija

**"Pūķa lietošanas instrukcija"** ir grupas "Prāta Vētra" trīspadsmitais studijas albums, kas izdots 2025. gada 12. maijā.

Albums radīts divu gadu laikā piecās radošajās sesijās Barselonā, ierakstīts studijās Stokholmā un Rīgā. Kritiķi uztvēruši albumu neviennozīmīgi.

## Atsauces
Rusta

**Rusta** (, ) ir pilsēta Austrijas austrumos, Burgenlandes federālajā zemē. Tā atrodas Neizīdles ezera rietumu krastā. Rusta ir Austrijas mazākā statūtpilsēta, kas nozīmē, ka pilsētai ir pašvaldības tiesības, kas ir pielīdzinātas apriņķa līmenim.

Pilsētas vēsturiskais centrs ir iekļauts UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā kā daļa no Neizīdles ezera kultūrainavas.

## Vēsture
Rakstiskajos avotos Rusta pirmo reizi minēta 1317. gadā. 1681. gadā pilsēta ieguva brīvpilsētas (*Freistadt*) statusu pēc tam, kad tās iedzīvotāji samaksāja Hābsburgu monarham 60 000 zelta guldeņu un 500 spaiņu vīna. Šis vēsturiskais statuss ir pamatā tās pašreizējam administratīvajam stāvoklim.

## Kultūra un daba
Rusta ir plaši pazīstama kā «stārķu pilsēta». Katru gadu uz pilsētas namu skursteņiem ligzdo liels skaits balto stārķu, kas kļuvuši par vienu no pilsētas galvenajiem simboliem.

Pilsētas arhitektūru raksturo labi saglabājušās 16.—19. gadsimta ēkas ar krāšņām fasādēm un iekšpagalmiem. Nozīmīgākā sakrālā celtne ir Zvejnieku baznīca (*Fischerkirche*), kurā saglabājušās vērtīgas viduslaiku freskas.

## Vīna darīšana
Pilsēta ir vēsturisks vīna darīšanas centrs. Tā ir īpaši slavena ar augstvērtīgo deserta vīnu *Ruster Ausbruch*, kura ražošanas tradīcijas pilsētā tiek koptas jau gadsimtiem ilgi. Vīnogu audzēšanai labvēlīgus apstākļus nodrošina Neizīdles ezera tuvums un tā radītais mikroklimats.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Rustas oficiālā vietne (vāciski)
Rust (nozīmju atdalīšana)

***Rust*** var būt:
* *[[Rust]]* — programmēšanas valoda
* Rusta (*Rust*) — pilsēta Austrijā
* Matiass Rusts (*Mathias Rust*)  — vācu amatierpilots
Kremsa

**Kremsa pie Donavas** () ir pilsēta Austrijas ziemeļaustrumos, Lejasaustrijas federālajā zemē. Tā atrodas Donavas krastā, aptuveni 70 kilometrus uz rietumiem no Vīnes. Kremsa ir statūtpilsēta, kas nozīmē, ka tā vienlaikus pilda gan pašvaldības, gan apriņķa administratīvās funkcijas.

Kopā ar kaimiņos esošo vēsturisko pilsētu Šteinu, Kremsas vecpilsēta ir iekļauta UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā kā daļa no Vahavas kultūrainavas.

## Vēsture
Apdzīvotība šajā reģionā aizsākās jau tālā senatnē; pilsētas teritorijā atrasts bērna kaps, kas ir aptuveni 27 000 gadus vecs un tiek uzskatīts par vecāko zināmo kapu Austrijā. Rakstiskajos avotos Kremsa pirmo reizi minēta 995. gadā kā *Chremisa*. 11. un 12. gadsimtā pilsēta bija tikpat nozīmīgs tirdzniecības centrs kā Vīne.

## Arhitektūra un apskates objekti
Pilsētas atpazīstamākais simbols ir Šteineru vārti (*Steiner Tor*), kas ir vienīgie no četriem viduslaiku pilsētas vārtiem, kas saglabājušies līdz mūsdienām. Citi nozīmīgi objekti ir Gocoburga (*Gozzoburg*) — 13. gadsimta pilsētas pils, viens no nozīmīgākajiem laicīgās gotikas pieminekļiem Alpu reģionā, Svētā Veita draudzes baznīca (*Pfarrkirche St. Veit*) — viena no vecākajām Lejaustrijas baroka baznīcām, kā arī «Mākslas jūdze» (*Kunstmeile Krems*) — mūsdienīgs muzeju rajons, kurā ietilpst Lejaustrijas Valsts galerija un Karikatūru muzejs.

## Vīna darīšana
Kremsa ir viens no Austrijas nozīmīgākajiem vīna darīšanas centriem. Pilsētas un tās apkārtnes sausais un saulainais klimats ir īpaši piemērots augstvērtīgu balto vīnu (piemēram, *Riesling* un *Grüner Veltliner*) ražošanai. Tāpat pilsēta ir slavena ar savu aprikožu brendiju (*Marillenschnaps*).

## Atsauces

## Ārējās saites

* 
* Kremsas oficiālā vietne (vāciski)
Vaidhofene

**Vaidhofene pie Ibsas** () ir pilsēta Austrijā, Lejasaustrijas federālās zemes dienvidrietumos. Tā atrodas Ibsas upes krastā, Alpu pakājē. Vaidhofene ir viena no Austrijas statūtpilsētām, administratīvi veidojot atsevišķu apriņķi.

## Vēsture
Pilsētas attīstība vēsturiski bijusi cieši saistīta ar dzelzs ieguvi un apstrādi tuvējā "Dzelzs kalna" (*Erzberg*) apkārtnē. Jau 14. gadsimtā pilsēta kļuva par nozīmīgu reģionālo metalurģijas centru. Pateicoties turībai, ko sniedza dzelzs izstrādājumu tirdzniecība, Vaidhofene ieguva savu krāšņo arhitektonisko veidolu.

## Arhitektūra un apskates objekti
Vaidhofene bieži tiek dēvēta par "torņu pilsētu", jo tās siluetā dominē vairāki vēsturiski torņi: Pilsētas tornis (*Stadtturm*) — pilsētas simbols, celts 16. gadsimtā par godu uzvarai pār turku karaspēku; Rotšilda pils (*Schloss Rothschild*) — vēsturiska pils pilsētas centrā, kuras mūsdienu izskatu veidojis arhitekts Hanss Holleins, integrējot modernus elementus (stikla kubu) senajā apbūvē, kā arī Pilsētas baznīca — vēlās gotikas stila celtne ar bagātīgi dekorētu interjeru.

## Saimniecība
Mūsdienās Vaidhofene pie Ibsas ir saglabājusi savu industriālo raksturu, taču dzelzs kalšanu nomainījusi moderna augsto tehnoloģiju ražošana, īpaši metālapstrādes un pārtikas rūpniecības nozarēs. Pilsēta ir arī nozīmīgs izglītības un tūrisma centrs, piesaistot apmeklētājus ar labi saglabāto vecpilsētu un dabas takām Ibsas ielejā.

## Atsauces

## Ārējās saites

* 
* Vaidhofenes pie Ibsas oficiālā vietne (vāciski)
Fuksīna krāsa

**Fuksīna krāsa** jeb vienkārši **fuksīns** ir spilgts, piesātināts sarkanviolets tonis, kas krāsu modeļos tiek raksturots kā atrodams starp sarkano un violeti rozā (violeto) toņu grupu. Vizuālās uztveres kontekstā tā rodas, kombinējot sarkano un zilgani violeto gaismu; gaismas aditīvajā jaukšanā fuksīna ir zaļās krāsas komplementārkrāsa. Krāsu zinātnē fuksīna krāsa netiek uzskatīta par spektrālu krāsu šaurā fizikālā nozīmē, jo tai neatbilst viens noteikts elektromagnētiskā starojuma viļņa garums redzamajā spektrā. Tā ir nespektrāla krāsa, kas cilvēka redzes sistēmā veidojas, vienlaikus stimulējot sarkano un zilo receptoru tipus. Šo īpašību ilustrē hromatiskuma diagrammās attēlotā tā dēvētā purpuru līnija, kas savieno spektra sarkano un violeto galapunktu; krāsas šajā līnijā (izņemot galapunktus) ir uztveres rezultāts, nevis viena viļņa garuma starojums.

Tehniskā nozīmē fuksīna krāsa ir viena no subtraktīvās krāsu jaukšanas pamatkrāsām kopā ar ciānu un dzelteno (CMY modelī; drukā bieži lieto CMYK sistēmu, kur pievieno arī melno). Šajā modelī fuksīna krāsas pigments absorbē zaļo gaismu un atstaro sarkano un zilo komponenti, ļaujot kombinācijā ar citām pamatkrāsām iegūt plašu toņu spektru. Ikdienas valodā fuksīna bieži tiek jaukta ar purpura toņiem. Tomēr purpurs apzīmē plašāku sarkanvioletu nokrāsu grupu, kurā ietilpst gan tumšāki, gan mazāk piesātināti toņi ar vēsturiskām un simboliskām nozīmēm. Savukārt fuksīna parasti apzīmē konkrētāku, spilgtu un intensīvu purpurīgi sarkanu toni, kam ir arī precīzs tehnisks lietojums krāsu reproducēšanā, dizainā un poligrāfijā.

## Ārējās saites
Sīmusti

**Sīmusti** () ir lielciems Igaunijā, Jegevas apriņķa Jegevas pagastā. Atrodas aptuveni 4 kilometrus uz rietumiem no apriņķa centra Jegevas. Lielciems ir plaši pazīstams pateicoties tā keramikas tradīcijām, kas ir vienas no senākajām un nozīmīgākajām Igaunijā.

## Vēsture
Sīmusti ir viens no jaunākajiem ciemiem apriņķī – pirmās rakstiskās liecības par ciemu ir datētas ar 1583. gadu (*Simus*). Apdzīvotās vietas straujāka attīstība sākās 1886. gadā, kad Joseps Tīmans šeit nodibināja keramikas darbnīcu. Sīmusti apkaimes māls izrādījās īpaši piemērots podniecības izstrādājumu ražošanai. Tīmana dibinātais uzņēmums laika gaitā izauga par lielu rūpnīcu, kas nodrošināja darbu lielākajai daļai vietējo iedzīvotāju un veicināja ciema apbūves veidošanos.

## Saimniecība un kultūra
Galvenais saimnieciskais objekts lielciemā joprojām ir keramikas rūpnīca, kas mūsdienās darbojas ar nosaukumu *Siimusti Keraamika*. Tā ir vecākā joprojām strādājošā keramikas rūpnīca Igaunijā. Sīmusti atrodas arī bērnudārzs un sākumskola, bibliotēka, kā arī brīvdabas estrāde, kur notiek vietēja mēroga pasākumi.

## Atsauces

## Ārējās saites
Parksepa

**Parksepa** () ir lielciems Igaunijas dienvidaustrumos, Veru apriņķa Veru pagastā. Atrodas aptuveni 6 kilometrus uz ziemeļiem no apriņķa centra Veru. Ciema attīstība vēsturiski bijusi saistīta ar lauksaimniecības tehnikas apkalpošanu un izglītības infrastruktūru.

## Vēsture
Apdzīvotā vieta sāka strauji augt 20. gadsimta otrajā pusē. Padomju gados Parksepa kļuva par bāzi lauksaimniecības tehnikas apvienībai *Eesti Põllumajandustehnika* (EPT). Šajā laikā tika uzbūvēta lielākā daļa mūsdienu daudzdzīvokļu māju un ražošanas ēku. 

## Saimniecība un infrastruktūra
Parksepa ir nozīmīgs Veru pagasta izglītības centrs. Šeit atrodas Parksepas vidusskola (*Parksepa Keskkool*), kurā mācās bērni no visas apkārtnes. Tāpat ciemā darbojas bērnudārzs, bibliotēka un tautas nams, kā arī vairāki kokapstrādes un metālapstrādes uzņēmumi.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Veru pagasta oficiālā vietne (igauniski)
Māņbezzobes

**Māņbezzobes** () ir gliemeņu ģints dižgliemeņu dzimtā. Šo ģinti 1877. gadā izveidoja franču malakologs Žils Renē Burginjā. Ģints tipiskā suga (vienīgā recentā suga) ir *[[Pseudanodonta complanata]]* (Rossmässler, 1835). Māņbezzobes apdzīvo saldūdeņus. Izplatītas Eiropas centrālajā daļā.

## Apraksts
Čaulas priekšējā mala ir šaura, bet muguras mala izlieta. Aizmugurējo slēdzējmuskuļu nospiedumu augstums uz čaulas iekšējās virsmas parasti ir apmēram trešdaļa vai vasirāk no čaulas augstuma. Mantijas līnija pie čaulas vāku aizmugurējās malas ir plata un parasti labi pamanāma. Čaulas virsotnes ornamentējumu veido viena vai divas īsu valnīšu rindas, kas parasti ir izliektas leņķī, kas orientēts virzienā uz virsotnes centru. Čaulas virsma bieži vien ir spīdīga, periostraka krāsojumā dominē zaļganie toņi. Lielu eksemplāru čaulas var būt krāsotas tumši brūnos toņos. Ārējo faktoru ietekmē čaulas aizmugurējās malas augšana reizēm bremzējas, kā rezultātā čaula kļūst trīsstūrveidīga, vai vēl retākos gadījumos tā ļoti izaug, iegūstot izstiepti ovālu formu. Ieejošais sifons ir ovāls. Tā papillas ir saplacinātas, pamatnē platas, neelastīgas un, sifona atvērtā stāvoklī tās ir izvirzītas uz āru.

## Sistemātika
Māņbezzobju sugas:
* ģints: ***Pseudanodonta*** Bourguignat, 1877
:* suga: *[[Pseudanodonta complanata]]* (Rossmässler, 1835)
:* suga: *[[Pseudanodonta pseudoelongata]]* Gozhik, 2006 †
:* suga: *[[Pseudanodonta rudjuki]]* Gozhik, 2006 †

(†) - izmirušu organismu grupa.

## Atsauces

## Ārējās saites
Pajusti

**Pajusti** () ir lielciems Igaunijas ziemeļos, Rietumviru apriņķa Vinni pagasta administratīvais centrs. Atrodas aptuveni 7 kilometrus uz dienvidaustrumiem no Rakveres pilsētas. Ciems faktiski ir saplūdis ar ziemeļos esošo Vinni ciemu, veidojot vienotu apdzīvoto zonu.

## Vēsture
Pajusti vēsturiskajos avotos pirmo reizi minēti 1405. gadā. Apdzīvotās vietas mūsdienu izaugsme sākās 20. gadsimta otrajā pusē, kad Pajusti kļuva par paraugkolhoza *Edasi* centru. Šajā laikā tika izveidota ciema administratīvā un dzīvojamā apbūve, kas ietvēra modernu biroju ēku un kultūras namu.

## Saimniecība un kultūra
Pajusti ir vietējās pārvaldes un pakalpojumu centrs. Šeit atrodas Vinni pagasta administrācija, Vinni-Pajusti ģimnāzija (atrodas uz abiem lielciemiem pieguļošās robežas), bibliotēka, kā arī Pajusti brīvdabas estrāde un parks, kurā uzstādīts piemineklis igauņu rakstniekam Eduardam Vildem (viņš bērnību pavadījis tuvējā Vinni muižā).

Ciemā darbojas vairāki lauksaimniecības un pakalpojumu uzņēmumi. Apkārtne ir pazīstama ar savām auglīgajām augsnēm, kas vēsturiski noteikušas reģiona specializāciju augkopībā.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Vinni pagasta oficiālā vietne (igauniski)
Bezzobes

**Bezzobes** () ir gliemeņu ģints dižgliemeņu dzimtā. Šo ģinti 1820. gadā izveidoja franču dabaspētnieks Žans Batists Lamarks. Ģints tipiskā suga ir *[[Anodonta cygnea]]* (Linnaeus, 1758). Bezzobes apdzīvo saldūdeņus. Izplatītas Eiropā, Āzijā, Ziemeļamerikas rietumu piekrastē.

## Apraksts
Čaulas priekšējā mala ir plata. Tās sānu ārējā virsma ir gluda vai krunkaina. Aizmugurējo slēdzējmuskuļu nospiedumu augstums uz čaulas iekšējās virsmas parasti ir mazāks par trešdaļu no čaulas augstuma aiz ligamenta. Mantijas līnija pie čaulas vāku aizmugurējās malas ir šaura un vāji pamanāma. Čaulas virsotnes ornamentējumu veido koncentriski atejoši tievi valnīši vai plata iztaisnotu tievu valnīšu rinda. Ieejošais sifons ir eliptisks. Tā papillas ir tievi koniskas, elastīgas un, iesūcot ūdeni, tās nav izvirzītas uz āru.

## Sistemātika
Bezzobju sugas:
* ģints: ***Anodonta*** Lamarck, 1799
:* suga: *[[Anodonta anatina]]* (Linnaeus, 1758)
:* suga: *[[Anodonta aquensis]]* Matheron, 1843 †
:* suga: *[[Anodonta arnoldi]]* C.E. Weaver & K. van W. Palmer, 1922 †
:* suga: *[[Anodonta arzniana]]* Bogachev, 1936 †
:* suga: *[[Anodonta athlios]]* (Mayer[-Eymar], 1869) †
:* suga: *[[Anodonta becklesi]]* R.B. Newton, 1910 †
:* suga: *[[Anodonta biltoni]]* F.R. Woodward, 1964 †
:* suga: *[[Anodonta bronni]]* D'Ancona, 1867 †
:* suga: *[[Anodonta californiensis]]* I. Lea, 1852
:* suga: *[[Anodonta cygnea]]* (Linnaeus, 1758)
:* suga: *[[Anodonta cypressensis]]* L.S. Russell, 1967 †
:* suga: *[[Anodonta daubreeana]]* Andreae, 1884 †
:* suga: *[[Anodonta decurtata]]* Conrad, 1871 †
:* suga: *[[Anodonta exulcerata]]* Porro, 1838
:* suga: *[[Anodonta hocaensis]]* Milošević, 1968 †
:* suga: *[[Anodonta impura]]* Say, 1829
:* suga: *[[Anodonta kennerlyi]]* I. Lea, 1860
:* suga: *[[Anodonta kettlemanensis]]* R. Arnold, 1909 †
:* suga: *[[Anodonta koeneni]]* Graul, 1885 †
:* suga: *[[Anodonta lavateri]]* (Münster, 1837) †
:* suga: *[[Anodonta lurulenta]]* (Morelet, 1849)
:* suga: *[[Anodonta nuttalliana]]* I. Lea, 1838
:* suga: *[[Anodonta oregonensis]]* I. Lea, 1838
:* suga: *[[Anodonta pacifica]]* Chepalyga, 1976 †
:* suga: *[[Anodonta parallela]]* C.A. White, 1878 †
:* suga: *[[Anodonta pavlovici]]* Gozhik, 1992 †
:* suga: *[[Anodonta petronijevici]]* Milošević, 1968 †
:* suga: *[[Anodonta propatoris]]* C. A. White, 1877 †
:* suga: *[[Anodonta pseudovalenciennesia]]* Sinzov, 1877 †
:* suga: *[[Anodonta rolfbrandti]]* Schlickum & Strauch, 1979 †
:* suga: *[[Anodonta rothi]]* Lörenthey, 1894 †
:* suga: *[[Anodonta seddonae]]* Gürlek, Kebapçı & Lopes-Lima, 2021
:* suga: *[[Anodonta smendowensis]]* Coquand, 1854 †
:* suga: *[[Anodonta strabona]]* Bogachev, 1936 †
:* suga: *[[Anodonta subcellensis]]* Chepalyga, 1976 †
:* suga: *[[Anodonta subjapanensis]]* (Yokoyama, 1932) †
:* suga: *[[Anodonta subsplendens]]* Chepalyga, 1976 †
:* suga: *[[Anodonta transcaucasica]]* K.A. Ali-Zade, 1932 †
:* suga: *[[Anodonta urosevici]]* Pavlović, 1903 †
:* suga: *[[Anodonta vescoiana]]* Bourguignat, 1856
:* suga: *[[Anodonta zmaji]]* Brusina, 1902 †

(†) - izmirušu organismu grupa.

## Atsauces

## Ārējās saites
Veimela

**Veimela** () ir lielciems Igaunijas dienvidaustrumos, Veru apriņķa Veru pagastā. Atrodas aptuveni 5 kilometrus uz ziemeļaustrumiem no Veru pilsētas, pie Veimelas Alajerva un Mējerva ezeriem, kas uzstādīti uz Veiso strauta.

Lielciems ir vēsturiski veidojies ap Veimelas muižas centru un mūsdienās ir nozīmīgs profesionālās izglītības centrs.

## Vēsture
Veimela rakstiskajos avotos pirmo reizi minēta 1403. gadā kā Veimelas vietoksnis (*Veymel*). 1590. gadā pirmoreiz minēta Vēimelas muiža (*Waimel*), kas 18. un 19. gadsimtā piederēja fon Lēvenvoldu un vēlāk fon Rihteru dzimtām. 

Mūsdienu lielciema attīstība sākās 1920. gados, kad muižas ēkās tika izveidota lauksaimniecības skola. Padomju periodā Veimela attīstījās kā paraugsovhoza centrs, kas specializējās lauksaimniecības speciālistu apmācībā.

## Izglītība un kultūra
Vēimela ir pazīstama kā mājvieta Veru apriņķa Profesionālās izglītības centram (*Võrumaa Kutsehariduskeskus*), kas piedāvā apmācību dažādās tehniskās un pakalpojumu nozarēs. 

Galvenais ciema apskates objekts ir Veimelas muižas ansamblis, kur saglabājusies galvenā ēka, kalpu mājas un saimniecības ēkas. Muižas kompleksu ieskauj plašs parks. Vēl ciemā atrodas fon Lēvenvoldu dzimtas kapliča, kas atrodas muižas parka malā.

## Saimniecība
Lielākais darba devējs ir izglītības centrs, taču lielciemā darbojas arī vairāki uzņēmumi, kas saistīti ar kokapstrādi un pārtikas ražošanu.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Veru pagasta oficiālā vietne (igauniski)
* Veru apriņķa Profesionālās izglītības centra vietne  (igauniski)