Bendžamins Čērčs

**Bendžamins Čērčs** (; dzimis ; miris ) bija angļu virsnieks Jaunanglijas zemessardzē, kas bija pazīstams ar to, ka komandēja pirmās reindžeru vienības Ziemeļamerikā. Un bija pirmais kurš devis savu ieguldījumu novatoriskās militārās taktikas izstrādē, īpaši netradicionālās karadarbības attīstīšanā.

## Dzīvesgājums
Dzimis Plimutā, Čērčs saņēma koloniālā gubernatora Džosijas Vinslova rīkojumu karaļa Filipa kara laikā izveidot reindžeru vienību. Viņa vadītā vienība izsekoja un nogalināja vampanoagu sačemu Metakometu, kura nāve faktiski izbeidza konfliktu Jaunanglijas dienvidos.

Karaļa Viljama kara un karalienes Annas kara laikā Čērčs vadīja reidus Francijas kolonijā Akadijā. Uzsācis savu militāro karjeru zemessardzes kapteiņa pakāpē, viņš uzdienējās līdz pulkveža pakāpei. Čērčs īpašu uzmanību pievērsa savu karavīru ekipējumam, apgādei un apmācībai, ņemot piemēru no Indiāņu karotāju rīcības un taktikas kauju laikā. Viņš deva priekšroku mazām, mobilām vienībām, kas izmantoja vietējo reljefu kā aizsegu, nevis masveida uzbrukumiem ar lieliem militāriem formējumiem. Čērčs arī bija pirmais, kas izmantoja indiāņu karotājus kā skautus, lai veiktu izlūkošanu un apmācītu savus karavīrus.

1716. gadā tika publicēti viņa memuāri ar nosaukumu "Izklaidējošas piezīmes par Filipa karu" (*Entertaining Passages relating to Philip's War*), un daži to uzskata par pirmo amerikāņu militāro rokasgrāmatu.

## Taktika un kara doktrīna
Lai gan Čērčs neatstāja oficiālus pierakstus par militāro doktrīnu, viņa memuāri sniedza ievērojamu informāciju par viņa izmantoto militāro taktiku. Pētot viņa militāro pieredzi, ASV zinātnieki ir apkopojuši viņa praksi pēc šādiem principiem:
# Katras operācijas plānošana iepriekš, neatstājot neko nejaušības ziņā.
# Nodrošināšana, lai viņa pakļautībā esošie karavīri būtu pienācīgi apmācīti, paēdināti un aprīkoti.
# Alianšu veidošana ar potenciālajiem sabiedrotajiem (t. i., Amerikas pamatiedzīvotājiem), kurus citi komandieri, iespējams, ir nepamanījuši vai kuriem nav uzticējušies.
# Slepenības un pārsteiguma izmantošana taktiskā labuma gūšanai.
# Izpratne par to, kā taktiskā operācija atbilst stratēģiskajiem mērķiem.
# Vadīšana ar piemēru un no frontes.
# Saziņas uzturēšana starp augstākiem un zemākiem vienību līmeņiem.

## Atsauces

## Literatūra
* Beattie, Daniel J. (1986). “The Adaptation of the British Army to Wilderness Warfare, 1755-1763”, Adapting to Conditions: War and Society in the Eighteenth Century, ed. Maarten Ultee (University of Alabama Press), 56-83.
* Chet, Guy. “The Literary and Military Career of Benjamin Church: Change or Continuity in Early American Warfare,” Historical Journal of Massachusetts 35:2 (Summer 2007): 105-112
* Chet, Guy (2003). Conquering the American Wilderness: The Triumph of European Warfare in the Colonial Northeast. University of Massachusetts Press.
* Drake, Samuel. The Border Wars of New England, commonly called King William's and Queen Anne's Wars. 1910. Drake's book
* Faragher, John Mack, A Great and Noble Scheme New York; W. W. Norton & Company, 2005. ISBN 0-393-05135-8
* Philip Gould. (1996). Reinventing Benjamin Church: Virtue, Citizenship and the History of King Philip's War in Early National America. Journal of the Early Republic, Vol. 16, No. 4 (Winter, 1996), pp. 645—657
* Grenier, John. The First Way of War: American War Making on the Frontier. (Cambridge: Cambridge University Press. 2005).
* Pargellis, Stanley McCrory. “Braddock’s Defeat”, American Historical Review 41 (1936): 253-269.
* Pargellis, Stanley McCrory (1933). Lord Loudoun in North America. Yale University Press.
* Philbrick, Nathaniel, Mayflower: A Story of Courage, Community, and War. New York: Viking Penguin, 2006. ISBN 0-670-03760-5

## Ārējās saites

* Historical Biographies, Nova Scotia
* Lepore, Jill, "Plymouth Rocked", ''The New Yorker'', April 24, 2006 Lepore doubts the veracity of Church's memoirs