open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Migels Iljeskass

**Migels Iljeskass Kordova** (; dzimis  Barselonā) ir Spānijas starptautiskais lielmeistars šahā (1986).

## Biogrāfija
Divpadsmit gadu vecumā uzvarējis Katalonijas šaha čempionātā. No 1995. līdz 2010. gadam astoņas reizes uzvarējis Spānijas šaha čempionātos. Daudzu starptautisko šaha turnīru laureāts. 1987. gadā dalījis pirmo vietu turnīrā Laspalmasā. 1988. gadā uzvarējis turnīros Monpeljē un Laspalmasā. 1991. gadā bijis labākais šaha turnīrā Ovjedo un Pamplonā dalījis pirmo vietu ar Leonīdu Judasinu. 1992. gadā bijis otrais turnīrā Leonā (uzvarējis Boriss Guļko) un trešais turnīrā Halkidiki (Grieķija) aiz Vladimira Kramņika un Žoela Lotjē. 1993. gadā uzvarējis turnīrā Lisabonā un bijis otrais turnīrā Veikanzē (Nīderlande, uzvarējis Anatolijs Karpovs). 1995. gadā uzvarējis turnīrā Linaresā (Spānija). 1996. gadā turnīrā Madridē dalījis pirmo vietu ar Veselinu Topalovu. 1998. gadā dalījis pirmo vietu turnīrā Pamplonā ar Ulfu Andersonu. 2004. gadā atkal dalījis pirmo vietu turnīrā Pamplonā ar Emīlu Sutovski un Lūku Makšeinu.

1997. gadā Ņujorkā bijis viens no šaha datora *[[Deep Blue]]* bibliotēku sagatavotājs tā mačā pret toreizējo Pasaules šaha čempionu Gariju Kasparovu. 2000. gadā Londonā bijis Vladimira Kramņika sekundants mačā par Pasaules šaha čempiona nosaukumu pret Gariju Kasparovu.

Pārstāvējis Spānijas komandu lielākajos komandu šaha turnīros:
* Pasaules šaha olimpiādēs piedalījies 12 reizes (1986-1990, 1994-1998, 2002-2008, 2012-2014). Individuālajā vērtējumā izcīnījis bronzas (2006)) medaļu;
* Eiropas komandu šaha čempionātos piedalījies 8 reizes (1999-2013).

Par panākumiem turnīros FIDE 1985. gadā Iljeskasam piešķīrusi starptautiskā meistara (IM), bet 1986. gadā - starptautiskā lielmeistara (GM) nosaukumu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Li Čao

**Li Čao** (, ; dzimis  Taijuaņā) ir Ķīnas starptautiskais lielmeistars šahā (2007).

## Biogrāfija
Šahu sācis spēlēt sešu gadu vecumā. 2005. gadā bijis sestais Pasaules junioru šaha čempionātā. 2007. gadā uzvarējis Zviedrijas starptautiskajā šaha turnīrā *Scandinavian Chess Tournament* un Manilas starptautiskajā šaha turnīrā *Gloria Macapagal Arroyo Cup*. Divus gadus pēc kārtas uzvarējis Malaizijas starptautiskajā šaha turnīrā *Dato Arthur Tan Malaysia Open* (2007, 2008). 2008. gadā uzvarējis Filipīnu starptautiskajā šaha turnīrā *Second Phillipine International Open* un kopā ar Vesliju So dalījis pirmo vietu starptautiskajā šaha turnīrā Dubaijā. 2010. gadā uzvarējis Veikanzē (Nīderlande) starptautiskā šaha festivāla C turnīrā un Kanberas starptautiskajā šaha turnīrā *Doeberl Cup*. 2011. gadā Šeņdžeņā uzvarējis vasaras Universiādes šaha turnīrā. 2013. gadā Pasajā (Filipīnas) uzvarējis Āzijas individuālajā šaha čempionātā, bet Kazaņā izcīnījis divas medaļas (bronzu individuālajā vērtējumā un zeltu komandu vērtējumā) vasaras Universiādes šaha turnīrā. 2014. gadā uzvarējis Reikjavikas un Heizenštammes (Hesene) starptautiskajos šaha turnīros. 2015. gadā kopā ar Vladimiru Oņiščuku dalījis pirmo vietu Francijas šaha festivālā *Cappelle-la-Grande* un uzvarējis Vācijas šaha turnīrā *Neckar-Open*.

Sekmīgi pārstāvējis Ķīnas komandu lielākajos komandu šaha turnīros:
* Pasaules šaha olimpiādēs piedalījies 5 reizes (2008-2012, 2016-2018). Komandu vērtējumā izcīnījis zelta (2018) medaļu;
* Pasaules komandu šaha čempionātos piedalījies 3 reizes (2011-2013, 2017). Komandu vērtējumā izcīnījis zelta (2017) un 2 sudraba (2011, 2013) medaļas. Individuālajā vērtējumā izcīnījis bronzas (2011) medaļu;
* Āzijas valstu komandu šaha čempionātā piedalījies 2012. gadā. Komandu vērtējumā izcīnījis zelta medaļu, bet individuālajā vērtējumā izcīnījis bronzas medaļu.

Par panākumiem turnīros FIDE 2007. gadā Li Čao piešķīrusi starptautiskā lielmeistara (GM) nosaukumu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Peters Heine Nilsens

**Peters Heine Nilsens** (; dzimis  Holstebro) ir Dānijas starptautiskais lielmeistars šahā (1994).

## Biogrāfija
No 1990. gadu sākuma līdz 2000. gadu vidum bijis viens no vadošajiem Dānijas šahistiem. 1991. gadā dalījis pirmo vietu Dānijas šaha čempionātā. Vēlākajos gados piecas reizes (1996, 1999, 2001, 2003, 2008) kļuvis par Dānijas šaha čempionu.

Daudzu starptautisko šaha turnīru laureāts, tajā skaitā uzvarējis vai dalījis pirmo vietu Pinskā (1993), Ziemeļu valstu individuālajā šaha čempionātā (1999), Ņujorkas *New York open* (2000), Reikjavikā (2001, kopā ar Ivanu Sokolovu), Esbjergas *The North Sea Cup* (2001, kopā ar Emīlu Sutovski), Hastingsā (Anglija, 2002/03), Skanderborgas *Samba Cup* (2003, kopā ar Naidželu Šortu, Darmenu Sadvakasovu), Malmē (2004), Drammenē (2004, kopā ar Alekseju Širovu), Salonikos (2006, kopā ar Radoslavu Vojtašeku), Helsingēras *Politiken Cup* (2008). 2004. gadā internetā uzvarējis Eiropas čempionātā šaha ātrspēlē, finālā pieveicot Maiklu Adamsu ar 2½:½.

Pārstāvējis Dānijas komandu lielākajos komandu šaha turnīros:
* Pasaules šaha olimpiādēs piedalījies 7 reizes (1994-1996, 2000-2008). Individuālajā vērtējumā izcīnījis bronzas (1994) medaļu;
* Eiropas komandu šaha čempionātos piedalījies 2 reizes (2005-2007). Individuālajā vērtējumā izcīnījis zelta (2005) medaļu.

Par panākumiem turnīros FIDE 1991. gadā Nilsenam piešķīrusi starptautiskā meistara (IM), bet 1994. gadā — starptautiskā lielmeistara (GM) nosaukumu. 2010. gadā kļuvis par pirmo Dānijas šahistu, kas FIDE Elo reitingu sarakstā pārsniedzis 2700 punktu robežu.
 
Kopš 1990. gadu vidus kā palīgs sadarbojies ar Pasaules šaha čempionu Višvanatanu Anandu. 2013. gadā kļuvis par vienu no cita Pasaules šaha čempiona Magnusa Karlsena palīgiem.

## Atsauces

## Ārējās saites
Zastavna

**Zastavna** () ir pilsēta Ukrainas rietumu daļā, Čerņivcu apgabala rietumos, Čerņivcu rajonā.

## Vēsture
Rakstos pirmoreiz minēta 1589. gadā. Atradās Moldāvijas kņazistes sastāvā. No 1774. gada — Hābsburgu impērijas (Austroungārijas sastāvā. No 1918. līdz 1940. gadam — Rumānijā. 1940. gadā, pamatojoties uz Molotova-Ribentropa paktu, tā iekļāvās PSRS. 1941. gadā, Vācijai iebrūkot PSRS, tā atkal iekļāvās Rumānijā, bet pēc Vācijas sakāves — PSRS. No 1991. gada — Ukrainas pilsēta.

## Atsauces

## Ārējās saites
Dragans Džokanovičs

**Dragans Džokanovičs** (, *Dragan Đokanović*, dzimis ) ir serbu politiķis, ārsts un sportists. 1984. gadā kļuva par ārstu, absolvējot medicīnas skolu Sarajevā. Pēc specialitātes kļuva par pediatru. 1990. gadā dibināja politisko Federāļu demokrātisko partiju (*Демократска Странка Федералиста*), kas iestājās par Serbu Republikas izveidi. 1997. gadā viņš šo partiju reģistrēja arī Serbijā.

Džokanovičs vairākkārt ir uzvarējis Bosnijas un Hercegovinas junioru un senioru sacensības sporta vingrošanā. Sarajevā ir izveidots vingrošanas klubs *Dragan Đokanović*.
Jaunbilska

**Jaunbilska** ir ciems Smiltenes novada Smiltenes pagastā. Atrodas pagasta austrumu daļā 6,2 km no pagasta centra Kalnamuižas, 7,3 km no novada centra Smiltenes un 141,1 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atrodas netālu no autoceļa V243 (Blome–Birzuļi–Palsmane), Kamaldas upes krastā.

## Atsauces
Nikolajs Heņķis

**Nikolajs Heņķis** (dzimis 1864. gadā Alšvangā, Kurzemes guberņā, Krievijas Impērijā, miris 1934. gadā Alšvangā) bija suitu tautas muzikants (koklētājs, vijolnieks, ermoņiku spēlētājs, klarnetists un dūdinieks), Kurzemes kokļu meistars un audējs.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1864. gadā Alšvangā, Kurzemes guberņā, Krievijas Impērijā. Ieguvis pamatskolas izglītību. Tautas instrumentu gatavošanu un kokļu, dūdu un āžraga spēlēšanu apguvis no vectēva, bet dienēdams Krievijas Impērijas armijā iemācījies spēlēt arī vijoli un klarneti. Savas pirmās kokles izgatavojis jau 7 gadu vecumā, ar ko arī visu turpmāko mūžu uzstājies. Viņa vadītais suitu muzikantu orķestris vairākkārt uzstājies Liepājā, Aizputē un Rīgā, kur Heņķa koklēšana ieskaņota skaņuplatēs, ko 1930. gados izdevusi Latviešu folkloras krātuve.

20. gadsimta 20. gados tautas mūzikas materiālu vākšanas ekspedīcijā pie viņa vairākas dienas viesojies Emilis Melngailis, kurš Heņķi atzina par ļoti labu koklētāju un teicamu kokļu gatavotāju. Par pirmo tikšanos ar Heņķi viņš rakstīja:

Vēlāk pie Heņķa ciemojies arī Arturs Salaks. Heņķi gleznā „Vecais koklētājs” uzgleznojis mākslinieks Jēkabs Bīne. Miris 1934. gadā Alšvangā. Kopā ar koklēm apglabāts Alsungas Dzēriņu kapos. Pēc Heņķa nāves Latvijas Valsts vēsturiskajā muzejā nokļuva viņa 7 gadu vecumā izgatavotās kokles, kā arī dūdas, stabule, taure, nošu burtnīca, dziesmu grāmata un dzīves laikā valkāta rakstaina ādas josta ar misiņa kalumiem. Heņķa skolnieks un tradīciju turpinātājs bija suitu koklētājs Jānis Poriķis.

## Atsauces
ER-200

**ER200** (**E**lektrovilciens **R**īgas, **200**. tips, rūpnīcas apzīmējums 62-110 un 62-285) bija Latvijā ražots līdzstrāvas ātrgaitas elektrovilciens, kas bija paredzēts Maskavas - Ļeņingradas/Pēterburgas dzelzceļa līnijai ar elektrifikācijas spriegumu 3000 V. No 1973. līdz 1994. gadam tos ražoja Rīgas Vagonbūves rūpnīca (RVR) kopā ar Rīgas elektromašīnbūves rūpnīcu (RER) (ražoja elektroaprīkojumu).

## Attēlu galerija

ЭР200 в пути.JPG|ER200-1 ceļā

Skorostnoj e'lektropoezd E'R 200.JPG|ER200-1 pastmarkā
ER200(20let).JPG|ER200-1 pēc 20 gadu ekspluatācijas
ЭР200 на ремонтной позиции.JPG|ER200-1 remontā
Электропоезд ЭР200 второго выпуска.jpg|ER200-2
Old speed.jpg|ER200-2 un *Сокол-250*
ЭР200 все.JPG|ER200-1, ER200-2, ER200-1bis depo
ER200-105 at the Moscow Railway Museum, Rizhsky Rail Terminal (1).JPG|ER200-1 Maskavas dzelzceļa muzejā (2011)

## Skatīt arī
* Rīgas Vagonbūves rūpnīca
* ER2
Īvs Lampārts

**Īvs Lampārts** (; dzimis ) ir Beļģijas šosejas riteņbraucējs, šobrīd pārstāv **.

## Karjera
Lampārts no sešu gadu vecuma trenējās džudo, nopelnot melno jostu, bet riteņbraukšanai pievērsās tikai 17 gadu vecumā.

Lampārts uzvarēja 2017. gada ''Dwars door Vlaanderen'' sacensībās. Pēc gada viņš šajā sacensībās uzvarēja atkārtoti.

2017. gada Vuelta a España Lapārts uzvarēja otrajā posmā.

2020. gada oktobrī uzvarēja COVID-19 pandēmijas dēļ pārceltajās ''Driedaagse Brugge–De Panne'' sacensībās.

## Atsauces

## Ārējās saites
Tērbatas latviešu studentu rakstniecības vakari

**Tērbatas latviešu studentu rakstniecības vakari** (T.L.R.V.) bija neoficiāli Tērbatas latviešu studentu jeb "draugu" saieti kopš 1870. gada, no kuriem 1882. gadā izveidojās pirmā latviešu studentu korporācija *[[Lettonia]]*. Saietu mērķi bija latviešu tautas garīgās attīstības veicināšana, tās vēstures pētīšana, valodas un skolu attīstība.

## Vēsture
Par kustības pirmsākumu var uzskatīt 1856. gada februārī Tērbatas Universitātes studentu dibinātos "Tērbatas latviešu vakarus". Lai arī no 31 dibinātāja tikai septiņi bija latvieši (pēc tam pievienojās vēl 11), taču Krišjānis Valdemārs, Jānis Zakranovičs, E. Grīnhofs, Krišjānis Barons tika ievēlēti šī nodibinājuma vadošajos amatos. 1857. gadā Krišjānis Valdemārs ar saviem domubiedriem nodibināja studentu korporāciju Fraternitas Academica Dorpatensis. Kad 1858. un 1859. gadā lielākā vakarnieku daļa beidza studijas un atstāja Tērbatu, latviešu elements korporācijas dzīvē zaudēja svaru.  Jaunā korporācija nespēja piemēroties pārējo vācbaltiešu studentu korporāciju principiem un 1861. gada 28. februārī to izslēdza no Tērbatas šaržēto konventa.

1870. gada 18. februārī Tērbatas Universitātes students Kronvaldu Atis ar saviem divdesmit domu biedriem nosūtīja apsveikuma telegrammu Rīgas Latviešu biedrības jaunā nama iesvētīšanas reizē. 19. februāra vakarā visi telegrammas parakstītāji sapulcējās atzīmēt Rīgas Latviešu biedrības svētkus un nolēma atjaunot regulāras vakarnieku sanāksmes, kas tika nodēvētas par Tērbatas latviešu studentu rakstniecības vakariem.  
Savu iekšējo uzbūvi un organizāciju T.L.R.V. *draugi* gandrīz pilnībā veidoja uz studentu korporāciju principiem. Vakaru dibinātāji bija Atis Kronvalds, Frīdrihs Grosvalds, Atis Grīnbergs, Eižens Zemmers un citi.

1881. gada 3. decembrī draugu organizēcijai tika pieņemts nosaukums "Fraternitas Lettonica", kas 1882. gada 20. februārī tika mainīts ar nosaukumu "Lettonia".

## Atsauces
Miroslavs Filips

**Miroslavs Filips** (;  Prāga —  Prāga) bija Čehijas starptautiskais lielmeistars šahā (1955).

## Biogrāfija
No 1950. gadu sākuma līdz 1960. gadu beigām bijis viens no vadošajiem Čehoslovākijas šahistiem. Čehoslovākijas šaha čempionātos izcīnījis 3 zelta (1950, 1952, 1954), 3 sudraba (1953, 1961, 1963) un 2 bronzas (1957, 1966) medaļas. Daudzu starptautisko šaha turnīru laureāts, tajā skaitā uzvarējis vai dalījis pirmo vietu Prāgā (1956), Marianske Lāznē (1956, 1960), Buenosairesā (1961) un Bernē (1975). 1979. gadā Polaņicazdrojā bijis otrais Akibas Rubinšteina memoriālā (uzvarējis Jurijs Razuvajevs).

Pasaules šaha čempiona izcīņas ciklos divas reizes iekļuvis pretendentu turnīros. 1956. gadā Amsterdamā ieņēmis 8. vietu, bet 1962. gadā Kirasao palicis 7. vietā.

Pārstāvējis Čehoslovākijas komandu lielākajos komandu šaha turnīros:
* Pasaules šaha olimpiādēs piedalījies 12 reizes (1952-1974);
* Eiropas komandu šaha čempionātos piedalījies 3 reizes (1957-1961, 1970). Komandu vērtējumā izcīnījis bronzas (1957) medaļu. Individuālajā vērtējumā izcīnījis zelta (1970) un sudraba (1957) medaļas;
* Pasaules studentu šaha čempionātā piedalījies 4 reizes (1954-1955, 1957-1958). Komandu vērtējumā izcīnījis zelta (1954) un 2 bronzas (1957, 1958) medaļas. Individuālajā vērtējumā izcīnījis 2 zelta (1954, 1955) medaļas.

Par panākumiem turnīros FIDE 1953. gadā Filipam piešķīrusi starptautiskā meistara (IM), bet 1955. gadā - starptautiskā lielmeistara (GM) nosaukumu.

1980. gadu sākumā pārtraucis aktīvā šahista gaitas, taču strādājis par šaha žurnālistu vadošajos Čehoslovākijas preses izdevumos, vadījis šaham veltītus raidījumus Čehoslovākijas televīzijā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Rumānijas premjerministru uzskaitījums

Šajā uzskaitījumā apkopoti **[[Rumānija]]s premjerministri**, kuri ir valdības vadītāji. Amatu izveidoja 1862. gadā Moldāvijas un Valahijas apvienotajās hercogistēs.

## Uzskaitījums

### [[Attēls:Flag of the United Principalities of Romania (1862–1866).svg|30px]] [[Moldāvijas un Valahijas apvienotās hercogistes]] (1859—1881)[[Attēls:Principality of Romania - 1872 CoA.svg|30px]]

### [[Attēls:Flag of Romania.svg|30px]] [[Rumānijas Karaliste]] (1881—1947) [[Attēls:Kingdom of Romania - Big CoA.svg|30px]]

### [[Attēls:Flag of Romania (1948-1952).svg|30px]] [[Attēls:Flag of Romania (1952-1965).svg|30px]] [[Rumānijas Tautas Republika]] (1947—1965) [[Attēls:Coat of arms of the Popular Republic of Romania (1948-1952).svg|30px]] [[Attēls:Coat of arms of the Popular Republic of Romania (1952-1965).svg|30px]]

### [[Attēls:Flag of Romania (1965-1989).svg|30px]] [[Rumānijas Tautas Republika|Rumānijas Sociālistiskā Republika]] (1965—1989) [[Attēls:Coat of arms of the Socialist Republic of Romania.svg|30px]]

### [[Attēls:Flag of Romania.svg|30px]] [[Rumānija|Rumānijas Republika]] (1989—mūsdienas) [[Attēls:Coat of arms of Romania.svg|30px]]
Džordžs Salmons

**Džordžs Salmons** (;  Dublina —  Dublina) bija īru matemātiķis, anglikāņu teologs un šahists.

## Biogrāfija
Mācījies matemātiku un teoloģiju Dublinas Trinitijas koledžā. 1863. gadā ticis ievēlēts par Karaliskās biedrības biedru. 1866. gadā kļuvis par teoloģijas profesoru Dublinas universitātē. Par saviem pētījumiem algebriskajā ģeometrijā 1868. gadā ticis apbalvots ar Karalisko medaļu () "par saviem pētījumiem analītiskajā ģeometrijā un virsmas teorijā". 1871. gadā kļuvis par Dublinas Svētā Patrika katedrāles kancleru. 1889. gadā apbalvots ar augstāko britu apbalvojumu par ieguldījumu zinātnes attīstībā - Koplija medaļu (). Pēdējos mūža gados bijis pazīstams teologs. Savos teoloģiskajos darbos pievērsies Romas Katoļu baznīcas kritikai, apšaubījis Romas pāvesta nekļūdīgumu, pētījis Jaunās Derības interpretācijas problēmas.
200px|left|thumb|Džordža Salmona piemineklis blakus Trinitijas koledžai Dublinā

## Šahists
Bijis pazīstams arī kā šahists. Bijis Dublinas universitātes šaha kluba patrons un Dubilnas šaha kluba prezidents (1890–1903). 1858. gadā Birmingemā piedalījies 2. Britu šaha kongresā. Pēc kongresa piedalījies šaha simultānspēles seansā pret Polu Morfiju. Atsevišķās partijās parādījis labus rezultātus, tā piemēram, uzvarējis vienu no sava laika vadošajiem šahistiem Danielu Harvicu.

## Darbi
* A treatise on conic sections (1848);
* A treatise on higher plane curves: Intended as a sequel to a treatise on conic sections (1852);
* Lessons introductory to the modern higher algebra (pirmais izdevums 1859. gadā, otrais izdevums 1866. gadā, trešais izdevums 1876. gadā, ceturtais izdevums 1885. gadā, piektais izdevums 1964. gadā);
* A treatise on the analytic geometry of three dimensions (pirmais izdevums 1862. gadā, piektais izdevums 1895. gadā);
* The eternity of future punishment (1864);
* The reign of law (1873);
* Non-miraculous Christianity (1881);
* Introduction to the New Testament (1885);
* The infallibility of the Church (1888);
* Thoughts on the textual criticism of the New Testament (1897);

## Atsauces

## Ārējās saites
* Džordža Salmona biogrāfija
Viktors Knorre

**Viktors Knorre** (, ;  Mikolajiva —  Berlīne) bija vācu izcelsmes Krievijas un Vācijas astronoms, un šahists.

## Biogrāfija
Piedzimis kā piektais no piecpadsmit bērniem ģimenē, kura vairākās paaudzēs nodarbojusies ar astronomiju. Mācījies Vīlandes Šmita skolā. Pēc skolas beigšanas atgriezies pie tēva un divus gadus bijis viņa palīgs vietējā observatorijā.

1862. gadā devies uz Berlīni, kur iestājies universitātē un padziļināti studējis astronomiju. 1867. gadā aizstāvējis doktora disertāciju astronomijā un uzsācis darbu Pulkovas astronomijas observatorijā, kur nodarbojies ar astronomiskiem aprēķiniem, tajā skaitā zemes magnētisma izskaitļošanu. Daudz braukājis pa Krieviju, pārbaudot vietējās meteostacijas. 1869. gadā atgriezies Nikolajevā, kur palīdzējis izglītot savus jaunākos brāļus un māsas, bet vēlāk strādājis par skolotāju vietējā skolā. Tomēr drīzumā mazās algas dēļ bijis spiests pamest dzimtās vietas un atkal doties uz Berlīni, kur jau bija pārvācies viņa tēvs. Kopš 1873. gada strādājis Berlīnes observatorijā. Lielāko daļu sava laika veltījis asteroīdu, komētu un dubultzvaigžņu novērojumiem. Atklājis četrus jaunus asteroīdus: Koronīdu (4.1.1876), Enonu (7.4.1880), Hipātiju (1.7.1884) un Pentesiliju (13.10.1887). Saviem debesu ķermeņu orbītu vērojumiem konstruējis un aprakstījis paša izveidotu mikrometru. Piedalījies arī citu astronomisko ierīču uzlabošanā. 1892. gadā kļūst par astronomijas profesoru Berlīnes Universitātē. 1906. gadā devies pensijā un nopircis māju Berlīnes rajonā Lihtenfeldē, kur pavadījis sava mūža beidzamos gados. Arī pēc aiziešanas pensijā aktīvi nodarbojies ar zinātni. 1906. un 1911. gadā publicējis darbus, kuros aprakstījis teleskopa "ekvatoriālo montāžu". Savus teorētiskos pētījumus ieviesis praksē, izveidojot prototipa modeli.

Knorre bijis pazīstams arī kā šahists. Ap 1865. gadu viņš bijis pieskaitāms vadošajiem Vācijas šahistiem, jo dažādu turnīru partijās guvis uzvaras pār Ādolfu Andersenu, Lūisu Paulsenu, Johannesu Cukertortu un Gustavu Neimani. Pēc neveiksmes 1880. gada Vīsbādenes starptautiskajā šaha turnīrā vairs nav piedalījies nopietnos turnīros, lai gan līdz mūža beigām saglabājis interesi par šahu.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Viktora Knorres biogrāfija   
* Viktora Knorres biogrāfija vārdnīcā ''Baltisches Biographisches Lexikon digital''
Dubrovka (Baltinavas pagasts)

**Dubrovka** bija apdzīvota vieta Balvu novada Baltinavas pagastā. Atradās pagasta austrumu daļā 8 km no pagasta centra Baltinavas un 258 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atradās netālu no autoceļa V479, pie pašas Latvijas—Krievijas robežas.

1897. gadā viensētā bija 11 cilvēki.
## Atsauces
Džordžo Agambens

**Džordžo Agambens** (; dzimis ) ir itāļu filozofs. Attīstījis Kārļa Šmita idejas par valsts izņēmuma stāvokli, Vitgenšteina idejas par dzīvesformām (*lebensform*), ietekmējojoties no Fuko idejām par biopolitiku.

Dzimis Romā, studēja tiesības un filozofiju La Sapenca universitātē. Piedalījās Heidegera semināros. Draudzējas un sadarbojas ar daudziem redzamiem Itālijas un Francijas intelektuāļiem. Pētījis Benjamina daiļradi, bija Benjamina rakstu itāļu valodā redaktors. Pasniedzis dažādās Itālijas, Francijas un ASV universitātēs. Kritizējis ASV reakciju uz 2001. gada 11. septembra uzbrukumiem.

## Ārējās saites

* Agambens ''The Internet Encyclopedia of Philosophy''
Lietuvas premjerministru uzskaitījums

Šajā uzskaitījumā apkopoti **[[Lietuva]]s premjerministri**, kopš 1918. gada, kad Lietuva ieguva neatkarību no Krievijas Impērijas. Padomju okupācijas periodā premjerministra amats tika likvidēts. Taču atgūstot neatkarību 1990. gadā premjerministra amats. No 1918. līdz 1940. gadam un no 1990. līdz 1992. gadam premjerministra amata oficiālais nosaukums bija **"Ministru padomes priekšsēdētājs".**

## Uzskaitījums

### [[Attēls:Flag of Lithuania.svg|30px]] [[Lietuva|Lietuvas Republika]] (1918—1940) [[Attēls:Coat of arms of Lithuania.svg|30px]]

### [[Attēls:Flag of Lithuania.svg|30px]] [[Lietuva|Lietuvas Republika]] (1990 — mūsdienas) [[Attēls:Coat of arms of Lithuania.svg|30px]]
Manuels Markess Sterlings

**Manuels Markess Sterlings** (,  Lima —  Vašingtona) bija Kubas prezidents, ārlietu ministrs (1933-1934) un diplomāts. Bijis Kubas sūtnis Meksikā un ASV.

## Biogrāfija
Piedzimis Peru, taču drīz vien ģimene pārcēlusies uz Kubu. Sešpadsmit gadu vecumā debitējis kā žurnālists Kubas preses izdevumos *El Pueblo* un *El Camagueyano*, kurus nodibinājis viņa tēvs. Vairākus gadus dzīvojis Meksikas pilsētā Meridā, kur ārstējās no bronhiālās astmas. Sadarbojies ar vietējo preses izdevumu *El Eco del Comercio* un šaha žurnālu *La Revista de Mérida de Ajedrez*. 1895. gadā Hosē Martī sacelšanās laikā dzīvojis un strādājis Madridē, kur sadarbojies ar šaha žurnālu *La Revista Internacional de Ajedrez*. Lai izvairītos no aresta, pārcēlies no Spānijas uz Meksiku, bet vēlāk uz ASV. Pēc Spānijas—ASV kara atgriezies Kubā. 1901. gadā nodibinājis laikrakstu *El Mundo*, vēlāk sadarbojies ar laikrakstiem *La Lucha* (1905), *El Heraldo de Cuba* (1913), *La Nación* (1916). Iecelts par Kubas sūtni Meksikā. 1913. gada Meksikas revolūcijas laikā atbalstījis gāzto prezidentu Fransisko Madero, sarakstījis vairākas reportāžas par notikumiem Meksikā.

1933. gadā, kad toreizējā Kubas prezidenta Herardo Mačado neveiksmīgās politikas rezultātā sākas plaši streiki un nemieri, pēc politiķu apaļā galda lēmuma kļuvis par Kubas ārlietu ministru. 1934. gada 18. janvārī sešas stundas izpildījis Kubas prezidenta pienākumus. Pēc tam ticis iecelts par Kubas sūtni ASV, kur 1934. gada 29. maijā parakstījis līgumu ar ASV, kas noregulējis abu valstu attiecības un atcēlis Kubu diskriminējošo Plata labojumu.

Bijis pazīstams arī kā šahists, daudzu Kubas un Meksikas šaha čempionātu dalībnieks. 1900. gadā piedalījies Parīzes starptautiskajā šaha turnīrā, kurā ieņēmis 15. vietu (uzvarējis Emanuels Laskers).

Sarakstījis vairāk nekā piecpadsmit grāmatas par vēsturiskām, politiskām un šaha tēmām.

## Atsauces

## Ārējās saites
Moldovas prezidentu uzskaitījums

Šajā uzskaitījumā apkopoti **[[Moldova]]s prezidenti**, kopš 1991. gada, kad tika izveidots šāds amats.

## Uzskaitījums
### [[Attēls:Flag of Moldova.svg|30px]] [[Moldovas Republika]] (1991 — mūsdienas) [[Attēls:Coat of arms of Moldova.svg|30px]]
Ziemeļmaķedonijas prezidentu uzskaitījums

Šajā uzskaitījumā apkopoti **[[Ziemeļmaķedonija]]s prezidenti**, kopš 1991. gada, kad tā ieguva neatkarību no Dienvidslāvijas.

## Uzskaitījums
Aruša

**Aruša** () ir Tanzānijas otrā lielākā pilsēta, kas atrodas valsts ziemeļu daļā, netālu no Meru kalna. Pilsēta atrodas 320 km attālumā no Serengeti Nacionālā parka, 80 km attālumā no Kilimandžāro un 423 km attālumā no Tanzānijas galvaspilsēta Dodomas. Pēc 2022. gada datiem pilsētā dzīvo 617 631 iedzīvotājs, bet tās aglomerācijā — ap 323 198 iedzīvotājiem. Pilsēta atrodas 1387 metrus virs jūras līmeņa.

Pilsēta ir Austrumāfrikas Savienības mītnes vieta. No 1994. līdz 2015. gadam pilsētā notika Ruandas Starptautiskā krimināltiesa, kuras laikā tika izskatīts Ruandas genocīds.
## Sadraudzības pilsētas
Arušas sadraudzības pilsētas ir:
*  Darema, ASV
*  Kanzassitija, ASV
*  Mjūrcušlaga, Austrija
*  Tifariti, Rietumsahāra

## Ārējās saites
Doboja

**Doboja** (*Добој*; ) ir Bosnijas un Hercegovinas Serbu republikas pašvaldība un pilsēta. Tai cauri tek Bosnas upe. Dobojā ir *[[Željeznice Republike Srpske]]* galvenais dzelzceļa mezgls.

## Vēsture
Dobojas apkārtne bijusi apdzīvota jau akmens laikmetā. Ir atrastas Romas impērijas laika militārās nometnes un apmetnes paliekas. Pēc slāvu ierašanās 6. gadsimtā teritorija iekļāvās Usoras bānatā.

13. gadsimta sākumā Bosnijas karalim Kotromaničam tika uzcels Dobojas cietoksnis; paplašināts 1415. gadā. Osmaņu impērijas laikā 1490. gadā vēl paplašināts. Tas bija nozīmīgs nocietinājums pret iebrucējiem no ziemeļiem (ungāriem, vēlāk arī austriešiem un vāciešiem). Osmaņu impērijas karos cietoksnis daudzkārt tika pakļauts uzbrukumiem, līdz 1878. gadā to ieņēma Hābsburgi.

Pirmā pasaules kara laikā Dobojā bija viena no lielākajām Austroungārijas koncentrācijas nometnēm. No 1929. līdz 1941. gadam tā ietilpa Dienvidslāvijas Karalistes Vrbas Banovinā. Otrā pasaules kara laikā Dobojā aktīvi darbojās partizāni.

Doboja bija stratēģiski svarīga Bosnijas kara laikā. 1992. gada maijā kontroli pilsētā pārņēma serbu spēki. Ne serbu iedzīvotāji tika atbruņoti un arestēti. Pilsētu kara laikā apšaudīja lokālie bošņāku un horvātu spēki. Pēc Deitonas vienošanās un pamiera iestāšanās Bosnijā un Hercegovinā Dobojā bija izvietota miera uzturēšanas spēku bāze.

1991. gadā Dobojas iedzīvotāju etniskais sadalījums bija: bošņāki — 41 %, serbi — 29 % un horvāti — 10 %.
2013. gadā: serbi — 74 %, bošņāki — 21 %, horvāti — 1 %.

## Sadraudzības pilsētas
Dobojas sadraudzības pilsētas ir :

* Ceļe, Slovēnija (1965)
* Čuprija, Serbija

## Ārējās saites
* Dobojas pašvaldība

## Atsauces
Österreichische Bundesbahnen

[thumb|right|160px|''ÖBB'' galvenais birojs [Vīne|Vīnē]]
thumb|right|240px|Vīnes galvenā dzelzceļa stacija
[thumb|right|240px|''[ICE T* uz Trizannas tilta]]
***Österreichische Bundesbahnen*** jeb ***ÖBB*** ("Austrijas federatīvie dzelzceļi") ir [[Austrija]]s valstij piederošs [[dzelzceļš|dzelzceļa]] uzņēmums. Tas pārvalda dzelzceļa sistēmu Austrijā un [[Lihtenšteina|Lihtenšteinā]]. Infrastruktūras pārvalde, kā arī pasažieru un kravas operācijas atdalītas atsevišķos *ÖBB* koncerna (***ÖBB-Holding AG***) meitas uzņēmumos.

== Infrastruktūra ==
Austrijas dzelzceļa līniju garums ir 4846 km. Dzelzceļa sistēmā ir 246 tuneļi un 6327 tilti, astoņas [[hidroelektrostacija|palīghidroelektrostacijas]]  16,7 Hz elektrosistēmai un divas elektrostacijas 50 Hz elektrotīklam, 1095 stacijas un pieturas, astoņi pārkraušanas centri un termināļi (2017. gada dati).

Dzelzceļa infrastruktūru pārvalda *ÖBB-Infrastruktur AG* grupas uzņēmumi. Tā meitas un asociētie uzņēmumi:
* *ÖBB-Immobilienmanagement GmbH* — *ÖBB* grupai piederošā un cita nekustamā īpašuma pārvaldīšana, attīstīšana un izmantošana
* *Mungos Sicher & Sauber GmbH* — dzelzceļa staciju apkopšana, apsardze un citi pakalpojumi
* *Rail Equipment GmbH* — *ÖBB* grupai nepieciešamā dzelzceļa ritošā sastāva, aprīkojuma un autotransporta iegāde, noma, finansēšana un apkalpošana
* *Güterterminal Werndorf Projekt GmbH* — Verndorfas kravas termināls
* *WS Service GmbH* (51 %) — [[pārmiju pārveda|pārmiju]] apkalpošana
* *Weichenwerk Wörth GmbH* (43 %) — pārmiju ražotājs
* *Galleria di Base del Brennero – Brenner Basistunnel BBT SE* (50 %) — [[Brennera bāzes tunelis|Brennera bāzes tuneļa]] būvniecība
* *Breitspur Planungsgesellschaft mbH* (28,5 %) — 1520 mm platuma sliežu ceļa būvniecība no Ukrainas robežas caur Slovākiju līdz Austrijai

== Atsauces ==


== Ārējās saites ==

* [http://www.oebb.at *Österreichische Bundesbahnen'']
Filips Stjuarts Milners-Berijs

**Filips Stjuarts Milners-Berijs** (;  Londona —  Londona) bija Lielbritānijas matemātiķis un šahists.

## Biogrāfija
Piedzimis skolotāja ģimenē kā otrais no sešiem bērniem. Agri sevi parādījis kā talantīgs šahists. 1923. gadā uzvarējis Lielbritānijas jauniešu šaha čempionātā. Pēc skolas beigšanas iestājies Kembridžas Universitātē, kur bijis universitātes šaha izlases dalībnieks un sadraudzējies ar citu vēlāk pazīstamu angļu šahistu Konelu Hjū O'Donelu Aleksanderu. Pēc augstskolas beigšanas no 1929. līdz 1938. gadam strādājis Londonas fondu biržā. No 1938. līdz 1945. gadam bijis laikraksta *[[The Times]]* šaha apskatnieks (šajā amatā vēlāk viņu nomainījis Harijs Golombeks).

Otrā pasaules kara laikā nodarbojies ar kriptogrāfiju, strādājis kopā ar Alanu Tjūringu pie Enigmas koda atšifrēšanas. No 1943. gada bijis 6. nodaļas priekšnieks, kas bijusi atbildīga par vācu radiogrammu atšifrēšanu.

Pēc kara strādājis Apvienotās Karalistes Valsts kasē un Veselības ministrijā, bet vēlāk - Britu apbalvojumu sistēmā. 1947. gadā apprecējies, ģimenē piedzimis dēls un divas meitas. 1953. gadā izcīnījis sudraba medaļu Lielbritānijas šaha čempionātā (uzvarējis Daniels Janovskis). No 1970. līdz 1973. gadam bijis Lielbritānijas šaha federācijas prezidents.

Pārstāvējis Anglijas komandu lielākajos komandu šaha turnīros:
* Pasaules šaha olimpiādēs piedalījies 4 reizes (1937-1939, 1952, 1956);
* Klāras Benediktas kausa izcīņā piedalījies 1955. gadā.

Apbalvots ar Britu impērijas ordeni (1946), Pirts ordeni (1962) un Karalisko Viktorijas ordeni (1975).

Devis nozīmīgu ieguldījumu šaha atklātņu teorijā. Nimcoviča aizsardzībā turnīru praksē ieviesis variantu: 1. d4 Zf6 2. c4 e6 3. Zc3 Lb4 4. Dc2 Zc6 ar sekojošo Dе7, d6 un е5, kuru vēlāk attīstījis Marks Taimanovs. Franču aizsardzībā piedāvājis gambīta variantu: 1. e4 e6 2. d4 d5 3. e5 c5 4. c3 Zc6 5. Zf3 Db6 6. Ld3 cxd4 7. cxd4 Ld7 8. 0—0!? Zxd4 9. Zxd4 Dxd4 10. Zc3, bet Krievu aizsardzībā izstrādājis variantu: 1. e4 e5 2. Zf3 Zf6 3. Zxe5 d6 4. Zf3 Zxe4 5. De2 De7 6. d3 Zf6 7. Lg5 Zbd7.

## Atsauces

## Ārējās saites
Svaikstiks

**Svaikstiks** (jaunprūšu: **Swāikstiks*, no **swāikstan* (**swāigstan*) — 'gaisma') prūšu mitoloģijā ir gaismas un auglības dievs, kas rūpējas par labības un zāles augšanu un lopu vairošanos. Pastāvīgi minēts dažādos 16. un 17. gadsimta prūšu dievu sarakstos, kur parasti ierindots vai nu kā otrais (aiz Ukapirma) vai ceturtais (aiz Pērkona) svarīgākais prūšu dievs.

## Atsauces
Edīte Tišheizere

**Edīte Tišheizere** (dzimusi ) ir latviešu teātra kritiķe un teātra zinātniece.

Beigusi Valsts teātra mākslas institūta Maskavā aspirantūru ar disertāciju par režisora un scenogrāfa mijiedarbību latviešu teātrī (1985). Bijusi literārās daļas teātrī Liepājas teātrī un Valmieras Drāmas teātrī. Strādā žurnālā "Teātra Vēstnesis". LU Literatūras, folkloras un mākslas institūta pētniece. Regulāra Spēlmaņu nakts žūrijas locekle.

Publicējusi daudz recenziju par teātra izrādēm, kā arī rakstus par mūsdienu teātra tendencēm. 

Līdzautore grāmatām "Latvijas teātris: 70. gadi" (1993) un "Latvijas teātris: 80. gadi" (1995, kopā ar Silviju Radzobi un Gunu Zeltiņu). Grāmatas "20. gadsimta teātra režija pasaulē un Latvijā" (2002), kā arī vairāku citu kolektīvo monogrāfiju un rakstu krājumu līdzautore. Kopā ar Zandu Borgu sarakstījusi pētījumu "Režijas virzieni un personības Liepājas teātrī" (2010). Tišheizeres intervijas ar teātra un citu mākslu pārstāvjiem apkopotas grāmatā "Abpus rāmjiem: sarunas par mākslu un dzīvi" (2014).

2017. gadā ieguvusi Normunda Naumaņa balvu kritikā.
Pīpkalonija

[thumb|330px|Tērbatas latviešu studentu biedrības "Pīpkalonija" dibinātāji (pirms 1890). Sēž (no kreisās): [Aleksandrs Dauge, Jānis Ērmanis, Eduards Pavasars, Eduards Veidenbaums, Kārlis Kasparsons, Jānis Kauliņš; stāv: Reinholds Liepiņš, Pēteris Pīpkalējs, Jēkabs Ozoliņš, Konstantīns Ūdris, Augusts Krumbergs.]]

**Pīpkalonija** bija iesauka Tērbatas latviešu studentu literāri zinātniskai biedrībai, kas darbojās no 1888. līdz 1904. gadam. Biedrība izdeva savu rakstu krājumu „Pūrs” (I—III, 1891—1893), kurā pirmo reizi tika sludinātas Jaunās strāvas idejas.

## Vēsture
Jau 1856. gadā Tērbatas Universitātes studenti Krišjānis Valdemārs, Jānis Zakranovičs, Krišjānis Barons un citi sāka rīkot "Tērbatas latviešu vakarus". 1870. gadā Atis Kronvalds, Frīdrihs Grosvalds, Eižens Zemmers un citi atjaunoja regulāras vakarnieku sanāksmes, kas tika nodēvētas par Tērbatas latviešu studentu rakstniecības vakariem. 1881. gadā vakarnieki nodibināja "Latvisko brālību" (), kas 1882. gadā tika pārveidota par studentu korporāciju "Lettonia".

1888. gada 10. novembrī *Lettoniju* pametušais Kārlis Kasparsons kopā ar saviem domubiedriem Jāni Kauliņu, Jēkabu Ozoliņu, Augustu Krumbergu un Jāni Ērmani nodibināja "Literāri zinātnisko latviešu studentu biedrību", kurai vēlāk pievienojās Andrejs Skuja, Aleksandrs Dauge, Pēteris Pīpkalējs, Konstantīns Ūders, Eduards Veidenbaums, Jēkabs  Alksnis, Ernests Ekšteins, Eduards Pavasars, Jānis Lasmanis un citi. Biedrība sapulcējās reizi nedēļā sestdienu vakaros, uz kuru vienam no tās locekļiem bija jāsagatavo referāts.
Pēc tās locekļa Pētera Pīpkalēja (1866–1913) uzvārda šo studentu biedrību sāka dēvēt par Pīpkaloniju. 

Ap 1895. gadu pārsvaru ieguva kreisi noskaņotie Pīpkalonijas biedri (Pauls Kalniņš, Jānis Jansons-Brauns, Fricis Roziņš). Biedrību slēdza 1897. gada vasarā, tās biedrus jaunstrāvniekus apvainoja revolucionārajā darbībā un K. Kasparsonam piesprieda divas nedēļas ieslodzījuma Tērbatas Universitātes karcerī. Biedrība savu darbību turpināja nelegāli, kļūdama mērenāka. Biedrības biedri bija arī mediķi un veterinārmediķi Reinholds Liepiņš, Kr. Neibergs, Kr. Bušs, Rozentāls, V. Bērziņš, Jēkabs Bērziņš, Šteinhards, Ātrēns, Ferdinands Klaustiņš un citi.

## Atsauces
Lūks Makšeins

**Lūks Džeimss Makšeins** (; dzimis  Londonā) ir Lielbritānijas starptautiskais lielmeistars šahā (2000).

## Biogrāfija
1992. gadā uzvarējis Pasaules junioru šaha čempionātā U10 vecuma grupā. 2002. gadā Goa izcīnījis sudraba medaļu Pasaules junioru šaha čempionātā U18 vecuma grupā. 2003. gadā kopā ar Krišnanu Sašikiranu un Alekseju Drejevu dalījis pirmo vietu Esbjergas starptautiskajā šaha turnīrā *The North Sea Cup*. 2004. gadā Pamplonas starptautiskajā šaha turnīrā dalījis pirmo vietu ar Emīlu Sutovski un Migelu Iljeskasu un bijis trešais turnīrā Drammenē. 2005. gadā uzvarējis Igvaldas (Spānija) starptautiskajā šaha turnīrā. 2006. gadā Liverpūlē bijis trešais Eiropas Savienības individuālajā šaha čempionātā. 2010. gadā Toronto uzvarējis starptautiskajā šaha turnīrā *Canadian Open* un Volvegas (Nīderlande) starptautiskajā šaha turnīrā *Remco Heite Schaaktoernooi*, kā arī kopā ar Višvanatanu Anandu dalījis otro vietu Londonas starptautiskajā šaha turnīrā *London Chess Classic* (uzvarējis Magnuss Karlsens). 2011. gadā kopā ar Davidu Navaru uzvarējis Veikanzē (Nīderlande) šaha festivāla *Tata Steel* B turnīrā.

Pārstāvējis Anglijas komandu lielākajos komandu šaha turnīros:
* Pasaules šaha olimpiādēs piedalījies 4 reizes (2002-2004, 2010, 2016);
* Pasaules komandu šaha čempionātā piedalījies 2019. gadā un komandu vērtējumā izcīnījis sudraba medaļu;
* Eiropas komandu šaha čempionātos piedalījies 7 reizes (2001, 2005, 2009, 2013-2019). Komandu vērtējumā izcīnījis bronzas (2019) medaļu.

Par panākumiem turnīros FIDE 1997. gadā Makšeinam piešķīrusi starptautiskā meistara (IM), bet 2000. gadā - starptautiskā lielmeistara (GM) nosaukumu. Sešpadsmit gadu vecumā kļuvis par visjaunāko šaha lielmeistaru Lielbritānijas šaha vēsturē (šo rekordu 2007. gadā pārspēja Deivids Hauels) un bijis trešais angļu šahists (pēc Maikla Adamsa un Naidžela Šorta, kas FIDE Elo reitingu sarakstā pārsniedzis 2700 punktu robežu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Tirgvedības komplekss

**Tirgvedības pasākumu komplekss** jeb vienkārši **tirgvedības komplekss** vai **tirgvedības pasākumi**, dažkārt arī **mārketinga mikss** (no ), ir tirgvedības plānošanas modelis, kas tradicionāli koncentrējās uz 4P — produktu, cenu (*price*), izvietojumu (*place*) un veicināšanu (*promoting*), kuru veiksmīga plānošana un īstenošana ļautu sasniegt mērķa tirgū nospraustos mērķus. Tirgvedības kompleksa konceptu pirmo reizi aprakstīja Amerikas Tirgvedības asociācijas prezidents Nīls Bordens (*Neil Borden*).

## 4P modelis
Tirgvedības pasākumu kompleksā produkts tiek uzskatīts par galveno, jo uzņēmuma piedāvātā lieta vai pakalpojums ir jāpārdod. Uz produktu attiecas lēmumi par produkta funkciju, izskatu, zīmolu, iepakojumu un apkalpošanas garantiju.

Cena ir svarīga, jo tā lielā mērā ietekmēs uzņēmuma apgrozījumu, peļņu un pārdošanas apjomus. Ar cenu ir saistīti lēmumi par iespējamo atlaižu apjomu un izpirkumnomas piedāvājumu.

Izvietojums attiecas uz produkta izplatīšanas kanāliem, veikalu tīkliem un loģistiku, lai nodrošinātu tā nonākšanu pie mērķa pircējiem.

Veicināšana iekļauj visus tirgvedības, reklāmas un sabiedrisko attiecību pasākumus, kas vērsti uz potenciālo pircēju uzmanības piesaistīšanu un pārliecināšanu par pirkuma veikšanu. Tradicionālajā tirgvedībā visus četrus P kontrolēja produkta ražotājs.

## 7P modelis
Papildus 4P modelim šis modelis izmanto vēl trīs parametrus — procesus (*process*), cilvēkus (*people*) un pierādījumus (*physical environment*).

Pierādījumi ir uzņēmuma radītais fons, kurā tiek piedāvāts produkts. Tie var būt uzņēmuma birojs, inventārs, reklāmas zīmes, drukātās brošūras un interneta mājaslapa.

Cilvēki ir uzņēmuma darbinieki, pārdevēji un apkalpošanas nodrošinātāji, visi cilvēki, ar kuriem pircējs saskaras pirkuma veikšanas laikā.

Procesi ir procedūras, kas nodrošina pārdošanas īstenošanas gaitu.

## Četru C modelis
Pēdējos gadu desmitos populārs kļuvis arī "četru C" modelis, kas lielāku uzmanību velta klienta vajadzībām — klientu (*consumer*), cenu (*costs*), komunikāciju (*communication*) un ērtību (*convenience*).

### Koncentrēšanās uz klientiem
Uz klientiem vērstās tirgvedības modelis angliski pazīstams kā SIVA (Risinājums, informācija, vērtība, pieejamība) un balstīts uz atšķirīgu 4P interpretāciju, kurā 4P tiek uztverti no klienta ieguvuma viedokļa:
* Produkts ir risinājums;
* Veicināšana ir informācija;
* Cena ir vērtība;
* Izvietojams ir pieejamība.

Pārspīlēta fokusēšanās tikai uz potenciālo klientu vajadzībām vēl pirms produkta radīšanas no vienas puses nodrošina uzņēmēju no neveiksmēm tirgū, taču tā arī ierobežo jaunievedumus un jaunu tehnoloģiju lēcienus. Koncentrēšanās tikai uz klientu viedokļiem rada riskus, ko rada aptaujas jautājumu formulējumi, kā arī aptaujas dalībnieku atbilžu patiesums. Šī parādība plaši pazīstama ātrās ēdināšanas restorānos, kuru klienti aptaujās norāda, ka ēdienkartē vēlas redzēt vairāk salātus, jo uz šādu atbildi viņus spiež sabiedrības noskaņojums. Tādēļ šī pieeja ir vairāk piemērota tradicionālām, uz apkalpošanu vērstām nozarēm, kur klienta ērtība ir galvenā.

## Atsauces
Vasilis Kotroniass

**Vasilis Kotroniass** (; dzimis  Atēnās) ir Grieķijas starptautiskais lielmeistars šahā (1990), kas no 1998. līdz 2004. gadam ir pārstāvējis Kipru.

## Biogrāfija
No 1980. gadu vidus bijis viens no Grieķijas vadošajiem šahistiem. Desmit reizes uzvarējis Grieķijas šaha čempionātos (1986, 1987, 1988, 1990, 1991, 1992, 1994, 2006, 2010 un 2014). Trīs reizes piedalījies Pasaules šaha čempionātos pēc izslēgšanas sistēmas (1997, 1999, 2004), kurās nav ticis tālāk par 2. kārtu. 2005. gadā piedalījies Pasaules kausa izcīņā šahā pēc izslēgšanas sistēmas, kurā 1. kārtā uzvarējis Ni Hua, bet 2. kārtā zaudējis Aleksejam Širovam. 2014. gadā Hanijā izcīnījis sudraba medaļu Vidusjūras reģiona valstu individuālajā čempionātā.

Daudzu starptautisko šaha turnīru laureāts, tajā skaitā uzvarējis vai dalījis pirmo vietu turnīros Atēnās (1988, 1989, 2003), Hanijā (1991), Veikanzē *Sonnevanck* (Nīderlande, 1992), Komotini (1993), Peristeri (1993, 1994), *Gausdal Classics* (Norvēģija, 1993, 1994, 1995), Kerkīrā (1995), Hamburgā (2001, kopā ar Klausu Bišofu), Gibraltāras šaha festivālā (2003, kopā ar Naidželu Šortu), Hastingsā (Anglija, 2004), Salonikos (2005, 2007), Stokholmas *Rilton Cup* (2008).

Pārstāvējis Grieķijas un Kipras komandas lielākajos komandu šaha turnīros:
* Pasaules šaha olimpiādēs piedalījies 13 reizes (1984-1996, 2000-2008, 2012). Individuālajā vērtējumā izcīnījis bronzas (2008) medaļu;
* Eiropas komandu šaha čempionātos piedalījies 8 reizes (1989-1997, 2001-2007, 2013). Individuālajā vērtējumā izcīnījis zelta (2013) un sudraba (2001) medaļas;
* Pasaules komandu šaha čempionātā piedalījies 2010. gadā;
* Balkānu valstu komandu šaha čempionātos piedalījies 8 reizes (1984-1994). Komandu vērtējumā izcīnījis zelta (1992), sudraba (1993) un bronzas (1994) medaļas, bet individuālajā - 4 sudraba (1986, 1988, 1992, 1994) un 2 bronzas (1990, 1993) medaļas.

Par panākumiem turnīros FIDE 1986. gadā Kotroniasam piešķīrusi starptautiskā meistara (IM), bet 1990. gadā - starptautiskā lielmeistara (GM) nosaukumu.

Vairāku šaha atklātņu teorijai veltītu grāmatu autors.

## Literatūra
* Vasilios Kotronias, *Beating the [[Karo—Kana aizsardzība|Caro-Kann]]*, Batsford, Londona 1984, 
* Vasilios Kotronias, *Beating the [[Flanga atklātnes|Flank Openings]]*, Batsford, Londona 1996, 
* Vasilios Kotronias, *Beating the [[Krievu aizsardzība|Petroff]]*, Batsford, Londona 2004, 
* Vasilios Kotronias, *The Grandmaster Battle Manual*, Quality Chess, Glāzgova 2011, 

## Atsauces

## Ārējās saites
Ernests Ekšteins

**Ernests Ekšteins** (1872-1941) bija latviešu ārsts, laikrakstu izdevējs un teātra darbinieks. Liepājas domes deputāts (1906, 1910). Liepājas Latviešu teātra vadītājs (no 1907). Liepājas Operas direktors (1922-1934).

## Dzīvesgājums
Dzimis 1872. gada 29. augustā Liepājas apriņķa Lielgramzdas muižā zemnieku Jēkaba un Margrietas Ekšteinu ģimenē. 

Mācījās Gramzdas draudzes skolā (1882-1888), Liepājas Nikolaja ģimnāzijā (1888-1891). Studēja matemātiku (1892-1893) un medicīnu (1893-1898) Tērbatas Universitātē, darbojās latviešu studentu literāri zinātniskās studentu biedrībā „Pīpkalonija”. 

No 1899. gada bija sabiedriskais ārsts Jaunliepājā, bija Latviešu dramatiskās biedrības dibinātājs (1906) un priekšsēdis, Liepājas Latviešu teātra vadītājs (no 1907). Liepājas Latviešu biedrības un Liepājas Latviešu labdarības biedrības priekšnieks. Liepājas pilsētas domes deputāts (1906, 1910). Laikraksta "Liepājas Atbalss" līdzizdevējs (1907-1915). 

Pēc Latvijas brīvības cīņu beigām Liepājas operas direktors (1922-1934). Laikrakstu "Kurzemes vārds" (1919-1922) un "Kurzemes Vēstnesis" (1922-1923) izdevējs un redaktors. Liepājas Ostas saimniecības vadītājs. Liepājas XV aizsargu pulka Jātnieku diviziona ārsts (1938).

Miris 1941. gada 16. oktobrī Liepājā, apbedīts Embūtes pagasta Elkuzemes Balkaižu (tagad Vībiņu) kapos.

## Apbalvojumi
* Triju Zvaigžņu ordenis, 3. šķira (1928)

## Literatūra
* Ievērojamā sab. darbinieka dr. Ekšteina piemiņai. Kurzemes Vārds, 1941. gada 19. oktobrī; 
* Liepājas latviešu teātra un operas tēvs. Kurzemes Vārds, 1941. gada 26. oktobrī; 
* Sudmalis J. Dr. Ekšteins kā mākslas draugs. Kurzemes Vārds , 1945. gada 30. decembrī; 
* Treigūts R. Daktera Ekšteina lielā mīlestība. Teātris un Dzīve, 1981, nr. 25, 126. lpp.; 
* Štrombergs A. Liepājas operas un baleta sākumi. LjuM, 24, 1995, 2742. lpp.

## Atsauces
Manuels Ārons

**Manuels Ārons** (; dzimis  Taungu) ir Indijas starptautiskais meistars šahā (1961).

## Biogrāfija
No 1950. gadu beigām līdz 1980. gadu sākumam bijis viens no vadošajiem Indijas šahistiem. Deviņas reizes uzvarējis Indijas šaha čempionātos (1959, 1961, 1969, 1971, 1972, 1973, 1974, 1976, 1981). No 1957. līdz 1982. gadam vienpadsmit reizes uzvarējis Indijas štata Tamilnādas šaha čempionātos. 

1961. gadā Pasaules šaha čempiona izcīņas nosaukuma Āzijas zonas turnīra finālā uzvarējis Sesilu Purdi ar 3:0 un ieguvis tiesības piedalīties starpzonu turnīrā. 1961. gadā starptautiskajā šaha turnīrā Ašhabadā dalījis 5.-6. vietu (uzvarējis Ratmirs Holmovs). 1962. gadā Stokholmas starpzonu turnīrā palicis pēdējā vietā, lai gan savstarpējās partijās uzvarējis lielmeistarus Lajošu Portišu un Volfgangu Ūlmanu. 1984. gadā Honkongā ieņēmis 4. vietu Nāciju Sadraudzības valstu šaha čempionātā.

Pārstāvējis Indijas komandu lielākajos komandu šaha turnīros:
* Pasaules šaha olimpiādēs piedalījies 3 reizes (1960-1964);
* Āzijas valstu komandu šaha čempionātos piedalījies 2 reizes (1977, 1981). Individuālajā vērtējumā izcīnījis bronzas (1981) medaļu.

Par panākumiem turnīros FIDE 1961. gadā Āronam piešķīrusi starptautiskā meistara (IM) nosaukumu. Bijis pirmais Indijas šahists, kas kļuvis par starptautisko meistaru šahā. Ieņēmis vairākus atbildīgus amatus šaha organizācijās - bijis Indijas šaha federācijas atbildīgais sekretārs un priekšsēdētājs, FIDE komitejas loceklis (1986). Pirmā Āzijas šaha žurnāla *Chess mate* goda redaktors.

## Atsauces

## Ārējās saites
Tigers Hilarps Pēšons

**Tigers Hilarps Pēšons** (; dzimis  Malmē) ir Zviedrijas starptautiskais lielmeistars šahā (1999).

## Biogrāfija
No 1990. gadu vidus ir viens no vadošajiem Zviedrijas šahistiem. 2003. gadā Ūmeo izcīnījis sudraba medaļu Zviedrijas šaha čempionātā. 2005. gadā Gēteborgā kļuvis par bronzas laureātu Zviedrijas šaha čempionātā. 2007. gadā Stokholmā un 2008. gadā Vekšē divas reizes uzvarējis Zviedrijas šaha čempionātā.

Daudzu starptautisko šaha turnīru laureāts, tajā skaitā uzvarējis vai dalījis pirmo vietu turnīros Stokholmā (1994), *Gausdal Classics* (Norvēģija, 1996), Kopenhāgenas *Politiken Cup* (1998, 1999), Barselonā (2003, 2004), Malmē (2006, 2007, 2008), Halmstadē (2014), Stokholmas *Rilton Cup* (2015). 2005. gadā Vammalā (Somija) izcīnījis 2. vietu Ziemeļu valstu individuālajā šaha čempionātā.

Pārstāvējis Zviedrijas komandu lielākajos komandu šaha turnīros:
* Pasaules šaha olimpiādēs piedalījies 9 reizes (1996-1998, 2002-2010, 2014-2016). Individuālajā vērtējumā izcīnījis 2 bronzas (1998, 2008) medaļas;
* Eiropas komandu šaha čempionātos piedalījies 4 reizes (1999, 2005-2007, 2015).

Par panākumiem turnīros FIDE 1999. gadā Pēšonam piešķīrusi starptautiskā lielmeistara (GM) nosaukumu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Pēteris Pīpkalējs

**Pēteris Pīpkalējs** (1866—1913) bija latviešu luterāņu mācītājs. Beidzis Tērbatas Universitātes Teoloģijas fakultāti, Pīpkalonijas loceklis (biedrība nodēvēta viņa vārdā). Miris 1913. gadā Tiflisā. 

## Atsauces
Artūrs Paulausks

**Artūrs Paulausks** (; dzimis  Viļņā) ir Lietuvas politiķis. no 2000. līdz 2006. gadam viņš bija Seima, Lietuvas parlamenta, spīkeris, bet no 2004. gada 6. aprīļa līdz 12. jūlijam bija Lietuvas prezidenta pienākumu izpildītājs pēc Rolanda Paksa atstādināšanas. Ieņēmis arī Lietuvas vides ministra amatu.

## Karjeras sākums
Artūrs Paulausks 1976. gadā pabeidzis Viļņas Universitāti ar grādu tiesību zinātnē. Pēc tam strādājis par izmeklētāju un prokuroru. No 1987. līdz 1990. gadam viņš bija Lietuvas PSR ģenerālprokurora vietnieks un no 1990. līdz 1995. gadam ģenerālprokurors. No 1995. līdz 1997. gadam viņš atkal bija ģenerālprokurora vietnieks, bet no 1997. līdz 2000. gadam nodarbojās ar juridisko privātpraksi.

## Politiskā karjera
Artūrs Paulausks politikā iesaistījās kandidējot Lietuvas prezidenta amatam 1997.—1998. gada vēlēšanās. Viņu atbalstīja tābrīža prezidents Aļģirds Brazausks, bet vēlēšanās ar nelielu pārsvaru uzvarēja Valds Adamkus, Paulauskam iegūstot 49,6% balsu, bet Adamkum 50,4%. Paulausks pēc tam izveidoja partiju «Jaunā savienība» un 1998. gada 25. aprīlī kļuva par tās priekšsēdētāju. Šī partija 2000. gada Seima vēlēšanās ieguva 19,6% balsu. Pēc vēlēšanām viņš 2000. gada 19. oktobrī kļuva par Seima spīkeru.

Pēc prezidenta Rolanda Paksa atstādināšanas 2004. gada 6. aprīlī Paulausks kļuva par prezidenta pienākumu izpildītāju līdz nākamā prezidenta Valda Adamkus ievēlēšanai 2004. gada 12. jūlijā.

2006. gada 11. aprīlī Paulausku atcēla no Seima spīkera amata ar 94 balsīm par (un tikai 11 pret). Viņa partija «Jaunā savienība» vēlēšanās nepiedalījās. Paulausku amatā nomainīja Viktors Muntians.

2008. gada 30. janvārī premjerministrs Ģedimins Ķirķils nominēja Paulausku Vides ministra amatam. Kā ministrs Paulausks 2008. gada maijā ANO Ilgtspējīgas attīstības komisijai paziņoja par Lietuvas atbalstu atjaunojamā enerģijas resursu izmatošanai.

2015. gadā plašsaziņas līdzekļos parādījās informācija, ka Paulausks ir iekļauts Krievijas melnajā sarakstā ar pazīstamiem cilvēkiem no Eiropas Savienības, kam liegta iebraukšana valstī.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Biogrāfija Seima tīmekļa vietnē
* Kandidāta biogrāfija 2000. gada vēlēšanām