open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Genève-Servette HC

***Genève-Servette HC*** ir profesionāla hokeja komanda, kas bāzēta Ženēvā, Šveicē, un spēlē Šveices hokeja līgā. Komanda dibināta 1905. gadā. Komandas augstākais sasniegums ir 2023. gadā izcīnītās Šveices Nacionālās līgas zelta medaļas. 2013. un 2014. gadā komanda izcīnīja Špenglera kausu. Ženēvas komanda arī uzvarēja Čempionu hokeja līgā 2024. gadā.

## Spēlētāji
Starp komandas visu laiku rezultatīvākajiem spēlētājiem minami tādi hokejisti kā Igors Fedulovs, Gorans Bezina, Jurajs Kolnīks un Filips Bozons. Ilgus gadus komandas sastāvā aizvadījuši arī tādi spēlētāji kā Pols Savarī, Džonatans Mersjē un Tomass Deruns.

2013.—14. gada sezonu kluba rindās aizvadīja latviešu uzbrucējs Kaspars Daugaviņš.

### Pašreizējais sastāvs
*Pēdējoreiz atjaunots 2024. gada 2. februārī.*

#### Vārtsargi
* 34  Gotjē Desklo
* 29  Roberts Maijers
* 58  Juho Olkinuora
*  Remo Džovanīni

#### Aizsargi
* 21 Tims Bernijs
* 14  Džankarlo Čantons
* 60  Juliuss Honka
* 17  Arnauds Žakmets
* 25  Rodžers Kārers
* 90  Saimonds Le Kultrs
* 81  Teodors Lennstrēms
* 45  Sami Vatanens
* 52  Maikls Volmins
*  Beaptiste Vouardouks
*  Kventins Delmass

#### Uzbrucēji
* 33  Alesio Bertadža
* 73  Kristofs Kavalleri
* 26  Daniels Vinniks
* 51  Valteri Filpula
* 16  Antuāns Gvinards 
* 70  Tēmu Hartikainens
* 10  Gijoms Maillards
* 19  Džošs Joriss
* 65  Sakari Manninens
* 50  Maksims Mariethozs
* 85  Marko Miranda
* 78  Marks Antuāns Poulio
* 92  Eliots Bertons
* 11  Vincens Prapāns
* 96  Noa Rods
* 71  Taners Ricārds

## Ārējās saites
* Komandas oficiālā mājaslapa
* Eliteprospects.com komandas lapa
Stokholmas AIK

**Stokholmas AIK** var būt Solnas sporta kluba *Allmänna Idrottsklubben*:
* Hokeja komanda;
* Futbola komanda.
Latvijas futbola izlase 2013. gadā

**[[Latvijas futbola izlase]] 2013. gadā** turpināja dalību 2014. gada FIFA Pasaules kausa kvalifikācijas turnīrā, kā arī aizvadīja vairākas draudzības spēles.

## Statistika

|}

## FIFA rangs

## Spēles

----

----

----

----

----

----

----

----

----

----

----

## Atsauces

## Ārējās saites
* Latvijas nacionālā futbola izlase 2013. gadā
1985. gada Eiropas čempionāts basketbolā

**1985. gada [[Eiropas čempionāts basketbolā]]** (*EuroBasket 1985*) bija 24. kontinenta čempionāts, kas norisinājās Rietumvācijā laika posmā no  līdz . Eiropas čempionātā piedalījās 12 Eiropas vīriešu basketbola valstsvienības. Uzvaru tajā izcīnīja PSRS izlase, kuras sastāvā spēlēja arī Valdis Valters.

## Grupu turnīrs

### A grupa

|}

### B grupa

|}

## Izslēgšanas spēles
### 1.—4. vieta

### 5.—8. vieta

### 9.—12. vieta

## Vietu sadalījums

## Ārējās saites
* ''FIBA Europe'' profils 
* ''Eurobasket'' profils 
* ''Linguasport'' profils 
* ''Todor66'' profils
Birmiešu valoda

**Birmiešu valoda**, arī **mjanmu valoda** (60px, *mranma ca.ka:*, ), ir oficiālā Mjanmas valoda. Valodas pratēju skaits tiek lēsts ap 42 miljoniem, no kuriem aptuveni 30 miljoniem birmiešu tā ir dzimtā valoda. Birmiešu valoda ir lielākā sinotibetiešu valoda pēc runātāju skaita, kas nepieder pie ķīniešu valodu grupas. Birmiešu valodā galvenokārt runā bamaru (birmiešu) etniskā grupa un citi tai radniecīgie etnosi.

Valodai ir sena literārā tradīcija, kas aizsākas 11. gadsimtā ar bagātīgu budisma tekstu un hroniku rakstību. Rakstība balstās uz birmiešu alfabētu, kas radies no Indijas brāhmī rakstības un ir pielāgots tonālās valodas vajadzībām. Fonoloģiski birmiešu valodai raksturīga zilbju struktūras vienkāršība, trīs pamata toņi un bagātīga līdzskaņu sistēma. Gramatiskajā ziņā tā ir izolējoša valoda, kur vārdu secība (SOV – subjekts–objekts–darbības vārds) un partikulas nosaka nozīmi.

Mūsdienās birmiešu valoda tiek izmantota gan administrācijā, gan izglītībā, gan plašsaziņas līdzekļos, tā ir arī literatūras un modernās kultūras nesēja. Blakus literārajai formai pastāv arī izteikta atšķirība starp sarunvalodu un rakstu valodu, kas bieži rada grūtības ārvalstu apguvējiem.

## Ārējās saites
2005. gada Pasaules čempionāts šosejas riteņbraukšanā

**2005. gada [[Pasaules čempionāts šosejas riteņbraukšanā]]** notika Madridē, Spānijā, no 19. līdz 25. septembrim. Čempionāts sastāvēja no grupas un individuālā brauciena vīriešiem, sievietēm, vīriešiem līdz 23 gadu vecumam. Tas bija 78. Pasaules čempionāts.
## Sacensību kopsavilkums

## Medaļu tabula

## Ārējās saites

* 
* Oficiālie rezultāti Rezultāti no Interneta arhīva
* Rezultāti
Arābu pavasaris

thumb|2011. gada Ēģiptes revolūcija, Tunisijas revolūcija, 2011. gada Jemenas sacelšanās, 2011. gada Sīrijas sacelšanās
**Arābu pavasaris** bija demonstrāciju, protestu un militāru konfliktu revolucionārs vilnis, kas notika arābu pasaulē no 2010. decembrim līdz 2011. gada decembrim.

Notikumi aizsākās 2010. gada 18. decembrī Tunisijā. Protestu rezultātā tika gāzti valstu līderi Tunisijā, Ēģiptē un Jemenā. Lībijā un Sīrijā protesti pārauga pilsoņu karā. Lībijā pilsoņu kara rezultātā tika gāzts Muammara Kadāfi režīms. Plaša sacelšanās notika Bahreinā, taču tā tika apspiesta. Lieli protesti notika Alžīrijā, Irākā, Jordānijā, Kuveitā, Marokā un Sudānā; nelieli protesti- Libānā, Mauritānijā, Omānā, Saūda Arābijā, Džibutijā un Rietumsahārā. Nozīmīgākajās naftas ieguves valstīs (Saūda Arābija, AAE, Katara, Kuveita, Omāna) valdošās ģimenes ir spējušas saglabāt varu.

Arābu pavasaris būtiski transformēja politisko un sociālo dinamiku Tuvajos Austrumos un Ziemeļāfrikā, radot sākotnējas cerības uz demokrātiskām reformām, vienlaikus ievadot plaša mēroga destabilizācijas procesus. Protestu kustības daudzās valstīs izgaismoja strukturālas ekonomiskās problēmas, augstu jauniešu bezdarba līmeni un autoritāro režīmu ilgstošo neefektivitāti, kas kopumā veicināja sabiedrības sistēmisku neapmierinātību.

Revolūciju norise un sekas būtiski atšķīrās starp valstīm. Dažās no tām tika panākta režīma maiņa un īslaicīga politiskā liberalizācija, savukārt citās protesti eskalējās ilgstošos bruņotos konfliktos, izraisot ievērojamas humanitārās krīzes un masveida iedzīvotāju pārvietošanos. Sīrijā un Lībijā izveidojās sarežģīti un fragmentēti pilsoņu kari ar aktīvu ārvalstu militāro un politisko iesaisti, bet Ēģiptē pēc sākotnējās demokrātiskās pārejas procesu pārtrauca militārās elites atgriešanās pie varas.

Arābu pavasaris veicināja arī jaunu politisko kustību un ideoloģisko virzienu parādīšanos, tostarp islāmistu politisko spēku ietekmes pieaugumu vairākās valstīs. Vienlaikus regionā pastiprinājās autoritāras tendences, valstu drošības aparāti ieviesa stingrākus kontroles mehānismus, lai novērstu līdzīgu protestu izcelšanos.

## Protestu kopsavilkums pa valstīm

## Atsauces
Pūriņi

**Pūriņi** ir pieturas punkts šaursliežu dzelzceļa līnijā Gulbene—Alūksne. Tas atrodas Gulbenes novada Beļavas pagastā netālu no Pūriņu un Jaunpūriņu mājām. Pieturas punktā ir nojume un soliņš pasažieriem. 

## Vēsture
Sākumā pietura saukta vienkārši par 6. kilometru (p. p. 6. kilometrs), 90. gados pārdēvēta par Pienakalnu, vēlāk par Pūriņiem pēc tuvējo māju nosaukuma. Nojume uzbūvēta 1980. gados. No  vilciens šeit apstājas tikai pēc pieprasījuma (ja pasažierim ir biļete līdz šai pieturai, vai ja pieturā gaida cilvēks). 2016. gada 3. septembrī Pūriņos tika atklāta jauna koka nojume, kas izgatavota atbilstoši vēsturiskajam 1930. gadu dizainam un krāsojumam.

## Attēlu galerija

Attēls:Pūriņu stacija 20.jpg|Pūriņu pietura 2016. gadā, skats Gulbenes virzienā
Attēls:Pūriņu stacija 04.JPG|Pūriņu pieturas nojume 2013. gadā
Attēls:Pūriņu stacija 10.JPG|Pūriņu pieturas nojume
Attēls:Pūriņu stacija 06.JPG|Šaursliežu lokomotīve TU2-273 Pūriņu pieturā
Attēls:Pūriņu stacija 12.JPG|Vilcienu saraksts Pūriņu pieturā
Attēls:Pūriņu stacija 15.JPG|Lokomotīves apstāšanās vietas plāksnīte
Attēls:Pūriņu stacija 14.JPG|Skats Alūksnes virzienā
Attēls:Pūriņu stacija 18.JPG|Skats Gulbenes virzienā
Attēls:Pūriņu stacija 05.JPG|Šaursliežu vilciens Pūriņu pieturā
Attēls:Pūriņu stacija 09.JPG|Šaursliežu vilciens atiet no Pūriņu pieturas
Attēls:Pūriņu stacija 13.JPG|Skats Alūksnes virzienā
Attēls:Pūriņu stacija 02.JPG|Pūriņu nojume 2011. gadā


## Atsauces
Palermo province

**Palermo province** (, ) ir bijusī Itālijas province valsts dienvidos, Sicīlijas autonomajā reģionā. Izvietojusies salas ziemeļu krastā Tirēnu jūras krastā. Provinces lielākā pilsēta un administratīvais centrs ir Palermo, citas lielākās pilsētas ir Bagērija, Monreāle, Karīni un Partiniko. 2012. gadā provincē dzīvoja apmēram 1,25 miljoni cilvēku. Province administratīvi sīkāk dalās 82 komūnās. 2015. gadā province reorganizēta par Palermo metropoli.

## Ārējās saites
Peloponēsas karš

**Peloponēsas karš** () bija karš Senajā Grieķijā starp Atēnu vadīto Dēlas savienību un Peloponēsas līgu, ko vadīja Sparta. Tas notika no 431. gada p.m.ē. līdz 404. gada p.m.ē. 25. aprīlim. Vēsturnieki tradicionāli šo karu iedala trijos posmos.

Pirmais posms (Arhidāma karš) ilga no 431. līdz 421. gadam, tas noslēdzās ar miera līgumu starp Atēnām un Spartu uz 50 gadiem, tomēr tas drīz vien tika pārkāpts, atsākot karadarbību. 
Otrais posms (ceturtā Sicīlijas ekspedīcija) ilga no 415. līdz 413. gadam, un tas noslēdzās ar atēniešu flotes iznīcināšanu. 
Trešais posms (Dekelejas karš) ilga no 413. līdz 404. gadam. 405. gadā spartieši uzvarēja kaujā pie Aigospotamas, 404. gadā Atēnas padevās.

## Sekas
Vienotības trūkums, biežā sabiedroto maiņa, savstarpējie brāļu kari novājināja Grieķijas valstis, un tās nonāca Maķedonijas ķēniņa Filipa II varā.

## Atsauces
;Kopējās

* 

## Ārējās saites
Mārtiņš Grundmanis

**Mārtiņš Grundmanis** (dzimis , miris ) bija latviešu basketbolists, Latvijas basketbola izlases dalībnieks.

Divkārtējs Latvijas čempions JKS basketbola komandas sastāvā (1932, 1939). Vēl spēlējis ASK basketbola komandā.

Latvijas basketbola izlases sastāvā aizvadījis 20 spēles. Pirmais Eiropas čempions 1935. gadā. Piedalījies 1936. gada vasaras olimpisko spēļu turnīrā un ieguvis 6. vietu 1937. gada Eiropas čempionātā, kas norisinājās Latvijā.

Izdarījis pašnāvību karagūstekņu nometnē Sarkandaugavā.

## Atsauces
;Kopējās

* 
* 

;Konkrētās

## Ārējās saites
Herberts Gubiņš

**Herberts Kristians Gubiņš** (dzimis , miris ) bija latviešu basketbolists, Latvijas basketbola izlases dalībnieks.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1914. gada 17. novembrī Rīgā. 1932. gadā absolvēja Rīgas pilsētas 1. ģimnāziju, uzsāka studijas LU Arhitektūras fakultātē. Bija studentu korporācijas *[[Selonija]]* biedrs. Līdztekus spēlēja basketbolu sporta biedrības "Gongs" komandā, 1936. gadā pārgāja uz US basketbola komandu.
Latvijas basketbola izlases sastāvā aizvadīja 4 spēles. Pirmais Eiropas čempions 1935. gadā, spēlēja valstsvienības sastāvā arī 2. Eiropas basketbola meistarsacīkstēs 1937. gadā.
H. Gubiņa otrs sporta veids bija burāšana, it sevišķi burāšana ar ledusjahtām. 1936. gadā Angerburgā Vācijā viņš uzvarēja starptautiskās ledusjahtu burāšanas sacensībās 15 m2 monotipa jahtu klasē.

Arhitektūru Latvijas Universitātē H. Gubiņš studēja līdz pat 1941. gada janvārim, kad Otrā pasaules kara sākumā kopā ar ģimeni izceļoja uz Vāciju. Tur viņu mobilizēja, un līdz pat kara beigām viņš bija tulks vācu armijā. Kara beigās viņš nonāca Kurzemes cietoksnī, kur 1945. gadā nokļuva Sarkanās armijas gūstā. 1950. gadā viņu kā Vācijas pilsoni atbrīvoja no gūstekņu nometnes un ļāva izbraukt uz Rietumvāciju, kur viņš turpināja arhitektūras studijas un strādāja savā profesijā. 1952. gadā viņš pārcēlās uz dzīvi Kanādā, kur sākumā strādāja par arhitektu, bet vēlāk kādā būvfirmā, kas cēla daudzstāvu biroju un dzīvokļu ēkas; šajā firmā viņš ar laiku kļuva par viceprezidentu.
Toronto Jauno vīriešu kristīgajā apvienībā (YMCA) H. Gubiņš turpinājis arī spēlēt basketbolu.

Miris 1980. gada 21. februārī Toronto, pēc kremēšanas urna ar viņa pīšļiem novietota Toronto *Mount Pleasant* kapsētas mauzolejā.

## Atsauces
Juris Rēdlihs-Raiskums

**Juris Rēdlihs-Raiskums** (dzimis , miris ) bija latviešu futbolists, treneris, tiesnesis.

Spēlētāja karjeras laikā pārstāvējis Rīgas "Unions" klubu. 1922. gadā kļuva par tiesnesi, bija viens no vadošajiem Latvijā. 1923. gadā bijis viens no Rīgas FK dibinātājiem, arī vadījis klubu līdz pat 1944. gadam (izņemot neilgu laiku 1938. gadā), kad tas beidzis darbību. Divas reizes vadījis Latvijas Futbola savienību (1924, 1935—1939). Trenējis Latvijas futbola izlasi, bijis izlases treneris arī . Vēl bijis dažādu klubu treneris. 1920. un 1930. gados bijis Virslīgas un starptautisko spēļu tiesnesis.

Absolvējis Baltijas skolotāju semināru Kuldīgā un Aleksandra Kara skolu Maskavā. Piedalījies Pirmajā pasaules karā Latviešu strēlnieku pulku sastāvā, kā arī Latvijas brīvības cīņās, bijis Latvijas armijas pulkvežleitnants.

## Atsauces
;Kopējās

* 

#### Avoti
Saturday Night Live

***Saturday Night Live*** ir ASV sestdienas vakara tiešraides televīzijas skeču šovs, ASV kopš  tas tiek pārraidīts NBC televīzijas kanālā. Raidījuma autors ir Lorns Maikls, taču to tālāk attīstīja Diks Ebersols. *Saturday Night Live* skečos tiek parodēta ASV kultūra un politika, to dara plašs aktieru sastāvs. Katru sēriju vada īpaša slavenība, kas parasti arī piedalās skečos ar šova aktieriem. Parasti raidījums sākas ar skeču, kura beigās tiek pateikti ievadvārdi *[[Live from New York, it's Saturday Night!]]*, pēc kuriem sākas īstais raidījums. Šī ir viena no visilgāk pārraidītajām televīzijas programmām ASV vēsturē. Tāpat *Saturday Night Live* ir saņēmis vairākus apbalvojumus, tai skaitā 36 ''Primetime Emmy'' balvas (kopumā tas ir ticis nominēts 156 *Emmy* balvām, kas ir lielākais skaits televīzijas vēsturē).

## Ārējās saites
*
Stāmeriene

**Stāmeriene** ir pieturas punkts šaursliežu dzelzceļa līnijā Gulbene—Alūksne. Tas atrodas Gulbenes novada Stāmerienas ciemā. Pieturas punktā saglabājusies sākotnējā stacijas ēka no sarkaniem ķieģeļiem, tajā ir uzgaidāmā telpa pasažieriem.

## Vēsture
Stacija atklāta reizē ar dzelzceļa līnijas Pļaviņas—Valka uzbūvēšanu. 20. gadsimta sākumā Stāmerienē plānots izveidot mezgla staciju, pagarinot līdz šejienei līniju Abrene—Sita, tomēr tas netika īstenots (Sitas līnija tika savienota ar Gulbeni 1916. gadā). No 1919. līdz 1927. gadam stacija saukta par Stāmeri. Vēlāk stacija pārveidota par pieturas punktu un tās ceļi nojaukti, tomēr kravas rampas uzbērums pretim stacijas ēkai ir daļēji saglabājies (tiek izmantots kā estrāde).

## Attēlu galerija

Attēls:Stāmerienes stacija 01.JPG|Vilciens pienāk Stāmerienes stacijā
Attēls:Stāmerienes stacija 04.JPG|Šaursliežu vilciens uz Ludzupītes tilta
Attēls:Stāmerienes stacija 06.JPG|Šaursliežu vilciens ar lokomotīvi TУ2 Stāmerienes stacijā
Attēls:Stāmerienes stacija 09.JPG|Uzraksts "Stāmeriene" ar dekoratīvu Latvijas atveidu Bānīša svētku laikā
Attēls:Stāmerienes stacija 18.JPG| Lokomotīve TУ7
Attēls:Stāmerienes stacija 14.JPG|Stāmerienes stacijas ēka
Attēls:Stāmerienes stacija 31.JPG|Vilciens no Alūksnes pienāk Stāmerienē
Attēls:Stāmerienes stacija 26.JPG|Stāmerienes stacija (skats Gulbenes virzienā)
Attēls:Stāmerienes stacija 19.JPG|Stāmerienes stacija (skats Alūksnes virzienā)


## Ārējās saites
* Alūksnes šaursliežu vilciens atiet no Stāmerienes 04.09.2010 (video)
* Stāmerienes pieturas fotogrāfijas 

## Atsauces

## Ārējās saites
Uluru

**Uluru** (*Uluṟu*), agrāk zināma kā **Eiersa klints** (), ir liela smilšakmens klints centrālajā Austrālijā. Agrāk uzskatīja, ka tā ir lielākais atsevišķi stāvošais akmens (monolīts) pasaulē, bet tagad ir noskaidrots, ka tas pieder pie smilšakmens slāņa, kurš Austrālijas ģeoloģisko pārmaiņu dēļ ir pacelts uz augšu. Uluru ir viens no atpazīstamākajiem Austrālijas dabas objektiem. Tas ir iekļauts UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Puntaarenasa

**Puntaarenasa** () ir pilsēta Čīles dienvidos, Magaljanesas un Čīles Antarktikas reģiona un Magaljanesas provinces galvaspilsēta.

## Vēsture
Pilsētu Čīles valdība dibināja 1848. gadā kā nelielu soda koloniju un armijas fortu, lai apliecinātu suverenitāti pār Magelāna šaurumu. Otrajā 19. gadsimta pusē pilsēta kļuva arvien lielāka un nozīmīgāka, pateicoties pieaugošajai jūras satiksmei no Eiropas uz Dienvidamerikas un Ziemeļamerikas rietumu krastiem. Pilsētas izaugsmi veicināja arī Eiropas imigrantu viļņi, galvenokārt no Horvātijas un Krievijas, kurus piesaistīja zelta drudzis, un aitu audzēšanas uzplaukums 19. gadsimta beigās.  pilsētu pārdēvēja par **Magaljanesu**, bet  to pārdēvēja iepriekšējā nosaukumā. Puntaarenasa ir viena no Patagonijas lielākajām pilsētām. Ir apgalvojumi, ka Puntaarenasā dzīvo lielākais horvātu īpatsvars pasaulē ārpus Horvātijas un bijušās Dienvidslāvijas. Puntaarenasā atrodas pasaulē vistālāk uz dienvidiem esošais hinduistu templis, ko izmanto skaitliski nelielā, bet pilsētā nozīmīgā sindhu kopiena.

Puntaarenasā kopš 1875. gada dzīvoja Talsos dzimusī ebrejiete Sāra Brauna, kuras ģimene emigrēja uz Dienvidameriku prom no cara valdības antisemītiskajiem likumiem. 1887. gadā viņa apprecējās ar portugāļu kuģu magnātu Hosē Nogeirasu un kopā viņi izveidoja lielāko reģiona uzņēmumu, kas deva darbu gandrīz pusei pilsētas iedzīvotāju. Kad 1893. gadā Nogeirass nomira, Brauna pārņēma kontroli pār viņa biznesu un nodibināja importa tirdzniecības namu, kļūstot par vienu no pirmajām sievietēm, kas vadīja uzņēmējdarbību šajā apgabalā. Kopā ar brāli viņa izveidoja arī monopoluzņēmumu, kas kontrolēja aitu audzēšanu reģionā. Viņas savrupmāja ir saglabāta kā nacionālais piemineklis un muzejs Puntaarenasā, un Sāras Braunas fonds, kas tika dibināts pēc viņas nāves, nodrošina stipendijas studentiem augstākās izglītības iegūšanai.

## Klimats
Sezonālo temperatūru Punta Arenas ievērojami ietekmē tās tuvums okeānam, un vidējā zemākā temperatūra jūlijā ir aptuveni −1 °C, bet augstākā temperatūra janvārī ir +14 °C. Pilsēta ir pazīstama arī ar spēcīgiem vējiem, īpaši vasarā. Pilsētā vietām izvietotas virves starp ēkām pilsētas centrā, lai palīdzētu gājējiem tikt galā ar vēju. Neraugoties uz vēso klimatu, tūristiem Puntaarenasā iesaka visu gadu lietot pretiedeguma krēmu vājinātā ozona slāņa dēļ.

## Attēli

Cerro Mirador - panoramio.jpg|Serro Miradora rajons
Palacio Sara Braun.jpg|Sāras Braunas nams
Sara Braun, c. 1900.jpg|Sāra Brauna ap 1900. gadu
Laurence M Gould.JPG|Ledlauzis *Laurence M Gould* ostā
CL Punta Arenas 1202 (26) (17228604021).jpg|1943. gada piemineklis aitkopībai


## Atsauces

## Ārējās saites
PostFinance Arena

***PostFinance Arena*** ir daudzfunkcionāla halle, kas tika atklāta 1967. gadā. Tā atrodas Bernē, Šveicē un ir mājvieta Šveices hokeja līgas klubam *[[SC Bern]]*. Jau desmit gadus šī kluba mājas spēles ir apmeklētākās visā Eiropā.

Arēna bija viena no 2009. gada Pasaules čempionāta mājvietām.

## Atsauces
Kalniena (stacija)

**Kalniena** ir izmaiņas punkts šaursliežu dzelzceļa līnijā Gulbene—Alūksne. Tas atrodas Gulbenes novada Stāmerienas pagastā, ap 2 km uz dienvidiem no Kalnienas ciema. Saglabājusies sākotnējā stacijas koka ēka, tajā ir uzgaidāmā telpa pasažieriem.

## Vēsture
Stacija atklāta reizē ar dzelzceļa līnijas Pļaviņas—Valka uzbūvēšanu  un sākumā saukta par Kalnamuižu, bet par Kalnienu pārdēvēta 1927. gadā. Vēlāk stacija pārveidota par pieturas punktu un tās ceļi nojaukti. 2005. gadā uzbūvēts otrs sliežu ceļš, lai vilcieni varētu izmainīties maršruta vidū (tiek izmantots īpašos gadījumos).

2011. gadā uzsākta stacijas ēkas rekonstrukcija tās sliktā stāvokļa dēļ. 2015. gadā restaurācijas darbus veica ēkas iekštelpās, atjaunojot uzgaidāmo telpu, kasiera istabu un stacijas priekšnieka dzīvokli, kuru nākotnē paredzēts izmantot kā dzelzceļa tūristu nakšņošanas vietu. Pilnībā rekonstrukciju plānots pabeigt desmit gadu laikā.

## Attēlu galerija

Attēls:Kalnienas stacija 42.jpg|Kalnienas stacijas ēka 2016. gadā
Attēls:Kalnienas stacija 46.jpg|Tvaika lokomotīve "Ferdinands" pienāk Kalnienā
Attēls:Kalnienas stacija 29.JPG|Kalnienas stacijas ēka un sliežu ceļi
Attēls:Kalnienas stacija 17.JPG| Pasažieru vilciens ar lokomotīvi TУ2-273 pienāk Kalnienas stacijā
Attēls:Kalnienas stacija 18.JPG|Pasažieru vilciens atiet no Kalnienas stacijas
Attēls:Kalnienas stacija 01.JPG|Norāde uz Kalnienas staciju
Attēls:Kalnienas stacija 03.JPG|Aka pie Kalnienas stacijas
Attēls:Kalnienas stacija 23.JPG|Kalnienas stacijas ēka
Attēls:Kalnienas stacija 34.JPG|Kalnienas stacijas pārmija (skats Alūksnes virzienā)


## Ārējās saites
* Kalnienas stacijas fotogrāfijas 
* Kalnienas stacija. LDz īsfilma.
* Gulbenes–Alūksnes bānīša mājaslapa

## Atsauces
Vēršupīte (Vecslocenes pieteka)

**Vēršupīte** (arī **Ķemerupe**, **Vēršupe**) ir upe Latvijā, Vecslocenes pieteka Zemgales ziemeļrietumos. Upes izteka, pēc vieniem avotiem, ir no Kubuliņa dīķa dienvidos no Ozolpils un augštecē tiek saukta par Stirnupīti, bet pēc citiem — no grāvju sistēmas mežā dienvidaustrumos no Smārdes. Upe tek pa Tukuma novadu un lejtecē pa Jūrmalas pilsētu. Šķērso Ķemeru nacionālā parka teritoriju un uzņem Ķemeru-Smārdes tīreļa ziemeļdaļas ūdeņus. Vēršupītes krastos iztek minerālūdeņi, ko izmantoja Ķemeru dziednīcas. Upi trīs reizes šķērso autoceļš A10, bet pie Ķemeriem — dzelzceļa līnija Torņakalns—Tukums II. Lielākās pietekas - Lūžņu grāvis un Stirnupīte.

thumb|left|Vēršupīte Ķemeru parkā

## Atsauces
Dunduri (stacija)

**Dunduri** ir pieturas punkts šaursliežu dzelzceļa līnijā Gulbene—Alūksne. Tas atrodas Gulbenes novada Stāmerienas pagastā netālu no tāda paša nosaukuma viensētas. Pieturas punktā ir nojume un soliņš pasažieriem. 

## Vēsture
Pietura ierīkota 1979. gadā pēc vietējā mežsarga un sēņotāju lūguma. Sākumā pietura saukta par 20. kilometru (p. p. 20. kilometrs), 90. gados pārdēvēta par Dunduriem pēc tuvējo māju nosaukuma. Nojume uzbūvēta 1980. gados. No  vilciens šeit apstājas tikai pēc pieprasījuma (ja pasažierim ir biļete līdz šai pieturai, vai ja pieturā gaida cilvēks). 2016. gada 3. septembrī Dunduros tika atklāta jauna koka nojume, kas izgatavota atbilstoši vēsturiskajam 1930. gadu dizainam un krāsojumam.

## Attēlu galerija

Attēls:Dunduru stacija 03.jpg|Dunduru pietura 2016. gadā, skats Gulbenes virzienā
Attēls:Dunduru stacija.JPG|Dunduru pietura 2013. gada rudenī
Attēls:Dunduru stacija 01.JPG|Dunduru pietura 2012. gada ziemā


## Ārējās saites
* Dunduru pieturas fotogrāfijas 

## Atsauces
Dunduri (nozīmju atdalīšana)

**Dunduri** var būt:
* dunduri — divspārņu kārtas kukaiņi;
* Dunduri — apdzīvota vieta Kārsavas novadā;
* Dunduri — apdzīvota vieta Dagdas novadā;
* Dunduri — šaursliežu pieturas punkts;
* "Dunduri" — 19. gadsimtā iznācis satīrisks žurnāls.

## Skatīt arī
* Dundurs
* Dunduriņš
Paparde (stacija)

**Paparde** ir pieturas punkts šaursliežu dzelzceļa līnijā Gulbene—Alūksne. Tas atrodas Alūksnes novadā uz Annas un Jaunannas pagasta robežas pie Umāras upes. Pieturā ir neapdzīvota, slēgta koka ēka un tualete. Ir saglabājies Papardes stacijas ūdenstornis, kas pieskaitāms Latvijas industriālajam mantojumam.

## Vēsture
Stacija uzbūvēta 1907. gadā meža vešanas atzara vajadzībām un sākumā saukta par Annenhofu. Stacijā uzbūvēts ūdenstornis tvaika lokomotīvju uzpildīšanai un lokomotīvju apgriešanās trijstūris. 1919. gadā tā pārdēvēta par Annasmuižu, bet 1927. gadā par Annu. Tagadējais nosaukums stacijai ir kopš Otrā pasaules kara. Stacijas ceļi un apgriešanās trijstūris mūsdienās nojaukti, bet daļēji saglabājušies to uzbērumi. Ūdenstornis atjaunots 2004.—2006. gadā. No  vilciens šeit apstājas tikai pēc pieprasījuma (ja pasažierim ir biļete līdz šai pieturai, vai ja pieturā gaida cilvēks).

## Attēlu galerija

Attēls:Papardes stacija 21.JPG|Papardes stacijas ēka
Attēls:Papardes stacija 05.JPG|Skats Alūksnes virzienā. Vilciens uz Umāras tilta
Attēls:Papardes stacija 32.JPG|Lokomotīve TУ7 ar pasažieru vilcienu Papardes stacijā
Attēls:Papardes stacija 18.JPG|Tilts pār Umāras upi pie Papardes stacijas
Attēls:Papardes stacija 16.JPG|Tilts pār Umāras upi
Attēls:Papardes stacija 10.JPG|Papardes stacijas ēka
Attēls:Papardes stacija 11.JPG|Papardes stacijas ūdenstornis
Attēls:Papardes stacija 15.JPG|Ūdenstorņa sūknis
Attēls:Papardes stacija 14.JPG|Ģeodēziskā atzīme uz Papardes stacijas ūdenstorņa


## Ārējās saites
* Papardes stacijas fotogrāfijas 

## Atsauces
Annasmuiža

**Annasmuiža** var būt:
* Annasmuiža — apdzīvota vieta Eglaines pagastā
* Annasmuiža — apdzīvota vieta Mežvidu pagastā
* Annasmuiža — apdzīvota vieta Valmieras pagastā
* Annu Babītes pagastā agrākais nosaukums
* Annenieku agrākais nosaukums
* Juglas Suntažu pagastā agrākais nosaukums
* Jaunkalnu agrākais nosaukums
* Papardes stacijas agrākais nosaukums
1983. gada Eiropas čempionāts basketbolā

**1983. gada [[Eiropas čempionāts basketbolā]]** (*EuroBasket 1983*) bija 23. kontinenta čempionāts, kas norisinājās Francijā laika posmā no  līdz . Eiropas čempionātā piedalījās 12 Eiropas vīriešu basketbola valstsvienības. Uzvaru tajā izcīnīja Itālijas izlase.

## Grupu turnīrs

### A grupa

|}

### B grupa

|}

## Izslēgšanas spēles
### 1.—4. vieta

### 5.—8. vieta

### 9.—12. vieta

## Vietu sadalījums

## Ārējās saites
* ''FIBA Europe'' profils 
* ''Eurobasket'' profils 
* ''Linguasport'' profils 
* ''Todor66'' profils
Umernieki

**Umernieki** ir pieturas punkts šaursliežu dzelzceļa līnijā Gulbene—Alūksne. Tas atrodas Alūksnes novadā Annas pagastā netālu no Annas ciema. Stacijas ēka mūsdienas tiek izmantota kā dzīvojamā māja. Pieturas punktā četras reizes dienā pienāk vilciens. . Šī ir vienīgā stacija, kas šajā līnijā ierīkota starpkara periodā. 

## Vēsture
Umernieku pietura atklāta 1928. gadā pēc vietējo iedzīvotāju lūguma, taču tagadējā stacijas ēka celta 1937. gadā. Tajā līdzās dzelzceļa ekspluatācijai nepieciešamajām telpām bijis arī dzīvoklis stacijas priekšniekam, kā arī atsevišķa saimniecības ēka. To izmantoja kā kūti, klēti un šķūni. Umernieku stacija plānojuma un arhitektūras ziņā atšķiras no gadsimta sākumā būvētajām stacijām - tā ir vienkārša guļbaļķu konstrukcija, apmesta ar kaļķu javu.  Plānojuma ziņā tā būtiski atšķiras, jo stacijas darbam nepieciešamās telpas ir izteikti nodalītas no dzīvojamās daļas.  

## Attēlu galerija

Attēls:Umernieku stacija 05.jpg|Umernieku stacijas ēka ar soliņu pasažieriem
Attēls:Umernieku stacija 02.jpg|Vilciens pienāk Umernieku stacijā
Attēls:Umernieku stacija 09.jpg|Ceļš uz Annu pie Umernieku stacijas
Attēls:Umernieku stacija 22.JPG|Umernieku stacija
Attēls:Umernieku stacija 18.JPG|Soliņš Umernieku stacijas uzgaidāmajā telpā
Attēls:Umernieku stacija 11.JPG|Umernieku stacija (skats Gulbenes virzienā). Priekšplānā signālzīme sniegtīra darba pārtraukšanai
Attēls:Umernieku stacija 31.JPG|Umernieku stacija (skats Alūksnes virzienā)
Attēls:Umernieku stacija 32.JPG|Umernieku stacija (lokomotīves pieturas plāksnītes)
Attēls:Umernieku stacija 13.JPG|Tilts pār Umāras upi pie Umernieku stacijas 


## Ārējās saites
* Umernieku stacijas fotogrāfijas 
* Pasažieru vilciens Alūksne - Gulbene pienāk Umernieku stacijā (video)

## Atsauces
Viktors Šildknehts

**Viktors Eduards Šildknehts** (dzimis , miris ) bija padomju filmu mākslinieks un gleznotājs, kas pēc Otrā pasaules kara dzīvoja Latvijā (Latvijas PSR).

Laikā no 1934. līdz 1935. gadam studējis Viskrievijas Mākslas akadēmijas vakara kursos. Pēc tam kļuva par mākslinieku Ļeņingradas reklāmas trestā (1935—1936), Ļeņingradas Universitātē (1937—1939), Almaatas kinostudijā (1943—1946), Rīgas Kinostudijā (1947—1949, 1955—1990), Rīgas nodaļā "Tirdzniecības reklāma". Tāpat gleznojis marīnas un ainavas, kā arī veidojis kuģu modeļus. 1958. gadā kļuva par Latvijas Kinematogrāfistu savienības biedru, 1973. gadā — Mākslinieku savienības biedru, 1967. gadā — Latvijas PSR Nopelniem bagāto kultūras darbinieku. 2009. gadā saņēmis Lielo Kristapu par mūža ieguldījumu. 1996. gadā par V. Šildknehtu tikusi uzņemta dokumentālā filma "Kuģi bez jūras", kuras režisore bija Daira Āboliņa.

## Atsauces
;Kopējās

* 
* 

;Konkrētās

## Ārējās saites
* Latvijas radošo savienības padomes profils
2009. gada Pasaules čempionāts hokejā junioriem

**2009. gada Pasaules čempionāts hokejā junioriem** norisinājās no 2008. gada 26. decembra līdz 2009. gada 5. janvārim Otavā, Kanādā. Tas bija jau 33. oficiālais Pasaules čempionāts hokejā junioriem.

## Augstākā divīzija
### Pirmā kārta
#### A grupa

#### B grupa

### Turnīrs par palikšanu

### Izslēgšanas kārta

#### Fināls

### Vietu sadalījums un statistika

#### Vietu sadalījums

#### Rezultatīvākie spēlētāji

#### Labākie vārtsargi

## Ārējās saites
*Starptautiskās hokeja federācijas oficiālā mājaslapa
Kodijs Hodžsons

**Kodijs Hodžsons** (; dzimis 1990. gada 18. februārī) ir bijušais kanādiešu hokejists, centra uzbrucējs. Karjeras laikā aizvadījis 328 spēles Nacionālās hokeja līgas klubos Vankūveras "Canucks", Bufalo "Sabres" un Našvilas "Predators", atzīmējies ar 142 rezultativitātes punktiem. Kanādas hokeja izlases sastāvā spēlējis 2014. gada Pasaules čempionātā.

## Spēlētāja karjera
Pēc vairākām Ontārio hokeja līgā aizvadītām sezonām, Hodžsons savu profesionāļa karjeru sāka 2010.—11. gada sezonā Amerikas hokeja līgas kluba Manitobas "Moose" sastāvā. Sezonas gaitā uzbrucējs aizvadīja 20 spēles arī Vankūveras "Canucks" rindās. 2011.—12. gada sezonā Hodžsons jau bija izcīnījis vietu "Canucks" pamatsastāvā, taču sezonas otrajā pusē tika aizmainīts uz Bufalo "Sabres".

2012.—13. un 2013.—14. gada sezonās bija viens no vadošajiem "Sabres" uzbrucējiem. 2014.—15. gada sezonā guva vien 13 punktus, un pēc sezonas beigām "Sabres" izpirka spēlētāja līgumu. 2015. gada jūlijā noslēdza viena gada līgumu ar Našvilas "Predators". Sezonas gaitā Hodžsons tika nosūtīts uz AHL. 2016. gada oktobrī, būdams neapmierināts ar savu sniegumu pēdējās sezonās, Hodžsons lēma noslēgt spēlētāja karjeru.

Kanādas hokeja izlases sastāvā spēlējis 2014. gada Pasaules čempionātā. Junioru vecumā spēlējis 2009. gada Pasaules čempionātā junioriem, tajā kopā ar izlasi izcīnot zelta medaļas un noslēdzot to kā turnīra rezultatīvākais spēlētājs. Spēlējis arī 2008. gada Pasaules čempionātā U-18 jauniešiem.

## Ārējās saites
Džeimss van Rīmsdaiks

**Džeimss van Rīmsdaiks** (*James van Riemsdyk*; dzimis 1989. gada 4. maijā) ir amerikāņu hokejists, kreisās malas uzbrucējs. Kopš 2025. gada van Rīmsdaiks pārstāv Nacionālās hokeja līgas klubu Detroitas "Red Wings".

## Spēlētāja karjera
Profesionāļa karjeru van Rīmsdaiks uzsāka 2009.—10. gada sezonā, kuru hokejists aizvadīja NHL kluba Filadelfijas "Flyers" sastāvā. Jau savā pirmajā sezonā hokejists kopā ar klubu sasniedza Stenlija kausa finālu. 2012. gada vasarā uzbrucējs tika aizmainīts uz Toronto "Maple Leafs" vienību. 2013.—14. un 2014.—15. gada sezonās van Rīmsdaiks bija otrs rezultatīvākais "Maple Leafs" spēlētājs aiz Fila Kesela. 2016.—17. gada sezonu van Rīmsdaiks noslēdza ar 62 rezultativitātes punktiem, kas ir rezultatīvākā sezona viņa NHL karjerā. Arī šo sezonu viņš noslēdza kā otrs rezultatīvākais komandas spēlētājs aiz līgas labākā debitanta Ostona Metjūsa.

2018. gada vasarā van Rīmsdaiks atgriezās Filadelfijas "Flyers", noslēdzot ar komandu piecu gadu līgumu.

Kā brīvais aģents van Rīmsdaiks otro reizi karjerā pameta "Flyers", 2023. gada 1. jūlijā parakstot līgumu uz vienu gadu par 1 miljonu ASV dolāru ar Bostonas Bruins.

ASV hokeja izlases sastāvā spēlējis 2014. gada olimpisko spēļu turnīrā, kā arī 2011. gada Pasaules čempionātā. Junioru vecumā spēlējis 2009., 2008. un 2007. gada Pasaules čempionātos junioriem, 2007. gadā kopā ar izlasi izcīnot bronzas medaļas.
## Atsauces

## Ārējās saites
Jākobs Markstrems

**Jākobs Markstrems** (; dzimis 1990. gada 31. janvārī) ir zviedru hokejists, vārtsargs. Pašlaik (2025) Markstrems pārstāv Nacionālās hokeja līgas klubu Ņūdžersijas "Devils".

## Spēlētāja karjera
Profesionāļa karjeru Markstrems uzsāka jau 17 gadu vecumā, kad 2007.—08. gada sezonā debitēja Zviedrijas Elitsērijas kluba Brynäs IF sastāvā. Nākamās divas sezonas Markstrems pildīja jau Brynäs IF pamatvārtsarga lomu, 2010. gadā izcīnot sezonas labākā vārtsarga, kā arī labāka debitanta balvas.

2010. gada vasarā Markstrems pārcēlās uz Ziemeļameriku, kur pievienojās Amerikas hokeja līgas klubam Ročesteras "Americans". 2010.—11. gada sezonā Markstrems aizvadīja vienu spēli Floridas "Panthers" rindās, taču nākamajā sezonā viņš "Panthers" formā laukumā devās septiņās spēlēs. 2012.—13. gada sezonā Markstrems aizvadīja visvairāk spēles starp visiem "Panthers" vārtsargiem.

2013.—14. gada sezonā Markstrems "Panthers" rindās aizvadīja vien 12 spēles, un sezonas otrajā pusē tika aizmainīts uz Vankūveras "Canucks", kur kļuva par komandas otro vārtsargu aiz Edija Leka. 2017. gadā Markstrems kļuva par komandas pamatvārtsargu. 2020. gadā hokejists pievienojās Kalgari "Flames".

2024. gada 19. jūnijā Markstrems tika aizmainīts uz Ņūdžersijas Devils apmaiņā pret aizsargu Kevinu Bālu un NHL drafta pirmās kārtas izvēli 2025. gadā. Kalgari saglabāja 31,25% no spēlētāja algas, līdz ar to viņa maksimālā izpirkuma summa sasniedza 4,125 miljonus $ *Devils* komandai.

Zviedrijas hokeja izlases rindās izcīnījis zelta medaļas 2013. gada Pasaules čempionātā. Markstrems spēlējis arī 2010. gada Pasaules čempionātā, un 2025. gadā tajos kopā ar izlasi izcīnot bronzas medaļas, kā arī 2009. un 2010. gada Pasaules čempionātos junioriem, 2009. gadā izcīnot sudraba, bet 2010. gadā — bronzas medaļas. 2009. gadā Markstrems ieguva arī turnīra labākā vārtsarga balvu.
## Atsauces

## Ārējās saites
Sanantonio "Rampage"

**Sanantonio "Rampage"** () bija hokeja komanda, kas atradās Sanantonio, ASV, un spēlēja Amerikas hokeja līgā. Tā dibināta 2002. gadā.

## Ārējās saites
*Eliteprospects.com komandas lapa
Pernels Karls Sabens

**Pernels Karls Sabens** (; dzimis 1989. gada 13. maijā) ir kanādiešu hokejists, aizsargs. Savas karjeras laikā Sabens spēlējis  Nacionālās hokeja līgas klubu Ņūdžersijas "Devils", Monreālas "Canadiens", Našvilas "Predators" sastāvos.

Viņš jaunākais brālis Malkolms arī ir profesionāls hokejists.

## Spēlētāja karjera
Pēc četrām Ontārio hokeja līgā aizvadītām sezonām, profesionāļa karjeru Sabens uzsāka 2009.—10. gada sezonā Amerikas hokeja līgas kluba Hamiltonas "Bulldogs" sastāvā. Sezonas gaitā gan Sabens aizvadīja 16 spēles arī Monreālas "Canadiens" rindās. Nākamajā sezonā Sabens bija "Canadiens" pamatsastāva spēlētājs, sezonu noslēdzot kā komandas rezultatīvākais aizsargs. 2012.—13. gada sezonā kā līgas labākais aizsargs ieguva Džeimsa Norisa balvu. Turpmākajās sezonās pieauga Sabena rezultativitāte, 2014.—15. gada sezonu viņam noslēdzot ar 60 rezultativitātes punktiem.

2016. gada jūnija nogalē tika aizmainīts uz Našvilas "Predators", "Canadiens" pretī iegūstot Šī Veiberu. 2017. gadā Sabens kopā ar "Predators" sasniedza Stenlija kausa finālsēriju, tajā gan piekāpjoties Pitsburgas "Penguins". 2019. gada jūnijā Sabens tika aizmainīts uz Ņūdžersijas "Devils".

Kanādas hokeja izlases rindās kļuvis par 2014. gada olimpisko čempionu, spēlējis arī 2013. gada Pasaules čempionātā. Junioru izlases sastāvā spēlējis 2008. un 2009. gada Pasaules čempionātos junioriem, abos kopā ar izlasi izcīnot zelta medaļas. 2014. gada 2. augustā Sabens parakstīja 8 sezonu līgumu ar Monreālas "Canadiens" par 72 miljoniem, tādējādi kļūstot par līgas vislabāk apmaksāto aizsargu.

2022. gada 20. septembrī P.K.Sabens paziņoja par spēlētāja karjeras noslēgumu.

## Ārējās saites

## Atsauces
Jaroslavs Januss

**Jaroslavs Januss** (; dzimis 1989. gada 21. septembrī) ir slovāku hokejists, vārtsargs. Pašlaik (2017) Januss spēlē Čehijas Ekstralīgas klubā Liberecas "Bili Tygri".

## Spēlētāja karjera
2007. gada vasarā Januss pārcēlās uz Ziemeļameriku, kur uzsāka spēlēt Ontārio hokeja līgā. Ērijas "Otters" sastāvā Januss aizvadīja divarpus sezonas, līdz pievienojās Amerikas hokeja līgas vienībai Norfolkas "Admirals", kuras sastāvā spēlēja arī 2010.—11. un 2011.—12. gada sezonās.

2012. gada vasarā hokejists pievienojās Bratislavas "Slovan" rindām, tās sastāvā spēlējot līdz pat 2015. gadam. Turpmākās sezonas Januss aizvadīja Čehijas Ekstralīgā.

Slovākijas hokeja izlases rindās spēlējis 2009. gada Pasaules čempionātā junioriem, tiekot iekļauts turnīra simboliskajā izlasē.

## Ārējās saites
1979. gada Eiropas čempionāts basketbolā

**1979. gada [[Eiropas čempionāts basketbolā]]** (*EuroBasket 1979*) bija 21. kontinenta čempionāts, kas norisinājās Itālijā laika posmā no  līdz . Eiropas čempionātā piedalījās 12 Eiropas vīriešu basketbola valstsvienības. Uzvaru tajā izcīnīja PSRS izlase.

## Grupu turnīrs

### A grupa

|}

### B grupa

|}

### C grupa

|}

## Otrā kārta
### 1.—6. vieta

|}

### 7.—12. vieta

|}

## Fināli

## Vietu sadalījums

## Ārējās saites
* ''FIBA Europe'' profils 
* ''Eurobasket'' profils 
* ''Linguasport'' profils 
* ''Todor66'' profils
Baritons

**Baritons** () ir vidēja augstuma vīriešu balss, kas ir zemāka par tenoru, bet augstāka par bassbaritonu un basu. Baritona balss diapazona robežas ir no la lielās oktāvas līdz la pirmajai oktāvai. Senās koru partitūras tika pierakstītas baritona atslēgā, bet mūsdienās tās tiek rakstītas basa atslēgā. Operu galvenās partitūras baritoniem sāka rakstīt vien 18. gadsimta otrajā pusē.

Tiek izšķirti "liriskie", "liriski dramatiskie" baritoni un "dramatiskie" jeb bassbaritoni.

thumb|center|200px|Baritona balss diapazons

## Operu ārijas
*Eskamiljo (Ž.Bizē "Karmena")
*Kņazs Igors (A. Borodina "Kņazs Igors")
*Rigoleto (Dž. Verdi "Rigoleto")
*Žermons (Dž. Verdi "Traviata")
*Amonasro (Dž. Verdi "Aīda")
*Grāfs di Luna (Dž. Verdi "Trubadūrs")
*Ruslans (M. Gļinkas "Ruslans un Ludmila")
*Valentīns (Š. Guno "Fausts")
*Figaro (V. A. Mocarta "Figaro kāzas")
*Dobs Žuans (V. A. Mocarta "Dons Žuans")
*Papageno (V. A. Mocarta "Burvju flauta")
*Marsels (Dž. Pučīni "Bohēma")
*Skarpija (Dž. Pučīni "Toska") 
*Šarpless (Dž. Pučīni "Čio-Čio-San")
*Mizgirs (N. Rimska-Korsakova "Sniegbaltīte")
*Grigorijs Grjaznojs (N. Rimska-Korsakova "Cara līgava")
*Figaro (Dž. Rosīni "Seviļas bārddzinis")
*Jevgēņijs Oņegins (P. Čaikovska "Jevgēņijs Oņegins")
*Mazepa (P. Čaikovska "Mazepa")
*Jeļickis, Tomskis (P. Čaikovska "Pīķa dāma")

## Literatūra
* *Kārkliņš, Ludvigs*. "Mūzikas leksikons". Izd. R.: "Zvaigzne", 1990. — 336. lpp., il. .
Bass (balss)

**Bass** ( — 'zems') ir viszemākā vīriešu balss. Basa balss diapazona robežas ir no lielās oktāvas mi līdz pirmās oktāvas mi .

Tiek izšķirti augstie jeb "kantilēnie" basi, vidējie basi un zemie basi jeb *Basso profondo*.

thumb|center|200px|Basa balss diapazons

## Operu ārijas
*Boriss Godunovs (M. Musorgska "Boriss Godunovs")
*Dons Picaro (L. van Bēthovena "Fidelio")
*Mefistofelis (Š. Guno "Fausts")
*Figaro (V. A. Mocarta "Figaro kāzas")
*Orākula balss (V. A. Mocarta "Idomeneo")
*Dalands (R. Vāgnera "Klīstošais Holandietis")
*Skotijas karalis (G. F. Hendeļa "Ariodante"

## Literatūra
* *Kārkliņš, Ludvigs*. "Mūzikas leksikons". Izd. R.: "Zvaigzne", 1990. — 336. lpp., il. .
Žuenvila salas

**Žuenvila salas** () ir neapdzīvotu salu grupa Antarktīdas pussalas ziemeļaustrumu galā Antarktikā. Izvietojušās starp Vedela jūru dienvidaustrumos un Brensfīlda šaurumu ziemeļos. No kontinenta (Triniti pussalas) tās atdala Antarktikas šaurums. Salu grupu veido trīs galvenās salas — Žuenvila sala, Dandī sala un d'Irvila sala, kā arī vairākas nelielas salas un saliņas, lielākās no kurām ir Brensfīlda un Polē salas. Augstākā virsotne ir 825 m augstais Toluss Žuenvila salā.

Salu grupas divas lielākās ziemeļu salas — d'Irvila un Žuenvila salas 1838. gada 27. februārī atklāja Francijas ekspedīcija Dimona d'Irvila vadībā un, pieļaujot ka salas ir savienotas, nosauca tās kopīgi par **Žuenvila Zemi** *(Terre Joinville)* par godu Orleānas hercoga Luī Filipa I trešajam dēlam Fransuā Ferdinandam Filipam Luī Marijam, Žuenvilas princim *(François Ferdinand Philippe Louis Marie, Prince de Joinville)*. Tikai 1902. gada Zviedrijas ekspedīcija atklāja šaurumu starp abām salām.

Dandī salā kopš 1961. gada darbojas Argentīnas sezonālā polārstacija Petrela.

## Atsauces
Joinville

***Joinville*** var būt:
* Žuenvila sala Antarktikā
* Žuenvila salas Antarktikā
* Žuenvila Zeme Antarktikā
Vējiņi (stacija)

**Vējiņi** ir pieturas punkts šaursliežu dzelzceļa līnijā Gulbene—Alūksne. Tas atrodas Alūksnes novadā Annas pagastā netālu no Prēdeļu ciema. Pieturas punktā ir nojume un soliņš pasažieriem.

## Vēsture
Vējiņu pietura atklāta 1979. gadā ar nosaukumu 26. kilometrs (p. p. 26. kilometrs). Par Vējiņiem pārdēvēts 1990. gados, pēc tuvējo māju nosaukuma. Nojume uzbūvēta 1980. gadā.  No  vilciens šeit apstājas tikai pēc pieprasījuma (ja pasažierim ir biļete līdz šai pieturai, vai ja pieturā gaida cilvēks).

## Attēlu galerija

Attēls:Vējiņu stacija 02.JPG|Vējiņu pieturas nojume
Attēls:Vējiņu stacija 05.JPG|Lokomotīve TU7A ar pasažieru vagonu Vējiņu pieturā
Attēls:Vējiņu stacija 11.JPG|Vējiņu pietura (skats Alūksnes virzienā
Attēls:Vējiņu stacija 06.JPG|Pasažieru vilciens atiet no Vējiņu pieturas
Attēls:Vējiņu stacija 03.JPG|Vilciens brauc garām Vējiņu pieturai
Attēls:Vējiņu stacija 09.JPG|Vējiņu pietura


## Ārējās saites
* Vējiņu stacijas fotogrāfijas 

## Atsauces
Alūksne (stacija)

**Alūksne** ir šaursliežu dzelzceļa līnijas Gulbene—Alūksne galastacija. Tā atrodas Alūksnes pilsētā, tās dienvidu nomalē. Divreiz dienā no Gulbenes uz Alūksni kursē pasažieru vilciens. Kravas satiksmes stacijā nav (uz bijušā elevatora pievedceļa vēsturei saglabāts šaursliežu preču vagons). Neskaitot stacijas pasažieru ēku, stacijā saglabājušās noliktavu ēkas un bijušā elevatora ēka. Aiz Jāņkalna ielas (bijušās pārbrauktuves) stacijas ziemeļu galā saglabājušies apmēram 300 m neizmantota sliežu ceļa Apes virzienā.

2018.gada 1.septembrī restaurētajā Bānīša stacijas bagāžas šķūnī apmeklētājiem durvis vēra multimediāla ekspozīcija "Alūksnes Bānīša stacija", kas veltīta Baltijā vienīgajam regulārajam pārvadājumiem izmantotajam šaursliežu dzelzceļam. 10 staciju stāsti vēsta par dzelzceļa vēsturi, laikmetu ainām un Bānīti kā palīgu, darbavietu un iedvesmas avotu. 

2020.gadā Alūksnes stacijas ēkā Pakalniņu ģimene atver burgernīcu "Tvaiks x Ogle".

## Pasažieru pārvadājumi

## Vēsture
Stacija atklāta reizē ar dzelzceļa līnijas Pļaviņas—Valka uzbūvēšanu; sākumā saucās Marienburga. No sākotnējās stacijas ēkas palikusi tikai viena trešdaļa kara postījumu dēļ. Pirms kara ēka bija līdzīga Vecgulbenes vai Valkas staciju ēkām.

## Attēlu galerija

Attēls:Aluksnes Banisa stacija foto Linda Pastare1.jpg|Alūksnes stacija 2018.gadā
Attēls:Atjaunotais Alūksnes Bānīša stacijas vēsturiskais bagāžas šķūnis.jpg|Atjaunotais Alūksnes stacijas vēsturiskais bagāžas šķūnis
Attēls:Atjaunotais Alūksnes Bānīša stacijas šķūnis.jpg|Tvaika lokomotīve G-319 "Ferdiands" Alūksnes stacijā
Attēls:Ekspozīcija Alūksnes Bānīša stacijā.jpg|Multimediālā ekspozīcija "Alūksnes Bānīša stacija"
Attēls:Alūksnes stacija ziemā.jpg|thumb|Alūksnes stacija ziemā
Attēls:Alūksnes stacija 25.JPG|Alūksnes stacijas ēka
Attēls:Alūksnes stacija 47.JPG|Elevatora ēka un preču vagons
Attēls:Alūksnes stacija 33.JPG|Strupceļš pie baļķu krautuves (agrāk bijis daudz garāks)
Attēls:Alūksnes stacija 98.JPG|Sliežu strupceļš Apes virzienā
Attēls:Alūksnes stacija 46.JPG|Alūksnes stacija. Priekšplānā pārmija uz bijušo apgriešanās trijstūri
Attēls:Alūksnes stacija 59.JPG|Pasažieru vilciens Alūksnes stacijā
Attēls:Alūksnes stacija 84.JPG|Bijusī kravas rampa
Attēls:Alūksnes stacija 89.JPG|Pasažieru vilciens ar lokomotīvi TU2-273 Alūksnes stacijā
Attēls:Alūksnes stacija 10.JPG|Pasažieru vilciens Alūksnes stacijā
Attēls:Alūksnes stacija pirms 1940.jpg|Alūksnes stacija (pirms 1940)
Attēls:Alūksnes stacija ar vilcienu.jpg|Alūksnes stacija ar vilcienu (pirms 1940)
Attēls: Vilciena sagaidīšana Alūksnē 1901.jpg|Pirmā vilciena sagaidīšana Alūksnes stacijā (1901)


## Atsauces

## Ārējās saites

* Alūksnes stacijas fotogrāfijas
Tenors

**Tenors** (,  — ‘turēt, virzīt’) ir visaugstākā vīriešu balss, kas ir zemāka par sieviešu kontraltu, bet augstāka par vīriešu baritonu un tiek klasificēta kā trešā balss četru balsu pamatsistēmā (soprāns, alts, tenors, bass). Tenora balss diapazona robežas tenora solo partijām ir no mazās oktāvas do līdz otrās oktāvas do, bet tenora koru partijām — no mazās oktāvas do līdz pirmās oktāvas la. Ar īpašu izteiksmību un meistarību vokālajā mūzikā izceļas tenoru atskaņotais pirmās oktāvas sibemol un otrās oktāvas do (*augstais do*).
Izšķir "lirisko" un "dramatisko" tenoru, "raksturtenoru", kā arī "altīno" tenoru (ļoti augsta, falsetam līdzīga balss).

thumb|center|200px|Tenora balss diapazons
## Operu ārijas
*Alfrēds (Dž. Verdi "Traviata")
* Pinkertons (Dž. Pučīni "*Madama Butterfly*")
*Vladimirs Igorevičs (A.Borodina "Kņazs Igors")
*Vodemons (P. Čaikovska "Jolanta")
*Hercogs (Dž. Verdi "Rigoleto")
*Dons Hosē (Ž. Bizē "Karmena")
*Grāfs Almaviva (Dž. Rosīni "Seviljas bārddzinis")
*Zīgmunds (R. Vāgnera "Valkīra")
*Kavaradosi (Dž. Pučīni "Toska")
*Kanio (R. Leonkavallo "Pajaci")
*Loengrīns (R. Vāgnera "Loengrīns")
*Ļenskis (P. Čaikovska "Jevgeņijs Oņegins")
*Manriko (Dž. Verdi "Trubadūrs")
*Otello (Dž. Verdi "Otello")
*Princis Kalafs (Dž. Pučīni "Turandota")
*Radamess (Dž. Verdi "Aīda")
*Fausts (Š. Guno "Fausts")

## Literatūra
* *Kārkliņš, Ludvigs*. "Mūzikas leksikons". Izd. R.: "Zvaigzne", 1990. — 336. lpp., il. .
Skaļrunis

thumbnail|235px|3,5 collu skaļrunis
**Skaļrunis** jeb **reproduktors** ir elektroakustiska ierīce, kas elektriskā signāla enerģiju pārveido akustisko svārstību enerģijā un izplata to apkārtējā telpā skaņas frekvenču diapazonā (no 20 līdz  Hz). Skaļruņi parasti tiek ievietoti **skandās** jeb **akustiskajās sistēmās** (sarunvalodā — **tumbās**) — kastveida konstrukcijās, tādēļ nereti šie termini tiek lietoti kā sinonīmi. Skaļruņi atrodas dažādās elektriskās ierīcēs, piemēram, televizoros, personālajos datoros un radiouztvērējos.
thumb|Mājas skaļruņu sistēma, kas sastāv no vairākiem skaļruņiem 1. - Vidus-diapazona skaļruņi 2. - Augsto frekvenču skaļruņi 3. - Vidēji zemo frekvenču skaļruņi
Skaļruņu sistēma sastāv no viena, vai vairākiem skaļruņiem, korpusa un elektriskiem savienojumiem. Ja skaļruņu sistēmā ir vairāki skaļruņi, kuri, katrs atveido citu diapazonu frekvences, tad skaļruņu sistēmā ir iekļauts slēgums, kas ienākošo signālu sadala katram skaļrunim piemērotā diapazonā.

## Uzbūve
Skaļrunis sastāv no metāla korpusa, pie kura piestiprināts magnēts, un tad pie korpusa ir piestiprināta membrāna ar diafragmu (konisku cauruli), un pie tās piestiprināta spole.

## Atsauces

## Ārējās saites
Agridžento province

**Agridžento province** () ir bijusī Itālijas province valsts dienvidrietumos, Sicīlijas autonomajā reģionā. Izvietojusies salas dienvidrietumos Vidusjūras krastā, administratīvi tajā ietilpa Pelagu salas. Provinces lielākā pilsēta un administratīvais centrs bija Agridžento, citas lielākās pilsētas — Šaka, Likata, Kanikati un Favāra. 2011. gada beigās provincē dzīvoja aptuveni 453 tūkstoši cilvēku. Province administratīvi sīkāk dalās 43 komūnās. 2015. gada augustā provinci reorganizēja par Agridžento brīvo pašvaldību konsorciju.

## Ārējās saites
Salavata Julajeva Sporta pils

**Salavata Julajeva Sporta pils** () ir ledus halle halle, kas atrodas Ufā, Krievijā, un tika atklāta 1967. gada 28. oktobrī.

Līdz 2007. gadam, kad tika atklāta Ufas arēna, tā bija Ufas "Salavat Julajev" mājvieta.

Hallē tiks aizvadītas 2013. gada Pasaules čempionāta hokejā junioriem spēles.
Drabeši

thumb|280px|Drabešu muižas kungu māja pirms 1905. gada.
**Drabeši** ir ciems Cēsu novada Drabešu pagastā. Izvietojies starp Āraišu ezeru un autoceļu A2  no pagasta pārvaldes «Ausmās»,  no novada centra Cēsīm un  no Rīgas.

## Vēsture
Apdzīvotā vieta izveidojusies ap bijušās Drabešu muižas *(Drobbusch)* centru, kas līdz 1920. gada zemes reformai piederēja Blankenhāgenu dzimtai, kas 19. gadsimta sākumā uzcēla tagadējās muižas centra ēkas. Pili 1905. gada revolūcijas laikā nodedzināja, vēlāk atjaunoja. Drabešu muižas centrā ir saglabājušas 12 ēkas. Vismazāk pārbūvēta ir klēts ēka, līdzās atrodas muižas parks. 

Pēc muižas nacionalizēšanas Cēsu apriņķa valde Drabešu muižas ēkās ierīkoja bērnu namu, vēlāk skolu. Drabešu bērnu patversmē un pamatskolā par skolas pārzini no 1925. līdz 1927. gadam strādāja Aleksandrs Čaks. 1980. gadā iestādīja A. Čaka piemiņas birzi. Drabešu muižas kungu mājā iekārtoja dzīvokļus.

2008. gadā muižas kungu mājā nodibināja sporta klubu "Ašais", bet 2011. gadā izveidoja Amatu māju.

Netālās Drabešu vējdzirnavas un dzirnavnieka māja ir valsts nozīmes arhitektūras piemineklis, bet trīs krāsnis muižas kungu mājā — mākslas pieminekļi.

## Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSP un OSP datiem.

## Atsauces

## Ārējās saites
* historia.lv