open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Sīrijas brūnais lācis

**Sīrijas brūnais lācis** (*Ursus arctos syriacus*) ir lāču dzimtas (*Ursidae*) viena no brūno lāču (*Ursus arctos*) pasugām. Sīrijas brūnais lācis apdzīvo plašas teritorijas Āzijas rietumos, bet tā populācija ir ļoti sadrumstalota un izzūdoša. Vēsturiski Sīrijas brūnais lācis ir apdzīvojis Turciju, Sīriju, Libānu, Izraēlu, Irāku, Irānu, daļēji Afganistānu un Pakistānas ziemeļrietumus. Mūsdienās pastāv arī uzskats, ka savvaļā vairs nav sastopams neviens Sīrijas brūnais lācis, un tie ir saglabājušies tikai zoodārzos. 

## Izskats un ieradumi
Sīrijas brūnais lācis ir mazākais no brūnajiem lāčiem. Tā kažoks ir tumšāk vai gaišāk pelēkbrūns, sidrabains. Matojums ir garš, biezs un uz skausta tam reizēm ir tumšāku spalvu kušķis, reizēm tumšās spalvas ir arī uz galvvidus. Nagi ir gaiši, taisni un gari. Gaišākie lāči dzīvo augstāk kalnos, tumšākie ielejās. Kā visiem lāčiem tam ir īsa aste un mazas, apaļas ausis.

Tie ir visēdāji, un ēd visu, ko var atrast, ieskaitot augus, augļus, kukaiņus un gaļu.
## Skatīt arī
* Vojteks (lācis)

## Atsauces

## Ārējās saites
* Sīrijas brūnā lāča foto

* Sīrijas brūnais lācis izbauda ziemas priekus
Pavlovskis

**Pavlovskis** (, no personvārda Pavels (*Paweł*); sieviešu dzimtē **Pavlovska**) ir izplatīts poļu cilmes uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:

* Edvards Pavlovskis (1950) — latviešu Romas katoļu garīdznieks un Jelgavas bīskaps;
* Ježijs Pavlovskis (*Jerzy Pawłowski*; 1932—2005) — poļu paukotājs un spiegs;
* Oļģerts Pavlovskis (1934) — latviešu politiķis un sabiedrisks darbinieks;
* Timofejs Pavlovskis (1890—1964) — Latvijas krievu politiķis;
* Valdis Pavlovskis (1934) — latviešu politiķis un sabiedrisks darbinieks.
Briņģu ezers

**Briņģu ezers** (arī **Briģu ezers**, **Sustalas ezers**, **Zusteļu ezers**) ir strauji aizaugošs ezers Cēsu novada Inešu pagastā. 1970. gadu sākumā ezera krastos bija divas peldvietas ar smilšainu dibenu. 20. gadsimta otrajā pusē ezers strauji aizaudzis. 1952. gadā veiktā inspekcija raksturo ezera dibenu kā smilšainu, bet jau 1974. gadā — kā dūņainu. Mūsdienās no zālēm brīvi tikai atsevišķi laukumi, tādēļ ezers vairs atpūtai nav piemērots. Ezerā konstatētas 8 zivju sugas, no kurām visvairāk raudu un plaužu.

Puslokā ap ezeru izvietojušās vairākas mājas, no kurām vistuvāk ir Briņģu muiža.

Pēc nostāstiem senāk ezers ir bijis ievērojami lielāks un tam bijusi viena kokiem apaugusi saliņa. Ezers vēlāk ir nosusināts, lai iegūtu lauksaimniecībā izmantojamas pļavas. Saliņa arī mūsdienās ir redzama kā ar mežu apaudzis paugurs ezera austrumu krastā.

## Atsauces
Tibetas brūnais lācis

**Tibetas brūnais lācis** jeb **Tibetas zilais lācis** (*Ursus arctos pruinosus*) ir lāču dzimtas (*Ursidae*) viena no brūno lāču (*Ursus arctos*) pasugām. To mēdz saukt arī par **Himalaju zilo lāci** jeb **Himalaju sniega lāci**, kā arī par **zirgu lāci**.

Tibetas brūnais lācis dzīvo Tibetas plakankalnes austrumos. Savvaļā tā ir ļoti reti sastopama brūno lāču pasuga. Pirmo reizi tas tika klasificēts 1854. gadā. Tibetas brūnais lācis ir saistīts ar leģendām par sniega cilvēku. Zinātnieku grupa 1960. gadā devās kalnos, lai atrastu sniega cilvēku. Viņi atrada divus spalvainus ādas fragmentus. Vietējie iedzīvotāji apgalvoja, ka spalvainā āda pieder sniega cilvēkam. Vēlāk izpētot ādu tuvāk laboratorijā, zinātnieki secināja, ka āda pieder lācim. 

Pasaulei ir ļoti ierobežotas zināšanas par Tibetas brūnajiem lāčiem, rietumu zinātniekiem ir tikai daži ādas un kaulu fragmenti, pēc kuriem var spriest par šo lāci. Protams, nevienam nav informācijas, cik šobrīd savvaļā varētu būt šādu lāču, kāds ir šīs pasugas dzīves veids un paradumi. Tomēr ASV ir pieņemts likums, kas aizliedz pārdot un pirkt Tibetas brūnos lāčus vai izstrādājumus no tiem, kā arī tas ir ierakstīts pasaules aizsargājamo dzīvnieku sarakstā. 

## Atsauces

## Ārējās saites

* Iespējams Tibetas brūnā lāča foto
Karuzes kauja

**Karuzes kauja** (, ) notika 1270. gada 16. februārī starp Lietuvas dižkunigaiša Traideņa vadīto lietuviešu un to sabiedroto zemgaļu karaspēku no vienas puses un Livonijas ordeņa mestra Oto fon Luterberga vadīto krustnešu karaspēku no otras puses.

## Kaujas norise
Pēc krustnešu un viņu sabiedroto karaspēka sakāves Durbes kaujā 1260. gadā zemgaļi vairs neatzina Rīgas arhibīskapa un Livonijas ordeņa virsvaru, tā vietā noslēdzot savienību ar lietuviešiem. Livonijas ordeņa mestrs 1269. gadā jau sāka iebrukumu Zemgalē, kad saņēma ziņu, ka jaunais Lietuvas valdnieks Traidenis kopā ar zemgaļiem ir uzsācis karagājienu Līvzemē un Sāmsalas-Vīkas bīskapijā. Ordeņa mestra vadītais krustnešu un "zemes ļaužu" karaspēks no Rīgas devās uz Vīku Rietumigaunijā, kur tiem piepulcējās arī karavīri, kurus komandēja Dānijas karaļa vietvaldis Tallinā Zigfrīds, Tērbatas bīskaps Frīdrihs un Leales (Lihulas) bīskaps Hermanis. 

Aizsalušajā Muhu salas jūras šaurumā netālu no Karuzes Ordeņa kavalērija uzbruka Traideņa karaspēkam, kas uz ledus no ragavām izveidoja aizsardzības valni un sekmīgi atvairīja jātniekus. Pēc tam tika sakauti arī Ordeņa galvenie spēki, tuvcīņā krita mestrs Oto un 52 bruņnieki. Pēc tam kaujā iesaistījās arī Tērbatas un Leāles bīskapu un Tallinas vietvalža karaspēks, kas tomēr arī bija spiesti atkāpties, atstājot kaujas laukā 600 kritušo. Traideņa vadītajam karaspēkam bijis 1600 kritušo. Ordeņa mestrs tika apglabāts Karuzes baznīcā.

## Hroniku liecības

## Atsauces

## Skatīt arī
* Livonijas krusta kari
Eirodziesma 2000

**Eirodziesma 2000** bija 45. starptautiskā Eirovīzijas dziesmu konkursa Latvijas nacionālā atlase, kuras fināls notika  Latvijas Televīzijā, Rīgā. Par Eirodziesmas uzvarētājiem un Latvijas pārstāvjiem Eirovīzijā kļuva grupa *[[Prāta Vētra]]* ar dziesmu *[[My Star]]*. Eirodziesmas uzvarētājs tika noteikts skatītāju un žūrijas balsojumā. Kopumā tika pieteiktas aptuveni 60 dziesmas. Sākotnēji tika paredzēts, ka finālā startēs 12 dziesmas, taču vēlāk divas dziesmas atsauca savu dalību.

## Fināls

## Skatīt arī
* 2000. gada Eirovīzijas dziesmu konkurss
* Latvija Eirovīzijas dziesmu konkursā

## Atsauces

## Ārējās saites
* Eirodziesmas mājaslapa
Eirodziesma 2001

**Eirodziesma 2001** bija 46. starptautiskā Eirovīzijas dziesmu konkursa Latvijas nacionālā atlase, kuras fināls notika  Latvijas Televīzijā, Rīgā. Par Eirodziesmas uzvarētāju un Latvijas pārstāvi Eirovīzijā kļuva Arnis Mednis ar dziesmu *[[Too Much]]*. Eirodziesmas uzvarētājs tika noteikts 12 cilvēku lielas žūrijas un skatītāju kopējā balsojumā.

## Fināls

## Skatīt arī
* 2001. gada Eirovīzijas dziesmu konkurss
* Latvija Eirovīzijas dziesmu konkursā

## Atsauces

## Ārējās saites
* Eirodziesmas mājaslapa
1993. gada Latvijas futbola 1. līgas sezona

**Latvijas futbola 1. līgas 1993. gada sezona** bija 2. Pirmās līgas sezona. Pirmajā līgā piedalījās 12 komandas, kas aizvadīja divu riņķu turnīru.  Par 1. līgas čempioniem kļuva "Gemma-RFS".

## Turnīra tabula

**Sp** = Aizvadītās spēles; **U** = Uzvaras; **N** = Neizšķirti; **Z** = Zaudējumi; **+** = Gūtie vārti; **-** = Zaudētie vārti; **V** = Vārtu starpība; **Pkt** = Punkti  ***** Virslīgas klubu otrās komandas 1. līgas čempionātā startēja ārpus konkurences.

## Ārējās saites
* Latvijas Futbola federācija
Lihula

**Lihula** (), agrāk **Leāle** (), ir pagasta pakļautības pilsēta Igaunijā, Pērnavas apriņķī. Ievērojama ar to, ka 13. gadsimta sākumā tā bija Igaunijas bīskapa Teoderiha pirmā rezidences vieta, vēlāk Sāmsalas-Vīkas bīskapijas pirmā galvaspilsēta.

## Vēsture

Pirmo reizi Lihula netieši pieminēta Livonijas Indriķa hronikas tekstā sakarā ar 1211. gada notikumiem, kad Daugavgrīvas klostera abats Teoderihs tika iesvētīts par pirmo Igaunijas bīskapu. Tagadējais Lēnes apriņķis (senais nosaukums - Ridala) bija Livonijas krusta karu laikā viena no krustnešu visagrāk pakļautajām Igaunijas daļām, kurā tika nodibināta Leales bīskapija. Drīz vien Livonijas bīskaps Alberts panāca sava brāļa Hermaņa iecelšanu par Leāles bīskapu. 1220. gadā Ridalu ieņēma zviedru karalis Juhans Sverkersons un apmetās Lihulas pilskalnā, tomēr sāmsalieši zviedrus drīz vien pilnīgi sakāva. 1234.-1251. gadā tā bija Sāmsalas-Vīkas bīskapa rezidence, bet vēlāk tā tika pārcelta uz Hāpsalu. 1581. gadā Lihula kopā ar visu bīskapiju tika pievienota Zviedrijai. Lielais Ziemeļu karš 1710.-1711. gadā izraisīja mēra epidēmiju, kurā nomira ap 90% Lihulas iedzīvotāju. Tikai pēc 1820. gada atjaunojās saimnieciskā dzīve, tika uzcelta grezna muižas kungu māja klasicisma stilā. Pilsētas statusu Lihula ieguva tikai 1999.gadā.

## Ievērojamākie objekti
* Leāles pils drupas 
* Lihulas muižas pils


Lihula mõis.JPG
Lihula mõisa tuuleveski ja laululava.JPG
Lihula kirik 2005.jpg
Lihula linnuse varemed 2008.JPG|Pils drupas


## Atsauces

## Ārējās saites
Leales bīskapija

thumb|350px|Leales bīskapa Hermaņa zīmogs. <br />Apliecošais uzraksts HERMANNUS:<br />DEI:GRA(TIA):<br />LEALENSIS:<br />EP(ISCOPU)S.

**Leales bīskapija** () vai **Igaunijas bīskapija** () bija pirmā Romas katoļu baznīcas diacēze Igaunijas teritorijā. 

## Vēsture
Leales bīskapija tika dibināta 1211. gadā Ridalas zemē ar sēdekli Lihulā. Par pirmo bīskapu tika iesvētīts Daugavgrīvas klostera abats Teoderihs no Turaidas. Viņa iesvētīšanā piedalījās trīs no Vācijas atbraukušie bīskapi - Fīlips no Raceburgas, Īzo no Verdenas un Helmolds no Pleses, Pādebornas bīskaps. Šķiet, ka tieši tādēļ ir bijusi nepieciešama viņu vizīte, jo Albertam nebija tiesību iesvētīt jaunus bīskapus Livonijā. Pēc bīskapa Teoderiha nogalināšanas 1219. gadā Livonijas bīskaps Alberts fon Bukshēvdens panāca sava brāļa Hermaņa apstiprināšanu bīskapa amatā. 1220. gadā atbrīvojušos bīskapa rezidenci Lihulas pilskalnā iekaroja zviedru karalis Jūhans I, kuru drīz vien padzina sāmsalieši. 

Pēc Ugaunijas un Sakalas novadu iekarošanas 1224. gadā viena tās daļa tika iekļauta Tērbatas bīskapijas teritorijā. Pēc Sāmsalas iekarošanas bīskaps Alberts no šīs salas un no Leales bīskapijas dibināja jaunu - Sāmsalas bīskapiju (*episcopatus Osiliensis*) un iecēla tur par bīskapu Gotfrīdu, kas tomēr nevarēja noturēties pret Zobenbrāļu ordeņa varu. Tikai 1234. gada 10. septembrī pāvesta legāts Modenas Vilhelms atkal atjaunoja Sāmsalas bīskapiju, kurai piešķīra Leali, iecēla par Sāmsalas bīskapu Indriķi, un 1235. gada 8. janvārī atļāva Hermanim atvietot savu līdzšinējo Leales bīskapa nosaukumu ar Tērbatas bīskapa titulu.

## Atsauces
Black Metal (albums)

***Black Metal*** () ir otrais smagā metāla grupas *[[Venom]]* studijas albums. Albums izdots 1982. gadā un tiek uzskatīts, ka no tā nosaukuma radies arī mūzikas žanra melnais metāls nosaukums.

## Skaņdarbu saraksts

***A puse ("Black")***
# "Black Metal" — 3:40
# "To Hell and Back" — 3:00
# "Buried Alive" — 4:16
# "Raise the Dead" — 2:45
# "Teachers' Pet" — 4:41

***B puse ("Metal")***
#  "Leave Me in Hell" — 3:33
# "Sacrifice" — 4:27
# "Heaven's on Fire" — 3:40
# "Countess Bathory" — 3:44
# "Don't Burn the Witch" — 3:20
# "At War with Satan (preview)" — 2:14
Eirodziesma 2004

**Eirodziesma 2004** bija 49. starptautiskā Eirovīzijas dziesmu konkursa Latvijas nacionālā atlase, kuras fināls notika  Ventspils Olimpiskajā Centrā, Ventspilī. Par Eirodziesmas uzvarētājiem un Latvijas pārstāvjiem Eirovīzijā kļuva duets Fomins & Kleins ar *[[Dziesma par laimi]]*. Eirodziesmas uzvarētājs tika noteikts skatītāju balsojumā. Dziesmas konkursam varēja pieteikt no  līdz .

## Fināls

## Skatīt arī
* 2004. gada Eirovīzijas dziesmu konkurss
* Latvija Eirovīzijas dziesmu konkursā

## Atsauces

## Ārējās saites
* Eirodziesmas mājaslapa
Ziemeļrietumu Teritorijas

**Ziemeļrietumu Teritorijas** (, ; , , atapasku: *Denendeh*, ) ir teritorija Kanādas ziemeļrietumos starp Jukonu un Nunavutu. Tās administratīvais centrs ir Jelounaifa. Iedzīvotāju skaits 2021. gadā sasniedza 41,0 tūkstošus (0,03 iedz./km2). Ziemeļrietumu Teritoriju platība ir .

Ziemeļrietumu Teritorijas, kā daļa no vecās Ziemeļrietumu teritorijas, Kanādas konfederācijā tika iekļauta . Pašreizējās teritorijas robežas tika izveidotas , kad teritorija tika sadalīta un pēc Nunavutas vienošanās austrumos izveidoja Nunavutu. Ziemeļrietumu Teritorijās ir taigas un tundras dabas zonas, ziemeļos tā kontrolē daļu no Kanādas Arktiskā arhipelāga salām.

Rietumos robežojas ar Jukonu, austrumos ar Nunavutu, bet dienvidos ar trim Kanādas provincēm — Britu Kolumbiju, Albertu un Saskačevanu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Alberta

**Alberta** () ir viena no Kanādas 10 provincēm. Tās galvaspilsēta ir Edmontona, bet vislielākā pilsēta ir Kalgari. Pēc 2021. gada provizoriskajiem datiem Albertā dzīvo 4 262 635  iedzīvotāji un tā aizņem 661 848 km2 lielu teritoriju. Alberta atrodas Kanādas rietumu daļā. 

Alberta ir Kanādas naftas un gāzes biznesa centrs. 80 % iedzīvotāju dzīvo pilsētās, turklāt vairāk nekā puse dzīvo Edmontonā un Kalgari. Alberta ir vissaulainākā Kanādas province.

Provincē ir spēcīga separātisma kustība, kas gan ir sašķelta starp autonomistiem, neatkarības piekritējiem, Rietumkanādas valsts izveides gribētājiem un pievienošanās ASV piekritējiem.

## Ārējās saites

## Atsauces
Nunavuta

**Nunavuta** (,  — ‘Mūsu zeme’, angļu, ) ir viena no trim Kanādas teritorijām. Tās platība ir 2,04 miljoni km2. Nunavuta ir ne tikai lielākā, bet arī jaunākā Kanādas teritorija. 1999. gada 1. aprīlī ar Nunavutas vienošanos tā tika atdalīta no Ziemeļrietumu Teritorijām. Nunavutā dzīvo vismazāk iedzīvotāju no visām Kanādas provincēm un teritorijām. 2021. gadā Nunavutā dzīvoja 36,8 tūkstoši iedzīvotāju. Nunavutas administratīvais centrs ir Ikaluita Bafina salas dienvidos.

## Ģeogrāfija
Nunavutas platība ir aptuveni 2,04 miljoni km². Vairāk nekā puse no Nunavutas teritorijas atrodas uz salām, kas ir daļa no Kanādas Arktiskā arhipelāga. Lielākās no šīm salām ir Bafina sala, Devona, Elsmīra sala un Viktorijas sala (Nunavutā atrodas aptuveni puse no Viktorijas salas). Ziemeļos atrodas Karalienes Elizabetes salas, kas sastāv aptuveni no 30 lielākām salām un 2000 maziņām saliņām. Tās lielākoties ir klinšainas un klātas ar ledu.

Nunavutas augstākais punkts ir Barbo kalns (2616 m vjl) Elsmīra salā. Uz dienvidiem no ziemeļu polārā loka Nunavuta atrodas uz Kanādas vairoga, kura pamatā ir granīts ar plānu augsnes virskārtu. Šajā teritorijā ir daudz līdzenumu un zemieņu, tāpēc ir arī daudz upju un ezeru, it īpaši Nunavutas dienvidos un rietumos.

## Administratīvais iedalījums
Administratīvi Nunavuta iedalīta trijos reģionos, kuriem nav savas pašpārvaldes un kuri kalpo galvenokārt statistiskiem mērķiem.

## Atsauces

## Ārējās saites
Celestīns III

**Pāvests Celestīns III** (), īstajā vārdā **Džačinto Bobone** (; dzimis aptuveni 1106. gadā, miris ) bija Romas pāvests no 1191. gada līdz savai nāvei 1198. gadā. 1192. gadā viņš apstiprināja Vācu ordeņa statūtus, bet pēc 1195. gada izsludināja krusta karu pret līviem.

## Krusta kara izsludināšana pret līviem
* 1195. vai 1196. gadā pāvests pēc Livonijas bīskapa Meinharda sūtņa Teoderiha lūguma atļāva vervēt krustnešus cīņām pret līviem, kas atkrituši no kristīgās ticības, kā arī ticīgo aizsardzībai. 
* 1197. gadā apstiprināja Brēmenes arhibīskapa lēmumu par otrā Ikšķiles bīskapa Bertolda iecelšanu amatā.

thumb|left|200px|Pāvests Celestīns III (pa labi) kronē Indriķi IV (Petrus no Ebulo, 1196)

## Ārējās saites

* Latvijas vēstures avoti. 2.sējums: Senās Latvijas vēstures avoti. 1.burtnīca. Red. Švābe, A. Rīga: Latvijas Vēstures institūta apgādiens, 1937. xiv, 214 lpp. 

## Skatīt arī
* Romas pāvestu hronoloģisks uzskaitījums
* Livonijas krusta kari
Entonijs Īdens

**Roberts Entonijs Īdens, Pirmais Eivonas grāfs** (; dzimis , miris ) bija britu politiķis no Konservatīvās partijas. Pazīstams kā Lielbritānijas ārlietu ministrs Otrā pasaules kara laikā, kā arī Lielbritānijas premjers Suecas krīzes laikā 1956. gadā.

## Dzīvesgājums

Dzimis Daremas grāfistē aristokrātu ģimenē. Mācījās Ītonā. Piedalījās Pirmajā pasaules karā. Pēc kara Oksfordas Universitātē apguva austrumu valodas. Dzīves laikā brīvi pārvaldīja franču, vācu un persiešu valodu, runāja arī krieviski un arābiski. 1923. gadā tika ievēlēts parlamentā. No 1924. gada dažādos amatos konservatīvo valdībā.

1935. gadā Īdens pirmoreiz kļuva par valsts ārlietu ministru, tomēr 1938. gadā atkāpās no amata domstarpību dēļ par nomierināšanas politiku. Kad 1940. gadā Vācija iebruka Francijā un par premjerministru kļuva Vinstons Čērčils, Īdens tika iecelts par vienu no aizsardzības ministra vietniekiem (*Secretary of State for War*), bet 1940. gada beigās tika iecelts par ārlietu ministru. Otrā pasaules kara laikā lielā mērā atradās premjerministra Čērčila ēnā.

Tā kā 1945. gada vēlēšanās uzvarēja leiboristi, Entonijs Īdens darbojās opozīcijā. 1951. gadā konservatīvie atguva varu un Entonijs Īdens atkal kļuva par ārlietu ministru Čērčila kabinetā. 1955. gadā Čērčils demisionēja un par premjeru kļuva Īdens. Atbildot uz Ēģiptes līdera Gamāla Abdela Nāsera Suecas kanāla nacionalizāciju, 1956. gada oktobrī izcēlās Suecas krīze, kuras laikā Lielbritānija, Francija un Izraēla sekmīgi uzbruka Ēģiptei. Tomēr ASV spiediena dēļ uzbrucēji bija spiesti atstāt Suecas kanāla zonu. Krīze atstāja dziļu iespaidu uz Lielbritānijas politiku, jo uzskatāmi parādīja, ka Lielbritāniju vairs nevar uzskatīt par globālu lielvalsti. Šī neveiksme iedragāja Īdena politiskās pozīcijas un veselību, tāpēc 1957. gadā viņš demisionēja.

## Ārējās saites
Eden

***Eden*** var būt:
* Entonijs Īdens *(Robert Anthony Eden)* — britu politiķis
* Ēdu ciema vāciskais nosaukums
Augstums

**Augstums** var būt:

* absolūtais augstums;
* augstums virs jūras līmeņa;
* drošības augstums;
* relatīvais augstums;
* trijstūra augstums.
Minutes to Midnight

**Minutes to Midnight** ir amerikāņu roka grupas Linkin Park trešais studijas albums, kas tika izdots  sadarbībā ar ierakstu kompāniju Warner Bros.. Albuma producenti ir Riks Rubins un Maiks Šinoda.

## Dziesmu saraksts
# "*Wake*"
# "*Given Up*"
# "*Leave Out All the Rest*"
# "*Bleed It Out*"
# "*Shadow of the Day*"
# "*What I've Done*"
# "*Hands Held High*"
# "*No More Sorrow*"
# "*Valentine's Day*"
# "*In Between*"
# "*In Pieces*"
# "*The Little Things Give You Away*"

## Izpildītāji

* Česters Beningtons - vokāls un ritma ģitāra dziesmā "Shadow of the Day" 
* Robs Burdons - bungas 
* Breds Delsons - ģitāra, programmēšana dziesmā "Hands Held High" 
* Deivs Farels - bass ģitāra 
* Džo Hans - miksēšana, prgorammēšana 
* Maiks Šinoda - vokāls, ritma ģitāra, taustiņinstrumenti
Futbolbumba

[thumb|right|200px|Oficiālā [2006. gada FIFA Pasaules kauss|2006. gada FIFA Pasaules kausa bumba.]]
**Futbolbumba** ir bumba, kuru izmanto vairākos futbola veidos. Tālā pagātnē izmantoja bumbas no dabiskām izejvielām, piemēram, ar ādu apvilktus piepumpētus cūku pūšļus, bet tagad sintētisko materiālu bumbas izstrādā veselas inženieru komandas, lai pēc iespējas uzlabotu to parametrus. Katrā futbola veidā lieto citu bumbu, lai gan tās visas pieder pie vienas no divām dažādām pamatformām:
* lodei pēc iespējas tuva forma: izmanto "klasiskajā" futbolā (sauc arī par asociāciju futbolu dažās valstīs) un gēlu futbolā;
* rotācijas elipsoīdam tuva forma:
** ar noapaļotiem galiem: izmanto regbijā un Austrālijas futbolā;
** ar nosmailinātiem galiem: izmanto amerikāņu futbolā un Kanādas futbolā.

Precīza futbolbumbas forma un uzbūve vienmēr ir bijusi daļa no futbola noteikumiem. Parastā futbola bumbas apkārtmēram jābūt 60—70 cm, masai — 410—450 g, bet spiedienam bumbas kamerā — starp 0,6 un 1,1 bāriem.

## Atsauces
1992. gada Latvijas futbola 1. līgas sezona

**Latvijas futbola 1. līgas 1992. gada sezona** bija 1. Pirmās līgas sezona. Pirmajā līgā piedalījās 14 komandas, kas aizvadīja divu riņķu turnīru.  Par 1. līgas čempioniem kļuva "Decemviri".

## Turnīra tabula

**Sp** = Aizvadītās spēles; **U** = Uzvaras; **N** = Neizšķirti; **Z** = Zaudējumi; **+** = Gūtie vārti; **-** = Zaudētie vārti; **V** = Vārtu starpība; **Pkt** = Punkti  ***** Dublieru komandas, kuras 1. līgas čempionātā startēja ārpus konkurences.

## Ārējās saites
* Latvijas Futbola federācija
Karri Reme

**Karri Reme** (; ; dzimis 1986. gada 1. jūlijā) ir somu hokejists, vārtsargs. Pašlaik (2018) Reme spēlē KHL kluba Helsinku "Jokerit" rindās.

## Spēlētāja karjera
Savu profesionālā spēlētāja karjeru Reme uzsāka 2003. gadā, kad spēlēja SM līgas klubā Lahti "Pelicans". Uzreiz pēc 2003.—04. sezonas, viņu draftēja 2004. gada NHL draftā. Viņu, ar kopējo 191. numuru, izvēlējās Tampabejas "Lightning", bet Reme turpināja spēlēt Somijā, arī 2004.—05. sezonu aizvadot "Pelicans" rindās. 2005.—06. sezonā Remo kļuva par Somijas čempionu, spēlējot Hēmenlinnas "HPK" rindās.

2006. gada vasarā Tampabejas klubs parakstīja divu gadu līgumu ar Remo. Tiesa, 2006.—07. sezonā NHL Kari aizvadīja vien divas spēles, praktiski visu sezonu spēlējot tās AHL fārmklubā - Springfīldas "Falcons". 2007.—08. sezonā Reme "Lightning" rindās aizvadīja jau 22 spēles. Uz 2008.—09. sezonu "Lightning" parakstīja līgumu ar Olafu Kelcigu, tādēļ Reme sezonu uzsāka AHL klubā Norfolkas "Admirals". Tiesa, sezonas gaitā Reme aizvadīja 24 spēles arī Tampabejas rindās.

2009. gada 23. jūnijā Karri parakstīja divu gadu līgumu ar "Avangard", komandas sastāvā nākamajās divās sezonās piedaloties arī KHL Zvaigžņu spēlēs. 2011.—12. gada sezonā Reme kopā ar "Avangard" sasniedza Gagarina kausa finālu, tajā gan piekāpjoties Maskavas "Dinamo" vienībai. Omskā vārtsargs spēlēja līdz pat 2012.—13. gada sezonas izskaņai, četru komandas rindās aizvadīto sezonu gaitā trīs reizes tiekot atzīts par KHL mēneša labāko vārtsargu.

2013. gada 5. jūlijā Reme noslēdza divu gadu līgumu ar NHL vienību Kalgari "Flames", nākamajā sezonā pildot komandas pamatvārtsarga funkcijas. 2014.—15. gada sezonā Reme kļuva par "Flames" otro vārtsargu aiz Jonasa Hillera, un pagarināja līgumu ar komandu uz trešo sezonu.

Somijas izlases rindās Reme spēlējis 2006. gada Pasaules čempionātā junioriem, kur, lai gan aizvadīja vienīgi vienu spēli, izcīnīja bronzas medaļas. Rāmo piedalījās arī 2008. un 2009. gada Pasaules čempionātos, 2009. gadā aizvadot pat vienu spēli.

## Ārējās saites
2008. gada Latvijas kauss futbolā

**72. Latvijas kausa izcīņai futbolā** kopumā pieteicās 34 komandas (tostarp visi LMT Virslīgas klubi), un sacensības jau tradicionāli notika divos etapos.

## Pirmais etaps
### Pirmā kārta

### Otrā kārta

## Otrais etaps
### Astotdaļfināli

### Ceturtdaļfināli

### Pusfināli

### Fināls

## Ārējās saites
* Latvijas Futbola federācija
1998. gada NHL drafts

**1998. gada NHL drafts** bija jau 36. NHL drafts, kurš notika 1998. gada 27. jūnijā Bufalo. Kopā tika draftēti 258 spēlētāji deviņās kārtās.

## 1. kārta

## 2. kārta

## 3. kārta

## 4. kārta

## 5. kārta

## 6. kārta

## 7. kārta

## 8. kārta

## 9. kārta
Further Down the Spiral

***Further Down the Spiral*** (zināms arī kā ***Halo 10*** vai ***Halo 10 V2***) ir grupas Nine Inch Nails 1995. gada remiksu albums. *Further Down the Spiral* ir desmitais oficiālais Nine Inch Nails izdevums un albumā ir iekļautas galvenokārt *[[The Downward Spiral]]* dziesmu citas versijas. Ir divi dažādi šī albuma izdevumi: *Halo 10* (izdots ASV) un *Halo 10 V2* (izdots Japānā un Apvienotajā Karalistē). Katrs no tiem satur atšķirīgus skaņdarbus savādākā secībā, bet vairākums skaņdarbu ir kopīgi abos izdevumos.

*Further Down the Spiral* ir kļuvis par vispārdotāko Nine Inch Nails remiksu albumu un ir ieguvis zelta statusu , pārdodot 500,000 albuma kopiju ASV. Albumā piedalījās vairāki augsti kvalificēti remiksētāji, tai skaitā Aphex Twin, J. G. Tirvels, Deivs Navaro un grupa Coil.

## Dziesmu saraksts

## Ārējās saites
* ''Further Down The Spiral'' NinWiki informācija
* ''Halo 10'' dziesmu vārdi
* ''Halo 10'' versijas 
* discogs.com: ''Further Down the Spiral''
* discogs.com: ''Further Down the Spiral'' (''V2'')
1203. gada Kauja pie Visbijas

**Jūras kauja pie Visbijas** bija Livonijas Krusta karu pirmā kauja ar bīskapa Alberta piedalīšanos, notika 1203. gadā Baltijas jūrā pie Gotlandes krastiem. Krustneši, lai gan devās krusta karā pret līviem un neraugoties uz vietējo iedzīvotāju pretestību, nolēma uzbrukt igauņu kuģiem, kas pēc sirojuma uz Dāniju bija iebraukuši Visbijas ostā. Vācu krustneši uzbruka astoņiem nostāk esošajiem kuģiem un sagrāba trīs no tiem. Igauņu laupījums atgūtā daļa tika nodota Lundas arhbīskapam. 

## Skatīt arī
* Livonijas krusta kari
Fernando Lugo

**Fernando Armindo Lugo Mendess** (; dzimis ) ir bijušais Paragvajas prezidents un bijušais Romas katoļu Sanpedro diecēzes bīskaps.

## Atsauces
Lugo (nozīmju atdalīšana)

**Lugo** var būt:

* Lugo — pilsēta Spānijā;
* Lugo province — province Spānijā;
* Lugo (Itālija) — pilsēta Itālijā;
* Lugo di Vicenza — pilsēta Itālija;
* Lugo-di-Nazza — pilsēta Francijā;
* Fernando Lugo — bijušais Paragvajas prezidents.
Petrs Čajāneks

**Petrs Čajāneks** (; dzimis 1975. gada 18. augustā) ir bijušais čehu hokejists, centra uzbrucējs, Čehijas hokeja izlases dalībnieks. Karjeras laikā aizvadījis četras sezonas Nacionālās hokeja līgas kluba Sentluisas "Blues" sastāvā. Karjeras lielāko daļu aizvadījis Čehijas klubā HK Zlīna, četrus gadus spēlējis arī Kontinentālajā hokeja līgā.

## Spēlētāja karjera
Savu profesionālā spēlētāja karjeru Čajāneks uzsāka savā dzimtajā pilsētā Zlīnā, no 1993. līdz 2002. gadam spēlējot Čehijas Ekstralīgas klubā HC Zlīna. Pēc 2000.-01. gada sezonas beigām Čajāneks tika draftēts NHL - viņu 2001. gada NHL draftā ar kopējo 253. numuru izvēlējās Sentluisas "Blues". 2001.-02. sezonā Čajāneks bija viens no rezultatīvākajiem Čehijas Ekstralīgas spēlētājiem, regulāro sezonu pabeidzot ar 64 punktiem, bet 2002.-03. gada sezonu Petrs uzsāka jau Sentluisas rindās. "Blues" rindās Čajāneks spēlēja līdz pat 2006.-07. gada sezonas beigām, lai gan 2004.-05. NHL sezonas lokauta laikā viņš atkal spēlēja HC Zlīnas rindās.

2007.-08. gada sezonas sākumā Čajāneks neiekļuva "Blues" rindās, aizvadot vairākas spēles tās AHL fārmklubā - Piorijas "Rivermen", bet 21. oktobrī pievienojās Krievijas Superlīgas klubam Kazaņas "Ak Bars", kura rindās kļuva par Krievijas čempionu. 2008.-09. gada sezonu Čajāneks aizvadīja Maskavas "Dinamo" rindās, taču tad divas sezonas bija arī viens no Sanktpēterburgas "SKA" vadošajiem uzbrucējiem.

2011. gadā atgriezās Čehijas Ekstralīgas kluba HK Zlīna rindās, līdz ar pievienošanos komandai uzsākot pildīt arī tās kapteiņa funkcijas. 2013.—14. gada sezonā kļuva par līgas čempionu, iegūstot arī izslēgšanas kārtas vērtīgākā spēlētāja balvu. Pēc 2014.—15. gada sezonas noslēdza karjeru.

Čehijas izlases rindās spēlējis vairākos Pasaules čempionātos, kļūstot par trīskārtējo (2000., 2001. un 2005.) pasaules čempionu, kā arī 2002., 2006. un 2010. gada olimpiskajās spēles, 2006. gadā izcīnot bronzas medaļu.

## Ārējās saites
Baltkrievijas PSR

**Baltkrievijas PSR** () bija 1919. gada 1. janvārī dibinātās Baltkrievijas Sociālistiskās Padomju Republikas pēctece, padomju republika un Padomju Savienības sastāvdaļa no 1922. līdz 1991. gadam.

## Vēsture
Baltkrievijas Sociālistiskā Padomju Republika 1919. gada 1. janvārī tika pasludināta Smoļenskā, bet pēc Baltkrievijas Tautas Republikas sakāves padomju ofensīvas rezultātā jau 1919. gada 9. janvārī galvaspilsēta tika pārcelta uz Minsku, bet Smoļenskas apgabals vēlāk pievienots Krievijas SFPR. Otro reizi Baltkrievijas SPR tika izveidota 1920. gada 31. jūlijā. 1927. gada 11. aprīlī Baltkrievijas SPR pārdēvēja par **Baltkrievijas Padomju Sociālistisko Republiku**.

No 1927. līdz 1938. gadam, pēc 1927. gada BPSR Konstitūcijas, BPSR bija četras valsts valodas: baltkrievu, ebreju (jidišs), krievu, poļu.

1939. gada 12. novembrī Baltkrievijas PSR pievienoja daļu no 1939. gada septembrī PSRS armijas okupētās Polijas ziemeļaustrumu daļas (daļu no tagadējās Podlases vojevodistes, tagadējos Grodņas, Brestas apgabalus un daļu no Minskas un Vitebskas apgabaliem).

1990. gada 27. jūlijā Baltkrievijas PSR Augstākā padome pasludināja Baltkrievijas PSR suverenitāti, bet 1991. gada 25. augustā pārdēvēja to par Baltkrievijas Republiku.

## Platība un iedzīvotāju skaits

## Ārējās saites
Things Falling Apart

***Things Falling Apart*** ir grupas *[[Nine Inch Nails]]* 2000. gadā izdots remiksu albums.

## Dziesmu saraksts
Jānis Kinna

**Jānis Kinna** (dzimis ) ir latviešu lauksaimnieks un politiķis, bijušais Latvijas zemkopības ministrs. Viens no Latvijas Zemnieku savienības darbības atjaunošanas iniciatoriem.

## Biogrāfija
Dzimis 1952. gadā Smiltenē, mācījās Valkas vidusskolā, Mores pamatskolā, 1971. gadā pabeidza Siguldas 1. vidusskolu. Studēja  Latvijas Lauksaimniecības akadēmijas Lauksaimniecības mehanizācijas fakultātē, 1976. gadā ieguva inženiera-mehāniķa specialitāti. No 1976. līdz 1979. gadam strādāja Baltijas mašīnu izmēģināšanas stacijas saimniecībā par galveno inženieri, vēlāk par direktora vietnieku. No 1979. līdz 1989. gadam bija padomju saimniecības "Dzērbene" direktors.

1988. gada novembrī iesaistījās Latvijas Tautas frontes (LTF) darbībā kā Lauksaimniecības komisijas loceklis, bija LTF 2. domes valdes priekšsēdētāja vietnieks. Strādāja pie agrārās reformas un nepieciešamo likumdošanas aktu sagatavošanas. 1989. gadā iestājās Latvijas Zemnieku savienībā, kur bija tās priekšsēdētāja vietnieks kopš tās atjaunošanas, ar viena gada pārtraukumu, līdz 1996. gadam.
1990. gada martā Kinnu ievēlēja Augstākajā padomē, kur viņš bija LTF frakcijas priekšsēdētāja vietnieks un darbojās Lauksaimniecības un mežsaimniecības komisijā, 1993. gadā bija tās vadītājs. Kopā ar Aivaru Berķi pierunāja Gunti Ulmani kandidēt prezidenta amatam.

Kinna bija Latvijas zemkopības ministrs Birkava valdībā, amatu zaudēja pēc valdības demisijas gadu vēlāk. Savulaik kritizēts par kolhozu likvidāciju. 
LZS vēlēšanu centra koordinators 5. un 6. Saeimas vēlēšanās, pēc vairāku vietu zaudējuma 6. Saeimas vēlēšanās no politikas attālinājās.

### Ārpus politikas
No 1996. līdz 1997. gadam strādāja SIA "Lauku Avīze" par galvenā redaktora vietnieku lauksaimniecības lietās. No 1997. gada aprīļa līdz 2001. gada jūnijam bija Sanitārās robežinspekcijas priekšnieks. Tad viņš pievienojās Valsts veterinārajam dienestam, paralēli kļūstot par pārtikas aprites valsts uzraudzības dienesta darba grupas vadītāju.

Bija arī Pārtikas un veterinārā dienesta direktora vietnieks administratīvajos jautājumos. 2005. gada sākumā uzvarēja konkursā par Valsts mežu dienesta ģenerāldirektoru. Pusgadu vēlāk konkurss tika atzīts par prettiesisku, tomēr Kinnu no amata neatcēla. 2008. gada septembrī ar Augstākās tiesas Senāta lēmumu Jāni Kinnu no amata atcēla. Decembrī pēc atkārtota konkursa Kinnu amatā atjaunoja.  iesniedza atlūgumu, jo nepiekrita plānotajām VMD reformām.

Jānis Kinna ir bijis Latvijas Lielložas lielmeistars, vēlāk viesnīcas "Mansaura" īpašnieks Austrijas Alpos, Montafonas ielejā pie Retikona grēdas, netālu no Šveices un Lihtenšteinas robežas.

## Atsauces
Moldāvijas PSR

**Moldāvijas PSR** (rumāņu: *Republica Sovietică Socialistă Moldovenească*, moldāvu: *Република Советикэ Сочиалистэ Молдовеняскэ*, krievu: *Молдавская Советская Социалистическая Республика*) bija Padomju Savienības okupētajā Rumānijas daļā un bijušajā Moldāvijas APSR teritorijā no 1940. gada līdz 1990. gadam eksistējoša padomju republika. 

Moldāvijas PSR Augstākā padome 1990. gada 23. jūnijā pieņēma suverenitātes deklarāciju, kas to pārdēvēja par Moldovas PSR (rumāņu: *Republica Sovietică Socialistă Moldova*, moldāvu: *Република Советикэ Сочиалистэ Молдова*, krievu: *Советская Социалистическая Республика Молдова*), bet pēc neatkarības deklarācijas 1991. gada 27. augustā par Moldovas Republiku.

## Ārējās saites
1205. gada Ropažu kauja

**Ropažu kauja** (latīniski: *De bello cum letonibus im Rodopoyse*) notika 1205. gada 23. februārī un nākamās dienās pie Ropažiem uz austrumiem no Rīgas. Pēc zemgaļu vadoņa Viestarda ierosmes apvienotais zemgaļu, Rīgas bīskapa un Zobenbrāļu ordeņa karaspēks uzbruka lietuviešu karaspēkam, kas atgriezās no sirojuma uz Igauniju. Kaujā krita ap 1200 lietuviešu, ieskaitot viņu karavadoni Svelgatu un daudzi no viņu igauņu gūstekņiem. Viestards kopā ar bīskapu Albertu un Zobenbrāļu ordeni izveidoja ilgstošu militāru savienību pret saviem senajiem ienaidniekiem līviem un lietuviešiem.

## Skatīt arī
* Livonijas krusta kari
Seikana tunelis

**Seikana tunelis** (青函トンネル *Seikan Tonneru* jeb 青函隧道 *Seikan Zuidō*) ir 53,85 km garš dzelzceļa tunelis Japānā, 23,3 km no tā atrodas zem Cugaru jūras šauruma starp Hokaido un Honsju salām.  

Seikana tunelis pašreiz ir otrais garākais dzelzceļa tunelis pasaulē, garāks ir vienīgi zem Alpiem izraktais 57 km garais Gotarda bāzes tunelis. Lai gan Lamanša tuneļa zemūdens daļa ir garāka, Seikana tunelis ar maksimālo dziļumu 240 m ir dziļākais dzelzceļa tunelis pasaulē. 

left|thumb|Tuneļa šķērsgriezums

## Atsauces
Maigonis Valdmanis

**Maigonis Valdmanis** ( — ) bija latviešu basketbolists, trīskārtējs Eiropas čempions un trīskārtējs Eiropas čempionvienību kausa ieguvējs Rīgas ASK komandas rindās.

Spēlējot PSRS basketbola izlases sastāvā ieguvis 3 zelta medaļas 1957., 1959. un 1961. gada Eiropas čempionātos basketbolā un trīs sudraba medaļas — 1952., 1956. un 1960. gada Olimpiskajās spēlēs.

## Ārējās saites

* Sports-Reference profils 
* Maigonis Valdmanis
Āzijas pokera tūre

**Āzijas pokera tūre** (*Asian Poker Tour*, *APT*) ir lielākais Āzijas pokera turnīrs, kura mērķis ir popularizēt pokera spēli, organizējot pokera turnīrus lielākajās Āzijas un Klusā okeāna valstīs, kā Manila, Makao, Seula un Singapūra.

## Vēsture
Āzijas pokera tūre vai APT ir Āzijas valstu vidū lielākā un prestižākā pokera turneja. Sākotnēji APT piederā Singapūras uzņēmumam Capital Events Pte. Sadarbībā ar Betfair pokera istabu grupa organizēja pirmo APT vai Āzijas Pokera Tūri Singapūrā 2006.gada novembrī. Toreiz par turnīra uzvarētāju kļuva Tony G — īstajā vārdā Antanas Guoga no Kauņas, Lietuvas.

2008.gada sākumā APT pārpirka AsianLogic, kas ir Āzijas valstu azartspēļu uzņēmums.

## Turnīri
Pēc uzņēmuma pārpirkšanas, AsianLogic organizēja divus nozīmīgus pokera turnīrus 2008.gadā. Pirmais APT Philippines turnīrs norisinājās Manillā no 2008.gada 27.maija līdz 1.jūnijam. Toreiz par uzvarētāju kļuva austrāliešu pokera spēlētājs Deivids Sābs (David Saab), kurš kā uzvarētājs saņēma $280,000 lielu laimestu.

Otrais APT pokera tūres turnīrs tika aizvadīts Āzijas azartspēļu sirdī — Macau, laikā no tā paša gada 27.līdz 31.augustam, kuru uzvarēja ukraiņu izcelsmes amerikāņu pokera spēlētājs Jevgēnijs Timošenko (Yevgeniy Timoshenko, Євген Тимошенко), par pirmo vietu saņemot $500,000.

2009.gada pirmais APT notikums Āzijas pokera dzīvē bija APT Philippines 2009, par kura uzvarētāju kļuva vietējais spēlētājs Nils Arss (Neil Arce). Nākamais turnīrs APT Macau 2009 norisināsies Galaxy StarWorld viesnīcā un Casino Macau no 12.līdz 23.augustam.

## Ārējās saites
* Oficiālā mājaslapa
Pēteris Salkazanovs

**Pēteris Salkazanovs** (dzimis ) ir osetīnu izcelsmes latviešu politiķis, bijušais Latvijas zemkopības ministrs.

## Biogrāfija
### PSKP un LTF
Salkazanovs ir dzimis Pededzes pagastā Alūksnes rajonā. Tēvs Mihails ir osetīns, māte Vilma ir latviete. Mihails Salkazanovs bija Tirzas pienotavas direktors, Vilma bija pārdevēja. Ģimenē bija četri dēli un divas meitas. P. Salkazanovs mācījās Tirzas astoņgadīgo skolā, vēlāk Lejasciema vidusskolā. Pēc vidējās izglītības iegušanas divus gadus dienējis armijā, tad iestājies Latvijas Lauksaimniecības akadēmijā. 1983. gadā to pabedzis zemes ierīkotāja specialitātē.

Ticis ievēlēts par LLA komjaunatnes 2. sekretāru. Vēlāk strādājis Lauksaimniecības ministrijā, kā arī Jelgavas rajona kolhozā "Draudzība". 1987. gadā kļuvis par Sidrabenes pagasta priekšsēdētāju. Sācis aktīvi darboties Latvijas Tautas frontē, Sidrabenes pagasta padomē un Jelgavas rajona padomē. Viens no Latvijas pašvaldību savienības dibinātājiem, tās izglītības un kultūras komisijas vadītājiem.

### LSDSP
5.Saeimas vēlēšanās kandidēja no "Republikas platformas" saraksta. Pēteris Salkazanovs LSDSP iestājās 1994. gadā. Ir bijis Jelgavas rajona padomes deputāts. Kandidējis 7. Saeimas vēlēšanās no LSDA saraksta (apvienotais LSDSP un LSDP saraksts). Sākotnēji nav ievēlēts, bet, , pēc Kristapa Riekstiņa atteikšanās no mandāta, iekļuvis 7. Saeimā.  apstiprināts par zemkopības ministru Krištopana valdībā. Šajā laikā viņu Saeimā aizvietoja Astrīda Mūrniece. Jūlijā, pēc valdības demisijas, amatu zaudējis.

2000. gada rudenī kandidējis uz LSDSP vadītāja amatu, kandidatūru atsaucis. Ir bijis LSDSP Jelgavas nodaļas vadītājs.

### SDS
2002. gada sākumā LSDSP frakcija sašķēlās. Salkazanovs pievienojās jaunajai, Baldzēna veidotajai, Sociāldemokrātu savienības frakcijai. Pēteris Salkazanovs kļuva par frakcijas vadītāju. SDS partija tika dibināta . Salkazanovs kandidējis 8. Saeimas vēlēšanās, nav ievēlēts. Vēlāk kļuvis par partijas priekšsēdētāju.

Darbojoties Saeimā ir bijis Budžeta un finanšu (nodokļu) komisijas, Pieprasījumu komisijas, Lauksaimniecības un mežsaimniecības apakškomisijas, Valsts pārvaldes reformas apakškomisijas, Latvijas-Armēnijas parlamentu sadarbības grupas, Latvijas-Gruzijas parlamentu sadarbības grupas, Latvijas-Komi parlamentu sadarbības grupas un Latvijas-Kuveitas parlamentu sadarbības grupas loceklis, kā arī Parlamentārās izmeklēšanas komisijas jautājumā par iespējamo valsts amatpersonu iesaisti kontrabandas darījumos Latvijā un Latvijas-Islandes parlamentu sadarbības grupas priekšsēdētājs.

### Jaunie Demokrāti
Salkazanovs kopā ar daļu SDS biedru 2005. gadā pievienojās Māra Gulbja veidotajai partijai "Jaunie Demokrāti". No JD saraksta kandidējis 9. Saeimas vēlēšanās Vidzemes un Zemgales apgabalos, nav ievēlēts. Partiju vēlāk pametis.

### Ārpus politikas
Pēteris Salkazanovs ir bijis Latvijas Zivrūpnieku savienības prezidents, kā arī Jelgavas autobusu parka valdes priekšsēdētājs. P. Salkazanovs ir arī Latvijas Pasažieru pārvadātāju asociācijas prezidents.

## Piezīmes un atsauces
1206. gada kauja pie Salaspils

**1206. gada kauja pie Salaspils** notika 1206. gada 4. jūnijā līvu mūra pilī uz Daugavas salas (*Holme*, vēlāk pazīstama kā "Mārtiņsala") pie tagadējās Salaspils. Apvienotais Salas un Turaidas novadu līvu karaspēks Ako vadībā kopā ar sabiedrotajiem lietuviešiem sapulcējās Salas pilī un, pēc krustnešu domām, plānoja uzbrukumu Rīgas pilsētai. Livonijas bīskapa Alberta uzdevumā aptuveni 150 Zobenbrāļu ordeņa bruņinieki, Rīgas pilsoņi, viņiem pakļautie Rīgas līvi un krustneši pa Daugavu devās uzbrukumā Salas pilij. Kaujā krustneši guva uzvaru un nogalināja Salas līvu novada vecāko Ako, kura galva kā uzvaras zīme Rīgā tika pasniegta bīskapam Albertam. Kaujas rezultātā Daugavas lībieši zaudēja savas svarīgākās pilis un turpmākas pretestības spējas.

## Ārējās saites
* Ako piemineklis Rīgā un aiz Salaspils (Rīgas-Daugavpils šosejas labajā pusē, atklāts 1994. gadā) 

## Atsauces

## Skatīt arī
* Livonijas krusta kari
Pasaules pokera sērijas

**Pasaules pokera sērijas** (WSOP no ) ir pokera turnīrs, kas katru gadu norisinās Lasvegasā. Pirmais WSOP turnīrs notika 1970. gadā, kurā varēja piedalīties dalībnieki ar ielūgumiem, uz kuru Benijs Binions *([[Benny Binion]])* ielūdza sešus vislabāk zināmos pokera spēlētājus uz The Horseshoe Casino. Sākotnēji WSOP popularitāte auga lēnām. Pagāja veseli 12 gadi, pirms WSOP 1982. gadā spēja pulcēt 52 dalībniekus. 1980. gadu sākumā tika radīti satelītu turnīri, kas ļāva cilvēkiem piedalīties turnīrā par krietni mazāku dalības maksu. Ap 1987. gadu pokera sērijās bija vairāk kā 2100 dalībnieku, taču īpašs dalībnieku skaita palielinājumu WSOP sasniedza 2006. gadā, kad galvenajā turnīra daļā *(Main Event)* piedalījas 8773 dalībnieki.

Pirmās Pasaules pokera sērijas nebija freeze-out turnīrs, bet gan notikums ar noteiktu sākuma un beigu laiku, kur uzvarētājs tika noteikts aizklātā balsošanā. 1973. gadā, kā otrais notikums, tika pievienots piecu kāršu stads (five-card stud - pokera spēles paveids). Kopš 2007. gada WSOP sastāvēja no 55 notikumiem. Tradicionāli sēriju laikā turnīri noris vairākas dienas pēc kārtas - jūnijā un jūlijā, 2008. gadā galvenā turnīra daļas fināla galds tika novilcināts līdz novembrim. Katra turnīra uzvarētājs saņem Pasaules pokera sēriju aproci un naudas balvu, kas tiek aprēķināta atkarībā no dalībnieku skaita un dalības maksas (buy-in) lieluma. Pasaules pokera sēriju aproce tiek uzskatīta par augstāko balvu pokerā, ko kāds pokera spēlētājs varētu saņemt. Kopš 1976. gada ar aproci tika apbalvots spēlētājs, kas uzvarējis katrā turnīrā ikgadējā WSOP laikā, līdz pat 1976. gadam WSOP uzvaras tika sauktas par *"aprocēm"*. Pasaules pokera sērijā tiek pārstāvētas vairums pokera spēļu variācijas, taču pēdējos gados vairākumā dominēja tieši Teksasas Holdema varianti (Texas Hold'em).

Pokera sēriju kulminācija notiek ar $10,000 (no-limit hold'em "Main Event"), kas kopš 2004. gada ir piesaistījis tūkstošiem jaunu dalībnieku. Uzvarētājs saņem balvu daudzu miljonu dolāru vērtībā.

## Ārējās saites
* Oficiālā vietne
1206. gada kauja pie Turaidas

**Kauja pie Turaidas (1206)** bija Livonijas krusta karu sākuma posma kauja, kas notika drīz pēc Salaspils kaujas 1206. gada vasarā. Lai atriebtos par Turaidas līvu piedalīšanos kaujās pret krustnešiem, bīskaps Alberts aicināja līvu seno pretinieku Zemgales vadoni Viestardu kopīgā karagājienā pret Turaidu. Karaspēks, kurā piedalījās ap 3000 zemgaļu, sadalīja divās daļās, no kurām viena Kaupo vadībā pēkšņi ieņēma Turaidas pili, nogalināja ap 50 turaidiešu un nodedzināja to. Otra daļa uzbruka Dabreļa pilij Gaujas otrā krastā (tagad - Siguldas daļa), bet nespēja to ieņemt.

## Skatīt arī
* Livonijas krusta kari
1206. gada Salaspils aplenkums

**Salaspils aplenkums** bija turpinājums 1206. gada Livonijas krusta karu sākuma posma karam starp krustnešiem un to sabiedrotajiem zemgaļiem pret Daugavmalas un Turaidas līviem. Polockas kņazs Vladimirs uzbruka krustnešu kontrolētajām Ikšķiles un Salas pilīm Daugavas lejtecē un 11 dienas aplenca Salaspili. Uzbrukumā piedalījās Turaidas līvi, bet leti nepakļāvās Polockas kņaza aicinājumam. Aptuveni 20 krustnešu un pilī patvērušos līvu veiksmīgi izturēja krievu un turaidiešu karaspēka aplenkumu.

## Atsauces

## Skatīt arī
* Livonijas krusta kari
Bazilisks (nozīmju atdalīšana)

**Bazilisks** () var būt:

* bazilisks - mītisks briesmonis, kas spēj nogalināt ar skatienu un elpu;
* bazilisks - neliela, Amerikā izplatīta ķirzaka;
* Flāvijs Bazilisks - Bizantijas imperators.
Tadžmahāls

**Tadžmahāls** (, , ) ir mauzolejs, kurš atrodas Indijas pilsētā Āgrā, Utarpradēšas štata rietumos Jamunas upes krastā. Tadžmahāls ir viens no lieliskākajiem mogolu arhitektūras piemēriem un unikāla celtne pasaules mērogā. Tajā ir apvienoti persiešu, indiešu un islāma arhitektūras stili. 1983. gadā Tadžmahālu iekļāva UNESCO Pasaules mantojuma objektu sarakstā.

## Vēsture
Tadžmahālu savas mirušās sievas Mumtāzas Mahālas mūžīgai piemiņai sērojot uzbūvēja mogolu imperators Šahs Džahāns. Viņa sieva nomira 1631. gadā dzemdību laikā. Šahs Džahāns apprecējās ar Mumtāzu Mahālu 1612. gadā. Tadžmahāla celtniecība sākās ap 1632. gadu. Pie celtniecības darbiem strādāja vairāk nekā 20 tūkstoši strādnieku no Indijas, Persijas, Osmaņu impērijas un Eiropas, lai to pabeigtu ap 1638. vai 1639. gadu. Kompleksa papildinājumi tika pabeigti 1643. gadā, savukārt ārējie apdares darbi tika veikti līdz 1647. gadam. Pilnībā komplekss 17 hektāru lielā laukumā tika pabeigts 22 gados.

## Raksturojums
Tadžmahāla kompleksu būvēja dažādi arhitekti, taču par galveno arhitektu uzskata persiešu cilmes indieti Ustadu Ahmadu Lahaurī (*Ustad Aḥmad Lahawrī*). 
Kompleksu veido pieci elementi — galvenie vārti, dārzs, mošeja, *džavabs* (tāda pati ēka kā mošeja otrpus mauzolejam) un pats mauzolejs ar četriem minaretiem. 

## Atsauces

## Ārējās saites

* 
*
1208. gada Sēlpils aplenkums

**Sēlpils aplenkums** bija atbildes karagājiens pēc lietuviešu piedalīšanās kaujā pie Salaspils 1206. gadā un karagājienā uz Turaidu 1207. gada ziemā. Bīskaps Alberts pēc lietuviešu iebrukuma Līvzemē aicināja iznīcināt lietuviešu iebrukumu galveno atbalsta punktu - Sēlpili Daugavas kreisajā krastā.

Karagājienu vadīja Daugavgrīvas abats Teoderihs no Turaidas un prāvests Engelberts un tajā piedalījās Zobenbrāļu ordenis un jaunkristītie līvi un letgaļi no bīskapam pakļautajām zemēm. Pēc vairāku dienu aplenkuma sēļi lūdza mieru, deva ķīlniekus un apsolīja pieņemt kristības sakramentu, nelaist lietuviešus sev tuvumā un visās lietās paklausīt kristiešiem.

## Skatīt arī
* Livonijas krusta kari
Austrumi Linux

**Austrumi Linux** jeb **Austrumlatvijas Linukss** ir kompakta izmēra (piemēram, versija 3.7.7 aizņem 329 MB) Linux distributīvs. Tas ir izveidots uz Slackware bāzes un to uztur programmētāju grupa no Latgales. Austrumlatvijas Linukss var strādāt, izmantojot tikai brīvpiekļuves atmiņu, tādējādi tas ir ļoti ātrs.

## Iekļautās programmas
Austrumi Linux ir pieejamas dažādas atvērtā koda programmas: grafiskās apstrādes programma GIMP, interneta pārlūks Opera, Skype, dažādas spēles, kā arī cita programmatūra.

## Sistēmas prasības
Austrumi Linux ir pieejams tikai i386 procesoriem, procesoram jābūt vismaz Pentium2, brīvpiekļuves atmiņai - vismaz 256 MB. Sistēmu iespējams ielādēt gan no CD, gan cietā diska, gan no USB Flash atmiņas kartes.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Oficiālā mājaslapa 
* Austrumi Linux lietotāju forums
* Austrumi at Distrowatch
Ģibuļu pagasta ģerbonis

**Ģibuļu pagasta ģerbonis** tika apstiprināts heraldikas komisijā kā Ģibuļu pagasta simbols 2000. gada 10. oktobrī. Ģerboņa apraksts:

Ģerboņa zīmējuma autore māksliniece Ilze Lībiete.

Ģerboņa simbolisms: zelts - dzetenie rudzu lauki, bezdelīga - iedzīvotāju čaklums, āboliņa lapiņa - lauksaimnieku simbols.

## Atsauces
Severomuiskas tunelis

**Severomuiskas tunelis** (*Северомуйский тоннель*) ir dzelzceļa tunelis Baikāla Amūras maģistrālē (BAM), kas šķērso Ziemeļmujas kalnu grēdu. Atrodas Burjatijas Republikas ziemeļrietumos Krievijas Federācijā.

Severomuiskas tunelis 15 343 m garumā ir garākais tunelis Krievijas Federācijā (izņemot metro līnijas). Tas darbību sāka  (pieņemts ekspluatācijā ), tadējādi pabeidzot BAM būvi.

Tuneļa būves sagatavošanās darbi sākās 1975. gadā, kalnrakšanas darbi sākās 1977. gadā. Tuneļa būve bija ļoti sarežģīta, ko pavadīja četri lieli nobrukumi un liela gruntsūdens pieplūde, vietām līdz 35 atmosfēru spiedienam. Kad kļuva skaidrs, ka būvi nepabeigs laikā, tika uzbūvēts pagaidu ceļš 28 km pāri kalniem (pabeigts 1987. gadā). Tam bija 4% slīpums, ātrums ierobežots līdz 15 km/h, un pasažieru satiksme nebija atļauta. Otru apvedceļu 54 km garumā ar mazāku slīpumu pabeidza 1989. gadā. Tas bija drošs pasažieru vilcieniem. Pirmais vilciens caur tuneli izbrauca 2001. gadā.

Tunelis ir uzbūvēts ar vienu sliežu ceļu. Vidū ir paaugstinājums, ar slīpumu uz abam pusēm. Blakus galvenajam tunelim ir izrakts mazāka diametra tunelis, ko izmanto ūdens atsūknēšanai, inženiersistēmu izvietošanai un apkalpojošā personāla pārvietošanai. Lai uzturētu noteiktu mikroklimatu, tuneļa abos galos atrodas īpaši vārti, kurus atver tikai vilciena ielaišanai.

## Atsauces
Alfrēds fon Šlīfens

**Alfrēds fon Šlīfens** (; dzimis , miris ) bija Vācijas Impērijas feldmaršals un militārais stratēģis, kurš vadīja Vācijas Impērijas ģenerālštābu no 1891. līdz 1905. gadam. Viņa vārdā tika nosaukts Šlīfena plāns, kuru viņš izstrādāja no 1904. līdz 1905. gadam.

## Biogrāfija

Dzimis Berlīnes prūšu virsnieka ģimenē. Divdesmit gadu vecumā, 1854. gadā, viņš iestājās Vācijas Impērijas armijā. Ātri kāpjot pa militārās karjeras kāpnēm viņš nokļuva ģenerālštābā. Tur viņš piedalījās Austrijas-Prūsijas karā 1866. gadā un Francijas-Prūsijas karā no 1870. līdz 1871. gadam. 1884. gadā viņš kļuva par ģenerālštāba militārās vēstures nodaļas vadītāju.

1891. gadā viņu iecēla par visa ģenerālštāba priekšnieku. 1904. gadā viņam tika uzdots izstrādāt militāro plānu karam pret Franciju ar tās sabiedrotajiem Vācijas Impērijas austrumos un Krievijas Impēriju Vācijas Impērijas rietumos. 1905. gadā viņš to prezentēja plašākai publikai. Turpmāk viņš nodarbojās ar tā uzlabošanu. 1906. gada 1. janvārī Šlīfens aizgāja no šī amata pēc 53 gadu ilga karadienesta.

1913. gada 4. janvārī Alfrēds fon Šlīfens nomira Berlīnē, tikai 19 mēnešus pirms Pirmā pasaules kara sākuma.

## Ietekme

Uz pašu Šlīfenu un arī viņa kara plānu lielu ietekmi atstāja Kauja pie Kannām. Tās ietekmē viņš izstrādāja arī vairākas savas militārās teorijas, kas atstāja ietekmi arī uz viņa pēctečiem. Viņa teorijas tika studētas ASV militārajās akadēmijas pēc Pirmā pasaules kara atstājot ietekmi arī uz amerikāņu virsniekiem Otrā pasaules kara laikā. Pašā Vācijā pēc Pirmā pasaules kara viņa teorijas atstāja ietekmi uz *[[Blitzkrieg]]* izstrādi, kura faktiski lielākoties atkārtoja Šlīfena plānā iecerēto.

## Ārējās saites
Chaplin

***Chaplin*** var būt:
;Cilvēki
* Čārlijs Čaplins (*Charlie Chaplin*), angļu komēdiju aktieris, kinorežisors, scenārists un komponists (1889—1977);
* Džeraldīna Čaplina (*Geraldine Chaplin*), amerikāņu aktrise (dzimusi 1944. gadā).
;Filmas
* "Čaplins" (), 1992. gada spēlfilma.