open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Brīvības bulvāris (Rīga)

**Brīvības bulvāris** ir Rīgas Centra bulvāris, kas ved no Raiņa bulvāra krustojuma ar Brīvības laukumu Brīvības pieminekļa pakājē līdz Elizabetes ielai un turpinās kā Brīvības iela.

## Vēsture

Tagadējais bulvāris sākotnēji bija senā Vidzemes tirdzniecības ceļa sākums, kas 13. līdz 16. gadsimtā beidzās pie Smilšu ielas Vecrīgā. 17. gadsimta beigās izbūvējot jaunos Rīgas nocietinājumus — zemes vaļņus, galvenos pilsētas vārtus pārvietoja Kaļķu ielas galā (pie tagadējā Zigfrīda Annas Meierovica bulvāra).
1754. gada plānā tas bija daļa no **Lielās Smilšu ielas**, ko sauca arī par **Lielo Smilšu ceļu**, kas sākās no pilsētas nocietinājumiem un sniedzās līdz Lielajai Kalēju ielai (tagad Ģertrūdes iela) un beidzās pie Raunas vārtiem. Pēc 1815. gada, kad pārplānoja 1812. gadā nodedzināto priekšpilsētu, paplašināja Esplanādi līdz Elizabetes ielai. 
Pēc 1870. gada Lielās Aleksandra ielas posmu no Pilsētas kanāla līdz Elizabetes ielai nosauca par **Aleksandra bulvāri**. 1923. gadā to pārdēvēja par Brīvības bulvāri,   1950. gadā Svērtuves un Kaļķu ielu, Brīvības bulvāri, Brīvības ielu un Brīvības gatvi apvienoja vienā maģistrālē un nosauca par **[[Ļeņina iela (Rīga)|Ļeņina ielu]]**.

Pēc Latvijas neatkarības atgūšanas atjaunoja Brīvības bulvāra nosaukumu, to atdalot no Kaļķu ielas un Brīvības ielas, bet saglabājot vienoto numerāciju, kas sākas ar 19. un 30. numuriem nepāra un pāra pusēs.

2018. gada 23. martā par godu Latvijas simtgadei teritoriju pie Brīvības pieminekļa no Raiņa bulvāra līdz Zigfrīda Annas Meierovica bulvāra un Aspazijas bulvāra krustojumam nolēma pārdēvēt par Brīvības laukumu.

## Senu attēlu galerija


Attēls:Aleksandra bulvāris pēc pilsētas mūru nojaukšanas 1860.jpg|Aleksandra bulvāris pēc pilsētas mūru nojaukšanas (1860. gadā)
Attēls:Rīgas skats no Kaļķu ielas uz Aleksandra bulvāri 1880.jpg|Skats uz Aleksandra bulvāri no Kaļķu ielas (ap 1880. gadu)
Kaļķu iela un promenāde ap 1900.jpg|Kaļķu iela un promenāde (ap 1900)
Attēls:Totlēbena bulvāra krustojums ar Aleksandra bulvāri.jpg|Aleksandra bulvāra krustojums ar Totlēbena bulvāri 
Attēls:Brīvības un Elizabetes ielu stūris Rīgā 1939.jpg|Brīvības un Elizabetes ielu stūris ar jauno Tiesu pils ēku (1939. gadā)


## Attēlu galerija

Gabinete de Ministerios de Letonia, Riga, Letonia, 2012-08-07, DD 01.JPG|Latvijas Tiesu pils
Consejo de Abogados Letones, Riga, Letonia, 2012-08-07, DD 01.JPG|Rīgas apgabaltiesas nams
Attēls:Brīvības bulvāris.jpg|Radisson Blu Hotel Latvija bulvāra galā
Attēls:Riga 4021.jpg|Brīvības bulvāris un Rīgas Kristus Piedzimšanas katedrāle


## Skatīt arī
* Rīga
* Brīvības laukums
* Brīvības piemineklis
* Sabiedriskais transports Rīgā

## Piezīmes un atsauces

## Ārējās saites
* Brīvības iela portālā UzKartes.lv
Dijarbakira

**Dijarbakira** (; agrāk osmaņu turku دیاربکر, *Diyâr-ı Bekr*, kurdu ئامه‌د, *Amed*, antīkajos laikos *Amida*) ir lielākā pilsēta Turcijas dienvidaustrumos. Tā atrodas pie Tigras upes un ir Dijarbakiras ila galvaspilsēta. Ilā dzīvo gandrīz 1,5 miljoni iedzīvotāju, bet pilsētā — 600 tūkstoši. Pilsēta ir slavena ar tās kultūru, folkloru un arbūziem. Mūsdienās lielākā daļa iedzīvotāju ir kurdi un to dažkārt neoficiāli dēvē par Kurdistānas galvaspilsētu.

Agrāk ceturtdaļa no visiem pilsētas iedzīvotājiem bija armēņi un asīrieši, bet, sākoties armēņu genocīdam, vairums pilsētu ir pametuši.

## Atsauces

## Ārējās saites
Vandzenes pagasts

**Vandzenes pagasts** ir viena no Talsu novada administratīvajām teritorijām. Robežojas ar sava novada Laucienes, Laidzes, Ārlavas, Rojas un Mērsraga pagastiem. 

## Daba
### Hidrogrāfija
#### Upes
Mālvalks, Vilkaste, Ziemeļvalks.

#### Ezeri
Iģenes ezers

## Vēsture
Mūsdienu Vandzenes pagasta teritorijā vēsturiski atradās Iģenes (*Gut Iggen*), Klāņu (*Gut Klahnen*), Uguņu muiža (*Gut Uggunzeem*) un Vandzenes muiža (*Gut Wandsen*).

Vandzenes pagasts radies 1893. gadā, apvienojot Oktes, Garlenes, Iģenes un Sārcenes muižu pagastus. 1935. gadā pagasta platība bija 151 km². 1945. gadā pagastā izveidoja Vandzenes, Dārtes un Oktes ciema padomes, bet pagastu 1949. gadā likvidēja. 1951. gadā Vandzenes ciemam pievienoja Dārtes ciemu. 1954. gadā pievienoja Nogales ciemu, bet Vandzenes ciema Staļina kolhoza teritoriju iekļāva Laidzes ciemā. 1961. gadā pievienoja Mērsraga ciema Ļeņina kolhoza teritoriju. 1965. gadā Vandzenes ciema padomju saimniecības "Lubezere" teritoriju iekļāva Valdemārpils lauku teritorijā, bet daļu padomju saimniecības "Okte" teritorijas - Laucienes ciemā 1974. gadā Vandzenes ciemam pievienoja daļu Laidzes ciema, 1975. gadā - daļu Laucienes ciema. 1990. gadā ciemu reorganizēja par pagastu. 2009. gadā pagastu kā administratīvo teritoriju iekļāva Talsu novadā.

## Iedzīvotāji
### Nacionālais sastāvs

### Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSP un OSP datiem.

### Apdzīvotās vietas
Lielākās apdzīvotās vietas ir Vandzene (pagasta centrs), Vandzenes skola, Uguņciems, Dārte, Lādzere, Iģene.

### Ievērojamas personības
* Mārtiņš Morgenšterns (1866—1945), kuģu būvmeistars un īpašnieks
* Andrejs Cīrulis (1946—2019), žurnālists un sabiedrisks darbinieks
* Ivars Lācis (1949), fiziķis, Latvijas Universitātes rektors

## Saimniecība
### Transports

## Izglītība un kultūra

## Atsauces
Erzuruma

**Erzuruma** (; agrāk grieķu: Θεοδοσιούπολις, *Theodosiopolis*) ir pilsēta Turcijas austrumos. Pilsētas nosaukums cēlies no persiešu *Arz-u Rûm*, „Romiešu zeme”, bet pirms pilsētu ieņēma bizantieši, arābu valodā to sauca par *Ḳālīḳalā*, kas cēlies no armēņu *Karno K'aghak*. Vēlāk pilsētu Romas impērijā un Bizantijā sauca par Teodosipoli (grieķu: *Theodosiopolis*), bet pašreizējo nosaukumu pilsēta ieguva pēc turku seldžuku uzvaras Manzikertas kaujā (1071).

Pilsētā 2000. gadā dzīvoja 361.235 iedzīvotāju un tā ir Erzurumas ila galvaspilsēta. Pilsēta atrodas 1.757 m virs jūras līmeņa un tajā valda izteikts kontinentālais klimats: janvārī vidējā temperatūra ir -11&nbsp;°C, bet zemākā var nokrist zem -30&nbsp;°C ar ilglaicīgu snigšanu.

NATO pilsētai ir piešķīrusi kodu „Akmens” (angļu: *The Rock*), jo Erzuruma kalpoja kā galējais gaisa spēku punkts aizsardzībai Aukstā kara laikā. Pilsētas ģerbonī attēlots divgalvainais Seldžuku sultanāta ērglis, kas bija populārs simbols viduslaiku Anatolijā un Balkānos.

## Atsauces

## Ārējās saites
The Monsterican Dream

**The Monsterican Dream** ir 2004. gadā izdots grupas Lordi albums.

## Dziesmu saraksts

# Threatical Trailer — 01:09
# Bring It On (The Raging Hounds Return) — 04:35
# Blood Red Sandman — 04:03
# My Heaven Is Your Hell — 03:41
# Pet The Destroyer — 03:50
# The Children Of The Night — 03:45
# Wake The Snake — 03:46
# Shotgun Divorce — 04:42
# Forsaken Fashion Dolls — 03:43
# Haunted Town — 03:13
# Fire In The Hole — 03:27
# Magistra Nocte — 01:33
# Kalmageddon — 04:33
Eskišehira

**Eskišehira** () ir pilsēta Turcijas ziemeļrietumos un tā ir Eskišehiras ila galvaspilsēta. 2008. gadā ilā bija 614 247 iedzīvotāji, tai skaitā pilsētā — 599 796. Pilsēta atrodas Porsukas upes krastos, 792 m virs jūras līmeņa. Pilsēta atrodas pie auglīgās Frīģijas ielejas un tās apkārtnē esošajos kalnos vasarā valda karsts klimats. Pilsēta atrodas 233 km uz rietumiem no galvaspilsētas Ankaras, 330 km uz dienvidiem no Stambulas un 78 km uz ziemeļaustrumiem no Kitahjas. Ila platība ir 2678 kvadrātkilometri.

## Atsauces

## Ārējās saites
Maseru

**Maseru** ( — ‘sarkanais smilšakmens’) ir Lesoto galvaspilsēta kopš 1966. gada. 2016. gadā Maseru dzīvoja aptuveni 330 tūkstoši iedzīvotāju. Maseru ir valsts ekonomiskais un kultūras centrs. Līdz 1966. gadam Maseru bija Basutolendas administratīvais centrs.

## Sadraudzības pilsētas
Maseru sadraudzības pilsētas ir :
*  Ostina, ASV
*  Seuta, Spānija

## Atsauces

## Ārējās saites
Nagībs Mahfūzs

**Nagībs Mahfūzs** (, *Nagīb Maḥfūẓ*, dzimis , miris ) bija ēģiptiešu rakstnieks, kurš 1988. gadā ieguva Nobela prēmiju literatūrā. Viņš tiek uzskatīts par vienu no pirmajiem mūsdienu rakstniekiem arābu literatūrā. Mahfūzs savos darbos pievērsās eksistenciālismam. Mahfūzs ir publicējis vairāk par 50 romāniem, vairāk nekā 350 stāstus, desmitiem filmu scenārijus un piecas lugas.

## Atsauces

## Ārējās saites

*
Ils

**Ils**, arī **vilājets** vai **vāliliks** (attiecīgi ) ir lielākā pilsoņu vēlētā vietējā pārvalde (pašvaldība) Turcijā. Ila lielākā apdzīvotā vieta ir tā galvaspilsēta (turku: *taşra*) un tā augstākā amatpersona ir vali (turku: *vali*). Pašvaldības galvenā funkcija ir sabiedriskās kārtības un sabiedrisko pakalpojumu nodrošināšana. Saskaņā ar Turcijas 1982. gada konstitūciju, pašvaldības kā publisko tiesību subjekti ir centrālā vietējā pārvalde un to robežas nosaka atkarībā no ģeogrāfiskajiem, ekonomiskajiem un administratīvajiem apstākļiem un tās iedalāmas sīkākās administratīvās vienībās.

## Ila iekārta
Ila augstākā amatpersona ir vali, kurš vada ila padomi (), kurai pakļauta izpildu komiteja (turku: *daimi encümeni*). Ila padomes locekļus ievēl reizi piecos gados un tie sanāk uz sēdi reizi gadā. Vali ieceļ valdība. Ila padomes ārkārtas sapulci var sasaukt ar Ilu ministrijas (Pašvaldību ministrijas) atsevišķu atļauju. Ila padome apstiprina ila gada budžetu, pašvaldības sniegto pakalpojumu apmēru un to finansēšanas avotus.

## Saites
* Turcijas ili
* Osmaņu impērijas administratīvais iedalījums

## Atsauces
Virbu pagasts

**Virbu pagasts** ir viena no Talsu novada administratīvajām teritorijām tā dienvidaustrumos. Robežojas ar sava novada Stendes pilsētu, Abavas, Lībagu, Strazdes pagastiem un Tukuma novada Kandavas pagastu. 

## Daba
### Hidrogrāfija
#### Ezeri
Kūjas ezers

## Vēsture
Mūsdienu Virbu pagasta teritorijā vēsturiski atradās Eņģeļu muiža (*Gut Engelzeem*, Eņģeļciems), Neivakenes muiža (*Gut Neuwakken*, Brūzis), Sknābes muiža (*Gut Sknaben*). Vēsturiskās Virbu (*Gut Groß-Wirben*) un Mazvirbu (*Gut Klein-Wirben*) muižas mūsdienās atrodas Abavas pagastā.

Pagasts (līdz 1925. gadam **Jaunpagasta pagasts**) izveidots 1870. vai 1880. gadā, apvienojot Lielvirbu, Mazvirbu, Rinkules, Štempeļmuižas, Eņģeļmuižas un Veģu muižu pagastus. 1935. gadā tā platība bija 96,5 km². 1945. gadā pagastā izveidoja Virbu un Jaunpagasta ciema padomes, bet pagastu 1949. gadā likvidēja. Virbu ciemu 1956. gadā pievienoja Sabiles pilsētai kā lauku teritoriju. 1974. gadā Jaunpagasta ciemam pievienoja Strazdes ciemu un pārdēvēja par Virbu ciemu. 1990. gadā ciemu reorganizēja par pagastu. 1992. gadā Strazdes pagasts atdalījās atsevišķā pašvaldībā. 2009. gadā Virbu pagastu kā administratīvo teritoriju iekļāva Talsu novadā.

## Iedzīvotāji
### Iedzīvotāju skaita izmaiņas

### Nacionālais sastāvs

### Apdzīvotās vietas
Lielākās apdzīvotās vietas ir Jaunpagasts (pagasta centrs), Lēdas, Dārzciems, Brūzis, Eņģeļciems un Ezerciems.

### Ievērojamas personības
* Jānis Pūpols (1886—1956), gleznotājs
* Dace Mote (1944), interjeriste

## Saimniecība
### Transports

## Izglītība un kultūra

## Atsauces
Virbu ciems

**Virbu ciems** var būt:
* Virbu ciems (1949-1956) - administratīvā vienība līdz 1956. gadam, tagad Abavas pagastā
* Virbu pagasta nosaukums no 1974. līdz 1990. gadam
Nobela miera prēmija

[thumbnail|235px|Nobela miera prēmijas laureāti 1994. gadā — [Jāsirs Arafāts, Šimons Peress un Ichaks Rabins]]
**Nobela miera prēmija** () ir ikgadējs apbalvojums, kuru kopš 1901. gada pasniedz par miera veicināšanu, par nopelniem, kuri veicinājuši savstarpējo valstu, tautu un citu organizāciju mieru un sadarbību, kā arī personas, kas kādas tautas vai valsts labā darījušas nozīmīgus miera pasākumus. Tā ir viena no piecām zviedru inženiera un izgudrotāja Alfrēda Nobela 1895. gadā iedibinātajām Nobela prēmijām. Nobels savā testamentā rakstīja, ka Nobela miera prēmiju jāpasniedz "personai, kura darījusi visvairāk vai vislabāk strādājusi tautu brālības vārdā, iestājusies par armiju likvidēšanu vai samazināšanu, un ir rīkojusi vai veicinājusi miera kongresu". To pasniedz Norvēģijas Nobela komiteja, kuru veido 5 cilvēki, kas ir ievēlēti no Norvēģijas Parlamenta, svinīgā ceremonijā Norvēģijas galvaspilsētā Oslo katra gada 10. decembrī (Alfrēda Nobela nāves dienā).

## Nobela miera prēmijas laureāti

Līdz 2023. gadam Nobela miera prēmiju ir saņēmuši 112 cilvēki un 27 organizācijas. 19 reizes Nobela miera prēmija dažādu iemeslu dēļ, piemēram, abu pasaules karu laikā, netika pasniegta. Pirmie, kas saņēma Nobela prēmiju bija Frederiks Pasī un Anrī Dināns (1901. gadā). 2022. gadā Nobela miera prēmiju saņēma Baltkrievijas cilvēktiesību aktīvists Aless Beļackis, kā arī Krievijas cilvēktiesību organizācija "Memoriāls" un Ukrainas cilvēktiesību organizācija "Pilsonisko brīvību centrs". Starptautiskā Sarkanā Krusta komiteja ir vienīgā organizācija, kas saņēmusi Nobela miera prēmiju trīs reizes (1917., 1944. un 1963. gadā).

## Domstarpības
No visām Nobela prēmijām tieši miera prēmija izraisa visvairāk domstarpības. Kritika, kas vērsta pret atsevišķiem gadījumiem, ietver apsūdzības, ka miera prēmijas piešķiršana ir bijusi politiski motivēta, priekšlaicīga vai vadoties no nepareizas definīcijas par to, kas ir darbs miera labā.

Kā viens no spilgtākajiem notikumiem tiek minēta Nobela miera prēmijas laureāta izraudzīšana 1948. gadā. Pirms tam piecas reizes Nobela miera prēmijai bija nominēts Mohandāss Karamčands Gandijs. 1948. gadā, divas dienas pirms nomināciju izvirzīšanas beigu datuma, Gandijs atentātā tika nogalināts. Noteikumi paredz, ka miruši cilvēki nevar pretendēt uz Nobela prēmiju. Šajā gadā Nobela miera prēmija netika pasniegta, jo “nebija atbilstošs dzīvs kandidāts”. Par to Norvēģijas Nobela komiteja, kas izraugās balvas ieguvējus, vēlāk ieguva nosodījumu.

Plaši tiek apspriesta arī Nobela miera prēmijas pasniegšana 2009. gadā ASV prezidentam Barakam Obamam. Tā viņam tika pasniegta “par viņa centieniem stiprināt starptautisko diplomātiju un sadarbību starp tautām”. Šoreiz kritiku Norvēģijas Nobela komiteja saņēma par priekšlaicīgu tās piešķiršanu. Baraks Obama šim apbalvojumam tika izvirzīts līdz , kad viņš prezidentūrā bija tikai 12 dienas.

## Atsauces

## Ārējās saites

*
Oh Uganda, Land of Beauty

***Oh Uganda, Land of Beauty*** (*Ak Uganda, Skaistuma Zeme*) ir Ugandas valsts himna, kura oficiāli pieņemta 1962. gadā. Mūzikas un teksta autors - Džordžs Vilberfors Kakoma (George Wilberforce Kakoma).

## Dziesmas vārdi
*angliski*

:Oh Uganda! may God uphold thee,
:We lay our future in thy hand.
:United, free,
:For liberty
:Together we'll always stand.

:Oh Uganda! the land of freedom.
:Our love and labour we give,
:And with neighbours all
:At our country's call
:In peace and friendship we'll live.

:Oh Uganda! the land that feeds us
:By sun and fertile soil grown.
:For our own dear land,
:We'll always stand,
:The Pearl of Africa's Crown.
Džons Bardīns

**Džons Bardīns** (; dzimis , miris ) bija amerikāņu fiziķis, kurš līdz šim ir vienīgais, kas divas reizes ir ieguvis Nobela prēmiju fizikā. Pirmo reizi viņš šo prēmiju saņēma 1956. gadā kopā ar Viljamu Šokliju un Volteru Brateinu par tranzistora izgudrošanu. Otro reizi viņš Nobela prēmiju saņēma 1972. gadā kopā ar Leonu Kūperu un Džonu Šrīferu par to, ka bija viens no BKŠ teorijas, kas izskaidro supravadītspēju, izstrādātājiem.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Džona Bardīna biogrāfija Nobela prēmijas mājaslapā
Volters Brateins

**Volters Hauzers Brateins** (, dzimis , miris ) bija amerikāņu fiziķis. 1956. gadā kopā ar Džonu Bardīnu un Viljamu Šokliju saņēma Nobela prēmiju fizikā par tranzistora izgudrošanu.

Brateina pirmā darba vieta bija radio inženieris Nacionālajā standartu birojā. 1929. gadā viņš sāka strādāt Bella laboratorijās. Otrā pasaules kara laikā bija iesaistīts valdības atbalstītā zemūdeņu detektēšanas projektā. Pēc kara Brateins uzsāka darbu pētniecības grupā kopā ar Džonu Bardīnu. Grupas vadītājs bija Viljams Šoklijs. Viņu kopējā darba rezultātā tika izstrādāts tranzistors, par ko viņi saņēma Nobela prēmiju.

Brateins strādāja Bella laboratorijās līdz 1967. gadam. Pēc tam viņš atgriezās Vašingtonā un strādāja Vitmena koledžā.

Miris no Alcheimera slimības 1987. gadā.

## Atsauces

## Ārējās saites

*
How to Dismantle an Atomic Bomb

***How to Dismantle an Atomic Bomb*** ir Īrijas rokgrupas U2 vienpadsmitais studijas albums, tika izdots 2004. gada 22. novembrī. Tāpat kā iepriekšējais albums All That You Can't Leave Behind, "How to Dismantle an Atomic Bomb" bija komerciāli veiksmīgs un kritiķu vidū labi novērtēts. Atšķirībā no grupas eksperimentiem ar alternatīvo roku un deju mūziku deviņdesmitajos gados, albums ietur tradicionālāku roka skanējumu. Albuma nosaukums nāk no dziesmas "Fast Cars" teksta, kura tika iekļauta atsevišķos albuma izdevumos.

U2 vokālists Bono raksturoja albumu kā "mūsu pirmais roka albums. Tas mums aizņēma divdesmit vai vienalga cik gadus, bet tas ir mūsu pirmais roka albums."

"How to Dismantle an Atomic Bomb" un tā singli ieguva visas astoņas Grammy balvas, kurām tie tika nominēti. Līdz šim albums ticis pārdots vairāk nekā 10 miljonos kopiju, un radījis vairākus veiksmīgus singlus, kā "Vertigo", "City of Blinding Lights" un "Sometimes You Can't Make It on Your Own".

## Vertigo tūre
Lai atbalstītu albumu, no 2005. gada pavasara līdz 2006. gada decembrim U2 aizvadīja Vertigo tūri, kas sastāvēja no pieciem posmiem, kopā nospēlējot 131 koncertu. Pirmā un trešā posma laikā grupa viesojās Ziemeļamerikā, kur tā uzstājās arēnās. Savukārt pārējos posmos, kuru laikā grupa apmeklēja Eiropu, Dienvidameriku, un Klusā okeāna reģionu, U2 uzstājās stadionos. Kopumā uz Vertigo tūres koncertiem tika pārdots 4 619 021 biļete, kopā nopelnot 389 miljonus ASV dolāru. Oficiāli tika izdoti divi koncerttūres DVD - "Vertigo 2005: Live from Chicago" un "" -, kā arī U2 3D filma IMAX un 3D kinoteāros visā pasaulē.

## Dziesmu saraksts

"Fast Cars" ir papildu dziesma Japānas, Apvienotās Karalistes un Īrijas kompaktdiska izdevumam, kolekcionāru izdevumam visos reģionos un digitālajai versijai, kas tika izdota kā daļa no "The Complete U2". Jauna dziesmas versija tika iekļauta "All Because of You" singlā.

### Albuma formāti
*How to Dismantle an Atomic Bomb* tika izdots trīs dažādos formātos: 
* Standarta CD - tikai albums
* Deluxe izdevums - albums un papildu DVD ar dokumentālo filmu par albuma ieraksīšanu un papildu dziesmām
* Kolekcionāra izdevums - albums, papildu DVD un iesieta grāmata ar interviju fragmentiem ar grupas dalībniekiem, dziesmu tekstiem, zīmējumiem, ilustrācijām un fotogrāfijām

DVD disks, kas nāca kopā ar Deluxe un Kolekcionāra izdevumiem, satur:
* Dokumentālā filma - *U2 and 3 Songs*
* Papildu video:
# "Sometimes You Can't Make it on Your Own"
# "Crumbs From Your Table"
# "Vertigo" (Temple Bar Mix)
# "Sometimes You Can't Make it on Your Own" (Acoustic Couch Mix)
# "Vertigo"
# Ar roku rakstīts dziesmas "Sometimes You Can't Make It On Your Own" teksts (noslēpts)

## Izpildītāji
* Bono — vokāls, ģitāra
* The Edge — vadošā ģitāra, fona balss, taustiņinstrumenti
* Ādams Kleitons — basģitāra
* Lerijs Mullens — bungas, sitamie instrumenti

## Skatīt arī
* U2 diskogrāfija

## Atsauces
Vārds

**Vārds** ir mazākā patstāvīgā valodas vienība. Šajā vispārīgajā nozīmē lielākoties sinonīms ir jēdziens **[[leksēma]]** (tomēr daži autori leksēmas jēdzienam mēdz piešķirt arī nedaudz atšķirīgu, specifiskāku definīciju). Latviešu valodā vārdus parasti iedala desmit vārdšķirās: lietvārdos, īpašības vārdos, skaitļa vārdos, vietniekvārdos, darbības vārdos, apstākļa vārdos, saikļos, prievārdos, partikulās un izsauksmes vārdos.

Latviešu valodā ar vārdu apzīmē arī **[[īpašvārds|īpašvārdu]]**, kas ir lietvārds, kas nosauc vienu konkrētu cilvēku (personvārds), vietu (vietvārds), reliģisku būtni (teonīms), mājdzīvnieku (zoonīms) vai citu referentu, piemēram, *Jānis*, *Pēteris*, *Valmiera*...

Bez papildu konteksta ar cilvēka vārdu parasti saprot vecāku doto vārdu, ar citiem ģimenes locekļiem kopīgo vārdu parasti sauc par uzvārdu. Ja jākonkretizē, ka runa ir tieši par vecāku doto vārdu, to mēdz saukt arī par priekšvārdu.

Lietvārdu vārdšķiras ietvaros īpašvārdus pretnostata sugasvārdiem.

## Piezīmes

## Atsauces
Teodors Kačinskis

**Teodors Džons Kačinskis** (*Theodore John Kaczynski*, dzimis , miris ), pazīstams kā **Unabombers**, bija poļu izcelsmes amerikāņu zinātnieks, matemātiķis, filosofs, terorists, kurš laikā no 1978. līdz 1995. gadam terorizēja ASV valsts institūcijas ar vēstuļbumbām.

Dzimis 1942. gada 22. maijā Čikāgā, Ilionoisas pavalstī ASV. Spīdoši absolvējis Hārvarda Universitāti, saņēmis zinātņu doktora grādu matemātikas filozofijā Mičiganas Universitātē. 25 gadu vecumā tika uzaicināts par vecāko lektoru Kalifornijas Universitātē Bērkli.

1971. gadā, vīlies modernās sabiedrības ētiskajos, morāles un sadzīves pamatprincipos, pameta to un apmetās vientulībā kalnu mājiņā Linkolnā (Montānas pavalsts). Nespējot legāli apturēt dabas postīšanu, ceļot šoseju netālu no dzīvesvietas, nosliecās par labu domai, ka vienīgais, kā valdību var piespiest rēķināties ar pilsoņiem, ir pret varu un sabiedrības sistēmu vērsts terorisms.

## Teroristiskā darbība

Viņa pirmais organizētais sprādziens notika 1978. gadā Čikāgas Universitātē. Nākamo 17 gadu laikā Kačinskis sarīkoja 16 sprādzienus, kopā nogalinot trīs un ievainojot vēl 23 cilvēkus. Kačinskis izmantoja tikai neizsekojamus materiālus spridzekļu gatavošanā, turklāt savus upurus viņš izraudzījās pēc nejaušības principa, nevis izveidojot savu sistēmu, un tas papildus apgrūtināja izmeklētāju, sastādot kopējo noziegumu sarakstu. Tā kā savas vēstuļbumbas viņš pamatā sūtīja universitātēm un aviokompānijām, mediji šo anonīmo teroristu iesauca par "unabomber" (no angļu * *'Un**iversity and **a**irline **bom*'ber*).

1995. gada aprīlī Kačinskis nosūtīja laikrakstam *The New York Times* 35 000 vārdu garu eseju jeb manifestu "Industriālā sabiedrība un tās nākotne", apsolot pārtraukt spridzināšanu, ja manifests tiks nopublicēts, izstāstot izmeklētājiem savus uzskatus par dzīvi, sabiedrību un motīvus sprādzienu rīkošanai. Pēc manifesta publicēšanas FIB pieteicās Deivids Kačinskis, apliecinot, ka garadarba autors varētu būt viņa brālis Teds. 1996. gada 3. aprīlī viņš tika apcietināts. 1998. gada 5. maijā Sakramento tiesa piesprieda viņam mūža ieslodzījumu, kuru Kačinskis izcieta īpaši stingra režīma *[[ADX Florence]]* (*Administrative Maximum Facility (ADX)*) cietumā, Kolorādo pavalstī.

## Piezīmes

## Ārējās saites
* Interview with Ted Kaczynski, Administrative Maximum Facility Prison, Florence, Colorado, USA
* Industrial Society and Its Future by Theodore Kaczynski (PDF)
Šlāgermūzika

[thumb|[Gramofons atskaņo šlāgermūziku]]
**Šlāgermūzika** (no  — 'grāvējs, hits') ir populārās mūzikas stils, kas izplatīts Ziemeļeiropā un Centrāleiropā, galvenokārt Šveicē, Austrijā, Vācijā, Beļģijā, Nīderlandē, Skandināvijas un Baltijas valstīs. Šlāgermūzika ir populāra arī Latvijā. Latvijā ir arī sava Šlāgeraptauja, kā arī televīzijas kanāls. Visbiežāk šlāgeri ir saldas, ļoti sentimentālas balādes ar vienkāršu, viegli iegaumējamu popmūzikas melodiju un arī tiek izmantotas tautas dziesmas. Dziesmu vārdos uzsvars likts uz mīlestību, attiecībām un jūtām.

Šis mūzikas stils ir bijis bieži pārstāvēts Eirovīzijas dziesmu konkursā kopš tā pirmsākumiem 1956. gadā, kaut arī to līdz mūsdienām pakāpeniski ir nomainījuši citi popmūzikas stili.

## Ārējās saites
Dolgoje

**Dolgoje** var būt:
* Dolgojes ezera Krāslavas pagastā cits nosaukums
* Dolgojes ezera Indras pagastā cits nosaukums
* Garā ezera Indras pagastā cits nosaukums
* Garā ezera Robežnieku pagastā cits nosaukums
* Vilnīšu ezera cits nosaukums
Rakstīšana

[thumbnail|upright=1.2|[Tintes pildspalva ir viens no rakstāmrīkiem]]
**Rakstīšana** ir process vai prasme, kurā tekstu attēlošana notiek ar burtiem, simboliem vai citiem rakstiskiem izteiksmes līdzekļiem. Vēsturiski rakstīšana notika ar rakstāmrīku, izmantojot kādu no rakstības sistēmām, bet mūsdienās tiek izmantoti arī dažādi elektroniski rīki un iekārtas. Rakstīšana ir viens no cilvēku verbālās saziņas veidiem, kurā izmanto redzamas zīmes (burtus, hieroglifus, logogrammas un citas), kas savstarpēji ir saistītas un apzīmē noteiktus priekšmetus, darbības, apstākļus un tamlīdzīgi. Rakstīšana sniedz iespēju saglabāt informāciju vēlākam laikam un nākamajām paaudzēm. Uzrakstīto vispārīgi sauc par tekstu, bet tā izmantotājs ir lasītājs. Rakstīšana ir rakstu valodas pamatā. Cilvēkus, kuri profesionāli nodarbojas ar rakstīšanu, sauc par rakstniekiem un žurnālistiem.

Rakstīšana ietver dažādus stilus un formātus, tai skaitā esejas, vēstules, zinātniskos rakstus, dzeju, prozu, elektroniskos pastus un daudz ko citu. Svarīga ir ne tikai pati vārdu izvēle, bet arī to secība, loģiska struktūra un gramatika, lai nodrošinātu, ka uzrakstītais ir saprotams arī citiem. Rakstīšana ir būtisks instruments izglītībā, saziņā, darbavietās un daudzās citās dzīves sfērās. Tā ļauj cilvēkiem iegūt zināšanas, dalīties pieredzē un idejām, veidot dokumentus, informēt citus vai pat izteikties mākslas (literatūras) veidā.

## Rakstība

Lai cilvēki savstarpēji sazinātos rakstītā veidā, tiek izmantotas dažādas rakstības. Izplatītākais rakstības veids ir burtu izmantošana. Burti veido alfabētus, kas dažādām valodām ir atšķirīgi. Izplatītākie alfabēti ir balstīti uz latīņu alfabēta, kirilicas un arābu alfabēta pamata.

Plaši izmanto arī logogrammas. Šādā rakstībā viena logogramma apzīmē vienu vārdu vai zilbi. Logogrammas izmanto, piemēram, ķīļrakstā, ķīniešu rakstzīmēs un maiju rakstībā. Arī ēģiptiešu hieroglifi ir logogrammas.

## Vēsture
Rakstīšanas aizsākumā tika pierakstīti tikai skaitļi, nevis vārdi vai teikumi. Aptuveni 3200 gadus p.m.ē. vārdus un teikumus sāka rakstīt Senajā Divupē (Šumerā). Aptuveni 600 gadus p.m.ē. Amerikā, neatkarīgi no Vecās pasaules, rakstīšanu aizsāka olmeki.

Arī Senajā Ēģiptē rakstīšana aizsākās drīz pēc tās uzsākšanas Šumerā, tomēr vēsturnieku vidū nav vienprātības, vai ēģiptieši rakstīšanu aizguva no šumeriem, vai tomēr viņi to aizsāka paši. Lai arī rakstīšanas veids ir līdzīgs šumeriem, tajā izmantotās ēģiptiešu hieroglifu logogrammas stipri atšķiras no šumeru rakstības. Līdzīgas debates vēsturnieku vidū ir arī par Harapas rakstības rašanos Indas upes krastos, Senajā Indijā. Tur rakstīšanas pirmsākumi tiek datēti aptuveni ar 2600. gadu p.m.ē. Senajā Ķīnā rakstīšana sākās aptuveni 1200 gadus p.m.ē.

## Mūsdienu nozīme
thumbnail|upright=1.0|Rakstīšana, izmantojot tastatūru
Mūsdienās rakstīšanas procesā arvien vairāk tiek izmantotas dažādas tehnoloģijas. Piemēram, lai ierakstītu tekstu datorā, izmanto tastatūru. Rakstīšana ir izplatīts saziņas veids dažādos tiešsaites sociālajos tīklos un e-pastu sarakstēs.

## Atsauces

## Ārējās saites
Latvijas futbola 2. līga 2009

**Latvijas futbola 2. līgas 2009. gada sezonas finālsacensības** notika 2009. gadā no 4. līdz 11. oktobrim. Tajā piedalījās visu reģionu uzvarētāji.

## Finālsacensības

## Ārējās saites
* Latvijas Futbola federācija
.bh

**.bh** ir Bahreinas Interneta augstākā līmeņa domēns (ccTLD).
Šo domēnu administrē BATELCO.
## Pieejamie otrā līmeņa domēni
* **.biz.bh**: - komercdarbība
* **.com.bh** - komerciālām struktūrām
* **.cc.bh** - 
* **.edu.bh** - mācību iestādēm
* **.info.bh** - informatīvas mājas lapas
* **.gov.bh** - valsts pārvaldes struktūrām
* **.org.bh** - bezpeļņas organizācijām
* **.net.bh** - interneta pakalpojumu sniedzējiem

## Ārējās saites
* IANA .bh whois informācija
.bn

**.bn** ir Brunejas Interneta augstākā līmeņa domēns (ccTLD).
Šo domēnu administrē Telekom Brunei Berhad vai vienkāršāk **TelBru** (agrāk pazīstams kā Jabatan Telekom Brunei).
## Pieejamie otrā līmeņa domēni

* **.com.bn** - komerciālām struktūrām
* **.edu.bn** - izglītības iestādēm
* **.org.bn** - bezpeļņas organizācijām
* **.net.bn** - interneta pakalpojumu sniedzējiem
## Ārējās saites
* IANA .ac whois informācija 
* BruNet Domēna vārdu reģistrators
Konkistadors

[thumb|350px|[Pedro de Valdivija dibinot Santjago]]

**Konkistadori** (no  — 'iekarotāji') bija spāņu un portugāļu iekarotāji Centrālamerikā un Dienvidamerikā 15. gadsimta beigās un 16. gadsimtā. Ernans Kortess un Pedro de Alvarado vadīja Acteku impērijas iekarošanu, bet Fransisko Pisarro — Inku impērijas iekarošanu.

## Ārējās saites
Alles wieder offen

***Alles wieder offen*** ir vācu avangarda mūzikas grupas Einstürzende Neubauten studijas albums.

## Dziesmu saraksts

# "Die Wellen" — 3:47 	
# "Nagorny Karabach" — 4:25 	
# "Weil weil weil" — 4:57 	
# "Ich hatte ein Wort" — 4:19 	
# "Von Wegen" — 5:36 	
# "Let's Do It a Dada" — 5:52 
# "Alles wieder offen" — 4:14
# "Unvollständigkeit" — 9:01 	 
# "Susej" — 4:47 	
# "Ich warte" — 6:07

## Piezīmes un atsauces
Frunze

**Frunze** var būt:
*  Mihails Frunze (*Михаил Фрунзе*) — padomju militārais darbinieks un politiķis (1885—1925);
* Biškekas nosaukums no 1926. līdz 1991. gadam.
Biškeka

**Biškeka** (kirgīzu un , kirgīzu ), agrāk bija zināma arī kā **Pišpeka** un **Frunze**, ir Kirgizstānas lielākā pilsēta un valsts galvaspilsēta. Pilsēta atrodas Kirgizstānas ziemeļos, netālu no robežas ar Kazahstānu. Tas ir arī Čujas apgabala administratīvais centrs, kas ieskauj pilsētu, lai gan tā nav daļa no apgabala. Biškeka pati par sevi ir pirmā līmeņa Kirgizstānas administratīvā iedalījuma vienība. Pilsēta izvietojusies Tjanšana ziemeļu priekškalnēs, ap 40 km attālumā no Kirgīzu Alatau grēdas.

Pilsētā dzīvo ap 1,3 miljoni iedzīvotāju kas ietver ievērojamu krievu minoritāti (30% iedzīvotāju), kuri sāka samazināties pēc Padomju Savienības sabrukuma (1970. gadā vairāk nekā 66% no iedzīvotāju skaita bija krievi). Pilsētas centrs atrodas aptuveni 750 m virs jūras līmeņa.

## Vēsture
Pilsētu dibināja 1878. gadā, un tās sākotnējais nosaukums bija Pišpeka. No 1926. līdz 1991. gadam pilsētas nosaukums bija Frunze. Tā to nodēvēja boļševiku revolucionāra un karavadoņa Mihaila Frunzes vārdā, kurš bija dzimis Pišpekā. Pilsētas attīstību veicināja 1924. gadā atklātais dzelzceļa atzars līdz Turkestānas—Sibīrijas dzelzceļa līnijai.

## Atsauces

## Ārējās saites
.ch

**.ch** ir Šveices Interneta augstākā līmeņa domēns (ccTLD). Šo domēnu administrē *[[SWITCH Information Technology Services]]*.

Domēna vārds **.ch** nav atvasināts no Šveices nosaukuma kādā no tās oficiālajām valodām — *die Schweiz*, *Suisse*, *Svizzera* vai *Svizra*. Drīzāk tas atvasināts no *Confoederatio Helvetica* (Šveices Konfederācija), latīniskā valsts nosaukuma. Šveices markas tiek izdotas ar šo nosaukumu. Arī automašīnu numuri tiek atzīmēti ar 'CH'.

Kopš 2004. gada marta ir pieejami internacionalizēti domēna vārdi.

## Ārējās saites
* IANA .ch whois informācija 
* SWITCH Domēna vārdu reģistrators
Tjanšans

**Tjanšans** jeb **Tiaņšaņs** (; piņjiņā: *Tiān Shān*; , *Tengri Tagh*; ), ir kalnu sistēma Centrālāzijā. Atrodas Kazahstānas, Kirgizstānas, Ķīnas un Uzbekistānas teritorijā. Dienvidos to norobežo Tarimas ieplaka, dienvidrietumos Tjanšans pāriet Pamirā. Kalnu sistēmas augstākais punkts ir 7439 m augstā Dženiša smaile uz Kirgizstānas un Ķīnas Siņdzjanas Uiguru autonomā reģiona robežas. Vairāk nekā 2500 km garās kalnu sistēmas vidusdaļā atrodas viens no pasaulē lielākajiem augstkalnu ezeriem Isikuls. Tjanšanā sākas vairākas lielas upes, arī uz austrumiem plūstošās Sirdarja un Ile.

## Skatīt arī

* Torugartas pāreja

## Atsauces

## Ārējās saites
Vecmuižas pagasts

**Vecmuižas pagasts** var attiekties uz:
* Vecumnieku pagasta nosaukums līdz 1940. gadam
* Tūjas pagasta nosaukums līdz 1925. gadam
Socializācija

**Socializācija** (no ) — personības tapšanas process, cilvēkam jau no dzimšanas pārmantojot cilvēces pieredzi un zināšanas, pakāpeniski iesaistoties sociālā vidē. Socializācija nozīmē sociālo normu, darbību un spēju, kā arī garīgo vērtību apgūšanu. Tikai socializācijā indivīds apgūst cilvēciskumu un atrod savu vietu sabiedrībā. Visintensīvāk socializācijas process norit bērnībā. Šajā procesā ļoti liela nozīme ir attīstības sociālai situācijai. Nelabvēlīgu sociālo apstākļu rezultātā var rasties antisociāla uzvedība, kam nepieciešama sociālā korekcija jeb resocializācija.

## Atsauces
Grāveru pagasts

**Grāveru pagasts** ir viena no Krāslavas novada administratīvajām teritorijām. Robežojas ar sava novada Aulejas, Andrupenes, Kastuļinas, Kombuļu un Izvaltas un Šķeltovas pagastiem, kā arī Preiļu novada Aglonas pagastu. Pagasta centrs ir Grāveri.

## Daba
### Hidrogrāfija
#### Upes
Dubņagu upe, Dubovka, Muldovka, Nirka.

#### Ezeri
Jazinks, Judrineits, Kamorki, Kaļveiša ezers, Kumbuļa ezers, Pisiņs, Sakovas ezers, Sasku ezers, Saviņu ezers, Udriņka, Zosns.

## Vēsture
1945. gadā Daugavpils apriņķa Aulejas pagastā izveidoja Aulejas ciema padomi. Krāslavas rajona **Aulejas ciemam** 1954. gadā pievienoja likvidēto Apšenieku ciemu. 1964. gadā Aulejas ciemu pārdēvēja par **Grāveru ciemu**. 1968. gadā Grāveru ciemam pievienoja Vāveru ciemu, bet daļu Grāveru ciema teritorijas pievienoja Šķeltovas ciemam. 1990. gadā ciemu reorganizēja par pagastu. 2009. gadā pagastu kā administratīvo teritoriju iekļāva Aglonas novadā. 2021. gadā Aglonas novads tika sadalīts - Aglonas pagasts tika iekļauts Preiļu novadā, savukārt Grāveru, Kastuļinas un Šķeltovas pagasti tika iekļauti Krāslavas novadā. 

### Pieminekļi
* Slobodas Starij Zamok – pilskalns
* Slobodas Piļikovaja gora – pilskalns
* Rageļu pilskalns 	
* Grāveru senkapi II (Dolgaja luka) 	
* Grāveru senkapi I (Kazakov ostrov) 	
* Belogrudovas – Egļu senkapi 	
* Belogrudovas – Egļu pilskalns

## Iedzīvotāji
### Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSP un OSP datiem.

### Apdzīvotās vietas

## Saimniecība
### Transports

## Izglītība un kultūra

## Atsauces
Aulejas ciems

**Aulejas ciems** var būt:
* Aulejas pagasta nosaukums no 1964. līdz 1990. gadam
* Grāveru pagasta nosaukums no 1945. līdz 1964. gadam
Grāveru ciems

**Grāveru ciems** var būt:
* Grāveru pagasta nosaukums līdz 1990. g.
* Grāveru ciems - administratīva vienība Kuldīgas rajonā (1945-1961)
Kastuļinas pagasts

**Kastuļinas pagasts** ir viena no Krāslavas novada administratīvajām teritorijām tā ziemeļos. Robežojas ar sava novada Grāveru un Andrupenes pagastiem, Rēzeknes novada Pušas un Feimaņu pagastiem un Preiļu novada Aglonas un Rušonas pagastiem. Pagasta centrs ir Priežmalē.

## Daba
### Hidrogrāfija
#### Upes
Moleneica, Randovka.

#### Ezeri
Baltais ezers, Čornoje, Deņevas ezers, Dubuļu ezers, Geraņimovas Ildzs, Gluhoje, Gluhoje, Glušaks, Idaņa, Ižuņa, Jegorovas ezers, Koškinas ezers, Kustarka, Kustaru ezers, Lapsiņka, Lubaņecs, Ļaķaļa, Meiruļa ezers, Mušas ezers, Okras ezers, Pertoška, Pisiņa ezers, Plautiņka, Rušons, Sausās Priedes ezers, Sladkoje, Tālais ezers, Tuvais ezers, Ustobnīks.

## Vēsture
1945. gadā Kapiņu pagastā izveidoja Kastuļinas ciema padomi. 1954. gadā Kastuļinas ciemam pievienoja Butkanu ciemu, 1979. gadā - daļu likvidētā Jaunokras ciema. 1990. gadā ciemu reorganizēja par pagastu. 2009. gadā pagastu kā administratīvo teritoriju iekļāva Aglonas novadā. 2021. gadā Kastuļinas pagastu iekļāva Krāslavas novadā.

### Pieminekļi
* Foļvarkas (Foļvarovkas) vecticībnieku kopienas lūgšanu nams
* Stanovišku pilskalns
* Releņģu - Reļenku senkapi
* Livanoviču senkapi
* Okras pilskalns
* Jaunokras (Jaunakras) senkapi
* Geraminovas senkapi
* Eizbahovas senkapi
* Blaževiču pilskalns ar apmetni

## Iedzīvotāji
### Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSP un OSP datiem.

### Apdzīvotās vietas

## Saimniecība
### Transports

## Izglītība un kultūra

## Atsauces

## Ārējās saites
Šķeltovas pagasts

**Šķeltovas pagasts** ir viena no Krāslavas novada administratīvajām teritorijām. Robežojas ar sava novada Grāveru un Izvaltas pagastiem, Augšdaugavas novada Ambeļu pagastu, kā arī Preiļu novada Aglonas pagastu. Pagasta centrs ir Šķeltovā.

## Daba
### Hidrogrāfija
#### Ezeri
Aksenovas ezers, Foļvarkas ezers, Karašu ezers, Meļderu ezers, Peipiņu ezers, Raudiņu ezers, Čertoks, Šķeltovas ezers.

## Vēsture
1945. gadā Izvaltas pagastā izveidoja Šķeltovas ciema padomi. 1950. gadā Šķeltovas ciemam pievienoja Peipiņu ciemu, 1954. gadā - Staškeviču ciemu. 1960. gadā Šķeltovas ciema kolhoza "Vienība" teritoriju pievieno Veiguļu ciemam, 1961. gadā kolhoza "Cīņa" teritoriju - Izvaltas ciemam. 1968. gadā pievieno Grāveru ciema Mičurina kolhoza teritoriju. 1990. gadā ciemu reorganizēja par pagastu. 2009. gadā pagastu kā administratīvo teritoriju iekļāva Aglonas novadā. 2021. gadā Aglonas novadu sadalīja - Aglonas pagastu iekļāva Preiļu novadā, savukārt Škeltovas, Grāveru un Kastuļinas pagastus iekļāva Krāslavas novadā.

### Pieminekļi
* Šķeltovas pareizticīgo baznīca
* Upes Kudiņu apmetne
* Ekstu senkapi
* Peipiņu apmetne
* Brīveru pilskalns (Gorodok) un apmetne
* Brīveru senkapi

## Iedzīvotāji
### Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSP un OSP datiem.

### Apdzīvotās vietas

## Saimniecība
### Transports

## Izglītība un kultūra

## Atsauces
Edgars Jaunups

**Edgars Jaunups** (dzimis  Rīgā) ir latviešu jurists, politiķis un basketbola funkcionārs. Šobrīd pārstāv partiju "Latvijas attīstībai", iepriekš aktīvi darbojies "Jaunajā laikā" un "Vienotībā". Bijis Saeimas un Rīgas domes deputāts. E. Jaunups ir viens no basketbola kluba VEF Rīga atjaunotājiem, bijis tā prezidents.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1979. gadā Rīgā. Mācījās Āgenskalna ģimnāzijā (1986—1997), tad studēja Latvijas Universitātes Juridiskajā fakultātē (1997—2002). Bija Latvijas Universitātes senators un Studentu padomes priekšsēdētājs.

E. Jaunupa tēvs Modris Jaunups darbojās Rīgas pašvaldības uzņēmumā "Rīgas satiksme", bija Rīgas domes deputāts no "Jaunā laika" saraksta (2005—2009).

2016. gada jūnijā apprecējies ar Katrīnu Leiškalni (bijušā politiķa Kārļa Leiškalna meitu).

Edgaram Jaunupam, pēc "firmas.lv" datiem, pastarpināti caur citiem uzņēmumiem pieder daļa no 2024. gadā dibinātās Profesora Skrides Sirds klīnikas.

## Politiskā darbība
E. Jaunups bija viens no partijas "Jaunais laiks" dibinātājiem 2002. gadā. No šīs partijas saraksta ievēlēts 8. Saeimā. Pēc pieļauta ceļu satiksmes noteikumu pārkāpuma, pārsniedzot ātrumu ar tēva M. Jaunupa dienesta automašīnu,  nolicis Saeimas deputāta mandātu.  ievēlēts par "Jaunā laika" ģenerālsekretāru, šos pienākumus pildīja līdz , kad viņu nomainīja Jānis Reirs. E. Jaunups bijis arī "Jaunā laika" valdes loceklis, kā arī strādājis divās valdībās un vairākās ministrijās (bijis Tieslietu ministrijas parlamentārais sekretārs, aizsardzības ministra Einara Repšes padomnieks valsts pārvaldes jautājumos, Ministru prezidenta E. Repšes ārštata padomnieks valsts pārvaldes jautājumos, Kultūras ministrijas parlamentārais sekretārs).

2009. gada pašvaldību vēlēšanās, kandidējot ar pirmo numuru "Jaunā laika" Rīgas domes deputātu sarakstā, ievēlēts Rīgas domē, kur bija "Jaunā laika" frakcijas vadītājs.

Kad partija "Jaunais laiks" iesaistījās apvienībā "Vienotība" E. Jaunups bija viens no jaunizveidotās partiju apvienības izveides iniciatoriem un tās pirmās valdes loceklis. "Vienotībai" pārtopot politiskā partijā viņš tajā darbojās mazāk aktīvi līdz 2013. gadā izstājās no partijas, lai pievienotos sava domubiedra E. Repšes veidotajai biedrībai "Latvijas attīstībai". Uz tās bāzes veidotās partijas "Latvijas attīstībai" dibināšanas kongresā 15. decembrī E. Jaunups tika ievēlēts tās valdē.

Kandidēja 12. Saeimas vēlēšanās 2014. gadā, taču netika ievēlēts. 2019. gadā E. Jaunups kļuva par Eiropas Parlamenta deputāta Ivara Ijaba palīgu.

Kandidēja 2025. gada Rīgas domes vēlēšanās, taču partijas "Latvijas attīstībai" saraksts nepārvarēja 5% barjeru.

## Sporta funkcionārs
Bijis starp basketbola kluba ASK Rīga veidotājiem. Pēc aiziešanas no tā vadības 2005. gadā E. Jaunups kopā ar bijušo basketbolistu un treneri Valdi Valteru un citiem domubiedriem atjaunoja basketbola klubu Rīgas VEF, kļūstot par tā valdes priekšsēdētāju. No  līdz  viņš ieņēma Latvijas Basketbola savienības ģenerālsekretāra posteni. 2016. gada vasarā E. Jaunups kļuva par VEF prezidentu, amatā bija līdz 2020. gadam, kad viņa vietā stājās Gatis Jahovičs.

## Atsauces
Horhe Luiss Borhess

**Horhe Fransisko Isidoro Luiss Borhess** (; dzimis , miris ) bija Argentīnas rakstnieks, esejists, dzejnieks un tulks. Borhess uzrakstīja salīdzinoši maz, bet kritiķi viņa darbus vērtēja ļoti augsti. Slavenākie Borhesa darbi ir "Izdomājumi" (*Ficciones*, 1944) un "Alefs" (*El Aleph*, 1949).

## Biogrāfija
Horhe Luiss Borhess ir dzimis 1899. gadā Buenosairesā. Viņa tēvs bija Horhe Giljermo Borhess Aslams (*Jorge Guillermo Borges Haslam*), bet māte — Leonora Asevedo Svaresa (*Leonor Acevedo Suárez*). Tēvs bija jurists un psiholoģijas skolotājs. Bērnībā Horhes ģimene dzīvoja Buenosairesas apkaimē Palermo. Līdz 11 gadu vecumam Horhe Luiss Borhess mācījās mājās. Šajā laikā brīvi pārvaldīja ne tikai spāņu, bet arī angļu valodu.

1914. gadā Borhesu ģimene pārcēlās uz Šveices pilsētu Ženēvu, kur Horhe Luiss ar māsu uzsāka mācības Ženēvas koledžā. Šajā laikā Horhe sāka mācīties arī franču valodu. 1918. gadā viņš absolvēja koledžu un ieguva bakalaura grādu. Tā kā tajā laikā Argentīnā bija nemieri, tad ģimene nolēma, ka paliks Eiropā, līdz beigsies Pirmais pasaules karš. Nākamo trīs gadu laikā viņi dzīvoja dažādās pilsētās: Lugāno, Barselonā, Palmā, Seviljā un Madridē. Šveicē Borgess ļoti iespaidojās no Artūra Šopenhauera un Gustava Meirinka darbiem, bet Spānijā no Gijoma Apolinēra un Filipo Tomāzo Marineti darbiem. Tie vēlāk kalpoja par iedvesmas avotu pašam.

1921. gadā Borhesu ģimene atgriezās Argentīnā. Sākumā bija grūti iedzīvoties, jo bija grūti atrast darbu zemās kvalifikācijas dēļ. Nebija arī draugu. Bet ar laiku viņš sāka publicēt savus dzejoļus un esejas sirreālisma žurnālos. 1930. gados sāka strādāt par bibliotekāru un pasniedzēju. 1938. gadā nomira Borhesa tēvs. Tā paša gada Ziemassvētku vakarā arī pašu Horhi Luisu Borhesu skāra nelaime. Viņš sasita galvu un nonāca slimnīcā. Tur viņš bija tuvu nāvei asins saindēšanās dēļ.

1950. gados Borhess pilnībā kļuva akls. Par viņa palīdzi rakstniecībā kļuva Borhesa māte. 1955. gadā Borhess kļuva par Argentīnas Nacionālās bibliotēkas vadītāju un literatūras profesoru Buenosairesas Universitātē. 1961. gadā izpelnījās starptautisku uzmanību, kad ieguva literatūras balvu *[[Prix Formentor]]*, kuru togad ieguva arī Semjuels Bekets. Borhess nomira 1986. gadā, 86 gadu vecumā, Ženēvā no aknu vēža.

## Atsauces

## Ārējās saites
*
1598. gads

**1598**. () bija parastais gads, kas sākās ceturtdienā.

## Notikumi
* 7. janvāris — Boriss Godunovs sagrāba Krievijas troni pēc cara Fjodora I nāves, līdz ar to sākās Krievijas juku laiki.
* 30. aprīlis — Anrī IV izdeva Nantes ediktu, ar kuru noteica hugenotiem līdzīgas tiesības ar katoļiem; ar to beidzās Francijas reliģiskie kari.
* 1. septembris — Boriss Godunovs oficiāli kronēts par Krievijas caru.

## Dzimuši
* 13. aprīlis — Džovanni Batista Ričolli (*Giovanni Battista Riccioli*), itāliešu astronoms (miris 1671.)
* 7. decembris — Džovanni Lorenco Bernīni (*Gian Lorenzo Bernini*), itāliešu skulptors, arhitekts (miris 1680.)

## Miruši
* 6. janvāris — Fjodors I (*Фёдор I*), Krievijas cars (dzimis 1557.)
* 28. jūnijs — Abrahams Ortēlijs (*Abraham Ortelius*), flāmu kartogrāfs (dzimis 1527.)
Frankēšanas mašīna

**Frankēšanas mašīna** ir ierīce, kuru izmanto liela daudzuma nosūtāmās korespondences frankēšanai jeb apzīmogošanai marku līmēšanas vietā. Galvenais frankēšanas mašīnas uzdevums ir marķēt aploksni ar sūtītāja nosaukumu un atpakaļadresi, logotipu, kalendāra zīmogu vai pastmarku. Frankēšanas mašīnas sniegtās priekšrocības ir atkarīgas no piedāvātajiem modeļiem.
FK Kauguri-PBLC

**FK Kauguri-PBLC** ir bijušais Latvijas futbola klubs no Jūrmalas. No 2008. gada bija pazīstams ar nosaukumu **JFC "Kauguri-PBLC"**.

2010. gadā klubs tika likvidēts līdzekļu trūkuma dēļ.

## Iegūtās vietas Latvijas čempionātā

ImageSize = width:600 height:60
PlotArea = left:10 right:10 bottom:30 top:10
TimeAxis = orientation:horizontal format:yyyy
DateFormat = dd/mm/yyyy
Period = from:01/07/2006 till:01/07/2009
ScaleMajor = unit:year increment:1 start:2007 
Colors =
  id:bl1  value:rgb(0.5,0.8,0.5)
  id:bl2  value:rgb(0.9,0.9,0.3)
  id:bl3  value:rgb(0.9,0.5,0.5)    
  id:rs  value:rgb(0.8,0.6,0.6)
  id:rn  value:rgb(0.9,0.1,0.1)

PlotData= 
  bar:Position width:15 color:white align:center

  from:01/07/2006 till:01/07/2007  shift:(0,-4) text:5
  from:01/07/2007 till:01/07/2008  shift:(0,-4) text:1
  from:01/07/2008 till:01/07/2009  shift:(0,-4) text:5

  from:01/07/2006 till:01/07/2007  color:bl2  shift:(0,13)  text: "1. līga"
  from:01/07/2007 till:01/07/2008  color:bl3  shift:(0,13)  text: "2. līga"
  from:01/07/2008 till:01/07/2009  color:bl2  shift:(0,13)  text: "1. līga"



thumb|left|JFC "Kauguri-PBLC" logo
## Sasniegumi Latvijas kausa izcīņā
* 2009/10 - astotdaļfināls (atteicās no dalības turnīrā)
* 2008 - 1. kārta
* 2007 - 3. kārta

## Atsauces

## Ārējās saites
* Oficiālā vietne
* Latvijas Futbola federācija
Frītauna

**Frītauna** () ir Sjerraleones galvaspilsēta un lielākā pilsēta. Pilsēta atrodas valsts rietumu piekrastē pie Sjerraleones upes ietekas Atlantijas okeānā, Rietumu apgabalā. Pilsētas kopējā platība ir 357 km², pēc 2024. gada datiem pilsētā dzīvoja 1 347 559 iedzīvotāji.

Frītauna ir Sjerraleones galvenais finanšu, politikas, izglītības, saimniecības un kultūras centrs. Pilsētas saimniecība galvenokārt balstās uz ostu. Frītaunas osta ir nozīmīga Atlantijas okeāna osta, kas neatkarīgi no tonnāžas, vienlaikus var apkalpot līdz pat 240 kuģiem.

## Vēsture

Pirms pirmo kolonistu ierašanās 1787. gadā Frītaunas vieta nebija pastāvīgi apdzīvota. Pirmais britu kolonizācijas mēģinājums nebija sekmīgs, taču atkārtotais mēģinājums 1792. gadā ar vairāk kā 1000 atbrīvotajiem vergiem no ASV noveda pie pašreiz pastāvošās pilsētas uzbūvēšanas. Lai gan tā smagi cieta 1794. gadā konfliktā ar Franciju, tomēr ātri attīstījās, 1808. gadā pārgāja no privātās "Sjerraleones kompānijas" kroņa pārvaldē,  un no tās Lielbritānija uzsāka ekspansiju Āfrikas iekšienē, kura noslēdzās 1896. gadā ar Sjerraleones protektorāta izveidi.

No 1808. līdz 1874. gadam Frītauna bija Britu Rietumāfrikas galvaspilsēta. Pilsēta bija britu flotes operāciju bāze līdz neatkarības pasludināšanai 1961. gadā.

## Ārējās saites
2007. gada Latvijas kauss futbolā

**Latvijas kausa 2007. gada sezonai** pieteicās kopumā 44 komandas (tostarp visi LMT Virslīgas klubi).

## Pirmais etaps
### Pirmā kārta

### Otrā kārta

### Trešā kārta

## Otrais etaps
### Astotdaļfināli

### Ceturtdaļfināli

### Pusfināli

### Fināls

## Ārējās saites
* Latvijas Futbola federācija
Ciblas pagasts

**Ciblas pagasts** () ir viena no Ludzas novada administratīvajām teritorijām. Robežojas ar sava novada Zvirgzdenes, Blontu, Līdumnieku, Briģu un Isnaudas pagastiem. Pagasta centrs atrodas Ciblā.

## Daba
### Hidrogrāfija
#### Upes
Soltupeite

## Vēsture
thumb|left|250px|Eversmuiža 1932. gada fotogrāfijā.
1920. gada zemes reformas gaitā Eversmuižas zemes 
sadalīja 66 vienībās 589 ha kopplatībā (kungu mājā iekārtoja 6 klašu latviešu pagasta skolu un divgadīgu lauksaimniecības skolu), Zabolotji sadalīja 53 vienībās 1311 ha kopplatībā, Kuranavas muižu sadalīja 36 vienībās 522 ha kopplatībā, Feļicianavu sadalīja 34 vienībās 625 ha kopplatībā, Istalnu sadalīja 33 vienībās 560 ha kopplatībā, Franopoli sadalīja 33 vienībās 290 ha kopplatībā, Āzupini sadalīja 29 vienībās 381 ha kopplatībā, Kubulavu sadalīja 20 vienībās 365 ha kopplatībā, Ļucmuižu sadalīja 5 vienībās 148 ha kopplatībā.

Līdz 1925. gadam pagasta nosaukums bija **Eversmuižas pagasts**. 1935. gadā tā platība bija 231,4 km². 1945. gadā pagastā izveidoja Ciblas, Franapoles, Istalsnas, Jasencu, Līdumnieku un Ozupienes ciema padomes, bet pagastu 1949. gadā likvidēja. 1954. gadā Ciblas ciemam pievienoja Franapoles ciemu, 1975. gadā - Ozupienes ciemu, 1979. gadā - Istalsnas ciemu un daļu Brigu ciema. 1990. gadā ciemu reorganizēja par pagastu. 2000. gadā Ciblas pagasts apvienojās ar Līdumnieku pagastu, izveidojot Ciblas novadu.
2021. gadā Ciblas novadu iekļāva Ludzas novadā.

### Pieminekļi
* Eversmuižas katoļu baznīca
* Voloju un Tjabku senkapi
* Ciblas (Djatlovkas) senkapi
* Ciblas Kapu kalns - pilskalns un senkapi
* Degteru pilskalns (Silene)

## Iedzīvotāji
### Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSP datiem.

### Apdzīvotās vietas

## Saimniecība
### Transports

## Izglītība un kultūra

Ciblas pagastā 1928. gadā darbojās viena 6-klasīga pamatskola un astoņas 4-klasīgas pamatskolas ar 17 skolotājiem. Eversmuižas pilī 1924. gadā iekārtoja divɡadīɡu lauksaimniecības skolu ar trim skolotājiem.

## Atsauces