open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Denacifikācija

**Denacifikācija** () bija Sabiedroto pasākumu kopums Vācijas un Austrijas politikā, ekonomikā, tiesībās, kultūrā un sabiedrībā, lai atbrīvotu tās no nacisma ideoloģijas un varas struktūrām tūlīt pēc Otrā pasaules kara beigām. Tas ietvēra NSDAP un SS biedru atbrīvošanu no amatiem, nacistu organizāciju slēgšanu, kā arī nacistu līderu un redzamāko izpildītāju tiesāšanu Nirnbergas prāvās. Denacifikācijas norise tika apstiprināta Potsdamas konferences dokumentos. 1946. gadā Sabiedroto Kontroles padome pieņēma virkni likumu, kuri noteica personu loku, kuriem būtu jāveic denacifikācijas process un nodibināja struktūras denacifikācijas veikšanai.

Jau 1945. gada beigās, sākoties Aukstajam karam, Sabiedrotie pamazām zaudēja interesi par denacifikācijas procesu. Briti savā okupācijas zonā 1946. gada janvārī denacifikācijas norisi nodeva vācu varas iestādēm, bet amerikāņi to pašu izdarīja 1946. gadā martā. Denacifikācijas pasākumi oficiāli tika atcelti 1951. gadā. Denacifikācija visumā bija nepopulāra Vācijas iedzīvotāju vidū, tai skaitā tai oponēja kanclers Konrāds Adenaurs. 

## Ārējās saites
Roberts Vikmanis

**Roberts Vikmanis** bija latviešu revolucionārs, padomju valsts darbinieks.

## Dzīvesgājums
Piedzimis 1887. gadā Rīgas ostas strādnieka ģimenē. Pusotru gadu mācījās sākumskolā. 15 gadu vecumā sāka strādāt par mācekli mašīnbūves rūpnīcā *"Felzer"*, pēc tam mašīnbūves rūpnīcā *"Otto Erbe"*.

KSDSP biedrs kopš 1904. gada, bija rūpnīcas pulciņa sekretārs. 1905.—1906. gadā bija kaujinieku vienības biedrs. 1907. gada sākumā arestēts, izsūtīts, no izsūtījuma aizbraucis uz Kremenčugu. Pēc vairākiem streikiem kokzāģētavās arestēts, notiesāts par dzīvošanu ar svešu pasi, izcieta 4 mēnešu cietumsodu un 1909. gadā atgriezies Rīgā. Strādāja Rīgas rūpnīcās, 1911. gada sākumā arestēts, notiesāts, izcieta 3 gadu cietumsodu. 1914. gadā, pēc pusgada brīvībā, 1. maijā atkal arestēts, pēc 1 gada ieslodzījuma izsūtīts vispirms uz Holmu, tad uz Tveru. Pēc streika Tveras vagonu rūpnīcā izsūtīts uz Kimru ciematu.

Pēc Februāra revolūcijas ieradies Maskavā un iesaistījies Latvijas Sociāldemokrātijas (LSD) grupā "Ziemeļnieki". Strādāja rūpnīcā *"Motor"*. Neilgi pirms Oktobra revolūcijas bija Maskavas Zamoskvorečjes rajona Sarkanās gvardes štāba loceklis. Piedalījās Pilsoņu karā, darbojās LSD Politiskajā nodaļā, bija Sarkanās armijas 17. divīzijas 146. pulka komisārs. 1920.—1921. gadā bija Baškīrijas Ārkārtas komisijas priekšsēdētāja vietnieks, revolucionārā tribunāla loceklis. 1921. gada beigās Stavropolē ārstējās no tuberkulozes.

No 1922. līdz 1924. gadam — Kara rūpniecības galvenās pārvaldes artilērijas noliktavas priekšnieks Maskavas guberņas Sergijevas apriņķī. 1924. gada beigās iecelts par Maskavas aviācijas rūpnīcas *"Motor"* direktora vietnieku. No 1926. gada — Semipalatinskas guberņas Tautas saimniecības padomes priekšsēdētājs, no 1928. gada — Mitišču vagonbūves rūpnīcas direktora vietnieks. 1930. gadā — Maskavas bremžu rūpnīcas direktors.

## Atsauces
Rietumoksfordšīra

**Rietumoksfordšīras distrikts** () ir nemetropoles distrikts Anglijas centrālajā daļā, Oksfordšīras grāfistē. Atrodas grāfistes rietumos. Distrikta lielākā apdzīvotā vieta un administratīvais centrs ir Vitni pilsēta. Pie Vudstokas distrikta austrumos atrodas UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā iekļautā Blenemas pils, kurā dzimis Vinstons Čērčils.

## Vēsture
Distrikts izveidots 1974. gada 1. aprīlī, apvienojot Čipingnortonas un Vudstikas municipālos boro, Vitni urbāno distriktu un Čipingnortonas un Vitni lauku distriktus. Administratīvi sastāv no sešām pilsētām (Barforda, Kārtertona, Čārlberi, Čipingnortona, Vitni un Vudstoka) un 77 pagastiem.

## Atsauces

## Ārējās saites
Konstantīns Lerners

**Konstantīns Lerners** () bija padomju un ukraiņu šahists, lielmeistars (1986).

Ukrainas čempions 1978. un 1982. gadā. 1984. gada PSRS čempionāta sudraba medaļas ieguvējs.

## Karjera
Konstantīns Lerners bija Odesas šaha vēsturē ražīgākās paaudzes pārstāvis, kurā cita starpā bija: Ļevs Alburts, Vladimirs Tukmakovs, Mihails Pidgajecs, Semjons Palatņiks un Vjačeslavs Einhorns.

Viņš bija vairākkārtējs PSRS čempionātu finālturnīru dalībnieks. Lielākos panākumus viņš guva 1984. gadā, izcīnot sudraba medaļas 51. PSRS čempionātā Ļvivā. 1986. gadā viņš izcīnīja 4. vietu.

Divkārtējs Ukrainas čempions 1978. un 1982. gadā, Ukrainas čempionāta sudraba medaļas ieguvējs 1974. un 1976. gadā.

Savā karjerā augstāko reitingu Lerners sasniedza 1995. gada jūlijā ar 2605 punktiem (50. vieta pasaulē, 3. vieta Ukrainā aiz Vasiļa Ivančuka un Aleksandra Beļavska). 1987. gada janvārī viņš ieņēma 41. vietu pasaulē (2555 punkti).

2001. gadā kopā ar ģimeni pārcēlās uz Izraēlu un turpināja spēlēt dažādos turnīros.

Miris 2011. gadā Telavivas apgabalā 61 gada vecumā.

## Turnīri
Turnīru uzvarētājs: Polaņicazdroja (1985, 1986), Maskava (1986), Tallina (1986), Ženēva (1989), Kopenhāgena (1990), Gjosdala (1992) — 1—6 vietas, Mikolajiva (1995, zonas turnīrs) — 1—3 vietas, Berlīne (1997) — 1—2 vietas, Grāca (1997) — 1—3 vietas, Bādverišofena (1999) — 1—4 vietas, Recklinghauzene (1999) — 1—2 vietas, Bādverišofena (2000), Bādvisī (2000) — 1—4 vietas, Telaviva (2002), Rišonlecijona (2004) — 1—2 vietas, Givatajima (2005) — 1—3 vietas.

## Rezultāti Ukrainas un PSRS čempionātos

## Atsauces
Lady Dee

**Drahomira Juzova** (); dzimusi  Ūsti pie Labas) ir čehu pornoaktrise, pazīstama ar skatuves vārdu ***Lady Dee***.

Filmējas pornofilmās no 18 gadu vecuma. Pēc bērna piedzimšanas no meksikāņu pornoaktiera Omara 2021. gadā beidza filmēties, bet vēlāk atsāka.

## Ārējās saites

* ''Internet Adult Film Database''
Esmu tavs vīrs

**"Esmu tavs vīrs"** () ir 2021. gada Vācijas zinātniskās fantastikas romantiskā kinokomēdija, kuras režisore ir Marija Šrādere. Filmā galvenās lomas atveido Marēna Egerte, Dens Stīvenss un Sandra Hillere.

Filma stāsta par zinātnieci (Egerte), kura, lai iegūtu finansiālus līdzekļus savam pētījumam, piekrīt piedalīties neparastā eksperimentā, kurā viņai trīs nedēļas ir jādzīvo kopā ar humanoīdu robotu, kas radīts, lai iepriecinātu viņu.

Filmas "Esmu tavs vīrs" pirmizrāde notika  Berlīnes Starptautiskajā kinofestivālā. Filma saņēma četras Vācijas kino balvas, tai skaitā balvu par labāko filmu. Filma saņēma pozitīvas kritiķu atsauksmes un tīmekļa vietnē *[[Rotten Tomatoes]]* tai ir 96% vērtējums. "Esmu tavs vīrs" tika izvēlēta kā Vācijas kandidatūra par labāko starptautisko spēlfilmu 94. Kinoakadēmijas balvai, tomēr to nenominēja.

## Atsauces

## Ārējās saites
Testvelija

**Testvelijas distrikts** () ir nemetropoles distrikts ar boro statusu Anglijas dienvidu daļā, Hempšīras grāfistē. Atrodas grāfistes ziemeļrietumos, aizņemot galvenokārt Testas upes ieleju. Distrikta lielākā apdzīvotā vieta un administratīvais centrs ir Endoveras pilsēta.

## Vēsture
Distrikts izveidots 1974. gada 1. aprīlī, apvienojot Endoveras un Romzi municipālos boro un Endoveras un Romzi un Stokbridžas lauku distriktus. Administratīvi sastāv no divām pilsētām (Endovera un Romzi) un 57 pagastiem.

## Atsauces

## Ārējās saites
Endovera

**Endovera** () ir pilsēta (*town*) un pagasts Anglijā, Hempšīras grāfistē, Rietumoksfordšīras distrikta lielākā apdzīvotā vieta un administratīvais centrs. Atrodas grāfistes ziemeļrietumos Testas pietekas Entonas krastos  no grāfistes centra Vinčesteras un  no Londonas centra. 

## Vēsture
Pirmoreiz vēstures avotos minēta 955. gadā kā *Andeferas*. 1175. gadā Endovera nopirka karalisko hartu, kas piešķīra tās iedzīvotājiem noteiktas tiesības un izveidojot tirgotāju ģildi, kas pārņēma vietējo pārvaldību. 1599. gadā pilsēta saņēma jaunu Elizabetes I statūtu. Tirgotāju ģilde tika pārveidota par korporāciju un ikgadējo gadatirgu skaits tika palielināts no viena līdz trim. Endovera turpināja attīstīties, balstoties dzirnavu un vilnas apstrādes ražotnēs. 1854. gadā pilsēta tika savienota ar dzelzceļa līniju; sāka attīstīties mašīnbūvniecība. Mūsdienās pilsētas lielākais darba devējs ir aizsardzības ministrija. 

## Atsauces

## Ārējās saites
Kurmišku pilskalns

**Kurmišku pilskalns** atrodas Sēlijā, Jēkabpils novada Gārsenes pagastā, uz dienvidiem no Gārsenes. Reģiona nozīmes kultūras piemineklis.

Pilskalnu aprakstījis Juris Urtāns. Tā ir mežaina vieta, kas ir gravas un purva ierobežots zemes stūris. Tā platums ziemeļu-dienvidu virzienā ir apmēram 200 metri, augstums no gravas apakšas — apmēram 6 metri. Kalnā vairākās vietās redzami apskaldīti akmeņi. Iespējams, ka tā ir senas muižas vieta. Pilskalna datējums — viduslaiki.

## Ārējās saites

* Kurmišku pilskalns portālā https://www.latvijas-pilskalni.lv/
Gerānija

**Gerānija** () ir kalnu masīvs Centrālajā Grieķijā Korintas zemesšaurumā starp Atiku un Peloponēsu. Šis kalnu masīvs stiepjas no ziemeļiem uz dienvidiem apmēram 5—10 km un no rietumiem uz austrumiem ap 30 km. Gerānijas kalnu masīvs stiepjas no Korintas līča un nedaudz atdalīts no Saronikas līča, izņemot daļu, sauktu par Kakija Skala, kas stiepjas līdz pašam Saronikam. Austrumos no Gerānijas grēdas atrodas Megara, bet dienvidrietumos — Korinta. Gerānijas kalnu masīvs atrodas Megaras un Lutraki-Perahoras-Agia Teodori municipalitāšu teritorijā.

## Nosaukums
Šis kalns senatnē bija zināms ar sieviešu nosaukumu: Gerānija, kuru piemin Tukidīds un Pausānijs. Saskaņā ar senu tradīciju savu nosaukumu tas ieguvis no dzērvēm, kuras atveda Megaru pie tām, glābjoties no Deukaliona plūdiem. Pēc Pausānija teiktā, Gerānija ir Megaras sauszemes gala nosaukums, kas līdzinās dzērves kaklam.

## Vēsture
Saskaņā ar sengrieķu mitoloģiju, Tēsejs, ejot caur Gerānijas apgabalu uz Atēnām, kur aiz "Skīrona akmeņiem" jeb Kakija Skalas, atrodas Agija Teodora, nogalināja meža kuili Faiju.

Pēc Termopilu kaujas spartieši ar uzbērumiem bloķēja seno Skīrona ceļu un uzbūvēja Korintas zemesšauruma aizsargmūri. Kad sākās Peloponēsas kauja, korintieši šeit izveidoja nometni, pirms doties uz Megarīdu.

## Apraksts
Gerānijas kalni veido sarežģītu reljefu, jo atrodas senas un aktīvas ģeoloģiskās darbības zonā. Tie iekļauj sevī virkni augstieņu, no kurām nozīmīgākās ir Pintica, Mazā un Lielā Duskija, kā arī Makreplaga — pati augstākā virsotne (1351 metrs vai 1369 metri). Makreplagas virsotnē ir uzbūvēts OTE sakaru tornis. Lielākā daļa nogāžu ir relatīvi stāvas, bet to veidotie jūras krasti ziemeļos un rietumos ir klinšaini un grūti pieejami.

Kalnu ziemeļrietumu galā veidojas Melagavi (jeb Heraona) un Olmiona ragi. Blakus Olmiona ragam atrodas neliels Asprokampo līdzenums. Melagavi raga galā atrodas jūras karaflotes bāka, bet nedaudz tālāk raga dienvidu malā senais Perahoras Heraons. Vēl tālāk uz austrumiem izvietojas Vulagmeni ezers, kurš ar nelielu kanālu savienots ar Korintas līci.

Gerānijas dienvidaustrumu gals nobeidzas ar Kakija Skalu, vietu, caur kuru transporta līdzekļiem vienmēr bija bīstami braukt cauri, galvenokārt, biežo noslīdeņu dēļ.

### Dzīvā daba
Kalnos ir sastopama bagātīga augu valsts. To veido priedes, egles, ozoli, un šeit aug ap 950 augu sugu, un dzīvo desmitiem dzīvnieku sugu. Gerānijas apakšējā daļa ir klāta ar Halebas priežu mežiem, bet augšdaļa ar Kefalonijas balteglēm. Gar strautiem aug oleandri un viteksi (Ābrahāma koki). Kalnos aug arī tādas endēmiskas sugas, kā *Centaurea megarensis* un *Stachys spruneri*. No dzīvniekiem var minēt Eiropas žurkzalkti (*Zamenis situla*), Hermaņa bruņurupuci (*Testudo hermanni*), Apmaloto bruņrupuci (*Testudo marginata*), Acaino halcidu (*Chalcides ocellatus*), Balkānu zaļo ķirzaku (*Lacerta trilineata*). Šī ir "Natura 2000" aizsargājamā teritorija.

2021. gada maijā šajā kalnu masīvā izcēlās liels meža ugunsgrēks, kura rezultātā nodega mežs 52 000 ha platībā, bet kopumā 71 000 ha zemes.

## Atsauces
Kols Entonijs

**Kols Hintons Entonijs** (; dzimis  Portlendā, Oregonas štatā) ir amerikāņu basketbolists, spēlē saspēles vadītāja pozīcijā. 2025. gadā pārstāv Nacionālās basketbola asociācijas (NBA) klubu Milvoki "Bucks", bet visu līdzšinējo karjeru aizvadījis Orlando "Magic".

Viņa tēvs Gregs Entonijs ir pazīstams basketbolists, arī spēlējis NBA.

## Karjera
Pēc vidusskolas basketbola karjeras, kuras beigu posmā K. Entonijs pārstāvēja prestižo *Oak Hill Academy*, viņš vienu gadu aizvadīja Ziemeļkarolīnas Universitātes komandas sastāvā NCAA čempionātā. 2020. gada NBA draftā viņu Orlando "Magic" izraudzījās pirmajā kārtā ar kopējo 15. kārtas numuru. Jau kopš pirmās sezonas NBA ieņēmis nozīmīgu lomu "Magic" rotācijā. Pirmajās divās sezonās bija komandas starta piecinieka spēlētājs, vēlāk lielākoties laukumā devies uz maiņu.

2025. gada jūnijā K. Entoniju kopā ar Kentaviusu Koldvelu-Poupu un vairākām nākotnes drafta izvēlēm aizmainīja uz Memfisas "Grizzlies" pret Desmondu Beinu. Vēlāk spēlētājs un komanda vienojās par līguma izpirkšanu, un 16. jūlijā K. Entonijs parakstīja līgumu ar Milvoki "Bucks".

K. Entonijs pārstāvēja ASV U-18 izlasi, kas izcīnīja zelta medaļas 2018. gada U-18 Amerikas čempionātā Kanādā. Viņš bija viens no trim amerikāņu spēlētājiem (kopā ar Kventīnu Grimsu un Kobiju Vaitu), kas tika iekļauti turnīra simboliskajā pieciniekā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Vinčestera (distrikts)

**Vinčesteras pilsēta** (, ) ir nemetropoles distrikts ar boro statusu Hempšīras grāfistē Anglijā, Apvienotajā Karalistē. Izvietojies grāfistes vidusdaļā ap distrikta un grāfistes administratīvo centru Vinčesteru. 

## Vēsture
Distrikts izveidots 1974. gada 1. aprīlī, apvienojot Vinčesteras municipālo boro, Droksfordas lauku distriktu un daļu no Vinčesteras lauku distrikta. Distriktā ietilpst Vinčesteras pilsēta kā ārpuspagastu teritorija (*unparished area*; tieši pārvalda distrikta padome), Ņūārlesfordas pilsēta un 47 pagasti.

## Ārējās saites
Beizingstoka un Dīna

**Beizingstokas un Dīnas boro** () ir nemetropoles distrikts ar boro statusu Anglijas dienvidu daļā, Hempšīras grāfistē. Atrodas grāfistes ziemeļos. Distrikta lielākā apdzīvotā vieta un administratīvais centrs ir Beizingstokas pilsēta.

## Vēsture
Distrikts izveidots 1974. gada 1. aprīlī kā **Beizingstokas distrikts**, apvienojot Beizingstokas municipālo boro ar Beizingstokas un Kingskleras un Vaitčērčas lauku distriktiem. 1978. gadā distriktam piešķirts boro statuss un pārdēvēts, pievienojot distrikta mazākā pagasta Dīnas (235 iedzīvotāji) nosaukumu, kas simbolizē distrikta lauku teritorijas. Administratīvi sastāv no Beizingstokas ārpuspagastu teritorijas (*unparished area*; to tieši pārvalda distrikta padome), Tedli un Vaitčērčas pilsētām un 51 pagasta.

## Atsauces

## Ārējās saites
Georgs Dauge

**Georgs Dauge** (1905—?) bija latviešu inženieris un pilsētplānotājs.

## Dzīvesgājums
Dzimis  pedagoga Aleksandra Dauges un viņa sievas Antonijas, dzimušas Jasinskas, ģimenē. No 1907. gada dzīvoja Maskavā, 1920. gadā kopā ar vecākiem pārcēlās uz Latviju. 1931. gadā absolvēja pilsētplānošanas studijas Latvijas Universitātē. 1938. gadā viņš kopā ar Frīdrihu Skujiņu ieguva vienu no trim 1. godalgām Uzvaras laukuma idejas projektu sacensībās un saņēma uzdevumu strādāt pie tā novietnes projekta.

Vācbaltiešu izceļošanas laikā pārcēlās uz dzīvi Vācijā.
Pēc Otrā pasaules kara beigām dzīvoja Rietumberlīnē, bija galvenā pilsētas plānotāja asistents. 1955. gadā apmeklēja pilsētu plānošanas birojus ASV un Kanādas pilsētās.

## Darbi
* Georg Dauge. Vorbereitende planerische und strukturelle Untersuchung eines Schnellstraßennetzes für Gesamt-Berlin. Berlin-Wilmersdorf (1954)

## Atsauces
Rūdninku katoļu baznīca

{
  "type": "ExternalData",
  "service": "geoshape",
  "ids": "Q12672063"
}

**Rūdninku Sv. Trīsvienības baznīca** () ir 19. gadsimta vidū uzcelts Romas katoļu dievnams, kas atrodas Lietuvas dienvidaustrumos, Viļņas apriņķa Šaļčininku rajona pašvaldības Rūdninku ciemā.

1511. gadā Rūdninkos tika nodibināta draudze un uzcelta koka baznīca. Otrā Ziemeļu kara laikā 1655. gadā baznīca tika nodedzināta. 1713. gada rakstos pieminēta pussabrukusi baznīca. 1790. gadā baznīca tika atjaunota, bet 1884. gadā pārbūvēta. Dievkalpojumi notiek poliski un lietuviski.

## Ārējās saites
Heila muiža

thumb|250px|Heila muiža Čiekurkalnā 1930. gados
thumb|250px|Heila muižas apkārtnes teritorijas karte, attēlā zemes gabals nr.17 (1903—1908)
thumb|250px|Heila muižas (''Heylshof'') apkārtnes teritorijas 1915. gada karte
thumb|250px|Heila muižas apkārtnes teritorijas 1920. gadu karte
thumb|250px|Heila muižas apkārtnes teritorijas 1939. gada karte

**Heila muiža** () bija vasaras muiža Rīgas pilsētas apmetnē Čiekurkalnā, Latvijā. Muižas galvenā ēka atradās Vazas ielā (*Wasastrasse*) jeb tagadējā Ezermalas ielā 10. Mūsdienās ēka nav saglabājusies; tās vēsturiskajā teritorijā atrodas Valsts policijas koledža.

## Vēsture
Muiža, visticamāk, celta 18. gadsimtā. 1868. gadā muižā dzīvoja J.J.E. (vai I.I.E.) Lībrehts (vācu: *Liebrecht*).

1895.gadā muiža un blakus esošie Dragūnmuižas (vācu: *Dragenhof*) un Jaunās muižas (vācu: *Neuhof*) īpašumi piederēja vācbaltiešu izcelsmes inženierim Gustavam Ādolfam Agtem Heilam, kurš tās apvienoja vienā īpašumā. Viņš plānoja Ķīšezera krastā uzbūvēt villu teritoriju, taču šis plāns netika realizēts. Krastā tika uzbūvēta tikai viena villa adresē Ezermalas iela 6.

20. gadsimta sākumā Heila muiža ietvēra trīs ēkas. Galvenā ēka bija baroka stilā celta divstāvu koka māja ar lielu verandu ieejas pusē. Ar laiku šajā ēkā sāka Agtes ģimene sāka dzīvot pastāvīgi. Vasarās Agte šeit bieži uzņēma baltvācu rakstniekus un māksliniekus.

Šajā periodā Heila muiža bija arī viena no piestātnēm kuģīšiem, kas kursēja caur Ķīšezeru, tostarp tvaikonim ar nosaukumu "Ādolfs Agte".

Pēc zemes reformas 1920. gadu sākumā Heila muiža nokļuva Rīgas pilsētas pašvaldības īpašumā. Padomju okupācijas laikā muižas teritorija tika iekļauta S. Birjuzova Rīgas Augstākās politiskās karaskolas teritorijā. Senā apbūve tika likvidēta, un ievērojami pārveidota arī senā Ķīšezera krasta ainava.

## Atsauces
Beizingstoka

**Beizingstoka** (; ) ir pilsēta (*town*) Anglijā, Hempšīras grāfistē, Beizingstokas un Dīnas distrikta lielākā apdzīvotā vieta un administratīvais centrs. Atrodas grāfistes ziemeļos  no grāfistes centra Vinčesteras un  no Londonas centra. 

## Vēsture
Vēstures avotos pirmoreiz minēta 990. gadā kā *Embasinga stocæ*, vēlākos laikos arī kā *Basingestoches*. Kopš 1214. gada tirgus tiesības. 1839. gadā ar dzelzceļu savienota ar Londonu un vēlāk ar Vinčesteru un Sauthemptonu; pilsētā sāka attīstīties mašīnbūve. Kā daļa no Londonas pārplūdes plāna (*London Overspill plan*), kopā ar tādām vietām kā Ešforda un Svindona, Beizingstoka 1960. gadu beigās tika strauji attīstīta kā «paplašināta pilsēta», pārceļot uz šejieni ražotnes, ofisus un līdz ar to arī iedzīvotājus.

## Atsauces

## Ārējās saites
Cīrihes lidosta

**Cīrihes lidosta**, zināma arī kā **Klotenes lidosta** (IATA: ZRH, ICAO: LSZH) ir lidosta, kas atrodas Cīrihes kantonā, Šveicē, pie Klotenes municipalitātes. Tā ir viena no noslogotākajām lidostām Centrāleiropā, Šveices lielākā starptautiskā lidosta un nacionālās aviokompānijas ''Swiss International Air Lines'' galvenais tranzīta mezgls. Lidostā ir trīs skrejceļi.

## Lidostas infrastruktūra
2003. gadā Klotenes lidostā tika pabeigti darbi pie lidostas kompleksa vispārējās rekonstrukcijas un paplašināšanas, kuru laikā tika uzcelta un nodota ekspluatācijā papildu pasažieru termināļa ēka, izbūvēta jauna segta autostāvvieta, izbūvēts automātiskais pazemes dzelzceļš. Tika ieviesta sistēma pasažieru pārvadāšanai starp galveno un jaunuzbūvēto papildu lidostas termināli.
Gran Torino

***Gran Torino*** ir 2008. gada ASV drāmas filma, kuras režisors un galvenās lomas atveidotājs ir Klints Īstvuds. Filmā daudzas lomas atveido hmongu izcelsmes aktieri.

Filma stāsta par tikko sievu zaudējušo Korejas kara veterānu Voltu Kovalski (Īstvuds), kuram kaimiņos dzīvo vairāki hmongu izcelsmes imigranti. Kad bandas uzdevumā viens no kaimiņu puikām mēģina nozagt Volta *[[Ford Torino]]* automašīnu, Volts izveido saikni ar puisi un viņa ģimeni.

Filmas *Gran Torino* pirmizrāde notika  un to izplatīja *[[Warner Bros. Pictures]]*. Filma nopelnīja 270 miljonus ASV dolāru, tādējādi tā ir otra pelnošākā Īstvuda filma. Filma saņēma pozitīvas kritiķu atsauksmes, īpaši slavējot Īstvuda režiju un aktierspēli. Tīmekļa vietnē *[[Rotten Tomatoes]]* filmai ir 81% vērtējums. Filma saņēma arī labu vērtējumu no hmongu kopienas.

## Atsauces

## Ārējās saites
Nolaupītā

**"Nolaupītā"** () ir 2008. gada Francijas asa sižeta trillera filma, kuras režisors ir Pjērs Morels, bet producents un viens no scenārija autoriem Liks Besons. Filmā galvenās lomas atveido Liams Nīsons, Megija Greisa, Līlends Orsers, Džons Graiss, Deivids Varšovskis, Keitija Kesidija, Hollija Velansa un Famke Jansena.

Filma stāsta par bijušo CIP darbinieku Braiens Milsu (Nīsons), kurš mēģina atgūt savu pusaugu meitu un viņas draudzeni, kuras tika nolaupītas brīvdienu laikā Parīzē.

Filmas "Nolaupītā" pirmizrāde notika . Filma saņēma atšķirīgas kritiķu atsauksmes, bet bija finansiāli veiksmīga, nopelnot gandrīz 227 miljonus ASV dolāru. Daudzi plašsaziņas līdzekļi minējuši filmu "Nolaupītā" kā pagrieziena punktu Nīsona karjerā, kas viņu pārvērta par asa sižeta filmu zvaigzni. Filmai izdoti divi turpinājumi: "Nolaupītā 2" (*Taken 2*, 2008) un "Nolaupītā 3" (*Taken 3*, 2014). 2017. gadā NBC kanālā iznāca arī televīzijas seriāls, kurā Milsa lomu atveidoja Klaivs Stendens.

## Atsauces

## Ārējās saites
Kristofs Frīdrihs fon der Ostenzakens

**Kristofs Frīdrihs fon der Ostenzakens** (; dzimis ap 1697. gadu, miris ) bija Piltenes apgabala muižnieks, Apriķu muižas īpašnieks, Kurzemes hercogistes politiķis no Ostenzakenu dzimtas.

Studējis Franfurtes pie Oderas un Leidenes universitātē. No 1721. līdz 1731. gadam — Piltenes apgabala landrāts. 1731. gadā iecelts par Kurzemes hercogistes kancleru. No 1737. līdz 1759. gadam bija hercogistes pagaidu reģents. 1744. gadā kopā ar kancleru Firksu atbalstīja Ernsta Johana Bīrona atgriešanos Kurzemes hercoga tronī. Bez Apriķiem Kristofam Frīdriham fon der Ostenzakenam piederēja Dzērves muiža, Libiņu muiža, Ziemupes muiža, Evangas muiža un *Sinten* muiža. 1748. gadā lika uzcelt Ziemupes baznīcu. No 1741. gada finansēja 6 Apriķu draudzes bērnu izglītību.

## Ārējās saites

* Baltiešu biogrāfiskais leksikons digitāli
Flīta

**Flīta** () ir pilsēta (*town*) un pagasts Anglijā, Hempšīras grāfistē, Hārtas distrikta lielākā apdzīvotā vieta un administratīvais centrs. Atrodas grāfistes ziemeļaustrumos  no grāfistes centra Vinčesteras un  no Londonas centra. 

## Vēsture
Apdzīvotā vieta sāka attīstīties pēc Londonas un Dienvidrietumu dzelzceļa izbūves 1840. gadā, kad šeit sāka apmesties atvaļināti britu armijas virsnieki. Vēl mūsdienās Flīta un viss Hārtas distrikts tiek atzīts par vienu no dzīvei komfortablākajiem apvidiem valstī. 1894. gadā Flīta kļuva par patstāvīgu pagastu, bet jau 1904. gadā — par urbāno distriktu. 1974. gadā iekļauts jaunizveidotajā Hārtas distriktā kā tā administratīvais centrs.

## Atsauces

## Ārējās saites
Rašmura

**Rašmura** () ir nemetropoles distrikts ar boro statusu Anglijas dienvidu daļā, Hempšīras grāfistē. Atrodas grāfistes ziemeļaustrumos Blekvoteras upes krastā. Distrikta administratīvais centrs un lielākā pilsēta ir Fārnboro (58 tūkstoši iedzīvotāju 2019. gadā), otra distrikta apdzīvotā vieta ir Olderšota (37 tūkstoši iedzīvotāju).

## Vēsture
Distrikts izveidots 1974. gada 1. aprīlī, apvienojot Olderšotas municipālo boro un Fārnboro urbāno distriktu. Nosaukts pēc distrikta rietumos esošā Rašmuras tīreļa, kur kopš 1920. gadiem ierīkots militārais poligons.

## Atsauces

## Ārējās saites
Zāģis 2

**"Zāģis 2"** () ir 2005. gada šausmu filma, kuras režisors ir Darens Līns Bousmans, kurš kopā ar Lī Vonelu sarakstīja arī filmas scenāriju. Šis ir turpinājums 2004. gada filmai "Zāģis" un otrā filma "Zāģa" filmu ciklā. Galvenās lomas tajā tēlo Donijs Volbergs, *[[Franky G]]*, Glenns Plamers, Beverlija Mičela, Dina Meiere, Emanuela Vožjē, Ēriks Knudsens, Šonī Smita un Tobins Bells. Filmā bijušo ieslodzīto grupai jāiztur vairāki nāvējoši pārbaudījumi, lai iegūtu pretindi nervus paralizējošai indei un izbēgtu no Zāģa savrupmājas.

Pēc filmas "Zāgis" panākumiem 2004. gadā uzreiz tika uzsākts darbs pie filmas turpinājuma. Vonels un Džeimss Vans bija aizņemti, veidojot citu filmu un nevarēja sarakstīt turpinājuma scenāriju vai to režisēt. Bousmans tajā brīdi sarakstīja scenāriju ar nosaukumu *The Desperate* un meklēja producentu, taču daudzas studijas to noraidīja. Producents Gregs Hofmans parādīja scenāriju saviem kolēģiem Orenam Koulam un Markam Bērgam, kuri nolēma, ka ar nelielām izmaiņām to varētu pārveidot par "Zāģi 2". Vonels kļuva pieejams scenārija pārrakstīšanai un filmai piešķīra lielāku budžetu. Filmēšana ilga no 2005. gada maija līdz jūnijam Toronto.

Filmas pirmizrāde notika ASV 2005. gada 28. oktobrī, to izplatīja *[[Lionsgate Films]]*. Kopumā filma nopelnīja 152,9 miljonus ASV dolāru pie 4 miljonu liela budžeta. Par Zāģa lomu šajā filmā aktieri Tobinu Bellu nominēja MTV Filmu balvai kategorijā "Labākais ļaundaris", tomēr balva piešķirta netika, jo to ieguva Heidens Kristensens par Dārta Veidera lomu filmā "Situ atriebība". Filmas turpinājums "Zāģis 3" izdots 2006. gadā. 2023. gadā izdeva prikvela filmu "Zāģis X".

## Atsauces

## Ārējās saites
Hārta

**Hārtas distrikts** () ir nemetropoles distrikts Anglijas dienvidu daļā, Hempšīras grāfistē. Atrodas grāfistes ziemeļaustrumos Hārtas upes baseinā, pēc kuras tas nodēvēts. Distrikta administratīvais centrs ir Flītas pilsēta.

## Vēsture
Distrikts izveidots 1974. gada 1. aprīlī, apvienojot Flītas urbāno distriktu ar Hārtlivitnijas lauku distriktu. Distriktā ietilpst Flītas, Jeitli, Blekvoteras un Holi pilsētas un 18 pagasti.

## Atsauces

## Ārējās saites
Penini

**Penini** () ir apmēram 350 kilometrus gara kalnu grēda Ziemeļanglijā, kas stiepjas ziemeļu — dienvidu virzienā no Skotijas robežas līdz apmēram Mančestrai. Augstākā virsotne — 893 metrus augstais Krosfells. Kalni sastāv no kaļķakmens un smilšakmens. Kaut arī jau no rūpnieciskās revolūcijas laikiem netālu no kalniem tika atrastas un ekspluatētas ogļu atradnes, arī mūsdienās Penini ir vieni no visretāk apdzīvotajiem Anglijas reģioniem. Lielu daļu no teritorijas aizņem nacionālie parki un dabas parki (*Area of Outstanding Natural Beauty*, no 2023. gada — *National Landscapes*).

## Galerija

Clougha_heather.jpg
Stanage_Edge.jpg
Crossfell.jpg|Krosfells


## Ārējās saites
Fārnboro

**Fārnboro** () ir pilsēta (*town*) Anglijā, Hempšīras grāfistē, Rašmuras distrikta lielākā apdzīvotā vieta un administratīvais centrs. Atrodas grāfistes ziemeļaustrumos  no grāfistes centra Vinčesteras un  no Londonas centra, dažkārt tiek pieskaitīta Olderšotas aglomerācijai. Pilsēta vislabāk zināma saistībā ar aviāciju — šeit notiek Fārnboro Starptautiskais aviošovs, atrodas Fārnboro lidosta, aviācijas Aizsardzības izpētes aģentūras iestādes, Aviācijas negadījumu izmeklēšanas aģentūra.

## Vēsture
Vēstures avotos pirmoreiz minēta 1086. gadā Pastardienas grāmatā kā *Ferneberga* — ‘papardēm klāts pakalns’. Līdz 19. gadsimta sākumam Fārnboro pastāvēja kā neliels lauku ciems. Attīstība sākās ar Londonas un Dienvidrietumu dzelzceļa līnijas izbūvi 1830. gados. Dzelzceļa transports apvienojumā ar veselīgo klimatu un gleznaino lauku vidi piesaistīja turīgu Londonas iedzīvotāju pieplūdumu un palīdzēja Fārnboro pārveidot par piepilsētas dzīvojamo rajonu.

Nozīmīgākais notikums Fārnboro vēsturē notika 1917. gadā, kad valdība izvēlējās pilsētas lidlauku par nesen izveidotās Karaliskās Gaisa kuģu iestādes (*Royal Aircraft Establishment*; RAE) jauno mājvietu. Šī lēmuma rezultātā Fārnboro kļuva par globāli nozīmīgu aeronavigācijas pētniecības un attīstības centru. Lielākie aviācijas uzņēmumi, piemēram, *Supermarine*, *Handley Page* un *De Havilland*, tika piesaistīti, lai šajā apvidū izveidotu rūpnīcas un iekārtas, kas vēl vairāk nostiprināja pilsētas kā Apvienotās Karalistes aviācijas centra reputāciju.

Desmitgadēs pēc 2. pasaules kara Fārnboro turpināja strauji paplašināties, attīstoties lieliem jauniem biznesa parkiem, vieglās rūpniecības parkiem un dzīvojamiem rajoniem, lai pielāgotos pieaugošajam iedzīvotāju skaitam. Pilsēta arī kļuva pazīstama visā pasaulē kā reizi divos gados notiekošā Fārnboro aviošova saimniece, kas ir viens no pasaulē lielākajiem un svarīgākajiem aviācijas un kosmosa tirdzniecības pasākumiem.

## Atsauces

## Ārējās saites
Bugenvilejas

**Bugenvilejas** (*Bougainvillea*) ir naktsziežu dzimtas ģints, kurā ir klasificēti dekoratīvi krūmi, koki un vīteņaugi. Ģints dabiskais izplatības areāls ir Dienvidamerikā, taču sugas ir ieviesušās arī citviet pasaulē, tostarp, vietumis Dienvidāzijā un Āfrikā. Daudzviet pasaulē bugenvilejas tiek audzētas kā telpaugi un krāšņumaugi apstādījumos.

Bugenvileju sula, saskarsmē ar ādu, var radīt izsitumus.

## Sugas
Ģintī ir klasificētas sugas:

* *Bougainvillea berberidifolia* Heimerl
* *Bougainvillea campanulata* Heimerl
* *Bougainvillea fasciculata* Brandão
* *Bougainvillea glabra* Choisy
* *Bougainvillea herzogiana* Heimerl
* *Bougainvillea infesta* Griseb.
* *Bougainvillea lehmanniana* Heimerl
* *Bougainvillea malmeana* Heimerl
* *Bougainvillea modesta* Heimerl
* *Bougainvillea pachyphylla* Heimerl ex Standl.
* *Bougainvillea peruviana* Bonpl.
* *Bougainvillea pomacea* Choisy
* *Bougainvillea praecox* Griseb.
* *Bougainvillea spectabilis* Willd.
* *Bougainvillea spinosa* (Cav.) Heimerl
* *Bougainvillea stipitata* Griseb.
* *Bougainvillea trollii* Heimerl

## Galerija

Attēls:Bougainvillea × buttiana-IMG 4539.jpg|*Bougainvillea × buttiana*
Attēls:Bougainvillea spectabilis 01.JPG|*Bougainvillea spectabilis*
Attēls:Starr 080610-8171 Bougainvillea spectabilis.jpg|Bugenvileju dzelkšņi
Attēls:Bougainvillea glabra 2017-09-28 5295.jpg|Bugenvileju lapas


## Atsauces

## Ārējās saites
Sprukstes iela

**Sprukstes iela** ir neliela iela Rīgā, Ziemeļu rajona Čiekurkalna apkaimē, līdzās Ķīšezeram. Tā atrodas perpendikulāri Viskaļu ielai, savienojot to ar Mailīšu ielu. Tās garums ir 152 metri.

Sprukstes iela nodēvēta tās teritorijas vēsturiskajā nosaukumā, jo 19. gadsimtā un 20. gadsimta sākumā šo Džutas manufaktūrai piegulošo zemes gabalu dēvēja par Spruksti (arī vācu: *Ges Sprukste*).

## Ielu savienojumi
Sprukstes krustojas ar:
* Viskaļu ielu;
* Mailīšu ielu.

## Skatīt arī
* Čiekurkalns
* Ķīšezers

## Atsauces
Hilbiliji

thumb|375px|Hetfīldu klans (1897)
**Hilbiliji** ( — 'kalnu Bilijs') ir apzīmējums cilvēkiem, kas dzīvo lauku, kalnu apgabalos Amerikas Savienotajās Valstīs, galvenokārt Apalaču reģionā un Ozarkā. Tā kā cilvēki Lielās depresijas laikā migrēja no reģiona, šis apzīmējums izplatījās kopā ar viņiem ziemeļu un rietumu virzienā.

Termina hilbilijs lietojums tiek uztverts dažādi, pārsvarā tas atkarīgs no kopainas. To var izmantot kā iekšējo grupu lepnuma apzīmējumu, savukārt citi uzskata, ka tā lietošana ir nievājoša, it īpaši, ja to izmanto kā apvainojumu.

Pirmā zināmā hilbiliju pieminēšana drukātā veidā bija žurnālā *The Railroad Trainmen's Journal* (1892. gada jūlijā), 1899. gada fotogrāfijā, kurā redzami vīrieši un sievietes Rietumvirdžīnijā ar apzīmējumu *Camp Hillbilly*, un 1900. gada *[[New York Journal-American|New York Journal]]* raksts, kurā minēta definīcija: "Kalnu Bilijs (*Hill-Billie*) ir brīvs un neierobežots baltādains Alabamas pilsonis, kurš dzīvo kalnos, viņam nav līdzekļu iztikai, ģērbjas, kā māk, runā, kā grib, dzer viskiju, kad tas viņam ir, un šauj ar savu revolveri, kad vien ienāk prātā." Stereotips ir divējāds, jo tajā ir ietvertas gan pozitīvas, gan negatīvas iezīmes: hilbilijus bieži uzskata par neatkarīgiem un pašpaļāvīgiem indivīdiem, kas pretojas sabiedrības modernizācijai, taču tajā pašā laikā viņus definē arī kā atpalikušus un vardarbīgus. Zinātnieki apgalvo, ka šī dualitāte atspoguļo sašķelto etnisko identitāti baltajā Amerikā. Termina vēlākais lietojums izplatījās ārpus balto kopienām, piemēram, spāņu hilbiliji dzīvo Ņūmeksikas ziemeļdaļā.

## Atsauces
Baltie atkritumi

[thumb|upright=1.5|Šo nabadzīgo baltādaino ģimeni no [Alabamas 1913. gadā prezentēja kā "slavenības", jo viņi bija izbēguši no veltenisko tārpu organisma novājinošajām sekām, kas kopā ar pellagru bija endēmiska nabadzīgo dienvidu balto vidū sliktas sanitārijas un ģeofāgijas dēļ]]
**"Baltie atkritumi"** () ir nievājošs apzīmējums nabadzīgiem baltādainajiem amerikāņiem, īpaši tiem, kas dzīvo ASV dienvidu lauku apvidū. To parasti attiecina uz baltādaino sabiedrības slāni ar zemu dzīves līmeni un ierobežotām iespējām. Apzīmējumu "baltie atkritumu" bieži izmanto, lai nošķirtu cēlos un strādīgos jeb "labos nabagus" no tiem, kurus uzskata par slinkiem, nedisciplinētiem, nepateicīgiem vai sabiedrībā nepieņemamiem – tā sauktajiem “sliktajiem nabagiem”. Šo apzīmējumu parasti lieto vidusšķiras un augstākās šķiras baltādainie, lai norobežotos no nabadzīgo baltādaino dzīves apstākļiem, bezspēcības un uzvedības normām, kā arī lai neatzītu vai neatbalstītu viņu grūtības.

Apzīmējums bieži tiek saistīts ar sabiedrības nomalē esošiem cilvēkiem, kuriem piedēvē noziedzīgu uzvedību, neparedzamību un necieņu pret politisko, juridisko vai morālo autoritāti. Lai gan pilsētu un vidusšķiras baltādainie šo apzīmējumu pārsvarā lieto kā aizskarošu šķiras apzīmējumu, dažiem izklaidētājiem tas ir kļuvis par pašapziņas simbolu. Viņi paši sevi dēvē par "baltajiem atkritumiem", izmantojot šo nosaukumu, lai ironiski komentētu stereotipus par zemāko slāņu iedzīvotājiem un to sociālo marginalizāciju.

Parasti jēdziens "baltie atkritumi" pārklājas ar ar citiem nievājošiem apzīmējumiem, piemēram, "krekeriem" (*cracker*), ar ko apzīmē dienvidu štatu nomali apdzīvojošos cilvēkus, "hilbilijiem", ar ko apzīmē nabadzīgus Apalaču apvidus iedzīvotājus, "okiji" (*Okie*), kas norāda uz cilvēkiem no Oklahomas, un "rednekiem" (*redneck*), ar ko apzīmē lauku iedzīvotājus, īpaši no dienvidiem. Galvenā atšķirība starp šiem apzīmējumiem ir to uzsvars. Apzīmējumi "redneks", "krekers", "okijs" un "hilbilijs" galvenokārt raksturo cilvēku kā nabadzīgu un neizglītotu lauku iedzīvotāju, kurš dzīvo nošķirti, ir maz saistīts ar mūsdienu pasauli un tajā vāji orientējas. Savukārt apzīmējums "baltie atkritumi", kā arī mūsdienās lietotais apzīmējums "treileru atkritumi" (*trailer trash*), uzsver cilvēka it kā morālās nepilnības, bieži ignorējot sociālos un audzināšanas apstākļus.

Zinātnieki no 19. gadsimta beigām līdz 21. gadsimta sākumam pētīja ģimenes, kuras uzskatīja par "nelabojamām", piemēram, Džūksu un Kalikaku ģimeni, kas ir īstu ģimeņu pseidonīmi.

## Atsauces
Kandavas iela

**Kandavas iela** var būt:

* Kandavas iela — iela Daugavpilī;
* Kandavas iela — iela Jūrmalā;
* Kandavas iela — iela Liepājā;
* Kandavas iela — iela Rīgā;
* Kandavas iela — iela Sabilē;
* Kandavas iela — iela Tukumā;
* Kandavas iela — iela Piltenē;
* Kandavas iela — iela Virbu pagasta Jaunpagastā;
* Kandavas iela — iela Olaines pagasta Medemciemā.

## Skatīt arī
* Mazā Kandavas iela
Spāņu Sahāra

**Spāņu Sahāra** (; , *As-Sahrā'a Al-Isbānīyah*) bija Spānijas koloniālie īpašumi Āfrikas rietumos no 1884. līdz 1976. gadam. Mūsdienās šeit ir Rietumsahāras teritorija, uz kuru pretendē Maroka un Sahāras Arābu Demokrātiskā Republika. Neliela daļa no bijušās Spāņu Sahāras mūsdienās ir Marokas teritorijā.

Tiesības Spānijai kolonizēt Rieumsahāru tika apstiprinātas Berlīnes kongresā 1878. gadā. Līdz 1958. gadam Spāņu Sahāra sastāvēja no divām kolonijām Rio de Oro (*Río de Oro*) dienvidos un Saguja el Hamra (*Saguía el Hamra*) ziemeļos. Tās apvienoja, izveidojot Spānijas provinci. 1956. gadā atjaunojās Marokas neatkarība un tā pretendēja arī uz Rietumsahāras dekolonizāciju un pievienošanu Marokai. Maroka atguva vairākas spāņu pārvaldītās teritorijas, tai skaitā ar bruņotu spēku Ifni karā (1957—1958). 1975. gada 6. novembrī Marokas valdības organizētais Zaļais maršs — apmēram 350 000 cilvēku liela demonstrācija ienāca Rietumsahāras teritorijā. 1975. gada 14. novembrī (6 dienas pirms Franko nāves) starp Spāniju, Maroku un Mauritāniju tika noslēgta vienošanās par Rietumsahāras dekolonizāciju, kas paredzēja Rietumsahāras sadalīšanu starp Maroku un Mauritāniju, neparedzot Polisario frontes atbalstīto Rietumsahāras neatkarību. Spānija izveda savus spēkus no Spāņu Sahāras, Maroka anektēja Rietumsahāru, bet Polisario fronte 1976. gadā nodibināja Sahāras Arābu Demokrātisko Republiku. Mūsdienās Sahāras Arābu Demokrātiskās Republikas spēki kontrolē Rietumsahāras galējos austrumus.

## Ārējās saites
Dzērvju iela

**Dzērvju iela** var būt:

**Latvijas pilsētas:**
* Dzērvju iela — iela Rīgā;
* Dzērvju iela — iela Daugavpilī;
* Dzērvju iela — iela Jūrmalā;
* Dzērvju iela — iela Alūksnē;
* Dzērvju iela — iela Ādažos;
* Dzērvju iela — iela Baložos;
* Dzērvju iela — iela Salaspilī.

**Latvijas ciemos:**
* Dzērvju iela — iela Lapmežciema pagasta Bigauņciemā;
* Dzērvju iela — iela Ropažu pagasta Gaidās;
* Dzērvju iela — iela Carnikavas pagasta Kalngalē;
* Dzērvju iela — iela Ķekavas pagasta Katlakalnā;
* Dzērvju iela — iela Skultes pagasta Skultē;
* Dzērvju iela — iela Smārdes pagasta Smārdē;
* Dzērvju iela — iela Babītes pagasta Spilvē;
* Dzērvju iela — iela Olaines pagasta Stūnīšos;
* Dzērvju iela — iela Garkalnes pagasta Sunīšos.

## Skatīt arī
* Dzērves iela
* Mazā Dzērvju iela
Igors Šuvajevs

**Igors Šuvajevs** (1963—2024) bija latviešu filosofs un pasniedzējs, Latvijas Universitātes profesors, Latvijas Zinātņu akadēmijas īstenais loceklis (2017).

## Dzīvesgājums
Dzimis 1963. gada 7. aprīlī Priekulē.
Studēja filosofiju Latvijas Universitātē (LU). 1995. gadā viņš aizstāvēja *Dr. phil.* grādu, 1998. gadā kļuva par LU FSI vadošo pētnieku.
2006. gadā viņu ievēlēja par LU profesoru.

Viņa dēls Andris Šuvajevs ir antropologs, ekonomikas pētnieks un politiķis.

Miris 2024. gada 12. aprīlī.

## Darbi
Igors Šuvajevs sastādījis, tulkojis un komentējis vairāk par 50 grāmatām (Kanta, Šopenhauera, Nīčes, Gadamera, Benjamina, Zimmela, Jaspersa, Šmida u. c. darbus), izdevis komentētus psihoanalīzes klasiķu (Freida, Junga, Ādlera, Ranka) darbus un publicējis 16 monogrāfijas:

* Psihoanalīze Latvijā. Rīga: Zinātne, 2024. 576 lpp.

* Marginālijas. Rīga: Neputns, 2023. 207 lpp.
* Rūpēs par dvēseli. Vērtību likteņi. Rīga: Zinātne, 2019. 318 lpp.
* Individuālpsiholoģija Latvijā. Rīga: Zinātne, 2019. 399 lpp. (Dzīļu psiholoģija Latvijā II)
* Krievijas *homo imperii*. Ģenealoģiskas piezīmes. Rīga: FSI, 2015. 94 lpp.
* Laika raksturojums. Vērtību un identitātes meklējumos. Rīga: FSI, 2013. 2., papild. izd. 351 lpp.
* Psihoanalīze: idejas, to izvērsumi un konteksti. Rīga: Zinātne, 2012. 326 lpp.
* Psihoanalīzes pēdas Latvijā. Rīga: LU Akadēmiskais apgāds, 2012. 251 lpp. (Dzīļu psiholoģija Latvijā I)
* Laika raksturojums. Vērtību un identitātes meklējumos. Rīga: FSI, 2012. 303 lpp.
* Filosofija kā dzīvesmāksla. Rīga: Zvaigzne ABC, 2007. 152 lpp. (2010. e-grāmata)
* Freids. Rīga: Zvaigzne ABC, 2003. 112 lpp. (2010. e-grāmata)
* Dzīļu psiholoģija. Personas, idejas un risinājumi. Rīga: Zvaigzne ABC, 2002. 335 lpp. 2. izd. — 2006.
* Sarunas par filosofiju. 2. d. Rīga: Zvaigzne ABC, 2000. 173 lpp.
* Sarunas par filosofiju. 1. d. Rīga: Zvaigzne ABC, 1999. 157 lpp.
* Prelūdijas. Kultūrvēsturiskas un filosofiskas studijas. Rīga: Intelekts, 1998. 197 lpp.
* Psihoanalīze un dzīves māksla. Rīga: Intelekts, 1998. 2. izd. 247 lpp.

## Apgalvojumi un pagodinājumi
* Eiropas Zinātņu un mākslas akadēmijas balva “Felix” (2001)
* Austrijas Goda krusts zinātnē un mākslā (2015)
* LZA Teodora Celma vārdbalva filosofijā (2024)

## Atsauces
Dzērves iela

**Dzērves iela** var būt:

* Dzērves iela — iela Jelgavā;
* Dzērves iela — iela Liepājā;
* Dzērves iela — iela Grobiņā;
* Dzērves iela — iela Smiltenē;
* Dzērves iela — iela Stradu pagasta Šķieneros.

## Skatīt arī
* Dzērvju iela
Redneki

[thumb|250px|[Saules apdegums|Saulē apdedzis kakls, no kura apzīmējums, iespējams, radies]]
**Redneki** (no  — 'sarkankaklis') ir nievājošs apzīmējums ASV dienvidu laukos dzīvojošajiem baltādainajiem amerikāņu zemniekiem.

Apzīmējums radies 19. gadsimta beigās, un, iespējams, norāda uz zemnieku saulē apdegušajiem kakliem. Mūsdienās vārdu "redneks" lieto līdzīgi kā "krekeru" (īpaši attiecībā uz Teksasu, Džordžiju un Floridu), "hilbiliju" (īpaši attiecībā uz Apalačiem un Ozarkiem) un "baltos atkritumus" (bez norādīšanas uz netikumu). Apvienotās Karalistes Kembridžas vārdnīcā "redneks" skaidrots kā "nabadzīgs, baltādains cilvēks bez izglītības, it īpaši tas, kurš dzīvo laukos ASV dienvidos, un kuram ir aizspriedumaini uzskati. Šo vārdu parasti uzskata par aizskarošu." ASV dienvidu iedzīvotāji dažkārt paši sevi izsmejoši dēvē par "rednekiem".

1970. gados šo vārdu sāka uzskatīt par aizskarošu, jo "rednekiem" sāka piedēvēt rasismu, prastumu un pretestību mūsdienu attīstībai.

Patriks Hūbers savā monogrāfijā *A Short History of Redneck: The Fashioning of a Southern White Masculine Identity* uzsvēra vīrišķības tēmu šī jēdziena 20. gadsimtā notikušās nozīmes paplašināšanā, atzīmējot: "Redneks bija plašsaziņas līdzekļos un populārajā kultūrā izplatīts stereotips par dienvidos dzīvojošajiem baltādainajiem vīriešiem kā nabadzīgiem, netīrīgiem, neizglītotiem un rasistiskiem."

## Atsauces

## Ārējās saites

* Poor Whites in the *[[New Georgia Encyclopedia]]*
Kakija Skala

**Kakija Skala** () ir stāvs un klinšains Rietumu Atikas rajons Saronikas līča ziemeļrietumu piekrastē. Pēc Pausānija ziņām ceļu gar šīm klintīm pirmais izveidoja Skīrons, kad viņš Megarā bija karavadonis, tāpēc to dēvēja par Skīrona ceļu. Šis ceļš bija paredzēts tikai gājējiem, bet imperators Adriāns paplašināja to un padarīja derīgu braukšanai tā, ka pat divi pretī braucoši pajūgi varēja savstarpēji samīties.

## Ģeogrāfija
Kakija Skalu veido Gerānijas kalnu grēdas dienvidaustrumu gals. Tā atrodas starp Megaras līdzenumu un Kinetas apgabalu.
thumb|left|305px|"Olimpijas" autostrāde un Nacionālais ceļš 8.

No seniem laikiem šī bija dabīga barjera zemes ceļam starp Atēnām un Peloponēsu. Mūsdienās tā atbilst "Olimpijas" autostrādes (Atēnas–Patra) 46. līdz 52. kilometram (skaitot no Atēnām), un Kakija Skalas rajonā tai ir 5 tuneļi. Patras pusē atrodas tuneļi "Gerānija" 850 metri garumā, "Eupalina" 1700 metri garumā un "Aitra" 1200 metri garumā, savukārt Atēnu pusē ir tuneļi "Skīrons" 370 metri garumā un "Tēsejs" 350 metri garumā. Tuneļu diametrs ir 15 metri un tiem ir trīs braukšanas joslas un viena avārijas josla. Vēl Kakija Skalas posmā ir trīs tilti ar 390 metru kopējo garumu. Šī posma rekonstrukcijas līgums bija parakstīts 2000. gadā. Satiksme līdz Patrai tika atvērta 2004. gada vasarā, bet līdz Atēnām 2006. gada vasarā.

Agrāk Olmpijas šoseja gāja pa šo rajonu bez tuneļiem, kā rezultātā ceļš bija līkumains un satiksme palēnināta. Lejā, tuvu jūras piekrastei iet Nacionālais ceļš 8, bet starp tiem iet vecā (šaursliežu) dzelzceļa līnija SPAP.

## Mitoloģija
Saskaņā ar sengrieķu mitoloģiju Kakja Skalas rajonā dzīvoja laupītājs Skīrons. Kad garām gāja kāds svešinieks, tas lika ceļiniekam mazgāt viņa kājas. Bet kad tas pieliecās mazgāt Skīronam kājas, nežēlīgais laupītājs ar stipru kājas spērienu nogrūda nelaimīgo no klints krācošajos jūras viļņos, kur tas nositās uz asajiem akmeņiem, kas rēgojās virs ūdens, bet viņa līķi aprija briesmīgs jūras bruņurupucis. Viņa reputācija bija tāda, ka šo vietu nosauca par "Skīrona akmeņiem". Bet kad Skīrons arī Tēseju gribēja nogrūst, viņš satvēra laupītāju aiz kājas un iesvieda viņu pašu jūrā, tādējādi, atbrīvojot ceļiniekus no šīm briesmām.

Vēl kāds nostāsts ir par tām klintīm, kuras pārkārās ceļa pašā šaurākajā vietā, un sauca tās par Moluridām (siseņiem). Pēc nostāstiem no tām metās jūrā Ino, turot rokās savu jaunāko dēlu, Melikertu. Vecāko dēlu, Learhu, bija nogalinājis tēvs. Ofomants to izdarīja it kā neprāta uzplūdos. Viņš izjuta pret Ino un tās bērniem tādu nevaldāmu naidu, uzzinot, ka orhomeniešu bada iemesls un Friksa nāve nebija dievu griba, bet Ino ļaunais nodoms pret bērniem, jo tā bija viņiem pamāte. Un lūk, bēgot prom, tā metās jūrā no Moluridu kilnts kopā ar savu dēlu. Bet kad viņas dēlu, pēc nostāstiem, delfīns pārcēla uz Korintas šaurumu, tur sāka Melikertu godināt, dodot tam vārdu Palemons, un viņa vārdā dibināja arī Istmijas spēles. 

## Ārējās saites
Pīļu stāsti

**"Pīļu stāsti"** () ir ASV animācijas seriāls, ko producēja *[[Walt Disney Television Animation]]*. Seriāla pirmizrāde notika , un tam kopumā izdotas 100 sērijās četru sezonu laikā. Pēdējo sēriju rādīja . Balstoties uz komiksu sēriju "Knaps Makdaks" (*Uncle Scrooge*) un citiem Karla Bārksa radītajiem Daka visuma tēliem, seriāls sekoja Knapa Makdaka, viņa trīs radiniekiem Tikam, Tīkam un Trikam, kā arī viņu draugiem dažādos piedzīvojumos, no kuriem lielākā daļa saistīti vai nu ar dārgumu meklēšanu, vai arī ļaundaru centienu izjaukšanu, kas vēlas nozagt Knapa bagātību vai viņa laimes monētu.

Pēc seriāla "Pīļu stāsti" motīviem ir radītas videospēles, preces un komiksu grāmatas, kā arī animācijas pilnmetrāžas filma *[[DuckTales the Movie: Treasure of the Lost Lamp]]*, ko ASV kinoteātros demonstrēja no . Seriāls ievērojams ar to, ka tas ir pirmais Disneja seriāls, ko translēja darba dienās, un tā panākumi pavēra ceļu tādiem nākamajiem Disneja animācijas seriāliem kā "Čips un Deils steidzas palīgā" (*Chip 'n Dale: Rescue Rangers*) un *[[TaleSpin]]*, izveidojot animācijas bloku *[[The Disney Afternoon]]*. Seriāla motīva dziesmas autors ir Marks Mjulers.

2015. gada februārī *[[Disney XD]]* paziņoja par seriāla atdzimšanu ar nolūku pārstartēt sēriju. Jaunā seriāla pirmizrāde notika 2017. gada 12. augustā un noslēdzās 2021. gada 15. martā.

## Atsauces

## Ārējās saites

*
Olderšota

**Olderšota** () ir pilsēta (*town*) Anglijā, Hempšīras grāfistē, Rašmuras distrikta otra lielākā apdzīvotā vieta. Atrodas grāfistes ziemeļaustrumos  no grāfistes centra Vinčesteras un  no Londonas centra. Lai arī Olderšota ir mazākā no divām Rašmuras pilsētām, tā tiek uzskatīta par aglomerācijas centru, kurā ietilpst arī Fārnboro, Fārnema un Kemberli un kuras kopējais iedzīvotāju skaits ir 243 tūkstoši. Olderšota tiek neformāli dēvēta par Britu armijas mājām (*Home of the British Army*) — šeit izvietotas nozīmīgas bruņoto spēku apakšvienības, un pie pilsētas atrodas valstī vecākais armijas treniņu poligons.

## Vēsture
Pilsētas nosaukums cēlies no senangļu valodas *alor-sceat* — ‘alkšņu puduris’. Vēstures avotos pirmoreiz minēta 1287. gadā kā *Alreshate*. Līdz 19. gadsimta vidum Olderšota bija maziņš ciems tīreļa malā. 1854. gadā Krimas kara laikā tika izveidots Olderšotas garnizons un pirmais patstāvīgais Britu armijas treniņu poligons Rašmuras tīrelī. Desmit gadu laikā Olderšotas iedzīvotāju skaits pieauga no no 875 līdz 16 tūkstošiem, no kuriem 9 tūkstoši bija militārpersonas. 

1914. gadā Olderšotā bija lielākā Britu armijas nometne, kurā bāzējās ap 20% tās personālsastāva. Sākoties karam, Olderšotā bāzētās vienības kļuva par Britu ekspedīcijas spēku 1. korpusu. Olderšotā izvietotais Kembridžas kara hospitālis bija primārā vieta, kur tika nogādāti Rietumu frontē ievainotie kareivji, un šeit tika izdarīta Britu impērijā pirmā rekonstruējošā plastiskā operācija, ko veica jaunzēlandiešu ķirurgs Harolds Gilijs.

No 1939. līdz 1945. gadam Otrā pasaules kara laikā aptuveni 330 000 Kanādas 1., 2. un 3. kājnieku brigādes karavīru tika apmācīti Olderšotā, pirms tika izvietoti Apvienotās Karalistes aizsardzībai, kamēr liela daļa Britu armijas atradās ārzemēs. 1945. gada jūlijā ievērojamus postījumus pilsētas centram nodarīja Olderšotas nemieri, kad neapmierinātie Kanādas karavīri, kas bija noguruši gaidīt repatriāciju, divus vakarus plosījās ielās.

## Sports
Olderšota 1948. gada Londonas olimpiskajās spēlēs uzņēma trīs no pieciem modernās pieccīņas posmiem. Peldēšana notika Olderšotas Lido, Maidas ģimnāzija uzņēma paukošanu, bet jāšanas sacensības notika Tvīzeldaunā. Visas olimpiskās jāšanas sacensības, izņemot *Prix des Nations*, arī notika Olderšotā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Sapņu zeme

**"Sapņu zeme"** () ir 2019. gada ASV vēsturiskā trillera filma, kuras režisors ir Mailss Džoriss-Peirafits. Filmā galvenās lomas atveido Finns Kols, Margo Robija, Treviss Fimmels, Gerets Hedlunds un Kerija Kondone.

Filma stāsta par jaunu vīrieti Jūdžinu (Kols), kurš iepazīstas ar meklēšanā izsludinātu banku aplaupītāju Elisonu (Robija), kas paslēpusies viņa ģimenes šķūnī.

Filmas "Sapņu zeme" pirmizrāde notika  Tribekas filmu festivālā. Filma saņēma atšķirīgus kritiķu vērtējumus.

## Atsauces

## Ārējās saites