NordLink

[thumb| ''NordLink'' un ''[NorNed* līniju maršruts, plānots maršruts *NorGer*]]
***NordLink*** ir zemūdens kabelis caur [[Ziemeļjūra|Ziemeļjūru,]] kas savieno [[Norvēģija]]s un [[Vācija]]s elektrotīklus un tādējādi dod iespēju apmainīties ar elektrību. Projektu vada Norvēģijas tīkla operators *Statnett* un Vācijas tīkla operators *TenneT* un valsts attīstības banka *KfW*. Izmaksas ir aptuveni 2 miljardi eiro, kas tiks vienlīdzīgi sadalīti starp Norvēģijas un Vācijas partneriem.

*NordLink* sāka regulāras komercdarbības 2021. gada 27. aprīlī. 2021. gada 1. maijā *NordLink* atklāja [[Vācijas kanclers|federālā kanclere]] [[Angela Merkele]], Norvēģijas premjerministre [[Erna Solberga]] un [[Šlēsviga-Holšteina|Šlēsvigas-Holšteinas]] premjerministrs Daniels Ginters. [[COVID-19 pandēmija]]s dēļ atklāšana notika digitāli.

Plānošanas posmā *NordLink* līdzās *NorGer* bija viens no diviem plānotajiem augstsprieguma līdzstrāvas pārvades (HVDC) starpsavienotājiem starp Norvēģiju un Vāciju. *NordLink* ir viens no vairākiem zemūdens HVDC kabeļiem Ziemeļjūrā. Piemēram, kopš 2008. gada darbojas līdzīgs HVDC zemūdens kabelis *NorNed* starp Norvēģiju un Eemshavenu [[Nīderlande|Nīderlandē.]]

== Projekts ==


=== Mērķis ===
Mērķis ir savienot Norvēģijas un Vācijas elektroapgādes tīklus un tādējādi arī saistīt elektroenerģijas tirgus un atrisināt zaļās energijas pārpalikuma problēmas uz komerciāla pamata. Savienojums galvenokārt ir paredzēts, lai mazinātu vēja enerģijas elektrības ražošanas svārstības [[Ziemeļvācija|Vācijas ziemeļos]]. Elektroenerģijas pārpalikums no vēja enerģijas jānodod Norvēģijai un jāizmanto tieši tur, savukārt Norvēģijas hidroelektrostacijas tiek īslaicīgi slēgtas, lai ietaupītais ūdens būtu pieejams vēlākai pārvēršanai elektroenerģijā. Savukārt, ja nepieciešams, elektrību no Norvēģijas hidroelektrostacijām var pārsūtīt uz Vāciju. Norvēģijas uzglabāšanas ezeri varētu kalpot par tā saukto "virtuālo krātuvi" saistībā ar parastajām hidroelektrostacijām.

=== Operators ===
*Nordlink* vada konsorcijs, kas sastāv no Norvēģijas tīkla operatora *Statnett* un Vācijas uzņēmuma *DC Nordseekabel GmbH & Co. KG* (NOKA) — kurā vienlīdzīgi ir iesaistīts tīkla operators *TenneT* un valsts attīstības banka *KfW*. NordLink [[Eiropas Komisija]] ir norādījusi kā kopējas ieinteresētības projektus ar 1.8. Numuru Eiropas Savienības PCI sarakstā.

=== Tehnoloģija ===
Maksimālā iespējamā nododamā jauda ir 1,4 [[Vats|GW]] un pēc izvēles var tikt pārraidīts vienā no diviem iespējamajiem virzieniem. HVDC darbojās ar bipolāru darba spriegumu ±450 [[Volts|kV]] līdz ±525 kV. Bipolārās konstrukcijas dēļ tiek novērsti [[Elektrods|aizmugurējā elektroda]] trūkumi ar zemējumu jūrā, kā rezultātā rodas nevēlama hlora savienojumu rašanās un [[Anods|anoda]] metāla korozija. Lai to izdarītu, ir jāuzliek vismaz divi augstsprieguma kabeļi.

Tā kā elektroenerģijas padeve Vācijā un Norvēģijā balstās uz trīsfāzu maiņstrāvu, abās valstīs jābūvē pārveidotāju stacijas, kas izlīdzina trīsfāžu strāvu un pārveido to par līdzstrāvu, kas tiek pārraidīta caur kabeli. Katrai pārveidotāja stacijai ir nepieciešams laukums aptuveni 25 ha.

=== Atrašanās vieta ===
Zemūdens kabelis nonāk krastā [[Šlēsviga-Holšteina|Šlēsvigas-Holšteinas]] Ziemeļjūras piekrastē netālu no [[Būzuma]]s. No turienes tas kā pazemes kabelis iet uz *Wilster* apakšstaciju Nortorfā. Vilsterā tika uzbūvēta pārveidotāja stacija, lai to varētu savienot ar Vācijas īpašu augstsprieguma tīklu, cita starpā kā sākuma punktu SuedLink. Norvēģijā kabelis nonāk Feda apgabalā. No līnijas pārējais lai Tonstad pašvaldībā Sirdal ir 53 km gara gaisvadu līnija realizēta. Tajā tika uzbūvēta pārveidotāja stacija savienošanai ar Norvēģijas pārvades tīklu.

Zemūdens kabelis atrodas Norvēģijas, Dānijas un Vācijas [[Kontinentālais šelfs|kontinentālajā šelfā]] Ziemeļjūras austrumos. Pieteikums kabeļa izbūvei un ekspluatācijai Vācijas [[Ekskluzīvā ekonomiskā zona|ekskluzīvās ekonomiskās zonas]] (EEZ) teritorijā tika apstiprināts 2011. gada 11. maijā *Nordhekekabel GmbH & Co. KG* no Arnhemas iesniedza atbildīgajai Federālajai Jūrniecības un hidrogrāfijas aģentūrai (BSH). 2014. gada jūlijā tika pieņemts plānošanas apstiprināšanas lēmums posmam no Vilstera Šlēsvigā-Holšteinā līdz Vācijas teritoriālo ūdeņu robežai.
[[Attēls:Schleswig-Holstein,_Wilster,_Umspannwerk_NIK_9633.JPG|thumb| Esošā *Wilster apakšstacija* Nortorfā, galapunkts Vācijā]]
[[Attēls:Schleswig-Holstein,_Wilster,_Baustelle_Nordlink_NIK_8310.jpg|thumb| Būvlaukums pārveidotāja stacijas vietā]]

=== Celtniecības vēsture ===
Apstiprinājumu pārvietošanai ekskluzīvajā ekonomiskajā zonā BSH piešķīra 2014. gada 2. oktobrī. Arī Norvēģijas licencētāja iestāde licenci izsniedza 2014. gada oktobrī.

Investīciju lēmums tika pieņemts 2015. gada 10. februārī, pēc tam sekoja [[ABB]] (precīzāk: Hitachi un ABB dibinātais kopuzņēmums ar nosaukumu *Power Grids*) ar pārveidotāju staciju būvniecību un kabeļu uzlikšanu Vācijas nozarē un *Nexans Norway* ar kabeli dēj Norvēģijas un Dānijas apgabalos. Būvniecībā bija iesaistīta arī *NKT Holding*.

Oficiālais kabeļa būvniecības sākums ir 2016. gada septembris.

2017. gada augustā portāls *Offshore-Windindustrie.de* ziņoja, ka Norvēģijas dienvidos ir uzlikti pirmie zemūdens kabeļa kilometri. Tādējādi darbs noritētu pēc grafika. *Vest-Agder* reģionā bija sākta līdzstrāvas savienojuma izbūve. Pirmie kabeļa kilometri tika uzklāti jūras gultnē *Vollesfjord*.

2017. gada oktobrī pārveidotāju stacijā Vācijas pusē Vilsterā tika svinēta papildināšanas ceremonija. Šeit pārvades līnijas tiešā strāva tiek pārveidota par trīsfāzu barošanas tīkla maiņstrāvu (vai otrādi).

2017. gada 19. decembrī *ALE Heavylift* ziņoja par septiņu transformatoru uzstādīšanu Tonstadā, katrs no kuriem sverot 225 t.

Zemūdens kabeļa ierīkošana Vācijas Ziemeļjūras daļā sākās 2018. gada septembrī. 2019. gada jūnijā kabelis sasniedza Vācijas nosēšanās punktu [[Büsum]]. Aptuveni gadu vēlāk, 2020. gada septembra sākumā, sistēmas testu ietvaros pirmo reizi pa kabeli tika pārraidīta 70 MW jauda. Vienā no šiem testiem 2020. gada 10. septembra rītā — iespējams, programmatūras kļūdas dēļ pārveidotāja vadībā — pārraides jauda no DE uz NO pieauga līdz 1400 MW, tāpēc frekvence Skandināvijas sinhronajā zonā palielinājās par 0,5 Hz, kam bija ietekme uz aizsargierīcēm. Incidents ilga mazāk nekā minūti. Spēkstacija Somijā uz īsu laiku pārtrauca ražošanu, jo palielinājās frekvence.



Izmēģinājuma darbība sākās 2020. gada decembrī. NordLink sāka regulāras komercdarbības 2021. gada aprīlī. Oficiālā inaugurācija notika kā digitālas svinības 2021. gada 27. maijā. Runātāju vidū bija Vācijas kanclere [[Angela Merkele]], viņas norvēģu kolēģe [[Erna Solberga]] un federālais ekonomikas ministrs Pīters Altmeiers.

=== Ieklāšanas metode ===
Zemūdens kabeli [[Okeāna dibens|jūras dzelmē]] ieklāja īpašs [[Kabeļu licējs|kabeļu likšanas kuģis]]. Hidrauliskais arkls jūras gultnē izraka tranšeju, kurā kabelis tika aprakts un pārklāts ar izrakto materiālu. Teritorijās ar akmens jūras dibenu kabeli var aizsargāt ar grimstošiem akmeņiem. Precīzu kabeļu maršrutu noteica, plaši kartējot jūras dibenu pa iespējamo kabeļu trasi.
[[Attēls:525DC.jpg|thumb| ± 525 kV gaisvadu līnija Norvēģijā]]
Kabelis tika novietots pazemē 54 kilometru garajā posmā starp Būzumu un Vilsteru. Šim nolūkam tika izrakta 1,6 līdz 1,8 metrus dziļa tranšeja, kurā pēc tam tika ielikti abi kabeļu pavedieni. Viena viela sver 48 kg / metrs, tāpēc kabelis tika ievilkts tranšejā uz veltņiem. Pazemes kabeļu klāšana rada īpašas problēmas loģistikā, jo atšķirībā no gaisvadu kabeļiem nav iespējams pārvadāt pārāk garus kabeļu posmus. Šajā gadījumā kabeļu sekciju maksimālais garums bija 1200 metri, kad tie tika satīti uz kabeļu spoles transportēšanai. Ar kabeļiem piekrauta smagā kravas transportlīdzekļa kopējā masa bija 130 tonnas. Pēc tam atsevišķās kabeļu sekcijas tika elektriski savienotas un aizsargātas ar uzmavām. Kad tranšeja beidzot tika aizpildīta, zemē tika ievietotas kabeļu aizsargplāksnes un brīdinājuma lentes, lai aizsargātu kabeli no nejaušiem bojājumiem inženiertehnisko darbu laikā.

=== Vide ===
Iepriekšējie *Swepol'' zemūdens kabeļa pētījumi parādīja, ka pareizi novietoti HVDC zemūdens kabeļi, kas iestrādāti jūras gultnē, gandrīz neietekmē jūras dzīvniekus. Pārveidotāju stacijas rajonā līdzstrāva tiek pārveidota atpakaļ maiņstrāvā, kas pēc tam pa gaisvadu tiek nodota tuvākajai apakšstacijai. Transformatoru stacijām uz sauszemes ir nepieciešama telpa, un tie rada trokšņus, kas ir līdzīgi apakšstacijas un apakšstacijas ar līdzīgu jaudu trokšņiem — tomēr pārveidotāja transformatoros trokšņa piesārņojums ir lielāks, pateicoties invertora laikā radītajām harmonikām. Šeit ir izkārtojums ar 80-95 dB (A), ārpusē ar 45 sagaidāms dB (A). Tas bija svarīgi, izvēloties staciju celtniecības vietu.

## Tīmekļa saites
* Info von Statnett zu NordLink. In: statnett.no. Abgerufen am 28. Mai 2021 (englisch). 
* Pressemitteilung von Statnett zu NordLink und NorGer (Memento vom 13. Februar 2018 im Internet Archive) (9. September 2010/ 15. April 2013; englisch)
* NORD.LINK Project (Memento vom 6. Februar 2013 im Internet Archive)
* NordLink — TenneT. In: tennet.eu. Abgerufen am 28. Mai 2021. 

## Atsauces