open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Ilggadīgā mārpuķīte

**Ilggadīgā mārpuķīte** (*Bellis perennis*) ir kurvjziežu dzimtas suga. Nereti tās tiek sauktas vienkārši par **mārpuķītēm**, lai gan šī ir tikai viena no mārpuķīšu ģints sugām. To dabiskais izplatības areāls ir Eiropas mērenā josla, bet kā introducēta suga tā ir izplatīta arī Amerikas un Austrālāzijas mērenajā joslā.

## Ārējās saites
Ivančice

**Ivančice** () ir pilsēta Čehijā, Dienvidmorāvijas apgabala Brno lauku apriņķī uz dienvidrietumiem no Brno pie Jihlavas upes.

## Vēsture
Rakstos pirmoreiz minēta 1221. gadā. 16. gadsimtā Ivančice bija ievērojams Bohēmijas brāļu centrs. Ilgu laiku pilsēta atradās Hābsburgu impērijas sastāvā. No 1918. gada — Čehoslovākijā. Kopš 1993. gada — Čehijā.

## Cilvēki
Ivančice ir austriešu muzikologa Gvido Adlera (*Guido Adler*, 1855-1941), aktiera Vladimira Menšīka (*Vladimír Menšík*, 1929-1988) un mākslinieka Alfonsa Muhas (*Alfons Mucha*, 1860-1939) dzimtā pilsēta.
Ieriķu iela (Rīga)

**Ieriķu iela** ir iela Rīgā, Vidzemes priekšpilsētā. Tā veido robežu starp Purvciema un Teikas apkaimēm. Ieriķu iela sākas no Zemitāna tilta un beidzas krustojumā ar Biķernieku ielu. Visā garumā iela klāta ar asfalta segumu, tās kopējais garums ir 2282 metri.

## Vēsture
Pirmo reizi Rīgas ielas sarakstos Ieriķu iela sastopama jau 1935. gadā ar savu tagadējo nosaukumu, kas laika gaitā nav mainījies.

Ieriķu iela ierīkota 20. gadsimta 30. gados dzīvokļu kooperatīva "Savs stūrītis" teritorijā no Zemitānu dzelzceļa stacijas līdz Ūnijas ielas krustojumam. 1939. gadā tā sniedzās līdz Ķeguma ielai. Pēc Zemitānu viadukta uzbūvēšanas (1985) ielas trase posmā no dzelzceļa līdz Georgija Gailes (Ūnijas) ielas krustojumam tika paplašināta. Ieriķu iela ir daļa no pilsētas nozīmes transporta maģistrāles, kas savieno pilsētas centru ar apvedceļu. Tās apbūvi veido daudzstāvu dzīvojamās ēkas, kas būvētas 50.—60. gados. Tai piekļaujas VEF teritorija.

Saistībā ar Austrumu maģistrāles otrās kārtas izbūvi no 2022. gada 19. februāra līdz 15. decembrim Ieriķu ielā tika ieviestas satiksmes organizācijas izmaiņas.

## Ielas raksturojums
Ieriķu iela ir vietējas nozīmes iela Purvciema apkaimes ziemeļos. Tā sākas uz Zemitānu pārvada pie Zemitānu stacijas un virzās austrumu virzienā. Iela krustojas ar Braslas un Dzelzavas ielām. Pēc tam tā savienojas ar Gustava Zemgala gatvi, nākamie krustojumi ielai ir ar Kastrānes, Vaidavas un Ūnijas ielām. Tad tā krustojas ar Rubeņu un Burtnieku ielām, ar Laimdotas ielu, ar Ainavas ielu, ar Ķeguma, Stirnu un Sveķu ielām. Īsi pirms beigām tā krustojas ar Lielvārdes ielu un beidzas krustojumā ar Biķernieku ielu.

## Ielu savienojumi
Ieriķu iela ir savienota ar šādām ielām:
* Braslas iela
* Dzelzavas iela
* Gustava Zemgala gatve
* Kastrānes iela
* Vaidavas iela
* Ūnijas iela
* Rubeņu iela
* Burtnieku iela
* Laimdotas iela
* Ainavas iela
* Ķeguma iela
* Stirnu iela
* Sveķu iela
* Lielvārdes iela
* Biķernieku iela
* Pērnavas iela

## Attēlu galerija

Attēls:Ieriķu iela.JPG|Ieriķu iela
Attēls:Ieriķu iela 2.JPG|Ieriķu iela netālu pēc krustojuma ar Laimdotas iela (skats Biķernieku ielas virzienā).
Attēls:Ieriķu iela 3.JPG|Ieriķu iela pēc krustojuma ar Burtnieku ielu (skats Biķernieku ielas virzienā).
Attēls:Ieriķu iela 4.JPG|Ieriķu iela pēc krustojuma ar Lielvārdes ielu (skats Biķernieku ielas virzienā).
Attēls:Ieriķu iela (2).jpg|Ieriķu iela pēc krustojuma ar Vaidavas un Kastrānes ielām (skats Zemitānu tilta virzienā).
Attēls:Ieriķu iela (3).jpg
Attēls:Ieriku iela (4).jpg
Attēls:Ieriku iela (5).jpg


## Skatīt arī
* Vidzemes priekšpilsēta
* Purvciems

## Atsauces
Saitama

**Saitama** (, *Saitama-shi*) ir pilsēta Japānā, Saitamas prefektūras administratīvais centrs un prefektūras lielākā pilsēta. Saitama izveidota 2001. gada 1. maijā, apvienojot bijušās pilsētas Uravu, Omiju un Jono. 2005. gada 1. aprīlī pievienoja arī Ivacuki. Pilsēta atrodas 15–30 km attālumā no Tokijas centra, tāpēc tā tiek uzskatīta par Tokijas metropoles daļu. Daudzi Saitamas iedzīvotāji ikdienā dodas strādāt uz Tokiju.

## Ārējās saites
Nikolajs Karamzins

**Nikolajs Karamzins** (; dzimis , miris ) bija krievu vēsturnieks un sentimentālisma rakstnieks. Pazīstams kā "Krievijas valsts vēstures" 12 sējumos (*История государства Российского*, 1803—1826) autors. Pazīstams arī kā krievu valodas reformators, daudzu mūsdienu krievu valodas vārdu, piemēram, *впечатление* (iepaids), *влияние* (ietekme) vai *трогательный* (aizkustinošs) autors. Viens no pirmajiem, kurš sāka lietot burtu Ё krievu valodā.

## Dzīvesgājums
Dzimis atvaļināta kapteiņa, muižnieka ģimenē, viņa dzimta cēlusies no tatāru augstmaņa Karamurzas (). No 1778. gada dzīvoja Maskavā, neilgu laiku dienot armijā. No 1789. līdz 1790. gadam viņš apceļoja Eiropu, caurbraucot bija Rīgā, pieredzēja Francijā Lielās franču revolūcijas notikumus. Atgriežoties no ceļojuma, publicēja ceļojuma aprakstu, iegūdams literāta slavu. Karamzins kļuva par populāru rakstnieku. Iespējams populārākais viņa literārais darbs ir 1792. gadā publicētā novele "Nabaga Liza" (*Бедная Лиза*).

1803. gadā cars Aleksandrs I piešķīra Karamzinam Krievijas istoriogrāfa amatu un valsts pensiju, rezultātā Karamzins gandrīz pilnībā pārtrauca literāro darbību un pievērsās Krievijas valsts vēstures aprakstīšanai.

## Ārējās saites
Vladimirs Zagorovskis

**Vladimirs Zagorovskis** (;  Voroņeža -  Voroņeža) bija Krievijas šahists un vēsturnieks. Ceturtā pasaules čempionāta korespondencšahā (1962–65) uzvarētājs. ICCF lielmeistars (1965).

## Biogrāfija
1940. gadu beigās un 1950. gadu sākumā bijis viens no perspektīvākajiem Krievijas šahistiem. 1951. gada PSRS Bruņoto spēku čempionātā šahā pārliecinoši izcīnījis uzvaru par 2½ punktiem apsteidzot 2. vietas ieguvēju. Sekmīgi spēlējis PSRS komandu sacensībās. 1948. gadā Ļeņingradā Krievijas PFSR izlases sastāvā izcīnījis 3. vietu komandu vērtējumā un 2. vietu pie 7. galdiņa. 1951. gadā Tbilisi bijis Maskavas izlases sastāvā, kas ieguvusi 2. vietu komandu vērtējumā, bet Zagorovskis bijis individuāli 3. vietā pie 4. galdiņa. 1952. gadā Odesā PSRS komandu kausa izcīņā Bruņoto spēku komandas sastāvā bijis 1. vietā pie 2. galdiņa. Atzīstamus panākumus guvis Maskavas pilsētas šaha čempionātos. 1951. gadā bijis otrais, atpaliekot tikai no nākamā Pasaules čempiona šahā Tigrana Petrosjana, bet 1952. gadā kļuvis par šī turnīra uzvarētāju, apsteidzot pazīstamo lielmeistaru Aleksandru Kotovu.

1951. gadā Zagorovskis beidzis Voroņežas valsts pedagoģiskā institūta vēstures fakultāti. No 1957. gadā kļuvis par šīs mācību iestādes vēstures pasniedzēju. 1961. gadā aizstāvējis vēstures zinātņu kandidāta disertāciju, bet 1969. gadā - vēstures zinātņu doktora disertāciju. No 1970. gada līdz 1992. gadam bijis Voroņežas valsts pedagoģiskā institūta profesors. Savos zinātniskajos darbos galvenokārt pētījis Krievijas dienvidu apgabalu attīstību vēsturi.

1960. gados Zagorovskis kļuvis par vienu no spēcīgākajiem PSRS korespondencšahistiem un regulāri piedalījies spēcīgos turnīros. 1965. gadā uzvarējis 4. Pasaules čempionātā korespondencšahā. Vēlākajos gados bijis tuvu, lai atkārtoto šo panākumu. 6. Pasaules čempionātā korespondencšahā (1968–71) tikai par puspunktu atpalicis no uzvarētāja, VDR šahista Horsta Ritnera. 8. Pasaules čempionātā korespondencšahā (1975–80) dalījis pirmo vietu ar Dānijas šahistu Jornu Slotu, taču nācies samierināties ar 2. vietu pēc papildus koeficienta.

## Atsauces

## Ārējās saites
*  šahista profils vietnē chessgames.com
*  šahista profils vietnē 365chess.com
*  šahista profils vietnē chesstempo.com
*  šahista profils vietnē olimpbase.org (PSRS komandu čempionāti)
*  šahista profils vietnē olimpbase.org (PSRS komandu kausi)
Hanss Berliners

**Hanss Berliners** (; , Berlīne — , Florida) bija ASV šahists un datorzinātnieks. Piektā pasaules čempionāta korespondencšahā (1965–68) uzvarētājs. ICCF lielmeistars (1968).

## Biogrāfija
Piedzimis Berlīnē, bet astoņu gadu vecumā kopā ar ģimeni emigrējis uz ASV, lai izvairītos no vajāšanas nacistiskās Vācijas laikā. Ģimene apmetusies Vašingtonā, kur Berliners trīspadsmit gadu vecumā iemācījies spēlēt šahu.

1949. gadā uzvarējis Kolumbijas federālā apgabala šaha čempionātā. Vēlākajos gados kļuvis par pieckārtējo šī turnīra uzvarētāju. 1952. gadā pārstāvējis ASV izlasi Pasaules šaha olimpiādē Helsinkos, kur gan nospēlējis tikai vienu partiju. 1953. gadā uzvarējis Ņujorkas štata šaha čempionātā. 1955. gadā uzvarējis ASV austrumu štatu atklātajā čempionātā. Vairākas reizes piedalījies ASV šaha čempionātos. 1958. gadā ieņēmis augsto 5. vietu, bet 1962. gadā dalījis 7.-8. vietu ar latviešu izcelsmes lielmeistaru Edmāru Medni (abos turnīros pārliecinoši uzvarējis Roberts Fišers).

1960. gados Berliners kļuvis par vienu no spēcīgākajiem ASV korespondencšahistiem. 1968. gadā pārliecinoši uzvarējis 5. Pasaules čempionātā korespondencšahā par 3 punktiem apsteidzot otrās vietas ieguvēju.

No 1972. gada nodarbojies ar zinātniskiem pētījumiem datorzinātnē, īpašu uzmanību veltot šaha programmu izstrādei. Bijis matemātikas doktors un datorzinātņu profesors Karnegi Melona universitātē Pitsburgā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Vasilijs Kriškins

**Vasilijs Kriškins** (, dzimis , miris ) bija Sarkanās armijas ierindnieks. 

1944. gada 24. oktobrī piedalījās sīvās kaujās pie Auces, par ko 1945. gada 24. martā Kriškinam tika piešķirts Padomju Savienības Varoņa nosaukums. Pēc kara atgriezās dzimtajā ciemā un strādāja mežniecībā.

## Ārējās saites
*Par Vasiliju Kriškinu
Mazā nāriņa (statuja)

**Mazā nāriņa** () ir Edvarda Eriksena radīta bronzas statuja, kurā attēlota nāra, kas atrodas Kopenhāgenā, Dānijā. Tā ir 1,25 m augsta un sver 175 kg. Veidota pēc Hansa Kristiana Andersena pasakas "Mazā nāriņa". Viens no pilsētas simboliem un tās apmeklētākajiem tūrisma objektiem.

Statuju 1909. gadā pēc baleta noskatīšanās pasūtīja Karls Jākobsens. Skulptūras galva veidota pēc balerīnas Elēnas Princas galvas parauga, statujas ķermenis — pēc skulptora sievas Elīnes Ēriksenas, jo Princa atteicās pozēt kaila. Statuja tika atklāta . Pirmoreiz pēc uzstādīšanas tā tika pārvietota 2010. gadā uz Šanhaju Ķīnā *Expo 2010* izstādē.

Statuja ir biežs vandalisma objekts, tāpēc pilsētas ierēdņi ir izteikuši ideju pārvietot statuju vairākus metrus dziļāk ūdenī.

Saskaņā ar vācu laikrakstu *[[Der Spiegel]]* Kopenhāgenas ostā esošā statuja vienmēr ir bijusi oriģinālās statujas kopija. Īsto statuju skulptora mantinieki tur nezināmā vietā. Citur pasaulē atrodas vēl 13 statujas kopijas.

Neesošās panorāmas brīvības dēļ statuja, tāpat kā citi objekti valstī, ir ar autortiesībām aizsargāts objekts. Autortiesību termiņš beidzas 2030.&nbsp;gada 1.&nbsp;janvārī.

## Atsauces

## Ārējās saites

*
Vilhelms Reimerss

**Vilhelms Heinrihs Martins Reimerss** (*Wilhelm Heinrich Martin Reimers*, 1857—1934) bija vācbaltiešu sabiedriskais darbinieks, Rīgas Lielās ģildes vecākais. Baltiešu-vācu  Nacionālās komitejas (*Baltisch-Deutsches Nationalausschuss*) priekšsēdētājs (1918—1919).

## Dzīvesgājums
Dzimis Bartā 1857. gada 6. martā. Pēc pārcelšanās uz dzīvi Rīgā darbojās kā zeltkalis un juvelieris, vēlāk 1. Rīgas savstarpējo kredītu biedrības prezidents, Biržas komitejas valdes loceklis, Lielās ģildes vecākais.  Rīgas Vācu teātra biedrības prezidents.

Pirmā Pasaules kara laikā pēc tam, kad Vācijas karaspēks ieņēma Rīgu, V. Reimerss 1917. gadā vadīja Rīgas un Vidzemes uzticības padomi (*Vertrauensrat für Stadt und Land*).
1918. gada 8. novembrī V. Reimersa vadībā tika nodibināta Baltiešu-vācu Nacionālā komiteja, kas 13. novembrī publicēja aicinājumu iestāties Latvijas zemessardzē ("Baltijas landesvērā"). Pēc Latvijas Republikas proklamēšanas Baltiešu-vācu Nacionālā komiteja uzņēmās arī vācbaltiešu starptautisko interešu pārstāvniecību.

Miris Rīgā, 1934. gada 8. decembrī.

## Sabiedriskā darbība
Šveicē uzņemts Šo-de-Fonas brīvmūrnieku ložā *L’Amitie* (1891). Vācu karaspēka lauka ložas "Hanseatentreue" brālis (1918—1919). Rīgas Literāri praktiskās pilsoņu biedrības iekšējā loka biedrs (1920). Rīgas ložas „Jāņuguns” dibinātājs un pirmais ložas meistars (1924—1929). Mēmeles ložas *Memphis* un Liepājas ložas „Enkurs“ (1929) goda loceklis. Andreja ložas meistars Rīgā (1931). 

Herdera biedrības dibinātājs un valdes loceklis, Vācu slimnīcu biedrības prezidents, Rīgas dziesmu vainaga (*Liederkranz*) goda biedrs.

## Atsauces
Oto Ville Kūsinens

**Oto Vilhelms (Ville) Kūsinens** (, ; dzimis , miris ) bija somu politiķis, Somijas Demokrātiskās Republikas vadītājs, vēlāk Karēļu-somu PSR Augstākās Padomes prezidija priekšsēdētājs. 

## Dzīvesgājums
Dzimis 1881. gadā skrodera ģimenē. Mācījās Jiveskiles ģimnāzijā. 1905. gadā beidza studijas Helsinku Universitātes vēstures-filozofijas fakultātē. 1904. gadā iestājās Somijas sociāldemokrātiskajā partijā un 1906. gadā kļuva par tās līderi. No 1908. līdz 1909. gadam un no 1911. līdz 1913. gadam bija Somijas lielhercogistes Seima deputāts. Somijas pilsoņu kara laikā Kūsinens kļuva par Somijas Sociālistiskās Strādnieku Republikas izglītības lietu pilnvaroto. Pēc sarkano sakāves aizbēga uz Krievijas PFSR un bija viens no Somijas Komunistiskās partijas dibinātājiem.

Kūsinens iesaistījās Komunistiskās internacionāles darbā, no 1921. līdz 1939. gadam bija tās izpildkomitejas sekretārs. PSRS uzbrūkot Somijai, Ziemas kara laikā Oto Kūsinens kļuva par Somijas Demokrātiskās Republikas jeb "Terijoki valdības" vadītāju. Karam beidzoties, Terijoki valdību izformēja, bet Kūsinens 1940. gada 9. jūlijā kļuva par jaundibinātās Karēļu-somu PSR Augstākās Padomes prezidija priekšsēdētāju un ieņēma šo amatu līdz 1956. gadam, tad līdz 1959. gadam bija Karēlijas APSR APP priekšsēdētājs. No 1941. gada līdz savai nāvei 1964. gadā bija arī PSKP CK loceklis.

## Ārējās saites
Nasdaq Copenhagen

***Nasdaq Copenhagen A/S***, **Kopenhāgenas fondu birža** () ir Dānijas fondu birža. Tās birojs atrodas Kopenhāgenā. Birža ietilpst *[[Nasdaq]]* grupas *[[Nasdaq Nordic]]* tirgus segmentā.

Biržā tirgo akcijas, obligācijas, vekseļus, nākotnes un iespēju līgumus.

## Vēsture
1996. gadā birža tika pārveidota par sabiedrību ar ierobežotu atbildību ar daļu kapitālu attiecībā 60-20-20 biedriem, akciju izdevējiem un obligāciju izdevējiem. 1997. gadā *[[FUTOP]]* *Clearing Center A/S*, Dānijas atvasināto finanšu instrumentu tirgus, kļuva par biržas meitas uzņēmumu. *FUTOP* izdod un garantē nākotnes un iespēju līgumus, indeksus un procentu likmes produktus. Ar *FUTOP* produktiem tirgoties elektroniski. 1998. gadā CSE un *[[Stockholmsbörsen]]* izveidoja *[[NOREX]]* aliansi, kas bija solis uz vienotu Ziemeļvalstu vērtspapīru tirgu.

2015. gada 1. decembrī *NASDAQ OMX Copenhagen AB* tika pārdēvēts par ***Nasdaq Copenhagen A/S***.

## Indeksi
C20 indekss ir izsvarots tirgus vērtības indekss, kuru sastāda 20 Dānijas uzņēmumi. Tas tika izveidots nākotnes un iespēju līgumu tirdzniecībai. KFX indekss sastāv no izaugsmes uzņēmumiem medicīnas, telekomunikācijau, biotehnoloģijas un informācijas tehnoloģiju sektorā. KAX Index ir biržas visu akciju indekss, kas izveidots 2001. gadā aizvietojot iepriekšējo visu akciju indeksu. Tas atbilst globālajam industriju klasifikācijas standartam, ko izstrādājis *[[Morgan Stanley]]* *Dean Witter* un *[[Standard & Poor's]]*.

## Atsauces

## Ārējās saites
*
Kuržima

**Kuržima** () ir pilsēta Čehijā, Dienvidmorāvijas apgabala Brno lauku apriņķī uz ziemeļrietumiem no Brno.

## Vēsture
Rakstos pirmoreiz minēta 1226. gadā. Ilgu laiku pilsēta atradās Hābsburgu impērijas sastāvā. No 1918. gada — Čehoslovākijā. Kopš 1993. gada — Čehijā.
Mozart's House

***Mozart's House*** ir Lielbritānijas grupas *[[Clean Bandit]]* dziesma, kas tika izdota 2013. gada 29. martā kā otrais singls no grupas debijas albuma *[[New Eyes]]*. Dziesmas žanrs ir hausmūzika, bet tajā arī ir iekļauta daļa no Volfganga Amadeja Mocarta skaņdarba "Stīgu kvartets Nr. 21". Dziesma tika ierakstīta 2010. gadā un pirmo reizi izdota 2011. gadā, bet neguva sasniegumus singlu topos, bet 2 gadus vēlāk, ka tā tika atkalizdota, dziesma sasniedza 17. vieta Lielbritānijas singlu topā *[[UK Singles Chart]]*.

## Mūzikas video
Dziesmas video tika publicēts vietnē *[[YouTube]]* 2010. gada 15. oktobrī ar kopējo garumu četras minūtes un četras sekundes. Video ir redzams dziesmas vokālists Segva Sekintu izpildot dziesmu vairākās vietās Maskavā un arī dažviet Londonā. Video arī ir redzama grupas čelliste Greisa Čato daļēji kaila, turot vijoli virs savām krūtīm. Čato video filmēšanas laikā strādāja par mūzikas skolotāju, tāpēc viņas daļēji kailā parādīšanās kameras priekšā izraisīja sašutumu audzēkņu vecāku vidū, tamdēļ viņa tika atlaista no amata. Vairākas video daļas tika filmētas vokālistam dziedot dziesmas palēninātu versiju, bet filmētas normālā ātrumā un vēlāk paātrinātas, lai vokālista izpildījuma video būtu sinhrons ar izpildījumu.

## Dziesmu saraksts

## Panākumi topos

## Izdevumu vēsture

## Atsauces

## Ārējās saites
* Dziesmas vārdi metrolyrics.com 
* Dziesmas video
Georgijs Sutormins

**Georgijs Sutormins** (, dzimis , miris ) bija Sarkanās armijas jaunākais leitnants artilērists.

1944. gadā no 28. līdz 31. jūlijam piedalījās sīvās kaujās Jelgavā, par ko 1945. gada 24. martā Sutorminam tika piešķirts Padomju Savienības Varoņa nosaukums. Kritis Kurzemes ielenkuma kaujās. Apglabāts Aucē.

## Ārējās saites
*Par Georgiju Sutorminu
Krišjānis Valdemārs (ledlauzis)

**"Krišjānis Valdemārs"** bija Latvijas Republikas Tirdzniecības un rūpniecības ministrijas Jūrniecības departamentam piederīgs jūras ledlauzis (1926-1941). Tas bija paredzēts kuģu ceļu atbrīvošanai no ledus aizsalstošajā Rīgas ostā, bet tika izmantots arī Valsts prezidenta un valdības locekļu eskortam ārvalstu vizītēs.
Tā ietilpība bija 1932 bruto reģistra tonnas, garums — 60 metri, platums — 17 metri, iegrime — 6,7 metri, jauda — 5200 ZS. Kuģa lielākais ātrums brīvā ūdenī bija 14,4 mezgli, cietā, gludā ledū — 3 mezgli.

## Vēsture
Kuģi pēc Latvijas valsts pasūtījuma un Čārlza Klarka plāna no 1924. gada līdz 1925. gadam uzbūvēja Glāzgovas kuģubūvētavā. Ledlauzim deva latviešu jūrniecības attīstības veicinātāja Krišjāņa Valdemāra (1825-1891) vārdu. Pirmajā braucienā no Rīgas ostas “Krišjānis Valdemārs” devās 1926. gada 13. janvārī. 
Pirmais ledlauža kapteinis bija Kārlis Cērpe (1875-1931), pēc viņa nāves kapteinis Fricis Veidners (1883-1942) un Pēteris Maurītis (1887-?). Pēc Latvijas 1940. gada okupācijas kuģi nacionalizēja.

Otrā pasaules kara laikā 1941. gada augusta beigās ledlauzis "Krišjānis Valdemārs", piedaloties Tallinas evakuācijas operācijā, no Tallinas devās uz Kronštati un 28. augustā uzdūrās uz mīnas un gāja bojā.

## Vraka atrašana
2011. gadā igauņu zemūdens arheologam Vello Masam ar zemūdens filmēšanu Somu jūras līcī Mohni salas apkārtnē pie Jumindas raga aptuveni 100 metru dziļumā izdevās identificēt nogrimušā ledlauža "Krišjānis Valdemārs" vraku.

## Atsauces
Kārlis Cērpe

**Kārlis Cērpe** (vecajā ortogrāfijā *Zehrpe*, 1875-1931) bija latviešu tālbraucējkapteinis, Krievijas Impērijas kara flotes virsnieks (1914-1920), ledlauža „Krišjānis Valdemārs” kapteinis.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1875. gada 26. septembrī Ventspilī. Beidzis Ventspils jūrskolu, 1897. ieguva tālbraucēja kapteiņa tiesības. Pirmā pasaules kara laikā bija Krievijas Impērijas kara flotes virsnieks (1914-1919). Pēc kara beigām Liepājas ostas priekšnieka palīgs (1919-1925), ledlauža „Krišjānis Valdemārs” kapteinis (1925-1931).
               
Miris 1931. gada 3. janvārī Rīgā, apbedīts Jēzus draudzes kapos Rīgā.

## Sabiedriskā darbība
Rīgas ložas „Jāņuguns” brālis (1924), tās Goda padomes loceklis.

## Apbalvojumi
* Somijas „Baltās Rozes” ordenis
* Zviedrijas „Vāzas” bruņinieka ordenis

## Atsauces
Bo Hamburgers

**Bo Hamburgers** (; dzimis  Frederiksbergā) ir bijušais profesionālais Dānijas šosejas riteņbraucējs. Karjeru viņš noslēdza 2006. gadā.

Karjeras laikā nozīmīgāko uzvaru Hamburgers guva 1998. gada *[[La Flèche Wallonne]]* sacensībās, tāpat viņam izdevās triumfēt 1994. gada Tour de France 8. posmā. 2000. gadā viņš kļuva par Dānijas čempionu grupas braucienā. 1997. gada Pasaules čempionātā viņš izcīnīja sudraba medaļu, piekāpjoties Lorānam Brošāram.

Pēc karjeras beigām Hamburgers izveidoja savu celtniecības uzņēmumu un veloveikalu. Kopš 2013. gada viņš ir *Christina Watches* komandas sporta direktors.

## Dopings
2001. gadā viņu atlaida no *[[Team CSC]]* komandas pēc pozitīva EPO testa. Vēlāk viņš tika attaisnots, jo B prove bija zem testa robežas, bet joprojām augstāka par normālu. Pēc šī gadījuma Dānijas riteņbraukšanas savienība viņam vairs neļāva pārstāvēt Dāniju. Hamburgers šo pret aizliegumu cīnījās ar juridiskiem līdzekļiem.

Savā grāmatā *Den største pris — en cykelrytters bekendelser*, kas Dānijā tika izdota 2007. gada 7. novembrī, viņš atzinās EPO un cilvēka augšanas hormona lietošanā no 1995. līdz 1997. gadam.

Viņa vārds parādījās arī Francijas senāta 2013. gada 24. jūlijā publicētajā dopinga testu sarakstā no 1998. gada Tour de France, kas tika atzīti par pozitīvām EPO analīzēm, veicot atkārtotu pārbaudi 2004. gadā.

## Atsauces

## Ārējās saites
* 

* Bo Hamburgera oficiālie Tour de France rezultāti
Hamburgers (nozīmju atdalīšana)

**Hamburgers** var būt:
* hamburgers — ēdiens;
* Bo Hamburgers (*Bo Hamburgers*) — Dānijas riteņbraucējs (dzimis 1970. gadā).
Muhameds Fāriss

**Muhameds Ahmeds Fāriss** (محمد أحمد فارس‎; dzimis , miris ) bija Sīrijas pirmais kosmonauts, gaisa spēku lidotājs, brigādes ģenerālis. 1987. gadā viņš veica lidojumu kosmosā ar PSRS kosmosa kuģi.

Muhameds Fāriss dzimis Halebā (Alepo).
No 1969. līdz 1973. gadam viņš mācījās Sīrijas gaisa spēku akadēmijā Nairabas aviobāzē netālu no Halebas.
1973. gadā Fāriss sāka dienēt Nairabas aviobāzē par lidotāju un instruktoru.

1985. gada septembrī Muhamedu Farisu un Muniru Habibu, kuri dienēja vienā eskadriļā, izvēlējās pa kosmonautu kandidātiem. Oktobrī viņi ieradās PSRS un sāka gatavoties kosmiskajam lidojumam. 1986. gada decembrī Fāriss tika oficiāli apstiprināts kosmosa kuģa *[[Sojuz TM-3]]* pamatapkalpē.

Muhameds Fāriss vienīgo kosmisko lidojumu veica 1987. gada jūlijā, kosmosa kuģī *Sojuz TM-3* dodoties uz orbitālo staciju *[[Mir (orbitālā stacija)|Mir]]*. Uz zemi viņš atgriezās kosmosa kuģī *[[Sojuz TM-2]]*.

Pēc kosmiskā lidojuma Fāriss atgriezās dienestā Sīrijas gaisa spēkos. Dzīvoja Halebā.
2001. gadā viņš kļuva par Halebas kara lidotāju sagatavošanas institūta vadītāju.

Sīrijas pilsoņu kara laikā 2012. gada 4. augustā Fāriss aizbēga uz Turciju un pievienojās bruņotajai opozīcijai pret prezidentu Bašāru Asadu.
2017. gada septembrī viņš tika iecelts par opozīcijas pašpasludinātās Sīrijas pagaidu valdības aizsardzības ministru.

2020. gada septembrī Muhamedam Fārisam tika piešķirta Turcijas pilsonība.
2024. gada 19. aprīlī Muhameds Ahmeds Fāriss nomira pēc slimības Gaziantepā.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Informācija astronaut.ru
Gammal fäbodpsalm

***Gammal fäbodpsalm från Dalarna*** () ir korāļu melodija, kas kļuva populāra pēc tam, kad 1936. gadā zviedru mūziķis Oskars Lindbergs aranžēja šo melodiju spēlēšanai uz ērģelēm.

Melodija arī ir zināma kā ***Psalm från Älvdalsåsen*** un to ir ierakstījis Alb. Lindbergs. Tā tika nodota dažādu tautasdziesmu spēlētāju starpā, līdz kopā ar vairākām citām dziesmām publicēta 1919. gadā dziesmu krājumā *Med Dalälven från källorna till havet* ().

Zviedrijas popmūzikas grupa ABBA šo dziesmu izpildīja savā 1979. un 1980. gada koncertturnejā kā koncerta atklāšanas dziesmu. Dziesma tika izpildīta līdzīgi kā ērģeļu aranžējumā, bet šī instrumenta vietā izpildot to ar sintezatoru. Šī dziesma arī tika izota 2014. gadā albuma *[[Live at Wembley Arena]]* sastāvā. 

2005. gadā Karola Hēgkvista ierakstīja šo dziesmu ar vārdiem savam albumam  *Störst av allt*. Gadu vēlāk Lena Villemarka ierakstīja savu *Gammal fäbodpsalm* versiju ar citiem dziesmas vārdiem albumam *Älvdalens elektriska*, kurā dziesma tika pārdēvēta uz ***Åsenpsalm***.

## Atsauces
Munirs Habibs

**Munirs Habibs Habibs** (dzimis ) ir Sīrijas gaisa spēku lidotājs. 1987. gadā bija Sīrijas pirmā kosmonauta Muhameda Fārisa dublieris.

Munirs Habibs dzimis Džeblā.
No 1969. līdz 1973. gadam mācījās Sīrijas gaisa spēku akadēmijā Nairabas aviobāzē netālu no Halebas.
1973. gadā sāka dienēt Nairabas aviobāzē par lidotāju, no 1975. gada par instruktoru.

1985. gada septembrī Muniru Habibu un Muhamedu Farisu, kuri dienēja vienā eskadriļā, izvēlējās pa kosmonautu kandidātiem. Oktobrī viņi ieradās PSRS un sāka gatavoties kosmiskajam lidojumam. 1986. gada decembrī Fariss tika apstiprināts kosmosa kuģa *[[Sojuz TM-3]]* pamatapkalpē, bet Habibs bija viņa dublieris.

Pēc Farisa kosmiskā lidojuma 1987. gada jūlijā Habibs atgriezās dienestā Sīrijas gaisa spēkos.
2001. gadā viņš kļuva par Halebas militārpersonu kvalifikācijas paaugstināšanas institūta vadītāju.

## Ārējās saites
* Informācija astronaut.ru
Rusova iela

**Rusova iela** ir iela Rīgā, Ziemeļu rajonā, Čiekurkalnā. Tā sākas krustojumā ar Ķīšezera ielu un beidzas krustojumā ar Čiekurkalna 6. šķērslīniju, aiz kura turpinās kā Stienes iela. Iela visā garumā klāta ar asfalta segumu, tās kopējais garums ir 715 metri.

## Vēsture
Ierīkota Rīgas ārpilsētas novadā no Pletenberga (tag. Ķīšezera) ielas līdz Meinharda (tag. Gaujas) ielai, 1902. gadā nosaukta hronista Baltazara Rusova vārdā.
 
## Ielas raksturojums
Rusova iela ir 0,715&nbsp;km gara vietējas nozīmes iela Čiekurkalna apkaimes ziemeļos. Tā sākas krustojumā ar Ķīšezera ielu un virzās dienvidaustrumu virzienā kā asfaltēts ceļš. Iela krustojas ar Ungura, Gaujas ielu un Čiekurkalna 4. šķērslīniju. Pēc tam tā savienojas ar Čiekurkalna 5. šķērslīniju un beidzas krustojumā ar Čiekurkalna 6. šķērslīniju, kur tālāk iela turpinās kā Stienes iela.

## Ielu savienojumi
Rusova iela ir savienota ar šādām ielām:
* Ķīšezera iela
* Ungura iela
* Gaujas iela
* Čiekurkalna 4. šķērslīnija
* Čiekurkalna 5. šķērslīnija
* Čiekurkalna 6. šķērslīnija
* Stienes iela (Rusova iela pārtop Stienes ielā).

## Skatīt arī
* Ziemeļu rajons
* Čiekurkalns

## Atsauces
Gaujas iela (Rīga)

**Gaujas iela** ir iela Čiekurkalnā, Rīgas Ziemeļu rajonā. Tā sākas pie Brasas tilta un beidzas krustojumā ar Rusova, Ungura ielu un Čiekurkalna 4. šķērslīniju. Visā garumā iela klāta ar asfalta segumu, tās kopējais garums ir 2308 metri.

## Vēsture
thumb|260px|Čiekurkalna ūdenstornis un Poruka pamatskola no Gaujas ielas puses (1937).
Atklāta 1902. gadā, tolaik to sauca par Meinharda ielu, bet posmu no Ķīšezera ielas līdz Ezermalas ielai sauca par Heila muižas ceļu. 1923. gadā to pārdēvēja par Gaujas ielu. 1937. gadā pievienoja posmu no Ķīšezera ielas līdz dzelzceļam.

## Ielas raksturojums
Gaujas iela ir 2,308&nbsp;km gara vietējas nozīmes iela Čiekurkalna apkaimes ziemeļrietumos. Tā sākas pie Brasas tilta un virzās austrumu virzienā kā asfaltēts ceļš. Iela krustojas ar Aizsaules, Tēraudlietuves ielu un Čiekurkalna 1. līniju. Pēc tam tā savienojas ar Ķīšezera ielu un Čiekurkalna 1. šķērslīniju, tad tā krustojas ar Čiekurkalna 2. šķērslīniju, ar Čiekurkalna 3. šķērslīniju un beidzas krustojumā ar Rusova, Ungura ielu un Čiekurkalna 4. šķērslīniju.

## Ievērojamas celtnes
* Čiekurkalna ūdenstornis Gaujas ielā 21
* Rīgas Jāņa Poruka vidusskola Gaujas ielā 23

## Ielu savienojumi
Gaujas iela ir savienota ar šādām ielām:
* Starta iela
* Aizsaules iela
* Tēraudlietuves iela
* Čiekurkalna 1. līnija
* Ķīšezera iela
* Gustava Zemgala gatve
* Čiekurkalna 1. šķērslīnija
* Čiekurkalna 2. šķērslīnija
* Čiekurkalna 3. šķērslīnija
* Rusova iela
* Ungura iela
* Čiekurkalna 4. šķērslīnija

## Attēlu galerija

Attēls:Gaujas iela.JPG|Gaujas iela


## Skatīt arī
* Ziemeļu rajons
* Čiekurkalns

## Atsauces
Mirdzas Ķempes iela (Rīga)

**Mirdzas Ķempes iela** ir iela Rīgā, Ziemeļu rajonā, Mežaparkā. Tā sākas krustojumā ar Kokneses prospektu un beidzas krustojumā ar Ezermalas ielu. Visā garumā iela klāta ar asfalta segumu, tās kopējais garums ir 575 metri.

## Vēsture
Dzīvojamā iela, kas izveidota, rekonstruējot Mežaparka apbūvi. 1982. gadā nosaukta dzejnieces Mirdzas Ķempes vārdā.

## Ielas raksturojums
Mirdzas Ķempes iela ir 0,575 km gara vietējas nozīmes iela Mežaparka apkaimes dienvidos. Tā sākas krustojumā ar Kokneses prospektu un virzās austrumu virzienā kā asfaltēts ceļš. Iela krustojas ar Līgatnes ielu, kurai nav tieša savienojuma un beidzas krustojumā ar Ezermalas ielu.

## Ielu savienojumi
Mirdzas Ķempes iela ir savienota ar šādām ielām:
* Kokneses prospekts
* Līgatnes iela (nav tieša savienojuma)
* Ezermalas iela

## Skatīt arī
* Ziemeļu rajons
* Mežaparks

## Atsauces
QS pasaules universitāšu reitings

**QS pasaules universitāšu reitings** () līdztekus Šanhajas ARWU un *Times Higher Education* reitingiem ir viens no pasaules trim ietekmīgākajiem universitāšu reitingiem. To veido britu uzņēmums *Quacquarelli Symonds (QS) company*, vadoties pēc vairākiem indikatoriem: pasaules mēroga reputācijas, augstskolu mācībspēku un darba devēju aptauju rezultātiem, citējamības, pasniedzēju un studentu skaita attiecības, kā arī ārvalstu studentu un mācībspēku īpatsvara.

## Rezultāti

2015. gadā QS reitingā 200 labākās pasaules universitātes atradās 31 valstī, visvairāk ASV (51), Lielbritānijā (29), Vācijā (13), Nīderlandē (11), Kanādā (10), Japānā (10) un Austrālijā (8).
Londona bija vienīgā pilsēta pasaulē, kurā tolaik atradās piecas no Top 100 universitātēm, tai sekoja Bostona un Honkonga, katrā bija pa 3 labākajām universitātēm, savukārt Ņujorkā, Parīzē, Tokijā, Melnburnā un Pekinā atradās divas no Top 100 augstskolām.

## Latvijas un Baltijas augstskolas
Kopš 2013. gada QS pasaules universitāšu reitingā atrodas Latvijas Universitāte (LU), vēlāk tajā tika iekļauta arī Rīgas Tehniskā Universitāte (RTU) 2017. gadā un Rīgas Stradiņa Universitāte (RSU) 2018. gadā.

Kopējā pasaules universitāšu reitingā 2024./2025. studiju gadā RTU bija 721.-730. vietā (akadēmiskā reputācija 11,5; rakstu citējamība uz vienu akadēmisko darbinieku 3,0; darbadevēju reputācija **26,8**; darbavietu nodrošinājums 35; ārvalstu studentu īpatsvars **72**; starptautiskā sadarbība 29,9; ārvalstu mācībspēku īpatsvars 15,7; ilgtspējas indekss **6,8**), bet LU 781.-790. vietā (akadēmiskā reputācija 11,5; rakstu citējamība uz vienu akadēmisko darbinieku **5,3**; darbadevēju reputācija 16,7; darbavietu nodrošinājums **90,4**; ārvalstu studentu īpatsvars **5,1**; starptautiskā sadarbība **71,5**; ārvalstu mācībspēku īpatsvars 12,1; ilgtspējas indekss 9,8), bet RSU 951.-1000. vietā (akadēmiskā reputācija 6,1; rakstu citējamība uz vienu akadēmisko darbinieku 1,9; darbadevēju reputācija 13,4; darbavietu nodrošinājums 11,4; ārvalstu studentu īpatsvars **90,8**; starptautiskā sadarbība 15,1; ārvalstu mācībspēku īpatsvars 22,3; ilgtspējas indekss 1,1). 

Salīdzinājumam, 2024./2025. studiju gadā Tartu Universitāte bija 358., Viļņas Universitāte 439., Tallinas Tehnoloģiju universitāte 621.-630. pozīcijā. Savukārt Kauņas Vītauta Dižā Universitāte ieņēma 741.-750. vietu, Kauņas Tehnoloģiju universitāte 751.-760. vietu, Viļņas Ģedimina tehniskā universitāte 851.-900. un Tallinas Universitāte 1001.-1200. vietu.

Atsevišķajā 2024./2025. studiju gada Eiropas universitāšu reitingā Rīgas Tehniskā Universitāte bija 258., Latvijas Universitāte 267., Rīgas Stradiņa Universitāte 377., bet Latvijas Biozinātņu un tehnoloģiju universitāte 455. pozīcijā.

## Skatīt arī
* Pasaules universitāšu akadēmiskais reitings
* Times Higher Education reitings
* Latvijas augstskolu reitings

## Atsauces
Meža prospekts (Rīga)

**Meža prospekts** ir prospekts Mežaparka apakaimē Rīgā. Tas sākas krustojumā ar Ezermalas ielu un beidzas pie dzelzceļa līnijas Zemitāni—Skulte, aiz kuras pārtop par Tilta ielu. Visā garumā iela klāta ar asfalta segumu, tās kopējais garums ir 2499 metri.

Meža prospektā atrodas arī 11. tramvaju maršruta un 9. autobusu maršruta galapunkti "Mežaparks".

## Vēsture
Ierīkots 20. gadsimta sākumā Ķeizarmežā (tag. Mežaparkā) no Ketlera ielas (tag. Kokneses prospekta) līdz Novgorodas (tag. Siguldas) prospektam. 1911. gadā nosaukta par Ķeizara prospektu; 1923. gadā pārdēvēts tagadējā nosaukumā. 20. gados pagarināts (no Ezermalas ielas līdz toreizējam Mīlgrāvja dzelzceļam).
 

## Ielas raksturojums
Meža prospekts ir 2,499 km garš vietējas nozīmes prospekts Mežaparka apkaimes austrumos. Tas sākas krustojumā ar Ezermalas ielu un virzās rietumu virzienā kā asfaltēts ceļš. Iela krustojas ar Siguldas prospektu. Pēc tam tā savienojas ar Kokneses prospektu, nākamie krustojumi ielai ir ar Gatartas, ar Bergenas, ar Gdaņskas, ar Janševska prospektu un Stendera ielām. Tad tā krustojas ar Inčukalna, Siguldas prospektu un Varoņu ielām un beidzas krustojumā ar Viestura prospektu, kura tālāk turpinās kā Tilta iela.

## Ielu savienojumi
Meža prospekts ir savienots ar šādām ielām:
* Ezermalas iela
* Siguldas prospekts
* Kokneses prospekts
* Gatartas iela
* Bergenas iela
* Gdaņskas iela
* Janševska prospekts
* Stendera iela
* Siguldas prospekts
* Inčukalna iela
* Varoņu iela
* Viestura prospekts
* Tilta iela
Meža prospekts pārtop Tilta ielā

## Skatīt arī
* Ziemeļu rajons
* Mežaparks

## Atsauces
Tīfs

[thumbnail|Amerikāņu Otrā pasaules kara plakāts, kas vēsta par [izsituma] tīfa pārnēsātājiem — [dzīvniekutis|utīm, vienlaikus aicinot lietot pretutu pūderi]]
**Tīfs** ( — 'dūmaka, apziņas aptumsums') ir vairāku infekcijas slimību apkopojošs nosaukums; šīm slimībām raksturīgs spēcīgs drudzis, ko pavada spēcīga intoksikācija un psihiski traucējumi.

Pazīstamākie tīfa veidi ir izsitumu tīfs, atguļas tīfs un vēdera tīfs. Līdz 19. gadsimta sākumam minētās tīfa grupas tika uzskatītas par vienu slimību, vēdera tīfs atsevišķā grupā tika izdalīts 1829. gadā, savukārt atguļas tīfs — 1843. gadā. Mūsdienu medicīnā ar nosaukumu "tīfs" primāri saprot izsitumu tīfu.

## Ārējās saites
Kokneses prospekts

**Kokneses prospekts** ir prospekts Mežaparka apkaimē Rīgā. Tas sākas krustojumā ar Ķīšezera ielu un beidzas krustojumā ar Meža prospektu. Visā garumā iela klāta ar asfalta segumu, tās kopējais garums ir 1720 metri.

## Vēsture
Iela radusies 20. gadsimta pirmajos gados kā **Ketlera iela** (vācu: *Kettlerstrasse*), kad bijusi galvenais ceļš uz Ķeizarmežu (tagadējo Mežaparku); nosaukta Livonijas ordeņa mestra, vēlākā Kurzemes un Zemgales hercoga Gotharda Ketlera vārdā. Sākotnēji ielas trase bija iezīmēta līdz Stokholmas ielai, pēc 1910. gada ielu pagarināja līdz Meža (toreiz Keizara) prospektam un tā kļuva par Mežaparka galveno ielu. 1923. gadā to pārdēvēja par Kokneses prospektu.

## Ielas raksturojums
Kokneses prospekts ir 1,720&nbsp;km garš vietējas nozīmes prospekts Mežaparka apkaimes dienvidos. Tas sākas krustojumā ar Ķīšezera ielu un virzās ziemeļu virzienā kā asfaltēts ceļš. Iela krustojas ar Mežezera, Ķelnes un Mirdzas Ķempes ielām. Pēc tam tā savienojas ar Glika ielu, nākamie krustojumi ielai ir ar Sudrabu Edžus, Kārļa Vatsona, Hamburgas, Ščecinas un Annas Sakses ielām. Tad tā krustojas ar Stokholmas, Pēterupes ielām un Visbijas prospektu, ar Poruka ielu, ar Siguldas prospektu un beidzas krustojumā ar Meža prospektu.

## Ielu savienojumi
Kokneses prospekts ir savienots ar šādām ielām:
* Ķīšezera iela
* Mežezera iela
* Ķelnes iela
* Mirdzas Ķempes iela
* Glika iela
* Sudrabu Edžus iela
* Kārļa Vatsona iela
* Hamburgas iela
* Ščecinas iela
* Annas Sakses iela
* Stokholmas iela
* Pēterupes iela
* Visbijas prospekts
* Poruka iela
* Siguldas prospekts
* Meža prospekts

## Attēlu galerija

Attēls:Kokneses prospekts 2.JPG|Kokneses prospekts netālu pēc krustojuma ar Mirdzas Ķempes iela (skats Meža prospekta virzienā)
Attēls:Kokneses prospekts 3.JPG|Kokneses prospekts netālu pēc krustojuma ar Hamburgas ielu (skats Meža prospekta virzienā)


## Skatīt arī
* Ziemeļu rajons
* Mežaparks

## Atsauces
Tabita Bebita

**Tabita Bebita** (*Tabitha Babbitt*; dzimusi 1779. gadā, mirusi ap 1853. gadu) bija amerikāniete, šeikeru sektas dalībniece, darbarīku izgatavotāja un izgudrotāja. Viņai tiek piedēvēta ripzāģa izgudrošana. Tiek diskutēts, vai tā bija viņa vai citi šeikeri, kas veica šo izgudrojumu. Viņa bija Hārvardas šeikeru kopienas biedre.

## Dzīves sākums
Sāra (Tabita) Bebita dzimusi 1779. gada 9. decembrī Masačūsetsas štata Hardvikas pilsētiņā. 1793. gada 12. augustā viņa kļuva par šeikeru biedri Masačūsetsas Hārvardas šeikeru kopienā.

## Darbarīku izgatavošana un izgudrošana
Tiek uzskatīts, ka Bebita sapratusi, ka apaļš zāģa asmens būtu efektīvāks un 1813. gadā ir izgudrojusi pirmo kokzāģētavā izmantoto ripzāģi. Ripzāģi darbināja mašīna ar ūdens piedziņu, samazinot kokmateriālu zāģēšanai izmantoto piepūli. Viņa bija vērojusi vīrus, kas izmantoja divroku zāģi un pamanījusi, ka puse no viņu kustībām tiek izlietotas nelietderīgi. Pirmais viņas izgatavotais ripzāģis atrodas Olbani, Ņujorkas štatā. Viņa savu izgudrojumu nepatentēja, lai to varētu izmantot arī citi, bet pēc trim gadiem ASV to patentēja divi francūži, kad viņi par to uzzināja šeikeru laikrakstos.

M. Stīvens Millers apstrīd, ka Bebita būtu pirmā ripzāģa izgudrotāja, pamatojoties uz viņas pievienošanās datumu sektai. Viņš uzsver, ka ripzāģis ir izgudrots Libānas kalna šeikeru ciematā, to jau 1793. gadā paveicis Eimoss Bišops vai Bendžamins Brūss.

Tiek apgalvots, ka viņa izgudrojusi arī zobu protēžu ražošanas procesu un uzlabotu vērpjamā ratiņa konstrukciju.

Viņai kopā ar Eli Vitniju tiek piedēvēta naglu izgatavošanas procesa no stieples izgudrošana. Būdama šeikere, Bebita nekad nepatentēja savus izgudrojumus.

## Atsauces
2. Baltijas Šaha savienības kongress

**2. [[Baltijas Šaha savienība]]s kongress** notika no 1901. gada 1. (14.) aprīļa līdz 8. (21.) aprīlim Tērbatā.

## Kongresa gaita
### Atklāšana
Kongresa atklāja 1. aprīlī pulksten 12.  Uz atklāšanu Sv. Marijas ģildes telpās pulcējās  turnīra dalībnieki, tiesneši, reģionālo organizāciju delegāti un viesi. Kongresu atklāja vietējās šaha savienības sekretārs Arnolds Hasselblats īsā ievadrunā sveicot atbraukušos viesus. Turpinājumā tika izlemti daži ar turnīra gaitu saistīti jautājumi, ievēlēta tiesnešu kolēģija, noteikti laika limiti. Pēc tam sākās Baltijas Šaha savienībā ietilpstošo organizāciju delegātu konference. Uz to bez vietējiem bija ieradušies delegāti no Rīgas, Rēveles, Liepājas un Pērnavas šaha organizācijām. Konferences delegāti izteica pateicību Baltijas Šaha savienības sekretāram F. Amelungam     par paveikto darbu, "Rigaer Tageblatt" izdevējam V. Šefferam un "Nordlivländische Zeitung" redaktorei E. Mattīsenai par regulāro šaha dzīves atspoguļošanu savos laikrakstos. Rīkot nākamo Baltijas Šaha kongresu vēlējās Liepājas un Rēveles šahisti. Vairākums delegātu nobalsoja par Rēveli.

### Turnīra rezultāti
#### Galvenā turnīra rezultātu tabula

#### Blakusturnīra rezultāti
1. vieta - A.Ots (Tērbata) - 3 punkti (no 4),
2.- 4. vieta - E. Finks (Rīga), A. Gīldenštube un V. Johansons (abi Tērbata) - pa 2 punkti,
5. vieta - Anonīms spēlētājs - 1 punkts.

### Noslēgums
Turnīru noslēdzot četriem pamatturnīra uzvarētājiem bija vienāds punktu skaits. Turnīram paredzētais laika termiņš nedeva iespēju sarīkot papildus turnīru uzvarētāja noskaidrošanai. Tāpēc uzvarētāji Maskavā dzīvojošais liepājnieks Kārlis Rozenkrancs, pērnavietis Vilhelms Zons, rīdzinieki Kārlis Bētiņš un Vilhelms fon Štamms katrs saņēma visu četru godalgu (150 + 100 + 70 + 50 rbļ.) summas ceturto daļu un sudraba žetonu. Speciālgodalgu par skaistāko partiju saņēma Teodors Germans par uzvaru pret S. Lurjē.
Blakusturnīra uzvarētājs Ādolfs Ots (Tērbata) saņēma pirmo godalgu (35 rbļ.) un sudraba žetonu. Otro, trešo un ceturto godalgu (25+15+10 rbļ.) savstarpēji sadalīja E. Finks (Rīga), A. Gīldenštube un V. Johansons (abi Tērbata).

## Atsauces
Amsterdamas metro

250px|thumbnail|Amsterdamas metro emblēma
**Amsterdamas metro** () ir jaukta tipa metro un vilciena sabiedriskā transporta sistēma Nīderlandes galvaspilsētā Amsterdamā un tās aglomerācijā, kas ir sākusi darboties 1977. gadā. Amsterdamas metro pieder Amsterdamas pilsētai.

Amsterdamas metro sastāv no četrām līnijām un 2017. gadā plānoja pabeigt vienu jaunu līniju. Līnijās ir izvietotas piecdesmit divas stacijas, no kurām trīsdesmit trīs atrodas zem zemes, bet deviņpadsmit virs zemes. Kopējais līniju garums sasniedz 41 km. No tām lielākā daļa jeb 31,4 km atrodas zem zemes. Pēc 2013. gada datiem metro pārvadāja 59,5 miljonus pasažieru gadā un 295 000 pasažieru vienas dienas laikā. Viena brauciena biļete metro maksā 2,90 eiro. 

## Atsauces
Gērijs Bārlovs

**Gērijs Bārlovs** (; dzimis ) ir angļu dziedātājs, komponists, pianists un ierakstu producents. Bārlovs ir popgrupas *[[Take That]]* galvenais vokālists un trīs sezonas piedalās šovā "X Faktors" kā galvenais tiesnesis. Gērijs Bārlovs ir viens no Lielbritānijas veiksmīgākajiem dziesmu autoriem, komponējot četrpadsmit dziesmas, kas ieguvušas pirmo vietu Lielbritānijas singlu topos. Savā solokarjerā ir izdevis trīs pirmo vietu sasniegušus singlus, sešus top 10 singlus un divus pirmās vietas albumus, kā arī septiņpadsmit top 5, divpadsmit pirmās vietas ieguvušus singlus un septiņus pirmās vietas albumus kopā ar *Take That*. Mūziķis savā karjerā sešas reizes ieguvis Ivora Norvello apbalvojumu un pārdevis vairāk nekā 50 miljonus ierakstu visā pasaulē. 2012. gadā Bārlovs ieguva Britu impērijas Virsnieka ordeni par darbību labdarībā un mūzikā.

## Skatīt arī
* *[[Take That]]*

## Atsauces

## Ārējās saites

* 
* 
*
Hamburgas iela

**Hamburgas iela** ir iela Mežaparka apkaimē Rīgā. Tā sākas krustojumā ar Kokneses prospektu un Sudrabu Edžus ielu un beidzas krustojumā ar Ezermalas ielu. Visā garumā iela klāta ar asfalta segumu, tās kopējais garums ir 1086 metri.

## Ielas raksturojums
Hamburgas iela ir 1,086 km gara vietējas nozīmes iela Mežaparka apkaimes dienvidaustrumos. Tā sākas krustojumā ar Kokneses prospektu un Sudrabu Edžus ielu un virzās austrumu virzienā kā asfaltēts ceļš. Iela krustojas ar Lībekas ielu, Annas Sakses ielu, Pēterupes ielu, Velmes ielu un beidzas krustojumā ar Ezermalas ielu

## Ielu savienojumi
Hamburgas iela ir savienota ar šādām ielām:
* Kokneses prospekts
* Sudrabu Edžus iela
* Lībekas iela
* Annas Sakses iela
* Pēterupes iela
* Velmes iela
* Ezermalas iela

## Skatīt arī
* Ziemeļu rajons
* Mežaparks

## Atsauces
Ķīšezera iela

**Ķīšezera iela** ir iela Rīgā, Ziemeļu rajonā. Visā garumā tā veido robežu starp Čiekurkalna un Mežaparka apkaimēm. Tā sākas krustojumā ar Gaujas ielu un Gustava Zemgala gatvi un beidzas krustojumā ar Ezermalas ielu. Visā garumā iela klāta ar asfalta segumu, tās kopējais garums ir 1287 metri.

## Vēsture
Pirmo reizi adrešu grāmatās Ķīšezera iela minēta 1902. gadā kā **Pletenberga iela** (par godu Livonijas ordeņa mestram Valteram fon Pletenbergam). Tagadējo nosaukumu tā ieguva 1923. gadā. 1932. gadā daļa no Ķīšezera ielas tika pievienota Gaujas ielai.

## Ielas raksturojums
Ķīšezera iela ir 1,287 km gara vietējas nozīmes iela Čiekurkalna apkaimes ziemeļaustrumos. Tā sākas krustojumā ar Gaujas ielu un virzās austrumu virzienā kā asfaltēts ceļš. Iela krustojas ar Rusova ielu, Kokneses prospektu, Kadagas ielu un beidzas krustojumā ar Ezermalas ielu.

Plānots, ka Ķīšezera iela tiks par topošā Ziemeļu transporta koridora daļu.

## Ielu savienojumi
Ķīšezera iela ir savienota ar šādām ielām:
* Gaujas iela (ielas turpinājums Brasas virzienā)
* Gustava Zemgala gatve (divlīmeņu krustojums)
* Rusova iela (T veida krustojums)
* Kokneses prospekts (T veida krustojums)
* Kadagas iela (T veida krustojums)
* Ezermalas iela (divi T veida krustojumi)

## Skatīt arī
* Ziemeļu rajons
* Čiekurkalns
* Mežaparks

## Atsauces
Ella Lauberte

**Ella Lauberte** ( Rīga —  Rīga) bija Latvijas bibliotekāre un šahiste. Daudzkārtēja Latvijas un Rīgas sieviešu šaha čempionātu laureāte.

## Biogrāfija
Bijusi vecākā meita Nurmižu pagasta Ratnieku māju saimnieka Rūdolfa Lauberta (1865—1930) ģimenē. Latvijas pirmās šaha meistares Mildas Laubertes māsa. 1929. gadā pabeigusi Rīgas Valsts 2. ģimnāziju. 1930. gadā kopā ar māsām Annu un Noru iestājusies Latvijas Universitātē. Studējusi Latvijas Universitātes filozofijas un filoloģijas fakultātē, beigusi klasiskās filoloģijas pilnu kursu, ieguvusi maģistra grādu. Pratusi angļu, vācu, krievu, grieķu un latīņu valodas. Bijusi Latvijas Universitātes jauktā kora "Dziesmuvara" (1925—1944) koriste. Pēc studiju beigšanas no 1938. gada bijusi Smiltenes valsts ģimnāzijas latviešu un latīņu valodas skolotāja. Otrā pasaules kara gados pārcēlusies uz Rīgu. 1946. gadā sākusi strādāt Latvijas Universitātes Akadēmiskajā bibliotēka, kur strādājusi līdz mūža beigām. Daudz spēka ieguldījusi pēckara bibliotēkas fondu atjaunošanā un sakārtošanā. Bijusi Latvijas Universitātes Akadēmiskās bibliotēkas galvenā bibliogrāfe, kādu laiku strādājusi arī kā bibliotēkas direktora vietas aizstājēja.

Jaunākās māsas Mildas Laubertes ietekmē sākusi piedalīties šaha turnīros. Otrā pasaules kara gados bijusi 1943. gada Latvijas dāmu meistarsacīkšu sudraba laureāte. Arī pēckara gados turpinājusi savas šahistes gaites. 1948. gadā pirmajā Rīgas sieviešu šaha čempionātā dalījusi 3.—4. vietu. 1949. gada Rīgas sieviešu šaha čempionātā izcīnījusi 2. vietu. 1950. gada Rīgas sieviešu šaha čempionātā ieņēmusi 6. vietu. Pēckara gados tāpat trīs reizes spēlējusi arī Latvijas šaha čempionāta finālos. 1950. gadu sākumā veselības stāvokļa dēļ pārstājusi piedalīties šaha turnīros.

Bērnībā pārciestā slimība poliomielīts atstāja smagas sekas uz Ellas Laubertes veselību. 1954. gadā viņa smagi saslimusi, tomēr spējusi atgriezties savā darbā bibliotēkā. Pēc pāris gadiem slimība tomēr izrādījusies liktenīga.

## Vietas Latvijas šaha čempionātos
* 1943. gads — 2. vieta.
* 1948. gads — 8. vieta.
* 1949. gads — 6.—8. vieta.
* 1950. gads — 10. vieta.

## Atsauces

## Literatūra
* Nekrologs laikrakstā "Padomju Students", 28.02.1957.
* "Trīs māsas" — Ģ.Salmiņš (kopā ar Valdemāru Zemīti), "Sudraba važiņa no Stokholmas. Milda Lauberte šaha cīņās", Liepāja, LiePA, 2007, , 153. — 156. lpp.
Temirtau

thumb|270px|Metalurģiskās rūpnīcas ''Миттал-Стил Теміртау'' preses centrs (2006). 
**Temirtau** ( — ‘dzelzs kalns’) ir pilsēta Kazahstānā, Karaghandi apgabalā, 39 km attālumā no apgabala centra Karaghandi.  Dibināta 1945. gadā pie metalurģiskās rūpnīcas, ko 1950. gadā pārveidoja par Karagandas metalurģisko kombinātu (), 1995. gadā par AS *Испат-Қармет*, 2004. gadā par AS *Миттал-Стил Теміртау*, 2007. gadā par *АрселорМиттал Теміртау*.

## Atsauces

## Ārējās saites
Gaidis Andrejs Zeibots

**Gaidis Andrejs Zeibots** (1945) ir bijušais jūras kara flotes virsnieks, viceadmirālis (1999), Latvijas Republikas Nacionālo Bruņoto spēku (NBS) komandieris (2003-2006).

## Dzīves gājums
Dzimis 1945. gada 26. jūnijā Valkas apriņķa Cirgaļu pagastā Jūlija Zeibota un viņa sievas Martas ģimenē. Tēvs nepārnāca no Otrā pasaules kara, un viņa māte nodibināja jaunu ģimeni ar Eduardu Paiķenu. Mācījās Gaujienas vidusskolā (1952-1963) un Smiltenes mūzikas skolā.

Mācījās Ļeņingradas Augstākajā jūras kara radioelektronikas inženieru skolā (1964-1969), 1968. gadā apprecējās ar medicīnas māsu Dzintru Kalniņu. Pēc skolas beigšanas bija Fregates radiotehniskā dienesta priekšnieks Tallinas jūras kara bāzē (1969-1970) un Liepājas jūras kara bāzē (1970-1972), bija Fregates komandiera vecākais palīgs (1973-1975), tad Fregates "Stepennij" komandieris (1976-1978).
Pēc studijām Jūras akadēmijā Ļeņingradā (1978-1980) bija Raķešu kuģu divīzijas štāba priekšnieka vietnieks Baltijskā (1980-1986), Liepājas jūras kara bāzes komandiera vietnieks (1987-1988), PSRS Kuģu diviziona komandieris Gdiņā, Polijā (1988-1991).

1992. gadā viņu iecēla par Latvijas Republikas Aizsardzības Jūras spēku pārvaldes priekšnieku. Tā paša gada 8. februārī G. Zeibots Liepājas Jūras koledžā pieņēma pirmo Latvijas kara jūrnieku zvērestu un 11. aprīlī uz pirmā Latvijas Jūras spēku kuģa “Sams” pacēla karakuģa karogu. Latvijas NBS Jūras spēku komandieris (1993-1999), Latvijas NBS komandieris (1996). Papildinājās Dž. Maršala stratēģisko pētījumu un aizsardzības ekonomikas koledžā Vācijā (1995) un ASV Armijas kara koledžā Karlailā Pensilvānijas štatā (1999).
1999. gada 26. augustā G. A. Zeibotu paaugstināja viceadmirāļa dienesta pakāpē, viņš bija Latvijas Republikas Aizsardzības ministrijas NATO integrācijas izpildsekretārs (2000-2002), Apvienoto operatīvo spēku komandieris un NBS komandiera vietnieks, NBS komandieris (2003-2006).

Pēc divu Speciālo uzdevumu vienības karavīru izpletņlēcēju traģiskās bojāejas 2006. gada maijā iesniedza atlūgumu Valsts prezidentei Vairai Vīķei-Freibergai. Pēc atvaļināšanas no dienesta bija Rīgas Kuģu būvētavas padomes loceklis.

## Apbalvojumi
* Triju Zvaigžņu ordeņa zelta zīme (1997);
* Norvēģijas Karaļa Bruņinieka ordenis (1998);
* Lietuvas Karaļa Ģedimina ordenis (2001);
* 55px Viestura ordeņa 1. šķira (2004).

## Literatūra
* Edīte Sondoviča. *Gaidi mani, Gaidi...* Rīga: Cita izdevniecība; 2011. — 135 lpp.

## Atsauces