Proamerikānisms

**Proamerikānisms** ir atbalsts, mīlestība vai apbrīna pret Amerikas Savienotajām Valstīm (ASV), to valdību un ekonomisko sistēmu, to ārpolitiku, amerikāņu nāciju un/vai amerikāņu kultūru, parasti no cilvēku puses, kuri nav ASV pilsoņi vai kuri dzīvo ārpus ASV. Šajā ziņā proamerikānisms atšķiras no amerikānisma (amerikāņu patriotisma), ko parasti var ievērot tikai ASV pilsoņi vai iedzīvotāji, lai gan jebkuras no šīm ideoloģijām piekritēji var piekrist pārklājošiem jēdzieniem, piemēram, amerikāņu ekskluzivitātei. Proamerikānisms ir pretstatats antiamerikānismam, kas ir bailes vai naids pret lietām, kas ir amerikāniskas.

## Vēsture
### 18. un 19. gadsimts
Eiropas monarhiskās lielvalstis, piemēram, Francija un Spānija, 18. gadsimta beigās pozitīvi uztvēra Ameriku kā sabiedroto vai potenciālu sabiedroto pret savu imperiālo sāncensi Lielbritāniju, abām valstīm sniedzot palīdzību amerikāņu revolucionāriem. Tomēr ASV revolūcija iedvesmoja arī Franču revolūciju un dažādas revolūcijas pret Spānijas varu Latīņamerikā. Šīs saiknes vēlāk tika atzītas ar tādiem grandioziem žestiem kā Francijas Brīvības statujas dāvinājums Amerikas Savienotajām Valstīm 1886. gadā. Eiropas apmeklētāji, piemēram, Aleksis de Tokjevils, bieži sajūsminoši rakstīja par Amerikas dinamismu un brīvību, un Amerikas imigrācijas kontroles trūkums 18. un 19. gadsimtā veicināja masveida imigrāciju no Eiropas, kas eiropiešu iztēlē radīja pozitīvu Amerikas tēlu kā brīvības un iespēju zemi. Tikmēr pēc tam, kad tādas Āzijas valstis kā Japāna un Ķīna atvērās starptautiskajai tirdzniecībai, daudzi aziāti Ameriku uztvēra labvēlīgāk kā mazāk atklāti imperiālistisku valsti salīdzinājumā ar Eiropas lielvarām. Tomēr, Amerikas imperiālistiskā ekspansija Klusā okeāna reģionā pēc uzvaras Spānijas—ASV karā 1898. gadā galu galā noveda to sadursmes virzienā ar Japānu.

### 20. gadsimts
Amerika ieguva daudzu eiropiešu pateicību un labvēlību par to, ka divreiz Pirmajā un Otrajā pasaules karā aizstāvēja Rietumeiropu, vienlaikus izpelnoties tādu ienaidnieku kā nacistiskās Vācijas un Japānas Impērijas pretsparu. Amerika ieguva turpmāku cieņu no eiropiešiem un vēlāk arī no Āzijas valstīm, piemēram, Japānas un Ķīnas Republikas Taivānā, par to, ka Aukstā kara laikā nostājās pret saviem ideoloģiskajiem pretiniekiem Padomju Savienību un komunistisko Ķīnu. Aukstā kara laikā Amerika iesaistījās globālā cīņā ar Padomju Savienību, lai iekarotu cilvēku sirdis un prātus, cenšoties veicināt proamerikānismu jaunattīstības valstīs, bieži vien ar ārvalstu un militārās palīdzības palīdzību. Visā pasaulē proamerikānisks noskaņojums izzuda Amerikas ilgstošā un nepopulārā kara laikā Vjetnamā, un visā pasaulē izcēlās antiamerikāniski protesti, taču proamerikānisks noskaņojums galu galā atgriezās pēc Amerikas karaspēka izvešanas no Vjetnamas 1975. gadā. Amerika pierādīja savu spēju padarīt savus bijušos kara laika ienaidniekus par sabiedrotajiem, un tādi bijušie pretinieki kā Vācija, Japāna un Vjetnama līdz gadsimta beigām pieņēma proamerikānismu. Holivudas filmas un citas populārās kultūras formas 20. gadsimtā izrādījās spēcīgs vektors amerikāņu ideju izplatīšanai un proamerikānisku noskaņojumu veicināšanai visā pasaulē.

### 21. gadsimts
Pēc 2001. gada 11. septembra teroraktiem ASV, valstis visā pasaulē izrādīja lielu līdzjūtību pret Amerikas Savienotajām Valstīm, bieži uzskatot uzbrukumu ASV par uzbrukumu brīvai un atvērtai pasaulei. Tomēr antiamerikānisma noskaņojums atgriezās, kad Amerikas Savienotās Valstis atbildēja ar ļoti nepopulāriem kariem Irākā un Afganistānā. Proamerikānisms atkārtoti pieauga līdz ar Baraka Obamas ievēlēšanu par ASV prezidentu.

Lai gan cilvēku, kas atbalsta proamerikāniskus noskaņojumus, nostāja laika gaitā ir neizbēgami mainījusies līdz ar mainīgajiem ģeopolitiskajiem apstākļiem, kopš 2010. gadu beigām proamerikānisms ir bijis spēcīgs vai augošs tādās valstīs kā Indija, Izraēla, Kenija, Nigērija, Vjetnama, Filipīnas un atsevišķās Centrāleiropas un Austrumeiropas valstīs.

Proamerikānisms 2010. gadu beigās Kanādā, Latīņamerikā, Tuvajos Austrumos un Eiropas Savienībā samazinājās, daļēji pateicoties prezidenta Donalda Trampa pirmā kabineta spēcīgajai nepopularitātei visā pasaulē. Proamerikānisma popularitāte sākotnēji atjaunojās pēc Džo Baidena ievēlēšanas par jauno ASV prezidentu 2020. gadā, bet līdz 2024. gadam atkal sāka kristies. Proamerikānisms visā pasaulē strauji samazinājās pēc Donalda Trampa atkārtotas ievēlēšanas 2024. gada vēlēšanās.

## Atsauces