open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Rīgas Stikla un spoguļu rūpnīca

**Rīgas Stikla un spoguļu rūpnīca** (RSSR), arī **Rīgas Spoguļu rūpnīca** bija Latvijas PSR laikā, apvienojot līdz tam pastāvējušus ražošanas uzņēmumus, izveidota rūpnīca, kas ražoja spoguļus, mēbeļu stiklus un eglīšu rotājumus. Tās galvenā ēka atradās Rīgā, Ļeņina ielā 160.

Pilns rūpnīcas nosaukums bija **Latvijas PSR Rūpniecības ministrijas Rīgas stikla un spoguļu rūpnīca**.

## Vēsture

RSSR tika izveidota 1963. gadā uz stikla rūpnīcas "Baltija" (pastāvējusi kopš 1896., 1940.—1960. gados tās nosaukums bija "Sarkanais oktobris") pamata, apvienojot to ar Rīgas kokapstrādes rūpnīcu "Asociācija" un Daugavpils fabrikas "Sarkanais mēbeļnieks" spoguļu ražošanas cehu. Darbības laikā rūpnīca tika modernizēta, tai skaitā kopš 1964. gada kā pirmā PSRS ieviesa spoguļu un eglīšu rotājumu metalizāciju ar alumīniju dārgā sudraba nitrāta vietā, tā aiztaupot padomju valstij 560 kg sudraba nitrāta gadā. Apstrādājamais stikls tika saņemts no stikla fabrikas "Sarkandaugava", kā arī ievests no Krievijas pilsētas Kļinas. Jaunciema iecirknim metāla izejvielas piegādāja tuvumā esošā rūpnīca "Mangaļi".

## Ražošanas apjomi

1987. gadā rūpnīca saražoja 1,2 miljonus gabalu sadzīves un mēbeļu spoguļu, 2 miljonus gabalu mēbeļu stiklu un 5 miljonus stikla eglīšu rotājumu. Produkcija tika izplatīta visās PSRS republikās.

## Eglīšu rotājumu ražošana

Eglīšu rotājumi tika ražoti Jaunciemā pie Ķīšezera. Tika izgatavotas spuldzīšu virtenes, eglīšu dekori, kā arī rotājumi no kartona, putuplasta un stikla.

Pēckara gadu desmitos pārtikas deficīta apstākļos populāri kļuva augļu un dārzeņu rotājumi, kas tika veidoti no stikla, kā arī vairāki rotājumi, kas atspoguļoja pasaku tēlus vai tā laika notikumus. Tika ražota arī tam laikam raksturīga atribūtika, piemēram, zvaigznes, raķetes, karodziņi, ugunsdzēsēji un kosmonauti ar uzrakstiem "CCCP."

Parastais izejmateriāls bija stikla caurulītes, kuras nokveldēja līdz kušanas temperatūrai un izpūta dažādās formās. Pēc tam, metalizējot tās vakuuma aparātā, viņas tika pārklātas ar alumīnija plēvīti, kas radīja spoguļa efektu. Pēc metalizācijas izstrādājumus krāsoja vai nu krāsošanas vannās, vai ar pulverizatoru, vai pat apgleznoja ar rokām, lai gan eglīšu rotājumi parasti tika ražoti masu tirāžā.

1980. gados populāras kļuva tumsā spīdošās krāsas, kuras rūpnīcā lietoja līdz tās slēgšanai.

Rūpnīcas teritorijā esošās ēkas apsildīja no iegūtajiem siltuma zudumiem, karsējot stikla caurulītes, no kurām tika veidoti rotājumi. Teritorijā bija izvietotas pāris ražošanas ēkas un divas noliktavas, kurās bija izejvielas un jau gatavā produkcija pārdošanai.

1990. gadā Rīgas eglīšu rotājumu fabrika atdalījās no RSSR un abas pārtrauca ražošanu.

Mūsdienās eglīšu rotājumus kā vienīgais Baltijā ražo Rīgas uzņēmums "G-Stils".

## Atsauces
Nummela

Nummela centrs vakarā.|thumbnail|250px|right
**Nummela** () ir ciems Somijā, agrākās Dienvidsomijas lēnes Ūsimā reģionā, Vihti pašvaldības dienvidu daļā. Nummela atrodas trīsstūrī starp 1., 2. un 25. lielceļu, 44 km uz ziemeļrietumiem no galvaspilsētas Helsinkiem. Iedzīvotāju skaits Nummelas administratīvajā teritorijā ir ap 13 500, bet tās apkārtnē aptuveni 15 000.

Ēli Tolvanens, hokeja spēlētājs ir no Nummelas.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Nummela ciemata vēsture (somu valodā)
Katovices starptautiskā lidosta

**Katovices starptautiskā lidosta** () ir starptautiska lidosta Polijas dienvidos, 30 kilometrus uz ziemeļiem no Katovices centra. Ziemas sezonā pēc pasažieru skaita tā ir ceturtā lielākā lidosta Polijā, bet vasaras sezonā - otrā lielākā.

Lidosta dibināta 1940. gadā kā vācu armijas militārais lidlauks. Pēc Otrā pasaules kara tā kalpoja kā PSRS kara aviācijas, vēlāk Polijas kara aviācijas lidlauks. 1966. gadā no lidostas notika pirmais civilais reiss.

Neskaitot čārterlidojumus, lidostā regulārus pasažieru aviopārvadājumus 2020. gadā nodrošināja aviosabiedrības *[[Air Cairo]]*, *[[Corendon Airlines]]*, *[[Corendon Airlines Europe]]*, *[[Ellinair]]*, *[[Enter Air]]*, *[[Polijas aviolīnijas LOT]]*, *[[Lufthansa]]*, *[[Ryanair]]*, *[[Smartwings]]*, *[[SunExpress]]*, *[[Wizz Air]]*. Visu sezonu lidojumi notiek uz 18 valstīm (tās ir Ēģipte, Grieķija, Gruzija, Islande, Itālija, Izraēla, Īrija, Kipra, Lielbritānija, Malta, Nīderlande, Norvēģija, Polija, Spānija, Turcija, Ukraina, Vācija, Zviedrija), bet sezonāli - vēl uz 5 valstīm (Apvienotie Arābu Emirāti, Bulgārija, Horvātija, Melnkalne, Portugāle).

## Ārējās saites

*
Eindhovenas Tehniskā universitāte

**Eindhovenas Tehniskā universitāte** (,  jeb **TU/e**) ir 1956. gadā dibināta tehniskā universitāte Nīderlandes pilsētā Eindhovenā, valsts dienvidos. 2019. gada QS pasaules universitāšu reitingā atzīta par 99. labāko pasaulē, 34. labāko Eiropā un 3. labāko Nīderlandē. 

Mācības notiek angļu un nīderlandiešu valodā. Universitātē ietilpst 9 fakultātes. Mācības notiek 16 bakalaura specialitātēs un 25 maģistrantūras specialitātēs. Bijušo un esošo pasniedzēju un studentu vidū minami matemātiķis Nikolāss Governs de Breijns (*Nicolaas Govert de Bruijn*), datorzinātnieks Edsgers Deikstra (*Edsger Dijkstra*), inženieris Kīss Šauhamers Imminks (*Kees Schouhamer Immink*), programmētājs Vītse Venema (*Wietse Venema*).

## Ārējās saites

*
Tylocarididae

***Tylocarididae*** ir Pygocephalomorpha kārtas izmirušu augstāko vēžu dzimta. Dzimtu 1998. gadā izdalīja Rods Teilors, Šens Janbīns un Frederiks Šrams, pamatojoties uz aprakstīto Ķīnas materiālu. Tās ir sīku vēžveidīgo formas, kas dzīvoja paleozojā (karbonā un permā). Dzimtā iedalītas 5 ģintis.

## Apraksts
Karapakss ar lielu izliektu rostrumu un tuberkulārām malām. Labi attīstīts mediālais muguras valnis, kas aizmugurējā galā sazarojas divās daļās. Labi attīstīti kakla un rostruma-kuņģa vaļņi, kas iekļauj arī tuberkulāru rostrālo valni. Karapaksam ir priekšējie un aizmugurējie sānu dzelkšņi. Karapaksa malas ir ļoti sabiezinātas. Abdomens ir ar mediālo un vienu pāri sānu vaļņiem uz tergītiem. Pagarināts telsons, kas distāli sašaurinās, ir ar divdaļīgi šķeltu galu. Uropodu endopodīti un eksopodīti ir ar zobotām malām.

## Sistemātika
Dzimtā ir zināmas 5 ģintis un 7 sugas.
* dzimta: † Tylocarididae  Taylor, Yan-Bin & Schram, 1998
:* ģints: † Chaocaris  Shen, 1983 
::* suga: † *[[Chaocaris chinensis]]*  Shen, 1983 
:* ģints: † Fujianocaris  Taylor, Yan-Bin & Schram, 1998 
::* suga: † *[[Fujianocaris bifurcatus]]*  Taylor, Yan-Bin & Schram 1998 
:* ģints: † Liocaris  Beurlen, 1931 
::* suga: † *[[Liocaris huenei]]*  Beurlen, 1931 
:* ģints: † Pseudogalathea  Peach, 1883 
::* suga: † *[[Pseudogalathea macconochei]]*  (Etheridge, 1879) 
::* suga: † *[[Pseudogalathea ornatissima]]*  (Peach, 1882) 
::* suga: † *[[Pseudogalathea rotunda]]*  Peach, 1883 
:* ģints: † Tylocaris  Taylor, Yan-Bin & Schram, 1998 
::* suga: † *[[Tylocaris asiaticus]]*  Taylor, Yan-Bin & Schram, 1998 

(†) — izmirušu organismu grupa.

## Atsauces
Kangars

**Kangars** var būt:

* Kangars — nodevēja tēls Andreja Pumpura eposā «Lāčplēsis», Raiņa lugā "Uguns un nakts" un rokoperā "Lāčplēsis";
* gari stieptas reljefa formas nosaukums;
* Jezups Kangars (1878—1927) — latgaliešu sabiedriskais darbinieks.

## Skatīt arī
* Kangari
Irma Stubava

**Irma Irīna Stubava** jeb **Irīna Stubaus** (1908—1999) bija latviešu aktrise un politieslodzītā.

## Dzīvesgājums
Dzimusi 1908. gadā Rīgā kā **Irīna Švāgere**. Strādāja par aktrisi, apprecējās ar Arnoldu Stubavu. 

Pēc Otrā pasaules kara beigām viņu 1944. gada decembrī pieņēma Dailes teātrī par palīgsastāva aktrisi, līdztekus viņa strādāja par Teātra biedrības rasētāju. No 1946. gada pirmdienās Stubavu dzīvoklī Dzirnavu ielā 70 pulcējās inteliģentu grupa, kas apsprieda galvenokārt franču literatūru, katrs sanāksmju dalībnieks varēja ņemt līdzi arī savus domubiedrus. 
Latvijas PSR Tautas drošības komisariāta darbinieki Stubavus izsekoja un 1951. gada 17. janvārī apcietināja kopā ar citiem t. s. "Franču grupas" locekļiem, apsūdzot pretpadomju literatūras izplatīšanā.
Citi apcietinātie grupas dalībnieki bija Kurts Fridrihsons, Mirdza Ersa, Ieva Birgere, Skaidrīte Sirsone, Milda Grīnfelde, Maija Silmale, Elza Stērste un Miervaldis Ozoliņš.  
Jau izmeklēšanas laikā 1951. gada 5. februārī Stubaviem atņēma dzīvokli Dzirnavu ielā 70 un piešķīra VDM majoram Vincam Tutinam, bet 2. jūnijā PSRS Valsts drošības ministrijas Sevišķā apspriede Stubavai par "pretpadomju propagandu un aģitāciju (Krievijas PFSR Kriminālkodeksa 58-10 panta I daļa) un piedalīšanos pretpadomju organizācijā (58-11 pants)" piesprieda desmit gadus sevišķā režīma nometnē. Ieslodzījumu viņa izcieta Minlaga nometnē Intā.
Pēc Staļina nāves viņu 1956. gadā atbrīvoja no lēģera. 

Mirusi 1999. gadā Rīgā.

## Ārējās saites
* Franču grupa. No Sibīrijas lēģera līdz Miterāna rokasspiedienam Undīne Adamaite. *[[Diena]]* 2012. gada 11. maijā
* "Franču grupa" un mākslinieks Kurts Fridrihsons Gundega Repše, žurnāls "Studija" 2005. gada 3. janvārī

## Atsauces
Gustavs Bērziņš

**Gustavs Bērziņš** (1910—1981) bija latviešu jurists, rakstnieks un politieslodzītais.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1910. gadā. Pēc Otrā pasaules kara beigām strādāja par juriskonsultu.

1945. gada rudenī Gustavs Bērziņš, Kurts Fridrihsons, Arnolds Stubavs un Alfrēds Sausne kopā ar sievām sāka regulāri tikties, lai apspriestu jaunākās teātra izrādes. No 1946. gada pirmdienās Stubavu dzīvoklī Dzirnavu ielā 70 pulcējās inteliģentu grupa, kas apsprieda galvenokārt franču literatūru, katrs sanāksmju dalībnieks varēja ņemt līdzi arī savus domubiedrus. G. Bērziņš vienā no sanāksmēm lasīja savus dzejoļus un prozas darbus.
Latvijas PSR Tautas drošības komisariāta darbinieki Bērziņu izsekoja un 1951. gada 17. janvārī apcietināja kopā ar citiem t. s. "Franču grupas" locekļiem, apsūdzot pretpadomju literatūras izplatīšanā.
Apcietinātie grupas dalībnieki bija Kurts Fridrihsons, Mirdza Ersa, Ieva Birgere, Skaidrīte Sirsone, Milda Grīnfelde, Maija Silmale, Elza Stērste un Miervaldis Ozoliņš. 1951. gada 2. jūnijā PSRS Valsts drošības ministrijas Sevišķā apspriede Bērziņam par "pretpadomju propagandu un aģitāciju (Krievijas PFSR Kriminālkodeksa 58-10 panta I daļa) un piedalīšanos pretpadomju organizācijā (58-11 pants)" piesprieda desmit gadus sevišķā režīma nometnē. Ieslodzījumu viņš izcieta stingra režīma Rečlaga nometnē Vorkutā. 1951. gada 26. augustā sūdzībā PSRS valsts drošības ministram Bērziņš uzsvēra, ka izmeklēšanas materiāls “ir nepareizi sastādīts un neatspoguļo patiesību un realitāti”, jo protokolos nav fiksēts tas, kas apgāž izmeklēšanas versiju.Pēc Staļina nāves viņu 1956. gadā atbrīvoja no lēģera.

Miris 1981. gada 12. decembrī Rīgā.

## Ārējās saites
* Franču grupa. No Sibīrijas lēģera līdz Miterāna rokasspiedienam Undīne Adamaite. *[[Diena]]* 2012. gada 11. maijā
* "Franču grupa" un mākslinieks Kurts Fridrihsons Gundega Repše, žurnāls "Studija" 2005. gada 3. janvārī

## Atsauces
Raiņa un Aspazijas piemiņas akmens Kirovā

**Raiņa un Aspazijas piemiņas akmens** ir tēlnieka Jāņa Zariņa un arhitekta Ilgvara Bataraga veidots piemiņas akmens Rainim un Aspazijai. Tas uzstādīts 1988. gada vasarā, atrodas Kirovā, Vjatkas ielā iepretim Raiņa muzejam.

## Atsauces
Broņislavs Salītis

**Broņislavs Salītis** (dzimis  Kalupes pagastā) ir latviešu sabiedriskais darbinieks, bijušais Latvijas Augstākās Padomes deputāts.

## Dzīvesgājums
Dzimis  Kalupes pagastā. No 1968. gada strādāja zvejnieku kolhozā "9. maijs" par nozvejas inženieri, tad kļuva par priekšsēdētāja pirmo vietnieku, vēlāk par priekšsēdētāju.

Atmodas kustības laikā B. Salīti 1990. gadā ievēlēja par Latvijas Augstākās Padomes deputātu no 51. Rīgas vēlēšanu apgabala, 1990. gada 4. maijā viņš nobalsoja par Latvijas Republikas neatkarības atjaunošanu. Bija AP Jūras lietu komisijas priekšēdētājs.

Beidzoties deputāta pilnvarām, B. Salītis bija Vides aizsardzības un reģionālās attīstības ministrijas Vides valsts inspekcijas priekšnieks, Zivju fonda padomes loceklis.

2001. gada Rīgas domes vēlēšanās kandidēja uz vietu pašvaldībā no Latvijas Zaļās partijas saraksta, taču netika ievēlēts.

## Apbalvojumi
1999. gadā B. Salīti apbalvoja ar 1991. gada barikāžu dalībnieka piemiņas zīmi, bet 2000. gadā ar Triju Zvaigžņu ordeņa trešo šķiru.

## Literatūra
* Tālavs Jundzis. 4. maijs: Rakstu, atmin̦u un dokumentu krājums par Neatkarības deklarāciju. Fonds "Latvijas Vēsture", 2000.

## Atsauces
Rita

**Rita** var būt:

* Rita (personvārds)

## Cilvēks ar šādu vārdu
* Rita Levi-Montalčīni
* Rita Heivorta
* Rita Ora
* Rita Kukaine
* Rita Trence
* Rita Ruduša
* Rita Kaša
* Rita Strode
* Rita Laima Bērziņa

## Filma
* Rita (filma)
Azores Airlines

***Azores Airlines*** ir 1990. gadā dibināta lidsabiedrība. Tās galvenā mītne atrodas Pontadelgardā Portugāles Azoru salas un tās bāzes lidosta ir Jāņa Pāvila II lidosta. Lidsabiedrība ir aviokompānijas *[[SATA Air Açores]]* meitasuzņēmums. 2020. gadā nodrošināja regulārus pasažieru lidojumus uz 17 lidostām 6 valstīs (tās ir ASV, Kaboverde, Kanāda, Portugāle, Spānija, Vācija), arī sezonālus lidojumus uz vēl 3 lidostām 3 valstīs (tās ir ASV, Kanāda, Lielbritānija).

## Ārējās saites
* 
*
Ardžeša

**Ardžeša** () ir 350 kilometrus gara Donavas kreisā krasta pieteka Rumānijas dienvidos. 

Izteka Fegerešu kalnos. Tek dienvidaustrumu virzienā. Augštecē Vidraru aizsprosts, kas izveido Vidraru ūdenskrātuvi. Lielākās pietekas — Doamneja, Sabara un Dimbovica kreisajā krastā un Ņažlova labajā krastā. Ietek Donavā pie Oltenicas. Upes krastos atrodas Pitešti, Geešti un Oltenica.

## Ārējās saites
Osvalds Fogelmanis

**Osvalds Kristaps Fogelmanis** (dzimis , miris ) bija Krievijas Impērijas armijas, vēlāk Latvijas Bruņoto spēku virsnieks, pulkvedis (1931), Vidzemes divīzijas štāba priekšnieks (1931—1939). Padomju represiju upuris.

1940. gada pavasarī uzvārdu latviskošanas kampaņas laikā nomainīja uzvārdu uz **Aigars**.

## Dzīvesgājums
Osvalds Fogelmanis dzimis 1888. gada 31. martā Pēterburgā skolotāja ģimenē. 1909. gadā viņš pabeidza Jelgavas reālskolu un iestājās Rīgas Politehniskā institūta tirdzniecības nodaļā. 1911.—1912. gadā studijas pārtrauca obligātais karadienests Krievijas Impērijas armijā. Tā laikā Fogelmanis nokārtoja eksāmenu un ieguva praporščika dienesta pakāpi. Pēc dienesta viņš turpināja studijas, taču, Pirmajam pasaules karam sākoties, 1914. gada jūlijā tika iesaukts armijā. Cīnoties 29. artilērijas brigādē 10. armijas korpusa sastāvā, 1915. gada 8. februārī Fogelmanis nokļuva vācu gūstā. Pēc atbrīvošanas no tā, viņš atgriezās dzimtenē 1918. gada nogalē.

Latvijas armijā Osvalds Fogelmanis iestājās 1918. gada 21. decembrī leitnanta dienesta pakāpē. Latvijas Neatkarības kara sākumā tika iecelts par Apsardzības ministra sevišķu uzdevumu virsnieku, pēc tam vairākkārt tika piekomandēts sabiedroto misijām. 1919. gada 20. februārī tika paaugstināts par virsleitnantu, 13. jūlijā par kapteini. 1921. gada 1. martā viņam tika piešķirta pulkvežleitnanta dienesta pakāpe. 1922. gada 1. janvārī viņu iecēla par militāro atašeju Polijā. Šajā amatā viņš kalpoja līdz 1923. gada 9. septembrim. Būdams Polijā 1923. gadā Fogelmanis beidza Polijas Kara akadēmiju. Līdz 1931. gadam viņš pildīja dažādus amatus 5. Cēsu un 6. Rīgas kājnieku pulkā. 1931. gada 18. jūnijā tika iecelts par Vidzemes divīzijas štāba priekšnieku un 1931. gada 17. novembrī paaugstināts par pulkvedi. Šajā amatā Osvalds Fogelmanis nodienēja visilgāk — līdz 1939. gada oktobrim, kad pēc paša vēlēšanās tika atvaļināts.

Pēc tam, kad Latviju okupēja Padomju Savienība, 1941. gada 14. jūnijā, Osvaldam Fogelmanim neesot mājās, tika apcietināta viņa sieva Anna, bet abu bērni Līvija un Kristaps — izsūtīti. Cerēdams būt kopā ar ģimeni, Osvalds Fogelmanis nākamajā dienā pats pieteicās PSRS Iekšlietu Tautas komisariātā, kas apcietināja arī viņu un izveda uz Krievijas PFSR, kur 1943. gada 14. janvārī nošāva.

## Apbalvojumi
* Sv. Staņislava ordenis, III šķira (ar šķēpiem),
* Triju Zvaigžņu ordenis, IV šķira Nr. 68 (1926).
* Triju Zvaigžņu ordenis, III šķira (1934).
* Viestura ordenis, II šķira ar šķēpiem Nr. 5 (1939).
* Aizsargu Nopelnu krusts (1934)
* Somijas Baltās rozes ordenis, komandiera pakāpe.
* Polijas Atdzimšanas ordenis, komandiera pakāpe.
* Polijas Drošsirdīgo krusts.
* Lietuvas neatkarības 10 gadu jubilejas medaļa.

## Atsauces

## Ārējās saites
Eiropas Parlamenta deputāts

**Eiropas Parlamenta deputāts** jeb **eiroparlamentārietis** (dažkārt saīsinājumā *MEP* no ) ir kādas valsts pārstāvis Eiropas Parlamentā. 2024. gada Eiropas Parlamenta vēlēšanās tika ievēlēti 720 eiroparlamentārieši, no kuriem deviņi bija no Latvijas. Lielākā daļa no eiroparlamentāriešiem pārstāv arī kādu politisko partiju un partiju grupu. Eiroparlamentāriešus ievēl uz 5 gadiem rīkojot vēlēšanas katrā no Eiropas Savienības valstīm un piešķirot pārstāvju skaitu proporcionāli valsts iedzīvotāju skaitam.

## Eiroparlamentārieši no Latvijas

## Skatīt arī
* Eiropas Parlamenta deputātu no Latvijas uzskaitījums (2014—2019)
* 2019. gada Eiropas Parlamenta vēlēšanas
Tarass Stepanenko

**Tarass Stepanenko** (, dzimis ) ir ukraiņu futbolists, spēlē pussarga pozīcija, pārstāv Ukrainas futbola izlasi. Kopš 2026. gada Stepanenko pārstāv Ukrainas Premjerlīgas komandu *[[FC Kolos Kovalivka|Kolos Kovalivka]]*.

Ukrainas futbola izlases sastāvā Stepanenko ir piedalījies 2016., 2020. un 2024. gada Eiropas čempionātā.

## Sasniegumi
**Shakhtar Donetsk**

* Ukrainas Premjerlīga: 2010—11, 2011—12, 2012—13, 2013—14, 2016—17, 2017—18, 2018—19, 2019—20, 2021—22, 2022—23, 2023—24
* Ukrainas kauss: 2010—11, 2011—12, 2012—13, 2015—16, 2016—17, 2017—18, 2018—19, 2023—24
* Ukrainas Superkauss: 2010, 2012, 2013, 2014, 2015, 2017, 2021

## Ārējās saites
Edsīlija Romblija

**Edsīlija Fransiska Romblija** (; dzimusi ) ir nīderlandiešu dziedātāja. Viņa pārstāvēja Nīderlandi 1998. gada Eirovīzijas dziesmu konkursā ar dziesmu *[[Hemel en aarde]]*, kur ieguva 4. vietu. Romblija atgriezās 2007. gada Eirovīzijas dziesmu konkursā Helsinkos, Somijā ar dziesmu *On Top of the World*. Bija plānots, ka viņa kopā ar Šantalu Janzenu un Janu Smitu vadīs atcelto 2020. gada Eirovīzijas dziesmu konkursu, kam bija jānorisinās Roterdamā.

## Atsauces
Toms Rudzinskis

**Toms Rudzinskis** (dzimis ) ir latviešu džeza saksofonists.

## Biogrāfija
Mācījies Amsterdamas konservatorijā. Piedalījies nozīmīgos dažādu valstu džeza mūzikas festivālos, kuros ieguvis balvas. 2012. gadā kopā ar Matīsa Čudara kvartetu ieguvis *Grand Prix* Burghauzenas džeza konkursā. 2016. gadā ieguvis *Grand Prix* Nīderlandes džeza konkursā kopā ar *Loran Witteveen quintet*, kam sekoja koncerttūre Nīderlandē.

Viņa un grupas "Abra" albums 2014. gadā bija nominēts balvai "Zelta mikrofons".

## Diskogrāfija
* "Abra" (2014)
* *Locomotion!* (Gerhard Ornig / Toms Rudzinskis Quartet, 2017)

## Atsauces
Isačenko sala

**Isačenko sala** () ir Krievijai piederoša neapdzīvota sala Ziemeļu Ledus okeānā, lielākā no Sergeja Kirova salām. Administratīvi ietilpst Krasnojarskas novada Taimiras Dolganu—Ņencu rajonā.

## Ģeogrāfija
Sala izvietojušās Karas jūras austrumos arhipelāga rietumos.  platais Aerosjomkas šaurums to šķir no Složnijas salas dienvidrietumos, bet  plats šaurums — no Sredņijas salas dienvidaustrumos. Pie salas ziemeļaustrumu krasta atrodas  garā Zabitijas sala. Salas krasti maz roboti, ziemeļaustrumos un dienvidos atrodas divas plašas lagūnas. Sala veidota galvenokārt no smilšakmens. Salas vidusdaļā no ziemeļrietumiem uz dienvidaustrumiem stiepjas klinšaina grēda kurā atrodas salas augstākais punkts  vjl.

Sala atrodas arktiskās tundras dabas zonā. Augājs nabadzīgs, galvenokārt ķērpji un sūnas, sastopamas polārlapsas, lemingi, ziemeļbrieži, leduslāči. Sala ietilpst Lielā Arktikas dabas rezervāta teritorijā.

## Vēsture
Salu 1930. gadā atklāja Oto Šmita un Vladimira Vīzes ekspedīcija ar ledlauzi *Georgij Sedov* un nodēvēja par godu ekspedīcijas dalībniekam, mikrobiologam un botāniķim, akadēmiķim Borisam Isačenko.

1953. gadā salā tika ierīkota Isačenko polārstacija, kas darbojās līdz 1994. gadam.

## Atsauces
Aleksandars Dragovičs

**Aleksandrs Dragovičs** (, dzimis ) ir austriešu futbolists, spēlē aizsarga pozīcijā, Austrijas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2024. gada Dragovičs spēlē Austrijas Bundeslīgas komandā *[[FK Austria Wien|Austria Wien]]*.

Austrijas futbola izlases sastāvā Dragovičs ir piedalījies 2016. un 2020. gada Eiropas čempionātā.

## Sasniegumi
**Austria Wien**

* Austrijas kauss: 2008—09

**Basel**

* Šveices Superlīga: 2010—11, 2011—12, 2012—13
* Šveices kauss: 2012

**Dynamo Kyiv**

* Ukrainas Premjerlīga: 2014—15, 2015—16
* Ukrainas kauss: 2013—14, 2014—15
**Red Star Belgrade**

* Serbijas Superlīga: 2021—22, 2022—23, 2023—24
* Serbijas kauss: 2021—22, 2022—23, 2023—24

## Ārējās saites
Alektora

**Alektora** () ir ciems Limasolas eparhijā Kiprā, 2011. gadā tajā bija 64 iedzīvotāji. Alektora atrodas apmēram 365 metru augstumā virs jūras līmeņa.

## Atsauces
Sanida

**Sanida** () ir ciemats Limasolas eparhijā Kiprā, 2011. gadā tajā bija 42 iedzīvotāji.

## Ģeogrāfija
Sanida atrodas apmēram 605 metru v.j.l.

## Atsauces
Dzintris Kolāts

**Dzintris Kolāts** (dzimis ) ir Latvijas žurnālists, bijušais Latvijas Radio ģenerāldirektors (1995—2005, 2009—2011) un Ziņu dienesta vadītājs (2007—2009), Latvijas Televīzijas Ziņu dienesta vadītājs (2011—2012).

## Biogrāfija
Dzintris Kolāts ir dzimis  Salacgrīvā. 1983. gadā absolvēja Latvijas Valsts universitātes Ģeogrāfijas un Zemes zinātņu fakultāti. 2005. gadā pabeidza Latvijas Universitātes Ekonomikas fakultāti.

1983. gadā Dz. Kolāts sāka darbu Latvijas Radio (LR) kā diktors praktikants, darbojās raidījumā «Mikrofons». No 1990. līdz 1992. gadam bija LR Ārzemju raidījumu redakcijas programmu vadītājs. 1995. gadā Kolāts bija Latvijas Radio reklāmas pakalpojumu daļas vadītājs, un tā paša gada novembrī tika ievēlēts par LR ģenerāldirektoru. 2005. gadā Kolāts, nostrādājis ģenerāldirektora amatā divus piecu gadu termiņus, amatu zaudēja. Viņš kļuva par Latvijas Preses izdevēju asociācijas (LPIA) izpilddirektoru un Latvijas Televīzijas (LTV) raidījuma «Valsts pirmās personas» vadītāju.

 Dz. Kolāts pameta darbu LPIA un LTV un kļuva par Latvijas Radio Ziņu dienesta vadītāju. Pēc LR ģenerāldirektora Aigara Semēvica atkāpšanās Kolāts  tika iecelts par ģenerāldirektora pienākumu izpildītāju, bet  tika apstiprināts ģenerāldirektora amatā. 2011. gada oktobrī viņš iesniedza atlūgumu, lūdzot atbrīvot no ģenerāldirektora amata ar 11. novembri, lai kandidētu Latvijas Televīzijas Ziņu dienesta vadītāja amatam. Tā paša gada decembrī viņš kļuva par LTV Ziņu dienesta vadītāju un sāka vadīt raidījumu «100. panta preses klubs». Gadu vēlāk, 2012. gada decembrī alkoholisma dēļ no amata atkāpās.

2017. gada novembrī Dz. Kolāts kļuva par Rīgas un Apriņķa Avīzes galveno redaktoru. 2019. gada decembrī no amata aizgāja.

2020. gada 23. jūnijā Dz. Kolāts vietnē *YouTube* izveidoja kanālu "Kolāta Kuivižu televīzija". Kanāla videoklipos lielākoties tiek intervētas gan Salacgrīvas novadā, gan valstī zināmas personības.

Kopš 2021.gada vasaras kopā ar Mārci Bendiku un Juri Garjānu darbojas inerneta raidījumā/podkāstā "Jautājums no provinces"

Abas Dz. Kolāta meitas Sarmīte un Elīna Kolātes arī darbojas žurnālistikā. Sarmīte Kolāte strādā Latvijas Radio, Latvijas Televīzijā un lasa lekcijas Latvijas Universitātē, bet Elīna Kolāte ir žurnāliste un komunikācijas speciāliste. Dēls Sandris Kolāts darbojas kā individuāla pasūtījuma sporta, bērnu un atpūtas mēbeļu izgatavotājs.

## Atsauces

## Ārējās saites
*
Apaisja

**Apaisja** () ir ciems Limasolas eparhijā, Kiprā. 2011. gadā tajā bija 474 iedzīvotāji. Atrodas apmēram 485 metru augstumā.

## Atsauces
Asgata

**Asgata** () ir ciems Limasolas eparhijā Kiprā. 2011. gadā tajā bija 417 iedzīvotāji. Asgata atrodas apmēram 150 metru augstumā virs jūras līmeņa.

## Atsauces
Arturs Lindforss

**Arturs Rihards Lindforss** (; dzimis , miris ) bija somu grieķu-romiešu stila cīkstonis, 1920. un 1924. gada vasaras olimpisko spēļu sudraba medaļas ieguvējs.

## Biogrāfija
Arturs Lindforss dzimis 1893. gadā Porvo. 1918. un 1920. gadā viņš uzvarēja Somijas grieķu-romiešu stila cīkstoņu čempionātā.

1920. gadā Arturs Lindforss piedalījās olimpiskajās spēlēs Antverpenē, kur ieguva sudraba medaļu. 1924. gadā viņš kļuva par Parīzes olimpisko spēļu sudraba medaļnieku.

## Atsauces

## Ārējās saites
Fujianocaris

***Fujianocaris*** ir *[[Pygocephalomorpha]]* kārtas un *[[Tylocarididae]]* dzimtas izmirušu augstāko vēžu ģints. Šo ģinti 1998. gadā aprakstīja Rods Teilors, Šens Janbīns un Frederiks Šrams, pamatojoties uz Ķīnā ievākto materiālu. Tās ir sīku vēžveidīgo formas, kas dzīvoja Fudzjaņas provincē, Ķīnas dienvidaustrumos perma perioda sākumā. *Fujianocaris* ir monotipiska ģints, kuru pārstāv tikai viena suga *[[Fujianocaris bifurcatus]]*.

## Apraksts
Karapakss ar attīstītu mediālo muguras ķīli, kas priekšpusē un aizmugurē sazarojas divos atzaros, kā arī ar vienu sānu ķīļu pāri. Karapaksa malas, rostrums, kakla rieva un ķīļi klāti ar tuberkulām. Karapaksa malām un rostrumam tas gan mazāk izteikts. Pārējā karapaksa virsma ir gluda. Labi attīstīts kakla valnis ar seklu kakla rievu. Liels izliekts rostrums ir ar centrālo rievu.

## Atsauces
Limasolas eparhija

**Limasolas eparhija** () ir viena no sešām Kipras eparhijām, atrodas valsts austrumos. Tās administratīvais centrs ir Limasolas pilsēta. Dienvidos to apskalo Vidusjūra, austrumos robežojas ar Larnakas, rietumos robežojas ar Pafas un ziemeļos robežojas ar Nikosijas eparhiju. Limasolas eparhijas platība ir 1393 kvadrātkilometri. Pēc 2018. gada datiem tajā dzīvoja 244 900 cilvēku.

## Atsauces

## Ārējās saites
Trenčīnas pils

**Trenčīnas pils** () ir 11. gadsimta pils Slovākijas ziemeļrietumu pilsētā Trenčīnā.

Pils sākta būvēt 11. gadsimtā, bet rotonda pils teritorijā celta Lielmorāvijas laikos. 13. gadsimta beigās pils bija ietekmīgā magnāta Mātes Čāka rezidence, kurš faktiski kontrolēja visu mūsdienu Rietumslovākiju. Tad tika izveidots pils centrālais donžons. Pēc Čāka nāves pils līdz 15. gadsimtam piederēja Ungārijas karalim. 15. gadsimtā pils kļuva par Ištvāna Sapoļai īpašumu, kas to ievērojami paplašināja. 1790. gadā pils izdega. 19. gadsimtā tā tika iekonservēta, vēlāk notika pils restaurācijas darbi.

## Attēlu galerija

Trencsenycivertanlegi1.jpg
Trenčiansky_hrad_zo_severu.jpg
Trencin Hradne navrsie1.jpg


## Ārējās saites

*
Bledas vintgars

**Bledas vintgars** () ir 1,6 kilometrus gara aiza Slovēnijas ziemeļrietumos, Triglava nacionālā parka teritorijā. Pa aizu, kuras sienas paceļas 50 līdz 100 metru augstumā, plūst Savas Dolinkas pieteka Radovna ar daudzām krācēm. Kopš 19. gadsimta beigām aizā ierīkota tūristu taka, pa kuru var nokļūt līdz Šumas ūdenskritumam.

## Galerija

Slovénie_-_Gorge_de_Vintgar_(14722559867).jpg|Šumas ūdenskritums
Blejski_vintgar_-_ločni_most_čez_reko_Radovno.jpg|Tilts pār upes ieleju
Waterfall,_Vintgar_Gorge._Slovenia._(9308209014).jpg
Blejski_Vintgar,_Slovenia_(5).jpg


## Ārējās saites

* Bledas vintgara takas apraksts
Pisverga

**Pisverga** () ir 283 kilometrus gara Dvero labā krasta pieteka Spānijas ziemeļos. Izteka no Kantabrijas kalniem. Tek dienvidu virzienā. Lielākās pietekas - Esgeva, Arlansa. Netālu no ieteces Dvero caurtek Valjadolidas pilsētai. Augštecē pie Agilaras de Kampo izveidots aizsprosts, kas regulē upes plūdumu.

## Ārējās saites
Vikipēdija indonēziešu valodā

thumb|280px|Indonēziskās Vikipēdijas galvenā lapa 2014. gada jūlijā
**Vikipēdija indonēziešu valodā** ir bezmaksas Tīmekļa enciklopēdijas Vikipēdijas indonēziešu valodas versija. Tā izveidota , un 2019. gada jūlijā tās apjoms pārsniedza pusmiljonu rakstu. Pēc rakstu skaita 2020. gada janvārī tā ieņēma 22. vietu starp visām Vikipēdijas valodu versijām.

Indonēziešu valoda ir veidota no malajiešu valodas literārās formas un ļoti līdzinās tai, tāpēc abu valodu rakstus viegli savstarpēji pārnest, tomēr malajiešu un indonēziešu Vikipēdijas veidojušās atsevišķi.

## Vēsture
Pirmo rakstu "Elektrons" indonēziešu Vikipēdijā radīja  lietotājs *Paramati* (kas tā arī palika vienīgais šī lietotāja devums), taču sākumlapa tika izveidota tikai . 2004. gadā pēc žurnāla "*Tempo*" raksta, kurā indonēziešu Vikipēdija tika nosaukta par "kopmītņu enciklopēdiju", jo to rakstot indonēziešu studenti ārvalstīs, tās popularitāte pieauga. Uz to laiku no ap 3 tūkstošiem esošo rakstu apmēram pusi bija uzrakstījis viens pats cilvēks, Nīderlandē studējošais Revo Arka Giri Sukatno. 2006. gadā viņa rakstu skaits bija sasniedzis 6500, bet pats viņš bija birokrāts ar gandrīz absolūtu autoritāti.

2007. gadā indonēziešu Vikipēdija bija kļuvusi par trešo lielāko starp Āzijas valodām aiz japāņu un ķīniešu.
thumb|left|Žurnāla "CHIP" disks ar indonēziešu Vikipēdijas tekstu.
2008. gadā pārdošanā parādījās DVD ar pilnu tālaika indonēziešu Vikipēdijas saturu, kā arī kā žurnāla "CHIP" pielikums — DVD bezmaksas versija bez attēliem.

### Hronoloģija
* 2004. gada 16. marts — 1000 rakstu.
* 2004. gada 6. decembris — 5 tūkstoši rakstu.
* 2005. gada 31. maijs — 10 tūkstoši rakstu.
* 2006. gada 20. maijs — 25 tūkstoši rakstu.
* 2007. gada 1. februāris — 50 tūkstoši rakstu.
* 2009. gada 21. februāris — 100 tūkstoši rakstu.
* 2012. gada 17. marts — 200 tūkstoši rakstu.
* 2013. gada 7. oktobris — 300 tūkstoši rakstu.
* 2017. gada 27. aprīlis — 400 tūkstoši rakstu.
* 2019. gada 15. augusts — 500 tūkstoši rakstu.

### Statistika 2020. gada janvārī
thumb|Indonēziešu Vikipēdijas apmeklējumi no dažādām valstīm 2011./2012. gados
2020. gada 19. janvārī indonēziešu Vikipēdijā bija 516 890 rakstu, 3019 aktīvu lietotāju (tādu, kas pēdējā mēneša laikā veikuši kādu izmaiņu) un 36 administratori. Enciklopēdijas dziļums (aptuvens kvalitātes novērtējums) — 108,8. Salīdzināšanai, latviešu Vikipēdijai šie skaitļi tobrīd bija attiecīgi 99 893, 278, 12 un 72,6.

Neskaitot tehniskās lapas, skatītākie raksti pēdējā mēnesī līdz 2020. gada 19. janvārim bija: Basketbols, Eriks Sohirs (Indonēzijas valsts pārvaldīto uzņēmumu ministrs), "Mīlas okeāns" (kopš 2019. gada decembra privātas Indonēzijas TV rādāma ziepju opera), Volejbols un Impīčments.

2019. gada decembrī no 165 miljoniem indonēziešu Vikipēdijas skatījumu 121 miljons nāca no Indonēzijas un 12 miljonu — no ASV, tālākajās vietās ierindojās Īrija (2 miljoni) un Malaizija (1 miljons).

## Atsauces

## Ārējās saites

* Vikipēdija indonēziešu valodā
Isačenko (polārstacija)

**Isačenko** vai **Ostrovisačenko** () ir bijusī PSRS un Krievijas vissezonas polārstacija Arktikā. Izvietojusies Isačenko salas dienvidrietumos Karas jūras krastā Sergeja Kirova salu arhipelāgā.

## Atsauces
2020. gada Pasaules čempionāts šahā sievietēm

**2022. gada Pasaules čempionāts šahā sievietēm** bija šaha mačs par Pasaules šaha čempiones titulu. Tajā sacentās Dzjui Veņdzjuņa (2018. gada Pasaules čempionāta šahā sievietēm uzvarētāja) un pretendente Aleksandra Gorjačkina (2019. gada atjaunotā pretendenšu turnīra uzvarētāja).

Mača klasiskā laika kontroles daļa noslēdzās ar neizšķirtu rezultātu 6:6 pēc trim Dzjui Veņdzjuņas uzvarām, trim Aleksandras Gorjačkinas uzvarām un sešiem neizšķirtiem. 24. janvārī pēc četrām ātrā šaha partijām Dzjui Veņdzjuņa saglabāja titulu ar vienu uzvaru un trīs neizšķirtiem.

Mačs notika divās daļās: pirmā notika Šanhajā (Ķīna) un otra — Vladivostokā (Krievija) no 2020. gada 3. līdz 24. janvārim. Tas iezīmēja jaunu Pasaules šaha čempiones titula mača formātu, kurā piedalījās pašreizējā čempione un pretendenšu turnīra uzvarētāja, pēc tam, kad jaunais FIDE prezidents Arkādijs Dvorkovičs izteica savu neapmierinātību par Pasaules šaha čempiones noskaidrošanu turnīros pēc izslēgšanas sistēmas un to biežajām dažādajām pasaules čempionēm.

## Pretendenšu turnīrs
Atjaunotais pretendenšu turnīrs notika 2019. gada maijā Kazaņā, Krievijā. Formāts ir astoņu spēlētāju divu apļu turnīrs. Pretendenšu turnīrā trīs dalībnieces tika pielaistas saskaņā ar 2018. gada čempionāta rezultātiem kā šī turnīra pusfinālistes. Visas atlikušās dalībnieces kvalificējās saskaņā ar FIDE reitingu sarakstu, ņemot vērā visu divpadsmit mēneša reitinga vidējo rādītāju 2018. gadā. Aleksandra Gorjačkina turnīra dalībnieču sarakstā nomainīja Hou Jifaņu, kas atteicās piedalīties pretendenšu turnīrā.

### Dalībnieces

Gorjačkina ar 1½ punkta lielu atrāvienu pārliecinoši uzvarēja pretendenšu turnīrā un ieguva tiesības sacensties ar čempioni.

### Tabula

: 

## Mačs par čempiones titulu
Mačs tika sadalīta divās daļās starp abu dalībnieču mītnes valstīm. Pirmais posms notika Šanhajā, bet otrais — Vladivostokā. Šanhajā mačs noritēja viesnīcā *InterContinental Shanghai Jing'An*, bet Vladivostokā — Tālo Austrumu federālā universitātē. Mača partiju skaits tika palielināts līdz divpadsmit, atšķirībā no 2018. gada mača, kas sastāvēja no desmit partijām.

### Grafiks

### Rezultāti
: 

## Atsauces

## Ārējās saites
* Oficiālā saite
* Čempionāta FIDE saite 
* FIDE pretendenšu turnīra saite vietnē ''World Chess''
Voroņina sala

**Voroņina sala** () ir Krievijai piederoša neapdzīvota sala Ziemeļu Ledus okeānā. Administratīvi ietilpst Krasnojarskas novada Taimiras Dolganu—Ņencu rajonā.

## Ģeogrāfija
Sala atrodas Karas jūras austrumos,  no Severnaja Zemļas arhipelāga. Tuvākā cietzeme ir 72 km attālā Kirova sala Sergeja Kirova salu arhipelāgā. Sala faktiski ir salu grupa, kuras ziemeļos ir plaša smilšaina lagūna, ko norobežo divas smilšu strēles. Salas rietumdaļa pauguraina, tās augstākais punkts ir  vjl.

Sala atrodas arktiskās tundras dabas zonā. Augājs nabadzīgs, galvenokārt ķērpji un sūnas. Sala ietilpst Lielā Arktikas dabas rezervāta teritorijā.

## Vēsture
Salu 1930. gadā atklāja Oto Šmita un Vladimira Vīzes ekspedīcija ar ledlauzi *Georgij Sedov* un nodēvēja to par godu kuģa kapteinim Vladimiram Voroņinam.

Salas dienvidos darbojas automātiskā meteostacija.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Voroņina salas topogrāfiskā karte 1:200 000
Vikipēdija sebuāņu valodā

thumb|Vikipēdijas sebuāņu valodā logo
**Vikipēdija sebuāņu valodā** (*Wikipedya sa Sinugboanon*) ir bezmaksas tīmekļa enciklopēdijas Vikipēdijas sebuāņu valodas versija. Sebuāņu valoda ir otrā izplatītākā reģionālā valoda Filipīnās.

2020. gada janvārī tajā bija 5,377 miljoni rakstu ar 157 aktīviem lietotājiem, tādējādi tā bija otrā lielākā Vikipēdija pēc rakstu skaita, bet neliela pēc dalībnieku skaita. Lielāko daļu rakstu ir izveidojusi datorprogramma (bots) Lsjbot, kuras autors ir zviedru fiziķis, vikipēdists Sverkers Jūhansons. Šis bots veido rakstus trīs valodu Vikipēdijās: zviedru, varaju un sebuāņu valodas versijās.

## Ārējās saites
*
Roberts Eihelbergers

**Roberts Lorenss Eihelbergers** (; 1886-1961), bija ASV armijas virsnieks un ģenerālis, kurš komandēja Astoto ASV armiju Dienvidrietumu Klusā okeāna apgabalā Otrā pasaules kara laikā. 1940. gadā bijis Savienoto valstu militārās akadēmijas Vestpointā superintendents, kurā viņš ieviesa dažādas reformas. Vadījis daudzas kaujas, to skaitā Sibīrijas iejaukšanos, sabiedroto iejaukšanos krievu pilsoņu karā, asiņaino Bunas-Gonas kauju, Operāciju "Sakāve", Davao kauju, Filipīnu kampaņu, Operācijas "Nemiers" un "Vajāšana, Jaungvinejas kampaņu, Biakas kauju, Visajas kauju un Mindanao kauju. Tāpat kā astoto armiju komandējošais galvenais ģenerālis vadījis arī Palavanas invāziju Filipīnu salās, atņemot Filipīnām Mindoro, Marindukes, Panajas, Negrosas, Sebū un Boholas salas. Vēlāk Roberts Eihelbergers ar astoto armiju piedalījas Japānas okupācijā. 1948. gada beigās Roberts Eihelbergers pēc 39 gadu ilgas un ļoti aktīvas militārās darbības nolēma aiziet no armijas. Apbalvojumiem bagāts ģenerālis, saņēmis 26 apbalvojumus par varonīgu un pašaizliedzīgu rīcību kaujas laukā, drosmi ienaidnieka priekšā un daudz dažādiem citiem nopelniem. Pēc kara sarakstījis grāmatas "Mūsu džungļu ceļš uz Tokiju" (*Our jungle road to Tokyo*) un "Dear Miss Em: Ģenerāļa Roberta Eihelbergera karš Klusajā Okeāna, 1942-1945", kurās aprakstījis savas atmiņas par karu un armijas komandēšanu.

## Ārējās saites
* 
* 
* Generals of World War II
* United States Army Officers 1939—1945
Vienreizējais kods

[thumb|345px|Tipiska klienta-servera saziņa ar uz vienreizējiem kodiem balstītu [autentificēšana|autentificēšanu, kas ietver gan servera (*nonce*), gan klienta (*cnonce*) vienreizējos kodus.]]

**Vienreizējais kods** () kriptogrāfijā ir gadījumskaitlis, ko izmanto tikai vienreiz šifrētas saziņas ietvaros. Tas ļauj novērst pārspēles uzbrukumus autotentifikācijas protokolos. Tāpat tie var būt noderīgi kā inicializācijas vektori, kā arī kriptogrāfiskās jaucējfunkcijās.

## Atsauces
Jans Smits

**Johanness Hendrikuss Marija "Jans" Smits** (; dzimusi ) ir nīderlandiešu dziedātājs. Bija plānots, ka viņš kopā ar Šantalu Janzenu un Edsīliju Rombliju vadīs Covid-19 pandēmijas dēļ atcelto 2020. gada Eirovīzijas dziesmu konkursu, kam bija jānotiek Roterdamā.

## Atsauces
Roberto Bautista-Aguts

**Roberto Bautista-Aguts** (; dzimis  Kasteļo de la Planā, Spānijā) ir profesionāls spāņu tenisists. Augstākā vieta ATP vienspēļu rangā ir 2019. gada novembrī sasniegtā 9. vieta. Izcīnījis 11 ATP titulus.

2019. gadā kopā ar Spānijas izlasi izcīnīja Deivisa kausu, kur finālā pieveica Kanādas tenisistu Fēliksu Ožjē-Aljasimu.

## Vietas Grand Slam turnīros

|}

## Ārējās saites
Gripsholmas pils

**Gripsholmas pils** () ir 16. gadsimta pils Zviedrijā, Mēlarena ezera krastā, apmēram 60 kilometrus uz rietumiem no Stokholmas centra. No karaļa Gustava I laikiem 16. gadsimtā līdz 18. gadsimtam pils kalpoja kā viena no Zviedrijas karaļu rezidencēm. Kaut arī mūsdienās pils ir publiski pieejama un tajā atrodas Zviedrijas Nacionālā portretu galerija, pils vēl aizvien ir viena no Zviedrijas kroņa pilīm (*kungliga slott i Sverige*).

Pirmā pils šajā vietā uzcelta 14. gadsimta septiņdesmitajos gados. 1404. gadā tā kļuva par karalienes Margaritas īpašumu. 1472. gadā to iegādājās Stens Stūre Vecākais, kas 1498. gadā to piešķīra kartūziešu ordenim. 

1526. gadā, Zviedrijas reformācijas gaitā, karalis Gustavs I pili ordenim konfiscēja un pilnībā pārbūvēja. Turpmākos gadus pils bieži bija galma rezidence. No 1563. līdz 1567. gadam karalis Eriks IV ieslodzījumā pilī turēja savu pusbrāli Juhanu III un viņa sievu Katrīnu. 1566. gadā pilī piedzima Sigismunds III. Pēc Erika IV gāšanas no troņa, lomas mainījās, un no 1571. līdz 1573. gadam pilī ieslodzījumā savukārt atradās Eriks IV. No 1571. līdz 1573. gadam pils bija karaļa Gustava II Ādolfa atraitnes Brandenburgas Marijas Eleonoras rezidence. No 1654. līdz 1715. gadam pilī bieži dzīvoja Kārļa X Gustava sieva Hedviga Eleonora. Pēc viņas nāves pils kādu laiku stāvēja tukša, vēlāk šeit ierīkoja cietumu.

1773. gadā karalis Gustavs III pili renovēja karalienes Sofijas Magdalēnas vajadzībām. No 1781. līdz 1792. gadam šeit darbojās Gustava III Franču teātris. Pēc 1809. gada apvērsuma pilī tika ieslodzīts karalis Gustavs IV Ādolfs ar ģimeni. Šeit viņš 29. martā atteicās no troņa. No 1822. gada pilī atrodas Zviedrijas Nacionālā portretu galerija. 19. gadsimta beigās notika pretrunīgi vērtēta restaurācija.

## Attēlu galerija

Gripsholms_slott_aug_2011.jpg
Gripsholm-Mariefred_-_KMB_-_16000700012135.jpg|Pils no putna lidojuma
Gripsholm_Castle_2009_(2).jpg|Pils pagalms
Teater_Gripsholm_2017_02.jpg|Teātra zāle Gripsholmas pils


## Ārējās saites
*
*
*
*Zviedrijas Nacionālā portretu galerija
Lindforss

**Lindforss** (zviedru un ) ir zviedru cilmes uzvārds, kas izplatīts arī Somijā. Cilvēki ar šo uzvārdu:

* Arturs Lindforss (*Arthur Lindfors*; 1893—1977) — somu cīkstonis;
* Ādolfs Lindforss (*Adolf Lindfors*; 1879—1959) — somu cīkstonis.
Tylocaris

***Tylocaris*** ir *[[Pygocephalomorpha]]* kārtas un *[[Tylocarididae]]* dzimtas izmirušu augstāko vēžu ģints. Šo ģinti 1998. gadā aprakstīja Rods Teilors, Šens Janbīns un Frederiks Šrams, pamatojoties uz Ķīnā ievākto materiālu. Tās ir sīku (ap 3 cm garu) vēžveidīgo formas, kas dzīvoja Fudzjaņas provincē, Ķīnas dienvidaustrumos perma perioda sākumā. *Tylocaris* ir monotipiska ģints, kuru pārstāv tikai viena suga *[[Tylocaris asiaticus]]*.

## Apraksts
Karapakss ar attīstītu mediālo muguras ķīli, kas aizmugurējā galā sazarojas divās daļās, kā arī ar  kuņģa un kardiālajiem valnīšiem priekšpusē, un aknu valnīšiem priekšējās daļas sānos. Sīkām tuberkulām klātas virsmas koncentrējas uz mediālā muguras ķīļa un karapaksa malām. Uz pārējās karapaksa virsmas tuberkulas ir izkliedētākas. Kakla un kardiālie valnīši ir labi attīstīti. Rostrums ir izliekts un ar centrālo vagu. Telsons ir garš un šaurs ar izstieptu mediālo valnīti un nelielu dakšu galā. Uz uropodu endopodītu un eksopodītu augšējās virsmas ir bedrīšu pāris.

## Atsauces
Grāmatu draugs

thumb|Izdevniecības "Grāmatu Draugs" ēka Vecrīgā (ap 1930).
**"Grāmatu draugs"** bija latviešu izdevniecība, kas darbojās Latvijas Republikā starpkaru posmā un turpināja darbību trimdas periodā ASV.

Izdevniecību "Grāmatu draugs" 1926. gadā dibināja izdevējs un žurnālists Helmārs Rudzītis (1903—2001), kurš 1920. gadu sākumā izdeva vairākus populāras ievirzes periodiskos izdevumus. Viņš izdeva grāmatas plašam lasītāju lokam par nelielu cenu. 

Otrā pasaules kara laikā 1944. gadā Rudzītis devās bēgļu gaitās uz Vāciju, pēc tam izceļoja uz ASV. 1951. gadā Bruklinā "Grāmatu drauga" darbību atjaunoja kā laikraksta "Laiks" izdevniecības apakšnozari, un tas kļuva par vadošo trimdas latviešu grāmatu apgādu. Tas publicēja Anšlava Eglīša, Gunara Janovska, Ainas Zemdegas, Veronikas Janelsiņas prozu, Gunara Saliņa, Baibas Bičoles dzeju, kā arī citu latviešu trimdas autoru grāmatas līdz pat 1989. gadam.
Abdomens

[thumb|365px|Abdomena izvietojums [Garneles|garnelei. (iezīmēts ar dzeltenu joslu)]]
**Abdomens** (no  — 'vēders') jeb **posmkāju vēders** ir posmkāju ķermeņa aizmugurējā daļa, kas parasti sastāv no skaidri izšķiramiem segmentiem. Katram segmentam var izšķirt dorsālo vairogu — tergītu, ventrālo vairogu — sternītu un sānos divas pleiralās platnītes. Zirnekļiem un ērcēm abdomena segmenti ir saplūduši, bet pats abdomens saucas par opistosomu. Ķermeņa daļu, kas atrodas pirms abdomena, kukaiņiem sauc par krūtīm, bet zirnekļveidīgajiem par galvkrūtīm. Dažiem posmkājiem abdomens tiek iedalīts preabdomenā (*praeabdomen*) un postabdomenā (*postabdomen*).

Dažām kukaiņu grupām no beidzamajiem 2 vai 3 segmentiem ir izveidojies dējeklis. Dažiem plēvspārņiem pirmais vai divi pirmie krūšu segmenti var veidot t.s. kātiņu — petioli.

Augstākajiem vēžiem abdomens ir ar labi attīstītam vēderkājām jeb pleopodiem. Zemākajiem vēžveidīgajiem, zirnekļveidīgajiem (ja neskaita zirnekļu tīmekļa dziedzerus) un daudziem kukaiņiem vēders ir bez ekstremitātēm. Zvīņenēm abdomena ekstremitātes ir daļēji rudimentāras, daļēji pārveidotas kopulācijas piedēkļos (8. un 9. segments) vai arī vicveida astes piedēkļos — cerkās (11. segments).

## Atsauces
Ēra (upe)

**Ēra** () ir 114 kilometrus gara Ūzas labā krasta pieteka Anglijas ziemeļos, Jorkšīrā. Upe tek caur Līdsas centru. Tās ieleja ir erdelterjeru dzimtene.

Izteka netālu no Melhemtarna ezera. Tek dienvidaustrumu virzienā. Lejpus Līdsas upe ir kanalizēta un zināma arī kā Ēras un Kolderas navigācija (*Aire and Calder Navigation*). Ietek Ūzā pie Erminas. Upes krastos atrodas Skiptona, Silsdena, Kitli, Bingli, Solteira, Šipli, Līdsa, Kāslforda, Notingli, Sneita.

## Ārējās saites
Bujantuhā starptautiskā lidosta

**Bujantuhā starptautiskā lidosta** () ir starptautiska lidosta Mongolijas centrālajā daļā, 18 kilometrus uz dienvidrietumiem no valsts galvaspilsētas Ulanbatoras. Līdz jaunās lidostas izbūvei 2021. gadā tika dēvēta Čingishana vārdā.

Lidosta dibināta 1957. gadā. Lidosta modernizēta no 1994. līdz 1997. gadam. 2021. gadā nodota ekspluatācijā jauna Ulanbatoras  starptautiskā lidosta, kas atrodas 52 kilometrus no pilsētas centra netālu no Dzūnmodas pilsētas. Mūsdienās Bujantuhā tiek izmantota kā rezerves lidosta, kā arī treniņu, valdības un speciālo lidojumu lidlauks.

Lidostā regulārus pasažieru aviopārvadājumus 2020. gadā nodrošināja aviosabiedrības *[[Aeroflot]]*, *[[Aero Mongolia]]*, *[[Air Busan]]*, *[[Air China]]*, *[[Angara Airlines]]*, *[[Asiana Airlines]]*, *[[Eznis Airways]]*, *[[Hunnu Air]]*, *[[IrAero]]*, *[[Korean Air]]*, *[[MIAT Mongolian Airlines]]*, *[[SCAT Airlines]]*, *[[Tianjin Airlines]]*, *[[Turkish Airlines]]*. Visu sezonu lidojumi notiek uz 8 valstīm (tās ir Dienvidkoreja, Japāna, Kazahstāna, Krievija, Ķīna, Mongolija, Turcija, Vācija), bet sezonāli — vēl uz Taizemi.

## Ārējās saites

*
Čingishana starptautiskā lidosta

**Čingishana starptautiskā lidosta** () ir starptautiska lidosta Mongolijas centrālajā daļā, 52 kilometrus uz dienvidiem no valsts galvaspilsētas Ulanbatoras netālu no Dzūnmodas pilsētas. Nodota ekspluatācijā 2021. gadā, aizvietojot Bujantuhā starptautisko lidostu, un ir vienīgā starptautiskā lidosta valstī. Lidostai ir viens 3600 m garš asfaltbetona skrejceļš. 

Lidostā regulārus pasažieru aviopārvadājumus 2024. gadā nodrošināja aviosabiedrības *[[Aero K]]*, *[[Aero Mongolia]]*, *[[Air Busan]]*, *[[Air China]]*, *[[Angara Airlines]]*, *[[Asiana Airlines]]*, *[[Eznis Airways]]*, *[[Hunnu Air]]*, *[[IrAero]]*, *[[Jeju Air]]*, *[[Jin Air]]*, *[[Juneyao Air]]*, *[[Korean Air]]*, *[[KrasAvia]]*, *[[MIAT Mongolian Airlines|MIAT]]*, *[[Thai VietJet Air]]*, *[[Turkish Airlines]]*, *[[T'way Air]]*, *[[VietJet Air]]*. Visu sezonu starptautiskie lidojumi notiek uz 9 valstīm: Čehija, Dienvidkoreja, Japāna, Kazahstāna, Krievija, Ķīna, Turcija, Vācija, Vjetnama, bet sezonāli — vēl uz Taizemi.

## Ārējās saites

*
Ludis Skosta

**Ludis Skosta** (dzimis  Salas pagastā; miris 2009. gada 24. maijā) bija latviešu lauksaimnieks un valsts darbinieks, bijušais Latvijas Augstākās Padomes deputāts (1990—1993).

## Dzīvesgājums
Dzimis  Salas pagastā zemnieku ģimenē. 1955. gadā absolvēja Jēkabpils ekonomisko tehnikumu ekonomista grāmatveža specialitātē, pēc tam līdz 1960. gadam studēja Latvijas Lauksaimniecības akadēmijas Agronomijas fakultātē, iegūstot agronoma kvalifikāciju.

Strādāja Jēkabpils rajona kolhozā "Sala" par priekšsēdētāju, no 1962. gada bija sovhoza "Ābeļi" direktors, no 1974. gada sovhoza "Jēkabpils" direktors. Kad 1975. gadā apvienojās padomju saimniecības "Jēkabpils" un "Viesīte", 1976. gadā Skosta kļuva par PSKP XXV kongresa padomju saimniecības direktoru. Pārbūves laikā 1985. gadā Skosta kļuva par agrorūpnieciskās apvienības "Jēkabpils" priekšsēdētāju, 1990. gadā par agrofirmas "Daugava" ģenerāldirektoru.

Latvijas neatkarības atjaunošanas laikā 1990. gadā L. Skostu ievēlēja par Latvijas Augstākās Padomes deputātu no 130. Salas vēlēšanu apgabala. 1990. gada 4. maijā viņš nobalsoja par Latvijas Republikas neatkarības atjaunošanu. Darbojās Tirdzniecības un pakalpojumu komisijā.

Pēc Augstākās Padomes deputāta pilnvaru perioda beigām 1994. gadā tika ievēlēts Salas pagasta padomē un kļuva par pagasta padomes priekšsēdētāju. Tāpat vēlētāju atbalstu saņēma 1997. gada un 2001. gada Latvijas pašvaldību vēlēšanās, atkārtoti tiekot ievēlēts pagasta padomē un saglabājot tās priekšsēdētāja amatu. Kandidēja arī 2005. gada Latvijas pašvaldību vēlēšanās uz vietu Salas pagasta padomē no vēlētāju apvienības "Centrs" saraksta, taču netika ievēlēts.

Miris 2009. gada 24. maijā.

## Apbalvojumi
2000. gadā Ludi Skostu apbalvoja ar trešās šķiras Triju Zvaigžņu ordeni. Apbalvots arī ar 1991. gada barikāžu dalībnieka piemiņas zīmi.

## Atsauces
Vikipēdija līvu valodā

**Vikipēdija līvu valodā** () ir brīvās tīmekļa enciklopēdijas Vikipēdijas līvu valodas izmēģinājuma versija ar sešiem reģistrētiem dalībniekiem, kas  kopš 2008. gada 20. augusta atrodas *[[Wikimedia Foundation]]* inkubatorā.

## Vēsture
Tās sākuma lapas stabilo versiju 2010. gada 12. martā izveidoja dalībnieks .
Līdz 2020. gada 26. janvārim bija izveidotas 888 izmēģinājuma lapas līvu valodā.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Vikipēdija līvu valodā ''Wikimedia'' inkubatorā