open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Meistars un Margarita (seriāls)

**"Meistars un Margarita"** () ir 2005. gada Krievijas televīzijas seriāls, kura autors, režisors un scenārists ir Vladimirs Bortko. Seriāla sižets veidots pēc Mihaila Blugakova tāda paša nosaukuma romāna. Tā pirmizrāde notika 2005. gada 19. decembrī televīzijas kanālā *[[Rossija-1|Rossija]]*.

Moto: "Manuskripti nedeg!".

## Tapšanas vēsture
Šis bija Vladimira Bortko otrais mēģinājums ekranizēt Bulgakova romānu. 2000. gadā viņu jau aicināja ekranizēt romānu NTV kanāla studijā *Kino-Most*, tomēr pēdējā brīdī studijai neizdevās vienoties ar Sergeju Šilovski, Bulgakova sievas Jeļenas mazdēlu, kurš pasludināja sevi par autortiesību īpašnieku. 2005. gadā kanālam *[[Rossija-1|Rossija]]* izdevās panākt vienošanos ar Šilovski.

1930. gadu ainas filmēja Sanktpēterburgā, bet Bībeles ainas — Bulgārijā un Krimā. Neskatoties uz sākotnēji pausto kritiku, ka televīzijas seriālā nebūs iespējams attēlot romāna daudzslāņaino stāstījumu, kā arī tā sociālpolitisko un metafizisko tēmu sarežģītību, seriāls kļuva par vienu no veiksmīgākiem seriāliem Krievijas televīzijā.

## Sižets
Seriālam ir trīs sižeta līnijas:
* Pirmā no tām ir satīra par Padomju Savienību, kad pie varas bija Josifs Staļins. Darbība notiek 1930. gadu Maskavā, kad tur ierodas Sātans kopā ar savu svītu, lai rīkotu ikgadējo Pavasara pilnmēness balli.
* Otrās sižeta līnijas darbība notiek Jeruzalemē, tā stāsta par prefekta Poncija Pilāta rīcībām Jēzus krustā sišanas laikā, kā arī pirms un pēc tās.
* Trešā sižeta līnija stāsta par Margaritu un viņas mīļoto, vārdā nenosaukto rakstnieku Meistaru, kurš sarakstīja reliģisku romānu par Ponciju Pilātu, kas ateistiskajā Padomju Savienībā bija tabuēts temats.

## Lomās

* Oļegs Basilašvili — Volands
* Aleksandrs Gaļibins — Meistars (ieskaņoja Sergejs Bezrukovs)
* Anna Kovaļčuka — Margarita
* Kirils Lavrovs — Poncijs Pilāts
* Sergejs Bezrukovs — Ješua Ha-Nocri
* Aleksandrs Abdulovs — Korovjevs (Fagots)
* Aleksandrs Fiļipenko — Azazello
* Vano Miraņjans / Aleksandrs Baširovs — Behemots (ieskaņoja Semjons Furmans)
* Vladislavs Galkins — Ivans Bezpajumtnieks (Bezdomnijs)
* Taņa Ju — Gella
* Dmitrijs Nagijevs — Jūdass no Kirjatas / Barons Maigels
* Ļubomirs Laucevičs — Afranijs (ieskaņoja Oļegs Basilašvili)
* Aleksandrs Adabašjans — Berliozs
* Genadijs Bogačovs — Mogaričs
* Valentīns Gafts — Kāifa / cilvēks žaketē (alūzija uz Lavrentiju Beriju)
* Semjons Strugačovs — Levijs Matejs
* Valērijs Zolotuhins — Bosojs
* Vasilijs Ļivanovs — Stravinskis
* Romans Karcevs — Poplavskis
* Iļja Oļeiņikovs — Rimskis
* Aleksandrs Pankratovs-Čornijs — Ļihodejevs
* Valentīns Smirnitskis — Sempļejarovs
* Ivans Krasko — taksometra vadītājs

## Atsauces

## Ārējās saites

Мастер и Маргарита, 2005 год- все серии  visas sērijas bez subtitriem
Vjetnamas futbola izlase

**Vjetnamas futbola izlase** ir nacionālā futbola komanda, kas pārstāv Vjetnamu starptautiskās futbola sacensībās. Vjetnamas futbola izlasi pārvalda Vjetnamas Futbola federācija. No 1954. gada līdz 1976. gadam, kad pastāvēja Ziemeļvjetnama un Dienvidvjetnama, valstīs bija katrai sava futbola izlase.

## Pasaules čempionātos
* 1930—1950 — *Nepiedalījās*
* 1954—1974 — *Skatīt [[Dienvidvjetnamas futbola izlase]]*
* 1978—1990 — *Nepiedalījās*
* 1994—2022 — *Nekvalificējās*
* 2026 - *[[2026. gada FIFA Pasaules kausa kvalifikācija — AFC zona|Nekvalificējās]]*

## Āzijas kausā
* 1956 — 1976 — *Skatīt [[Dienvidvjetnamas futbola izlase]]*
* 1980 — 1992 — *Nepiedalījās*
* 1996 — 2004 — *Nekvalificējās*
* 2007 — Ceturtdaļfināls
* 2011 — 2015 — *Nekvalificējās*
* 2019 — Ceturtdaļfināls

## Atsauces
Libānas futbola izlase

**Libanas futbola izlase** ir nacionālā futbola komanda, kas pārstāv Libānu starptautiskās futbola sacensībās. Libanas futbola izlasi pārvalda Libānas Futbola asociācija.

## Pasaules čempionātos
* 1930—1982 — *Nepiedalījās*
* 1986 — *Izstājās*
* 1990 — *Nepiedalījās*
* 1994—2022 — *Nekvalificējās*
* 2026 — *[[2026. gada FIFA Pasaules kausa kvalifikācija — AFC zona|Nekvalificējās]]*

## Āzijas kausā
* 1956 — 1968 — *Nepiedalījās*
* 1972 — *Nekvalificējās*
* 1976 — *Izstajās*
* 1980 — *Nekvalificējās*
* 1984 — *Izstajās*
* 1988 — 1992 — *Nepiedalījās*
* 1986 — *Nekvalificējās*
* 2000 — Grupu turnīrs
* 2004 — *Nekvalificējās*
* 2007— *Izstajās*
* 2010— 2015 — *Nekvalificējās*
* 2019 — Grupu turnīrs

## Atsauces
Juris Vītols

**Juris Filips Vītols** (dzimis ) ir latviešu basketbolists, spēlē saspēles vadītāja pozīcijā. 2026. gadā pārstāvēja Latvijas—Igaunijas līgas un Latvijas Basketbola līgas (LBL) klubu "Rīgas Zeļļi", bet iepriekš divas sezonas spēlēja BK Liepāja, kas bija viņa pirmais profesionālais klubs. 2026. gadā iestājās armijā un dienesta laikā varēs pārstāvēt armijas klubu Entuziastu līgā.

## Karjera
J. Vītols nāk no Jūrmalas. Jaunatnes vecumā trenējies un spēlējis LJBL Basketbola skolas "Rīga" Daugavas sporta nama (DSN) filiālē (pie trenera Mārtiņa Fomina). Spēlējis Latvijas U16 un U18 jaunatnes izlasēs.

2021. gada vasarā pievienojās Latvijas—Igaunijas Basketbola līgas klubam BK Liepāja. Tā kā komandas pirmais saspēles vadītājs Renārs Birkāns guva traumu, jau pirmajā sezonā, 16 gadu vecumā, J. Vītols uzņēmās nozīmīgu lomu komandas spēles organizēšanā.

2023. gada aprīlī J. Vītols aizvadīja karjeras rezultatīvāko spēli, Latvijas Basketbola līgas ceturtdaļfinālā pret BK Latvijas Universitāte gūstot 16 punktus.

2023. gada vasarā J. Vītols bija viens no līderiem un komandas kapteinis Latvijas U18 izlasē, kas kļuva par Eiropas čempionāta B divīzijas uzvarētājiem un atgrieza Latviju A divīzijā. Drīz pēc tam tika paziņots, ka spēlētājs turpmāk pārstāvēs jaunāko Latvijas—Igaunijas Basketbola līgas klubu "Rīgas Zeļļi". 2023. gada novembrī aizvadīja karjeras rezultatīvāko spēli, gūstot 20 punktus uzvarā pār Latvijas Universitātes komandu. 2024. gada aprīlī LBL ceturtdaļfinālā pret Valmiera Glass VIA guva 23 punktus, palīdzot komandai uzvarēt sērijas pirmajā spēlē ar 87:65.

2025. gada vasarā J. Vītols bija viens no līderiem U20 izlasē, kas kļuva par Eiropas čempionāta B divīzijas uzvarētājiem un atgrieza Latviju A divīzijā arī šajā vecumā, līdzīgi kā tas izdevās pirms diviem gadiem ar U18 izlasi.

## Atsauces

## Ārējās saites
Skopjes akvedukts

**Skopjes akvedukts** () ir akvedukts Ziemeļmaķedonijas galvaspilsētas Skopjes pievārtē, Vizbegovā, ap 2 km no pilsētas centra. Akvedukta saglabātā posma garums ir 386 m, augstums — līdz 16,5 m. Šis ir vienīgais akvedukts, kas saglabājies Ziemeļmaķedonijas teritorijā.

Akvedukta būvniecības laiks nav zināms, par to pastāv divas teorijas. Vecākā uzskata, ka tas būvēts Austrumromas impērijas laikā, imperatora Justiniāna I valdīšanas laikā 6. gadsimtā. Otrs uzskats ir, ka akvedukts būvēts vēlāk, 16. gadsimtā, Osmaņu impērijas laikā. Ticis izmantots līdz pat 18. gadsimtam.

No 2021. gada notikuši akvedukta restaurācijas darbi. Objekts ir apskatāms, taču nav labiekārtots tūristu apmeklējumam.

## Atsauces

## Ārējās saites
Plaukšķenes

**Plaukšķenes** () ir neļķu dzimtas augu ģints, kura savvaļā sastopama Eirāzijā, Ziemeļamerikā, vietām Dienvidamerikā un Āfrikā, kā arī ir ievazāta Austrālijā un Okeānijas salās.

Daži autori plaukšķeņu ģintī klasificē guntiņu (*Lychnis*) u.c. ģinšu sugas, tādēļ, atkarībā no informācijas avota, ģintī klasificēto sugu skaits var svārstīties no gandrīz 500 līdz vairāk nekā 800.

## Sugas
Latvijā ir sastopamas vai ir konstatētas šādas plaukšķeņu sugas:

* Armēriju plaukšķene (*Silene armeria*) L.
* Ausainā plaukšķene (*Silene otites*) (L.) Wibel
* Sīkziedu plaukšķene (*Silene borysthenica*) (Gruner) Walters
* Gallijas plaukšķene (*Silene gallica*) L.
* Koniskā plaukšķene (*Silene conica*) L.
* Lipīgā plaukšķene (*Silene viscosa*) (L.) Pers.
* Ložņu plaukšķene (*Silene repens*) Patrin
* Nakts plaukšķene (*Silene noctiflora*) L.
* Nokarenā plaukšķene (*Silene nutans*) L.
* Parastā plaukšķene (*Silene vulgaris*) (Moench) Garcke
* Pazvilu plaukšķene (*Silene procumbens*) Murray
* Tatārijas plaukšķene (*Silene tatarica*) (L.) Pers.
* Volgas plaukšķene (*Silene wolgensis*) (Hornem.) Besser ex Spreng.
* Zaļziedu plaukšķene (*Silene chlorantha*) (Willd.) Ehrh.
* Žuburotā plaukšķene (*Silene dichotoma*) Ehrh.

## Galerija

Attēls:Silene otites 2002-05-11 Radobyl CZ.jpg|Ausainā plaukšķene (*Silene otites*)
Attēls:Silene gallica var quinquevulnera 070610a.JPG|Gallijas plaukšķenes pasuga (*Silene gallica var quinquevulnera*)
Attēls:279 Silene vulgaris 10 4 18.jpg|Parastā plaukšķene (*Silene vulgaris*)
Attēls:Moss Campion - Silene acaulis - panoramio - Björn S..jpg|*Silene acaulis*
Attēls:Silene dioica kz13.jpg|*Silene dioica*
Attēls:Silene latifolia, Riudarenes.jpg|*Silene latifolia*
Attēls:Silene maritima 02.JPG|*Silene maritima* 
Attēls:Silene virginica (closeup).jpg|*Silene virginica*
Attēls:Silene wilfordii 101568419.jpg|*Silene wilfordii*


## Atsauces
Zilā pils

thumb|Zilā pils
**Zilā pils** (melnkalniešu: *Plavi dvorac*) ir Melnkalnes prezidenta oficiālā rezidence.

## Vēsture
Pili uzcēla kņazs Nikola I troņa mantiniekam Danilo II, kurš līdz 1916. gadam šeit dzīvoja kopā ar sievu Jutu.

Būvniecība tika veikta no 1894. līdz 1895. gadam pēc itāļu arhitekta Kamillo Boito projekta. 1910. gadā pilī tika ierīkota elektrība.

Dienvidslāvijas laikos ēka tika izmantota kā izstāžu galerija. Kopš 2010. gada pēc restaurācijas tā ir valsts galvas pils.

## Ārējās saites
Mindelezers

{
  "type": "ExternalData",
  "service": "geoshape",
  "ids": "Q1772785"
}


**Mindelezers** () ir ezers Vācijas dienvidos, uz rietumiem no Bodenezera.

Kopš 1938. gada Mindelezers ir dabas liegums (*Naturschutzgebiet*). 1976. gadā Mindelezers kopā ar Volmatingenes niedrāju tika iekļauts Rāmsaras konvencijas aizsargājamo vietu sarakstā.

## Galerija

Blick auf den Mindelsee.jpg
DEU_BaWü-NSG-3.007_Kreis-KN_Mindelsee_Jul-02.jpg
Reflection - panoramio (50).jpg


## Ārējās saites
Jaunskotijas pussala

**Jaunskotijas pussala** () ir pussala Kanādas dienvidaustrumos. Kopā ar Keipbretonas salu veido Jaunskotijas provinci. Pussalas lielākā apdzīvotā vieta ir provinces galvaspilsēta Helifeksa.

## Vēsture
Vēsturiski pussala bija mikmaku indiāņu apdzīvota teritorija. Kolonizācijas sākumposmā līdz 1713. gadam tā tika dēvēta par **Akādijas pussalu** un bija daļa no franču Akādijas kolonijas. Mūsdienās par Akādijas pussalu dēvē nelielu pussalu Ņūbransvikas ziemeļrietumos. Pēc Utrehtas līguma pussala nonāca Lielbritānijas kontrolē un to sāka dēvēt pēc Jaunskotijas kolonijas nosaukuma, bet tas joprojām nav oficiāls ģeogrāfisks nosaukums Kanādā.

## Ģeogrāfija
Pussala izvietojusies starp Atlantijas okeānu austrumos, Sentlorensas līci ziemeļos un Menas līci dienvidos. Fandi līcis rietumos pussalu atdala no kontinenta, bet ar Ņūbransvikas krastu to savieno 24 km platais Šiņeto šaurums. Nortamberlendas šaurums ziemeļos pussalu atdala no Prinča Edvarda Salas, bet Kanso šaurums ziemeļrietumos — no Keipbretonas salas. Krasta līnija stipri izrobota, daudz nelielu līču un mazu saliņu.

Pussalas reljefs ziemeļu daļā paugurains, augstākais punkts 365 m vjl atrodas Kobekida kalnos. Dienvidu daļā līdzenumi. Lielākā daļa salas teritorijas apaugusi ar jauktajiem mežiem. Derīgie izrakteņi ir akmeņogles, barīts, ģipšakmens.

## Atsauces

## Ārējās saites
Kubaņas Valsts Medicīnas universitāte

**Kubaņas Valsts Medicīnas universitāte** () ir augstākās izglītības iestāde Krasnodarā, Krievijas Federācijā.

## Vēsture
Universitāte tika izveidota 1920. gadā Krasnodarā kā Kubaņas universitātes medicīnas fakultāte.

Kopš 1921. izglītības iestādes nosaukums — **Kubaņas Medicīnas institūts**. 1994. gadā tā kļuva par akadēmiju, bet 2005. gadā par universitāti.

## Atsauces

## Ārējās saites
Ļvivas Universitāte

**Ivana Franko Ļvivas Nacionālā universitāte** () ir viena no vecākajām universitātēm Austrumeiropā un vecākā universitāte Ukrainā. Viena no vadošajām valsts universitātēm.

Ļvivas akadēmija ar universitātes tiesībām tika dibināta 1661. gadā.

1870. gados Ļvivas Universitātes Filozofijas fakultātē studēja Ivans Franko, slavens ukraiņu domātājs, rakstnieks, zinātnieks, tulkotājs, psihologs, politiķis un sabiedrisks darbinieks.

## Ārējās saites
Šķēdes atsegums

**Šķēdes atsegums** ir aizsargājams ģeoloģisks un ģeomorfoloģisks dabas piemineklis Kuldīgas novada Vārmes pagastā uz ziemeļaustrumiem no Vārmes, Šķēdes upes kreisajā krastā pie Šķēdes dzirnavu ezera.

Tas ir augšējā devona Famenas stāva Mūru svītas smilšakmeņu atsegums. Mūru svītas stratotips. Atsegums ir vairāki zemi atsegumi un viens augstāks — 1,8 līdz 6 metri augsts.

## Ārējās saites

* Dabas aizsardzības pārvalde. Šķēdes atsegums
Tadžikistānas futbola izlase

**Tadžikistānas futbola izlase** ir nacionālā futbola komanda, kas pārstāv Tadzikistānu starptautiskās futbola sacensībās. Tadžikistānas futbola izlasi pārvalda Tadžikistānas Futbola federācija.

## Pasaules čempionātos
* 1930—1990 — *Atradās [[Padomju Savienība|PSRS]] sastāvā*
* 1994 — *Nepiedalījās*
* 1998—2022 — *Nekvalificējās*
* 2026 — *[[2026. gada FIFA Pasaules kausa kvalifikācija — AFC zona|Nekvalificējās]]*

## Āzijas kausā
* 1992 — *Nepiedalījās*
* 1996 — 2004 — *Nekvalificējās*
* 2007 — *Nepiedalījās*
* 2011 — 2019 — *Nekvalificējās*
* 2023 — *Ceturtdaļfināls*

## Atsauces

## Ārējās saites
* Tajikistan at AFC
* Tajikistan at FIFA
Pjatigorskas Valsts universitāte

**Pjatigorskas Valsts universitāte** () ir augstākās izglītības iestāde Pjatigorskā, Krievijā.

## Vēsture
Universitāte tika izveidota 1939. gadā kā Pedagoģiskais institūts. Institūts specializējās svešvalodu apmācībā.

Kopš 1961. gada — Pjatigorskas Valsts Svešvalodu Pedagoģiskais institūts. 1995. gadā to pārdēvēja par Pjatigorskas Valsts lingvistisko universitāti.

Nosaukums kopš 2016. gada — Pjatigorskas Valsts universitāte**.**

## Starptautiskā sadarbība
Kopš 2017. gada Pjatigorskas Valsts universitāte ir iekļauta projektā "Knowledge Exchange and Academic Cultures in the Humanities: Europe and the Black Sea Region, late 18th – 21st Centuries" Eiropas Savienības programmas "Horizon 2020" ietvaros.

## Ievērojami absolventi

* Semjons Sļepakovs — Krievijas producents, scenārists, dziedātājs un komiķis
* Tambi Masaevs — Krievijas aktieris un komiķis
* Jeļena Borščeva — Krievijas kino un teātra aktrise, dzejniece un dziedātāja.

## Atsauces
Adigejas Valsts universitāte

**Adigejas Valsts universitāte** () ir augstākās izglītības iestāde Maikopā, Adigejas Republikas galvaspilsēta, Krievijā.

## Vēsture
Universitātes vēsture sākas 1940. gadā kad Maikopā tika izveidots Skolotāju institūts, kas 1952. gadā kļuva par Adigejas Pedagoģisko institūtu, bet 1993. gadā — par valsts universitāti.

Mūsdienās Adigejas Valsts universitāte ir vadošais izglītības un pētniecības centrs Adigejas Republikā.

## Filiāles
Universitātei ir filiāles Apšeronskā, Belorečenskā, Jeiskā, Novokubanskā, Sočos un Košehabļa aulā.

## Ārējās saites
Dimmers

{
  "type": "ExternalData",
  "service": "geoshape",
  "ids": "Q688459"
}


**Dimmers** () ir sekls ezers Vācijā, uz ziemeļaustrumiem no Osnabrikas. Aiz Šteinhūdermēra otrs lielākais Lejassaksijas ezers.

Ezers ir populārs kūrorts, kā arī svarīga ūdensputnu barošanās, migrācijas un ziemošanas vieta. 1976. gadā Dimmers tika iekļauts Rāmsaras konvencijas aizsargājamo vietu sarakstā.

## Ārējās saites
Dariuss Gārlends

**Dariuss Kinnards Gārlends** (; dzimis  Geri, Indiānā, ASV) ir amerikāņu basketbolists, spēlē saspēles vadītāja pozīcijā. 2026. gadā pārstāv Nacionālās basketbola asociācijas (NBA) klubu Losandželosas "Clippers", bet visu līdzšinējo karjeru aizvadījis Klīvlendas "Cavaliers". 2022. gada NBA Visu Zvaigžņu spēles dalībnieks.

## Karjera
Pēc vienas sezonas Vanderbilta Universitātes komandā NCAA D. Gārlends pieteicās NBA draftam un 2019. gada NBA draftā Klīvlendas "Cavaliers" viņu izraudzījās ar kopējo 5. numuru.

Jau pirmajā sezonā D. Gārlends ieņēma svarīgu vietu komandā, dodamies sākumsastāvā visās spēlēs, kurās piedalījās, un tā tas ir noticis gandrīz visās vēlākajās viņa karjeras sezonās. 2022. gadā D. Gārlends pirmo reizi tika izraudzīts piedalīties NBA Visu Zvaigžņu spēlē, kā arī tika nosaukts par vienu no galvenajiem pretendentiem uz Progresējušākā spēlētāja balvu.

2022. gada 13. novembrī D. Gārlends sasniedza karjeras rekordu — 51 punktu zaudētā spēlē (124–129) pret Minesotas "Timberwolves", iemetot 10 no 15 trīspunktu metieniem. Šīs sezonas noslēgumā "Cavaliers" iekļuva NBA izslēgšanas spēlēs pirmo reizi, kopš tās sastāvā nespēlēja Lebrons Džeimss.

2026. gada februārī D. Gārlends tika aizmainīts uz Losandželosas "Clippers" pret Džeimsu Hārdenu ("Clippers" ieguva arī nākotnes otrās kārtas drafta izvēli).

## Atsauces

## Ārējās saites
Makopse

thumb|Makopses dzelzceļa stacija
**Makopse** (krievu: *Макопсе*) ir kūrorta apkaime Sočos, Krasnodaras novadā, Krievijā.

Nosaukums radies no Makopses upes. Galvenā ekonomikas nozare ir tūrisms.

Apkaimē dzīvo aptuveni 2000 cilvēku, galvenokārt krievi, grieķi, armēņi un adigi.
[thumb|Dzelzceļa tilts pie [Melnā jūra|Melnās jūras]]

## Klimats
Klimats ir mitrs subtropisks.

Gada vidējā gaisa temperatūra ir aptuveni +13,5°C, vidējā jūlija temperatūra ir aptuveni +24°C, bet vidējā janvāra temperatūra ir aptuveni +6°C.

## Rajoni
Makopse vēsturiski ir sadalīta trijās daļās — **Makopse** (ziemeļu daļa), **Augšējā Makopse** (centrālā daļa) un **Apakšējā Makopse** (dienvidu daļa).

## Ārējās saites
Primorskoahtarska

**Primorskoahtarska** (krievu: *Приморско-Ахтарск*) ir pilsēta Krasnodaras novadā, Krievijā.

Primorskoahtarska atrodas Krasnodaras novada ziemeļrietumu daļā, 151 km attālumā no Krasnodaras, Azovas jūras piekrastē.

## Ekonomika
Pilsētas ekonomikas pamatā ir zvejniecība, zivkopība un zivju pārstrāde, Primorskoahtarska atrodas daudzas zvejnieku biedrības. Pastāv arī tūrisma nozare.

## Iedzīvotāji

## Atsauces

## Ārējās saites
Radzenes

**Radzenes** () ir neļķu dzimtas augu ģints ar kosmopolītisku izplatības areālu. Ģintī ir klasificētas aptuveni 200 sugas.

## Sugas
Latvijā ir sastopamas vai novērotas šādas radzeņu sugas:

* Lielaugļu radzene (*Cerastium lucorum*) (Schur) Möschl,
* Piecputekšņlapu radzene (*Cerastium semidecandrum*) L.,
* Šaubīgā radzene (*Cerastium dubium*) (Bastard) Guépin,
* Tīruma radzene (*Cerastium arvense*) L,
* Velēnu radzene (Cerastium holosteoides) Fr.,

Citas ģintī klasificētās sugas (nepilns saraksts):

* *Cerastium aleuticum*
* *Cerastium alpinum*
* *Cerastium arcticum*
* *Cerastium axillare*
* *Cerastium beeringinanum*
* *Cerastium bialynickii*
* *Cerastium biebersteinii*
* *Cerastium brachypetalum*
* *Cerastium brachypodum*
* *Cerastium cerastoides*
* *Cerastium dichotomum*
* *Cerastium diffusum*
* *Cerastium fischerianum*
* *Cerastium fontanum*
* *Cerastium furcatum*
* *Cerastium glomeratum*
* *Cerastium gorodkovianum*
* *Cerastium gracile*
* *Cerastium maximum*
* *Cerastium nigrescens*
* *Cerastium nutans*
* *Cerastium pumilum*
* *Cerastium regelii*
* *Cerastium sordidum*
* *Cerastium subtriflorum*
* *Cerastium sventenii*
* *Cerastium sylvaticum*
* *Cerastium terrae-novae*
* *Cerastium texanum*
* *Cerastium tomentosum*
* *Cerastium utriense*

## Galerija

Attēls:Cerastium arvense - Acker-Hornkraut Detail.JPG|*Cerastium arvense*
Attēls:Cerastium carinthiacum ssp. austroalpinum PID1484-2.jpg|*Cerastium carinthiacum ssp. austroalpinum*
Attēls:Cerastium latifolium (Kalkalpen-Hornkraut) 1128 IMG.JPG|*Cerastium latifolium*
Attēls:Cerastium maximum 119936988.jpg|*Cerastium maximum*
Attēls:Cerastium semidecandrum kz19.jpg|*Cerastium semidecandrum* 


## Atsauces
Maskavas guberņa

thumb|Guberņas ģerbonis.
thumb|Maskavas guberņa Krievijas Impērijas kartē (1914).
**Maskavas guberņa** bija Krievijas administratīvi teritoriālā vienība, kas izveidota 1708. gadā un likvidēta 1929. gadā.

1897. gadā guberņas teritorija bija 33 271 km2 ar 2,430 miljoniem iedzīvotāju. Mūsdienās guberņas lielākā daļa atrodas Maskavas apgabala teritorijā.

## Vēsture
Izveidota pēc Pētera I īstenotās Krievijas caristes administratīvās reformas kopā ar Ingrijas, Kijivas, Smoļenskas, Arhangeļskas, Kazaņas, Azovas un Sibīrijas guberņām.

1719. gadā guberņā izveidoja deviņas provinces:
* Jurjevopoļskas province (*Юрьево-Польская провинция*)
* Kalugas province (*Калужская провинция*)
* Kostromas province (*Костромская провинция*)
* Maskavas province (*Московская провинция*)
* Pereslavļas-Zaļeskas province (*Переслав-Залесская провинция*)
* Rjazaņas Perejaslavas province (*Переяслав-Рязанская провинция*)
* Suzdaļas province (*Суздальская провинция*)
* Tulas province (*Тульская провинция*)
* Vladimiras province (*Владимирская провинция*)

1727. gadā no Sanktpēterburgas guberņas pievienoja Jaroslavļas un Ugļičas provinces.

Katrīnas II valdīšanas laikā 1775.—1778. gadā no Maskavas guberņas atdalīja Kalugas, Tulas, Tveras, Vladimiras, Rjazaņas un Kostromas vietniecības.

1781. gadā bijušās Maskavas provinces robežās reorganizētajā Maskavas guberņā izveidoja Volokolamskas, Možaiskas, Verejas, Podoļskas, Ņikickas, Serpuhovas, Kolomnas, Broņņicu, Maskavas, Voskresenskas, Kļinas, Dmitrovas, Zveņigorodas, Bogorodskas un Ruzas apriņķus.

## Guberņas kartes

Subdivisions of Russia in 1708 (ru).svg|Maskavas guberņa pēc Pētera I administratīvās reformas (1708)
Московская губерния 1745.jpg|Maskavas guberņa (1745)
Map of Moscow Governorate 1792 (small atlas).jpg|Maskavas guberņa ar 15 apriņķiem pēc reducēšanas (1792)
Moscow governorate 1821.jpg|Maskavas guberņa (1821)
Map of Moscow Governorate in 1873.jpg|Maskavas guberņa (1873)
Moscow Governorate (1913).png|Maskavas guberņa (1913)


## Ārējās saites
Juris Jansons

**Juris Jansons** var būt:

* Juris Jansons (1939—2016) — PSRS un Latvijas fiziķis;
* Juris Jansons (1973) — Latvijas jurists.
Glūdas luterāņu baznīca

**Glūdas luterāņu baznīca** ir luterāņu dievnams Jelgavas novada Glūdas pagastā. Atrodas pie Glūdas, blakus Latvijas reģionālajam autoceļam (P96) Dorupe—Auce—Grīvaiši. Pēc Otrā pasaules kara kā sakrāla celtne netiek izmantota.

## Vēsture
Glūdas mūra baznīca celta no 1847. līdz 1848. gadam un iesvētīta 1848. gada 29. septembrī. 1894. gadā lūgšanu nams tika pārbūvēts, piebūvējot tam torni un paplašinot draudzes telpu līdz 200 sēdvietām.

Pirmajā pasaules karā baznīca tika izpostīta, bet vācu armija izmantoja to par zirgu stalli. 1915. gadā tika nodedzināts baznīcas tornis. Karam beidzoties, 1925.—1926. gadā dievnams tika atjaunots un 1926. gada 29. augustā to iesvētīja. Pēc tam iesvētīja arī Glūdu māju saimnieka Spruksta dāvāto baznīcas zvanu. Tajā laikā altārgleznas un ērģeļu vēl nebija. Ērģeles tika uzstādītas pēc astoņiem gadiem 1934. gada 17. jūnijā.

Otrā pasaules kara laikā, 1944. gada pavasarī Sarkanās armijas daļas dievnamā ierīkoja kara hospitāli. Šajā laikā baznīca atkal tika izpostīta un pamesta. Vietējā padomju saimniecība "Krimūnas" 1978. gadā nozāģēja baznīcas torņa smaili un kopā ar krustu nogāza to zemē. Dievnamam aizmūrēja logus, sienā izlauza lielākas durvju ailas un ierīkoja tur minerālmēslu noliktavu.

Baznīca bija akmens mūra garenbūve ar garenass virzienā piebūvētu sakristeju un izvirzītu kāpienveida torni ar slaidu astoņstūra smaili. Pielāgojot celtni noliktavas vajadzībām, smailes vietā tika uzlikts zems divslīpju jumtiņš. Garenfasādēs bija augstas pusloka logailas, kas pašlaik ir aizmūrētas. Pašreiz baznīca ir pamesta un netiek izmantota.

## Atsauces

## Ārējās saites
Slavonija

thumbnail|235px|Karte atspoguļo mūsdienu uztveri, vēsturiskās Slavonijas robežas gadsimtu gaitā mainījās.
**Slavonija** () ir viens no četriem Horvātijas vēsturiskajiem novadiem (kopā ar Dalmāciju, Centrālo Horvātiju un Istru). Tā aizņem valsts austrumu daļu un aptuveni atbilst piecām Horvātijas župānijām: Brodas-Posavinas, Osijekas-Baranjas, Požegas-Slavonskas, Viroviticas-Podravinas un Vukovaras-Srijemas župānijas. Slavonijas župānijas aizņem 12 556 kvadrātkilometrus jeb 22,2 % no Horvātijas teritorijas, un tajos dzīvo 806 192 jeb 18,8 % Horvātijas iedzīvotāju. Lielākās novada pilsētas ir Osijeka, Slavonski Broda un Vinkovci.

Slavonija atrodas Vidusdonavas zemienē, ko lielā mērā ierobežo Donava, Drava un Sava. Rietumos novadu veido Savas un Dravas ielejas un kalni ap Požegas ieleju, bet austrumos — līdzenumi. Slavonijā ir mēreni kontinentāls klimats ar salīdzinoši nelielu nokrišņu daudzumu.

Pēc Rietumromas impērijas sabrukuma, kas mūsdienu Slavonijas teritorijā valdīja līdz 5. gadsimtam, šo teritoriju pirms avāru un slāvu ierašanās, kontrolēja ostgoti un langobardi. Slāvi 7. gadsimtā nodibināja Lejaspanonijas kņazisti. Vēlāk tā tika iekļauta Horvātijas karalistē, bet pēc tās sabrukuma karaliste tika pārvaldīta personālūnijā ar Ungārijas Karalisti.

12. gadsimtā tā kļuva par daļu no Ungārijas kroņa zemēm. Osmaņi Slavoniju iekaroja no 1536. līdz 1552. gadam. Pēc Lielā turku kara, ar Karlovicas līgumu, Slavonija 1699. gadā tika nodota Hābsburgiem. Pēc 1867. gada Austroungārijas kompromisa Slavonija kļuva par daļu no Ungārijas Karalistes, bet gadu vēlāk — par daļu no Horvātijas-Slavonijas karalistes. Kad 1918. gadā Austroungārija izjuka, Slavonija kļuva par daļu no īslaicīgi pastāvējušās Slovēņu, horvātu un serbu valsts, kas savukārt kļuva par daļu no Serbu, horvātu un slovēņu karalistes, vēlāk pārdēvētas par Dienvidslāviju. Horvātijas kara laikā Slavonijā notika sīvas kaujas, tostarp 1991. gada Vukovaras kauja.

## Ārējās saites
Smoļenskas guberņa

thumb|right|Guberņas ģerbonis (1856).
thumb|Smoļenskas guberņa Krievijas Impērijas kartē (1914).
**Smoļenskas guberņa** bija Krievijas administratīvi teritoriālā vienība, kas izveidota 1708. gadā un likvidēta 1929. gadā. No 1713. līdz 1726. gadam tā kā Smoļenskas province bija pievienota tikko iekarotajai Rīgas guberņai.

1897. gadā guberņas teritorija bija 56 042,6 km2 ar 1,525 miljoniem iedzīvotāju. Mūsdienās guberņas lielākā daļa atrodas Smoļenskas apgabala teritorijā.

Saskaņā ar provinces etnogrāfiskajām īpatnībām lielākā daļa tās iedzīvotāju bija baltkrievi un lielkrievi. Pēdējie dzīvoja Smoļenskas austrumu daļā un veidoja 42,3 % no kopējā guberņas iedzīvotāju skaita. Turpretī tā sauktās guberņas rietumu daļas apriņķos dzīvoja baltkrievi, kuri 1866. gadā veidoja guberņas vairākumu — 46,7 % no kopējā iedzīvotāju skaita. Pārējie 11 % bija jauktās ģimenes. Dati par 1897. gadu ir krasi atšķirīgi. Par krieviem sevi uzskatīja 91,6% iedzīvotāju, bet par baltkrieviem — tikai 6,6% (100 757 cilvēki).

## Vēsture
Krievijas cariste 1667. gadā pēc Andrusovas pamiera noteikumiem anektēja Polijas-Lietuvas kopvalsts sastāvā esošo Smoļenskas vaivadiju. 
Smoļenskas guberņu izveidoja 1708. gadā pēc Pētera I īstenotās Krievijas caristes administratīvās reformas kopā ar Ingrijas, Kijivas, Maskavas, Arhangeļskas, Kazaņas, Azovas un Sibīrijas guberņām.
Sākotnēji guberņā ietilpa arī daļas no vēlāk izveidotajām Kalugas, Tveras un Tulas guberņām.

No 1713. līdz 1726. gadam tā kā Smoļenskas province bija pievienota tikko iekarotajai Rīgas guberņai.

1726. gadā provinci atkal reorganizēja, taču tajā bija tikai 5 apgabali: Smoļenskas, Belskas, Vjazemskas, Dorogobužskas un Roslavļskas.

1764. gadā Katrīnas II valdīšanas laikā iznāca norāde veicināt Mazkrievijas, Livonijas un Somijas, kā arī Smoļenskas provinču rusifikācijas pasākumus, lai tās pārtrauktu tiekties pie kaimiņvalstīm ("neraudzītos kā vilki uz mežu"):

 *Ciи провинціи <Малую Россiю, Лифляндiю и Финляндiю>, также и смоленскую, надлежитъ легчайшими способами привести къ тому, чтобъ oнѣ обрусѣли и перестали бы глядѣть какъ волки къ лѣсу*.

1775. gadā Smoļenskas guberņu pārveidoja par vietniecību, 1796. gadā guberņu atjaunoja ar 9 apriņķiem, bet 1796. gadā tā atkal kļuva par guberņu. 

1929. gadā Smoļenskas guberņa tika likvidēta, un tās teritorija kļuva par Rietumu apgabala daļu.

## Guberņas kartes

Subdivisions of Russia in 1708 (ru).svg|Smoļenskas guberņa pēc Pētera I administratīvās reformas (1708)
Map of Smolensk Namestnichestvo 1792 (small atlas).jpg|Smoļenskas vietniecība ar 12 apriņķiem (1792)
RussianEmpireMap1800-16-SmolenskayaProvince.jpg|Smoļenskas guberņa ar 9 apriņķiem (1800)
Smolensk governorate 1821.jpg|Smoļenskas guberņa (1821)
Smolensk Governorate (1913).png|Smoļenskas guberņa (1913)


## Atsauces

## Ārējās saites
Leida Lepika

**Leida Lepika** (; dzimusi , mirusi ) bija igauņu ģeogrāfe, kartogrāfe un uzņēmēja. Bijusi Igaunijas vadošās karšu izdevniecības "Regio" līdzīpašniece un vadītāja.

## Dzīvesgājums
Leida Lepika dzimusi 1968. gadā. 1991. gadā absolvējusi Tartu Universitāti ģeogrāfijas specialitātē.

Darbojusies Igaunijas kartogrāfijā vairāk nekā 30 gadu garumā. Bijusi Igaunijas vadošās karšu izdevniecības "Regio" galvenā redaktore, pēc tam arī līdzīpašniece un vadītāja.

Mirusi 2022. gada 14. martā pēc smagas slimības.

## Atsauces
Vērtešs

**Vērtešs** () ir plato Dunāntūlas līdzenumā Ungārijas ziemeļrietumos, Fejēras un Komāromas-Estergomas vārmeģēs, netālu no Tatabāņas pilsētas. Augstākais punkts ir Naģčākāņs ( vjl). Kalnu sistēmas garums ir ap 30 km.

Saskaņā ar leģendu, kas atrodama viduslaiku Ungārijas hronikās, Vērteša kalni ir nosaukti pēc vēsturiska notikuma: 1051.–1052. gada neveiksmīgā Svētās Romas impērijas imperatora Heinriha III karagājiena, kura laikā atkāpjošais vācu bruņinieku karaspēks pametis savas bruņas, lai būtu vieglāk bēgt cauri kalniem (*vért* ungāru valodā — bruņas).

## Atsauces

## Ārējās saites
Kārlis Žunda

**Kārlis Šilke-Žunda** (dzimis **Kārlis Žunda** , Saldū) ir latviešu basketbolists, spēlē vieglā uzbrucēja un uzbrūkošā aizsarga pozīcijā. 2025. gadā pārstāv Itālijas B sērijas klubu *[[Fabriano]]*.

## Karjera
K. Žunda ir Saldus basketbola skolas audzēknis, kur aizvadījis visus jauniešu basketbola gadus, spēlējis LJBL čempionātā. No 2015. gada spēlējis BK Saldus komandā LBL2 līmenī.

No 2017. līdz 2021. gadam K. Žunda studēja Latvijas Universitātē, iegūstot bakalaura grādu, vienlaikus augstā līmenī spēlējot basketbolu. Šajā laikā viņš bija viens no BK Latvijas Universitāte līderiem, bija arī komandas kapteinis.

2021. gada vasarā pievienojās citam Latvijas—Igaunijas Basketbola līgas un Latvijas Basketbola līgas (LBL) klubam BK Liepāja. Pēc divām sezonām Liepājā, kuru laikā bija arī komandas kapteinis, 2023. gada vasarā K. Žunda pārcēlās uz Igaunijas klubu *[[Keila KK]]*, kur tāpat tika izvēlēts par komandas kapteini. 2024. gada jūnijā viņš noslēdza līgumu ar LBL klubu BK Ogre.

2025. gada jūlijā tika paziņots, ka K. Žunda tupmāk spēlēs Itālijas B sērijā (pēc spēka trešajā līgā), pārstāvot *[[Fabriano]]* komandu.

K. Žunda nav spēlējis Latvijas jaunatnes izlasēs, toties ir piedalījies pieaugušo Latvijas izlases treniņos, lai gan laukumā izlases sastāvā pagaidām nav devies.

## Atsauces

## Ārējās saites
Volgogradas Valsts universitāte

**Volgogradas Valsts universitāte** () ir viena no lielākajām augstākās izglītības iestādēm Volgogradas apgabalā, Krievijā.

Studē 12 000 bakalaura, maģistrantūras un doktorantūras studentu.

Universitāte tika izveidota 1980. gadā.

Volgogradas Valsts universitāte piedalās Eirāzijas Universitāšu asociācijā. 2014. un 2015. gadā universitāte iekļuva BRICS valstu labāko universitāšu reitingā (151. vieta).

## Ārējās saites
Šolema Aleihema Priamurskas Valsts universitāte

**Šolema Aleihema Priamurskas Valsts universitāte** () ir augstākās izglītības iestāde Birobidžanā, Ebreju autonomajā apgabalā, Krievijā.

Universitāte ir nosaukta ebreju rakstnieka Šolema Aleihema vārdā.

## Vēsture
Izglītības iestāde tika dibināta 1989. gadā kā Birobidžānas Valsts pedagoģiskais institūts, 2005. gadā tā kļuva par Tālo Austrumu Valsts sociāli humanitāro akadēmiju, bet 2011. gadā tā tika akreditēta kā universitāte.

Šolema Aleihema Priamurskas Valsts universitāte pirmā un līdz šim vienīgā valsts augstākās izglītības iestāde Ebreju autonomajā apgabalā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Verakrusa (pilsēta)

**Verakrusa** (), oficiāli — **Eroika Veraksusa** (*Heroica Veracruz* — ‘Varonīgā Verakrusa’), ir pilsēta Meksikā, Verakrusas de Ignasio de la Ljaves štata lielākā apdzīvotā vieta. Atrodas štata centrālajā daļā pie Meksikas līča 90 km attālumā no štata administratīvā centra Halapas. Verakrusa ir Meksikas vecākā, lielākā un vēsturiski nozīmīgākā osta.

## Ārējās saites
Temrjuka

**Temrjuka** () ir pilsēta Krasnodaras novadā, Krievijā.

Pilsēta atrodas 130 km attalumā no Krasnodaras. Tā ir lielākā apdzīvotā vieta Tamaņas pussalā.

Temrjukas rajonā atrodas Temrjukas jūras osta, Tamaņas osta, Kavkazas osta un sašķidrinātās gāzes pārkraušanas terminālis, kā arī autoosta, no kuras var nokļūt Krasnodarā, Anapā, Armavirā un citās Krievijas pilsētās.

Pilsēta ir nosaukta tās dibinātāja kņaza Temrjuka vārdā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Odesas Universitāte

**I. Mečņikova Odesas Nacionālā universitāte** () ir viena no vecākajām augstākās izglītības iestādēm Ukrainā, kas atrodas Odesā.

## Vēsture
Universitāte tika dibināta 1865. gadā kā **Imperatora Novorosijskas universitāte**. 1945. gadā universitāte tika nosaukta Iļjas Mečņikova vārdā.

Kopš tās dibināšanas 1865. gada Odesas Nacionālā universitāte ir bijusi viena no vadošajām iestādēm izglītības sistēmas veidošanā, zinātniskās un kultūras attīstībā Ukrainā. Tā ir viena no vecākajām Ukrainas universitātēm un kopā ar Kijivas, Harkivas un Ļvivas universitātēm faktiski nosaka izglītības, zinātnes un kultūras stāvokli un perspektīvas valsts izglītības tīklā.

## Ārējās saites
Ziemeļu Marianas Salu futbola izlase

**Ziemeļu Marianas Salu futbola izlase** ir nacionālā futbola komanda, kas pārstāv Ziemeļu Marianas Salas starptautiskās futbola sacensībās. Ziemeļu Marianas Salu futbola izlasi pārvalda Ziemeļu Marianas Salu Futbola asociācija.

## Pasaules čempionātos
*Nav [[FIFA]] dalībvalsts*

## Āzijas kausā
* 1956 — 2007 — *Nebija AFC dalībvalsts*
* 2011 — *Nepiedalījās*
* 2015 — *Nekvalificējās*
* 2019 — *Nepiedalījās*

## Atsauces
Mariupoles Valsts universitāte

**Mariupoles Valsts universitāte** () ir augstākās izglītības iestāde Doneckas apgabalā, Ukrainā.

## Vēsture
Universitāte tika dibināta 1991. gadā kā **Mariupoles Humanitārā koledža**, Doneckas Nacionālās universitātes filiāle ar Mariupoles pilsētas grieķu kopienas atbalstu. 1993. gadā tā tika pārveidota par **Mariupoles Humanitāro institūtu**, bet 2004. gadā tika pārveidots par universitāti.

2010. gadā ieguva klasiskās universitātes statusu un tika pārdēvēta par **Mariupoles Valsts universitāti**.

Pēc Krievijas iebrukuma Ukrainā un Mariupoles okupācijas universitāte tika pārcelta uz Kijivu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Liesjervi nacionālais parks

{
  "type": "ExternalData",
  "service": "geoshape",
  "ids": "Q2606958"
}

**Liesjervi nacionālais parks** () ir 1956. gadā izveidots nacionālais parks Somijas dienvidos, Kantahemē, uz ziemeļrietumiem no Helsinkiem. 

Daļa no nacionālā parka atrodas valsts aizsardzībā no 1920. gada. Relatīvi nelielajā parkā ir vairāki ezeri ar daudziem līcīšiem. Izveidotas kempinga vieta un tradicionāla lauku sēta.

## Galerija

Kaksvetisen_tulentekopaikka,_Liesjärven_kansallispuisto,_Tammela,_15.11.2014..JPG
Karhunpesännummi,_Liesjärven_kansallispuisto,_Tammela,_15.11.2014..JPG
Kyynäränharju,_Liesjärven_kansallispuisto,_Tammela,_15.11.2014_(2).JPG
Korteniemi savusauna.jpg
Hyypiönkallion_näköalapaikka_eli_Välimetsän_luoteiskulma,_Liesjärven_kansallispuisto,_Tammela,_15.11.2014.JPG
Tapolanjärvi_Siltalahden_tulipaikan_pohjoispuolelta_kuvattuna,_Liesjärven_kansallispuisto,_Tammela,_15.11.2014.JPG


## Ārējās saites

*
Arhangeļskas guberņa

thumb|Guberņas ģerbonis (1878).
thumb|Arhangeļskas guberņa Krievijas Impērijas kartē (1914).
**Arhangeļskas guberņa** bija Krievijas administratīvi teritoriālā vienība, kas izveidota 1708. gadā kā Arhangelogorodas (Erceņģeļa pilsētas) guberņa (*Архангелогоро́дская губе́рния*) un likvidēta 1929. gadā. 
1903. gadā guberņas teritorija bija 842 531 km2 ar 0,376 miljoniem iedzīvotāju. Mūsdienās guberņas  teritorijā atrodas ne tikai Arhangeļskas apgabals un Ņencu autonomais apvidus, bet arī Murmanskas apgabals, Karēlijas un Komi Republikas ziemeļu daļas.

## Vēsture
Arhangelogorodas guberņu izveidoja 1708. gadā pēc Pētera I īstenotās Krievijas caristes administratīvās reformas kopā ar Ingrijas, Kijivas, Maskavas, Smoļenskas, Kazaņas, Azovas un Sibīrijas guberņām.

1719. gadā guberņu sadalīja Arhangelogorodas, Vologdas, Galičas un Ustjugas provincēs. 1775. gadā guberņu sadalīja 18 apriņķos. 1780. gadā to iekļāva Vologdas vietniecības sastāvā kā Arhangeļskas apgabalu, kuru 1784. gadā pārveidoja par vietniecību ar 7 apriņķiem, bet 1796. gadā par guberņu ar 8 apriņķiem.

## Guberņas kartes

History of Russia, 1682-1762.jpg|Erceņģeļa pilsētas (Arhangelogorodas) guberņa (3) pēc Pētera I administratīvās reformas (1708)
Map of Arkhangelsk Namestnichestvo 1792 (small atlas).jpg|Arhangeļskas vietniecība ar 12 apriņķiem (1792)
Atlas of Russian Empire (1800). Arkhangelsk governorate.jpg|Arhangeļskas guberņa ar 9 apriņķiem (1800)
Arkhangelsk Governorate 1824.jpg|Arhangeļskas guberņa (1824)
Arkhangelsk Governorate (1913).png|Arhangeļskas guberņa (1913)


## Ārējās saites
Vezula

**Vezula** () ir pilsēta Francijas austrumos, Šveices robežas tuvumā, Burgundijas-Franškontē reģionā. Augšsonas departamenta administratīvais centrs un visvairāk apdzīvotā departamenta pašvaldība ar  iedzīvotājiem 2014. gadā.

Uzcelta prmajā tūkstošgadē Lamotes kalna virsotnē ar nosaukumu *Castrum Vesulium*, pilsēta pakāpeniski attīstījās par Eiropas tirdzniecības un ekonomikas centru. Viduslaiku beigās pilsēta piedzīvoja gan mēri, gan epidēmijas un lokālus militāros konfliktus. Francijas sastāvā iekļauta 1678. gadā.

Vezulā atrodas liela PSA detaļu ražotne un tajā norisinās Vezulas Starptautiskais Āzijas kino festivāls. Žaks Brels pilsētu apdziedājis savā 1968. gada dziesmā *Vesoul*.

## Atsauces

## Ārējās saites

*
Pagalmi

**"Pagalmi"** ir 2023. gadā izdotais Prāta Vētras minialbums. Šis ir otrais minialbums pēc "Vietu nav", kas iznāca 1994. gadā. Tajā ir iekļautas 4 dziesmas latviešu valodā.

## Dziesmu saraksts
# "Mākoņi neatskatās" — 3:46
# "Pasta balodīts" — 2:36
# "Karalienes valsis (Dame la mano)" — 3:51
# "Pagalmi" — 3:13
Priedulas luterāņu baznīca

**Priedulas evaņģēliski luteriskā baznīca** ir 16. gadsimta Latvijas Evaņģēliski luteriskās baznīcas dievnams, kas atrodas Saldus novada Vadakstes pagasta Priedulā. Valsts nozīmes kultūras piemineklis.

Priedulas luterāņu baznīca celta 16. gadsimta beigās kā viena no 70 baznīcām, kas pēc hercoga  Gotharda Ketlera pavēles tika būvētas Kurzemes hercogistē. Baznīcā atrodas 17. gadsimta septiņdesmitajos gados radīts altāris, 18. gadsimta vidus altāra barjeras un 18. gadsimta otrā puses kancele, kas ir atsevišķi valsts nozīmes kultūras pieminekļi. Pie baznīcas atrodas Priedulas viduslaiku kapsēta. Tur redzami savdabīgi kapu pieminekļi, ko no šūnakmens veidojis ķesteris un draudzes skolas skolotājs Heinrihs Štrauss.

## Ārējās saites
Lesjas Ukrainkas Volīnijas Nacionālā universitāte

**Lesjas Ukrainkas Volīnijas Nacionālā universitāte** (ukraiņu: *Волинський національний університет імені Лесі Українки*) ir augstākās izglītības iestāde Luckā, Ukrainā.

Universitāte ir nosaukta ukraiņu rakstnieces Lesjas Ukrainkas vārdā.

## Vēsture
1940. gadā tika dibināts Luckas Valsts skolotāju institūts. Pirmajā kursā iestājās 135 studenti. 1993. gada 6. jūlijā tika izveidota **Lesjas Ukrainkas Volīnijas Valsts universitāte**.

2007. gada 26. septembrī universitātei tika piešķirts nacionālās universitātes statuss. 

2012. gada 24. augustā ar Ukrainas prezidenta Viktora Janukoviča rīkojumu universitāte tika pārdēvēta par **Lesjas Ukrainkas Austrumeiropas Nacionālo universitāti**. 

2020. gada jūnijā tika nolemts atjaunot iestādes iepriekšējo nosaukumu.

## Atsauces
Makao futbola izlase

**Makao futbola izlase** ir nacionālā futbola komanda, kas pārstāv Makao starptautiskās futbola sacensībās. Makao futbola izlasi pārvalda Makao Futbola asociācija.

## Pasaules čempionātos
* 1930—1978 — *Nepiedalījās*
* 1982—1986 — *Nekvalificējās*
* 1990 — *Nepiedalījās*
* 1994—2022 — *Nekvalificējās*
* 2026 — *[[2026. gada FIFA Pasaules kausa kvalifikācija — AFC zona|Nekvalificējās]]*

## Āzijas kausā
* 1956 — 1976 — *Nepiedalījas*
* 1980 — *Nekvalificējās*
* 1984 — 1988 — *Nepiedalījas*
* 1992 — 2004 — *Nekvalificējās*
* 2007 — *Nepiedalījas*
* 2011 — 2023 — *Nekvalificējās*

## Atsauces
Lucije Hradecka

**Lucije Hradecka** (; dzimusi ) ir bijusī čehu tenisiste, divu *[[Grand Slam (teniss)|Grand Slam]]* sieviešu dubultspēļu turnīru uzvarētāja (Francijas atklātais čempionāts (2011), ASV atklātais čempionāts (2013)), kā arī viena *Grand Slam* jaukto dubultspēļu turnīra uzvarētāja (Francijas atklātais čempionāts (2013)). Vēl sešreiz bijusi *Grand Slam* turnīru fināliste (četras — sieviešu un divas jauktajā dubultspēlē), kā arī WTA sezonas finālturnīra dalībniece sieviešu dubultspēlē (2012), 2012. gada olimpisko spēļu sudraba medaļas ieguvēja sieviešu dubultspēlē, 2016. gada olimpisko spēļu bronzas medaļniece jauktajā dubultspēlē, 26 WTA dubultspēļu turnīru uzvarētāja un pieckārtējs Federācijas kausa ieguvēja (2011, 2012, 2014—2016) Čehijas izlases sastāvā. Bijusi pasaules ceturtā rakete sieviešu dubultspēlē.

## Statistika

### Vietas ''Grand Slam'' turnīros

#### Vienspēles

|}
 

#### Dubultspēlēs

|}

#### Jauktās dubultspēlēs

|}

## Atsauces

## Ārējās saites
Eduards Dašķevičs

**Eduards Dašķevičs** (dzimis  Daugavpilī) ir Latvijas futbolists, spēlē malējā pussarga vai malējā aizsarga pozīcijā. Pašlaik pārstāv Latvijas Virslīgas klubu FK "Auda". Latvijas izlases spēlētājs.

## Karjera
Dašķevičs ir Daugavpils futbola skolas audzēknis. 2018. gada 1. jūlijā viņš pievienojās Beļģijas augstākās līgas kluba "Anderlecht" jaunatnes sistēmai. 2019. gada vasarā viņš debitēja galvenās kluba komandas sastāvā draudzības spēlēs pret Briseles RWDM un Lisabonas "Benfica". Starptautiskajā līmenī viņš aizvadījis pa 3 spēlēm Latvijas U-17 un Latvijas U-19 izlasē, pievienojoties Latvijas U-21 izlasei 2020. gadā 18 gadu vecumā.

2021. gadā līgumu ar Dašķeviču parakstīja viņa pirmā pieaugušo komanda — Norvēģijas klubs *[[Hamarkameratene]]* (jeb *HamKam*). Tās sastāvā viņš debitēja 2021. gada sezonas Norvēģijas 1. divīzijā (pēc spēka otra spēcīgākā) pret *Åsane*. 2022. gadā viņš debitēja jau *[[Eliteserien]]* pret *[[Viking FK|Viking]]*. 2022. gada sezonā devās laukumā astoņās *Eliteserien* spēlēs.

2023. gada janvārī pievienojās Latvijas Virslīgas klubam Riga FC. Virslīgā debitēja  spēlē pret RFS. Pirmos vārtus Virslīgā guva 20. aprīlī pret SK Super Nova. Riga FC sastāvā kļuva par 2023. gada Latvijas kausa ieguvēju.

2023. gada martā pirmo reizi tika izsaukts uz Latvijas futbola izlasi. Latvijas izlasē debitēja  2024. gada Eiropas čempionāta kvalifikācijas spēlē pret Turciju, nākot uz maiņu spēles 76. minūtē.

2025. gada augustā nonāca FK "Auda" sastāvā.

## Sasniegumi
;Riga FC
* Latvijas kausa ieguvējs: 2023.

## Atsauces

## Ārējās saites
Jemenas futbola izlase

**Jemenas futbola izlase** ir nacionālā futbola komanda, kas pārstāv Jemenu starptautiskās futbola sacensībās. Jemenas futbola izlasi pārvalda Jemenas Futbola asociācija. Līdz Jemenas apvienošanai — eksistēja gan Ziemeļjemenas, gan Dienvidjemenas futbola izlase. Formāli Jemenas izlase tiek uzskatīta par Ziemeļjemenas futbola izlases pēcteci.

## Pasaules čempionātos
* 1930—1982 — *Nepiedalījās*
* 1986—2022 — *Nekvalificējās*
* 2026 — *[[2026. gada FIFA Pasaules kausa kvalifikācija — AFC zona|Nekvalificējās]]*

## Āzijas kausā
* 1956 — 1980 — *Nebija [[AFC]] dalībvalsts*
* 1984 — 1988 — *Nekvalificējās*
* 1992 — *Nepiedalījās*
* 1996 — 2015 — *Nekvalificējās*
* 2019 — Grupu turnīrs

## Atsauces
Eiropa (filma)

**"Eiropa"** () ir 1991. gada Dānijas, Zviedrijas, Francijas, Vācijas, Šveices un Apvienotās Karalistes kopražojuma eksperimentāla psiholoģiska drāmas filma, kuras režisors ir Larss fon Trīrs. Filmā galvenās lomas atveido Žans Marks Bars, Barbara Sukova, Udo Kīrs un Ernsts Hugo Jēregors. Šī ir fon Trīra trešā filma, kā arī trešā viņa "Eiropas" triloģijā, pēc "Nozieguma elements" (*Forbrydelsens Element*, 1984) un "Epidēmija" (*Epidemic*, 1987).

Filma stāsta par vācu izcelsmes amerikāni, kurš pēc Otrā pasaules kara ierodas Vācijā un sāk strādāt vilciena pārvadājumu uzņēmumā, kur viņu iesaista nacistu teroristu sazvērestībā.

Filmas "Eiropa" pirmizrāde notika  Kannu kinofestivālā, kur tā saņēma Žūrijas balvu. Filmu iespaidoja Franca Kafkas romāns "Amerika".

## Atsauces

## Ārējās saites
Zaporižjas Nacionālā universitāte

**Zaporižjas Nacionālā universitāte** () ir augstākās izglītības iestāde Ukrainā, Zaporižjā.

## Vēsture
1930. gadā vietējais Pedagoģiskais tehnikums tika reorganizēts par sociālās izglītības institūtu ar divām nozarēm — sociālo izglītību un profesionālo izglītību. 1931. gada 1. janvārī institūtā bija 318 studenti un strādāja 30 pasniedzēji.

1931. gadā Tautas izglītības institūts tika pārdēvēts par Profesionālās izglītības pedagoģisko institūtu. Institūta prioritāte bija sagatavot skolotājus septiņgadīgajām skolām un arodskolām. Pirmais skolotāju izlaidums notika 1932. gadā.

1933. gadā institūtam tika dots jauns nosaukums — Zaporižjas Valsts pedagoģiskais institūts. 1985. gadā institūts tika pārveidots par Zaporižjas Valsts universitāti.

## Ārējās saites
Jurizdikas pilskalns

**Jurizdikas pilskalns** atrodas Latgalē, Ludzas austrumu pievārtē, Ludzas novada Zvirgzdenes pagasta Banoņejā, Lielā Ludzas ezera dienvidrietumu krastā. Valsts nozīmes kultūras piemineklis.

Pilskalnu 1959. gadā apzināja Vladislavs Urtāns. Tas aizņem garena paugura 15 metrus augsto austrumu galu. Plakums 50 x 20 metrus liels. Kultūrslānis apmēram metru biezs. Datējums — vidējais/vēlais dzelzs laikmets.

## Ārējās saites

* Jurizdikas pilskalns portālā https://www.latvijas-pilskalni.lv/
Keipbretona

**Keipbretona** (, , ) ir sala Kanādas dienvidaustrumos. Kopā ar Jaunskotijas pussalu salu veido Jaunskotijas provinci. Keipbretonas salā dzīvo pasaulē lielākā skotu gēlu valodā runājošā skotu diaspora ārpus Skotijas, skotu gēlu valodu lieto ap 2000 salas iedzīvotāju.

## Vēsture
Vēsturiski sala bija mikmaku indiāņu apdzīvota teritorija. Tiek uzskatīts, ka pirmais no eiropiešiem, kas apmeklēja salu, bija britu jūrasbraucējs Džons Kabots 1497. gadā. No 1520. gadiem sākās regulāri tirdzniecības kontakti starp mikmakiem un eiropiešu zvejniekiem; no 1521. līdz 1570. gadam salas ziemeļos pastāvēja zvejnieku kolonija. 1627. gadā salā tika nodibināta skotu kolonija Beilīna, bet jau pēc diviem gadiem to ieņēma franči un nodibināja savas Īlrojālas un Senpjēras apmetnes. Franči salu nodēvēja par Īlrojālu (*Île Royale* — ‘Karaļa sala’). Pēc 1713. gada Utrehtas līguma uz salu tika pārvietota daļa kolonistu no likvidētās Akādijas kolonijas. 1763. gadā sala nonāca Lielbritānijas īpašumā un tika iekļauta Jaunskotijas kolonijā. 1874. gadā Keipbretona tika atdalīta atsevišķā kolonijā un uz to sāka pārcelties lojālisti no Jaunanglijas kolonijām. 1820. gadā Keipbretona atkal tika pievienota Jaunskotijas kolonijai. 20. gadsimta sākumā Keipbretonas salā dzīvoja un savus pētījumus veica Aleksandrs Greiems Bells un Guljelmo Markoni.

## Ģeogrāfija
Pussala izvietojusies starp Atlantijas okeānu austrumos un Sentlorensas līci rietumos. Kabota šaurums ziemeļrietumos Keipbretonu atdala no Ņūfaundlendas salas, bet Kanso šaurums dienvidaustrumos — no Jaunskotijas pussalas. Kopš 1955. gada Kanso šauruma krastus savieno  garš dambis, pa kuru izveidota dzelzceļa un autoceļa satiksme, bet kuģniecību nodrošina austrumu galā izbūvēts  plats  garš kanāls. Krasta līnija stipri izrobota, daudz nelielu līču un mazu saliņu.

Pussalas reljefs ziemeļu daļā paugurains. Augstākais punkts Vaithils  vjl atrodas salas ziemeļu daļā, tā apkārtnē 1936. gadā izveidots Keipbretonas augstienes nacionālais parks. Lielākā daļa salas teritorijas apaugusi ar jauktajiem mežiem.

## Atsauces

## Ārējās saites
Klavierskolotāja

**"Klavierskolotāja"** () ir 2001. gada Francijas, Austrijas un Vācijas kopražojuma erotiska psiholoģiska drāmas filma, kuras režisors un scenārija autors ir Mihaels Hāneke. Filmā galvenās lomas atveido Izabella Ipēra, Annija Žirardo un Benuā Mažimels. Filma ir balstīta uz Elfrīdes Jelinekas 1983. gada romānu ar tādu pašu nosaukumu.

Filma stāsta par klavierskolotāju Vīnes konservatorijā, kura dzīvo kopā ar savu māti un uzsāk sarežģītas attiecības ar savu studentu.

Filmas "Klavierskolotāja" pirmizrāde notika  Kannu kinofestivālā, kur tā sacentās par Zelta palmas zaru. Filma saņēma festivāla *[[Grand Prix (Kannu kinofestivāls)|Grand Prix]]* balvu, taču Ipēra un Mažimels saņēma labākās aktrises un aktiera balvas. Filma saņēma pozitīvas kritiķu atsauksmes.

## Atsauces

## Ārējās saites