open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Black Holes and Revelations

**Black Holes and Revelations** ir ceturtā Muse studijas plate. Par šī albuma izdošanu tika paziņots 2006. gadā.

Albums ir veltīts Helēnas Kirkas piemiņai.

Internetā albums parādījās jau 2006. gada 7. jūnijā, bet oficiāli albumu laida klajā 2006. gada 3. jūlijā Eiropā un 2006. gada 11. jūlijā Ziemeļamerikā. Japānas tirgū tas parādījās 2006. gada 28. jūnijā. Japānas diskam pievienota papildu dziesma “Glorious”, kas citur pasaulē pieejama tikai kā b-puse “Invincible” vinila platē.

Albums bija 1. vietā Lielbritānijā, daudz kur Eiropā un Austrālijā, kā arī 9. vietā Amerikā, Billboard albumu top 200.

Albuma vāka noformējuma autors ir Storms Torgersons (Storm Thorgerson) un tajā attēlota marsiešu ainava ar 4 vīriešiem, kuri apsēdušies apkārt galdam, uz kura ir 4 miniatūri zirgi — jādomā, ka tie ir Četri Apokalipses Jātnieki, kuri pārauguši savus zirgus.

## Singli
* *Supermassive Black Hole* izdots 2006. gada 19. jūnijā (Lielbritānijā), 2006. gada 17. jūnijā (Austrālijā), 2007. gada aprīlī (ASV).
* *Starlight* izdots 2006. gada 4. septembrī (Lielbritānijā), 2006. gada 8. septembrī (Beniluksā), 2006. gada 18. septembrī (Austrālijā). 
* *Knights of Cydonia* izdots 2006. gada 13. jūnijā (ASV), 2006. gada 27. novembrī (Lielbritānijā).
* *Invincible* izdots 2007. gada 9. aprīlī.
* *Map of the Problematique* izdots 2007. gada 18. jūnijā (tikai digitālai lejuplādēšanai).

## Dziesmu saraksts
# Take a Bow - 4:35
# Starlight - 3:59 
# Supermassive Black Hole - 3:29
# Map of the Problematique - 4:18
# Soldier's Poem - 2:03
# Invincible - 5:00
# Assassin - 3:31
# Exo-Politics - 3:53
# City of Delusion - 4:48
# Hoodoo - 3:43 
# Knights of Cydonia - 6:06
# Glorious (bonus Japānas CD) - 4:38
Lazdas

**Lazdas** (*Corylus*) ir neliela bērzu dzimtas ģints — krūmi un koki. Pasaulē zināmas 18 lazdu sugas. Lazdu augļi ir rieksti (lazdu rieksti - nosaukums tirdzniecībā). Latvijā savvaļā plaši izplatīta parastā lazda (*Corylus avellana*), kas ir lieli krūmi vai reti arī nelieli koki.

Lazdas bieži izmanto arī apstādījumos, rindu stādījumos un pat dzīvžogos. Vairākās valstīs lazdas audzē riekstu ieguvei. Lazdu rieksti ir arī nozīmīga barība dažādiem dzīvniekiem.

## Sistemātika
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Lazdas Latvijā
Latvijā audzē arī vairākas svešzemju sugas. Pazīstamākā ir kokveida lazda (*Corylus colurna*), kura aug kā liels koks. Snuķaugļu lazdai (*Corylus cornuta*) rieksts pilnībā ietverts vīkalā un vīkals veido tādū kā "snuķi".

Latvijā biežāk audzētās svešzemju lazdu sugas:

:
:*Corylus avellana* var. *pontica* Pontijas lazda
:
:
:
:

## Ārējās saites
Kļavu dzimta

**Kļavu dzimta** (*Aceraceae*) bija augu dzimta ar 2 ģintīm —  un . Tagad abas šīs ģintis ir iekļautas .

Kļavu ģints ir sugām bagāta ģints. Ģintī ietilpst koki un krūmi un tai raksturīga liela daudzveidība. Latvijā savvaļā dzimta pārstāvēta vienīgi ar . Citas kļavu sugas Latvijā ir introducētas, no tām ,  un  Latvijas apstākļos veido dīgtspējīgas sēklas un augi izsējas. Ošlapu kļava Latvijā ir kļuvusi par invazīvu sugu, kuras izplatīšanos samērā grūti apturēt. Kalnu kļavas pāriešana savvaļā vērojama Kurzemē un Zemgalē, bet šī suga un Tatārijas kļava nav uzskatāmas par invazīvām sugām.

Starp Latvijā introducētajām svešzemju sugām ir arī , kuras lapa ir Kanādas simbols un lapa ir attēlota arī Kanādas karogā. Cukura kļava Latvijā ir stādīta reti un sastopama atsevišķās kokaugu kolekcijās.

Samērā bieži Latvijā apstādijumos ir stādīta , diemžēl šai skaistajai kļavai Latvijas apstākļos reti ienākas sēklas.

## Ārējās saites
Invazīva suga

[thumb|264x264px|Viena no [Latvijas flora|Latvijā biežāk sastopamajām invazīvajām augu sugām ir Sosnovska latvānis (*Heracleum sosnowskyi*)]]
**Invazīva suga** () ir tāda sveša suga, kas, nonākusi svešā (jaunā) biotopā, tur kļuvusi dominanta vai agresīva un izspiež citas (vietējās) sugas, kā arī pārveido dabiskos biotopus.

Eksistē divu veidu invāzijas: tiek izdalītas **invazīvas svešzemju sugas** (*invasive alien species*) un **invazīvas vietējās sugas** (*invasive native species*). Invazīva vietējā suga ir vietējā suga, kurai dabisku iemeslu dēļ vai cilvēka darbības rezultātā ir sākusies sugas ekspansija, kad tā sāk strauji vairoties un izplatīties. Sugas ekspansiju var izsaukt klimata pārmaiņas, biotopa vides izmaiņas un citi apstākļi. Biežāk par invazīvām sugām tiek uzskatītas svešzemju sugas, kas kļuvušas invazīvas kādā teritorijā ārpus sava dabiskā areāla.

Par invazīvām sugām nevar uzskatīt sugas, kas labi izplatās mākslīgos biotopos (piemēram, nezāles), lai arī populāru rakstu autori pie invazīvām sugām pieskaita arī šīs sugas, vadoties no cilvēka viedokļa. Tomēr sugas, kas rada ekonomiskus zaudējumus cilvēkam, bet nenodara kaitējumu dabiskajiem biotopiem un vietējām sugām (piemēram, kartupeļu lapgrauzis), nevar uzskatīt par invazīvām sugām. Par invazīvām sugām nevar uzskatīt arī tās sugas, kurām vērojama nonākšana savvaļā ar nelielu īpatņu skaitu (piemēram, parastā zirgkastaņa) un šādas sugas būtu vienkārši jāsauc par svešām sugām, arī adventīvām sugām utt. Tomēr savvaļā nonākušām svešām sugām ir jāpievērš uzmanība un jāveic to izplatības kontrole, lai konstatētu brīdi, kad svešajai sugai savvaļā sākas sugas ekspansija.

Nozīmīgākās invazīvās svešzemju augu sugas Latvijā ir:

* Sosnovska latvānis (*Heracleum sosnowskyi*),
* ošlapu kļava (*Acer negundo*),
* puķu sprigane (*Impatiens glandulifera*),
* Kanādas zeltgalvīte (*Solidago canadense*),
* Japānas dižsūrene (*Fallopia japonica*),
* vārpainā korinte (*Amelanchier spicata*),
* pīlādžlapu sorbārija (*Sorbaria sorbifolia*),
* sarkanais plūškoks (*Sambucus racemosa*),
* Kanādas elodeja (*Elodea canadensis*).

## Atsauces un piezīmes

## Skatīt arī
* Aklimatizēta suga
* Sveša suga

## Ārējās saites
* Invazīvo sugu pārvaldnieks
Sveša suga

[thumb|200px|right|[Amoliņš, ievests un naturalizēts Amerikā no Eirāzijas kā nezāle.]]
**Sveša suga** (*alien species*) — konkrētai teritorijai vai konkrētam biotopam neraksturīga suga, kura teritorijā vai biotopā nokļuvusi dabiski vai ar cilvēka palīdzību.

Svešas sugas mēdz iedalīt vēl sīkāk, atkarībā no tā, kā suga nokļuvusi jaunajā teritorijā. Jaunajā teritorijā vai biotopā nokļuvusi suga var kļūt agresīva un strauji sākt vairoties. Šādas agresīvas svešās sugas sauc par invazīvām sugām. Arī vietējā suga var kļūt agresīva.

## Skatīt arī
* Aklimatizēta suga
* Invazīva suga
Mārīšu dzimta

**Mārīšu dzimta** () ir viena no lielākajām vaboļu dzimtām.  Tajā ietilpst galvenokārt plēsīgi kukaiņi, arī augēdāji un sēņēdāji.

## Izplatība
Pasaulē sastopamas apmēram 6000 sugas, apvienotas 360 ģintīs, no tām ap 2000 apdzīvo Palearktikas teritoriju. Latvijā sastopamas 62 sugas, Krievijā var sastapt ~100 sugu. Lielāka sugu koncentrācija ir visu kontinentu tropos un Dienvidaustrumāzijā.

## Apraksts
Pieauguša īpatņa ķermenis parasti gandrīz apaļš, izliekts, it īpaši augšējā daļa, reizēm ķermenis var būt puslodveidīgs, reti mazizliekts. Apakšējā ķermeņa daļa ir plakana vai mazliet izliekta. Dažām mārīšu grupām ķermenis ir izstiepti-ovāls vai izstiepts. Ķermeņa virsma var būt kaila vai ar matiņiem. Mārīšu nokrāsai ir raksturīgi kontrastaini punkti vai traipi  uz augšējās daļas, dažreiz tādu nav.

## Lauksaimniecībā
Mārīšu dzimtas vabolēm ir svarīga praktiska nozīme. Mārīšu vairākums ir plēsēji, kuri iznīcina laputu, lapu blusiņu, *Aleyrodidae*, bruņutu, tripšu, tīklērces, lapgraužu kāpurus, kā arī citus posmkājus un ir to skaita dabiski regulatori. Šādas īpašības ļauj plaši izmantot mārītes bioloģiskai augu aizsardzībai.

Starp mārīšu dzimtas vabolēm eksistē arī tāda grupa (daži *Epilachninae* apakšdzimtas pārstāvji), kura var kaitēt kultūraugiem.

## Mārītes Latvijā
Pēc literatūras datiem Latvijas faunā minētas 62 mārīšu sugas. Vairākas literatūrā minētās sugas, iespējams, Latvijā nav sastopamas, jo par tām pēdējo gadu desmitu laikā gandrīz nav nekādu datu. Daļa sugu Latvijā ir sastopamas reti. Izmēros sīkās sugas grūti pamanāmas un bieži nelīdzinās tādām "tipiskām" mārītēm, kā ,  un citām. No tipiskiem augēdājiem Latvijā sastopama . Ar sēnēm barojas  un citas sugas. Lielākā Latvijā sastopamā suga ir .

## Skatīt arī
* Latvijā sastopamo mārīšu sugu saraksts

## Atsauces un piezīmes
Latvijas Entomologs

150px|thumbnail|Žurnāla "Latvijas Entomologs" vāks
**«Latvijas Entomologs»** ir Latvijas Entomoloģijas biedrības izdots zinātnisks žurnāls, kur publicē zinātniskos rakstus par entomoloģiju un atsevišķus rakstus par Latvijas Entomoloģijas biedrības dzīvi.
Zinātniskais žurnāls

thumb|Pasaulē pirmā tikai zinātnei veltītā žurnāla ''Philosophical Transactions of the Royal Society'' pirmā sējuma titullapa

**Zinātniskais žurnāls** ir periodisks zinātniskais izdevums, kas apkopo zinātniskos rakstus un retāk arī rakstus par notikumiem zinātnē. Pasaulē tiek izdoti ļoti daudz dažādu nozaru un tematu zinātniskie žurnāli. Parasti tos izdod zinātniskās iestādes un biedrības, bet tie var būt arī uzņēmējsabiedrību izdevumi. Atkarībā no mērķa un vajadzības žurnālus izdod ar noteiktu periodiskumu — reizi mēnesī, reizi ceturksnī, reizi gadā vai retāk.

Ir gan zinātniskie žurnāli ar ilggadīgu izdošanas vēsturi un regulāriem izdevumiem, gan arī tādi, ko finanšu trūkuma vai citu iemeslu dēļ izdod ar lieliem pārtraukumiem. Bibliotēkās pieejami arī tādi zinātniskie žurnāli, kuriem izdots tikai pirmais vai pirmie numuri (laidieni, sējumi), bet turpmāku numuru izdošana dažādu iemeslu dēļ ir pārtraukta.
Cukura kļava

**Cukura kļava** (*Acer saccharum*) ir nozīmīga kļavu suga. Tās dzimtene ir Ziemeļamerika, kur cukura kļavu plaši izmanto kļavu sulas ieguvei. Šīs sugas lapa ir Kanādas simbols (tā attēlota arī uz Kanādas karoga). Latvijā cukura kļava pa retam sastopama dažādās kokaugu kolekcijās.
Žermēna Grīra

**Žermēna Grīra** () ir austrāliešu rakstniece, literatūras zinātniece un feministe, kuras 1970. gadā izdotā, pretrunīgi vērtētā grāmata "The Female Eunuch" iespaidojusi feminisma kustību XX gadsimta otrajā pusē.

Dzimusi Melburnā apdrošināšanas kompānijas ierēdņa ģimenē. No 1956. gada Melburnas Universitātē studēja angļu un franču valodu un literatūru. Pēc universitātes beigšanas pārcēlās uz Sidneju, kur iekļāvās kreisi, anarhistiski noskaņotās Sidnejas kontrkultūras grupā "Sydney Push" (viena no šīs grupas iezīmēm bija brīvība seksuālo attiecību jomā), kā arī beidza maģistratūru Sidnejas Universitātē. 1964. gadā viņa iestājās doktorantūrā Kembridžas Universitātē, kuru beidza 1968. gadā. Pēc tam Grīra pasniedza Vorikas Universitātē ("University of Warwick"), Koventri, kur, ar pārtraukumiem, strādā arī pašlaik (2008. gadā).

1970. gadā Grīra publicēja grāmatu "*[[The Female Eunuch]]*", kas kļuva par bestselleru un padarīja autori slavenu.

## Bibliogrāfija
* "The Female Eunuch", 1970
* "The Obstacle Race: The Fortunes of Women Painters and Their Work", 1979
* "Sex and Destiny: The Politics of Human Fertility", 1984
* "Shakespeare", 1986
* "The Madwoman's Underclothes: Essays and Occasional Writings", 1986
* "Daddy, We Hardly Knew You", 1989
* "The Change: Women, Ageing, and the Menopause", 1991
* "Slip-Shod Sibyls: Recognition, Rejection and the Woman Poet", 1995
* "The whole woman", 1999
* "The Beautiful Boy", 2003
* "Shakespeare's Wife", 2007

## Ārējās saites
Franks Lagorss

**Franks Lagorss** (; dzimis , Helerozā, Francijā) ir Formula 1 ekspilots. Viņš piedalījās pēdējās divās 1994. gada sezonas sacīkstēs ar Ligier komandas formulu. Japānas GP francūzis izstājās, bet Austrālijā viņš bija vienpadsmitais, tātad Lagorss neizcīnīja ne punkta. 2003. gadā viņš piedalījās Pasaules Rallijreidu Čempionātā.
1,2,4-Triazols

**1,2,4-Triazols** (simetriskais triazols, pirodiazols, C2H3N3) ir viens no triazola izomēriem - heterociklisks "aromātiskais" savienojums. Tā pieclocekļu cikls satur 3 slāpekļa atomus (2 blakus esošus, atšķirībā no 1,2,3-triazola, kura molekulā visi slāpekļa atomi izvietoti virknē). 1,2,4-Triazols ir bezkrāsaina cieta viela bez smaržas (adatveida kristāli no ētera vai benzola), kas šķīst ūdenī.

## Iegūšana
1,2,4-Triazolu un tā atvasinājumus parasti iegūst no hidrazīna atvasinājumiem. Piemēram, 3,5-dimetil-1,2,4-triazolu var iegūt no diacetilhidrazīna un amonjaka (parasti lieto cinka hlorīda amonjakātu). Tos var iegūt arī, monoacetilhidrazīniem reaģējot ar skābju amīdiem (Pelicāri reakcija).
 
## Īpašības
1,2,4-Triazoli pēc savas stabilitātes un aromātiskajām īpašībām ir līdzīgi 1,2,3-triazoliem.

Triazoli ir ļoti vājas bāzes (pie slāpekļa atoma esošo ūdeņraža atomu var aizvietot ar metāla atomu).

## Izmantošana
1,2,4-Triazola cikls ietilpst dažu pretsēnīšu preparātu sastāvā.

## Literatūra
* O. Neilands. Organiskā ķīmija. R: Zvaigzne, 1977, 709.-710. lpp.
Silmalas pagasts

**Silmalas pagasts** ir Rēzeknes novada teritoriāla vienība tā rietumos, Maltas upes krastos. Robežojas ziemeļos ar  Sokolku un Sakstagala pagastiem, austrumos ar Ozolaines un Lūznavas pagastiem, dienvidos ar Maltas un Feimaņu pagastiem, rietumos ar Preiļu novada Silajāņu pagastu un daļēji pa Maltu ar Galēnu pagastu. Pagasta centrs atrodas Gornicā.

## Daba
### Hidrogrāfija
#### Upes
Ciskoda, Čornaja, Leičupe, Liska, Malta, Mozgupe, Prezma, Šaloņa, Viertiukšne.

#### Ezeri
Baļucku ezers, Ciskodu ezers, Gluhoje, Jerzovas ezers, Kaulinkas ezers, Losu ezers (Lošu ezers), Prezmas ezers, Sļepoje, Tarakanovkas ezers, Timseņš, Veduščeje.

#### Purvi
Azaru pūrs, Ciskodu purvs, Kurteņu pūrs, Zabolotjes pūrs

## Vēsture
[thumb|250px|[Tiskādi|Tiskādu vecticībnieku lūgšanas nams]]
Silmalas ciema padome izveidota 1954. gadā likvidēto Maltas rajona Maltas un Prezmas ciemu teritorijā. Kopš 1959. gada iekļauts Rēzeknes rajonā. 1975. gadā **Silmalas ciemam** pievienoja likvidēto Čulku ciemu, 1987. gadā — likvidētos Kruķu un Ružinas ciemus. 1990. gadā ciemu reorganizēja par pagastu. 2009. gadā Silmalas pagastu kā administratīvo teritoriju iekļāva Rēzeknes novadā.

## Iedzīvotāji
### Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSP un OSP datiem.

* 1897. gadā līdz 50% iedzivotāju bija vecticībnieki.

### Apdzīvotās vietas
Lielākās apdzīvotās vietas ir Vecružina, Gornica, Kruki, Pustinka, Štikāni, Tiskādi un Silmala.

### Novadnieki

* Ježijs Soltāns (1913_2005), arhitekts, Hārvarda universitātes profesors
*Juris Gaigals (1931_2018), mākslinieks
*Jāzeps Pīgoznis (1934_2014), mākslinieks, Latvijas Mākslas akadēmijas profesors

* Mihails Bodrovs (1937_1997), zinātnieks, filologs, dzejnieks

### Reliģija
Pagastā ir 4 vecticībnieku draudzes: Borisovkas, Štikānu, Paramonovkas un Tiskādu. Prezmā darbojas katoļu draudze, kurai pieder 1856. līdz 1859. gados celts dievnams, kas ir valsts nozīmes kultūras piemineklis. Dievnamam ir divi torņi un tas būvēts no ķieģeļiem un laukakmeņiem. Pagastā darbojas arī Tiskādu pareizticīgo baznīca.

## Saimniecība
### Transports

## Izglītība un kultūra
Pagasta teritorijā (Vecružinā) atrodas divas mācību iestādes: Tiskādu vidusskola un Rēzeknes novada speciālā pamatskola. 2009.gadā slēgta Daugaviešu pamatskola, 2020.gadā slēgta Kruķu pamatskola. Silmalas pamatskola 2009.gadā reorganizēta par Silmalas pirmsskolas izglītības iestādi.

Pagasta teritorijā darbojas četras bibliotēkas: Silmalas bibliotēka, Kruķu bibliotēka, Ružinas bibliotēka, Štikānu bibliotēka.

Pagasta teritorijā darbojas četri kultūras nami: Silmalas Tautas nams, Kruķu kultūras nams, Ružinas klubs, Štikānu klubs.

### Kultūras pieminekļi
Pagasta teritorijā ir trīs arhitektūras un viens arheoloģiskais piemineklis. Valsts nozīmes pieminekļi: Lošu pilskalns, Prezmas katoļu baznīca. Vietējās nozīmes pieminekļi: Prezmas muižas parks, Tiskādu vecticībnieku kopienas lūgšanu nams.

## Atsauces
Kongo Brīvvalsts

**Kongo Brīvvalsts** () bija Beļģijas karaļa Leopolda II personīgs valdījums Āfrikā, tagadējās Kongo Demokrātiskās Republikas teritorijā, kas pastāvēja no 1885. līdz 1908. gadam.

Rietumvalstis sākotnēji nekolonizēja šo teritoriju, jo nepastāvēja acīmredzamu ekonomisko priekšrocību. Taču Āfrikas koloniālā sadalījuma kulminācijas laikā (19. gadsimta pēdējā ceturksnī) Kongo teritorija kļuva par koloniālo lielvalstu savstarpējās sāncensības objektu.
thumb|Kongo iedzīvotāji ar nogrieztām ķermeņa daļām
Kongo kolonizācija nepatika Eiropas lielvalstīm, īpaši Lielbritānijai, kas atcerējās, ka Kongo jau pirms 400 gadiem bija iekarojusi tās sabiedrotā Portugāle. Tomēr Leopolds II izmantoja saspīlējumu starp Lielbritāniju, Franciju, Vāciju un ASV, lai iegūtu kontroli pār plašo teritoriju. Berlīnes starptautiskajā konferencē 1885. gadā Leopolds II tika atzīts par valdnieku iekarotajā teritorijā. Vietējo iedzīvotāju pakļaušana ilga desmit gadus.

## Ārējās saites
Riekstiņš

**Riekstiņš** var būt:

* riekstiņš (auglis) — augļu veids

## Uzvārds
* Latviešu cilmes uzvārds (sieviešu dzimtē **Riekstiņa**). Cilvēki ar šo uzvārdu:

** Alberts Riekstiņš (1907—2004), distanču slēpotājs;
** Alfrēds Riekstiņš (1876—1937), inženieris un sabiedrisks darbinieks;
** Alfrēds Riekstiņš (1913—1952), virsnieks;
** Hugo Riekstiņš (1904—1998), arheologs;
virsnieks;
** Jānis Riekstiņš (1942—2025), vēsturnieks;
** Juris Riekstiņš (dzimis 1958), mūziķis;
** Juris Riekstiņš (1891—?), politiķis;
** Māris Riekstiņš (dzimis 1963), jurists, diplomāts un politiķis;
** Sandis Riekstiņš (dzimis 1979), uzņēmējs un politiķis.

## Skatīt arī
* Rieksts
Hanna Ārente

**Hanna Ārente** (, dzimusi , mirusi ) bija ebreju izcelsmes vācu publiciste un politikas teorētiķe. Bieži tiek uzskatīta par filozofi, kaut pati Ārente nepiekrita šim apzīmējumam. Viena no pirmajām, kas pēc Otrā pasaules kara ieviesa totalitārisma jēdzienu un saskatīja līdzību nacistiskās Vācijas un PSRS iekārtā.

## Biogrāfija
Dzimusi Lindenē (*Linden*), kas mūsdienās ir Hannoveres daļa, sekulāru ebreju ģimenē. Bērnību pavadīja Kēnigsbergā un Berlīnē.

Studēja Marburgas Universitātē pie Martina Heidegera, ar kuru Ārentei bija romantiskas attiecības. Disertāciju par mīlestības jēdzienu Svētā Augustīna darbos Hanna Ārente tomēr aizstāvēja Heidelbergas Universitātē pie Karla Jaspersa. Kaut arī disertācija tika aizstāvēta, Ārente netika habilitēta viņas tautības dēļ. 1929. gadā Berlīnē apprecējās ar filozofu Ginteru Andersu (laulība ilga līdz 1939. gadam).

Vācijā nostiprinoties nacismam, Ārente devās uz Parīzi, kur sadraudzējās ar literatūrkritiķi Valteru Benjaminu, kā arī piedalījās ebreju glābšanas orgnizāciju darbībā. 1940. gadā Ārente apprecējās ar filozofu Heinrihu Blīheru (*Heinrich Blücher*). Kad Vācija Otrā pasaules kara laikā sakāva Franciju, Ārentei ar ASV konsula Marseļā un ebreju glābēja Hairama Bingema (*Hiram Bingham IV*) sagādātajām nelegālajām vīzām izdevās izceļot uz ASV, kur darbojās ebreju organizācijās.

Pēc Otrā pasaules kara atgriezās Vācijā. Denacifikācijas procesa laikā aizstāvēja Heidegeru, kurš nacistu varas laikā bija iestājies NSDAP. 1950. gadā ieguva ASV pilsonību. Pasniedza vairākās ASV vadošās augstskolās.

Par vienu no būtiskākajiem Hannas Ārentes darbiem tiek uzskatīts 1958. gadā izdotais darbs *The Human Condition*.

## Bibliogrāfija

* *Der Liebesbegriff bei Augustin. Versuch einer philosophischen Interpretation* (1929)
* *[[The Origins of Totalitarianism]]* (1951)
:: izdota latviski — "Totalitārisma izcelsme", Elpa, 2000
* *[[The Human Condition]]* (1958)
* *Die ungarische Revolution und der totalitäre Imperialismus* (1958)
* *Between Past and Future: Eight exercises in political thought* (1954, papildu izdevums 1968)
* *On Revolution* (1962)
* *Eichmann in Jerusalem: A Report on the Banality of Evil* (1963)
* *Men in Dark Times* (1968)
* *On Violence* (1970)
* *[[Life of the Mind]]* (1978)
:: izdota latviski — "Prāta dzīve", divās daļās, Intelekts, 2000, 2001

## Ārējās saites

* Hannas Ārentes raksts par Heidegeru un viņa saistību ar nacismu  
* Hannas Ārentes portāls 
* Hannas Ārentes institūts Drēzdenē /
* The Hanna Arendt papers ASV Kongresa bibliotēkā
Mikroshēmojums

Mikroshēmojums jeb **čipsets** () ir mikroshēmu grupa uz datora mātesplates, kas nodrošina savstarpēju datortehnikas savietojamību, lietojamību un veic citas būtiskas funkcijas. Šo jēdzienu dažreiz attiecina arī uz bezvadu tīklakartēm jo tur arī bieži ir vairākas mikroshēmas (signālu procesors (un maģistrāles saskarne) un RF modulis)

Datoru pamatplates čipsets parasti sastāv no divām lielām mikroshēmām: ziemeļu tilta (*northbridge*) un dienvidu tilta (*southbridge*). Ziemeļu tilts parasti savieno savā starpā procesoru, atmiņu videosaskarni (parasti AGP) un dienvidu tiltu. AMD Athlon64 procesoriem atmiņas kontrolieris ir iebūvēts procesorā, tāpēc šiem procesoriem atmiņu slēdz tieši pie procesora un tāpēc ir daži čipseti, kas sastāv tikai no vienas mikroshēmas.
Harijs Poters un Filozofu akmens (filma)

**"Harijs Poters un Filozofu akmens"** () ir 2001. gada fantāzijas/piedzīvojumu filma, kas uzņemta pēc Dž. K. Roulingas tāda paša nosaukuma romāna motīviem. Filmas režisors ir Kriss Kolumbuss un tā ir pirmā no populārā Harija Potera filmu cikla. Sižeta galvenais varonis ir Harijs Poters, zēns, kurš savā vienpadsmitajā dzimšanas dienā atklāj, ka ir burvis, un tiek sūtīts uz Cūkkārpas burvju skolu. Galvenajās lomās ir Denjels Redklifs Harija Potera lomā, kopā ar Rūpertu Grintu un Emmu Votsoni, kas attēlo Harija labākos draugus Ronu Vīzliju un Hermioni Grendžeru. No pieaugušajiem aktieriem filmā galvenajās lomās ir Ričards Heriss, Robijs Koltreins, Elans Rikmens, Megija Smita un Jans Hārts.

Filmu kompānija *[[Warner Bros. Pictures]]* nopirka tiesības uzņemt šo filmu 1999. gadā. Filmas uzņemšana sākās 2000. gadā, kad par režisoru izvēlēts Kolumbuss. Roulinga uzstāja, ka visiem filmas aktieriem jābūt britiem, tā saglabājot grāmatas un filmas kulturālās īpatnības. Roulinga arī apstiprināja scenāriju, kura autors bija Stīvs Klovss. Filma pārsvarā uzņemta Līvsdenas filmu studijā, kā arī citās vēsturiskās ēkās visā valstī. Filmas pirmizrāde notika . Filma saņēma pārsvarā pozitīvas kritiķu atsauksmes. Kopējie filmas ieņēmumi pasaulē, kopā ar filmas atkārtotu izdošanu 2020. gadā 4K kvalitātē Ķīnā, sastāda 1 miljardu ASV dolāru, tādējādi kļūstot par 2001. gada ienesīgāko filmu un ierindojoties 48. vietā starp visu laiku ienesīgākajam filmām. Tāpat šī ir otrā finansiāli veiksmīgākā filmu cikla daļa pēc pēdējās daļas "Harijs Poters un Nāves dāvesti: Otrā daļa". Filma nominēta dažādām kino nozares balvām, tostarp arī 74. Kinoakadēmijas balvai trīs kategorijās. Arī pārējie Harija Potera romāni ir ekranizēti.

## Sižets

Harijs Poters ir šķietami parasts vienpadsmitgadīgs zēns, kas dzīvo kopā ar saviem nejaukajiem radiniekiem Dērsliju ģimenes. Savā vienpadsmitajā dzimšanas dienā Harijs no milzīga un noslēpumaina svešinieka vārdā Rubeuss Hagrids uzzina, ka viņš patiesībā ir burvis, burvju pasaulē pazīstams ar savu izdzīvošanu pēc tā, kad viņu centās nogalināts ļaunais tumšais burvis Lords Voldemorts, kad Harijs vēl bija gadu vecs zīdainis. Voldemorts nogalināja Harija vecākus, taču pārsteidzoši nevarēja nogalināt mazuli, pats gandrīz iedams bojā, vien atstājot zibens veida rētu Harija pierē. Hariju uzaicināja mācīties Cūkkārpas Raganības un burvestību arodskolā.

Pretēji tantes un tēvoča ieskatiem, Harijs izlemj doties uz skolu, kur sāk apgūt maģiju un iegūst jaunus draugus un ienaidniekus, gan starp skolas audzēkņiem, gan darbiniekiem. Harijs uzzina, ka Voldemorts ir tik tikko turējies pie dzīvības kopš uzbrukuma Harijam desmit gadus iepriekš, un sižets stāsta par tumšā burvja centieniem atgūt varu un spēku, mēģinot nozagt Filozofu akmeni, kas dod tā īpašniekam nemirstību. Harijs un viņa draugi, Hermione Grendžera un Rons Vīzlijs, tam nāk uz pēdām un novērš akmens zādzību, kas ir paslēpts kādā Cūkkārpas kambarī.

## Lomās

## Atsauces

## Ārējās saites
*
Džeimsa Baldžera slepkavība

**Džeimss Patriks Baldžers** (*James Patrick Bulger*; dzimis , miris ) bija divus gadus vecs bērns, kuru nolaupīja un noslepkavoja divi 10 gadus veci zēni, **Džons Veneiblzs** (*Jon Venables*; dzimis ) un **Roberts Tompsons** (*Robert Thompson*; dzimis ), Mērzisaidā, Anglijā. Bērna slepkavība, kuru izdarīja divi citi bērni, sabiedrībā izraisīja milzīgu šoku, neizpratni un sarūgtinājumu, galvenokārt Liverpūlē un apkārtējās pilsētās. Šīs lietas tiesnesis nolēma, ka abiem zēniem vajadzētu piešķirt cietumsodu uz *"ļoti, ļoti daudziem gadiem"*. Īsi pēc tiesas procesa Gosfortas Lords Teilors, Anglijas un Velsas augstākais tiesnesis nolēma, ka abiem zēniem vajadzēs izciest cietumsodu vismaz desmit gadus, kas ļautu viņus atbrīvot 2003. gadā.
Lapgraužu dzimta

**Lapgrauži** () ir viena no lielākām vaboļu dzimtām, kurā ietilpst ap 38000 aprakstīto sugu. Šīs vaboles ir augēdāji, kas paskaidro to nozīmīgumu lauksaimniecībā, kā lauksaimniecisko kultūru kaitēkļi. Taču to barošanas parādība un plaša izplatība, padara lapgraužus par svarīgu komponentu barošanās ķēdēs un lielu komponentu tropu augēdāju kopumos, ka arī padara tos par nozīmīgu diētas sastāvdaļu citiem organismiem.

## Apraksts
Tās ir sīkas vai vidēji lielas vaboles ar ovālu, dažreiz iegarenu ķermeni. Segspārni koši, ar metālisku spīdumu. Augēdāji. Vairākas dzimtas sugas nodara būtisku kaitējumu lauksaimniecībā.

## Izplatība
Pasaulē ir zināms ap 38000 lapgraužu sugām, kas ietilpst ap 2500 ģintīs, taču sugu skaits pēc dažiem aprēķiniem var pārsniegt 60000. Eiropā ap 1300 sugām. Latvijā ap 340 sugām (sk. sarakstu).

## Lapgrauži Latvijā
Latvijā ļoti bieži var novērot  kurš vasarās masveidā ir novērojams uz alkšņu lapām. Tās ir tumši zilas, nelielas vaboles. Alkšņu zilais lapgrauzis pamatā barojas ar alkšņu lapām, bet retāk ar vītolu un lazdu lapām.
Pēdējos gados ļoti nopietnu kaitējumu lauksaimniecībā nodara kartupeļu lapgrauzis, kurš Latvijas faunai ir sveša suga.

## Skatīt arī
* Latvijā sastopamu lapgraužu sugu saraksts

## Atsauces
Gerhards

**Garhards** (vācu, nīderlandiešu, , no senvācu *ger* — 'šķēps' un *hard* — 'ciets') ir ģermāņu cilmes uzvārds, kas sastopams arī Latvijā (sieviešu dzimtē **Gerharda** vai **Gerharde**). Cilvēki ar šo uzvārdu:

* Harijs Gerhards (1933—2014), latviešu aktieris un režisors;
* Kaspars Gerhards (dzimis 1969), latviešu ekonomists un politiķis.
Grieķu māksla

**Grieķu māksla** ir radusies pēdējo 5000 gadu laikā un tās aizsākumi ir meklējami Kiklādu salās un Minojanu aizvēsturiskajā civilizācijā. Šajā laika posmā Grieķija ir devusi plašu un daudzveidīgu mākslu. Antīkajā periodā tieši grieķu māksla deva pamatus rietumu klasiskajai mākslai (turklāt šie pirmsākumi attīstījās hellēnistiskajā periodā). Grieķu mākslā ir jūtama ietekme gan no austrumu civilizācijām, gan arī var just pareizticīgās baznīcas ietekmi Bizantijas impērijas laikā, kā arī itāļu un eiropiešu romantisma un visbeidzot modernisma un postmodernisma ietekmi.
## Ārējās saites
Otrmutnieki

**Otrmutnieki** (*Deuterostomia*) ir bilaterālo dzīvnieku apakšnodalījums. Pie otrmutniekiem tiek pieskaitīts arī hordaiņu tips, ieskaitot augstāk attīstītos organismus - mugurkaulniekus. Otrmutniekiem embrionālajā attīstības stadijā primārās mutes (blastoporas) vietā izveidojas anālā atvere, bet mute neatkarīgi izveidojas ķermeņa priekšējā daļā. Otrmutniekiem ir sekundārais ķermeņa dobums — celoms.

## Pamatīpašības

* Radiāla drostalošanās,
* Ānuss veidojas blastoporas vietā, mute nav saistīta ar blastoporu (no šejienes nosaukums — otrmutnieki),
* Sastopams epitēlijs ar skropstiņām,
* Sastpams mezodermāls un entodermāls iekšējais skelets,
* Ķermeņa sekundārais dobums dalās trijos nodalījumos, reizēm metamērs,
* Nervu sistēma ektodermālu cauruļveida vai stiegrveida nervu veidā, virsrīkles gangliju nav.

## Filoģenēze

Otrmutnieku izcelšanās nav skaidra. Iespējams tie izveidojās no radiāli simetriskajiem dzīvniekiem (zarndobumaiņiem), neatkarīgi no pirmmutniekiem. Pēc citām hipotēzēm otrmutnieku senči bija viena no primitīvajām pirmmutnieku (zemāko tārpu) grupām.

## Sistemātika
Otrmutnieku apakšnodalījums ir pārstāvēts ar 4 mūsdienu dzīvnieku tipiem. Šajā grupā ir virs 83000 sugu. Reizēm saržokļaiņus pieskaita pie pirmmutniekiem. Savukārt pie otrmutniekiem reizēm tiek pieskaitītas ksenoturbellīdas (agrāk ietilpa plakantārpu tipā). Atsevišķi zinātnieki otrmutnieku apakšnodalījumu dala divās lielākās grupās (*Coelomopora* un *Chordonia*).

* Apakšnodalījums **Otrmutnieki** (*Deuterostomia*)
** tips 
** tips 
** tips 
** tips †

## Atsauces

## Ārējās saites
Retroflekss nazāls līdzskanis

**Retroflekss nazāls līdzskanis** ir daļā mutvārdu valodu lietots līdzskanis. Saukts arī kā **retroflekss apikopostalveolārs nazāls slēdzenis**. Starptautiskā fonētiskā alfabēta simbols ir , attiecīgais X-SAMPA simbols ir n`. Tāpat kā pārējiem retrofleksajiem līdzskaņiem, IPA simbols veidots attiecīgā arveolārā līdzskaņa simbolam pievienojot apakšējo pa labi vērsto "asti". Simbolu  nedrīkst sajaukt ar , kas apzīmē palatālu nazālu līdzskani vai , kas apzīmē velāru nazālu līdzskani. Dažos fontos (piemēram, *[[Linux Libertine]]*) retrofleksam nazālam simbolam tiek lietots  simbols spoguļattēlā, kas ir nepareizs simbola veidojums.

## Raksturojums

Retrofleksa nazāla līdzskaņa raksturojums:
* Pēc artikulācijas veida tas ir slēdzenis; balss traktā tiek noslēgta gaisa plūsma. 
* Pēc artikulācijas vietas tas ir retroflekss līdzskanis; tiek artikulēts ar atpakaļ pagrieztu mēli, bet faktiski ir postalveolārs līdzskanis bez palatalizācijas, 
* Pēc fonācijas tas ir balsīgs; artikulācijas laikā balss saites vibrē. 
* Tas ir nazāls līdzskanis; gaiss plūst caur degunu.
* Tas ir centrāls līdzskanis; gaiss plūst pāri mēles vidum, nevis tās malām.
* Pēc gaisa plūsmas mehānisma tas ir ekspiratorisks; gaisa plūsma tiek virzīta uz āru ar plaušu palīdzību.

## Piemēri
[200px|thumb|Retroflekss nazāls līdzskanis Zviedrijas [Vēnerns|Vēnerna ezera *(Vänern)* nosaukumā.]]

## Atveidošana latviešu valodā

Latviešu valodā **** atveidojams ar burtkopu **"rn"**, kas atbilst tradicionāli iedibinātajai atveidošanai no zviedru un norvēģu valodām. 

## Atsauces
Sojuz (kosmosa kuģu sērija)

**Sojuz** ( — 'savienība') ir pilotējamu kosmosa kuģu sērija PSRS un Krievijā. Tas tika izveidots 1960. gados Padomju pilotējamās Mēness programmas ietvaros. Pirmais Sojuz automātiskā režīmā tika palaists , bet pirmais pilotējamais — . Pēc Mēness programmas atcelšanas kosmosa kuģi tika pielāgoti apkalpju nogādāšanai uz orbitālajām stacijām. Divos Sojuz lidojumos gājuši bojā četri kosmonauti. Kosmosa kuģis var nogādāt kosmosā un atpakaļ uz zemi līdz 3 cilvēkiem; to palaiž ar nesējraķetēm Sojuz. Mūsdienās Krievija izmanto modifikāciju Sojuz-TMA apkalpju nogādāšanai uz Starptautisko kosmosa staciju, un tas kalpo kā glābšanas kapsula.

## Uzbūve
right|thumb|200px|Sojuz-TMA sastāvdaļu diagramma
Kosmosa kuģis Sojuz sastāv no trīs daļām (skaitot no augšas):
* sadzīves nodalījums (orbitālais modulis),
* nolaižamais aparāts,
* dzinēju un iekārtu nodalījums.

Pirmais un trešais nodalījums sadeg Zemes atmosfērā, atgriežoties no orbītas, nolaižamais aparāts ar izpletni nolaižas uz zemes. Nesējraķetes avārijas gadījumā nolaižamais aparāts kopā ar sadzīves nodalījumu tiek atdalīts, un ar cietās degvielas raķešdzinēju tiek aiznests sānis drošākā vietā.

### Sadzīves nodalījums (SN)
right|thumb|200px|Sojuz-TMA sadzīves nodalījums
Sadzīves nodalījums () jeb orbitālais modulis atrodas kosmosa kuģa augšdaļā (kā tas izvietots nesējraķetē). Tas kalpo kā papildu telpa kosmonautiem, kad kuģis atrodas orbītā, jo nolaižamajā aparātā ir ierobežota telpa, un ilgstoši bez kustēšanās tajā uzturēties ir apgrūtinoši. Nodalījumā atrodas dzīvības nodrošināšanas sistēmas, kā arī tualete.

Moduļa augšpusē atrodas saslēgšanās mezgls. Jaunākajām versijām turpat ir arī ierīkots iluminators, lai varētu novērot priekšpusi, kas ir svarīgi saslēgšanās operācijās.
Moduli no nolaižamā aparāta atdala lūka, kuru noslēdzot, var iegūt hermētisku telpu un vajadzības gadījumā izmantot kā slūžu kameru, kosmosā izejot caur sānu lūku.

### Nolaižamais aparāts (NA)
right|thumb|200px|Sojuz-TMA nolaižamais aparāts
Nolaižamais aparāts () atrodas kosmosa kuģa vidējā daļā. Tas kalpo kā droša kapsula, kurā atrodas kosmonauti kritisko operāciju (pacelšanās, nolaišanās, saslēgšanās) laikā.

### Dzinēju un iekārtu nodalījums (DzIeN)
right|thumb|200px|Sojuz-TMA dzinēju un iekārtu nodalījums
Dzinēju un iekārtu nodalījums () atrodas kosmosa kuģa aizmugurējā jeb apakšējā daļā. Tajā atrodas hermētisks konteiners — iekārtu nodalījums, kurā atrodas termoregulācijas, elektronodrošināšanas, radiosakaru, telemetrijas, orientācijas un vadības sistēmas. Moduļa nehermētiskajā daļā (dzinēju nodalījumā) atrodas galvenais un rezerves dzinējs manevriem orbītā un noiešanai no orbītas. Pārejas nodalījumam piestiprināti arī mazas jaudas orientācijas dzinēji. Moduļa ārpusē atrodas sensori orientācijas sistēmai, kā arī divi saules bateriju paneļi (pirmajās kuģa versijās to vietā bija antenas, bet elektroenerģiju nodrošināja akumulatori).

## Saisītie kosmiskie aparāti
Uz Sojuz bāzes tika izveidots bezpilolta kravas kuģis Progress.

No Krievijā iepirktajām tehnoloģijām Ķīna ir izveidojusi savu kosmosa kuģi Šeņžou, kas ir ļoti līdzīgs Sojuz.
Dorsāls līdzskanis

**Dorsāls līdzskanis** tiek artikulēts ar mēles virspuses vidējo daļu (*dorsu*). Tā atšķiroties no koronālajiem līdzskaņiem (priekšējiem mēleņiem), kuri tiek artikulēti ar mēles priekšējo lokano daļu un radikālajiem līdzskaņiem, kuri tiek artikulēti ar mēles pamatni. Latviešu valodniecība dorsālos līdzskaņus iedala pie **[[Mēlenis|mēleņiem]]**, šķirot vidējos (palatālos) un pakaļējos (velāros) mēleņus.

Mēles virspuse var kontaktēt ar plašu mutes dobuma velves daļu no cietajām aukslējām līdz ūkai. Pēc pasīvās artikulācijas vietas dorsālos līdzskaņus iedala:
* Palatālie līdzskaņi (priekšējie mēleņi) - mēle artikulē pret cietajām aukslējām (*palatu*). Latviešu valodas līdzskaņi .
* Velārie līdzskaņi (pakaļējie mēleņi) - mēle artikulē pret mīkstajām aukslējām (*velumu*). Latviešu valodas līdzskaņi .
* Uvulārie līdzskaņi - mēle artikulē pret ūku (*uvulu*).
Šīs atšķirības nav stingri nodalāmas, un dažkārt nākas lietot precīzākas definīcijas, tādas kā "prevelāra", "prepalatāla", "postvelāra" u.c. 

Tā kā arī retrofleksajiem līdzskaņiem mēles gals var tikt pagriezts atpakaļ skarot cietās aukslējas, skaņas, ko veido mēles vidusdaļa (*dorsai*) skarot cietās aukslējs dažreiz sauc par "dorsopalatālām".

## Atsauces

## Skatīt arī
* Artikulācijas vieta
Doom (datorspēle)

**Doom** (vai ***DOOM***) ir 1993.gadā id Software izstrādāta datorspēle, kura ir viena no pirmajām pirmās personas šaujamspēlēm žanra datorspēlēm un vispārīgi arī viena no pirmajām pirmās personas spēlēm. Šī spēle ir atzīta par pionieri 3D datorgrafikā un tā tika izmantota kā atbalsts Doom WAD izveidē. Doom ir pirmā spēle, kura tika spēlēta tīklā uz PC platformām. Doom tika izplatīta kā izplatāmprogrammatūra *(shareware)* un pirmajos divos spēles iznākšanas gados tā tika lejupielādēta vairāk nekā 10 miljonu reižu, tādā veidā popularizējot šo spēles režīmu. 1990. gadu vidū strauji uzplauka pirmās personas šaujamspēļu žanra subkultūra; un, tieši pateicoties Doom, šis žanrs strauji attīstījās. Citas spēles, kuras mēģināja ielauzties šajā žanrā, tika nosauktas vienkārši par "''Doom'' kloniem" *(Doom clones)*. *Doom* grafika un mijiedarbīgā vardarbība padarīja šo spēli par populārāko pirmās personas šaujamspēli spēļu žanrā. 2004. gadā, saskaņā ar GameSpy veikto pētījumu, *Doom* tika atzīta par visu laiku labāko spēli pasaulē.

*Doom* franšīze turpinājās ar *[[Doom II: Hell on Earth]]* (1994) un daudziem papildinājumiem, ieskaitot *[[Doom versijas un pieslēgvietas|The Ultimate Doom]]* (1995), *[[Master Levels for Doom II]]* (1995), un *[[Final Doom]]* (1996). Sākumā šī spēle iznāca uz PC/DOS platformām, tikai vēlāk tā tika pielāgota daudzām citām platformām, ieskaitot deviņas dažādas spēļu konsoles, un pat priekš PDA. *Doom* zaudēja savu popularitāti 1990. gadu beigās, kad tehnoloģiskajā ziņā tika pārspēts ''Doom'' dzinis, lai gan 1997.gadā kompānija atkārtoti izdeva spēli ar uzlabotu pirmkodu. Franšīze atguva savu popularitāti, kad 2004.gadā tika izdota *[[Doom 3]]* spēles versija, kurā tika izmantota visa jaunākā tehnoloģija. 2005.gadā tika izveidota pilnmetrāžas filma ar tādu pašu nosaukumu - ''Doom''.

## Atsauces
Doom (nozīmju atdalīšana)

**Doom** var būt:
* Doom - videospēle;
* Doom - mākslas filma;
* Doom - smagā metāla (mūzikas žanra) paveids.
Palatāls līdzskanis

**Palatālos līdzskaņus** artikulē ar mēles virspusi (*dorsu*) paceltu pret cietajām aukslējām (*palatu*).

Visbiežāk sastopamais palatālais līdzskanis ir spraudzenis , kas ir starp desmit visizplatītākajām skaņām pasaules valodās. Nazālais līdzskanis  arī ir ļoti izplatīts un ir sastopams apmēram 35% valodu.

**Brīdinājums:** IPA simboli  bieži tiek lietoti nevis palatālo līdzskaņu apzīmēšanai, bet, sekojot novecojušām IPA tradīcijām, transkribējot palatalizētus velāros slēdzeņus , palatālās afrikatas , alveopalatālās afrikatas , vai pat postalveolārās afrikatas . Īsti palatāli eksplozīvi slēdzeņi ir diezgan reti sastopami, tādēļ būtu labi pārbaudīt  izrunu, ja tie ir uzrādīti kādas valodas transkripcijā. 

Papildartikulācijas piešķiršanu līdzskaņiem ar citu primāro artikulācijas vietu, mēles vidusdaļu vienlaicīgi paceļot pret cietajām aukslējām, sauc par palatalizāciju.

## Latviešu valodā
Palatālie līdzskaņi latviešu valodā ir palatāls nazāls līdzskanis  (ortogrāfijā "**ņ**"), nebalsīgs palatāls eksplozīvs slēdzenis  (ortogrāfijā "**ķ**"), balsīgs palatāls eksplozīvs slēdzenis  (ortogrāfijā "**ģ**"), palatāls spraudzenis  un laterāls palatāls spraudzenis  (ortogrāfijā "**ļ**").

## Piemēri
IPA iekļautie palatālie līdzskaņi ir:

## Atsauces

## Skatīt arī

* Artikulācijas vieta
Amalteja

**Amalteja** var būt:
* Amalteja - sengrieķu mitoloģijā kaza, Zeva barotāja;
* Amalteja - Jupitera pavadonis;
* Amalteja - galvenās grupas asteroīds.
Amalteja (mitoloģija)

[right|thumb|Jakoba Jordensa ''Zeva bērnība'', 1630. gadi ([Luvra).]]
**Amalteja** (grieķu: *Αμαλθεια*) - kaza vai nimfa ar kazas vaibstiem sengrieķu mitoloģijā, kas Krētā zīdīja Zevu. Pēc vienas versijas, Zevs nolauza vienu no kazas ragiem, apsolot, ka no tā radīsies nebeidzama augļu, nektāra un ambrozijas pārpilnība. Šo ragu sauca par pārpilnības ragu.

## Ārējās saites
Sebeks

[thumb|200px|Sebeka statuete [Minhenes ēģiptiešu mākslas muzejā]]
**Sebeks** (**Sobeks**) ir dievs-krokodils ēģiptiešu mitoloģijā, dievietes mātes Neitas pēcnācējs. Sebeks valdīja pār upēm un ezeriem un bija faraonu sargātājs. Tomēr dažos apgabalos Sebeks tika uzskatīts par ļaunu un tika saistīts ar Setu, pirmā faraona Ozīrisa ienaidnieku.

## Ārējās saites
Q.E.D.

**Q.E.D.** ir saīsinājums no latīņu frāzes "" (burtiski "kas bija jāpierāda"). Šo frāzi saīsinātajā formā raksta matemātiska pierādījuma vai filozofiska pamatojuma beigās, lai norādītu, ka pēdējais apgalvojums ir noslēdzis pierādījumu.

## Izcelsme un pirmie lietojumi

Frāze ir tulkojums no sākotnējās grieķu frāzes  (), ko izmantoja vairāki senie matemātiķi, ieskaitot Eiklīdu un Arhimēdu. Šie matemātiķi, īpaši Eiklīds, tiek uzskatīti par aksiomātiskās matemātikas pamatlicējiem, ar uzsvaru uz loģiskās dedukcijas pamatu izveidi pieņēmumu vai eksperimentu vietā. Šīs frāzes izmantošana simbolizē šo uzsvaru, kā arī atzīmē šo svarīgo soli matemātikas filozofijas izveidē.

## Modernā filozofija

Iespējams, slavenākais šis frāzes pielietojums *filozofiskā* argumentācijā ir atrodams Baruha Spinozas grāmatā *[[Ētika (grāmata)|Ētika]]*, publicēta pēc viņa nāves 1677. gadā. Tā ir sarakstīta latīniski un tiek uzskatīta par viņa magnum opus.

Grāmatas sistēma ir, kā saka Spinoza, "demonstrēta ģeometriskā formā" ar aksiomām un definīcijām, kam seko pierādījumi. Tas ir ievērojams uzlabojums Renē Dekarta rakstīšanas stilam *[[Meditācijas par pirmo filozofiju|Meditācijās]]*, kas izmanto dienasgrāmatas formātu.

## Šodienas pielietojumi

Šodien šī frāze ir kļuvusi par simbolu neapgāžamai loģikai, tāpēc "Q.E.D." reizēm tiek izmantots ar matemātiku nesaistītā kontekstā. Retāk tiek izmantots arī šīs frāzes latviskais tulkojums — K.B.J. ("kas bija jāpierāda").

## Elektroniskā forma

Šodien pierādījumiem bieži vien izmato datoru palīdzību (skatīt LaTeX) un tiek pielietotas pieejamas vairākas simboliskas alternatīvas. Populārākais simbols ir  (melns pildīts kvadrāts), saukts arī par *[[kapakmens (tipogrāfija)|kapakmeni]]* vai *Halmosa simbolu* (par godu Paulam Halmosam, kurš pirmais to pielietoja). Kapakmens reizēm ir tukšs:  (tukšs melns kvadrāts). Unicode speciāli paredzēts "pierādijuma beigu simbols" U+220E (), bet ir arī atrodami  (U+25AE, melns vertikāls taisnstūris) un  (U+2023, trijstūrveida bultiņa) kā alternatīvas. Daži autori pielieto šīs notācijas variantus ar citiem simboliem, piemēram, divām slīpsvītrām (//) vai vienkārši papildus atstarpei.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Senākie zināmie matemātikas frāžu pielietojumi (Q)
* Robina Hārtšorna piezīmes par Q.E.D.
Deguna kauls

**Deguna kauls** (*os nasale*) ir pāra, cilvēka galvaskausa sejas daļas kauls, kas veido deguna virsējo daļu. Kaula izmēri var būt individuāli atšķirīgi. Tam ir gareniski izstiepta, četrstūrveida kaula plātnītes forma, augšējais gals ir sašaurināts un biezāks, pievienojoties pieres kaulam, veido deguna sakni, bet apakšējais gals ir platāks un norobežo deguna atveres augšējo daļu. Kaula ārējā virsmā ir deguna atvere (*foramen nasale*), bet iekšējā - sietiņnerva rieva (*sulcus ethmoidalis*). Savienojoties abiem deguna kauliem, veidojas ārējā deguna kaulu plātnītes velve. Šis kauls veido arī deguna dobuma priekšējo sienu. Deguna kauls savienojas ar pieres kaulu, sietiņkaulu, augšžokli un otru deguna kaulu.

## Papildus attēli


Image:Gray852.png
Image:Gray155.png|Labais deguna kauls. Ārējā virsma.
Image:Gray156.png|Labais deguna kauls. Iekšējā virsma.
Image:Gray190.png|
Image:Gray188.png
Image:Gray164.png|
Mēles kauls

**Mēles kauls** (*os hyoideum*) ir nepāra, cilvēka galvaskausa sejas daļas kauls, kas atrodas kakla daļā un pie galvaskausa piestiprinās ar saišu palīdzību. Tas ir vienīgais kauls cilvēka skeletā, kas tieši nesavienojas ne ar vienu citu skeleta kaulu. Mēles kaulam ir pakavveida forma un tas atrodas zem apakšžokļa balsenes vairogskrimšļa. Kaulam ir ķermenis (*corpus*) un divi pāri ragu — mazais rags (*cornu minus*) un lielais rags (*cornu majus*). Pie mēles kaula piestiprinās mēles un kakla daļas muskuļi.

## Papildu attēli


Image:Gray951.png|
Image:Gray1194.png
Karaspēks

[thumb|250px|right|[Latvijas Nacionālie bruņotie spēki|Latvijas Nacionālo bruņoto spēku vienība 2014. gada Lāčplēša dienas parādē pie Brīvības pieminekļa]]
thumb|upright=1.8|Valstis pēc aktīvo karavīru skaita (2009)
**Karaspēks** jeb **bruņotie spēki** ir militārs veidojums, kura uzdevums kara laikā ir pasargāt valsti no agresora. Savukārt agresors ar karaspēku veic uzbrukumus citām valstīm. Karaspēku parasti veido sauszemes bruņotie spēki, kara flote un gaisa spēki. Karaspēka mazākā vienība ir karavīrs, kuri parasti ir apvienoti lielākās vienībās, piemēram, divīzijā, korpusā, bataljonā un tā tālāk.

Vairākās valstīs armiju oficiāli sauc par sauszemes armiju, lai atšķirtu to no gaisa spēkiem proti, Francijā. Pašreizējā lielākā armija pasaulē pēc aktīvo karavīru skaita ir Tautas atbrīvošanas armija Ķīnā ar 2 250 000 aktīviem karavīriem un 800 000 rezerves personālu, kam seko Indijas armija ar 1 325 000 aktīviem karavīriem un 2 142 821 rezerves personālu.

## Vēsture

### Sparta

Spartas armija bija viena no senākajām zināmajām profesionālajām armijām. Zēni tika nosūtīti uz kazarmām pēc septiņu gadu vecuma apgūt karotprasmi. Trīsdesmit gadu vecumā viņi tika atbrīvoti no kazarmām un viņiem ļāva stāties laulībā un nodibināt ģimeni. Pēc tam vīrieši veltīja savu dzīvi karam līdz 60 gadu vecumam.

### Senā Roma

Romiešu armijas pirmsākumi bija pilsoņu armija republikā, kur karavīri bija bagāti pilsoņi, kuri paši spēja sevi apgādāt. Reformas aptuveni 115. gadā pirms Kristus padarīja armiju par profesionālu organizāciju, kas joprojām lielā mērā sastāvēja no pilsoņiem, kuri kalpoja nepārtraukti 25 gadus.

### Viduslaiku Eiropa
Agrajos viduslaikos katram aristokrātam bija pienākums atbildēt uz cīņas aicinājumu ar savu aprīkojumu un kareivjiem. Šī decentralizētā sistēma bija nepieciešama sakarā ar sabiedriskās kārtības laika daļu, bet var novest pie dažādiem spēkiem ar dažādu apmācību, aprīkojumu un spējām. Jo vairāk resursu aristokrātam bija, jo labāki bija viņa spēki.

### Jaunie laiki

Pirmajām nacionālajām valstīm trūka nepieciešamo līdzekļu, lai uzturētu pastāvīgu militāru spēku, tāpēc viņi mēdza nolīgt algotņus kalpošanai savās armijās kara laikā. Šādas algotņu armijas parasti veidojās konflikta beigu periodos, kad karotāji vairs nebija nepieciešami attiecīgo valstu valdībām.

### Jaunākie laiki

Iesaukšana ļāva Francijas Republikai veidot Lielo armiju, ko Napoleons Bonaparts nosauca par "tautu ar ieročiem", kas sekmīgi cīnījās pret Eiropas profesionālajām armijām.

Karaklausība, jo īpaši, ja dienesta karavīri tiek nosūtīti uz ārvalstu kariem, kas neietekmē nācijas drošību, demokrātijās ir vēsturiski bijusi ļoti politiski strīdīga.

Otrā pasaules kara laikā Kanādā bija politiski strīdi par iesaukšanu armijā. Tāpat 1960. gadu beigās vairākās valstīs parādījās masu protesti pret iesaukšanu cīņai Vjetnamas karā.

## Skatīt arī
* Valstu uzskaitījums pēc militārā personāla lieluma
* Valstu bez bruņotajiem spēkiem uzskaitījums
Lemesis (kauls)

**Lemesis** (*Vomer*) ir nepāra, cilvēka galvaskausa sejas daļas kauls, kas savienojas ar sietiņkaula perpendikulāro plātnīti, veidojot deguna starpsienu. Kaulam ir četrstūrainas plātnītes forma, augšējā mala sadalās divos nelielos laterāli vērstos lemeša spārnos (*alae vomeris*). Ar spārnu palīdzību lemesis pievienojas spārnkaula ķermeņa apakšējai virsmai. Lemesis ir novietots sagitālā plaknē.

## Papildus attēli


Image:Gray174.png|Lemesis
Image:Gray173.png|Deguna starpsiena no kreisā deguna dobuma puses.
Džons Djūijs

**Džons Djūijs** (, dzimis , miris ) bija ASV filozofs, psihologs un izglītības teorētiķis. Kopā ar Čārlzu Pīrsu un Viljamu Džeimsu tiek uzskatīts par pragmatisma filozofijas skolas pamatlicēju, kaut arī pats Djūijs savus uzskatus dēvēja par instrumentālismu. 20. gadsimta pirmajā pusē bija viens no vadošajiem pragmatisma teorētiķiem ASV.

Dzimis Bērlingtonā, Vērmontā, vidēji pārtikušā ģimenē. 1879. gadā beidza Vērmontas Universitāti. Pāris gadus nostrādāja skolā Pensilvānijā, bet pēc tam 1884. gadā ieguva doktora grādu Džonsa Hopkinsa Universitātē. 1894. gadā sāka pasniegt jaundibinātajā Čikāgas Universitātē. Viens no Čikāgas Universitātes skolas — laboratorijas (*University of Chicago Laboratory Schools*) dibinātājiem. Tomēr pēc nesaskaņām ar Čikāgas Universitātes administrāciju to pameta un no 1904. gada līdz savai nāvei strādāja Kolumbijas Universitātē.

## Bibliogrāfija (nepilna)
* *The Reflex Arc Concept in Psychology* (1896)
* *My Pedagogic Creed* (1897)
* *The Child and the Curriculum* (1902)
* *The Postulate of Immediate Empiricism* (1905)
* *Democracy and Education* (1916)
* *How We Think* (1910)
* *Reconstruction in Philosophy* (1919)
* *Human Nature and Conduct: An Introduction to Social Psychology*
* *Experience and Nature* (1925)
* *The Public and its Problems* (1927)
* *The Quest for Certainty* (1929)
* *Individualism Old and New* (1930)
* *Philosophy and Civilization* (1931)
* *Art as Experience* (1934)
* *A Common Faith* (1934)
* *Liberalism and Social Action* (1935)
* *Experience and Education* (1938)
* *Logic: The Theory of Inquiry* (1938)
* *Freedom and Culture* (1939)

## Ārējās saites

* Dž. Djūija centrs 
* Dž. Djūija biedrība 
* Dž. Djūija darbs ''Democracy and Education'' lapā ''Project Gutenberg''
Tetrazols

**Tetrazols** (pirotriazols, CH2N4) ir heterociklisks "aromātiskais" savienojums. Tā pieclocekļu cikls satur 4 slāpekļa atomus. Tetrazols ir bezkrāsaina cieta viela, kas šķīst ūdenī (kristalizējas no etanola).

## Atrašanās dabā
Tetrazola atvasinājumi dabā nav atrasti.

## Iegūšana
Tetrazols veidojas, ilgstoši karsējot slāpekļūdeņražskābi kopā ar sausu ciānūdeņradi. 5-aizvietotie tetrazoli iegūstami analoģiski, ar slāpekļūdeņražskābi iedarbojoties uz atbilstošajiem nitriliem vai imidohlorīdiem. 5-aminotetrazolu iegūst, aminoguanidīnam reaģējot ar slāpekļpaskābi.

## Īpašības
Tetrazols un tā pie slāpekļa neaizvietotie atvasinājumi ūdens šķīdumos dod vāji skābu reakciju un veido stabilus sāļus ar sudrabu un sārmu metāliem. Vairums tetrazola atvasinājumu ir samērā stabili (karsējot vai detonējot var eksplodēt), kas liecina par tetrazola gredzena aromātisko raksturu.

## Izmantošana
Tetrazolu un 5-aminotetrazolu lieto automašīnu drošības spilvenos kā gāzi radošas vielas (tie eksplozīvi sadalās, radot lielu daudzumu netoksisku gāzveida produktu un tai pašā laikā ir pietiekami stabili, lai nesadalītos bez vajadzības). Pentametilēntetrazolu ar nosaukumu kardiazols lieto farmakoloģijā.