Ebrāhīms Raisī

**Ebrāhīms Raisī** (), pilnā vārdā **Ebrāhīms Raisolsadati** (, dzimis , miris ), bija Irānas prezidents no 2021. gada līdz savai bojāejai helikoptera avārijā. Pēc izglītības bija islāma jurists un tika uzskatīts par radikāli konservatīvas politikas piekritēju. ANO īpašie ziņotāji un dažas cilvēktiesību organizācijas viņu vainoja noziegumos pret cilvēci.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1960. gada 14. decembrī persiešu garīdznieku ģimenē Mešhedā. Viņa tēvs Sejeds Hadži nomira, kad viņam bija 5 gadi. Pēc izcelsmes viņam ir attāla radniecība ar šiītu ceturto imāmu Zein-al-Ābidīnu.

Mācījās islāma skolā (medresē) un semināros Mešhedā un Kumā. Motahari Universitātē ieguva doktora grādu privāttiesībās, lai gan viņa oponenti to apšauba. Viņa izglītības patiesais līmenis palicis neskaidrs. Kādu laiku viņš dēvēja sevi par ajatollu, taču kad prese publiskoja viņa formālas reliģiskās izglītības un akreditācijas apliecības trūkumu, Raisī pārstāja apgalvot, ka viņam ir šī pakāpe, un turpmāk sauca sevi par "islāma autoritāti" ("*hudžat-ol-eslām*"), kas ir vienu pakāpi zemāk par ajatollas līmeni. Pēc tam Raisī neilgi pirms 2021. gada prezidenta vēlēšanām atkal pasludināja sevi par ajatollu. Augstākā līdera Alī Hāmenejī dekrētā, ar kuru viņu iecēla par prezidentu, viņu dēvēja par "*hudžat-ol-eslām*".
thumb|Raisī 1980. gados

Raisī gāja bojā 2024. gada 19. maijā helikoptera avārijā Irānas Austrumazerbaidžānas provincē pēc tikšanās ar Azerbaidžānas prezidentu Ilhamu Alijevu pie abu valstu robežas.

## Karjera

Pēc islāmistu uzvaras 1981. gadā Raisī iecēla par Karadžas prokuroru. Vēlāk viņš kļuva arī par Hamadānas prokuroru un aktīvi pildīja abus amatus divās pilsētās, kas ir vairāk nekā 300 km attālumā viena no otras. Pēc četriem mēnešiem viņu iecēla par Hamadānas provinces (ostāna) prokuroru.

1985. gadā Raisī iecēla par Teherānas prokurora vietnieku un viņš pārcēlās uz galvaspilsētu. Pēc trim gadiem, 1988. gada sākumā, Raisī pamanīja valsts faktiskais galva ajatolla Homeinī un deva viņam īpašu, no tiesu varas neatkarīgu mandātu, lai varētu risināt juridiskās problēmas dažās provincēs, piemēram, Luristānā, Semnānā un Kermānšāhā.

### 1988. gada masu nāvessodi kreisajiem radikāļiem
Raisī tika minēts kā viena no galvenajām personām, kas iesaistītas nelikumīgo nāvessodu izpildē 1988. gadā Irānas politieslodzītajiem. Raisī pēc tam publiski nekomentēja šo tēmu, tomēr 2021. gadā, kļuvis par prezidentu, teica, ka augstu vērtē savu lomu šajos notikumos.

Sākot no 1988. gada 19. jūlija pēc varas iestāžu pavēles notika Irānas radikāli kreiso un citu politieslodzīto nonāvēšana bez parastās notiesāšanas procedūras visā Irānas teritorijā. Tas ilga aptuveni piecus mēnešus. Upuru skaits nav zināms, bet tiek vērtēts no 3 tūkstošiem līdz vairāk nekā 30 tūkstošiem. Vairums nogalināto bija kreisi islamisko "Irānas tautas mudžahedu" atbalstītāji un dalībnieki, kuru organizācija pēc 1979. gada revolūcijas atbalstīšanas bija nostājusies pret ajatollu valdīšanu un veikusi terora aktus pret to, taču nāvessodi tika izpildīti arī citu kreiso grupējumu, tostarp Tautas Fedaju un Irānas "Tude" (Komunistiskās partijas) atbalstītājiem neatkarīgi no to darbības veida pret valdošo režīmu. Saskaņā ar *[[Amnesty International]]* ziņoto: "Irānas ieslodzījuma vietās visā valstī tūkstošiem politieslodzīto sistemātiski tika pakļauti iznīcināšanai un tika nonāvēti bez tiesas sprieduma saskaņā ar Irānas augstākā līdera rīkojumu, kas tika īstenots visos valsts cietumos. Daudzi no tiem, kas tika nogalināti šajā laikā, tika pakļauti spīdzināšanai un citai necilvēcīgai attieksmei un sodīšanai.”

thumb|Raisī starp bāsidžiem — Irānas paramilitārā Islāma Revolūcijas Sargu Korpusa kaujiniekiem.

### Tālākie amati
Pēc Homeinī nāves un Alī Hāmenejī ievēlēšanas par jauno augstāko vadītāju Raisī iecēla par Teherānas prokuroru. Viņš ieņēma amatu piecus gadus no 1989. līdz 1994. gadam. 1994. gadā viņš tika iecelts par Galvenā Inspekcijas biroja vadītāju. Biroja uzdevums ir cīņa ar korupciju, taču galvenokārt tas uzrauga valsts organizāciju finanses.

No 2004. gada līdz 2014. gadam Raisī bija Irānas galveno tiesnešu Māhmūda Hašemī Šāhrūdī un Sadeka Laridžānī pirmais vietnieks. Vēlāk, 2014. gadā, viņš tika iecelts par Irānas ģenerālprokuroru un ieņēma šo amatu līdz 2016. gadam, kad atkāpās no tā, lai kļūtu par labdarības fonda *Astan Quds Razavi* priekšsēdētāju — šī organizācija formāli pārvalda astotā imāma Rezas kapenes, bet faktiski ir daudznozaru koncerns ar 19 000 nodarbināto, kurš sava labdarības statusa dēļ var izmantot nodokļu atvieglojumus. Pēc Alī Hāmenejī rīkojuma viņš kopš 2012. gada vienlaikus strādāja arī par Īpašās garīdznieku tiesas prokuroru, kas kontrolē garīdznieku uzvedību un pakļauta nevis tiesu sistēmai, bet valsts augstākajam garīgajam līderim.

### Citi amati
Raisī desmit gadus bija Alī Hāmenejī vadītā "Imama Homeinī rīkojumu izpildes ordeņa" pilnvaroto padomes loceklis. Padome kontrolē ap 100 miljardiem dolāru vērtus opozīcijai konfiscētus īpašumus. Viņš bija arī "Augstākās atlases komisijas" loceklis, kā arī Teherānas "Fātimas Al-Zāhras semināra" dibinātājs un pirmais sekretārs. 2019. gadā viņš tika iecelts par Augstākās tiesas priekšsēdētāju.

Viņa citi izpildvaras un pārraudzības pienākumi ietvēra tādus amatus kā dalība Kibertelpas Augstākajā padomē, Monetārajā un kredītu padomē un Pretkorupcijas štābā.

## Prezidenta kampaņas
thumb|Raisī 2017. gada kampaņas laikā

### 2017. gads
2017. gada februārī Raisī tika nosaukts par vienu no Islāma revolūcijas spēku Tautas frontes (*JAMNA*) prezidenta amata kandidātiem. Viņa kandidatūru atbalstīja arī Islāma Revolūcijas Stabilitātes Fronte. Oficiāli viņš paziņoja par savu kandidatūru 6. aprīlī publicētajā paziņojumā par savu "reliģisko un revolucionāro pienākumu kandidēt", norādot uz nepieciešamību "būtiski mainīt valsts izpildvadību" un radīt valdību, kas "cīnīsies pret nabadzību un korupciju".

2017. gada 15. maijā konservatīvo kandidāts Mohamads Bagers Galibāfs atsauca savu kandidatūru par labu Raisī. Tika pieļauts, ka Galibāfs kļūs Raisī pirmais viceprezidents, ja viņu ievēlēs.

Vairāki avoti Raisī pirms vēlēšanām nosauca par Irānas augstākā līdera ajatollas Alī Hāmenejī "mīluli un iespējamo pēcteci", šāds viedoklis saglabājās arī vēlāk.

Pēc vēlēšanu rezultātu paziņošanas Raisī saņēma 15 786 449 balsu no 42 382 390 (38,30%), zaudēdams Hasanam Rūhānī. Viņš neapsveica Rūhānī ar atkārtoto ievēlēšanu prezidenta amatā un lūdza Sardzes padomi, kurai ir tiesības izslēgt vēlēšanu dalībniekus, izskatīt "likuma pārkāpumus" pirms vēlēšanām un to laikā, pievienojot 100 lappušu dokumentāciju. Tomēr viņa pretenzijas netika atzītas.

thumb|Raisī 2019. gadā tiek inaugurēts par Augstākās tiesas priekšsēdētāju

### 2021. gads
2021. gadā Raisī atkārtoti kandidēja uz prezidenta amatu un uzvarēja vēlēšanās. Vēlēšanās piedalījās mazs vēlētāju skaits — 48,8% vēlētāju, un 62% no tiem nobalsoja par Raisī. No 28,9 miljoniem balsu aptuveni 3,7 miljoni balsu netika ieskaitītas.

Vēlēšanās tika reģistrēti gandrīz 600 kandidāti, no kuriem septiņus mēnesi pirms vēlēšanām apstiprināja 12 Sardzes padomes juristi un teologi. Trīs no šiem kandidātiem tika atsaukti pirms vēlēšanu dienas. Bijušais prezidents Mahmūds Ahmadīnežāds, būdams starp tiem, kuriem tika liegts kandidēt, video vēstījumā sacīja, ka nebalsos, paziņojot: "Es nevēlos piedalīties šajā grēkā".

## Prezidenta amatā

Raisī tika iecelts par Irānas prezidentu 2021. gada 3. augustā ar augstākā līdera Alī Hāmenejī izdoto dekrētu. Viņš nodeva zvērestu Islāma konsultatīvās asamblejas (parlamenta) priekšā 5. augustā. Savā runā viņš norādīja, ka Irāna ir atbildīga par Tuvo Austrumu stabilizāciju, ka viņš pretosies ārvalstu spiedienam uz Irānu, bet paplašinās tās ārējās attiecības, īpaši ar Irānas kaimiņvalstīm, kā arī solīja atbalstīt jebkuru diplomātisko soli, lai atceltu ASV sankcijas, un apgalvoja, ka Irānas kodolprogramma paredzēta tikai miermīlīgiem mērķiem. Viņš arī apsolīja, ka centīsies uzlabot irāņu dzīves kvalitāti un aizstāvēt cilvēktiesības.

Raisī 8. augustā iecēla Imāma Homeinī rīkojumu izpildes ordeņa fonda vadītāju Mohamadu Mohbēru par Irānas pirmo viceprezidentu. 11. augustā Raisī iecēla bijušo naftas un tirdzniecības ministru Masūdu Miru Kazemī par viceprezidentu un Plāna un budžeta organizācijas vadītāju.

Argentīna un Izraēla nosodīja Raisī izdarīto Ahmāda Vahidi iecelšanu iekšlietu ministra amatā, jo Argentīna caur Interpolu bija pieprasījusi viņa arestu par iespējamo līdzdalību 1994. gada sprādzienā Buenosairesā. Argentīnas Ārlietu ministrija paziņoja, ka Vahidi iecelšana ir "apvainojums Argentīnas tiesai un terora akta upuriem". Cits Interpola izsludināts meklējamais par šo terora aktu Mosens Rezaje 25. augustā tika iecelts par viceprezidentu ekonomikas jautājumos, kas arī izsauca Argentīnas protestu.

## Uzskati

Raisī iestājas par dzimumu segregāciju, vienlaikus norādot uz nepieciešamību stingri ievērot tās sieviešu tiesības, kādas paredzētas islāmā, un pieļaut to dalību kultūrā un ekonomikā. Viņš ir arī atbalstītājs universitāšu islāmizācijai, interneta un Rietumu kultūras cenzūrai. Raisī bija lappuses Twitter, Facebook un Instagram, neraugoties uz to, ka pirmie divi no tiem Irānā tika bloķēti. Raisī teicis, ka zagļu roku amputācija, kas pamatojas uz stingro šariāta interpretāciju, ir gods Irānai un ka šādi sodi tiks turpināti. Ārpolitikā Raisī pieturējās pie salīdzinoši mērenas līnijas, iestādamies par savstarpēji izdevīgiem sakariem ar visām valstīm, izņemot Izraēlu.

## Sankcijas

Raisī bija viena no deviņām Irānas amatpersonām, kurām ASV Valsts departaments 2019. gada novembrī piemēroja sankcijas saistībā ar iespējamiem cilvēktiesību pārkāpumiem.

## Darbi

Nozīmīgķie Raisī darbi:
* Trīs sējumu "Lekcijas par jurisprudences noteikumiem" (tiesu, saimnieciskā un reliģiskā sadaļas);
* "Mantojums bez mantiniekiem";
* "Principu un formas pretruna jurisprudencē un likumā".

## Atsauces

## Ārējās saites

* Irānas prezidenta mājaslapa
*