open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Edgars de Vāls

**Edgars Aleksiss Roberts fon Vāls** () jeb **Edgars de Vāls** (; dzimis , miris ) bija vācbaltiešu izcelsmes valodnieks, interlingvists un skolotājs. Lielāko dzīves daļu viņš pavadīja Tallinā (tolaik Rēvelē), kur strādāja par matemātikas un fizikas skolotāju Tallinas Peetri reālskolā. Starptautiski de Vāls ir pazīstams kā plānotās starptautiskās palīgvalodas interlingves (okcidentāles) radītājs; 1922. gadā žurnālā *[[Kosmoglott]]* publicēja valodas projektu. Tās mērķis bija izveidot viegli apgūstamu starptautisku saziņas līdzekli, kura leksika balstīta galvenokārt Eiropas tautu valodās un kurai raksturīga regulāra vārddarināšanas sistēma. De Vāls aktīvi interesējās arī par citām mākslīgajām valodām un prata lietot, piemēram, esperanto un ido.

Interlingvistikas vēsturē Edgars de Vāls tiek uzskatīts par vienu no nozīmīgākajiem 20. gadsimta starptautisko palīgvalodu kustības pārstāvjiem. Viņa izstrādātā valoda un tā sauktais de Vāla likums (vārddarināšanas princips) ietekmēja vēlākos starptautisko palīgvalodu projektus un teorētiskos pētījumus šajā jomā.

## Agrīnā dzīve un izglītība
Edgars Aleksiss Roberts fon Vāls dzimis  Olviopolē, tolaik Krievijas Impērijas Podolijas guberņā (mūsdienu Ukrainā). Viņš nāca no vācbaltiešu Vālu dzimtas. Edgara tēvs Oskars fon Vāls bija dzelzceļa inženieris, bet māte Lidija Amālija Marija (dzimusi fon Hūzena) bija cēlusies no Tallinas. 1876. gadā ģimene pārcēlās uz Sanktpēterburgu, kur de Vāls ieguva vidējo izglītību, 1886. gadā pabeidzot Pēterburgas 3. ģimnāziju. Pēc tam viņš studēja Sanktpēterburgas Universitātes Fizikas un matemātikas fakultātē, ko pabeidza 1891. gadā. Paralēli studijām viņš mācījās arī Sanktpēterburgas Mākslas akadēmijā (sākotnēji arhitektūru, vēlāk glezniecību) un 1893. gadā ieguva zīmēšanas skolotāja diplomu.

De Vāls jau jaunībā izcēlās ar plašām valodu zināšanām. Papildus dzimtajai vācu valodai viņš prata krievu, igauņu un franču valodu, ģimnāzijā apguva latīņu un sengrieķu valodu, bet vēlāk studiju laikā arī spāņu valodu. Studentu gados viņš iepazinās ar starptautisko palīgvalodu kustību, sākotnēji interesējoties par volapiku un vēlāk par esperanto. Šī interese par valodām un starptautisko saziņu kļuva par pamatu viņa turpmākajai darbībai interlingvistikā un vēlāk noveda pie paša izstrādātās starptautiskās palīgvalodas interlingves (okcidentāles) radīšanas.

## Turpmākā dzīve

## Atsauces

## Ārējās saites
Igauņu virtuve

[235px|thumb|Tradicionāls igauņu ēdiens [kama (ēdiens)|kama ar jogurtu]]
**Igauņu virtuve** () ir igauņiem raksturīgo ēdienu un to gatavošanas īpatnību kopums, kas veidojies dažādu ģeogrāfisku un vēsturisku apstākļu ietekmē. To vēstures gaitā ir ietekmējušas citu tautu, piemēram, dāņu, vāciešu, poļu, zviedru, virtuves. Igauņu virtuvē ēdieni galvenokārt tiek vārīti vai sutināti, retāk cepti.

Igauņu virtuves pamatā ir kartupeļi, liesa vai cauraugusi cūkgaļa, zivis, kāposti, zirņi, pupas, grūbas, piens un biezpiens. Tradicionālie ēdieni ir marinēts zutis, asinsdesa un sautēti skābi kāposti ar cūkgaļu, kā arī rupjmaize, sautējumi, ievārījumi, marinēti gurķīši, grūbas, kartupeļu biezputra un sālīta siļķe. Svētkos galdā ceļ ceptu zosi, cūkgaļu, alu, melno pudiņu, ābolus, riekstus un piparkūkas.

## Atsauces

## Ārējās saites
Likteņa labotāji

**Likteņa labotāji** () ir 2011. gada romantiskā trillera filma, kas balstīta uz Filipa K. Dika īsstāstu *Adjustment Team*. Filmas režisors, scenārija autors un viens no producentiem ir Džordžs Nolfi. Galvenās lomas atveido Mets Deimons, Emilija Blanta, Entonijs Makijs, Džons Slaterijs un Terenss Stemps. Filmas pirmizrāde notika  Ņujorkā.

Romānu starp politiķi un dejotāju sāk ietekmēt noslēpumaini spēki, kas cenšas mīlētājus turēt atstatus.

## Atsauces

## Ārējās saites
Jaunā Viktorija

**Jaunā Viktorija** () ir 2009. gada biogrāfiskā drāmas filma, kuras režisors ir Žans Marks Valē. Galvenās lomas atveido Miranda Ričardsone, Emilija Blanta, Džims Brodbents, Pols Betanijs, Marks Strongs, Tomass Krečmans un Džuliāns Glovers. Filmas pirmizrāde notika  Apvienotajā Karalistē.

Filmā parādīti karalienes Viktorijas pirmie valdīšanas gadi, kā arī Viktorijas attiecības ar princi Albertu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Latvijas Badmintona federācija

**Latvijas Badmintona federācija** (**LBF**) ir galvenā par badmintonu atbildīgā organizācija Latvijā. Tā organizē Latvijas čempionātu badmintonā, Latvijas klubu čempionātu badmintonā, arī citas sacensības dažāda meistarības līmeņa un vecuma badmintonistiem. Tās galvenā mītne atrodas Rīgā. Federācija dibināta 1964. gadā, taču mūsdienu biedrība reģistrēta 1993. gadā. 2015. gadā organizācijai piešķirts sabiedriskā labuma statuss.

LBF no 1992. gada ir starptautisko badmintona jumtorganizāciju Pasaules Badmintona federācijas un Eiropas Badmintona savienības () locekle, kā arī pārstāv badmintonu Latvijas Olimpiskajā komitejā un Latvijas Sporta Federāciju padomē.

## Mērķi
Organizācijas mērķi ir
* radīt nepieciešamos apstākļus un organizēt badmintona attīstību Latvijā;
* popularizēt badmintonu kā veselīga dzīvesveida sastāvdaļu, veicināt cilvēku vispusīgu fizisko un garīgo attīstību;
* nodrošināt Latvijas izlašu komandu un pārstāvju sekmīgu piedalīšanos Olimpiskajās spēlēs, Pasaules un Eiropas čempionātos un citās starptautiskajās sacensībās;
* organizēt Latvijas Republikas badmintona čempionātu un meistarsacīkšu, kā arī citu valsts sacensību sarīkošanu, aptverot visas Latvijas iedzīvotāju grupas neatkarīgi no to sportiskās sagatavotības, vecuma, nacionālās piederības un politiskajiem uzskatiem;
* nodrošināt badmintona noteikumu un citu ar badmintonu saistītu metodisko materiālu izplatīšanu.

## Atsauces

## Ārējās saites
*
My Summer of Love

***My Summer of Love*** ir 2004. gada drāmas filma, kas balstīta uz Helēnas Krosas tāda paša nosaukuma romānu. Filmas režisors un viens no scenārija autoriem ir Pāvels Pavlikovskis. Galvenās lomas atveido Natālija Presa, Emilija Blanta un Pedijs Konsidains. Filmas pirmizrāde notika  Edinburgas filmu festivālā.

Jorkšīras laukos puiciskā meitene Mona satiek eksotisko un izlutināto Tamsinu. Vasaras laikā jaunietes atklāj, ka ir daudz lietas, ko abām kopā izpētīt, kā arī iemācīt otrai.

## Atsauces

## Ārējās saites
Mežabrāļi

[thumbnail|200px|[Ādolfs Ramanausks, zināms ar segvārdu Vanags, viens no Lietuvas partizānu kustības vadītājiem]]
**Mežabrāļi** (, ) bija Igaunijas, Latvijas un Lietuvas nacionālie partizāni, kuri izvērsa partizānu karu pret Padomju Savienību, kad tā Otrā pasaules kara laikā okupēja Baltijas valstis. Padomju Savienība pakļāva Baltijas valstis no 1940. līdz 1941. gadam, kā arī no 1945. gada. Mežabrāļu kustība turpinājās līdz 1956. gadam. Par mežabrāļiem dēvēja arī cilvēkus, kuri ilgāku laiku bija spiesti uzturēties mežos, izvairoties no represijām, vai iesaukšanas naidīgas varas karaspēkā. Lietuvas mežabrāļi paši sevi tā nesauca. Viņi sevi dēvēja par brīvības cīnītājiem, mežiniekiem vai zaļajiem. Par mežabrāļiem literatūrā viņi tika nodēvēti vēlāk.
## Attēlojums mākslā un kino

* 2019. gada LTV seriāls "Sarkanais mežs"
* 2022. gada lietuviešu režisora Giedrius Tamosevicius mākslas filma "Dzejnieks" (*Poetas*).
## Skatīt arī
* Latvijas nacionālie partizāni
* Stompaku kauja
## Literatūra
* Arvīds Krīpens „Smiltenes zaļie partizāni”. — Zelta ābele, Rīga 1942.
## Atsauces
Wild Target

***Wild Target*** ir 2010. gada melnā kinokomēdija, kas balstīta uz 1993. gada Francijas filmu *Cible émouvante*. Filmas režisors ir Džonatans Linns. Galvenās lomas atveido Bills Naijs, Emilija Blanta, Rūperts Grints, Eilīna Atkinsa, Martins Frīmens un Ruperts Everets. Filmas pirmizrāde notika  Bonas filmu festivālā.

Viktors Meinards ir profesionāls slepkava, kurš plāno doties pensijā, tomēr zagle Rouza maina Viktora plānus.

## Atsauces

## Ārējās saites
Karalienes Beatrikses starptautiskā lidosta

**Karalienes Beatrikses starptautiskā lidosta** (, ) ir starptautiskā lidosta Arubā, kas apkalpo Arubas galvaspilsētu Oranjestadi. Aviosabiedrības *[[Aruba Airlines]]* bāze.

Lidosta atklāta 1934. gadā. Otrā pasaules kara laikā lidostu izmantoja ASV Gaisa spēki. 1955. gadā nosaukta princeses, bet 1980. gadā karalienes Beatrikses vārdā.

Regulārie lidojumi visu gadu:
* : Atlanta, Baltimora, Bostona, Čikāga, Dalasa, Filadelfija, Hjūstona, Maiami, Ņuarka, Ņujorka (Džona Kenedija, Lagardija), Šarlota
* : Bonaire
* : Santodomingo
* : Toronto
* : Vilemstade
* : Bogota
* : Amsterdama
* : Panama
* : Sintmārtena
* : Paramaribo
* : Karakasa, Marakaibo, Paraguanas pussala, Valensija
* sezonāli lidojumi uz Beļģiju, Gajanu, Kubu, Lielbritāniju.

## Ārējās saites

*
Lietuva 1924. gada vasaras olimpiskajās spēlēs

**[[Lietuva]]** piedalījās ** [[1924. gada vasaras olimpiskās spēles|1924. gada vasaras olimpiskajās spēlēs]]**, kas  notika Francijas galvaspilsētā Parīzē no 1924. gada 4. maija līdz 27. jūlijam. Šī bija pirmā reize, kad Lietuva piedalījās olimpiskajās spēlēs.

Lietuva 1924. gada vasaras olimpiskajās spēlēs bija pārstāvēta ar 13 sportistiem (visi vīrieši) divos olimpiskajos sporta veidos — futbolā un riteņbraukšanā. Pirmo un arī līdz šim vienīgo reizi olimpiskajās spēlēs piedalījās Lietuvas futbola izlase. 

Šajās 1924. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Lietuva nespēja izcīnīt medaļas.

## Dalībnieki

### Dalībnieku uzskaitījums
* Īzaks Anoliks ()
* Valerijons Balčūns ()
* Vincs Bartuška ()
* Stepons Garbačausks ()
* Hanss Gecs ()
* Jurģis Hardingsons ()
* Stasis Janušausks ()
* Leons Jozapaitis ()
* Edvards Mikučausks ()
* Stasis Razma ()
* Stasis Sabalauskas ()
* Jozs Vilpišausks ()
* Jozs Žebrausks ()

### Sadalījums sporta veidiem

## Atsauces

## Ārējas saites
* Lithuania at the 1924 Paris Summer Games
Lietuva 1928. gada vasaras olimpiskajās spēlēs

**[[Lietuva]]** piedalījās** [[1928. gada vasaras olimpiskās spēles|1928. gada vasaras olimpiskajās spēlēs]]**, kas  notika Nīderlandes galvaspilsētā Amsterdamā no 1928. gada 28. jūlija līdz 12. augustam. Šī bija otrā reize, kad Lietuva piedalījās vasaras olimpiskajās spēlēs. 

Lietuvu 1928. gada vasaras olimpiskajās spēlēs pārstāvēja 12 sportisti (11 vīrieši un 1 sieviete), 4 olimpiskajos sporta veidos: boksā (2 sportisti), riteņbraukšanā (4 sportisti), svarcelšanā (1 sportists) un vieglatlētikā (5 sportisti).

1928. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Lietuva nespēja izcīnīt medaļas. Visaugstākais sasniegums no Lietuvas sportistiem šajās olimpiskajās spēlēs bija bokserim Jozam Vinčam, kurš izcīnīja dalīto 5./8. vietu.

Nākamā reize, kad Lietuva kā neatkarīga valsts piedalījās vasaras olimpiskajās spēlēs, bija tikai 1992. gadā Barselonā, pēc Padomju Savienības sabrukuma.

## Dalībnieki
### Dalībnieku uzskaitījums

#### Vīrieši
* Ādolfs Akelaitis ()
* Īzaks Anoliks ()
* Jurģis Gedmins ()
* Vlads Jankausks ()
* Kazis Markevičus ()
* Tarhums Murniks ()
* Juļus Petraitis ()
* Viktors Ražaitis ()
* Haris Švemins ()
* Jozs Vinča ()
* Povils Vitonis ()
#### Sievietes
* Paulīna Radzulīte ()

### Sadalījums pa sporta veidiem

## Ārējas saites
* Lithuania at the 1928 Amsterdam Summer Games
Fēlikss Grosšartners

**Fēlikss Grosšartners** (; dzimis  Velsā, Austrijā) ir Austrijas šosejas riteņbraucējs, kurš pārstāv *[[UCI WorldTeam]]* komandu **'.

2017. gadā tika iekļauts ''[[CCC–Sprandi–Polkowice]]'' komandas sastāvā startam ''[[2017. gada Giro d'Italia|Giro d'Italia]]''. Nomainījis komandu uz **', viņš startēja arī 2018. gada Giro d'Italia.

2019. gada aprīlī uzvarēja *[[2019. gada Presidential Tour of Turkey|Presidential Tour of Turkey]]* sacensību kopvērtējumā, uzvarot arī posmā ar augstākajiem kāpumiem.

2022. gada augustā parakstīja divu gadu līgumu ar ** no nākamās sezonas.

## Atsauces

## Ārējās saites
Marija Prevolaraki

**Marija Prevolaraki** (; dzimusi ) ir grieķu brīvā stila cīkstone.

## Biogrāfija
Marija Prevolaraki sāka ar cīņas sportu nodarboties pusaudzes vecumā. Viņa startē no sporta kluba *Ethniko Athens* un viņas treneris ir Panagiotis Argoudea.

Kā juniore, laikā no 2006. līdz 2011. gadam viņa piedalījās astoņos pasaules un Eiropas čempionātos un viņas starts tur bija veiksmīgs.

2011. gadā viņa pirmo reizi startēja starptautiskajās pieaugušo sacensībās. Viņa piedalījās Eiropas čempionātā Dortmundē svara kategorijā līdz 55 kg, pēc zaudējuma Moldovas cīkstone Ludmilai Kristjai, viņa uzvarēja vācieti Kristīnu Kniteli un zaudēja polietei Katažinai Kravčikai, iegūstot 7. vietu. 

Labāk viņai veicās 2012. gada Eiropas čempionātā Belgradā. Tur viņa uzvarēja  Eilēnu Frīdrihu no Vācijas un Lenku Martinakovu no Čehijas, tad zaudēja zviedrietei Sofiju Matsonei un cīņā par bronzas medaļu arī Marijai Gurovai no Krievijas, iegūstot 5.vietu. 2012. gada aprīlī turnīrā Sofijā Marija Prevolaraki ieguva 2. vietu aiz Jūlijas Ratkevičas no Azerbaidžānas un kvalificējās Olimpiskajās spēlēs Londonā. Pašās Olimpiskajās spēlēs, startējot viegla svarā (līdz 55 kg), viņa zaudēja jau pirmajā cīņā pret Jūliju Ratkeviču un no tālākām cīņām izstājās. Rezultātā viņa palika 15. vietā.

Arī starts 2013. gada Eiropas čempionātā Tbilisi Marija Prevolaraki bija veiksmīgs. Tur viņa uzvarēja bulgārieti Violetu Atanasovu, Katažinu Kravčiku un ukrainieti Irinu Husjaku, bet finālā zaudēja pieredzējušai Sofijai Matsonei. Tā paša gada vasarā viņa uzvarēja Vidusjūras spēlēs Mersinā. 2014. gada Eiropas čempionātā Marija Prevolaraki arī iekļuva finālā, bet cīņā par zelta medaļu atkal zaudēja, šoreiz Marijai Gurovai.

2016. gada olimpiskajās spēlēs Rio Marija zaudēja ceturtdaļfinālā, ierindojoties 10. vietā. Abos nākamajos gados pēc olimpiādes viņa ieguva bronzas medaļas Eiropas čempionātā un 2018. gadā vēlreiz uzvarēja Vidusjūras spēlēs.  

## Atsauces

## Ārējās saites
Lietuva 1992. gada vasaras olimpiskajās spēlēs

**[[Lietuva]]** piedalījās **[[1992. gada vasaras olimpiskās spēles|1992. gada vasaras olimpiskajās spēlēs]]**, kas notika Spānijas pilsētā Barselonā no 1992. gada 25. jūlija līdz 9. augustam. Šīs bija pirmās vasaras olimpiskās spēles pēc Padomju Savienības sabrukuma un trešās vasaras olimpiskajās spēlēs kopš tās debijas 1924. gada Parīzes spēlēs. Lietuva, kopā ar Igauniju un Latviju, bija vienīgās pēc Padomju Savienības sabrukuma neatkarību atguvušās valstis, kuras 1992. gada vasaras olimpiskajās spēlēs piedalījās ar savu delegāciju, kamēr pārējās republikas startēja Apvienotās komandas sastāvā.

1992. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Lietuvas olimpiskajā komandā bija 47 sportisti (36 vīrieši un 11 sievietes), kuri startēja 11 olimpiskajos sporta veidos. No individuālajiem sporta veidiem visvairāk Lietuvas sportistu, 8 sportisti, startēja vieglatlētikā. Šajās olimpiskajās spēlēs pirmo reizi piedalījās Lietuvas vīriešu basketbola izlase.

Lietuva 1992. gada vasaras olimpiskajās spēlēs izcīnīja divas olimpiskās medaļas (1 zelta medaļu un 1 bronzas medaļu). Šīs bija pirmās olimpiskās medaļas Lietuvai kopš tās dalības spēlēs. Zelta medaļu izcīnīja vieglatlēts Roms Ubarts (viņš arī 1988. gada Seulas spēlēs izcīnīja sudraba medaļu), savukārt bronzas medaļu izcīnīja Lietuvas basketbola izlase.

Lietuvas karognesējs olimpisko spēļu atklāšanas ceremonijā bija peldētājs Raimunds Mažulis.

## Medaļnieki
[200px|thumb|left|Vieglatlēts [Roms Ubarts bija pirmais sportists, kas izcīnīja zelta medaļu olimpiskajās spēlēs Lietuvai.]]
* * Skatīt arī: [[1992. gada vasaras olimpisko spēļu medaļu tabula]] un [[1992. gada vasaras olimpisko spēļu medaļnieki]]*

### Sadalījums sporta veidiem

## Dalībnieki
### Dalībnieku uzskaitījums

#### Vīrieši
* Jozs Bagdons ()
* Valdas Balčūns ()
* Nerijus Beiga ()
* Romāns Brazdauskis ()
* Ričards Bukis ()
* Vlads Burba () 
* Valdemārs Čomičus () 
* Darjus Dimavičus () 
* Gintars Einikis ()
* Zigmants Gudausks ()
* Sergejus Jovaiša () 
* Gītis Juškevičus () 
* Artūrs Karnišovs ()
* Vitālijs Karpačausks ()
* Gintars Krapiks () 
* Rims Kurtinaitis () 
* Vāclavs Kidiks ()
* Leonīds Maleckis ()
* Šarūns Marčuļonis ()
* Valdemārs Mačulskis ()
* Vids Markevičus ()
* Raimunds Mažulis ()
* Viktors Meškausks ()
* Vladimirs Močjalovs ()
* Toms Narkus ()
* Alvīds Pazdrazdis ()
* Einjus Petkus ()
* Arvīds Sabonis ()
* Gintars Staškēvičus ()
* Remigijus Šukevičus ()
* Šauļus Šarkausks ()
* Raimonds Šugždinis ()
* Roms Ubarts ()
* Artūrs Vieta ()
* Benjamins Viluckis ()
* Arūns Visocks ()

#### Sievietes
* Violeta Bernotaite ()
* Daiva Čepeliene ()
* Violeta Lastakauskaite ()
* Nijole Medvedeva ()
* Remigija Nazaroviene ()
* Terēze Nekrošaite ()
* Kristīna Poplavskaja ()
* Rita Razmaite ()
* Nele Savickīte ()
* Aiga Zagorska ()
* Laima Zilporīte ()

### Sadalījums sporta veidiem

## Atsauces

## Ārējās saites
* Lithuania at the 1992 Barcelona Summer Games
Modernā pieccīņa 1980. gada vasaras olimpiskajās spēlēs

**[[Modernā pieccīņa]]** bija viens no 21 oficiālā olimpiskā sporta veida **[[1980. gada vasaras olimpiskās spēles|1980. gada vasaras olimpiskajās spēlēs]]**. Modernās pieccīņas sacensības tika aizvadītas no 20. līdz 24. jūlijam. Tajās kopā piedalījās 43 sportisti (visi vīrieši) no 17 valstīm. Sacensību laikā tika sadalīti divi medaļu komplekti vīriešiem: individuālajās sacensībās un komandu sacensībās. Kā ierasti modernā pieccīņa sastāvēja no piecām atsevišķām disciplīnām, kas notika 4 vietās Maskavā: jāšanas, paukošanas, šaušanas, peldēšanas un skriešanas.

Zelta medaļas gan individuālajās, gan komandu sacensībās modernajā pieccīņā izcīnīja Padomju Savienības sportisti. Savukārt Ungārija izcīnīja divas sudraba medaļas. Kopumā Padomju Savienība izcīnīja trīs olimpiskās medaļas (2 zelta un 1 bronzas medaļa). Padomju Savienības sportisti Anatolijs Starostins un Pāvels Ļedņevs kā arī ungāru sportists Tamāšs Šombateji katrs izcīnīja pa divām olimpiskajām medaļām. 

## Disciplīnas

## Medaļas

### Medaļu tabula

## Dalība

### Dalībnieku uzskaitījums
* Mareks Bajans ( Polija)
* Borislavs Batikovs ( Bulgārija)
* Jans Bartu ( Čehoslovākija)
* Roberts Berijs ( Austrālija)
* Žoels Buzu ( Francija)
* Pols Fūrs ( Francija)
* Federiko Galera ( Spānija)
* Ģula Galovici ( Rumānija)
* Džeroms Hartigens ( Īrija)
* Marks Hartigens ( Īrija)
* George Horvāts ( Zviedrija)
* Lāslo Horvāts ( Ungārija)
* Heiki Hulkonens ( Somija)
* Milans Kadlecs ( Čehoslovākija)
* Sakvils Karijs ( Īrija)
* Naigels Klārks ( Lielbritānija)
* Alēns Kortess ( Francija)
* Pjērpaolo Kristofoti ( Itālija)
* Jenss Lohmans ( Meksika)
* Pāvels Ļedņevs ( Padomju Savienība)
* Jevgeņijs Ļipejevs ( Padomju Savienība)
* Tibors Maraško ( Ungārija)
* Simeons Monevs ( Bulgārija)
* Manuels Montesinoss ( Spānija)
* Roberts Naitingeils ( Lielbritānija)
* Nikolajs Nikolovs ( Bulgārija)
* Braiens Ņūts ( Jaunzēlande)
* Jans Olesiņskis ( Polija)
* Janušs Piciaks-Peciaks ( Polija)
* Jusi Pelli ( Somija)
* Lenarts Petersons ( Zviedrija)
* Cēzars Radukanu ( Rumānija)
* Svante Rasmusons ( Zviedrija)
* Pekka Santanens ( Somija)
* Hosē Serrano ( Spānija)
* Ivars Sisniega ( Meksika)
* Dumitru Spirlja ( Rumānija)
* Bohumils Starnovski ( Čehoslovākija)
* Anatolijs Starostins ( Padomju Savienība)
* Tamašs Šombateļi ( Ungārija)
* Aleksanders Topajs ( Austrija)
* Pīters Vaitsaids ( Lielbritānija)
* Helmuts Vīzers ( Austrija)

### Pārstāvošās valstis

## Atsauces

## Ārējās saites
*
Speciālo uzdevumu vienība S.W.A.T.

**Speciālo uzdevumu vienība S.W.A.T.** () ir 2003. gada krimināltrilleris, kas balstīts uz 1975. gada tāda paša nosaukuma televīzijas seriālu. Filmas režisors ir Klārks Džonsons. Galvenās lomas atveido Semjuels Džeksons, Mišela Rodrigesa, Kolins Ferels, Džeremijs Renners un *[[LL Cool J]]*. Filmas pirmizrāde notika .

Ieslodzīts narkobarons piedāvā milzīgu naudas summu jebkuram cilvēkam, kurš viņam palīdzēs izkļūt no apcietinājuma. Vienīgie, kas šo izlaušanos var apturēt, ir LAPD. Īpašā ieroču un taktikas komandas locekļi.

## Atsauces

## Ārējās saites
Nezūdošais ļaunums

**Nezūdošais ļaunums** () ir 2002. gada asa sižeta šausmu filma, kas balstīta uz tāda paša nosaukuma videospēli. Filmas režisors, scenārija autors un viens no producentiem ir Pols V. S. Andersons. Galvenās lomas atveido Milla Jovoviča, Mišela Rodrigesa, Ēriks Mabiuss, Džeimss Pūrfojs, Mārtins Krūss un Kolins Selmons. Filmas pirmizrāde notika  Vācijā. Filma ir pirmā daļa "Nezūdošais ļaunums" filmu ciklā.

Īpaša militārā vienība cīnās ar spēcīgu, nekontrolējamu superdatoru un simtiem zinātnieku, kuri pēc avārijas laboratorijā pārvērtušies miesu ēdošās radībās.

## Atsauces

## Ārējās saites
Alsviķu muiža

**Alsviķu muiža** () bija Vidzemes muiža, kas atradās mūsdienu Alūksnes novada Alsviķu ciemā. Mūsdienās muižas apbūve ir vietējas nozīmes arhitektūras piemineklis. Apbūvē ietilpst muižas pils, muižkunga māja, kalpu māja, kūts, kalte, pagrabs un parks. Pilī atrodas Smiltenes tehnikuma Alsviķu teritoriālā struktūrvienība.

## Vēsture
Mūsdienu muižas ēkas celtas 19. gadsimta vidū un beigās, tomēr muižas vēsture ir senāka. Alsviķu nosaukums cēlies no pirmo muižas īpašnieku Halsvigu (*Halswig*) uzvārda, kuri muižu ieguva pēc Livonijas ordeņa likvidēšanas 1576. gadā. 1590. gadā ar Polijas karaļa Sigismunda III lēmumu muiža tika piešķirta Niklausa von Halsviga bērniem. Pēc poļu - zviedru kara Alsviķu muiža bija bez īpašnieka. 1631. gadā Zviedrijas karalis Gustavs II Ādolfs to izlēņoja Niklausam Henrikam fon Taubem. Vēlākos gadsimtos muiža vairākkārt mainīja īpašniekus. Pēc muižas pārņemšanas valsts īpašumā (redukcijas) to ilgstoši (no 1688. gada līdz 18. gadsimta otrajam ceturksnim) apsaimniekoja Fītinghofu dzimta. 18. gadsimta četrdesmitajos gados Krievijas ķeizariene Elizabete Petrovna muižu uzdāvināja grāfam Voroncovam, kurš to drīz pārdeva Oto Hermanim fon Fītinghofam-Šēlam. Viņa dēls Burhards Fītinghofs 1810. gadā muižu ieķīlāja, bet desmit gadus vēlāk pārdeva Aleksandram Ernstam fon Volfam, kas ievērojami paplašināja muižas saimniecību. Viņa vienīgā mantiniece (bez Alsviķu muižas viņa mantoja arī Krāgaskalna muižu, Nēķena muižu un Rēzakas muižu) ap 1890. gadu apprecējās ar Ērgļu muižas īpašnieku, Pēterburgas senatoru Rūdolfu fon Tranzē. Pēc 1905. gada revolūcijas īpašnieki vairs Alsviķos nedzīvoja, tomēr līdz Latvijas agrārreformai tā juridiski piederēja Volfiem. Anna 1921. gadā Petrogradā mira.

Pēc agrārreformas muiža iesākumā bija valsts saimniecības statusā līdz 1927. gadā to sadalīja jaunsaimniecībās. Muižas centrā 1939. gadā, pēc 2 gadu remonta, ierīkoja grūti audzināmo meiteņu iestādi. Otrā pasaules kara gadus muižā saimniekoja vācu armija. Pēc kara šeit atradās bērnu nams, vēlāk internātskola. 1966. gada 8. decembrī Alsviķu muižas kompleksā tika atvērta 12. Speciālā profesionāli tehniskā vidusskola, vēlāk - 98. Alsviķu speciālā profesionāli tehniskā vidusskola, ko 1991. gada 21. jūnijā likvidēja, bet vietā nodibināja Arodapmācības un reabilitācijas centru "Alsviķi". Mācību iestādei vairākkārt mainīja nosaukumu (Alsviķu arodskola, Alsviķu Profesionālā skola u.c.) līdz 2005. gada 1. septembrī pievienoja Smiltenes tehnikumam. Skolā mācās audzēkņi ar veselības problēmām – kuriem ir 1., 2. vai 3. grupas invaliditāte.

Muižas kroga ēkā dzimis mūziķis un mūzikas pedagogs Voldemārs Evans (1909 - 1997).

## Ārējās saites

*Smiltenes tehnikuma Alsviķu teritoriālā struktūrvienība
Kernu pagasts

**Kernu pagasts** () bija pagasts Igaunijā, Harju apriņķī, uz rietumiem no Tallinas. 2017. gada oktobrī Kernu pagasts tika apvienots ar Nisi un Saues pagastu, kā arī Saues pilsētu, izveidojot Saues pagastu. Padizes pagasta administratīvais centrs bija Haibas ciems. 2017. gadā Kernu pagastā dzīvoja 2,0 tūkstoši iedzīvotāju.
Uzbrukums pasaulei: Kauja Losandželosā

**Uzbrukums pasaulei: Kauja Losandželosā** () ir 2011. gada asa sižeta zinātniskās fantastikas filma, kuras režisors ir Džonatans Lībesmans. Galvenās lomas atveido Ārons Ekharts, Mišela Rodrigesa, Ramona Rodrigesa, Maikls Penja, *[[Ne-Yo]]* un Bridžeta Moinehena. Filmas pirmizrāde notika  Vestvudā.

ASV Jūras kājnieku korpusa komanda kļūst par pēdējiem planētas aizsargiem laikā, kad Zemi pārņem citplanētieši.

## Atsauces

## Ārējās saites
Nezūdošais ļaunums: Atmaksa

**"Nezūdošais ļaunums: Atmaksa"** () ir 2012. gada asa sižeta šausmu filma, kas balstīta uz tāda paša nosaukuma videospēli. Filmas režisors, scenārija autors un viens no producentiem ir Pols V. S. Andersons. Galvenās lomas atveido Milla Jovoviča, Mišela Rodrigesa, Kevins Djūrands, Sjenna Gillroja, Šons Robertss, Arjana Endžinīra, Odeds Fērs un Kolins Selmons. Filmas pirmizrāde notika  Tokijā. Filma ir filmu cikla piektā daļa.

Filmas galveno varoni Alisi nolaupa farmaceitiskā kompānija *Umbrella Corporation*. Lai izbēgtu no kompānijai piederošās zemūdens laboratorijas Krievijas ziemeļos, Alisei jācīnās kopā ar pretestības kustību.

## Atsauces

## Ārējās saites
*
Lielā padomju enciklopēdija

**“Lielā padomju enciklopēdija”** (, БСЭ) ir viena no lielākajām krievu valodā izdotajām enciklopēdijām. Tā tika izdota Padomju Savienībā vairākos izdevumos no 1926. līdz 1978. gadam un kopš 2004. gada atkārtoti Krievijā, šoreiz ar nosaukumu “Lielā Krievijas enciklopēdija” (*Большая российская энциклопедия*).

No 1926. līdz 1947. gada tika izdots pirmais izdevums 65 sējumos un papildu sējums “PSRS” (СССР) bez numura. No 1949. līdz 1958. gadam tika izdots otrais izdevums 49 sējumos un “PSRS” (СССР), bet no 1969. līdz 1978. gadam — trešais izdevums 30 sējumos un papildu sējumos par PSRS.

No 1981. līdz 1988. gadam 10 sējumos tika izdota līdzīga enciklopēdija latviešu valodā: “Latvijas padomju enciklopēdija”.

## Ārējās saites
D mol

***D mol*** ir Melnkalnes popmūzikas un ritmblūza mūzikas grupa, kas savu darbību aizsāka 2019. gadā. Grupa pārstāvēja Melnkalni 2019. gada Eirovīzijas dziesmu konkursā Telavivā, Izraēlā ar dziesmu *[[Heaven]]*. Savā pusfinālā viņi ieguva 16. vietu, kas neļāva kvalificēties finālam.

## Atsauces
S!sters

***S!sters*** bija vācu popmūzikas duets, kas savu darbību aizsāka 2019. gadā. Duets pārstāvēja Vāciju 2019. gada Eirovīzijas dziesmu konkursā Telavivā, Izraēlā ar dziesmu *[[Sister]]*. Finālā viņas ieguva 25. vietu.

2020. gada februārī duets paziņoja par kopējas muzikālās darbības pārtraukšanu.

## Atsauces
Keiino

***Keiino*** (nereti stilizēti ***KEiiNO***) ir norvēģu elektroniskās un deju popmūzikas grupa, kas savu darbību aizsāka 2018. gada beigās. Pēc uzvaras nacionālajā atlasē  *Melodi Grand Prix 2019* grupa pārstāvēja Norvēģiju 2019. gada Eirovīzijas dziesmu konkursā Telavivā, Izraēlā ar dziesmu *[[Spirit in the Sky]]*. Savā pusfinālā grupa ieguva 7. vietu, kas ļāva kvalificēties finālam. Finālā, lai arī pēc skatītāju balsojuma viņu priekšnesums ieguva 1. vietu, kopvērtējumā *Keiino* ierindojās 6. vietā.

## Atsauces
Hanna Huskova

**Hanna Huskova** (, ; dzimusi  Minskā) ir Baltkrievijas frīstailiste, kas specializējusies akrobātikas disciplīnā. Viņa šajā sporta veidā ir 2018. gada Phjončhanas olimpisko spēļu čempione un 2022. gada Pekinas olimpisko spēļu sudraba medaļas ieguvēja.

Starptautiskā līmenī startē kopš 2005. gada. Pasaules kausa izcīņā debitēja 2009. gadā. Savās pirmajās olimpiskajās spēlēs 2014. gadā viņa palika 21. vietā. Pirms olimpiskās zelta medaļas H. Huskovas ievērojamākais sasniegums bija 6. vieta 2015. gada Pasaules čempionātā.

2018. gadā atzīta par Baltkrievijas Gada sportisti.

## Atsauces

## Ārējās saites
Zalagasper

***zalagasper*** (iepriekš **Zala Kraļa un Gašpers Šantls**) ir slovēņu duets, kas savu darbību aizsāka 2018. gadā. Duets pārstāvēja Slovēniju 2019. gada Eirovīzijas dziesmu konkursā Telavivā, Izraēlā ar dziesmu *[[Sebi]]*. Savā pusfinālā viņi ieguva 6. vietu, kas ļāva kvalificēties finālam. Finālā viņi ieguva 15. vietu.

## Atsauces
Keita Millere-Haidke

**Keita Millere-Haidke** (; dzimusi ) ir austrāliešu dziedātāja, dziesmu autore un aktrise. Keita piedalījās 2019. gada Eirovīzijas dziesmu konkursā Telavivā, Izraēlā, pārstāvot Austrāliju ar dziesmu *[[Zero Gravity]]*. Savā pusfinālā viņa ieguva 1. vietu, kas ļāva kvalificēties finālam. Finālā viņa ieguva 9. vietu.

## Atsauces
Sāra Makternene

**Sāra Makternene** (; dzimusi  Skerifā) ir īru dziedātāja, mūziķe un dziesmu autore. Sāra piedalījās 2019. gada Eirovīzijas dziesmu konkursā Telavivā, Izraēlā, pārstāvot Īriju ar dziesmu *[[22 (dziesma)|22]]*. Savā pusfinālā viņa ieguva 18. vietu, kas neļāva kvalificēties finālam.

## Atsauces
Leonora

**Leonora Kolmora Jipsena** (; dzimusi  Kopenhāgenā) ir dāņu dziedātāja, mūziķe un daiļslidotāja. Leonora piedalījās 2019. gada Eirovīzijas dziesmu konkursā Telavivā, Izraēlā, pārstāvot Dāniju ar dziesmu *[[Love is Forever]]*. Savā pusfinālā viņa ieguva 10. vietu, kas ļāva kvalificēties finālam. Finālā viņa ieguva 12. vietu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Lietuva 1996. gada vasaras olimpiskajās spēlēs

**[[Lietuva]]** piedalījās ** [[1996. gada vasaras olimpiskās spēles|1996. gada vasaras olimpiskajās spēlēs]]**, kas notika ASV pilsētā Atlantā no 1996. gada 19. jūlija līdz 4. augusts. Lietuvai šīs bija otrās vasaras olimpiskās spēles kopš neatkarības atgūšanas no Padomju Savienības 1991. gadā un ceturtās vasaras olimpiskās spēles kopš debijas 1924. gadā.

Lietuvu 1996. gada vasaras olimpiskajās spēlēs pārtāvēja 61 sportists (45 vīrieši un 16 sievietes), kuri startēja 14 olimpiskajos sporta veidos. Vislielākā Lietuvas sportistu komanda, 14 sportisti, piedalījās vieglatlētikā. Lietuva pirmo reizi bija pārstāvēta galda tenisā, šaušanā un vingrošanā. Vienīgais komandu sporta veids, kurā Lietuva bija pārstāvēta 1996. gadā, bija basketbols.

1996. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Lietuva izcīnīja vienu olimpisko medaļu, bronzas medaļu, basketbolā vīriešu sacensībās. Šī bija otrā reize, kad Lietuvas basketbola izlase olimpiskajās spēlēs izcīnīja medaļas, pirmā reize bija iepriekšējās, 1992. gada Barselonas olimpiskajās spēlēs.

Lietuvas karognesējs olimpisko spēļu atklāšanas ceremonijā bija peldētājs Raimunds Mažulis.

## Medaļnieki
* * Skatīt arī: [[1996. gada vasaras olimpisko spēļu medaļu tabula]] un [[1996. gada vasaras olimpisko spēļu medaļnieki]]*

### Sadalījums sporta veidiem

## Dalībnieki

### Dalībnieku skaitījums

#### Vīrieši
* Virgīlijs Alekna ()
* Lins Balčūns ()
* Jozs Bagdons ()
* Nerus Beiga ()
* Mindaugs Bružs ()
* Gintars Einikis ()
* Pāvels Fedorenka ()
* Darjus Grigalonis ()
* Andrjus Jurkūns ()
* Artūrs Karnišovs ()
* Vitālijs Karpačausks ()
* Artūrs Kasputis ()
* Valds Kazlausks ()
* Vāclavs Kidiks ()
* Šauļus Kleiza ()
* Česlovs Kundrots ()
* Vids Kupčinsks ()
* Rims Kurtinaitis ()
* Darjus Lukmins ()
* Remīgijs Lupeikis ()
* Šarūns Marčuļonis ()
* Raimunds Mažulis ()
* Algimants Merkevičus ()
* Vaids Mizers ()
* Toms Pačess ()
* Ričardas Pauļukonis ()
* Einus Petkus ()
* Audris Raizgis ()
* Jons Romanovs ()
* Raimonds Rumšs ()
* Arvīds Sabonis ()
* Arūns Savicks ()
* Mindaugs Špoks ()
* Šauļus Štombergs ()
* Remīgijs Šukevičs ()
* Artūrs Trumpausks ()
* Mindaugs Umars ()
* Rītis Vaišvila ()
* Ruslans Vartanovs ()
* Raimonds Vilčinsks ()
* Dainis Virbicks ()
* Ramūns Višņausks ()
* Andrejs Zadneprovskis ()
* Daugvins Zujs ()
* Eurēlijs Žukausks ()
* Mindaugs Žukausks ()

#### Sievietes
* Rūta Garkauskaite ()
* Daina Gudzinevičūte ()
* Kristina Klukevičūte ()
* Rasa Mažeikīte ()
* Sonata Milušauskaite ()
* Remigija Nazaroviene ()
* Laura Petrutīte ()
* Jolanta Polikevičūte ()
* Rasa Polikevičūte ()
* Rita Ramanauskaite ()
* Rita Razmaite ()
* Stefānija Statkuviene ()
* Birute Šakikiene ()
* Dita Želviene ()
* Nele Žilinskiene ()
* Diāna Žiljūte ()

### Sadalījums sporta veidiem

## Ārējas saites
* Lithuania at the 1996 Atlanta Summer Games
Dambja iela (Jelgava)

**Dambja iela** ir Jelgavas iela, kas sākas krustojumā ar Lielo ielu pie un beidzas pie Ģintermuižas.

## Vēsture
thumb|270px|Jelgavas karte ar Jēkaba kanālu 19. gadsimtā.
thumb|270px|Dambja iela (''Dammstrasse'') 1917. gada kartē.
Iela izveidojusies no ceļa, kas aiz pilsētas nocietinājumiem veda pa Jēkaba kanāla dambi (*Dammweg*) līdz Svētes upei pie Ģintermuižas. 19. gadsimtā to pārdēvēja par Dambja ielu (*Dammstraße*), 1931. gada jūnijā par Georga Vašingtona prospektu.   
Dambja ielas vārdu piešķīra Mazā Dambja ieliņai, kas to agrāk savienoja ar Dobeles šoseju. 
Pēc Latvijas okupācijas 1940. gada 27. augustā ielu pārdēvēja par Sarkanarmijas ielu, 1941. gada 16. oktobrī par P. Hindenburga ielu, 1944. gadā atkal par Sarkanarmijas ielu. 
Atmodas kustības laikā 1990. gada 26. aprīlī iela atguva Dambja ielas nosaukumu.

## Ievērojamas celtnes
* Māja Dambja ielā 17 ir celta 1800. gadā, pašlaik tā ir viena no vecākajām koka celtnēm Jelgavā. Valsts nozīmes arhitektūras piemineklis.

Klasiskā baltvācu fahtwerka stilā būvēta dzīvojamā 19. gs. sākuma ēka senā Mītavā Dambja- 17.JPG|Dzīvojamā ēka Dambja iela 17
Skolotāju iela 1 (Jelgava).jpg|pieminekļu darbnīca
Promenade cafe in Jelgava.JPG|kafejnīca
Dambja ielā 94 (Jelgava).jpg|ielas nobeigums, ēka Dambja ielā 94
Dambja iela, Jelgava - panoramio.jpg



## Ielu savienojumi
Dambja iela ir savienota ar šādām ielām:
* Krišjāņa Barona iela
* Lielā iela
* Sakņudārza iela
* Skolotāju iela
* Egas iela
* Asteru iela
* Sarmas iela
* Mazais ceļš
* Kungu iela
* Draudzības iela
* Bebru ceļš
* Tirgoņu iela
* Rožu iela
* Brigaderes iela
* Atmodas iela
* Palu iela
* Bebru ceļš
* Kārklu iela
* Sniega iela

### Seni attēli
thumb|270px|Kazarmas pie Dambja ielas un Jēkaba kanāla

Skats uz Dambja ielu pie Jēkaba kanāla Jelgavā.jpg|Skats uz Dambja ielu pie Jēkaba kanāla Jelgavā
Dambja iela Jelgavā 1917.jpg|Dambja iela (1917)
Jēkaba kanāls ar Dambja ielu Jelgavā.jpg|Jēkaba kanāls ar Dambja ielu
Kazarmas pie Dambja ielas un Jēkaba kanāla Jelgavā.jpg|Kazarmas pie Dambja ielas un Jēkaba kanāla
Dambja iela Jelgavā ziemā pirms 1940.jpg|Dambja iela ziemā (pirms 1940)
Dambja ielas nobeigums pie slūžām Jelgavā.jpg|Dambja ielas nobeigums pie slūžām  


## Atsauces
Baku funikulers

thumb|right|Baku funikulera līnijas divsliežu posms
**Baku funikulers** () ir funikulera sliežu ceļš Baku, Azerbaidžānā. Tas savieno Neftčiler (*Naftinieku*) prospektu pilsētas vecajā daļā un mūsdienīgu rajonu Kalna parkā. Tā ir pirmā un vienīgā trošu dzelzceļa sistēma valstī.

## Tehniskās īpašības
[thumb|Funikulers ar [2015. gada Eiropas spēles|2015. gada Eiropas spēļu zīmolu]]
thumb|Baku funikulera vilciens 2014. gadā
* Dzelzceļa sliežu ceļa garums ir 455 metri (pēc citiem datiem — 430 m).
* Līnijas vertikālais augstums ir 91 metrs.
* Funikulera līnija sastāv no viensliežu ceļa un vagonu izmaiņas vietas. 
* Ir divas stacijas.
* Pārvietojas ar elektrisko un virves piedziņu. 
* Izmanto divus vagonus. 
* Sistēmas transportēšanas jauda ir 2000 cilvēku stundā. 
* Maksimālais ātrums ir 3 m/s, agrāk 2,5 m/s.     . 
* Intervāls starp vagonu kustību ir 10 minūtes. 
* Vagonu pārvietošanās laiks starp stacijām ir 4 minūtes. 
* Darba laiks ir no 10:00 līdz 22:00. 
* Vagona ietilpība ir 40 cilvēku (agrāk 28).

## Vēsture

Funikulers tika uzbūvēts pēc A. Lemberanska, toreizējā Baku pilsētas galvas, iniciatīvas. Tas tika atvērts 1960. gada maijā. Baku funikulers vairākkārtīgi ilgstoši remontēts. Tas tika slēgts un pamests 1980. gadu beigās un atsākts ekspluatēt 2001. gada beigās pēc kapitālā remonta, taču lielu popularitāti un attiecīgi ienākumus neguva. Baku funikulers tika atkal kapitāli remontēts 2007. gadā, tika ievērojami samazināts tā radītais troksnis, taču vagoni palika noplukušā stāvoklī. 2011. gadā to atkal uz 9 mēnešiem slēdza pilnīgai sakārtošanai diezgan lielas finanšu slepenības apstākļos un no jauna palaida pēc austriešu projekta 2012. gada 23. maijā, 22. maijā pilsētā sākoties Eirovīzijas dziesmu konkursam, lai gan plānotais starts bija divas nedēļas pirms tam. Funikulerā strādā 11 darbinieki. Padomju laikos tas izmantoja Harkivā būvētus vagonus. Tagad tiek lietoti Austrijā "*CWA Constructions*" būvētie.

Funikuleram ir divas stacijas, ko sauc par “*Bahram Gur*” (kas bija viens no Sasanīdu impērijas karaļiem) un “*Šehidler Hijabani*” ("*Mocekļu aleja*", nosaukta tā par godu upuriem, ko padomju karaspēks nogalināja 1990. gadā, formāli — lai apturētu armēņu slepkavošanas Baku).

## Skatīt arī

* Video par braucienu Baku funikulerā (1:41)

## Atsauces
Buliņa pusmuiža

**Buliņa pusmuiža** () bija Vidzemes pusmuiža, kas atradās mūsdienu Alūksnes novada Alsviķu pagastā, starp Indzeri un Buliņa ezeru, Racupītes krastā. Mūsdienās pusmuižas apbūve ir 19. gadsimta vidus vietējas nozīmes arhitektūras piemineklis. Apbūvē ietilpst dzīvojamā ēka, klēts, kūts un pagrabs.
Moldova 2016. gada vasaras olimpiskajās spēlēs

**[[Moldova]]** piedalījās ** [[2016. gada vasaras olimpiskās spēles|2016. gada vasaras olimpiskajās spēlēs]]**, kas  notika Riodežaneiro, Brazīlijā no 2016. gada 5. līdz 21. augustam. Moldovai šīs bija sestās vasaras olimpiskās spēles, kopš tās debijas 1996. gada Atlantas spēlēs.

2016. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Moldovu pārstāvēja 23 sportisti (14 vīrieši un 9 sievietes), kuri startēja 8 olimpiskajos sporta veidos. Šī bija otra mazākā (mazākā 2012. gada Londonas spēlēs ar 20 sportistiem) olimpiskā Moldovas komanda, kopš tā piedalās vasaras olimpiskajās spēlēs. Moldova debitēja tekvondo un tenisā, savukārt, pēc 20 gadu pārtraukuma tā atkal bija pārstāvēta smaiļošanā un kanoe airēšanā. Visvairāk sportistu no Moldovas, 9 sportisti, startēja vieglatlētikā.

15 sportistiem 2016. gada vasaras olimpiskās spēles bija pirmā dalība olimpiskajās spēlēs. Tostarp, kanoe airētājam Oļegam Tarnovšči un viņa jaunākajam brālim Sergejam Tarnovšči, kuri pirms diviem gadiem ieguva pirmo zelta medaļu Moldovai2014. gada jauniešu olimpiskajās spēlēs Naņdzjiņā. Pārējie 8 sportisti bija ar iepriekšējo olimpisko spēļu pieredzi. 

Sākotnēji kanoe airētājs Sergejs Tarnovšči izcīnīja bronzas medaļu vīriešu, C-1, 1000 metru disciplīnā. Taču 2016. gada 19. augustā pēc Starptautiskās Olimpiskās komitejas un Starptautiskās kanoe federācijas lēmuma medaļa tika atņemta saistībā ar atklātajiem dopinga pārkāpumiem. Bronzas medaļa tika piešķirta krievu kanoe airētājam Iļjam Štokalovam.

## Dalībnieki
### Dalībnieku skaitījums

#### Vīrieši
* Radu Albots ()
* Aurims Adomavičus ()
* Nikolajs Čebans ()
* Sergejs Čekirs ()
* Valeriu Duminiča ()
* Ivans Emilianovs ()
* Ārons Kuks ()
* Vladimirs Ļetnikovs ()
* Sergejs Margijevs ()
* Jevgeņijs Nedjalko ()
* Romāms Prodius ()
* Aleksejs Sankovs ()
* Aleksandrs Špaks ()
* Oļegs Tarnovšči ()
* Sergejs Tarnovšči ()

#### Sievietes
* Mariana Čerdivara ()
* Tatjana Čišca ()
* Lilija Fisikoviki ()
* Zalina Margijeva ()
* Aleksandra Mirca ()
* Marina Ničišenku ()
* Nataļja Priščepa ()
* Natālija Stratulata ()
* Dimitriana Surdu ()

### Sadalījums sporta veidiem

## Atsauces

## Ārējas saites
* Moldova at the 2016 Rio de Janeiro Summer Games
Apmaiņas migrācija

**Apmaiņas migrācija** ir teorija demogrāfijas zinātnē par nepieciešamo migrāciju reģionā, lai sasniegtu konkrētu mērķi (demogrāfisku, ekonomisku vai sociālu). Parasti pētījumiem, kuros izmanto šo jēdzienu, ir mērķis novērst kopējo iedzīvotāju skaita samazināšanos un darbspējīgā vecuma iedzīvotāju skaita samazināšanos.

Bieži vien vispārējo iedzīvotāju skaita samazinājumu ietekmē zems dzimstības līmenis. Par aizvietošanas līmeni tiek uzskatīts, ja auglība ir zemāka par 2,1 bērnu uz sievieti, un ir ilgāks dzīves ilgums, kas laika gaitā maina vecuma struktūru. Kopumā iedzīvotāju skaits sāks samazināties, jo nebūs pietiekami daudz bērnu, kas dzimuši, lai nomainītu zaudēto cilvēku skaitu, un vecāku cilvēku īpatsvars, kas veido iedzīvotāju skaitu, turpinās palielināties. Viena no šīm bažām ir tā, ka tiks ietekmēts atkarības-no-vecuma rādītājs, jo darbspējīgā vecumā vecākiem cilvēkiem būs vairāk apgādājamo. Tādēļ apmaiņas migrācija ir bijis ierosināts mehānisms, lai mēģinātu apkarot iedzīvotāju skaita samazināšanos, iedzīvotāju novecošanu un papildinātu cilvēku skaitu darbspējas vecuma grupās.

## Kritika
Apvienoto Nāciju Organizācijas Iedzīvotāju nodaļas 2000. gada apmaiņas migrācijas plāns lielā mērā tiek uztverts kā nereāls veids, kā cīnīties pret iedzīvotāju novecošanu . Viens no iemesliem ir tāds, ka apmaiņas migrācija ir tikai pagaidu risinājums sabiedrības novecošanai. Tā vietā, lai izmantotu apmaiņas migrāciju, lai cīnītos pret iedzīvotāju skaita samazināšanos un novecošanu, varētu īstenot valdības politiku un sociālās pārmaiņas. Tāpēc tiek uzskatīts, ka apmaiņas migrācija ir noderīgāka kā analītisks vai hipotētisks instruments.

## Bibliogrāfija

* Apvienotās Nācijas. 2000. Apmaiņas Migrācija, ANO Iedzīvotāju nodaļa, Ņujorka (É-U), 143 lpp.

http://www.un.org/en/development/desa/population/publications/ageing/replacement-migration.shtml

## Atsauces
Dienvidslāvija 1924. gada vasaras olimpiskajās spēlēs

**[[Dienvidslāvijas Karaliste|Serbu, horvātu un slovēņu karaliste]]** (vēlākais nosaukums: **Dienvidslāvijas Karaliste**) piedalījās 1924. gada vasaras olimpiskajās spēlēs, kas norisinājās Francijas galvaspilsētā Parīzē no 1924. gada 4. maija līdz 27. jūlijam. Šī bija otrā reize, kad Dienvidslāvija piedalījās vasaras olimpiskajās spēlēs.

Dienvidslāviju 1924. gada vasaras olimpiskajās spēlēs pārstāvēja 38 sportisti (visi vīrieši), kuri startēja 8 olimpiskajos sporta veidos. No individuālajiem sporta veidiem, visvairāk sportistu no Dienvidslāvijas startēja vingrošanā, 8 sportisti. Vienīgais komandu sporta veids, kurā bija pārstāvēta Dienvidslāvija šajās vasaras olimpiskajās spēlēs bija futbols.

1924. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Dienvidslāvija izcīnīja pirmās zelta medaļas valsts vēsturē, abas šīs medaļas izcīnīja vingrotājs Leons Štukeļs.

Dienvidslāvijas karognesējs olimpisko spēļu atklāšanas ceremonijā bija vieglatlēts Stanko Perpars

## Medaļnieki
[150px|thumb|left|Vingrotājs [Leons Štukeļs bija pirmais sportists no Dienvidslāvijas, kurš izcīnīja zelta medaļas]]
* * Skatīt arī: [[1924. gada vasaras olimpisko spēļu medaļu tabula]] un [[1924. gada vasaras olimpisko spēļu medaļnieki]]*

### Sadalījums sporta veidiem

## Dalībnieki
### Dalībnieku skaitījums

* Ivo Arčanins ()
* Dragutins Babičs ()
* Eižebs Dasovičs ()
* Stane Dergancs ()
* Duro Dukanovičs ()
* Dorde Dunderski ()
* Peroslavs Ferkovičs ()
* Duro Gašpars ()
* Nikola Grbičs ()
* Stane Hlastans ()
* Josips Kosmatins ()
* Marijans Marjanovičs ()
* Stevan Nads ()
* Veļko Narančičs ()
* Mihaels Osvalds ()
* Ivo Paveličs ()
* Stanko Perpars ()
* Emīls Perška ()
* Dušans Petkovičs ()
* Emīls Placeriano ()
* Rastko Poļšaks ()
* Janezs Porenta ()
* Josips Primožičs ()
* Janko Rodins ()
* Ante Roje ()
* Rūdolfs Rupecs ()
* Dura Sentderdi ()
* Vladimirs Seunigs ()
* Vlado Smokvina ()
* Kolomans Sovičs ()
* Leons Štukeļs ()
* Aleksa Spahičs ()
* Milans Trubans ()
* Atilije Venturini ()
* Vladimirs Vineks ()
* Stjepans Vrbančičs ()
* Dragutins Vrduka ()
* Stane Žiličs ()

### Sadalījums sporta veidiem

## Ārējās saites
* Yugoslavia at the 1924 Paris Summer Games
Sudrabkalns (pilskalns)

**Sudrabkalns** (arī **Pormaļu Sudrabkalns**) ir pilskalns Sēlijā, kas atrodas Jēkabpils novada Sēlpils pagastā ap 400 m uz dienvidiem no Pormaļu mājām un ap 1,2 km uz dienvidaustrumiem no Sēlijas ciema centra, ceļa Sēlija—Gretes—Sēlpils stacija kreisajā pusē.

## Apraksts
Sudrabkalns ir savrups, apaļīgi konusveidīgs kalns ar ļoti stāvām nogāzēm. Virs apkārtnes pilskalns paceļas par 22—26 m. Tam nav nekādu redzamu mākslīgi veidotu nocietinājumu. Tā plakuma caurmērs 45—50 m. un tam ir neliels, ap 3 m liels kumpums vidusdaļā. Sudrabkalns ļoti labi eksponējas ainavā, it sevišķi tā dienvidu puse, kas nekad nav bijusi apaugusi ar kokiem. Pilskalna nogāzēs ir vairāki kara laika ierakumi, bet pilskalna kopējo tēlu tie nav mainījuši.

Pilskalna plakumā un nogāzēs konstatēts intensīvs un dziļš kultūrslānis. Arī visu pilskalna pakāji apņem apmetnes kultūrslānis. Apmetnes platība ir aptuveni 2 ha un kultūrslāņa biezums tur vietām sniedzas 0,6 m dziļi. Gan pilskalnā, gan apmetnē atrastas bezripas keramikas gludās, ar nagu iespiedumiem rotātās, apmestās, gludinātās, švīkātās un arī ripas keramikas lauskas. Tās liecina par ilgstošu pilskalna apdzīvotību. Iespējams, jau no 1. gadu tūkstoša pirms mūsu ēras līdz pat vēlajam dzelzs laikmetam. Senatnē pilskalna tuvumā esot atrasti gan akmens cirvji, gan dzelzs šķēpa gali. 1999. gadā pilskalna ziemeļu pakājē zviedru arheologs J. Strems atrada dzelzs šaurasmens cirvi.

Pilskalnu pirmais reģistrējis Kārlis fon Lēviss of Menārs 1922. gadā. 1926. gadā savas Zemgales pilskalnu apzināšanas ekspedīcijas laikā pilskalnu apsekojis un uzmērījis Ernests Brastiņš. 20. gadsimta nogalē pilskalnu vairākkārt apsekojis un pētījis arī arheologs J. Urtāns. 2024. gadā pilskalnā veikti nelieli pārbaudes izrakumi arheoloģes V. Haferbergas vadībā.
Pilskalna tuvumā atrodas vairāki savrupi un apaļi uzkalniņi, kādu no tiem saista ar eventuālu kulta vietu.

## Foto galerija

Attēls:Sudrabkalns - pilskalns, Sēlpils pagasts 02.jpg|alt=
Attēls:Sudrabkalns - pilskalns, Sēlpils pagasts 03.jpg|alt=
Attēls:Sudrabkalns - pilskalns, Sēlpils pagasts 05.jpg|alt=
Attēls:Sudrabkalns - pilskalns, Sēlpils pagasts 04.jpg|alt=
Attēls:Pormalu sudrabkalns.JPG|alt=
Attēls:Pormalu Sudrabkalns ortofoto.jpg|alt=|Sudrabkalna 3D modelis
Attēls:Pormalu Sudrabkalns2.jpg|alt=|Sudrabkalna 3D modelis


## Atsauces

## Ārējās saites

* www.latvijas-pilskalni.lv
Dienvidslāvija 1928. gada vasaras olimpiskajās spēlēs

**[[Dienvidslāvijas Karaliste|Serbu, horvātu un slovēņu karaliste]]** (vēlākais nosaukums: **Dienvidslāvijas Karaliste**) piedalījās 1928. gada vasaras olimpiskajās spēlēs, kas norisinājās Nīderlandes galvaspilsētā Amsterdamā no 1928. gada 28. jūlija līdz 12. augustam. Šī bija trešā reize, kad Dienvidslāvija piedalījās vasaras olimpiskajās spēlēs.

1928. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Dienvidslāviju pārstāvēja 34 sportisti (visi vīrieši), kuri startēja 6 olimpiskajos sporta veidos. Visvairāk sportistu no individuālajiem sporta veidiem startēja vingrošanā. Savukārt vienīgais komandu sporta veids, kurā bija pārstāvēta Dienvidslāvija šajās vasaras olimpiskajās spēlēs bija futbols.

Dienvidslāvija šajās vasaras olimpiskajās spēlēs izcīnīja 5 olimpiskās medaļas (1 zelta, 1 sudraba un 3 bronzas medaļas). Visas šīs medaļas tika izcīnītas vingrošanā. Leons Štukeļs jau izcīnītajām divām zelta medaļām iepriekšējās 1924. gada Parīzes spēlēs, šajās spēlēs pievienoja vēl 3 medaļas (1 zelta un 2 bronzas medaļas).

Dienvidslāvijas karognesējs olimpisko spēļu atklāšanas ceremonijā bija vieglatlēts Dimitrije Stefanovičs.

## Medaļnieki
[200px|thumb|left|Vingrotājs [Leons Štukeļs1928. gada vasaras olimpiskajās spēlēs izcīnīja 3 medaļas]]
* * Skatīt arī: [[1928. gada vasaras olimpisko spēļu medaļu tabula]] un [[1928. gada vasaras olimpisko spēļu medaļnieki]]*

### Sadalījums sporta veidiem

## Dalībnieki
### Dalībnieku skaitījums

* Edvards Antosīvičs ()
* Mikica Arsenijevičs ()
* Antuns Baneks ()
* Ivica Beks ()
* Mirko Bonačičs ()
* Slavins Cindričs ()
* Dragutins Cioti ()
* Stane Dergancs ()
* Ļubiša Dordevičs ()
* Duro Freunds ()
* Franjo Frēhličs ()
* Joža Gilers ()
* Boriss Gregorka ()
* Milutins Ivkovičs ()
* Bela Juhašs ()
* Stjepans Ļubičs ()
* Branko Kallajs ()
* Antons Malejs ()
* Miroslavs Mecners-Frics ()
* Vilims Mesners ()
* Iso Milovančevs ()
* Mica Mitrovičs ()
* Franjo Palkovičs ()
* Ivans Porenta ()
* Luka Predaničs ()
* Danko Premerls ()
* Josips Primožičs ()
* Šula Sabo ()
* Kuzmans Sotirovičs ()
* Dimitrije Stefanovičs ()
* Geza Šiflišs ()
* Josips Škrabls ()
* Josips Šolars ()
* Leons Štukeļs ()

### Sadalījums sporta veidiem

## Atsauces
Sarkanā zvaigzne

thumbnail|235px|Sarkanā zvaigzne
**Sarkanā zvaigzne** (★) ir piecstaru zvaigznes simbols sarkanā krāsā, viens no komunisma simboliem, kas nereti tiek lietots kopā ar sirpi un āmuru. Tā tiek izmantota karogos, ģerboņos, pieminekļos, ornamentos un logo. Tā bija Sarkanās armijas simbols, bija Padomju Savienības simbols, plaši izmantots Padomju Savienību republiku ģerboņos un karogos, Varšavas pakta valstu ģerboņos un karogos, kreiso organizāciju un kustību simbolos. Sarkanā zvaigzne ir izmantota arī ne kā komunisma simbols, piemēram, Alžīrijas karogā kopā ar pusmēnesi vai Kalifornijas karogā.

## Sarkanā zvaigzne mūsdienu karogos un ģerboņos

Emblem of Algeria.svg|Alžīrijas ģerbonis
Flag of Algeria.svg|Alžīrijas karogs
Coat of arms of Belarus (2020–present).svg|Baltkrievijas ģerbonis
Flag of Djibouti.svg|Džibutijas karogs
Flag of Hong Kong.svg|Honkongas karogs
Coat of arms of New Zealand.svg|Jaunzēlandes ģerbonis
Flag of New Zealand.svg|Jaunzēlandes karogs
Flag of California.svg|Kalifornijas karogs
Flag of Washington, D.C.svg|Kolumbijas apgabala karogs
Coat of arms of Lugansk People's Republic.svg|Luhanskas Tautas Republikas ģerbonis
Emblem of Mozambique.svg|Mozambikas ģerbonis
Flag of Panama.svg|Panamas karogs
Государственный герб Приднестровской Молдавской Республики цветной.svg|Piedņestras ģerbonis
Flag of Transnistria (state).svg|Piedņestras karogs
Coat of arms of Tunisia.svg|Tunisijas ģerbonis
Flag of Tunisia.svg|Tunisijas karogs
Flag of the Turkish Republic of Northern Cyprus.svg|Ziemeļkipras karogs
Emblem of North Korea.svg|Ziemeļkorejas ģerbonis
Flag of North Korea.svg|Korejas Tautas Demokrātiskās Republikas karogs
Coat of Arms of Zimbabwe.svg|Zimbabves ģerbonis
Flag of Zimbabwe.svg|Zimbabves karogs