open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Mareks Kvapils

**Mareks Kvapils** (; dzimis 1985. gada 5. janvārī) ir čehu bijušais hokejists, labās malas uzbrucējs.

## Spēlētāja karjera
Jau ilgstoši spēlējot Prāgas "Slavia" junioru sistēmā, savu profesionālā spēlētāju karjeru Kvapils uzsāka 2003.—04. sezonā, kad aizvadīja 11 spēles "Slavia" pirmajā komandā Čehijas Ekstralīgā.

Jau nākamajā sezonā Kvapils pārcēlās uz Ziemeļameriku, sezonu aizvadot OHL. No 2005. līdz 2008. gadam Kvapils trīs sezonas spēlēja dažādos AHL klubos, līdz atgriezās Čehijā.

Divas sezonas Kvapils aizvadīja HC Vitkovice rindās, taču tad pievienojās Brno "Kometa" vienībai, sezonu noslēdzot līgas rezultatīvāko spēlētāju desmitniekā. 2011. gada vasarā Kvapils pievienojās KHL klubam Maskavas "Dinamo", kura sastāvā nākamās divas sezonas pēc kārtas izcīnīja Gagarina kausu.

2014. gada vasarā pievienojās Čerepovecas "Severstal" rindām.

Čehijas hokeja izlases sastāvā kļuvis par 2010. gada Pasaules čempionu.

## Ārējās saites
Grigorijs Šafiguļins

**Grigorijs Šafiguļins** (; dzimis 1985. gada 13. janvārī) ir krievu hokejists, centra uzbrucējs. Pašlaik (2016) spēlē Kontinentālās hokeja līgas kluba Maskavas "Dinamo" sastāvā.

## Spēlētāja karjera
Savu profesionālā spēlētāja karjeru Šafiguļins uzsāka 2002.—03. sezonā, kad debitēja Krievijas Superlīgas kluba Jaroslavļas "Lokomotiv" sastāvā, kluba rindās izcīnot arī Krievijas čempiona titulu. Kluba sastāvā uzbrucējam nostiprināties izdevās 2004.—05. sezonā, bet "Lokomotiv" rindās hokejists spēlēja līdz pat 2007. gada vasarai.

Tad Šafiguļins pievienojās Kazaņas "Ak Bars" rindām, taču 2008.—09. sezonas gaitā pārcēlās uz Čehovas "Vityaz". 2009.—10. sezonu spēlētājs pavadīja Ņižņijnovgorodas "Torpedo" rindās.

2010. gada vasarā Grigorijs pievienojās Maskavas "Dinamo" vienībai, 2011.—12. un 2012.—13. gada sezonās kluba rindās izcīnot Gagarina kausu. 2013.—14. gada sezonā Šafiguļins "Dinamo" rindās aizvadīja vien astoņas spēles. Maijā noslēdza līgumu ar Magņitogorskas "Metallurg".

## Ārējās saites
Malnava

**Malnava** (arī **Malnova**) ir ciems Ludzas novada Malnavas pagastā, pagasta centrs. Izvietojies pagasta vidusdaļā pie autoceļa P50  no novada centra Ludzas un  no Rīgas.

170px|thumbnail|left|Malnavas muiža
Apdzīvotā vieta izveidojusies ap Malnavas muižas (*Malnow*) centru. Par lielāku apdzīvoto vietu izaugusi padomju gados kā Malnavas sovhoztehnikuma ciemats. Malnavā atrodas pagasta pārvalde (kopš 1992. gada), Malnavas koledža, bērnudārzs, feldšeru un vecmāšu punkts, Vītolu pasta nodaļa, koledžas muzejs, veikals.
Pēc Latvijas valdības rīkojuma 1921. gada 10. martā Malnavā tika ierīkota Latgales lauksaimniecības vidusskola. Par mācību telpām tika izvēlēta pirmajā pasaules karā ļoti cietusī Malnavas muiža. 1921. gada 10 oktobrī Latgales lauksaimniecības vidusskola tika atklāta. Tā bija pirmā vidējā lauksaimniecības mācību iestāde Latgalē ar četrgadīgu mācību kursu.

## Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSP un OSP datiem.

## Atsauces
Prototype 2

***Prototype 2*** ir darbības-piedzīvojumu atvērtās pasaules spēle, kas tika izdota 2012. gada 24. aprīlī. To izstrādāja kanādiešu studija Radical Entertainment, un tā ir otrā daļa 2009. gada spēlei Prototype. To publicējis Radical Entertainment īpašnieks Activision. Spēlei ir jauns galvenais varonis Džeimss Hellers, ar mērķi iznīcināt Blacklight vīrusu. Spēlē ir arī daudzi atriebības motīvi, piemēram, Hellers vēlas nogalināt Aleksu Merceru, pēc tam kad viņa ģimeni nogalināja Blacklight vīrusa uzliesmojums. Spēle notiek atvērtā pasaulē no trešās personas skatu punkta. Par spēli tika paziņots 2010. gada Spike VGA apbalvošanā, ar saukli "Murder your Maker".

## Ārējās saites
* mājaslapa
Dominiks Graņāks

**Dominiks Graņāks** (; dzimis 1983. gada 11. jūnijā) ir slovāku hokejists, aizsargs, Slovākijas hokeja izlases dalībnieks. Pašlaik (2014) ir bez kluba.

## Spēlētāja karjera
Savu profesionālā spēlētāja karjeru Graņāks uzsāka Čehijā, kad 2002.—03. sezonā debitēja Čehijas Ekstralīgas kluba Prāgas "Slavia" sastāvā, jau pirmajā sezonā kluba rindās izcīnot līgas čempiona titulu. "Slavia" rindās Graņāks aizvadīja vēl nākamās četras sezonas, līdz 2007. gada vasarā pārcēlās uz Zviedriju.

Nākamās divas sezonas slovāku aizsargs aizvadīja Zviedrijas Elitsērijas kluba HC Farjestad rindās, taču tad sezonu aizvadīja cita līgas kluba HC Rogle sastāvā.

2010. gada vasarā Graņāks pievienojās KHL klubam Maskavas "Dinamo", 2011.-12. un 2012.-13. sezonās izcīnot Gagarina kausu.

Slovākijas izlases sastāvā spēlējis uzreiz astoņos Pasaules čempionātos. Bija iekļauts arī 2014. gada olimpisko spēļu turnīra izlases sastāvā, taču traumas dēļ uz to nedevās.

## Ārējās saites
Jurijs Babenko

**Jurijs Babenko** (; dzimis 1978. gada 2. janvārī) ir bijušais krievu hokejists, centra uzbrucējs. Karjeras laikā 3 spēles aizvadījis Nacionālajā hokeja līgā, taču karjeras lielāko daļu pavadījis dažādos Krievijas Superlīgas un Kontinentālās hokeja līgas klubos, divreiz kļūstot par Gagarina kausa čempionu.

## Spēlētāja karjera
Savu profesionālā spēlētāja karjeru Babenko uzsāka 1995.—96. sezonā, kad debitēja Krievijas Superlīgas kluba Maskavas "Krilia Sovetov" sastāvā, komandas sastāvā aizvadot pāris spēles arī 1996.—97. sezonā.

1997. gada vasarā Babenko pārcēlās uz Ziemeļameriku, kur aizvadīja rezultatīvu sezonu OHL junioru līgā. No 1998. līdz 2002. gadam Babenko spēlēja AHL kluba Heršijas "Bears" sastāvā, 2000.—01. sezonā aizvadot arī trīs spēles NHL kluba Kolorādo "Avalanche" sastāvā.

No 2002. līdz 2005. gadam Babenko spēlēja Maskavas "Dinamo" sastāvā, tad īsu brīdi Voskresenskas "Khimik" rindās, bet nākamās divas sezonas - Balašihas "HK MVD" sastāvā. No 2007. līdz 2009. gadam uzbrucējs spēlēja Magņitogorskas "Metallurg" rindās, īsu brīdi arī Sanktpēterburgas SKA.

2009. gada vasarā Babenko atgriezās "HK MVD" rindās, kas gan pēc 2009.—10. sezonas apvienojās ar Maskavas "Dinamo". "Dinamo" rindās 2011.—12. un 2012.—13. gada sezonās Jurijs izcīnīja Gagarina kausu. No 2013. līdz 2016. gadam Babenko bija "Dinamo" kapteinis, taču tad noslēdza profesionāļa karjeru.

## Ārējās saites
Bruno Habārovs

**Bruno Habārovs** (dzimis  Rīgā, miris  Rīgā), arī **Brunis Habārovs**, bija Latvijas un PSRS paukotājs, treneris, sporta instruktors.

Izglītību ieguvis LVFKI.

1959. gadā izcīnījis uzvaru Pasaules čempionātā paukošanā ar špagu, pēc diviem gadiem izcīnīja arī zeltu komandu cīņā PSRS komandas sastāvā. Tāpat izcīnījis vairākas sudraba un bronzas godalgas Pasaules čempionātos. Bija PSRS Nopelniem bagātais sporta meistars. 1959. gadā B. Habārovs ticis atzīts par Latvijas populārāko sportistu.

Piedalījies divās Olimpiskajās spēlēs (, ). 1960. gadā Romā viņš izcīnīja divas bronzas (individuālās un komandu sacensības). Pēc četriem gadiem Tokijā viņš neguva tik lielus panākumus, komandu sacensībās izcīnot dalītu 7. vietu un individuālajā turnīrā izstājās jau otrajā kārtā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Buenosairesas province

**Buenosairesas province** () ir lielākā un visapdzīvotākā Argentīnas province. 2010. gadā provincē dzīvoja 15,6 miljoni iedzīvotāju. Tās administratīvais centrs ir Laplata, bet Argentīnas galvaspilsēta Buenosairesa, no kā ir cēlies provinces nosaukums, ir atsevišķa administratīvā vienība. Buenosairesas province robežojas ar Entreriosas, Santafē, Kordovas, Lapampas un Rionegro provincēm. Dienvidos un austrumos provinci apskalo Atlantijas okeāns. Buenosairesas provinces lielākās pilsētas ir Laplata, Mara del Plata un Baijablanka.

## Ārējās saites
1205. gads

**1205. gads** () bija gads, kas pēc Jūlija kalendāra sākās sestdienā.

## Notikumi
* 23. februāris — notika Ropažu kauja starp Lietuvas un zemgaļu karaspēkiem.
* 14. aprīlis — notika Adrianopoles kauja starp Bulgārijas impēriju un Latīnas impēriju.
* 20. augusts — Flandrijas Henrihs tika kronēts par Latīnas impērijas valdnieku.

### Nezināms datums

## Dzimuši

* nezināms datums — Vāclavs I Pšemisls (*Václav I.*), Bohēmijas karalis (miris 1253. gadā)

## Miruši
* 7. maijs — Lāslo III Ārpāds, Ungārijas karalis (dzimis 1200. gadā)
* Svelgats, lietuviešu karavadonis
Rotera

**Rotera** () vai **Stacija R** (*Station R*) ir Apvienotās Karalistes vissezonas polārstacija Antarktīdā. Izvietojusies Rotera ragā Adelaidas salas dienvidaustrumos Margeritas līča krastā. Stacija ir galvenā Apvienotās Karalistes antarktisko programmu atbalsta bāze un tiek uzskatīta par neoficiālo Britu Antarktiskās teritorijas galvaspilsētu.

Stacija izveidota 1975. gada 25. oktobrī kā aizvietotāja Adelaidas stacijai salas dienvidu galā, kur ledājs, uz kura bija izveidots pie stacijas esošais lidlauks, bija sācis plaisāt un sairt. Roteras stacijas būvniecība pilnībā tika pabeigta 1970. gadā, bet līdz 1992. gadam tika izbūvēts 900 m garais šķembu lidlauks, kas aizvietoja līdz tam lietoto ledus-sniega lidlauku 300 m virs stacijas uz piekalnes ledāja.

Rotera ar tās lidlauku un kuģu piestātni ir galvenais Britu Antarktiskā dienesta loģistikas centrs zinātnisko programmu nodrošināšanai Antarktīdas pussalas reģionā. Pašā stacijā tiek realizētas pētniecības programmas bioloģijā (jūras un sauszemes), ģeoloģijā, glacioloģijā, meteoroloģijā un atmosfēras augšējo slāņu izpētē.

## Atsauces

## Ārējās saites
Akācijas

**Akācijas** (*Acacia*) ir tauriņziežu dzimtas ģints, kurā ir apvienotas aptuveni 1300 sugas. Vislielākā sugu daudzveidība ir sastopama Austrālijā un Āfrikā. Akācijas aug arī citos kontinentos, galvenokārt tropu un subtropu klimatiskajās joslās. Eiropā ir sastopamas tikai 3 sugas. Pirmais eiropietis, kas aprakstīja akācijas, pētot Āfrikas dabu, ir zviedru botāniķis Kārlis Linnejs, bet zinātnisko nosaukumu *Acacia* ģintij piešķīra skotu dabaspētnieks Filips Millers.

## Ārējās saites
Belena

**Belena** (, ) ir ostas pilsēta Brazīlijas ziemeļos, Paras štata administratīvais centrs un lielākā pilsēta pēc iedzīvotāju skaita. 2011. gadā Belenā dzīvoja 1,40 miljoni iedzīvotāju. Tā atrodas Paras upes krastā, kas ir daļa no Amazones deltas sistēmas.

Belenu 1616. gadā dibināja portugāļi, un tā kļuva par pirmo eiropiešu koloniju Amazones reģionā. 1775. gadā pilsēta tika pievienota Brazīlijai. Pilsēta ir zināma arī kā "Amazonijas metropole" (*Metrópole da Amazônia*) un "mango koku pilsēta" (*Cidade das Mangueiras*).

## Ārējās saites
2012. gada NBA izslēgšanas spēles

**2012. gada [[Nacionālā basketbola asociācija|NBA]] izslēgšanas spēles** ir turnīrs pēc 2011.—2012. gada NBA regulārās sezonas beigām. Izslēgšanas spēles sākās . Tajās piedalās astoņas komandas no katras konferences, kas ir iekļuvušas savas konferences astoņu labāko komandu skaitā.

Abu konferenču čempioni tiksās 2012. gada NBA finālsērijā.

## Kvalificēšanās izslēgšanas spēlēm
### Austrumu konference

### Rietumu konference

## Izslēgšanas spēļu rezultāti

## Ārējās saites
* NBA oficiālā mājaslapa
Bobs Geldofs

**Roberts Frederiks Zenons "Bobs" Geldofs** (; dzimis ) ir īru mūziķis un sabiedrisks darbinieks. Kā mūziķis kļuva pazīstams īru grupas *[[The Boomtown Rats]]* solists 20. gadsimta septiņdesmito gadu beigās. Pēc grupas iziršanas 1986. gadā sāka solokarjeru. Pazīstams kā sabiedrisks darbinieks pret badu Āfrikā. 1984. gadā kopā ar Midžu Jūru nodibināja labdarības supergrupu *[[Band Aid]]*, kas uzstājās, vācot līdzekļus cīņai pret badu Etiopijā. Piedalījās līdzīgos projektos arī vēlāk. Darbojas Bono dibinātajā organizācijā *[[ONE Campaign]]*. Vairākkārt izvirzīts Nobela miera prēmijai, Britu Impērijas ordeņa kavalieris.

## Ārējās saites

* Par Geldofu allmusic.com
Parhima

**Parhima** () ir pilsēta Vācijā, Mēklenburgā-Priekšpomerānijā, uz dienvidaustrumiem no Šverīnes. Apriņķa centrs. Senajā apbūvē - ķieģeļu gotika. Pilsētas pievārtē atrodas bijušais militārais lidlauks, kas mūsdienās pārveidots par civilo.

Pilsēta radusies 12. gadsimtā. 16. gadsimtā piedzīvoja uzplaukumu. 1554. gadā šeit tika dibināta ģimnāzija. Attīstību iedragāja Trīsdesmitgadu karš. Parhima ir prūšu feldmaršala Helmuta fon Moltkes (*Helmuth Karl Bernhard von Moltke*, 1815-1840) dzimtā pilsēta.


File:Parchim_Sparkasse.jpg|  
File:Parchim_Blutstr_5.jpg| 
File:Parchim_Kaiserl_Postamt.jpg|  
File:Parchim_Giebelhaus.jpg|  
File:Parchim_Lindenstr_6.jpg| 
File:Parchim_fountain_bull_s_head.jpg| 


## Atsauces

## Ārējās saites
Vasiļko Volodarevičs

[thumb|400px|Polockas kņaziste un citas Senās Krievzemes kņazistes neilgi pirms [Zelta ordas uzbrukuma.]]

**Vasiļko Volodarevičs** (, dzimis starp 1135. un 1150. gadu, miris ap 1222. gadu), bija Polockas kņazs no Rurikoviču dinastijas no 1216. līdz aptuveni 1222. gadam. Viņa valdīšanas laikā Polockas kņaziste bija atkarīga no lietuviešu kunigaišiem.

## Dzīvesgājums
Par kņaza Vasiļko dzīvi nav saglabājušās precīzas ziņas. Uzskata, ka viņš bijis Minskas kņaza Volodara Gļeboviča dēls un, iespējams, Indriķa hronikā pieminētā Polockas kņaza Valdemāra (Vladimira) jaunākais brālis. Savas dzīves lielāko daļu viņš bija Lagožas kņazs (~1180 — 1186) un Minskas kņazs (1186 — 1216). 1167. gadā viņa tēvs kņazs Volodars kopā ar lietuviešiem ieņēma Polocku un uz īsu laiku valdīja tajā, bet Smoļenskas kņazs Romāns Rostislavičs viņu uzvarēja. Domājams, ka pēc šīs sakāves 1168. gadā Vasiļko kļuva par Minskas kņazu. 1186. gadā viņa brālis Vladimirs kļuva par Polockas kņazu. 1196. gadā Vasiļko kopā ar Čerņigovas kņazu un Druckas kņazu Borisu uzvarēja Smoļenskas kņazu. 
Var būt, ka 1206. gada rudenī viņš piedalījās Polockas kņaza Vladimira un lietuviešu karagājienā uz Daugavas lejteci, kur nesekmīgi mēģināja ieņemt Ikšķiles un Salaspils mūra pilis.

Kad viņa vecākais brālis Vladimirs pēkšņi mira karagājiena sākumā uz Rīgu 1216. gadā, Vasiļko kļuva par Polockas kņazu. Savas valdīšanas laikā viņš ievēroja sava priekšteča noslēgto Jersikas miera līgumu ar Livonijas bīskapiju.
1217. - 1218. gadā Polockas kņazs Vasiļko kopā ar Novgorodas kņazu Mstistlavu Mstistlaviču un lietuviešu kunigaišiem piedalījās karagājienā uz Galīciju.
 
Kņazs Vasiļko miris ap 1222. gadu, pēc tam par Polockas kņazu iecēla Kijivas lielkņaza Mstislava Romanoviča dēlu Svjatoslavu Mstislaviču.

## Literatūra
* Алексеев Л. В. Полоцкая земля // Древнерусские княжества Х-XIII вв. -М., 1975.
* Загарульскі Э. М. Заходняя Русь: ІХ-ХІІІ ст.: Вучэб. дапам. Мн., 1998, −260с.
* Татищев В. История Российская. т.2. М., 1962.

## Polockas valdnieku ciltskoks

## Skatīt arī
* Polockas kņazi

## Atsauces
The Fame Monster

***The Fame Monster*** ir amerikāņu dziedātājas *[[Lady Gaga]]* EP ieraksts. Tas tika izdots  sadarbībā ar *[[Interscope Records]]*. Oriģinālajā EP ierakstā ir iekļautas astoņas dziesmas. Tas ierindojās pirmajā vietā 12 valstu topos, taču ASV *[[Billboard 200]]* tas ierindojās vienīgi 5. vietā. *The Fame Monster* vadošais singls *[[Bad Romance]]* guva labus komerciālos panākumus.

## Dziesmu saraksts

## Atsauces
Strazdupīte

**Strazdupīte** var būt:

* Strazdupīte — Baložu upītes pieteka
* Strazdupīte — Juglas ezera pieteka
* Strazdupīte — Zaņas pieteka
Strazdupīte (Juglas ezera pieteka)

**Gaiļupīte** (augštecē) jeb **Strazdupīte** (lejtecē) ir upe Rīgā. Tā iztek no Gaiļezera un tek cauri Mežciemam un Juglai uz Juglas ezeru. Sākotnēji upe tecēja caur Dambjapurva ezeru, taču 2008. gadā abas upes daļas ar cauruļvadu apvienotas.

## Atsauces
Gaiļupīte

**Gaiļupīte** var būt:

* Gaiļupīte — Puntaukas grāvja pieteka
* Dreiliņupītes nosaukums lejtecē
* Strazdupītes nosaukums augštecē
Pauls Kundziņš

**Pauls Kundziņš** (dzimis , miris ) bija latviešu arhitekts, etnogrāfs un Latvijas Universitātes profesors. Latvijas Etnogrāfiskā brīvdabas muzeja dibinātājs un pirmais vadītājs (1924—1933). Viens no 1944. gada 17. marta Latvijas Centrālās padomes memoranda parakstītājiem.

## Biogrāfija
Pauls Kundziņš dzimis 1888. gada 4. februārī Smiltenes mācītājmuižā kā mācītāja Kārļa Kundziņa un Šarlotes (dzimušas *Eggert*) dēls. 1907. gadā absolvēja Tērbatas pilsētas ģimnāziju un 1908. gadā uzsāka arhitektūras studijas Rīgas Politehniskajā institūtā. Studijas beidza 1913. gadā iegūstot arhitektūras inženiera grādu. Sāka strādāt arhitekta Eižena Laubes birojā Rīgā. Pirmā pasaules kara laikā viņu iesauca Krievijas impērijas armijā.

No 1919. gada viņš sāka strādāt Latvijas Universitātes Arhitektūras fakultātē par pasniedzēju. Bija gan katedras vadītājs, gan arī fakultātes dekāns. 
Pēc P. Kundziņa projekta celts Uzvaras piemineklis Cēsīs un 1926. gada Sesto latvju vispārējo dziesmu svētku brīvdabas estrāde Esplanādes laukumā.

Projektēja vairākas Latvijas baznīcas (Ikšķiles luterāņu baznīcu, Viesītes luterāņu baznīcu, jauno Usmas baznīcu u.c.) kā arī citas sabiedriskās un dzīvojamās ēkas.
No 1924. gada ir Pieminekļu valdes loceklis. Sadarbībā ar Latvijas Universitātes Arhitektūras fakultāti organizēja Latvijas tautas celtniecības materiālu vākšanu un publicēšanu.

Pauls Kundziņš bija galvenais Latvijas Etnogrāfiskā brīvdabas muzeja izveides iniciators un tā pirmais vadītājs no 1924. līdz 1933. gadam. 1933. gadā aizstāvēja doktora disertāciju „Dzīvojamā rija Latvijā”.

Otrā pasaules kara beigās devies bēgļu gaitās uz Vāciju, kur bijis profesors un fakultātes dekāns Baltijas Universitātē. No 1949. līdz 1952. gadam strādāja Stokholmas Etnoloģijas institūtā. Vēlāk pārcēlies uz Kanādu kur turpināja darbu projektēšanā, etnoloģijā un latviešu tautas celtniecības pētniecībā. Ilgu laiku bija Latvijas arhitektu biedrības priekšnieks.

1952. gadā izdeva monogrāfiju „Latvju sēta”. Vairāk nekā 100 zinātnisku rakstu un publikāciju autors.

Pauls Kundziņš miris 1983. gada 8. novembrī Helifeksā, Kanādā.

## Projektētās ēkas un būves
* Uzvaras piemineklis Cēsīs (1924)
* Sesto latvju vispārējo dziesmu svētku brīvdabas estrāde Esplanādē (1926)
* Allažu luterāņu baznīca (1927)
* Nītaures luterāņu baznīca (1928)
* Ikšķiles luterāņu baznīca (1932)
* Lielvārdes luterāņu baznīca (1932)
* Usmas jaunā luterāņu baznīca (1935)
* Vangažu luterāņu baznīcas atjaunošana (1935)
* Valsts bankas paviljons Zemgales apgabala izstādē Jelgavā (1937)
* Viesītes luterāņu baznīca (1939)
* Dobeles latviešu biedrības nams (1939)


Attēls:Paula Kundziņa zīmogs.jpg|alt=Kundziņa zīmogs|Paula Kundziņa zīmogs uz Bērzmuižas kungu mājas pārbūves projekta par skolu 1925. gadā.
Attēls:Valkas ģimnāzija un Tērauda pamatskola pirms 1940.jpg|Kundziņa projektētā Ādama Tērauda pamatskola (pēc 1931).


## Apbalvojumi
* Triju Zvaigžņu ordenis — 4. šķira Nr. 892 (1929)
* Triju Zvaigžņu ordenis — 3. šķira Nr. 946 (1935)
## Audiovizuālās norādes
* Konference “Smiltene vēsturisku notikumu krustcelēs”, Reinis Kulbergs
## Atsauces
Mitičs

**Mitičs** (, *Mitić*; sieviešu dzimtē Mitiča) ir serbu cilmes uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:

* Gojko Mitičs (*Гojko Мumuћ*, 1940) — dienvidslāvu aktieris, režisors un kaskadieris;
* Rajko Mitičs (*Рајко Митић*, 1922—2008) — Dienvidslāvijas futbolists un futbola treneris.
Phantom Breaker

***Phantom Breaker*** ir 2D cīņas spēle, kuru izstrādājis un publicējis 5pb.. Sākumā spēli bija plānots izdot 2011. gada aprīlī, bet tā tika atstumta uz 2011. gada jūniju. Vēlāk tika paziņots, ka 7Sixty (SouthPeak Games meitas uzņēmums) publicēs spēli Ziemeļamerikā 2012. gada pirmajā ceturtdaļā, kopā ar ierobežota daudzuma paku, kurai līdzi nāk miniatūras stratēģija katram spēles tēlam, kuriem blakus ir to zīmējumi Hiro Suzuhira izpildījumā, galda kalendārs, un divi plakāti, kuri ir apdrukāti no abām pusēm. Dēļ lielo spēles defektu skaita Xbox Live režīmā, izdošanas datums tika atstumts uz 2012. gada 8. maiju.

## Ārējās saites
* Oficiālā mājaslapa
Trials Evolution

***Trials Evolution*** ir lejupielādējama 2.5D platformas sacensību spēle. Spēle ir turpinājums 2009. gada kritiķu izslavētajai spēlei Trials HD. Izdota priekš Xbox 360 caur Xbox Live Arcade 2012. gada 18. aprīlī. Spēlētājs vada motociklistu, pārvarot šķēršļus. Spēlē iekļauta tāda pati karšu rediģēšanas programma, ar kādu spēles izstrādātāji veidoja spēles karti.

Evolution ieguva daudzu kritiķu atzinību. Mājaslapa MetaCritic ziņo par vērtējumu 91/100, bet mājaslapa GameRankings ziņo par rezultātu 91.50/100%. Kritiķi atzina spēles kopējo atmosfēru, sacensības, izskatu un iespēju spēlētājam rediģēt vai veidot pašam savas trases. Galvenā kritika spēlē tika veltīta tās skaņas celiņam.

## Ārējās saites
* Oficiālā mājaslapa
Brukna

**Brukna** (agrāk arī **Lielbrukna**) ir ciems Bauskas novada Dāviņu pagastā. Izvietojies pagasta dienvidaustrumos Iecavas upes kreisajā krastā  no pagasta centra Dāviņiem,  no novada centra Bauskas un  no Rīgas.

Apdzīvotā vieta izveidojusies pie bijušās Bruknas muižas (Lielbruknas; *Brucken*) centra. Līdz 1949. gadam Bruknas pagasta, līdz 1963. gadam — Bruknas ciema centrs. Netālu no ciema atrodas Lielbruknas dzirnavu senkapi (valsts nozīmes arheoloģijas piemineklis) un Bruknas pilskalns (vietējas nozīmes arheoloģijas piemineklis). Bruknas muižas apbūve ir vietējas nozīmes kultūrvēstures piemineklis.

## Atsauces
Irāņu valodas

**Irāņu valodas** ir indoirāņu valodu saimes atzars, kurās galvenokārt runā irāņu tautas. Pēc runājošo skaita lielākās irāņu valodas ir persiešu valoda (ap 65 miljoniem), puštu (ap 50 miljoniem), kurdu valoda (ap 18 miljoniem) un beludžu valoda (ap 7 miljoniem). Kopējais irāņu valodu pratēju skaits tiek lēsts ap 150 miljoniem.

Irāņu valodas iedalās austrumu irāņu un rietumu irāņu valodās. Pie austrumu irāņu valodām pieder tādas valodas kā osetīnu valoda un puštu, bet rietumu irāņu valodām — persiešu un kurdu valoda.

## Ārējās saites
Viļāni (stacija)

**Viļāni** ir dzelzceļa stacija, kas atrodas Rēzeknes novada, Viļānu pagastā, Viļānu pilsētas ziemeļu daļā netālu no Jaunviļāniem. Stacija atrodas  dzelzceļa līnijā Krustpils—Rēzekne II. Tajā pietur maršruta Rīga—Zilupe dīzeļvilcieni, kā arī brīvdienu ekspresvilciens Rīga—Rēzekne.

## Vēsture
Viļāni atklāti 1901. gadā kā dzelzceļa līnijas Ventspils—Maskava stacija. Sākotnējā koka stacijas ēka Pirmā pasaules kara laikā netika skarta, pēc kara izremontēta, bet Otrajā pasaules karā nopostīta. Tagadējā stacijas ēka uzcelta 1951. gadā. 1995. gadā pie Viļānu dzelzceļa stacijas tika atklāta piemiņas plāksne totalitārā režīma genocīda upuriem.

Ar Kultūras Ministrijas 1998. gada 29. oktobra rīkojumu Nr. 128 Viļānu dzelzceļa stacija ir apstiprināta kā vietējas nozīmes arhitektūras piemineklis (Valsts aizsardzības Nr. 5873).

1950. gados no Viļānu stacijas izbūvēts šaursliežu dzelzceļš uz kūdras fabriku (Viļānu purvu); tas pastāvējis apmēram 20 gadus.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Viļānu stacijas fotogrāfijas 
* Šaursliežu dzelzceļš pie Viļānu stacijas PSRS Ģenerālštāba kartē
* Viļānu vecās stacijas ēkas foto (1928. gads)
Israel Weapon Industries

**Israel Weapon Industries** () ir Izraēlas privātā kompānija, kura specializējas šaujamieroču izstrādē, ražošanā un pārdošanā. Kompānija tika izveidota 2005. gadā pēc rūpnīcas "Magen", kura piederēja valsts militārajam koncernam "Israel Military Industries", privatizācijas. Rūpnīca tika pārdota privātajam uzņēmējam Sami Kacavu 2005. gada februārī.

## Lietotāji
Galvenie produkcijas lietotāji ir Izraēlas specdienesti un Izraēlas Aizsardzības spēki.

## Produkcija
thumb|200px|Mašīnpistole Mini-UZI
Plaši pazīstami šādi kompānijas produkti:
* Uzi — mašīnpistole,
* Galil — triecienšautene,
* TAR-21 — triecienšautene,
* Negev — vieglais rokas ložmetējs,
* Jericho-941 — automātiskā pistole,
* SP-21 Barak — pistole,
* Desert Eagle — automātiskā lielkalibra pistole,
* MAPATS — prettanku vadāmā raķete.

Attēls:Desert-Eagle-chrome-p1030142.jpg|Desert Eagle
Attēls:IMI-Negev006a.jpg|Negev
Attēls:IWI-Tavor001.jpg|TAR-21
Attēls:Jericho 941 FS 2.jpg|Jericho-941


## Apmācība
Nacionālās aizsardzības projekta ietvaros, IWI vada antiterorisma nodarbības Izraēlas iedzīvotāju sagatavošanai. Ārvalstu pasūtītājiem IWI piedāvā apmācību antiterorisma apkarošanā un īpaši ievainojamu objektu un augsta ranga amatpersonu aizsardzībā. Mēneša laikā klienti veic apmācības kursus Izraēlas teritorijā.

## Atsauces
Aleksandrs Muzičenko

**Aleksandrs Muzičenko** (dzimis ) ir bijušais Latvijas PSR burātājs.

Izglītību ieguvis Ļeņingradas VFKI.

Sportists startējis *Star* klasē. Divas reizes izcīnījis uzvaru Eiropas čempionātā (1978, 1979), tāpat šajās sacensībās vairākkārt izcīnījis otro (1980, 1982) un trešo (1977) vietu. 1978. un 1979. gadā A. Muzičenko izcīnījis uzvaru Pasaules kausā. Piedalījies . Tajās izcīnīja zelta medaļu PSRS izlases sastāvā kopā ar Valentīnu Mankinu.

Pēc sportista karjeras beigām bijis bankas "Parex" prezidenta palīgs, lauksaimniecību SIA "Vasals" un SIA "Plinta" tehniskais direktors un īpašumu pārvaldnieks.

## Atsauces

## Ārējās saites
Kurts Hāze

**Kurts Hāze** (;  — ) bija vācu virsnieks, Dzelzs krusta Bruņinieka krusta kavalieris, Pirmā un Otrā pasaules kara dalībnieks.

## Militārā karjera
### Pirmais pasaules karš
Piedalījies Pirmajā pasaules karā. Apbalvots ar abu pakāpju Dzelzs krustiem.

### Starpkaru posms
1932. gadā paaugstināts par pulkvedi.

1935. gada martā nozīmēts par 3. divīzijas komandieri.

1936. gadā pārcelts par komandieri 17. divīzijā.

1937. gadā nozīmēts par visas artilērijas inspektoru.

1938. gadā iecelts par III armijas korpusa komandieri.

### Otrais pasaules karš
Kara sākumā piedalījies Polijas un Francijas kampaņās.

1941. gada februārī komandējis 15. armiju, kas dislocējās Francijā. No 1942. gada 30. novembra atcelts no amata.

## Apbalvojumi
Pirmajā pasaules karā:
* Dzelzs krusta II. šķira
* Dzelzs krusta I. šķira
Otrajā pasaules karā:
* Dzelzs krusta Bruņinieka krusts (1940)

## Literatūra
* Залесский К.А. Кто был кто в Третьем рейхе. — М.: АСТ, 2002. — 944 с. — 5000 экз. — 
* Gerd F. Heuer. Die Generalobersten des Heeres, Inhaber Höchster Kommandostellen 1933—1945. — 2. — Rastatt: Pabel-Moewig Verlag GmbH, 1997. — 224 p. — (Dokumentationen zur Geschichte der Kriege). —
3. armijas korpuss (Vērmahts)

**3. armijas korpuss** (vācu: *III. Armeekorps*) bija militārā formācija Vācijas armijas sastāvā 2. pasaules kara laikā. Tā tika izveidota 1939. gada 26. augustā (korpusa štābs tika izveidots jau 1935. gada pavasarī). 1941. gada 21. martā korpuss tika pārveidots par 3. motorizēto korpusu.

## Kaujas ceļš
1939. gada septembrī un oktobrī 3. armijas korpuss piedalījās Polijas kampaņā.

1940. gada maijā un jūnijā piedalījās Francijas un Beniluksa valstu iekarošanā

## Armijas korpusa sastāvs
**1939. gada septembrī**
* 50. kājnieku divīzija
* "Netce" brigāde
**1940. gada maijā**
* 3. kājnieku divīzija
* 23. kājnieku divīzija
* 52. kājnieku divīzija
**1941. gada martā:**
* 62. kājnieku divīzija
* 75. kājnieku divīzija

## Komandieri
* artilērijas ģenerālis Kurts Hāze

## Literatūra
* Georg Tessin: *Verbände und Truppen der Deutschen Wehrmacht und Waffen-SS im Zweiten Weltkrieg 1939—1945*. Biblio-Verlag, Bissendorf 1973, 

## Ārējās saites
III. Armeekorps
Ludzas evaņģēliski luteriskā baznīca

thumb|300px|right|Ludzas evaņģēliski luteriskā baznīca.
**Ludzas evaņģēliski luteriskā baznīca** ir viena no vecākajām Latgales luterāņu baznīcām, kas atrodas Latgales ielā 116/23 Ludzā. 2006. gadā baznīcas draudzē bija reģistrēti 18 pieaugušie draudzes locekļi. Mācītājs Artis Petersons.

## Vēsture
Luterāņu baznīca Ludzā minēta jau 1599. gadā. No 1864. līdz 1866. gadam tika uzcelta jauna baznīca. Zemi dievnama celtniecībai dāvināja vācietis Bekers. Taču uzreiz pēc uzcelšanas dievnams lielajā pilsētas ugunsgrēkā gāja bojā. 1872. gadā tās vietā uzcēla ķieģeļu mūra baznīcu bez torņa. Galvenie baznīcas celtniecības organizatori bijuši Fogts un Franopoles muižas īpašnieks Kreics. Nedaudz vēlāk tajā ierīkoja Eilenburgā gatavotas ērģeles.

LSPR laikā 1919. gadā dievnamu izdemolēja, altāri un solus sadedzināja. Pēc Latgales atbrīvošanas baznīcu atjaunoja, 1924. gada 14. septembrī to iesvētīja luterāņu bīskaps Kārlis Irbe. 1931. gadā pēc arhitekta B. Leilanda projekta būvuzņēmējs A. Kažoks baznīcai uzbūvēja torni un veica tās kapitālo remontu. Šajā gadā veica arī ērģeļu remonts. 1932. gadā baznīcas draudzes telpai ieklāja skārda jumtu. 1935. gada 20. oktobrī iesvētīja jauno baznīcas zvanu. To izlēja J. Švenns, 193 kg smagais zvans izmaksāja 1210 latus.
Pēc Otrā pasaules kara 1947. gadā dievnamu atkal atsavināja un tur ierīkoja novadpētniecības muzeju, ēka darbojusies arī kā graudu kalte. 1957. gadā baznīcai noārdīja torni un ēkā ierīkoja sporta zāli.

1992. gada 28. februārī Ludzas evaņģēliski luteriskā draudze atjaunoja savu darbību. 2001. gadā dievnamu atdeva draudzei. 2003. gada 19. aprīlī sākās atjaunošanas darbi. 2005. gada 9. janvāra vētra sabojāja baznīcas jumtu, ko drīz atjaunoja.

## Atsauces

## Ārējās saites
Svjatoslavs Mstislavičs

[thumb|400px|Polockas kņaziste un citas Senās Krievzemes kņazistes neilgi pirms [Zelta ordas uzbrukuma.]]

**Svjatoslavs Mstislavičs** (, , miris ap 1239. gadu) bija Novgorodas kņazs (1218—1219), Polockas kņazs (1222—1232), Smoļenskas kņazs (1232— ap 1238).

## Dzīvesgājums
Svjatoslavs Mstislavičs bija Kijivas lielkņaza (valdīja 1214—1223) Mstislava Romanoviča dēls no Rurikoviču dinastijas. Tēvs viņu 1218. gada iecēla par Novgorodas kņazu, jādomā, ka viņš kopā ar Pleskavas kņazu Vladimiru Mstislaviču piedalījās karagājienā uz Cēsīm. Ap 1222. gadu pēc vecā kņaza Vasiļko nāves viņu iecēla par Polockas kņazu.

Pēc Rurikoviču dinastijas kņazu mantošanas likumiem 1230. gadā viņam pienācās Smoļenskas kņaza vieta, bet tās iedzīvotāji viņu nevēlējās pieņemt. Tādēļ 1232. gadā viņš ar polockiešu karadraudzes palīdzību ieņēma Smoļensku un kļuva par tās kņazu.

Miris ap 1239. gadu, pēc Zelta ordas, vēlāk lietuviešu karaspēka iebrukuma Smoļenskas kņazistē 1238. gadā.
Par viņa pēcteci kļuva Vitebskas kņazs Bračislavs Vasiļkovičs.

## Literatūra
* Загарульскі Э. М. Заходняя Русь: ІХ-ХІІІ ст.: Вучэб. дапам. Мн., 1998, − 260 с.
* Рыжов К. Все монархи мира. Россия. М., 1998.
* Алексеев Л. В. Полоцкая земля // Древнерусские княжества Х-XIII вв. - М., 1975.
* Татищев В. История Российская. т.2. М., 1962.

## Skatīt arī
*Novgorodas kņazi
*Polockas kņazi
*Smoļenskas kņazi

## Atsauces
Juškēvičs

**Juškēvičs** (sieviešu dzimtē **Juškēviča**) jeb **Juškevičs** (krievu un , ; ; sieviešu dzimtē **Juškeviča** *(Юшке́вича; Юшкевіча, Juszkiewicza)*) ir slāvu cilmes uzvārds, kas vēsturiski izplatīts arī Lietuvā (; sieviešu dzimtē *Juškevičienė* (ja precējusies) vai *Juškevičiūtė* (ja neprecējusies)). Cilvēki ar šo uzvārdu:

* Ainārs Juškēvičs (1981) — latviešu florbolists
* Jānis Juškēvičs (1886—1961) — latviešu vēsturnieks un rakstnieks
Kundziņš

**Kundziņš** (sieviešu dzimtē Kundziņa) ir latviešu cilmes uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:

* Ādolfs Kundziņš (1865—1940) — luterāņu mācītājs;
* Kārlis Kundziņš (1850—1937) — luterāņu mācītājs, rakstnieks;
* Kārlis Oskars Kundziņš (1883—1967) — teologs, Latvijas Evaņģēliski luteriskās baznīcas arhibīskaps;
* Krišjānis Kundziņš (1905—1993) — cīkstonis;
* Ludvigs Kundziņš (1855—1940) — veterinārārsts, anatoms, Tērbatas Veterinārā institūta direktors;
* Pauls Kundziņš (1888—1983) — arhitekts, etnogrāfs un LU profesors;
* Pēteris Kundziņš (1886—1958) — gleznotājs, scenogrāfs un pedagogs.
Ainārs Juškēvičs

**Ainārs Juškēvičs** (dzimis  Rīgā) ir profesionāls latviešu florbolists, kurš savas profesionālās karjeras sākumā ir spēlējis SK Latvijas Avīze Latvijas florbola Virslīgā, pirms pievienošanās RTU-INSPECTA komandai. Viņš tiek uzskatīts par vienu no visu laiku labākajiem florbolistiem Latvijā. Viņš tika ierindots 25. vietā 2007. gada pasaules labāko florbolistu sarakstā. Viņš ir bijušais Latvijas florbola izlases spēlētājs un treneris jauniešu florbola klubā komandā FS/MASTERS.

## Atsauces
Mstislavičs

**Mstislavičs** var būt:
* Svjatoslavs Mstislavičs — Novgorodas, Polockas un Smoļenskas kņazs;
* Vladimirs Mstislavičs — Pleskavas kņazs.
Rosens Plevnelijevs

**Rosens Plevnelijevs** (; dzimis ) ir bulgāru politiķis, Bulgārijas prezidents no 2012. līdz 2017. gadam.

1989. gadā absolvējis Sofijas Tehnisko universitāti. 1990. gadā dibinājis privāto celtniecības uzņēmumu Bulgārijā. 2009. gada jūlijā viņš kļuva par reģionālās attīstības ministru.

2011. gada septembrī viņš tika izvirzīts kā partijas "Pilsoņi par eiropeisku Bulgārijas attīstību" kandidāts Bulgārijas prezidenta vēlēšanām. Tajās viņš uzvarēja, un 2012. gada janvārī stājās valsts prezidenta amatā, nomainot Georgiju Parvanovu.
Saskaņā ar Bulgārijas likumiem, valsts prezidents nevar būt kādas politiskās partijas biedrs, tāpēc pirms ievēlēšanas amatā viņš izstājās no "Pilsoņi par eiropeisku Bulgārijas attīstību" partijas.
2017. gada janvārī viņu prezidenta amatā nomainīja Rumens Radevs.

## Ārējās saites
* Mājaslapa
Šimons Peress

**Šimons Peress** (; dzimis , miris ) bija Polijā dzimis Izraēlas politiķis, bijis valsts prezidents, valsts premjerministrs.

Vairāk nekā 66 gadus ilgajā politiskajā karjerā viņš bija 12 kabinetu loceklis, divreiz pildījis premjerministra amata pienākumus, kā arī vienreiz bijis amata vietas izpildītājs. 1959. gadā Š. Peress tika ievēlēts Izraēlas parlamentā Knesetā. Izņemot trīs mēnešu ilgu laikposmu 2006. gada sākumā, viņš Knesetā darbojās līdz pat ievēlēšanas brīdim prezidenta amatā 2007. gadā. Kopumā ir pārstāvējis piecas dažādas partijas Knesetā, taču no 2005. gada bija *[[Kadima]]* biedrs. 1994. gadā saņēmis Nobela miera prēmiju. 2007. gadā ticis ievēlēts valsts prezidenta amatā. Viņš kļuva par pirmo premjerministru, kas ticis ievēlēts prezidenta amatā. Amata atstāšanas brīdī 2014. gadā bija pasaulē vecākais valsts vadītājs.

Miris 2016. gada septembrī.

## Atsauces

## Ārējās saites

*
Žozē Teodors

**Žozē Teodors** (; dzimis ) ir bijušais kanādiešu hokejists, vārtsargs. Karjeras laikā aizvadījis 17 sezonas un 648 spēles Nacionālajā hokeja līgā. 2002. gadā tika atzīts par līgas vērtīgāko spēlētāju, kā arī ieguva labākā vārtsarga balvu.

## Spēlētāja karjera
Savu profesionālā spēlētāja karjeru Teodors uzsāka 1995.—96. sezonā, kad aizvadīja debijas spēli NHL kluba Monreālas "Canadiens" sastāvā, pārējo sezonu spēlējot QMJHL junioru līgā. Nākamās trīs sezonas Žozē savu laiku nācās dalīt starp spēlēšanu NHL un AHL klubā Frederiktonas "Canadiens", taču tad, 1999.—00. sezonā, Teodors kļuva par Monreālas kluba pamatvārtsargu.

2001.—02. sezonā Teodoram izdevās demonstrētu sniegumu, kā rezultātā vārtsargs ieguva līgas vērtīgākajam spēlētājam piešķirto Harta balvu, kā arī labākā vārtsarga Vezinas balvu.

2004.—05. NHL sezonas lokauta laikā Teodors spēlēja Zviedrijas Elitsērijas kluba HC Djurgarden sastāvā. 2005.—06. sezonā Žozē atgriezās "Canadiens" sastāvā, taču februārī tika aizmainīts uz Kolorādo "Avalanche". 2008. gada vasarā kā brīvais aģents spēlētājs pievienojās Vašingtonas "Capitals" rindām, taču divus gadus vēlāk parakstīja līgumu ar Minesotas "Wild".

2011. gada vasarā Teodors parakstīja divu gadu līgumu ar Floridas "Panthers" vienību. 2012.—13. gada sezonā gan komandas sastāvā Teodors aizvadīja vien 15 spēles - mazāk par Jākobu Markstremu un Skotu Klemensenu. 2013.—14. gada sezonā hokejists tā arī nenoslēdza līgumu ar nevienu klubu.

Kanādas izlases rindās spēlējis 2000. gada Pasaules čempionātā, kā arī 2004. gada Pasaules kausa izcīņā.

## Ārējās saites
Patriks Štefans

**Patriks Štefans** (; dzimis ) ir bijušais čehu hokejists, centra uzbrucējs, kurš plašāk zināms kā 1999. gada NHL drafta pirmais numurs. NHL aizvadījis 455 spēles.

## Spēlētāja karjera
Profesionālā spēlētāja karjeru Štefans uzsāka 1996.—97. sezonā Čehijas Ekstralīgas kluba Prāgas "Sparta" sastāvā. Kluba rindās čehu uzbrucējs aizvadīja vēl pirmo 1997.—98. sezonas pusi, taču tad pārcēlās uz Ziemeļameriku, pievienojoties IHL klubam Longbīčas "Ice Dogs", tās sastāvā aizvadot arī 1998.—99. sezonu.

1999.—2000. sezonu Štefans aizvadīja NHL kluba Atlantas "Thrashers" rindās, 72 spēlēs atzīmējoties ar 25 punktiem. Veiksmīgākā uzbrucējam izrādījās 2003.—04. sezona, kurā viņš atzīmējās ar 40 rezultativitātes punktiem. 2004.—05. sezonas NHL lokauta laikā spēlēja SM līgas klubā Tamperes "Ilves", taču tad atgriezās Atlantā.

2006. gada vasarā Štefans tika aizmainīts uz Dalasas "Stars", tās sastāvā aizvadot nākamo sezonu, taču vasarā jaunu līgumu ar nevienu NHL klubu neparakstīja. Štefans pievienojās Šveices hokeja līgas klubam SC Bern, tā sastāvā aizvadot vien trīs spēles, pirms oktobrī paziņojot par savas profesionālās karjeras beigšanu.

Čehijas izlases rindās spēlējis 2006. gada Pasaules čempionātā, tajā izcīnot sudraba medaļu.
 
## Ārējās saites
Margarita Perveņecka

**Margarita Perveņecka** (dz. 1976. gada 16. janvārī Rīgā) ir latviešu dramaturģe un prozaiķe. Viņas darbi ir ievērojami ar neparasto pasaules skatījumu, poētisko izteiksmi, svešvārdu, eksakto zinātņu terminu un neoloģismu bagātību, kas rada atsvešinātu, detalizētu pasaules ainu.

## Biogrāfija
Perveņecka beigusi Latvijas Kultūras akadēmijas Teātra un TV dramaturģijas nodaļu (2001).

Vairākas viņas lugas uzvestas dažādos Latvijas teātros. 

Pēc viņas scenārija uzņemta Arvīda Krieva mākslas filma "Man patīk, ka meitene skumst" (2003), Perveņecka tajā redzama epizodiskā lomā.

Perveņecka saņēmusi Literatūras gada balvu par romānu "Gaetāno Krematoss".

## Lugas
* *Civilķēde jeb Jautrais karuselis*. Žurnālā "Teātra Vēstnesis", 1998; iestudēta teātrī ACUD, Berlīnē, 2002
* *Neaizmirstulīšu desas papīrs*, ar nosaukumu *Ņezabudka vulgaris* iestudēta teātrī "TT", 2002
* *Drakula* (pēc B. Stokera motīviem), iestudēta Daugavpils teātrī, 2003
* *Ludviga prodžekts*, iestudēta Dailes teātrī, 2004
* *Man patika dedzināt*, iestudēta Dirty Deal Teatro, 2012

## Kinoscenāriji
* *Rehabilitācija*. Žurnālā "Luna", 2000
* *Atved mani mājās*. Ekranizēts ar nosaukumu "Man patīk, ka meitene skumst", 2003

## Proza
* *Visi koki aizgājuši*: stāsti. Rīga: Dienas grāmata, 2006
* *Gaetāno Krematoss: atmiņas par gaismu*: romāns. Rīga, Dienas grāmata, 2011
Literatūras gada balva

**Latvijas Literatūras gada balva** (saīsināti **LALIGABA**) ir ikgadējais apbalvojums, ko kopš 2000. gada vairākās nominācijās piešķir labākajiem latviešu daiļliteratūras darbiem un tulkojumiem. Tās piešķiršanu organizē Latvijas Rakstnieku savienība, kopš 2010. gada sadarbībā ar Latvijas Republikas kultūras ministriju, Latvijas Literatūras centru un Ventspils Rakstnieku un tulkotāju māju.

## Balvas saņēmēji

### 2000—2009

### 2010—2019

### Kopš 2020. gada

## Ārējās saites
* Literatūras gada balvas tīmekļa vietne
1213. gads

**1213. gads** () bija gads, kas pēc Jūlija kalendāra sākās otrdienā.

## Notikumi
* 12. septembris — Haime I Barselons kļuva par Aragonas karali.

### Nezināms datums
* Sākās Piektais Krusta karš.
* Notika lietuviešu karagājieni uz Tālavu un Lielvārdi.
* Lietuvieši sagūstīja Tālavas valdnieku Tālivaldi un mēģināja aizvest gūstā uz Lietuvu.

## Dzimuši

## Miruši
* 12. septembris — Pedro II Aragonietis, Aragonas karalis (dzimis 1178. gadā)
Berberu valodas

**Berberu valodas** jeb **tamazigtu valodas** (*Tamaziɣt* vai *Tamazight*, ⵜⴰⵎⴰⵣⵉⵖⵜ, ) ir afroaziātu valodu saimes zars, un tajās galvenokārt runā berberu tautas. Berberu valodas nevienmērīgi izplatītas Ziemeļāfrikā, galvenokārt kalnainajos Marokas un Alžīrijas apgabalos, kā arī tuksnešainajos Alžīrijas dienvidos, Mali rietumos un Nigēras ziemeļos. Atsevišķas berberu kopienas ir arī Tunisijā, Burkinafaso, Mauritānijā, Lībijā un Ēģiptē. Arī Rietumeiropā dzīvo ļoti daudz emigrantu, kas runā berberu valodās. Kopš 2001. gada Alžīrijā un kopš 2011. gada Marokā berberu valodas ir arī valsts valodas. Tiek lēsts, ka kopējais berberu valodu pratēju skaits ir aptuveni no 17 līdz 25 miljoniem. Lielākās valodas pēc pratēju skaita ir šilhu valoda (7 miljoni), kabilu valoda (no 2,6 līdz 6 miljoniem) un centrālatlasa berberu valoda (no 2,5 līdz 3 miljoniem), savukārt teritoriāli visizplatītākā valoda ir tuaregu valoda.

Berberu valodu ISO 639-2 un ISO 639-5 kods ir ber.

Vēsturiski berberu valodas ir bijušas izplatītas visā Ziemeļāfrikā, izņemot Nīlas ieleju un teritoriju uz austrumiem no tās, bet sākot ar 7. gadsimtu, kad Umajādu kalifāts (arābi) iekaroja teju visus Āfrikas ziemeļus, tās izspiedušas un asimilējušas arābu valoda. Šī iemesla dēļ berberu valodās, izņemot tuaregu valodu, ir daudz aizguvumi no arābu valodas. Ir arī daudz feniķiešu, sengrieķu un latīņu valodas izcelsmes vārdu. Tuaregu valodā ir salīdzinoši daudz vārdi, kuru izcelsme ir saistīta ar Čadas un Nilo—Sahāras valodām. Ir zināms, ka nu jau izmirušā valoda guanče piederēja berberu valodu grupai; tā bija izplatīta Kanāriju salās.

## Valodas
Pie berberu valodām pieder gandrīz 30 valodas. Pēc *[[Ethnologue]]* datiem šajā valodu grupā ir 27 valodas. Tās sīkāk dalās 4 apakšgrupas — ziemeļu berberu valodās, rietumu berberu valodās, tuaregu valodā (dienvidu berberu valodā) un austrumu berberu valodās. Par austrumu berberu valodu piederību berberu valodu grupai valodu pētnieki nav vienisprātis.

; Ziemeļu berberu valodas
* šilhu valoda
* centrālatlasa berberu valoda
* kabilu valoda
* rifu valoda
* ghomaru valoda
* šenvu valoda
* šaviju valoda

; Rietumu berberu valodas
* zenagu valoda

; Tuaregu valodas
* tuaregu valoda

; Austrumu berberu valodas
* sivu valoda
* avdžila

## Atsauces

## Ārējās saites
1217. gads

**1217. gads** () bija gads, kas pēc Jūlija kalendāra sākās svētdienā.

## Notikumi

### Nezināms datums
* Tika dibināta Serbijas Karaliste.
* Notika kauja pie Otepē starp Novgorodas krieviem un vācu krustnešiem.
* Notika otrais karagājiens uz Jervu.

## Dzimuši

## Miruši
* 22. septembris — Kaupo, Turaidas novada līvu valdnieks
* Ibn Džubairs, arābu ceļotājs (dzimis 1145. gadā)
* Jūda ben Zamuels no Rēgensburgas, viduslaiku Vācijas ebreju hasīdisma kustības Chassidei Ashkenaz aizsācējs (dzimis 1140. gadā)
Makss Lībermanis

**Makss Lībermanis** (; dzimis , miris ) bija ebreju izcelsmes vācu gleznotājs un grafiķis, viens no redzamākajiem impresionistiem Vācijā.

## Biogrāfija
Dzimis turīga ebreju komersanta ģimenē. Studēja Berlīnē, Veimārā, Parīzē un Nīderlandē. Piedalījās Francijas—Prūsijas karā. 1884. gadā atgriezās dzimtajā Berlīnē un nodzīvoja šeit līdz mūža galam. Izveidoja mākslas kolekciju. No 1922. līdz 1933. gadam - Prūsijas mākslas akadēmijas prezidents.

## Makša Lībermaņa darbu galerija


Attēls:Holländische Nähschule.jpg|*Holländische Nähschule*, 1876, *Dallas Museum of Art*, Dallasa
Attēls:Max Liebermann Boys Bathing.jpg|*Badende Jungen*, 1898, *Neue Pinakothek*, Minhene
Attēls:Liebermann Restaurant Jacob.jpg|*Terrasse im Restaurant Jacob in Nienstedten an der Elbe*, 1902, *Hamburger Kunsthalle*, Hamburga
Attēls:Liebermann Garten Wannsee.jpg|*Wannseegarten*, *Kunsthalle Emden*, Emdene


## Ārējās saites

* Lībermaņa gleznu reprodukcijas zeno.org 
* Lībermaņa muzejs viņā villā Vanzē
Krīvica

**Krīvica** () ir pilsēta Vācijā, Mēklenburgā-Priekšpomerānijā, uz austrumiem no Šverīnes. Āmtes centrs. Pilsētas vārdā nosaukts Marsa krāteris.

## Vēsture
Krīvicas vēsture sniedzas viduslaikos. Pirmo reizi rakstos pilsēta minēta 13. gadsimtā, un tās nosaukums, visticamāk, ir slāvu izcelmes, kas norāda uz senajām vendu saknēm šajā reģionā. 

18. un 19. gadsimtā pilsēta saglabāja lauku un amatniecības centra raksturu. Tajā tika attīstītas mazas manufaktūras, lauksaimniecība un vietējais tirdzniecības tīkls. Dzelzceļa līniju izbūve 19. gadsimta beigās veicināja Krīvicas sasniedzamību un nelielu industriālu attīstību.

## Atsauces

## Ārējās saites
Vecāķi (stacija)

**Vecāķi** ir dzelzceļa stacija Rīgas Ziemeļu rajonā dzelzceļa līnijā Zemitāni—Skulte. Vecāķos pietur visi elektrovilcieni uz Carnikavu, Saulkrastiem un Skulti.Pie stacijas Skultes virziena sliežu kopsavienojuma atrodas atzars uz vilces apakšstaciju. Vidējais no trim ceļiem tiek izmantots vilcienu stāvēšanai, kam Vecāķu stacija nozīmēta kā maršruta galapunkts, tas savienots ar abiem galvenajiem ceļiem un arī izmantojams kustībai caurbraucot jebkurā virzienā. Vecāķi ir A biļešu zonas gala stacija. Stacijā biļešu kase ir slēgta.

## Vēsture
Vecāķu stacija tika atklāta . Sākotnēji par staciju taupības dēļ tika lietots tukšs preču vagons, vēlāk tika lemts stacijas Vecāķos, Rīnūžos un Carnikavā būvēt no Daugavpils mezgla vairs neizmantoto dzelzceļa ēku materiāliem. Stacijas ēka tika uzcelta 1935. gadā. Tā ir saglabājusies līdz mūsdienām. Pēc līdzīga projekta būvēta Saulkrastu stacijas pirmskara ēka.

Pirms stacijas Rīgas virziena sliežu kopsavienojuma agrāk atzarojās dzelzceļa līnija uz Mangaļsalu (iespējams, būvēta jau Otrā pasaules kara laikā). Atjaunota padomju armijas vajadzībām 20. gadsimta 70. gados. Pēc armijas aiziešanas 90. gados nojaukta. Mūsdienās saglabājusies līnijas trase Mangaļsalā un dambis pāri Vecdaugavai, bet Vecāķos trase apbūvēta ar privātmājām un dabā vairs nav redzama.

## Attēlu galerija

Attēls:Vecāķu dzelzceļa stacija.JPG|Vecāķu stacijas ēka 2012. gadā
Attēls:Vecāķu stacija 01.JPG|Vecāķu stacijas ēka 2011. gadā
Attēls:Vecāķu stacija 10.JPG|Vecāķu stacija 2010. gadā
File:Sliežu ceļi Vecāķos.jpg|Sliežu ceļi Rīgas virzienā
File:Sliežu ceļi Vecāķos 2.jpg|Sliežu ceļi Skultes virzienā
Attēls:ER2-989 Vecāķu stacijā.JPG|Elektrovilciens ER2-989 Vecāķu stacijā
Attēls:Vecāķu stacija 02.JPG|Peroni un sliežu ceļi. Skats Rīgas virzienā
Attēls:Vecāķu stacija 13.JPG|Vecāķu stacijas ēka no Mangaļu prospekta puses
Attēls:ER2-1300 Vecāķu stacijā.JPG|Elektrovilciens ER2-1300 atiet no Vecāķu stacijas


### Bijušais Mangaļsalas dzelzceļš

Attēls:Mangaļsalas dzelzceļš 02.JPG|Bijušās Mangaļsalas dzelzceļa līnijas atzarošanās vieta pirms Vecāķu stacijas
Attēls:Mangaļsalas dzelzceļš 04.JPG|Dzelzceļa trase Mangaļsalā
Attēls:Mangaļsalas dzelzceļš 09.JPG|Mangaļsalas dzelzceļa dambis pāri Vecdaugavai


## Atsauces
The Walking Dead (spēle)

***The Walking Dead*** (pazīstama arī ar nosaukumu ***The Walking Dead: The Game*** vēlāk — ***The Walking Dead: Season One***) ir epizodiska datorspēle, kas balstīta uz Roberta Kirkmena tāda paša nosaukuma komiksu sērijas, un izdota PC, *[[PlayStation 3]]*, *[[Xbox 360]]*, *[[macOS|Mac OS X]]* un IOS. Spēli izstrādāja un izdeva *[[Telltale Games]]*. Spēles izdošana bija paredzēta 2011. gada pēdējos mēnešos, bet izstrādes procesa problēmu dēļ spēles izdošanu atlika uz 2012. gada sākumu. Sākotnēji ieplānots, ka spēle sastāvēs no piecām epizodēm, tomēr vēlāk pieņemts lēmums izdot arī sesto papildepizodi. Pirmā epizode izdota 2012. gada 25. aprīlī visām platformām izņemot iOS versiju, savukārt pēdējo epizodi izdeva 2013. gada 3. jūlijā.

Kirkmens teica, ka atšķirībā no tipiskas zombiju spēles, kā, piemēram, *[[Left 4 Dead]]*, tā vairāk ir fokusēta uz varoņu rakstura īpašībām, viņu emocijām un mijiedarbību, nevis pašu spēles darbību.

Pateicoties labiem kritiķu vērtējumiem un lielam pārdošanu skaitam *Telltale Games* izdeva vairākus spēles turpinājumus: *[[The Walking Dead: Season Two]]* (2013—2014), *[[The Walking Dead: A New Frontier]]* (2016—2017) un *[[The Walking Dead: The Final Season]]* (2018—2019).

## Spēles process
Spēle tiek stāstīta no jauna galvenā varoņa Lī Everta saktu punkta, kurš pirmajā sezonā ir vienīgais vadāmais tēls spēlē. Pirms apokalipses Lī bija vēstures pasniedzējs agustskolā, kurš strīda laikā nogalināja sievas mīlnieku, par ko tika notiesāts uz mūža ieslodzījumu. Vedot Lī uz cietumu policijas mašīna ietriecās mironī un policists gaja bojā, pēc kā kļuva par zombiju. Nogalinot inficētu policistu Lī nokļuva brīvībā. Meklējot palīdzību tuvakajā savupmāja viņš atrada astoņgadīgu meiteni Klementīnu, kura slēpās no miroņiem koka namiņā. Kopā ar Klementīni Lī devās meklēt viņas vecākus, pa ceļam satiekot citus izdzīvojušus, ar kuriem Lī var kontaktēties un viņa darbības ietekmē spēles sižetu dažādos veidos, piemēram, brīdī, kad jāizvēlas kuru no diviem cilvēkiem izglābt no miroņiem, tēlu, kuru neizvēlēsies aizies bojā, līdz ko to daļa no spēles sižeta mainīsies, pielāgojoties spēlētāja izvēlei. Papildus spēlē parādās arī vairāki personāži no oriģinālā komiksa, tie ir Glens, Šons un Hēršels. Spēlētājam ir iespēja tos satikt pirms komiksos aprakstītiem notikumiem.

Spēlē sastopas piedzīvojumu spēles un darbības spēles sižets ar lomu spēles elementiem. Kā citās *Telltale* spēlēs, arī šajā spēlētājam ir jāizmanto pieejamie priekšmeti un apkārtne, bet atšķirībā no iepriekšējām, šis spēlē, galvenajam varonim ir dots laiks, lai paveiktu nepieciešamās darbības. Neiekļaujoties dotajā laikā spēlētāja tēls var nomirt un epizodes fragmentu nāksies iziet pa jaunam.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Oficiālā mājaslapa
Vilhelms Gustlofs

**Vilhelms Gustlofs** (; dzimis , miris ) bija Vācijā dzimis šveiciešu nacists. NSDAP Šveices nodaļas vadītājs, kuru 1932. gadā nodibināja Davosā.

Strādāja Šveices valdības meteodienestā. 1929. gadā iestājās nacistu partijā. Izplatīja antisemītisko sacerējumu "Cionas gudro protokoli", tādēļ vietējā ebreju kopiena iesūdzēja Gustlofu tiesā. Gustlofa sieva Hedviga strādāja par Hitlera sekretāri. 1936. gada 4. februārī Gustlofu viņa mājās nogalināja ebreju students Dāvids Frankfurters.

Slepkavība tika plaši izmantota nacistu propagandā. Gustlofa vārdā tika nosaukts pasažieru kuģis *[[Wilhelm Gustloff (kuģis)|Wilhelm Gustloff]]*. Gustlofa slepkavība ir Gintera Grasa 2002. gada romāna "Krabja gaitā" (*Im Krebsgang*) sižeta sastāvdaļa.

## Ārējās saites