open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Rembates muiža

thumb|250px|Rembates muižas pils pirms Pirmā pasaules kara
thumb|250px|Sagrautā Rembates muiža Pirmā pasaules kara laikā
**Rembates muižas pils** bija Rembates () muižas kungu māja, kas celta 19. gadsimtā vēlīnā klasicisma stilā tagadējā Lielvārdes pilsētā. Līdz mūsdienām saglabājies Rembates muižas parks, kas ir valsts nozīmes aizsargājams dabas objekts.

## Vēsture
„Bruņinieku ordeņa laikos Rembate piederējusi pie Lielvārdes,” rakstīja Andrejs Pumpurs. Polijas — Zviedrijas kara laikā muižu lauki paplašinājās un veidojās jaunas muižas, un gandrīz iznīkušā Mēmesciema vietā izveidojās Ringes muiža kā viena no Lielvārdes muižas palīgmuižām.

1725. gadā tā tika atdalīta no Lielvārdes muižas, kļūdama par patstāvīgu saimniecisku vienību.

1770. gadā Lielvārdes muižas īpašnieks Heinrihs Ērihs fon Volfenšilds Rembates muižu piešķīra savam krustdēlam baronam fon Īgelštrēmam.

1811. gadā Elizabete Anna fon Štriha pārdeva muižu Frīdriham Vilhelmam fon Štrengeram par 1 550 000 sudraba rubļiem. Vēlākos gados muiža kļuva par Rīgas rātskunga Eberharda Bērensa no Rautenfeldas (1738—1810) īpašumu.

Viens no vēlākajiem muižas īpašniekiem Heinrihs fon Rautenfelds (dzimis 1822. gadā) bija studējis Tērbatā un bija ļoti inteliģents cilvēks, labs diplomāts, tiesas lietu zinātājs, ekonoms, matemātiķis un būvmākslas pratējs, pašrocīgi veica nivelēšanas darbus kanāla rakšanai un apūdeņošanai ainavas parka veidošanai apkārt muižas ēkām.

1858. gada pavasarī dienestā pie barona Heinriha fon Rautenfelda iestājās Andrejs Pumpurs kā „pirmais mērnieka puisis” pie mērnieka palīga.

1858. gadā pie Rembates muižas pils sāka veidot ainavu parku, izveidojot ūdenskrituma kaskādi un dīķi ar saliņu.

Pili nodedzināja 1905. gada revolūcijas laikā, tad to atjaunoja pēc Vilhelma Romāna Reslera (*Roessler*, 1878—1949) projekta. Pirmā pasaules kara laikā Rembates pils atradās piefrontes zonā un to sagrāva vācu artilērijas apšaudē pāri Daugavai.

Rembates muižas vietā šobrīd atrodas Lielvārdes kultūras nams.

## Parks
Parks 13 hektāru platībā stiepjas no Lielvārdes dzelzceļa stacijas pāri Rīgas — Daugavpils šosejai līdz Daugavas krastam. 1968. gadā saliņu dīķī nosauca Spīdalas vārdā; tur notiek koncerti, teātra izrādes un dejas. Kopš 1997. gada parkā atrodas Uldevena koka pils. Parkā ir izstādīti arī vides objekti "Goda krēsls" vairākām ar Lielvārdi saistītām personām (Paulam Kveldei, Gunāram Priedem, Kārlim Grigulim, Arvedam Paeglei).

## Atsauces
Bērensi fon Rautenfeldi

thumb|Bērensu fon Rautenfeldu dzimtas ģerbonis
**Bērensi fon Rautenfeldi** (), līdz 1752. gadam **Bērensi** () bija Rīgas patriciešu, vēlāk muižnieku dzimta.

## Vēsture
Dzimtas ciltstēvs bija Rīgas tirgotājs Heinrihs Bērenss (1699—1778), kurš pēc Lielā Ziemeļu kara ieradās Rīgā un 1735. gadā ieguva Rīgas pilsoņa tiesības. Iespējams, ka viņa tēvs bija Kēnigsbergas aldaris Johans Bērenss (*Berends, Behrentz*).
1737. gadā Heinrihs apprecēja Rīgas rātskunga meitu Katrīnu Hedvigu Krīgeri (*Krüger*), viņiem piedzima pieci dēli — Eberhards (1738—1810), Heinrihs (1740—1815), Johans Georgs (1741—1805), Kārlis (1747—1809) un Ludvigs Vilhelms (1748—1797).

1749. gadā Heinrihs Bērenss kļuva par Lielās ģildes vecāko. 1752. gadā viņu iecēla par Krievijas impērijas galma komercpadomnieku un tajā pašā gadā uzņēma Svētās Romas impērijas dižciltīgo kārtā ar uzvārdu *Bērenss no Rautenfeldas*.
Viņš iegādājās Kastrānes muižu, Jaunraunas muižu (*Ronneburg-Neuhof*) un Raunas pilsmuižu (*Schloss Ronneburg*), kuras pēc viņa nāves 1778. gadā mantoja viņa dēli.

Ludvigu Vilhelmu Bērensu no Rautenfeldas 1797. gadā uzņēma Vidzemes bruņniecības matrikulā, bet Georgu Bērensu no Rautenfeldas 1800. gadā gan Igaunijas bruņniecības, gan Vidzemes bruņniecības matrikulā.

No dzimtas uzvārda cēlies Bieriņu muižas latviskais nosaukums, to pārvaldīja secīgi Heinrihs Eberhards Bērenss fon Rautenfelds (1822—1895), Heinrihs Augusts Bērenss fon Rautenfelds (1850—1896) un viņa atraitne Teofila Anna Margarēte Bērensa fon Rautenfelde. Pēdējā Bieriņmuižas īpašniece pēc Heinriha Augusta Bērensa fon Rautenfelda nāves 1923. gadā bija viņa sieva Elizabete Emīlija, dzimusi Kuģenieks.

## Bērensu fon Rautenfeldu muižas Latvijā
* Biržu muiža (*Groß-Buschhof*), mantoja ģenerālleitnants Johans Georgs Bērenss no Rautenfeldas (1741—1805)
* Bīriņu muiža (*Kolzen*)
* Budas muiža, mantoja rātskungs Eberhards Bērenss no Rautenfeldas (1738—1810)
* Gaujienas muiža, nopirkta 1784. gadā, mantoja Heinrihs Bērenss no Rautenfeldas (1740—1815), pārdota 1818. gadā
* Jaunraunas muiža (*Ronneburg-Neuhof*), mantoja rātskungs Eberhards Bērenss no Rautenfeldas (1738—1810)
* Karvas muiža
* Kastrānes muiža (*Kastran mit Smerle*), mantoja pulkvedis Ludvigs Vilhelms Bērenss no Rautenfeldas (1748—1797)
* Ķeguma muiža (*Keggum*)
* Rembates muiža (*Ringmundshof*), mantoja rātskungs Eberhards Bērenss no Rautenfeldas (1738—1810)

## Galerija

Bieriņu muiža.jpg|Bieriņu muižas ēka pēc pārbūves par īres namu (1928)
Attēls:BM06183Am.jpg|Rembates muiža (1796)


## Atsauces
Vilhelms Reslers

**Vilhelms Romāns Reslers** (; 1879–1949) bija vācbaltiešu izcelsmes arhitekts.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1878. gada 27. decembrī Rīgā Romāna Reslera un viņa sievas Annas Ģertrūdes, dzimušas Šveinfurtes, ģimenē. Pianista Riharda Aleksandra Reslera (*Richard Alexander Rössler*, 1880–1962) vecākais brālis.
1904. gadā absolvēja studijas Rīgas Politehniskajā institūtā. 1907. gadā atvēra savu biroju, strādāja kopā ar arhitektiem A. Reinbergu, G. Berči, R. Heršelmani. 1939. gadā  izceļoja uz Vāciju, miris 1949. gadā Ramštatē.

## Ievērojamākie projekti

* Rīgas pilsētas lombarda ēka (1908), vēlākā Latvijas Valsts vēstures arhīva ēka 
* Ķeizarmeža villu kolonijas projekts (1910), tagad Mežaparks
* Lielbātas muižas kungu māja (1912), vēlākā Saulkalnes sanatorija pie Vaiņodes 
* Jaunciema Evaņģēliski luteriskā baznīca (1913, 1931) 
* Forburgas kvartāls (1913–1914), kopā ar arhitektiem H. Johansonu un E. Cereru
* Rembates muižas pils 
* Trikātas spirta brūzis


Latvijas Valsts vēstures arhīvs.jpg| Latvijas Valsts vēstures arhīvs, agrākā Rīgas pilsētas lombarda ēka
Lielbātas muiža.jpg|Sanatorija "Saulkalne", agrākā Lielbātas muižas kungu māja  
RigaEksporta6.jpg|Forburgas kvartāla ēka Eksporta ielā 6 
Jaunciema baznica.JPG|Jaunciema baznīca
Rembates muiža pirms 1914.jpg|Rembates muižas pils 


## Literatūra
* Vācu arhitekti Latvijā. Rīga: Latvijas vācu savienība, 2013. 

## Atsauces
Džims Leitons

**Džims Leitons** (, dzimis ) ir bijušais Skotijas futbolists, spēlēja vārtsarga pozīcijā, bijis Skotijas futbola izlases dalībnieks.

Savu karjeru sācis ''Aberdeen'' komandā, kur pie trenera Aleksa Fergusona izcīnīja vairākas vietējās trofejas un UEFA Kausu ieguvēju kausu 1983. gadā. 1988. gadā pievienojies Fergusona vadītai ''Manchester United''. *Manchester United* komandā aizvadījis 73 augstākās līgas spēles. Vēlāk neilgu laiku bijis ''Arsenal'', ''Reading'', ''Dundee'' un ''Sheffield United'' komandu pārstāvis. 1993. gadā pievienojies ''Hibernian'' komandai, bet savu karjeru noslēdzis *Aberdeen*.

Ar Skotijas futbola izlasi piedalījies 1982., 1986., 1990. un 1998. gada FIFA Pasaules kausā. Bija izlases sastāvā arī 1996. gada Eiropas čempionātā, bet palika rezervē. Kopumā izlases kreklā aizvadījis 91 maču.

## Sasniegumi
**Aberdeen**

* Skotijas Premjerlīga: 1983–84, 1984–85
* Skotijas kauss: 1981–82, 1982–83, 1983–84, 1985–86
* Skotijas Līgas kauss: 1985–86
* UEFA Kausu ieguvēju kauss: 1982–83
* UEFA Superkauss: 1983

**Manchester United**

* FA kauss: 1989–90
* FA Charity Shield: 1990 (dalīts)

**Dundee**

* Skotijas futbola līgas Pirmā divīzija: 1991–92

## Ārējās saites
Alekss Maklīšs

**Aleksandrs Maklīšs** (, dzimis ) ir Skotijas futbola treneris un bijušais futbolists, spēlējis aizsarga pozīcijā, bijis Skotijas futbola izlases dalībnieks.

Gandrīz visu savu spēlētāja karjeru pavadījis ''Aberdeen'' komandā. Tur viņš aizvadīja gandrīz 500 līgas spēles, trīs reizes uzvarēja Skotijas Premjerlīgā, piecas reizes ieguva Skotijas kausu, kā arī 1983. gadā uzvarēja UEFA Kausu ieguvēju kausā un UEFA Superkausā.

Ar Skotijas futbola izlasi piedalījies 1982., 1986. un 1990. gada FIFA Pasaules kausā. Kopumā izlases kreklā aizvadījis 77 mačus.

Savu trenera karjeru Maklīšs sāka ''Motherwell'' un ''Hibernian'' komandās. 2001. gadā viņš kļuva par ''Rangers'' treneri, kur piecu gadu laikā izcīnījis divus Premjerlīgas titulus. 2007. gadā vadījis Skotijas futbola izlasi, tomēr izlasi viņš vadīja tikai 10 mēnešus. Vēlāk vadījis Anglijas klubu ''Birmingham City''. Lai gan komanda izkrita no Premjerlīgas, Maklīšs komandu 2010–11. gada sezonā ieveda atpakaļ Anglijas augstākajā līgā. Vēlāk vadījis *Birmingham City* niknākos konkurentus ''Aston Villa'', kā arī *[[Nottingham Forest]]*. Pēcāk vadījis Beļģijas klubu ''Genk'' un Ēģiptes klubu ''Zamalek''. 2018. gadā noslēdzis divu gadu līgumu par Skotijas izlases vadīšanu, tomēr pēc 3–0 zaudējuma Kazahstānai,  viņš tika atbrīvots no amata.

## Sasniegumi

### Spēlētāja karjera
**Aberdeen**

* Skotijas Premjerlīga: 1979–80, 1983–84, 1984–85
* Skotijas kauss: 1981–82, 1982–83, 1983–84, 1985–86, 1989–90
* Skotijas Līgas kauss: 1985–86, 1989–90
* UEFA Kausu ieguvēju kauss: 1982–83
* UEFA Superkauss: 1983

### Trenera karjera
**Hibernian**

* Skotijas Pirmā divīzija: 1998–99

**Rangers**

* Skotijas Premjerlīga: 2002–03, 2004–05
* Skotijas kauss: 2001–02, 2002–03
* Skotijas Līgas kauss: 2001–02, 2002–03, 2004–05

**Birmingham City**

* Anglijas Līgas kauss: 2010–11

## Atsauces

## Ārējās saites
Lielbātas muiža

thumb|250px|Saulkalnes sanatorija Lielbātas muižas kungu mājā (pirms 1929).
thumb|250px|Saulkalnes sanatorija pēc piebūves uzcelšanas (pēc 1929).
**Lielbātas muižas** () jeb **Vaiņodes muižas** kungu māja atrodas Dienvidkurzemes novada Vaiņodes pagasta Lielbātā. Līdz 1920. gada zemes reformai piederēja Ostenzakenu dzimtai.
Arhitektūras, kultūras un vēstures piemineklis.

## Vēsture
16. gadsimtā **Bātas muiža** (*Bahten*) atradās Embūtes draudzes novadā un piederēja Embūtes fogtam Heinriham no Sakas (*Heinrich von Sacken*), bet senāko Bātas medību muižas ēku 17. gadsimtā cēlis Ernests Sakens. 1905. gada revolūcijas laikā ēka nodedzināta, bet 1912. gadā muižas īpašnieks Konstantīns fon der Ostenzakens to atjaunoja, pilsoniskā jūgendstila ēkas projekta autors bija Vilhelms Reslers.

Pēc zemes reformas 1923. gadā (Liel)Bātas muiža ar Vecbātas pusmuižu (*Alt-Bahten*), Bātes Jauno pusmuižu (*Neuhof*) un Augustes pusmuižu (*Augustenhof*) pārgāja valsts īpašumā, bijušajā Lielbātas muižas kungu mājā atklāja sanatoriju plaušu tuberkulozes slimnieku ārstēšanai, kuru 1929. gadā nodēvēja par Saulkalnes sanatoriju un taisnā leņķī piebūvēja analogās formās ieturētu korpusu pēc arhitekta Jāņa Gaiļa (1882—1957) projekta.

Latvijas PSR laikā šeit darbojās tuberkulozes sanatorija "Vaiņode", bet kopš 1986. gada — Republikāniskā psihoneiroloģiskā rehabilitācijas slimnīca.

1994. gadā slimnīcu slēdza un ēkas privatizēja. 2000. gadā bijušās muižas ēkas un zemi ap tām nopirka uzņēmējs Andris Griģis, kurš aizliedzis pieeju ēkām un sanatorijas dīķim.

## Atsauces
Johanness Kīns

**Johanness Kīns** (; dzimis  Pasavā) ir vācu biatlonists.

## Karjera
Ar biatlonu sāka nodarboties 2004. gadā. 2010. gada Pasaules čempionātā jauniešiem izcīnīja uzvaru sprintā un otro vietu iedzīšanā. Stafetē jau piedalījās junioru konkurencē, iegūstot zelta medaļu. 2011. gada Pasaules čempionātā junioriem izcīnīja trīs medaļas — vispirms ieguva sudrabu sprintā, bet tad uzvarēja iedzīšanā un stafetē. 2011.—2012. gada sezonā debitēja pieaugušo konkurencē, startējot IBU kausā. 2012. gada Eiropas čempionātā ieguva zelta medaļu stafetē.

Pasaules kausa sacensībās debitēja  Pokļukā ar 17. vietu sprintā. 2015. gada 15. janvārī pirmoreiz uzvarēja IBU kausa posmā. Piedalījās  Phjončhanā, startējot tikai 20 km individuālajā distancē un ieņemot 58. vietu. Pasaules kausa posmos pirmo reizi uz goda pjedestāla kāpa  pēc 2. vietas 20 km distancē. Pasaules čempionātā pirmo reizi piedalījās 2019. gadā Estešundā, bet savu līdz šim labāko rezultātu sasniedza 2020. gadā, ieņemot 10. vietu distancē ar kopēju startu. 2021. gada Eiropas čempionātā Dušņikizdrojā ieguva bronzas medaļu sprintā.

 Hohfilcenē sprintā izcīnīja savu pirmo uzvaru Pasaules kausa posmos. 2025. gada Pasaules čempionātā Lencerheidē izcīnīja pirmo pasaules čempionāta medaļu — bronzu stafetē, startējot kopā ar Filipu Navratu, Danilo Rītmilleru un Filipu Hornu.

## Karjeras rezultāti
### Olimpiskās spēles

### Pasaules čempionāts

### Pasaules kausa kopvērtējums

## Atsauces

## Ārējās saites
Uldis Roga

**Uldis Roga** (dzimis 1941. gada 28. septembrī Dobeles rajona Bukaišu pagastā) ir latviešu gleznotājs-akvarelists un pedagogs.

## Biogrāfija
Uldis Roga dzimis 28. septembrī Dobeles rajona Bukaišu pagastā Arnolda un Vilmas Rogas (dzimušas Skābardes) ģimenē. Pēc Ulda Vilmai un Arnoldam piedzima divas meitas — Dzintra un Aija.

Uldis Roga pabeidza Bēnes pamatskolu, un pēc tam strādāja par krāsotāju Dobeles remontu un celtniecības pārvaldē. 1962. gadā uzsāka mācības Rīgas Lietišķās mākslas vidusskolas Dekoratīvās noformēšanas nodaļā, ko pabeidza 1966. gadā. No 1966. līdz 1977. gadam strādāja Jelgavas pilsētas kultūras namā par dekoratoru noformētāju. 1964. gadā 31. decembrī appriecējas ar Intu, ar kuru laulībā piedzima trīs bērni — Inga Raudinga , Indra Roga un Kaspars Roga. Kopš 1977. gada vada zīmēšanas kursus, Ulda Rogas zīmēšanas studijas vadītājs.

Kopš 1986. gada Roga ir Latvijas Mākslinieku savienības biedrs un kopš 2009. gada — arī Jelgavas Mākslinieku biedrības biedrs.

2011. gadā izdevniecība "Mansards" izdeva Māra Branča grāmatu "Jelgavas gleznotājs Uldis Roga".

## Māksla
Glezno Zemgales ainavas, piepilsētas, senās Jelgavas motīvus, ievērojamu kultūras darbinieku dzimtās vietas ("Sprīdīši", "Zilēni", "Auči"). 1970. gadu sākuma darbos bieži izmantojis formu stilizāciju, tā veidojot gleznas ar dekoratīvu raksturu. 1980. gados atgriezies pie reālistiska tēlojuma, uzsverot noskaņas dabā, diennakts un gadalaiku raksturīgo apgaismojumu. Ulda Rogas akvareļos un pasteļos, vēlākos gados arī eļļas gleznās ir atrodama visa Jelgava četros gadalaikos.

## Izstādes
Uldis Roga profesionālo mākslinieku izstādēs piedalās kopš 1973. gada. Viņam ir bijušas vairākas personālizstādes Ģederta Eliasa Jelgavas Vēstures un mākslas muzejā (1991, 2005, 2013, 2020), Daugavpils Pedagoģiskajā institūtā (1995), Latvijas Republikas vēstniecībā Tallinā, Igaunijā (1995), Talsu novada muzejā (1997), Noršēpingā, Zviedrijā (1998), Rīgas Svētā Pētera baznīcā (2007, kopā ar Ivaru Klaperu), Jelgavas pilsētas kultūras namā (2011), Jelgavas Svētās Trīsvienības baznīcas galerijā (2012), Dobeles novadpētniecības muzejā, Jelgavas pilsētas bibliotēkas izstāžu zālē (2015), Saldus Kapellera namā (2017), viesnīcā "Jelgava" un citur.

## Apbalvojumi

* 2008. gadā saņēmis Jelgavas pilsētas augstāko apbalvojumu "Goda zīme"
* 2015. gadā apbalvots ar Jelgavas pilsētas atzinības zīmi "Jelgava 750 — Vēstures griežos"
* 2017. gadā saņēmis Jelgavas novada simpātiju balvu Ģederta Eliasa balvas izstādē par lauku tēmas atspoguļojumu Latvijas glezniecībā

## Atsauces
Bogora

**Bogora** () ir pilsēta Indonēzijā, Rietumjavas provinces administratīvais centrs. 2021. gadā pilsētā dzīvoja 1,07 miljoni iedzīvotāju.

Bogora atrodas Javas salas iekšzemē, aptuveni 50 km uz dienvidaustrumiem no Indonēzijas galvaspilsētas Džakartas.1905. gadā nīderlandieši tai piešķīra pilsētas statusu. Bogoru ieskauj vulkāniski kalni, viens no tiem ir Salaka kalns.

Vidēji gaisa temperatūra visu gadu ir 25 °C. Nokrišņu daudzums svārstās no 1700 līdz 3500 mm. Vislietainākais periods, līdzīgi kā citur Indonēzijā, ir no novembra līdz aprīlim.

## Ārējās saites

*
2003.—2004. gada UEFA Čempionu līgas sezona

**2003.—2004. gada UEFA Čempionu līgas sezona** bija Eiropas spēcīgākā futbola klubu turnīra 49. sezona un 12. zem UEFA Čempionu līgas nosaukuma. Sezona ilga no  līdz . Finālspēle norisinājās ''Arena AufSchalke'' stadionā Gelzenkirhenē.

Par UEFA Čempionu līgas uzvarētājiem otro reizi kļuva Portugāles klubs ''Porto'', kas finālā uzvarēja Francijas klubu ''Monaco'' ar rezultātu 3–0. Pirmo reizi kopš 1987. gada, par Eiropas spēcīgāko klubu kļuva klubs no Portugāles. Pirmo reizi izslēgšanas spēlēs piedalījās 16 klubi.

## Kvalifikācija

### Pirmā kvalifikācijas kārta

|}

### Otrā kvalifikācijas kārta

|}

### Trešā kvalifikācijas kārta

|}

## Grupu turnīrs
Pirmo reizi UEFA Čempionu līgas grupu turnīrā piedalījās *[[Real Sociedad]]*, *[[Bigo "Celta"|Celta Vigo]]*, *[[VfB Stuttgart|Stuttgart]]* un *[[FK Partizan|Partizan]]*.

### A grupa

### B grupa

### C grupa

### D grupa

### E grupa

### F grupa

### G grupa

### H grupa

## Izslēgšanas spēles

### Astotdaļfināli

|}

### Ceturtdaļfināli

|}

### Pusfināli

|}

### Fināls

## Labākie vārtu guvēji

## Atsauces

## Ārējās saites

* UEFA mājaslapa
Nogalināt Bilu 1. daļa

**"Nogalināt Bilu 1. daļa"** () ir 2003. gada ASV asa sižeta filma, kuras režisors un scenārija autors ir Kventins Tarantīno. Filmā galvenās lomas atveido Uma Tūrmane, Lūsija Liu, Maikls Madsens, Derila Hanna, Vivika Foksa un Deivids Karedīns.

Filma ir par algotu slepkavu "Melno mambu" (Tūrmane), kura atriebjas slepkavu komandai un tās līderim, par mēģinājumu nogalināt viņu un viņas vēl nedzimušo bērnu.

Filma bija gan kritiski, gan finansiāli veiksmīga, nopelnot 180 miljonus ASV dolāru pie 30 miljonu budžeta. Filmas otrā daļa iznāca 2004. gadā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Matrikss atjaunots

**"Matrikss atjaunots"** () ir 2003. gada ASV zinātniskās fantastikas asa sižeta filma, kuras režisori ir Endijs un Lerijs Vačovski. Filmā galvenās lomas atveido Kiānu Rīvss, Lorenss Fišbērns, Kerija Anna Mosa, Hugo Vīvings, Džeida Pinketa-Smita un Glorija Fostere. Tā ir flimas "Matrikss" turpinājums un filmu sērijas "Matrikss" otrā filma.

"Matrikss atjaunots" pirmizrāde notika . Filma tika izrādīta 2003. gada Kannu kinofestivālā. Filma saņēma galvenokārt pozitīvas kritiķu atsauksmes. Filmas kopējie ienākumi sasniedza 739,4 miljonus ASV dolāru. Filmas turpinājums "Matrikss — Revolūcija" iznāca sešus mēnešus vēlāk.

## Atsauces

## Ārējās saites
Kerija Anna Mosa

**Kerija Anna Mosa** (, dzimusi ) ir Kanādas aktrise. Vispasaules atpazīstamību ieguvusi, attēlojot Trinitiju filmās "Matrikss" (1999), "Matrikss atjaunots" (2003), "Matrikss — Revolūcija" (2003) un "" (2021). Piedalījusies arī Kristofera Nolana filmā "Memento" (2000), par ko saņēma Neatkarīgā gara balvu balvu kā labākā aktrise otrā plāna lomā.

Mosa ir piedalījusies tādās filmās kā *[[Red Planet]]* (2000), "Šokolāde" (2000), "Fido" (*Fido*, 2006), *[[Snow Cake]]* (2006), "Paranoja" (2007), *[[Unthinkable]]* (2010), *[[Silent Hill: Revelation]]* (2012) un "Pompeji" (*Pompeii*, 2014). Atveidojusi Džerijas Hogartas lomu *[[Netflix]]* seriālā "Džesika Džonsa" (2015–2019).

## Ārējās saites
Vaiņode (stacija)

**Vaiņodes stacija** bija līnijas Liepāja—Vaiņode dzelzceļa stacija Vaiņodē, kas slēgta 1998. gadā. 2021. gada pirmajā pusē pēc gadu ilgiem būvdarbiem rekonstruētajā stacijas ēkā atklāja Vaiņodes novada Uzņēmējdarbības centru.

## Vēsture
Vaiņodes stacija atklāta 1871. gadā pēc dzelzceļa līnijas Liepāja—Romni izbūves.
Stacija ieguva militāru nozīmi pēc Vaiņodes dirižabļu lidostas uzbūvēšanas 1916. gadā un Vaiņodes lidlauka iekārtošanas 1939. gadā. Pirmā pasaules kara gados no stacijas uz lidostu izbūvēja dzelzceļa atzaru.

Līdz 1989. gadam maršrutā Liepāja—Vaiņode kursēja 4 pasažieru vilcienu pāri dienā, bet posmā Vaiņode—Priekule arī vilciens Rīga—Klaipēda.

Līdz 1995. gadam kursēja vilciens Rīga—Mažeiķi—Vaiņode—Liepāja. 1995. gadā maršrutā Liepāja—Vaiņode  vilcienu skaitu samazināja līdz 2 pāriem dienā, bet no 1996. gada līdz kustības pārtraukšanai — 3 pāriem. Pasažieru vilciena kustību pārtrauca .
thumb|200px

Vaiņodes dzelzceļa stacija pirms 1940.png|Vaiņodes dzelzceļa stacija ziemā 
Vaiņodes stacija 1925.jpg|Vaiņodes stacija (1925)
Vaiņodes stacija pēc 1930.jpg|Vaiņodes stacija (pēc 1930)


## Atsauces
Lorenss Fišbērns

**Lorenss Džons Fišbērns III** (; dzimis ) ir ASV aktieris, kinoproducents, scenārists un režisors. Vislabāk pazīstams, attēlojot Morfeju filmās "Matrikss" (1999), "Matrikss atjaunots" (2003) un "Matrikss — Revolūcija" (2003). Pazīstams arī par lomu filmā *[[Boyz n the Hood]]* (1991), Frānsisa Forda Kopolas kara filmā "Mūsdienu apokalipse" (1979), kā arī filmās "Džons Viks" (2014), "Džons Viks 2" (2017), "Džons Viks 3: Parabellum" (2019) un "Džons Viks 4" (2023).

Par lomu filmā "Kāds mīlai ar to sakars?" (*What's Love Got to Do With It*, 1993) Fišbērns tika nominēts Amerikas Kinoakadēmijas balvai kā labākais aktieris galvenajā lomā. Ieguvis Tony balvu par lugu *[[Two Trains Running]]* (1992) un ''Emmy'' balvu par seriālu "*[[TriBeCa]]*" (1993).

Piedalījies arī tādās filmās kā "Purpura krāsa" (*The Color Purple*, 1985), *[[School Daze]]* (1988), "Ņujorkas karalis" (1990), *[[Deep Cover (1992. gada filma)|Deep Cover]]* (1992), *[[Searching for Bobby Fischer]]* (1993), "Cauri horizontam" (1997), "Noslēpumu upe" (2003), *[[Akeelah and the Bee]]* (2006), "Infekcija" (2011), "Tērauda vīrs" (2013), "Betmens pret Supermenu: Taisnības rītausma" (2016), "Skudrcilvēks un Lapsene" (2018).

Piedalījies seriālos "CSI Lasvegasa" (2008—2011), "Hanibāls" (2013—2015) un *[[Black-ish]]* (2014—pašlaik).

## Filmogrāfija

## Ārējās saites
Zenta Upīte

**Zenta Upīte** ir Latvijas Televīzijas seriāla "Neprāta cena", kā arī TV3 Latvija seriālu "Zentas brīvdienas" "UgunsGrēks" galvenais tēls. Viņu tēlo latviešu aktrise Regīna Devīte.

## Biogrāfija
Istabene, atraitne, Mildas nelaiķa dēla sieva. Citiem stāsta un uztraucas par saviem bērniem, kurus sauc par bārenīšiem. Kādreiz bija iemīlējusies Aivarā un joprojām viņš patīk. Bieži vien ir bezkaunīga, patīk baumot, melot un kādreiz ar to arī nopelnīt. Piemīt vēlme piesavināties kaut ko svešu un noklausīties citu sarunas. Šo izdarību dēļ reiz arī tika atlaista un tad neilgu laiku strādāja "Mare SPA" par istabeni, bet arī tur savu izdarību dēļ tika atlaista. Viņai izdevās Aivaram izlūgties tikt atpakaļ uz Pētersonu viesnīcu. Apprecējās ar Induli. Bijusi iemīlējusies Zigmārā, Rūdolfā, Krisā. 4. sezona tika atlaista, jo Solveiga sameloja, ka Zenta viņai iedūra. Vēlāk viņu pieņēma atpakaļ darbā. Meloja Zigmāram, ka ir viesnīcas menedžere, taču vēlāk Ieva pateica taisnību. 3. sezonā sāka strādāt papildus par masieri savā veļasistabā, līdz Marta pieķēra un redzēja, ka noviltojusi sertifikātu. Tādēļ Marta aizliedza viņai turpināt masēt, kamēr nebūs izgājusi kursus līdz galam.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Oficiālā mājaslapa
Kilovatstunda

**Kilovatstunda** (**kW⋅h**, arī **kWh** vai **kW h**) ir enerģijas ārpussistēmas mērvienība, kuru galvenokārt izmanto elektroenerģētikā.

## Definīcija
Elektroenerģētikā viena kilovatstunda ir enerģija, kuru vienas stundas laikā patērē elektriska ierīce, kuras jauda ir viens kilovats. Kilovatstundās izsaka ne tikai elektroierīču patērēto enerģiju, bet arī elektroģeneratoru saražoto. Kilovatstundas izteiksme starptautiskajā mērvienību sistēmā:

1 kW⋅h = 103 W ⋅ 3600 s = 3 600 000 J

## Daudzkārtņi un daļvienības, pāreja uz citām mērvienībām

## Ārējās saites
Šeļehova

**Šeļehova** var būt:

* Šeļehova — pilsēta Krievijā, Irkutskas apgabalā; 
* Šeļehova — ciems Latvijā, Pededzes pagastā.
Autoceļš V575

**V575** autoceļš jeb **pievedceļš lidlaukam** ir Latvijas vietējais autoceļš, kas savieno autoceļu P36 Zeltiņos ar Rēzeknes lidlauku Kuciņos. Autoceļš ir  garš, klāts ar asfaltbetona segumu un atrodas Rēzeknes novada Audriņu pagastā.

## Atsauces
Indriķa Zeberiņa Kuldīgas pamatskola

**Indriķa Zeberiņa Kuldīgas pamatskola** ir vispārizglītojoša mācību iestāde Kuldīgā. 

## Izglītības programmas
* Pirmsskolas izglītības programma (21011111)
* Speciālās pirmsskolas izglītības programmas (101015511, 10015611)
* Pamatizglītības programma (21011111)
* Speciālās pamatizglītības programmas (21015511, 21015611)

## Vēsture
thumb|250px|Kuldīgas–Griķu pagasta pamatskola (pirms 1928)
1877. gadā nodibināja Griķu pagasta pamatskolu, kuru 1928. gadā pārdēvēja par Kuldīgas pagasta pamatskolu, 1945. gadā par Kuldīgas pagasta 7. klašu pamatskolu, 1951. gadā par Kuldīgas ciema septiņgadīgo skolu, 1961. gadā par Kuldīgas 2. septiņgadīgo skolu.

1967. gadā nodibināja **Kuldīgas 2. vidusskolu**, kurai 2002. gadā pievienoja vakara vidusskolu un sāka neklātienes un tālmācības programmas, bet 2007. gadā uzsāka piecgadīgo un sešgadīgo bērnu sagatavošanu skolai. 2009. gadā Kuldīgas 2. vidusskolai pievienoja Rendas filiāli, kurā mācās 1. - 6. klases skolēni.

2022./2023. mācību gadā to pārdēvēja par Indriķa Zeberiņa Kuldīgas pamatskolu.

## Atsauces
Maikls Čimino

**Maikls Čimino** (; dzimis , miris ) bija ASV kinorežisors, producents un scenārists.

Čimino pazīstamākā režisētā filma "Briežu mednieks" (1978) saņēma Amerikas Kinoakadēmijas balvu kā Labākā filma, bet viņš pats saņēma balvu kā Labākais režisors. Čimino reputācija tika iedragāta pēc viņa nākamās filmas "Debesu vārti" (1980), kas saņēma negatīvu kritiku un bija finansiāli neveiksmīga.

Čimino ir režisors vēl tādām filmām kā *[[Thunderbolt and Lightfoot]]* (1974), *[[Year of the Dragon]]* (1985), "Sicīlietis" (*The Sicilian*, 1987), *[[Desperate Hours]]* (1990) un *[[Sunchaser]]* (1996).

## Ārējās saites
Džonatans Demijs

**Roberts Džonatans Demijs** (; dzimis , miris ) bija ASV kinorežisors, producents un scenārists.

Savu karjeru sācis kā B klases filmu režisors. Savu pirmo filmu *[[Caged Heat]]* uzņēmis 1974. gadā. Vēlāk uzņēmis tādas filmas kā *[[Melvin and Howard]]* (1980), *[[Swing Shift]]* (1984), *[[Something Wild]]* (1986) un "Precējies ar mafiju" (1988). Demijs ieguva Amerikas Kinoakadēmijas balvu kā labākais režisors par 1991. gada psiholoģisko šausmu filmu "Jēru klusēšana". Par šīs filmas režiju saņēma arī Berlīnes Starptautiskā kinofestivāla balvu "Sudraba lācis".

Demijs ir režisējis arī tādas filmas kā *[[Stop Making Sense]]* (1984), "Filadelfija" (1993), "Mandžūru kandidāts" (2004) un "Reičela precas" (2008).

## Ārējās saites
Džons Hērts

**Sers Džons Vinsents Hērts** (; dzimis , miris ) bija angļu aktieris.

Pirmā nozīmīgā loma Hērtam bija filmā *[[A Man for All Seasons]]* (1966). Par lomu Olivera Stouna filmā "Pusnakts ekspresis" (*Midnight Express*, 1978), Hērts ieguva Zelta globusa balvu, BAFTA kino balvu, kā arī tika nominēts Amerikas Kinoakadēmijas balvai kā labākais aktieris otrā plāna lomā. BAFTA balvai ticis nominēts arī par dalību Ridlija Skota filmā "Svešais" (1979). Par Deivida Linča filmu "Ziloņcilvēks", Hērts otro reizi tika nominēts Kinoakadēmijas un Zelta globusa balvai.

Hērts ir piedalījies arī tādās filmās kā "Debesu vārti" (1980), *[[Champions]]* (1984), *[[The Hit]]* (1984), *[[Nineteen Eighty-Four]]* (1984), *[[Scandal]]* (1989), *[[The Field]]* (1990), "Robs Rojs" (*Rob Roy*, 1995), "Dogvila" (2003), "Ellespuika" (2004), "Atslēga" (2005), *[[The Proposition]]* (2005), "V ir vendeta" (2005), "Ellespuika II: Zelta armija" (2008), "Indiana Džonss un kristāla galvaskausa karaļvalsts" (2008), *[[Outlander]]* (2008) un "Skārdnieks, drēbnieks, zaldāts, spiegs" (2011), "Izdzīvo tikai mīlētāji" (2013), kā arī "Harija Potera" filmu ciklā. Džons Hērts ir atveidojis Kara Doktoru Lielbritānijas televīzijas seriālā *[[Doctor Who]]*.

## Ārējās saites
École pratique des hautes études

***École pratique des hautes études*** (EPHE) ir augstākās izglītības iestāde Parīzē, bet ne universitāte klasiskajā izpratnē.

EPHE tika dibināta 1868. gada 31. jūlijā ar Francijas izglītības ministra *[[Victor Duruy]]* dekrētu un ir viena no *grandes écoles*. Galvenā ideja bija sagatavot studentus pētniecībai, piedaloties pētnieciskajā praksē. Diplomi netika prasīti vai piešķirti.

Tās reliģijas studiju un vēstures grādi ir vieni no labākajiem pasaulē.

EPHE pastāvīgi ir sagatavojusi pasaules līmeņa ekspertus Āzijas un islāma studijās, kuru vidū ir investīciju baņķieri, diplomāti un militārie virsnieki, kas specializējas šajās jomās.

## Slaveni skolotāji
* Marsels Moss, franču sociologs
* Moriss Renē Frešē, franču matemātiķis. Ieviesis metriskās telpas jēdzienu matemātikā

## Slaveni absolventi
* Broņislavs Geremeks, poļu vēsturnieks un politiķis

## Atsauces

## Ārējās saites

* Oficiālā vietne
Ugāles vidusskola

**Ugāles vidusskola** ir Ventspils novada Domes dibināta izglītības iestāde, kura īsteno pamatizglītības un vidējās izglītības programmas. Tā atrodas Skolas ielā 5A Ugāles ciemā.

## Vēsture
Ugāles Kalna skola celta 1830.-1840. gados, 1876. gadā ēkai piebūvēja otro stāvu.
Vidusskola dibināta 1950. gadā Kalna skolas ēkā, tagadējā skolas ēka celta 1960. gadā.
2020./2021. mācību gada sākumā skolā strādāja 36 skolotāji, pamatizglītības programmā mācījās 166 skolēni, speciālajā pamatizglītības programmā 29 skolēni un vidējās izglītības programmā 12 skolēni.

## Izglītības programmas
* Pamatizglītības programma (kods 21011111);
* Speciālās pamatizglītības programma izglītojamiem ar mācīšanās traucējumiem (kods 21015611).
* Vispārējās vidējās izglītības vispārizglītojošā virziena programma (kods 31011011);

## Interešu izglītības iespējas
Skolā darbojas 2.–4., 5.–9. klašu koris;
1.–4., 10.–12. klašu ansamblis;
1.–7. klašu keramikas pulciņš;
4.–6., 7.–9. klašu kokapstrādes pulciņš;
1.–4. tautas deju pulciņš;
1.–4., 5.–9. klašu svešvaloda (angļu val.);
1.–6. klašu vispusīgā fiziskā sagatavotība;
2.–5. klašu vides pētnieku pulciņš;
2.–4., 5.–7. klašu rokdarbu pulciņš;
1.–2.; 3.–7. klašu futbola pulciņš;
Jaunatnes informātikas līdzekļi (jaunie žurnālisti);
1.–3. klašu dramatiskais pulciņš;
Jaunsardze 4.–12. klasei;
Skolēnu pašpārvalde (5.–12. klase).

## Absolventi
* Aija Barča, bijusī Saeimas deputāte 
* Andris Daņiļenko, dziedātājs
* Ēriks Kalnmeiers, bijušais ģenerālprokurors
* Sandis Prūsis, bijušais bobslejists
* Gatis Gāga, aktieris, uzņēmējs, politiķis

## Atsauces
Ādažu vidusskola

**Ādažu vidusskola** ir Ādažu novada domes dibināta izglītības iestāde, kura īsteno pamatizglītības un vidējās izglītības programmas. Tā atrodas Gaujas ielā 30, Ādažos, Ādažu novadā.

2023. gada maijā skolā mācījās 2092 skolēni, tā ir pēc skolēnu skaita lielākā skola Latvijā.

## Vēsture
Pirmās ziņas par skolu Ādažos ir kopš 1710. gada. 1755. gadā uzcelta skolas ēka blakus Baltezera baznīcai, bet 1870. vai 1872. gadā uzcēla ķieģeļu Ādažu pagastskolas ēku Ādažu muižas apkārtnē, kuras vietā 1927. gadā pēc arhitekta Paula Kundziņa projekta uzcēla jaunu Ādažu pamatskolas ēku (mūsdienās šajā vietā atrodas Ādažu Brīvā Valdorfa skola). Ēkas fasādē bija izmantoti 4 sagrautās Carnikavas muižas pilskolonnu kapiteļi. 1956. gadā skolā ieviesa krievu valodas plūsmu.

1986. gada septembrī pabeidza jaunās, Vitālija Fjodorova projektētās skolas ēkas būvi, kura atradās bijušās Remberģu muižas apkārtnē, tuvumā "Gaujnieku" mājām. P. Kundziņa projektēto ēku 1989. gadā nojauca. 1988. gadā atklāja observatoriju skolas tornī, 2006. gadā atklāj Sporta centra piebūvi ar peldbaseinu.

## Izglītības programmas
* Pamatizglītības programma (kods 21011111)
* Vispārējās vidējās izglītības vispārizglītojošā virziena programma (kods 31011011)

## Skatīt arī

* Ādažu sākumskola
* Ādažu Brīvā Valdorfa skola
* Berģu Mūzikas un mākslas pamatskola

## Atsauces
Parīzes Dofinē universitāte

**Parīzes Dofinē universitāte** (*Université Paris-Dauphine*) ir viena no septiņām Parīzes universitātēm.

Izveidota 1971. gadā pēc Parīzes Universitātes sadalīšanas ar nosaukumu *Université Paris-IX*, 2004. gadā tā ieguva pašreizējo nosaukumu *Université Paris-Dauphine*, kā arī lielas institūcijas, bet ne universitātes statusu.

## Slaveni absolventi
* Žans Tirols, franču ekonomists, 2014. gada Nobela prēmijas ekonomikā laureāts
Tilžas pamatskola

**Tilžas vidusskola** ir Balvu novada izglītības iestāde, kas īsteno pirmsskolas un pamatizglītības izglītības programmas. Tā atrodas Raiņa ielā 15 Tilžā, Tilžas pagastā.
Tilžas pamatskolas internāts atrodas Pārupes ielā 4, bet pirmsskolas izglītības grupas darbojas Dārza ielā 1 un Vectilžā. Tilžas pamatskolas speciālā klase darbojas ēkā Vidzemes ielā 2b Balvos. 

## Vēsture
Līdz 1940. gadam Tilžā bija divas pamatskolas, kas bija nosauktas pulkveža Kalpaka vārdā (10 skolotāji) un brāļu Skrindu vārdā (8 skolotāji). 
Tilžas vidusskolu nodibināja 1950. gadā. Kopš 1991. gada skola atrodas Raiņa ielā 15.
2014. gadā pabeidza ēku rekonstrukciju.
2019. gadā Tilžas vidusskola pārņēma arī likvidēto internātpamatskolas un pirmsskolas izglītības programmu.
2020. gadā Tilžas vidusskola tika reorganizēta par Tilžas pamatskolu.

## Izglītības programmas
* vispārējās pirmsskolas izglītības programma (kods 01011111)
* vispārējās pamatizglītības programma (kods 21011111)
* vispārējās vidējās izglītības vispārizglītojošā virziena programma (kods 31011011) 
* Speciālās pamatizglītības programma izglītojamajiem ar mācīšanās traucējumiem
* Speciālās pamatizglītības programma izglītojamajiem ar garīgās attīstības traucējumiem
* Speciālās pamatizglītības programma izglītojamajiem ar smagiem garīgās attīstības traucējumiem vai vairākiem smagiem attīstības traucējumiem

## Atsauces
Askolds Uldriķis

**Askolds Uldriķis** (dzimis  Ogrē) ir latviešu publicists un sporta darbinieks, bijušais sporta žurnālists.

Askolds Uldriķis ilgstoši ir strādājis par sporta žurnālistu laikrakstos "Sports" un "Neatkarīgā", kā arī žurnālā "Sporta Avīze". Septiņas reizes atzīts par Latvijas gada labāko futbola žurnālistu (2000, 2003 — 2006, 2008, 2009).
Sarakstījis Latvijas futbolista Mariana Pahara autobiogrāfiju “Super Marians” (2018), kā arī Andreja Rubina "Es sēdēju tikai vienreiz" (2022).

Uldriķis ir strādājis par JDFS Alberts un Skonto FC direktoru, kā arī par Skonto stadiona direktoru. Kopš 2020. gada augusta pilda Latvijas Futbola federācijas prezidenta biroja vadītāja pienākumus.

A. Uldriķa dēli ir profesionāli futbolisti: Roberts Uldriķis pārstāv Grieķijas  *[[Athens Kallithea]]*, Normunds Uldriķis — Latvijas Valmiera FC.

1995. gadā kļuvis par Latvijas čempionu dambretē, iegūstot tiesības piedalīties 1996. gada pasaules čempionātā Beluorizonti (Brazīlija), kur ierindojās devītajā vietā 16 dalībnieku konkurencē.

## Atsauces
Zemgales vidusskola (Augšdaugavas novads)

**Zemgales vidusskola** ir Augšdaugavas novada izglītības iestāde, kura īsteno pamatizglītības un vidējās izglītības programmas. Tā atrodas Zemgalē Demenes pagastā.

## Vēsture
Pirmās ziņas par luterāņu baznīcas skolu Taržekā (Demenē) ir kopš 16. gadsimta. 1931. gadā pie dzelzceļa stacijas „Zemgale” nodibināja skolu dzelzceļnieku bērniem.
1934.– 1936. gadā uzbūvēja pašreizējo skolas ēku, mācības notika latviešu valodā, skolā mācījās 130 -150 skolēni, strādāja 8 skolotāji. 
Latvijas PSR laikā 1944. gadā to pār veidoja par septiņgadīgo skolu ar krievu mācību valodu. 1957. gads skolu nosauca par Zemgales vidusskolu, skolēni apguva traktorista un šofera profesijas.

Pēc Latvijas neatkarības atgūšanas 1991. gadā skolu pārdēvēja par Zemgales koledžu, 2001. gadā atkal par Zemgales vidusskolu. 2017. gadā skolā mācījās 167 izglītojamie: pamatizglītības mazākumtautību programmā 61 skolēns, vispārējās vidējās izglītības vispārizglītojošā virziena programmā – 35 skolēni un vispārējās pirmsskolas mazākumtautību izglītības programmā 26 skolēni, skolā strādāja 25 pedagogi.

## Izglītības programmas
* pirmsskolas izglītības programma (kods 01011111)
* pamatizglītības programma (kods 21011121)
* vispārējās vidējās izglītības vispārizglītojošā virziena programma (kods 31011011)

## Atsauces
Rekavas vidusskola

**Rekavas vidusskola** ir Balvu novada izglītības iestāde, kas īsteno pirmsskolas, pamatizglītības un vidējās izglītības programmas. Tā atrodas Rekovā Šķilbēnu pagastā.

2022. gadā skolā mācījās 190 skolēnu. 2025. gadā vidējās izglītības posmā mācījās 25 skolēni.

## Vēsture
1906. gadā Čilipīnē pēc Almas Ramanes ierosinājuma nodibināja 6-klasīgo pamatskolu, ko līdz 1921. gadam vairākkārt pārcēla uz Rekovu un atpakaļ uz Čilipīni. Pēc tam Rekovas pagastskola ar septiņiem skolotājiem darbojās Antona Ločmeļa mājā, Husaru mājā, dzirnavnieka Polfandera mājā un citur.

Pēc pagastu likvidēšanas Latvijas PSR laikā 1950. gadā skolu pārcēla uz 1936. gadā celto pagasta māju un pārveidoja par Rekavas vidusskolu, kuras pirmais direktors bija Antons Smans. 1958.-1960. gadā uzcēla piebūvi ar sešām klašu telpām 1. stāvā un zāli 2. stāvā, 1966.–1970. gadā uzcēla jaunu divstāvu ēku, 1981. gadā uzcēla internāta ēku un 1996. gadā sporta angāru. Daļa skolas ēku nodega 1982. gada janvārī. Skolas galvenās ēkas 21. gadsimtā remontēja un siltināja.

2025. gada 25. septembrī, kā pamatojumu minot mazo vidusskolēnu skaitu, Balvu novada dome nolēma no 2028. gada 1. septembra Rekavas un Rugāju vidusskolas reorganizēt par pamatskolām. Baltinavas vidusskola par pamatskolu tiks reorganizēta no 2026. gada 1. septembra.

## Izglītības programmas
* pirmsskolas izglītības programma (kods 01011111)
* pamatizglītības programma (kods 21011111)
* vispārējās vidējās izglītības vispārizglītojošā virziena programma (kods 31011011) 
* vispārējās vidējās izglītības vispārizglītojošais virziens - neklātiene.

## Atsauces
Mežareja

**Mežareja** () var būt:
* Mežareja — upe, Bolupes pieteka;
* Mežareja — apdzīvota vieta Lazdulejas pagastā;
* Mežārijas pamatnosaukums;
* Mežarijas Bērzkalnes pagastā cits nosaukums;
* Mežarijas Liepnas pagastā cits nosaukums;
* Mežarijas Susāju pagastā cits nosaukums.

## Skatīt arī
* Mežarija
* Mežarejas
* Mežarijas
Arkādes spēle

[thumb|[Pac-Man — viena no pazīstamākajām arkādes spēlēm]]
**Arkādes spēle** () ir spēle, ko spēlē spēļu mašīnās (automātos), par kuru spēlētāji parasti maksā naudu monētu vai žetonu veidā. Arkādes spēles parasti atrodamas sabiedriskās vietās, piemēram, tirdzniecības centros, restorānos un izklaides zālēs. Arkādes spēles galvenokārt ir veidotas kā veiklības spēles un ietver arkādes videospēles, pinbola automātus, elektromehāniskās spēles.

Arkādes spēlēm ir īsi līmeņi, kas pakāpeniski pieaug grūtībā. Spēles dalībnieki spēlē spēli tik ilgi, kamēr viņu spēles avatārs ir dzīvs. Lai šis biznesa modelis būtu peļņu nesošs, spēles grūtībai jābūt pietiekami augstai, lai spēlētāji nespētu spēli pabeigt, un, lai būtu pietiekami atkarīgi no tās, lai turpinātu spēlēt.

1970. gadu beigas līdz 1980. gadu vidum bija arkādes spēļu uzplaukuma periods. “Kosmosa iebrucēji” (1978), “Asteroīdi” (1979) un “Pac-Man” (1980) bija šī perioda populārākās spēles. Videospēles uzradās dziesmās, multfilmās un filmās, kā piemēram, spēle “Trons” (1982).

Arkādes spēļu popularitāte sāka samazināties 1980. gadu beigās. Ap 2000. gadiem arkādes spēles lielākajā daļā pasaules vairs nav sastopamas, jo, sakarā ar tehnoloģiju attīstību, video spēles kļuva pieejamākas — tās ir sastopamas mobilajos telefonos, datoros, spēļu konsolēs, u.c.

## Atsauces

## Ārējās saites
Konrāds Štēli

**Konrāds Štēli** (; dzimis , miris ) bija šveiciešu sporta šāvējs. Izcīnījis 4 olimpiskās medaļas, 5 medaļas neoficiālajās olimpiskajās spēlēs un 65 medaļas pasaules čempionātā.

## Sportiskā karjera
1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Parīzē viņš startēja septiņās šaušanas disciplīnās. Olimpiskās medaļas ieguva četrās disciplīnās. Zelta medaļas tika izcīnītas 50 metru šaušanā komandām, 300 metru šaušanā 3 pozīcijās un 300 metru šaušanā komandām.

1906. gada neoficiālajās olimpiskajās spēlēs Atēnās viņš izcīnīja piecas medaļas. Zelta medaļas tika iegūtas šaušanā uz ceļiem un šaušanā komandām. Sudraba medaļas tika izcīnītas šaušanā brīvajā pozīcijā un šaušanā trijās pozīcijās, bet bronzas medaļu viņš ieguva šaušanā guļus pozīcijā.

No 65 izcīnītajām medaļām pasaules čempionātā šaušanā, viņš 40 medaļas ir izcīnījis individuālajās disciplīnās. Kopumā pasaules čempionātos viņš ir izcīnījis 38 zelta, 17 sudraba un 10 bronzas medaļas.

### Rezultāti
; Olimpiskās spēles

; Pasaules čempionāts

## Atsauces

## Ārējās saites
* Konrāds Štēli (Olympics profils) 
* Konrāds Štēli (Olympedia profils) 
* Konrāds Štēli (Sports Reference profils)
Emīls Kellenbergers

**Emīls Kellenbergers** (; dzimis , miris ) bija šveiciešu sporta šāvējs, vairāku olimpisko un pasaules čempionātu medaļu ieguvējs.

## Sportiskā karjera
1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Parīzē viņš startēja piecās šaušanas disciplīnās. Olimpiskās zelta medaļas viņš izcīnīja 300 metru šaušanā trijās pozīcijās un 300 metru šaušanā komandām. Savukārt sudraba medaļa tika izcīnīta 300 metru šaušanā uz ceļiem.

No 1899. līdz 1922. gadam viņš startēja vairākos pasaules čempionātos šaušanā, kur viņš kopā izcīnīja 20 medaļas (13 zelta un 7 sudraba).

### Rezultāti
; Olimpiskās spēles

## Atsauces

## Ārējās saites
* Emīls Kellenbergers (Olympics profils) 
* Emīls Kellenbergers (Olympedia profils) 
* Emīls Kellenbergers (Sports Reference profils)
The Sims (spēļu sērija)

**The Sims** ir stratēģiska dzīves simulācijas videospēle, kuru izstrādāja Maxis un 2000. gadā izdeva Electronic Arts. Tā ir viena vai vairāku virtuālu cilvēku ikdienas darbību simulācija piepilsētas mājsaimniecībā netālu no izdomātas pilsētas.

## Vēsture
2007. gada 25. maijā iznākusi filma, kas ir balstīta uz The Sims spēles motīviem. Sadarbībā ar 20th Century Fox filma ir redzama plašai publikai. Filma ir balstīta uz reāliem notikumiem par pārdotāko datorspēli vēsturē, ienesot ražotājiem vairāk nekā 1,6 miljardu lielu peļņu.

## Galvenās sērijas

### The Sims (2000)
The Sims bija pirmā spēle sērijā. Izstrādātā Maxis un publicētā Electronic Arts, tā tika izdota Microsoft Windows 2000. gada 4. februārim. Spēlē izmantota dimetriska projekcija un demonstrēta atklāta viena vai vairāku virtuālo cilvēku (“Simu”) ikdienas darbības simulācija piepilsētas rajonā netālu no SimCity.
### The Sims 2 (2004)
2004. gada 14. septembrī Electronic Arts izdeva The Sims 2. Turpinājums notiek pilnā 3D vidē, atšķirībā no oriģinālās spēles dimetriskās projekcijas.
### The Sims 3 (2009)
2009. gada 2. jūnijā Electronic Arts izdeva The Sims 3. 2006. gada novembrī Electronic Arts izziņoja turpinājumu. Spēles darbība izvēršas 25 gadus pirms oriģinālspēles un atšķiras ar atklātu apkārtni, uzlabotu simulatoru radīšanas instrumentiem, uzlabotu montāžas un pirkšanas režīma funkcijām, arī vēlmju un mērķu ieviešanu. Spēle ir iesniegusi jaunu vērsta spēles procesa formu, izmantojot nelielus pakāpeniskus mērķus, kas ir sniegti kā iespēja spēlētājam pieņemt vai atteikties.
### The Sims 4 (2014)
2014. gada 2. septembrī Electronic Arts izdeva The Sims 4.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Oficiālā mājaslapa
Anuka Emē

**Nikola Fransuāza Floransa Dreifusa** (, dzimusi , mirusi ), plašāk zināma kā **Anuka Emē** (*Anouk Aimée*), bija franču aktrise.

Savu karjeru sākusi 1947. gadā, 14 gadu vecumā. Kopš tā laika piedalījusies 70 filmās ne tikai Francijā, bet arī Spānijā, Apvienotajā Karalistē, Itālijā, Vācijā un ASV.

Slavu Emē ieguva, piedaloties Federiko Fellīni filmās "Saldā dzīve" (1960) un "Astoņarpus" (1963). Piedalījusies arī Žaka Demī filmā "Lola" (*Lola*, 1961), Džordža Kjūkora filmā "Justīne" (*Justine*, 1969), Bernardo Bertoluči filmā *[[La tragedia di un uomo ridicolo]]* (1981) un Roberta Oltmena filmā *[[Prêt-à-Porter]]* (1994). Par lomu Kloda Leluša filmā "Vīrietis un sieviete" (1966) Emē ieguva Zelta globusa balvu kā labākā aktrise drāmas filmā, BAFTA balvu, kā arī tika nominēta Kinoakadēmijas balvai kā Labākā aktrise. Vēlreiz šo lomu attēloja filmas turpinājumā "Vīrietis un sieviete. Pēc 20 gadiem" (*Un homme et une femme: Vingt ans déjà*, 1986) un filmā "Dzīves labākie gadi" (*Les plus belles années d'une vie*, 2019).

1980. gadā Emē ieguva Kannu kinofestivāla Labākās aktrises balvu par filmu *[[Salto nel vuoto]]*. 2002. ieguvusi Goda Cēzara balvu.

## Ārējās saites
Klaudija Kardināle

**Kloda Žozefina Roza "Klaudija" Kardināle** (; dzimusi ; mirusi ) bija Tunisijā dzimusi itāļu aktrise.

Piedalījusies vairākās pazīstamās 60. un 70. gadu filmās, galvenokārt franču un itāļu filmās, bet arī vairākās amerikāņu filmās. Kino debitējusi Omāra Šarifa filmā "Goha" (*Goha*, 1958). Kardināle kļuva par vienu no itāļu atpazīstamākajām aktrisēm, pateicoties filmām "Roko un viņa brāļi" (1960), *[[La ragazza con la valigia]]* (1961), *[[Cartouche]]* (1962), "Leopards" (*Il Gattopardo*, 1963) un "Astoņarpus" (1963). Vēlāk piedalījusies tādās Holivudas filmās kā "Rozā pantera" (*The Pink Panther*, 1963), *[[Blindfold]]* (1966), *[[Lost Command]]* (1966), *[[The Professionals]]* (1966), *[[Don't Make Waves]]* (1967) un Serdžo Leones filmā "Reiz rietumos" (1968).

Vēlāk atgriezusies Eiropā un piedalījusies tādās filmās kā *[[Il giorno della civetta]]* (1968), *[[Bello onesto emigrato Australia sposerebbe compaesana illibata]]* (1971), *[[I guappi]]* (1974), "Korleone" (*Corleone*, 1978) "Fickaraldo" (1982) un *[[Claretta]]* (1984).

Saņēmusi daudzus apbalvojumu kinofestivālos, tai skaitā Venēcijas kinofestivālā Pasineti balvu (1984) un Zelta lauvu par mūža ieguldījumu (1993), kā arī Berlīnes kinofestivāla Zelta lāci par mūža ieguldījumu (2002).

Klaudija Kardināle nomira 87 gadu vecumā 2025. gada 23. septembrī savās mājās Nemūras pilsētā Francijā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Alfrēds Griters

**Alfrēds Griters** (; dzimis , miris ) bija šveiciešu sporta šāvējs, olimpiskais čempions. Izcīnījis arī vairākas medaļas pasaules čempionātā.

## Sportiskā karjera
1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Parīzē viņš startēja piecās šaušanas disciplīnās. Olimpisko zelta medaļu viņš izcīnīja 300 metru šaušanā komandām. Savukārt no individuālajām disciplīnām labāko rezultātu, dalīto 7. vietu, viņš ieguva 300 metru šaušanā stāvus pozīcijā.

1906. gada neoficiālajās olimpiskajās spēlēs Atēnās viņš startēja divās šaušanas disciplīnās. Zelta medaļu šoreiz izcīnīja 300 metru šaušanā trijās pozīcijās komandām.

Periodā no 1899. līdz 1902. gadam viņš izcīnīja 7 medaļas (6 zelta un 1 bronzas) pasaules čempionātos šaušanā.

### Rezultāti
; Olimpiskās spēles

## Atsauces

## Ārējās saites
* Alfrēds Griters (Olympics profils) 
* Alfrēds Griters (Olympedia profils) 
* Alfrēds Griters (Sports Reference profils)
Tonijs Kērtiss

**Tonijs Kērtiss** (, dzimis , miris ), dzimis kā **Bernards Švarcs** (*Bernard Schwartz*), bija amerikāņu aktieris. Kērtisa karjera ilga sešas desmitgades, piedaloties vairāk nekā 100 dažādu žanru filmās. Piedalījies arī vairākos televīzijas seriālos.

Kērtisa pirmā nozīmīgā kinofilma bija "Hudini" (*Houdini*, 1953), kurā viņš piedalījās kopā ar savu sievu Dženetu Lī. Vēlāk piedalījies filmās *[[Sweet Smell of Success]]* (1957) un *[[The Defiant Ones]]* (1958), par ko viņu nominēja Amerikas Kinoakadēmijas balvai kategorijā "Labākais aktieris galvenajā lomā". Kērtiss vislabāk atpazīstams par lomu Billija Vaildera filmā "Džezā tikai meitenes" (1959), kurā viņš piedalījās kopā ar Merilinu Monro un Džeku Lemonu.

Vēlāk piedalījies tādās filmās kā "Operācija "Apakšsvārki"" (*Operation Petticoat*, 1959), "Spartaks" (1960), *[[Taras Bulba]]* (1962), "Lielās autosacīkstes" (1965) un *[[The Boston Strangler]]* (1968).

Kērtiss bija precējies ar aktrisi Dženetu Lī. Viņu meitas Kellija un Džeimija Lī arī ir aktrises.

## Ārējās saites
Bulē 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs

**[[Bulē]]** bija viens no neoficiālajiem sporta veidiem, kas tika aizvadīts 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Parīze. Šīs sacensības tika aizvadītas no 1900. gada 15. un 16. augustā, tās tika aizvadītas Senmandē.

Šajās sacensībās startēja 216 spēlētāji, visi francūži. Sacensību ietvaros tika aizvadīti divi turnīri: Lionas bulē un Parīzes bulē.

Starptautiskā Olimpiskā komiteja šobrīd neatzīst bulē sacensības kā oficiālo sporta veidu olimpisko spēļu programmā.

## Rezultāti
* **Lionas bulē**: Francija 21 : Francija 11
* **Parīzes bulē**: Francija 9 : Francija 1

## Atsauces
Toms Sēbergs

**Toms Sēbergs** (; dzimis , miris ) bija norvēģu sporta šāvējs. Olimpiskās sudraba medaļas ieguvējs.

## Sportiskā karjera
Hemansens 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Parīzē startēja piecās šaušanas disciplīnās. Olimpisko sudraba medaļu viņš izcīnīja 300 metru šaušanā komandām. No individuālajām disciplīnām labāko rezultātu, 13. vietu, viņš ieguva 300 metru šaušanā stāvus pozīcijā.

Viņš ir izcīnījis arī vienu sudraba medaļu pasaules čempionātā šaušanā 1900. gadā.

### Rezultāti
; Olimpiskās spēles

## Atsauces

## Ārējās saites
* Toms Sēbergs (Olympics profils) 
* Toms Sēbergs (Olympedia profils) 
* Toms Sēbergs (Sports Reference profils)