open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Finns Ronne

**Finns Ronne** (, ; dzimis  Hortenā, Norvēģijā, miris  Betesdā, ASV) bija norvēģu izcelsmes amerikāņu polārpētnieks un jūrnieks.

## Biogrāfija
Dzimis Hortenas pilsētiņā Vestfollas filkē septiņu bērnu ģimenē. Finna tēvs Martins Renne *(Martin Rønne)* bija polārpētnieks, kas piedalījās vairākās Roalda Amundsena polārajās ekspedīcijās, tajā skaita ekspedīcijā uz Dienvidpolu. Pēc inženiera izglītības iegūšanas Finns 1923. gadā emigrēja uz ASV, kur 1929. gadā ieguva pilsonību. Pēc 15 gadu darba *Westinghouse Electric Corporation* par inženieri polārpētnieks Ričards Bērds Finnu kā kvalificētu slēpotāju uzaicināja piedalīties savā ekspedīcijā uz Antarktīdu kā radistu un suņu pajūgu vadītāju Finna tēva Martina vietā.

Finns Ronne piedalījās Bērda otrajā antarktiskajā ekspedīcijā (1934-1935) uz Rosa šelfa ledāju, par ko izpelnījās tā laika ASV prezidenta Teodora Rūzvelta personīgu uzaicinājumu uz vizīti, kā arī vēlāk norīkojumu rīkot pašam savas ekspedīcijas ASV interešu aizstāvībai Antarktikā. Bērds uzaicināja Ronni arī savā nākamajā ekspedīcijā (1939-1941) par savu vietnieku. Ekspedīcijas gaitā Ronne kopā ar Karlu Eklundu *(Carl Eklund)* 84 dienās veica 1264 jūdžu garu pārgājienu suņu pajūgos, atklājot un izmērot ap 500 jūdžu Antarktīdas pussalas piekrastes.

Otrā pasaules kara laikā Ronne dienēja ASV Kara flotē, dienestu beidzot kapteiņa pakāpē. 1947. gadā Ronne ar Amerikas Ģeogrāfijas biedrības un ASV valdības atbalstu noorganizēja savu privāto ekspedīciju uz Antarktīdu. Ekspedīcijas gaitā tika izpētīta un nokartēta Vedela jūras piekraste. Finna sieva Edīte Ronne *(Edith Ronne)* un ekspedīcijas galvenā pilota sieva Dženija Darlingtone *(Jennie Darlington)* bija pirmās sievietes, kas pārziemojušas Antarktīdā. Ekspedīcijas laikā tika atklāta Edītes Ronnes Zeme, kas vēlāk tika pārdēvēta par Ronnes šelfa ledāju.

Vairākus nākamos gadus Ronne lasīja lekcijas, rakstīja par Antarktiku, kā arī darbojās kā konsultants ASV Kara flotē. 1956. gadā flote organizēja operāciju Deepfreeze kontinenta kartēšanas pabeigšanai un zinātniskās pētniecības centru dibināšanai. Ronne tika uzaicināts par šīs ekspedīcijas Vesella jūras bāzes (Elsvērtas stacijas) militāro un zinātnisko vadītāju Starptautiskā ģeofizikas gada programmas īstenošanai. Pēc atgriešanās ASV 1958. gadā Ronne uz četriem gadiem iestājās Kara flotes dienestā, kā laikā piedalījās vietas izvēlē Tules aviobāzei Grenlandē. Vēlākos gados kā konsultants piedalījies daudzos Arktikas un Antarktikas projektos. 1971. gadā kopā ar sievu pēdējoreiz apmeklēja Antarktīdu Roalda Amundsena ekspedīcijas 60 gadu jubilejā, kur kļuva par pirmo precēto pāri, kas apmeklējis Dienvidpolu.

Miris 1980. gadā, apglabāts Arlingtonas kapsētā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Inocents XI

**Pāvests Inocents XI** (), īstajā vārdā **Benedeto Odeskalki** (; dzimis , miris ), bija Romas pāvests no 1676. gada līdz savai nāvei 1689. gadā.

Dzimis Lombardijas pilsētā Komo. Studēja tiesības. Bija Ferrāras legāts.

1676. gadā konklāvs pretēji Francijas sūtņa spiedienam Inocentu XI ievēlēja par pāvestu. Cīnījās pret nepotismu. Konfliktēja ar Francijas karali Luiju XIV. Organizēja cīņu pret franču sabiedrotajiem — Osmaņu impēriju —, kas apdraudēja Vīni. Pāvesta iejaukšanās Anglijas iekšlietās pasteidzināja karaļa Džeimsa II varas zaudēšanu 1688. gada t.s. Slavenajā revolūcijā. Sakārtoja Pāvesta valsts finanses.

## Skatīt arī
* Romas pāvestu hronoloģisks uzskaitījums

## Ārējās saites
Taimskvērs

**Taimskvērs** () ir krustojums Manhatanā, Ņujorkā, ASV, pie Brodvejas un 7. avēnijas krustojuma, tas stiepjas no Rietumu 42. ielas līdz Rietumu 47. ielai. Paplašinātā Taimskvēra zona, ko sauc arī par teātra apgabalu, sastāv no blokiem starp 6. un 8. avēniju no austrumiem un rietumiem un starp 40. un 53. ielu no dienvidiem un ziemeļiem. Agrāk Taimskvērs bija pazīstams kā *Longacre Square*. Savu pašreizējo nosaukumu tas ieguva 1904. gada aprīlī. Taimskvērs ir pazīstams arī kā "pasaules krustceles" (*The Crossroads of the World*) un *The Great White Way*, tas ir kļuvis par Ņujorkas un visas ASV simbolu. Saskaņā ar ceļojumu žurnāla *Travel + Leisure* datiem, Taimskvērs ir pasaulē populārākais tūrisma objekts, katru gadu to apmeklē aptuveni 39 200 000 cilvēku.

## Atsauces
Ronne

**Ronne** var būt:
* Finns Ronne *(Finn Ronne)* — amerikāņu polārpētnieks;
* Ronnes šelfa ledājs *(Ronne Ice Shelf)* — šelfa ledājs Antarktīdā.
Tuhova

**Tuhova** () ir pilsēta Polijas dienvidos, Mazpolijas vojevodistē uz dienvidiem no Tarnovas. Rakstos pirmoreiz minēta 1105. gadā. Senatnē sāls ieguves vieta.
Termīts (metalurģija)

[thumb|[Dzelzs(III) oksīds|Dzelzs(III) oksīdu saturošs termīts]]
**Termīts** (no  — ‘karstums’) metalurģijā ir metāla oksīda (parasti dzelzs oksīda) un metāla (visbiežāk alumīnija vai magnija) pulverveida maisījums, kuru izmanto ķīmisku tīru metālu iegūšanai no termītā esošā oksīda. Tam pievadot aktivācijas enerģiju (sakarsējot nelielu maisījuma daļu), sākas stipri eksotermiska reakcija, kurā temperatūra sasniedz 2000—3000&nbsp;°C, tādēļ termītus var izmantot ne tikai metālu iegūšanā, bet arī metināšanā.

## Ķīmiskie vienādojumi

Alumīnijs reducē metāla oksīdu, visbiežāk dzelzs oksīdu, jo alumīnijs ir ļoti aktīvs metāls:

: Fe2O3 + 2 Al → 2 Fe + Al2O3

Reakcijā rodas alumīnija oksīds, ķīmiski tīra dzelzs, kā arī liels daudzums siltuma.

## Atsauces
Karaļūdens

[thumb|250px|[Platīns|Platīna stieples šķīšana karaļūdenī]]
**Karaļūdens** ir koncentrētas slāpekļskābes un sālsskābes maisījums tilpuma attiecībās 1:3. Par karaļūdeni šo maisījumu nosauca alķīmiķi, jo tajā šķīst pat zelts — "metālu karalis". Svaigi pagatavots karaļūdens ir bezkrāsains, bet dažu sekunžu laikā kļūst dzeltenbrūns izdalījušos slāpekļa oksīdu un nitrozilhlorīda dēļ. Karaļūdenim piemīt asa hlora un slāpekļa oksīdu smaka. Ar laiku gāzes izdalās no karaļūdens un tas zaudē savu aktivitāti.

## Īpašības

Karaļūdens pieder pie spēcīgiem oksidētājiem, jo, tam sadaloties, veidojas hlors, kurš rašanās brīdī ir atomārā veidā. 
:HNO3 + 3HCl → NOCl + Cl2 + 2H2O

Rodas arī nitrozilhlorīds — nestabila dzeltenbrūna gāze, kas sadalās par hloru un slāpekļa(II) oksīdu:
:2NOCl → 2NO + Cl2

Bezkrāsainais slāpekļa(II) oksīds, izdaloties gaisā, reaģē ar skābekli un veido brūnu slāpekļa(IV) oksīdu.

Karaļūdenim reaģējot ar cēlmetāliem, kā zeltu vai platīnu, rodas šo metālu šķīstoši kompleksie hlorīdi.

:Au + 4HCl + HNO3 → [HAuCl<sub>4</sub>] + NO + 2H2O
:3Pt + 18HCl + 4HNO3 → 3[H<sub>2</sub>PtCl<sub>6</sub>] + 4NO + 8H2O

Karaļūdenī nešķīst tantāls un titāns, bet rutēnijs šķīst tikai gaisa skābekļa klātienē, veidojot heksahlorrutēnijskābi. Rodijs un irīdijs ar karaļūdeni reaģē tikai smalku pulveru veidā.

## Izmantošana

Karaļūdeni lieto par reaktīvu ķīmijas laboratorijās. Ar karaļūdens palīdzību iegūst zeltu un platīnu no tos saturošiem atkritumiem.

## Interesanti fakti

Kad Otrā pasaules kara laikā 1940. gadā vācu karaspēks okupēja Kopenhāgenu, ungāru ķīmiķis Ģerģs Heveši izšķīdināja karaļūdenī vācu fiziķu Maksa fon Laues un Džeimsa Franka Nobela prēmijas zelta medaļas, lai noslēptu tās no okupantiem. Kopš nacionālsociālisma pretinieks, vācu pacifists Kārlis fon Oseckis 1935. gadā saņēma Nobela miera prēmiju, nacisti aizliedza vāciešiem saņemt un nēsāt Nobela apbalvojumus. Trauks ar izšķīdināto zeltu glabājās Nilsa Bora institūtā, bet pēc kara beigām zeltu atkal izdalīja no šķīduma un nodeva Nobela prēmijas komitejai jaunu medaļu izgatavošanai, kuras atdeva Frankam un fon Lauem.

## Atsauces

## Ārējās saites
Verners Hercogs

**Verners Hercogs Stipetičs** (; dzimis ), biežāk pazīstams kā **Verners Hercogs** (), ir vācu kinorežisors, producents, scenārists un operas režisors. Viens no spilgtākajiem "Jaunā vācu kino" (*Neuer Deutscher Film*) pārstāvjiem. Citi šī kustības pārstāvji ir Rainers Verners Fasbinders, Vims Venderss, Folkers Šlendorfs un Margarēte fon Trota.

Par savu pirmo filmu *[[Lebenszeichen]]* (1968) Hercogs ieguva Speciālo balvu Berlīnes Starptautiskajā kinofestivālā. Hercogs saņēmis Kannu kinofestivāla balvu kā labākais režisors par filmu "Fickaraldo" (1982). Karjeras laikā ieguvis daudzas balvas un nominācijas starptautiskos kinofestivālos. Par dokumentālo filmu *Encounters at the End of the World* (2007) Hercogs bijis nominēts Amerikas Kinoakadēmijas balvai kategorijā "Labākā dokumentālā filma". 2009. gadā žurnāls *[[Time]]* ierindoja Hercogu starp 100 ietekmīgākajiem cilvēkiem pasaulē.

Starp Hercoga pazīstamākajiem darbiem ir tādas filmas kā "Agirre, Dieva dusmas" (1972), "Katrs par sevi un Dievs pret visiem" (*Jeder für sich und Gott gegen alle*, 1974), "Strošeks" (*Stroszek*, 1977), "Voiceks" (1979), "Nosferatu – nakts fantoms" (1979) un "Fickaraldo" (1982). Viens no iecienītākajiem režisora aktieriem bija Klauss Kinskis. Vienu no savām filmām ("Neuzvaramais" (*Invincible*, 2001)) Verners Hercogs uzņēma Kuldīgā.

## Filmogrāfija

## Atsauces

## Ārējās saites

* Oficiālā mājaslapa
Concorde

***Concorde*** (no  ‘harmonija, vienošanās’, ) bija Apvienotās Karalistes un Francijas kopražojuma turboreaktīvā virsskaņas pasažieru lidmašīna. Pirmo lidojumu veica 1969. gadā, ekspluatācija sākta 1976. gadā un kalpoja 27 gadus. Izgatavoti 20 *Concorde* eksemplāri, no kuriem 14 tika izmantoti komerciālos lidojumos.

*Concorde* lidmašīnas izmantoja aviokompānijas ''British Airways'' un ''Air France'', veicot regulārus lidojumus no Londonas un Parīzes uz Ņujorku un Vašingtonu, kā arī citos reisos. Lidojumi notika uz pusi ātrāk par citām pasažieru lidmašīnām. Savukārt to ekspluatācijas izdevumi bija daudz lielāki (galvenokārt lielā degvielas patēriņa dēļ) un tikai valsts aviokompānijas tās varēja uzturēt.

 viena no lidmašīnām cieta katastrofu, paceļoties no Šarla de Golla Parīzes lidostas, gāja bojā 113 cilvēki.  *Concorde* veica pēdējo lidojumu.

Līdzīgu virsskaņas lidmašīnu *[[Tu-144]]* 1960. gados izstrādāja PSRS, bet tā maz tika izmantota pasažieru pārvadāšanai.

## Ārējās saites
Excelsus

***Excelsus*** ir Latvijas instrumentālais ansamblis, kas izveidojās 2004. gadā pēc akordeonistu izglītojošās vasaras nometnes „Rēzekne 2004”, kad Zanes Vancānes akordeonistu kvartetam pievienojās basģitārists un bundzinieks. Pirmā uzstāšanās ansamblim notika 2004. gada 21. augustā IV Baltijas valstu uguņošanas festivālā „Uguns paparde” Rēzeknē.

Ansambļa *Excelsus* repertuārā ir dažādu stilu un žanru skaņdarbi – no baroka līdz pat *tango nuevo*, rok- un popmūzikai (A.Vivaldi, J.S.Bahs, A.Hačaturjans, A.Pjacolla, ABBA, Metallica u.c., latv.t.dz. popūrijs), un tas kopš izveidošanas brīža ir sniedzis koncertus pa visu Latviju un ārvalstīs (Prāgā (Čehija), Pērnavā (Igaunijā), Dmitrovā, Lianozovā, Smoļenskā (Krievija), Baltkrievijā, Norvēģijā, Vācijā, Zviedrijā un Itālijā.).

2005. gadā ansamblis ieguva 1. vietu Starptautiskajā akordeonistu konkursā Prāgā, kā arī piedalījās Eiropas dienās Prāgā. 2007. gada aprīlī *Excelsus* ieguva 3. vietu Starptautiskajā akordeonistu konkursā Sanktpēterburgā, bet tā paša gada novembrī — 1. un 2. vietu Starptautiskajā akordeonistu konkursā Pērnavā.

2017. gada maijā ar Mazo kultūras un tūrisma projektu konkursa atbalstu izdots ansambļa CD “Veltījums dzimtajai pilsētai”.

2022. gada oktobrī izdots ansambļa albums "Veltījums Astoram Pjacollo".

## Ansambļa dalībnieki
* Zane Vancāne — vadītāja, akordeons;
* Arnis Malakovs — akordeons;
* Igors Popovs — akordeons;
* Matvejs Dmitrijevs — akordeons;
* Kristaps Višs — basģitāra.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Mājaslapa
* ''Facebook'' lapa
* ''Youtube'' lapa
Sebastjans Ko

**Sebastjans Ņūbolds Ko** (; dzimis ) ir bijušais angļu vieglatlēts un politiķis, pārstāv Konservatīvo partiju. Pašreizējais *[[World Athletics]]* prezidents.

Vieglatlēta karjeras laikā bija vidējo distanču skrējējs. Piedalījies divās olimpiskajās spēlēs (, ). 1980. gadā Maskavā viņš izcīnīja zelta medaļu 1500 m distancē un sudrabu 800 m distancē, šo panākumu atkārtoja arī 1984. gadā Losandželosā. Tāpat ar panākumiem startējis Eiropas čempionātā — izcīnījis visu kalumu medaļas, par čempionu kļuvis 1986. gadā Štutgartē ar uzvaru 800 m distancē. Tāpat uzstādījis vairākus pasaules rekordus gan stadionā, gan telpās.

Pēc sportista karjeras beigām bijis Apvienotās Karalistes parlamenta deputāts laikā no  līdz , tika ievēlēts no Konservatīvo partijas. Viņš bija Londonas kandidatūras 2012. gada vasaras olimpiskajām spēlēm priekšnieks, savukārt pēc Londonas uzvaras balsojumā par tiesībām rīkot 2012. gada olimpiskās spēles kļuva par Londonas Organizatoriskās komitejas priekšsēdētāju. 2007. gadā ticis ievēlēts par Starptautiskās Vieglatlētikas federāciju asociācijas (tagad *World Athletics*) viceprezidentu, bet 2015. gadā ievēlēts par tās prezidentu. 2019. gadā šajā amatā ievēlēts atkārtoti, 2023. gadā pārvēlēts uz trešo termiņu, saņemot 192 no 195 balsīm.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Biogrāfija
Mārtiņš Gailītis

**Mārtiņš Gailītis** (dzimis  Rīgā), pazīstams arī kā **Marka**, ir latviešu mūziķis, grupas *[[Double Faced Eels]]* vokālists un ģitārists.

Mācījies Rīgas 64. vidusskolā un Rīgas 93. vidusskolā. Ieguvis maģistra grādu ekonomikā Latvijas Universitātē. Vidusskolā izveidojis grupu "Zuši", kas vēlāk tika pārsaukta par *[[Double Faced Eels]]*. Paralēli pie privātskolotāja apguvis ģitārspēli.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Profils dfe.lv mājaslapā
Malibu

**Malibu** () ir pilsēta Losandželosas apgabalā, Kalifornijā, ASV. Saskaņā ar 2010. gada ASV tautas skaitīšanas datiem, tur dzīvo 12 645 cilvēki. Malibu sastāv no 34 km garas krasta līnijas pie Klusā okeāna. Šī vieta ir populāra ar siltajām, smilšainajām pludmalēm un kā vairāku Holivudas kinozvaigžņu un citu industriju slavenu cilvēku mājvieta. Malibu atrodas septiņās pludmales, vairāki parki. Tāpat šeit tiek uzņemts seriāls "Divarpus vīri", kā arī vairāki citi.

## Ārējās saites

*
Vojņiča

**Vojņiča** () ir pilsēta Polijas dienvidos, Mazpolijas vojevodistē uz rietumiem no Tarnovas pie Dunajecas upes.
Ungārijas konstitūcija

**Ungārijas konstitūcija** () ir Ungārijas pamatlikums, ko  pieņēma Ungārijas parlaments.  konstitūciju parakstīja valsts prezidents un tā stājās spēkā .

## Pamatizmaiņas
Valsts nosaukums tika mainīts no "Ungārijas republika" uz "Ungārija", kaut arī valdības forma joprojām paliek republikāniska. Izmaiņās arī norādīta nepieciešamība valsts uztverei bez akcentētas uzmanības uz pašreizējām tās robežām: ārzemju ungāriem piešķirtas vienādas tiesības.

## Kritika
Jaunajā Ungārijas konstitūcijā ir teikts, ka Ungārijas tauta apvieno "Dievu un kristietību". Valsts pienākums ir dzīvības aizsardzība, minēts arī, ka dzīve sākas no ieņemšanas brīža. Faktiski šo konstitūcijas daļu var traktēt, kā aborta aizliegumu. Jaunajā konstitūcijā laulība tiek traktēta kā "vīrieša un sievietes savienība", sakarā ar ko dokumenta kritiķi uzskata, ka konstitūcija veido pamatni homoseksualitātes diskriminācijai un tiem valsts pilsoņiem, kas nav kristieši.

2011. gadā no 15. līdz 17. aprīlim Ungārijā notika masveida protesta akcijas pret jaunās konstitūcijas izmaiņām.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Iepriekšējā konstitūcija 
* Jaunā konstitūcija
Riglice

**Radlova** () ir pilsēta Polijas dienvidos, Mazpolijas vojevodistē uz dienvidaustrumiem no Tarnovas. Pilsētā atrodas pretrunīgi vērtēts "Piemineklis emigrantam".
Džeraldīna Ferrāro

**Džeraldīna Enna Ferrāro** (*Geraldine Anne Ferraro*; dzimusi , mirusi ) bija amerikāņu advokāte un politiķe, pārstāvēja Demokrātisko partiju.

Uzaugusi Ņujorkā, kļuvusi par skolotāju un advokāti. Studējusi *Marymount Manhattan College* un Fordhemas Universitātē. Sākotnēji strādājusi Kvīnsas apgabala advokātu birojā. 1978. gadā tikusi ievēlēta ASV Pārstāvju palātā no Demokrātiskās partijas, ar laiku viņa kļuva par vienu no ietekmīgākajām personām partijā. 1984. gadā bijušais viceprezidents un prezidenta amata kandidāts Volters Mondeils izraudzījās Dž. Ferrāro par viceprezidenti, ja viņš gūs uzvaru vēlēšanās. Viņa tādējādi kļuva par pirmo sievieti, kas kandidējusi uz ASV viceprezidentes amatu no kādas no ASV lielajām partijām. Taču vēlēšanās uzvaru guva V. Modeila pretinieks Ronalds Reigans. Vēlāk neveiksmīgi startējusi Senāta vēlēšanās. Mirusi .

## Ārējās saites

* ''Biographical Directory of the United States Congress'' profils
Sistēma (nozīmju atdalīšana)

**Sistēma** var būt:

* sistēma;
* asinsrites orgānu sistēma;
* autonomā sistēma (Internets);
* balsošanas sistēma;
* balsta un kustību orgānu sistēma;
* binārā skaitīšanas sistēma;
* bioloģiskā sistēma;
* brīdinājuma sistēma;
* cunami brīdinājuma sistēma;
* Danas minerālu klasifikācijas sistēma;
** jaunā Danas minerālu klasifikācijas sistēma;
** vecā Danas minerālu klasifikācijas sistēma;
* datorsistēma;
* datu bāzu pārvaldības sistēma;
* depozīta sistēma;
* elpošanas orgānu sistēma;
* saimnieciskā sistēma;
* ekosistēma;
* failu sistēma;
* fizikālā sistēma;
* globālā pozicionēšanas sistēma;
* gremošanas orgānu sistēma;
* ģeogrāfiskā informācijas sistēma;
* kompleksa sistēma;
* koordinātu sistēma;
* limfrites sistēma;
* metriskā sistēma;
* nelineāra sistēma;
* nervu sistēma;
* nodokļu sistēma;
* orgānu sistēma;
* pasta sistēma;
* pavadoņu navigācijas sistēma;
* politiskā sistēma;
* Ptolemaja sistēma;
* Saules sistēma;
* sensoru sistēma;
* SI sistēma;
* sabiedriskā sistēma;
* šķiroto atkritumu savākšanas sistēma;
* Štrunca minerālu klasifikācijas sistēma;
* Šveices sistēma;
* urīnorgānu sistēma;
* trīs laikmetu sistēma;
* vairāku bumbu sistēma;
* versiju pārvaldības sistēma.
Titāni

thumbnail|200px|Reja, Krona sieva, viens no titāniem
**Titāni** (, *Titãnes*) sengrieķu mitoloģijā ir spēcīga dievību rase, kas bija Gajas un Urāna pēcnācēji un valdīja tā saucamajā Zelta laikmetā. Pirmo paaudzi veido 12 titāni: Okeāns, Hiperīons, Kojs, Krons, Krijs, Japets, Mnēmosine, Tētija, Teija, Fēbe, Reja un Temīda. Otro titānu paaudzi veido Hiperīona bērni Eoss, Hēlijs un Selēna, Koja meitas Leto un Astērija, Japeta dēli Atlants, Prometejs, Epimētejs un Menētijs, Okeāna meita Metīda un Krija dēli Astrejs, Pallants un Perss.

Titāni Krons un Reja ir vecāki sešiem Olimpa dieviem: Zevam, Poseidonam, Aīdam, Hestijai, Dēmetrai un Hērai.

## Ārējās saites
Roberts Bērds

**Roberts Bērds** (; dzimis **Kornēlijs Kelvins Seils** (*Cornelius Calvin Sale, Jr.*) , miris ) bija amerikāņu advokāts un politiķis, pārstāvēja Demokrātisko partiju. Viņš bija Kongresā visilgāk strādājušais senators.

1952. gadā R. Bērds tika ievēlēts ASV Pārstāvju palātā (darbojies no 1953. līdz 1959. gadam), pēc sešiem gadiem tika ievēlēts Senātā. Ar laiku viņš kļuva par vienu no prominentākajiem senatoriem. Viņš ir bijis gan Senāta vairākuma, gan mazākuma līderis. Četrus laikposmus (1989—1995, 2001, 2001—2003, 2007—2010) bijis ASV Senāta prezidents *pro tempore* (otra nozīmīgākā persona Senātā pēc ASV viceprezidenta). Jaunībā bijis kukluksklana loceklis un atbalstīja rasu segregāciju, taču vēlāk kļuva par aktīvu cilvēktiesību aizstāvi. Izglītību ieguvis Māršala universitātē (*Marshall University*) un *Washington College of Law*.

## Atsauces

## Ārējās saites

* ''Biographical Directory of the United States Congress'' profils
Dubulti (stacija)

**Dubulti** ir dzelzceļa stacija Jūrmalā, līnijā Torņakalns—Tukums II. Dubultos pietur visi Tukuma virziena elektrovilcieni; Dubulti ir arī maršruta Rīga—Dubulti galapunkts. Vasaras periodā līdz Dubultiem kursē daudzi sezonas elektrovilcieni.

 uzsākta stacijas modernizācija.
Stacijā darbojas biļešu kase.

## Vēsture
thumb|200px|Dubultu dzelzceļa stacija (pirms 1914).
thumb|200px|Dubultu stacijas ēka (pēc 1920).

Stacija atvērta reizē ar Tukuma dzelzceļa atklāšanu 1877. gadā. Pēc 1919. gada tās oficiālo nosaukumu latviskoja no *Dubbeln* uz Dubulti. Stacija bojāta kā Pirmā, tā Otrā pasaules kara laikā, tomēr tagadējā ēka uzbūvēta tikai 1977. gadā. Ēka projektēta Ļeņingradas dzelzceļu projektēšanas institūtā, tās arhitekts Igors Javeins (1903—1980). Ēkas forma asociējas ar jūras vilni. Rīga—Dubulti bija pirmais elektrificētais vilcienu maršruts Latvijā (atklāts 1950. gadā).

2015. gada maijā stacijas ēkā atklāta laikmetīgās mākslas izstāžu zāle "Mākslas stacija "Dubulti"".

## Attēlu galerija

Attēls:Dubultu stacija 18.JPG|Dubultu stacijas ēka 2011. gadā
File:Sliežu ceļi Dubultos.jpg|Sliežu ceļi Rīgas virzienā
File:Sliežu ceļi Dubultos (2).jpg|Sliežu ceļi Tukuma virzienā
Attēls:Dubultu stacija 19.JPG|Dubultu stacijas uzgaidāmās telpas
Attēls:Dubultu stacija 20.JPG|Dubultu stacijas uzgaidāmās telpas
Attēls:Dubultu stacija 21.JPG|Stacijas ēka no Z. Meierovica prospekta puses
Attēls:Dubultu stacija 22.JPG|Dubultu stacijas ēka un sliežu ceļi
Attēls:Dubultu stacija 23.JPG|Elektrovilciens ER2-1342 Dubultu stacijā
Attēls:Dubultu stacija 6.JPG|Dubultu stacijas Tukuma virziena sliežu ceļu izvērsums (skats Rīgas virzienā)
Attēls:ER2T-7116 Dubultu stacijā.JPG|Elektrovilciens ER2T-7116 pienāk Dubultu stacijā
Attēls:Dubultu stacija 24.JPG|Dubultu stacija, skatoties no Majoru puses. Priekšplānā Lielupe


## Atsauces

## Ārējās saites

* Dubultu stacija 1930. gados
* Dubultu stacija. LDz īsfilma.
Igaunijas ģerbonis

**Igaunijas valsts ģerbonis** ir viens no Igaunijas valsts simboliem. Tas sastāv no zelta vairoga, kurā novietotas trīs zilas lauvas, un diviem zelta ozollapu zariem, kas aptver vairogu. Apstiprināts ar Igaunijas parlamenta lēmumu 1925. gada 19. jūnijā.

Ģerbonis ar trīs lauvām uz vairoga faktiski ir senākais pazīstamais Igaunijas simbols. Tas radies no dāņu valdnieka Valdemāra II ģerboņa. Viņš 1219. gadā krusta gājienā iekaroja mūsdienu Igaunijas ziemeļu daļu. Sākotnēji ģerbonis kļuva par vienu no Tallinas, kur atradās dāņu pārvaldes centrs, simboliem, bet vēlāk arī par visu dāņu iekarotu teritoriju simbolu. Pēc Jurģa nakts sacelšanās dāņu vara vājinājās un jau 1346. gadā dāņi pārdeva Livonijas ordenim savas zemes mūsdienu Igaunijā. Neskatoties uz to ģerbonis saglabājās kā centrālais elements Tallinas ģerbonī, kā arī modificētā veidā tika lietots kā Zviedru Igaunijas un vēlāk Igaunijas guberņas ģerbonis.

Igaunija šo ģerboni oficiāli nostiprināja kā valsts ģerboni ar Igaunijas parlamenta lēmumu 1925. gada 19. jūnijā. Pēc Igaunijas okupācijas 1940. gadā ģerbonis tika aizliegts. Padomju laikos tika lietots IPSR ģerbonis. Rietumos turpināja izmantot Igaunijas valsts ģerboni, piemēram, Igaunijas vēstniecības rietumos, kas pēc okupācijas nepārtrauca savu darbību. Ģerbonis atguva savu valsts ģerboņa statusu 1990. gada 7. augustā. 1993. gada 6. aprīlī tā statuss tika nostiprināts ar Ģerboņa likumu (*Riigivapi seadus*).

Igaunijas valsts ģerbonis sastāv no zelta vairoga, uz kura attēlotas trīs, zilas krāsas lauvas *passant gardant* stāvoklī, un diviem zelta ozollapu zariem, kas aptver vairogu. Pastāv arī Igaunijas Republikas mazais ģerbonis, kurā atšķirībā no lielā ģerboņa nav zelta ozollapu zaru.

## Atsauces

## Ārējās saites
Valērija Seile

**Valērija Seile**, arī **Valerija Seilis** (, 1891—1970) bija ievērojama latgaliešu izglītības un sabiedriskā darbiniece, bibliogrāfe un zinātniece. Latgales Zemes padomes sekretāre.

## Dzīvesgājums
Dzimusi  rokpeļņa ģimenē Rēzeknes apriņķa Makašānu pagasta Seiļu sādžā. 1895. gadā kopā ar ģimeni pārcēlās uz dzīvi Pēterburgā. Mācījās Katrīnas ģimnāzijas elementārskolā, pēc tam Pēterburgas pilsētas skolā, pēc kuras beigšanas viņa 1909.—1911. gadā mācījās Ņikiforovas privātajā sieviešu ģimnāzijā. 1912.—1916. gadā Seile studēja vēsturi Bestuževa augstākajos sieviešu kursos, līdztekus strādādama Pēterburgas pilsētas domes bērnu kolonijā. Pēc Pirmā pasaules kara sākuma viņa iesaistījās Latgaliešu kara upuru palīdzības biedrībā (*Latgalīšu bīdreibas paleiga kara upurem*).

1916. gadā Seile atgriezās Latgalē un strādāja par Rēzeknes tirdzniecības skolas un Sevko ģimnāzijas krievu valodas un vēstures skolotāju. 1917. gada aprīlī viņa aktīvi iesaistījās Pirmā Latgales latviešu kongresa rīkošanā Rēzeknē un tika ievēlēta par Latgales Pagaidu zemes padomes Valdes locekli un sekretāri. Konsekventi iestājās par trīs Latgales apriņķu atdalīšanu no Vitebskas guberņas un apvienošanos ar pārējām Latvijas daļām.1917. gadā Seile nodibināja Latgaliešu skolotāju savienību. 1919. gadā viņa bija Rēzeknes apriņķa tautskolu inspektore, nodibināja laikrakstu "Latgolas vords".
1918.—1920. gadā Valērija Seile bija Latvijas Tautas padomes locekle, pēc tam Satversmes sapulces locekle, 1922. gadā arī Izglītības ministra biedre. 
[300px|thumbnail|left|V. Seiles dibinātā laikraksta [Latgolas Vords|Latgolas Vōrds logotips 1934. gadā. Tas bija visilgāk publicētais Latgales laikraksts starpkaru periodā, iznākdams 1—3 reizes nedēļā divdesmit vienu gadu, no 1919.—1940. gadam]]
1922. gadā viņa atgriezās Latgalē, kur strādāja par Krāslavas ģimnāzijas direktori, pēc tam no 1923. līdz 1940. gadam par Daugavpils skolotāju institūta direktori. Vienlaikus no 1921. gada Seile bija žurnāla „Latgolas Škola“ (1921—1938) galvenā redaktore.

Pēc Daugavpils skolotāju institūta likvidēšanas 1940. gadā Seile pārcēlās uz Rēzekni, kur līdz 1946. gadam strādāja par skolotāju Rēzeknes Valsts skolotāju institūtā, komercskolā un pilsētas 1. vidusskolā. 1947. gadā bija spiesta pārcelties uz Rīgu, kur līdz aiziešanai pensijā 1957. gadā viņa mācīja krievu valodu Rīgas 2. vidusskolā.

Mirusi , apbedīta Daugavpils katoļu kapos.

## Darbi
Valērija Seile devusi lielu ieguldījumu Latgales kultūras vēstures izpētē:
* "Latgolas liktini bēgļu laikmetā. Latgalīšu bīdreibas paleiga kara upurem darbeiba" (1934)
* "Sistematiskais leidz 1935. godam latgalīšu izlūksnē izdūtūs grōmotu rōdeitōjs" (1935) 
* "Grāmatas Latgales latviešiem. Latgaliešu dialektā izdoto grāmatu chronoloģiskais, sistemātiskais autoru un izdevēju rādītājs (1585.—1936.)" (1936) 
* "Paidagogikas vēsture. I daļa" (1943)

## Apbalvojumi
* IV šķiras Triju Zvaigžņu ordenis (1926)
* Tēvzemes balva (1940)

## Literatūra
* Pedagoģe Valerija Seile / Sast. E. Vaivode. — Rīga, 1990. — 102 lpp.
* Valerijai Seilei — 100. — Daugavpils: DPI izd., 1991.

## Atsauces

## Skatīt arī
* Valērijas Seiles iela
USA-233

**USA-233** jeb **WGS-4** (**Wideband Global SATCOM 4**) ir ASV militārais sakaru pavadonis, kas palaists 2012. gadā.
Tas ir ceturtais Wideband Global SATCOM sistēmas pavadonis, pirmais no *WGS Block II*. Paredzēts sakaru nodrošināšanai ASV bruņotajiem spēkiem Vidējos Austrumos un Dienvidaustrumāzijā. 
Pavadoņa izmaksa tiek lēstas 464 miljoni USD.

Pavadoni izgatavojusi korporācija Boeing uz platformas Boeing 702 bāzes ar masu 5987 kg. Ģeostacionārās orbītas sasniegšanai pavadonis apgādāts ar konvenciālo raķešdzinēju *R-4D* un jonu dzinēju *XIPS-25*.
*USA-233* var pārraidīt datus ar ātrumu 3,6 gigabiti sekundē. Tam ir 19 individuāli vēršami kūļi, kas darbojas X joslas un Ka joslas frekvencēs.

## Lidojuma gaita
*WGS-4* tika palaists  00:38 UTC ar nesējraķeti Delta IV Medium+(5,4) (lidojums *D358*) no Kanaveralas zemesraga Gaisa spēku stacijas starta kompleksa SLC-37B. Pēc veiksmīgā starta pavadonim tika dots nosaukums *USA-233*. Sākotnēji tas tika ievadīts augsti eliptiskā orbītā. Līdz februāra sākumam veiktas astoņas *R-4D* dzinēja iedarbināšanas un pēc tam 40 dienu laikā ar jonu dzinēja *XIPS-25* palīdzību tika sasniegta ģeostacionārā orbīta.

Sākotnēji tas atradās punktā 125° R. Pēc tam, kad tika pabeigta pavadoņa sistēmu izmēģināšana, 12. aprīlī *WGS-4* tika nodots Gaisa spēkiem.  Gaisa spēki veica papildu testēšanu, par kuras pabeigšanu paziņots 2012. gada 19. jūlijā. Tas tika novietots virs Indijas okeāna punktā 88,5 grādi austrumu garuma.

## Atsauces

## Ārējās saites
* WGS 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9 Gunter Dirk Kreb
Jaundubulti (stacija)

**Jaundubulti** ir dzelzceļa pieturas punkts Jūrmalā, līnijā Torņakalns—Tukums II. Jaundubultos pietur visi maršrutu Rīga—Sloka, Rīga—Ķemeri un Rīga—Tukums elektrovilcieni, izņemot rīta ekspresreisu no Tukuma un vienu rīta reisu uz Sloku. Stacijā biļešu kase ir slēgta.

## Vēsture
Pietura atvērta 1925. gadā. Sākumā kā pagaidu ēka tika izmantots dzelzceļa vagons, pēc gada uzbūvēta arī stacijas ēka (V. Ozoliņa būvmets). Mūsdienu ēka uzbūvēta 1977. gadā, tā līdzīga Dzintaru stacijas ēkai.

## Attēlu galerija

Attēls:Jaundubultu stacija 2017.jpg|Jaundubultu stacija 2017. gadā
File:Sliežu ceļi Jaundubultos.jpg|Sliežu ceļi Tukuma virzienā
File:Sliežu ceļi Jaundubultos (2).jpg|Sliežu ceļi Rīgas virzienā
Attēls:Jaundubultu stacija 4.JPG|Jaundubultu stacijas ēka
Attēls:ER2T-7118 Jaundubultu stacijā.JPG|Elektrovilciens ER2T-7118 Jaundubultu stacijā
Attēls:Jaundubultu stacija 5.JPG|Jaundubultu stacijas perons
Attēls:Jaundubultu stacija 1.JPG|Jaundubultu stacijas ēka
Attēls:Jaundubultu stacija 6.JPG|Jaundubultu stacijas ēka un sliežu ceļi


## Atsauces
Ivans Buņins

**Ivans Buņins** (, dzimis , miris ) bija krievu rakstnieks un dzejnieks. Viņš ir pirmais krievu rakstnieks, kas saņēma Nobela prēmiju literatūrā. To Buņins saņēma 1933. gadā par "māksliniecisko spēku, turpinot krievu klasiskās prozas tradīcijas".

## Ārējās saites

*
Pragmatisms

**Pragmatisms** ir filozofiska tradīcija, kurā uzskata, ka teorija jāapvieno ar praksi. Tā izveidojās 19. gadsimta beigās, savu lielāko uzplaukumu sasniedza 20. gadsimtu sākumā. Pragmatismā tiek uzskatīts, ka teorijas lietderīgums ir balstīts tajā, kāds ir tās praktiskais pielietojums.

Galvenajiem pragmatisma aizsācējiem un teorētiķiem — Čārlzam Pīrsam, Viljamam Džeimsam un Džonam Djūijam — bija dažādi skatījumi par to, kādam jābūt pragmatismam, tomēr viņus visus vienoja ideja, ka teorija un prakse nedrīkstētu būt nošķirtas.

## Skatīt arī
* Hilarijs Patnams

## Ārējās saites
Zakličina

**Zakličina** () ir pilsēta Polijas dienvidos, Mazpolijas vojevodistē uz dienvidrietumiem no Tarnovas pie Dunajecas upes.
Cēlonība

**Cēlonība** ir attiecības starp notikumu (ierosinājumu/iemeslu) un otru notikumu (rezultātu), kur otrs notikums tiek uztverts kā secīgs turpinājums pirmajam notikumam. Cēlonība pasaules kārtībā ir nenovēršama, bet nenoteikta parādība, mijiedarbojoties objektiem, procesiem, īpašībām, faktiem un citiem stāvokļiem. Cēlonība pastāv un ir laika noteikta.

Cēlonības filozofiska traktēšana ir ļoti sena, par to runā jau no Aristoteļa laikiem. Tas ir ļoti aktuāls un svarīgs temats arī mūsdienu laikmetīgajā filozofijā.

## Ārējās saites
Otrais Latgales kongress

**Otrais Latgales kongress 1917. gadā** () jeb **Vitebskas guberņas latgaliešu apriņķu padomju kongress** () 1917. gada 3.-4. decembrī bija otrā vēlētā Latgales pārstāvju sanāksme, kas panāca latgaliešu apdzīvoto apriņķu atdalīšanu no Vitebskas guberņas un to pievienošanu Vidzemes guberņai.

## Vēsture
1917. gada 26. - 27. aprīlī (9.-10. maijā) Pirmā Latgales latviešu kongresa deputātu vairākums nolēma, ka Latgales, Vidzemes un Kurzemes latvieši ir viena tauta un Latgalei jāapvienojas ar pārējiem topošās Latvijas valsts novadiem vienā zemē, saglabājot autonomijas tiesības. Tomēr Krievijas Pagaidu valdība vilcinājās šo prasību izpildīt. Pēc Oktobra revolūcijas Rēzeknes padomes izpildkomiteja izveidoja jauna Latgales kongresa sasaukšanas komisiju, kurā iekļāva arī Latgales pagaidu zemes padomes locekļus Valeriju Seili, Staņislavu Kambalu un Pēteri Lazdānu.

Kongresu 1917. gada 3. decembrī atklāja Rēzeknes padomes izpildkomitejas priekšsēdētājs Pēteris Līpiņš. Tajā piedalījās 343 delegāti no 41 Latgales pagasta (nebija pārstāvju no 6 pagastiem). No tiem 297 bija latvieši (242 no Latgales, 55 no citurienes), 27 krievi (16 pareizticīgie un 11 vecticībnieki), 5 poļi, 2 ebreji un 2 baltkrievi.

Pirmajā kongresa dienā debatēja par kongresa prezidija vēlēšanām, kurā trīs dažādus viedokļus pārstāvēja Latgales pagaidu zemes padomes, lielinieku un Franča Kempa pārstāvētās delegātu grupas.
Otrajā dienā tika pieņemtas kongresa rezolūcijas un ievēlēta Latgales Pagaidu izpildkomiteja 36 locekļu sastāvā, uzliekot tai par galvenajiem uzdevumiem:

# sasaukt Latgales mazzemnieku, iebūviešu, strādnieku un karavīru deputātu kongresu Rēzeknē 1918. gada 15.-18. janvārī;
# rast tuvākus sakarus ar Latvijas un Krievijas revolucionāriem;
# sagatavot Latgales atšķiršanu no Vitebskas guberņas.

Pēc kongresa iniciatīvas Krievijas PSFR Tautas komisāru padome 1917. gada 14. decembrī izdeva rīkojumu Nr. 93. par Daugavpils, Ludzas un Rēzeknes apriņķu atdalīšanu no Vitebskas guberņas un pievienošanu Vidzemes guberņai.

## Skatīt arī

* Pirmais Latgales latviešu kongress

## Atsauces
Stimulanti

[thumb|200px|[Metilfenidāts|Metilfenidāta 20 mg tabletes]]
**Stimulanti** ir psihotropās vielas, kas rada īslaicīgus garīgās un/vai fiziskās labsajūtas uzlabojumus. Visbiežāk tie izpaužas kā paaugstināta modrība, izturība un bezmiegs. Stimulantu iedarbība ir saistāma ar CNS aktivitātes paaugstināšanos, tie bieži tiek skatīti pretstatā depresantiem, kas savukārt samazina CNS aktivitāti, veicinot mieru un miegu.

Stimulantus izplata kā recepšu zāles, un tie ir ļoti izplatīti nelegālajā tirdzniecībā. Pazīstamākie stimulanti ir kofeīns, metilfenidāts, kokaīns, amfetamīns un metamfetamīns.

## Blakusiedarbība
Abstinence izpaužas ar vājumu un salauztības sajūtu, sākas un pastiprinās miegainība dienā un bezmiegs naktī. Smaga astēnija reizēm kombinējas ar pašnāvības domām. Hroniska intoksikācija rada spēku izsīkumu, veģetatīvus traucējumus, novājēšānu un personības izmaiņas.

## Skatīt arī
* Nootropie līdzekļi
1322. gads

**1322. gads** () bija gads, kas pēc Jūlija kalendāra sākās piektdienā.

## Notikumi
* 3. janvāris — Šarls IV Kapetings kļuva par Francijas karali.
* 21. februāris — Šarls IV Kapetings tika kronēts par Francijas karali.
* 19. jūlijs — Konrāds Ketelhods kļuva par Livonijas ordeņa mestru.
* 28. septembris — notika kauja pie Mīldorfas, kurā Bavārijas Ludvigs IV sakāva savu brālēnu Austrijas Frīdrihu I Skaisto.

### Nezināms datums
* Tika pabeigta Mežotnes pils celtniecība.

## Dzimuši
* 11. janvāris — Komjo, Japānas imperators (miris 1380. gadā)

## Miruši
* 3. janvāris — Filips V Kapetings, Francijas karalis (dzimis 1292. gadā)
* 12. janvāris — Brabantes Marija (*Marie de Brabant*), Francijas karaliene - konsorte (dzimusi 1254. gadā)
Andrejs Elksniņš

**Andrejs Elksniņš** (dzimis  Rīgā) ir Latvijas jurists un politiķis. Bija divu Saeimas sasaukumu deputāts, ir pašreizējais Daugavpils domes deputāts un priekšsēdētājs. Līdz 2023. gada janvārim pārstāvēja partiju "Saskaņa", 2024. gada novembrī izveidoja partiju "Sarauj, Latgale!".

## Dzīvesgājums
Dzimis 1982. gadā Rīgā, trīs gadu vecumā kopā ar vecākiem pārcēlās uz dzīvi Daugavpilī. Mācījās Daugavpils 1. ģimnāzijā. 2007. gadā absolvēja Latvijas Policijas akadēmijas (LPA) bakalaura studiju programmu, 2009. gadā turpat ieguva maģistra grādu, līdztekus studijām strādāja LPA Tiesību teorijas un vēstures katedrā, vēlāk Valsts policijā par izmeklētāju, 2010. gadā advokāta Saulveža Vārpiņa birojā.

### Politiskā darbība
2011. gadā ārkārtas Saeimas vēlēšanās A. Elksniņu ievēlēja 11. Saeimā no apvienības "Saskaņas Centrs" saraksta. Saeimā A. Elksniņš guva ievērību kā aktīvs debatētājs; 2011. gada rudens sesijā viņš debatēs piedalījās 16 reizes. 2012. gada janvārī, pēc tam, kad drošības iestādes liedza atļauju darbam ar valsts noslēpumu "Saskaņas Centra" līderim Jānim Urbanovičam, A. Elksniņu izvirzīja viņa vietā darbam Nacionālajā drošības komisijā. Tomēr 2012. gada jūnijā arī A. Elksniņam atteica pielaidi valsts noslēpumam, un šajā komisijā viņš darboties nevarēja. 2013. gada septembrī Saeimas Juridiskās komisijas sēdē iebilda pret Latvijas Satversmes preambulas projektu.

2014. gada rudenī viņu ievēlēja 12. Saeimā no partijas "Saskaņa".

2017. gada pašvaldību vēlēšanās A. Elksniņu kā "Saskaņas" saraksta līderi ievēlēja par Daugavpils pilsētas domes deputātu un par domes priekšsēdētāju. Šo amatu viņš pildīja tikai līdz 2017. gada 2. septembrim, kad zaudēja mēra amatu Rihardam Eigimam. 2019. gada 17. janvārī viņu atkārtoti ievēlēja par domes priekšsēdētāju. 2020. gada 11. jūnijā atbrīvots no amata, amatā stājās Igors Prelatovs. 2021. gada Latvijas pašvaldību vēlēšanās A. Elksniņu atkal ievēlēja par Daugavpils domes deputātu un par domes priekšsēdētāju.

Pēc Krievijas iebrukuma Ukrainā 2022. gadā A. Elksniņš izvairīgi atbildēja uz žurnālistes jautājumiem par savu pozīciju Krievijas—Ukrainas karā. Abu pušu atbalstītāji viņa teikto novērtēja kā atbalstu Krievijai.

2023. gadā janvārī A. Elksniņš paziņoja par izstāšanos no partijas "Saskaņa". 2024. gadā viņš izveidoja jaunu politisko partiju "Sarauj, Latgale!" un 2025. gada pašvaldību vēlēšanās Daugavpilī guva pārliecinošu uzvaru, būdams partijas domes priekšsēdētāja amata kandidāts. Jaunā domes sasaukuma pirmajā sēdē A. Elksniņu atkal ievēlēja par domes priekšsēdētāju.

## Privātā dzīve
Līdz 2015. gadam A. Elksniņam bija tuvas attiecības ar uzņēmēju Anastasiju Udalovu, kura pēc tam uzsāka attiecības ar Igaunijas miljonāru Oļegu Osinovski, kļūstot arī par viņa biznesa partneri.

## Atsauces

## Ārējās saites

* CVK profils 
* "Saskaņas Centra" profils
Natālija Laščonova

**Natālija Laščonova** (dzimusi  Jelgavā) ir bijusī Latvijas vingrotāja.

Vingrošanā sākusi trenēties 1978. gadā piecu gadu vecumā. Piedalījusies , kad sportistei bija tikai 15 gadi. Tajās izcīnīja zelta medaļu PSRS komandas sastāvā komandu sacensībās, kļūdama par visu laiku jaunāko olimpisko čempioni Latvijas sporta vēsturē. Tāpat individuālajā daudzcīņā izcīnīja 5. vietu, startēja arī citās individuālajās disciplīnās, taču nekvalificējās fināliem. 1989. gada Pasaules čempionātā izcīnījusi zeltu komandu sacensībās un sudrabu individuālajā daudzcīņā. Četras reizes uzvarējusi PSRS čempionātā. 1988. un 1989. gadā tika atzīta par Latvijas populārāko sportisti.

1991. gadā beigusi sportistes karjeru. Apprecējusies ar baltkrievu vingrotāju Tihonoviču, pārcēlusies uz dzīvi Baltkrievijā. Vēlāk, izjūkot laulībai, ar meitu pārcēlusies uz ASV.

## Atsauces

## Ārējās saites
1325. gads

**1325. gads** () bija gads, kas pēc Jūlija kalendāra sākās otrdienā.

## Notikumi
* 7. janvāris — Alfonsu IV Borgoņja kļuva par Portugāles karali.

### Nezināms datums
* Tika dibināta acteku pilsēta Tenočtitlana.

## Dzimuši
* *datums nezināms*
** Matejs Kantakuzins, Bizantijas imperators (miris 1383. vai 1391. gadā)
* *iespējams*
** Hāfezs, persiešu dzejnieks un mistiķis (miris 1389. vai 1390. gadā)

## Miruši
* 7. janvāris — Dinišs Borgoņja, Portugāles karalis (dzimis 1261. gadā)
* 21. novembris — Jurijs Daņilovičs (*Юрий Данилович*), Maskavas kņazs (dzimis 1281. gadā)
* 16. decembris — Šarls Valuā (*Charles de Valois*), Valuā dinastijas pamatlicējs (dzimis 1270.)
Pijs IX

**Pāvests Pijs IX** (; dzimis **Džovanni Marija Mastai-Fereti** () , miris ) bija Romas pāvests, Romas Katoļu baznīcas un Vatikāna galva. Šajā amatā viņš bija no  līdz .

Viņš bija visu laiku visilgāk valdījušais ievēlētais pāvests (31 gads un 236 dienas), par visilgāk valdījušo pāvestu tiek uzskatīts Svētais Pēteris (aptuveni 34 gadi). 1854. gadā Pijs IX pasludināja dogmu, ka Jēzus Kristus māte ir bez grēka. 1869. gadā viņš sasauca Pirmo Vatikāna koncilu. Pijs IX bija pēdējais pāvests, kurš bija Pāvesta valsts galva, jo 1870. gadā itāļu nacionālisti to pievienoja Itālijas valstij. Kopš tā laika Pijs IX sauca sevi par Vatikāna gūstekni.  kanonizēts.

## Atsauces

## Ārējās saites
Bārtuļi (Līdumnieku pagasts)

**Bārtuļi** () ir ciems Ludzas novada Līdumnieku pagastā, praktiski saplūdis ar Līdumniekiem. Izvietojies pagasta vidienē rietumos no Zabolotjes ezera  no pagasta centra Līdumniekiem un  no Rīgas. Ciemā ietilpst (2024) 17 adrešu vienības (mājas).

1897. gadā katoļu ciemā bija 20 sētas ar 162 cilvēkiem.
### Skola
thumb|left|Aizpures pamatskolas ēka (1938).
Mazā skolēnu skaita dēļ 1929. gadā apriņķa skolu valde Zabolotjes skolu slēdza, pirms tam vienu daļu inventāra un vienu skolotāju pārceļot uz Bārtuļiem. 1929. gadā skolā mācījās 77 skolēni, bet 1931. gadā – 76. 1931. gadā Bārtuļu skolā atvēra 5. klasi un 1932. gadā pārveidoja par latviešu 6-klasīgo pamatskolu, kuru 1938. gadā pārdevēja par Aizpūres skolu.

Pēc kara darbojās Aizpūres latviešu septiņgadīgā skola, kurai 1960. gadā pievienoja Verumu skolu un 1962. gadā pārveidoja par astoņgadīgo skolu.
2000. gadā to pārveidoja par sākumskolu un slēdza 2001. gadā.
## Atsauces
Bārtuļi

**Bārtuļi** var būt:
* Bārtuļi — apdzīvota vieta Indras pagastā
* Bārtuļi — apdzīvota vieta Līdumnieku pagastā
* Skrebeļu Ambeļu pagastā cits nosaukums

## Skatīt arī
* Bārtulis
Bortniki

**Bortniki** vai **Bortnīki** ir bijusī apdzīvotā vieta (savrupvieta) Ludzas novada Līdumnieku pagastā. Izvietojusies pagasta ziemeļrietumos Ludzas upes labajā krastā  no pagasta centra Līdumniekiem un  no Rīgas. Ciemā neietilpst neviena (2024) adrešu vienība (māja).

1897. gadā ciemā bija 6 sētas ar 37 cilvēkiem
## Atsauces
Bortnīki

**Bortnīki** var būt:
* Bortnīki — savrupvieta Lauderu pagastā
* Bortniku Līdumnieku pagastā cits nosaukums
* Osagola Vaboles pagastā cits nosaukums

## Skatīt arī
* Lomi-Bortnīki
Eizenšteins

**Eizenšteins** var būt:

* Gotholds Eizenšteins (*Gotthold Eisenstein*; 1823—1852) — vācu matemātiķis;
* Mihails Eizenšteins (1867—1921) — krievu arhitekts;
* Sergejs Eizenšteins (*Сергей Эйзенштейн*; 1898―1948) — padomju kinorežisors.
Metadons

**Metadons** ir sintētisks opioīds, kas tiek medicīniski lietots kā pretsāpju līdzeklis un līdzeklis, ko izmanto terapijā, lai ārstētu opioīdu atkarību. Tas tika izgudrots Vācijā 1937. gadā. Lai gan metadons ir ķīmiski savādāks kā heroīns un morfīns, tas iedarbojas uz tie pašiem opioīdu receptoriem, radot ļoti līdzīgu iedarbību.
Kodeīns

**Kodeīns** jeb **3-metilmorfīns** ir opiāts un morfīna proviela, ko galvenokārt lieto sāpju, klepusa un caurejas ārstēšanai. To plaši izmanto arī kā rekreatīvu narkotiku. Kodeīns dabiski atrodams Irānas miega magones (*Papaver somniferum*) sulā, veidojot aptuveni 2% no opija, un ir otrais biežāk sastopamais alkaloīds tajā. Parasti to lieto vieglu līdz mērenu sāpju ārstēšanai. Kodeīnu dažkārt lieto kombinācijā ar paracetamolu vai nesteroīdiem pretiekaisuma līdzekļiem (NPL), piemēram, aspirīnu vai ibuprofēnu, jo šāda kombinācija var pastiprināt pretsāpju iedarbību. Dažos preparātos pievienots arī kofeīns, kas var mazināt opioīdu izraisīto miegainību. Kodeīna efektivitāte akūta klepus ārstēšanai bērniem nav zinātniski pierādīta. Eiropā to neiesaka lietot kā pretklepus līdzekli bērniem līdz 12 gadu vecumam. Kodeīnu parasti lieto iekšķīgi. Tas sāk darboties pēc apmēram pusstundas, maksimālo efektu sasniedzot pēc divām stundām, un iedarbība ilgst četras līdz sešas stundas. Kodeīnam piemīt atkarību izraisošs potenciāls līdzīgs citiem opioīdiem, tostarp pārdozēšanas risks.

Biežākās blakusparādības ir slikta dūša, vemšana, aizcietējums, nieze, reibonis un miegainība. Nopietnākas blakusparādības var ietvert elpošanas traucējumus un atkarību. Nav skaidrs, vai kodeīna lietošana grūtniecības laikā ir droša. Zīdīšanas laikā jāievēro piesardzība, jo kodeīns var izraisīt opiātu toksicitāti zīdainim. Kopš 2016. gada kodeīna lietošana bērniem nav ieteicama. Kodeīns darbojas pēc tam, kad aknas to pārveido par morfīnu; šīs pārvēršanas ātrums ir atkarīgs no cilvēka ģenētikas.

Kodeīnu  atklāja franču ķīmiķis Pjērs Žans Robikē (*Pierre Jean Robiquet*). 2013. gadā pasaulē saražoja aptuveni 361 000 kg kodeīna, no kuriem izlietoja 249 000 kg, padarot to par visbiežāk lietoto opiātu. Kodeīns iekļauts Pasaules Veselības organizācijas pamatmedikamentu sarakstā.

## Izplatība Latvijā
Latvijā kodeīnu saturošie medikamenti ir gan bezrecepšu, gan recepšu zāles. Galvenās bezrecepšu kodeīnu saturošās zāles ir *Solpadeine*,*Sirupus Tussipini*, *Sirupus Pini*, recepšu — *Ultracod*,*Co-Codamol*.

## Atsauces
Lielciems

[thumb|250px|Olaines pagasta lielciems [Jaunolaine]]
**Lielciems** ir ciemu klasifikācijas veids Latvijā. Parasti par lielciemiem tiek saukti lielie pagastu centri un bijušie pilsētciemati, kuros nereti atrodas starppagastu vai pat starpnovadu iestādes un objekti, kā arī lielo pilsētu piepilsētas ciemi.

## Atsauces
Berozovka

**Berozovka** (arī **Berezovka**, **Berjozovka**, ) ir apdzīvota vieta Ludzas novada Līdumnieku pagastā. Izvietojusies pagasta ziemeļrietumos Ludzas upes labajā krastā pie Līdumnieku—Plaudišu ceļa  no pagasta centra Līdumniekiem un  no Rīgas. Ciemā ietilpst viena (2024) adrešu vienība (māja).

1897. gadā ciemā bija 4 sētas ar 18 cilvekiem.
## Atsauces
Berjozovka

**Berjozovka** var būt:
* Berjozovka — apdzīvota vieta Brigu pagastā;
* Berjozovka — apdzīvota vieta Ilzeskalna pagastā;
* Berjozovka — apdzīvota vieta Ozolaines pagastā;
* Berjozovka — apdzīvota vieta Piedrujas pagastā;
* Berjozovka — upe Latvijā un Baltkrievijā;
* Berozovkas cits nosaukums;
* Bjarozavkas pilsētas krieviskais nosaukums.
Aprūpes ciems

[thumb|250px|Lielplatones internātskola [Tīsi|Tīsu aprūpes ciemā]]
**Aprūpes ciems** ir ciemu klasifikācijas tips Latvijā. Parasti pie aprūpes ciemiem tiek attiecināti ciemi, kuros atrodas pansionāti, internātskolas, rehabilitācijas centri, sanatorijas un tam līdzīgas iestādes un kuru lielākā daļa iedzīvotāju ir aprūpes iestādēs dzīvojošie un strādājošie.

## Atsauces
Vasarnīcu ciems

[thumb|250px|Baldones pagasta vasarnīcu ciems [Sarma (ciems)|Sarma]]
**Vasarnīcu ciems** ir ciemu klasifikācijas veids Latvijā, kuri ir veidojušies no dārzkopības sabiedrībām un vasarnīcu kooperatīviem.

## Atsauces
Čeverova

**Čeverova** ir bijusī apdzīvotā vieta (savrupvieta) Ludzas novada Līdumnieku pagastā. Izvietojusies pagasta vidienē dienvidos no Ļebedinca purva  no pagasta centra Līdumniekiem un  no Rīgas. Ciemā neietilpst neviena (2024) adrešu vienība (māja).

1897. gadā katoļu ciemā bija 20 sētas ar 132 cilvēkiem.

## Atsauces
Čivžuļi

**Čivžuļi** (arī **Čiužuļi**; ) ir ciems Ludzas novada Līdumnieku pagastā. Izvietojies pagasta vidienē austrumos no Līdumnieku—Ciblas autoceļa  no pagasta centra Līdumniekiem un  no Rīgas. Ciemā ietilpst (2024) 9 adrešu vienības (mājas).

1897. gadā katoļu ciemā bija 21 sētas ar 125 cilvēkiem.
## Atsauces
Čižiki

**Čižiki** () ir ciems Ludzas novada Līdumnieku pagastā. Izvietojies pagasta rietumos Kurjanovas ezera rietumu krastā  no pagasta centra Līdumniekiem,  no novada centra Ludzas un  no Rīgas. Ciemā ietilpst (2024) 3 adrešu vienības (mājas). Vietējas nozīmes arheoloģijas piemineklis ir Čižiku viduslaiku kapsēta.

1897. gadā katoļu ciemā bija 5 sētas ar 45 cilvēkiem.
## Atsauces
Dolgošeji

**Dolgošeji** () ir ciems Ludzas novada Līdumnieku pagastā. Izvietojies pagasta vidienē pie Līdumnieku—Krivandas autoceļa  no pagasta centra Līdumniekiem un  no Rīgas. Ciemā ietilpst (2024) 3 adrešu vienības (mājas). Dolgošejos atrodas Aizpūres kapi.

1897. gadā katoļu ciemā bija 7 sētas ar 43 cilvēkiem.
## Atsauces
Milzkalne

**Milzkalne** (agrāk **Šlokenbeka**) ir ciems Tukuma novada Smārdes pagastā. Izvietojies pagasta rietumos Tukuma pilsētas austrumu pierobežā Slocenes krastā autoceļu V1446 un V1448 krustojumā  no pagasta centra Smārdes un  no Rīgas. Ciemā atrodas sākumskola, tautas nams, veikals, vairāki uzņēmumi, tajā skaitā ceļu būvniecības un remonta uzņēmums SIA ''STRABAG'' un auto detaļu ražotne SIA *Rohling Auto Motive Milzkalne*.

## Vēsture
Apdzīvotā vieta izveidojusies ap 1544. gadā pirmoreiz dokumentos minēto Šlokenbekas pili. Izaugusi pēckara gados kā padomju saimniecības «Padomju Latvija» un 5. ceļu būves rajona administrācijas ciemats. Vēsturiski Milzkalnē un tās apkārtnē ir koka un mūra apbūve: Milzkalnes pagastmāja (šobrīd te atrodas Milzkalnes sākumskola), mūra privātmājas, tradicionālās koka guļbūves, padomju laika 3 stāvu daudzdzīvokļu ēkas. Ciemā ievērojama komunālā un ražošanas saimniecība. Ģeogrāfiski izvietojusies uz Slocenes ielejas ziemeļu nogāzes.

Milzkalnē un tās apkārtnē ir dzimušas tādas ievērojamas personības kā grafiķis Ernests Zīverts, Valsts papīru spiestuves tipogrāfijas nodaļas vadītājs Ansis Auziņš, pulkvedis, Latvijas Universitātes docents Andrejs Lejas-Sauss.

## Iedzīvotāji
### Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSP un OSP datiem.

## Tūrisms
No Rīgas Milzkalnē var nokļūt ar vilcienu, izkāpjot Milzkalnes stacijā. Tuvākā lielā pilsēta ir Tukums, kas atrodas 5 km attālumā. Tūrisma objekts ir 15.gadsimtā celtā Šlokenbekas muiža, kas ir pirmā mūra nocietinātā muiža Latvijā. Tajā atrodas Latvijas ceļu muzejs un Tautas nams. Netālu atrodas arī 119 m augstais paugurs Milzkalns — Latvijā populāra kalnu slēpošanas vieta. Milzkalnē populāra apskates vieta ir arī Milzkalnes lielais Miķeļakmens - dižakmens, uz kura 2003. gadā vienlaikus nostājās 167 cilvēki. Milzkalnē atrodas arī vairāki viesu nami.

2025. gada augustā uzsāka apvienotā gājēju un velobraucēju ceļa būvi gar autoceļu V1446 (Tukums–Milzkalne–Smārde–Slampe) no Tukuma līdz Milzkalnei (0.–2,09. km). Darbus veic SIA "Ceļu būvnieks" par līgumcenu 1 279 445,97 eiro (ar PVN), darbus finansē no valsts budžeta.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Milzkalnes guļbaļķu apbūve un viesu nami 
* Milzkalns
Aļņi

**Aļņi** var būt:
* Aļņi — briežu dzimtas ģints;
* Aļņi — vidējciems Dekšāres pagastā.

## Skatīt arī
* Alnis