open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Stanoviški

**Stanoviški** ir ciems Krāslavas novada Kastuļinas pagastā. Izvietojies pagasta dienvidu daļā 4 km no pagasta centra Priežmales un 248 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta izvietojusies nomaļus no vietējas nozīmes autoceļiem. Netālu atrodas valsts nozīmes arheoloģijas piemineklis Stanovišku pilskalns 

1897. gadā katoļu ciemā bija 15 sētas ar 98 cilvēkiem.
## Atsauces

## Ārējās saites
* Stanovišku pilskalns
Resurs-P № 1

***Resurs-P № 1*** (*Ресурс-П № 1*) bija Krievijas civilais Zemes tālizpētes pavadonis. Tas orbītā tika palaists 2013. gada jūnijā. 2021. gada decembra beigas tā ekspluatācija tika pārtraukta.

Iespējams, *Resurs-P № 1* tika izmantots arī militārām vajadzībām, piemēram Sīrijas fotografēšanai.

Pavadonis izgatavots uzņēmumā *CSKB-Progress* (tagad *[[RKC Progress]]*) pēc Krievijas Federālās kosmiskās aģentūras pasūtījuma. *Resurs-P* konstruēts, modernizējot aparātu *[[Resurs-DK]]*, kurš savukārt veidots uz militārā pavadoņa *[[Jantar'-4KS1]]* bāzes. Galvenais instruments ir hiperspektrālā attēluzņemšanas iekārta *Geoton-L1*. Tas var uzņemt Zemes virsmas attēlus ar izšķirtspēju līdz 70 cm monohromatiskā režīmā vai 3 — 4 m piecu spektru joslās.

*Resurs-P № 1* tika palaists  17:28:48 UTC ar nesējraķeti *[[Sojuz-2.1b]]* no Baikonuras kosmodroma starta laukuma 31/6. Pavadonis ievadīts solārsinhronā orbītā.
2013. gada 1. oktobrī *Resurs-P № 1* nodots ekspluatācijā.

2021. gada decembra beigas tā ekspluatācija tika pārtraukta, jo aparatūra pārstāja darboties resursu izsmelšanas dēļ. Pavadoņa darbības laiks sākotnēji bija plānots 5 gadus, bet tas nostrādāja 8,5 gadus.

Laikā starp 2024. gada 26. jūniju 13:05 *UTC* un 27. jūniju 00:51 *UTC* no *Resurs-P № 1* atdalījās "vairāki fragmenti" aptuveni 350 × 363 km orbītā saskaņā ar kosmisko atlūzu izsekošanas pakalpojumu *LeoLabs*. ASV Aizsardzības departamenta nodaļa *US SPACECOM*, kas nodarbojas ar kosmiskās telpas jautājumiem, apstiprināja, ka pavadonis ir sadalījies vairāk nekā 100 izsekojamos fragmentos.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Космический аппарат «Ресурс-П»  Центр управления полетами ЦНИИ машиностроения
* Космический аппарат «Ресурс-П» № 1 РКЦ ПРОГРЕСС
* Resurs-P Anatoly Zak, russianspaceweb.com
* Resurs-P (47KS) Gunter Dirk Krebs
Asaru prospekts

**Asaru prospekts** ir pilsētas nozīmes maģistrālā iela Jūrmalā, kas savieno Asaru un Vaivaru apkaimes. Asaru prospekts sākas krustojumā ar Valtera prospektu un beidzas apļveida krustojumā ar Ventspils šoseju un Talsu šoseju. Krustojumā, kur sākas Asaru prospekts, uz Mellužu pusi, tas turpinās kā Mellužu prospekts. Kopējais ielas garums ir 3250 metri, tā ir klāta ar asfalta segumu. Asaru prospektā satiksmes kustība divās joslās. Ielā ir savrupmāju apbūve.

## Ielu savienojumi
Asaru prospekts ir savienots ar šādām ielām:
* Valtera prospekts (T veida krustojums)
* Vārpu iela (T veida krustojums)
* Dzimtenes iela
* Stacijas iela
* Birzes iela (T veida krustojums)
* Induļa iela (T veida krustojums)
* Ārijas iela (T veida krustojums)
* Olgas iela
* Pededzes iela (T veida krustojums)
* Spīdolas iela (T veida krustojums)
* Rūsiņa iela
* Tālivalža iela
* Oļģerta iela
* Ķeistuta iela (T veida krustojums)
* Imantas iela (T veida krustojums)
* Gaidas iela (T veida krustojums)
* Ilgas iela (T veida krustojums)
* Virsaišu iela (T veida krustojums)
* Vēju iela (T veida krustojums)
* Laimdotas iela (T veida krustojums)
* Acāliju iela (T veida krustojums)
* Skautu iela
* Vakara iela (T veida krustojums)
* Atbalss iela
* Vaivaru rotācijas aplis (ietver savienojumus ar Ventspils šoseju un Talsu šoseju)

## Objekti
* **Asaru prospektā 53, 57, 59** atrodas „SKY GARDEN“ daudzdzīvokļu mājas.
* **Asaru prospektā 61** atrodas Nacionālais Rehabilitācijas Centrs „Vaivari“

## Sabiedriskais transports
Pa Asaru prospektu kursē 4. autobuss, kā arī 5. mikroautobuss. Līdz 2018. gada 12. februārim pa Asaru prospektu kursēja 10. 10a., 11. mikroautobuss.

## Atsauces
Šauri

**Šauri** var būt:
* Šauri — apdzīvota vieta Krāslavas novada Kombuļu pagastā;
* Šauri — apdzīvota vieta Līvānu novada Rudzātu pagastā;
* Šauri — bijusī apdzīvotā vieta Krāslavas novada Kastuļinas pagastā;
* Šauri — bijusī apdzīvotā vieta Augšdaugavas novada Maļinovas pagastā.
Māra Lāce

**Māra Lāce** (dzimusi  Dundagā, Talsu rajonā) ir latviešu mākslas zinātniece, Latvijas Nacionālā mākslas muzeja direktore.

Māra Lāce 1979. gadā absolvējusi Latvijas Valsts mākslas akadēmijas Mākslas vēstures un teorijas nodaļu. No 1972. līdz 1973. gadam strādājusi par bibliotekāri Latvijas Nacionālajā bibliotēkā. No 1973. līdz 1979. gadam bijusi Valsts mākslas muzeja zinātniskā līdzstrādniece, no 1980. līdz 1987. gadam - zinātniskā sekretāre, no 1987. līdz 1989. gadam - direktora vietniece zinātniskajā darbā. Latvijas Nacionālā mākslas muzeja direktore kopš 2001. gada. Viņa ir arī Latvijas Republikas Kultūras ministrijas vizuālās mākslas padomes locekle, Latvijas valsts un pašvaldības muzeju akreditācijas komisijas locekle un Latvijas Muzeju padomes locekle, kā arī Kultūras ministrijas deleģētā eksperte topošā Latvijas Laikmetīgās mākslas muzeja izveidē, kā arī Starptautiskās Muzeju padomes (ICOM) biedre.

Kopš 1977. gada raksta publikācijas par latviešu grafikas un glezniecības izstādēm, māksliniekiem, mākslas darbu kolekcionāriem (īpaši žurnālam "Studija"), mākslas muzeja vēsturi. Māra Lāce darbojās ekspertu darba grupā Latvijas kultūras kanona izveidē.  Apbalvota ar Latvijas Triju Zvaigžņu ordeni un vairākiem ārvalstu apbalvojumiem.

2026. gada sākumā, 72 gadu vecumā, Lāce paziņoja par došanos pensijā no tā gada aprīļa, un gada sākumā tika uzsākti jauna muzeja direktora meklējumi.

## Atsauces
Latvijas Laikmetīgās mākslas muzejs

**Latvijas Laikmetīgās mākslas muzejs** (**LLMM**) būs pirmais laikmetīgās mākslas muzejs Latvijā.

Muzeju plānots būvēt "ABLV Bank" piederošajā zemes gabalā Skanstes apkaimē starp Skanstes, Pulkveža Brieža, Hanzas un Sporta ielu. Apbūves platība būs seši tūkstoši kvadrātmetru, ēkas platība būs aptuveni desmit tūkstoši kvadrātmetru četros stāvos. Muzejā iecerēts izveidot lielāko izstāžu zāli Baltijā. Vēl muzejā paredzēta auditorija ar 200 vietām, bibliotēka un lasītava, mākslas augstskolu studentu laboratorija un kafejnīca.

LLMM metu konkursā piedalās 7 ārvalstu arhitektu biroji: "Adjaye Associates" (Lielbritānija), "Architects Lahdelma & Mahlamäki" (Somija), "Caruso St John Architects" (Lielbritānija), "Henning Larsen Architects" (Dānija), "Neutelings Riedijk Architects" (Nīderlande), "Sauerbruch Hutton" (Vācija) un "wHY" (ASV).

Muzeja krājuma izveidi vadīs ekspertu komisija. Latviju tajā pārstāv Helēna Demakova, Astrīda Rogule, Rīgas pilsētas galvenais mākslinieks Leonards Laganovskis, jauno mediju kultūras centra RIXC pārstāvis Raitis Šmits, Aizkraukles Bankas valdes priekšsēdētājs Ernests Bernis u.c. Komisijā līdzdarbojas arī ārvalstu speciālisti Dr. Raminta Jurenaite (Lietuva), Sirje Helme (Igaunija, KUMU muzeja direktore), profesore Māreta Jaukuri (Somija) un Norberts Vēbers (Vācija, galerijas NEMO īpašnieks).

Muzeja izveidi finansē "ABLV Charitable foundation" un Borisa un Ināras Teterevu fonds. To bija paredzēts pabeigt 2021. gada 18. novembrī, bet 2018. gada sākumā projekts tika apturēts pēc ABLV Bank sabrukuma.

## Atsauces
Engures līdzenums

**Engures līdzenums** ir dabas apvidus Piejūras zemienes rietumu daļā Kurzemē. Izvietojies Rīgas līča rietumu piekrastē, administratīvi ietilpst Talsu un Tukuma novados. Stiepjas gar līča piekrasti  garumā ziemeļrietumu—dienvidaustrumu virzienā. Ziemeļrietumos robežojas ar Piejūras zemienes Irves līdzenumu, dienvidaustrumos — Rīgavas līdzenumu. Austrumos un dienvidaustrumos robežojas ar Ziemeļkursas augstienes Dundagas pacēlumu un Vanemas pauguraini. Līdzenuma vidusdaļā izvietojies plašais Engures ezers.

## Ģeoloģija
Līdzenuma pamatiežu virsu veido galvenokārt vidusdevona un augšdevona smilšakmeņi un aleirolīti, nelielā teritorijā dienvidaustrumos — karbonātieži un ģipšakmeņi. Pamatiežu virsa pārsvarā atrodas zem jūras līmeņa. To sedz plāna, mazāk kā  bieza kvartāra nogulumu sega, kas tikai dienvidos no Engures ezera pārsniedz .

## Reljefs
Līdzenuma teritorijas lielāko daļu aizņem Baltijas ledus ezera un Litorīnas jūras smilšainie akumulatīvie līdzenumi, kuru virsa pakāpeniski paceļas līdz  vjl. Rīgas līča piekrastē paceļas mūsdienu kāpu vaļņi. Starp Mērsragu un Enguri līča krastā laukakmeņi. Kaltenes apkaimē sastopamas režģveida konfigurācijas rievotās morēnas, tā sauktās «velna kalvas». Starp Apšuciemu un Ragaciemu ir kangaru—vigu reljefs.

## Klimats
Klimats mēreni silts, nedaudz mitrs. Gada vidējā temperatūra ap , janvāra — , jūlija — . Bezsala periods rietumu daļā 143—160 dienas, nokrišņu daudzums — 600—700 mm gadā. Sniega sega veidojas pēc 30. decembra, nokūst marta otrajā pusē; tās biezums līdz .

## Hidrogrāfija
Engures līdzenuma upes pieder Rīgas līča baseinam. Līdzenumā teritorijā lielākoties ir tikai upju lejteces. Lielākās ir Roja, Grīva, Dzedrupe, Dursupe, Jurģupe un Melnupe.

Līdzenuma centrālajā daļā atrodas bijušās Litorīnas jūras lagūna — Engures ezers, ko no Rīgas līča norobežo piekrastes kāpu josla. Otrs lielākais ir Vanadziņu ezers (3,2 ha).

Reljefa īpatnību dēļ līdzenumā ir pavājināta virszemes notece un augsts gruntsūdens līmenis, tādēļ daudz zemo purvu. Lielākie ir Puņu pļavas (1184 ha; nosusināts), Ūlu purvs (394 ha), Dzilnu purvs (382 ha), Ploču pļava (217 ha), Mazais Ūlu purvs (170 ha).

## Dabas aizsardzība
Engures ezeru un tai pieguļošo teritoriju aizņem  lielais Engures ezera dabas parks. Līdzenuma dienvidaustrumu daļa iestiepjas Ķemeru nacionālā parka teritorijā. Dienvidu piekrastē atrodas dabas liegumi Plieņciema kāpa un Apšuciema zāļu purvs. Pie Kaltenes atrodas īpaši aizsargājams ģeoloģiskais piemineklis Kaltenes kalvas.

## Atsauces
Celofāns

thumb|Apdrukāta celofāna paciņa un cepumi celofāna iesaiņokumā
**Celofāns** ir reģenerēta un plēves formā plastificēta celuloze, Jau sākotnēji celofāns ir ticis ražots kā iesaiņošanas plēve. Savas izturības, caurspīdīguma, nekaitīguma un mērenās cenas dēļ plaši tiek izmantots pārtikas rūpniecībā.

1908. gadā celofānu nejauši izgudroja Šveices tekstila nozares inženieris Žaks Brandenbergers (*Jacques E. Brandenberger*). Sākumā viņš gribēja izgudrot audumu, kas ir ūdensnecaurlaidīgs. Pēc ilgiem eksperimentiem viņš pievienoja audumam šķidro viskozi, bet eksperiments neizdevās, un audums kļuva pārāk stīvs un trausls. Vēlāk viņš novēroja, ka pārklājums no auduma nāk nost kā caurspīdīga plēve, kam ir iespējams atrast citu izmantojumu. Pēc tam viņš izgudroja iekārtu, kas varēja ražot caurspīdīgas loksnes, kuras viņš pārdeva kā celofānu.
Resurs-P № 2

***Resurs-P № 2*** (*Ресурс-П № 2*) bija Krievijas civilais Zemes tālizpētes pavadonis. Tas solārsinhronā orbītā palaists 2014. gada decembrī. Pēc aparatūras kļūmēm 2017. gadā pavadonim pārtraukta ekspluatācija.

Pavadonis izgatavots uzņēmumā *[[RKC Progress]]* pēc Krievijas Federālās kosmiskās aģentūras pasūtījuma. Galvenais instruments ir hiperspektrālā attēluzņemšanas iekārta *Geoton-L1*. Tas var uzņemt Zemes virsmas attēlus ar izšķirtspēju līdz 70 cm monohromatiskā režīmā vai 3 — 4 m piecu spektru joslās.
Papildus *[[Resurs-P № 1]]* instrumentiem, *Resurs-P № 2* uzstādīta Maskavas Valsts universitātē izstrādātā zinātniskā aparatūra *NUKLON*, kas paredzēta augstas enerģijas kosmiskā starojuma reģistrēšanai. Sākotnēji šo aparatūru bija paredzēts palaist kā atsevišķu pavadoni *Koronas-Nuklon* ar masu 750 kg, bet 2012. gadā tika nolemts *NUKLON* izvietot uz *Resurs-P*.
*Resurs-P № 2* uzstādīta arī kuģu Automātiskās identifikācijas sistēmas signālu uztveršanas aparatūra.

*Resurs-P № 2* tika palaists  18:55:50 UTC ar nesējraķeti *[[Sojuz-2.1b]]* no Baikonuras kosmodroma starta laukuma 31/6. Pavadonis ievadīts solārsinhronā orbītā.
2015. gada 1. jūnijā *Resurs-P № 2* nodots ekspluatācijā.

2016. un 2017. gadā *Resurs-P № 2* vairākkārt sabojājās. Neizdodoties atjaunot tā normālu darbību, tika pārtraukts darbs ar pavadoni. Pēc summārā laika tas nebija darbojies pat pusi no plānotā ekspluatācijas laika (5 gadi).

2019. gada janvārī *RKC Progress* ģenerāldirektors Dmitrijs Baranovs paziņoja, ka *Resurs-P № 2* un *[[Resurs-P № 3]]* kļūmju cēlonis ir elektronikas komponenšu atteice.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Космический аппарат «Ресурс-П»  №2  Центр управления полетами ЦНИИ машиностроения
* Космический аппарат «Ресурс-П» № 2 РКЦ ПРОГРЕСС
* Resurs-P2 bolsters Russia's remote-sensing constellation Anatoly Zak, russianspaceweb.com
* Resurs-P (47KS) Gunter Dirk Krebs
Gabriela sala

**Gabriela sala** () ir neapdzīvota Maurīcijai piederoša sala Indijas okeānā, aptuveni 12 km uz ziemeļiem no Maurīcijas. Saliņas platība ir 42 ha. 

Sekla, nepilnus 300 m šaura lagūna atdala Gabriela salu no 253 ha lielās Flatas salas un Pižona klints. Tās veido daļu no dabas rezervāta.

Salu iekļauj erozēts bazalts un koraļļu veidotas smiltis.

## Flora
Gabriela salā konstatētas aptuveni 58 augu sugas, no kurām trešdaļa ir piederīgas Maurīcijai. Taču svešzemju sugas klāj aptuveni 90% no visas augāja platības.

Visnozīmīgākie Maurīcijai endēmie augi, kas sastopami Gabriela salā ir zilā latānija, pandāns *[[Pandanus vandermeeschii]]* un kurvjziežu dzimtas (*Asteraceae*) suga *[[Psiadia arguta]]*.

## Fauna
Gabriela sala ir ligzdošanas vieta vairākām putnu sugām — ķīļastes vētrasputnam (*Puffinus paificus*), baltastes tropu jūrasputnam, sarkanastes tropu jūrasputnam. 

Maurīcijai piederīgās putnu sugas pārstāv zaļmuguras gārnis (*Butorides striatus*) un akmeņtārtiņš. No invazīvajām sugām salā konstatēta parastā maina (*Acridotheres tristis*), sarkanūsu bulbuls (*Pycnonotus jocosus*) un mājas zvirbulis.

Sastopamas četras rāpuļu sugas — Maurīcijas dienas gekons, Bodžera scinks, Boutona scinks un oranžastes scinks.

Salā bagātīgi pārstāvēti bezmugurkaulnieki. Zināmas vairākas Maurīcijai piederīgas sauszemes gliemju sugas — *[[Tropidophora fimbriata]]*, *[[Ceciloides mauritiana]]*, *[[Gastrocopta microscopia]]*, *[[Nesopupa peilei]]* un *[[Quickia concisa]]*. Atzīmētas dažādas spāres, sienāži un citi kukaiņi. Piekrasti kuplā skaitā apdzīvo krabji.

## Galerija

Attēls:Ile Gabriel Mauritius Phaethon lepturus.JPG|Baltastes tropu jūrasputni
Attēls:Ile Gabriel Cryptoblepharus boutonii.JPG|Boutona scinks uz bazalta klints salas piekrastē
Attēls:Gabriel Island Mauritius.jpg


## Atsauces
Ivars Zaikins

**Ivars Zaikins** (dzimis , miris ) bija Latvijas mākslinieks dekorators, plakātists un gleznotājs. 

Latvijas PSRs laikā strādājis par mākslinieku Latvijas Nacionālā Operā, Dailes teātrī, Latvijas Nacionālā teātrī, Jaunajā Rīgas teātrī un citos.

Piedalījies izstādēs Maskavā, Pēterburgā, Odesā un citās Padomju Savienības pilsētās. Divas reizes piedalījies Tallinas mākslas  biennālē. Strādājis un izstādījis darbus kopā ar tā laika zināmākajiem māksliniekiem no Latvijas, Baltijas un citām Padomju Savienības republikām. 

Mainoties ģeopolitiskai situācijai 1989.—1991. gadā, kad Latvija ieguva neatkarību no Padomju Savienības, Zaikina statuss mākslas aprindās Latvijā pēkšņi mainījās. Zaikins tika nosaukts par Valsts drošības komitejas kolaborantu un ekskomunicēts no Latvijas mākslas vides — viņa darbus nepieņēma izstādēs, viņa vārdu nepieminēja mākslas izdevumos un neiekļāva mākslinieku grāmatās.
thumb|Ivara Zaikina glezna
1995. gada maijā māksliniekam piedzima meita Armanda.

Zaikins turpināja gleznot savā izveidotajā glezniecības tehnikā ar saviem motīviem — jaucot uz pamata krāsas un pludinot tās kopā. Zaikina darbu motīvs bija kosmiskas ainavas ar dažādiem radījumiem. Zaikins gleznoja darbus vienu pēc otra un tos arī pats pārdeva. Pats Zaikins izteicies, ka varētu būt ap 30 000 gleznas, kuras ir pārdotas.

Līdz 2017. gadam Zaikins turpināja gleznot un regulāri pārdot savus darbus vairākiem kolekcionāriem. Miris 2017. gada 10. jūnijā.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Ivars Zaikins (1942-2017) Paintings Flat Collage YouTube
Resurs-P № 3

***Resurs-P № 3*** (*Ресурс-П № 3*) ir Krievijas civilais Zemes tālizpētes pavadonis. Tas solārsinhronā orbītā palaists 2016. gada martā.

Pavadonis izgatavots uzņēmumā *[[RKC Progress]]* pēc Krievijas Federālās kosmiskās aģentūras pasūtījuma. Galvenais instruments ir hiperspektrālā attēluzņemšanas iekārta *Geoton-L1*. Tas var uzņemt Zemes virsmas attēlus ar izšķirtspēju līdz 70 cm monohromatiskā režīmā vai 3 — 4 m piecu spektru joslās.

*Resurs-P № 3* tika palaists  18:56:00 UTC ar nesējraķeti *[[Sojuz-2.1b]]* no Baikonuras kosmodroma starta laukuma 31/6. Pavadonis ievadīts solārsinhronā orbītā; mērķa orbītu sasniedza 17. martā. Drīz tika pamanīts, ka viens no saules bateriju paneļiem ir tikai daļēji atvēries. Vēlāk paneli izdevās atvērt pilnībā. 6. septembrī *Resurs-P № 3* nodots ekspluatācijā.

2017. gada maijā neoficiāls avots ziņoja, ka *Resurs-P № 3* ir sabojājies, pēdējie attēli no tā saņemti februārī. *[[Roskosmos]]* noliedza, ka pavadonis ir izgājis no ierindas, apgalvojot, ja tas "pagaidām netiek izmantots".
2018. gada novembrī laikrakstam *Kommersant* neoficiāls avots no kosmiskās nozares pastāstīja, ka *Resurs-P № 3* bija sabojājušies ātrdarbīgie radioraidītāji, un pavadonis tagad ir statusā "galvenā konstruktora izpētē". *Resurs-P № 3* bija ekspluatēts tikai piecus mēnešus plānoto piecu gadu vietā.
2019. gada janvārī *RKC Progress* ģenerāldirektors Dmitrijs Baranovs paziņoja, ka *[[Resurs-P № 2]]* un *Resurs-P № 3* kļūmju cēlonis ir elektronikas komponenšu atteice.

2020. gada 29. maijā tika paziņots, ka 22. aprīlī *Resurs-P № 3* ir atgriezts ekspluatācijā.
2022. gada maija beigās neoficiāli interneta avoti ziņoja, ka *Resurs-P № 3* ir pārtraucis darboties.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Космический аппарат «Ресурс-П»  №3  Центр управления полетами ЦНИИ машиностроения
* Soyuz delivers Resurs-P3 Anatoly Zak, russianspaceweb.com
* Resurs-P (47KS) Gunter Dirk Krebs
Baltezers (Susāju pagasts)

**Baltezers** (arī **Baltais ezers**) ir ezers Balvu novada Susāju pagasta ziemeļrietumos, uz austrumiem no Kupravas, netālu no autoceļa P42 (Viļaka—Zaiceva—Krievijas robeža (Pededze)).

## Atsauces
Gailova (Kupravas pagasts)

**Gailova** ir viens no diviem ciemiem Balvu novada Kupravas pagastā. Izvietojies pagasta dienvidos 3,9 km no pagasta centra Kupravas, 18,6 km no Viļakas un 239,4 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta izvietojusies nomaļus no valsts autoceļiem, Bolupes krastā, uz dienvidiem no ciema atrodas Susāju pagasta ciems Gailava.

## Atsauces
Melnais ezers (Kupravas pagasts)

**Melnais ezers** (arī **Āzīšu ezers**, **Bezvārda ezers**, **Osīša ezers**, **Osīšu ezers**, **Ozīša ezers**) ir ezers Balvu novada Kupravas pagastā, uz dienvidiem no Kupravas. 

## Atsauces
Dzelzceļa iela (Jūrmala)

**Dzelzceļa iela** ir iela Jūrmalā, kas savieno Asaru un Vaivaru apkaimes. Dzelzceļa iela sākas krustojumā ar Valtera prospektu un beidzas krustojumā ar Skautu ielu. Kopējais ielas garums ir 1730 metri, tā ir klāta ar asfalta segumu. Dzelzceļa ielā satiksmes kustība vienā joslā. Uz Dzelzceļa ielas atrodas Asaru stacija, kaut gan stacijas adrese ir Stacijas iela 20. Ielā ir savrupmāju un vasarnīcu apbūve.

## Ielu savienojumi
Dzelzceļa iela ir savienota ar šādām ielām:
* Valtera prospekts (T veida krustojums)
* Dzimtenes iela (T veida krustojums)
* Stacijas iela
* Induļa iela (T veida krustojums)
* Ārijas iela (T veida krustojums)
* Olgas iela
* Pededzes iela (T veida krustojums)
* Spīdolas iela (T veida krustojums)
* Rūsiņa iela
* Tālivalža iela (T veida krustojums)
* Oļģerta iela
* Ķeistuta iela (T veida krustojums)
* Imantas iela
* Ilgas iela (T veida krustojums)
* Virsaišu iela
* Laimdotas iela (T veida krustojums)
* Acāliju iela (T veida krustojums)
* Skautu iela (T veida krustojums)

## Objekti
* **Dzelzceļa ielā 25** atrodas kempings „ Vinden “ (agrāk tur bija pansionāts).

## Skatīt arī
* Vaivari
* Asari
Horass Grīlijs

**Horass Grīlijs** (, dzimis , miris ) bija amerikāņu izdevējs, žurnālists un politiķis. Bija tā laika ietekmīgās Ņujorkas avīzes "*[[New-York Tribune]]*" redaktors un aktīvi piedalījās politiskajā dzīvē. 

Atbalstīja ASV rietumu apgūšanu, iestājās pret verdzību. No 1848. līdz 1849. gadam bija ASV senators no Ņujorkas štata. Kā Liberālo republikāņu un Demokrātiskās partijas kandidāts piedalījās 1872. gada prezidenta vēlēšanās pret esošo prezidentu Ulisu Grāntu, kritizējot korupciju valstī. Cieta sakāvi un mira, pirms vēlētāju kolēģija ievēlēja ASV prezidentu.

## Ārējās saites
Živko Jaņevskis

**Živko Jaņevskis** (dzimis ) ir Ziemeļmaķedonijas šaha problēmists, lielmeistars šaha kompozīcijā.

## Šaha kompozīcija
Jaņevskis specializējies palīgmata un pašmata uzdevumu sastādīšanā. Ir pasaules čempions šaha kompozīcijā palīgmatu grupā (1998—2000). Ieguvis titulus lielmeistars šaha kompozīcijā (1996) un starptautiskais tiesnesis šaha kompozīcijā (1979).

Strādā par Maķedonijas šaha žurnāla *Орбита* redaktoru, sarakstījis vairākas grāmatas par šaha kompozīciju.

## Piemērs

:**Risinājums:**
:a) 1.Kg1 Ke1  2.Lh1 Zh3#
:b) 1.Kg3 Ke3  2.Lh3 Zh5#
:c) 1.Lf3 Kc3  2.Ke3 Zd5#
:d) 1.Lf1 Kxc1 2.Ke1 Zd3#

## Bibliogrāfija
* 
* 
* 

## Atsauces

## Ārējās saites
* Biogrāfija vietnē ''Chess Composers''
* Živko Janevska kompozīcijas vietnē PDB
Andris Ezeriņš

**Andris Ezeriņš** (dzimis , miris ) bija latviešu horeogrāfs, Deju svētku Goda virsvadītājs, ilggadējais Madonas rajona deju kolektīvu virsvadītājs, Tautas deju ansambļa “Vidzeme” mākslinieciskais vadītājs.

Dzīvi un profesionālo darbību saistījis ar Madonu un tās apkārtni. Mācījies Cesvaines internātskolā un Madonas vidusskolā, 1973. gadā beidzis Latvijas Valsts Fiziskās kultūras institūtu kā basketbola treneris. Dejot sācis Internātskolā pie skolotājas Līvijas Maliņas, divpadsmit gadus dejojis Tautas deju ansamblī “Vidzeme” pie Dzidras Rubenes, no kā pārņēmis un turpinājis latviešu dejas tradīcijas.

Andris Ezeriņš ir vairāk nekā 20 deju autors, Jaunrades deju konkursā prēmēti viņa “Leivergroga danči” (1996). 1997. gada dejotāju aptaujā par gada populārāko deju atzīts “Leiveris”. XI Deju svētkos (1993) bija Vidzemes vēsturiskā novada dejotāju uzveduma “Saules deja” virsvadītājs. XII Deju svētkos (1998) Vidzemes uzvedumā viņš iestudēja savas divas dejas “Leiveri” un “Lai tā būda rūc”.

## Atsauces
Ubogova (Kastuļinas pagasts)

**Ubogova** ir ciems Krāslavas novada Kastuļinas pagastā. Izvietojies pagasta ziemeļu daļā 7 km no pagasta centra Priežmales un 253 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta izvietojusies netālu no autoceļa V597, tuvumā atrodas ezers Žierkleits.

1897. gadā ciemā bija 13 sētas ar 88 cilvēkiem.
## Atsauces
Ubogova

**Ubogova** var būt:
* Ubogova — apdzīvota vieta Krāslavas novada Kastuļinas pagastā;
* Ubogova — apdzīvota vieta Rēzeknes novada Mākoņkalna pagastā;
* Ubagovas Ludzas novada Malnavas pagastā cits nosaukums.
Johans Vansummerens

**Johans Vansummerens** (; dzimis ) ir bijušais Beļģijas šosejas riteņbraucējs. Karjeras laikā galvenokārt darbojies komandas biedru labā, bet 2011. gadā viņam izdevās uzvarēt Parīze—Rubē sacensībās.

## Biogrāfija
Vansummerens dzimis, izaudzis un šobrīd dzīvo Lommelā, Flandrijā, Beļģijā.

Pēc divām sezonām amatieru līmenī Vansummerens par profesionāli kļuva 2004. gadā **' komandā.

Lai arī Vansummerena loma komandā parasti bija ''[[Riteņbraukšanas gregari|gregari]]'' statuss un palīdzība komandas biedriem, pavasara klasiku laikā viņš bijis arī komandas līderis. 2011. gadā Vansummerens guva savu lielāko uzvaru karjerā, triumfējot [[Parīze—Rubē]] velobraucienā. Vansummerens uzvarēja pēc veiksmīga atrāviena mēģinājuma kopā ar trim citiem sportistiem 15 kilometrus no finiša, uzvarot ar 19 sekunžu pārsvaru. Uzvara tika gūta par spīti tam, ka pēdējie pieci kilometri tika veikti ar tukšu riepu.

Vansummerens parakstīja līgumu ar **' komandu uz 2015. un 2016. gada sezonu. 2016. gada jūnijā paziņojis par karjeras beigšanu sirdsdarbības problēmu dēļ, kuras tika atklātas februārī *[[Tour of Oman]]* sacensību laikā un lika viņam izlaist sezonas klasiku periodu.

## Sasniegumi lielajās tūrēs

Piezīme: IZST — izstājās

## Atsauces

## Ārējās saites
Lefs fon Loe

**Lefs fon Loe** () bija Livonijas ordeņa brālis 16. gadsimtā.

Dzimis Vestfālenē, cēlies no Ķelnes apkaimes. No 1514. līdz 1524. gadam bija Livonijas ordeņa finanšu un saimniecības pārzinis (*Schaffer*) ar rezidenci Cēsu pilī, bet no 1533. līdz 1550. gadam — Pērnavas komturs. Par tālāko likteni ziņu trūkst.

## Avoti
* *Ritterbrüder im livländischen Zweig des Deutschen Ordens. Köln: Böhlau, 1993. Nr. 556* (425).
Šauri (Kastuļinas pagasts)

**Šauri** bija apdzīvota vieta Krāslavas novada Kastuļinas pagastā, atradās pagasta rietumu daļā 8 km no pagasta centra Priežmales un 246 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atradās netālu no autoceļa V644 un Biržkalna ezera savienojuma ar Rušonu.

## Atsauces
Štrausberga

**Štrausberga** () ir pilsēta Vācijā, Brandenburgā, Markas-Oderlandes apriņķī Štrausezera austrumu krastā. Apriņķa lielākā pilsēta.

## Vēsture
Štrausberga dibināta ap 1240. gadu, un ap 1333. gadu pilsētā uzcelts pirmais rātsnams. Pēc Otrā pasaules kara Štrausberga atradās VDR sastāvā. VDR laikā pilsētā atradās VDR Nacionālās aizsardzības ministrija (*Ministerium für Nationale Verteidigung*).

## Infrastruktūra
Štrausbergas sabiedriskā transporta sistēmā ietilpst vieglais dzelzceļš jeb *LRT* (*Strausberger Eisenbahn*) un elektriski darbināms ezera prāmis pāri Štrausezeram (*Strausseefähre*).

## Militārās struktūras
Štrausbergā atrodas Vācijas armijas galvenais štābs (*Kommando Heer*). 

## Cilvēki
Štrausberga ir Liepājas galvenā arhitekta Paula Maksa Berči (*Paul Max Bertschy*, 1840—1911) dzimtā pilsēta. Šeit dzīvo pirmais vācu kosmonauts Zigmunds Jēns (*Sigmund Jähn*, 1937).

## Atsauces

## Ārējās saites

* Štrausbergas vieglais dzelzceļš
Rīgas Universitāte

thumb|200px|Zinātniskie Raksti. Universitāte Rīgā (1943)

**Rīgas Universitāte** jeb **Universitāte Rīgā** () bija Latvijas okupācijas laikā uz pārdēvētās Latvijas Universitātes bāzes radīta universitāte, kas darbojās no 1942. līdz 1944. gadam. Tajā bija Medicīnas, Veterinārmedicīnas, Arhitektūras, Ķīmijas, Matemātikas un dabaszinātņu, Mehānikas, Inženierzinātņu fakultāte.
 
Rīgas Universitātes rektors bija Ostlandes Latvijas ģenerālapgabala izglītības un kultūras ģenerāldirektors Mārtiņš Prīmanis. No 1944. gada jūlija līdz universitātes evakuācijai rektora pienākumus pildīja tās prorektors studentu lietās Vilhelms Burkēvics.


Rīgas Universitātes studenta apliecība 1942.jpg|Rīgas Universitātes (Latvijas Universitātes) studenta Alfonsa Elmāra Bērziņa apliecība (1942)


## Universitātes rektori

## Atsauces
Rokijs Balboa (tēls)

**Roberts "Rokijs" Balboa** () ir tēls no visām septiņām Rokija filmām kā Rokijs, Rokijs 2, Rokijs 3, Rokijs 4, Rokijs 5, Rokijs Balboa un Krīds: Rokija mantojums. Tēlu radījis un atveidojis Silvestrs Stallone.

Rokijs Balboa savas karjeras laikā ir piedalījies 80 cīņās no kurām ir 57 ir uzvarējis, 22 ir zaudējis un viena cīņa ir bijusi neizšķirta. Rokija treneri ir bijuši Mikijs Goldmils un Tonijs Djūks Everss.

Rokijs ir bijis precējies ar Adrianu Balboa un viņiem ir dēls Roberts Balboa. Par Rokija labākajiem draugiem tiek uzskatīti Apollo Krīds un Paulijs Pennino.

Rokijs ir bijis pasaules čempions boksā smagajā svarā. Pirmo titulu ieguva ar nokautu uzvarot tā brīža čempionu Apollo Krīdu. Vienreiz viņš zaudēja Klaberam Lengam un zaudēja titulu, bet revanšā sakāva Lengu un atguva titulu. Viņa slavenākie pretinieki ir Apollo Krīds, Klabers Lengs, Ivans Drago un Meisons Diksons. Rokijs ir bijis arī boksa treneris un viņa audzēkņi ir bijuši Tomijs Gans un Adoniss Krīds.
Vortņiki

**Vortņiki**, arī **Vortinīki** (), ir ciems Krāslavas novada Kastuļinas pagastā. Izvietojies pagasta centrālajā daļā 4 km no pagasta centra Priežmales un 251 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta izvietojusies nomaļus no valsts nozīmes autoceļiem, Geraņimovas Ilzas ezera ziemeļu krastā. Vortņikos atrodas viesu nams "Zemeņu krastiņi".

1897. gadā ciemā bija 7 sētas ar 54 cilvēkiem.
## Atsauces
Zahariški

**Zahariški** ir ciems Krāslavas novada Kastuļinas pagastā. Izvietojies pagasta centrālajā daļā 2 km no pagasta centra Priežmales un 248 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta izvietojusies pie autoceļa V645, faktiski piekļaujas Priežmales ciemam.

1897. gadā ciemā bija 12 sētas ar 81 cilvēku.
## Atsauces
Zilais Akmens

**Zilais Akmens** bija ciems Krāslavas novada Kastuļinas pagastā. Izvietojies pagasta dienvidu daļā 3 km no pagasta centra Priežmales un 245 km no Rīgas. Apdzīvotā vieta daļēji izzudusi.

Apdzīvotā vieta izvietojusies pie autoceļa V611, netālu no Koškinas ezera.

## Atsauces
Aizgalīne

**Aizgalīne** ir ciems Balvu novada Medņevas pagastā. Atrodas pagasta vidusdaļā 4,3 km no pagasta centra Semenovas, 11,1 km no Viļakas un 248,2 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta izvietojusies nomaļus no valsts autoceļiem, pie Gorovas upes ietekas Kourā.

1897. gadā ciemā bija 4 sētas ar 334 cilvēkiem.

## Atsauces
2016. gada Latvijas futbola Virslīgas sezona

**Latvijas futbola Virslīgas 2016. gada sezona** bija 42. Virslīgas sezona. Čempionātu organizēja Latvijas Futbola federācija sadarbībā ar biedrību "Latvijas futbola Virslīga". Tā sākās 11. martā. 2016. gada Latvijas futbola Virslīgas ģenerālsponsors bija "SYNOTtip", tāpēc čempionāta oficiālais nosaukums bija "SYNOTtip Virslīga".

Par 2016. gada Virslīgas čempioni kļuva FK Spartaks, kas titulu nodrošināja vienu kārtu pirms turnīra beigām. FK Spartaks tas bija pirmais Virslīgas tituls kluba pastāvēšanas vēsturē.

## Turnīra tabula

## Pārspēles par vietu Virslīgā
Pārspēlēs par vietu 2017. gada Virslīgā tikās 7. vietas ieguvēji FS METTA/LU un 2016. gada 1. līgas 2. vietas ieguvēji AFA Olaine/SK Super Nova.

### Pirmā spēle

### Otrā spēle

METTA/LU uzvarēja divu spēļu summā ar  2:1 un saglabāja vietu Virslīgā.

## Ārējās saites
* Latvijas futbola Virslīga
* Latvijas Futbola federācija
Aizpurve (Medņevas pagasts)

**Aizpurve** (arī **Aizpuri**) ir ciems Balvu novada Medņevas pagastā. Izvietojies pagasta centrālajā daļā 2,2 km no pagasta centra Semenovas, 9 km no Viļakas un 255,4 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta izvietojusies nomaļus no valsts autoceļiem, Lodumas ezera ziemeļu krastā.

1897. gadā ciemā bija 3 sētas ar 164 cilvēkiem.

## Atsauces
Bahmatova

**Bahmatova** (arī **Bakmatova**) ir ciems Balvu novada Medņevas pagastā. Izvietojies pagasta centrālajā daļā 1,6 km  no pagasta centra Semenovas, 6,2 km no Viļakas un 252,6 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta izvietojusies uz ziemeļaustrumiem no pagasta centra Semenovas, nomaļus no valsts autoceļiem.

1897. gadā ciemā bija 2 sētas ar 104 cilvēkiem.
## Atsauces
Bordova

**Bordova** () ir ciems Balvu novada Medņevas pagastā. Izvietojies pagasta ziemeļu daļā 2,4 km no pagasta centra Semenovas, 6,3 km no Viļakas un 252,7 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta izvietojusies uz ziemeļiem no pagasta centra Semenovas, nomaļus no valsts autoceļiem, Kouras upes krastā.

1897. gadā ciema bija 3 sētas ar 96 cilvēkiem.
## Atsauces
Bronti

**Bronti** ir ciems Balvu novada Medņevas pagastā. Izvietojies pagasta austrumu daļā 4,3 km no pagasta centra Semenovas, 6,4 km no Viļakas un 252,8 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta izvietojusies nomaļus no valsts autoceļiem. Brontos atrodas vietējas nozīmes arheoloģijas piemineklis — Brontu viduslaiku kapsēta.

1897. gada viensētā bija 14 cilvēki.
## Atsauces
Bušma

**Bušma** ir Kouras upes kreisā krasta pieteka Balvu novadā. 

Izteka - Mežarijas apkaimē. Iesākumā tek ziemeļaustrumu virzienā, pirms Lozdovas pagriežas gandrīz uz dienvidiem, bet pie Vīksnīnes pagriežas austrumu virzienā. Ietek Kourā lejpus Semenovas. 

Apdzīvotās vietas upes krastos: Mežarija, Vonagova, Lozdova, Skandīne, Vīksnīne.

## Atsauces
Aleksandrs Feoktistovs

**Aleksandrs Feoktistovs** (dzimis ) ir krievu, agrāk padomju, šaha problēmists, Krievijas un starptautiskais lielmeistars šaha kompozīcijā.

Pēc profesijas — dzelzceļa transporta inženieris programmētājs. 

## Šaha kompozīcija
A. Feoktistovs no 1966. gada sastādījis vairāk nekā 650 uzdevumus, galvenokārt divvilčus, trīsvilčus, daudzvilčus, pašmata un palīgmata uzdevumus, no tiem vairāk nekā 340 ieguvuši godalgas, tai skaitā vairāk nekā 120 pirmās, un apmēram 200 citas atzinības. 

Piecu PSRS individuālo šaha kompozīcijas čempionātu dalībnieks. Četrkārtīgs PSRS čempions KPFSR komandas sastāvā.  

Vairākkārtējs individuālo pasaules čempionātu godalgoto vietu ieguvējs un pasaules čempions (2010—2012) trīsvilču grupā. Lielmeistars (2007)  un starptautiskais tiesnesis (1997) šaha kompozīcijā.

## Šaha uzdevuma piemērs

Risinājums:
: **1. Da1!** draud 2. Dh8#
: **1. ... Txf5**
: **2. Dh8+ Tf8**
: **3. Zf6+ exf6**
: **4. Dh1 O-O-O**
: **5. Da8+ Lb8**
: **6. Da6#**
: Risinājuma gaitā balto dāma pabija visos šaha galdiņa stūros un atgriezās izejas pozīcijā pa maršrutu: a6 → a1 → h8 → h1 → a8 → a6.

## Bibliogrāfija
* 

## Atsauces

## Ārējās saites
* A. Feoktistova šaha kompozīcijas vietnē PDB
FIPRESCI

**FIPRESCI** (saīsinājums no ) jeb **Starptautiskā kino kritiķu federācija** () ir organizācija, kas apvieno pasaules profesionālos kinokritiķus un par kino rakstošos žurnālistus, lai veicinātu un attīstītu filmu kultūru un aizsargātu kinematogrāfistu profesionālās intereses. Tā dibināta 1930. gada jūnijā Briselē, Beļģijā. Oficiālās valodas — angļu un franču. Organizācijas ģenerālā asambleja atrodas Itālijā. Patlaban FIPRESCI ir aptuveni 300 dalībnieku no vairāk kā 50 pasaules valstīm.

## FIPRESCI balva
FIPRESCI bieži piešķir balvas kinofestivālos (piemēram, Vīnes Starptautiskajā kinofestivālā, Toronto Starptautiskajā kinofestivālā, Kannu kinofestivālā, Venēcijas kinofestivālā un Varšavas kinofestivālā), novērtējot filmu veidošanā ieguldīto darbu un uzņēmību. Starp FIPRESCI balvas saņēmējiem ir Pedro Almodovars, Žans Liks Godārs, Alēns Renē, Signe Baumane, Juris Poškus, Vieturs Kairišs, Aivars Freimanis, Mihaels Hāneke, Rainers Verners Fasbinders, Sergejs Loznica, Deniss Tanovičs, Aki Kaurismeki, Manuels de Oliveira, Pols Tomass Andersons, Terenss Maliks, Romans Polaņskis, Vudijs Alens, Andrejs Tarkovskis un citi populāri kinorežisori.

No šīs balvas 1974. gada Kannu kinofestivālā atteicās Robērs Bresons.

## Žurnāls
No 2005. gada FIPRESCI piedāvā tiešsaistes kino žurnālu *Undercurrents,* ko izdod kino kritiķis Kriss Fudzivara (*Chris Fujiwara*).

## Atsauces

## Ārējās saites
* Oficiālā mājaslapa
* Tiešsaistes žurnāls ''Undercurrents''
Herberts Siliņš

**Herberts Ernests Siliņš** (dzimis , miris ) bija latviešu gleznotājs.

Herberts Siliņš piedzima strādnieka, Latvijas brīvības cīnītāja ģimenē Tukuma apriņķa Aizupes pagastā. 1944. gadā tika iesaukts vācu armijā un nonāca angļu gūstā. Pēc kara no 1946. līdz 1948. gadam mācījās Eslingenes latviešu mākslas skolā pie Ludolfa Liberta, Jāņa Kugas, Jūlija Matisona un Friča Banges. 1948. gadā Siliņš atgriezās Latvijā un apguva krāsotāja profesiju. 1952. gadā nonāca pirmstiesas apcietinājumā, no kura tika atbrīvots pēc Staļina nāves.

Strādājis eļļas tehnikā, gleznojis galvenokārt ainavas, klusās dabas, ziedus, Kurzemes mazpilsētas, jūru, jahtas un ostas — ūdeņi un burāšana bija viņa kaislība. Siliņa daiļradē vērojama postimpresionisma un abstraktā ekspresionisma ietekme. Parasti izvēlējās kvadrāta formātu. Latvijas Mākslinieku savienības biedrs no 1960. gada. Bijis arī Zvejnieku savienības un Latvijas Valsts jūras kuģniecības estētiskās sadarbības grupas vadītājs. 1999. gadā kļuva par Valsts Kultūrkapitāla fonda mūža stipendiātu.

Viņa dēls Kārlis Siliņš ir mākslinieks, gleznošanas pasniedzējs Rīgas Dizaina un mākslas vidusskolā.
Meita Liene Sondore, dzim. Siliņa, uztura speciāliste, RSU docētāja
Dēls Vilis Siliņš ir miris.
Sieva Ausma Siliņa ir pensionēta diētas māsa.

## Literatūra
* Gundega Cēbere. Herberts Ernests Siliņš. Rīga: Neputns. 2012, 128 lpp., 

## Atsauces
Norberts Vēbers

**Norberts Vēbers** (; dzimis ) ir vācu mākslas vēsturnieks un kurators.

Studējis mākslas vēsturi, Eiropas etnoloģiju un arheoloģiju Maincā un Ķīlē. 1980. gadā Ekernfērdē izveidojis laikmetīgās mākslas galeriju NEMO, kas šodien ir bezpeļņas mākslas telpa. 1988.-1998. gadā lasījis lekcijas karjeras veidošanā studentiem Muthesius mākslas augstskolā Ķīlē. Kopš 2000. gada — Ķīles pilsētas mākslas krājuma pārvaldnieks. 2008. gadā pasniedzis digitālās mākslas krājuma pārvaldību Ķīles Kristiana Albrehta Universitātes Mākslas vēstures institūtā.

Veidojis vairākas Ziemeļeiropas un Austrumeiropas mākslas izstādes, piemēram, 14. Baltijas jūras biennāli (Rostoka, Vācija, 1992) kā arī bijis viens no kuratoriem Latvijas paviljonam 55. Venēcijas biennālē 2009. gadā. Kopš 2005. gada Norberts Vēbers ir Latvijas Laikmetīgās mākslas muzeja starptautiskās ekspertu komisijas loceklis.

## Atsauces
Aksenova

**Aksenova**, arī **Aksjonova**, ir ciems Krāslavas novada Šķeltovas pagastā. Izvietojies pagasta centrālajā daļā 5 km no pagasta centra Šķeltovas un 250 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta izvietojusies netālu no autoceļa V641, Aksenovas ezera ziemeļu krastā.

1897. gadā ciemā bija 13 sētas ar 93 cilvēkiem.
## Atsauces
Čudarīne

**Čudarīne** var būt:

* Čudarīne — skrajciems Balvu novada Baltinavas pagastā
* Čudarīne — skrajciems Balvu novada Medņevas pagastā
Čudarīne (Medņevas pagasts)

**Čudarīne** bija ciems Balvu novada Medņevas pagastā. Izvietojies pagasta ziemeļu daļā 6,1 km no pagasta centra Semenovas, 5 km no Viļakas un 251,4 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta izvietojusies nomaļus no valsts autoceļiem.

1897 gadā ciemā bija 1 sēta ar 66 cilvēkiem.
## Atsauces
Ancāni

**Ancāni** var būt:
* Ancāni — apdzīvota vieta Krāslavas novada Šķeltovas pagastā;
* Ancāni — apdzīvota vieta Ludzas novada Malnavas pagastā;
* Sludinišķu Augšdaugavas novada Dubnas pagastā cits nosaukums.
Dagunova (Medņevas pagasts)

**Dagunova** ir ciems Balvu novada Medņevas pagastā. Izvietojies pagasta dienvidos 6,3 km no pagasta centra Semenovas, 13,1 km no Viļakas un 259,4 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta izvietojusies nomaļus no valsts autoceļiem, Ludumkas upes krastā.

## Atsauces
Miķelis Dukaļskis

**Miķelis Dukaļskis** (dzimis , miris ) bija latviešu katoļu garīdznieks, garīgu grāmatu autors, apgādātājs un izplatītājs, katoļu literatūras garīgais cenzors.

## Biogrāfija
Dzimis zemnieku ģimenē. Izglītību ieguvis Varakļānu pagastskolā, Pēterburgas Svētās Katrīnas proģimnāzijā, Pēterburgas Katoļu garīgajā seminārā un Pēterburgas Garīgajā akadēmijā.

1898. gadā ticis ordinēts priestera kārtā. Bijis vikārs dažādās draudzēs, vairākās skolās Rīgā pasniedzis ticības mācību. 1911. gadā kļuvis par Rīgas Sāpju Dievmātes baznīcas prāvestu, 1914. gadā — Pēterburgas Jaunavas Marijas baznīcas prāvestu. Par prāvestu ticis norīkots arī dažādās citās vietās. Vietās, kur uzturējies, arī pasniedzis ticības mācību.

Pārzinājis 8 valodas. Vienīgais latgaliešu literatūras darbinieks, kas latīņu drukas aizlieguma laikā (1865—1904) sarakstījis un izdevis grāmatas. 1894. gadā Helsingforsā izdevis grāmatu "Mōceiba katōliška un vajadzeigōkas lyugšonas dēļ kristeitu ļaužu", tika norādīts viltots iespiešanas gads (1862), grāmata tika iespiesta 10 000 eksemplāru lielā tirāžā. Dukaļskis ir arī vairāku citu garīga saturu grāmatu autors. Pirmais latgaliešu stāstnieks. 1904. gadā iespiestais stāsts "Myusu Mikeļs" ir pirmais latgaliešu autora latgaliski izdotais darbs. Pirmo daiļprozas paraugu latgaliešu literatūrā autors.

No 1904. līdz 1918. gadam bijis katoļu garīgās literatūras cenzors.

## Atsauces
Gorova

**Gorova** (arī **Gavronka**, **Gurava**, **Gurva**, latgaliešu: **Guorova**) ir Kouras upes kreisā krasta pieteka Balvu novadā. 

Tek austrumu virzienā, ietek Kourā pie Aizgalīnes. 

## Atsauces
Sprincupe

**Sprincupe**, augštecē arī **Āpa**, **Āpupīte**, **Liekšķniekupīte**, **Liešķupe**, **Liešņiekupīte**, vidustecē **Rēga** vai **Rēgas upīte**, lejtecē **Sālija** vai **Sprinčupe**, ir upe Latvijā, Lejējupes kreisā krasta pieteka. Tek pa Kuldīgas novada Pelču, Kurmāles un Snēpeles pagastu. Iztek no Āpu ezera, tajā ietek Pāze, Krogsētu valks un Mazsālijas upe.

## Atsauces
Tīna Hercberga

**Tīna Hercberga** (dzimusi , mirusi ) bija latviešu režisore.

## Biogrāfija
Otrā pasaules kara laikā dzīvojusi Tadžikijas PSR, pēc kara 1945. gadā atgriezusies uz dzīvi Rīgā. 1953. gadā absolvējusi Latvijas Valsts konservatorijas Teātra fakultāti.

1953. gadā sākusi strādāt Latvijas Leļļu teātrī, līdz 1966. gadam bijusi režisore. Jau 1954. gadā iestudējusi pirmo izrādi pieaugušajiem "Velna dzirnavas". No 1966. līdz 1973. gadam bijusi galvenā režisore, no 1990. līdz 1994. gadam — mākslinieciskā vadītāja. Izrādes iestudējusi arī citos teātros. Pasniegusi Latvijas Valsts konservatorijā (1971—1973) un Latvijas Kultūras akadēmijā (1992—1994).

1964. gadā saņēmusi Latvijas PSR Nopelniem bagātās mākslas darbinieces goda nosaukumu. 1999. gadā Hercbergai tika piešķirta Latvijas Kultūrkapitāla fonda mūža stipendija.

Dzīvesbiedrs — tēlnieks Alberts Terpilovskis.

## Atsauces

## Ārējās saites
*Tīnai Hercbergai - 100
Hercberga

**Hercberga** var būt:
* Hercberga — pilsēta Vācijā;
* Tīna Hercberga — latviešu režisore (1921—2004).
Dagunova

**Dagunova** var būt:

* Dagunova — skrajciems Balvu novada Medņevas pagastā
* Dagunova — skrajciems Balvu novada Šķilbēnu pagastā
Ancāni (Šķeltovas pagasts)

**Ancāni** ir ciems Krāslavas novada Šķeltovas pagastā. Izvietojies pagasta dienvidu daļā 2 km no pagasta centra Šķeltovas un 246 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta izvietojusies netālu no autoceļa V676.

1897. gadā katoļu ciemā bija  8 sētas ar 57 cilvēkiem.
## Atsauces
Tatjana Suta

**Tatjana Suta** (dzimusi , mirusi ) bija latviešu mākslas zinātniece.

Vecāki — mākslinieki Romans Suta un Aleksandra Beļcova.

## Biogrāfija
No 1941. līdz 1944. gadam mācījusies Helēnas Tangijevas-Birznieces baleta studijā. 1948. gadā absolvējusi Operas un baleta teātra studiju un 1967. gadā — Latvijas Valsts Mākslas akadēmijas Mākslas vēstures un teorijas nodaļu.

No 1946. līdz 1965. gadam dejojusi baletu Operas un baleta teātrī. No 1968. līdz 1970. gadam strādājusi par pedagoģi Rīgas lietišķās mākslas vidusskolā. Pēc tam līdz 1992. gadam veidojusi raidījumus par mākslu Latvijas Televīzijā. 1994. gadā kļuvusi par Latvijas Kultūras akadēmijas pasniedzēju.

No 1951. gada — Latvijas Teātra darbinieku savienības biedre, no 1970. gada — Latvijas Mākslinieku savienības biedre. 1999. gadā tikusi apbalvota ar ceturtās šķiras Triju Zvaigžņu ordeni. 2003. gadā saņēmusi Gada balvu mākslā.

## Atsauces

## Ārējās saites
* "Latvijas ļaudis"
Boļeslava Sloskāna iela

**Boļeslava Sloskāna iela** ir iela Rīgā, Zemgales priekšpilsētā, Torņakalnā. Boļeslava Sloskāna iela sākas krustojumā ar Torņakalna ielu pie tilta pāri dzelzceļa līnijai Rīga—Tukums un, nekrustojot citas ielas, beidzas Rīgas Katoļu ģimnāzijas teritorijā. Kopējais ielas garums ir 100 metri, un tā sastāv no vienas braukšanas joslas ar grants segumu. Boļeslava Sloskāna ielā ir savrupmāju apbūve un Rīgas Katoļu ģimnāzijas ēkas (Ojāra Vācieša ielā 6), tostarp lūgšanu nams.

Iela ir izveidota 2013. gadā un nosaukta Romas katoļu baznīcas bīskapa Boļeslava Sloskāna vārdā.

Boļeslava Sloskāna iela ir savienota ar Torņakalna ielu (T veida krustojums).

## Skatīt arī
* Torņakalns

## Atsauces
Pēteris Nomals

**Pēteris Nomals** (dzimis , miris ) bija latviešu inženieris tehnologs. Dr. lauks. (1930), no 1946. gada — Latvijas Zinātņu akadēmijas akadēmiķis. Purvu zinātnes pamatlicējs Latvijā, izstrādājis pirmo purvu karti Latvijā.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1876. gadā Sēlpils pagasta “Priekšānos” zemnieka ģimenē. Pēc mācībām Jēkabpils pilsētas skolā un Trefnera privātģimnāzijā P. Nomals ieguva tautskolotāja tiesības un strādāja Biržu, Bērzgales un Skrīveru pagasta skolās.   

No 1903. līdz 1910. gadam studēja Rīgas Politehniskā institūta Ķīmijas nodaļā un darbojās kreiso studentu biedrībā “Zemgalija”. Pēc diplomdarba “Projekts superfosfāta ražošanai no Podoļskas fosforītiem ar gāzveidā izdalīto skābju utilizāciju” ieguva pirmās šķiras inženiera tehnologa grādu ar uzslavu. Strādāja par ķīmijas skolotāju Tveras guberņā. 1912. gadā viņš atgriezās Rīgā un sāka strādāt Baltijas Domēņu valdes hidrotehniskajā birojā, kur vadīja kūdras pētīšanas laboratoriju, pēc evakuācijas no 1915. līdz 1918. gadam — Petrogradā. 

1918. gada pavasarī atgiezās dzimtenē, Latvijas SPR laikā darbojās Zemkopības tautas komisariātā, kur kārtoja purvu ierādīšanu kūdras ražotājiem.
1920./1921. mācību gadā P. Nomals bija Latvijas Augstskolas prorektors studentu lietās, izveidoja Purvu mācības un kūdras tehnoloģijas katedru. No 1922. līdz 1924. gadam bija LU Lauksaimniecības fakultātes dekāns. 1928. gadā Londonā piedalījās kongresā par pasaules enerģijas krājumiem. Saimnieciskās krīzes laikā 1932. gadā ar Tautas labklājības ministrijā uzkrātiem bezdarba apkarošanas fonda līdzekļiem organizēja pakaišu kūdras fabrikas Salaspilī, Līvānos un Plocī. 1936. gadā Finansu ministrijas pakļautībā izveidoja zemes bagātību pētīšanas komiteju. 
Latvijas Universitātē docēja līdz 1939. gadam, pēdējos deviņu gadus kā profesors.
 
Padomju okupācijas laikā Nomals no 1944. gada rudens atsāka strādāt Latvijas Valsts universitātē (LVU), bija zinātņu prorektors. 1946. gadā kļuva par Purvu zinību institūta direktoru.
Miris ar kuņģa vēža diagnozi Rīgā, 1949. gada 8. augustā. Apglabāts Meža kapos blakus dēlam arhitektam Magnusam Nomalam. Kapa piemineklī K. Zemdegas atveidots jaunekļa krūšutēls uz korintiska kapiteļa.

## Darbi
Vairāk nekā 40 zinātnisko darbu autors.

* Latvijas elektrifikācijas pamati (1931)
* Kurzemes purvu apskats (1937)
* Zemgales purvu apskats (1939)
* Vidzemes un Latgales purvu apskats (1943)

## Apbalvojumi
* Triju Zvaigžņu ordenis, ceturtā šķira (1929)
* Atzinības Krusts III šķira (1939)
* Latvijas PSR Nopelniem bagātais zinātnes darbinieks (1945) 
* Sarkanās Zvaigznes ordenis

## Atsauces
Valērijs Šavirins

**Valērijs Šavirins** (dzimis ) ir krievu, agrāk padomju, šaha problēmists, lielmeistars šaha kompozīcijā.

## Šaha kompozīcija
V. Šavirins no 1971. gada sastādījis vairāk nekā 350 uzdevumus, galvenokārt trīsvilčus un četrvilčus, no tiem daudzi ieguvuši godalgas.

Viņš ir vairākkārtējs individuālo pasaules čempionātu godalgoto vietu ieguvējs un pasaules čempions (2001—2003) trīsvilču grupā.

Lielmeistars (2007) šaha kompozīcijā.

## Šaha uzdevuma piemērs

**Risinājums**
: **1. ♖c6! draud 2.♘gf6+ ♔xe5 3.♖xe3#**
: **1. ... ♗xe5 2.f6+ ♔xd5 3.♘xe3#**
: **1. ... ♕xc3 2.♘hf6+ ♔f4 3.fxe3#**
: Blakusvarianti:
: 1. ... ♔xd5 2.♖xd4+ ♕xd4/cxd4 3.♘hf6#
: 1. ... ♘d6 2.♖xd6 ~ 3.f6#
: 1. ... ♘xc6 2.♖xe3+ dxe3 (2...♔xd5 3.♗f7#) 3.♘gf6#
: Uzdevumā realizēta Hartonga tēma: mats uz viena un tā paša lauciņa ar dažādām figūrām.

## Atsauces

## Ārējās saites
* V. Šavirina šaha kompozīcijas vietnē PDB
Nordeķu muiža

**Nordeķu muiža** (arī **Grāves muiža**, **Fridriha muiža**, **Fogela muiža**, **Reima muiža**, ) ir viena no Rīgas apkārtnes muižiņām, kas mūsdienās atrodas Buļļu ielā 16, Iļģuciemā. Valsts nozīmes arhitektūras piemineklis.

## Vēsture
Pirmoreiz pieminēta 1576. gadā ar Grāves muižas nosaukumu. Pašreizējais nosaukums muižai ir kopš 1898. gada. Tā bijusi graudkopības saimniecība. 17. gadsimta otrajā pusē tā piederējusi H. Vitem fon Nordekam. Viņa pārstāvētajai Nordeku dzimtai muiža piederējusi līdz 1769. gadam, kad tajā bijušas astoņas ēkas. Zināms, ka 1851. gadā muiža sastāvējusi no 17 ēkām, tai skaitā 2 krogiem. Līdz mūsdienām ir saglabājušās 3 ēkas.

Dzīvojamā ēka celta 18. gadsimtā baroka stilā, tai ir viens stāvs, divslīpju jumts. 1910. gadā uzcelta vēl viena mūra dzīvojamā māja. Pie muižas atrodas angļu stila ainavu parks 3,6 ha platībā (Nordeķu parks).

1997. gadā puspamesto muižiņu no Rīgas pašvaldības sāka nomāt Artūrs Ozoliņš. Šajā laikā arī tika uzsākti pakāpeniski muižas apbūves atjaunošanas darbi. 2009. gadā Nordeķu muiža ar parku tika nodota privatizācijā A. Ozoliņa uzņēmumam SIA "Nordeķu muiža". Vēlāk, izsoles ceļā, par muižas īpašnieku kļuva Valters Ozoliņš, kurš aktīvi turpināja iesāktos atjaunošanas darbus. Šie darbi pilnībā noslēdzās 2021. gadā līdz ar jauna māla kārniņu jumta seguma uzklāšanu un fasāžu krāsošanu.

## Attēlu galerija

Attēls:Nordeķu muiža Rīga 6.JPG
Attēls:Nordeķu muiža Rīga 9.JPG
Attēls:Nordeķu muiža Rīga 4.JPG
Attēls:Nordeķu muiža Rīga 8.JPG
Attēls:Nordeķu muižas parks, Rīga 11.JPG
Attēls:Nordeķu muižas parks, Rīga 6.JPG
Attēls:Nordeķu muižas parks, Rīga 2.JPG
Attēls:Nordeķu muižas parks, Rīga 7.JPG
Attēls:Nordeķu muižas parks, Rīga 9.JPG
Attēls:Nordeķu muižas parks, Rīga 5.JPG


## Atsauces