open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Pentamerīdas

**Pentamerīdas** (*Pentamerida*) ir paleozoja slēdzenes pleckāju kārta. Šo kārtu 1931. gadā izveidoja amerikāņu paleontologi Čārlzs Šuherts un Gustavs Kūpers. Pentamerīdu pārstāvji dzīvoja no apakšējā kembrija līdz augšējam devonam.

## Apraksts
Šīs kārtas senākajiem pārstāvjiem rokas aparāts sastāv no atdalītām branhiālām plātnēm un brahioforiem, reizēm veidojot vienkāršo brahioforiju, kurš neierobežo muskuļu lauku. Jaunākām dzimtām branhiālās plātnes savienojas dubultajā brahioforijā un vienmēr pilnībā ierobežo muskuļu lauku. Galveno mantijas kanālu nospiedumi uz vēdera vāciņa ir taisnu nedaudz radiāli orientētu stobriņu veidā. Deltīrijs parasti ir vaļējs; vēdera vāciņa spondīlijs ir attīstīts dažādās pakāpēs: senākajiem pārstāvjiem tas ir vienkāršs vai retākos gadījumos vispār tā nav, jaunākām formām — dubultais. Čaula ir abpusēji izliekta, bez porām. Areja var būt uz abiem čaulas vāciņiem.

## Sistemātika
Senāk Pentameru kārtu iedalīja 3 virsdzimtās (Porambonitacea, Camerellacea, Pentameracea). Tagad ir izstrādāta detalizetāka pentmeru sistemātika.
* kārta: **Pentameri (Pentamerida)**
:* apakškārta: *[[Pentameridina]]* Schuchert & Cooper, 1931
::* virsdzimta: *[[Clorindoidea]]* Rzhonsnitskaia, 1956
:::* dzimta: *[[Clorindidae]]* Rzhonsnitskaya, 1956 †
::* virsdzimta: *[[Gypiduloidea]]* Schuchert & LeVene, 1929
:::* dzimta: *[[Enantiosphenidae]]* Torley, 1934 †
:::* dzimta: *[[Gypidulidae]]* Schuchert & Le Vene, 1929 †
::* virsdzimta: *[[Pentameroidea]]* McCoy, 1844
:::* dzimta: *[[Pentameridae]]* McCoy, 1844 †
:::* dzimta: *[[Subrianidae]]* Sapelnikov, 1963 †
:::* dzimta: *[[Virgianidae]]* Boucot & Amsden, 1963 †
::* virsdzimta: *[[Stricklandioidea]]* Schuchert & Cooper, 1931
:::* dzimta: *[[Aenigmastrophiidae]]* Boucot & Rong, 1994 †
:::* dzimta: *[[Kulumbellidae]]* Boucot et al., 2002 †
:::* dzimta: *[[Stricklandiidae]]* Schuchert & Cooper, 1931 †
:::* dzimta: *[[Stricklandistrophiidae]]* Sapelnikov & Kulikov, 1976 †
:* apakškārta: *[[Syntrophiidina]]* Ulrich & Cooper, 1936
::* virsdzimta: *[[Camerelloidea]]* Hall & Clarke, 1894 †
:::* dzimta: Camerellidae Hall & Clarke, 1894 †
:::* dzimta: Parastrophinidae Cooper, 1956 †
:::* dzimta: Parallelelasmatidae Ulrich & Cooper, 1938 †
::* virsdzimta: *[[Porambonitoidea]]* Davidson, 1853 †
:::* dzimta: *[[Clarkellidae]]* Schuchert & Cooper, 1931 †
:::* dzimta: *[[Eostrophiidae]]* Ulrich & Cooper, 1936 †
:::* dzimta: *[[Huenellidae]]* Neuman, 1971 †
:::* dzimta: *[[Syntrophiidae]]* Schuchert, 1896 †
:::* dzimta: *[[Tetralobulidae]]* Ulrich & Cooper, 1936 †
::* virsdzimta: *[[Syntrophioidea]]* Ulrich & Cooper, 1936 †
:::* dzimta: Porambonitidae Ulrich & Cooper, 1936 †

(†) — izmirušu organismu grupa.

## Atsauces
U Fei

**U Fei** (; dzimis 1993. gada oktobrī) ir Ķīnas kosmonauts, inženieris, Tautas atbrīvošanas armijas majors.

## Dzīves sākums
U Fei piedzima 1993. gada oktobrī Iekšējās Mongolijass Baotou apriņķa Darhanas Muminganas hošunā haņu tautības ģimenē.

## Izglītība
2010. gadā U Fei iestājās Pekinas Aeronautikas un astronautikas universitātē, kur 2014. gadā ieguva bakalaura grādu specialitātē "Lidaparātu vide un dzīvības nodrošināšanas sistēmas", un 2016. gadā — maģistra grādu specialitātē "Cilvēka un mašīnas saskarnes un vides inženierija".

2015. gada oktobrī viņš iestājās Ķīnas komunistiskajā partijā.

## Inženiera darbība
2016. gada U Fei sāka strādāt par termovakuuma izmēģinājumu inženieri Ķīnas Kosmosa zinātnes un tehnoloģiju korporācijas (*CASC*) Ķīnas Kosmosa tehnoloģiju pētniecības akadēmijas (*CAST*) kosmisko aparātu montāžas un klimatisko testu galvenajā departamentā. Viņš piedalījās Ķīnas orbitālās stacijas bāzes bloka *[[Tianhe]]* un moduļa *[[Wentian]]* izmēģinājumos.

## Kosmonauta darbība
2020. gadā septembrī U Fei uzņēma Tautas atbrīvošanas armijas kosmonautu grupā.
Pēc divu gadu kosmonauta apmācības viņam piešķīra kvalifikāciju "3. klases kosmonauts".

Pirmo kosmisko lidojumu U Fei sāka 2025. gada 31. oktobrī, ar kosmosa kuģi *[[Shenzhou 21]]* dodoties uz orbitālo staciju *[[Tiangong]]* 10. ekspedīcijā.

Kosmisko lidojumu kopsavilkums:

## Ārējās saites
* У Фэй astronaut.ru
Džans Hundžans

**Džans Hundžans** (; dzimis 1986. gada oktobrī) ir Ķīnas kosmonauts, zinātnieks ķīmiskās fizikas jomā.

## Dzīves sākums
Džans Hundžans piedzima 1986. gada oktobrī Šaņdunas provinces Dzoupinas pilsētas apriņķa Liņči ciemata Vandzi ciemā haņu tautības ģimenē.

## Izglītība
2004. gadā Džans iesniedza dokumentus Pekinas Aeronautikas un astronautikas universitātē, bet, tā kā viņam pietrūka dažu punktu, iestājās Šaņdunas Universitātes Ķīmijas un ķīmijas tehnoloģijas fakultātē, kur ieguva bakalaura grādu. 2004. gada augustā viņš iestājās Ķīnas komunistiskajā partijā.

Džans turpināja studijas Ķīnas Zinātņu akadēmijas Daliaņas ķīmiskās fizikas institūtā, kur piecu gadu laikā (2013. gadā) pabeidza maģistra un doktora studiju programmas.

## Zinātnieka darbība
2013. gada Džans Hundžans sāka pētnieka un grupas vadītāja darbu Daliaņas ķīmiskās fizikas institūtā. Viņa pētījumi bija vērsti uz augstas specifiskās enerģijas akumulatoru tehnoloģijām, tostarp jaunās sistēmas plūsmas baterijām, litija-sēra akumulatoriem un litija jonu akumulatoriem. Viņš ir sarakstījis vairāk nekā 30 pētījumu rakstus, pieteicies vairāk nekā 60 patentu saņemšanai un saņēmis vairākas provinces līmeņa balvas par tehnoloģiskajiem izgudrojumiem.

## Kosmonauta darbība
2020. gadā septembrī Džanu Hundžanu uzņēma Tautas atbrīvošanas armijas kosmonautu grupā kā derīgās kravas speciālistu (pētnieku).

Pirmo kosmisko lidojumu Džans Hundžans sāka 2025. gada 31. oktobrī, ar kosmosa kuģi *[[Shenzhou 21]]* dodoties uz orbitālo staciju *[[Tiangong]]* 10. ekspedīcijā.

Kosmisko lidojumu kopsavilkums:

## Ārējās saites
* Чжан Хунчжан astronaut.ru
Produktīdas

**Produktīdas** (*Productida*) ir paleozoja slēdzenes pleckāju kārta. Šo kārtu 1959. gadā izveidoja krievu paleontoloģes Tatjana Saričeva un Anna Sokoļska. Produktīdu kārtas pārstāvji dzīvoja no silūra līdz permam. 

## Apraksts
Čaulas pseidoporainas, ieliekti-izliektas retāk plakani izliektas. Arejas uz čaulas vāciņiem var būt un var arī nebūt. Čauliņu ornamentējums ir daudzveidīgs. Uz viena vai abiem vāciņiem, kā arī gar slēdzes malu ir dobas adatas. Ja vēdera čauliņai ir zobi, tad tie ir bez zobu plātnēm. Rokas aparāta un ar to saistīto struktūru produktīdiem nav. Čaulai ir branhiālie nospiedumi un sarežģītas uzbūves atslēgas izaugums.

## Sistemātika
Senāk Produktīdu kārtu iedalīja 3 virsdzimtās: Chonetacea, Productacea, Lyttoniacea. Tagad šo kārtu veido piecas apakškārtas:
* kārta: ***Productida***
:* apakškārta: Chonetidina Muir-Wood, 1955 †
::* virsdzimta: Chonetoidea Bronn, 1862 †
:* apakškārta: Linoproductidina Waterhouse, 2013 †
:::* dzimta: Devonoproductidae Muir-Wood & Cooper, 1960 †
::* virsdzimta: Linoproductoidea Stehli, 1954 †
::* virsdzimta: Paucispiniferoidea Muir-Wood & Cooper, 1960 †
::* virsdzimta: Proboscidelloidea Muir-Wood & Cooper, 1960 †
:* apakškārta: Lyttoniidina Muir-Wood, 1955 †
::* virsdzimta: Loczyelloidea Licharew, 1937 †
::* virsdzimta: Lyttonioidea Waagen, 1883 †
:* apakškārta: Productidina Waagen, 1883 †
::* virsdzimta: Echinoconchoidea Stehli, 1954 †
::* virsdzimta: Horridonioidea Muir-Wood & Cooper, 1960 †
::* virsdzimta: Marginiferoidea Stehli, 1954 †
::* virsdzimta: Overtonioidea Muir-Wood & Cooper, 1960 †
::* virsdzimta: Productelloidea Schuchert, 1929 †
::* virsdzimta: Productoidea Gray, 1840 †
:* apakškārta: Strophalosiidina Schuchert, 1913 †
::* virsdzimta: Aulostegoidea Muir-Wood & Cooper, 1960 †
::* virsdzimta: Cooperinoidea Pajaud, 1968 †
::* virsdzimta: Institelloidea Muir-Wood & Cooper, 1960 †
::* virsdzimta: Richthofenioidea Waagen, 1885 †
::* virsdzimta: Scacchinelloidea Licharew, 1928 †
::* virsdzimta: Strophalosioidea Schuchert, 1913 †

(†) - izmirušu organismu grupa.

## Atsauces
Tīklā. TTT leģendas dzimšana

**"Tīklā. TTT leģendas dzimšana"** ir 2025. gada Latvijas biogrāfiskā sporta drāmas filma, kuras režisors un producents ir Dzintars Dreibergs. Filmā parādīta sporta leģendas — sieviešu basketbola komandas TTT tapšana un agrīnie sasniegumi no latviešu basketbolistes Dzidras Uztupes-Karamiševas skatpunkta.

Filmas pirmizrāde notika 2025. gada 6. novembrī.

"Tīklā. TTT leģendas dzimšana" Latvijas kinoteātros noskatījušies vairāk nekā 125 000 skatītāju, līdz ar to tā kļuva par trešo skatītāko latviešu pilnmetrāžas spēlfilmu, atpaliekot tikai no paša Dz. Dreiberga filmas "Dvēseļu putenis" un Aigara Graubas vēsturiskās filmas "Rīgas sargi".

## Sižets
Dzidra (Agnese Budovska), spēlējot basketbolu, kādudien cer no Staļina laika Rīgas izlauzties aiz dzelzs priekškara un atkal satikt emigrācijā mītošo brāli. Viņas apņēmība iedvesmo ne tikai komandu, bet arī visu nāciju — tā rodas leģendārākā sieviešu basketbola komanda Eiropas vēsturē TTT.

## Lomās
Lomas atveido:

* Agnese Budovska — Dzidra Uztupe-Karamiševa
* Evelīna Otto — Skaidrīte Smildziņa-Budovska
* Jēkabs Reinis — Aleksandrs Karamiševs
* Artūrs Skrastiņš — Pauls Strazds
* Artūrs Smoļjaņinovs — Krasnovs
* Rēzija Kalniņa — Lidija Uztupe
* Gatis Gāga — Oļģerts Altbergs
* Marta Lovisa Jančevska — Helēna Bitnere-Hehta
* Raimonds Celms — Ēriks Uztups
* Natālija Živeca — Jeļena
* Anatolijs Fečins — PSRS izlases treneris

## Atsauces

## Ārējās saites
Kārlis Upītis

**Kārlis Upītis**, arī **Kārlis Upīts** (1894—?) bija latviešu žurnālists, sabiedriskais darbinieks un publicists. Viens no Latviešu Nacionāldemokrātu partijas dibinātājiem (1917).

## Dzīvesgājums
Dzimis  Dzērbenes pagasta Lejasvaitiņos. Mācījās Lodes pagastskolā un Vecpiebalgas draudzes skolā. Kopš 1912. gada strādāja kā žurnālists laikrakstos "Jaunā Dienas Lapa", "Latvija" un "Dzimtenes Vēstnesis" un žurnālā "Rīts". 

1917. gadā absolvēja A. Šaņavska Maskavas Tautas universitātes Tautsaimniecības juridisko fakultāti un strādāja par laikraksta "Dzimtenes Atbalss" redaktoru Maskavā, kur aģitēja par Latvijas neatkarību. Piedalījās Latviešu Nacionāldemokrātu partijas dibināšanā, bija aktīvs latviešu bēgļu aprindās un piedalījās Latvju kareivju nacionālās savienības Maskavas nodaļas darbībā.

Krievijas pilsoņu kara laikā 1918. gadā tika apcietināts par pretlieliniecisku darbību un trīs mēnešus tika turēts cietumā kopā ar Frīdrihu Briedi. Latvijas Neatkarības kara laikā 1919. gadā atgriezās Latvijā un slēpās no lieliniekiem. Pēc tam atkal devās uz Krieviju, bet 1921. gadā atgriezās dzimtenē. Pēc kara strādāja "Latvijas Sargs", "Latvijas Vēstnesis", "Latvijas Kareivis", "Latvija", "Pēdējā Brīdī", "Brīvā Zeme" u.c. laikrakstos. Bija Latvijas Dzelzceļnieku biedrības dibinātājs un vadītājs. Kopš 1924. gada bija žurnālu "Dzelzceļnieks" un "Semafors" () redaktors. No 1933. gada vadīja laikrakstu "Jaunais Ceļš". 

Pēc Latvijas okupācijas 1941. gadā tika apcietināts un varmācīgi izsūtīts no Latvijas.

## Darbi
K. Upītis bija vairāku grāmatu autors:
* "Vai žīdisms dabūs virsroku?" (1922)
* "Pulkvedis Fr. Briedis Golgātas gaitā" (1925, 1963)
* "Latvijas Dzelzceļnieku biedrības darbība un sasniegumi 1930.gadā" (1931)
* "Jauni ceļi arodkustībā" (1931)
* "Nacionālisms un sociālās problēmas" (1933)
* "Nacionālās arodkustības gaitas" (1936)
* "Latvijas neatkarības doma bēgļu laikos" (1939)
* "Latvijas Dzelzceļnieku biedrība kā jaunu ceļu lauzēja arodnieciskā kustībā",
* "Kā darba ļaudīm tikt pie turības?"

Bija arī monogrāfijas "Latvijas dzelzceļi (1918–38)" (1938) redaktors.

## Apbalvojumi
* Triju Zvaigžņu ordenis,
* Aizsargu Nopelnu Krusts,
* Atzinības krusts, IV šķira (1938)
* Latvijas Aviācijas pulka goda nozīme,
* Latvijas Dzelzceļnieku biedrības goda nozīme,
* Somijas dzelzceļnieku centrālās organizācijas goda nozīme.

## Atsauces
Tatjana Saričeva

**Tatjana Saričeva** (; dzimusi , mirusi ) bija krievu paleontoloģe, profesore, bioloģijas zinātņu doktore, Vissavienības paleontoloģiskās biedrības goda biedre.

## Dzīvesgājums
T. Saričeva dzima 1901. gada 11. novembrī maiznieku ģimenē, iespējams, Kinešmā. Jaunībā interesējās ar novadpetniecību. Pēc tam kopā ar vīru Vladimiru Jablokovu mācījās Maskavas Valsts universitātes, fizikas-matemātikas fakultātes rabfakā (strādnieku fakultātē) un paralēli strādāja Maskavas ogļu baseinā par šahtas jaunāko ģeologu, bet pēc tam par vecāko ģeologu. Lai netiktu notiesāta un represēta kā viņas priekšnieki, Saričeva 1924.—1925. gados pieteicās ģeoloģiskajā partijā hēlija meklējumos, kas bija pieprasīts tā laika dirižabļiem, un pārcēlās uz Semirečji (*Jetisu*) Centrlāzijā. 1926. gadā piedzima pirmais dēls.

1926. gadā Saričeva pabeidza Maskavas Valsts universitātes, fizikas-matemātikas fakultātes, dabaszinātņu nodaļu un specializējās paleontoloģijā. 1930. gadu sākumā strādāja Viskrievijas minerālo izejvielu zinātniski pētnieciskajā institūtā (*ВИМС*), kur vadīja paleozoja bezmugurkaulnieku laboratoriju. 1933. gadā piedzima otrs dēls. 1936. gadā ar visu savu vadīto nodaļu pārgāja uz Maskavas paleontoloģijas institūtu. 1937. gadā bez disertācijas aizstāvēšanas Saričevai tika piešķirts ģeoloģiski mineraloģisko zinātņu kandidāta grāds. No 1937. līdz 1940. gadam viņa bija institūta zinātniskais sekretārs, un paralēli tam laboratorijas vadītāja (1937—1975). Otrā pasaules kara sākumā kopā ar ogļu tautas komisariātu, kur strādāja viņas vīrs, tika evakuēta uz Permu, kur hospitālī strādāja par medmāsu. 1943. gada martā atgriezās uz Maskavu un no 1943. līdz 1945. gadam bija institūta direktora vietniece. 1948. gadā ieguva bioloģijas zinātņu doktora grādu. 1962. gadā kļuva par problēmpadomes biroja (*бюро Проблемсовета*) locekli, bet no 1969. gada bija tā brahiopodu komisijas priekšsēdētāja.

Pētījumu galvenās tēmas bija karbona un perma stratigrāfija, kā arī paleozoja pleckāji. Savas darbības laikā Saričeva sarakstīja virs 80 publikācijām, tajā skaitā 8 monogrāfijas. Svarīgākās no tām ir: "Piemaskavas karbona produktīdu (Dictyoclostus, Pugilis un AntiquaLonia ģintis) morfoloģija, ekoloģija un evolūcija" (1949), "Piemaskavas katlienes paleozoja pleckāju noteicējs" (1952), "Kuzņeckas katlienes karbona pleckāji un paleoģeogrāfija" (1963), "Jūras organismu attīstība un nomaiņa uz paleozoja un mezozoja robežas" (1965), "Austrumkazahstānas augšēja paleozoja pleckāji" (1968). T. Saričeva mira 1978. gada 21. novembrī 77 gadu vecumā, līdz beidzamajam aktīvi darbojoties institūtā.

## Atzinība
1954. gadā saņēma Maskavas dabas pētnieku biedrības (*МОИП*) prēmiju. No 1969. gada bija Vissavienības paleontoloģijas biedrības goda biedre. Saričevas vārdā ir nosaukta produktīdu pleckāju ģints *[[Sarytchevinella]]*.

## Atsauces
Faiks Bolkiahs

**Faiks Džefrijs Bolkiahs** (; dzimis ) ir Brunejas karaliskās ģimenes loceklis un profesionāls futbolists, kurš spēlē malējā pussarga pozīcijā Ratčaburi komandā Taizemes 1. līgā. Dzimis Amerikas Savienotajās Valstīs, viņš ir bijis arī Brunejas izlases kapteinis.

## Biogrāfija
Faiks ir prinča Džefrija Bolkiaha dēls un pašreizējā Brunejas sultāna Hasanala Bolkiaha brāļadēls. Viņš ir dzimis Losandželosā un viņam ir gan Brunejas, gan ASV pilsonība. Viņš ir ieguvis izglītību Apvienotajā Karalistē Bredfīldas koledžā, Berkšīrā. Faiks tiek raksturots kā "bagātākais futbolists pasaulē", un viņa uzkrājumu un īpašumu vērtība tiek lēsta 20 miljardu ASV dolāru apmērā.

## Spēlētāja karjera
Viņš jauniešu gados spēlēja jauniešu komandās Sauthemptonā, un *Chelsea*. 2016. gada 15. martā viņš parakstīja trīs gadu līgumu ar Anglijas Premjerlīgas klubu *[[Leicester City FC|Leicester City]]*.

2020. gada 24. septembrī viņš bez maksas pievienojās Portugāles futbola Premjerlīgas klubam *[[CS Marítimo|Marítimo]]*. Viņš debitēja profesionālajā komandā šī kluba fārmklubā *Marítimo B* 2021. gada 11. aprīlī Portugāles trešās līgas spēlē pret klubu *Gondomar*, izejot laukumā uz maiņu kompensācijas laika trešajā minūtē. 2021. gada decembrī viņš pārgāja uz Taizemes 1. līgas klubu *[[Chonburi FC]]*.

2023. gada 16. jūnijā cits Taizemes līgas klubs Ratčaburi FC savā oficiālajā *Facebook* lapā paziņoja par līguma parakstīšanu ar Bolkiahu uz gaidāmo 2023.—2024. gada Taizemes 1. līgas sezonu. Viņš debitēja 2023. gada 19. augustā pret komandu *Nakhon Pathom United* kā rezervists zaudējumā ar 0:1. Mēnesi vēlāk viņš guva savus pirmos vārtus Ratčaburi komandas labā 16. septembrī, kad mājās spēlē uzvarēja *Police Tero* komandu ar rezultātu 6:1.

## Nacionālā izlase
Uz 2018. gada 8. septembri

|-
|2016||5||1
|-
|2018||1||0
|-
!Kopā||6||1
|}

Bolkiahs bija tiesīgs pārstāvēt vainu nu ASV vai Brunejas izlasi. Viņu uzaicināja pārstāvēt ASV jauniešu izlases, bet viņš izvēlējās pārstāvēt Bruneju, to darot U19 un U23 izlašu līmenī, tostarp 2015. gada Dienvidaustrumāzijas spēlēs. Šajā turnīrā viņš guva vārtus 1:2 zaudējumā pret Austrumtimoras U23 izlasi. Bija paredzēts, ka viņš debitēs pieaugušo izlasē 2016. gada 15. oktobrī 2016. gada AFF čempionāta kvalifikācijas spēlē pret Austrumtimoras izlasi un debitēja spēlē, sākot spēli pamatsastāvā un spēlējot visas 90 minūtes uzvarā ar rezultātu 2:1.

## Atsauces

## Ārējās saites

* The royal footballer: Faiq Bolkiah’s unlimited passion for the beautiful game
* Scorebar.com profils
*
Vahe Sukiasjans

**Vahe Sukiasjans** (; dzimis 2008. gadā) ir Armēnijas FIDE meistars šahā (2024), Eiropas jauniešu šaha čempionāta uzvarētājs (2025).

## Biogrāfija
2022. gadā uzvarējis Armēnijas pieaugušo šaha čempionāta pusfinālā. 2022. gadā izcīnījis 2. vietu Armēnijas jauniešu šaha čempionātā U14 vecuma grupā. 2024. gadā izcīnījis 3. vietu Armēnijas jauniešu šaha čempionātā U16 vecuma grupā un Karena Asrjana memoriālā. 2025. gadā uzvarējis Armēnijas jauniešu šaha čempionātā U18 vecuma grupā.

Sekmīgi pārstāvējis savu valsti Pasaules un Eiropas jauniešu šaha čempionātos dažādās vecuma grupās, kuros lielāko panākumu guvis 2025. gadā Budvā, kad uzvarējis Eiropas jauniešu šaha čempionātā U18 vecuma grupā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Dāvis Vējkrīgers

**Dāvis Vējkrīgers** (dzimis ) ir latviešu futbolists, kas spēlē  kā centra aizsargs, bet var spēlēt arī kā labais aizsargs. Pašlaik (2025) pārstāv Latvijas Virslīgas komandu SK Super Nova. 

## Profesionālā darbība
Savas futbola gaitas uzsācis AFA Olaine. 2021. gadā pievienojās futbola klubam FS Jelgava. Dāvis Vējkrīgers FS Jelgava sastāvā pirmo reizi Nākotnes līgā piedalījās 2021. gada sezonā, nospēlējot 12 spēles, gūstot 1 vārtus un kopā aizvadot 1080 minūtes.

2022. gada sezonā FS Jelgava uzvarēja Nākotnes līgā, iegūstot paaugstinājumu uz Virslīgu. Dāvis Vējkrīgers nospēlēja 15 spēles, guva 5 vārtus un kopā aizvadīja 1305 minūtes. 2022. gada jūlijā Dāvis Vējkrīgers tika nosaukts par Optibet Nākotnes līgas mēneša labāko spēlētāju. Tā paša gada septembrī Dāvis Vējkrīgers pirmo reizi tika izsaukts uz Latvijas U19 izlasi. 2022. gada UEFA Jaunatnes līgā D. Vējkrīgers spēlēja FS Jelgava U19 komandā, aizvadot abas spēles pret *MTK Budapest* U19.

2023. gada 12. martā Dāvis Vējkrīgers aizvadīja savu pirmo spēli Virslīgā. Sezonā kopā viņš nospēlēja 33 spēles, aizvadot 2381 minūti, un savus pirmos un vienīgos vārtus Virslīgā guva pirmajā aplī pret FK Tukums 2000. 2024. gadā pievienojās SK Super Nova, palīdzot komandai veiksmīgi atgriezties Virslīgā. Komandas sastāvā Dāvis Vējkrīgers nospēlēja 26 spēles, aizvadot kopā 2277 minūtes un gūstot vienus vārtus. 2025. gada sezonā SK Super Nova Virslīgas sastāvā Dāvis Vējkrīgers nospēlēja 32 spēles, aizvadot kopā 2556 minūtes. Iekšējā balsojumā tika izvirzīts par SK *Super Nova* komandas kapteini. 7. novembrī Dāvis Vējkrīgers pirmo reizi iekļauts Latvijas U21 izlases sarakstā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Mona Fastvolda

**Mona Fastvolda** (; dzimusi ) ir norvēģu filmu veidotāja un aktrise. Viņa vislabāk zināma ar režisētājām drāmas filmām *The Sleepwalker* (2014), "Nākamā pasaule" (*The World to Come*, 2020) un *[[The Testament of Ann Lee]]* (2025), un kā scenārija līdzautore filmai "Brutālists" (2024).

Fastvoldai bija neliela loma filmā "Mīlestība un citi neiedomājami apstākļi" (2009). Režisējusi mūzikas videoklipus vairākiem mūziķiem, tostarp savam bijušajam vīram Sondre Lerkem. Viņa kopā ar savu partneri Breidiju Korbetu ir scenārija līdzautore arī filmām "Vadoņa bērnība" (2015), *[[Vox Lux]]* (2018) un "Brutālists" (2024), kurš režisējis visas trīs filmas. Par filmu "Brutālists" viņus abus nominēja Amerikas Kinoakadēmijas balvai kategorijā "Labākais oriģinālscenārijs".

2005. gadā Fastvolda apprecējās ar norvēģu mūziķi Sondre Lerki. Viņi izšķīrās 2013. gadā. Kopš 2012. gada Fastvolda ir attiecībās ar amerikāņu aktieri un kinorežisoru Breidiju Korbetu, kuru viņa satika filmas *The Sleepwalker* filmēšanas laukumā. Pārim 2014. gadā piedzima meita.

## Atsauces

## Ārējās saites
Heinrihs Kristiāns fon den Brinkens

**Heinrihs Kristiāns fon den Brinkens** (; dzimis , miris ) bija vācbaltiešu izcelsmes Kurzemes hercogistes politiķis. Sesiles, Jaunauces un Jaunlutriņu muižas īpašnieks.

No 1684. gada — hauptmanis Dobelē, 1688. gada — Tukumā. No 1689. gada — hercogistes landmaršals. No 1691. līdz 1703. gadam — Kurzemes oberburggrāfs. No 1703. līdz 1709. gadam — Kurzemes kanclers. Pēc 1709. gada kā viens no četriem virspadomniekiem jeb Oberrātes (*Oberrat*) darbojās kā valdības loceklis. Tā kā Heinrihs Kristiāns fon den Brinkens bija Saksijas Morica atbalstītājs, 1727. gadā Žečpospolitas valdības komisija atcēla fon den Brinkenu no amata.

## Ārējās saites
* BBLd — Baltisches Biografisches Lexikon digital
Spiraķu katoļu baznīca

**Spiraķu Sv. Trīsvienības baznīca** () ir 1840. gadā uzcelts Romas katoļu dievnams, kas atrodas Lietuvas ziemeļos, Panevēžas rajona pašvaldības Spiraķu ciemā uz ziemeļrietumiem no Panevēžas.

1790. gadā Spiraķu ciemā tika uzcelta kapela, bet 1840. gadā uzcelta mūsdienu baznīca, kuru 1860. gadā konsekrēja Žemaitijas bīskaps Motejs Valančs (*Motiejus Valančius*, 1801—1875).

## Ārējās saites
Anna Sokoļska

**Anna Sokoļska** (; dzimusi , mirusi ) bija krievu paleontoloģe, Maskavas paleontoloģijas institūta darbiniece.

1926. gadā beidza Maskavas Valsts universitātes, fizikas-matemātikas fakultātes, dabaszinātņu nodaļu un specializējās paleontoloģijā. 1936. gadā sāka strādāt Maskavas paleontoloģijas institūtā un nostrādāja tur līdz 1967. gadam. 1941. gadā aizstāvēja ģeoloģiski mineraloģisko zinātņu kandidāta disertāciju. 1954. gadā saņēma Maskavas dabas pētnieku biedrības (*МОИП*) prēmiju. Nodarbojās ar paleozoja pleckājiem un stratigrāfiju.

Uzrakstīja ap 50 publikācijām, ieskaitot 9 monogrāfijas. Galvenie darbi ir: "*Productella* Hall. ģints un tai radniecīgo formu evolūcija Piemaskavas katlienes paleozojā" (1948), "Krievijas platformas *Chonetidae*" (1950), "Piemaskavas katlienes paleozoja pleckāju noteicējs" (1952), "Krievijas platformas strofomenīdas" (1954), "Kuzņeckas katlienes karbona pleckāji un paleoģeogrāfija" (1963), "Austrumkazahstānas augšēja paleozoja pleckāji" (1968).

## Atsauces
Airibobo

**Airibobo** () vai **Airibaba** (), Turkmenistānā kopš 2004. gada oficiāli dēvēts par **Lielā Saparmurata Turkmenbaši virsotni**, () ir kalns Centrālāzijā. Ar 3138 metru virsotnes augstumu Airibobo ir augstākais kalns Turkmenistānā, Lebapa vilajetā. Atrodas Pamira-Alaja kalnu distēmas Keitendaga grēdā Turkmenistānas dienvidaustrumos pie robežas ar Uzbekistānu. Tulkojumā no turkmēņu valodas nozīmē "dalītais svētais kalns", Turkmenistānā šim kalnam tiek piedēvēts svētvietas statuss.

Virsotne no oktobra līdz maijam ir klāta ar sniegu. Veģetācijā dominē pustuksneša ainavas — reti meži, krūmi; vidējais nokrišņu apmērs ir 400 mm. Virsotnē ir ļoti stāvas nogāzes, austrumu pusē ir cilvēkam nepārvarams kritums. Kritums ir arī pie Uzbekistānas—Turkmenistānas robežas, līdz ar to šis robežas posms netiek apsargāts. Populāra vieta kalnos kāpšanas entuziastiem.

Airibobo apkārtne un Keitendaga grēda ir mājas argaliem un vītņragu kazām, tāpēc gar kalnu ir šo dzīvnieku dabiskā dzīvesvieta un pārvietošanās telpa. Kopš 1986. kalns ietilpst Kugitangas rezervāta teritorijā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Indijas dzelzceļa transports

**Indijas dzelzceļa transports** galvenokārt sastāv no pasažieru un kravu pārvadājumiem pa integrētu dzelzceļa tīklu. Indijas nacionālo dzelzceļa sistēmu pārvalda Indijas dzelzceļš, kas ir Indijas valdības Dzelzceļa ministrijas pakļautībā esoša valsts iestāde. Ekonomiskie pētījumi liecina, ka dzelzceļa tīkls pozitīvi ietekmē valsts ekonomiku.

Metropoles dzelzceļa tīklu lielākajā tā daļā pārvalda neatkarīgas iestādes, kas izveidotas konkrētu uzdevumu veikšanai. Dažās vietās pastāv privātas sliedes, tās tiek izmantotas, lai savienotu kravas ar integrēto dzelzceļa tīklu. Kopš 2022. gada tiek veicināti privāti pakalpojumu sniedzēju iesaistīšanās starppilsētu satiksmē, taču joprojām galvenokārt šos pakalpojumus nodrošina Indijas dzelzceļš.

Pēc garuma pasaulē ceturtais lielākais dzelzceļa tīkls. Kopējais maršrutu garums ir  km, kopējais sliežu ceļu garums ir  km, no tiem  km ir elektrificēti ar 25 KV maiņstrāvas elektrisko vilci, vairāk nekā  staciju. Tiek pārvadāti 11 miljardi pasažieru un  miljardu tonnu kravu gadā. Kopumā tīklā pārvietojas  lokomotīve,  pasažieru vagoni un  kravas vagoni.

## Negadījumi un avārijas
Saskaņā ar Indijas Nacionālā noziegumu reģistru biroja datiem, 2021. gadā visā Indijā gandrīz  dzelzceļa negadījumos gāja bojā vairāk nekā  cilvēku. Gandrīz 68% dzelzceļa negadījumu ir kritieni no vilcieniem un vilciena-cilvēka sadursmes uz sliedēm.

## Atsauces
Upatciems

**Upatciems** ir ciems Ventspils novada Ances pagastā. Izvietojies pagasta vidusdaļā.

Apdzīvotā vieta izvietojusies pie autoceļa V1338.

## Atsauces
Mikola Korčinskis

**Mikola Korčinskis** (; ; dzimis 2010. gadā) ir ukraiņu izcelsmes Vācijas FIDE meistars šahā (2024), Eiropas jauniešu šaha čempionāta uzvarētājs (2025).

## Biogrāfija
Kijivas šaha skolas audzēknis. 2022. gadā pēc Krievijas uzbrukuma Ukrainai pārvācies uz Vāciju. 2025. gadā uzvarējis Vācijas jauniešu šaha čempionātā U16 vecuma grupā.

Sekmīgi pārstāvējis savu valsti Pasaules un Eiropas jauniešu šaha čempionātos dažādās vecuma grupās, kuros lielāko panākumu guvis 2025. gadā Budvā, kad uzvarējis Eiropas jauniešu šaha čempionātā U16 vecuma grupā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Ostupciems

**Ostupciems** ir ciems Ventspils novada Ances pagastā. Izvietojies pagasta ziemeļaustrumu daļā.

Apdzīvotā vieta izvietojusies Ostupes upes krasta, pie autoceļa V1341. Ciems ir daļēji izzudis.

## Atsauces
Hileīdas

**Hileīdas** (*Chileida*) ir kembrija pleckāju kārta. Hileīdas dzīvoja no apakškembrija līdz viduskembrijam. Šo kārtu 1990. gadā izveidoja krievu paleontologi L. Popovs un J. Tihonovs. Hileīdu kārtas fosilijas ir konstatētas Kirgizstānā, Ķīnā, Gotlandē, Grenlandē un Austrālijā.

## Apraksts
Hileīdām ir kalcīta čaula ar taisnu aizmugurējo malu. Čaulas ventrālais vāks ir ar saplacinātu pseidointerareju, kuras vidusdaļā ir trīsstūrveida deltīrijs, kas piesegts ar apikālo plātni. Pirms galotnes ir liela atvere, kuras izmēri palielinas apkārtējo čaulas daļu rezorbcijas rezultātā. Čaulas dorsālais vāks ir hemiperifēriski augošs. Mantijas dobums ir bez attīstīta pleirocela. Kermeņa siena stiprinas pie perforētā vāka vairākos izolētos apgabalos, kas nodalīti viens no otra ar mantijas dobuma kanāliem. Hileīdām bija funkcionējoša kāja, kas gāja starp čaulas vākiem caur deltīriju.

## Sistemātika
Hileīdu kārtā ir viena virsdzimta un trīs dzimtas:

* kārta: ***Chileida*** Popov & Tikhonov, 1990 †
::* dzimta: *[[Trifissuridae]]* Holmer et al. 2014 †
:::* ģints: *[[Trifissura]]* Holmer Popov & Bassett 2014 †
:* virsdzimta: *[[Matutelloidea]]* Andreeva 1962 †
::* dzimta: *[[Chileidae]]* Popov & Tikhonov, 1990 †
:::* ģints: *[[Acareorthis]]* Roberts 1990 †
:::* ģints: *[[Chile]]* Tikhonov 1986 †
::* dzimta: *[[Matutellidae]]* Andreeva 1962 †
:::* ģints: *[[Kotujella]]* Andreeva 1962 †
:::* ģints: *[[Matutella]]* Cooper, 1951 †

(†) - izmirušu organismu grupa.

## Atsauces
Grigaļciems

**Grigaļciems** ir ciems Ventspils novada Vārves pagastā. Izvietojies pagasta rietumu daļā.

Apdzīvotā vieta izvietojusies pie autoceļa V1308.

## Atsauces
Angerciems

**Angerciems** ir ciems Ventspils novada Ances pagastā. Izvietojies pagasta ziemeļrietumu daļā.

Apdzīvotā vieta izvietojusies Rindas upes krasta, pie autoceļa P77. Ciemā ir reģiona nozīmes kultūras pieminekļi — kulta vieta Mazistabu Stieguļu kalns un Mazistabu viduslaiku kapsēta.

## Atsauces
Naukatīdas

**Naukatīdas** (*Naukatida*) ir kembrija pleckāju klase. Naukatīdas dzīvoja no apakškembrija līdz viduskembrijam. Šo kārtu 1990. gadā izveidoja krievu paleontologi L. Popovs un J. Tihonovs. Naukatīdu kārtas fosilijas ir konstatētas Centrālāzijā, Ziemeļamerikā, Grenlandē un Austrālijā.

## Apraksts
Naukatīdu čaulas ir abpusēji izliektas, ar interarejām uz abiem čaulas vākiem. Ventrālā interareja ir ar ieliektu deltīdiju, kurš daļēji vai pilnībā nosedz deltīriju. Nototīrijs ir atvērts. Slēdzenes locītava ir protodonta, un to veido divi zobi, kas izvietoti uz arkveidīgas plātnes (anterizas) čaulas ventrālā vāka iekšpusē, un zobu ligzdas čaulas dorsālā vāka nototiriālās kameras dibenā. Ventrālajam vākam ir augsta, priekšpusē atkārusies viscerālā platforma. Čaulas muskulatūra ir ar priekšējiem un aizmugurējiem slēdzējmuskuļiem (adduktoriem), kā arī ar pāra atvilcējmuskuļiem (diduktoriem), kuru dorsālie nospiedumi atrodas nototiriālās kameras dibena aizmugurējā daļā.

## Sistemātika
Naukatīdu kārtā ir viena virsdzimta, divas dzimtas un deviņas ģintis:
* kārta: ***Naukatida*** Popov & Tikhonov, 1990 †
::* dzimta: *[[Tomteluvidae]]* Streng et al. 2016 †
:::* ģints: *[[Anomalocalyx]]* Brock 1999 †
:::* ģints: *[[Nasakia]]* Streng et al. 2016 †
:::* ģints: *[[Tomteluva]]* Streng et al. 2016 †
:* virsdzimta: *[[Naukatoidea]]* Popov and Tikhonov 1990 †
:::* ģints: *[[Pelmanella]]* Popov Holmer Rowell & Peel 1997 †
::* dzimta: *[[Naukatidae]]* Popov and Tikhonov 1990 †
:::* ģints: *[[Bojarinovia]]* Aksarina 1978 †
:::* ģints: *[[Bynguanoia]]* Roberts 1990 †
:::* ģints: *[[Naukat]]* Popov & Tikhonov 1990 †
:::* ģints: *[[Oina]]* Popov & Tikhonov 1990 †
:::* ģints: *[[Swantonia]]* Walcott 1905 †

(†) - izmirušu organismu grupa.

## Atsauces
Kenotiri

**Kenotiri** (*Coenothyris*) ir izmirušu pleckāju ģints no Terebratulīdu kārtas. Ģints tika izdalīta 1879. gadā pēc *Terebratula vulgaris* sugas no Vācijas triasa nogulumiem. Šīs ģints pārstāvjiem čaulas ir gludas, gareniski-ovālas ar zemu muguras septu. Roku balstu salīdzinoši garās cilpas distālie gali noliecoties atpakaļ savienojas brīvā vairogveidīgā vidus plātnē. Ģintī ir dažas sugas, kuras dzīvoja triasa periodā. Izplatīti bija Rietumeiropā, Izraēlā un Jaunzēlandē.
Eiharitīnas

**Eiharitīnas** (*Eucharitina*) ir izmirušu pleckāju ģints no Rinhonelīdu kārtas. Ģints tika izdalīta 1955. gadā pēc *Terebratula eucharis* sugas no Čehijas. Čaulas ventrālais (vēdera) vāciņš ieliekts, bet dorsālais (muguras) vāciņš stipri izliekts. Ribas pie priekšējās malas ar garenisku vagojumu. Atslēgas izaugums sašķelts trīs daļās un savienots ar atslēgas plātni vienā plātnē. Dzīvoja apakšdevonā un bija izplatīti Čehijā, Austrijā, Francijā, Itālijā, Marokā, kā arī, iespējams, Ķīnā. Ģints tipiskā suga ir *[[Eucharitina eucharis]]*.

## Sistemātika
Ģintī ir zināmas 3 sugas:
* *Eucharitina eucharis* (Barrande, 1847)
* *Eucharitina oehlerti* (Bayle 1878)
* *Eucharitina vehlerti*

## Atsauces
Roces ciems

**Roces ciems** ir ciems Ventspils novada Vārves pagastā. Izvietojies pagasta dienvidu daļā.

Apdzīvotā vieta izvietojusies nomaļus no valsts autoceļiem.

## Atsauces
Pāra un nepāra skaitļi

**Pāra un nepāra skaitļi** ir aritmētikas un skaitļu teorijas pamatjēdzieni, kas veselus skaitļus iedala pēc to dalāmības ar 2. Pāra skaitlis ir jebkurš vesels skaitlis, kas dalās ar 2 bez atlikuma (formā 2k), bet nepāra skaitlis ir tāds, kas ar 2 nedalās un dalīšanas atlikums ir 1 (formā 2k+1, kur k ir vesels skaitlis). Pāra un nepāra skaitļi ir būtiski dažādās matemātikas nozarēs, jo tā nosaka skaitļu struktūru un loģiskās sakarības aritmētiskās un algebriskās operācijās. Paritātes likumi, piemēram, paritātes saglabāšanās saskaitīšanā vai reizināšanā, tiek plaši izmantoti skaitļu teorijā, kombinatorikā un invariantu metodēs, kur tie palīdz pierādīt gan risinājumu eksistenci, gan neiespējamību. Mūsdienu pielietojumos pāra un nepāra skaitļu jēdzieni ir nozīmīgi algoritmiskajos procesos, kriptogrāfijā, kļūdu noteikšanā un datu kodēšanā.

## Ārējās saites
Paritāte

**Paritāte** var būt:

* pirktspējas paritāte;
* pāra un nepāra skaitļi.

## Skatīt arī
* pārība
Dzimtenes un brīvības aizsardzības savienība

**Dzimtenes un brīvības aizsardzības savienība** () bija bezpartejiska, antiboļševistiska virsnieku organizācija, kas tika izveidota 1918. gada pavasarī Maskavā. Tās galvenais organizators un vadītājs bija revolucionārs un bijušais esers Boriss Savinkovs, kas guva atbalstu no ģenerāļa Mihaila Aleksejeva un Brīvprātīgo armijas.

Savienības mērķis bija lielinieku varas gāšana un kara turpināšana ar Vāciju līdz kara beigām Rietumu frontē, Krievijā nodibinot kara diktatūru ar darba valdību. Šis mērķis tieši sakrita ar Antantes centieniem, tāpēc savienība guva atbalstu arī no Antantes valstīm, kā Lielbritānija.

Savienības pamatstruktūru sākumā veidoja latviešu strēlnieku virsnieki, kurus vadīja bijušais 1. latviešu strēlnieku brigādes komandieris pulkvedis Kārlis Goppers un bijušais 1. Daugavgrīvas latviešu strēlnieku pulka komandieris pulkvedis Frīdrihs Briedis.

1918. gada vasarā savienība vadīja sacelšanās Jaroslavļā, Ribinskā, Muromā un citās Pievolgas pilsētās, kuras Sarkanās armijas vienības nežēlīgi apspieda. Pēc to apspiešanas savienība tika iznīcināta.

## Struktūra
Savienību vadīja tās štābs, kas koordinēja vairākas nodaļas sekojošā struktūrā:
* Savienības vispārējais vadītājs bija Boriss Savinkovs. Savinkovs apvienoja visas nodaļas, rūpējās par finansēm un bija savienības galvenais politiskais pārstāvis.
* Štāba priekšnieks bija pulkvedis S. Viņš izstrādāja visus operācijas plānus. (Pēc citiem avotiem, štāba priekšnieks bija Kārlis Goppers)
* Izlūkošanas nodaļas vadītājs bija pulkvedis Frīdrihs Briedis.
* Artilērijas un citu ieroču apgādību koordinēja pulkvedis Aleksandrs Perhurovs.
* Dežūrējošais ģenerālis bija Kārlis Goppers, vēlāk amatu pārņēma pulkvedis Aleksandrs Perhurovs.
* Konspirāciju un sakarus pārzināja ārsts Nikolajs Grigorjevs ("doktors Aksjenovs").
* Apgādes daļas priekšnieks bija kapteinis Kārlis Rubis.
* Par kājnieku formējumiem atbildīgs bija kapteinis Arnolds Pinka.

## Atsauces

## Literatūra
* Goppers, K., "Četri sabrukumi: ģenerāļa Goppera atmiņas", Rīga, Armijas informācijas nodaļas izdevums, 1920.
* Upītis, K., "Pulkvedis Fr. Briedis Golgātas gaitā", Rīga, Apgādniecība "Latva", 1925; Pilskalns, 1963.
* Staprans, S., "Caur Krievijas tumsu pie Latvijas saules: manas atmiņas un dēkas no Krievijas revolūcijas un Latvijas tapšanas laikiem", Rīga, Valters un Rapa, 1928.
* Dardzāns, P., "Latviešu vecā strēlnieka atmiņas, pārdomas, atziņas, II sējums", Klein Printing Co., 1987.
* Reinbergs, I., "Trīs šāvieni...", Rīga, Apgāds "Vaga", 1994.
* Jēkabsons, E., Ščerbinskis, V., "Latvieši krievu pretlielinieciskajā kustībā 1918.–1920. g.", Latvijas Vēstures Institūta Žurnāls, 1997.

## Ārējās saites
* Leonīds Praismanis. Latvieši cīņā pret boļševistisko diktatūru 1917.-20. gg (Arhivēts)
Espena

**Espena** () ir pilsēta Amerikas Savienotajās Valstīs, Kolorādo štatā, Pitkinas apgabalā, Klinšu kalnu augstkalnu ielejā. Tā ir viens no pazīstamākajiem un prestižākajiem slēpošanas kūrortiem Ziemeļamerikā, piesaistot gan profesionālus sportistus, gan rekreācijas ceļotājus. Pilsētas identitāti veido četru kalnu slēpošanas zona — *Aspen Mountain*, *Snowmass*, *Aspen Highlands* un *Buttermilk* — kā arī augstkalnu ainavas, arhitektūras mantojums no sudraba ieguves laikmeta un attīstīta viesmīlības un atpūtas infrastruktūra.

Espena ir arī reģionāls kultūras un intelektuālās dzīves centrs. Šeit norisinās tādi starptautiski pazīstami pasākumi kā *[[Aspen Music Festival & School]]*, *[[Aspen Ideas Festival]]* un citi mākslas un diskusiju forumi, kas veicina pilsētas reputāciju kā vietai, kur savijas kultūra, māksla un sabiedriskā doma. Pilsētā dzīvo aptuveni 7 tūkstoši iedzīvotāju, taču tūrisma sezonās apdzīvotība būtiski pieaug. Espenu raksturo aktīvam dzīvesveidam un kultūras tradīcijām atbilstoša kopienas identitāte, kā arī īpaša uzmanība vides saglabāšanai un ilgtspējīgai attīstībai.

## Atsauces

## Ārējās saites

*
Nūtrija

**Nūtrija** (*Myocastor coypus*) ir ūdens grauzēju suga ar lielu ķermeni, garu neapmatotu asti, blīvu kažoku un raksturīgi oranžiem priekšzobiem. Klasifikācijā sastopamas divas galvenās pieejas — nūtrija tiek uzskatīta vai nu par vienīgo sugu nūtriju dzimtā (*Myocastoridae*), vai arī par nūtriju apakšdzimtas (*Myocastorinae*) pārstāvi asspalvaino žurku dzimtā (*Echimyidae*). Nūtrijas dabiskais areāls ir Dienvidamerika, īpaši Argentīna, Urugvaja, Brazīlija, Bolīvija un Čīle, kur tā apdzīvo purvus, upju palienes, ezerus un citus mitrājus. 19.–20. gadsimtā suga plaši ieviesta kažokzvēru audzēšanai Eiropā, Ziemeļamerikā, Āzijā un Āfrikā; daudzviet nūtrija nokļuvusi savvaļā un kļuvusi par invazīvu sugu.

Kā intensīvs zālēdājs nūtrija būtiski ietekmē mitrāju veģetāciju un struktūru, var degradēt niedrājus, mainīt ūdensputnu dzīvotnes un ar alām bojāt dambjus, krastus un meliorācijas infrastruktūru. Invazīvās populācijas rada postījumus lauksaimniecībai un bioloģiskajai daudzveidībai, tāpēc daudzās valstīs īsteno kontroles un izskaušanas programmas. Vienlaikus dažos reģionos nūtrijas tiek izmantotas kažokādu un gaļas ieguvei, cilvēka saimnieciskajā darbībā veidojot arī ekonomisku nozīmi.

## Ārējās saites
Kutorginas

**Kutorginas** (*Kutorgina*) ir izmirušu pleckāju ģints no Kutorginīdu kārtas. Ģinti 1861. gadā izveidoja kanādiešu paleontologs Elkana Billings pēc *Obolella (Kutorgina) cingulata* sugas no Kanādas apakšējā kembrija nogulumiem. Ģints pārstāvji dzīvoja no apakšējā kembrija augšdaļas līdz vidējā kembrija apakšdaļai un bija izplatīti Rietumeiropā, Sibīrijā, Ķīnā, Kazahstanā, Ziemeļamerikā. Ģints nosaukta krievu zoologa un mineraloga Stepana Kutorgas vārdā.

## Apraksts
Šīs ģints pārstāvjiem čaulas vēdera vāciņš ir izliekts, reizēm tas ir ar sīnusu. Tā pseidointerareja ir plakana vai viegli ieliekta. Muguras pusē pseidointerarejas nav. Čaulas ar krasām augšanas josliņām un ļoti smalku tīklveida ornamentējumu.

## Sistaemātika
Kutorginu ģints sugas:
* ģints: ***Kutorgina*** Williams et al., 1996 †
:* suga: *[[Kutorgina catenata]]* Koneva 1979 †
:* suga: *[[Kutorgina chengjiangensis]]* Zhang et al. 2007 †
:* suga: *[[Kutorgina cingulata]]* (Billings, 1861) †
:* suga: *[[Kutorgina labradorica]]* Billings 1861 †
:* suga: *[[Kutorgina reticulata]]* Poulsen 1932 †

(†) - izmirušu organismu grupa.

## Atsauces
Erens Elči

**Erens Elči** (;  dzimis 2013. gadā) ir Turcijas šahists.

## Biogrāfija
Stambulas šaha akadēmijas *Göktürk Satranç Akademi* audzēknis. Šaha turnīros piedalās no 9 gadu vecuma. Ātri izvirzījies Turcijas labāko jauno šahistu lokā savās vecuma grupās. 2025. gada septembrī izcīnījis 3. vietu Goraždes starptautiskajā šaha turnīrā.

Pārstāvējis savu valsti Pasaules un Eiropas jauniešu šaha čempionātos, kuros labāko rezultātu sasniedzis 2025. gada novembrī, kad Budvā uzvarējis Eiropas jauniešu šaha čempionātā U12 vecuma grupā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Pasaules čempionāts pludmales volejbolā

**Pasaules čempionāts pludmales volejbolā** ir starptautiskas sacensības pludmales volejbolā, ko organizē Starptautiskā Volejbola federācija (FIVB). Tas noteik reizi divos gados, un tiek izcīnīti divi medaļu komplekti — vīriešiem un sievietēm. Pirmais oficiālais čempionāts notika 1997. gadā Losandželosā, Amerikas Savienotajās Valstīs. Pirms tam desmit neoficiāli čempionāti notika Riodežaneiro, Brazīlijā, laikā no 1987. līdz 1996. gadam.

Uzvara pasaules čempionātā tiek uzskatīta par vienu no augstākajiem sasniegumiem pludmales volejbolā, pārspējot FIVB pludmales volejbola pasaules tūri, un par to nozīmīgāks ir tikai pludmales volejbola turnīrs vasaras olimpiskajās spēlēs.

## Norises vietas

## Rezultāti
### Vīriešu turnīrs

### Sieviešu turnīrs

## Medaļas
Pēc 2025. gada čempionāta.

### Vīrieši

### Sievietes

### Kopā

## Ārējās saites
* Oficiālā tīmekļa vietne
Gubio

**Gubio** (, ) ir vēsturiska pilsēta Itālijas vidienē, Umbrijas reģionā, Perudžas provincē, Apenīnu kalnu rietumu nogāzēs pie Čjazeno ielejas. Tā ir viena no senākajām un vislabāk saglabātajām Umbrijas apdzīvotajām vietām, kur saglabājusies izteikta un monumentāla viduslaiku pilsētvides struktūra. Pilsēta pazīstama ar nozīmīgiem kultūras un arhitektūras pieminekļiem, tostarp *[[Palazzo dei Consoli]]*, *[[Piazza Grande]]*, Svētā Ubalda katedrāli, kā arī arheoloģiskajām liecībām, kuru izcilākais piemērs ir Eugubīnas bronzas plāksnes (*Tavole eugubine*) — senas umbru/itāliešu valodas uzrakstu plāksnes, kas ir viens no svarīgākajiem pirmsromiešu perioda avotiem Itālijā.

Mūsdienās Gubio ir dzīvīgs kultūras un tradīciju centrs, īpaši pazīstams ar viduslaiku svētkiem *[[Corsa dei Ceri]]*, kā arī ar amatniecības tradīcijām, muzejiem un ainavisko vēsturisko vidi. Šie elementi pilsētu Umbrijā padara par nozīmīgu tūrisma un kultūras galamērķi.

## Atsauces

## Ārējās saites
Anastasijs III

**Anastasijs III** (; dzimis ap 865. gadu, miris 913. gada jūnijā) bija Romas pāvests no 911. līdz 913. gadam — īsu pontifikātu pildot laikā, ko raksturoja spēcīga vietējās Romas aristokrātijas, īpaši Teofilaktu dzimtas, ietekme uz pāvestību. Šis periods vēsturē bieži dēvēts par pāvestības “tumšo laikmetu” (*[[Saeculum obscurum]]*), kad Baznīcas institūcijas Romā bija cieši atkarīgas no sekulārajām varas struktūrām, bet pāvesta politiskā vara bija ierobežota. Par Anastasija III darbību saglabājušās tikai fragmentāras ziņas, un viņa pontifikāts neatstāja plašu dokumentālu mantojumu. Tomēr viņš ieņem vietu Baznīcas un Romas agro viduslaiku vēsturē kā pāvests, kurš nodrošināja institucionālo nepārtrauktību un vadīja Romas Baznīcu politiskās nestabilitātes un ārēju ietekmju krustpunktā — posmā, kas vēlāk radīja priekšnoteikumus pāvestības autoritātes reformām.

## Ārējās saites
Marcels I

**Marcels I** (; dzimis , miris ) bija Romas pāvests no 308. līdz 309. gadam, īsu, bet vēsturiski nozīmīgu pontifikātu vadot tūlīt pēc Diokletiāna kristiešu vajāšanu perioda. Viņa pontifikāts iezīmējās ar intensīviem Romas Baznīcas struktūras atjaunošanas darbiem, tas ir, draudžu un garīdzniecības pārvaldes sakārtošanu, dievkalpojumu kārtības atjaunošanu un kanoniskās gandarīšanas noteikšanu tiem kristiešiem, kuri vajāšanu laikā bija publiski atteikušies no ticības. Marcels centās normalizēt draudžu dzīvi, atjaunot disciplīnu un vienotību dziļi sašķeltā kristīgajā kopienā. Stingrā pieeja penitentiem izraisīja sociālu spriedzi un konfliktus Romā, un agrīnie avoti norāda, ka tas veicināja viņa trimdu vai piespiedu aiziešanu imperatora Maksimiāna valdīšanas laikā. Marcela nāve 309. gadā tiek saistīta ar šīm joprojām saspringtajām politiskajām un sabiedriskajām attiecībām.

Neraugoties uz īso laiku amatā, Marcels I tiek uzskatīts par pārejas perioda pāvestu, kurš pēc smagajām vajāšanām lika pamatus Romas Baznīcas institucionālai atjaunotnei un agrīnās Baznīcas vēsturē uzsvēra grēksūdzes, disciplīnas un kopienas izlīguma nozīmi.

## Ārējās saites
Pīters Strohans

**Pīters Strohans** (; dzimis ) ir angļu scenārists. Viņš ieguva divas BAFTA kino balvas kategorijā "Labākais adaptētais scenārijs" par filmām "Skārdnieks, drēbnieks, zaldāts, spiegs" un "Konklāvs", par pēdējo viņš saņēma arī Amerikas Kinoakadēmijas balvu kategorijā "Labākais adaptētais scenārijs".

## Karjera
Strohans adaptēja Tobija Janga memuārus filmai "Kā tikt vaļā no draugiem un tamlīdzīgiem" (2008). Viņš bija scenārists filmai "Vīri, kas skatās uz kazām" (2009) un scenārija līdzautors filmai "Skārdnieks, drēbnieks, zaldāts, spiegs" (2011), par kuru viņu nominēja Kinoakadēmijas balvai kategorijā "Labākais adaptētais scenārijs". Šo scenāriju Strohans sarakstīja sadarbībā ar savu sievu Bridžetu O'Konoru, kura nomira no vēža 49 gadu vecumā 2010. gadā, pirms filmas pirmizrādes. Par šo scenāriju filmai viņi abi saņēma BAFTA kino balvu.

Strohans adaptēja televīzijai Hilarijas Mantelas romānu triloģiju, kuras darbība norisinās Henrija VIII karaliskajā galmā. Trīs romāni *Wolf Hall*, *Bring Up the Bodies* un *The Mirror & the Light* adaptēti 2015. gada televīzijas seriālā *[[Wolf Hall]]* un tā 2024. gada turpinājumā *Wolf Hall: The Mirror and the Light*.

2025. gadā viņš ieguva Zelta globusa balvu, BAFTA kino balvu un Amerikas Kinoakadēmijas balvu par scenāriju filmai "Konklāvs".

## Filmogrāfija

## Atsauces

## Ārējās saites
Bada spēles: Izlozes rītausma

**"Bada spēles: Izlozes rītausma"** () ir 2026. gadā gaidāma ASV fantastikas filma, kuras režisors ir Frānsiss Lorenss. Filmas sižets veidots pēc Sūzenas Kolinsas tāda paša nosaukuma grāmatas. Filmā galvenās lomas atveido Džozefs Zada, Greisa Makena, Vitnija Pīka, Džesijs Plemonss, Reifs Fainss, Glenna Klouza, Kīrans Kalkins, Elle Faninga un citi.

Filmas notikumi risinās 24 gadus pirms pirmās filmas, un tā fokusējas uz Heimiču Abernatiju, kurš tiek izlozēts dalībai 50. Bada spēlēs — Otrajos Ceturkšņa Spaidos, kuros no katra Panemas apgabala tiek izvēlēti divreiz vairāk dalībnieku cīņai līdz nāvei.

Filmas starptautiskā pirmizrāde paredzēta 2026. gada 20. novembrī.

## Atsauces

## Ārējās saites
Batjama

**Batjama** (, ) ir piekrastes pilsēta Izraēlas centrālajā daļā, Telavivas apgabalā. Tā atrodas Vidusjūras krastā un robežojas ar Telavivas pašvaldību ziemeļos, veidojot daļu no Telavivas aglomerācijas.

Pilsētas teritorija ir aptuveni 8 km², un pēc 2012. gada datiem Batjamā dzīvo ap 128 000 iedzīvotāju. Pilsēta atrodas vidēji 25 metrus virs jūras līmeņa.

Batjama ir pazīstama ar savām pludmalēm, garo piejūras promenādi, kūrorta zonu un kultūras pasākumiem. Pilsētā dzīvo daudz ebreju imigrantu, īpaši no bijušās PSRS, kā arī no Ziemeļāfrikas un Tuvo Austrumu reģioniem.

## Vēsture
Pilsēta dibināta 1926. gadā kā apmetne *Bayit VeGan* (“Māja un dārzs”), ko izveidoja ebreju imigranti pie Vidusjūras piekrastes smilšu kāpām. Britu mandāta laikā Batjama pakāpeniski attīstījās par dzīvojamo teritoriju, neskatoties uz spriedzi reģionā. Izraēlas neatkarības kara (1947—1949) laikā tā atradās stratēģiskā zonā starp Telavivu un Jafu un vairākkārt tika apšaudīta no Jafas puses, taču pēc kara kļuva par neatkarīgu pašvaldību.

Pēc valsts dibināšanas Batjama piedzīvoja strauju attīstību, īpaši 1950.—1960. gados, kad tā kļuva par populāru dzīvojamo un atpūtas zonu un uzņēma daudzus jaunus imigrantus no Eiropas un Ziemeļāfrikas. 1970.—1980. gados pilsētā pieauga industrializācija, vienlaikus radot urbanizācijas un infrastruktūras slodzes problēmas. 1990. gados Batjama uzņēma lielu skaitu imigrantu no bijušās PSRS, kas mainīja tās demogrāfisko struktūru un veicināja kultūras dzīves attīstību.

Kopš 2000. gadiem pilsēta īsteno modernizācijas projektus, tostarp piekrastes promenādes izbūvi, dzīvojamo ēku atjaunošanu un integrāciju Telavivas transporta tīklā. Mūsdienās Batjama ir dinamiska, urbanizēta un modernizēta pilsēta ar attīstītu kultūras, izglītības un atpūtas infrastruktūru.

## Izglītība
Pilsētā darbojas visaptveroša izglītības sistēma, kurā ietilpst valsts un pašvaldības pamatskolas, vidusskolas, kā arī valsts reliģiskās izglītības iestādes. Batjama īsteno centralizētu speciālās izglītības politiku, nodrošinot atbalsta klases, speciālās skolas un integrētās izglītības programmas bērniem ar īpašām vajadzībām. Pašvaldība nozīmīgu uzsvaru liek uz imigrantu jauniešu integrāciju, piedāvājot ivrita intensīvos kursus (*ulpan*), sociālās adaptācijas programmas un mācību atbalsta centrus, kas īpaši paredzēti skolēniem no lielajām imigrantu kopienām, tostarp no bijušās PSRS.

## Atsauces

## Ārējās saites
Kamila Beregsaziova

**Kamila Beregsaziova** (; dzimusi ) ir bijusī Slovākijas futbola uzbrucēja, kura pārstāvēja klubu *Olympia Košice* un Slovākijas nacionālo sieviešu futbola izlasi.

2001. gada *FIFA Women’s World Player of the Year* balsojumā viņa ierindojās 20. vietā, kas bija FIFA pirmā globālā aptauja, veltīta sieviešu futbolam.

## Klubu karjera
Beregsaziova visu savu karjeru pavadīja klubā *Olympia Košice*, Slovākijas augstākajā līgā 120 spēlēs gūstot 131 vārtus. Spēlējot klubā, viņa paralēli studēja Košices Tehniskajā universitātē.

## Izlase
Beregsaziova debitēja Slovākijas sieviešu valstsvienībā 1996. gada 14. augustā UEFA Eiropas čempionāta kvalifikācijas spēlē pret Somiju. Kopumā viņa aizvadīja 32 spēles un guva 18 vārtus, tostarp vairākos kvalifikācijas turnīros.

## Statistika

### Izlasē

### Klubā

## Atsauces

## Ārējās saites

* Oficiālais profils — SFZ
* FIFA Women’s World Player 2001 — rezultāti