Piltenes viduslaiku pils

thumb|270px|Piltenes pilsdrupas un baznīca mūsdienās.
thumb|270px|Piltenes bīskapa pils plāns pirms 1309. (Bernhard Schmid, 1921).
thumb|270px|Piltenes bīskapa pils shēma un "Pazemojuma tornis" (''Schmachturm'') (no B. Schmid, 1921).

**Piltenes viduslaiku pils** () bija Kurzemes bīskapa pils Piltenē pie Ventas upes laikā no 14. līdz 18. gadsimtam. Pēdējā Kurzemes un Sāmsalas bīskapa un vienīgā Livonijas karaļa Magnusa pēdējā rezidence. Latviski agrāk dēvēta par "Dāņu pili".

Līdz mūsdienām saglabājušies tikai pils pamati un Lielā apaļā torņa un Kauna torņa fragmenti.

## Vēsture
Piltenes pils tika uzcelta senajā kuršu Ventavas zemē. 1230. gadā kuršu ķēniņa Lamekina līgumā ar Romas pāvesta sūtni Alnas Balduīnu latīņu valodā pieminēta kiligunda *Langis*, kas atbilst mūsdienu Landzei, atrodas tikai pāris km attālumā no Piltenes. Piltenes pils pirmo reizi rakstos pieminēta 1309. gada 3. decembra līgumā ar Vācu ordeni, kad Livonijas pilsoņu kara laikā Kurzemes bīskaps Burhards bija spiests līdz mūža beigām atteikties no savas bīskapijas un Piltenes pils. 1330. gada martā pēc sabiedrotās Rīgas pilsētas lūguma lietuviešu karaspēks ar aplenkuma mašīnām apsēda ordeņa ieņemto Piltenes pili, bet nespēja to ieņemt.

Ilgu laiku Piltenes pilī atradās Kurzemes bīskapa kanceleja un soģa (*Stiftsvogt*) sēdeklis. 1559. gadā Dānijas karalis Frīdrihs II no Kurzemes un Sāmsalas bīskapa Jāņa IV Minhauzena (*Johannes von Münchhausen*) nopirka viņa tiesības uz Sāmsalu, bet 1560. gada maijā no koadjutora Ulriha Bēra, kuram saskaņā ar kanoniskajām tiesībām pēc bīskapa nāves vai atteikšanās būtu jākļūst par jauno Kurzemes bīskapu, atpirka arī Kurzemes bīskapa tiesības par labu savam jaunākajam brālim Magnusam. 1578. gadā pēc zaudētās cīņas par Livonijas Karalistes izveidi, Magnuss apmetās Piltenes pilī kā pēdējais luterticīgais Kurzemes bīskaps. Pēc viņa nāves pils zaudēja savu nozīmi, 1585. gada pils inventarizācijas akti uzrāda tās izpostīto stāvokli.

Kad 1617. gadā Kurzemes bīskapija tika pārvērsta par autonomu Piltenes apgabalu Polijas-Lietuvas ūnijas pakļautībā, par tā pārvaldes centru kļuva agrākā Kurzemes domkapitula Aizputes pils. 1621. gadā pieminēts, ka Piltenes pils ir pa pusei sagruvusi. Ap 1750. gadu sagāzās pēdējā pils apdzīvojamā daļa.

Attēls:Piltenes pilsdrupas.jpg|Piltenes pilsdrupas 18. gadsimtā (no Pauluči albuma)
Attēls:Piltenes pils un pilsēta 1830.jpg|Piltenes pilsdrupu un pilsētas plāns (ap 1830)


## Pils apraksts
No 1431. gada izmeklēšanas protokola noprotams, ka uz pils lielās zāles sienām bijuši uzgleznoti visi Kurzemes bīskapi. Ap konventa tipa pili atradās priekšpils ar senpilsētu, kurai jau 14. gadsimta beigās bīskaps piešķīra Rīgas pilsētas tiesības.


Piltene Castle Ruins.jpg|Piltenes pilsdrupas
Piltenes pilsdrupas (Piltene castle ruins) - Uldis Osis - Panoramio.jpg|
Piltenes pilsdrupas 2018.jpg|
Piltenes pilsdrupu fragments 2000-04-15.jpg



## Arheoloģiskie izrakumi
No 1976. līdz 1977. gadam Ēvalda Mugurēviča vadībā Piltenes pilsdrupu teritorijā veica arheoloģiskos izrakumus, kuru gaitā atsedza pils pamatu fragmentus, aizsarggrāvi un tiltu.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Armin Tuulse. Die Burgen in Estland und Lettland . Dorpater Estnischer Verlag, 1942 
* Bernhard Schmid. Die Burgen des deutschen Ritterordens in Kurland. In: Zeitschrift für Bauwesen. Nr. 7, 1921, S. 199—238