Sudrabu Edžus

**Sudrabu Edžus** (īstajā vārdā **Morics Eduards Zilbers**; dzimis , miris ) bija latviešu pedagogs un rakstnieks.

## Dzīvesgājums

Dzimis Meņģeles pagastā "Siliņos" amatnieka Friča Zilbera ģimenē, kas bijis arī Meņģeles luterāņu baznīcas ērģelnieks. Sākotnēji viņu mācīja tēvs, vēlāk sāka mācības Madlienas draudzes skolā. Pēc tam mācījās Baltijas skolotāju seminārā Rīgā (1878—1882). Šajā laikā dziļi iepazina vācu un krievu klasisko literatūru.

1882. gadā Zilbers sāka strādāt par palīgskolotāju Dzērbenes draudzes skolā. Pēc tam vairākus gadus (1884—1887) strādāja Ufas guberņā, Baškīrijas Austrumciema latviešu kolonijā par skolotāju. Tulkoja, rakstīja dzeju un prozu, ko ar pseidonīmu Sudrabu Edžus publicēja laikrakstos „Balss” un „Austrums”. Pirmie dzejoļi "Ķeistuta loms" ("Austrums", 1885), "Lietavas virsaitis" (1885).

1887. gadā atgriezās Latvijā un vienu gadu bija skolotājs Dzērbenes pagasta skolā, tad Gramzdas ministrijas skolas pārzinis (1888—1906). Pārdzejoja latviski labāko poļu dzejnieku darbu fragmentus: Ādama Mickēviča "*Dziady*" (Veļi), "Pans Tadeušs", Malčevska poēmu "Marja", Slovacka traģēdiju "Mintauts". Ā. Mickeviča ietekmē Sudrabu Edžus sadzejoja "Konrādu Vallenrodu" ("Mājas Viesa Mēnešraksts", 1900), Sirokomļas ietekmē "Marģeru" ("Austrums", 1899).
Pēc piedalīšanās 1905. gada revolūcijā, soda ekspedīcijām nākot, 1906. gada janvārī devās uz Sibīriju, dzīvoja pie Baikāla ezera un Irkutskā, tad Urālos pie brāļa Ņižņijtagilā un Permā. 1907. gadā nonāca Baku, kur strādāja par dziedāšanas skolotāju kādā naftas rūpniecības skolā, bija vācu valodas skolotājs Nuhas ģimnāzijā un Salzaņas reālskolā (1918—1920).

Pēc Krievijas pilsoņu kara dzīvoja Maskavā, kur strādāja par vācu valodas skolotāju (1920—1921), tad Pleskavā, kur darbojās grāmatizdevniecībā un žurnālistikā un laida klajā vairākus jaunus darbus vai agrāko pārstrādājumu ("Atmiņas par divām dzimtīm", "Pirms vētras", 1922). No Pleskavas devās uz Ļeņingradu, kur strādāja kā vācu valodas lektors, tad atkal uz Pleskavu, kur bija skolotājs un žurnālists. 1924. gadā pārcēlās uz pastāvīgu dzīvi Maskavā, kur strādāja par korektoru, klausījies valodas un tautsaimniecības lekcijas pilsētas universitātēs. Cita starpā strādāja Rietumtautu komunistiskajā universitātē, kas faktiski bija padomju spiegu un diversantu skola.

PSRS Lielā terora laikā ''NKVD'' "latviešu operācijas" genocīdā 1937. un 1938. gadā iznīcināja tūkstošiem PSRS dzīvojošo latviešu, Sudrabu Edžus bija viens no nedaudzajiem, kam, operācijas laikā nonākot *NKVD* redzeslokā, izdevās paglābties no nošaušanas. Kā skaidroja pats rakstnieks, viņš bijis pārāk vārgs, lai varētu doties līdzi viņu Maskavas dzīvoklī arestēt atnākušajiem čekistiem.

Maskavā Sudrabu Edžus mitinājies pieticīgos apstākļos. Pēc 1940. gada Latvijas okupācijas Sudrabu Edžu Maskavā apmeklēja rakstnieks Andrejs Upīts. Viņš gribējis Sudrabu Edžu pārvest uz Latviju, bet varasiestādes viņam to nav ļāvušas.

Miris 1941. gada 30. janvārī Maskavā, kur kremēts un pārapbedīts Raiņa kapos Rīgā.
[thumb|left|180px|[Piemineklis Sudrabu Edžum|Sudrabu Edžus piemineklis Rīgā, Kanālmalas apstādījumos, Kronvalda parkā netālu no Kongresu nama]]

## Piemiņa
1985. gadā Meņģeles pagasta „Siliņu” mājas tika izremontētas, un tur iekārtota muzeja ekspozīcija par Sudrabu Edžus dzīvi un radošo darbību, 2012. gadā ekspozīciju pārcēla  uz  bijušā bērnudārza "Auseklītis" pirmā stāva telpām. Meņģeles centrā uzstādīts tēlnieka Viļņa Titāna 1984. gadā veidotais Sudrabu Edžus piemineklis un iestādīta Dullā Daukas birzs. Pie pagasta robežas starp „Zvaniņu” un „Gnēžu” mājām Ogres upes senkrastā ozolu un bērzu birzī akmens ar iekaltu ierakstu "Dullais Dauka". Kronvalda parkā netālu no Kongresu nama Rīgā atradās Sudrabu Edžus piemineklis, kuru 2024. gadā nolēma pārvietot uz Raiņa kapiem. Rīgā, Liepājā un Jelgavā ir Sudrabu Edžus vārdā nosauktas ielas.

## Bibliogrāfija
* Pēteris Kains (1896),
* Kā gāzenieši tika pie jauna skolas nama (1896),
* Bez nodrošinātas nākotnes (1896),  
* Atmiņas par divām dzimtām (poēma, Mājas Viesa Mēnešraksts, 1898),
* Kā Pēters izlīga ar Mozu (poēma, Mājas Viesa Mēnešraksts, 1899),
* Čauksts (1900),
* Dullais Dauka (1900) 
* Kopotie raksti trīs sējumos (1926): ietverti stāsti Pusmāsas dēls, Dullais Dauka, Laimzemes skola (Eņģelīšu skola), Purva tvaikos, Ingula grēks, Par sulaini, Kaukšķītis.

## Atsauces