open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Mulāža

**Mulāža** (no  — ‘veidošana’) ir kāda objekta precīzs atveidojums ģipsī, vaskā, papjēmašē, plastmasās u.c. Tēlniecībā par mulāžu reizēm sauc arī precīzu pēcnāves masku vai roku atveidojumu, piemēram, slavena mūziķa roku, arī klasikas darbu sērijveida atkārtojumus. Medicīnā mulāžas plaši izmanto anatomijas studijās, dažādu slimību un patoloģiju atveidošanai, glābēju un medicīnas darbinieku apmācīšanai. Mulāžas izmanto par uzskates līdzekļiem, kā arī situācijās, kad oriģinālu izmantot nav lietderīgi.

## Latvijā

RSU Anatomijas muzejā, kopš tā dibināšanas 1920. gadā, ir uzkrāta nozīmīga patoloģiju ģipša atlējumu kolekcija. Savukārt klasisko antīko skulptūru mulāžu kolekcija, kas kādreiz bija skatāma Valsts Aizrobežu mākslas muzejā Rīgas pilī, tagad ir izvietota apskatei Muzeju krātuvē izstādē "Skulptūru mežs". Pieejama arī virtuālā ekskursija šajā "mežā".
Cēsīs Meža kapos atrodas kapu piemineklis, kas veltīts arhitektam Edvīnam Zommeram. Iespējams, ka tēlnieks, to veidojot, izmantojis arhitekta roku ģipša mulāžu.
thumb|Arhitekta Edvīna Zommera kapa piemineklis Cēsu Meža kapos.
Dažādas mulāžas apskatāmas arī Paula Stradiņa Medicīnas vēstures muzejā. Tur atrodas arī Paula Stradiņa pēcnāves maska.

Latvijas Universitātes muzeja botānikas nodaļā apskatāms unikāls mācību līdzeklis no pirmskara Latvijas — sēņu vaska (parafīna) mulāža (attēlā). Par tās autoru tiek uzskatīts Ferdinands Erdmans Štolls (1874—1966). Mulāža ataino divu sugu mušmires. 1922. gadā to ar Kultūrkapitāla fonda atbalstu restaurēja Māris Jēkabsons.

## Atsauces

## Ārējās saites
Mazsāliju pilskalns

**Mazsāliju pilskalns** atrodas Kurzemē, Kuldīgas novada Snēpeles pagastā Mazsāliju ciemā. Valsts nozīmes kultūras piemineklis.

Pilskalns ir savrups, apmēram 10 metrus augsts paugurs, ko no trijām pusēm norobežo upīte. Rietumu pusē atrodas apmēram 6 metrus augsts valnis. Ovālā plakuma izmērs — 50 x 20 metri. Blakus pilskalnam — apmetnes vieta. Pilskalna datējums — vēlais dzelzs laikmets. Pilskalnu aprakstījis Ernests Brastiņš.

Pilskalnis apaudzis retām priedēm un īsu zāli. No apkārtējā lī­dzenuma to atdala dziļš grāvis un 5 metrus augsts uzbedums, no plakuma skaitot. Uzbedumam apkārt redzama neliela terase, kas atlikusi no kādreizējām koka celtnēm. Pilskalnā ap pusmetru dziļš mītņu slānis. Tāpat ogles sastopamas pilskalna grāvī un no grāvja uz rietumiem esošā laukā. Tur esot senāk izartas arī  rotaslietas. Pilskalns iedalīts valsts zemju fondā. 

## Atsauces

## Ārējās saites

* Mazsāliju pilskalns portālā https://www.latvijas-pilskalni.lv/
Alkšņu iela (Ogre)

**Alkšņu iela** ir iela Ogrē, Ogres novadā. Tā sākas krustojumā ar Pavasara gatvi un beidzās Špakovska parkā, kur tā sazarojas parka takās. Neliela privātmāju apbūve.

## Ielu savienojumi
Alkšņu iela ir savienota ar šādām ielām:
* Pavasara gatve

## Skatīt arī
* Ogres ielu uzskaitījums
Radioterapija

[thumbnail|upright=1.2|Radioterapijas paciente gaida [iegurnis|iegurņa apstarošanas procedūru]]
**Radioterapija** jeb **staru terapija** ir ārstēšanas metode, kurā izmanto jonizējošo starojumu, lai iznīcinātu vai ierobežotu audzēja augšanu. Šo metodi izmanto gan ļaundabīgu audzēju, gan labdabīgu audzēju ārstēšanā. Ir dažādi veidi un tehnoloģijas, kā var veikt radioterapiju, kas galvenokārt ir atkarīgs no pacienta un konkrētās slimības īpatnībām. Radioterapija izmanto arī audzēju metastāzes kontrolēšanai un ierobežošanai, kā arī var būt efektīva sāpju mazināšanā, kas rodas audzēju veidošanās procesā.

Lai uzlabotu kopējo ārstēšanas rezultātu, radioterapiju var izmantot kopā ar ķīmijterapiju vai ķirurģisku iejaukšanos.

## Ārējās saites
Laoaga

**Laoaga** (, , ) ir pilsēta Filipīnās, Ilokosas reģionā, Ziemeļilokosas provinces centrs un lielākā pilsēta. Atrodas Lusonas salas ziemeļrietumos Padsanas upes krastos pie tās ietekas Dienvidķīnas jūrā. Lielākā daļa iedzīvotāju ir iloki. Nozīmīgs reģionāls saimnieciskais, transporta un kultūras centrs.

## Vēsture
Vēl pirms spāņu koloniālā laikmeta Laoaga (tulkojumā — ‘spilgtais līcis’) bija zināma japāņu un ķīniešu tirgotājiem. 1572. gadā šajā apvidū ieradās spāņu konkistadors Huans de Salsedo, bet 1580. gadā tika uzbūvēta pirmā mūra baznīca; šis datums arī tiek uzskatīts par pilsētas dibināšanas brīdi. 1818. gadā līdz tam vienotā Ilokosas province tika sadalīta ziemeļu un dienvidu provincēs un Laoaga tika nozīmēta par Ziemeļilokosas provinces galvaspilsētu. 1965. gadā Laoagai piešķirts pilsētas statuss.

## Atsauces

## Ārējās saites
Džons Votss

**Džonatans Votss** (; dzimis ) ir amerikāņu kinorežisors, scenārists un producents.

Votss ir vislabāk pazīstams kā *[[Marvel Cinematic Universe]]* filmu "Zirnekļcilvēks: Atgriešanās mājās" (2017), "Zirnekļcilvēks: Tālu no mājām" (2019) un "Zirnekļcilvēks: Mājupceļa nav" (2021) režisors. Tā pat bijis šausmu filmas *[[Clown]]* (2014), trillera "Kruķu auto" (2015) un asa sižeta filmas "Vientuļie vilki" (2024) režisors.

## Filmogrāfija

## Ārējās saites
Kruķu auto

**"Kruķu auto"** () ir 2015. gada ASV trillera filma, kuras režisors ir Džons Votss. Filmā galvenās lomas atveido Kevins Beikons, Džeimss Frīdsons-Džeksons, Heiss Velfords, Kemrina Manheima un Šejs Vigems.

Filma stāsta par diviem jauniem zēniem, kuri nozog korumpēta policijas šerifa auto.

Filmas "Kruķu auto" pirmizrāde notika  Sandensas kinofestivālā. Filmu izplatīja *[[Focus Features|Focus World]]*. Filma saņēma galvenokārt pozitīvas kritiķu atsauksmes, bet bija finansiāli neveiksmīga. Tīmekļa vietnē *[[Rotten Tomatoes]]* filmai ir 82% vērtējums.

## Atsauces

## Ārējās saites
Pateicības diena (filma)

**"Pateicības diena"** () ir 2023. gada ASV šausmu filma, kuras režisors ir Īlaijs Rots. Filmā galvenās lomas atveido Patriks Dempsijs, Edisone Reja, Milo Manheims, Dželens Tomass Brukss, Nella Verlake, Riks Hofmans un Džīna Geršone. Filma balstīta uz Rota izdomātas filmas treilera no filmas "Maltuve" (2007).

Filma stāsta par slepkavu, kurš Pateicības dienā terorizē Masačūsetsas pilsētas Plimutas, kas ir šo svētku dzimtene, iedzīvotājus.

Filmas "Pateicības diena" pirmizrāde notika  un to izplatīja *[[TriStar Pictures]]*. Latvijā filmas pirmizrāde notika . Filma saņēma pozitīvas kritiķu atsauksmes, kā arī atzīta par vienu no gada labākajām šausmu filmām. Tīmekļa vietnē *[[Rotten Tomatoes]]* filmai ir 83% vērtējums. Filma bija finansiāli veiksmīga, nopelnot vairāk nekā 45 miljonus ASV dolāru pie 15 miljonu budžeta.

2023. gada novembrī Rots paziņoja, ka filmai 2025. gadā izdos turpinājumu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Kagajanas Ieleja

**Kagajanas Ieleja** (, , ) vai **II reģions** (*Region II*) ir viens no Filipīnu reģioniem valsts ziemeļdaļā. Aizņem Lusonas salas ziemeļaustrumus un iekļauj 5 provinces un 1 neatkarīgo pilsētu. Reģiona centrs un lielākā pilsēta ir Tugegarao.

Reģions izveidots 1972. gadā.

## Ģeogrāfija
Reģions aizņem Lusonas salas ziemeļaustrumu daļu starp Filipīnu jūru austrumos un Centrālo Kordiljeru rietumos. Aizņem Filipīnu garākās upes Kagajanas ieleju, Sjerramadres grēdas ziemeļu daļu, kā arī Babujanas salas un Batanas salas Lusonas šaurumā. Robežojas ziemeļrietumos un dienvidrietumos ar Ilokosu, rietumos — ar Kordiljeru, bet dienvidos — ar Centrālo Lusonu. Augstākā virsotne ir Pulags  vjl Centrālajā Kordiljerā. Valda tropu klimats.

## Administratīvais iedalījums
thumb|170px|left|upright=0.95|Ilokosas reģiona administratīvais iedalījums
 

**Piezīmes**

## Atsauces

## Ārējās saites
Purva gandrene

**Purva gandrene** (*Geranium palustre*) ir gandreņu ģints suga. Tā ir sastopama Eiropā, tostarp nevienmērīgi Latvijā, kur izplatība samazinās virzienā no austrumu daļas (sastopama bieži) uz rietumdaļu (sastopama reti).

Atsevišķi eksemplāri un nelielas grupas ir sastopamas mitrās pļavās, krūmājos un mežos.

## Atsauces
Gajānas Ārlietu un starptautiskās sadarbības ministrija

thumb|Ministrijas logotips
**Gajānas Ārlietu un starptautiskās sadarbības ministrija** () ir Gajānas ministrija, kas atbild par valsts ārējo attiecību un starptautisko diplomātisko pārstāvniecību darbības vadību. Ministrija atrodas valsts galvaspilsētā Džordžtaunā.

Ministrijas pienākumos ietilpst divpusējo attiecību pārvaldība ar atsevišķām valstīm un pārstāvība starptautiskajās organizācijās, tostarp Apvienoto Nāciju Organizācijā un Nāciju Sadraudzībā. Tā pārrauga arī vīzu, darba atļauju un imigrācijas jautājumus.
[thumb|Pašreizējais Gajānas Ārlietu ministrs [Hjū Tods (no 2020. gada 5. augusta)]]
Kopš 2020. gada augusta ministriju kā ārlietu ministrs vada Hjū Tods (*Hugh Todd*).

## Ārējās saites
*
Īlaijs Rots

**Īlaijs Rafaels Rots** (; dzimis ) ir amerikāņu kinorežisors, scenārists, producents un aktieris.

Rots vislabāk pazīstams, režisējot šausmu filmas "Drudzis" (*Cabin Fever*, 2002), "Hostelis" (*Hostel*, 2005), "Hostelis 2" (*Hostel: Part II*, 2007), "Zaļā pekle: kanibālu gūstā" (*The Green Inferno*, 2013) un "Pateicības diena" (2023). Bijis arī erotiskā trillera "Tuk-tuk" (2015), spriedzes filmas "Alkas pēc nāves" (*Death Wish*, 2018) un fantāzijas filmas "Māja ar pulksteni sienās" (2018) režisors.

Kā aktieris piedalījies Kventina Tarantīno filmā "Bēdīgi slavenie mērgļi" (2009).

## Ārējās saites
Roberta gandrene

**Roberta gandrene** (*Geranium robertianum*) ir mainīga izskata augu suga gandreņu ģintī. Tā ir plaši, bet nevienmērīgi sastopama Eirāzijā, tostarp bieži visā Latvijas teritorijā, un Ziemeļamerikā. Atsevišķi eksemplāri un grupas aug mežos un krūmājos, uz aizaugošiem meža ceļiem, kā arī atklātās vietās upju krastos.

Sugas ietvaros nodala vairākus zemākus taksonus.

## Atsauces
Sankristobala vulkāns

{
  "type": "ExternalData",
  "service": "geoshape",
  "ids": "Q607196"
}

**Sankristobala vulkāns** () ir stratovulkāns Nikaragvas rietumos, piecu vulkānu grupā. Sankristobala vulkāns ir augstākais vulkāns grupā un viens no aktīvākajiem.

## Ārējās saites
*https://volcano.si.edu/
Gajānas dolārs

**Gajānas dolārs** () ir Gajānas nacionālā valūta kopš 1839. gada 29. janvāra. Starptautiskais apzīmējums ir G$ un GYD.

Mūsdienās apgrozībā esošās banknotes ietver nominālus 20, 50, 100, 500, 1000 un 5000 G$, savukārt monētas ir pieejamas 1, 5, 10 un 100 G$ vērtībā. Vērtību ietekmē galvenokārt ar valsts ekonomikas attīstību, kas balstās uz dabas resursiem, piemēram, zeltu, boksītu, cukurniedrēm un nesen atklātajām naftas atradnēm.

Valūtu regulē Gajānas Banka (*Bank of Guyana*).

## Vēsture
Pirms Gajānas dolāra ieviešanas reģionā izmantoja dažādas valūtas, kas atspoguļoja kolonizācijas vēsturi. Gajānas teritorija sastāvēja no trim galvenajām kolonijām — Britu Gajānas, Nīderlandes Gajānas (*Berbice*, *Demerara* un *Essequibo*) un Francijas kolonijām. 17. un 18. gadsimtā holandieši, kas kontrolēja šo teritoriju, izmantoja Nīderlandes guldeņus kā galveno norēķinu līdzekli. Briti ieguva kontroli pār teritoriju 1814. gadā, bet oficiāli to pārvērta par Britu Gajānu 1831. gadā. Lai veicinātu tirdzniecību ar britu kolonijām un Eiropu, 1839. gada 29. janvārī tika pieņemts lēmums ieviest Gajānas dolāru, kas aizstāja Nīderlandes guldeņus.

Sākotnēji Gajānas dolārs tika piesaistīts Britu sterliņu mārciņai, kas nozīmēja, ka tā vērtība tika noteikta pēc britu valūtas kursa. Šī prakse palīdzēja stabilizēt valūtu un veicināja uzticību jaunajai maksāšanas vienībai. 1935. gadā Lielbritānija ieviesa Britu Karību dolāru, kas tika izmantots vairākās kolonijās, tostarp Britu Gajānā. Kad Gajāna 1966. gadā ieguva neatkarību no Lielbritānijas, tā izveidoja savu centrālo banku, kas sāka emitēt neatkarīgu Gajānas dolāru. 1975. gadā valūta tika pilnībā atsaistīta no Lielbritānijas mārciņas un kļuva par neatkarīgu nacionālo valūtu.

## Ārējās saites
Sibīrijas gandrene

**Sibīrijas gandrene** (*Geranium sibiricum*) ir augu suga gandreņu ģintī. Tā ir sastopama Austrumeiropā, kā arī centrālajā un dienvidaustrumu Āzijā. Latvijā Sibīrijas gandrene ir adventīvs augs, kas ir sastopams reti, galvenokārt lielāko pilsētu teritorijā un to apkaimē.

Atsevišķi eksemplāri un nelielas grupas aug dažādās nezālienēs.

## Atsauces
Sīkā gandrene

**Sīkā gandrene** (*Geranium pusillum*) ir augu suga gandreņu ģintī. Tās dabiskais izplatības areāls ir Āzijā un Eiropā, tostarp bieži visā Latvijas teritorijā, kur atsevišķi eksemplāri un grupas aug tīrumos, dārzos, nezālienēs un ceļmalās.

## Atsauces
Gustavs Klēmanis

**Gustavs Bernhards Kristiāns Klēmanis** (; dzimis ; miris ) bija vācbaltiešu izcelsmes Latvijas luterāņu mācītājs.

## Dzīvesgājums
Dzimis notāra ģimenē. Jau no 17. gadsimta dzimtā bijuši vairāki mācītāji. No 1878. līdz 1885. gadam studēja teoloģiju Tērbatas Universitātē. No 1886. līdz 1906. gadam mācītājs Piņķu draudzē. No 1890. gada — Rīgas literāri praktiskās pilsoņu savienības biedrs. No 1893. gada — Vēstures un senatnes pētītāju biedrības, bet no 1904. gada — Latviešu literārās biedrības biedrs. No 1907. gada — Rīgas Jēzus baznīcas vācu draudzes mācītājs. 1919. gada aprīlī LSPR varas iestādes Klēmani kopā ar sievu arestēja. Ieslodzījumā saslima ar tīfu. 1919. gada 22. maijā landesvērs padzina lieliniekus no Rīgas un Klēmanis tika atbrīvots, tomēr astoņas dienas vēlak mira.

## Ārējās saites

* BBLd — Baltisches Biografisches Lexikon digital
Gajānas Universitāte

**Gajānas Universitāte** () ir augstākās izglītības iestāde un Džordžtaunā, Gajānas Kooperatīvās Republikas galvaspilsētā.

2016. gadā universitātē studēja aptuveni 8000 studentu. Gadu gaitā to ir absolvējuši vairāk nekā  studentu, kuri ir veiksmīgi uzsākuši karjeru vietējā, reģionālā un starptautiskā mērogā visās profesionālajās jomās.

## Ārējās saites
Kurds Jirgenss

**Kurds Gustavs Andreass Gotlībs Francs Jirgenss** (; dzimis , miris ) bija vācu un austriešu kino un teātra aktieris.

Vislabāk pazīstams ar lomu Rožē Vadima filmā "Un Dievs radīja sievieti" (1956) un galvenā ļaundara lomu Džeimsa Bonda filmā "Spiegs, kurš mīlēja mani" (1977). Piedalījies arī tādās filmās kā *[[Des Teufels General]]* (1955), *[[Bitter Victory]]* (1957), *[[The Enemy Below]]* (1957), *[[The Blue Angel]]* (1959), "Visgarākā diena" (*The Longest Day*, 1962), *[[Battle of Britain (filma)|Battle of Britain]]* (1969), *[[The Assassination Bureau]]* (1969), *[[The Mephisto Waltz]]* (1971), *[[Nicholas and Alexandra]]* (1971) un "Teherāna 43" (*Тегеран-43*, 1981).

Par lomu filmā *[[Les héros sont fatigués]]* (1955) saņēmis Venēcijas kinofestivāla labākā aktiera balvu.

## Ārējās saites
Kauņas Vincenta de Pola katoļu baznīca

{
  "type": "ExternalData",
  "service": "geoshape",
  "ids": "Q16455780"
}

**Kauņas Sv. Vincenta de Pola katoļu baznīca** () ir Romas katoļu dievnams, kas atrodas Lietuvas pilsētas Kauņas austrumos, Petračūnu rajonā.

1934. gadā šeit apmetās kapucīņu ordenis, un tajā pašā gadā tika uzcelta modernisma stila baznīca, kas 1936. gadā tika iesvētīta. Baznīcas pagrabā tika ierīkota kinozāle reliģisku kinofilme demonstrēšanai. PSRS okupācijas laikā 1948. gadā kapucīņu klosteris tika slēgts, tomēr nodibinājās atsevišķa draudze. 1995. gadā baznīca atkal tika atdota ordenim.


Interjeras,_Petrašiūnų_bažnyčia.JPG


## Ārējās saites
Varakļānu vēsture

[thumb|250px|Varakļānu muižas pils ([Napoleons Orda, 1875.)]]
[thumb|right|250px|Varakļānu tirgus laukums ar [Varakļānu Svētā Viktora kapela|Svētā Viktora kapelu (1916).]]
**Varakļānu vēsture** aptver laika periodu kopš Varakļānu dibināšanas līdz mūsdienām.

Līdz 13. gadsimtam Varkas pilsnovads ar centru Varkas pilskalnā ir bijis senās Jersikas karaļvalsts sastāvdaļa.

## Rīgas arhibīskapijā un Inflantijas vaivadijā
1226. gadā tas pirmo reizi pieminēts (*Warka*) rakstītajos avotos kā novads, kuru bīskaps Alberts bija izlēņojis bruņiniekam Kokneses Teodorikam.
1483. gadā pirmoreiz pieminēta apdzīvota vieta tagadējās Varakļānu pilsētas vietā. 
Pēc Livonijas kara 1583. gada novadu ieguva Borhu dzimta.
 
## Krievijas Impērijas laikā
Pēc Polijas dalīšanas 1772. gadā Inflantijas vaivadiju likvidēja un pievienoja Pleskavas guberņai, zināms, ka 1784. gadā Varakļāniem bija miesta tiesības. 1789. gadā grāfs Mihaels fon der Borhs uzcēla mūra pili un iekārtoja pils parku ar dīķiem.

1796. gadā Varakļāni nonāca Baltkrievijas guberņas, bet 1802. gadā Vitebskas guberņas sastāvā. 
Grāfs Kārlis Borhs (*Karol Borch*) 1854. gadā dibināja katoļu baznīcas draudzi.

1897. gadā lielākā daļa iedzīvotāju (75%) Varakļānos bija ebreji un pilsētā bija trīs sinagogas, no kurām līdz mūsdienām saglabājusies Baltās sinagogas ēka.

## Pēc Latvijas valsts nodibināšanas
thumb|250px|Varakļānu pilsētas valde un sabiedriskās ēkas (1939). Augšējā rindā vidū Varakļānu pilsētas galva Donāts Zeps.
1928. gada 11. februārī Varakļāni ieguva pilsētas tiesības. 1935. gadā 58% no pilsētas iedzīvotājiem bija ebreji.

Otrā pasaules kara laikā 1940. gada 17. jūnijā Varakļānus okupēja Sarkanā armija, bet 1941. gada 1. jūlijā Vērmahts. 1941. gada 4. augustā Arāja komanda un tās palīgi pilsētas ebreju kapsētā nogalināja teju visus pilsētas ebrejus (ap 540 cilvēku). 
1944. gada 2. augustā Varakļānus no jauna ieņēma Sarkanā armija.

Padomju okupācijas laikā no 1949. līdz 1956. gadam pilsēta bija Varakļānu rajona centrs, bet līdz 1962. gadam tā atradās Viļānu rajona sastāvā. Līdz 2009. gadam Varakļāni ietilpa Madonas rajonā, kad tika izveidots Varakļānu novads. 2025. gadā Varakļāni ar Varakļānu novadu tika iekļauti Madonas novadā.

## Atsauces
Indonēzijas rūpija

**Indonēzijas rūpija** ir Indonēzijas nacionālā valūta. Indonēzijā ikdienā šo valūtu sauc vienkārši par rūpiju (). Indonēzijas rūpijas plaši izmanto arī Austrumtimorā, taču ne oficiāli. Valūtas simbols ir Rp, bet ISO 4217 kods ir **IDR**. Naudas izdošana ir Indonēzijas bankas pārziņā. Indonēzijas rūpija sīkāk dalās 100 senos (), bet augstās inflācijas dēļ šāda nauda ikdienā netiek lietota. 2023. gada decembrī vienas Indonēzijas rūpijas vērtība bija 0,000059161595 eiro, jeb par 1 eiro varēja iegādāties  Indonēzijas rūpijas.

## Ārējās saites
Gajānas karogs

**Gajānas valsts karogs** ir viens no Gajānas nacionālajiem simboliem, pieņemts 1966. gada 26. maijā.

Uz zaļa lauka (simbolizē Gajānas dabu un lauksaimniecību) sarkanas krāsas trīsstūris (tautas neatlaidība un dinamisms neatkarīgas valsts veidošanā) ar melnu apmali (valsts iedzīvotāju izturība pret grūtībām) karoga pamatnē, kas simbolizē bultiņu, ierakstīts zelta krāsas trīsstūris (derīgo izrakteņu bagātība) ar baltu apmali (valsts ūdens resursi).

## Karoga konstrukcija
thumb|center|Konstrukcijas shēma

## Valsts dienestu karogi

## Atsauces

## Ārējās saites

* Gajāna Flags of the World
Vēsturiskā atmiņa (fonds)

**Fonds "Vēsturiskā atmiņa"** () ir 2008. gadā dibināta Krievijas sociālā bezpeļņas organizācija zinātniskai 20. gadsimta vēstures izpētei.

## Vadība
Fonda direktors kopš tā dibināšanas ir pretrunīgi vērtētais vēsturnieks Aleksandrs Djukovs. Rīkotājdirektore ir Darja Valieva. Vēsturiskās izpētes programmu vada vēsturnieks un bijušais diplomāts Vladimirs Simindejs, kurš tāpat kā Djukovs kopš 2012. gada Latvijā ir *[[persona non grata]]*.

## Darbība
Kopš 2010. gada fonds izdeva Krievijas un Austrumeiropas vēstures pētījumu žurnālu ("Журнал российских и восточноевропейских исторических исследований"), kura galvenais redaktors no 2010. gada līdz 2016. gadam bija Djukovs un pēc viņa Vladimirs Simindejs. Djukovs atklāšanas numurā paziņojis, ka izdevuma mērķis ir pievērsties sāpīgākajiem jautājumiem Krievijas un Austrumeiropas vēsturē, piemēram, "Padomju represijas (kuras Austrumeiropas politiķi identificējuši ar genocīdu) un Lielā bada traģēdija, 1930. gadu PSRS un pagrīdes pretpadomju nacionālistu kustība ("steidzīgi pasludināts nacionālās varonības simbols") un nacistu "iznīcināšanas karš" pret Padomju Savienības tautām un Austrumeiropas sabiedrības pārveide kā sovetizācijas rezultāts."

Fonds ir izdevis vairāk nekā 100 grāmatas par Austrumeiropas vēsturi, pamatojoties uz padomju vēstures koncepciju. 2009. gadā fonds izdeva igauņu valodā Djukova dažus gadus iepriekš krievu valodā izdoto darbu "Deportācijas Igaunijā. Kā tas patiesībā notika", kurā Djukovs igauņu vēsturnieku aplēses par deportēto skaitu sauc par pārspīlētām un deportāciju par pamatotu.

2019. gadā Molotova—Ribentropa pakta un tā slepeno protokolu oriģināli pirmo reizi tika izlikti publiskai apskatei fonda “Vēsturiskā atmiņa” izstādē. “Domāju — to vajadzēja izdarīt jau pirms desmit gadiem. Jau tad bija iespēja to izdarīt. Ko slēpa — man tas nav saprotams. Bet labāk vēlāk nekā nekad,” teica Krievijas fonda “Vēsturiskā atmiņa” direktors Aleksandrs Djukovs. Pēc tām Krievijas Ārlietu ministrija tos publicēja savā mājaslapā.

## Atsauces
Pantellerija (komūna)

**Pantellerija** (, , ) ir komūna Itālijas dienvidos, Sicīlijas autonomajā reģionā. Tā ir viena no Trapāni brīvā pašvaldību konsorcija komūnām. Komūna atrodas Vidusjūrā uz vulkāniskās Pantellerijas salas starp Sicīlijas salu (106 km līdz Sicīlijai) un Āfriku (68 km līdz Āfrikai). 2023. gadā Pantellerijā dzīvoja 7,35 tūkstoši iedzīvotāju.

## Atsauces

## Ārējās saites
Kagajana (upe)

**Kagajana** (*Cagayan*) ir upe Filipīnās, Lusonas salas ziemeļos, valsts garākā upe un lielākā pēc ūdens caurplūdes. Sākas Karabaljo kalnos Nuevaviskajas provincē, plūst ziemeļu virzienā pa plašu ieleju starp Sjerramadri austrumos un Centrālo Kordiljeru rietumos. Augštecē kalnu upe; tās baseinā ierīkots Kaseknanas aizsargājamais ainavapvidus. Vidustecē upe uzņem savas galvenās pietekas Magatu (), Čiko ( kreisās) un Ilaganu (; labā). Ietek Klusā okeāna Babujanas šaurumā pie Aparri. Upes ieleja ir nozīmīgs lauksaimniecības reģions (audzē rīsu, kukurūzu, mango, banānus, citrusaugus, tabaku), kā arī tās pietekās uzbūvētas vairākas hidroelektrostacijas. Musonu sezonā (no maija līdz oktobrim) upes baseinā bieži plūdi; vidējais gada nokrišņu daudzums ir no  ziemeļos līdz  dienvidos.

## Atsauces

## Ārējās saites
Joēla grāmata

[thumbnail|upright=1.0|Pravieša [Joēls|Joēla attēlojums]]
**Joēla grāmata**, saīsinājumā ***Joel*** (, *yoél*), ir Vecās Derības grāmata, viena no divpadsmit mazo praviešu grāmatām. Tajā ir 4 nodaļas. Par tās autoru tradicionāli tiek uzskatīts pravietis Joēls. Šajā grāmatā stāstīts par Dieva vēstījumu un brīdinājumu ebrejiem. Joēls šo vēstījumu tautai nodod ar šo grāmatu. Tajā tiek izteikti brīdinājumi par iespējamajām sekām, ja tauta neievēros Dieva baušļus.

## Ārējās saites
Nuevaviskaja

**Nuevaviskaja** (, , ) ir viena no Filipīnu provincēm valsts ziemeļdaļā, Kagajanas Ielejas reģionā. Administratīvi dalās 15 municipalitātē un sīkāk 275 barangajās. Provinces centrs un lielākā apdzīvotā vieta ir Bajombonga. Lielākā daļa iedzīvotāju ir iloki, bet provincē dzīvo arī nozīmīga aborigēno tautu ifugao, isinaju, gadanu u.c. minoritāte.

## Ģeogrāfija
Province izvietojusies Lusonas salas ziemeļaustrumos. Austrumos robežojas ar Kirino, ziemeļos — ar Isabelu un Ifugao, rietumos — ar Bengetu, bet dienvidos — ar Pangasinanu, Nuevaesihu un Auroru. Province atrodas kalnainā apvidū; rietumdaļā paceļas Centrālās Kordiljeras priekškalnes, dienvidos — Karabaljo kalni, bet dienvidaustrumos — Sjerramadre. Provinces vidusdaļu aizņem Kagajanas ielejas augšdaļa ar tās otru garāko pieteku Magatu. Augstākais kalns ir Pulags (2918 m vjl) uz robežas ar Bengetu un Ifugao.

## Vēsture
Grūti pieejamā ielejas augšdaļa, ko apdzīvoja galvenokārt aborigēnās kalniešu ciltis, tika kolonizēta samērā vēlu un tā bija attāla Kagajanas provinces nomale. 1839. gadā tika izveidota patstāvīga province un nosaukta par «Jauno Biskaju» ( — ‘Biskaja’). Province sākotnēji aizņēma ievērojami plašāku teritoriju līdz pat Filipīnu jūrai austrumos. 1865. gadā daļu teritorijas kopā ar sākotnējo provinces centru Ečagi nodalīja jaunveidojamai Isabelas provincei. 1905. gadā provinces piekrastes daļu pievienoja Tajabasas provincei un vēlāk tā kļuva par Auroras provinci. 1908. gadā daļu teritorijas ziemeļos nodalīja jaundibinātajai Ifugao provincei, bet 1971. gadā dienvidaustrumu daļu nodalīja patstāvīgā Kirino provincē.

## Ārējās saites
Un Dievs radīja sievieti

**"Un Dievs radīja sievieti"** () ir 1956. gada Francijas romantiska drāmas filma, kuras režisors ir Rožē Vadims, kuram šī ir pirmā režisētā pilnmetrāžas filma. Filmā galvenās lomas atveido Brižita Bardo, Kurds Jirgenss un Žans Luijs Trentiņāns. Lai gan "Un Dievs radīja sievieti" nebija Bardo pirmā kino loma, šī filma tiek uzskatīta par viņas karjeras atspēriena punktu.

Filmas pirmizrāde notika . Filma kļuva populāra ne tikai Francijā, bet arī Lielbritānijā un ASV, kur tā kļuva par līdz tam laikam visu laiku pelnošāko ārzemju filmu, lai gan tika cenzēta. Kopumā filma nopelnīja 21 miljonu ASV dolāru. Tīmekļa vietnē *[[Rotten Tomatoes]]* filmai ir 69% vērtējums.

## Atsauces

## Ārējās saites
Čipsi

[thumbnail|upright=1.2|[Banāni|Banānu čipsi]]
**Čipsi** (no ) ir uzkodas, kuras veido eļļā cepot dažādus produktus. Čipsi sīkāk iedala pēc izejvielas. Izplatītākie pasaulē ir kartupeļu čipsi, bet ir arī citi čipsu veidi, piemēram, banānu čipsi un pupiņu čipsi.

## Ārējās saites
Anna Dimante

**Anna Dimante** (; 1908—2002) bija latgaliešu trimdas publiciste un rakstniece.

Dzimusi 1908. gada 10. novembrī Apolonijas un Donota Veliku ģimenē Līksnas pagastā. Beigusi Daugavpils 1. latviešu pamatskolu (1926), Latvijas Lauksaimniecības skolu Malnavā (1930) un Latvijas Universitātes Lauksaimniecības fakultāti (1938). Otrā pasaules kara laikā strādāja par skolotāju Aglonā. 1951. gadā Dimante pārcēlās uz Demoinu (ASV), kur strādāja par skolotāju. Bija "Tāvu zemis kalendara" redaktore (1986–1990).

Pirmās publikācijas — "Čekists" un "Par moz" publicētas žurnālā "Dzeive". Stāstā "Aizšautī putni", ko publicēja laikrakstā "Latgolas Bolss" 1967. gadā, attēlota bēgļu dzīve Vācijā pārvietoto personu nometnē, izceļošana uz ASV un jaunas dzīves sākums svešumā. Dzeja sakopota krājumā "Vālī zīdi" (1996). Daiļradē, īpaši dzejā, atspoguļojas trimdinieka izjūtas un ilgas pēc dzimtenes.

Mirusi 93 gadu vecumā Demoinā 2002. gadā.

## Atsauces
Kartupeļu čipsi

thumbnail|upright=1.2|Kartupeļu čipsi
**Kartupeļu čipsi** ir čipsu veids; kraušķīgi, parasti plānās šķēlītēs eļļā cepti kartupeļi. Čipsi mēdz būt dažādas formas — rievoti, vienkārši sagriezti, kantaini —, ar sāli un citām garšvielām. Kartupeļu čipsi var būt ar dažādu garšu, pievienojot citus produktus, piemēram, tomātu čipsiem pievieno tomātus. Kartupeļu čipsi ir uzkodas, tas nav pamatēdiens. Par kartupeļu čipsu dzimteni uzskata Angliju. 2022. gadā lielākie uzņēmumi pasaulē pēc apgrozījuma, kas ražo kartupeļu čipsus, ir *[[Lay’s]]*, *[[Ruffles]]*, *[[Pringles]]*, *[[Utz Brands, Inc.]]*, *[[Cape Cod Potato Chips]]* un *[[Kettle Foods]]*. Latvijā lielākais čipsu ražotājs ir “Ādažu čipsi”.

## Atsauces

## Ārējās saites
Spožā gandrene

**Spožā gandrene** (*Geranium lucidum*) ir augu suga gandreņu ģintī. Tā ir sastopama Eiropā, dažviet Āzijā un Āfrikā. Latvijā tas ir ļoti rets ievazāts (adventīvs) augs, kurš ir ārpus dabiskā izplatības apvidus. Baltijas reģionā visbiežāk aug nezālienēs, ceļmalās; kopumā augsnēs, kas bagātas ar slāpekli.

## Atsauces
Tajs Šeridans

**Tajs Keils Šeridans** (; dzimis ) ir amerikāņu aktieris.

## Filmogrāfija
* 2011 : *[[Dzīvības koks (filma)|Dzīvības koks]]* (*The Tree of Life*) ... Steve
* 2012 : *[[Mads (filma)|Mads]]* (*Mud*) ... Ellis
* 2013 : *Joe* ... Gary Jones
* 2014 : *[[The Forger]]* ... Will Cutter
* 2014 : *[[Last Man Standing]]* ... Justin
* 2015 : *[[Dark Places]]* ... young Ben Day
* 2015 : *[[Last Days in the Desert]]* ... Le fils
* 2015 : *[[The Stanford Prison Experiment]]* ... Peter Mitchell / 819
* 2015 : *[[Scouts Guide to the Zombie Apocalypse]]* ... Ben Goudy
* 2015 : *Entertainment* ... Eddie
* 2016 : *[[X-cilvēki: Apokalipse]]* (*X-Men: Apocalypse*) ... Scott Summers / Cyclope
* 2016 : *Detour* ... Harper
* 2017 : *[[The Yellow Birds]]* ... Daniel Murphy
* 2017 : *[[All Summers End]]* ... Conrad Stevens
* 2018 : *[[Spēle sākas]]* (*Ready Player One*) ... Wade Owen Watts / Parzival
* 2018 : *[[Age Out]]* ... Richie
* 2018 : *[[The Mountain]]* ... Andy
* 2018 : *[[Dedpūls 2]]* (*Deadpool 2*) ... Scott Summers / Cyclope
* 2019 : *[[X-cilvēki: Tumšais Fēnikss]]* (*X-Men: Dark Phoenix*) ... Scott Summers / Cyclope
* 2020 : *[[The Night Clerk]]* ... Bart Bromley
* 2020 : *[[Wireless]]* ... Andy Braddock
* 2021 : *[[Voyagers (film)|Voyagers]]* ... Christopher
* 2021 : *[[Kāršu skaitītājs]]* (*The Card Counter*) ... Cirk
* 2021 : *[[The Tender Bar]]* ... J. R. Moehringer
* 2023 : *[[Black Flies]]* ... Ollie Cross

## Atsauces

## Ārējās saites
Jirgenss

**Jirgenss** ir vācu uzvārds. Cilvēki ar šādu uzvārdu:

* Kurds Jirgenss (*Curd Jürgens*; 1915—1982) — vācu un austriešu kino un teātra aktieris;
* Udo Jirgenss (*Udo Jürgens*; 1934—2014) — austriešu un šveiciešu komponists un dziedātājs.

## Skatīt arī
* Jirgens
* Jirgensa
* *[[Jürgens]]*
Kunga pasludināšana

[thumbnail|upright=1.0|[El Greko glezna, kurā attēlota Tā Kunga pasludināšana]]
**Kunga pasludināšana**, arī **Marijas pasludināšana** vai **Dievmātes pasludināšana**, ir kristietības epizode, kas aprakstīta Jaunajā Derībā, it īpaši pirmajos četros kanoniskajos evaņģēlijos. Šajā epizodē stāsta par erceņģeli Gabrielu, kas dodas pie Jaunavas Marijas, lai paziņotu, ka viņa taps grūta no Svētā Gara un dzemdēs Dieva dēlu (Jēzu Kristu). Šī epizode iezīmē Jaunās Derības sākumu.

Bieži šī Bībeles epizode ir attēlota mākslas darbos. Kunga pasludināšanas diena ir nozīmīgi reliģiskie svētki kristietībā. Šos svētkus lielākā daļa kristiešu svin 25. martā, bet pareizticīgie — 7. aprīlī. Ja šie svētki iekrīt Klusās nedēļas laikā, tad tos pārceļ uz citu datumu.

## Ārējās saites
Pazeme

thumbnail|upright=1.2|Pazemes upe
**Pazeme** ir zeme zem Zemes virskārtām, ko var sastapt dažādos veidos un dziļumos. Tā ir daļa no Zemes garozas, var ietvert dažādas struktūras un veidojumus, piemēram, augsni, iežus, minerālus vai pazemes ūdeņus. Pazemes dziļumi var būt daudzveidīgi, sākot no reljefa virsmas līdz dziļām alām, ūdens avotiem vai pat dziļām zemes slāņiem, kurus pēta zinātne, piemēram, ģeoloģija un ehidroloģija. Dažādos kultūras uzskatos pazeme ir asociēta ar dažādām idejām, piemēram, ar mirušo pasauli vai kā simbolisku vietu, kur slēpjas noslēpumi.

## Ārējās saites
Estragons

**Estragons** (*Artemisia dracunculus*) ir daudzgadīgs kurvjziežu dzimtas lakstaugs, kuru izmanto kulinārijā un kā ārstniecības augu. Estragonam ir lineāras un šauras lapas, kuras izžāvējot iegūst garšvielu. Ir dažādas estragona šķirnes, no kurām pazīstamākās ir Francijas estragons (*A. d.* var. *sativa*) un rudens estragons (*A. d.* var. *inodora*). Estragona lapām ir spēcīga, saldena garša. To kā garšvielu izmanto zivju, gaļas, dārzeņu ēdienos. To liek klāt arī dažādiem salātiem, marinādēm un mērcēm. Kā ārstniecības augam estragonam tiek piedēvēta sāpju un iekaisuma mazināšana, kā arī gremošanas veicināšana.

## Ārējās saites
Bajombonga

**Bajombonga** (, , ) ir municipalitāte Filipīnās, Kagajanas Ielejas reģionā, Nuevaviskajas provinces administratīvais centrs un lielākā apdzīvotā vieta. Atrodas provinces vidusdaļā Kagajanas pietekas Magatas krastā. Nosaukums cēlies no gadangu valodas *bayongyong* un nozīmē ‘upju sateces vieta’.

## Vēsture
Par apdzīvotās vietas dibināšanas datumu tiek uzskatīts 1739. gada 12. aprīlis, kad šeit tika noturēta pirmā katoļu mise. Pec iedzīvotāju kristīšanas Bajombonga nonāca dominikāņu ordeņa pārvaldībā; 1747. gadā šeit bija 470 iedzīvotāji. 1757. gadā tika izveidota vietējā pašvaldība. 1856. gadā Bajombonga kļuva par Nuevaviskajas galvaspilsētu, kad iepriekšējā galvaspilsēta Ečage tika nodalīta jaundibināmajai Isabelas provincei.

## Atsauces

## Ārējās saites
Pulags

**Pulags** (, , ) ir aprimis stratovulkāns Lusonas salā Filipīnās, valsts trešā augstākā virsotne. Atrodas salas ziemeļdaļā Centrālajā Kordiljerā, administratīvi atrodas uz Bengetas, Ifugao un Nuevaviskajas provinču robežas. Apkārtnē dzīvojošajās igorotu tautas kalnu uzskata par svētu; alās tā pakājē ierīkoti seni apbedījumi, tā sauktās Kabajanas mūmijas.

Kalna savdabīgie klimatiskie apstākļi rada tā sauktās «mākoņu jūras» efektu — pakājē valda augstienes subtropu klimats, bet virsotnē — subpolārais okeāniskais klimats ar vasaras vidējo temperatūru ap 10° C. Klimata zonu kontrasts rada mākoņu jūras efektu, kas rezultējas ievērojamā nokrišņu daudzumā kalna pakājē — gadā nolīst vidēji 4489 mm, bet augusta mēnesī — vidēji 1135 mm. Kalna virsotnē nereti novērojams sals un krusa, bet sniegs pēdējoreiz novērots 19. gadsimta beigās.

Kopš 1987. gada kalns un tā apkārtne 115,5 km² platībā iekļauti Pulaga nacionālā parka teritorijā. Populārs tūrisma galamērķis.

## Atsauces

## Ārējās saites
Centrālā Kordiljera (Filipīnas)

**Centrālā Kordiljera** (no  — ‘centrālā grēda’) ir kalnu grēda Filipīnās. Stiepjas ziemeļu—dienvidu virzienā  garumā gar Lusonas salas ziemeļrietumu krastu no Centrālās Lusonas zemienes dienvidos līdz Babujanas šaurumam ziemeļos starp Kagajanas ieleju austrumos un Dienvidķīnas jūru rietumos. Karabaljo kalni dienvidaustrumos Centrālo Kordiljeru savieno ar Sjerramadres grēdu. Augstākā grēdas virsotne ir Pulags (2928 m vjl), kas ir arī Lusonas salas augstākā virsotne. Grēdā vairāki potenciāli aktīvi vulkāni. Attīstīta kalnrūpniecība. 

Administratīvi lielākā daļa grēdas ietilpst Kordiljeras administratīvajā reģionā, bet austrumu un rietumu priekškalnes ietilpst Ilokosas un Kagajanas Ielejas reģionos. Centrālo Kordiljeru apdzīvo igorotu tautas, kas sadzīvē un valodās atšķiras no zemienēs dzīvojošajiem ilokiem, tagaliem un citām Filipīnu tautām. Lielākā pilsēta ir Bagio grēdas dienvidos.

Grēdas teritorijā vairākas aizsargājamās dabas teritorijas. Filipīnu Kordiljeru rīsa lauku terases iekļautas UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Centrālā Kordiljera

**Centrālā Kordiljera** ( — ‘centrālā grēda’) var būt:
* Centrālā Kordiljera — kalnu grēda Bolīvijā
* Centrālā Kordiljera — kalnu grēda Ekvadorā
* Centrālā Kordiljera — kalnu grēda Filipīnās
* Centrālā Kordiljera — kalnu grēda Haiti salā
* Centrālā Kordiljera — kalnu grēda Kolumbijā
* Centrālā Kordiljera — kalnu grēda Kostarikā
* Centrālā Kordiljera — kalnu grēda Peru
* Centrālā Kordiljera — kalnu grēda Puertoriko
* Centrālā Kordiljera — kalnu grēda Spānijā
Varakļānu Svētā Viktora kapela

thumb|250px|Varakļānu Svētā Viktora kapela 2020. gadā
thumb|250px|Varakļānu tirgus laukums ar Svētā Viktora kapelu (pa kreisi, 1916)
**Varakļānu Svētā Viktora kapela** ir Borhu dzimtas kapeņu ēka Varakļānos, kas celta 1814. gadā klasicisma stilā (arhitekts Vinčento Mazoti). Vieglā portika piebūve ar kāpnēm, kolonnām un jumtiņu līdzsvaro celtnes kopējo, nedaudz smagnējo raksturu.

## Vēsture
Kapelas pamatus lika iemūrēt Mihaels fon der Borhs (1753—1810) Varakļānu pils būves laikā.
Pēc grāfa nāves kapelas būvi pabeidza un viņa mirstīgās atliekas no katoļu kapsētas pārapbedīja kapelas kriptā. Kapelas altārī novietoja pirmskristīgo mocekļa romiešu leģionāra Viktora pīšļus. Pēc Eleonoras Borhas (1766—1844) nāves kapelas kriptā apglabāja arī viņas mirstīgās atliekas, bet vēlāk arī vecāko dēlu Karolu, viņa sievu un dēlu Anatoliju.
Pirms Varakļānu Marijas baznīcas uzcelšanas 1854. gadā kapelā darbojusies katoļu draudze, tādēļ kapelu tautā dēvēja par Veco baznīcu.

Pēc Otrā pasaules kara 1945. gadā okupanti kapelu izdemolēja.
Latvijas PSR laikā 1960. gados draudzei atsavinātajā celtnē glabājuši kolhoza graudus, bet pazemes telpās saimniekojuši vandāļi un dzērāji. Līdzko sācis tecēt jumts, celtne pamesta likteņa varā. Kā valsts nozīmes arhitektūras piemineklim "Varakļānu muižas kapliča — kapela" tai iedalīja līdzekļus remontam, taču neizdarības dēļ to neveica. 1989. gadā Romas katoļu draudze atguva sv. Viktora kapelu savā īpašumā.

### Svētā Viktora pīšļi
1778. gadā Romas pāvests Pijs VI Borham Romā uzdāvināja svētā Viktora pīšļus no Svētās Priscilas katakombām. No pīšļiem izgatavoto mūmiju ieģērba greznā apģērbā, lai tā atgādinātu seno romiešu karavīru pilnā apbruņojumā.

## Atsauces

## Skatīt arī
# Preiļu Borhu kapela

## Ārējās saites
* Baznīcas saits
My Salinger Year

***My Salinger Year*** ir 2020. gada Kanādas un Īrijas drāmas filma, kuras režisors un scenārija autors ir Filips Falardo. Filmā galvenās lomas atveido Mārgarita Kvellija, Sigurnija Vīvere un Daglass Būts. Filma balstīta uz Džoanas Rakofas tāda paša nosaukuma memuāriem.

Filma stāsta par jaunu koledžas absolventi, kura sāk strādāt rakstnieka Džeroma Deivida Selindžera literārajā aģentūrā.

Filmas *My Salinger Year* pirmizrāde notika  Berlīnes Starptautiskajā kinofestivālā. Filma saņēma dalītus kritiķu vērtējumus. Tīmekļa vietnē *[[Rotten Tomatoes]]* filmai ir 71% vērtējums.

## Atsauces

## Ārējās saites
Rubelhālī

**Rubelhālī** ( — ‘Tukšā ceturtdaļa’) ir tropiskās joslas smilšu tuksnesis (ergs) Arābijas pussalas dienvidaustrumos, Saūda Arābijā, AAE, Omānā un Jemenā. Tas ir daļa no plašākā Arābijas tuksneša ekoreģiona un aizņem ap .

Tuksnesis ir ap 1000 kilometrus garš un 500 kilometrus plats. Tā virsmas augstums svārstās no 800 metriem dienvidrietumos līdz aptuveni jūras līmenim ziemeļaustrumos. Reljefs klāts ar smilšu kāpām ar augstumu līdz 250 metriem, kas mijas ar grants un ģipšakmens līdzenumiem. Smiltis ir sarkanīgi oranžas laukšpata klātbūtnes dēļ.

Dažos apgabalos ir arī iesāļi un sāls līdzenumi. Smilšu kāpas (barhani) gandrīz nepārvietojas vēja ietekmē, iespējams, pateicoties mitrumam, kas kāpu pamatnē saglabājas sebhās — sāļos līdzenumos, pateicoties sāls higroskopiskajām īpašībām.

Kontinentālās sebhas pamatne parasti ir cieta smilšu, dubļu un sāls kombinācija. Ir viegli staigāt vai braukt pa to pēc ilgstoša sausuma. Tomēr pēc lietavām vai plūdiem sebha pārklājas ar sekla ūdens slāni, un to nevar šķērsot, kamēr tas nav izžuvis, izveidojot jaunu garozu. Kad zeme ir daļēji izžuvusi, virs mīkstiem dubļiem vai iedobumiem veidojas sāls garoza, un transportlīdzeklis iestrēgst pēc ielūšanas.

## Atsauces

## Ārējās saites
Agloporīts

**Agloporīts** ir ugunsdrošs būvmateriāls, ko iegūst, apdedzinot mitrus mālus ar samaltu akmeņogļu piedevu. Pēc tam to granulē un 25—45 minūtes saķepina (t.s. aglomerācija). Pēc atdzesēšanas to atkal sadrupina un šķiro pa frakcijām pēc šķembu izmēra. Materiāls ir granulēts ar 5—40 mm frakcijām, tilpuma svars parasti 500—1000 kg/m³. Nesadegušo akmeņogļu īpatsvars parasti nepārsniedz 3%. 1960. gados Latvijas PSR to ražoja Daugavpils būvmateriālu rūpnīca, kopējā ražošana bija ap 14 000 m³ gadā. Agloporītu izmanto kā pildvielu vieglbetona paneļiem (tos sauc arī par agloporītbetonu), kā arī siltumizolācijai, tai skaitā ceļu būvē. Vieglajam betonam ar agloporīta pildījumu tilpummasa ir 1000-1600 kg/m³, robežstiprība spiedē 10—20 MPa un siltumvadītspēja 0,25—0,48 W/(m*°C). Līdzīgi betonam ar pumeku un keramzītu, agloporītbetonu lieto ēku ārējās konstrukcijās.

## Atsauces

## Ārējās saites
Kirino

**Kirino** (, , ) ir viena no Filipīnu provincēm valsts ziemeļdaļā, Kagajanas Ielejas reģionā. Administratīvi dalās 6 municipalitātēs un sīkāk 132 barangajās. Provinces centrs ir Kabarrogisa. Lielākā daļa iedzīvotāju ir iloki, bet provincē dzīvo arī nozīmīga aborigēno tautu igorotu minoritāte.

## Ģeogrāfija
Province izvietojusies Lusonas salas ziemeļaustrumos. Ziemeļos robežojas ar Isabelu, austrumos un dienvidos — ar Auroru, bet dienvidos — ar Nuevaviskaju. Province atrodas kalnainā apvidū; tās austrumdaļā paceļas Sjerramadre. Provinces vidus un rietumu daļu aizņem Kagajanas ielejas augšdaļa. Augstākais kalns ir Anakvao (1819 m vjl) uz robežas ar Auroru.

## Vēsture
Pirmskoloniālajā laikā tagadējo provinces teritoriju apdzīvoja negritosu aetu ciltis. Līdz pat 19. gadsimta otrajai pusei aborigēno kalniešu igorotu cilšu apdzīvotajā teritorijā nebija koloniālās administrācijas un tikai retumis to apmeklēja katoļu misionāri. Līdz 1948. gadam teritorija administratīvi ietilpa Isabelas provincē, kad tā tika nodota Nuevaviskajai. 1966. gadā četras Nuevaviskajas austrumdaļas municipalitātes tika nodalītas atsevišķā subprovincē, ko nodēvēja par godu Filipīnu sestajam prezidentam (1948-1953) Elpidio Kirino. 1969. gadā tika izveidota atsevišķa Kabarrogisas municipalitāte, kuru nozīmēja par subprovinces centru, bet 1972. gadā Kirino tika piešķirts patstāvīgas provinces statuss.

## Ārējās saites
Kabarrogisa

**Kabarrogisa** (, , ) ir municipalitāte Filipīnās, Kagajanas Ielejas reģionā, Kirino provinces administratīvais centrs. Atrodas provinces ziemeļdaļā. Dibināta 1969. gadā, nodalot teritorijas no kaimiņu municipalitātēm; kā normāla pašvaldība funkcionē kopš 1971. gada.

## Atsauces

## Ārējās saites
Iskenderuna

**Iskenderuna** () ir pilsēta Turcijas dienvidos, Hatajas ilā. Atrodas pie Iskenderunas līča, Vidusjūras krastā. 2022. gadā pilsētā dzīvoja 252 tūkstoši iedzīvotāju. Pilsēta senāk bija zināma kā **Aleksandreta** ( — ‘Mazā Aleksandrija’). Iskenderuna ir nozīmīga ostas un tirdzniecības pilsēta. Tai ir liela ģeopolitiskā nozīme, jo atrodas tuvu Turcijas un Sīrijas robežai.

## Atsauces

## Ārējās saites
Kubaņas-Melnās jūras apgabals

thumb|Kubaņas-Melnās jūras apgabala karte 1923. gada 1. janvārī
**Kubaņas-Melnās jūras apgabals** (krievu: *Кубано-Черноморская область*) bija administratīva vienība Krievijas Sociālistiskās Federatīvās Padomju Republikas sastāvā ar administratīvo centru Krasnodarā, kas pastāvēja Kubaņas teritorijā no 1920. gada 29. marta līdz 1924. gada 13. februārim.

Platība — 93 500 km², iedzīvotāju skaits — 2 950 000 cilvēku.

1924. gada 13. februārī apgabals kopā ar Donas apgabalu, Stavropoles un Terskas guberņu kļuva par Dienvidaustrumu apgabala sastāvdaļu.

## Ārējās saites
Pinte

thumb|Pilna pinte
**Pinte** (angļu: *pint*) ir tilpuma mērvienība angļu mēru sistēmā, kas atbilst 1/8 galonam. To galvenokārt lieto Amerikas Savienotajās Valstīs, Lielbritānijā un Īrijā. Britu un amerikāņu pintes tilpums atšķiras, britu pinte ir 568 mililitri, bet amerikāņu pinte — 473 mililitri.

To galvenokārt izmanto šķidrumu tilpuma mērīšanai, piemēram, alus vai piena. Lielbritānijā un Īrijā aptuveni no 20. gadsimta sākuma pinte kļuva par standarta alus tilpumu bāros.

## Atsauces

## Ārējās saites
Pī diena

**Pī diena** jeb **π diena** ir ikgadēja atzīmējama diena par godu matemātikas konstantei pī (π). To atzīmē 14. martā (3/14), kas sakrīt ar pī vērtību, ja to noapaļo ar diviem cipariem aiz komanta (3,14). Pī dienas atzīmēšana sākās 1988. gadā, kad Amerikas Savienotajās Valstīs matemātikas un fizikas kabinetos un laboratorijās galdā cēla kūkas saistībā ar pī, dziedāja dziesmas par šo konstanti un tika veicinātas citas matemātikas aktivitātes. Vēlākos gados šīs aktivitātes kļuva populāras arī ārpus matemātikas un fizikas kabinetiem. Pī dienas atzīmēšana ir saistīta ar cilvēku intereses palielināšanu par matemātiku un zinātni. Tas ir arī veids, kā uzsvērt matemātikas nozīmi ikdienas dzīvē. Mūsdienās π dienā notiek arī dažādi konkursi, lekcijas, sniedzot iespēju interesentiem baudīt matemātiku citādā veidā.

## Ārējās saites
Safarīdu valsts

thumb|Šafarīdu valsts uzplaukuma laikā 900. gadā
**Safarīdu valsts** (persiešu: سلسله صفاریان) bija austrumirāņu valsts, kas no 861. līdz 1003. gadam pārvaldīja daļu Lielās Irānas. Viena no pirmajām vietējām persiešu dinastijām, kas izveidojās pēc atbrīvošanās no arābu iekarošanas. 

Dinastijas dibinātājs bija Jakubs ibn Lejss, kurš dzimis 840. gadā nelielā pilsētiņā, ko sauca par Karninu. Viņš pārņēma kontroli pār Sistānas reģionu un sāka iekarot lielāko daļu Irānas un Afganistānas, kā arī daļu Pakistānas, Tadžikistānas un Uzbekistānas.

Safarīdi izmantoja savu galvaspilsētu Zarandžu kā bāzi agresīvai ekspansijai uz austrumiem un rietumiem, bet nepastāvēja ilgi pēc Jakuba nāves.

## Ārējās saites
Kārlis Millers

thumb|200px|Skolotājs Kārlis Millers
**Kārlis Millers** (1844—1911) bija latviešu skolotājs un rakstnieks, Cēsu reālskolas dibinātājs un vadītājs.

## Dzīvesgājums
Dzimis  Dobeles pagastā zemnieka ģimenē. Mācījās Bērzes muižas pagastskolā, Dobeles latviešu draudzes ķesterskolā (1858—1860) un Jelgavas ģimnāzijā (1861—1866).
Studēja filoloģiju Tērbatas Universitātes Vēstures un klasiskās filoloģijas fakultātē (1866—1872), kur piedalījās Ata Kronvalda rīkotajos latviešu studentu vakaros. 1871. gadā publicēja aprakstu "Staburadze" laikrakstā "Baltijas Vēstnesis".

Strādāja par mājskolotāju Jaunpils pastorātā (1873—1875).
Pēc Ata Kronvalda nāves bija Vecpiebalgas draudzes skolas augstākās klases skolotājs (1876—1892), līdztekus darbojās Vecpiebalgas Labdarības biedrībā.

Baltijas pārkrievošanas laikā 1892. gadā viņš Cēsīs nodibināja privātu sešklasīgu reālskolu ar mācībām krievu valodā, kuru vadīja līdz 1911. gadam.

Miris 1911. gada 10. decembrī Cēsīs, apglabāts pilsētas kapos.

## Darbi
Rakstīja periodikā par skolu lietām, latviešu valodu un mitoloģiju, vairākkārt par Ati Kronvaldu.
1898. gadā daļa viņa rakstu apkopota grāmatā "Rakstu krājums".

## Atsauces
Isabela (province)

**Isabela** (, , , ) ir viena no Filipīnu provincēm valsts ziemeļdaļā, Kagajanas Ielejas reģionā, pēc platības otra lielākā province valstī. Administratīvi dalās 2 pilsētās un 34 municipalitātēs un sīkāk 1018 barangajās. Provinces centrs un lielākā pilsēta ir Ilagana. Santjago neatkarīgā pilsēta politiski un administratīvi provincē neietilpst, bet dažkārt tai tiek pieskaitīta statistiskos nolūkos. Lielākā daļa iedzīvotāju ir iloki (69 %), ibanagi (14 %) un tagali (10 %). Isabela ir viens no valsts galvenajiem kukurūzas un rīsu audzēšanas reģioniem.

## Ģeogrāfija
Province izvietojusies Lusonas salas ziemeļaustrumos Filipīnu jūras krastā. Ziemeļos robežojas ar Kagajanu, rietumos — ar Kalingu, Kalnu provinci un Ifugao, dienvidrietumos — ar Nuevaviskaju, bet dienvidos — ar Kirino un Auroru. Provinces austrumdaļā paceļas Sjerramadres grēda, bet rietumos — Kagajanas ielejas zemiene. Augstākais kalns ir Doskvernoss (1736 m vjl) provinces ziemeļaustrumos. Ievērojamu provinces teritorijas daļu austrumos aizņem 1979. gadā dibinātais Ziemeļu Sjerramadres dabas parks 3595 km² platībā.

## Vēsture
Līdz 19. gadsimta vidum visa Kagajanas ieleja administratīvi bija sadalīta divās provincēs — Kagajana ziemeļos un Nuevaviskaja dienvidos. 1856. gadā ielejas vidusdaļā no abu provinču daļām ar karalisko dekrētu tika izveidota jauna province, kuru nosauca par godu Spānijas karalienei Izabellai II.

## Ārējās saites
Neatkarīgais politiķis

**Neatkarīgais politiķis**, arī **bezpartejisks**, ir persona, kas neietilpst nevienā politiskajā partijā, nav lojāla vai saistīta ar kādu no tām. Neatkarīgie politiķi izvēlas kandidēt vai pārstāvēt sevi. Šāda pieeja dod viņiem lielāku brīvību un autonomiju savās politiskajās nostājās un lēmumos. Neatkarīgie politiķi var būt dažādu politisko ideoloģiju piekritēji, un viņi piedalās vēlēšanās vai pilda amata pienākumus bez formālās partijas atbalsta. Šādi politiķi ir gadījumos, kad viņiem rodas nesaskaņas partijas iekšienē un viņi no partijas atdalās, vai arī situācijās, kad persona ir īpaši populāra, kas ļauj vēlētājiem piedāvāt jaunu un neatkarīgu skatījumu. Neatkarīgie politiķi bieži uzstājas ar ideju, kas balstās uz personīgo pārliecību un iedzīvotāju interesēm, nevis partiju programmām.

## Ārējās saites
Pilsētas laukums

[thumbnail|upright=1.3|[Svētā Pētera laukums Vatikānā]]
**Pilsētas laukums** ir neapbūvēta, līdzena publiska vieta pilsētā, kas paredzēta sabiedriskiem mērķiem. Vēsturiski pie pilsētas laukumiem tika būvēti rātsnami, tāpēc tos mēdz saukt par **rātslaukumiem**. No angļu valodas ir ieviesies vārds **skvērs** (), bet latviešu valodā šo izprot kā nelielu laukumu ar apstādījumiem. Atsevišķos gadījumos laukuma apzīmēšanai izmanto vārdu **plaza** (). Bieži galvenais pilsētas laukums atrodas pilsētas centrā, bet tikpat labi laukums var būt arī dažādās pilsētas apkaimēs. Nelielā pilsētas teritorijā var būt arī vairāki laukumi, kas ir relatīvi tuvu viens otram.

Pilsētu laukumi ir vietas, kur cilvēki pulcējās dažādām sabiedriskām aktivitātēm. Tajos tiek organizēti dažādi pasākumi — svinības, koncerti, tirdziņi, izstādes. Nereti laukumos tiek izvietoti pieminekļi par godu kādam notikumam vai personai. Gar pilsētas laukuma robežām bieži vien izvietotas dažādas tirdzniecības vietas un kafejnīcas.

## Atsauces

## Ārējās saites
Santjago (Filipīnas)

**Santjago** (, , ) ir neatkarīga iekļautā pilsēta Filipīnās, Kagajanas Ielejas reģionā. Atrodas Lusonas ziemeļaustrumos Kagajanas pietekas Dumatatas krastā. Dažkārt statistiskos nolūkos tiek pieskaitīta Isabelas provincei, no kuras ir administratīvi un politiski neatkarīga. Lielākā daļa iedzīvotāju ir iloki un tagali.

## Vēsture
Apdzīvotā vieta dibināta 1743. gadā Diadi (agrāk — Kariga) upes krastā kā *Pueblo de Santiago Apóstol de Carig*; nosaukta par godu svētajam Jēkabam. Dažus gadus vēlāk pārcelta uz tagadējo vietu. 1950. gados nosaukums oficiāli saīsināts uz tagadējo. 1994. gadā Santjago piešķirts pilsētas statuss.

## Atsauces

## Ārējās saites