open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
UNESCO Pasaules mantojuma vietas Gruzijā

Sarakstā apkopotas tās **[[UNESCO Pasaules mantojuma objekts|vietas]] [[Gruzija|Gruzijā]], kas iekļautas [[UNESCO Pasaules mantojuma saraksts|UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā]]**. Oficiālajā UNESCO sarakstā ir iekļautas **3 vietas** (kultūras objekti) Gruzijā, 16 ir iekļautas oficiālajā kandidātu sarakstā. Pirmie divi objekti no Gruzijas UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā tika iekļauti 1994. gadā un trešais 1996. gadā. Mchetas vēsturiskie pieminekļi, Gelati klosteris un Bagrati katedrāle ir iekļauti arī kā apdraudētie objekti, kuri tuvākajā nākotnē varētu tikt iznīcināti. Gruzija Pasaules mantojuma konvenciju ratificējusi 1992. gada 4. novembrī.

## Sarakstā iekļautie objekti

## Sarakstā iekļauto objektu izvietojums

## Kandidātu sarakstā esošie objekti

## Atsauces
Jodupe (Vīžonas pieteka)

**Jodupe** () ir Mēmeles pietekas Vīžonas labā krasta pieteka Jēkabpils novadā, kā arī Lietuvā.

Sākas no Rūku purva Jēkabpils novadā. Tek dienvidu virzienā. Ietek Vīžonā lejpus Jodupes miesta Lietuvā. Kopējais upes garums — ap 12 km, no tiem Latvijā apmēram puse no upes tecējuma. Upi šķērso valsts autoceļš V771 (Aknīste—Ragi—Apserde—Mežalauki). Latvijā upes krastos nav lielu apdzīvoto vietu. Lietuvā upe tek caur Padobju purvu, līdz sasniedz Jodupes miestu.

## Atsauces
Kalnieši (Elkšņu pagasts)

**Kalnieši** ir ciems Jēkabpils novada Elkšņu pagastā. Izvietojies pagasta austrumu daļā 6,1 km no pagasta centra Elkšņiem, 40,8 km no novada centra Jēkabpils un 144,3 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta izvietojusies autoceļu P73 (Vecumnieki—Nereta—Subate) un V784 (Kaminski–Kazukrogs) krustojumā, pie Dienvidsusējas upes. Ciems nav iekļauts valsts adresu reģistrā.

## Atsauces
Stacijas iela (Jūrmala)

**Stacijas iela** ir iela Jūrmalā, Asaru apkaimē. Stacijas iela sākas krustojumā ar Kāpu ielu un beidzas krustojumā ar Dzelzceļa ielu. Kopējais ielas garums ir 460 metri, tā ir klāta ar asfalta. Stacijas ielā satiksmes kustība norit vienā joslā un tai ir divi vienvirziena posmi, pirmais no Asaru prospekta līdz Kāpu ielai un otrs no Asaru prospekta līdz Dzelzceļa ielai. Ielā ir savrupmāju apbūve.

## Ielu savienojumi
Stacijas iela ir savienota ar šādām ielām:
* Kāpu iela (T veida krustojums)
* Asaru prospekts
* Dzelzceļa iela

## Objekti
* **Stacijas ielā 15**  atrodas restorāns “Armēņu Virtuve”.
* **Stacijas ielā 20** atrodas Asaru stacija.
* Blakus **Stacijas ielai** atrodas Asaru parks.

## Skatīt arī
* Asari
* Asaru stacija
Suveizdi

**Suveizdi**, arī **Lielie Suveizdi** (), ir ciems Krāslavas novada Šķeltovas pagastā. Izvietojies pagasta dienvidu daļā 3 km no pagasta centra Šķeltovas un 264 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta izvietojusies pie autoceļa V636.

1897. gadā katoļu ciemā bija 12 sētas ar 84 cilvēkiem.
## Atsauces
Džeisons Beitmens

**Džeisons Kents Beitmens** (; dzimis ) ir amerikāņu aktieris, režisors un producents.

Kļuvis pazīstams 20. gadsimta 80. gados ar lomām tādos komēdijseriālos kā *[[Silver Spoons]]* un *[[The Hogan Family]]*. 21. gadsimta sākumā attēloja galveno tēlu seriālā *[[Arrested Development]]*. Par lomu tajā ir saņēmis Zelta globusa balvu, *Satellite* balvu, kā arī tika nominēts ''Emmy'' balvai.

Beitmens ir tēlojis tādās filmās kā "Džuno" (2007), "Henkoks" (2008), "Varas spēles" (2009), "Augstu gaisā" (2009), "Kā tikt pie bērna" (2010), "Neciešamie bosi" (2011), "Pols" (2011), "Samainīti vietām" (2011), "Identitātes zagle" (2013), "Neciešamie bosi 2" (2014), "Dāvana" (2015), "Zootropole" (2016) un "Spēļu nakts" (2018).

Režisējis melnās komēdijas filmu "Sliktie vārdi" (2013), komēdijdrāmu "Fengu ģimene" (2015) un *[[Netflix]]* krimināldrāmas seriālu *[[Ozrak]]* (2017—2022).

Viņa māsa Džastīne Beitmena arī ir aktrise, savukārt tēvs Kents Beitmens — kinoproducents un režisors.

## Filmogrāfija

## Ārējās saites
Šķerbiški

**Šķerbiški**, arī **Šķerbiškas** (), ir ciems Krāslavas novada Šķeltovas pagastā. Izvietojies pagasta dienvidaustrumu daļā 7 km no pagasta centra Šķeltovas un 270 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta izvietojusies nomaļus no valsts nozīmes autoceļiem.

1897. gadā katoļu ciemā bija 10 sētas ar 60 cilvēkiem.
## Atsauces
Upes Kudiņi

**Upes Kudiņi**, arī **Upes Kūdeņi**, **Upes Kūdiņi** (), ir ciems Krāslavas novada Šķeltovas pagastā. Izvietojies pagasta centrālajā daļā 4 km no pagasta centra Šķeltovas un 247 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta izvietojusies pie autoceļa V641, Aksenovas ezera rietumu krastā pie Dubnas iztekas no tā.

Upes Kudiņos atrodas vietējas nozīmes arheoloģijas piemineklis — Upes Kudiņu apmetne.

1897. gadā katoļu ciemā bija 11 sētas ar 86 cilvēkiem.
## Atsauces
Visputņa

**Visputņa** bija ciems Krāslavas novada Šķeltovas pagastā. Izvietojies pagasta ziemeļu daļā 9 km no pagasta centra Šķeltovas un 245 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta izvietojusies nomaļus no vietējas nozīmes autoceļiem.

## Atsauces
Zabalotki

**Zabalotki**, arī **Zabolotki**, **Zabolotņiki**, ir ciems Krāslavas novada Šķeltovas pagastā. Izvietojies pagasta ziemeļu daļā 6 km no pagasta centra Šķeltovas un 242 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta izvietojusies nomaļus no autoceļa V641.

1897. gadā katoļu ciemā bija 4 sētas ar 28 cilvēkiem.
## Atsauces
Kreicbergs

**Kreicbergs** ( — 'krusta kalns'; sieviešu dzimtē Kreicberga) ir vācu cilmes uzvārds.
Cilvēki ar šo uzvārdu:

* Ādams Kreicbergs (1961—1933) — latviešu virsnieks;
* Alfons Kreicbergs (*Alfons Kreutzberg*, 1863—1935) — vācbaltiešu uzņēmējs, Tautas padomes loceklis;
* Toms Kreicbergs (1985) — latviešu rakstnieks;
* Jānis Kreicbergs (1939—2011) — latviešu fotomākslinieks.
* Jānis Kreicbergs (1864—1948) — latviešu jurists, sabiedrisks darbinieks un publicists.
Zukuli (Šķeltovas pagasts)

**Zukuli** ir ciems Krāslavas novada Šķeltovas pagastā. Izvietojies pagasta ziemeļu daļā 6 km no pagasta centra Šķeltovas un 240 km no Rīgas. Apdzīvotā vieta daļēji izzudusi.

Apdzīvotā vieta izvietojusies pie autoceļa V636.

1897. gadā katoļu ciemā bija 7 sētas ar 42 cilvēkiem.
## Atsauces
Budapeštas fondu birža

thumb|right|Budapeštas fondu biržas ēka 1905. gadā
**Budapeštas fondu birža** (, ) ir viena no lielākajām fondu biržām Centrālajā un Austrumeiropā pēc tirgus kapitalizācijas un likviditātes. Dibināta 1864. gadā, pārtraukusi darbību 1948. gadā pēc komunistu īstenotās uzņēmumu nacionalizācijas, atjaunota 1990. gadā.

## Ārējās saites
* Budapeštas fondu biržas oficiālā mājaslapa
Francs Fībeks

**Francs Arturs Fībeks** (*Franz Artur Viehböck *; dzimis ) ir Austrijas elektrotehnikas inženieris, pirmais Austrijas kosmonauts, 1991. gadā veicot lidojumu kosmosā ar PSRS kosmosa kuģi.

Francs Fībeks dzimis Perhtoldsdorfas ciemā, Medlingas rajonā.
1985. gadā viņš pabeidza Vīnes Tehnisko universitāti rūpnieciskās elektronikas un regulēšanas tehnikas specialitātē.
Līdz 1989. gadam viņš strādāja uzņēmumā *[[Siemens]]*.

1988. gadā Francs Fībeks pieteicās Austrijas pirmā kosmonauta lidojumam ar PSRS kosmosa kuģi (programma *AustroMir-91*). No aptuveni 200 kandidātiem tika izvēlēti Francs Fībeks un Klemenss Lotallers. 1990. gada janvārī viņi devās uz Kosmonautu sagatavošanas centru pie Maskavas.
1991. gada maijā Francs Fībeks oficiāli tika apstiprināts kosmosa kuģa *[[Sojuz TM-13]]* pamatapkalpē kopā ar Aleksandru Volkovu un Aleksandru Kaleri. Jūnijā šī apkalpe tika izmainīta, Kaleri nomainot ar kazahu kosmonautu Toktaru Aubakirovu.

Francs Fībeks savu pirmo un vienīgo kosmisko lidojumu sāka 1991. gada 2. oktobrī, kosmosa kuģī *SojuzTM-13* kopā ar A. Volkovu un T. Aubakirovu dodoties uz staciju *[[Mir (orbitālā stacija)|Mir]]*. 10. oktobrī viņš ar Aubakirovu un Anatoliju Arcebarski atgriezās uz Zemes kosmosa kuģī *[[Sojuz TM-12]]*.

Nākamos divus gadus Fībeks uzstājās ar lekcijām. 1994. gadā viņš devās uz ASV un strādāja aerokosmiskajā uzņēmumā *[[Rockwell International|Rockwell]]*. Kad *[[Boeing]]* pārņēma *Rockwell*, Francs Fībeks kļuva par Vīnes nodaļas *International Business Development* direktoru.
2002. gadā Fībeks kļuva par prezidentu uzņēmumā *Berndorf Band*, kas ar inovatīvu tehnoloģiju ražo bezgalīgās tērauda sloksnes.
2008. gadā viņš kļuva par *Berndorf AG* valdes locekli.

## Ārējās saites
* Franca Fībeka vietne
* Informācija astronaut.ru 
* AustroMir-91
Patrupe

**Patrupe** ir Plaktupītes kreisā krasta pieteka Jēkabpils novadā.

Izteka mežā uz dienvidiem no Sūpes purva. Tek dienvidu virzienā, lejtecē pagriežoties uz rietumiem. Ietek Plaktupītē netālu no Orstu mājām. Upe tek galvenokārt pa meža masīviem, to nešķērso neviens valsts autoceļš un tās krastos nav lielu apdzīvoto vietu.

## Atsauces
Plaktupīte

**Plaktupīte** (arī **Plaktaja**, **Platupīte**) ir Dienvidsusējas labā krasta pieteka Jēkabpils novadā.

Izteka - mežos Elkšņu pagasta centrālajā daļā. Līkumodama tek dienvidu virzienā. Ietek Dienvidsusējā augšpus Elkšņiem. Upe tek galvenokārt pa meža masīviem, to nešķērso neviens valsts autoceļš un tās krastos nav lielu apdzīvoto vietu. Lielākā pieteka - 2,8 kilometru garā Patrupe.

## Atsauces
Zabolotņiki

**Zabolotņiki** var būt:
* Zabolotņiki — bijusī apdzīvotā vieta Krāslavas novada Andrupenes pagastā;
* Zabolotņiki — apdzīvota vieta Krāslavas novada Svariņu pagastā;
* Zabolotņiki — apdzīvota vieta Augšdaugavas novada Salienas pagastā;
* Zabalotku Krāslavas novada Šķeltovas pagastā cits nosaukums.
Debrecen (klubs)

***Debreceni VSC*** () jeb **"Debrecen"** ir profesionāls Ungārijas futbola klubs no Debrecenas, kas spēlē Ungārijas futbola čempionāta otrajā līgā — *Nemzeti Bajnokság II*. Starptautiski kluba lielākais panākums ir iekļūšana UEFA Čempionu līgas grupu turnīrā 2009.—2010. sezonā. Kopš 2000. gada klubs ir vadošais Ungārijas čempionātā, kopumā šai laika periodā izcīnot septiņus čempiona titulus.

2015.—2016. UEFA Eiropas līgas otrajā kvalifikācijas kārtā "Debrecen" tikās ar Rīgas "Skonto", kur atbildes spēlē Debrecenā izcīnīja sava kluba visu laiku lielāko uzvaru eirokausos ("Skonto" tas savukārt bija visu laiku lielākais zaudējums eirokausos) ar rezultātu 9—2 (divu spēļu summā 11—4).

## Sasniegumi
* **Ungārijas čempioni (7)**
** 2004–05, 2005–06, 2006–07, 2008–09, 2009–10, 2011–12, 2013–14
* **Ungārijas kausa ieguvēji (6)**
** 1998–99, 2000–01, 2007–08, 2009–10, 2011–12, 2012–13
* **Ungārijas līgas kausa ieguvēji (1)**
** 2009–10
* **Ungārijas superkausa ieguvēji (5)**
** 2005, 2006, 2007, 2009, 2010
Klemenss Lotallers

**Klemenss Lotallers** (*Clemens Lothaller*; dzimis ) ir Austrijas ārsts. 1991. gadā bijis pirmā Austrijas kosmonauta Franca Fībeka dublieris.

Klemenss Lotallers 1987. gadā Vīnes Universitātē ieguva medicīnas doktora grādu anestezioloģijā. Pēc tam strādāja slimnīcā Vīnē.

1988. gadā Lotallers pieteicās Austrijas pirmā kosmonauta lidojumam ar PSRS kosmosa kuģi (programma *AustroMir-91*). No aptuveni 200 kandidātiem tika izvēlēti Francs Fībeks un Klemenss Lotallers. 1990. gada janvārī viņi devās uz Kosmonautu sagatavošanas centru pie Maskavas.
1991. gada maijā Francs Fībeks oficiāli tika apstiprināts kosmosa kuģa *[[Sojuz TM-13]]* pamatapkalpē, bet Lotallers — dublieru apkalpē kopā ar Aleksandru Viktorenko un Sergeju Avdejevu. Jūnijā abas apkalpes tika izmainītas, un Avdejevs nomainīts ar kazahu kosmonautu Talgats Musabajevu.
Francs Fībeks kosmisko lidojumu veica no 1991. gada 2. līdz 10. oktobrim.

1992. un 1998. gadā Klemenss Lotallers pieteicās Eiropas Kosmosa aģentūras astronautu uzņemšanā, bet netika uzņemts.

Lotalleram ir neiroķirurģiskā prakse Vīnē. Viņš ir *Sozialmedizinisches Zentrum Ost – Donauspital* neiroķirurģijas nodaļas vecākais ārsts.

## Ārējās saites
* AustroMir-91
* Informācija astronaut.ru
Saltupīte

**Saltupīte** var būt:

*Saltupīte - Dienvidsusējas pieteka
*Saltupīte - Gaujas pieteka
*Saltupīte - Ogres pieteka
*Saltupīte - Palpīrā ietekoša upe
*Saltupīte - Vaidavas pieteka
*Ilgājas cits nosaukums
*Miltupītes cits nosaukums
*Piparupītes cits nosaukums
Saltupīte (Dienvidsusējas pieteka)

**Saltupīte** ir Dienvidsusējas labā krasta pieteka Jēkabpils novadā.

Izteka - netālu no autoceļu V807 (Silakrogs–Avotiņi) un V956 (Daudzeva–Viesīte–Apserde) krustojuma. Tek dienvidu virzienā. Ietek Dienvidsusējā iepretim Elkšņiem. Upi šķērso valsts autoceļš V807, tās krastos nav lielu apdzīvoto vietu.

## Atsauces
Skārdupīte

**Skārdupīte** ir Dienvidsusējas kreisā krasta pieteka Jēkabpils novadā.

Izteka - Rūku purvā. Tek ziemeļu virzienā. Ietek Dienvidsusējā lejpus Navickiem. Upi šķērso valsts autoceļš P73 (Vecumnieki—Nereta—Subate), tās krastos nav lielu apdzīvoto vietu. Visā garumā upe veido robežu starp Aknīstes un Viesītes novadiem.

## Atsauces
Sudmaļu upeite

**Sudmaļu upeite** (arī **Dzirnupe**, **Dzirnupīte**) ir Dienvidsusējas kreisā krasta pieteka Jēkabpils novadā.

Izteka Aizdumbles purvā. Tek ziemeļu virzienā. Ietek Dienvidsusējā augšpus Elkšņiem. Upi divreiz šķērso valsts autoceļš V771 (Aknīste—Ragi—Apserde—Mežalauki), kā arī P73 (Vecumnieki—Nereta—Subate). Lielākā apdzīvotā vieta upes krastos — Apserde.

## Atsauces
Olga Tauska-Toda

**Olga Tauska-Toda** (*Olga Taussky-Todd*; dzimusi  Olomoucā, Morāvijā, mirusi  Pasadīnā, Kalifornijā) bija Austrijas un vēlāk ASV matemātiķe.

Olga Tauska dzimusi ebreju ģimenē, viņas tēvs Jūliuss Dāvids Tauskis nodarbojās ar industriālo ķīmiju un māte Ida Pollaha bija mājsaimniece. Olga matemātisko darbību sāka ar algebrisko skaitļu teoriju, iegūstot doktores grādu Vīnes Universitātē Filipa Furtvenglera vadībā. Šajā laikā viņa apmeklēja arī Vīnes apļa tikšanās.

Saskaņā ar Džankarlo Rotas aprakstīto Olgu Tausku kā jaunu matemātiķi noalgoja vācu matemātiķu grupa, lai atrastu un izlabotu daudzās matemātiskās kļūdas Dāvida Hilberta darbos, lai tos varētu iesiet un pasniegt viņam kā dzimšanas dienas dāvanu. Bija tikai viena publikācija par kontinuuma hipotēzi, kurā viņa nespēja atrast kļūdu.

Vēlāk, Otrā pasaules kara laikā strādājot Apvienotās Karalistes Nacionālajā fizikas laboratorijā, viņa sāka izmantot matricas, lai analizētu vibrācijas lidmašīnās. Viņas devums matricu teorijā bija fundamentāls.

1935. gadā viņa pārcēlās uz Angliju un kļuva Kembridžas Universitātes Girtonas koledžas aspiranti. 1938. gadā viņa apprecējās ar britu matemātiķi Džonu Todu (1911—2007), kas bija viņas kolēģis Londonas Universitātē.

1945. gadā Todi emigrēja uz ASV un vēlāk strādāja Nacionālajā standartu birojā. 1957. gadā viņi pievienojās Kalifornijas Tehnoloģiju institūtam (*Caltech*) Pasadīnā, Kalifornijā.

Olga Tauska-Toda tika uzņemta AAAS organizācijā, bija otrā *[[Noether Lecturer]]* balvas saņēmēja, kā arī saņēmusi Austrijas valsts apbalvojumu zinātnē un mākslā (1978). Viņa bija arī pirmās sievietes, kas *Caltech* saņēmusi doktora grādu matemātikā Lorēnas Fosteres zinātniskā vadītāja.

## Atsauces
Svētā Simeona un Helēnas baznīca

**Svētā Simeona un Helēnas baznīca** (, ), zināma arī kā **Sarkanā baznīca** (), ir Romas Katoļu baznīca Baltkrievijas galvaspilsētā Minskā, Neatkarības laukumā.

Baznīca ir celta neoromānikas stilā, tās arhitekti ir poļi Tomašs Pajzderskis un Vladislavs Markoni. Baznīcas pamatakments tika ielikts 1905. gadā un tā tika pabeigta 1910. gadā. Sienu ķieģeļi tika sagādāti no Čenstohovas, savukārt jumta dakstiņi — no Vloclavekas. Baznīcas būvniecību finansēja Edvards Vojnilovičs (1847—1928), ievērojams Baltkrievijas-Polijas zemju īpašnieks, uzņēmējs un politiskais aktīvists. Baznīca nosaukta un iesvētīta par godu Vojniloviča mirušajiem bērniem Simeonam un Helēnai.

## Vēsture
1903. gadā aptuveni 2000 no Minskas Romas katoļiem (galvenokārt etniskie poļi) uzrakstīja petīciju vietējām iestādēm, lūdzot atļauju celt jaunu katoļu baznīcu. Petīcija tika apstiprināta un 1905. gadā sākās baznīcas būvniecība. Baznīca tika iesvētīta 1910. gada 20. septembrī un atvērta 21. septembrī. Šajā laikā Minska bija daļa no Minskas guberņas Krievijas Impērijā. 1932. gadā baznīca tika slēgta pēc padomju varas iestāžu lēmuma. Tā tika nodota Baltkrievijas PSR Valsts poļu teātrim. Vēlāk baznīcā atradās kinoteātris. 1941. gadā Otrā pasaules kara laikā, vācu okupācijas pārvalde atgrieza ēku tās sākotnējā izmantošanas funkcijā kā baznīcu. Pēc kara tā atkal tika slēgta un ēkā atkal tika ierīkots kinoteātris.

1990. gadā pēc diviem badastreikiem, ko organizēja Minskas katoļu aktīvisti Anna Nicievska-Sineviča un Edvards Tarleckis, ēka tika atdota Romas katoļu baznīcai. Baznīcas interjers ir pilnībā atjaunots un pašlaik tas ir nozīmīgs reliģiskais, kultūras un sociālās dzīves centrs Minskā. Tā ir kļuvusi arī par Baltkrievijas grieķu katoļu baznīcas atdzīvinātāju. 2006. gadā baznīcas zemē tika pārapbedīts tās arhitekts Edvards Vojnilovičs un viņa sieva.

Dievkalpojumi baznīcā tiek noturēti baltkrievu, poļu, lietuviešu un latīņu valodā.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Baznīcas neoficiālā mājaslapa
* Jurkau kutoczak — Юркаў куточак — Yury's Corner. Касьцёл Сьвятых Сымона і Алены (Чырвоны касцёл) 
* Photos at Radzima.org
* https://globustut.by/minsk/symon_gallery.htm
Aleksejs Nikolajevičs (troņmantnieks)

**Troņmantnieks un lielkņazs Aleksejs Nikolajevičs (Romanovs)** (; dzimis , miris ) bija pēdējā Krievijas Impērijas ķeizara Nikolaja II un viņas sievas Aleksandras Fjodorovnas jaunākais bērns un vienīgais dēls.

Aleksejam bija četras vecākas māsas Olga, Tatjana, Marija un Anastasija Romanovas. Aleksejam bija iedzimta hemofilija, viņa veselības stāvoklis būtiski ietekmēja ģimenes lēmumus Pirmā pasaules kara laikā. Pēc Februāra revolūcijas 1917. gadā Romanovu ģimeni apcietināja un augustā izsūtīja uz Toboļsku, vēlāk uz Jekaterinburgu, kur 1918. gada 17. jūlijā boļševiki nogalināja viņu un viņa ģimeni.

## Ārējās saites
Likavita kalns

[thumb|Skats uz Likavitas kalnu no [Atēnas|Atēnām]]

**Likavita kalns** () ir krīta kaļķakmens kalns Grieķijas galvaspilsētā Atēnās. Tas paceļas 300 metru augstumā virs jūras līmeņa. Kalna virsotni sedz priedes, un virsotnē atrodas 19. gadsimtā būvētā Svētā Jura kapela, teātris un restorāns.

Kalns ir populārs tūristu galamērķis un uz to ved Likavitas funikulieris, trošu dzelzceļš, kas sākas kalna pakājē pie Kolonaki. Likavitas kalns ir aprakstīts dažādās leģendās. Populārākā no leģendām liecina ka reiz tas ir bijis vilku patvērums (grieķu valodā *Lycos*), no kā, iespējams, radies arī kalna nosaukums. Mitoloģijā tiek vēstīts, ka kalnu veidojusi Atēna kā būvniecības materiālu uzbērumu Akropoles veidošanas periodā.

## Teātris
Kalna virsotnē atrodas liels brīvdabas amfiteātris, kurā notiek dažādi Grieķijas mākslinieku un starptautisko mākslinieku pasākumi un koncerti. Starp māksliniekiem, kuri snieguši koncertus šajā amfiteātrī, minami Rejs Čārlzs, Džouna Baiza, B.B. Kings, Čaks Berijs, Džerijs Lī Luīss, Džeimss Brauns, Bobs Dilans, Pako de Lusija, Als Di Meola, Džons Makloglins, Gerijs Mūrs, Pīters Gabriels, *[[Black Sabbath]]*, Niks Keivs, *[[Pet Shop Boys]]*, *[[Deep Purple]]*, *[[UB40]]*, *[[Placebo]]*, *[[Radiohead]]*, Moby, *[[Massive Attack]]*, *[[Faithless]]*, *[[Whitesnake]]*, Tresijs Šepmens, Petija Smita, Vanesa Meja, Braiens Ferijs, Tito Puente, *[[Buena Vista Social Club]]*, *[[Orishas]]* un *[[Scorpions]]*.

## Galerija

File:Athens Francis Bedford 1862.jpg|Skats uz Akropoli, Autors: Franciss Bedfords, 1862. gads
File:Chapel of Saint George.jpg|Svētā Jura kapela
File:Attica 06-13 Athens 46 View from Lycabettus.jpg|Likavitas teātris
File:Athens view2007.jpg|Skats uz Atēnām


## Atsauces
* Boguslawski, Alexander (2000). "Lykavittos Hill ." Retrieved August 30, 2005.
Ābeļezers

**Ābeļezers** (arī **Ābeļu ezers**, **Ābelītis**) ir subglaciālas izcelsmes beznoteces ezers Talsu novada Lībagu pagasta ziemeļos, Talsu pauguraines dabas parka teritorijā. Krasti slīpi, lēzeni. Ieplūst divi grāvji. Ir vairākas peldvietas, ziemeļrietumu krastā viesu nams «Pie Ābelītes».

## Atsauces
Mundigezers

**Mundigezers** (arī **Mundiķezers**, **Villu ezers**) ir subglaciālas izcelsmes beznoteces ezers Talsu novada Lībagu pagastā, Mundigciema teritorijā. Krasti slīpi, lēzeni. Ieplūst divi grāvji. Mīt līdaka, rauda, līnis, karūsa, sudrabkarūsa, asaris. Ir vairākas peldvietas, dienvidu krastā Mundigu Upurozols.

## Atsauces
Čumalezers

**Čumalezers** (arī **Čumals**, **Izsušu ezers**) ir subglaciālas izcelsmes beznoteces ezers Talsu novada Lībagu pagasta ziemeļos pie autoceļa P128, Talsu pauguraines dabas parka teritorijā. Krasti stāvi, lēzeni. Ir vairākas peldvietas visapkārt ezeram. Mīt asaris.

## Atsauces
Ārijas iela

**Ārijas iela** ir iela Jūrmalā, Asaru apkaimē. Ārijas iela sākas krustojumā ar Asaru prospektu un beidzas krustojumā ar Dzelzceļa ielu. Kopējais ielas garums ir 170 metri, tā ir klāta ar grants segumu. Ārijas ielā satiksmes kustība norit vienā joslā. Ielā ir savrupmāju apbūve un viena ēka ir iekļauta ievērojamo celtņu sarakstā.

## Ielu savienojumi
Ārijas iela ir savienota ar šādām ielām:
* Asaru prospekts (T veida krustojums)
* Dzelzceļa iela (T veida krustojums)

## Skatīt arī
* Ārijas Elksnes iela
Emilians Dobresku

**Emilians Dobresku** (, dzimis ) ir rumāņu ekonomists un šaha problēmists.

## Dzīves gājums
Emilians Dobresku dzimis Bukarestē. Tēvs bijis namdaris, māte — strādājusi tekstilrūpniecībā.

1951. gadā beidzis Bukarestes Augstāko komercskolu. Studējis Maskavā Lomonosova Universitātes Ekonomikas fakultātē (1951—1956). No 1956. līdz 1958. gadam bijis Bukarestes Universitātes asistents, no 1958. līdz 1967. gadam — Universitātes lektors. 1963. gadā Bukarestē aizstāvējis doktora disertāciju ekonomikā. Kopš 1967. gada — profesors dažādās ekonomikas fakultātēs Bukarestē. 1972.-1978. gadā — Valsts plāna komitejas pirmais viceprezidents. No 1981. gada aprīļa līdz 1982. gada oktobrim — Valsts plāna komitejas prezidents (atkāpies, jo noraidīts viņa priekšlikums Rumānijas ekonomikas pārstrukturēšanai). 1983.-1988. gadā — Nacionālās zinātnes un tehnoloģiju padomes viceprezidents.

No 1993. līdz 1995. gadam un 1998. gadā — Rumānijas prezidentūras Ekonomikas konsultatīvās grupas loceklis. Kopš 1990. gada — Rumānijas Akadēmijas Nacionālās Ekonomiskās izpētes institūta zinātniskās padomes loceklis un vecākais pētnieks.

Dobresku publicējis vairāk nekā 100 darbus (rakstus un grāmatas) par ekonomikas jautājumiem.

## Sasniegumi šaha kompozīcijā
Ar šaha kompozīciju nodarbojies no 1948. gada, publicējis vairāk nekā 240 šaha kompozīcijas, tai skaitā 210 etīdes. Konkursos izcīnījis 160 atzinības, tai skaitā 50 pirmās godalgas. Lielmeistars (1989) un starptautiskais tiesnesis (1958). Šaha kompozīcijā. Iemīļotās etīžu tēmas: dinamiska pozicionāla cīņa, sistemātiska figūru kustība, abpusējs gājiena spaids. Astoņkārtējs Rumānijas čempions etīžu grupā.

## Šaha etīde

### Risinājums
**1. Thc8 Txf4+ 2. Ke5 Txd4 3. d3 Td5+ 4. Ke6 Dc5 5. d4 Td6+ 6. Ke7 Dc6 7. d5 Td7+ 8. Ke8 Dc7 9. d6** un baltie uzvar.

Etīdes tēma: Divu balto un divu melno figūru sistemātiska virzīšanās.

## Atsauces

## Ārējās saites
* EMILIAN DOBRESCU AT 75 YEARS. 
* E. Dobresku šaha kompozīcijas PDB vietnē
Bitenieki

**Bitenieki** ir ciems Dobeles novada Dobeles pagastā. Izvietojies pagasta centrālajā daļā 3 km no pagasta centra Aizstrautniekiem, 3 km no novada centra Dobeles un 63 km no Rīgas.

## Atsauces
Dubeņmuiža

**Dubeņmuiža**, arī **Dubeņi**, agrāk **Dubenu muiža**, ir ciems Dienvidkurzemes novada Aizputes pagastā. Izvietojies pagasta rietumu daļā 7,5 km no pagasta centra Rokasbirzes, 30 km no novada centra Grobiņas un 189 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta izvietojusies pie autoceļa P112, Dubeņas upes krastā. Veidojusies ap vēsturisko Dubeņu (*Dubbenhof*) pusmuižu.

## Atsauces
Trīspadsmit kolonijas

**Trīspadsmit kolonijas** bija 13 Apvienotās Lielbritānijas karalistes aizjūras teritorijas Ziemeļamerikas Austrumu krastā gar Atlantijas okeānu, kas izveidojās 17. un 18. gadsimtā. Trīspadsmit koloniju militārā savienība, kurā ietilpa Delavēra, Pensilvānija, Ņūdžersija, Džordžija, Konektikuta, Masačūsetsa, Mērilenda, Dienvidkarolīna, Ņūhempšīra, Virdžīnija, Ņujorka, Ziemeļkarolīna un Rodailenda, 1776. gadā pasludināja savu neatkarību no Lielbritānijas Karalistes.

## Kari ar Franciju
Kaimiņattiecības starp franču un britu kolonistiem Ziemeļamerikā noveda pie biežām savstarpējām sadursmēm, turklāt frančiem palīdzēja indiāņi, ar kuriem viņi sapratās daudz labāk nekā briti.

Pirmais karš notika 1690.–1697. gadā par Akadiju (Jaunskotiju), ko briti vēlējās ieņemt, bet karš viņiem bija neveiksmīgs. 1701.–1713. gada karš, kas beidzās ar Utrehtas mieru, Jaunanglijai tika pievienota Akādijas dienvidu daļa.

1755. gadā briti uzsāka karu Amerikā, kas ilga līdz 1763. gadam, vienlaikus ar Septiņgadu karu Eiropā.
1775. gada pavasarī trīspadsmit kolonijas kopīgi uzsāka militāru pretestību Lielbritānijas virskundzībai, kas pārauga ASV Neatkarības karā.

QueenAnnesWarBefore.svg|Anglijas un Francijas Ziemeļamerikas kolonijas (1702)
French and indian war map.svg|Karš ar frančiem un indiāņiem (1755–1763)


## Atsauces

## Ārējās saites
Kriepaste

**Kriepaste** ir ciems Dienvidkurzemes novada Aizputes pagastā. Izvietojies pagasta dienvidrietumu daļā 12 km no pagasta centra Rokasbirzes, 31 km no novada centra Grobiņas un 195 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta izvietojusies pie autoceļa V1195, Tipora ezera rietumu krastā. Veidojusies ap vēsturisko Mazdupeles (*Klein-Düppeln*) pusmuižu. 

## Atsauces
Pieci labie imperatori

**Pieci labie (Romas) imperatori** () ir itāļu filozofa Nikolo Makjavelli (1503) un angļu vēsturnieka Edvarda Gibona ieviests politiski vēsturisks jēdziens. Tiem pēc viņu uzskatiem piederēja no 96. līdz 180. gadam valdījušie Senās Romas imperatori. Tie ir Nerva, Trajāns, Adriāns, Antonijs Pijs un Marks Aurēlijs. Viņi visi piederēja tā sauktajai Nervas-Antonīna dinastijai.


Nerva Tivoli Massimo.jpg|Nerva
Traianus_Glyptothek_Munich_72.jpg|Trajāns
Bust Hadrian Musei Capitolini MC817.jpg|Adriāns
Antoninus Pius (Museo del Prado) 01.jpg|Antonijs Pijs
Marcus_Aurelius_Metropolitan_Museum.png|Marks Aurēlijs


## Atsauces
Hika iela

**Hika iela** ir iela Liepājā, kas atrodas Vecliepājas apkaimē. Hika iela sākas krustojumā ar Kūrmājas prospektu un beidzas krustojumā ar Peldu ielu. Kopējais ielas garums ir 450 metri un to pilnā garumā sedz betona bruģis. Hika ielā kustība norit pa divām joslām. Ielā ir galvenokārt savrupmāju apbūve, no kurām vairākas ir iekļautas pilsētas aizsargājamo ēku sarakstā. Hika ielā atrodas Gulbīšu dīķis.

Latvijas PSR laikā iela bija nosaukta Latvijas komunistiskās partijas darbinieka Otomāra Oškalna vārdā — par Otomāra Oškalna ielu. Mūsdienās Hika iela ir nosaukta par godu Leonīdam Hikam.

## Ielu savienojumi
Hika iela ir savienota ar šādām ielām:
* Kūrmājas prospekts
* Ēvalda Rimbenieka iela (T veida krustojums)
* Peldu iela
Brāļu iela

**Brāļu iela** ir iela Liepājā, atrodas Vecliepājas apkaimē. Brāļu iela sākas krustojumā ar Ludviķa ielu un beidzas krustojumā ar Peldu ielu. Aptuvenais ielas garums ir 180 metri un to pilnā garumā klāj asfaltbetona segums. Brāļu ielā kustība norit vienā virzienā un pa to var braukt tikai Peldu ielas virzienā. Iela galvenokārt sastāv no pirmskara mūra mājām.

## Ielu savienojumi
Brāļu iela ir savienota ar šādām ielām:
* Ludviķa iela
* Šaurā iela
* Peldu iela
Jaunā māja

**Jaunā māja** ir ciems Dobeles novada Bikstu pagastā. Izvietojies pagasta ziemeļu daļā 2 km no pagasta centra Bikstiem, 21 km no novada centra Dobeles un 77 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta izvietojusies pie autoceļa V1100. Ciems veidojies ap Jaunāsmuižas pusmuižu (*Vorwerk Neuhof*).

## Atsauces
Pauls Gerharts

**Pauls Gerharts** (, dzimis , miris ) bija vācu luterāņu teologs, mācītājs un komponists, baznīcas dziesmu mūzikas un lirikas autors.

Dzimis Grēfenhainihenes pilsoņu ģimenē. 1627. gadā absolvēja skolu Grimmā, 1642. gadā beidza teoloģijas studijas Vitenbergas Universitātē. Pēc universitātes beigšanas strādāja par mājskolotāju Berlīnē, kur publicēja pirmās kompozīcijas. No 1651. līdz 1657. gadam strādāja par mācītāju Mitenvaldē, vēlāk pārceļoties uz Berlīnes Sv. Nikolaja baznīcu, kur strādāja līdz 1667. gadam. Luterāņu un kalvinistu pretrunu dēļ bija spiests pamest Berlīni, mūža pēdējo posmu strādājot Libenē.

Divas trešdaļas no Gerharta dzīves iekrita nemierīgajā Trīsdesmitgadu kara laikā, kas ietekmēja viņa daiļradi. Gerharts ir tādu arī Latvijā pazīstamu baznīcas dziesmu kā "Ak, galva asiņaina", "Kā būs man Tevi saņemt", "Pie Tava šūpļa stāvu es", "Iet lēnprātīgais Dieva Jērs", "Kā es Dievu neslavēšu" autors. Gerharta tekstus savās kompozīcijās izmantojis Johans Sebastiāns Bahs.

## Ārējās saites

*Par Paulu Gerhartu www.latvijasluteranis.lv
Pededzes iela (Jūrmala)

**Pededzes iela** ir iela Jūrmalā, Asaru apkaimē. Pededzes iela sākas krustojumā ar Asaru prospektu un beidzas krustojumā ar Dzelzceļa ielu. Kopējais ielas garums ir 180 metri, tā ir klāta ar grants segumu. Pededzes ielā satiksmes kustība norit vienā joslā. Ielā ir savrupmāju apbūve.

## Ielu savienojumi
Pededzes iela ir savienota ar šādām ielām:
* Asaru prospekts (T veida krustojums)
* Dzelzceļa iela (T veida krustojums)

## Skatīt arī
* Asari
Pededzes iela

**Pededzes iela** var būt:

* Pededzes iela — iela Jūrmalā;
* Pededzes iela — iela Rīgā;
* Pededzes iela — iela Mārupē;
* Pededzes iela — iela Litenes pagasta Litenē;
* Pededzes iela — iela Stradu pagasta Strados.
Projektēšanas šablons

Programminženierijā **projektēšanas šablons** ir vispārīgs atkalizmantojams risinājums biežai problēmai programmatūras projektējumā. Tas nav pabeigts risinājums, ko var tieši pārveidot izejas kodā vai mašīnkodā. Tas ir apraksts vai paraugs tam, kā risināt problēmu, un to var izmantot daudzās dažādās situācijās. Projektēšanas šabloni ir formalizētas labās prakses, kuras programmētāji var izmantot, lai risinātu biežāk sastopamās problēmas sistēmas vai lietotnes projektēšanas gaitā.

Objektorientētie projektēšanas šabloni parasti demonstrē klašu vai objektu attiecības un savstarpējo mijiedarbību, konkrēti nenorādot iesaistīto klašu vai objektu gala realizācijas. Šabloni, kas maina objekta stāvokli, var nebūt izmantojami funkcionālās programmēšanas valodās, daži šabloni var nebūt nepieciešami valodās, kurās ir iebūvēts atbalsts problēmai, ko šis šablons risina, objektorientētie šabloni var nederēt risinājumiem neobjektorientētās valodās.

Projektēšanas šabloni var tikt uzskatīti par strukturētu piegājienu programmēšanai un līmeni starp programmēšanas paradigmu un konkrētu algoritmu.
Austrijas kanclers

**Austrijas federālais kanclers** () ir Austrijas valdības vadītājs. Kā Austrijas augstākās federālās izpildvaras vadītājs, formāli koordinē Ministru kabineta darbu kā vienlīdzīgs tā loceklis, tomēr tiek uzskatīts par visietekmīgāko amatu Austrijas politikā. Kanclera oficiālā rezidence ir Austrijas federālā kanceleja.

Kancleru un citus Austrijas Ministra kabineta locekļus amatā ieceļ Austrijas prezidents. Ne valdības vadītāju, ne kabineta locekļus neapstiprina valsts parlaments. Tomēr parlamentam ir tiesības izteikt neuzticību atsevišķiem kabineta locekļiem vai visai valdībai, kā rezultātā attiecīgajam ministram vai visam kabinetam ir jāatkāpjas.
Vicekanclers ir kanclera vietnieks visās viņa darbības sfērās. Gadījumā, ja kanclers un vicekanclers vienlaicīgi nevar pildīt amata pienākumus, valsts prezidents norīko vienu no ministru kabineta locekļiem par kanclera vietas izpildītāju.

Pašreizējais Austrijas federālais kanclers kopš 2025. gada 3. marta ir Kristians Štokers, kurš pārstāv Austrijas Tautas partiju (*Österreichische Volkspartei*, *ÖVP*).

## Skatīt arī
* Austrijas kancleru uzskaitījums

## Atsauces
Zemgaļu purvs

**Zemgaļu purvs** ir dabas liegums Talsu novada Ārlavas un Lubes pagastos. Izveidots 1977. gadā kā dzērvenāju liegums 248 ha platībā lielākajā daļā Griķlībpura rietumu tipa augstā purva ar ciņu mazmeldru aizsardzībai. Purvu ietver purvains mežs. Teritorijā konstatētas arī vairākas aizsargājamas putnu un augu sugas. Dzērvenāji galvenokārt purva rietumu malā, pārejas purvā, tie aizņem 85 ha. Apaugumā retas priedes. Liegums ir iekļauts *[[Natura 2000]]* — Eiropas nozīmes aizsargājamo dabas teritoriju tīklā.

## Atsauces
Luberts fon Hambroihs

**Luberts fon Hambroihs** () bija Livonijas ordeņa brālis 16. gadsimtā. 

Luberts fon Hambroihs nāca no Ķelnes apkaimes un Hambroihu dzimta centrējās ap Reinbergas pilsētu Vestfālenē. Iespējams, Luberta fon Hambroita vecāki bija Georgs fon Hambroihs un Margarete, dzimusi fon Rēmene. Luberts fon Hambroihs bija Livonijas ordeņa finanšu un saimniecības pārzinis (*Schaffer*) ar rezidenci Cēsu pilī no 1554. līdz 1556. gadam. 1551. gadā devās uz Vāciju, lai meklētu rekrūšus, sakarā ar pamiera beigām ar Krieviju.

## Avoti
* *Ritterbrüder im livländischen Zweig des Deutschen Ordens. Köln: Böhlau, 1993. Nr. 342* (288–289).
Cēdenika

**Cēdenika** () ir pilsēta Vācijā, Brandenburgā, Oberhāfeles apriņķī pie Hāfeles upes 51 kilometru uz ziemeļiem no Berlīnes centra.

## Vēsture
Rakstos pirmoreiz minēta 1216. gadā. Pēc Otrā pasaules kara Cēdenika atradās VDR sastāvā.

## Cilvēki
Cēdenika ir nacista  Kārļa Frencela (*Karl Frenzel*, 1911-1996) un futbolista Sebastiana Mīlica (*Sebastian Mielitz*, 1989) dzimtā pilsēta.

## Atsauces

## Ārējās saites
Aklais ezers (Rites pagasts)

**Aklais ezers** (arī **Sargūnu ezers**, **Sarģūņu ezers**) ir ezers Jēkabpils novada Rites pagasta dienvidrietumos, Lietuvas pierobežā, Sarģūņu purvā.

## Atsauces
Željeznice Republike Srpske

[thumb|right|240px|''ŽRS'' galvenais birojs [Doboja|Dobojā]]
***Željeznice Republike Srpske*** jeb ***ŽRS*** ir Serbu Republikas dzelzceļa uzņēmums. Tas ir viens no diviem Bosnijas un Hercegovinas dzelzceļa uzņēmumiem (otrs ir Federācijas *[[Željeznice Federacije Bosne i Hercegovine|ŽFBH]]*). Galvenais birojs atrodas Dobojā.

*ŽRS* nodarbojas ar dzelzceļa infrastruktūras uzturēšanu un pasažieru un kravu pārvadājumiem.
Uzņēmumam pieder 425 km dzelzceļa līniju ar standarta (Eiropas) sliežu ceļa platumu 1435 mm Serbu Republikas teritorijā. 80 % sliežu ceļa ir elektrificēts.

*Željeznice Republike Srpske* 65 % kapitāldaļu pieder akciju kapitāla fondam, 10 % — pensiju fondam, 5 % — restitūcijas fondam un 20 % ir privātais kapitāls.
thumb|right|240px|Vilciens ar ''441'' klases lokomotīvi

## Vēsture
Serbu Republikas dzelzceļa uzņēmums dibināts 1992. gada ar nosaukumu *Željeznice Srpske* un galveno biroju Baņa Lukā. Pēc Deitonas vienošanās 1995. gadā uzņēmums pārdēvēts par *Željeznice Republike Srpske*. 1996. gadā birojs pārcelts uz Doboju, kur bijušajā Dienvidslāvijā bija otrs lielākais dzelzceļa mezgls.

1997. gadā *ŽRS* uzņemts Starptautiskajā dzelzceļa savienībā, piešķirot kodu **0044**.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Željeznice Republike Srpske
Bolūžu upeite

**Bolūžu upeite** (arī **Baložu upīte**) ir upe Jēkabpils novadā.

Izteka mežā, Rites pagasta centrālajā daļā. Tek rietumu-ziemeļrietumu virzienā. Ietek Krīgānu ezerā no austrumiem. Upi šķērso valsts autoceļš P73 (Vecumnieki—Nereta—Subate). Netālu no upes — pagasta centrs Cīruļi.

## Atsauces
Kacīte

**Kacīte** (arī **Kaceite**) ir apdzīvota vieta, bijušais ciems Jēkabpils novada Rites pagastā, juridiski likvidēts 2003. gadā. Izvietojies pagasta dienvidos 7,7 km no pagasta centra Cīruļiem, 53,2 km no novada centra Jēkabpils un 138,1 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta izvietojusies nomaļus no valsts autoceļiem. Šeit atrodas Ilzes (Ilzu) luterāņu baznīca, bet 1921. gadā  pēc Latvijas-Lietuvas robežas nospraušanas šķīrējtiesas lēmuma Ilzu pagasta dienvidu daļu ar Ilzes muižu (*Ilsenberg*) pievienoja Lietuvai.

## Atsauces
Serbu Republikas karogs

**[[Serbu Republika]]s karogs**, kas apstiprināts 1992. gada 28. februārī, ir trīskrāsains taisnstūris ar horizontālām krāsu joslām: sarkanas (augšā), zilas (vidū) un baltas (apakšā). Serbu Republika ir valstisks veidojums Bosnijas un Hercegovinas teritorijā, kas izveidojās pēc Deitonas miera līguma parakstīšanas.

Lai gan Bosnijas un Hercegovinas Satversmes tiesa paziņoja, ka Serbu Republikas ģerbonis ir antikonstitucionāls, apgalvojot, ka tā krāsas nepārstāv neserbu iedzīvotājus, Serbu Republikas karogu atļāva nemainīt. Tiesa nosprieda, ka, lai gan krāsu kombinācija ir saistīta ar Serbijas karogu, pašas krāsas var uzskatīt arī par citu slāvu krāsām.

## Citi Serbu Republikas karogi

Attēls:Flag of the President of Republika Srpska.svg|Prezidenta standarts
Attēls:Flag of the President of Republika Srpska (1995–2007).svg|Prezidenta standarts (1995-2007)
Attēls:Standard of the Prime Minister of Republika Srpska (1995-2007).svg|Premjerministra standarts (1995-2007)
Attēls:Standard of the President of the People's Assembly of Srpska (1995-2007).svg|Nacionālās Asamblejas prezidenta standarts (1995-2007)


## Skatīt arī
* Bosnijas un Hercegovinas karogs

## Atsauces
Antropocēns

thumbnail|upright=1.5|Cilvēka izpausmes un tā sekas uz Zemes ekosistēmām
**Antropocēns** (, *ánthrōpos* — ‘cilvēks’) ir neoficiāls termins, kuru izmanto, lai raksturotu pašreizējās ģeoloģiskās epohas — holocēna pēdējo sadaļu Zemes vēsturē. Šo sadaļu raksturo saprātīgā cilvēka darbība, kas būtiski ietekmējusi un ietekmē Zemes ekosistēmas. Terminu tuvu tā pašreizējai nozīmei 2000. gadā ieviesa Nobela prēmijas laureāts ķīmijā un atmosfēras pētnieks Pauls Krutzens. Pauls Krutzens pats uzskata, ka antropocēna sākums ir 18. gadsimta beigas (piedāvā 1784. gadu, kad Džeimss Vats izgudroja tvaika dzinēju), kad pieaugošās cilvēka radītās ogļskābās gāzes veicināja straujas klimata pārmaiņas, savukārt 2016. gada janvārī akadēmiskais žurnāls *[[Science]]* publicēja rakstu ar apgalvojumu, ka antropocēna sākums ir 1950. gadi, kad cilvēku ietekme uz Zemes sistēmām kļuva pietiekami nozīmīga, lai varētu runāt par pleistocēna beigām un jaunas ģeoloģiskās ēras iestāšanos. Pastāv vēl viens piedāvāts variants, ka antropocēns ir sācies ar lauksaimniecības izveidošanos (šo mēdz saukt par “ilgo antropocēnu”).

Zinātniskās organizācijas neatzīst antropocēnu kā ģeoloģisku epohu, un 2024. gada martā Starptautiskā Geoloģisko zinātņu apvienība (*IUGS*) to noraidīja kā oficiāli atzītu laika periodu, savā paziņojumā norādot arī, ka šo terminu cenšoties popularizēt galvenokārt nespeciālisti. Taču vienlaikus tā atzina terminu par pieļaujamu neoficiālai lietošanai.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Kāpēc ģeologiem nav vienprātības par antropocēna laikmetu? Skaidro LU profesori
Krīgānu ezers

**Krīgānu ezers** (arī **Kreigānu azars**, **Krigānu ezers**, **Krīgana ezers**) ir caurteces ezers Jēkabpils novada Rites pagasta centrālajā daļā uz ziemeļiem no Rites un rietumiem no Cīruļiem.

Ietek Bolūžu upeite, iztek Dienvidsusējas pieteka Salāte. 2 salas, vienā no salām atrodas Krīgānu ezersalas arheoloģiskā apmetne un senkapi. Dibens — dūņains. Krasti - zemi. 

Makrofīti - lēpes, ūdensrozes, ūdenziedi, raglapes. 

Ezerā dzīvo līdakas, raudas, līņi, asari, karūsas, ruduļi.

## Atsauces
Marina Cvetajeva

**Marina Cvetajeva** (; dzimusi , mirusi ) bija krievu dzejniece. Viņas darbi tiek uzskatīti par vieniem no izcilākajiem 20. gadsimta krievu literatūras darbiem.

## Dzīvesgājums
Dzimusi 1892. gadā Maskavā universitātes profesora un muzeja direktora Ivana Cvetajeva un viņa sievas pianistes Marijas, dzimušas Meinas, ģimenē. 1906. gadā viņas vecāku ģimene pārcēlās uz Itāliju, 1908. gadā Marina sāka studēt Sorbonnā. Pēc Pirmā pasaules kara sākuma atgriezās Krievijā.

1922. gadā Cvetajeva pameta Padomju Krieviju, sākumā ar vīru Sergeju Efronu un bērniem dzīvoja Berlīnē un Prāgā, 1925. gadā apmetās uz dzīvi Parīzē. Te Cvetajeva publicēja vairākus dzejas sējumus, divas poētiskās traģēdijas, vairākas esejas, literatūrkritikas darbus. 

1937. gadā viņas vīrs un meita, bet 1939. gadā arī Marina Cvetajeva atgriezās Maskavā.
1941. gadā Cvetajevas vīru Sergeju Efronu un viņu meitu Ariadnu Efronu apcietināja, vīram izpildīja nāvessodu. Cvetajeva izdarīja pašnāvību 1941. gada augustā Jelabugā.

## Dzejoļu krājums latviski
* Marina Cvetajeva. Lirika. Sastādījis Māris Čaklais. Rīga: Liesma, 1982

## Atsauces

## Ārējās saites
Romāns Ņikitins

**Romāns Ņikitins** (dzimis 1977. gada 5. jūnijā) ir bijušais Latvijas hokejists, kreisās malas uzbrucējs. Lielāko karjeras daļu aizvadījis komandās Rīgas "Juniors", HK Rīga 2000 un HK Liepājas Metalurgs. Kļuvis par trīskārtēju Latvijas čempionu, divreiz bijis turnīra rezultatīvākais spēlētājs. Karjeras gaitā 20 spēles aizvadījis Latvijas izlasē.

## Spēlētāja karjera
Karjeru sācis 1992.—93. gada sezonā Latvijas čempionāta komandā Rīgas "Juniors". Tās rindās viņš spēlēja līdz pat 1997.—98. gada sezonas pirmajai pusei, kad devās uz Somiju. No 1998. līdz 2000. gadam spēlēja HK Liepājas Metalurgs sastāvā, taču tad pievienojās HK Rīga 2000. No 2002. līdz 2006. gadam Ņikitins spēlēja HK Liepājas Metalurgs rindās, tās rindās divreiz kļūstot par Latvijas čempionāta rezultatīvāko spēlētāju.

2006.—07. gada sezonas pirmo pusi Ņikitins aizvadīja Baltkrievijas Ekstralīgas vienībā Minskas "Keramin", taču tad atgriezās HK Rīga 2000. No 2007. līdz 2009. gadam spēlēja ASK/Ogre sastāvā, taču tad karjeru turpināja Vācijā. Pēdējā Ņikitina profesionālā sezona bija 2011.—12. gada sezonā, kad viņš spēlēja Vācijas 3. spēcīgākās līgas klubā *[[Adendorfer EC]]*.

Latvijas hokeja izlasē debitējis 1997. gadā. Kopumā tās sastāvā aizvadījis 20 spēles.

## Ārējās saites
Atomic

thumb|right|240px|''Atomic'' ražotne Altenmarktā
***Atomic*** (oficiāli ***Atomic Austria GmbH***) ir Austrijas slēpošanas aprīkojuma ražotājs. Galvenais birojs un ražotne atrodas *Altenmarkt im Pongau*. Dibināts 1955. gadā. Uzņēmuma īpašnieks ir Somijas sporta aprīkojuma ražotājs *[[Amer Sports]]*.

Uzņēmums ražo slēpošanas aprīkojumu ar zīmoliem: *Atomic*, *Dynamic*, *[[Salomon]]*, *Volant*.

## Vēsture
Uzņēmumu 1955. gadā Vagrainā dibināja Aloizs Rormozers (*Alois Rohrmoser*). Sākotnēji tajā strādāja četri darbinieki un izgatavoja aptuveni 40 pāru slēpju gadā. 1960. gadu sākumā produkcijas apjoms pieauga līdz 5000 gadā. Masveida slēpju ražošana sākās 1966. gadā, kad Vagrainā izveidota rūpnieciska ražotne. 1969. gadā ražošanas apjoms pieauga līdz 72 000 slēpju pāru.

1971. gadā *Altenmarkt im Pongau* pilsētiņā atvērta otra *Atomic* ražotne.
1981. gadā sākta ražošana Bulgārijā, Čepelarē.
1989. gadā *Atomic* kļuva par vienu no pirmajiem pilna spektra slēpošanas aprīkojuma (slēpes, stiprinājumi, zābaki un nūjas0 ražotājiem.
Ražošanas maksimums sasniegts 1991. un 1992. gadā, kad saražoti 831 tūkstoši pāri slēpju.

*Atomic* iekļuva finanšu grūtībās liela produkcijas brāķa īpatsvara dēļ, pārejot uz *Schalenski* tehnoloģiju, kā arī kļūdām snovborda buma tirgū.
1994. gadā *[[BAWAG]]* banka ierosināja *Atomic* maksātnespēju. 1994. gada novembrī uzņēmumu par 918,7 miljoniem šiliņiem (66,8 miljoniem eiro) nopirka Somijas sporta aprīkojuma ražotājs *[[Amer Sports]]*.

## Attēlu galerija

Attēls:2017-02-11 (01) Skis from Salomon und Atomic in Annaberg, Lower Austria.jpg|Salomon/Atomic
Attēls:Stephan Eberharter Kitzbuehel 2000.jpg|Stefans Eberharters ar kalnu slēpēm
Attēls:Matti Hautamaeki.jpg|Mati Hautameki ar tramplīnlēkšanas slēpēm
Attēls:Atomic 'Sport Classic' 001.tiff|*Atomic* slēpju zābaks


## Atsauces

## Ārējās saites

* ''Atomic'' vietne
UNESCO Pasaules mantojuma vietas Ekvadorā

Sarakstā apkopotas tās **vietas [[Ekvadora|Ekvadorā]], kas iekļautas [[UNESCO Pasaules mantojuma saraksts|UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā]]**. Kopā UNESCO sarakstā ir iekļautas oficiāli **5 vietas** (3 — kultūras objekts un 2 — dabas objekti), savukārt 5 vietas ir iekļautas oficiālajā kandidātu sarakstā. Ekvadora Pasaules mantojuma konvenciju ratificējusi 1975. gada 16. jūnijā. 

## Sarakstā iekļautie objekti
 

## Sarakstā iekļauto objektu izvietojums

## Kandidātu sarakstā esošie objekti

## Atsauces
Japan Animator Expo

ir 2014. gada japāņu mākslas animācijas īsfilmu ONA, kuru apkopoja Hideaki Anno. Projekts ir izstrādāts, lai piesaistītu plašāku uzmanību japāņu jaunajiem animatoriem. Projektā ir piedalījušies tādi Japānas mākslinieki kā Hirojuki Imaiši un Kazujoši Katajama. Logotipu ir zīmējis Hajao Mijadzaki.

## Sēriju saraksts

## Atsauces

## Ārējās saites
*  
*
UNESCO Pasaules mantojuma vietas Sentkitsā un Nevisā

Sarakstā apkopotas tās **vietas [[Sentkitsa un Nevisa|Sentkitsā un Nevisā]], kas iekļautas [[UNESCO Pasaules mantojuma saraksts|UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā]]**. UNESCO sarakstā ir iekļauta **1 vieta** (kultūras objekts), savukārt 2 vietas ir iekļautas oficiālajā kandidātu sarakstā. Sentkitsa un Nevisa Pasaules mantojuma konvenciju ratificējusi 1986. gada 10. jūlijā.

## Sarakstā iekļautie objekti

## Sarakstā iekļauto objektu izvietojums

## Kandidātu sarakstā esošie objekti

## Atsauces
Karaspēka grupa "Vidus"

**Karaspēka grupa "Vidus"** () jeb  **armiju grupa "Centrs"** (, ) bija viena no trim Vācijas izveidotajām armiju grupām, kas Otrā pasaules kara laikā veica iebrukumu Padomju Savienībā. Karaspēka grupa "Vidus" tika izveidota 1941. gada jūnijā — tieši pirms operācijas "Barbarosa" sākuma. 1941. gada nogalē karaspēka grupa "Vidus" piedzīvoja savu pirmo lielo sakāvi kaujā par Maskavu, kas beidzās ar to, ka praktiski visa armiju grupa līdz 1943. gada vasarai lielākoties palika stacionārā stāvoklī, neuzņemoties gandrīz nekādu stratēģisko iniciatīvu Austrumu frontē. 1943. gada jūlijā karaspēka grupa "Vidus" aktīvi piedalījās nesekmīgajā Kurskas kaujā, atbalstot vācu uzbrukuma ziemeļu flangu. 1944. gada vasarā — Sarkanās armijas stratēģiskās ofensīvas (operācijas "Bagrations") rezultātā — karaspēka grupa "Vidus" gandrīz tika pilnībā iznīcināta. 1945. gada janvārī karaspēka grupa "Vidus" tika ielenkta Kēnigsbergas maisā un tika pārdēvēta par karaspēka grupu "Ziemeļi".

## Komandieri

Bundesarchiv Bild 146-1977-120-11, Fedor von Bock.jpg|Ģenerālfeldmaršals Fedors fon Boks (no 1941. gada 22. jūnija) 
Bundesarchiv Bild 146-1973-139-14, Günther v. Kluge.jpg|Ģenerālfeldmaršals Ginters fon Klūge (no 1941. gada 19. decembra) 
Ernst Bernhard Wilhelm Busch.jpg|Ģenerālfeldmaršals Ernsts Bušs (no 1943. gada 29. oktobra)
Walther Model on the front.jpg|Ģenerālfeldmaršals Valters Models (no 1944. gada 28. jūnija)
BUNDESARCHIV, Georg-Hans Reinhardt 1.jpg|Ģenerālpulkvedis Georgs Hanss Reinharts (no 1944. gada 16. augusta)
Bundesarchiv Bild 183-L29176, Ferdinand Schörner.jpg |Ģenerālpulkvedis Ferdinands Šerners (no 1945. gada 17. līdz 25. janvārim)

## Literatūra
*Frieser, Karl-Heinz; Schmider, Klaus; Schönherr, Klaus; Schreiber, Gerhard; Ungváry, Krisztián; Wegner, Bernd (2007). Die Ostfront 1943/44 – Der Krieg im Osten und an den Nebenfronten [The Eastern Front 1943–1944: The War in the East and on the Neighbouring Fronts]. Das Deutsche Reich und der Zweite Weltkrieg [Germany and the Second World War] (in German). Vol. VIII. München: Deutsche Verlags-Anstalt. ISBN 978-3-421-06235-2.
*Gerlach, C. Kalkulierte Morde. Hamburg Edition, 2000
*Tessin, Georg (1980). Die Landstreitkräfte: Namensverbände / Die Luftstreitkräfte (Fliegende Verbände) / Flakeinsatz im Reich 1943–1945 [Ground forces: Named units and formations / Air forces (Flying units and formations) / Anti–aircraft service in the Reich 1943–1945]. Verbände und Truppen der deutschen Wehrmacht und Waffen–SS im Zweiten Weltkrieg 1939–1945 (in German). Vol. 14. Osnabrück: Biblio. ISBN 3-7648-1111-0.
*Ustinov, Dmitriy. Geschichte des Zweiten Welt Krieges, Volume 10. Berlin: Militärverlag der Deutschen Demokratischen Republik, 1982

## Skatīt arī
* Karaspēka grupa "Ziemeļi"
* Karaspēka grupa "Dienvidi"

## Atsauces
Sudmaļu ūdenskritumi

**Sudmaļu ūdenskritumi**, **Valgales ūdenskritumi** vai **Valgales rumba** atrodas Abavas pietekas Valgales upē Talsu novada Abavas pagastā, Abavas senlejas dabas parka teritorijā. Izvietojušies iepretim Sudmaļu mājām ap 400 m no upes ietekas Abavā, pie vecajām ūdensdzirnavām. Ūdenskritumi izveidojušies Pļaviņu svītas dolomītos. Augšējā ūdenskrituma pirmā kāple ir 0,3 m augsta, apakšējā — 0,6 m augsta, platums ap 10 m. Aptuveni 100 m lejāk atrodas 0,6 m augstais un 6 m platais apakšējais ūdenskritums. Ūdenskritumi kopš 1957. gada ir aizsargājams dabas piemineklis.

## Stāvoklis ziemā
Tek samērā liels ūdens daudzums, leduskritumi nav novēroti.

## Atsauces
267. mikroautobusu maršruts (Rīga)

**267. mikroautobusu maršruts** ir slēgts Rīgas sabiedriska transporta maršruts, kas kursēja no Stacijas laukuma līdz MAN-TESS. Maršruts tika slēgts 2016. gada 2. janvarī.

## Maršruts
**[[Stacijas laukums (Rīga)|Stacijas laukums]]** — **MAN-TESS** kursēja pa šādām ielām: Marijas iela, Satekles iela, E.Birznieka-Upīša iela, Lāčplēša iela, K.Valdemāra iela, Duntes iela, Tilta iela,  Sarkandaugavas iela, Lāpstu iela un  Tvaika iela.

**MAN-TESS** — **Stacijas laukums** kursēja pa šādām ielām: Tvaika iela, Lāpstu iela, Sarkandaugavas iela, Tilta iela, Duntes iela, K.Valdemāra iela, Lāčplēša iela, E.Birznieka-Upīša iela, Dzirnavu iela, Satekles iela un Marijas iela.

## Pieturvietas
267. mikroautobusu maršrutā pavisam kopā bija 46 pieturas, pa 23 katrā virzienā.

## Ārējās saites
* http://saraksti.rigassatiksme.lv/index.html#minibus/203/a-b
* 

## Skatīt arī
* Mikroautobusu satiksme Rīgā
* Rīgas satiksme