open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Vaškivci

**Vaškivci** () ir pilsēta Ukrainas rietumu daļā, Čerņivcu apgabala rietumos, Vižnicjas rajonā, Čeremošas upes labajā krastā.

## Vēsture
Rakstos pirmoreiz minēta 1431. gadā. Atradās Moldāvijas kņazistes sastāvā. No 1774. gada — Hābsburgu impērijas (Austroungārijas sastāvā. No 1918. līdz 1940. gadam — Rumānijā. 1940. gadā, pamatojoties uz Molotova-Ribentropa paktu, tā iekļāvās PSRS. 1941. gadā, Vācijai iebrūkot PSRS, tā atkal iekļāvās Rumānijā, bet pēc Vācijas sakāves — PSRS. No 1991. gada — Ukrainas pilsēta.

## Ārējās saites
Turcijas premjerministru uzskaitījums

Šajā uzskaitījumā apkopoti **[[Turcija]]s premjerministri**, kopš šāda amata izveidošanas 1920. gadā, Turcijas neatkarības kara laikā līdz 2016. gadam, kad amats tika likvidēts un aizvietots ar viceprezidenta amatu. Premjerministrs bija Turcijas valdības un Ministru kabineta vadītājs.

## Uzskaitījums

### [[Attēls:Ottoman flag alternative 2.svg|30px]] [[Turcijas Lielā nacionālā asambleja|Lielā Nacionālā Asambleja]] (1920—1923)

### [[Attēls:Flag of Turkey.svg|30px]] [[Turcijas Republika]] (1923 — mūsdienas) [[Attēls:Emblem of Turkey.svg|30px]]
Sofiko Čiaureli

**Sofiko Čiaureli** (; ; dzimusi , mirusi ) bija padomju / gruzīnu teātra un kino aktrise. Čiaureli piešķirti Gruzijas PSR Tautas skatuves mākslinieces (1976) un Armēnijas PSR Tautas skatuves mākslinieces (1979) goda nosaukumi, bijusi PSRS Valsts prēmijas laureāte (1980).

## Biogrāfija
Sofiko Čiaureli piedzima Tbilisi kinorežisora Mihaila Čiaureli un aktrises Veriko Andžaparidzes ģimenē. Sofiko izlēma pievērsties aktiermākslai 16 gadu vecumā. Viņa devās uz Maskavu, kur par režisoru gribēja mācīties viņas topošais vīrs Georgijs Šengelaja. Abi iestājās Vissavienības Valsts kinematogrāfijas institūtā, kuru Sofiko pabeidza 1960. gadā.

Pēc studijām atgriezusies Gruzijā, Čiaureli strādāja K. Mardžanišvili vārdā nosauktajā Tbilisi akadēmiskajā teātrī (1960—1964, 1968–2008) un Šotas Rustaveli vārdā nosauktajā Gruzijas akadēmiskajā teātrī (1964—1968). Čiaureli filmējusies vairāk nekā 100 filmās. Pazīstamākās lomas bijušas Georgija Danelijas filmā "Neskumsti!" (1969), Georgija Šengelaja filmā mūziklā "Verijas kvartāla melodijas" (1973), Tengiza Abuladzes filmā "Vēlmju koks" (*Древо желания*, 1977), Sergeja Paradžanova filmās "Granāta krāsa" (1968), "Leģenda par Suramas cietoksni" (1985), "Ašiks Keribs" (1988). Plašu popularitāti ieguva ar lomu kinostudijas "Mosfilm" TV detektīvfilmā "Meklējiet sievieti" (1982).

Mirusi pēc ilgstošas slimības 2008. gadā 70 gadu vecumā. Apglabāta Tbilisi Didubuiskas panteonā līdzās savam otrajam vīram Kote Maharadzem.

## Atsauces

## Ārējās saites

* ''Софико Чиаурели: мать маленького принца'' Intervija ar Sofiko Čiaureli, АиФ.ru
Grotūzis

**Grotūzis** ir ciems Smiltenes novada Smiltenes pagastā, Smiltenes ziemeļrietumu pievārtē. Atrodas pagasta centrālajā daļā 3,1 km no pagasta centra Kalnamuižas, 2,2 km no novada centra Smiltenes un 135,9 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atrodas nomaļus no valsts autoceļiem.

## Iedzīvotāji
### Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSP un OSP datiem.

## Atsauces
Fēlikss Gvatari

**Pjērs Fēlikss Gvatari** (; dzimis , miris ) bija franču psihoanalītiķis, psihiatrs, filozofs, semiotiķis un aktīvists.

Kopā ar Žilu Delēzu pazīstams kā diloģijas "Kapitālisms un šizofrēnija" (*Capitalisme et Schizophrénie*) autors. Pirmais tās sējums "Anti-Oidips" (*L'Anti-Œdipe*) tika izdots 1972. gadā, bet otrais — "Tūkstoš plato" (*Mille plateaux*) 1980. gadā. Pirms tam mācījās pie Žaka Lakāna. Vēlāk strādāja *La Borde* psihiatriskajā klīnikā. Darbojās ar antikolonistiskajā, trockistiskajā avīzē "Komunistiskais ceļš" (*La Voie Communiste*), aktīvi piedalījās 1968. gada studentu nemieros Francijā, pēc kuriem Parīzes VIII universitātē arī iepazinās ar savu domubiedru Delēzu. Astoņdesmitajos gados iekļāvās zaļo kustībā, attīstot ekozofijas jēdzienu.

## Ārējās saites
Ņikita Vitjugovs

**Ņikita Vitjugovs** (; dzimis  Ļeņingradā) ir Krievijas starptautiskais lielmeistars šahā (2007), kas kopš 2023. gada pārstāv Angliju.

## Biogrāfija
No 1997. līdz 2007. gadam piedalījies Krievijas junioru šaha čempionātos dažādās vecuma grupās. 2005. gadā uzvarējis Krievijas junioru šaha čempionātā U18 vecuma grupā. 2006. gadā dalījis pirmo vietu Krievijas junioru šaha čempionātā U20 vecuma grupā. 2007. gadā bijis 3. vietā Krievijas junioru šaha čempionātā U20 vecuma grupā. Pārstāvējis Krieviju Eiropas un Pasaules junioru šaha čempionātos, kuros izcīnījis 2 sudraba medaļas: 2005. gada Eiropas junioru šaha čempionātā U18 vecuma grupā un 2006. gada Pasaules junioru šaha čempionātā U20 vecuma grupā.

2002. gadā Sanktpēterburgā uzvarējis Mihaila Botviņņika memoriālā. 2005. gadā dalījis pirmo vietu Sanktpēterburgas šaha turnīrā *Baltās naktis*. 2007. gadā Hantimansijskā piedalījies Pasaules kausa izcīņā šahā pēc izslēgšanas sistēmas, kurā 1. kārtā zaudējis Konstantinam Sakajevam. 2008. gadā dalījis pirmo vietu starptautiskajā šaha turnīrā Rennē un uzvarējis Krievijas kausa izcīņā šahā. 2009. gadā izcīnījis bronzas medaļu Krievijas šaha čempionātā. 2011. gadā dalījis pirmo vietu Maskavas starptautiskajā šaha turnīrā *Aeroflot Open* un Sanktpēterburgas šaha kluba sastāvā uzvarējis Eiropas šaha klubu kausa izcīņā. 2013. gadā dalījis pirmo vietu Gibraltāras šaha festivālā. 2017. gada decembrī izcīnījis 2. vietu Krievijas šaha čempionātā. 2018. gada septembrī Čeļabinskas apgabala Satkas pilsētā dalījis 10.-11. vietu Krievijas vīriešu šaha čempionāta superfinālā. 2019. gada augustā Iževskā izcīnījis 2. vietu Krievijas vīriešu šaha čempionāta superfinālā. 2020. gada decembrī Maskavā dalījis 7.-8. vietu Krievijas vīriešu šaha čempionāta superfinālā.

2021. gada oktobrī Ufā uzvarējis Krievijas šaha čempionāta superfinālā. 2021. gada novembrī Rīgā ierindojies 23. vietā 2021. gada "FIDE Chess.com Grand Swiss" turnīrā. 2023. gada novembrī Daglasā ierindojies 24. vietā "FIDE Grand Swiss" turnīrā. 2025. gada septembrī Samarkandā ierindojies 63. vietā "FIDE Grand Swiss" turnīrā.

Pārstāvējis Krievijas komandu lielākajos komandu šaha turnīros:
* Pasaules šaha olimpiādēs piedalījies 2 reizes (2010, 2018). Komandu vērtējumā izcīnījis bronzas (2018) medaļu;
* Pasaules komandu šaha čempionātos piedalījies 5 reizes (2010-2017). Komandu vērtējumā izcīnījis 2 zelta (2010, 2013) un sudraba (2017) medaļas. Individuālajā vērtējumā izcīnījis 2 zelta (2010, 2011) un bronzas (2013) medaļas;
* Eiropas komandu šaha čempionātā piedalījies 2 reizes (2017-2019). Komandu vērtējumā izcīnījis zelta (2019) un sudraba (2017) medaļu, bet individuālā vērtējumā izcīnījis zelta (2017) medaļu.

Par panākumiem turnīros FIDE 2006. gadā Vitjugovam piešķīrusi starptautiskā meistara (IM), bet 2007. gadā - starptautiskā lielmeistara (GM) nosaukumu. Kopš 2023. gada augusta šaha turnīros pārstāv Angliju.

## Atsauces

## Ārējās saites
Morbillivirus

***Morbillivirus*** ģints (morbillivīrusi jeb masalu vīrusi) pieder pie *Mononegavirales* kārtas, paramiksovīrusu dzimtas. Dabīgie vīrusa saimnieki ir cilvēki, suņi, kaķi, liellopi un vaļveidīgie. Šajā ģintī pašlaik ir iekļautas septiņas sugas. Slimības, kuras izraisa vīrusi, kas iekļauti šajā ģintī: masalas, gaļēdāju mēris, govju mēris, mazo atgremotāju mēris.

## Taksonomija

## Struktūra
Morbillivīrusu virions ir apvalkots, sfērisks. Tā diametrs ir aptuveni 150&#x20;nm. Genoms ir lineārs, ap 15-16kb garš. Genoms kodē 8 olbaltumvielas.

## Dzīves cikls
Vīrusa replikācija notiek citoplazmā. Vīrusa iekļūšanai šūnā tas piestiprinās pie saimniekorganisma šūnas, izmantojot, piemēram, CD46, SLAM vai Nectin4 receptorus. Lai vairotos, vīruss izmanto negatīvo RNS vīrusu replikācijas modeli. Vīruss saimniekorganisma šūnu pamet pumpurojoties. Cilvēki, gaļēdāji, atgremotāji, vaļveidīgie un roņi kalpo kā dabiski vīrusa saimnieki. Vīrusa transmisija no viena indivīda otram visbiežāk notiek aerogēnā ceļā.

## Atsauces
Oleksandrs Ipatovs

**Oleksandrs Ipatovs** (, ; dzimis  Ļvivā) ir Ukrainas starptautiskais lielmeistars šahā (2011), kas no 2009. līdz 2012. gadam ir pārstāvējis Spāniju, bet no 2012. gada pārstāv Turciju.

## Biogrāfija
Šahu iemācījies spēlēt četru gadu vecumā. Četras reizes kļuvis par Ukrainas junioru šaha čempionāta laureātu U10 (2003), U14 (2007), U16 (2008) un U20 (2008) vecuma kategorijās. Piedalījies Eiropas un Pasaules junioru šaha čempionātos, kuros izcīnījis zelta (2012) un sudraba (2013) medaļas Pasaules junioru šaha čempionātā U20 vecuma grupā.

2008. gadā Lemānā dalījis pirmo vietu starptautiskajā šaha turnīrā *Open du Mans*. 2009. gadā kopā ar Aleksandru Fieru dalījis pirmo vietu šaha turnīrā Sabadeļā (Spānija). 2011. gadā dalījis pirmo vietu starptautiskajā šaha turnīrā Retimnonā (Grieķija). 2012. gadā Bulgārijā dalījis otro vietu starptautiskajā šaha turnīrā *1st Grand Europe Open*. 2013. gadā kļuvis par Turcijas šaha čempionāta bronzas medaļas ieguvēju. 2013. gadā Trumsē piedalījies Pasaules kausa izcīņā šahā pēc izslēgšanas sistēmas, kurā 1. kārtā zaudējis Veslijam So. 2015. gada Pasaules kausa izcīņā šahā 1. kārtā uzvarējis Ivanu Čeparinovu, bet 2. kārtā piekāpies Pavlo Eļjanovam.

Pārstāvējis Turcijas komandu lielākajos komandu šaha turnīros:
* Pasaules šaha olimpiādēs piedalījies 3 reizes (2012-2016);
* Eiropas komandu šaha čempionātos piedalījies 2 reizes (2013-2015);
* Pasaules komandu šaha čempionātā piedalījies 2013. gadā.

Par panākumiem turnīros FIDE 2008. gadā Ipatovam piešķīrusi starptautiskā meistara (IM), bet 2011. gadā - starptautiskā lielmeistara (GM) nosaukumu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Serbijas prezidentu uzskaitījums

Šajā uzskaitījumā apkopoti **[[Serbija]]s prezidenti**, kopš 1944. gada. Uzskaitījumā iekļauti Serbijas Sociālistiskās Republikas (Dienvidslāvijas Sociālistiskās Federatīvās Repblikas sastāvdaļa no 1944. līdz 1992. gadam) valsts vadītāji, Serbijas Republikas (Serbijas un Melnkalnes sastāvdaļa no 1992. līdz 2006. gadam) prezidenti un Serbijas prezidenti kopš 2006. gada, kad atdalījas Melnkalne.

## Uzskaitījums
### [[Serbijas Sociālistiskā Republika]] ([[Dienvidslāvijas Sociālistiskā Federatīvā Republika|Dienvidslāvija]]s sastāvdaļa) (1944 — 1991)

### [[Serbijas Republika (1992-2006)|Serbijas Republika]] ([[Serbija un Melnkalne|Serbijas un Melnkalnes]] sastāvdaļa) (1991 — 2006)

### [[Attēls:Flag of Serbia.svg|30px]] [[Serbijas Republika]] (2006 — mūsdienas) [[Attēls:Coat of arms of Serbia.svg|30px]]
Serbu Republikas prezidentu uzskaitījums

Šajā uzskaitījumā apkopoti **[[Serbu Republika]]s prezidenti**, kopš tās izveidošanas 1992. gadā. Serbu Republika ir valstisks veidojums Bosnijas un Hercegovinas teritorijā, kas izveidojās pēc Deitonas miera līguma parakstīšanas.

## Uzskaitījums
### [[Attēls:Flag of the Republika Srpska.svg|30px]] Serbu Republika (1992 — mūsdienas) [[Attēls:Seal of Republika Srpska.svg|30px]]

## Skatīt arī
* Serbu Republikas premjerministru uzskaitījums
Rīgas Skolotāju institūts

thumb|270px|Rīgas Skolotāju institūta internāta (R.S.I.I.) ēka Talsu ielā 7a Āgenskalnā.
thumb|270px|Agrākā Rīgas Skolotāju institūta ēkas (nojauktas).
**Rīgas (Valsts) Skolotāju institūts** (RSI) bija valsts uzturēta pedagoģiskā augstskola, kas atradās Liepājas ielā Rīgā (tagadējās Paula Stradiņa Klīniskās universitātes slimnīcas poliklīnikas un citās apkārtējās vienstāva koka ēkās). Institūta internāts atradās Talsu ielā 7a. Institūta dibinātājs un pirmais direktors bija Ludis Bērziņš.

## Vēsture
Kad 1915. gadā Rīgas 2. pilsētas slimnīcu pārveidoja par Krievijas impērijas Sarkanā Krusta lazareti, infekcijas slimību ārstēšanai uzcēla četras atsevišķi stāvošas koka barakas, ko izmantoja arī Vācijas karaspēks pēc Rīgas ieņemšanas 1918. gadā. Pēc Latvijas brīvības cīņu noslēguma slimnīcas ēkās un barakās atradās no Krievijas atbraukušo bēgļu karantīnas punkts un bērnu patversme, vēlāk Iekšlietu ministrijas valsts emigrantu nams, Rīgas bērnunama nodaļa "Māte un bērns" un bērnu sile. Trīs koka barakās 1922. gadā uzsāka darboties Rīgas Skolotāju institūts, tā galvenā ēka līdz 1924. gadam atradās agrākajā Pihlava namā Talsu ielā 7a, kurā vēlāk palika vienīgi institūta internāts. 

1938. gadā institūtu pārcēla uz Cēsīm, kur tas līdz 1940. gadam darbojās kā Cēsu Skolotāju institūts bijušās Bērzaines ģimnāzijas ēkā.

## Atjaunošana un pārveide
Pēc Otrā pasaules kara 1946. gadā nodibināja Rīgas Pirmsskolas darbinieku pedagoģisko skolu, ko 1957. gadā pārveidoja par **Rīgas Pedagoģisko skolu**. 
1987. gadā tika nodibināta Rīgas 2. pedagoģiskā skola, kas savu darbību uzsāka jaunuzceltajā ēkā Imantas 7. līnijā Rīgā. 1992. gadā atbilstoši Latvijas Izglītības un zinātnes ministrijas izdotajam rīkojumam uz abu pedagoģisko skolu bāzes tika izveidoti Rīgas un Imantas skolotāju institūti.

1994. gadā tika dibināta Rīgas Pedagoģijas augstskola, par tās pirmo rektoru kļuva Juris Stabiņš. 1995. gadā viņš to pārveidoja par Rīgas Pedagoģijas un izglītības vadības augstskolu.

## Literatūra
* Rīgas Skolotāju institūts Latvijas valsts 10 gadu atcerē

## Ārējās saites
* Rīgas Skolotāju institūts fotogrāfijas

## Atsauces
Ašots Nadanjans

**Ašots Nadanjans** (; dzimis  Baku) ir Armēnijas starptautiskais meistars šahā (1997).

## Biogrāfija

Šahu iemācījies spēlēt septiņu gadu vecumā. Trīs reizes piedalījies PSRS junioru šaha čempionātos (1987, 1988, 1989) un tikpat reizes spēlējis Armēnijas šaha čempionātu finālos (1997, 1998, 1999). 1992. gadā dalījis pirmo vietu starptautiskajā šaha turnīrā Čenstohovā. 1996. gadā uzvarējis starptautiskajā šaha turnīrā Tbilisi. Pārstāvējis Armēnijas komandu Pasaules šaha olimpiādē 1996. gadā. 1999. gadā piedalījies pirmajā Eiropas individuālajā šaha čempionātā. 2013. gadā Hantimansijskā piedalījies Pasaules čempionātos ātrajā šahā un šaha ātrspēlē.

Par panākumiem turnīros FIDE 1997. gadā Nadanjanam piešķīrusi starptautiskā meistara (IM) nosaukumu.

1996. gadā izstrādājis un ieviesies šaha turnīru praksē oriģinālu variantu Grīnfelda aizsardzībā, kas nosaukts viņa vārdā. 

1994. gadā beidzis Armēnijas valsts fiziskās kultūras un sporta institūtu programmā "Šaha treneris". No 1999. līdz 2001. gadam bijis Kuveitas šaha izlases treneris, no 2005. līdz 2010. gadam trenējis Singapūras šaha izlasi. Kopš 2011. gada ir Levona Aronjana sekundants.

Pazīstams arī ar saviem aforismiem. 2013. gadā uzņemts Maskavas aforistikas klubā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Ivans Čeparinovs

**Ivans Čeparinovs** (; dzimis  Asenovgradā) ir Bulgārijas starptautiskais lielmeistars šahā (2004). Kopš 2018. gada pārstāv Gruziju.

## Biogrāfija
Šahu iemācījies spēlēt piecu gadu vecumā. 2000. gadā kļuvis par Bulgārijas junioru šaha čempionu un izcīnijis trešo vietu vienā no Veikanzē (Nīderlande) šaha festivāla blakusturnīriem. 2002. gadā dalījis otro vietu Linaresas starptautiskajā šaha turnīrā un uzvarējis Mondarisas (Spānija) starptautiskajā šaha turnīrā. 2003. gadā Pančevas (Serbija) starptautiskajā šaha turnīrā dalījis pirmo vietu kopā ar Mihaju Šubi un atkārtoti uzvarējis Mondarisas starptautiskajā šaha turnīrā. 2004. gadā Sofijā uzvarējis Bulgārijas šaha čempionātā un vairākos starptautiskos šaha turnīros Spānijā. 2005. gadā atkārtoti uzvarējis Bulgārijas šaha čempionātā un starptautiskajā šaha turnīrā Linaresā. Tajā pašā gadā piedalījies Pasaules kausa izcīņā šahā pēc izslēgšanas sistēmas Hantimansijskā, kur 3. kārtā zaudējis Magnusam Karlsenam. 2006. gadā dalījis otro vietu Pamplonas starptautiskajā šaha turnīrā (uzvarējis Ruslans Ponomarjovs). 2007. gadā uzvarējis starptautiskajos šaha turnīros Malmē, Morēlijā (Meksika) un piedalījies Pasaules kausa izcīņā šahā, kur ceturtdaļfinālā atkal piekāpies Karlsenam. 2012. gadā trešo reizi kļuvis Bulgārijas šaha čempionu, kā arī dalījis 1. vietu Kopenhāgenas starptautiskajā šaha turnīrā *Politiken Cup*. 2014. gadā uzvarējis Albenas (Bulgārija) starptautiskajā šaha turnīrā. 

2007. gadā Spānijas komandas *CA Linex Magic Mérida* sastāvā uzvarējis Eiropas šaha klubu kausā.

2021. gada novembrī Rīgā ierindojies 79. vietā 2021. gada "FIDE Chess.com Grand Swiss" turnīrā. 2023. gada novembrī Daglasā ierindojies 17. vietā "FIDE Grand Swiss" turnīrā. 2025. gada septembrī Samarkandā ierindojies 74. vietā "FIDE Grand Swiss" turnīrā.

Pārstāvējis Bulgārijas komandu lielākajos komandu šaha turnīros:
* Pasaules šaha olimpiādēs piedalījies 7 reizes (2002-2014);
* Eiropas komandu šaha čempionātos piedalījies 6 reizes (1970-1980).

Par panākumiem turnīros FIDE 2004. gadā Čeparinovam piešķīrusi starptautiskā lielmeistara (GM) nosaukumu. Bijis Veselina Topalova palīgs mačos par Pasaules šaha čempiona nosaukumu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Boņuks 2016

**Latgaliešu kultūras gada balva "Boņuks 2016"** norisinājās 2017. gada 26. februārī Rēzeknē Latgales vēstniecībā "Gors". Balvu pasniegšana norisinājās jau devīto reizi.

## Komisija

Balvas „Boņuks 2016” vērtēšanas komisijā darbojās 25 pērnā gada balvas ieguvēji un pieaicinātie attiecīgās sfēras pārzinātāji: mūziķis un latgalisko projektu vadītājs, Latgaliešu kultūras gada balvas dibinātājs Guntis Rasims, režisors Viesturs Kairišs, ērģelniece Iveta Apkalna, Lūznavas muižas vadītāja Iveta Balčūne, tulkotājs Guntars Godiņš, literāte un žurnāliste Evika Muizniece, dzejnieks un literatūrzinātnieks Valentīns Lukaševičs, dzejniece Anita Mileika, latgaliešu tradicionālās kultūras eksperte Ruta Cibule, režisore Māra Zaļaiskalns, komponiste Ilona Rupaine, etnomuzikoloģe Asnate Rancāne, literatūrzinātniece Ilga Šuplinska, dzejniece un žurnāliste Anna Rancāne, Kārsavas novada izpilddirektors Toms Vorkalis, producentu apvienība “3 KM” pārstāvji, raidījuma “Sajūti Latgali!” veidotāji Sandra un Jānis Rimicāni, mūziķis Arnis Slobožaņins, komponists Andrejs Selickis, mūziķis Artūrs Uškāns, portāla “Latgalīšu kutlurys gazeta” vadītāja Laura Melne, Latvijas Radio Latgales studijas vadītāja Renāte Lazdiņa, latgaliešu kultūrvides aktīviste un projektu vadītāja Edīte Husare, literāts un mūziķis, Latgaliešu kultūras gada balvas dibinātājs Oskars Orlovs un Latgales vēstniecības GORS vadītāja Diāna Zirniņa.

## Nominācijas sabiedrības un kultūras kategorijā

## Nominācijas mūzikas kategorijā

## Nominācijas literatūras kategorijā

## Atsauces
2018. gada FIFA Pasaules kausa kvalifikācija — CONMEBOL zona

**[[2018. gada FIFA Pasaules kauss|2018. gada FIFA Pasaules kausa]] CONMEBOL zonas [[2018. gada FIFA Pasaules kausa kvalifikācija|kvalifikācija]]** bija atlases sacensības Dienvidamerikas Futbola konfederācijas (CONMEBOL) izlasēm FIFA Pasaules kausa finālturnīram, kas 2018. gadā notiks Krievijā. Kvalifikācija notika no  līdz . Tajā tika noskaidrotas četras izlases, kas pa tiešo kvalificējās finālturnīram, kā arī vēl viena izlase, kas starpkonfederāciju izslēgšanas spēlēs 2017. gada novembrī sacentās ar Okeānijas zonas (OFC) uzvarētājiem. 

## Formāts
Visas 10 reģiona izlases aizvadīja divu apļu turnīru ar spēlēm savā un pretinieku laukumā. Četras labākās izlases kvalificējās finālturnīram, bet 5. vietas ieguvēji par ceļazīmi uz finālturnīru sacentās starpkontinentu izslēgšanas spēlēs.  izlozē tika noskaidrots, ka CONMEBOL 5. vietas pretinieki šajās spēlēs ir Okeānija zonas (OFC) uzvarētāji.

## Turnīra tabula

## Starpkonfederāciju izslēgšanas spēles

|}

## Kvalificējušās komandas

## Atsauces

## Ārējās saites
* CONMEBOL zonas PK kvalifikācija FIFA vietnē 
* PK kvalifikācija CONMEBOL vietnē
Vēl viens laimīgs rīts

**"Vēl viens saulains rīts "** ir Normunda Rutuļa devītais solo albums, kas tapis 2016.gadā. Aranžējumu autors Jānis Ķirsis. Producēja Normunds Rutulis. Ieraksts veikts Jāņa Ķirša studijā, Rīgā. Ierakstā piedalījās arī Jānis Ķirsis, Rūdolfs Dankfleds, Rihards Goba, Raimonds Ozols un Edvīns Ozols. Dziesmas komponējis Ingus Feldmanis.

Otrā albuma singla "Tevis ilgojos" ierakstā piedalījās dziedātāja Ieva Kerēvica.. Miksēja un master veidoja Kristaps Cērps, Stokholmā, Rudlies studio. 
Albums publicēts 2017. gada 22. maijā.

## Dziesmu saraksts

## Atsauces

## Ārējās saites
* http://www.tvnet.lv/muzika/videoaudio/645465-rutulim_jauna_dziesma_un_pabeigts_albums 
* http://www.tvnet.lv/muzika/videoaudio/650831-rutulis_un_kerevica_publisko_pavasarigo_tevis_ilgojos
Berlīnes Tehniskā universitāte

**Berlīnes Tehniskā universitāte** () ir izpētes universitāte, kas atrodas Berlīnē, Vācijā. Universitātē ir deviņas fakultātes. Skola tagadējā veidolā dibināta 1946. gadā. Pēc 2016. gada datiem universitātē studē 33 933 studenti. Vairāk kā 20% no kopējā studentu skaita veido ārzemju studenti, kas to veido par vienu no lielākajām ārzemju studentu proporcijām Vācijā.

Tā ir viena no labākajām universitātēm Vācijā. Pēc 2017. gada datiem universitāte labāko universitāšu sarakstā ierindojas 82. vietā pasaulē un 7. vietā Vācijā, bet tehnisko universitāšu sarakstā ierindojas 40. vietā pasaulē un 3. vietā Vācijā. Universitāti ir pabeiguši desmit Nobela miera prēmijas laureāti kā, piemēram, vācu ķīmiķis Fricis Hābers.

## Atsauces

## Ārējās saites
Zastavnas rajons

**Zastavnas rajons** () ir Ukrainas administratīvā iedalījuma vienība Čerņivcu apgabala ziemeļos. Robežojas ar Čerņivcu apgabala Hotinas rajonu austrumos, Novoselicjas rajonu dienvidaustrumos, Čerņivcu pilsētu dienvidos un Kicmaņas rajonu rietumos, Ivanofrankivskas apgabala Horodenkas rajonu ziemeļrietumos, kā arī Ternopiļas apgabala Zaļiščiku rajonu ziemeļos un Borščivas rajonu ziemeļaustrumos.

Pēc etniskā sastāva iedzīvotāju absolūtais vairākums ir ukraiņi (98 %).

## Ārējās saites
Hinzenberg

***Hinzenberg*** var būt šādu apdzīvoto vietu vai bijušo muižu vāciskais nosaukums:
* Inčukalns Inčukalna pagastā;
* Incēni Vecpiebalgas pagastā.
2018. gada FIFA Pasaules kausa kvalifikācija — OFC zona

**[[2018. gada FIFA Pasaules kauss|2018. gada FIFA Pasaules kausa]] OFC zonas [[2018. gada FIFA Pasaules kausa kvalifikācija|kvalifikācija]]** bija atlases sacensības Okeānijas Futbola konfederācijas (OFC) izlasēm FIFA Pasaules kausa finālturnīram, kas 2018. gadā notiks Krievijā. Kvalifikācija notika no  līdz . Tajā tika noskaidrota viena izlase, kas starpkonfederāciju izslēgšanas spēlēs sacentās ar Dienvidamerikas zonas (CONMEBOL) 5. vietas ieguvējiem.

## Formāts
Kvalifikācija noritēja trīs posmos:
# 4 vājākās reģiona izlases pēc FIFA Pasaules ranga (ASV Samoa, Kuka Salas, Samoa un Tonga) izspēlēja savstarpēju viena apļa turnīru — uzvarētājs kvalificējās otrajam posmam;
# Pārējās 7 komandas un pirmā posma uzvarētāji izveidoja divas grupas pa 4 komandām — katras grupas trīs labākās komandas kvalificējās trešajam posmam;
# 6 komandas tika sadalītas divās grupās un izspēlēja divu apļu grupu turnīru ar spēlēm savā un pretinieku laukumā — katras grupas 1. vietas ieguvēji iekļuva posma finālā, kura uzvarētājs kvalificējās starpkontinentu izslēgšanas spēlēm ar Dienvidamerikas zonas (CONMEBOL) 5. vietas ieguvējiem.

## Dalībvalstis

## Pirmais posms
Pirmajā posmā piedalījas četras vājākās (pēc FIFA Pasaules ranga) OFC izlases. Visas spēles tika aizvadītas Nukualofā, Tongā.

## Otrais posms
Otrā posma sacensības notika 2016. gada Okeānijas Nāciju kausa ietvaros. Katras apakšgrupas 3 labākās komandas kvalificējās trešajam posmam. Visas spēles tika aizvadītas Portmorsbi, Papua-Jaungvinejā.

### A grupa

### B grupa

## Trešais posms
Trešajā posmā iekļuvušās sešas izlases tika sadalītas divas apakšgrupās. Izloze notika  Oklendā, Jaunzēlandē.

### A grupa

### B grupa

### Fināls

|}

## Starpkonfederāciju izslēgšanas spēles

|}

## Atsauces

## Ārējās saites
* OFC zonas PK kvalifikācija FIFA vietnē 
* Okeānijas Futbola konfederācija
Augusts Jaunākais

**Augusts Jaunākais** (, dzimis , miris ) bija Velfu dinastijas Braunšveigas-Volfenbiteles hercogs no 1635. gada līdz sava mūža beigām.

## Biogrāfija
Bijis viens no sava laika izglītotākajiem cilvēkiem, no 1594. līdz 1599. gadam mācījies Rostokas un Tībingenes universitātēs. Pēc studiju beigšanas apmeties Hicazkerē, kur gandrīz 30 gadus nodarbojies ar dažādiem zinātniskiem pētījumiem.

1616. gadā Leipcigā ar vārdu *Gustavus Selenus* izdevis traktātu "Šahs vai Karaliskā spēle" (), kas bijusi viena no pirmajām šaham veltītajām vācu grāmatām. Grāmata bijusi ilustrēta ar nīderlandiešu mākslinieka Jākoba van der Heidena gravīrām un iekarojusi laikabiedru interesi. Grāmatā detalizēti aprakstīti gan mūsdienu šaha spēles noteikumi, gan tā sauktā kurjeršaha noteikumi, kas bijis populārs Vācijā no 13. līdz 18. gadsimtam. 1624. gadā Līneburgā izdevis savu otro grāmatu *Cryptomenyticae et Cryptographiae libri IX*.

1635. gadā mantojis Braunšveigas-Volfenbiteles hercoga titulu un kļuvis par Volfenbiteles hercogistes valdnieku. Pēc Trīsdesmitgadu kara hercogiste bijusi krietni izpostīta, un Augusts Jaunākais daudz pūļu veltījis saimnieciskās dzīves atjaunošanai, sakārtojot tiesību un nodokļu sistēmu. 1651. gadā viņš izdevis skolas reglamentu, bet 1657. gadā - baznīcas reglamentu. Nodibinājis Volfenbiteles bibliotēku, kurā savācis aptuveni 180000 dažādu grāmatu. Turpinājis arī savus zinātniskos pētījumus, kurus atspoguļojis grāmatās *Geschichte des Herrn Jesu* (1640) un *Evang. Kirchenharmonie* (1644).

Bijis precējies trīs reizes. Visās laulības kopā piedzimuši desmit bērni, no kuriem pieci miruši agrā bērnībā.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Biogrāfija
Maksimiliāns Glāzenaps

**Maksimiliāns Glāzenaps** (; 1845–1923) bija vācbaltiešu ķīmiķis. Rīgas politehnikuma (1878–1896), Rīgas Politehniskā institūta (1896–1919) un Latvijas Universitātes (1919–1923) ķīmijas tehnoloģijas profesors. Ķīmijas fakultātes dekāns (1882-1907). Veicis oriģinālus pētījumus par cukurbiešu ražošanas iespējām Latvijā (1884–1886) un kūdras purvu izmantošanu, vēlāk cementa, ģipša un kaļķu saistvielu ražošanu (1908). Ieteicis izmantot Baltezera ūdeņus Rīgas apgādei ar dzeramo ūdeni.

## Dzīvesgājums
Cēlies no Glāzenapu dzimtas Kurzemes atzara. Dzimis 1845. gada 21. jūnijā Ārlavā Talsu apriņķī Ferdinanda Glāzenapa un viņa sievas Emīlijas, dzimušas Grenēvicas, ģimenē. Studēja Rīgas politehnikuma Ķīmijas nodaļā (1867-1870). Bija Rīgas Politehnikuma asistents (1870–1873), docents (1873–1878) un profesors (1878–1896). Šajā laikā profesors Glāzenaps veica cukurbiešu audzēšanas izmēģinājumus Vidzemes un Kurzemes guberņu saimniecībās. Līdztekus bija V. Hartmaņa eļļas fabrikas tehniskais padomnieks (1874-1900) un no 1882. gada "Rīgas Industrijas laikraksta" (*Rigasche Industrie-Zeitung*) redaktors. 
1887. gadā ievēlēts par Rīgas Politehnikuma Ķīmijas nodaļas vadītāju.
thumb|left|200px|''Rigasche Industrie-Zeitung'' (1906. gada sējums).
Pēc Rīgas Politehniskā institūta izveides turpināja savu akadēmisko darbu kā profesors (1896–1914) un Ķīmijas nodaļas vadītājs (1887–1906), savāca plašu ķīmisko preču kolekciju. 1900. gadā, kad RPI Ķīmijas nodaļa pārcēlās uz jauno laboratoriju korpusu Kronvalda bulvārī 4, profesora Glāzenapa ķīmijas tehnoloģijas izstrādājumu kolekcijai ierādīja atsevišķu telpu. 1903. — 1915. gadā viņš vadīja RPI Ķīmisko pētījumu stacijas padomi. Pētīja javu saistvielu (ģipša, romāncementa, portlandcementa) ražošanu, rūgšanas tehnoloģiju, noskaidroja magnija kaitīgo ietekmi uz portlandcementu.  
1904. gadā viņš kopā ar profesoru Paulu Valdenu izvirzīja Vilhelmu Ostvaldu Nobela prēmijai, kuru Ostvalds saņēma 1909. gadā. 1907. gadā viņu iecēla par Valsts padomnieku. 1914. gadā pensionējās, tika ievēlēts par Rīgas Politehniskā institūta Goda locekli.

Vācu okupācijas laikā 1918. gadā bija Baltijas Tehniskās augstskolas profesors, Latvijas SPR laikā 1919. gadā arestēts, bet atbrīvots, pateicoties Paula Valdena centieniem. Pēc Latvijas Universitātes nodibināšanas atgriezās darbā, bija Ķīmijas fakultātes Neorganiskās ķīmijas tehnoloģijas profesors (1919–1923), Latvijas Republikas Tirdzniecības un rūpniecības ministrijas konsultants (1920). No viņa kolekcijas izveidoja LU Tehnoloģijas un preču zinātnes muzeju.

## Darbi
* Studien über Stuckgips, totgebrannten und Estrichgips. Mitteilung aus dem Chemisch-Technischen laboratorium des Polytechnikums zu Riga. (Mit 20 mikrophotographischen Abbildungen). Berlin: Verlag der Tonindustrie-Zeitung G.m.b.H., 1908.

## Apbalvojumi un pagodinājumi
* Rīgas Politehniskā institūta Goda loceklis (1914)

## Atsauces
Pjetro Karera

**Pjetro Karera** (;  Katānija —  Mesīna) bija Itālijas šahists un garīdznieks.

## Biogrāfija
Dzīvojis Sicīlijā. 1617. gadā publicējis traktātu "Šaha spēle" (), kurā pētījis šaha atklātnes un galotnes. Viens no karaļa gambīta variantiem ir nosaukts Kareras vārdā. Traktāts 1822. gadā ticis pārtulkots angļu valodā. Ap 1640. gadu ticis uzskatīts par vienu no vadošajiem šahistiem Eiropā.

Aprakstījis arī savu šaha paveidu, kurā izgudrojis kombinētās figūras, kas apvienojušas jau esošo šaha figūru īpašības. Piemēram, figūra *čempions* varējusi izdarīt zirdziņa un torņa gājienus, bet figūra *[[kentaurs]]* — zirdziņa un laidņa gājienus. Rokāde Kareras šahā nav bijusi iespējama, bet bandinieks, sasniedzot beidzamo horizontāli, varējis pārvērsties tikai par dāmu, čempionu vai kentauru. 20. gadsimtā līdzīgu šaha paveidu piedāvājis arī Hosē Rauls Kapablanka.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Carrera's Chess
2018. gada FIFA Pasaules kausa kvalifikācija — CONCACAF zona

**[[2018. gada FIFA Pasaules kauss|2018. gada FIFA Pasaules kausa]] CONCACAF zonas [[2018. gada FIFA Pasaules kausa kvalifikācija|kvalifikācija]]** bija atlases sacensības Ziemeļamerikas, Centrālamerikas un Karību reģiona futbola asociāciju konfederācijas (CONCACAF) izlasēm FIFA Pasaules kausa finālturnīram, kas 2018. gadā notiks Krievijā. Kvalifikācija notika no  līdz . Tajā tika noskaidrotas trīs izlases, kas pa tiešo kvalificējās finālturnīram, kā arī vēl viena izlase, kas starpkonfederāciju izslēgšanas spēlēs 2017. gada novembrī sacentās ar Āzijas zonas (AFC) 5. vietas ieguvējiem. 

## Formāts
Kvalifikācija noritēja 5 posmos:
# 14 zemākā reitinga komandas (22.—35. vieta rangā) izspēlēja savstarpējas izslēgšanas spēles — 7 uzvarētāji kvalificējās otrajam posmam;
# 13 komandas (9.—21. vieta rangā) kopā ar 7 pirmā posma uzvarētājiem izspēlēja savstarpējas izslēgšanas spēles — 10 uzvarētāji  kvalificējās trešajam posmam;
# 2 komandas (7.—8. vieta rangā) un 10 otrā posma uzvarētāji izspēlēja savstarpējas izslēgšanas spēles — 6 uzvarētāji kvalificējās ceturtajam posmam;
# 6 komandas (1.—6. vieta rangā) un 6 trešā posma uzvarētāji izveidoja 3 grupas, un pēc divu apļu grupu turnīra katras grupas pirmo divu vietu ieguvēji kvalificējās piektajam posmam;
# 6 labākās komandas no ceturtā posma izveidoja vienu grupu un izspēlēja divu apļu turnīru — trīs labākas komandas kvalificējās finālturnīram, bet ceturtās vietas ieguvēji starpkontinentu izslēgšanas spēlēs sacentās ar Āzijas zonas (AFC) 5. vietas ieguvējiem.

## Dalībvalstis

## Spēļu kalendārs

## Pirmais posms
Pirmā posma izloze notika .

|}

## Otrais posms
Otrā posma izloze notika .

|}

## Trešais posms
Trešā posma izloze notika  Sanktpēterburgā, Krievijā.

|}

## Ceturtais posms
Ceturtā posma izloze notika  Sanktpēterburgā, Krievijā.

### A grupa

### B grupa

### C grupa

## Piektais posms

## Starpkonfederāciju izslēgšanas spēles

Piektā posma 4. vietas ieguvēji spēlēja ar AFC zonas 5. vietas ieguvējiem *play-off* spēles par ceļazīmi uz finālturnīru. Spēles notika 2017. gada novembrī.

|}

## Kvalificējušās komandas

## Atsauces

## Ārējās saites
* CONCACAF zonas PK kvalifikācija FIFA vietnē 
* PK kvalifikācija CONCACAF vietnē
Ukrainas prezidentu uzskaitījums

Šajā uzskaitījumā apkopoti **[[Ukraina]]s [[Ukrainas prezidents|prezidenti]]**, kopš 1991. gada, kad tā ieguva neatkarību no Padomju Savienības.

## Uzskaitījums
### [[Attēls:Flag of Ukraine.svg|30px]] [[Ukraina]] (1991 — mūsdienas) [[Attēls:Lesser Coat of Arms of Ukraine.svg|30px]]
Ilgas

**Ilgas** ir vasarnīcu ciems Smiltenes novada Smiltenes pagastā. Atrodas uz rietumiem no Smiltenes, 5,7 km no pagasta centra Kalnamuižas, 4,4 km no novada centra Smiltenes un 128,8 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa V250 (Blome–Strante–Smiltene).

## Atsauces
Aloiss Votava

**Aloiss Votava** (; dzimis , miris ) bija austriešu šaha problēmists un prokurors.

Aloiss Votava dzīvoja un strādāja Vīnē. Viņš bija prokurors ekonomisko noziegumu jomā.

## Šaha kompozīcija
A. Votava sastādījis un vācu preses izdevumos publicējis vairāk nekā 350 šaha kompozīcijas, galvenokārt etīdes. Ap 1960. gadu viņš sadraudzējās ar Frīdrihu Hlubnu, kurš "spēra tikai pirmos soļus" šaha kompozīcijas laukā. Lielākā daļa Votavas etīžu tika publicētas žurnālā *[[Deutsche Schachzeitung]]*, kurā viņa draugs Jozefs Halumbireks bija etīžu nodaļas redaktors.
No 1957. gada Votava bija starptautiskais tiesnesis un no 1966. gada starptautiskais meistars šaha kompozīcijā.
### Piemērs

**Uzdevuma risinājums:**
: **1. Ze5 Td2+ 2. Ke3 Te2+ 3. Kd4 Txe5 4. Tf6 gxf6** pats.

## Bibliogrāfija
* 
## Atsauces

## Ārējās saites
* Aloisa Votavas šaha kompozīcijas vietnē PDB
* Raksts par A. Votavu franču žurnāla ''Problemiste'' mājaslapā.
Glāzenapi

right|thumb|200px|Dzimtas ģerbonis.
**Glāzenapi** (), arī **Glazenapi**, ir vācbaltiešu dzimta, kas 16. gadsimta vidū ieceļoja Livonijā un vēlāk izplatījās arī Krievijā.

## Vēsture
Dzimtas pirmsākumi meklējami 13. gadsimtā Pomerānijā. Vilekīns, saukts Glazenaps () pieminēts kā ciema zemes īpašnieks kādā Kaminas (tagad Kameņa Pomorska Polijā) bīskapa dokumetā.

Livonijā dzimtas pārstāvji izsekojami līdz 16. gadsimtam, kad Tenis Glazenaps (*Tönnies Glasenap*) 1545. gadā bijis Rīgas arhibīskapijas vasalis, Viļakas pils (*Marienhausen*) pilskungs. 1552. un 1554. gadā arhibīskaps viņam izlēņoja zemi Krustpils apkārtnē. Vēlāk dzimtas piederīgie ieguva īpašumā Saluses muižu (*Salishof*) Vidzemes guberņā (tagad Hānjas pagastā Igaunijā).

Dzimtas Saluses atzars (*Glasenapp a. d. H. Salishof*) 1747. gadā uzņemts Vidzemes bruņniecības matrikulā, 1827. gadā - Igaunijas bruņniecības matrikulā. 1898. gadā dibināta dzimtas piederīgo biedrība (*von Glasenapp'scher Familienverband e. V.*), kas pastāv līdz mūsdienām.

## Muižas
Glāzenapu dzimtas valdījumā bijušas Duntes muža (*Ruthern, Rutershoff, Ruterhoff*), Ziemeru muža (*Semershof*), Trepes muiža (*Treppenhof*), Kārķu muiža (*Alexanderhof*)
Igaunijas teritorijā dzimtai piederēja Saluses (*Salishof*), Pindi (*Bentenhof*), Leevi (*Loewenküll*), Koigas (*Koik*), Peri (*Perrist*) u.c. muižas.

## Dzimtas pārstāvji
* Erdmans fon Glāzenaps (*Erdmann von Glasenapp*, 1660-1721), Prūsijas ģenerālmajors; 
* Kaspars fon Glāzenaps (*Caspar Otto von Glasenapp*, 1664-1747), Prūsijas feldmaršals; 
* Georgs fon Glāzenaps (*Georg Johann von Glasenapp*, *Григорий Иванович фон Глазенапп*, 1751—1819), Krievijas Impērijas armijas Sibīrijas korpusa komandieris ģenerālleitnants; 
* Vilhelms fon Glāzenaps (*Wilhelm Otto von Glasenapp*, 1784-1862), Napoleona karu dalībnieks, Krievijas armijas ģenerālleitnants;
* Gotlībs fon Glāzenaps (*Gottlieb Friedrich von Glasenapp*, *Богдан Александрович фон Глазенап*, 1811-1892), Krievijas Impērijas admirālis, Melnās jūras flotes virspavēlnieks, militārais vēsturnieks; 
* Voldemārs fon Glāzanaps (*Woldemar von Glasenapp*, 1812–1895), Krievijas kara flotes viceadmirālis, Arhangeļskas gubernators; 
* Maksimiliāns fon Glāzenaps (*Maximilian von Glasenapp*, 1845-1923), Rīgas Politehnikuma, pēc tam Latvijas Universitātes ķīmijas profesors; 
* Kārlis Frīdrihs Glāzenaps (*Karl Friedrich von Glasenapp*, 1847-1915), literatūrzinātnieks, R. Vāgnera biogrāfs; 
* Francis fon Glazenaps (*Franz Georg von Glasenapp*, 1857–1914); Prūsijas ģenerālleitnants, koloniju karaspēka komandieris; 
* Pēteris Glazenaps (*Peter von Glasenapp*, *Пётр Владимирович фон Глазенапп*, 1882-1951),  ģenerālleitnants, Krievijas plsoņu kara Ziemeļrietumu brīvprātīgo armijas komandieris;
* Helmuts fon Glāzenaps (*Helmuth von Glasenapp*, 1891-1963), indologs.

## Atsauces
Banata

thumbnail|235px|Banatas atrašanās vieta Eiropā (tumši zaļā krāsā); valstis, kurās atrodas Banata ir iekrāsotas gaiši zaļā krāsā
thumbnail|235px|Gaišākā krāsā iekrāsota Banata. Tā atrodas trijās valstīs — Serbijā, Rumānijā un Ungārijā
**Banata** (, , ) ir kultūrvēsturisks reģions Centrāleiropā. Tas mūsdienās atrodas triju valstu teritorijās — Serbijā, Rumānijā un Ungārijā. Reģionā dzīvo rumāņi, serbi, ungāri, kā arī čigāni, vācieši, karaševci, ukraiņi un slovāki. Lielākā pilsēta un reģiona vēsturiskais centrs ir Timišoara (Rumānija). Vēl lielākās pilsētas ir Zreņanina, Pančeva (abas atrodas Serbijā) un Rešica (Rumānija).
Al-Suli

**Abu Bakrs Muhameds bin Jahja al-Suli** (; aptuveni 880. gads — 946. gads Basra) bija arābu šahists.

## Biogrāfija
Dzīvojis Abāsīdu kalifāta laikā. Sarakstījis kalifāta sava laika dzejas vēsturi vairākos sējumos. Kļuvis slavens ar savu šatrandžas spēles (mūsdienu šaha priekšteces) prasmi, Bagdādes kalifu galmā ilgu laiku bijis labākais šahists. Bijis arī autors diviem traktātiem par šatrandžu, kuri nav saglabājušies līdz mūsdienām. Kalifāta galma intrigu dēļ bijis spiests pamest Bagdādi un bēgt uz Basru, kur nomiris trūkumā.

Sastādījis šatrandžas pozīcijas — mansubas, dažas no kurām ir saglabājušās līdz mūsdienām.

Šatrandžas noteikumi ir atšķīrušies no mūsdienu šaha noteikumiem. Lai uzvarētu, neskaitot matu, bija pietiekami arī paņemt pretinieka pēdējo figūru. Figūru gājieni arī bija atšķirīgi — tā ar mūsdienu dāmas priekšteci gājienus varēja izdarīt tikai uz blakus esošo diagonālo lauciņu un tā tika uzskatīta par vāju figūru.

**1. Kf8 Kf5 2. Kf7! Kg4 3. Kg8 Kh5 4. Kh7!**, un baltie uzvar.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Biogrāfija islāma enciklopēdijā
Serbu Republikas premjerministru uzskaitījums

Šajā uzskaitījumā apkopoti **[[Serbu Republika]]s premjerministri**, kopš tās izveidošanas 1992. gadā. Serbu Republika ir valstisks veidojums Bosnijas un Hercegovinas teritorijā, kas izveidojās pēc Deitonas miera līguma parakstīšanas.

## Uzskaitījums
### [[Attēls:Flag of the Republika Srpska.svg|30px]] [[Serbu Republika]] (1992 — mūsdienas) [[Attēls:Seal of Republika Srpska.svg|30px]]

## Skatīt arī
* Serbu Republikas prezidentu uzskaitījums
Votava

**Votava** var būt:

* Aloiss Votava (*Alois Wotawa*; 1896—1970) — austriešu šaha problēmists;
* Mirko Votava (*Miroslav „Mirko“ Votava*; 1956) — vācu futbola treneris, bijušais VfB Oldenburga spēlētājs.
Valdena apgriezenība

[thumb|250px|Valdena apgriezenības shematisks attēlojums. Viena aizvietotāja maiņas laikā centrālā oglekļa atoma [tetraedrs|tetraedriskā konfigurācija it kā izvēršas uz otru pusi]]
**Valdena apgriezenība** ir optiski aktīvas molekulas hirālā centra inversija noteiktas ķīmiskas reakcijas laikā. Piemēram, pēc SN2 mehānisma noritošas nukleofilās aizvietošanas laikā notiek *sp<sup>3</sup>* hibridizētā oglekļa atoma konfigurācijas apvēršana. Iegūtajam savienojumam optiskās griešanas leņķis ir pretējs iepriekšējam.

Parādība nosaukta latviešu izcelsmes ķīmiķa Paula Valdena vārdā, kas to atklāja 1896. gadā, pētot ābolskābes reakcijas. Ābolskābe ir optiski aktīva viela, kam ir (+)-izomērs un (−)-izomērs. No (−)-ābolskābes, tai reaģējot ar fosfora pentahlorīdu, rodas (+)-hlordzintarskābe. Šī reakcija notiek pēc SN2 mehānisma, tādēļ optiskā konfigurācija mainās. (+)-Hlordzintarskābei iedarbojoties ar sudraba oksīdu, var iegūt atpakaļ ābolskābi, taču šī reakcija noris pēc SN1 mehānisma un tās laikā optiskā konfigurācija nemainās, tādēļ iegūta tiek (+)-ābolskābe. Līdzīgi no (+)-ābolskābes var iegūt atkal (−)-ābolskābi.
500px|left
Izskaidrot Valdena apgriezenību izdevās tikai daudz vēlāk, kad tika izveidota teorija par SN1 un SN2 reakciju mehānismiem.
thumb|250px|Paula Valdena piemiņas zīme Rīgā, kas simboliski attēlo ābolskābes izomēru pārvēršanos

## Atsauces
Viktors Meļņičenko

**Viktors Meļņičenko** (; dzimis , miris ) bija ukraiņu, pirms tam padomju, šaha problēmists un žurnālists.

1963. gadā beidzis Odesas Universitāti, 1976. gadā Ukrainas Komunistiskās partijas Augstāko partijas skolas žurnālistikas nodaļu.
 
## Šaha kompozīcija
Ar kompozīciju nodarbojies no 1956. gada. Publicējis vairāk nekā 300 šaha kompozīcijas, galvenokārt divvilčus un trīsvilčus. Astoņu PSRS individuālo čempionātu dalībnieks,  14. čempionāta (1978) uzvarētājs  un 18. čempionāta (1986) sudraba medaļas ieguvējs divvilču žanrā, seškārtējs PSRS Bruņoto spēku čempions, četrkārtējs Ukrainas čempions. PSRS sporta meistars šaha kompozīcijā (1971).

No 1984. gada starptautiskais tiesnesis un no 1989. gada starptautiskais meistars šaha kompozīcijā.

### Piemērs

Lai tuvinātu šaha kompozīciju praktiskam šaham, dažreiz savos uzdevumos Viktors Meļņičenko izmantoja šaha partijās redzētus motīvus.

Partija Tāls — Portišs (diagramma Nr. 1) ierosināja viņu izveidot šādu trīsvilci (diagramma Nr.2). 

## Bibliogrāfija
* 
* 
* 
* 
* 

## Atsauces

## Papildu literatūra
* 
* 

## Ārējās saites
* Viktora Meļņičenko šaha kompozīcijas vietnē PDB
* Viktora Meļņičenko profils vietnē ''publ.lib.ru'' 
* V. Meļņičenko profils vietnē ''superproblem.ru'' 
* V. Meļņičenko profils vietnē ''Chess Composers''
Roberts Fico

**Roberts Fico** (, , dzimis ) ir Slovākijas politiķis, no 2006. gada 4. jūlija līdz 2010. gada 8. jūlijam, no 2012. gada 4. aprīļa līdz 2018. gada 22. martam un kopš 2023. gada 25. oktobra ir Slovākijas premjerministrs. Fico ir partijas "Virziens - Sociāldemokrātija" līderis kopš 1999. gada. Pirmo reizi Slovākijas parlamentā ievēlēts 1992. gadā. 2013. gadā viņš izvirzīja savu kandidatūru Slovākijas prezidenta vēlēšanās, bet 2014. gadā notikušajās vēlēšanās tomēr piekāpās Andrejam Kiskam, kurš kļuva par jauno Slovākijas prezidentu.

2024. gada 15. maijā Handlovas pilsētā Roberts Fico tika sašauts, kad pēc valdības sanāksmes pie pilsētas Kultūras nama sveicinājās ar vēlētājiem. Policija uzreiz aizturēja iespējamo uzbrucēju, un politiķis ar helikopteru nogādāts uz Banska Bistricas pilsētas slimnīcu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Vikipēdija serbu valodā

**Vikipēdija serbu valodā** () ir bezmaksas tīmekļa enciklopēdijas Vikipēdijas versija serbu valodā. Tā darbojas kopš . 2023. gada janvārī rakstu skaits tajā pārsniedza . Tā ir otra lielākā dienvidslāvu valodu vikipēdija, pirmā ir vikipēdija serbohorvātu valodā.

## Ārējās saites
*
Paliene

[300px|thumb|[Dvietes upe Dvietes palienē]]

**Paliene** jeb **[[pali|palu]] terase** ir periodiski pilnīgi vai daļēji applūstoša ūdenstilpes ielejas daļa. No palienes neapplūstošās daļas jeb virspalu terases palieni parasti norobežo nogāze. Palu ūdeņi regulāri bagātina palieni ar organiskām vielām (alūviju), tādēļ palieņu augsnes ir ļoti auglīgas. Paliene parasti stiepjas gar upi gandrīz nepārtrauktas joslas veidā, tās platums var būt no dažiem metriem mazajām upēm līdz vairākiem kilometriem lielākajām upēm. Palu laikā paliene izveidojas par milzīgu ūdenskrātuvi, kas reizē darbojas kā dabisks ūdens "sūklis", pasargājot no applūšanas lielas apkārtējās teritorijas, to skaitā apdzīvotas vietas.

## Atsauces

## Ārējās saites
Erhards Bricke

**Erhards Bricke** (, ; 1877–1953) bija vācbaltiešu izcelsmes Krievijas impērijas, vēlāk PSRS ķīmiķis. Rīgas Politehniskā institūta (1910–1917) un Pļehanova Maskavas tautsaimniecības institūta (1919–1929), Sarkanās armijas Militāri Ķīmiskās akadēmijas profesors (1932-1939). Mākslīgā mēslojuma zinātniskā institūta direktors (1923-1938). Pētīja un patentēja minerālmēslu iegūšanas metodes un piedalījās ķīmisko ieroču ražošanas tehnoloģiju izstrādē. PSRS Zinātņu akadēmijas īstenais loceklis, Ļeņina prēmijas laureāts (1929).

## Dzīves gājums
Dzimis 1877. gada 20. janvārī Rīgā vai Saratovā  no Vidzemes guberņas izceļojušā muižas nomnieka Viktora Georga Brickes un viņa sievas Beātes Kristīnes, dzimušas Masingas, ģimenē. 
1897. gadā beidza Kazaņas 3. ģimnāziju. Studēja Rīgas politehniskajā institūtā (RPI), ko beidza 1903. gadā, turpināja studijas ārzemēs (1904-1906). Pēc atgriešanās Latvijā bija RPI docents Metalurģijas un Neorganiskās ķīmijas katedrā, 1910. gadā izdeva mācību grāmatu "Superfosfāta ražošana", ievēlēts par RPI ķīmijas profesoru.

Pirmā pasaules kara laikā kopā ar RPI evakuējās uz Krieviju, pēc Krievijas pilsoņu kara beigām bija Pļehanova Maskavas tautsaimniecības institūta (*Московский институт народного хозяйства*, 1919-1929) profesors un Mākslīgā mēslojuma zinātniskā institūta direktors (*Научный институт по удобрениям*, 1923-1938). No 1931. gada vadīja arī Minerālvielu tehnoloģijas katedru Sarkanās armijas Militāri Ķīmiskajā akadēmijā (*Военно-химическая академия РККА*).
1932. gadā izveidoja žurnālu "Rūpnieciskā Laboratorija" (*Заводская лаборатория*), ievēlēts par PSRS Zinātņu akadēmijas īsteno locekli, bija PSRS ZA viceprezidents (1936-1939).

1939. gadā atcelts no amatiem, pēc Vācijas uzbrukuma PSRS evakuēts uz Urāliem, kur strādāja metalurģiskajos uzņēmumos. Pēc kara beigām no 1945. gada līdz dzīves beigām bija PSRS Zinātņu akadēmijas Metalurģijas institūta nodaļas vadītājs.
Miris 1953. gada 28. septembrī, apglabāts Maskavas Novodevičjes kapsētā.

## Darbi
* *Производство суперфосфата*. Инж.-техн. Э.В. Брицке, доц. Риж. политехн. ин-та по Каф. металлургии и неорган. хим. пр-в. Rīga: Г. Леффлер, 1910 - 174 с.
* *Термическое получение фосфорной кислоты и высокопроцентных фосфатов*. Maskava, 1929 (kopā ar I. Pestovu); 
* *Доменная плавка Кусинских титаномагнетитов на Верхне-Туринском  металлургическом  заводе*. В кн.: *Проблема титаномагнетита*, Maskava, 1932 (kopā ar I. Šmamenkovu un K. Tagirovu); 
* *Доменная плавка титаномагнетитов с применением в шихте нефелиновых сиенитов*. *Изв. АН СССР. Отд. технических наук*, 1941, № 1—2 (kopā ar I. Šmamenkovu un K. Tagirovu); 
* *Термические константы неорганических веществ*, 1949 (kopā ar A. Kapustinski u.c.).

## Literatūra
* А. И. Шерешевский. Эргард Викторович Брицке, Maskava, 1955.
  
## Atsauces
Dzīves un Ģimenes koalīcija

**Dzīves un Ģimenes koalīcija** ir Eiropas savienības partija.

Partijas viedokļi ir īpaši pret abortu un par "tradicionālām ģimenes vērtībām", piemēram pret homoseksuālismu. DGK par 2017 ir pieprasījusi un saņēmusi eiropas parlamenta oficiālu atzīšanu un saistīts ar to, partijas finansēšanu.Partija saņem 299 000 € Eiropas Parlamenta subsīdiju, un partijas fonds "Fondation Pegasus" 190 000 €.

DGK virzītājspēks ir Francijas organizāciju Civitas. Civitas strādā kā partiju kopš aprīļa 2016. Civitas ir katoļu-konservatīva, nacionālistiska un galēja labēja partija, un cieši saistīta ar Pijs X biedrību. DGK partijas priekšsēdētājs ir Beļģis Alain Escada , vienlaicīgi Civitas partijas priekšsēdētājs. DGK līdzdibinātājs ir Civitas loceklis François-Xavier Peron.

Biedri:

* Mihails Zemļinskis, Latvijas Saeimas deputāts (Saskaņa)
* Martina Schenk, Austrijas parlamenta deputāts (Team Stronach), eiroskeptiska konservatīva partija)
* Christos Rigas, Grieķijas reģionālā parlamenta deputāts ("Zelta rītausma", neonacistu partija)
* Daniela Ruffino, Itālijas Pjemontas reģionālā parlamenta deputāte (Forza Italia)
* Petras Gražulis, Lietuvas parlamenta deputāts (Kārtība un taisnīgums)
* Robert Artur Winnicki, Polijas parlamenta deputāts (eiroskeptiska galēja labēja partija)
* Martin Beluský, Slovākijas parlamenta deputāts (Kotleba eiroskeptiska galēja labēja partija)
* Ángel Sainz Ruiz, Spānijas Kantabrijas reģionālā parlamenta deputāts

## Skatīt arī
* Koalīcija

## Atsauces
Cekulainie cīruļi

**Cekulainie cīruļi** jeb **cekulcīruļi** (*Galerida*) ir cīruļu dzimtas (*Alaudidae*) putnu ģints, kas apvieno 7 mūsdienās dzīvojošas dziedātājputnu sugas. Ģints zinātniskais nosaukums atvasināts no latīņu valodas un latviski nozīmē "cepure" (*galerum*). 

## Kopīgās īpašības
[thumb|left|260px|[Teklas cīrulis (*Galerida theklae*) Marokā]]
Cekulainie cīruļi sastopami Eirāzijā un Āfrikā. Tie apdzīvo mēreno joslu un pustuksnešu biomu. Visplašākais izplatības areāls no šīs grupas ir Teklas cīrulim (*Galerida theklae*), kurš sastopams, sākot ar Āfrikas austrumiem un beidzot ar Eiropas dienvidrietumiem.

Morfoloģiski to galvenā pazīme ir knābji, kuri šīs ģints cīruļiem ir salīdzinoši masīvi, kā arī to nāsis ir slēptas. Otra raksturīgā iezīme ir neliels cekuls uz galvas, kas devusi arī nosaukumu ģintij.

## Latvijā
Latvijā sastopama viena cekulaino cīruļu ģints suga — cekulainais cīrulis (*Galerida cristata*). Tas Latvijā ir rets ligzdotājs, apmēram 10—20 pāri, kuri visi novēroti Kurzemē gar jūras rietumkrastu (Liepājā, Papē un Pāvilostā). Putni, kas ligzdo, ir nometnieki un mēdz ziemot ligzdošanas vietās. Migrācijā cekulaino cīruli var novērot ļoti reti, galvenokārt pavasarī Kolkasragā, apmēram 1—2 īpatņi sezonā.

## Sistemātika
[thumb|240px|[Cekulainais cīrulis (*Galerida cristata*)]]
***Cekulaino cīruļu ģints** (*Galerida*)
**Cekulainais cīrulis (*Galerida cristata*)
**Lielknābja cīrulis (*Galerida magnirostris*)
**Magriba cīrulis (*Galerida macrorhyncha*)
**Malabaras cīrulis (*Galerida malabarica*)
**Rudais cīrulis (*Galerida deva*)
**Saules cīrulis (*Galerida modesta*)
**Teklas cīrulis (*Galerida theklae*)

## Atsauces

## Ārējās saites
*Putni dabā
*Xeno-Canto: Galerida genus
*The Free Social Encyclopedia: Galerida