open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Lūsija Liu

**Lūsija Aleksisa Liu** (*Lucy Alexis Liu*; dzimusi **Lūsija Liu** (*Lucy Liu*) ) ir amerikāņu aktrise, modele, māksliniece, kinoproducente un režisore.

Lūsijas Liu vecāki ir ķīnieši, kas ASV ieceļojuši no Taivānas un satikušies Ņujorkā.

Kļuvusi pazīstama ar lomu TV seriālā *[[Ally McBeal]]* (1998—2002), par ko tika nominēta *[[Primetime Emmy balva|Primetime Emmy]]* un Ekrāna aktieru ģildes balvai. Pēc tam filmējusies tādās filmās kā "Čārlija eņģeļi", "Čārlija eņģeļi: Pilna jauda", "Nogalināt Bilu 1. daļa", "Atmaksa" (*Payback*), "Slevina laimīgais skaitlis", "Čikāga", "Kung Fu Panda", "Klātbūtne". Filmējusies seriālos *[[Southland]]* (2013), *[[Cashmere Mafia]]* (2008), "Elementāri, Vatson!" (2012—2019).

## Ārējās saites
Pivdenne (Odesas apgabals)

**Pivdenne** () ir pilsēta Ukrainas dienvidrietumos, Odesas apgabalā. Izvietojusies Melnās jūras krastā  uz ziemeļaustrumiem no apgabala centra Odesas, kuras aglomerācijā ietilpst.

## Vēsture
Pilsēta dibināta saistībā ar 1973. gadā sākto Odesas ostas rūpnīcas un Južnes (‘Dienvidu’) jūras ostas būvniecību pie Hrihorivkas limāna. 1975. gadā tika pieņemts lēmums par pilsētas būvniecību rūpnīcas un ostas celtniekiem un strādniekiem. 1978. gadā tai tika dots Južnes nosaukums un tā tika pakļauta Odesas pilsētas Kominternas rajonam (1981. gadā — Suvorova rajonam). 1993. gadā Južnei piešķirtas pilsētas tiesības.

2024. gadā pilsētas nosaukums tika mainīts no **Južne** (krievu: *Южне — dienvidu*) uz **Pivdenne** (ukraiņu: *Південне — dienvidu*), lai labāk atbilstu ukraiņu valodai.

## Ģeogrāfija
Pivdenne atrodas aptuveni 30 km uz austrumiem no Odesas. Klimats ir subtropisks mitrs, ar karstām vasarām un mērenām ziemām.

## Ekonomika
Pilsētas ekonomiku veido Pivdennes osta, kas ir viena no lielākajām un svarīgākajām Ukrainas ostām un nozīmīgs naftas terminālis. Pilsētā atrodas arī ķīmijas un rūpniecības uzņēmumi.

## Sports
Pivdenne ir mājvieta vairākām profesionālām sporta komandām, tostarp basketbola komandai "BK Khimik" un volejbola komandai "Khimičanka".

## Atsauces

## Ārējās saites
Vidusamerika

thumb|Mezoamerikas karte
**Vidusamerika** jeb **Mezoamerika** () ir Amerikas  vēsturisks un kultūrreģions. Tā stiepjas no apmēram Meksikas centrālās daļas, ietverot Belizu, Gvatemalu, Salvadoru, Hondurasu, Nikaragvu, līdz Kostarikas ziemeļiem. Šajā reģionā uzplauka vairākas pirmskolumba laika sabiedrības pirms spāņu veiktās Amerikas kolonizācijas 15. un 16. gadsimtā. Šis ir viens no sešiem apgabaliem pasaulē, kur antīkās civilizācijas radās patstāvīgi.

Terminu  'Mezoamerika' 1943. gadā ieviesa vācu vēsturnieks un antropologs Pauls Kirhofs.

## Galvenās Mezoamerikas civilizācijas

# Olmeki (aptuveni 1500–400 g. p.m.ē.):
#* Bieži saukti par Mezoamerikas "mātes kultūru".
#* Pirmie reģionā attīstīja rakstību, kalendāru un monumentālo mākslu, piemēram, milzīgās akmens galvas.
# Maiji (aptuveni 2000 g. p.m.ē. – 16. gs. m.ē.):
#* Zināmi ar saviem sarežģītajiem rakstības sistēmu, matemātiku un astronomiskajiem novērojumiem.
#* Slaveni ar tādām pilsētām kā Tikal, Palenke un Čičenica.
# Teotivakāna kultūra (aptuveni 100 g. p.m.ē. – 550 g. m.ē.):
#* Pilsēta Teotivakāna bija viena no lielākajām pilsētām pasaulē savā laikā.
#* Pazīstama ar Saules un Mēness piramīdām.
# Sapoteku civilizācija (aptuveni 700 g. p.m.ē. – 1521 g. m.ē.):
#* Galvenā pilsēta — *Monte Albana*.
#* Attīstīja agru rakstības sistēmu un kalendāru.
# Acteki (aptuveni 1300–1521 g. m.ē.):
#* Izveidoja varenu impēriju ar galvaspilsētu Tenočtitlanu (mūsdienās — Mehiko).
#* Slaveni ar savām militārajām prasmēm un reliģiskajiem rituāliem.

## Skatīt arī
* Centrālamerika

## Ārējās saites
*
Ariana Grande

**Ariana Grande-Butera** (; dzimusi ) ir amerikāņu dziedātāja, dziesmu autore un aktrise.

Aktrises karjeru sākusi ar lomu Brodvejas mūziklā *13* 2008. gadā. No 2010. līdz 2013. gadam atveidojusi Ketu Valentainu seriālā *[[Victorious]]* un vēlāk saglabāja šo lomu tā atvasinājumā *[[Sam & Cat]]*. 2013. gada augustā Grande izdeva debijas studijas albumu *Yours Truly*, kas septembrī *[[Billboard 200]]* topā ieņēma 1. vietu. Grande kļuva par pirmo mākslinieci, kuras debijas ieraksts ieguvis 1. vietu, kopš *[[Kesha]]* to paveica 2010. gada janvārī ar albumu *Animal*.

2017. gadā 22. maijā Arianas Grandes koncertā notika terorakts. Terorists-pašnāvnieks Salmans Abedi uzspridzinājās Mančestras arēnā, nogalinot 23 cilvēkus. 2017. gada 4. jūnijā notika Arianas Grandes rīkots koncerts *One Love Manchester*, kuru apmeklēja 50 000 cilvēku un kura mērķis bija 4 stundās savākt 2 miljonus ASV dolāru teroraktā cietušajiem. Tika savākti vairāk nekā 10 miljoni ASV dolāru.

## Diskogrāfija
;Studijas albumi
* *[[Yours Truly]]* (2013)
* *[[My Everything]]* (2014)
* *[[Dangerous Woman]]* (2016)
* *[[Sweetener]]* (2018)
* *[[Thank U, Next]]* (2019)
* *[[Positions]]* (2020)
* *Eternal Sunshine* (2024)

## Filmogrāfija

## Atsauces

## Ārējās saites

*
Stefans el Šaarāvī

**Stefans Karīms el Šaarāvī** (, , *Stīfān Karīm aš-Šaʿrāwī*; dzimis ) ir Itālijas futbolists, spēlē uzbrucēja pozīcijā, Itālijas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2021. gada pārstāv Itālijas ''Serie A'' klubu *[[AS Roma]]*.

Viņa tēvs ir ēģiptietis, māte itāliete. Itālijā pavadījis visu profesionāļa karjeru, ko sācis 2008. gadā *[[Genoa C.F.C.|Genoa]]* klubā, 2010.—2011. gada sezonā tika izīrēts *[[Calcio Padova|Padova]]* klubam, tomēr kopš 2011. gada spēlē *[[AC Milan|Milan]]*. 2012. gadā tika atzīts par Itālijas līgas labāko jauno futbolistu. *Milan* sastāvā 2011. gadā ieguva Itālijas Superkausu.

Itālijas izlasē spēlē kopš 2012. gada, 2013. gadā ieguvis 3. vietu FIFA Konfederāciju kausā.

## Sasnieugmi
**Shanghai Shenhua**

* Ķīnas FA kauss: 2019

**AS Roma**

* UEFA Eiropas līga finālists: 2022—23
* UEFA Eiropas konferenču līga: 2021—22

**Itālija**
* FIFA Konfederāciju kauss trešā vieta: 2013

**Individuālie sasniegumi**

* Itālijas Serie B gada labākais futbolists: 2011

## Atsauces

## Ārējās saites
Mārsili

**Mārsili** (*Thymus*) ir lūpziežu dzimtas augu ģints, kurā ir apvienotas aptuveni 350 sugas. Latvijā ir sastopamas divas sugas: mazais mārsils (*Thymus serpyllum*) un lielais mārsils (*Thymus ovatus*). Plaši tiek kultivēts parastais mārsils (*Thymus vulgaris*).

## Atsauces
Fuksīns

**Fuksīns** ir sintētiskā organiskā krāsviela, kas pieder pie trifenilmetāna katjonajām krāsvielām.  Fuksīns ir zaļi kristāli ar metālisku spīdumu, bet tā ūdens šķīdums ir purpursarkanā krāsā. No tā cēlies arī fuksīna nosaukums, jo šķīduma krāsa līdzīga fuksijas ziedu krāsai. Ūdenī šķīst visai slikti, daudz labāk — spirtā.

## Vēsture
Fuksīnu pirmo reizi ieguva 1858. gadā vācu ķīmiķis Augusts Vilhelms fon Hofmans no anilīna un tetrahloroglekļa.

## Izmantošana
Fuksīnu agrāk izmantoja audumu krāsošanai, tomēr tam ir maza gaismas noturība. Izmanto mikrobioloģijā baktēriju preparātu krāsošanai pēc Grama metodes. Analītiskajā ķīmijā lieto aldehīdu pierādīšanai.

## Drošība
Kairinošs, bīstams norijot. Fuksīnam piemīt arī kancerogēnas īpašības.

## Skatīt arī
* Jaunais fuksīns

## Atsauces
Jaunais fuksīns

**Jaunais fuksīns** ir sintētiska organiskā krāsviela, sastopams kā tumši sarkani kristāli, veido koši sarkanu ūdens šķīdumu.

## Iegūšana
Iegūst, N-metiltoluidīnam reaģējot ar ksilidīnu hlorūdeņraža klātbūtnē.

## Skatīt arī
* Fuksīns
Tilbītes

**Tilbītes** (*Tringa*) ir sloku dzimtas (*Scolopacidae*) tārtiņveidīgo putnu ģints, kas apvieno 13 mūsdienās dzīvojošas sugas. Lielākā daļa no tām mājo saldūdens ūdenstilpju krastos, lai gan dažas sugas apmetas arī okeāna krastā, piemēram klaidoņtilbīte. Tilbītes galvenokārt izplatītas ziemeļu puslodes mērenajā joslā.Tās sastopamas Eiropā, Āzijā un Ziemeļamerikā, bet, piemēram, klaidoņtilbīte izplatīta arī Austrālijā. 

## Latvijā
[thumb|left|240px|[Lielā tilbīte (*Tringa nebularia*) ir lielākā tilbīšu ģintī]]
Latvijā sastopamas 6 tilbīšu sugas: tumšā tilbīte (*Tringa erythropus*), purva tilbīte (*Tringa glareola*), lielā tilbīte (*Tringa nebularia*), meža tilbīte (*Tringa ochropus*), dīķa tilbīte (*Tringa stagnatilis*) un pļavu tilbīte (*Tringa totanus*).

## Sistemātikas izmaiņas
Saskaņā ar jaunākajiem ģenētiskajiem pētījumiem 2006. gadā ģints tika paplašināta ar 3 jaunām sugām: klaidoņtilbīti (*Tringa incana*), Sibīrijas klaidoņtilbīti (*Tringa brevipes*) un dubļu tilbīti (*Tringa semipalmata*). Nesenā pagātnē tilbītes tika iedalītas vairākās apakšģintīs, tomēr DNS pētījumi liecina, ka šādam iedalījumam nav pamata.

## Kopīgās īpašības
Tilbītes ir vidēji lieli putni, kuru ķermeņa garums ir apmēram 21—31 cm. Lielākā ģintī ir lielā tilbīte, kuras ķermeņa garums sasniedz 35 cm, spārnu plētums 70 cm, svars 290 g. Mazākā ir purva tilbīte, kuras mazāko īpatņu ķermeņa garums ir 19 cm, spārnu plētums 56 cm. Visām tilbīšu sugām ir taisns un garš knābis, kas daļai sugu nedaudz uzliekts uz augšu. Apspalvojumā dominē baltā, pelēkā un tumši brūnā krāsa. Vairākām sugām ir košas kājas un knābji.

Tilbītes parasti apmetas upju, ezeru, purvu un dīķu krastos un ir izplatītas tundrā, mežos un stepē. Tās barojas ar dažādiem kukaiņiem un bezmugurkaulniekiem, kurus atrod, rakņājoties piekrastes dūņās un dubļos. Lielākā daļa sugu ligzdo uz zemes, bet, piemēram, meža tilbīte ligzdo kokos, izmantojot citu putnu pamestās ligzdas. 

## Sistemātika
[thumb|240px|[Purva tilbīte (*Tringa glareola*)]]
**Tilbīšu ģints** (*Tringa*)
*Dīķa tilbīte (*Tringa stagnatilis*)
*Dubļu tilbīte (*Tringa semipalmata*)
*Klaidoņtilbīte (*Tringa incana*)
*Lāsainā tilbīte (*Tringa guttifer*)
*Lielā dzeltenkāju tilbīte (*Tringa melanoleuca*)
*Lielā tilbīte (*Tringa nebularia*)
*Mazā dzeltenkāju tilbīte (*Tringa flavipes*)
*Meža tilbīte (*Tringa ochropus*)
*Pļavu tilbīte (*Tringa totanus*)
*Purva tilbīte (*Tringa glareola*)
*Sibīrijas klaidoņtilbīte (*Tringa brevipes*)
*Tumšā tilbīte (*Tringa erythropus*)
*Vientuļā tilbīte (*Tringa solitaria*)

## Atsauces

## Ārējās saites

*Shorebirds. Genus Tringa
*Tattlers
Pontiāns

**Pāvests Pontiāns** (, dzimšanas gads nav zināms, miris 235. gada oktobrī) bija Romas bīskaps no  līdz  un līdz ar to katolisma tradīcijā tiek uzskatīts par vienu no Romas pāvestiem.

235. gadā Romas imperators Maksimins Trāķietis uzsāka kristiešu vajāšanu un viens no pirmajiem upuriem bija Pontiāns, kas tika arestēts un izsūtīts uz Sardīniju. Lai atbrīvotu vietu jaunajam bīskapam, Pontiāns atteicās no sava amata 235. gada 28. septembrī. Oktobrī viņš nomira. Pontiāns tika atzīts par mocekli un viņam piešķīra svētā statusu.

## Ārējās saites
*
Aleksandrs Kallass

**Aleksandrs Kallass** bija Latvijas Republikas Valsts kontroles kolēģijas loceklis un Valsts darbinieku kredītbiedrības valdes priekšsēdētājs.
Viens no 1944. gada 17. marta Latvijas Centrālās padomes memoranda parakstītājiem.

## Dzīves gājums
Dzimis Tērbatā. Pārcēlies uz Valmieru un tur 1909. gadā beidzis pilsētas skolu. 1914. gadā Pēterburgā beidzis augstākos komerckursus. Strādājis par grāmatvedi dažādās vietās. 1919. gadā iestājies Latvijas armijā. 1920. gadā maijā ieguvis Latvijas pilsonību un pēc atvaļināšanas no armijas strādājis kontrolieri Valsts kontrolē. 1925. gadā iecelts par Valsts Kontroles kolēģijas locekli.

1944. gadā devies bēgļu gaitās uz Vāciju. 1947. gada 29. oktobrī no Baireitas bēgļu nometnes pārcēlies uz Heidelbergu.
  
## Atsauces
Mārtiņš Celms

**Mārtiņš Celms** bija latviešu pedagogs, Rīgas pilsētas I iecirkņa tautskolu inspektors. Viens no 1944. gada 17. marta Latvijas Centrālās padomes memoranda parakstītājiem.

## Biogrāfija
Dzimis 1888. gada 1. aprīlī Burtnieku pagasta Eiķenu muižā lauksaimnieka Teņa Celma un Annas (dzim. Puriņas) ģimenē. Beidzis Valmieras pilsētas skolu. Strādājis par skolotāju Valmierā, Rubenē, Rūjienā, Ķoņos, Limbažos. 1917. gadā bēgļu gaitās Petrogradā nokārtojis ģimnāzijas eksāmenu. Studējis Baltijas Tehniskajā augstskolā (1918-1919). 1919. gadā iestājies Latvijas armijā, piedalījies kaujās pret bermontiešiem, vienlaicīgi studējis Latvijas Augstskolas Inženierzinātņu fakultātē. Pēc tam bijis matemātikas skolotājs Rīgas skolās, Viļa Olava Rīgas komercskolā (1924-1934), Rīgas pilsētas 1. iecirkņa tautskolu inspektors. Vācu okupācijas laikā turpina darbu kā tautskolu inspektors Rīgā.

1944. gadā devies bēgļu gaitās uz Vāciju. Bijis skolotājs bēgļu nometnē, iecelts par bēgļu skolu inspektoru Bavārijā. 1949. gadā izceļojis uz ASV. Strādāja par saimniecības pārzini advokāta ģimenē. Akadēmiskās vienības *Austrums* aktīvs dalībnieks. No 1951. līdz 1961. gadam vadījis Amerikas Latviešu Apvienības Kultūras biroja Izglītības sekciju. 

Miris 1972. gada 21. novembrī Ņujorkā, ASV. 1973. gadā pārapbedīts Rīgā, Meža kapos.

1996. gadā atklāta piemiņas plāksne Burtnieku pagastā pie dzimtajām mājām.

## Atsauces
Redžo Emīlija

**Redžo Emīlija** (), oficiāli arī **Redžo nell'Emīlija** (*Reggio nell'Emilia*), ir pilsēta Itālijā, Emīlijas-Romanjas reģionā, Redžo Emīlijas provinces administratīvais centrs. 2013. gadā pilsētā dzīvoja 166 tūkstoši iedzīvotāju. Pēc iedzīvotāju skaita Redžo nell'Emīlija ir ceturtā lielākā pilsēta Emīlijas-Romanjas reģionā aiz Boloņas, Modēnas un Parmas.

## Atsauces

## Ārējās saites
Gustavs Lukstiņš

**Gustavs Morics Lukstiņš** (1894—1987) bija latviešu pedagogs, latīņu un grieķu valodas skolotājs, tulkotājs. Jelgavas Hercoga Pētera ģimnāzijas direktors (1936—1940), Latvijas Universitātes privātdocents (1938). Viens no 1944. gada 17. marta Latvijas Centrālās padomes memoranda parakstītājiem.

## Dzīves gājums
Dzimis 1894. gada 7. oktobrī Mālpils pagastā Ķikutu skolā skolotāja Ādama Lukstiņa ģimenē. Mācījās Ķikutu pamatskolā, Rīgas Aleksandra zēnu ģimnāzijā (beidza 1914. gadā), studēja Pēterpils Universitātes Vēstures un filoloģijas fakultātē (1914—1917). Strādāja par skolotāju Iecavas pagasta skolā (1917—1919), Bauskas pilsētas reālģimnāzijā (1919—1921) un Rīgas Jūrmalas pilsētas ģimnāzijā (1921—1936), līdztekus studēja Latvijas Universitātes Filoloģijas un filozofijas fakultātes vēstures nodaļā (1922—1926). 1937. gadā iesniedza disertācijas darbu *pro venia legendi* «Romula un Rema problēma». 1938. gadā viņu apstiprināja par privātdocentu LU Filoloģijas un filozofijas fakultātes senās vēstures katedrā, nodarbojās ar antīko tekstu tulkošanu latviešu valodā.
Bija Jelgavas “Hercoga Pētera” ģimnāzijas direktors (1936—1940). 1940. gada 30. augustā bijis spiests aiziet no Jelgavas ģimnāzijas direktora amata.

Vācu okupācijas laikā strādāja Latvijas Vēstures institūta Vēstures krātuvē. 1943. gadā aizstāvēja doktora grādu vēsturē.

Otrās padomju okupācijas laikā strādāja Latvijas Valsts universitātē Vēstures un filozofijas fakultātē, mācīja Latvijas un Senās Romas vēsturi. 1948. gadā atbrīvots no darba.

Miris 1987. gada 3. jūlijā Rīgā.

## Darbi

*Jūlijs Cēzars "Piezīmes par Gallu karu" (1977; tulkojums no latīņu valodas);
*Platons "Menons. Dzīres" (1980; tulkojums no sengrieķu valodas) un "Valsts" (1982, 2001; tulkojums no sengrieķu valodas). 
*"Teiksmainā senatne" (1.—2. daļa, 1969—1970);
*"Sengrieķu mīti un varoņteikas" (1959);
*"Latīņu—latviešu vārdnīca" (1955).

## Atsauces
Matvejevs

**Matvejevs** (, no personvārda Matvejs (*Матвей*); sieviešu dzimtē **Matvejeva** (*Матве́ева*)) ir krievu cilmes uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:

* Deniss Matvejevs (*Денис Матвеев*), Krievijas kosmonauts (dzimis 1983. gadā);
* Konstantins Matvejevs, Latvijas krievu jurists un sabiedriskais darbinieks (dzimis 1954. gadā);
* Niks Matvejevs, Latvijas mūziķis (1958—2014);
* Svetlana Matvejeva (*Светлана Матвеева*), Krievijas šahiste (dzimusi 1969. gadā).
Jānis Celms

[thumb|280px|Latvijas Nacionālās padomes prezidija locekļi Eslingenē. No kreisās: [Velta Vintera, Vilis Janums, Valdemārs Lambergs, Jēkabs Ķulītis, Pēteris Dardzāns, Roberts Liepiņš, Jānis Celms (prezidija priekšsēdis), Jānis Vinters, ?? daļēji redzams, Jānis Lavenieks, Roberts Osis, Arnolds Endziņš un Vilis Hāzners.]]
**Jānis Celms** (1895—1960) bija latviešu inženieris, pedagogs un valsts ierēdnis, Skolu departamenta direktors (1939—1940). Viens no 1944. gada 17. marta Latvijas Centrālās padomes memoranda parakstītājiem.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1895. gada 19. martā Skrīveru pagasta "Pukutu" mājās. Mācījās Suntažu pagastskolā, Rīgas pilsētas reālskolā (beidza 1913). Uzsāka studijas Rīgas Politehniskajā institūtā, Pirmā pasaules kara laikā 1916. gada martā iesaukts Krievijas Impērijas armijā, beidza karaskolu, piedalījās Pirmā pasaules kara (1916—1918) un Latvijas brīvības cīņās (1918—1920). Kā Atsevišķās studentu rotas leitnants piedalījies kaujās Kurzemē un Zemgalē, izcēlās kaujā pie Skrundas 1919. gada 3. martā.

Pēc kara strādāja par skolotāju Rīgā, turpināja studijas Latvijas Universitātes ķīmijas fakultātē (beidza 1933). Bija Izglītības ministrijas Kultūras fonda nodaļas vadītājs (1931), Mākslas un kultūras lietu pārvaldnieks (1936), Skolu departamenta vicedirektors (1938) un direktors (1939—1940). Izglītības ministrijas pārstāvis Latvijas profesiju kameras prezidijā (1939—1940).
Vācu okupācijas laikā 1941. gadā dažus mēnešus bija Izglītības ģenerāldirekcijas vadītājs, vēlāk LU Ķīmijas fakultātes asistents.

Otrā pasaules kara beigās 1944. gadā devās trimdā uz Vāciju, kur bija skolotājs latviešu bēgļu nometnēs, bija Latviešu Centrālās padomes Izglītības nozares vadītājs (1946—1948) un Latviešu nacionālās padomes prezidija priekšsēdis. Vēlāk pārcēlās uz dzīvi ASV, dzīvoja Oregonas štatā. Miris 1967. gada 30. decembrī Portlendā, apbedīts Rožu kapos.

## Apbalvojumi
* Lāčplēša Kara ordenis, III šķira (# 2014)
* Triju Zvaigžņu ordenis, IV šķira (# 1824)

## Atsauces
Andrejs Jerjomenko

**Andrejs Jerjomenko** (, ; dzimis , miris ) bija ukraiņu izcelsmes padomju karavīrs, Padomju Savienības maršals no 1955. gada. Piedalījies Otrajā pasaules karā, tai skaitā komandējot 2. Baltijas fronti, kas Baltijas operācijas laikā ieņēma Latvijas teritoriju, vēlāk cīnoties Kuzemes ielenkuma kaujās.

## Dzīvesgājums
Dzimis ukraiņu zemnieku ģimenē. 1913. gadā viņu iesauca Krievijas Impērijas armijā. No 1918. gada — Sarkanajā armijā, kur dienēja Budjonnija kavalērijas armijā. 1935. gadā beidza Frunzes Kara akadēmiju Maskavā.

Polijas kampaņas laikā 1939. gadā kā korpusa komandieris piedalījās Polijas austrumu teritoriju (mūsdienu Baltkrievijas rietumi) ieņemšanā. Pēc Vācijas uzbrukuma PSRS 1941. gada 28. jūnijā viņu iecēla par Rietumu frontes pavēlnieku no amata atceltā (un vēlāk nošautā) Dmitrija Pavlova vietā, tomēr 4. jūlijā frontes vadītāja pienākumus sāka pildīt Semjons Timošenko. Jerjomenko bija viens no padomju komandieriem Smoļenskas kaujas laikā 1941. gada jūlijā/augustā, kur ievainots. Nokļuva ielenkumā Vjazmas operācijas laikā 1941. gada oktobrī, kur atkal ievainots. Staļingradas kaujas laikā 1942./43. gada ziemā komandēja Staļingradas fronti, noturot vācu armijas uzbrukumu.

Piedalījās Krimas operācijā 1944. gada aprīlī. Vēlāk Jerjomenko iecēla par 2. Baltijas frontes komandieri. Vadīja Latvijas ieņemšanas operācijas (Daugavpils-Rēzeknes operāciju un Madonas operāciju). 1945. gada 26. martā Jerjomenko iecēla par 4. Ukrainas frontes pavēlnieku. Vadīja Slovākijas un Morāvijas ieņemšanu.

Pēc kara beigām bija vairāku kara apgabalu komandieris.

1974. gadā Jerjomenko vārdā bija nosaukta jaunā iela Rīgā (kopš 1991. gada — Nīcgales ielas ziemeļu posms).

## Ārējās saites

* Par Andreju Jerjomenko portālā "Герои Страны"
2014. gada FIFA Pasaules kausa komandu sastāvi

Rakstā uzrādīti visu 2014. gada Pasaules kausa futbolā dalībvalstu **komandu sastāvi**. Līdz 2014. gada 13. maijam komandām bija jāizziņo pagaidu sastāvi 30 cilvēku sastāvā. Gala komandas sastāvs FIFA bija jāiesniedz līdz 2014. gada 2. jūnijam. FIFA publicēs oficiālos spēlētāju sarakstus 5. jūnijā.
__NOTOC__

## A grupa
###### 

###### 

### 

### 

## B grupa
### 

### 

### 

### 

## C grupa
### 

### 

### 

### 

## D grupa
### 

### 

### 

### 

## E grupa
### 

### 

### 

### 

## F grupa
### 

### 

### 

### 

## G grupa
### 

### 

### 

### 

## H grupa
### 

### 

### 

### 

## Atsauces
Arturo Vidals

**Arturo Erasmo Vidals Pardo** (; dzimis ) ir čīliešu futbolists, spēlē pussarga pozīcijā, Čīles futbola izlases dalībnieks. Kopš 2024. gada Vidals spēlē Čīles komandā Colo-Colo.

Karjeru sācis Čīles klubā *[[Colo-Colo]]*, ar ko divas reizes izcīnīja uzvaru Čīles čempionātā. 2007. gadā uzsāka karjeru Eiropā, sākumā četras sezonas pārstāvēja Vācijas *[[Leverkūzenes "Bayer"|Bayer Leverkusen]]* klubu, taču kopš 2011. gada spēlē Itālijas klubā *[[Turīnas "Juventus"|Juventus]]*, ar ko četras reizes uzvarējis Itālijas čempionātā. 2012.—2013. gada sezonā tika atzīts par *Juventus* gada spēlētāju.

Čīles izlases sastāvā spēlē kopš 2007. gada. Ir pārstāvējis izlasi . gada Pasaules kausa finālturnīrā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Djegu Kosta

**Djegu da Silva Kosta** (; dzimis ) ir Spānijas futbolists, spēlē uzbrucēja pozīcijā, Spānijas futbola izlases dalībnieks.

Profesionāļa karjeru uzsācis Portugāles klubā *[[S.C. Braga|Braga]]*. 2007. gadā parakstīja līgumu ar Spānijas *La Liga* klubu *[[Madrides "Atletico"|Atlético Madrid]]*, tomēr vairākas reizes ticis izīrēts citiem klubiem, līdz 2010. gadā atgriezās kluba pamatsastāvā. Madrides kluba sastāvā ieguvis divus UEFA Superkausus (2010, 2012), Spānijas Karaļa kausu. 2014. gadā kļuva par *La Liga* čempionu.

2014. gada jūlijā pārgāja uz Anglijas Premjerlīgas klubu *[[Chelsea F.C.|Chelsea]]*. Anglijas kluba sastāvā kļuva par Premjerlīgas uzvarētāju 2014.—2015. gada un 2016.—2017. gada sezonās. 2017. septembrī tika panākta vienošanās par Kostas atgriešanos Madrides "Atletico", sākot ar 2018. gada janvāri.

Sākotnēji pārstāvējis Brazīlijas izlasi, tomēr 2013. gadā nolēma turpmāk pārstāvēt Spāniju, kuras valsts pilsonību ieguva 2013. gada septembrī.

## Sasniegumi
**Atlético Madrid**

* Spānijas La Liga: 2013—14
* Copa del Rey: 2012—13
* UEFA Eiropas līga: 2017—18
* UEFA Superkauss: 2010, 2012, 2018

**Chelsea**

* Anglijas Premjerlīga: 2014—15, 2016—17
* Anglijas Līgas kauss: 2014—15

## Atsauces

## Ārējās saites
2014. gada FIFA Pasaules kausa tiesneši

**2014. gada Pasaules čempionātu futbolā** tiesās 25 galvenie un 50 līnijtiesneši, kas pārstāv visas FIFA konfederācijas. Papildu galvenajiem tiesnešiem tika izvēlēti 8 asistējošu tiesnešu pāri.

## Tiesnešu komandas

## Atbalsta tiesneši
Bērnu cerebrālā trieka

**Bērnu cerebrālā trieka** ir galvas smadzeņu bojājuma sekas, kuru izpausme galvenokārt ir kustību traucējumi.

Galvas smadzeņu bojājums bieži rodas jau pirms bērna dzimšanas, ja māte grūtniecības laikā pārslimojusi dažas slimības. Slimību var izraisīt arī mātes sirdskaite, nieru slimība, paaugstināts asinsspiediens, hroniska saindēšanās ar ķimikālijām un citi faktori. Visbiežākais bērnu cerebrālās triekas cēlonis ir dzemdību trauma vai ilgstošs nabassaites nospiedums. No katriem 1000 bērniem ar bērnu cerebrālo trieku slimo 2 līdz 3.

## Atsauces
Artūrs Laiviņš

**Artūrs Laiviņš** (dzimis  Ķēču pagastā, miris  Vācijā) bija latviešu uzņēmējs. Viens no 1944. gada 17. marta Latvijas Centrālās padomes memoranda parakstītājiem.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1893. gada 9. septembrī Ķēču pagasta (tagad Nītaures pagasts) "Rezguļos" krodzinieka ģimenē. 1912. gadā beidza mācības Rīgas Nikolaja Mironova komercskolā un 1914. gadā iestājās Rīgas politehniskā institūta ķīmijas nodaļā. Pirmā pasaules kara laikā Krievijā Sibīrijas Tirdzniecības bankas Maskavas nodaļas vadītājs, pēc nacionalizācijas — tirgotājs Maskavā.

1920. gadā atgriezies Latvijā. 1920. gadā kopā ar R. Ekmani atvēris ziepju fabriku, 1924. gadā ar Pēteri Šulcu — makaronu fabriku "Pēteris Šulcs un B-drs". Rīgas Tirgotāju savstarpējās kredītbankas padomes loceklis.

1940. gadā pēc padomju okupācijas strādājis Lipājas pulksteņu rūpnīcā "Kursa". Vācu okupācijas laikā iecelts par tās vadītāju. Latvijas Centrālās padomes biedrs, darbojies Militārajā sekcijā, sagādājis ieročus.

1944. gadā devies uz Vāciju. 1946. gadā iestājies Latvijas pretošanās kustības dalībnieku apvienībā. Miris 1949. gada 14. novembrī Sengvardenā (tagad Vilhelmshāfenes daļa), Lejassaksijā. Apglabāts Oldenburgas kapos, Vācijā

## Atsauces
1964. gada Pasaules čempionāts šosejas riteņbraukšanā

**1964. gada [[Pasaules čempionāts šosejas riteņbraukšanā]]** notika Salanšā, Francijā. Tas bija trīsdesmit pirmais Pasaules čempionāts profesionāļiem un tajā notika četras sacensības — atsevišķi grupas braucieni profesionāļiem un amatieriem, 100 kilometru kalnu brauciens komandām un grupas brauciens sievietēm.

Sieviešu sacensībās uzvarēja Kuldīgā dzimusī PSRS pārstāve Emīlija Sonka.

## Sacensību kopsavilkums

## Medaļu tabula

## Atsauces

## Ārējās saites
* Vīriešu rezultāti
* Sieviešu rezultāti
Rīcinaugs

**Parastais rīcinaugs** (*Ricinus communis*) ir vienīgā suga **rīcinaugu** ģintī (*Ricinus*), kas savukārt ietilpst eiforbiju dzimtā. Tā dabiskais izplatības areāls ir Vidusjūras baseina dienvidaustrumi, Austrumāfrika un Indija. No rīcinauga sēklām (pupiņām) gatavo rīcineļļu, tāpēc to plaši kultivē. Visvairāk rīcinauga sēklu tiek ievākts Indijā (83% no visas pasaules ražas).

Tajā ir viens no spēcīgākajiem zināmajiem dabiskajiem indīgajiem proteīniem — rīcins, kas atrodas galvenokārt rīcinauga sēklās. Bērnam var būt letālas trīs sēklas, bet pieaugušajam — četras līdz astoņas, ja tās tiek sakošļātas pirms norīšanas. Norijot veselas rīcinauga pupiņas, tās var savu indi zarnu traktā neizdalīt.

## Rīcineļļas izmantošana
Kosmētikā un personīgajā higiēnā:
* Matu kopšanai — veicina matu augšanu, samazina lūšanu un mitrina;
* Skropstu un uzacu stiprināšanai;
* Ādas kopšanā — mitrina un palīdz cīnīties ar sausumu, ekzēmu, iekaisumiem;
* Ziedēs un balzamos — bieži pievieno lūpu balzamiem, krēmiem un ziepēm.

Medicīnā (tradicionāli un dažkārt mūsdienās):
* Caurejas līdzeklis — tradicionāli izmantota kā dabīgs caurejas veicinātājs (ārstnieciskās devās);
* Dzemdību stimulēšanai — reizēm izmantota, lai izraisītu dzemdību kontrakcijas (mediķa uzraudzībā);
* Ādas iekaisumu ārstēšanā — piemēram, brūču, apdegumu vai strutainu infekciju gadījumā.

Rūpniecībā:
* Motoreļļu un smērvielu ražošanā;
* Krāsu, laku un plastmasu izstrādē — pateicoties eļļas viskozitātei un stabilitātei;
* Biodīzeļdegviels ražošanā — kā bioloģiski noārdāma alternatīva fosilajiem produktiem.

Veterinārijā:
* Dažos gadījumos izmantota dzīvnieku aizcietējuma ārstēšanai (pēc veterināra norādījumiem).

## Atsauces
Viktors Barkāns

**Viktors Barkāns** ( — ) bija Latvijas politiķis un sabiedrisks darbinieks. Bijis 1. Saeimas deputāts, Latgales Darba partijas pārstāvis.

## Biogrāfija
Viktors Barkāns piedzima  Pēterburgā. Ieguvis vidusskolas izglītību.

1922. gadā bijis Latgales Studentu savienības priekšsēdētājs, strādājis par darba inspektoru Daugavpilī. Tajā pašā gadā kā Latgales Darba partijas pārstāvis ievēlēts 1. Saeimā, amatā bijis līdz 1925. gadam.

Otrā pasaules kara laikā kopā ar ģimeni devies trimdā. Miris  Koventri pilsētā Apvienotajā Karalistē, apbedīts .

Viktors Barkāns bija precējies ar zobārsti Mariju Barkāni (dzimusi Rubule), ilggadējā Latvijas tautas labklājības ministra Vladislava Rubuļa māsu. Laulībā piedzima meita Edīte, kas arī kļuva par zobārsti, kā arī dēls.

## Atsauces
Jānis Jaks

**Jānis Jaks** (dzimis  Rīgā) ir latviešu hokejists, spēlē aizsarga pozīcijā, Latvijas hokeja izlases dalībnieks. Pašlaik (2025) pārstāv Čehijas Ekstralīgas komandu Karlovi Varu "Energie".

## Spēlētāja karjera
Jaka pirmais treneris bija Ralfs Bukarts. Karjeru sācis SK Rīga 18 kluba sastāvā, ar kuru 2009.—2010. gada sezonā spēlēja Latvijas U-18 čempionātā. 2011.—2012. gada sezonā debitējis Latvijas čempionātā HS Rīga sastāvā. 2012.—2013. un 2013.—2014. gada sezonas pārsvarā aizvadīja Jaunatnes hokeja līgas klubā HK Rīga.

2014. gadā Jaks devās uz Ziemeļameriku, kur turpmākās divas sezonas aizvadīja NAHL. No 2016. līdz 2020. gadam studēja un spēlēja NCAA čempionātā. 2020. gada marta nogalē noslēdza viena gada līgumu ar Amerikas hokeja līgas komandu Beikersfīldas "Condors", taču augustā pievienojās KHL klubam Rīgas "Dinamo". 2021. gadā atgriezās AHL.

2021.—2022. gada sezonā pārstāvēja KHL klubu HK Soči. 2022. gadā karjeru turpināja Čehijas Ekstralīgā un divas sezonas aizvadīja *[[HC Litvínov]]* sastāvā. 2024. gada jūnijā nomainīja komandu Čehijā, pievienojoties Karlovi Varu "Energie".

Pārstāvējis Latvijas jaunatnes izlases vairākos Pasaules čempionātos. 2014. gadā debitējis nacionālajā izlasē, tika iekļauts Latvijas sastāvā startam 2014. gada pasaules čempionātā. Čempionāta laikā Jaks laukumā devās trīs spēlēs. Piedalījās  Pekinā. 2023. gada Pasaules čempionātā Latvijas izlases sastāvā izcīnīja bronzas medaļu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Hermanis Kreicers (rakstnieks)

**Mārtiņš Hermanis Kreicers** (1895-1978) bija latviešu pedagogs un rakstnieks, Rīgas latviešu skolotāju biedrības priekšnieks un Rīgas Izglītības valdes Skolu inspekcijas daļas vadītājs. Viens no 1944. gada 17. marta Latvijas Centrālās padomes memoranda parakstītājiem.
 
## Dzīvesgājums
Dzimis 1895. gada 22. novembrī Ērgļu pagasta "Vanagos" (tagad Jumurdas pagastā). Beidza Ilūkstes skolotāju semināru. Pirmā pasaules kara laikā bija Krievijas impērijas armijas virsnieks (1914-1918). Piedalījās Latvijas brīvības cīņās (1919-1920).  
Pēc kara strādāja par skolotāju Ērgļu pagasta skolā (1920-1921) un Pētersalas pamatskolā (1921-1929), bija Pētersalas pamatskolas pārzinis (1929-1940).

Otrā pasaules kara beigās devās trimdā uz Vāciju, vēlāk uz ASV. Dibināja Čikāgas Krišjāņa Barona latviešu skolu 1950. gadā un bija skolas pirmais pārzinis. Nodarbojās ar rakstniecību. 
Miris 1978. gadā Čikāgā.

## Darbi
* Ievads latviešu rakstniecībā. Augsburga: A. Baumanis, 1946. - 82 lpp.
* Dzīves mācība latvju jaunatnei. 1946
* Manu tēvu valoda: lasāmgrāmata. 1949
* Ceļi un gājēji: atmiņu stāsti. A. Kalnāja apgāds, 1960 - 431 lpp.
* Ziemeļnieki: Latvijas brīvības cīņu 50 gadu atcerei. Čikāga: Ziemeļlatvijas Brīvības cīņu atceres Rīcības Komitejas izdevums, 1960
* Logi: atceres, apceres, vērojumi. Tilta apgads, 1967 - 443 lpp.
* Hermanis Kreicers, ‎Irma Cēbere. Atspīdumi: atmiņas, vērojumi, pārdomas. 1969
* Mana tēvu valoda: lasāmgrāmata 7. un 8. klasei. 1974 (kopā ar ‎Albertu Raidoni)
* Ievads latviešu rakstniecībā. 1974
* Nu ardievu, Vidzemīte: Kara stāsti: 1914-1920. Minneapole: Tilta apgāds, 1969 (atkārtots izdevums Strēlnieks, 1992 - 148 lpp.)

## Atsauces
Nacionālais kino reģistrs

**Nacionālais kino reģistrs** (; **NFR**) ir ASV Nacionālās kino saglabāšanas padomes (*National Film Preservation Board*) izraudzītās filmas saglabāšanai Kongresa bibliotēkā.

Nacionālajā kino reģistrā katru gadu tiek iekļautas līdz 25 filmām, kas atzītas par "kulturāli, vēsturiski vai estētiski nozīmīgām". Lai tiktu iekļauta šajā sarakstā, filmai jābūt vismaz desmit gadus vecai. Pirmajā gadā (1989) cilvēki nominēja apmēram 1000 filmas šim reģistram. Kopš 1997. gada cilvēki var nominēt līdz 50 filmām ik gadu izskatīšanai padomē. Reģistrā ir dažāda tipa filmas, tai skaitā mākslas filmas, dokumentālās filmas, neatkarīgās filmas, TV filmas, mūzikas videoklipi. Saskaņā ar 2013. gada datiem, reģistrā ir iekļautas 625 filmas.

Pašlaik vecākā reģistrā iekļautā filma ir *[[Newark Athlete]]* (1891), jaunākā — *[[Decasia]]* (2002). Visvairāk iekļautas 1939. gada filmas (18). Laiks starp filmas izdošanu un iekļaušanu sarakstā ir ļoti plašs — lielākais laikposms ir 119 gadi, kad 1891. gada filma *Newark Athlete* tika iekļauta reģistrā 2010. gadā. Īsākais laikposms ir minimālie 10 gadi, šo laikposmu dala "Satrakotais vērsis", *[[Do the Right Thing]]*, "Labie puiši", "Rotaļlietu stāsts" un "Fārgo".

## Ārējās saites
*
Plēsīgais putns

[thumb|260px|[Baltgalvas grifs (*Gyps fulvus*), viena no plēsīgo putnu sugām]]
[thumb|260px|Plēsīgajam putnam ir spēcīgs, ass knābis, ar kuru tas saplosa upuri, attēlā [baltgalvas ērglis (*Haliaeetus leucocephalus*)]]

**Plēsīgais putns** ir putns, kas medī un barojas ar citiem dzīvniekiem. To raksturo ļoti laba redze, spējot saskatīt upuri lidojumā no liela augstuma. Tam ir spēcīgas kājas, asi, līki nagi un līks knābis, ar kuru tas var saplēst savu medījumu. Lielākajai daļai sugu mātītes ir lielākas nekā tēviņi.

Ne visus putnus, kas pēc sava dzīves veida ir plēsīgi un kuri pārtiek no dzīvnieku izcelsmes barības, piemēram, zīlītes, kas barojas ar kukaiņiem, vai stārķi, kas medī vardes, sauc par plēsīgajiem putniem. Šis termins attiecas tikai uz tām putnu dzimtām, kurām piemīt iepriekš nosauktās pazīmes (dzimtu nosaukumus skatīt sistemātikas sadaļā). Ornitoloģijā terminam - plēsīgais putns - ir daudz šaurāka nozīme. Plēsīgie putni galvenokārt pārtiek no mugurkaulniekiem, kas, salīdzinot ar pašu mednieku, ir samērā lieli upuri. Lielākā daļa no tiem barojas arī ar maitu, vismaz situācijās, kad trūkst medījuma, bet maitas putni, kas arī pieder pie plēsīgajiem putniem, pamatā pārtiek no maitas. Termins "plēsīgais putns" nenozīmē, ka minētās putnu dzimtas ir sasvstarpēji radniecīgas. Faktu, ka neradniecīgu grupu putniem ir līdzīga morfoloģija un dzīves veids, skaidro ar konverģento evolūciju.

## Sistemātika
*Dienas plēsīgie putni
** Amerikas grifu dzimta (*Cathartidae*)
** Piekūnu dzimta (*Falconidae*)
** Sekretārputnu dzimta (*Sagittariidae*)
** Vanagu dzimta (*Accipitridae*)
** Zivjērgļu dzimta (*Pandionidae*)
*Nakts plēsīgie putni
** Plīvurpūču dzimta (*Tytonidae*)
** Pūču dzimta (*Strigidae*)

## Atsauces

## Ārējās saites

*Latvijas daba: Piekūnveidīgie 
*Plēsīgo putnu komplekss
*Explore Raptors
*IBC: Hawks and Eagles (Accipitridae)
Itālijas administratīvais iedalījums

[250px|thumbnail|[Itālijas novietojums]]
**[[Itālija]]s administratīvo iedalījumu** veido **20 [[Itālijas reģioni|reģioni]]** (), no kuriem 5 ir piešķirts īpašs autonomijas statuss, kas atļauj tiem regulēt reģionālo likumdošanu un specifisku lokālo politiku, kultūras jomu, kā arī minoritāšu jautājumus. Reģioni ir sīkāk iedalīti **101 [[Itālijas provinces|provincēs]]** () un **9 metrolopes pilsētās** ()

## Administratīvo līmeņu shēma

## Pirmā līmeņa administratīvais iedalījums

### Reģioni

## Otrā līmeņa administratīvais iedalījums
### Metropoles pilsētas

### Provinces

## Skatīt arī
* Itālijas reģioni
* Itālijas provinces

## Atsauces
Waterloo (dziesma)

***Waterloo*** ir Zviedrijas popgrupas ABBA singls no viņu otrā studijas albuma *[[Waterloo (albums)|Waterloo]]*. Ar šo dziesmu grupa uzvarēja 1974. gada Eirovīzijā.

Tika izdota dziesmas versija zviedru un angļu valodā. *Waterloo* kļuva par grupas pirmo singlu, kas vairākās valstīs ierindojās topa pirmajā vietā, ASV tas ierindojās topa pirmajā desmitniekā. Kopā ir pārdoti gandrīz 6 miljoni dziesmas kopiju, tādējādi tas ir viens no visu laiku labāk pārdotākajiem singliem. 2005. gadā dziesma tika atzīta par visu laiku labāko dziesmu Eirovīzijas vēsturē 50 gadu Eirovīzijas jubilejas koncertā.

## Dziesmas vēsture
*Waterloo* tika rakstīta kā dziesma 1974. Eirovīzijas dziesmu konkursam, pēc tam, kad grupa finišēja trešā ar *[[Ring Ring]]* iepriekšējā gada Zviedrijas Eirovīzijas atlases konkursā *[[Melodifestivalen]]*. ABBA izvēlējās *Waterloo* citas savas dziesmas — *[[Hasta Mañana]]* — vietā. Dziesma ir par meiteni, kas gatavojas padoties romantikai, gluži kā Napoleonam nācās padoties Vaterlo kaujā 1815. gadā. Sākotnējais dziesmas nosaukums bija *Honey Pie*. Dziesmu sākotnēji bija iecerēts veidot ar rokmūzikas un džeza elementiem, bet vēlāk tika nolemts dziesmu veidot ar glemroka un disko ritmu.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Dziesmas videoklips
* Dziesma vārdi metrolyrics.com
Waterloo

***Waterloo*** var būt:
* Vaterlo (*Waterloo*) — pašvaldība Beļģijā;
* Voterlū (*Waterloo*) — apdzīvota vieta Aiovas štatā, ASV;
* *[[Waterloo (dziesma)]]* — dziesma;
* *[[Waterloo (filma)]]* — 1970. gada filma.
Jānis Tirzītis

**Jānis Tirzītis** (1896-1951) bija latviešu virsnieks un agronoms, Lauksaimniecības kameras Lauksaimniecības tautas augstskolas pārzinis. Viens no 1944. gada 17. marta Latvijas Centrālās padomes memoranda parakstītājiem.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1896. gada 13. septembrī Liezeres pagasta Dzirkstu mājās. Mācījās Rīgas Lauksaimniecības centrālbiedrības lauksaimniecības skolā Priekuļos (beidza 1915). 
Pirmā pasaules kara laikā 1915. gadā iesaukts Krievijas Impērijas armijā, dienēja 172. kājnieku rezerves pulkā un 12. ķīmiskās komandas meteoroloģiskajā stacijā, demobilizējās 1918. gada janvārī.

Latvijas brīvības cīņu laikā iestājās Vidzemes "zaļajā" partizānu armijā un piedalījās kaujās pret lieliniekiem, izcēlās kaujā pie Mēdzūlas 1919. gada 14. maijā. Atsevišķā izlūku bataljona, vēlāk 2. Ventspils kājnieku pulka sastāvā piedalījās kaujās bermontiešiem, bija leitnants, velosipēdistu rotas komandieris (1919). Piedalījās Latgales atbrīvošanas kaujās (1920).

1920. gada beigās atvaļināts no armijas, studēja Latvijas Universitātes Lauksaimniecības fakultātē (beidza 1927). Bija 7. Valkas aizsargu pulka rotas komandieris un agronoms Ērģemē, saimniekoja savā jaunsaimniecībā Liezeres pagastā. Lauksaimniecības kameras biškopības un dārzkopības nodaļas vadītājs un Lauksaimniecības tautas augstskolas pārzinis.

Pēc Otrā pasaules kara bija Latvijas Lauksaimniecības akadēmijas pasniedzējs. Miris 1951. gada 7. februārī Rīgā, apbedīts II Meža kapos.

## Darbi
* Kāpostu un citu dārzeņu konservēšana skābējot. Latvijas Valsts izdevniecība, 1948. - 91 lpp.

## Apbalvojumi
* Lāčplēša Kara ordenis, III šķira (# 2043)
* Viestura ordenis, IV šķira (1938)

## Atsauces
Kupjanska

**Kupjanska** () ir pilsēta Harkivas apgabalā Ukrainas austrumos. Izvietojusies apgabala austrumos Oskilas upes krastos 124 km no apgabala centra Harkivas. Kupjanskas rajona centrs. Kupjanskas pilsētas padomei pakļauti Kivšarivkas un Kupjanskas-Vuzlovijas ciemati (kopā  iedzīvotāji (2012)).

Mūsdienās Kupjanska ir ievērojams dzelzceļa mezgls, vairāki pārtikas, būvmateriālu rūpniecības un masīnbūves uzņēmumi.

## Vēsture
Apdzīvotā vieta dibināta 1655. gadā kā Kupjankas vai Kupčinkas sloboda. 1685. gadā minēta kā Izjumas kazaku pulka pilsēta. 1773. gadā Kupjanskā dzīvoja 3578 iedzīvotāji, bet 1779. gadā tai piešķirtas pilnvērtīgas pilsētas tiesības. 1895. gadā gar Kupjansku tika izbūvētas Balašovas—Kupjanskas—Harkivas un Harkivas—Lisičanskas dzelzceļa līnijas un 7 verstis no pilsētas tika izbūvēts dzelzceļa mezgls. 1941. gadā, pēc Kijivas (septembrī) un Harkivas (oktobrī) zaudēšanas vācu karaspēkam, Kupjanska no oktobra līdz jūnijam bija Ukrainas PSR valdības rezidence.
Krievijas 2022. gada iebrukuma laikā Kupjanska bija svarīgs krievu okupācijas spēku militārās loģistikas centrs Ukrainas austrumos, ko Ukrainas armija atguva 2022. gada 10. septembrī.

## Atsauces

## Ārējās saites
1974. gada Eirovīzijas dziesmu konkurss

**1974. gada Eirovīzijas dziesmu konkurss** (; ) bija 19. ikgadējais Eirovīzijas dziesmu konkurss. Tas notika *The Dome* arēnā Braitonā, Apvienotajā Karalistē. 1974. gada konkursu vadīja Keitija Boila. Konkursa fināls notika .

Eirovīzijā piedalījās 17 valstis. Konkursā uzvarēja Zviedriju pārstāvošā grupa ABBA, kas izpildīja dziesmu *[[Waterloo (dziesma)|Waterloo]]*. Šī dziesma 2005. gadā tika atzīta par visu laiku labāko dziesmu Eirovīzijas vēsturē 50 gadu Eirovīzijas jubilejas koncertā.

## Punktu sadalījums

## Atsauces

## Ārējās saites
*
Nails Satarovs

**Nails Satarovs** (*Наиль Шарипович Саттаров*, dzimis , miris ) bija PSRS lidotājs izmēģinātājs, kosmonauts, bet nav lidojis kosmosā.

1965. gadā Satarovs pabeidza Orenburgas augstākā kara aviācijas lidotāju skolu. Pēc tam viņš šajā skolā strādāja par lidotāju instruktoru.
No 1969. gada bija izmēģinātājpilots dažādās Gaisa spēku daļās. 1973. gada oktobrī piedalījās kodolsprādziena izmēģinājumā Semipalatinskas poligonā, pēc sprādziena veirākkārt lidojot cauri radioaktīvajam mākonim.

1978. gadā Satarovs tika ieskaitīts Čkalova Gaisa spēku Zinātniski pētnieciskā institūta lidotāju izmēģinātāju grupā, lai veiktu kosmoplāna *[[Buran]]* izmēģinājumus atmosfērā. No 1979. gada janvāra līdz 1980. gada maijam Satarovs izgāja vispārējo kosmisko sagatavošanu Gagarina Kosmonautu sagatavošanas centrā. Kādā treniņlidojumā viņš neievēroja pasažieru lidmašīnas *[[Tu-154]]* pilotēšanas instrukciju, tāpēc tika atskaitīts no grupas, tā arī kosmisko sagatavošanu nepabeidzis.

No 1980. gada jūlija Nails Satarovs turpināja dienestu Gaisa spēku daļās kā izmēģinātājpilots un komandieris. 1992. gada novembrī atvaļinājās.

1993. gada jūlijā Satarovs sāka strādāt Tupoļeva Aviācijas zinātniski tehniskajā kompleksā par izmēģinātājpilotu. No 1999. gada janvāra bija vadošais inženieris.

No 2003. līdz 2006. gadam Satarovs bija *Graždanskije samoljoty Suhogo* galvenais speciālists.

Miris .

## Ārējās saites
* Satarova biogrāfija 
* Satarovs ''OAO Tupolev'' mājaslapā
Rietumkāpa

**Rietumkāpa** (, , ) ir viena no Dienvidāfrikas deviņām provincēm, kas atrodas valsts dienvidrietumos. Province robežojas ar Ziemeļkāpas provinci ziemeļos un ar Austrumkāpas provinci austrumos, bet dienvidos un rietumos to apskalo Indijas okeāns. Provinces kopējā platība ir  km², pēc 2011. gada datiem Rietumkāpā dzīvoja 5,82 miljoni iedzīvotāju, no kuriem 3,74 miljoni dzīvoja provinces administratīvajā centrā Keiptaunā. Tā ir ceturtā lielākā Dienvidāfrikas province pēc platības un trešā lielākā pēc iedzīvotāju skaita. Administratīvi sīkāk Rietumkāpas province iedalās 6 apgabalos. Provinces galvaspilsēta un lielākā pilsēta ir Keiptauna.
Roberts Bīlmanis

**Roberts Bīlmanis** (līdz 1928. gadam **Bildermanis**;  — ) bija Latvijas pedagogs un politiķis. Bijis Tautas padomes loceklis, Latvijas Satversmes sapulces un 1., 2. un 3. Saeimas deputāts, Latvijas Sociāldemokrātiskās strādnieku partijas biedrs no tās dibināšanas 1904. gadā.

## Biogrāfija
Roberts Bildermanis piedzima  Kroņvircavas pagastā. Beidzis Irlavas skolotāju semināru. 1904. gadā kļuva par Latvijas Sociāldemokrātiskās strādnieku partijas biedru. Piedalījās 1905. gada revolūcijā. Pēc revolūcijas vairākus gadus pavadījis trimdā, 1912. gadā atgriezies Latvijā, ar pseidonīmu "Robs" rakstīja legālajos sociāldemokrātu laikrakstos. No 1915. līdz 1917. gadam darbojās latviešu kultūras birojā Maskavā.

Pēc Latvijas Republikas proklamēšanas 1918. gadā atgriezies dzimtenē kļuva par pagaidu parlamenta — Tautas padomes — locekli. Vēlāk darbojies vairākos valsts parlamenta sasaukumos: 1920. gadā ievēlēts Satversmes sapulcē, 1922. gadā — 1. Saeimā, 1925. gadā — 2. Saeimā, bet 1928. gadā — 3. Saeimā. 1931. gadā nav ticis ievēlēts 4. Saeimā, līdz ar to darbu parlamentā beidzis. Bijis arī Rīgas domes deputāts. 1928. gadā nomainīja uzvārdu no Bildermanis uz Bīlmanis.

No 1925. līdz 1934. gadam bija Latvijas Hipotēku bankas direktors. Pēc Ulmaņa apvērsuma 1934. gada maijā zaudējis amatu, arestēts un nogādāts Liepājas koncentrācijas nometnē, kur pavadīja vairākus mēnešus. Vācu okupācijas laikā 1940. gados Bīlmanis darbojās Latvijas Centrālajā padomē. Okupācijas laikā ticis arestēts un turēts Rīgas Centrālcietumā. Vēlāk, padomju okupācijas laikā 1948. gadā arestēts un 1949. gadā izsūtīts uz koncentrācijas nometni Sibīrijā. No ieslodzījuma atbrīvots 1956. gadā.

Miris  Rīgā.

## Atsauces
Bīlmanis

**Bīlmanis** (; sieviešu dzimtē **Bīlmane**) ir vācu cilmes uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu: 

*Alfrēds Bīlmanis (1887—1948) — latviešu sabiedriskais darbinieks, publicists un diplomāts;
*Roberts Bīlmanis (1880—1964) — Latvijas pedagogs un politiķis.
Rozīnes

thumbnail|Rozīnes, kas žāvētas no dažādām vīnogu šķirnēm
**Rozīnes** ir žāvētas vīnogas. Tās plaši izmanto kulinārijā gan Vidusjūras baseina teritorijā, gan Tuvajos Austrumos. Rozīnes iegūst, novācot vīnogas un žāvējot tās saulē, līdz mitrums ogās sasniedz 15–18%. Tā rezultātā aptuveni 33% no rozīnēm sastāva veido fruktoze. Lai iegūtu vienu kilogramu rozīņu, ir nepieciešami 4 līdz 5 kg vīnogu.
Aleksandrs Hellers

**Aleksandrs Hellers** (;  - , Sanktpēterburga) bija Krievijas šaha meistars.

## Biogrāfija
Ar šahu sācis nodarboties Otrā pasaules kara gados. 1944. gadā iestājies Ļeņingradas pionieru pils šaha pulciņā. 1949. gadā bijis Ļeņingradas junioru komandas līderis, kad tā uzvarējusi PSRS junioru komandu šaha čempionātā Maskavā. 1959.gadā Hellers ieņēmis otro vietu (aiz Borisa Spaska) Ļeņingradas šaha čempionātā un izpildījis PSRS sporta meistara normu. Bieži piedalījies dažādās Ļeņingradas komandu šaha sacensībās, arī pilsētas mačos ar citu pilsētu komandām. Bijis 1962. gada Latvijas šaha čempionāta dalībnieks un izcīnījis tajā 7. vietu.

Vēlākajos gados aktīvi piedalījies korespondencšaha sacensībās. Kopā ar Ļeņingradas komandu uzvarējis PSRS 5. komandu čempionātā (1975-78), sasniedzot labāko rezultātu pie sestā galdiņa. 1983. gadā Starptautiskās korespondencšaha federācijas kongresā Poznaņā par sasniegumiem 4. Baltijas valstu turnīrā Helleram piešķirts starptautiskā korespondencšaha meistara nosaukums.

Ilgus gadus strādājis par patentu ekspertu Ļeņingradas optikas rūpnīcā LOMO, kā arī bijis šaha žurnālists. Publicējies žurnālos "64", "Schachmaty v SSSR", "Šahs", kuros bijis populārs ar saviem nostāstiem par dažādiem atgadījumiem šaha turnīru laikā. Bijis arī šaha sacensību tiesnesis, un 1988. gadā Starptautiskā šaha federācija (FIDE) piešķīra viņam starptautiskā arbitra nosaukumu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Senžons Pērss

**Senžons Pērss** (, īstajā vārdā **Aleksiss Ležē** (); dzimis , miris ) bija franču dzejnieks un diplomāts. 1960. gada Nobela prēmijas literatūrā laureāts.

Dzimis Gvadelupā, advokāta ģimenē. 1899. gadā ģimene atgriezās Francijā un apmetās Po. Studējis Bordo Universitātē. 1904. gadā iedraudzējās ar dzejnieku Frānsisu Žammu, vēlāk iepazinās ar Polu Klodelu, Odilonu Redonu, Valerī Larbo, Andrē Židu. 1911. gadā izdeva pirmo dzejoļu krājumu.

Diplomātiskajā dienestā no 1911. gada. No 1916. līdz 1921. gadam - franču vēstniecības Pekinā darbinieks. No 1921. gada - Aristīda Briāna palīgs. Parīzē darbojās Pola Valerī un Andrē Žida aprindās, bija pazīstams ar Igoru Stravinski, Nadju Bulanžē un *[[Les Six]]*. 1924. gadā pirmoreiz izmantoja pseidonīmu "Senžons Pērss".

No 1933. līdz 1940. gadam bija Francijas ārlietu ministrijas ģenerālsekretārs. 1938. gadā piedalījās Minhenes konferencē, tomēr iestājās pret Vācijas prasībām. Pēc Francijas sakāves tika atcelts no amata un devās uz ASV, kur strādāja Kongresa bibliotēkā. Arī pēc kara lielu daļu laika pavadīja ASV.

## Bibliogrāfija

**Éloges* (1911)
**Anabase* (1924)
**Exil* (1942)
**Pluies* (1943)
**Poème à l'étrangère* (1943)
**Neiges* (1944)
**Vents* (1946)
**Amers* (1957)
**Chronique* (1960)
**Poésie* (1961)
**Oiseaux* (1963)
**Pour Dante* (1965)
**Chanté par celle qui fut là* (1969)
**Chant pour un équinoxe* (1971)
**Nocturne* (1973)
**Sécheresse* (1974)
**Œuvres complètes* (1972)

## Ārējās saites

* 
* Senžona Pērsa fonds
Smarterphone

thumb|right|200px|''Vibo T588'' telefons ar ''Smarterphone OS 2.2''
***Smarterphone AS*** bija Norvēģijā reģistrēts uzņēmums, kas nodarbojās ar programmatūras izstrādi mobilajiem telefoniem. Tas bija dibināts 1993. gadā. 2011. gadā to nopirka *[[Nokia]]*, un pēc tam uzņēmums tika integrēts tās struktūrā. *Smarterphone* galvenais birojs atradās Oslo.

## Vēsture
1993. gadā tika dibināts uzņēmums ***Kvaleberg AS***.
2007. gada jūnijā riska kapitāla uzņēmums *[[Ferd]]* investēja tajā 2 miljonus EUR *Kvaleberg*. 2010. gada janvārī tika investēti vēl 3,6 miljoni EUR.

Uzņēmums izstrādāja platformneatkarīgu mobilo telefonu operētājsistēmu ***Smarterphone OS*** un lietojumprogrammas tai. Ar nosaukumu ***Mimiria*** to pirmoreiz demonstrēja 2008. gada februārī Pasaules mobilajā kongresā (*Mobile World Congress*). Operētājsistēmas arhitektūra bija "tīrā telpa" ar ļoti striktu Modelis—skats—kontrolleris principa ievērošanu. Līdz ar to izmaiņas programmatūrā veikt bija viegli.

2008. gadā *Kvaleberg* pievienojās *[[LiMo Foundation]]*, kas izstrādāja pilnībā atvērtu, aparatūras neatkarīgu, uz *[[Linux]]* bāzētu mobilo operētājsistēmu. 2009. gadā Pasaules mobilajā kongresā (*Mobile World Congress*) tika prezentēta ierīce *Madrid*, kas izveidota sadarbībā ar *[[Compal Electronics]]*.

2010. gada 20. decembrī *Kvaleberg* tika pārdēvēts par *Smarterphone AS*.
2011. gada novembrī uzņēmumu iegādājās Somijas mobilo telefonu ražotājs *[[Nokia]]*.
Uz *Smarterphone* programmatūras pamata *Nokia* izstrādāja platformu *[[Asha platform]]*, kas paredzēta *[[Nokia Asha]]* sērijas mazcenas viedtālruņiem.

## Atsauces