open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
TGK2

**TGK2** (, saīsinājums no **''Т**епловоз с **Г**идропередачей **К**алужский*, tips *'2**) ir [[Padomju Savienība]]s divasu manevrēšanas un rūpnieciskā [[dīzeļlokomotīve]] ar [[hidrauliskais pārvads|hidraulisko pārvadu]], kuras ražoja [[Kalugas mašīnbūves rūpnīca|Kalugas mašīnbūves rūpnīcā]].

== Vēsture ==
Paralēli divu asu dīzeļlokomotīvju [[TGK]] ražošanai Kalugas mašīnbūves rūpnīcā projektēja un 1960. gadā sāka ražot jaudīgāku un izturīgāku divu asu dīzeļlokomotīvi ar apzīmējumu TGK2, kas paredzēta ekspluatācijai [[rūpnīca|rūpniecības]] uzņēmumu dzelzceļos un kā manevru lokomotīve [[dzelzceļa stacija|dzelzceļa stacijās]] ar maksimālo piekabes svaru uz platformas līdz 700 tonnām.

Šo dīzeļlokomotīvju ražošana Kalugas rūpnīcā turpinājās līdz 1992. gadam ieskaitot. Kopš 1990. gada ražoja modernizētas lokomotīves versijas, ņemot vērā [[TGM61]] lokomotīves attīstību — **TGK2-1** (ar vienrežīma hidraulisko pārvadu), un no 1992. gada ar pārtraukumiem līdz 2009. gadam — **TGK2M**, kas izceļas ar palielinātu dīzeļdzinēja jaudu un palielinātu lokomotīves svaru līdz 32 tonnām. Kopš 1960. gada kopumā saražotas vairāk nekā 9100 TGK2 sērijas lokomotīves.

Lokomotīves eksporta versija ar apzīmējumu **TGK2-E*' piegādāja [[Vācijas Demokrātiskā Republika|VDR]] *Deutsche Reichsbahn'' (183 lokomotīves), Čehoslovākijas dzelzceļam (55) un Polijas Valsts dzelzceļam.

## Uzbūve
Salīdzinot ar iepriekšējo modeli (TGK), jaunajai lokomotīvei ir pārveidota virsbūve, samazināts lokomotīves platums un atsperu piekares sistēmā ieviestas cilindriskas atsperes. Dzinēja pārsega virsbūve uzstādīta uz lokšņu rāmja.
thumb|250px|left|Vadības panelis
Dīzeļdzinējs ir Sverdlovskas turbomotoru rūpnīcā ražotais U1D6-250TK — sešcilindru, četrtaktu dzinējs ar gāzes turbīnas kompresoru. Jaudu no dzinēja uz lokomotīves kustīgajām asīm pārnes, izmantojot kompleksa tipa hidrotransformatoru GTK-II, reversējamu divpakāpju pārnesumkārbu, kardāna vārpstas un asu reduktorus. Mašīnista kabīne un mašīntelpas pārsegs ir metinātas konstrukcijas. Kabīnes un pārsega sienas izgatavotas ar siltuma un skaņas izolāciju. Lokomotīvei ir divpusēja vadība. Bremzes ir divpusēja loka bremze ar pneimatisko un manuālo piedziņu. Lai vadītu piekabinātā sastāva bremžu sistēmu dīzeļlokomotīve aprīkota ar mašīnista krānu.

Dīzeļlokomotīve aprīkota ar gaismas un skaņas signalizāciju, sildītāju dīzeļdzinēja sistēmu uzsildīšanai pirms iedarbināšanas aukstajā sezonā, pneimatiski darbināmām smilšu kastēm, apsildi un ventilāciju mašīnista kabīnē.

### Tehniskais raksturojums
* Dīzeļdzinēja jauda — 220—250 ZS (TGK2) un 275 ZS (TGK2-M)
* Vilciena režīma maksimālais ātrums — 67 km/h
* Manevrēšanas režīma maksimālais ātrums — 34 km/h
* Dienesta masa — 28,5 t (TGK2) un 32 t (TGK2-M)

## Atsauces

## Ārējās saites

*
Puertokabesasa

**Puertokabesasa** () vai **Bilvi** () ir pilsēta un municipalitāte Nikaragvā, Ziemeļu Karību Krasta autonomā reģiona administratīvais centrs un lielākā apdzīvotā vieta, kā arī tradicionālā miskitu galvaspilsēta. Atrodas Karību jūras krastā tā dēvētajā Moskitu krastā  no valsts galvaspilsētas Managvas.

## Vēsture
Pirmo apmetni šajā vietā ap 1690. gadu dibināja trīs angļu pirāti un nodēvēja par **Bregmensblafu** (*Bragman’s Bluff*), bet vietējie miskitu un majaņnu indiāni to dēvēja par **Bilvi** (*Bilwi*) — ‘čūska’. Mūsdienu apdzīvotā vieta dibināta 19. gadsimtā, kad uz šejieni pārcēlā vācu morāviešu misionāri. Pilsētas izaugsmi veicināja mežrūpniecība un banānu audzēšana tās apkārtnē.

1905. gadā līdz tam faktiski neatkarīgais Moskitu krasts tika iekļauts Nikaragvā un 1929. gadā Bilvi tika piešķirts pilsētas statuss un pārdēvēta par Puertokabesasu par godu ģenerālim Rigoberto Kabesasam, kura vadībā Moskitu krasts tika iekļauts Nikaragvā.

1967. gadā pilsēta stipri cieta ugunsgrēkā. Kontru kara laikā pilsēta ievērojami izauga, ko veicināja tās stratēģiskais novietojums un Nikaragvas valdības veicinātā migrācijas politika. Puertokabesasas osta bija svarīgs militārās palīdzības ierašanās punkts no Kubas un Padomju Savienības sandinistu tautas armijai.

Kopš 1996. gada pilsēta oficiāli tiek dēvēta par **Bilvi**, bet municipalitāti turpina dēvēt par Puertokabesasu. Liela daļa pilsētas iedzīvotāju sadzīvē izmanto miskitu valodu.

Pilsēta bieži cieš no viesuļvētru postījumiem — 2007. gadā 5. kategorijas viesuļvētrā Fēlikss gāja bojā ap 100 cilvēku, plašus postījumu nodarīja arī viena otrai sekojošās 4. kategorijas viesuļvētras Eta un Jota 2020. gada novembrī.

## Atsauces

## Ārējās saites
Larss Tūsens

**Larss Tūsens** (; dzimis  Gentoftē) ir dāņu uzņēmējs, kopš 2017. gada Latvijas nacionālās aviokompānijas *[[AirBaltic]]* akcionārs un valdes loceklis.

Studēja politikas zinātnes Kopenhāgenas Universitātē, līdztekus 1978. gadā sāka strādāt toreizējā *Privatbanken* (tagad Nordea) un ieņēma dažādus amatus, beidzot kļūstot par direktora vietnieku.
No 1989. līdz 1993. gadam Larss Tūsens strādāja SAS grupā, 1991. gadā viņš kļuva par grupas finanšu direktoru un valdes locekli.
Pēc SAS tūrisma operatora *Scandinavian Leisure Group* pārdošanas *Airtours Plc* 1994. gadā Larss Tūsens kļuva par *Airtours* Skandināvijas reģiona izpilddirektora vietnieku.
1997. gadā viņš kļuva par *Airtours* Apvienotās Karalistes operāciju vadītāju, 1998. gadā par valdes locekli, no 1999. gada bija atbildīgs par grupas darbību Eiropā, kā arī viesnīcu un kruīzu nodaļām.

2001. gadā Larss Tūsens pameta *Airtours* un darbojās privātā uzņēmējdarbībā, bijis daudzu uzņēmumu līdzīpašnieks, tos pārveidojot un pārdodot citām kompānijām.
Pašlaik viņš darbojas Ziemeļvalstu čarterreisu aviokompāniju nozarē, un viņam pieder Dānijas aviokompānija *Jettime*.
Ar savu holdinguzņēmumu *Basisfinans AS* un *Nosca AS* starpniecību viņam pieder vairāku uzņēmumu daļas Dānijā un ārvalstīs.
Arvīds Skurbe

**Arvīds Skurbe **(1888—1972) bija latviešu strēlnieku virsnieks, Latvijas Bruņoto spēku pulkvedis (1929), Latvijas Aviācijas pulka komandieris.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1888. gada 22. oktrobrī Džūkstes-Pienavas pagasta Pētertālē Jāņa Skurbes ģimenē. 1908. gadā iestājās Krievijas Impērijas armijā.

Pēc Pirmā pasaules kara sākuma poručiks Skurbe tika iedalīts 218. Gorbatovskas pulkā kā ložmetēju komandas priekšnieks. Piedalījas kaujās Polijā, ievainots kājā un rokā. Pēc izveseļošanās atgriezās frontē, sasniedza štābskapteiņa pakāpi. 1915. gadā maijā saindējas ar kaujas gāzēm, pēc izveseļošanās ieskaitīts 4. Vidzemes latviešu strēlnieku pulkā, piedalījās kaujās pie Smārdes un citur, sasniedza kapteiņa pakāpi. Pēc saslimšanas ar malāriju tika pārcelts uz Maskavu par kadetu rotas komandieri. Pēc Oktobra apvērsuma apcietināts un atcelts no amata, pēc atbrīvošanas strādāja lopkautuvē.

1920. gadā atgriezās Latvijā, tā paša gada 8. jūnijā iestājās Latvijas Bruņotajos spēkos, iecelts par Aviācijas diviziona komandiera palīgu, paaugstināts par pulkvedi-leitnantu. 1929. gada 17. septembrī paaugstināts par pulkvedi, iecelts par Aviācijas pulka komandieri. 1935. gadā pabeidza Kara akadēmiskos vecāko virsnieku kursus, tā paša gada 31. augustā iecelts par Aviācijas pulka aviācijas kursu priekšnieku. No 1936. līdz 1939. gadam Skurbe bija Tehniskās divīzijas intendants, 1939. gadā atvaļinājās.

Otrajā pasaules karā tika iesaukts Latviešu leģionā, nozīmēts par Rīgas kara apriņķa priekšnieku. 1944. gadā līdz ar Sarkanās armijas iebrukumu atkāpās uz Vāciju, pēc tās kapitulācijas atradās gūstekņu nometnē Cēdelheimā, Beļģijā. Pēc kara beigām dzīvoja bēgļu nometnē Grēvenē, Vācijā. 1947. gadā izceļoja uz Lielbritāniju, aktīvi piedalījās latviešu trimdas organizācijās. No 1948. gada darbojās kā Daugavas Vanagu fonda priekšsēdētājs un Latviešu nacionālās padomes (LNP) loceklis. Vairākus gadus kalpoja kā Mančesteras latviešu evaņģēliski luteriskās draudzes vecākais. Dzīves beigas pavadīja latviešu mājā Herefordā.

Miris 1972. gada 22. martā. Apbedīts Brukvudas latviešu kapos.

## Apbalvojumi
* Sv. Annas ordenis, III, IV šķira,
* Sv. Staņislava ordenis, II, III šķira,
* Sv. Vladimira ordenis, IV šķira,
* Triju Zvaigžņu ordenis, III, IV šķira,
* Lāčplēša Kara ordenis, III šķira (1925) par kaujām pie Smārdes 1916. gada augustā,
* Aizsargu Nopelnu krusts,
* Čehoslovakijas Baltās Lauvas ordenis, IV šķira,
* Igaunijas Ērgļa krusts,
* Lietuvas Neatkarības 10 gadu jubilejas medaļa.

## Atsauces
Tīteņu dzimta

**Tīteņu dzimta** (*Convolvulaceae*) ir nakteņu rindas dzimta, kurā ir klasificētas aptuveni 60 ģinšu un vairāk nekā 1650 sugu. Šīs sugas galvenokārt ir kāpelējoši lakstaugi, bet ietver arī kokus un krūmus. Vairāku sugu bumbuļi ir ēdami, no kuriem pazīstamākais ir saldais kartupelis.

## Ģintis
Dzimtā ir klasificētas šādas ģintis:

* Ipomejas (*Ipomoea*) L.
* Vijas (*Cuscuta*) L.
* *Aniseia* Choisy
* *Argyreia* Lour.
* *Astripomoea* A.Meeuse
* *Bonamia* Thouars
* *Calycobolus* Willd. ex Schult.
* *Calystegia* R.Br.
* *Camonea* Raf.
* *Cardiochlamys* Oliv.
* *Cladostigma* Radlk.
* *Convolvulus* L.
* *Cordisepalum* Verdc.
* *Cressa* L.
* *Daustinia* Buril & A.R.Simões
* *Decalobanthus* Ooststr.
* *Dichondra* J.R.Forst. & G.Forst.
* *Dicranostyles* Benth.
* *Dinetus* Buch.-Ham. ex D.Don
* *Dipteropeltis* Hallier f.
* *Distimake* Raf.
* *Duperreya* Gaudich.
* *Erycibe* Roxb.
* *Evolvulus* L.
* *Falkia* Thunb.
* *Hewittia* Wight & Arn.
* *Hildebrandtia* Vatke
* *Humbertia* Lam.
* *Hyalocystis* Hallier f.
* *Itzaea* Standl. & Steyerm.
* *Jacquemontia* Choisy
* *Lepistemon* Blume
* *Lepistemonopsis* Dammer
* *Lysiostyles* Benth.
* *Maripa* Aubl.
* *Merremia* Dennst. ex Endl.
* *Metaporana* N.E.Br.
* *Nephrophyllum* A.Rich.
* *Neuropeltis* Wall.
* *Neuropeltopsis* Ooststr.
* *Odonellia* K.R.Robertson
* *Operculina* Silva Manso
* *Paralepistemon* Lejoly & Lisowski
* *Petrogenia* I.M.Johnst.
* *Polymeria* R.Br.
* *Porana* Burm.f.
* *Poranopsis* Roberty
* *Rapona* Baill.
* *Remirema* Kerr
* *Rivea* Choisy
* *Seddera* Hochst.
* *Stictocardia* Hallier f.
* *Stylisma* Raf.
* *Tetralocularia* O'Donell
* *Tridynamia* Gagnep.
* *Wilsonia* R.Br.
* *Xenostegia* D.F.Austin & Staples

## Galerija

Attēls:Blinkworthia lycioides 01.JPG|*Blinkworthia lycioides*
Attēls:Dichondra repens flower1 (8427835587).jpg|*Dichondra repens* 
Attēls:Distimake vitifolius 4.jpg|*Distimake vitifolius*
Attēls:Jacquemontia reclinata (9102083596).jpg|*Jacquemontia reclinata*
Attēls:Wilsonia humilis (8691921365).jpg|*Wilsonia humilis*


## Atsauces
Karaībi

thumb|Karību cilts, 1880. gads
**Karaībi** ir Amerikas pamatiedzīvotāju tauta, kas dzīvoja Karību jūras salās un Ziemeļamerikas dienvidaustrumu piekrastē. Viņi bija pēdējie no vietējiem iedzīvotājiem, kas apdzīvoja Grenādu pirms eiropiešu kolonizācijas.

Tiek uzskatīts, ka karaībi migrēja no Dienvidamerikas kontinenta, galvenokārt no Orinoko upes baseina.

Karaību valoda piederēja Karību valodu saimei, tomēr spēcīgas ietekmes dēļ no aravakiem valodas lietojums bija sajaukts: vīrieši biežāk runāja karaību, sievietes – aravaku valodā (karaībi biežāk nogalināja vīriešus, bet sievietes piespieda kļūt par sievām vai kalponēm). Tas radīja unikālu dzimumu balstītu divvalodību: vīrieši un sievietes vienā sabiedrībā runāja atšķirīgās valodās. Mūsdienu pētnieki uzskata, ka ar laiku aravaku valoda salās kļuva dominējoša ikdienas saziņā, bet karaību valoda saglabājās kā “karotāju elitei” raksturīga.

## Atsauces

## Ārējās saites
Gārsas

**Gārsas** (*Aegopodium*) ir čemurziežu dzimtas ģints, kuras dabiskais izplatības areāls ir Eirāzijas mērenajā joslā. Latvijā ir sastopama viena suga — podagras gārsa (*Aegopodium podagraria*).

## Sugas
Ģintī ir klasificētas sugas:

* *Aegopodium alpestre* Ledeb.
* *Aegopodium burttii* Nasir
* *Aegopodium decumbens* (Thunb.) Pimenov & Zakharova
* *Aegopodium handelii* H.Wolff
* *Aegopodium henryi* Diels
* *Aegopodium kashmiricum* (R.R.Stewart ex Dunn) Pimenov
* *Aegopodium komarovii* (Karjagin) Pimenov & Zakharova
* *Aegopodium latifolium* Turcz.
* *Aegopodium nadeshdae* (Stepanov) Stepanov
* *Aegopodium podagraria* L. — podagras gārsa
* *Aegopodium tadshikorum* Schischk.
* *Aegopodium tribracteolatum* Schmalh.

## Atsauces
Kuzjma Skrjabins

**Kuzjma Skrjabins** (; īstajā vārdā **Andrijs Kuzjmenko**;  — ) bija ukraiņu dziedātājs, dziesmu autors, grupas "*Скрябін*" līderis, rakstnieks un televīzijas vadītājs. Viņš tiek uzskatīts par vienu no nozīmīgākajiem mūsdienu Ukrainas populārās mūzikas pārstāvjiem.

## Dzīvesgājums
Andrijs Kuzjmenko dzimis Samborā, Ļvivas apgabalā. 1989. gadā viņš nodibināja grupu *"Скрябін"*, kas sākotnēji izpildīja elektronisko mūziku, bet vēlāk pārgāja uz alternatīvo rokmūziku un poproku. 1990. gados grupa kļuva populāra visā Ukrainā ar tādiem hitiem kā *Мовчати* un *Старі фотографії*.

Kuzjma bija arī rakstnieks — viņa grāmata *"Я, “Побєда” і Берлін"* kļuva par bestselleru Ukrainā. Viņš darbojās kā televīzijas raidījumu vadītājs, veicinot ukraiņu kultūru un mūziku.

 Andrijs Kuzjmenko gāja bojā autoavārijā Krivijrihas rajonā. Viņa nāve izraisīja plašu rezonansi un sēras visā Ukrainā.

## Atsauces

## Ārējās saites
* 
*
Kriminal Inform

***Kriminal-Inform*** ( — 'krimināl[ā] inform[ācija]') bija viens no vecākajiem iknedēļas televīzijas raidījumiem neatkarīgās Latvijas plašsaziņas līdzekļu vēsturē, ko pārraidīja krievu valodā no 1992. līdz 2019. gadam. Tas specializējies noziedzības un tiesībsargājošo iestāžu darba atspoguļošanā, kļūstot par būtisku avotu sabiedrības informēšanā par kriminālajām tendencēm valstī. Raidījuma galvenais veidotājs un vadītājs vairāk kā divdesmit gadus bija Liepājas žurnālists Mihails Bergers.

## Vēsture
Raidījuma aizsākumi saistīti ar 1980. gadu beigām, kad bijušais Rīgas rajona milicijas pārvaldes priekšnieks Aloizs Vaznis (1934—2020) secināja, ka noziedzības apkarošanā nepieciešama ciešāka sadarbība ar medijiem. Viņš piesaistīja tobrīd jauno žurnālistu Mihailu Bergeru, kurš strādāja laikrakstā *[[Rīgas Balss]]*. Šī sadarbība ievadīja Bergeru kriminālās tematikas žurnālistikā un vēlāk noveda pie televīzijas raidījuma izveides 1992. gadā. Raidījums ir raidīts televīzijas kanālos LTV1, LTV7, TV3, IGE TV, PRO100TV.

## Popularitāte
1990. gados un 2000. gadu sākumā "Kriminālā informācija" ieguva augstus reitingus Latvijas televīzijas programmās. Raidījumu skatījās plaša auditorija, tostarp arī paši likumpārkāpēji. Latvijas cietumos, pēc laikabiedru atmiņām, pirms raidījuma sākuma valdījusi īpaša spriedze — ieslodzītie esot sacentušies par vietām pie televizora ekrāniem.

Noziedzīgajās aprindās raidījums tika uztverts kā vienīgais “skatīšanās vērtais”, un tajā parādīties kļuva par sava veida statusa simbolu. Nereti paši intervētie kriminālās pasaules pārstāvji raidījumā netieši atklāja būtisku informāciju, kas vēlāk palīdzēja policijai atklāt noziegumus.

## Ietekme
Raidījumā tika demonstrēti sižeti par skaļākajiem kriminālajiem notikumiem Latvijā, tostarp par "Latvijas bērza" asiņaino laupīšanu, reketa autoritātes Ivana Haritonova aizturēšanu, kā arī sniegtas ekskluzīvas intervijas ar pazīstamām kriminālajām autoritātēm, piemēram, Sņegu un Klopu (Sergejs Sniedziņš un Jānis Kaļva).

Iekšlietu ministrija 1990. gados pat veica pārbaudi, cik noziegumu atklāšanā raidījums bijis izšķirošs. Rezultātā — vidēji 350—400 noziegumi gadā tika atrisināti, pateicoties informācijai, kas nāca gaismā raidījuma laikā vai pēc tā noskatīšanās.

## Atsauces
Dublinas viskija ugunsgrēks

thumb|Dublinas viskija ugunsgrēka ilustrācija ''Illustrated London News'' avīzē, 1875. gads
**Dublinas viskija ugunsgrēks** notika 1875. gada 18. jūnijā Dublinā Libertīsas rajonā. Tas ilga vienu nakti, un tajā gāja bojā 13 cilvēki (no saindēšanās ar alkoholu). Ugunsgrēks izraisīja 6 miljonu eiro lielus zaudējumus tikai vien viskija dēļ (ņemot vērā inflāciju). Cilvēki arī dzēra no 15 cm dziļās viskija upes, kas plūda pa ielu. Neviens no ugunsgrēka laikā cietušajiem nebija saistīts ar dūmu ieelpošanu, apdegumiem vai jebkādu citu tiešu saskari ar pašu uguni; visi nāves gadījumi tika attiecināti uz saindēšanos ar alkoholu, dzerot neatšķaidītu viskiju, kas plūda pa ielām un bija glabāts mucās, kuras eksplodēja; šis alkohols bija daudz spēcīgāks nekā viskijs, ko mazumtirdzniecībā piedāvāja pudelēs.

## Izcelsme
Tiek uzskatīts, ka ugunsgrēks izcēlies Lorensa Malona muitas noliktavā Ārdī ielas stūrī, kur tika uzglabātas 5000 viskija mucas ( imperiālie galoni jeb  litri jeb  ASV galoni)  mārciņu vērtībā (kas atbilst 6,58 miljoniem mārciņu 2023. gadā). Precīzs ugunsgrēka cēlonis nav zināms, taču zināms, ka tas izcēlies laikā starp plkst. 16:35, kad noliktava tika pārbaudīta, un plkst. 20:30, kad tika ieslēgta trauksmes sistēma. Plkst. 21:30 noliktavas mucas sāka eksplodēt karstuma ietekmē, izraisot viskija strūklas plūšanu caur degošās ēkas durvīm un logiem.

## Izplatība
thumb|Avīzēs publicētās notikuma ilustrācijas|left
Degošā viskija straume vispirms stiepās lejup pa Korkas ielu, nogriežoties uz Ārdī ielu un sasniedzot māju Čembera ielā, tad turpinājās tālāk līdz Milla ielai, kur tā ātri sasniedza nelielu māju rindu, aizdedzināja tās un pilnībā nodedzināja.

## Cilvēku reakcija
Netālu dzīvojošie cilvēki vispirms tika brīdināti par ugunsgrēku, dzirdot cūku kviekšanu no tuvumā esošajām lopu kūtīm, kas bija aizdegušās, un tiek uzskatīts, ka tas veicināja pārsteidzoši ātru evakuāciju, ko vēlāk atzinīgi novērtēja gan neatliekamās palīdzības dienesti, gan toreizējais Dublinas mērs Pīters Pols Makvinijs. Viņš tiek citēts sakām:

*Dažās vietās ugunsgrēka izplatīšanās laikā evakuācijai atvēlētais laiks bija tik īss, ka es baidījos, ka daži cilvēki varētu tikt atstāti briesmās rajona bēniņos un pagrabos. Bet, veicot izpēti, es ar prieku uzzināju, ka lielā ugunsgrēka laikā neviena dzīvība netika zaudēta.*

Evakuācijas laikā daudzi cilvēki pulcējās pie viskija straumēm, piepildot jebkuru pa rokai esošu trauku ar šo vielu. Tika izmantoti "vāciņi, putras un citi trauki, novilktie zābaki". Visi pulcējās, lai savāktu degošo šķidrumu, tādēļ pēc tam 24 cilvēki tika hospitalizēti pēc saindēšanās ar alkoholu, un 13 no viņiem vēlāk nomira.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Das-whiskey-fire-dublin-1875?
Linu vija

**Linu vija** (*Cuscuta epilinum*) ir viju suga, kas sastopams kā parazitējoša nezāle linu sējumos. Tā ir izplatīta Eiropā, kā arī dažviet Āzijā un Āfrikā, lai gan pēdējos gados ievērojami samazinājusies, un daudzviet suga ir izzūdoša vai jau izzudusi. Latvijā linu vija sastopama ļoti reti, parasti kā atsevišķi eksemplāri vai skrajas grupas linu laukos, kur tā parazitē gan uz liniem, gan uz to sējumu nezālēm. Suga ir ierakstīta Baltijas jūras reģiona Sarkanajā grāmatā.

## Atsauces
Stīvs Vitkofs

thumb|Stīvs Vitkofs 2025. gadā
**Stīvens Čārlzs Vitkofs** (, dzimis 1957. gada 15. martā) ir amerikāņu jurists, nekustamo īpašumu tirgotājs. Kopš 2024. gada ASV prezidenta Donalda Trampa īpašais sūtnis Tuvajos Austrumos.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1957. gadā Ņujorkas Bronksas daļā ebreju izcelsmes uzņēmēja Mārtina Vitkofa ģimenē. Absolvēja tieslietu studijas Hofstras Universitātē, strādāja par nekustamo īpašumu kompāniju juristu, tad par vadītāju. 1997. gadā viņš nodibināja *Witkoff Group*.

Vitkofs ir Trampa tuvs draugs un kļuva par īpašo sūtni tikai nedēļu pēc tam, kad Trampu atkārtoti ievēlēja par ASV prezidentu. 2025. gada martā Vitkofs kļuva par sarunu vedēju arī ar Krievijas valdību, neraugoties uz pieredzes trūkumu diplomātijā.
2025. gada 6. augustā Stīvs Vitkofs paziņoja Trampam, ka Krievijas prezidents Vladimirs Putins esot gatavs piedāvāt ievērojamas teritoriālas piekāpšanās, lai izbeigtu karu Ukrainā. 7. augustā telefonsarunas laikā ar vairākiem Eiropas līderiem Vitkofs kļūdaini norādīja, ka Putins esot gatavs atkāpties no Zaporižjas un Hersonas apgabala apmaiņā pret to, ka Kijiva atdod Doneckas un Luhanskas apgabalus. Vēlāk noskaidrojās, ka Vitkofs pārkāpis standarta protokolu, dodoties uz sanāksmi bez ASV Valsts departamenta protokolētāja un tādējādi nav bijis iespējams precīzi piefiksēt Putina sarunās paustos priekšlikumus.

## Atsauces

## Ārējās saites
Ķekavas luterāņu baznīca (LKLB)

**Augsburgas ticības apliecības Ķekavas luterāņu baznīca** ir 2002. gadā uzcelta baznīca, kas atrodas Ķekavas novada Ķekavas pagastā Odukalnā. Baznīcas draudze ietilpst 1996. gadā dibinātajā Latvijas Konfesionāli luteriskajā baznīcā. 

## Ārējās saites
*Draudzes mājaslapa
*
Starta iela (Rīga)

**Starta iela** ir Rīgas iela Čiekurkalna un Teikas apkaimju industriālajā zonā. Iela sākas no krustojuma ar Gaujas ielu netālu no Brasas stacijas, to pārtrauc dzelzceļa līnija Rīga—Valga starp Zemitānu un Čiekurkalna stacijām (nav pārbrauktuves), tālāk ved garām Rīgas Vagonbūves rūpnīcas teritorijai, turpinās zem Gustava Zemgala gatves pārvada, ved dzelzceļa līniju garām Čiekurkalna stacijai un beidzas krustojumā ar Bērzpils ielu. Tā sastāv no 1 braukšanas joslas. Ielas kopējais garums ir 1073 metri.

## Vēsture
Iela pirmo reizi pieminēta 1899. gadā kā **Valču iela** (, ), jo tā no Brasas un Čiekurkalna stacijām veda uz vagonbūves uzņēmuma "Fēnikss" valcēšanas rūpnīcu. Pirmā pasaules kara laikā 1915. gadā rūpnīcu kopā ar strādniekiem evakuēja uz Krievijas impērijas vidieni. Rūpnīcas ēkas bija pamestas līdz 1922. gadam, kad atjaunoja akciju sabiedrību “Fēnikss”. Gatavojoties 1937. gada Eiropas čempionāta basketbolā uzņemšanai Latvijā, vienu no bijušajām rūpnīcas ēkām pārbūvēja par Rīgas sporta namu un Valču ielu pārdēvēja par Starta ielu.

20. gadsimta vidū pāri Čiekurkalna-Brasas dzelzceļa līnijai bija pārbrauktuve, kas savienoja Starta ielu ar Augstrozes ielu.

## Ielu savienojumi
Starta iela ir savienota ar šādām ielām:
* Gaujas iela
* Trikātas iela
* Lēdmanes iela
* Bērzpils iela

## Atsauces
Deri katoļu katedrāle

{
  "type": "ExternalData",
  "service": "geoshape",
  "ids": "Q2942325"
}

**Deri katedrāle** jeb **Svētā Eižena katedrāle** (, ) ir Romas katoļu katedrāle, kas atrodas Ziemeļīrijas ziemeļos, Deri (Londonderi) pilsētā. Baznīca ir 1158. gadā dibinātās Romas katoļu Deri diecēzes galvenā baznīca. Baznīca veltīta 7. gadsimta īru Svētajam Eiženam (*Éogan of Ardstraw*).

Pēc tam, kad 1829. gadā tika pasludināts katoļu emancipācijas bils, Īrijā atkal tika atļauta katoļu katedrāļu celtniecība. Neogotikas stila baznīcu uzcēla no 1849. gada līdz 1903. gadam no ziedojumiem Īrijā un ASV. Baznīcas interjers pārbūvēts un restaurēts 1964., 1975., 1984. līdz 1989. un 2015. gadā.


St_Eugene's_Cathedral,_Derry_-_Londonderry_-_geograph.org.uk_-_1159174.jpg
Derry St. Eugene's Cathedral Nave 2013 09 17.jpg
Derry St. Eugene's Cathedral Ceiling 2013 09 17.jpg
Derry St. Eugene's Cathedral Rose Window 2013 09 17.jpg


## Ārējās saites
*
Mikalajs Talerka

**Mikalajs Talerka**, arī **Nikolajs Talerko** (; dzimis , miris ) bija Dagdā dzimis Latvijas baltkrievu ilggadīgs Indras skolas pedagogs, kultūras darbinieks un dzejnieks

Dzimis dzelzceļnieka ģimenē. Pirmā pasaules kara laikā dienēja par sakarnieku. No 1917. līdz 1920. gadam strādāja par pasta darbnieku Indras (tolaik Baļbinovas) dzelzceļa stacijā. 1920. gadā tika iesaukts Latvijas armijā, kur dienēja par bibliotekāru. No 1921. līdz 1922. gadā mācījās valsts Baltkrievu skolotāju kursos Daugavpilī. Strādāja vairākās nelielās baltkrievu skolās.

1924. gada jūlijā viņu kopā ar Kanstancinu Jezavitavu un citiem baltkrievu biedrības *Батьковщина* darbiniekiem apcietināja un apsūdzēja nelegālā darbībā ar mērķi atdalīt Latgali no Latvijas. 1925. gada 4. aprīlī Latgales apgabaltiesā nolasīja gala spriedumu, kurā visus apsūdzētos attaisnoja un atbrīvoja. 1932. gadā tomēr atlaists no skolotāja amata kā politiski neuzticams. Pēc Latvijas okupācijas atjaunots skolotāja amatā un nostrādāja par Indras skolas (ar krievu mācību valodu) skolotāju līdz 1960. gadam.

Pirmie dzejoļi publicēti krievu valodā 1918. gadā 15 gadu vecumā. Pēc Latvijas valsts nodibināšanas publicējās baltkrievu valodā, darbojās baltkrievu organizācijās un preses izdevumos. Bija senlietu kolekcionārs un bērnu amatierteātra vadītājs.

## Ārējās saites
* Atmiņas par Mikalaju Talerku
Aryabhata (pavadonis)

***Aryabhata*** bija Indijas pirmais Zemes mākslīgais pavadonis. To izgatavoja Indijas Kosmosa pētījumu organizācija (*ISRO*). Pavadoni orbītā palaida 1975. gada 19. aprīlī ar PSRS raķeti *[[Kosmos-3M]]* Padomju Savienības sadarbības programmā *[[Interkosmos]]*, kas nodrošināja piekļuvi kosmosam draudzīgajām valstīm.
Tas bija nosaukts par godu 6. gadsimta indiešu matemātiķim un astronomam Ārjabhatam.

Kosmiskā aparāta palaišana notika saskaņā ar Indijas un Padomju Savienības vienošanos, ko virzīja Udupi Ramačandra Rao un parakstīja 1972. gadā. PSRS piekrita palaist dažādus Indijas pavadoņus apmaiņā pret Indijas ostu izmantošanu kosmisko aparātu izsekošanas un sakaru nodrošināšanas kuģiem. Šī sadarbība bija daļa no plašākas Indijas un PSRS stratēģiskās partnerības, kas aptvēra arī aizsardzību, enerģētiku un zinātni.

## Uzbūve
Kosmiskais aparāts bija daudzskaldnis ar 26 skaldnēm 1,4 m diametrā un masu 360 kg. Tam uz 24 skaldnēm bija saules bateriju paneļi, kas nodrošināja 46 vatu jaudu, ar akumulatoru bateriju. Pavadonī izmantoja pasīvu termisko kontroles sistēmu. Gāzes strūklas sistēma nodrošināja rotējošu stabilizāciju ar griešanās ātrumu ne vairāk kā 90 apgriezieni minūtē. Tajā bija augstuma sensoru komplekts, kas sastāvēja no trīsasu magnetometra, digitālā augstuma saules sensora un četriem azimuta saules sensoriem.

Zinātnisko eksperimentu veikšanai bija instrumenti kosmisko rentgenstaru, saules neitronu un gamma staru mērīšanai, kā arī jonosfēras elektronu slazds un ultravioletais sensors.

Datu sistēma ietvēra magnetofonu ar ieraksta ātrumu 256 b/s un atskaņošanas ātrumu, kas bija 10 reizes lielāks. PCM-FM-PM telemetrijas sistēma darbojās 137,44 MHz frekvencē.

## Lidojuma gaita
*Aryabhata* tika palaists  07:30 *[[UTC]]* ar nesējraķeti *[[Kosmos-3M]]* no Kapustinjaras raķešu poligona.

Pēc palaišanas *Aryabhata* sāka griezties ar ātrumu 0,3° sekundē, un aeronomijas instrumenta barošanas avots pārstāja darboties. Līdz Zemes 45. apriņķojumam inženieriem izdevās stabilizēt pavadoni pie 50 apgriezieniem minūtē.

Piektajā darbības dienā barošanas avota atteices dēļ tika izslēgti zinātniskie instrumenti. *Aryabhata* raidītājs darbojās līdz 1981. gada martam.
1992. gada 10. februārī pavadonis iegāja Zemes atmosfērā un sadega.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Aryabhata ISRO
* Aryabhata 1 Gunter Dirk Krebs
Sauliešu pilskalns

**Sauliešu pilskalns** atrodas Ķekavas novada Ķekavas pagasta Katlakalnā. Pilskalns gandrīz pilnībā norakts 1915. gadā, veidojot Daugavas aizsargdambi. Tas esot bijis apmēram 5—6 metrus augsts ar stāvām nogāzēm. 1971. gadā pilskalnu lokalizēja Māris Atgāzis. Datējums — vēlais bronzas laikmets.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Sauliešu pilskalns
Rinalds Grants

**Rinalds Grants** (1974) ir latviešu garīdznieks, Latvijas Evaņģēliski luteriskās baznīcas (LELB) arhibīskaps (kopš 2025).

## Dzīvesgājums
Dzimis 1974. gadā Saldū.
1992. gadā uzsāka tieslietu studijas Latvijas Policijas akadēmijā, strādāja par izmeklētāju Saldus policijas nodaļā. 1994. gadā viņu kristīja un iesvētīja Saldus Svētā Jāņa draudzē. Pēc Policijas akadēmijas absolvēšanas strādāja par vecāko inspektoru Latvijas Nacionālajā Interpola birojā (1998–2001). Līdztekus studēja LELB Lutera akadēmijā (1997–2000), tad LU Teoloģijas fakultātē (2001-2005). 2000. gadā sāka kalpot Rīgas Vecajā Sv. Ģertrūdes draudzē.
2017. gadā Grants kļuva par Lutera Akadēmijas rektora vietnieku, 2019. gadā par LELB Rīgas iecirkņa prāvestu. 2022. gadā Grantu konsekrēja par LELB Rīgas arhidiecēzes palīgbīskapu. 

2025. gada 7. jūnijā LELB sinodē Rinaldu Grantu ievēlēja par LELB arhibīskapu. Viņu ieveda amatā 30. augustā Rīgas Doma katedrālē.

## Skatīt arī
* Latvijas Evaņģēliski luteriskās baznīcas arhibīskapi

## Atsauces
Rodrigu di Freitasa lagūna

{
  "type": "ExternalData",
  "service": "geoshape",
  "ids": "Q429897"
}

**Rodrigu di Freitasa lagūna** () ir lagūna Brazīlijas pilsētas Riodaženeiro dienviddaļā.  Atlantijas okeāna līcis Brazīlijas dienvidaustrumos. Ar 1922. gadā mākslīgi izraktu kanālu savienota ar Atlantijas okeānu. Uz rietumiem no lagūnas 1808. gadā tika ierīkots Riodežaneiro Botāniskais dārzs. 2016. gadā lagūnā notika Riodežaneiro olimisko spēļu airēšanas sacensības.

## Ārējās saites
Žavari

**Žavari** () jeb **Javari** () ir 1309 kilometrus gara Amazones labā krasta pieteka. Gandrīz visā tecējumā, izņemot augšteci, veido Brazīlijas un Peru robežu. Kuģojama no grīvas apmēram 500 kilometrus.

## Ārējās saites
Kosmos-656

***Kosmos-656*** (*Космос-656*) bija PSRS *[[Sojuz (kosmosa kuģu sērija)|Sojuz]]* sērijas kosmosa kuģis. To orbītā palaida 1974. gada 29. maijā bez apkalpes, lai izmēģinātu modificētās versijas *7K-T/А9* sistēmas, ko paredzēts izmantot militāro orbitālo staciju *Almaz* apkalpošanai.

*Kosmos-656* tika palaists  07:20 *[[Universālais koordinētais laiks|UTC]]* ar nesējraķeti *[[Sojuz (nesējraķete)|Sojuz]]* no Baikonuras kosmodroma 1. starta laukuma 5. palaišanas iekārtas.

29. maijā ar kosmosa kuģi izmēģināja tuvošanās un saslēgšanās operācijas, ko paredzēts veikt ar orbitālo staciju *[[Saljut-3]]*.

Uz zemes kosmosa kuģis nolaidās 29. maijā 07:50 *UTC*, kosmiskajā lidojumā pavadot 2 dienas 30 minūtes.

## Ārējās saites
* Soyuz 14, 15, 20, 23, 24, 30 (7K-T, 11F615A9) Gunter Dirk Krebs
* Soyuz 7K-T/A9 Mark Wade, astronautix.com
Kamarona rags

**Kamarona rags** ( — ‘garneļu rags’) ir zemesrags Hondurasas ziemeļos Karību jūras krastā. Atrodas  uz rietumiem no Siko upes ietekas jūrā. Tradicionāli tiek uzskatīts par vēsturiskā Moskitu krasta ziemeļrietumu robežu.

## Ārējās saites
The Hunting Party

***The Hunting Party*** var būt:

* *[[The Hunting Party (albums)|The Hunting Party]]* — ASV mūzikas grupas *Linkin Park* sestais studijas albums;
* *[[The Hunting Party (Pazudušie)|The Hunting Party]]* — ASV seriālā "Pazudušie" otrās sezonas vienpadsmitā sērija.
Kosmos-638

***Kosmos-638*** (*Космос-638*) bija PSRS *[[Sojuz (kosmosa kuģu sērija)|Sojuz]]* sērijas kosmosa kuģis. To orbītā palaida 1974. gada 3. aprīlī bez apkalpes, lai izmēģinātu modificētās versijas *7K-TM* sistēmas, ko paredzēts izmantot ASV un PSRS kopīgajā kosmiskajā lidojuma projektā *[[Apollo — Sojuz]]*.

*Kosmos-638* tika palaists  07:30 *[[Universālais koordinētais laiks|UTC]]* ar nesējraķeti *[[Sojuz-U]]* no Baikonuras kosmodroma 31. starta laukuma 6. palaišanas iekārtas.

Uz zemes kosmosa kuģis nolaidās 1974. gada 13. aprīlī, kosmiskajā lidojumā pavadot 9 dienas 21 stundu 35 minūtes.
Nolaišanas procedūras laikā, kad no orbitālā nodalījuma (kas tiek atdalīts pirms nolaižamā aparāta ieiešanas atmosfērā) tika izlaists gaiss, tas izraisīja negaidītas kosmosa kuģa kustības. Tādēļ, lai vēlreiz pārbaudītu šo kuģa modifikāciju pirms pilotējamā lidojuma, arī nākamā kuģa (*[[Kosmos-672]]*) lidojums tika veikts bez apkalpes.

## Ārējās saites
* Soyuz 16, 19 (7K-TM, 11F615A12) Gunter Dirk Krebs
* Soyuz 7K-TM Mark Wade, astronautix.com
Koko

**Koko** () vai **Vanki** () ir upe Centrālamerikā, garākā upe, kas tek pilnībā Centrālamerikas teritorijā. Tās garums pēc dažādiem avotiem ir 775 līdz 841 km. Vidustecē Koko ir Nikaragvas un Hondurasas robežupe.

Sākas Somoto kanjonā Nikaragvas Madrisas departamentā, satekot Komali un Tapakali upēm. Augštecē plūst pa Nikaragvas teritoriju austrumu—ziemeļaustrumu virzienā, bet pēc pietekas Potekas uzņemšanas pagriežas uz austrumiem kā divu valstu robežupe. Lejtecē plūst pa Moskitu krastu miskitu apdzīvotajā teritorijā. Ietek Karību jūrā Grasjasadjosa ragā lejpus Iralajas. Upes krastos vairākas dabas aizsardzības teritorijas, lielākās no kurām ir Patukas nacionālais parks Hondurasā un Bosavasas biosfēras rezervāts Nikaragvā. Upes krasti mazapdzīvoti, lielākā apdzīvotā vieta krastos ir Nuevasegovijas departamenta centrs Okotala upes augštecē.

## Ārējās saites
Armēņu Kilikijas karaliste

thumb|Armēņu Kilikijas karaliste kartē
**Armēņu Kilikijas karaliste** (armēņu: Կիլիկյան Հայկական Թագավորություն, *Kilikyan Haykakan T‘agavorut‘yün*) bija viduslaiku armēņu valsts Kilikijas reģionā pie Vidusjūras mūsdienu Turcijas teritorijā. Tā pastāvēja no 1080. līdz 1375. gadam, sākotnēji kā kņaziste, bet no 1198. gada – kā karaļvalsts. Valsts bija cieši saistīta ar krustnešu valstīm un kļuva par nozīmīgu kristīgās pasaules politisko, kultūras un tirdzniecības centru. 

11. gadsimtā daudzi armēņi, bēgot no seldžuku iebrukumiem Armēnijas augstienē, apmetās Kilikijā. 1080. gadā Rubens I, bagratu dinastijas pēcnācējs, izveidoja neatkarīgu valdījumu, kas pazīstams kā Rubenīdu kņaziste. 1198. gadā princis Levons II tika kronēts par karali Levonu I, un Kilikija ieguva karaļvalsts statusu ar Romas pāvesta un Bizantijas atbalstu. Karaļvalsts kļuva par nozīmīgu sabiedroto krustnešu valstīm Tuvajos Austrumos. 1226. gadā tronī nāca Hetums I, precoties ar Rubenīdu mantinieci Izabellu, un no tā laika līdz valsts krišanai valdīja Hetumīdu dinastija. Hetums I nodibināja attiecības ar Mongoļu impēriju, cerot ar tās palīdzību stāties pretī musulmaņu valdniekiem. Kilikija bieži sadarbojās ar Jeruzalemes, Kipras un Antiohijas krustnešu valstīm, bet attiecības ar Bizantiju bija mainīgas – no sabiedrības līdz konfliktam. Galvenie pretinieki bija Seldžuki un īpaši Mameluku sultānāts, kas 13.–14. gadsimtā vairākkārt iebruka un izlaupīja Kilikiju. 14. gadsimtā, pēc krustnešu valstu un mongoļu sabrukuma, Kilikija kļuva arvien izolētāka. 1375. gadā mameluki iekaroja galvaspilsētu Sisu, karalis Levons V tika sagūstīts, un Kilikijas karaliste beidza pastāvēt.

Valsts sākotnēji bija feodāla kņaziste pēc armēņu tradīcijām, bet karaļvalsts periodā ieviesa daudzas Rietumeiropas feodālisma iezīmes. Karaļnama pārstāvji bieži precējās ar franču un citu krustnešu dzimtu pārstāvjiem. Armēņu apustuliskā baznīca pārcēla savu katolikosa sēdekli uz Kilikiju, padarot to par galveno armēņu garīgo centru. Kilikija bija nozīmīgs tirdzniecības centrs, ar ostām, piemēram, Ajāsu, kur krustojās Eiropas un Tuvo Austrumu ceļi. Attīstījās armēņu manuskriptu apgaismība, īpaši slavens ir miniaturists Toross Roslins. Armēņu arhitektūra Kilikijā apvienoja vietējās un Rietumeiropas gotikas ietekmes, un karaliste bija arī tilts starp austrumu un rietumu militārajām tehnoloģijām.

Dinastiju ziņā Kilikiju sākotnēji pārvaldīja Rubenīdi (1080–1252), pēc tam Hetumīdi (1226–1341), bet vēlāk ciešas dinastiskas saites izveidojās ar Kipras Luzinianiem. Pēc valsts krišanas Levons V un viņa pēcnācēji dzīvoja eksilā Francijā, kur turpināja lietot karaļa titulu. Kilikijas karalistes tradīcijas saglabājās armēņu diasporā un ietekmēja vēlākās kultūras un politiskās kustības.

## Ārējās saites
Senfranku valoda

thumb|Senfranku valodas izplatība 600.—700. gadā

**Senfranku valoda** (rekonstruētais pašnosaukums: **Frankisk*, , ) bija rietumģermāņu valoda, ko no vēlīnā antīkā laikmeta līdz agrajiem viduslaikiem (aptuveni no 4. līdz 8. gadsimtam) lietoja franki. Tā bija Franku valsts valoda, kas no Reinas baseina izplatījās mūsdienu Beļģijā, Nīderlandē un ziemeļaustrumu Francijā.

Ziemeļos, mūsdienu Nīderlandes un Beļģijas teritorijā, franku valoda saglabājās ilgāk un pārvērtās par viduslejasfranku valodu, kas ir tiešs nīderlandiešu valodas priekštecis.

Senfranku valoda ievērojami bagātināja senfranču valodas leksiku.

## Ārējās saites
"Pārkāpt robežu" sēriju uzskatījums

right|250px
**"[[Pārkāpt robežu]]"** ir ASV seriāls, kuru izveidoja Vinss Giligans televīzijas kanāla AMC vajadzībām. Tas stāsta par ķīmijas skolotāju Volteru Vaitu (atveido Braians Krenstons) no Albukerkes. Kad Volteram atklāj neārstējamu plaušu vēzi, viņš kopā ar savu bijušo skolnieku Džesiju Pinkmenu (Ārons Pols) sāk gatavot metamfetamīna kristālus, lai nodrošinātu ģimeni (Anna Gana un Ardžejs Mitts) ar nākotnes iztikas līdzekļiem. Kopumā uzfilmētas 5 sezonas ar 62 sērijām. Pirmo sēriju pārraidīja 2008. gada 20. janvārī, bet pēdējo 2013. gada 29. septembrī.

2019. gada 11. oktobrī *[[Netflix]]* izlaida seriāla turpinājumu – filmu *[[El Camino: A Breaking Bad Movie]]*, kuras režisors un scenārists ir seriāla autors Vinss Giligans. 2020. gada 17. februārī izlaista īsfilma *Snow Globe: A Breaking Bad Short*.

## Pārskats

## Sēriju saraksts
### 1. sezona (2008)

### 2. sezona (2009)

### 3. sezona (2010)

### 4. sezona (2011)

### 5. sezona (2012/2013)

## Atsauces
Grasjasadjosa rags

**Grasjasadjosa rags** ( — ‘Dieva palīdzības rags’) ir zemesrags Centrālamerikas austrumos, Karību jūras krastā. Atrodas vēsturiskajā Moskitu krastā un kopš 1906. gada iezīmē Hondurasas un Nikaragvas valstu robežu. Ģeomorfoloģiski remesragu veido Koko upes ieteka jūrā. Hondurasā zemesrags ietilpst Krutas nacionālajā parkā, bet Nikaragvā – Moskitu salu un piekrastes bioloģiskajā rezervātā.

Tiek uzskatīts, ka nosaukums radies Kristofora Kolumba pēdējā ceļojuma laikā 1502. gadā. Kuģojot pret spēcīgu vēju un straumi gar Hondurasas krastu, Kolumbs aplieca zemesragu, pēc kura ceļojums turpinājās labvēlīgā vējā. Kolumbs to raksturoja ar frāzi *Gracias a Dios hemos salido de esas Honduras* (Pateicoties Dievam, mēs izkļuvām no šiem dziļumiem), zemesragu nodēvējot par Grasjasadjosu, bet zemi pirms tā — par Hondurasu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Čagresa

**Čagresa** () ir upe Panamā, Panamas kanāla baseina garākā upe. Sākas Sanblasas kalnienē Čagresas nacionālā parka teritorijā. Plūst rietumu virzienā pa Panamas zemesšaurumu un tās dabīgā ieteka Karību jūrā atrodas ap 10 km uz rietumiem no Panamas kanāla ziemeļu ieejas. Uz Čagresas uzbūvēti divi aizsprosti — upes augštecē 1935. gadā uzbūvēta  lielā Alahvelas ūdenskrātuve Madenas hidroelektrostacijai un Panamas nodrošināšanai ar dzeramo ūdeni, bet lejtecē 12 km no grīvas 1913. gadā uzstādīts  lielā Gatunas ezera aizsprosts, kas nodrošina kanāla slūžu sistēmu ar nepieciešamo ūdens apjomu, kā arī ražo elektrību.

## Ārējās saites
Čiriki lagūna

**Čiriki lagūna** () ir Karību jūras piekrastes lagūnveida līcis Panamas ziemeļrietumos, Bokasas del Toro un Ngobe-Bugles provincēs. No jūras to atdala Valjentes pussala ziemeļaustrumos, bet ziemeļrietumos Bokasa del Toro arhipelāga salas lagūnu atdala no Almirantes līča. Ar jūru lagūnu savieno Tigres šaurums ziemeļaustrumos. Līcī ietek vairākas upes, lielākās no kurām ir Gvarivjara un Krikamola. Līča krasti zemi, pārpurvoti, šeit izveidota Damani-Gvarivjaras Rāmsaras mitraine. Krasti mazapdzīvoti, lielākā apdzīvotā vieta ir Čirikigrande dienvidu krastā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Meksikas Impērija

thumb|Meksikas Impērija uzplaukuma periodā
**Meksikas Impērija** (spāņu: *Imperio Mexicano*) bija monarhisks valsts veidojums Centrālamerikā 19. gadsimtā, kas radās pēc Meksikas neatkarības iegūšanas no Spānijas. Pastāvēja divas impērijas: Pirmā Meksikas Impērija (1821–1823) un Otrā Meksikas Impērija (1864–1867).

## Pirmā Meksikas Impērija (1821–1823)
left|thumb|Imperators Augustīns I
Pēc vairāk nekā desmit gadus ilgušās Meksikas neatkarības kara 1821. gada 27. septembrī tika pasludināta neatkarīga Meksikas Impērija. Tā aptvēra plašas teritorijas, kas agrāk bija Jaunspānijas vicekaraliste, tostarp mūsdienu Meksiku, Centrālamerikas daļu (izņemot Panamu), kā arī Kalifornijas un Teksasas apgabalus.

Par imperatoru kļuva Agustīns I (*Agustín de Iturbide*). Viņa valdīšana gan nebija ilga: valsts saskārās ar ekonomiskām grūtībām, politisku nestabilitāti un konfliktu starp monarhijas un republikas atbalstītājiem. 1823. gadā Iturbide tika gāzts, un impērija pārvērtās par federatīvu republiku – Meksikas Apvienotajām Valstīm.

## Otrā Meksikas Impērija (1864–1867)
Otrais mēģinājums izveidot monarhiju Meksikā notika ar Francijas atbalstu. 1864. gadā franču karaspēks, imperatora Napoleona III vadībā, ieņēma Meksiku un uz troņa uzaicināja Hābsburgu dinastijas princi Maksimiliānu I (*Maximilian von Habsburg*).

Viņa valdīšana balstījās uz konservatīvo eliti un Francijas militāro atbalstu, taču lielākā daļa meksikāņu atbalstīja republikānus Benito Huaresa vadībā. Pēc ASV pilsoņu kara noslēguma Savienotās Valstis nostiprināja spiedienu pret Franciju, un 1867. gadā franči atsauca savus spēkus. Maksimiliāns tika sagūstīts un sodīts ar nāvi Keretaro pilsētā.

Tas nozīmēja monarhijas galīgu neveiksmi Meksikā, un valsts turpmāk attīstījās kā republika.

## Teritorija
Pirmā Meksikas Impērija bija viena no lielākajām valstīm Amerikas kontinentā 19. gadsimta pirmajā pusē. Tā aptvēra vairāk nekā 4,9 miljonus km². Otrās impērijas teritorija bija ievērojami mazāka, ierobežojoties galvenokārt ar mūsdienu Meksiku.

## Ārējās saites
Mārsila vija

**Mārsila vija** (*Cuscuta epithymum*) ir parazītisks, mainīga izskata viju suga. Tā ir sastopama Eiropā (neiekļaujot ziemeļu un austrumu daļu) un Ziemeļāfrikā, kā arī ir izolētas atradnes citos kontinentos.  Latvijā reti sastopama, galvenokārt valsts dienvidu daļā.

Atkarībā no saimniekauga un sīkām zieda vai augļa īpatnībām nodala vairākas pasugas, kuras daži autori aplūko kā patstāvīgas sugas. Baltijas reģionā parasti nodala 2 pasugas: *Cuscuta epithymum* *ssp. epithymum*, un *Cuscuta epithymum* *ssp. trifolii*.

## Atsauces
Agvana

**Agvana** () ir upe Hondurasā. Sākas kalnainā apvidū Joro departamenta dienvidos, plūst ziemeļaustrumu—austrumu virzienā pa plašu ieleju. Ap 20 km no ietekas Karību jūrā upe sadalās divās attekās, kas ieplūst jūrā 6 km viena no otras. Agvanas ieleja ir nozīmīgs Hondurasas lauksaimniecības reģions. Lielākās apdzīvotās vietas krastos ir Olančito un Saba. Agvanas lejteci dažkārt uzskata par Moskitu krasta tālāko rietumu robežu.

## Ārējās saites
Bekaas muhāfaza

**Bekaas muhāfaza** () ir viena no Libānas pirmās pakāpes administratīvā iedalījuma vienībām. Atrodas valsts dienvidaustrumos, robežojas austrumos ar Sīriju, dienvidos — ar Nabatijas un Dienvidu muhāfazām, rietumos — ar Kalnu Libānas muhāfazu, bet ziemeļos — ar Baalbekas-Hermelas muhāfazu. Muhāfaza aizņem Bekaas ielejas dienvidu daļu un Libāna un Antilibāna nogāzes. Administratīvais centrs ir Zehla. Muhāfaza tagadējās robežās izveidota 2003. gadā, nodalot Baalbekas un Hermelas apriņķus iepriekšējās Bekaas muhāfazas ziemeļdaļā patstāvīgā muhāfazā. Bekaas ielaja ir nozīmīgākais valsts lauksaimniecības reģions.

## Ārējās saites
Zehla

**Zehla** (, *Zahla*) ir pilsēta Libānā, Bekaas muhāfazas administratīvais centrs, trešā lielākā pilsēta valstī pēc Beirūtas un Tripoles. Atrodas valsts austrumdaļā Bekaas ielejā Libānas kalnu grēdas austrumu pakājē ap  no valsts galvaspilsētas Beirūtas. Lielākā daļa iedzīvotāju ir dažādu konfesiju kristieši (82,6 %), kā arī musulmaņi (16,8 %). Pilsēta un tās apkārtne slavena ar vīnogulājiem.

## Vēsture
Lai arī tagadējās pilsētas apvidus apdzīvots vismaz 5 tūkstošus gadu, vēl 18. gadsimtā Zehla bija nomaļš ciems ar aptuveni 200 mājām, kas vairākkārt tika nodedzināts un izlaupīts. 18. gadsimta beigās uz šejieni sāka pārcelties kristieši no Baalbekas. Zehla sāka augt kā nozīmīgs tirdzniecības centrs. Jau 1820. gadā pilsētas iedzīvotāju skaits pieauga līdz 5000, bet 1850. gadā — līdz 8000 un Zehla kļuva par Bekaas ielejas galveno labības tirgu. Pakāpeniski Zehla kļuva arī par Sīrijas lopu tirdzniecības un ādu pārstrādes centru.

Libānas pilsoņu kara laikā Zehlā bāzējās Sīrijas armijas garnizons.

## Atsauces

## Ārējās saites
Niks Voltemāde

**Niks Voltemāde** (, dzimis ) ir Vācijas futbolists, kurš spēlē uzbrucēja pozīcijā un pārstāv Vācijas futbola izlasi. Kopš 2025. gada Voltemāde spēlē Anglijas Premjerlīgas komandā *[[Newcastle United FC|Newcastle United]]*.

Iepriekš pārstāvējis Vācijas komandas Brēmenes "Werder", *[[SV Elversberg]]* un *[[VfB Stuttgart]]*.

Vācijas futbola izlases rindās debitējis 2025. gadā.

## Sasniegumi
**SV Elversberg**

* Vācijas 3. līga: 2022—23

**VfB Stuttgart**

* Vācijas kauss: 2024—25

## Ārējās saites
2025.—2026. gada Vācijas futbola Bundeslīgas sezona

**2025.—2026. gada Vācijas futbola Bundeslīgas sezona** ir 63. Bundeslīgas sezona. Tā sākās , bet noslēgsies .

## Komandas
Pēc iepriekšējās sezonas rezultātiem no 2. Bundeslīgas uz Bundeslīgu paaugstināja klubus *[[1. FC Köln]]* un *[[Hamburger SV]]*, bet Bundeslīgu atstāja Ķīles "Holstein" un *[[VfL Bochum]]*.

### Stadioni

### Treneri un kapteiņi

## Ārējās saites
* Oficiālā tīmekļa vietne
Twilight (1998. gada filma)

***Twilight*** ir 1998. gada ASV *[[neo-noir]]* trillera filma, kuras režisors ir Roberts Bentons. Filmā galvenās lomas atveido Pols Ņūmens, Sūzana Sarandona, Džīns Hekmens, Džeimss Gārners, Stokarda Čeninga, Rīza Viterspūna, Džankarlo Espozito un Līevs Šreibers.

Filma stāsta par novecojošu privātdetektīvu, kurš pieņem vienkāršu uzdevumu, kas viņu sapin senos noslēpumos un nodevībās.

Filmas *Twilight* pirmizrāde notika  un to izplatīja *[[Paramount Pictures]]*. Filma saņēma viduvējas kritiķu atsauksmes un bija finansiāli neveiksmīga nopelnot tikai 15,1 miljonu ASV dolāru pie 20 miljonu dolāru budžeta.

## Atsauces

## Ārējās saites
Slepkavību klubs ceturtdienās

**"Slepkavību klubs ceturtdienās"** () ir 2025. gada kriminālkomēdijas filma, kuras režisors ir Kriss Kolumbuss. Filma balstīta uz Ričarda Osmana 2020. gada romānu "Slepkavību klubs ceturtdienās". Filmā galvenās lomas atveido Helēna Mirena, Pīrss Brosnans, Bens Kingslijs, Selija Imrija, Naomi Ekija, Deivids Tenants un Džonatans Praiss.

Filma stāsta par četriem pensionāriem, kuri izmeklē slepkavības.

Filmas "Slepkavību klubs ceturtdienās" pirmizrāde notika . Kopš  filma pieejama straumēšanas platformā *[[Netflix]]*. Filma saņēma viduvējas kritiķu atsauksmes.

## Atsauces

## Ārējās saites
Subates pamatskola

thumb|upright=1.0|Subates pamatskolas ēka (2010).
**Subates pamatskola** bija vispārizglītojoša pamatskola Sēlijā, kas pastāvēja no 1682. līdz 2024. gadam. Tā atradās Tirgus laukumā 20, Subatē. 

## Vēsture
thumb|upright=1.0|Jaunsubates skolas fonda izveidošanas dokuments (teksta pārlikums, 1682).
1682. gadā Prodes muižas īpašnieks Frīdrihs fon Osten-Zakens dāvāja divus tūkstošus dālderu "Jaunsubates skolas fondam", kas pārvaldīja Subates fonda skolu (*Stiftschule in Subbath*), kuru vadīja akadēmiski izglītots skolas rektors. Subates skolā vienu gadu mācījās Lašu draudzes mācītāja dēls Gothards Frīdrihs Stenders (1714–1796). 1769. gadā fonda apjoms pieauga līdz 3000 Alberta dālderiem. Subates skolu pēc 1804. gada skolu reformas pārveidoja par Jaunsubates fonda pamatskolu (*Stifts-Elementarschule in Neu-Subbath*), kurā mācījās arī Sēlijas latviešu zemnieku bērni. 1839. gadā fonda skolā sāka strādāt latviešu izcelsmes skolotājs Jānis Gerkāns (1811-1875), pēc tam viņa dēls Nikolajs fon Gerkāns (1856-1931). 
Skola darbojās līdz Baltijas pārkrievošanas izraisītajai skolu reformai 19. gadsimta beigās. Vēlāk Subatē pastāvēja četras atsevišķas skolas latviešu, lietuviešu, ebreju un krievu skolēniem.

Pēc Pirmā pasaules kara 1921. gadā izveidoja Subates vidusskolu, kas darbojās līdz 1932. gadam. Pēc Otrā pasaules kara Subatē darbojās divas atsevišķas skolas ar mācībām latviešu un krievu valodā: Subates 1. septiņgadīgā skola un Subates 2. septiņgadīgā skola. 1963. gadā skolas apvienoja divplūsmu Subates astoņgadīgajā skolā, bet mācības turpināja notikt vairākās ēkās. 1986. gadā uzcēla skolas ēku Tirgus laukumā 20.
2001. gadā skola pārgāja uz mācībām vienīgi latviešu valodā.

2024. gada 28. marta Augšdaugavas novada pašvaldības dome atbalstīja priekšlikumu par Ilūkstes Raiņa vidusskolas programmu īstenošanas vietas “Subate” likvidāciju ar 2024. gada 1. septembri. 2024./2025. mācību gadā skolā 1. klasi apmeklētu tikai viens bērns, 2. klasē būtu divi, 3. klasē trīs, 4. klasē arī trīs izglītojamie. Visā skolā kopā mācītos deviņi skolēni. Pirmsskolas izglītības posmu apmeklētu tikai astoņi bērni.

## Izglītības programmas
* pamatizglītības programma (kods 21011111);
* speciālās pamatizglītības programma izglītojamajiem ar garīgās attīstības traucējumiem, kuri integrēti vispārējās pamatizglītības iestādē (kods 21015811).

## Atsauces