open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
20 dienas Mariupolē

**"20 dienas Mariupolē"** () ir 2023. gada Ukrainas dokumentālā filma, kuras režisors ir Mstislavs Černovs. Filma stāsta par 20 dienām, kuras Černovs un viņa kolēģi pavadīja aplenktajā Mariupolē pēc Krievijas 2022. gada iebrukuma Ukrainā. Černovs apkopoja kadrus, ko viņš ievāca Mariupolē kopā ar *[[Frontline]]* un *[[Associated Press]]* komandu.

Filmas "20 dienas Mariupolē" pirmizrāde notika  2023. gada Sandensas kinofestivālā, kur tā saņēma "Pasaules kino dokumentālo filmu konkursa" balvu. "20 dienas Mariupolē" izvēlēta kā Ukrainas labākā starptautiskās spēlfilmas kandidatūra 96. Kinoakadēmijas balvai, tomēr to nenominēja. Filma saņēma Kinoakadēmijas balvu kategorijā "Labākā dokumentālā filma" un 77. BAFTA kino balvu kategorijā "Labākā dokumentālā filma". Tā tika nominēta arī BAFTA kino balvai kategorijā "Labākā filma svešvalodā". Filma guva lielu kritiķu atzinību un Nacionālā kinofilmu pārraudzīšanas padome to izvēlējās par vienu no piecām 2023. gada labākajām dokumentālajām filmām.

## Atsauces

## Ārējās saites
Kamigina

**Kamigina** (*Camiguin*) ir sala Filipīnu arhipelāgā, administratīvi ietilpst Ziemeļmindanao reģionā, kur kopā ar divām sīkām saliņām veido Kamiginas provinci. Apdzīvo galvenokārt kamigiņoni, bet ikdienā visplašāk lietotā ir sebuāņu valoda. Lielākā apdzīvotā vieta ir provinces centrs Mambahao ar  iedzīvotājiem municipalitātes robežās.

## Ģeogrāfija
Izvietojusies arhipelāga dienviddaļā Boholas jūrā.  plats jūras šaurums to atdala no Mindanao dienvidos. Krasta līnija mēreni izrobota. Sala vulkāniskas izcelsmes, kalnaina, to veido līdz 1630 m vjl augstais Mambahao vulkāna masīvs salas vidusdaļā. Valda tropu musonu klimats. Salas ziemeļdaļā 2004. gadā izveidota aizsargājamā teritorija «Timpoonga—Hibokhiboka dabas piemineklis» 22,3 km² platībā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Kabindas province

**Kabindas province** (), dažreiz **Portugāles Kongo**, ir viena no Angolas 18 provincēm, Angolas eksklāvs. Province nerobežojas ar citām Angolas provincēm, tā ir atsevišķi no pārējās valsts. Kabindas province atrodas starp Kongo Republiku un Kongo Demokrātisko Republiku, bet rietumos to apskalo Atlantijas okeāns. Kabindas provinces platība ir 7270 km². Provinces administratīvais centrs ir Kabinda. 2014. gadā Kabindas provincē dzīvoja 716 tūkstoši iedzīvotāju, no kuriem lielākā daļa dzīvo tieši Kabindas pilsētā.

Kabindas province ir bagāta ar naftas resursiem, tāpēc tā ir nozīmīga Angolai, bet konflikti par resursiem bieži ietekmē reģiona stabilitāti. Kabindas provincē dzīvo arī dažādas etniskās grupas.

## Ārējās saites
Makahalara līcis

**Makahalara līcis** (, ) ir Boholas jūras līcis Filipīnās, Mindanao salas ziemeļu piekrastē. Pie ieejas ap  plats, iestiepjas sauszemē par . Līcī ietek vairākas upes, lielākā no kurām ir Kagajana. Lielākās pilsētas krastos ir Kagajana de Oro un Elsalvadora. Intensīva kuģu satiksme un nozīmīgs zvejas rajons; pēdējos gados zivju resursi stipri noplicināti piesārņojumu un nelegālu zvejas metožu dēļ.

## Atsauces

## Ārējās saites
Lielais Mārku purvs

**Lielais Mārku purvs** ir augstā tipa purvs Gulbenes novada Daukstu pagastā. Ietver nelielu mežu joslu un lauksaimniecības zemes. Purva platība ir 909 ha, tam piešķirta Natura 2000 aizsardzības kategorija. No aizsargājamām augu sugām teritorijā konstatētas apdzira, gada staipeknis, vīru dzegužpuķe, ciņu mazmeldrs, no putnu sugām — sējas zoss, melnā klija, rubenis, mednis, dzērve, ķīvīte, prīkšķe u.c.

## Atsauces
Pēteris Šipkovs

**Pēteris Šipkovs** (1944—2024) bija latviešu inženieris, Fizikālas enerģētikas institūta Enerģijas resursu laboratorijas vadītājs, RTU Būvniecības fakultātes profesors. LZA īstenais loceklis (2010). Valsts emeritētais zinātnieks (2019).

## Dzīvesgājums
Dzimis 1944. gada 16. jūnijā Gulbenē. Mācījās Gulbenes 1. viduskolā, studēja Rīgas Politehniskajā institūtā. No 1973. gada strādāja Latvijas Zinātņu akadēmijas Fizikālās enerģētikas institūtā (FEI).
Miris 2024. gada 20. janvārī.

## Darbi
P. Šipkova vadībā aizstāvēti 52 maģistra darbi un 9 doktora disertācijas. Pētīja atjaunojamo energoresursu izmantošanu, racionālu un efektīvu energoresursu izmantošanu, kombinētās energoapgādes sistēmas, kurināmā un enerģijas bilances optimizāciju un dažādu matemātisko modeļu izstrādi enerģētikā.
Publicēja 147 zinātniskos darbus, līdzautors 3 monogrāfijām un 11 grāmatām un brošūrām, saņēma 5 patentus.
* Atjaunojamo energoresursu potenciāls Latvijā (2008). Līdzautori Jānis Reķis, Didzis Palejs, Vilis Dubrovskis, Gints Birzietis, Pauls Barons, u. c.
* Shipkovs, Peteris; Vanags, Martin; Barkans, Voldemars; Temkins, Abrams; Lebedeva, Kristina; Kashkarova, Galina and Shipkovs, Janis (2008). The Mathematical Description for the Heat Conduction Process on Planesurfaces of a Solar Collector’S Absorber. 
* Pēteris Šipkovs, Voldemārs Barkāns, Mārtiņš Vanags, Lana Vasiļevska (2010). A Mathematical Model for the Temperature Field of a New Type Solar Collector. Latvian Journal of Physics and Technical Sciences, Volume 47, Issue 4, pp. 44-50
* Pēteris Šipkovs, Galina Kashkarova, Kristina Ļebedeva, Lana Migla, Jānis Šipkovs, Mārtiņš Pankars (2011). Advantages and Barriers for the Development of the Use of Renewable Energy. Renewable Energy and Power Quality Journal.
* Shipkovs, P.; Kashkarova, G.; Lebedeva, Kristina; Vanags, Martin; Snegirjovs, A. and Barkans, V. (2013). Cross-sectional temperature field of a solar collector’s absorber in the case of annular pipe. Renewable Energy and Power Quality Journal. 736-740.

## Apbalvojumi
* A. Vītola vārdā nosauktā Gada balva par izcilu devumu enerģētikā (2020)

## Atsauces
Hačinsons

**Hačinsons** (*Hutchinson*) ir angļu izcelsmes uzvārds, kas cēlies no viduslaiku personvārda *Hutchin*, kas ir vārda *Hugh* pamazināmā forma. Hačinsons var būt:

* Atiba Hačinsons (*Atiba Hutchinson*; 1983) — Kanādas futbolists;
* Dags Hačinsons (*Doug Hutchinson*; 1960) — amerikāņu aktieris.
Sods

[thumbnail|upright=1.0|Likumpārkāpējs tiek sodīts ar [pēriens|pēršanu]]
**Sods** jeb **sodīšana** ir nepatīkama vai nevēlama iznākuma uzspiešana indivīdam vai grupai kā atbilde uz darbībām, kuras uzskata par nepareizām, nelikumīgām vai normu pārkāpjošām. Sodi var tikt piemēroti dažādos kontekstos, piemēram, tieslietu sistēmā, izglītības iestādēs, darbavietās vai citās sabiedriskajās jomās. Sodi ir dažādas formas un intensitātes, un to mērķis ir nodrošināt atbildību par pārkāpumiem, uzvedības uzlabošanu un sabiedrības aizsargāšana no potenciālajiem draudiem. Kā soda veidu piemēri ir naudas sods, ieslodzījums, sabiedriskais darbs, disciplināras sankcijas, atlaišana no darba, kas galvenokārt ir atkarīgi no pārkāpuma smaguma un konkrētas valsts/reģiona likumdošanas. Dažādās kultūrās un tiesu sistēmās var būt atšķirīgi redzējumi par to, kādi sodi ir atbilstoši un kādi ir taisnīgi. Tiesiskums un cilvēktiesību ievērošana ir būtiski aspekti, piemērojot sodus.

## Ārējās saites
A Canterbury Tale

***A Canterbury Tale*** ir 1944. gada Apvienotās Karalistes komēdijdrāmas filma, kuras autori ir Maikls Pauels un Emeriks Presburgers. Filmā galvenās lomas atveido Ēriks Portmans, Šeila Sima, Deniss Praiss un Džons Svīts.

Filma stāsta par trim svešiniekiem, kuri pa ceļam uz Kenterberiju nelielā pilsētiņā izmeklē savādu noziegumu. Filma *A Canterbury Tale* savu nosaukumu ir aizguvusi no Džefrija Čosera stāstu krājuma "Kenterberijas stāsti". Nozīmīgas filmas *A Canterbury Tale* tēmas ir Kentas iedzīvotāju kara laika pieredze, kā arī angļu un amerikāņu attiecības.

Filmas *A Canterbury Tale* pirmizrāde notika .

## Atsauces

## Ārējās saites
Mambahao

**Mambahao** (, , ) ir municipalitāte Filipīnās, Ziemeļmindanao reģionā, Kamiginas provinces galvaspilsēta un lielākā apdzīvotā vieta. Atrodas Kamiginas salas ziemeļos Boholas jūras krastā.

## Vēsture
Mambahao nosaukums cēlies no visaju valodas *mambahaw* — ‘brokastot’. 1855. gadā Mambahao nodalīta no Katarmanas patstāvīgā draudzē. 1871. gadā netālu no salas pretējā krastā esošās Katarmanas izvirda zemūdens vulkāns, nopostot apdzīvoto vietu un lielākā daļa palikušo iedzīvotāju pārcēlās uz Mambahao. 1966. gadā, dibinot patstāvīgu Kamiginas provinci, Mambahao tika nozīmēta par tās galvaspilsētu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Maikls Pauels

**Maikls Pauels** (; dzimis , miris ) bija angļu kinorežisors, producents un scenārists, pazīstams ar savu sadarbību ar Emeriku Presburgeru.

Laika posmā no 1939. gada līdz 1972. gadam Pauels ar Presburgeru kopā režisēja, producēja un sarakstīja scenārijus 24 filmām. Abi veidojuši tādas klasiskās britu filmas kā "Pulkveža Blimpa dzīve un nāve" (*The Life and Death of Colonel Blimp*, 1943), *[[A Canterbury Tale]]* (1944), *[[I Know Where I'm Going!]]* (1945), "Dzīvības un nāves jautājums" (*A Matter of Life and Death*, 1946), *[[Black Narcissus]]* (1947), "Sarkanās kurpītes" (*The Red Shoes*, 1948) un *[[The Tales of Hoffmann]]* (1951). Viņu filmas *[[49th Parallel]]* (1941) un "Sarkanās kurpītes" nominēja Amerikas Kinoakadēmijas balvai kategorijā "Labākā filma".

Viena no Pauela vispazīstamākajām filmām ir "Lūriķis" (1960). Mūsdienās tā tiek uzskatīta par klasiku un par pirmo slešera žanra filmu. Filmu sākotnēji vērtēja pretrunīgi un tā saņēma ārkārtīgi skarbas kritiķu atsauksmes, kas negatīvi ietekmēja viņa turpmāko karjeru.

No Pauela ietekmējušies tādi režisori kā Frānsiss Fords Kopola, Džordžs Romero un Mārtins Skorsēze. 1981. gadā Pauels un Presburgers saņēma *[[BAFTA Fellowship]]* balvu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Pieplakusī lucerna

**Pieplakusī lucerna** (*Medicago prostrata*) ir augu suga lucernu ģintī. Tās dabiskais izplatības areāls ir Eiropas dienvidu un dienvidaustrumu daļā. Latvijā tas ir ļoti rets adventīvs (ievazāts) augs; atsevišķi eksemplāri ir atrasti augam pie dzelzceļiem.

## Atsauces

## Ārējās saites
Arch Linux

***Arch Linux*** ir neatkarīgi izstrādāts x86-64 vispārēja lietojuma ''Linux'' distributīvs, kura mērķis nodrošināt jaunākās stabilās versijas lielākajai daļai programmatūras. Noklusējuma instalācija ir minimāla bāzes sistēma, kuru lietotājs ir konfigurējis, lai pievienotu tikai to, kas ir mērķtiecīgi nepieciešams.

*Arch Linux* lieto pakotņu pārvaldnieku *pacman* ar kura palīdzību var instalēt, dzēst, atjaunināt un savādāk modificēt pakotnes no tā pakotņu repozitorija. *Arch Linux* ir pazīstams ar tā lietotāju pakotņu repozitoriju AUR. Ikviens lietotājs drīkst augšupielādēt pakotnes AUR vidē, padarot to vienu no lielākajiem pakotņu repozitorijiem. Piemēram, zemāk ir redzama *pacman* pavēle terminālī, lai instalētu interneta pārlūku *[[Mozilla Firefox]]* no oficiālā Arch repozitorija. 
```bash
# pacman -S firefox
```


Uz *Arch Linux* bāzes ir veidotas vairāki populāri *Linux* distributīvi, tostarp *[[Manjaro]]*, *Artix*, u.c.

## Atsauces

## Ārējās saites
*  Arch Linux Distrowatch lapa
Lasaldevelasa

**Lasaldevelasa** () ir pašvaldība Spānijā, Kastīlijas un Leonas autonomajā reģionā, Sorijas provincē. 2023. gadā tajā dzīvoja 61 cilvēks. Lasaldevelasa atrodas 34 km uz ziemeļaustrumiem no Sorijas pilsētas un 210 km uz ziemeļaustrumiem no Madrides.

## Atsauces

## Ārējās saites
Roberts Varkalns

**Roberts Varkalns** (; 1899—1959) bija latviešu izcelsmes padomju valsts un militārais darbinieks, ģenerālmajors.

## Dzīvesgājums
Piedzima 1899. gadā Dobeles apriņķī strādnieka ģimenē. Pabeidza četras skolas klases. 1917. gadā iesaukts armijā, dienēja 5. Zemgales latviešu strēlnieku pulkā.

Kopš 1918. gada dienēja Sarkanajā armijā. No 1918. līdz 1921. gadam dienēja 15. armijas Īpašo uzdevumu pulkā, komandēja īpašās nozīmes kavalērijas vienību. Kopš 1919. gada — KK(b)P biedrs. No 1921. līdz 1923. gadam bija Viskrievijas Ārkārtas komisijas Petersa vārdā nosauktās vienības vada komandiera palīgs Turkestānas frontē. No 1924. līdz 1927. gadam dienēja Robežsardzes karaspēkā Aizbaikālā un Vidusāzijā. 1927.—1928. gadā mācījās Augstākajā robežsardzes skolā Maskavā, no 1932. līdz 1936. gadam — M. Frunzes Kara akadēmijā. 1936. gadā bija majora pakāpē un Iekšlietu Tautas komisariāta Austrumsibīrijas novada Robežas un iekšējās apsardzības pārvaldes 53. robežsardzes vienības priekšnieka amatā. 1938. gada aprīlī iecelts Iekšējā karaspēka Pievolgas apgabala štāba priekšnieka amatā. Tāpat kopš 1938. gada strādāja Gorkijas Industriālajā institūtā un citās mācību iestādēs.

Pēc Vācijas—PSRS kara sākšanās piedalījās 201. latviešu strēlnieku divīzijas formēšanas organizēšanā, divīzijas komandiera vietnieks. 191. strēlnieku pulka komandieris. 1943. un 1944. gadā — 82. strēlnieku korpusa komandiera vietnieks aizmugures (apgādes) jomā, pulkveža pakāpē.

No 1947. līdz 1950. gadam ieņēma divīzijas komandiera vietnieka un štāba priekšnieka amatus. Latvijas PSR kara komisārs no 1950. līdz 1952. gadam. Divīzijas komandieris no 1952. līdz 1956. gadam. Kopš 1956. gada vadīja Latvijas Valsts Universitātes Kara katedru.

LKP kongresos ievēlēts LKP CK. Ievēlēts par LPSR AP 4. un 5. sasaukuma un PSRS AP 4. sasaukuma deputātu.

Nomira 1959. gadā.

## Apbalvojumi

* Sarkanā Karoga ordenis (1921)
* Nozīme "VĀK—AVPP goda darbinieks (XV)" (29.08.1936.)
* Tēvijas Kara ordenis, 1. šķira (29.12.1943.)
* Sarkanās Zvaigznes ordenis (30.06.1944.)
* Sarkanā Karoga ordenis (31.08.1944.)
* Sarkanā Karoga ordenis (03.11.1944.)
* Ļeņina ordenis (21.02.1945.)

## Atsauces
Seteboss (pavadonis)

**Seteboss**, arī **Urāns XIX**, ir Urāna pavadonis. Tas ir 27. pavadonis pēc kārtas, skaitot no Urāna.

## Atklāšana un nosaukums
Pavadoni atklāja  B. Gledmens, Dž. Kavelārs, M. Holmans, H. Šols un Ž. M. Petits ar 3,5 m Kanādas-Francijas-Havaju teleskopu Maunakea observatorijā. Vienlaicīgi tika atklāts arī Stefans.

Starptautiskā Astronomijas savienība  pavadonim piešķīra pagaidu apzīmējumu S/1999 U 1.

 Starptautiskā Astronomijas savienība pavadonim piešķīra nosaukumu Seteboss. Seteboss ir tēls Viljama Šekspīra traģikomēdijā „Vētra” (dievs, kuru pielūdza Kalibans un Sikoroksa).
Seteboss ir neliels pavadonis, tā diametrs ir apmēram 47 km. Setebosa orbīta atrodas starp Prosperu un Ferdinandu. Seteboss ir neregulārs pavadonis, rotē pretēji Urāna rotācijas virzienam un tā orbīta atrodas 158,2° leņķī pret Urāna ekvatora plakni. Orbītas parametri liecina, ka Seteboss nav veidojies pie Urāna, bet pagātnē planēta to ir notvērusi savā gravitācijas laukā. Setebosa orbītas parametri ir tuvu līdzīgi kā Sikoroksai un Prosperam, kas iespējams, liecina par to kopīgo izcelsmi.
## Atsauces

## Ārējās saites
Kamigina (province)

**Kamigina** (, , ) ir viena no Filipīnu provincēm valsts dienviddaļā, Ziemeļmindanao reģionā. Administratīvi dalās 5 municipalitātēs un sīkāk 58 barangajās. Provinces galvaspilsēta un lielākā apdzīvotā vieta ir Mambahao Kamiginas salas ziemeļos. 

## Iedzīvotāji
Provincē jaukts etniskais sastāvs. Lielākā daļa iedzīvotāju ir sebuāņi (54 287; 58,6 %), kamigini (18 599; 20,1 %), boholi (9961; 10,7 %) un visaji (4471; 4,8 %). Pēc konfesionālās piederības pārsvarā katoļi (95 %).

## Ģeogrāfija
Province aizņem Kamiginas salu Boholas jūrā, kā arī  lielo Mantiges salu austrumu piekrastē un neapdzīvoto Putingas sēkli ziemeļos. 9 km plats jūrasšaurums Kamiginu šķir no Austrummisamisas piekrastes Mindanao salā. Reljefs kalnains, salu veido triju aktīvu vulkānu masīvi ar provinces augstāko virsotni Timpoongu (1630 m vjl). Valda subtropu musonu klimats.

## Vēsture
Salu sākotnēji apdzīvojuši manobo, kas ir pamatiedzīvotāji arī Mindanao ziemeļu un centrālajā daļā. Pirmā spāņu apmetne salā izveidota 1598. gadā mūsdienu Ginsilibanā salas dienvidos. Vēlākos gados salā ieradās ieceļotāji no Visajām un iedzīvotāji sadzīvē pārgāja uz sebuāņu valodu. 1855. gadā dibināta Mambahao, kas izauga par salas galveno apdzīvoto vietu. Ilgstoši Kamigina bija Misamisas un vēlāk Austrummisamisas provinču sastāvā. 1957. gadā Kamigina tika reorganizēta par Austrummisamisas subprovinci, bet 1966. gadā izdalīta kā patstāvīga province.

## Atsauces

## Ārējās saites
Arābijas lucerna

**Arābijas lucerna** (*Medicago arabica*) ir augu suga lucernu ģintī. Tās dabiskais izplatības areāls ir Dienvideiropā, Mazāzijā un Ziemeļāfrikā, taču suga ir ieviesusies dažviet citur Eiropā, tostarp ir ļoti reti sastopama arī Latvijā, kur atsevišķi eksemplāri ir atrasti izgāztuvēs un nezālienēs. Pamatareālā aug pļavās, mežmalās un krūmājos.

No citām Latvijā sastopamajām lucernām Arābijas lucerna ir viegli atšķirama pēc to sarkanvioletā plankuma uz lapiņām.

## Atsauces
5. tramvaju maršruts (Daugavpils)

**5. tramvaju maršruts** ir Daugavpils sabiedriskā transporta lokveida tramvaju maršruts, kas savieno Cietoksni ar Ķīmiju un Stropu ezeru.

Maršruts atklāts 2024. gada 25. janvārī.

## Maršruts
Virzienā **[[Daugavpils cietoksnis|Cietoksnis]]** — **[[Ķīmija (Daugavpils)|Ķīmija]]** — **[[Stropu ezers]]** — **Cietoksnis** kursē pa šādām ielām: Cietokšņa iela, Vienības iela, 18. novembra iela, Valkas iela, Smilšu iela, Jātnieku iela, Vaiņodes iela, Vasarnīcu iela, Veselības iela, 18. novembra iela, Vienības iela un Cietokšņa iela.

## Pieturvietas
5. tramvaju maršrutā ir 41 pietura.

## Skatīt arī
* Tramvaju satiksme Daugavpilī
* Autobusu satiksme Daugavpilī

## Atsauces

## Ārējās saites
* Saraksts
Orokjeta

**Orokjeta** (, , ) ir pilsēta Filipīnās, Ziemeļmindanao reģionā, Rietummisamisas provinces galvaspilsēta un otra lielākā pilsēta. Atrodas provinces ziemeļaustrumos Boholas jūras Iliganas līča krastā. Pilsētā visbiežāk lietotā valoda ir sebuāņu valoda.

## Vēsture
Zināma vismaz kopš 1861. gada kā **Lajavana** (*Layawan* — ‘klaiņojoši dzīvnieki’), ko apdzīvoja galvenokārt ieceļotāji no Boholas. 1880. gadā Lajavanu izdalīja patstāvīgā municipalitātē un pārdēvēja tagadējā vārdā par godu pirmā draudzes mācītāja Tomasa Kasado dzimtajai vietai Spānijā. 1930. gadā Orokjeta kļuva par jaunizveidotās Rietummisamisas provinces galvaspilsētu. 1942. gadā Orokjetu nozīmēja par galvaspilsētu Brīvajām Filipīnām — Japānas karaspēka neieņemtajai un Filipīnu Savienības armijas kontrolētajai Mindanao teritorijas daļai; šeit ieradās prezidents Manuels Kesons pēc evakuācijas no Korrigedoras salas. 1970. gadā Orokjetai piešķīra pilsētas statusu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Osamisa

**Osamisa** (, , ) ir pilsēta Filipīnās, Ziemeļmindanao reģionā, Rietummisamisas provinces lielākā pilsēta un nozīmīga osta. Atrodas provinces ziemeļaustrumos Boholas jūras Iliganas līča krastā. Pilsētā visbiežāk lietotā valoda ir sebuāņu valoda.

## Vēsture
Apdzīvotā vieta izveidojusies 1757. gadu kā **Misamisas** (*Misamis*) ciemats pie netālā Konsepsjonas del Triunfo cietokšņa (*Fuerte de la Concepcion del Triunfo*), kas uzbūvēts cīņai pret moro pirātiem. 1850. gadā Misamisas pilsētiņa kļuva par Misamisas distrikta centru. 1948. gadā Misamisai piešķīra pilsētas statusu un pārdēvēja tagadējā vārdā par godu filipīniešu politiķim un provinces gubernatoram Hosē Ozamisam (*José Ozámiz*).

## Atsauces

## Ārējās saites
Bāskervilu suns (1939. gada filma)

**"Bāskervilu suns"** () ir 1939. gada ASV mistērijas filma, kuras režisors ir Sidnijs Lenfīlds. Filma balstīta uz Artura Konana Doila tāda paša nosaukuma romānu. Filmā Šerloka Holmsa lomu atveido Bezils Retbouns, bet doktora Vatsona lomu Naidžels Brūss. Citas lomas atveido Ričards Grīns, Vendija Berija un Džons Keredīns. Šī ir pirmā no 14 Šerloka Holmsa filmām no 1939. līdz 1946. gadam, kurā lomas atveidoja Retbouns un Grīns.

Filmas pirmizrāde notika  un to izplatīja *[[20th Century Studios|20th Century Fox]]*. "Bāskervilu suns" tiek uzskatīta par vienu no vislabākajām filmām par Šerloku Holmsu. Tīmekļa vietnē *[[Rotten Tomatoes]]* filmai ir 91% vērtējums.

## Atsauces

## Ārējās saites
Sirpjveida lucerna

**Sirpjveida lucerna** (*Medicago falcata*) ir mainīga izskata suga, kas sastopama Eirāzijā un Ziemeļamerikā, plaši ieviesusies arī citviet pasaulē kā adventīvs augs. Latvijā diezgan bieži, tomēr nevienmērīgi sastopama visā valstī. Ļoti bieži sastopama Daugavas ielejā, kur veido dažāda lieluma grupas un audzes, īpaši kaļķainās vietās. Sastopama pļavās, upju krastos un terasēs, mežmalās, grants ieguves karjeros un nezālienēs, arī kāpās.

Sugas ietvaros nodala daudzus zemākus taksonus.

## Atsauces
Bastarda āboliņš

**Bastarda āboliņš** (*Trifolium hybridum*) ir mainīga izskata augu suga āboliņu ģintī. Tā ir plaši sastopama Eirāzijā un Ziemeļamerikā. Latvijā sastopama visā valsts teritorijā, kur atsevišķi eksemplāri un dažāda lieluma grupas aug atklātos biotopos: pļavās, atmatās, ceļmalās, nezālienēs un aizaugušos uzbērumos.

## Apraksts
Bastarda āboliņš ir divgadīgs vai daudzgadīgs, 20—50 cm garš lakstaugs ar stāvu vai pacilu, vienkāršu vai nedaudz zarainu, kailu un ieapaļu stublāju. Parasti vienam augam ir daudz stublāju. Apakšējām lapām ir garš kātiņš, augšējām — īss, lapas ir trīslapiņu saliktas no plati eliptiskām lapiņām ar aptuveni 20 sāndzīslu pāriem. Lapiņas gals ir strups, mala sīkzobaina. Pielapes gari nosmailotas. Ziedi ieapaļās galviņās, ziedu daudz, ziedkopas kāts garš. Ziedkopas pa vienai lapas žāklē. Kauss kails, īss, zobiņi smaili. Vainags ir bāli sārts, pārziedot tumšāks, brūnsārts.

## Atsauces
Endrūss

**Endrūss** var būt:

* Dena Endrūss (*Dana Andrews*; 1909—1992) — amerikāņu aktieris;
* Kīts Endrūss (*Keith Andrews*; 1980) — Īrijas futbolists un futbola treneris.

## Skatīt arī
* *[[Andrews]]*
* Endrūsa
Rietummisamisa

**Rietummisamisa** (, , ) ir viena no Filipīnu provincēm valsts dienviddaļā, Ziemeļmindanao reģionā. Administratīvi dalās 3 pilsētās, 14 municipalitātēs un sīkāk 490 barangajās. Provinces galvaspilsēta ir Orokjeta, bet lielākā apdzīvotā vieta — Osamisa. Lielākā daļa provinces iedzīvotāju ir sebuāņi, pēc konfesionālās piederības pārsvarā katoļi (70 %) un citas kristiešu kongregācijas (ap 20 %), kā arī neliela musulmaņu kopiena.

## Ģeogrāfija
Province izvietojusies Mindanao salas ziemeļrietumos Zamboangas pussalas austrumu galā Boholas jūras krastā. No pārējā reģiona provinci atdala plašais Iliganas līcis austrumos un tā atzars Pangilas līcis dienvidaustrumos. Dienvidrietumos robežojas ar Dienvidzamboangas provinci, bet ziemeļrietumos — ar Ziemeļzamboangas provinci. Reljefs provincē pārsvarā kalnains, piekrastē zemienes. Augstākā virsotne ir potenciāli aktīvs vulkāns Malindangs (2404 m vjl). Valda subtropu musonu klimats.

## Vēsture
Līdz 19. gadsimta sākumam Mindanao ziemeļdaļa ietilpa Sebu provinces sastāvā. 1818. gadā tika izveidota patstāvīga Misamisas province ar centru Kagajanā de Misamisā, kas sastāvēja no vairākiem apgabaliem (*partidos*) — Kagajana, Katarmana, Dapitana un Misamisa. 1917. gadā no Misamisas Lanao provincei tika nodalīta Iligana un tagadējā Ziemeļlanao teritorija, kā arī Bukidnona. Rezultātā province sastāvēja no divām ģeogrāfiski izolētām daļām, košķīra Iliganas līcis. Tas rezultējās provinces sadalīšanā 1939. gadā Austrummisamisas un Rietummisamisas provincēs.

## Ārējās saites
Iliganas līcis

**Iliganas līcis** (, ) ir Boholas jūras līcis Filipīnās, Mindanao salas ziemeļu piekrastē. Atdala Zamboangas pussalu rietumos no Mindanao pamatdaļas austrumos un dienvidos Pie ieejas ap  plats, kopā ar tā atzaru Pangilas līci iestiepjas sauszemē par . Līcī ietek vairākas upes, lielākās no kurām ir Manduloga un no Lanao ezera iztekošā Agusa. Līča krastos Austrummisamisas, Rietummisamisas, Ziemeļlanao un Dienvidzamboangas provinces un Iliganas neatkarīgā pilsēta. Lielākās apdzīvotās vietas krastos ir Iligana, Osamisa un Orokjeta. Intensīva kuģu satiksme un nozīmīgs zvejas rajons.

## Atsauces

## Ārējās saites
Lietotājvārds

**Lietotājvārds** jeb **lietotāja vārds** (angļu: *username*) ir unikāls vārds vai identifikators, ko izmanto, lai identificētu lietotāju sistēmā, piemēram, piesakoties kontā tīmekļa vietnē, datorā, sociālajā tīklā vai citā tiešsaistes platformā. Lietotājvārdu parasti nosaka lietotājs, izveidojot kontu, to var veidot burti, cipari, pasvītrojumi un defisi.

Lietotājvārdu bieži izmanto kopā ar paroli, lai droši pieteiktos un piekļūtu personiskajai informācijai vai funkcijām. Tas var parādīties arī lietotāja profila lapās vai ziņojumos tiešsaistes vidē.

## Atsauces
 

## Ārējās saites
Bankas konts

**Bankas konts** ir profils, kas atvērts bankā vai citā finanšu iestādē un tiek izmantots naudas glabāšanai un finanšu darījumu veikšanai.

Parasti bankas kontā var iemaksāt naudu (piemēram, algu, pensiju, pārskaitījumus no citiem cilvēkiem) un izņemt no tā, izmantojot bankomātus, elektroniskās maksājumu sistēmas vai bankas darījumus (piemēram, pārskaitījumus uz citiem kontiem, rēķinu maksājumus).

Bankas kontu var atvērt gan fiziskām (privātpersonām), gan juridiskām personām (uzņēmumiem, organizācijām). Lai atvērtu bankas kontu, parasti ir nepieciešami noteikti dokumenti, piemēram, personu apliecinošs dokuments.

## Ārējās saites
Personu apliecinošs dokuments

thumb|Elektroniskā identifikācijas karte (''eID'')
**Personu apliecinošs dokuments** ir valsts iestādes izsniegts oficiāls dokuments, kas apliecina personas identitāti un parasti satur informāciju par personas vārdu, uzvārdu, dzimšanas datumu, fotogrāfiju un dažkārt arī citus datus, piemēram, parakstu vai pirkstu nospiedumus.

Personu apliecinošs dokuments ļauj identificēt personu dažādās procedūrās un darījumos, piemēram, dokumentu noformēšanā, atverot bankas kontus, saņemot medicīnas pakalpojumus, ceļojot uz ārzemēm, balsojot un citos gadījumos.

Personu apliecinošu dokumentu piemēri ir pase vai elektroniskā identifikācijas karte (*eID*).

## Ārējās saites
Stostīšanās

**Stostīšanās** jeb **logoneiroze** ir runas traucējums, ko raksturo bieža skaņu, zilbju, vārdu atkārtošana vai paildzināšana. Diagnozi nosaka, ja šie simptomi ir nozīmīgi un ietekmē indivīda ikdienas komunikāciju. 

Stostīšanās cēloņi var būt dažādi — ģenētiski faktori, neirofizioloģiski attīstības traucējumi, psiholoģiski vai emocionāli faktori, stress, traumas (fiziskās vai emocionālās traumas, īpaši bērnībā) vai citi. Stostīšanās visbiežāk sākas bērnībā, parasti vecumā no 2 līdz 6 gadiem, kad runas un valodas prasmes attīstās. Taču tā var parādīties arī pieaugušo vecumā, ko dažkārt izraisa traumas vai citi veselības stāvokļi, piemēram, neirologiski traucējumi vai smadzeņu bojājumi.

Stostīšanās var ietekmēt cilvēka pašvērtējumu un sociālo pielāgošanos, īpaši, ja tā netiek savlaicīgi ārstēta. Lai gan stostīšanās nav pilnībā izārstējama, ir vairākas metodes, kas var palīdzēt kontrolēt simptomus un uzlabot runas prasmes:

* Logopēdijas terapija: Logopēdi izmanto dažādas tehnikas, lai palīdzētu uzlabot runas plūdumu, kontrolēt elpošanu un mazināt trauksmi runāšanas laikā.
* Psihoterapija: Emocionālie un psiholoģiskie faktori, piemēram, trauksme vai sociālā fobija, bieži vien var saasināt stostīšanos. Terapija var palīdzēt samazināt šos simptomus.
* Medikamentozā terapija: Atsevišķos gadījumos tiek izmantoti medikamenti, lai palīdzētu mazināt trauksmi vai citus simptomus, kas saasina stostīšanos.
* Atbalsta grupas: Daudzi cilvēki gūst labumu no komunikācijas ar citiem, kas piedzīvo līdzīgas problēmas, un var dalīties pieredzē un ieteikumos.

## Ārējās saites
Bāskervilu suns (nozīmju atdalīšana)

**"[[Bāskervilu suns]]"** ir Artura Konana Doila trešais romāns par Šerloku Holmsu.

**Bāskervilu suns** vēl var būt:

* *[[Der Hund von Baskerville]]*, 1914. gada Vācijas mēmā filma;
* "Bāskervilu suns" (*The Hound of the Baskervilles*), 1921. gada Apvienotās Karalistes mēmā filma;
* "Bāskervilu suns" (*Der Hund von Baskerville*), 1929. gada Vācijas filma;
* "Bāskervilu suns" (*The Hound of the Baskervilles*), 1932. gada Apvienotās Karalistes filma;
* "Bāskervilu suns" (*The Hound of the Baskervilles*), 1937. gada Vācijas filma;
* "Bāskervilu suns" (*The Hound of the Baskervilles*), 1939. gada ASV filma;
* "Bāskervilu suns" (*The Hound of the Baskervilles*), 1959. gada Apvienotās Karalistes filma;
* "Bāskervilu suns" (*The Hound of the Baskervilles*), 1978. gada Apvienotās Karalistes filma;
* "Bāskervilu suns" (*Приключения Шерлока Холмса и доктора Ватсона: Собака Баскервилей*), 1978. gada PSRS televīzijas filma.
Alpeis

***Alpeis*** () ir 2011. gada Grieķijas psiholoģiska drāmas filma, kuras režisors ir Jorgs Lantims. Filmā galvenās lomas atveido Angeliki Papolia, Ariane Labeda un Aris Servetals.

Filma stāsta par cilvēku grupu, kas izveido biznesu, uzdodoties par nesen mirušajiem, lai palīdzētu saviem sērojošajiem klientiem.

Filmas *Alpeis* pirmizrāde notika  Venēcijas kinofestivālā, kur tā saņēma balvu par labāko scenāriju. Filma saņēma pārsvarā pozitīvas kritiķu atsauksmes. Tīmekļa vietnē *[[Rotten Tomatoes]]* filmai ir 75% vērtējums.

## Atsauces

## Ārējās saites
Salo jeb 120 Sodomas dienas

**"Salo jeb 120 Sodomas dienas"** () ir 1975. gada Itālijas un Francijas kopražojuma šausmu mākslas filma, kuras režisors un viens no scenārija autoriem ir Pjērs Paolo Pazolīni. Filma ir Marķīza de Sada 1785. gada romāna *[[Les 120 Journées de Sodome ou l'école du libertinage]]* adaptācija, pārceļot stāstu uz Otrā pasaules kara laiku. "Salo jeb 120 Sodomas dienas" ir pēdējā Pazolīni filma un tā tika izlaista trīs nedēļas pirms viņa slepkavības.

Filma stāsta par četriem ietekmīgiem un bagātiem itāļiem fašistiskās Salo Republikas laikā (1943—1945). Viņi nolaupa 18 pusaudžus un pakļauj viņus četrus mēnešus ilgai vardarbībai, sadismam, kā arī fiziskai un psiholoģiskai spīdzināšanai. Filma pēta tādas tēmas kā politisko korupciju, patērēšanu, autoritārismu, nihilismu, morāli, kapitālismu, totalitārismu, sadismu, seksualitāti un fašismu. Filma sadalīta četras daļās, ietekmējoties no Dantes Aligjēri "Dievišķās komēdijas".

Filmas "Salo jeb 120 Sodomas dienas" pirmizrāde notika  Parīzē. Filmu neilgu laiku izrādīja arī Itālijā, līdz 1976. gada janvārī to aizliedza. Tā kā tajā ir attēloti jaunieši, kas pakļauti atklātai vardarbībai, spīdzināšanai, seksuālai vardarbībai un slepkavībām, filma pēc tās izlaišanas bija pretrunīga, un tā daudzviet, piemēram, Lielbritānijā un Austrālijā tika aizliegta.

## Atsauces

## Ārējās saites
Bezils Retbouns

**Filips Sentdžons Bezils Retbouns** (; dzimis , miris ) bija Dienvidāfrikā dzimis angļu aktieris.

Lielbritānijā kļuvis pazīstams ar skatuves lomām Šekspīra lugās. Piedalījies arī vairāk nekā 70 filmās. Atveidojis Šerloka Holmsa lomu 14 Holivudas filmās no 1939. līdz 1946. gadam. Par lomām filmās "Romeo un Džuljeta" (*Romeo and Juliet*, 1936) un *[[If I Were King]]* (1938) nominēts Amerikas Kinoakadēmijas balvai kategorijā "Labākais aktieris otrā plāna lomā".

Piedalījies arī tādās filmās kā "Anna Kareņina" (*Anna Karenina*, 1935), "Stāsts par divām pilsētām" (*A Tale of Two Cities*, 1935), *[[Captain Blood]]* (1935), "Robina Huda piedzīvojumi" (*The Adventures of Robin Hood*, 1938), "Frankenšteina dēls" (*Son of Frankenstein*, 1939), "Bāskervilu suns" (1939), *[[The Adventures of Sherlock Holmes]]* (1939), *[[The Mark of Zorro (1940. gada filma)|The Mark of Zorro]]* (1940), *[[Terror by Night]]* (1946), *[[We're No Angels]]* (1955), *[[The Court Jester]]* (1955), *[[The Last Hurrah]]* (1958), *[[Tales of Terror]]* (1962), *[[The Comedy of Terrors]]* (1963) un *[[Queen of Blood]]* (1966).

## Ārējās saites
Tīruma āboliņš

**Tīruma āboliņš** jeb **matainais āboliņš** (*Trifolium arvense*) ir augu suga āboliņu ģintī. Tās dabiskais izplatības areāls ir  Eiropā, tostarp diezgan bieži visā Latvijas teritorijā, kā arī dažviet Āfrikā un Āzijā. Suga ir plaši ieviesies ārpus pamatareāla. Augu grupas aug sausās, atklātās vietās: pļavās, ceļmalās, smilšainos pauguros un skrajos mežos.

## Apraksts
Tīruma āboliņš ir viengadīgs un viengadīgs pārziemojošs, neliels lakstaugs ar zarojošu, pacilu vai stāvu stublāju. Lapas ir trīslapiņu saliktas no iegarenām un apmatotām lapiņām. Lapiņu mala gluda un to gals ir smails. Pielapes ir sīkas, saaugušas ar lapas kātu. Ziedi blīvā, garenā galviņā. Kauss ir gari, pelēki apmatots un ar īlenveidīgiem kausa zobiņiem, kas garāki nekā iesārtais vainags, tāpēc ziedkopa izskatās sārti pelēka, bet noziedot — pelēka. Šo iespaidu pastiprina apmatojums arī uz ļoti šaurajiem, īlenveidīgajiem kausa zobiņiem. Auglis ir plēvjaina pākstīte. Zied no jūnija līdz augustam.

## Atsauces
Brahiozauri

**Brahiozauri** (*Brachiosaurus*) ir izmirusi zauriegurņa dinozauru kārtas, brahiozauru dzimtas ģints. Šīs ģints pārstāvji dzīvoja pirms 154—150 miljoniem gadu, juras perioda beigās mūsdienu Ziemeļamerikas teritorijā. Brahiozauri bija masīvi četrkājaiņi, tie bija 18—22 metrus augsti, to masa sasniedza 47 tonnas. Brahiozauriem raksturīgs garš kakls, kas ļāva tiem sasniegt koku augšējo daļu un baroties ar lapām un augļiem.

## Ārējās saites
Latvijas elektroniskā identifikācijas karte

thumb|Elektroniskā identifikācijas karte (''eID'')
**Elektroniskā identifikācijas karte (eID)** jeb **personas apliecība** ir personu apliecinošs dokuments Latvijā, kas apliecina tā turētāja identitāti un tiesisko statusu, to var izmantot gan identitātes apliecināšanai klātienē, gan arī e-identitātes apliecināšanai un dokumentu parakstīšanai virtuālajā vidē.

Dokumentiem, kas parakstīti ar eParakstu eID kartē, ir tāds pats juridiskais spēks, kā dokumentiem, kas parakstīti papīra formātā.

eID kartes numurs sastāv no diviem burtiem un septiņiem cipariem.

## Saņemšana
Personas apliecību var saņemt ikviena Fizisko personu reģistrā reģistrēta persona, atbilstoši savam tiesiskajam statusam. Bērniem līdz 15 gadu vecumam personas apliecība var tikt izsniegta pēc vecāku vai likumiskā pārstāvja iesnieguma. Personas rīcībā vienlaikus var būt viena eID karte un viena pase (neskaitot diplomātisko un dienesta pasi). Personas apliecību gan bērniem, gan pieaugušajiem izsniedz standarta termiņā 10 darba dienu laikā vai paātrinātā kārtībā 2 darba dienu laikā pēc personas vēlēšanās (neieskaitot dokumentu iesniegšanas dienu).

Dokumentus personas apliecības izsniegšanai iesniedz un gatavo personas apliecību saņem jebkurā PMLP teritoriālajā nodaļā neatkarīgi no deklarētās dzīves vietas.

Persona, kura dzīvo vai ilgstoši uzturas ārvalstī, personas apliecības noformēšanai var vērsties Latvijas Republikas konsulārajā vai diplomātiskajā pārstāvniecībā.

## Skatīt arī

* Latvijas pilsoņa pase

## Atsauces

## Ārējās saites
Bunkurs

thumb|Bunkurs Austrālijā
**Bunkurs** () ir nocietināta būve, ko parasti izmanto militāriem mērķiem, lai aizsargātos pret uzbrukumiem, tostarp bombardēšanu un artilērijas uguni, kā arī pazemes patversme, ko izmanto aizsardzībai pret dažādām ārkārtas situācijām, piemēram, kodoluzbrukumiem, dabas katastrofām vai terorisma draudiem.

## Ārējās saites
Meteļu katoļu baznīca

{
  "type": "ExternalData",
  "service": "geoshape",
  "ids": "Q12665194"
}

**Meteļu Kristus Apskaidrošanas baznīca** () ir 1822. gadā uzcelts Romas katoļu dievnams, kas atrodas Lietuvas dienvidos, Lazdiju rajona pašvaldības Meteļus ciemā, starp Meteļa ezeru austrumos un Dusas ezeru rietumos. Baznīca atrodas Meteļu reģionālā parka teritorijā.

Pirmo baznīcu. nodibinot draudzi, šajā vietā 1619. gadā uzcēla Kijivas kastelāns Povils Sapega (*Povilas Sapiega*, pirms 1546–1580). 1655. gadā to nodedzināja krievu karaspēks. 1711. gadā uzcēla jaunu koka baznīcu. 1807. gadā baznīcā iespēra zibens un tā nodega. No 1819. līdz 1822. gadam uzcēla pāsreizējo baznīcu.  1885. gadā tai piebūvēja torņus. 1909. gadā tika iebūvētas ērģeles.

## Ārējās saites
Stīvens Leibats

**Stīvens Džons Leibats** (; dzimis , miris ) bija profesionāls Austrālijas futbolists, kurš spēlēja aizsarga pozīcijā.

Pēc spēlētāja karjeras Leibats paziņoja, ka ir gejs. No 2021. gada Leibats strādāja Sidnejas Sentvinsenta slimnīcā rehabilitācijas nodaļā. Tur viņš satika pacientu Ianu Paveju, kuram ziedoja savu nieri.
 
Par Leibata pazušanu ziņoja . Policija viņa ķermeni atrada nākamajā dienā Kabaritas pludmalē, Jaundienvidvelsā. Konstatēts, ka Leibats izdarījis pašnāvību.

## Apbalvojumi
***[[Sydney Olympic]]***
* Nacionālās futbola līgas čempions (2001—2002)

**[[Newcastle Jets FC|Newcastle Jets]]**
* *[[A-League]]* čempions: (2007—2008)

**[[Austrālijas futbola izlase]]**
* Okeānijas Nāciju kauss (2000, 2004)

## Atsauces

## Ārējās saites
Jukatanas Republika

**Jukatanas Republika** () bija neatzīta valsts Jukatanas pussalā, kas atdalījās no Meksikas pēc federālisma atcelšanas valstī un pastāvēja no 1841. līdz 1848. gadam.

1847. gada Kastu kara dēļ Jukatanas Republika lūdza Meksikas militāro palīdzību. Tā tika sniegta ar nosacījumu, ka Republika atkal pievienosies Meksikas Federācijai. Republika pastāvēja septiņus gadus — līdz 1848. gadam, kad pēc ilgām sarunām un spiediena rezultātā tā tika pievienota Meksikai. 1848. gadā tika noslēgts starptautisks līgums, ar kuru Jukatana tika atzīta par Meksikas sastāvdaļu.

## Ārējās saites
Veloceļš

[thumb|Veloceļš [Rumbula|Rumbulā]]
**Velosipēdu ceļš** ir speciālā velosipēdu satiksmei paredzēta ceļu infrastruktūra. Tas var būt fiziski atdalīts no pārējām kustības joslām, tam var būt savs apzīmējums, kā arī papildu aprīkojums velosipēdistiem, piemēram, īpaši luksofori.

Velosipēdu ceļi var būt daļa no pilsētas vai valsts ceļu sistēmas, un tiem var būt dažādi veidi, tostarp velosipēdu joslas uz brauktuvēm vai velosipēdu celiņi parkos. Tie ir paredzēti, lai uzlabotu velosipēdistu drošību un ērtības, kā arī var palīdzēt veicināt velosipēdu kā transporta līdzekli.

## Vēsture
Velosipēdu ceļiem ir sena vēsture, kas aizsākās 19. gadsimta sākumā, kad tika radīti pirmie velosipēdi. Pirmie velosipēdu ceļi parādījās 19. gadsimta beigās Eiropā un ASV, reaģējot uz pieaugošo velosipēdu popularitāti. Tomēr tolaik velosipēdu ceļi bija vienkārši celiņi vai asfalta celiņi parkos.

Attīstoties transporta infrastruktūrai un augot pilsētām, veloceliņi kļuva populārāki un daudzveidīgāki. 20. gadsimtā tos sāka integrēt pilsētu plānošanā kā daļu no sabiedriskā transporta un atpūtas zonām. Dažādās pasaules valstīs ir izveidoti dažāda veida veloceliņi, sākot ar atsevišķām joslām gar ceļiem un beidzot ar plašiem veloceliņu tīkliem, kas savieno pilsētas un priekšpilsētas.

## Veloceļi Latvijā

* Veloceļš Centrs—Mežaparks
* Veloceļš Rīga—Jūrmala
* Veloceļš Centrs—Berģi
* Veloceļš Centrs—Dārziņi
* Veloceļš Imanta—Daugavgrīva
* Veloceļš Centrs—Ziepniekkalns
* Veloceļš Majori—Kauguri

## Ārējās saites
Northemptonas katedrāle

{
  "type": "ExternalData",
  "service": "geoshape",
  "ids": "Q1357895"
}

**Northemptonas katedrāle** () jeb **Sv. Marijas un Sv. Toma katedrāles baznīca** () ir Romas katoļu katedrāle, kas atrodas Anglijas vidienes grāfistes Northemptonšīras Northemptonas pilsētā. Baznīca ir 1850. gadā dibinātās Romas katoļu Northemptonas diecēzes galvenā baznīca.

## Ārējās saites
*
Kāravkalns

**Kāravkalns** ir pilskalns, kas atrodas Kurzemē, Talsu novada Lībagu pagastā uz dienvidiem no Mundigciema. Valsts nozīmes kultūras piemineklis.

Pilskalna plakuma izmērs — 20 x 40 metri. Ziemeļu pusē apmēram 10 metrus zem plakuma līmeņa atrodas terase. Datējums — vēlais dzelzs laikmets. Pirmās ziņas par pilskalnu 1934. gadā sniedza Eduards Šturms. 1937. gadā to uzmērīja Ādolfs Karnups. 1985. gadā arheologs Jānis Asaris, izmantojot ģeoloģisko zondi, plakumā konstatēja 0,2—0,7 metrus biezu kultūrslāni.

## Ārējās saites

* Kāravkalns portālā https://www.latvijas-pilskalni.lv/
Pirmais Taizemes—Laosas Draudzības tilts

**Pirmais Taizemes—Laosas Draudzības tilts** (, ) ir 1994. gadā atklāts autotransporta/gājēju/dzelzceļa tilts pār Mekongas upi, kas savieno Taizemi un Laosu.

1,17 kilometrus garajam tiltam ir divas 3,5 metrus platas transporta joslas, divas 1,5 metrus platas gājēju joslas, bet pa vidu — 1000 mm sliežu platuma dzelzceļa līnija. Tā kā abās valstīs atšķiras autoceļu puse, kurā pārvietojas autotranports, tilta Laosas pusē atrodas vieta, kur braukšanas puses mainās. Tilts tika uzcelts ar Austrālijas atbalstu un tas bija pirmais tilts pār Mekongu līdz pat Mekongas deltai. Kopš šī tilta uzcelšanas Mekongas lejtecē uzcelti vēl septiņi tilti.

## Ārējās saites

* structurae.net
Vaino Veljass

**Vaino Veljass** (; dzimis , miris ) bija padomju un igauņu diplomāts un politiķis. Veljass bija Igaunijas Komunistiskās partijas vadītājs padomju okupētajā Igaunijā no 1988. līdz 1990. gadam, un Igaunijas Kreisās partijas vadītājs neatkarīgajā Igaunijā no 1990. līdz 1995. gadam.

## Dzīvesgājums
Vaino Veljass piedzima  Hījumā salā, Igaunijā. Pēc Igaunijas padomju okupācijas un aneksijas, Veljass 1952. gadā kļuva par Padomju Savienības Komunistiskās partijas biedru. 1955. gadā viņš absolvēja Tartu Universitāti.

1949. gadā iestājās komjaunatnē. No 1955. līdz 1961. gadam ieņēma Igaunijas Ļeņina Komunistiskās jaunatnes savienības Centrālās komitejas pirmā sekretāra amatu. No 1961. līdz 1971. gadam Veljass bija Igaunijas Komunistiskās partijas Tallinas pilsētas komitejas pirmais sekretārs. Viņš bija Igaunijas PSR 6. Augstākās padomes priekšsēdētājs (1963—1967). No 1971. līdz 1980. gadam viņš bija Igaunijas komunistiskās partijas Centrālās komitejas sekretārs. Tā kā Veljasu uzskatīja par igauni ar "nacionālistiskām tieksmēm", toreizējā komunistiskās partijas vadība Maskavā viņu izraidīja no Igaunijas, bet tā vietā padomju centrālā valdība iecēla viņu par Padomju Savienības vēstnieku Venecuēlā 1980. gadā un Nikaragvā 1986. gadā.

Dziesmotajai revolūcijai un Igaunijas neatkarības kustībai 1988. gadā uzņemot apgriezienus, padomju vadība no Nikaragvas atsauca nosacīti "liberālo komunistu" Veljasu, un Gorbačovs iecēla viņu par komunistiskās partijas vadītāju Igaunijas PSR. Formāli viņš bija Igaunijas PSR Komunistiskās partijas pirmais sekretārs no 1988. gada 16. jūnija līdz 1990. gada aprīlim un tās priekšsēdētājs no 1990. gada aprīļa līdz 1991. gada augustam. Komunistiskā partija zaudēja savu varu 1990. gada februārī. Vēlāk Veljass 1991. gada augustā balsoja par Igaunijas neatkarības atjaunošanu.

Veljass nomira  92 gadu vecumā.

## Apbalvojumi
*  Ļeņina ordenis (1965)
*  trīs Darba Sarkanā Karoga ordeņi (1958, 1971, un 1973)
*  Tautu Draudzības ordenis (1981)
*  Valsts ģerboņa ordenis (2002)
*  Baltās zvaigznes ordenis (2006)
*  Tallinas ģerboņa ordenis (2021)
*  Atbrīvotāja ordenis (Venecuēla, 1986)

## Atsauces

## Ārējās saites
Ņikita Priimkovs-Rostovskis

**Ņikita Priimkovs-Rostovskis** (; miris pēc 1579. gada) bija Krievijas caristes valsts un militāris darbinieks, kņazs, golova, vojevoda un vietvaldis Ivana Bargā laikā.

Piedalījies Krievu—zviedru karā un Livonijas karā Latvijas un Igaunijas teritorijā. Pēc Alūksnes ieņemšanas 1560. gadā, kļuva par tās vietvaldi. No 1577. līdz 1578. gadam — Valmieras vojevoda.

## Ārējās saites
Jāzeps Ļosiks

**Jāzeps Ļosiks** (; dzimis , miris ) bija baltkrievu sabiedriskais un politiskais darbinieks, rakstnieks, publicists, valodnieks un pasniedzējs. Jakuba Kolasa tēvocis.

## Politiskā darbība
Pēc Oktobra revolūcijas Jāzeps Ļosiks publiski iestājās pret boļševikiem.

Vācu un poļu karaspēka okupācijas laikā dzīvoja un strādāja Minskā, sadarbojās ar Baltkrievijas Tautas sekretariātu. Viņš kļuva par vienu no iniciatoriem Baltkrievijas Tautas Republikas (BTR) izveidošanā un tās neatkarības akta parakstīšanā. 1918. gada 25. aprīlī kopā ar citiem Baltkrievijas Tautas Republikas Radas darbiniekiem parakstīja Radas vārdā ķeizaram Vilhelmam II adresētu telegrammu, kurā paziņoja, ka Baltkrievijas nākotne iespējama "tikai Vācijas varas aizbildnībā". Pēc tam, kad 1918. gada decembrī boļševiki ieņēma Minsku, viņš automātiski tika atbrīvots no amata un līdz ar citiem BTR vadītājiem tika izsludināts ārpus likuma.

Poļu—padomju kara un Polijas okupācijas laikā Minskā 1919—1920. gadā viņš strādāja laikrakstos "Zvon" un "Belarusj". Pēc BTR Radas sadalīšanas Augstākajā un Tautas Radā viņš vadīja pirmo no tām.

Pēc pilsoņu kara beigām viņš palika Baltkrievijas PSR. 1920. gada jūlijā viņš paziņoja par "padomju varas principu atzīšanu" un aizgāja no politikas, nodarbojās ar zinātnisko, pedagoģisko un literāro darbu. Lasīja lekcijas Baltkrievijas Valsts universitātē un Baltkrievu pedagoģiskajā tehnikumā, 1922. gadā tika ievēlēts par Baltkrievu kultūras institūta locekli, piedalījās Terminoloģijas komisijas darbā, nodarbojās ar tulkojumiem baltkrievu valodā un bija viens no baltkrievu alfabēta un pareizrakstības reformas iniciatoriem 1926. gadā. Pēc Baltkrievijas PSR Zinātņu akadēmijas izveidošanas 1928. gadā viņš kļuva arī par tās locekli.

## Aresti un nāve
1922. gada rudenī Ļosiku arestēja, jo viņa baltkrievu gramatikas mācību grāmatu uzskatīja par "kontrrevolucionāru", taču Baltkrivijas PSR izglītības tautas komisārs Vsevolods Ignatovskis aizstāvēja rakstnieku, kā rezultātā viņš tika atzīts par nevainīgu un atbrīvots.

Otro reizi rakstnieks tika arestēts 1930. gadā safabricētajā "Baltkrievijas atbrīvošanas savienības" lietā. Ļosikam atņēma akadēmiķa pakāpi un uz pieciem gadiem izsūtīja uz Kamišinas pilsētu. 1934. gadā viņš tika amnestēts, taču ar aizliegumu atgriezties Minskā.

1935. gadā, neilgi pēc amnestijas, Jāzeps Ļosiks ar ģimeni pārcēlās uz Brjanskas apgabalu un ieguva krievu valodas skolotāja darbu lauku skolā. 1937. gada pavasarī viņš pārcēlās uz Atkarskas pilsētu un mācīja pedagoģiskajā tehnikumā.

1938. gadā viņu arestēja Saratovā, apsūdzot piederībā kontrrevolucionārai organizācijai, un 1940. gada 31. martā notiesāja uz pieciem gadiem nometnēs par "pretpadomju aģitāciju" un ieslodzīja Saratovas cietumā. Saskaņā ar oficiālo versiju viņš mira no bada.

1988. gadā Jāzeps Ļosiks tika pilnībā reabilitēts. 1990. gadā viņam tika atjaunota Baltkrievijas PSR Zinātņu akadēmijas akadēmiķa pakāpe.

## Ārējās saites
Altaja guberņa

thumb|Altaja guberņas karte 1925. gada 1. janvārī
**Altaja guberņa** () bija Krievijas Impērijas un PSRS administratīvi teritoriāla vienība, kas pastāvēja no 1917. līdz 1925. gadam. 1925. gada 25. maijā guberņas teritorija kļuva par daļu no Sibīrijas apgabala. Administratīvais centrs bija Barnaula.

Tā kalpoja par atspēriena punktu boļševiku ofensīvai Sibīrijā un Tālajos Austrumos.

## Ārējās saites
UEFA Eiropas čempionāts telpu futbolā

**UEFA Eiropas čempionāts telpu futbolā** ir UEFA vadīto vīriešu nacionālo telpu futbolā izlašu galvenās telpu futbola sacensības.

## Vēsture
Pirmais turnīrs notika Spānijā 1996. gadā, un tajā piedalījās tikai sešas komandas. 1999. gadā turnīru paplašināja līdz astoņām komandām un tas norisinājās reizi divos gados, bet 2010. gadā paplašināja līdz 12 komandām.

Pēc 2018. gada turnīru paplašināja līdz 16 komandām un tā norisi pārcēla uz reizi četros gados, lai izvairītos no pārklāšanās ar FIFA Pasaules kausu telpu futbolā. Pirmais 16 komandu turnīrs tika aizvadīts 2022. gadā Nīderlandē.
thumb|Čempionāta trofeja

## Rezultāti

### Medaļu kopvērtējums

## Atsauces

## Ārējās saites
* https://www.uefa.com/futsaleuro/
2026. gada UEFA Eiropas čempionāts telpu futbolā

**2026. gada UEFA Eiropas čempionāts telpu futbolā** (*UEFA Futsal Euro 2026*), bija 13. starptautiskais UEFA Eiropas čempionāts telpu futbolā, kas ir starptautiskais telpu futbola čempionāts, ko organizē UEFA Eiropas vīriešu izlasēm.

Pēc 2022. gada šis bija otrais turnīrs, kas notiks ar četru gadu intervālu un kurā piedalijās 16 komandas. Tas notika no 2026. gada 18. janvāra līdz 8. februārim. Turnīrs notika Latvijā, Lietuvā un Slovēnijā, kas bija pirmā reize, kad turnīru rīkoja vairākās valstīs.

Par čempioniem kļuva Spānija, kas ieguva savu astoto čempiona titulu. Otro vietu ieguva Portugāle, savukārt trešo vietu ieguva Horvātija.

Latvijai šis bija pirmais telpu futbola finālturnīrs. Savā grupā Latvija spēlēja pret Francijas, Horvātijas un Gruzijas valstsvienībām. Trīs spēļu kopsummā, Latvija izcīnija 1 uzvaru pret Gruziju un piedzīvoja zaudējumus pret Franciju un Horvātiju, kā rezultātā grupas turnīru noslēdza 3. vietā, nekvalificējoties nākamajai kārtai. 

## Rīkotāja atlase
Čempionāta rīkošanas atlasi uzsāka 2022. gadā, pieteikumu termiņš bija 2023. gada janvāris.

Galīgais pieteikums bija jāiesniedz kopā ar dokumentāciju vēlākais līdz 2023. gada maijam. UEFA saņēma četrus pieteikumus: Drīz pēc tam Beļģija un Francija kļuva par atsevišķām iespējamām nories vietām, bet Latvija un Lietuva apvienoja savu pieteikumu.

* : Baku
* : Antverpene
* : Parīze
* : Espo un Tampere
* **/: [[Rīga]] un [[Kauņa]]**

2. decembrī Hamburgā, Vācijā Latvijai un Lietuvai piešķīra tiesības rīkot čempionātu. Kā trešā rīkotājvalsts kļuva Slovēnija, kas piekrita uzņemt spēles, kur spēles aizvadīs Baltkrievijas izlase.

## Norises vietas
* Rīga — Arēna Rīga (ietilpība: 9975)
* Kauņa — Žalgira arēna (ietilpība: )
* Ļubļana:
** Stožices arēna (ietilpība: )
** Tivoli halle (ietilpība: )

## Atsauces

## Ārējās saites

* Oficiālā tīmekļa vietne