Egoisms

**Egoisms** ir uzskats vai uzvedības modelis, kurā indivīds savas intereses, vēlmes vai vajadzības nostāda augstāk par citu cilvēku interesēm. Šo jēdzienu vispārīgi raksturo kā pārmērīgu iedomību vai lepnumu, un tas ir cieši saistīts ar narcismu, patmīlību un egocentrismu. Filosofijā un psiholoģijā egoisms tiek aplūkots gan kā normāls pašsaglabāšanās instinkts, gan kā iespējamais antisociālas uzvedības pamats.

Filosofijā egoisms bieži tiek sadalīts divos pamattipos:

* Deskriptīvais (vai psiholoģiskais) egoisms, kas apgalvo, ka cilvēki rīkojas galvenokārt savās interesēs, pat tad, kad šķietami palīdz citiem;
* Normatīvais (vai ētiskais) egoisms, kas uzskata, ka indivīdam ir morāls pienākums rūpēties galvenokārt par sevi.

Psiholoģijā egoismu var interpretēt kā personības iezīmi vai uzvedības izpausmi, kas saistīta ar zemu empātijas līmeni, paaugstinātu pašvērtējumu un vēlmi pēc kontroles vai dominances. Pārmērīgs egoisms var būt raksturīgs noteiktiem personības traucējumiem, piemēram, narcistiskajam personības traucējumam.

Sabiedriskajās zinātnēs egoisma klātbūtne tiek pētīta arī sociālās uzvedības kontekstā — piemēram, altruisma, sadarbības un solidaritātes trūkums var tikt skaidrots ar egoistiskiem motīviem. Tajā pašā laikā mērenā formā egoisms var tikt uzskatīts par adaptīvu mehānismu, kas veicina indivīda izdzīvošanu un pašrealizāciju.

## Izcelsme
Latīņu vārds "ego", kas nozīmē Es.

## Formas
* Ētiskais egoisms, ir doktrīna, kas uzskata, ka indivīdiem vajadzētu darīt to, kas ir viņu pašu interesēs.
* Psiholoģiskais egoisms, ir doktrīna, kas uzskata, ka cilvēku vienmēr motivē savtīgas intereses.
* Racionālais egoisms, ticība, ka tas ir racionāli un pareizi  rīkoties tikai paša (tikai savās) interesēs.

Termini  "**egoisms**"&nbsp;un "**pašcildināšana**" var attiekties arī uz:
* pašcildināšana, ir pārmērīga vai pārspīlēta tieksme sevi atzīt par vissvarīgāko,
* solipsisms, ticība, ka tikai savām domām un apziņai var uzticēties , ka tikai tā pastāv un ka tikai viņa pieredze ir reāla,
* individuālais anarhisms, ir anarhijas forma , tā aizsācējs ir Makss Štirners,
* egocentrisms, kad cilvēks pavisam ignorē citu cilvēku vajadzības un intereses.

## Filozofi kas izstrādāja filozofisko sistēmu egoisms
* Frīdrihs Nīče
* Aina Renda
* Makss Štirners

## Skatīt arī
* Altruisms, ir nesavtīga rīcība citu labā, nedomājot par savu labumu
* Apgaismotā savtība, filozofijas ētika kas nosaka, ka personām, kas darbojas, lai sekmētu citu dalībvalstu intereses (vai intereses grupas vai grupām, pie kurām tie pieder), galu galā kalpo savu pašu interesēm.
* Individuālisms, koncentrēšanās uz individuālajām vajadzībām, nevis sabiedrības
* Individuālais anarhisms, anarhisms, kas ir augstākā vara priekš indivīda
* Manipulators, tendence maldināt un manipulēt ar citiem, par personīgo labumu
* Objektīvisms (Aina Renda), filozofiska sistēma, kas balstās uz Ainas Rendas rakstiem, kuros tiek atbalstīta patmīlība
* Egoisms, apzīmē to, ka priekšroka dota domām vai darbiem par sevi, proti, pašu intereses ir galvenās un/vai pārspīlētas rūpes par sevi
* Pašintereses, nievājošs termins, kas attiecas uz jebkuru filozofiju, doktrīnu, vai tendenci, kas aizstāv tieši egoistiskus principus kā vēlamus
* Suiteisms, pārliecība par sevi ,ka esi kā dievība