open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Makss Romi

**Makss (Massimiliano) Romi** (; ;  Buzeta —  Florence) bija horvātu izcelsmes Itālijas šahists.

## Biogrāfija
Dzimis horvātu ģimenē Austroungārijai piederošajā Istras pussalā (tagad Horvātija). Pēc Pirmā pasaules kara šī teritorija nonāca Itālijas jurisdikcijā. No 1922. gada Itālijā valdošā fašisma ideoloģija tostarp prasīja arī visu valstī dzīvojošo vārdu *italizāciju*, un Makss Romi pēc 1930. gada Sanremo starptautiskā šaha turnīra kļuva par Massimiliano Romi.

Piedalījies vairākos Itālijas šaha čempionātos: 1921. gadā Viaredžo dalījis 5.-6. vietu, 1931. gadā Milānā izcīnījis 2. vietu, 1934. gadā Milānā ieņēmis 3. vietu, 1935. gadā Florencē dalījis 2. vietu. Pēc Otrā pasaules kara 1948. gadā Florencē bijis 16. vietā, 1951. gadā Venēcijā ieņēmis 9. vietu, 1954. gadā Triestē bijis 3. vietā, 1956. gadā Rovigo izcīnījis 2. vietu. Savā pēdējā Itālijas šaha čempionātā piedalījies 1970. gadā 77 gadu vecumā un dalījis 12.-15. vietu.

Starptautiskajos šaha turnīros lielākos panākumus guvis 1925. gadā Skarboro (Anglija, 1. vieta), 1926. gadā Jērā (Francija, 3. vieta) un 1947. gadā Redžo Emīlijā (2. vieta).

Pārstāvējis Itālijas komandu lielākajos komandu šaha turnīros:
* Pasaules šaha olimpiādēs piedalījies 3 reizes (1927, 1931, 1935);
* neoficiālajās Pasaules šaha olimpiādēs piedalījies 2 reizes (1924, 1936).

## Atsauces

## Ārējās saites
Ecēhiēla grāmata

**Ecēhiēla grāmata**, saīsinājums: **Ec.**, ir viena no ebreju Tanahas un kristiešu Vecās Derības grāmatām. Tajā ir 48 nodaļas. Par tās autoru tradicionāli tiek uzskatīts pravietis Ecēhiēls. Grāmatā aprakstītas septiņas Ecēhiēla vīzijas, tai skaitā arī par nākotnes Templi. Grāmatā aprakstītie notikumi notiek Babilonijas trimdas laikā.

## Ārējās saites
Luidži Miljāni

**Luidži Miljāni** (;  Livorno —  Venēcija) bija Itālijas šahists.

## Biogrāfija
Lielāko sava mūža daļu pavadījis Venēcijā, kur strādājis par hidraulikas inženieri. Sarakstījis zinātniskas grāmatas par Ziemeļitālijas upēm un Venēcijas lagūnu.

Bijis pazīstams arī kā šahists un šaha dzīves organizators. No 1900. līdz 1903. gadam bijis viens no šaha žurnāla *Nuova Rivista degli Scacchi* izdevējiem. Pirmais Itālijas šaha federācijas prezidents (no 1920. gada līdz savai nāvei 1944. gadā, ar īsu pārtraukumu 1924. gadā) un Venēcijas pirmā starptautiskā šaha turnīra organizators 1929. gadā. Piedalījies Itālijas šaha turnīros — 1906. gadā Milānā un 1. Itālijas šaha čempionātā 1921. gadā, kā arī starptautiskos šaha turnīros Triestē 1923. gadā un Merano 1924. gadā. Pārstāvējis Itāliju 1924. gada neoficiālā šaha olimpiādē.

## Atsauces

## Ārējās saites
Lsjbot

***Lsjbot*** ir datorprogramma (bots), kura autors ir zviedru fiziķis, vikipēdists Sverkers Jūhansons. Bots veido rakstus trīs valodu Vikipēdijās: zviedru, varaju  un sebuāņu valodas versijā.

Līdz 2014. gada jūlijam bots bija izveidojis vairāk nekā 2,7 miljonus rakstu, no kurām trešdaļa tika izveidota Vikipēdijā zviedru valodā. Tas spēj izveidot līdz pat 10 tūkstošiem rakstu dienā. Galvenās rakstu tēmas ir dzīvie organismi un ģeogrāfiski objekti.

Datorprogrammas izmantošana, lai izveidotu šāda apjoma rakstu skaitu, ir tikusi daudzkārt kritizēta. *Sydney Morning Herald* ir salīdzinājis *Lsjbot* ar Filu Pārkeru, kas, iespējams, ir ražīgākais grāmatu autors cilvēces vēsturē — Pārkers ir publicējis vairāk nekā 85 tūkstošus grāmatu, katra no tām top mazāk nekā vienas stundas laikā, izmantojot datorprogrammas.

## Atsauces

## Ārējās saites

*
Likaušķu strauts

**Likaušķu strauts** (arī **Likaušu strauts**) ir Slampes kreisā krasta pieteka Tukuma novadā. 

Izteka - uz ziemeļrietumiem no Vīkseles. Tek dienvidaustrumu virzienā, vidustecē sagriežoties uz dienvidiem. Ietek Slampē augšpus Skudrupītes ietekas. Upi šķērso valsts autoceļš V1446 (Tukums–Milzkalne–Smārde–Slampe), tās krastos nav lielu apdzīvoto vietu.

## Atsauces
Fluīds

[thumbnail|175px|Animācija, kurā attēlota fluīdu uzvedība atkarībā no to [viskozitātes. Apakšējai vielai ir lielāka viskozitāte nekā augšējai vielai]]
**Fluīds** ( — ‘tekošs’) jeb **plūstoša viela** fizikā ir viela, kas pie bīdes deformācijas sāk plūst (deformējas). Pie plūstošām vielām pieder šķidrumi, gāzes, plazma un atsevišķas plastiskas cietas vielas. Ar fluīdu pētniecību nodarbojas hidrodinamikā un aerodinamikā.

18. gadsimtā fiziķi šo jēdzienu izmantoja, lai apzīmētu hipotētisku vielu — siltumradi, ar kuru centās izskaidrot siltumparādības, elektrības un magnētiskās parādības. Mūsdienās šādā nozīmē šo jēdzienu vairs neizmanto.

Bioloģijā ar fluīdiem dažkārt saprot ķermeņa šķidrumus, bet ezotērikā — hipotētiskas bioloģiskas enerģijas strāvojumu, kas izdalās no dzīviem organismiem.

## Ārējās saites
Mario Montičelli

**Mario Montičelli** (;  Venēcija —  Milāna) bija Itālijas starptautiskais lielmeistars šahā (1985).

## Biogrāfija
No 1920. gadu vidus līdz 1930. gadu beigām bijis viens no vadošajiem Itālijas šahistiem. Trīs reizes uzvarējis Itālijas šaha čempionātos: 1929. gadā Florencē, 1934. gadā Milānā un 1939. gadā Romā.

Daudzu starptautisko šaha turnīru dalībnieks. 1926. gada neoficiālās šaha olimpiādes individuālajā turnīrā Budapeštā dalījis 1.-2. vietu ar Ernstu Grīnfeldu. 1929. gadā Barselonas starptautiskajā šaha turnīrā dalījis 4.-5. vietu aiz uzvarētājiem Hosē Raula Kapablankas, Savelija Tartakovera un Edgarda Kolles. Divas reizes bijis pirmais starptautiskos šaha turnīros Milānā (1933, 1938 — kopā ar Ērihu Eliskazesu). 1930. gadā piedalījies tā laika spēcīgāko šahistu turnīrā Sanremo, kurā uzvarējis Aleksandrs Aļehins. Lai gan Montičelli uzrādīja pieticīgu rezultātu un ierindojās 14. vietā, tomēr viņš saņēma speciālu godalgu par skaistāko partiju par savu uzvaru pret Jefimu Bogoļubovu. Šaha turnīros piedalījies līdz sirmam vecumam un 1974. gadā Venēcijā ieņēmis 4. vietu.

Pārstāvējis Itālijas komandu lielākajos komandu šaha turnīros:
* Pasaules šaha olimpiādēs piedalījies 5 reizes (1927-1928, 1931-1935);
* neoficiālajā Pasaules šaha olimpiādē piedalījies 1936. gadā.

Par panākumiem 1920. un 1930. gadu turnīros FIDE 1950. gadā Montičelli kā vienam no pirmajiem piešķīrusi starptautiskā meistara (IM), bet 1985. gadā - starptautiskā lielmeistara (GM) goda nosaukumu.

Montičelli vārdā ir nosauktas atklātņu lamatas Bogoļubova aizsardzībā:
1. d4 Zf6 2. c4 e6 3. Zf3 Lb4+ 4. Ld2 Lxd2+ 5. Dxd2 b6 6. g3 Lb7 7. Lg2 O-O 8. Zc3 Ze4 9. Dc2 Zxc3 10. Zg5, kuras viņš pirmo reizi pielietoja 1926. gada partijā pret Ladislavu Prokešu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Gornasti

**Gornasti** ir ciems Alūksnes novada Liepnas pagastā. Atrodas pagasta centrālajā daļā 8 km no pagasta centra Liepnas, 41 km no novada centra Alūksnes un 243 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa V403, netālu no Medņusalas ietekas Liepnā.

1897. gadā ciemā bija 4 sētas ar 47 cilvēkiem.

## Atsauces
Pārupju grāvis

**Pārupju grāvis** (arī **Pārupes grāvis**, **Strauta grāvis**) ir Lielupes kreisā krasta pieteka Tukuma un Jelgavas novados. 

Izteka - Lielā Ķemeru tīreļa dienvidos. Tek ziemeļaustrumu-austrumu virzienā. Ietek Lielupē lejpus Zvīguļiem. Lielākās pietekas - Lāču strauts, Mārta. Upi šķērso valsts autoceļš P101 (Kalnciems—Kūdra), tās krastos nav lielu apdzīvoto vietu.

## Atsauces
Ērču encefalīts

[thumb|300px|[Eirāzijas valstis, kur konstatēts ērču encefalīts]]
**Ērču pārnests vīrusencefalīts** ir vīrusu ierosināta infekcijas slimība. Tā vieglos gadījumos izpaužas kā mērens drudzis, bet smagākos gadījumos ierosina meningītu vai arī encefalītu.

Galvenie izplatības reģioni pasaulē ir Baltijas valstis, Austrumeiropas ziemeļdaļa un Krievijas centrālie apgabali. Tur ērču encefalīts ir biežāk sastopams pat par Laimas slimību. Pēdējos gados ērču encefalīts izplatījies Centrāleiropā un par saslimšanas gadījumiem arvien vairāk sāk ziņot arī citas valstis.

Latvijā tā ir izplatītākā neiroloģiskā infekcijas slimība.

Ērču encefalītu pārnēsā ganību ērces un suņu ērces, retos gadījumos ar to var saslimt, dzerot nepasterizētu pienu no govīm, kas ir inficētas ar šo slimību.

Infekcija sākas 1—3 nedēļu laikā pēc ērces piesūkšanās. Cilvēkam parādās vieglas gripas pazīmes: drudzis, galvassāpes un nespēks. Dažu dienu laikā tās pāriet. Vairums saslimušo izveseļojas, bet aptuveni trešdaļa piedzīvo otro slimības fāzi, kad vēl pēc vairākām dienām rodas meningīts — smadzeņu apvalku iekaisums. Raksturīgas stipras galvassāpes, reiboņi, vemšana, stiprs drudzis, drebuļi un vispārējs nespēks. Retos gadījumos (6%) attīstās arī encefalīts — smadzeņu šūnu iekaisums, kas rada arī atmiņas un kustību traucējumus, tai skaitā paralīzi.

Ērču encefalīta mirstība ir ap 1%, komplikācijas pēc izslimošanas piedzīvo 20% cilvēku.

Vienīgā aizsardzība pret ērču encefalītu ir vakcinācija. Nav jāvakcinējas tikai tiem, kas jau pārslimojuši ērču encefalītu. Pēc slimības izslimošanas cilvēks iegūst imunitāti uz mūžu.

## Atsauces
Pienava (upe)

**Pienava** (arī **Pienavīte**) ir Vecbērzes poldera apvadkanāla kreisā krasta pieteka Dobeles, Tukuma un Jelgavas novados. 

Izteka - uz ziemeļaustrumiem no Aizstrautniekiem. Iesākumā tek ziemeļu-ziemeļaustrumu virzienā, metot loku ap Pienavas ciemu, pagriežas uz dienvidaustrumiem, bet lejtecē pagriežas austrumu-ziemeļaustrumu virzienā. Ietek Vecbērzes poldera apvadkanālā pie Eniņiem. Lielākās pietekas - Lēpju strauts, Sellīte. Upi divreiz šķērso valsts autoceļš A9 (Rīga (Skulte)—Liepāja), bet vēlāk autoceļi P102 (Dobele—Jaunbērze) un P98 (Jelgava (Tušķi)—Tukums). Pienavas krastā atrodas Pēteri.

Netālu no Pienavas upes atrodas Lustes pils.
## Atsauces
Abāss II

**Abāss II Hilmi bejs** jeb Abāss Hilmi pašā (; dzimis , miris ) bija pēdējais Ēģiptes hedīvs no 1892. līdz 1914. gadam.

Kaut arī Ēģipte bija Osmaņu impērijas sastāvā, Ēģiptes politiskā attīstība 19. gadsimtā faktiski notika ārpus Osmāņu impērijas. Kļuva par hedīvu pēc tēva Taufīka pašā nāves. Centās realizēt neatkarīgu politiku, atbalstot Ēģiptes nacionālistus pret Ēģipti kontrolējošajiem Lielbritānijas ierēdņiem un okupācijas armiju. 1914. gadā, kad, sākoties Pirmajam pasaules karam, Turcija pieslējās Centrāleiropas valstīm, angļi pasludināja Ēģipti par neatkarīgu, bet par Ēģiptes sultānu iecēla britiem drudzīgāko Huseinu Kamilu. 

Miris Šveicē.

## Ārējās saites
Frederiks Lazārs

**Frederiks Lazārs** (;  Marseļa —  Parīze) bija Francijas šahists.

## Biogrāfija
Pēc profesijas žurnālists. Dzīvojis Parīzē un regulāri piedalījies pilsētas šaha čempionātā, kurā 1920. gadā izcīnījis uzvaru. Nākamajos gados nav vairs izdevies atkārtot šo panākumu: 1922. gadā palicis 2. vietā, 1927. gadā bijis 13. vietā, 1928. gadā dalījis 10.-11. vietu, 1929. gadā palicis 7. vietā, 1930. gadā dalījis 3.-5. vietu, bet 1933. gadā ieņēmis 10. vietu. Vairākkārt piedalījies arī Francijas šaha čempionātos, kuros 1924. gadā ieņēmis 9. vietu, 1925. gadā dalījis 2.-3. vietu, bet 1926. gadā kopā ar Andrē Šeronu dalījis 1.-2. vietu. Pārstāvējis Franciju 1924. gada neoficiālajā šaha olimpiādē.

Vairāk nekā 100 šaha etīžu autors, daudzas no kurām ir tikušas godalgotas konkursos. Sastādījis arī šaha uzdevumus. 1928. gadā publicējis savu etīžu un uzdevumu krājumu *Mes problèmes et études d'échecs* ar toreizējā Pasaules šaha čempiona Aleksandra Aļehina priekšvārdu.

## Etīdes

**Atrisinājums**.
**1. Lf1! Lf3!**
**2. Lg2!! Txg2**
**3. Txg3! Txg3+**
**4. Kh4** ar patu pēc melno torņa atkāpšanās.

**Atrisinājums**.
**1. Zf4+ Kh6**
**2. Ze6** (draud 3. Zd8) **Te8**
Melnajiem nepalīdz 2…Kh7 3. Zd8 Tb1+ 4. Kf2 Tb2+ 5. Kf3, un karalis noslēpjas uz f7.
**3. g8D! Txg8**
**4. Zf8 Tg5!** (lamatas)
**5. Zg6!!** ar uzvaru. Pēc 5. e8D? Te5+! 6. Dxe5 melnie glābās ar patu.

## Atsauces

## Ārējās saites
*  šahista profils vietnē chessgames.com
*  šahista profils vietnē 365chess.com
*  šahista kompozīcijas vietnē "Chess Problem Database Server"
Krasnoborskas rajons

**Krasnoborskas rajons** () ir Krievijas Arhangeļskas apgabala administratīvais rajons apgabala dienvidaustrumu daļā. Rajons robežojas ar Arhangeļskas apgabala Ļenas rajonu austrumos, Kotlasas rajonu dienvidos, Ustjas rajonu rietumos un Verhņaja Toimas rajonu ziemeļos, kā arī Komi republikas Udoras rajonu ziemeļrietumos.
Staņislavs Čēmis

**Staņislavs Čēmis** jeb **Staņislavs Čemis** (1905—1944) bija Daugavpils atslēdznieks, Tautas Saeimas (1940) un Latvijas PSR Augstākās Padomes deputāts (1940-1941) no Latgales vēlēšanu apgabala.

Dzimis 1905. gada 4. martā (pēc vecā stila) Daugavpilī Sventes pagasta zemnieku Ludviga un Elizabetes Čēmu ģimenē

Pirmā pasaules kara laikā devās bēgļu gaitās uz Krieviju un Ukrainu. 1919. gadā atgriezās dzimtenē, kopš 1923. gada strādāja par atslēdznieka palīgu Daugavpils dzelzceļa darbnīcās. 
Pēc Latvijas okupācijas ievēlēts dzelzceļu strādnieku arodbiedrības valdē un t.s. Tautas Saeimā.
Kā Sarkanās armijas seržants kritis 1944. gada 3. augustā kaujās Latvijas teritorijā. Apglabāts Rudzātu padomju armijas karavīru brāļu kapos.

## Atsauces
Tomass Strupovičs

**Tomass Strupovičs** (1892—) bija Rīgas latviešu krājaizdevu sabiedrības priekšsēdētājs un Latgales lauksaimniecības kooperatīva valdes loceklis. Tautas Saeimas (1940) un Latvijas PSR Augstākās Padomes deputāts (1940-1941) no Latgales vēlēšanu apgabala.

Darbojies Rēzeknes zemes ierīcības komitejā, bijis Rēzeknes pilsētas valdes loceklis. Iestājies Latgales darba partijā, bija Linu apstrādāšanas savienības direktors. Tirdzniecības uzņēmuma "Šķiedra" izpilddirektors, paju sabiedrības "Latgales lauksaimnieks" valdes loceklis (1937).
Pēc Latvijas okupācijas ievēlēts t.s. Tautas Saeimā.
Gājis bojā Vācijas okupācijas laikā.

## Atsauces
Pāvels Dergačs

**Pāvels Dergačs** (1912—1998) bija nelegālās Latvijas Komunistiskās partijas (LKP) biedrs (1936). No 1937. gada darbojās LKP Latgales apgabala organizācijā, apcietināts.

Pēc Latvijas okupācijas iecelts par LKP Abrenes apriņķa komitejas otro sekretāru un ievēlēts par Tautas Saeimas deputātu (1940).  
1940. gada augustā bija Latvijas delegācijas sastāvā Maskavas kremlī, prasot Latvijas uzņemšanu Padomju Savienībā. Tulkojis krieviski delegācijas locekļu svinīgās uzrunas.

Otrā pasaules kara laikā bijis sarkano partizānu vienības komandieris. Pēc kara beigām LKP CK Partijas vēstures Institūta direktora vietnieks.

Miris 1998. gada 30. oktobrī. Apglabāts Rīgas 1. Meža kapos. 

## Atsauces
Bodžera eļļassēklis

**Bodžera eļļassēklis** (*Elaeocarpus bojeri*) ir kritiski apdraudēta koku suga, kas endēma Maurīcijai.

Eļļassēkļi ir ļoti daudzveidīga ģints dienvidaustrumu Āzijas un Papua-Jaungvinejas mežos, taču nav nevienas Āfrikā sastopamas sugas. Vienīgi dažas savrupi aug Madagaskarā un Maurīcijā.

## Izplatība un veģetācija
[thumb|left|Bodžera eļļassēkļi [Monvertas dabas taka|Monvertas dabas takā.]]
Līdz pēdējo divu eksemplāru jaunatklāšanai sugu uzskatīja par izmirušu. Šie kociņi bija saglabājušies vienīgi nelielā kalna nogāzē mākoņu mežā, blakus indiešu templim salas dienvidu daļā. 

Bodžera eļļassēklim vajadzīgs pastāvīgs mitrums un mērena Saules gaisma, taču nav nepieciešams liels nokrišņu daudzums. 

Saskaņā ar Sarkanās grāmatas datiem, 1998. gadā bija atlikuši mazāk nekā 10 šo nelielo kokveida augu. Pēc Maurīcijas savvaļas fonda ziņām, ap 2005. gadu bija 12 Bodžera eļļassēkļu. Abos gadījumos uzskaitīti arī mākslīgos apstākļos izaudzētie koki. *Global Trees Campaign* norāda uz diviem kokiem, kas saglabājušies savvaļā. Augs ierindots Zemeslodes 100 visapdraudētāko sugu sarakstā.

## Apraksts
Neliels krūmveida koks, tā augstums līdz 6 m. 

Vietējais nosaukums **Bois Dentelle** ("mežģīņu koks")  norāda uz smalki veidotām dzeltenbrūnām vai krēmaini baltām, bārkstainām vainaglapām. Ziedi grupēti raženos, lielos ķekaros. Ziedam 5 kauslapas un 5 vainaglapas. Bārkstainie ziedi ir raksturīgi daudzām dzimtas sugām, kas ir ļoti laba atšķiršanas pazīme, ja tie ir redzami. Ziedu forma iegarena, zvanveidīga.

## Apdraudējums
Sugas pastāvēšanu apdraud divi faktori. Pirmais ir dabiskā vides izzušana. Ik gadu mākoņu mežu platība pasaulē sarūk par vairāk nekā 1%, un Maurīcija nav izņēmums. Sarukšanas iemesli ir cilvēku darbības rezultātā radītās klimata izmaiņas un mežu izciršana priekš lauksaimniecības un ganībām.

Otrs Bodžera eļļassēkļu izzušanas iemesls ir invazīvās sugas, it īpaši gvajave *[[Psidium cattleyanum]]*, kas aizņēmušas eļļassēkļu un daudzu citu vietējo augu atlikušos areālus.

## Aizsardzība
Sugas pēdējā patvēruma vieta tiek aizsargāta kopā ar blakus esošo tempļa kompleksu. Vairākkārt tika mēģināts izdiedzēt jaunus stādiņus siltumnīcās no sēklām, kas iegūtas no savvaļā izdzīvojušajiem kokiem. Taču sekmīgi izaudzēti tikai daži jauni kociņi. 

## Atsauces

## Ārējās saites

## Literatūra
* The Native Plants and Animals of Mauritius. The Mauritian Wildlife Foundation. 
* Augu ģeogrāfija un daudzveidība. Normunds Priedītis. Apgāds Zvaigzne ABC, 2009.
Ļešukonskas rajons

**Ļešukonskas rajons** () ir Krievijas Arhangeļskas apgabala administratīvais rajons apgabala ziemeļaustrumu daļā. Rajons robežojas ar Arhangeļskas apgabala Piņegas rajonu rietumos un Mezeņas rajonu ziemeļos, kā arī Komi republikas Ustjciļmas rajonu austrumos un Udoras rajonu dienvidos.

## Ārējās saites
Mezeņas rajons

**Mezeņas rajons** () ir Krievijas Arhangeļskas apgabala administratīvais rajons apgabala ziemeļaustrumu daļā. Rajons robežojas ar Arhangeļskas apgabala Ļešukonskas rajonu dienvidaustrumos, Piņegas rajonu dienvidos un Piejūras rajonu rietumos, Ņencu autonomo apvidu ziemeļaustrumos, kā arī Komi republikas Ustjciļmas rajonu austrumos. Ziemeļos rajonu apskalo Baltā jūra. Rajona teritorijā ietilpst arī Moržovecas sala, kas atrodas aiz Polārā loka.
Ļenas rajons

**Ļenas rajons** () ir Krievijas Arhangeļskas apgabala administratīvais rajons apgabala dienvidaustrumu daļā. Rajons robežojas ar Arhangeļskas apgabala Viļedas rajonu dienvidos, Kotlasas rajonu dienvidrietumos un Krasnoborskas rajonu rietumos, kā arī Komi republikas Udoras rajonu ziemeļos, Ustjvimas rajonu austrumos, Siktivdinas rajonu dienvidaustrumos un Sisolas rajonu dienvidaustrumos. 

Rajona Urdomas pilsētciematā dzimis Lietuvas politiķis Viktors Uspaskihs (*Viktoras Uspaskichas*, 1959).
Mezeņa

**Mezeņa** () ir pilsēta Krievijas Eiropas daļas ziemeļos, Arhangeļskas apgabala ziemeļaustrumos pie Tovas upes ietekas Mezeņas upē, 45 kilometri no Mezeņas ietekas Baltās jūras Mezeņas līcī.

## Vēsture
Radusies ar nosaukumu Okladņikova sloboda 15./16. gadsimtā kā zvērādu tirdzniecības punkts. 1780. gadā tai piešķīra pilsētas tiesības. Mezeņa bija tradicionāla politisko darbinieku izsūtīšanas vieta.

## Cilvēki
Mezeņā izsūtījumā dažādos laikos dzīvoja protopops Avakums (*Протопоп Аввакум*, 1620 — 1682), Inesa Armanda (*Инесса Арманд*, 1874 — 1920), Kliments Vorošilovs.

## Atsauces

## Ārējās saites
Džovanni Čenni

**Džovanni Čenni** (;  — ) bija Itālijas šahists.

## Biogrāfija
No 1910. gadu sākuma līdz 1920. gadu vidum bijis viens no vadošajiem Itālijas šahistiem. Divas reizes pēc kārtas uzvarējis Boloņas pilsētas šaha čempionātos (1911, 1912).

Regulāri piedalījies Itālijas spēcīgāko šahistu turnīros, kurus vēlāk sāka dēvēt par neoficiālajiem Itālijas šaha čempionātiem: 1911. gadā Romā ieņēmis 4. vietu, 1912. gadā Viaredžo dalījis 2.-3. vietu, 1913. gadā Boloņā bijis 3. vietā, 1916. gadā Milānā izcīnījis 2. vietu, 1922. gadā Milānā izcīnījis 2. vietu aiz Stefano Rosselli, bet 1925. gadā Boloņā dalījis 7.-8. vietu.

Pārstāvējis Itāliju 1924. gada neoficiālajā šaha olimpiādē.

## Atsauces

## Ārējās saites
Slampe (upe)

**Slampe** ir Kauguru kanāla kreisā satekupe Tukuma novadā. 

Izteka — uz ziemeļiem no Spirgus. Tek dienvidaustrumu virzienā. Satekot ar Džūksti, izveido Kauguru kanālu. Lielākās pietekas — Likaušķu strauts, Skudrupīte. Upi šķērso valsts autoceļi V1453 (Praviņas–Džūkste) un P98 (Jelgava (Tušķi)–Tukums), tās krastos atrodas Slampe.

2005. gadā LIFE projekta "Mitrāju aizsardzība Ķemeru nacionālajā parkā" (2002—2006) ietvaros agrāk iztaisnotā upes lejteces posmā Ķemeru Nacionālā parka teritorijā — Dunduru pļavās tika atjaunoti dabiskie gultnes līkumi.

## Atsauces
Vadžu strauts

**Vadžu strauts** ir Lestenes upes labā krasta pieteka Tukuma novadā. 

Tek ziemeļrietumu virzienā. Ietek Lestenes upē lejpus Mariņmuižas. Strautu šķērso valsts autoceļš V1450 (Lancenieki–Džūkste–Lestene), tā krastos neatrodas lielas apdzīvotās vietas.

## Atsauces
Vecslampe

**Vecslampe** ir Vecbērzes poldera apvadkanāla labā krasta pieteka Tukuma, Dobeles un Jelgavas novados. 

Vecslampe savieno Kauguru kanālu, Vecbērzes poldera apvadkanālu un Vecbērzi. Upi šķērso valsts autoceļš A9 (Rīga (Skulte)—Liepāja), tās krastos atrodas Mežinieki.

## Atsauces
Vilku strauts

**Vilku strauts** ir Kauguru strauta kreisā krasta pieteka Jelgavas un Tukuma novados. 

Tek dienvidrietumu virzienā. Ietek Kauguru strautā tā vidustecē. Strautu nešķērso valsts autoceļi, tā krastos neatrodas lielas apdzīvotās vietas.

## Atsauces
Overtime TV

***Overtime TV*** bija sporta apskata raidījums, kuru vadīja sporta žurnālists Armands Puče un bijušais basketbolists un treneris Valdis Valters. Tas no  līdz 2017. gadam tika pārraidīts TV6 televīzijas kanālā.

Raidījumā tika analizēti aktuāli sporta notikumi, intervētas ar sportu saistītas personas, organizēti konkursi. Kopā ar Puči un Valteru raidījumu vadīja arī Guntis (persona, kas slēpjas aiz maskas), kopš 2016. gada — arī sporta žurnāliste Viktorija Kamaza, kas vadīja "Viktorijas zonas" sadaļu.

## Atsauces
Zirņu strauts

**Zirņu strauts** ir Kazuļu strauta kreisā krasta pieteka Tukuma novadā. 

Tek ziemeļaustrumu virzienā. Ietek Kazuļu strautā augšpus Grauzdes. Strautu nešķērso valsts autoceļi.

## Atsauces
Žoržs Reno

**Žoržs Reno** (;  Nansī —  Peie) bija Francijas šahists.

## Biogrāfija
1920. gadu sākumā bijis viens no vadošajiem Francijas šahistiem. 1923. gadā Parīzē uzvarējis pirmajā Francijas individuālajā šaha čempionātā. Vēlākajos gados vēl četras reizes (1924—1927) piedalījies Francijas šaha čempionātos, taču nav ierindojies augstāk par 6. vietu.

Pārstāvējis Francijas komandu lielākajos komandu šaha turnīros:
* Pasaules šaha olimpiādē piedalījies 1927. gadā;
* neoficiālajā Pasaules šaha olimpiādē piedalījies 1924. gadā.

Pazīstams arī kā šaha žurnālists un vairāku šaha grāmatu autors, no kurām lielākos panākumus ir guvusi 1947. gadā kopā ar Viktoru Kānu uzrakstītā šaha taktikas mācību grāmata "Māksla nomatot" ().

## Atsauces

## Ārējās saites
Emē Žibo

**Emē Žibo** (;  Rošfora —  Rošfora) bija Francijas šahists.

## Biogrāfija
No 1920. gadu sākuma līdz 1930. gadu beigām bijis viens no vadošajiem Francijas šahistiem. Četras reizes uzvarējis Francijas šaha čempionātos (1928, 1930, 1935, 1940). Bijis arī pazīstams kā korespondencšahists, kurš trīs reizes uzvarējis Francijas korespondencšaha čempionātos (1929, 1931, 1932). Divas reizes pārstāvējis Franciju neoficiālajās Pasaules šaha olimpiādēs (1924, 1936).

## Atsauces

## Ārējās saites
Ford Cougar

***Ford Cougar*** bija ASV autoražotāja *[[Ford]]* sporta kupeja, kas tika ražota no 1998. līdz 2002. gadam. Modelis tika pārdots gan ASV, gan Eiropā un bija otrais kompānijas mēģinājums iespiesties Eiropas tirgū ar sporta kupeju. Tomēr modelis neattaisnoja uz sevi liktās cerības un tā pārdošanas rādītāji Eiropā bija zemi, kā viens no iemesliem tika minēts neveiksmīgais dizains. 2002. gadā modeļa ražošana Eiropā tika pārtraukta.

Tehniski *Ford Cougar* bija būvēts uz *[[Ford Mondeo]]* bāzes. Tas bija pieejams ar 2.0 L un 2.5 L V6 dzinējiem, kas spēja attīstīt attiecīgi 128 un 168 zirgspēku jaudu.
Skudrupīte

**Skudrupīte** ir Slampes kreisā krasta pieteka Tukuma novadā. 

Izteka - uz ziemeļiem no Slampes. Iesākumā tek ziemeļaustrumu virzienā, vidustecē pagriežas uz dienvidiem. Ietek Slampē netālu no tās ietekas Kauguru kanālā. Upi šķērso valsts autoceļš V1446 (Tukums–Milzkalne–Smārde–Slampe), tās krastos neatrodas lielas apdzīvotās vietas.

## Atsauces
Zilknābji

**Zilknābji** (*Oxyura*) ir viena no pīļu dzimtas (*Anatidae*) ģintīm, kas apvieno 6 mūsdienās dzīvojošas sugas un vienu izmirušu sugu. Atkarībā no sugas tās izplatītas Eiropā, Āzijā, Āfrikā, Austrālijā, Ziemeļamerikā un Dienvidamerikā. 

Latvijā līdz šim vienu reizi novērots  baltgalvas zilknābis (*Oxyura leucocephala*), kas ir arī vienīgā Eiropas izcelsmes zilknābju suga. Eiropā mājo arī Jamaikas zilknābis, kas, izbēgot no dekoratīvo putnu dārziem, savairojies Eiropas savvaļā.

## Kopīgās īpašības
[thumb|left|240px|[Jamaikas zilknābis (*Oxyura jamaicensis*)]]
Zinātniskais nosaukums *Oxyura* atvasināts no sengrieķu valodas, kas latviski nozīmē "asa aste".  Visām ģints sugām, kā jau zinātniskais nosaukums norāda, ir garas, stīvas astes spalvas, kuras parasti ir saslietas stāvus, kad putns atpūšas. Kājas anatomiski atrodas tālu uz aizmuguri, kas nodrošina izcilu peldētspēju, toties uz sauszemes pīles ir ļoti neveiklas. Šī iemesla dēļ tās reti pamet ūdenstilpi. Peldot pīles ķermenis dziļi iegrimst ūdeni, astei pazūdot pat zem ūdens.

Visi zilknābji ir saldūdens pīļu sugas, kas uzturas ezeros, dīķos un upēs. Visām sugām raksturīgs dzimumu dimorfisms: tēviņi ir krāsaināki, košāki, ar gaiši zilu, masīvu knābi, bet mātītes neuzkrītoši brūnas, un to knābis ir pelēks. Visām sugām raksturīgs ļoti bīlvs un spīdīgs apspalvojums, tomēr tam iztrūkst metāliskais spīdums. Kakls ir salīdzinoši īss un masīvs, kakla āda samērā brīvi karājas, veidojot rīkles maisu, kuram saspiežoties veidojas īpatnējas rīkles skaņas. Visām sugām ir platas, lielas pēdas, kā arī uz galvas ir nelieli cekuli. 

## Sistemātika
* **Zilknābju ģints** (*Oxyura*)
** Andu zilknābis (*Oxyura ferruginea*)
** Argentīnas zilknābis (*Oxyura vittata*)
** Austrālijas zilknābis (*Oxyura australis*)
** Āfrikas zilknābis (*Oxyura macco*)
** Baltgalvas zilknābis (*Oxyura leucocephala*)
** Jamaikas zilknābis (*Oxyura jamaicensis*)
** †Jaunzēlandes zilknābis (*Oxyura vantetsi*)

## Atsauces

## Ārējās saites
*iNaturalist: Stiff-tailed Ducks (Genus Oxyura)
*Xeno-Canto: Genus Oxyura
*[Birds of the Family Anatidae Genus Oxyura](https://hotspotbirding.com/genra?family=Anatidae%20(Ducks,%20Geese,%20and%20Waterfowl)&order=Anseriformes&genus=Oxyura)
Kalvene (Liepnas pagasts)

**Kalvene** ir ciems Alūksnes novada Liepnas pagastā. Atrodas pagasta centrālajā daļā 3 km no pagasta centra Liepnas, 33 km no novada centra Alūksnes un 235 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atrodas nomaļus no autoceļa P42, Liepnas upes krastā.

1897. gadā ciemā bija 6 sētas ar 222 cielvēkiem.
## Atsauces
Jevgeņijs Znosko-Borovskis

**Jevgeņijs Znosko-Borovskis** (; ; , Pavlovska — , Parīze) bija Krievijas un Francijas šahists un rakstnieks.

## Biogrāfija
1904. gadā Sanktpēterburgā beidzis Aleksandra liceju. Piedalījies Krievijas—Japānas karā. No 1909. gada līdz 1912. gadam Sanktpēterburgas literārā žurnāla "Apollons" () līdzstrādnieks, kurā rakstījis recenzijas par teātru izrādēm un literārās dzīves hroniku. 1909. gada 22. novembrī bija Nikolaja Gumilova sekundants viņa divkaujā ar Maksimilianu Vološinu. 1910. gadā publicējis savu pirmo lugu "Kreiseris "Almaz"" (), kurā kritika atzīmējusi Morisa Meterlinka ietekmi. Tajā pašā gadā Vsevolods Meierholds iestudējis Znosko-Borovska komēdiju "Pārveidotais princis" ().

Bijis pazīstams arī kā šahists. Piedalījies Viskrievijas šaha kongresos 1903. gadā Kijivā, kur dalījis 6.-7. vietu, 1906. gadā Sanktpēterburgā bijis 4. vietā, bet 1907. gadā Lodzā dalījis 3.-4. vietu. 1906. gadā debitējis starptautiskos šaha turnīros Ostendē (Beļģija) un Nirnbergā, kuros ieguvis šaha meistara nosaukumu. Bijis arī šaha nodaļu redaktors vairākos Sanktpēterburgas laikrakstos un žurnālos, kā arī apkopojis tā laika šaha turnīru partiju krājumus.

Pirmā pasaules kara dalībnieks. Krievijas pilsoņu karā aktīvi darbojies Balto kustībā, pēc tās sakāves 1920. gadā emigrējis uz Franciju. Krievu emigrantu presē publicējis darbus par krievu literatūru un tās redzamākajiem pārstāvjiem: Aleksandru Bloku, Annu Ahmatovu, Marinu Cvetajevu.

Tāpat turpinājis savas šahista gaitas ar mainīgiem panākumiem piedaloties šaha turnīros. 1924. gadā Vestonā (Anglija) ieņēmis 3. vietu aiz Makša Eives un Džordža Tomasa. 1925. gadā Parīzē dalījis 3.-4. vietu kopā ar Karelu Opočenski aiz Aleksandra Aļehina un Savelija Tartakovera. 1926. gada neoficiālās šaha olimpiādes individuālajā turnīrā Budapeštā palicis pēdējā vietā. 1930. gadā uzvarējis šaha turnīrā Parīzē. Arī pēc Otrā pasaules kara piedalījies dažos šaha turnīros (Zānstrēka - 1947, Lucerna - 1949), taču pārsvarā ieņēmis vietas turnīru tabulu beigās. Publicējis vairākus darbus, kas bijuši veltīti šaha teorijas problēmām un ievērojamu šahistu raksturojumam.

## Literatūra
* "Крейсер «Алмаз»", 1910.
* "Пути развития шахматной игры", 1910.
* "Х.-Р. Капабланка", 1911.
* "Кодекс шахматной игры", 1913.
* "Обращенный принц", 1919.
* "Русский театр начала XX века", Praga, 1925.
* "Теория середины игры в шахматах", 1925.
* "Шахматы и их чемпионы", 1925.
* "Капабланка и Алехин : Борьба за мировое первенство в шахматы", Paris, 1927.
* "Comment il ne faut pas jouer aux échecs", Paris 1930. 
* "Comment on devient brillant joueur d'échecs", Paris 1935.
* "Traps on the chessboard", London 1938. 
* "How to play chess endings", Philadelphia 1940.

## Atsauces

## Ārējās saites
Viktors Kāns

**Viktors Kāns** (; ;  Maskava —  Nica) bija Krievijā dzimis Francijas šahists.

## Biogrāfija
Piedzimis Krievijā, taču 1912. gadā devies ilgstošā ceļojumā pa Zviedriju, Dāniju, Vāciju, līdz beigās vairs nav atgriezies dzimtenē, bet apmeties dzīvot Francijā. 1916. gadā uzvarējis Kopenhāgenas pilsētas šaha čempionātā. 1919. gadā uzvarējis starptautiskajā šaha turnīrā Hārlemā. Pēc Pirmā pasaules kara turpinājis piedalīties šaha turnīros. 1924. gada neoficiālajā šaha olimpiādē kopā ar citu krievu emigrantu Pjotru Potjomkinu pārstāvējis Krieviju. 1930. gadā kļuvis par Francijas pilsoni. 1934. gadā Parīzē uzvarējis Francijas šaha čempionātā. Pārstāvējis Francijas komandu Pasaules šaha olimpiādēs, kurās piedalījies 4 reizes (1931-1935, 1939).

Pazīstams arī kā šaha žurnālists un vairāku šaha grāmatu autors, no kurām lielākos panākumus ir guvusi 1947. gadā kopā ar Žoržu Reno uzrakstītā šaha taktikas mācību grāmata "Māksla nomatot" ().

## Atsauces

## Ārējās saites
Potjomkins

**Potjomkins** (, no iesaukas *потёмка* — 'tumšais/-ā'; sieviešu dzimtē **Potjomkina** *(Потёмкина)*) ir krievu cilmes uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:

* Grigorijs Potjomkins (*Григо́рий Потёмкин*; 1739—1791) — Krievijas Impērijas valsts darbinieks
* Pjotrs Potjomkins (*Пётр Потёмкин*; 1886—1926) — Krievijas un Francijas šahists un rakstnieks

## Skatīt arī
* Bruņukuģis "Potjomkins"
* Potjomkina sādža
Pjotrs Potjomkins

**Pjotrs Potjomkins** (; ;  Orla —  Parīze) bija Krievijas un Francijas šahists un rakstnieks.

## Biogrāfija
Cēlies no muižnieku dzimtas. Viņa tēvs kalpojis dzelzceļa līnijā Rīga—Orla. Mācījies ģimnāzijās Rīgā, Tomskā un Sanktpēterburgā. 1904. gadā iestājies Sanktpēterburgas Universitātes fizikas un matemātikas fakultātē, bet vēlāk 1909. gadā pārgājis uz vēstures un filozofijas fakultāti, no kuras atskaitīts 1910. gadā par mācību maksas nemaksāšanu. Jau 1905. gadā sācis publicēt savas humoreskas un dzejoļus. 1908. gadā iznācis viņa pirmais dzejoļu krājums "Smieklīgā mīlestība" (). 1912. gadā izdevis otro dzejoļu krājumu "Ģerānija" (). Izdevis arī dzejoļu grāmatas bērniem. Bijis pazīstams arī kā šahists. No 1903. līdz 1911. gadam regulāri piedalījies Sanktpēterburgas šaha turnīros.

Pēc 1917. gada Krievijas revolūcijas dzīvojis Maskavā. 1920. gadā Maskavā piedalījies pirmā Krievijas PFSR šaha olimpiādes priekšsacīkstēs, bet tā paša gada nogalē emigrējis sākumā uz Prāgu, bet vēlāk uz Parīzi. Emigrācijā tulkojis čehu un vācu dzejnieku darbus, publicējies krievu žurnālos, kā arī izdevis vairākas grāmatas. 1924. gada neoficiālajā šaha olimpiādē kopā ar citu krievu emigrantu Viktoru Kānu pārstāvējis Krieviju. Miris no gripas.

## Literatūra
* "Смешная любовь", 1908.
* "Боба Сквозняков" (dzejoļi bērniem), 1912.
* "Герань", 1912. (atkārtoti izdota Sanktpēterburgā 2005. gadā, .)
* "Отцветшая герань. То, чего не будет", Berlin, 1923.
* "Зеленая шляпа" (dzejoļi bērniem), Berlin, 1924.
* "Избранные страницы. Дон Жуан — супруг смерти." Paris, 1928.

## Atsauces

## Ārējās saites
Kārlis Plāters

** Kārlis Plāters** (1899—1949) bija latviešu strēlnieks, nelegālās Latvijas Komunistiskās partijas (LKP) biedrs. Krievijas pilsoņu kara laikā bijis Sarkanajā armijā, pēc kara beigām strādāja vadošā saimnieciskā un lielinieku partijas darbā Krievijas PFSR. 1934. gadā beidza Maskavas Rietumtautu Komunistisko universitāti, pēc tam nelegāli (segvārds Skolmeistars) iesūtīts Latvijā, 1935. gadā apcietināts un notiesāts spaidu darbos.

Pēc Latvijas okupācijas iecelts par LKP Zemgales apgabala komitejas pirmo sekretāru un ievēlēts par Tautas Saeimas deputātu (1940).  
Otrā pasaules kara beigās 1945. gada janvārī iecelts par Jelgavas apriņķa izpildkomitejas locekli.
Miris 1949. gada 22. martā, apglabāts Rīgas Raiņa kapos.

## Atsauces
Jānis Kronītis

**Jānis Kronītis** (1905—1996) bija latviešu mežkopis. Latvijas PSR Mežsaimniecības un mežrūpniecības ministrijas galvenais mežzinis.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1905. gada 7. janvārī Bērzaunes pagasta “Lejaslīciešos“ zemnieka ģimenē. 1910. gadā kopā ar vecākiem pārcēlās uz dzīvi latviešu kolonijā Altajā. 1921. gadā  atgriezās Latvijā, pēc Viesienas pagasta pamatskolas 1923. gadā iestājās Cīravas meža skolā, pēc tās beigšanas strādāja Kalsnavā, Gaujienā, Alūksnē, Lizumā, Ainažos, Engurē.

Pēc Latvijas okupācijas ievēlēts par Tautas Saeimas deputātu (1940), darbojās Mežrūpniecības tautas komisariātā. Vācu okupācijas laikā nonāca Rīgas centrālcietumā, pēc tam Salaspils nometnē. Pēc Sarkanās armijas pretuzbrukuma 1944. gada rudenī viņš darbojās Madonas mežniecībā.

Kopš 1957. gada strādāja Latvijas PSR Mežsaimniecības un mežrūpniecības ministrijā, sarakstīja vairākas grāmatas par mežkopību un medniecību. Bijis konsultants 1978. gada filmai "Aiz kokiem - mežs".
Miris 1996. gada 5. septembrī.

## Darbi
* Rokasgrāmata kolchozu mežkopjiem. Rīga: Latvijas valsts izdevniecība, 1957. 
* Latvijas mežu apsaimniekošana. Rīga: Liesma, 1965.
* Dabas aizsardzība. Rīga: Liesma, 1977. 
* Mežkopja profesija. Rīga: Zvaigzne, 1982.

## Atsauces
Ahmeds Urābi

**Ahmeds Urābi** (); dzimis , miris ) bija ēģiptiešu politiķis un militārais līderis.

Viens no pirmajiem ēģiptiešu politiķiem, kas izvirzījās no parastiem fellāhiem. 1879. gadā izvirzījās ēģiptiešu sacelšanās vadībā. Hedīvs Taufīks pašā faktiski zaudēja varu. Tomēr 1882. gada vasarā angļi iebruka Ēģiptē un īsā karā to okupēja. Angļu armija palika Ēģiptes teritorijā līdz pat Suecas krīzei. Ahmeds Urābi tika sagūstīts un notiesāts uz nāvi, bet sods tika nomainīts pret izsūtījumu uz Ceilonu. 1901. gadā tika apžēlots un atgriezās Ēģiptē.

## Ārējās saites
Ņandoma

**Ņandoma** () ir pilsēta Krievijas Eiropas daļas ziemeļos, Arhangeļskas apgabala dienvidrietumos. Dzelceļa stacija Konošas - Arhangeļskas dzleceļa līnijā.

## Vēsture
Attīstījusies no 1895. gada līdz ar dzelzceļa izbūvi. 1939. gadā ieguva pilsētas tiesības.

## Atsauces

## Ārējās saites
Dārtsmuiža

**Dārtsmuiža** ir apdzīvota vieta Tukuma novada Irlavas pagastā. Atrodas pagasta austrumu daļā 6,6 km no pagasta centra Irlavas, 17,5 km no novada centra Tukuma un 82,9 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atrodas nomaļus no valsts autoceļiem, Dārtsmuižas strauta krastā. Tā veidojusies ap vēsturisko Dārtes pusmuižu (*Vorwerk Dorotheenhof*).

## Atsauces
Biržpēteru dzirnavezers

**Biržpēteru dzirnavezers** (arī **Bišpēteru dzirnavezers**)  ir uz Abavas upes uzstādināta mākslīga ūdenstilpe Tukuma novada Irlavas pagasta ziemeļaustrumu daļā. 

## Atsauces
Auziņu grāvis

**Auziņu grāvis** ir Abavas kreisā krasta pieteka Tukuma novadā. 

Iztek no Līkā ezera pie Mazviļņu mājām. Tek ziemeļu virzienā, pirms Pētertāles sagriežoties uz rietumiem. Ietek Abavā augšpus Vasku dīķiem. Grāvi šķērso valsts autoceļš P104 (Tukums—Auce—Lietuvas robeža (Vītiņi)), netālu no Auziņu grāvja  atrodas Strutele.

## Atsauces
Brutenieku grāvis

**Brutenieku grāvis** ir Skrimbu strauta labā krasta pieteka Tukuma novadā. 

Tek ziemeļu virzienā. Ietek Skrimbu strautā augšpus Kalnmuižas. Grāvi nešķērso valsts autoceļi, tā krastos nav lielu apdzīvoto vietu.

## Atsauces
Ņandomas rajons

**Ņandomas rajons** () ir Krievijas Arhangeļskas apgabala administratīvais rajons apgabala dienvidrietumu daļā. Rajons robežojas ar Arhangeļskas apgabala Pļeseckas rajonu ziemeļos, Šenkurskas rajonu austrumos, Veļskas rajonu dienvidaustrumos, Konošas rajonu dienvidos un Kargopoles rajonu rietumos.
Syzygium guehoi

[thumb|''Syzygium guehoi'' [Pamplemuses botāniskais dārzs|Pamplemuses botāniskajā dārzā.]]
***Syzygium guehoi*** ir miršu dzimtas koks, kas endēms Maurīcijai. Tas ir rets augs, kam Sarkanajā grāmatā piešķirts kritiski apdraudētas sugas statuss. 

*Syzygium* jeb sūkļāboli ir dzimtas lielākā ģints, kas ietver 1200—1800 Rietumu puslodes tropos un subtropos atrodamas sugas. Maskarēnu salās zināmas 18 sugas, no kurām Maurīcijai endēmas 15 sugas. *Syzygium guehoi* atklāja 1989. gadā, zinātniski aprakstīja — 2000. gadā.

## Nosaukums
Līdzīgi citiem Maurīcijā sastopamajiem sūkļāboliem, vietējiem iedzīvotājiem suga pazīstama kā ***Bois de pomme*** ("ābeles koks").

## Apraksts
Augstums līdz 15 m. Miza gaiši pelēka.

Ziedi nelieli, zvaniņveidīgi, spilgti sārti. Aug tieši no stumbra, to pārklājot no lejasdaļas līdz galotnei. Ziedus apputeksnē putni un kukaiņi.

## Izplatība
Lokalizēto sugas pārstāvju kopskaits nepārsniedz 50 augus. Mazāk nekā 7 pieauguši un 7 jauni kociņi zināmi Magentas kalna nogāzēs salas rietumu daļā.

Lielāko apdraudējumu rada invazīvo augu konkurenti un ievestie zīdītāji kā pērtiķi un brieži, kas izēd augļus un nograuž atvasītes.

## Atsauces

## Literatūra
* The Native Plants and Animals of Mauritius. The Mauritian Wildlife Foundation. 
* Augu ģeogrāfija un daudzvedība. Normunds Priedītis. Apgāds Zvaigzne ABC, 2009.
Dārtsmuižas strauts

**Dārtsmuižas strauts** ir Vecupes labā krasta pieteka Tukuma novadā. 

Tek rietumu-dienvidrietumu virzienā. Ietek Vecupē pie Āboliņu mājām. Strautu šķērso valsts autoceļš P104 (Tukums—Auce—Lietuvas robeža (Vītiņi)), tā krastos atrodas Dārtsmuiža.

## Atsauces
Isvintenu strauts

**Isvintenu strauts** (arī **Isvintenes strauts**, **Tiesnešu strauts**) ir Prūsenes kreisā krasta pieteka Tukuma novadā. 

Tek austrumu-dienvidaustrumu virzienā. Ietek Prūsenē pie Mēra kalna. Strautu šķērso valsts autoceļš V1461 (Grenči–Skārdi), tā krastos atrodas Rāvi.

## Atsauces
Stīvens Frānsiss Smits

**Stīvens Frānsiss Smits** (; 1860. vai 1861. gads Ontārio —  Londona) bija Lielbritānijas un Kanādas šahists un ārsts.

## Biogrāfija
Piedzimis Kanādas provincē Ontario, taču jau 1870. gadu vidū kopā ar ģimeni pārcēlies uz Angliju. Profesijas izvēlē sekojis tēva piemēram un kļuvis par ārstu – Karaliskās ķirurgu koledžas locekli un aptiekāru biedrības licenzes īpašnieku. Aizrāvies arī ar šahu. 1895. gadā uzvarējis Londonas pilsētas šaha kluba čempionātā, bet 1906. gadā šajā turnīrā ieņēmis 2. vietu. Vairākkārt piedalījies Lielbritānijas šaha čempionātos un tradicionālajos Hastingsas jaungada turnīros.

Pirmā pasaules kara laikā pametis Britu salas un pārcēlies uz Kanādu. 1915. gadā Vankūverā uzvarējis vietējā šaha kluba čempionātā, kas vienlaicīgi bijis arī Britu Kolumbijas labāko šahistu turnīrs. 

Pārstāvējis Kanādu 1924. gada neoficiālajā šaha olimpiādē. Bijis viens no 15 delegātiem, kas 1924. gada 20. jūlijā parakstījis Starptautiskās šaha federācijas (FIDE) dibināšanas aktu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Džons O'Hanlons

**Džons O'Hanlons** (;  Portadauna —  Dublina) bija Īrijas šahists.

## Biogrāfija
Jaunībā aizrāvies ar daudziem sporta veidiem, tostarp arī peldēšanu un akadēmisko airēšanu, taču vēlāk devis priekšroku šaham. 1902. gadā uzvarējis Olsteras provinces šaha čempionātā. Ilgus gadus bijis viens no vadošajiem Īrijas šahistiem un deviņas reizes uzvarējis Īrijas šaha čempionātos (1913, 1915, 1925, 1926, 1930, 1932, 1935, 1936, 1940). Piedalījies arī Lielbritānijas šaha čempionātos, kur labākos panākumus guvis 1910. gadā Oksfordā, kad dalījis 8.-9. vietu, un 1925. gadā Stretfordā pie Eivonas, kad dalījis 7.-9. vietu (abos turnīros uzvarējis Henrijs Etkinss).

Piedalījies arī starptautiskajos šaha turnīros: 1921. gadā Brodsteirā dalījis pirmo vietu ar Maksi Eivi, 1922. gadā bijis 8. vietā Hastingas tradicionālajā jaungada turnīrā, kurā uzvarējis Bora Kostičs, 1928. gadā Jērā (Francija) dalījis 1.-3. vietu ar Marselu Dišānu un Vitāliju Halberštatu, un 1930. gadā Nicā palicis 12. vietā (uzvarējis Savelijs Tartakovers).

Pārstāvējis Īrijas komandu lielākajos komandu šaha turnīros:
* Pasaules šaha olimpiādēs piedalījies 2 reizes (1935, 1939);
* neoficiālajā Pasaules šaha olimpiādē piedalījies 1924. gadā.

Godinot O'Hanlona piemiņu, Īrijas provinces Lensteras šaha savienība viņa vārdā ir nosaukusi kausu, kuru izcīna gadskārtējās šaha komandu sacensībās.

## Atsauces

## Ārējās saites
Kruti

**Kruti** ir ciems Alūksnes novada Liepnas pagastā. Atrodas pagasta centrālajā daļā 6 km no pagasta centra Liepnas, 40 km no novada centra Alūksnes un 241 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa V403.

1897. gadā ciemā bija 6 sētas ar 59 cilvēkiem.
## Atsauces
Kudinava

**Kudinava**, arī **Kudinova**, ir ciems Alūksnes novada Liepnas pagastā. Atrodas pagasta ziemeļrietumu daļā 8 km no pagasta centra Liepnas, 36 km no novada centra Alūksnes un 237 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atrodas nomaļus no autoceļa P42, Bērzupītes krastā.

Netālu atrodas valsts nozīmes arheoloģijas piemineklis — Kudinavas senkapi.

1897. gadā ciemā bija 6 sētas ar 183 cilvēkiem.
## Atsauces
Luiss Palavs

**Luiss Arhentino Palavs** (;  Buenosairesa —  Buenosairesa) bija Argentīnas starptautiskais meistars šahā (1965).

## Biogrāfija
20. gadsimta pirmajā pusē bijis viens no vadošajiem Argentīnas šahistiem. Lielāko panākumu guvis Dienvidamerikas šaha čempionātā 1925. gadā Montevideo, kad izcīnījis čempiona titulu. Pēc trim gadiem, 1928. gadā Mara del Platā kļuvis par Dienvidamerikas šaha vicečempionu. Daudzkārtējais Argentīnas šaha čempionātu dalībnieks, lielāko panākumu guvis 1928. gadā, kad ieņēmis 2. vietu.

Pārstāvējis Argentīnas komandu lielākajos komandu šaha turnīros:
* Pasaules šaha olimpiādēs piedalījies 2 reizes (1927-1928);
* neoficiālajā Pasaules šaha olimpiādē piedalījies 1924. gadā.

Pazīstams arī kā daudzu šaha grāmatu autors un šaha žurnālists. No 1934. gada bijis viens no Argentīnas šaha žurnāla *El Ajedrez Americano* redaktoriem, vēlāk vadījis šaha nodaļu Buenosairesas laikrakstā *La Prensa*, bet no 1953. gada līdz sava mūža beigām bijis šaha žurnāla *Ajedrez Revista Mensual* direktors.

Par vēsturiskajiem panākumiem turnīros FIDE 1965. gadā viņam piešķīra starptautiskā meistara (IM) nosaukumu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Roberto Gravs

**Roberto Gabriels Gravs** (;  Buenosairesa —  Buenosairesa) bija Argentīnas šahists.

## Biogrāfija
No 1920. gadu sākuma līdz 1930. gadu beigām bijis viens no vadošajiem Argentīnas šahistiem. Piecas reizes uzvarējis Argentīnas šaha čempionātos (1926, 1927, 1928, 1935, 1936, 1939). Divas reizes bijis labākais arī Dienvidamerikas šaha čempionātos (1921, 1928). Tāpat divas reizes izcīnījis Dienvidamerikas šaha čempionātos 2. vietu (1925, 1934).

Pārstāvējis Argentīnas komandu lielākajos komandu šaha turnīros:
* Pasaules šaha olimpiādēs piedalījies 5 reizes (1927-1928, 1935-1939);
* neoficiālajā Pasaules šaha olimpiādē piedalījies 1924. gadā.

Viens no 15 delegātiem, kas 1924. gada 20. jūlijā parakstījis Starptautiskās šaha federācijas (FIDE) dibināšanas aktu. Tāpat bijis viens no Argentīnas šaha federācijas dibinātājiem. Daudz darba ieguldījis, lai 8. šaha olimpiāde notiktu Buenosairesā.

Pēc profesijas bijis žurnālists. 1930. gados bijis viens no Argentīnas šaha žurnāla *El Ajedrez Americano* redaktoriem. Viņa ievērojamākais darbs ir 1940. gadā četros sējumos izdotā grāmata "Vispārējais traktāts par šahu" (), kura kalpojusi kā rokasgrāmata vairākām Dienvidamerikas šahistu paaudzēm.

## Atsauces

## Ārējās saites
UNESCO Pasaules mantojuma vietas Kamerūnā

Sarakstā apkopotas tās **vietas [[Kamerūna|Kamerūnā]], kas iekļautas [[UNESCO Pasaules mantojuma saraksts|UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā]]**. UNESCO sarakstā no Kamerūnas ir iekļautas **2 vietas** (abi dabas objekti), savukārt 12 vietas ir iekļautas oficiālajā kandidātu sarakstā. Kamerūna Pasaules mantojuma konvenciju ratificējusi 1982. gada 7. decembrī.

## Sarakstā iekļautie objekti

## Sarakstā iekļauto objektu izvietojums

## Kandidātu sarakstā esošie objekti

## Atsauces
Damians Reka

**Damians Miguels Reka** (; 1894. gads Mara del Plata —  Buenosairesa) bija Argentīnas šahists.

## Biogrāfija
1920. gadu pirmajā pusē bijis viens no vadošajiem Argentīnas šahistiem. Četras reizes uzvarējis Argentīnas šaha čempionātos (1921, 1923, 1924, 1925). Regulāri piedalījies arī Dienvidamerikas šaha čempionātos, kur labāko rezultātu sasniedzis 1925. gadā Montevideo, kad kopā ar Roberto Gravu dalījis 2.-3. vietu.

Pārstāvējis Argentīnas komandu lielākajos komandu šaha turnīros:
* Pasaules šaha olimpiādē piedalījies 1928. gadā;
* neoficiālajā Pasaules šaha olimpiādē piedalījies 1924. gadā.

## Atsauces

## Ārējās saites
UNESCO Pasaules mantojuma vietas Japānā

Sarakstā apkopotas tās **vietas [[Japāna|Japānā]], kas iekļautas [[UNESCO Pasaules mantojuma saraksts|UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā]]**. Kopā UNESCO sarakstā ir iekļautas oficiāli **20 vietas** (16 kultūras objekti un 4 — dabas objekti), savukārt 10 vietas ir iekļautas oficiālajā kandidātu sarakstā. Japāna Pasaules mantojuma konvenciju ratificējusi 1992. gada 30. jūnijā.

## Sarakstā iekļautie objekti

## Sarakstā iekļauto objektu izvietojums

## Kandidātu sarakstā esošie objekti

## Atsauces
Lūcijs I

**Pāvests Lūcijs I** (; dzimis ap 200. gadu, miris ) bija Romas bīskaps no 253. gada jūnija līdz 254. gada martam un līdz ar to katoļticības tradīcijā tiek uzskatīts par vienu no Romas pāvestiem. Maz ir zināms par Lūciju I pirms viņš kļuva par Romas bīskapu. Saskaņā ar "Pāvestu grāmatu" (*Liber Pontificalis*), Lūcijs I dzimis Romā, viņa tēvs bija Porfīrijs (*Porphyrius*). Īsu laiku pēc viņa ievēlēšanas amatā Lūcijs I atradās trimdā. Kad par Romas imperatoru kļuva Valeriāns, Lūcijam tika dota atļauja atgriezties pie savas draudzes.

## Ārējās saites

*
Lūcijs

**Lūcijs** var būt:

* Lūcijs I — Romas pāvests no 253. līdz 254. gadam;
* Lūcijs II — Romas pāvests no 1144. līdz 1145. gadam;
* Lūcijs III — Romas pāvests no 1181. līdz 1185. gadam.
Pudeļpalmas

**Pudeļpalmas** (*Hyophorbe*) ir palmu dzimtas ģints, kurai pieder piecas Maskarēnu salām endēmas sugas Indijas okeāna rietumu daļā.

Ģints pārstāvjus ir viegli kultivēt tropu zemēs. Augi nav pārāk lieli, un kaut arī šīs palmas ir sala neizturīgas, tās viegli pārcieš saules svelmi, vējus un sāļūdeņu šļakatas.

## Izplatība
Lai arī ģints daudzviet tiek plaši audzēta un ir iecienīta botāniskajos dārzos, savvaļā tā ir visapdraudētākā ģints palmaugu pasaulē.

Pudeļpalma izdzīvojusi vienīgi nelielajā Raundas salā, kur tās populācija lēnām atjaunojas. Uz izmiršanas robežas atrodas *[[Hyophorbe verscffeltii]]* jeb vārpstpalma. Tā ir endēma Rodrigesas salai, un sugu atšķir slaidāks stumbrs.

No pārējām trim sugām plašāk kultivēta tiek vienīgi *[[Hyophorbe indica]]*. Savvaļā suga ir izmirstoša, tās dzimtene — Reinjona. Maurīcijā savvaļā saglabājušies tikai trīs *[[Hyophorbe vaughanii]]* eksemplāri, pēdējais *[[Hyophorbe amaricaulis]]* jeb vientuļās palmas pārstāvis aug Kjūrpaipas botāniskajā dārzā.

## Sugas
* *[[Hyophorbe amaricaulis]]*  
* *[[Hyophorbe indica]]* 
* *[[Hyophorbe lagenicaulis]]* 
* *[[Hyophorbe vaughanii]]* 
* *[[Hyophorbe verscffeltii]]* 

## Atsauces

## Literatūra
* Растения. Самая полная энциклопедия. Луиза Эббот, Анна-Лиза Эванс. 2004 Dorling Kindsley Limited; A Penguin Company. "Издевательства Астрель", перев. с. англ. 2006.
Freizingas Oto

**Freizingas Oto** (, ; dzimis ap 1114. gadu, miris ) bija 12. gadsimta cisterciešu mūks un hronists. Freizingas bīskaps no 1138. gada.

Dzimis Austrijas markgrāfa Leopolda III ģimenē. Studēja Parīzē. Piedalījās neveiksmīgajā Otrajā krusta karā, sasniedzot Jeruzalemi. Pazīstamākie Freizingas Oto darbi ir *Chronica de duabus civitatibus* ("Divu pilsētu hronika") astoņās daļās un *Gesta Friderici Imperatoris* ("Imperatora Frīdriha darbi") četrās daļās, pēdējās divas no kurām pabeidza Oto skolnieks Rāevins.

## Ārējās saites