open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Ardžuna

[thumbnail|upright=1.0|Ardžunas statuja [Bali]]
**Ardžuna**  (, *Arjuna*, ) ir viens no centrālajiem varoņiem senindiešu eposā “Mahābhārata” un viens no pieciem pandavu brāļiem, kas taisnības vārdā cīnījās Kurukšētras kaujā pret saviem radiniekiem kauraviem. Viņš tiek attēlots kā izcils karotājs (ksatridža), prasmīgs loka šāvējs un tikumības paraugs, kurš iemieso drosmi, pienākuma apziņu un iekšējo cīņu starp morālo atbildību un personīgajām šaubām. Ardžunas dievišķā izcelsme ir saistīta ar pērkona un debesu dievu Indru, kurš tiek uzskatīts par viņa debesu tēvu. Eposā viņš ir galvenais sarunu biedrs dievišķajam avatāram Krišnam, kurš kļūst par viņa ratu vadītāju un garīgo skolotāju. Šī attiecības kulminē “Bhagavadgītā”, kurā Krišna, redzot Ardžunas vilcināšanos sākt kauju, sniedz viņam mācību par darmu (pienākumu), karmu (darbību) un mokšu (atbrīvošanos).

Hindu mitoloģijā Ardžuna tiek godāts kā ideāls karotājs un dievbijīgs cilvēks, kura dzīve simbolizē gan varonību, gan garīgu meklējumu. Viņa tēls ietekmējis ne tikai klasisko literatūru un mākslu, bet arī filozofisko domāšanu, padarot viņu par vienu no visievērojamākajiem varoņiem Indijas kultūras un garīgajā mantojumā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Siguldas iela (Daugavpils)

**Siguldas iela** ir iela Daugavpilī, Jaunbūves apkaimē. Siguldas iela sākas krustojumā ar Andreja Pumpura ielu, ved ziemeļaustrumu virzienā un beidzas krustojumā ar Tukuma ielu. Ielā ir daudzveidīga apbūve.

Siguldas ielas kopējais garums ir 1140 metri, bet posmā no Dobeles ielas līdz Jelgavas ielai Siguldas ielu pārtrauc rūpnieciskas apbūves kvartāls. Siguldas iela visā garumā ir klāta ar asfalta segumu. Satiksmes kustība norit abos virzienos, pa vienu joslu katrā virzienā. Sabiedriskais transports pa Siguldas ielu nekursē.

Sākotnējais ielas nosaukums bija **[[Smoļenska]]s iela** (). 1924. gada 14. jūlijā tā ieguva tagadējo nosaukumu, un šīs nosaukums laika gaitā vairs nav mainījies.

## Ievērojami objekti
* Nr. 6B (agrāk Nr. 2) — tukšs zemesgabals, kur iepriekš atradās Daugavpils mēbeļu kombināts.
* Nr. 16A — Neatliekamās medicīniskās palīdzības stacija.
* Nr. 20 — VUGD Daugavpils 1. daļa un katastrofu pārvaldības centrs.
* Nr. 24 — Daugavpils psihoneiroloģiskās slimnīcas ēka, agrāk Daugavpils onkoloģiskā slimnīca.
* Nr. 24B — Valsts tiesu medicīnas ekspertīzes centrs, Daugavpils reģionālā nodaļa.

## Ielu savienojumi
Siguldas iela ir savienota ar šādām ielām:
* Andreja Pumpura iela (L veida krustojums)
* Kauņas iela / Silikātu iela
* Raunas iela (T veida krustojums)
* Ventspils iela (T veida krustojums)
* Dobeles iela
* Jelgavas iela
* Sloku iela (T veida krustojums)
* Liepu iela (T veida krustojums)
* Grodņas iela (T veida krustojums)
* Tukuma iela

## Atsauces
Rāšidu kalifāts

**Rāšidu kalifāts** (, *al-Khilāfah ar-Rāšidah*) bija pirmais islāma kalifāts, kas pastāvēja no 632. līdz 661. gadam, tieši pēc pravieša Muhameda nāves. Šo valsti vadīja četri viņa tuvākie līdzgaitnieki un sekotāji, kurus islāma tradīcija sauc par "taisnīgajiem" vai "pareizajiem kalifiem" (*al-khulafāʾ ar-rāšidūn*). Tie bija Abū Bekrs, Umars, Osmāns un Alī. Rāšidu kalifāts iezīmē agrīnās islāma sabiedrības politiskās, militārās un reliģiskās konsolidācijas periodu. Šajā laikā islāms strauji izplatījās ārpus Arābijas pussalas, kad kalifāts iekaroja plašas teritorijas Tuvajos Austrumos, Persijā un Ziemeļāfrikā. Vienlaikus tika nodibinātas pārvaldes struktūras, veidoti pamati fikham (islāma jurisprudencei) un kanonizēts Korāns.

Rāšidu kalifāta laiks tiek uzskatīts par ideālu islāma valsts pārvaldes modeli, īpaši sunnītu tradīcijā, kurā šie kalifi tiek uzskatīti par taisnības, pieticības un dievbijības paraugiem. Kalifāta beigas iezīmēja pirmo lielo politisko un reliģisko šķelšanos islāma vēsturē (*[[fitna]]*) un noveda pie Umajādu dinastijas nākšanas pie varas.

## Atsauces

## Ārējās saites
Takaroa

**Takaroa** () ir koraļļu atols Tuamotu salās Klusajā okeānā, ietilpst Karaļa Džordža salu grupā. Administratīvi pieder Franču Polinēzijai, kopā ar Takapoto atolu un neapdzīvoto Tikei salu veido Takaroas komūnu. Atola pamatiedzīvotāji ir polinēziešu tauta tuamotieši. 

## Ģeogrāfija
Takaroa atrodas Karaļa Džordža salu vidusdaļā, tuvākā sala ir  attālā Takapoto dienvidrietumos. Takaroa kopā ar kaimiņu Takapoto atrodas vulkāniska zemūdens kalna virsotnē, kas paceļas 2780 metru augstumā no okeāna pamatnes un izveidojies pirms 55,5 līdz 58,2 miljoniem gadu. Atolam iegarena forma, tā garums ir , lielākais platums — , bet rifa perimetrs — . Atola rifs iekļauj  lielu lagūnu, kurai ir viens nelieliem kuģiem kuģojams savienojošais šaurumi ar okeānu — 80 m platas Teauonaes šaurums atola dienvidrietumos, pie kā atrodas atola vienīgā apdzīvotā vieta Teavaroa. Uz atola rifa ap 40 motu, ziemeļdaļas salas savienotas ar tiltiem un autoceļu.

Valda tropiskais klimats bez izteiktām sezonām; vidējā gada temperatūra ir . Atolā nav pastāvīgu saldūdens avotu un dzeramo ūdeni iedzīvotāji iegūst, savācot lietusūdeni; vidējais nokrišņu daudzums ap 1574 mm.

## Vēsture
Arheoloģiskie atklājumi liecina par senu polinēziešu apmetni atolā, kurā ir atrasta marae un krāsns gan ēdienam, gan rituāliem un, iespējams, pat kanibāliskiem mērķiem. Pirmie no eiropiešiem atolu apmeklēja holandiešu ekspedīcija Villema Shautena un Jakoba Le Mēra vadībā 1616. gadā, kas to nodēvēja par *Zonderground Eiland*. 19. gadsimtā Takaroa kļuva par Francijas teritoriju; šeit dzīvoja aptuveni 75 iedzīvotāji, un tur attīstījās kokosriekstu eļļas ražošana (aptuveni 30 mucas gadā ap 1860. gadu). 19. gadsimta vidū atols tika evaņģelizēts.

## Saimniecība
Vēsturiski atols spēlēja nozīmīgu lomu perlamutra ieguvē, ko izgatavoja pogu ražošanai Eiropā; 20. gadsimta sākumā tā sasniedza vidēji 15 līdz 30 tonnas gadā, bet kopš tā laika šī nozare ir strauji samazinājusies. To aizstājusi pērļu audzēšana, un Takaroa atols ir viens no aktīvākajiem šajā nozarē Franču Polinēzijā ar tam paredzētiem  lagūnas, kas izkaisīta visā tās platībā, izņemot pašu ziemeļaustrumu galu, kas paredzēta potēšanai un selekcijai. 

Kopš 1980. gadiem tiek attīstīts tūrisms. Atola rietumos pie Teavaroas atrodas Takaroas lidosta, kas ar regulāriem reisiem savienota ar Papeeti un citām Tuamotu arhipelāga salām un gadā apkalpo ap 4 tūkstoti pasažieru.

## Atsauces

## Ārējās saites
Auckland City FC

**Auckland City Football Club** ir pusprofesionāls futbola klubs, kas bāzēts Oklendas pilsētas priekšpilsētā Sandringhemā, Jaunzēlandē. Pašlaik tas sacenšas Jaunzēlandes Ziemeļu līgā. Auckland City klubs ir nostiprinājies kā nozīmīgs spēks gan Jaunzēlandē, gan Okeānijā, iegūstot desmit Jaunzēlandes futbola čempionāta un 13 OFC Čempionu līgas titulus. Futbola klubs tika dibināts 2004. gadā. Auckland City pašlaik savas mājas spēles aizvada Kiwitea Street stadionā, kas atrodas Sandringhemā. Klubs ir viens no veiksmīgākajiem Okeānijas klubiem, laika posmā no 2011. līdz 2017. gadam iegūstot septiņus OFC Čempionu līgas titulus pēc kārtas – visvairāk pēc kārtas iegūtie kontinentālie tituli jebkurai futbola komandai futbola vēsturē. Tā rezultātā Auckland ir kļuvusi par regulāru FIFA klubu pasaules kausa dalībnieku, 2014. gada turnīrā iegūstot trešo vietu.  Auckland City jauniešu komanda spēlē Jaunzēlandes Jaunatnes nacionālajā līgā un ir veiksmīgākā komanda nacionālo jauniešu sacensību vēsturē ar septiņiem izcīnītiem tituliem.

Auckland City ierastās formas krāsas ir gaiši svītraini zili krekli un šorti ar baltām zeķēm. Pašreizējā emblēma, kas tiek izmantota kopš kluba dibināšanas, attēlo *[[Sky Tower]]* — ikonisku Oklendas orientieri. Klubam ir spēcīga horvātu ietekme, jo tas ir cieši saistīts ar citu klubu Central United F.C. (dibināts 1962. gadā imigrantu no Dalmācijas vadībā) un spēlē tajā pašā stadionā.
## Stadions

*Freyberg Field*, toreiz publisks parks, 1965. gadā tika nodots izmantošanai kā futbola laukums Central United F.C. klubam. Stadions, kas kļuva pazīstams kā "Kiwitea Street", tika nodots Auckland City kluba rīcībā pēc tās dibināšanas 2004. gadā. Kopš tā laika stadions ir kapitāli modernizēts, tostarp 2007. gadā tika izveidotas jaunas kluba telpas un atjaunots laukums.
## Sasniegumi
* **Jaunzēlandes Nacionālā līga**
** Čempioni (10): 2004–05, 2005–06, 2006–07, 2008–09, 2013–14, 2014–15, 2017–18, 2019–20, 2022, 2024
* **Jaunzēlandes Ziemeļu līga**
** Čempioni (4) : 2021, 2022, 2023, 2024
* **Četemas Kauss**
** Kausa ieguvēji (1): 2022
* **OFC Čempionu līga**
** Čempioni (13): 2006, 2008–09, 2010–11, 2011–12, 2012–13, 2013–14, 2014–15, 2016, 2017, 2022, 2023, 2024, 2025
* **FIFA Klubu Pasaules kauss**
** 3. vieta: 2014
## Atsauces

## Ārējās saites

*
*Auckland City FC at Soccerway
Nakts Roksberijā

**"Nakts Roksberijā"** () ir 1998. gada ASV kinokomēdija, kuras pamatā ilggadējā televīzijas šova *[[Saturday Night Live]]* (SNL) skeču sērija *The Roxbury Guys*. Galvenajās lomas filmā atveido *Saturday Night Live* pastāvīgie dalībnieki Vills Ferels, Kriss Katans, Molija Šenona, Marks Makinijs un Kolins Kvins. Filmas sižets izvērš oriģinālos *Saturday Night Live* skečus, kuros *Roxbury Guys* pievienojas tās nedēļas vadītājs, un viņi kopīgi ritmā kustināja galvas *[[Haddway]]* hita *[[What Is Love]]* pavadībā, vienlaikus komiski saņemot sieviešu atraidījumus dažādos klubos.

Citās lomās filmējas Dženifera Kūlidža (policiste), Čezs Palminteri (naktskluba vadītājs Benijs Zadira), Maikls Klārks Dankans (kluba izsitējs) un Eva Mendesa (līgavas māsa). Bijušais SNL aktieris Marks Makinijs epizodiskā lomā atveido priesteri, kas vada kāzas.

## Atsauces

## Ārējās saites
Akāciju iela (Daugavpils)

**Akāciju iela** ir iela Daugavpilī, Mežciema apkaimē. Akāciju iela sākas strupceļā pirms krustojuma ar Plāteru ielu, ved pārsvarā ziemeļaustrumu virzienā un beidzas arī strupceļā. Akāciju ielā ir privātmāju apbūve, kā arī neapbūvēti mežaini zemesgabali.

Ielas kopējais garums ir aptuveni 630 metri, sarkano līniju platums 6 metri. Tās sākums ir asfaltēts, bet pēc krustojuma ar Madaru ielu Akāciju ielai nav seguma. Satiksmes kustība norit vienā joslā abos virzienos. Sabiedriskais transports pa Akāciju ielu nekursē.

Akāciju ielas sākotnējais nosaukums bija **Peldu iela**. 1957. gadā iela ieguva tagadējo nosaukumu, bet drīzumā bija pārdēvēta par **Hercena ielu**, krievu rakstnieka Aleksandra Hercena vārdā. Pēc Latvijas neatkarības atjaunošanas, 1992. gadā iela atguva nosaukumu **Akāciju iela**.

## Ievērojami objekti
* Nr. 5 — tukšs zemesgabals, bijušā profilaktorija teritorija.

## Ielu savienojumi
Akāciju iela ir savienota ar šādām ielām:
* Plāteru iela (T veida krustojums)
* Madaru iela (T veida krustojums)

## Atsauces
Takapoto

**Takapoto** () ir koraļļu atols Tuamotu salās Klusajā okeānā, ietilpst Karaļa Džordža salu grupā. Administratīvi pieder Franču Polinēzijai, ietilpst Takaroas komūnā. Atola pamatiedzīvotāji ir polinēziešu tauta tuamotieši. 

## Ģeogrāfija

Takapoto atrodas Karaļa Džordža salu vidusdaļā, tuvākā sala ir  attālā Takaroa ziemeļaustrumos. Takapoto kopā ar kaimiņu Takarou atrodas vulkāniska zemūdens kalna virsotnē, kas paceļas 2780 metru augstumā no okeāna pamatnes un izveidojies pirms 55,5 līdz 58,2 miljoniem gadu. Atolam iegarena forma, tā garums ir , lielākais platums — , bet rifa perimetrs — . Atola rifs iekļauj  lielu lagūnu, kurai nav kuģojama savienojošā šauruma ar okeānu. Neliela piestātne atrodas pie ārējā rifa atola dienvidos; šeit atrodas arī atola vienīgā apdzīvotā vieta Fakatopatere un lidlauks. Rifa dienvidu, rietumu un ziemeļu salas savienotas ar tiltiem un autoceļu.

Valda tropiskais klimats bez izteiktām sezonām; vidējā gada temperatūra ir . Atolā nav pastāvīgu saldūdens avotu un dzeramo ūdeni iedzīvotāji iegūst, savācot lietusūdeni; vidējais nokrišņu daudzums ap 1574 mm.

## Vēsture
Pirmie no eiropiešiem atolu apmeklēja holandiešu ekspedīcija Villema Shautena un Jakoba Le Mēra vadībā 1616. gadā, kas to kopā ar Takarou nodēvēja par *Zonderground Eiland*. 1722 gadā to apmeklēja holandietis Jabobs Rogevēns, kas to nodēvēja par *Schadelijk Eiland*. 19. gadsimtā Takaroa kļuva par Francijas teritoriju; šeit dzīvoja aptuveni 150 iedzīvotāji, un tur attīstījās kokosriekstu eļļas ražošana (aptuveni 10—12 mucas gadā ap 1860. gadu). 19. gadsimta vidū atols tika evaņģelizēts. 1879. gadā, britu okupācijas laikā, tika uzcelts neliels cietums. 1920. gadā atola iedzīvotāji uzcēla bāku, kas tika atklāta 1922. gada 11. novembrī, klātesot koloniālajam administratoram Ferusam.

## Saimniecība
Vēsturiski atolā nozīmīga nozare bijusi perlamutra ieguvē — 20. gadsimta sākumā tā sasniedza vidēji 15—30 tonnas gadā, bet kopš tā laika šī nozare ir strauji samazinājusies. Mūsdienās galvenās saimniecības nozares ir pērļu audzēšana, zveja un tūrisms. 

Atola dienvidu galā atrodas Takapoto lidosta ar 950 m garu skrejceļu, kas ar regulāriem reisiem savienota ar Papeeti un citām Tuamotu arhipelāga salām un gadā apkalpo 2500—3200 pasažieru.

## Atsauces

## Ārējās saites
Manihi

**Manihi** () ir koraļļu atols Tuamotu salās Klusajā okeānā, ietilpst Karaļa Džordža salu grupā. Administratīvi pieder Franču Polinēzijai, kopā ar Ahes atolu veido Manihi komūnu. Atola pamatiedzīvotāji ir polinēziešu tauta tuamotieši. 

## Ģeogrāfija

Manihi atrodas Karaļa Džordža salu rietumdaļā, tuvākā sala ir  attālā Ahe austrumos. Manihi kopā ar kaimiņu Ahi atrodas vulkāniska zemūdens kalna virsotnē, kas paceļas 2760 metru augstumā no okeāna pamatnes un izveidojies pirms 57,7 līdz 60,9 miljoniem gadu. Atolam garena ovāla forma, tā garums ir , lielākais platums — , bet rifa perimetrs — . Atola rifs iekļauj  lielu lagūnu, kurai ir viens kuģojams savienojošais šaurumi ar okeānu — 80 m platais Taurapas šaurums atola dienvidrietumos, pie kā atrodas atola lielākā apdzīvotā vieta Paeua. Uz atola rifa ap 100 motu, rietumdaļas salas savienotas ar tiltiem un autoceļu.

Valda tropiskais klimats bez izteiktām sezonām; vidējā gada temperatūra ir . Atolā nav pastāvīgu saldūdens avotu un dzeramo ūdeni iedzīvotāji iegūst, savācot lietusūdeni; vidējais nokrišņu daudzums ap 1574 mm.

## Vēsture
Pirmie no eiropiešiem atolu apmeklēja holandiešu ekspedīcija Villema Shautena un Jakoba Le Mēra vadībā 1616. gadā, kas to nodēvēja par *Waterland*. 1765. gadā atolu apmeklēja britu jūrasbraucējs Džons Bairons, kas atolu nodēvēja par Velsas Prinča salu (*Prince of Wales Island*). 19. gadsimtā Takaroa kļuva par Francijas teritoriju; šeit dzīvoja aptuveni 100 iedzīvotāji, un tur attīstījās kokosriekstu eļļas ražošana (aptuveni 20 mucas gadā ap 1860. gadu).

## Saimniecība
No 19. gadsimta līdz pat 1960. gadiem atols bija nozīmīga perlamutra gliemeņu un dabisko pērļu audzēšanas vieta (ap 1920. gadu tika saražotas aptuveni 5–10 tonnas gadā), pēc tam, pēc dabas resursu pārmērīgas izmantošanas, perlamutra ieguve apstājās un no 1960. gadu vidus attīstījās pērļu audzēšana. Atola pērļu audzētavas ražo melnās pērles, izmantojot potēšanas metodes, kas 1963. gadā importētas no Japānas — Manihi ir vēsturiskā vieta, kur Franču Polinēzijā tika izveidota pirmā "īstā izmēra" pērļu audzētava. 2017. gadā lagūna 650 ha platībā tika izmantota vaislai un potēšanai, un tajā atrodas 650 gliemeņu nārsta līnijas. 

Kopš 1980. gadiem tiek attīstīts tūrisms, vairākos no atola motu uzbūvēti augstas klases kūrorti. Atola rietumos pie Turipaoas ciema atrodas Manihi lidosta ar 930 m garu skrejceļu, kas ar regulāriem reisiem savienota ar Papeeti un citām Tuamotu arhipelāga salām un gadā apkalpo 7000—9000 pasažieru.

## Atsauces

## Ārējās saites
Tikei

**Tikei** () ir neapdzīvota koraļļu sala Tuamotu salās Klusajā okeānā, ietilpst Karaļa Džordža salu grupā. Administratīvi pieder Franču Polinēzijai, ietilpst Takaroas komūnā.

## Ģeogrāfija
Tikei atrodas Karaļa Džordža salu austrumos, tuvākā sala ir  attālā Takaroa ziemeļrietumos. Sala atrodas vulkāniska zemūdens kalna virsotnē; tai iegarena forma, garums ir , lielākais platums — , bet iekļaujošā rifa perimetrs — . Atolam nav lagūnas, tā aizsērējusi un izžuvusi, paliekot tikai diviem nelieliem mitrājiem. 

## Vēsture
Arheoloģiskie pētījumi liecina, ka sala periodiski bijusi apdzīvota — šeit atrastas divu marae paliekas. Pirmie no eiropiešiem atolu 1722 gadā apmeklēja holandieša Jakoba Rogevēna ekspedīcija, kas to nodēvēja par *Belrekieglijk Eiland* — ‘Pieejamā sala’, bet kuģa virsnieks Karls Frīdrihs Bērenss to atzīmēja kā *Carlshoff*. 1816. gadā salu apmeklēja krievu ekspedīcija Oto fon Kocebū vadībā un nodēvēja par Rumjanceva salu (*остров Румянцева*) par godu ekspedīcijas atbalstītājam Krievijas ārlietu ministram Nikolajam Rumjancevam. 

19. gadsimtā Tikei kļuva par Francijas teritoriju. Salā tolaik dzīvoja aptuveni trīsdesmit iedzīvotāju, un tur attīstījās kokosriekstu eļļas ražošana (aptuveni desmit mucu gadā ap 1860. gadu).

## Atsauces

## Ārējās saites
Frīdrihs Baurs

**Frīdrihs Baurs** (1879—1915) bija vācbaltiešu gleznotājs un dizaineris.

Otrā pasaules kara laikā viņš pārcēlās uz dzīvi Vācijā, kur nomira 1950. gadā. Viņa septiņi ar burāšanu saistītie darbi bija iekļauti 1928. gada un 1932. gada vasaras olimpisko spēļu mākslas sacensībās, pārstāvot Latviju.
Latvijas Banka 1929. gadā emitēja 500 latu banknotes ar Frīdriha Baura zīmēto Latvijas lauku kultūrainavu.


500 latu banknote 1929 Frīdrihs Baurs.jpg|Frīdriha Baura zīmējums uz 500 latu banknotes (1929) 
Rīgas jūrmalas plāns Frīdrihs Baurs.jpg|Rīgas jūrmalas plāns (F. Baura zīmējums)
Latvijas Kara flote Frīdrihs Baurs.jpg|Latvijas Kara flote (F. Baura zīmējums)
Latvijas karakuģis Lāčplēsis Frīdrihs Baurs 1922.jpg|Kuģis ar Latvijas karogu (F. Baura atklātne, 1922)
Latvijas valdības kuģis Saratov ceļā uz Rīgu Frīdrihs Baurs 1919.jpg|Latvijas valdības kuģis "Saratov" ceļā uz Rīgu (F. Baurs, 1919)


## Atsauces
Ahe

**Ahe** () ir koraļļu atols Tuamotu salās Klusajā okeānā, ietilpst Karaļa Džordža salu grupā. Administratīvi pieder Franču Polinēzijai, ietilpst Manihi komūnā. Atola pamatiedzīvotāji ir polinēziešu tauta tuamotieši. 

## Ģeogrāfija

Ahe atrodas Karaļa Džordža salu rietumdaļā, tuvākā sala ir  attālā Manihi rietumos. Ahe kopā ar kaimiņu Manihi atrodas vulkāniska zemūdens kalna virsotnē, kas paceļas 2760 metru augstumā no okeāna pamatnes un izveidojies pirms 57,7 līdz 60,9 miljoniem gadu. Atolam neregulāra ovāla forma, tā garums ir , lielākais platums — , bet rifa perimetrs — . Atola rifs iekļauj  lielu lagūnu, kurai ir viens kuģojams savienojošais šaurumi ar okeānu — 200 m platais Tiareroas šaurums atola ziemeļrietumos. Uz atola rifa vairāki desmiti motu, lielākā apdzīvotā vieta atrodas Tenukupara atrodas atola dienvidrietumos.

Valda tropiskais klimats bez izteiktām sezonām; vidējā gada temperatūra ir . Atolā nav pastāvīgu saldūdens avotu un dzeramo ūdeni iedzīvotāji iegūst, savācot lietusūdeni; vidējais nokrišņu daudzums ap 1574 mm.

## Vēsture
Pirmie no eiropiešiem atolu apmeklēja holandiešu ekspedīcija Villema Shautena un Jakoba Le Mēra vadībā 1616. gadā un nodēvēja to par *Vliegen Eyland*. 1839. gadā atolu apmeklēja amerikāņu polārpētnieks Čārlzs Vilkss, kas atolu nodēvēja par *Peacock Island* par godu savam kuģim *Peacock*.

## Saimniecība
Ahe ekonomika tradicionāli ir saistīta ar zveju, kā arī ar pērļu audzēšanu, kas ir attīstījusies, pateicoties pērļu fermu izveidei pērļu un perlamutra ieguvei.

Tiek attīstīts tūrisms. Atola ziemeļos 1997. gadā Francijas armija uzbūvēja lidostu ar 1200 m garu skrejceļu, kas ar regulāriem reisiem savienota ar Papeeti un citām Tuamotu arhipelāga salām un gadā apkalpo ap 9000 pasažieru.

## Atsauces

## Ārējās saites
Freiburgas Universitāte

**Freiburgas Universitāte** () ir viena no vecākajām un prestižākajām universitātēm Vācijā, dibināta 1457. gadā ar nosaukumu *Universitas Studii Generale* pēc Austrijas hercoga Albrehta VI iniciatīvas. Mūsdienās tā zināma kā vadošā pētniecības universitāte ar plašu starptautisko sadarbību.

Universitātē ir 11 fakultātes un dažādi pētniecības institūti. Tā ir daļa no LERU (*League of European Research Universities*) un aktīvi piedalās Vācijas *Excellence Initiative*. Ar Freiburgas Universitāti saistīti vairāki Nobela prēmijas laureāti un izcili zinātnieki.

Saskaņā ar starptautiskajiem reitingiem universitāte regulāri ierindojas starp 200 labākajām pasaules augstākās izglītības iestādēm, īpaši izceļoties dabaszinātņu, medicīnas un filozofijas jomās.

## Atsauces

## Ārējās saites

*
Oliņ, boliņ, čimpiņ, rimpiņ

**Oliņ, boliņ, čimpiņ, rimpiņ** ir latviešu bērnu skaitāmpants, ko izmanto, lai nejauši izvēlētos dalībnieku rotaļās. Tā teksts sastāv no ritmiskiem, bieži bezjēdzīgiem vārdiem. Pantam ir vairākas variācijas, un tas tiek izmantots līdzīgi kā angļu *Eeny, meeny, miny, moe*. 

## Variācijas
Biežāk sastopamās skaitāmpanta versijas skan šādi:

Oliņ' boliņ' čimpiņ' rimpiņ'
Vējiņ' kājiņ' ārā bums! 
Viens, divi, trīs:
Nu tu esi brīvs!


Oliņ - boliņ,
Džimpiņ – rimpiņ,
Kājiņ - vējiņ,
Bums!


Oliņ' boliņ' čimpiņ' rimpiņ'
Vējiņ' kājiņ', kājiņ' bums! (2x)


Oliņ boliņ, džimpiņ rimpiņ, 
kājiņ vējiņ, ārā bunkš!
(iespējams fināls:
Viens, divi, trīs:
Nu tu esi brīvs!)


Oliņ, boliņ, čimpiņ, rimpiņ,
Kājiņ, vējiņ — bums.
Viens, divi, trīs — nu tu esi tīrs,
Kā balts koppapīrs.


Oliņ boliņ, džimpā rimpā, 
Kājiņ vējiņ, bums!


Oliņ boliņ, džimpiņ rimpiņ, 
Kājiņ vējiņ, ārā bums!


Oliņ boliņ, čimpiņ rimpiņ,
Kājiņ vējiņ, bums!
Āža rags, tabakmaks,
Nolauž ragu –
Paliek traks.


Oliņ, boliņ, džimpā, rimpā, 
Vējiņ, kājiņ, bunkš.


## Atsauces
Panātres

**Panātres** (*Lamium*) ir lūpziežu dzimtas ģints, kurā ir klasificētas aptuveni 30 sugas, kuru dabiskais izplatības areāls ir mērenajā Eirāzijā un Ziemeļāfrikā, kā arī ir ieviesusies daudzviet citur pasaulē. Dažas sugas ir sastopamas arī Latvijā.

## Sugas
Ģintī ir klasificētas sugas un dabiski sastopami hibrīdi:

* Baltā panātre (*Lamium album*) L.
* Bastarda panātre (*Lamium hybridum*) Vill.
* Plankumainā panātre (*Lamium maculatum*) (L.) L.
* Sārtā panātre (*Lamium purpureum*) L.
* Skaujošā panātre (*Lamium amplexicaule*) L.
* *Lamium bakhtiaricum* Jamzad
* *Lamium bifidum* Cirillo
* *Lamium bilgilii* Celep
* *Lamium cappadocicum* Celep & Karaer
* *Lamium caucasicum* Grossh.
* *Lamium confertum* Fr.
* *Lamium coutinhoi* J.G.García
* *Lamium cyrneum* Paradis
* *Lamium demirizii* A.P.Khokhr.
* *Lamium eriocephalum* Benth.
* *Lamium flexuosum* Ten.
* *Lamium galactophyllum* Boiss. & Reut.
* *Lamium galeobdolon* (L.) L.
* *Lamium garganicum* L.
* *Lamium gevorense* (Gómez Hern.) Gómez Hern. & A.Pujadas
* *Lamium glaberrimum* (K.Koch) Taliev
* *Lamium* × *holsaticum* Prahl
* *Lamium macrodon* Boiss. & A.Huet
* *Lamium moschatum* Mill.
* *Lamium multifidum* L.
* *Lamium orientale* (Fisch. & C.A.Mey.) E.H.L.Krause
* *Lamium orvala* L.
* *Lamium persepolitanum* (Boiss.) Jamzad
* *Lamium ponticum* Boiss. & Balansa
* *Lamium* × *schroeteri* Gams
* *Lamium taiwanense* S.S.Ying
* *Lamium tomentosum* Willd.
* *Lamium tschorochense* A.P.Khokhr.
* *Lamium vreemanii* A.P.Khokhr.

## Galerija

Attēls:Lamium amplexicaule kz09.jpg|Skaujošā panātre (*Lamium amplexicaule*)
Attēls:Lamium bifidum kz02.jpg|*Lamium bifidum*
Attēls:Lamium eriocephalum.jpg|*Lamium eriocephalum*
Attēls:Bombus on Lamium 01.jpg|*Lamium garganicum*
Attēls:Lamium orvala Jasnota wielkokwiatowa 2017-05-01 01.jpg|*Lamium orvala*


## Atsauces
Zinātniskā literatūra

**Zinātniskā literatūra** ir literatūra, kas tiek veidota ar mērķi dokumentēt, analizēt un interpretēt zinātniskus pētījumus un teorijas. Tā ir būtisks instruments zinātniskajā komunikācijā, kalpojot gan kā pamats turpmākai pētniecībai, gan kā līdzeklis zināšanu nodošanai akadēmiskajā un profesionālajā vidē.

Zinātnisko literatūru raksturo vairākas būtiskas iezīmes. Pirmkārt, tai piemīt objektivitāte – tekstos tiek izmantoti fakti un empīriskie dati, nevis autora personīgais viedoklis. Otrkārt, šāda veida literatūra izceļas ar loģisku struktūru, kas parasti ietver ievadu, pētījuma metodoloģiju, rezultātus, diskusiju un secinājumus. Treškārt, zinātniskajā literatūrā tiek lietota precīza un specifiska terminoloģija, kas atbilst konkrētajai zinātnes nozarei. Tāpat svarīga ir informācija, kas balstīta uz atsaucēm – tekstos tiek norādīti iepriekšējie pētījumi, bieži izmantojot atsauces un citēšanas standartus.

Zinātniskā literatūra var būt dažādos formātos, piemēram: zinātniskie raksti, kas tiek publicēti akadēmiskajos žurnālos un bieži ir recenzēti; disertācijas un bakalaura, maģistra darbi, kas ir studentu pētniecības darbi; monogrāfijas, kas ir plaši pētījumi par konkrētu tēmu; kā arī konferenču tēzes, kas ir īsi pētījumu kopsavilkumi, prezentēti zinātniskajās konferencēs.
## Skatīt arī
* Literatūra
Reālisma literatūra

**Reālisma literatūra** ir literatūras virziens, kas radās 19. gadsimta vidū kā reakcija uz romantismu un tiecās pēc patiesas, objektīvas un precīzas reālās dzīves atspoguļošanas. Tā galvenais mērķis bija attēlot sabiedrības ikdienas dzīvi, sociālās problēmas un cilvēka attiecības ar apkārtējo vidi, izvairoties no idealizācijas un pārmērīgas emocionalitātes.

Reālisma literatūru raksturo vairākas būtiskas iezīmes. Pirmkārt, tā tiecas pēc precīzas un detalizētas reālās dzīves atspoguļošanas, balstoties uz novērojumiem un faktiem. Otrkārt, raksturojums un sižets koncentrējas uz parasto cilvēku ikdienas dzīvi, sociālajām attiecībām un problēmām. Treškārt, liela nozīme ir tēlu psiholoģiskajam dziļumam un motivācijai – autori cenšas izskaidrot tēlu rīcību, balstoties uz sociāliem un psiholoģiskiem faktoriem. Tāpat reālisma darbos bieži tiek izmantots vienkāršs, precīzs un lietišķs valodas stils.

Reālisma literatūra izpaužas dažādos žanros, piemēram: romānos, stāstos, dzejā un drāmā. Daži no ievērojamākajiem reālisma pārstāvjiem pasaules literatūrā ir Onorē de Balzaks, Fjodors Dostojevskis, Ļevs Tolstojs un Čārlzs Dikenss. Latviešu literatūrā nozīmīgi reālisma pārstāvji ir Rūdolfs Blaumanis un Andrievs Niedra.

## Skatīt arī

* Literatūra
* Realitāte

## Ārējās saites
O. Hončara Dņipro Nacionālā universitāte

**O. Hončara Dņipro Nacionālā universitāte** () ir viena no lielākajām un vecākajām valsts augstākās izglītības iestādēm Ukrainā, kas atrodas Dņipro pilsētā.

Universitāte dibināta 1918. gadā kā **Katerinoslavas Universitāte**, un vēlāk vairākkārt mainījusi savu nosaukumu, 2000. gadā iegūstot pašreizējo statusu un nosaukumu.

Universitātē darbojas vairākas fakultātes un institūti, kas nodrošina izglītību dažādās dabaszinātņu, humanitāro, sociālo un tehnisko zinātņu nozarēs. Tā piedāvā pilna laika, nepilna laika un tālmācības studiju formas. Mācību process notiek bakalaura, maģistra un doktora līmenī.

Universitātes struktūru veido rektorāts, 13 fakultātes, pētniecības institūti, zinātniskie centri un bibliotēkas, kā arī dažādi studentu kultūras un sporta centri.

## Atsauces

## Ārējās saites

*
Augstākā izglītība Ukrainā

**Augstākā izglītība [[Ukraina|Ukrainā]]** saskaņā ar spēkā esošajiem tiesību aktiem ir sistematizētu zināšanu, prasmju un praktisko iemaņu, domāšanas veidu, profesionālo, pasaules uzskatu un pilsonisko īpašību, morālo un ētisko vērtību, citu kompetenču kopums, kas iegūtas augstākās izglītības iestādē (zinātniskajā iestādē) attiecīgajā zināšanu jomā atbilstoši noteiktām kvalifikācijām augstākās izglītības līmeņos, kas pēc sarežģītības ir augstāki nekā pilnīgas vispārējās vidējās izglītības līmenis.

2019. gada 1. septembrī Ukrainā bija 281 universitāte, akadēmija, institūts un 338 koledžas, tehnikumi, arodskolas, kam bija augstākās izglītības iestādes statuss. Ukrainas augstākās izglītības sistēma sagatavo speciālistus 29 zinātnes nozarēs un 121 specialitātē, kas ļauj apmierināt visas valsts sabiedrības dzīves jomas vajadzības.

Augstākās izglītības vēsture Ukrainā ir aptuveni tūkstoš gadu sena, taču mūsdienu Rietumeiropas formas tā ieguva tikai pēdējos divos gadsimtos. Ukrainas universitāšu, institūtu un akadēmiju zinātnieku, piemēram, Leva Landau, Dmitrija Mendeļejeva, Iļjas Mečņikova, Nikolaja Žukovska un Jevgeņija Patona, atklājumi un novatoriskie pētījumi ir daļa no pasaules zinātnes kopējās vēstures.

## Struktūra
Augstākās izglītības struktūrā ietilpst šādi izglītības līmeņi:

* bakalaurs
* maģistrs
* filozofijas doktors

## Ārējās saites
Valmieras tehnikums

**Valmieras tehnikums** ir profesionālās vidējās izglītības iestāde, kas atrodas Valmierā, Latvijā.

Mācības tiek īstenotas desmit izglītības programmās dažādās nozarēs. Pieejamās programmas ietver gan tehniskās, gan ražošanas un pakalpojumu jomas. Izglītības iespējas ietver šādas specialitātes: atjaunojamās enerģētikas tehniķis, lokmetinātājs metināšanā ar mehanizēto iekārtu aktīvās gāzes vidē (MAG/135), pārtikas produktu ražošanas tehniķis, pavārs, uzskaites grāmatvedis, mehatronisku sistēmu tehniķis, loģistikas darbinieks, programmēšanas tehniķis, programmvadības metālapstrādes darbgaldu (CNC) iestatītājs un mašīnbūves tehniķis. 

## Atsauces
Saimons Heriss

**Saimons Heriss** (īru: *Síomón Ó hEarchaí;* ; dzimis ) ir īru politiķis, ''Fine Gael'' partijas biedrs, kopš  ir Īrijas premjerministrs (*Taoiseach*). Viņš ir jaunākais cilvēks Īrijas vēsturē, kurš ieņēmis šo amatu.

Politiski aktīvs kopš jaunības, Heriss 2011. gadā tika ievēlēts *[[Dáil Éireann]] (*Īrijas Pārstāvju palāta), kļūstot par vienu no jaunākajiem deputātiem parlamentā. Viņš ieņēmis vairākus ministru amatus, tostarp bijis veselības ministrs (2016–2020) un augstākās izglītības, pētniecības, inovācijas un zinātnes ministrs (2020–2024).

Izglītību ieguva Dublinas Sitija Universitātē, kur studēja žurnālistiku, taču nepabeidza studijas, jo koncentrējās uz politisko karjeru. Viņš ir precējies ar Kēru Herisu, ar kuru kopā viņiem ir divi bērni.

## Ārējās saites
* Profils Fine Gael mājaslapā
Leo Varadkars

**Leo Ēriks Varadkars** (angļu: *Leo Eric Varadkar*; dzimis ) ir īru ārsts un politiķis, partijas ''Fine Gael'' biedrs. Divas reizes bijis Īrijas premjerministrs (*Taoiseach*): no 2017. līdz 2020. gadam un no 2022. līdz 2024. gadam.

Leo Varadkars ir pirmais Īrijas valdības vadītājs ar daļēji indiešu izcelsmi un arī pirmais atklāti homoseksuālais premjerministrs. Viņš pārstāv Dublinas Rietumu vēlēšanu apgabalu kopš 2007. gada.

Pirms kļūšanas par premjerministru ieņēmis vairākus valdības amatus, tostarp transporta, veselības un sociālās aizsardzības ministra amatus. Studējis medicīnu Trinitijas koledžā Dublinā.

2024. gada aprīlī atkāpās no amata, kā par pēcteci izraugoties Saimonu Herisu.

## Ārējās saites
* Profils Fine Gael mājaslapā
Īmons de Valera

**Īmons de Valera** (īru: *Éamon de Valera*; dzimis , miris ) bija viens no nozīmīgākajiem Īrijas politiķiem 20. gadsimtā. Viņš bija viens no valsts neatkarības cīņas līderiem, vairākkārtējs Īrijas premjerministrs (*Taoiseach*) un vēlāk arī Īrijas prezidents (1959–1973).

De Valera politisko karjeru sāka kā aktīvists Īru brīvības kustībā. Viņš bija nozīmīga figūra 1916. gada Lieldienu sacelšanās laikā un kļuva par vienu no redzamākajiem līderiem pēc tam. 1926. gadā nodibināja partiju *[[Fianna Fáil]]*, kas ilgu laiku dominēja Īrijas politikā. 

Viņš vairākkārt ieņēma premjerministra amatu (1932–1948, 1951–1954, 1957–1959) un veidoja Īrijas politiku, tai skaitā 1937. gada konstitūcijas ieviešanu. Viņa prezidentūra (1959–1973) iezīmēja viņa ilgās politiskās darbības noslēgumu.

De Valera bija precējies ar Sineadu de Valeru (dz. Flanaganu), viņiem bija septiņi bērni.

## Ārējās saites
* Profils Īrijas parlamenta mājaslapā
Garets Ficdžeralds

**Garets Ficdžeralds** (īru: *Garret FitzGerald*; dzimis , miris ) bija īru politiķis, ekonomists un divkārtējs Īrijas premjerministrs (*Taoiseach*) 1980. gados. Viņš pārstāvēja partiju *[[Fine Gael]]* un bija pazīstams kā reformu atbalstītājs un proeiropeisks politiķis.

Ficdžeralds politiku sāka kā senators 1965. gadā, vēlāk kļuva par Ārlietu ministru (1973–1977) un partijas *Fine Gael* līderi. Viņš kļuva par premjerministru divos termiņos — no 1981. līdz 1982. gadam un vēlreiz no 1982. līdz 1987. gadam. Viņa vadībā tika īstenoti svarīgi ekonomiskie un sociālie pasākumi, kā arī tika mēģināts panākt mieru Ziemeļīrijā, tostarp ar Anglo-īru nolīgumu 1985. gadā.

Ficdžeralds bija augsti izglītots ekonomists un akadēmiķis, un viņa vadība bieži tika raksturota kā inteliģenta un progresīva. Pēc aiziešanas no politikas viņš turpināja sabiedrisko darbību un rakstīja komentārus medijos.

Viņš bija precējies ar Džoanu O’Farrelu, viņiem bija trīs bērni.

## Ārējās saites
* Profils Īrijas parlamenta mājaslapā
Čārlzs Hogijs

**Čārlzs Hogijs** (angļu: *Charles James Haughey*; īru: *Cathal Séamas Ó hEochaidh*; dzimis , miris ) bija īru politiķis, kurš vairākkārt ieņēma Īrijas premjerministra (*Taoiseach*) amatu 20. gadsimta beigās. Viņš pārstāvēja partiju *[[Fianna Fáil]]* un bija viena no pretrunīgākajām politiskajām figūrām valsts vēsturē.

Hogijs kļuva par politiski aktīvu 1950. gados un darbojās daudzos ministru amatos, tostarp kā finansu ministrs. Viņš pirmoreiz kļuva par premjerministru 1979. gadā, pēc Džona Linča atkāpšanās. Viņa valdīšanas laiku raksturoja gan ekonomiskas reformas, gan politiskas krīzes, kā arī vairāki personīgie un finansiāli skandāli, kas ietekmēja viņa reputāciju.

Lai gan viņš bija apveltīts ar stratēģisku domāšanu un bieži tika uzskatīts par spēcīgu līderi, viņa vārds vēlāk tika saistīts ar korupcijas lietām un neatklātiem ienākumiem.

Čārlzs Hogijs bija precējies ar Maurinu Lemanu (bijušā premjerministra Šona Lemana meitu), pārim bija četri bērni.

## Ārējās saites
* Profils Īrijas parlamenta mājaslapā
Cerera (mitoloģija)

**Cerera** () bija viena no svarīgākajām seno romiešu dievietēm, kas pārraudzīja lauksaimniecību, labības augšanu, ražu un sieviešu auglību. Viņa tika godāta kā dzīvības devēja, kas nodrošina cilvēku iztiku un sabiedrības labklājību, un viņas kulta elementi bija cieši saistīti ar zemkopības cikliem un sabiedrības morālajiem pamatiem. Cerera funkcijās un mitoloģijā redzama cieša līdzība ar grieķu dievieti Dēmetru, no kuras romieši daļēji aizguva gan mītus, piemēram, stāstu par viņas meitu Prozerpīnu un pazemes dievu Plutonu, gan kulta rituālus. Līdz ar to Cerera kļuva par romiešu reliģijas centrālo tēlu, īpaši plebeju šķiras aizbildni, un viņas kulta vietas, piemēram, templis Aventīna pakalnā, bija arī politiski nozīmīgas.

Cerera tika plaši pielūgta Cererāliju (*Cerealia*) svētkos. Viņas loma romiešu mitoloģijā atspoguļo gan praktisku reliģiju, kas cieši saistīta ar zemi un lauksaimniecību, gan rituālu un morāles sistēmu, uz kuras balstījās Romas sabiedrība.

## Atsauces

## Ārējās saites
Fountain of Youth

***Fountain of Youth*** ir 2025. gada ASV asa sižeta piedzīvojumu filma, kuras režisors ir Gajs Ričijs. Filmā galvenās lomas atveido Džons Krasinskis, Natālija Portmane, Eisa Gonsalesa, Dounels Glīsons, Arians Moajeds, Lass Alonso, Kārmena Edžogo un Stenlijs Tuči.

Filma stāsta par brāli un māsu, kuri apvienojas lai atrastu mūžīgās jaunības avotu.

Filmas *Fountain of Youth* pirmizrāde notika  straumēšanas platformā *[[Apple TV+]]*. Filma saņēma viduvējas kritiķu atsauksmes.

## Atsauces

## Ārējās saites
Tuamotiešu valoda

**Tuamotiešu valoda** vai **paumotu valoda** (pašnosaukums: *Reʻo Paʻumotu*, *Reko Paʻumotu*) ir austronēziešu saimes polinēziešu valoda, kas izplatīta galvenokārt Franču Polinēzijas Tuamotu salās, kā arī Taiti. Tuamotiešu valoda ir cieši saistīta ar citām reģiona valodām, kā taitiešu, rapiešu un tubuajiešu valodu.

Tuamotiešu valoda izplatīta Tuamotu arhipelāga atolos, tai tiek izdalīti 7 reģionālie dialekti (Tapuhoe, Maragai, Mihiroa, Vahitu, Fagatau, Parata, Napuka). No aptuveni 16 tūkstošiem tuamotiešu valodu dzimtās valodas līmenī prot ap 4—6 tūkstošiem, tai ir apdraudētas valodas statuss. Tuamotiešu valoda netiek izmantota izglītībā (izglītība ir franču valodā). Daudzi valodas lietotāji ir bilingvāli taitiešu valodā un arhipelāga rietumos jaunajai paaudzei novērojama pāreja uz taitiešu valodu. 2008. gadā nodibināta Tuamotiešu valodas akadēmija (*Académie pa'umotu, Kāruru vānaga*), kuras galvenie uzdevumi ir valodas izpēte un saglabāšana.

## Fonoloģija
Tuamotiešu valoda maz pētīta, tai nav izveidota standartizēta pareizrakstība. Esošā ortogrāfija izveidota, pamatojoties uz Bībeles un Mormona grāmatas tulkojumu taitiešu valodā.

⟨Iekavās⟩ doti mūsdienu ortogrāfijā lietotie burti

Glotālais slēdzenis /ʔ/ sastopams aizguvumos no taitiešu valodas. Nazālais velārs rakstībā var būt attēlots ar burtkopu ⟨ng⟩.

Garie patskaņi tiek apzīmēti ar garumzīmi: ā, ē, ī, ō, ū.

## Atsauces

## Ārējās saites

* OLAC resources in and about the Tuamotuan language
Mazā Dambja iela (Daugavpils)

**Mazā Dambja iela** ir iela Daugavpilī, Daugavas kreisajā krastā, Nīderkūnu apkaimē. Mazā Dambja iela sākas krustojumā ar Komunālo un Niderkunes ielu, ved dienvidrietumu virzienā un beidzas krustojumā ar Dambja ielu. Mazā Dambja iela apbūvēta tikai no vienas (rietumu, nepārnumuru) puses, pārsvarā ar privātmājām.

Ielas kopējais garums ir aptuveni 505 metri, sarkano līniju platums ir 17 metri. Mazajai Dambja ielai visā garumā ir viena braukšanas josla un grants segums. Satiksmes kustība atļauta abos virzienos. Sabiedriskais transports pa Mazo Dambja ielu nekursē.

Mazā Dambja iela, vēl bez nosaukuma un bez apbūves, attēlota 1936. gada kartē. Ielas nosaukums ir zināms kopš Latvijas PSR laika un nekad nav mainījies.

Pirms Otrā pasaules kara Daugavpils centrā bija cita neliela Mazā Dambja iela (saukta arī par *Gaismas ielu*). Tā atradās Gajokā un krustojās ar 18. novembra ielu pie elektrostacijas vēsturiskās ēkas. Šīs ielas sākums ir saglabājies līdz mūsdienām, tagad šeit atrodas siltumcentrāles ieejas vārti.

## Ielu savienojumi
Mazā Dambja iela ir savienota ar šādām ielām:
* Komunālā iela / Niderkunes iela
* Transporta iela (T veida krustojums)
* Tirgoņu iela (T veida krustojums)
* Dambja iela (T veida krustojums)

## Atsauces
Rigasche Zeitung

***Rigasche Zeitung*** (no vācu valodas — 'Rīgas laikraksts') bija Rīgas laikraksts, kas vācu valodā ar pārtraukumiem iznāca no 1778. līdz 1919. gadam. Tas bija lielākais dienas laikraksts Baltijas provincēs, kura tirāža 1875. gadā sasniedza 4600 eksemplāru, bet pirms Pirmā pasaules kara 8000–10 000 eksemplāru, no kuriem pusi piegādāja abonentiem Krievijas un Vācijas impērijās.

## Vēsture
Laikraksta dibināšanas iedvesmotājs bija Johans Gotfrīds Herders, 1778. gadā laikraksts sāka iznākt divas reizes nedēļā, sākotnēji ar nosaukumu *Rigische politische Zeitung* ("Rīgas politiskā avīze"), 1797. gadā ar nosaukumu *Rigische Zeitung*, 1798. gadā ar nosaukumu *Rigaische Zeitung*, no 1801. gada ar nosaukumu *Rigasche Zeitung*. Pirmais izdevējs bija Georgs Ludvigs Zaharija (*Zachariae*). 

1829. gadā *Rigasche Zeitung* sāka iznākt trīs dienas nedēļā, 1843. gadā sešas dienas nedēļā. No 1860. līdz 1869. gadam laikrakstu vadīja liberāli noskaņotie publicisti Jūliuss fon Ekarts (*von Eckardt*) un Džons Bērenss (*Baerens*), no 1869. līdz 1879. gadam žurnālists un gleznotājs Leopolds fon Pecolds (*von Pezold*). 
Galvenā redaktora Aleksandra Buhholca (*Buchholtz*) laikā (1880–1889) avīzes redakcija kļuva par oponentu jaunlatviešu kustībai. 1889. gadā laikrakstu slēdza sakarā ar nostāju pret Baltijas rusifikācijas politiku un tā izdevēji sāka iespiest *Düna Zeitung* ("Daugavas avīze").
1907. gadā Krievijas Impērijas valdība atļāva atjaunot *Rigasche Zeitung* izdošanu. 

Pēc Pirmā pasaules kara vācu karaspēka Kurzemes ofensīvas 1915. gada augustā avīzes izdošanu pārtrauca, bet turpināja pēc Rīgas vācu okupācijas 1917. gada oktobrī, kad ar to apvienojās *Rigaer Tageblatt* ("Rīgas dienaslapa") redakcija. Galvenais redaktors bija vēsturnieks un žurnālists Ernests Serafims (*Seraphim*). 1918. gadā laikraksts atbalstīja Baltijas valstu pievienošanu Vācijas Impērijai un pārtrauca izdošanu 1919. gada augustā. Vēlāk tā vietu ieņēma laikraksts *[[Rigasche Rundschau]]* ("Rīgas apskats").

### Pielikumi
Laikrakstam iznāca šādi pielikumi:

**Blätter für Stadt und Land*, 1840–1847
**Börsen- und Handels-Nachrichten*, 1866–1869
***Rigasche Börsen- und Handels-Zeitung*, 1870–1889
**Landwirtschaftliche Beilage*, 1877–1889
**Sport*, 1907–1914
**Baltische Blätter für Musik*, 1907–1915

## Atsauces
Višnuisms

[thumbnail|upright=1.2|Višnuisma centrā ir [Višnu dievība]]
**Višnuisms**, arī **vaišnavisms** (, *Vaiṣṇavasampradāyaḥ*), ir viens no galvenajiem hinduisma novirzieniem, kura sekotāji pielūdz Višnu kā augstāko dievību (*[[Svayam Bhagavān]]*) un pasaules uzturētāju. Višnu tiek godināts arī caur viņa avatārām, īpaši populāri ir Krišna un Rāma, kas iemieso dievišķās iejaukšanās principu pasaules kārtības uzturēšanai. Višnuisms uzsver bhakti, tas ir, personisku, dievbijīgu mīlestību pret Dievu, kā centrālo reliģiskās prakses formu. Tas ir teoloģiski un filozofiski daudzveidīgs virziens, kas ietver vairākas svarīgas skolas un tradīcijas, piemēram, Rāmānudžas, Madhvas un Gaudīja vaišnavaisma mācības.

Šim virzienam ir simtiem miljonu sekotāju visā pasaulē, un tas ir visplašāk izplatītais hinduisma atzars. Tradicionāli višnuisms ir īpaši nozīmīgs Indijā, Nepālā un Bangladešā, bet kopš 20. gadsimta caur kustībām, piemēram, Starptautiskā Krišnas apziņas biedrība (ISKCON), tas ir globāli izplatījies arī ārpus Dienvidāzijas. Višnuisms ir būtisks Indijas reliģiskajā, literārajā un kultūras mantojumā, un tā ietekme sniedzas līdz mūsdienu pasaules garīgajām praksēm.

## Atsauces

## Ārējās saites
Lidotāju iela (Daugavpils)

**Lidotāju iela** ir iela Daugavpilī, Cietokšņa apkaimē. Tā sākas cietoksnī, krustojumā ar Hekeļa ielu, ved ārā no cietokšņa caur Konstantīna vārtiem ziemeļrietumu virzienā un beidzas noliktavu teritorijā. Lidotāju ielas turpinājums pretējā virzienā ir Konstantīna iela.

Lidotāju ielas kopējais garums ir 1450 metri. Tās posms Cietoksnī ir klāts ar betona bruģa segumu, bet ārēja daļa ir asfaltēta. Ielas brauktuve ir divu joslu platumā (izņemot vātrus), satiksmes kustība norit abos virzienos. 
Pa Lidotāju ielu kursē 21. maršruta autobusi, bet pieturvietu tajā nav. Savukārt, Vaļņu ielā ir 4. un 21. autobusu pietura "Lidotāju iela".

Ielas nosaukums radās Latvijas PSR gados, kad Cietoksnī tika dibināta kara aviācijas inženieru skola. Laika gaitā ielas nosaukums nav mainījies.

2007. gada 13. decembrī, piešķirot nosaukumu Konstantīna ielai, Daugavpils pilsētas dome nolēma iekļaut Konstantīna ielā arī Lidotāju ielas posmu cietokšņa teritorijā, tomēr oficiāli Lidotāju iela palika savās iepriekšējās robežās.

## Ievērojami objekti
* Ielas sākumā ir tukšs zemesgabals (Hekeļa iela 3), kur atradās Daugavpils augstākās kara aviācijas inženieru skolas galvenais korpuss (nojaukts 2019. gadā).
* Konstantina vārti, caur kuriem iet Lidotāju iela, ir sagrauti padomju laikā.
* Blakus ielai atrodas bijušais aviācijas skolas mācību lidlauks.
* Pie krustojuma ar Vaļņu ielu padomju okupācijas laikā uzcelts piemineklis aviācijas inženieru skolas pilotiem — lidmašīnas spārns.

## Ielu savienojumi
Lidotāju iela ir savienota ar šādām ielām:
* Konstantīna iela (ielas turpinājums)
* Hekeļa iela
* Vaļņu iela

## Atsauces
Shein

***Shein*** (iepriekš zināms kā ***SheInside***) ir Ķīnas izcelsmes e-komercijas uzņēmums, kas specializējas lētas, ātras modes tirdzniecībā. Uzņēmums globāli zināms kā viens no lielākajiem tiešsaistes apģērbu mazumtirgotājiem, īpaši populārs jauniešu vidū.

Līdzīgi kā *Temu*, arī *Shein* izmanto tiešo piegādes modeli no Ķīnas, piedāvājot zemas cenas produktus. Šī pieeja palīdzējusi uzņēmumam strauji augt, kā arī piesaistījusi kritiku par darba apstākļiem, vides ilgtspēju un dizainu plaģiātismu.

*Shein* bija iesaistīts arī juridiskos strīdos ar konkurentiem, tostarp *[[Temu]]*, saistībā ar negodīgu konkurenci un intelektuālā īpašuma jautājumiem.

## Atsauces

## Ārējās saites

*
Kokneses iela (Daugavpils)

**Kokneses iela** ir iela Daugavpilī, Jauno Stropu apkaimes ziemeļos. Kokneses iela sākas no meža ceļa krustojumā ar Priedaines ielu, ved austrumu virzienā un beidzas savienojumā ar Dzintaru ielu. Ielas turpinājums ir Dzintaru iela.

Kokneses ielas kopējais garums ir aptuveni 415 metri. Posms no Krimuldas ielas līdz Dzintaru ielai klāts ar asfalta segumu, bet pārējai Kokneses ielas daļai seguma nav. Sarkano līniju platums ir 18—19 metri. Satiksmes kustība visā garumā atļauta abos virzienos. Sabiedriskais transports pa Kokneses ielu nekursē. Iela paliek pārsvarā neapbūvēta, vienīgā celtne ir privātmāja (Nr. 4).

Kokneses iela izveidota 20. gadsimta pirmajā pusē Stropu vasarnīcu ciematā. Sākumā tās nosaukums bija **10. šķērsiela**, bet  ielai piešķirts tagadējais nosaukums, kas laika gaitā nav mainījies.

## Ielu savienojumi
Kokneses iela ir savienota ar šādām ielām:
* Priedaines iela
* Tērvetes iela (T veida krustojums)
* Krimuldas iela
* Turaidas iela (T veida krustojums)
* Dzintaru iela

## Atsauces
Marķīziešu valoda

**Marķīziešu valoda** (pašnosaukums: *ʻEo ʻenana* (ziemeļmarķīziešu), *ʻEo ʻenata* (dienvidmarķīziešu)) ir austronēziešu saimes polinēziešu valoda, kas izplatīta galvenokārt Franču Polinēzijas Marķīza salās, kā arī Taiti. Marķīziešu valoda ir tuvu radniecīga ar citām reģiona valodām, kā manareviešu un havajiešu valodu.

Marķīziešu valoda ir dialektu kopums, kas izplatīta Marķīza salās, tās dialekti tiek grupēti ziemeļmarķīziešu un dienvidmarķīziešu varietātēs. Ziemeļmarķīziešu varietāte izplatīta Nukuhivas, Uahukas un Uapou salās arhipelāga ziemeļdaļā un tās lietotāju skaits 2007. gadā tika lēsts 5390 cilvēku. Dienvidmarķīziešu varietāte izplatīta Hivaoas, Tahuatas un Fatuivas salās arhipelāga dienviddaļā un runātāju skaits lēsts ap 2700 cilvēku. 2000. gadā ar Franču Polinēzijas Asamblejas lēmumu izveidota Marķīziešu akadēmija (*Académie marquisienne*, *Tuhuna ’Eo Enata*), kuras misija ir saglabāt un bagātināt marķīziešu valodu.

## Fonoloģija

⟨Iekavās⟩ doti mūsdienu ortogrāfijā lietotie burti

Nazālais velārs rakstībā var būt attēlots ar burtkopu ⟨ng⟩.

Garie patskaņi tiek apzīmēti ar garumzīmi: ā, ē, ī, ō, ū.

## Atsauces

## Ārējās saites
Studija Kvartal 95

**Studija ''Kvartal 95*** ([[Ukraiņu valoda|ukraiņu]]: *Студія «Квартал-95»*) ir ukraiņu producēšanas kompānija un radošā apvienība, kas specializējas televīzijas šovu, filmu, seriālu un koncertprogrammu izstrādē. Tā dibināta 2003. gadā [[Ukraina|Ukrainā]]. Studija ieguvusi lielu popularitāti ar saviem humoristiskiem un satīriskiem projektiem.

Studijas līdzdibinātājs un viens no galvenajiem autoriem bija [[Volodimirs Zelenskis]], kurš vēlāk kļuva par [[Ukrainas prezidents|Ukrainas prezidentu]].

== Vēsture ==
Nosaukums *Kvartal 95* radies no [[Zaporižja]]s pilsētas rajona numura, kurā bērnībā dzīvoja tās dibinātāji. Radošā apvienība izveidojās 1990. gadu beigās kā komandas sastāvs populārajā [[Jautro un atjautīgo klubs|KVN]] (Jautro un atjautīgo klubs) humoristiskajā sacensībā. 2003. gadā tā tika oficiāli reģistrēta kā producēšanas studija.

== Populārākie projekti ==

* *Вечірній Квартал* (Vakara Kvartāls) – satīrisks šovs, kurā tiek ironizēts par politiķiem un sabiedriskajiem notikumiem.
* *Слуга народу* ([[Tautas kalps (seriāls)|Tautas kalps]]) – televīzijas seriāls par parastu skolotāju, kurš kļūst par prezidentu; Volodimirs Zelenskis tajā spēlēja galveno lomu. Seriāls kļuva ārkārtīgi populārs un netieši iedvesmoja Zelenska politisko kampaņu.
* *Рассмеши комика* (Sasmīdini komiķi) – komēdijas šovs, kurā dalībniekiem jācenšas sasmīdināt profesionālos humoristus.
* *Ліга сміху* (Smieklu līga) – humora sacensību formāts.

== Nozīme ==
Studija *Kvartal 95'' kļuva par vienu no ietekmīgākajām izklaides producentēm Ukrainā, īpaši pazīstama ar politisko satīru. Tās projekti bieži vien skāra aktuālus sociāli politiskus tematus, un to popularitāte palīdzēja veidot sabiedrisko domu.

Pēc Volodimira Zelenska ievēlēšanas par Ukrainas prezidentu 2019. gadā viņš oficiāli pameta studiju, lai izvairītos no interešu konflikta.

## Ārējās saites
Daniēls (Bībeles personāžs)

[thumbnail|upright=1.2|Daniēla attēlojums [Pīters Pauls Rubenss|Pītera Paula Rubensa gleznā]]
**Daniēls** (, *Dānīyyēʾl*, , *Daniḗl*) ir nozīmīgs Bībeles personāžs, kurš attēlots kā gudrs, dievbijīgs un uzticīgs Dievam ebreju jaunietis, kas Babilonijas trimdas laikā kļūst par augstu ierēdni svešzemju valdnieku galmos. Viņš ir centrālais tēls Vecās Derības Daniēla grāmatā, kurā atainota viņa uzticība Dievam svešā vidē, spēja izskaidrot sapņus un zīmes, kā arī pravietiski redzējumi par pasaules nākotni un Dieva valstības atklāsmi. Kristīgajā tradīcijā Daniēls tiek uzskatīts par pravieti, īpaši saistībā ar apokaliptiskajiem redzējumiem, kuros saskatīti norādījumi uz Mesijas atnākšanu. Jūdaismā viņš ir godājams kā taisns vīrs, taču Tanahā netiek klasificēts starp praviešiem. Islāmā Daniēls (*Dāniyāl*) ir atzīts pravietis, lai arī Korānā nav pieminēts, taču islāma tradīcijā par viņu saglabājušās vairākas leģendas.

Daniēla tēls ir universāls ticības, drosmes un garīgās uzticības simbols, kas ietekmējis teoloģiju, mākslu un literatūru visās trijās Ābrama reliģijās — jūdaismā, kristietībā un islāmā.

## Atsauces

## Ārējās saites