Grāfs

thumb|200px|Grāfa heraldiskais kronis
**Grāfs** () bija sākotnēji, agrajos viduslaikos, ieņemamais amats: viena no augstākajām karaļa galma amatpersonām, karaļa uzticības persona un pārstāvis kādā jomā vai reģionā; vēlāk jau mantojams tituls. Jēdziens cēlies no latīņu *comes* (pavadonis), un kā ieņemamā amata apzīmējums radies IV gs. Romas impērijā (piemēram, *comes sacrarum largitionum* — 'galvenais mantzinis').

Viduslaikos grāfs bija valsts administratīvās vienības — grāfistes, palatināta — suverēns, tiešais karaļa vasalis un pārstāvis; jaunajos laikos, grāfistēm zaudējot savu administratīvo funkciju, viens no augstākajiem muižniecības tituliem. Aristokrātijas sociālajā hierarhijā grāfi atradās pakāpi zemāk par hercogiem.

Franku karalis Kārlis II Plikpauris savā 877. gada kapitulārijā juridiski noformulēja grāfa titula pārmantojamību un grāfu politisko patstāvību. Anglijā grāfa statusa apzīmējums sākotnēji bija **Earl** (no skandināvu jārla), taču vēlāk tituls tika piemērots vispārpieņemtajam kā *Count*).

## Markgrāfs
thumb|100px|Markgrāfa heraldiskais kronis
thumb|100px|Marķīza heraldiskais kronis
**Markgrāfs** jeb **marķīzs** (, , no *march* — „pierobežas province“ + *graf*) — franku imperatora Kārļa Lielā laikā radies ieņemamais amats, kas vēlāk pārtapa par titulu: markas kā teritoriālas vienības tika dibinātas visā franku valsts robežjoslā kā nocietināti, militāri patstāvīgi apgabali markgrāfu pakļautībā. Aristokrātijas hierarhijā marķīza tituls atradās starp grāfa un hercoga tituliem. Anglijā bez marķīza kā marķizāta valdījuma suverēna, titulu bieži piešķīra hercogu vecākajiem dēliem un mantiniekiem, kamēr tie vēl nebija kļuvuši par hercogiem.

## Pfalcgrāfs

**Pfalcgrāfs** (, no *Pfalz* — „palatināts“ + „grāfs“), franku karaļvalstī — karaliskais tiesnesis; Vācu nācijas Sv. Romas impērijā — palatināta grāfs (palatināta grāfiste no parastas grāfistes atšķiras ar papildus privilēģijām un autonomu jurisdikciju: te nedarbojās karalistes likumi un tiesneši, bet gan grāfistes jurisdikcija).

## Reihsgrāfs

**Reihsgrāfs** () — Vācu nācijas Sv. Romas impērijas „valsts“ grāfs, kura suverēns (senjors) bija tikai pats imperators.

## Firstgrāfs

**Firstgrāfs** () — vācu zemju tituls no „Reichsfürst + Graf“.

## Burggrāfs

**Burggrāfs** () — imperatora, karaļa vai bīskapa iecelta amatpersona, pilsētas (*castle, burgh*) senjors. Savās zemēs iemiesoja augstāko administratīvo, tiesu un militāro varu. Ja konkrētā pilsēta bija tiešajā imperatora valdījumā, tad burggrāfs bija arī reihsgrāfs.

## Individuālie tituli
thumb|200px|Reingrāfu zemes
* **Reingrāfs** () — Reinas baseina labā krasta zemju grāfa tituls; arī **mežgrāfs** (vāc. *Wildgraf*, *Waldgrafe*, ang. *Wildgrave*, — no lat. *comites silvestres*) — Reinas-Hesenes (*Rheinhessen*) zemju Nahegau grāfu dzimtas atzara tituls. Dažkārt figurē apvienotais tituls "Wild- und Rheingrafen". Tituls vācu zemēs, parādās 1113. gadā, kad to pieņem Nahegau (*Nahegau*) grāfa Emiho VI dēls mežgrāfs Emiho VII (Emicho VII, (1103—1135).
* **Raugrāfs** ()

## Bibliogrāfija

* Conrad Schneider: Geschichte des Wild- und Rheingräflichen Hauses, Volkes und Landes auf dem Hundsrücken. 1854 (Nachdruck: Verlag Glaube und Heimat, Birkenfeld 1926)