open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Vadims Sašurins

**Vadims Sašurins** (, ; dzimis  Petrozavodskā) ir Krievijā dzimis bijušais Baltkrievijas biatlonists.

## Karjera
Ar biatlonu sācis nodarboties 1979. gadā Petrozavodskas specializētajā bērnu un jauniešu sporta skolā. 1985. gadā pārcēlies uz Baltkrieviju.

Pasaules kausa (PK) sacensībās debitēja 1989. gadā. Karjeras laikā guvis divas uzvaras PK posmos.  uzvarēja sprinta disciplīnā Estešundā, otro uzvaru izcīnīja 2000. gadā Hantimansijskā, arī sprintā.

Trīs reizes piedalījies ziemas olimpiskajās spēlēs (, , ). 1998. gadā Nagano ieguva 4. vietu stafetē, bet labāko individuālo rezultātu sasniedza 2002. gadā Soltleiksitijā, ierindojoties 9. vietā 20 km distancē.

Pasaules čempionātos (PČ) izcīnījis deviņas medaļas, tai skaitā trīs zelta. 1995. gada Pasaules čempionātā Antholcā izcīnīja bronzu stafetē. 1996. gadā Rūpoldingā ieguva savu pirmo individuālo PČ medaļu, sasniedzot 3. vietu 20 km distancē. Tajā pašā gadā kļuva par pasaules čempionu komandu sacensībās un ieguva vēl vienu bronzas medaļu stafetē. 1997. gadā izcīnīja vēl vienu zelta medaļu komandu sacensībās. 1999. gadā ieguva bronzu 20 km distancē un zeltu stafetē.  2001. gada Pasaules čempionātā Pokļukā izcīnīja divas sudraba medaļas — 20 km individuālajā distancē un stafetē.

2002. gada novembrī Sašurinam tika konstatētas pozitīvas dopinga analīzes, uzrādot nandrolona klātbūtni organismā, un viņš tika diskvalificēts uz 15 mēnešiem. Vēlāk par nepiedalīšanos antidopinga akcijā diskvalifikācija tika pagarināta līdz 24 mēnešiem. Pēc diskvalifikācijas beigām atgriezās biatlonā, taču nozīmīgus panākumus neguva. 2006. gadā noslēdza biatlonista karjeru.

## Karjeras rezultāti
### Olimpiskās spēles

### Pasaules čempionāts

## Atsauces

## Ārējās saites
Angels Anastasiadis

**Angels Anastasiadis** (; dzimis ) ir grieķu futbola treneris un bijušais futbolists. Spēlējis pussarga pozīcijā, aizvadījis 12 spēles Grieķijas futbola izlasē. Trenera karjeras laikā vadījis dažādus Grieķijas klubus, no 2004. līdz 2011. gadam bijis arī Kipras futbola izlases galvenais treneris, bet no 2018. līdz 2019. gadam — Grieķijas izlases galvenais treneris.

## Futbolista karjera
Lielāko daļu futbolista karjeras aizvadījis Saloniku klubā PAOK. 1976. gadā PAOK sastāvā kļuva par Grieķijas čempionu un vienreiz  (1974. gadā) izcīnīja arī Grieķijas kausu. 1981. gadā pārgāja uz *[[Atēnu "Panathinaikos" (futbola klubs)|Panathinaikos]]*. Tajā nospēlēja trīs sezonas, divreiz (1982, 1984) kļūstot par Grieķijas kausa ieguvēju un vienu reizi (1984) uzvarot Superlīgā un izcīnot valsts čempiontitulu. Karjeras noslēgumā pārstāvēja klubus *Korinthos* un *Diagoras*.

Grieķijas futbola izlasē debitēja  draudzības spēlē pret Kipru un savā pirmajā spēlē izcēlās ar vārtu guvumu. Kopā izlases rindās nospēlēja 12 spēles.

## Trenera karjera
Trenera karjeru sāka 1995. gadā klubā *[[Kavala F.C.|Kavala]]*. Vairākkārt vadījis Saloniku PAOK. 2003. gadā ar PAOK izcīnīja Grieķijas kausu. Bijis arī citu pazīstamu Grieķijas klubu kā *[[Atēnu "Panathinaikos" (futbola klubs)|Panathinaikos]]* un *[[Iraklis F.C.|Iraklis]]* galvenais treneris. 2004. gadā kļuva par Kipras izlases galveno treneri. Nostrādāja ar komandu līdz 2011. gadam. 

Karjeras turpinājumā strādāja ar klubiem *[[PAS Giannina]]* un *[[Platanias F.C.|Platanias]]*. 2014. gadā trešo reizi kļuva par PAOK galveno treneri. 2016. gadā neilgu laiku vadīja Larisas AEL. 2018. gada oktobrī tika apstiprināts par Grieķijas futbola izlases galveno treneri, aizvietojot atlaisto vācu speciālistu Mihaelu Skibi. 2019. gada jūlijā pēc neveiksmīgā 2020. gada Eiropas čempionāta futbolā kvalifikācijas sākuma tika atbrīvots no amata.

## Sasniegumi

### Spēlētāja karjera
**PAOK**

* Grieķijas čempionāts: 1976
* Grieķijas kauss: 1974

**Panathinaikos**

* Grieķijas čempionāts: 1984
* Grieķijas kauss: 1982, 1984

### Trenera karjera
**PAOK**

* Grieķijas kauss: 2003

## Atsauces

## Ārējās saites
Austrija 1904. gada vasaras olimpiskajās spēlēs

**[[Austrija]]** piedalījās **[[1904. gada vasaras olimpiskās spēles|1904. vasaras olimpiskajās spēlēs]]**, kas norisinājās ASV pilsētā Sentluisā no 1900. gada 1. jūlija līdz 23. novembrim. Šīs bija trešās vasaras olimpiskās spēles, kurās startēja Austrijas komanda, lai gan tā bija daļa no Austroungārijas, Ungārijas dalība tiek dalīta atsevišķi.

1904. vasaras olimpiskajās spēlēs Austriju komandu veidoja tikai viens sportists Oto Vahle, kurš startēja peldēšanā un ieguva vienu olimpisko medaļu (bronzu). 

Lai gan dažos avotos tiem minēts, ka komandas sastāvā bija arī vingrotājs Jūliuss Lenharts, kurš šajās olimpiskajās spēlēs izcīnīja trīs olimpiskās medaļas, viņš bija emigrējis uz ASV un pārstāvēja Filadelfijā bāzētu sporta klubu. Tādēļ viņa medaļa un dalība tiek pieskaitīta ASV.

## Medaļnieki

* * Skatīt arī: [[1904. gada vasaras olimpisko spēļu medaļu tabula]] un [[1904. gada vasaras olimpisko spēļu medaļnieki]]*

### Sadalījums sporta veidiem

## Dalībnieki
### Sportistu uzskaitījums
* Oto Vahle ()

### Sadalījums sporta veidiem

## Ārējas saites
* Austria at the 1904 St. Louis Summer Games
Keita un Leopolds

**Keita un Leopolds** () ir 2001. gada ASV romantiskā kinokomēdija, kuras režisors un scenārija autors ir Džeimss Mengolds. Galvenās lomas atveido Mega Raiena, Hjū Džekmens, Līevs Šreibers, Brekins Meijers, Nataša Laione, Bredlijs Vitfords un Filips Bosko. Filmas pirmizrāde notika .

Angļu hercogs Leopolds, kurš dzīvo 19. gadsimtā, nejauši tiek atsūtīts uz mūsdienu Ņujorku, kurš viņš iemīlas reklāmas speciālistē Keitā.

## Atsauces

## Ārējās saites
2019. gada Pasaules čempionāts kalnu slēpošanā

**2019. gada [[Pasaules čempionāts kalnu slēpošanā]]** notika Orē, Zviedrijā, laikposmā no 4. līdz 17. februārim. 

Ore par pasaules čempionāta norises vietu tika apstiprināta Starptautiskās Slēpošanas federācijas (FIS) kongresā Barselonā 2014. gada jūnijā. Uz čempionāta rīkošanu pretendēja arī Itālijas pilsēta Kortīna d'Ampeco. Pasaules čempionāts Orē notika trešo reizi, iepriekšējās reizes tas šajā vietā norisinājās 1954. un 2007. gadā.

Čempionātā tika sadalīti 11 medaļu komplekti. Medaļu kopvērtējumā labāko rezultātu uzrādīja Norvēģijas un Šveices sportisti — pa divām zelta un pa vienai sudraba un bronzas medaļai. Visvairāk medaļu kopā izcīnīja Austrijas kalnu slēpotāji, iegūstot 8 godalgas. 

## Medaļu ieguvēji
### Vīrieši

### Sievietes

### Jaukti

## Medaļu kopvērtējums
 Mājinieki

## Atsauces

## Ārējās saites

* Oficiālā mājaslapa
Van Helsings

**Van Helsings** () ir 2004. gada asa sižeta šausmu filma, kas balstīta uz tāda paša nosaukuma tēlu šausmu romānā "Drakula". Filmas režisors, scenārija autors un viens no producentiem ir Stīvens Sommerss. Galvenās lomas atveido Hjū Džekmens, Keita Bekinseila, Ričards Roksburgs, Deivids Venhems, Vills Kemps, Kevins O'Konors un Šūlers Henslijs. Filmas pirmizrāde notika .

Bēdīgi slavens briesmoņu mednieks Van Helsings dodas uz Transilvāniju, lai apturētu grāfu Drakulu, kurš izmanto Frankenšteina pētījumus un kādu vilkati ļauniem mērķiem.

## Atsauces

## Ārējās saites
Austrālija (filma)

**Austrālija** () ir 2008. gada vēsturiskā drāma, kuras režisors, scenārija autors un viens no producentiem ir Bazs Lurmens. Galvenās lomas atveido Hjū Džekmens, Nikola Kidmena, Deivids Venhems un Bens Mendelsons. Filmas pirmizrāde notika  Sidnejā.

Filmas sižets notiek Austrālijas ziemeļos pirms Otrā pasaules kara. Angļu aristokrāte manto fermu Austrālijā un negribīgi noslēdz līgumu ar lopkopi, lai aizsargātu savu jauno īpašumu no pārņemšanas plāna. Pārvarot grūtības abi kopā ar saimniecības kalpotājiem pārdzen 1500 lopus pārdošanai uz Dārvinu. Dažus gadus vēlāk abi piedzīvo Dārvinas bombardēšanu no Japānas bruņoto spēku puses.

## Atsauces

## Ārējās saites
Cietais tērauds

**Cietais tērauds** () ir 2011. gada ASV zinātniskās fantastikas sporta filma, kas balstīta uz Ričarda Matesona īsstāstu *Steel*. Filmas režisors un viens no producentiem ir Šons Levijs. Galvenās lomas atveido Hjū Džekmens, Dakota Gojo, Entonijs Makijs, Kevins Djūrands un Evandželīna Lilī. Filmas pirmizrāde notika  Parīzē.

Tuvākajā nākotnē populārākais sporta veids ir robotu bokss. Promouters Čārlijs, kuram īpaši neveicas, uzskata, ka novecojis robots "Atoms" var kļūt par čempionu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Petra Vlhova

**Petra Vlhova** (; dzimusi ) ir slovāku kalnu slēpotāja,  čempione slalomā un 2019. gada pasaules čempione milzu slalomā. Kopumā ieguvusi 6 medaļas Pasaules čempionātos. 2021. gada Pasaules kausa kopvērtējuma uzvarētāja. 2021. gada decembrī P. Vlhova 50. reizi izcīnīja vietu uz pjedestāla kādā no Pasaules kausa posmiem.

## Karjera
Vlhova piedalījās 2012. gada ziemas jaunatnes olimpiskajās spēlēs Insbrukā, kur izcīnīja zelta medaļu slalomā.

Pasaules kausa (PK) sacensībās debitēja . Pirmo uzvaru PK posmā izcīnīja  Orē, uzvarot slaloma disciplīnā.

Piedalījusies četrās ziemas olimpiskajās spēlēs (, , , ). 2022. gadā Pekinā izcīnīja zelta medaļu slalomā.

Pasaules čempionātos (PČ) startē kopš 2013. gada. 2017. gada Pasaules čempionātā Sanktmoricā izcīnīja sudraba medaļu komandu sacensībās. 2019. gadā Orē ieguva trīs medaļas — zeltu milzu slalomā, sudrabu kombinācijā un bronzu slalomā. Godalga milzu slalomā kļuva par vēsturiski pirmo PČ zelta medaļu Slovākijai. 2021. gada Pasaules čempionātā Kortīnā d'Ampeco ieguva divas sudraba medaļas:kombinācijā un slalomā.

2018.—2019. gada Pasaules kausa sezonā izcīnīja otro vietu kopvērtējumā, piekāpjoties tikai Mikeilai Šifrinai. P. Vlhova ieguva divas otrās vietas arī atsevišķu disciplīnu kopvērtējumos — slalomā un milzu slalomā. 2020.—2021. gada sezonā viņa kļuva par Pasaules kausa kopvērtējuma uzvarētāju.

## Karjeras rezultāti

### Olimpiskās spēles

### Pasaules čempionāts

## Atsauces

## Ārējās saites
Lenines rajons

**Lenines rajons** (, , ) ir Krimas Autonomās Republikas administratīvā iedalījuma vienība Ukrainā. Robežojas ar Kirovskes rajonu, Feodosiju un Kerču. Rajons izveidots 20. gadsimta sākumā, tas aizņem Kerčas pussalas austrumus un Arabata strēles dienvidu daļu. Ziemeļos rajons tiek apskalots ar Azovas jūru, dienvidos – ar Melno, bet austrumos ar Kerčas šaurumu. Rajona administratīvais centrs – Lenines ciems. Rajona teritorijā atrodas Opukas un Kazantipas rags.

## Ārējās saites
Harijs Gulbis

**Harijs Gulbis** (dzimis , miris ) bija latviešu rakstnieks un dramaturgs.

Harijs Gulbis dzimis Dobelē Augusta Gulbja un Ērikas Klaustiņas ģimenē. Agro bērnību pavadījis Anneniekos.

Mācījās Tumes pamatskolā, Tukuma vidusskolā un Tukuma mūzikas skolā. Viņa pirmais stāsts "Bombejas meitene" tika publicēts 1957. gadā žurnālā "Zvaigzne". 1967. gadā iestudēja viņa lugu "Viena ugunīga kļava".
Kļuva populārs ar 1968. gada lugu "Aijā žūžū, bērns kā lācis". Ir izdoti vairāki Gulbja romāni, lugas, stāsti un eseju krājumi. 1980. gadā pēc lugas "Cīrulīši" motīviem tika uzfilmēta Oļģerta Dunkera tāda paša nosaukuma filma.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Harijs Gulbis izrades.lv
Minnija Mausa

**Minnija Mausa** () jeb **Pelīte Minnija** ir animācijas filmu tēls, ko izveidoja Abs Aiverkss un Volts Disnejs. Abs Aiverkss Minniju kopā ar Mikipeli pirmo reizi uzzīmēja 1928. gadā. Komiksu sērijā *The Gleam* (publicēts 1942. gadā no 19. janvāra līdz 2. maijam), ko veidoja Merills De Mariss un Floids Gotfredsons, pirmo reizi Minnija tika nosaukta pilnā vārdā **Minerva Mausa** (), tomēr viņas pilnais vārds tiek izmantots ļoti reti.

Komiksā *Mr. Slicker and the Egg Robbers* (publicēts 1930. gadā no 22. septembra līdz 26. decembrim) iepazīstina ar viņas tēvu Markusu Mausu un vārdā nenosaukto māti, abi vecāki ir fermeri. Tajā pašā stāstā parādās Minnijas tēvoča Miltona Mausa un viņa ģimenes, kā arī viņas vecvecāku Mārvela Mausa un Matildes Mausas fotogrāfijas. Viņas vislabāk zināmie radinieki ir tēvocis Mortimers Mauss un viņas māsas dvīnes Millija un Melodija Mausas, kaut gan biezāk ir sastopama tikai Melodija. Pārsvarā Minnija ir parādīta ka Mikipeles dzīvesbiedre, tuva Deizijas Dakas draudzene un Klarabelles paziņa.

 Minnija pievienojās citiem animāciju varoņiem (tostarp Mikipelei), kas saņēmuši savu zvaigzni Holivudas Slavas alejā.

## Atsauces
Jevgeņija Radanova

**Jevgeņija Radanova** (, dzimusi ) ir bijusī Bulgārijas šorttrekiste un riteņbraucēja. Šorttreka sacensībās olimpiskajās spēlēs, pasaules čempionātos un īpaši Eiropas čempionātos viņa ir ieguvusi daudzas medaļas. Kopš 2014. gada augusta viņa ir Bulgārijas jaunatnes un sporta ministre.

## Biogrāfija
Līdz desmit gadu vecumam Radanova trenējās ātrslidošanā, pēc tam pārgāja uz šorttreku. Viņa startēja no sporta kluba *Slavia Sofia* un viņas treneri bija Ivans Pandovs un Julians Angelovs. No 1994. gada viņa piedalījās pasaules un Eiropas čempionātos. 1997. gada novembrī Radanova pirmo reizi  startēja jaunizveidotā Pasaules kausā šorttrekā. 1998.—99. gada sezonā tā sacensībās viņa ieguva savu pirmo uzvaru. Turpmākajos gados viņa regulāri sasniedza godalgotās vietas pasaules kausa kopvērtējumā un 2000.—2001. gada sezonā ieguva 500 m distances pasaules kausu. Viņa pabeidza savu karjeru pēc 2010. gada Olimpiskajām spēlēm Vankūverā.

Laikā no 2002. līdz 2004. gadam Radanova pēc trenera ieteikuma piedalījās arī treka riteņbraukšanas sacensībās. Šajā sporta veidā viņa startēja divos pasaules čempionātos (2003. gadā Štutgartē un 2004. gadā  Melburnā) un 2004. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Atēnās, kur ieguva 12. vietu.

Laika posmā no 1998. līdz 2001. gadam Radanova uzstādīja četrus pasaules rekordus. Pēdējais pasaules rekords, kas tika sasniegts 500 m šorttreka distancē, noturējās septiņus gadus. Viņa bija pirmā Bulgārijas sportiste, kas vienās olimpiskajās spēlēs ieguva divās medaļās, un pirmā, kas piedalījusies gan vasaras, gan ziemas spēlēs.

## Atsauces

## Ārējās saites
Lilija Berzinska

**Lilija Berzinska** (dzimusi **Beļakova**  Alma-Atā, Kazahstānā, mirusi ) bija latviešu rakstniece un tulkotāja, galvenokārt bērnu literatūras autore.

2011. gadā viņa Latvijas Universitātē ieguva doktora grādu teoloģijā par promocijas darbu "Māsa Marija Stefana kā Terēzes no Lizjē tēla pārņēmēja" (2011). Strādājusi par lektori Latvijas Universitātē un Rēzeknes Augstskolā.

Publicēja grāmatas bērniem "Nezināmais zvērs" (2009), "Ziloņu dārzs" (2012), "Pļavas pasakas" (2014), "Lamzaks meklē lamzaku" (2016) un "Skelets skapī" (2018). 2015. gadā klajā nāca darbs pieaugušajiem — romāns "Putnu osta", bet 2017. gadā pasaka "Pasaules centrs". Tulkoja vairākas grāmatas gan pieaugušajiem, gan bērniem no angļu un krievu valodas.

Grāmatas "Ziloņu dārzs" un "Lamzaks meklē lamzaku" nominētas Literatūras gada balvai, L. Berzinska saņēma šo balvu 2019. gadā par grāmatu "Skelets skapī".

Mirusi 2026. gada martā.

## Atsauces
Flija

thumb|Flija, kas tiek cepta izmantojot vāku, sauktu par ''sač''
**Flija** (arī ***fli*** un ***flia***) ir albāņu, arī balkānu ēdiens. Flija sastāv no vairākām kārtām, kas līdzinās *[[crêpe]]* un tiek apsmērētas ar krēmu, parasti pasniegta ar skābo krējumu.

Flijai nepieciešamas vienkāršas sastāvdaļas: milti, ūdens, sviests, jogurts un sāls. Galvenās sastāvdaļas (miltus, ūdeni un sāli) samaisa kopā, līdz tās kļūst līdzīgas pankūku mīklai. Mīklas kārtas tiek ceptas, izmantojot sfērisku metāla vāku, sauktu par *sač*.

## Atsauces
Nikola Gruevskis

**Nikola Gruevskis** (, , dzimis ) ir Ziemeļmaķedonijas politiķis, no 2006. līdz 2016. gadam bija Maķedonijas premjerministrs. No 1999. līdz 2002. gadam bija Maķedonijas finanšu ministrs. 2018. gada maijā tika notiesāts par korupciju, piespriestais sods ir divi gadi cietumā. 2018. gada novembrī aizbēga no valsts uz Ungāriju, kas piešķīra viņam politisko patvērumu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Stira

**Stira** (, ) ir upe Ukrainas ziemeļrietumos un Baltkrievijas dienvidos, Pripetes labā pieteka.

Upe sākas Volīnijas augstienē, plūst cauri Ukrainas Ļvivas, Volīnijas un Rivnes apgabaliem, tad šķērso Baltkrievijas robežu, kuras teritorijā ietek Pripetē. Stiras upes krastā atrodas Berestečko, Rožiščes, Luckas un Varašas pilsētas.

## Attēlu galerija

Зимовий Стир - panoramio.jpg|Stira ziemā
Дерев’яний міст через Стир.jpg|Tilts pār Stiru.
Rokyni Lutskyi Volynska-Styr river-view-4.jpg|


## Ārējās saites
Sarajevas bobsleja un kamaniņu trase

thumb|Sarajevas bobsleja un skeletona trase 2012. gadā

**Sarajevas bobsleja un kamaniņu trase** () ir bobsleja un kamaniņu trase, kas atrodas uz Trebeviča kalna, Sarajevā, Bosnijā un Hercegovinā. Tā uzņēma 1984. gada ziemas olimpiskās spēles.

FIL un FIBT eksperti pirms olimpiskajām spēlēm trasi raksturoja kā "drošu, ātru, tehniski interesantu trasi, kurā ir nepieciešama augsta koncentrācija un tehniskās zināšanas".

## Vēsture
thumb|Sarajevas trase 1983. gada Eiropas čempionāta laikā

Kad Sarajeva 1977. gadā ieguva tiesības rīkot 1984. gada ziemas olimpiskās spēles, sākās plāni par bobsleja un kamaniņu trases izveidošanu. Trases būvniecība sākās . Tā tika pabeigta  un trases celtniecība izmaksāja 563 miljonus Dienvidslāvijas dināru. Pirmās starptautiskās sacensības šajā trasē bija 1983. gada Eiropas čempionāts bobslejā. Pēc Olimpiskajām spēlēm līdz Dienvidslāvijas karu sākumam trasē tika rīkoti Pasaules kausa posmi. Trase tika nopietni bojāta Sarajevas aplenkuma laikā. To kā artilērijas pozīciju izmantoja Bosnijas serbu spēki.

Kara rezultātā tika iznīcinātas starta mājas un saldēšanas iekārtas. Pati trases struktūra ir lietojamā stāvoklī ar nelieliem kara bojājumiem. Trase pēckara gados tika pārklāta ar grafiti.

2014. gadā pēc trases apkārtnes atmīnēšanas operācijas sākās trases atjaunošanas darbi. Tā tika attīrīta no veģetācijas, un tika sagatavota tādā stāvoklī, lai tajā varētu aizvadīt vasaras kamaniņu treniņus. 2014. gadā trasi sāka izmantot vasaras treniņiem. Dažādu valstu, piemēram, Slovākijas, Turcijas, Polijas un Slovēnijas sportisti izmantoja Sarajevas trasi, lai gatavotos 2018. gada ziemas olimpiskajām spēlēm. Ir plāni pilnīgai trases atjaunošanai un sagatavošanai. Tika apsvērta iespēja Sarajevas trasi izmantot 2019. gada Eiropas jaunatnes ziemas olimpiādei, kas norisinājās Sarajevā, tomēr augsto izmaksu dēļ, kas būtu nepieciešamas trases atjaunošanai, tas netika īstenots un bobsleja, kamaniņu un skeletona sacensības nenotika.

## Trases raksturlielumi
thumb|Trases shēma

## Čempionāti
Lai gan trase ziemas sacensībām tika izmantota mazāk kā 10 gadus, tajā ir norisinājušās vairākas augsta līmeņa sacesības:
* 1983. gada Eiropas čempionāts bobslejā;
* 1984. gada ziemas olimpiskās spēles;
* 1985. gada Eiropas čempionāts skeletonā;
* 1987. gada Eiropas čempionāts skeletonā;
* 1988. gada Eiropas čempionāts bobslejā.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Kamaniņu sportista brauciens pa trasi 2015. gadā
Deizija Daka

**Deizija Daka** () ir animācijas tēls, ko 1940. gadā izveidoja *[[Walt Disney Animation Studios|Walt Disney Studios]]* kā Donalda Daka attiecību partneri. Deizija ir antropomorfa Pekinas pīle, ar lielām skropstām un krokotu ķermeņa apakšdaļu, kas pēc izskata atgādina svārkus. Viņa pārsvarā ir tērpusies blūzē, augstpapēžu kurpēs un ar tauriņu uz galvas. Deizija parasti izrāda spēcīgu pieķeršanos Donaldam, kaut arī viņas tēls tiek raksturots kā daudz sarežģītāks nekā viņas partneris.

Deizija pirmo reizi parādījās īsfilmā *[[Mr. Duck Steps Out]]* (1940) un dažus mēnešus vēlāk arī pievienojās Donaldam komiksos. No 1940. līdz 1954. gadam viņa parādījās vienpadsmit īsfilmās, kā arī vēlākajā *[[Mickey's Christmas Carol]]* (1983) un "Fantāzija 2000"' (1999). Visās šajās filmas Deizijai ir otrā plāna lomas, izņemot īsfilmā *[[Donald's Dilemma]]* (1947). Vairāk ekrāna laika Deizija saņēma televīzijā, regulāri parādoties animācijas seriālos *[[Quack Pack]]* (1996), *[[Mickey Mouse Works]]* (1999-2000), *[[Disney's House of Mouse]]* (2001–2003), *[[Mickey Mouse Clubhouse]]* (2006–2016) *[[Mickey Mouse (seriāls)|Mickey Mouse]]* (2013-2019) un *[[Mickey and the Roadster Racers]]* (2017- 2021). Tāpat Deizija ir parādījusies vairākās videofilmās, piemēram *[[Mickey's Once Upon a Christmas]]* (1999) and "Mikijs, Donalds, Gūfijs - trīs musketieri" (*Mickey, Donald, Goofy: The Three Musketeers*, 2004).

Deizija ir tante Eiprilai, Maijai un Džūnai, trim jaunām pīļu meitenēm, kas ir līdzīgas Tikam, Tīkam un Trikam. Deizijas draudzenes komiksos ir Klarabella un Klāra Klukste, kā arī Pelīte Minnija ir Deizijas labākā draudzene.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Deizija Daka vietnē IMDb
Nēķenu muiža

**Nēķenu muiža** () bija Vidzemes muiža, kas atradās mūsdienu Alūksnes novada Alsviķu pagasta Nēķenē. Muižas apbūves komplekss ir 19. gadsimta pirmās puses vietējas nozīmes arhitektūras piemineklis. Kompleksā ietilpst stārasta mājas klēts (1855. gads), kalpu māja (1848. gads), magazīna, vēlāk kalve (19. gadsimta vidus), klēts (19. gadsimta vidus), labības šķūnis (19. gadsimta vidus) un stallis (19. gadsimta vidus).

Mūsdienās Neķēnu muižas ēka ir atjaunota.
Royal Antwerp FC

***Royal Antwerp Football Club***, bieži saukts vienkārši ***Antwerp*** vai **RAFC**, ir Beļģijas futbola klubs no Antverpenes. Pašlaik spēlē *[[Beļģijas futbola Pro līga|Jupiler Pro League]]*, Beļģijas futbola augstākajā līgā. Mājas spēles komanda aizvada *[[Bosuilstadion]]*, kura ietilpība ir 16&nbsp;144 vietas.

Klubs tika nodibināts 1880. gadā kā *Antwerp Cricket Club*. Futbola nodaļa tika izveidota 1887. gadā ar nosaukumu *Antwerp Football Club*. Tas ir vecākais futbola klubs Beļģijā. *Royal Antwerp* futbolisti ir četras reizes izcīnījuši Beļģijas čempiontitulu, pēdējo reizi 1957. gadā. Klubs ir četras reizes ieguvis Beļģijas kausu — 1955., 1992., 2020. un 2023. gadā. 1992.—1993. gada sezonā iekļuva UEFA Kausu ieguvēju kausa finālā, kur Vemblija stadionā ar 1:3 piekāpās Itālijas klubam *[[Parma Calcio 1913|Parma]]*.

## Sasniegumi
* **[[Beļģijas futbola Pro līga|Beļģijas Pro līga]]**
** Čempioni (4): 1928–29, 1930–31, 1943–44, 1956–57
** Vicečempioni (12): 1895–96, 1899–1900, 1924–25, 1929–30, 1931–32, 1932–33, 1945–46, 1955–56, 1957–58, 1962–63, 1973–74, 1974–75
* **[[Beļģijas kauss futbolā|Beļģijas kauss]]**
** Kausa ieguvēji (4): 1954–55, 1991–92, 2019–20, 2022–23
** Finālisti (1): 1974–75
* **Beļģijas superkauss**
** Finālisti (1): 1992
* **[[UEFA Kausu ieguvēju kauss]]**
** Finālisti (1): 1992–93

## Atsauces

## Ārējās saites

* Oficiālā mājaslapa 
* Kluba profils ''soccerway.com''
Jūlija Šebešķēna

**Jūlija Šebešķēna** (; dzimusi ) ir bijusī ungāru daiļslidotāja.

## Biogrāfija
Jūlija Šebešķēna sāka slidot trīs gadu vecumā brīvdabas slidotavā. No astoņu gadu vecuma viņa strādāja kopā ar treneri Gurgenu Vardanjanu. Kad viņa bija 13 gadi, viņa pārcēlās uz Budapeštu, kur bija labāki treniņa apstākļi. Viņas treneris bija Andrāšs Sārazs.

Pieaugušo starptautiskajā līmenī Jūlija sāka uzstāties 1995. gadā. Savā debijas Eiropas čempionātā viņa ieguva 15. vietu.

1995.—1996. gada sezonu Jūlija izlaida, bet 1997. gadā ieņēma trešo vietu nacionālajā čempionātā un starptautiskajām sacensībām nekvalificējās.

1998. gada junioru pasaules čempionātā viņa ieņēma 14. vietu, 1998. gada ziemas olimpiskajās spēlēs — 15. vietu, tā paša gada pasaules čempionātā — 19. vietu. 1999. gadā Šebešķēna debitēja daiļslidošanas *[[Grand Prix]]* sacensībās un ieguva 9. vietu Pasaules junioru čempionātā.

2002. gadā Jūlija ieguva pirmo no deviņiem pēc kārtas iegūtajiem Ungārijas čempiones tituliem. Ziemas universiādē viņa bija ceturtā. 2002. gada olimpiskajās spēlēs ieguva astoto vietu.

2003. gadā pirmo reizi savā karjerā viņa kvalificējās *Grand Prix* finālam, kur ieņēma pēdējo, sesto vietu. Tajā pašā gadā viņa trešo reizi uzvarēja nacionālajā čempionātā un ieguva bronzas medaļu Eiropas čempionātā. 2004. gadā Šebešķēna uzvarēja Eiropas čempionātā un daiļslidošanas vēsturē bija pirmā Ungārijas pārstāve, kas ieguvusi Eiropas čempiones zelta medaļu. Vēlāk Pasaules čempionātā ieguva sesto vietu.

2006. gada Eiropas čempionātā viņa bija tikai 14. vietā, olimpiādē — 18. vietā un pasaules čempionātā vēl zemāk — 22. vietā. Pēc 2006.—2007. gada sezonas Jūlija atgriezās savā bijušajā trenera Gurgena Vardanjana.

2009. gadā viņa uzvarēja Ungārijas čempionātā un pēc tam Eiropas čempionātā bija astotā.

2009. gada pasaules čempionātu viņa izlaida traumas dēļ. Tāpēc, lai iegūtu ceļa zīmi 2010. gada olimpiskajām spēlēm, 2009. gada rudenī Jūlija piedalījās papildu ISU kvalifikācijas turnīrā — “Nebelhorn Trophy”, kur viņa ieņēma par 4. vietu.

Pēc 2010. gada ziemas olimpiskajām spēlēm, kurā viņa bija septiņpadsmitā, un pasaules čempionāta (15. vieta) Jūlija paziņoja par savu sportistes karjeras noslēgumu. No 2010. gada oktobra viņa strādā par treneri Debrecenā. Pati zināmākā viņas audzēkne ir daudzkārtējā Ungārijas čempione Iveta Tota.

## Sasniegumi

## Atsauces

## Ārējās saites

* Jūlijas Šebešķēnas mājas lapa.
Viohalco

***Viohalco*** (, *Viomichania Chalkou kai Alouminiou Company*) ir Grieķijas metalurģijas korporācija, kas tika dibināta 1937. gadā, pievienojās Atēnu biržai 1947. gadā un ir iekļauta *[[FTSE/Athex Large Cap]]* biržas indeksā. Uzņēmums sastāv no desmitiem dažādu uzņēmumu, kas darbojas metālu ražošanā, tērauda un alumīnija tirdzniecībā. Tās prezidents Niks Stasinopols ir viens no bagātākajiem uzņēmējiem Grieķijā.

*Viohalco* ir veikusi ievērojamus ieguldījumus Rumānijā, Bulgārijā un Apvienotajā Karalistē, un nesen ir panākusi ievērojamu vienošanos tērauda ražošanā ar ASV uzņēmumu. Starp uzņēmuma publiski izteiktajiem plāniem ir darbības attīstība Krievijā un Serbijā, kā arī energostacijas būvniecība Grieķijā līdz 2010. gada sākumam. *Viohalco* ir liela zemes īpašniece gan Grieķijā, gan Balkānos.

2013. gadā *Viohalco* pārvietoja tā galveno mītni no Atēnām uz Briseli. 2013. gada 22. novembrī tas tika iekļauts *[[Euronext]]*.

## Atsauces

## Ārējās saites
*
Denes nad Makedonija

***Denes nad Makedonija*** (,  — ‘šodiena virs Maķedonijas’) ir dziesma, kas tiek izmantota kā Ziemeļmaķedonijas valsts himna. Gan mūzika, gan vārdi sacerēti 1940. gados — mūziku 1941. gadā sakomponēja Todors Skalovskis, bet vārdus 1943. gadā uzrakstīja Vlado Maļeskis. Par Maķedonijas Sociālistiskās Republikas himnu tā kļuva . Bet pēc Maķedonijas neatkarības iegūšanas no Dienvidslāvijas SFR tā tika saglabāta par valsts himnu.
Andešs Sēdergrēns

**Hanss Andešs Sēdergrēns** (; dzimis  Sēderhamnā, Jēvleborjas lēnē, Zviedrijā) ir bijušais zviedru distanču slēpotājs, 2010. gada olimpiskais čempions stafetē, vairākkārtējs pasaules čempionāta medaļnieks.

## Karjera
Pasaules kausā debitēja 1999. gada martā. Karjeras laikā izcīnījis trīs individuālās uzvaras PK posmos. Divreiz uzvarējis Holmenkollenes slēpošanas festivālā 50 km distancē brīvajā stilā — 2006. un 2008. gadā. Trešo uzvaru guva 2009. gada februārī Valdidentro, Itālijā, 15 km distancē klasiskajā stilā. Augstāko vietu kopvērtējumā sasniedza 2007.—2008. gada sezonā, ierindojoties 7. vietā. 2005.—2006. gada sezonā izcīnīja 3. vietu distanču kausa (neskaitot sprintus) kopvērtējumā.

Piedalījies trīs ziemas olimpiskajās spēlēs (, , ). 2006. gadā Turīnā izcīnīja bronzas medaļu stafetē. 2010. gadā Vankūverā kopā ar Dānielu Rikardsonu, Jūhanu Ulsonu un Markusu Helneru kļuva par olimpisko čempionu stafetē. 2014. gada ziemas olimpiskajās spēlēs Sočos bija Zviedrijas delegācijas karognesējs atklāšanas ceremonijā.

Pasaules čempionātos ieguvis piecas medaļas — trīs sudraba un divas bronzas. 2003. gada Pasaules čempionātā izcīnīja sudrabu 50 km brīvajā stilā. 2009. gadā ieguva sudrabu 30 (15+15) km skiatlonā. Pārējie panākumi gūti stafetēs.

2015. gadā noslēdza distanču slēpotāja karjeru.

## Atsauces

## Ārējās saites
Pluto (Disnejs)

**Pluto** (), saukts arī par ***Pluto the Pup***, ir animācijas tēls, ko 1930. gadā izveidoja *[[The Walt Disney Company|Walt Disney Productions]]*. Tas ir dzeltenīgi oranžas krāsas, vidēja auguma, īsspalvas suns ar melnām ausīm. Atšķirībā no Disneja tēlu vairākuma, Pluto nav antropomofs, tam piemīt tikai atsevišķas cilvēku īpašības, piemēram, sejas mīmika. Pluto ir Mikipeles mājdzīvnieks. Kaut arī viņš ir bezšķirnes suns, viņa debija bija kā bladhaunda šķirnes sunim Mikipeles animācijas īsfilmā *[[The Chain Gang]]*. Kopā ar Mikipeli, Minniju, Donaldu, Deiziju un Sprukstu, Pluto ir viens no "Sensacionālā sešinieka" — Disneja visuma lielākajām zvaigznēm. Starp visiem sešiem tēliem, Pluto vienīgais neģērbjas kā cilvēks.

Pluto debitēja un piedalījās 24 Mikipeles īsfilmās, pirms 1937. gadā ieguva pats savas atsevišķās īsfilmas. No 1930. līdz 1953. gadam Pluto ir piedalījies 89 īsfilmās. Dažas no tām tika nominētas Amerikas Kinoakadēmijas balvai kategorijā "Labākā animācijas īsfilma", tostarp *The Pointer* (1939), *[[Squatter's Rights]]* (1946), *Pluto's Blue Note* (1947) un *[[Mickey and the Seal]]* (1948). Īsfilma *[[Lend a Paw]]* (1941) ieguva šo balvu 1942. gadā. Tādēļ, ka Pluto nerunā, viņa īsfilmas lielākoties uzsvars ir uz fizisko humoru. Tas padarīja Pluto par aizsācēju tēlu animācijā, kas pauž emocijas vairāk caur animāciju nekā caur dialogu.

Tāpat kā pārējie Pluto draugi, arī viņš kopš 1931. gada bieži ir attēlots komiksos. 1990. gadā Pluto atgriezās uz ekrāniem animācijas filmā *[[The Prince and the Pauper]]*, kā arī vairākās videofilmās. Tāpat Pluto piedalās dažādos animācijas seriālos: *[[Mickey Mouse Works]]* (1999–2000), *[[Disney's House of Mouse|House of Mouse]]* (2001–2003), *[[Mickey Mouse Clubhouse]]* (2006–2016), Mikipeles īsfilmās (2013–2019) un tām sekojošajās īsfilmās *[[The Wonderful World of Mickey Mouse]]* (2020–šobrīd). 

1998. gadā, tuvojoties Disneja autortiesību beigām uz Pluto, tika pieņemts likuma projekts, kas pagarināja autortiesības vēl uz 20 gadiem.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Pluto vietnē IMDb
VVV-Venlo

***VVV-Venlo***  ir Nīderlandes futbola klubs no Venlo. Klubs ir dibināts 1903. gadā, pašlaik spēlē *Eerste Divisie*, Nīderlandes futbola otrajā pēc līmeņa līgā. Mājas spēles aizvada *[[De Koel]]* stadionā, kura ietilpība ir 8000 vietu. Kluba futbolisti 1959. gadā kļuva par Nīderlandes (KNVB) kausa ieguvējiem. Trīs reizes klubs uzvarējis Nīderlandes Pirmajā divīzijā (*Eerste Divisie*).

## Sasniegumi
* **Pirmā divīzija** (*Eerste Divisie*)
** Čempioni (2): 1992–93, 2008–09, 2016–17
* **[[Nīderlandes kauss futbolā|KNVB kauss]]**
** Kausa ieguvēji (1): 1958–59

## Atsauces

## Ārējās saites

* Oficiālā mājaslapa  
* Kluba profils ''soccerway.com''
Štipa

**Štipa** () ir pilsēta Ziemeļmaķedonijas austrumos, Štipas pašvaldības administratīvais centrs. 2018. gadā pilsētā dzīvoja 43,7 tūkstoši iedzīvotāju. Štipa ir lielākais tekstilrūpniecības, kā arī modes industrijas centrs valstī.

## Ārējās saites
Austrija 1924. gada vasaras olimpiskajās spēlēs

**[[Austrija]]** piedalījās **[[1924. gada vasaras olimpiskās spēles|1924. gada vasaras olimpiskajās spēlēs]]**, kas notika Francijas galvaspilsētā Parīzē no 1924. gada 4. līdz 27. jūlijam. Šīs bija sestās vasaras olimpiskās spēles, kurās tā piedalījās. Iepriekšējās, 1920. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Austrijai bija liegta dalība saistībā ar Pirmo pasaules karu.

1924. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Austrijas olimpiskajā komandā bija 49 sportisti (46 vīrieši un 3 sievietes), kuri startēja 8 olimpiskajos sporta veidos. Visvairāk sportistu no Austrijas šajās vasaras olimpiskajās spēlēs startēja svarcelšanā — 15 sportisti. Pirmo reizi Austrija bija pārstāvēta svarcelšanā un boksā. Savukārt pēc 16 gadu pārtraukuma tā atkal tika pārstāvēta jāšanā.

Šajās vasaras olimpiskajās spēlēs Austrija izcīnīja 4 olimpiskās medaļas (3 sudraba un 1 bronzas medaļu). Visas medaļas tika izcīnītas svarcelšanā. Sudraba medaļas izcīnīja Andreass Štadlers, Antons Cverina un Francs Aigners, savukārt bronzas medaļu izcīnīja Leopolds Frīdrihs. 

## Medaļnieki
* * Skatīt arī: [[1924. gada vasaras olimpisko spēļu medaļu tabula]] un [[1924. gada vasaras olimpisko spēļu medaļnieki]]*

### Sadalījums sporta veidiem

## Dalībnieki
### Sportistu uzskaitījums

#### Vīrieši
* Francs Aigners ()
* Francs Andrišeks ()
* Francs Barta ()
* Heinrihs Bartošs ()
* Augusts Baumgartners ()
* Gustavs Bekers ()
* Johanns Bergmans ()
* Ričards Brunners ()
* Ērihs Coigners ()
* Antons Cverina ()
* Ludvigs Dekards ()
* Aleksanders Dekers ()
* Rūdolfs Edingers ()
* Rūperts Eidlers ()
* Antons Eihholcers ()
* Vilhelms Etcenbergers ()
* Kurts Etingers ()
* Hugo Filips ()
* Viktors Fišers ()
* Karls Freibergers ()
* Ferdinands Frībe ()
* Leopolds Frīdrihs ()
* Džozefs Gills ()
* Hermans Gluks ()
* Aloizs Gotfrīds ()
* Ādolfs Heršmans ()
* Francs Hollicers ()
* Ernsts Hūbers ()
* Ferdinands Kaindls ()
* Hanss Kantors ()
* Rūdolfs Kihnels ()
* Džozefs Lepelts ()
* Karls Meculians ()
* Francs Mileders ()
* Džozefs Penčiks ()
* Artūrs fon Pongracs ()
* Rūdolfs Rauhs ()
* Vilhelms Rosineks ()
* Francs Sakss ()
* Dagoberts fon Sekulics-Vrics ()
* Ludvigs Sesta ()
* Frīdrihs Šedls ()
* Hanss Šēlds ()
* Andreass Štadlers ()
* Leopolds Trefni ()
* Heinrihs Dīcs fon Veidenbergs ()

#### Sievietes
* Margarēte Adlere ()
* Klāra Bornete ()
* Viktorija Sēlknere ()

### Sadalījums sporta veidiem

## Atsauces
Austrija 1932. gada vasaras olimpiskajās spēlēs

**[[Austrija]]** piedalījās **[[1932. gada vasaras olimpiskās spēles|1932. gada vasaras olimpiskajās spēlēs]]**, kas norisinājās ASV pilsētā Losandželosā no 1932. gada 30. jūlija līdz 14. augustam. Šī bija astotā reize, kad Austrija piedalījās vasaras olimpiskajās spēlēs.

Austriju olimpisko komandu 1932. gada vasaras olimpiskajās spēlēs pārstāvēja 9 sportisti (7 vīrieši un 2 sievietes), kuri startēja 6 olimpiskajos sporta veidos. Olimpiskajā komandā ietilpa arī 10 dalībnieki, kuri startēja mākslas sacensībās, taču tās vairs netiek uzskatītas par oficiālu olimpisko sporta veidu līdz ar to netiek ieskaitītas.

Šajās vasaras olimpiskajās spēlēs Austrija izcīnīja 5 olimpiskās medaļas (1 zelta, 1 sudraba un 3 bronzas medaļas), ierindojoties 18. vietā pēc iegūto medaļu kopskaita. Pa divām medaļām katrā, tika izcīnīts cīņas sportā un svarcelšanā. Savukārt vienīgo zelta medaļu šajās spēlēs Austrija izcīnīja paukošanā, to paveica Ellena Preisa.

## Medaļnieki

* * Skatīt arī: [[1932. gada vasaras olimpisko spēļu medaļu tabula]] un [[1932. gada vasaras olimpisko spēļu medaļnieki]]*

### Sadalījums sporta veidiem

## Dalībnieki
### Sportistu uzskaitījums

#### Vīrieši
* Hanss Hāss ()
* Karls Hipfingers ()
* Nikolauss Hiršls ()
* Emīls Janaušs ()
* Fēlikss Rinners ()
* Hanss Rīdls ()
* Žozefs Štaudingers ()

#### Sievietes
* Ellena Preisa ()
* Magdalēne Epli-Štaudingere ()

### Sadalījums sporta veidiem

## Atsauces
Austrija 1928. gada vasaras olimpiskajās spēlēs

**[[Austrija]]** piedalījās **[[1928. gada vasaras olimpiskās spēles|1928. gada vasaras olimpiskajās spēlēs]]**, kas notika Nīderlandes galvaspilsētā Amsterdamā no 1928. gada 28. jūlija līdz 12. augustam. Šīs bija septītās vasaras olimpiskās spēles, kurās tā piedalījās.

1928. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Austriju pārstāvēja 52 sportisti (47 vīrieši un 5 sievietes), kuri startēja 12 olimpiskajos sporta veidos. Tāpat kā iepriekšējās, 1924. gada Parīzes spēlēs, visvairāk sportistu no Austrijas startēja svarcelšanā — 10 sportisti. Pirmo reizi Austrija bija pārstāvēta burāšanā un ūdenspolo. Olimpiskajā komandā ietilpa arī 21 dalībnieks, kas startēja mākslas sacensībās, taču tās vairs netiek uzskatītas par oficiālu olimpisko sporta veidu līdz ar to netiek pieskaitītas.

Austrija 1928. gada vasaras olimpiskajās spēlēs izcīnīja 3 olimpiskās medaļas (2 zelta un 1 bronzas medaļa). Abas zelta medaļas tika izcīnītas svarcelšanā un to izcīnīja Francs Andrišeks un Hanss Hāss. Šīs bija pirmās zelta medaļas Austrijai svarcelšanā. Savukārt pirmo bronzas medaļu Austrijai airēšanā izcīnīja airētāju divnieks — Leo Loserts un Viktors Flesls.

Austrijas karognesējs spēļu atklāšanas ceremonijā bija vieglatlēts Ludvigs Veseli.

## Medaļnieki
* * Skatīt arī: [[1928. gada vasaras olimpisko spēļu medaļu tabula]] un [[1928. gada vasaras olimpisko spēļu medaļnieki]]*

### Sadalījums sporta veidiem

## Dalībnieki
### Sportistu uzskaitījums

#### Vīrieši
* Francs Andrišeks ()
* Ernsts Bailons ()
* Rūdolfs Bergers ()
* Žozefs Bergers ()
* Ričards Brunners ()
* Ferijs Dusika ()
* Kurts Etingers ()
* Karls Ērdēhs ()
* Viktor Flesls ()
* Hanss Frabergers ()
* Karls Freibergers ()
* Hermans Geislers (
* Gustavs Gračegs ()
* Emīls Haladiks ()
* Antons Hangels ()
* Hanss Hāss ()
* Frics Hercls ()
* Karls Hipfingers ()
* Vilhelms Jaihs ()
* Roberts Johanni ()
* Kurts Lehrfelds ()
* Žozefs Lepelts ()
* Hūberts Lihtnekers ()
* Frics Lihšeins ()
* Hanss Lions ()
* Leo Loserts ()
* Villijs Mahu ()
* Pauls Masareks ()
* Francs Niterls ()
* Ervīns Nosigs ()
* Artūrs fon Pongracs ()
* Alfrēds Revi ()
* Hanss Rozenfelds ()
* Augusts Šāfers ()
* Karls Šēfers ()
* Hanss Šēnbaumsfelds ()
* Rūdolfs Šilbergs ()
* Ludvigs Šlangers ()
* Andreass Štadlers ()
* Žozefs Štaudingers ()
* Frics Šteiners ()
* Hanss Valds ()
* Ludvigs Veseli ()
* Augusts Vildams ()
* Artūrs Vinters ()
* Eižens Vīzbergers ()
* Žozefs Zēmans ()

#### Sievietes
* Hedija Bīnenfelde ()
* Klara Bornete ()
* Žozefīne Lauterbaha ()
* Frici Lēvi ()
* Līsla Perkausa ()

### Sadalījums sporta veidiem

## Atsauces
Sanja Damjanoviča

**Sanja Damjanoviča** (serbu:*Sanja Damjanović / Сања Дамјановић*; dzimusi ) ir Melnkalnes fiziķe, kas darbojusies elementārdaļiņu fizikas jomā. Melnkalnes Zinātnes ministre no 2016. līdz 2020. gadam.

## Biogrāfija
Pēc skolas beigšanas 1991. gadā Sanja Damjanoviča uzsāka studijas Belgradas Universitātē, ko pabeidza 1995. gadā. Maģistra darbu izstrādājusi elementārdaļiņu fizikas un gravitācijas jomā. Uzsāka darbu Melnkalnes Universitātē kā pasniedzēja palīdze (1997—1998). 1999. gadā sāka strādāt pie doktora disertācijas pie fiziķa Hansa Joahima Špehta Heidelbergas Universitātē. Temats "Elektronu pāru veidošanās svina un zelta jonu sadursmēs pie 40 AGeV" tika pētīts ar Čerenkova gredzenveida elektronu spektrometru palīdzību eksperimentā uz CERN-a Protonu supersinhrotrona. Damjanoviča aizstāvēja doktora grādu 2002. gadā ar izcilību.

2003. gadā Damjanoviča turpināja darbu CERN-ā, nodrošinot sadarbību ar Heidelbergas Universitāti un Smago jonu institūtu eksperimenta NA60 veikšanā elementārdaļiņu iegūšanai ar protonu un smago jonu kūļiem. 2006. gadā turpināja darbību CERN-ā. 2009. gadā kļuva par zinātnisko palīgu CERNA-a fundamentālo pētījumu un eksperimentālās fizikas programmās. 2007. gadā palīdzēja Melnkalnei noslēgt sadarbības līgumu ar CERN-u.

2014. gadā Damjanoviča devās uz Vāciju, Darmštati, lai piedalītos darba grupā, kas Smago jonu institūta paātrinātāju nodaļā strādāja pie radiācijas noteikšanas un diagnostikas. 2015. gadā atgriezās CERN-ā. Damjanoviča ir vairāk nekā 100 publikāciju autore zinātniskos žurnālos un konferenču materiālos.

2016. gada 28. novembrī Damjanoviča kļuva par Melnkalnes Zinātnes ministri.

## Atsauces
Pendra

**Pendra** (, *Pêndro*) ir kurdu ciems Irākas Kurdistānā, atrodas Erbīlas provincē, tuvu robežai ar Turciju, tā atrodas apmēram 15–18 km uz ziemeļiem no *Barzan*, iedzīvotāju skaits pārsniedz 2540 cilvēku.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Pendra  Oficiālā mājas lapa 
* Erbīla provincē
Leonardo Dženoni

**Leonardo Dženoni** (, dzimis ) ir Šveices hokejists, spēlē vārtsarga pozīcijā. Pašlaik (2025) Dženoni pārstāv Šveices hokeja līgas klubu EV Zug. Iepriekš Dženoni ir spēlējis Cīrihes "Lions", HC Davos un SC Bern.

Šveices hokeja izlases sastāvā ir spēlējis astoņos Pasaules čempionātos, kā arī 2018. gada ziemas olimpiskajās spēlēs un 2022. gada ziemas olimpiskajās spēlēs

## Ārējās saites
Apollonija

**Apollonija** (, ) bija antīkā pilsēta, kas atradās Ilīrijā. Mūsdienās pilsētas drupas, kas atrodas Albānijā pie Vjoses upes ir nacionālais parks un UNESCO Pasaules mantojuma saraksta pretendents.

Pilsētu 588. gadā pirms mūsu ēras dibināja sengrieķu kolonisti no Kerkīras un Korintas ilīriešu apdzīvotā apvidū. Pilsētu pieminējis Strabons, Aristotelis piesauca Apolloniju kā oligarhiskas valdīšanas paraugu. Pilsēta sevišķi uzplauka romiešu laikā, kad tā atradās pie 2. gadsimtā pirms mūsu ēras celtā ceļa *[[Via Egnatia]]* atzara. Apollonija panīka pēc 3. gadsimta, kad osta zemestrīces seku rezultātā pamazām aizsērēja. Vēlīnā antīkajā laikmetā tā tika pamesta, bet atlikušie iedzīvotāji pārcēlās uz Vļoru.

Kristietības pirmajos gadsimtos Apollonija bija bīskpa rezidences pilsēta. Mūsdienās katoļu titulārbīskapijas centrs.

Pilsētas drupu arheoloģiskā izpēte iesākās Pirmā pasaules kara laikā, kad apvidus atradās austriešu okupācijā. Starp pasaules kariem šeit darbojās franču arheologi. Izrakumi turpinās arī mūsdienās.

## Attēlu galerija

Apollonia odeon.jpg|Teātra drupas
Apollonia - Akropolis 1 Aussicht.jpg|Skats no Apollonijas akropoles
Apollonia - murailles (6).jpg|Apollonijas mūru atliekas
Arte_romana,_statua_di_magistrato,_III_secolo,_da_apollonia.JPG|Romiešu skulptūra, kas atrasta Apollonijā


## Ārējās saites

* Apollonija Albānijas tūrisma lapā
Musikverein koncertzāle

**''Musikverein'' koncertzāle** jeb **Vīnes Mūzikas biedrības koncertzāle** () ir koncertzāļu komplekss, kas atrodas Austrijas galvaspilsētas Vīnes Iekšpilsētā. Koncerzāle ir simfoniskā orķestra "Vīnes filharmoniķi" mājvieta un tradicionālā Vīnes Jaungada dienas koncerta (*Neujahrskonzert der Wiener Philharmoniker*) norises vieta.

Koncertzāle tika atklāta 1870. gadā. Zemi celtniecībai ziedoja imperators Francis Jozefs I. Ēkas celtniecības finansējumā lielu ieguldījumu deva grieķu izcelmes uzņēmējs Nikolajs Dumba. Ēkas arhitekts ir dānis Teofils Hansens. Ēka sastāv no vairākām zālēm, no kurām pazīstamākā ir 1744 sēdvietu ietilpīgā Zelta zāle (*Goldener Saal*). Ir arī Brāmsa zāle (600 vietas), Stikla zāle jeb Lielā auditorija (380 vietas) un citas, mazākas zāles.

Pirmās *Musikverein* koncertzāles ērģeles izgatavoja Frīdrihs Lādegasts no Saksijas (Lādegasts ir vairāku Vidzemes baznīcu ēģeļu autors) un tās 1872. gadā atklāja Antons Brukners. Kopš 1907. gada zālē atrodas uzņēmuma *[[Rieger Orgelbau]]* ērģeles. 1913. gada 31. martā *Musikverein* koncertzālē notika t.s. Skandālkoncerts (*Skandalkonzert*), kurā Arnolda Šēnberga vadībā tika atskaņoti Vēberna, Cemlinska, Šēnberga un Berga skaņdarbi. Koncertā netika izpildīts pieteiktais Mālera skaņdarbs, jo sašutusī publika sarīkoja nekārtības.

Vīnes Jaungada dienas koncertu parasti vada izcili diriģenti. Trīs reizes (2006. 2012. un 2016. gadā) to vadīja Mariss Jansons. Plānots, ka 2020. gadā to diriģēs Andris Nelsons.

## Attēlu galerija

Musikverein Goldener Saal.jpg|*Musikverein* Zelta zāle
Künstlerhaus Wien bei Nacht.JPG|*Musikverein* naktī
The New Years Eve Concert 2013 at The Wiener Musikverein (8336457177).jpg|Jaungada koncerts Zelta zālē
Wien DSC 3004 (1942767006).jpg|Zelta zāles interjers


## Ārējās saites

*
Augusts: Osedžas zeme

**Augusts: Osedžas zeme** () ir 2013. gada drāmas filma, kas balstīta uz Treisija Letsa tāda paša nosaukuma lugu. Filmas režisors ir Džons Velss. Galvenās lomas atveido Merila Strīpa, Džūlija Robertsa, Kriss Kūpers, Jūens Makgregors, Ebigeila Breslina, Benedikts Kamberbačs un Margo Martindeila. Filmas pirmizrāde notika  Toronto Starptautiskajā kinofestivālā. Merila Strīpa un Džūlija Robertsa par lomām filmā tika izvirzītas 86. Kinoakadēmijas balvai nominācijās "Labākā aktrise galvenajā lomā" (Strīpa) un "Labākā aktrise otrā plāna lomā" (Robertsa).

Filmā tiek parādītas Vestonu ģimenes sieviešu dzīves. Lai arī sākotnēji viņas dzīvo katra savu dzīvi, pēc ģimenes krīzes Vestonu dāmas atgriežas savās bērnības mājās pie sievietes, kas viņas uzaudzināja.

## Atsauces

## Ārējās saites
Džulī un Džūlija

**Džulī un Džūlija** () ir 2009. gada ASV drāmas filma, kuras pamatā ir Džulī Pauelas *Julie & Julia: 365 Days, 524 Recipes, 1 Tiny Apartment Kitchen* un Aleksa Prudomma grāmata *My Life in France*. Filmas režisore, scenārija autore un viena no producentiem ir Nora Efrona. Galvenās lomas atveido Merila Strīpa, Eimija Adamsa, Stenlijs Tuči, Kriss Mesina un Linda Emonda. Filmas pirmizrāde notika . Merilu Strīpu par Džūlijas Čaildas lomu nominēja 82. Kinoakadēmijas balvai kategorijā "Labākā aktrise galvenajā lomā".

Džūlijas Čaildas pirmie soļi gatavošanas mākslā savijas ar blogeres Džulī Pauelas izaicinājumu izmēģināt visas receptes, kas atrodamas Čaildas recepšu grāmatā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Sofijas izvēle

**Sofijas izvēle** () ir 1982. gada ASV drāmas filma, kuras pamatā ir Viljama Stirona tāda paša nosaukuma romāns. Filmas režisors, scenārija autors un viens no producentiem ir Alans Džejs Pakula. Galvenās lomas atveido Merila Strīpa, Kevins Klains un Pīters Maknikols. Filmas pirmizrāde notika .

Sofija ir sieviete, kura pārdzīvojusi nacistu koncentrācijas nometnes šausmas. Viņa atrod savu dzīvesprieku, pateicoties Neitanam, dzirkstošam, bet nepastāvīgam amerikāņu ebrejam, kurš ir apsēsts ar holokaustu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Supervaroņu skola

**"Supervaroņu skola"** () ir 2005. gada supervaroņu kinokomēdija, kuras režisors ir Maiks Mičels. Galvenās lomas filmā atveido Kellija Prestone, Maikls Angarano, Kurts Rasels, Daniele Panabeikere un Mērija Elizabete Vinsteda. Filmas pirmizrāde notika .

Filmas sižets notiek laikā, kad supervaroņi sabiedrībā tiek pieņemti kā īsti. Viljams Strongholds ir divu supervaroņu, Komandiera un Džetstrīmas dēls, kurš cenšas atrast līdzsvaru starp supervaroņu un parasta pusaudža dzīvēm.

## Atsauces

## Ārējās saites
Maķedonijas province

thumbnail|235px|Maķedonijas province Romas impērijā 125. gadā
**Maķedonijas province** () bija viena no Romas Republikas, vēlāk Romas impērijas provincēm. Tā oficiāli dibināta 146. gadā p.m.ē., kad Romas ģenerālis Kvints Cecīlijs Metells Maķedonietis pieveica pēdējo Senās Maķedonijas valdnieku Andrisku. Maķedonijas province bija lielākā nekā vēsturiskais Maķedonijas reģions, tajā ietilpa Epīra un Tesālija, kā arī daļa no Trāķijas, Illīrijas un Peonijas. 27. gadā p.m.ē. no Maķedonijas provinces tika atdalīta Senās Epīras un Jaunās Epīras provinces.
Džošua Džeksons

**Džošua Brounings Kārters Džeksons** (; dzimis  Vankūverā, Britu Kolumbijā, Kanādā) ir kanādiešu-amerikāņu aktieris. Zināms ar Peisija Vitera (*Pacey Witter*) lomu filmā "Dousona līcis" (*Dawson's Creek*) un Pītera Bišopa lomu seriālā "Viņpus".

## Biogrāfija
Džošua Džeksons piedzima 1978. gada 11. jūnijā Vankūverā, viņa tēvs bija amerikānis, bet māte — īriete. Filmējies vairāk nekā 30 filmās, arī televīzijā.

Viņam ir jaunāka māsa Ešlija (dzimusi 1983. gadā), kā arī divi vecāki pusbrāļi Džonatans un Laimans.  Līdz astoņu gadu vecumam viņš dzīvoja Kalifornijā, pēc tam ģimene atgriezās Kanādā, kur zēns 11 gadu vecumā nolēma kļūt par aktieri. Viņa māte Fiona, kinoprovju direktore, vēloties dēlam parādīt, ka aktiera darbs nebūt nav tik viegls, kā viņam šķiet, paņēma dēlu līdzi uz noklausīšanos, klusībā cerēdama viņu par to pārliecināt.

Taču Džošua saņēma piedāvājumu filmēties kartupeļu čipsu reklāmā — tā sākās viņa karjera televīzijā, teātrī un kino.

Atpazīstamību aktierim atnesa jaunatnei domātais seriāls "Dousona līcis" un filmas *Battle in Seattle*, *The Shadow Dancer*, *Americano*, *The Laramie Project*, *Scream 2*, *Ronnie and Julie*, *Bobby*.

Nominēts balvai *[[Genie Award]]* kategorijā "Labākais aktieris galvenajā lomā" par darbu filmā *One Week*, iegūstot šo balvu 2010. gada 12. aprīlī. Nominēts un ieguvis arī dažādas citas balvas.

## Atsauces

## Ārējās saites
Anna Torva

**Anna Torva** (, dzimusi ) ir austrāliešu aktrise, vislabāk zināma ar Olīvijas Danhemas lomu seriālā "Viņpus".

## Bērnība un jaunība
Anna Torva piedzima Melburnā, Austrālijā. Vēlāk viņas ģimene pārcēlās uz Austrālijas pilsētu Goldkostu Kvīnslendā. Annas vecāki ir Sjūzena () un Hanss () Torvi, viņas tēvs pēc izcelsmes ir igaunis. Viņai ir jaunākais brālis Dilans (). 2001. gadā ieguvusi augstāko izglītību, absolvējot Austrālijas dramatiskās mākslas Nacionālo institūtu (*National Institute of Dramatic Art*).

## Karjera
Anna Torva filmējusies vairākos austrāliešu seriālos. 2007. gadā viņa devās uz Lielbritāniju, kur drīz ieguva lomu kanāla BBC seriālā *Mistreses*.  2008. gadā Torva  ieguva FIB aģentes Olīvijas Danhemas lomu Dž. Dž. Eibramsa kārtējā projektā — teleseriālā "Viņpus". Uz šo lomu bija pretendējušas vairāk nekā trīssimt aktrises, Torva līdz tam nebija piedalījusies ievērojamos projektos, taču lomai tika apstiprināta tieši viņa. Seriāls jau no paša sākuma atradās uz slēgšanas robežas, taču kanāls vairākkārt to pagarināja uz nākamajām sezonām, bet Torva savukārt guva kritiķu atzinību par savu tēlojumu. Seriāls finišēja 2013. gada janvārī.

Atveidojusi lomas 16 filmās. Filmējusies seriālos *[[The Pacific]]*, *[[Secret City]]*, *[[Mindhunter]]* un "Pēdējais no mums".

## Personīgā dzīve
2008. gada decembrī apprecējās ar Marku Velliju (*Mark Valley*), kurš seriālā "Viņpus" atveidoja Džona Skota lomu. Viņu laulība tika šķirta 2010. gada sākumā.

## Atsauces

## Ārējās saites

* 
* AnnaTorverse.com - Anna Torv updates, news and career archive
* vk.com/AnnaTorv - About, News, Biography, Filmography, Photos, Videos and more