open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Užugostes katoļu baznīca

{
  "type": "ExternalData",
  "service": "geoshape",
  "ids": "Q16474781"
}

**Užugostes Sv. apustuļu Pētera un Pāvila baznīca** () ir Romas katoļu dievnams, kas atrodas Lietuvas dienvidos, Prienu rajona pašvaldības Užugostes ciemā.

Pirmā koka baznīca ciemā celta pirms 1495. gada. 16. gadsimta otrajā pusē nonāca reformātu rīcībā. 1649. gadā tika uzcelta jauna baznīca. 1717. gadā tika nodibināta atsevišķa draudze. 1747. gadā tika uzbūvēta jauna koka baznīca, kura 1898. gadā nodega. No 1899. līdz 1902. gadam būvinženiera Broņislava Malevska (*Bronislovas Malevskis*, 1850—1914) uzraudzībā tika uzcelta mūsdienu neogotikas stila mūra baznīca.

## Ārējās saites
Naktssveces

**Naktssveces** (*Oenothera*) ir naktssveču dzimtas ģints, kuras dabiskais izplatības areāls ir Amerikā, taču daudzas sugas ir introducētas arī citviet pasaulē, tostarp Latvijā. Ģintī ir klasificētas aptuveni 160 sugas.

## Klasifikācija
Latvijā ir sastopamas šādas naktssveču sugas:

* Divgadīgā naktssvece (*Oenothera biennis*) L.
* Sārtstublāja naktssvece (*Oenothera rubricaulis*) Kleb.

Citas sugas (nepilns saraksts):

* *Oenothera albicaulis*
* *Oenothera berlandieri*
* *Oenothera californica*
* *Oenothera cespitosa*
* *Oenothera coronopifolia*
* *Oenothera curtiflora*
* *Oenothera deltoides*
* *Oenothera elata*
* *Oenothera filipes*
* *Oenothera fruticosa*
* *Oenothera gaura*
* *Oenothera glazioviana*
* *Oenothera heterophylla*
* *Oenothera laciniata*
* *Oenothera lavandulifolia*
* *Oenothera lindheimeri*
* *Oenothera longissima*
* *Oenothera macrocarpa*
* *Oenothera odorata*
* *Oenothera organensis*
* *Oenothera parviflora*
* *Oenothera perennis*
* *Oenothera pilosella*
* *Oenothera primiveris*
* *Oenothera pubescens*
* *Oenothera rosea*
* *Oenothera serrulata*
* *Oenothera sinuosa*
* *Oenothera speciosa*
* *Oenothera suffrutescens*
* *Oenothera suffulta*
* *Oenothera tetraptera*
* *Oenothera triloba*
* *Oenothera versicolor*
* *Oenothera wolfii*
* *Oenothera xylocarpa*

## Galerija

Attēls:Oenothera albicaulis - Flickr - aspidoscelis.jpg|*Oenothera albicaulis*
Attēls:Oenothera lindheimeri 102657740.jpg|*Oenothera lindheimeri*
Attēls:Oenothera macrocarpa a1.JPG|*Oenothera macrocarpa*
Attēls:Oenothera mollissima 3.jpg|*Oenothera mollissima* 
Attēls:Oenothera stricta (d.j.b.) 02.jpg|*Oenothera stricta*


## Atsauces
Kuopio katedrāle

{
  "type": "ExternalData",
  "service": "geoshape",
  "ids": "Q2942693"
}


**Kuopio katedrāle** (, ) ir 19. gadsimta pirmajā pusē celta Somijas Evaņģēliski luteriskās baznīcas katedrāle, kas atrodas Somijas austrumos, Kuopio pilsētā. Koupio diecēzes, kas dibināta 1939. gadā, galvenā baznīca.

Katedrāles projekta autors ir zviedru arhitekts Pērs Vilhelms Palmrots (*Per Wilhelm Palmroth*, 1765—1825), kurš ir daudzu Zviedrijas un Somijas baznīcu autors. Baznīcas priekšā atrodas somu atmodas darbinieka Juhana Snellmana (*Johan Vilhelm Snellman*, 1806—1881) krūšutēls. 1843. gadā radītās altārgleznas autors ir Bernds Gūdenjelms (*Berndt Godenhjelm*, 1799—1881).


Kuopio_Cathedral.jpg
Kuopio Cathedral 2022-02-28 (2).jpg
Johannes Takanen (1886) - J. V. Snellmanin rintakuva - Snellmaninpuisto - Kuopio - 1.jpg
Kuopio_Tuomiokirkko_01.jpg
Altar_painting_of_Kuopio_cathedral_in_Finland.ojp.jpg|Altārglezna


## Ārējās saites

*
Naujoji Vilņas Jaunavas Marijas katoļu baznīca

{
  "type": "ExternalData",
  "service": "geoshape",
  "ids": "Q15712003"
}

**Naujoji Vilņas Jaunavas Marijas Miera Karalienes katoļu baznīca** () ir 21. gadsimta sākumā uzcelts Romas katoļu dievnams, kas atrodas Lietuvas galvaspilsētas Viļņas austrumos, Naujoji Vilņas rajonā. Dievkalpojumi lietuviski un poliski.

1903. gadā, kad Naujoji Vilņā atradās psihiatriskā klīnika, tajā ierīkoja kapelu. 1938. gadā, kad Viļņa atradās Polijas sastāvā, kapelas vietā tika sākta baznīcas būvniecība, kura būtu nosaukta Sv. Staņislava Kostkas vārdā. Līdz ar Otrā pasaules kara sākumu, baznīcas celtniecība apstājās. Padomju okupācijas laikā ēku izmantoja kā sporta zāli, vēlāk to iznomāja vīnu ražotnei. Pēc Lietuvas neatkarības atjaunošanas baznīcas celtniecību atsāka un 2002. gadā tā tika iesvētīta.


Naujoji Vilnia, Vilnius, Lithuania - panoramio (59).jpg
Church_of_Our_Lady_Queen_of_Peace_in_Naujoji_Vilnia_4.jpg
Church of Our Lady Queen of Peace in Naujoji Vilnia 6.jpg


## Ārējās saites
Igs Fabriss Zango

**Igs Fabriss Zango** (; dzimis  Vagadugu) ir Burkinafaso vieglatlēts, kas specializējas trīssoļlēkšanā. Viņš ir  bronzas medaļas ieguvējs, 2023. gada pasaules čempions un divkārtejs Āfrikas čempions trīssoļlēkšanā, pasaules rekordists telpās (18,07 m). Dažkārt startē arī tāllēkšanas sacensībās.

## Karjera
Starptautiskās sacensībās Zango debitēja 2013. gada Vasaras Universiādē Kazaņā un ieņēma 6. vietu. 2015. gada Universiādē Kvandžu ieguva sudraba medaļu trīssoļlēkšanā. Piedalījās arī tāllēkšanā, bet neiekļuva finālsacensībās.

Pasaules čempionātā pirmo reizi piedalījās 2015. gadā Pekinā, bet kvalifikācijā palika bez rezultāta. 2016. gada Āfrikas čempionātā Durbanā izcīnīja sudraba medaļu ar rezultātu 16,81 m. 2016. gadā debitēja vasaras olimpiskajās spēlēs Riodežaneiro, trīssoļlēkšanas kvalifikācijā aizlēca 15,99 metrus un finālā neiekļuva, ieņemot 34. vietu.

2019. gada Pasaules čempionātā Dohā laboja Āfrikas rekordu, aizlecot 17,66 metrus, un izcīnīja pirmo Burkinafaso medaļu pasaules čempionātos vieglatlētikā.

 sacensībās telpās Objērā, Francijā, aizlēca 18,07 m, labojot pasaules rekordu trīssoļlēkšanā telpās, kas pirms tam piederēja viņa trenerim Tedijam Tamgo. Viņš kļuva par pirmo pasaules rekordistu no Āfrikas lēkšanas disciplīnās. , kas norisinājās 2021. gadā Tokijā, izcīnīja bronzas medaļu ar rezultātu 17,47 m. Tā bija vēsturē pirmā Burkinafaso medaļa olimpiskajās spēlēs un tika izcīnīta valsts Neatkarības dienā — 5. augustā.

2022. gadā izcīnīja savu otro zeltu Āfrikas čempionātā. 2022. gada Pasaules čempionātā Jūdžīnā ieguva sudraba godalgu, piekāpjoties tikai Portugāles trīssoļlēcējam Pedro Pičardo. 2023. gadā Budapeštā kļuva par pirmo Burkinafaso vieglatlētu, kas izcīnījis zelta medaļu Pasaules čempionātā.

2024. gada martā Glāzgovā pirmo reizi uzvarēja Pasaules čempionātā telpās.  Parīzē ar 17,50 m tālu lēcienu ieņēma 5. vietu.

## Sasniegumi

## Atsauces

## Ārējās saites
Pavēņu pilskalns

**Pavēņu pilskalns** jeb **Lielais Elka kalns** atrodas Vidzemē, Cēsu novada Dzērbenes pagastā uz austrumiem no Kleķeriem. Vietējās nozīmes kultūras piemineklis.

Tas ir garens paugurs ar vidēji stāvām nogāzēm. Plakuma izmērs — 20 x 40 metri. Pilskalns postīts gan intensīvi aparot, gan ar Otrā pasaules kara ierakumiem. Pilskalna datējums — dzelzs laikmets.

## Ārējās saites

* Pavēņu pilskalns portālā https://www.latvijas-pilskalni.lv/
Loskatjosas nacionālais parks

{
  "type": "ExternalData",
  "service": "geoshape",
  "ids": "Q305169"
}

**Loskatjosas nacionālais dabas parks** () ir 1974. gadā izveidots nacionālais parks Kolumbijas ziemeļrietumos, Panamas pierobežā. Bioloģiskās daudzveidības dēļ tas 1994. gadā iekļauts UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā. Nacionālais parks atrodas Darjenas pārrāvuma (*Tapón del Darién*/*Darién Gap*) teritorijā un Panamas pusē tam piekļaujas Darjenas nacionālais parks. To apdraud iespējamā Panamerikas šosejas būvniecība un nelegālā mežu izciršana.

## Ārējās saites
Mateušs Nunešs

**Mateušs Luišs Nunešs** (; dzimis ) ir Portugāles futbolists, spēlē pussarga pozīcijā, pārstāv Portugāles futbola izlasi. Kopš 2023. gada Nunešs spēlē Anglijas Premjerlīgas komandā ''Manchester City''.

Iepriekš spēlējis Portugāles komandās ''Ericeirense'', ''Estoril'' un *[[Sporting CP]]*, kā arī Anglijas komandā *[[Wolverhampton Wanderers]]*.

Portugāles futbola izlases rindās debitējis 2021. gadā. Pārstāvējis izlasi 2022. gada FIFA Pasaules kausā.

## Sasniegumi
**Sporting CP**

* Portugāles Premjerlīga: 2020—21
* Taça da Liga: 2020—21, 2021—22
* Supertaça Cândido de Oliveira: 2021

**Manchester City**

* Anglijas Premjerlīga: 2023—24
* FA Community Shield: 2024
* FIFA Klubu Pasaules kauss: 2023

## Atsauces

## Ārējās saites
Rauls de Tomass

**Rauls de Tomass Gomess** (; dzimis ) ir Spānijas futbolists, spēlē uzbrucēja pozīcijā, pārstāv Spānijas futbola izlasi. Kopš 2025. gada de Tomass pārstāv Kataras Zvaigžņu līga komandu *[[Al-Wakrah SC|Al-Wakrah]]*, kas viņu īrē no *[[Rayo Vallecano]]*.

Savu karjeru sācis *[[Madrides "Real" (futbols)|Real Madrid]]* komandā, kur nevienu spēli *[[La Liga]]* turnīrā viņš neaizvadīja. Ticis izīrēts *[[Segunda Division]]* komandām ''Córdoba'', *[[Real Valladolid]]* un *[[Rayo Vallecano]]*. 2019. gadā par 20 miljoniem eiro pievienojies Portugāles komandai *[[SL Benfica]]*. Sešus mēnešus vēlāk atgriezies Spānijā, kur pievienojies *La Liga* komandai ''Espanyol''. 2022. gadā atgriezies *Rayo Vallecano*.

Spānijas futbola izlases rindās debitējis 2021. gadā.

## Sasniegumi
**Rayo Vallecano**

* Segunda División: 2017—18

**Benfica**

* Supertaça Cândido de Oliveira: 2019

**Espanyol**

* Segunda División: 2020—21

## Ārējās saites
Amelesagors

**Amelesagors** () jeb **Melesagors** () pēc Halikarnāsas Dionīsija teiktā bija Peloponēsas kara laika sengrieķu logogrāfs.

Ziņas par viņa dzīvi un darbību ir pretrunīgas. Halikarnāsas Dionīsijs uzskatīja, ka viņš nāk no Halkedonas, Tiras Maksims uzskatīja, ka no Elefsinas, bet Karistas Antigons uzskatīja viņu par atēnieti un par "Atīdas" (Atikas vēsture, uzrakstīta 3. gadsimta pr.Kr. sākumā) autoru. Viņa darbi ir gandrīz pilnībā zaudēti, izņemot dažus fragmentus, kurus ir citējuši Aleksandrijas Hesihijs, Antigons un Atēnu Apollodors.

Amelesagors, domājams, tika uzskatīts par nozīmīgu antīko autoru, jo, pēc Aleksandrijas Klementa teiktā, viņa darbus pārrakstīja un kopēja vēlākie historiogrāfi, kā, piemēram, Leontīnu Gorgijs un Naksas Eidems. Kallimahs izmantoja Amelesagora darbu savam sacerējumam "Hekala".

Iespējams, ka viņš ir tas pats Melesadors, citēts "Mitoloģiskajā bibliotēkā", kur stāstīja, ka Glauks, Mīnoja dēls, bija viens no Asklēpija augšāmceltajiem personāžiem.

## Ārējās saites
A Dictionary of Greek and Roman biography and mythology.
Herberts Heinrihs fon Blankenhāgens

**Herberts Heinrihs fon Blankenhāgens** (; 1892—1985) bija vācbaltu rakstnieks un sabiedriskais darbinieks.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1892. gada 16. (4.) janvārī Akenstakas (*Klingenberg*) muižas īpašnieka Erensta Johana Gottlība fon Blankenhāgena (1860—1917) un viņa sievas Agneses, dzimušas fon Volfas (1867—1917), ģimenē.

Mācījās Rīgas Aleksandra zēnu ģimnāzijā, tad studēja lauksaimniecību un tieslietas Tērbatas Universitātē, iestājās korporācijā Livonia. Pirmā pasaules kara laikā bija Ungurmuižas pārvaldnieks, 1919. gadā karoja landesvēra 3. jātnieku eskadronā. Pēc kara beigām kā pārvaldnieks darbojās Šķēdes, Gatartas un Vibrokas muižās.

1939. gada vācbaltiešu izceļošanas laikā pārcēlās uz okupēto Polijas daļu, dienēja Vērmahtā, pēc ievainojuma frontē strādāja par tulku un krievu valodas skolotāju Hāgenovas ģimnāzijā.

Pēc kara no 1947. gada dzīvoja Augšbavārijā, vēlāk Minhenē.
Mūža nogalē 1966. gadā publicēja atmiņu grāmatu par studiju laiku Tērbatā, 1905. gada muižu dedzināšanu, Pirmo pasaules karu, vācbaltiešu ieguldījumu Latvijas Brīvības cīņās un politiskajām pārmaiņām tā laika Latvijā un daļā Igaunijas no vācbaltiešu skatpunkta. Šī grāmata, tāpat kā Blankenhāgenu dzimtai nodotais manuskripts par bērnības atmiņām Akenstakas muižā un skolas gadiem Rīgā, ir pārtulkoti no vācu valodas un izdoti Latvijā 2018. un 2020. gadā.

Miris 1985. gada 3. novembrī Minhenē.

## Darbi

* "Atmiņas no vecās Vidzemes. Klingenberga—Rīga. 1892—1913"
* Am Rande der Weltgeschichte. Erinnerungen aus Alt-Livland ; 1913 — 1923. Goettingen: Vandenhoeck und Ruprecht, 1966. 363 Seiten
** “Pasaules vēstures malā. Atmiņas no vecās Vidzemes 1913—1923”,

## Atsauces
Ugunspuķes

**Ugunspuķes** (*Chamaenerion*) ir naktssveču dzimtas ģints. Dažreiz ugunspuķu sugas tiek klasificētas kazrožu ģintī (*Epilobium*).

Augiem ir stāvs stublājs, to ziedi parasti ir rozā līdz purpursarkani, tie ir izvietoti garā, piramidālā ķekarā stublāja galotnē. Visas sugas ir sastopamas ziemeļu puslodē un visas, izņemot šaurlapu ugunspuķi (*C. angustifolium*), ir sastopama mitros biotopos.

## Klasifikācija
Kopš 2012. gada ugunspuķu ģintī ir atzītas 12 sugas:

* *Chamaenerion angustifolium* (L.) Scop. – Eirāzija, Ziemeļamerika — šaurlapu ugunspuķe,
* *Chamaenerion conspersum* (Hausskn.) Kitam. - Himalaji, Ķīna,
* *Chamaenerion latifolium* (L.) Th.Fr. & Lange – Eirāzija, Ziemeļamerika,
* *Chamaenerion speciosum* (Decne.) Lodd. ex Steud. – Himalaji, Ķīna,
* *Chamaenerion colchicum* (Albov) Steinb. – Kaukāza reģions, Rietumāzija,
* *Chamaenerion dodonaei* (Vill.) Schur – Eirāzija,
* *Chamaenerion fleischeri* (Hochst.) Fritsch – Alpi,
* *Chamaenerion stevenii* Sosn. ex Grossh. – Kaukāza reģions, Rietumāzija.

## Atsauces
Izsalkusī pilsēta

**"Izsalkusī pilsēta"** () ir 2018. gada Jaunzēlandes un ASV zinātniskās fantastikas filma, kuras režisors ir Kristians Riverss. Filmā galvenās lomas atveido Hera Hilmara, Roberts Šīens, Hugo Vīvings, Čihe Kima, Ronans Rafterijs, Leila Džordža, Patriks Malahaids un Stīvens Langs. Filma balstīta uz Filipa Rīva tāda paša nosaukuma 2001. gada romānu.

Filmas darbība norisinās postapokaliptiskā nākotnē, kurā pilsētas pārvietojas pa pasauli, iznīcinot citas.

Filmas "Izsalkusī pilsēta" pirmizrāde notika  un to izplatīja *[[Universal Pictures]]*. Filma saņēma galvenokārt negatīvas kritiķu atsauksmes, slavējot vizuālos efektus, bet kritizējot režiju un scenāriju. Filma ir viena no visu laiku lielākajām kases ieņēmumu izgāšanām, nopelnot tikai 83,7 miljonus ASV dolāru pie 100–150 miljonu budžeta, tādējādi radot studijai aptuveni 175 miljonu dolāru zaudējumus. Tīmekļa vietnē *[[Rotten Tomatoes]]* filmai ir 26% vērtējums.

## Atsauces

## Ārējās saites
Takaši Šimura

**Takaši Šimura** (, *Shimura Takashi*; dzimis , miris ) bija japāņu kinoaktieris. Laika posmā no 1934. līdz 1981. gadam piedalījies vairāk nekā 200 filmās.

Atveidojis lomas 21 no 30 Akiras Kurosavas filmām (vairāk nekā jebkurš cits), ieskaitot galvenās lomas filmās "Piedzēries eņģelis" (*Yoidore tenshi*, 1948), "Rasomons" (1950), *[[Ikiru]]* (1952) un "Septiņi samuraji" (1954). Atveidojis arī lomas Iširo Hondas monstru filmā "Godzilla" (1954) un Masaki Kobajaši šausmu filmā *[[Kaidan]]* (1964).

## Ārējās saites
Raganzālītes

**Raganzālītes** (*Circaea*) ir naktssveču dzimtas ģints, kuras dabiskais izplatības areāls ir ziemeļu puslodes mērenajā joslā. Ģintī ir atzītas aptuveni 10 sugas un vairāki dabiski sastopami hibrīdi. Latvijā ir sastopamas trīs sugas.

## Klasifikācija
Ģintī ir klasificētas šādas sugas un dabiski sastopamie hibrīdi:

* Alpu raganzālīte (*Circaea alpina*) L.
* Lielā raganzālīte (*Circaea lutetiana*) L.
* Vidējā raganzālīte (*Circaea* × *intermedia)* Ehrh.
* *Circaea canadensis* (L.) Hill
* *Circaea cireniana* S.S.Ying
* *Circaea cordata* Royle
* *Circaea* × *decipiens* Boufford
* *Circaea* × *dubia* H.Hara
* *Circaea erubescens* Franch. & Sav.
* *Circaea glabrescens* (Pamp.) Hand.-Mazz.
* *Circaea hsuehshanensis* S.S.Ying
* *Circaea lalashanensis* S.S.Ying
* *Circaea* × *mentiens* Boufford
* *Circaea mollis* Siebold & Zucc.
* *Circaea* × *ovata* (Honda) Boufford
* *Circaea repens* Wall. ex Asch. & Magnus
* *Circaea* × *skvortsovii* Boufford
* *Circaea* × *sterilis* Boufford
* *Circaea* × *taronensis* H.Li

## Atsauces
Blankenhāgeni

thumb|200px|Blankenhāgenu dzimtas ģerbonis.

**Blankenhāgeni** () ir sena vācbaltiešu dzimta, kas Livonijā zināma kopš 16. gadsimta.

## Vēsture
Dzimta cēlusies no Simona Blankenhāgena, kurš no 1588. gada kalpoja par Pērnavas luterāņu mācītāju. 
Viņa pēcnācējs Pēteris Heinrihs Blankenhāgens (1723–1794) pārcēlās uz Rīgu un neilgi pirms nāves 1792. gadā dibināja Vidzemes Vispārderīgo un ekonomisko biedrību. Pēc viņa nāves 1794. gada augustā viņa atraitni un trīs dēlus uzņēma dižciltīgo kārtā, bet 1795. gadā ierakstīja Vidzemes bruņniecības matrikulā.

Vecākais dēls Vilhelms fon Blankenhāgens (1761–1840) bija Ādažu muižas (*Aahof*), Bukultu muižas (*Bellenhof*) un Allažu muižas (*Allasch*) īpašnieks. 1823. gadā, pateicoties Rīgas uzņēmēja Augusta Mencendorfa padomam, viņš atvēra brūzi un sāka Allažu ķimeļa ražošanu. Jaunākais dēls Pēteris Heinrihs fon Blankenhāgens (1765–1802) bija Drabešu muižas (*Drobbusch*) īpašnieks, viņa dēls Johans fon Blankenhāgens (1798–1884) pēc tēvoča nāves 1840. gadā mantoja arī Allažu muižu. Viņa vecākais dēls Heinrihs Pēteris Gotlībs fon Blankenhāgens (1827–1898) mantoja Drabešu muižu, savukārt jaunākais dēls Gotlībs Johans Oto fon Blankenhāgens (1830–1875) mantoja Allažu muižu. Viņa jaunākais dēls landrāts Oto Vilhelms Johans fon Blankenhāgens (1867–1934) kopā ar sievas Elizabetes, dzimušas Lēvisas of Menāres, palīdzību turpināja ķimeļa ražošanu „Otto fon Blankenhāgena Allažu brūzī” līdz 1920. gada zemes reformai, kad muižu ekspropriēja un Oto fon Blankenhāgens emigrēja uz Vāciju un mira 1934. gadā mira Šverīnē.

## Muižas Latvijā
Ādaži (*Neuermühlen*), Jūdaži (*Judasch*), Rāmuļi (*Ramelshof*), More (*Moritzhof*), Kniediņi (*Kaltenbrunn*), Allažu muiža ar Pulēnu pusmuižu (*Allasch mit Pullandorf*, 1780−1920), Drabešu muiža ar Kļavkalnu pusmuižu (*Drobbusch mit Klawekaln*, 1794−1920), Veismaņu muiža (*Weißenstein*, 1830−1920), Akenstaka (*Klingenberg*, 1890−1920).
Rafa Mirs

**Rafa Mirs Visente** (; dzimis ) ir Spānijas futbolists, spēlē uzbrucēja pozīcijā. Kopš 2025. gada Mirs spēlē Spānijas *[[La Liga]]* komandā *[[Elche CF|Elche]]*, kas viņu īrē no ''Sevilla''.

Iepriekš pārstāvējis Spānijas komandas ''Valencia'', ''Las Palmas'' un ''Huesca'', kā arī Anglijas komandas *[[Wolverhampton Wanderers]]* un *[[Nottingham Forest]]*.

Pārstāvot Spānijas U23 izlasi, izcīnījis sudraba medaļu 2020. gada vasaras olimpiskajās spēlēs.

## Sasniegumi
**Huesca**

* Segunda División: 2019—20

**Sevilla**

* UEFA Eiropas līga: 2022—23

**Spānijas U23 izlase**

* Vasaras olimpiskās spēles sudraba medaļa: 2020

## Ārējās saites
Olivers Torress

**Olivers Torress Munjoss** (; dzimis ) ir Spānijas futbolists, spēlē pussarga pozīcijā. Kopš 2024. gada Torress spēlē Meksikas *[[Liga MX]]* komandā *[[C.F. Monterrey|Monterrey]]*.

Iepriekš spēlējis Spānijas komandās ''Atletico Madrid'' un ''Villarreal'', kā arī Portugāles komandā ''Porto''.

Pārstāvējis dažādu vecumu Spānijas jauniešu izlases.

## Sasniegumi
**Atlético Madrid**

* La Liga: 2013—14
* Spānijas Karaļa kauss: 2012—13

**Porto**

* Portugāles Premjerlīga: 2017—18
* Supertaça Cândido de Oliveira: 2018

**Sevilla**

* UEFA Eiropas līga: 2019—20, 2022—23

## Ārējās saites
Selīms Amalāhs

**Selīms Amalāhs** (, ; dzimis ) ir Marokas futbolists, spēlē pussarga pozīcijā, pārstāv Marokas futbola izlasi. Kopš 2023. gada Amalāhs spēlē Spānijas *[[La Liga]]* komandā *[[Real Valladolid]]*.

Iepriekš pārstāvējis Beļģijas komandas ''Mouscron'', ''Tubize'' un *[[Standard Liege]]*, kā arī Spānijas komandā ''Valencia''.

Marokas futbola izlases rindās debitējis 2019. gadā. Pārstāvējis izlasi 2021. gada Āfrikas Nāciju kausā un 2022. gada FIFA Pasaules kausā.

## Ārējās saites
Hara (uzvārds)

**Hara** (japāņu: 原 vai はら) ir viens no izplatītākajiem japāņu cilmes uzvārdiem. Cilvēki ar šo uzvārdu:

* Ajumi Hara (原 歩; 1979) — japāņu futboliste;
* Hiromi Hara (原 博実; 1958) — japāņu futbolists;
* Masafumi Hara (原 正文; 1943) — japāņu futbolists;
* Nacuko Hara (原 菜摘子; 1989) — japāņu futboliste;
* Nacumi Hara (原 奈津美; 1988) — japāņu futboliste.

## Citi
* Gonsalo Hara (spāņu: *Gonzalo Jara*) — čīliešu futbolists.

## Skatīt arī
* Hāra
Kiko Femenija

**Fransisko "Kiko" Femenija Fars** (; dzimis ) ir Spānijas futbolists, spēlē labās malas aizsarga pozīcijā. Kopš 2025. gada Femenija spēlē Spānijas *[[La Liga]]* komandā *[[Getafe Club de Fútbol|Getafe]]*.

Iepriekš pārstāvējis Spānijas komandas ''Hércules'', ''Alcorcón'', ''Alavés'' un *[[Villarreal CF|Villarreal]]*, kā arī Anglijas komandu ''Watford''.

Pārstāvējis dažādu vecumu Spānijas jauniešu izlases.

## Sasniegumi
**Alavés**

* Segunda División: 2015—16

## Ārējās saites
Patriks Hermanis

**Patriks Hermanis** (; dzimis ) ir Vācijas bijušais futbolists, spēlēj pussarga pozīcijā, pārstāvējis Vācijas futbola izlasi.

Visu savu karjeru pārstāvējis Vācijas Bundeslīgas komandu *[[Borussia Mönchengladbach]]*.

Vācijas futbola izlases rindās debitējis 2015. gadā.

## Ārējās saites
Vinfreda Javi

**Vinfreda Mutile Javi** (*Winfred Mutile Yavi*; dzimusi ) ir Kenijā dzimusi Bahreinas vieglatlēte, kas specializējas 3000 metru šķēršļu skrējienā. Viņa ir  un 2023. gada pasaules čempione šajā distancē. Dažkārt startē arī citās vidējo un garo distanču skriešanas disciplīnās.

## Karjera
V. Javi ir dzimusi Kenijā, bet jau 15 gadu vecumā nomainīja pilsonību uz Bahreinu un tiesības pārstāvēt savu jauno valsti ieguva 2016. gada augustā.

Pasaules čempionātā pirmo reizi piedalījās 2017. gadā Londonā un 3000 metru šķēršļu skrējienā ar jaunu personisko rekordu (9:22,67) ieņēma 8. vietu. 2018. gada Pasaules U-20 čempionātā Tamperē šajā disciplīnā izcīnīja bronzas medaļu.Tajā pašā gadā uzvarēja Āzijas spēlēs Džakartā.

2019. gada Āzijas čempionātā Dohā izcīnīja trīs medaļas. Vispirms 1500 metru distancē ieguva bronzu, vēlāk uzvarēja 5000 metru distancē un 3000 metru šķēršļu skrējienā. Tajā pašā gadā Pasaules čempionātā, kas arī risinājās Dohā, ieņēma 4. vietu 3000 metru šķēršļu skrējienā.

Piedalījās  Tokijā šķēršļu skrējienā, kur savā priekšskrējienā uzvarēja, bet finālā ieņēma 10. vietu. 2022. gadā Jūdžīnā otrajā pasaules čempionātā pēc kārtas ieņēma ceturo vietu. 2023. gada Pasaules čempionātā Budapeštā viņa izcīnīja zelta medaļu 3000 metru šķēršļu skrējienā, sasniedzot jaunu personisko rekordu un sezonas labāko rezultātu pasaulē (8:54,29). 2023. gada Dimanta līgas finālposmā Jūdžīnā uzvarēja 3000 metru šķēršļu skrējienā ar jaunu Āzijas rekordu (8:50,66), kas ir otrais visu laiku labākais rezultāts pasaulē, atpaliekot tikai no Beatrisei Čepkoečai piederošā pasaules rekorda. 2022. gada Āzijas spēlēs, kas 2023. gada septembra beigās un oktobrī risinājās Ķīnas pilsētā Handžou, Javi uzvarēja gan 1500 m distancē, gan 3000 m šķēršļu skrējienā.

 Parīzē 3000 m šķēršļu skrējienā kļuva par čempioni ar jaunu olimpisko rekordu (8:52,76). 2025. gada Pasaules čempionātā Tokijā izcīnīja sudraba medaļu.

## Sasniegumi

## Atsauces

## Ārējās saites
Umars Sadiks

**Umars Sadiks Mesbā** (; dzimis ) ir Nigērijas futbolists, spēlē uzbrucēja pozīcijā, pārstāv Nigērijas futbola izlasi. Kopš 2026. gada Sadiks pārstāv Spānijas *[[La Liga]]* komandu *[[Valencia CF|Valencia]].*

Pārstāvējis Nigērijas U23 izlasi ar kuru izcīnījis bronzas medaļu 2016. gada vasaras olimpiskajās spēlēs. Nigērijas futbola izlases rindās debitējis 2022. gadā.

## Sasniegumi
**Almería**
* Segunda División: 2021—22

**Nigērija**
* Vasaras olimpiskās spēles bronzas medaļa: 2016

## Ārējās saites
Vējmietiņu dzimta

**Vējmietiņu dzimta** (*Lythraceae*) ir miršu rindas dzimta, kurā ir klasificētas aptuveni 30 ģintis un 620 lakstaugu, krūmu un koku sugas. Dzimta ir izplatīta visā pasaulē; lielākā daļa sugu ir atrodamas tropos, bet dažas ir sastopamas arī mērenā klimata reģionos.

Dzimtai pieder tādi nozīmīgi augi kā parastais granātābols (*Punica granatum*) un hennas koks (*Lawsonia inermis*).

Latvijā ir sastopamas tikai divas vējmietiņu dzitmas sugas: vītolu vējmietiņš (*Lythrum salicaria*) un portulaku pelcītis (*Lythrum portula*).

## Klasifikācija
Dzimtā ir klasificētas šādas ģintis:

* Vējmietiņi (*Lythrum*) L.
* *Adenaria* Kunth
* *Ammannia* L.
* *Capuronia* Lourteig
* *Cuphea* P.Browne
* *Decodon* J.F.Gmel.
* *Didiplis* Raf.
* *Diplusodon* Pohl
* *Duabanga* Buch.-Ham.
* *Galpinia* N.E.Br.
* *Ginoria* Jacq.
* *Gyrosphragma* T.B.Cavalc. & Facco
* *Heimia* Link
* *Koehneria* S.A.Graham, Tobe & Baas
* *Lafoensia* Vand.
* *Lagerstroemia* L.
* *Lawsonia* L.
* *Lourtella* S.A.Graham, Baas & Tobe
* *Pehria* Sprague
* *Pemphis* J.R.Forst. & G.Forst.
* *Physocalymma* Pohl
* *Pleurophora* D.Don
* *Punica* L.
* *Rotala* L.
* *Sonneratia* L.f.
* *Tetrataxis* Hook.f.
* *Trapa* L.
* *Woodfordia* Salisb.

## Galerija

Attēls:Adenaria floribuna (9544177624).jpg|*Adenaria floribuna*
Attēls:Cuphea-hyssopifolia.jpg|*Cuphea hyssopifolia*
Attēls:Lafoensia pacari (1).jpg|*Lafoensia pacari* 
Attēls:Lythrum salicaria 166550395.jpg|*Lythrum salicaria*
Attēls:Sonneratia alba 06375.jpg|*Sonneratia alba*


## Atsauces
Turku katedrāle

{
  "type": "ExternalData",
  "service": "geoshape",
  "ids": "Q1187606"
}


**Turku katedrāle** (, ) ir 12. gadsimta beigās celta Somijas Evaņģēliski luteriskās baznīcas katedrāle, kas atrodas Somijas dienvidrietumos, Turku pilsētā. Tā ir 12. gadsimtā nodibinātās Turku arhidiecēzes galvenā baznīca un visas Somijas Evaņģēliski luteriskās baznīcas "mātes baznīca".

Katedrāle sākotnēji bija celta no koka, bet 13. gadsimta beigās tika uzbūvēta jauna mūra celtne un veltīta Jaunavai Marijai un kristietības ieviesējam Somijā Upsālas Heinriham. 1300. gadā tā kļuva par Turku bīskapa sēdekli un galveno katedrāli Somijā. Ievērojami paplašināta 14. un 15. gadsimtā, kā būvmateriālu lielākoties izmantojot ķieģelus.

Smagi cietusi 1827. gada Lielajā Turku ugunsgrākā, bet atjaunota, to pārbūvējot. Atjaunotās katedrāles altāra un kanceles autors ir Kārlis Ludvigs Engels (*Carl Ludvig Engel*, 177 1840), bet fresku autors — Roberts Vilhelms Ekmanis (*Robert Wilhelm Ekman*, 1808—1873). Katedrāles galvenās ērģeles 1908. gadā izgatavoja uzņēmums *Veikko Virtanen Oy*.

Katedrālē apglabāti vairāki ievērojami Zviedrijas un Somijas cilvēki, to skaitā Zviedrijas karaliene Karīna Monsdotera (*Karin Månsdotter*, 1550—1612) un Zviedrijas princese Sidrida Vāsa (*Sigrid Eriksdotter Vasa*, 1566—1633).


Turku_Cathedral_profile.jpg
Turku_cathedral_26-Dec-2004.jpg
Langhaus_und_Chor_Dom_Turku.jpg
Altar in Turku Cathedral.jpg
Turku Cathedral Organ.jpg


## Ārējās saites

*
Raganu klintis

**Raganu klintis** ir aizsargājams ģeoloģisks un ģeomorfoloģisks dabas piemineklis Smiltenes novada Apē un Apes pagastā, Vadavas upes kreisajā krastā.

Tas ir augšējā devona Frānas stāva Amatas svītas smilšakmeņu atsegums. Atsegumu veido 2 kraujas līdz 10 metru augstumā, 5 atsevišķi avoti un vairākas avotainas vietas, kā arī 4 nišas, kopā apmēram 440 metru garumā. Raganu klintis ir populārs tūrisma objekts, bet avoti tiek izmantoti ūdens ņemšanai.

## Ārējās saites

* Dabas aizsardzības pārvalde. Raganu klintis
Alantas sinagoga

{
  "type": "ExternalData",
  "service": "geoshape",
  "ids": "Q9349979"
}

**Alantas sinagoga** () ir kopš 1941. gada nefunkcionējoša 19. gadsimta vidū celta sinagoga, kas atrodas Lietuvas austrumos, Utenas apriņķa Molētu rajona pašvaldības Alantas miestā. Sinagoga ir reģiona nozīmes Lietuvas valsts kultūras piemineklis (unikālais kods — 35283).

Pēc Otrā pasaules kara celtne izmantota kā graudu noliktava. Pēc Lietuvas neatkarības atjaunošanas celtne tika atdota Lietuvas ebreju kopienai. Kopš 2020. gada notiek ēkas restaurācijas darbi.

## Ārējās saites

* Ieraksts Lietuvas kultūras vērtību reģistrā
Šerika Džeksone

**Šerika Džeksone** (; dzimusi ) ir Jamaikas vieglatlēte, startē sprinta distancēs. Viņa ir četrkārtēja Pasaules čempione un visu laiku otrā ātrākā rezultāta īpašniece 200 m distancē (21,41 sekunde).

Sākotnēji specializējusies 400 m distancē, kur ieguva bronzas medaļas 2016. gada olimpiskajās spēlēs un divos Pasaules čempionātos. 2021. gadā pārgājusi uz īsā sprinta distancēm, 2020. gada olimpiskajās spēlēs, kas notika 2021. gadā Tokijā, izcīnīja bronzu 100 m distancē, kā arī zelta un bronzas medaļas stafetēs. Bijusi vēl vairāku citu lielo sacensību medaļu īpašniece Jamaikas izlases stafetes komandās.

2023. gada Pasaules čempionātā Budapeštā Š. Džeksone kļuva par čempioni 200 m distancē, uzrādot čempionātu rekordu un visu laiku otro ātrāko rezultātu 200 m distancē (21,41 sekunde), bet 100 m un 4x100 m stafetē ieguva sudrabu, tādējādi saņemot medaļas visās distancēs, kurās startēja.

2025. gada Pasaules čempionātā Tokijā ieguva bronzas medaļu 200 m distancē.

## Atsauces

## Ārējās saites
Samora

**Samora** (, ) ir pilsēta Spānijas ziemeļrietumos, Kastīlijā un Leonā. Tas ir Samoras provinces administratīvais centrs. 2022. gadā pilsētā dzīvoja 59,5 tūkstoši iedzīvotāju. Cauri Samorai plūst Dvero upe. Pilsētā ir 24 romānikas stila baznīcas, tāpēc Samoru mēdz dēvēt par “Romānikas mākslas muzeju”.

## Atsauces

## Ārējās saites
Samora (nozīmju atdalīšana)

**Samora** () var būt:
* Samora — pilsēta Spānijā;
* Rikardo Samora (*Ricardo Zamora*; 1901—1978) — spāņu futbolists;
* Ivans Samorano (*Iván Zamorano*; 1967) — Čīles futbolists.
Sinopa

**Sinopa** (), vēsturiski **Sinope** (, *Sinṓpē*), ir pilsēta Turcijas ziemeļos, Sinopas ila administratīvais centrs. 2022. gadā pilsētā dzīvoja 57,4 tūkstoši iedzīvotāju. Tā ir ostas pilsēta Melnās jūras krastā. Pilsēta atrodas uz Boztepes pussalas, kuru mazs zemesšaurums savieno ar pārējo kontinentu.

Saskaņā ar leģendu, Sinopi dibināja amazones, kas to nosauca savas pirmās karalienes Sinovas vārdā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Aligatori

**Aligatori** (*Alligator*) ir aligatoru dzimtas ģints. Tajā ietilpst 2 mūsdienās dzīvojošas sugas un vairākas izmirušas sugas. Abas sugas dzīvo līdzenās, purvainās un ar ezeriem bagātās vietās. Misisipi aligators (Amerikas aligators) sastopams Amerikas Savienotajās Valstīs piekrastes teritorijā no Ziemeļkarolīnas līdz Teksasai, savukārt Ķīnas aligators sastopams nelielā teritorijā Ķīnā, Jandzi upes lejtecē. Atšķirībā no krokodiliem, aligatoriem ir platāks purns, tiem ir arī dobjāks rūciens.

Misisipi aligatori nemēdz būt garāki par 3,7 metriem, vidēji tie ir 2,7 metrus gari. Agrāk, kad cilvēku darbība tiem netraucēja, tie mēdza izaugt garāki par 5 metriem. To masa ir aptuveni 110 kg. Parasti mātītes ir mazliet īsākas par tēviņiem, toties tās ir resnākas. Ķīnas aligatori ir mazāki par Misisipi aligatoriem. Tie mēdz izaugt no 1,5 līdz 1,8 metriem gari. Aligatori dzīvo aptuveni 50 gadus.

## Klasifikācija
* 
**  (arī Amerikas aligators)
** 
** †*[[Alligator hailensis]]*
** †*[[Alligator mcgrewi]]*
** †*[[Alligator mefferdi]]*
** †*[[Alligator munensis]]*
** †*[[Alligator olseni]]*
** †*[[Alligator prenasalis]]*
** †*[[Alligator thomsoni]]*

† — izmirusi suga

## Ārējās saites
Oulu katedrāle

{
  "type": "ExternalData",
  "service": "geoshape",
  "ids": "Q201935"
}


**Oulu katedrāle** (, ) ir 18. gadsimtā celta Somijas Evaņģēliski luteriskās baznīcas katedrāle, kas atrodas Somijas rietumos, Oulu pilsētā. 1851. gadā dibinātās Oulu diecēzes galvenā baznīca.

Baznīca uzcelta 1777. gadā un veltīta Zviedrijas karaļa Gustava III sievas Sofijas Magdalēnas vārdā. Baznīcas koka daļas gāja bojā ugusngrēkā 1822. gadā. Baznīcu, izmantojot mūra sienas, atjaunoja pēc Kārļa Ludvika Engela (*Carl Ludvig Engel*, 1778 – 1840) projekta. Atjaunošanas darbus pabeidza 1832. gadā, bet 1845. gadā tika pabeigta torņa celtniecība. 1900. gadā baznīca kļuva par katedrāli, kad diecēzes centrs tika pārcelts no Kuopio.


Interior_of_Oulu_Cathedral_20180528.jpg
Oulu_Cathedral_-_Oulun_tuomiokirkko_C_IMG_2795.JPG
Oulu Cathedral - Alttaritaulu R W Ekman (1859) C IMG 2804.JPG
Interior of Oulu Cathedral C IMG 2808.JPG


## Ārējās saites

*
Sedas purvs

**Sedas purvs** ir 1999. gadā izveidots dabas liegums Ziemeļvidzemes zemienes Sedas līdzenumā, Valmieras un Valkas novados Ziemeļvidzemes biosfēras rezervāta teritorijā. Lielākā daļa no lieguma ietilpst Jērcēnu pagastā. Dabas liegums izveidots agrākās kūdras ieguves vietās, tagad šeit izveidojies izcils biotops ūdensputnu ligzdošanai. Starptautiskā putniem nozīmīgā vieta.

## Ārējās saites

* Sedas purvs, Dabas aizsardzības pārvalde
* Sedas purvs, BirdLife International
Aditya-L1

***Aditya-L1*** ir Indijas Saules izpētes kosmiskais aparāts. Zondes izgatavošanu un palaišanu nodrošināja Indijas kosmosa pētījumu organizācija (*ISRO*). Zonde tika palaista . To ievadīja aptuveni 1,5 miljonu kilometru attālumā no Zemes halo orbītā ap Zemes un Saules Lagranža punktu L1, kur tā novēro Saules atmosfēru, saules magnētiskās vētras un to ietekmi uz vidi ap Zemi.

## Lidojuma gaita
*Aditya-L1* tika palaista  06:20 *[[UTC]]* ar nesējraķeti *[[PSLV-XL]]* (lidojums *C57*) no Satiša Dhavana kosmosa centra starta laukuma Šriharikotā. Sākotnēji kosmiskais aparāts tika ievadīts eliptiskā orbītā ap Zemi

Kosmiskais aparāts veica četrus orbitālos manevrus Zemes tuvumā, pirms to novirzīja pārejas trajektorijā uz Lagranža punktu L1.
2024. gada 6. janvārī *Aditya-L1* iegāja halo orbītā ap Zemes un Saules Lagranža punktu L1.

## Ārējās saites
* ADITYA-L1 ISRO
* Aditya-L1 Gunter's Space Page
Pantellerija

**Pantellerija** (, ) ir Itālijai piederoša vulkāniskas izcelsmes sala Vidusjūrā, Sicīlijas šaurumā. Administratīvi ietilpst Sicīlijas autonomā reģiona Trapāni pašvaldību konsorcijā, kur veido atsevišķu municipalitāti ar 7,3 tūkstošiem iedzīvotāju.

## Ģeogrāfija
Sala atrodas 100 km no tuvākā Sicīlijas krasta un tikai 70 km no tuvākā Tunisijas krasta. Sala vulkāniski aktīva, tajā atrodami karstie avoti un fumarolas. Pēdējais reģistrētais izvirdums noticis 1891. gadā jūrā salas ziemeļrietumu piekrastē, bet uz sauszemes — pirms 4000—5000 gadiem. Daļa salas iekļauta 2016. gadā dibinātā Pantellerijas nacionālā parka teritorijā.

## Vēsture
Sala apdzīvota kopš neolīta. Senākā apmetne no bronzas laikmeta datēta ar 22.—15. gadsimtu p.m.ē. Arheoloģiskajos izrakumos atrasti daudzi priekšmeti no Mikēnām un Senās Ēģiptes, kas liecina par intensīvu tirdzniecību.

Mūsdienu apdzīvojums izsekojas no feniķiešu kolonijas, kas grieķiem bija zināma kā **Kosira** (), no kurienes cēlies romiešu nosaukums **Kosura** () un arābu **Kausira** (). Vēlākos laikos sala piederējusi pūniešiem, Romai un Bizantijai, kuras laikā salas iedzīvotāji pievērsti kristietībai un tajā uzcelts Patelarejas klosteris (), no kā cēlies salas mūsdienu nosaukums.

Vēlākos laikos sala atradusies Sicīlijas pakļautībā līdz tās iekļaušanai Itālijā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Vējmietiņi

**Vējmietiņi** (*Lythrum*) ir vējmietiņu dzimtas ģints, kuras dabiskais izplatības areāls ir mērenajā ziemeļu puslodē līdz subtropiskajai joslai. Tajā ir klasificētas 39 sugas, no kurām divas ir sastopamas Latvijā.

## Klasifikācija
Ģintī ir klasificētas sugas:

* Portulaku pelcītis (*Lythrum portula,* sinonīms *Peplis portula*) (L.) D.A.Webb
* Vītolu vējmietiņš (*Lythrum salicaria*) L.
* *Lythrum acutangulum* Lag.
* *Lythrum alatum* Pursh
* *Lythrum album* Kunth
* *Lythrum americanum* Mill.
* *Lythrum anatolicum* Leblebici & Seçmen
* *Lythrum baeticum* Gonz.Albo
* *Lythrum borysthenicum* (M.Bieb. ex Schrank) Litv.
* *Lythrum bryantii* Brandegee
* *Lythrum californicum* Torr. & A.Gray
* *Lythrum curtissii* Fernald
* *Lythrum flagellare* Shuttlew. ex Chapm.
* *Lythrum flexuosum* Lag.
* *Lythrum gracile* Benth.
* *Lythrum hyrcanicum* (Sosn.) ined.
* *Lythrum hyssopifolia* L.
* *Lythrum intermedium* Fisch. ex Colla
* *Lythrum junceum* Banks & Sol.
* *Lythrum komarovii* Murav.
* *Lythrum lineare* L.
* *Lythrum linifolium* Kar. & Kir.
* *Lythrum lydiae* Sytin
* *Lythrum maritimum* Kunth
* *Lythrum nanum* Kar. & Kir.
* *Lythrum netofa* Vered, Mazar & Gazaix
* *Lythrum ovalifolium* (A.Gray) Shuttlew. ex Koehne
* *Lythrum paradoxum* Koehne
* *Lythrum rotundifolium* Hochst. ex A.Rich.
* *Lythrum schelkovnikovii* Sosn.
* *Lythrum silenoides* Boiss. & Noë
* *Lythrum theodori* Sosn.
* *Lythrum thesioides* M.Bieb.
* *Lythrum thymifolia* L.
* *Lythrum tribracteatum* Salzm. ex Spreng.
* *Lythrum virgatum* L.
* *Lythrum volgense* D.A.Webb
* *Lythrum vulneraria* Aiton ex Schrank
* *Lythrum wilsonii* Hewson

## Atsauces
Čiribiketes nacionālais parks

{
  "type": "ExternalData",
  "service": "geoshape",
  "ids": "Q2603196"
}

**Čiribiketes nacionālais dabas parks** () ir 1989. gadā izveidots nacionālais parks Kolumbijas dienvidos. Parka teritorija paplašināta 2013. un 2018. gadā. 2023. gadā Čiribiketes nacionālais parks bija lielākā mitro tropu mežu īpaši aizsargājamā dabas teritorija pasaulē. Bez ievērojamas bioloģiskās daudzveidības teritorijā atrodami petroglifi, kuri radīti sākot no 20 000 gadiem p.m.ē. 2018. gadā Čiribiketes nacionālais parks iekļauts UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā.


Parque Nacional Natural Serranía de Chiribiquete.jpg
Chiribiquete petroglyph 1.jpg
Chiribiquete petroglyph 2.jpg


## Ārējās saites
*
Guna Lidzjao

**Guna Lidzjao** (; dzimusi  Šidzjadžuanā, Hebei) ir Ķīnas vieglatlēte, startē lodes grūšanas sacensībās, 2020. gada olimpisko spēļu uzvarētāja un divkārtēja pasaules čempione. Kopā Pasaules čempionātos izcīnījusi astoņas medaļas.

## Karjera
Pašmāju 2008. gada olimpiskajās spēlēs Pekinā viņa palika 5. vietā. 2009. gada Pasaules čempionātā viņa izcīnīja bronzas medaļu. 2012. gada olimpiskajās spēlēs Guna Lidzjao uzrādīja ceturto rezultātu, tomēr, pateicoties tam, ka labāko rezultātu uzrādījušās Nadzejas Astapčukas no Baltkrievijas dopinga tests deva pozitīvu rezultātu, Ķīnas sportiste ieguva bronzas medaļu. Vēlāk tika diskvalificēta arī Krievijas sportiste Jevgēņija Kolodko, kas bija ieguusi sudraba medaļu, un Guna Lidzjao pacēlās uz otro pozīciju.

Viņa uzvarēja 2017. gada Pasaules čempionātā Londonā, bet 2019. gada čempionātā, kas norisinājās Kataras galvaspilsētā Dohā, kļuva par divkārtēju pasaules čempioni.

2020. gada olimpiskajās spēlēs, kas notika 2021. gadā Tokijā, Guna Lidzjao izcīnīja zeltu ar personisko rekordu 20,58 m, tuvāko sekotāju apsteidzot par 79 centimetriem.

2022. gada Pasaules čempionātā viņa ieņēma otro vietu ar rezultātu 20,39 m, bet 2023. gada Pasaules čempionātā izcīnīja bronzas medaļu, kas bija viņas astotā medaļa astoņos Pasaules čempionātos, kas ir rekords starp vieglatlētiem, apsteidzot Kenijas gargabalnieku Ezekielu Kemboi.

## Atsauces

## Ārējās saites
Papiles katoļu baznīca

{
  "type": "ExternalData",
  "service": "geoshape",
  "ids": "Q16468757"
}

**Papiles Bezvainīgās Sv. Jaunavas Marijas baznīca** () ir Romas katoļu dievnams, kas atrodas Lietuvas ziemeļos, Panevēžas apriņķa Biržu rajona pašvaldības Papiles miestā.

Pirmā Papiles baznīca rakstos minēta 1553. gadā. 1758. gadā Papilē tika nodibināta draudze. 1764. gadā baznīca tika pārbūvēta. No 1764. līdz 1832. gadam pie baznīcas darbojās regulāro kanoniķu klosteris. 19. gadsimtā baznīca vairākkārt remontēta. Pirms Pirmā pasaules kara tika sagādāti materiāli jaunas baznīcas celtniecībai. Jauno baznīcu uzcēla no 1927. līdz 1936. gadam pēc Feliksa Vizbara (*Feliksas Vizbaras*, 1880—1966) projekta. Baznīca celta neoromānikas stilā ar modernisma iezīmēm. Baznīca cieta 1944. gadā Otrā pasaules kara laikā, pēc kara atjaunota.


Papilio_katalikų_bažnyčia.JPG


## Ārējās saites
Aršads Nadīms

**Aršads Nadīms** (; dzimis ) ir Pakistānas vieglatlēts, startē šķēpa mešanas sacensībās. Viņš ir 2024. gada vasaras olimpisko spēļu čempions, kā arī 2023. gada Pasaules čempionāta sudraba medaļas ieguvējs un 2022. gada Nāciju Sadraudzības spēļu čempions.

## Karjera
2018. gada Āzijas spēlēs Džakartā izcīnīja bronzas medaļu ar 80,75 metrus tālu metienu. 2019. gadā pirmo reizi startēja Pasaules čempionātā kā vienīgais Pakistānas pārstāvis. Kvalifikācijā laboja nacionālo rekordu, aizmetot šķēpu 81,52 metrus tālu, bet finālsacensībām nekvalificējās un ieņēma 16. vietu. 2019. gada decembrī uzvarēja Dienvidāzijas spēlēs, kārtējo reizi labojot personisko un savas valsts rekordu (86,29 m).

, kas norisinājās 2021. gada augustā Tokijā, iekļuva finālā un ieņēma 5. vietu ar rezultātu 84,62 m. Arī 2022. gada Pasaules čempionātā Jūdžīnā ieguva 5. vietu. 2022. gada Nāciju Sadraudzības spēlēs Birmingemā kļuva par sacensību uzvarētāju, pirmo reizi raidot šķēpu tālāk par 90 metriem. Ar rezultātu 90,18 m viņš laboja sacensību rekordu un kļuva par pirmo šķēpa metēju no Dienvidāzijas reģiona, kas metis tālāk par 90 metriem.

2023. gada Pasaules čempionātā Budapeštā izcīnīja sudraba medaļu ar 87,82 metrus tālu metienu, piekāpjoties tikai Indijas šķēpmetējam Nīradžam Čopram. Tā bija pirmā Pakistānas medaļa vēsturē pasaules čempionātā vieglatlētikā.

2024. gada olimpiskajās spēlēs Parīzē A. Nadīms kļuva par čempionu ar jaunu olimpisko rekordu 92,97 metri, kas ir arī personiskais un nacionālais rekords. Šī bija pirmā zelta medaļa Pakistānai olimpiskajās spēlēs, kas izcīnīta vieglatlētikā un vispār pirmā kopš 1984. gada olimpiskajām spēlēm.

## Sasniegumi

## Atsauces

## Ārējās saites
2026. gada FIFA Pasaules kausa kvalifikācija — OFC zona

**[[2026. gada FIFA Pasaules kauss|2026. gada FIFA Pasaules kausa]] OFC zonas [[2026. gada FIFA Pasaules kausa kvalifikācija|kvalifikācija]]** bija atlases sacensības Okeānijas Futbola konfederācijas (OFC) izlasēm FIFA Pasaules kausa finālturnīram. Šī bija pirmā FIFA Pasaules kausa kvalifikācija, kur vismaz vienai komandai bija garantēta vieta finālturnīrā. Kvalifikācijā piedalīsies visas 11 OFC dalībvalstis.

## Izloze
Kvalifikācijā piedalījās visas OFC konfederācijas komandas. Komandas, balstoties uz FIFA reitingu 2024. gada jūlijā, tika sadalītas 4 grozos - 3 grozi otrās kārtas izlozei (ieskaitot vietu pirmās kārtas uzvarētajam) un viens grozs ar pirmās kārtas dalībniecēm.

## Formāts
# kārta - 4 zemākā ranga komandas izspēlēja izslēgšanas spēļu turnīru, kura uzvarētājs kvalificējās 2. kārtai
# kārta - pirmās kārtas uzvarētājs un atlikušās 7 komandas tika sadalītas divās grupās pa četrām komandām katrā. Pēc viena apļa grupu turnīra izspēlēšanas - katras grupas divas labākās komandas kvalificējās trešajai kārtai.
# kārta - četras labākās komandas tika ielozētas divos pāros un izspēlēja izslēgšanas turnīru, kura uzvarētājs kvalificējās finālturnīram, bet otrās vietas ieguvējs - starpkonfederāciju izslēgšanas spēlēm

## 1. kārta
Pirmās kārtas kvalifikācijas izloze notika 2024. gada jūlijā, visas pirmās kārtas spēles tika aizvadītas Samoa.

----

## 2. kārta
Otrās kārtas spēles notika 2024. gadā - no 10. oktobra līdz 18. novembrim. Spēles tika aizvadītas - Jaunzēlandē, Papua-Jaungvinejā un Vanuatu.
### A grupa

----

----

### B grupa

----

----

## 3. kārta
Trešās kārtas spēles tika aizvadītas 2025. gada martā.

----

## Atsauces
Kuka Salu futbola izlase

**Kuka Salu futbola izlase** ir nacionālā futbola komanda, kas pārstāv Kuka Salas starptautiskās futbola sacensībās. Kuka Salu futbola izlasi pārvalda Kuka Salu futbola asociācija.

## Pasaules kausā
* 1930—1994 — *Nepiedalījās*
* 1998—2018 — *Nekvalificējās*
* 2022 — *Izstājās*
* 2026 — Nekvalificējās

## Okeānijas Nāciju kausā
* 1973 — 1996 — *Nepiedalījās*
* 1998 — Grupu turnīrs
* 2000 — Grupu turnīrs
* 2002 — *Izstājās*
* 2004 — 2016 — *Nekvalificējās*
* 2020 — *[[COVID-19 pandēmija]]s dēļ atcelts*

## Ārējās saites

* Cook Islands Football Association
* Cook Islands at OFC profils
* Cook Islands FIFA profils
* Pictorial History of Cook Island Football Kits
Drabešu muiža

thumb|Drabešu muižas kungu māja 2013. gadā
thumb|Drabešu muižas kungu māja pirms 1905. gada
thumb|Drabešu muiža (''Drobbusch'') 1903. gada kartē "Wegekarte des Wendenschen Kreises mit den Kirchspiels- und Gutsgrenzen"
**Drabešu muiža** () bija muiža, kuras kungu māja atrodas Drabešu pagastā pie autoceļa Drabeši-Līvi (V293). Drabešu muižas centrā ir saglabājušās 12 ēkas. Vismazāk pārbūvēta ir klēts ēka, līdzās atrodas muižas parks. Līdz 1920. gada zemes reformai muiža piederēja Blankenhāgenu dzimtai, kas 19. gadsimta sākumā uzcēla tagadējās muižas centra ēkas.

## Vēsture
Pēc Livonijas ordeņa sekularizācijas 1561. gadā tā pēdējais ordeņa mestrs Gothards Ketlers muižu kalnā pie Āraišu pils apstiprināja Liepupes muižas īpašniekam Reinholdam fon Fītinghofam (1484—1562). Pēc viņa nāves K. Fītinghofs 1564. gadā to par 8000 markām pārdeva savam sievas brālim B. Patkulam. Muižas nosaukums cēlies no Lietuvas karaspēka virsnieka Drobiša (, ) vārda, kurš muižu ieguva Poļu-zviedru kara laikā.

Zviedru Vidzemes laikā muižu atguva B. Patkula mazdēls, kurš 1647. gadā to pārdeva Ūksenšernam par 2000 dālderiem, 1652. gadā to nopirka Ringenbergs par 4000 dālderiem, tad muižu mantoja viņa māsa Lēvenšterna, kas 1679. gadā par 2000 dālderiem muižu ieķīlāja majoram Berendam, kurš to tālāk nodeva Cēsu birģermeistaram Šlejeram.
1750. gadā muižu ieguva kapteiņa Šleijera atraitne, tad tā nonāca Bremzenu dzimtas īpašumā, 1794. gadā par 30 000 dālderiem to nopirka Pēteris Heinrihs fon Blankehāgens (1765—1802). 1799. gadā viņš piepirka klāt zemes no Kļavkalna muižas — Sīļu mājas un mežu. Līdz 1920. gadam Drabešu muiža piederēja Blankenhāgeniem. Pili 1905. gada revolūcijas laikā nodedzināja, vēlāk atjaunoja.

Pēc muižas nacionalizēšanas Cēsu apriņķa valde Drabešu muižas ēkās ierīkoja bērnu namu, vēlāk skolu. Drabešu bērnu patversmē un pamatskolā par skolas pārzini no 1925. līdz 1927. gadam strādāja Aleksandrs Čaks. 1980. gadā iestādīja A. Čaka piemiņas birzi. Drabešu muižas kungu mājā iekārtoja dzīvokļus.
Blankenhāgeniem atstāja 50 ha zemes ar centru Vāverkrogā, kurā Herberts Heinrihs fon Blankenhāgens ierīkoja pienotavu un krejotavu.
 
2008. gadā muižas kungu mājā nodibināja sporta klubu "Ašais", bet 2011. gadā izveidoja Amatu māju.

Netālās Drabešu vējdzirnavas un dzirnavnieka māja ir valsts nozīmes arhitektūras piemineklis, bet trīs krāsnis muižas kungu mājā — mākslas pieminekļi.

## Muižas ēkas
Kopumā muižas ēkas 19. gadsimtā galvenokārt būvētas, izmantojot laukakmeņu mūra konstrukcijas, taču ir bijušas arī koka ēkas, kuras līdz mūsdienām nav saglabājušās.

Drabeši mõisa kõrvalhoone 2013. aastal.jpg|
Drabeši mõisa kõrvalhoone 2013. aastal (2).jpg|
Drabeši mõisa kõrvalhoone 2013. aastal (3).jpg|
Drabeši mõisa kõrvalhoone 2013. aastal (4).jpg|
Drabeši mõisa kõrvalhoone 2013. aastal (5).jpg|


## Literatūra
* Bērents P. Āraišu baznīca un draudze savā 700 gadu gaitā. Cēsis, 1927. — 61.—62.lpp.
* Švābe A. Die alteste schwedische Landrevision Livlands. Rīga, 1933. — 298.—299., 303.—304.S.
* Mašnovskis V. Muižas Latvijā. Vēsture, arhitektūra, māksla. I, 2018. — 204.—205.lpp.
* Ķibilda D. Drabešu muiža pie Āraišu ezera. Druva, 1998.01.23.

## Atsauces
Hūrijā Mūrijas salas

**Hūrijā Mūrijas salas** () ir Omānai piederoša salu grupa Arābijas jūrā Indijas okeāna ziemeļrietumos. Administratīvi ietilpst Zufāras muhāfazas sastāvā.

## Ģeogrāfija
Salas izvietojušās Arābijas pussalas dienvidu piekrastē Hūrijā Mūrijas līcī  no krasta. Sastāv no četrām galvenajām salām un vairākām nelielām saliņām un klintīm, kas izretojušās austrumu—rietumu virzienā  garumā. Veidotas galvenokārt no granīta un kaļķakmens. Reljefs kalnains, augstākā virsotne ir grupas lielākajā — Hallānijas salā — 501 m vjl. Augājā reti krūmāji. Arhipelāgs ir svarīga jūras putnu vairošanās vieta, kādēļ Kiblijas un Hāsikijas saliņas ir klātas ar guano kārtu.

Arhipelāga galvenās salas:

## Vēsture
Senatnē zināmas kā **Zenobu salas** (, ) vai **Dolihu salas** (*Δολίχη*) un iezīmēja robežu starp Partu un Dienvidarābijas karalisti. Iedzīvotāji tradicionāli nodarbojās ar zveju, bet galvenās tirdzniecības preces bija dzintars un bruņurupuču čaulas. No jauna salas eiropiešiem 1503. gadā atklāja portugāļu jūrasbraucējs Alfonsu de Albukerks. 19. gadsimta vidū salas kļuva par Maskatas sultanāta daļu. Salās iegūtais guano pamudināja Lielbritānijas valdību 1854. gadā piespiest Maskatas sultānu atdot salas Britu impērijai, kas 1968. gadā to iekļāva Adenas protektorāta sastāvā. 1967. gadā salas faktiski tika atdotas Omānai, kas tolaik vēl bija Lielbritānijas protektorāts, bet uz tām pretenzijas izteica arī Dienvidjemena. Piederības jautājums galīgi tika noregulēts tikai 1995. gadā.

## Atsauces

## Ārējās saites