open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Rūdolfs Bultmanis

**Rūdolfs Kārlis Bultmanis** (, dzimis , miris ) bija vācu luterisma teologs. Viens no ietekmīgākajiem 20. gadsimta teologiem. Trīsdesmit gadus bija teoloģijas pasniedzējs Marburgas Universitātē. Definējis gandrīz pilnīgu vēstures faktu un ticības nošķirtību, ko pats definēja par demitoloģizāciju (*Entmythologisierung*), apgalvodams, ka kristietības eksistencei nepieciešams tikai pats fakts, ka Kristus ir miris pie krusta, un nekas vairāk.

Dzimis mācītāja ģimenē. Beidzis vidusskolu Oldenburgā. Studēja teoloģiju Tībingenē, Berlīnē un Marburgā. Pēc habilitācijas strādāja par Jaunās derības pasniedzēju Marburgā. Neilgi pastrādādams Gīsenē un Breslavā, 1921. gadā atgriezās Marburgā un pasniedza līdz došanās pensijā 1954. gadā. Nacistu laikā atbalstīja Apliecinošo baznīcu (*Bekennende Kirche*), kas bija opozīcijā varai.

## Bibliogrāfija (nepilna)
* *Die Geschichte der synoptischen Tradition* (1921, 1931)
* *Jesus* (1926)
* *Neues Testament und Mythologie* (1941)
* *Das Evangelium des Johannes* (1941)
* *Theologie des Neuen Testaments* (1948–53)
* *Das Urchristentum im Rahmen der Antiken Religionen* (1949)

## Ārējās saites

* ''Rudolf-Bultmann- Gesellschaft für Hermeneutische Theologie e.V.'' 
* Rūdolfs Bultmanis ''The Boston Collaborative Encyclopedia of Modern Western Theology''
Ēlande

**Ēlande** () ir otra lielākā Zviedrijas sala pēc Gotlandes. Ietilpst Kalmaras lēnē. Salas kopējā platība ir 1342 kvadrātkilometri un to apdzīvo vairāk kā 26 tūkstoši zviedru. No Zviedrijas cietzemes Ēlandi atdala Kalmaras šaurums, tomēr uz sauszemi var nokļūt pa 6&nbsp;km garo Ēlandes tiltu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Volframs fon Rihthofens

**Volframs fon Rihthofens** (; dzimis , miris ) bija *[[Luftwaffe (Vērmahts)|Luftwaffe]]* ģenerālfeldmaršals.

Dzimis dižciltīgā ģimenē. 1913. gadā iestājās armijā (kavalērijā). Sākoties Pirmajam pasaules karam, iesākumā karoja Rietumu frontē, bet no 1915. līdz 1917. gadam - Austrumu frontē. Savu radinieku un bērnības draugu - divu brāļu Lotāra un Manfrēda fon Rihthofenu, iedrošināts, iestājās aviācijā. 1918. gada aprīlī, kad Volframs fon Rihthofens veica savu pirmo kaujas lidojumu, Manfrēds krita. Līdz kara beigām Volframs fon Rihthofens uzvarēja 8 gaisa kaujās.

Pēc kara no 1923. gada atkal dienēja armijā. 1935. gadā, nodibinoties *Luftwaffe*, V. fon Rihthofens iestājās tur. Kā tā sauktā Kondora leģiona štāba priekšnieks, vēlāk komandieris, piedalījās Spānijas pilsoņu karā nacionālistu pusē. Kā štāba priekšnieks plānoja bēdīgi slaveno Gernikas bombardēšanu.

Sākoties Otrajam pasaules karam, komandēja 8. aviācijas korpusu (*VIII. Fliegerkorps*), piedaloties Polijas kampaņā, Kaujā par Franciju, Kauja par Britāniju un Balkānu kampaņā. Austrumu frontē sevišķi efektīvi darbojās kaujās par Krimu. Pēc Staļingradas kaujas tika pārcelts uz Vidusjūras kara laukā, kur komandēja *Luftwaffe* spēkus Itālijā. 1944. gadā atvaļināts veselības stāvokļa dēl. Miris kā ASV karagūsteknis smadzeņu audzēja dēļ.

## Ārējās saites

* Lexikon der Wehrmacht
Ziemeļsāmu valoda

**Ziemeļsāmu valoda** (*davvisámegiella*) ir somugru saimes sāmu valodu grupas valoda, ko prot lielākā daļa sāmu tautas. Tā ir pratēju skaita ziņā vislielākā sāmu valoda. Ziemeļsāmu valodu prot ap  cilvēku, no kuriem ap 2000 dzīvo Somijā, bet 5000—6000 — Zviedrijā. Norvēģijā Finnmarkas filkē, kur dzīvo lielākā daļa valodas pratēju, ziemeļsāmu valodai ir oficiālas valodas statuss.

## Atsauces
Austrums

**Austrums** var būt:

* Austrums (personvārds)
* Akadēmiskā vienība "Austrums", latviešu akadēmiska mūža organizācija
* Austrums, 19./20. gs. izdots zinātnisks un literārs mēnešraksts;
* Krievijas Tautu Lielais Austrums, Krievijas impērijas brīvmūrnieku lielloža, kas darbojās no 1912. līdz 1917. gadam un tās vadītāji pēc Februāra revolūcijas izveidoja Krievijas Republikas pagaidu valdību; 
* Austrums — kamerkoris, dibināts 1987. gadā.

## Skatīt arī
* Austrumi
Ndžamena

**Ndžamena** (, *Indžamīnā*‎‎); līdz 1973 gadam — **Fortlamī** (), ir Čadas galvaspilsēta, Šari—Bagirmi prefektūras administratīvais centrs. Atrodas valsts rietumos Šari upes labajā krastā. Ndžamena ir arī viens no Čadas reģioniem un administratīvi kā reģions dalās 10 pilsētas rajonos.

## Vēsture
Pilsētu 1900. gadā dibināja franču kolonizatori un tā ar nosaukumu Lamī forts tika izmantota kā militārais atbalsta punkts. No 1904. gada tas tika iekļauts franču kolonijas, Ubangi-Šarī, sastāvā. 1910. gadā pilsēta nonāca franču Ekvatoriālās Gvinejas sastāvā. No 1958. līdz 1960. gadam Fort-Lamī bija Čadas Autonomās Republikas galvaspilsēta, bet pēc 1960. gada kļuva par neatkarīgās Čadas Republikas galvaspilsētu. Pašreizējo nosaukumu pilsēta ieguva 1973. gadā. Pašlaik pilsētā ir neliela daļa eiropeiska tipa akmens namu. Lielāko pilsētas daļu sastāda no māla kleķa būvētas ēkas.

## Ārējās saites
Romas karalis

thumb|250px|Romas karaļa izbāzenis Dārbi Muzejā un mākslas galerijā

**Romas karalis** () bija sacīkšu balodis, kurš 1913. gadā uzvarēja 1001 jūdzes (1611 km) sacensībās no Romas, Itālijā, uz Angliju. Deivs Sadberijs (*Dave Sudbury*) sarakstīja par viņu dziesmu un arī grāmatu. Pazīstamākais dziesmas izpildījums pieder Džūnai Teiborei (*June Tabor*).

## Balodis
Baložu tēviņa apspalvojums bija zilganpelēks, tā gredzena numurs — NU1907DY168. Baloža īpašnieks un audzētājs Čārlijs Hadsons (*Charlie Hudson*, dzimis 19. gadsimta 70. gadu sākumā, miris 1958. gada 13. martā 84 gadu vecumā) dzīvoja *Brook Street 56*, Dārbi (adrese vairs nepastāv, ). Tiek minēts, ka 1904. gadā viņš bija uzsācis dalību baložu sacensībās. Tajā laikā viņš bija *Derby Town Flying Club* prezidents un mantzinis. Viņš arī rakstīja par baložu sacensību jautājumiem *Derby Evening Telegraph*. Pēc baloža nāves tā ķermenis tika nodots Dārbi muzejam un mākslas galerijai (*Derby Museum and Art Gallery*), kur tā izbāzenis tiek glabāts ar piekļuves numuru DBYMU.1946/48. Kopš 2011. gada tas ir ekspozīcijā, bet pirms tas bijis izstādīts arī citur, tai skaitā *Walsall Museum* Volsolā un *Wollaton Hall* Notingemā.

## Dziesma
thumb|Deivs Sadberijs 2012. gadā ar Romas karaļa izbāzeni
Par Romas karali un tā īpašnieku ir sarakstīta dziesma un grāmata, kuras autors ir Deivs Sadberijs. Tajā stāstīts, ka lielo sacensību dienā sacēlās vētra un tūkstošiem putnu tika aiznesti prom un neviens tos nav vairs redzējis, norādot uz briesmām, kas varēja skart baložu sacensības.

Pazīstamākais dziesmas izpildījums pieder Džūnai Teiborei. 20. gadsimta 80. gadu beigās viņa bija konkursa tiesnese, kurā ar šo dziesmu uzstājās Deivs Sadberijs (konkursā viņš ieguva ceturto vietu). 1988. gadā viņa ierakstīja šo dziesmu savā albumā "*Aqaba*". Šī konkursa finālists Braiens Maknīls (*Brian McNeill*) teica, ka "Romas karalis" bija par galvas tiesu pārāks par citām dziesmām, kuras tajā vakarā tika izpildītas, un bija pelnījis uzvaru.

Pēc tam arī Braiens Maknīls ir izpildījis šo dziesmu kopā ar Jeinu Makintošu (Iain MacKintosh). Dziesmas dzīvais izpildījums ierakstīts viņa 2000. gada albumā "*Live and Kicking*".

1994. gadā amerikāņu tautas dziedātājs Vans Gilberts (*Vance Gilbert*) ierakstīja šo dziesmu albumā "*Edgewise*". Savukārt 2004. gadā kanādiešu tautas mūziķis Garners Rodžers (*Garner Rogers*) ierakstīja šo dziesmu albumā "*Summer Lightning*". Grupa "*Half Man Half Biscuit*" arī ierakstīja savu dziesmas versiju, kura tā arī netika izdota.

## Grāmata
Deiva Sadberija dziesmas vārdi tika izdoti 32 lapu biezā grāmatā, kuru ilustrējis Hanss Saefko (*Hans Saefkow*).

## Atsauces

## Ārējās saites
* The King of Rome. *Derby Museum site*. Derby City Council, [cited 24 Oct 2011]. — Ietver dziesmas tekstu.
* The King of Rome. [cited 24 Oct 2011]. — Deiva Sadberija tīmekļa vietne par dziesmu.
* The King of Rome, A true inspiring story about a famous Derby Pigeon. Dave Sudburys original version. YouTube, [cited 24 Oct 2011]. — Deiva Sadberija dziesmas oriģināla versija.
* Half Man Half Biscuit — King of Rome. YouTube, [cited 24 Oct 2011]. — "*Half Man Half Biscuit*" dziesmas versija.
Kozlovskis

**Kozlovskis** (; sieviešu dzimtē Kozlovska (*Kozlowska*)) ir poļu cilmes uzvārds, viens no populārākajiem Latgales iedzīvotāju uzvārdiem.

Cilvēki ar šo uzvārdu:

* Daņila Kozlovskis (*Данила Козловский*; 1985) — krievu aktieris un režisors;
* Leons Kozlovskis (dzimis 1973) — latviešu motokrosists;
* Rihards Kozlovskis (dzimis 1969) — latviešu jurists un politiķis;
* Šaja Kozlovskis (*Szaja Kozłowski*; 1910—1943) — ebreju izcelsmes poļu šaha problēmists;
* Vilnis Kozlovskis (dzimis 1939) — bijušais latviešu bokseris un treneris.

## Atsauces
Rihards Kozlovskis

**Rihards Kozlovskis** (dzimis  Rīgā) ir latviešu jurists, iekšlietu un apsardzes darbinieks un politiķis, Latvijas iekšlietu ministrs. Pārstāv partiju "Vienotība", iepriekš bijis "Reformu partijas" biedrs, bija arī partijas valdes loceklis. Ievēlēts 14. Saeimā, bijis arī divu iepriekšējo Saeimas sasaukumu deputāts.

Saņēmis Viestura ordeni.

## Biogrāfija

### Izglītība
Vidējo izglītību ieguvis Rīgas 69. vidusskolā (pirmās desmit klases), kur mācījies no 1976. līdz 1986. gadam, un Murjāņu sporta internātskolas Dubultu filiālē, ko absolvējis 1987. gadā. Laikā no 1987. līdz 1993. gadam studējis Latvijas Sporta pedagoģijas akadēmijā, kur kļuvis par sporta pedagogu, tāpat no 1995. līdz 2005. gadam studējis Latvijas Universitātes Juridiskajā fakultātē, kur ieguvis jurista kvalifikāciju.

### Karjera
1991. gada februārī uzsācis darba gaitas Iekšlietu ministrijas pirmajā policijas bataljonā, kur bijis jaunākais inspektors, inspektora darbu beidzis jau tā paša gada maijā. 1991. gadā kļuva par inspektoru Valdības apsardzes dienestā (līdz 1993. gadam). No 1994. līdz 1996. gadam pildījis vecākā inspektora amata pienākumus Valsts Ekonomiskās suverenitātes aizsardzības departamentā. 1996. gadā sāka strādāt Drošības policijā, kur līdz 2005. gadam R. Kozlovskis bija policijas pārvaldes priekšnieka vietnieks, policijas pulkvežleitnants. Pēc tam strādājis Aizsardzības ministrijā par padomnieku (2005—2007), vadījis NATO valstu un valdības vadītāju Rīgas sanāksmes organizācijas biroja Drošības pasākumu sagatavošanas un norises koordinācijas nodaļu. Vēlāk bijis jurists uzņēmumā *BBF Consulting* (2007—2011).

## Politiskā darbība
2011. gadā R. Kozlovskis kandidēja no Zatlera Reformu partijas 11. Saeimas vēlēšanās Vidzemes apgabalā, taču netika ievēlēts.  viņš kļuva par iekšlietu ministru Valda Dombrovska valdībā. Amatu saglabājis arī Laimdotas Straujumas valdībā. 2014. gada maijā pārgājis uz partiju "Vienotība".

2014. gadā ticis ievēlēts 12. Saeimā. Iekšlietu ministra amatu saglabājis arī L. Straujumas otrajā valdībā un Māra Kučinska valdībā. L. Straujumas valdības beigu posmā, bija arī satiksmes ministra pienākumu izpildītājs.

2018. gada rudenī kandidēja 13. Saeimas vēlēšanās no apvienības "Jaunā Vienotība" saraksta, taču netika ievēlēts. 2019. gada februārī kļuva par Saeimas deputātu valdībā darbu sākušā partijas biedra Edgara Rinkēviča vietā. 2022. gadā ievēlēts 14. Saeimā no apvienības "Jaunā Vienotība" saraksta.

2023. gada 15. septembrī ievēlēts par iekšlietu ministru Evikas Siliņas Ministru kabinetā.

No 2025. gada 16. jūnija — Latvijas Republikas viedās administrācijas un reģonālās attīstības ministra pienākumu izpildīājs.

## Atsauces

## Ārējās saites

* CVK profils 
* CV Ministru kabineta mājaslapā
* Riharda Kozlovska CV
* Iekšlietu ministra amata kandidāta Riharda Kozlovska biogrāfija
Žaneta Jaunzeme-Grende

**Žaneta Jaunzeme-Grende** (dzimusi **Žaneta Akantjeva**  Rīgā; no 1990. gada mātes uzvārdā **Žaneta Jaunzeme**) ir latviešu uzņēmēja un politiķe, bijusī Latvijas kultūras ministre, pārstāv Nacionālo apvienību. Iepriekš bijusi arī Latvijas Tirdzniecības un rūpniecības kameras valdes priekšsēdētāja.

## Biogrāfija
Bērnību pavadījusi Olainē, kur viņas tēvs Aldis Akantjevs bija sporta skolotājs un vieglatlētikas treneris. Skolā mācījās Rīgā — Rīgas 4. vidusskolā.

Izglītību ieguvusi Latvijas Valsts Fiziskās kultūras institūtā (beigusi 1987. gadā), Latvijas Universitātē un Rīgas Starptautiskajā biznesa un administrācijas augstskolā.

Padomju laikā darbojusies Komjaunatnē.

Viņa ir strādājusi Bērnu slimnīcā, Latvijas Depozītu bankā, Centra bankā, apdrošināšanas uzņēmumos "Balta" un "Unipolise", uzņēmumā "Visbija". Bijusi veiksmīga uzņēmēja. 2006. gadā uzsāka darbu Latvijas Tirdzniecības un rūpniecības kamerā, sākumā divus gadus bija tās padomes locekle, līdz 2008. gada aprīlī kļuva par valdes priekšsēdētāju. 2011. gada pirmajā pusē Ž. Jaunzeme-Grende atstāja šo amatu, lai pievērstos politiskajai darbībai.

Ž. Jaunzeme-Grende aktīvi nodarbojusies ar orientēšanās sportu, bijusi orientēšanās trenere, īslaicīgi (2001—2003) bijusi Latvijas Orientēšanās federācijas prezidente, kā arī organizējusi tautas orientēšanās sacensības "Magnēts". Viņas dzīvesbiedrs ir viens no savulaik labākajiem Latvijas orientieristiem, šobrīd velo orientēšanās entuziasts Ants Grende.

## Politiskā darbība
2011. gadā Ž. Jaunzeme-Grende iestājās partijā "Visu Latvijai!", kas tā paša gada vasarā kopā ar TB/LNNK izveidoja vienotu politisko partiju. 11. Saeimas vēlēšanās nekandidēja, taču piedalījās Nacionālās apvienības priekšvēlēšanu kampaņā. 2011. gada 25. oktobrī viņa kļuva par kultūras ministri Valda Dombrovska trešajā valdībā.

2013. gada septembrī viņa atbrīvoja no darba Nacionālās operas vadītāju Andreju Žagaru, jo kultūras ministrei būtisks apsvērums bija nacionālās pašapziņas stiprināšana: "Lai ikviens mūsu valsts iedzīvotājs arī ar operas palīdzību saņemtu to, ko var sniegt Latvijas (bet ne tikai) komponisti, mūziķi, dziedātāji un dejotāji." Tomēr viņa atzina, ka "Opera funkcionē teicami," bet tās vadītājs tika atbrīvots, jo zaudējis ministres uzticību. Tomēr tas prasīja arī pašai ministrei amatu: no ministres amata Ž. Jaunzeme-Grende tika atbrīvota , kad Ministru prezidents Valdis Dombrovskis pieprasīja demisiju pēc A. Žagara atbrīvošanas, kā iemeslu minot ministres nespēju sadarboties ar pārraudzībā esošo nozari.

## Atsauces

## Ārējās saites
* CV Ministru kabineta mājaslapā
Dombrovska 3. Ministru kabinets

**[[Valdis Dombrovskis|Valda Dombrovska]]** vadībā **[[Latvijas Republikas Ministru kabinets]]** darbojās no 2011. gada 24. oktobra līdz 2014. gada 22. janvārim. Šis bija trešais ministru kabinets, ko vadīja Valdis Dombrovskis. Viņš pārstāvēja Vienotību. Dombrovska kabineta koalīcijas sastāvā bija Vienotība, Nacionālā apvienība "Visu Latvijai!"—"Tēvzemei un Brīvībai/LNNK" un Reformu partija.

 V. Dombrovskis paziņoja par demisiju, "uzņemoties politisko atbildību par Zolitūdes traģēdiju". Tas bija trešais Ministru kabinets pēc kārtas, kuru vadīja Dombrovskis. Tādējādi viņš kļuvis par pirmo Ministru prezidentu Latvijā, kas vadījis trīs valdības pēc kārtas.

## Koalīcijas sastāvs

## Partiju sadalījums

## Ministru kabineta sastāvs

## Ārējās saites
* Latvijas Republikas Ministru kabineta oficiālā mājas lapa

## Atsauces
Daniels Pavļuts

**Daniels Pavļuts** (dzimis  Jūrmalā) ir latviešu politiķis un sabiedrības vadības speciālists. Bijušais Latvijas ekonomikas ministrs, veselības ministrs un partijas "Kustība Par!" vadītājs (iepriekš pārstāvējis Reformu partiju). Bija ievēlēts 13. Saeimā no apvienības "Attīstībai/Par!" saraksta.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1976. gadā Jūrmalā. Mācījās Jāzepa Mediņa mūzikas vidusskolā, studēja Latvijas Mūzikas akadēmijā, 1999. gadā ieguva bakalaura grādu klavierspēles specialitātē. Pēc tam studēja kultūras vadību Londonas Pilsētas universitātē un no  līdz  bija Kultūras ministrijas valsts sekretārs.

2007. gadā Pavļuts saņēma Fulbraita stipendiju studijām Hārvarda Universitātē, kur ieguva maģistra grādu sabiedrības vadībā ar specializāciju līderībā, darbojās dažādos uzņēmumos kā valdes loceklis, vadīja konsultāciju privātpraksi *Zeno Consulting* un strādāja par *[[Swedbank]]* Korporatīvo attiecību pārvaldes vadītāju (2010—2011).

## Politiskā darbība
2011. gada 25. oktobrī D. Pavļuts kā bezpartijisks Zatlera Reformu partijas virzīts kandidāts kļuva par ekonomikas ministru Valda Dombrovska trešajā valdībā. 2014. gadā viņš janvārī iestājās Reformu partijā. Tajā pašā mēnesī, līdz ar jaunās valdības apstiprināšanu, pēc ilgām diskusijām koalīcijas partneru starpā zaudēja ministra amatu. Laimdotas Straujumas valdībā darbojās kā divu ministru (ekonomikas ministra Vjačeslava Dombrovska un ārlietu ministra Edgara Rinkēviča) padomnieks.

2017. gada augustā Pavļuts bija viens no partijas "Kustība Par!" dibinātājiem un tika ievēlēts par tās vadītāju. 2018. gada rudenī D. Pavļutu ievēlēja 13. Saeimā no apvienības "Attīstībai/Par!" saraksta, viņš pildīja apvienības Saeimas frakcijas priekšēdētāja amatu.

2021. gadā 7. janvārī pēc Ilzes Viņķeles demisijas viņu ievēlēja par veselības ministru Krišjāņa Kariņa valdībā.

2022. gadā notikušajās 14. Saeimas vēlēšanās kandidēja no apvienības "Attīstībai/Par!" saraksta, taču tas nepārvarēja 5% barjeru.

## Privātā dzīve
D. Pavļuts 10 gadus bija laulībā ar Lindu Bērziņu, ar kuru laulība šķirta 2019. gadā (arī Linda Pavļuta, bijusi Kultūras ministrijas Latvijas valsts simtgades biroja vadītāja). 2021. gadā apprecējies ar Elīnu Grīnhofu, kura ir projektu vadītāja ar valodu izglītību, arī darbojas politikā pārstāvot "Kustība Par!". D. Pavļutam ir divi dēli no pirmās laulības un dvīņi, kas dzimuši otrajā laulībā.

Oficiāli D. Pavļuts dzīvo Rīgā, taču sieva ir no Ogres, ģimene iegadājusies nekustamo īpašumu Ogres novadā.

## Atsauces
Jāzeps Baško

thumb|270px|Lidmašīnas "Iļja Muromietis" komandieris Jāzeps Baško (vidū) ar apkalpi.
**Jāzeps (Jezups) Baško** ( — ) bija latgaliešu izcelsmes lidotājs, Latvijas bruņoto spēku ģenerālis (1940).

## Dzīvesgājums
Dzimis 1889. gadā Jasmuižas pagasta (tagad Rušonas pagasta) Kastīres ciemā zemnieka Staņislava Baško ģimenē.  
Mācījās Jasmuižas un Preiļu tautskolās, Belostokas reālskolā, vēlāk Pēterburgas Vladimira kara skolā, tad Nikolaja inženieru skolā, Gaiskuģniecības virsnieku skolā (*Офицерская воздухоплавательная школа*, 1911—1912) un Gatčinas kara Aviācijas skolā (*Гатчинская военно-авиационная школа*). 1914. gadā 7. jūlijā Baško paaugstināja par kapteini.

Pēc Pirmais pasaules kara sākuma 1914. gada oktobrī J. Baško sāka dienēt bumbvedēju "Iļja Muromietis" (*Илья Муромец*) eskadriļā. Baško darbojās dažādos frontes iecirkņos, vispirms Varšavas apkārtnē, pēc 1915. gada Siguldas aerodromā. 
1917. gada janvārī bumvedēja komandieris J. Baško sasniedza pasaules rekordu, paceļoties 5200 metru augstumā, tā paša gada martā viņu paaugstināja par pulkvedi.
Pēc Oktobra revolūcijas pievienojās Sarkanajai armijai, bija bumbvedēja "Kijivas Iļja Muromietis" (*Илья Муромец-Киевский*) komandieris. Poļu—padomju kara sākumā 1918. gadā nokļuvis poļu gūstā, taču spējis aizbēgt. 1918. gada 8. jūlijā iecelts par lidmašīnu eskadras komandieri.

Pēc Latvijas—Krievijas miera līguma noslēgšanas 1921. gadā dienēja Latvijas Bruņotajos spēkos, bija tehniskās nozares vadītājs (1922), Latvijas aviācijas diviziona komandieris (1923), aviācijas pulka komandieris (1926-1929), tehniskās divīzijas štāba priekšnieks un aviācijas inspektors, beidzot armijas aviācijas priekšnieks (1938—1940).
Pēc Latvijas okupācijas Baško atgriezās dzimtajā pusē, mēģinot nodarboties ar lauksaimniecību. 
Miris 1946. gada 31. maijā, apbedīts Kastīres ciema Eikšas kapos.

## Darbi
* Aeronavigācija, 
* Gaisa flotes darbība (2 daļās), 
* Aviācija, 
* Cīņa ar lidmašīnu katastrofām 
* Ātruma grafika, 
* Aviācijas taktika, 
* Aviācijas darbība piemēros.

## Apbalvojumi
* Jura ierocis
* Sv. Jura ordenis, IV šķira,
* Sv. Staņislava ordenis, II šķira (ar šķēpiem), III šķira,
* Sv. Annas ordenis, II šķira (ar šķēpiem), III, IV šķira,
* Sv. Jura krusts, IV šķira,
* Lietuvas Neatkarības 10 gadu jubilejas piemiņas medaļa,
* Triju Zvaigžņu ordenis, III šķira (1929),
* Čehoslovakijas Baltās Lauvas ordenis, III šķira (1933),
* Igaunijas Ērgļa krusta ordenis, II, III šķira (1933),
* Somijas Baltās rozes ordenis, III šķira (1933),
* Polijas “Polonia Restituta” ordenis, III šķira,
* Vatikāna Bonemerenti krusts,
* Aizsargu Nopelnu krusts (1935),
* Viestura ordenis, II šķira (1939).

## Piemiņa
Latvijas Nacionālais teātris 2017. gadā iestudēja Ingas Ābeles romāna "Klūgu mūks" dramatizējumu Indras Rogas režijā par lidotāju Jezupu Baško un teologu Franci Trasūnu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Lineārā algebra

[thumb|250px|right|[Eiklīda telpa|'''R'''<sup>3</sup> ir vektoru (lineāra) telpa un līnijas un plaknes, kuras šķērso sākuma koordinātas ir **R**3 vektoru apakštelpas. Apakštelpas ir lineārajā algebrā bieži apskatīta tēma.]]

**Lineārā algebra** ir matemātikas nozare, kas pēta vektoru telpas, sauktas arī par lineārām telpām, kā arī lineāras funkcijas, kuras kā parametru saņem vienu vektoru, bet atgriež citu. Šādas funkcijas sauc par lineārām transformācijām vai lineāriem operatoriem un var tik attēlotas matricu formā pie dotas bāzes. Tāpēc matricu teorija bieži vien tiek uzskatīta par daļu no lineārās algebras. Lineārā algebra visbiežāk ir ierobežota ar galīga skaita dimensiju telpām, savukārt arī bezgalīgu dimensiju gadījumu apskata lineārajā funkciju analīzē.
Atakamas tuksnesis

thumbnail|200px|Atakamas tuksneša atrašanās vieta Dienvidamerikā iekrāsota dzeltenā krāsā
**Atakamas tuksnesis** () ir tuksnesis Dienvidamerikā Čīles ziemeļos. Tas atrodas aptuveni 1000 km garā, šaurā joslā starp Kluso okeānu un Andu kalniem. Atakamas tuksnesis ir sausākais tuksnesis pasaulē; tajā nokrišņu daudzums ir vidēji 0,01 cm gadā. Dažās tuksneša vietās nokrišņi nav novēroti vairāk nekā 400 gadu, un upju gultnes vienā no Atakamas rajoniem ir palikušas sausas 120 tūkstošus gadu. Tuksnesis arī pirms tam bijis sauss desmitiem miljoniem gadu, tādēļ tas kļuvis pazīstams ar salpetra atradnēm, kuras citās Zemes vietās izšķīdināja nokrišņi. Salīdzinot ar citiem tuksnešiem, izņemot polāros, Atakamas tuksnesis ir vēss. Tajā vidējā gaisa temperatūra svārstās no  līdz .

Tā kā Atakamā gandrīz nav mākoņainu dienu ar sliktu redzamību un praktiski sausajā gaisā nav piesārņojumu, tur atrodas daudzas astronomiskās observatorijas, tai skaitā Paranalas observatorija un Lasiljas observatorija, kas abas pieder Eiropas Dienvidu observatorijai, amerikāņu Laskampanasas observatorija, kā arī Atakamas Lielā milimetru režģa (ALMA) radioteleskopu komplekss, kas kļuva par lielāko un dārgāko astronomijas objektu uz Zemes virsmas. Eiropas Dienvidu Observatorija tuksnesī papildus būvē pasaulē lielāko optisko teleskopu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Rata lira

**Rata lira** jeb **griežamā lira** (, , , ) ir viduslaiku stīgu instruments, kas rada skaņu, pateicoties koka riteņa berzei pret stīgām. Riteņa funkcijas ir līdzīgas vijoles lociņa funkcijām, un instrumenta izdotā skaņa ir līdzīga vijoles skaņai. Melodija tiek spēlēta uz taustiņiem. Lielākajai daļai ratu liru ir vairākas liekas stīgas, kas dod pastāvīgu monotonu pavadījumu melodijai, kā rezultātā skaņa ir līdzīga dūdām. Šī iemesla dēļ rata liru bieži izmanto pamīšus vai kopā ar dūdām, īpaši franču un mūsdienu ungāru tautas mūzikā. No 10.—13. gadsimtam rata lira bija populāra Eiropā.

## Spēlēšana
Rata lirai ir taustiņi, ar kuru palīdzību maina skaņas augstumu, kā arī rokturis, kuru griežot, tiek iekustināts koka rats, kas trinas gar stīgām kā bezgalīgs lociņš.

## Vēsture
Pirmā liecība par rata liras spēlēšanu ir Livonijā, kas attēlots 16. gadsimta gravīrā Sebastiāna Minstera grāmatā "Kosmogrāfija". Tā bija īpaši izplatīta zemākajā slānī — klejojošu menestrelu, aklu muzikantu un tamlīdzīgu izpriecu meistaru un diedelnieku vidū. Latvijā tā spēlēta, bet popularitāti nav guvusi.

## Atsauces

## Literatūra

* 

## Ārējās saites
* Kerolīna Filipsa: Rata lira iesācējiem. TED. Skatīts: 2017. gada 12. novembrī.
* Demonstrē Latvijā izgatavotu rata liru. Latvijas Avīze. *[[YouTube]]* 2012. gada 13. decembris. Skatīts: 2017. gada 12. novembrī.
Atakama

**Atakama** var būt:

* Atakamas tuksnesis — tuksnesis Dienvidamerikā;
* Atakama (reģions) — Čīles administratīvā vienība.
Trasuns

**Trasuns** ir latviešu uzvārds (siev. dz. Trasuna), tas var būt:

* Francis Trasuns (1864—1926), kultūras un garīgais darbinieks, valstsvīrs un literāts;
* Jezups Trasuns (1898—1978), politiskais un sabiedriskais darbinieks.
Piesārņojums

[thumbnail|235px|Piesārņojums [Gajānas piekrastē]]
**Vides piesārņojums** ir jebkādas vielas (cietvielas, šķidruma vai gāzes) vai enerģijas formas (piemēram, karstuma, skaņas vai radioaktivitātes) kaitējums videi, apdraudot tajā esošo organismu veselību un dzīvību. Galvenais piesārņojuma klasifikācijas veids ir pēc vides — gaisa piesārņojums, ūdens piesārņojums un sauszemes piesārņojums. Mūsdienu sabiedrībā ļoti aktuāls ir skaņas piesārņojums, gaismas piesārņojums un plastmasas piesārņojums.

Pēc *[[Blacksmith Institute]]* veiktā pētījuma par pasaulē piesārņotāko vietu ir atzīta Ukrainas pilsēta Čornobiļa, kur  notika Čornobiļas AES katastrofa. Otrajā vietā ir ierindota Krievijas pilsēta Dzeržinska, kas ir atzīta par Krievijas ķīmisko produktu ražošanas centru. Vēl nesenā pagātnē Dzeržinska bija ķīmisko ieroču ražošanas vieta.

## Piesārņojuma veidi
* **Bioloģiskais piesārņojums** ir videi svešu sugu savairošanās noteiktā ekosistēmā, kā rezultātā mainās vides kvalitāte. Bioloģisko piesārņojumu rada dzīvi organismi. Piemēram, svešzemju augi un dzīvnieki, nokļūstot savvaļā, bieži vien izmaina dzīves apstākļus ekosistēmās. Šādu sugu savairošanās var notikt gan dabiskā, gan cilvēka darbības rezultātā. 1948. gadā Latvijā no Krievijas taigas ieveda jenotsuņus un sākumā tos saudzēja un aizliedza medīt. Šie dzīvnieki strauji savairojās un ievērojami samazināja zemu ligzdojošo putnu skaitu, jo barojās ar tiem. Turklāt kopā ar jenotsuņiem pie mums ieceļoja taigas ērces, kas pārnēsā bīstamu slimību — ērču encefalītu. Arī Sosnovska latvānis ir suga, kas kādreiz tika izmantota kā lopbarības augs, bet vēlāk pārgāja savvaļā. Sosnovska latvānis Latvijas ekosistēmā nav vēlams, jo tas plaši izplatās, nomāc un iznīcina dabiskajām ekosistēmām raksturīgos augus. Šim latvānim ir dziļa sakņu sistēma, tādēļ no tā atbrīvoties ir gandrīz vai neiespējams. Tā sula rada cilvēkam bīstamus apdegumus. Bioloģisko piesārņojumu rada arī dažādu slimību izraisītāji, piemēram, gripas vīrusi, kas pārceļo no valsts uz valsti un izraisa iedzīvotāju masveida saslimšanu, īpaši — lielajās pilsētās. Gripas vīruss izplatās pa gaisu, tāpēc gripas epidēmijas laikā jāizvairās no lielveikalu un citu sabiedrisku vietu apmeklēšanas. Katra slimnieka pienākums ir palikt mājās un ārstēties, lai neaplipinātu citus cilvēkus. 
* **Fizikālais piesārņojums** ir starojuma vai trokšņa radīts piesārņojums, kas nelabvēlīgi ietekmē vides kvalitāti.
* **Ķīmiskais piesārņojums** ir mākslīgi iegūtu kaitīgu vielu radīts piesārņojums, kas nelabvēlīgi ietekmē ekosistēmas. Pie šādām kaitīgām vielām pieder naftas produkti, dažādi neorganiskie sāļi u.c.

## Atsauces

## Ārējās saites

* LR likums par piesārņojumu
* Par piesārņojumu Vides aizsardzības un reģionālās attīstības ministrijas (VARAM) mājaslapā
* Vides SOS Valsts vides dienesta mobilā lietotne ziņošanai par vides piesārņojumu
Aldis Drēģeris

**Aldis Drēģeris** (dzimis  Bulduros, miris  Rīgā) bija latviešu mūziķis, vokālists, taustiņinstrumentālists, arī dziesmu autors. Darbojies šlāgermūzikas žanrā, plaši izmantojis akordeonu, vēlāk arī sintezatoru.

## Bērnība un jaunība
Bērnību pavadījis Rīgā, kur beidzis Rīgas 50.vidusskolu, kā arī ģimenes mājā Saulkrastos. Vidusskolas laikā apguvis akordeona spēli pie pasniedzēja VEF kultūras pilī.

## Muzikālā darbība
Muzikālo karjeru uzsācis 1987. gadā ar muzicēšanu kāzās, 1988. gadā iznāca pirmā Alda Drēģera audiokasete, kā arī sākās aktīva koncertdarbība ar programmu "Latvju brīvības cīņu dziesmas". Nodibinājis mūzikas izdevniecību "AD Show and Rec.", karjeras laikā izdevis vairāk nekā 30 audiokasetes un kompaktdiskus. Aktīvi koncertējis visā Latvijas teritorijā, 2004. gadā trīs mēnešu laikā uzstājies 68 kultūras namos. Tematiski savā mūzikā aptvēris dažādus tematus, taču īpaši pazīstams ar dziesmām par alkoholu un sievietēm. Vērtīgākais ieguldījums ir albumi "Veltījums Rīgai" un "Manas dvēseles caureja" - dziesmas ar Aleksandra Čaka, Austras Skujiņas, Imanta Ziedoņa vārdiem.

## Nāve
2005. gada janvārī ievietots Madonas slimnīcā ar plīsušu apendiksu un smagu asins saindēšanos. Pārvests uz Rīgas 1. slimnīcu, miris 2005. gada 20. janvārī.

## Atsauces
Badmintons 2012. gada vasaras olimpiskajās spēlēs

**[[Badmintons|Badmintonā]] [[2012. gada vasaras olimpiskās spēles|2012. gada vasaras olimpiskajās spēlēs]]** tika sadalīti pieci medaļu komplekti — vīriešu un sieviešu vienspēles, dubultspēlēs, kā arī jaukto pāru sacīkstēs. Sacensības notika no  līdz .

## Medaļnieki

## Atsauces

## Ārējās saites
* 2012. gada vasaras olimpisko spēļu oficiālā mājaslapa
Valērijs Kargins

**Valērijs Kargins** (dzimis  Rīgā) ir Latvijas uzņēmējs, viens no Parex bankas dibinātājiem un bijušajiem īpašniekiem. Bijis tās ilggadējs prezidents un valdes priekšsēdētājs.

## Dzīvesgājums
Dzimis Rīgā 1961. gadā. Mācījās Rīgas 40. vidusskolā (1968—1978), filmējās Rīgas kinostudijas spēlfilmā "Ģimenes melodrāma" ar aktrisi Ludmilu Gurčenko viņa mātes lomā, pēc vidusskolas beigšanas nesekmīgi mēģināja iestāties Vissavienības Valsts kinematogrāfijas institūtā (*ВГИК*) Maskavā. Studēja Latvijas Valsts universitātes Filoloģijas fakultātes žurnālistikas nodaļā, studiju laikā Kargins darbojās Kirova rajona komjaunatnes komitejā, vēlāk Rīgas pilsētas komjaunatnes komitejā, kur iepazinās ar Viktoru Krasovicki. Bija jauniešu kafejnīcas Allegro vadītājs, kluba "Rīgas rokklubs" kurators.
V. Kargins un V. Krasovickis nopirka komjaunatnes komercstruktūru PAREKS, kuru pārveidoja par tūrisma firmu.

Latvijas neatkarības atjaunošanas laikā 1991. gada 3. aprīlī PAREKS saņēma licenci valūtas maiņas operācijām, ko izsniedza atjaunotās Latvijas Bankas prezidents Pāvils Sakss. Maijā PAREKS atvēra pirmo valūtas maiņas punktu Rīgas Centrālajā stacijā. 1991. gada augustā Kargins kopā ar Krasovicki un viņa sievu Ņinu Kondratjevu reorganizēja PAREKS par *AS Parex*, kurā Karginam piederēja puse no akcijām.

1992. gada janvārī tika dibināta Parex banka, kuras īpašnieki ar vienādām daļām bija Valērijs Kargins un Viktors Krasovickis. 
1993. gadā ap 30% Parex bankas akciju nopirka ārzonas firma *Europe Holdings Ltd* un līdz 2001. gadam tās daļa (bez balss tiesībām) sasniedza 51%. Īpašnieku sarakstā ofšors atradās līdz 2002. gada decembrim, kad Kargins un  Krasovickis atpirka *Europe Holdings Ltd* daļas, kļūstot par vienīgajiem bankas īpašniekiem. Tomēr līdz 2007. gada beigām ap 14% no visa bankas apmaksātā pamatkapitāla nonāca 59 mazo akcionāru rokās.

2008. gada beigās, globālās finanšu krīzes rezultātā, Parex banka nonāca bankrota priekšā un tika nacionalizēta. 

Pēc Parex bankas atstāšanas Kargins un Krasovickis saglabāja ar to noslēgtos depozītu līgumus, saskaņā ar kuriem abi trīs gados procentos saņēma 10,3 miljonus latu.

## Personīgā dzīve un skandāli
Kargins bija precējies ar Tatjanu Karginu, laulībā dzimuši divi dēli: Rems (1982. gadā) un Maksims (1987. gadā). Civillaulībā ar Annu Barinovu dzimusi meita Valērija Maija.

Valērijs Kargins un viņa māte Dina Gvozdeva (Kargina) 1993. gadā bija nelikumīgi saņēmuši Latvijas pilsoņu pases un ar 1994. gada 29. septembra Rīgas pilsētas tiesas spriedumu tika atzīts, ka Valērijs Kargins un Dina Gvozdeva nav Latvijas Republikas pilsoņi. Tomēr Saeima  nolēma par īpašiem nopelniem Karginam atjaunot Latvijas pilsonību.

## Atsauces

## Literatūra
* Kargins V. *Nauda un cilvēki*, R.: Atēna, 2005
* Lapsa L. *Kargins Superstar : kā izsisties ļaudīs, kļūt par visgudrāko, skaistāko un veiksmīgāko, dabūt visas mantiņas, visiem parādīt un vienmēr visus pārspēt*, R.: Baltic Screen, 2008
Airēšana 2012. gada vasaras olimpiskajās spēlēs

**[[akadēmiskā airēšana|Airēšanā]] [[2012. gada vasaras olimpiskās spēles|2012. gada vasaras olimpiskajās spēlēs]]** tiks sadalīti 14 medaļu komplekti. Sacensības notiks no 28. jūlija līdz 4. augustam.

## Medaļnieki
### Vīrieši

### Sievietes

## Atsauces

## Ārējās saites
* 2012. gada vasaras olimpisko spēļu oficiālā mājaslapa
Basketbols 2012. gada vasaras olimpiskajās spēlēs

**[[Basketbols|Basketbolā]] [[2012. gada vasaras olimpiskās spēles|2012. gada vasaras olimpiskajās spēlēs]]** tiek sadalīti 2 medaļu komplekti — vīriešu un sieviešu izlasēm. Sacensības notiek no  līdz . Gan vīriešu, gan sieviešu sacensībās piedalās 12 izlases.

## Medaļnieki

## Atsauces

## Ārējās saites
* 2012. gada vasaras olimpisko spēļu oficiālā mājaslapa
Burāšana 2012. gada vasaras olimpiskajās spēlēs

**[[Burāšana|Burāšanā]] [[2012. gada vasaras olimpiskās spēles|2012. gada vasaras olimpiskajās spēlēs]]** tiek sadalīti 10 medaļu komplekti — 6 vīriešiem un 4 sievietēm. Sacensības notiek no  līdz . Tiek paredzēts, ka sacensībās piedalīsies 380 sportisti.

## Medaļnieki

## Atsauces

## Ārējās saites
* 2012. gada vasaras olimpisko spēļu oficiālā mājaslapa
Cīņas sports 2012. gada vasaras olimpiskajās spēlēs

**[[Cīņas sports|Cīņas sportā]] [[2012. gada vasaras olimpiskās spēles|2012. gada vasaras olimpiskajās spēlēs]]** tika sadalīti 18 medaļu komplekti — 14 vīriešiem un 4 sievietēm. Sacensības notika no  līdz . Vīrieši sacentās grieķu-romiešu un brīvajā cīņā, sievietes — vienīgi brīvajā cīņā. Latviju pārstāvēja divi sportisti: Anastasija Grigorjeva (brīvā cīņa, 63 kg) un Armands Zvirbulis (brīvā cīņa, 84 kg).

## Medaļnieki
### Vīrieši, brīvā cīņa

### Vīrieši, grieķu-romiešu cīņa

### Sievietes, brīvā cīņa

## Medaļu sadalījums starp valstīm

## Dalībnieki
Sacensībās piedalījās 339 cīkstoņi no 70 valstīm:

*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*

Iekavās uzrādīts cīkstoņu daudzums no valsts.

## Atsauces

## Ārējās saites
* 2012. gada vasaras olimpisko spēļu oficiālā mājaslapa
Jāšana 2012. gada vasaras olimpiskajās spēlēs

**[[Jāšana|Jāšanā]] [[2012. gada vasaras olimpiskās spēles|2012. gada vasaras olimpiskajās spēlēs]]** tiek sadalīti 6 medaļu komplekti — 3 individuālajās sacensībās un 3 komandu sacensībās. Sacensības notika no  līdz .

## Medaļnieki

## Ārējās saites
* 2012. gada vasaras olimpisko spēļu oficiālā mājaslapa
Smaiļošana un kanoe airēšana 2012. gada vasaras olimpiskajās spēlēs

**[[Kanoe airēšana|Smaiļošanā un kanoe airēšanā]] [[2012. gada vasaras olimpiskās spēles|2012. gada vasaras olimpiskajās spēlēs]]** tika sadalīti 16 medaļu komplekti — 11 vīriešiem un 3 sievietēm. Sacensības notika no  līdz  slalomā, savukārt no  līdz  — sprintā. Latviju pārstāvēja viena komanda K2 200 metru distancē: Aleksejs Rumjancevs un Krists Straume.

## Medaļnieki
### Slaloms

### Sprints

## Atsauces

## Ārējās saites
* 2012. gada vasaras olimpisko spēļu oficiālā mājaslapa
Modernā pieccīņa 2012. gada vasaras olimpiskajās spēlēs

**[[Modernā pieccīņa|Modernajā pieccīņā]] [[2012. gada vasaras olimpiskās spēles|2012. gada vasaras olimpiskajās spēlēs]]** tiek sadalīti 2 medaļu komplekti — vīriešiem un sievietēm. Sacensības notiek 11. un . Pirmo reizi olimpisko spēļu vēsturē modernās pieccīņas sacīkstes tiks aizvadītas, kombinējot šaušanas un skriešanas disciplīnas, — pēc katras šaušanas sportisti veiks 1 kilometra skrējienu. Sieviešu modernās pieccīņas sacīkstes 12. augustā būs pēdējās sacīkstes šajās olimpiskajās spēlēs. Latviju pārstāvēs divi sportisti: Deniss Čerkovskis un Jeļena Rubļevska.

## Medaļnieki

## Atsauces

## Ārējās saites
* 2012. gada vasaras olimpisko spēļu oficiālā mājaslapa
Peldēšana 2012. gada vasaras olimpiskajās spēlēs

**[[Peldēšana (sports)|Peldēšanā]] [[2012. gada vasaras olimpiskās spēles|2012. gada vasaras olimpiskajās spēlēs]]** tiek sadalīti 34 medaļu komplekti — 17 vīriešiem un 17 sievietēm. Sacensības notiek no  līdz . Divi medaļu komplekti tiek izcīnīti 10 km garajā maratonpeldējumā, savukārt pārējie 32 — 50 m garajā baseinā. Latviju pārstāvēja divi sportisti: Uvis Kalniņš (brīvais stils, 100 m) un Gabriela Ņikitina (brīvais stils, 50 m).

## Medaļnieki
### Vīrieši

### Sievietes

## Atsauces

## Ārējās saites
* 2012. gada vasaras olimpisko spēļu oficiālā mājaslapa
Riteņbraukšana 2012. gada vasaras olimpiskajās spēlēs

**[[Riteņbraukšana|Riteņbraukšanā]] [[2012. gada vasaras olimpiskās spēles|2012. gada vasaras olimpiskajās spēlēs]]** tika sadalīti 18 medaļu komplekti. Sacensības BMX riteņbraukšanā notika no  līdz , kalnu riteņbraukšanā — no  līdz , šosejas riteņbraukšanā — no  līdz , savukārt treka riteņbraukšanā — no  līdz . Latviju pārstāvēja 5 sportisti: Sandra Aleksejeva (BMX), Māris Štrombergs (BMX), Edžus Treimanis (BMX), Rihards Veide (BMX), un Aleksejs Saramotins (šoseja).

## Medaļnieki
### Šosejas riteņbraukšana

### Treka riteņbraukšana

### Kalnu riteņbraukšana

### BMX riteņbraukšana

## Atsauces

## Ārējās saites
* 2012. gada vasaras olimpisko spēļu oficiālā mājaslapa
Sinhronā peldēšana 2012. gada vasaras olimpiskajās spēlēs

**[[Sinhronā peldēšana|Sinhronajā peldēšanā]] [[2012. gada vasaras olimpiskās spēles|2012. gada vasaras olimpiskajās spēlēs]]** tika sadalīti 2 medaļu komplekti sievietēm — duetā un komandā. Sacensības notika no  līdz .

## Medaļnieki

## Atsauces

## Ārējās saites
* 2012. gada vasaras olimpisko spēļu oficiālā mājaslapa
Svarcelšana 2012. gada vasaras olimpiskajās spēlēs

**[[Svarcelšana|Svarcelšanā]] [[2012. gada vasaras olimpiskās spēles|2012. gada vasaras olimpiskajās spēlēs]]** tika sadalīti 15 medaļu komplekti — 8 vīriešiem un 7 sievietēm. Sacensības notika no  līdz . Latviju pārstāvēja Artūrs Plēsnieks (105 kg).

## Medaļnieki
### Vīrieši

### Sievietes
 

## Latvijas sportisti

## Atsauces

## Ārējās saites
* 2012. gada vasaras olimpisko spēļu oficiālā mājaslapa
Šaušana 2012. gada vasaras olimpiskajās spēlēs

**[[Šaušana|Šaušanā]] [[2012. gada vasaras olimpiskās spēles|2012. gada vasaras olimpiskajās spēlēs]]** tiek sadalīti 15 medaļu komplekti — 9 vīriešiem un 6 sievietēm. Sacensības notiek no  līdz . Latviju pārstāvēja Afanasijs Kuzmins (25 metru ātršaušana).

## Medaļnieki
### Pistole

### Šautene

### Bise

## Atsauces

## Ārējās saites
* 2012. gada vasaras olimpisko spēļu oficiālā mājaslapa
Triatlons 2012. gada vasaras olimpiskajās spēlēs

**[[Triatlons|Triatlonā]] [[2012. gada vasaras olimpiskās spēles|2012. gada vasaras olimpiskajās spēlēs]]** tiek sadalīti 2 medaļu komplekti — vīriešu un sieviešu sacensībās. Sacensības vīriešiem notiek , savukārt sievietēm — .
[thumb|Triatlonisti brauc garām [Velingtona arkai.]]
## Medaļnieki

## Atsauces

## Ārējās saites
* 2012. gada vasaras olimpisko spēļu oficiālā mājaslapa
Volejbols 2012. gada vasaras olimpiskajās spēlēs

**[[Volejbols|Volejbolā]] [[2012. gada vasaras olimpiskās spēles|2012. gada vasaras olimpiskajās spēlēs]]** tiek sadalīti 4 medaļu komplekti — vīriešu un sieviešu izlasēm un vīriešu un sieviešu pludmales volejbola pārim. Sacensības notiek no  līdz . Latviju pārstavēs četri sportisti pludmales volejbolā - Mārtiņš Pļaviņš,  Aleksandrs Samoilovs, Jānis Šmēdiņš  un Ruslans Sorokins 

## Medaļnieki
### Volejbols

### Pludmales volejbols

## Atsauces

## Ārējās saites
* 2012. gada vasaras olimpisko spēļu oficiālā mājaslapa
Bokss 2012. gada vasaras olimpiskajās spēlēs

**[[Bokss|Boksā]] [[2012. gada vasaras olimpiskās spēles|2012. gada vasaras olimpiskajās spēlēs]]** tiek sadalīti 13 medaļu komplekti — 10 vīriešiem un 3 sievietēm. Sacensības notiek no  līdz . Šī būs pirmā reize olimpisko spēļu vēsturē, kad boksa sacensībās sacentīsies arī sievietes.

## Medaļnieki
### Vīrieši

### Sievietes

## Atsauces

## Ārējās saites
* 2012. gada vasaras olimpisko spēļu oficiālā mājaslapa
Lotārs Meiers

**Jūliuss Lotārs fon Meiers** (; dzimis , miris ) bija vācu ķīmiķis, līdz ar Dmitriju Mendeļejevu atklāja ķīmisko elementu periodisko sistēmu.

Dzimis ārsta ģimenē. Studēja medicīnu Cīrihē un Vircburgā. Cīrihē ietekmējoties no Kārļa Ludviga, devās uz Heidelbergu, kur apguva ķīmiju pie Roberta Bunzena. Kēnigsbergā apguva matemātisko fiziku.

1859. gadā Breslavā kļuva par privātdocentu. 1864. gadā publicēja darbu *Die modernen Theorien der Chemie*, kurā tika attēlota periodiskās tabulas versija ar 28 elementiem, sakārtotiem pēc to vērtības. 1869. gadā Dmitrijs Mendeļejevs publicēja savu tabulas versiju, kurā bija visi tolaik zināmie elementi un bija pieņēmums par jauniem, pagaidām neatklātiem elementiem.

Vēlāk Lotārs Meiers strādāja Karlsrūē un Tībingenē, kur 1895. gadā mira.

## Ārējās saites

* Meiera periodiskā tabula 
* Videolekcija "Periodicity, Priority, Pedagogy: Mendeleev and Lothar Meyer" Michael Gordin
Meyer

**Meyer** var būt:

* Hanness Meiers (*Hannes Meyer*, 1889-1954) - šveiciešu arhitekts
* Klemenss Frīdrihs Meiers (*Clemens Friedrich Meyer*, 1824-1899) - vācu žurnālists
* Kurts Meiers (*Kurt Meyer*, 1910-1961) - vācu karavīrs
* Lotārs Meiers (*Julius Lothar von Meyer*, 1830-1895) - vācu ķīmiķis
Vingrošana 2012. gada vasaras olimpiskajās spēlēs

**[[Vingrošana|Vingrošanā]] [[2012. gada vasaras olimpiskās spēles|2012. gada vasaras olimpiskajās spēlēs]]** tiek sadalīti 18 medaļu komplekti. Sacensības notiek no  līdz . Latviju pārstāvēja Dmitrijs Trefilovs (individuālā daudzcīņa, vingrošanas zirgs).

## Medaļnieki
### Sporta vingrošana

### Mākslas vingrošana

### Batuts

## Atsauces

## Ārējās saites
* 2012. gada vasaras olimpisko spēļu oficiālā mājaslapa
Vieglatlētika 2012. gada vasaras olimpiskajās spēlēs

**[[Vieglatlētika|Vieglatlētikā]] [[2012. gada vasaras olimpiskās spēles|2012. gada vasaras olimpiskajās spēlēs]]** tika sadalīti 47 medaļu komplekti. Sacensības notika no  līdz . Sacensības (izņemot maratonu un soļošanu) notika Londonas olimpiskajā stadionā.

Latvijas delegācijā tika iekļauti 23 vieglatlēti: Ronalds Arājs (100 m), Mareks Ārents (kārtslēkšana), Edgars Eriņš (daudzcīņa), Aiga Grabuste (daudzcīņa), Lauma Grīva (tāllēkšana), Laura Ikauniece (daudzcīņa), Poļina Jeļizarova (3000 m šķēršļi), Dmitrijs Jurkevičs (1500 metri), Igors Kazakevičs (50&nbsp;km soļošana), Ainārs Kovals (šķēpa mešana), Jānis Leitis (400 m), Dace Lina (maratons), Līna Mūze (šķēpa mešana), Sinta Ozoliņa-Kovala (šķēpa mešana), Madara Palameika (šķēpa mešana), Agnese Pastare (20&nbsp;km soļošana), Ineta Radēviča (tāllēkšana), Arnis Rumbenieks (20&nbsp;km soļošana), Zigismunds Sirmais (šķēpa mešana), Igors Sokolovs (vesera mešana), Māris Urtāns (lodes grūšana), Vadims Vasiļevskis (šķēpa mešana), Valērijs Žolnerovičs (maratons).

## Medaļnieki
**Treknināti** atzīmētas disciplīnas, kurās bija pieteikti Latvijas sportisti.
### Vīrieši

### Sievietes

## Atsauces

## Ārējās saites
* 2012. gada vasaras olimpisko spēļu oficiālā mājaslapa
Loka šaušana

thumb|Loka šaušanas sacensības 1980. gados
**Loka [[šaušana]]** ir māksla un sporta veids, kā ar loka palīdzību izšaut bultu. 

Vēsturiski loka šaušana tikusi izmantota medībās un cīņās, taču mūsdienās tā pārsvarā ir aktīvā atpūta. Loka šaušana kopš . gada ir arī iekļauta Olimpiskajās spēlēs (uz laiku tikusi arī izņemta no spēļu programmas). Vissekmīgāk šīs sacensības aizvadījuši Dienvidkorejas pārstāvji (16 zelta medaļas). Šo sporta veidu starptautiski pārvalda Starptautiskā loka šaušanas federācija (*International Archery Federation*, FITA).

## Vēsture
Loka šaušana ir viens no senākajiem cilvēka izstrādātajiem prasmju kopumiem, kas sākotnēji attīstījās kā medību un kara iemaņa, bet ar laiku pārtapa par sporta disciplīnu.

Arheoloģiskie dati liecina, ka pirmie pierādījumi par loka lietošanu datējami ar aptuveni 10 000 gadu p.m.ē., vēlā paleolīta periodā. Šie ieroči tika izmantoti medībām un pašsardzībai. Loka šaušana bija plaši izplatīta Seno Ēģiptiešu, Mezopotāmijas, Indijas un Ķīnas civilizācijās, kur loka prasmes tika uzskatītas par stratēģiski būtiskām kara mākslā:

* Ēģiptē (ap 2800 g. p.m.ē.) loki tika izmantoti gan kājnieku, gan ratu karavīru arsenālā.
* Senajā Ķīnā loka šaušana bija daļa no aristokrātiskās izglītības sistēmas.

* Senajā Grieķijā un Romā loka šaušana tika izmantota galvenokārt militāriem mērķiem.

Viduslaiku Eiropā loka šaušana kļuva par būtisku militāro spēju sastāvdaļu. Īpaši nozīmīgs bija angļu garais loks (*longbow*), kas izrādījās izšķirošs Simtgadu kara (1337–1453) laikā. Arī Osmaņu impērija un mongoļu karaspēks izmantoja lokus ar augstu tehnoloģisko izstrādātību (kompozītlokus), kas ļāva šaut tālu un precīzi pat no zirga muguras.

Ar šaujampulvera un šaujamieroču attīstību 16.–17. gadsimtā, loka šaušana pakāpeniski zaudēja nozīmi kara lietās. Tā kļuva par brīvā laika pavadīšanas un sporta nodarbi, īpaši aristokrātu un karaļnamu vidū. Šajā laikā tika organizēti pirmie loka šaušanas turnīri, un šī prakse kļuva populāra arī Britu salās.
Modernās loka šaušanas sporta formas attīstījās 19. gadsimtā Apvienotajā Karalistē. *National Archery Society* tika dibināta 1844. gadā, un tajā pašā gadā notika pirmās oficiālās loka šaušanas sacensības Anglijā.

* Loka šaušana bija iekļauta 1900. gada Parīzes olimpiskajās spēlēs, bet pēc tam izslēgta uz ilgu laiku.
* Tā tika atjaunota kā olimpiska disciplīna 1972. gadā Minhenes spēlēs, pēc Starptautiskās loka šaušanas federācijas (FITA, tagad *World Archery Federation*) izveides un noteikumu standartizēšanas.

## Ārējās saites

* FTA mājaslapa
Firdousī

[thumbnail|200px|Firdousī piemineklis [Teherāna|Teherānā]]
**Hakīms Abulkāsims Firdousī Tūsī** (, dzimis ap 940. gadu, miris 1020. vai 1030. gadā) bija persiešu dzejnieks, Irānas nacionālās episkās poēmas "Šāhnāmes" (, *Šāhnāmeh*) autors. Par Firdousī dzīves ritumu ir daudz neskaidrības un nepilnību. Viņa dzīve ir atspoguļota dažādās leģendās.

## Leģenda par Firdousī dzīvi
Leģenda vēsta, ka Firdousī bērnībā dzimtajā pilsētā Tūsā patika spēlēties pie upes, kur atradās tilts. Bet katru reizi, kad bija plūdi, tilts tika aizskalots, un pēc tam atkal celts no jauna. Neviens nevarēja uzcelt tādu tiltu, kuru nākamajos plūdos neaiznestu prom. Firdousī sapņoja, ka viņš varētu kādreiz tādu uzcelt.

Laikam ritot, Firdousī bija kļuvis par dzejnieku un ieguva darbu pie karaļa, kas viņam deva uzdevumu uzrakstīt Persijas vēsturi. Karalis savā pilī piešķīra Firdousī atsevišķu istabu un piesolīja 1000 zelta gabalus par 1000 divrindēm, ko dzejnieks uzrakstīs.

Pēc 30 gadu smaga darba Firdousī bija uzrakstījis  divrindes — "Šāhnāmi". Viņš atdeva uzrakstīto darbu karalim un prasīja savu atalgojumu, bet karalis iedeva  sudraba gabalus, nevis zelta, kā bija solījis.

Firdousī kļuva nikns un pameta pili, lai atgrieztos dzimtajā pilsētā Tūsā, kur par nopelnīto naudu uzcēla pār upi tiltu, kas plūdos vairs netika aizskalots.

## Atsauces
Glābējpeles

**"Glābejpeles"** () ir 1977. gada amerikāņu kompānijas *[[Walt Disney Animation Studios|Walt Disney Productions]]* uzņemta animācijas filma, kuras pirmizrāde norisinājās . Filmas režisori ir Volfgangs Raitermans, Džons Launsberijs un Ārts Stīvenss. Galvenos tēlus angļu valodā ierunājuši Bobs Ņūharts (Bernārs), Eva Gabora (Bjanka), Mišela Steisija (Penija) un Džeraldīna Peidža (Madāma Medūza). Šī ir Volta Disneja animācija studijas 23. pilnmetrāžas animācijas filma. Filmas sižets ir balstīts uz Mārdžerijas Šārpas grāmatu motīviem. 1990. gadā tika izdots filmas turpinājums "Glābējpeles Austrālijā".

## Atsauces

## Ārējās saites
*
Grants Hekets

**Grants Hekets** (; dzimis ) ir bijušais austrāliešu peldētājs, specializējās brīvā stila peldējumā.

Piedalījies trijās Olimpiskajās spēlēs (2000, 2004, 2008). 2000. gadā Sidnejā viņš izcīnīja zeltu 1500 m brīvā stila distancē un 4x200 m brīvā stila stafetē, 2004. gadā Atēnās atkārtoja panākumu 1500 m distancē, kā arī izcīnīja sudraba medaļas 400 m brīvā stila distancē un 4x200 m brīvā stila stafetē, 2008. gadā Pekinā izcīnīja sudrabu 1500 m distancē un bronzu 4x200 m brīvā stila stafetē. Ar panākumiem startējis arī Pasaules čempionātā, kur izcīnījis 10 čempiontitulus, 6 reizes izcīnījis sudrabu un 2 — bronzu. 2005. gadā G. Hekets tika atzīts par gada labāko peldētāju pasaulē. Sportistam ir piederējuši trīs pasaules rekordi individuālajās distancēs: 200 m, 800 m un 1500 m brīvā stila peldējumā. Tiek uzskatīts par vienu no visu laiku labākajiem garo distanču peldētājiem.

2008. gadā viņš paziņoja par karjeras beigām.

## Ārējās saites

*
Nāciju Sadraudzības spēles

**Nāciju Sadraudzības spēles** ir starptautiskas daudzu sporta veidu sacensības, kas notiek ik 4 gadus un kurās piedalās sportisti no Nāciju Sadraudzības valstīm. Pirmās šāda veida sacensības notika 1930. gadā Hamiltonā, Kanādā. Sākotnēji to nosaukums bija **[[Britu impērija]]s spēles**, 1954. gadā nosaukums tika nomainīts uz **Britu impērijas un Nāciju Sadraudzības spēles**, 1970. gadā — **Britu Nāciju Sadraudzības spēles** un 1978. gada tās ieguva pašreizējo nosaukumu. Mūsdienās tās pārrauga Nāciju Sadraudzības spēļu federācija, kas arī izraugās iekļaujamos sporta veidus un norises pilsētas. Līdz šim 7 valstu 18 pilsētas ir organizējušas šīs sacensības. Lai arī Nāciju Sadraudzībā ietilpst 54 valstis, šajās sacensībās piedalās 71 valsts komanda.

## Spēļu uzskaitījums

## Atsauces

## Ārējās saites

* Mājaslapa