open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
966. gads

**966. gads** () bija gads, kas pēc Jūlija kalendāra sākās pirmdienā.

## Notikumi
* 14. aprīlis vai 30. aprīlis — pirmais zināmais Polijas valdnieks Meško I Pjasts pieņēma kristietību.

### Nezināms datums
* Izveidojās pirmā Polijas valsts.
* Leonas karalis Sančo Resnais veiksmīgā militārā kampaņā atkārtoti pakļāva Kastīlijas Karalisti.
* Pēc Sančo Resnā nāves par Leonas karali kļuva Ramiro III.

## Dzimuši
* *iespējams*
** Boļeslavs I Drosmīgais — Polijas karalis

## Miruši
* 4. augusts — Berengars II, Itālijas karalis
* Sančo Resnais — Leonas Karalistes karalis
Hobits: Negaidīts ceļojums

**"Hobits: Negaidīts ceļojums"** () ir 2012. gada fantāzijas piedzīvojumu filma, kuras režisors ir Pīters Džeksons. Šī ir pirmā daļa filmu triloģijā, kas balstīta uz Džona Ronalda Rūela Tolkīna 1937. gada grāmatu "Hobits". Filmas darbība norisinās Viduszemē 60 gadus pirms "Gredzenu pavēlnieka" filmu triloģijas sākuma. Filmā burvja Gendalfa nolīgtais hobits Bilbo Baginss dodas ceļojumā kopā ar trīspadsmit rūķiem.

Filmā galvenās lomas attēlo Ians Makellens, Martins Frīmens, Ričards Armitedžs, Džeimss Nesbits, Kens Skots, Keita Blanšeta, Ians Holms, Kristofers Lī, Hugo Vīvings, Elaidža Vuds un Endijs Serkiss. "Hobits: Negaidīts ceļojums" pirmizrāde notika  Velingtonā, Jaunzēlandē. Starptautiski tā tika izdota 13. decembrī, Latvijā — 14. decembrī.

## Atsauces

## Ārējās saites

*
Fulhensio Batista

**Fulhensio Batista** (*Fulgencio Batista y Zaldívar*; dzimis , miris ) bija Kubas prezidents no 1940. līdz 1944. gadam (ievēlēts) un no 1952. līdz 1959. gadam (valsts apvērsuma rezultātā), kad viņu gāza Kubas revolūcijas laikā.

1921. gadā Fulhensio Batista iestājās Kubas armijā. 1923. gadā viņš atstāja bruņotos spēkus. Vēlāk viņš atgriezās armijā un ieguva kaprāļa pakāpi.

1933. gadā Batista kļuva ar stenogrāfijas seržantu. Viņš vadīja "Seržantu revolūcijas" grupu kā daļu no apvērsuma, kas 1933. gadā gāza prezidentu Herardo Mačado. Par prezidentu kļuva Ramons Gravs, bet Fulhensio Batista tika iecelts par armijas ģenerālštāba priekšnieku ar pulkveža pakāpi. Batista faktiski kontrolēja stāvokli valstī. Daudzi virsnieki tika atvaļināti, pretestība jaunajam režīmam tika apspiesta.  Batista piespieda atkāpties Ramonu Gravu. Viņa vietā par prezidentu kļuva Karloss Mendjeta, kas valdīja 11 mēnešus. Nākamie prezidenti amatā bija vēl īsākus laikus.

1940. gada prezidenta vēlēšanās uzvarēja Fulhensio Batista, apsteidzot Ramonu Gravu. 1944. gada vēlēšanās Batista zaudēja Ramonam Gravam.

1948. gadā Batista ieguva vietu Kubas Senātā. Kad 1951. gadā pienāca senatora termiņā beigas, viņš nolēma startēt prezidenta vēlēšanās. Pirmsvēlēšanu aptaujas rādīja, ka Batista nav populārs kubiešu vidū un netiktu ievēlēts par prezidentu.

 Fulhensio Batistas organizēts apvērsums gāza prezidentu Karlosu Prio. Batista pasludināja sevi par pagaidu prezidentu uz diviem gadiem. ASV atzina Batistas režīmu un iepludināja valstī lielas investīcijas. Aprīlī tika pieņemts jauns konstitūcijas likums. Drīz pēc apvērsuma sākās pretestība Batistas režīmam. 1954. gadā notika prezidenta vēlēšanas, kurās vienīgais kandidāts bija Fulhensio Batista.
1956. gada beigās Kubā ieradās Fidela Kastro kaujinieki, kuri sāka partizānu karu.
1958. gada novembrī tika sarīkotas pēc konstitūcijas nepieciešamās prezidenta vēlēšanas. Tajās nepiedalījās partizānu kontrolēto teritoriju iedzīvotāji. Sākotnējie vēlēšanu rezultāti rādīja Karlosa Markesa Sterlinga uzvaru, bet militāristi pārtrauca balsu skaitīšanu, un Batista paziņoja, ka uzvarējis Andress Rivero Agvero. Agvero nepaspēja kļūt par prezidentu. Līdz gada beigām Kastro spēki bija pietuvojušies Havanai.
 Fulhensio Batista ar savu ģimeni atstāja Kubu, ar lidmašīnu aizlidojot uz Dominikānas Republiku.

Vēlāk Batista pārcēlās uz Portugāli. Pēc tam dzīvoja Spānijā.

## Ārējās saites
Pēteris Berģis

**Pēteris Berģis** ( — ) bija latviešu jurists un politiķis.

## Dzīvesgājums
Dzimis Liezeres pagasta "Eilātos". Pabeidza Pēterburgas Politehnisko institūtu un 1916. gadā Kazaņas Universitāti.

Latvijas brīvības cīņu laikā 1919. gada novembrī Berģis atgriezās Latvijā. 
1920. gadā bija viens no Latvijas delegācijas locekļiem miera sarunās ar Padomju Krieviju, bet vēlāk darbojās kā Latvijas-Lietuvas robežas šķīrējtiesas loceklis. Demokrātiskais Centra biedrs, vēlāk pievienojās Radikāldemokrātiskajai partijai. 1922. gadā ievēlēts 1. Saeimā. Pauļuka ministru kabinetā ieņēma iekšlietu ministra amatu no 1923. gada 27. janvāra līdz 27. jūnijam. Latvijas Tautas bankas valdes priekšsēdētājs.

Strādāja par zvērinātu advokātu Rīgā. No 1927. gada līdz 1928. gadam Berģis bija žurnāla "Tautas Tiesības" redaktors. Pēc Latvijas okupācijas 1940. gada jūlijā sarīkotajās "Tautas saeimas" vēlēšanās Berģis bija viens no kandidātiem Demokrātiskā bloka sarakstā, ko okupācijas varas iestādes neļāva iesniegt Centrālajā vēlēšanu komisijā.

1941. gada 14. jūnijā apcietināts un deportēts uz PSRS, kur 1942. gadā miris Usoļlaga nometnē Soļikamskā.

## Atsauces
Haralds Burkovskis

**Haralds Burkovskis** (dzimis ) ir Latvijas žurnālists, sabiedrisko attiecību speciālists un politiķis. Vadījis Latvijas Neatkarīgās televīzijas (LNT) analītisko raidījumu "LNT Ziņu TOP 10". Iepriekš strādājis SEB Unibankā kā sabiedrisko attiecību speciālists un Latvijas Radio. H. Burkovskis darbojas arī politikā, ir Ropažu novada domes deputāts, pārstāv Nacionālo apvienību.

## Biogrāfija
Studējis Latvijas Universitātē, ieguvis bakalaura grādu filozofijā un maģistra grādu komunikācijas zinātnē. Vadījis Latvijas Radio Ziņu dienestu, Latvijas Televīzijas raidījumu "Latvija, Eiropa, Pasaule" un ir bijis SEB Unibankas sabiedrisko attiecību speciālists. 2005. gadā kandidējis uz Latvijas Radio ģenerāldirektora amatu.

No 2001. līdz 2008. gadam H. Burkovskis bija LTV raidījuma "Futūršoks" aizkadra balss. No 2007. gada līdz pēdējai ziņu dienesta dienai vadīja LNT analītisko raidījumu "LNT Ziņu TOP 10". Līdz 2010. gadam vadījis Latvijas Radio raidījumu "Kā labāk dzīvot?".

## Politiskā darbība
2021. gada Latvijas pašvaldību vēlēšanās H. Burkovskis tika ievēlēts Ropažu novada domē no Nacionālās apvienības saraksta un šajā sasaukumā bija Ropažu novada domes priekšsēdētājas vietnieks. Domē ievēlēts arī 2025. gada pašvaldību vēlēšanās, pārstāvot "Latvijas attīstībai" un Nacionālās apvienības kopīgo sarakstu.

## Privātā dzīve
Dzimis . Precējies ar Kristīni Burkovsku. Ģimenē trīs bērni, dēls Toms Burkovskis (*Tobu*) ir pazīstams mūzikas producents.

## Atsauces
Burkovskis

**Burkovskis** var būt:

* Haralds Burkovskis (1970) — latviešu žurnālists;
* Toms Burkovskis (1992) — latviešu mūzikas producents.
969. gads

**969. gads** () bija gads, kas pēc Jūlija kalendāra sākās piektdienā.

## Notikumi
* 11. decembris — Joans I Cimisks kļuva par Bizantijas imperatoru.

### Nezināms datums
* Boriss II kļuva par Bulgārijas caru.
* Kijivas kagans Svjatoslavs Igorevičs uzsāka karagājienu pret bulgāriem.
* Fatimīdi iekaroja Ēģipti.

## Dzimuši

## Miruši
* 11. jūlijs — Kijivas Olga (*О́льга*), Kijivas Krievzemes valdniece (dzimusi ap 890.)
* 10. vai 11. decembris — Nikofors II Foka, Bizantijas imperators
971. gads

**971. gads** () bija gads, kas pēc Jūlija kalendāra sākās svētdienā.

## Notikumi

### Nezināms datums
* Kenets II Alpins kļuva par Skotijas karali.
* Bizantijas imperators Joans Cimisks sakāva Kijivas kagana Svjatoslava Igoreviča vadīto karaspēku un pakļāva lielāko daļu no Bulgārijas.

## Dzimuši

## Miruši
* Kulens Alpins, Skotijas karalis
Vīnes Universitāte

**Vīnes Universitāte** () ir Austrijas lielākā universitāte, kas atrodas tās galvaspilsētā Vīnē.

Universitāte ir dibināta 1365. gadā, līdz ar to tā ir vecākā universitāte vācu valodas zemēs. Tās 15 fakultātēs pasniedz aptuveni 9000 pasniedzēju. Studējošo skaits pārsniedz 79 tūkstoti. Vīnes Universitāti ir absolvējuši vai tajā studējuši 15 Nobela prēmijas laureāti.

## Atsauces

## Ārējās saites
EUTELSAT 70B

***EUTELSAT 70B*** (sākotnējais nosaukums ***W5A***) ir Francijas uzņēmuma *[[Eutelsat]]* sakaru pavadonis. Orbītā palaists 2012. gada decembrī.
Tas nodrošina sakarus un datu pārraides pakalpojumus Vidējiem Austrumiem, Centrālāzijai, Dienvidaustrumāzijai un daļai Āfrikas un Eiropas. 

2010. gada jūnijā *Eutelsat* noslēdza līgumu ar uzņēmumu *[[EADS Astrium|Astrium]]* par pavadoņa *W5A* būvi. Tas tika izgatavots uz platformas *[[Eurostar E3000]]* bāzes. Pavadonis apgādāts ar 48 Ku joslas raidītājiem.

2012. gada 1. martā *Eutelsat* unificēja savu pavadoņu nosaukumu sistēmu. Kosmiskie aparāti turpmāk tika identificēti pēc to orbitālās pozīcijas. *W5A* ieguva nosaukumu *EUTELSAT 70B*.

*EUTELSAT 70B* tika palaists  20:43:59 UTC ar nesējraķeti *[[Zenit-3SL]]* no peldošās platformas *[[Odyssey (starta platforma)|Odyssey]]* Klusajā okeānā.

Ģeostacionāro orbītu 11. decembrī tas sasniedza ar saviem dzinējiem. Sākotnēji *EUTELSAT 70B* tika novietots ģeostacionārās orbītas punktā 49° austrumu garuma testēšanas un pārbaužu fāzei.

2013. gada 16. janvārī *EUTELSAT 70B* tika nodots pasūtītājam un sāka darba režīmu. Tas atrodas pozīcijā 70,5° austrumu garuma un nomainīja *[[EUTELSAT 70A]]* (*Eutelsat W5*), kas palaists 2002. gadā. *EUTELSAT 70A* tika pārvietots uz punktu 25,5° A, kur atradās līdz *[[EUTELSAT 25B]]* palaišanai.

## Atsauces

## Ārējās saites
* EUTELSAT 70B :: 70.5° East  Eutelsat 
* Past Mission - EUTELSAT-70B Sea Launch 
* Eutelsat 70B (Eutelsat W5A) Gunter Dirk Krebs
Mega

**Mega** (pieraksta ar lielo burtu **[[M]]**), viens no metriskās sistēmas mērvienību daudzkārtņiem, kas rāda, ka pamatmērvienība ir reizināta ar vienu miljonu (106 jeb ).

Piemēram: MPa (megapaskāls, jeb miljons paskālu), Mg (megagrams, jeb miljons gramu; šajā gadījumā biežāk lieto mērvienību tonna)

Informācijas tehnoloģijās ar "mega" arī apzīmē miljonu, piemēram MB (megabaits, jeb  baitu), lai gan agrāk (dažkārt arī tagad) 1 megabaits bija  (220). Kopš 1999. gada informācijas apjomam 220 izmanto daudzkārtni mebi, lai novērstu neviennozīmību.

Ar mazo burtu m apzīmē daudzkārtni "mili", jeb vienu tūkstošo daļu.
Izturības robeža

**Izturības robeža** ir viena no materiālu mehāniskajām īpašībām, tas ir mehāniskais spriegums, kuru pārsniedzot sākas materiāla sabrukšana.

## Stiepes stiprība
Stiepes stiprība raksturo, kādu slodzi materiāls spēj nest stiepes slogojumā, pirms tas sabruks. Stiepes stiprību parasti norāda MPa. Zinot materiāla stiepes stiprību un tā laukumu iespējams aprēķināt pie kādas slodzes tas saplīsīs, jeb saraušanas spēks ir tieši proporcionāls stiepes stiprības un šķērsgriezuma laukuma reizinājumam.

Taču praksē svarīgāk ir zināt nevis pie kādas slodzes materiāls sabruks, bet pie kādas slodzes tā deformācijas būs pieļaujamās robežās, tādēļ aprēķiniem biežāk lieto materiāla tecēšanas robežu un elastības moduli.

Stiepes stiprības aprēķiniem ārkārtīgi svarīgi ir zināt spēka iedarbības laiku, jo īslaicīga iedarbība rada triecienveida slodzes, kas apskatītas lapā "triecienizturība", bet nemainīga spēka iedarbība ilgstošā laika periodā var izraisīt šļūdi. Stiepes izturība tiek dota materiālu slogojot ar ātrumu ap 3 mm/min.

## Skatīt arī

* Proporcionalitātes robeža
* Elastības robeža
* Tecēšanas robeža

## Atsauces
Alfons Pastors

**Alfons Pastors** ( — ) bija latgaliešu izcelsmes Latvijas politiķis un garīdznieks.

## Biogrāfija

Dzimis Jasmuižas pagasta Pastoros. Katoļu garīdznieks — Daugavpils dekāns (no 1925), Svētā Krēsla galma prelāts, katoļu apdrošināšanas biedrības priekšsēdētājs. 2., 3. un 4. Saeimas deputāts no Latgales kristīgo zemnieku partijas. Bijis arī Valsts zemes bankas padomes loceklis. Pēc Ulmaņa apvērsuma atgriezies pie garīdznieka pienākumu pildīšanas. Padomju varas gados represēts. Miris 1968. gadā, apglabāts Miķeļa kapos Rīgā.

## Atsauces
Jānis Štelmahers

**Jānis Štelmahers** (1893 — 1941) bija latviešu jurists un galēji labējais politiķis, Apvienotās Latvijas nacionālsociālistiskās partijas dibinātājs.

## Biogrāfija

Dzimis strādnieku ģimenē. Pirmā pasaules kara laikā devās bēgļu gaitās uz Krieviju. Pēc kara beigām atgriezās Latvijā, studēja tieslietas, bija studentu korporācijas Talavija biedrs un viens no Latviešu Nacionālās jaunatnes savienības dibinātājiem. Strādāja Ārlietu ministrijā, darbojās Kristīgajā nacionālajā savienībā, kur bija tās laikraksta "Dzintarzeme" izdevējs un atbildīgais redaktors, kā arī Centra valdes loceklis, tomēr pēc neveiksmīgā starta Rīgas domes vēlēšanās Štelmahers atstāja šo partiju. 

1932. gada vasarā Štelmahers izveidoja Apvienoto Latvijas nacionālsociālistisko partiju (ALNSP), kurā iestājās ap 93 cilvēku. Lielākoties tās ideoloģija bija balstīta uz Nacionālsociālistiskās vācu strādnieku partijas ideoloģijas atdarināšanu. 1933. gadā ALNSP tika slēgta. Tās vietā tajā pašā gadā tika izveidota biedrība — Aktīvās Latvijas atjaunošanas kustība "Zilais Ērglis". Štelmahers bija tās Centrālās valdes priekšsēdētājs. 

Pēc 1934. gada 15. maija apvērsuma organizācija slēgta. 1939. gadā Štelmahers uzturējās ārzemēs — Vācijā un Itālijā. Pēc Latvijas okupācijas 1940. gada 24. jūlijā Štelmahers centās izbēgt uz ārzemēm, tomēr policija viņu aizturēja un apcietināja. Padomju okupācijas prese vēlāk apgalvoja, ka Štelmahers centies aizbēgt, slēpjoties vācu repatriantu mēbeļu kastē, kas nosūtīta uz Vāciju tās "izlūkdienestu uzdevumā". Tādā pašā esot slēpies arī Kārļa Ulmaņa brāļadēls Eduards Ulmanis. 1941. gadā nošauts padomju apcietinājumā.

## Atsauces
Elastības robeža

thumb|3. punkts sprieguma—relatīvās deforormācijas (''σ''—''ε'') diagrammā ir elastības robeža dotajam stienim, kas pakļauts stiepei
Materiāla **elastības robeža** raksturo deformācijas līknes punktu, kurā beidzas materiāla elastīgā deformācija un sākas plastiskā deformācija. Tātad, ja materiālu slogo ar spēku, kuru skaitliskā vērtība ir mazāka par elastības robežu, tad materiāls pēc slodzes izbeigšanas pilnībā atgūst savu sākotnējo formu.

## Skatīt arī

* Proporcionalitātes robeža
* Tecēšanas robeža
* Izturības robeža
Imants Sudmalis

**Imants Sudmalis** (dzimis , miris ) bija latviešu padomju komunists, partizāns un pagrīdnieks. 1957. gadā Imantam Sudmalim tika piešķirts Padomju Savienības Varoņa nosaukums.

## Dzīvesgājums

Dzimis Pirmā pasaules kara laikā Cēsīs, skolotāja ģimenē. Drīz pēc kara ģimene pārcēlās uz Liepāju, kur tēvs Jānis Sudmalis (1887—1984) kļuva par redzamu personību Liepājas kultūras un izglītības dzīvē, kopā ar Hermani Aplociņu izveidojot Liepājas mākslas skolu, dibinot Liepājas muzeju, ilgus gadus esot tā vadītājs, mākslas pētnieks un mākslinieks. Iespējams, tēvs kādu laiku strādājis "Liepājas metalurgā".

Pusaudža gados Imants Sudmalis sava radinieka — Latvijas Komunistiskās partijas biedra, Strādnieku un zemnieku frakcijas priekšsēdētāja Saeimā Emīla Sudmaļa — ietekmē 1932. gadā iestājās pagrīdes komjauniešu organizācijā. Nodarbojās ar nelegālo uzsaukumu izplatīšanu. 1933. gadā tika arestēts un kopā ar 18 citiem aktīvistiem notiesāts ar 4 gadiem piespiedu darba. 1936. gadā atbrīvots no apcietinājuma. 1940. gada 18. janvārī atkal apcietināts par pagrīdes avīzes "Komunists" izdošanu.

Atbrīvots no apcietinājuma 1940. gada jūnijā pēc PSRS armijas ienākšanas Latvijā. Iestājās LK(b)P, darbojās vietējās varas orgānos un kļuva par LĻKJS Liepājas apriņķa pirmo sekretāru. Pēc Vācijas uzbrukuma PSRS Liepājā organizēja kaujinieku grupas, kas pretojās iebrucējiem. Pēc Liepājas krišanas slepus devās uz Rīgu, bet vēlāk uz Baltkrieviju, kur Osvejas rajonā darbojās padomju partizānos.

1943. gada 20. jūlijā kopā ar Andreja Macpāna grupu ieradās Rīgā, kur nodarbojās ar nelegālo darbību. 1943. gada 13. novembrī ģimnāzists Džems Bankovičs ievietoja spridzekli atkritumu urnā pie ēkas Šķūņu ielā 20. Spridzekli bija sagādājis Imants Sudmalis, ieteicot veikt terora aktu kādā rūpniecības uzņēmumā. Sprādziena Doma laukumā mērķis bija izjaukt plānoto arodbiedrību demonstrāciju pret 1943. gada 19. oktobra Padomju Savienības, Lielbritānijas un ASV ārlietu ministru konferenci Maskavā. Sprādziens notika priekšlaicīgi, nogalinot arhitektu Artūru Ramani, strādnieku Jāni Pogankinu un nāvējoši ievainoja desmitgadīgo skolnieku Jāni Stīgu. 1944. gada 18. februārī arestēts un 25. maijā kopā ar Džemu Bankoviču sodīts ar nāvi.

Latvijas PSR laikā Imanta Sudmaļa vārdā tika nosauktas ielas, skolas, kolhozi, pionieru pulciņi un kuģis. 1978. gadā tika uzcelts Sudmaļa piemineklis Liepājā (skulptori Vilnis Albergs un Gaida Grundberga). Pēc Latvijas neatkarības atjaunošanas piemineklis pārvietots uz Liepājas muzeju.

## Atsauces

## Ārējās saites
*Sprādziens Doma laukumā, Uldis Neiburgs, Latvijas Okupācijas muzeja pētnieks
Tītuvēni

**Tītuvēni** () ir pilsēta Lietuvā uz austrumiem no Ķelmes. Pazīstama ar 17. gadsimtā celto bernardiešu baroka stila klosteri.

Apdzīvota vieta rakstos pirmoreiz minēta 1500. gadā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Rucavas muiža

**Rucavas muiža** ir apdzīvota vieta Dienvidkurzemes novada Rucavas pagastā uz austrumiem no Rucavas. Sventājas upes stāvkrastā atrodas Rucavas muižas () vieta. 
Upes pretējā krastā ir Lietuvas teritorija. 

Hercoga Jēkaba laikā te bijusi merīnaitu audzētava. Netālu no muižas vietas atrodas Leju svētavots. Pie tā līdz nesenam laikam auga Rucavas Leju ieva, kas sasniedza 2,5 metru apkārtmēru. Koks atstājis savu atvašu izveidoto birzi, kas aptver Leju svētavotu.


Attēls:Rucavas muiža.jpg|
Attēls:Rucavas muiža 2.jpg|
Attēls:Rucavas muiža 3.jpg|


## Atsauces

## Ārējās saites
*LĢIA vietvārdu datubāze
Viljams Džeimss

**Viljams Džeimss** (; dzimis , miris ) bija amerikāņu filozofs un psihologs.

Viņa tēvs bija teologs Henrijs Džeimss, brālis — rakstnieks Henrijs Džeimss. Abi Džeimsa bērni tika skoloti mājās, un ģimene daudz ceļoja — uz Ženēvu, Parīzi, Londonu. Sākoties pilsoņu karam, Džeimsi apmetās Ņūportā. Viljams bija pirmais pedagogs, kas ASV piedāvāja psiholoģijas kursu. Viņš ir sarakstījis grāmatas par pragmatismu, psiholoģiju, izglītojošo psiholoģiju, reliģisko psiholoģiju un misticismu.

## Ārējās saites
1952. gada Eiropas čempionāts basketbolā sievietēm

**1952. gada [[Eiropas čempionāts basketbolā sievietēm]]** (*EuroBasket 1952 Women*) bija 3. kontinenta čempionāts, kas norisinājās PSRS laika posmā no  līdz . Eiropas čempionātā piedalījās 12 Eiropas sieviešu basketbola valstsvienības. Uzvaru tajā izcīnīja PSRS izlase.

## Vietu sadalījums

|-
|||align=left|||5||5||0||424||112||+312||**10**
|-
|||align=left|||5||4||1||267||207||+60||**9**
|-
|||align=left|||5||3||2||293||203||+90||**8**
|-
|colspan=10 height=1px bgcolor=lightgrey|
|-
|4||align=left|||5||3||2||263||220||+43||**8**
|-
|5||align=left|||5||3||2||240||203||+37||**8**
|-
|6||align=left|||5||2||3||208||202||+6||**7**
|-
|colspan=10 height=1px bgcolor=lightgrey|
|-
|7||align=left|||5||3||2||236||202||+34||**8**
|-
|8||align=left|||5||2||3||152||223||–71||**7**
|-
|9||align=left|||5||1||4||132||236||–104||**6**
|-
|colspan=10 height=1px bgcolor=lightgrey|
|-
|10||align=left|||5||3||2||208||183||+25||**8**
|-
|11||align=left|||5||1||4||157||251||–94||**6**
|-
|12||align=left|||5||0||5||66||404||–338||**5**
|}

## Ārējās saites
* ''FIBA Europe'' profils 
* ''Todor66'' profils
1954. gada Eiropas čempionāts basketbolā sievietēm

**1954. gada [[Eiropas čempionāts basketbolā sievietēm]]** (*EuroBasket 1954 Women*) bija 4. kontinenta čempionāts, kas norisinājās Dienvidslāvijā laika posmā no  līdz . Eiropas čempionātā piedalījās 10 Eiropas sieviešu basketbola valstsvienības. Uzvaru tajā izcīnīja PSRS izlase.

## Vietu sadalījums

|-
|||align=left|||7||7||0||505||299||+206||**14**
|-
|||align=left|||7||5||2||442||364||+78||**12**
|-
|||align=left|||7||5||2||412||312||+100||**12**
|-
|4||align=left|||8||4||4||401||389||+12||**12**
|-
|5||align=left|||7||2||5||332||378||–46||**9**
|-
|6||align=left|||8||2||6||407||388||+19||**10**
|-
|colspan=10 height=1px bgcolor=lightgrey|
|-
|7||align=left|||6||5||1||321||214||+107||**11**
|-
|8||align=left|||6||2||4||165||325||–160||**8**
|-
|9||align=left|||5||1||4||118||289||–171||**6**
|-
|10||align=left|||5||0||5||122||267||–145||**5**
|}

## Ārējās saites
* ''FIBA Europe'' profils 
* ''Todor66'' profils
1950. gada Eiropas čempionāts basketbolā sievietēm

**1950. gada [[Eiropas čempionāts basketbolā sievietēm]]** (*EuroBasket 1950 Women*) bija 2. kontinenta čempionāts, kas norisinājās Ungārijā laika posmā no  līdz . Eiropas čempionātā piedalījās 12 Eiropas sieviešu basketbola valstsvienības. Uzvaru tajā izcīnīja PSRS izlase.

## Vietu sadalījums

|-
|||align=left|||7||7||0||507||175||+332||**14**
|-
|||align=left|||7||6||1||381||220||+161||**13**
|-
|||align=left|||6||4||2||323||241||+82||**10**
|-
|4||align=left|||7||4||3||286||328||–42||**11**
|-
|5||align=left|||7||3||4||300||252||+48||**10**
|-
|6||align=left|||7||2||5||212||304||–92||**9**
|-
|colspan=10 height=1px bgcolor=lightgrey|
|-
|7||align=left|||7||5||2||235||235||0||**12**
|-
|8||align=left|||7||4||3||287||302||–15||**11**
|-
|9||align=left|||7||2||5||175||274||–99||**9**
|-
|10||align=left|||7||2||5||170||263||–93||**9**
|-
|11||align=left|||7||1||6||153||310||–157||**8**
|-
|12||align=left|||7||1||6||156||281||–125||**8**
|}

## Ārējās saites
* ''FIBA Europe'' profils 
* ''Todor66'' profils
1956. gada Eiropas čempionāts basketbolā sievietēm

**1956. gada [[Eiropas čempionāts basketbolā sievietēm]]** (*EuroBasket 1956 Women*) bija 5. kontinenta čempionāts, kas norisinājās Čehoslovākijā laika posmā no  līdz . Eiropas čempionātā piedalījās 16 Eiropas sieviešu basketbola valstsvienības. Uzvaru tajā izcīnīja PSRS izlase.

## Vietu sadalījums

|-
|||align=left|||8||8||0||744||353||+391||**16**
|-
|||align=left|||8||6||2||436||388||+48||**14**
|-
|||align=left|||8||7||1||771||350||+421||**15**
|-
|4||align=left|||8||5||3||571||505||+66||**13**
|-
|colspan=10 height=1px bgcolor=lightgrey|
|-
|5||align=left|||8||5||3||530||434||+96||**13**
|-
|6||align=left|||8||3||5||448||441||+7||**11**
|-
|7||align=left|||8||4||4||422||435||–13||**12**
|-
|8||align=left|||8||2||6||359||623||–264||**10**
|-
|colspan=10 height=1px bgcolor=lightgrey|
|-
|9||align=left|||8||6||2||547||373||+174||**14**
|-
|10||align=left|||8||5||3||493||325||+168||**13**
|-
|11||align=left|||8||3||5||340||510||–170||**11**
|-
|12||align=left|||8||3||5||425||412||+13||**11**
|-
|colspan=10 height=1px bgcolor=lightgrey|
|-
|13||align=left|||8||3||5||267||484||–217||**11**
|-
|14||align=left|||8||2||6||314||607||–293||**10**
|-
|15||align=left|||8||2||6||323||432||–109||**10**
|-
|16||align=left|||8||0||8||272||590||–318||**8**
|}

## Ārējās saites
* ''FIBA Europe'' profils 
* ''Todor66'' profils
Andrejs Veckalns

**Andrejs Veckalns** ( — ) bija latviešu sociāldemokrāts, Lāčplēša Kara ordeņa kavalieris.

## Biogrāfija

Dzimis Tūjas pagastā zemnieka ģimenē. Mācījies Rīgas amatnieku vakarskolā. No 1903. gada 
Rīgas sociāldemokrātiskās organizācijas biedrs, bet no 1904. gada LSDSP biedrs. Piedalījies 1905. gada revolūcijā. Par revolucionāro darbību arestēts 1905. gada janvārī un 1907. gadā. Kopš 1908. gada emigrācijā — Vācijā, Šveicē.

Ārzemēs Veckalns turpināja izglītoties amatniecības skolā un Vintertūras būvtehnikumā. Paralēli strādājis par būvstrādnieku Cīrihē. 1914. gadā atgriezies Krievijā, kur strādājis par zīmētāju un būvniecības vadītāju dažādās vietās. 1917. gada revolūcijas laikā atkal aktīvi iesaistījies politiskajā darbībā. Veckalns apkaroja lielinieku uzskatus, par ko 1918. gadā kādā pretlielinieciskā konferencē tika arestēts.

Pēc atbrīvošanas atgriezies dzimtenē, kur sākumā nelegāli apmeties Rīgā, bet 1919. gada sākumā ieradies Liepājā. Aģitējis pret landesvēru, kā arī propagandējis sociāldemokrātiskās idejas. 1919. gada 10. oktobrī brīvprātīgi iestājies Latvijas Bruņotajos spēkos. Piedalījies Rīgas aizstāvībā un vēlākajā tās atbrīvošanā Bermontiādes laikā. Par izrādīto drosmi vēlāk apbalvots ar Lāčplēša Kara ordeni.

No 1919. gada Tautas padomes loceklis no LSDSP. Satversmes sapulces deputāts no 1920. līdz 1922. gadam. No 1922. līdz 1934. gadam bijis 1., 2., 3. un 4. Saeimas deputāts. Latvijas arodbiedrību centrālā biroja priekšsēdētājs. Bijis arī Rīgas domes deputāts. Pēc Ulmaņa apvērsuma uz vairākiem mēnešiem ieslodzīts Liepājas koncentrācijas nometnē.

Pēc Latvijas okupācijas 1941. gada 14. jūnijā kopā ar ģimeni Veckalnu deportēja uz PSRS. 1942. gada 18. aprīlī piespriests nāvessods, kas izpildīts 18. maijā Soļikamskas Usoļlagā.

## Atsauces
Eduards Dzelzītis

**Eduards Dzelzītis** (1899 — 1960) bija latviešu politiķis. 

Eduards Dzelzītis piedzima  (pēc vecā stila — ) Puikules "Purmājas" Miķeļa Dzelzīša un Annas dzimušas Grīnšteinas ģimenē.
Deputāts 3. un 4. Saeimā no LSDSP saraksta. Pēc Ulmaņa apvērsuma 1934. gada 16. maijā apcietināts. Līdz 26. oktobrim ieslodzīts Liepājas koncentrācijas nometnē. Vēlāk Latvijas Komunistiskās partijas biedrs, sadarbojies ar padomju varas iestādēm pēc Latvijas okupācijas.

Miris 1960. gada 26. oktobrī.

## Atsauces
Martinsons

**Martinsons**  ("Mārtiņa dēls", no personvārda Mārtiņš; sieviešu dzimtē Martinsone) ir latviešu uzvārds, variants: **Mārtiņsons**. Līdzīgas cilmes uzvārdi sastopami arī ģermāņu valodās.

* Māris Martinsons — latviešu kinorežisors (dzimis 1960);
* Harri Martinsons (*Harry Martinson*) — zviedru dzejnieks un prozaiķis (1904—1978);
* Ivo Martinsons — latviešu aktieris (dzimis 1978);
* Pēteris Martinsons — latviešu keramiķis (1931—2013).
Žilinskis

**Žilinskis** var būt:
* Arvīds Žilinskis —  latviešu komponists un pianists;
* Ēriks Žilinskis — latviešu leitnants un gleznotājs.
Slucka (nozīmju atdalīšana)

**Slucka** var būt:

Apdzīvotas vietas:
* Slucka — pilsēta Baltkrievijā
* Pavlovskas (pilsēta Krievijā) nosaukums no 1918. līdz 1944. gadam

Cilvēki:
* Ināra Slucka (1959) — latviešu aktrise
Barkāns

**Barkāns** (sieviešu dzimtē Barkāne) ir latviešu cilmes uzvārds, kas radies no vietvārda Barkāni. Cilvēki ar šo uzvārdu:

* Jānis Barkāns (dzimis 1959) — disidents;
* Viktors Barkāns (1894—1957) — politiķis;
* Vinca Barkāns (1889—1947) — ārsts un politiķis;
* Vitolds Barkāns (dzimis 1944) — airētājs.
Dzelzītis

**Dzelzītis** (sieviešu dzimtē Dzelzīte) ir latviešu cilmes uzvārds, kas radies no vārda „dzelzs” pamazināmās formas.  Cilvēki ar šo uzvārdu:

* Eduards Dzelzītis  (1899—1960) — politiķis;
* Hugo Dzelzītis (1888—1943) — finansists un politiķis;
* Kārlis Dzelzītis (1892—1982) — jurists, dzejnieks un politiķis;
* Lauris Dzelzītis (1978) — aktieris.

## Skatīt arī
* Dzelzs
Berģis

**Berģis** (sieviešu dzimtē Berģe) ir daļēji latviskots ģermāņu cilmes uzvārda Bergs (*Berg*) variants. Cilvēki ar šo uzvārdu:

* Armands Berģis — latviešu aktieris;
* Pēteris Berģis (1882—1942) — latviešu jurists un politiķis.
Batista

**Batista** ( — 'kristītājs') ir spāņu cilmes uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:

* Fulhensio Batista (*Fulgencio Batista*; 1901—1973) — Kubas prezidents no 1940. līdz 1944. gadam un no 1952. līdz 1959. gadam;
* Žoau Paulu Batista (*João Paulo Batista*; 1981) — brazīliešu basketbolists;
* Deivs Batista (*Dave Bautista*, 1969) — ASV aktieris un profesionālais cīkstonis.
Karakalla

**Karakalla** ( — ) bija Romas imperators (198—217), kurš nāca no Severa dzimtas.

Jau 198. gadā imperators Septīmijs Severs iecēla savu dēlu Karakallu par līdzimperatoru. 209. gadā par trešo līdzimperatoru iecēla Severa otro dēlu Getu. Pēc tēva nāves Karakalla 211. gadā nogalināja brāli un izrēķinājās ar viņa piekritējiem.

Savas valdīšanas sākumā Karakalla, cenšoties iegūt karaspēka simpātijas, paaugstināja algas leģionāriem. Karoja pret ģermāņiem, kas bija iebrukuši Donavas lejtecē, kā arī iebruka Gallijā. Pēc tam karoja Sīrijā un citās Rietumāzijas zemēs.

Karakallas tēvs, lai cīnītos ar naudas problēmām, kuras izjuta valsts kase, bija sācis kalt monētas ar mazāku zelta un sudraba daļu, kas noveda pie inflācijas. Lai cīnītos pret šo problēmu, Karakalla izdeva ediktu (*Constitutio Antoniniana*), ar kuru visus pieaugušos provinču iedzīvotājus pasludināja par impērijas pilsoņiem, kas atcēla viņu privilēģiju nemaksāt nodokļus. Viņš bija arī pirmais valdnieks, kurš Romā ieviesa publiskās termas.

Nogalināts sazvērestībā, kuru organizēja pretoriāņu prefekts Marks Opēlijs Makrīns, kuru karaspēks pēc tam pasludināja par imperatoru, kas vēlāk aizsāka karavīru-imperatoru laikmetu.

## Ārējās saites
Nazalizācija

Fonētikā **nazalizācija** (no  — 'deguns') ir skaņu izruna ar pazeminātām mīkstajām aukslējām, kad daļa gaisa nenāk ārā pa muti, bet caur degunu. Jēdzienu nazalizācija nevajadzētu jaukt ar nazālu līdzskaņu jēdzienu, piemēram,  un  ir *nazāli* līdzskaņi, bet  vai  ir *nazalizēti* līdzskaņi.

Starptautiskajā fonētiskajā alfabētā nazalizētas skaņas apzīmē ar tildi, piemēram, . Alfabētos tās apzīmē ar tildi ⟨ã⟩ vai ar nazālo burtu ⟨ą⟩.

Nazālie patskaņi pastāv franču, bretoņu, portugāļu, poļu un citās valodās, kā arī dažās valodās ārpus Eiropas (piemēram, tupu un gvaranu valodās). Taču vairākums no pasaules valodām izmanto tikai gaisa patskaņus.

Pasaules valodās ir arī daudz dažādu nazalizētu *līdzskaņu*, piemēram, dienvidarābu valodās pastāv nazalizēts berzenis , umbudu valodā ir nazālā skaņa , gvaranu valodā pastāv gan nazalizēti līdzskaņi, piemēram, ⟨g̃⟩ (IPA: ), gan nazalizēti patskaņi, piemēram, ⟨ỹ⟩ (IPA: ).

Ir arī nazālie berzeņi, kurus sauc par nareāliem. Tos izrunā, izdvešot gaisu tikai caur degunu, neizmantojot muti. IPA sarakstā tādas skaņas apzīmē ar tildi un tremdu, piemēram [n͋]. Tomēr šīs skaņas netiek izmantotas dabiskā valodā.

Denazālās skaņas ir tādas, kuras tiek izrunātas caur degunu patoloģisku iemeslu (saaukstēšanās, starpsienu bojājumu) dēļ, un tās sauc par nazālo balsi. Tomēr valodniecībā tādas skaņas netiek analizētas.

## Nazālie līdzskaņi

Daži līdzskaņi pēc savas būtības ir nazāli (attiecīgi, piemēram, fonētiskajā transkripcijā to norādīšanai netiks izmantota tilde). Arhetipisks nazāls līdzskanis ir . Visbiežākie nazālie līdzskaņi ir ,  un . Šīs skaņas vēl sauc par nazālām pauzēm, jo pēc to izrunas gaisa plūsma tiek pilnīgi pārtraukta. Tikai, apmēram, 2,3% pasaules valodu nav nazālo līdzskaņu.

## Atsauces
Marambio

**Marambio** () ir Argentīnas vissezonas polārstacija Antarktīdā, galvenā Argentīnas operāciju atbalsta bāze kontinentā. Izvietojusies Sīmora (Marambio) salas ziemeļdaļā Vedela jūras krastā Antarktīdas pussalas piekrastē. Pieder Argentīnas Gaisa kara spēkiem, pētniecības darbus koordinē Argentīnas Antarktikas institūts. Stacija oficiāli atklāta 1969. gada 29. oktobrī un nosaukta par godu vienam no argentīniešu antarktiskās aviācijas pionieriem Gustavo Arhentino Marambio *(Gustavo Argentino Marambio)* — *Base Aérea Vicecomodoro Marambio*. Pie stacijas izbūvēts lidlauks ar  garu un  platu šķembu skrejceļu, kas bija pirmais pastāvīgais grunts lidlauks Antarktīdā un joprojām ir kontinenta noslogotākais lidlauks.

## Atsauces

## Ārējās saites
Latvijā sastopamo mārīšu sugu saraksts

Latvijā sastopamas 62 **[[Mārīšu dzimta|mārīšu]]** dzimtas sugas, kuras ietvertas 28 ģintīs.

## Latvijā sastopamas sugas

## Klasifikācija
Ģinšu stāvokļi *Coccinellidae* dzimtā, balstoties uz Dmitrija Teļnova (2004) datiem. Sugas, kas ietilpst dotajās ģintīs, attēlotas augstāk tabulā.
* Dzimta: Mārītes (*Coccinellidae*) Latreille, 1807
:* Apakšdzimta: *Epilachninae* Mulsant, 1846
::* Triba: *Madaini* Gordon, 1975
:::* Ģints: *[[Subcoccinella]]* Guérin-Méneville, 1844
:::* Ģints: *[[Cynegetis]]* Dejean, 1836
:* Apakšdzimta: *Coccidulinae* Mulsant, 1846
::* Triba: *Coccidulini* Mulsant, 1846
:::* Ģints: *[[Coccidula]]* Gyllenhal, 1827
:* Apakšdzimta: *Scymninae* Mulsant, 1846
::* Triba: *Scymnini* Mulsant, 1846
:::* Ģints: *[[Scymnus]]* Kugelann, 1794
:::* Ģints: *[[Nephus]]* Mulsant, 1846
::* Triba: *Stethorini* Dobzhansky, 1924
:::* Ģints: *[[Stethorus]]* Weise, 1885
::* Triba: *Hyperaspini* Mulsant, 1846
:::* Ģints: *[[Hyperaspis]]* Dejean, 1836
:* Apakšdzimta: *Chilocorinae* Mulsant, 1846
::* Triba: *Platynaspini* Mulsant, 1846
:::* Ģints: *[[Platynaspis]]* Redtenbacher, 1843
::* Triba: *Chilocorini* Mulsant, 1846
:::* Ģints: *[[Chilocorus]]* Leach, 1815
:::* Ģints: *[[Exochomus]]* Redtenbacher, 1843
:* Apakšdzimta: Coccinellinae Latreille, 1807
:::* Ģints: *[[Coccinula]]* Dobzhansky, 1925
:::* Ģints: *[[Anisosticta]]* Dejean, 1836
:::* Ģints: *[[Tytthaspis]]* Crotch, 1874
:::* Ģints: *[[Sospita]]* Mulsant, 1846
:::* Ģints: *[[Myzia]]* Mulsant, 1846
:::* Ģints: *[[Myrrha]]* Mulsant, 1846
:::* Ģints: *[[Propylea]]* Mulsant, 1846
:::* Ģints: *[[Calvia]]* Mulsant, 1846
:::* Ģints: *[[Vibidia]]* Mulsant, 1846
:::* Ģints: *[[Halyzia]]* Mulsant, 1846
:::* Ģints: *[[Psyllobora]]* Dejean, 1836
:::* Ģints: *[[Anatis]]* Mulsant, 1846
:::* Ģints: *[[Aphidecta]]* Weise, 1899
:::* Ģints: *[[Hippodamia]]* Mulsant, 1846
:::* Ģints: *[[Coccinella]]* Linnaeus, 1758
:::* Ģints: *[[Oenopia]]* Mulsant, 1850
:::* Ģints: *[[Adalia]]* Mulsant, 1850
:::* Ģints: *[[Harmonia]]* Mulsant, 1846

## Atsauces

## Literatūra
* Dainis Lazdāns & Arvīds Barševskis (2010). *[http://www.biology.lv/lv/files/Zinatne/Acta-Biologica-Universitatis-Daugavpilensis/Acta_Biologica_10_1/11.pdf Materials about ladybird beetles (Coleoptera: Coccinellidae) of the fauna of Latvia]*. Acta Biol. Univ. Daugavp. 10 (1). ISSN 1407-8953
* Dainis Lazdāns & Arvīds Barševskis (2010). *[http://www.biology.lv/lv/files/Zinatne/Acta-Biologica-Universitatis-Daugavpilensis/Acta_Biologica_10_2/1.pdf Catalogue of Ladybirds (Coleoptera: Coccinellidae) of Latvia]*. Acta Biol. Univ. Daugavp. 10 (2) ISSN 1407-8953
Prūsijas lietuvieši

[thumb|250px|right|Prūsijas lietuvieši. Ilustrācija no [Teodors Lepners|Teodora Lepnera 1744. gada grāmatas *Der Preusche Littauer, oder Vorstellung der Nahmens-Herleitung, Kind-Tauffen, Hochzeit Danzigas*]]

**Prūsijas lietuvieši** (, ) jeb **mazlietuvieši** (, , pašnosaukums **lietuvininki** ()) ir Lietuvas rietumos dzīvojoša etniska grupa, kas vēsturiski apdzīvoja Austrumprūsijas Mazās Lietuvas novadu, precīzāk Insterburgu, Ragnīti, Labiavu, Tilzīti, Tapiavu un Klaipēdu (pretstatā Lietuvas dižkunigaitijai un pēcāk Lietuvas Republikai, ko reizēm dēvē par Lielo Lietuvu).

Atšķirībā no vairuma lietuviešu, kas pēc Protestantu reformācijas palika uzticīgi Romas katoļu baznīcai, Prūsijas lietuvieši lielākoties pieņēma luterticību.

Vārds „*lietuvininkai*” pirmo reizi minēts 1341. gadā Pleskavas otrajā gadagrāmatā (*а сам Олгерд подим брата своего Кестоутия и мужь своих Литовников*).

## Skatīt arī
* Prūsijas latvieši

## Atsauces
Jānis Kaminskis

**Jānis Kaminskis** ( — ) bija Latvijas būvinženieris un sabiedriskais darbinieks. Bija Valsts kontrolieris (1934—1939) un finanšu ministrs (1939—1940).

## Dzīvesgājums
Dzimis  Elkšņu pagastā. No 1921. līdz 1934. gadam bija Latvijas Republikas Valsts kontroles departamenta vadītājs, bet 1934. gadā kļuva par Valsts kontrolieri. No 1939. gada oktobra līdz Latvijas okupācijai 1940. gada jūnijā bija Latvijas finanšu ministrs Kārļa Ulmaņa vadītajā valdībā. 1941. gadā deportēts,  Usoļlagā nošauts. Bija latviešu studentu korporācijas *[[Talavija]]* biedrs un viens no tās dibinātājiem.

## Apbalvojumi
* I šķiras Atzinības krusts Nr. 11 (1938. gada 16. novembrī)

## Atsauces
Kaminskis

**Kaminskis** (, no *kamień* — 'akmens'; sieviešu dzimtē **Kaminska** (*Kamińska*)) ir poļu cilmes uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:

* Artūrs Kaminskis (1914—2003) — latviešu mācītājs un teologs;
* Jānis Kaminskis (1878—1942) — latviešu būvinženieris, sabiedriskais darbinieks, politiķis un valstsvīrs;
* Juris Kaminskis (1943—1997) — latviešu aktieris;
* Mels Brukss (*Mel Brooks*, īstajā vārdā Melvins Kaminskis (*Melvin Kaminsky*; 1926) — ASV komiķis;
* Valters Kaminskis (1929—1997) — latviešu komponists.
Hermanis Kaupiņš

**Hermanis Kaupiņš** ( — ) bija latviešu žurnālists, teātra darbinieks un politiķis.

## Dzīvesgājums
Dzimis Lēdurgas pagastā. Mācījies Limbažu pilsētas skolā, bet vēlāk Šaņavska augstskolā Maskavā. 1905. gada revolūcijas dalībnieks. LSDSP biedrs.

No 1920. līdz 1934. gadam avīzes "Sociāldemokrāts" redakcijas biedrs. 1923. gadā nodibināja Latvijas bērnu draugu biedrību. Rakstījis bērnu stāstus. 1924. gadā izveidojis Teātra muzeju. Bijis 2. un 4. Saeimas deputāts. Pēc Ulmaņa apvērsuma ieslodzīts uz vairākiem mēnešiem Liepājas koncentrācijas nometnē.

No 1948. gada atradies padomju apcietinājumā, izsūtīts. Vēlāk darbojies teātra jomā padomju Latvijā. Miris Rīgā, Ķīpsalā.

## Atsauces
Apgraizīšana

400px|thumb|Vīriešu apgraizīšanas biežums pasaulē (jo spilgtāka krāsa, jo vairāk vīriešu attiecīgajā valstī ir apgraizīti)
thumbnail|250px|Apgraizīšanas rituāls Centrālāzijā, iespējams, Turkmenistānā, laika posmā no 1865. līdz 1872. gadam
**Apgraizīšana** jeb **cirkumcīzija** ir ķirurģiska priekšādiņas nogriešana dzimumloceklim. Apgraizīšana var būt gan reliģisks rituāls, gan atsevišķu cilšu tradīcija, gan veikta medicīniskos nolūkos. Pieci visizplatītākie iemesli, kāpēc veic apgraizīšanu, ir šādi: 
* islāmā un jūdaismā uzskata, ka tā ir jāveic ikvienam vīrietim (musulmaņi apgraizīšanu veic zēniem līdz pubertātes vecumam, bet jūdi to veic pirmajā dzīves nedēļā);
* noteiktās ciltīs, īpaši Āfrikā, pusaudžu vecuma zēniem ir jāveic apgraizīšana, pretējā gadījumā zēns netiek iecelts vīru kārtā un viņš nevar precēties;
* ar apgraizīšanu tiek novērstas medicīniskas problēmas, piemēram, lai aiz priekšādiņas nekrātos infekciju izraisoši mikroorganismi gadījumos, kad to nevar atvilkt;
* daži vecāki tic, ka pēc apgraizīšanas viņu dēli ir tīrāki un veselīgāki;
* daži vīrieši vēlas veikt apgraizīšanu, jo uzskata, ka tā vizuāli dzimumloceklis izskatās labāk.

## Atsauces

## Ārējās saites
Sviļu ciems

**Sviļu ciems** ir apdzīvota vieta Kurzemes galējos dienvidrietumos, Dienvidkurzemes novada Rucavas pagastā uz dienvidaustrumiem no Rucavas pie Sventājas upes un robežas ar Lietuvu. 

## Atsauces

## Ārējās saites
*LĢIA vietvārdu datubāze
Užvente

**Užvente** () ir pilsēta Lietuvā uz ziemeļrietumiem no Ķelmes pie Ventas upes, apmēram 10 kilometrus no upes iztekas.

Apdzīvotā vieta rakstos pirmoreiz minēta 1527. gadā. 1958. gadā pilsētā tika atrasts pēdējais saglabājies Žemaitijas zirga (*Žemaitukas*) ērzelis, kas tika izmantots, lai atjaunotu šīs sugas populāciju.

## Atsauces

## Ārējās saites
Precizionisms

[thumb|right|220px| [Čārlzs Demuts|Čārlza Demuta 1921. gada darbs *Aucassin and Nicolette*]]

**Precizionisms** bija mākslas kustība, kas pēc Pirmā pasaules kara izveidojās ASV un bija aktīva starpkaru periodā. Termins 'precizionisms' radās 1920. gadu sākumā.

Precizionisma mākslas darbu galvenie motīvi ir Amerikas ainavas industrializācija un modernizācija, kas tika atveidota uz audekla precīzās un ģeometriski smalkās līnijās. Izteiktas ģeometriskās formas 20. gadsimta pašā sākumā ainavā veidojās pašas par sevi, jo būves un mehānismi arvien vairāk bija sastopami apkārtējā vidē, kur tie radīja arvien vairāk noteiktas ģeometrisko formu aprises. Precizionisma mākslinieki centās iedvesmoties tikai no Amerikas un norobežojās no jebkādas Eiropas mākslas ietekmes. Lai gan precizionisma mākslā dominē cilvēkvides industriālās ainavas, mākslas darbi primāri netika veidoti kā sociālās kritikas forma.

Precizionisms ietekmējās no kubisma un futūrisma un daļēji ir kā agrīns avots maģiskajam reālismam. Precizionisma darbi ir gan ļoti abstrakti kā Čārlza Demuta 1928. gada darbs *The Figure 5 in Gold*, gan arī ļoti fotoreālistiski kā Čārlza Šīlera darbi. Daudzi precizionisti, tai skaitā Čārlzs Šīlers un viņa draugs Pols Strends, nodarbojās arī ar industriālās un modernās ainavas fotografēšanu.

## Attēlu galerija

Attēls:Davis steeple street.jpg|Stjuarts Deiviss* Steeple and Street* (1922)
Attēls:Charles Demuth - Figure 5.png|Čārlzs Demuts*The Figure 5 in Gold* (1928)
Attēls:Demuth Charles Chimney and Watertower 1931.jpg|Čārlzs Demuts*Chimney and Water Tower* (1931)


## Atsauces
Nordenšelda krasts

**Nordenšelda krasts** (, ) ir Antarktīdas piekrastes daļa Greiema Zemes ziemeļos. Stiepjas no Fērvetera raga dienvidrietumos līdz Longinga ragam ziemeļaustrumos Antarktīdas pussalas ziemeļaustrumos Vedela jūras piekrastē. Dienvidrietumos robežojas ar Oskara II krastu, ziemeļaustrumos — ar Triniti pussalu. Krasta kopējais garums ir ap . Krasta līnija stipri izrobota, krasta ziemeļdaļā jūrā iestiepjas ap 28 km garā Sovrala pussala, dienviddaļā — ap 80 km garš pacēlums ar Sīla nunatakiem, kuru galā atrodas Robertsona sala. Līdz 1995. gadam visu Nordenšelda krasta piekrasti starp Longinga ragu un Robertsona salu aizņēma Larsena šelfa ledāja ziemeļu daļa.

Krasts 1909. gadā nosaukts par godu zviedru ģeogrāfam un polārpētniekam Oto Nordenšeldam, kura vadībā Zviedrijas Antarktiskā ekspedīcija no 1901. līdz 1904. gadam pētīja šo apvidu.

Uz Larsena nunataka kopš 1961. gada darbojas Argentīnas vasaras stacija Matjenso.

## Atsauces
Eižens Āriņš

**Eižens Āriņš** (dzimis , miris ) bija matemātiķis un datorzinātnieks.

1946. gadā absolvējis Latvijas Valsts universitātes Fizikas un matemātikas fakultāti. 1944. gadā kļuvis par Latvijas Valsts universitātes docētāju, 1973. gadā — profesoru. 1959. gadā Āriņš dibinājis Latvijas Valsts universitātes Skaitļošanas centru, kopš izveides sākuma līdz 1978. gadam viņš arī vadījis šo centru, pašlaik tas ir pazīstams kā Latvijas Universitātes Matemātikas un informātikas institūts. Papildu pētījumiem matemātikā, Āriņš bijis viens no pirmajiem zinātniekiem Latvijā, kas nodarbojies ar datorzinātni. 1964. gadā ieguvis Latvijas PSR Nopelniem bagātā zinātnes un tehnikas darbinieka goda nosaukumu. 1998. gadā tika iedibināta Latvijas Zinātņu akadēmijas Eižena Āriņa balva, tā tiek pasniegta kopš 2000. gada datorzinātnēs un to lietojumos.

Eižēns Āriņš bija Latvijas PSR Valsts drošības komitejas pretizlūkošanas jeb čekas aģents.

## Atsauces
Jānis Grundspeņķis

**Jānis Grundspeņķis** (dzimis  Rīgā) ir latviešu datorzinātnieks.  Latvijas Zinātņu akadēmijas īstenais loceklis.

## Dzīvesgājums
1965. gadā absolvējis Rīgas Politehniskā institūta Automātikas un skaitļošanas tehnikas fakultāti. Kopš 1963. gada strādā Rīgas Politehniskajā institūtā (vēlāk Rīgas Tehniskajā universitātē). Sākotnēji līdz 1968. gadam strādājis Automātikas un skaitļošanas tehnikas fakultātes Elektromodelēšanas problēmu laboratorijā kā inženieris. 1960. un 1970. gadu mijā bija aspirants, no 1972. līdz 1979. gadam strādājis par docentu Automātikas un skaitļošanas tehnikas fakultātē, no 1980. līdz 1992. gadam vadījis Automatizēto vadības sistēmu katedru. 1994. gadā kļuvis par Lietišķo datorsistēmu institūta direktoru un Automātikas un skaitļošanas tehnikas fakultātes dekānu (pašreizējā Datorzinātnes un informācijas tehnoloģijas fakultāte).

Bijis Latvijas Automātikas nacionālās organizācijas prezidents no 1993. līdz 1996. gadam. Publicējis vairāk nekā 140 zinātniskos rakstus. 2012. gadā saņēmis Latvijas Zinātņu akadēmijas Eižena Āriņa balvu.

## Atsauces
Akvelīna Līvmane

**Akvelīna Līvmane** (dzimusi ) ir latviešu aktrise un astroloģe.

Mācījās Valmieras Viestura 3. vidusskolā, studēja Rīgas Politehniskā institūta Arhitektūras fakultātē (1969—1971), 1974. gadā absolvēja Latvijas Valsts Konservatorijas Teātra fakultāti. 1974. gadā sākusi strādāt Dailes teātrī. Tāpat filmējusies kino. Attēlojusi lomas tādās filmās kā "Ābols upē" (1974), "Nakts bez putniem" (1979), "Dārzs ar spoku" (1983), "Cilvēka bērns" (1991).

1989. gadā saņēma Latvijas PSR Nopelniem bagātās skatuves mākslinieces goda nosaukumu. Par Austras lomu 2004. gada filmā "Rudens rozes" saņēma "Lielā Kristapa" balvu kā labākā aktrise.

1974. gadā Vanagu katoļu baznīcā Upmalas pagastā salaulājās ar aktieri Jāni Paukštello. Šķīrās 1998. gadā.

Pēdējos gados profesionāli nodarbojas ar astroloģiju.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Dailes teātra profils 
* Akvelīna Līvmane izrades.lv
*
Harijs Avens

**Harijs Avens** (dzimis , miris ) bija latviešu aktieris.

1931. gadā absolvējis E. Feldmaņa teātra kursus, studējis Latvijas Universitātes Tieslietu un tautsaimniecības fakultātē. 1930. gados darbojies Latvijas Nacionālajā teātrī. Otrajā pasaules karā bijis vācu armijas būvpulkā, 1945. gadā nokļuvis filtrācijas nometnē. 1946. gadā atsāka strādāt Nacionālajā teātrī (tā laika nosaukums — Latvijas PSR Valsts Drāmas teātris). Tāpat tēlojis kino. 1950. gadā kļuvis par Latvijas Teātra biedrības biedru.

Precējies ar Skaidrīti Avenu (dz. Sīpolu) (1914 - 1988), trīs bērni - Anda, Māra un Āris.

Apbedīts Rīgas Meža kapos.

## Filmogrāfija
* 1939 - "Zvejnieka dēls" - *Džims*
* 1947 - "Mājup ar uzvaru" - *Jurciņš*
* 1949 - "Rainis" - *epizodē*
* 1949 - "Satikšanās pie Elbas" ("Mosfiļm") - *epizodē*
* 1955 - "Uz jauno krastu" - *epizodē*
* 1956 - "Pēc vētras" - *Gulbis*
* 1956 - "Kā gulbji balti padebeši iet" - *epizodē*
* 1956 - "Vēstures stunda" ("Mosfiļm" un Bulgārijas kopražojums) - *epizodē*
* 1957 - "Rita" - *vectēvs Lūsis*
* 1957 - "Zvejnieka dēls" - *Džims*
* 1958 - "Latviešu strēlnieka stāsts" - *Maizīte*
* 1959 - "Atbalss" - *saimnieks*
* 1959 - "Šķēps un roze" - *epizodē*
* 1960 - "Vētra" - *epizodē*
* 1961 - "Velna ducis" - *epizodē*
* 1962 - "Diena bez vakara" - *Vagulis*
* 1962 - "Slavas apļi" ("Armenfiļm") - *epizodē*
* 1963 - "Mājiņa kāpās" - *epizodē*
* 1963 - "Ģenerālis un margrietiņas" ("Gruzija-fiļm") - *epizodē*
* 1964 - "Cielaviņas armija" - *epizodē*
* 1965 - "Hipokrāta zvērests" - *epizodē*
* 1966 - "Purva bridējs" - *epizodē*
* 1967 - "Cīruļi atlaižas pirmie" - *epizodē*
* 1967 - "Kapteiņa Enriko pulkstenis" - *epizodē*
* 1967 - "Cīņa zem jumtiem" ("Belarusjfiļm") - *drošības policijas priekšnieks*
* 1968 - "Mērnieku laiki" - *Bisārs*
* 1969 - "Līvsalas zēni" - *Mārtiņa vectēvs*
* 1970 - "Vella kalpi" - *bende*
* 1971 - "Nāves ēnā" - *vecais Cubuks*
* 1971 - "Bagātību sala" (M. Gorkija kinostudija) - *Morgans*
* 1972 - "Ceplis" - *Milords*
* 1972 - "Vella kalpi Vella dzirnavās" - *epizodē*
* 1972 - "Peterss" - *epizodē*
* 1974 - "Uzbrukums slepenpolicijai" - *epizodē*
* 1974 - "Pirmā vasara" - *celtnieks*

## Atsauces

## Ārējās saites

* ''Kino-teatr'' profils
Akapulko

**Akapulko de Huaresa** () ir pilsēta Meksikas dienvidos, Gerrero štatā. Tā atrodas Klusā okeāna piekrastē aptuveni 300 km uz dienvidiem no Meksikas galvaspilsētas Mehiko. 2010. gadā pilsētā dzīvoja 674 tūkstoši iedzīvotāju.

Pilsētas nosaukums ir radies no navatlu valodas vārda *Aca-pōl-co*, kas nozīmē "vieta, kur iznīcinātas cukurniedres". Pilsētas oficiālajam nosaukumam "de Huaresa" tika pievienots 1885. gadā par godu bijušajam Meksikas prezidentam Benito Huaresam.

Akapulko kopā ar Kankunu, kas atrodas Karību jūras piekrastē, ir vienas no vecākajiem un slavenākajiem piejūras kūrortiem Meksikā. 1950. gados Akapulko bija iemīļota vieta Holivudas aktieriem, kas devās uz šo pilsētu atpūsties. Mūsdienās pilsēta ir zināma ar savu dinamisko nakts dzīvi.

## Atsauces

## Ārējās saites
Pēteris Leikarts

**Pēteris Leikarts** (1885 — 1942) bija latviešu žurnālists un politiķis.

Nodarbojies ar žurnālistiku. Viens no partijas Jaunā zemnieku savienība dibinātājiem un līderiem. 

1931. gadā no Jaunās zemnieku savienības sarakstiem ievēlēts 4. Saeimā. Viņa ievēlēšanā liela loma bija sociāldemokrātiem, precīzāk, Leikarta radiniekam, 1. un 2. Saeimas deputātam no LSDSP — Rūdolfam Lindiņam. Saeimā aktīvi uzstājies pret Latviešu zemnieku savienību. Pēc 1934. gada 15. maija apvērsuma apcietināts un 1. jūlijā ieslodzīts Liepājas koncentrācijas nometnē. 1935. gada 31. martā atbrīvots. Vēlāk saimniekojis savā zemnieku saimniecībā. 

Pēc Latvijas okupācijas 1941. gada 14. jūnijā kopā ar ģimeni izsūtīts. Nošķirts no ģimenes un ieslodzīts Sverdlovskas apgabala, Sevurallagā. Miris izsūtījumā.

## Atsauces
Kristena Viga

**Kristena Kerola Viga** (; dzimusi ) ir amerikāņu aktrise, komiķe un rakstniece.

Viņa ir pazīstama ar darbību NBC skeču komēdijšovā *[[Saturday Night Live]]*, kurā darbojās no 2005. līdz 2012. gadam. Bijusi viena no improvizācijas komēdijtrupas *The Groundlings* loceklēm. Piedalījusies vairākās filmās un televīzijas seriālos, tai skaitā "Līgavas māsas" (*Bridesmaids*), "Makgrubers" (*MacGruber*), *[[Flight of the Conchords]]*, "Piedzīvojumu zeme" un "Pols". Tāpat Viga bija viena no filmas "Līgavas māsas" scenāristēm, par lomu viņa tika nominēta Zelta globusa balvai kā labākā aktrise komēdijā vai mūziklā, savukārt par scenāriju — Amerikas Kinoakadēmijas balvai un BAFTA kino balvai.

Attēlojusi lomas tādās pazīstamās filmās kā "Voltera Mitija slepenā dzīve" (2013), *[[The Skeleton Twins]]* (2014), "Marsietis" (2015), "Pusaudzes dienasgrāmata" (*The Diary of a Teenage Girl*, 2015), "Spoku mednieki" (2016), "Samazināšana" (2017), "Māt!" (2017), "Kur palikusi Bernadeta?" (2019), "Brīnumsieviete 1984" (2020) un "Barba un Stāra dodas uz Vista Del Mar" (2021).

## Atsauces

## Ārējās saites