open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
ZIL-164

**ZIL-164** () ir PSRS daudztonnu kravas automašīna, ko ražoja ZIL rūpnīcā. To izveidoja uz ZIS-150 bāzes, modernizējot atsevišķus automašīnas mezglus un agregātus. Automašīnu ražoja laika posmā no 1957. gada līdz 1964. gada decembrim (kopš 1961. gada decembra kā ZIL-164A).

## Pielietojums
Kravas automašīnas ZIL-164 un ZIL-164A ilgus gadus bija galvenās darba automašīnas gandrīz visās PSRS autosaimniecībās. Uz to bāzes specializētās rūpnīcas lielos daudzumos izlaida furgonus, cisternas, ugunsdzēsības automašīnas, autoceltņus un citu veidu speciālo tehniku.

ZIL-164A konstrukcijā ieviesa dažādus uzlabotus mezglus no plānotā ZIL-130 modeļa (sajūgu, pārnesumkārbu, stāvbremzi, kombinēto bremžu vārstu). Šī atjaunotā modeļa izmēģinājumi notika 1960. gadā, bet ražošanā nonāca 1961. gada oktobrī. Galvenā vizuālā ZIL-164 un ZIL-164A atšķirība ir dzesēšanas ribu izvietojums dzinēja pārsega sānos: ZIL-164 tās ir vertikālas, bet ZIL-164A horizontālas (tādas pašas kā ZIS-150).

Daudzas kravas automašīnas, ko Padomju armija izmantoja Austrumvācijā, aprīkoja ar speciālām Vācijā ražotām virsbūvēm. Bieži vien vācu ugunsdzēsības automašīnas, kas veidotas uz ZIL-164 bāzes, pēc norakstīšanas no armijas daļām turpināja kalpot tuvējo pilsētu ugunsdzēsības brigādēs.

Uz ZIL-164A šasijas uzstādīja PSRS pirmo sērijveidā ražoto cisternu sašķidrinātās gāzes pārvadāšanai (АЦЖНГ-4-164А). Autosaimniecībās ZIL-164 izmantoja līdz 1970. gadu beigām, bet atsevišķas auto vienības līdz pat 1990. gadiem. 1960. gadu sākumā ZIL-164 un tā modifikācijas jau bija novecojušas, tādēļ 1965. gadā pārtrauca to ražošanu.

## ZIL-164A tehniskais raksturojums
* Riteņu formula - 4x2
* Pašmasa — 4100 kg
* Pilna masa - 8250 kg
* Kravnesība:
** pa asfaltbetona ceļiem — 4000 kg
** pa grants ceļiem — 3500 kg
* Pieļaujamais piekabes svars:
** pa ceļiem — 4500 kg
* Garums — 6700 mm
* Garenbāze — 4000 mm
* Platums — 2470 mm
* Riteņu platums:
** priekšējā ass — 1700 mm
** aizmugurējā ass — 1740 mm
* Augstums (pēc kabīnes) — 2180 mm
* Klīrenss:
** zem priekšējās ass — 325 mm
** zem aizmugurējās ass — 265 mm
* Dzinējs: — ZIL-164A (*ЗИЛ-164А*) (benzīna, karburatora, sešu cilindru)
* Dzinēja jauda — 100 Zs pie 2800 apgr/min
* Dzinēja darba tilpums — 5560 cm³
* Pārnesumkārba — mehāniskā, piecu pārnesumu
* Piekare:
** priekšējā — lokšņu atsperes ar amortizatoriem
** aizmugurējā — lokšņu atsperes
* Maksimālais ātrums — 70 km/h
* Degvielas bāku tilpums — 150 litri
* Degvielas patēriņš uz 100 km braucot ar ātrumu 40 km/h — 27 litri
* Bez stūres hidrauliskā pastiprinātāja

## Ārējās saites
* ZIL-164 apraksts
Alfreda Markovska

**Alfreda Noncija Markovska** (, dzimusi , mirusi ) bija Polijas čigāniete. Viņa Otrā pasaules kara laikā izglāba apmēram piecdesmit bērnus no holokausta un Porajmosa genocīda.

## Biogrāfija
Alfreda Markovska piedzima 1926. gadā Polijas austrumu robežzemē (Kresi) netālu no Stanislavovas (tagad Ivanofrankivska Ukrainā) ceļojošā taborā turīgā Polijas čigānu ģimenē.

1939. gadā vācu iebrukuma laikā viņi atradās Ļvivā. Pēc tam, kad Padomju Savienība arī iebruka Polijā, baidoties no ukraiņu nacionālistiem, tabors pārcēlās uz vācu okupēto Polijas daļu.
1941. gadā slaktiņā netālu no Bjalas Podlaskas vācieši noslepkavoja visus Markovskas ģimenes locekļus, tostarp Alfredas Markovskas vecākus un brāļus. Kad viņa atgriezās pie ģimenes ar pārtikas produktiem, viņa atrada nometni iznīcinātu un aptuveni astoņdesmit cilvēkus nošautus. Alfreda bija vienīgā, kas izdzīvoja. Viņa devās uz Rozvadovu, kur 1942. gadā 16 gadu vecumā apprecējās ar čigānu Gucio, kura ģimene arī bija iznīcināta. Drīz laulātie tika ieslodzīti Ļubļinas čigānu geto, pēc tam tika nogādāti uz Lodzu un Beļecu, no kurienes viņiem izdevās aizbēgt.

Viņi atgriezās Rozvadovā, un Alfreda Markovska ieguva viltotu personas apliecību un dokumentu par nodarbinātību, un tika reģistrēta kā dzelzceļa strādniece. Strādājot uz dzelzceļa sliedēm viņa bija lieciniece ieslodzīto pārvadājumiem uz apkārtnes nometnēm. Alfreda Markovska iesaistījās ebreju un čigānu, it īpaši bērnu, glābšanā no nāves. Viņa devās uz zināmām cilvēku masveida slaktiņu vietām un meklēja izdzīvojušos. Turklāt viņai pat izdevās izglābt dažus bērnus no vilcieniem, kas brauca garām Rozvadovai, dodoties uz nāves nometnēm. Markovska tos atveda uz savām mājām, noslēpa un ieguva viltotus dokumentus, kas pasargāja viņus no vāciešiem. Tiek lēsts, ka pateicoties Markovskai, tika izglābti apmēram piecdesmit bērni.

1944. gadā Padomju Savienība atbrīvoja Polijas teritoriju. Tā kā Sarkanā armija piespiedu kārtā iesauca čigānus savās rindās, Markovska kopā ar vīru un dažiem bērniem, kurus viņa bija izglābusi (ieskaitot dažus vācu bērnus, kas vēlējās bēgt no padomju karavīriem) bēga uz rietumiem, vispirms uz centrālo Poliju un pēc tam uz tā sauktajām "atgūtajām teritorijām" (tagad Polijas rietumos).

Pēc kara Polijas Tautas Republikas varas iestādes uzsāka kampaņu, lai piespiestu čigānus apmesties un atteikties no sava tradicionālā dzīvesveida. Markovska un viņas ģimene dzīvoja vispirms Przezmierovas ciemā netālu no Poznaņas, bet pēc vīra nāves pārcēlās uz Gožovu Velkopolsku.

2006. gada oktobrī Alfreda Markovska tika apbalvota ar Polijas atdzimšanas ordeni par ebreju un čigānu bērnu glābšanu Otrajā pasaules karā.
Kā uzskatīja Alfreda Markovska, viņai bija ap 250 mazbērnu — viņas pašas un to bērnu bērni, kurus viņa izglāba no nāves.

Markovska mira 2021. gada 30. janvārī, 94 gadu vecumā

## Atsauces

## Ārējās saites

* Alfreda Markowska romarising.org
Н

thumbnail|upright=1.2|Lielais un mazais kirilicas burts Н
**Н** (**н**) ir kirilicas burts. Vispārīgi šis burts apzīmē alveolāru nazālu līdzskani /n/ (latviešu valodā atbilst N burtam). Burts ir radies no grieķu alfabēta burta nī (). Krievu alfabētā burts н ir 15. burts pēc kārtas, baltkrievu — 16. burts, bulgāru alfabētā — 14. burts, serbu — 17. burts, ukraiņu — 18. burts.

## Ārējās saites
Toms Kīnhakls

**Toms Kīnhakls** (, dzimis ) ir Vācijas hokejists, spēlē uzbrucēja pozīcijā. Kīnhakls pārstāv AHL komandu Bridžportas "Islanders" (2021. gada informācija). Kīnhaklu 2010. gada NHL draftā ar kopējo 110. numuru, 4. kārtā draftēja Pitsburgas "Penguins".

## Karjera
Savas karjeras sākumā nospēlējis 4 spēles Vācijas hokeja līgas komandā Augsburgas "Panther". 2010. gadā pārcēlies uz Ontārio hokeja līgas klubu Vindzoras "Spitfires". 2012. gadā sācis spēlēt AHL komandā Skrentonas "Penguins". 2015. gadā debitējis Pitsburgas "Penguins", ar kuru pirmajās divās sezonās viņš izcīnīja divus Stenlija kausus. 2018. gadā Kīnhakls kā brīvais aģents pievienojās Ņujorkas "Islanders". Kopš 2021. gada spēlē Bridžportas "Islanders".

Vācijas hokeja izlases sastāvā debitējis 2016. gadā, 2018. gada ziemas olimpisko spēļu kvalifikācijas turnīrā. Turnīra pēdējā spēlē pret Latviju Kīnhakls guva uzvaras vārtus, kas nodrošināja Vācijas izlasei dalību olimpiskajās spēlēs.

## Atsauces

## Ārējās saites
Prinča Boguslava X iela (Ščecina)

**Prinča Boguslava X iela** ir Ščecinas iela, Centra administratīvajā rajonā, Centra un Centra-Rietumu apkaimē. Boguslava X sākas krustojumā ar Ludvika Zāmenhofa laukumu un beidzas krustojumā ar Gabriela Narutoviča ielu. Ielas kopējais garums ir 1039,9 metri.

## Vēsturiskie nosaukumi
Iela izveidota 19. gadsimtā līdz ar pilsētas aizsargmūru nojaukšanu, tās sākotnējais nosaukums bija **Boguslava iela** (vācu: *Bogislavstraße*). 1945. gadā tā tika pārsaukta par **Prinča Boguslava X iela** (polu: *ulica Księcia Bogusława X*).

## Ielas raksturojums
Prinča Boguslava X iela ir 1039,9 metrus gara bruģēta iela. Tā sākas krustojumā ar Ludvika Zāmenhofa laukumu un iet dienvidrietumu virzienā. Boguslava X ielai ir savienojumi ar Jagaiļa, Montekasīno, Ludomila Rajska ielām (Ludvika Zāmenhofa laukumā), Polijas armijas avēniju, Varšavas geto varoņu, Edmunda Balukas ielām (Piekrišanas laukumā), Andžeja Malkovska ielu, Boļeslava Greizmuta ielu, Vladislava Elkonīša ielu, Vladislava Jagella ielu, Mariana Langeviča ielu un Gabriela Narutoviča ielu.

## Ielu savienojumi
* Ludvika Zāmenhofa laukums
** Jagaiļa iela
** Montekasīno iela
** Ģenerāļa Ludomila Rajska iela
* Piekrišanas laukums
** Polijas armijas avēnija
** Varšavas geto varoņu iela
** Edmunda Balukas iela
* Andžeja Malkovska iela
* Boļeslava Greizmutia iela
* Vladislava Elkonītia iela
* Vladislava Jagella iela
* Mariana Langeviča iela
* Gabriela Narutoviča

## Attēlu galerija

Bogusława Street in Szczecin, May 2021.jpg|Boguslava X ielas krustojums ar Andžeja Malkovska ielu 
Bogusława Street in Szczecin (4).JPG|Boguslava X iela, 2018. gada
Bogusława Street in Szczecin, 2018 (4).jpg|Boguslava X iela, 2018. gada
Bogusława Street in Szczecin, May 2021 (3).jpg|Boguslava X ielas krustojums ar Boļeslava Greizmutia ielu


## Atsauces
Markuss Eizenšmids

**Markuss Eizenšmids** (, dzimis ) ir Vācijas hokejists, spēlē uzbrucēja pozīcijā. Eizenšmids pārstāv Vācijas hokeja līgas komandu Manheimas "Adler" (2022. gada informācija).

## Karjera
Savu profesionālo karjeru Eizenšmids sāka Vācijas 2. Bundeslīgas komandā ESV Kaufbeuren. 2013. gadā Eizenšmids pārcēlās uz Rietumu hokeja līgas komadndu Medisinas "Hat Tigers", kur nospēlēja divas sezonas. Vēlāk viņš trīs sezonas pavadīja AHL līgas komandās Sentdžonsas "IceCaps" un Lavālas "Rocket". 2018. gadā Eizenšmids atgriezās Vācijā un pievienojās Manheimas "Adler".

Vācijas hokeja izlases sastāvā piedalījies 2018. un 2019. gada Pasaules čempionātā.

## Ārējās saites
Marcels Nēbelss

**Marcels Nēbelss** (, dzimis ) ir Vācijas hokejists, spēlē uzbrucēja pozīcijā. Nēbelss pārstāv Vācijas hokeja līgas komandu Berlīnes "Eisbären" (2023. gada informācija). Nēbelsu 2011. gada NHL draftā ar kopējo 118. numuru, 4. kārtā izvēlējās Filadelfijas "Flyers".

## Karjera
Savu profesionālo karjeru Nēbelss sācka 2009. — 2010. gada sezonā DEL līgas kluba Krēfeldes "Pinguine" sastāvā. Nākamajā sezonā Nēbelss pārcēlās uz Rietumu hokeja līgas komandu Sietlas "Thunderbirds", kur spēlēja divus gadus. Vēlāk spēlējis citā WHL komandā Portlendas "Winterhawks", ECHL komandā Trentonas "Titans" un AHL komandā Adirondakas "Phantoms". 2014. gadā Nēbelss atgriezās Vācijā un pievienojās Berlīnes "Eisbären".

Vācijas hokeja izlases sastāvā spēlējis astoņos pasaules čemionātos: 2013., 2014., 2016., 2018., 2019., 2021., 2022. un 2023. gadā. Izcīnījis sudraba medaļu 2023. gada čempionātā. Divreiz spēlējis ziemas olimpiskajās spēlēs. 2018. gadā Phjončhanā ieguva sudraba godalgu.

## Ārējās saites
Džesijs Blekers

**Džesijs Blekers** (, dzimis ) ir Kanādā dzimis Kazahstānas hokejists, spēlē aizsarga pozīcijā. No 2021. gada Blekers spēlē KHL līgas kluba Jekaterinburgas "Avtomobilist". Blekeru 2009. gada NHL draftā ar kopējo 58. numuru, 2. kārtā izvēlējās Toronto "Maple Leafs".

## Karjera
Savas karjeras sākumā spēlējis Ontārio hokeja līgas komandā Vindzoras "Spitfires". No 2010. gada līdz 2013. gadam spēlējis AHL komandā Toronto "Marlies". 2013. gadā Blekers tika aizmainīts no "Maple Leafs" un Anahaimas "Ducks". "Ducks" komandā aizvadīja tikai vienu spēli, pārsvarā spēlējot fārmklubā Norfolkas "Admirals". Vēlāk aizmainīts uz Floridas "Panthers". 2015. gadā viņš kā brīvais aģents noslēdza līgumu ar AHL komandu Teksasas "Stars". 2016. gadā Blekers pārcēlās uz Vācijas hokeja līgas komandu Nirnbergas "Ice Tigers". Vēlāk spēlējis KHL komandās Pekinas "Kunlun Red Star" un Astanas "Baris".

## Ārējās saites
Darens Dīcs

**Darens Dīcs** (, dzimis ) ir Kanādā dzimis Kazahstānas hokejists, spēlē aizsarga pozīcijā. Pašlaik (2023) Dīcs pārstāv KHL komandu Maskavas CSKA. Dīcu 2011. gada NHL draftā ar kopējo 138. numuru, 5. kārtā izvēlējās Monreālas "Canadiens".

## Karjera
Dīcs savu karjeru sāka Rietumu hokeja līgas klubā Saskatūnas "Blades". 2013. gadā viņš pievienojās AHL komandai Hamiltonas "Bulldogs", kur spēlēja divas sezonas. 2015. gadā debitējis Monreālas "Canadiens" sastāvā, kur aizvadīja 13 spēles. Vēlāk spēlējis AHL komandās Sentdžonsas "IceCaps", Hēršijas "Bears" un Teksasas "Stars". 2017. gadā Dīcs pievienojās KHL komandai Astanas "Baris".

2021.–2022. gada sezonā savas karjeras piektās sezonas vidū, kad viņš bija kapteinis Astanas klubā, Dīcs beidza noslēdza savu laiku Kazahstānā pēc 34 regulārā čempionāta spēlēs izcīnītā 21 punkta, kad viņš tika aizmainīts uz Maskavas CSKA apmaiņā pret finansiālo kompensāciju 2021. gada 17. decembrī.

## Atsauces

## Ārējās saites
Atila Valters

**Atila Valters** (; dzimis  Čemerā) ir Ungārijas šosejas riteņbraucējs, pārstāv UCI WorldTeam komandu **'.

== Karjera ==
Karjeras sākumā startējis arī [[kalnu riteņbraukšana]]s sacensībās, 2015. un 2016. gadā kļūstot par Ungārijas junioru čempionu, bet 2017. gadā ieņemot trešo vietu pieaugušo konkurencē.

2019. gadā pievienojās  komandai, iepriekšējā gadā pārstāvēja ''Pannon Cycling Team''. 2019. gadā uzvarēja vienā ''[[Tour de l'Avenir]]'' posmā.

=== ''CCC Team'' ===
Pirms 2020. gada sezonas Valters pievienojās **' komandai, pārejot uz to no saistītās attīstības komandas **'.

2020. gada oktobrī komanda Valteru iekļāva sastāvā startam [[2020. gada Giro d'Italia|2020. gada ''Giro d'Italia'']]. Kopvērtējumā viņš ieņēma 27. vietu, bet kalnainajā 20. posmā izcīnīja 9. vietu.

=== ''Groupama–FDJ'' ===
Pirms 2021. gada sezonas, ''CCC Team'' piedzīvojot finansiālas problēmas, Valters pārgāja uz **'. 2021. gada maijā komanda Valteru iekļāva sastāvā startam 2021. gada ''Giro d'Italia''. Kalnainajā ceturtajā posmā viņš izcīnīja 6. vietu, bet pēc sestā posma Valters kļuva par kopvērtējuma līderi, kļūstot par pirmo ungāru, kurš valkājis *[[Kopvērtējums Giro d'Italia|maglia rosa]]*. Pēc devītā posma līdera krekliņu pārņēma Egans Bernals.

2022. gadā pirmoreiz kļuva par Ungārijas čempionu grupas braucienā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Vensāns Praplāns

**Vensāns Praplāns** (, dzimis ) ir Šveices hokejists, spēlē uzbrucēja pozīcijā. Pašlaik (2021) Praplāns pārstāv Nacionālās līgas komadnu *[[SC Bern]]*.

Iepriekš Praplāns ir spēlējis Šveices komandā Klotenes "Flyers" un AHL komandās Sanhosē "Barracuda" un Springfīldas "Thunderbirds".

Šveices hokeja izlases sastāvā piedalījies 2017. un 2019. gada Pasaules čempionātā, kā arī 2018. gada ziemas olimpiskajās spēlēs.

## Ārējās saites
Nikolajs Knižovs

**Nikolajs Knižovs** (, dzimis ) ir Krievijas hokejists, spēlē aizsarga pozīcijā. Pašlaik (2021) Knižovs pārstāv NHL komandu Sanhosē "Sharks".

Iepriekš spēlējis KHL komandā Sanktpēterburgas SKA un AHL komandā Sanhosē "Barracuda".

## Ārējās saites
Viktors Svedbergs

**Viktors Svedbergs** (; dzimis ) ir Zviedrijā dzimis Kazahstānas hokejists, spēlē aizsarga pozīcijā. Pašlaik (2024) Svedbergs pārstāv Slovākijas Ekstralīgas komandu HK Poprad.

## Karjera
Savu karjeru sācis 2010. gadā Zviedrijas Elitsērijas kluba *[[Frölunda HC]]* sastāvā. 2013. gadā Svedbergs pārcēlās uz AHL komandu Rokfordas "IceHogs", kur spēlēja 5 sezonas. 2015. gadā debitējis arī NHL kluba Čikāgas "Blackhawks" sastāvā. 2018. gadā Svedbergs atgriezās Zviedrijā uz pievienojās *[[Linköpings HC]]*, bet jau sezonas vidū pievienojās Astanas "Baris".

## Ārējās saites
Filips Zadina

**Filips Zadina** (, dzimis ) ir Čehijas hokejists, spēlē uzbrucēja pozīcijā. Pašlaik (2026) Zadina pārstāv Šveices Nacionālās līgas komandu HC Davos. Zadinu 2018. gada NHL draftā ar kopēju sesto numuru draftēja Detroitas "Red Wings".

## Karjera
Savu karjeru Zadina ir uzsācis Čehijas Ekstralīgas komandā HC Pardubice. 2017. gadā pārcēlies uz Kvebekas junioru hokeja līgas komandu Helifeksas "Mooseheads". 2019. gadā debitējis Detroitas "Red Wings" sastāvā.

Pēc tam Zadina kļuva par neierobežoti brīvo aģentu un 2023. gada 10. jūlijā parakstīja viena gada līgumu 1,1 miljona ASV dolāru vērtībā ar Sanhosē "Sharks" komandu. Sezonas beigās "Sharks" neizteica Zadinam jaunu kvalifikācijas piedāvājumu, padarot viņu atkal par neierobežoti brīvo aģentu.

2024. gada 2. septembrī, tā kā "Sharks" un citas NHL komandas izrādīja nelielu interesi, Zadina kā brīvais aģents parakstīja divu gadu līgumu ar Šveices klubu HC Davos. 2025. gada jūlijā viņš parakstīja priekšlaicīgu divu gadu pagarinājumu ar "Davos", kas būs spēkā līdz 2027.–2028. gada sezonas beigām.

## Atsauces

## Ārējās saites
Letjas mežs

**Letjas mežs** () ir valsts nozīmes aizsargājama teritorija Rumānijas galējos austrumos Donavas deltā, kas atbilst IUCN Ia kategorijai (stingra režīma dabas rezervātam) un atrodas Tulčas žudeca austrumos K.A. Roseti komūnā.

Letjas mežs ir vecākais dabas rezervāts Rumānijā. Tas tika izveidots 1938. gadā, kad Rumānijas Ministru padome pieņēma lēmumu Nr. 645, pasludinot mežu par dabas rezervātu. Tas atrodas starp Donavas deltas Sulinas un Kilijas atzariem un tā platība ir aptuveni 2 825 ha. Mežs ir audzis Donavas un jūras smilšu sanesumos, tā teritorijā atrodas smilšu kāpas līdz 22 m augstumam.

Šis mežs kļuva par pamatu vēlākajam Donavas deltas biosfēras rezervātam, kas pasludināts par pasaules mantojuma objektu. Saskaņā ar UNESCO Cilvēka un Biosfēras programmu 1992. gadā Donavas delta tika starptautiski atzīta par biosfēras rezervātu, ieskaitot Letjas mežu.

Letjas mežs ir vistālāk ziemeļos esošais subtropu mežs, kurā ir daudz staipekņu un liānu veida kāpelējošu augu, piemēram, *Periploca graeca*, savvaļas vīnogulāji, parastais apinis, efejas.

Mežu galvenokārt veido baltā apse, piramidālā papele, parastā goba, parastais ozols, sudrabliepa, šaurlapu osis un melnalksnis. Tos papildina liela krūmu sugu daudzveidība.

Tajā dzīvo arī bagātīgs faunas komplekss, tostarp kukaiņu piekūns, jūras ērglis, zaļā vārna, pupuķis, stepes odze, mežacūka, lapsa, meža kaķis, ondatra, jenotsuns. Rezervātā uzturas arī ap 2000 Donavas deltas savvaļas zirgu, kuru klātbūtni tur rezervāta vadība uzskata par nevēlamu, bet dzīvnieku labturības organizācijas ieskata, ka kopš komunistu valdīšanas gadiem, kopš saimniekiem šos zirgus nabadzības un slimību dēļ nācās atlaist savvaļā, tie kļuvuši par dabiskā kompleksa sastāvdaļu. Daļa rezervāta ir no tiem nožogota. Rezervātā ir identificētas aptuveni 1600 kukaiņu sugas, tiek uzskatīts, ka tā ir ar kukaiņiem visbagātākā teritorija Rumānijā.

Vēsturiski reģionu apdzīvo ukraiņi un "lipovani" — krievu vecticībnieku pēcteči, kuru senči glābās šeit no Nikona represijām Krievijā.

Caur rezervātu ved divi tūrisma maršruti, viens ar mašīnu pa smilšu grēdas virsotni, otrs zirgu pajūgā caur mežiem.

## Atsauces
Ķelderi

**Ķelderi** ir ciems Valmieras novada Dikļu pagastā. Atrodas pagasta ziemeļu daļā.

Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa V112 un V217 krustojuma, Paktenes upes krastā.

## Atsauces
Donavas līdzenums

**Donavas līdzenums** () ir līdzenums, kas aizņem Bulgārijas ziemeļu daļu starp Donavas upi ziemeļos un Stara Planinas kalniem dienvidos. Donavas upes kreisajā, Rumānijas, krastā atrodas Valahijas līdzenums.

Stiepjas rietumu - austrumu virzienā apmēram 500 kilometru garumā un 20-120 kilometru platumā. Lielākās upes bez Donavas ir tās labā krasta pietekas - Iskara, Jantra, Osama, Vita. Lielākās pilsētas - Varna, Ruse, Plevena, Dobriča, Šumena.

## Ārējās saites
Romēns Lefels

**Romēns Lefels** (, dzimis ) ir Šveices hokejists, spēlē aizsarga pozīcijā. Pašlaik (2021) Lefels pārstāv Nacionālās līgas komandu *[[HC Lugano]]*.

Iepriekš spēlējis citās Šveices komandās kā *[[HC Fribourg-Gottéron]]* un *[[Genève-Servette HC]]*.

Šveices hokeja izlases sastāvā piedalījies 2015., 2017. un 2019. gada Pasaules čempionātā, kā arī 2018. gada ziemas olimpiskajās spēlēs.

## Ārējās saites
Haskova

**Haskova** () ir pilsēta Bulgārijas dienvidos, netālu no Grieķijas un Turcijas robežas. Haskovas apgabala centrs.

## Vēsture
Arheoloģiskie pētījumi vēsta, ka cilvēki apdzīvojuši apkārtni vismaz pēdējos 7000 gadus. 9. gadsimtā, Pirmās Bulgārijas caristes laikā šeit tika uzbūvēts cietoksnis. 1230. gadā Haskovas apkaimē Klokotnices kaujā Otrās Bulgārijas caristes cars Ivans Asens II sakāva Saloniku impērijas karaspēku Teodora Komnēna Dukas vadībā. 20. gadsimta vidū Haskova kļuva par ievērojamu tabakas rūpniecības centru.

## Cilvēki
Haskova ir tenisista Grigora Dimitrova (*Григор Димитров*, 1991) un futbolista Stanimira Stoilova (*Станимир Стоилов*, 1967) dzimtā pilsēta.

## Ārējās saites

## Atsauces
Šķirbas

**Šķirbas** ir ciems Valmieras novada Vaidavas pagastā. Atrodas pagasta centrālajā daļā.

Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa V192, Strīķupes upes krastā.

## Atsauces
Viktors Ošpjē

**Viktors Fernāns Ošpjē** (; dzimis , miris ) bija franču peldētājs, olimpiskās sudraba medaļas ieguvējs.

Ošpjē 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Parīzē startēja trijās peldēšanas disciplīnās. Sudraba medaļu viņš izcīnīja 200 metru komandu peldējumā, būdams viens no Francijas komandas pārstāvjiem. Viņš startēja arī šķēršļu joslas un 200 metru brīvā stila peldējumā. Taču šajās disciplīnās viņš startēja tikai kvalifikācijas kārtā un finālam nekvalificējās.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Viktors Ošpjē (SOK profils) 
* Viktors Ošpjē (Olympedia profils) 
* Viktors Ošpjē (Sports Reference profils)
Pricēni

**Pricēni** ir ciems Valmieras novada Vaidavas pagastā. Atrodas pagasta dienvidaustrumu daļā .

Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa V188.

## Atsauces
Aloiss Anderlē

**Aloiss Anderlē** (; dzimis , miris  bija austriešu peldētājs. Startējis 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs.

1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Parīzē viņš startēja divās peldēšanas disciplīnās. Zemūdens peldēšanā viņš izcīnīja 13. vietu, bet 4000 metru peldēšanā brīvajā stilā kvalifikācijas kārtā viņš izcīnīja iespēju startēt fināla sacensībās, taču tajās nefinišēja.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Oto Vāle (Olympedia profils) 
* Oto Vāle (Sports Reference profils)
Ķūķi

**Ķūķi** ir ciems Valmieras novada Vaidavas pagastā. Atrodas pagasta ziemeļaustrumu daļā.

Apdzīvotā vieta atrodas nomaļus no valsts autoceļiem, Rābuta ezera krastā.

## Atsauces
Podzēni

**Podzēni** ir ciems Valmieras novada Vaidavas pagastā. Atrodas pagasta rietumu daļā.

Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa A3.

Apdzīvotā vieta izveidojusies pie bijušās Podzēnu muižas (*Podsem*). Aizsargājamā Podzēnu lapegļu aleja sākas no muižas centra.

## Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSP un OSP datiem.

## Atsauces
Džeisons Robertsons

**Džeisons Robertsons** (, dzimis ) ir ASV hokejists, spēlē uzbrucēja pozīcijā. Pašlaik (2024) Robertsons pārstāv NHL klubu Dalasas "Stars". Robertsonu 2017. gada NHL draftā ar kopējo 39. numuru, 2. kārtā izvēlējās Dalasas "Stars".

## Karjera
No 2015. gada līdz 2019. gadam spēlējis Ontārio hokeja līgas kluba Kingstonas "Frontenacs". Neilgi spēlējis arī citā OHL komandā Niagāras "IceDogs". 2019—20. gada sezonā Robertsons spēlēja AHL komandā Teksasas "Stars". Dalasas "Stars" komandā debitējis jau tajā pašā sezonā, kad viņš nospēlēja trīs spēles. Nākamajā sezonā Robertsons 51 spēlē sakrāja 45 punktus.  Robertsons kļuva par spēlētāju, kas ir visātrāk sakrājis 30 punktus savā debijas sezonā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Kriss Vaidmens

**Kriss Vaidmens** (, dzimis ) ir ASV bijušais hokejists, spēlēja aizsarga pozīcijā. Vaidmenu 2009. gada NHL draftā ar kopējo 100. numuru, 4. kārtā izvēlējās Otavas "Senators".

## Karjera
Savu profesionālo karjeru Vaidmens 2012. gadā uzsāka AHL komandā Bingemtonas "Senators", kur viņš nospēlēja trīs sezonas. Otavas "Senators" Vaidmens debitēja . "Senatos" komandā Vaidmens aizvadīja četras sezonas, līdz 2018. gada novembrī tika aizmainīts uz Edmontonas "Oilers". "Oilers" komandā Vaidemens nospēlēja tikai piecas spēles līdz tika aizmainīts uz Floridas "Panthers". 2019. gada februārī Vaidmens jau trešo reizi sezonā tika aizmainīts, šoreiz uz Pitsburgas "Penguins". 2019. gada vasarā Vaidmens kā brīvais aģents noslēdza līgumu ar Anahaimas "Ducks", tomēr visu sezonu viņš pavadīja "Ducks" fārmklubā Sandjego "Gulls". 2020. gadā Vaidmens pievienojās Ņižņijnovgorodas "Torpedo". 2020.—2021. gada KHL sezonā Vaidmens tika atzīts par līgas sezonas labāko aizsargu. 2021. gada jūlijā Vaidmens atgriezās NHL un parakstīja līgumu ar Monreālas "Canadiens".

ASV hokeja izlases sastāvā Vaidmens ir spēlējis 2016. un 2021. gada Pasaules čempionātā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Džastins Abdelkaders

**Džastins Abdelkaders** (, dzimis ) ir ASV bijušais hokejists, kurš spēlēja uzbrucēja pozīcijā. Abdelkaderu 2005. gada NHL draftā ar kopējo 42. numuru 2. kārtā izvēlējās Detroitas "Red Wings".

NHL Detroitas "Red Wings" sastāvā Abdelkaders debitēja 2008—09. gada sezonā. Kopā "Red Wings" komandā aizvadījis 13 sezonas. 2020. gadā viņš kļuva par brīvo aģentu un pievienojās Šveices Nacionālās līgas komandai *[[EV Zug]]*. Šveicē spēlējis arī ''HC Lugano''. Karjeru noslēdzis 2023. gadā.

ASV hokeja izlases sastāvā piedalījies 2012. un 2014. gada Pasaules čempionātā, kā arī 2016. gada Pasaules kausā.

## Ārējās saites
Šalkas (Kocēnu pagasts)

**Šalkas** ir ciems Valmieras novada Kocēnu pagastā. Atrodas  pie Valmieras robežam, pagasta austrumu daļā.

Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa A3 un P16 krustojuma.

## Atsauces
Raiens Donato

**Raiens Donato** (, dzimis ) ir ASV hokejists, spēlē uzbrucēja pozīcijā. Kopš 2023. gada Donato pārstāv NHL komandu Čikāgas "Blackhawks". Donato 2014. gada NHL draftā ar kopējo 56. numuru, 2. kārtā izvēlējās Bostonas "Bruins".

Raiens Donato ir bijušā komandas Bostonas Bruins un ilggadējā NHL spēlētāja Teda Donato dēls.

## Karjera
NHL Donato debitēja Sanhosē "Sharks" sastāvā 2017—18. gada sezonā. 2019. gada februārī Donato tika aizmainīs uz Minesotas "Wild". No 2020. gada oktobra līdz 2021. gada septembrim spēlēja Sanhosē "Sharks".

2021. gada 12. septembrī  līgas paplašināšanās procesā komanda Sietlas "Kraken" noslēdza ar Donato kā brīvo aģentu, viena gada līgumu 750 000 USD vērtībā uz 2021.–2022. gada sezonu.

Pēc divām sezonām "Kraken" komandā Donato pameta klubu kā brīvais aģents un 2023. gada 1. jūlijā parakstīja brīvās aģentūras atklāšanas dienā divu gadu līgumu par 4 miljoniem USD ar Čikāgas "Blackhawks".

ASV hokeja izlases sastāvā spēlējis 2018. gada ziemas olimpiskajās spēlēs.

## Atsauces

## Ārējās saites
Vaidavas muiža

**Vaidavas muiža** (arī **Vaidavmuiža**) ir ciems Valmieras novada Vaidavas pagastā. Atrodas pagasta ziemeļu daļā.

Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa V192, Vaidavas ezera krastā.

Apdzīvotā vieta izveidojusies pie bijušās Vaidavas muižas (*Waidau*). Muižas apbūve, kungu māja un klēts ar pagrabu ir valsts nozīmes arhitektūras pieminekļi.

## Atsauces
Zibenslode

**Zibenslode** () ir 1965. gada britu spiegu filma un Džeimsa Bonda filmu sērijas ceturtā filma, kurā britu specdienesta MI6 aģentu 007 attēlo skotu aktieris Šons Konerijs. Filmas sižets ir balstīts uz 1961. gada Iana Fleminga romānu ar tādu pašu nosaukumu. Šī ir trešā un pēdējā Bonda filma, kuras režisors ir Terenss Jangs. Galvenās lomas filmā atveido Šons Konerijs, Klodīna Ožē un Adolfo Selī.

Filmā Džeimsam Bondam jāatrod divas NATO atombumbas, kuras nozagusi organizācija SPECTRE.

## Ārējās saites
Beites (Kocēnu pagasts)

**Beites** ir ciems Valmieras novada Kocēnu pagastā. Atrodas pagasta austrumu daļā.

Apdzīvotā vieta atrodas nomaļus no valsts autoceļiem, Jumaras upes krastā.

## Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSP un OSP datiem.

## Atsauces
Lorisa Oržaka

**Lorisa Oržaka** (; dzimusi ) ir bijusī Krievijas brīvā stila cīkstone, 2004. gada vasaras olimpisko spēļu dalībniece, Pasaules čempionātu medaļniece, trīskārtējā Eiropas čempione, Krievijas Nopelniem bagātā sporta meistare.

## Biogrāfija
Lorisa Oržaka ir dzimusi Tuvas APSR Ovjurskas rajona Handagaiti ciematā. Beigusi Handagaiti vidusskolu un Tuvas Valsts universitātes Fiziskās kultūras un sporta fakultāti. Kopš 1994. gada viņa nodarbojās ar brīvo cīņu Handagaiti Bērnu un jaunatnes sporta skolas trenera Viktora Dostaja vadībā. No 2002. līdz 2013. gadam trenējās Krasnojarskas Cīņas sporta augstākās sporta meistarības skolā Viktora Raikova vadībā. Krievijas izlasē kopš 2003. gada. Autokatastrofas rezultātā 2007. gada 21. aprīlī viņa guva nopietnas traumas un zaudēja vienu nieri. Izgājusi rehabilitācijas kursu, viņa 2008. gada vasarā viņa atgriezās lielajā sportā.

## Sasniegumi sportā
Oržaka ir trīskārtējā Eiropas (2000, 2001, 2002) kadetu čempione, divkārtēja Pasaules (2003, 2005) un Eiropas (2004, 2005) jaunatnes čempione. 2004. gadā viņa kļuva par Krievijas čempioni sieviešu vidū un ieguva ceļazīmi uz 2004. gada vasaras olimpiskajām spēlēm Atēnās. 2004. gada olimpisko spēļu turnīrā viņa startēja svara kategorijā līdz 48 kg. Priekšsacīkšu apakšgrupā Oržaka izcīnīja otro vietu aiz amerikāņu cīkstones Patrīcijas Mirandas un iekļuva starp dalībniecēm, kam bija jācīnās par 5.—8. vietu. Uzvarot Tadžikistānas cīkstoni Lidiju Karamčakovu un vācieti Brigiti Vāgneri, viņa gala rezultātā ieguva piekto vietu.

2005. gadā Oržaka izcīnīja savu pirmo Eiropas čempiones titulu kategorijā līdz 48 kg. 2007. gadā viņa otrreiz kļuva par Eiropas čempioni. 2009. gadā viņa kļuva par pasaules vicečempioni Herningā (Dānija). 2009. gadā viņa kļuva par Zelta *Grand Prix* sērijas sieviešu cīņas turnīra sudraba medaļnieci. 2010. gadā viņa ieguva Varšavas sieviešu cīņas kausu. 2010. gada aprīlī viņa izcīnīja zeltu Eiropas čempionātā Baku. 2010. gada septembrī viņa izcīnīja sudrabu pasaules čempionātā Maskavā.

## Apbalvojumi un pagodinājumi
* Krievijas Nopelniem bagātā sporta meistare.

## Atsauces

## Ārējās saites
Patimata Bagomedova

**Patimata Bagomedova** (; dzimusi ) ir Azerbaidžānas brīvā stila cīkstone, Pasaules un Eiropas čempionātu medaļniece.

## Biogrāfija
Patimata Bagomedova dzimusi 1993. gada 6. augustā Mahačkalas pilsētā, Krievijā. Viņas treneris ir viņas tēvs Aidamirs Bagomedovs. Arī Patimatas Bagomedovas vecākā māsa Marzigeta Bagomedova ir Azerbaidžānas izlases cīkstone. Pirmos nopietnos panākumus Patimata guva 2008. gadā pārstāvot Krieviju. Eiropas kadetu čempionātā Daugavpilī viņa ieguva sudraba medaļu.

No 2010. gada Bagomedova sacensībās piedalījās Azerbaidžānas valstsvienības sastāvā. 2010. gada jūnijā Eiropas junioru čempionātā viņa ieguva bronzas medaļu. Mēnesi vēlāk Singapūrā notikušo 1. vasaras jaunatnes olimpisko spēļu finālā ar rezultātu 5:3 pieveica ķīnieti Juaņu Juaņu un izcīnīja zelta medaļu. Bet septembrī Pasaules pieaugušo čempionātā pusfinālā sīvā cīņā ar rezultātu 0:2 zaudēja Krievijas cīkstonei Lorisai Oržakai, bet cīņā par bronzu arī ķīnietei Šašai Džao, taču iegūtā piektā vieta arī bija liels septiņpadsmitgadīgās juniores panākums.

2011. gada pasaules čempionātā Bagomedova, pēc zaudējuma astotdaļfinālā nākamajai vicečempionei mongolietei Davāsihinai Otgoncecegai, pirmajā gandarījuma cīņā pieveica vācieti Aleksandru Engelharti un cīņā par trešo vietu indieti Nehu Rathi, iegūstot bronzas medaļu.

2013. gadā Bagomedova ieguva bronzas medaļu Eiropas čempionātā. Trešā viņa bija arī universiādē Kazaņā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Vladimirs Šņitņikovs

thumb|Mežaparka Lielā estrāde 1955. gadā
thumb|Daugavas stadiona ieeja
**Vladimirs Šņitņikovs** (; 1913—1996) bija krievu arhitekts, kurš pēc Otrā pasaules kara darbojās Latvijā.

## Dzīvesgājums

Dzimis  Maskavā desmit bērnu ģimenē. Beidzis Maskavas Arhitektūras institūtu (1935). Kā students viņš piedalījās Vissavienības atklātajos arhitektūras konkursos. Viņa Minskas Valsts drāmas teātra projektam tika piešķirta trešā balva, balva tika piešķirts arī Radio nama projektam Maskavas Miusas laukumā. Pēc institūta beigšanas sāka strādāt vienā no Maskavas projektēšanas institūtiem un pasniedza arhitektūras projektēšanu Kara inženieru akadēmijā. Pēc viņa projekta Glazovas pilsētā tika uzbūvēti divi linu kombināta cehi.

Otrā pasaules kara laikā dienēja Sarkanajā armijā (1939—1945), projektējot militārās inženierbūves. Sarkanās armijas uzbrukuma laikā sapieru bataljons Šņitņikova vadībā uzcēla tiltus pāri Aiviekstei un pāri Daugavai Skrīveru apkārtnē, pēc tam pāri Lielupei un Misai. Pēc Rīgas ieņemšanas bataljona štābs atradās Imantā,  karu pabeidza majora pakāpē.

Pārcēlies uz Rīgu uz pastāvīgu dzīvi, viņš strādāja Latvijas PSR centrālajā projektēšanas institūtā "Latgiprogorstroj", ieņēma valsts celtniecības projektēšanas institūta galvenā arhitekta amatu (līdz 1980. gadam), projektēja dzīvojamo rajonu "Imanta-1". Latvijas Arhitektu savienības biedrs kopš 1946. gada.

Autors un līdzautors liela mēroga arhitektūras darbiem, kuriem bija raksturīgs staļiniskā laikmeta monumentālisma nospiedums, taču Latvijā viņam bija raksturīga arī latviešu nacionālā ornamenta elementu izmantošana ēku projektēšanā.

Cēlis arī dzīvojamās un sabiedriskās ēkas Rīgā, Slokā, Liepājā, Ogrē, Viļakā un citās pilsētās.

Miris . Apglabāts Rīgas Meža kapos.

## Pagodinājumi
* Latvijas PSR nopelniem bagātais arhitekts (1969).

## Pazīstamākie projekti
* Viens no Latvijas Zinātņu akadēmijas augstceltnes autoriem (1950—1958). Šajā ēkā pirmo reizi padomju augstceltnēs tika izmantotas saliekamās betona konstrukcijas, bet ārējā apdarē tika izmantotas māla un keramikas flīzes. Arhitekti mēģināja saskaņot ēkas siluetu un it īpaši 111 metru smaili ar Vecrīgas smailēm.
* Daugavas stadions Rīgā (1952)
* Rīgas Kultūras un atpūtas parka "Mežaparks" Lielā estrāde kopā ar Guntu Irbīti un Karīnu Dannenhiršu (Daujāti) (1955)
* Dinamo stadions (1956)
* Sporta nams "Daugava" kopā ar G. Akopjanu (1960—1963)
* Rīgas Civilās aviācijas institūta komplekss (1961—1969)
* Viens no Latvijas PSR Ministru padomes ēkas piebūves autoriem (1954—1957)
* Viesu māja "Gauja" Līgatnē (1971—1974)
* Mikrorajons "Imanta-1": 24 piecstāvu ēkas, skola 1284 skolēniem, divi lieli bērnudārzi, pirmās lielo paneļu 12 stāvu ēkas.
* Dzīvojamā ēka Ļeņina un Engelsa ielu stūrī Rīgā ar 129 dzīvokļiem.

## Atsauces
Kardžali

**Kardžali** () ir pilsēta Bulgārijas dienvidos, Kardžali apgabala centrs Rodopu kalnos pie Ardas upes. Uz rietumiem no pilsētas - Kardžali ūdenskrātuve, uz austrumiem - Studenkladenecas ūdenskrātuve. Apmēram 2/3 no Kardžali pašvaldības iedzīvotājiem ir turki.

## Vēsture
Pilsēta attīstījusies kā apmetne tirdzniecības ceļā. Kardžali iekļāvās Bulgārijas sastāvā Pirmā Balkānu kara rezultātā. Kopš 20. gadsimta sākuma Kardžali bija ievērojams tabakas rūpniecības centrs. 1955. gadā ar PSRS atbalstu pie pilsētas tika uzbūvēts svina un cinka ražošanas uzņēmums (*ОЦК Кърджали*), kas bija pirmais lielais krāsainās metalurģijas uzņēmums valstī. 2012. gadā uzņēmums pārtrauca darbu.

## Cilvēki
Kardžali ir klarnetista Ivo Papazova (*Иво Папазов*, 1952) un turku politiķa Talātpašā (*Talat Paşa*, 1874 – 1921) dzimtā pilsēta.

## Ārējās saites

## Atsauces
Viktors Rimša

**Viktors Rimša** (dzimis 1936. gadā) ir Latvijas arhitekts, kurš 20 gadus bija galvenais arhitekts projektēšanas institūtā "Rūpnīcprojekts".

## Biogrāfija

Dzimis  Daugavpilī. 1955. gadā beidzis Daugavpils 2. vidusskolu, 1955.—1962. gadā mācījies Maskavas Arhitektūras institūtā, pēc tā pabeigšanas viņa diplomdarbs tika atzīts par labāko 1962. gadā.

Kopš 1962. gada strādāja projektēšanas institūtā "*Latgiproprom*" (kopš 1970. gada "Rūpnīcprojekts") līdz 1998. gadam. Sākotnēji par arhitektu 3. celtniecības nodaļā, vēlāk par vecāko arhitektu, nodaļas galveno arhitektu, kopš 1975. gada — par institūta galveno arhitektu.

Projektējis vai piedalījies Rīgas un Rēzeknes rūpniecisko rajonu projektēšanā, sporta būvju projektēšanā (tai skaitā projektējis Daugavas stadiona rietumu tribīnes un ēkas pārbūvi 1978.—1982. gadā un bobsleja estakādi, kā arī bijis atbildīgais par Siguldas bobsleja un kamaniņu trases projektēšanu), būvējis vairākas viesnīcas, dzīvojamos kompleksus, ražošanas un citas ēkas.

1980. gados pieturējies pie t.s. "padomju postmodernisma" stila.

Par Siguldas bobsleja un kamaniņu trases projektēšanu 1991. gadā Rimšam piešķirta PSRS Ministru padomes prēmija.

Kopš 1998. gada strādāja firmā "Progress-Projekts".

## Pazīstamākie projekti
* Rūpnīcas "Dzintars" jauns ražošanas korpuss, kopā ar Isāku Rahļinu (1963—1969).
* "Rīgas Modes" ēka (1965—1973)
* Centrālais mehanizācijas un automatizācijas projektēšanas konstruktoru birojs Rīgā, tagad viesnīca *AC Hotel by Marriott Riga* (1969)
* "Latvglavenergo" skaitļošanas centrs Rīgā, kopā ar Annu Biķi un Ausmu Buivīti (1978—1982), saglabājot vēsturisko vārtu izskatu
* Viesnīca “Zvejnieka nams” (tagad TIA Hotel”) Rīgā, kopā ar Arvīdu Purgaili (1982)
* Atbildīgais par projektēšanu un viens no autoriem Siguldas bobsleja un kamaniņu trasei (1982—1986)
* Rīgas Dīzeļu rūpnīcas Laboratoriju korpuss, tagad SIA “Rīgas dīzelis DG”, kopā ar Eduardu Geijeru (1985—1988)
* "Krasta centrs" (tagad *[[ATTA CENTRE]]*) kopā ar Viktoru Fainzilbergu (2000—2001).
* Pareizticīgo baznīca Bolderājā (2018)

## Attēlu galerija

Rūpnīca Dzintars.JPG| V. Rimšas projektētais rūpnīcas "Dzintars" korpuss
Siguldas bobsleja un kamaniņu trase.jpg| Siguldas bobsleja un kamaniņu trase
ATTA CENTRE.jpg| Rimšas un Fainzilberga projektētais "Krasta centrs" (tagad *[[ATTA CENTRE]]*) Rīgā, Krasta iela 60


## Atsauces
Peņģi (Kocēnu pagasts)

**Peņģi** ir ciems Valmieras novada Kocēnu pagastā. Atrodas pagasta austrumu daļā .

Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa V188, Jumaras upes krastā.

## Atsauces
Zāģis (filmu cikls)

**"Zāģis"** () ir ASV šausmu filmu cikls, kuras autori ir Džeimss Vans un Lī Vonels. Filmu cikls balstīts uz Vana un Vonela veidotu īsfilmu un tā stāsta par cilvēkiem, kurus sagūstījis sērijveida slepkava Džons Kreimeris (Tobins Bells) un viņa palīgi. Filmu cikl ieguvis pārsvarā negatīvu kritiķu vērtējumu vairāku vardarbīgu ainu dēļ. Recenziju apkopošanas vietnē *[[Rotten Tomatoes]]* vienīgā filma, kas novērtēta pozitīvi (*fresh*) ir desmitā daļa. Neviena cita cikla filma nav ieguvusi augstāku novērtējumu par 50%. Filmu cikls pazīstams ar to, ka katra no filmām beidzas ar kādu notikumu pavērsienu.

## Filmas

## Atsauces

## Ārējās saites
Baltā Leška iela (Ščecina)

**Baltā Leška iela** bija Ščecinas iela, Centra administratīvajā rajonā, Centra un Centra-Rietumu apkaimē. Baltā Leška iela sākas krustojumā ar Radomira ielu un beidzas krustojumā ar Apģērbu ielu. Ielu oficiāli likvidēja 1978. gadā.

## Vēsturiskie nosaukumi
Iela izveidota 19. gadsimtā līdz ar pilsētas aizsargmūru nojaukšanu, tās sākotnējais nosaukums bija **Kronenhofas iela** (vācu: *Kronenhofstraße*). 1945. gadā tā tika pārsaukta par **Baltā Leška ielu** (polu: *ulica Leszka Białego*).

## Ielu savienojumi
* Apģērbu iela (T veida krustojums)
* Bazāra iela
* *[[Sendzivoja iela (Ščecina)|Sendzivojas iela]]*
* Jacka Malčevska iela
* *[[Princeses Dobroslavas iela (Ščecina)|Princeses Dobroslavas iela]]*
* *[[Radomira iela (Ščecina)|Radomira iela]]* (T veida krustojums)

## Atsauces

## Ārējās saites
* Mūsdienīgs skats uz vietu, kur agrāk atradās iela (Google Street View)
Zeltiņi (Kocēnu pagasts)

**Zeltiņi** (**Mildas**, **Mieldas**) ir ciems Valmieras novada Kocēnu pagastā. Atrodas pagasta centrālajā daļā .

Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa P11.

## Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSP un OSP datiem.

## Atsauces
Tu dzīvo tikai divreiz

**Tu dzīvo tikai divreiz** () ir 1967. gada Apvienotās Karalistes spiegu filma un Džeimsa Bonda filmu cikla piektā filma, kurā britu specdienesta MI6 aģentu 007 attēlo skotu aktieris Šons Konerijs. Filmas sižets balstīts uz Iana Fleminga 1964. gada tāda paša nosaukuma romānu. Filmas režisors pirmo reizi ir Luiss Gilberts, kurš vēlāk bija režisors arī filmām "Spiegs, kurš mīlēja mani" (1977) un "Mēnesgājējs" (*Moonraker*, 1979).

Filmā Džeimsam Bondam jānovērš kara draudi starp ASV un PSRS, kas izcēlušies pēc mistiskām kosmosa kuģu nozušanām.

Nākamā cikla filma "Viņas augstības slepenajā dienestā" (1969) bija pirmā oficiālā Bonda filma bez Šona Konerija galvenajā lomā.

## Ārējās saites
Vaivari (Kocēnu pagasts)

**Vaivari** ir vasarnīcu ciems Valmieras novada Kocēnu pagastā. Atrodas pagasta ziemeļaustrumu daļā.

Apdzīvotā vieta atrodas nomaļus no valsts autoceļiem.

## Atsauces
Kjustendila

**Kjustendila** () ir pilsēta Bulgārijas rietumos, Kjustendilas apgabala centrs pie Serbijas un Ziemeļmaķedonijas robežas. No dienvidrietumiem no pilsētas atrodas Osogovska Planina kalnu grēda. Apmēram 10% no pilsētas iedzīvotājiem ir romi. Pilsētas apkaimē atrodas minerālūdens avoti.

## Vēsture
Apmetne šajā vietā radusies vismaz 5. gadsimta p.m.ē. 1. gadsimtā šeit atradās romiešu apdzīvotā vieta Ulpija Pautānija. Vēlāk apdzīvotā vieta atradās Bizantijas valdījumā. Otrās Bulgārijas caristes cara Kalojana laikā Kjustendila iekļāvās Bulgārijā. No 1395. gada - Osmāņu impērijas sastāvā. 1878. gadā Kjustendilu ieņēma krievu karaspēks un tā iekļāvās Bulgārijas kņazistes sastāvā.

## Ārējās saites

## Atsauces
Р

thumbnail|upright=1.2|Lielais un mazais kirilicas burts Р
**Р** (**р**) ir kirilicas burts. Vispārīgi šis burts apzīmē alveolāru vibrantu /r/ (latviešu valodā atbilst R burtam). Atsevišķos gadījumos to izrunā palatizētu, tas ir, kā /rʲ/ (atbilst vēsturiskajam latviešu burtam Ŗ). Burts ir radies no grieķu alfabēta burta ro (). Krievu alfabētā burts р ir 18. burts pēc kārtas, baltkrievu — 18. burts, bulgāru alfabētā — 17. burts, serbu — 20. burts, ukraiņu — 21. burts.

## Ārējās saites
Poznaņas "Warta"

**Poznaņas "Warta"** () ir Polijas sporta klubs no Poznaņas. Tas ir dibināts 1912. gadā. Plašāk pazīstams ar profesionālo futbola komandu, kas pašlaik spēlē *[[Ekstraklasa]]*, Polijas futbola augstākajā līgā. Kluba futbolisti ir divas reizes kļuvuši par Polijas čempioniem (1929. un 1947. gadā). Lielākais sasniegums Polijas kausā — pusfināls 1926. gadā. Daudzus gadus spēlēja zemākajās līgās, 2020. gadā atgriezās *Ekstraklasa* pēc 25 gadu pārtraukuma. Kluba pamatstadions ir *Stadion przy Drodze Dębińskiej*, bet tā kā tas neatbilst licencēšanas prasībām un tiek renovēts, komanda mājas spēles aizvada Diskobolijas stadionā Grodziska Velkopolskā.

## Sasniegumi
* ***[[Ekstraklasa]]***
** Čempioni (2): 1929, 1947
** Vicečempioni (5): 1922, 1925, 1928, 1938, 1946

## Galerija

Attēls:Photo_Warta_Football_club.jpg|Futbola komanda 1920. gadā.
Attēls:Warta Poznan 2011.jpg|Futbola komanda 2011. gadā.
Attēls:Warta_Poznan_2012.jpg|Poznaņas rātsnams, izgreznots par godu kluba 100 gadu jubilejai 2012. gadā.


## Atsauces

## Ārējās saites

*  
*  Kluba profils vietnē ''90minut.pl'' 
* Kluba profils UEFA vietnē 
* Kluba profils ''soccerway.com'' 
* Kluba profils ''transfermarkt.com''
Go A

***Go_A*** () ir ukraiņu elektrofolka mūzikas grupa no Kijivas Ukrainā, kas izveidota 2012. gadā. Grupa piedalījās 2021. gada Eirovīzijas dziesmu konkursā Roterdamā, Nīderlandē ar dziesmu *[[Shum]]* (*Шум*), pārstāvot Ukrainu.

## Vēsture
Ideja par grupas izveidi, kuras mūzikā tiktu apvienota elektroniskā mūzika ar ukraiņu tautas mūziku, radās grupas biedram Tarasam Ševčenko 2011. gadā, bet viņam radās grūtības atrast līdzīgi domājošus mūziķus. *Go_A* savu darbību uzsāka 2012. gada beigās, kad tika izlaists tās pirmā dziesma *Коляда*. Grupas nosaukums nozīmē "atgriezties pie saknēm", apvienojot angļu vārdu *Go* ("doties") ar grieķu alfabēta burtu alfa (Α), kas simbolizē visa sākumu. Grupas darbības laikā tās sastāvs ir mainījies 14 reizes.

Pašreizējie *Go_A* dalībnieki nāk no atšķirīgām Ukrainas vietāmː Katerina Pavlenko — Ņižinas, Tarass Ševčenko Kijivas, Ihors Didenčuks Luckas un Ivans Grigorjaks — Čerņivcu apgabala. Visi, izņemot Ihoru Didenčuku, kurš pats spēlē vairāk nekā 30 mūzikas instrumentu, no grupas dalībniekiem reiz ir spēlējuši smago metālu. Katerina Pavlenko ir arī veterānu kora vadītāja, bet Ivans Grigorjaks ir bijis arī repa grupas dalībnieks.

2016. gadā grupa izlaida singlu *Веснянка*, kas uzvarēja nacionālajā konkursā *The Best Track in Ukraine* un vairākas nedēļas pēc kārtas bija ukraiņu radiostaciju topos. Tā paša gada novembrī iznāca grupas debijas albums *Іди на звук*, kas sastāvēja arī no dziesmas *Веснянка*. Dziesma 2019. gadā arī sasniedza mūzikas topus Slovākijā. 2017. gada sākumā viņi ierakstīja Ziemassvētku singlu *Щедрий вечір* sadarbībā ar *[[Katya Chilly]]*. Grupa savas darbības laikā ir piedalījusies vairākos koncertos un festivālos, galvenokārt Ukrainā, bet arī ārpus tās.

#### Eirovīzijas dziesmu konkurss
 tika paziņots, ka *Go_A* būs vieni no dalībniekiem Ukrainas nacionālajā atlasē 2020. gada Eirovīzijas dziesmu konkursam Roterdamā, Nīderlandē ar dziesmu *[[Solovey]]* (*Соловей*). Grupa atlasē piedalījās galvenokārt viņu fanu pieprasījuma dēļ. Viņi atlases finālā  uzvarēja, iegūstot visaugstāko rezultātu gan no žūrijas, gan skatītājiem. Viņi konkursā būtu piedalījušies, ja tas  nebūtu atcelts COVID-19 pandēmijas dēļ. Taču uzreiz pēc atcelšanas paziņojuma tajā pašā dienā ukraiņu pārraidītājs  paziņoja, ka grupa atgriezīsies 2021. gada konkursā.  tika paziņots, ka grupa konkursā Roterdamā, Nīderlandē piedalīsies ar dziesmu *[[Shum]]* (*Шум*), kas tika izvēlēta ar žūrijas 5 mūzikas profesionāļu sastāvā palīdzību. Pašas dziesmas oriģinālā versija ar tās sākotnējo mūzikas videoklipu tika izlaista jau , taču saīsinātā un uzlabotā dziesmas versija ar jaunu mūzikas videoklipu tika izdota .

## Atsauces

 
## Ārējās saites

* Profils ''Eurovision.tv'' lapā
* 
*
Viņas augstības slepenajā dienestā

**"Viņas augstības slepenajā dienestā"**, dažkārt arī saukta par **"Viņas majestātes slepenajā dienestā"** (), ir 1969. gada britu spiegu filma un Džeimsa Bonda filmu sērijas sestā filma. Britu specdienesta MI6 aģentu 007 pirmo un vienīgo reizi attēlo austrāliešu aktieris Džordžs Leizenbijs. Filmas sižets ir balstīts uz 1963. gada Iana Fleminga romānu ar tādu pašu nosaukumu. Filmas režisors ir Pīters R. Hants, kurš visās iepriekšējās filmās veica montāžu.

Sākotnēji bija paredzēts, ka Leizenbijs Džeimsu Bondu attēlos 7 filmās, taču filmas uzņemšanas gaitā viņš paziņoja, ka piedalīsies tikai vienā filmā.

## Ārējās saites
Jānis Vasarietis

**Jānis Vasarietis** (līdz 1940. gadam **Jānis Zommers**; 1922—2024) bija latviešu skolotājs un puķkopis, liliju selekcionārs, radījis 260 liliju šķirņu.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1922. gada 3. augustā Ozolnieku pagastā uzņēmēja un atvaļinātā virsnieka Frīdriha Zommera un viņa sievas Martas, dzimušas Zamueles, ģimenē.
Bērnībā pavadīja tēva mājās Ozolniekos, kur Iecavas upes krastā atradās tēva pārvaldītā ķieģeļu fabrika. No sešu gadu vecuma dzīvoja Maskavā (1930—1933), kur Frīdrihs Zommers bija Latvijas tirdzniecības atašejs, pēc 1934. gada Kauņā. Mācījās Rīgas valsts 2. ģimnāzijā.
Pēc Otrā pasaules kara sākuma, paredzot Latvijas okupāciju, viņa tēvs 1939. gada rudenī pameta diplomātisko dienestu un nomainīja sev un saviem ģimenes locekļiem uzvārdu uz "Vasarietis".
Latvijas vācu okupācijas laikā Vasarietis iestājās darba dienestā Vācijā, 1943. gada beigās viņu mobilizēja vācu armijā un Vasarietis dienēja Latviešu nakts bumbvedēju grupas () kancelejā, no 1944. gada augusta Latvijas Kara aviācijas leģionā (*[[:en:Luftwaffen-Legion Lettland|Luftwaffen-Legion Lettland]]*). Pēc leģiona izformēšanas viņš dienēja zenītartilērijas vienībā Kēnigsbergā, kur viņš krita Sarkanās armijas gūstā un tika aizsūtīts uz Rjazaņas apgabalu rakt Maskavas—Saratovas gāzes vada tranšeju. Pēc atbrīvošanas atgriezās Latvijā, studēja Latvijas Universitātes Ķīmijas fakultātē, tad daudzus gadus strādāja par ķīmijas un fizikas skolotāju.

1970. gadu vidū pārcēlās uz dzīvi Vecumniekos un nodarbojās ar liliju audzēšanu. Pēc Latvijas neatkarības atgūšanas dzīvoja dēla lauku īpašumā Staburaga, kur 2003. gadā ierosināja izveidot dienliliju dārzu, vēlāk sakarā ar redzes zudumu pārvācās uz Rīgu. 2015. gadā kopā ar Māru Svīri publicēja autobiogrāfisku grāmatu "Vasaras kalnā".

Miris 2024. gada 27. maijā.

### Puķkopība
1958. gadā Vasarietis no Kanādas radiem saņēma amerikāņu gladiolu šķirņu vairsīpoliņus, 1976. gadā viņš savā dārzā Vecumniekos no sēklām, kas nāca no Amerikas, sāka audzēt Āzijas liliju sīpolus pārdošanai, tad pievērsās jaunu šķirņu radīšanai. 1980. gadā viņš no Amerikas saņēma lielu dienziežu sēklu sūtījumu un introducēja tetraploīdās lielziedu dienziedes. Vasarietis četras reizes saņēma Ziemeļamerikas liliju biedrības dāvāto ceļojošo sudraba kausu par sasniegumiem liliju selekcijā, kā arī daudzas medaļas un diplomus.

## Apbalvojumi
* Triju Zvaigžņu ordenis (1999)

## Atsauces