open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Kaļķis (ciems)

**Kaļķis** (arī **Plostmuiža**) ir ciems Jelgavas novada Kalnciema pagastā. Izvietojies Lielupes kreisajā krastā autoceļu A9 un P101 krustojumā  no pagasta centra Kalnciema,  no novada centra Jelgavas un  no Rīgas centra.

Apdzīvotā vieta izveidojusies pie bijušās Plostmuižas *(Fährenhof)* centra. 20. gadsimta pirmajā pusē Plostmuižas dolomīta lauztuvēs bija spaidu darbu nometne notiesātajiem. Kaļķī darbojas dolomīta šķembu ražotne SIA «Gneiss».

## Iedzīvotāju skaita dinamika
Esošajās robežās, pēc CSP un OSP datiem.

## Atsauces
Starptautiskā brīvprātīgo diena

**Starptautiskā brīvprātīgo diena** ir 1985. gadā ANO izveidota starptautiski atzīmējama diena, kuru atzīmē 5. decembrī.

Šīs dienas mērķis ir pateikties brīvprātīgajiem par viņu ieguldījumu un palielināt sabiedrības informētību par devumu sabiedrībai. Dienu atzīmē vairumā pasaules valstu.

Starptautiskā brīvprātīgo dienu  atzīmē dažādas nevalstiskas organizācijas, ieskaitot Sarkano Krustu, skauti un citas. To atbalsta arī ANO brīvprātīgo programma.

## Ārējās saites
*Starptautiskās brīvprātīgo dienas tīmekļa vietne
*ANO kalendārs un pasākumi
Valija Drauga

**Valija Drauga** (dzimusi ) ir bijusī latviešu šķēpa metēja, pašlaik (2012) — sporta darbiniece.

Šķēpa metējas karjeras laikā vairākas reizes ierindojusies Latvijas čempionāta pirmajā trijniekā, 1968. gadā tika gūta arī uzvara. Viņas personiskais rekords ir 54,22 m, kas tika sasniegts 1970. gadā (tajā gadā tas bija 25. labākais rezultāts pasaulē). 1969. gadā V. Drauga izcīnīja 7. vietu PSRS čempionātā. Uzstādījusi Latvijas rekordu granātas mešanā.

Pēc sportistes karjeras beigām strādājusi Sporta pārvaldē, kā arī sporta biedrībās "Darba rezerves", "Dinamo". Laikā no 1994. līdz 2012. gadam V. Drauga bija Latvijas Šķēpa mešanas kluba prezidente.

2012. gada decembrī V. Drauga saņēmusi Latvijas gada balvu sportā par mūža ieguldījumu.

## Atsauces
Annenieki

**Annenieki** (agrāk — **Annasmuiža**) ir ciems Dobeles novada Annenieku pagastā. Apdzīvotā vieta izvietojusies Bērzes upes krastos autoceļu A9 un P97 krustojumā  no pagasta centra Kaķeniekiem,  no novada centra Dobeles un  no Rīgas.

## Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSP datiem.

## Pārskats
Apdzīvotā vieta izveidojusies ap bijušās Annas muižas *(Annenhof)* centru. Anneniekos atrodas Bērzupes speciālā internātpamatskola, uz Bērzes hidroelektrostacija «Annenieku ūdensdzirnavas». Annenieku luterāņu baznīca un kapliča ir valsts nozīmes arhitektūras pieminekļi, Annas muižas apbūve — vietējas nozīmes arhitektūras piemineklis.

## Atsauces
Annenhof

***Annenhof*** var būt vāciskais nosaukums:
* Anna — apdzīvota vieta Annas pagastā
* Annas — apdzīvota vieta Babītes pagastā
* Annas — apdzīvota vieta Lielvārdes pagastā
* Annas — apdzīvota vieta Zaubes pagastā
* Annenieki — apdzīvota vieta Annenieku pagastā
* Jugla (bijusī Annasmuiža) Suntažu pagastā
Kolinsa

**Kolinsa** var būt:

* Lilija Kolinsa (*Lily Collins*), angļu aktrise un modele (dzimusi 1989. gadā)
* Sūzana Kolinsa (*Susan Collins*), ASV politiķe (dzimusi 1952. gadā)
* Sūzena Kolinsa (*Suzanne Collins*), ASV rakstniece (dzimusi 1962. gadā)

## Skatīt arī
* *[[Collins]]*
* Kolinss
Gonec-M № 13

***Gonec-M №13*** (*Гонец-М №13*) ir Krievijas sakaru pavadonis no *[[Gonec-M]]* zemo orbītu sakaru pavadoņu sistēmas. Tas orbītā palaists 2012. gada decembrī.

*Gonec-M №13* tika palaists  01:35  UTC ar nesējraķeti *[[Rokot-KM]]* no Pļeseckas kosmodroma. 
03:19 UTC tas atdalījās no pēdējās pakāpes *[[Briz-KM]]* un bija ievadīts orbītā. 
Kopā ar to palaisti analoģiski sakaru pavadoņi *[[Kosmos-2481]]* un *[[Gonec-M № 15]]*, kā arī eksperimentāls pavadonis *[[MiR]]*.
Šis bija pirmais *Rokot* starts pēc 2011. gada februāra, kad augšējās pakāpes kļūmes dēļ pavadonis *[[Kosmos-2470]]* netika ievadīts pareizajā orbītā.

 tika paziņots, ka pavadonim pabeigta pārbaužu un izmēģinājumu fāze, un tas sācis plānoto darbu.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Gonets-M Gunter Dirk Krebs
Kosmos-2481

**Kosmos-2481** (*Космос-2481*) ir Krievijas militārais sakaru pavadonis no Strela-3 sērijas. Tas orbītā palaists 2012. gada decembrī.

*Kosmos-2481* tika palaists  01:35  UTC ar nesējraķeti Rokot-KM no Pļeseckas kosmodroma.
03:19 UTC tas atdalījās no pēdējās pakāpes Briz-KM un bija ievadīts orbītā. 
Kopā ar to palaisti analoģiski sakaru pavadoņi Gonec-M №13 un Gonec-M №15, kā arī eksperimentāls pavadonis MiR.
Pēc veiksmīgās palaišanas tam piešķirts nosaukums *Kosmos-2481*.
Šis bija pirmais *Rokot* starts pēc 2011. gada februāra, kad augšējās pakāpes kļūmes dēļ pavadonis Kosmos-2470 netika ievadīts pareizajā orbītā.

## Atsauces

## Ārējās saites
*  Gunter Dirk Krebs
Sūzena Kolinsa

**Sūzena Kolinsa** (*Suzanne Collins*, dzimusi ) ir ASV rakstniece, kā arī televīzijas un kino scenāriste, kura lasītāju atzinību ieguvusi ar romānu sēriju "Zemzemes hronikas" () un romānu sēriju "Bada spēles" (). Latviešu valodā izdoti visi "Bada spēļu" romāni. Kolinsa pati piedalījusies pirmās "Bada spēļu" filmas scenārija tapšanā. Rakstniece dzīvo Konektikutā kopā ar savu ģimeni.

## Darbi
* "Zemzemes hronikas" (2003—2007)
* "Bada spēļu" romānu sērija:
** "Bada spēles" (2008)
** "Spēle ar uguni" (2009)
** "Zobgaļsīlis" (2010)
** "Balāde par dziedātājputniem un čūskām" (2020)
** "Izlozes rītausma" (2025)

## Atsauces

## Ārējās saites
Lisjēns Petī-Bretons

**Lisjēns Žoržs Mazāns** (; –) bija Francijas šosejas riteņbraucējs, kurš sacensībās piedalījās ar pseidonīmu **Lisjēns Petī-Bretons** ().

Viņš dzimis Plesē, Atlantijas Luārā, Bretaņā, kas tagad ir daļa no Luāras reģiona. Sešu gadu vecumā viņš ar vecākiem pārcēlās uz Buenosairesu, kur viņš pieņēma Argentīnas pavalstniceību. Viņa riteņbraukšanas karjera sākās, kad viņš sešpadsmit gadu vecumā laimēja loterijā velosipēdu. Tā kā viņa tēvs vēlējās, lai viņš nodarbotos ar "īstu" darbu, viņš sacensībām pieņēma iesauku Lisjēns Bretons, lai apmānītu savu tēvu. Vēlāk viņš to nomainīja uz Petī-Bretons, jo sacensību apritē jau bija kāds riteņbraucējs ar vārdu Lisjēns Bretons.

## Profesionālā karjera
Viņa pirmā ievērojamā uzvara bija treka riteņbraukšanas čempionāts Argentīnā, bet 1902. gadā viņu iesauca Francijas armijā un viņš atgriezās Francijā. Divus gadus vēlāk, 1904. gadā, viņš ar otro piegājienu uzvarēja *[[Bol d'Or riteņbraukšanas sacensības|Bol d'Or]]* treka sacensībās, iepriekšējā gadā finišējot otrais. 1905. gadā viņš pārspēja Pasaules stundas rekordu Parīzes *[[Vélodrome Buffalo]]* trekā ar 41,110&nbsp;km. Tajā pašā gadā viņš pievērsās šosejas riteņbraukšanai un finišēja augstajā piektajā vietā *[[Tour de France]]*. 1906. gadā viņš uzvarēja trešajās Parīze—Tūra sacensībās un uzlaboja savu sniegumu tūrē, finišējot ceturtais.

1907. gadā viņš uzvarēja pirmajās Milāna—Sanremo sacensībās, pēc tam piedaloties *Tour de France*. Tomēr līdz ar piektā posma no Lionas uz Grenobli beigām viņa uzvaras iespējas šķita samērā mazas. *Col de la Porte* kāpumā viņš zaudēja kontaktu ar līderiem un spēja finišēt tikai desmitajā vietā, 28 minūtes aiz Emila Žoržē kurš uzvarēja jau trešajā posmā. Tomēr saskaņā ar punktu sistēmu, kopējam laikam nebija nozīmes un viņš joprojām bija otrajā vietā. Desmitajā posmā Žoržē neatļauti samainīja velosipēdus un tiesneši posmā viņu ierindoja pēdējā vietā, kas maksāja viņam 44 punktus. Tas nozīmēja, ka Petī-Bretons pārņēma vadību un ar ar divām uzvarām posmos, kā arī otro vai trešo vietu astoņos citos posmos viņš uzvarēja tūrē ar 47 punktiem, 10 punktus priekšā otrās vietas ieguvējam Gustavam Garigū un 27 punktus priekšā Žoržē.

Viņš uzvarēja arī 1908. gada tūrē, kļūstot par pirmo braucēju, kurš uzvarējis divreiz. Šajā gadā viņš uzvarēja arī Parīze—Brisele sacensībās. Kā daļa no dominējošās *Peugeot* komandas, kura ieguva pirmās četras vietas, Petī-Bretons tūrē uzvarēja vēl pārliecinošāk, iegūstot tikai 36 punktus un finišējot ārpus pirmā četrinieka tikai vienā posmā. Aiz viņa finišēja komandas biedri Fransuā Fabers un Žoržs Paserjē ar attiecīgi 68 un 75 punktiem.

Tā bija pēdējā viņa lielā uzvara. Viņa karjeru izbeidz Pirmais pasaules karš. Viņš pievienojās Francijas armijai un mira frontē 1917. gadā, autoavārijā, netālu no Truā.

## Ārējās saites
Biksti

**Biksti** (agrāk arī  **Griezes**, **Jaunbiksti**, **Bērzukrogs**) ir ciems Dobeles novada Bikstu pagastā, pagasta centrs. Izvietojies Bērzes upes krastos autoceļu A9 un P104 krustojumā  no novada centra Dobeles un  no Rīgas.

1712. gadā Biksti izdalīti kā atsevišķa administratīva vienība. Ciemats ar daudzdzīvokļu mājām izveidojies pēckara gados pie Bērzukroga un Palejas (Bikstu) dzirnavām 4 km no bijušās Bikstu muižas *(Bixten)* un Bikstu stacijas kā kolhoza «Biksti» ciemats. Bikstos atrodas pagasta pārvalde, tautas nams, bibliotēka, veikals, viesu nams «Dzirnaviņas». Bikstu ūdensdzirnavas ir valsts nozīmes arhitektūras piemineklis.

## Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSP datiem.

## Atsauces
Griezes

**Griezes** (*Crex*) ir neliela dumbrvistiņu dzimtas (*Rallidae*) ģints, kas apvieno 2 sugas, kas izplatītas Vecajā pasaulē. Abas sugas sastopamas Āfrikā, bet grieze (*Crex crex*), kas Āfrikā ziemo, ligzdo Eiropā un Āzijā. Latvijā lauksaimniecības ainavā tā ir parasta ligzdotāja visā teritorijā.

## Izskats
[thumb|left|220px|[Āfrikas grieze (*Crex egregia*) ir mazākā ģintī]]
No abām sugām lielākā ir grieze, kuras ķermeņa garums var sasniegt 30 cm, bet Āfrikas griezes ķermeņa garums ir 23 cm. Abām ķermeņa apspalvojums uz muguras ir tumši brūns, bet uz vēdera gaiši pelēkbrūns. To kājas ir garas, bet knābji īsi. Atšķirībā no citām dumbrvistiņu dzimtas sugām abas griežu sugas priekšroku dod sausai pļavai, nevis mitrājam. Eiropas grieze pamatā dzīvo siena pļavās, bet Āfrikas grieze savannā.

## Īpašības
Abas griežu sugas ir ļoti skaļas. Tām ir specifisks, viegli atpazīstams, griezošas skaņas sauciens, ar kuru tās paziņo par sevi un savu teritoriju, īpaši bieži šo saucienu var dzirdēt krēslas stundās. Tomēr griezes ir skaļas tikai ligzdošanas laikā. 

Tās kopumā ir aktīvas gaišajā dienas laikā, bet migrācijas ceļojumus griezes veic nakts laikā. Meklējot barību, griezes staigā lēni, augstu cilājot kājas, bet iztraucētas, ātri skrienot cauri zālei, paslēpjas. Tās ir visēdājas, kuru galvenā barība ir uz zemes virsmas dzīvojoši bezmugurkaulnieki. Ligzdai ir sekla, kausveida forma un tā ir vīta no sausas zāles tieši uz zemes labi paslēptā vietā. Pēc izšķilšanās mazuļi uzreiz pamet ligzdu un spēj lidot pēc 4 - 6 nedēļām. 

## Sistemātika
**Griežu ģints** (*Crex*)
* Āfrikas grieze (*Crex egregia*)
* Grieze (*Crex crex*)

## Atsauces

## Ārējās saites

* Xeno: Genus Crex
* Latvijas Ornitoloģijas biedrība aicina aizsargāt griezes Ķemeru nacionālajā parkā
* Ticējumi: Grieze
* Piemiņas monēta "Grieze"
Visvaldis Melderis

**Visvaldis Melderis** (dzimis , miris ) bija latviešu basketbolists, Latvijas basketbola izlases dalībnieks.

## Dzīvesgājums
Visvaldis Melderis dzimis 1915. gada 19. janvārī Jelgavā Pētera un Margrietas (dzim. Rozenes) Melderu ģimenē. Tēvs bija Jelgavas pamatskolas skolotājs. Ģimenē bez Visvalža auga vēl trīs dēli — botāniķis Aleksandrs Melderis (1909—1986), jurists Jānis Melderis (1910—1990) un inženieris Leonīds Melderis (1912—?). Pirmā pasaules kara laikā (1915) ģimene devās bēgļu gaitās uz Krieviju uz Tulu, vēlāk uz Kijivu. Latvijā ģimene atgriežas 1920. gadā.

Spēlējis Rīgas ASK basketbola komandā. Trīs reizes izcīnījis Latvijas čempiona titulu (1939, 1940, 1942).

Latvijas basketbola izlases sastāvā aizvadījis 40 spēles, kas ir lielākais viena sportista aizvadīto spēļu skaits Latvijas izlasē pirms Otrā pasaules kara. Bijis izlases sastāvā 1935. gada Eiropas čempionātā, taču par viņa dalību spēlēs nav bijušas viennozīmīgas ziņas. Piedalījies 1936. gada vasaras olimpisko spēļu turnīrā, ieguvis 6. vietu 1937. gada Eiropas čempionātā, kas norisinājās Latvijā, kā arī sudraba medaļu 1939. gada Eiropas čempionātā. 1938.—1940. gadā V. Melderis bija Latvijas izlases kapteinis.

Spēlējis arī futbolu, tāpat 1934. gada Latvijas čempionātā vieglatlētikā izcīnījis 3. vietu lodes grūšanā.

Otrajā pasaules karā iesaukts Latviešu leģiona 19. divīzijā, 1944. gada 14. jūlijā kritis atkāpšanās kaujās Latvijas robežas tuvumā pie Opočkas.

## Atsauces

## Ārējās saites
Melderis

**Melderis** ( — 'dzirnavnieks'; sieviešu dzimtē **Meldere**) ir vācu cilmes uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:

* Aleksandrs Melderis (1909—1986) — latviešu botāniķis;
* Emīls Melderis (1889—1979) — latviešu tēlnieks;
* Gatis Melderis (1983) — latviešu basketbolists un treneris;
* Visvaldis Melderis (1915—1944) — latviešu basketbolists.

## Skatīt arī
* Melders
Mārciņa (mērvienība)

**Mārciņa** (simbols: **lb**, **lb<sub>m</sub>**, **lbm** vai **℔**) ir masas mērvienība, kuru plaši izmanto valstīs ar oficiālo angļu valodu (). 

## Saistība ar citām masas mērvienībām
Lai gan pastāv dažādi mārciņas definējumi, visplašāk izmanto, ka tā ir vienāda ar 0,45359237 kilogramiem jeb 453,59237 gramiem. Saistība ar citām anglofoniskajās valstīs lietotajām masas mērvienībām ir šāda: 1 kvarters = 28 mārciņas, 1 mārciņa = 16 unces = 7000 grani. 

Latvijā līdz 19. gadsimta vidum mārciņa bija 16 unces, 32 lotes jeb 128 kventiņi. Latvijā izmantotā mārciņa bija 418,8 grami.
Savukārt Krievijas impērijā 20. gadsimta sākumā lietotā mērvienība mārciņa bija vienāda ar 409,51241 gramiem vai 32 lotēm jeb 96 zolotņikiem,

## Atsauces
Aļģirds Butkevičs

**Aļģirds Butkevičs** (; dzimis ) ir Lietuvas politiķis no sociāldemokrātu partijas (LSDP). Bijušais Lietuvas premjerministrs (2012—2016).

## Atsauces

## Ārējās saites

*
Adatu printeris

thumb|230px|''Epson MX-80'' adatu printeris
**Adatu** jeb  **matricprinteris** () ir datoru drukājošā iekārta, kas veido attēlu uz papīra no atsevišķiem sīkiem punktiņiem ar triecienu metodi. Adatu printeri ir senākie no pašlaik ekspluatējamajiem printeriem. To mehānismu izgudroja 1964. gadā *[[Seiko Epson]]* korporācijā. Matricprinteriem, salīdzinājumā ar citiem printeru veidiem, ir zemas izmaksas un tie var drukāt uz garām lentēm, bet tie ir skaļi, zema izšķirtspēja un nav iespējams drukāt krāsainus attēlus.

## Darbības princips
230px|thumb|Matricprintera drukas piemērs
Printera drukājošā galviņa sastāv no 9 vai 24 stienīšiem, kas izvietoti vienas vertikālas kolonnas veidā. Drukājošā galviņa pārvietojas horizontāli gar krāsojošu lenti, un uz papīra veidojas attēls no apaļiem punktiem.

## Ārējās saites

* ''Flatbed'' matricprinteri 
* Printek
Ēriks Ešenvalds

**Ēriks Ešenvalds** (dzimis 1977. gada 26. janvārī Priekulē) ir latviešu klasiskās mūzikas komponists. Triju Zvaigžņu ordeņa virsnieks.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1977. gada 26. janvārī Priekulē, viņa māte ir dziedāšanas un dabaszinību skolotāja. Mācījās Priekules 1. vidusskolā un Priekules mūzikas skolas klavieru klasē (1983–1991), pēc tam Liepājas 1. vidusskolā (1992–1995).  Studēja Latvijas Baptistu draudžu savienības Teoloģijas seminārā (1995-1997) un Latvijas Mūzikas akadēmijā pie Selgas Mences (1997–2004), saņēma J. Vītola (1999, 2002) un Latvijas Jaunrades fonda stipendijas (2000). Līdztekus strādāja par mūzikas skolotāju Rīgas 31. vidusskolā (1998–2002) un no 1999. gada Rīgas baptistu Vīlandes draudzes mūzikas daļas vadītājs. Kopš 2002. gada bija Valsts akadēmiskā kora "Latvija" mākslinieks.

Studiju laikā piedalījās *De Villecroze* vasaras akadēmijā Francijā (2001), kompozīcijas meistarkursos Čehijā (2001), starptautiskajā *Gaudeamus* mūzikas nedēļā Amsterdamā (2003). 
2006. gadā ieguva pirmo vietu konkursā *International Rostrum for Composers* jauno komponistu kategorijā. 2007. gadā Latvijas Nacionālā opera iestudēja Ešenvalda operu "Augļu koks ir Jāzeps".  
2012. gadā Ērika Ešenvalda kora dziesmu kompaktdisks „O salutaris” jauniešu kora „Kamēr...” izpildījumā tika atzīts par 2011. gada labāko akadēmiskās mūzikas albumu.

## Apbalvojumi un pagodinājumi
* Lielā mūzikas balva (2005, 2007, 2015)
* Autortiesību bezgalības balva (2006)
*Laikraksta "Diena" Gada balva kultūrā (2007)
* Latvijas Mūzikas Ierakstu Gada balva (2012)
* IV šķiras Triju Zvaigžņu ordenis "Par nopelniem kultūrā, daudzveidīgu radošo ieguldījumu Latvijas mūzikā un tās popularizēšanā pasaulē" (2018)

## Pazīstamākie darbi
*1999.: "Iespaidi Sāremā" klarnetei un čellam 
*2005.: "Laika robežas" stīgu orķestrim 
*2006.: "Leģenda par iemūrēto sievu" (*Légende de la femme emmurée*) jauktajam korim 
*2007.: opera "Augļu koks ir Jāzeps"  
*2009.: dziesma *Amazing Grace* jauktajam korim
*2009.: tautasdziesmas apdare jauktajam korim "Seši Mazi Bundzinieki"
*2011.: oratorija *Passion and Resurrection* soprānam, jauktajam korim un stīgu orķestrim 
*2011.: koradziesma *O Salutaris* jauktajam korim
*2013.: dziesma jauktajam korim "Northern Lights" (Ziemeļblāzma)
*2016.: opera "Iemūrētie"

## Diskogrāfija
**Passion And Resurrection* (2011)
**O salutaris* (2012)
**Northern Lights* (2015)

## Atsauces

## Ārējās saites
* Musica Baltica
Dīzeļlokomotīve

250px|thumbnail|Dīzeļlokomotīve 2TE116
**Dīzeļlokomotīve** ir lokomotīve, kam primārais enerģijas avots ir dīzeļdzinējs. Parasti dīzeļlokomotīvēm ir elektriskais pārvads (šādas lokomotīves spēka iekārta ir dīzeļdzinējs, kurš piedzen ģeneratoru, kura saražotā strāva darbina vilces elektrodzinējus), tādējādi dīzeļlokomotīvi var uzskatīt par elektrolokomotīvi ar autonomu elektrisko spēka iekārtu. Pēc elektriskā jaudas pārvada veida dīzeļlokomotīves iedala maiņstrāvas, līdzstrāvas, kā arī maiņstrāvas-līdzstrāvas dīzeļlokomotīvēs. Mazākas jaudas manevru dīzeļlokomotīvēm mēdz būt hidrauliskais pārvads.

Dīzeļlokomotīves primārais dzinējs ir dīzeļdzinējs, kurš degvielas ķīmisko enerģiju pārveido mehāniskajā (griež kloķvārpstu). Lielākā problēma, ar kādu saskārās pirmo dīzeļlokomotīvju konstruktori bija: kā iekustināt lokomotīves dzenošos riteņpārus, jo tieši ar dīzeļdzinēju sajūgtu riteņpāru gadījumā rastos problēma ar dīzeļa palaišanu (iedarbināšanu). Lai novērstu šo problēmu, uz dīzeļlokomotīvēm izmanto speciālu pārvadu, kas ļauj izmantot visu dīzeļa jaudu jebkurā kloķvārpstas rotācijas ātruma diapazonā. Lokomotīvēm izmanto elektrisko vai hidraulisko pārvadu, retāk mehānisko pārvadu.

Latvijā kravas un tālsatiksmes pasažieru vilcienu kustībā, kā arī manevru darbiem izmanto tikai dīzeļlokomotīves (galvenie tipi 2TE10M, 2TE10U, 2TE116, M62, 2M62, TEP60, TEP70, TEM2, ČME3).

## Elektriskais pārvads
Viens no pārvadu veidiem, ar kura palīdzību tiek iekustināti lokomotīves riteņpāri, ir elektriskais pārvads. Šī pārvada primārais dzinējs ir dīzelis, kurš griež galveno ģeneratoru. Galvenais ģenerators ražo elektroenerģiju, kuru tālāk izmanto lokomotīves palīgmašīnu darbināšanai un vilces elektrodzinēju darbināšanai. Vilces elektrodzinēji caur zobratu pārvadu nodod kustību lokomotīves riteņpāriem.
Elektrisko pārvadu pārsvarā izmanto uz maģistrālajām un lielas jaudas manevru dīzeļlokomotīvēm.

## Hidrauliskais pārvads

Otrs dīzeļlokomotīvju spēka pārvada veids ir hidro, jeb hidrauliskais pārvads. Lokomotīvēm ar hidraulisko pārvadu tāpat kā lokomotīvēm ar elektrisko pārvadu primārais dzinējs ir dīzelis, kurš griež hidropārvada sūkņa ratu. Sūkņa rats nodrošina hidropārvada eļļas padevi un vienmērīga spiediena nodrošināšanu, kurš tiek izmantots lai grieztu turbīnu. Turbīna ar zobratu un kardānpārvadu palīdzību nodod griezes momentu uz vilces reduktoriem, kuri piedzen lokomotīves dzenošās asis. Pielieto uz mazas un vidējas jaudas manevru lokomotīvēm (TGK2, TGM3, TGM23, u.c.)

## Ārējās saites
Chondrocladia lyra

***Chondrocladia lyra*** ir dziļjūras sūkļi — gaļēdāji. Tie dzīvo Kalifornijas piekrastē 3 300–—3 500 metru dziļumā. *Chondrocladia lyra* pirmoreiz atklāja Monterejas līča akvārija pētniecības institūta (MBARI) zinātnieki 2012. gadā. Divi eksemplāri tika savākti un vairāk kā desmit uzfilmēti.

## Atsauces

## Ārējās saites
* ''Chondrocladia lyra'' sugu aprakstošs videoklips (*youtube.com*)
Astoņvainaglapu driāde

**Astoņvainaglapu driāde** (*Dryas octopetala*) ir rožu dzimtas daudzgadīgs ložņājošs pundurkrūms. Sastopams Arktikas tundru lielākajā daļā un tālajos ziemeļos, kā arī zemākos platumos kalnu tundrā. Suga ir viena no vislabāk izpētītajām Arktikā un ir daudz pētniecisku un eksperimentālu datu par tās ekoloģiju. Pateicoties tās dekorativitātei, astoņvainaglapu driādi stāda akmeņdārzos. Astoņvainaglapu driādei radniecīga suga ir *[[Dryas integrifolia]]*, ar kuru kopējā areālā var krustoties, veidojot hibrīdus

## Izplatība
Aug Arktikā; Eiropas, Āzijas un Ziemeļamerikas subarktiskajās zonās, Dienvideiropas kalnos.

## Apdzīvojamās vietas
Astoņvainaglapu driāde ir pundurkrūms, kas zied visu gadu. Šīs augs tipiski attīstās sārmainā, kaļķainā vai neitrālā augsnē tur, kur ir zems augsnes mitrums un neliela sniega sega ziemas laikā, daļēji no vēja nepasargātās vietās un uz korēm. Siltākos apgabalos astoņvainaglapu driāde aug kopā ar *[[Cassiope tetragona]]*.

Eksperimentāli pētnieciski darbi rāda, ka astoņvainaglapu driādes reprodukciju un klonālu veģetatīvu augšanu ietekmē dažādi dabīgi faktori. Specifiskākais faktors ir temperatūras paaugstinājums, labvēlīgi ietekmējot visus astoņvainaglapu driādes reproduktīvos aspektus.

## Apraksts
Krūms bieži ir ne lielāks par 30&nbsp;cm, bet reizēm var sasniegt 50&nbsp;cm. Lapas diezgan variablas, bet visas ir olveidīgas vai iegarenas, divas-trīs reizes garākas par savu platumu: 7–30&nbsp;mm garumā, 2—10 plašumā; visplatākās savā apakšējā trešdaļā vai vidusdaļā. Lapas tumši zaļas, malās ir zobainas, apakšpusē ar pūkainu segumu.

Ziedi: vainags balts vai viegli dzeltenīgs, platumā 2,5—3,5&nbsp;cm; vainaglapas bieži ir deviņas, 8–15&nbsp;mm garas, apaļīgas. Kauslapa ir mataina (kapā ar dziedzermatiņiem), sastāv no 8 daļām. Putekšņlapu daudz. Auglenīcas vairākas. Ziedi atsevišķi.

## Sistemātika
* pasuga: *Dryas octopetala* subsp. *octopetala* L.
* pasuga: *Dryas octopetala* subsp. *subincisa* Jurtz.
:* varietāte: *Dryas octopetala* subsp. *subincisa* var. *argentea* (Blytt) Jurtz.
* pasuga: *Dryas octopetala* subsp. *hookeriana* L. (Juz.)

### Sinonīmi
* *Geum octopetalum* (L.) Krause
* *Geum octopetalum* E.H.L.Krause, nom. illeg.
* *Dryadaea octopetala* (L.) Kuntze
* *Dryas ajanensis* Juz.
* *Dryas drummondii* Richardson ex Hook.
* *Dryas montana* Bubani
* *Dryas nervosa* Juz.
* *Dryas tschonoskii* Juz.

## Aizsargāšana
Astoņvainaglapu driāde ir iekļauta Murmanskas apgabala Sarkanajā Grāmatā (2003) un Ukrainas Sarkanajā grāmatā (2002) kategorijā — rets.

## Atsauces un piezīmes

## Avoti
*
Telšu rajona pašvaldība

**Telšu rajona pašvaldība** () ir viena no Lietuvas pašvaldībām. Atrodas Telšu apriņķī, vēsturiskajā Žemaitijas novadā, bet līdz 13. gadsimta beigām teritorija ietilpa Kursā, un pēc 1422. gada Melnas līguma noslēgšanas nokļuva Lietuvas dižkunigaitijas sastāvā. Tā robežojas ar Mažeiķu rajona, Akmenes rajona, Šauļu rajona, Ķelmes rajona, Šilales rajona, Rietavas un Pluņģes rajona pašvaldībām.

## Seņūnijas

## Ārējās saites
Pakalnes ciems

**Pakalnes ciems** (agrāk arī **Pakalnišķu ciems**) ir izzudis ciems Kurzemes galējos dienvidrietumos, Dienvidkurzemes novada Rucavas pagastā pie Lietuvas robežas.

## Atsauces

## Ārējās saites
*LĢIA vietvārdu datubāze
Burundijas futbola izlase

**Burundijas futbola izlase** ir futbola komanda, kas pārstāv Burundi starptautiskās sacensībās. Tā ne reizi nav kvalificējusies FIFA Pasaules kausa finālturnīram. Pirmo reizi Āfrikas Nāciju kausam kvalificējās 2019. gadā. Finālturnīrā zaudēja visās trīs grupu turnīra spēlēs un izslēgšanās spēlēs neiekļuva.

## Pasaules čempionātos
* 1930-1990 - *Nepiedalījās*
* 1994 - *Nekvalificējās*
* 1998 - *Izstājās kvalifikācijā*
* 2002 - *Izstājās*
* 2006-2010 - *Nekvalificējās*
* 2014 - *[[2014. gada FIFA Pasaules kausa kvalifikācija — CAF zona|Nekvalificējās]]*
* 2018 - 2022 – *Nekvalificējās*
* 2026 - *[[2026. gada FIFA Pasaules kausa kvalifikācija — CAF zona|Nekvalificējās]]*

## Āfrikas Nāciju kausā
* 1957-1974 - *Nepiedalījās*
* 1976 - *Nekvalificējās*
* 1978 - *Nepiedalījās*
* 1980 - *Izstājās*
* 1982-1992 - *Nepiedalījās*
* 1994 - *Nekvalificējās*
* 1996 - *Nepiedalījās*
* 1998 - *Izstājās*
* 2000-2017 - *Nekvalificējās*
* 2019 – Grupu turnīrs
* 2021 – 2025 – *Nekvalificējās*
## Atsauces

## Ārējās saites
* Burundi Football Federation 
* Burundi CAF
* Burundi FIFA profils
Gonec-M № 12

***Gonec-M № 12*** (*Гонец-М № 12*) ir Krievijas sakaru pavadonis, otrais no *[[Gonec-M]]* zemo orbītu sakaru pavadoņu sistēmas. Tas orbītā palaists 2010. gada septembrī.

*Gonec-M №12* tika palaists  03:30  UTC ar nesējraķeti *[[Rokot-KM]]* no Pļeseckas kosmodroma. 
Kopā ar to palaisti militārie sakaru pavadoņi *[[Kosmos-2467]]* un *[[Kosmos-2468]]*.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Gonets-M Gunter Dirk Krebs
Miķelis Golts

**Miķelis Golts** (dzimis 1922. gada 25. decembrī Rucavas pagasta Nidas ciematā zvejnieku ģimenē, miris 2007. gada 23. aprīlī) bija latviešu mākslinieks.

## Dzīvesgājums

Liepājā beidzis A. Saulieša pamatskolu, no 1938. līdz 1939. gadam mācījies glezniecību K. Hartmaņa privātstudijā.

No 1947. līdz 1949. gadam mācījies Liepājas Mākslas vidusskolas Dekoratīvās noformēšanas nodaļā, kuru nepabeidza. No 1947. līdz 1972. gadam strādājis dažādus darbus: bijis krāsotājs un galdnieks, mākslinieks noformētājs un mācību meistars Liepājas Mākslas vidusskolā. Sākot ar 1947. gadu, rīkojis savu darbu izstādes (2005. gadā personālizstāde "Sibīrija Liepājā", 2008. gadā "Sībīrijas atbalss" Liepājas muzejā). M. Golta gleznas atrodas Latvijas mākslinieku savienības fondā, valsts un pašvaldības muzejos, kā arī privātkolekcijās Latvijā un ārvalstīs. Mākslinieks Miķelis Golts teicis: "Gleznoju paša izkoptās tehnikās, kur liela nozīme faktūrām".

M. Golts bija izveidojis pašam vien zināmu glezniecības autortehniku — plastisku masu, ar ko veidoja gleznu faktūras. Savas autortehnikas recepti mākslinieks rūpīgi slēpa un paņēma līdzi aizsaulē.

No 1973. gada — Latvijas Mākslinieku savienības biedrs. Ietverts "Kurzemes vārda" atlasē "20. gadsimta izcilākie Liepājas mākslinieki".

2024.gada 23.septembrī dibināta biedrība "Golta radošais namiņš".

## Ārējās saites
*Miķelis Golts
Avellīno province

**Avellīno province** () ir viena no Itālijas provincēm. Tā atrodas Kampānijas reģionā valsts dienviddaļā. Provinces lielākā pilsēta un administratīvais centrs ir Avellīno. Nākamās lielākās pilsētas ir Adriāno Irpīno, Merkoljāno, Solofra un Atripalda. 2011. gada beigās provincē dzīvoja aptuveni 439 tūkstoši cilvēku. Province administratīvi sīkāk dalās 118 komūnās.

## Ārējās saites
Centrālāfrikas Republikas futbola izlase

**Centrālāfrikas Republikas futbola izlase** ir futbola komanda, kas pārstāv Centrālāfrikas Republiku starptautiskās sacensībās. Vēsturiski tā ir viena no vājākajām Āfrikas un pasaules komandām, un tā ne reizi nav kvalificējusies ne FIFA Pasaules kausam, ne Āfrikas nāciju kausam. Tomēr nesen tā ir piedzīvojusi veiksmi 2009. gadā uzvarot CEMAC kausā un 2010. gadā šokējot 2012. gada Āfrikas Nāciju kausa kvalifikācijā  ar 2-0 pārspējot Alžīriju. Tā pakāpās FIFA rangā no 202. vietas 2010. gada augustā, līdz 49. vietai 2012. gada oktobrī.

## Pasaules čempionātos
* 1930-1974 - *Nepiedalījās*
* 1978 - *Izstājās*
* 1982 - *Diskvalifikācija kvalifikācijas laikā*
* 1986-1998 - *Nepiedalījās*
* 2002 - *Nekvalificējās*
* 2006-2010 - *Izstājās*
* 2014 - *[[2014. gada FIFA Pasaules kausa kvalifikācija — CAF zona|Nekvalificējās]]*
* 2018 - *Nekvalificējās*
* 2022 - *Nekvalificējās*
* 2026 - *[[2026. gada FIFA Pasaules kausa kvalifikācija — CAF zona|Nekvalificējās]]*

## Āfrikas Nāciju kausā
* 1957-1972 - *Nepiedalījās*
* 1974 - *Diskvalifikācija kvalifikācijas laikā*
* 1976 - *Izstājās*
* 1978-1986 - *Nepiedalījās*
* 1988 -  *Nekvalificējās*
* 1990-1994 - *Nepiedalījās*
* 1996 - *Izstājās*
* 1998 - *Diskvalifikācija kvalifikācijas laikā*
* 2000 - *Izstājās*
* 2002-2004 - *Nekvalificējās*
* 2006 - *Izstājās*
* 2008 - *Nepiedalījās*
* 2010 - *Izstājās*
* 2012-2017 - *Nekvalificējās*
* 2019-2021 - *Nekvalificējās*

## Ārējās saites
Benevento province

**Benevento province** () ir viena no Itālijas provincēm valsts dienviddaļā, Kampānijas reģionā. Provinces lielākā pilsēta un administratīvais centrs ir Benevento. Nākamās lielākās pilsētas ir Montezarkjo, Santagata de Džoti, Sandžordžo del Sannjo un Airola. 2011. gada beigās provincē dzīvoja aptuveni 287 tūkstoši cilvēku. Province administratīvi sīkāk dalās 78 komūnās.

## Ārējās saites
Pūķis Baisulis

[thumb|250px|[Ivans Biļibins|Ivana Biļibina veidotā atklātne]]

**Pūķis Baisulis** () ir daudzgalvains, uguni spļaujošs pūķis, ļaunuma iemiesojums krievu tautas pasakās un biļinās. Slāvu mitoloģijā šis tēls ir sastopams arī kā *zmoks* (, , ) vai *smoks* (, , ).

## Atsauces
Ivars Knēts

**Ivars Knēts** (dzimis  Rīgā, miris ) bija latviešu būvinženieris, Rīgas Tehniskās universitātes rektors (1999—2011).  Latvijas Zinātņu akadēmijas īstenais loceklis.

## Biogrāfija
1961. gadā absolvējis Rīgas Politehniskā institūta Celtniecības fakultāti. 1965. gadā ieguvis tehnisko zinātņu kandidāta grādu cietvielu mehānikā, 1977. gadā - tehnisko zinātņu doktora grādu cietvielu mehānikā. 1992. gadā piešķirts Latvijas habilitētā inženierzinātņu doktora zinātniskais grāds.

Kopš 1961. gada dažādos amatos strādājis Rīgas Politehniskajā institūtā (vēlāk Rīgas Tehniskajā universitātē). 1987. gadā kļuvis par  zinātņu prorektoru, 1999. gadā – par Rīgas Tehniskās universitātes rektoru.

Latvijas PSR Valsts prēmijas laureāts (1976), ieguvis Latvijas PSR ZA prēmiju (1971, 1980), «Rīgas balvu» (2006), Latvijas Zinātņu akadēmijas akadēmiķis (1992), Eiropas zinātņu un mākslas akadēmijas īstenais loceklis (1999), Pasaules materiālzinātņu un ražošanas inženierijas zinātņu akadēmijas īstenais loceklis (2006), Rīgas Stradiņa universitātes Goda doktors (2000). Publicējis ~ 200 zinātnisku un mācību metodisko darbu, 3 grāmatas, ieguvis 6 patentus ārzemēs.

Miris 2019. gada 1. martā.

## Atsauces
Mstislavs Rostropovičs

**Mstislavs Rostropovičs** (; dzimis , miris ) bija krievu čellists un diriģents. Muzikālās karjeras laikā izpildījis vairāk nekā 100 čella pirmatskaņojumus. Daudzi 20. gadsimta komponisti (to skaitā Dmitrijs Šostakovičs, Sergejs Prokofjevs, Vitolds Lutoslavskis, Olivjē Mesiāns, Alfrēds Šnitke, Bendžamins Britens) ir komponējuši tieši Rostropovičam.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1927. gadā Baku poļu-lietuviešu izcelsmes čellista Leopolda Rostropoviča un viņa sievas Sofijas, dzimušas Fedotovas, ģimenē. 1943. gadā Rostropoviču ģimene pārcēlās uz dzīvi Maskavā, un viņš 16 gadu vecumā uzsāka studijas Maskavas Konservatorijā (1943-1948). 
Pēc uzvarām vairākos starptautiskos konkursos Prāgā un Budapeštā (1947, 1949, 1950) viņam 1950. gadā piešķīra Staļina prēmiju. 1955. gadā viņš apprecēja Maskavas Lielā teātra operdziedātāju Gaļinu Višņevsku. 

Rostropovičs ar sievu bija arī redzami cilvēktiesību aizstāvji un padomju režīma kritiķi. 1970. gadā, kad pret rakstnieku tika vērsta propagandas kampaņa, Rostropovičs savā vasarnīcā izmitināja Aleksandru Solžeņicinu. 1974. gadā Rostropovičs un Višņevska pameta PSRS un apmetās ASV. 1978. gadā viņiem tika atņemta PSRS pilsonība (atjaunota 1990. gadā). No 1977. līdz 1994. gadam Rostropovičs bija ASV Nacionālā simfoniskā orķestra diriģents.

Pēc PSRS sabrukuma Rostropovičs un Višņevska iesaistījās sabiedriskos procesos Krievijā, atbalstot prezidentu Borisu Jeļcinu. Vēlāk bija draudzīgās attiecībās arī ar Vladimiru Putinu. Miris 2007. gadā.

## Ārējās saites

* Rostropoviča-Višņevskas fonds
* Rostropovičs allmusic.com
Jalta

**Jalta** (ukraiņu un , ) ir kūrortpilsēta Ukrainas dienvidos, Krimas pussalas dienvidu krastā. Pilsēta apskauj līci, kas iesniedzas Krimas pussalā, bet pašu pilsētu ielenc ar mežiem apaugušie Krimas kalni. Administratīvi Krimas Autonomās Republikas republikas nozīmes pilsēta (kopējā teritorija ,  iedzīvotāju), kurai pakļauti arī Alupkas pilsēta un Gaspras, Gurzufas, Livādijas, Masandras, Simeizas un Forosas ciemati.

Aptuveni 70 kilometru garo joslu gar jūru, kur atrodas arī Jalta, nereti sauc par "Lielo Jaltu". Jalta ir Krimas nozīmīgākais kūrortu centrs. Bez kūrortiem pilsētā ir arī attīstīta osta un transporta mezgli. Jaltā valda mitrs, subtropisks klimats, kas ir labvēlīgs vīnogu, orhideju u.c. siltumu mīlošu augu audzēšanai.

## Vēsture
Apdzīvotā vieta radās pēc tam, kad sengrieķi šeit Melnās jūras krastā izveidoja **Jalisas** koloniju ( — "drošais krasts"). Dženovas tirgotāji to dēvēja par Etalitu vai Galitu. 1945. gadā netālu no pilsētas — bijušajā Krievijas ķeizara Aleksandra II rezidencē Livādijā — notika Jaltas konference.

Krimas aneksijas laikā 2014. gada martā to okupēja Krievijas bruņotie spēki.

## Atsauces

## Ārējās saites
Varņi

**Varņi** () ir pilsēta Lietuvā uz dienvidiem no Telšiem pie Varneles upes. Pilsētā notiek melnā metāla/tautas mūzikas festivāls *[[Kilkim Žaibu]]*.

## Vēsture
Viduslaikos kā Medenikes zemes centrs pazīstama ar **Medininku** vārdu (). Bijusi Žemaitijas bīskapijas rezidences pilsēta no 15. gadsimta, kad Konstances koncils lēma par tās izveidošanu, līdz 19. gadsimta vidum. Varņos 1595. gadā Žemaitijas bīskaps Merķelis Giedraitis (*Merkelis Giedraitis*, 1536—1609) un Mikolajs Daukša (*Mikalojus Daukša*, 1527—1613) publicēja katehismu — pirmo grāmatu lietuviski Lietuvas lielkņazistes teritorijā.

19. gadsimta vidū vietējā garīgajā seminārā mācījās Antans Baranausks.

## Atsauces

## Ārējās saites
Tirzas kauja

**Tirzas kauja** (, ) bija kauja Livonijas kara otrajā gadā (1559), kurā krievu karaspēks sakāva Rīgas arhibīskapijas vasaļu apvienotos spēkus. 

## Priekšvēsture
Sakarā ar pretenzijām uz Tērbatas bīskapijas mesliem 1558. gada 17. janvārī Ivans IV pieteica karu Livonijas konfederācijai, bet galvenā karadarbība notika Tērbatas bīskapijas un Livonijas ordeņa pārvaldītajās zemēs. Rīgas arhibīskaps Brandenburgas Vilhelms (*Wilhelm von Brandenburg-Ansbach-Kulmbach*) meklēja palīdzību pie sava brāļa Prūsijas hercoga Albrehta un Mēklenburgā tika vervēti karakalpi.  
1558. gada jūlijā krievu karaspēks pirmo reizi uzbruka arhibīskapa robežcietoksnim Marienhauzenas pilij, nogalināja vairākus cilvēkus un nolaupīja lopus. Rīgas arhibīskapijas vasaļi sapulcēja 600 vācu jātnieku un 3000 latviešu karavīru un devās pretī iebrucējiem. Kaujā pie Gulbenes pils (Švānenburgas) viņi tika sakauti un atkāpās uz Raunas pili. 
      
1558. gada oktobrī Livonijas ordeņa mestrs Gothards Ketlers devās pretuzbrukumā un atguva Ringenes cietoksni.

## Kaujas norise
1559. gada janvārī Maskavijas karaspēks vojevodas Pjotra Serebrjanija-Oboļenska (*Серебряный-Оболенский*) vadībā no jauna devās uzbrukumā. Tiek minēts, ka 1559. gada ziemas iebrukumā Livonijā piedalījās līdz pat 130 000 karavīru.  Rīgas arhibīskapa vasaļu karaspēks Rīgas doma dekāna Frīdriha Felkerzāma (*Fölckersam*) vadībā devās pretī iebrucējiem un nostiprinājās Tirzas upes rietumu krastā pie Tirzas pilsmuižas. 17. janvārī (pēc citiem datiem 18. februārī) notika kauja, kurā arhibīskapa vasaļu karaspēks cieta sakāvi. Tirzas pilsmuiža tika pilnīgi sagrauta. Kaujā krita lielākā daļa latviešu karavīru un apmēram 400 bruņinieki (arī Tīzenhauzeni, Rozeni, Pāleni un citi), ieskaitot pašu Felkerzāmu, kura līķis vēlāk tika svinīgi apbedīts Rīgas Doma baznīcā.

## Sekas
Pēc uzvarētās Tirzas kaujas krievi nesekmīgi uzbruka Cesvaines pilij, tālāk pagriezās uz ziemeļiem, nodedzināja vāji aizsargātās Smiltenes, Skujenes un Nītaures pilis. Pēc *[[Gaujas koridors|Gaujas koridora]]* ordeņa zemju izlaupīšanas krievu karaspēks pa Gaujas ceļu pietuvojās Rīgai. Kauja notika pie Bukultiem, pēc tam krievi pa aizsalušo Daugavu un Lielupi devās uz rietumiem, bet tika sakauti pie Slokas. Sirošana turpinājās Livonijas ordeņa Zemgales, Sēlijas un Latgales komturejās un fogtejās.

Februārī Ivana IV karaspēks ar laupījumu un gūstekņiem atgriezās Krievijā. Tiek lēsts, ka šīs kara ekspedīcijas laikā Krievijas karaspēks zaudēja ap 6000 krievu un tatāru karavīru.

## Avoti
* Edgards Dunsdorfs, Arnolds Spekke. "Latvijas vēsture 1500 – 1600". Daugava, 1964. 120-121 lpp.

## Atsauces
Ģedule

**Ģedule** (arī **Ģedulis**) ir Iecavas kreisā krasta pieteka Bauskas novadā. Sākas kā novadgrāvis Dreimaņu purva rietumu malā dienvidos no Tāmām. Tek pa Zemgales līdzenumu galvenokārt ziemeļu virzienā, savācot apkārtējo purvu ūdeņus. Upe lielākajā daļā tecējuma regulēta, izņemot nelielu posmu pirms ietekas. Ietek Iecavas upē Iecavā pie Dartijas.

## Atsauces
Leņķiskais ātrums

**Leņķiskais ātrums** ir leņķa mainīšanās ātrums. Fizikā un matemātikā tas ir vektoriāls lielums, pēc kura var noteikt uzreiz trīs parametrus - rotācijas ātrumu, rotācijas virzienu un asi, ap kuru objekts griežas. SI vienībās leņķisko ātrumu mēra radiānos sekundē. Leņķisko ātrumu parasti apzīmē ar grieķu burtu "omega" ( \textstyle \omega). Leņķiskā ātruma vektors ir perpendikulārs rotācijas plaknei, bet to virzienu parasti nosaka pēc svārpsta likuma vai labās rokas likuma (abi likumi dod vienādu vektora virzienu).

## Definīcija

Leņķiskais ātrums \vec\omega ir pseidovektors, kurš raksturo rotācijas asi, rotācijas ātrumu un rotācijas virzienu. Šis vektors ir perpendikulārs rotācijas plaknei un to virzienu nosaka pēc svārpsta likuma. Vektora garumu  \omega = \left|\vec\omega\right| iegūst, diferencējot rotācijas leņķi \varphi attiecībā pret laiku t:

:\omega = \dot{\varphi} = \frac{d\varphi}{dt}.

Skalāro leņķisko ātrumu izmanto, aprakstot procesus, kuros rotācijas ass nemainās. 

Konstantam leņķiskajam ātrumam (t. i., leņķiskais paātrinājums ir nulle) iepriekšējā izteiksmē vienkāršojas līdz

:\omega = \frac{\Delta\varphi}{\Delta t} &nbsp; &nbsp; &nbsp; vai &nbsp; &nbsp; &nbsp; \omega = \frac{\varphi}{t}

Pretstatā tangenciālajam ātrumam \vec v, leņķiskais ātrums nav atkarīgs no rādiusa \vec r. Trajektorijas ātrumu var noteikt kā leņķiskā ātruma un rādiusvektora vektoriālo reizinājumu:

:\vec v = \vec \omega \times \vec r.

Ja leņķiskais ātrums un rādiusvektors ir savstarpēji perpendikulāri, tad trajektorijas ātruma moduli var noteikt ar tiešu skalāru reizinājumu:

:v = \omega \, r.

Ja rotācijas ass ir z ass, tad leņķisko ātrumu var izteikt ar sekojošu vektoru:
:\vec\omega = \begin{pmatrix}0\\ 0\\ \omega\end{pmatrix}.

## Citas formulas

Vienmērīgai rotācijai leņķisko ātrumu var izteikt ar rotācijas frekvenci \nu vai rotācijas periodu T:

:\omega = 2 \pi \nu .

:\omega = \frac{2 \pi}{T}

## Ārējās saites
Heterobasidion

***Heterobasidion*** ir poliporu dzimtas ģints. Ģints ir plaši izplatīta Ziemeļu puslodes mērenajā joslā, un tā sastāv no sešās sugām.

## Atsauces

## Ārējās saites
* ''Index Fungorum'' profils
Kosmos-2467

***Kosmos-2467*** (*Космос-2467*) ir Krievijas militārais sakaru pavadonis. Tas orbītā palaists 2010. gada septembrī.
Domājams, pavadonis ir no *[[Strela-3]]* sērijas. 

*Kosmos-2467* tika palaists  03:30 UTC ar nesējraķeti *[[Rokot-KM]]* no Pļeseckas kosmodroma. 
Kopā ar to palaisti sakaru pavadoņi *[[Gonec-M № 12]]* un *[[Kosmos-2468]]*.

Zināms, ka viens no militārajiem pavadoņiem *Kosmos-2467* un *Kosmos-2468* ir *[[Strela-3]]* sērijas pavadonis, bet otrs — *[[Strela-3M]]*, lai gan skaidri nav zināms, kurš ir kurš. *Strela-3M* civilā versija ir *[[Gonec-M]]*, kuras viens kosmiskais aparāts *Gonec-M № 12* arī startēja kopā ar militārajiem pavadoņiem. Neatkarīgi novērotāji, analizējot radiosignālus, secinājuši, ka divi pavadoņi raida vienā frekvencē, bet *Kosmos-2467* — citā. Tātad tas varētu būt *Strela-3*. 

## Atsauces

## Ārējās saites
* Strela-3 (17F13) Gunter Dirk Krebs
Mein Herz Brennt

***Mein Herz Brennt*** ir vācu grupas *[[Rammstein]]* divdesmit piektais singls. Dziesma pirmo reizi parādījās grupas trešajā albumā *[[Mutter (albums)|Mutter]]*. 2011. gadā dziesma tika iekļauta grupas labāko dziesmu izlasē *[[Made in Germany 1995–2011]]*, šī bija vienīgā dziesma, kas iekļauta izlasē un kurai uz izlases izdošanas brīdi nebija izdots singls un videoklips. 2012. gadā tika paziņots, ka divi iepriekš neizdoti videoklipi šai dziesmai tiks prezentēti īsi pirms video izlases *[[Videos 1995—2012]]* izdošanas. Singls tika izdots 2012. gada 7. decembrī.

## Dziesmas teksts
Dziesma *"Mein Herz Brennt"* ir internacionāla nakts briesmoņa vēstījums. Dziesmas sākotnējās versijas nosaukums bija *"Sandmann"*, kuras pamatdoma bija konkrēts briesmonis — Smilšu vīrs. Šim izdomātajam tēlam ir vairāki simti gadu. 18. gadsimta tautas nostāstos, Smilšu vīrs iemidzināja bērnus, berot viņiem acīs smiltis. Pagājušā gadsimta 50. gados Vācijas televīzijā sāka rādīt bērnu raidījumu *"Das Sandmannchen"*, analogs latviešu raidījumam "Miedziņš nāk", kurā bērniem pirms gulēšanas stāstīja pasakas Smilšu vīrs. Katru raidījumu viņš uzsāka ar vārdiem *"Nun, liebe Kinder, gebt fein Acht. Ich habe euch etwas mitgebracht"* (Tā, mīļie bērni, pievērsiet uzmanību! Es jums esmu kaut ko atnesis). Smilšu vīrs nevēlēja bērniem ļaunu, savukārt Tila Lindemana dziesmas tekstā viss ir otrādi.

## Videoklips
Dziesmai ir uzfilmēti divi videoklipi. Pirmā videoklipa (*piano version*) režisors ir spānis Euhenio Rekuenco, pazīstams ar fotosesijām albumam *[[Liebe ist für alle da]]* un singlam *[[Amerika (singls)|Amerika]]*.. Filmēšana notika pamestā slimnīcā. Klipu filmēšana tika uzsākta 2011. gada 17. decembrī un ilga divas dienas. Videoklipa prezentācija notika 2012. gada 7. decembrī, savukārt otrs videoklipa pirmizrāde notika tieši pēc nedēļas 14. decembrī. Otras versijas režisors ir Zorans Bihačs, kurš iepriekš filmējis videoklipus dziesmām  *[[Rosenrot (singls)|Rosenrot]]*, *[[Mein Teil]]*, *[[Links 2 3 4]]*.

## Dziesmu saraksts

## Atsauces
Ilmārs Sležis

**Ilmārs Sležis** (dzimis , miris ) bija latviešu mūzikas pedagogs, Balvu mūzikas skolas dibinātājs.

Dzimis Nidā zvejnieku ģimenē. Mācījies Rucavas vidusskolā. No 1955. gada mācījās Emila Melngaiļa Liepājas mūzikas vidusskolas kordiriģēšanas klasē. 1959. gadā pēc sadales nokļuva Balvos, kuros nodzīvoja pārējo dzīves daļu. 1959. gadā kļuva par jaundibināmās Balvu mūzikas skolas direktoru, par kuru strādāja 38 mūža gadus. No 1961.līdz 1970. gadam studēja kordiriģēšanu Jāzepa Vītola Latvijas Valsts Konservatorijā. Bija pirmais mūzikas speciālists ar speciālo muzikālo izglītību Balvos. Balvu skolotāju kora ilggadīgs diriģents.

## Ārējās saites
* Balvu reģiona kultūrvēstures datu bāze
Videos 1995—2012

***Videos 1995-2012*** ir grupas *[[Rammstein]]* ceturtais DVD un pirmais *[[Blu-ray]]* disks, kas izdots 2012. gada 14. decembrī. Šajā diskā ir iekļauti visi grupas videoklipi, to filmēšanas aizkulises, kā arī divi iepriekš neizdoti videoklipi dziesmai *"[[Mein Herz Brennt]]"*. Izlase izdota divos variantos: DVD un *Blu-ray* diskos.

## Saturs
Video izlasē iekļauti:
* 3 DVD/2 Blu-ray (ilgums 455 minūtes)
* 56 lappušu buklets
* 25 videoklipi
* 24 *Making Of* klipi

## Ārējās saites
* Oficiālā grupas mājaslapa
* Raksts par albumu
Pseidovektors

**Pseidovektors**, **rotācijas vektors** jeb **aksiālais vektors**, ir vektora paveids, kas no **īstā** jeb **polārā vektora** atšķiras ar uzvedību pēc atspoguļošanas. Pseidovektora spoguļattēlam papildus (t. i. attiecībā uz spoguļattēlu, kādu iegūtu īstais vektors) mainās aritmētiskā zīme.

Piemēram, īstais vektors, kurš ir paralēls spogulim (atspoguļošanas plaknei), spoguļattēlā saglabā savu virzienu, bet pseidovektors maina to uz pretējo. Un otrādi, atspoguļojoties punktā, īstais vektors maina savu virzienu uz pretējo, bet pseidovektors saglabā.

Pseidovektori rodas, ja kādu fizisku sakarību izsaka vektoriālā reizinājuma veidā.

## Piemēri
Fizisko pseidovektoru piemēri ir magnētiskais lauks, griezes moments, virpulība, leņķiskais ātrums, impulsa moments.

### Atspoguļošana punktā jeb visu triju koordinātu asu inversija

Impulsa moments \mathbf L ir pseidovektors. Kamēr īstie (polārie) vektori − rādiusvektors \mathbf r un impulss m \cdot \mathbf v − pēc atspoguļošanas punktā apvēršas, impulsa moments \mathbf L = m \cdot \mathbf r \times \mathbf v paliek ar iepriekšējo vērsumu. (Šo pašu ilustrāciju var izmantot arī leņķiskajam ātrumam, atmetot masu. Tad vertikālais vektors atbilstu leņķiskā ātruma vektoram \mathbf \omega).

### Atspoguļošana plaknē jeb vienas koordinātu ass inversija

Atspoguļošana plaknē ir ekvivalenta vienas koordinātu ass apvēršanai (inversijai). Ilustrētajā situācijā automobiļa spoguļattēls turpina braukt tajā pašā virzienā. Tā kā riteņi turpina griezties "uz priekšu", leņķiskā ātruma vektors joprojām ir vērsts pa kreisi. Pēc vektora bultas atspoguļošanas tika papildus izmainīta vektora aritmētiskā zīme. 

### Divu koordinātu asu inversija
Apvēršot reizē divas koordinātu asis no trim, objekti nevis atspoguļojas, bet tikai pagriežas. Rotācija ir tiešā simetrija, attiecībā uz kuru īsto vektoru un pseidovektoru īpašības neatšķiras.

## Vektoriālās reizināšanas sakarības

*polārais vektors × polārais vektors = pseidovektors
*pseidovektors × pseidovektors = pseidovektors
*polārais vektors × pseidovektors = polārais vektors
*pseidovektors × polārais vektors = polārais vektors
Palaipe

**Palaipe** ir ciems Kurzemes galējos dienvidrietumos, Dienvidkurzemes novada Rucavas pagastā uz austrumiem no Rucavas, pie Lietuvas robežas. Palaipē atrodas ogu audzēšanas uzņēmums "Ogu aģentūra".

## Atsauces

## Ārējās saites
*LĢIA vietvārdu datubāze
*SIA "Ogu aģentūra"
Hākons IV Vecais

**Hākons Hākonsons** (, saukts arī **Hākons Vecais**; dzimis ap 1204. gada martā/aprīlī, miris ) bija Norvēģijas karalis 1217. līdz 1263. gadam.

Dzimis pilsoņu kara laikā. Hākona IV valdīšanas laiks iezīmējas ar Norvēģijas pilsoņu kara beigām un Norvēģijas varas un ietekmes zenītu. Dažādos laikos Hākonam piedāvāti Svētās Romas imperatora, Īrijas karaļa un Francijas Krusta karu flotes vadītāja amati. Valdīšanas beigās iekļāva Norvēģijas valstī Islandi un Grenlandes dienvidus. Hākona valdīšanas laiks iezīmējās arī ar plašu mūra ēku celtniecību un Eiropas literatūras tulkojumiem norvēģiski. Mira kampaņas laikā pret Skotiju.
## Literatūra
* 
* 
* 
* 
* 
* 
## Ārējās saites
*
Rietava

**Rietava** () ir pilsēta Lietuvā, Telšu apriņķa Rietavas pašvaldībā, pašvaldības un divu seņūniju administratīvais centrs. Atrodas pie Jūras upes uz dienvidiem no Pluņģes.

## Vēsture
Rakstos pirmoreiz minēta 1253. gadā. No 1812. līdz 1833. gadam Rietava piederēja Mihalam Kleofasam Oginskim, līdz 1863. gadam viņa dēlam Irenejam Kleofasam Oginskim (1808–1863), līdz 1909. gadam viņa mazdēlam Bogdanam Oginskim (1848–1909). 

Jau 1835. gadā pilsētā nodibināja slimnīcu. No 1859. līdz 1863. gadam šeit darbojās lauksaimniecības skola ar lietuviešu mācību valodu, bet no 1874. līdz 1903. gadam mūzikas skola. 1882. gadā Rietavā izveidoja Lietuvas pirmo telefona līnija, kas to savienoja ar Pluņģi. 1892. gadā Rietavā sāka darboties pirmā elektrostacija Lietuvā.

Bijušajā mūzikas skolas ēkā tagad ir Oginsku kultūras vēstures muzejs (*Rietavo Oginskių kultūros istorijos muziejus*). Rietava ir Gulbenes sadraudzības pilsēta.


Rietavas in 19c.jpg|Rietavas muižas pils (Napoleons Orda, 1875.—1877. gadā)
Rietavas Manor 1920 or 1922.jpeg|Rietavas muižas pils pirms nojaukšanas 1920. gadu sākumā
Rietavo muziejus 2007-06-12.jpg|Oginsku muzeja ēka bijušajā mūzikas skolas ēkā 


## Atsauces

## Ārējās saites
Gundars Upenieks

**Gundars Upenieks** (dzimis  Madonā) ir bijušais latviešu biatlonists.

1999. gadā absolvējis LSPA. Karjeras laikā piedalījies četrās Olimpiskajās spēlēs (, , , ). 1998. gadā Nagano Latvijas vīriešu stafetes izlases sastāvā izcīnījis 6. vietu. G. Upenieka lielākais sasniegums Pasaules čempionātos individuālajās distancēs ir 1999. gadā Kontiolahti izcīnītā 14. vieta sprintā. 2001. gadā kļuvis par pasaules čempionu vasaras biatlona stafetē. 2002. gada Eiropas čempionātā izcīnījis 3. vietu stafetē Latvijas komandas sastāvā. Laikā no 2002. līdz 2006. gadam bijis Latvijas Biatlona federācijas ģenerālsekretārs.

## Karjeras rezultāti
### Olimpiskās spēles

### Pasaules čempionāts

### Pasaules kausa kopvērtējums

### Statistika Pasaules kausā

## Atsauces

## Ārējās saites
Endrū Vlahovs

**Endrū Mičels Vlahovs** (; dzimis ) ir bijušais Austrālijas basketbolists, spēlējis spēka uzbrucēja pozīcijā, bijis Austrālijas basketbola izlases dalībnieks.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1969. gadā latviešu vieglatlētes Ievas Kampes-Vlahovas un dienvidslāvu basketbolista Lena Vlahova ģimenē. Spēlēja Stenforda Universitātes basketbola komandā, vairākos statistikas rādītājos ierindojās starp desmit labākajiem spēlētājiem universitātes vēsturē. Pēc tam uzsāka profesionāļa karjeru, pārstāvējot NBL līgas klubu Pērtas "Wildcats". Ilgu laiku bija arī kluba kapteinis. Debijas sezonā NBL atzīts par sezonas labāko jauno spēlētāju. Kluba sastāvā trīs reizes kļuva par čempionu (1991, 1995, 2000). 1995. gadā viņu atzīna par finālsērijas vērtīgāko spēlētāju.

Austrālijas izlases sastāvā spēlēja četrās olimpiskajās spēlēs (, , , ). Tāpat izlasi pārstāvēja vairākos Pasaules čempionātos.

## Literatūra
* 

## Atsauces

## Ārējās saites