open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Armēnijas premjerministru uzskaitījums

Šajā uzskaitījumā apkopoti **[[Armēnija]]s premjerministri**, periodā no 1918. gada līdz 1920. gadam un kopš 1991. gada. Savukārt periodā no 1922. līdz 1991. gadam premjerministra amats nepastāvēja, jo Armēniju bija okupējusi Padomju Savienība. Premjerministrs ir Armēnijas valdības vadītājs un pēc konstitūcijas viņš pārrauga valdības darbību un koordinē ministru darbu. Prejerministru ieceļ Armēnijas prezidents.

## Uzskaitījums
### [[Pirmā Armēnijas Republika]] (1918 — 1920)

### [[Armēnijas Republika]] (1991 — mūsdienas)
Armēnijas prezidentu uzskaitījums

Šajā uzskaitījumā apkopoti **[[Armēnija]]s prezidenti**, kopš 1991. gada, kad Armēnija ieguva neatkarību no Padomju Savienības.

## Uzskaitījums
### [[Attēls:Flag of Armenia.svg|30px]] [[Armēnijas Republika]] (1991 — mūsdienas)
Jans Foltiss

**Jans Foltiss** (;  Ostrava —  Ostrava) bija Čehoslovākijas starptautiskais meistars šahā (1950).

## Biogrāfija
No 1930. gadu vidum līdz 1950. gadu sākumam bijis viens no Čehoslovākijas vadošajiem šahistiem. Čehoslovākijas šaha čempionātos izcīnījis zelta (1940), divas sudraba (1936, 1943) un divas bronzas (1938, 1946) medaļas.

Pirmo panākumu starptautiskajos turnīros guvis 1936. gadā Podebrados, kad ieņēmis 3. vietu aiz Salo Flora un Aleksandra Aļehina Čehoslovākijas atklātajā čempionātā. Gadu vēlāk bijis 4. vietā Margeitā (Anglija) aiz Rubena Faina, Paula Keresa un Aleksandra Aļehina, kā arī Prāgā dalījis 3. vietu ar Ērihu Eliskazesu aiz uzvarētājiem Paula Keresa un Emila Cinnera.

Pārstāvējis Čehoslovākijas komandu lielākajos komandu šaha turnīros:
* Pasaules šaha olimpiādēs piedalījies 2 reizes (1937-1939);
* neoficiālajā Pasaules šaha olimpiādē piedalījies 1936. gadā.

Lielākos panākumus šaha turnīros guvis Otrā pasaules kara laikā. 1941. gadā uzvarējis šaha turnīrā Trenčanske Teplicē. 1942. gadā bijis 3. vietā Prāgas turnīrā aiz Aleksandra Aļehina un Klausa Junges, kā arī Minhenē kopā ar Jefimu Bogoļubovu un Kurtu Rihteru dalījis 3. vietu Eiropas neoficiālajā individuālajā šaha čempionātā. 1943. gadā ieņēmis 2. vietu turnīrā Zlīnā (uzvarējis Čeneks Kotnauers).

Pēc Otrā pasaules kara 1946. gadā kopā ar Svetozaru Gligoriču dalījis 3. vietu starptautiskajā šaha turnīrā Prāgā (uzvarējuši Migels Naidorfs, Gēsta Štolcs un Petars Trifunovičs). 1948. gadā uzvarējis Karlovi Vari starptautiskajā šaha turnīrā, apsteidzot Gedeonu Barcu, Vasju Pircu un Milanu Vidmaru. Tajā pašā gadā bijis 3. vietā starptautiskajā šaha turnīrā Budapeštā aiz Lāslo Sabo un Svetozara Gligoriča, apsteidzot Saveliju Tartakoveru un Ludeku Pahmanu. 1949. gadā kopā ar Stojanu Pucu dalījis 1. vietu Kārļa Šlehtera memoriālā Vīnē. No 1947. līdz 1949. gadam pārstāvējis Čehoslovākiju starpvalstu šaha mačos, kuros sekmīgi spēlējis ar Lodeveiku Prinsu, Hariju Golombeku, Svetozaru Gligoriču un Kazimežu Makarčiku. Par panākumiem turnīros FIDE 1950. gadā Foltisam kā vienam no pirmajiem piešķīrusi starptautiskā meistara (IM) nosaukumu.

1951. gadā Marianske Lāznē sekmīgi piedalījies Pasaules šaha čempiona nosaukuma izcīņas cikla zonas turnīrā, kurā dalījis 5. vietu ar Pālu Benko un kvalificējies starpzonu turnīram Stokholmā, kas bija paredzēts 1952. gada rudenī. Tomēr šajā turnīrā Foltisam nebija lemts piedalīties, jo 1952. gada pavasarī viņš pāragri miris no leikēmijas.

## Atsauces

## Ārējās saites
Ziemeļgauja

{
  "type": "ExternalData",
  "service": "geoshape",
  "ids": "Q29167913"
}


thumb|

**Ziemeļgauja** ir aizsargājamo ainavu apvidus Ziemeļvidzemē ar kopējo platību 21 749 ha, kurš izveidots 2004. gadā ap 140 km garā posmā gar Gaujas vidusteci un tās ieleju no Līvēm līdz Valmierai. Parka teritorija iekļauj dabisku, neregulētu upi (Gauju) un tās vecupju sistēmu, botāniski vērtīgas pļavas, vecus jauktos un lapkoku mežus. Parks ir daļa no aizsargājamo teritoriju tīkla Natura 2000. Starptautiskā putniem nozīmīgā vieta.

Aizsargājamā teritorijā novērojama liela reto Latvijas un ES mēroga īpaši aizsargājamo biotopu dažādība, kas ir mājvieta daudzām ļoti retām ķērpju, vaskulāro augu, bezmugurkaulnieku un putnu sugām. Aizsargājamo ainavu apvidū "Ziemeļgauja" līdz šim noteiktas 126 Latvijā īpaši aizsargājamas sugas: trīs sēņu, deviņas ķērpju, četras sūnu, 13 vaskulāro augu, 47 bezmugurkaulnieku, viena rāpuļu, viena abinieku, četras apaļmutnieku un zivju, 35 putnu un deviņas zīdītāju sugas, kā arī konstatēti 26 ES Biotopu direktīvas biotopi 

Pēdējos gados teritorijā attīstīta tūrisma infrastruktūra - netālu no Gaujas, Valkas novada Zvārtavas pagastā, izveidots 27 m augsts skatu tornis, no kura var redzēt Gauju, tās līkumus un apkārtni – pļavas un mežus, bet Valkas tuvumā izveidota 7 km garā Kokšu dabas taka ap četriem ezeriem - Leišu, Zāļu, Dziļā un Dibena ezera, kurus savieno Kokšu upīte.

## Atsauces

## Ārējās saites
*Ziemeļgauja Dabas aizsardzības pāarvaldes mājaslapā
* Ziemeļgauja, BirdLife International
Baltkrievijas premjerministru uzskaitījums

Šajā uzskaitījumā apkopoti **[[Baltkrievija]]s premjerministri** kopš no 1918. līdz 1920. gadam, kad tā pastāvēja kā Baltkrievijas Tautas Republika un kopš 1990. gada, kad tā ieguva neatkarību no Padomju Savienības. 

## Uzskaitījums
### [[Attēls:Flag of Belarus (1918, 1991–1995).svg|30px]] [[Baltkrievijas Tautas Republika]] (1918 — 1920) [[Attēls:Герб БНР 1918.svg|30px]]

### [[Attēls:Flag of Belarus.svg|30px]] [[Baltkrievijas Republika]] (1990 — mūsdienas) [[Attēls:Coat of arms of Belarus (2020–present).svg|30px]]
Neaugsme

**Neaugsme** ir sociāla, politiska un ekonomiska kustība, kas kritizē ekonomisko izaugsmi kā sabiedrības mērķi un aicina samazināt attīstīto valstu ražošanu un patēriņu. Kustība balstās ekoloģiskās ekonomikas attīstītajās idejās, no kurām svarīgu lomu ieņem viedoklis, ka bezgalīga ekonomiskā izaugsme nav iespējama uz planētas ar ierobežotiem dabas resursiem. 

Neaugsmes kustības pārstāvji neuzskata, ka ekonomiskā izaugsme būtu vienmēr nevēlama, atzīstot, ka liela daļa pasaules nabadzīgo valstu iegūtu no lielāka ražošanas un patēriņa apjoma. Ekonomiskās izaugsmes atmešana tiek piedāvāta kā risinājums tieši attīstītajām pasaules valstīm, lai samazinātu pārmērīga patēriņa radīto ietekmi uz tādām problēmām kā klimata pārmaiņas, bioloģiskās daudzveidības izzušana, kā arī resursu izsmelšana. Kā arguments tiek izmantots Īsterlina paradokss, kas parāda nebūtisku iedzīvotāju laimes pieaugumu atkarībā no iekšzemes kopprodukta pieauguma pēc noteikta tā līmeņa sasniegšanas.

Ņemot vērā, ka iekšzemes kopprodukta samazināšanās parasti saistās ar sociālajām problēmām un ekonomisko krīzi, neaugsmes pārstāvji piedāvā vienlaicīgi samazināt darba stundu skaitu, tādā veidā mazinot bezdarbu un iegūstot vairāk brīvā laika kā kompensāciju par zemākiem ienākumiem.

## Atsauces

## Ārējās saites
*Paula Gulbinska, Sandra Kropa, Zane Lāce (2017. gada 15. februāris). Neaugsme jeb pērc mazāk un patērē mazāk. *Zināmais nezināmajā*. Latvijas Radio 1. Lsm.lv. Skatīts: 2017. gada 14. oktobrī.
Ezeriņi (nozīmju atdalīšana)

**Ezeriņi** var būt:

* Ezeriņi — ezers Saldus novada Zvārdes pagastā;
* Ezeriņi — mazciems Dobeles novada Penkules pagastā;
Hanss Fārni

**Hanss Fārni** (;  Prāga —  Berne) bija Šveices šahists.

## Biogrāfija
1892. gadā dalījis 1.—2. vietu Šveices šaha čempionātā. Labākie rezultāti starptautiskajos šaha turnīros: 1905. gadā Hamburgā dalījis 2.—3. vietu un Barmenā dalījis 4.—6. vietu; 1909. gadā Minhenē uzvarējis četru šahistu divu apļu turnīrā, apsteidzot Saveliju Tartakoveru, Semjonu Alapinu un Rūdolfu Špīlmanu; 1911. gadā uzvarējis Sanremo, apsteidzot Stepanu Levitski, Davidu Pšepjurku, Izidoru Gunsbergu, Boru Kostiču, Leo Forgāču, Rihardu Rēti un citus.

Spēlējis mačus ar sava laika vadošajiem šahistiem, kuros uzvarējis Henriku Salvi ar 3½:1½ (1908; +3, −1, =1) un Kurtu fon Bardelebenu ar 3½:½ (1912), bet nospēlējis neizšķirti ar Paulu Saladinu Leonhartu — 1½:1½ (1914; +1, −1, =1) un Alekseju Seļezņovu — 3:3 (1916; +2, −2, =2).

Grāmatu autors par šaha atklātņu un galotņu teoriju.

## Grāmatas
* Das Endspiel im Schach. Lehrreiche Beispiele, Leipzig, 1917.
* Die Aljechin-Verteidigung, Bern 1922.

## Atsauces

## Ārējās saites

* H. Fārni šaha kompozīcijas vietnē PDB
Austrijas kancleru uzskaitījums

Šajā uzskaitījumā apkopoti **[[Austrijas kanclers|Austrijas kancleri]]**, kopš 1918. gada, kad tika izveidots šis amats. Kanclers ir Austrijas valdības galva.

## Uzskaitījums
### [[Attēls:Flag of Austria.svg|30px]] [[Vācu Austrijas Republika]] (1918 — 1919) [[Attēls:AustriaCoA-1918.svg|30px]]

### [[Attēls:Flag of Austria.svg|30px]] [[Austrijas Pirmā republika]] (1919 — 1934) [[Attēls:Austria Bundesadler 1919-1934.svg|30px]]

### [[Attēls:Flag of Austria.svg|30px]] [[Austrijas Federatīvā Valsts]] (1934 — 1938) [[Attēls:Österreich-Wappen (1934-1938).svg|30px]]

### [[Attēls:Flag of Austria.svg|30px]] [[Austrija|Austrijas Otrā republika]] (1945 — pašlaik) [[Attēls:Coat of arms of Austria.svg|30px]]
Azerbaidžānas premjerministru uzskaitījums

Šajā uzskaitījumā apkopoti **[[Azerbaidžāna]]s premjerministri** periodos no 1918. līdz 1920. gadam (Azerbaidžānas Demokrātiskā Republika) un pēc 1991. gada, kad Azerbaidžāna atguva neatkarību no Padomju Savienības. Azerbaidžānas premjerministrs ir valdības vadītājs. 

## Uzskaitījums
### [[Azerbaidžānas Demokrātiskā Republika]] (1918 — 1920)

### [[Azerbaidžānas Republika]] (1991 — mūsdienas)
Henriks Salve

**Henriks Salve** (, arī **Georgs Henriks Salve** () un **Geršs Salve**;  Varšava —  Lodza) bija ebreju izcelsmes Polijas šahists.

## Biogrāfija
Viens no vadošajiem Polijas šahistiem 20. gadsimta sākumā, kurš daudz izdarījis šaha izplatībai. Viens no tā sauktās "Lodzas šaha skolas" dibinātājiem, no kuras izaudzis Akiba Rubinšteins.

Šahu iemācījies spēlēt tikai 20 gadu vecumā, un tikai 40 gadu vecumā izcīnījis savu pirmo panākumu 1903. gadā Kijivā ierindojoties 4. vietā 3. Viskrievijas šaha turnīrā. No 1903. līdz 1916. gadam bijis Lodzas šaha turnīru daudzkārtējs laureāts. 1906. gadā Sanktpēterburgā uzvarējis 4. Viskrievijas šaha turnīrā un kļuvis par Krievijas šaha čempionu. Tajā pašā gadā zaudējis maču par Krievijas šaha meistara nosaukumu Mihailam Čigorinam ar 6½:8½ (+5, −7, =3). 1907. gadā Lodzā 5. Viskrievijas šaha turnīrā dalījis 3.-4. vietu. No 1906. līdz 1912. gadam piedalījies vairāk nekā 10 starptautiskos šaha turnīros, kuros labāko panākumu guvis 1908. gadā Diseldorfā Vācijas šaha savienības 16. kongresā, kurā ieņēmis 2. vietu (uzvarējis Frenks Māršals). Sekmīgi nospēlējis demostrācijas partijas ar Mihailu Čigorinu (1904; +1, −1) un Žaku Mizesu (1905; +2, −1).

Nospēlējis trīs mačus ar Akibu Rubinšteinu, no kuriem viens beidzies neizšķirti 7:7 (1903; +5, −5, =4), bet abus pārējos zaudējis — 4:6 (1904; +3, −5, =2) un 3:5 (1907; +1, −3, =4). 1909. gadā uzvarējis mačā Geršu Rotlevi ar 9½:6½ (+8, −5, =3). 1913. gadā zaudējis mačus Oldržiham Durasam ar 1:3 (+0, −2, =2) un Jefimam Bogoļubovam ar 4:6 (+3, −5, =2).

Pēc nodarbošanās bijis rūpnieks. No 1913. gada oktobra līdz 1914. gadam Lodzā izdevis šaha laikrakstu jidišā *Erste Yidishe Shahtsaytung* ("Pirmais ebreju šaha laikraksts"). Laikraksta izdošanu pārtraucis Pirmais pasaules karš.

## Atsauces

## Ārējās saites
Arsenāla iela

**Arsenāla iela** ir iela Rīgā, Centra rajonā, Vecrīgā. Arsenāla iela savieno Torņa ielu un Klostera ielu (pie Pils laukuma un Mazās Pils ielas), nekrustojot citas ielas. Kopējais ielas garums ir 115 metri, tā ir klāta ar bruģa segumu. Kā jau raksturīgs vecpilsētai, visas ēkas Arsenāla ielā ir vismaz trīs stāvu augstumā. Tajā ir atļauta autotransporta satiksme, taču tikai no Pils laukuma puses (savienojums ar Torņa ielu autotransportam slēgts).

## Vēsture
Arsenāla iela izveidojusies 18. gadsimta beigās, savienojot Torņa ielu ar jaunizveidoto Pils laukumu. Sākotnējais ielas nosaukums bija **Skolas iela**, bet 1885. gadā tā pārsaukta tagadējā nosaukumā pēc Rīgas arsenāla (19. gadsimta sākumā celtā muitas noliktavas ēka jeb arsenāls, kas mūsdienās pielāgots izstāžu zāles funkcijām), kas atrodas Torņa ielā 1.

18. gadsimta noliktava Arsenāla ielā 5 ir Valsts aizsargājamais kultūras piemineklis.

## Ielu savienojumi
Arsenāla iela ir savienota ar šādām ielām:
* Torņa iela (T veida krustojums)
* Klostera iela (T veida krustojums)

## Skatīt arī
* Vecrīga

## Atsauces
Geršs Rotlevi

**Geršs Rotlevi** (;  Varšava — 1920. gads) bija ebreju izcelsmes Polijas šahists.

## Biogrāfija
20. gadsimta sākumā bijis viens no Polijas daudzsološākajiem jaunajiem šahistiem. 1907. gadā šaha turnīrā Lodzā izcīnījis 3. vietu, bet 5. Viskrievijas šaha turnīrā ieņēmis 6. vietu. 1909. gadā Sanktpēterburgā Viskrievijas amatieru šaha turnīrā bijis 2. vietā aiz Aleksandra Aļehina. 1910. gadā uzvarējis Hamburgas šaha festivāla blakusturnīrā, kā arī mačā pieveicis Henriku Salvi ar 6:4 (+3, −1, =6). 1911. gadā Karlsbādē guvis savu lielāko panākumu, kad plašā tā laika labāko šahistu turnīrā izcīnījis 4. vietu aiz Riharda Teihmana, Akibas Rubinšteina, Kārļa Šlehtera, apsteidzot Frenku Māršalu, Āronu Nimcoviču, Milanu Vidmaru, Paulu Saladinu Leonhartu, Saveliju Tartakoveru, Oldržihu Durasu, Aleksandru Aļehinu, Rūdolfu Špīlmanu un citus.
Drīz pēc šī panākuma smagi saslimis ar perifēro neiropātiju un ievietots sanatorijā. Slimība liegusi turpināt aktīvā šahista gaitas. Pēc Pirmā pasaules kara pāragri miris no tuberkulozes.

## Atsauces

## Ārējās saites
Ferhats Karmils

**Ferhats Karmils** (dzimis ) ir turku, pirms tam padomju un gruzīnu, šaha problēmists.

## Biogrāfija
Ferhats Karmils ir dzimis Gruzijas PSR Ureki ciemā. Viņa tēvs bijis celtnieks, māte — krievu valodas skolotāja. Ģimene tikusi divreiz izsūtīta uz Kirgīzijas PSR Kizilkijas pilsētu, kur 1966. gadā Ferhats ir sācis mācīties A. Čehova vārdā nosauktajā vidusskolā № 3.

Gruzijā ģimene atgriezās 1967. gadā un, sociālu problēmu dēļ, bija spiesta mainīt uzvārdu. Pēc vidusskolas beigšanas iestājies politehniskā institūtā, kur apguvis "mašīnbūves darba galdu un instrumentu tehnoloģijas" specialitāti. Institūtu beidzis 1987. gadā un gadu strādājis Batumi elektromehāniskajā rūpnīcā. Pēc tam sācis nodarboties ar mūziku, neilgu laiku bijis kāda ansambļa ģitārists. Strādā biznesa sfērā.

## Šaha kompozīcija
F. Karmils iepazinis šahu jau agrā bērnībā. Ar šaha kompozīciju sācis nodarboties daudz vēlāk. Pirmās kompozīcijas publicējis 1986. gadā Rīgā iznākošajā žurnālā "Šahmati". Savas daiļrades sākumposmā sastādījis galvenokārt čehu skolas miniatūras. Vērā ņemamus panākumus guvis 20. gadsimta deviņdesmito gadu otrajā pusē, kad sācis sastādīt loģiskās skolas daudzvilčus.

2018. gadā viņš tika iecelts par konkursu direktoru 43. Pasaules šaha olimpiādē 2018. gadā.

Ferhats Karmils ir 10. FIDE Pasaules kausa sudraba medaļas ieguvējs (2022. gads) un 11. FIDE Pasaules kausa uzvarētājs (2023. gads) daudzgājienu uzdevumu sadaļā.

### Piemērs

**Uzdevuma risinājums:**
: Galvenais plāns: 1.Zd8+? Kc5 2.La7+ Kd6 3.Ld4 Le8!? 4.Tb6+ Lc6 5.Txc6+ Ke7 6.Lc5+ Ke8 7.Te6#/Lg6# atspēko 3...cxd3+!
: Tāpēc vispirms jānovērš iespēja melno bandiniekam sist balto laidni.
: **1.Zd4+ Kc5 2.La7+ Kd6 3.Zf5+ Kc6 4.Tb6+ Kc5 5.Lc2! Txc2** Tagad visas balto figūras atgriežas savās izejas pozīcijās —
**6.Tb7+ Kc6 7.Zd4+ Kd6 8.Lb8+ Kc5 9.Ze6+ Kc6** — un izpildās modificēts galvenais plāns:
**10.Zd8+ Kc5 11.La7+ Kd6 12.Ld4 Le8 13.Te7! Kxe7 14.Lc5# (13...Ld7+ 14.Txd7#)**

## Apbalvojumi

2023. gadā Ferhats Karmils uzvarēja pasaules kausā šaha kompozīcijā un saņēma šādas oficiālās balvas:


File:Ferhat_Karmil_2023_WCCC_gold_medal_obverse.jpg| Zelta medaļas averss par pirmo vietu daudzgājienu uzdevumu sadaļā.
File:Ferhat_Karmil_2023_WCCC_gold_medal_reverse.jpg| Medaļas reverss ar informāciju par konkursu un sadaļu.
File:Ferhat_Karmil_2023_WCCC_1prize_certificate.jpg| Sertifikāts, kas apliecina iegūto pirmo vietu.
File:Ferhat Karmil 2023 WCCC 1prize plaque.jpg| Piemiņas plāksne, kas piešķirta par uzvaru.
File:Ferhat Karmil 2023 WCCC 1prize all.jpg| Balvu komplekts: zelta medaļa, sertifikāts un piemiņas plāksne par pirmo vietu daudzgājienu sadaļā.


## Atsauces

## Ārējās saites
* Ferhata Karmila šaha kompozīcijas vietnē PDB
* Ferhata Karmila profils vietnē Chess Composers
Zuleiha Eivazova

**Zuleiha Eivazova** (; dzimusi ) ir azerbaidžāņu, agrāk padomju, šaha problēmiste.

Pēc profesijas: inženiere. Azerbaidžānas Valsts naftas un rūpniecības universitātes docente, tehnisko zinātņu kandidāte.

## Šaha kompozīcija
Publicējusi vairāk nekā 200 dažāda žanra šaha kompozīcijas. Azerbaidžānas nacionālā meistare šaha kompozīcijā no 1992. gada. 1982. gadā atklājusi "dāmu" tēmu (*the Ladies theme*). Uzrakstījusi un 1986. gadā publicējusi grāmatu "Šaha kompozīcijas karalienes".
### Piemērs

**Uzdevuma risinājums:**
: **1. De7!** (Gājiena spaids)
: **1. ... Dxf8 2. Dc5 Dxc5#**
: **1. ... Dxg7 2. Zd4 Dxd4#**
: **1. ... Dxf7+ 2. De6 Dxe6#**

## Bibliogrāfija
* Зулейха Эйвазова. *Королевы шахматной композиции*. — Баку: Азернешр, 1986.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Zuleihas Eivazovas šaha kompozīcijas vietnē PDB
* Z. Eivazovas profils vietnē ''Chess Composers''
Žils Delēzs

**Žils Delēzs** (; dzimis , miris ) bija franču filozofs, kura interešu loks skāris arī literatūru, kino un tēlotājmākslu. Viņa populārākie darbi tapuši sadarbībā ar psihoanalītiķi Fēliksu Gvatari — tā ir diloģija "Kapitālisms un šizofrēnija" (*Capitalisme et Schizophrénie*), kas sastāv no 1972. gadā publicētā darba "Kapitālisms un šizofrēnija: Anti-Oidips" (*L'Anti-Œdipe*) un 1980. gada "Tūkstoš plato" (*Mille Plateaux*). Par viņa meistardarbu daudzi akadēmiķi uzskata metafizikas traktātu "Atšķirība un atkārtojums" (*Différence et Répétition*, 1968).

Viņa devums ietekmēja vairākus filozofijas un mākslas virzienus, to vidū literatūras teoriju, poststrukturālismu un postmodernismu.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Delēzs ''The Internet Encyclopedia of Philosophy''
Aldaru iela (Rīga)

**Aldaru iela** ir iela Rīgā, Centra rajonā, Vecrīgā. Aldaru iela savieno Torņa ielu un Smilšu ielu. Kopējais ielas garums ir 130 metri, tā ir klāta ar bruģa segumu. Tajā ir daļēji atļauta autotransporta satiksme (savienojums ar Torņa ielu cauri Zviedru vārtiem autotransportam nav pieejams, un šis ielas gals ir gājēju un velosipēdistu lietošanā). Zviedru vārti ir 17. gadsimta arhitektūras piemineklis (Torņa ielā 11), vienīgie Rīgas pilsētas aizsargmūra vārti, kas saglabājušies līdz mūsu dienām.

## Vēsture
Aldaru iela ir viena no senākajām Rīgas ielām, kas pastāv jau kopš 13. gadsimta. Tās senākais nosaukums bija **Krievu (rutēņu) iela** (*Ruthenorum*; gāja gar austrumslāvu (rutēņu) tirgotāju sētu, saglabājusies 15. gadsimta ēka Aldara ielā 11). Līdz 17. gadsimtam Aldara iela gāja līdz Trokšņu ielai, bet pēc Zviedru vārtu izveides to savienoja ar Torņa ielu. 19. gadsimtā saukta par **Brūveru ielu**, tagadējo nosaukumu ieguvusi 20. gadsimta sākumā.

17.—18. gadsimta noliktavas, dzīvojamo un saimniecības ēku komplekss Aldaru ielā 10, 12 un 12/14 ir Valsts aizsargājamie kultūras pieminekļi. Tāpat arī 15.—18. gadsimta dzīvojamo un saimniecības ēku komplekss Aldaru ielā 11 (krievu tirgotāju sēta) un 17.—18. gadsimta noliktava Aldaru ielā 5.

## Ielu savienojumi
Aldaru iela ir savienota ar šādām ielām:
* Torņa iela (T veida krustojums)
* Trokšņu iela
* Mazā Trokšņu iela (T veida krustojums)
* Smilšu iela (T veida krustojums)

## Skatīt arī
* Vecrīga

## Atsauces
Konstantīns Lupulesku

**Konstantīns Lupulesku** (; dzimis  Buftjā) ir Rumānijas starptautiskais lielmeistars šahā (2006).

## Biogrāfija
Divas reizes izcīnījis medaļas Eiropas junioru šaha čempionātos: 1998. gadā bronzu U14 vecuma grupā un 2000. gadā sudrabu U16 vecuma grupā. 2003. gadā uzvarējis Rumānijas junioru šaha čempionātā U20 vecuma grupā. Daudzkārtējais Rumānijas šaha čempionātu laureāts, kuros izcīnījis piecas zelta (2007, 2010, 2011, 2013, 2015), sudraba (2025) un divas bronzas (2008, 2009) medaļas.

2003. gadā uzvarējis Bukarestes starptautiskajā šaha turnīrā *Blue Autumn*. 2004. gadā uzvarējis starptautiskajā šaha turnīrā Laspalmasa de Grankanārijā. 2006. gadā uzvarējis Bukarestes starptautiskajos šaha turnīros *Winter Cup* un *May Roses*. 2007. gadā dalījis pirmo vietu starptautiskajā šaha turnīrā Timišoarā. 2009. gadā Bukarestē dalījis pirmo vietu Viktora Čokiltjas memoriālā. 2014. gadā Erevānā ierindojies 6. vietā Eiropas individuālajā šaha čempionātā un dalījis 1.-2. vietu ar Ernesto Inarkijevu starptautiskajā šaha turnīrā Baku. Trīs reizes (2011, 2013, 2015) piedalījies Pasaules kausa šahā izcīņā pēc izslēgšanas sistēmas, taču katru reizi izstājies jau 1. kārtā. 2021. gada jūnijā Bukarestē dalījis 9.-10. vietu *Grand Chess Tour* 1. posma turnīrā.

Pārstāvējis Rumānijas komandu lielākajos komandu šaha turnīros:
* Pasaules šaha olimpiādēs piedalījies 5 reizes (2004, 2008, 2012-2016);
* Eiropas komandu šaha čempionātos piedalījies 6 reizes (2005-2015).

Par panākumiem turnīros FIDE 2003. gadā Lupulesku piešķīrusi starptautiskā meistara (IM), bet 2006. gadā - starptautiskā lielmeistara (GM) nosaukumu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Viktors Čokiltja

**Viktors Čokiltja** (;  Bukareste —  Manreza) bija Rumānijas starptautiskais lielmeistars šahā (1978).

## Biogrāfija
No 1950. gadu sākuma līdz 1970. gadu beigām bija viens no vadošajiem Rumānijas šahistiem. Astoņas reizes uzvarējis Rumānijas šaha čempionātos (1952, 1959, 1961, 1969, 1970, 1971, 1975, 1979). Četras reizes piedalījies Pasaules šaha čempiona nosaukuma izcīņas cikla zonas turnīros, kuros labāko rezultātu sasniedzis 1972. gadā Vrnjačka Banjā (tagad Serbija), kad dalījis 5.-7. vietu, tomēr nevienu reizi nav kvalificējies starpzonu turnīriem.

Daudzu starptautisko šaha turnīru dalībnieks, kuros izcīnījis 3. vietu Drēzdenē (1956, aiz Jurija Averbaha un Ratmira Holmova), dalījis 1.-2. vietu Sofijā (1962), dalījis 3.-4. vietu Belgradā (1962), dalījis 1.-2. vietu Redžo Emīlijā (1966/67, kopā ar Dragoļubu Čiriču), dalījis 1.-4. vietu Redžo Emīlijā (1968/69), dalījis 3.-4. vietu Malagā (1971), uzvarējis Tunisā (1973), dalījis 1.-2. vietu Dortmundā (1974, kopā ar Lāslo Sabo), uzvarējis Bukarestē (1975), Satumarē (1980), Kelimenešti (1980), Valtoransā (1981), dalījis 2.-4. vietu Barselonā un bijis 3. vietā Salonikos (1983).

Par panākumiem turnīros FIDE 1957. gadā Čokiltjam piešķīrusi starptautiskā meistara (IM), bet 1978. gadā - starptautiskā lielmeistara (GM) nosaukumu.

Pārstāvējis Rumānijas komandu lielākajos komandu šaha turnīros:
* Pasaules šaha olimpiādēs piedalījies 11 reizes (1956, 1962-1974, 1978-1982);
* Eiropas komandu šaha čempionātos piedalījies 3 reizes (1965, 1973-1977);
* Balkānu valstu komandu šaha čempionātos piedalījies 12 reizes (1971-1982). Komandu vērtējumā izcīnījis 2 zelta (1971, 1977), 5 sudraba (1973, 1974, 1978, 1980, 1981) un 5 bronzas (1972, 1975, 1976, 1979, 1982) medaļas. Individuālajā vērtējumā izcīnījis zelta (1977), 7 sudraba (1971, 1973, 1974, 1975, 1978, 1979, 1981) un 2 bronzas (1972, 1980) medaļas.

17. šaha olimpiādē Havanā nospēlējis savu ievērojamāko partiju, kurā guvis uzvaru pār Robertu Fišeru. Miris šaha turnīra laikā Barselonas provinces pilsētā Manrezā. Godinot Čokiltjas piemiņu kopš 1984. gada Bukarestē notiek viņam veltīti memoriālie turnīri.

## Atsauces

## Ārējās saites
Lāslo Lindners

**Lāslo Lindners** (; dzimis , miris ) bija ungāru šaha problēmists, tiesību doktors un žurnālists.

## Dzīves gājums
Lāslo Lindners beidzis Budapeštas Universitāti. Strādājis Ungārijas tirdzniecības palātā. Kara gados ungāru darba bataljonu sastāvā bijis deportēts uz vara raktuvēm Serbijas pilsētā Borā.

## Šaha kompozīcija
No 1930. gada publicējis apmēram 740 uzdevumus, vairāk nekā 200 no tiem ieguvuši godalgas, tai skaitā 32 pirmās.

No 1956. gada starptautiskais tiesnesis, no 1984. gada starptautiskais meistars šaha kompozīcijā.

Sarakstījis vairākas grāmatas un daudzus rakstus par šaha kompozīciju. Organizējis šaha programmu sacensības.

### Piemērs

**Uzdevuma risinājums:**
: Iluzoriskā spēle: 1. ... ♕xg1 2. e1♘ fxg3# 
: **1.c×d1♘ ♔b1 2.♘e3 f×g3#**  

## Bibliogrāfija
* László Lindner: Mattbilder eines Lebens. Kuhn-Murkisch-Serie Nr. 23, Selbstverlag der Herausgeber, Göttingen, Lüneburg, 1996.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Lāslo Lindnera šaha kompozīcijas vietnē PDB

* L. Lindnera profils vietnē ''Chess Compossers'' 
* L. Lindnera lapa vietnē ''magyarsakkszerzok.hu''  
*  L. Lindnera lapa vietnē ''ARVES''
Slovākijas premjerministru uzskaitījums

Šajā uzskaitījumā apkopoti **[[Slovākija]]s premjerministri** periodā no 1939. līdz 1945. gadam (Pirmā Slovākijas Republika) un no 1993. gada, kad sadalījās Čehoslovākija.

## Uzskaitījums
### [[Attēls:Flag of First Slovak Republic 1939-1945.svg|30px]] [[Slovākijas Pirmā republika|Pirmā Slovākijas Republika]] (1939 — 1945) [[Attēls:Coat of Arms of the First Slovak Republic.svg|30px]]

### [[Attēls:Flag of Slovakia.svg|30px]] [[Slovākijas Republika]] (1991 — mūsdienas) [[Attēls:Coat of arms of Slovakia.svg|30px]]
Zviads Izoria

**Zviads Izoria** (; dzimis  Honi) ir Gruzijas starptautiskais lielmeistars šahā (2002), kas kopš 2013. gada pārstāv ASV.

## Biogrāfija
Trīs reizes uzvarējis Eiropas jauniešu šaha čempionātos: 2000. gadā U16 vecuma grupā un 2001. gadā U18 un U20 vecuma grupās. 2001. gadā izcīnījis bronzas medaļu Pasaules junioru šaha čempionātā U18 vecuma grupā.

2003. gadā  dalījis pirmo vietu starptautiskos šaha turnīros Hogevēnā (Nīderlande, kopā ar Ernesto Inarkijevu) un Izmirā. 2004. gadā Filadelfijā uzvarējis šaha turnīrā *Liberty Bell Open*. 2005. gadā Mineapolisā izcīnījis uzvaru starptautiskajā šaha turnīrā *HB Global Chess Challenge*, apsteidzot Iļju Smirinu, Gatu Kamski, Aleksandru Beļavski un Jānu Elvestu. 2006. gadā Turcijā ierindojies 5. vietā Eiropas individuālajā šaha čempionātā. 2007. gadā Konektikutā kopā ar Gatu Kamski dalījis pirmo vietu starptautiskajā šaha turnīrā *Foxwoods Open*.

Pārstāvējis Gruzijas komandu Pasaules šaha olimpiādēs, kurās piedalījies 3 reizes (2002-2004, 2008). 2019. gadā pārstāvējis ASV komandu Pasaules komandu šaha čempionātā.

Par panākumiem turnīros FIDE 2000. gadā Izoria piešķīrusi starptautiskā meistara (IM), bet 2002. gadā - starptautiskā lielmeistara (GM) nosaukumu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Aleksejs Andrejevs

**Aleksejs Andrejevs** (dzimis , miris ) bija krievu izcelsmes Latvijas futbolists un dziedātājs. Aizvadījis vienu spēli Latvijas izlasē.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1905. gadā Pēterburgā operdziedātāja Nikolaja Andrejeva un mūzikas pedagoģes Annas Žerebcovas-Andrejevas ģimenē. Pēc tēva nāves Aleksejs kopā ar māti un māsu Kiru pārcēlās uz Rīgu.

1920. gadu beigās un 1930. gadu sākumā kā Vanderera futbolists spēlēja Rīgas pilsētas izlasē un tika aicināts arī uz Latvijas izlases spēlēm, laukumā gan dodoties tikai vienā — 1931. gada 31. augusta Baltijas kausa spēlē. Pēc 1931. gada Virslīgas sezonas Andrejevs plānoja futbolista gaitas beigt, tomēr vēl dažas spēles Virslīgā aizvadīja arī 1932. gadā, palīdzot Vanderera komandai tajā izcīnīt otro vietu.

Beidzis aktīvā sporta gaitas, Andrejevs pievērsās mūzikai, kļuva par solistu Liepājas Operā (1936—1938). 1939. gadā pievienojās Donas kazaku korim un devās ar to viesizrādēs uz ASV, no kurām neatgriezās, bet palika tur uz pastāvīgu dzīvi. Miris 1949. gadā ASV, apbedīts Longailendā.

## Personīgā dzīve

1942. gadā Aleksejs Andrejevs apprecējās ar amerikāņu vijolnieci un dziedātāju Sonju Porteri  (1911-1990). Laulībā piedzima meita Katrīna (1946-1992), kurai eitanāziju veica Džeks Kevorkjans.

## Atsauces
Arturs Kroders

**Arturs Kroders** (1892—1973) bija latviešu publicists. Viens no Latvju kareivju nacionālās savienības dibinātājiem. Sarakstījis grāmatas par nacionālās politikas, kultūras un tiesību jautājumiem.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1892. gada 25. aprīlī Aderkašu pagasta skrīvera Jāņa Krodera ģimenē. Teātra kritiķa, tulkotāja Roberta Krodera dvīņubrālis. Kopā ar tēvu piedalījās 1905. gada revolūcijas cīņās, vairākkārt ieslodzīts un izraidīts no Krievijas Impērijas. Trimdas laikā dzīvoja Vīnē, Berlīnē, Leipcigā, Stokholmā. Darbojās žurnālā "Tagadne", laikrakstos "Jaunā Dienas Lapa", "Jaunais Vārds", "Dzīve", "Ņevas Viļņi".

Pēc Pirmā pasaules kara sākuma 1915. gadā atgriezās Latvijā, pēc tam dzīvoja Harkivā. Mobilizēts latviešu strēlnieku pulkos, publicēja rakstus "Jaunajās Pēterpils Avīzēs", "Līdumā" un "Jaunākās Ziņās".
Pēc Februāra revolūcijas 1917. gadā bija Vidzemes Zemes padomes preses referents, viens no Latvju kareivju nacionālās savienības (LKNS) dibinātājiem, kopā ar Aleksandru Plensneru Cēsīs nodibināja un vadīja LKNS laikrakstu „Laika Vēstis” (1917). Latviešu nacionālās padomes organizēšanas sanāksmē Pēterpilī 1917. gada oktobrī ievēlēts par tās priekšsēdētāja biedru. Vācu okupācijas laikā kopā ar Kārli Skalbi rediģēja žurnālu „Jaunā Latvija” (1918).

Pēc Latvijas brīvības cīņu sākšanās A. Kroders sekoja Latvijas Pagaidu valdībai uz Liepāju, kur kopā ar brāli Robertu Kroderu nodibināja laikrakstu „Latvijas Sargs”, bija tā redaktors (1919—1920). Pēc brīvības cīņu beigām studēja Latvijas Universitātes Tautsaimniecības un tiesību zinātnes fakultātē, darbojās vairākos laikrakstos, bija laikraksta „Pirmdiena” redaktors (1925—1927 un 1930).
Pēc Ulmaņa apvērsuma strādāja Latvijas Iekšlietu ministrijas propagandas pārvaldē (no 1934), bija laikraksta „Tēvijas Sargs” redaktors (1934—1937), žurnāla „Vārds” līdzredaktors (1937—1939).

Otrā pasaules kara laikā bija laikraksta „Tēvija” redaktors (1941). Neilgi pirms Kurzemes cietokšņa kapitulācijas kopā ar pulkvedi Robertu Osi centās organizēt Kurzemes Zemes (Tautas) padomi un tika iecelts par Pagaidu valdības ministru. 1945. gada 8. maijā devās bēgļu gaitās uz Zviedriju, kur nodarbojās ar atmiņu rakstīšanu.
Miris 1973. gada 25. augustā Stokholmā, apglabāts Sandborgas kapsētā.

## Darbi
* „Prūšu un baronu sazvērestība pret Latvijas valsti” (1919),
* „Nācija un šķira”, „Latvija, vācieši un lielinieki” (abas 1920),
* „Cilvēka mērķi”, „Domas par latvju kultūru” (abas 1921),
* „Niedra un niedrisms”, „Par minoritātu autonomiju” (abas 1924),
* „Ģenerālis Jānis Balodis” (1931),
* „Piecpadsmitais maijs” (1936)
* „Degošās dienas” (1946),
* „Atmiņas” (1968).

## Literatūra
* Latviešu rakstniecība biogrāfijās. Rīga: Latvijas enciklopēdija, 1992. 173.—174. lpp.;

## Atsauces
Viktors Kupreičiks

**Viktors Kupreičiks** (;  Minska —  Minska) bija PSRS un Baltkrievijas starptautiskais lielmeistars šahā (1980).

## Biogrāfija
No 1969. līdz 1987. gadam astoņas reizes piedalījies PSRS šaha čempionātu finālos, kuros labākos panākumus guvis 1979. gadā Minskā un 1980. gadā Viļņā, kad ieņēmis 7. vietu. Šajos finālos Kupreičiks ieguvis bezkompromisa cīnītāja reputāciju, gūstot gan rekordgaras piecu uzvaru sērijas, gan piedzīvojot tikpat garas zaudējumu sērijas. 1972. un 2003. gadā uzvarējis Baltkrievijas šaha čempionātos.

Lielākos panākumus starptautiskajos šaha turnīros guvis uzvarot 1980. gadā Reikjavikā, apsteidzot Valteru Braunu, Entoniju Mailsu, Genādiju Sosonko, Jevgeņiju Vasjukovu un Euhenio Torri, 1982. gadā Hastingsas jaungada turnīrā (Anglija), apsteidzot Vasiliju Smislovu, Džonatanu Spīlmenu, Ulfu Andersonu, Naidželu Šortu, Mariju Čāndleru un Leriju Kristiansenu, un 1997. gadā Bādsvērishofenē (Vācija), apteidzot Rustemu Dautovu, Vereslavu Eingornu, Entoniju Mailsu, Klausu Bišofu un Oļegu Romaņišinu.

Citi panākumi šaha turnīros: 1966. gadā Groningenā dalīta 2. vietā kopā ar Vlastimilu Jansu Eiropas junioru šaha čempionātā U20 vecuma grupā (uzvarēja Roberts Hībners), 1977. gadā Veikanzē uzvara šaha festivāla B turnīrā, 1978. gadā Kirovokanā (tagad Vanadzora Armēnijā) dalīta 1. vietā kopā ar Rafaelu Vaganjanu, 1980. gadā uzvara Medina del Kampo (Spānija), 1981. gadā Polaņicazdrojā 2. vieta Akibas Rubinšteina memoriālā (uzvarēja Vlodzimežs Šmidts), 1988. gadā Esbjergā dalīta 1. vieta kopā ar Rafaelu Vaganjanu turnīrā *The North Sea Cup*, 1990. gadā uzvara Rimavska Sobotā, 1991. gadā Minsterē dalīta 1. vieta kopā ar Ļevu Gutmanu, 1991. gadā Varšavā dalīta 1. vieta kopā ar Jevgeņiju Gleizerovu un Aloizu Kveini, 1991. gadā Dortmundā 2. vieta (uzvarēja Jurijs Balašovs),  1998. gadā dalīta 1. vieta Vīsbādenē, 2002. gadā uzvara Tulā, 2007. gadā Tambovā 2. vieta (uzvarēja Jurijs Balašovs), 2008. gadā Maskavā uzvara *Aeroflot Open* B turnīrā.

2010. gadā Salonikos un 2012. gadā Kauņā uzvarējis Eiropas senioru šaha čempionātos, bet 2014. gadā Grieķijā izcīnījis bronzas medaļu Pasaules senioru šaha čempionātā virs 65 gadu vecuma grupā.

Pārstāvējis PSRS un Baltkrievijas komandas lielākajos komandu šaha turnīros:
* Pasaules šaha olimpiādēs piedalījies 5 reizes (1994-2002). Komandu un individuālajā vērtējumā izcīnījis 2 sudraba (1972) medaļas;
* Eiropas komandu šaha čempionātos piedalījies 3 reizes (1992, 1999, 2003);
* Pasaules studentu šaha čempionātā piedalījies 3 reizes (1968-1969, 1974). Komandu vērtējumā visas reizes izcīnījis zelta medaļas. Individuālajā vērtējumā izcīnījis 2 zelta (1968, 1969) medaļas

Par panākumiem turnīros FIDE 1977. gadā Kupreičikam piešķīrusi starptautiskā meistara (IM), bet 1980. gadā - starptautiskā lielmeistara (GM) nosaukumu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Tēvija

**Tēvija** jeb **Tēvzeme**, arī **Tēvu zeme**, ir apzīmējums kādas personas senču apdzīvotai zemei. Tiek lietots kā pretstats dzimtenei, kas var būt arī ārpus tēvijas robežām.   

## Citas nozīmes
* Tēvija (laikraksts), iznāca 1884.-1914. gadā Jelgavā, 1928.-1929. un 1941.-1944. gadā Rīgā, 1944.-1945. gadā Liepājā.

## Skatīt arī
* Nacionālā apvienība "Visu Latvijai!"—"Tēvzemei un Brīvībai/LNNK"
* Tēvzemei un Brīvībai (apvienība)
* Tēvzemes savienība — Lietuvas kristīgie demokrāti
* Par Tēvzemi un Res Publica apvienība
* Tēvzemes balva
* Tēvzemes mantojums

## Atsauces
Made In The A.M.

***Made In The A.M.*** ir britu/īru puišu grupas *[[One Direction]]* piektais albums. Albums tika izlaists 2015. gadā.

Dziesmu rakstīšanā piedalījās visi grupas dalībnieki: Harijs Stailss, Liams Peins, Luiss Tomlinsons un Nials Horans.
Leinjers Domingess

**Leinjers Domingess Peress** (; dzimis  Havanā) ir Kubas un ASV (kopš 2018. gada) starptautiskais lielmeistars šahā (2001).

## Biogrāfija
Daudzkārtējais Kubas junioru šaha čempionātu uzvarētājs dažādās vecuma grupās. 1999. gadā pirmo reizi piedalījies Kubas pieaugušo šaha čempionātā un savā debijas turnīrā izcīnījis 3. vietu. Tajā pašā gadā bijis otrais starptautiskajā šaha turnīrā Kubas pilsētā Santaklārā. 2000. gadā izcīnījis sudraba medaļu Kubas šaha čempionātā un Venecuēlā uzvarējis Pasaules šaha čempiona nosaukuma izcīņas cikla Dienvidamerikas zonas turnīrā. 2001. gadā Meksikā uzvarējis Karlosa Torres Repeto memoriālā un Meridas starptautiskajā šaha turnīrā, bet Kali izcīnījis bronzas medaļu Amerikas valstu šaha čempionātā. 2002. gadā uzvarējis Kubas šaha čempionātā un kopā ar Lasaro Brusonu uzvarējis Esbjergas turnīrā *The North Sea Cup*. 2002. gadā Maskavā piedalījies Pasaules šaha čempionātā pēc izslēgšanas sistēmas, kurā 2. kārtā piekāpies Borisam Gelfandam. 2003. gadā atkārtoti uzvarējis Kubas šaha čempionātā, kā arī pēc uzvaras Dienvidamerikas zonas turnīrā Gvajakilā izcīnījis tiesības piedalīties Pasaules šaha čempionātā pēc izslēgšanas sistēmas, kurā 2004. gadā Tripolē iekļuvis ceturtdaļfinālā, kurā zaudējis Teimuram Radžabovam. 2004. gadā bijis otrais Veikanzē (Nīderlande) šaha festivāla B turnīrā, kā arī uzvarējis Hosē Raula Kapablankas memoriālā Havanā. 2005. gadā Kubas šaha čempionātā bijis otrais, bet pēc gada šajā turnīrā izcīnījis savu trešo uzvaru. 2006. gadā uzvarējis Barselonas starptautiskajā šaha turnīrā, apsteidzot Vasiļu Ivančuku. 2007. gadā Santaklārā izcīnījis sudraba medaļu Kubas šaha čempionātā, kā arī Santodomingo uzvarējis Dienvidamerikas zonas turnīrā. 2008. gadā otro reizi uzvarējis Hosē Raula Kapablankas memoriālā, kā arī Bīlē kopā ar Jevgeņiju Aleksejevu uzvarējis šaha festivāla galvenajā turnīrā. Tajā pašā gadā Almati uzvarējis Pasaules čempionātā šaha ātrspēlē. 2013. gadā Salonikos uzvarējis starptautiskajā šaha turnīrā *Thessaloniki Grand Prix*.

Pārstāvējis Kubas komandu lielākajos komandu šaha turnīros:
* Pasaules šaha olimpiādēs piedalījies 9 reizes (2000—2016);
* Pasaules komandu šaha čempionātos piedalījies 3 reizes (2001-2005, 2015). Individuālajā vērtējumā izcīnījis bronzas (2015) medaļu;
* Panamerikas komandu šaha čempionātos piedalījies 4 reizes (2000—2013). Komandu vērtējumā izcīnījis 2 zelta (2000, 2003) un 2 sudraba (2009, 2013) medaļas. Individuālajā vērtējumā 2 zelta (2000, 2013) un 2 bronzas (2003, 2009) medaļas.

Kopš 2018. gada šaha turnīros pārstāv ASV. 2019. gadā dalījis 2.—3. vietu ASV šaha čempionātā. 2021. gada oktobrī izcīnījis 4. vietu ASV šaha čempionātā. 2022. gada oktobrī Sentluisā izcīnījis 3. vietu ASV šaha čempionātā. 2023. gada oktobrī Sentluisā izcīnījis 3. vietu ASV šaha čempionātā. 2024. gadā Budapeštā ASV izlases sastāvā izcīnījis sudraba medaļu šaha olimpiādē. 2024. gada oktobrī Sentluisā izcīnījis 2. vietu ASV šaha čempionātā.

Par panākumiem turnīros FIDE 2001. gadā Domingesam piešķīrusi starptautiskā lielmeistara (GM) nosaukumu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Bērzone

**Bērzone**, arī **Mežgaļi** un **Mežagols**, ir mazciems Jēkabpils novada Zasas pagastā. Atrodas 41 kilometra attālumā no novada domes Jēkabpilī un 171 kilometra attālumā no Rīgas.

## Nosaukums
Latvijas Ģeotelpiskās informācijas aģentūras vietvārdu datubāzē "Mežgaļi" tiek izmantots kā šī ciema galvenais nosaukums, bet Valsts adrešu reģistrs un 1999. gada pagasta padomes lēmums dod priekšroku nosaukumam "Bērzone". Bērzoni pēc nosaukuma līdzības var sajaukt ar Bērzauni, kas ir ciems Madonas novada Bērzaunes pagastā. 

## Atsauces
Lasaro Brusons

**Lasaro Brusons Batista** (; dzimis  Olginā) ir Kubas starptautiskais lielmeistars šahā (1999).

## Biogrāfija
Daudzkārtējais Kubas junioru šaha čempionātu uzvarētājs dažādās vecuma grupās. Četras reizes uzvarējis Kubas šaha čempionātos (2004, 2005, 2007, 2009) un vēl divas reizes bijis otrais šajā turnīrā (2002, 2006). 1999. gadā kopā ar Irisberto Erreru dalījis pirmo vietu starptautiskajā šaha turnīrā Santaklārā (Kuba). 2000. gadā Erevānā uzvarējis Pasaules junioru šaha čempionātā U20 vecuma grupā. 2001. gadā Lozannā uzvarējis jauno šaha meistaru turnīrā, apsteidzot Etjēnu Bakro, Levonu Aronjanu un Ruslanu Ponomarjovu. 2002. gadā uzvarējis Hosē Raula Kapablankas memoriālā Havanā un kopā ar Leinjeru Domingesu dalījis pirmo vietu Esbjergas starptautiskajā šaha turnīrā *The North Sea Cup*. 2004. gadā uzvarējis Veikanzē (Nīderlande) šaha festivāla B turnīrā. 2005. gadā Buenosairesā uzvarējis Amerikas kontinenta šaha čempionātā. 2001. gadā Meridā uzvarējis Karlosa Torres Repeto memoriālā, finālā pieveicot Mihailu Krasenkovu, bet gadu vēlāk šajā turnīrā bijis otrais, finālā piekāpjoties Vasiļam Ivančukam. 2006. gadā uzvarējis Iberoamerikas šaha čempionātā, kurā piedalās Pireneju pussalas un Latīņamerikas valstu šahisti. 2010. gadā kopā ar Jevgeņiju Gleizerovu un Kamilu Mitoņu uzvarējis Sankristovalas de la Lagunas starptautiskajā šaha turnīrā. 2011. gadā Tolukā otro reizi uzvarējis Amerikas kontinenta šaha čempionātā un kopā ar Sergeju Tivjakovu un Bartlomeju Maceju dalījis 1. vietu Bogotas starptautiskajā šaha turnīrā. 2014. gadā Gvajakilā uzvarējis starptautiskajā šaha turnīrā *Copa Latinoamericana*.

Divas reizes piedalījies Pasaules šaha čempionātos pēc izslēgšanas sistēmas, kuros 2001. gadā izstājies 2. kārtā, bet 2004. gadā — 1. kārtā. Sešas reizes piedalījies Pasaules kausa izcīņā šahā pēc izslēgšanas sistēmas (2005, 2007, 2009, 2011, 2013, 2015).

Pārstāvējis Kubas komandu lielākajos komandu šaha turnīros:
* Pasaules šaha olimpiādēs piedalījies 9 reizes (2000—2016);
* Pasaules komandu šaha čempionātos piedalījies 2 reizes (2005, 2015);
* Panamerikas komandu šaha čempionātos piedalījies 4 reizes (2000—2013). Komandu vērtējumā izcīnījis 2 zelta (2000, 2003) un 2 sudraba (2009, 2013) medaļas. Individuālajā vērtējumā 3 zelta (2000, 2003, 2013) un bronzas (2009) medaļas.

Par panākumiem turnīros FIDE 1999. gadā Brusonam piešķīrusi starptautiskā lielmeistara (GM) nosaukumu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Uzbekijas Komunistiskās partijas Centrālās komitejas pirmo sekretāru uzskaitījums

Šajā uzskaitījumā apkopoti **[[Uzbekijas Komunistiskā partija|Uzbekijas Komunistiskās partijas]] [[Uzbekijas Komunistiskās partijas Centrālā komiteja|Centrālās komitejas]] pirmie sekretāri**, kas reizē bija arī Uzbekijas Padomju Sociālistiskās Republikas (Uzbekijas PSR) faktiskie vadītāji. Šis amats tika izveidots 1924. gadā līdz ar Uzbekijas PSR izveidošanu un likvidēts 1991. gadā līdz ar Uzbekijas Komunistiskās Partijas darbības izbeigšanu un Uzbekistānas Republikas neatkarības iegūšanu no Padomju Savienības.

## Uzskaitījums
### [[Attēls:Flag of the Uzbek SSR.svg|30px]] [[Uzbekijas PSR|Uzbekijas Padomju Sociālistiskā Republika]] (1924 — 1991) [[Attēls:Emblem of the Uzbek Soviet Socialist Republic (1978–1991), Emblem of Uzbekistan (1991–1992).svg|30px]]

## Piezīmes un atsauces
* Padomju republiku vadītāju saraksti
Jānis Kroders

**Jānis Kroders** (1860—1938) bija latviešu skolotājs, rakstvedis un cilvēktiesību aktīvists, 1905. gada revolūcijas dalībnieks. Rīgas apriņķa komisārs un Vidzemes Zemes padomes deputāts (1917). 

## Dzīvesgājums
Dzimis 1860. gada 26. jūnijā Lauteres pagasta "Leišu" mājās. Mācījās Bērzones draudzes skolā, Valkas Tērauda skolotāju seminārā. Strādāja par Grostonas (1879), Viesienas (1880-1884) skolotāju un pagasta rakstvedi. Vēlāk pagasta rakstvedis Vecķeipenē, Aderkašos, Taurupē, Plāterē un Meņģelē. Organizēja zemnieku biedrības, sekmīgi vadīja vairākas prāvas pret Vidzemes guberņas muižniekiem. 1904. gadā iestājās LSDSP.

Kā Kokneses pagasta darbvedis kopā ar mazgadīgo dēlu Arturu piedalījās 1905. gada revolūcijas cīņās, 1905. gada novembrī bija viens no Vidzemes un Kurzemes pagastu delegātu kongresa organizētājiem Rīgā. Pēc revolūcijas apspiešanas 1906. gada 18. augustā uz spiega Brazovska denunciācijas pamata apcietināts, tiesa t.s. Kokneses - Skrīveru prāvā viņam piesprieda nāvessodu, ko nomainīja uz mūža ieslodzījumu Smoļenskas katorgas cietumā. Ieslodzījumā uzrakstīja apcerējumu "Kā savilkās mākoņi pār Baltijas ciemiem" (1908). 1908. gada 13. decembrī Vidzemes guberņas žandarmērijas priekšnieks ziņojumā prokuroram par 1905. gada nemieriem Latvijā rakstīja, ka "sacelšanās mērķis bijis nodibināt latviešu republiku un J. Kroderam būtu jākļūst par tās prezidentu".

Pēc Februāra revolūcijas tika atbrīvots un 1917. gadā atgriezās Latvijā, bija Vidzemes Zemes padomes delegāts, Rīgas apriņķa komisārs, Iskolata loceklis. 
Pēc Brestļitovskas miera līguma noslēgšanas J. Kroders 1918. gadā devās uz Padomju Krieviju, kur darbojās Petrogradas guberņas Čudovas rajona (tagad Novgorodas apgabals) Kolomovkas sādžā kā latviešu kolhoza "Strēlnieks" rēķinvedis.    

NKVD "Latviešu operācijas" laikā 1938. gada 26. februārī arestēts, apvainots spiegošanā un nošauts 1938. gada 21. oktobrī.

## Atsauces
Kamils Mitoņs

**Kamils Mitoņs** (; dzimis  Krakovā) ir Polijas starptautiskais lielmeistars šahā (2002).

## Biogrāfija
1996. gadā uzvarējis Polijas un Pasaules junioru šaha čempionātos U12 vecuma grupā. 1997. gadā Kannās kļuvis par Pasaules junioru vicečempionu U14 vecuma grupā. 2000. gadā Erevānā kļuvis par Pasaules junioru vicečempionu U20 vecuma grupā. Daudzkārtējais Polijas šaha čempionātu dalībnieks, kuros augstāko sasniegumu guvis 2012. gadā Varšavā, kad izcīnījis bronzas medaļu.

Daudzu starptautisko šaha turnīru laureāts, tajā skaitā uzvarējis vai dalījis pirmo vietu Kannās (2000), Filadelfijas *World Open* (2002 - kopā ar Arturu Jusupovu un Oleksandru Oņiščuku, 2005), Budapeštas *First Saturday* (2003). 2006. gadā ieņēmis 3. vietu Hosē Raula Kapablankas memoriālā Havanā aiz Vasiļa Ivančuka un Jevgeņija Barejeva. 2007. gadā Otavā dalījis 2.-3. vietu ar Naidželu Šortu (uzvarējis Bu Sjandži) starptautiskajā šaha turnīrā *Canadian Open*. 2010. gadā kopā ar Jevgeņiju Gleizerovu un Lasaro Brusonu uzvarējis Sankristovalas de la Lagunas starptautiskajā šaha turnīrā.

Pārstāvējis Polijas komandu lielākajos komandu šaha turnīros:
* Pasaules šaha olimpiādēs piedalījies 4 reizes (2002-2004, 2008-2010);
* Eiropas komandu šaha čempionātos piedalījies 3 reizes (2007, 2011-2013).

Par panākumiem turnīros FIDE 1998. gadā Mitoņam piešķīrusi starptautiskā meistara (IM), bet 2002. gadā - starptautiskā lielmeistara (GM) nosaukumu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Karloss Torre Repeto

**Karloss Torre Repeto** (;  Merida —  Merida) bija Meksikas starptautiskais lielmeistars šahā (1977).

## Biogrāfija
Desmit gadu vecumā kopā ar ģimeni pārcēlies uz Ņūorleānu, kur iemācījies spēlēt šahu. Deviņpadsmit gadu vecumā sācis savu šahista karjeru ASV. 1923. gadā Ņūorleānā uzvarējis Luiziānas štata čempionātā. 1924. gadā Detroitā uzvarējis ASV atklātajā šaha čempionātā, apsteidzot Semjuelu Faktoru, Normanu Vaitekeru un Semjuelu Reševski. 1924. gadā uzvarējis šaha turnīrā Ročesterā un izcīnījis 3. vietu Ņujorkas šaha turnīrā (uzvarēja Abrahams Kupčiks).

1925. gadā devies uz Eiropu, kur ierindojies 10. vietā Bādenbādenes starptautiskajā šaha turnīrā (uzvarējis Aleksandrs Aļehins), kopā ar Frenku Māršalu dalījis 3.-4. vietu Marienbādes (tagad Marianske Lāzne Čehijā) starptautiskajā šaha turnīrā (uzvarējuši Ārons Nimcovičs un Akiba Rubinšteins) un kopā ar Saveliju Tartakoveru dalījis 5.-6. vietu Maskavas starptautiskajā šaha turnīrā (uzvarējis Jefims Bogoļubovs).

Pēc atgriešanās no Eiropas 1926. gadā kopā ar Gēzu Maroci dalījis 2.—3. vietu Čikāgas šaha turnīrā (uzvarējis Frenks Māršals) un uzvarējis Mehiko šaha turnīrā, apsteidzot Hosē Araisu un kļūstot par Meksikas šaha čempionu.

Tomēr Karlosa Torres Repeto šahista karjera izrādījās ļoti īsa. Jau 1926. gadā viņš tika ievietots slimnīcā pēc garīgas slimības saasināšanās, kad izjuka paredzētās laulības. Dažādās ārstniecības iestādēs nācās aizvadīt gandrīz visu atlikušo mūžu. Lai gan pēc amerikāņu šaha lielmeistara Rubena Faina liecības, meksikāņu šahists arī vēlākajos gados spēlējis labi, tomēr šaha turnīros viņš vairs nepiedalījās.

Īsi pirms šahista nāves FIDE 1977. gadā viņam par vēsturiskiem panākumiem turnīros piešķīrusi starptautiskā lielmeistara (GM) goda nosaukumu. Kopš 1987. gada Meksikā notiek Karlosa Torres Repeto piemiņas turnīri.

Devis nozīmīgu ieguldījumu šaha atklātņu teorijā. Viņa vārdā ir nosaukts atklātnes variants dāmas bandinieka atklātnē: 1. d4 d5 2. Zf3 Zf6 3. Lg5. Tāpat pirmo reizi partijā pret Frīdrihu Zēmišu 1925. gadā Bādenbādenē pielietojis oriģinālu atklātnes variantu, kas vēlāk ticis nosaukts par *Meksikāņu aizsardzību*: 1. d4 Zf6 2. c4 Zc6.

Šaha ievērojamāko partiju skaitā ir iekļuvusi arī Torres partija pret Emanuelu Laskeru 1925. gada Maskavas turnīrā, kuru viņš pabeidza ar tā saukto *[[Dzirnavas (šahs)|dzirnavu]]* kombināciju.

1. d4 Zf6 2. Zf3 e6 3. Lg5 c5 4. e3 cxd4 5. exd4 Le7 6. Zbd2 d6 7. c3 Zbd7 8. Ld3 b6 9. Zc4 Lb7 10. De2 Dc7 11. 0-0 0-0 12. Tfe1 Tfe8 13. Tad1 Zf8 14. Lc1 Zd5 15. Zg5 b5 16. Za3 b4 17. cxb4 Zxb4 18. Dh5 Lxg5 19. Lxg5 Zxd3 20. Txd3 Da5 21.b4! Df5 22. Tg3 h6 23. Zc4 Dd5 24. Ze3 Db5 (diagramma) 
:Torre uzvar ar elegantu dāmas upuri, pēc kura viņa tornis ar laidni piesaka melno karalim *dzirnavām* līdzīgu šahu sēriju, pa ceļam savācot melno materiālu. 

25. Lf6!! Dxh5 26. Txg7+ Kh8 27. Txf7+ Kg8 28. Tg7+ Kh8 29. Txb7+ Kg8 30. Tg7+ Kh8 31. Tg5+ Kh7 32. Txh5 Kg6 33. Th3 Kxf6 34. Txh6+ Kg5 35. Th3 Reb8 36. Tg3+ Kf6 37. Tf3+ Kg6 38. a3 a5 39. bxa5 Txa5 40. Zc4 Td5 41. Tf4 Zd7 42. Txe6+ Kg5 43. g3 1–0

## Atsauces

## Ārējās saites
Ļudovīts Lehens

**Ļudovīts Lehens** (; dzimis , miris ) bija slovāku gleznotājs un šaha problēmists.

## Dzīves gājums
No 1949. līdz 1955. gadam viņš studējis Mākslas un dizaina akadēmijā Bratislavā. Viņš bija profesoru D. Milliho un V. Hložnīka students.

1956. un 1957. gadā viņš ieguva 1. vietu Slovākijas reālistiskās glezniecības konkursos. 20. gadsimta sešdesmito gadu sākumā notika viņa grafiskās mākslas izstādes Briselē, Padomju Savienībā un Ķīnā. 1962.gadā viņš tika nelikumīgi arestēts un notiesāts uz 11 gadiem politisku iemeslu dēļ. 
1968. gadā Prāgas pavasara reformu rezultātā, viņš tika atzīts par nevainīgu un atbrīvots. Pēc atbrīvošanas Lehens nodarbojas glezniecību. Daži no viņa darbiem ir tagad  pastāvīgi izstādīti Slovākijas Nacionālajā galerijā Bratislavā.

## Šaha kompozīcija
L. Lehens pievērsās šaha kompozīcijai 1977. gadā 52 gadu vecumā. Galvenokārt viņš sastādīja divvilčus, palīgmatus un pasaku šaha kompozīcijas. Vairāki viņa uzdevumi tapuši sadarbībā ar Juraju Brabecu, Peteri Gvozdjāku un Jozefu Tarabu un citiem šaha problēmistiem. No 2005. gada FIDE meistars šaha kompozīcijā.
### Piemērs

**Uzdevuma risinājums:**
: 1) 1.Lg1 Lxh7 (A) 2.Zf2 Txg3# (B)
: 2) 1.Th4 Txg3 (B) 2.Zg4 Txd6# (C)
: 3) 1.Dc8 Txd6 (C) 2.Zd7 Lxh7# (A)
: Uzdevuma risinājumos notiek balto figūru gājienu cikliska maiņa (AB-BC-CA).

## Atsauces

## Ārējās saites

* L. Lehena lapa vietnē ''Predajobrazov.sk'' 
* L. Lehena šaha kompozīcijas vietnē PDB