open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Kondensēšanās

[thumb|[Ūdens tvaiks|Ūdens tvaika kondensēšanās uz aukstas ūdens pudeles]]
**Kondensēšanās** ( — 'sabiezinājums') ir vielas pāreja no gāzveida fāzes šķidrajā vai cietajā fāzē. Kondensēšanās notiek, gāzi izotermiski saspiežot vai atdzesējot zem kritiskās temperatūras. Kondensācijai pretēja norise ir iztvaikošana un viršana (ja gāzes temperatūra ir intervālā starp kritisko temperatūru un trīskāršo punktu) vai sublimēšanās (ja temperatūra ir zemāka par trīskāršā punkta temperatūru).

Kondensācijas procesā izdalās fāžu pārejas siltums, kas ir vienāds ar iztvaikošanas vai sublimēšanās siltumu.

Ūdens tvaika kondensācija atmosfērā ir sniega, lietus un rasas cēlonis.

## Skatīt arī
* Iztvaikošana
* Sublimēšanās

## Ārējās saites
Suntažu muiža

thumb|Suntažu muižas pils (2012).
**Suntažu muižas pils** () atrodas Ogres novada Suntažu pagasta Suntažos, Mazās Juglas krastā. Mūsdienās tajā atrodas Suntažu vidusskola.

## Vēsture
No 1566. līdz 1763. gadam Suntažu pils piederēja Meku dzimtai.
Lielā Ziemeļu kara laikā senā Suntažu viduslaiku pils tika nopostīta un muižas īpašnieki fon Meki uz vecajiem pamatiem uzcēla Suntažu muižas kungu māju. 1764. gadā Suntažu muiža pārgāja barona Honalda Gustava Ingelstroma īpašumā (viņa māte dzimusi Meka). 1780. gadā muižā valdīja grāfs fon Mengdens, 1782. gadā - majors Magnuss Johans fon Grothuss. 1816. gadā muiža nonāca Hānenfeldu dzimtas īpašumā.  
19. gadsimtā ēkai piebūvēja divus kvadrātiskus torņus Tjūdoru stilā.

1905. gada revolūcijas laikā (27. novembrī) pili daļēji nodedzināja. 1909. gadā  muižas pēdējais īpašnieks fon Hānenfelds to atjaunoja, uzbūvējot otro stāvu. Kvadrātiskā torņu augšdaļa tika pārveidota par astoņstūrainu.

Pēc agrārās reformas 1920. gadā Suntažu muižas pili atsavināja iepriekšējiem īpašniekiem un tajā iekārtoja Suntažu pamatskolu, kas 1952. gadā pārtapa par Suntažu vidusskolu. 1984. gadā ēkai uzcēla piebūvi ar mācību kabinetiem un sporta zāli, kas vizuāli pazemina tās arhitektonisko izteiksmību.
thumb|Bijusī kalpu dzīvojamā māja Suntažu muižas kompleksā

## Muižas apbūves komplekss
Muižas vēsturiski izveidojās kā savdabīgs lauku uzņēmums mūsdienu izpratnē, tādēļ kungu jeb pils ēku ieskāva arī vairāku citu būvju komplekss - pienotava, stallis, kūts, klētis, kalpu mājas, veļas, putnu un dārzkopja mājas.

Atsevišķas no šīm ēkām ir saglabājušās arī līdz pat mūsu dienām, dažas atrodas sliktā stāvoklī, bet citas gājušas bojā. Kaut gan sliktā stāvoklī, bet vēl ir saglabājies arī muižas akmeņu žogs, kas kādreiz ieskāva visu muižas teritoriju.

## Atsauces

## Skatīt arī
* Latvijas piļu un muižu asociācija
Valsts (nozīmju atdalīšana)

**Valsts** var būt:
* valsts — administratīvi teritoriāla vienība;
* valsts (bioloģija) — taksonomiskā vienība;
* valsts (sabiedrības attīstības stadija) — sabiedrības formācijas veids;
* Valsts (Platons) — Platona darbs (uzrakstīts ap 360. gadu p.m.ē.).

## Skatīt arī
* Zeme (teritorija) — reģions, kuru bieži izmanto politiskajam iedalījumam vai attiecina uz valstu teritorijām
Kaguja

**Kaguja** ( *Kaguya*, sākotnējais nosaukums **SELENE**) bija Japānas Mēness mākslīgais pavadonis. Tas bija apgādāts ar 13 zinātniskajiem instrumentiem un diviem maziem atdalāmiem kosmiskajiem aparātiem. Zonde palaista  no Tanegasimas kosmodroma. Tā iegāja Mēness orbītā . Misija ilga 1 gadu un 8 mēnešus.

## Nosaukumi
Kosmiskā aparāta sākotnējais nosaukums bija ***SELENE*** (no ). Selēne bija Mēness dieviete sengrieķu mitoloģijā. Lai dotu zondei nosaukumu, tika rīkots konkurss, kurā tika izvēlēts vārds **Kaguja**. Kaguja bija Mēness princese senā japāņu pasakā. Pēc mazo pavadoņu *Rstar* un *Vstar* atdalīšanas tiem tika piešķirti nosaukumi **Okina** un **Ouna** (arī no tās pašas pasakas).

## Uzdevumi
Misijas galvenie uzdevumi:
* Pētīt Mēness izcelsmi un tā ģeoloģisko evolūciju.
* Iegūt informāciju par Mēness virsmu.
* Radiopārraides eksperimenti Mēness orbītā

## Lidojuma gaita
*SELENE* sākotnēji tika paredzēts palaist 2003. gadā, bet nesējraķetes avārija citā misijā un tehniski sarežģījumi aizkavēja startu līdz 2007. gadam. Starts  nenotika, jo tika atklāta nepareizi uzstādīta elektroniska iekārta.

Kaguja tika palaista  01.31.01 UTC ar nesējraķeti H-2A no Tanegasimas kosmodroma. Sākotnējā orbīta bija 281,55 km (perigejs) / 232960 km (apogejs). 

 zonde sasniedza Mēness apkārtni un iegāja sākotnējā 101 x 11741 km polārā orbītā.  autonomā lidojumā tika palaists retranslācijas pavadonis *Okina* (*Rstar*), kura orbītas parametri bija 100 x 2400 km.  tika izlaists otrais pavadonis *Ouna* (*Vstar*) 100 x 800 km orbītā.  Kaguja iegāja aptuveni 100 km riņķveida orbītā. Ar *Okina* tika mērīts *Kaguya* ātrums, bet *Ouna* ar lielu precizitati noteica visu trīs aparātu pozīcijas. Tas ļāva sastādīt gravitācijas karti.

JAXA  paziņoja, ka Kaguja ir izvērsusi Mēness magnetometru, Mēness radara zondi (*Lunar Radar Sounder*), ka arī Zemes Augšējās atmosfēras un plazmas kameru (*Upper atmosphere and plasma imager*).

 tika paziņots, ka zondes divu mēnešu pārbaužu laiks ir beidzies, un Kaguja sāka pilna apjoma zinātniskos pētījumus.

2008. gada oktobra beigās Kaguja bija pabeidzis sākotnēji plānotos uzdevumus. Pavadonis *Okina* Mēness virsmā ietriecās . *Kaguya* misija tika pagarināta līdz 2009. gada martam. Pēc tam bija plānots pakāpeniski samazināt zondes orbītas augstumu un 2009. gada augustā aparāts beigtu savu darbību, ietriecoties Mēnesī. Tomēr plāns tika mainīts, jo Kaguja sistēmas pilnībā vairs nedarbojās un aparāta orbīta tika samazināta straujāk. 2009. gada 10. jūnijā 18:25 UTC Kaguja ietriecās Mēnesī. Sadursmes brīdī kosmiskais aparāts lidoja ar ātrumu apmēram 6000 km/h. Sadursme notika, tam lidojot gandrīz paralēli Mēness virsmai, apmēram 1 grāda slīpā leņķī. 

## Misijas rezultāti
* Tika precizēta Mēness topogrāfiskā karte;
* Izveidota Mēness neredzamās puses gravitācijas karte, atklātas gravitācijas anomālijas;
* Pirmoreiz optiski novērota Šekltona krātera iekšpuse.

## Atsauces

## Ārējās saites
Lielie Kangari

thumb|Rīgas - Ērgļu autoceļš Lielajos Kangaros
**Lielie Kangari** ir lielākais osu valnis jeb grēda Latvijā, kas ietilpst tāda paša nosaukuma dabas liegumā. Tie atrodas Ropažu novadā un Ogres novada Suntažu pagastā, 3,5 km no Juglas ciema.

Grēdas relatīvais augstums svārstās no 10 līdz pat 27 metriem. Absolūtais augstums sasniedz 72 metrus vjl. Kopējais vaļņa garums ir ap 26 kilometriem, bet pats augstākais posms, ko parasti saprot un apzīmē ar vārdu salikumu "Lielie Kangari" ir aptuveni 7 kilometrus garš.

2018. gada nogalē dabas liegumā atklāta labiekārtota dabas taka apmeklētājiem.

## Teikas
Kādreiz Velns nesis smiltis uz Rīgu, ar ko Rīgu mūrēt. Ceļš gājis pāri purvam. Velnam uznācis miegs, tāpēc apgūlies turpat purvā. Pa to laiku bērni izgriezuši maisam caurumu. Velns pamodies, neko nemanījis, paceļ maisu plecos un prom uz Rīgu. Bet smiltis birst laukā. Tā radās Kangaru kalni, Velna taisīti. Velna gulta esot purvā redzama: kur galva gulējusi, tas gals augstāks.(*1985, 850. Madonas Kārzdabā 1968.)*

No Rīgas-Ērgļu lielceļa, lejup uz Kangaru ezeru atiet taciņa, kura tālāk kļūst mitra un purvaina, un aizved uz senledāja veidotu nogulumiežu salu apkārtējā Lielkangaru purvā, kas nosaukta par Burlaku kalniņu. Tajā pēc vietējo cilvēku nostāstiem kādreiz mituši, slēpušies lielceļa laupītāji, kuri pa taisno izejot cauri purvam lielceļa virzienā līdz pakalnam, no kura uzglūnējuši un uzbrukuši zemniekiem, kas tolaik (ap 1870. gadu) pa lielceļu zirgu pajūgos pilniem piekrautiem ar mantām, braukuši no Rīgas tirgus uz Vidzemi. Taču braucēji to ir ņēmuši vērā un nav bijuši vieglu roku ņemami. Pirms Lielajiem Kangariem zemnieki ar saviem vezumiem mēdza sapulcēties garā karavānā, apgādājās ar rungām un vālēm, lai vienoti spētu turēties burlakiem pretī. Tāpat zemnieki darījuši arī uz Rīgu braucot, - caur Kangariem vienatnē vai divatā nekad nebraucot. Pēdējais krogs pirms Kangaru kalniem bija Ķoderes, bet pirmais aiz Kanagiem - Vāveres krogs. Tomēr šajos krogos vairums bez spiestas vajadzības parasti nepiestāja - runājuši, ka krodzinieki tur uz vienu roku ar laupītājiem un maksājot viņiem nodevas. Braucot uz Rīgas pusi, septīto ceļa līkumu Lielajos Kangaros sauc par Bendes leju. Tieši tur visbiežāk esot notikusi ratu un braucēju aplaupīšana. Slīpi pāri ceļam te novilkta stieple tā, lai zirgs, piegājis pie tās, gar to noietu no ceļa un vezums nogāztos gravā. Tad pajūgs parasti esot apgāzies, viss vedums izbiris un burlakiem, laupītājiem ir bijis vieglāk aplaupīt. Laupītājus esot galvenokārt interesējusi vestā manta un nauda, tāpēc parasti zemnieki neesot tikuši mušīti (nostāstam ir dažādi varianti).

## Atsauces

## Ārējās saites
* Dabas aizsardzības pārvalde: Lielie Kangari 
* Veronikas Strēlertes dzejolis „Kangaru kalni“  (*Daugava* № 8/1936, 683. lpp.)
Henrijs

**Henrijs** (*H*) ir elektriskās induktivitātes mērvienība SI sistēmā, tā nosaukta par godu amerikāņu fiziķim Džozefam Henrijam.

:

:H = \dfrac{\mbox{m}^2 \cdot \mbox{kg}}{\mbox{s}^{2} \cdot \mbox{A}^2} = \dfrac{\mbox{Wb}}{\mbox{A}} = \dfrac{\mbox{V} \cdot \mbox{s}}{\mbox{A}} = \dfrac{\mbox{m}^2 \cdot \mbox{kg}}{\mbox{C}^2}

## Ārējās saites
Lubava

**Lubava** jeb **Ļubava** () ir pilsēta Polijas ziemeļaustrumos, Varmijas-Mazūrijas vojevodistē, uz dienvidaustrumiem no Ilavas. Līdz 1920. gadam Lēbava Rietumprūsijā (*Löbau in Westpreußen*) Vācijas sastāvā.

Lubavas zeme pirmoreiz minēta pāvesta bullā 1216. gadā un līdz 1466. gada Otrajam Tornas līgumam atradās Vācu ordeņa valstī. 1263. gadā netālu no pilsētas prūši Herkusa Manta vadībā sakāva Vācu ordeņa bruņiniekus. Pēc Trīspadsmitgadu kara - Karaļa Prūsijā Polijas sastāvā. Pēc Pirmās Polijas dalīšanas 1772. gadā iekļāvās Prūsijā, vālāk Vācijas sastāvā. Pēc Pirmā pasaules kara, pamatojoties uz Versaļas līguma noteikumiem, iekļāvas jaunajā Polijas valstī.
Lēbava

**Lēbava** (, ) ir pilsēta Vācijā, Saksijas zemē, Gerlicas apriņķī.

## Vēsture
Rakstos pirmoreiz minēta 1221. gadā. Viduslaikos Lauzicas līgas sastāvā.

## Ekonomika
Lēbavā atrodas klavieru ražošanas uzņēmums *[[August Förster]]*.

## Izglītība, kultūra, tūrisms un sports
Lēbavā atrodas Villa Schminke - arhitekta Hansa Šārouna celta ēka. Pār pilsētu paceļas 1854. gada celtais Karaļa Frīdriha Augusta tornis - vienīgais no tiem laikiem saglabājies čuguna skatu tornis Eiropā.

## Atsauces

## Ārējās saites

*"August Förster"
Olštineka

**Olštineka** () ir pilsēta Polijas ziemeļaustrumos, Varmijas-Mazūrijas vojevodistē, uz dienvidrietumiem no Olštinas. Līdz 1945. gadam **Hohenšteina** (*Hohenstein*) atradās Vācijas (Austrumprūsijas) sastāvā.

## Vēsture

Pilsēta veidojās ap 1351. gadā sākt celto Vācu ordeņa pili. 
Pilsētas tuvumā tika izcīnītas abas Tannenbergas kaujas (1410. un 1914. gadā), tāpēc pēc Hindenburga nāves, kurš vadīja 1914. gada Tannenbergas kauju, 1934. gadā pilsētas pievārtē tika uzcelts Tannenbergas memoriāls, kurā tika novietotas Hindenburga un viņa sievas sarkofāgi. 1945. gadā, tuvojoties uzbrūkošajai Sarkanajai armijai, Hindenburga un sievas sarkofāgi tika evakuēti uz Marburgu. Karā memoriāls tika nopostīts, bet vēlāk nojaukts pavisam.

Pēc Otrā pasaules kara, pamatojoties uz Potsdamas konferences lēmumiem, Hohenšteina iekļāvās Polijā, bet vācu iedzīvotāji no pilsētas tika padzīti.
## Atsauces

## Ārējās saites
* 
* History (German)
* Skansen Open-Air-Museum, (Polish)
55. gads

**55**. gads bija parastais gads, kurš sākās trešdienā Jūlija kalendārā.

## Notikumi
### Pēc vietas

#### Romas impērija
* Romas imperators Nerons kļuva arī par Romas konsulu.
* Nerons nosūtīja Korbulo ieviest kārtību Partijā.
* Nerona māti Agripīnu Jaunāko padzina no impēriskās pils uz Antonijas villu.
* Romiešu jurists Sabīns uzrakstīja trīs grāmatas par pilsoņu tiesībām.

### Pēc tēmas

#### Reliģija
* Apustulis Pāvils uzrakstīja Pirmo vēstuli korintiešiem.

## Dzimuši
* Epiktēts, grieķu-romiešu filozofs

## Miruši

* 11. februāris — Britāniks (*Britannicus*) — Romas imperatora Klaudija un viņa trešās sievas Mesalīnas dēls (dzimis 41.)
Hologrāfija

thumb|Hologramma
**Hologrāfija** (no  (*hòlòs*) — ‘viss, vesels’; *γραφή* (*grafè*) — ‘rakstīšana’) ir zinātne par hologrammu izgatavošanu. Plašākā nozīmē hologrāfija ir viļņu frontes interferometrisks pieraksts un tās reproducēšana. Hologramma ir fotogrāfiju veids, kur attēlu var apskatīt trīs dimensijās. Hologrāfijas tehniku izmanto arī, lai optiski varētu uzkrāt, atjaunot un uzkrāt informāciju. Šo tehniku plaši izmanto, lai radītu telpiskus attēlus ar hologrammu palīdzību, īpaši zinātniskās fantastikas daiļradē, piemēram, filmās "Zvaigžņu ceļš", "Zvaigžņu kari", "Sarkanais punduris", *[[Quantum Leap]]* u.c.

## Izgudrošana
Hologrāfiju 1947. gadā izgudroja ungāru fiziķis Deniss Gabors (1900—1979). Par šo darbu viņš 1971. gadā saņēma Nobela prēmiju fizikā. Atklājums bija negaidīts pētījuma rezultāts, uzlabojot elektronmikroskopus Anglijas pilsētiņā Ragbi *[[British Thomson-Houston]]* kompānijā. *British Thompson-Houston* iesniedza patentu 1947. gada 17. decembrī (un saņēma patentu GB685286), bet šī nozare reāli neattīstījās līdz 1960. gadam, kad tika izgatavots pirmais lāzers.

1962. gadā PSRS zinātnieks Jurijs Denisjuks izgatavoja pirmo hologrammu, kurā attēlots trīsdimensiju priekšmets. Tajā pašā gadā arī ASV Mičiganas Universitātē Emets Leits un latviešu izcelsmes zinātnieks Juris Upatnieks izgatavoja hologrammu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Mudrosas pamiers

[thumb|right|Lielbritānijas karakuģis ''Agamemnon'' pie Mudrosas [Galipoli kauja|Dardaneļu operācijas laikā, 1915.]]
**Mudrosas pamiers** noslēgts 1918. gada 30. oktobrī starp Lielbritānijas un Osmaņu impērijas pārstāvjiem. Ar to pārtrauca Pirmā pasaules kara ietvaros notiekošo karadarbību Tuvajos Austrumos. Pamiera līgumu parakstīja Lemnosas salas Mudrosas ostā uz britu karakuģa „Agamemnon” osmaņu jūras lietu ministrs Raufs bejs un Lielbritānijas admirālis Somersets Artūrs Gougs-Kaltorps.

## Līgums
Pamiera līgumam bija 25 punkti. Līdz ar līguma parakstīšanu Osmaņu impērija apņēmās:
*atvērt kuģošanu Dardaneļos un Bosforā, dodot ceļu uz Melno jūru, un ļaujot okupēt jūras šaurumus kontrolējošos fortus. 
*informēt par visiem jūras mīnu laukiem, un palīdzēt to likvidēšanā. 
*visus Sabiedroto karagūstekņus un armēņu gūstekņus pārvest uz Konstantinopoli un nodot Antantei. 
*nekavējoties demobilizēt armiju, vienīgi saglabājot tik daudz karaspēka, cik nepieciešams robežu sargāšanai un iekšējās kārtības uzturēšanai. Par konkrētu skaitu abas puses vienosies vēlāk. 
*novietot visus karakuģus Antantes norādītās ostās, dot Antantei brīvi izmantot visas ostas.
*nemieru gadījumā Antantei ir tiesības okupēt jebkurus stratēģiski svarīgos punktus. 
*nekavējoties izvest karaspēku no Persijas ziemeļiem, kā arī turpināt atstāt Kaukāzu. Ļaut Antantei ieņemt Batumi un Baku. 
*visam karaspēkam provincēs likt padoties tuvākajam Antantes spēku komandierim. 
*nemieru gadījumā kādā no sešiem armēņu apdzīvotajiem vilajetiem Antante patur tiesības tos okupēt. 
*izbeigt karadarbību 31. oktobra 12.00. 

## Iznākums

thumb|right|Saiksa-Piko-Sazonova vienošanās karte
Osmaņi bija spiesti atteikties no visām savām teritorijām, izņemot Anatoliju, kā arī, nodeva visus savus garnizonus Hedžazā, Jemenā, Sīrijā, Mezopotāmijā, Tripolitānijā un Kireneikā. Sabiedrotie ne tikai okupēja visu teritoriju ap Marmora jūru, bet arī Batumi, kā arī pāreju pār Taura kalniem. Pārņemot kontroli pār Bosfora šaurumu, tika arī okupēta Osmaņu impērijas galvaspilsēta Konstantinopole, no kuras 3. novembrī bēga revolucionārās Jaunturku revolūcijas valdības locekļi. Taču galīgais Osmaņu impērijas liktenis palika neskaidrs. Jau iepriekš noslēgtā Saiksa—Piko vienošanās starp Antantes valstīm paredzēja osmaņu provinču un arī Anatolijas sadalīšanu uzvarētāju Lielbritānijas-Francijas-Krievijas vidū. 

1919. gada maijā Grieķijas Karalistes karaspēks ieņēma Izmiru un pakāpeniski sākās Turcijas neatkarības karš.

Vēlāk tika noslēgts Sevras līgums (1920), kas paredzēja vēl vairāk samazināt Turcijas teritorijas, izveidojot neatkarīgu Kurdistānu un plašu Armēnijas Pirmo republiku. Tomēr līgums nestājās spēkā turku militārās pretestības dēļ.

## Atsauces

## Ārējās saites
* "Mudros Agreement: Armistice with Turkey (October 30, 1918)" (full text ), volume 6, *German History in Documents and Images*, German Historical Institute, Washington, DC (www.germanhistorydocs.ghi-dc.org)
* Armistice, in Turkey in the First World War website.
Kapteinis (hokejs)

[250px|thumb|[Džeroms Iginla kā Kalgari "Flames" kapteinis ar "C" burtu uz hokeja formas]]
Katrā hokeja komandā ir **kapteinis**. Uz to norāda burts *C* (vai *K*) uz viņa spēlētāja krekla. Pēc IIHF un NHL noteikumiem kapteinis ir vienīgais spēlētājs, kurš drīkst runāt ar tiesnešiem. Ja viņa nav uz laukuma, to var darīt arī kāds no kapteiņa palīgiem. Jau ilgāku laiku pastāv noteikums, ka kapteiņa pienākumus nevar pildīt vārtsargs, jo, lai viņam būtu iespēja aprunāties ar tiesnešiem, ir vajadzīgs daudz laika. Pēdējas vārtsargs - komandas kapteinis bija Bills Dērnans, kurš Monreālas "Canadiens" kapteinis 1947.-1948. sezonā.

Komandas kapteini parasti izvēlas komandas vadība, bet daudzās komandās par to notiek spēlētāju balsošana. Kapteiņa pienākumos ietilpst arī komandas morālā sagatavošana spēlei, viņam ir arī jāpiedalās lielākajā daļā komandas publisko pasākumu.

2007. gadā par visu laiku jaunāko kapteini NHL vēsturē kļuva Sidnijs Krosbijs. Tobrīd viņam bija tikai 19 gadu. Parasti par kapteiņiem izvēlas veterānus, kam ir salīdzinoši liela pieredze.

Visilgāk NHL vēsturē kapteiņa pienākumus ir pildījis Stīvs Aizermens. Viņš bija Detroitas "Red Wings" kapteinis 20 sezonas - no 1986. līdz 2006. gadam.

Vienīgais latvietis, kurš ir bijis kādas NHL komandas kapteinis, ir Sergejs Žoltoks. Viņš bija Minesotas "Wild" komandas kapteinis 2003. gada janvārī. Pašlaik Herberts Vasiļjevs pilda kapteiņa pienākumus DEL līgas klubā Krēfeldes "Pinguine". Arī gandrīz visos Latvijas hokeja līgas klubos kapteiņa pienākumus pilda latvieši.
Colin McRae: DiRT

thumb|left|250px|Spēles ekrānuzņēmums
***Colin McRae: DiRT*** ir datorspēle par rallija sacīkstēm. Tā ir viena no Kolina Makreja rallija spēļu sērijas spēlēm. To izveidoja un izdeva *[[Codemasters]]*. PC un *[[Xbox 360]]* versijas Eiropā tika izlaistas pārdošanā , bet ASV - . PS3 versija Eiropā tika izlaista , bet Austrālijā - . Dažas dienas iepriekš, , Kolins Makrejs gāja bojā helikoptera avārijā. ASV spēle tika pārdota ar nosaukumu *DiRT*.

Pirmās nedēļas laikā tika pārdotas 500 000 spēles kopijas. Spēļu apskatnieki šo spēli arī novērtēja pozitīvi. Spēlē ir trīs veidi - karjera, čempionāts un rallija pasaule. Karjerā ir jāpiedalās sacīkstēs un līdz ar to jākāpj pa nosacītu piramīdu, kurai ir 11 stāvu. Piramīdas augšgalā ir "čempionu čempions". Čempionātā ir jāpiedalās vairākās sacīkstēs, kuru kopējais laiks izšķir čempionu. Vairākspēlētāju režīmā internetā ir iespējams spēlēt līdz pat 99 cilvēkiem.

## Ārējās saites
* Oficiālā mājaslapa
Savanna

[thumb|235px|Tipiska savanna — Tarangiras nacionālais parks [Tanzānija|Tanzānijā.]]
**Savanna** (no , kas savukārt no tainu: *zavana* — 'bezmežu pļava') ir bioma (dabas zona), kas izplatīta subekvatoriālajā un tropu joslā. Savannām raksturīgi zālaini līdzenumi, kuros aug reti koki un krūmi. Tajās valda tropisks musonu klimats ar izteiktiem sausajiem un lietus periodiem.

## Ģeogrāfiskais stāvoklis
[thumb|200px|Savanna [Ngorongoro nacionālajā parkā Tanzānijā.]]
Savannas sastopamas Āzijas dienvidos subekvatoriālajā klimata joslā, Indostānas pussalā, atsevišķos Indoķīnas pussalas iekšējos rajonos, Āfrikā abpus ekvatoram, mitro tropisko mežu zonā Indijas un Atlantijas okeānu piekrastēs un arī Madagaskaras salā.

## Klimatiskie apstākļi
Savannās 5—7 mēnešus gadā ilgst sausuma periods. Tad dienas vidū gaisa temperatūra var pārsniegt pat +40 °C ēnā. Sākoties lietus sezonai, pakāpeniski paaugstinās gaisa mitrums.

## Augsnes
Savannās mēdz būt sarkanās un dzeltenās augsnes. Šīs augsnes satur daudz alumīnija un dzelzs, no kā tās iegūst savu krāsu.
Sausajā periodā augsne ir dzeltena, bet mitrajā sarkana. Savannas augsnē trūdvielas uzkrājas vasarā.

## Augājs
thumb|200px|Akācijas Burkinafaso
Savannās sastopamas dažādas akācijas, tīkkoki, bambusi, baobabs, dažādas palmu sugas, kebračo, araukārijas, graudzāle un citi augi.

## Raksturīgākie dzīvnieki
Savannās mīt antilopes, zebras, lauvas, žirafes, dažādi grauzēji, sikspārņi, odi, kā arī ziloņi, pāvi, mangusti, čūskas un tīģeri.

## Iedzīvotāju nodarbošanās
Savannu iedzīvotāji pamatā nodarbojas ar zemkopību (audzē rīsus, tēju, pākšaugus u.c. pārtikas produktus) un lopkopību (audzē aitas, kazas).

## Ārējās saites
Sv. Jakoba Parks

**Sv. Jakoba Parks** () ir futbola stadions Bāzelē, Šveicē. Tautā stadions tiek dēvēts par "Joggeli" un tā skatītāju ietilpība ir 39 000. Stadionā savas mājas spēles aizvada FC Basel. 2008. gadā Sv. Jakoba Parks būs viens no 8 stadioniem, kurā notiks 2008. gada Eiropas čempionāts futbolā un uz šo laiku paredzēts ietilpību palielināt līdz 42 500 vietām. Eiropas čempionātā šajā stadionā notiks 6 spēles: 3 grupu turnīra spēles, kurās piedalīsies Šveices izlase (tostarp - atklāšanas mačs), 2 ceturtdaļfināli un 1 no pusfināliem.

Sv. Jakoba Parka stadions ir sadalīts 4 blokos (A, B, C, D), katrs no tiem atrodas savā pusē un ieskauj laukumu. Kādreiz tā atrašanās vietā atradās Sv. Jakoba stadions, līdz 1998. gadā tas tika slēgts un tā vietā tika uzcelts Sv. Jakoba Parks. Pirmā futbola spēle jaunajā stadionā notika 2001. gada 15. martā. Sv. Jakoba Parka celtniecība izmaksāja aptuveni 220 miljonus Šveices franku. UEFA Sv. Jakoba Parkam ir piešķīrusi 4 zvaigznes, kas ir iespējami augstākais vērtējums šāda lieluma stadionam.
Vankdorfas Šveices stadions

**Vankdorfas Šveices stadions** () ir futbola stadions Bernē, Šveicē. Tajā savas mājas spēles aizvada vietējais futbola klubs "BSC Young Boys". Tajā ir 32 000 skatītāju sēdvietu. Šobrīd tas ir otrs lielākais stadions Šveicē ietilpības ziņā. "Stade de Suisse" vietā kādreiz atradās Vankdorfas stadions, kas tika nojaukts 2001. gadā. Jaunais stadions tika atklāts 2005. gada 30. jūlijā. Vankdorfas Šveices stadiona pārbūve izmaksāja aptuveni 350 miljonus eiro.

Vankdorfas Šveices stadionā 2008. gadā notiks trīs 2008. gada Eiropas futbola čempionāta C grupas spēles, tas ir viens no astoņiem stadioniem, kuros norisināsies čempionāts.

2007. gada 14. janvārī stadionā notika hokeja spēle starp SC Bern un SC Langnau, sapulcējot vairāk nekā 30 000 skatītāju, kas hokejam ir liels skaits.
## Ārējās saites

* Stadion Wankdorf, bscyb.ch 
* Events, bscyb.ch
Attēls

right|thumb|Augšējā attēlā parādīta fotogrāfija, savukārt apakšējā attēlā šī paša situācija ir attēlota zīmējumā
**Attēls** vai **zīmējums** ir materiālās kultūras elements, kas parasti ir divdimensionāls un satur vizuāli uztveramu informāciju. Parasti attēlā ir redzams kāds priekšmets, persona, simbols utt. Attēli var būt arī trīsdimensionāli, piemēram, hologrammas. Cilvēks un dzīvnieki attēlus uztver ar acīm. Par attēliem var saukt arī dažādas kartes, grafikus, diagrammas kā arī abstrakto mākslu. 

## Attēlu iegūšanas metodes

Attēlus var iegūt
* zīmējot, krāsojot, gleznojot (zīmējums) vai izgrebjot (grebums);
* ar vienkāršu priekšmetu palīdzību, piemēram, ar spoguļa, stikla un citu priekšmetu palīdzību;
* ar dažādu tehnoloģiju palīdzību, piemēram, fotografēšana, printēšana, datorgrafika, projekcija, ar teleskopu, mikroskopu u.c.

## Attēlu izmantošana

Attēli galvenokārt tiek izmantoti:
* dažādu tekstu ilustrēšanā;
* navigācijā (kartes, plāni);
* dažādu datu analīzē (grafiki, diagrammas, shēmas);
* kinoindustrijā (kinofilmas, animācijas filmas);
* mākslas jomā (gleznas, skices, grafiti).

## Skatīt arī

* Telpisks attēls
* Māksla
* Optika
* Fotogrāfija
* Grafiti
* Hologramma
* Logo
Ženēvas stadions

thumb|right|250px|Ženēvas stadions

**Ženēvas stadions** () ir sporta stadions Ženēvā, Šveicē. Tā skatītāju ietilpība ir 30 084 vietu. Stadions tika uzcelts 2003. gadā pēc gandrīz trīs gadu celtniecības. Parasti tajā savas mājas spēles aizvada vietējais futbola klubs "Servette FC", taču tajā ir spēlēti arī starptautiski izlašu mači. Stadions ticis izmantots arī regbija sacensībām.

2008. gadā Ženēvas stadions būs viens no četriem Šveices stadioniem, kurā risināsies 2008. gada Eiropas futbola čempionāts. Ženēvā notiks 3 A grupas spēles.
Likums par pieminekļu aizsardzību (Latvija)

**Likums par pieminekļu aizsardzību** bija 1923. gadā Latvijā pieņemts likums par kultūras pieminekļu aizsardzību.

## Priekšvēsture un likuma pieņemšana
Likumprojektu sāka izstrādāt 1920. gada jūnijā. Tas tika apspriests vairākās Latvijas Satversmes sapulces sēdēs. 1922. gada martā to iesniedza Satversmes sapulces prezidijam, maijā Satversmes sapulce to atdeva atpakaļ pārstrādāšanai. Projekts bija radikāls, jo vērsās pret privātīpašnieku tiesībām uz viņu īpašumā esošajiem kultūras pieminekļiem. Projekta noraidījumam sekoja asas kultūras darbinieku pretenzijas. Pārstrādāto likumu par pieminekļu aizsardzību Saeima pieņēma 1923. gada 15. jūnijā. Šo likumu 1932. gada 29. oktobrī papildināja.

## Likuma saturs
Likums sastāvēja no četrām nodaļām:
* aizsargājamie pieminekļi; 
* pieminekļu pārvalde; 
* pieminekļu aizsardzība;
* arheoloģiskie izrakumi un atradumi. 

Salīdzinot ar 1922. gada likumprojektu, bija pazudusi nodaļa par privātpersonām piederošajiem pieminekļiem. 

Likumā tika noteikta aizsargājamo objektu definīcija: "Visi nekustamie un kustamie objekti, kam ir arhitektoniska, etnogrāfiska, mākslinieciska, vēsturiska vērtība", taču netika minēta zinātniskā vērtība. Aizsardzībai tika pakļauti tēlniecības, tēlotājmākslas pieminekļi (darbi), bet ne jaunāki par 50 gadiem. Pēc likuma par pieminekļiem varēja atzīt arī kauju un kapu vietas, kā arī citas vietas, ar kurām saistās vēsturiski notikumi, teikas, kulti, arī atsevišķi vēsturiski objekti, juridiskām personām piederošas kolekcijas — numismātiskās, heraldiskās utt. Pēc likuma pieminekļus bija paredzēts aizsargāt kopā ar apkārtni. Likuma 2. nodaļa noteica pieminekļu pārvaldi — darbības, kas veicamas pieminekļu aizsardzības institūcijai — Pieminekļu valdei.

## Literatūra
* Valdības vēstnesis Nr. 133 (1923. g. 26. jūnijā; pieejams www.periodika.lv)
Fidžiešu valoda

**Fidžiešu valoda** (*Na vosa vaka-Viti*) ir viena no austronēziešu valodām, kas izplatīta Fidži. Tā ir dzimtā valoda 350 000 fidžiešu jeb mazāk nekā pusei valsts iedzīvotāju, bet vēl 200 000 to apguvuši kā svešvalodu. 1997. gada Fidži konstitūcijā fidžiešu valoda līdzās angļu un hindustāņu valodai noteikta kā Fidži valsts valoda.

Normētās fidžiešu valodas pamatā ir Mbau salā lietotās valodas paveids, kas pieder austrumfidžiešu valodām.

thumb|Runātās fidžiešu valodas piemērs

## Fonoloģija
Fidžiešu valodas līdzskaņu fonēmas parādītas sekojošajā tabulā:

Skaņas  sastopamas tikai aizguvumos no citām valodām. Skaņas  sastopamas tikai atsevišķos Fidži novados.

Patskaņi:

## Ortogrāfija
Fidžiešu alfabēts ir veidots uz latīņu alfabēta pamata, un tajā ietilpst turpmāk minētie burti.
;A B C D E F G I J K L M N O P Q R S T U V W Y

;a b c d e f g i j k l m n o p q r s t u v w y

Līdzskaņus apzīmejošajiem burtiem atbilst turpmāk minētās fonēmas:

Papildus tam digrafs **dr** apzīmē postalveolāru skaņu , dažreiz precīzi izrunātu kā .

Patskaņu burti **a e i o u** pamatā atbilst to attiecīgajām IPA vērtībām. Patskaņu garums parasti rakstībā netiek attēlots, izņemot vārdnīcas un valodas mācību grāmatas, kur garums tāpat kā latviešu valodā tiek apzīmēts ar garumzīmi virs patskaņa.

## Atsauces

* 
* 

## Ārējās saites

* ''Ethnologue'' par fidžiešu valodu
* Fidžiešu valodas alfabēts, rakstība un izruna 
* Fidžiešu-angļu un angļu-fidžiešu vārdnīca
Palm OS

***Palm OS*** ir operētājsistēma, ko ir izstrādājusi kompānija *[[Palm Computing Inc.]]* *Palm OS* ir paredzēta nelielām, ar skārienjūtīgu ekrānu aprīkotām ierīcēm, piemēram, plaukstdatoriem vai viedtālruņiem. *Palm OS* sastāvā ietilpst vairākas lietojumprogrammas, piemēram, adrešu grāmatiņa, plānotājs, veicamo darbu saraksts. Operētājsistēmas filozofija paredz, ka *Palm OS* ierīce darbojas kā mobilā ierīce, ko lietotājs var nēsāt sev līdzi, lietot un labot datus, bet ierīcē uzglabājamie dati periodiski tiek sinhronizēti ar citu datoru.

*Palm OS* ir grafiskā lietotāja saskarne. Parasti *Palm OS* ierīcēs teksta ievadei tiek izmantots irbulis, ar kuru stilizētas rakstuzīmes tiek "rakstītas" uz skārienjūtīgā ekrāna.

Palm OS ir izstrādāta ierīcēm uz *[[Motorola]]* *[[Dragonball]]* un *[[ARM]]* mikroprocesoru bāzes.
Barčevo

**Barčevo** () ir pilsēta Polijas ziemeļaustrumos, Varmijas-Mazūrijas vojevodistē, uz ziemeļaustrumiem no Olštinas. Līdz 1945. gadam — **Vartenburga Austrumprūsijā** (*Wartenburg im Ostpreussen*) Vācijas (Austrumprūsijas) sastāvā. Poļu futbolista Tomaša Zahorska (*Tomasz Zahorski*, 1984) dzimtā pilsēta.

## Vēsture

Pēc Otrā pasaules kara, pamatojoties uz Potsdamas konferences lēmumiem, Vartenburga iekļāvās Polijā, vācu iedzīvotāji no pilsētas tika padzīti, bet 1964. gadā pilsēta tika nosaukta vietējā poļu kultūras darbinieka Valentija Barčevska (*Walenty Barczewski*, 1856—1928) vārdā.
1986. gadā Barčevo cietumā esot nomiris 2. pasaules kara laika vācu pārvaldītās Ukrainas ģenerālkomisārs, kara noziedznieks Erihs Kohs (*Erich Koch*, 1896—1986), kaut arī 1959. gadā Polijas tiesa viņam piesprieda nāvessodu. Dīvainā kārtā arī PSRS varas iestādes neuzskatīja par vajadzīgu tiesāt Kohu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Ožiša

**Ožiša** (, senprūšu Aris) ir pilsēta Polijas ziemeļaustrumos, Varmijas-Mazūrijas vojevodistē, uz ziemeļiem no Pišas pie Šņardvi ezera. Līdz 1945. gadam ar nosaukumu **Arisa** () atradās Vācijas (Austrumprūsijas) sastāvā.

Pēc Otrā pasaules kara, pamatojoties uz Potsdamas konferences lēmumiem, Ožiša iekļāvās Polijā, bet vācu iedzīvotāji no pilsētas tika padzīti.

Ožišā atrodas Lietuvas-Polijas Miera spēku bataljona (LITPOLBAT, *Lithuanian-Polish Peace Force Battalion*) štābs.

## Atsauces
Pieminekļu valde

**Pieminekļu valde** bija kultūras pieminekļu aizsardzības institūcija Latvijā no 1923. līdz 1944. gadam. Pēc Latvijas okupācijas 1940. gadā slēgta, bet darbība atjaunota vācu okupācijas laikā 1941. gadā. Turpinājusi darbību līdz 1944. gadam. Pieminekļu valdes izveidošanu un darbību noteica 1923. gada 15. jūnija Kultūras pieminekļu aizsardzības likums. 

Mūsdienu Latvijā Pieminekļu valdes funkcijas pilda Nacionālā kultūras mantojuma pārvalde.

## Pieminekļu valdes mērķi
Pieminekļu valdes pamatuzdevumi: 
* Pētīt, aizsargāt, kopt pieminekļus. Ierosināt to uzturēšanai nepieciešamos valdības rīkojums.
* Organizēt apzināšanas ekspedīcijas un veikt arheoloģiskos izrakumus.
* Sastādīt aizsargājamo objektu sarakstus.
* Izstrādāt obligātu noteikumus pētīšanai, aizsardzībai un uzturēšanai.
* Popularizēt kultūras mantojumu.
Par katra pieminekļa vai kolekcijas pievienošanu Valsts aizsargājamo objektu sarakstam lēma Pieminekļu valde, tas tika publicēts „Valdības vēstnesī”.

## Pieminekļu valdes darbība
Pieminekļu valdi pakļāva Izglītības ministrijai. Valdes pirmā sēde notika , lai gan reāli darbību tā sāka tikai . Valde sastāvēja no Izglītības ministrijas pārstāvjiem, vecākā Pieminekļu aizsardzības inspektora un no uz četriem gadiem ievēlētiem lietpratējiem arhitektūras, etnogrāfijas vai mākslas jomā. Pieminekļu valdes lietpratēju sekciju veidoja Latvijas Universitātes, Latvijas Mākslas akadēmijas un Valsts vēsturiskā muzeja pārstāvji (No LU darbojās tādi ievērojami cilvēki kā E. Felsbergs, docents Pauls Kundziņš, no Mākslas akadēmijas J. Feders, no Vēstures muzeja M. Siliņš). Pirmais Pieminekļu valdes priekšsēdētājs bija F. Ozoliņš, 1929. gadā Ozoliņu nomainīja P. Gailītis, no 1931. līdz 1932. gadam valdi atkal vadīja Ozoliņš, bet no 1932. līdz 1940. gadam — Francis Balodis. Visi viņi pamatā bija arheologi. No 1941. līdz 1944. gadam Pieminekļu valdi vadīja Verners Tepfers.

Pirmais aizsargājamo objektu saraksts parādījās jau 1924. gadā. Tas bija Vecrīgas būvju saraksts. To sastādīja Rīgas arhitektu biedrība, kuras komisiju veidoja slavenākie tā laika arhitekti. Šis saraksts tika izvirzīts par pamatu Rīgas pieminekļu arhīva izveidei. 1932. gadā Vecrīgas pieminekļu sarakstam pievienoja Pieminekļu Valdes Arhitektūras arhīva sarakstu. Saraksti regulāri tika publicēti "Valdības Vēstnesī", "Izglītības Ministrijas mēnešrakstā" un no 1934. gada iznākošajā "Senatnē un mākslā". 1937. gadā Pieminekļu valde izdeva atlantu "Latviešu kultūra senatnē". Šajā gadā Pieminekļu valdes aizsargājamo objektu sarakstā bija 1048 pieminekļi (377 arheoloģiskie, 701 mākslas, 205 arhitektūras, 125 vēstures). Līdz ar saraksta sastādīšanu Pieminekļu valde varēja pieprasīt pieminekļu īpašniekiem kopt un aizsargāt pieminekli, bet valde šīs tiesības neizmantoja.

## Rakstu krājums
2013. gadā par godu Pieminekļu valdes dibināšanas 90. gadadienai Latvijas Nacionālais vēstures muzejs izdeva rakstu krājumu par tās darbību 20. gadsimta 20. līdz 40. gados, kurā aprakstīts Pieminekļu valdes savāktais kultūrvēsturiskais mantojums.

## Skatīt arī
* Valsts aizsargājamo kultūras pieminekļu saraksts

## Atsauces
Kiselice

**Kiselice** () — pilsēta Polijas ziemeļaustrumos, Varmijas-Mazūrijas vojevodistē, uz rietumiem no Ilavas. Līdz 1945. gadam Freištate Rietumprūsijā (*Freystadt in Westpreußen*) Vācijas (Austrumprūsijas) sastāvā.

Pie Freištates (Neidekā (*Neudeck*), mūsdienu Ogrodzeņecā (*Ogrodzieniec*)) sava mūža pēdējos mēnešus nodzīvoja Vācijas prezidents Pauls fon Hindenburgs (*Paul von Hindenburg*, 1847 - 1934).

Pēc 2. pasaules kara, pamatojoties uz Potsdamas konferences lēmumiem, Kiseļice iekļāvās Polijā, bet vācu iedzīvotāji no pilsētas tika padzīti.
Dimensija

[350x350px|thumb|right|Dažādu dimensiju kubu divdimensionāli attēlojumi plaknē: nulle dimensiju — [punkts (ģeometrija)|punkts, viena dimensija — taisne, divas dimensijas — kvadrāts, trīs dimensijas — kubs un četras dimensijas — hiperkubs jeb teserakts.]]

**Dimensijas** tiek lietotas, lai attēlotu raksturlīknes veidā objekta atkarību no citiem ķermeņiem. Visbiežāk dimensijas tiek izmantotas, lai noteiktu objekta izmērus: garumu, platumu un augstumu, bet dimensijas var attēlot arī citus fizikālus lielumus, piemēram, masu, ķermeņa elektrisko lauku. Dimensijas tiek izmantotas arī citās jomās, piemēram, ekonomikā tās tiek izmantotas, lai attēlotu dažādu priekšmetu atkarību no cenas.

Matemātikā **dimensijas** tiek izmantotas, lai noteiktu ķermeņa atrašanās vietu plaknē (divdimensiju analīze) vai telpā (daudzdimensiju analīze). Izmantojot dimensijas, var veidot dažādus matemātiskos modeļus, kurus aplūkojot, var ātri iegūt vajadzīgo informāciju. Koordinātu sistēma ir telpiska dimensionāla sistēma, pēc kuras var noteikt punkta (objekta) atrašanās vietu. Dimensijas šādā sistēmā tiek sauktas par koordinātām.
Telpisks attēls

framed|Lāzeru plazmas veidots telpisks attēls **Telpisks attēls** ir ķermeņa vizuālās attēlošanas veids, izmantojot grafiskās izpausmes paņēmienu trīsdimensiju telpā (3D telpa). Sākotnēji 3D attēli bija zīmējumi telpā (x,y,z) ar skaidri noteiktām kontūrām. Mūsdienās ir iespējams projicēt gaismas starus tā, lai tie veidotu hologrāfiskus attēlus, kuri spēj telpā pat kustēties.

Lielākā daļa, bet ne visi, telpiskie attēli ir autostereoskopiski, t.i., trīsdimensiju attēls ir redzams ar neapbruņotu aci.

Telpiskie attēli ir tikai viena daļa no 3D attēliem. Pārēji trīsdimensiju attēli var būt stereogrammas, elektrohologrāfiskie attēli, paralakses attēli, paralakses panoramagrammas

## Skatīt arī

* Attēls
* Hologrāfija
* 3D
Bertrāns Gašo

**Bertrāns Gašo** (; dzimis , Luksemburgas Lielhercogistē) ir bijušais sacīkšu pilots, zināms pateicoties savai Formula 1 karjerai.

Gašo sāka piedalīties kartingu sacīkstēs 15 gadu vecumā. 1983. gadā viņš nokļuva Vinfīldas skolā, pazīstamā Francijas braukšanas skolā. Vēlāk viņš sāka braukt Formula Ford 1600. 1986. gadā viņš izcīnīja Lielbritānijas titulu. 1987. gadā viņš sacentās Lielbritānijas F3 un kļuva par vicečempionu. Gadu vēlāk viņš piedalījās Formula 3000 sacīkstēs, kur nebija īpaši veiksmīgs.

1989. gadā Bertrāns debitēja F1, jaunās Onyx komandas sastāvā. Lai gan viņš brauca diezgan labi, viņš tika atlaists sezonas vidū pēc tam, kad negatīvi izteicās presē par savu priekšnieku. Pēdējās divās sezonas sacīkstēs Gašo brauca ar Rial. 1990. gadā Gašo brauca ar Coloni formulu, tomēr tā bija tik lēna, ka viņam neizdevās ne reizi kvalificēties, dažkārt viņš pat netika pāri priekškvalifikācijas barjerai. Gadu vēlāk viņš nokļuva jaunajā Jordan komandā. Viņš vairākkārt izcīnīja punktus un pat Ungārijas GP uzstādīja ātrāko apļa laiku, tomēr tā bija viņa pēdējā sacīkste šajā komandā. Londonā viņš ar asaru gāzi uzbruka kādam taksometra šoferim un tika apcietināts uz vairākiem mēnešiem. Tolaik nezināmais Mihaels Šūmahers vienu sacīksti nobrauca Gašo vietā. Sezonas pēdējā sacīkstē, Austrālijas GP, Bertrāns brauca Larrousse komandā. Viņš šajā komandā palika arī nākamgad un izcīnīja vienu punktu Monako GP. Viņš izlaida vienu gadu un atgriezās 1994. gadā ar Pacific formulu. Viņš šajā komandā pavadīja divus gadus un tad beidza karjeru.

Viņa lielākais sasniegums ārpus F1 ir uzvara 1991. gada Lemānas sacīkstēs kopā ar Džoniju Herbertu un Folkeru Veidleru.

## Ārējās saites
Letzigrund stadions

thumb|right|Letzigrund stadions

**Letzigrund stadions** () ir sporta stadions Cīrihē. Tā maksimālā skatītāju ietilpība ir 26 500 vietu. Tajā savas mājas spēles aizvada vietējais futbola klubs *[[FC Zürich]]*, kā arī pagaidām cits pilsētas klubs *[[Grasshopper-Club Zürich|Grasshopper]]*, kamēr tā stadions vēl tiek celts. *Letzigrund* stadionā notiek arī ikgadējās vieglatlētikas sacensības *[[Weltklasse Zürich]]*, kas ir viens no Dimanta līgas posmiem.

Stadions tika uzcelts 1925. gadā un kopš tā laika tas ir piedzīvojis vairākas pārbūves. Pēdējā no tām tika pabeigta 2007. gadā. Pēdējās stadiona pārbūves iemesls ir tas, ka *Letzigrund* stadions bija viens no četriem Šveices stadioniem, kurā 2008. gadā norisinājās 2008. gada Eiropas futbola čempionāts. *Letzigrund* stadionā notika trīs C apakšgrupas spēles.
Jaunais Tivoli stadions

**Jaunais Tivoli stadions** () ir sporta stadions Insbrukā, Austrijā. Šobrīd tajā pamatā notiek futbola mači un tajā savas mājas spēles aizvada vietējais klubs FC Wacker Tirol. Stadiona skatītāju ietilpība ir 17 400 vietu. Jaunā Tivoli stadiona būvniecība sākās 2000. gadā, kad tika slēgts šajā pašā vietā esošais Vecais Tivoli stadions.

2008. gada vasarā Jaunais Tivoli stadions bija viens no 4 Austrijas stadioniem, kuros notika 2008. gada Eiropas futbola čempionāts. Šajā stadionā norisinājās trīs D grupas spēles.

## Ārējās saites
Arisa

**Arisa** () ir apgabala pakļautības pilsēta Tirkistanas apgabalā Kazahstānā. Izvietojusies apgabala vidusdaļā Sirdarjas pietekas Arisas krastā  uz dienvidiem no apgabala centra Tirkistanas un  no valsts galvaspilsētas Astanas. Nozīmīgs dzelzceļa mezgls.

## Vēsture
Apdzīvotā vieta izveidojusies 1900. gadā kā dzelzceļnieku ciemats pie stacijas Orenburgas—Taškentas dzelzceļa līnijā. Vēlākos gados no Arisas izbūvēts atzars uz Almati. 1956. gadā Arisai piešķirts pilsētas statuss. Attīstīta pārtikas rūpniecība.

## Atsauces

## Ārējās saites
Suša

**Suša** () ir pilsēta Varmijas-Mazūrijas vojevodistē Polijas ziemeļaustrumos, uz dienvidrietumiem no Ilavas. Līdz 1945. gadam **Rozenberga** Rietumprūsijā (*Rosenberg in Westpreußen*) Vācijas (Austrumprūsijas) sastāvā.

Pēc Otrā pasaules kara, pamatojoties uz Potsdamas konferences lēmumiem, Suša iekļāvās Polijā, bet vācu iedzīvotāji no pilsētas tika padzīti.
Aleksandrs Fadejevs

**Aleksandrs Fadejevs** (dzimis 1988. gada 2. jūlijā) ir bijušais Latvijas hokejists, uzbrucējs. Karjeras lielāko daļu aizvadījis Latvijas čempionātā, kļūstot par divkārtēju Latvijas čempionu.

## Spēlētāja karjera
No 2005. līdz 2008. gadam Fadejevs spēlēja SK LSPA/Rīga sastāvā. No 2010. līdz 2014. gadam Fadejevs lielāko daļu laika aizvadīja Šveices 4. līgas klubā Renens. 2013.—14. gada sezonas otrajā pusē Fadejevs pievienojās Rīgas "Prizma" rindām, kopā ar komandu izcīnot Latvijas čempiona titulu. Nākamajā sezonā kopā ar HK MOGO izcīnīja vēl vienu čempiona titulu. HK MOGO sastāvā vairākas spēles aizvadīja arī 2015.—16. gada sezonā, taču tad noslēdza spēlētāja karjeru.

## Ārējās saites
Verterezera stadions

**Verterezera stadions** () ir sporta stadions Klāgenfurtē, Austrijā. Tajā savas mājas spēles aizvada vietējais futbola klubs SK Austria Klagenfurt.

Verterezera stadions tika uzcelts 1960. gadā un tā ietilpība bija 10 900 skatītāju vietu. Vecais stadions tika nojaukts 2005. gadā un tā vietā tika uzcelta jauns stadions, kuru nosauca par *Hypo-Arena*, ar 32 000 skatītāju lielu ietilpību. Jaunā stadiona pārbūve izmaksāja 66 500 000 eiro. *Hypo-Arena* tika atklāta 2007. gada septembrī ar draudzības spēli starp Austrijas un Japānas futbola izlasēm.

*Hypo-Arena* ir viens no 4 Austrijas stadioniem, kurā norisinājās 2008. gada Eiropas futbola čempionāts. Tajā notika trīs B grupas spēles. 2010. gadā stadions atkal atguva savu vēsturiko nosaukumu.

## Ārējās saites

* Stadiona profils ''stadiumguide.com''
* Stadiona profils ''stadiumdb.com''
Red Bull Arena

***Red Bull Arena*** (līdz un Euro 2008 laikā — **Valsas-Zīcenheimas stadions** ()) ir futbola stadions Zalcburgas priekšpilsētā Valsā-Zīcenheimā, Austrijā. Oficiāli tas tika atklāts 2003. gadā un tajā savas mājas spēles aizvada vietējais futbola klubs *[[FC Red Bull Salzburg]]*.

*Red Bull Arena* bija viens no četriem Austrijas stadioniem, kurā notika 2008. gada Eiropas čempionāts futbolā (čempionāta laikā stadiona nosaukums vēl bija Valsas-Zīcenheimas stadions). Šeit tika aizvadītas četras D grupas spēles. Iepriekš stadiona ietilpība bija 18 200 skatītāju vietu, bet speciāli Eiropas čempionāta vajadzībām tā tika palielināta līdz 30 000.

*Red Bull Arena* stadions ir vienīgais Austrijas Bundeslīgā, kurā ir sintētiskais zāliens.
Ernsta Hapela stadions

thumb|right|Ernsta Hapela stadions

**Ernsta Hapela stadions** () ir sporta stadions Vīnē, Austrijā. Stadions tika uzcelts 1931. gadā un ir lielākais Austrijas sporta stadions ar apmēram 53 000 skatītāju lielu ietilpību. Līdz 1992. gadam tā nosaukums bija **Prātera stadions**, bet tad tas tika nosaukts tajā pašā gadā mirušā austriešu futbolista Ernsta Hapela vārdā.

Ernsta Hapela stadionā savas mājas spēles aizvada Austrijas futbola izlase, tajā tiek spēlētas arī Vīnes klubu "Austria" un "Rapid" starptautiskās spēles, jo to pašu stadioni ir pārāk mazi, lai tajos aizvadītu UEFA Čempionu līgas vai UEFA kausa spēles. Arī vietējās derbija spēles un Kausa izcīņas fināls tiek spēlēts Ernsta Hapela stadionā.

Šis stadions ir viens no 27 Eiropas futbola stadioniem, kam UEFA ir piešķīrusi 5 zvaigžņu vērtējumu, kas ir iespējami augstākais vērtējums. Hapela stadionā 1995. gadā notika UEFA Čempionu līgas fināls, zemāku Eirokausu turnīru finālspēles tajā ir notikušas vēl 4 reizes.

Ernsta Hapela stadions ir viens no četriem Austrijas stadioniem, kurā tiks aizvadīts 2008. gada Eiropas futbola čempionāts. Tajā notiks 3 B apakšgrupas spēles ar Austrijas izlases piedalīšanos, 2 ceturtdaļfināli, 1 no pusfināliem, kā arī finālspēle.

Bez futbola šajā stadionā ir notikušas arī vieglatlētikas, riteņbraukšanas un tenisa sacensības. 1995. gadā stadionā tika izveidots pagaidu peldbaseins, lai varētu rīkot Eiropas ūdens sporta veidu čempionātu.
46. gads

**46**. gads bija parastais gads, kurš pēc Jūlija kalendāra sākās sestdienā.
## Notikumi
### Pēc vietas
#### Romas impērija
* Romas konsuli bija Dekims Valeriuss Asiatiks un Marks Jūnijs Silans Torkatuss.
* Apdzīvota vieta Ceļe iegūst pilsētas tiesības.
* Dobrudža tiek iekļauta Romas Mēzijas provincē.
* Tautas skaitīšana uzrāda, ka Romas pilsoņu skaits pārsniedz 6 miljonus. 
* Pēc ķēniņa nāves Trāķija kļūst par Romas provinci.
* Romu un tās ziemeļaustrumu robežu savieno Donavas ceļš.

#### Āzija
* Sausums un siseņu invāzija Mongolijas stepēs izraisa badu un sacelšanos sjonnu vidū.

## Dzimuši
* Plūtarhs, grieķu vēsturnieks (aptuvens datums)

## Miruši
* Roimitalks III no Trāķijas (noslepkavots)
Rucjane-Ņida

**Rucjane-Ņida** () ir pilsēta Polijas ziemeļaustrumos, Varmijas-Mazūrijas vojevodistē, uz rietumiem no Pišas. Izveidota 1966. gadā, apvienojot trīs apdzīvotas vietas — Rucjani (*Ruciane*), Ņidu (*Nida*) un Volu Ratajovu (*Wola Ratajowa*).

## Atsauces

## Ārējās saites
Rešela

**Rešela** () ir pilsēta Polijas ziemeļaustrumos, Varmijas-Mazūrijas vojevodistē, uz rietumiem no Kentšinas. Līdz 1945. gadam **Rēsele** (*Rössel*) Austrumprūsijas sastāvā.

## Vēsture
Pilsētu 1241. gadā nodibināja Vācu ordenis. Tā izveidojusies prūšu Bartas novada apmetnes vietā. XIV gadsimta beigās šeit tika uzcelta ordeņa pils, kas mūsdienās ir galvenais pilsētas tūrisma objekts. Pilsētā saglabājušies arī divi klosteru kompleksi un pilsētas aizsardzības mūru fragmenti.

1811. gadā šeit, it kā par dedzināšanu, uz nāvi tika notiesāta Barbara Zdunka - iespējams, tas ir pēdējais raganu medību gadījums Eiropā.

Pēc Otrais pasaules kara, pamatojoties uz Potsdamas konferences lēmumiem, Rešela iekļāvās Polijā, bet vācu iedzīvotāji no pilsētas tika padzīti.

Pilsētā atrodas kokapstrādes darbgaldu ražošanas uzņēmums *Rema s.c.*.

## Apskates objekti
*Rešelas pils (*Zamek w Reszlu*)

## Galerija

Zamek_Reszel.jpg|Rešelas pils


## Ārējās saites
* Rešelas pils
Gurovo Ilavecke

**Gurovo Ilavecke** () ir pilsēta Polijas ziemeļaustrumos, Varmijas-Mazūrijas vojevodistē, uz rietumiem no Bartošices pie Krievijas (Kaļiņingradas apgabala) robežas. Līdz 1945. gadam Landsberga Austrumprūsijā () Vācijas (Austrumprūsijas) sastāvā.

Pēc 2. pasaules kara, pamatojoties uz Potsdamas konferences lēmumiem, Landsberga iekļāvās Polijā, bet vācu iedzīvotāji no pilsētas tika padzīti.
Mārtiņš Bruņenieks

**Mārtiņš Bruņenieks** (dzimis  Saukas pagasta Caunānos, miris  Rīgā) bija latviešu pedagogs, filologs, pētījis latviešu mitoloģiju.

## Biogrāfija
Izglītību ieguvis Saukas pamatskolā, Jēkabpils apriņķa skolā, Jelgavas klasiskajā ģimnāzijā. No 1888. līdz 1892. gadam studējis slāvu filoloģiju Maskavas universitātē.

1892. gadā kļuva par skolotāju ģimnāzijā Rīgā no 1894. līdz 1922. gadam dzīvoja Kijivā, kur strādāja ģimnāzijā par skolotāju un universitātē par vācu valodas lektoru. 1922. gadā atgriezies uz dzīvi Latvijā. Līdz 1939. gadam strādājis Jēkabpils ģimnāzijā par skolotāju, 1944. gadā kļuva par Latvijas Valsts universitātes vācu valodas lektoru un profesoru.

Viņa pirmā publikācija bija 1892. gadā krājumā "Pūrs" ievietotais raksts "Lielu vīru psiholoģija". 1897. gadā Bruņenieks sarakstījis "Anglijas civilizācijas vēsturi", vairākas mācību grāmatas latviešu un vācu valodā.

Nodarbojies ar latviešu mitoloģijas pētīšanu, kurā izmantojis salīdzinošo valodniecību.

1939. gadā ticis apbalvots ar III šķiras Atzinības krustu.

## Publikācijas
* 1897 — "Anglijas kultūras vēsture"
* 1928 — "Jāņi — auglības svētki"
* 1928 — "Mūsu valodas krusts un bēdas"
* 1930 — "Senlatviešu reliģiskais pasaules uzskats"
* 1939 — "Senlatviešu Māra"
* 1940 — "Senlatviešu Laima"

## Atsauces

## Ārējās saites
* Biogrāfija lapā "Brīva Daugava"