open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Ulila

**Ulila** () ir lielciems Igaunijas dienvidaustrumos, Tartu apriņķa Elvas pagastā. Tas atrodas pie Elvas upes, apmēram 15 kilometrus uz rietumiem no Tartu.

## Vēsture
Ulila rakstītos avotos pirmoreiz minēta 1582. gadā (*Ullila*). Ciema strauja attīstība sākās 1920. gados, kad šeit tika uzbūvēta viena no tā laika modernākajām kūdras elektrostacijām Igaunijā. Šī stacija nodrošināja ar elektroenerģiju Tartu pilsētu un tās apkārtni, padarot Ulilu par svarīgu industriālo centru.

## Saimniecība
Mūsdienās Ulila ir pazīstama kā klusa dzīvojamā zona ar vēsturisku industriālo mantojumu. Ciemā darbojas bibliotēka, vasaras dārzs pasākumu rīkošanai un vairāki vietējie uzņēmumi. Lai gan elektrostacija vairs nedarbojas, tās ēku komplekss joprojām ir nozīmīgs vietējās ainavas elements. Lielākā daļa iedzīvotāju strādā Elvā vai Tartu.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Elvas pagasta tīmekļvietne (igauniski)
Semerpalu

**Semerpalu** (, ) ir lielciems Igaunijas dienvidaustrumos, Veru apriņķa Veru pagastā. Tas atrodas pie Vehandu upes, aptuveni 12 kilometrus uz ziemeļrietumiem no Veru pilsētas. Līdz 2017. gada administratīvajai reformai ciems bija Semerpalu pagasta administratīvais centrs.

## Vēsture
Semerpalu rakstītos avotos pirmoreiz minēta 1544. gadā. Vēsturiski apdzīvotā vieta veidojusies ap Semerpalu muižu (*Sommerpahlen*), kuras neorenesanses stila kungu māja celta 19. gadsimta otrajā pusē. Muižas kompleksā saglabājušās arī vairākas saimniecības ēkas un parks.

## Saimniecība
Mūsdienās Semerpalu ir nozīmīgs lauksaimniecības un sporta centrs. Ciemā atrodas bērnudārzs, bibliotēka un ambulance. Starptautisku atpazīstamību Semerpalu ir ieguvusi pateicoties motokrosam — šeit atrodas *Adrenalin Arena*, kas ir viena no lielākajām iekštelpu motokrosa trasēm Eiropā. Ciems ir mājvieta zināmajai motobraucēju Leoku dinastijai.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Veru pagasta tīmekļvietne (igauniski)
Hummuli

**Hummuli** () ir lielciems Igaunijas dienvidos, Valgas apriņķa Tervas pagastā. Tas atrodas Mazās Emajegi krastā pie stratēģiski svarīgā autoceļa Valga—Pērnava, tikai 15 kilometrus no Latvijas robežas.

## Vēsture
Hummuli rakstītos avotos pirmoreiz minēta 1226. gadā. Apdzīvotā vieta vēsturiski veidojusies ap Hummuli muižu (*Hummelsdorf*). Muižas tagadējā kungu māja celta 1860. gados neogotikas stilā un ir viena no spilgtākajām šī stila celtnēm Dienvidigaunijā. 1702. gadā pie muižas notika nozīmīgā Lielā Ziemeļu kara Hummuli kauja, kurā Krievijas spēki sakāva zviedru karaspēku.

Igaunijas brīvības cīņu laikā 1919. gada janvāra beigās Hummuli apkaimē norisinājās izšķirošas kaujas pirms Valgas atbrīvošanas. Igaunijas bruņoto spēku uzvara šajā sektorā pavēra ceļu uz stratēģiski svarīgo dzelzceļa mezglu Valgā, kas savukārt bija priekšnoteikums turpmākajam Ziemeļlatvijas atbrīvošanas posmam un kopīgajām igauņu un latviešu operācijām.

## Saimniecība
Mūsdienās Hummuli ir nozīmīgs vietējās nozīmes centrs. Ciemā atrodas pamatskola (izvietota muižas ēkā), bērnudārzs, bibliotēka, tautas nams un ambulance. Vietējā saimnieciskā dzīve galvenokārt saistīta ar lauksaimniecību un mežizstrādi. Pateicoties muižas ansamblim un vēsturiskajam mantojumam, Hummuli ir arī iecienīts tūrisma objekts Valgas apriņķī.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Tervas pagasta tīmekļvietne (igauniski)
Autoceļš V12

|}
|}
**V12** autoceļš **Jāņupe—Mežsētas—Zīles** ir Latvijas vietējais autoceļš, kas savieno Jāņupi ar Vaivadiem. Autoceļš ir  garš, klāts ar grants un asfalta segumu un atrodas Olaines un Bauskas novadā.

## Atsauces
Al-Khaleej FC

***Khaleej Club*** (), labāk pazīstams kā ***Al-Khaleej FC***, ir profesionāls Saūda Arābijas futbola klubs no Katīfas, kas piedalās valsts augstākajā līgā jeb Saūda Arābijas profesionālajā līgā. Klubs savas mājas spēles aizvada *Prince Nayef Sports City Stadium* stadionā, kurā ir 12 000 skatītāju vietas.

Klubs tika dibināts 1945. gadā.

## Ārējās saites

*
Kognitīvā zinātne

[thumbnail|upright=1.1|Kognitīvās zinātnes sešstūris — [filozofija, valodniecība, antropoloģija, neirozinātne, mākslīgais intelekts un psiholoģija]]
**Kognitīvā zinātne**, arī **kognitīvistika**, ir starpdisciplināra zinātnes nozare, kas pēta izziņas un iztēles procesus, prātu un intelektu — procesus, ar kuru palīdzību organismi un mākslīgas sistēmas iegūst, reprezentē, apstrādā un izmanto informāciju. Tās centrālais pētniecības objekts ir mehānismi, kas nosaka informācijas uztveri, glabāšanu, apstrādi un izmantošanu gan cilvēkos un dzīvniekos, gan mākslīgās sistēmās. Kognitīvā zinātne apvieno dažādu disciplīnu pieejas, tostarp psiholoģijas, neirozinātnes, valodniecības, filozofijas, datorzinātnes, mākslīgā intelekta pētniecības un antropoloģijas metodes. Šī starpdisciplinārā pieeja ļauj analizēt kognitīvos procesus dažādos līmeņos — no uzvedības un teorētiskiem modeļiem līdz smadzeņu neirālajiem mehānismiem un skaitļošanas simulācijām.

Izziņas un iztēles procesi ir mentālo procesu kopumu, kas ietver uztveri, uzmanību, atmiņu, mācīšanos, domāšanu, spriešanu, problēmu risināšanu un valodas lietojumu. Kognitīvā zinātne cenšas izskaidrot, kā šie procesi rodas smadzeņu darbībā, kā tie strukturē zināšanas par pasauli un kā līdzīgas funkcijas iespējams modelēt arī mākslīgās sistēmās.

## Ārējās saites
Autoceļš V14

|}
|}

**V14** autoceļš **Jaunmārupe–Skulte** ir Latvijas vietējais autoceļš, kas savieno Jaunmārupi, kā arī valsts autoceļus A5 un A9 ar Skulti. Autoceļš ir  garš, klāts ar grants un asfalta segumu un atrodas Mārupes novadā.

## Vēsture
1958. gadā uz V14 uzbūvēja tiltu pār Neriņu, tas bija 8,66 m garš dzelzsbetona siju tilts. Tiltu atjaunoja 2023. gadā, tā vietā izbūvējot monolītu kastveida dzelzsbetona caurteku, ko veica SIA *ACBR* par līgumcenu 529 390,83 eiro (ar PVN).

## Atsauces
Autoceļš V15

|}
|}

**V15** autoceļš **Rīgas robeža—Silnieki—Puķulejas** ir Latvijas vietējais autoceļš, kas savieno Rīgu ar Mārupi, sākoties no Rīgas un Mārupes robežas (Kantora iela) un beidzoties ārpus Mārupes, pie Vētrām, savienojoties ar autoceļu P132. Autoceļš ir  garš, klāts ar asfalta segumu un atrodas Mārupes novadā.

2,1 km no visa ceļa ir Latvijas valsts pārvaldē. 2026. gadā tika sagatavots Ministru kabineta rīkojums, lai valstij piederošo V15 daļu nodotu Mārupes novada pašvaldībai.

## Atsauces
Autoceļš V16

|}
|}

**V16** autoceļš **K. Ulmaņa gatve–Silnieki** ir Latvijas vietējais autoceļš, kas savieno Kārļa Ulmaņa gatvi Rīgā ar Mārupi, līdz autoceļam V15. Autoceļš ir  garš, klāts ar asfalta segumu un atrodas Mārupē, Mārupes novadā.

## Vēsture
2024. gadā tika viss ceļš tika pārņemts Mārupes novada pašvaldības īpašumā, kas nozīmē, ka nākotnē V16 var pārstāt būt valsts autoceļš un kļūt par pašvaldības ielu.

## Atsauces
Autoceļš V18

|}
|}

**V18** autoceļš **Pievedceļš Olainei** ir Latvijas vietējais autoceļš, kas savieno Autoceļu A8 ar Olaini. Autoceļš ir  garš, klāts ar asfalta segumu un atrodas Olaines novadā. Tas ir viens no īsākajiem valsts autoceļiem Latvijā, tomēr gada vidējā satiksmes intensitāte pārsniedz 3 700 000 transportlīdzekļu gadā (2019).

## Atsauces
Alhazem

***Alhazem Saudi Club*** () ir profesionāls Saūda Arābijas futbola klubs no Arrasas, kas piedalās valsts augstākajā līgā jeb Saūda Arābijas profesionālajā līgā. Klubs savas mājas spēles aizvada *[[Al-Hazem Club Stadium]]* stadionā, kurā ir 8 000 skatītāju vietas.

Klubs tika dibināts 1957. gadā. Pirmo reizi klubs valsts augstākajā līgā iekļuva 2005. gadā.

## Ārējās saites

*
Biatlons 2026. gada ziemas olimpiskajās spēlēs — masu starts sievietēm

**Masu starts sievietēm** bija viena no 11 disciplīnām biatlonā 2026. gada ziemas olimpiskajās spēlēs. Sacensības notika Dienvidtiroles arēnā Antholcā 2026. gada 21. februārī. Tajās bija pārstāvētas 30 sportistes no 13 valstīm. Biatlonistēm bija jāveic 12,5 kilometru slēpojums ar šaušanu četras reizes.

Olimpisko zelta medaļu ieguva Francijas sportiste Oseana Mišelona (finiša laiks — 37:18,1), sudraba medaļu arī ieguva Francijas pārstāve Žilija Simona (finiša laiks — 37:24,7), savukārt bronzas medaļu ieguva Čehijas biatloniste Tereza Vobornīkova (finiša laiks — 37:25,5). Mišelonai tā bija pirmā individuālā zelta medaļa, bet Vobornīkovai — pirmā olimpiskā medaļa karjerā. Pirmo reizi masu startam olimpiskajās spēlēs bija kvalificējušās uzreiz divas Latvijas biatlonistes — Baiba Bendika un Estere Volfa. Abas Latvijas pārstāves finišēja līdzās — Bendika ieņēma 22. vietu, bet Volfa finišēja 23. pozīcijā.

Šīs bija pēdējās sacensības karjerā Itālijas biatlonistei Dorotejai Vīrerei un Vācijas pārstāvei Franciskai Preisai.

## Medaļu ieguvēji

## Rezultāti
* Datums — 2026. gada 21. februāris.
* Sacensību sākuma laiks — 14:15 pēc Centrāleiropas laika (UTC+1); pēc Latvijas laika — 15:15.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Sacensību protokols
Lea Meiere

**Lea Meiere** (; dzimusi  Graubindenes kantonā) ir Šveices biatloniste.

## Karjera
L. Meiere ar biatlonu sāka nodarboties 2014. gadā, pirms tam divus gadus trenējās distanču slēpošanā. Viņas starptautiskā debija notika 2018. gada decembrī, piedaloties IBU junioru kausa sacensībās. Nākamā gada februārī viņa ieguva divas sudraba medaļas Eiropas jaunatnes olimpiskajā festivālā Sarajevā. 2019. gada Pasaules čempionātā jauniešiem Lencerheidē viņa izcīnīja zelta medaļu 10 km individuālajā distancē.

2021. gada janvārī debitēja pieaugušo sacensībās, piedaloties IBU kausa sacensībās. Tajā pašā gadā viņa startēja arī Eiropas čempionātā Dušņikizdrojā, Polijā. 2021. gada Pasaules čempionātā junioriem Obertilliahā labāko rezultātu sasniedza sprintā, izcīnot piekto vietu.  Meiere debitēja Pasaules kausā. Savā pirmajā startā sprintā Oberhofā viņa ierindojās 67. vietā. Sezonas noslēgumā piedalījās Pasaules čempionātā junioriem Soldžerholovā un izcēlās ar piekto vietu iedzīšanā.

2022.—2023. gada sezonas sākumā Meiere kļuva par regulāru Pasaules kausa komandas locekli. Sezonas atklāšanas sacensībās Kontiolahti viņa individuālajā distancē finišēja 58. vietā, sprintā bija 49. un kvalificējās pirmajai iedzīšanai augstākajā līmenī. Pirmos punktus Pasaules kausa ieskaitē ieguva 2023. gada janvārī Pokļukā, sprintā iegūstot 32. vietu un vēlāk iedzīšanā — 24. vietu.

Savās pirmajās ziemas olimpiskajās spēlēs 2026. gadā labāko rezultātu sasniedza 15 km individuālajā distancē, kur ieguva 7. vietu. Arī citās disciplīnās uzrādīja atzīstamus rezultātus un kvalificējās distancei ar kopēju startu, kur finišēja 24. vietā.

## Karjeras rezultāti

### Olimpiskās spēles

### Pasaules kausa kopvērtējums

### Pasaules čempionāts jauniešiem un junioriem

## Atsauces

## Ārējās saites
Obaņa

**Obaņa** () ir komūna Bušdironas departamentā, Provansas-Alpu-Azūra krasta reģionā Francijas dienvidos. 2023. gadā komūnā dzīvoja 47 529 tūkstoši iedzīvotāju. Pilsēta atrodas 670 кm no Parīzes un 17 km attālumā no Marseļas.
## Vēsture
### Ārzemnieku leģiona galvenais štābs
Kopš 1962. gada pilsētā atrodas Franču Ārzemnieku leģiona galvenais štābs un leģiona 1. ārzemnieku pulks 800 karavīru lielumā.

Kamaronas kaujas simtgades svinību laikā 1963. gada 30. aprīlī kara memoriāls, kas bija novietots Vjenotas kazarmās Sidi Bel Abbesā Alžīrijā, tika pārvietots uz Obaņu. Šis piemineklis attēlo lodi, ko ieskauj četri leģionāri. Bronzas statuju veidojis tēlnieks Anrī Purkē. Pieminekļa svars ir 80 tonnas.

Franču Ārzemnieku leģiona muzejs arī atrodas Obaņā, Vjenotas kazarmās: tas piemin visas leģiona militārās kampaņas vēsturē ar ekspozīcijām, kas parāda uniformu, ieroču un apbalvojumu evolūciju līdz mūsdienām. Muzejā kriptā atrodas kapteiņa Žana Danžū koka rokas protēze.
## Transports

Obaņa bija pirmā komūna Francijā, ko pilnībā ieskauj automaģistrāles: A50 automaģistrāle Marseļa–Tulona, ​​A52 automaģistrāle uz Obaņu–Eksu an Provansu un savienojošā automaģistrāle A501.

Reģionālie TER vilcieni piestāj *Gare d'Obaņas* dzelzceļa stacijā, kas savieno pilsētu ar Marseļu un Tulonu. Vietējo sabiedrisko transportu pilsētā, kas darbojas ar zīmolu *Lignes de l'agglo*, nodrošina autobusu tīkls un kopš 2014. gada viena 2,8 kilometru gara tramvaja līnija ar septiņām pieturām starp dzelzceļa staciju un Le Šarrelu. Šis projekts tiek kritizēts, jo tas nav ierasts šāda lieluma pilsētai. Tā būvniecība sākās 2012. gadā, un pirmais posms tika atklāts 2014. gada 1. septembrī, un pakalpojumus nodrošināja astoņi Alstom Citadis Compact tramvaji. Ir plānots šīs līnijas pagarinājums austrumu virzienā līdz Les Paluds, kā arī otra līnija līdz La Penne-sur-Huveaune rietumos, ar ilgtermiņa projektu savienot tīklu ar Marseļas tramvaju līniju.

2009. gadā Obaņa noteica autobusu braucienus bez maksas, šī shēma vēlāk tika paplašināta, iekļaujot tramvaju līniju pēc tās atklāšanas. Tas padara Obaņas tramvaju līniju par pirmo pasaulē, kas ir pilnīgi bez maksas visiem lietotājiem (turpretim Tallinas tīkls ir bez maksas tikai pilsētas iedzīvotājiem).
## Kultūra

Pilsēta ir slavena ar saviem santoniem – māla figūriņām, kas ir tradicionāls Ziemassvētku atribūts Provansā.
## Ievērojamas personības
Obaņā dzimuši vai dzīvojuši:
* Alēns Bernārs (*Alain Bernard*, 1983) ir bijušais franču peldētājs;
* Fabjēns Bartēzs (*Fabien Alain Barthez*; 1971) ir bijušais franču futbolists, vārtsargs;
* Marsels Paņols (*Marcel Pagnol*, 1895—1974) bija franču rakstnieks un režisors;

## Atsauces

## Ārējās saites

* Oficiālā tīmekļa vietne 
* Tourist office for Pays d'Aubagne and l'Étoile
* ''Aubagne'' on the 1750 Cassini Map
Launkalne (dabas liegums)

**Launkalne** ir dabas liegums Smiltenes novada Launkalnes pagastā.

Liegums izveidots 2004. gadā, lai aizsargātu ziemeļu upespērlenes un biezās perlamutrenes populācijas. Aizņem 172 ha lielu platību, no kuras ap 35% aizņem meži, 60% lauksaimniecības zemes, bet ap 3% – ūdeņi. Zeme pieder vairākiem privātīpašniekiem.

Iekļauts *[[Natura 2000]]* — Eiropas nozīmes aizsargājamo dabas teritoriju tīklā.
## Atsauces
Sjudadreala

**Sjudadreala** (, ) ir pilsēta un pašvaldība Spānijas centrālās daļas dienvidos, Kastīlijas-Lamančas autonomajā apgabalā. Tā ir Sjudadrealas provinces administratīvais centrs un atrodas vēsturiskajā Lamančas reģionā, Spānijas iekšējās plakankalnes dienviddaļā, aptuveni 200 km uz dienvidiem no Madrides. Pilsēta izvietota līdzenā teritorijā Gvadjanas un Habalonas upju baseina apvidū. 2025. gadā Sjudadrealā dzīvoja 76,2 tūkstoši iedzīvotāju.

Kā provinces galvaspilsēta Sjudadreala ir nozīmīgs reģionāls administratīvais, izglītības un pakalpojumu centrs. Pilsētas nozīmi stiprina arī augstākās izglītības institūcijas — tajā atrodas Kastīlijas–Lamančas Universitātes pilsētiņa — kā arī transporta savienojumi un attīstīts pakalpojumu sektors, kas nosaka tās lomu kā vienai no galvenajām Lamančas reģiona pilsētām.

## Atsauces

## Ārējās saites
Autoceļš V1030

|}
|}

**Autoceļš V1030** (Saulaine-Virsīte-Svitene-Senči) ir Latvijas vietējais jeb 2. šķiras autoceļš. Tas sākas Saulainē pie valsts reģionālā autoceļa P103 Dobele—Bauska, ved dienvidrietumu virzienā caur Švirkali, Vecrundāli un Mazbērsteli līdz Virsītei, kur pagriežas uz ziemeļiem un caur Sviteni atkal sasniedz P103 netālu no Bērsteles. Autoceļš ir 25,3 km garš un galvenokārt klāts ar grants segumu, izņemot asfaltētos posmus ap Saulaini (1,5 km), Mazbērstelē (0,7 km) un Svitenē (0,5 km). Svitenē 0,4 km garš ceļa posms sakrīt ar autoceļu V1033 (Pilsrundāle-Svitene-Klieņi). Ceļa posmā no Saulaines līdz Svitenei vairākas reizes dienā kursē autobusi, kas veic loka reisus no Bauskas caur Pilsrundāli uz Sviteni un atpakaļ uz Bausku caur Mazbērsteli un pretējā virzienā. Posmā no Svitenes līdz Bērstelei darbdienās divreiz dienā kursē autobuss ar līdzīgu loka reisu caur Bērsteli uz Sviteni un atpakaļ uz Bausku, taču tikai vienā virzienā.

2017. gada pētījums “Optimālā vispārējās izglītības iestāžu tīkla modeļa izveide Latvijā" piedāvāja variantu par posma Svitene-Elejas šoseja asfaltēšanu kā alternatīvu V1033 posma Svitene-Pilsrundāle asfaltēšanai, bet asfaltēja V1033 posmu.

2014.-2020. gada autoceļu sakārtošanas programma paredzēja 2019.-2020. gadā iedalīt visa ceļa grants seguma atjaunošanai 525 tūkstošus eiro. 2018. gadā, labojot ceļu V1033, tika ievērojami bojāts V1030 posms no Svitenes līdz P103.

## Atsauces
Garīgā veselība

[thumbnail|upright=1.0|Grieķu burts [psī (Ψ) ir sens garīgās veselības simbols]]
**Garīgā veselība** jeb **psihiskā veselība** ir cilvēka psihiskās, emocionālās un sociālās labklājības stāvoklis, kas raksturo indivīda spēju apzināties savas spējas, tikt galā ar ikdienas dzīves stresu, produktīvi darboties un pilnvērtīgi piedalīties sabiedrības dzīvē. Tā aptver mentālos procesus, emocionālo līdzsvaru un uzvedības aspektus, kas ietekmē cilvēka domāšanu, sajūtas un rīcību. Garīgā veselība ir būtiska vispārējās veselības un dzīves kvalitātes sastāvdaļa. Tā ietekmē cilvēka spēju pieņemt lēmumus, regulēt emocijas, mācīties, veidot attiecības ar citiem cilvēkiem un pielāgoties pārmaiņām. Stabils psiholoģiskais stāvoklis veicina individuālo attīstību, sociālo integrāciju un efektīvu funkcionēšanu ģimenē, izglītībā, darbā un kopienā.

Garīgā veselība ir cieši saistīta ar fizisko veselību un sociālo vidi. Garīgās veselības traucējumi var ietekmēt fizisko pašsajūtu, dzīvesveidu un hronisku slimību risku, savukārt ilgstošas fiziskas saslimšanas un sociālie apstākļi var ietekmēt psiholoģisko labklājību. Tāpēc mūsdienu sabiedrības veselības pieejā garīgā veselība tiek uzskatīta par neatņemamu veselības sistēmas un sabiedrības attīstības sastāvdaļu.

## Ārējās saites
Dža (upe)

**Dža** (), lejtecē arī **Ngoko,** ir upe Āfrikas rietumu centrālajā daļā. Tā veido daļu no Kamerūnas un Kongo Republikas robežas, un tās garums ir aptuveni 720 kilometru, pēc cita avota — 900 kilometru.

Dža iztece ir 760 metrus vjl Kamerūnas Austrumu provincē. Upe augštecē uzņem vairākas labā krasta pietekas (Mevu, Ndžu, Mpoo), vidustecē tās lielākā pieteka ir Lobo, kā arī Menjī un Momo. Lejpus Lobo ieteces upē daudz krāču, un vienlaikus pieaug upes kritums, kas augštecē bija 0,02%, bet šajā posmā ir vidēji ap 1%. Pie Nki nacionālā parka upē ir 29 m augsts ūdenskritums.

Dienvidaustrumos no Kamerūnas pilsētas Abongmbangas, kas atrodas Kamerūnas dienvidos, atrodas Dža faunas rezervāts, kas 1987. gadā tika iekļauts UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā, un tas atrodas upes augšteces ielokā. Tas aizsargā vienu no lielākajiem atlikušajiem tropisko lietus mežu vienlaidus masīviem Āfrikā. Veidojot dabisko robežu un gandrīz pilnībā apņemot rezervātu (izņemot dienvidrietumus), krastu klintis stiepjas gar upes straumi rezervāta dienvidu daļā 60 km. Upi šai posmā šķeļ krāces un ūdenskritumi. Pēc rezervāta Dža plūst aptuveni dienvidaustrumu virzienā garām Molundu pilsētai, pēc kuras var kuģot mazi kuģīši. Pie Veso, Kongo Republikā, tā ietek Sangas upē.

Katru gadu malumednieki dodas augšup pa Dža upi uz pierobežas Nki nacionālo parku, kur ir daudz ziloņu. Spēcīgas straumes upē pusi gada ir atturošas, bet otrajā gada pusē medības ziloņkaula labad ir relatīvi vieglas.

Uz upes pie Kongo robežas tiek plānota Šolē hidroelektrostacija, kuras celtniecību paredzēts sākt 2026. gadā.

## Attēli

Crossing_the_Dja_on_a_ferry.jpg|Prāmja pārceltuve pār Dža
Dja.JPG|Pie Dža rezervāta
Fluss Dja Somalomo.JPG|Vidustecē pie Somalomo
Fleuve le Dja.jpg
Dja River view.JPG|Vidustecē pie ceļa starp Lomji un Ngoilu


## Atsauces

## Ārējās saites
Dža

**Dža** var būt:

* Dža — upe Kamerūnā un Kongo
* Dža faunas rezervāts — rezervāts Kamerūnā
* Dža — dievs rastafari ticībā
* Dža Morants — ASV basketbolists
Al-Riyadh SC

***Al-Riyadh''' '''SC*** (), pazīstams arī kā ***Riyadh F.C.***, ir profesionāls Saūda Arābijas futbola klubs no Rijādas, kas piedalās valsts augstākajā līgā jeb Saūda Arābijas profesionālajā līgā. Klubs savas mājas spēles aizvada *Prince Turki bin Abdul Aziz Stadium* stadionā, kurā ir 15 000 skatītāju vietas.

Klubs tika dibināts 1953. gadā. Kluba augstākais panākums ir 1994. gadā izcīnītā otrā vieta augstākajā līgā, kā arī Kroņprinča kauss.

## Ārējās saites

*
Al Taawoun FC

***Al''' '''Taawoun FC*** () ir profesionāls Saūda Arābijas futbola klubs no Buraidas, kas piedalās valsts augstākajā līgā jeb Saūda Arābijas profesionālajā līgā. Klubs savas mājas spēles aizvada *King Abdullah Sport City Stadium* stadionā, kurā ir 25 000 skatītāju vietas.

Klubs tika dibināts 1956. gadā. Kluba lielākais panākums ir 2019. gadā izcīnītais Karaļa kauss.

## Ārējās saites

*
Autoceļš V20

|}
|}

**V20** autoceļš **Imanta-Babīte** ir Latvijas vietējais autoceļš, kas savieno Rīgas apkaimi Imantu ar Babīti. Autoceļš ir  garš, klāts ar asfalta segumu un atrodas Rīgā un Mārupes novadā.

Autoceļu dienā šķērso ap ap 10 000–11 000 transportlīdzekļu, gadā ~3 973 390 transportlīdzekļu.

## Vēsture
2020. gadā gar autoceļu tika izbūvēts 2,5 km garš gājēju un velosipēdistu ceļš no Rīgas uz Babīti, pie tam tika izbūvēts arī apgaismojums (102 lampu stabi). 

## Atsauces
Cai Luņs

**Cai Luņs** (; ; dzimis 50–62. gadā, miris 121. gadā) bija Austrumu Haņu dinastijas galma amatpersona un einuhs, kas tehnoloģiju vēsturē visplašāk pazīstams ar savu ieguldījumu papīra ražošanas pilnveidošanā. Viņš darbojās imperatora galma administrācijā un ieņēma nozīmīgus amatus valdnieka dienestā. Tradicionāli Cai Luņu uzskata par papīra izgudrotāju, jo ap 105. gadu viņš aprakstīja un pilnveidoja papīra izgatavošanas metodi, izmantojot šķiedrainus materiālus, piemēram, koku mizu, kaņepju atkritumus, vecas lupatas un zvejas tīklus. Šī tehnoloģija ļāva izgatavot vieglāku, lētāku un praktiskāku rakstīšanas materiālu nekā iepriekš plaši lietotie materiāli, piemēram, bambusa plāksnītes vai zīds. Mūsdienu pētniecībā tiek uzsvērts, ka papīrs Ķīnā bija pazīstams jau pirms Cai Luņa darbības, tomēr viņa ieguldījums tiek uzskatīts par izšķirošu papīra ražošanas tehnoloģijas pilnveidošanā, standartizācijā un plašākā izplatīšanā.

Papīra ražošanas attīstība Ķīnā būtiski ietekmēja rakstības materiālu pieejamību, administratīvo pārvaldi, izglītību un kultūras izplatību, bet vēlāk arī citos pasaules reģionos, tādēļ Cai Luņs bieži tiek minēts kā viena no nozīmīgākajām personībām senās Ķīnas tehnoloģiju vēsturē.

## Ārējās saites
Neom SC

***Neom Sports Club*** () ir profesionāls Saūda Arābijas futbola klubs no Tabūkas, kas piedalās valsts augstākajā līgā jeb Saūda Arābijas profesionālajā līgā. Klubs savas mājas spēles aizvada *King Khalid Sports City Stadium* stadionā, kurā ir 12 000 skatītāju vietas. Klubs savu nosaukumu ir ieguvis no plānotās Neomas pilsētas.

Klubs tika dibināts 1965. gadā kā ***Al-Suqoor Club***. Klubs savu pašreizējo nosaukumu ieguva 2023. gadā.

## Ārējās saites

*
Afgāndesmatīdas

**Afgāndesmatīdas** (*Afghanodesmatida*) ir paleozoja gliemeņu kārta. Šo kārtu 2011. gadā izveidoja starptautiska speciālistu grupa (49 dalībnieki) amerikāņu paleontologa Džozefa Kārtera vadībā. Ģeohronoloģiski afgāndesmatīdu pārstāvji ir zināmi no agrā ordovika līdz perma perioda beigām.

## Apraksts
Čaula parasti ir ieapaļa, izstiepta vai izstiepti ovāla, ar vienādiem vākiem, parasti asimetriska (ar garāku nosmailinātu priekšējo galu). Čaulas virsotnes ir salīdzinoši zemas, nogludinātas un no iekšpuses vāji saskatāmas. Tās ārējā virsma parasti ir ornamentēta ar radiālām augšanas līnijām vai arī ar vāju radiālu ornamentējumu. Čaulu veido ārējais prizmatiskais vai sferulītiski prizmatiskais aragonīta slānis, kā arī vidējais un iekšējais perlamutra slānis. Afgāndesmatīdu perlamutra slānis atšķiras no citu gliemeņu perlamutra ar to, ka tas veidots no ieapaļas vai sešstūrainas formas plātnītēm, nevis no plātņainas vai neregulāras struktūras perlamutra. Vēl viena afgāndesmatīdas raksturojoša īpatnība ir slēdzenes zobu uzbūve. Lai gan tie ir paleotaksodonta veida zobi (līdzīgu zobu rinda), taču aizmugurējie zobi ir specializēti jeb heterodontveidīgi. Tie ir plātņveidīgi zobi, kas veido izstieptas, ķīļveidīgas struktūras. Līdz ar to afgāndesmatīdu slēdzene tiek uzskatīta kā pārejas forma starp paleotaksodonto un heterodonto tipu. Čaulas vāku saite parasti ir ārēja un dziļi iespiesta. Uz čaulas vāku iekšējās virsmas ir divi izomiāri adduktoru muskuļu nospiedumi. Mantijas līnija ir vesela.

Afgāndesmatīdas dzīvoja jūras seklūdenī un sublitorāles zonā, dodot priekšroku mīksta dibena apstākļiem (dūņas, detrīts). Tām bija primitīvas žaunas, kas bija paredzētas vienīgi elpošanai, nevis ūdens filtrēšanai. Barojās ar lūpu taustekļu palīdzību. Afgāndesmatīdas bija izplatītas gar Gondvānas perifēriju un ir sastopamas Dienvidķīnā, Afganistānā, Irānā, Marokā, Francijā, Lielbritānijā u.c. 

## Sistemātika
Manzanelīdu dalījums virsdzimtās, dzimtās un ģintīs:
* kārta: ***Afghanodesmatida*** Carter et al., 2011 †
:* virsdzimta: *[[Afghanodesmatoidea]]* Scarlato & Starobogatov, 1979 †
::* dzimta: *[[Afghanodesmatidae]]* Scarlato & Starobogatov, 1979 †
::* dzimta: *[[Eritropidae]]* Cope, 2000 †

:* virsdzimta: *[[Tironuculoidea]]* Babin, 1982 †
::* dzimta: *[[Nucularcidae]]* Pojeta & Stott, 2007 †
::* dzimta: *[[Similodontidae]]* J.G. Carter & Pojeta, 2011 †
::* dzimta: *[[Tironuculidae]]* Babin, 1982 †

(†) - izmirušu organismu grupa.

## Atsauces
Īstā ilīcija

**Īstā ilīcija** (*Illicium verum*), bieži arī **zvaigžņu anīss**, ir aromātisks mūžzaļš koks vai liels krūms no citronliānu dzimtas (*Schisandraceae*). Sugas dabiskā izplatība ir Dienvidķīna (īpaši Guansji Džuanu reģions) un Vjetnamas ziemeļdaļa. Augam raksturīgas smaržīgas lapas un zvaigžņveida koksnaini augļi, kas sastāv no vairākām staraini izvietotām augļlapām. Pēc izžāvēšanas šie augļi tiek plaši izmantoti kā garšaugi, piešķirot ēdieniem izteiktu aromātu un garšu, kas atgādina anīsu, lai gan īstā ilīcija ar anīsu botāniski nav tuvi radniecīga. Zvaigžņu anīss ir nozīmīga sastāvdaļa vairākās Austrumāzijas kulinārajās tradīcijās.

Papildus kulinārijai īstā ilīcija tiek izmantota arī tradicionālajā medicīnā, īpaši Austrumāzijā, piemēram, gremošanas un elpceļu simptomu mazināšanai. Augs ir arī nozīmīgs šikimskābes avots farmācijā; šo savienojumu izmanto pretgripas zāļu, tostarp oseltamivira, sintēzē. Vienlaikus jāņem vērā, ka tirgū dažkārt iespējama sajaukšana ar radniecīgām, toksiskām sugām, piemēram, japāņu ilīciju (*Illicium anisatum*), kas nav piemērota lietošanai uzturā.

## Ārējās saites
Viru-Nigula

**Viru-Nigula** () ir lielciems Igaunijas ziemeļos, Rietumviru apriņķa Viru-Nigulas pagasta administratīvais centrs. Atrodas Padas upes krastā 7 km no Somu līča piekrastes.

## Vēsture
Viru-Nigula rakstītos avotos pirmoreiz minēta 1241. gadā. Tā ir vēsturiskais Mahu draudzes novada centrs. Apdzīvotās vietas centrs ir Svētā Nikolaja baznīca, kas celta 13. gadsimta otrajā pusē un ir viena no vecākajām baznīcām Igaunijā. Ciems ir cieši saistīts ar igauņu nacionālo atmodu — šeit 19. gadsimta sākumā par mācītāju strādāja Oto Vilhelms Mazings, kurš ieviesa igauņu alfabētā burtu "õ".

## Saimniecība
Mūsdienās Viru-Nigula ir nozīmīgs vietējās pārvaldes un kultūras centrs. Ciemā atrodas pagasta pārvalde, bibliotēka, novadpētniecības muzejs (izvietots vecajā mācītājmuižā) un pamatskola. Ciema ekonomika balstās uz lauksaimniecību un pakalpojumiem, turklāt tas piesaista tūristus ar saviem vēsturiskajiem pieminekļiem, tostarp netālu esošajām Marijas kapelas drupām, kas ir nozīmīgs viduslaiku kulta objekts.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Viru-Nigulas pagasta tīmekļvietne (igauniski)
Vazula

**Vazula** () ir lielciems Igaunijas dienvidaustrumos, Tartu apriņķa Tartu pagastā. Tas atrodas Ammes upes krastos, aptuveni 10 kilometrus uz ziemeļiem no Tartu pilsētas centra.

## Vēsture
Vazula rakstītos avotos pirmoreiz minēta 1220. gadā Livonijas Indriķa hronikā (*Wassula*). Vēsturiski apdzīvotā vieta veidojusies ap Vazulas muižu (*Wassula*). Muižas kungu māja tika nopostīta Otrā pasaules kara laikā, taču ir saglabājies plašais un ainaviskais muižas parks, kas ir valsts nozīmes dabas aizsardzības objekts un iecienīta atpūtas vieta.

## Saimniecība
Mūsdienās Vazula ir iecienīta dzīvesvieta Tartu tuvuma dēļ. Ciemā atrodas bibliotēka un aktīva kopienas māja. Vietējā ekonomika vēsturiski bijusi saistīta ar dārzkopību un augļkopību (Vazulas ābeļdārzi), bet mūsdienās ciems vairāk attīstās kā mierīga dzīvojamā zona.

## Kultūra
Vazulas muižas parkā pie Ammes upes regulāri norisinās rokmūzikas festivāls *Amme Rock*. Tas ir viens no senākajiem šāda veida brīvdabas pasākumiem Igaunijā, kas kopš 1997. gada pulcē gan vietējās, gan ārvalstu rokgrupas, izceļoties ar savu nekomerciālo un brīvo gaisotni.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Tartu pagasta tīmekļvietne (igauniski)
Oizu

**Oizu** () ir lielciems Igaunijas vidienē, Jervas apriņķa Tiri pagastā. Tas atrodas autoceļa Tallina–Vīlande malā, aptuveni 10 kilometrus uz dienvidaustrumiem no Tiri.

## Vēsture
Oizu rakstos pirmoreiz minēta 1583. gadā. Apdzīvotā vieta attīstījusies ap Oizu muižu (*Oiso*), kuras pašreizējā kungu māja celta 19. gadsimta vidū klasicisma stilā. No 1991. līdz 2005. gadam Oizu bija Oizu pagasta administratīvais centrs, līdz tas tika pievienots Tiri pagastam.

## Sabiedriskā dzīve
Ciemā atrodas pamatskola, tautas nams, bibliotēka un muzejs, kas veltīts vietējai vēsturei un lauksaimniecībai. Oizu ir pazīstama kā viena no Igaunijas visattīstītākajām piensaimniecības zonām, kurā darbojas lielas lopkopības saimniecības.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Tiri pagasta tīmekļvietne (igauniski)
Lohusū

**Lohusū** () ir lielciems Igaunijas austrumos, Jegevas apriņķa Mustvē pagastā. Tas atrodas pie Avijegi upes ietekas Peipusa ezerā 50 km no apriņķa centra Jegevas. Līdz 2017. gada administratīvajai reformai ciems bija Lohusū pagasta administratīvais centrs.

## Vēsture
Lohusū rakstos pirmoreiz minēta 1420. gadā. Vēsturiski ciemats veidojies kā zvejnieku apmetne pie Peipusa ezera. 18. gadsimtā šeit sāka apmesties krievu vecticībnieki, izveidojot savdabīgu divkopienu ciematu, kurā līdzās pastāvēja igauņu un krievu kultūras.

## Arhitektūra un kultūra
Ciemā atrodas divas dievnamu ēkas: Lohusū luterāņu baznīca (celta 1878.–1882. gadā) un Lohusū Dievmātes parādīšanās pareizticīgo baznīca (celta 1897.–1898. gadā). Lohusū darbojas pamatskola, bibliotēka un kultūras nams. Katru gadu šeit notiek tradicionālais zvejnieku un amatnieku gadatirgus.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Mustvē pagasta tīmekļvietne (igauniski)
Hagudi

**Hagudi** () ir lielciems Igaunijas vidienē, Raplas apriņķa Raplas pagastā. Tas atrodas aptuveni 9 kilometrus uz ziemeļiem no Raplas pilsētas.

## Vēsture
Hagudi muiža (*Haggud*) rakstos pirmoreiz minēta 1465. gadā. Pašreizējā muižas kungu māja celta 17. gadsimta vidū un vēlāk pārbūvēta baroka stilā. Muiža ir zināma kā vieta, kur 1770. gadā dzimis admirālis un pirmais krievu ceļotājs apkārt pasaulei Ādams Johans fon Krūzenšterns. 20. gadsimta sākumā Hagudi attīstību veicināja dzelzceļa līnijas Tallina–Viljandi izbūve.

## Infrastruktūra
Ciemā atrodas Hagudi dzelzceļa stacija, pamatskola un bibliotēka. Hagudi ir nozīmīgs vietējās rūpniecības un loģistikas punkts Raplas pagastā. 

## Atsauces

## Ārējās saites

* Raplas pagasta tīmekļvietne (igauniski)
Leizi

**Leizi** () ir lielciems Igaunijas rietumos, Sāmsalas ziemeļu piekrastē, Sāmsalas apriņķa Sāmsalas pagastā. No 1990. gada līdz 2017. gada administratīvajai reformai ciems bija Leizi pagasta administratīvais centrs.

## Vēsture
Leizi rakstos pirmoreiz minēta 1645. gadā kā *Löißkull*, *Loyßküll* vai *Löysekull*. Apdzīvotā vieta attīstījusies ap Leizi muižu (*Laisberg*). 17. gadsimta otrajā pusē tika izveidota Leisi valsts muiža. 19. gadsimtā lielākā daļa zemes tika sadalīta zemniekiem, un muižas zeme tika nodota pareizticīgo baznīcai, kura uzcēla Svētās Olgas pareizticīgo baznīcu, kas liecina par tā laika reliģiskajām pārmaiņām salā. Līdz 20. gadsimta sākumam jau bija izveidojies ciemats, kurā ietilpa arī Parasmetsas muižas zemes ziemeļos.

## Infrastruktūra un tūrisms
Ciemā atrodas vidusskola, bibliotēka, tautas nams un novadpētniecības muzejs. Aptuveni 4 kilometru attālumā atrodas Trīgi osta, no kuras kursē prāmis uz Hījumā salu. Leizi apkārtne ir populārs tūrisma galamērķis, pateicoties skaistajai dabai un piekrastes priežu mežiem.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Sāmsalas pagasta tīmekļvietne (igauniski)
Latvijas Aviācijas skola

**Latvijas Aviācijas skola** bija Latvijas militārās aviācijas mācību iestāde, kas darbojās no 1920. gada 20. janvāra līdz 1940. oktobrim.

## Darbība
Aviācijas skola tika dibināta 1920. gada 20. janvārī Rīgā. Pirmās apmācības sākās jau 1920. janvārī un tajās izmantoja vācu lidmašīnas "Albatros". Neatkarības kara laikā 1920. gada 26. martā skolu beidza 12 motoristu klases karavīri, 1920. gada 14. jūnijā 14 teorētiskās lidotāju nodaļas karavīri, 1920. gada 23. jūlijā 25 mehāniķu kursa karavīri. Sākot ar 1921. gadu, skola sagatavoja arī autovadītājus un veica telegrāfistu-telefonistu teorētisko apmācīšanu. 1922. gadā skola sāka apmācīt artilēristus novērotājus. 1924. gadā tika atvērta instruktoru-lidotāju nodaļu, 1928. gadā — aerologu nodaļu, 1929. gadā — aviācijas fotogrāfu kurss. No 1931. gada skolā darbojās aviācijas virsdienesta instruktoru kursi. 1935. gadā Aviācijas skolas nosaukumus tika nomainīts uz **Aviācijas kursi**.

Pēc Latvijas okupācijas 1940. gada oktobrī Aviācijas kursi tika likvidēti.

## Priekšnieki
* kapteinis P. Stūrāns (1920—1923);
* pulkvedis Jānis Indāns (1923—1934);
* pulkvedis-leitnants F. Zute (1934—1936);
* pulkvedis-leitnants Ž. Jēre (1936—1940).

## Atsauces
Sangaste

**Sangaste** (, ) ir lielciems Igaunijas dienvidos, Valgas apriņķa Otepē pagastā. Tas atrodas Mazās Emajegi krastā aptuveni 25 kilometrus uz ziemeļaustrumiem no Valgas.

## Vēsture
Sangaste rakstītajos avotos pirmoreiz minēta 1272. gadā kā Tērbatas bīskapijas muiža. Sangastes pils 3,5 km uz dienvidrietumiem no ciema, kas ir tā galvenais tūrisma objekts, celta neogotikas stilā laikā no 1874. līdz 1881. gadam pēc grāfa Frīdriha fon Berga pasūtījuma. Grāfs Bergs šeit izveidoja arī 'Sangastes' rudzu šķirni, kas ir vecākā joprojām audzētā rudzu šķirne pasaulē. No 1991. līdz 2017. gadam Sangaste bija Sangastes pagasta administratīvais centrs.

## Ievērojamas vietas
Ciemā atrodas Sangastes Svētā Andreja luterāņu baznīca, kas pašreizējo izskatu ieguvusi 18. gadsimta vidū. Pils kompleksam pieguļ plašs dendroparks ar eksotisku koku sugām.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Otepē pagasta tīmekļvietne (igauniski)
Sproģi (dabas liegums)

**Sproģi** ir 1977. gadā izveidots dabas liegums Cēsu novadā, Inešu pagastā. Aizņem 38 ha plašu teritoriju Ineša ezerā, kurā ietilpst Sproģu pussala un sešas salas – Bābu, Mīlestības, Siena, Žīdu, Akmeņu un Lielā sala.

Dabas liegums ietilpst izsargājamo ainavu apvidū "Vecpiebalga" un ir iekļauts *[[Natura 2000]]* — Eiropas nozīmes aizsargājamo dabas teritoriju tīklā.
## Atsauces
Optimisms

[thumbnail|upright=1.01|Optimistiem ūdens glāze ir puspilna, bet [pesimisms|pesimistiem tā ir pustukša]]
**Optimisms** ( — ‘vislabākais’) ir psiholoģisks un filozofisks jēdziens, kas apzīmē pozitīvu un cerību pilnu attieksmi pret pasauli un nākotni, balstītu pārliecībā, ka iespējami labvēlīgi notikumi un ka cilvēka mērķi var tikt sasniegti. Tas izpaužas kā tendence sagaidīt pozitīvus rezultātus un uztvert grūtības kā pārvaramas. Psiholoģijā optimismu bieži skaidro kā relatīvi stabilu personības īpašību, ko dēvē par dispozicionālu optimismu — vispārinātas labvēlīgu iznākumu gaidas dažādās dzīves jomās. Šāda attieksme ietekmē motivāciju, rīcības izvēli un pārvarēšanas stratēģijas, īpaši stresa vai nenoteiktības situācijās. Pētījumos optimisms bieži saistīts ar labāku psiholoģisko labklājību, lielāku noturību pret stresu, aktīvāku sociālo līdzdalību un labāku spēju pielāgoties dzīves pārmaiņām.

Optimismu parasti pretstata pesimismam — attieksmei, kurai raksturīga tendence sagaidīt nelabvēlīgus iznākumus un uzsvērt negatīvos notikumu aspektus. Mūsdienu psiholoģijā bieži uzsvērta arī līdzsvarota jeb reālistiska optimisma nozīme, kas apvieno pozitīvas nākotnes gaidas ar situācijas kritisku izvērtējumu.

## Ārējās saites
Ravila

**Ravila** () ir lielciems Igaunijas ziemeļos, Harju apriņķa Kozes pagastā. Tas atrodas Piritas upes krastā, aptuveni 2 kilometrus uz austrumiem no pagasta centra Kozes.

## Vēsture
Ravila (vēsturiski *Meks*) ir viena no senākajām apdzīvotajām vietām reģionā, rakstos pirmoreiz minēta 1241. gadā Dāņu zemes grāmatā. Ravilas muiža izveidota 1494. gadā. Pašreizējā muižas kungu māja celta 18. gadsimta otrajā pusē, bet pēc 1905. gada ugunsgrēka atjaunota nedaudz vienkāršotā veidolā. 19. gadsimtā muiža piederēja fon Kocebū dzimtai.

## Sabiedriskā dzīve
Mūsdienās Ravilā atrodas bērnudārzs un vietējais kultūras centrs. Muižas kompleksā ilgstoši darbojies pansionāts un aprūpes centrs. Ciematu ieskauj plašs, labiekārtots muižas parks, kas ir valsts nozīmes dabas aizsardzības objekts.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Kozes pagasta tīmekļvietne (igauniski)
Keava

**Keava** () ir lielciems Igaunijas vidienē, Raplas apriņķa Kehtnas pagastā. Tas atrodas aptuveni 6 kilometrus uz dienvidaustrumiem no Raplas.

## Vēsture
Keava ir viena no vēsturiski nozīmīgākajām vietām Igaunijā. Keavas pilskalns kaimiņu Linnaalustes ciemā rakstos netieši minēts jau 1054. gadā saistībā ar Kijivas kņaza Jaroslava Gudrā karagājienu kā «Ledus pilsēta» *Vardja*. Keavas muiža (*Kedenpäh*) dokumentos pirmoreiz minēta 1410. gadā. Muižas kungu māja celta 18. gadsimta beigās, taču 1905. gada nemieru laikā tā tika nodedzināta un vēlāk vairs netika pilnībā atjaunota, mūsdienās saglabājušās tās drupas.

## Infrastruktūra
Ciemā atrodas Keavas dzelzceļa stacija līnijā Tallina–Viljandi, kas 20. gadsimta sākumā veicināja Keavas izaugsmi. Šeit darbojas bibliotēka un vietējais kultūras centrs. Keavas apkārtne ir iecienīta tūrisma vieta, pateicoties pilskalnam un tuvējam Keavas purva dabas liegumam.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Kehtnas pagasta tīmekļvietne (igauniski)
Ieva Cederštrēma-Volfa

**Ieva Cederštrēma-Volfa** (dzimusi  Cēsīs) ir bijusī latviešu biatloniste. 1989. gadā bija PSRS junioru čempione, piedalījusies 1994. un 1998. gada ziemas olimpiskajās spēlēs. Strādā par biatlona treneri Cēsu sporta skolā. Biatlonistes Esteres Volfas māte.

Strādājusi Cēsu rajona policijas pārvaldē, pēc tam — Valsts robežsardzē.

## Rezultāti
Gan 1994., gan 1998. gadā Ieva Cederštrēma-Volfa startēja sieviešu 15 kilometru un 7,5 kilometru sprinta distancēs, 1994. gadā Lillehammerē ieņemot attiecīgi 30. un 28. vietu, bet 1998. gadā Nagano — 25. un 34. vietu. 1994. gadā viņa kļuva par pirmo Latvijas biatlonisti olimpiskajās spēlēs.

Pidalījusies arī pasaules čempionātos: 1993. gadā — 26.vieta (7,5 km), 33.vieta (15 km); 1995. gadā — 30.vieta (15 km), 49.vieta (7,5 km); 1996. gadā — 44.vieta (7,5 km), 58.vieta (15 km); 1997. gadā — 15.vieta (15 km), 70.vieta (7,5 km).

Bijusi daudzkārtēja Latvijas čempione biatlonā un slēpošanā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Kuremā

**Kuremā** () ir lielciems Igaunijas austrumos, Jegevas apriņķa Jegevas pagastā. Tas atrodas Kuremā ezera ziemeļu krastā, aptuveni 12 kilometrus no Jegevas pilsētas.

## Vēsture
Kuremā rakstos pirmoreiz minēta 1582. gadā kā *Korymek*. Apdzīvotā vieta vēsturiski attīstījusies ap Kuremā muižu (*Jensel*). Pašreizējā muižas pils celta laikā no 1837. līdz 1843. gadam pēc fon Etingenu dzimtas pasūtījuma klasicisma stilā. Kopš 1921. gada muižas telpās darbojās dažādas lauksaimniecības mācību iestādes, kas padarīja Kuremā par nozīmīgu izglītības centru.

## Tūrisms un kultūra
Mūsdienās Kuremā muižas pils kalpo kā tūrisma un pasākumu centrs, tajā atrodas arī muzejs. Pils kompleksam piegul plašs parks un Kuremā ezera pludmale, kas ir populāra atpūtas vieta. Ciemā atrodas bērnudārzs, sporta skola, peldbaseins, sporta nams un bibliotēka. Katru gadu šeit notiek starptautiskais motociklistu salidojums *Jõgevatreff*.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Jegevas pagasta tīmekļvietne (igauniski)
Sadala

**Sadala** () ir lielciems Igaunijas austrumos, Jegevas apriņķa Jegevas pagastā. Tas atrodas Kullaveres upes augštecē aptuveni 20 kilometrus uz ziemeļaustrumiem no Jegevas pilsētas.

## Vēsture
Sadala rakstītajos avotos pirmoreiz minēta 1411. gadā. Apdzīvotā vieta vēsturiski attīstījusies ap Sadalas muižu (*Sadalla*). 19. gadsimta beigās un 20. gadsimta sākumā Sadala kļuva par nozīmīgu vietējās sabiedriskās dzīves centru. Šeit darbojās viena no pirmajām lauksaimnieku biedrībām reģionā. No 1991. līdz 1992. gadam Sadala bija īslaicīgi pastāvošā Sadalas pagasta administratīvais centrs, pirms tas tika pievienots Tormas pagastam (tagad Jegevas pagasts).

## Kultūra un izglītība
Ciemā atrodas pamatskola, bibliotēka un 1930. gados celtais Sadalas tautas nams, kas joprojām ir galvenais kultūras pasākumu norises punkts apkārtnē. Sadala ir pazīstama ar savām spēcīgajām amatieru mākslas un koru dziedāšanas tradīcijām.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Jegevas pagasta tīmekļvietne (igauniski)
Kodi

**Kodi** var būt:

* kodi — simbolu, zīmju vai aizvietošanas noteikumu sistēmas;
* Kodi (programmatūra) — brīvā un atvērtā pirmkoda multivides atskaņotājs.
Pētri (nozīmju atdalīšana)

**Pētri** () var būt:
* Pētri — ciems Harju apriņķī
* Pētri — ciems Jervas apriņķī
* Melnupes nosaukums Igaunijā
Eidapere

**Eidapere** () ir lielciems Igaunijas vidienē, Raplas apriņķa Kehtnas pagastā. Tas atrodas aptuveni 30 kilometrus uz dienvidiem no Raplas.

## Vēsture
Eidapere rakstos pirmoreiz minēta 1530. gadā. Apdzīvotā vieta piedzīvoja strauju izaugsmi 19. gadsimta beigās, kad šeit tika nodibināta Eidaperes stikla fabrika (darbojās līdz 1920. gadu beigām). Rūpniecības attīstību veicināja dzelzceļa līnijas Lelle–Pērnava izbūve, kurā Eidapere bija nozīmīga stacija (pasažieru satiksme šajā posmā pārtraukta 2018. gadā).

## Sabiedriskā dzīve
Ciemā atrodas pamatskola, bērnudārzs, bibliotēka un tautas nams. Eidapere ir pazīstama ar savu sakopto vidi un aktīvo kopienas dzīvi. Ciemata apkārtnē atrodas vairāki dabas liegumi un purvu takas Mukres purvā, kas piesaista tūristus un dabas mīļotājus.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Kehtnas pagasta tīmekļvietne (igauniski)
Pētri (Jervas apriņķis)

**Pētri** () ir lielciems Igaunijas vidienē, Jervas apriņķa Jervas pagastā. Tas atrodas aptuveni 15 kilometrus uz dienvidrietumiem no Paides.

## Vēsture
Pētri, vēsturiski zināms kā Jervas-Pētri (*Järva-Peetri*), ir viena no vecākajām apdzīvotajām vietām Jervā, rakstos pirmoreiz minēta 1223. gadā. Ciems veidojies ap Svētā Pētera baznīcu, kas celta 14. gadsimta sākumā un ir viena no lielākajām lauku baznīcām Igaunijā. No 1991. līdz 2017. gadam Pētri bija Karedas pagasta administratīvais centrs.

## Sabiedriskā dzīve un kultūra
Ciemā atrodas pamatskola, bērnudārzs, bibliotēka un tautas nams. Pētri ir saglabājusi savu vēsturisko plānojumu, un tās centrālo daļu veido baznīcas ansamblis. Ciematā atrodas piemineklis Igaunijas brīvības cīņās kritušajiem, kas tika atklāts 1928. gadā un vēlāk atjaunots.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Jervas pagasta tīmekļvietne (igauniski)
Baltic Journal of Modern Computing

***Baltic Journal of Modern Computing*** ir Latvijas Universitātes izdots datorzinātnes žurnāls, kas publicē zinātniskus rakstus par datorzinātnēm un saistītām pētniecības jomām, kas ir aktīvas Baltijas valstu pētnieku vidū. Žurnāls ir pēctecis žurnālam ***Acta Universitatis Latviensis: Computer Science and Information Technologies***, kas tika izdots no 2008. gada līdz 2012. gadam.  

## Atsauces
Kolkja

**Kolkja** () ir lielciems Igaunijas austrumos, Tartu apriņķa Peipsiēres pagastā. Tas atrodas Peipusa ezera krastā un ir viens no galvenajiem Igaunijas vecticībnieku kultūras centriem.

## Vēsture
Kolkja rakstos pirmoreiz minēta 1592. gadā kā *Kolko*. Apmetne ievērojami paplašinājās 17. gadsimta beigās un 18. gadsimta sākumā, kad šeit no Krievijas ieradās vecticībnieki, bēgot no reliģiskajām vajāšanām. Viņi līdzi atveda specifiskas iemaņas zvejniecībā un dārzkopībā, it īpaši sīpolu un cigoriņu audzēšanā. No 1991. līdz 2017. gadam Kolkja bija Peipsiēres pagasta administratīvais centrs.

## Kultūra un tūrisms
Ciemā atrodas pamatskola un pasta nodaļa, kā arī Kolkjas vecticībnieku muzejs, kas iepazīstina ar reģiona unikālo vēsturi un dzīvesveidu. Šeit darbojas arī divi vecticībnieku lūgšanu nami. Kolkja ir populārs tūrisma galamērķis, kurā apmeklētāji var nobaudīt tradicionālos Peipusa ēdienus, piemēram, kūpinātas zivis un "sīpolu ceļa" pīrāgus.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Peipsiēres pagasta tīmekļvietne (igauniski)
Mehikorma

**Mehikorma** (, ) ir lielciems Igaunijas austrumos, Pelvas apriņķa Repinas pagastā. Tas atrodas Lemmijerva krastā 35 km no apriņķa centra Pelvas, tieši pretī Krievijas robežai.

## Vēsture
Mehikorma rakstos pirmoreiz minēta 1582. gadā. Tā vēsturiski attīstījusies kā nozīmīgs zvejnieku ciems un robežpunkts. Otrā pasaules kara laikā, 1944. gadā, pie Mehikormas notika smagas kaujas par Peipusa ezera šauruma kontroli, kuru laikā ciems un tā baznīca tika nopostīti. Līdz 2017. gada administratīvajai reformai Mehikorma bija Mēksi pagasta administratīvais centrs.

## Infrastruktūra un apskates objekti
Lielciemā atrodas Mehikormas bāka, kas ir 15 metrus augsts dzelzsbetona tornis (uzcelts 1938. gadā) un ir svarīgs orientieris kuģošanai ezerā. Šeit atrodas arī Mehikormas luterāņu baznīcas drupas, kas saglabātas kā piemineklis kara postījumiem, un pareizticīgo baznīca. Ciematā darbojas bibliotēka, novadpētniecības muzejs un robežsardzes kordons.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Repinas pagasta tīmekļvietne (igauniski)
Hageri

**Hageri** () ir lielciems Igaunijas ziemeļos, Raplas apriņķa Kohilas pagastā. Tas atrodas aptuveni 5 kilometrus uz rietumiem no Kohilas mazpilsētas.

## Vēsture
Hageri rakstītajos avotos pirmoreiz minēta 1241. gadā Dāņu zemes grāmatā kā *Haccriz*. Hageri luterāņu baznīca, kas veltīta Svētajam Lambertam, pašreizējo izskatu ieguvusi 1892. gadā pēc arhitekta Ervīna Bernharda projekta, aizstājot vecāku viduslaiku celtni. Hageri vēsturiski bijusi nozīmīga kā draudzes centrs, kurā darbojās viena no pirmajām brāļu draudzēm Igaunijā.

## Infrastruktūra un kultūra
Ciemā atrodas pamatskola, bibliotēka, tautas nams un Hageri novadpētniecības muzejs, kas ierīkots kādreizējā aptiekas ēkā. Hageri apkārtnē atrodas vairāki vēsturiski muižu ansambļi un dabas pieminekļi. Ciemā joprojām ir spēcīgas kora dziedāšanas un vietējās kopienas tradīcijas.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Kohilas pagasta tīmekļvietne (igauniski)
Keravete

**Keravete** () ir lielciems Igaunijas vidienē, Jervas apriņķa Jervas pagastā. Tas atrodas Amblas upes krastos, aptuveni 3 kilometrus uz dienvidrietumiem no Amblas.

## Vēsture
Keravete rakstītajos avotos pirmoreiz minēta 1540. gadā. Apdzīvotā vieta attīstījusies ap Keravetes muižu (*Kerrafer*). Pašreizējā muižas kungu māja celta 19. gadsimta sākumā klasicisma stilā pēc fon Bagehufvudu dzimtas pasūtījuma. 20. gadsimta sākumā Keravete kļuva par nozīmīgu vietējās rūpniecības centru, pateicoties spirta brūzim un dzirnavām.

## Infrastruktūra
Ciemā atrodas bibliotēka, kultūras nams un vairāki vietējās nozīmes uzņēmumi. Muižas parks un tajā esošā dīķu kaskāde Amblas palienē ir valsts nozīmes dabas aizsardzības objekts un iecienīta atpūtas vieta.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Jervas pagasta tīmekļvietne (igauniski)
Eru

**Eru** () ir lielciems Igaunijas dienvidos, Valgas apriņķa Valgas pagastā. Tas atrodas pie Tartu—Valgas šosejas (E264) aptuveni 20 kilometrus uz ziemeļaustrumiem no Valgas pilsētas.

## Vēsture
Apdzīvotā vieta sākusi veidoties ap vēsturisko Eru muižu (*Orrenhof*). Padomju gados šeit atradās padomju saimniecības *Valga* centrs, kas veicināja ciemata apbūvi un infrastruktūras attīstību. No 1992. gada līdz 2017. gada administratīvajai reformai ciems bija Eru pagasta administratīvais centrs.

## Infrastruktūra
Ciemā atrodas bērnudārzs-pamatskola, bibliotēka, atpūtas centrs un pasta nodaļa. Pateicoties atrašanās vietai pie galvenās šosejas, Eru ir viegli sasniedzama gan no Valgas, gan Tartu.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Valgas pagasta tīmekļvietne (igauniski)
Tudu

**Tudu** () ir lielciems Igaunijas ziemeļaustrumos, Rietumviru apriņķa Vinni pagastā. Tas atrodas mežainā apvidū aptuveni 30 kilometrus uz dienvidaustrumiem no Rakveres.

## Vēsture
Tudu rakstos pirmoreiz minēta 1241. gadā Dānijas zemes grāmatā kā *Tydy*. Lielāka izaugsme sākās 20. gadsimta sākumā, kad caur Tudu tika izbūvēts šaursliežu dzelzceļš Sonda–Mustvē (darbojās līdz 1972. gadam). Šeit tika nodibināta liela kokzāģētava, kas nodrošināja darbu vietējiem iedzīvotājiem.

## Sabiedriskā dzīve
Ciemā atrodas pamatskola, bērnudārzs, bibliotēka un tautas nams. Tudu Svētā Jāņa luterāņu baznīca ir viena no retajām Igaunijas baznīcām, kas celta 20. gadsimta sākumā no koka. Ciematu ieskauj Tudu dabas liegums ar vērtīgiem purvu masīviem un ezeriem, kas ir populārs galamērķis dabas tūristiem.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Vinni pagasta tīmekļvietne (igauniski)