open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Trafarets

thumb|300px|Trafareta vizuālā diagramma
thumb|300px|Ceļa marķējuma krāsošana ar trafaretu
**Trafarets** (no ) jeb agrāk arī **stensils** () ir plāksnes veida palīgierīce ar izgriezumiem, kuru izmanto liela skaita identisku simbolu (ciparu, burtu, dažādu figūru) uzkrāsošanai uz dažādām virsmām.

Trafarets ir neliela lapa no caurspīdīgas plēves vai papīra, kurā izgriezti vairāki segmenti, kas veido attēlu. Trafareta izgatavošanā attēls tiek sadalīts segmentos, lai trafarets turētos kopā.

## Lietojums
[thumb|200px|Ar trafareta palīdzību uz [Berlīnes mūris|Berlīnes mūra uzzīmēts attēls]]

### Uz ielas
Trafaretus izmanto stensils zīmējuma formu piešķiršanai vai ātrai attēla dublēšanai vairākas reizes.

Trafareti-stensili () pārsvarā sevī ietver kādu jēgu, piemēram "Pilsoņi! Apšaudes gadījumā, šī ielas puse ir īpaši bīstama.", tātad liek aizdomāties, bet grafiti lielākoties vienkārši priecē ar izskatu.

Lielākoties, šādus trafaretus izgriež ar skalpeli no papīra vai kartona un uzkrāso ar aerosola krāsas baloniņu palīdzību.

### Korporatīvi
Rūpniecībā un bruņotajos spēkos izmanto liela izmēra trafaretus. Tos izmanto ātrai lielu atzīmju, marķējumu un numerācijas uzkrāsošanai. Trafaretam uzkrāso krāsu ar krāsotāja rullīti 2—3 reizes vai arī to dara automatizēta sistēma.

Rasēšanā metāliskie vai plastmasas trafareti atvieglo uzrakstu un standarta ģeometrisko figūru rasēšanu.

### Mājās
Trafaretus izmanto dzīvojamo platību izrotāšanai. Trafareti ir arī bērnu rotaļlietas.

### Cits lietojums
[thumb|200px|Ar trafaretu izveidots brīdinājums četrās valodās [Singapūra|Singapūrā]]
* 20. gadsimta 70. un 80. gados ar trafaretu palīdzību zīmēja uzrakstus uz plakātiem. Ir zināmi vairāki speciāli izstrādāti trafaretu burti.
* Trafaretus var izmantot dažādu brīdinājumu un ieteikumu uzkrāsošanai.
* Dažreiz trafaretus izmanto poligrāfijā, piemēram, rotatorā.

## Skatīt arī
* Stensils

## Ārējās saites

* Trafareta izgatavošana mājas apstākļos
Vecsaules pagasts

**Vecsaules pagasts** ir viena no Bauskas novada administratīvajām teritorijām, Mēmeles kreisajā krastā. Robežojas ar sava novada Dāviņu, Codes, Ceraukstes, Brunavas, Stelpes, Bārbeles un Skaistkalnes pagastiem. 

## Daba
### Hidrogrāfija
#### Upes
Caur pagastu tek Lambārtes, Iecavas un Mēmeles upe.

## Vēsture
Pēc viena uzskata Vecsaules pagastā pie Saules strauta ietekas Mēmelē 1236. gadā notikusi Saules kauja.

Mūsdienu Vecsaules pagasta teritorijā vēsturiski atradās Kūlu muiža (*Gut Kuhlmannshof*), Mazmēmeles muiža (*Gut Klein-Memelhof*), Pētermuiža (*Gut Peterhof*, Pētermuiža), Vecmuiža (*Gut Althof*, Jaunsaule), Vecsaules muiža (*Gut Alt-Rahden*, Vecsaule). 
1935. gadā Bauskas apriņķa Vecsaules pagasta platība bija 113,6 km² un tajā dzīvoja 1888 iedzīvotāji. 1945. gadā pagastā izveidoja Mazsaules un Vecsaules ciema padomes, bet pagastu 1949. gadā likvidēja. Bauskas rajona **Vecsaules ciemam** 1954. gadā pievienoja likvidēto Mazsaules ciemu, 1961. gadā padomju saimniecības «Dāviņi» teritoriju pievienoja Bruknas ciemam, 1963. gadā pievienoja daļu likvidētā Bruknas ciema, 1977. gadā pievienoja daļu Skaistkalnes ciema teritorijas, 1979. gadā — daļu Bārbeles ciema teritorijas. 1990. gadā ciemu reorganizēja par pagastu. 2009. gadā Vecsaules pagastu kā administratīvo teritoriju iekļāva Bauskas novadā.

### Valsts aizsargājami kultūras pieminekļi
#### Valsts nozīmes
* Kapa piemineklis K.A. Braunam
* Čapānu senkapi
#### Reģiona nozīmes
*Grigaļu senkapi
*Siliņu senkapi
*Vecsaules viduslaiku kapsēta (Baznīckalns)
*Jaunsaules luterāņu baznīca
*Ozolaines katoļu baznīca

#### Vietējas nozīmes
* Stanišķēnu viduslaiku kapsēta
* Kandratēnu mēra kalns - viduslaiku kapsēta
* Likvertenes apmetne

## Iedzīvotāji
### Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSP un OSP datiem.

### Apdzīvotās vietas
Lielākās apdzīvotās vietas ir **[[Vecsaule]]** (pagasta centrs), Jaunsaule, Kaģeni, Kūdra, Likverteni, Līči, Mazbrukna, Melderi, Ozolaine, Pētermuiža, Rīkani, Strautiņi, Zvaigzne.

## Saimniecība
### Transports

## Izglītība un kultūra
1853. gadā uzsāka būvēt Vecsaules pamatskolu, un 1854. gadā tā tika iesvētīta. Skola nepārtraukuca savu darbību arī sarežģītos politiskos apstākļos. Piemēram, Pirmā pasaules kara laikā skolas bērnus mācīja vācu kareivji. Vecsaules pamatskolai ir divas ēkas – Lielā skola un Mazā skola.

## Atsauces
Normunds Pūpols

**Normunds Pūpols** (dzimis  Ventspilī) ir latviešu vieglatlēts, augstlēcējs. Viņa personīgais rekords ir 2,28 m. N. Pūpols piedalījies divos Eiropas čempionātos. 2006. gada Eiropas čempionātā, kur, pārlēcot 2,23 m, viņam pietrūka pavisam nedaudz, lai kvalificētos finālam, un ierindojās dalītā 15./16. vietā. 2010. gada Eiropas čempionātā viņš ar rezultātu 2,19 m nepārvarēja kvalifikāciju un ierindojās 18. vietā.

## Ārējās saites
2006. gada Pasaules čempionāts basketbolā

**2006. gada Pasaules čempionāts basketbolā** bija 15. Pasaules čempionāts basketbolā. Čempionāts norisinājās Japānā no  līdz . To kopīgi organizēja Starptautiskā Basketbola Federācija (FIBA), Japānas Basketbola Asociācija (JABBA) un 2006. gada Pasaules čempionāta organizācijas komiteja. Par Pasaules čempioniem kļuva Spānijas izlase, kas finālā ar 70:47 pārspēja Grieķiju.

## Komandas

* Eiropa - Grieķija (Eiropas čempioni), Vācija, Francija, Spānija, Lietuva, Slovēnija
* Amerika - Brazīlija, Venecuēla, ASV, Panama (un Argentīna kā 2004. gada Olimpiskie čempioni)
* Āfrika - Angola (Āfrikas čempioni), Nigērija, Senegāla
* Āzija - Japāna (rīkotājvalsts), Katara, Ķīna, Libāna
* Okeānija - Austrālija (Okeānijas čempioni), Jaunzēlande

2005. gada novembrī četras izlases saņēma FIBA ielūgumus uz čempionātu: Itālija, Puertoriko, Serbija un Melnkalne un Turcija.

## Grupu turnīrs
Visi spēļu laiki pēc vietējā laika (UTC +09:00)

:Apzīmējumi : **Pkt**: punktu skaits (par uzvaru 2 punkti, par zaudējumu 1), **U**: uzvaru skaits, **Z**: zaudējumu skaits, **P+**: gūto punktu skaits, **P-**: ielaisto punktu skaits, **Starp**: punktu starpība.

## Izslēgšanas turnīrs

### Par 5.-8. vietu

## Galējais vietu sadalījums

## Ārējās saites
* Čempionāta oficiālā mājaslapa  
* FIBA profils 
* ''Linguasport'' profils 
* ''Todor66'' profils
Inga Kožarenoka

**Inga Kožarenoka** (dzimusi 1982. gada 16. martā Saldū) ir bijusī latviešu šķēpa metēja. 2006. gada Eiropas čempionātā viņa izcīnīja 13. vietu. 2006. gadā beidza profesionāles karjeru.

## Ārējās saites

* Domas par zaļu zāli, sporto.lv
Karolīna Klifta

**Karolīna Evelīna Klifta** (; dzimusi , Sandhultā, Zviedrijā) ir bijusī zviedru tāllēcēja un trīssoļlēcēja. Viņa iepriekš ir piedalījusies daudzcīņas sacensībās. Viņa ir pašreizējā Olimpiskā, Pasaules un Eiropas čempione septiņcīņā. Viņai arī pieder Eiropas rekords septiņcīņā — 7032 punkti, kas, turklāt, ir otrais visu laiku labākais pasaules rezultāts septiņcīņā. Rekordiste ir amerikāniete Džekija Džoinere Keisija, kas savulaik sasniedza 7291 punktu robežu. Viņas treneris ir Agne Bergvals. Klifta piedalās arī 4x400 m skrējienā un bija daļa no komandas, kas uzstādīja nacionālo rekordu.

Lai gan dzimusi Sandhultā, Klifta uzauga Veksjo pilsētā, kur joprojām dzīvo viņas vecāki un trīs māsas. Pašlaik viņa dzīvo Karlskrūnā kopā ar vīru Patriku Kliftu, kas mainīja uzvārdu pēc kāzām. Viņš ir kārtslēcējs. Kliftas tēvs Džonijs savulaik bija profesionāls futbolists un spēlēja Allsvenskan līgā, bet māte bija starptautiski pazīstama tāllēcēja. Klifta pati sāka spēlēt futbolu, tomēr 12 gadu vecumā pievērsās vieglatlētikai. Klifta kļuva par daudzcīņnieci 2000. gadā, kad Bergvals viņai to ieteica.

2012. gadā beidza karjeru.

## Atsauces

## Ārējās saites
Kellija Sotertone

**Kellija Džeida Sotertone** (; dzimusi 1976. gada 13. novembrī Ņūportā) ir angļu daudzcīņniece, kas nereti piedalās arī tāllēkšanā. Šobrīd pasaules rangā daudzcīņā viņa ir 3. vietā, bet pasaules rangā tāllēkšanā viņa ir 13. vietā. 2006. gada Eiropas čempionātā septiņcīņā līdz pat šķēpmešanai (priekšpēdējā disciplīna) viņa atradās 2. vietā uzreiz aiz Karolīnas Kliftas, pēc pēdējās disciplīnas (800 metriem) viņa palika 7. vietā ar 6290 punktiem — viņu iegāza šķēpmešana, kur viņa šķēpu aizmeta tik vien kā 30 metrus tālu (tas bija tuvākais metiens no visiem).

## Sasniegumi
* 2004. gada vasaras olimpiskajās spēlēs viņa izcīnīja bronzas medaļu septiņcīņā. (6424 punkti) 
* 2005. gada Eiropas čempionātā telpās viņa izcīnīja sudraba medaļu pieccīņā.
* 2007. gada Eiropas čempionātā telpās viņa izcīnīja sudraba medaļu pieccīņā. (4927 punkti)
* 2007. gada Pasaules čempionātā vieglatlētikā viņa izcīnīja bronzas medaļu septiņcīņā. (6510 punkti)
* 2008. gada Pasaules čempionātā telpās viņa izcīnīja sudraba medaļu pieccīņā.

## Personīgie rekordi
* 100 m/b — 13,21 sekunde
* Augstlēkšana — 1,87 metri
* Lodes grūšana — 14,66 metri
* 200 m — 23,40 sekundes
* Tāllēkšana — 6,79 metri
* Šķēpmešana — 40,81 metri
* 800 m — 2:07,94 
* Septiņcīņa — 6547 punkti

## Ārējās saites
Brunavas pagasts

**Brunavas pagasts** ir viena no Bauskas novada administratīvajām teritotorijām, Mēmeles un Mūsas starpupē, Lietuvas pierobežā. Robežojas ar sava novada Vecsaules, Ceraukstes, Gailīšu un Skaiskalnes pagastiem, kā arī Lietuvas Panevēžas apriņķa Pasvales rajona Saloču seņūniju un Biržu rajona Pačeraukštes seņūniju. 

## Daba
### Reljefa formas
Sviļu kalns.

### Hidrogrāfija
#### Ūdensteces
Caur pagastu tek Bardžūnu strauts, Budbergas strauts, Ceraukste, Jodavas strauts, Kalnadruvu grāvis, Krīļa strauts, Kukuču strauts, Lopgales strauts, Mēmele, Mūsa, Robežgrāvis, Spreņģu strauts un Viļķenes grāvis.

#### Purvi
Luntiču purvs

### Dabas aizsardzība
Pagasta teritroijā atrodas dabas liegums Paņemūnes meži.

## Vēsture
Mūsdienu Brunavas pagasta teritorijā vēsturiski atradās Budbergas muiža (*Murowany Poniemun*, Budberga), Grenctāles muiža (*Gut Grenztal*, Granctāles pienotava), Sarkanpaņemunes muiža (*Gut Rot-Ponemun*, Ērgļi), Stilķenes muiža (*Gut Schtilchen*), Zluktenes muiža (*Zluktyn*).

Līdz 1921. gadam pagasta teritorija atradās Lietuvā (bijušajā Kauņas guberņā) un bija viena no tām pārsvarā latviešu apdzīvotajām teritorijām, ko Latvija saņēma no Lietuvas kopā ar Aknīsti un Ukru pagastu apmaiņā pret Palangu un Sventāju. Līdz 1925. gadam saucās par **Budbergas pagastu**, pēc 1925. gada - **Panemūnes pagasts**. 1935. gadā Bauskas apriņķa Panemūnes pagasta teritorija bija 108,39 km² un tajā dzīvoja 3006 iedzīvotāji, no kuriem 90,4% bija latvieši. 1945. gadā pagastā izveidoja Brunavas, Jodavas, Panemunes un Tervidānu ciema padomes, bet pagastu 1949. gadā likvidēja. Bauskas rajona **Brunavas ciemam** 1954. gadā pievienoja likvidēto Tervidānu ciemu, 1961. gadā - likvidēto Panemunes ciemu. 1990. gadā ciemu reorganizēja par pagastu. 2009. gadā Brunavas pagastu kā administratīvo teritoriju iekļāva Bauskas novadā.

### Valsts aizsargājami kultūras pieminekļi
#### Reģiona nozīmes
* Žluktenes senkapi
* Dzirnavu senkapi
* Upenieku senkapi
* Sviļu kalns - viduslaiku nocietinājums
* Budbergas Sv.Pāvila luterāņu baznīca un baznīcas iekārta
* Brunavas katoļu baznīcas altāri

## Iedzīvotāji
### Iedzīvotāju skaita izmaiņas

### Apdzīvotās vietas
Lielākās apdzīvotās vietas ir **[[Ērgļi (Brunavas pagasts)|Ērgļi]]** (pagasta centrs), Augškalni, Bardžūni, Brunava, Brunavas muiža, Budberga, Grenctāle, Grenctāles pienotava, Irbēni, Kukuči, Silenieki, Šķirāni, Tervidāni, Tunkūni, Valteķi, Zluktene, Zluktenes muiža.

## Saimniecība
### Transports

## Izglītība un kultūra
No 1942. gada līdz 2019. gadam pagastā darbojās Mežgaļu pamatskola.

## Skatīt arī
* Brunavas baznīca
* Budbergas katoļu baznīca
* Budbergas luterāņu baznīca

## Atsauces
Bārbeles pagasts

thumb|120px|Bārbeles pagastmāja
thumb|120px|Bārbeles baznīca

**Bārbeles pagasts** ir viena no Bauskas novada administratīvajām teritorijām Iecavas un Misas starpupē. Robežojas ar sava novada Stelpes, Skaistkalnes, Kurmenes, Valles un Vecsaules pagastiem. Pagasta centrs atrodas Bārbelē. 

## Daba

### Hidrogrāfija
#### Ūdensteces
Caur pagastu tek Dzērvīte, Garbaru strauts, Iecava, Meiru grāvis, Misa, Mūrnieku grāvis, Plasa, Rukšupīte, Tēces strauts.

#### Ūdenstilpes
Bārbeles ezers, Dunkurs, Rukšu ezers, Speltes dzinavezers, Zaļezers.

#### Purvi
Bārbeles liekna, Čābļu purvs, Dzērves purvs, Ezera purvs, Greizais tīrelis, Pāču purvs, Silmaču purvs, Spriņģu tīrelis, Šļūku leja, Ūsiņu purvs, Vārnas purvs.

### Dabas aizsardzība
Bārbeles pagastā atrodas dabas liegums Zaļezera purvs un dabas piemineklis Bārbeles sērūdeņraža avots.

## Vēsture
Mūsdienu Bārbeles pagasta teritorijā vēsturiski atradās Bārbeles muiža (*Gut Barbern*), Kārļa muiža (*Gut Karlhof*).

1935. gadā Bārbeles pagasta platība bija 105,9 km². 1945. gadā pagastā izveidoja Bārbeles un Mazbārbeles ciema padomes, bet pagastu 1949. gadā likvidēja. 1954. gadā Bārbeles ciemam pievienoja Mazbārbeles ciemu. 1979. gadā daļu Bārbeles ciema teritorijas pievienoja Vecsaules ciemam. 1990. gadā ciemu reorganizēja par pagastu. 2009. gadā pagastu kā administratīvo teritoriju iekļāva Vecumnieku novadā.

### Valsts aizsargājami kultūras pieminekļi
*Bārbeles baznīcas altāris
*"Evertu" zemnieku sēta
*Jaunzemju viduslaiku kapsēta
*Lielbārbeles viduslaiku kapsēta
*Pilveru pilskalns
*Kapa piemineklis M. un M. Odiņiem

## Iedzīvotāji
### Iedzīvotāju skaita izmaiņas

### Apdzīvotās vietas
**[[Bārbele]]**, Gaisma, Zemitāni.

### Ievērojamas personības
* Jānis Lazdiņš (1875—1953), mūziķis un diplomāts. Krievijas impērijas galma orķestra pirmais vijolnieks (1902—1917), Latvijas vēstnieks Beļģijā un Luksemburgā (no 1929)
* Egons Dārziņš (1894—1966), ārsts un mikrobiologs.
* Juris Ziemelis (1941-1988), latviešu nacionālās pretošanās kustības dalībnieks, disidents

## Saimniecība
### Transports
Pagastu šķērso autoceļi P87 Bauska - Aizkraukle un P89 Ķekava - Skaistkalne.

## Izglītība un kultūra

Bij. Bārbeles pamatskola, 25.04.2011..jpg|Bārbeles pamatskola (2011)


## Atsauces
Ceraukstes pagasts

**Ceraukstes pagasts** ir viena no Bauskas novada administratīvajām teritorijām tā dienvidaustrumos, Mēmeles un Mūsas starpupē. Robežojas ar Bauskas pilsētu, kā arī Codes, Vecsaules, Brunavas un Gailīšu pagastiem. 

## Daba
### Reljefa formas
Aužeļu pilskalns, Ķīķerkalns

### Hidrogrāfija
#### Ūdensteces
Pagasta teritorijā tek Ārces strauts, Ceraukste, Ķīku strauts, Mēmele, Mūsa un Stabulīte.

#### Ūdenstilpes
Bangu dīķis, Plūdoņu ūdenskrātuve

#### Purvi
Čugu mežs

### Dabas aizsardzība
Valsts aizsardzībā atrodas Ceraukstes šosejmalas aleja un Mūsas šosejmalas bērzu aleja.

## Vēsture
Mūsdienu Ceraukstes pagasta teritorijā vēsturiski atradās Arces muiža (*Gut Arts*, Ārce), Bunges muiža (*Gut Bungenhof*), Ceraukstes muiža (*Gut Zerrauxt*).

1935. gadā Bauskas apriņķa Ceraukstes pagasta platība bija 107,8 km² un tajā dzīvoja 2217 iedzīvotāji. 1945. gadā pagastā izveidoja Ceraukstes, Gailīšu un Pāces ciema padomes, bet pagastu 1949. gadā likvidēja. Bauskas rajona **Ceraukstes ciemam** 1961. gadā pievienoja Bauskas ciema padomju saimniecības «Bauska» un inkubācijas stacijas teritoriju. 1990. gadā ciemu reorganizēja par pagastu. 2009. gadā Ceraukstes pagastu kā administratīvo teritoriju iekļāva Bauskas novadā.

### Pieminekļi
* Aužeļu pilskalns ar apmetni
* Dzejnieka V.Plūdoņa dzimtās mājas
* Ķivuļu apmetne
* Ķīķerkalns - viduslaiku kapsēta
* Mucenieku dobumakmens
* Vēju senkapi

## Iedzīvotāji
### Iedzīvotāju skaita izmaiņas

### Apdzīvotās vietas
Lielākās apdzīvotās vietas ir **[[Ceraukste (ciems)|Ceraukste]]** (pagasta centrs), Ārce, Bangas, Janeikas, Liellauki, Mēmele, Mucenieki, Mūsa, Pumpēni.

### Ievērojamas personības
* Jānis Ceplītis (1881—1956), Latvijas armijas pulkvedis
* Rūdolfs Ceplītis (1895—1941), Latvijas armijas pulkvedis
* Edvarts Ceplītis (1892—1940), Latvijas armijas pulkvedis-leitnants
* Vilis Plūdons (1873—1940), dzejnieks

## Saimniecība
### Transports

## Izglītība un kultūra

## Atsauces
Andrejs Mihņevičs

**Andrejs Mihņevičs** (; dzimis ) ir bijušais Baltkrievijas vieglatlēts, lodes grūdējs. Izcīnījis virkni medaļu nozīmīgos turnīros, kas sportistam atņemtas pēc otrās pieķeršanas dopinga lietošanā un sekojošās diskvalifikācijas uz mūžu.

2001. gada 7. augustā A. Mihņevičam tika piespriesta divu gadu diskvalifikācija par dopinga lietošanu. Tikai 17 dienas pēc soda izciešanas viņš kļuva par 2003. gada Pasaules čempionu, uzvarot ar personisko rekordu - 21,69 m. Tajā pašā gadā A. Mihņevičs uzvarēja arī Universiādē. 2004. gada olimpiskajās spēlēs Atēnās viņš izcīnīja 5. vietu.

2006. gadā A. Mihņevičs ar 21,37 metrus tālu grūdienu izcīnīja sudraba medaļu Pasaules čempionātā telpās. 2006. gada Eiropas čempionātā ar rezultātu 21,09 metri A. Mihņevičs izcīnīja sudraba medaļu, paliekot vienīgi aiz vācieša Ralfa Bartela, kuram zaudēja tikai divus centimetrus, bet 2007. gada Pasaules čempionātā ar 21,27 metrus tālu grūdienu izcīnīja bronzas medaļu.

2008. gada olimpiskajās spēlēs A. Mihņevičs ar 21,05 metrus tālu grūdienu izcīnīja bronzas medaļu.

2013. gadā viņam tika piespriesta mūža diskvalifikācija, tāpat viņam anulēti visi rezultāti kopš 2005. gada Pasaules čempionāta (tieši šajās sacensībās ņemtās analīzes tika atkārtoti pārbaudītas un, izmantojot modernākas metodes, tajās konstatēts dopings).

## Atsauces

## Ārējās saites
Ralfs Bartelss

**Ralfs Bartels** (dzimis 1978. gada 21. februārī Štāfenhāgenē, Vācijā, toreizējā VDR) ir vācu lodes grūdējs. 2009. gada Pasaules čempionātā viņš izcīnīja bronzas medaļu, sasniedzot jaunu personisko rekordu - 21,37 metri.

2006. gada Eiropas vieglatlētikas čempionātā Gēteborgā viņš uzvarēja ar rezultātu 21,13 metri, par diviem centimetriem pārspējot Baltkrievijas pārstāvi Andreju Mihņeviču. Bartels arī izcīnīja bronzas medaļu 2005. gada Pasaules čempionātā vieglatlētikā Helsinkos, uzrādot rezultātu 20,99 metri.

## Ārējās saites
Kima Gevārta

**Kima Gevārta** (dzimusi  Lēvenā) ir bijusī beļģu sprintere. Startēja 60, 100 un 200 metru distancēs. Izcīnījusi zelta medaļu 2008. gada Vasaras Olimpiskajās spēlēs 4x100 m stafetē. 

K. Gevārta karjeru noslēdza 2008. gada 5. septembrī. 

## Personīgie rekordi

## Ārējās saites

* Kimas Gevārtas bildes
Uģis Brūvelis

**Uģis Brūvelis** (dzimis  Talsu rajonā, Latvijā) ir latviešu soļotājs. Viņa personīgais rekords 50 kilometru soļojumā ir 3:58,50. 2006. gada Eiropas čempionātā — 50 kilometru soļojumā viņš izcīnīja 18. vietu.

## Ārējās saites
Jolanta Dukure

**Jolanta Dukure** (dzimusi  Valmierā) ir bijusī latviešu vieglatlēte, soļotāja. Viņas personīgais rekords 20 kilometru soļojumā ir 1:31,02, kas ir arī valsts rekords, to viņa sasniedza 2006. gada Eiropas čempionātā, kur ierindojās augstajā 9. vietā. Viņa piedalījās arī 2007. gada Pasaules čempionātā, kurā nefinišēja, un 2008. gada Pekinas Olimpiskajās spēlēs.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Pekina 2008 profils
Inga Abitova

**Inga Abitova** (; dzimusi 1982. gada 6. martā Samarā, Krievijā) ir krievu garo distanču skrējēja. Viņa kļuva par 2006. gada Eiropas čempioni 10000 m distancē finišu sasniedzot ar rezultātu 30:31,42 minūtes, kurš kļuva arī par viņas personīgo rekordu. 2005. gadā Abitova uzvarēja Belgradas maratonā.

## Ārējās saites
Joahims Olsens

**Joahims Brūhners Olsens** (, dzimis  Olborgā, Dānijā) ir bijušais dāņu vieglatlēts, lodes grūdējs. J. Olsenam pieder neoficiālais pasaulē labākais sasniegums lodes grūšanā — viņš ir iekļuvis desmit lielo sacensību (olimpiskās spēles, Pasaules un Eiropas vieglatlētikas čempionāti) finālos pēc kārtas.

Pēc sportista karjeras pievērsies politikai, un no 2011. līdz 2019. gadam bija Dānijas parlamenta Folketinga deputāts.

## Sportista karjera
Pusaudža gados J. Olsens nodarbojās galvenokārt ar diska mešanu, bet četru gadu laikā, ko viņš pavadīja kā students Aidaho Universitātē ASV, ļoti strauji uzlabojās viņa rezultāti lodes grūšanā. Pirmais nozīmīgais sasniegums J. Olsenam bija U-23 Eiropas vieglatlētikas čempionātā Gēteborgā 1999. gadā iegūtā sudraba medaļa. 2001. gada pasaules čempionātā J. Olsens pirmo reizi iekļuva tik nozīmīgu sacensību finālā, ko ir atkārtojis visās kopš tās reizes notikušajās sacensībās. 2002. gadā viņš ieguva sudraba medaļu gan Eiropas čempionātā telpās, gan atklātajā stadionā. 2004. gada pasaules čempionātā telpās J. Olsens izcīnīja trešo vietu. Šo panākumu viņš atkārtoja arī 2004. gada olimpiskajās spēlēs Atēnās (vēlāk pēc Jurija Bilonoha diskvalifikācijas par dopinga lietošanu J. Olsens saņēma sudraba medaļu). 2006. gada pasaules čempionātā telpās 21,16 metrus tāls grūdiens J. Olsenam deva trešo vietu. Trešais viņš palika arī Eiropas čempionātā (21,07 metri), par diviem centimetriem piekāpjoties baltkrievam Andrejam Mihņevičam un par četriem — uzvarētājam Ralfam Bartelam no Vācijas.

Karjeras pēdējos gados J. Olsens daudz cīnījies ar traumām. Tomēr 2007. gada 13. jūnijā Kopenhāgenā viņam izdevās uzstādīt jaunu personisko rekordu — 21,61 m. Pekinas olimpiskajās spēlēs J. Olsens bija Dānijas delegācijas karognesējs olimpiādes atklāšanā, taču traumu dēļ olimpiskās spēles viņam bija tikai otrais starts 2008. gada sezonā un finālā viņš neiekļuva. 2009. gada jūlijā J. Olsens paziņoja par profesionāla sportista karjeras beigām.

## Personīgie rekordi
* Lodes grūšanā — 21,61 m (2007. gada 13. jūnijā Kopenhāgenā), nacionālais rekords
* Diska mešanā — 60,67 m (2002. gada 23. jūnijā Seviljā)

## Atsauces

## Ārējās saites

* Informācija no Dānijas Vieglatlētikas federācijas mājas lapas
Frānsiss Obikvelu

**Frānsiss Obiora Obikvelu** (*Francis Obiorah Obikwelu*, dzimis 1978. gada 22. novembrī Nigērijā, kopš 2001.gada Portugāles pilsonis) ir Portugāles vieglatlēts, kurš startē 100 un 200 metru sprinta distancēs.

Lielākos panākumus Obikvelu līdz šim ir guvis 100 metru distancē — sudraba medaļa 2004. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Atēnās (pirmā medaļa, ko sprinta disciplīnās ieguvis kāds Portugāles sportists) un uzvara 2006. gada Eiropas čempionātā, tajā pašā Eiropas čempionātā viņš izcīnīja zelta medaļu arī 200 metru sprintā. 2007. gada Pasaules čempionātā 100 metru skrējiena pirmajā kvalifikācijas kārtā tika diskvalificēts par pāragru startu un sacensības beidza.

Obikvelu 1996. gadā kļuva arī par pasaules junioru čempionu gan 100 metru, gan 200 metru distancēs.

## Sasniegumi

### Olimpiskajās spēlēs
: 2.vieta 100 m 2004. gadā Atēnās — 9,86

### Pasaules čempionātos
: 2.vieta 4 x 100 m stafetē 1997. gadā Atēnās — 38,07
: 3.vieta 200 m 1999. gadā Seviljā — 20,11

### Pasaules čempionātos telpās
: 3.vieta 200 m 1997. gadā Parīzē — 21,10
: 6.vieta 60 m 2004. gadā Budapeštā — 6,60

### Eiropas čempionātā
: 1.vieta 100 m 2006. gadā Gēteborgā — 9,99
: 1.vieta 200 m 2006. gadā Gēteborgā — 20,01

## Ārējās saites
1994. gada FIFA Pasaules kauss

**1994. gada [[FIFA]] Pasaules kauss** notika ASV no 18. jūnija līdz 17. jūlijam. Tas bija pēc skaita 15. Pasaules kausa finālturnīrs. Šis turnīrs kļuva par visu laiku visapmeklētāko Pasaules kausa finālturnīru. Finālspēlē pirmoreiz uzvarētāju nācās noskaidrot pēcspēlēs 11 m sitienu sērijā, kur pēc neizšķirta 0-0 pamatlaikā, Brazīlija uzvarēja Itāliju ar 3-2.

## Stadioni

* *[[Rose Bowl]]*, Losandželosa - 91 000
* *Pontiac Silverdome*, Detroita - 80 000
* *Stanford Stadium*, Sanfrancisko - 80 000
* *Giants Stadium*, Ņūdžersija - 77 000
* *Citrus Bowl*, Orlando - 70 000
* *Soldier Field*, Čikāga - 67 000
* *Cotton Bowl*, Dalasa - 67 000
* *Foxboro Stadium*, Foksboro - 61 000
* *RFK Stadium*, Vašingtona - 33 900

## Komandas
Tālāk minētās 24 izlases piedalījās 1994. gada FIFA Pasaules kausa izcīņā. Turnīram automātiski kvalificējās laukuma saimnieki ASV izlase un 1990. gada Pasaules čempioni Vācijas izlase.

## Turnīra gaita
Turnīrā piedalījās 24 komandas un formāts bija tāds pats kā pirms četriem gadiem 1990. gada čempionātā Itālijā. Šis bija pirmais Pasaules čempionāts, kurā par uzvaru tika piešķirti 3 nevis 2 punkti. 24 komandas tika sadalītas 6 grupās, no katras grupas astotdaļfinālam kvalificējās divas labākās, kā arī četras labākās no sešām trešo vietu ieguvējām. Turnīra lielākais pārsteigums bija Zviedrijas un Bulgārijas iekļūšana pusfinālā. Vēl pusfinālā pārliecinoši iekļuva Brazīlija un Itālija, kas iepriekš ar 2-1 bija sīvās cīņās pieveikusi gan nigēriešus, spāņus. Pusfinālā brazīļi ar 1-0 pieveica zviedrus, bet itāļi ar 2-1 uzvarēja bulgārus. Spēlē par trešo vietu zviedri bez ierunām ar 4-0 sagrāva Bulgāriju. Finālā tikās Brazīlija pret Itāliju. Gan pamatlaiks, gan papildlaiks beidzās ar bezvārtu neizšķirtu 0-0, tādēļ uzvarētāju pirmoreiz Pasaules kausa vēsturē nācās noskaidot 11m sitienu sērijā. Itāļiem izšķirošo sitienu nerealizēja Roberto Badžo, tādējādi Brazīlijas izlase 4. reizi kļuva par Pasaules čempioniem.

## Grupu turnīrs

### A Grupa

### B grupa

### C grupa

### D grupa

### E grupa

### F grupa

## Izslēgšanas turnīrs

* Labākais futbolists: 20px Romariu
* Labākie vārtu guvēji: 20px Hristo Stoičkovs un 20px Oļegs Saļenko
* Labākais vārtsargs: 20px Mišels Predoms
* Atraktīvākā komanda: 20px Brazīlija
* Godīgākā komanda: 20px Brazīlija

Labākie vārtu guvēji
* 20px Hristo Stoičkovs - 6
* 20px Oļegs Saļenko - 6
* 20px Romariu - 5
* 20px Jirgens Klinsmans - 5
* 20px Roberto Badžo - 5
* 20px Kennets Andešons - 5

## Ārējās saites
* 1994. gada FIFA Pasaules kauss FIFA mājaslapā
Tripšu kārta

**Tripši**, **bārkšspārņi** (*Thysanoptera*) ir ļoti sīki, parast tikai l - 2 mm gari, retumis nedaudz garāki, slaidi kukaiņi ar dūrēja-sūcēja tipa mutes orgāniem. Spārni gari un šauri, reizēm bez dzīslojuma, malās ar matiņiem, kas atgādina bārkstis. Pārtiek no augu sulām, reizēm izsūc sēņu hifas, nedaudzās zoofāgās sugas uzbrūk laputīm, bruņutīm, ērcēm, pat citiem tripšiem. Vairākas sugas ir kultūraugu kaitēkļi. Tumškrāsainus tripšus reizēm var lielā daudzumā novērot ziedos. Sastopami arī sūnās un zemsegā, kur parasti pārziemo kā imago.
## Pētījumi Latvijā
Pirmās plašākās ziņas par Latvijas tripšu faunu publicējis O.Jons 1934. gadā, uzskaitot 63 sugas. Tikai 1979. gadā iznāca nākamais lielākais darbs par Latvijas tripšiem, proti, S.Pastares pārskats par tripšiem uz dekoratīvajiem lakstaugiem. Tajā aplūkotas 44 sugas. Kopā Latvijā konstatētas 73 sugas.
## Klasifikācija
Pasaulē ir ap 5000 sugu, kas iedalās 2 apakškārtās:

* apakškārta 
** dzimta 
** dzimta 
** dzimta 
** dzimta 
** dzimta 
** dzimta 
** dzimta 
** dzimta 
* apakškārta 
** dzimta 
## Ārējās saites

* Latvijas tripšu sugas
Endrū Hovs

**Endrū Hovs** (; dzimis  Losandželosā, ASV) ir Itālijas tāllēcējs. Hovs uzvarēja 2004. gada Pasaules čempionātā junioriem gan tāllēkšanā, gan 200 metru skrējienā. Starptautisku atpazīstamību Hovs ieguva 2006. gada pasaules čempionātā telpās Maskavā, kur ieguva trešo vietu. 2006. gada Eiropas čempionātā Hovs uzvarēja tāllēkšanas sacensībās ar rezultātu 8 metri 20 centimetri, bet pēc gada Pasaules čempionātā kļuva par vicečempionu, sasniedzot jaunu Itālijas rekordu - 8,47.

## Sasniegumi

## Personīgie rekordi
* 100 metri - 10,68 (2003)
* 200 metri - 20,28 (2004)
* 400 metri - 46,03 (2006)
* Tāllēkšana - 8,47 (VR) (2007)

## Ārējās saites
Iževska

**Iževska** (, ) ir Udmurtijas galvaspilsēta Krievijas Federācijas Eiropas daļas austrumos pie Kamas pietekas Ižas. Pazīstama kā sens ieroču ražošanas centrs un automātiskās šautenes AK (Kalašņikova automāts) ražošanas vieta.

## Vēsture
1760. gadā grāfs Šuvalovs pie Ižas upes nodibināja metalurģisko rūpnīcu, un ap to radās ciemats. 1774. gadā rūpnīcu izpostīja Jemeļjans Pugačovs. 1807. gadā Krievijas Impērijas ķeizars Aleksandrs I izdeva ukazu par jaunas ierožu rūpnīcas celtniecību un vecās rūpnīcas vietā tika uzbūvēta jauna. 1885. gadā sāka medību ieroču ražošanu, bet 1891. gadā — Mosina šautenes ražošana. Pirmā pasaules kara laikā Iževskā saražoja apmēram 2000 šauteņu dienā.

Pēc Krievijas PFSR nodibināšanas 1918. gada 21. februārī Iževskas Padome pasludināja, ka Iževskas rūpnīcas ciematam (*Ижевский Завод*) tiek piešķirtas pilsētas tiesības. Tomēr 1918. gada 28. maijā boļševiki padzina Iževskas Padomi un apcietināja tās vadītājus, 8. augustā pilsētā notika sacelšanās pret boļševiku varu, 7. novembrī Sarkanā armija ieņēma Iževsku. 1919. gada 13. aprīlī to ieņēma Kolčaka karaspēks, 1919. gada 8. jūnijā pilsētu atkal ieņēma Sarkanā armija, daļa ieroču speciālistu evakuējās (sākumā uz Ķīnu, vēlāk ASV).

Otrā pasaules kara laikā pilsētā tika izvietoti vēl vairāki militārie uzņēmumi. 1948. gadā tika izlaista pirmā automātiskās šautenes AK-47 partija.

1984. gadā pilsētu pārdēvēja par **Ustinovu** (*Устинов*) par godu padomju militārajam darbiniekam Dmitrijam Ustinovam, tomēr iedzīvotāju protestu dēļ 1987. gadā lēmumu atcēla.

## Izglītība
Pilsētā atrodas Udmurtijas Valsts universitāte.

## Cilvēki
Iževskā dzimuši:

* Jevgeņijs Dragunovs (*Евгений Фёдорович Драгунов*) (1920—1991) — ieroču konstruktors;
* Andrejs Kiriļenko (dzimis 1981) — basketbolists;
* Fjodors Tjutins (dzimis 1983) — hokejists;
* Aļina Zagitova (dzimusi 2002) — daiļslidotāja.

## Atsauces

## Ārējās saites
2007. gada Pasaules čempionāts vieglatlētikā

**2007. gada Pasaules čempionāts vieglatlētikā** bija jau 11. Pasaules čempionāts vieglatlētikā, kurš notika Osakā, Japānā no 2007. gada 24. augusta līdz 2. septembrim. Iepriekšējais Pasaules čempionāts notika Helsinkos, Somijā, bet nākamais notika Berlīnē, Vācijā.

## Rezultāti
### Vīrieši
 PR - pasaules rekords ČR - čempionāta rekords VR - valsts rekords SP - sportista rekords SR - sezonas rekords ER - Eiropas rekords

### Sievietes
 PR - pasaules rekords ČR - čempionāta rekords VR - valsts rekords SP - sportista rekords SR - sezonas rekords ER - Eiropas rekords

## Dalībvalstis

### Medaļas

## Latvijas pārstāvji
Čempionātā traumas dēļ nepiedalījās daudzcīņnieks Jānis Karlivāns, savukārt Jeļena Prokopčuka čempionātu izlaida, lai labāk sagatavotos Ņujorkas maratonam.
### Rezultāti
 PR - pasaules rekords ČR - čempionāta rekords VR - valsts rekords SP - sportista rekords SR - sezonas rekords ER - Eiropas rekords
 NS - nestartēja NF - nefinišēja DSK - diskvalificēts 

### Dalībnieki
Latviju šajā čempionātā pārstāvēja 11 sportisti:
* Staņislavs Olijars - 110 metru barjerskrējiens
* Dmitrijs Miļkevičs - 800 metru skrējiens
* Vadims Vasiļevskis - šķēpmešana
* Ēriks Rags - šķēpmešana
* Ainārs Kovals - šķēpmešana
* Igors Kazakevičs - 50 kilometru soļošana
* Ingus Janevics - 50 kilometru soļošana
* Māris Urtāns - lodes grūšana
* Igors Sokolovs - vesera mešana
* Jolanta Dukure - 20 kilometru soļošana
* Aiga Grabuste - septiņcīņa

## Ārējās saites
* Čempionāta oficiālā mājaslapa
Dāviņu pagasts

**Dāviņu pagasts** ir viena no Bauskas novada administratīvajām teritorijām, Iecavas krastos. Robežojas ar sava novada Vecsaules, Codes, Iecavas un Stelpes pagastiem. 

## Daba
### Hidrogrāfija
#### Upes
Briede, Iecava.

## Vēsture
Mūsdienu Dāviņu pagasta teritorijā vēsturiski atradās Bruknas muiža (*Gut Brucken*, Brukna), Lambārtes muiža (*Gut Lamberthof*).

1945. gadā Bauskas apriņķa Misas pagastā izveidoja Misas ciema padomi. **Misas ciems** ietilpis Baldones (1949-1959) un Bauskas (pēc 1959. g.) rajonos. Misas ciemam 1954. gadā pievienoja likvidēto Lambārtes ciemu, 1963. gadā - Bruknas ciema padomju saimniecības «Dāviņi» teritoriju, 1966. gadā padomju saimniecības «Dārtija» teritoriju pievienoja Iecavas lauku teritorijai. 1968. gadā Misas ciemu pārdēvēja par **Dāviņu ciemu** (pēc padomju saimniecības «Dāviņi» nosaukuma, kas savukārt cēlies no mājvārda). 1990. gadā ciemu reorganizēja par pagastu. 2009. gadā Dāviņu pagastu kā administratīvo teritoriju iekļāva Bauskas novadā.

### Valsts aizsargājami kultūras pieminekļi
#### Reģiona nozīmes
* Lielbruknas dzirnavu senkapi (Mucenieku dzirnavu kalns)
* Bruknas pilskalns
* Bruknas muižas apbūve (Kungu māja un 3 klētis)
* Janču katoļu baznīca

#### Vietējas nozīmes
* Lielauziņu viduslaiku kapsēta

## Iedzīvotāji
### Iedzīvotāju skaita izmaiņas

### Apdzīvotās vietas
Lielākās apdzīvotās vietas ir **[[Dāviņi]]** (Birzes; pagasta centrs), Brukna, Lambārte.

## Saimniecība
### Transports

## Izglītība un kultūra

## Atsauces
Iecava (nozīmju atdalīšana)

**Iecava** var būt:

* Iecava - pilsēta Bauskas novadā.
* Iecava - upe Zemgalē, Lielupes labā krasta pieteka.
* Iecava - dzelzceļa stacija

## Skatīt arī
* Iecavas stacija
1990. gada FIFA Pasaules kauss

**1990. gada [[FIFA]] Pasaules kauss** notika Itālijā no 8. jūnija līdz 8. jūlijam. Tas bija pēc skaita 14. Pasaules kausa finālturnīrs. Šis turnīrs kļuva par visu laiku nerezultatīvāko Pasaules kausa finālturnīru, vidēji spēlē tika gūti tikai 2,2 vārti. Finālspēlē piedalījās tās pašas divas komandas, kas pirms 4 gadiem Meksikā; finālā VFR ar 1-0 pieveica iepriekšējos čempionus Argentīnu. Šis bija jau otrais Pasaules kausa finālturnīrs, kas notika Itālijā; arī 1934. gada čempionāts norisinājās Itālijā.

## Stadioni

* *Stadio Giuseppe Meazza*, Milāna - 85 700
* *Stadio Olimpico*, Roma - 81 000
* *Stadio San Paolo*, Neapole - 74 000
* *Stadio Della Alpi*, Turīna - 68 000
* *[[Stadio San Nicola]]*, Bari - 56 000
* *Stadio Marc'Antonio Bentegodi*, Verona - 42 000
* *Stadio Comunale*, Florence - 41 000
* *Stadio Sant'Elia*, Kaljāri - 40 000
* *Stadio Renato Dall'Ara*, Boloņa - 39 000
* *Stadio Friuli*, Udīne - 38 000
* *Stadio La Favorita*, Palermo - 36 000
* *Stadio Luigi Ferraris*, Dženova - 35 000

## Komandas
Tālāk minētās 24 izlases piedalījās 1990. gada FIFA Pasaules kausa izcīņā. Turnīram automātiski kvalificējās laukuma saimnieki Itālijas izlase un 1986. gada Pasaules čempioni Argentīnas izlase.

## Turnīra gaita
Turnīrā piedalījās 24 komandas un formāts bija tāds pats kā pirms četriem gadiem 1986. gada čempionātā Meksikā. Šis bija pēdejais Pasaules čempionāts, kurā par uzvaru tika piešķirti 2 nevis 3 punkti. 24 komandas tika sadalītas 6 grupās, no katras grupas astotdaļfinālam kvalificējās divas labākās, kā arī četras labākās no sešām trešo vietu ieguvējām. Par turnīra lielāko pārsteigumu kļuva Kamerūnas izlase ar 38 gadus veco Rožē Millu priekšgalā, kas vispirms uzvarēja savā apakšgrupā, pieveicot gan argentīniešus, gan rumāņus, 1/8 finālā uzvarēja kolumbiešus, bet ceturtdaļfinālā tikai pagarinājumā piekāpās angļiem. Vēl pusfinālā iekļuva laukuma saimnieki Itālija, VFR un iepriekšējie čempioni Argentīna, kas sīvā cīņā pārspēja brazīļus un dienvidslāvus. Abos pusfinālos uzvarētāju nācās noskaidrot pēcspēles 11 m sitienu sērijās, kurās vācieši uzvarēja angļus, savukārt Argentīna pārspēja Itāliju. Spēlē par 3. vietu itāļi uzvarēja angļus, bet finālā tikās tās pašas komandas kas pirms četriem gadiem - Argentīna un VFR. 85. minūtē 11 m soda sitienu realizeja Andreass Brēme un VFR svinēja uzvaru ar 1-0, trešo reizi kļūstot par pasaules čempioniem.

## Grupu turnīrs

### A grupa

### B grupa

### C grupa

### D grupa

### E grupa

### F grupa

*Piezīme*: Izlozes rezultātā 2. vietu grupā ieņēma Īrija

## Izslēgšanas turnīrs

* Labākais futbolists: 20px Salvatore Skillači
* Labākais vārtu guvējs: 20px Salvatore Skillači
* Godīgākā komanda: 20px Anglija

Labākie vārtu guvēji
* 20px Salvatore Skillači - 6
* 20px Tomāšs Skuhravijs - 5
* 20px Rožē Milla - 4
* 20px Gērijs Linekers - 4
* 20px Lotārs Mateuss - 4
* 20px Mičels - 4

## Ārējās saites
* 1990. gada FIFA Pasaules kauss FIFA mājaslapā
Susanne Vigene

**Susanne Vigene** (dzimusi 1978. gada 12. februārī) ir norvēģu vidējo un garo distanču skrējēja. 2006. gada Eiropas čempionātā vieglatlētikā viņa izcīnīja sudraba medaļu 10000 metru skrējienā, labojot savu personīgo rekordu uzreiz par vairāk kā 2 minūtēm. Viņa piedalās arī 1500, 3000, un 5000 metru skrējienos, kā arī 3000 metru šķēršļu skrējienā.

## Personiskie rekordi
* 1500 m - 8:41,34
* 5000 m - 14:48,53
* 10000 m - 30:32,36
* 3000 m/šķ - 9:45,21

## Ārējās saites
Gailīšu pagasts

**Gailīšu pagasts** ir viena no Bauskas novada teritoriālajām vienībām tā dienvidu daļā Mūsas kreisajā krastā. Robežojas ar Īslīces, Ceraukstes, Brunavas pagastiem un Lietuvu. Pagasta centrs atrodas Uzvarā. Attālums no Uzvaras līdz Bauskai 12,5 km.

## Daba
### Hidrogrāfija
#### Upes
Caur pagastu tek Kaucītes, Īslīces un Mūsas upes.

## Vēsture
Mūsdienu Gailīšu pagasta teritorijā vēsturiski atradās Pāces muiža (*Gut Pahzen*, Pāce), Pamūšas muiža (*Gut Pommusch*, Pamūša), Pograničas muiža (*Gut Pogranicza*, Pograniča).

Gailīšu ciema padome izveidota 1945. gadā Ceraukstes pagasta teritorijā vietā, kur bija "Gailīšu" mājas. 1954. gadā Gailīšu ciemam pievienoja Pāces ciemu un 1966. gadā daļu Lībiešu ciema. 1990. gadā pārdēvēts par Gailīšu pagastu. 2009. gadā iekļauts Bauskas novadā.

### Pieminekļi
* Podiņu senkapi
* Kapenieku senkapi
* Kamardes pilskalns

## Iedzīvotāji
### Iedzīvotāju skaita izmaiņas

### Apdzīvotās vietas
Birzgaļi, Brunavišķi, Bukubirzs, Krievgaļi, Mūsa, Pāce, Pamūša, Pīrāgi, Pograņiča, Taumaņi, **[[Uzvara (Gailīšu pagasts)|Uzvara]]**, Virši.

## Saimniecība
### Transports

## Izglītība un kultūra
Pagastā atrodas Uzvaras vidusskola un Pamūšas internātskola.

## Atsauces
VEF I-11

**VEF I-11** bija 1936. gadā VEF rūpnīcā uzbūvēta divvietīga sporta un ceļojumu lidmašīna. Lidmašīnas autors ir Kārlis Irbītis, kurš 1935. gadā ierosināja VEF ražot lidmašīnas.

## Vēsture
Pēc atgriešanās no Milānas avio izstādes, 1935. gadā, Kārlis Irbītis konstruēja monoplānu I-11, kas pārspēja pasaules rekordu ātrumā, taču tas netika fiksēts (attālumu no Rīgas līdz Kauņai — 240 km, I-11 veica stundā un divdesmit minūtēs).  VEF I—11 pabeidza 1000 km lielu lidojumu pa Latviju. I-11 kādu laiku bija ātrākā lidmašīna pasaulē, jo tās maksimālais fiksētais ātrums izmēģinājumos sasniedza 229,3 km/h, kamēr tā laika ātruma rekords lidmašīnām ar motora cilindra tilpumu mazāku par četriem litriem bija ap 190 km/h.

Uz I-11 bāzes Irbītis konstruēja mācību iznīcinātāju I-12.

## Tehniskie parametri

## Galerija

Attēls:VEF IRBITIS I-11.jpg|
Attēls:VEF I-11 2.jpg|
Attēls:I-11_rasejums.jpg|


## Atsauces

## Ārējās saites
* VEF IRBITIS I-11
VEF I-12

**VEF I-12** ir uz VEF I-11 bāzes konstruētais mācību iznīcinātājs. Iznīcinātāja autors ir VEF aviācijas nodaļas galvenais konstruktors Kārlis Irbītis.

## Vēsture
1937. gada vasarā I-12 piedalījās Anglijas sacensībās *King Cup Race* un ieguva pirmo godalgoto vietu, turklāt I-12 ieguva starptautisku atzinību. Vēlāk ar šo lidmašīnu tika uzstādīti vairāki rekordi. Sērija no četriem lidaparātiem, kuriem dzinēji tika iepirkti par saziedotajiem līdzekļiem: divus dzinējus uzdāvināja Latvijas Zemkopības ministrija, pa vienam — Rūpnieku apvienība un Tirgotāju apvienība. Lidmašīnas cena bija 22 000 lati. Tika izgatavoti vienvietīgā un divvietīgā lidaparāta varianti, divvietīgā variants tika pārtaisīts par vienvietīgo, tādi lidaparāti bija Aizsargu aviācijai. Kopumā Aizsargu aviācijā bija 4 VEF I-12, divi divvietīgie un divi vienvietīgie, iznīcinātāju pilotu apmācībai, aprīkoti tai skaitā arī ar fotoložmetējiem. 1938. gada maijā četri Aizsargu aviācijas piloti divos I-12 veica lidojumu uz Helsinku aviācijas svētkiem. Demonstrāciju lidojumi beidzās 17. maijā ar aviokatastrofu, kuras rezultātā gāja bojā latviešu pilots Kārlis Lešinskis un somu pilots Mari Kuopamjaki. Otrā aviokatastrofa ar šo lidmašīnu tipu notika  Spilves lidlaukā, kur gāja bojā Toms Gailītis. Pārējās lidmašīnas tika izkomplektētas pēc 1940. gada aneksijas. Kopumā tika izgatavotas 12 VEF I-12 lidmašīnas.
[thumb|center|350px|Latvju lidotājs K. Bandinieks pie lidmašīnas VEF I-12 [Cīrihe|Cīrihē pirms lidojuma uz salidojumu Parīzē. Pa kreisi no viņa V. Gordejevs. Žurnāls "Spārnotā Latvija" 1937. gada oktobris.]]

## Tehniskie parametri
thumb|VEF I-12

## Galerija

Attēls:VEF I-12 2.jpg|
Attēls:VEF I-12.png|VEF I-12 1:5 lieluma modelis.
Attēls:VEF I-12 3.jpg|
Attēls:VEF I-12 4.jpg|
Attēls:VEF I-12 5.jpg|
Attēls:VEF I-12 6.jpg|
Attēls:VEF I-12 7.jpg|
Attēls:VEF I-12 9.jpg|
Attēls:VEF I-12 10.jpg|
Attēls:VEF I-12 11.jpg|
Attēls:VEF I-12 12.jpg|
Attēls:VEF I-12 13.jpg|
Attēls:VEF I-12 14.jpg|
Attēls:VEF I-12 15.jpg|
Attēls:VEF I-12 16.jpg|


## Atsauces

## Ārējās saites
* VEF IRBITIS I-12 
* VEF IRBITIS I-12
* Fotoalbums
* VEF I-12 ŁOTWA
* Latvian aircraft 
* GALERIA ILUSTRACJI — część IX (od T do Z)
* Photo VEF I-12 YL-ABG at Ramsgate 1937
VEF I-14

**VEF I-14** bija 1937. gadā VEF rūpnīcā uzbūvēta lidmašīna. Lidmašīnas autors ir Kārlis Irbītis.

Lidmašīnas pirmais lidojums notika . Irbīša konstruētā lidmašīna I-14 izmēģinājuma lidojumos , pilota Bandenieka vainas dēļ lidmašīna cieta avārijā, kā rezultātā lidaparāts guva nelielus bojājumus. Neskaidru iemeslu dēļ šis projekts netika vairs turpināts un lidaparātu pilnībā izjauca. Par vienu iemeslu šim lēmumam min Irbīša iecerēto uzlaboto konstrukciju.

## Tehniski parametri

## Atsauces

## Ārējās saites
* latvianaviation.com  
* Piektā Okeāna Bruņinieki
VEF I-15

**VEF I—15** (I—15a un I—15b) - mācību vienvietīgais kara aviācijas monoplāns. Kara ministrija pasūtīja VEF izgatavot vairākas SV-5 tipa lidmašīnas, taču Kārlis Irbītis tās uzlaboja un izveidoja I-15. Darbi pie tā konstruēšanas sākās 1938. gada vasarā un 1939. gada aprīlī notika VEF I—15a pirmais lidojums, taču darbi neturpinājās PSRS iebrukuma dēļ.

## Tehniski — taktiskie parametri

## Ārējās saites
* VEF IRBITIS I-15  at LatvianAviation.com 
* VEF IRBITIS I-15 at Piektā okeāna bruņinieki
Tuksnesis

thumbnail|235px|Zemes sausie apvidi:
**Tuksnesis** ir ainavas forma vai reģions, kuru raksturo mazs nokrišņu daudzums. Tuksnesis ir augāja tips un bioma, kas veidojas karsta vai auksta arīda klimata apstākļos. Pēc tuksneša virsu veidojoša materiāla izšķir smilts, māla, akmens (šķembu, oļu), sāls un ledus tuksnešus. Tuksnesi parasti definē kā apvidu, kurā gada laikā nokrišņu daudzums ir mazāks par 250 mm. Apmēram 1/5 Zemes sauszemes platības ir tuksneši.

Vislielākais tuksnesis pasaulē ir Antarktīda, savukārt vislielākais smilšu tuksnesis ir Sahāras tuksnesis Āfrikā. Ekoloģiskās grupas: kserofīti, sukulenti, efemēri, efemeroīdi. Raksturīgi freatofīti. Edafiskie tipi — smilšu, māla, akmens, solončaku.

Tuksnešu dzīvnieku īpatnības: sugu daudzveidība zema, daudz augsnes sugu, daudz skrējēju, adaptēti iztikt bez ūdens, izmanto metabolisko ūdeni, plēsēju maz, vasaras guļa ir 8-9 mēneši, jūtīgas ekosistēmas. Tuksnesī ar neapbruņotu aci gaismu no tālumā esošas lielas pilsētas iespējams saskatīt jau pat no teju 200 km attāluma.

## Tuksnešu veidi
[thumbnail|[Atakamas tuksnesis]]
[thumbnail|[Jūdejas tuksnesis|Jūdejas tuksneša kalni]]
* Tropu tuksneši ir veidojušies sauso tropu gaisa masu ietekmē. Tropu tuksneši ir, piemēram, Lielais Smilšu tuksnesis (Austrālijā), Sahāras tuksnesis (Āfrikā), Rubelhālī tuksnesis (Arābijas pussalā), Sonoras tuksnesis (Ziemeļamerikā).
* Iekškontinentālie tuksneši ir veidojušies kontinentāla klimata apstākļos tur, kur no okeāniem un jūrām nenokļūst pietiekams mitruma daudzums. Iekškontinentālie tuksneši ir, piemēram, Gobi tuksnesis, Karakums, Kizilkums (Āzijā).
* Orogrāfiskie jeb reljefa tuksneši veidojas kalnu aizvēja nogāzēs, kur atdzisušais un sausais gaiss, slīdot pa nogāzi uz leju, rada sausu klimatu. Orogrāfiskie tuksneši ir, piemēram, Taklamakana tuksnesis (Āzijā), Lielais Baseins (Ziemeļamerikā).
* Piekrastes tuksneši veidojās vietās, kur aukstā okeāna virsstraume plūst gar kontinenta krastu un aukstās jūras gaisa masas sajaucas ar siltajām kontinentālajām gaisa masām. Piekrastes tuksneši ir, piemēram, Atakamas tuksnesis (Dienvidamerikā), Namiba tuksnesis (Āfrikā).
* Ledus (arktiskie un antarktiskie) tuksneši veidojas polārajos apgabalos, kur aukstais gaiss satur maz ūdens tvaiku. Nelielais mitruma daudzums uzkrājas kā sniegs un ledus, veidojot ledus tuksnešus.
* Augstkalnu tuksneši veidojas kalnos, līdz ar augstumu pazeminoties temperatūrai un samazinoties nokrišņu daudzumam.

## Lielākie tuksneši

thumbnail|Antarktīdas sniega tuksnesis

## Atsauces

## Ārējās saites
VEF I-17

**VEF I—17** bija vieglais iznīcinātājs, Kārļa Irbīša konstruētā mācību treniņa lidmašīna.
I—17 ir pēdājā K. Irbīša konstruētā lidmašīna, ko uzbūvēja VEF rūpnīcā.
Lidotāju apmācībai tika uzbūvētas sešas šī tipa lidmašīnas un papildus bija dots pasūtījums uz vēl sešām I—17A lidmašīnām, bet pasūtījuma izpildi izjauca Latvijas okupācija.
Dažas no lidmašīnām pētīja padomju speciālisti (lidmašīnās tika ievietots padomju M-11 dzinējs).
Vēlāk, kad Latviju okupēja Vācija, lidmašīnas tika pētītas vācu lidotāju mācibu skolā Tornē.
Tika uzskatīts, ka I—17 lidojumā ir labāks par britu Miles Magister un padomju УТ-2. Divi Miles Magister tika ekspluatēti arī Latvijā. Monoplānu lidotāju apmācībai Latvijai bija nepieciešams iegūt īsā laikā, tā kā Lielbritānijā bija pasūtīti 39 iznīcinātāji Hawker Hurricane, kurus gan Lielbritānija paturēja sev, naudu par pasūtījumu iekasējot. Tādēļ I-17 prototipa izmēģinājumi nenotika, tas tika laists sērijveida ražošanā bez izmēģinājumiem.

  
         
          Tehniski— taktiskie parametri.
          &nbsp;
          
      
        
        
          Modelis
            &nbsp; I—17
          
        
          Spārna  izmērs, metros
            &nbsp;9.80 
          
        
          Garums, metros
             &nbsp;8.20
          
        
          Augstums, metros
             &nbsp;2.90
          
        
          Spārna laukums, m2
            &nbsp;19.20
          
        
          Masa, kg
          &nbsp; 
        
          &nbsp;&nbsp;tukša lidaparāta
            &nbsp;790
          
        
          &nbsp;&nbsp;maksimālā pacelšanās 
          masa
            &nbsp;1140
          
        
          Dzinēja tips
             &nbsp;1x Menasco C4 Pirate
          
        
          Dzinēja jauda, z.s.
             &nbsp;125
          
        
          Maksimālais ātrums, km/h
             &nbsp;230
          
        
            Kreiserātrums, km/h
            &nbsp;189
          
        
          Nolidošanas attālums
            &nbsp;592 km
          
        
          Pacelšanās ātrums, m/min
          &nbsp;
        
          Maksimālais lidojuma augstums
            &nbsp;5900
          
        
          Ekipāža, cilv.
          &nbsp;2

## Ārējās saites
* VEF IRBITIS I-17
* VEF IRBITIS I-17
Lietuvas karogs

**Lietuvas karogs** sastāv no trim vienāda platuma horizontālām joslām. Augšējā josla ir dzeltena, vidējā zaļa, bet apakšējā josla ir sarkanā krāsā. Dzeltenā krāsa karogā apzīmē Lietuvas dzeltenos tīrumus, zaļā — tās laukus, bet sarkanā — visas par Lietuvu izlietās asinis.

## Vēsture

Mākslinieku radītais dzeltenzaļsarkanais karogs kā Lietuvas pagaidu karogs apstiprināts 1918. gadā. 1918. un 1919. gadā, notiekot diskusijām par Lietuvas simboliku, bija arī priekšlikums par valsts karogu atzīt jau dižkunigaiša Vītauta laika lietoto sudrabkrāsas jātnieku — Vīti — uz sarkana fona, tomēr politisku iemeslu dēļ šis priekšlikums neguva atsaucību, kā vienu no iemesliem minot sarkanās krāsas saistību ar komunismu. Vienlaikus dzeltenzaļsarkano karogu kritizēja tās zaļās krāsas dēļ, kas no heraldikas viedokļa nederot Lietuvas simbola lomai un radot līdzību ar Āfrikas un Latīņamerikas valstu karogiem.

[200px|thumb|left|Lietuvas „vēsturiskais valsts simbols” — karogs ar sudrabkrāsas jātnieku — [Vītis|Vīti — uz sarkana fona]]
1940. gadā prezidentam Antanam Smetonam tika iesniegts jauns karoga projekts — dzeltensarkanbalts karogs ar Vīti vienā pusē un Ģediminaišu stabiem otrā pusē, tomēr Lietuvas okupācijas dēļ tas tā arī palika nepieņemts.

 Lietuvas PSR Augstākā padome kā valsts karogu atjaunoja dzeltenzaļsarkano karogu, bet 1992. gadā tā krāsas tika nostiprinātas konstitūcijā. 2004. gadā Seims pieņēma jaunu likuma „Par karogu” redakciju, kurā noteikts, ka „vēsturiskais valsts simbols ir audekls, kurā uz sarkana fona attēlots sudraba jātnieks — bruņnesis baltā zirgā, kurš virs galvas paceltā labajā rokā tur sudraba zobenu”. Likumā arī noteikts, ka šim karogam pastāvīgi jāplīvo mastā pie Valdnieku pils Viļņā, Traķu pilī un laukumā pie Kauņas Kara muzeja, bet vēl vairākās vietās tas jāizkar piecos svarīgākajos valsts svētkos.

## Atsauces

## Ārējās saites
VEF I-19

**VEF I—19** ir vieglais iznīcinātājs. Šo iznīcinātāju uzskata par I—16 tālāko attīstību, pēdējais iznīcinātājs, kurš tika uzkonstruēts Latvijas brīvvalsts laikā. Par to ir ļoti skopas ziņas. Bieži vien izdomātas un safabricētas.

Iznīcinātājs ir kļuvis par avantūristu un fantastu upuri. Sakarā ar padomju karaspēka iebrukumu Otrā pasaules kara laikā un Latvijas okupāciju, šis projekts netika pabeigts. Daži uzskata, ka tieši Kārļa Irbīša VEF I-19 ir kļuvis par pamatu padomju iznīcinātājam La-5, jo I-19 makets un visi rasējumi ir pazuduši. Daudziem fantastiem liekas, ka to iespējams izveda uz PSRS, bet jāatceras, ka padomju speciālisti, atšķirībā no vāciešiem, īpašu entuziasmu attiecībā uz latviešu lidmašīnām neizrādīja. Iespējams, rasējumi ir pie vāciešiem.

## Ārējās saites
* VEF I-19