Neretas meteorīts

thumb|300px|Meteorītu nokrišanas apkaime 1865. gada kartē. 
**Neretas meteorīts** ir L hondrītu grupas meteorīts, kas 1864. gada 12. aprīļa rītā saullēkta laikā (4:45) sadalījās vismaz divās daļās un nokrita pie Poģēļu (*Pohgel*) un Svajānu (*Swajahn*) mājām Neretas pagastā.

Lielākais 4964 gramu smagais Neretas meteorīta fragments atrodas Igaunijas Zinātņu akadēmijas Ģeoloģijas institūta kolekcijā Tallinā.

## Vēsture
[thumb|upright=1.2|Pirmais Neretas meteorīta krišanas apraksts ''[Rigasche Zeitung*.]]
Pirmā ziņa par meteorīta kritienu parādījās 1864. gada 16. aprīlī laikrakstā *Rigasche Zeitung'', №79.:
 "31. martā, saullēkta laikā, Neretas draudzes un tās apkārtnes iedzīvotājus pārsteidza pērkona negaisam līdzīgs troksnis, kas sākās gaisā un pārvietojās no austrumiem uz rietumiem, kas pēc skaļa, neliela lielgabala šāvienam līdzīga trokšņa tikpat pēkšņi noklusa. Šo gaisa parādību skaidri dzirdēja Elkšņu kroņa muižā, kā arī Mazzalves kroņa muižā, apmēram 7 jūdžu attālumā, un tā izraisīja baumas par sacelšanos Lietuvā, kuras tomēr ļoti drīz vien kliedēja Neretas Svajāņu māju saimnieka atrastie 11 un 13 mārciņas smagie meteorīta akmeņi. Viņš bija pamanījis divu priekšmetu nokrišanu savu māju apkārtnē, kādu laiku pagaidījis, līdz viss atkal nomierinājies, tad kopā ar saviem kalpiem atrada divus akmeņus 2 līdz 3 pēdu dziļumā, kuru nokrišanu no Lielzalves muižas bija redzējis šo rindu rakstītājs. Lielākajam akmenim stiklains izskats, neregulāra forma ar nedaudz noapaļotām malām un netīri pelēkā brūnā krāsā."

Savukārt Alfons Kūlbergs 1865. gadā, atsaucoties uz Neretas prāvesta O. Vāgnera Konstantīnam Grēvinkam sniegtajām ziņām, notikumus aprakstīja detalizētāk:

 "Tieši pirms saullēkta, bez mākoņiem, strādājošie zemnieki dzirdēja dīvainas detonācijas, kas līdzīgas lielgabalu šāvieniem. Poģēļu māju saimnieks Jānis Kazāks un viņa trīs palīgi Jēkabs Vilisters, Dāns Liepiņš un Pēteris Grīnvalds, būvējot šķūni, 375 soļu attālumā pamanīja, kā zemē nokrita dīvains objekts, izkaisot gaisā augsni un zāli. Jēkabs nekavējoties devās uz kritiena vietu, kur bija redzama 8–9 collas un vairāk nekā pēdu dziļa bedre. Pēc viņa teiktā, tajā atrastais akmens izdalīja šaujampulvera smaku un joprojām bija ļoti silts, ko viņš juta caur saviem vilnas cimdiem. Atrastais meteorīts svēra 13,77 mārciņas (aptuveni 5,639 kg). 700–1000 soļu attālumā uz ziemeļiem no pirmā kritiena vietas, Svajānu māju saimnieks Pēteris Ērglis un viņa divi kalpi Jānis Gasparovičs un Miķelis Zāmars redzēja, kā zemē nokrīt otrs akmens, kas arī uzmeta zemi un smiltis. Aukstais, 11,486 mārciņas (aptuveni 4,704 kg) smagais akmens bija ietriecies augsnē pēdas dziļumā."

## Literatūra
* Grewingk Constantin C.A. von, (1882), Verzeichniss der Meteoriten-Sammlung der Universität Dorpat im December 1882, Archiv für die Naturkunde Liv-, Ehst- und Kurlands, Erste Serie, Band 9, Dorpat 1882, s. 151-160.
* Kuhlberg Alphons C., (1867), Analyse und Beschreibung der Meteorite von Nerft, Honolulu, Lixna und eines im Gouverment Jekaterinoslaw gefallen Meteoriten,[21] Archiv für die Naturkunde Liv-, Ehst- und Kurlands, Erste Serie, Vierter Band, Dorpat 1867, s. 1-32
* Тийрмаа Р.Т., (1983), Каталог метеоритов коллекции Института геологии АН ЭССР на октября 1981 г. Метеоритика, vol. 42, 1983, s. 170-182.
* Явнель Александр Александрович, Иванов Андрей Валерьевич, Заславская Н.И. (1986), Каталог метеоритов коллекций Советского Союза. Ротапринт ГЕОХИ АН СССР, 1986, ss. 221

## Skatīt arī
* Līksnas meteorīts
* Biržu meteorīts
* Baldones meteorīts

## Atsauces