open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Animatiks

**Animatiks** () ir animēts kadru plāns, kuru papildina skaņas dizains. Animatiks būtībā ir kustīgu attēlu virknējums, kuru var veidot ar skicēm, objektiem vai datorgrafiku.

Animatika galvenais uzdevums ir izprast filmas vispārējo kustību un laika plūsmu, lai filmas maketa veidā pārliecinātos par projekta idejas nolasāmību un uzlabojumu nepieciešamību pirms filmas realizācijas uzsākšanas. Šos uzdevumus idejiski veic arī kadru plāns, tomēr tā ir viena lieta, skatīties uz nevainojamu un strukturētu sižeta zīmējumu sēriju, kad to uztveršanai un novērtēšanai ir atvēlēts visas pasaules laiks. Pavisam cita lieta ir ņemt šos pašus zīmējumus un redzēt tos galīgajā kontekstā, kad tie reāllaikā tiek projicēti uz ekrāna.

Ir vairāki iemesli, kādēļ animatiku izveide ir izdevīga filmu projektu izveidē.
* Ātrā izveidojamība – ar filmas kadru plānu ir pietiekami, lai mākslinieks spētu salikt pats, vai ar speciālu programmatūru automātiski pārvērstu kadru plānu par animatiku. 
* Palīdzība izmaiņu veikšanā – animatika saturs ir skice, nevis galīgais rezultāts, kas nozīmē, ka var noņemt vai pievienot ainu, ja tas ir nepieciešams animācijas sižeta idejas nolasāmībai vai animācijas ritmam.
* Laika un naudas ietaupījums – animācijas vai filmas veidošana ir dārga. Animatiks palīdz iegūt priekšstatu par vizuālā materiāla ritmu un laika sajūtu, pirms ir iztērēti lieki resursi uz konkrētām ainām vai detaļām.
* Noderīgo atskaites punktu veidošana – veidojot filmu projektu ir viegli apmaldīties detaļās un pazaudēt kopējo plānu. Animatiks palīdz koncentrēties uz svarīgākajām detaļām.
* Vienprātības veidošana – animatiks ir pirmā iespēja radīt priekšstatu par filmu projektu mākslinieku komandai vai ieinteresētajām personām. Tas palīdz izvērtēt, cik daudz reālā laika, cilvēku, materiālu, gan nemateriālu resursu būs nepieciešams, lai projektu realizētu.

## Atsauces

## Ārējās saites
* James Chambers. What is an Animatic?
Kaniapisko

**Kaniapisko** () ir upe Kanādas ziemeļaustrumos, Koksoakas labā satekupe. Administratīvi ietilpst Kvebekas provinces Nunavikas reģionā. Plūst Labradoras pussalas ziemeļos no Sevestres ezera pussalas vidienē līdz Koksoakai, kas pēc 137 km ieplūst Ungavas līcī. Kaniapisko ir nozīmīgs ūdens resurss hidroenerģētiskajā Džeimsa līča projektā, kura ietvaros Lagrandas upes baseinā uzbūvētas vairākas hidroelektrostacijas ar kopējo jaudu . Upes nosaukums cēlies no krī valodas un nozīmē ‘Akmeņainais rags’. Inuiti upi dēvē *Adlait Kuunga* — ‘Indiāņu upe’.

## Ģeogrāfija
thumb|left|200px|Kaniapisko novirzītā (oranžā) daļa
Sākotnēji upe sākās no Sevestres ezera Labradoras pussalas vidusdaļā, plūda ziemeļu virzienā līdz satecei ar Melēzu, veidojot Labradoras ziemeļdaļas lielāko upi Koksoaku. Viss upes tecējums ir pa pussalas vidusdaļas plakankalni; tajā daudz dziļu kanjonu, krāču un ūdenskritumu.

1980. gados, attīstot Džeimsa līča projektu, tika izbūvēta Kaniapisko ūdenskrātuve un upes augštece, kas veido 45% no kopējās upes noteces, tika novirzīta Lagrandas upes baseinā caur tās pieteku Laforžu. 1997. gadā upes augštece līdz Kaniapisko ūdenskrātuvei tika oficiāli pārdēvēta par **Renēlevesku** (*Rivière René-Lévesque*) par godu bijušajam Kvebekas premjerministram Renē Leveskam.

## Atsauces

## Ārējās saites
Deniss Meļņiks

**Deniss Meļņiks** (dzimis ) ir Latvijas futbolists, pussargs, Latvijas futbola izlases spēlētājs, pašlaik spēlē Latvijas Virslīgas klubā FK Auda.

## Karjera
D. Meļņiks ir Rīgas Futbola skolas audzēknis. Vēlāk spēlējis Itālijas kluba *[[Torino FC|Torino]]* jauniešu komandās. 2021. gada martā pievienojās Latvijas Virslīgas klubam FK Spartaks Jūrmala. Latvijas Virslīgā debitēja  pret FK Liepāja.

Pirms 2023. gada sezonas parakstīja līgumu ar FK Auda.  pret Valmiera FC guva savus pirmos vārtus Virslīgā.

Spēlējis dažādu vecumu Latvijas jauniešu izlasēs. 2023. gada jūnijā pirmo reizi tika izsaukts uz Latvijas futbola izlasi. Izlases rindās debitēja  UEFA Nāciju līgas spēlē pret Fēru Salām, nākot uz maiņu spēles 80. minūtē.

## Atsauces

## Ārējās saites
Latvijas hokeja izlase 2023. gada Pasaules čempionātā

**[[Latvijas hokeja izlase]]** piedalījās 2023. gada Pasaules čempionātā hokejā. Kopš 1996. gada Latvijas hokeja izlase Pasaules čempionāta elites divīzijā spēlēja jau 26. reizi pēc kārtas. Latvija spēlēja B apakšgrupā Rīgā pret Kanādu, Čehiju, Šveici, Slovākiju, Norvēģiju, Kazahstānu un Slovēniju. Latvijas izlase pirmo reizi uzvarēja Čehiju (4:3). Grupu turnīrā Latvija ieguva piecas uzvaras un divus zaudējumus, iekļūstot ceturtdaļfinālā. Ceturtdaļfinālā Latvija ar 3:1 uzvarēja Zviedriju, pirmo reizi iekļūstot Pasaules hokeja čempionāta pusfinālā. Pusfinālā Latvija ar 2:4 zaudēja Kanādai, taču finālā par bronzas medaļu ar rezultātu 4:3 Latvijas izlase pagarinājumā uzvarēja ASV izlasi. Par čempionāta labākajiem spēlētājiem komandā tika atzīti Kaspars Daugaviņš, Rodrigo Ābols un Artūrs Šilovs, bet Šilovs ieguva arī visa turnīra labākā vārtsarga un vērtīgākā spēlētāja balvu.

## Sastāvs

* **Galvenais treneris**:  Harijs Vītoliņš

## Turnīrs
### Grupu turnīrs

### Izslēgšanas spēles

#### Ceturtdaļfināls

#### Pusfināls

#### Par 3. vietu

## Rezultatīvākie spēlētāji

## Skatīt arī
* 2023. gada Pasaules čempionāts hokejā
* 2023. gada Pasaules čempionāta hokejā izlašu sastāvi

## Ārējās saites
* https://www.iihf.com/en/events/2023/wm/schedule
Jānis Beks

**Jānis Beks** (dzimis ) ir latviešu futbolists, kurš spēlē vārtsarga pozīcijā. Kopš 2025. gada Beks spēlē Latvijas Virslīgas komandā BFC Daugavpils, kas viņu īrē no RFS.

## Karjera
J. Beks ir "Metta" akadēmijas audzēknis. Latvijas Virslīgā FK Metta sastāvā debitēja  pret Riga FC 17 gadu vecumā. Pirmajā sezonā aizvadīja tikai divas spēles, bet jau 2021. gada sezonā kļuva par kluba pamatvārtsargu. Tika atzīts par 2022. gada FK Metta gada futbolistu.

Pirms 2023. gada sezonas parakstīja līgumu ar RFS, bet uz īres līguma tiesībām turpināja pārstāvēt "Metta".

Spēlējis Latvijas U-18 un U-21 izlasēs. Pirmo reizi uz Latvijas izlasi izsaukts 2023. gada jūnijā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Koksoaka

**Koksoaka** () ir upe Kanādas ziemeļaustrumos. Administratīvi ietilpst Kvebekas provinces Nunavikas reģionā. Sākas Labradoras pussalas ziemeļos, satekot Kaniapisko un Melēzas upēm; Kaniapisko dažkārt tiek uzskatīta par Koksoakas augšteci. Plūst ziemeļaustrumu un vēlāk ziemeļu virzienā un pēc 137 km ieplūst Ungavas līča dienvidu galā. Vienīgā pastāvīgā apdzīvotā vieta krastos ir inuitu ciems Kūjuaka  no grīvas. Tiek uzskatīts, ka upes nosaukums cēlies, morāviešu misionāriem izkropļojot upes inuitu nosaukumu *Kuujjuaq* — ‘Lielā upe’.

1980. gados, attīstot Džeimsa līča projektu, tika izbūvēta Kaniapisko ūdenskrātuve un Kaniapisko augštece, kas veido 45% no tās kopējās noteces, tika novirzīta Lagrandas upes baseinā caur tās pieteku Laforžu, kā rezultātā ievērojami samazinājās arī Koksoakas notece.

## Atsauces

## Ārējās saites
Dmitrijs Zelenkovs

**Dmitrijs Zelenkovs** (dzimis  Rēzeknē) ir Latvijas futbolists, pussargs, pašlaik spēlē Latvijas Virslīgas kluba RFS sastāvā.

## Karjera
Ar futbolu sācis nodarboties dzimtajā pilsētā Rēzeknē. No 2013. līdz 2016. gadam trenējās "Metta" futbola akadēmijā. No 2016. līdz 2020. gadam spēlēja Itālijas kluba *[[Empoli FC|Empoli]]* jauniešu komandās. Pirms 2021. gada sezonas atgriezās Latvijā FK Metta rindās. Latvijas Virslīgā debitēja  pret FK Liepāja. 2022. gada pirmajā pusē pārstāvēja Itālijas D sērijas klubu *[[Montespaccato Calcio |Montespaccato]]*, kura sastāvā aizvadīja sešas spēles. 2022. gada jūlijā pievienojās Virslīgas klubam RFS. Pirmos vārtus Virslīgā guva  pret BFC Daugavpils. 2023. gada sezonā RFS rindās kļuva par Latvijas čempionu.

Spēlējis dažādu vecumu Latvijas jauniešu izlasēs. 2023. gada jūnijā pirmo reizi tika uzaicināts uz Latvijas futbola izlasi. Latvijas izlases rindās debitēja  Eiropas čempionāta kvalifikācijas spēlē pret Horvātiju. Pirmos vārtus izlases labā guva  FIFA Pasaules kausa kvalifikācijas spēlē pret Andoru.

## Sasniegumi
;RFS
* Latvijas Virslīgas čempions: 2023, 2024

## Atsauces

## Ārējās saites
Cirstu muiža

thumb|270px|Cirstu muižas kungu māja (2005).

**Cirstu muiža** (vācu: *Zirstenhoff*) ir bijušās muižas ēku komplekss, kas atrodas Cēsu novadā, Inešu pagastā. Muižas kompleksā ietilpst galvenā ēka, klēts un tornis.

## Vēsture
Cirstu muiža 1544. gadā piederēja Tīzenhauzenu dzimtai. 
Muižas kungu māju ķieģeļu neogotikas stilā 1886. gadā uzcēla baņķieris Magnuss fon Strandmans. Virs galvenās ieejas atradās Strandmaņu dzimtas ģerboņa cilnis. Tai blakus uzcēla sešstūrainu neogotisku torni. Pēc nodedzināšanas 1905. gada revolūcijas laikā kungu māju atjaunoja no 1929. līdz 1937. gadam.
Ēkā atradās pagasta valde, pasta nodaļa, veikals, pienotava, nedaudz vēlāk skola un bibliotēka.

## Mūsdienas
2024.gadā muižas komplekss nonāca pārdošanā, potenciālajiem pircējiem to piedāvājot par 187 tūkstošiem eiro.

## Atsauces
Andrijs Capļijenko

**Andrijs Capļijenko** (; dzimis 1968. gada 12. oktobrī Harkivā, Ukrainas PSR, PSRS) ir ukraiņu televīzijas žurnālists, rakstnieks, raidījumu vadītājs un scenārists. Ukrainas Goda žurnālists (2011).

2014. gada 7. martā kopā ar grupu Ukrainas, Krievijas un Grieķijas žurnālistu Capļijenko smagi piekāva bruņoti prokrieviski noskaņoti aktīvisti, kad viņš filmēja Krievijas karaspēka uzbrukumu Ukrainas militārajai vienībai Sevastopolē.

2014. gada augustā Andrijs aizgāja no darba televīzijas kanālā *[[Inter (TV kanāls)|Inter]]*, kurā viņš bija nostrādājis 17 gadus. Pāriešanu uz kanālu *[[1+1 (TV kanāls)|1+1]]* žurnālists skaidroja ar to, ka šis kanāls sniedz iespēju veidot reportāžas ukraiņu valodā.

Capļijenko tika ievainots, pildot redakcijas uzdevumu Čerņihivas apgabalā 2022. gada 25. martā Krievijas iebrukuma Ukrainā laikā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Kadru plāns

[thumb|[Atvērtais pirmkods|Atvērtā pirmkoda datorspēles *Ryzom* kadru plāns]]
**Kadru plāns** ir noteikta zīmējumu secība, ko izmanto, lai plānotu un vizualizētu stāstu, mākslas filmās, animācijā, videospēlēs un citos multimediālos projektos. Kadru plāns sevī ietver informāciju par vizuālo materiālu, tēlu darbību, dialogu un kameras kustību, kā arī citas nianses, kas jāiekļauj gala darbā, apvienojot tās ar teksta elementiem no stāsta scenārija. Kadrējumā svarīgi ir arī norādīt kameras rakursu, kā arī atzīmēt, vai kadrs ir kopplāns, vidējais plāns vai tuvplāns. Tā ir video gaitas skice.

Kadru plānus lieto kopš 1930. gada, kad tos izmantoja Hovards Hjūzs un Volts Disnejs. Pirmajos kadru plānos izmantoja dēli, pie kā secīgi piesprauda kartītes ar stāsta skicēm. Tas veicināja māksliniekus apspriest stāstu un darbu pārskatīt fragmentos, nevis visu projektu vienlaikus. Šis vizuālās domāšanas process palīdz rast jaunas idejas un jaunas atziņas par darbu. Kadru plāni ir paredzēti ne tikai animācijai, tos regulāri izmanto arī aktierfilmu režisori, rakstnieki, producenti un specefektu dizaineri, lai izstrādātu savas koncepcijas.

Sākumā var tikt uzzīmētas svarīgākās filmas epizodes. Tiek ieskicēta filmas noskaņa un vide. Tas palīdz virzīties tālāk un zīmēt pārējos filmas notikumus. Zīmējot kadru plānu, tiek parādīts, kur būs aina ar tuvplānu un kur būs kopējais skats. Lai filmu nebūtu garlaicīgi skatīties, ir svarīgi, lai tēli būtu redzami tuvāk, tālāk, akcentētas to detaļas un veidoti kopējie plāni. Veidojot kadru plānu, ir svarīgi domāt radoši, jo šajā projekta izstrādes daļā notiek visa vizuālā materiāla plānošana. Kadru plāna zīmējumu malu attiecībai ir jāatbilst gala darba attēla proporcijai. Ja pirms filmēšanas ir iepriekš sagatavots kadru plāns, tas ļauj optimāli izmantot filmēšanai un montāžai atvēlēto laiku, tas ļauj arī saprast un paredzēt topošā projekta problēmas un izaicinājumus. Kadru plānus savos darbos izmantojuši arī slaveni filmu režisori, piemēram, Stīvens Spīlbergs, Kristofers Nolans, Alfreds Hičkoks un Frānsiss Fords Kopola.

Animēts kadru plāns, kuru papildina skaņas dizains, tiek dēvēts par animatiku.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Maio, A. What is a Storyboard? The Fundamentals to Get You Started
Latvijas futbola izlase 2024. gada Eiropas čempionāta kvalifikācijā

**[[Latvijas futbola izlase]]** no 2023. gada marta līdz novembrim piedalījās **[[2024. gada Eiropas čempionāts futbolā|2024. gada Eiropas čempionāta]]** kvalifikācijas turnīrā.

Latvijas izlase bija ielozēta kvalifikācijas D grupā kopā ar Horvātiju, Velsu, Armēniju, un Turciju. Finālturnīram kvalificējās katras grupas pirmo divu vietu ieguvēji. Vēl trīs ceļazīmes uz finālturnīru tika sadalītas izslēgšanas spēlēs (*play-off*), dalībniekus nosakot pēc 2022.—2023. gada UEFA Nāciju līgas rezultātiem.

Latvijas izlase uzvarēja vienā spēlē (2:0 savā laukumā pret Armēniju), bet zaudēja visās pārējās spēlēs. Komanda ar astoņās spēlēs iegūtiem trim punktiem ierindojās pēdējā vietā grupā un finālturnīram nekvalificējās. Latvijas izlase kvalifikācijas turnīrā guva piecus vārtus, to paveica četri dažādi futbolisti, bet vēl vienu reizi pretinieki iesita savos vārtos. Arī *play-off* spēlēm Latvijas izlase nekvalificējās. Lai gan tā uzvarēja savā Nāciju līgas grupā (D līgā), otrās grupas uzvarētājiem Igaunijas izlasei bija labāki rādītāji. Pēc neveiksmīgā turnīra amatu zaudēja Latvijas izlases galvenais treneris Dainis Kazakevičs.

## Turnīra tabula

## Latvijas izlases spēles

----

----

----

----

----

----

----

## Atsauces

## Ārējās saites
* Latvijas izlase UEFA vietnē
Ungavas līcis

**Ungavas līcis** (; , *Ungava Kangiqluk*) ir plašs jūras līcis Kanādā, Labradoras pussalas ziemeļos Hudzona šaurumā. Līča krastos atrodas Kvebekas province, bet līča akvatorija un salas ietilpst Nunavutas teritorijā. Līcis izvietojies starp Ungavas pussalu rietumos un Torngata kalniem austrumos, izstiepts ziemeļu—dienvidu virzienā  garumā, tā platums līdz . Līča krastos daudz nelielu saliņu, bet lielākā — Akpatoka — atrodas līča ziemeļos pie Hudzona šauruma. Ieplūst vairākas upes, no kurām lielākās ir Arno, Feī, Koksoaka, Balēna un Žorža. 

Lai arī līcis atrodas tuvu Atlantijas okeānam, no kura to šķir tikai Hudzona šaurums, tas ir piederīgs Ziemeļu ledus okeānam. Pēc hidroloģiskajiem un klimatiskajiem parametriem Ungavas līcis tiek uzskatīts par malas jūru. Līča dienvidrietumos pie Feī upes ietekas tiek novēroti vieni no pasaulē augstākajiem paisumiem — līdz pat 17 m.

Līča krastus vēsturiski apdzīvojuši inuiti. Pamiokas salā līča rietumu krastā atklātas akmens būvju paliekas, kas tiek attiecinātas uz Dorsetas kultūru. Mūsdienu līča piekrastes apdzīvotās vietas parasti atrodas upju grīvās; lielākā ir Kūjuaka Koksoakas grīvā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Ukrainas Nacionālās drošības un aizsardzības padome

**Ukrainas Nacionālās drošības un aizsardzības padome (RNBO)** () ir Ukrainas prezidenta pakļautībā esoša izpildvaras valsts iestāde, kas koordinē valsts drošības un aizsardzības jautājumus.

Tā ir valsts padome, kuras uzdevums ir izstrādāt un koordinēt nacionālās drošības politiku iekšējos un starptautiskos jautājumos, konsultējot Ukrainas prezidentu (pašlaik — Volodimirs Zelenskis). Visas padomes sēdes notiek prezidenta biroja ēkā. Padomes sastāvu nosaka prezidents, bet tajā obligāti jābūt Ukrainas premjerministram, aizsardzības ministram, iekšlietu ministram un ārlietu ministram. Kopš 2025. gada 18. jūlija padomi vada sekretārs Rustems Umerovs.

## Pašreizējais padomes sastāvs
Kopš 2025. gada Nacionālās drošības un aizsardzības padomes sastāvā ir šādi locekļi:

## Atsauces
Rotoskopija

[thumb|Maksa Fleišera oriģinālā rotoskopa [Patents|patenta rasējums. Animators zīmē uz stikla paneļa, kura aizmugurē esošais projektors projicē vienu filmas kadru]]
**Rotoskopija** ir animēšanas tehnika, kurā tiek pārzīmēta darbība no video materiāla. Sākotnēji animatori projicēja filmu attēlus uz stikla paneļa un pārzīmēja darbību, mūsdienās šo ierīci aizstāj datori un programmas, ar automatizētām rotoskopēšanas iespējām.

Rotoskopiju izveidoja Makss Fleišers 1914. gadā, un to pirmoreiz izmantoja triju daļu sērijā *Out of Inkwell*. Fleišers radīja sēriju, lai demonstrētu savu jauno izgudrojumu. Fleišers iemūžināja kadrus, kuros redzams viņa brālis Deivs, kurš uzstājās klauna Koko lomā. Fleišers izmantoja klaunu Koko dzīvās-darbības kadrus kā atsauci, lai izveidotu animācijas tēlu. Fleišers izmantoja šo paņēmienu, veidojot tēlu Popeju 1929. gadā, Betiju Būpu 1930. gadā un animācijas "Supermens" filmu sēriju 1941. gadā. Disnejs sāka izmantot rotoskopijas tehniku 1930. gados, kad Fleišera patents beidzās. Vairākas Disneja agrīnās animācijas, piemēram, "Sniegbaltīte un septiņi rūķīši", "Pelnrušķīte" un "Alise Brīnumzemē", radīja, izmantojot rotoskopiju.

Vizuālo efektu nozarē termins rotoskopēšana attiecas uz paņēmienu, kā manuāli izveidot maskas elementu dzīvajai darbībai, lai to varētu likt uz cita fona. Rotoskopija filmā "Zvaigžņu kari" ir viens no slavenākajiem piemēriem. Pirmajā triloģijā aktieri turēja maskēšanai domātas nūjas. Vēlāk efektu tehniķi nūjas virsmu maskēja, lai radītu mirdzoša gaismas zobena efektu. Rotoskopijas pielietošanas iespējas unikāli parādīja filma "Putni" (rež. Alfreds Hičkoks, 1963), par noslēpumainu putnu mežonīgiem uzbrukumiem. Animators Ubs Iverks, kurš ir atbildīgs par daudziem Disneja panākumiem, izmantoja rotoskopiju, lai radītu biedējošus specefektus putnu ainās trillerī, kā rezultātā viņu nominēja Kinoakadēmijas balvai.

Deviņdesmito gadu vidū Bobs Sabistons, (MIT) mediju laboratorijas animators un datorzinātnieks, izstrādāja datorizētu "interpolētas rotoskopijas" procesu, ko izmantoja, lai izveidotu savu godalgoto īsfilmu *Snack and Drink*. Pēc tam režisors Ričards Linkleters sadarbojās ar Sabistonu un izveidoja pilnmetrāžas filmas *Waking Life* (2001) un *A Scanner Darkly* (2006). Linkleters bija pirmais režisors, kurš izmantoja digitālo rotoskopiju, lai izveidotu pilnmetrāžas mākslas filmu.

Izmantojot šo tehniku, izveidoja *Amazon Prime* oriģinālā sērija *Undone* (2019). *Undone* rotoskopētais animācijas stils, ko producēja studija *Minnow Mountain* un kas ietver dzīvās-darbības kadrus, palīdz tai izcelties no visa pārējā televīzijā. Katra filmas sekunde skaidri parāda, cik tālu ir nonākts no Ričarda Linklatera filmām *Waking Life* un *A Scanner Darkly*, pateicoties košiem akvareļu foniem un imersīvai trīsdimensiju videi.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Fleischer Studios, Inc. 100 Years of Rotoscoping!
Baltkrievu brīvprātīgo korpuss

**Baltkrievu brīvprātīgo korpuss** () ir baltkrievu brīvprātīgo vienība, kas cīnās Ukrainas pusē. Tas tika izveidots pēc Krievijas iebrukuma Ukrainā.
## Vēsture
2022. gada 25. decembrī Baltkrievijas brīvprātīgie Ihors "Janki" Jankovs, Andrijs "Bezsmertnijs" Trocevskis un Rodions "Gena" Batuļins paziņoja par Baltkrievijas Brīvprātīgo korpusa izveidi, kas sastāv no vairākām dažādām Baltkrievijas vienībām, kuras ir cīnījušās pret Krievijas armiju Ukrainā.

Iepriekš jaunā formējuma vadītāji bija dažādu brīvprātīgo vienību dalībnieki. Tādējādi "Janki" pulcēja Baltkrievijas vienības komandieri Ukrainas brīvprātīgo bataljonā "Brālība", Ukrainas grupas "Tradīcija un kārtība" ložmetējnieku, starptautiskā bataljona "Titāns" komandieri. Pirms pilna mēroga kara sākuma Rodions Batuļins bija pazīstams kā viens no Serhija "Bocmaņa" Korotkiha tuvākajiem līdzgaitniekiem, vēlāk viņš kļuva par "Terora" bataljona pārstāvi. Šis formējums 2022. gada vasarā atdalījās no Kastusa Kalinouska pulka un darbojās kā neatkarīga vienība, pirms pievienojās Baltkrievijas Brīvprātīgo korpusam.

Vienība piedalījās 2023. gada Belgorodas apgabala iebrukumā, izmantojot Terora bataljonu kopā ar Krievijas Brīvprātīgo korpusu un Poļu Brīvprātīgo korpusu. Vienība piedalījās 2023. gada Ukrainas pretuzbrukumā, cīnoties Doņeckas frontē, kur vienība ir zaudējusi vismaz vienu bojāgājušo.

2023. gada decembrī Baltkrievijas Iekšlietu ministrija pasludināja vienību par ekstrēmistu grupējumu.
## Atsauces

## Ārējās saites
* https://t.me/BDK022
Piedņestras Moldāvu Republikas bruņotie spēki

**Piedņestras Moldāvu Republikas bruņotie spēki** () ir neatzītās Piedņestras Moldāvu Republikas bruņots formējums. Tie tika izveidoti 1991. gada 6. septembrī, tās sastāvā ir 4000 karavīru (iespējams mobilizēt 5—7,5 tūkstošus).

Pēc bruņota konflikta ar Moldovu līdz 1992. gada beigām tika izveidotas Piedņestras Moldāvu Republikas Aizsardzības ministrijas galvenās struktūras, jauna organizatoriskā un štatu struktūra, formējumi, vienības un apakšvienības, kā arī izstrādāts kaujas un mobilizācijas gatavības plāns. 1993. gada 14. martā Piedņestras Moldāvu Republikas bruņotie spēki nodeva zvērestu.

Piedņestras Moldāvu Republikā pastāv vispārējs militārais dienests, obligātā militārā dienesta termiņš ir 1 gads. Tie, kas ir pabeiguši obligāto militāro dienestu, veido rezervi.

## Ārējās saites
Etiolācija

[thumb|Etiolēta [spāņu hiacinte (*Hyacinthoides hispanica*)]]
**Etiolācija** ir process, kad augiem gaismas trūkuma dēļ neveidojas hloroplasti, augi izstīdzē un kļūst bāli. Tumsā augošiem augiem etiolācija palielina iespēju sasniegt gaismu, jo augiem ir izteikta īpašība sniegties pret gaismu un līdz ar to — izstiepties ārpus augsnes vai konkurējošu augu ēnas. 

Etiolācijas laikā ar augiem notiek šādas izmaiņas:

* zari un lapas pagarinās;
* posmi starp stumbra/zaru mezgliem kļūst garāki;
* zaros un lapās pavājinās šūnapvalks;
* notiek hloroze, augs iegūst dzeltenīgi-baltu krāsojumu.

## Atsauces
Bruņots konflikts

thumb|Globālie nāves gadījumi konfliktos kopš 1400. gada.
**Bruņots konflikts** ir bruņota konfrontācija starp valstīm vai sociālām kopienām atsevišķās valstīs, kuras mērķis ir atrisināt ekonomiskās, politiskās, nacionāli etniskās un citas domstarpības, ierobežoti izmantojot militāru spēku.

Bruņots konflikts no kara atšķiras ar to, ka pretējās puses izvirza ierobežotus gala mērķus. Bruņota konflikta mērķis nav apdraudēt pretinieka politiskās un saimnieciskās iekārtas pastāvēšanu vai suverenitāti, bet pārveidot vai saglabāt esošās attiecības, mainīt politisko un militāro situāciju reģionā sev par labu, gūt ekonomiskus labumus vai politiskas vai stratēģiskas priekšrocības.

Militārā spēka lietošana ir ierobežota arī konkrētā ģeogrāfiskā teritorijā, jo bruņotā konfliktā tiek īstenoti ierobežoti politiskie mērķi. Bruņota konfrontācija parasti notiek pierobežas zonās, valsts daļās vai salu teritorijās. Karadarbībā piedalās tikai daļa valsts bruņoto spēku.

## Atsauces

## Ārējās saites
Sarunvaloda

**Sarunvaloda** ir funkcionālais valodas stils, kas raksturīgs valodas lietojumam ikdienas, neoficiālās situācijās.

Sarunas stila realizācijas forma ir dialogs, šis stils biežāk tiek izmantots mutvārdu runā. Tajā nav iepriekšējas lingvistiskā materiāla atlases. Šajā runas stilā liela nozīme ir ārpusvalodas faktoriem: mīmikai, žestiem, apkārtējai videi.

## Skatīt arī

* Literārā valoda
* Valsts valoda
* Liturģiskā valoda

## Atsauces
Tu-134

[thumb|300px|''Tu-134A'' [Rīgas Aviācijas muzejs|Rīgas Aviācijas muzejā]]
***Tu-134*** () ir divu dzinēju reaktīva PSRS ražota pasažieru lidmašīna, kas bija paredzēta īsa attāluma lidojumiem.

## Vēsture
Pirmais *Tu-134* prototipa lidojums notika 1963. gadā. No 1966. līdz 1989. gadam Harkivas aviorūpnīcā saražoja 854 *Tu-134* (1966—1970), *Tu-134A* (1970—1980), *Tu-134B* (1980—1984) un citu modifikāciju lidmašīnas.
Mežotnes iela (Rīga)

**Mežotnes iela** ir iela Rīgā, Zemgales priekšpilsētā, Bieriņu apkaimē (Mārupē). Mežotnes iela sākas krustojumā ar Kantora ielu un beidzas pie Rīgas robežas ar Mārupes novadu krustojumā ar Upesgrīvas ielu pie paša tās krustojuma ar Kārļa Ulmaņa gatvi. Kopējais ielas garums ir 1700 metri un tā sastāv no 2 braukšanas joslām ar asfalta segumu.

Mežotnes ielā ir gandrīz tikai savrupmāju apbūve. Iela nosaukta Mežotnes — ciema Bauskas novadā — vārdā.

## Ielu savienojumi
Mežotnes iela ir savienota ar šādām ielām:
* Kantora iela (T veida krustojums)
* Drustu iela (T veida krustojums)
* Zemītes iela (T veida krustojums)
* Lutriņu iela
* Liepājas iela
* Ozolnieku iela (T veida krustojums)
* Brūkleņu iela (T veida krustojums)
* Raudas iela (T veida krustojums)
* Dauguļu iela (T veida krustojums)
* Upesgrīvas iela (T veida krustojums)

## Skatīt arī
* Bieriņi

## Atsauces
1600. gads Latvijā

thumb|315px|Polijas-Lietuvas un Zviedrijas cīņas par dominanci (1585–1629)
[thumb|280px|[Daugavgrīvas pils (Džakomo Lauro gravīra)]]
Šajā lapā ir apkopoti **[[1600]]. gada notikumi** **[[Latvija]]s** teritorijā, kuras Kurzemes, Zemgales un Sēlijas novadi atradās Kurzemes un Zemgales hercogistes sastāvā, bet Piltenes apgabals un Grobiņas apgabals nebija pakļauti Kurzemes hercogam. Vidzemes un Latgales novadi atradās Livonijas un Lietuvas reālūnijas sastāvā. Šajā gadā sākās karadarbība starp Zviedrijas un Polijas-Lietuvas kopvalsts karaspēkiem (Poļu—zviedru karš), zviedriem izdevās iekarot lielāko daļu no Vidzemes.

## Valdnieki
* Livonijas lielhercogs bija Polijas karalis un Lietuvas lielkņazs Sigismunds III Vāsa.
* Kurzemes un Zemgales hercogistes Kurzemes daļu pārvaldīja Vilhelms Ketlers, bet Zemgales un Sēlijas daļu viņa brālis Frīdrihs Ketlers.

## Notikumi
### Nezināms laiks vai visa gada laikā
* Zviedrijas karaspēks karaļa Kārļa IX vadībā ieņēma visu Pārdaugavas Livonijas hercogistes teritoriju, izņemot galvenos nocietinājumus gar Daugavas upi, proti, Daugavgrīvas, Rīgas un Kokneses cietokšņus.

## Miruši
* 21. janvāris — Georgs Radvils (*Georgius Radvillus*), bijušais Livonijas hercogistes administrators (1578/1582—1586), Romas katoļu baznīcas kardināls (dzimis 1556)
Dienvidslāvijas dinārs

thumb|5000 dināri (1985)
**Dinārs** (serbu: *динар)* bija Dienvidslāvijas valstu (Dienvidslāvijas Karalistes, Dienvidslāvijas DF, Dienvidslāvijas SFR un Dienvidslāvijas Federatīvās Republikas) valūta.

21. gadsimta sākumā to izmantoja tikai Serbijā (bez Kosovas un Metohijas), 2003. gadā to pārdēvēja par Serbijas dināru.
Balkānu federācija

thumb|Balkānu federācijas un "Lielās Dienvidslāvijas" projekts
**Balkānu federācija** jeb **Balkānu Federatīvā Republika** bija federālas vai konfederālas valsts projekts, kas radās 19. gadsimta beigās un ietvēra Dienvidslāviju, Bulgāriju, Rumāniju, Albāniju un Grieķiju, un kura pamatā galvenokārt bija kreisā politiskā ideoloģija.

Šo ideju visaktīvāk apsprieda Dienvidslāvijas, Bulgārijas, Rumānijas un Albānijas jaunās komunistiskās varas pirmajos gados pēc Otrā pasaules kara. Iekļaut plānoja arī Grieķiju, ja pie varas nāktu komunistu valdība. Padomju Savienība aktīvi piedalījās šajā procesā, tomēr pēc Staļina konflikta ar Tito PSRS bloķēja federācijas izveides procesu. Svarīgs federācijas izveides pārtraukšanas iemesls bija risks, ka serbi un, vispārīgi runājot, dienvidslāvi zaudēs dominējošo stāvokli valstī un, no otras puses, nedienvidslāvu tautas kļūs atkarīgas no Belgradas.
Eirāzisms

thumb|Eirāzijas pasaule
**Eirāzisms** () ir 20. gadsimta sākumā Krievijas Federācijā izveidojusies sociālpolitiska kustība, kas apgalvo, ka Krievija nepieder pie Eiropas vai Āzijas, bet gan pie ģeopolitiskās koncepcijas par Eirāziju, ko pārvalda "Krievu pasaule" veidojot krievu civilizāciju. Vēsturiski Krievijas Impērija bija eirocentriska un parasti tika uzskatīta par Eiropas jeb rietumu lielvaru.

Eirāzisms piedzīvoja atdzimšanu vēlajā Padomju Savienības pastāvēšanas posmā un pēc tās sabrukuma (neoeirāzisms). Viens no tā propagandistiem bija Kazahstānas prezidents Nursultans Nazarbajevs, kurš 1994. gadā publiskoja ideju, ka NVS ir nepietiekami integrēta un jānomaina ar Eirāzijas Savienību pēc Eiropas Savienības parauga, kas būtu līdzīga gadsimta sākumā pieteiktajai koncepcijai, taču vadītos nevis no abstraktām idejām par tautu vēsturisko kopību, bet no ekonomiskā izdevīguma.

## Atsauces
Ietekmes zona

thumb|Britu un Krievijas ietekmes Irānā norobežošana
**Ietekmes zona** jeb **ietekmes sfēra** ir teritorija ārpus valsts robežām, kurā valsts īsteno kultūras, ekonomiskā, militārā vai politiskā ietekmi.

Valsts, kas atrodas citas valsts ietekmes sfērā, var faktiski kalpot kā satelītvalsts vai *[[de facto]]* kolonija, kā tas bija Padomju Savienības un tās Austrumu bloka gadījumā pēc Otrā pasaules kara.

Dažkārt vienas valsts daļas var atrasties divās atšķirīgās ietekmes sfērās. 19. gadsimtā Irānas un Taizemes bufervalstis, kas atradās starp Lielbritānijas, Francijas un Krievijas impērijām, bija sadalītas starp šo trīs starptautisko lielvaru ietekmes sfērām.

## Ārējās saites
Bufervalsts

**Bufervalsts** ir valsts, kas atrodas starp naidīgām (militāri vai ģeopolitiski) valstīm, atdalot tās un tādējādi nodrošinot, ka nepastāv kopīgas robežas un kontakts starp naidīgiem bruņotajiem spēkiem.

Bufervalstis parasti īsteno neitrālu ārpolitiku, kas atšķir tās no satelītvalstīm.

Zbigņevs Bžezinskis savā slavenajā "Lielajā šaha dēlī" lietoja terminu "bufervalsts", lai apzīmētu valsti, kas atdala sadarbojošās valstis un tādējādi vājina abas kaimiņvalstis par labu ceturtajai pusei.

## Piemēri

*  ir bijusi bufervalsts starp Itāliju, Austriju, Franciju, Vāciju un citām viduslaiku un mūsdienu Eiropas valstīm.
*  ir bufervalsts starp Izraēlu un Sīriju.
* 22px Tālo Austrumu Republika, kas pastāvēja no 1920. līdz 1922. gadam un darbojās kā bufervalsts starp Krievijas PFSR un Japānu.
* 24px Mongolijas Tautas Republika 1932.—1945. gadā bija bufervalsts starp PSRS un Ķīnu un aukstā kara laikā darbojās arī kā bufervalsts starp PSRS un Japānu.
* 23px Litbels, kuras teritorija kalpoja kā pierobežas zona starp Poliju un Padomju Krieviju, lai atdalītu Krieviju no Polijas un novērstu atklātu karu starp tām.

## Ārējās saites
Samara (nozīmju atdalīšana)

**Samara** var būt:
* Samara — pilsēta Krievijā
* Samara — sala Filipīnās
* Samara — upe Ukrainā, Dņepras pieteka
* Samara — pilsēta Ukrainā
* Samara — pilsēta Etiopijā
* Samara — upe Krievijā, Volgas pieteka

## Skatīt arī
* Sāmarra
* Samars
Samara (Dņepras pieteka)

**Samara** () ir upe Ukrainas centrālajā daļā, Dņepras kreisā krasta pieteka Dņipropetrovskas, Harkivas un Doneckas apgabalos. Sākas pie Marjivkas ciema Doņecas skraustā, plūst rietumu virzienā pa Piedņepras zemieni. Ieplūst Dņepras upē (Dņepras ūdenskrātuvē) Dņipro pilsētā. Galvenā Samaras pieteka ir Vovča — 323 km gara, garāka par pašu Samaru.

Upe plūst pa trapecveida ieleju. Līdz Vovčas pietekai upes platums 15—40 m, zemāk — 40—80 m, bet platākajās vietās līdz 300 m. Lejtecē upes ieleju applūdinājusi Dņepras ūdenkrātuve, veidojot 3—4 km platu ezeru. Lielākās pilsētas krastos ir Dņipro un Pavlohrada.

## Atsauces

## Ārējās saites
Vovča

**Vovča** () ir upe Ukrainas centrālajā daļā, Samaras kreisā krasta pieteka (garāka par pašu Samaru) Dņipropetrovskas un Doneckas apgabalos. Sākas pie Progresas ciemata Doņecas skraustā, plūst rietumu un vēlāk ziemeļrietumu virzienā pa Piedņepras zemieni. Ieplūst Samaras upē pie Pavlohradas pilsētas. Galvenās Vovčas pietekas ir Haičura (134 km gara), Mokri Jali (121 km) un Verhņa Tersa (107 km, visas kreisās).

Upes kritums visā garumā ir tikai , tecējums ļoti lēns. Augštecē ierīkotas divas ūdenskrātuves. Līdz 1960. gadiem upe bija kuģojama, mūsdienās izmanto tikai apūdeņošanai. Lielākās pilsētas krastos ir Pavlohrada un Kurahove.

## Atsauces

## Ārējās saites
Ziedu nams

[thumb|[Josips Brozs Tito|Josipa Broza Tito kapavieta mauzolejā]]
**Ziedu nams** (serbu: *Кућа цвећа*) ir mirušā Dienvidslāvijas līdera Josipa Broza Tito mauzolejs. Tas atrodas Belgradā, Serbijā. 

Saskaņā ar vienu no versijām Tito mauzolejs tika nosaukts par "Ziedu namu", jo pats Tito savas dzīves laikā bija aizrautīgs puķkopis.

1990. gadā serbu politiķis Vojislavs Šešeļs tika ieslodzīts cietumā par to, ka aicināja no Belgradas aizvākt Ziedu namu.

Tito atraitne Jovanka Broza tika apglabāta Ziedu namā 2013. gada 28. oktobrī.

## Atsauces

## Ārējās saites
Tautas demokrātija

**Tautas demokrātija** ir marksisma-ļeņinisma teorētiska koncepcija un sabiedrības politiskās organizācijas forma, kas attīstījās pēc Otrā pasaules kara tā saukto "tautas demokrātisko revolūciju" kontekstā.

Tautas demokrātijas savā ārpolitikā lielā mērā orientējās uz Padomju Savienību. Tautas demokrātisko valdību izveide ļāva komunistiem nākt pie varas un sākt sociālisma celtniecību mierīgā ceļā, bez pilsoņu kariem un sociāliem apvērsumiem. Tomēr, sākoties aukstajam karam un pastiprinoties ekonomiskajai un politiskajai konfrontācijai, politiskais režīms saasinājās un daudzās valstīs paātrinājās pāreja uz sociālistiskām ekonomikas formām.

## Ārējās saites
Igors Judins

**Igors Judins** (dzimis ) ir Latvijas jurists un politiķis. Ievēlēts 14. Saeimā no partijas “Stabilitātei!” saraksta, kuru pametis.

2004. gadā absolvējis Baltijas Krievu institūtu, jurisprodences specialitātē.

2022. gada rudenī notikušajās 14. Saeimas vēlēšanās I. Judins kandidēja no partijas "Stabilitātei!" saraksta Rīgas vēlēšanu apgabalā, no kuras ievēlēts 14. Saeimā.

2026. gadā I. Judins izstājās no partijas "Stabilitātei!"

## Atsauces
Kara komunisms

**Kara komunisms** () ir nosaukums Krievijas Sociālistiskās Federatīvās Padomju Republikas iekšpolitikai no 1918. līdz 1921. gadam Krievijas pilsoņu kara laikā. Tai bija raksturīga ārkārtēja saimniecības pārvaldes centralizācija, lielo, vidējo un daļēji pat mazo rūpniecības uzņēmumu nacionalizācija, daudzu lauksaimniecības produktu valsts monopols, privātās tirdzniecības aizliegums, bagātību sadales izlīdzināšana, kā arī Sarkanās armijas un milicijas izmantošana saimniecībā.

Nacionalizācija sākās uzreiz pēc Oktobra Sociālistiskās revolūcijas un boļševiku nākšanas pie varas.

Kara komunisma dēļ 1920. gadā darba ražīgums, tostarp masveida nepietiekama uztura dēļ, samazinājās līdz 18 % no pirmskara līmeņa.

## Ārējās saites
Galaktikas sargi: 3. daļa

**"Galaktikas sargi: 3. daļa"** () ir 2023. gada ASV supervaroņu filma, kas balstīta uz *[[Marvel Comics]]* tāda paša nosaukuma supervaroņu komandu. To producējusi *[[Marvel Studios]]* un izplata *[[Walt Disney Studios Motion Pictures]]*. Šis ir turpinājums un noslēdzošā sērija filmām "Galaktikas sargi" (2014) un "Galaktikas sargi: 2. daļa" (2017), kā arī 32. filma *[[Marvel Cinematic Universe]]* (MCU) filmu sērijā. Filmas režisors un scenārija autors ir Džeimss Ganns, galvenās lomas atveido Kriss Prats, Zoja Saldana, Deivs Batista, Kārena Gilana, Poma Klementjeva, Vins Dīzels, Bredlijs Kūpers, Vills Poulters, Šons Ganns, Čukvudi Ivudži, Linda Kardelīni, Natans Filjons un Silvestrs Stallone. Filmā Galaktikas sargi uzsāk misiju, lai izglābtu Raķeti (Kūpers) no Augstākā Evolucionāra (Ivudži).

Ganns 2014. gada novembrī paziņoja, ka viņam ir vairākas idejas par sērijas trešo un noslēdzošo filmu, bet 2017. gada aprīlī paziņoja, ka atgriežas pie scenārija rakstīšanas un filmas režisēšanas. *Disney* ar Gannu lauza sadarbības līgumu 2018. gada jūlijā pēc pretrunīgi vērtēto ierakstu atjaunošanas vietnē *[[Twitter]]*, taču tā paša gada oktobrī studija atkārtoti noslēdza ar viņu līgumu. Par Ganna atgriešanos darbā pie filmas publiski izziņoja tikai 2019. gada martā, un pie filmas veidošanas viņš atgriezās uzreiz pēc darba pie DC filmas "Pašnāvnieku vienība: Jauna misija" (2021) un tā atvasinājuma seriāla *[[Peacemaker]]* (2022). Filmēšana sākās 2021. gada novembrī *[[Trilith Studios]]*, Atlantā Džordžijas štatā un turpinājās līdz 2022. gada maijam.

Filmas "Galaktikas sargi: 3. daļa" pirmizrāde notika Parīzes Disnejlendā , bet ASV kinoteātros to sāka demonstrēt no , kā daļu MCU Piektās fāzes. Latvijā filmas pirmizrāde notika . Tā saņēma pozitīvas atsauksmes no kritiķiem un visā pasaulē nopelnījusi vairāk nekā 845 miljonus ASV dolāru, kļūstot par ceturto ienesīgāko 2023. gada filmu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Kailums

[thumb|Nūdistu pludmale (1989. gada jūlijs, [Berlīne)]]
**Kailums** ir būšana bez apģērba, ietērpa vai apsega. Lielāko daļu aizvēstures anatomiski modernie cilvēki, kuri dzīvoja siltā klimatā, bija kaili. Laikam ritot, cilvēki sāka izmantot ķermeņa rotājumus, tostarp rotaslietas, tetovējumus, ķermeņa krāsas un rētošanu, kas daļēji kalpoja kā neverbālā saziņa, norādot uz cilvēka sabiedrisko stāvokli un individuālajām īpašībām. Siltajos klimatos dzīvojošie izmantoja apģērbu dekoratīviem, simboliskiem vai svinīgiem nolūkiem, bet bieži bija kaili, jo nebija nepieciešamības valkāt apģērbu, kā arī nepastāvēja kauns. Sievietes neaizsedza krūtis, jo tās netika seksualizētas, bet gan bija asociētas ar bērnu zīdīšanu.

Lai gan mūsdienās vairumā kultūru publiskajās vietās kailums nav pieļaujams, neseksuāls kailums ir pieļaujams konkrētās atpūtas vai sabiedriskās vietās, piemēram pirtī un nūdistu pludmalē, vai svinīgās aktivitātēs un mākslā.

## Atsauces
Džeimss Ganns

**Džeimss Frānsiss Ganns jaunākais** (; dzimis ) ir amerikāņu filmu veidotājs un studijas vadītājs. Karjeru uzsāka 1990. gadu vidū kā scenārists, sarakstot scenāriju *[[Troma Entertainment]]* studijas filmai *[[Tromeo and Juliet]]* (1997). Režijā debitēja ar šausmu kinokomēdiju "Mainīgais" (*Slither*, 2006), bet vēlāk pārkvalificējās uz supervaroņu žanru, uzņemot filmas *[[Super]]* (2010), "Galaktikas sargi" (2014), "Galaktikas sargi: 2. daļa" (2017), "Pašnāvnieku vienība: Jauna misija" (2021), "Galaktikas sargi: 3. daļa" (2023) un "Supermens" (2025). 2022. gadā kompānija *[[Warner Bros. Discovery]]* nolīga Gannu un Pīteru Safranu par *[[DC Studios]]* vadītājiem.
 
Vēl viņš sarakstījis un režisējis tīmekļa seriālu *[[James Gunn's PG Porn]]* (2008—2009), *[[HBO Max]]* oriģinālseriālu "Miernesis" (*Peacemaker*; 2022—pašlaik) un *[[Disney+]]* speciālizlaidumu *[[The Guardians of the Galaxy Holiday Special]]* (2022). Tāpat zināms ar scenāriju Džordža Ramero filmas "Miroņu rītausma" (*Dawn of the Dead*, 1978) 2004. gada rīmeikam, sarakstījis scenāriju mākslas filmai "Skubijs Dū" (2002) un tās turpinājumam "Skubijs Dū 2: Briesmoņi savā vaļā" (2004), sarakstījis un producējis asa sižeta šausmu filmu "Belko eksperiments" (*The Belko Experiment*, 2016), producējis supervaroņu šausmu filmu "Brīnumbērns" (2019) un piedalījies kinokomēdijas "Filma 43" (2013) veidošanā (režisējis sadaļu *Beezel*), kā arī ir viens no scenārija autoriem 2012. gada videospēlei *[[Lollipop Chainsaw]]*.

## Atsauces

## Ārējās saites
1592. gads Latvijā

thumb|315px|Polijas-Lietuvas un Zviedrijas cīņas par dominanci (1585–1629)
Šajā lapā ir apkopoti **[[1592]]. gada notikumi** **[[Latvija]]s** teritorijā, kuras Kurzemes, Zemgales un Sēlijas novadi atradās Kurzemes un Zemgales hercogistes sastāvā, bet Piltenes apgabals un Grobiņas apgabals nebija pakļauti Kurzemes hercogam. Vidzemes un Latgales novadi atradās Livonijas un Lietuvas reālūnijas sastāvā. 

## Valdnieki
* Polijas karalis un Lietuvas lielkņazs Sigismunds III Vāsa bija nominālais Livonijas lielhercogs.
* Kurzemes hercogisti pārvaldīja Frīdrihs Ketlers.

## Notikumi

### Novembris
* 17. novembris — Sigismunds III Vāsa kļuva arī par Zviedrijas karali.

## Dzimuši

## Miruši
Anarhokomunisms

**Anarhokomunisms** ir viens no anarhisma un komunisma atzariem, kura mērķis ir izveidot anarhiju, kurā maksimāli tiek veicināta cilvēku un to apvienību pašpārvalde un savstarpēja palīdzība.
[left|thumb|[Pjotrs Kropotkins (1842−1921)]]thumb|Anarkokomunistu karogs
Pjotrs Kropotkins (1842−1921) tiek uzskatīts par galveno anarhokomunisma idejas teorētiķi, kas tai piešķīra saskaņotu, pabeigtu formu, taču nebija pirmais anarhokomunists.

Anarhokomunisma idejas kļuva par ideoloģisko pamatu vairākām zemnieku armijām dažādos bijušās Krievijas Impērijas reģionos, jo īpaši Nestora Mahno vadītajai Ukrainas revolucionārajai sacelšanās armijai 1917.−1921. gada pilsoņu kara laikā Ukrainas dienvidos.

## Anarhokomunisma pamati

* Decentralizācija. Centralizētas valsts un pārvaldes aizstāšana ar brīvu federāciju, kas apvieno pašpārvaldes teritoriālās komūnas (kopienas) un ražošanas apvienības.
* Brīvība*.* Ar to galvenokārt saprotot brīvību indivīda pilnvērtīgai attīstībai bez ārējiem ierobežojumiem valsts pārvaldes, kā arī finansiālā veidā. Attiecīgi tā nozīmē brīvību no politiska un ekonomiska spiediena.
* Vienlīdzība. Tā nozīmē hierarhijas neesamību, vienlīdzīgas iespējas visiem apmierināt individuālās vajadzības un vēlmes un vienlīdzīgu piekļuvi visiem sabiedriskajiem labumiem.
* Savstarpēja palīdzība. Tā ir cilvēkus šķeļošā egoisma aizstāšana ar solidaritāti, lai atjaunotu sociālo saskaņu, kur cilvēki palīdz cits citam un rūpējas par saviem kaimiņiem pēc principa ″ja tu palīdzi, palīdzēs arī tev″.

## Ārējās saites
TV5 (Filipīnas)

**TV5** ir Filipīnu radio un televīzijas tīkls, kas pieder *MediaQuest Holdings*, PLDT meitasuzņēmumam. To 1960. gadā dibināja Čino Rosess. Tās galvenā mītne atrodas Mandalujongā.

Tas ir arī trešais lielākais mediju uzņēmums Filipīnās kopā ar ABS-CBN un GMA.

## Atsauces

## Ārējās saites
*
Telemundo

***Telemundo*** ir ASV spāņu valodas televīzijas tīkls, kas pieder *[[NBCUniversal]]*, *[[Comcast]]* nodaļai. To 1984. gadā dibināja kā *NetSpan*, bet 1987. gadā pārdēvēja par *Telemundo*.

Tas ir trešais lielākais telenoveles žanra producents kopā ar *[[Televisa]]*, ''Globo'', *[[TV Azteca]]*, ''Caracol'', RCN, ABS-CBN un GMA.

## Atsauces

## Ārējās saites
*
Caracol Televisión

***Caracol Televisión*** ir Kolumbijas televīzijas tīkls, kas pieder *Grupo Valorem*. Tas ir viens no vadošajiem privātajiem televīzijas tīkliem Kolumbijā līdzās *[[RCN Televisión|Canal RCN]]* un *[[Canal 1]]*. Tīkls izplata un veido vairāk nekā 5000 programmu, un to pārraida vairāk nekā 80 valstīs.

## Atsauces

## Ārējās saites
*
1587. gads Latvijā

Šajā lapā ir apkopoti **[[1587]]. gada notikumi** **[[Latvija]]s** teritorijā, kuras Kurzemes, Zemgales un Sēlijas novadi atradās Kurzemes un Zemgales hercogistes sastāvā, izņemot Piltenes un Grobiņas apgabalus. Vidzemes un Latgales novadi atradās Livonijas un Lietuvas reālūnijas sastāvā.

## Valdnieki
* 17. maijā 70 gadu vecumā Jelgavas pilī mira Kurzemes hercogs Gothards, kuru apglabāja jaunierīkotajās Jelgavas pils baznīcas kapenēs. Pēc viņa testamenta norādēm Kurzemes un Zemgales hercogisti nedalīti ar vienādām tiesībām mantoja viņa abi dēli Frīdrihs un Vilhelms. Līdz Vilhelma pilngadībai galmam bija jāuzturas pārmaiņus Kuldīgas un Sēlpils pilīs.
* 18. septembrī Sigismunds III Vāsa kļuva par Polijas karali un Lietuvas lielkņazu un nominālo Livonijas lielhercogu.

## Notikumi
* Turpinājās Kalendāra nemieri Rīgā (1584–1589)
Slāvi-musulmaņi

[thumb|Reliģijas [Balkānu pussala|Balkānos]]
**Slāvi-musulmaņi** ir slāvu etnereliģiskas grupas, kas piekopj islāmu kā tradicionālo reliģiju.

Slāvi pirmo reizi saskārās ar islāma tautām agrīnajos viduslaikos. Dienvidslāviem, kas apmetās Bizantijas impērijā, ir bijuši līdzīgi kontakti ar arābiem. 15. gadsimtā Bizantijas impēriju nomainīja musulmaņu Osmaņu impērija. Turku ietekmē lielas slāvu grupas, īpaši bogomili, kurus iepriekš vajāja grieķu pareizticīgā baznīca, pieņēma islāmu, kā arī daļa dienvidslāvu aristokrātiskās elites, kas centās saglabāt savas privilēģijas. Slāvu bērni tika ņemti verdzībā un padarīti par janičāriem. Tajā pašā laikā 15.—18. gadsimtā serbi Bosnijā un citur arī pieņēma islāmu. Daļēji slāvi, īpaši muižnieki, kļuva par musulmaņiem, jo osmaņi uzlika zemākus nodokļus musulmaņu iedzīvotājiem.

Daļa islāmticīgo dienvidslāvu saglabāja savu slāvu identitāti un slāvu valodu kā dzimto valodu. Tādējādi viņu reliģija, islāms, ir galvenais pašnoteikšanās faktors, lai gan ne visi slāvi-musulmaņi ir reliģiozi.

## Dienvidslāvi, kas pieņēma islāmu
* Pomaki
* Torbeši
* Bosnieši
* Musulmaņu serbi

## Ārējās saites
Irānas Azerbaidžāna

[thumb|[Irānas ziemeļrietumu provinces]]
**Irānas Azerbaidžāna** jeb **Dienvidazerbaidžāna** (azerbaidžāņu: *Cənubi Azərbaycan*) ir vēsturiska un ģeogrāfiska teritorija Irānas ziemeļrietumos.

Irānas Azerbaidžānas teritorija ir daudz plašāka nekā Kaukāza Azerbaidžānas Republikas teritorija. Tās teritorija ir 104 497 km², un tajā dzīvo aptuveni 7,7 miljoni iedzīvotāju. Galvenokārt to apdzīvo azerbaidžāņi (Irānas azerbaidžāņi). 2002. gadā viņi veidoja 72 % no kopējā reģiona iedzīvotāju skaita, 20 % bija kurdi, 6 % — persieši un 2 % — citu tautību pārstāvji.

Galvenās pilsētas ir Tebrīza, Urmija, Ardabīla, Mehabada, Marage, Selmasa, Hoja un Merenda.

## Ārējās saites
Haičura

**Haičura** () vai **Haičula** (*Гайчул*) ir upe Ukrainas austrumu daļā, Dņepras baseinā, Vovčas kreisā krasta pieteka Zaporižjas un Dņipropetrovskas apgabalos. Sākas Pieazovas augstienē pie Červone Ozero ciema, plūst ziemeļrietumu-ziemeļu virzienā. Ieplūst Vovčas upē iepretī Pokrovskes ciematam. Kritums ap . Pietekas nelielas, lielākoties bez pastāvīgas noteces, lielākā ir Jančura (labā). Lielākā apdzīvotā vieta krastos ir Huļajpole. Upes lejtecē 2010. gadā izveidots ainavu liegums «Gaičuras upīte»  platībā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Kinska

**Kinska** ( — ‘Zirgu [upe]’) ir upe Ukrainas dienvidos, Dņepras kreisā krasta pieteka Zaporižjas apgabalā. Sākas Pieazovas augstienē pie Zrazkoves ciema, plūst ziemeļrietumu un rietumu virzienā pa Piedņepras zemieni. Ieplūst Dņepras upē (Kahovkas ūdenskrātuvē) pie Malokateriņivkas. Lielākā pieteka ir Žerebeca (55 km gara, labā). Lielākās pilsētas krastos ir Polohi un Orihiva.

Līdz 18. gadsimtam Kinska bija robežupe starp Zaporižjas kazakiem un Krimas hanisti, tās tatāru nosaukums ir *Yilki Su* — ‘Savvaļas zirgu ūdens’ pēc vēl 19. gadsimtā tās krastos mitušajiem tarpāniem.

## Atsauces

## Ārējās saites
Torbeši

thumb|Torbešu dejas
**Torbeši** (maķedoniešu: *Торбеши*) ir maķedoniešu tautas subetniskā grupa, kas runā maķedoniešu valodā un piekopj 15. un 18. gadsimtā pieņemto islāmu, līdz ar to tiek dēvēti arī par **Maķedonijas musulmaņiem**.

Apdzīvo Ziemeļmaķedonijas Republikas rietumu daļu. Kopējais skaits ir 120 000−220 000 cilvēku.
1588. gads Latvijā

Šajā lapā ir apkopoti **[[1588]]. gada notikumi** **[[Latvija]]s** teritorijā, kuras Kurzemes, Zemgales un Sēlijas novadi atradās Kurzemes un Zemgales hercogistes sastāvā, izņemot Piltenes un Grobiņas apgabalus. Vidzemes un Latgales novadi atradās Livonijas un Lietuvas reālūnijas sastāvā. 

## Valdnieki
* Polijas karalis un Lietuvas lielkņazs Sigismunds III Vāsa bija nominālais Livonijas lielhercogs.
* Kurzemes hercogisti pārvaldīja Frīdrihs Ketlers.

## Notikumi
### Nezināms laiks vai visa gada laikā
* Turpinājās Kalendāra nemieri Rīgā (1584–1589)

## Dzimuši

## Miruši
Mokri Jali

**Mokri Jali** () ir upe Ukrainas austrumu daļā, Dņepras baseinā, Vovčas kreisā krasta pieteka Doneckas apgabalā. Sākas Pieazovas augstienē Volnovahas pilsētā, plūst rietumu un vēlāk ziemeļrietumu virzienā. Ieplūst Vovčas upē lejpus Hrišivskes ciema. Pietekas nelielas, bez pastāvīgas noteces, lielākās ir Kašlahača un Šaitanka (labās), kas ietek upē pie Velika Novosilkas pilsētciemata, kas ir lielākā apdzīvotā vieta krastos.

Upes nosaukums ‘Mitrie krasti’ cēlies no upes augštecē 18. gadsimtā no Krimas ieceļojušajiem urumiem, kuru valodā, kas tuva Krimas tatāru valodai, *jali* nozīmē ‘krasts’. Augstāk pa straumi Vovčā ietek mazāka pieteka — Suhi Jali.

## Atsauces

## Ārējās saites
Moločna

**Moločna** () ir upe Ukrainā, Zaporižjas apgabalā. Sākas ziemeļos no Moločanskas pilsētas, saplūstot Tokmakas un Činhulas upītēm. Tek dienvidu virzienā pa Pieazovas zemieni. Ietek Azovas jūras Moločnas limānā. Upes garums kopā ar no Pieazovas augstienes iztekošo Tokmaku ir 197 km. Ziemā upe bieži izžūst, veidojot purvu, kas aizaug ar niedrēm. Pārsvarā sniega barošanās (līdz 80% no gada noteces pavasara periodā). Moločnas ūdenim raksturīga augsta mineralizācija. Ledus sega ir nestabila. Nozīmīgs upes posms ir regulēts (3 ūdenskrātuves un daudzi dīķi). Ūdens tiek izmantots sadzīves patēriņam un lauksaimniecībai; zivju audzēšana. Lielākās pilsētas krastos ir Melitopole, Moločanska un Tokmaka. Lejpus Melitopoles upes ielejā vairākas aizsargājamās dabas teritorijas. Pie Mirnes pilsētciemata upes labajā krastā arheoloģisks piemineklis Kamjana Mohila; tajā atrasti petroglifi, kas datēti sākot no vēlā paleolīta līdz viduslaikiem.

## Atsauces

## Ārējās saites