open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Ukraiņu nacionālistu organizācija (banderieši)

**Ukraiņu nacionālistu organizācijas Banderas frakcija** jeb **OUN(B)** bija Ukraiņu nacionālistu organizācijas (OUN) radikālākais atzars, kas izveidojās pēc 1940. gada šķelšanās OUN iekšienē. Frakciju vadīja Stepans Bandera, un tā iestājās par pilnīgu, bruņotu cīņu balstītu Ukrainas neatkarību. OUN(B) piekritēji bija pazīstami ar centralizētu, disciplīnā balstītu struktūru un kaujiniecisku darbību pret Padomju Savienības, Polijas un Vācijas okupācijas varām. 

Frakcijas ideoloģija balstījās etniskā ukraiņu nacionālismā, kā arī uzsvarā uz neatkarīgas Ukrainas valsts atjaunošanu jebkādiem iespējamiem līdzekļiem. Vēsturnieku vidū OUN(B) darbība joprojām ir strīdīgs temats, īpaši jautājumos par tās politiskajām metodēm un karadarbībā iesaistītajām vienībām.

## Vēsture
Ukraiņu nacionālisma kustības aizsākumi saistāmi ar periodu pēc Pirmā pasaules kara, kad, sabrūkot impērijām, pastiprinājās centieni pēc nacionālās pašnoteikšanās. 1929. gadā tika izveidota OUN, kuras mērķis bija cīņa par Ukrainas neatkarību. Organizācija vairākkārt mainījās, tai skaitā sašķeļoties OUN(M) un OUN(B).

Otrā pasaules kara laikā daļa ar OUN saistīto struktūru piedalījās bruņotās vienībās, tostarp Ukraiņu sacelšanās armijā (UPA). Vērtējumi par šo organizāciju darbību joprojām ir vēsturnieku diskusiju temats.

## Termina "banderieši" lietojums
Termins "banderieši" bieži tiek izmantots kā kopējs apzīmējums ukraiņu nacionālistiem, īpaši tiem, kas saistīti ar OUN(B). Mūsdienu publiskajā diskursā to lieto gan vēsturiskā, gan politizētā nozīmē. Vēsturnieki uzsver nepieciešamību atšķirt zinātnisku termina lietojumu no tā propagandiskiem kontekstiem.

## Ārējās saites
* Ukraiņu nacionālistu organizācijas tīmekļa vietne
Fatiha Lielā mošeja

{
  "type": "ExternalData",
  "service": "geoshape",
  "ids": "Q2086076"
}


**Fatiha Lielā mošeja** () ir liela mošeja, kas atrodas Bahreinas galvaspilsētā Manāmā. 6 500 m2 lielā mošeja uzcelta 1988. gadā un nosaukta Bahreinas dibinātāja un pirmā hakima Ahmeda al Fatiha (ap 1725—1795) vārdā. 54 tonnas smagais mošejas kupols izgatavots no stiklplasta un ir lielākais šāda materiāla kupols pasaulē. Mošejas interjerā izmantots Itālijas marmors, Austrijas lustras, bet durvīm — Indijas tīkkoks.

## Attēlu galerija

MainPrayerHallAlFatehMosque-sadoonsphotography.jpg
Main_Prayer_Hall.jpg
MainEntrance_GateAlFatehMosque-sadoonsphotography.jpg
MainPrayerHallFromMehrabofAlFatehMosque.jpg


## Ārējās saites
2. armiju grupa

**2. armiju grupa** (franču: *2e Groupe d’Armées*) bija Francijas armijas augstākā līmeņa operatīvā formācija, kas pastāvēja 1939.–1940. gadā un pildīja centrālo lomu Francijas austrumu un ziemeļaustrumu robežas aizsardzībā Otrā pasaules kara sākuma posmā. Tā tika izveidota pēc mobilizācijas 1939. gada septembrī, un to komandēja ģenerālis Andrē-Gastons Prēls.

2. armiju grupas atbildības zonā ietilpa Mažino līnijas centrālais un dienvidu posms, tostarp nozīmīgi fortifikāciju sektori Elzasā un Lotringā. Grupas sastāvā ietilpa vairākas lauka armijas, galvenokārt 3., 4. un 5. armija, kuras bija izvietotas pie Vācijas robežas ar uzdevumu aizturēt iespējamo vācu ofensīvu. 1940. gada Francijas kampaņas laikā Vācijas armija veica galveno triecienu caur Beļģiju un Ardēniem, apejot Mažino līnijas smagi nocietināto zonu. Šīs manevru darbības rezultātā 2. armiju grupa netika pakļauta tiešam masveida uzbrukumam, taču tās pozīcijas tika apdraudētas no flanga, kad vācu spēki ielauzās Francijas iekšienē.

Līdz ar Francijas militāro sabrukumu 1940. gada jūnijā 2. armiju grupa tika piespiesta atkāpties un drīz pēc kapitulācijas pārtrauca pastāvēt. Tā atmiņā palikusi kā viena no trim galvenajām Francijas sauszemes spēku komandstruktūrām, kuras uzdevums bija aizstāvēt valsts robežu fortifikāciju sistēmu kara sākuma fāzē.
Vidējā pūslene

**Vidējā pūslene** (*Utricularia intermedia*) ir pūsleņu suga, kuras dabiskais izplatības areāls ir Eirāzijā un Ziemeļamerikā. Eiropā sastopama galvenokārt Skandināvijā un kontinenta ziemeļaustrumu daļā. Latvijā nereti visā valstī, kur nelielas grupas aug dažādos ūdensbaseinos un purvu lāmās.

## Atsauces
Mazā pūslene

**Mazā pūslene** (*Utricularia minor)* ir pūsleņu suga. Tā ir plaši sastopama Eirāzijā un Ziemeļamerikā. Nereti sastopama visā Latvijas teritorijā, kur grupas aug peļķveida ieplakās un padziļinājumos dažādos purvos, kā arī grāvjos un pārpurvotu ūdenstilpju piekrastē.

## Atsauces
Shenzhou 21

***Shenzhou 21*** (, ) bija Ķīnas pilotējams *[[Shenzhou]]* sērijas kosmosa kuģis. To orbītā palaida 2025. gada 31. oktobrī. Kosmosa kuģis orbitālajā stacijā *[[Tiangong]]* nogādāja 10. ekspedīciju. Kosmosa kuģim stacijā bija jāpaliek sešus mēnešus. Tā kā kosmiskie atkritumi sabojāja kuģi *[[Shenzhou 20]]*, tā apkalpe atgriezās uz Zemes 14. novembrī ar *Shenzhou 21*.

## Apkalpe
Kuģa *Shenzhou 21* apkalpe augšupceļā un lejupceļā:

## Lidojuma gaita
*Shenzhou 21* tika palaists  15:44:46 *[[Universālais koordinētais laiks|UTC]]* ar nesējraķeti *[[Chang Zheng 2F]]* no Dzjucjuaņas Pavadoņu palaišanas centra starta laukuma *LA-4/SLS*.

Tajā pašā dienā 19:22 *UTC* kosmosa kuģis automātiskā režīmā saslēdzās ar orbitālo staciju *[[Tiangong]]* pie moduļa *[[Tianhe]]* priekšējās pieslēgvietas. Līdz stacijai tas nokļuva aptuveni trīs ar pusi stundās, kas bija par trīs stundām ātrāk nekā *[[Shenzhou 20]]* saslēgšanās procedūra.
Stacijā kosmonautus sagaidīja *Shenzhou 20* apkalpe (*Tiangong* 9. ekspedīcija).

Kosmosa kuģim stacijā bija jāpaliek aptuveni sešus mēnešus, nodrošinot 10. ekspedīciju.
Laikā, kad 9. ekspedīcijas apkalpe gatavojās atgriezties, *Shenzhou 20* veiktajās pārbaudēs tika atklāts, ka kosmosa kuģis, iespējams, ir sadūries ar kosmiskajiem atkritumiem. Bija nepieciešams veikt riska novērtējumu, un atvienošanos no stacijas atlika. *Shenzhou 20* tika atzīts par nedrošu, un tā apkalpi nolēma atgriezt uz Zemi kosmosa kuģī *Shenzhou 21*, bet *Shenzhou 21* apkalpe paliktu stacijā un sagaidītu jaunu kuģi *[[Shenzhou 22]]*, pildot ieplānotos 10. ekspedīcijas darbus.

14. novembrī 03:14 *UTC* *Shenzhou 21* atvienojās no *Tiangong*. 08:40:32 *UTC* kosmosa kuģa nolaižamais aparāts nolaidās Iekšējā Mongolijā. Kosmosa kuģa lidojums ilga 13 dienas 16 stundas 55 minūtes. 9. ekspedīcijas apkalpe bija pavadījusi 203 dienas 23 stundas 23 minūtes.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Shenzhou 8, ..., 19 (SZ 8, ..., 19) Gunter Dirk Krebs
Latgales Ļaužu partija

**Latgales Ļaužu partija**, arī **Latgales darba ļaužu partija**, **Latgales Sociālistiskā darba ļaužu partija** bija latgaliešu sociālrevolucionāra politiska partija Krievijas Impērijā un Latvijā.

## Vēsture
Partiju nelegāli dibināja Francis Kemps 1916. gada beigās Petrogradā ar nosaukumu **Latgales darba ļaužu partija**. Partijai bija sava spiestuve, kas slepeni iespieda partijas laikrakstu "Liaužu Bolss". Partijas mērķis bija modināt Latgales latviešu pašapziņu, panākt Latgales autonomiju un agrārreformas ceļā dot Latgales zemniekiem zemi privātā īpašumā.

Pēc Februāra revolūcijas 1917. gada sākumā partija legalizējās un pārcēla savu darbību uz Latgali. Partija nodibināja nodaļas Latgales pilsētās, miestos un pagastos, no kuru pārstāvjiem sastādīja Latgales tautas komiteju, kurai piemērotā brīdī būtu jāpārņem vara savās rokās. Partija arī saka izdod jaunatnes žurnālu "Jaunā Latgola".

Pirmā Latgales latviešu kongresa laikā Kemps prasīja Latgalei pašnoteikšanās tiesības, kamēr Francis Trasuns un kongresa vairākums bija par apvienošanos ar pārējo Latviju. Pēc kongresa pamešanas Latgales darba ļaužu partija kļuva par opozīcijas partiju Latgalē un pieslējās Krievijas nacionāli sociālistisko partiju blokam, kuras sociālistisko ideju ietekmē grozīja savu programmu, atsakoties no prasības pēc agrārreformas piešķirt privāto īpašumu zemniekiem. Bloķējoties ar sociālistiskajām partijām, partija atkārtoti mainīja savu nosaukumu, pārdēvējot sevi par **Latgales Sociālistisko darba ļaužu partiju** un vēlāk par **Latgales Ļaužu partiju**.

Partija turpināja aģitēt par Latgales autonomiju plašākā Latgales darbinieku sanāksmē Ludzā 1917. gada beigās, bet pēc Oktobra revolūcijas partija tika apzīmēta kā kontrrevolucionāra un 1918. gadā tās spiestuve Rēzeknē tika konfiscēta.

Latgales Ļaužu partija turpināja pastāvēt pēc Latvijas Neatkarības kara, un tā piedalījās Latvijas Satversmes Sapulces vēlēšanās, iegūstot 6539 balsis un Franci Kempu kā deputātu.

1920. gadu sākumā partija beidza pastāvēt un Kemps piedalījās Latgales Demokrātiskās partijas dibināšanā.

## Dalība Satversmes sapulces vēlēšanās

## Atsauces

## Literatūra
* Ā.Šilde. Latvijas vēsture 1914-1940. Valsts tapšana un suverēnā valsts. Daugava, 1976.
Zūru mežniecība

**Zūru mežniecība** ir ciems Ventspils novada Piltenes pagastā. Izvietojies pagasta ziemeļaustrumu daļā.

Apdzīvotā vieta izvietojusies pie autoceļu  V1330 (Kamārce–Gārzde–Zūru dzirnavas), Vēždūkas krastā.  Pie ciema ir reģiona nozīmes kultūras piemineklis Čunču viduslaiku kapsēta.

## Atsauces
Iļģuciema cietums

**Iļģuciema cietums** ir daļēji slēgtā tipa cietums ar audzināšanas nodaļu nepilngadīgajām un izmeklēšanas cietuma nodaļu. Cietums atrodas Tvaikoņu ielā 3 Rīgā. Tā ir vienīgā sieviešu ieslodzījuma vieta Latvijā.

2023. gadā Latvijā no kopējā ieslodzīto skaita sievietes veidoja 5 līdz 10%. Lielākoties sievietes atrodas ieslodzījumā par noziedzīgiem nodarījumiem, kas saistīti ar nonāvēšanu, miesas bojājumu izdarīšanu, zādzībām, narkotisko un psihotropo vielu neatļautu izgatavošanu, realizāciju, iegādāšanos un lietošanu. Bieži vien ieslodzījumā esošās sievietes pašas ir cietušas no vardarbības un ir noziegumu upuri.

## Vēsture
Iļģuciema apkaime vēsturiski ir Rīgas priekšpilsētas teritorija ar vēsturisku piederību vairākiem muižu īpašumiem. Palielinoties galvaspilsētai 19. gadsimta beigās un līdz 20. gadsimta vidum apkaimē attīstījās industriālā un militārā apbūve, kura vēlāk kļuva par daļu no cietuma kompleksa.

1947. gadā pārveidojot padomju militārās ēkas par ieslodzījuma iestādi, Iļģuciemā nodibināja sieviešu labošanas darbu koloniju. Iestāde darbojās pēc PSRS Iekšlietu tautas komisariāta un vēlāk PSRS Iekšlietu ministrijas labošanas darbu sistēmas principiem, kur centrālais elements bija ieslodzīto piespiedu nodarbināšana rūpniecībā.

Pēc Latvijas neatkarības atjaunošanas cietumu pārveidoja par valsts sodu izpildes iestādi, ko pakāpeniski pielāgoja Eiropas Padomes rekomendācijām par ieslodzīto tiesībām un resocializāciju. Iļģuciema cietumā ieviesa izglītības un profesionālās apmācības programmas, psiholoģiskās palīdzības un atkarību mazināšanas programmas, mātes un bērna nodaļu, kurā bērns kopā ar māti var dzīvot līdz četru gadu vecumam, un resocializācijas projektus sadarbībā ar nevalstiskām organizācijām.

## Funkcijas
Mūsdienās Iļģuciema cietums ir slēgta tipa sieviešu ieslodzījuma iestāde, kurā izcieš sodu gan pieaugušās, gan nepilngadīgās ieslodzītās. Sieviešu ieslodzījuma specifiku raksturo augstāks psihosociālo problēmu īpatsvars, vardarbības pieredze un atkarību prevalence, kas nosaka nepieciešamību pēc specializētām atbalsta programmām. Cietuma infrastruktūra joprojām saglabā padomju arhitektūras elementus, tomēr rekonstrukcijas projekti tiek orientēti uz humānāku un funkcionālāku vidi.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Iļģuciema cietums Ieslodzījuma vietu pārvaldes oficiālajā tīmekļa vietnē
Hillary Shield

***Hillary Shield*** ir regbija starptautiska kausa izcīņas spēle starp Anglijas un Jaunzēlandes izlasēm. Pirmā spēle notika 2008. gada 29. novembrī Tvikenhemas stadionā, Londonā.

Trofeja nosaukta par godu Jaunzēlandes alpīnistam un pētniekam seram Edmundam Hilarijam. Paziņojumu par spēles rīkošanu 2008. gada 23. oktobrī izziņoja Jaunzēlandes Regbija savienības priekšsēdētājs Džoks Hobss. Balvu izgatavojis sudrabkalējs Tomass Laits.

## Rezultāti
* brūns — Vasaras starptautiskie regbija testa mači
* zils — Rudens starptautiskie regbija testa mači

## Atsauces

## Ārējās saites
* Rugbyarchive.net
Latadija sala

**Latadija sala** (, ) ir ar ledu klāta neapdzīvota sala Antarktīdā, Belinshauzena jūras dienvidaustrumu piekrastē. Austrumos tai piekļaujas Vilkinsa šelfa ledājs, ziemeļos Atenboro šaurums to šķir no Šarko salas, bet Vilkinsa šaurums dienvidos — no Aleksandra I salas Bēthovena pussalas.

Salu pirmoreiz no gaisa 1929. gadā novēroja austrāliešu polārpētnieks Hūberts Vilkinss, bet nonteica kā atsevišķu salu. Salu 1947.—1948. gadā avioizpētes laikā pirmoreiz nofotografēja Finna Ronnes Antarktikas izpētes ekspedīcija; nodēvēta par godu ekspedīcijas aerofotogrāfam un stūrmanim Viljamam R Latadijam (* William R. Latady*).

## Atsauces

## Ārējās saites
Emma Aihere

**Emma Aihere** (; dzimusi  Sundsvallā, Zviedrijā) ir Vācijas kalnu slēpotāja, startē visās disciplīnās. Viņa ir triju olimpisko sudraba medaļu ieguvēja —  nobraucienā un komandu kombinācijā, kā arī 2022. gadā komandu sacensībās.

## Karjera
E. Aihere dzimusi Sundsvallā, Zviedrijā, viņas tēvs ir vācietis, bet māte — zviedriete. Sāka trenēties vietējā slēpošanās klubā. Vēlāk viņa kopā ar vecākiem pārcēlās uz Engelbergu Šveicē, bet pēc tam atgriezās Sundsvallā. 2019. gada martā viņa uzvarēja slalomā FIS bērnu kausa U-16 grupā, pārstāvot Zviedriju. Tajā pašā gadā viņa piedalījās savās pirmajās FIS sacensībās. Pirms 2020.—2021. gada sezonas nolēma pārstāvēt Vāciju. 2020. gada decembrī viņa debitēja Eiropas kausā, bet 2021. gada janvārī ieguva savu pirmo Eiropas kausa goda pjedestālu slalomā.

Piedalījās 2021. gada Pasaules čempionātā Kortīnā d'Ampeco, kur Vācijas izlases sastāvā izcīnīja bronzas medaļu komandu sacensībās. Pasaules kausā Aihere debitēja savā dzimšanas dienā  Lehā/Cīrsā, Austrijā, ieņemot 19. vietu paralēlajās sacensībās. Savās pirmajās ziemas olimpiskajās spēlēs 2022. gadā Pekinā izcīnīja sudraba medaļu komandu sacensībās. Startēja arī slalomā un milzu slalomā, ieņemot attiecīgi 18. un 21. vietu. 2022. gada Pasaules čempionātā junioriem Kanādā Aihere izcīnīja trīs sudraba medaļas: nobraucienā, slalomā un milzu slalomā.

2025. gada Pasaules čempionātā Zālbahā Aihere ieguva divas sestās vietas — supergigantā un nobraucienā.  Kvitfjelā viņa ieguva savu pirmo Pasaules kausa goda pjedestālu, ieņemot otro vietu nobraucienā. Nākamajā dienā turpat Kvitfjelā, arī nobraucienā, viņa izcīnīja savu pirmo uzvaru. Tā paša gada 13. martā viņa izcīnīja pirmo uzvaru arī supergigantā.  Levi, Somijā, viņa izcīnīja pirmo Pasaules kausa pjedestālu slalomā.

 izcīnīja divas sudraba medaļas: nobraucienā un komandu kombinācijā kopā ar Kiru Veidli-Vinkelmani.

## Rezultāti

### Olimpiskās spēles

### Pasaules čempionāts

## Atsauces

## Ārējās saites
Kraniopsīdas

**Kraniopsīdas** (*Craniopsida*) ir paleozoja pleckāju kārta. Kraniopsīdas dzīvoja no apakškembrija vai viduskembrija līdz apakškarbonam. Kārtu 1985. gadā izveidoja krievu paleontologi V. Gorjanskis un L. Popovs.

## Apraksts
Kraniopsīdas ir pleckāji ar abpusēji izliektu, iegareni ovālas līdz ieapaļas formas čaulu. Čaulas abu vāku viscerālais apgabals stiepjas uz priekšu līdz vidusdaļai. Iekšējo, dorsālo, slīpo muskuļu nospiedumi uz čaulas iekšējās virsmas ir izvietoti posterolaterāli. Muskuļi stiprinas pie ventrālā vāka apikālās daļas vai guļ brīvi. Čaula ir nepunktēta un veidota no kalcīta.

## Sistemātika
Kraniopsīdu kārtā ir iekļauta viena virsdzimta un viena dzimta ar četrām ģintīm:
* kārta: ***Craniopsida*** Goriansky & Popov, 1985 †
:* virsdzimta: *[[Craniopsoidea]]* Williams, 1963 †
::* dzimta: *[[Craniopsidae]]* Williams, 1963 †
:::* ģints: *[[Craniops]]* Hall, 1859 †
:::* ģints: *[[Discinopsis]]* Hall & Clarke 1892 †
:::* ģints: *[[Heliomedusa]]* Sun & Hou 1987 †
:::* ģints: *[[Lingulapholis]]* Schuchert 1913 †
:::* ģints: *[[Paracraniops]]* Williams, 1963 †
:::* ģints: *[[Pseudopholidops]]* Bekker, 1921 †
:::* ģints: *[[Wrightiops]]* Popov & Cocks, 2014 †

(†) - izmirušu organismu grupa.

## Atsauces
Šarko sala

**Šarko sala** (, , ) ir ar ledu klāta neapdzīvota sala Antarktīdā, Belinshauzena jūras austrumu piekrastē. Vilkinsa šaurums austrumos to šķir no Aleksandra I salas, bet Atenboro šaurums dienvidos — no Latadija salas. Agrāk salas austrumu krastam piekļāvās Vilkinsa šelfa ledāja mēle, līdz 2009. gada aprīlī tā saira.

Salu 1910. gada 11. janvārī atklāja franču antarktiskā ekspedīcija Žana Batista Šarko vadībā, kas to nosauca par **Šarko Zemi** (*terre de Charcot*) par godu savam tēvam Žanam Martēnam Šarko.

Amerikāņu Ronnes Antarktikas pētniecības ekspedīcija (RARE) 1947. gada 23. decembrī uzņēma salas daļu aerofotogrāfijas un veica pirmo nosēšanos. 1982. gadā Čīles Antarktikas ekspedīcija un Čīles gaisa spēki netālu no Martina kalna uzcēla nosēšanās joslu un pagaidu 30 m² lielu būdu. Britu Antarktiskā dienesta ģeologi un biologi no 1975. gada līdz mūsdienām ir veikuši aptuveni desmit īsas pētniecības vizītes Šarko salā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Dildo

[thumb|14 centimetrus garš caurspīdīgs [plastmasas dildo]]
**Dildo** ir seksa rotaļlieta, kurai bieži vien ir nepārprotami fallisks izskats un kas paredzēta seksuālai penetrācijai vai citām seksuālām aktivitātēm masturbācijas vai seksa laikā. Dildo var būt izgatavoti no dažādiem materiāliem. To forma un izmērs parasti atbilst cilvēka dzimumloceklim, taču sastopamas arī plašas variācijas, lai pielāgotos dažādu lietotāju vajadzībām.

## Etimoloģija
Vārda "dildo" etimoloģiju ilgi uzskatīja par neskaidru, taču Oksfordas angļu valodas vārdnīcas trešajā izdevumā 2018. gadā secināts, ka vārds cēlies no bezjēdzīgām zilbēm, kas bieži sastopamas agrīnajās modernajās balādēs, ko sāka izmantot kā kautrīgu eifēmismu dildo apzīmēšanai. Frāze *Dil Doul*, kas attiecas uz vīrieša dzimumlocekli, parādās jau 17. gadsimta tautas balādē *The Maids Complaint for want of a Dil Doul*. Dziesma bija viena no daudzajām Semjuela Pīpsa bibliotēkā.

Citas vārda izcelsmes teorijas uzskata, ka vārds "dildo" sākotnēji apzīmēja falla formas tapu, ko izmantoja, lai nofiksētu airi nelielā laivā. To ievietoja laivas sānos esošajā caurumā un pēc formas tā bija ļoti līdzīga mūsdienu seksa rotaļlietai. Iespējams seksa rotaļlieta nosaukta tāpat kā šis burāšanas rīks, no kā savu nosaukumu ieguvusi arī Dildo pilsēta un netālu esošā Dildo sala Ņūfaundlendā, Kanādā. Citas teorijas norāda, ka vārds cēlies no itāļu valodas vārda *diletto* (‘prieks’).

Saskaņā ar Oksfordas angļu valodas vārdnīcu, viena no pirmajām vārda parādīšanās reizēm angļu valodā bija Tomasa Neša darbā *The Choise of Valentines or the Merie Ballad of Nash his Dildo* (ap 1593. gadu). Vārdu "dildo" izmanto arī vairākās citās valodās, tostarp latviešu, un tas ir aizguvums no angļu valodas. Dažās mūsdienu valodās, vārds "dildo" var būt aprakstošāks, radošāks vai smalkāks, piemēram, bengāļu *dalda* (ডাল্ডা), hindi *darśildō* (दर्शिल्दो), krievu *falloimitator* (*фаллоимитатор*, burtiski ‘falla imitators’), spāņu *consolador* (‘apmierinātājs’), un velsiešu *cala goeg* (‘viltus penis’).

## Galerija

Wood dildo.jpg|Koka dildo
Two women embracing and using carrots as dildoes. Gouache Wellcome L0033073.jpg|Divas sievietes, kas apskaujas un izmanto burkānus kā dildo (Indija, 19. gadsimts)
Pittore dell'angelo volante (attr.), anfora con falli-uccello e ragazza con un fallo, 490 ac. ca. 04.JPG|Sieviete ar dildo (ap 490. gadu p.m.ē)
20110526222429!Félicien Rops - Sainte-Thérèse.png|19. gadsimta karikatūra, kurā attēlota Svētā Terēze izmantojot dildo (Fēlisjēns Ropss)
Édouard-Henri Avril (27).jpg|Divas sievietes izmanto dildo (litogrāfija no Eduāra-Anrī Avrila darba *De Figuris Veneris* (1906))


## Atsauces

## Ārējās saites
Krievijas Impērijas ķeizars

**Viskrievijas ķeizars un patvaldnieks** (), sieviešu dzimtē — **Viskrievijas ķeizariene un patvaldniece** (), bija Krievijas Impērijas (1721—1917) monarha jeb imperatora tituls.

Šis tituls radās saistībā ar Krievijas uzvaru Lielajā Ziemeļu karā (1700—1721) un parādījās kā cara titula adaptācija saskaņā ar Eiropā pieņemto titulu sistēmu. Tituls tika pārveidots no iepriekšējā Krievijas caristes monarha titula "Visas Krievzemes suverēns, cars un lielkņazs" (*Государь, Царь и Великий Князь всея Руси*). Vecais tituls "cars" (vai "cariene") turpināja tikt lietots sarunvalodā, lai apzīmētu ķeizaru (vai ķeizarieni) līdz monarhijas likvidēšanai 1917. gadā. Vārds "Viskrievijas" bija atvasināts no tradicionālā vārdu savienojuma "Visas Krievzemes", ko Krievijas valdnieku titulos lietoja kopš Vladimiras lielkņazu laikiem.

## Pilns tituls
Ķeizara pilnais tituls 20. gadsimta sākumā:

"No Dieva žēlastības, Mēs, [ķeizara vārds], esam, Viskrievijas, Maskavas, Kijivas, Vladimiras, Novgorodas ķeizars un patvaldnieks, Kazaņas cars, Astrahaņas cars, Polijas cars, Sibīrijas cars, Taurijas Hersonesas cars, Gruzijas cars, Pleskavas valdnieks un Smoļenskas, Lietuvas, Volīnijas, Podolijas un Somijas lielkņazs, Igaunijas, Vidzemes, Kurzemes un Zemgales, Žemaitijas, Belostokas, Karēlijas, Tveras, Udoras, Permas, Vjatkas, Bulgārijas u.c. kņazs, Ņižņijnovgorodas, Čerņihivas, Rjazaņas, Polockas, Rostovas, Jaroslavļas, Belozerskas, Jugras, Obdoras, Kondas, Vitebskas, Mstislavas un visas ziemeļu zemes valdnieks un lielkņazs, Ibērijas, Kartlijas un Kabardijas zemes un Armēnijas apgabala pavēlnieks un valdnieks, Čerkesu un Kalnu kņazu un pārējo mantots valdnieks un īpašnieks, Turkestānas valdnieks, Norvēģijas troņmantnieks, Šlēsvigas-Holšteinas, Stromarnas, Dītmāršenas un Oldenburgas hercogs, utt., utt."

(*Божіею поспѣшествующею милостію, Мы, NN, Императоръ и Самодержецъ Всероссійскій, Московскій, Кіевскій, Владимірскій, Новгородскій; Царь Казанскій, Царь Астраханскій, Царь Польскій, Царь Сибирскій, Царь Херсониса Таврическаго, Царь Грузинскій; Государь Псковскій и Великій Князь Смоленскій, Литовскій, Волынскій, Подольскій и Финляндскій; Князь Эстляндскій, Лифляндскій, Курляндскій и Семигальскій, Самогитскій, Бѣлостокскій, Корельскій, Тверскій, Югорскій, Пермскій, Вятскій, Болгарскій и иныхъ; Государь и Великій Князь Новагорода низовскія земли, Черниговскій, Рязанскій, Полотскій, Ростовскій, Ярославскій, Бѣлозерскій, Удорскій, Обдорскій, Кондійскій, Витебскій, Мстиславскій и всея сѣверныя страны; Повелитель и Государь Иверскія, Карталинскія и Кабардинскія земли и области Арменскія; Черкасскихъ и Горскихъ князей и иныхъ наслѣдный Государь и Обладатель; Государь Туркестанскій, Наслѣдникъ Норвежскій, Герцогъ Шлезвигъ-Голстинскій, Стормарнскій, Дитмарсенскій и Ольденбургскій, и прочая, и прочая, и прочая.*)

## Krievijas Impērijas ķeizaru uzskaitījums

## Atsauces

## Ārējās saites
Kraniopsīdes

**Kraniopsīdes** (*Craniopsidae*) ir paleozoja pleckāju dzimta. Kraniopsīdes dzīvoja no apakškembrija vai viduskembrija līdz apakškarbonam. Šo dzimtu 1963. gadā izveidoja Velsas ģeologs Elvins Viljamss.

## Apraksts
Kraniopsīdes ir ļoti mazi pleckāji, kas reizēm vāji pieaug pie substrāta. Čaulas abi vāki ir gandrīz vienādi. Čaulas vāku viscerālais apgabals ir neliels, piepacelts, gandrīz trīsstūrveidīgs. Aiz tā atrodas pleirālais apgabals.

## Sistemātika
Kraniopsīžu dzimtā ir iekļautas šadas ģintis:
* dzimta: ***Craniopsidae*** Williams, 1963 †
:* ģints: *[[Craniops]]* Hall, 1859 †
:* ģints: *[[Discinopsis]]* Hall & Clarke 1892 †
:* ģints: *[[Heliomedusa]]* Sun & Hou 1987 †
:* ģints: *[[Lingulapholis]]* Schuchert 1913 †
:* ģints: *[[Paracraniops]]* Williams, 1963 †
:* ģints: *[[Pseudopholidops]]* Bekker, 1921 †
:* ģints: *[[Wrightiops]]* Popov & Cocks, 2014 †

(†) - izmirušu organismu grupa.

## Atsauces
Kodijs Smits-Makfī

**Kodijs Smits-Makfī** (; dzimis ) ir Austrālijas aktieris.

Kā bērns atveidojis galvenās lomas filmās "Ceļš" (*The Road*, 2009) un "Ielaid mani" (2010). Ieskaņojis lomas animācijas filmās "Paranormans" (2012) un *[[Memoir of a Snail]]* (2024), kā arī tēlojis filmās "Pērtiķu planētas atmoda" (2014), "X-cilvēki: Apokalipse" (2016), "Barvedis" (*Alpha*, 2018) un "X-cilvēki: Tumšais Fēnikss" (2019). Plašu atpazīstamību guvis ar lomu Džeinas Kempiones filmā "Suņa spēks" (2021), par ko saņēmis Zelta globusa balvu kategorijā "Labākais otrā plāna aktieris", kā arī nominācijas Amerikas Kinoakadēmijas balvai un BAFTA kino balvai.

Vēlāk piedalījies Alfonso Kuarona miniseriālā *[[Disclaimer]]* (2024) un Pablo Larraina biogrāfiskajā filmā "Marija" (2024).

## Ārējās saites
Mansela sala

**Mansela sala** () vai **Pujunaka** (, *Pujjunaq*) ir neapdzīvota sala Kanādas ziemeļos Kanādas Arktiskajā arhipelāgā. Administratīvi pieder Nunavutas teritorijas Kikiktālukas reģionam. 28. lielākā Kanādas sala. Pirmais no eiropiešiem salu 1613. gadā atklāja angļu kuģotājs un polārpētnieks Tomass Batons un nodēvēja par godu viceadmirālim Robertam Manselam (*Robert Mansell*).

## Ģeogrāfija
Atrodas Kanādas Arktiskā arhipelāga dienvidaustrumu daļā Hudzona līča ziemeļaustrumos 57 km no Ungavas pussalas austrumos. Ainavā valda tundra un arktiskais tuksnesis. Nelielā Orija sala Mansela salas ziemeļaustrumu piekrastē noteikta kā putniem nozīmīga vieta.

## Atsauces

## Ārējās saites

* International Map of the World 1:1,000,000 Sutton River NP-16/17
* International Map of the World 1:1,000,000 Rivière Kovic NP-17/18
Kraniīdas

**Kraniīdas** *(Craniida)* ir bezslēdzenes pleckāju kārta. Kraniīdas dzīvo no ordovika līdz mūsdienām un ir izplatītas Vidusjūrā un Egejas jūrā, Atlantijas okeānā, Karību jūrā un Meksikas līcī, Indijas okeānā, pie Madagaskaras, Indonēzijā, Klusajā okeānā, pie Japānas, Filipīnām, Austrālijas un Jaunzēlandes, Dienvidamerikas rietumu piekrastē, pie Antarktīdas u.c., bet fosilā veidā visā pasaulē. Šīs kārtas izveidošana tiek piedēvēta austriešu ģeologam Vilhelmam Vaagenam, kurš 1885. gadā izviedoja *Craniacea* apakškārtu.

## Apraksts
Šīs kārtas pārstāvjiem ir porainas kalcīta čaulas bez kājiņas atvēruma. Piestiprināšanās notika, vēdera vāciņam vai tā daļai piecementējoties pie cietas virsmas. Retos gadījumos bija brīvi sēdošas formas. Iekšējās uzbūves elementi ir skaidri saskatāmi.

## Sistemātika
Kraniīdu kārtā ir viena virsdzimta, viena dzimta un šādas ģintis:
* kārta: ***Craniida*** Waagen, 1885
:* virsdzimta: *Cranioidea* Menke, 1828
::* dzimta: *[[Craniidae]]* Menke, 1828
:::* ģints: *[[Acanthocrania]]* Williams, 1943 †
:::* ģints: *[[Ancistrocrania]]* Dall, 1877 †
:::* ģints: *[[Celidocrania]]* Liu, Zhu & Xue, 1985 †
:::* ģints: *[[Conocrania]]* Smirnova, 1996 †
:::* ģints: *[[Crania]]* Retzius, 1781 †
:::* ģints: *[[Craniscus]]* Dall, 1871 †
:::* ģints: *[[Danocrania]]* Rosenkrantz, 1964 †
:::* ģints: *[[Isocrania]]* Jaekel, 1902
:::* ģints: *[[Lepidocrania]]* Cooper & Grant, 1974 †
:::* ģints: *[[Mesocrania]]* Smirnova, 1997 †
:::* ģints: *[[Nematocrania]]* Grant, 1976 †
:::* ģints: *[[Neoancistrocrania]]* Laurin, 1992
:::* ģints: *[[Novocrania]]* Lee & Brunton, 2001
:::* ģints: *[[Orthisocrania]]* Rowell, 1963
:::* ģints: *[[Petrocrania]]* Raymond, 1911 †
:::* ģints: *[[Philhedra]]* Koken, 1889 †
:::* ģints: *[[Philhedrella]]* Kozlowski, 1929 †
:::* ģints: *[[Pseudocrania]]* McCoy, 1851 †
:::* ģints: *[[Thulecrania]]* Holmer, Popov & Bassett, 2013 †
:::* ģints: *[[Valdiviathyris]]* Helmcke, 1940
:::* ģints: *[[Venetocrania]]* Bitner & Dieni, 2005 †
:::* ģints: *[[Xenocrania]]* Chen & Rong, 2019 †

(†) - izmirušu organismu grupa.

## Atsauces
Džereds Heriss

**Džereds Frānsiss Heriss** (; dzimis ) ir angļu aktieris. Aktiera Ričarda Herisa dēls. Savas karjeras laikā saņēmis BAFTA televīzijas balvu un Ekrāna aktieru ģildes balvu, kā arī nomināciju Zelta globusa balvai un divām ''Emmy'' balvām.

Savu kino debiju piedzīvojis komēdijā *[[The Rachel Papers]]* (1989). Ieguvis plašāku atpazīstamību ar Endija Vorhola lomu filmā *[[I Shot Andy Warhol]]* (1996). Atveidojis otrā plāna lomas filmās "Tālu projām" (*Far and Away*, 1992), "Pēdējais Mohikānis" (*The Last of the Mohicans*, 1994), "Dzimuši slepkavas" (1994), "Mironis" (1995) un *[[Happiness (1998. gada filma)|Happiness]]* (1998). No 2008. līdz 2012. gadam piedalījies seriālā "Viņpus".

Par lomu seriālā *[[Mad Men]]* (2009—2012) nominēts ''Emmy'' balvai. Vēlāk piedalījies arī tādās filmās kā "Neticamais stāsts par Bendžaminu Batonu" 2008), "Šerloks Holmss: Ēnu spēle" (2011), "Linkolns" (2012), "Vīrs no U.N.C.L.E." (2015), "Dažas sievietes" (2016), "Sabiedrotie" (2016) un *[[A House of Dynamite]]* (2025), kā arī tādos seriālos kā *[[The Expanse]]* (2015—2017), *[[The Terror]]* (2018), "Kronis" (2016—2017) un *[[Foundation]]* (2021—pašlaik). Par lomu miniseriālā "Černobiļa" (2019) saņēmis BAFTA televīzijas balvu, kā arī nominācijas *Emmy* balvai un Zelta globusa balvai.

## Ārējās saites
Kraniīdes

**Kraniīdes** (*Craniidae*) ir recenta pleckāju dzimta. Kraniīdes dzīvo no ordovika līdz mūsdienām un ir izplatītas Vidusjūrā un Egejas jūrā, Atlantijas okeānā, Karību jūrā un Meksikas līcī, Indijas okeānā, pie Madagaskaras, Indonēzijā, Klusajā okeānā, pie Japānas, Filipīnām, Austrālijas un Jaunzēlandes, Dienvidamerikas rietumu piekrastē, pie Antarktīdas u.c., bet fosilā veidā visā pasaulē. Šo dzimtu 1828. gadā ar nosaukumu *Craniacea* izveidoja vācu malakologs Kārlis Menke.

## Apraksts
Kraniīdes ir pleckāji ar ieapaļām vai taisnstūrveida čaulām, bieži vien ar taisnu aizmugurējo malu. Čaulas ventrālais vāks ir saplacināts, bet dorsālais vāks parasti ir konisks. Retos gadījumos ventrālais vāks var būt pilnībā reducēts. Čaulas vāku iekšējā mala parasti ir saplacināta (ar limbu).

## Sistemātika
Kraniīžu dzimtā ir šādas ģintis:
* dzimta: ***Craniidae*** Menke, 1828
:* ģints: *[[Acanthocrania]]* Williams, 1943 †
:* ģints: *[[Ancistrocrania]]* Dall, 1877 †
:* ģints: *[[Celidocrania]]* Liu, Zhu & Xue, 1985 †
:* ģints: *[[Conocrania]]* Smirnova, 1996 †
:* ģints: *[[Crania]]* Retzius, 1781 †
:* ģints: *[[Craniscus]]* Dall, 1871 †
:* ģints: *[[Danocrania]]* Rosenkrantz, 1964 †
:* ģints: *[[Isocrania]]* Jaekel, 1902
:* ģints: *[[Lepidocrania]]* Cooper & Grant, 1974 †
:* ģints: *[[Mesocrania]]* Smirnova, 1997 †
:* ģints: *[[Nematocrania]]* Grant, 1976 †
:* ģints: *[[Neoancistrocrania]]* Laurin, 1992
:* ģints: *[[Novocrania]]* Lee & Brunton, 2001
:* ģints: *[[Orthisocrania]]* Rowell, 1963
:* ģints: *[[Petrocrania]]* Raymond, 1911 †
:* ģints: *[[Philhedra]]* Koken, 1889 †
:* ģints: *[[Philhedrella]]* Kozlowski, 1929 †
:* ģints: *[[Pseudocrania]]* McCoy, 1851 †
:* ģints: *[[Thulecrania]]* Holmer, Popov & Bassett, 2013 †
:* ģints: *[[Valdiviathyris]]* Helmcke, 1940
:* ģints: *[[Venetocrania]]* Bitner & Dieni, 2005 †
:* ģints: *[[Xenocrania]]* Chen & Rong, 2019 †

(†) - izmirušu organismu grupa.

## Atsauces
Džafars Panāhi

**Džafars Panāhi** (; dzimis ) ir Irānas kinorežisors, scenārists, kinoproducents, kinooperators un montāžists. Viens no Irānas kino pazīstamākajiem režisoriem. Viņa filmas aizskar tādus tematus kā sociālā netaisnība un politiskā apspiešana, nereti viņa filmās ir apvienoti spēlfilmu un dokumentālo filmu elementi.

Saņēmis Zelta palmas zaru Kannu kinofestivālā par filmu "Tas bija tikai negadījums" (2025), Zelta lāci Berlīnes Starptautiskajā kinofestivālā par filmu *[[Taxi (filma)|Taxi]]* (2015) un Zelta lauvu Venēcijas kinofestivālā par filmu *[[Dâyere]]* (2000). 2025. gadā Panāhi kļuva tikai par ceturto režisoru (pēc Anrī Žorža Kluzo, Mikelandželo Antonioni un Roberta Oltmena), kas ir saņēmis galveno balvu trijos nozīmīgākajos kinofestivālos.

Savu karjeru sācis kā īsfilmu režisors, kā arī asistents režisoram Abāsam Kijārostamī. Viņa debijas pilnmetrāžas filma "Baltais balons" (*Badkonake sefid*) iznāca 1995. gadā. Viņa filmas Irānā vairākkārt aizliegtas. 2010. gadā Panāhi piesprieda sešu gadu cietumsodu un 20 gadu aizliegumu uzņemt filmas un pamest valsti. Neskatoties uz cietumsodu, 2011. gadā uzņēmis dokumentālo filmu "Šī nav filma" (*In film nist*), ko slepus nogādāja uz Kannu kinofestivālu.

Citas Panāhi zināmākās filmas ir *[[Ayneh]]* (1997), *[[Offside]]* (2006), *[[Pardeh]]* (2013), *[[Se rokh]]* (2018) un *[[Khers Nist]]* (2022).

## Atsauces

## Ārējās saites
Deivisa (uzvārds)

**Deivisa** ir izplatīts velsiešu cilmes uzvārds (; vīriešu dzimtē Deiviss). Cilvēki ar šo uzvārdu:

** Andžela Deivisa (*Angela Davis*; 1944) — amerikāņu sabiedriskā darbiniece;
** Beta Deivisa (*Bette Davis*; 1908—1989) — amerikāņu aktrise;
** Džīna Deivisa (*Geena Davis*; 1956) — amerikāņu aktrise, kinoproducente un rakstniece;
** Džūdija Deivisa (*Judy Davis*, 1955) — Austrālijas aktrise;
** Houpa Deivisa (*Hope Davis*; 1964) — amerikāņu aktrise;
** Tara Deivisa-Vudhola (*Tara Davis-Woodhall*, 1999) — amerikāņu vieglatlēte;
** Vaiola Deivisa (*Viola Davis*; 1965) — amerikāņu aktrise un producente.

## Skatīt arī
* *[[Davis]]*
Petrokranijas

**Petrokranijas** (*Petrocrania*) ir izmirušu pleckāju ģints kraniīdu kārtā. Ģinti 1911. gadā pēc *Craniella meduanensis* sugas no Francijas devona nogulumiem izdalīja amerikāņu paleontologs Persijs Reimonds. Ģintī ir daudz sugu. Dzīvoja no vidējā ordovika līdz permam (ieskaitot), ziedu laiki bija devonā un karbonā. Izplatīti bija Krievijas platformā (ziemeļrietumu daļa), Rietumeiropā, Ķīnā Ziemeļamerikā u.c.

## Apraksts
Šīs ģints pārstāvjiem abos čaulas vāciņos ir gandrīz centrāli nelielu priekšējo slēdzējmuskuļu (adduktoru) nospiedumi. Aizmugurējo slēdzējmuskuļu nospiedumi ir būtiski lielāki, un atrodas tuvu pie aizmugurējās malas. No tiem atiet plati, skaidri pamanāmi, vijīgi mantijas sīnusi.

## Sistemātika
Petrokraniju ģintī ir šādas sugas:
* dzimta: ***Petrocrania*** Raymond, 1911 †
:* ģints: †*[[Petrocrania acra]]* (Huene, 1900) †
:* ģints: †*[[Petrocrania bucculenta]]* (Huene, 1899) †
:* ģints: †*[[Petrocrania despectata]]* (Huene, 1899) †
:* ģints: †*[[Petrocrania diabloensis]]* Cooper & Grant, 1974 †
:* ģints: †*[[Petrocrania dixonensis]]* Cooper, 1956 †
:* ģints: †*[[Petrocrania dubia]]* Williams, 1974 †
:* ģints: †*[[Petrocrania exasperata]]* Cooper & Grant, 1974 †
:* ģints: †*[[Petrocrania glabra]]* (Huene, 1899) †
:* ģints: †*[[Petrocrania gracilis]]* (Huene, 1899) †
:* ģints: †*[[Petrocrania hamiltoniae]]* (Hall, 1867) †
:* ģints: †*[[Petrocrania inflata]]* Cooper, 1956 †
:* ģints: †*[[Petrocrania kokeni]]* (Huene, 1899) †
:* ģints: †*[[Petrocrania magna]]* Cooper, 1956 †
:* ģints: †*[[Petrocrania miltrata]]* (Huene, 1899) †
:* ģints: †*[[Petrocrania ourayensis]]* (Kindle, 1909) †
:* ģints: †*[[Petrocrania scabiosa]]* (Hall, 1866) †
:* ģints: †*[[Petrocrania septifera]]* Cooper & Grant, 1974 †
:* ģints: †*[[Petrocrania teretis]]* Cooper & Grant, 1974 †

(†) - izmirušu organismu grupa.

## Atsauces
Ungavas pussala

**Ungavas pussala** (, ) ir pussala Kanādas austrumos, Kvebekas provinces Nunavikas reģionā.  Atrodas Labradoras pussalas ziemeļrietumos, to apskalo Hudzona līcis rietumos, Hudzona šaurums ziemeļos un Ungavas līcis austrumos. Ungavas pussalas tālākais ziemeļu punkts, Volstenholma rags, ir arī Labradoras pussalas un Kvebekas provinces tālākais ziemeļu punkts. Pussala ir daļa no Kanādas vairoga, to aizņem Ungavas plato, reljefs kalnains. Daudz upju un ezeru, lielākās upes ir Koksoaka (kopā ar satekupi Melēzu veido pussalas dienvidu robežu), tai paralēlā Feī, kā arī Arno ziemeļos; visas ietek Ungavas līcī. Ainavā dominē tundra. Pussalas ziemeļdaļā ap Pinualuita meteorīta krāteri 2007. gadā izveidots Pinualuita nacionālais parks 1133,9 km² platībā.

Pussala mazapdzīvota, lielākoties inuiti (ap 90 %). Apdzīvotās vietas izvietotas piekrastē; lielākā ir Kativikas reģiona centrs Kūjuaka pussalas dienvidaustrumos, citas lielākās apdzīvotās vietas ir Ivujivika ziemeļrietumos un Inukjuaka rietumos.

## Atsauces

## Ārējās saites
Akrotretīdas

**Akrotretīdas** *(Acrotretida)* ir paleozoja bezslēdzenes pleckāju kārta. Akrotretīdas dzīvoja no apakškembrija līdz vidusdevonam vai augšdevonam. Šo kārtu 1949. gadā izveidoja austriešu paleontologs Otmārs Kīns.

## Apraksts
Akrotretīdu čaula parasti ir ventrāli izliekta. Čaulas ventrālais vāks parasti ir konisks vai konusveidīgs, retāk izliekts. Kāpura čaula ir maza (mazāk par 0,3 mm šķērsgriezumā) un ar bedrīšu mikroornamentējumu. Kājas apikālā atvere veidojas kāpura stadijā vai arī drīzi pēc tās. Muskuļu ventrālie kardinālie nospiedumi atrodas uz čaulas vāka aizmugurējā slīpuma. Ventrālie nabas nospiedumi (apikālās bedres) izvietojas subapikāli, pie kajas atveres. Muskuļu dorsālie kardinālie nospiedumi atrodas pie pseidointerarejas. Parasti tie ir sabiezināti un labi izteikti. Mantijas kanālu sistēma ir stieņveidīga vai spalvveidīga. Čaulā parasti ir dorsālā trīsstūrveida mediālā starpsiena. Čaulas uzbūve ir stieņveidīga vai kamerveidīga.

## Sistemātika
Akrotretīdu kārtā ir viena virsdzimta ar astoņām dzimtām un viena tajā neiekļauta ģints:
* kārta: ***Acrotretida*** Kühn, 1949 †
:::* ģints: *[[Maruia]]* Percival in Percival et al., 2014 †
:* virsdzimta: *[[Acrotretoidea]]* Schuchert, 1893 †
::* dzimta: *[[Acrotretidae]]* Schuchert, 1893 †
::* dzimta: *[[Biernatiidae]]* Holmer, 1989 †
::* dzimta: *[[Ceratretidae]]* Rowell, 1965 †
::* dzimta: *[[Curticiidae]]* Walcott & Schuchert, 1908 †
::* dzimta: *[[Eoconulidae]]* Rowell, 1965 †
::* dzimta: *[[Ephippelasmatidae]]* Rowell, 1965 †
::* dzimta: *[[Scaphelasmatidae]]* Rowell, 1965 †
::* dzimta: *[[Torynelasmatidae]]* Rowell, 1965 †

(†) - izmirušu organismu grupa.

## Atsauces
Sifonotretīdas

**Sifonotretīdas** *(Siphonotretida)* ir paleozoja bezslēdzenes pleckāju kārta. Sifonotretīdas dzīvoja no viduskembrija līdz ordovikam. Šo kārtu 1949. gadā izveidoja austriešu paleontologs Otmārs Kīns.

## Apraksts
Sifonotretīdu čaula parasti ir ventrāli izliekta, ar nevienādiem vākiem un dobiem dzelkšņiem. Kāpura un pēckāpura čaulas ir bez bedrīšu mikroornamentējuma. Čaulas struktūra ir mikrograudaina. Čaulas ventrālā vāka augšana ir miksoperifēriska vai holoperifēriska. Kājas apikālā atvere ir apaļa vai arī rezobcijas rezultātā paplašinās uz priekšu, veidojot izstieptu trīsstūrveidīgu kājas atveri. Šīs kājas atveres aizmugurējā daļa var būt nosegta ar plātni, kura var turpināties kā kājas iekšējā caurule. Čaulas abu vāku pseidointerarejas ir vāji nodalītas un bez locījuma līnijas. Muskulatūra ir nepietiekoši pētīta, bet, acīmredzot, tā ir līdzīga lingulīdu muskulatūrai. Mantijas kanālu sistēma ir stabveidīga ar dorsālajām un ventrālajām laterālajām vaskulārajām zonām. Ir iespējama ari mediālā vaskularizācija.

## Sistemātika
Sifonotretīdu kārtā ir viena virsdzimta, viena dzimta un tajā esošās ģintis:
* kārta: ***Siphonotretida*** Kühn, 1949 †
:* virsdzimta: *[[Siphonotretoidea]]* Kutorga, 1848 †
::* dzimta: *[[Siphonotretidae]]* Kutorga, 1848 †
:::* ģints: *[[Acanthambonia]]* Cooper, 1956 †
:::* ģints: *[[Alichovia]]* Gorjansky, 1969 †
:::* ģints: *[[Celdobolus]]* Havliček, 1982 †
:::* ģints: *[[Eosiphonotreta]]* Havliček, 1982 †
:::* ģints: *[[Gorchakovia]]* Popov et Khazanovitch, 1989 †
:::* ģints: *[[Helmersenia]]* Pander, 1860 †
:::* ģints: *[[Mesotreta]]* Kutorga, 1848 †
:::* ģints: *[[Multispinula]]* Rowell, 1962 †
:::* ģints: *[[Nushbiella]]* Popov in Kolobova & Popov, 1986 †
:::* ģints: *[[Orbaspina]]* Valentine & Brock, 2003 †
:::* ģints: *[[Schizambon]]* Walcott, 1884 †
:::* ģints: *[[Siphonobolus]]* Havlíček, 1982 †
:::* ģints: *[[Siphonotreta]]* Verneuil, 1845 †
:::* ģints: *[[Siphonotretella]]* Popov et Holmer, 1994 †

(†) - izmirušu organismu grupa.

## Atsauces
Kristceļu vecticībnieku baznīca

**Kristceļu vecticībnieku baznīca** ir vecticībnieku dievnams, kas atrodas Rēzeknes novada Viļānu pagasta Kristceļos, pie valsts autoceļa A12 (Jēkabpils—Krievijas robeža) starp Varakļāniem un Viļāniem. Dievnams uzcelts 1939. gadā.

## Ārējās saites
Dilmūnas kurgāni

**Dilmūnas kurgāni** () ir vairākas vietas Bahreinā, Bahreinas salas ziemeļdaļā, kura saglabājušies apbedījumu kurgāni. Tie veidoti no apmēram 2200. līdz 1750. gadam p.m.ē. Dilmūnas kultūras ietvaros. Saglabājušies vairāk nekā 10 000 kurgānu. Pirmoreiz arheoloģiski kurgānus pētīja brits Džeims Teodors Bents (*James Theodore Bent*, 1852–1897) 1889. gadā. 2019. gadā kurgāni iekļauti UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā. Senvietu saglabāšana sastopas ar islāma fundamentālistu iebildumiem, kuri uzskata, ka apbedījumi ir "neislāmiski" un tos nav jāsaglabā.


Bahrein-site 1542 0002.jpg
Bahrein-site 1542 0007.jpg
Bahrein-site 1542 0014.jpg


## Ārējās saites
Rojs Kouns

**Rojs Markuss Kouns** ( (); dzimis , miris ) bija ASV advokāts un prokurors. Atpazīstamību ieguva kā Jūliusa un Eteles Rozenbergu prokurors viņu tiesas prāvās (1952—1953) un kā senatora Džozefa Makārtija galvenais advokāts 1954. gada ASV Armijas un Makārtija tiesas sēdēs. Kouns palīdzēja Makārtijam izmeklēšanā par aizdomās turētajiem komunistiem. 1970. un 1980. gados viņš kļuva par ievērojamu juridisko un politisko lietu kārtotāju Ņujorkā. Viņš pārstāvēja arī Donalda Trampa intereses un bija viņa mentors biznesa karjeras pirmsākumos.

Kouns dzimis Bronksā, Ņujorkā, un ieguvis izglītību Kolumbijas Universitātē. Viņš kļuva ievērojams kā ASV Tieslietu departamenta prokurors Jūliusa un Eteles Rozenbergu spiegošanas tiesas procesā, kur viņš veiksmīgi sauca Rozenbergus pie atbildības, kas noveda pie viņu notiesāšanas un nāvessoda izpildes 1953. gadā. Pēc tam, kad viņš bija galvenais prokurors Makārtija tiesas prāvās, no 1950. gadu beigām līdz 1970. gadu beigām viņa reputācija pasliktinājās, šajā laikā viņš dzīvoja Ņujorkā un darbojās kā privātais advokāts daudziem klientiem, tostarp nekustamā īpašuma magnātiem, politiskajiem darbiniekiem, katoļu garīdzniekiem un organizētās noziedzības pārstāvjiem.

1986. gadā Ņujorkas štata Augstākās tiesas Apelācijas nodaļa izslēdza Kounu no advokātu loka par neētisku rīcību pēc tam, kad viņš mēģināja apkrāpt mirstošu klientu, piespiežot viņu parakstīt testamenta grozījumus un atstājot savu bagātību Kounam. Kouns nomira piecas nedēļas vēlāk no ar AIDS saistītām komplikācijām, dedzīgi noliedzot, ka ir HIV pozitīvs. Kouna personība pirms un pēc nāves ļoti bieži tika atspoguļota daudzos plašsaziņas līdzekļos.

## Atsauces

## Ārējās saites

* 1951. gada intervija 
* Diskusija ar Goru Vidalu, 1977
Groteska

**Groteska** ir tēlojuma veids literatūrā un mākslā, kurā apvienojas pretējais un asi kontrastējošais. Skaistais tiek apvienots ar atbaidošo, traģiskais ar komisko utt.

## Vēsture
thumb|''Jacques Androuet Du Cerceau, "Grotesque Panel"'' ''(1550)''
thumb|Kventina Matsīsa glezna "Neglītā hercogiene" (1513)
Sākotnēji vārds "groteska" apzīmēja sienu gleznojumus, kas 16. gadsimtā atrasti uz sienām imperatora Nerona "Domus Aurea" *(no* *[[Latīņu valoda|latīņu]]: Domus Aurea — 'Zelta nams')* kompleksa drupās. Gleznojumus tolaik sauca par "*le Grotte" (no [[Itāļu valoda|itāļu]]: le grotte — 'ala')*. Sienas rotā zīmējumi, kuros savijas pretstati – dzīvais un nedzīvais, cilvēciskais un necilvēciskais, kā arī tajos attēloti augi, dzīvnieki, cilvēki un arhitektūra. Vēlāk jēdziena nozīme paplašinājās, apzīmējot arī jebkādu dīvainu lietu vai izdarību.

Literatūrā jēdziens pirmo reizi parādījās 1600. gados un nostiprināja termina saistību ar fizisko ķermeni. Izteikti piemēri no šī laika ir franču rakstnieka Fransuā Rablē romāns “Gargantija un Pantagriels” un spāņu rakstnieka Migela de Servantesa romāns “Dons Kihots”. 19. gadsimtā groteska kļuva izplatīta romantismā. Piemērs no šī laika ir  Mērijas Šellijas romāns "Frankenšteina briesmonis". 20. gadsimtā tā ieņēma nozīmīgu vietu šausmu literatūrā un zinātniskās fantastikas literatūrā.

## Iezīmes

#### Māksla
Groteska pārkāpj un apstrīd visu, kas tiek uzskatīts par normālu, ierobežotu un stabilu. Tai ir raksturīga koncentrēšanās uz metamorfozēm, ekstravaganci un rotaļīgumu. Mākslinieki savij mežonīgas cilvēku, eņģeļu, dzīvnieku un mitoloģisko tēlu kombinācijas ar izsmalcinātām ģeometriskām formām un sarežģītiem līniju zīmējumiem.

#### Tēlniecība
Jēdziens attiecināms arī uz akmens būtņu statujām, kas rotā katedrāles visā Eiropā. Šīs būtnes, kas veidotas kā dīvainas cilvēku vai dzīvnieku figūras, tiek sauktas arī par himērām. Cilvēki akmens statujas mēdz jaukt ar gargulām, taču šis termins attiecas tikai uz skulpturāliem veidojumiem ar lietus ūdens noteces funkciju. Lai gan dzīvnieku galvām dažkārt ir heraldiska vai simboliska nozīme, groteski ornamenti kopumā ir tikai dekoratīvi.

#### Literatūra
Literatūrā groteskai ir raksturīga satīra, komisms un pārmērīgi pārspīlējumi. Autori darbos mēdz veidot murgainu vai sirreālu atmosfēru, kā arī aprakstīt ķermenisku pārveidošanos. Ar grotesku iespējams arī apšaubīt vispārpieņemtas patiesības un skart tabu tēmas.

## Atsauces

## Ārējās saites
Kobzona koncerts (mīms)

[thumb|Josifs Kobzons uzstājoties [Maskavas kremlis|Kremlī Krievijas karavīriem 2016. gada 9. decembrī]]
**Kobzona koncerts** () ir ukraiņu izcelsmes aforisms, frazeoloģisms un eifēmisms, kā arī interneta mīms, kas apzīmē Krievijas bruņoto spēku karavīru un citu rašistiski un prokrieviski noskaņotu personu nāvi.

## Vēsture
Josifs Kobzons bija Ukrainas ebreju izcelsmes padomju un krievu popdziedātājs, kurš kļuva populārs pateicoties saviem priekšnesumiem 9. maijā, tā saucamjā "Uzvaras dienā" ar dziesmu *Deņ Pobedy* ("Uzvaras diena"). Kopš 2014. gada viņš atbalstīja Krievijas karu pret Ukrainu, apmeklējis tā dēvētās "Doneckas Tautas Republikas" (DTR) līderus un sniedzis koncertus Krievijas okupētajās Ukrainas teritorijās.

Mīms "Kobzona koncerts" radās pēc bijušā pašpasludinātās DTR līdera Aleksandra Zaharčenko slepkavības, kas notika 2018. gada 31. augustā. Toreiz Ukrainas sociālajos medijos izplatījās joki, ka Zaharčenko devās uz "Kobzona koncertu", kurš nomira dienu iepriekš — 30. augustā. Tāpat izskanēja joki par Kobzona "tikšanos" ellē ar iepriekš nogalinātajiem separātistu kaujiniekiem Mihailu "Givi" Tolstihu un Arsēniju "Motorolu" Pavlovu un kopīgu uzstāšanos ar Aleksandrova ansambļa kori, kas gandrīz pilnībā gāja bojā aviokatastrofā 2016. gada 25. decembrī, lidojot apsveikt Jaunajā gadā Sīrijā izvietoto Krievijas armijas kontingentu.
[thumb|Iznīcināts Krievijas [MT-LB bruņutransportieris ar uzrakstu "ZOV KOBZONA" 2022. gada maijā]]

2020. gada augustā Ukrainas brīvprātīgie ar gaisa baloniem pāri frontes līnijai Donbasā nogādāja separātistu kaujiniekiem paredzētu "sūtījumu", kurā bija tūkstošiem demotivējošu pastkaršu un ielūgumi uz "Kobzona piemiņas koncertu". Papildus Kobzonam skrejlapā bija attēloti arī likvidētie separātistu kaujinieki, kuri "koncertā sēdēs pirmajā rindā", tostarp bijušais DTR līderis Aleksandrs Zaharčenko, Mihails "Givi" Tolstihs un Arsēnijs "Motorola" Pavlovs.

Sākoties pilna mēroga Krievijas iebrukumam Ukrainā 2022. gada 24. februārī, frāzi sāka aktīvi izmantot Ukrainas plašsaziņas līdzekļos un sociālajos tīklos, lai apzīmētu Krievijas militāros zaudējumus:

* Dzejnieka un mūziķa Serhija Žadana grupa *[[Žadan i Sobaki]]* dziesmu "4 gadi bez Kobzona" (*4 роки без Кобзона*) sarakstīja vēl pirms Kobzona nāves, tāpēc dziesmas sākotnējais vēstījums uzsvēra viņa mūzikas morālo novecošanos.
* 2022. gada maijā digitālā aģentūra *Isobar*, Serhija Pritulas fonds un pasākumu biļešu tirdzniedzības operators *Concert.ua* paziņoja par Josifa Kobzona "elles koncertu" un sāka pārdot biļetes uz to, un nauda no tās tika novirzīta Ukrainas bruņoto spēku vajadzībām; tika iekasēti 79 tūkstoši hrivnu.
* 2022. gada oktobrī *[[Studija Kvartal 95|Kvartal 95]]* un "Sieviešu kvartāla" aktieri rīkoja humoristisku labdarības koncertu, kura vienā no skečiem bija redzams "Kobzona koncerts ellē".

## Atsauces
Lingulas

**Lingula** ir pleckāju ģints no Lingulīdu kārtas. Ģints tika izdalīta 1792. gadā pēc mūsdienās dzīvojošās *Lingula anatina* sugas no Indonēzijas. Ģintī ir daudz fosilo sugu. Dzīvo no ordovika līdz mūsdienām. Izmirušās lingulas bija plaši izplatītas.

## Morfoloģija
Šīs ģints pārstāvjiem ir dažāda izmēra saplacinātas, ovālas, reizēm gandrīz taisnstūrainas vai trīsstūrainas formas čaulas. Abi čaulas vāciņi ir vienāda izmēra. Čaulas virsma ar augšanas joslām, reizēm ar radiālu sīku krokojumu, retos gadījumos gandrīz pilnīgi gludas. Abu vāciņu galotnes vāji izbīdītas, atrodas vāciņu malā. Neīstās arejas ir mazas, ar garenisku švīkājumu; vēdera areja ar padziļinājumu kājas atverei. Lingulām ir seši muskuļu pāri. Daļai no tiem piestiprināšanās vietas ir apvienotas kopā. Kājas pamatne apliec nesadalītu aizmugurējo aizvērēju. Kāja ir labi attīstīta, izveidojusies par racējorgānu. Mantijas galā ir sariņi, kas veido it kā trīs atveres, no kurām vidējā kalpo ūdens izvadīšanai no mantijas dobuma, bet pa malējām ūdens ieplūst.

## Ekoloģija
thumb|150px|Lingulu dzīvesveids.
Lingulas izplatītas dienvidu jūru litorālajā zonā. Tās dzīvo izveidotās vertikālās alās. Ārpusē atrodas tikai pleckāja čaulas daļa. Briesmu gadījumos kāja strauji saraujas un čaula ievelkas alā.

## Sistemātika
Mūsdienās dzīvojošo *Lingula* ģints sugas:
:* *[[Lingula adamsi]]* Dall, 1873
:* *[[Lingula anatina]]* Lamarck, 1801
:* *[[Lingula lepidula]]* Adams, 1863
:* *[[Lingula parva]]* Smith, 1871
:* *[[Lingula reevei]]* Davidson, 1880
:* *[[Lingula rostrum]]* (Shaw, 1798)
:* *[[Lingula translucida]]* Dall, 1920
:* *[[Lingula tumidula]]* Reeve, 1841

## Atsauces