Tīgārdens b

**Tīgārdens b** (*Teegarden b*) ir eksoplanēta, kas riņķo ap Tīgārdena zvaigzni, apdzīvojamā zonā. Tīgārdena zvaigzne — M veida sarkanā pundurzvaigzne atrodas apmēram 12 gaismas gadu attālumā no Saules sistēmas. Sākot ar 2019. gada jūlija, tā tiek uzskatīta par iespējami visapdzīvojamāko planētu, kas atklāta, saskaņā ar Zemes līdzības indeksu (''Earth Similarity Index'') ar rezultātu 0,93. Tā ir ceturtā tuvākā potenciāli apdzīvojamā eksoplanēta no 2019. gada 7. jūlija.

## Atklāšana
Tīgārdens b tika atklāta 2019. gada 7. jūnijā. Tīgārdens b nav tik spožs, lai to varētu pētīt no Zemes, starojumu procesā, tādēļ astronomi izvēlējās pētīt to ar pēdējās paaudzes teleskopu *CARMENES*, kas paredzēts tieši šādām situācijām. Dotais teleskops atrodas Spānijas *Calar Alto* observatorijā. *CARMENES* teleskops ļauj pētniekiem meklēt jebkādas izmaiņas mini-zvaigznes radiālā ātrumā. Pēc trīs gadu rūpīgās novērošanas, novērojot visus “viļņus”, ko rada objekti, kas riņķo apkārt orbītām, vairāk nekā 200 mērījumu liecina par divu jaunu planētu esamību, kuras tagad apzīmē kā Tīgārdens b un Tīgārdens c.

## Raksturlielumi
Tīgārdens b ir visdziļākā planēta. Orbitālais periods ir 4,91 dienas. Planētas minimālā masa ir viena Zemes masa, un rādiuss, iespējams, ir Zemei līdzīgs, kas liecina par Zemei līdzīgu sastāvu ar dzelzs serdi un akmeņainu garozu. Uz Tīgārdena b virsmas, iespējams, ir ūdens okeāns.

## Izmantojamība
left|thumb|200x200px| Ross 128, klusā sarkanā pundura piemērs, kas var atbalstīt apdzīvojamu planētu, piemēram, Tīgārdena Zvaigzne .
Tīgārdena b izmantojamība ir potenciāli iespējama. Tīgārdenu b pieskaita pie planētām, kuras atrodas "apdzīvojamajā zonā", pateicoties piemērotai temperatūrai. Ir 60 procentu iespējamība, ka planēta atrodas mērenā joslā, kur temperatūra svārstās no 0 ° līdz 50 ° C un, iespējams, vidējā temperatūra ir tuvu 28 ° C.

Tīgardenam b ir visaugstākais ESI (Zemes līdzības indekss), kas ir 0,93. Vēl viens pozitīvs apdzīvojamības faktors ir attiecīgā zvaigzne. Lielākā daļa sarkano punduru izstaro spēcīgu gaismas signālu, kas var atņemt planētas atmosfēru, padarot to neapdzīvotu. Labs piemērs ir *Kepler-438b*, kura ESI rādītājs ir 0,88, bet aktīvās zvaigznes dēļ tas, iespējams, ir neapdzīvojams. Vēl viens piemērs ir Centaura Proksima, mums tuvākā zvaigzne. Tīgārdena zvaigzne ir neaktīva un klusa, pieļaujot planētas apdzīvojamību. Citi klusie sarkanie punduri ar potenciāli apdzīvojamām eksoplanētām ir *Ross 128* un *Luyten's Star*.

## Tīgārdena zvaigzne
Tīgārdena zvaigzne ir īpaši atdzisis sarkanais punduris, kura masa ir aptuveni 9 procenti no Saules masas un kura temperatūra ir aptuveni 2900 Kelvina grādi (2623 °C). Analizējot doto temperatūru, tika izskaidrots, kāpēc tik tuvā zvaigzne netika atklāta agrāk. Tīgārdena zvaigzne -ir mazjaudīga — tās šķietamais lielums ir 15,1, bet absolūtais stiprums 17,22. Tāpat kā vairums sarkano un brūno punduru, tas izstaro lielāko daļu enerģijas infrasarkanajā spektrā. Tā ir vecāka par Sauli, tās vecums ir 8 miljardi gadu.

Tīgārdena zvaigzne tika atklāta 2003. gadā. Astronomi jau sen domāja, ka ir diezgan iespējams, ka 20 gaismas gadu attālumā no Zemes eksistē daudz neatklātu šādu pundurzvaigžņu. Zvaigžņu populācijas novērošana liecināja, ka zināmo tuvumā esošo pundurzvaigžņu lielums ir zemāks nekā paredzēts, un šīs zvaigznes ir blāvas, viegli var tikt neievērotas. Tīgārdena zvaigznes novērotāju komanda domāja, ka šīs blāvās zvaigznes varētu atrast, iegūstot datus un apkopojot milzīgo optisko debesu novērotāju datu kopu, kuri tika veikti citu programmu ietvaros citiem mērķiem. Tāpēc viņi atkārtoti izpētīja NEAT asteroīdu izsekošanas datu kopu un atrada šo zvaigzni. Pēc tam zvaigzne atradās uz fotoplatēm no *Palomar Sky Survey*, kuras uzņemtas 1951. gadā. Šis atklājums ir interesants, jo komandai nebija tiešas piekļuves nevienam teleskopam un atklājuma laikā tajā nebija profesionālu astronomu.

Sākotnēji tika secināts, ka Tīgārdena zvaigzne atrodas tikai 7,5 gaismas gadu attālumā, kas nozīmētu, ka Tīgārdena zvaigzne kļūtu par trešo tuvāko zvaigzni Saulei un novietotos starp Bārnarda zvaigzni un *Wolf 359*. Tādi secinājumi tika aprēķināti pēc paralaksu mēra: 0,43 ± 0,13 loka sekundes. Tomēr pat tajā laikā anomāli zemais gaišums un augstā nenoteiktība paralaksē liecināja, ka tomēr Tīgārdena zvaigzne nav tik tuvu Saulei. Precīzāku paralakses mērījumu — 0,2593 loka sekundes — veica Džordžs Geitvuds 2009. gadā, iegūstot tagad pieņemto attālumu 12,578 gaismas gadus, padarot Tīgārdena zvaigzni par ceturto tuvāko zvaigzni Saulei.

## Atsauces