open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Basketbols 2024. gada vasaras olimpiskajās spēlēs vīriešiem

**[[2024. gada vasaras olimpiskās spēles|2024. gada vasaras olimpisko spēļu]] vīriešu [[basketbols|basketbola]] turnīrs** notika no  līdz 10. augustam. Priekšsacīkstes notika Pjēra Moruā stadionā Lillē, bet izslēgšanas spēles tika aizvadītas *[[Accor Arena]]* Parīzē.

Par olimpiskajiem čempioniem piekto reizi pēc kārtas kļuva ASV izlases basketbolisti, kopumā izcīnot 17. titulu. ASV finālā ar 98:87 pieveica mājiniekus Franciju. Bronzas medaļas ieguva Serbija, kas spēlē par 3. vietu uzvarēja Vāciju. Par turnīra vērtīgāko spēlētāju tika atzīts ASV basketbolists Lebrons Džeimss.

## Formāts
Divpadsmit komandas bija sadalītas trīs grupās pa četrām komandām, un katrā grupā notika viena apļa turnīrs. Ceturtdaļfinālā iekļuva katras grupas pirmās un otrās vietas ieguvēji, kā arī divas labākās trešo vietu ieguvušās komandas. Pēc priekšsacīkšu posma komandas tika sagrupētas pēc to rezultātiem četros grozos ceturtdaļfinālu izlozei. Divas labākās komandas nonāca D grozā, 3. un 4. vieta pēc priekšsacīkšu ranga bija E grozā, 5. un 6. vieta F un 7.—8. vieta G grozā. Komandas no D groza ceturtdaļfinālā tika ielozētas pret G groza komandām, bet E pret F. Komandas no tās pašas grupas nevēja atkal stāties pretī ceturtdaļfinālā. Ja abas komandas no D groza kvalificējas pusfinālam, tās nevar spēlēt viena pret otru pusfinālā, tikai finālā.
 
## Priekšsacīkstes
### A grupa

----

----

### B grupa


----

----

### C grupa

----

----

### Trešo vietu rangs

## Izslēgšanas spēles

### Ceturtdaļfināli

----

----

----

### Pusfināli

----

### Spēle par bronzu

### Fināls

## Vietu sadalījums

## Atsauces

## Ārējās saites
* Olimpiskais turnīrs FIBA tīmekļa vietnē, *fiba.basketball* 
* Rezultāti, *olympics.com*
Haipīka

**Haipīkas boro** () ir nemetropoles distrikts ar boro statusu Anglijas vidienē Dārbišīras nemetropoles grāfistē. Aizņem grāfistes ziemeļrietumu daļu, robežojas dienvidos ar Stefordšīru, rietumos — ar Češīru un Lielo Mančesteru, ziemeļos — ar Rietumjorkšīru, ziemeļaustrumos — ar Dienvidjorkšīru, bet dienvidaustrumos — ar Dārbišīrdeilsas distriktu. Distrikta administratīvās iestādes sadalītas starp divām pilsētām — Glosopu (distrikta lielākā apdzīvotā vieta) un Bakstonu. Lielākā daļa distrikta teritorijas ietilpst Pīkdistrikta nacionālajā parkā.

## Vēsture
Administratīvā vienība tagadējās robežās izveidota 1974. gada 1. aprīlī, apvienojot Bakstonas un Glosopas municipālos boro, Ņūmilsas un Veilibridžas urbānos distriktus un Čepelonlefritas un Tinselas lauku distriktus. Nodēvēts pēc kādreizējās Haipīkas kiligundas, kas savukārt nosaukta pēc senā karaliskā medību rezervāta Haipīka meža (*Forest of High Peak*).

Administratīvi distriktu veido no divām daļām sastāvoša ārpuspagastu teritorija, ko tieši pārvalda boro padome un kas iekļauj attiecīgi Glosopas ( iedzīvotāji) un Bakstonas () pilsētas, 2 pagasta līmeņa pilsētas: Ņūmilsa (), Veilibridža (), kā arī 20 lauku pagasti.

## Atsauces

## Ārējās saites

*
Īva di Manuāra stadions

**Īva di Manuāra stadions** (), oficiāli **Īva di Manuāra olimpiskais stadions** (*Stade olympique Yves-du-Manoir*), tāpat zināms kā **Kolombas olimpiskais stadions** (*Stade olympique de Colombes*) vai vienkārši **Kolomba** (*Colombes*), ir regbija, vieglatlētikas un futbola stadions Kolombā, netālu no Parīzes, Francijā.

## Vēsture
[left|thumb|Stadions pēc renovācijas priekš [1924. gada vasaras olimpiskās spēles|1924. gada vasaras olimpiskajām spēlēm]]
1928. gadā stadions nodēvēts franču regbija spēlētāja Īva di Manuāra piemiņai. Tas bija galvenais 1924. gada vasaras olimpisko spēļu stadions, un tajā laikā tā ietilpība bija  cilvēku. 1924. gada spēļu laikā tajā notika vieglatlētikas, riteņbraukšanas, jāšanas, vingrošanas, tenisa, futbola, regbija un divas modernās pieccīņas sacensības (skriešana, paukošana).

Vēlāk to paplašināja līdz vairāk nekā  skatītāju vietām. Kolombā norisinājās 1938. gada FIFA Pasaules kausa fināls starp Itālijas un Ungārijas futbola izlasēm, kā arī uzņēma divus turnīra mājinieku mačus.

1970. gados Kolombā notika vairākas Francijas kausa izcīņas finālturnīra spēles un valsts futbola un regbija izlases komandu mājas spēles. Tas bija valsts lielākais stadions līdz atjaunotā *[[Parc des Princes]]* atklāšanai 1972. gadā. Kolombā skatītāju ietilpība samazinājusies līdz mazāk nekā  vietām, arvien stingrāku drošības noteikumu dēļ. Regbija un futbola izlases komandu pēdējās spēles Kolombā notika attiecīgi 1972. un 1975. gadā.
left|thumb|Kolombas stadions 1924. gada vasaras olimpisko spēļu futbola fināla laikā
Francijas profesionālā futbola Parīzes "Racing" izmantoja Īva di Manuāra stadionu kā savu mājvietu aptuveni līdz 1985. gadam, pēc tam pārcēlās uz citiem stadioniem, pirms atgriezās 2010. gados. Regbija komandai *[[Racing 92]]* šis bija mājas stadions līdz 2017. gada novembrim. Sākotnēji viņi plānoja stadionu pārveidot, lai to varētu koplietot ar futbola komandu, bet tā vietā uzcēla *[[Paris La Défense Arena]]* tuvējā Nantērā, un savu pirmo spēli tajā aizvadīja 2017. gada decembrī.

2024. gada vasaras olimpisko spēļu laikā stadionā norisinājās lauka hokeja spēles.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Stadions pastkartēs  
* Olimpiskā stadiona vēsture
Padibenes

**"Padibenes"** () ir 1995. gada ASV krimināldrāmas filma, kuras režisors ir Spaiks Lī. Filmā galvenās lomas atveido Hārvijs Keitels, Džons Turturo, Delrojs Lindo, Mekajs Faifers, Isaijass Vašingtons un Kīts Deivids. Filma balstīta uz Ričarda Praisa 1992. gada tāda paša nosaukuma romānu.

Filma stāsta par jauniem narkotiku dīleriem Bruklinā, viņu priekšniekiem un detektīviem, kuri izmeklē kāda dīlera slepkavību.

Sākotnēji Mārtins Skorsēze bija apstiprināts kā filmas režisors, tomēr viņš projektu pameta, lai pievērstos filmai "Kazino" (1995). Skorsēze ir viens no filmas producentiem. Filmas "Padibenes" pirmizrāde notika  un to izplatīja *[[Universal Pictures]]*. Filma saņēma pārsvarā pozitīvas kritiķu atsauksmes, taču bija finansiāli neveiksmīga, nopelnot tikai 13 miljonus ASV dolāru pie 25 miljonu dolāru budžeta. Tīmekļa vietnē *[[Rotten Tomatoes]]* filmai ir 74% vērtējums.

## Atsauces

## Ārējās saites
Volejbols 2024. gada vasaras olimpiskajās spēlēs — pludmales volejbols sievietēm

**[[2024. gada vasaras olimpiskās spēles|2024. gada vasaras olimpisko spēļu]] sieviešu [[Pludmales volejbols|pludmales volejbola]] turnīrs** notika no  līdz 9. augustam. Visas spēles tika aizvadītas Eifeļa torņa stadionā.

Par olimpiskajām čemionēm kļuva Brazīlijas pludmales volejbolistes Ana Patrisija un Eduarda Santusa Lisboa, kas finālā pieveica Melisu Humanu-Paredesu un Brendiju Vilkersoni no Kanādas, bronzu ieguva Šveices pludmales volejbolistes Tanja Hiberli un Nina Brunnere.

Latvijas pludmales volejbolistes Tīna Graudiņa un Anastasija Samoilova aizkļuva līdz ceturtdaļfinālam, kur zaudēja vēlākajām čempionēm Brazīlijas komandai, un turnīru noslēdza dalītā piektajā vietā.

## Formāts
24 komandas bija sadalītas sešās grupās pa četrām komandām. Pēc apļa turnīra divas labākās komandas no katras grupas un divas labākās trešo vietu ieguvējas iekļuva astotdaļfinālā. Pārējās četras trešo vietu ieguvušās komandas spēlēja "laimīgo zaudētāju" kārtā, lai noskaidrotu pēdējās divas kvalificējušās komandas. Turpinājumā sacensības notika pēc izslēgšanas formulas: astotdaļfināli, ceturtdaļfināli, pusfināli, fināls. Pusfinālu zaudētājas aizvadīja spēli par bronzu.

## Komandas

## Priekšsacīkstes
Spēļu sākuma laiki norādīti pēc Latvijas laika.

### A grupa

----

----

### B grupa

----

----

### C grupa

----

----

### D grupa

----

----

### E grupa

----

----

### F grupa

----

----

### Trešo vietu rangs

### "Laimīgo zaudētāju" kārta

----

## Izslēgšanas spēles
Astotdaļfinālu pārus noteiks izlozes kārtībā. Sešas pirmo vietu ieguvējas grupās jau ir iedalītas izslēgšanas spēļu zaros automātiski. Pēc tam tiks izlozēti "laimīgo zaudētāju" kārtas uzvarētāji. Nākamās tiks izlozētas divas labākās trešās vietas. Pēc tam salozētas otrajā vietā esošās komandas. Komandas, kas ir vienā un tajā pašā grupā priekšsacīkšu kārtā, nevar tikties astotdaļfinālā.

### Astotdaļfināli

----

----

----

----

----

----

----

### Ceturtdaļfināli

----

----

----

### Pusfināli

----

### Spēle par bronzu

### Fināls

## Atsauces

## Ārējās saites
* Olimpiskais turnīrs FIVB vietnē, *volleyballworld.com* 
* Rezultāti, *olympics.com*
Pīpeņu iela

**Pīpeņu iela** var būt:

* Pīpeņu iela — iela Rīgā;
* Pīpeņu iela — iela Limbažos;
* Pīpeņu iela — iela Ludzā;
* Pīpeņu iela — iela Siguldā;
* Pīpeņu iela — iela Garkalnes pagasta Bukultos;
* Pīpeņu iela — iela Ķekavas pagasta Katlakalnā;
* Pīpeņu iela — iela Mazozolu pagasta Līčupē;
* Pīpeņu iela — iela Mālpils pagasta Mālpilī;
* Pīpeņu iela — iela Babītes pagasta Mežārēs;
* Pīpeņu iela — iela Cieceres pagasta Oškalnos;
* Pīpeņu iela — iela Skultes pagasta Skultē.
Heinrihs fon Mirbahs

**Heinrihs Ernsts Jans Kārlis fon Mirbahs** (; dzimis 1763. gadā, miris  Laukzemē (*Laukžemė*)) bija vācbaltiešu ģenerālleitnants, Kurzemes sacelšanās dalībnieks.

Heinrihs Mirbahs izcēlās ne tikai kā militārais vadītājs, bet arī kā reformu veicinātājs, piešķirot brīvību zemniekiem.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1763. gadā Kārļa Heinriha fon Mirbaha un viņa sievas Šarlotes Vilhelmīnes Henrietas, dzimušas Totlēbenas, ģenerāļa Gotloba Kurta Heinriha fon Totlēbena meitas, ģimenē.
Jaunībā dienēja Prūsijas armijā, kur bija vēlākā feldmaršala Viharda Joahima Heinriha fon Melendorfa () adjutants. 1794. gadā, kad sākās Tadeuša Koscjuško sacelšanās, viņš kā Palangas stārasts pievienojās ģenerāļa A. Vojtkēviča vienībai un ieņēma Liepāju. Par saviem līdzekļiem iegādājās ieročus sacelšanās dalībniekiem Kurzemē, vienlaikus pasludinot hercogistes sacelšanos un brīvību zemniekiem. No Tadeuša Koscjuško viņš saņēma ģenerālleitnanta pakāpi un piedalījās Varšavas priekšpilsētas Prāgas aizstāvēšanā pret Suvorova armiju. Pēc sacelšanās apspiešanas viņu arestēja un izsūtīja uz Sibīriju.

Pēc cara Pāvila dotās apžēlošanas Heinrihs fon Mirbahs atgriezās Lietuvā. 1812. gada kara laikā viņš mēģināja organizēt Telšu apriņķī bruņotas vienības, lai atbalstītu Napoleona karagājienu uz Maskavu. Tomēr viņa centieni neguva panākumus, un pēc Napoleona krišanas H. Mirbahs vairs politikā aktīvi nepiedalījās.

## Brīvmūrnieks
Heinrihs fon Mirbahs bija aktīvs brīvmūrnieks un Klaipēdas ložas *Memphis* dalībnieks. Brīvmūrnieki centās veicināt izglītību, sabiedrības morālo attīstību un humānismu. Klaipēdā loža bija viens no centriem, kur pulcējās intelektuāļi un sabiedriskie darbinieki.

## Atsauces

## Literatūra
* H.P. Kosk — *Generalicja polska, t. 2, Wyd. Oficyna Wydawnicza „Ajaks”*, Pruszków 2001, ISBN 83-87103-81-0.
Astors Pjacola

thumb|Astors Pjacola (ap 1975)
**Astors Pjacola** (*Ástor Piazzolla*, dzimis 1921. gada 11. martā Marā del Platā, miris 1992. gada 4. jūlijā Buenosairesā) bija Argentīnas tango komponists, bandonija spēles virtuozs. Viņu uzskata par tradicionālās tango mūzikas revolucionāru, kurš apvienoja džeza un klasiskās mūzikas elementus ar tango un radīja tā saukto "jauno tango" (*Nuevo tango*). Piacola radīja vairāk nekā 300 tango, 50 melodijas filmām, mūziku izrādēm, baletiem.

## Piemiņa
Georgs Pelēcis 2001. gadā uzrakstīja 17 minūšu ilgu kompozīciju *Astor Piazzolla, [[Oskars Stroks|Oskar Strock]] and me, or „Buena Riga“: for violin and string orchestra*, bet Gidons Krēmers izdeva CD *Tracing Astor: Gidon Kremer plays Astor Piazolla*.

## Atsauces

## Ārējās saites
Paris La Défense Arena

***Paris La Défense Arena*** ir daudzfunkcionāla iekštelpu arēna Nantērā, Parīzes rietumu priekšpilsētā. Atvērta 2017. gada oktobrī, to pasūtīja regbija klubs *[[Racing 92]]*, un tā aizstāja Īva di Manuāra stadionu kā viņu mājas arēnu. Tā ir viena no divām Eiropas daudzfunkcionālajām iekštelpu arēnām (otra — *[[Unity Arena]]*), un Eiropas lielākā iekštelpu arēna. Arēnas nosaukuma tiesības pieder *Paris La Défense*, tuvējā Ladefānsas biznesa rajona pārvaldības sabiedrībai.

Arēnai ir iespējamas trīs atsevišķas konfigurācijas. Regbija konfigurācijā tās ietilpība ir  sēdvietas. Koncertiem sēdvietu skaits palielinās līdz . Visbeidzot, arēnas konfigurāciju maiņa ļauj to izmantot arī dažādiem iekštelpu sporta veidiem ar dažādām ietilpībām, kuru ietilpība arī var būt tikai līdz . Arēnā ir arī  kvadrātmetru lielas biroja telpas, 300 studentu istabas, veikali, tostarp kluba veikals, alus darītava un gardēžu restorāns.

2024. gada vasaras olimpiskajās spēlēs arēnā norisinājās peldēšana un ūdenspolo, bet 2024. gada vasaras paralimpiskajās spēlēs — peldēšana.

## Galerija

Attēls:France 98 v FIFA 98, 12 June 2018 (1).jpg|
Attēls:U Arena @ Nanterre @ Rooftop observatory @ Grande Arche @ La Défense @ Paris (34797770160).jpg|
Attēls:Guns N' Roses live 2023 6.jpg|


## Atsauces

## Ārējās saites

*
Renārs Uščins

**Renārs Uščins** (dzimis  Cēsīs) ir latviešu izcelsmes Vācijas handbolists. 2024. gadā spēlē Vācijas Bundeslīgas komandas *TSV Hannover-Burgdorf* sastāvā.

Viņa tēvs ir bijušais Latvijas handbola izlases spēlētājs un galvenais treneris Armands Uščins. Vācijā dzīvo kopš bērnības. Visu profesionālo karjeru aizvadījis Vācijas Bundeslīgas klubu sastāvā. Pārstāvējis dažāda vecuma Vācijas jaunatnes izlases, 2023. gadā U-21 izlases sastāvā kļuva par pasaules čempionu. Pieaugušo izlasē debitējis 2023. gadā, spēlējis 2024. gada Parīzes olimpiskajās spēlēs un 2024. gada Eiropas čempionātā. 2024. gada olimpiskajās spēlēs izcīnīja sudraba medaļu, visā turnīrā guva 52 vārtus un tika iekļauts simboliskajā izlasē.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Eiropas Handbola federācijas profils
Porte de La Chapelle Arena

***Porte de La Chapelle Arena*** (pazīstama arī ar projekta nosaukumu ***Paris Arena II*** un komerciālo nosaukumu ***Adidas Arena***) ir daudzfunkcionāla un moduļu arēna, kas atrodas Parīzē, Šapeles apkaimē (18. apgabals).

Arēnas ietilpība ir  sēdvietu sporta pasākumiem un  sēdvietu koncertiem un šoviem, kā arī divas sporta zāles, ko izmantos vietējie klubi un iedzīvotāji. Būvniecību uzsāka 2020. gada martā, un to bija paredzēts pabeigt līdz 2024. gada pavasarim. Atklāšana norisinājās  ar Francijas Nacionālās basketbola līgas spēli starp *[[Paris Basketball]]* un *[[Saint-Quentin Basket-Ball]]*.

Sākotnēji tajā bija paredzēts uzņemt 2024. gada vasaras olimpisko spēļu cīņas sportu un vīriešu basketbola priekšsacīkšu turnīru. Tomēr arēnā notika badmintona un vingrošanas olimpiskie pasākumi, kam sekoja paraolimpiskais badmintons un pauerliftings.

## Atsauces

## Ārējās saites

*
Pludmales iela

**Pludmales iela** var būt:

* Pludmales iela — iela Rīgā;
* Pludmales iela — iela Jelgavā;
* Pludmales iela — iela Saldū;
* Pludmales iela — iela Saulkrastos;
* Pludmales iela — iela Ķekavas pagasta Bērzmentē;
* Pludmales iela — iela Stopiņu pagasta Sauriešos;
* Pludmales iela — iela Vecumnieku pagasta Vecumniekos.

## Skatīt arī
* Pludmales gatve — iela Lapmežciema pagasta Ragaciemā.
Tetrarhija

[thumb|Pirmā tetrarhija (293—305)ː augusts [Diokletiāns, cēzars Galērijs austrumos; augusts Maksimiāns, cēzars Konstancijs I rietumos]]
**Tetrarhija** ( — «četrvara») bija Romas impērijas pārvaldes forma 3. un 4. gadsimtā, ko iedibināja imperators Diokletiāns, varu sadalot starp diviem vecākajiem imperatoriem ("augustiem") un diviem jaunākajiem imperatoriem ("cēzariem" jeb ķeizariem).

Rietumromas augusta galvaspilsēta bija Mediolāna (mūsdienu Milāna), bet ķeizara galvaspilsēta bija Trīra. Austrumromas augusta galvaspilsēta bija Nikomēdija (mūsdienu Izmita), bet cēzara galvaspilsēta bija Sirmija. 311. gadā Rietumromas cēzars Konstantīns I likvidēja tetrarhiju un pārcēla impērijas galvaspilsētu uz Bizantijas pilsētu, ko pārdēvēja par Konstantinopoli.

## Austrumromas valdnieki
* 1. tetrarhija (293—305): augusts Diokletiāns (*Valerius Diocletianus*, 284—305), cēzars Galērijs (*Galerius Maximianus*, 305—311)
* 2. tetrarhija (305—306): augusts Galērijs, cēzars Maksimīns Daija (*Gaius Valerius Maximinus Daia*, 308—313)
* 3. tetrarhija (306—308): augusts Galērijs, cēzars Maksimīns Daija
* 4. tetrarhija (308—311): augusts Galērijs, cēzars Maksimīns Daija

## Rietumromas valdnieki
* 1. tetrarhija (293—305): augusts Maksimiāns (Marcus Aurelius Valerius Maximianus, 286—305), cēzars Konstancijs I Bālais (Hlors) (Flavius Valerius Constantius (Chlorus), 305—306)
* 2. tetrarhija (305—306): augusts Konstancijs I Bālais (Hlors), cēzars Severs (*Flavius Valerius Severus*)
* 3. tetrarhija (306—308): augusts Severs (*Flavius Valerius Severus*), cēzars Konstantīns I (*Flavius Valerius Constantinus*, 306—337)
* 4. tetrarhija (308—311): augusts Licīnijs (Flavius Galerius Valerius Licinianus Licinius, 308—324), cēzars Konstantīns I
Iraklijs Pirchalava

**Iraklijs Pirchalava** (, ) ir gruzīnu izcelsmes Krievijas dziedātājs, pazīstams kā ***Irakli***.

Pirchalava nenosodīja Krievijas iebrukumu Ukrainā un turpināja uzstāties Krievijā un filmēties televīzijas seriālos. 2024. gada februārī Pirchalavam tika liegts iebraukt Moldovā. Robežpolicija paziņoja, ka Pirchalava “neatbilst nosacījumiem”, lai ieceļotu valstī. Dziedātājs apgalvo, ka aizliegumam iebraukt Moldovā ir politisks zemteksts un ka koncerta organizatori viņam apliecinājuši, ka viņš varēs iebraukt valstī bez problēmām.

2024. gada 30. jūlijā ar Latvijas ārlietu ministres Baibas Bražes rīkojumu, Iraklijs Pirchalava tika iekļauts Latvijas nevēlamu personu (persona non grata) sarakstā.

## Atsauces

## Ārējās saites

*
Parīzes olimpiskais ūdens sporta centrs

**Parīzes olimpiskais ūdens sporta centrs** () ir ūdens sporta centrs Parīzes piepilsētā Sendenī, Francijā.

Sporta centrā norisinājās 2024. gada vasaras olimpisko spēļu ūdenspolo un mākslinieciskās peldēšanas sacensības. Atrodas pretī *[[Stade de France]]*, ar kuru to savieno gājēju tilts, un tajā notiek daiļlēkšanas, ūdenspolo un mākslinieciskās peldēšanas sacensības.

## Atsauces

## Ārējās saites

* ''Le Parisien'' par Parīzes olimpisko ūdens sporta centru
Pēdējā adrese

[300px|thumb|Pēdējās adreses piemiņas plāksnīte [Maskava|Maskavā]]
[300px|thumb|Pēdējās adreses piemiņas plāksnītes [Maskava|Maskavā]]
**"Pēdējā adrese"** () ir publisks piemiņas projekts nevainīgajiem cilvēkiem, ko padomju varasiestādes nogalināja politiskajās represijās. Tā princips ir "Viens vārds, viena dzīvība, viena zīme". Projekta ietvaros uz mājas, kas kļuva par valsts patvaļas upura pēdējo dzīves adresi, tiek uzstādīta neliela, plaukstas lieluma, minimālisma taisnstūra formas metāla piemiņas zīme. Uz tās ir uzrakstīts noslepkavotās personas vārds un uzvārds, dzimšanas gads, profesija, aresta, nāves un rehabilitācijas datums. Plāksnes kreisajā pusē ir kvadrātveida caurums, kas atgādina fotogrāfiju, kas pazudusi no kartes. Daudzu šādu personalizētu piemiņas vietu kopums veido "tīkla" piemiņas vietu, kas izkaisīta dažādās pasaules pilsētās.

"Pēdējā adrese" ir pilnībā pilsoniska iniciatīva un piemiņas prakse. Tās galvenais princips ir, ka iniciatīva uzstādīt katru plāksnīti (kā arī tās apmaksa) nāk no viena konkrēta cilvēka, kurš vēlējās godināt kāda cita konkrēta cilvēka, kas nogalināts politiskajās represijās, piemiņu. Tas var būt upura radinieks vai tuvs draugs, vai mājas, kas kļuva par upura pēdējo adresi, iedzīvotājs, vai jebkura cita persona, kura uzskata šādu soli par sev svarīgu.

Projekta galvenais informācijas avots par politisko represiju upuriem ir vairāku miljonu vārdu datubāze, ko Krievijas grupa "Memoriāls" apkopojis kopš 1990. gadiem. Iedvesmojoties no līdzīga memoriāla Vācijā ("Klupšanas akmeņi"), projekts tika uzsākts 2014. gadā. Līdz 2023. gadam vairāk nekā pusotrs tūkstotis piemiņas zīmju ir uzstādītas uz namiem desmitos pilsētu. Kopš 2017. gada projekts pārsniedza Krievijas mērogu un kļuva starptautisks: tā zīmes sāka izvietot Čehijā, Ukrainā, Moldovā, Gruzijā, Vācijā un Francijā. Vienlaikus autori un pētnieki apgalvo, ka "Pēdējās adreses" mērķis nav miljoniem zīmju uzstādīšana uz katras mājas, bet gan piemiņa un pārdomas, kas rada šī iniciatīva.

## Atsauces

## Ārējās saites

*
Autarķija

**Autarķija** ir ekonomiskā politika, kuras mērķis ir pašpietiekamība un neatkarība no ārējas tirdzniecības. Tas nozīmē, ka valsts vai reģions cenšas ražot visas nepieciešamās preces un pakalpojumus iekšzemē, lai samazinātu vai novērstu atkarību no importa un eksporta. Autarķija var ietvert protekcionisma tarifus, importa kvotas, valsts subsidēšanu vietējiem uzņēmumiem un inovāciju veicināšanu.

Vēsturiski autarķija ir bijusi sastopama dažādās valstīs, īpaši laikā, kad valstis centās aizsargāt savu ekonomiku no ārējiem šokiem vai ietekmēm. Piemēram, Padomju Savienība un Trešais Reihs 20. gadsimta pirmajā pusē izmantoja autarķijas principus, lai veicinātu ekonomisko neatkarību. Tomēr mūsdienās pilnīga autarķija ir ļoti reti sastopama, jo globālā ekonomika ir stipri savstarpēji saistīta un valstu ekonomikas ir atkarīgas no starptautiskās tirdzniecības un sadarbības.

## Ārējās saites
Autoosta

[thumb|Autoosta [Kanāda|Kanādā]]
**Autoosta** ir vieta, kur notiek autobusu satiksmes organizēšana, nodrošinot pasažieriem iespēju iekāpt un izkāpt no autobusiem, kā arī veikt pārsēšanos starp dažādiem autobusu maršrutiem. Autoostas ir svarīgas transporta infrastruktūras sastāvdaļas, īpaši pilsētās un lielākos ciematos.

Latvijā darbojas 35 autoostas, no kurām lielākā ir Rīgas Starptautiskā autoosta.

## Veidi
* Starppilsētu autoostas: Tās apkalpo tālsatiksmes autobusu maršrutus starp dažādām pilsētām vai valstīm.
* Pilsētas autoostas: Tās galvenokārt apkalpo vietējo un piepilsētas autobusu satiksmi.
* Reģionālās autoostas: Apkalpo noteiktu reģionu, savienojot mazākas pilsētas un ciematus ar lielākiem transporta mezgliem.

## Skatīt arī
* Rīgas Starptautiskā autoosta

## Ārējās saites
Pirktspēja

**Pirktspēja** ir ekonomisks termins, kas norāda, cik daudz preču un pakalpojumu var iegādāties par noteiktu naudas summu. Pirktspēja ir būtisks faktors ekonomikas analīzē, jo tā ietekmē gan patērētāju dzīves līmeni, gan arī ekonomikas kopējo veselību.

Kad inflācija pieaug, pirktspēja samazinās, jo par to pašu naudas summu var iegādāties mazāk preču un pakalpojumu. Pretēji, ja inflācija ir zema vai cenas samazinās, pirktspēja palielinās, jo par to pašu summu var iegādāties vairāk.

## Pirktspējas paritāte
Pirktspējas paritāte (PPP) ir rādītājs, kas salīdzina dažādu valstu valūtu vērtību, nosakot, cik daudz konkrētās valsts valūtas ir nepieciešams, lai iegādātos tādu pašu preču un pakalpojumu grozu, kādā citā valstī.

## Ārējās saites
Cūkkopība

thumb|Sivēni saimniecībā
**Cūkkopība** ir lauksaimniecības nozare, kas specializējas cūku audzēšanā, lai iegūtu gaļu (cūkgaļu) un citus produktus, piemēram, speķi un ādu. Cūkkopība ir viena no populārākajām un ekonomiski nozīmīgākajām dzīvnieku audzēšanas nozarēm daudzās valstīs, tostarp Latvijā.

Cūkkopība rada ievērojamu ietekmi uz vidi, tostarp ūdens un augsnes piesārņojumu no atkritumiem un intensīvas barības ražošanas.

Lielākais cūku skaits 2019. gadā tika reģistrēts Ķīnā — 550 miljoni dzīvnieku, gandrīz uz pusi mazāk cūku bija Eiropas Savienībā — 268,5 miljoni dzīvnieku. Trešajā vietā ierindojās Amerikas Savienotās Valstis ar 135,7 miljoniem cūku.

## Ārējās saites
Dijora Keldijorova

**Dijora Keldijorova** (; dzimusi ) ir uzbeku džudiste, kas sacenšas svara kategorijā līdz 52 kg.

Viņa ir 2024. gada olimpiskā čempione, Āzijas čempione, pasaules čempionāta un pasaules militāro spēļu medaļniece. Keldijorova ir pirmā uzbeku sportiste, kura ir ieguvusi olimpisko zelta medaļu sieviešu konkurencē, kā arī pirmā, kas uzvarējusi *Grand Slam* džudo turnīrā.

## Ārējās saites
Progresa iela

**Progresa iela** var būt:

* Progresa iela — iela Rīgā;
* Progresa iela — iela Tukumā;
* Progresa iela — iela Cenu pagasta Tetelē.
Pāvilostas AES

**Pāvilostas AES**, arī **Latvijas PSR AES**, **Latvijas AES**, bija plānota atomelektrostacija Latvijā.

## Priekšvēsture
Latvijai nav savas atomelektrostacijas, taču Latvijas PSR laikā tādu plānoja uzcelt. Pirmās aktivitātes notika 1960. gados, kad Maskavas speciālisti no 1967. līdz 1970. gadam meklēja AES būves laukumus Latgalē pie Rāznas un Rušona ezeriem, kurus bija iecerēts savienot AES dzesēšanas vajadzībām. Tomēr Latvijas PSR valdība un kompartija šo ieceri neatbalstīja. Jauns intereses vilnis parādījās 1977. gadā, kad tā laika aprēķini parādīja kritisku elektroenerģijas deficītu Latvijā ap 2010. gadu. Tolaik pie Latgales jau atradās Ignalinas AES Lietuvas PSR ziemeļaustrumos, un izpēte sākās Kurzemē. Pētīja četrus potenciālos būves laukumus: Matrožos pie Liepājas, Papē, piecus kilometrus uz ziemeļiem no Pāvilostas un deviņus kilometrus uz ziemeļaustrumiem no Ovišiem. Vislabākā vieta šķitusi Pape, taču Padomju armija nevēlējās celtniecību tur. No atlikušajām vietām Pāvilosta likās labākā. Reaktora dzesēšanai bija nepieciešams ne tikai jūras ūdens, bet noteiktā daudzumā arī saldūdens, kam bija piemērota Saka.

## Vēsture

### Pāvilostas projekts
Galīgā noskatītā vieta bija Akmeņragā netālu no Pāvilostas. AES būvniecību sākotnēji bija plānots sākt 1997. gadā (vēlāk pārbīdot datumu uz nākamo piecgadi), bet reaktoru iedarbināt — 2009. gadā. 1970. gadu beigās pie Pāvilostas jau ieraka zemē ozolkoka stabu ar uzrakstu krievu un latviešu valodā "Šeit būs Latvijas PSR AES", taču tolaik ideja tika nomainīta pret Daugavpils HES celtniecību un vēlākos laikos stabu izrāva Liepājas tautfrontieši. Pie AES bija plānots uzcelt pilsētu, kuru apdzīvotu aptuveni 20 līdz 30 tūkstoši cilvēku. Iemesls idejai par AES Latvijā bija prognozes par enerģijas pieprasījuma pieaugumu, kuru ar esošajām jaudām nodrošināt nebija iespējams.

1988. gadā AES ideja vēl nebija tikusi pat līdz projektēšanas stadijai. Šai gadā jautājums par AES noplūda presē, un sākās protesti. Svaigā atmiņā bija Černobiļas AES avārija, bija jau sākusies Atmoda, bija aktīva nepatika pret jaunas iebraucēju pilsētas celtniecību un iedzīvotāji juta sevī spēku protestēt. Akcijas organizēja gan Akmeņraga apkārtējo ciemu aktīvisti no Sakas, Pāvilostas, Medzes un Vērgales, gan iedzīvotāji no citiem Latvijas reģioniem. Akmeņragā ieradās tolaik populārā raidījuma "Labvakar" radošā komanda. Bija savākti tūkstošiem parakstu pret AES celtniecību, un, tā kā bija sākusies Padomju Savienības sabrukšana, plāns par PSRS būvētu AES Latvijā netika īstenots.

### Neatkarības periods
Pēc Latvijas neatkarības atjaunošanas 1993. gadā izskatīja jaunu AES projektu, kas paredzēja vairākus mazākus energoblokus. Iespējamās vietas atkal bija Pāvilosta un Dienvidlatgale. Tomēr šādas stacijas būve prasīja pārāk daudz laika un līdzekļu, kamēr lejupejošā ekonomika prasīja steidzamākus tēriņus, nebija veikta arī pienācīga vietas izpēte un no plāna atteicās. Pēc tam nopietna projekta izskatīšana vairs nenotika.

## Atsauces
Kontradmirālis

**Kontradmirālis** (, ) ir augstākā virsnieka militāra dienesta pakāpe daudzu valstu jūras spēkos. Tā ir ekvivalenta ģenerālmajora pakāpei sauszemes un gaisa spēkos. Šī dienesta pakāpe seko flotiles admirāļa pakāpei, un pēc tās ir viceadmirālis. Saskaņā ar NATO Standartizācijas līgumu (*STANAG 2116*), šai pakāpei ir NATO OF-7 kods.

Anglofonajās valstīs kontradmirāļa pakāpes ekvivalents ir *rear admiral*.

Latvijas Jūras spēkos kontradmirāļa pakāpi piešķir flotiles admirālim ar augstāko izglītību, pēc augstākā komandējošā sastāva kursa beigšanas un triju gadu nodienēšanas flotiles admirāļa pakāpē.


Attēls:LTV_kontradmiralis.jpg|Kontradmirāļa uzplecis Latvijas Jūras spēkos
Attēls:British_Royal_Navy_OF-7-collected.svg|*Rear admiral* uzpleči Karaliskajā karaflotē (*Royal Navy*)
Attēls:Germany-Navy-OF-7.svg|Kontradmirāļa uzplecis Vācijas karaflotē


## Atsauces
Latvijas pašvaldību vēlēšanas

**Latvijas pašvaldību vēlēšanas** ir demokrātisks process, kurā Latvijas iedzīvotāji izvēlas savus pārstāvjus vietējās pašvaldībās. Šīs vēlēšanas notiek reizi 4 gados, un to mērķis ir ievēlēt deputātus, kas pārstāvēs pašvaldību iedzīvotājus un pieņems lēmumus vietējā līmenī.

Pašvaldību vēlēšanas ir būtiskas, jo tās nodrošina vietējo pārvaldību un ļauj iedzīvotājiem tieši ietekmēt savas pašvaldības politiku un attīstību. Vietējās pašvaldības ir atbildīgas par daudziem ikdienas dzīves aspektiem, piemēram, izglītību, infrastruktūru un sociālo palīdzību.

Pēdējās Latvijas pašvaldību vēlēšanas notika 2025. gada 7. jūnijā.

## Vēlēšanu process

# Kandidātu izvirzīšana: politiskās partijas un vēlētāju apvienības izvirza savus kandidātus pašvaldību vēlēšanām.
# Priekšvēlēšanu kampaņas: kandidāti un partijas veic priekšvēlēšanu kampaņas, lai informētu vēlētājus par savām programmām un solījumiem. Kampaņas ietver tikšanās ar vēlētājiem, reklāmas, debates un citus pasākumus.
# Balsošana: balsošana notiek noteiktā dienā, kad vēlētāji dodas uz vēlēšanu iecirkņiem, lai nodotu savu balsi par izvēlēto kandidātu vai partiju. Vēlētājiem ir tiesības balsot arī iepriekšējās vēlēšanās vai ar pasta starpniecību, ja tas ir paredzēts.

Vēlēšanu rezultāti nosaka, kuri kandidāti iegūst vietas pašvaldību domēs. Deputātu skaits katrā pašvaldībā atkarīgs no iedzīvotāju skaita un pašvaldības lieluma. Pēc vēlēšanu rezultātu paziņošanas, ievēlētie deputāti veido domes, kas pārvalda pašvaldības.

## Ārējās saites
Stagflācija

**Stagflācija** ir ekonomisks stāvoklis, kad vienlaikus notiek stagnācija (mazs vai negatīvs ekonomiskais pieaugums) un inflācija (cenu līmeņa pieaugums). Šis stāvoklis ir īpaši problemātisks, jo tas apvieno divus negatīvus ekonomiskus faktorus, kas parasti prasa atšķirīgu ekonomisko politiku risinājumus.

Galvenās stagflācijas iezīmes ir:

* Augsts bezdarba līmenis: Ekonomikas izaugsmes palēnināšanās vai stagnācija bieži izraisa bezdarba pieaugumu.
* Augsta inflācija: Preču un pakalpojumu cenu pieaugums, kas varētu būt saistīts ar piegādes šokiem, ražošanas izmaksu pieaugumu vai citiem faktoriem.
* Lēna vai negatīva ekonomiskā izaugsme: Ekonomikas aktivitātes samazināšanās, kas var būt saistīta ar investīciju samazināšanos, ražošanas samazināšanos vai citiem ekonomiskiem faktoriem.

Stagflācija rada lielu izaicinājumu politikas veidotājiem, jo parastās ekonomiskās politikas, kas tiek izmantotas inflācijas vai bezdarba mazināšanai atsevišķi, var nebūt efektīvas vai pat var pasliktināt situāciju. Piemēram, inflācijas samazināšanai parasti izmanto monetārās politikas stingrināšanu (palielinot procentu likmes), kas var vēl vairāk palēnināt ekonomisko izaugsmi un palielināt bezdarbu. Savukārt ekonomiskās izaugsmes stimulēšanai parasti izmanto ekspansīvu monetāro vai fiskālo politiku (samazinot procentu likmes vai palielinot valdības izdevumus), kas var vēl vairāk palielināt inflāciju.

## Ārējās saites
Gāzbetons

thumb|Gāzbetona bloki
**Gāzbetons** ir viegls, porains celtniecības materiāls, kas sastāv galvenokārt no smilšu, kaļķu, cementa un alumīnija pulvera. Tas tiek ražots, izmantojot ķīmisko reakciju, kuras laikā veidojas gāzes burbuļi, kas palielina materiāla tilpumu un samazina svaru. Pateicoties šai porainībai, gāzbetons ir lielisks siltumizolācijas materiāls.

Gāzbetons tiek izmantots dažādos būvniecības projektos, pateicoties tā vieglumam, kas samazina konstrukciju slodzi, kā arī labai ugunsizturībai. Turklāt tas ir arī viegli apstrādājams un izturīgs pret puvi un kaitēkļiem. Gāzbetona bloki tiek plaši izmantoti sienu un starpsienu būvniecībā.

## Ārējās saites
Zelta Vārti

**Zelta Vārti** () ir šaurums ASV Kalifornijas štata rietumu piekrastē, kas savieno Sanfrancisko līci ar Kluso okeānu. Šauruma platums ir aptuveni 1,6 km, un tā garums ir ap 8 km. Virs šī šauruma ir uzcelts Zelta Vārtu tilts (*Golden Gate Bridge*), kas ir viens no atpazīstamākajiem tiltiem pasaulē.

Nosaukumu «Zelta Vārti» šaurumam piešķīra ASV armijas kapteinis Džons C. Frēmonts (*John C. Frémont*) 1846. gadā. Nosaukums ir iedvesmots no Konstantinopoles «Zelta Vārtu» šauruma, un Frēmonts uzskatīja, ka Sanfrancisko līcis būs «vārti uz Āziju».

Šauruma vidējais dziļums ir aptuveni 30-40 metri, bet dziļākās vietas sasniedz līdz 100 metriem. Tas padara šaurumu piemērotu liela izmēra kuģu kustībai. Šaurums ir bagāts ar jūras dzīvnieku un augu daudzveidību, ieskaitot migrējošās vaļu sugas, roņus, delfīnus un daudzus citus jūras organismu veidus.

Zelta Vārtu šaurums ir zināms ar savu miglaino klimatu, īpaši vasaras mēnešos, kad aukstā okeāna ūdens satikšanās ar siltāko līča gaisu izraisa biezu miglu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Vicekaraliste

**Vicekaraliste** jeb **vicekaraļvalsts** ir administratīvā teritoriālā vienība, kuru pārvalda vicekaralis. Vicekaralis parasti ir tieši pakļauts monarham vai imperatoram. Vēsturē vicekaralistes bieži tika izveidotas lielās impērijās, lai efektīvāk pārvaldītu attālās teritorijas.

Spānijas Impērija Amerikā izveidoja vairākas vicekaralistes, piemēram, Jaunspānijas vicekaralisti (mūsdienu Meksika un citas teritorijas) un Peru vicekaralisti (mūsdienu Peru un citas Dienvidamerikas teritorijas). Šīs administratīvās vienības palīdzēja imperatoriem uzturēt kontroli un pārvaldīt savas plašās zemes, nodrošinot, ka vietējie jautājumi tika risināti efektīvi un saskaņā ar impērijas interesēm.

## Ārējās saites
Ideālā pasaule

**"Ideālā pasaule"** () ir 1993. gada ASV krimināldrāmas filma, kuras režisors ir Klints Īstvuds. Filmā galvenās lomas atveido Kevins Kostners, Klints Īstvuds un Lora Derna.

Filma stāsta par no cietuma izbēgušu noziedznieku, kurš par gūstekni saņem astoņus gadus vecu zēnu.

Filmas "Ideālā pasaule" pirmizrāde notika  un to izplatīja *[[Warner Bros. Pictures]]*. Filma kopumā nopelnīja 135 miljonus ASV dolāru un saņēma pozitīvas kritiķu atsauksmes, īpaši slavējot Kostnera aktierspēli, režiju, montāžu, operatora darbu un skaņu celiņu. Ietekmīgais franču žurnāls *[[Cahiers du Cinéma]]* "Ideālā pasaule" izvēlējās par 1993. gada labāko filmu. "Ideālā pasaule" tiek uzskatīta par vienu no Īstvuda labākajām filmām.

## Atsauces

## Ārējās saites
Teodors Pruss

**Teodors Pruss** (1888—1938) bija latviešu strēlnieks un komunistiskā genocīda upuris.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1888. gadā Vitebskā Ādolfa Prusa un Annas Priedes ģimenē. Tēvs bija mazlietuviešu izcelsmes dzelzceļnieks. Māte bija latviete no Rīgas, bocmaņa Kārļa Eduarda Priedes meita.

Pirmā pasaules kara laikā dienējis 7. Bauskas latviešu strēlnieku pulkā, piedalījās Ziemassvētku kaujās un tika ievainots 1917. gada janvārī. Tā paša gada novembrī apprecējās ar sievieti vārdā Helēna un pārcēlās uz Maskavu. Tur viņš strādāja par grāmatvedi sporta inventāra rūpnīcā.

NKVD "Latviešu operācijas" laikā viņu 1938. gada 12. februārī apcietināja, 23. martā apsūdzēja "kontrrevolucionāras latviešu nacionālistiskas spiegu grupas" organizēšanā un kopā ar daudziem citiem latviešiem 7. aprīlī nošāva un apraka Butovas poligonā.

## Radinieki
Teodora vecākais brālis Jānis Ādams Voldemārs Pruss bija kara ārsts. Krievijas pilsoņu kara laikā dienējis Baltajā armijā, pēc komunistu uzvaras emigrēja uz Igauniju. Viņa dēls Voldemārs Pruss bija vēsturnieks un Atirau Universitātes vēstures nodaļas dibinātājs. Žurnāliste Irina Pruse ir Voldemāra Prusa meita un Jāņa Ādama Voldemāra Prusa mazmeita.

Vēl viens brālis, Vilhelms Pruss, bija latviešu sociālistu revolucionāru grupas biedrs 1905. gada revolūcijas laikā Daugavpilī. 1937. gadā izsūtīts uz Kazahstānu, kur miris.

## Atsauces
Dienviddārbišīra

**Dienviddārbišīras distrikts** () ir nemetropoles distrikts Anglijas vidienē Dārbišīras nemetropoles grāfistē. Aizņem grāfistes dienvidu daļu, robežojas dienvidaustrumos ar Lesteršīru, dienvidrietumos — ar Stefordšīru, bet ziemeļos — ar Dārbišīrdeilsu, Emberveli, Dārbi un Erevašu. Distrikta administratīvais centrs un lielākā apdzīvotā vieta ir Svodlinkota.

## Vēsture
Administratīvā vienība tagadējās robežās izveidota 1974. gada 1. aprīlī, apvienojot Svodlinkotas urbāno distriktu un Reptonas un Dienvidaustrumu Dārbišīras lauku distriktus.

Administratīvi distriktu veido ārpuspagastu teritorija (*unparished area*), ko tieši pārvalda distrikta padome un kas iekļauj Svodlinkotas pilsētu ar  iedzīvotājiem, Melbornas () pagasta līmeņa pilsēta, kā arī 50 lauku pagasti.

## Atsauces

## Ārējās saites

*
Svodlinkota

**Svodlinkota** () ir kalnrūpniecības pilsēta Anglijā, Dārbišīras grāfistes Dienviddārbišīras nemetropoles distrikta lielākā apdzīvotā vieta un administratīvais centrs. Atrodas grāfistes dienvidos  no grāfistes centra Metlokas un  no valsts galvaspilsētas Londonas.

## Vēsture
Vēstures avotos pirmoreiz minēta 1086. gadā Pastardienas grāmatā kā neliela muiža. Derīgo izrakteņu ieguve šeit pirmoreiz minēta 13. gadsimtā, bet līdz rūpnieciskajai revolūcijai Svodlinkota palika kā mazs lauku ciems. 18. gadsimtā šeit sāka iegūt mālu un akmeņogles un strauji attīstījās keramiskā rūpniecība. Svodlinkotas mālam raksturīgs augsts alumīnija oksīda saturs, kas padarīja to īpaši piemērotu sāls glazēšanai — no šī māla ražoja izturīgas kanalizācijas caurules. 1875. gada Sabiedrības veselības likums radīja lielu pieprasījumu pēc šādām caurulēm, kas ievērojami stimulēja pilsētas izaugsmi. 1894. gadā izveidots Svodlinkotas urbānais distrikts, kas apvienoja trīs bijušos pagastus.

## Atsauces

## Ārējās saites
Leburžē

thumb|350px|Leburžē rātsnams
**Leburžē** () ir komūna Parīzes ziemeļaustrumu priekšpilsētā Francijā. Tā atrodas  attālumā no Parīzes centra.

Komūnā atrodas Parīzes — Leburžē lidosta, kurā savukārt atrodas Aviācijas un kosmonautikas muzejs. Ļoti neliela lidostas daļa atrodas Leburžē komūnas teritorijā, tomēr tā nosaukta komūnas vārdā. Lidostā atrodas arī Civilās aviācijas izmeklēšanas un drošības analīzes biroja galvenā mītne.

Komūnā norisinās 2024. gada vasaras olimpisko spēļu kāpšanas sporta sacensības.

## Atsauces

## Ārējās saites

* ''Commune of Le Bourget''
Parc des Expositions de Villepinte

200px|thumb|''Paris Nord Villepinte'' logo
thumb|Skats uz ''Parc des Expositions'' no putna lidojuma
***Parc des expositions de Paris-Nord Villepinte*** jeb ***Paris Nord Villepinte*** ir liels konferenču centrs, kas atrodas Vilpentā netālu no Parīzes Šarla de Golla lidostas. Centrs atvērts 1982. gadā un ir otrais lielākais Francijā.

Centrs aptver 115 hektārus, un tajā ir  konferenču telpas astoņās zālēs. Centram ir sava ''RER B'' dzelzceļa stacija. un tas atrodas vienas metro pieturas attālumā no Šarla de Golla lidostas.

Uzņēmuma *Viparis* pārvaldītais konferenču un izstāžu centrs rīko daudzas starptautiskas profesionālas un patērētāju izstādes un kongresus.

2024. gada vasaras olimpiskajās spēlēs konferenču centrā notika boksa sacensību priekšsacīkstes un ceturtdaļfināli, modernās pieccīņas sacensības paukošanā. Tāpat šeit notika 2024. gada vasaras paraolimpisko spēļu volejbola sacensības. Spēļu laikā konferenču centrs saucās ***Arena Paris Nord***, un tajā bija pieejamas līdz 6000 sēdvietu.

## Atsauces

## Ārējās saites

*
Džovanni Ribisi

**Antonio Džovanni Ribisi** (; dzimis ) ir amerikāņu aktieris.

Pazīstams ar lomām situāciju komēdijseriālā *[[Dads]]* (2013—2014) un krimināldrāmas seriālā *[[Sneaky Pete]]* (2015—2019). Atveidojis lomas arī tādās filmās kā "Glābjot ierindnieku Raienu" (1998), "Nozust 60 sekundēs" (*Gone in 60 Seconds*, 2000), "Debesis" (*Heaven*, 2002), "Pazudis tulkojumā" (2003), "Fēniksa lidojums" (*Flight of the Phoenix*, 2004), "Pavedināt svešinieku" (*Perfect Stranger*, 2007), "Avatars" (2009), "Sabiedrības ienaidnieki" (*Public Enemies*, 2009),"Gangsteru mednieki" (2013), "Miljoniem iespēju, kā atdot galus" (2014), "Selma" (2014) un "" (2024).

## Filmogrāfija

## Ārējās saites
Mihals Kleofass Ogiņskis

thumb|Mihals Kleofass Ogiņskis
**Mihals Kleofass Ogiņskis** jeb **Oginskis** (, , ; 1765—1833) bija ruteņu izcelsmes Polijas-Lietuvas kopvalsts komponists, rakstnieks un diplomāts. Pēc Polijas-Lietuvas dalīšanas viņš bija senators Krievijas Impērijā.

Viņu uzskata par pazīstamās polonēzes "Ardievas Tēvzemei" (*Les adieux à la Patrie, Pożegnanie Ojczyzny*, 1794) autoru.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1765. gadā Guzovā Lietuvas Lielhercogistes valstsvīra un diplomāta Andžeja Ogiņska (*Andrzej Ignacy Ogiński*, 1740—1787) un viņa sievas Paulas Annas, dzimušas Šembekas (*Paula Anna Szembek*, 1737—1798), poļu valodas ģimenē.

Bērnībā kopā ar vecāku ģimeni dzīvoja dažādās Eiropas pilsētās, apguva franču, vācu un latīņu valodas un ieguva labu muzikālo izglītību.

1786. gadā viņš pirmo reizi kļuva par Polijas-Lietuvas Seima deputātu, 1789. gadā apprecējās ar Izabelu Lasocku un kļuva par Lietuvas Lielkņazistes Zobena turētāju, 1790. gadā par Polijas-Lietuvas kopvalsts sūtni Holandē. 1791. gadā atgriezās Lietuvā, otrās Polijas—Lietuvas kopvalsts dalīšanas laikā 1793. gadā bija Hrodnas Seima deputāts, piedalījās sarunās ar Krievijas Impērijas sūtni Jakobu fon Zīversu. 1794. gadā bija Koscjuško sacelšanās dalībnieks, finansējis un komandējis 480 vīru lielu karaspēka vienību.

Pēc sakāves devās trimdā uz Franciju, dzīvoja arī Konstantinopolē. Napoleona karu laikā 1802. gadā viņš apprecējās ar itāļu dziedātāju Mariju de Neri, atgriezās Lietuvā un apmetās Zaļesjes muižā pie Smarhoņas. 1810. gadā viņu iecēla par Krievijas Impērijas senatoru Pēterburgā. 1811. gada maijā Ogiņskis iepazīstināja ķeizaru Aleksandru I ar Polijas neatkarības atjaunošanas projektu, kuru ķeizars neatbalstīja. 1812. gadā viņš mantoja Rietavas muižu Žemaitijā. No 1817. gada dzīvoja Viļņā, no 1823. gada Florencē, kur mira 1833. gada 15. oktobrī.

## Piemiņa
Agrākajā Rietavas muižas ēkā ir iekārtots Ogiņsku muzejs (*Rietavo Oginskių kultūros istorijos muziejus*).

## Atsauces

## Ārējās saites
Zangezura

thumb|Zangezuras atrašanās vieta
**Zangezura** (, ) ir vēsturisks novads Dienvidkaukāzā. Mūsdienās tas ietilpst Armēnijā un Azerbaidžānā.

Vēsturiski Zangezuru apdzīvojušas dažādas tautas, tostarp armēņi un azerbaidžāņi. Padomju Savienībā (PSRS) Zangezuru sadalīja starp Armēnijas un Azerbaidžānas PSR, bet pēc PSRS sabrukuma Zangezura kļuva par konflikta zonu starp Armēniju un Azerbaidžānu, īpaši saistībā ar Kalnu Karabahas konfliktu.

2025. gada augustā Armēnija un Azerbaidžāna parakstīja deklarāciju par konflikta izbeigšanu, kas paredz arī atvērt "Zangezuras koridoru", savienojot Azerbaidžānu ar tās Nahčivanas autonomo apgabalu. Šo koridoru nodēvēja par "Trampa maršrutu starptautiskajam mieram un labklājībai" (TRIPP), jo tā infrastruktūras izveidē iesaistīsies starptautisks konsorcijs ASV vadībā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Status quo

***Status quo*** ir latīņu frāze, kas nozīmē "**pašreizējais stāvoklis**" vai "**esošais stāvoklis**". Tas tiek izmantots, lai apzīmētu esošo situāciju vai stāvokli, kas pastāv uz kādu laiku, bieži vien ar nozīmi, ka tā ir pastāvējusi ilgāku laiku vai ka tā ir kaut kādā veidā stabilizējusies vai tā ir pieņemta kā norma. *Status quo* var attiekties uz politisko, sociālo, ekonomisko vai citu jomu stāvokli vai situāciju.

Pilna frāze skan kā "*in statu quo res erant ante bellum*", kas nozīmē "stāvoklī, kādā lietas bija pirms kara". Vēsturiski šis termins bieži tika lietots diplomātijā un starptautiskās attiecībās, lai aprakstītu situāciju, kad karadarbības vai konflikta izbeigšanas rezultātā atjaunojas iepriekšējais stāvoklis.

## Ārējās saites
Klaiņojoši dzīvnieki

thumb|300px|Klaiņojoši suņi
**Klaiņojoši dzīvnieki** ir dzīvnieki bez pastāvīgas dzīvesvietas vai saimniekiem. Visbiežāk tie ir kaķi un suņi, kas vai nu piedzimuši uz ielas, vai arī tos pametuši saimnieki. Bezsaimnieka dzīvnieku rašanās iemesli var būt dažādi: pazušana, pamešana, saimnieku nespēja kontrolēt dzīvnieku vairošanos utt.

Galvenais veids, kā Rietumvalstīs cīnās ar klaiņojošiem dzīvniekiem, jo īpaši suņiem, ir izķeršana (t.i., dzīvnieku izņemšana no pilsētvides) un to ievietošana patversmēs. Lielākajā daļā šo valstu nepieskatīto dzīvnieku skaitu samazina tos iemidzinot.
Francijas Flandrija

thumb|Francijas Flandrijas kartē
**Francijas Flandrija** (franču: *La Flandre française*), arī **Dienvidflandrija**, ir kultūrvēsturiskais reģions Francijas ziemeļos, kas vēsturiski bija daļa no lielākas Flandrijas zemes. Mūsdienās tas aptver daļas no Noras-Padekalē reģiona. Francijas Flandrija robežojas ar Beļģijas Flandriju un ir pazīstama ar savu unikālo kultūru, valodu un tradīcijām, kas ir sajaukums no franču un flāmu ietekmēm.

Francijas Flandrija bija daļa no Flandrijas grāfistes, kas viduslaikos bija spēcīgs reģions Rietumeiropā, tas tika pievienots Francijai 17. gadsimtā pēc vairākiem konfliktiem un miera līgumiem, piemēram, Pireneju miera līguma 1659. gadā.

Lai gan franču valoda ir dominējošā, reģionā ir sastopama arī flāmu valoda, kas ir holandiešu valodas paveids.

Dažas no nozīmīgākajām pilsētām Francijas Flandrijā ir Lille (reģiona galvaspilsēta), Denkerka un Hazebrouka.

## Ārējās saites
Latvijas PSR Konstitūcija

thumb|Latvijas PSR Konstitūcija titullapa
**Latvijas PSR Konstitūcija (Pamatlikums)** () bija Latvijas PSR pamatlikums, kas pieņemts 1940. gadā pēc Latvijas okupācijas un iekļaušanas Padomju Savienības sastāvā.

To izstrādāja 23. jūlijā izveidota 15 Tautas Saeimas deputātu komisija Žaņa Spures vadībā. Konstitūcija veidota pēc 1936. gada PSRS Konstitūcijas parauga, kas pārtulkota latviski un, veicot nelielas izmaiņas, pielāgota Latvijas apstākļiem. Pēc tam Latvijas PSR Konstitūcijai veikti vēl vairāki grozījumi.

1978. gadā stājās spēkā jauna Latvijas PSR Konstitūcija.

## Atsauces
Minhenes Tehniskā universitāte

thumb|Universitātes ēka
**Minhenes Tehniskā universitāte** (vācu: *Technische Universität München*, *TUM*) ir viena no vadošajām tehniskajām universitātēm Vācijā un pasaulē. Tā atrodas Minhenē, Bavārijas federālajā zemē, un piedāvā plašu inženierzinātņu, dabaszinātņu, medicīnas, ekonomikas un sociālo zinātņu programmu klāstu.

**Politehniskā skola** (*Polytechnische Schule München*) Minhenē pastāv kopš 1827. gada. Universitāti 1868. gadā dibināja Bavārijas karalis Ludvigs II.

No 1877. gada tā tika oficiāli pārdēvēta par **Karalisko Bavārijas Tehnisko augstskolu**. Pārdēvēšana par Tehnisko universitāti notika 1970. gadā.

## Ārējās saites
Kopenhāgenas kritēriji

**Kopenhāgenas kritēriji** ir Eiropas Savienības (ES) noteikti kritēriji, kas nosaka prasības, kurām jāatbilst valstij, lai tā varētu pievienoties ES. Šie kritēriji tika izstrādāti 1993. gadā Eiropadomes sanāksmē Kopenhāgenā, un sastāv no trim galvenajām jomām:

* Politiskie kritēriji: Valstij jābūt stabilai demokrātiskai sistēmai, kurā tiek ievērotas cilvēktiesības, tiesiskums, kā arī minoritāšu tiesības.
* Ekonomiskie kritēriji: Valstij jābūt funkcionējošai tirgus ekonomikai, kas spēj izturēt konkurenci un tirgus spēku spiedienu ES iekšējā tirgū.
* *Acquis communautaire* pieņemšana: Valstij jāspēj pieņemt un efektīvi īstenot ES tiesību aktu kopumu (*acquis communautaire*), kas ietver visas ES likumdošanas normas, standartus un politikas.

Šie kritēriji palīdz nodrošināt, ka jaunās dalībvalstis ir pietiekami sagatavotas, lai sekmīgi integrētos ES un veicinātu tās kopējās vērtības un mērķus.

## Ārējās saites
Savvaļas dzīvnieki

[thumb|[Žurkas|Žurka]]
**Savvaļas dzīvnieki** ir dzīvnieki, kas dzīvo dabiskajā vidē un nav pieradināti vai turēti cilvēku uzraudzībā. Šie dzīvnieki paši meklē barību, patvērumu un pārošanās partnerus, un viņu dzīve nav tieši atkarīga no cilvēkiem. Savvaļas dzīvnieki var būt dažādu veidu, sākot no zīdītājiem, putniem un reptiļiem līdz kukaiņiem un zivīm.

Savvaļas dzīvnieki dzīvo dažādos biotopos, piemēram, mežos, pļavās, tuksnešos, jūrās, upēs un ezeros. Katrs biotops nodrošina specifiskus dzīves apstākļus un resursus, kas nepieciešami dzīvnieku izdzīvošanai. Savvaļas dzīvnieki ir daļa no sarežģītām ekosistēmām, kur viņi ieņem dažādas lomas barības ķēdē. Tie var būt zālēdāji (barojas ar augiem), plēsēji (barojas ar citiem dzīvniekiem), visēdāji (ēd gan augus, gan dzīvniekus) vai detritofāgi (barojas ar sadalījušos organisko materiālu).

Daudzas savvaļas dzīvnieku sugas ir apdraudētas vai izzudušas cilvēka darbības dēļ, piemēram, dzīvotņu iznīcināšanas, piesārņojuma, klimata pārmaiņu un nelikumīgas medniecības dēļ. Daudzās valstīs un starptautiskos līmeņos tiek īstenoti dažādi aizsardzības un saglabāšanas pasākumi, lai aizsargātu savvaļas dzīvniekus un to dzīvotnes.

## Ārējās saites
Palestīnas Islāma Džihāds

**Palestīnas Islāma Džihāds** (arābu: حركة الجهاد الإسلامي في فلسطين, *ḥarakat al-jihād al-islāmī fī filasṭīn*) ir militāra un politiska organizācija, kas tika izveidota 1981. gadā un galvenokārt darbojas Gazas sektorā un Rietumkrastā. Tā ir islāmistiska organizācija, kuras mērķis ir izveidot Palestīnu kā islāmisku valsti un likvidēt Izraēlu.

"Islāma džihāds" vairākās valstīs, tostarp ASV, Eiropas Savienībā un citur tiek uzskatīts par teroristisku organizāciju. Organizācija bieži izmanto vardarbīgas metodes, piemēram, raķešu apšaudes un teroraktus, lai panāktu savus mērķus. Tā ir cieši saistīta ar Irānu, no kuras tā saņem ievērojamu finansiālo un militāro atbalstu.

## Ārējās saites