open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Kulma (zeme)

thumbnail|right|Kulmas zemes (''Kulmerland'') lokalizācija
thumbnail|right|Kulmas zeme pēc iekļaušanas Vācu ordeņa valsts sastāvā.
[thumb|150px|right|Kulmas ([Helmno) zeme mūsdienu Polijas robežās]]
**Kulma** (, , ) bija senprūšu zeme Vislas labajā krastā tagadējās Kujāvijas-Pomožes vojevodistes teritorijā. Atradās Kujāvijas un Mazovijas pierobežā, starp Pamedes zemi ziemeļos, Lubavas zemi austrumos un Pomerelijas zemi rietumos.

Prūsijas krusta karu laikā Kulmas zeme kļuva par vienu no krustnešu galvenajiem atbalsta punktiem Senās Prūsijas kolonizēšanai.

## Vēsture
Nosaukums cēlies no vārda *holme* ("sala, pakalns"). Pirmo reizi pieminēta 1065. gadā poļu kņaza Boļeslava izdotā Mogilno benediktiešu klostera dibināšanas dokumentā. Vēlāk to pakļāva Mazovijas kņazi, bet 13. gadsimta sākumā tā atradās prūšu pakļautībā. Prūsijas krusta karu sākumā 1217. gadā Romas pāvests Honorijs III izdeva krusta kara bullu pret prūšiem, bet 1225. gadā Mazovijas hercogs Konrāds un Prūsijas bīskaps Kristiāns nolīga 15 vācu bruņiniekus Dobrinas ordeņa () Kulmas zemes iekarošanai.
Savukārt Svētās Romas impērijas ķeizars Frīdrihs II 1226. gadā izdeva Rimini Zelta bullu, kas apstiprināja Mazovijas Konrāda solītās zemes Kulmā Vācu ordenim, kā arī tiesības uz visām vēlāk iekarotajām prūšu zemēm. 1230. gadā Vācu ordenis iekaroja Nesavas, 1231. gadā Tornas un 1232. gadā Kulmas pili. Uz Pamedes zemes robežas ordenis 1234. gadā uzcēla Rēdenes un Graudencas pilis.

Pēc Kulmas zemes iekarošanas tā nokļuva 1243. gadā dibinātās Kulmas bīskapijas sastāvā, kas pakļāvās Rīgas arhibīskapiem. Vēlāk par Kulmas bīskapu rezidenci kļuva Lubavas pils. Pēteris no Duisburgas 1326. gadā pieminējis apvienoto Kulmas un Lubavas zemi (*terra Culmensis et Lubavia*). 1277. gadā Sudāvas Skomanta vadībā 4000 lietuviešu un prūšu karavīru iebruka Kulmas zemē.

Pēc Trīspadsmitgadu kara beigām 1466. gadā Kulmas zeme tika iekļauta poļu Karaļa Prūsijas Kulmas vaivadijas sastāvā. Pēc 1772. gada Polijas dalīšanas Kulmas zeme nokļuva Prūsijas Karalistes sastāvā kā daļa no Rietumprūsijas provinces (1816), vēlāk Prūsijas provinces (*Provinz Preußen*, 1824—1878).

Pēc Pirmā pasaules kara, pamatojoties uz Versaļas līguma noteikumiem, to iekļāva atjaunotajā Polijas valstī kā daļu no t.s. "Poļu koridora".

## Atsauces
Jūras tiesību konvencija

thumb|400px|
thumb|403x403px|Jūras zonas saskaņā ar starptautiskajām tiesībām
**Apvienoto Nāciju Organizācijas Jūras tiesību konvencija** (UNCLOS) ir starptautiska vienošanās par teritoriālajiem ūdeņiem un robežām, par miermīlīgu caurbraukšanu pa šiem teritoriālajiem ūdeņiem, par pieguļošo zonu, par starptautisku kuģošanu pa jūras šaurumiem, par ekskluzīvajām ekonomiskajām zonām, par valstu tiesībām uz kontinentālajiem šelfiem, kā arī par kuģošanu atklātā jūrā.

1956. gadā notika pirmā ANO jūras tiesību konference. 1960. gadā norisinājās otrā jūras tiesību konference. Turpmākajos gados tika strādāts pie Jūras tiesību konvencijas izveides. Konvencija parakstīšanai tika atvērta 1982. gada decembrī. Tā stājās spēkā 1994. gadā, kad to bija jau parakstījušas 60 valstis. Pašlaik šai konvencijai ir pievienojušas 167 valstis un Eiropas Savienība.

## Ārējās saites
*
Paula Kalmara-Volfa

**Paula Kalmara-Volfa** (, pirmslaulību uzvārds **Kleina** ; dzimusi , mirusi ) bija austriešu šahiste.

## Biogrāfija
Dzimusi Austroungārijā, ebreju ģimenē. Pēc profesijas — drēbniece, Vīnē viņai piederējis savs neliels ateljē. Par laiku, kad pārcēlusies uz Vīni, un pirmo vīru, no kura viņa pieņēmusi uzvārdu Kalmara, nekas nav zināms.

Šahu iemācījusies spēlēt 1913. gada beigās, kad viņai bijis jau 33 gadi, no Žana Difrena grāmatas "Kleines Lehrbuch des Schachspiels" ("Mazā šaha spēles mācību grāmata"). Iestājusies Vīnes amatieru šaha klubā. Šaha spēles prasmē viņa pilnveidojusies pie Riharda Rēti un Henrika Volfa, kas 1925. gada beigās kļuvis par viņas vīru.

1924. gadā Itālijas pilsētā Merāno ieņēmusi piekto vietu neoficiālajā Eiropas sieviešu šaha čempionātā. Trīs reizes piedalījusies pasaules šaha čempiones nosaukuma izcīņas turnīros. 1927. gadā Londonā bijusi trešā aiz Veras Menčikas un Katarinas Beskovas, un divreiz otrā: 1930. gadā Hamburgā un 1931. gadā Prāgā (abas reizes aiz Veras Menčikas). Pēdējā turnīra laikā sūdzējusies par savu veselību hroniska diabēta dēļ, tomēr viņas nāve tūdaļ pēc turnīra bijis pārsteigums visai šaha pasaulei.

## Apbalvojumi un pagodinājumi
* Pasaules šaha slavas zāle — iekļauta 2017. gadā.

## Atsauces

## Ārējās saites
A. Le Coq Arena

***A. Le Coq Arena*** ir futbola stadions Tallinā, Igaunijas galvaspilsētā. Tajā notiek arī koncerti un citi pasākumi. Tas ir mājas stadions Igaunijas futbola izlasei un futbola klubam *[[FC Flora]]*. Stadionā ir  sēdvietas. Koncertu laikā ietilpību var palielināt līdz 25 tūkstošiem. Stadions ir nosaukts igauņu alusdarītavas *[[A. Le Coq]]* vārdā.

2018. gada 15. augustā šajā stadionā tika aizvadīta UEFA Superkausa spēle, tāpēc pirms spēles stadionā tika veikti apjomīgi rekonstrukcijas darbi.

## Ārējās saites
BRICS

**BRICS** (saīsinājums no sākotnējo dalībvalstu pirmajiem burtiem: **B**razil, **R**ussia, **I**ndia, **C**hina, **S**outh Africa) ir valstu savienība, kuru 2006. gadā Sanktpēterburgā nodibināja G-20 valstis Brazīlija, Krievija, Indija un Ķīna, 2010. gadā savienībai pievienojās arī Dienvidāfrika. 
Drīz pēc Krievijas atkārtotā iebrukuma Ukrainā 2022. gada 27. jūnijā dalības pieteikumu iesniedza arī Irāna, bet 2023. gada 14. jūnijā Ēģipte, 29. jūnijā Etiopija.

2024. gada 1. janvārī par savienības dalībvalstīm kļuva Irāna, Ēģipte, Etiopija un AAE. Reizēm BRICS kļūdaini lieto kā termina "jaunietekmes tirgi" (*emerging markets*) vai Globālie Dienvidi līdzinieku. 2025. gada 6. janvārī savienībai pievienojās arī Indonēzija.

## Kandidātvalstis
thumb|300px|2025. gada BRICS samita delegāciju vadītāji Brazīlijā
Pirms 2023. gada BRICS samita Dienvidāfrika paziņoja, ka dalības pieteikumu iesniegušas vairāk nekā 20 valstis:

### Dalības pieteikumu iesniegušās valstis
#### 2023. gadā
*  (22. jūlijā)
*  (7. jūlijā)
*  (19. jūnijā)
* 
*  
* 
* 
*  
* 
*  (22. novembrī)
*  
*  
*  
*  (3. augustā) 
* 

#### 2024. gadā
* 
*  (3. septembrī)
* 
* 

## Samiti
* Jekaterinburga, 2009. gada 16. jūnijs
* Brazilja, 2010. gada 15.–16. aprīlis
* Sanija (Hainaņa), 2011. gada 13.–14. aprīlis
* Ņūdeli, 2012. gada 28.–29. marts
* Durbana, 2013. gada 26.–27. marts
* Fortaleza, 2014. gada 15.–16. jūlijs
* Ufa, 2015. gada 8.–10. jūlijs
* Goa, 2016. gada 15.–16. oktobris
* Sjameņa, 2017. gada 4.–5. septembris
* Johannesburga, 2018. gada 25.–27. jūlijs
* Brazilja, 2019. gada 13.–14. novembris
* Sanktpēterburga, 2020. gada 21.–23. jūlijs
* Ņūdeli, 2021. gada 9. septembris
* Pekina, 2022. gada 23.–24. jūnijs
* Johannesburga, 2023. gada 22.–24. augusts
* Kazaņa, 2024. gada 22.–24. oktobris
* Riodežaneiro, 2025. gada 6.–7. jūlijs

## Atsauces

## Ārējās saites
Aleksandrs Prohorovs

**Aleksandrs Mihailovičs Prohorovs** (, dzimis , miris ) bija Padomju Savienības un Krievijas fiziķis. 1964. gadā kopā ar Čārlzu Taunsu un Nikolaju Basovu saņēma Nobela prēmiju fizikā "par fundamentālo darbu kvantu elektronikas jomā, kas ļāva konstruēt oscilatorus un pastiprinātājus, kas darbojas saskaņā ar māzera–lāzera principu". Divkārtējs Sociālistiskā Darba Varonis (1969, 1986), apbalvots ar pieciem Ļeņina ordeņiem (1967, 1969, 1975, 1981, 1986), Ļeņina prēmiju (1959) un PSRS Valsts prēmiju (1980).

## Atsauces

## Ārējās saites

*
Lezgīnu valoda

**Lezgīnu valoda** (*лезги чIал*, ) ir ziemeļaustrumkaukāza saimes valoda. Šajā valodā galvenokārt runā lezgīni, kas dzīvo Dagestānas dienvidos un Azerbaidžānas ziemeļos. Tā ir atzīta par vienu no Dagestānas oficiālajām valodām. Lezgīnu valodas pratēju skaits tiek lēsts ap 655 tūkstošiem. Lezgīnu valodai vienas no tuvākajām ir čečenu valoda, avāru valoda un ingušu valoda.
1927. gada Pasaules čempionāts šahā sievietēm

**Pirmais [[Pasaules čempionāts šahā sievietēm]]** notika 1927. gada jūlijā Londonā.

Turnīrā piedalījās 12 dalībnieces, to izspēlēja pēc apļa sistēmas. Turnīrs beidzās ar pārliecinošu Veras Menčikas uzvaru — 10½ punkti no 11 iespējamiem. Līdz ar to viņa kļuva par pirmo pasaules šaha čempioni. Par pusotru punktu no uzvarētājas atpalika Katarīna Beskova. Trešo vietu ieņēma Paula Kalmara-Volfa — 7 punkti.

## Turnīra tabula

## Atsauces
Istras pussala

{
  "type": "ExternalData",
  "service": "geoshape",
  "ids": "Q639912"
}


**Istras pussala** (slovēņu un ), arī **Istrija** (), ir pussala Adrijas jūras ziemeļos. Istras pussala tiek dalīta starp Horvātiju (lielākā daļa), Slovēniju un Itāliju. Ziemeļrietumos to apskalo Triestes līcis, bet dienvidaustrumos — Kvarners un Rijekas līcis. Lielākās pilsētas ir Pula, Roviņa, Poreča (visas Horvātijā), Izola un Kopera (Slovēnijā). Pussalas ziemeļu robežu veido Čičarijas grēda ar augstāko virsotni Učku 1396 m vjl.

## Atsauces

## Ārējās saites
Lenovo

***Lenovo Group Ltd.*** ir Ķīnas starptautisks tehnoloģiju uzņēmums, kura vadība atrodas Pekinā, Ķīnā, un Morisvilā, ASV. Tas ražo un pārdod personālos datorus, planšetdatorus, viedtālruņus, darba stacijas, serverus, informācijas nesējus, Smart TV. Kopš 2013. gada *Lenovo* ir pasaulē vadošais personālo datoru pārdevējs pēc pārdoto vienību skaita. Produkti tiek pārdoti apmēram 160 valstīs. Uzņēmums tika dibināts 1984. gadā.

## Atsauces

## Ārējās saites

*
Šibenika

**Šibenika** (, ) ir pilsēta Horvātijas dienvidos, Šibenikas-Kninas županijā. Atrodas Adrijas jūras krastā, pie Krkas upes ietekas tajā. 2011. gadā Šibenikā dzīvoja 46,3 tūkstoši iedzīvotāju, līdz ar to tā trešā lielākā pilsēta vēsturiskajā Dalmācijas reģionā. Tā ir vecākā Horvātijas pilsēta jūras krastā.

Pilsētā atrodas Svētā Jēkaba katedrāle, kas ir iekļauta UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā.
## Iedzīvotāji
### Ievērojamas personības
Šibenikā dzimuši vai dzīvojuši:
* Dražens Petrovičs (horvātu: Dražen Petrović; 1964—1993) bija profesionāls dienvidslāvu un horvātu basketbolists, spēlēja uzbrūkošā aizsarga pozīcijā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Augusts fon Pistolkorss

**Augusts fon Pistolkorss** (, 1822—1886) bija vācbaltiešu virsnieks, Bīriņu muižas īpašnieks, viens no Saulkrastu kūrorta izveidotājiem.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1822. gada 4. augustā Rīgā Krievijas impērijas virsnieka Alekša fon Pistolkorsa (1792—1870) un viņa sievas Augustes, dzimušas fon Mellīnas, ģimenē.
Viņa tēvs pēc kāzām ar kartogrāfa un tiesneša Mellīna (1754—1835) meitu 1813. gadā ieguva Bīriņu muižu.

1850. gadā viņš Pēterburgā apprecējās ar Emīliju fon Harderi un 1857.-1860. gadā veica jaunas Bīriņu muižas kungu mājas celtniecību pēc Rīgas arhitekta Frīdriha Vilhelma Hesa (1822—1877) projekta. Bija mākslas kolekcionārs un zinātnieks, 1862. gadā tika publicēts viņa Bīriņu muižas mākslas kolekcijas katalogs, kura papildinātais izdevums iznāca pēc viņa nāves 1893. gadā.

1870. gadā ierīkoja ceļu no Bīriņiem līdz Saulkrastiem (Neibādei), kur sāka veidot jaunu kūrortu.

Miris 1886. gada 15. novembrī Bīriņu muižā.

## Darbi
* Verzeichnis der Kunstgegenstände im Schloss Koltzen nebst Bemerkungen über den Bau und einiger Eigentümlichkeiten desselben. Riga: J. C. D. Müller, 1862. VIII, 64 S.
* Katalog der Bibliothek im Schloss zu Koltzen. Riga: W. F. Häcker, 1893. 170 S.

## Atsauces
Musa Mamuts

**Musa Mamuts** (; 1931. gada 20. februāris — 1978. gada 23. jūnijs) bija politiskais aktīvists, kurš pašsadedzinājās Krimā, protestējot pret Krimas tatāru apspiešanu. Viņš kļuva par Krimas tatāru pašnoteikšanās simbolu.

## Biogrāfija
Mamuts dzimis 1931. gada 20. februārī Uzundžā, Krimā, ģimene nodarbojās ar lopu ganīšanu. 1944. gadā Josifs Staļins apsūdzēja Krimas tatārus sadarbībā ar nacistiem. Kā tūkstošiem citi Krimas tatāri, Musas ģimene tika izlikta no mājām un lopu vagonos deportēta uz Uzbekistānu. Izsūtījumā ģimene dzīvoja nabadzībā un četri viņa ģimenes bērni mira no nepietiekama uztura. Mamuts strādāja kokvilnas noliktavā un 1957. gadā kļuva par mašīnistu un traktora vadītāju.

Leonīda Brežņeva laikā Krimas tatāru atriebšanās kustību atbalstīja Padomju cilvēktiesību aktīvisti kā Petro Grigorenko un Andrejs Saharovs. 1967. gada septembrī Padomju vara atcēla Krimas tatāru apsūdzību.

1975. gada aprīlī Mamuts atgriezās Krimā un apmetās Beš-Terekas (Donske) ciematā pie Simferopoles, kur viņš iegādājās māju. Bet viņš par mājas iegādi nebija saņēmis notariālu apstiprinājumu un uzturēšanās atļauju. Viņu arestēja 1976. gada 23. aprīlī un 13. maijā viņam piesprieda divu gadu cietumsodu bez pārbaudes laika Kremenčukā, Poltavā. Viņa sievai, Zekijei Abdullai, tika piespriests divu gadu nosacīts cietumsods. Pēc vairākiem mēnešiem viņa atlikušais cietumsods tika aizstāts ar piespiedu darbu vietējā naftas pārstrādes rūpnīcā un 1977. gada 18. jūlijā tiesa viņu atbrīvoja. Bet viņam joprojām netika izdota uzturēšanās atļauja un vietējās varas iestādes turpināja viņa vajāšanu. Viņš bieži ar draugiem pārrunāja Krimas tatāru traģisko situāciju. 1978. gadā pret viņu un viņa ģimeni tika izvirzītas jaunas apsūdzības un kad 1978. gada 23. jūnijā viņa mājās ieradās milicijas vienība, Mamuts aplēja sevi ar benzīnu un aizdedzinājās. Viņš nomira 28. jūnijā no apdegumu radītajām komplikācijām. Viņu apglabāja Beš-Terekā.

1978. gada 4. jūlijā krievu disidents Andrejs Saharovs nosūtīja vēstuli Leonīdam Brežņevam, aicinot nodrošināt taisnīguma atgriešanos attieksmē pret Krimas tatāriem.

## Atsauces

## Avoti

* 
* 
*
Sventokšiskas kalni

**Sventokšiskas kalni** () ir kalnu sistēma Polijas centrālajā daļā, Sventokšiskas vojevodistē netālu no Kelces pilsētas. Šī ir viena no senākajām kalnu sistēmām Eiropā (izveidojusies Kaledonijas oroģenēzē, silūrā), kas mūsdienās gandrīz pilnībā noārdījusies. Sastāv no vairākām atsevišķām kalnu grupām, augstākajā no tām ir augstākās virsotnes Lisica (612 m v.j.l.) un Lisa Gora (593 m v.j.l). Kalnu sistēmas garums — ap 80 km. Ģeoloģiski interesants senu kalnu apgabals, atrod daudz dažādu ģeoloģisko periodu fosiliju. Derīgie izrakteņi — kaļķakmens, smilšakmens, marmors. Kalnu centrālajā daļā izveidots Sventokšiskas nacionālais parks.

Kopš viduslaikiem Sventokšiskas kalni pazīstami kā vara un dzelzs ieguves reģions. Nosaukums Sventokšiskas (Svētā Krusta) kalni radies no relikvijas, kas tiek uzskatīta par Kristus krusta gabaliņu un glabājusies benediktiešu klosterī Lisa Gorā.
Alfrēds Neilands

**Kārlis Alfrēds Neilands** (; dzimis , miris ) bija latviešu izcelsmes igauņu svarcēlājs.

## Biogrāfija
Alfrēds Neilands dzimis Vidzemes guberņas pilsētā Valkā, 1895. gada  ormaņa Juhana Neilanda ģimenē. Arī viņa brāļi Voldemārs (1893-1976) un Feliks (1902—1966) Neilandi bija svarcēlāji. Alfrēds mācījās Rīgā. Trenējās sporta biedrības "Marss" smagatlētikas sekcijā. 1913. gadā, būdams 18 gadus vecs, Alfrēds uzstādīja piecus Viskrievijas svarcelšanas rekordus. 1914. gadā, vēl pārstāvot Rīgu, viņš izcīnīja otro vietu 18. un 19. Viskrievijas svarcelšanas čempionātos un bija pirmais Rīgā notikušajā 2. Viskrievijas olimpiādē. Frontes līnija tuvojās Rīgai un Neilands pārceļas uz Petrogradu, kur turpina treniņus klubos "Kalev" un "Sanitas". Jau kā Petrogradas pārstāvis viņš uzvarēja Viskrievijas 20. (1915) un 21. (1916) čempionātā.

Pēc Pirmā pasaules kara, 1919. gadā Alfrēds Neilands pārcēlās dzīvot uz Tallinu. 1920. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Amsterdamā viņš kļuva par pirmo Igaunijas olimpisko čempionu. Divus gadus vēlāk uzvarēja pasaules čempionātā Tallinā. 1924. gadā ieguva sudrabu medaļu Parīzes olimpiādē.  Kopumā Neilands uzstādījis 12 pasaules, 14 olimpiskos un 45 Igaunijas rekordus.

Pēc 1924. gada olimpiskām spēlēm Neilands aizgāja no aktīvā sporta un vēlāk strādāja par biznesmeni dzimtajā pilsētā Valgā. Viņš darbojās arī kā svarcelšanas treneris un tiesnesis.

No 1950.līdz 1955. gadam Neilands bija Igaunijas Eksperimentālo bezalkoholisko dzērienu fabrikas (tagad *AS Tallinna Karastusjoogid*) direktors.

1995. gadā Valgā viņam atklāja pieminekli (tēlnieks Mati Karmins) un no 2000. gada tur notiek viņa piemiņas sacensības. Apglabāts Tallinas meža kapos.

## Lielākie sasniegumi
### Krievijas impērijas sacensības

## Atsauces

## Ārējās saites
Donščina

thumbnail|235px|Donas kazaku karogs
thumbnail|235px|Donas apgabals ap 1900. gadu
**Donščina** (, ) ir kultūrvēsturisks reģions Krievijā. Reģions nosaukums radies no Donas upes nosaukuma. Šī upe lejtecē plūst caur šo reģionu. Mūsdienās lielākā daļa no reģiona atrodas Rostovas apgabalā, mazākas Donščinas teritorijas atrodas Volgogradas apgabalā, Krasnodaras novadā un Kalmikijas Republikā. Vēsturiskais Donščinas centrs ir Rostova pie Donas.
Uldis Čalpa

**Uldis Čalpa** (dzimis ) ir latviešu hokejists, vārtsargs. Pašlaik (2021) Čalpa spēlē Latvijas čempionāta komandā HK Dinaburga.

## Spēlētāja karjera
Profesionāļa karjeru Čalpa sāka 2008.—09. gada sezonā, kad aizvadīja 14 spēles Latvijas čempionāta komandā SK LSPA/Rīga. Nākamajā sezonā Čalpa spēlēja SK Rīga/Profs 18 rindās, taču 2010.—11. gada sezonu aizvadīja Krievijas Jaunatnes līgā spēlējošajā HK Rīga. No 2011. līdz 2013. gadam hokeju profesionālā līmenī nespēlēja.

2013.—14. gada sezonā vārtsargs pievienojās jaunizveidotajai Latvijas čempionāta komandai HK Kurbads. Pirmajās divās sezonās Čalpa dalīja spēles laiku komandas vārtos ar Renāru Kazanovu un Dmitriju Žabotinski, taču 2015.—16. gada sezonā pildīja komandas pamatvārtsarga funkcijas. Gadu vēlāk Čalpa bija komandas otrais vārtsargs aiz Mārtiņa Raituma, un kopā ar komandu izcīnīja savu pirmo Latvijas čempiona titulu. 2017.—18. gada sezonā, būdams komandas pamatvārtsargs, Čalpa vēlreiz izcīnīja Latvijas čempiona titulu. Čalpa ieguva visas sezonas labākā vārtsarga, kā arī finālsērijas vērtīgākā spēlētāja balvu.

Latvijas hokeja izlases rindās debitēja 2018. gada 6. aprīļa pārbaudes spēlē pret Norvēģiju, kurā Latvijas izlase piedzīvoja zaudējumu ar 2:3. Čalpa kā pēdējais spēlētājs tika atskaitīts no komandas rindām pirms tās došanās uz 2018. gada Pasaules čempionātu.

## Ārējās saites
*
Jānis IV

**Jānis IV** (, dzimšanas datums nav zināms, miris ) bija Romas pāvests no  līdz savai nāvei. Viņa priekštecis bija Severīns. Četrus mēnešus no Severīna nāves jauns pāvests netika ievēlēts. Jānis IV tiek uzskatīts par "ļoti kulturālu cilvēku".

## Ārējās saites

*
Stolbovas miera līgums

[thumb|250px|Stolbovas miera līguma ratifikācijas raksts, ko 1617. gada 1. maijā parakstīja karalis [Gustavs II Ādolfs|Gustavs Ādolfs]]
**Stolbovas miera līgums** (, ) bija starpvalstu līgums, kuru Ingrijas kara (1610–1617) beigās Stolbovas sādžā netālu no Tihvinas 1617. gada 9. martā parakstīja Krievijas caristes cars Mihails Romanovs un Zviedrijas karalistes karavadonis Jakobs Delagardijs.

Krievija atteicās no Karēlijas un Ingrijas provincēm, kā arī agrākajām pretenzijām uz Vidzemes un Igaunijas provincēm, bet atguva Novgorodas zemi. Tika noteikta Krievijas-Zviedrijas robeža, kas saglabājās līdz pat Lielajam Ziemeļu karam.

## Līguma nosacījumi

# Zviedrija ieguva Keksholmas cietoksni un provinci un Ingrijas provinci ar Nēteborgas cietoksni,
# Iekaroto provinču augstāko kārtu iedzīvotājiem bija atļauts izceļot 14 dienu laikā,
# Krievija atteicās no visām pretenzijām uz Vidzemes un Igaunijas provincēm,
# Krievija apņēmās samaksāt Zviedrijai kara izraisītos zaudējumus 20 000 rubļu apmērā,
# Novgorodas zeme un citi zviedru kara laika iekarojumi atgriežami Krievijai,
# Zviedrijai ir tiesības uz visiem kara laupījumiem, kas iegūti līdz 1616. gada 20. novemberim,
# Gdovas pilsētai jāpaliek zviedru rokās līdz pilnīgai miera līguma apstiprināšanai un robežu novilkšanai,  
# Zviedrija atzina Mihailu Romanovu par likumīgo Krievijas caru,
# Krievija apņēmās atļaut brīvo tirgu ar normāliem tarifiem, kas neļautu Zviedrijai sagraut Krievijas saimniecību,
# Krievijai atļāva dibināt tirdzniecības namus Stokholmā, Tallinā un Viborgā apmaiņā pret Zviedrijas tiesībām atvērt tirdzniecības namus Novgorodā, Pleskavā un Maskavā.
Jurijs Sedihs

**Jurijs Sedihs** (, ; dzimis , miris ) bija padomju vieglatlēts, startējis vesera mešanas sacensībās. Pašreizējais pasaules rekordists (86,74 m).

Trīs reizes startējis olimpiskajās spēlēs un visās trijās izcīnīja medaļu — 1976. gadā Monreālā un 1980. gadā Maskavā — zeltu, savukārt 1988. gadā Seulā — sudrabu. Sedihs ir arī 1991. gada pasaules čempions un trīskārtējs Eiropas čempions. Pēc sportista karjeras beigām kļuvis par vesera mešanas treneri Francijā.

Sediha pirmā sieva Ludmila Kondratjeva bija sprintere, olimpiskā čempione 100 m. Viņa pašreizējā sieva Nataļja Lisovska arī ir olimpiskā čempione (lodes grūšanā) un pašreizējā pasaules rekordiste savā disciplīnā. Abas Sediha meitas (pa vienai no katras laulības) arī ir vesera metējas.

## Ārējās saites
Nasredīns

thumbnail|200px|17. gadsimta miniatūra, kurā attēlots Nasredīns uz ēzeļa muguras
**Hodža Nasredīns** ir folklorizēta persona Tuvajos Austrumos, parasti tiek uzskatīts par seldžuku sūfiju. Tiek uzskatīts, ka viņš ir dzimis Eskišehiras ilā, mūsdienu Turcijas teritorijā, savukārt miris 13. gadsimā Rumas sultanātā, netālu no tās galvaspilsētas Konjas. Viņš tiek attēlots kā vieds vīrs, nereti tiek izmantots kā tēls austrumu jokos un anekdotēs. Nav tiešu pierādījumu, ka šāda persona tik tiešām ir bijusi. 

## Grāmatas latviski
* Leonīds Solovjevs. Miera grāvējs Hodža Nasredins Buhārā. Rīga: Grāmatu apgāds, 1940. - 191 lpp.
* Leonīds Solovjovs. Stāsts par Hodžu Nasredinu. Rīga: LVI, 1961. - 517 lpp.
Kosmos-2522

***Kosmos-2522*** (*Космос-2522*) ir Krievijas *[[GLONASS]]* globālās navigācijas sistēmas *[[GLONASS-M]]* sērijas pavadonis. Tas orbītā palaists 2017. gada septembrī. *GLONASS* zemes vadības kompleksa numurs 752. Izvietots *Glonass* sistēmas otrajā orbitālajā plaknē, punktā Nr. 14.

*Kosmos-2522* tika palaists  00:02 UTC ar nesējraķeti *[[Sojuz-2.1b/Fregat]]* no Pļeseckas kosmodroma.

2017. gada 16. oktobrī *GLONASS № 752* tika nodots ekspluatācijā.

## Ārējās saites
* Состояние КА группировки КНС ГЛОНАСС  Информационно-аналитический центр КВНО ФГУП ЦНИИмаш, 
* Uragan-M (GLONASS-M, 14F113) Gunter Dirk Krebs,
Manisa

**Manisa** (, ) ir pilsēta Turcijas rietumos, Manisas ila administratīvais centrs. 2012. gadā pilsētā dzīvoja 357 tūkstoši iedzīvotāju. Manisa ir rozīņu tirdzniecības centrs Turcijā. Atrodas Gedizas upes krastos, uz ziemeļiem no Spila kalniem. 40 km attālumā atrodas Izmiras pilsēta.

## Ārējās saites
Piņķu luterāņu baznīca

**Piņķu luterāņu baznīca** var būt:

* Piņķu Sv. Annas luterāņu baznīca;
* Piņķu Sv. Nikolaja luterāņu baznīca.
Amasja

**Amasja** (, ) ir pilsēta Turcijas centrālajā daļā, Amasjas ila administratīvais centrs. 2012. gadā pilsētā dzīvoja 133 tūkstoši iedzīvotāju. Senās Grieķijas laikos apdzīvotā vieta bija zināma kā **Amasija** (). Tiek pieļauts, ka ša šajā vietā savulaik dzīvoja kareivīgu sieviešu cilts — amazones.

Šajā pilsētā ir dzimuši vēsturnieks Strabons, kā arī Osmaņu impērijas valdnieki Murads I un Selims I.

## Ārējās saites
2018. gada Pasaules čempionāta hokejā izlašu sastāvi

Šajā lapā ir apkopoti visu **[[2018. gada Pasaules čempionāts hokejā|2018. gada Pasaules čempionāta hokejā augstākās divīzijas]] izlašu sastāvi.**

## A grupa

### 
**Galvenais treneris**:  Iļja Vorobjovs

### 

* **Galvenais treneris**:  Rikards Grēnborjs

### 

* **Galvenais treneris**:  Josefs Jandačs

### 

* **Galvenais treneris**:  Patriks Fišers

### 

* **Galvenais treneris**:  Deivs Lūiss

### 

* **Galvenais treneris**:  Kreigs Remzijs

### 

* **Galvenais treneris**:  Deivs Hendersons

###### 

***Galvenais treneris**:  Rodžers Baders

## B grupa

### 

***Galvenais treneris**:  Bills Pīterss

### 

***Galvenais treneris**:  Džefs Bleši

### 

* **Galvenais treneris**:  Lauri Marjameki

### 

* **Galvenais treneris**:  Marko Šturms

### 

* **Galvenais treneris**:  Peters Tūresens

### 

***Galvenais treneris**:  Bobs Hārtlijs

### 

* **Galvenais treneris**:  Janne Kārlsons

###### 

***Galvenais treneris**:  Džims Peks

## Skatīt arī

* 2018. gada Pasaules čempionāts hokejā
Ketija Topurija

**Ketevana "Ketija" Topurija** (; dzimusi ) ir gruzīnu izcelsmes Krievijas dziedātāja un kazahu grupas *[[A’Studio]]* soliste. Ketija pašlaik dzīvo Krievijā.

## Biogrāfija
Ketijas tēvs Andro Topurija-Sanodze pēc profesijas ir arhitekts un celtnieks, bet plašāk pazīstams kā gruzīnu mafijas kriminālā autoritāte. Ketijas māte — Natālija Topurija, ir ķīmijas inženiere. Viņiem abiem daļēji ir arī itāļu, ukraiņu un poļu saknes.

Ketija ir nodarbojusies ar mūziku jau kopš mazotnes. Dziedāšanas skolotāja, kas dzīvoja kaimiņos, bija ievērojusi mazās Ketijas vokālās spējas un ieteica meitenes vecākiem, ka Ketijai vajadzētu nopietni nodarboties ar vokālu. 12 gadu vecumā viņa ieguva savu pirmo balvu — 1. vietu starptautiskajā konkursā "Draudzības jūra", bet 14 gadu vecumā ieguva galveno balvu starptautiskajā konkursā "Ceļš uz zvaigznēm".

1998. gadā viņa absolvēja Gogija Sudradzes mūzikas skolu Tbilisi, bet 2003. gadā — Zahārija Paliašvili mūzikas skolu, iegūstot vokālā pedagoga diplomu. Tai pašā gadā Topurija iestājās Gruzijas Valsts universitātē, lai studētu psiholoģiju, taču studijas pārtrauca, pieņemot uzaicinājumu aizstāt Polīnu Grifitu grupā "A’Studio" un pārceļoties uz Maskavu. Ketijas kandidatūru grupai "A’Studio" ieteica gruzīnu producents Nato Dumbadze, kad mūziķi bija viesizrādēs Tbilisi. 2005. gada martā viņa kļuva par "A’Studio" jauno vokālisti, un šo vietu grupā ieņem līdz pat šim brīdim.

Jau tai pašā gadā jaunajā sastāvā iznāca grupas pirmais studijas albums ar nosaukumu "Улетаю..." (*Aizlidoju*.)
2007. gadā klajā nāca nākamais albums ar nosaukumu "905". Trīs gadus vēlāk tika izdots trešais grupas un Topūrijas studijas albums ar nosaukumu "Волны" (*Viļņi*). 2017. gadā iznāca grupas 30 gadu jubilejas albums "A'STUDIO 30".

## Privātā dzīve
Kopš 2013. gada 7. septembra Ketija ir precējusies ar uzņēmēju Ļevu Geihmanu, ar kuru viņa bija pazīstama jau 4 gadus pirms savām kāzām. 2015. gada 15. jūnijā viņiem piedzima meita Olīvija.

2017. gada 31. maijā Krievijas dzeltenā prese apgalvoja, ka "A’Studio" soliste Ketija Topurija vairs nedzīvo kopā ar savu dzīvesbiedru Ļevu Geihmanu un satiekas ar reperi Gufu. Ar laiku runas pieklusa, un fani izskanējušās baumas norakstīja uz vairākkārtējiem Geihmana komandējumiem uz ASV. Tomēr neilgi pēc Topurijas un Gufa foto parādīšanās sociālajos tīklos, pēc atsevišķu avotu ziņām, Ketija un Ļevs ir pilnībā pašķīrušies.

## Diskogrāfija

### Studijas albumi

#### Izdevējs A’Studio
* *Улетаю...* (*Aizlidoju*) (2005)
* *905* (2007)
* *Волны* (*Viļņi*) (2010)
* *A'STUDIO 30* (2017)

## Atsauces

## Ārējās saites
* A’Studio oficiālā mājaslapa
* 
* Ketija Topurija (7days.ru)
* Reportāža no pludmales: Ketija Topurija ar meitu Olīviju
Aleksandrs Kaidanovskis

**Aleksandrs Kaidanovskis** (; dzimis  Rostovā pie Donas, miris  Maskavā) bija padomju un Krievijas aktieris, kinorežisors un scenārists.

## Biogrāfija
Kaidanovskis dzimis 1945. gada 23. jūlijā Rostovā pie Donas inženiera ģimenē. Pēc vecāku šķiršanās 1960. gadā dzīvoja pie mātes, bet no 1962. gada – tēva jaunajā ģimenē.

Kaidanovskis mācījās Dņepropetrovskas metināšanas tehnikumā (1960–1961). Tomēr vēlāk viņš iestājās Rostovas teātra skolā. Pēc teātra skolas beigšanas 1965. gadā devās uz Maskavu. 1969. gadā pabeidza Ščukina teātra skolu. Strādājis vairākos teātros — Vahtangova teātrī (1969—1971), Maskavas mākslas teātrī (МХАТ), teātrī *Театр на Малой Бронной*.

Kaidanovskis uzsāka filmēties vēl studiju laikā. Kļuva pazīstams ar lomu Ņikitas Mihalkova filmā "Savējais starp svešiem, svešs starp savējiem" (1974). Sekoja citas nozīmīgas lomas tādās filmās kā "Briljanti proletariāta diktatūrai" (1975), *[[Пропавшая экспедиция]]* (1975), *[[Золотая речка]]* (1976), *[[Поворот]]* (1978). 1970. gados Kaidanovskis jau bija kļuvis par Padomju Savienībā slavenu aktieri. Režisors Andrejs Tarkovskis savā filmā "Stalkers" (1979) Kaidanovski uzaicināja tēlot titullomu. Ar šo lomu Kaidanovskis kļuva starptautiski pazīstams. Starp nākamajām filmām bija "Pilota Pirksa tests" (1979), *[[Телохранитель]]* (1979), *[[Рассказ неизвестного человека]]* (1980), *[[Извините, пожалуйста]]* (1982), "Desmit mazi nēģerēni" (1987), *[[Дыхание дьявола]]* (1993, *[[Волшебный охотник]]* (1994).

Kaidanovskis 1984. gadā pabeidza Augstākos scenāristu un režisoru kursus, mācījās Andreja Tarkovska radošajā darbnīcā, kā arī pie citiem režisoriem. Vēlāk Kaidanovskis pats pasniedza režisora mākslu Ščukina teātra skolā (1989) un vadīja scenāristu darbnīcu Augstākos scenāristu un režisoru kursos (1995). Kaidanovskis uzņēmis vairākas filmas pēc saviem scenārijiem – starp tām *Простая смерть* (1985), *Гость* (1987), *Жена керосинщика* (1988). Par filmu *Гость* 1988. gadā saņēmis ekumēniskās žūrijas balvu *Prize of the Ecumenical Jury - Special Mention* Lokarno starptautiskajā kinofestivālā. 1992. gadā Kaidanovskim piešķīra Krievijas Federācijas Nopelniem bagātā mākslas darbinieka goda nosaukumu. 1994. gadā Kaidanovskis bija Kannu kinofestivāla žūrijas loceklis.

## Privātā dzīve
Kaidanovskis bija precējies četras reizes. Pirmā laulībā ar Irinu Bičkovu (1966—1975) piedzima meita Darja. Otrā sieva bija aktrise Jevgeņija Simonova (1975—1980), ar kuru Kaidanovskis iepazinās filmējoties kopā filmā *Пропавшая экспедиция*. 1976. gadā piedzima meita Zoja. Trešā sieva bija Lielā teātra balerīna Natālija Sudakova. 1987. gadā piedzima dēls Andrejs, kas arī kļuva par baletdejotāju. 1995. gadā Kaidanovskis apprecējās ar aktrisi un dziedātāju Innu Pivarsu (dzimušu Rīgā 1968. gadā), bet laulība ilga tikai 3 nedēļas — līdz Kaidanovska nāvei.

Kaidanovskis nomira 1995. gada 3. decembrī 49 gadu vecumā no trešā infarkta. Apglabāts Kuncevas kapsētā Maskavā. Viņa daiļradei veltīta režisora E. Cimbala filma *Сны Сталкера* (1998).

## Atsauces

## Ārējās saites
Smalkās kaites

**Smalkās kaites** ir latviešu rakstnieka Erika Ādamsona pirmais stāstu un noveļu krājums, izdots 1937. gadā. Grāmata iekļauta Latvijas kultūras kanonā.

Grāmatā apkopotas 14 noveles, kas sarakstītas galvenokārt 1930. gados. E. Ādamsons pievēršas cilvēku psiholoģijas dīvainībām, katrā stāstā atklājot kāda varoņa iekšējo pasauli. Grāmatu 1937. gadā izdeva apgāds "Valters un Rapa". Grāmatas vāka autors — Anšlavs Eglītis. Atkārtots grāmatas izdevums Jāņa Kadiļa apgādā 1949. gadā iznācis Eslingenē, Vācijā. "Valters un Rapa" atkārtotu izdevumu publicēja jau pēc Latvijas neatkarības atgūšanas 2007. gadā. Krājums pārpublicēts arī 1960. gadā izdotajā E. Ādamsona Rakstu 1. sējumā.

## Saturs
* "Bada spēle"
* "Dāvana"
* "Līdzjūtība"
* "Dzeltānā roze"
* "Brauciens pie Annas"
* "Simts divdesmit latu"
* "Lielas spodrības gaismā"
* "X un Y"
* "Stāsts par nagu"
* "Abakuka krišana"
* "Sarkanās asaras"
* "Jāšana uz lauvas"
* "Gājiens ar lopiem"
* "Ķirbji"

## Atsauces
Edgars Stepiņš

**Edgars Stepiņš** (dzimis ) ir Latvijas FIDE meistars šahā (2018).

## Biogrāfija
Ar šahu nopietni sācis nodarboties astoņu gadu vecumā. Viņa treneris ir Viktors Krūmiņš. Edgars ir beidzis Jelgavas Valsts ģimnāziju. Daudzkārtējs Jelgavas čempions. 2018. gadā kļuva par FIDE meistaru.

## Vietas Latvijas šaha čempionātā
* 2009. gads — 30. vieta.
* 2010. gads — 18. vieta.
* 2011. gads — 22. vieta.
* 2012. gads — 18. vieta.
* 2013. gads — 9. vieta.
* 2014. gads — 12. vieta.
* 2015. gads — 8. vieta.
* 2016. gads — 9. vieta.
* 2017. gads — 7. vieta.
* 2018. gads — 8. vieta.
* 2019. gads — 18. vieta.
* 2020. gads — 11. vieta.
* 2021. gads — 6. vieta.
* 2022. gads — 10. vieta.

## Atsauces

## Ārējās saites
Čatirdags

**Čatirdags** (, , ) ir kalnu masīvs  Krimas kalnos, Krimas pussalas dienvidos, netālu no Aluštas pilsētas un 10 km no Melnās jūras piekrastes. Augstākās virsotne Eklizi-Buruns (1527 m v.j.l.) ir piektā augstākā Krimā. Kalnu masīva garums ir ap 10 km, platums ap 4 km.

Čatirdags ir pazīstams kā izteikts karsta rajons. Masīvā atrodas daudzas alu sistēmas (kopā vairāk nekā 200 alu), trīs no tām ir iekārtotas tūristu apmeklējumam. Ģeoloģiski to pārsvarā veido juras perioda kaļķakmeņi.

Kalnu plato ir viegli sasniedzams no Angāras pārejas (uz Simferopoles-Aluštas ceļa), līdz ar to tas ir populārs tūrisma objekts.

## Ārējās saites
Alfrēda Kalniņa iela (Jūrmala)

**Alfrēda Kalniņa iela** ir iela Jūrmalā, Krastciema apkaimē. Alfrēda Kalniņa iela sākas meža rajonā un beidzas krustojumā ar Mežmalas ielu. Kopējais ielas garums ir 215 metri, tā ir klāta ar grants segumu. Alfrēda Kalniņa ielā satiksmes kustība norit vienā joslā. Ielā ir savrupmāju un vasarnīcu apbūve.

## Skatīt arī
* Krastciems
Ērģeļu iela

**Ērģeļu iela** var būt:

* iela valstspilsētās:
** Ērģeļu iela — iela Rīgā.
* iela novadu apdzīvotās vietās:
** Ērģeļu iela — iela Olaines novada Olaines pagasta Medemciemā.

## Skatīt arī
* Ērģeles
* Ērgļu iela
Arnis Vīksna

**Arnis Vīksna** (1942—2018) bija latviešu medicīnas vēsturnieks. LU Medicīnas fakultātes medicīnas vēstures profesors (1998—2015), Latvijas Zinātņu akadēmijas (LZA) īstenais loceklis (2001).

## Dzīvesgājums
Dzimis 1942. gada 25. februārī Lubānā mežziņa Andreja Vīksnas un viņa sievas skolotājas Ārijas četru bērnu ģimenē.
Tēvs nogalināts padomju represijās 1946. gadā.
Mācījās Lubānas pamatskolā, vēlāk Grašu skolā, Cesvaines vidusskolā.
Studēja medicīnu Rīgas Medicīnas institūtā (1960-1966). Bija Paula Stradiņa Medicīnas vēstures muzeja līdzstrādnieks, pētnieks, nodaļas vadītājs (1969–1998), 1971. gadā aizstāvēja kandidāta disertāciju medicīnas vēsturē.

Atmodas kustības laikā Arnis Vīksna bija viens no Latvijas Ārstu biedrības atjaunotājiem, ilggadējs tās valdes loceklis, Latvijas Medicīnas vēsturnieku apvienības prezidents (1993-1997).
Līdztekus bija Latvijas Medicīnas akadēmijas Medicīnas vēstures institūta vadošais pētnieks un docētājs (1992–1997). Ievēlēts par LZA korespondētājlocekli (1995).
No 1998. gada bija Latvijas Universitātes Medicīnas fakultātes profesors, fakultātes domes priekšsēdētājs (2004), Medicīnas pedagoģijas, ētikas un vēstures katedras vadītājs (2011-2015).
2015. gadā atgriezās darbā Paula Stradiņa Medicīnas vēstures muzejā.

## Darbi
Vairāk nekā 30 grāmatu autors, publicējis daudz zinātnisku un populārzinātnisku rakstu par Latvijas medicīnas vēsturi, Latvijas augstskolu vēsturi un ievērojamiem medicīnas darbiniekiem. 
* Dodot gaismu, sadegu (1983)
* Latvijas medicīnas pieminekļi (1986), 
* Pa ārstu takām (1990), 
* Medicīnas sākumi Latvijas novados (1993), 
* Vecās aptiekas (1993), 
* Slimo kases Latvijā (1994), 
* Latgales ārsti un ārstniecība. 1772–1918 (2004), 
* Latvijas ķirurģijas profesori (2010), 
* LU Medicīnas fakultāte. 1919–1950 (2011), 
* Latvijas Ārstu biedrība: atskats un apskats (2013), 
* Ārstu zvaigznājs (2015), 
* Ārsti. Latvija. Laiks (2016), 
* Hercoga kurpes sudraba sprādze: šis un tas no medicīnas pagātnes Latvijā (2017)

## Apbalvojumi un pagodinājumi
* LZA Paula Stradiņa balva (1987),
* D. H. Grindeļa medaļa (1995),
* Triju Zvaigžņu ordenis (2007),
* Ministru kabineta Atzinības raksts (2008),
* Latvijas Ārstu biedrības apbalvojums *Tempus hominis* (2009),
* Starptautiskās Medicīnas vēsturnieku asociācijas īstenais loceklis (1994) un godabiedrs (2009).

## Atsauces
Ģirokastra

**Ģirokastra** (, ) ir pilsēta Albānijas dienvidos, Ģirokastras ķarkas administratīvais centrs. 2023. gadā pilsētā dzīvoja 23,2 tūkstoši iedzīvotāju, no tiem lielākā daļa ir albāņi. Pilsētā ir liela grieķu kopiena, tāpēc tā ir viena no svarīgākajām grieķu minoritātes centriem Albānijā. Agrāk pilsēta bija zināma kā Ergiri.

Ģirokastras vēsturiskais centrs ir iekļauts UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā.
## Iedzīvotāji
### Ievērojamas personības
Ģirokastrā dzimuši vai dzīvojuši:
* Envers Hodža (Enver Hoxha; 1908–1985), komunistiskās Albānijas Tautas Republikas izveidotājs, vadītājs un Albānijas strādnieku partijas pirmais sekretārs
## Sadraudzības pilsētas
Ģirokastras sadraudzības pilsētas ir:
*  Grotamare, Itālija
*  Klina, Kosova
*  Lipjana, Kosova
*  Nardo, Itālija

## Atsauces

## Ārējās saites
Loriss Kariuss

**Loriss Kariuss** (dzimis ) ir Vācijas futbolists, vārtsargs. Kopš 2025. gada Kariuss spēlē Vācijas 2. Bundeslīgas komandā Gelzenkirhenes "''Schalke 04''".

Spēlējis dažādu vecumu Vācijas jauniešu izlasēs.

## Ārējās saites
Akira

**"Akira"** () ir 1988. gada Japānas zinātniskās fantastikas anime pilnmetrāžas filma. Filmas režisors ir Katsuhiro Otomo. Filmas notikumi risinās 2019. gadā, trīsdesmit gadus pēc kodoluzbrukuma Tokijā. Galvenais varonis Shotaro Kaneda ir baikeris atjaunotajā Tokijā.

## Ārējās saites

*
Akira (nozīmju atdalīšana)

**Akira** var būt:
* "Akira" — 1988. gada anime filma;
* japāņu vārds. Personas ar šādu vārdu:
** Akira Kadži — futbolists;
** Akira Kitaguči — futbolists;
** Akira Kurosava — kinorežisors;
** Akira Macunaga — 1914. gadā dzimis futbolists;
** Akira Macunaga — 1948. gadā dzimis futbolists;
** Akira Narahaši — futbolists;
** Akira Nišino — futbolists;
** Akira Nodzava — futbolists;
** Akira Torijama — manga mākslinieks, "Jugio" autors.
Natenjels Klains

**Natenjels Klains** (dzimis ) ir Anglijas futbolists, aizsargs, Anglijas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2020. gada spēlē Anglijas Premjerlīgas kluba ''Crystal Palace'' sastāvā.

## Sasniegumi
**Crystal Palace FC**
* FA kauss: 2024–25
* FA Community Shield: 2025
**Individuālie sasniegumi**

* Crystal Palace gada labākais futbolists: 2010—11

## Atsauces

## Ārējās saites
Bolderājas iela (Jūrmala)

**Bolderājas iela** ir iela Jūrmalā, Vārnukroga apkaimē. Bolderājas iela sākas krustojumā ar Vārnukroga ceļu un beidzas krustojumā ar Buļļupes ielu un beznosaukuma zemesceļu uz Jūrmalas un Rīgas robežas. Kopējais ielas garums ir 385 metri. Bolderājas ielā satiksmes kustība norit vienā joslā. Ielai ir grants segums. Bolderājas iela iet gar Buļļupi, tieši paralēli tai. Ielas pāra numuru pusē atrodas savrupmāju un vasarnīcu apbūve, bet otrā pusē — neapbūvēta upes krastmala.

Iela nosaukta Rīgas pilsētas daļas Bolderājas vārdā, uz kuru tā ved.

## Ielu savienojumi
Bolderājas iela ir savienota ar šādām ielām:
* Vārnukroga ceļš (T veida krustojums)
* Buļļupes iela (T veida krustojums)
* beznosaukuma zemesceļš (ielas turpinājums Rīgā)

## Skatīt arī
* Vārnukrogs
Buļļupes iela

**Buļļupes iela** ir iela Jūrmalā, Vārnukroga apkaimē. Buļļupes iela sākas krustojumā ar Bolderājas ielu un beidzas krustojumā ar Vārnukroga ceļu. Kopējais ielas garums ir 550 metri, tā ir klāta ar grants segumu. Buļļupes ielā satiksmes kustība norit vienā joslā. Ielā ir savrupmāju un vasarnīcu apbūve.

## Ielu savienojumi
Buļļupes iela ir savienota ar šādām ielām:
* Vārnukroga ceļš (T veida krustojums)
* Bolderājas iela (T veida krustojums)
* Kantora iela (T veida krustojums)

## Skatīt arī
* Vārnukrogs
Kāzas (filma)

**"Kāzas"** ir 2000. gadā izdota Latvijas filma. Filmas režisors ir Viesturs Kairišs.

## Sižets
Filmas galvenā varoņa vectēvs, kurš ir cienījams ciemata iedzīvotājs, Leldes un Modra kāzu laikā nozog līgavu, jo pārdzīvo par sava mazdēla Jura nelaimīgo mīlestību. Par šo līgavas nozagšanu līgavainis vectēvam iesit pa seju ar dūri. Tajā pašā laikā Juris, kurš kāzu viesiem spēlē populāras estrādes dziesmas, ļaujas dažādiem sapņiem, kuros redzamas gan vectēva bēres, gan līgavas nolaupīšana.

## Lomās

* Guna Zariņa – Lelde
* Ģirts Krūmiņš – Modris
* Andris Keišs – Juris
* Jānis Zariņš – vectēvs
* Vigo Roga –
* Māra Liniņa –
* Regīna Razuma –
* Anita Kvāla
* Tālivaldis Lasmanis
* Aigars Vilims
* Uģis Vītiņš
* Voldemārs Trumsiņš
* Jēkabs Klotiņš
* Kristīne Jurjāne-Klotiņa
* Laura un Linda Rigertes

## Interesanti fakti
* Filmā redzamas latviešu etnogrāfiskās kāzu tradīcijas, savītas ar kāzu tradīcijām, kas kļuva populāras 20. gadsimta nogalē. Filmā piedalās Alsungas etnogrāfiskais ansamblis "Gudenieku suiti"
* Filma uzņemta lauku mājās "Gāčās" pie Alsungas un Jūrkalnē

## Atsauces
Pitons (filma)

**"Pitons"** ir 2003. gadā izdota Latvijas filma. Filmas režisors ir Laila Pakalniņa.

## Sižets
Kāds nezināms cilvēks ir pieķēzījis skolas bēniņus. Direktore sāk meklēt vainīgo. Tajā pašā laikā skolā ierodas Fotogrāfs, kurš pamanās pazaudēt Pitonu. Vai skolā vienlaicīgi var atrasties divas čūskas?

## Lomās
* Māra Ķimele
* Juris Grave
* Intars Janbergs
* Januss Johansons
* Ilze Pukinska
* Anna Andersone
* Kaspars Kļaviņš
* Aleksejs Leičūns
* Aigars Zīverts
* Aigars Vilims
* Juris Žagars
* Pēteris Gaudiņš
* Juris Gornavs

## Atsauces
O-Zone

***O-Zone*** ir Moldovas eirodeju mūzikas grupa, kas pastāvēja no 1998. līdz 2005. gadam. Tās sastāvā ir Dans Balans, Radu Sirbu un Arsenijs Todirass.

Grupa darbības laikā izdeva trīs albumus, no kuriem lielākos panākumus guva pēdējais albums (*DiscO-Zone*). Grupa lielāko popularitāti guva 2004. gadā ar dziesmu *[[Dragostea Din Tei]]*, kas guva panākumus vairākās Eiropas valstīs. Grupa atgriezās 2017. gadā ar diviem koncertiem *[[Kišiņevā]]* un *[[Bukarestē]]*
Ismails Kadare

**Ismails Kadare** (; dzimis , miris ) bija albāņu rakstnieks. Rakstīja romānus, dzeju, esejas, lugas.

Albānijas vadošā persona literatūras jomā kopš 20. gadsimta 60. gadiem. Sākumā vairāk pievērsies dzejai, tomēr ar romāna *Gjenerali i ushtrisë së vdekur* (latviski “Mirušo armijas ģenerālis”, tulkojis Dens Dimiņš) izdošanu lielāku uzmanību veltījis romānu rakstīšanai. Romāns iekļuva arī laikraksta ''Le Monde'' "100 gadsimta grāmatu" sarakstā. Kadare ir vairāku starptautisku apbalvojumu laureāts. Tiek uzskatīts par vienu no 20. gadsimta izcilākajiem rakstniekiem un intelektuāļiem Eiropā.

## Ārējās saites

* ''The Paris Review''
Klāra Hitlere

**Klāra Hitlere** (; dzimusi **Pelcla** (*Pölzl*) , mirusi ) bija Ādolfa Hitlera māte.

16 gadu vecumā sāka strādāt par mājkalpotāju nākamā vīra Aloiza Hitlera mājā. Pastāv uzskats, ka Ādolfa Hitlera vecāki bijuši bioloģiski radinieki, tomēr tas nav pilnībā apstiprināts. Klāra bija Aloiza trešā sieva, viņiem kopā piedzima seši bērni, no kuriem gan tikai divi nodzīvoja līdz pilngadībai (Ādolfs un Paula).

Klāra nomira 1907. gadā (47 gadu vecumā) no krūts vēža. 1934. gadā Pasavā viņas vārdā tika nosaukta iela.

## Ārējās saites
Juhans Šite

**Juhans Šite** (, 1577–1645) bija zviedru valstsvīrs. Zviedru Vidzemes ģenerālgubernators (1629—1633). Izveidoja Zviedru Vidzemes pārvaldes un tiesu iekārtas sistēmu, nodibinot zemes tiesas, pilstiesas un hoftiesu, veica arklu un privilēģiju revīzijas, nodokļu reformu, radīja Vidzemes evaņģēliski luteriskās baznīcas konsistoriālo iekārtu.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1577. gadā Nīšepingas pilsētas galvas Bengta Šrēdara (, , "Skrodera") un viņa sievas Annas ģimenē. Mācījās Nīšepingas skolā, 1598. gadā ieguva maģistra grādu Marburgas Universitātē. 1602. gadā atgriezās dzimtenē un sāka strādāt par nākamā karaļa Gustava II Ādolfa mājskolotāju, 1603. gadā par valsts kancelejas sekretāru.
1604. gadā tika iecelts dižciltīgo kārtā ar uzvārdu "Šite". 1610. gadā viņš Londonā neveiksmīgi veda diplomātiskas sarunas par princeses Elizabetes Stjuartes salaulāšanu ar zviedru kroņprinci Gustavu Ādolfu.

Pēc kļūšanas par karali Gustavs II Ādolfs viņu 1611. gadā iecēla par Vestmanlandes provinces gubernatoru, 1612. gadā par kambarpadomnieku ar uzdevumu pārraudzīt valsts finanses, 1617. gadā par valsts padomnieku. 1622. gadā viņš kļuva par Upsālas Universitātes kancleru. 1624. gadā Šitem piešķīra brīvkunga (barona) titulu un Duderu dzimtmuižu (*Duderhof, Дудергоф*) tagadējās Pēterburgas teritorijā.

Pēc Poļu-zviedru kara beigām 1629. gadā Gustavs Ādolfs viņu iecēla par Vidzemes, Ingrijas un Karēlijas ģenerālgubernatoru un 1632. gadā par pirmo Tērbatas Gustava akadēmijas kancleru. Rezidēja Tērbatā (1629-1632) un Rīgā (1633). 
1633. gadā Šite atgriezās Zviedrijā un 1634. gadā tika iecelts par Jētas hoftiesas prezidentu Jenšēpingā.

Miris 1645. gada 15. martā Kalmaras lēnes pilsētiņā Sēderokrā.

## Piemiņa
Svinot Tartu Universitātes 375. gadadienu, Zviedrijas karaliene Silvija 2007. gada 5. oktobrī atklāja Juhana Šites pieminekli zīmoga formā Tartu, tā autors ir T. Kirsipū (*Kirsipuu*).

## Atsauces
Tirānas ķarka

**Tirānas ķarka** () ir viena no Albānijas 12 ķarkām. Ķarkas administratīvais centrs ir Tirāna, kas vienlaicīgi ir arī Albānijas galvaspilsēta. Ķarkā atrodas vēl četras pilsētas: Kamza, Vora, Kavaja un Roskoveci. 2016. gadā Tirānas ķarkā dzīvoja 811 tūkstoši iedzīvotāju (27% no visiem Albānijas iedzīvotājiem).

Tirānas ķarka robežojas ar Duresi, Dibras, Eļbasani un Fieri ķarku. Rietumos to apskalo Adrijas jūra. Administratīvi sīkāk dalās piecos rajonos: Kamzas rajonā, Kavajas rajonā, Roskoveci rajonā, Tirānas rajonā un Voras rajonā.
Korča

**Korča** (, ) ir pilsēta Albānijas dienvidaustrumos, Korčas ķarkas administratīvais centrs. 2023. gadā Korčā dzīvoja 60,7 tūkstoši iedzīvotāju. Pēc iedzīvotāju skaita tā ir sestā lielākā pilsēta Albānijā. Pilsēta atrodas auglīgā ielejā starp Moravas kalniem 180 km attālumā no Albānijas galvaspilsētas Tirānas un 19 km attālumā no Albānijas un Grieķijas robežas. 95% no pilsētas iedzīvotājiem ir albāņi. Liela daļa no iedzīvotājiem ir musulmaņi.

Korčas apkārtne ir viena no svarīgākajām kviešu audzēšanas vietām Albānijā. Tās apkārtnē tiek iegūtas arī brūnogles.
## Sadraudzības pilsētas
Korčas sadraudzības pilsētas ir:
*  Losalkazaresa, Spānija
*  Kluža-Napoka, Rumānija
*  Mitrovica, Kosova
*  Saloniki, Grieķija
## Atsauces

## Ārējās saites
Temņikova

**Temņikova** (, , ) ir pilsēta Mordvijas Republikā Krievijas Federācijā. Šī ir vecākā pilsēta Mordvijā, dibināta 1536. gadā. Atrodas Mordvijas rietumos, 159 km no Saranskas. Caur Temņikovu plūst Mokšas upe. 2017. gadā pilsētā dzīvoja 6,3 tūkstoši cilvēku. Ap 2000. gadu iedzīvotāju skaits bija gandrīz 10 tūkstoši. Aptuveni 60% no iedzīvotājiem ir krievi, 34% — mordvieši.

3 km attālumā no pilsētas centra atrodas Sanaksara klosteris.

## Atsauces

## Ārējās saites
Udo Jirgenss

**Udo Jirgenss** (; dzimis , miris ) bija austriešu/šveiciešu komponists un dziedātājs.

Karjera ilga vairāk par 50 gadiem. Trīs reizes pārstāvējis Austriju Eirovīzijā (1964, 1965, 1966), pēdējā reizē arī kļuva par uzvarētāju ar dziesmu *[[Merci, Chérie]]*. 2007. gadā ieguva Šveices pilsonību. Sakomponējis nedaudz mazāk par 1000 dziesmām, pārdevis savus ierakstus 100 miljonos kopiju. Ietekmējis vācu valodas popmūziku, modernizējot šlāgerus un papildinot to ar franču šansonu.

## Ārējās saites

*
Insara

**Insara** (, , ) ir pilsēta Mordvijas Republikā Krievijas Federācijā. Insaras rajona administratīvais centrs. 2021. gadā Insarā dzīvoja 7,9 tūkstoši iedzīvotāju.

Pilsēta atrodas Isas upes kreisajā krastā, 77 km attālumā no Saranskas. Apdzīvotā vieta dibināta ap 1648. gadu, pilsētas statuss piešķirts 1780. gadā. Insarā dzimuši divi pasaules līmeņa vieglatlēti — soļotāji Sergejs Kirdjapkins (2005. gada pasaules čempions 50 km soļošanā) un Sergejs Bakuļins (2010. gada bronzas medaļas ieguvējs Eiropas čempionātā 50 km soļošanā).

## Atsauces

## Ārējās saites
Bangu iela (Jūrmala)

**Bangu iela** ir iela Jūrmalā, Dubultu apkaimē. Bangu iela sākas kāpu rajonā un beidzas krustojumā ar Liedaga ielu. Kopējais ielas garums ir 80 metri. Bangu ielā satiksmes kustība norit vienā joslā. Ielā ir savrupmāju un vasarnīcu apbūve.

## Ielu savienojumi
Bangu iela ir savienota ar šādām ielām:
* Liedaga iela (T veida krustojums)

## Skatīt arī
* Dubulti
Kovilkina

**Kovilkina** (), arī **Lašma** () vai **Kovjola** (), ir pilsēta Mordvijas Republikā Krievijas Federācijā. Kovilkinas rajona administratīvais centrs. 2017. gadā Kovilkinā dzīvoja 20,1 tūkstotis iedzīvotāju. Atrodas 116 km attālumā no Saranskas, vietā, kur Lašmas upe ietek Mokšas upē.

Dibināta 1892. gadā, pilsētas statuss piešķirts 1960. gadā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Rudens vēlziede

**Rudens vēlziede** (*Colchicum autumnale*) ir rudenī ziedošs vēlziežu dzimtas augs. Dekoratīvs un ļoti indīgs augs. Latvijā reti sastopama, jo valsts atrodas diezgan tālu uz ziemeļiem no šīs sugas vienlaidus izplatības areāla. Reizēm rudens vēlziede tiek sajaukta ar krokusiem.

## Atsauces