open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Kārlis Emanuēls Pēgavs

**Kārlis Emanuēls Pegaus** jeb **Pēgavs** (; 1751-1816) bija Krimuldas baznīcas mācītājs, kā arī kalpoja kā luterāņu mācītājs vairākās Vidzemes draudzēs, vēlāk bija prāvests un virskonsistorijas loceklis.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1751. gada 12. martā Rankā ().
No 1768. gada līdz 1772. gadam studēja teoloģiju Kēnigsbergas Alberta universitātē (*Collegium Albertinum*), arī pie Imanuela Kanta. Pēc atgriešanās dzimtenē kalpoja Madlienas baznīcā ("Maddaleenes", vācu — *Sißegall*) no 1777. gada līdz 1786. gadam, Krimuldas baznīcā no 1786. gada līdz 1816. gadam.
1814. gadā kļuva par Vidzemes luterāņu virskonsistorijas asesoru. Bija precējies ar Vidzemes superintendenta Kristiāna Dāvida Lenca meitu Annu Eleonoru Lencu, dzejnieka Jākoba Mihaela Reinholda Lenca jaunāko māsu; šajā laulībā dzima mācītājs Kārlis Eduards Pēgavs, kurš no 1810. gada kalpoja netālu no tēva Siguldas baznīcā ar Sv.Ignācija kapelu jeb Incienes baznīcu (vācu — *Capelle St.Ignatii*, saukta *Hinzen-Capelle*).

Miris 1816. gada 23. jūnijā.

## Darbi
Pēgavs sarakstījis sava laikabiedra humānista, latviešu un igauņu interešu aizstāvja, izcilā Baltijas kartogrāfa, Bīriņu dzimtskunga grāfa Ludviga Augusta Mellīna biogrāfiju.

## Atsauces
Rādebeile

**Rādebeile** () ir pilsēta Vācijā, Saksijas zemē, Meisenes apriņķī uz ziemeļrietumiem no Drēzdenes pie Elbas upes. Pilsētas apkārtnē attīstīta vīnkopība. Maigā klimata dēļ dažkārt saukta par "Saksijas Nicu".

## Vēsture
Rakstos pirmoreiz minēta 1349. gadā.

## Izglītība, kultūra, tūrisms un sports
Pilsētā atrodas rakstnieka Kārļa Maja (*Karl May*, 1842—1912) muzejs. Šaursliežu dzelzceļš (t.s. *Lößnitzgrundbahn*) savieno Rādebeili ar Moricburgas baroka pili un Rādeburgu.

## Cilvēki

Rādebeile ir arhitekta Ernsta Cillera (*Ernst Ziller*, 1837—1923) dzimtā pilsēta.

Rādebeilē 1912. gadā mira rakstnieks Kārlis Majs (*Karl May*, 1842—1912), kas šeit arī apglabāts.

## Atsauces

## Ārējās saites
Konversācijas vārdnīca (1891—1898)

**1891.—1898. gada konversācijas vārdnīca** (vecajā ortogrāfijā: Konwersazijas wahrdniza) jeb **Dravnieka konversācijas vārdnīca** ir enciklopēdisks izdevums 27 burtnīcās divos sējumos latviešu valodā, ko Jelgavā izdeva skolotājs un valodnieks Jēkabs Dravnieks (1.—25. burtnīca) un Indriķis Alunāns (26.—27. burtnīca).

Enciklopēdijas pirmais sējums ar šķirkļiem *A - Hystrix* 18 burtnīcās iznāca līdz 1893. gadam, no otrā nepabeigtā sējuma 19.—25. burtnīca iznāca 1893.—1894. gadā. 26.—27. burtnīcas izdošanu 1897.—1898. gadā pārņēma I. Alunāns, taču līdzekļu trūkuma dēļ šīs enciklopēdijas izdošana 1898. gadā apstājās pie šķirkļa *Kristjans*.

Enciklopēdijas līdzstrādnieki bija Kārlis Kundziņš, Jēkabs Lautenbahs, Jurjānu Andrejs, Vilis Olavs, J. Veismanis, Puriņu Klāvs, Teodors Zeiferts, Mikus Skruzītis, J. Mazvērsītis, A. Bandrevičs u.c.
   

## Atsauces
Rādeburga

**Rādeburga** () ir pilsēta Vācijā, Saksijas zemē, Meisenes apriņķī.

## Vēsture
Rakstos pirmoreiz minēta 1150. gadā

## Izglītība, kultūra, tūrisms un sports
Šaursliežu dzelzceļš (t.s. *Lößnitzgrundbahn*) savieno Rādeburgu ar Moricburgas baroka pili un Rādebeili.

## Cilvēki
Rādeburga ir ilustratora Heindriha Cilles (*Heinrich Zille*, 1858-1929) dzimtā pilsēta.

## Atsauces

## Ārējās saites
Igors Pavlovs

**Igors Pavlovs** (dzimis ) ir bijušais Latvijas hokejists, uzbrucējs, tagad treneris. Savas karjeras laikā aizvadījis sešas sezonas PSRS čempionāta komandā Rīgas "Dinamo", tāpat Latvijas hokeja izlases sastāvā piedalījies trīs Pasaules čempionātos.

## Spēlētāja karjera
Profesionāļa karjeru Pavlovs sāka 1984.—85. gada sezonā PSRS 2. līgas klubā Harkivas "Dinamo". Jau pēc sezonas beigām viņš pievienojās PSRS čempionāta vienībai Rīgas "Dinamo", tās sastāvā spēlējot līdz 1991.—92. gada sezonas noslēgumam. 1990.—91. gada sezonā ar 32 punktiem 45 spēlēs bija ceturtais rezultatīvākais "Dinamo" spēlētājs.

1992. gadā uzbrucējs pievienojās Vācijas 3. līgas klubam *[[EV Landsberg]]*, kurš 1993.—94. gada sezonā spēlēja jau Vācijas 2. līgā. Pirmajās trīs sezonās Pavlovs bija komandas otrs rezultatīvākais spēlētājs aiz Oļega Znaroka, taču 1995.—96. un 1996.—97. gada sezonās bija rezultatīvākais *EV Landsberg* hokejists.

1998.—99. gada sezonu uzbrucējs aizvadīja citā 2. līgas klubā *[[EHC Freiburg]]*, taču tad vēl uz gadu atgriezās Landsbergā. 2000.—01. gada sezonu, pēc kuras Pavlovs beidza profesionālā spēlētāja gaitas, viņš aizvadīja Vācijas hokeja līgas vienībā *[[Revier Löwen Oberhausen]]*.

Latvijas hokeja izlases rindās spēlējis 1996., 1997. un 1998. gada Pasaules čempionātos.

## Trenera karjera
Trenera karjeru Pavlovs sāka uzreiz pēc spēlētāja karjeras noslēgšanas, 2001.—02. gada sezonā strādājot par *[[Revier Löwen Oberhausen]]* galvenā trenera palīgu. No 2002. līdz 2005. gadam viņš bija Vācijas 2. līgas kluba Fištaunas "Penguins" trenera palīgs, taču 2005. gadā kļuva par galveno treneri, klubā strādājot līdz 2007. gadam. 2007.—08. gada sezonā viņš bija cita 2. līgas kluba *[[EV Regensburg]]* galvenais treneris.

2008.—09. gada sezonā bija Vācijas hokeja līgas kluba Krēfeldes "Pinguine" galvenais treneris, taču vasarā stājās pie Ķelnes "Haie" stūres. 2009.—10. gada sezonas gaitā viņš no trenera pienākumiem tika atbrīvots.

2010.—11. gada sezonu uzsāka kā Novosibirskas "Sibirj" galvenā trenera palīgs, taču oktobrī, kad no darba atlaists tika Milošs Ržīha, kļuva par Maskavas "Spartak" galveno treneri. Sezonas otrajā pusē Pavlovs bija Šveices hokeja līgas vienības HK Rapersvīla galvenais treneris, taču 2012.—13. gada sezonā trenēja Vācijas hokeja līgas klubu Hannoveres "Scorpions".

## Ārējās saites
Ričards Šifs

**Ričards Šifs** (; dzimis ) ir amerikāņu aktieris.

Viņš vislabāk pazīstams ar lomu TV seriālā *[[The West Wing]]* (1999—2006), par lomu tajā ir saņēmis ''Emmy'' balvu. Tāpat tēlojis filmās "Septiņi" (1995), "Juras laikmeta parks 2" (1997), "Es esmu Sems" (2001), "Tērauda vīrs" (2013) un TV seriālā "Labais ārsts" (*The Good Doctor*, 2017—2021).

Viņa brālis Pols Šifs ir kinoproducents.

## Ārējās saites

*
1329. gads

**1329. gads** () bija parastais gads, kas pēc Jūlija kalendāra sākās svētdienā.

## Notikumi
* 10.—11. jūnijs — notika Pelekanones kauja starp Andronika III vadīto Bizantijas karaspēku un turku spēkiem Orhana I vadībā. Kaujas rezultātā Bizantijas spēkiem nācās atkāpties uz Eiropas daļu, atstājot likteņa varā Āzijas daļas Bizantijas pilsētas Nīkaju un Nikomēdiju.

### Nezināms datums

## Dzimuši
* 29. novembris — Johans I, Lejas Bavārijas hercogs. (miris 1340. gadā)
* *iespējams* — Gregors XI (*Gregorius V*), Romas pāvests (miris 1378. gadā)

## Miruši
* 7. jūnijs — Roberts I Brūss (*Robert the Bruce*), Skotijas karalis (dzimis 1274. gadā)
Jānis Ozols (virsnieks)

**Jānis Ozols** (1904-1947) bija Latvijas armijas un Latviešu leģiona virsnieks, Armijas goda sarakstu sprādzes saņēmējs.

## Pirmskara dzīve
Jānis Ozols dzimis Īslīces pagastā, par viņa bērnību un jaunību zināms maz. 1921. gada 1. oktobrī iestājas Latvijas kara skolas artilērijas nodaļā, 1922. gada oktobrī kļūst par kaprāli, bet 1923. gada 1. septembrī beidz kara skolu leitnanta pakāpē un tiek nozīmēts par Latgales artilērijas pulka I baterijas vada komandieri. 1927. gada 17. novembrī paaugstināts par virsleitnantu un 1928. gada 1. septembrī ar II šķiru beidz artilērijas virsnieku kursus. 1930. gada 1. aprīlī Ozols tiek iecelts par Latgales artilērijas pulka II baterijas vecāko virsnieku, bet 1934. gada 31. augustā tiek nozīmēts par Saimniecības komandas priekšnieku. 1935. gada 15. novembrī tiek apbalvots ar V šķiras Triju Zvaigžņu ordeni un 1936. gada 14. maijā tiek iecelts par II baterijas komandieri.

No 1939. gada 24. septembra Ozols ir I baterijas komandieris, pēc Latvijas okupācijas Latgales artilērijas pulks tiek iekļauts 24. teritoriālā korpusa 183. strēlnieku divīzijā kā 623. artilērijas pulks, tur viņu ieceļ par štāba priekšnieka palīgu.

## Otrajā pasaules karā
Pēc Vācijas iebrukuma PSRS Ozols brīvprātīgi piesakās dienestam vācu armijā 16. Zemgales policijas bataljona rindās, pēc tā iekļaušanas 2. latviešu brigādē, tas kļūst par 1. (vēlāk 42.) pulka III bataljonu. Pārformēšanas laikā īsu brīdi aizvietojis majoru Kociņu bataljona komandiera amatā, Ozols nonāk Volhovas frontē. 1943. gada jūnijā viņam uztic jaunizveidotās 14. (prettanku artilērijas) rotas vadību, bet augustā pārceļ par 13. (kājnieku artilērijas) rotas komandieri. 1943. gada 1. decembrī apbalvots ar II šķiras Dzelzs krustu. 1944. gada jūnijā Opočkas pozīcijās tiek apbalvots ar I šķiras Dzelzs krustu un iecelts par jaunizveidotā 19. divīzijas 19. artilērijas pulka I diviziona 2. baterijas komandieri pulkvežleitnanta Grāveļa vadībā. 1944. gada oktobrī Ozols nonāk Kurzemes cietoksnī, decembrī tiek iecelts par 19. artilērijas pulka III vieglā diviziona komandieri. Trešās Kurzemes lielkaujas laikā 31. decembrī Ozola III divizions un majora Kristapa Insberga II divizions kā pēdējā aizsardzība līnija atsit ienaidnieka pārspēka uzbrukumu, novēršot frontes pārraušanu. Šajā kaujā Ozols izrāda personīgu varonību un komandiera spējas, kad viņam tiek paziņots, ka 8. baterijā ierindā palikuši vairs tikai divi lielgabali, Ozols baterijas komandierim velta šādus vārdus:

Kaujas laikā ienaidniekam izdodas pārņemt vienu no majora Ozola baterijām - Ozols nekavējoties pats vada triecienu pret iebrucējiem un bateriju atgūst. Par šo kauju 1945. gada 25. februārī tiek apbalvots ar Armijas goda sarakstu sprādzi. Kara beigas Ozols sagaida Kurzemē.

## Pēckara dzīve
Pēc Vācijas kapitulācijas majors Ozols gūstā nepadodas, bet ar vairākiem citiem artilērijas virsniekiem pievienojas nacionālo partizānu rindām. Sadursmē ar čekas spēkiem tiek ievainots 1945. gada 3. oktobrī, arestēts un 1946. gada 10. maijā notiesāts uz 20 gadiem katorgā. Majors Jānis Ozols mirst 1947. gada 13. oktobrī Vorkutā.

## Atsauces
Dāvids Ebišers

**Dāvids Ebišers** (*David Aebischer*; dzimis ) ir bijušais šveiciešu hokejists, vārtsargs, Šveices hokeja izlases dalībnieks, tagad treneris. Karjeras laikā aizvadījis 214 spēles NHL klubos Kolorādo "Avalanche" un Monreālas "Canadiens", kopā ar "Avalanche" 2001. gadā izcīnījis Stenlija kausu.

## Spēlētāja karjera
Profesionāļa karjeru Ebišers sāka vēl 1996.—97. gada sezonā, kad debitēja Šveices hokeja līgas kluba *[[HC Fribourg-Gottéron]]* sastāvā. 1997.—98. gada sezonā vārtsargs devās uz Ziemeļameriku, nākamo sezonu pamatā aizvadot ECHL līgā, savukārt no 1998. līdz 2000. gadam Ebišers spēlēja Amerikas hokeja līgas klubā Hēršijas "Bears".

2000.—01. gada sezonā Ebišers bija NHL kluba Kolorādo "Avalanche" otrais vārtsargs aiz Patrika Ruā. Debiju NHL viņš piedzīvoja 2000. gada 18. oktobrī. Pavasarī Ebišers kļuva par pirmo šveiciešu hokejistu, kurš izcīnījis Stenlija kausu. 2003. gada vasarā Ruā beidza profesionāļa karjeru, un 2003.—04. gada sezonā Ebišers bija "Avalanche" pamatvārtsargs.

2004.—05. gada NHL sezonas lokauta laikā Ebišers spēlēja Šveices hokeja līgas kluba HK Lugāno sastāvā. 2005.—06. gada sezonas otrajā pusē "Avalanche" aizmainīja Ebišeru uz Monreālas "Canadiens", pretī saņemot Žozē Teodoru. 2006. gada vasarā Ebišers pagarināja līgumu ar "Canadiens" uz vēl vienu sezonu, tajā būdams komandas otrais vārtsargs aiz Kristobala Iē.

2007. gada vasarā Ebišers noslēdza viena gada līgumu ar Fīniksas "Coyotes", taču cīņā par vietu komandas sastāvā piekāpās Aleksam Oldam un Mīkaelam Telkvistam, kā rezultātā tika nosūtīts uz AHL vienību Sanantonio "Rampage". Novembrī "Coyotes" izīrēja Ebišeru HK Lugāno.

No 2008. līdz 2011. gadam Ebišers spēlēja HK Lugāno sastāvā, taču 2011. gada augustā tika uzaicināts uz Vinipegas "Jets" treniņnometni. Nākamo sezonu viņš aizvadīja tās AHL fārmklubā Sentdžonsas "IceCaps", taču 2012. gada vasarā pievienojās HK Rapersvīla rindām. 2014.—15. gada sezonas ievadā noslēdza viena mēneša līgumu ar NLB līgas klubu *[[HC Thurgau]]*, taču pēc līguma beigšanās kluba rindas pameta.

Šveices hokeja izlases sastāvā spēlējis 2002. un 2006. gada olimpisko spēļu turnīros, kā arī piecos Pasaules čempionātos.

## Ārējās saites
Konversācijas vārdnīca (1903—1921)

**1903.—1921. gada konversācijas vārdnīca** jeb **Rīgas Latviešu biedrības konversācijas vārdnīca** ir enciklopēdisks izdevums ar 4062 šķirkļiem 99 burtnīcās četros sējumos latviešu valodā, ko Rīgā izdeva Rīgas Latviešu biedrības Zinību komisija (1.—32. burtnīcas), vēlāk RLB Derīgu grāmatu nodaļa (31.—99. burtnīcas).

## Vēsture
Pēc tam, kad līdzekļu trūkuma dēļ 1895. gadā pārtrauca Dravnieka konversācijas vārdnīcas izdošanu Jelgavā, latviešu presē diskutēja par to, vai ir turpināms darbs pie iesāktās konversācijas vārdnīcas, vai arī jāstrādā pie jauna izdevuma, kādai ir jābūt šai enciklopēdijai (universālai vai reģionālai) un kādai lasītāju auditorijai to adresēt.

1902. gada 1. novembrī RLB Zinību komisijas pilnsapulce pieņēma enciklopēdijas izdošanas projektu, tehniskā redaktora pienākumi tika uzticēti Jēkabam Dravniekam. Lai iegūtu plašāku informāciju par Latvijas novadiem, vairākos tūkstošos eksemplāru tika izsūtīti tipogrāfiski iespiesti jautājumu saraksti un enciklopēdijas veidotāji ieguva samērā detalizētas ziņas par atsevišķiem pagastiem.
Nozaru redaktoru sanāksmēs tika apstiprināti šķirkļu saraksti, pārrunātas presē parādījušās atsauksmes, spriests par darbu sadali un honorāra lielumu. Savukārt enciklopēdijas Rīcības komitejas locekļi izvērtēja un rediģēja iesūtītos šķirkļus gan pēc satura, gan apjoma un valodas izteiksmes.

Enciklopēdijas pirmā burtnīca iznāca 1903. gada 12. decembrī, no 1906. gada beigām enciklopēdijas veidošanu uzņēmās RLB Derīgu grāmatu nodaļa. Pirmajos trīs sējumos ietilpa pa 24 burtnīcām. Ceturtā sējuma 72.—92. burtnīcas izdeva līdz 1915. gadam, kad Pirmā pasaules kara dēļ to pārtrauca, un atsāka tikai 1919. gadā, kad izdeva 93.—95. burtnīcas un pabeidza tikai 1921. gadā ar 96.—99. burtnīcu izdošanu. Konversācijas vārdnīcas izdošana līdz 1915. gadam izmaksāja tiem laikiem pamatīgu summu — 60 000 Krievijas impērijas rubļu.

## Saturs
Enciklopēdija aptver tā laika zināšanas par ģeogrāfiju, dabaszinātnēm un matemātiku, medicīnu un farmakoloģiju un vēsturi. 2. un 3. sējumā ir ievietots ļoti plašs šķirklis "Latvieši" 160 lappušu apjomā, kurā 24 dažāda apjoma tematiskās rubrikās ir aprakstīta Latvijas daba, latviešu valoda, vēsture, saimnieciskā un kulturālā attīstība. No 4062 enciklopēdijas šķirkļiem, kas vēsta par atsevišķām personībām, tikai 195 ir veltīti latviešu zinātniekiem, kultūras un sabiedriskajiem darbiniekiem. Enciklopēdijas tekstu papildina apmēram 300 zīmējumi un 12 kartes.

### Sējumi

## Atsauces
Štrēla

**Štrēla** () ir pilsēta Vācijā, Saksijas zemē, Meisenes apriņķī pie Elbas upes.

## Vēsture
Rakstos pirmoreiz minēta 1002. gadā. Otrā pasaules kara beigu posmā 1945. gada aprīlī pie Štrēlas pirmoreiz kara gaitā sastapās ASV un PSRS armijas patruļas. Oficiāli Sabiedroto karaspēki sastapās 25. aprīlī pie Torgavas.

## Atsauces

## Ārējās saites
Desepsjona

**Desepsjona** () ir Argentīnas vasaras polārstacija Antarktikā. Izvietojusies Dienvidšetlendas salās, Disepšenas salas krastā pie tās iekšējā līča Fostera ostas.

Stacija izveidota 1948. gada 25. janvārī kā Argentīnas Kara flotes postenis (*Destacamento Naval Decepción*). Līdz 1967. gadam darbojās kā pastāvīgi apdzīvota vissezonas stacija. Pēc 1967. gada 4. decembra vulkāna izvirduma stacija tika evakuēta un vēlākos gados darbojās kā sezonāla vasaras stacija. 1990. gadā nodota Argentīnas Antarktikas institūta pārziņā. Galvenās pētniecības nozares ir meteoroloģija, seismoloģija, vulkanoloģija, ģeoloģija un jonosfēras izpēte.

## Atsauces

## Ārējās saites
Decepción

***Decepción*** var būt:
* Disepšenas salas spāņu nosaukums *(Isla Decepción)*
* Desepsjonas polārstacija *(Base Decepción)*
Konversācijas vārdnīca

**Konversācijas vārdnīca** var būt:
* Konversācijas vārdnīca (1891—1898);
* Konversācijas vārdnīca (1903—1921);
* Latviešu konversācijas vārdnīca.
Ķirbis

thumbnail|235px|Ķirbji
thumb|Kaltētas ķirbja sēklas
**Ķirbis** ir vairāku ķirbju ģints (*Cucurbita*) kultūraugu auglis. Pēc morfoloģiskās klasifikācijas ķirbis ir oga. Ķirbju ražu iegūst no tādām sugām kā parastā ķirbja (*C. pepo*), daudzgadīgā ķirbja (*C. ficifolia*), lielaugļu ķirbja (*C. maxima*) un muskata ķirbja (*C. moschata*). Ķirbjus galvenokārt izmanto uzturā. Tiem ir arī dažāda simboliska nozīme, piemēram, Halovīnā.

Ķirbjus sākotnēji kultivēja tikai Latīņamerikā, galvenokārt mūsdienu Meksikas teritorijā. Tos sāka audzēt aptuveni 6000 gadus p.m.ē. Eiropā tos sāka audzēt tikai pēc Lielajiem ģeogrāfiskajiem atklājumiem 16. gadsimtā. Par atzītu pārtikas augu Eiropā ķirbis kļuva 17. gadsimtā.

Ķirbji ir labs šķiedrvielu, vitamīnu, olbaltumvielu un dzelzs avots.

## Atsauces
Kepler-7b

thumb|right|250px|Planēta Kepler-7b salīdzinājumā ar Jupiteru.
**Kepler-7b** ir citplanēta, kas atrodas Liras zvaigznājā. Planēta riņķo ap Kepler-7 zvaigzni 0,06 AU attālumā. 1 gads uz planētas ilgst tikai 4,88 diennaktīs. Planētas masa sastāda 0,433 Jupitera masas, bet tās rādiuss 1,478 reizes lielāks nekā Jupiteram. Aprēķini rāda, ka Kepler-7b vidējais blīvums ir apmēram 0,181 g/cm³, t.i. mazāk par vienu septiņpadsmito daļu no Jupitera blīvuma. Tas nozīmē, ka tā ir viena no "irdenākajām" pašlaik zināmajām planētām. Gāzveida gigants tiek ieskaitīts karsto jupiteru klasē. 

Planēta tika atklāta ar teleskopu "Kepler" un par tās atklāšanu astronomu grupa, kas strādā Kepler programmā, paziņoja 2010. gada 4. janvārī. 2013. gadā astronomiem izdevās sastādīt planētas mākoņu segas karti.
Eiženija de Montiho

**Eiženija de Montiho** (, ; dzimusi , mirusi ) bija Francijas imperatore, Napoleona III sieva.

Dzimusi muižnieku ģimenē Granadā. Skolojusies Parīzē un Bristolē. Tuvs ģimenes draugs bija Prospērs Merimē, tāpēc Parīzē baumoja, ka Eiženija ir Merimē meita. Eiženija 1852. gadā Elizejas pils ballē iepazinās ar Napoleonu III, un 1853. gadā viņi apprecējās. Būdama stingra katoliete, ietekmējusi Napoleona III politiku. 1870. gadā, izceļoties Francijas—Prūsijas karam un Nepoleonam III dodoties uz fronti, tika iecelta par reģenti. Pēc sakāves Sedānas kaujā un Napoleona III sagūstīšanas devās trimdā uz Lielbritāniju, kur pēc vācu gūsta ieradās arī Napoleons III. Dzīves pēdējos gadus pēc vīra un dēla Napoleona IV nāves pavadīja Francijas Vidusjūras piekrastē. Mirusi dziļā vecumā Spānijā, apmeklējot radiniekus.

## Ārējās saites
Gabrjela de Kastilja

**Gabrjela de Kastilja** () ir Spānijas vasaras polārstacija Antarktikā. Izvietojusies Dienvidšetlendas salās, Disepšenas salas krastā pie tās iekšējā līča Fostera ostas 1 km no Argentīnas stacijas Desepsjonas.

Stacija izveidota 1990. gadā un nosaukta par godu spāņu kuģotājam Gabrjelam de Kastiljam, kas, iespējams, 1603. gadā šķērsojis Dreika šaurumu un sasniedzis 64. dienvidu paralēli. Stacija atrodas Spānijas armijas pārziņā, bet zinātniskos pētījumus koordinē Spānijas Polārā komiteja. Galvenās izpētes jomas ir jūras bioloģija, medicīna, seismoloģija un meteoroloģija.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Campaña Antártica
Dzegužu apakšdzimta

**Dzegužu apakšdzimta** (*Cuculinae*) ir viena no dzegužu dzimtas (*Cuculidae*) apakšdzimtām, kas apvieno 12 mūsdienās dzīvojošas ģintis. Šajā apakšdzimtā apvienotas Vecās pasaules ligzdošanas parazītdzegužu sugas. Tā ir visplašāk izplatītā apakšdzimta visā dzegužu dzimtā un tās sugas sastopamas Eiropā, Āzijā, Āfrikā, Austrālijā un Okeānijā. Latvijā mājo tikai viena apakšdzimtas suga – dzeguze (*Cuculus canorus*). Lielākajai daļai dzegužu apakšdzimtas putniem ir "klasisks" dzegužu izskats — slaidi ķermeņi, garas astes, īsas kājas, gari, slaidi spārni un tie mājo kokos.

## Sistemātika
* **Dzegužu apakšdzimta** (*Cuculinae*)
**ģints Austrumu krūmu dzeguzes (*Cacomantis*) 
**ģints Bronzas dzeguzes (*Chrysococcyx*) 
**ģints Cekuldzeguzes (*Clamator*) 
**ģints Drongodzeguzes (*Surniculus*)
**ģints Dzeguzes (*Cuculus*) 
**ģints Garastes dzeguzes (*Cercococcyx*) 
**ģints Jaungvinejas pundurdzeguzes (*Microdynamis*) 
**ģints Jaunzēlandes garastes dzeguzes (*Urodynamis*) 
**ģints Koeli (*Eudynamys*)
**ģints Lielknābja dzeguzes (*Pachycoccyx*) 
**ģints Milzu dzeguzes (*Scythrops*) 
**ģints Vanagdzeguzes (*Hierococcyx*)

## Atsauces

## Ārējās saites
*Dzegužveidigie 
*Latvijas daba: Dzegužu dzimta
*Dzeguzes rūpes par bezrūpīgu dzīvi
Rokasas atols

**Rokasas atols** () ir Brazīlijai piederošs neapdzīvots atols Atlantijas okeānā. Atrodas ap  no Dienvidamerikas piekrastes un  no Fernandu di Noronjas salas. Administratīvi ietilpst Riugrandi du Norti štatā. Atols ir ovālas formas, tajā divas nelielas saliņas ar kopējo sauszemes platību .

Atola atklāšanas vēsture ir neskaidra; tiek uzskatīts, ka pirmais to atklājis portugāļu jūrasbraucējs Manuels Luiss 1501. gadā. 1933. gadā uz vienas no atola salām tika uzbūvēta bāka, kas 1960. gados tika nomainīta ar jaunāku. 2001. gadā atols kopā ar Fernandu di Noronjas salu tika iekļauts UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā.

## Atsauces
Tairons Pauers

**Tairons Edmunds Pauers juniors** (; dzimis , miris ) bija amerikāņu kino un teātra aktieris. Pazīstams kā aktieris romantiskās Holivudas filmās 20. gadsimta 30. - 50. gados, kā *The Mark of Zorro* (1940), *Blood and Sand* (1941), *The Black Swan* (1942), *Captain from Castile* (1947), *The Black Rose* (1950). Pauera pēdējā filma bija galvenā loma Billija Vaildera filmā "Apsūdzības lieciniece" (1957).

Tairona Pauela meita Romina Pauera ir pazīstama dziedātāja. Miris ar infarktu uzņemšanas laikā.

## Ārējās saites
Arābijas Lorenss (filma)

**"Arābijas Lorenss"** () ir 1962. gada Apvienotās Karalistes episka vēsturiskā drāmas filma, kura balstīta uz reāliem britu armijas virsnieka T. E. Lorensa dzīves notikumiem. Šī filma tiek uzskatīta par vienu no dižākajām un ietekmīgākajām filmām kino vēsturē. Amerikas Kinoinstitūts šo filmu nosaucis par visu laiku labāko episkā žanra filmu.

Scenāriju filmai sarakstījuši Roberts Bolts un Maikls Vilsons, izmantojot T. E. Lorensa autobiogrāfiskos aprakstus par viņa piedalīšanos Arābu sacelšanās notikumos. Filmas režisors ir Deivids Līns, galvenās lomas atveido Pīters O'Tūls, Aleks Giness, Entonijs Kvinns, Džeks Hokinss, Omārs Šarifs.

Filma ieguva 7 Amerikas Kinoakadēmijas balvas un 3 nominācijas. Filma tika atzīta par gada labāko filmu, tika apbalvots filmas režisors Deivids Līns, operators Fredijs Jangs, oriģinālās mūzikas autors Moriss Žārs. Filma saņēma balvas arī par labāko mākslinieka darbu, montāžu un skaņu.

[thumb|left|[Pīters O'Tūls T. E. Lorensa lomā filmā "Arābijas Lorenss"]]

## Atsauces

## Ārējās saites
Loreta Janga

**Loreta Janga** (; dzimusi  kā **Gretčena Janga** (), mirusi ) bija amerikāņu kinoaktrise.

## Aktrises karjera
Filmējusies jau no agras bērnības, tāpat, kā viņas māsas Pollija Ena Janga un Elizabete Džeina (vēlāk zināma kā Sallija Bleina). Viņas pirmā loma bija divu vai trīs gadu vecumā mēmā kino filmā *Sweet Kitty Bellairs* (1916), kuras titros gan nav norādīta. Pēc tam mēmā filmā *Sirens of the Sea* (1917) norādīta kā Gretčena Janga. No 1928. gada sāka lietot vārdu Loreta Janga. Nākamajā gadā tika nominēta kā viena no bērnu filmu zvaigznēm *WAMPAS Baby Stars*.

Savas karjeras laikā piedalījusies apmēram 100 kinofilmās pie tādiem pazīstamiem kinorežisoriem kā Frenks Kapra, Sesils Demills, Džons Fords un Orsons Velss. 1947. gada Oskara balvas ieguvēja par labāko sieviešu lomu filmā *[[The Farmer's Daughter]]* (1947). Vēlreiz nominēta šai balvai par lomu filmā *[[Come to the Stable]]* (1949). Darbojusies arī televīzijā. Par lomu TV seriālā *[[Letter to Loretta]]* (1953—1961) ieguvusi trīs ''Emmy'' balvas, kā arī vienu Zelta globusa balvu. Otru Zelta globusa balvu saņēmusi par lomu TV filmā *[[Christmas Eve]]* (1986), bet nomināciju — par lomu TV filmā *[[Lady in the Corner]]* (1989).

1960. gadā Jangai piešķīra divas zvaigznes Holivudas Slavas alejā — par kinolomām un par darbu televīzijā.

## Personīgā dzīve
Janga bija precējusies trīs reizes. Pirmā laulība ar aktieri Grantu Viteru bija neilga (1930—1931). Vēlāk Janga kopā ar Klārku Geiblu filmējās studijas *[[Twentieth Century Pictures]]* filmā *[[The Call of the Wild (1935. gada filma)|The Call of the Wild]]*. Viņiem bija romantiskas attiecības un Janga gaidīja bērnu. Tā kā tas varēja kaitēt abu karjerām, jo Geibls tajā laikā bija precējies, Janga nolēma to slēpt. Kopā ar savu māti un māsām Janga noslēpa sava bērna piedzimšanu 1935. gadā, ievietoja to bērnu namā, bet vēlāk adoptēja it kā svešu bērnu. Meitai Džūdijai tika dots Jangas otrā vīra uzvārds Lūisa. Tikai savā autobiogrāfijā, kas iznāca jau pēc Jangas nāves, viņa oficiāli atzina, ka meita ir viņas un Klārka Geibla bērns.
Ar otro vīru producentu Tomu Lūisu apprecējās 1940. gadā, bet 1969. gadā izšķīrās. Viņiem bija divi dēli, Pīters un Kristofers. Trešo reizi Janga apprecējās 1993. gadā ar Holivudas tērpu dizaineru Žanu Luisu, ar ko nodzīvoja līdz viņa nāvei 1997. gadā.

Janga nomira 2000. gada 12. augustā no olnīcu vēža 87 gadu vecumā.

## Atsauces

 
## Ārējās saites
Janga

**Janga** () ir angļu cilmes sieviešu dzimtes uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:

* Loreta Janga (*Loretta Young*; 1913—2000) — amerikāņu kinoaktrise;
* Šona Janga (*Sean Young*; 1959) — amerikāņu aktrise.

## Skatīt arī
* Jangs
* *[[Young]]*
The Quarterback

***The Quarterback*** ir ASV seriāla "Radīti skatuvei" piektās sezonas 3. sērija (kopumā 91. sērija). Pirmoreiz to pārraidīja *[[Fox Broadcasting Company|Fox]]* televīzijas kanālā . Sērija veltīta Finna Hadsona un lomas attēlotāja Korija Montīta piemiņai (Montīts nomira 2013. gada vasarā).

Sērijas režisors bija Breds Falčuks, scenāriju ir sarakstījuši visi trīs seriāla autori: Raiens Mērfijs, Breds Falčuks un Jans Brenans. Pirmo sērijas pārraidi ASV kopumā noskatījās 7,39 miljoni skatītāju.

## Atsauces

## Ārējās saites
* ''Fox'' profils 
* TV profils
Alise Manro

**Alise Ena Manro** (; dzimusi **Leidlova** (*Laidlaw*) , mirusi ) bija kanādiešu rakstniece.

Sākusi rakstīt jau pusaudzes gados, viņas pirmais stāsts *The Dimensions of a Shadow* tika publicēts 1950. gadā. Studējusi angļu valodu Rietumontārio Universitātē. Viņas pirmais īso stāstu krājums *Dance of the Happy Shades*, kas tika izdots 1968. gadā, ieguva Kanādas augstāko literāro prēmiju — ģenerālgubernatora balvu. Otro reizi šo balvu ieguva par īso stāstu krājumu *Who Do You Think You Are?*, trešo reizi — par krājumu *The Progress of Love*. Vēl rakstniece ir ieguvusi divas Gillera balvas un *Trillium* grāmatu balvu. 2009. gadā ieguvusi Bukera starptautisko balvu. 2013. gadā Manro saņēma Nobela prēmiju literatūrā kā "mūsdienu īso stāstu meistare". Viņa bija pirmā kanādiete, kas saņēmusi šo balvu, kā arī 13. sieviete, kas saņēmusi Nobela balvu šajā kategorijā.

Vairāki Manro darbi tikuši adaptēti filmām, tai skaitā darbs *The Bear Came Over the Mountain*, uz kuru ir balstīta filma *Away from Her*. Pēc trim Manro stāstiem no krājuma *Runaway* veidota spāņu režisora Pedro Almodovara filma *Julieta* (2016).

2012. gadā Manro paziņoja, ka stāstu krājums *Dear Life* būs viņas pēdējais darbs. Pēdējos 12 gadus cieta no demences. Mirusi 2024. gada 13. maijā, 92 gadu vecumā.

## Grāmatas
;Īso stāstu krājumi
* *Dance of the Happy Shades* (1968)
* *Lives of Girls and Women* (1971)
* *Something I've Been Meaning to Tell You* (1974)
* *Who Do You Think You Are?* (1978)
* *The Moons of Jupiter* (1982)
* *The Progress of Love* (1986)
* *Friend of My Youth* (1990)
* *Open Secrets* (1994)
* *The Love of a Good Woman* (1998)
* *Hateship, Friendship, Courtship, Loveship, Marriage* (2001)
* *Runaway* (2004)
* *The View from Castle Rock* (2006)
* *Too Much Happiness* (2009)
* *Dear Life* (2012)

## Atsauces

## Ārējās saites

* 
* ''The Canadian Encyclopedia'' šķirklis  
*
Marija II Bragansa

**Marija II** (; dzimusi , mirusi ) bija Portugāles karaliene no 1826. gada līdz savai nāvei 1853. gadā.

Dzimusi Riodežaneiro Brazīlijas imperatora Pedru IV ģimenē, kad Pedru IV galms pēc franču 1807. gada iebrukuma Portugālē bija pārcelies uz Brazīliju. Viņa ir vienīgais Eiropas monarhs, kas dzimis ārpus Eiropas.

Kad 1826. gadā mira Marijas vectēvs, Portugales karalis Žoao VI, Portugālē iestājās mantojuma krīze. Viens Žoao dēls — Brazīlijas imperators Pedru I 1822. gadā bija pasludinājis neatkarību no Portugāles, otrs — absolūtiski noskaņotais Migels I bija sacēlies pret tēvu un dzīvoja trimdā Austrijā. Īsi pirms nāves Žoao VI par reģenti iecēla savu meitu Izabellu Mariju līdz valstī atgriežas leģitīmais valdnieks, nepaskaidrojot, kurš no dēliem tas būtu.

Portugālē par leģitīmo valdnieku uzskatīja Pedru, tomēr Brazīlija vēlējās saglabāt neatkarību, tāpēc tika panākta vienošanās, ka Pedru atsakās no troņa par labu meitai Marijai, kura apprecēs Miguelu I, bet valstī tiks ieviesta liberāla konstitūcija. Piekrītot šiem nosacījumiem, Migels I ieradās Portugālē, tomēr uzreiz sagrāba varu un anulēja konstitūciju. Marija II bija spiesta uzturēties dažādos Eiropas galmos. Pedru tomēr 1831. gadā atteicās no Brazīlijas troņa par labu dēlam Pedru II, ieradās Portugalē un 1834. gada piespieda Migelu atteikties no troņa.

Marija 1835. gada janvārī apprecējās ar Ogistu de Boarnē, tomēr viņš mira nodzīvojis Portugālē dažus mēnešus. Pēc tam Marija II apprecējās ar Saksijas-Koburgas un Gotas dzimtas princi Ferdinandu. Pēc laulībām, ignorējot ārstu ieteikumus, Marija II gandrīz nepārtraukti bija stāvoklī. Mira 11. dzemdībās, 34 gadu vecumā.

## Ārējās saites
Somijas Tautas pilnvaroto padome

[thumb|250px|Tautas pilnvaroto padomes priekšsēdētājs [Kullervo Manners]]
**Somijas Tautas pilnvaroto padome** () bija Sarkanās Somijas revolucionārā valdība, kura izveidota pēc valsts apvērsuma 1918. gada 28. janvārī. To veidoja galvenokārt Somijas sociāldemokrātiskās partijas kreisais spārns. Tautas pilnvaroto padome darbojās Sarkano kontrolētajā teritorijā Somijas pilsoņu kara laikā līdz 1918. gada 25. aprīlim, kad Sarkanie tika sakauti un atkāpās uz Padomju Krieviju.

1918. gada 27. janvāra vakarā Helsinkos Sarkanā gvarde sāka sacelšanos pret likumīgo Senāta valdību. Nākamajā dienā tika izveidota Somijas Tautas pilnvaroto padome ar priekšsēdētāju Kullervo Manneru. Tajā pašā dienā padome pieņēma deklarāciju "Somijas strādniekiem un pilsoņiem!", kurā tā sevi pasludināja par valsts revolucionāro valdību. Par Tautas pilnvaroto padomes izveidošanu tika paziņots 29. janvārī laikrakstā *Työmies*, kur arī publicēta deklarācija. Padome izvietojās ēkā, kuru pirms tam izmantoja Senāts, kura locekļiem bija izdevies aizbēgt.
Tika slēgti visi laikraksti, izņemot sociāldemokrātu un Somijas kristīgo strādnieku savienības avīzes.

2. februārī Tautas pilnvaroto padome pilnvaroja Sarkano gvardi valstī uzturēt kārtību un sarkangvardiem bija jādarbojas pilnvaroto padomes pakļautībā. Realitātē padome vēlāk atzina, ka nespēj kontrolēt Sarkano gvardi un vēl mazākā mērā — iejaukties tās militārajās lietās. Visu kara laiku Tautas pilnvaroto padomes un Sarkanās gvardes attiecības bija problemātiskas, jo padome sarkangvardu darbības bieži dēvēja par patvaļu, bet savukārt daudzi sarkangvardi padomes pārstāvjus frontē uzskatīja par parazītiem.

Tautas pilnvaroto padome Helsinkos sapulcējās 89 reizes, bet Viborgā mazāk par desmit reizēm. Tā izdeva 45 lēmumus.
Tautas pilnvaroto padomes lielākā daļa laika tika veltīta likumdošanas sagatavošanai.

## Organizācija

## Bēgšana uz Krieviju
thumb|250px|Somijas Komunistiskās partijas Centrālkomitejas locekļi 1920. gadā Maskavā. No kreisās: Kusto Eve, Jukka Rahja, Jalo Kohonens, Kullervo Manners, Eino Rahja, Mandi Sirola, Irje Sirola. 
23. aprīlī Somijas Tautas pilnvaroto padome nolēma bēgt no Viborgas uz Krieviju, kur Sanktpēterburgā 27. aprīlī noturēja pēdējo sēdi. Pilsoņu kara pēdējās dienās sarkanajiem nācās karot bez centrālās vadības atbalsta.

Somijas Komunistiskās partijas (SKP) dibināšanas sapulcē Maskavā tā paša gada augustā piedalījās 13 Somijas Tautas pilnvaroto padomes locekļi, 18 Vispārējās Darba padomes locekļi un 50 citi, kas bija darbojušies Sarkanajā civilpārvaldē.
Harijs Vītoliņš

**Harijs Vītoliņš** var būt:

* Harijs Vītoliņš — latviešu hokejists, treneris (1915—1984);
* Harijs Vītoliņš — latviešu hokejists, treneris (1941—1997);
* Harijs Vītoliņš — latviešu hokejists, treneris (1968).
Alkuvilja de las Penjasa

**Alkuvilja de las Penjasa** () ir pašvaldība Spānijā, Kastīlijas un Leonas autonomajā reģionā, Sorijas provincē. 2012. gadā tajā dzīvoja 72 cilvēki. Pašvaldības lielākais ciems Alkuvilja de las Penjasa atrodas 67,2 km attālumā no Sorijas pilsētas. Bez Alkuviljaa de las Penjasaa pašvaldībā atrodas arī Mesketiljasas (*Mezquetillas*) un Radonas (*Radona*) ciemi.
Ķīmisko ieroču aizlieguma organizācija

**Ķīmisko ieroču aizlieguma organizācija** (**OPCW**) ir starptautiska organizācija, kas realizē Ķīmisko ieroču aizlieguma konvenciju. Tā pārbauda un veicina konvencijas ievērošanu, kas nosaka, ka ķīmiskos ieročus izmantot ir aizliegts, un pieprasa to iznīcināšanu.

Organizācijas galvenā mītne atrodas Nīderlandes faktiskajā galvaspilsētā Hāgā.

Ķīmisko ieroču aizlieguma organizācija dibināta 1997. gadā. Organizācijai ir 190 dalībvalstis. Organizācija politiski un praktiski sadarbojas ar ANO, lai arī formāli nav tās aģentūra. 2000. gada 7. septembrī abas organizācijas parakstījušas sadarbības līgumu.

2013. gadā Ķīmisko ieroču aizlieguma organizācija saņēma Nobela miera prēmiju par "centieniem izskaust ķīmiskos ieročus".

## Atsauces

## Ārējās saites

*
Marija de Viljota

**Marija de Viljota Komba** (; dzimusi , mirusi ) bija spāņu autobraucēja.

Viņas tēvs Emilio de Viljota bijis *[[Formula 1]]* pilots, tāpat viņas brālis Emilio de Viljota jaunākais bijis autobraucējs.

Piedalījusies dažādos autocīkšu seriālos, tai skaitā *ADAC Procar Series*, *World Touring Car Championship* un *Superleague Formula*. 2012. gada martā pievienojusies *[[Marussia F1 Team]]* komandai kā testpilote. 2012. gada jūlijā Viljota smagi cieta testa braucienos, kā rezultātā zaudēja aci.

Mirusi .

## Atsauces

## Ārējās saites
*
Viljota

**Viljota** var būt:

* Fransisko Viljota (*Francisco Villota; *1873 – 1859) — spāņu basku pelotas spēlētājs, olimpiskais čempions;
* Marija de Viljota (*María de Villota*; 1980 – 2013) — spāņu autobraucēja.
Viktors Stulpins

**Viktors Stulpins** (dzimis  Rīgā) ir pašreizējais Romas katoļu baznīcas Liepājas diecēzes bīskaps, ordinēts par priesteri 11.06.1995, konsekrēts par bīskapu 07.09.2013., aizstājot bīskapu Vilhelmu Lapeli.

## Biogrāfija
Viktors Stulpins dzimis 1971. gada 26. septembrī Rīgā, mācījās Rīgas 69. vidusskolā, pēc 8. klases iestājies Rīgas Celtniecības tehnikumā. 1990. gadā iestājās Rīgas Garīgajā seminārā un 1995. gada 11. jūnijā tika iesvētīts par priesteri. Pirmajā priesterības gadā kalpojis kā vikārs Gulbenē un Alūksnē, no 1996. gada apkalpojis Aizkraukles un tās apkārtnes draudzes. Kopš 2010. gada līdz nominācijai par Liepājas bīskapu Viktors Stulpins bija Rīgas Garīgā semināra inspektors un ekonoms, kā arī pasniedzējs RARZI, līdztekus pildot viceprāvesta pienākumus Rīgas Sv. Franciska draudzē. Kalpojis arī kā Rīgas Garīgā semināra garīgais tēvs.

2013. gada 24. novembrī noslēdzoties katoļu baznīcas izsludinātajam *ticības gadam*, Liepājas bīskaps Viktors Stulpins Svētā Pētera laukumā, Romā no pāvesta Franciska rokām saņēma apustulisko pamudinājumu *Evangelii Gaudium* (Evaņģēlija prieks). Viņš bija viens no tiem 36 dažādu stāvokļu, tautību un profesiju pārstāvjiem, kas saņēma šo evaņģelizācijas tēmai veltīto 293 000 zīmes garo pāvesta dokumentu. šim godpilnajam uzdevumam V. Stulpins no bīskapu vidus tika izvēlēts tāpēc, ka ir viens no jaunākajiem *ticības gadā* (2013.) konsekrētajiem bīskapiem.
## Garīgā kalpošana
* 1995. — 1996. Gulbenes un Alūksnes draudžu vikārs;
* 1996. — 2000. Aizkraukles un tās apkārtnes draudžu vikārs;
* 2000. — 2013. Rīgas Sv. Franciska draudzes viceprāvests;
* No 2013. Romas katoļu baznīcas Liepājas diecēzes bīskaps;

## Skatīt arī
* Bīskaps
* Romas katoļu Rīgas Metropolijas (atjaunotās) bīskapu uzskaitījums

## Atsauces

## Ārējās saites
* http://www.catholic.lv/main.php?parent=5822
500 visu laiku izcilākie albumi

**"500 visu laiku izcilākie albumi"** () ir amerikāņu mūzikas žurnāla *[[Rolling Stone]]* 2003. gada speciālais izdevums. Saraksts tika veidots, pamatojoties uz balsojumu, kurā piedalījās dažādi mūziķi, kritiķi u.c., kopskaitā 273 personas, kas katra sarindoja 50 labākos albumus.

Par visu laiku izcilāko albumu tika atzīts britu grupas *[[The Beatles]]* albums *[[Sgt. Pepper's Lonely Hearts Club Band]]*. Mākslinieki ar visvairāk albumiem sarakstā ir: Bobs Dilans, *The Beatles* un *[[The Rolling Stones]]*.

2012. gadā tika publicēta atjauninātā saraksta versija.

## Saraksta pirmais desmitnieks

## Atsauces

## Ārējās saites
* Atjaunotais saraksts
Paks Čonhi

**Paks Čonhi** (, *Bak Jeonghui*; dzimis , miris ) bija Dienvidkorejas ģenerālis un politiķis, vadījis valsti no 1961. gada līdz atentātam 1979. gadā.

Pie varas nokļuva 1961. gadā valsts apvērsuma rezultātā, prezidenta amatā tika ievēlēts 1963. gadā. 1972. gadā pārtrauca valsts konstitūcijas darbību un padarīja sevi par prezidentu uz mūžu. Paks Čonhi pārdzīvoja vairākus atentāta mēģinājumus, līdz  viņu nogalināja paša drošības dienesta vadītājs Kims Jegujs.

1999. gadā žurnāls *Time* viņu ierindoja starp desmit Āzijas gadsimta personām.

Viņa meita Paka Kinhje bija Dienvidkorejas prezidente no 2013. līdz 2016. gadam.

## Čonhi režīms
Paka Čonhi laikā Dienvidkoreja piedzīvoja ievērojamu ekonomisko izaugsmi. Viņa valdība ieviesa vairākas reformas, kas palīdzēja industrializēt valsti un izveidot pamatu modernai Dienvidkorejas ekonomikai, tostarp 5 gadu plānu sēriju, kas bija vērsta uz mērķtiecīgu ekonomikas attīstību, uzsvaru liekot uz smagās rūpniecības, celtniecības, tērauda ražošanas, kuģubūves, ķīmijas un elektronikas industriju attīstību. Pirmais piecu gadu plāns sākās 1962. gadā, kurš koncentrējās uz industrializāciju un infrastruktūras veidošanu. Paks izveidoja ciešu sadarbību starp valdību un privāto sektoru, kā rezultātā parādījās spēcīgas korporācijas jeb čeboli (*chaebols*), piemēram, Samsung, Hyundai un LG, kuras vēlāk kļuva par globāliem līderiem.

Lai gan Paks Čonhi režīms sekmēja ekonomisko izaugsmi un modernizāciju, tas arī izraisīja plašu kritiku par cilvēktiesību pārkāpumiem, politisko represiju un demokrātijas ierobežošanu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Pārstiklošanās temperatūra

**Pārstiklošanās temperatūra** ir temperatūra, ko sasniedzot stāvoklis amorfam vai puskristāliskam materiālam ar amorfām daļām mainās no cieta un salīdzinoši trausla uz gumijveidīgu. To parasti apzīmē ar Tg, un pārstiklošanās temperatūra, ja tāda attiecīgajam materiālam pastāv, parasti ir zemāka par šī materiāla kušanas temperatūru (Tm).
Let It Be (dziesma)

***Let It Be*** ir angļu grupas *[[The Beatles]]* singls no studijas albuma ar tādu pašu nosaukumu. Dziesma tika izdota 1970. gada martā. Šis ir pēdējais singls pirms Pols Makartnijs paziņoja par aiziešanu no grupas. Apvienotās Karalistes singlu topā šī dziesma sasniedza pirmo vietu.

Šī tiek uzskatīta par vienu no labākajām grupas dziesmām. 2010. gadā žurnāls *[[Rolling Stone]]* to ierindoja astotajā vietā grupas 100 labāko dziesmu izlasē.

## Atsauces

## Ārējās saites
* http://www.icce.rug.nl/~soundscapes/DATABASES/AWP/lib.shtml|Let It Be
Kepler-7

**Kepler-7** ir 13. zvaigžņlieluma zvaigzne, kas atrodas apmēram 1035 pc attālumā no Zemes Liras zvaigznājā. Šī zvaigzne ir no dzelteno punduru klases, kas ir nedaudz masīvāka, kā arī 4 reizes spožāka par Sauli. Arī temperatūras ziņā tā ir nedaudz karstāka par Sauli un tās temperatūra ir 5933 K pret Saules 5778 К. Ap zvaigzni riņķo vismaz 1 planēta (Kepler-7b). Savu nosaukumu Kepler-7 ieguva pateicoties tam, ka tā bija pēc skaita septītā zvaigzne, kurai ar kosmisko teleskopu Kepler tika atklāta planetārā komponente. Par to tika paziņots 2010. gada 4. janvārī.

Zvaigznes vecums tiek vērtēts ap 3 līdz 4 miljardu gadu. Kepler-7, domājams, tuvojas savas pastāvēšanas beigām uz galvenās secības joslas. Ar masu 1,3 (1,347 MSUN) no Saules masas tās rādiuss ir 1,8 (1,843 RSUN) no Saules rādiusa.
Kepler-10c

right|thumb|250px|Citplanēta Kepler-10c mākslinieka skatījumā.
**Kepler-10c** ir citplanēta, kas atrodas 173 pc attālumā no Zemes Pūķa zvaigznājā. Planēta riņķo ap zvaigzni Kepler-10 0,2407 AU attālumā no tās. 1 gads uz planētas ilgst 45,3 diennaktis un tā sver apmēram 20 reizes vairāk par Zemi, tāpēc tā tiek klasificēta, kā Superzeme klases planēta. Tās rādiuss ir vairāk kā 2 reizes lielāks par Zemes rādiusu.

Planētu atklāja 2011. gada janvārī ar kosmisko teleskopu Kepler ar tranzīta metodes palīdzību, bet 2011. gada maijā atklājumu apstiprināja analizējot kosmiskā teleskopa Spitzer datus.
Fernandu II

**Fernandu II** (; dzimis , miris ) bija Portugāles karalis konsorts no 1837. gada, kad viņa sievai Portugāles karalienei Marijai II piedzima pirmais dēls, līdz Marijas nāvei 1853. gadā. Pēc tam līdz 1855. gadam, līdz pieauga dēls Pedru V, veica reģenta pienākumus.

Dzimis Vīnē, Austrijas armijas ģenerāļa ģimenē. Dzīvojis gan Vīnē, gan Slovākijā, gan Vācijā. Pamatojoties uz Portugāles likumiem, par Portugāles karali kļuva pēc pirmā dēla piedzimšanas. Pēc sievas nāves dzemdībās par karali kļuva Fernandu dēls Pedru. 1838. gadā pie Sintras izbūvēja Penas pili, kas atgādina Neišvānšteinas pili Bavārijā. 1869. gadā Fernandu II atteicās no Spānijas troņa. Pēc Marijas II nāves apprecējās ar šveiciešu operdziedātāju Elīzu Hensleri.

## Ārējās saites
Harijs Vītoliņš (1941)

**Harijs Vītoliņš** (dzimis  Rīgā, miris  Rīgā) bija latviešu hokejists un hokeja treneris.

Arī viņa tēvs un dēls ir hokejisti.

Spēlētāja karjeras laikā spēlējis "Daugavas stadiona komandā", Rīgas "RVR", Rīgas "RER" un citās komandās. Desmit reizes kļuva par Latvijas PSR čempionu. Pēc spēlētāja karjeras beigām kļuvis par treneri. Vadījis Latvijas jaunatnes izlasi (1980—1986).

Laikā no 1986. līdz 1995. gadam bijis Latvijas Hokeja federācijas ģenerālsekretārs.

## Atsauces
Harijs Vītoliņš (1915)

**Harijs Laimonis Vītoliņš** (dzimis  Zeltiņu pagastā, miris  Rīgā) bija latviešu hokejists (spēlēja sākotnēji uzbrucēja, vēlāk aizsarga pozīcijā) un hokeja treneris. Bijis Latvijas izlases dalībnieks.

Viņa abi dēli Harijs un Edgars, kā arī mazdēls Harijs ir bijuši hokejisti.

## Spēlētāja karjera
Hokeju sācis spēlēt 1931. gadā ASK klubā, komandas pirmajā sastāvā spēlēja no 1936. gada. Divas reizes (1938. un 1939. gadā) izcīnījis uzvaru Latvijas čempionātā. 1940.—41. gada sezonā spēlēja Rīgas RDKA sastāvā, taču vācu okupācijas laikā atgriezās īslaicīgi atjaunotās ASK rindās. 1945.—46. gada sezonā Rīgas "Dinamo" sastāvā kļuva par LPSR čempionu. 1946. gadā pirms pirmā PSRS čempionāta sākuma kopā ar Edgaru Klāvu un Aleksandru Rehtšpreheru devās uz Maskavu, lai mācītu krievu hokejistus kanādiešu hokeja spēlē. No 1946. līdz pat 1956. gadam "Dinamo", "Daugavas" sastāvā spēlēja PSRS čempionātā. Vītoliņš bija komandas kapteinis, no 1951. gada arī tās spēlējošais treneris.

Latvijas hokeja izlases sastāvā piedalījies četrās spēlēs. Vītoliņš izlases sastāvā spēlēja 1939. gada pasaules čempionātā. Kā rezervists devās arī uz 1938. gada turnīru, taču laukumā tā arī nedevās.

Vēl ir tiesājis PSRS čempionāta spēles. Bijis Latvijas čempions futbolā.

## Trenera karjera
Pēc spēlētāja karjeras beigām 1956. gadā Vītoliņš vēl gadu bija Rīgas "Dinamo" treneris. Turpmākajos gados trenēja dažādas Latvijas PSR čempionāta komandas, ieskaitot Rīgas RVR, Daugavas stadiona komandu, Rīgas RER un Rīgas HAR. Vairākkārt kā treneris kļuva par LPSR čempionu.

## Atsauces

## Ārējās saites
*
Tortilja

thumb|250px|Kukurūzas tortilju pagatavošanas iekārta Meksikā
**Tortilja** () ir maizes paveids, plaši izplatīts kā ikdienas ēdiens Meksikā un ASV dienvidos, kā meksikāņu virtuves sastāvdaļa — citur pasaulē. Gatavo no neraudzētas kukurūzas vai kviešu miltu mīklas. Cep vai nu kā plāceņus (galvenokārt no kviešu miltu mīklas) vai čipsus (no kukurūzas miltu mīklas). Izmanto dažādu meksikāņu ēdienu pagatavošanai, tortiljā ievīstot dažādus ingredientus (gaļu, dārzeņus, olas, zivis, sieru, gvakamoli u.c. — burito, tako, enčilada, fahita u.c.). Čipsus izmanto galvenokārt kā piedevu dažādiem ēdieniem (*chili con carne*) maizes vietā. Tortiljas izmanto arī dažādu citu ēdienu (kanapē, ruletes, sendviča) pagatavošanai.

Centrālamerikas indiāņi tortiljas no kukurūzas miltiem cepuši jau kopš seniem laikiem un navatlu valodā to nosaukums ir **tlaškalji** (*tlaxcalli*). Mūsdienu nosaukuma izcelsme saistāma ar spāņu konkistadoriem, kuriem šie plāceņi atgādināja omletes, ko Spānijā apzīmē ar vārdu *tortilla*.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Receptes.lv Miltu tortiljas sevišķās
Vācijas eiro monētas

**Vācijas eiro monētas** ir eiro monētas, kuras izdevusi Vācija.

## Valsts puses izskats
Vācijas eiro monētu valsts puses dizainā izmantoti trīs attēli. Uz 1, 2 un 5 centu monētām attēlots ozolzars, kas pārņemts no iepriekšējās Vācu sīknaudas feniņiem. Uz 10, 20 un 50 centu monētām attēlotie Brandenburgas vārti simbolizē Vācijas sadalīšanu un atkalapvienošanos, kā arī Vācijas savienību ar pārējo Eiropu. Uz 1 un 2 eiro monētām attēlots ērglis, kas ir Vācijas suverenitātes simbols. Uz 2 eiro monētas jostas ir vārdi no Vācijas himnas — *Einigkeit und Recht und Freiheit* (Vienotība un taisnība un brīvība). Pretēji Eiropas Savienības 2008. gadā izdotajām rekomendācijām, uz Vācijas eiro monētām nav norādes par to izdevējvalsti, tāpēc iespējams, ka to dizains nākotnē mainīsies. 

## 2 eiro apgrozības piemiņas monētas
Vācija 2 eiro piemiņas monētas izdod kopš 2006. gada. Līdz 2021. gadam Vācija plāno izdot 16 Vācijas federālālajām zemēm veltītu monētu sēriju. Plānots, ka monētu izdošanas gadi sakrīt ar attiecīgās zemes prezidentūru Federālajā padomē.

Bez šīs sērijas Vācija ir izdevusi trīs Eiropas ekonomiskajai vienotībai veltītas monētas, kuras izdeva visas eirozonas valstis kopā un Elizejas līguma (sadarbības līgums ar Franciju) parakstīšanas 50. gadadienai veltītu monētu kopā ar Franciju. Turklāt Vācija ir izdevusi vairākas zelta un sudraba piemiņas monētas, kas nav paredzētas apgrozībai.

Attēls:€2 Commemorative Coin Germany 2007 TOR.png|2007 — 50 gadi kopš Romas līguma noslēgšanas
Attēls:€2 commemorative coin Germany 2009 EMU.jpg|2009 — 10 gadi kopš Eiropas Ekonomikas un monetārā savienības izveides
Attēls:€2 commemorative coin Germany 2012 TYE.jpg|2012 — 10 gadi kopš eiro ieviešanas
Attēls:2 Euro Deutschland 2013 Élysée.png|2013 — 50 gadi kopš Elizejas līguma noslēgšanas
Attēls:2-Euro-Gedenkmünze Deutschland 2015 – 25 Jahre Deutsche Einheit.jpg|2015 — 25 gadi kopš Vācijas atkalapvienošanās


## Īpašas iezīmes
Uz Vācijas monētām ir kaltuves zīmes — neliels burts, kas norāda, kurā no Vācijas kaltuvēm, monēta kalta. Šie apzīmējumi Vācijas naudas kaltuvēm piešķirti to atklāšanas secībā un tika lietoti vēl pirms Eiro ieviešanas, tā kā daļa no tiem uz eiro monētām neparādās, jo attiecīgās kaltuves slēgtas vēl pirms eiro ieviešanas. Uz eiro parādās A — Berlīnes valsts naudas kaltuve, D — Bavārija galvenā naudas kaltuve (atrodas Minhenē), F — Štutgartes valsts naudas kaltuve, G	— Karlsrūes valsts naudas kaltuve un J — Hamburgas naudas kaltuve.
## Skatīt arī
Pedru V

**Pedru V** (; dzimis , miris ) bija Portugāles karalis no 1853. gada līdz savai nāvei 1861. gadā vēdertīfa epidēmijas laikā. Tā kā Pedru bērnu nebija, troni mantoja Pedru brālis Luišs I.

Kļuva par monarhu pēc mātes Marijas II nāves, un līdz 1855. gadam Pedru tēvs Fernandu II bija valsts reģents. Bija populārs karalis, kurš centās attīstīt valsts ekonomiku, atbalstot ceļu, dzelzceļu un telegrāfa celtniecību.

## Ārējās saites
Aleksandrs Būmanis

**Aleksandrs Būmanis** (1881-1937) bija latviešu jurists,  Latvijas Universitātes civiltiesību docents (1921), profesors, darbojies arī kā žurnālists, tulkotājs un komponists. 
 
A. Būmanis Rūdolfa Blaumaņa lugas “Skroderdienas Silmačos” (1902) un "Trīnes grēki" dziesmu komponists, Garlība Merķeļa darbu "Latvieši" un "Vanems Imanta", kā arī Heinriha Manna, G. Hauptmaņa, Ļ. Tolstoja darbu tulkotājs.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1881. gada 12. decembrī Jaunpiebalgā. Mācījās Rīgas Nikolaja ģimnāzijā, pēc tam studēja Pēterburgas universitātes juridiskajā fakultātē, bija "Pēterburgas Avīžu" žurnālists (1901-1905). Pēc universitātes beigšanas 1914. gadā sāka strādāt par advokātu Pēterpilī. Pirmā pasaules kara laikā bija Latviešu bēgļu apgādāšanas centrālkomitejas juriskonsults. Darbojās kā žurnālists "Jaunajās Pēterpils Avīzēs" (1916) un "Baltijā" (1916-1917).

Latvijai 1918. gadā kļūstot par neatkarīgu valsti, Būmanis atgriezās dzimtenē un jau 1920. gadā kļuva par Rīgas Apgabaltiesas priekšsēdētāju, līdztekus darbojās žurnālistikā.

Miris 1937. gada 20. augustā, apglabāts Rīgas Meža kapos.

## Literatūra
* Līna Birziņa. Profesors Aleksandrs Būmanis (1881-1937) dzīve un darbs. No Latvijas tiesiskās domas attīstības vēstures XX gs. 20. - 30. gadi. Latvijas Universitāte, 1993. - 51 lappuses