Pilsētas latviešu meiteņu elementārskola

## '''Pilsētas latviešu meiteņu elementārskola'''
**Pilsētas latviešu meiteņu elementārskola** oficiāli atvērta 1885. gada 16. augustā Rīgā, toreizējā Suvorova bulvārī 46 (tagad — Krišjāņa Barona iela 46). Tā bija pirmā pilsētas uzturētā elementārskola Rīgā ar latviešu mācību valodu. Skolai tika ierādīts speciāli celts koka nams, kas piederēja Rīgas pilsētai. Skola darbojās 29 gadus. Ar katru gadu pieaugot skolnieču skaitam, bija nepieciešamas jaunas un plašākas telpas, tāpēc 1914. gadā skola — skolnieces un skolotājas, ņemot līdzi skolas inventāru, pārcēlās uz jaunajām skolas telpām Bruņinieku ielu 24a. Meiteņu elementārskola ieguva ne tikai jaunu ēku, bet arī jaunu nosaukumu — **Pilsētas Savienotā elementārskola**.

## Mācību priekšmeti un valodas
Pirmajos divos mācību gados skolā pasniegta ticības mācība, latviešu valoda, rēķināšana un uzskatāmības (apkārtnes) mācība; trešajā gadā uzskatāmības mācību beidza pasniegt, bet pievienojās jauni mācību priekšmeti — glītrakstīšana, dabas mācība, ģeogrāfija, vingrošana, dziedāšana un rokdarbi.

Krievijā no 1887. gada pārkrievošanas politikas dēļ visām mācību iestādēm bija jāpāriet uz mācībām krievu valodā. Tāpēc divus gadus pēc Pilsētas latviešu meiteņu elementārskolas atvēršanas latviešu valodas vietā ieviesta krievu valoda. Kā neobligāts priekšmets pasniegta vācu valoda.

Mācību gada sākums katru gadu bija mainīgs. Pēc tā laika kalendāra 1885. gadā mācības sākās 16. augustā, 1886. gadā — 7. augustā, 1907. gadā — 13. augustā, bet 1908. gadā — 1. augustā.

## Skolas pārziņi
Pirmais elementārskolas pārzinis un ilgus gadus arī vienīgais skolotājs bija **Jēkabs Ozoliņš**, Miķeļa dēls (1854, Piņķu pag. — 1934, Rīgā). Krievu valodā sastādītos dokumentos pārzinis saukts arī kā Jakovs Mihailovičs Ozoliņš. Viņš skolā nostrādāja līdz 1909. gada vasarai, kad tika iecelts par jaunuzceltās Rumpmuižas skolas pārzini (vēlākā Rīgas pilsētas 15. pamatskola, tagad Rīgas 1. kristīgā pamatskola Augusta Deglava ielā Grīziņkalnā).

Par nākamo Meiteņu elementārskolas pārzini iecēla **Paulīni Annu Ramani** (1869, Ceraukstē — ap 1950, Vācijā), un viņa nostrādāja skolā līdz 1914. gadam, kad skola pārcēlās uz jaunajām telpām Bruņinieku ielā 24a.

## Skolotāji
Pirmos 20 gadus elementārskolas vienīgais skolotājs bija tās pārzinis Jēkabs Ozoliņš. 1907. gadā, skolai paplašinoties un kļūstot par divklasīgu skolu, par otro skolotāju tika pieņemta skolotāja Marija Vilciņa, kura līdz tam strādāja Rīgas Latviešu biedrības Reiņa skolā. Viņa meiteņu elementārskolā strādāja no 1907. līdz 1912. gadam. 1909. gadā par skolotāju un arī skolas pārzini sāka strādāt Paulīne Anna Ramane. No 1912. gada, kad M. Vilciņa atstāja darbu, līdz 1914. gadam skolā strādāja skolotājas Ņina Pravdina un Jeļena Dembska.

## Skolnieču skaits un tautība
1885. gadā mācības jaunatvērtajā elementārskolā uzsāka 7 meitenes. 1887. gadā skolā mācījās 27—39 meitenes, 1888. gadā — 42—54, visas latvietes, pēc ticības piederības — luterānes, 1889. gada sākumā — 59 meitenes, no kurām 16 skolu līdz jūnijam pameta (skolnieču skaits mācību laikā bija mainīgs), tādējādi semestri beidza 43 skolnieces.

1903.—1906. gadā skolēnu skaits svārstījās no 50 līdz 60. Ņemot vērā to, ka tolaik mācību valoda jau bija krievu, mainījās etniskais sastāvs. Lai gan absolūto vairākumu joprojām saglabāja latvietes (dažādos laika posmos 38—44), skolu apmeklēja arī vācietes (3—12), krievietes (1—6), ebrejietes (1—4), kā arī polietes un igaunietes (pa 1—2). Pēc ticības vairākums bija luterānes, dažas (galvenokārt tautības dēļ) — pareizticīgās, vecticībnieces, katolietes un jūdaistes.

## Atsauces un izmantotā literatūra

# Rīgas skolas Latvijas patstāvības pirmajos gados, R. Bērziņš, 1925
# Skolas un izglītība Rīgā, A. Staris, 2000
# Buklets "Rīgas 50. vidusskola", J. Jundzis, 1985
# Rīgas Centra humanitārās vidusskolas vēsture