Harijs Domela

**Harijs Domela** (; dzimis , miris ) bija vācbaltiešu izcelsmes viltvārdis, rakstnieks un aktieris, leģendāra personība Veimāras Vācijā. Piedalījies Latvijas Neatkarības karā un Spānijas pilsoņu karā.

## Dzīvesgājums
Dzimis dzirnavnieka ģimenē Geruču ciemā, pāris kilometrus no Latvijas robežas. Bērnību pavadījis Bauskā. 1919. gadā pievienojies landesvēram, vēlāk karoja Brandisa brīvkorpusa sastāvā. 1920. gadā brīvkorpuss Jīterbogā tika izformēts.

Harijs Domela kā apatrīds nodarbojās ar gadījuma darbiem. 1920. gadā īsu brīdi Reihsvēra sastāvā tika nosūtīts uz Rūras apgabalu, tomēr, pamatojoties uz mazgadību, tika no armijas atskaitīts. Turpināja dzīvi kā gadījuma darbu strādnieks. Strādādams par cigarešu tirgotāju, pamazām piedēvēja sev dižciltīgo titulus. Vispirms viņš uzmetās par kņazu Līvenu, bet 1926. gadā Erfurtes viesnīcā nodēvēja sevi par baronu Korfu. Viesnīcas direktors, pamatojoties uz ārējo līdzību, nolēma, ka Domela ir Vācijas kroņprinča Vilhelma (1882—1951) vecākais dēls Vilhelms (1906—1940), kurš ceļo inkognito. Domela to neapgalvoja, bet arī nenoliedza. Daži dienu laikā slava par Domelu izplatījās monarhistu aprindās. Viņš tika uzņemts pilī, tika rīkota pieņemšana pie Gotas mēra, Domela piedalījās medībās, operas izrādē un privātās viesībās. Tomēr patiesība pamazām nāca gaismā un 1927. gada janvārī Domela Ķelnes dzelzceļa stacijā tika arestēts īsi pirms iekāpšanas vilcienā uz Franciju, lai iestātos Franču Ārzemnieku leģionā.

Domela Ķelnē tika tiesāts par krāpšanu. Tā kā tiesa atzina, ka nodarītais kaitējums ir nebūtisks, Domelu notiesāja tikai uz 7 mēnešiem ieslodzījumā. Ieslodzījumā viņš iesāka rakstīt grāmatu "Viltus princis — Harija Domelas dzīve un piedzīvojumi" (*Der falsche Prinz — Leben und Abenteuer des Harry Domela*). Publicēto grāmatu nopirka 122 000 eksemplāru metienā un Domela kļuva par slavenību. Domelu pieminēja Tomass Manns, Kurts Tuholskis un Kārlis fon Oseckis, par viņu rakstīja žurnāli. 1927. gadā tika izlaista mēmā filma "Viltus princis" (*Der falsche Prinz*), kurā Domela tēloja pats sevi. Politiski Domela tuvinājās kreisajām aprindām, tāpēc pēc Hitlera nākšanas pie varas, emigrēja no valsts.

Vispirms viņš devās uz Vīni, kur ieguva viltus pasi un turpmāk bija pazīstams kā **Viktors Čajska** (*Victor Zsajska*). Vēlāk caur Parīzi devās uz Nīderlandi. Šeit viņš sadraudzējās ar nīderlandiešu rakstnieku Jefu Lastu (*Jef Last*, 1898 — 1972). Izceļoties Spānijas pilsoņu karam, abi karoja republikāņu pusē. Vispirms Domela bija rakstnieka un kaujinieka Ludviga Renna (*Ludwig Renn*, 1889 — 1979) adjutants, vēlāk karoja Spānijas republikāņu armijas elitārajā 5. pulkā. 1939. gada janvārī, sabrūkot republikāņu armijai, aizbēga uz Franciju, kur tika ieslodzīts internēto nometnē. Iejaucoties Andrē Židam, tajā pašā gadā tika atbrīvots no ieslodzījuma. Domela apmetās Luksemburgā, cenšoties iegūt Zviedrijas vai Meksikas vīzu.

Vēlāk Domela devās uz Beļģiju, tika arestēts, 1940. gada maijā piedzīvoja Vācijas uzbrukumu Beļģijai. 1941. gada pavasarī Nicā tikās ar Andrē Židu un Rožē Martēnu di Gāru. Vasarā Domelu arestēja Višī policija. Pusotru gadu tika Domela pavadīja ieslodzījumā, riskējot tikt deportētam uz Vāciju. Tomēr Andrē Židam izdevās sagādāt kuģa biļeti un vīzu uz Meksiku. Pa ceļam uz Meksiku Domela izkāpa Jamaikā un pavadīja divus ar pus gadus internēto nometnē. Vēlāk Domelam izdevās nokļūt Kubā, bet no turienes — uz Venecuēlu, kur viņš nodzīvoja līdz mūža galam, strādādams par mākslas skolotāju ģimnāzijā.

## Ārējās saites
* BBLd — Baltisches Biografisches Lexikon digital