open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Masimo Paganins

**Masimo Paganins** (; dzimis 1970. gada 19. jūlijā) ir bijušais itāļu futbolists, spēlējis kā aizsargs gan centra aizsarga, gan malējā aizsarga pozīcijā.

## Karjera
Paganins dzimis Vičencā. Arī Masimo brālis Antonio Paganins profesionāli spēlēja futbolu. Brāļi kopā spēlēja Milānas "Internazionale" un 1993.—1994. gadā ieguva UEFA kausu.

Savas karjeras laikā Masimo Paganins bez *Inter* spēlēja arī citos klubos, piemēram, *[[ACF Fiorentina|Fiorentina]]* (klubs, ar kuru viņš sāka savu jaunieša karjeru), *[[AC Reggiana 1919|Reggiana]]*, *[[Brescia Calcio|Brescia]]*, *[[Bologna F.C. 1909|Bologna]]*, *[[Bergamo "Atalanta"|Atalanta]]*, *[[Dženovas "Sampdoria"|Sampdoria]]*, *[[Vicenza Calcio|Vicenza]]*, līdz noslēdza karjeru Grieķijā. *[[Akratitos FC|Akratitos]]* klubā. Pavadot trīs sezonas *Bologna* komandā (1997—2000), viņš izcīnīja 1998. gada UEFA Intertoto kausu, kas ļāva klubam kvalificēties UEFA kausam.

## Panākumi
**Inter**

* UEFA kauss: 1993—1994

**Bologna**

* UEFA Intertoto kauss: 1998

## Atsauces

## Ārējās saites
Zema riska sugas

**Zema riska sugas** () ir Starptautiskās dabas un dabas resursu aizsardzības savienības (IUCN) izveidota aizsardzības statusa kategorija, kurā iekļauj dzīvnieku un augu sugas, kas nav apdraudētas un to populācijai nedraud briesmas. Zema riska sugu populācijas ir stabilas, tās spēj pielāgoties vides izmaiņām un spēj nodrošināt sev pietiekoši daudz barības. Tomēr ir svarīgi uzraudzīt arī šo sugu populāciju stāvokli, jo tas var mainīties un nākotnē sugas var būt apdraudētas.

## Ārējās saites
Virauds

**Virauds** jeb **Viraudas ezers** ir eitrofs, dūņains, smilšains ezers Rēzeknes novada Lendžu pagastā. Ezera ziemeļrietumu pusē atrodas Lendži, gar to ved autoceļš V567. Ezerdobe ir dūņaina, smilšaina ar 0,1—1 m biezu dūņu slāni, krasti slīpi, lēzeni. Iztek viens strauts uz Cirma ezeru. Makrofīti: Niedres, meldri, elši, ūdensrozes, lēpes, kalmes, grīšļi, glīvenes, daudzlapes.

## Atsauces
Kornranča

**Kornranča** (), arī *Launch Site One*, ir ''Blue Origin'' īpašumā esošs kosmodroms. Atrodas apmēram 45 kilometru attālumā no Vanhornas, Teksasā, ASV. Kosmodroms tiek izmantots ''New Shepard'' raķešu izmēģinājumiem un startiem. Kosmodroma teritorijā ir viens suborbitālo lidojumu starta laukums, kā arī vairāki dzinēju izmēģinājumu stendi, kā arī šķidrās raķešdegvielas novietnes. Kosmodromam atvēlēto zemi 670 kvadrātkilometru apmērā Džefs Beizoss iegādajās 2004. gadā.

Pirmais pilotējamais lidojums notika 2021. gada 20. jūlijā kad *NS-16* sub-orbitalā lidojuma laika 4 cilvēki (ieskaitot *Blue Origin* īpašnieku Džefu Beizosu) sasniedza kosmosu.

Pašlaik kosmodroms ir saņēmis Federalās Aviācijas administrācijas atļauju suborbitālajiem lidojumiem.

## Plānojums
Starta laukums atrodas , aptuveni 2,9 kilometrus uz ziemeļiem no komplektēšanas stenda. Nolaišanās laukums atrodas , aptuveni 3,2 kilometrus uz ziemeļiem no starta laukuma.

## Atsauces

## Ārējās saites
Skrundas lidlauks

**Skrundas lidlauks** ir nesertificēts lidlauks ar 400 metru garu un 20 metru platu asfaltētu skrejceļu, kas atrodas Rūnaišos, Kuldīgas novadā. Skrundas lidlauks iespējams tika būvēts 1930. gados, un to izmantoja *[[Luftwaffe (Vērmahts)|Luftwaffe]]* Otrā pasaules kara laikā. Pēc kara lidlauks tika izmantots lauksaimniecības aviācijai.

## Vēsture
Skrundas lidlauks tika pirmoreiz minēts saistībā ar aviācijas festivālu 1936. gada 26. jūlijā, 1937. gada jūlijā un 1938. gada jūlijā. Otrā pasaules karam lidlauku pirmo reizi izmantoja 1944. oktobrī pēc neizmantošanas gadiem. Pēc 1944. gada decembra tur nebāzējās neviena *[[Luftwaffe (Vērmahts)|Luftwaffe]]* vienība. Pēc kara lidlauku izmantoja lauksaimniecībai, bet tur nebija izdevīgi iekraut minerālmēslus kaisīšanai, tādēļ lidmašīna *[[An-2]]*, kurai vajadzēja lidot no Skrundas lidlauka, mainīja pacelšanās vietu uz Saldus lidlauku un avarēja.

### Operatīvās vienības
* *Stab./NSGr. 3* (Oktobris-Decembris 1944. gads)
* *1./NSGr. 3* (Oktobris-Decembris 1944. gads)
* *Stab./JG 54* (Oktobris-Decembris 1944. gads)
* *I./JG 54* (Oktobris-Decembris 1944. gads)

## Negadījumi un incidenti
* 1944. gada 27. decembrī divi 1./JG 54 *[[Luftwaffe (Vērmahts)|Luftwaffe]]* *Focke-Wulf Fw 190A* atgriežoties savā bāzē Skrundas lidlaukā tika iesaistīti gaisa kaujā ar PSRS uzbrucēju, gaisa kaujas laikā notika abu *Luftwaffe* lidmašīnu sadursme ziemeļos no Dobeles. Abu lidmašīnu piloti gāja bojā.

## Atsauces
Panic in the Streets

***Panic in the Streets*** ir 1950. gada ASV *[[film noir]]* trillera filma, kuras režisors ir Elija Kazans. Filmā galvenās lomas atveido Ričards Vidmarks, Pols Daglass, Bārbara Bela Gedesa, Džeks Pelanss un Zero Mostels.

Kad Ņūorleānā tiek nogalināts ar pneimonisko mēri sasirdzis cilvēks, ārstam un policistam ir tikai 48 stundas laika, lai notvertu slepkavu un novērstu iespējamo epidēmiju.

Filmas *Panic in the Streets* pirmizrāde notika  un to izplatīja *[[20th Century Studios|20th Century Fox]]*. Filma saņēma Amerikas Kinoakadēmijas balvu kategorijā "Labākais literatūras oriģinālavots". Tīmekļa vietnē *[[Rotten Tomatoes]]* filmai ir 97% vērtējums.

## Atsauces

## Ārējās saites
Paolo Nikolato

**Paolo Nikolato** (; dzimis  Lonigo) ir itāļu futbola treneris. Kopš 2024. gada februāra ir Latvijas futbola izlases galvenais treneris.

## Karjera
Futbolu spēlējis tikai amatieru līmenī. 1999. gadā sāka strādāt par Veronas "Chievo" jauniešu treneri. Trenējis kluba dažādu vecumu jauniešu komandas. No 2012. gada oktobra līdz 2013. gada jūnijam bija *Chievo* galvenā trenera Eudžēnio Korīni asistents pirmajā komandā. No 2014. līdz 2016. gadam vairākas reizes bija C sērijas (tolaik *Lega Pro*) kluba *Lumezzane* galvenais treneris.

2016. gada augustā Nikolato kļuva par Itālijas U-18 izlases galveno treneri. Karjeras turpinājumā vadīja Itālijas U-19, U-20 un U-21 izlases. Ar Itālijas U-19 izlasi 2018. gadā aizkļuva līdz Eiropas U-19 čempionāta finālam. 2019. gada FIFA U-20 Pasaules kausā ieguva 4. vietu. 2019. gada 3. jūlijā federācija viņam uzticēja Itālijas U-21 izlases vadību. 2021. gada Eiropas U-21 čempionātā sasniedza ceturtdaļfinālu, bet 2023. gada čempionātā Itālija neizkļuva no grupas. Pēc čempionāta Nikolato beidzās līgums, kas netika pagarināts.

 Nikolato tika apstiprināts par Latvijas izlases galveno treneri.

## Atsauces

## Ārējās saites
Džeks Pelanss

**Džeks Pelanss** (; dzimis  kā **Volodimirs Palahņuks** (), miris ) bija amerikāņu aktieris, bieži atveidojis skarbus tēlus un ļaundarus.

Dzimis Pensilvānijā ukraiņu imigrantu ģimenē. Savu kino debiju piedzīvojis Elija Kazana filmā *[[Panic in the Streets]]* (1950). Par lomu filmā *[[City Slickers]]* (1991) saņēmis Amerikas Kinoakadēmijas balvu kategorijā "Labākais aktieris otrā plāna lomā". Šajā kategorijā Pelansu nominēja arī par lomām filmās "Pēkšņās bailes" (*Sudden Fear*, 1952) un *[[Shane]]* (1953).

Atveidojis lomas arī tādās filmās kā *[[The Big Knife]]* (1955), *[[Attack]]* (1956), *[[Barabbas]]* (1961), "Nicinājums" (1963), *[[The Professionals]]* (1966), *[[Il mercenario]]* (1968), *[[Compañeros]]* (1970), *[[Oklahoma Crude]]* (1973), *[[Alone in the Dark]]* (1982), *[[Bagdad Cafe]]* (1987), *[[Young Guns]]* (1988), "Betmens" (1989) un "Tango un Kešs" (*Tango & Cash*, 1989).

## Ārējās saites
Sems Šepards

**Semjuels Šepards Rodžerss III** (; dzimis , miris ) bija amerikāņu aktieris, dramaturgs, rakstnieks, režisors un scenārists. Šepards tiek uzskatīts par vienu no visizcilākajiem savas paaudzes amerikāņu dramaturgiem.

Savas karjeras laikā sarakstījis 58 lugas, kā arī vairākus īsos stāstus, esejas un memuārus. Saņēmis Pulicera balvu par 1979. gada lugu *[[Buried Child]]*, kā arī nominēts Amerikas Kinoakadēmijas balvai kategorijā "Labākais aktieris otrā plāna lomā" par filmu *[[The Right Stuff]]* (1983). Par scenāriju Vima Vensersa filmai "Parīze, Teksasa" (1984) Šepardu nominēja BAFTA kino balvai kategorijā "Labākais adaptētais scenārijs". Bijis arī viens no scenāristiem Mikelandželo Antonioni filmai *[[Zabriskie Point (filma)|Zabriskie Point]]* (1970).

Šepards atveidojis lomas tādās filmās kā "Debesu dienas" (*Days of Heaven*, 1978), "Dzelzs magnolijas" (1989), "Indiāņa sirds" (*Thunderheart*, 1992), "Pelikānu lieta" (1993), "Solījums" (*The Pledge*, 2001), "Zobenzivs" (*Swordfish*, 2001), "Melnais vanags notriekts" (*Black Hawk Down*, 2001), "Atmiņu klade" (2004), "Džesija Džeimsa slepkavība no gļēvuļa Roberta Forda rokas" (2007), "Brāļi" (*Brothers*, 2009), "Kazino aplaupīšana" (*Killing Them Softly*, 2012), "Slepenā mītne" (2012), "Mads" (2012), "" (2013), *[[Out of the Furnace]]* (2013) un *[[Midnight Special]]* (2016).

## Atsauces

## Ārējās saites
Bukidnona

**Bukidnona** (, , ) ir viena no Filipīnu provincēm valsts dienviddaļā, Ziemeļmindanao reģionā. Administratīvi dalās 2 pilsētās, 20 municipalitātēs un sīkāk 464 barangajās. Provinces galvaspilsēta ir Malajbalaja, bet lielākā pilsēta — Valensija.

## Iedzīvotāji
Provinces nosaukums *Bukidnon* tulkojumā nozīmē ‘kalnieši’ vai ‘kalnu ļaudis’. Vēsturiski Bukidnonas teritoriju apdzīvoja lumadu ciltis. 19. un 20. gadsimtā provinces teritorijā ieceļoja visaju imigranti, mūsdienās veidojot lielāko daļu tās iedzīvotāju; lumadi visajus dēvē par dumagatiem (*dumagat*) — ‘jūras ļaudīm’. Pēc etniskā sastāva 60 % iedzīvotāju ir visajieši (sebuāņi (578 983; 37,7 %), visaji (145 581; 9,7 %), ilongi (121 720; 7,9 %), boholi (84 217; 5,5 %), iloki), bet ap 30 % — lumadi (higaononi (245 437; 16,0 %), talaandigi (99 700; 6,5 %), bukidnoni (62 762; 4,1 %), manobo (50 359; 3,3 %), matigsalogi, dumagati, tigvahanoni). Pēc konfesionālās piederības 81 % ir katoļi, 15 % — citas kristiešu kongregācijas, bet 4 % — musulmaņi.

## Ģeogrāfija
Province izvietojusies Mindanao salas kalnainajā vidusdaļā, pēc platības trešā lielākā Filipīnu province. Ziemeļos robežojas ar Austrummindoro provinci, austrumos — ar Dienvidagusanas un Ziemeļdavao provincēm, bet dienvidos — ar Davao neatkarīgo pilsētu un Kotabato provinci, rietumos — ar Dienvidlanao provinci un Iliganas neatkarīgo pilsētu, bet ziemeļrietumos — ar Kagajanas de Oro neatkarīgo pilsētu. Provinces teritorijas lielākā daļa atrodas Mindanao upes augšteces Pulangi baseinā, kā arī Kagajanas un citu salas ziemeļu piekrastes upju baseinos. Reljefs provincē kalnains ar auglīgām upju ielejām. Augstākā virsotne ir valsts otrs augstākais kalns Dulangdulangs (2941 m vjl) provinces vidusdaļā. Valda subtropu klimats ar divām izteiktām klimatiskām zonām — ziemeļos nav izteiktas lietus sezonas ar relatīvi sausu periodu no novembra līdz maijam, bet dienvidos izteikti lietains klimats. Gada vidējais nokrišņu daudzums provincē ap 2800 mm, bet vidējā temperatūra atkarībā no augstuma joslas no 20 līdz 34 °C.

## Vēsture
Bukidnona kā atsevišķa Malajbalajas teritoriālā vienība Misamisas provinces sastāvā izdalīta 1850. gadā. 1907. gadā izdalīta kā Bukidnonas subprovince vienotās Agusanas provinces sastāvā ar centru Malajbalajā, bet 1917. gadā Bukidnona izdalīta kā patstāvīga province.

## Atsauces

## Ārējās saites
Jānis Gailītis

**Jānis Gailītis** var būt:

* Jānis Gailītis (dzimis 1985), Latvijas basketbolists un treneris;
* Jānis Gailītis (1894—1938), padomju militārais darbinieks.

## Skatīt arī
* Gailītis
Su-24

thumb|Militārajās mācībās
thumb|Raķetes piestiprināšana ''Su-24M'' Sīrijas pilsoņu kara laikā (2015)
***Su-24*** (, rūpnīcas kods *T-6*; pēc *[[NATO]]* kodifikācijas: ***Fencer***) ir Padomju Savienības Suhoja konstruktoru birojā līdz 1971. gadam izstrādāts virsskaņas bumbvedējs ar maināmu spārnu izvērsumu, galvenais konstruktors J. Felsners.
*Su-24, Su24М* ražoja Novosibirskas aviorūpnīcā no 1971. līdz 1993. gadam, modifikāciju *Su-24М2* no 2007. līdz 2009. gadam.

2023. gadā modifikācijas *Su-24M* un *Su-24M2* bija Krievijas, Ukrainas, Alžīrijas, Irānas, Sīrijas un Sudānas gaisa spēku rīcībā.

## Vēsture
Pirmais prototipa lidojums notika 1970. gadā. *Su-24* ekspluatācija sākās 1975. gadā, bet *Su-24M* — 1983. gadā.
Līdz Krievijas karaspēka izvešanai 1993. gadā Tukuma lidlaukā bija stacionēts 240. Sevastopoles-Berlīnes Jūras triecienaviācijas pulks (*240-й гвардейский морской штурмовой авиационный Севастопольско-Берлинский полк, 240-й МШАП ВВС*) ar 29 virsskaņas bumbvedējiem *Su-24*.
Pulku no Tukuma pārdislocēja uz Ostrovas kara aviācijas bāzi un 2009. gadā uz Ostafjevas lidlauku Maskavas apgabalā, kur 2012. gadā to izformēja.


Attēls:Sukhoi Su-24 3-view line drawing.png|Su-24 projekcijas.



## Atsauces

## Ārējās saites
Parīze, Teksasa

**"Parīze, Teksasa"** () ir 1984. gada Rietumvācijas un Francijas drāmas filma, kuras režisors ir Vims Venderss, bet scenārija autors Sems Šepards. Filmā galvenās lomas atveido Harijs Dīns Stentons, Nastasja Kinska, Dīns Stokvels, Aurora Klementa un Hanters Kārsons.

Filma stāsta par Trevisu Hendersonu (Stentons), kurš pēc četru gadu prombūtnes atkal apvienojas ar savu brāli (Stokvels) un dēlu (Hanters). Vēlāk Treviss un Hanters dodas meklēt Trevisa pazudušo sievu Džeinu (Kinska).

Filmas "Parīze, Teksasa" pirmizrāde notika  Kannu kinofestivālā, kur tā saņēma Zelta palmas zaru. Filma saņēma pozitīvas kritiķu atsauksmes, slavējot režiju, aktierspēli, operatora darbu, emocionālo ietekmi un skaņu celiņu. Tīmekļa vietnē *[[Rotten Tomatoes]]* filmai ir 94% vērtējums.

## Atsauces

## Ārējās saites
Malajbalaja

**Malajbalaja** (, , ) ir pilsēta Filipīnās, Ziemeļmindanao reģionā, Bukidnonas provinces galvaspilsēta un otra lielākā pilsēta. Atrodas provinces centrālajā daļā Mindanao upes pietekas Savagas krastos. Dažkārt tiek dēvēta par «Filipīnu vasaras dienvidu galvaspilsētu» (par ziemeļu «vasaras galvaspilsētu» dēvē Bagio).

## Iedzīvotāji
Pilsētai ir plaša lauku teritorija un tikai 16 % tās iedzīvotāju mīt urbānajā centrā un 40 % — urbānajās piepilsētās. Etniski lielākā daļa iedzīvotāju pieder sebuāņu un lumadu tautām, kā arī dzīvo lanaji un ilongi. Pēc reliģiskās piederības 77 % ir kristieši, galvenokārt katoļi, bet ap 20 % — musulmaņi.

## Vēsture
Līdz 18. gadsimtam, kad Bukidnonā ieradās spāņu kolonizatori, tagadējās pilsētas vietā pastāvēja lumadu tautas higaononu ciems, kurā mita vietējais datu. 1877. gada spāņu reģistros Malajbalaja figurē kā Seviljas (mūsdienās Mailaga) municipalitātes **Orokjetas** (*Oroquieta*) mazpilsēta (*pueblo*). 1907. gadā Agusanas provinces sastāvā nodibināja Bukidnonas subprovinci un Malajbalaja tika nozīmēta par tās galvaspilsētu un izveidota par patstāvīgu municipalitāti. 1998. gadā Malajbalajai piešķirts pilsētas statuss.

## Atsauces

## Ārējās saites
Valensija (Filipīnas)

**Valensija** (, , ) ir pilsēta Filipīnās, Ziemeļmindanao reģionā, Bukidnonas provinces lielākā pilsēta. Atrodas provinces centrālajā daļā Mindanao upes augšteces Pulangas krastos.

## Vēsture
Sākotnēji apdzīvoto vietu dibināja vairākas lumadu ģimenes ar nosaukumu **Panglibatuhana** (*Panglibatuhan*). 1911. gadā ciemā uzbūvēja pirmo skolu, kuru tās pirmais skolotājs Leons Galorports nosauca par Valensijas skolu par godu savai dzimtajai Valensijas pilsētiņai Boholas salā. Kad ciemu reorganizēja par mazpilsētu (*barrio*), to nosauca pēc skolas vārda. 1959. gadā Valensiju nodalīja no Malajbalajas kā patstāvīgu municipalitāti, bet 2001. gadā tai piešķīra pilsētas statusu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Rosalina globularis

***Rosalina globularis*** ir foraminīferu suga rotaliīdu kārtā un rosalinīdu dzimtā. Sugu 1826. gadā aprakstīja franču naturālists Alsids Orbiņī kā *Rosalina bulloides*. *Rosalina globularis* ir rosalīnu ģints tipiskā suga. Tā ir izplatīta Vidusjūrā, Melnās jūras dienvidu daļā, Atlantijas okeānā, Meksikas līcī un ap Kubu, Indijas okeānā, Persijas līcī, Javas jūrā, Natunas jūrā un Dienvidķīnas jūras dienvidu daļā, kā arī Klusajā okeānā, pie Japānas u.c.

## Apraksts
Čaula ovāla, ļoti iespiesta, no augšas viegli izliekta, no apakšas umbilikālajā pusē nedaudz ieliekta, perforēta. Čaulas malās poras var būt izvietotas šķērseniskās rindās, atgādinot raustītas līnijas. Spirālisko pusi veido trīs vijumi, kuri krasi atdalīti ar šuvēm. Katrā vijumā ir ap četrām kamerām, un tās ir izliektas un izlocītas virspusē un gandrīz stūrainas apakšpusē, kuru stūrainā daļa apsedz pārējās kameras umbilikālās puses centrālajā apgabalā. Atvere umbilikālajā pusē aizņem katras kameras operkulārās daļas visu apakšējo malu. Čaulas diametrs ir ap ⅓ mm un tās krāsojums ir vienkrāsaini balts.

## Atsauces
Karaga

**Karaga** (filipīniešu un ), arī **XIII reģions** (*Region XIII*), ir viens no Filipīnu reģioniem valsts dienvidos. Aizņem Mindanao salas ziemeļaustrumu daļu un iekļauj 5 provinces un 1 neatkarīgo pilsētu. Reģiona centrs un lielākā pilsēta ir Butuana. Lielākā daļa iedzīvotāju pieder visaju tautām, pēc konfesionālās piederības — katoļi.

## Vēsture
Reģions izveidots 1995. gadā, apvienojot Ziemeļsurigao, Ziemeļagusanas un Dienvidagusanas provinces no Ziemeļmindanao reģiona ar Dienvidsurigao provinci no bijušā Dienvidmindanao reģiona. 2006. gadā no Ziemeļsurigao provinces nodalīta patstāvīga Dinagatas Salu province.

## Ģeogrāfija
Reģions aizņem Mindanao salas ziemeļaustrumu daļu starp Boholas jūru rietumos un Filipīnu jūru austrumos, kā arī Dinagatas, Siargao un citas mazākas salas piekrastē. Dienvidos robežojas ar Davao reģionu, rietumos — ar Ziemeļmindanao, bet Surigao šaurums ziemeļos to atdala no Austrumu Visaju reģiona. Augstākā virsotne ir Hilonghilongs  vjl.

## Administratīvais iedalījums
thumb|250px|left|upright=0.95|Karagas reģiona administratīvais iedalījums
 

**Piezīmes**

## Atsauces

## Ārējās saites
Vīķlapu esparsete

**Vīķlapu esparsete** (*Onobrychis viciifolia*) ir augu suga, kuras dabiskais izplatības areāls ir Centrāleiropā un dienvidaustrumu Eiropā, taču tā kultivēšanas dēļ ir plaši ieviesta ārpus sākotnējā areāla un vietām pārgājusi savvaļā. Latvijā kultivēts augs, kas vietām pārgājis savvaļā un naturalizējies; iespējams, dažviet tas arī ir adventīvs (ievazāts) augs.

Atsevišķi eksemplāri un grupas sausās nezālienēs, gar dzelceļiem, atmatās, sausos, izmīdītos mežos pilsētu tuvumā un mežmalās.

## Atsauces
Rosalīnas

**Rosalīnas** (*Rosalina*) ir foraminīferu ģints rotaliīdu kārtā. Ģinti 1826. gadā izveidoja franču naturālists Alsids Orbiņī. Ģints tipiskā suga ir *[[Rosalina globularis]]* d'Orbigny, 1826. Ģeohronoloģiski rosalīnas ir zināmas no eocēna līdz mūsdienām.

## Apraksts
Čaula trohospirāliska, plakani izliekta, brīva vai pieaugoša ar umbilikālo virsmu. Visas strauji paplašinošās kameras ir redzamas no izliektās spirāliskās puses, bet umbilikālajā pusē ir redzamas tikai pēdējā vijuma kameras, kuras iegūst trīsstūrveida vai sektorveida formu un stipri pārklājas. Turklāt, pēdējā kamera aizņem ap trešdaļu no kopējā čaulas perimetra. Šuves spirāliskajā pusē ir iespiestas un slīpas, un pie ārējās malas atliecas atpakaļ. Umbiliks ir vaļējs, daļēji piesegts ar trīsstūrveida umbilikālajiem atlokiem, kas atiet no katras pēdējā vijuma kameras. Kameras iekšpusē ir vienkāršas un nesadalītas. Čaulas sieniņas ir no kalcīta ar organika slāņa klājumu un izteikti perforētas. Atveri veido zems starpmagināls loks umbilikālajā pusē ar šauru lūpu ap to.

## Sistemātika
Rosalīnu ģintī ir 114 recentās sugas, bet ar izmirušajām kopā ir 228 sugas. Dažas no tām ir šādas:
* ģints: ***Rosalina*** d'Orbigny, 1826
:* suga: *[[Rosalina augur]]* Hornibrook, 1961
:* suga: *[[Rosalina bradyi]]* (Cushman, 1915)
:* suga: *[[Rosalina depressa]]* d'Orbigny, 1850 †
:* suga: *[[Rosalina floridensis]]* (Cushman, 1930)
:* suga: *[[Rosalina globularis]]* d'Orbigny, 1826
:* suga: *[[Rosalina horrida]]* Egger, 1857 †
:* suga: *[[Rosalina paupereques]]* Vella, 1957
:* suga: *[[Rosalina quadrata]]* Terquem, 1882 †
:* suga: *[[Rosalina vitrizea]]* Hornibrook, 1961

(†) - izmirušu organismu grupa.

## Atsauces
3. maija konstitūcija

thumbnail|300px|3. maija konstitūcijas pieņemšana, 1806. gada glezna

**3. maija konstitūcija** (, , ) bija Polijas-Lietuvas valsts konstitūcija, kas tika pieņemta 1791. gada 3. maijā, Varšavā, Polijas karaļu pilī tā sauktā Lielā Sejma laikā, kas notika no 1788. līdz 1792. gadam. Tā ir pirmā rakstītā konstitūcija Eiropā un otrā pasaulē (pēc ASV konstitūcijas, kas tika pieņemta 1787. gadā).

1772. gadā notika Polijas Pirmā dalīšana, kas parādīja Polijas-Lietuvas valsts vājumu, tāpēc valdošās aprindas karaļa Staņislava Poņatovska vadībā meklēja izeju no krīzes. Pieņemtā konstitūcija centās ieviest efektīvāku konstitucionālās monarhijas iekārtu, cita starpā atceļot *[[liberum veto]]* principu. Tūlīt pēc konstitūcijas pieņemšanas nodibinājās Krievijas atbalstītā Targovicas konfederācija, kas bija opozīcijā jaunievedumiem. Pēc tās uzaicinājuma valstī iebruka Krievijas okupācija karaspēks, bet Prūsijas karalis Frīdrihs Vilhelms II lauza alianses līgumu ar Poliju-Lietuvu.

Konstitūcija bija spēkā mazāk nekā 19 mēnešus, jo to 1793. gadā atcēla Grodņas Sejms, kura norisi ar draudiem un korupciju cieši uzraudzīja Krievija. 1793. un 1795. gadā notika vēl divas Polijas dalīšanas un Polijas-Lietuvas kopvalsts beidza pastāvēt.

## Ārējās saites
Gegužines katoļu baznīca

{
  "type": "ExternalData",
  "service": "geoshape",
  "ids": "Q16451267"
}

**Gegužines Sv. Jaunavas Marijas Kunga atklāsmes baznīca** () ir 1932. gadā uzbūvēts Romas katoļu dievnams, kas atrodas Lietuvas centrālajā daļā, Kaišadores rajona pašvaldības Gegužines ciemā, Neres upes kreisajā krastā. Baznīcas ansamblis ir reģiona nozīmes Lietuvas valsts kultūras piemineklis (unikālais kods — 2167).

Pirmā baznīca Gegužinē tika uzcelta no 1494. līdz 1500. gadam. 1520. gadā tika nodibināta atsevišķa draudze. Kādu laiku ciemā bija veselas divas baznīcas. Pašreizējā, kas celta 1932. gadā, ir jau piektā ciema baznīca. Tās arhitekts ir Vaclovs Mihnevičs (*Vaclovas Michnevičius*, 1866—1947).


Geguzine_2022c.jpg
Gegužinės_bažnyčioje.JPG


## Ārējās saites

* Ieraksts Lietuvas kultūras vērtību reģistrā
Ogļukalna atsegums

**Ogļukalna atsegums** jeb **Dēseles Lejnieki** ir aizsargājams ģeoloģisks un ģeomorfoloģisks dabas piemineklis, Lētīžas kreisajā krastā, Dienvidkurzemes novada Embūtes pagastā.

Atsegums rakstos zināms no Pirmā pasaules kara laika, kad apvidū tika pētītas brūnogles. Atsegumā atrodama kūdra, kas, iespējams, izmantota kā kurināmais. Mūsdienās Lētīžas kreisais krasts ir stipri aizaudzis ar zālaugiem, krūmiem un kokiem, senās atsegumu vietas ir nosakāmas tikai aptuveni.

## Ārējās saites

* Dabas aizsardzības pārvalde. Ogļukalna atsegums
Volodimirs Bulaenko

**Volodimirs Bulaenko** (; dzimis , miris ) bija ukraiņu dzejnieks, 26 gadu vecumā kritis Sarkanās armijas rindās kaujās pie Bauskas.

Pirms kara mācījās Dņipro Universitātē. Pirmais dzejoļu krājums izdots 1958. gadā, vairāk nekā desmit gadus pēc autora nāves. 1961. gadā uzņemts Ukrainas PSR rakstnieku savienībā.

## Bibliogrāfija
* 1. Булаєнко В. Поезії // Вступ. стат. Л.Костенко.&nbsp;— К.: Молодь, 1958.&nbsp;— 47 с.
* 2. Булаєнко В. Стихотвориния. 1937—1944 / Пер. с укр. Предисл. Б. Олейника.&nbsp;— М.: Молод. Гвардия.&nbsp;— 1973.&nbsp;— 31 с.
* 3. Булаєнко В. Поезії. / Упоряд. та вступ. стат. В.&nbsp;О.&nbsp;Забаштанський.&nbsp;— К.: Молодь, 1974.&nbsp;— 70с.
* 4. Булаєнко В. Поки серце в нас живе… Вірші. Спогади. Присвяти. / Упоряд., передм. М.&nbsp;Ф.&nbsp;Федунця.&nbsp;— К.: Молодь, 1992.&nbsp;— 112 с., іл.
* 5. Булаєнко В. Вибране. / упоряд. редакюм. Фебениця.&nbsp;— Хмельницький: Доля, 1993.&nbsp;— 62с.
* 6. Булаєнко В. Нерозкрадена добов. Вибрана лірика Володимира Булаєнка. Сто печалей в маминих очах. Поетичні присвяти Володимиру Булаєнку / Упоряд. М. Федунець. − 1998.&nbsp;— 67с.

## Ārējās saites
Ukrainas PSR himna

thumb|Ukrainas PSR valsts karogs
**Ukrainas Padomju Sociālistiskās Republikas valsts himna** () bija Ukrainas PSR himna no 1949. līdz 1992. gadam.

## Vēsture
Pēc Padomju Savienības izveidošanas „Internacionāle” tika izmantota kā PSRS himna no 1922. līdz 1944. gadam. 1949. gada 21. novembrī tika apstiprināta Ukrainas Padomju Sociālistiskās Republikas (Ukrainas PSR) himna.

Pēc Staļina nāves no 1953. līdz 1977. gadam Ukrainas PSR himna tika izpildīta bez vārdiem. Himnas tekstu pārrakstīja Nikolajs Bažans, lai no himnas svītrotu Staļina pieminēšanu. 1978. gada 22. martā himnas grozītā versija tika oficiāli apstiprināta.

Himna tika atcelta 1992. gada 15. janvārī ar Ukrainas Augstākās Radas Prezidija dekrētu "Par Ukrainas valsts himnu".

Kopš 2015. gada Ukrainā ir aizliegts atskaņot Ukrainas PSR himnu, un tās pārkāpējiem par "padomju un komunistisko simbolu propagandu" tiek piemērots cietumsods līdz 5 gadiem.

## Himnas teksts

### Himnas teksts (1949—1953)
**Oriģināls**

Живи, Україно, прекрасна і сильна,

В Радянськім Союзі ти щастя знайшла.

Між рівними рівна, між вільними вільна,

Під сонцем свободи, як цвіт, розцвіла.

Слава Союзу Радянському, слава!

Слава Вітчизні народів-братів!

Живи, Україно, радянська державо,

Возз’єднаний краю на віки-віків!

Нам завжди у битвах за долю народу

Був другом і братом російський народ,

I Ленін осяяв нам путь на свободу,

I Сталін веде нас до світлих висот.

Слава Союзу Радянському, слава!

Слава Вітчизні народів-братів!

Живи, Україно, радянська державо,

Возз’єднаний краю на віки-віків!

Розіб’ємо всі ми ворожі навали

Народного гніву священним мечем!

Під стягом радянським ми дужими стали

I в світ комунізму велично ідем!

Слава Союзу Радянському, слава!

Слава Вітчизні народів-братів!

Живи, Україно, радянська державо,

Возз’єднаний краю на віки-віків!

No 1953. līdz 1977. gadam himna tika atskaņota bez vārdiem.

### Himnas teksts (1978—1992)
**Oriģināls**

Живи, Україно, прекрасна і сильна,

В Радянськім Союзі ти щастя знайшла.

Між рівними рівна, між вільними вільна,

Під сонцем свободи, як цвіт розцвіла.

Слава Союзу Радянському, слава!

Слава Вітчизні на віки-віків!

Живи Україно, радянська державо,

В єдиній родині народів-братів!

Нам завжди у битвах за долю народу

Був другом і братом російський народ,

Нас Ленін повів переможним походом

Під прапором Жовтня до світлих висот.

Слава Союзу Радянському, слава!

Слава Вітчизні на віки-віків!

Живи Україно, радянська державо,

В єдиній родині народів-братів!

Ми славим трудом Батьківщину могутню,

Утверджуєм правду безсмертних ідей.

У світ комунізму — величне майбутнє

Нас Ленінська партія мудро веде.

Слава Союзу Радянському, слава!

Слава Вітчизні на віки-віків!

Живи Україно, радянська державо,

В єдиній родині народів-братів!

## Skatīt arī
* Ukrainas PSR karogs
* Ukrainas PSR ģerbonis
* Ukrainas himna

## Ārējās saites
Senebreju valoda

thumb|Siloamas uzraksts Stambulas Arheoloģijas muzejā
**Senebreju valoda** (לְשׁוֹן הַקֹּדֶשׁ) bija pirmā ebreju valoda, kurā runāja senajā Izraēlā. Agrākās senebreju valodā atrastās epigrāfiskās liecības datējamas ar 10.—9. gadsimtu pirms mūsu ēras. 1. tūkstošgadē pirms mūsu ēras tā tika lietota gan mutiski, gan rakstiski.

Vairāki procesi, kas sākās ar Jūdejas ķēniņvalsts krišanu un beidzās ar pilnīgu ebreju valstiskuma zaudēšanu pēc Otrā tempļa sagraušanas, kā arī daļas ebreju izkliedēšanu diasporā, noveda pie tā, ka 2. gadsimtā šī valoda tika pārtraukta lietot kā sarunvaloda, jo to izspieda aramiešu valoda. Par precīzu laiku, kad senebreju valodu pārtrauca lietot kā ikdienas valodu, joprojām ir diskutējams jautājums.

Mūsdienu ivrits ir atjaunota senebreju valodas forma.

## Ārējās saites
Pāvels Durovs

**Pāvels Durovs** (; dzimis 1984. gada 10. oktobrī Ļeņingradā) ir krievu izcelsmes uzņēmējs, kurš pazīstams ar sociālo tīklu vietnes *[[VKontakte|ВКонтакте]]* un lietotnes *[[Telegram]]* dibināšanu.

2022. gadā saskaņā ar žurnālu *[[Forbes]]* viņš tika atzīts par bagātāko cilvēku Apvienotajos Arābu Emirātos. 2023. gada februārī izdevums *Arabian Business* viņu nosauca par ietekmīgāko uzņēmēju Dubaijā.

## Dzīvesɡājums
Dzimis 1984. gadā Ļeņingradā filoloɡa Valērija Durova un viņa sievas Albīnas, dzimušas Ivaņenko, ģimenē, mācījās itāļu skolā Turīnā. Pēc atɡriešanās dzimtenē no 2002. līdz 2006. gadam Durovs studēja angļu valodu un tulkošanu Sanktpēterburgas Valsts universitātē, studiju laikā nolēma izveidot jaunu  sociālo tīklu, kļūstot par kompānijas izpilddirektoru. Viņa vecākais brālis Nikolajs izstrādāja vietni un palaida to testēšanai 2006. gada septembrī. Nākamajā mēnesī reģistrēja domēna vārdu Vkontakte.ru, lietotāju skaits sasniedza 1 miljonu 2007. gada jūlijā un 10 miljonus 2008. gada aprīlī. 

2014. gada 16. aprīlī Pāvels Durovs paziņoja, ka 2013. gada 13. decembrī Krievijas Federālais drošības dienests pieprasīja tīkla vadībai nodot Eiromaidana grupas organizatoru personisko informāciju, bet viņš atteicās to darīt. Decembrī tika noslēgts darījums par uzņēmuma daļu pārdošanu. Pēc viņa teiktā, Krievijas jurisdikcija neattiecas uz Ukrainas sociālā tīkla *VKontakte* lietotājiem. Durovs arī norādīja, ka Ukrainas lietotāju datu izplatīšana būtu ne tikai likuma pārkāpums, bet arī noziegums pret miljoniem lietotāju no Ukrainas.

2014. gadā viņš pameta Krieviju un paziņoja, ka neplāno atgriezties.

Kopš 2017. gada viņš dzīvo Dubaijā, kur atrodas *Telegram* galvenais birojs. Papildus Krievijas pasei viņam ir arī Sentkitsas un Nevisas pase, kuru viņš saņēma pēc investīcijām šīs valsts ekonomikā.

Durovs 2021. gada augustā naturalizējās kā AAE un Francijas pilsonis, līdz ar to viņam ir arī Eiropas Savienības pilsonība.

2024. gada 25. augustā Durovu aizturēja Parīzes Le Buržē lidostā saistībā ar to, ka viņa izveidotajā *Telegram* platformā nekas nav ticis darīts, lai novērstu, ka tā tiek izmantota, lai pastrādātu tādus noziegumus kā terorisms, narkotiku tirdzniecība, krāpšana, naudas atmazgāšana, zagtu preču pārdošana un bērnu seksuālā izmantošana. Pēc apsūdzību izvirzīšanas viņš tika atbrīvots pret 5 miljonu eiro lielu drošības naudu, savukārt 2025. gada martā Francijas tiesa apmierināja Durova lūgumu īslaicīgi atcelt ceļošanas ierobežojumu, ļaujot viņam uz dažām nedēļām pamest valsti. Tiesvedība turpinās, un uzņēmējam draud līdz pat 20 gadu ilgs cietumsods, ja viņš tiks atzīts par vainīgu izvirzītajās apsūdzībās.

## Atsauces

## Ārējās saites
Valsts drošības goda darbinieks

"**Valsts drošības goda darbinieks**" bija augstākais dienesta apbalvojums PSRS valsts drošības iestādēs. Tas iedibināts 1957. gadā, 40. gadadienā kopš Viskrievijas Ārkārtas komisijas izveides, Valsts drošības komitejas (VDK) izcilu darbinieku apbalvošanai. Pēdējā apbalvošana veikta 1991. gadā. Līdz tam laikam šo apbalvojumu saņēma 7375 cilvēki.

Pirms tam padomju valsts drošības iestāžu apbalvojumi bija:

* "**[[Viskrievijas Ārkārtas komisija|VĀK]]—[[Iekšlietu Tautas komisariāta Valsts Politpārvalde|VPP]] goda nozīme**" (apbalvotos sauca par "**VĀK—VPP goda darbiniekiem**"), nodibināta AVPP 1923. gada jūlijā, čekas 5 gadu jubilejā, bet apbalvojums piešķirts līdz 1932. gadam, to saņēma 790 cilvēki, 1932. gadā, čekas 15 gadu jubilejā, ieviesta jauna nozīme, kuru piešķīra līdz 1940. gadam, to saņēma ap 3000 cilvēku;
* apbalvojums "**[[PSRS Iekšlietu Tautas komisariāts|IeTK]] goda darbinieks**" izveidots 1940. gadā, to pasniedza IeTK, VDTK (izdalīts no IeTK 1941. gadā) un *[[Smerš]]* (izdalīts no IeTK 1943. gadā) darbiniekiem, 1947. gadā apbalvojums pārdēvēts par "IeM goda darbinieks" — 10 gadu garumā, līdz 1957. gadam, tā saucamajiem čekistiem nebija sava dienesta apbalvojuma.
Šos apbalvojumus saņēmušajiem bija paredzēti dažādi atvieglojumi un priekšrocības, kā algas piemaksas, veslības aprūpe dienesta iestādēs, dzīvojamās platības saņemšana ārpus rindas, tiesības nēsāt formastērpu pēc atvaļināšanas.
Attēls:GPU 5th anniversary emblem.png|"VĀK—VPP goda nozīme (V)"
Attēls:GPU 15th anniversary emblem.png|"VĀK—VPP goda nozīme (XV)"
Attēls:NKVD 1940 honored officer emblem.png|nozīme "IeTK goda darbinieks" 
Attēls:KGB 1957 honoured officer emblem.png|nozīme "Valsts drošības goda darbinieks"


## Atsauces
Ziemeļagusana

**Ziemeļagusana** (, , ) ir viena no Filipīnu provincēm valsts dienviddaļā, Karagas reģionā. Administratīvi dalās 1 pilsētā, 10 municipalitātēs un sīkāk 167 barangajās. Provincei dažkārt ģeogrāfiski un statistiski pieskaita Butuanas augsti urbanizēto pilsētu, kas politiski un administratīvi ir no provinces neatkarīga. Provinces oficiālā galvaspilsēta ir Kabadbarana, bet reālais administratīvais centrs — Butuana. 

## Iedzīvotāji
Lielākā daļa provinces iedzīvotāju ir visaji (247 866; 64,2 %), sebuāņi (54 552; 14,1 %), manobo (24 389; 6,3 %) un boholi (15 756; 4,1 %). Pēc konfesionālās piederības — pārsvarā katoļi (71 %).

## Ģeogrāfija
Province izvietojusies Mindanao salas ziemeļaustrumos, kur aizņem Agusanas upes ielejas lejasdaļu. Ziemeļos robežojas ar Ziemeļsurigao provinci, ziemeļaustrumos — ar Dienvidsurigao, austrumos un dienvidos — ar Dienvidagusanu, bet rietumos — ar Austrummisamisu. Ziemeļrietumos tās krastus apskalo Boholas jūras Butuanas līcis. Provinces teritoriju faktiski divās daļās dala Butuanas neatkarīgā pilsēta. Reljefs provinces austumos un rietumos kalnains, bet centrālo daļu aizņem Agusanas ielejas zemiene. Augstākā virsotne ir Hilonghilongs (2012 m vjl) provinces austrumos. Valda subtropu klimats.

## Vēsture
Līdz 20. gadsimta sākumam Agusanas ieleja atradās Misamisas un Surigao provinču sastāvā. 1907. gadā tika izveidota patstāvīga Agusanas province ar galvaspilsētu Butuanā. 1914. gadā no tās tika nodalīta Bukidnonas province, bet 1967. gadā Agusanas provinci sadalīja Ziemeļagusanas un Dienvidagusanas provincēs.

## Atsauces

## Ārējās saites
Ringštrāse

**Ringštrāse** () 19. gadsimta vidū izbūvēts bulvāris Austrijas galvaspilsētā Vīnē. 5,3 kilometrus garā iela izbūvēta bijušo pilsētas nocietinājumu vietā, aptverot pilsētas vecāko daļu — Vīnes Iekšpilsētu. No 1860. līdz 1900. gadam Ringštrāsē tika uzbūvētas daudzas greznas sabiedriskas ēkas historisma stilā, izmanotojot klasicisma, gotikas, renesanses un baroka arhitektūras elementus. Pazīstamāko Ringštrāses ēku skaitā ir Vīnes Valsts opera, Vīnes Mākslas akadēmija, Austrijas Parlamenta ēka, Vīnes rātsnams, Burgteātris, Vīnes Universitāte, Votīva baznīca, Urānija, Vīnes Lietišķās mākslas muzejs.

2001. gadā Ringštrāse kā elements iekļāvās UNESCO Pasaules mantojuma objektā "Vīnes vēsturiskais centrs".

## Ārējās saites
Politiskās tehnoloģijas

**Politiskās tehnoloģijas** ir veidu, metožu un procedūru kopums, kā ietekmēt cilvēku masas, lai padarītu to politisko uzvedību labvēlīgu noteiktu politisko vai vadības mērķu sasniegšanai.

Politiskās tehnoloģijas mudina cilvēkus rīkoties saskaņā ar politiskā aktora interesēm, vienlaikus saglabājot viņu izvēles brīvības sajūtu.

Galvenā politisko tehnoloģiju izmantošanas joma ir vēlēšanu kampaņas, kurās tehnoloģijas var būt vērstas gan uz to, lai palielinātu vēlētāju atbalstu kādam kandidātam, politiskajai partijai vai noteiktam politiskajam lēmumam (referenduma gadījumā), gan lai samazinātu atbalstu konkurējošiem kandidātiem, partijām un to piedāvātajiem risinājumiem.

## Ārējās saites
Izruna

**Izruna** ir skanējuma izveide valodas skaņāma ar runas orgāniem — veids, kā cilvēki izsaka vārdus, frāzes vai citas skaņas noteiktā valodā. Izruna ietver skaņu veidošanu un kombinēšanu, lai radītu dzirdamu runu. Pareiza izruna ir svarīgs aspekts, lai nodrošinātu, ka sarunu biedrs var saprast runātāja pateikto, informācija tiek nodota skaidri un saprotami. Ir ieviests Starptautiskais fonētiskais alfabēts (IPA), kas nodrošina pareizu izrunas pierakstu no jebkuras valodas. Vienas noteiktas valodas ietvaros var būt atšķirības viena un tā paša vārda izrunā. Kādas valodas apgūšanas procesā lielā uzmanība tiek pievērsta pareizai izrunai, lai nodrošinātu efektīvu saziņu.

## Skatīt arī

* Akcents

## Atsauces

## Ārējās saites
Agusana

**Agusana** (*Rio Grande de Agusan*) ir upe Filipīnās, Mindanao salā, salas otrā un valsts trešā garākā upe. Sākas Maituma kalna pakājē Davao de Oro provincē dienvidaustrumos no Maragusanas. Plūst ziemeļu virzienā pa 65—80 km platu auglīgu ieleju Dienvidagusanas un Ziemeļagusanas provincēs starp Mindanao centrālās daļas kalniem rietumos un Divatas kalniem austrumos. Upes vidustecē izveidojies plašs Agusanas purvu apvidus 190 km² platībā, kas akumulē lielāko daļu nokrišņu radīto plūdu. Kopš 2018. gada Agusanas purvi noteikti par dabas rezervātu. Ietek Boholas jūras Butuanas līcī. Lejtecē 260 km garumā kuģojama. Agusanai daudz nelielu pieteku. Lielākās apdzīvotās vietas krastos ir Butuana upes grīvā un Monkajo un Maragusana augštecē.

## Atsauces

## Ārējās saites
Butuanas līcis

**Butuanas līcis** (, ) ir Boholas jūras līcis Filipīnās, Mindanao salas ziemeļaustrumu piekrastē. Pie ieejas ap  plats, iestiepjas sauszemē par . Līcī ietek vairākas upes, lielākā no kurām ir Agusana, kas novada uz līci Mindanao austrumdaļas ūdeņus. Līča krastos Ziemeļagusanas province un Butuanas neatkarīgā pilsēta Agusanas grīvā 8 km no līča krasta. Lielākās apdzīvotās vietas krastos ir Kabadbarana un Buenavista. Intensīva kuģu satiksme un nozīmīgs zvejas rajons.

## Atsauces

## Ārējās saites
Cassidulinoidea

***Cassidulinoidea*** ir foraminīferu virsdzimta rotaliīdu kārtā. Virsdzimtas izveidošana tiek piedēvēta franču naturālistam Alsidam Orbiņī. Ģeohronoloģiski *Cassidulinoidea* ir zināma no paleocēna līdz mūsdienām.

## Apraksts
Čaula ir biseriāla, kas sākotnēji bija satīta, bet pēc tam var būt attīta atpakaļ. Sieniņas veidotas no kalcīta, perforētas, optiski radiālas vai graudainas. Atvere veidota starpmarginālas spraugas veidā vai arī var būt termināla. Tā var būt aptverta ar lūpu vai atloku, un tai var būt zobu plātne.

## Vēsture
Nosaukums *Cassidulinoidea* pirmo reizi parādās 1963. gadā meksikāņu biologa Augustīna Ajalas Kastanaresa darbā, kurā viņš to piedēvē Alsidam Orbiņī ar piezīmi "*nomo correcto*", atsaucoties uz viņa 1839. gada publikāciju. Vēl pirms tam 1961. gadā amerikāņu mikropaleontologi Alfrēds Lēblihs un Helēna Tappana savā darbā pieminēja virsdzimtu *Cassidulinacea* d'Orbigny, 1839, atsaucoties uz to pašu Orbiņī darbu. Orbinī savos 1839. gada darbos bija izdalījis tikai *[[Cassidulinidae]]* dzimtu, iekļaujot tajā vienīgo *[[Cassidulina]]* ģinti, un kopā ar *Asteriginidae* dzimtu to iekļāva *Entomostegues* kārtā. Ne virsdzimtu, ne apakšdzimtu *Cassidulinidae* dzimtai Orbiņī nebija veidojis. 1981. gadā padomju mikropaleontoloģe Hadižata Saidova izveidoja *Cassidulinitidea* Saidova, 1981 virsdzimtu, iekļaujot tajā vienu izmirušu ģinti *[[Cassidulinita]]* Suzin, 1952 ar divām sugām, kas vēlāk tika iekļauta *Cassidulinoidea* virsdzimtā. 1994. gadā kanādiešu pētnieks Freds Klarks aprakstīja jaunu neogēna sugu *Hooperella strigata* Clark, 1994, uz kuras pamata izveidoja jaunu ģinti un dzimtu, kas tika iekļauta *Cassidulinoidea* virsdzimtā. 2017. gadā šveiciešu protozooloģe Marija Holcmane un poļu biologs Jans Paulovskis publicēja rotaliīdu kārtas ģenētiskos pērījumus, kuru gaitā izdalīja jaunu virsdzimtu *Serioidea* Holzmann & Pawlowski, 2017, kurā apvienoja ģenētiski līdzīgās *[[Bolivinitīdas|Bolivinitidae]]*, *[[Cassidulinidae]]*, *[[Uvigerinidae]]*, *[[Sphaeroidinidae]]* un *[[Globobuliminidae]]* dzimtas. Taču šī virsdzimta tika noraidīta kā neatbilstoša ICZN (Zooloģiskās nomenklatūras starptautiskā komisija) prasībām, jo tai nav izdalīta tipiskā ģints. Attiecīgi, visas šīs dzimtas, izņemot bolivinitīdas, tiek iekļautas *Cassidulinoidea* virsdzimtā, kā senākajā taksona sinonīmā.

## Sistemātika
*Cassidulinoidea* virsdzimtā ir iekļautas šādas dzimtas:
* virsdzimta: ***Cassidulinoidea*** d'Orbigny, 1839
:* dzimta: *[[Cassidulinidae]]* d'Orbigny, 1839
:* dzimta: *[[Cassidulinitidae]]* Saidova, 1981 †
:* dzimta: *[[Globobuliminidae]]* Hofker, 1956
:* dzimta: *[[Hooperellidae]]* Clark, 1994
:* dzimta: *[[Sphaeroidinidae]]* Cushman, 1927
:* dzimta: *[[Uvigerinidae]]* Haeckel, 1894

(†) - izmirušu organismu grupa.

## Atsauces
An-24 katastrofa Liepājā

***An-24'' katastrofa Liepājā''' bija ''[[Aeroflot]]'' lidmašīnas ''[[An-24|An-24B]]'' [[katastrofa]] regulārā iekšzemes gaisa satiksmes pasažieru '''reisā ''L-51*** no Rīgas uz Liepāju, kas notika 1967. gada 30. decembrī netālu no Liepājas. Bojā gāja 43 (saskaņā ar citiem avotiem 44) cilvēki. Izmeklēšanā noskaidroja, ka negadījuma iemesls bija pilota kļūda.

## Negadījums
thumb|230px|left|An-24 atlūzas
thumb|230px|left|Saruna starp lidmašīnas apkalpes locekļiem un Liepājas gaisa satiksmes kontroli. Saruna notika 4 minūtes pirms avārijas.
[thumb|230px|left|An-24 lidojuma ceļš pie [Liepājas lidostas. An-24 atlūzas tika izmētātas 200 metru rādiusā no avārijas vietas.]]
Reiss *L-51* bija regulārs pasažieru reiss no Rīgas uz Liepāju. Tuvojoties Liepājas lidostai, lidmašīna iegāja glisādē ar ātrumu 300 km/h un 300 metru augstumā, bet bija ieteikts lidot 220 km/h un 200 metru augstumā. Lidmašīnas apkalpe izvēlējās izmantot reverso vilkmi, lai samazinātu pārāk lielo ātrumu un augstumu nosēšanās laikā, bet pēc tam lidmašīnas apkalpe paziņoja par atteiktu nosēšanos un mēģināja aiziet otrajā aplī. Apkalpe palielināja abu dzinēju vilkmi un ievilka aizspārņus un šasiju. Labais dzinējs sāka virzīt lidmašīnu uz priekšu, bet kreisais dzinējs joprojām darbojās atpakaļgaitā. Lidmašīna sāka griezties pa kreisi, strauji samazinoties augstumam, un atsitās pret zemi sniegotā laukā 0 grādu leņķī 250 metrus pa kreisi no sākotnējā piezemēšanās ceļa. Ar ievilktu šasiju fizelāžas apakšdaļa pieskārās zemei un tad kreisais propelleris pieskārās zemei. Lidmašīna palielināja augstumu un atkal lidoja gaisā, bojātajam kreisajam propellerim spēcīgi vibrējot. Lidmašīna veica 140 metrus, pēc tam ietriecās telefona stabā, kas pārrāva 3 metrus no labā spārna kopā ar daļu elerona. Lidmašīna pagriezās pa labi un turpināja lidot 1270 metrus, palielinot sānsveres leņķi pa labi un smagi atsitās pret zemi 48 grādu sānsveres leņķī. Avārijas vietā ugunsgrēks nebija izcēlies, taču lidmašīna tika pilnībā iznīcināta. Pirmie, kas ieradās avārijas notikumu vietā, bija tuvumā esošie zemnieki, kas izglāba lidmašīnas avārijā izdzīvojušos.

## Gaisa kuģis
Iesaistītais lidaparāts bija *[[An-24]]B*, sērijas numurs 67302909 un reģistrēts ar numuru *SSSR-46215* lidsabiedrībai *[[Aeroflot]]*. Lidmašīna bija būvēta 1966. gadā un pirms avārijas bija nolidojusi 1934 lidojuma stundas.

## Izmeklēšana
thumb|230px|left|An-24 atlūzas un šasija
thumb|230px|left|An-24 priekšgala atlūzas
Pēc detalizētas negadījuma pārbaudes, izmeklētāji ziņoja par notikumu ķēdi, kas noveda pie avārijas. Lidmašīna iegāja nosēšanās glisādē pārāk augstu ar pārmērīgu ātrumu. Apkalpe nepareizi izmantoja reverso vilci lidojuma laikā un nespēja laikus izņemt kreiso dzinēju no beta vilces režīma. Avāriju veicinošs faktors bija priekšlaicīga aizspārņu un šasijas ievilkšana, kad lidmašīna mēģināja aiziet otrā aplī.

## Atsauces
Visi gali sniegā

**"Visi gali sniegā"** () ir 2019. gada asa sižeta trillera filma, kuras režisors ir Hanss Pēters Molands. Filmā galvenās lomas atveido Liams Nīsons, Toms Beitmens, Toms Džeksons, Emmija Rosama, Domeniks Lombardosi, Džūlija Džounsa, Džons Domans un Lora Derna. "Visi gali sniegā" ir norvēģu filmas "Iznīcināšanas kārtībā" (*Kraftidioten*, 2014), kuras režisors arī ir Molands, jauns ekranizējums.

Filma stāsta par sniega tīrīšanas mašīnas šoferi, kurš atriebjas narkotiku kartelim par viņa dēla nogalināšanu.

Filmas "Visi gali sniegā" pirmizrāde notika . Filma nopelnīja 76,3 miljonus ASV dolāru un saņēma galvenokārt pozitīvas kritiķu atsauksmes, slavējot Nīsona un Džeksona aktierspēli, spriedzes ainas un melno humoru. Tīmekļa vietnē *[[Rotten Tomatoes]]* filmai ir 68% vērtējums.

## Atsauces

## Ārējās saites
Ferrari (filma)

**"Ferrari"** () ir 2023. gada ASV biogrāfiskā sporta drāmas filma, kuras režisors ir Maikls Manns. Filmā galvenās lomas atveido Ādams Draivers, Penelope Krusa, Šeilīna Vudlija, Sāra Gadona, Gabriels Leone, Džeks O'Konels un Patriks Dempsijs. Filma balstīta uz žurnālista Broka Jeitsa 1991. gada biogrāfisko grāmatu *Enzo Ferrari: The Man, the Cars, the Races, the Machine*.

Filma stāsta par personīgajām un profesionālajām grūtībām, ko piedzīvo Enco Ferrāri, uzņēmuma *[[Ferrari|Ferrari S.p.A.]]* dibinātājs, gatavojoties 1957. gada *[[Mille Miglia]]* sacensībām.

Filmas "Ferrari" pirmizrāde notika  Venēcijas kinofestivālā, kur tā sacentās par Zelta lauvas balvu. ASV filmas pirmizrāde notika  un to izplatīja *[[Neon]]*. Filma saņēma galvenokārt pozitīvas kritiķu atsauksmes un Nacionālā kinofilmu pārraudzīšanas padome to iekļāva savā 2023. gada 10 labāko filmu sarakstā. Tīmekļa vietnē *[[Rotten Tomatoes]]* filmai ir 71% vērtējums.

## Atsauces

## Ārējās saites
Adams Marhijevs

**Adams Marhijevs** (; dzimis ) ir Krievijā dzimis Somijas futbolists, pussargs, pārstāvējis Somijas jauniešu izlases. Kopš 2025. gada Marhijevs spēlē Kipras Pirmās divīzijas komandā *[[Aris Limassol FC|Aris Limassol]]*.

Futbolista tēvs Umars Marhijevs arī ir bijis futbolists, pēc tam treneris. Ģimene pārcēlās uz Somiju, kad A. Marhijevam bija 7 gadi.

Pārstāvējis arī Latvijas komandu FK Spartaks Jūrmala. 2023. gadā ar RFS komandu izcīnījis Virslīgas čempionu titulu.

## Sasniegumi
**RFS**

* Latvijas Virslīga: 2023, 2024
* Latvijas kauss: 2024

## Ārējās saites
Strādnieku un zemnieku milicijas goda darbinieks

thumb|151x151px|apbalvojuma krūšu nozīme (viens no izpildījuma veidiem)
"**Strādnieku un zemnieku milicijas goda darbinieks**" bija PSRS Strādnieku un zemnieku milicijas dienesta apbalvojums, iedibināts 1932. gadā — 15. gadā kopš iestādes izveidošanas.

Šī apbalvojuma piešķiršana izbeigta 1933. gadā. 1940. gadā ieviests visiem Iekšlietu Tautas komisariāta, tostarp milicijas, darbiniekiem paredzēts apbalvojums "IeTK goda darbinieks".

## Atsauces
Mērija Stīnbērdžena

**Mērija Nella Stīnbērdžena** (; dzimusi ) ir amerikāņu aktrise, komiķe, dziedātāja un dziesmu autore. 1970. gados pēc studiju beigšanas viņa debitēja 1978. gada vesterna kinokomēdijā *[[Goin' South]]*. Stīnbērdžena saņēma kritiķu atzinību par lomu 1979. gada filmā *Time After Time* un Džonatana Demija 1980. gada komēdijdrāmas filmā *[[Melvin and Howard]]*, par ko viņa saņēma Zelta globusa balvu kā labākā aktrise otrā plāna lomā un Amerikas Kinoakadēmijas balvu kā labākā aktrise otrē plāna lomā.

Stīnbērdžena saņēma Zelta globusa nomināciju par lomu Miloša Formana drāmas filmā "Regtaims" (*Ragtime*, 1981). Vēl filmējusies tādās filmās kā *[[A Midsummer Night's Sex Comedy]]* (1982), *[[Cross Creek]]* (1983), "Atpakaļ nākotnē 3" (1990), "Kas nomoka Gilbertu Greipu" (1993), "Filadelfija" (1993), "Niksons" (*Nixon*, 1995), "Svešinieks tevī" (*The Brave One*, 2007), "Pēdējā vecpuišu ballīte Vegasā" (*Last Vegas*, 2013), *[[A Walk in the Woods]]* (2015), "Grāmatu klubiņš" (2018), "Murgu aleja" (2021) un *[[Book Club: The Next Chapter]]* (2023). Atveidojusi mātes lomu tādās kinokomēdijās "Vecāku ādā" (*Parenthood*, 1989), "Elfs" (2003), "Pusbrāļi" (*Step Brothers*, 2008), "Četri Ziemassvētki: visur labāk nekā mājās" (*Four Christmases*, 2008), "Bildinājums" (2009), "Kā klājas Morganiem?" (*Did You Hear About the Morgans?*, 2009), "Kalpone" (2011) un "Laimīgākais gadalaiks" (*Happiest Season*, 2020).

Saņēmusi nominācijas BAFTA televīzijas balvai par lomu miniseriālā *Tender Is the Night* (1985) un ''Primetime Emmy'' balvai par lomu televīzijas filmā *[[The Attic: The Hiding of Anne Frank]]* (1988). Stīnbērdžena ir dziesmu autore daudzām filmām, no kurām vairākas dziesmas pati arī izpildījusi, un dažās no tām arī filmējusies. Par savu dziesmu *Glasgow (No Place Like Home)*, kas sarakstīta muzikālajai filmai *[[Wild Rose]]* (2018), viņa saņēma Kritiķu izvēles kino balvu kategorijā "Labākā dziesma".

## Atsauces

## Ārējās saites
Butuana

**Butuana** (, , ) ir neatkarīga augsti urbanizēta pilsēta Filipīnās, Ziemeļmindanao reģionā, tā lielākā pilsēta un reģona centrs. Dažkārt ģeogrāfiski un statistiski tiek pieskaitīta Ziemeļagusanas provincei, no kuras ir administratīvi un politiski neatkarīga. Nozīmīgs saimniecības un transporta centrs.

## Iedzīvotāji
Lielākā daļa iedzīvotāju ir visaji (243 607; 65,7 %) un sebuāņi (39 947; 10,8 %), kā arī manobo (17 849; 4,8 %) un boholi (15 313; 4,1 %). Pēc konfesionālās piederības lielākā daļa ir katoļi.

## Ģeogrāfija
Pilsēta atrodas Mindanao salas ziemeļaustrumos Boholas jūras Butuanas līča dienvidu krastā pie Agusanas upes 8 km no tās ietekas jūrā. Ziemeļos, dienvidos un rietumos robežojas ar Ziemeļagusanas provinci, bet austrumos — ar Dienvidagusanas provinci. Pilsētas administratīvās teritorijas lielākā daļa atrodas Agusanas ielejā, bet austrumos iestiepjas Divatas kalnu grēdā. Valda tropiskais musonu klimats.

## Vēsture
Sena pilsēta, no 10. gadsimta līdz 1521. gadam bija Butuanas radžahnāta galvaspilsēta. Formāli Butuanas municipalitāte dibināta 1901. gadā. No 1907. līdz 1967. gadam Butuana bija vienotās Agusanas provinces galvaspilsēta, bet kopš 1967. gada — Ziemeļagusanas galvaspilsēta. 1950. gadā Butuanai piešķirts pilsētas statuss, bet 1995. gadā — neatkarīgas augsti urbanizētas pilsētas statuss. 2000. gadā par Ziemeļagusanas provinces galvaspilsētu tika pasludināta Kabadbarana, bet provinces kapitolijs un administratīvās iestādes joprojām atrodas Butuanā.

## Atsauces

## Ārējās saites