open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Roberts Dambītis

**Roberts Dambītis** (1881—1957) bija latviešu strēlnieku virsnieks, Latvijas Bruņotie spēki ģenerālis (1935), Lāčplēša Kara ordeņa kavalieris, Latvijas apsardzības ministra biedrs (1918), pēc Latvijas okupācijas 1940. gadā neilgu laiku kara ministrs.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1881. gada 2. maijā Trikātas pagastā. Mācījās Trikātas draudzes skolā, pēc kuras beigšanas iestājās Viļņas karaskolā, pēc tam Pēterburgas Intendantūras akadēmijā. Pirmā pasaules kara laikā bija apakšpulkvedis, 2. latviešu strēlnieku brigādes intendants (1916—1917). Pēc Latvijas valsts pasludināšanas viņš bija viens no pirmajiem karavīriem, kas 1918. gada 18. novembrī pieteicās veidot Tautas padomei pakļautas karaspēka vienības, 22. novembrī viņu iecēla par apsardzības ministra Jāņa Zālīša biedru, 6. decembrī par karaspēka Apgādības daļas priekšnieku. Bermontiādes laikā 1919. gada 13. oktobrī viņš devās izlūkgājienā pāri Rīgas dzelzs tiltam.

Pēc Latvijas brīvības cīņu nobeiguma Robertu Dambīti 1920. gadā paaugstināja par pulkvedi un iecēla par Armijas saimniecības pārvaldes priekšnieku, tad par Kara saimniecības pārvaldes priekšnieku (1921—1924). 1931. gadā viņu iecēla par Galvenās intendantūras pārvaldes Mobilizācijas daļas priekšnieku, 1935. gadā paaugstināja par ģenerāli un Armijas štāba priekšnieka palīgu. 1939. gadā viņu atvaļināja no armijas. Vēl pirms Sarkanās armijas ienākšanas Latvijā bijis saistīts ar PSRS slepenajiem dienestiem. 
thumb|left|200px|Kara ministrs Dambītis (no labās) un Ministru Prezidents Kirhenšteins Kara skolas izlaidumā 1940. gada 27. jūlijā.
Pēc Latvijas okupācijas Dambītis 1940. gada jūnijā iesaistījās Kirhenšteina valdībā un Tautas Saeimā, bija kara ministrs. Pēc Latvijas aneksijas bija Latvijas Tautas armijas likvidācijas komisijas priekšsēdētājs (vai pilnvarotais) un Latvijas PSR Augstākās Padomes Prezidija loceklis, LU Kara katedras pasniedzējs.

Pēc nacistu okupācijas 1941. gada 20. jūlija Dambīti apcietināja un ieslodzīja Rīgas Centrālcietumā, pēc tam gestapo cietumā Berlīnē un Zaksenhauzenes koncentrācijas nometnē. 
Pēc kara beigām viņš 1945. gada atgriezās Latvijā un bija kolhoza priekšsēdētājs Trikātā, pēc 1948. gada pensijā.

Miris 1957. gada 27. martā Trikātā, apbedīts vietējā kapsētā.

## Apbalvojumi
* Staņislava ordenis (II, III šķ.), 
* Annas ordenis (II, III šķ.), 
* Vladimira ordenis (IV šķ.),
* Lāčplēša Kara ordenis, (III šķ. (1927)),
* Triju Zvaigžņu ordenis (II, III šķ.), 
* Aizsargu Nopelnu krusts,
* Polijas "Polonia Restituta" ordenis (III šķ.).

## Skatīt arī
*Latvijas Bruņotie spēki

## Atsauces

## Ārējas saites
Kibuna (stacija)

**Kibuna** () ir pieturas punkts Keilas - Rīsiperes dzelzceļa līnijā Harju apriņķa Saues pagastā un atrodas 40,5 km attālumā no Tallinas centrālās dzelzceļa stacijas. Kibunā apstājas visi Rīsiperes un Tallinas virzienā kursējošie elektrovilcieni. 

Kibunas pieturas punkts tika atklāts 2005. gada 4. februārī, tādējādi tas ir pirmais no jauna izbūvētais dzelzceļa pieturas punkts kopš Igaunijas Republikas atjaunošanas 1991. gadā. Interesanti, ka jau pirms kara vietējie zemnieki pēc pašu iniciatīvas un saviem līdzekļiem uzbūvēja Kibunā peronu, bet tā kā tas neatbilda Igaunijas dzelzceļa standartiem, tad tā arī netika pieņemts ekspluatācijā.

Dzelzceļa līnijas elektrifikācija Vasalemmas-Rīsiperes iecirknī pabeigta 1965. gadā.
Kibunas pieturas punkta pasažieru platformas garums - 30 m, tās augstums, atbilstoši Eiropas Savienības noteiktajiem standartiem - 550 mm.https://web.archive.org/web/20160305061335/http://www.rongiinfo.xtreemhost.com/padula.html

## Atsauces
Bugatti

***Bugatti Automobiles S.A.S.*** ir Francijas autobūves kompānija, kas specializējas "luksusa" klases *Bugatti* markas vieglo automobiļu ražošanā. Uzņēmumu 1909. gadā dibināja Etore Bugati. Ražotne atrodas Molsheimā Francijā. Kopš 1998. gada kompānija ietilpst Vācijas koncernā *[[Volkswagen Group AG]]*.
250px|thumbnail|left|Bugatti EB 110 (1996)
Silciems

**Silciems** ir apdzīvota vieta Talsu novada Īves pagastā. Izvietojusies pagasta dienvidos Rojas krastos autoceļu V1368 un V1411 krustojumā  no pagasta centra Tiņģeres,  no novada centra Talsiem un  no Rīgas.

Apdzīvotā vieta izaugusi ceļu krustojumā pie kādreizējā mazbanīša netālu no bijušās Siles *(Sillen)* muižas. Silciemā atrodas kapsēta un smilšu karjers. Ciemā ietilpst 7 mājas.

## Atsauces
Burned In Blizzard

***Burned In Blizzard*** (arī pazīstami kā ***Blizzard***) ir latviešu smagā metāla grupa, kas radusies 2011. gada sākumā.
Grupa radās, kad Kārlis Kalvišs (vokāls un ģitārists) un Matīss Klaviniuss (ģitārists) uzaicināja Robertu Cešeiko (Bungas).
Tika ierakstīts pirmais demo singls *Sinpathetic*. Drīz pēc singla ierakstīšanas grupā tika pieaicināts Rolands Ignatjevs (basģitāra un vokāls).

Grupa 2011. gadā ar aktīvu koncertdarbību un darbību studijā, ierakstot savu debijas albumu *[[Whiteout]]*, Latvijas Metālmūzikas gada balvā tika atzīta par gada labāko jauno grupu.

2012. gadā grupa uzvar *Sound Division Rock Battle* konkursā un iegūst iespēju ierakstīt 3 dziesmas *Sound Division* studijā, kā arī uzstāties festivālā *Summersound* 2013. Arīdzan, *Burned In Blizzard* debijas albums tiek nominēts kā Labākais smagā roka vai Metāla albums Latvijas Mūzikas Ierakstu Gada Balvā 2012; papildus grupa uzstājas ceremonijā ar dziesmu *Niwian*.

## Albumi
* *[[Whiteout]]* (2011) (Ierakstīts *[[KS Records]]*; pašizdots)

## Videoklipi
* *Power and Honour* (2012)

## Grupas sastāvs

### Šobrīd
* Kārlis Kalvišs — ritma ģitāra, vokāls
* Matīss Klaviniuss — ģitāra
* Rolands Ignatjevs — basģitāra, bekvokāls
* Roberts Cešeiko — bungas

## Atsauces

## Ārējās saites
* Youtube.com profils
* Draugiem.lv profils
* Soundcloud.com profils
* Facebook.com profils
* Myspace.com profils
Jānika (stacija)

**Jānika** () ir dzelzceļa pieturas punkts Igaunijā, Harju apriņķa Nisi pagastā, Jānikas ciemā, dzelzceļa iecirknī Keila-Rīzipere. Jānikas pieturas punkts atrodas 3,1 km attālumā no Rīziperes, 20 km attālumā no Keilas, 47 km attālumā no Tallinas centrālās dzelzceļa stacijas un tajā pietur piepilsētas pasažieru elektrovilcienu maršruta Tallina—Rīzipere—Tallina vilcieni.

Jānikas pieturas punkts tika izbūvēts 1981. gadā līdz ar dzelzceļa posma Vazalemma-Rīzipere elektrifikāciju. Pieturas punktā tika izbūvēta viena, 210 metrus gara malas platforma.

2010. gadā projekta *Reisiplatvormide viimine eurokõrgusele* ietvaros ar Eiropas Savienības Struktūrfondu līdzfinansējumu tika izbūvēta jauna, Eiropas standarta pasažieru platforma. Platformas augstums - 550 mm, garums - 30 m. Pasažieru iekāpšana un izkāpšana pieturas punktā tiek veikta no vilciena sastāva pirmā vagona.

## Atsauces
Al Jazeera

***Al Jazeera*** (, *al-ǧazīrah*) ir raidorganizācija, kas caur *Qatar Media Corporation* pieder Kataras valstij. Uzņēmuma vadība atrodas valsts galvaspilsētā Dohā. Sākotnēji tas tika izveidots kā ziņu kanāls arābu valodā, taču pašlaik tas ir paplašinājis savu darbības loku. *Al Jazeera* ir pieejams vairākos pasaules reģionos. Pirmoreiz *Al Jazeera* raidījumu televīzijā pārraidīja .

## Ārējās saites
*
Ungārijas karogs

**Ungārijas karogs** () ir viens no Ungārijas oficiālajiem valsts simboliem. Tas sastāv no trim vienāda platuma horizontālām līnijām: sarkanas, baltas un zaļas. Karogs pašreizējā izskatā tika apstiprināts . Karoga forma ir no 18.—19. gadsimta, savukārt krāsas — viduslaikiem.

## Ārējās saites

* ''Flags of the World''
Olimpa kalns (Marss)

**Olimpa kalns** () ir liels vairogvulkāns uz Marsa. Tas ir gandrīz 22 kilometrus augsts, tādējādi Olimps ir lielākais kalns uz Saules sistēmas planētām (kalns Rejasilvijas krātera centrā uz asteroīda Vestas tiek uzskatīts par nedaudz augstāku). Zemes augstākais kalns Everests ir gandrīz trīs reizes zemāks. Olimpa kalns ir jaunākais no Marsa lielajiem vulkāniem, tas ir veidojies *Amazonian* periodā (kas sācies pirms trīs miljardiem gadu). Olimps atrodas Marsa rietumu puslodē.

## Atsauces

## Ārējās saites

* ''Astronomy Picture of the Day''
Žans Batists Lamarks

**Žans Batists Pjērs Antuāns de Monē** (; dzimis , miris ), pazīstams kā **Lamarks** (*Lamarck*), bija franču dabaspētnieks. Viens no mūsdienu bioloģijas jēdziena ieviesējiem. Agrīnās evolūcijas teorijas (lamarkisma) pamatlicējs. Ieviesis jēdzienu bezmugurkaulnieki.

Pēc dienesta armijā, kur piedalījās kaujās Pomerānijā Septiņgadu kara laikā, no 1772. līdz 1776. gadam mācījies Parīzes Augstākajā medicīnas skolā. 1779. gadā kļuva par Francijas Zinātņu akadēmijas locekli. Lamarks bija pirmais, kas ieteicis augu noteikšanai izmantot dihotomisko principu. Sniedzis ieguldījumu dzīvnieku sistematizācijā. Vienā no darbiem ir izklāstījis vienotas evolūcijas mācības pamatus. Iedalījis dzīvniekus mugurkaulniekos un bezmugurkaulniekos. Vienā laikā ar vācieti Gotfrīdu Trevirānusu (*Gottfried Reinhold Treviranus*) ieviesis terminu "bioloģija".

## Atsauces
;Kopējās

* 

## Ārējās saites
Penkuna

**Penkuna** () ir pilsēta Vācijā, Mēklenburgā-Priekšpomerānijā, uz dienvidaustrumiem no Pāzevalkas un dienvidrietumiem no Ščecinas, netālu no valsts robežas ar Poliju.

## Atsauces

## Ārējās saites
Laitse (stacija)

**Laitse** () ir pieturas punkts Keilas—Rīsiperes dzelzceļa līnijā Harju apriņķa Kernas pagasta Kāsiku ciemā un atrodas 43 km attālumā no Tallinas centrālās dzelzceļa stacijas. Laitsē apstājas visi Rīsiperes un Tallinas virzienā kursējošie elektrovilcieni. 

Laitses pieturas punkts tika izbūvēts 1981. gadā līdz ar dzelzceļa iecirkņa Vasalemma—Rīsipere elektrifikāciju. Pieturas punktā tika izbūvēta viena, 210 metrus gara malas platforma.

2009. gadā projekta „Reisiplatvormide viimine eurokõrgusele“ ietvaros ar Eiropas Savienības Struktūrfondu līdzfinansējumu tika izbūvēta jauna, 550 mm augsta Eiropas standarta pasažieru platforma. Platformas garums — 100 m.

## Atsauces
Soģu grāmata

[thumbnail|200px|[Džovanni Antonio Pelegrīni glezna, kurā attēlots Jefta. Par viņu ir rakstīts Soģu grāmatas 11. un 12. nodaļā]]
**Soģu grāmata** (, *Sefer Shoftim*) ir septītā ebreju Tanahas un kristiešu Vecās Derības grāmata. Soģu grāmatu veido divdesmit viena nodaļa. Vecajā Derībā tā ir vēsturiskā grāmata starp Jozuas grāmatu un Rutes grāmatu. Saskaņā ar tradīciju, Soģu grāmatu uzrakstīja pravietis Samuēls.

Grāmatā ir aprakstīta ebreju vēsture no Jozuas pēdējiem dzīves gadiem līdz Samuēla dzīves laikam. Tas ir aptuveni laiks no 1400. līdz 1050. gadam p.m.ē.

## Ārējās saites
Sviedri

thumbnail|200px|Nosvīdusi seja
**Sviedri** vairumam zīdītāju ir bezkrāsains šķidrums, kas fiziskas slodzes, emociju vai slimību dēļ izdalās uz ādas. Tas ir sekrēts, kuru izdala sviedru dziedzeri. Vidēji cilvēkam uz ādas ir aptuveni 2,6 miljoni sviedru dziedzeru. 98-99% sviedru veido ūdens. Atlikušos procentus sviedru veido vārāmā sāls, urīnviela, urīnskābe, taukskābes un holesterīns.

Svīšanas primārā funkcija ir ķermeņa atdzesēšana. Sviedriem ir nozīmīga loma arī zīdītāju savstarpējā saziņā. Neievērojot elementāru higiēnu, sviedros savairojas baktērijas, un līdz ar to rodas nepatīkams aromāts.

## Atsauces

## Ārējās saites
Nītvelja (stacija)

**Nītvelja** () ir dzelzceļa pieturas punkts Igaunijā, Harju apriņķa Keilas pagastā, dzelzceļa iecirknī Keila—Paldiski un tas atrodas 5,2 km attālumā no Keilas, 15,6 km attālumā no Paldiskiem un 32 km attālumā no Baltijas stacijas Tallinā.  Nītveljā apstājas visi Paldiski, Kloga-Rannas un Tallinas virzienā kursējošie elektrovilcieni.

1958. gadā pēc dzelzceļa elektrifikācijas posmā Pēskila-Keila tika nolemts elektrifikāciju turpināt tālāk  rietumu virzienā. 9 km garais Keilas—Klogas dzelzceļa posms ar vienu starppieturu - Nītvelju tika pabeigts 1958. gada 30. decembrī. Nītveljā tika izbūvēta viena 90 metrus gara malas platforma. 

2010. gadā projekta „Reisiplatvormide viimine eurokõrgusele“ ietvaros ar Eiropas Savienības Struktūrfondu līdzfinansējumu tika izbūvēta jauna, Eiropas standarta pasažieru platforma ar augstuma atzīmi 550 mm. Platformas garums - 100 m.

## Atsauces
Tomāšs Gariks Masariks

**Tomāšs Gariks Masariks** (; dzimis , miris  ) bija čehu filozofs un  sociologs, kā arī Austroungārijas un Čehoslovākijas politiķis. Līdz Pirmajam pasaules karam aizstāvēja ideju par Austroungārijas federālo uzbūvi. Kara laikā atbalstīja Čehoslovākijas valsts izveidošanas ideju, kļūdams par tās dibinātāju un pirmo prezidentu.

## Dzīvesgājums
Dzimis vienkāršu strādnieku ģimenē. Tēvs - slovāks, māte - vāciski audzināta morāviete. Gājis skolā Brno un Vīnē. No 1872. līdz 1879. gadam studēja Vīnes un Leipcigas universitātēs, kur viņa pasniedzēji bija Francis Brentāno un Vilhelms Vunts. Masarika diplomdarba tēma bija *Der Selbststmord als sociale Massenerscheinung der modernen Civilisation* ("Pašnāvība kā modernās civilizācijas masu sociāla parādība").

1882. gadā Masariks kļuva par Prāgas Universitātes filozofijas profesoru. 1883. gadā dibinājis čehu kultūras un zinātnes žurnālu *Athenaeum, listy pro literaturu a kritiku vědeckou*. No 1891. līdz 1893. gadam un no 1907. līdz 1914. gadam Masariks bija Austroungārijas Reihsrātes deputāts.

Sākoties Pirmajam pasaules kara devās trimdā, lai organizētu atbalstu Čehoslovākijas valsts dibināšanai. Uzturējās Romā, Ženēvā, Londonā. Pēc Februāra revolūcijas ieradās Krievijā, kur bija viens no Čehoslovāku leģiona dibinātājiem. 1918. gadā caur Vladivosdtoku un Tokiju ieradās ASV, kur spēja pārliecināt Vudro Vilsonu par Čehoslovākijas valsts nepieciešamību.

Pēc Austroungārijas sabrukuma Sabiedrotie atzina Masariku par Čehoslovākijas pagaidu valdības vadītāju, un 1918. gada 14. novembrī Nacionālā sapulce Prāgā ievēlēja Masariku par valsts pirmo prezidentu. Amatā iemantoja atzinību un tika pārvēlēts 1920., 1927., un 1934. gadā. 1935. gada 14. decembrī veselības stāvokļa dēļ demisionēja.

Miris 1937. gadā, nepiedzīvodams valsts sabrukumu Minhenes vienošanās rezultātā. Bija precējies ar amerikānieti Šarloti Gariku, kuras uzvārdu pieņēma par savu vidējo vārdu. Masarika dēls Jans Masariks pēc Otrā pasaules kara kļuva par Čehoslovākijas ārlietu ministru.

## Apbalvojumi

* Triju Zvaigžņu ordenis, 1. šķira ar ķēdi (17.11.1928.)

## Ārējās saites

* Masarikas veltīta lapa 
* Masarika biogrāfija 

## Atsauces
Kloga (stacija)

**Kloga** () ir dzelzceļa mezgla stacija Igaunijā, Harju apriņķa Rietumharju pagasta Klogas ciemā, tajā saslēdzas divi dzelzceļa iecirkņi: Keila—Paldiski un Kloga—Kloga-Ranna. Klogas stacija atrodas 35,9 km attālumā no Baltijas stacijas Tallinā, 12,1 km attālumā no Paldiskiem un 3,1 km attālumā no Kloga-Rannas. Klogas stacijā pietur visi Paldiski, Kloga-Rannas un Tallinas virzienā kursējošie elektrovilcieni.

## Vēsture
1870. gada 24. septembrī (5. novembrī pēc jaunā laika) tika atklāts dzelzceļš Baltijas Osta—Rēvele—Gatčina. Pirmajos divos tā pastāvēšanas gados iecirknī Baltijas Osta-Rēvele bija tikai divas stacijas - Kēgele un Lodenzē () (), taču jau pēc diviem gadiem papildus tika izveidotas vēl divas stacijas - Fridrihshofa un Pieturas punkts 7. versts. Jau no paša sākuma tika nolemts, ka līdztekus kravu plūsmai jāattīsta arī pasažieru pārvadājumi, lai ātrāk atpelnītu apjomīgās infrastruktūras būves izmaksas un lai attīstītu jaunas apdzīvotas vietas mežainajos un neapdzīvotajos apgabalos.

## Stacijas ēka
Klogas stacijas celta 1870. gadā pēc tipveida projekta. Tā ir vienstāva koka ēka ar lēzenu divslīpju jumtu un nelielu frontonu virs galvenās ieejas. Galvenajā fasādē izvietotas četras logailes, kas simetriski kārtotas ap ēkas centrālo ieeju. Durvju aile un logailes papildinātas ar sandrikiem, radot nedaudz svinīgu ēkas kopējo iespaidu.

## Elektrifikācija
1958. gadā pēc veiksmīgi realizētās dzelzceļa elektrifikācijas dzelzceļa posmā Pēskila-Keila tika nolemts elektrifikāciju turpināt tālāk  rietumu virzienā. 9 km garais Keilas—Klogas dzelzceļa posms ar vienu starppieturu - Nītvelju tika pabeigts 1958. gada 30. decembrī. 

## Atsauces
Briņģu muiža

thumb|250px|Briņģu muiža 2001. gadā
**Briņģu muiža** (; arī Susteles vai Pāvītes muiža) ir bijušais muižas centrs Cēsu novada Inešu pagastā Briņģos, Briņģu ezera krastā. Muiža pirmoreiz rakstos pieminēta 16. gadsimtā. Nosaukums, iespējams, cēlies no tās kādreizējā īpašnieka Brinkena vārda. Līdz 1932. gadam pastāvēja Briņģu pagasts, bet muižā bija šī pagasta centrs. Patlaban saglabājušās vairākas Briņģu muižas celtnes: dzīvojamā māja, kūts un klēts, kā arī parks. Briņģu muižas dzīvojamā māja celta 1861. gadā.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Briņģu muižas dzīvojamās mājas attēls vietnē "Zudusī Latvija"
Kalnmuiža (Īves pagasts)

**Kalnmuiža** ir apdzīvota vieta Talsu novada Īves pagastā. Izvietojusies pagasta zemeļrietumos pie Tiņģeres—Plintiņu ceļa  no pagasta centra Tiņģeres,  no novada centra Talsiem un  no Rīgas.

Apdzīvotā vieta izveidojusies kā bijušās Tiņģeres muižas lopu pusmuiža *(Berghof)*, kas 1900. gada kartē atzīmēta kā muiža (*Gut*). Dienvidos no Kalnmuižas pie Runčkalnu mājām atrodas pagasta augstākā vieta (78 m vjl).

## Atsauces
Skinefekts

thumb|Strāvas blīvuma sadalījums cilindriska vadītāja šķērsgriezumā. Maiņstrāvai strāvas blīvums virzienā no vadītāja virsmas uz tā garenisko asi samazinās eksponenciāli. ''δ'' — skinslānis.
**Skinefekts** (no  — 'apvalks') ir parādība, kad, elektrību vadošu ķermeni ievietojot magnētiskajā laukā vai mainot magnētisko lauku, kurā ķermenis atrodas, vai ķermenī plūstot maiņstrāvai, ķermenī inducējas virpuļstrāvas, kā rezultātā strāva ir nevienmērīgi izplatīta vadītājā, tā ka tās blīvums vadītāja virsmas tuvumā ir lielāks nekā vadītāja iekšienē.

## Rašanās
left|thumb|254x254px|Skinefekta rašanās cilindriskā vadītājā. Strāva ''I'', plūstot vadītājā, rada magnētisko lauku ''H.'' Palielinoties ''I'', palielinās ''H'', kas inducē virpuļstrāvas ''I<sub>w</sub>'', vadītāja ass tuvumā ''I<sub>w</sub>'' ↓↑ ''I'' , bet virsmas tuvumā ''I<sub>w</sub>'' ↑↑ ''I''.
Vadītājā, kurā plūst strāva, pastāv magnētiskais lauks, kura noslēgtās, strāvas virzienam perpendikulārās vektoru lauka līnijas cilindriska vadītāja (vada) gadījumā ir koncentriskas riņķa līnijas ar centru uz vadītāja garenass. Ja strāva palielinās, palielinās arī magnētiskā lauka indukcija, bet vektoru lauka līniju forma neizmainās. Mainīgais magnētiskais lauks rada indukcijas elektrisko lauku ar noslēgtām līnijām, kas izkārtotas apkārt magnētiskā lauka indukcijas līnijām. Indukcijas elektriskā lauka intensitātes vektors vadītāja ass tuvumā ir vērsts pretēji strāvu radošā elektriskā lauka intensitātes vektoram, turpretim vadītāja apgabalos, kas atrodas tālāk no ass, šo vektoru virzieni sakrīt. Rezultātā vadītāja garenšķēluma plaknē sāk plūst virpuļstrāvas, kuru virziens vadītāja ass tuvumā ir pretējs strāvas virzienam, bet virsmas tuvumā virziens tāds pats kā stāvai. Tā vadītāja iekšienē strāvas blīvums samazinās, bet virsmas tuvumā — palielinās.

## Skinslānis
Skinslānis ir dziļums (attālums no vadītāja virsmas virzienā uz tā šķērsgriezuma centru), kurā strāvas blīvums samazinās līdz 1/*e*, kas ir aptuveni 37 % no strāvas blīvuma uz vadītāja virsmas. Skinslāņa izmērs atkarīgs no maiņstrāvas frekvences (jo lielāka frekvence, jo vairāk izpaužas efekts) un vadītāja materiāla īpašībām.

## Izmantošana
Skinefekta īpašība, ka vadītājs, tajā plūstot virpuļstrāvām, ievērojami sasilst tikai virsslāņos, tiek izmantota metālu izstrādājumu rūdīšanā — tiek palielināta izstrādājuma virsmas cietība, bet kopumā tas nekļūst trausls.

## Novēršana
Skinefekts jānovērš tehnikā, kurā izmanto lielas frekvences maiņstrāvu. To dara, vadu vietā lietojot caurules vai dielektriķu vadus, pārklātus ar vadītāja kārtu.

## Atsauces
Kešorns Volkots

**Kešorns Volkots** (*Keshorn Walcott*; dzimis 1993. gada 2. jūnijā) ir Trinidādas un Tobāgo šķēpmetējs. Viņš uzvarēja 2012. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Londonā.  izcīnīja bronzas medaļu. Viņš ir arī 2025. gada pasaules čempions. 2012. gadā  uzvarēja Pasaules jauniešu čempionātā, 2015. gadā Toronto kļuva par Panamerikas spēļu uzvarētāju.

## Atsauces

## Ārējās saites
Elektrovilcienu maršruts Tallina—Paldiski—Tallina

[300px|thumb|right|Elektrovilciens [Saue (stacija)|Saues stacijā]]
**Tallina—Paldiski—Tallina** () ir piepilsētas elektrovilcienu maršruts Igaunijā, kas apkalpo Harju apriņka rietumu pagastus, kā arī Tallinas, Saues, Keilas un Paldisku pilsētas. No Tallinas centrālās stacijas līdz Keilai vilcieni kursē dzelzceļa līnijā *Tallina—Keila*, tālāk turpina ceļu rietumu virzienā līdz Paldiski stacijai dzelzceļa līnijā *Keila—Paldiski*. Maršruta kopgarums — 47,8 km.

## Maršruta elektrifikācija
* 1924. gads — Tallina—Pēskila (11,2 km)
* 1958. gads — Pēskila—Keila (+15,6 km)
* 1958. gads — Keila—Kloga (+9 km)
* 1961. gads — Kloga—Paldiski (+12,1 km)

## Pieturas
Tallinas--Paldiski maršrutā ir 21 pietura. Maršrutā kursē 9 vilcienu pāri darbdienās un 8 vilcienu pāri brīvdienās.
300px|thumb|right|Elektrovilciena maršruta shēma

* Tallinas centrālā stacija
* Lillekila
* Tondi
* Jerve 
* Rahumē 
* Nemme 
* Hīu
* Kivimē
* Pēskila
* Lāgri
* Urda
* Padula
* Saue
* Valingu
* Keila
* Nītvelja
* Kloga
* Kloga-Aedlinna 
* Pelkila
* Laokila
* Paldiski

## Atsauces
Mokciems

**Mokciems** () ir daļēji izzudusi apdzīvota vieta Talsu novada Īves pagastā. Izvietojusies pagasta rietumos  no pagasta centra Tiņģeres,  no novada centra Talsiem un  no Rīgas.

Apdzīvotā vieta izveidojusies pie kādreizējā Īves—Plintiņu ceļa. Bijuši trīs krogi, divi no kuriem saglabājušies kā dzīvojamās mājas. Apdzīvotā vieta nav iekļauta adrešu reģistrā.

## Atsauces
Anglijas Baznīca

thumbnail|200px|Anglijas Baznīcas logo
**Anglijas baznīca** () ir vadošā kristīgā baznīca Anglijā, kas pieder pie anglikāņu tradīcijas un ir vadošā Anglikāņu sadraudzības baznīca. Baznīcas formālais valdnieks ir Apvienotās Karalistes monarhs, pašlaik — karalis Čārlzs III Vindzors. Tās arhibīskaps ir Kenterberijas arhibīskaps, pašlaik — Sāra Malalija.

Anglijas baznīcas neatkarību 1534. gadā pasludināja Anglijas karalis Henrijs VIII Tjudors. Viņš bija precējies ar Aragonas Katrīnu, bet Romas pāvestam prasīja šo laulību anulēt. Pāvests to nedarīja, un Henrijs VIII nostājās pret viņu, pasludinot Anglijas baznīcas neatkarību no Romas. Lai gan Henrijs VIII neatbalstīja baznīcas reformēšanu pēc citu protestantu valstu parauga un Anglijas baznīca turpināja pieturēties pie lielākās daļa katoļu dogmu, reformācijas atbalstītāju skaits starp bīskapiem un garīdzniecību pieauga. Edvarda VI īsās valdīšanas laikā tika veiktas plašas izmaiņas baznīcas liturģijā un doktrīnā. Karaliene Marija Tjudora apstādināja visus reformācijas projektus, atjaunoja sadraudzību ar Romas pāvestu, kā arī sodīja ar nāvi galvenos reformētājus, tai skaitā Kenterberijas arhibīskapu Tomasu Kranmeru.  Elizabete I atsāka reformācijas procesus, kuru rezultātā anglikāņu teoloģija kļuva par sava veida starpposmu starp luterisko un reformēto teoloģiju, no vienas puses saglabājot baznīcas hierarhiju un liturģiju, bet no citas sludinot predestināciju un citas kalvinismam raksturīgās mācības.

Anglijas baznīcas pamatstatūti ir formulēti “39 anglikāņu ticības artikulos”. Reformācijas laikā tika izveidota vienota liturģiskā grāmata — “Kopīgās lūgšanas grāmata” (*Book of Common Prayer*), kas sevī ieņēma gan Romas katoļu, gan protestantu tradīcijas iezīmes un ir kļuvusi par vienu no anglikāņu tradīcijas pamatiem.

Kopš 1994. gada Anglijas baznīca ordinē sievietes par priesteriem, bet kopš 2014. gada — arī par bīskapiem. 2025. gada oktobrī par Kenterberijas arhibīskapu tika ievēlēta sieviete, Sāra Mulalija, kas līdz tam bijusi pirmā sieviete Londonas bīskapa amatā.

## Skatīt arī
* Anglikāņu sadraudzība
* Anglikānisms
Kloga-Ranna (stacija)

**Kloga-Ranna** () ir dzelzceļa pieturas punkts Igaunijā, Harju apriņķa Keilas pagastā. Kloga-Ranna ir dzelzceļa līnijas (atzara) Kloga—Kloga-Ranna galapunkts un atrodas 3,1 km attālumā no Klogas stacijas un 39 km attālumā no Tallinas centrālās dzelzceļa stacijas. Kloga-Ranna ir 1960. gadā atklātā piepilsētas vilcienu maršruta Tallina—Kloga-Ranna—Tallina galapunkts. Kloga-Rannas pieturas punktā ir 1 sliežu ceļš un viena pasažieru platforma. Tās garums - 100 metri.

## Vēsture
1958. gada nogalē pēc 9 km garā Keilas--Klogas dzelzceļa iecirkņa elektrifikācijas pabeigšanas tika diskutēts par tālākiem dzelzceļa attīstības plāniem. Prioritāte bija dzelzceļa līnijas Keila--Paldiski tālāka elektrifikācija līdz pat līnijas galapunktam Paldiskos. Taču šajā plānā tika ieviesta neliela atkāpe. Proti, nelielā attālumā no Klogas stacijas atradās iedzīvotāju iecienīta pludmale Somu jūras līča krastā. Autoceļa garums no Klogas stacijas līdz Kloga-Rannas pludmalei bija 5 km, vai ejot cauri mežam taisnā līnijā - 3 km attālumā. Tika nolemts izbūvēt nelielu dzelzceļa atzaru, elektrificēt to un iegūt papildus pasažieru plūsmu, it īpaši vasaras mēnešos. 

Jaunā dzelzceļa atzara celtniecība sākās 1960. gada sākumā un tika pabeigta dažu mēnešu laikā. 1960. gada 17. jūnijā plkst. 11.15 no Tallinas ceļā uz Kloga-Rannu devās pirmais elektrovilciens СР3 1745+1752 vecākā mašīnista H. Reilija vadībā. Klogas stacijā notika svinīgs līnijas atklāšanas mītiņš, bet plkst. 12.40 elektrovilciens devās uz Kloga-Rannu. Oficiāli elektrovilcienu maršruts Tallina—Kloga-Ranna—Tallina tika atklāts 18. jūnijā.

Jaunais dzelzceļa pieturas punkts atrodas 50 metru attālumā no Kloga-Rannas pludmales Somu jūras līča krastā. 1960. gadā pieturas punktā tika izbūvēta 180 metru gara platforma, ar aprēķinu, ka vasaras mēnešos būs jāuzņem elektrovilcieni ar 9 vagonu komplektāciju, kā arī vieglas konstrukcijas pasažieru paviljons. Pasažieru paviljons vēlāk nodega un 1970. gadu otrajā pusē paviljona vietā tika izbūvēta nojume. Pašlaik nojume demontēta.

2010. gadā projekta „Reisiplatvormide viimine eurokõrgusele“ ietvaros ar Eiropas Savienības Struktūrfondu līdzfinansējumu Kloga-Rannas pieturas punktā tika izbūvēta jauna, Eiropas standarta pasažieru platforma. Platformas augstums - 55 cm, garums - 100 m.

## Atsauces
Bugati

**Bugati** () ir itāļu cilmes uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:

* Etore Bugati (*Ettore Bugatti*; 1881—1947) — itāļu konstruktors un uzņēmējs;
* Rembrants Bugati (*Rembrandt Bugatti*; 1884—1916) — itāļu tēlnieks.

## Skatīt arī
**[[Bugatti Automobiles S.A.S.]]*
Florences province

**Florences province** () ir bijusī Itālijas province valsts ziemeļdaļā, Toskānas reģionā. Provinces lielākā pilsēta un administratīvais centrs ir Florence. Pārējās lielākās pilsētas ir Skandiči, Sesto Fjorentīno, Empoli un Kampi Bizencio. 2011. gada decembrī provincē dzīvoja apmēram 1 miljons cilvēku. Province administratīvi sīkāk dalās 42 komūnās. 2014. gada decembrī province reorganizēta par Florences metropoli.

## Ārējās saites
Bumbvedējs

[thumb|300px|ASV stratēģiskais bumbvedējs ''[B-2 Spirit*]]

*'Bumbvedējs''' ir kara lidmašīna, kas paredzēta zemes, pazemes, ūdens un zemūdens objektu bombardēšanai, izmantojot aviācijas bumbas vai raķešieročus.

## Vēsture

### Otrais pasaules karš
Tā kā galvenais ierobežojums bija dzinēja jauda, ​​kā arī vēlme pēc precizitātes un citi darbības faktori, bumbvedēju konstrukcijas pielāgoja konkrētām vajadzībām. Līdz kara sākumam bija izveidoti sekojoši lidmašīnu tipi:
* pikējošais bumbvedējs — īpaši paredzēts vertikālās pikēšanas uzbrukumiem lielākai precizitātei;
* vieglais, vidējais, smagais bumbvedējs — subjektīvas definīcijas, kuru pamatā ir izmērs un/vai kravnesība;
* torpēdnesējs — specializētas lidmašīnas, kas bruņotas ar torpēdām;
* triecienlidmašīna — lidmašīnas, ko izmanto pret mērķiem kaujas laukā, piemēram, karaspēka vai tanku mērķiem;
* nakts bumbvedējs — īpaši aprīkoti, lai darbotos naktī, kad pretinieku aizsardzība ir ierobežota;
* jūras patruļas lidmašīna — liela attāluma bumbvedēji, ko izmanto pret ienaidnieka kuģiem, īpaši zemūdenēm;
* iznīcinātājs-bumbvedējs — modificēts iznīcinātājs, ko izmanto kā vieglo bumbvedēju.

## Ārējās saites
Loica

**Loica** () ir pilsēta Vācijā, Mēklenburgā-Priekšpomerānijā, uz dienvidrietumiem no Greifsvaldes pie Pēnes upes. Āmtes centrs.

## Atsauces

## Ārējās saites
Švīces kantons

**Švīces kantons** () ir viens no Šveices 26 kantoniem, kas atrodas valsts vidusdaļā. Kantona administratīvais centrs ir Švīce, bet lielākā pilsēta — Freienbaha. 1291. gadā tas pievienojās Šveices konfederācijai. Kantons robežojas ar Cīrihes, Sanktgallenes, Glarusas, Ūrī, Nidvaldenes, Lucernas un Cūgas kantoniem. 2010. gada decembrī kantonā dzīvoja apmēram 147 tūkstoši cilvēku, galvenokārt vācvalodīgie.

## Ārējās saites
Hugo Teodors Krūmiņš

**Hugo Teodors Krūmiņš** (dzimis  Vitrupes pagastā, Vecmelbāržos, miris  Ņujorkā, apbedīts Latvijā, Liepupes kapos) bija latviešu dramaturgs.

## Biogrāfija
Dzimis kuplā saimnieku ģimenē. Beidzis Limbažu ģimnāziju. No 1920. gada līdz 1926. gadam studējis Latvijas Universitātes Medicīnas fakultātē. Bijis skolotājs Tukumā, Oleros, Ķirbižos, pēc tam atgriezies Vitrupes pagastā, lai saimniekotu  dzimtajās mājās "Vecmelbāržos". Vitrupē bijis aktīvs sabiedriskās dzīves – teātra izrāžu un sporta pasākumu organizētājs. Vēlāk kļuvis par mākslinieku biedrības "Zaļā vārna" biedru.  Precējies ar dzejnieci un Latvijas šaha meistari Martu Vitrupi.
Otrā pasaules kara gados Krūmiņš kopā ar dzīvesbiedri atstāja Latviju. Trimdas sākumgadus ģimene aizvadīja Vācijā, kur Krūmiņš strādāja par skolas pārzini - Huzumā, Flensburgā, Lībekā. 1950. gadā viņi pārcēlās uz ASV, Klīvlendu, bet mūža pēdējos gadus Krūmiņš pavadīja Ņujorkā.

## Daiļrade
No 1920. gada periodikā publicēti Krūmiņa dzejoļi un epigrammas. Uz mazām skatuvēm daudz izrādītas viņa lugas, kas publicētas arī atsevišķās grāmatās:
* komēdijas "Jaunais agronoms" (1927), "Vecpuiši", "Atstātā līgava", "Ideāla vecmāte" (visas 1928), "Priekšzīmīga saimniecība" (1929), "Sāncenši" (1930), "Modernais lauksaimnieks", "Vecpuiši precas" (abas 1931), "Toms Dižboms"(1932, teātrī arī ar nosaukumu "Spēka vīri"), "Eksportsviests un mīlestība"(1932);
* tautas lugas "Silzemnieki" (1934, teātrī 1933. gadā ar nosaukumu "Negaiss tuvojas"), "Druvu dziesma" (1939);
* drāmas "Melanholiskais valsis" (1931), "Zemnieka testaments" (1939).
Trimdā sarakstītas un izrādītas lugas "Jūrnieka kristība" (1946), "Cēli kā dzimtenes dievnami" (1949), "Vārds dzejniekiem no tautas" (1963, publicēta arī žurnālā "Tilts" 1964. gadā), "Maestro no Rucavas" (1964).
Krūmiņa lugās tēlota galvenokārt viņam labi pazīstamā lauku vide, tajās parasti raita darbība, atjautīgas situācijas, bet pieticīgi psiholoģiski raksturojumi. Dzeja, kurā jūtamas vēlīna ekspresionisma atbalsis, publicēta krājumā “Zemes vējos” (1950, 1986). Izmantojis pseidonīmu "Kaspars Gunisperis".
Krūmiņa meita Minjona Kļaviņa tēva daiļradei veltījusi grāmatu “Dzejnieks Hugo Krūmiņš mūzikā” (2001).

## Atsauces

## Literatūra
* Latviešu rakstniecība biogrāfijās, LZA Literatūras, folkloras un mākslas institūts, Rīga, Latvijas enciklopēdija, 1992,
Ķurbe

**Ķurbe** (agrāk arī **Ķurbesciems**, **Ķurbesmuiža**) ir ciems Talsu novada Īves pagastā. Izvietojusies pagasta ziemeļos pie autoceļa V1368  no pagasta centra Tiņģeres,  no novada centra Talsiem un  no Rīgas.

Apdzīvotā vieta izveidojusies kā bijušās Dundagas muižas Ķurbes pusmuiža *(Kurben)*. Pirms Otrā pasaules kara Ķurbē bija sava pienotava, pasts un telefona centrāle. LPSR pastāvēšanas laikā Ķurbes teritoriju pievienoja Īves ciema padomei.

## Iedzīvotāji
### Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSP un OSP datiem.

## Atsauces
Žaks Brels

**Žaks Brels** (; dzimis , miris ) bija beļģu dziedātājs un dziesmu autors. Brels sacerēja un izpildīja literāras, dziļdomīgas un teatrālas dziesmas, kas guva lielu popularitāti Francijā un vēlāk arī visā pasaulē. Viņš tika uzskatīts par modernā šansona izcilāko dziedātāju. Lai gan gandrīz visas Brela dziesmas tika iedziedātas franču valodā, viņš ir bijis ļoti svarīgs ietekmes avots angļu valodā dziedošiem mūziķiem, piemēram, Deividam Bovijam, Leonardam Koenam un Markam Almondam. Zemēs, kurās pamatvaloda bija franču, Brels kļuva arī par veiksmīgu aktieri, spēlējot lomas 10 filmās. Viņš arī režisēja divas filmas, no kurām viena, *[[Le Far West]]*, tika nominēta Zelta Palmas zaram 1973. gada Kannu kinofestivālā. Kopumā pasaulē ir pārdoti vairāk kā 25 miljoni Brela ieraksti un viņš ir trešais visu laiku komerciāli veiksmīgākais beļģu mūziķis.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Oficiālā mājaslapa 
* Brelitude  }
Kloda Žada

**Kloda Marsela Žorē** (vairāk pazīstama kā **Kloda Žada**) (; dzimusi , mirusi ) ir franču aktrise. Viņa ir spēlējusi Kristīnes lomu trīs Fransuā Trifo filmās: *[[Baisers volés]]* (1968), *[[Domicile Conjugal]]* (1970) un *[[L'amour en fuite]]* (1979).  Pēc filmas “400 sitieni” panākumiem F. Trifo un Ž. P. Leo sadarbība attīstījās daudzu gadu garumā – pamatā A. Duanela filmu ciklā. Ciklu turpināja filma "Nozagtie skūpsti" (Baisers volés, 1968), kas veltīta A. Duanela un Kristīnes Darbonas attiecībām (lomā – Kloda Žada, Claude Jade). Šo abu varoņu attiecības – laulību, tās krīzi un šķiršanos – F. Trifo turpināja pētīt arī filmās “Mājas pavards” (Domicile conjugal, 1970) un "Bēgošā mīlestība" (L'amour en fuite).

Alfrēds Hičoks atveda aktrisi uz Holivudu: 1969. gadā viņa spēlēja slepenā aģenta meitu filmā "Topāzs". Žada bija ne vien kinoaktrise, bet arī teātra un televīzijas aktrise. Viņa filmējās arī ārzemēs — PSRS ("Ļeņins Parīzē", Sergejs Jutkevičs, "Teherāna 43"), ASV, Itālijas un Japānas filmās.

Līdzās kino filmām un darbam teātrī Kloda Žada filmējās arī televīzijas filmās un seriālos. Viņa bija īpaši populāra kā Véronique, piedzīvojumu seriāla *Trīsdesmit zārku sala* (*L'île aux trente cercueils*, 1979) varone. No 1998. līdz 2000. gadam viņa spēlēja ikdienas televīzijas seriālā *Cap des Pins*.

2004. gadā Žada publicēja savu autobiogrāfiju *Baisers envolés*.

## Atsauces

## Ārējās saites
Nasdaq Helsinki

[thumb|200px|Ieeja biržas ēka [Helsinki|Helsinkos.]]
***Nasdaq Helsinki Oy*** (agrāk — **Helsinku birža**) ir Somijas fondu birža. Tā atrodas Helsinkos. Birža ietilpst *[[Nasdaq]]* grupas *[[Nasdaq Nordic]]* tirgus segmentā.

Helsinku biržā tiek apkopots biržas indekss *[[OMX Helsinki 25]]*, kas rāda 25 uzņēmumus ar pārdotākajām akcijām.

## Vēsture
Helsinku birža (, ) pirmo transakciju veica 1912. gada 7. oktobrī. Kopš tā laika birža bija "brīvas formas" finanšu asociācija.

1984. gadā Helsinku birža tika pārveidota kooperatīvā, kas piederēja galvenokārt bankām, biržas mākleriem, citiem uzņēmumiem un asociācijām.

1990. gadā tika ieviesta jauna biržas tirdzniecības ciparu sistēma *HETI* (*Helsinki Stock Exchange Automated Trading and Information System*). Tā ļāva mākleriem veikt transakcijas attālināti.

1995. gadā kooperatīvs kļuva par kapitālsabiedrību ar nosaukumu Helsinku fondu birža (***Helsingin Arvopaperipörssi***, *HAP*). 1997. gadā tā apvienojās ar vairākiem klīringa un biržas depozīta uzņēmumiem un asociācijām. 1997. un 1998. gadā Helsinku fondu birža iegādājās Somijas abas derivatīvās biržas, izveidojot ***HEX*** (*Helsinki Stock Exchange*). 1998. gada novembrī *HEX* apvienojās ar Somijas Centrālo depozitāriju (*Arvopaperikeskus*), izveidojot *Helsinki Exchanges Group*. 2001. un 2002. gadā *HEX* ieguva vairākumu Tallinas fondu biržā un Rīgas fondu biržā.

2003. gada 3. septembrī *HEX* apvienojās ar Zviedrijas *OM AB*, kuram pieder Stokholmas fondu birža, kļūstot par *OM HEX*. 2004. gadā *OM HEX* pārdēvēts par *OMX*. Helsinku birža pārdēvēta par ***OMX Helsinki***.

2007. gadā tika panākta vienošanās par *OMX* pārdošanu ASV bāzētajam *[[NASDAQ]]*. 2008. gada 27. februārī darījums tika pabeigts, izveidojot *[[NASDAQ OMX Group]]*. *OMX Helsinki* tika pārdēvēts par ***NASDAQ OMX Helsinki***.

2015. gada 1. decembrī *NASDAQ OMX Helsinki* tika pārdēvēts par ***Nasdaq Helsinki***.

## Kotētie uzņēmumi
Biržā kotētie uzņēmumi. Iekavās — saīsinājums.

## Atsauces

## Ārējās saites
* NASDAQ OMX Nordic
Kjeti province

**Kjeti province** () ir viena no Itālijas provincēm valsts dienviddaļā, Abruco reģionā. Provinces lielākā pilsēta un administratīvais centrs ir Kjeti. Nākamās lielākās pilsētas ir Vasto, Lančāno, Frankavilla al Mare un Ortona. Province administratīvi sīkāk dalās 104 komūnās.

## Ārējās saites
Ferencs II Rākoci

**Ferencs II Rākoci** (, ; dzimis , miris ) — mūsdienu Slovākijas teritorijā dzimis ungāru augstmanis, Ungārijas nacionālais varonis. No 1703. līdz 1711. gadam vadīja sacelšanos pret Hābsburgu varu Ungārijas karalistē.

## Dzīvesgājums
Dzimis Transilvānijas hercogistes prinča Ferenca I Rākoci un Horvātijas augstmanes Ilonas Zrīņi ģimenē. Četru mēnešu vecumā Ferencs II Rākoci zaudēja tēvu. Viņa bērnība pagāja Mukačeves (mūsdienu Ukrainā), Šārošpatakas un Regēcas pilīs, līdz 1680. gadā Ferencs apmetās Mukačeves pilī, kas vēlāk kļuva par viņa varas centru.

Mātes otrais vīrs, kurucu līderis Imre Tekejs neiepiedalījās Ferenca II audzināšanā, bet aktīvi iesaistījās tālaika politikā. 1686. gadā austriešu spēki aplenca Mukačeves pili, kuru Ferenca māte Ilona Zrīņi aizstāvēja trīs gadus, līdz 1688. gadā bija spiesta padoties. Ilona Zrīņi un Ferencs bija spiesti pārcelties uz Vīni. 1694. gadā Ferencs II apprecējās ar Hesenes-Landfrīdas grāfa meitu. Pēc 1699. gada Karlovicas līguma noslēgšanas Imre Tekejs un Ilona Zrīņi bija spiesti emigrēt, bet Ferencs palika Vīnē.

Tuvojoties Spānijas mantojuma karam, franču emisāri kontaktējās ar Ferencu II Rākoci, solot atbalstu Ungārijas neatkarības cīņai. Par to 1700. gada 18. aprīlī Ferencs tika ieslodzīts Vīnerneištatē. Ar cietuma priekšnieka atbalstu Ferencam izdevās bēgt uz Poliju. Sākoties Spānijas mantojuma karam Mukačevē sacēlās kuruci un lūdza Ferencu vadīt sacelšanos, kam viņš piekrita.

Nemiernieki līdz 1703. gada septembra beigām ieņēma gandrīz visu Ungārijas teritoriju uz austrumiem un ziemeļiem no Donavas. Tomēr pēc franču un bavāriešu sakāves 1704. gada 13. augustā Otrajā Hehštetas kaujā, austrieši pārgāja pretuzbrukumā, un no 1706. gada Ferenca II Rākoci spēki pamazām bija spiesti atkāpties. 1707. gada 13. jūnijā Ungārijas parlaments Onodā pasludināja, ka Hābsburgu dinastija ir zaudējusi tiesības uz Ungārijas troni. 1708. gada 3. augustā Trenčinas kaujā Ferencs II Rākoci krita no zirga un zaudēja samaņu. Kurucu karotāji, domādami, ka Ferencs ir miris, metās bēgt. Pēc šī zaudējuma Ferenca kurucu karaspēka daļas pamazām nolika ieročus. Pats Ferencs II Rākoci 1711. gadā devās uz trimdu Polijā. Vēlāk viņš dzīvoja Francijā un Osmaņu impērijā, kur arī miris.

## Ārējās saites
Andronova

**Andronova** ir skrajciems Rēzeknes novada Ozolaines pagastā. Izvietojies pagasta vidienē 4,8&nbsp;km no pagasta centra Balbiši 10&nbsp;km no novada centra Rēzeknes un 250&nbsp;km no Rīgas. Tajā ir reģistrētas 13 viensētas.

1897. gadā ciemā bija 13 sētas ar 76 cilvēkiem.
## Atsauces
Ozolmuiža (Īves pagasts)

**Ozolmuiža** ir ciems Talsu novada Īves pagastā. Izvietojusies pagasta rietumos pie kādreizējā Dūmciema—Dreimaņu ceļa  no pagasta centra Tiņģeres,  no novada centra Talsiem un  no Rīgas.

Apdzīvotā vieta izveidojusies pie bijušās Īves muižas lopu pusmuižas.. Savukārt 1900. gada *Karte des westlichen Russlands* šeit parāda atsevišķu muižu *Gut Oseln*.  Ciemā ietilpst četras mājas.

## Atsauces
Lucernas kantons

**Lucernas kantons** () ir viens no Šveices 26 kantoniem, kas atrodas valsts vidusdaļā. Kantona administratīvais centrs ir Lucerna. 1332. gadā tas pievienojās Šveices konfederācijai. Kantons robežojas ar Bernes, Ārgavas, Cūgas, Švīces, Nidvaldenes un Obvaldenes kantoniem. 2025. gada septembrī kantonā dzīvoja apmēram 440 tūkstoši cilvēku, galvenokārt vācvalodīgie.

## Ārējās saites

*  
* Public Records Office / State Archive 
* Geoportal 
* Official Statistics
Torgelova

**Torgelova** () ir pilsēta Vācijā, Mēklenburgā-Priekšpomerānijā, uz dienvidiem no Ikermindes pie Ikeres upes. Āmtes centrs. Rakstos pirmoreiz minēta 1281. gadā. Pilsētā dislocēta Vācijas 41. mehanizētā kājnieku brigāde (*Panzergrenadierbrigade 41 „Vorpommern“*). Pie pilsētas - arheoloģijas muzejs *Ukranenland*.

## Atsauces

## Ārējās saites

*Arheoloģijas muzejs ''Ukranenland''
Leonīds Dreibergs

**Leonīds Dreibergs** (dzimis  Rīgā, miris  Saginavā, Mičiganā, ASV) bija Latvijas un ASV šaha meistars un ķīmijas inženieris.

## Biogrāfija
Šahu sācis spēlēt no 12 gadu vecuma. 1928. gadā uzvarējis Rīgas šaha kluba čempionātā. Pēc tam daudz laika prasa studijas Latvijas Universitātes ķīmijas fakultātē, kuru Dreibergs beidz kā ķīmijas inženieris. 1938. gadā Dreibergs sekmīgi nospēlē Latvijas šaha čempionātā un iegūst tiesības piedalīties 2. Ķemeru - Rīgas starptautiskajā turnīrā, kurā iegūst 9. vietu. 1940. gada martā Dreibergs izcīna 1. vietu Rīgas meistarības turnīrā, kļūstot par 1940. gada Rīgas meistaru, bet decembrī iegūst 5.-6. vietu Latvijas nacionālās izlases kandidātu turnīrā.

Otrā pasaules kara laikā Dreibergs, tāpat kā daudzi citi Baltijas šahisti, piemēram, Romans Arlausks, Lūcijs Endzelīns, Miervaldis Jurševskis, Leho Laurine, Edmārs Mednis, Kārlis Ozols, Ortvins Sarapū, Povils Tautvaišs, Povils Vaitonis, Elmārs Zemgalis un citi, devās bēgļu gaitās uz Vāciju. Tur no 1946. līdz 1949. gadam  Dreibergs piedalījās vairākos šaha turnīros — 1946. gadā Augsburgas turnīrā, 1947. gadā Amerikāņu zonas latviešu čempionātā un H. Matisona memoriālā Hānavā, 1949. gadā trimdas latviešu čempionātā Eslingenē, kur dalīja 1.—2. vietu ar Elmāru Zemgali. 1950. gadā pārcēlās uz dzīvi ASV, kur turpināja strādāt par ķīmijas inženieri. Šeit Dreibergs divas reizes - 1954. gadā un 1955. gadā - kļuva par Mičiganas štata čempionu. Tāpat viņš piedalījās ASV korespondencšaha līgas sacensībās un 1961. gadā dalīja pirmo vietu līgas čempionātā.

## Vietas Latvijas šaha čempionātos
* 1930. gads - 6. vieta 1. virsturnīrā.
* 1938. gads - 3. vieta 2. grupā.
* 1941. gads - 5. vieta.
* 1943. gads - 3.-6. vieta.

## Atsauces

## Ārējās saites
*  šahista profils vietnē chessgames.com
*  šahista profils vietnē 365chess.com
*  šahista profils vietnē chesstempo.com
*
Ķūļciems

**Ķūļciems** ir ciems Talsu novada Ķūļciema pagastā, pagasta centrs. Izvietojies pagasta austrumdaļā netālu no Engures ezera autoceļu V1376 un V1401 krustojumā  no novada centra Talsiem un  no Rīgas.

Apdzīvotā vieta *(Kuhlzeem, Kalezeem, Kuhle-Zeem)* veidojusies kā zvejniekciems uz Nurmuižas muižai piederošās zemes. 1892. gadā dibināta pareizticīgo draudze. Ķūļciems izaudzis padomju gados kā ciema padomes (no 1945. gada) un kolhoza «Cerība» (vēlāk — «Lāčplēsis») centrālais ciemats. 

Ķūļciemā atrodas pagasta pārvalde, tautas nams, bibliotēka, ģimenes ārsta prakse, veikals. Netālu brīvdienu māja «Apsīši». Ķūļciema Sv. Arsēnija pareizticīgo baznīca (celta 1890. gados, mūsdienās tiek atjaunota) ir valsts nozīmes arhitektūras piemineklis, luterāņu kapsētas vārti — vietējas nozīmes arhitektūras piemineklis.

## Iedzīvotāji
### Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSP un OSP datiem.

## Atsauces
Giro di Lombardia

***Giro di Lombardia***, oficiāli ***Il Lombardia,*** ir šosejas riteņbraukšanas viendienas sacensības Lombardijā, Itālijā. Tās ir pēdējās *[[klasiskās riteņbraukšanas sacensības|klasikas pieminekļu]]* sacensības Eiropas kalendārā. To iesauka ir *"kritušo lapu klasika"* ().

*Giro di Lombardia* bieži tiek saukta par *[[kalnā braukšanas speciālists|kalnu braucēju]] klasiku*, kamēr citas Itālijas sacensības *[[Milāna—Sanremo]]*, kuras notiek pavasarī, sauc par *[[riteņbraukšanas sprinteris|sprinteru]] klasiku*.
[thumb|Rekorda ieguvējs [Fausto Kopi šajā sacīkstē uzvarēja piecas reizes laikā no 1946. līdz 1954. gadam.]]

## Uzvarētāji

## Atsauces

## Ārējās saites

*
Kēni (stacija)

**Kēni** () ir stacija dzelzceļa līnijā Tartu—Valga Valgas apriņķa Sangastes pagasta Kēni ciemā, tā atrodas 23,4 km attālumā no Valgas, 59,5 km attālumā no Tartu un 249,6 km attālumā no Tallinas Baltijas stacijas. Kēni pietur Valgas, Rīgas un Tartu (Tallinas) virzienā kursējošie dīzeļvilcieni.

Kēni stacijas ēka būvēta 1953. gadā pēc tipveida projekta.

2011. gadā projekta „Reisiplatvormide viimine eurokõrgusele“ ietvaros ar Eiropas Savienības Struktūrfondu līdzfinansējumu tika izbūvēta jauna, Eiropas standarta pasažieru platforma. Platformas augstums — 550 mm, garums — 30 metri. Pasažieru iekāpšana un izkāpšana pieturas punktā tiek veikta no vilciena sastāva pirmā vagona. Pirms 2008. gada pēdējais pieturs bija Pikāntsu un nākamais pieturs bija Meneku.

Kēni stacijā izveidota piemiņas vieta 1949. gada staļinisko deportāciju upuru piemiņai.

## Skatīt arī
Kēni stacijas fotogalerija

## Atsauces
Lāslo Sabo

**Lāslo Sabo** (; dzimis  Budapeštā, Austroungārijā, miris  Budapeštā, Ungārijā) bija Ungārijas starptautiskais lielmeistars šahā (1950), kurš aptuveni 20 gadus bija labākais Ungārijas šahists, kā arī viens no 12 labākajiem šahistiem pasaulē.

## Jaunība
Šahu sācis spēlēt 6 gadu vecumā, no 14 gadu vecuma piedalījies sacensībās, bet 17 gadu vecumā kļuvis par nacionālo meistaru. Pirmais lielais panākums tika sasniegts 1935. gadā, kad izcīnīja uzvaru Ungārijas šaha čempionātā. Pēc šī panākuma tika iekļauts savas valsts komandā Pasaules 6. šaha olimpiādē Varšavā. Šajā laikā Sabo strādāja par bankas darbinieku.
1938./39. gadā uzvarēja Hastingsas starptautiskajā turnīrā. 1939. gadā piedalījās arī 2. Ķemeru - Rīgas starptautiskajā turnīrā, kur dalīja 2.-3. vietu.

## Šaha profesionālis
Otrā pasaules kara laikā iesaukts darba vienībās un nokļuvis padomju armijas gūstā.

Pēc atbrīvošanas kļuvis par šaha profesionāli un Ungārijas spēcīgāko šahistu. Trīs reizes piedalījies pretendentu turnīros - 1950. gadā Budapeštā palicis 9. vietā(iekļuvis turnīrā pēc 2. vietas Saltšobādenas starpzonu turnīrā), 1953. gadā Cīrihē bijis 12. vietā, 1956. gadā Amsterdamā dalījis 3.-7. vietu.

11 reizes spēlējis Ungārijas komandas sastāvā Pasaules šaha olimpiādēs, tajā skaitā 5 reizes pie pirmā galdiņa. 1937. gadā izcīnījis individuālo un komandas sudraba medaļas, 1952. gadā - individuālo bronzu, 1956. gadā - komandas bronzu, bet 1966. gadā - komandas bronzu un individuālo sudrabu. Savas karjeras laikā uzvarējis vairāk nekā 20 starptautiskajos šaha turnīros.

1950. gadā Starptautiskā Šaha federācija FIDE Sabo kā vienam no pirmajiem piešķīra starptautiskā lielmeistara nosaukumu, bet 1954. gadā viņš kļuva arī par starptautisko šaha tiesnesi.

Sabo daudzus gadus bija ungāru šaha žurnāla "Magyar Sakkelet" galvenais redaktors, tāpat viņš ir vairāku šaha grāmatu autors.

## Atsauces

## Ārējās saites
*  šahista profils vietnē chessgames.com
*  šahista profils vietnē 365chess.com
*  šahista profils vietnē olimpbase.org (Šaha olimpiādes)
*  šahista profils vietnē olimpbase.org (Eiropas komandu čempionāti)
Dzedri

**Dzedri** (agrāk arī **Dzedruciems**) ir ciems Talsu novada Ķūļciema pagastā. Izvietojusies pagasta austrumdaļā Dzedrupes krastos netālu no tās ietekas Engures ezerā autoceļu V1376 un V1373 krustojumā  no pagasta centra Ķūļciema,  no novada centra Talsiem un  no Rīgas.

Apdzīvotā vieta veidojusies kā zvejniekciems uz Nurmuižas muižai piederošās zemes. No 1945. līdz 1951. gadam Dzedru ciema padomes centrs. Dzedru luterāņu baznīca (celta 1934.—1937. gados) ir valsts nozīmes arhitektūras piemineklis.

## Iedzīvotāji
### Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSP un OSP datiem.

## Atsauces
Megiste (stacija)

**Megiste** () ir pieturas punkts dzelzceļa līnijā Tartu—Valga Igaunijā, Valgas apriņķa Sangastes pagasta Megistes ciemā un atrodas 31,1 km attālumā no Valgas, 51,8 km attālumā no Tartu un 241,9 km attālumā no Tallinas. Megistē pietur Valgas,  Rīgas un Tartu (Tallinas) virzienā kursējošie dīzeļvilcieni.

2011. gadā projekta „Reisiplatvormide viimine eurokõrgusele“ ietvaros ar Eiropas Savienības Struktūrfondu līdzfinansējumu tika izbūvēta jauna, Eiropas standarta pasažieru platforma. Platformas augstums - 550 mm, garums - 30 metri. Pasažieru iekāpšana un izkāpšana pieturas punktā tiek veikta no vilciena sastāva pirmā vagona. Pirms 2008. gada nākamais pieturs bija Pikāntsu.

## Foto galerija

Attēls:Mägiste raudteepeatus.JPG|Megistes pieturas punkts pirms rekonstrkcijas (2010)
Attēls:Mägiste raudteepeatus 2010.JPG|Dīzeļvilciens Megistes pieturas punktā (2010)


## Atsauces