open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Artūrs Gēlerts

**Artūrs Gēlerts** (; dzimis , miris ) bija vācu rūpnieks un politiķis. Viņam piederēja filca un korda audumu rūpnīca Ditersdorfā (netālu no Kemnicas) un viņš bija Vācijas Reihstāga loceklis, kur viņš pārstāvēja Vācijas reiha partiju kopš 1884. gada.

A. Gēlerts bija karošu rūpnīcas īpašnieka dēls. 1858. gadā viņš apmetās Kemnicā un kļuva par neatkarīgu uzņēmēju. 1875. gadā viņš uzcēla Ditersdorfā filca un korda audumu rūpnīcu, kas viņam piederēja līdz 1881. gadam. Pēc tam viņš pilnībā nodevās politikai. Gēlerts nomira 1904. gadā Berlīnes slimnīcā.

## Šaha kompozīcija
Artūrs Gēlerts bija arī šaha problēmists. Viņa publicētais raksts 1903. gadā 8. marta Vācijas iknedēļas šaha laikraksta *Deutsches Wochenschach* pielikumā par šaha uzdevumu būtību lauza vairākus gadu desmitus valdošos Bergera šaha kompozīcijas likumus un deva pamatus jaunam virzienam, kas vēlāk izveidojās par jaunvācu jeb loģisko skolu.
### Piemērs

**Uzdevuma risinājums:**
: **1.♕g1! ♘d7 2.♕g7+** (drauds)**2. ...♘f6 3.♕×f6#**
: **1. ...♘g6 2.♔×a3** (gājiena spaids)
: **2. ...♖b1/♖c1/♖d1/♖e1/♖×g1 3.♘f3#**
: **2. ...♖f3+ 3.♘×f3#**
: **2. ...♖a1+ 3.♕×a1#**
: **2. ...♖f2 3.♕a1#**
: **2. ...f3 3.♕e3#**
: **2. ...♘×h4/♘h8/♘f8/♘e7 3.♕g7#**
: **2. ...♘a5/♘d6/♘d8 3.♕c5#**
: **2. ...h5/h6 3.♘×g6#**

## Bibliogrāfija
* Gehlert, Arthur: *Über das Wesen des Schachproblems.* Beilage zu: Deutsches Wochenschach, 8. März 1903. 
* Gehlert, Arthur; Amelung, Friedrich: *Der älteste Londoner Schachzirkel in der St. Marinstraße.* Deutsches Wochenschach, 1904, S. 29. 

## Atsauces

## Ārējās saites
* Artūrs Gēlerts šaha kompozīcijas vietnē PDB
* A. Gēlerta profils vietnē ''Chess Composers''
Mačāni (Palsmanes pagasts)

**Mačāni** ir ciems Smiltenes novada Palsmanes pagastā. Atrodas pagasta centrālajā daļā 3,3 km no pagasta centra Palsmanes, 25,9 km no novada centra Smiltenes un 147,6 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atrodas uz dienvidaustrumiem no Palsmanes, nomaļus no valsts autoceļiem, Vizlas upes  krastos.

## Atsauces
Sergejs Bulgakovs

**Sergejs Bulgakovs** (; dzimis , miris ) bija 20. gadsimta pirmās puses krievu filozofs, teologs, priesteris un ekonomists. 

Dzimis garīdznieka ģimenē. Iesākumā mācījās garīgajā seminārā, tomēr ieinteresējās par marksismu un sarāva saites reliģiju. Studēja tieslietas Maskavas Universitātē, darbodamies legālo marksistu aprindās. Strādāja par politekonomikas pasniedzēju Kijivā un Maskavā, uzskatos pamazām evolucionējot pareizticības virzienā. 1918. gadā kļuva par garīdznieku. Pilsoņu kara laikā uzturējās Krimā. 1922. gadā, t.s. filzofu kuģa akcijā tika izsūtīts no PSRS. Apmetās Parīzē, kur strādāja Sv. Sergija Pareizticīgās teoloģijas institūtā (*Свято-Сергиевский православный богословский институт*), attīstot mācību par sofiju, kura gan baznīcas aprindās tika uzņemta neviennozīmīgi. 1935. gadā tā tika nosodīta baznīcas sinodē Karlovcos (Dienvidslāvijā), kā arī Maskavā.

## Ārējās saites
2017. gada Latvijas futbola 1. līgas sezona

**2017. gada Latvijas futbola 1.līgas sezona** (oficiālais nosaukums **— 2017. gada Komanda.lv Latvijas Pirmās līgas čempionāts futbolā**) bija 26. Latvijas futbola 1. līgas sezona.

Sezonu sāka 14 komandas, taču 14. jūlijā LFF Disciplinārlietu komisija par aizdomīgām darbībām, kas vērstas uz spēļu rezultāta ietekmēšanu, no dalības turnīrā izslēdza FK Jēkabpils/JSC un FK Ogre.

Par 1. līgas čempioniem kļuva Valmiera Glass VIA, iegūstot tiesības 2018. gada sezonā spēlēt Virslīgā. Otrās vietas ieguvēji FK Progress/AFA Olaine kvalificējās pārspēlēm par tiesībām spēlēt Virslīgā. Tajās komanda sacentās ar Virslīgas turnīra septītās vietas ieguvējiem FK Metta/LU, bet divu spēļu summā zaudēja ar 2:4 (1:1 un 1:3).

## Komandas

## Turnīra tabula

## Rezultatīvākie spēlētāji

## Atsauces

## Ārējās saites
* LFF statistikas portāls 
* Reglaments
Sokirjanu rajons

**Sokirjanu rajons** () ir bijusī Ukrainas administratīvā iedalījuma vienība Čerņivcu apgabala austrumos. Robežojas ar Čerņivcu apgabala Keļmencu rajonu rietumos, Hmeļnickas apgabala Kamjanecas-Podiļskas rajonu ziemeļrietumos un Nova Ušicjas rajonu ziemeļos, Vinnicas apgabala Murovanu Kuriļicu rajonu ziemeļaustrumos un Mohiļivas-Podiļskas rajonu austrumos, kā arī Moldovu dienvidos.

Pēc etniskā sastāva iedzīvotāju absolūtais vairākums ir ukraiņi (89,85 %). Dzīvo arī krievi (6,23 %) un moldāvi (3,44 %). Rajons likvidēts 2020. gada 17. jūlijā, iekļaujot Dņestras rajonā.

## Ārējās saites
Sabrina Vega Gutjerresa

**Sabrina Vega Gutjerresa** (; dzimusi  Laspalmasa de Grankanārijā) Spānijas starptautiskā lielmeistare šahā (2007).

## Biogrāfija
No 1996. līdz 2007. gadam piedalījusies Eiropas un Pasaules junioru šaha čempionātos dažādās vecuma kategorijās. Trīs reizes uzvarējusi Spānijas sieviešu šaha čempionātos (2008, 2012, 2015). Divus gadus pēc kārtas uzvarējusi Belgradas sieviešu šaha turnīros. 2016. gadā Rumānijā izcīnījusi sudraba medaļu Eiropas individuālajā sieviešu šaha čempionātā. 2018. gadā Hantimansijskā Pasaules šaha čempionātā sievietēm pēc izslēgšanas sistēmas 1. kārtā zaudējusi Anastasijai Bodnarukai.

Pārstāvējusi Spānijas komandu lielākajos komandu šaha turnīros:
* Pasaules šaha olimpiādēs piedalījusies 10 reizes (2004, 2008-2018, 2022-2024) un izcīnījusi individuālo sudraba (2024) medaļu;
* Eiropas komandu šaha čempionātos piedalījusies 6 reizes (2005-2015).

Par panākumiem turnīros FIDE 2003. gadā Sabrina Vega Gutjerresai piešķīra starptautiskās meistares (WIM), bet 2007. gadā - starptautiskās lielmeistares (WGM) nosaukumu. 2013. gadā saņēmusi starptautiskā meistara nosaukumu vīriešiem (IM). 

## Atsauces

## Ārējās saites
Liviu-Dīters Nisipjanu

**Liviu-Dīters Nisipjanu** (; dzimis  Brašovā) ir Rumānijas starptautiskais lielmeistars šahā (1997), kas no 2014. gada līdz 2023. gadam pārstāvēja Vāciju.

## Biogrāfija
Rumānijas šaha čempionātos izcīnījis četras medaļas: trīs zelta (1993, 1996, 2002) un sudraba (1997).

Daudzu starptautisko šaha turnīru laureāts. 1996. gadā uzvarējis starptautiskā šaha turnīrā Budapeštā un izcīnījis sudraba medaļu Eiropas junioru šaha čempionātā U20 vecuma grupā. Divus gadus pēc kārtas uzvarējis starptautiskā šaha turnīrā Bukarestē. 1999. gadā Lasvegasā iekļuvis Pasaules šaha čempionāta pēc izslēgšanas sistēmas pusfinālā, apspēlējot tādus lielmeistarus kā Aleksejs Širovs un Vasiļs Ivančuks, taču pusfinālā nācies piekāpties Aleksandram Halifmanam. 2003. gadā kopā ar Rustamu Kosimdžonovu dalījis pirmo vietu starptautiskā šaha turnīrā Punē. 2004. gadā Tripolē Pasaules šaha čempionāta pēc izslēgšanas sistēmas iekļuvis 4. kārtā. 2005. gadā Zegžē uzvarējis Eiropas individuālajā šaha čempionātā. 2006. gadā kopā ar Magnusu Karlsenu un Vladimiru Malahovu dalījis pirmo vietu Sarajevas starptautiskajā šaha turnīrā *Bosna*.

2025. gada februārī ierindojies 8. vietā Rumānijas šaha čempionātā.

Pārstāvējis Rumānijas un Vācijas komandu lielākajos komandu šaha turnīros:
* Pasaules šaha olimpiādēs piedalījies 8 reizes (1996-1998, 2002-2008, 2014-2016);
* Eiropas komandu šaha čempionātos piedalījies 4 reizes (1999, 2005, 2009, 2015).

Par panākumiem turnīros FIDE 1994. gadā Nisipjanu piešķīrusi starptautiskā meistara (IM), bet 1997. gadā - starptautiskā lielmeistara (GM) nosaukumu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Jēkabs Strazdiņš

**Jēkabs Alfrēds Strazdiņš** (1905—1958) bija latviešu gleznotājs, pedagogs un mākslas kritiķis. Savu ekspresīvo zemnieku dzīves ainu gleznošanas stilu dēvēja par "jaunreālismu".

## Dzīves gājums
[alt=Astoņu jaunu vīriešu grupas salonportrets|thumb|Mākslinieku apvienības Radigars dalībnieki [Žanis Sūniņš, Voldemārs Vimba, Jēkabs Alfrēds Strazdiņš, Nikolajs Kūlainis, A.Eihe, Pauls Pāvils Štelmahers, Arnolds Vilkins un Kārlis Augusts Vidiņš 1930. gada janvārī Rīgā.]]
Dzimis 1905. gada 13. martā Jaunpiebalgas pagasta "Strazdu" māju saimnieka ģimenē.
Beidzis Jaunpiebalgas draudzes pamatskolu (1923). Studēja Latvijas Mākslas akadēmijas Dekoratīvās glezniecības un Figurālās glezniecības meistardarbnīcās (1924—1933). Darbojās kā pedagogs Rīgas 1. ģimnāzijā (1937—1944), Latvijas Valsts Mākslas akadēmijā, līdztekus gleznoja, rakstīja mākslas kritikas un uzsāka veidot Piebalgas Mākslas muzeja kolekciju. Darbojās mākslinieku apvienībā Radigars. 
 
Pēc Otrā pasaules kara bija Latvijas Valsts universitātes mācībspēks (1944—1949), Latvijas PSR Mākslinieku Savienības biedrs, apmelojuma dēļ 1949. gadā atlaists no amatiem un deportēts uz Bratskas Gulaga nometni. Dzimtenē atgriezās pēc Staļina nāves 1954. gadā, atjaunots Latvijas PSR Mākslinieku Savienībā (1956).

Miris 1958. gada 21. martā Rīgā, apbedīts Meža kapos.

## Literatūra
* Latviešu glezniecība II. F. Baloža un L. Liberta red., J. Siliņa teksts. Rīga: Valsts papīru spiestuves un naudas kaltuves izdevums, 1940.
* Siliņš J. Latvijas māksla. 1915-1940 II. Stokholma: Daugava, 1990. - 275 lpp.
* Brāķere R. Jēkabs Strazdiņš. Rīga: Zinātne, 1991. - 124 lpp.

## Atsauces
Mālejas

**Mālejas** ir ciems Smiltenes novada Palsmanes pagastā. Atrodas pagasta centrālajā daļā 2,7 km no pagasta centra Palsmanes, 20,4 km no novada centra Smiltenes un 142,0 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atrodas uz rietumiem no Palsmanes, pie autoceļa V243 (Blome–Birzuļi–Palsmane), netālu no Kļavaisas upes.

## Atsauces
Pāvels Florenskis

**Pāvels Florenskis** (; dzimis , miris 1937. gada decembris) bija Azerbaidžānā dzimis krievu/armēņu izcelsmes 20. gadsimta pirmās puses krievu teologs, filozofs, priesteris, matemātiķis, fiziķis, elektroinženieris, izgudrotājs un ekonomists. 

Dzimis dzelzceļa inženiera ģimenē. 1904. gadā ar grādu filozofijā un matemātikā beidza Maskavas Universitāti. Studiju laikā sadraudzējās ar Andreju Beliju. Četrus gadus vēlāk pabeidza garīgo akadēmiju Sergijevposadā. 1911. gadā kļuva par priesteri. 1913. gadā, Beilisa prāvas laikā, anonīmi publicēja antisemītiskus rakstus. Pēc Oktobra revolūcijas, neatsakoties no reliģiskās pārliecības, strādāja GOELRO plāna ieviešanā. 1922. gadā publicēja matemātiski-filozofisku traktātu par imaginārajiem skaitlļiem un visuma uzbūvi, bet 1924. gadā - monogrāfiju par diektriķiem. 

1928. gadā tika izsūtīts uz Ņižņijnovgorodu. 1933. gadā arestēts un notiesāts uz desmit gadiem ieslodzījumā. Iesodzījumu sākumā izcieta BAM celtniecībā. Vēlāk tika pārcelts uz Solovkiem, bet vēl pēc tam - uz Ļeņingradas apkaimi. Ieslodzījumā pētīja mūžīgo sasalumu, kā arī joda un agaragara iegūšanu no aļģēm. 1937. gadā notiesāts uz nāvi un nošauts. Pēc leģendas nāves soda iemesls bija atteikšanās atklāt Radoņežas Sergija relikvijas atrašanās vietu. 

## Ārējās saites
Augšupejošā zarna

thumb|Augšupejošās zarnas izvietojums gremošanas sistēmā (iekrāsota ar sārtā krāsā)

**Augšupejošā zarna** jeb **augšupejošā lokzarna** () ir lokzarnas (*colon*) sākuma posms, kas ir resnās zarnas (*intestinum crassum*) daļa. Augšupejošā zarna sākumā robežojas ar aklo zarnu (*caecum*), bet turpinājumā pāriet šķērszarnā (*colon transversum*).

## Apraksts
Augšupejošā zarna atrodas vēdera dobuma labajā pusē. Tās stāvoklis nav fiksēts. Ķermenim atrodoties vertikālā stāvoklī augšupejošā zarna ir vērsta uz augšu, turpinot aklo zarnu. Tā ir nedaudz tievāka par aklo zarnu. Augšupejošās zarnas savienošanās zona ar šķērszarnu saucas par lokzarnas labo jeb aknu izliekumu. Augšupejošo zarnu no priekšas un sāniem sedz vēderplēve. Augšupejošās zarnas garums pieaugušam cilvēkam ir ap 24 cm. Zarnas iekšējais diametrs — ap 7 cm.
Augšupejošās zarnas parasimpātisko inervāciju nodrošina klejotājnervs. Simpātisko inervāciju veic krūšu viscerālie nervi.

## Funkcijas
Augšupejošajai zarnai nav gremošanas funkciju. Tās funkcija, tāpat, kā resnajai zarnai kopumā, ir saistīta ar ūdens un elektrolītu uzsūkšanu, lai samērā šķidrais hīms, kas nāk no tievās zarnas (*intestinum tenue*), pārtaptu par daudz cietākām fekālijām.
Zāle (grupa)

**Zāle** ir 2013. gada beigās izveidota latviešu mūsdienu tautas mūzikas un *[[indie folk]]* grupa. Grupa līdz šim izdevusi 3 albumus — 2015. gadā „Viņa”, par ko 2016. gadā kategorijās „Labākais tautas vai pasaules mūzikas albums” un „Labākais albums” bija nominēta Latvijas Mūzikas ierakstu gada balvai „Zelta mikrofons 2015”, no kurām kategorijā „Labākais tautas vai pasaules mūzikas albums” balvu arī saņēma, 2016. gadā — „Viņš”, kas 2017. gadā kategorijā „Labākais tautas vai pasaules mūzikas albums” bija nominēts balvai „Zelta mikrofons 2016” un 2023. gadā albumu "Sniegs".

## Nosaukums
Grupas nosaukuma izvēli vēlākā intervijā viens no tās dibinātājiem Pēteris Draguns skaidroja šādi:

## Vēsture

Martas Kreituses un Pētera Draguna pirmie mēģinājumi kopā muzicēt bija jau 1990. gados, tomēr nekāda grupa vēl toreiz netika izveidota. Atkal abi satikās 2013. gada beigās un, iesaistot, arī Kasandru Kaņepi, izveidoja grupu „Zāle”. Grupas pirmās uzstāšanās notika 2015. gada 19. februārī Ģertrūdes ielas teātrī Rīgā. 2015. gadā grupai pievienojās Tarass Kuzmenko, Kira Maija Kirsanova un Aivis Gailītis. Tajā pašā gadā *[[Naba Music]]* arī izdeva grupas debijas albumu „Viņa”, kura atvēršanas koncerts notika tā gada 1. maijā, mūzikas klubā *Nabaklab*. 2016. gadā Kultūras inovāciju centrs laida klajā grupas otro albumu „Viņš”, kura atvēršanas koncerts notika tā gada 15. decembrī Zirgu ielas koncertzālē.

## Grupas dalībnieki
*Pēteris Draguns — balss, ģitāra
*Marta Kreituse — balss
*Kasandra Kaņepe — ģitāra, balss
*Aivars Smirnovs — bungas, perkusijas
*Oskars Uldriķis — basģitāra
*Kira Maija Kirsanova — oboja
*Santa Valere — čells

## Diskogrāfija

### Studijas albumi

### Videogrāfija

* Mitago (2015)
*Vantis (2016)

## Atsauces

## Ārējās saites
* Grupas ''Facebook'' lapa
* Grupas ''Bandcamp'' lapa
* Grupas ''YouTube'' kanāls
*„Viesos grupa „Zāle””. *Bitīt matos*. Radio NABA. Lsm.lv. 2015. gada 26. aprīlis. Skatīts: 2017. gada 16. martā.
*Jānis Jansons (2015. gada 12. jūlijs). „„Zāle” – dvēseles nots ”. tvnet.lv. Skatīts: 2017. gada 16. martā.
Aleksejs Seļezņovs

**Aleksejs Seļezņovs** (; dzimis 1888. gadā, miris 1967. gadā bija krievu, vēlāk franču šahists un šaha problēmists.

Seļezņova pirmie šaha turnīri bija Maskavas čempionāti: 1910. gadā 2. vieta, 1913. gadā dalīta 1.-2. vietā. 1914. gadā viņš piedalījās Manheima starptautiskā šaha turnīrā. Turnīra laikā sākās Pirmais pasaules karš. Seļezņovs un citi krievu šahisti, to skaitā Aleksandrs Aļehins, Jefims Bogoļubovs, Iļja Rabinovičs, tika internēti un bija spiesti uz ilgu laiku palikt Vācijā. Šai laikā Seļezņovs izspēlēja vairākus šaha mačus: 1916. gadā Tribergā pret Hansu Fārni 3:3 (+2, -2, =2), 1917. gadā turpat pret Jefimu Bogoļubovu 3,5:4,5 (+2, -3, =3), 1920. gadā Berlīnē pret Kurtu fon Bardelebenu 4:2 (+2, -0, =4), 1921. gadā Berlinē pret Rihardu Teihmani 1,5:0,5 (+1, -0, =1). Pēc kara viņš bija pirmais Berlīnes turnīrā (1920) un ieņēma augstas vietas arī vairākos citos turnīros.

1924. gadā Seļezņovs atgriezās Padomju Savienībā. Sekmīgi spēlēja 3. PSRS čempionātā (1924) iegūstot dalītu 6.-8. vietu. Piedalīdamies ārpus konkursa, uzvarēja Ukrainas čempionātā (1927).

1942. gadā Seļezņova dzīves vietu Donecku (toreiz to sauca par Staļino) okupēja fašistiskās Vācijas karaspēks. Neilgu laiku Seļezņovs strādāja par tulku vietējā pārvaldē. Tuvojoties padomju karaspēkam, viņš, baidoties, ka tiks apvainots kolaboracionismā, ar Jefima Bogoļubova atbalstu vispirms pārcēlās pie viņa uz Tribergu, pēc tam uz Franciju, kur palika līdz mūža galam.

## Šaha kompozīcija
Papildus šaha spēlei, Seļezņeva otrā kaislība bija šaha kompozīcija. Viņš sastādījis vairāk nekā 100 šaha etīdes.

### Piemērs

**Uzdevuma risinājums:**
: **1. c5! Ze6** (1... dxc5 2. Td7 Ze6 3. Te7) **2. cxd6! Zxd8 3. dxc7 Zb7! 4. c8T! Zxa5 5. Tc5 Zb7 6. Tc6#**

## Bibliogrāfija
* 
* 

## Atsauces

## Papildu literatūra
* 
* 

## Ārējās saites

* Alekseja Seļezņova šaha kompozīcijas vietnē PDB
*
Lokzarna

thumb|Lokzarnas posmi (iekrāsoti gaiši brūnā krāsā).
<br />1. augšupejošā zarna
<br />2. šķērszarna
<br />3. lejupejošā zarna
<br />4. S veida zarna
**Lokzarna** () ir resnās zarnas garākais posms, kas iesākas kā aklās zarnas turpinājums un nobeigumā pāriet taisnajā zarnā.

## Apraksts
Lokzarnas garums ir ap 1,5 m un tā sastāv no četriem posmiem, veidojot loku ap tievās zarnas cilpām (no tā arī cēlies lokzarnas nosaukums). Lokzarna sākas ar ~24 cm garo augšupejošo zarnu (*colon ascendens*), kas pāriet ~56 cm garajā šķērszarnā (*colon transversum*), tālāk turpinās ~22 cm garajā lejupejošajā zarnā (*colon descendens*) un nobeidzas ar 47 cm garo S veida zarnu (*colon sigmoideum*). Lokzarnas iekšējais diametrs ir 5-8 cm.

## Funkcijas
Lokzarnai nav gremošanas funkciju. Tās funkcija, tāpat, kā resnajai zarnai kopumā, ir saistīta ar ūdens un elektrolītu uzsūkšanu, lai samērā šķidrais hīms, kas nāk no tievās zarnas (*intestinum tenue*), pārtaptu par daudz cietākām fekālijām. Skābuma pakāpe lokzarnā ir neitrāla un svārstās 4,5 un 7,5 pH vienību robežās.
Beržovka (Baltinavas pagasts)

**Beržovka**, arī **Jaunmakši**, bija apdzīvota vieta  Balvu novada Baltinavas pagastā. Atradās pagasta austrumu daļā 4 km no pagasta centra Baltinavas un 260 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atradās nomaļus no autoceļa P45.

## Atsauces
Lunar Orbiter 5

***Lunar Orbiter 5*** bija ASV NASA programmas *[[Lunar Orbiter]]* pēdējais Mēness orbitālais aparāts. Palaists 1967. gada augustā. Tas fotografēja piemērotākās vietas, kur nolaisties *[[Surveyor]]* un *[[Apollo programma|Apollo]]* nolaižamajiem aparātiem, kā arī uzņēma Mēness neredzamās daļas nefotografētās daļas.

thumb|220px|left|''Lunar Orbiter 5'' uzņemts Zemes attēls
thumb|200px|right|''Lunar Orbiter 5'' orbīta un nofotografēties apgabali pret Zemi vērstajā pusē un pretējā pusē
*Lunar Orbiter 5* tika palaists  22:32 UTC ar nesējraķeti *[[Atlas SLV-3 Agena-D]]* no Kanaveralas zemesraga Gaisa spēku stacijas laukuma *LC-13*.

5. augustā *Lunar Orbiter 5* iegāja orbītā ap Mēnesi. Tā orbīta līdz 9. augustam tika pazemināta līdz 99 × 1499 km. No 6. līdz 18. augustam notika attēlu uzņemšana.
Uz Zemes tika saņemti 633 augstas izšķirtspējas un 211 vidējas izšķirtspējas kadri,.

1968. gada 31. janvārī pēc komandas no Zemes *Lunar Orbiter 5* veica trajektorijas izmaiņas manevru un ietriecās Mēness virsmā.

## Ārējās saites
* DESTINATION MOON: A History of the Lunar Orbiter Program NASA
* Lunar Orbiter Spacecraft Boeing
* Lunar Orbiter Photo Gallery. Mission 5 Lunar and Planetary Institute
* Lunar Orbiter Astronautix
* Lunar Orbiter 1, 2, 3, 4, 5 Gunter Dirk Krebs
Ernsts Krīgers

**Francs Heinrihs Ernsts Krīgers** (; dzimis , miris ) bija vācu šaha problēmists.

Ernsts Krīgers bija vienīgais dēls ģimenē. Bērnību viņš pavadīja Kirhheimbolandenē. No 1886. gada viņš mācījās Cveibrikenes vidusskolā. Viņa inteliģences dēļ klasesbiedri viņu sauca par *Plato minor* (mazais Platons). No šīs iesaukas viņš vēlāk kā anagrammu izveidoja pseidonīmu *P. A. Orlimont*, kuru izmantoja, publicējot savas šaha kompozīcijas. Pēc vidusskolas beigšanas Ernsts Krīgers studēja jurisprudenci Minhenē un Heidelbergā. Pēc studijām viņš 1895. gadā sāka strādāt par advokātu Frankentālē. 1897.gadā viņš apprecējās. Pēc vairākkārtīgas ar profesiju saistītas dzīves vietas maiņas 1923. gadā Krīgers ieradās Cveibrikenē, kas turpmākos gadus kļuva par viņa dzīves vietu. Šeit viņš bija aktīvs šaha kluba biedrs. Krīgers nomira Landavas pansionātā 1943. gadā.

## Šaha kompozīcija
Savu pirmo uzdevumu Krīgers publicēja 1886. gadā laikrakstā *Leipziger Tageblatt*. No 1900. līdz 1914. gadam viņš izmantoja pseidonīmu *R. Frieder*, pēc tam *P. A. Orlimont*. Krīgers bija jaunvācu skolas pārstāvis. Kopumā viņš publicējis vairāk nekā 500 šaha uzdevumus, galvenokārt trīsvilčus.

### Piemērs

**Uzdevuma risinājums:**
: **1. Dc5-f5 Tc4xc6 2. Df5-c5 Tc6xc5** (pēc citiem torņa gājieniem sekotu 3. Dc5-c2#, pēc laidņa gājieniem 3. Dc5-a5#) **3. Za6xc5#**

## Atsauces

## Papildu literatūra
* Erich Zepler (Hrsg.): *Edelsteine der Problemkunst aus P. A. Orlimonts Schatzkästlein*. P. A. Orlimont Verlag, Kaiserslautern 1965.
* Hermann Weißauer: *P. A. Orlimont und seine Schachaufgaben. Leben, Werk und Wirkung des P. A. Orlimont*. Herausgegeben von Winfried E. Kuhn und Godehard Murkisch. 2. verbesserte und stark erweiterte Auflage. Nightrider Unlimited, Treuenhagen 1999, .

## Ārējās saites
* E. Krīgera šaha kompozīcijas vietnē PDB
* https://web.archive.org/web/20100218062442/http://www.schachklub-zweibruecken.de/orlimont.html
Leonards Latkovskis (valodnieks)

**Leonards Latkovskis vecākais** (dzimis 1905. gada 14. septembrī Varakļānu pagasta Bokānos; miris 1991. gada 30. jūlijā Lūivilā, ASV) bija latviešu valodnieks un rakstnieks, latgaliešu etnogrāfs un folklorists.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1905. gadā Varakļānos. Pēc Varakļānu vidusskolas absolvēšanas 1926. gadā uzsāka filoloģijas studijas Latvijas Universitātē, līdztekus studijām strādāja par Pļaviņu pilsētas ģimnāzijas skolotāju, bet 1933. gadā sāka mācīt Aglonas klasiskajā ģimnazijā, ko vadīja Aloizs Broks.
Vēlāk strādāja par Kārsavas ģimnāzijas direktoru. Precējies ar Albīnu Putāni, deviņi bērni, tostarp dēls Leonards Latkovskis (1943—2015).

Otrā pasaules kara beigās devās bēgļu gaitās uz Vāciju, tad 1950. gadā uz ASV, kur bija Belarmines koledžas profesors svešvalodu katedrā 25 gadus, mācot grieķu, latīņu, ebreju, franču, spāņu, vācu, krievu, itāļu un poļu valodu. Trimdā publicēja vairākus etnogrāfiskus pētījumus par Latgales kultūru un lugas.

Pēc viņa nāves pie Varakļānu muižas pils ieejas atklāta piemiņas plāksne.

## Darbi
* *Do you speak English? : my English reader*. Neuötting am Inn: V. Locis, 1948. (angļu valodas mācību grāmata)
* Direktors Dr. A. Broks. Minchenē, 1954.
* *Latgaļu literaturas vēsture*. Minchene: Latgal̦u izdevnīceiba, 1957. (kopā ar Miķeli Bukšu)
* *Kōzas: Latgolas tradiciju ludzeņa* (autors: Dekters). Minchene: Latgal̦u izdevnīceiba, 1958, atkārtots izdevums — Rēzekne: Latgolas Kulturas Centrs, 1990.
* *Dzymtōs zemes ļaudis*. Minchene: Latgaļu izdevnīceiba, 1966.
* *Latgal̦u uzvōrdi, palames un dzymtas*. Minchene: Latgal̦u izdevnīceiba, 1968.
* *Dorvas cīma ļaudis* (autors: Dekters). Minchene: Latgal̦u izdevnīceiba, 1970.
* *Latgal̦u uzvōrdi, palames un dzymtas*, II. daļa. Minchene: Latgal̦u izdevnīceiba, 1971.

## Literatūra
* Spoģis A. Miris prof. Leonards Latkovskis. "Literatūra un Māksla" 1991. gada 9. augustā
* Lasis F. Piedod, ka nepastāstīju — Daugavai krāču sen vairs nav... "Staburags", 1991. gada 17. augustā
* Borbals Ādolfs. Kārsavas ģimnāzijas direktoru atceroties. "Ludzas Zeme", 1995. gada 13. septembrī
* Lasis Fricis. Skolotāja mācība. "Ziņas" — Kuldīga, 1996. gada 24. februārī
* Jaunzeme A. Leonardam Latkovskim — 95. "Varakļōnīts", Nr. 10, 2000. gada oktobrī
* Salceviča Ilona. Ar savu stāju, ticību, tradīciju pasaules vējos. "Latvijas Vēstnesis" Nr. 97, 2003. gada 1. jūlijā
* Salceviča Ilona. Rūtoj saule, rūtoj bite: Jāņi latgaliešu rakstos. "Latvijas Vēstnesis" Nr. 99, 2004. gada 22. jūnijā
* Bukšs Miķelis. Par mūsu ievērojamiem novadniekiem. "Varakļōnīts", Nr. 9, 2004. gada septembrī

## Atsauces
Leonards Latkovskis

**Leonards Latkovskis** var būt:
 
* Leonards Latkovskis (valodnieks)
* Leonards Latkovskis (vēsturnieks)

## Skatīt arī
* Latkovskis
Zdenko Kožuls

**Zdenko Kožuls** (; dzimis  Bihačā) ir Horvātijas starptautiskais lielmeistars šahā (1989), kas no 1992. līdz 1993. gadam pārstāvēja Bosniju un Hercegovinu.

## Biogrāfija
Pirmo lielāko panākumu guvis 1982. gadā, kad kļuvis par Pasaules junioru šaha čempionāta uzvarētāju U16 vecuma grupā. 1980. gadu otrajā pusē bijis viens no Dienvidslāvijas vadošajiem šahistiem. Divas reizes uzvarējis Dienvidslāvijas šaha čempionātos (1989, 1990). 1988. gadā uzvarējis starptautiskajā šaha turnīrā Šibenikā, bet 1990. gadā dalījis 1. vietu Frankfurtes starptautiskajā šaha turnīrā. Trīs reizes uzvarējis Vasjas Pirca memoriālā Mariborā (1994, 2000, 2003). 2003. gadā uzvarējis starptautiskajā šaha turnīrā Zadarā. 2004. gadā Tripolē piedalījies Pasaules šaha čempionātā pēc izslēgšanas sistēmas. Šajā turnīrā, uzvarot Sergeju Rubļevski un Mihailu Gureviču, nokļuvis līdz 4. kārtai, kurā piekāpies Veselinam Topalovam. 2006. gadā Turcijā uzvarējis Eiropas individuālajā šaha čempionātā. 2009. gadā uzvarējis Rijekas starptautiskajā šaha turnīrā. 2012. gadā uzvarējis Zagrebas starptautiskajā šaha festivāla A turnīrā. 2013. gadā uzvarējis Maķedonijas šaha turnīrā *Karpos Open*. Trīs reizes Sarajevas šaha kluba *ŠK Bosna* sastāvā uzvarējis Eiropas vīriešu šaha klubu kausā (1999, 2000, 2002).

Pārstāvējis Dienvidslāvijas, Bosnijas un Hercegovinas un Horvātijas komandas lielākajos komandu šaha turnīros:
* Pasaules šaha olimpiādēs piedalījies 13 reizes (1990, 1994-2014). Individuālajā vērtējumā izcīnījis bronzas (1990) medaļu;
* Eiropas komandu šaha čempionātos piedalījies 10 reizes (1992-2009, 2013-2015);
* Pasaules komandu šaha čempionātā piedalījies 1997. gadā.

Par panākumiem turnīros FIDE 1986. gadā Kožulam piešķīrusi starptautiskā meistara (IM), bet 1989. gadā - starptautiskā lielmeistara (GM) nosaukumu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Tībingenes apgabals

**Tībingenes apgabals** () ir viens no četriem Vācijas federālās zemes Bādenes-Virtembergas apgabaliem. Tībingenes apgabals atrodas Bādenē-Virtembergā, ap Štutgarti, kas ir apgabala administratīvais centrs. Apgabals dienvidos robežojas ar Bodenezeru, rietumos ar Freiburgas un Karlsrūes apgabaliem, ziemeļos ar Štutgartes apgabalu un austrumos ar Švābiju Bavārijā. Apgabala pašreizējās robežas pastāv kopš 1973. gada reformas.

To sīkāk iedala trīs sīkākos reģionos (*Regionalverband*): Nekaras—Albas, Donavas—Illeras, Bodenezera—Augššvābijas.

## Tībingenes apgabala administratīvais iedalījums
Apgabals iedalīts 8 apriņķos () un 1 brīvpilsētā ().

## Iedzīvotāji

## Atsauces

## Ārējās saites
* Tībingenes apgabala oficiālā mājaslapa
2004. gada Haiti apvērsums

**2004. gada Haiti apvērsums** () ir notikumi 2004. gada februārī Haiti, kas noveda pie demokrātiski ievēlētā prezidenta Žana Bertrāna Aristīda gāšanas.

Nemieri Haiti sākās februāra sākumā, kad ASV trenēts  grupējums — Kanibālu armija, vēlāk pazīstams kā Nacionālās atbrīvošanas un atjaunošanas fronte, — ieņēma trešo lielāko valsts pilsētu Gonaivesu. 22. februārī tika ieņemta arī otra lielākā pilsēta — Kaphaitjena. Februāra beigās šķita, ka nemiernieki varētu ieņemt arī galvaspilsētu Portoprensu.

29. februārī Aristīds atkāpās no prezidenta amata un ar ASV lidmašīnu tika aizvests uz Centrālāfrikas Republiku. Aristīds to sauc par "nolaupīšanu" un skaidroja, ka ticis piespiests parakstīt atkāpšanos. ASV to noliedz un uzskata, ka Aristīds pats lūdzis pārvešanu uz Centrālāfriku.

## Atsauces
Bartlomejs Maceja

**Bartlomejs Maceja** (; dzimis  Varšavā) ir Polijas starptautiskais lielmeistars šahā (1998).

## Biogrāfija
1991. gadā Varšavā izcīnījis bronzas medaļu Pasaules junioru šaha čempionātā U14 vecuma grupā. 1994. gadā kļuvis par Polijas junioru šaha čempionāta uzvarētāju U18 vecuma grupā. 1992. gadā debitējis Polijas šaha čempionāta finālā. Polijas šaha čempionātos izcīnījis 2 zelta (2004, 2009), 4 sudraba (1998, 2002, 2008, 2012) un 2 bronzas (1999, 2000) medaļas.

Daudzu starptautisko šaha turnīru uzvarētājs: Krakova (1993), Zlīna (1995), Budapešta (1996), Prešova (2000), Bermuda (2001), Oslo (2009), Ļubļina (2010). 2002. gadā Batumi uzvarējis Eiropas individuālajā šaha čempionātā.

Četras reizes piedalījies Pasaules šaha čempionātos pēc izslēgšanas sistēmas (1999, 2000, 2001, 2004). Lielāko panākumu guvis 2000. gadā Ņūdelī, kur, uzvarot Džonatanu Spīlmenu, Mihailu Krasenkovu un Aleksandru Beļavski, iekļuvis 4. kārtā, kurā piekāpies Višvanatanam Anandam. Trīs reizes piedalījies Pasaules šaha kausos pēc izslēgšanas sistēmas (2002, 2005, 2007), kuros labāko panākumu guvis 2007. gadā, kad uzvarot Teimuru Radžabovu, iekļuvis 3. kārtā, kurā zaudējis Krišnanam Sasikiranam.

Pārstāvējis Polijas komandu lielākajos komandu šaha turnīros:
* Pasaules šaha olimpiādēs piedalījies 7 reizes (1998-2006, 2010-2012). Individuālajā vērtējumā izcīnījis sudraba (2012) medaļu;
* Eiropas komandu šaha čempionātos piedalījies 4 reizes (1999, 2003, 2009-2011). Individuālajā vērtējumā izcīnījis sudraba (2003) medaļu.

Par panākumiem turnīros FIDE 1995. gadā Macejam piešķīrusi starptautiskā meistara (IM), bet 1998. gadā - starptautiskā lielmeistara (GM) nosaukumu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Tomašs Markovskis

**Tomašs Markovskis** (; dzimis  Glogovā) ir Polijas starptautiskais lielmeistars šahā (1998).

## Biogrāfija
1993. gadā debitējis Polijas šaha čempionāta finālā. Polijas šaha čempionātos izcīnījis 5 zelta (1993, 1998, 1999, 2003, 2007), sudraba (2000) un 2 bronzas (1995, 2002) medaļas.

2000. gadā Itālijā izcīnījis bronzas medaļu pirmajā Eiropas individuālajā šaha čempionātā. Divas reizes uzvarējis starptautiskajā šaha turnīrā Ženēvā (1995, 2000). 2001. gadā dalījis otro vietu starptautiskajā šaha turnīrā Bīlē. 2007. gadā Varšavā izcīnījis otro vietu Eiropas čempionātā ātrajā šahā, finālā piekāpjoties Aleksejam Aleksandrovam. 2011. gadā dalījis pirmo vietu Migela Naidorfa memoriālā Varšavā.

Pārstāvējis Polijas komandu lielākajos komandu šaha turnīros:
* Pasaules šaha olimpiādēs piedalījies 5 reizes (1994-2002);
* Eiropas komandu šaha čempionātos piedalījies 4 reizes (1999-2005). Individuālajā vērtējumā izcīnījis zelta (2005) medaļu.

Par panākumiem turnīros FIDE 1993. gadā Markovskim piešķīrusi starptautiskā meistara (IM), bet 1998. gadā - starptautiskā lielmeistara (GM) nosaukumu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Aleksejs Aleksandrovs

**Aleksejs Aleksandrovs** (; dzimis ) ir Baltkrievijas starptautiskais lielmeistars šahā (1997).

## Biogrāfija
1991. gadā Alma-Atā uzvarējis PSRS junioru šaha čempionātā. Tajā pašā gadā debitējis Pasaules junioru šaha čempionātā U18 vecuma grupā, kurā dalījis 2.-3. vietu kopā ar Konstantinu Sakajevu (uzvarējis Vladimirs Kramņiks). 1992. gadā uzvarējis Eiropas junioru šaha čempionātā U20 vecuma grupā. Divas reizes uzvarējis Baltkrievijas šaha čempionātos (1996, 2007).

Daudzu starptautisko šaha turnīru dalībnieks, kuros uzvarējis vai dalījis pirmo vietu Krakovā (1991/92), Mikolajivā (1993), Stokholmā (1995), Minskā (1996), Sanktpēterburgā (2000), Dubaijā (2001), Maskavas *Aeroflot Open* turnīrā (2002, 2003), Minskā (2005), Saratovā (2007), Voroņežā (2008), Vladimirā (2008), Abū Dabī (2009), Bhubanešbarā (2010), Minskā (2014).

Četras reizes piedalījies Pasaules šaha čempionātos pēc izslēgšanas sistēmas:
* 1997. gadā – iekļuvis 3. kārtā, kurā piekāpies Zurabam Azmaiparašvili;
* 1999. gadā – iekļuvis 2. kārtā, kurā piekāpies Pjotram Svidleram;
* 2000. gadā – iekļuvis 3. kārtā, kurā piekāpies Jevgeņijam Barejevam;
* 2004. gadā – iekļuvis 2. kārtā, kurā piekāpies Hikaru Nakamuram.

2000. gadā Itālijā izcīnījis sudraba medaļu pirmajā Eiropas individuālajā šaha čempionātā. 2007. gadā Varšavā izcīnījis uzvaru Eiropas čempionātā ātrajā šahā, finālā uzvarot Tomašu Markovski.

Pārstāvējis Baltkrievijas komandu lielākajos komandu šaha turnīros:
* Pasaules šaha olimpiādēs piedalījies 9 reizes (1996-2008, 2014-2016). Individuālajā vērtējumā izcīnījis 2 bronzas (1998, 2016) medaļas;
* Eiropas komandu šaha čempionātos piedalījies 4 reizes (1992-1999, 2003).

Par panākumiem turnīros FIDE 1993. gadā Aleksandrovam piešķīrusi starptautiskā meistara (IM), bet 1997. gadā - starptautiskā lielmeistara (GM) nosaukumu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Davids Antons Giharro

**Davids Antons Giharro** (; dzimis  Mursijā) ir Spānijas starptautiskais lielmeistars šahā (2013).

## Biogrāfija
Daudzkārtējais Spānijas junioru šaha čempionātu uzvarētājs dažādās vecuma grupās: 2009. gadā - U14, 2010. gadā - U16, 2011. gadā - U16, 2013. gadā - U18. Vairākkārt pārstāvējis Spāniju Eiropas un Pasaules junioru šaha čempionātos, kuros izcīnījis sudraba medaļu Pasaules junioru šaha čempionātā U18 vecuma grupā (2013) un bronzas medaļu Eiropas junioru šaha čempionātā U16 vecuma grupā (2012).

2012. gadā uzvarējis starptautiskajā šaha turnīrā Saragosā, bet 2013. gadā Štutgarte turnīrā *Neckar-Open* dalījis pirmo vietu ar Etjēnu Bakro, Ričārdu Raportu un Arkādiju Naidiču. 2014. gadā Erevānā izcīnījis sudraba medaļu Eiropas individuālajā šaha čempionātā. 2015. gadā piedalījies Pasaules šaha kausā pēc izslēgšanas sistēmas, kurā 1. kārtā zaudējis Liviu-Dīteram Nisipjanu. 2021. gada janvārī palicis 11. vietā Veikanzē (Nīderlande) vadošo lielmeistaru šaha turnīrā. 2021. gada novembrī Rīgā ierindojies 11. vietā 2021. gada "FIDE Chess.com Grand Swiss" turnīrā. 2023. gada novembrī Daglasā ierindojies 25. vietā "FIDE Grand Swiss" turnīrā. 2025. gada septembrī Samarkandā ierindojies 52. vietā "FIDE Grand Swiss" turnīrā.

Pārstāvējis Spānijas komandu lielākajos komandu šaha turnīros:
* Pasaules šaha olimpiādēs piedalījies 2 reizes (2014-2016);
* Eiropas komandu šaha čempionātos piedalījies 2015. gadā.

Par panākumiem turnīros FIDE 2012. gadā Giharro piešķīrusi starptautiskā meistara (IM), bet 2013. gadā - starptautiskā lielmeistara (GM) nosaukumu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Šķērszarna

thumb|Šķērszarnas izvietojums gremošanas sistēmā (iekrāsota ar sārtā krāsā)
**Šķērszarna** () ir lokzarnas (*colon*) augšējais posms, kas ir resnās zarnas (*intestinum crassum*) daļa. Šķērszarna ir augšupejošās zarnas (*colon ascendens*) turpinājums, kas tālāk pāriet lejupejošajā zarnā (*colon descendens*).

## Apraksts
Labās paribes apgabalā X ribas skrimšļa līmenī augšupejošā zarna noliecas pa kreisi un uz priekšu, pārejot šķērszarnā. Šis pārejas posms saucas par lokzarnas labo jeb aknu izliekumu. Tālāk šķērszarna iet no labās puses uz kreiso slīpi uz leju, un tad uz augšu uz kreisās paribes apgabalu. Ķermenim atrodoties vertikālā stāvoklī šķērszarna parasti nokaras lokveidīgi uz leju. Kreisajā paribē IX ribas skrimšļa līmenī, kreisajā jeb liesas izliekumā šķērszarna pāriet lejupejošajā zarnā.
Šķērszarnu no visām pusēm klāj vēderplēve. Tā ar taukplēvi ir piestiprināta pie vēdera dobuma. Šķērszarnas garums ir 25 — 62 cm., bet vidēji ap 50 cm. Zarnas iekšējais diametrs ir ap 6—7 cm

## Funkcijas
Šķērszarnai nav gremošanas funkciju. Tās funkcija, tāpat, kā resnajai zarnai kopumā, ir saistīta ar ūdens un elektrolītu uzsūkšanu, lai samērā šķidrais hīms, kas nāk no tievās zarnas (*intestinum tenue*), pārtaptu par daudz cietākām fekālijām.
Irānas 1953. gada apvērsums

**Irānas 1953. gada apvērsums**, Irānā pazīstams kā **28. mordāda apvērsums** (), bija valsts apvērsums pret demokrātiski ievēlēto Irānas premjerministru Mohammadu Mosadeku par labu šaha Mohammada Rezā Pehlevī varas palielināšanai. Apvērsums notika 1953. gada 19. augustā un to plānoja un vadīja Amerikas Savienotās Valstis (ar nosaukumu **Operācija ''Ajax*** un *'Projekts *TPAJAX***) un [[Apvienotā Karaliste]] (ar nosaukumu **Operācija *Boot*''').

## Atsauces
Leonards Latkovskis (vēsturnieks)

**Leonards Latkovskis jaunākais** (dzimis 1943. gada 9. jūnijā Kārsavā; miris 2015. gada 13. jūnijā Lūivilā, ASV) bija ASV latviešu vēsturnieks un cilvēktiesību aizstāvis, skolotāja un latgaliešu valodnieka Leonarda Latkovska (1905—1991) dēls.

Otrā pasaules kara beigās 1944. gadā kopā ar vecākiem devās bēgļu gaitās uz Vāciju, tad 1950. gadā uz ASV, kur viņa tēvs kļuva par Belarmines koledžas (*Bellarmine College*) profesoru Luisvilā. 1961. gadā beidza Luisvilas Sv. Ksavjēra vidusskolu (*St. Xavier High School*), studēja vēsturi Belarmines koledžā, kuru beidza 1964. gadā. Turpināja vēstures studijas Vašingtonas Džordžtaunas Universitātē, iegūstot maģistra (*Master of Arts*, 1967) un filozofijas doktora (PhD, 1973) Krievijas un Austrumeiropas vēsturē.
Kopš 1969. gada bija vēstures un starptautisko pētījumu profesors Hūda koledžā (*Hood College*) Mērilendas štatā. Vairākkārt devās uz PSRS, kur intervēja katoļu priesterus par reliģiskajām vajāšanām. Līdztekus bija arī tenisa treneris. Bija precējies ar Patrīciju Hannigenu (*Patricia Hannigan Latkovski*), viņu laulībā piedzima četri bērni.

Pēc Latvijas Republikas neatkarības atgūšanas viņš nodibināja Latgales Pētniecības Centru Rēzeknē un Latgales Renesanses Fondu.

## Darbi
* Aglona: a history of the church and monastery. Rēzekne: Publishing House of the Latgalian Culture Centre, 2009. — 144 lpp.

## Ārējās saites
* PAR AGLONU ANGĻU VALODĀ "Jaunā Gaita" Nr. 261. (2010)

## Atsauces
Mohammads Mosadeks

**Mohammads Mosadeks** (, , , dzimis 1882. gada 16. jūnijā, miris 1967. gada 5. martā) bija irāņu politiķis. Viņš bija demokrātiski ievēlētas valdības galva, būdams Irānas premjerministrs no 1951. līdz 1953. gadam, kad viņa valdība tika gāzta Amerikas Savienoto Valstu Centrālās izlūkošanas pārvaldes un Apvienotās Karalistes Slepenā izlūkošanas dienesta organizētā apvērsumā.

Mosadeks bija rakstnieks, administrators, jurists un parlamentārietis. Viņa valdība īstenoja daudzas progresīvas sociālās un politiskās reformas, piemēram, sociālās apdrošināšanas un zemes reformas, tajā skaitā zemes īres aplikšana ar nodokli. Tomēr viņa kabineta viszināmākais lēmums bija nacionalizēt Irānas naftas industriju, kas kopš 1913. gada caur Anglopersiešu naftas kompāniju (*Anglo-Persian Oil Company*, APOC) (vēlāk — *British Petroleum* un BP) bija piederējusi britiem.

## Piezīmes un atsauces

### Piezīmes

### Atsauces
Sergejs Volkovs (šahists)

**Sergejs Volkovs** (; dzimis  Saranskā) ir Krievijas starptautiskais lielmeistars šahā (1998).

## Biogrāfija
Divas reizes izcīnījis bronzas medaļas Eiropas individuālajā šaha čempionātā: 2002. gadā Batumi un 2008. gadā Plovdivā. 2000. gadā Samārā uzvarējis Krievijas šaha čempionāta finālā.

Trīs reizes piedalījies Pasaules šaha čempionātos pēc izslēgšanas sistēmas:
* 2000. gadā – pēc uzvaras pār Konstantinu Sakajevu iekļuvis 2. kārtā, kurā piekāpies Pēteram Lēko;
* 2001. gadā – 1. kārtā zaudējis Tomasam Luteram;
* 2004. gadā – 1. kārtā zaudējis Hikaru Nakamuram.

Uzvarējis starptautiskos šaha turnīros Minskā (1996), Krasnodarā (1998), Krasnojarskā (1998), Stokholmas *Rilton Cup* turnīrā (2004/05, 2010/11), Voronežā (2009), Mihaila Čigorina memoriālā Sanktpēterburgā (2009), Pavlodarā (2014). 2006. gadā kopā ar Aleksandru Areščenko dalījis pirmo vietu starptautiskajā šaha turnīrā Menas salā.

Pārstāvējis Krievijas komandu lielākajos komandu šaha turnīros:
* Pasaules šaha olimpiādē piedalījies 1998. gadā;
* Eiropas komandu šaha čempionātā piedalījies 1999. gadā.

Par panākumiem turnīros FIDE 1997. gadā Volkovam piešķīrusi starptautiskā meistara (IM), bet 1998. gadā - starptautiskā lielmeistara (GM) nosaukumu.

1996. gadā beidzis Mordvijas Valsts universitātes ekonomikas fakultāti.

## Atsauces

## Ārējās saites
2016.—2017. gada Pasaules kauss biatlonā — 2. posms

**[[2016.—2017. gada Pasaules kauss biatlonā|2016.—2017. gada Pasaules kausa biatlonā]] 2. posms** notika no 2016. gada 9. decembra līdz 11. decembrim Pokļukā, Slovēnijā.

## Sacensību laiki

## Medaļu ieguvēji
### Vīrieši

### Sievietes

## Ārējās saites
* IBU mājaslapa
Sokirjani

**Sokirjani** () ir pilsēta Ukrainas rietumu daļā, Čerņivcu apgabala austrumos, Dņestras rajonā.

## Vēsture
Rakstos pirmoreiz minēta 1666. gadā. Atradās Moldāvijas kņazistes sastāvā. No 1812. gada - Krievijas impērijā. Atradās Besarābijas guberņā. No 1918. līdz 1940. gadam - Rumānijā. 1940. gadā, pamatojoties uz Molotova-Ribentropa paktu, tā iekļāvās PSRS. 1941. gadā, Vācijai iebrūkot PSRS, tā atkal iekļāvās Rumānijā, bet pēc Vācijas sakāves - PSRS. No 1991. gada - Ukrainas pilsēta.

## Atsauces

## Ārējās saites
Ļevs Šestovs

**Ļevs Šestovs** (, ; dzimis kā **Jehuda Leibs Švarcmans** () , miris ) bija Ukrainā dzimis ebreju izcelsmes eksistenciālisma filozofs. No 1921. gada dzīvoja Parīzē.

Dzimis Kijivā, bagāta uzņēmēja ģimenē. Studēja matemātiku Maskavas Universitātē un tiesības Kijivas Universitātē. Pēc tam vairākkārt uzturējās ārzemēs. Publicēja rakstus un grāmatas par krievu literatūras autoru darbiem. 1905. gadā publicētais darbs *Апофеоз беспочвенности (опыт адогматического мышления)* izraisīja diskusijas krievu intelektuāļos. 1915. gadā atgriezās Krievijā. Nepieņemdams Oktobra revolūciju, 1920. gadā pameta valsti un apmetās Parīzē. Darbojās tā laika intelektuālajā elitē, lasīja lekcijas Sorbonā.

## Ārējās saites
Pārvatī

[thumb|200px|Šiva un Pārvatī (12.-13. gadsimta skulptūra no [Orisas).]]
**Pārvatī** (, "kalnu meita") jeb **Parvati** ir mātes dieviete hinduismā, Šivas dzīvesbiedre, kas iemieso uzticīgu, pacietīgu, mīlošu un paklausīgu sievu un gādīgu māti. Viena no Mahadēvī ("Lielās dieves") izpausmēm.
Māte Ganēšam un Skandam (Muruganam), Himalaju dieva Himavata un Apsara Menas (Mengas) meita, dievietes Gangas jaunākā māsa.

Dievietes Pārvatī niknās īpašības pārstāv Kālī.

## Atsauces

## Ārējās saites
Jaunspānija

**Jaunspānija** () bija Spānijas Impērijas kolonija Jaunajā pasaulē uz ziemeļiem no Panamas zemesšauruma. To izveidoja pēc Meksikas iekarošanas 1521. gadā, un pēc vairākiem jauniem iekarojumiem 1535. gadā to padarīja par vicekaralisti, kas sastāvēja no mūsdienu Meksikas, Centrālamerikas, lielākās daļas dienvidu un dienvidaustrumu ASV, Spāņu Floridas, kā arī Filipīnām, Guamas, Marianas un Karolīnu salām, ko dēvēja par Spānijas Austrumindiju.

## Ārējās saites
*MEXICO'S COLONIAL ERA—PART I: The Settlement of New Spain  at mexconnect.com
*Index to the DeWitt Colony Region under New Spain  at Texas A&M University
*1492&nbsp;– Middle America at ibiblio.org *the public's library and digital archive*
*''Encyclopædia Britannica'': Hispanic Heritage in The Americas
*Map of the Border of the King's Dominion in the Northern America is a map by José de Urrútia and Nicolas de la Fora.
Board of European Students of Technology

***Board of European Students of Technology*** (BEST) ir nevalstiska, nepolitiska, bezpeļņas studentu organizācija. BEST veido aptuveni 3800 brīvprātīgo, kuri ir vietējo BEST grupu biedri 94 tehniskajās universitātēs, 32 valstīs.

## Aktivitātes
* papildus izglītības nodrošināšana
* karjeras atbalsta nodrošināšana
* izglītītojošas iesaistes palielināšana, tostarp ikgadējo inženierzinātņu sacensību *[[European BEST Engineering Competition]]* (EBEC) organizēšana.

## Struktūra
BEST struktūra sastāv no 3 dažādiem līmeņiem: vietējā, reģionālā un starptautiskā. Katra no 94 lokālajā BEST grupām (LBG) pārstāv organizāciju savā universitātē. Lai nodrošinātu efektīvu komunikāciju starp vietējām grupām un starptautisko BEST, 94 vietējās grupas ir iedalītas 11 reģionos, kurus koordinē reģionālais konsultants. Starptautisko BEST kolektīvu, savukārt, veido 10 dažādi departamenti. Visas organizācijas darbību vada Starptautiskā BEST Valde.

### Lokālās BEST grupas
Lokālā BEST grupa ir vienas universitātes BEST biedru asociācija. Šīs grupas ir atbildīgas par BEST aktivitāšu organizēšanu un promotēšanu savā universitātē.

### Starptautiskie departamenti

### Starptautiskā valde

## Partnerorganizācijas
BEST sadarbojas ar piecām studentu organizācijām:
* bonding-studenteninitiative e.V. (Vācija; kopš 1997. gada)
* Canadian Federation of Engineering students, (kopš 2010. gada)
* Association des États Généraux des Étudiants de l'Europe (AEGEE) (kopš 2010. gada)
* European Students of Industrial Engineering and Management (ESTIEM) (kopš 2011. gada)

BEST pārstāv arī studentus atsevišķos tematiskajos tīklos, piemēram:
* Sputnic
* VM-Base
* TREE
* EIE-Surveyor

BEST ir sekojošu organizāciju dalībnieks, kas iesaistītas inženiertehniskajā izglītībā:
* SEFI,
* IFEES
* FEANI.

## Atsauces
Storožinecas rajons

**Storožinecas rajons** () ir Ukrainas administratīvā iedalījuma vienība Čerņivcu apgabala austrumos. Robežojas ar Čerņivcu apgabala Vižnicjas rajonu rietumos, Kicmaņas rajonu ziemeļos, Čerņivcu pilsētu ziemeļaustrumos un Hlibokas rajonu austrumos, kā arī Rumāniju dienvidos.

Pēc etniskā sastāva iedzīvotāju absolūtais vairākums ir ukraiņi (59,6 %). Dzīvo arī rumāņi (36,8 %).

Rajona Stara Žadovas ciemā dzimis ebreju rakstnieks Ārons Apelfelds (אהרן אפלפלד), 1932), Davidivkas ciemā - austriešu tenors Jozefs Šmits (*Joseph Schmidt*, 1904 – 1942), bet Banilivas-Pidhirnijas ciemā rumāņu tāllēcēja Viorika Viskopoļanu (*Viorica Viscopoleanu*, 1939).

## Ārējās saites
Rauza (ciems)

**Rauza** ir ciems Smiltenes novada Palsmanes pagastā. Atrodas pagasta rietumu daļā 5,6 km no pagasta centra Palsmanes, 17,7 km no novada centra Smiltenes un 139,4 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atrodas netālu no autoceļa V243 (Blome–Birzuļi–Palsmane), Rauzas upes krastā.

## Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSP datiem.

## Atsauces
Ērihs Ceplers

**Ērihs Ceplers** (, ; dzimis , miris ) bija vācu, no 1935. gada angļu radio inženieris, elektronikas pedagoģijas pionieris un šaha problēmists.

## Dzīves gājums
Ērihs Ceplers dzimis 1898. gadā nelielā Vestfālenes pilsētiņā Herfordā lauku ārsta ģimenē. Šahu spēlēt iemācījies pamatskolā, bet vidusskolā 14 gadu vecumā jau sastādījis savus pirmos šaha uzdevumus. Šī aizraušanās, īpaši ar šaha kompozīciju, viņam saglabājusies uz visu mūžu.

Pēc vidusskolas beigšanas viņš studējis fiziku Bonnas (1916—1918) un Berlīnes (1919—1920) Universitātēs. Pēc studiju beigšanas Berlīnē, viņš veicis pētniecisku darbu Vircburgas Universitātē, kur 1922. gadā viņam piešķirts fizikas doktora nosaukums. 1925. gadā uzsācis darbu vācu uzņēmumā *Telefunken*. Ceplera teorētiskie pētījumi un izgudrojumi ievērojami veicināja radio un citu sakaru iekārtu attīstību. 1935. gadā viņš jau bija 37 individuālo un 22 kopēju patentu īpašnieks.

1935. gada decembrī Ceplers aizbēga no nacistiskās Vācijas uz Angliju un pievienojās *Marconi* firmai, turpinot darbu radioelektronikas jomā. 1943. gadā tika izdota viņa grāmata "Radiotehnikas projektēšana". Otrā pasaules kara laikā viņa konstruētā radiotehnika tika pielietota gan angļu, gan vācu lidmašīnās un flotē.

Pēc kara viņš pievērsās pedagoģiskam darbam. 1947. gadā nodibināja elektronikas departamentu pie Sauthemptonas Universitātes kolēdžas (tagad Sauthemptonas Universitāte).1977. gadā Sauthemptonas universitāte viņam piešķīra goda doktora grādu.

## Šaha kompozīcija
Sācis sastādīt uzdevumus 14 gadu vecumā Ērihs Ceplers vēlāk kļuva par vienu no jaunvācu skolas līderiem. Viņš galvenokārt sastādīja tiešā mata trīsvilčus un daudzvilčus. 1920. gadā viņš šaha kompozīcijas laukā sāka sadarbību ar savu vienaudzi citu vācu problēmistu Ado Krēmeru. Lai gan Ceplers bija ebrejs, šī sadarbība turpinājās arī pēc Hitlera nākšanas pie varas un tika pārtraukta tikai 1935. gadā pēc Ceplera aizbraukšanas uz Angliju. Pēc kara Ceplers palīdzēja Krēmeram atbrīvoties no sabiedroto gūsta un kopējais darbs varēja turpināties. Viņi kopā sarakstīja vairākas grāmatas. 1957. gadā izdeva savu labāko kompozīciju izlasi, tās otrs, papildinātais izdevums, iznāca 1971. gadā.

1957. gadā Cepleram piešķīra starptautiskā tiesneša titulu, 1973. gadā viņš kļuva par starptautisko meistaru šaha kompozīcijā.

### Piemērs

**Uzdevuma risinājums:**
: Loģiskās skolas uzdevums. Galvenais plāns: 1.♖a2+? ♕×a2 un nevar 2.♕b4# balto dāmas saistības dēļ.
: **1.♗×f5!** (draud 2.♗×b1)
: **1...♕×f5+ 2.♔e7 ♕b1!** melno dāma atgriezusies izejas stāvoklī, bet pozīcijā notikusi būtiska izmaiņa, balto karalis pārvietojies uz e7. Šī sagatavošanas plāna radītā izmaiņa pieļauj galvenā plāna realizāciju.
: **3.♖a2+ ♕×a2 4.♕b4#**
: Risinājumā doti tikai tematiskie varianti. Pilns risinājums pieejams vietnē *YACPDF*.

## Bibliogrāfija
* 
* 
* 
* 

## Atsauces

## Ārējās saites

* 
* Ēriha Ceplera šaha kompozīcijas vietnē PDB
Lejupejošā zarna

thumb|Lejupejošās lokzarnas izvietojums gremošanas sistēmā (iekrāsota sārtā krāsā)
**Lejupejošā zarna** jeb **lejupejošā lokzarna** () ir lokzarnas (*colon*) trešais posms, kas ir resnās zarnas (*intestinum crassum*) daļa. Lejupejošā lokzarna ir šķērszarnas (*colon transversum*) turpinājums, kas tālāk pāriet S veida zarnā (*colon sigmoideum*).

## Apraksts
Lejupejošā lokzarna atrodas vēdera dobuma kreisajā malā. Kreisajā paribē IX ribas skrimšļa līmenī, kreisajā jeb liesas izliekumā šķērszarna pāriet lejupejošajā lokzarnā. Ķermenim atrodoties vertikālā stāvoklī lejupejošā lokzarna gar vēdera dobuma kreiso sieniņu turpinās uz leju. Zarnai labajā pusē paliek tievās zarnas cilpas. Zarnkaula (*os ilium*) šķautnes līmenī lejupejošā lokzarna pāriet S veida zarnā. Lejupejošo lokzarnu no priekšas un sāniem sedz vēderplēve.
Lejupejošās lokzarnas garums ir 10—30 cm (vidēji 23 cm). Zarnas iekšējais diametrs ap 6—7 cm.

## Funkcijas
Lejupejošajai lokzarnai nav gremošanas funkciju. Tās funkcija, tāpat, kā resnajai zarnai kopumā, ir saistīta ar ūdens un elektrolītu uzsūkšanu, lai samērā šķidrais hīms, kas nāk no tievās zarnas (*intestinum tenue*), pārtaptu par daudz cietākām fekālijām.

## Ārējās saites