Frānsiss Pegamagabo

**Frānsiss Pegamagabo** (dzimis , miris ) bija Kanādas odžibvu cilts karavīrs, politiķis un aktīvists. Viņš bija visvairāk apbalvotais Ziemeļamerikas pirmiedzīvotāju karavīrs Kanādas militārajā vēsturē un Pirmā pasaules kara efektīvākais snaiperis. Trīs reizes apbalvots ar Militāro medaļu un smagi ievainots, viņš bija izcils šāvējs un izlūks. Viņš tiek uzskatīts par vienu no nāvējošākajiem snaiperiem vēsturē, nogalinot 378 vāciešus un sagūstot vēl 300. Vēlāk dzīvē viņš bija Vasuksingas indiāņu virsaitis un padomnieks, kā arī aktīvists un līderis vairākās indiāņu organizācijās, bieži strīdoties ar varas iestādēm. Viņš sarakstījās un tikās ar citām ievērojamām indiāņu personībām, tostarp Fredu Loftu, Džūlsu Siui, Endrjū Polu un Džonu Tutūzi. 1943. gadā viņš kļuva par Neatkarīgās pamatiedzīvotāju valdības vadītāju.

## Biogrāfija
Frānsiss Pegamagabo piedzima 1891. gada 9. martā Šavanagā, Perisaundas apgabalā, Ontārio provincē. Abi viņa vecāki bija odžibvu indiāņi, kas dzīvoja uz ziemeļiem no Džordža līča, Lielo ezeru ziemeļu daļā. Frānsisa tēvs Maikls nomira no nezināmas slimības 1891. gada aprīlī, pēc kā viņa māte Mērija Kontina atgriezās dzimtajā Ontārio kopienā, kur viņai tika diagnosticēta līdzīga slimība. Frānsiss uzauga Šavanagā, apgūstot tradicionālos indiāņu amatus, piemēram, makšķerēšanu un medības. Viņš praktizēja vietējo reliģiju, kas apvieno katolicismu un tradicionālos anišināpu ticējumus.

1912. gadā Pegamagabo saņēma valdības finansiālo atbalstu, kas ļāva viņam pabeigt izglītību. Tajā vasarā viņš strādāja Kanādas Zivsaimniecības un okeānu ministrijā Lielo ezeru reģionā kā ārštata jūrnieks ugunsdzēsējs.

### Militārā karjera
Sākot Pirmajam pasaules karam, Pegamagabo brīvprātīgi pieteicās Kanādas ekspedīcijas spēkos, neskatoties uz Kanādas valdības diskrimināciju pret nacionālajām minoritātēm. Viņš iestājās 23. Kanādas pulkā.

Biedru iesaukts "Pegijs", Frānsiss cīnījās Otrajā Ipras kaujā 1915. gada aprīlī. Pēc Otrās Ipras kaujas Frānsiss 1915. gadā tika paaugstināts par virskaprāli. 1916. gada jūnijā Francis cīnījās Mauntsorelas kaujā, kur sagūstīja daudzus vācu gūstekņus. Viņam tiek piedēvēta aptuveni 300 gūstekņu sagūstīšana kara laikā. Vairākus mēnešus vēlāk, Sommas kaujas laikā 1916. gadā, Frānsiss guva ievainojumu kājā.

Viņš vēlāk piedalījās Pašendeilas kaujā (1917. gada jūlijs—novembris).

1918. gada 30. augustā Skārpas kaujas laikā Pegamagabo piedalījās vācu uzbrukuma atvairīšanā Oriksas tranšejā netālu no Aptonvudas. Viņa rotai gandrīz beidzās munīcija, un tai draudēja ielenkums. Pegamagabo, nebaidoties no vācu smago ložmetēju un šauteņu uguns, devās neitrālā zonā un atnesa atpakaļ pietiekami daudz munīcijas, lai viņa biedri pozīcijā varētu turpināt cīņu un palīdzēt atvairīt smagos ienaidnieka pretuzbrukumus. Par šo rīcību viņš saņēma otro Militārās medaļas plāksnīti, kļūstot par vienu no tikai 39 kanādiešiem, kas saņēmuši šo apbalvojumu.

1918. gada novembrī beidzās karš, un 1919. gadā Pegamagabo tika atzīts par invalīdu un atgriezās Kanādā. Viņš bija dienējis gandrīz visu karu, un bija ieguvis prasmīga šāvēja reputāciju. Izmantojot daudzu kritizēto Rossa šauteni, viņam tiek piedēvēta 378 vāciešu nogalināšana un vēl 300 sagūstīšana. Līdz demobilizācijai viņš dienēja seržanta majora dienesta pakāpē un bija apbalvots ar 1914.—1915. gada zvaigzni, Britu kara medaļu un Uzvaras medaļu.

## Piemiņa
Perisaundā pie Hūrona ezera Džordža līča 2016. gadā uzstādīja Pegamagabo bronzas statuju.2018. gadā par viņu sarakstīts mūzikls, bet 2019. gadā grupa "Sabaton" izlaida viņam veltītu dziesmu "Tranšeju rēgs".

2022. gadā viņam ir liela vieta Kanādas spēlfilmā "Ass un izlūks".

## Atsauces

## Literatūra

* 
* 

## Ārējās saites

* Francis Pegahmagabow's war records
*