open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Australembiidae

***Australembiidae*** ir embiju dzimta. Tajā ietilpst viena ģints ***Australembia*** Ross, (1963) un apmēram 20 sugas. Iepriekš dzimtā bija divas ģintis, *Australembia* un *Metoligotoma* Davis, (1936), taču pēc dzimtas revīzijas tās tika apvienotas.

## Izplatība
Šie kukaiņi izplatīti Austrālijas austrumu krastā. Dzīvo sausās sklerofītu audzēs.

## Apraksts
Tēviņi ir bez spārniem, lieli un ļoti sklerotizēti. Daži tēviņi ir neotēniski. Kreisā cerkomēra ir saplūsta un izliekta. Labā bazālā cerkomēra ir liela un īsa.

## Ekoloģija
Šie embiji taisa zīda mājas nobirušās lapās, kur sastopas mātītes un nimfas bieži kopā ar bezspārnu tēviņiem. 

## Sistemātika
* suga: *[[Australembia anomala]]* (Davis, 1938)
* suga: *[[Australembia begae]]* (Davis, 1938)
* suga: *[[Australembia bidens]]* (Davis, 1938)
* suga: *[[Australembia brevispina]]* (Davis, 1938)
* suga: *[[Australembia collina]]* (Davis, 1938)
* suga: *[[Australembia convergens]]* (Davis, 1938)
* suga: *[[Australembia extorris]]* (Davis, 1936)
* suga: *[[Australembia illawarrae]]* (Davis, 1938)
* suga: *[[Australembia incompta]]* Ross, 1963
* suga: *[[Australembia ingens]]* (Davis, 1936)
* suga: *[[Australembia intermedia]]* (Davis, 1938)
* suga: *[[Australembia minima]]* (Davis, 1938)
* suga: *[[Australembia pentanesiana]]* (Davis, 1936)
* suga: *[[Australembia pugionifer]]* (Davis, 1938)
* suga: *[[Australembia reducta]]* (Davis, 1936)
* suga: *[[Australembia rileyi]]* (Davis, 1940)
* suga: *[[Australembia rooksi]]* (Miller & Edgerly, 2008)
* suga: *[[Australembia tasmanica]]* (Davis, 1938)

## Atsauces

## Ārējās saites
* *[http://www.gbif.org/species/2058 Australembiidae Ross, 1963]*. GBIF.org
Anisembiidae

***Anisembiidae*** ir embiju dzimta. Tajā ietilpst 24 ģintis ar 100 sugām.

## Izplatība
Tā ir viena no lielākajām un daudzveidīgākajām embiju dzimtām. Sastopama Jaunajā pasaulē no Nearktikas dienvidiem uz dienvidiem caur Centrālameriku un Dienvidameriku. Apdzīvo dažādas vietas.

## Apraksts
Tēviņu mandibulas ir sirpjveidīgas un to virsējās daļas nav izteikti zobainas. Galvenās pazīmes, kas liecina par piederību pie šīs dzimtas, ir tas, ka MA vēna uz spārniem nav sadalīta un uz trešā bazitarsusa ir tikai viens pūslītis.

## Sistemātika
Ģinšu saraksts: 
* ģints: *[[Anisembia]]* Krauss, 1911
* ģints: *[[Aporembia]]* Ross, 2003
* ģints: *[[Brasilembia]]* Ross, 2003
* ģints: *[[Bulbocerca]]* Ross, 1940
* ģints: *[[Chelicerca]]* Ross, 1940
* ģints: *[[Chorisembia]]* Ross, 2003
* ģints: *[[Cryptembia]]* Ross, 2003
* ģints: *[[Dactylocerca]]* Ross, 1940
* ģints: *[[Ectyphocerca]]* Ross, 2003
* ģints: *[[Exochosembia]]* Ross, 2003
* ģints: *[[Glyphembia]]* Ross, 2003
* ģints: *[[Isosembia]]* Ross, 2003
* ģints: *[[Mesembia]]* Ross, 1940
* ģints: *[[Microembia]]* Ross, 1944
* ģints: *[[Oncosembia]]* Ross, 2003
* ģints: *[[Pelorembia]]* Ross, 1984
* ģints: *[[Phallosembia]]* Ross, 2003
* ģints: *[[Platyembia]]* Ross, 2003
* ģints: *[[Pogonembia]]* Ross, 2003
* ģints: *[[Poinarembia]]* Ross, 2003
* ģints: *[[Saussurembia]]* Davis 1940
* ģints: *[[Schizembia]]* Ross, 1944
* ģints: *[[Scolembia]]* Ross, 2003
* ģints: *[[Stenembia]]* Ross, 1972

## Atsauces

## Ārējās saites
* *[http://www.gbif.org/species/5776 Anisembiidae Ross, 1940]*. GBIF.org
Andesembiidae

***Andesembiidae*** ir embiju dzimta. Tajā ietilpst 7 sugas.

## Izplatība
Sastopami Kolumbijas un Ekvadoras (*[[Andesembia]]*), ka arī Peru (*[[Bryonembia]]*) Andu kalnainē. Šie embiji sastopami lielos augstumos Andu kalnos. Tie ir novēroti lielākā augstumā nekā citas embiju dzimtas. Vecajā pasaulē *Andesembiidae* dzimtai radnieciska ir *[[Anisembiidae]]* dzimta, un, iespējams, arī ģints *[[Microembia]]* (*[[Embiidae]]*) Amazonē.

## Apraksts
Tēviņi ir nelieli, 6,5 līdz 12 mm gari. Ķermenis ir tievs, monotoni brūns (ieskaitot cerkas un ūsas), galva ir tumšāka par ķermeni. Spārni ir proporcionāli lielāki par ķermeni. Galva parasti neproporcionāli liela. Acis mazas. Ūsas ir tievas, diezgan garas, 15-20 segmentu; ūsu bazālais segments šaurs, bet distāli plašs. Mandibulas parasti lielas, nevienādas formas, vienmēr augšējā daļā zobainas. Submentums mēreni vai stipri sklerotizēts, malas izteiktas, augšā malas atiet uz sāniem. Spārni lieli; RBS vēna ir paralēla C vēnai, izzūd pirms spārnu augšas; RP vēna salīdzinoši labi sklerotizēta; MA vēna sklerotizēta tikai sākumā, MA vēna gaitā uz spārnu malas pamazām pārvēršas sariņu līnijā; aiz RP nav citu vēnu. Kājas ir ļoti tievas, mugurējie bazitarusi ir ļoti gari, tievi, bez mediālās papillas. Terminālija ir salīdzinoši maza, vāji sklerotizēta. Kreisās cerkas (LC1) bazālais segments pakāpeniski, uz iekšu no ķermeņa centra uz tā distālo galu sašaurinās, bet nekad nedaivojas; stingri dzeloņains; distālais segments ir vai nu posmains, vai nepārtraukts. Labās cerkas bazālais segments nav pārāk sklerotizēts, iekšējā bazālā daļa vāja savienojuma vietā ar lielu labo paraproktu.

Mātītes ir monotoni brūnas. Mugurējie bazitarsusi bez mediālās palillas.

## Sistemātika
Ģinšu saraksts:
* ģints: *[[Andesembia]]* Ross, 2003 (6 sugas)
* ģints: *[[Bryonembia]]* Ross, 2003 (1 suga)

## Atsauces

## Ārējās saites
* *[http://www.gbif.org/species/2056 Andesembiidae Ross, 2003]*. GBIF.org
Mstislavs I Vladimirovičs (Lielais)

**Mstislavs Vladimirovičs** (vikingu sāgās: *Haralds*, 1076-1132) jeb **Mstislavs Vladimirovičs Lielais** (, , ) bija Kijivas lielkņazs no 1125. līdz 1132. gadam. Līdz tam bija Novgorodas (1088—1094, 1095—1117), Rostovas (1094—1095) un Belgorodas kņazs (1117—1125).

1111. gadā Novgorodas kņazs Mstislavs Vladimirovičs iebruka Ugaunijā un Atzelē, bet cieta sakāvi.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1076. gadā Smoļenskas kņaza Vladimira un viņa sievas Gitas, Harolda Godvinsona meitas, ģimenē. Jau 12 gadu vecumā viņa vectēvs Kijivas lielkņazs Vsevolods Jaroslavičs (valdīja 1076—1093) iecēla Mstislavu par Novgorodas kņazu. 
Drīz pēc viņa vectēva nāves 1094. gadā konkurējošais Rurikoviču atzars - Čerņihivas kņazi Olgoviči padzina Mstislavu no Novgorodas un viņš vienu gadu valdīja Rostovā.
Pēc atgriešanās Novgorodā viņš 1095. gadā apprecējās ar Zviedrijas karaļa Inges Vecākā meitu Kristīni.
Savas valdīšanas laikā kņazs Mstislavs pievērsās baznīcu celtniecībai Novgorodā un karagājieniem pret polovciešiem (1107, 1111) uz pret Ugaunijas un Atzeles *[[čudi]]em* (1111). Pēc tam, kad viņa tēvs 1113. gadā kļuva par Kijivas lielkņazu Vladimiru Monomahu, viņš 1113. un 1116. gadā atkal devās uz Ugauniju ievākt meslus. Ap 1111. gadu viņš izprecināja savu meitu Malmfrīdu Norvēģijas karalim Sigurdam I, bet ap 1116. gadu meitu Ingeborgu Dānijas karaļa Ērika I dēlam Knudam Lavardam.
1117. gadā tēvs Mstislavu iecēla par Belgorodas kņazu un savu līdzvaldnieku. Par Novgorodas kņazu iecēla viņa dēlu Vsevolodu Mstislaviču. 1222. gada viņa trešā meita Dobrodeja (*Добродея*), ar kristīto vārdu Eipraksija, tika izprecināta Bizantijas imperatora dēlam.  
 
Pēc Vladimira Monomaha nāves 1125. gadā Mstislavs kļuva par Kijivas lielkņazu un iesaistījās cīņās par varu ar Čerņihivas Svjatoslavičiem un iecēla savu dēlu Izjaslavu par Kurskas kņazu. 1129. gadā Kijivas lielkņazs Mstislavs uzbruka Polockas kņazistei un izsūtīja kņazu Dāvidu trimdā uz *Cargradu*, kas ir Konstantinopole vai arī Gerzike. Pēc tam viņš hronikās vairs nav pieminēts.

1130. gadā viņš sūtīja savu dēlu Novgorodas kņazu Vsevolodu meslu ievākšanas karagājienā uz Ugauniju, bet 1131. gadā krievu karaspēks tika sakauts pie Tērbatas. 1132. gadā Kijivas lielkņaza karaspēks uzbruka lietuviešiem, bet tika sakauts atceļā.   
Miris 1132. gada 14. aprīlī Kijivā. Pēc viņa nāves Kijivas Krievzeme saira atsevišķās kņazistēs.


Mstislav I of Kiev (Tsarskiy titulyarnik).jpg|Izdomāts lielkņaza Mstislava attēls no cara Ivana IV hronikas (16. gadsimts)
St. Nicholas Cathedral, Novgorod.JPG|Kņaza Mstislava laikā celtā Novgorodas Sv. Nikolaja katedrāle (*Николо-Дворищенский собор*)
Christina Ingesdotter of Sweden in her deathbed, with her husband (Mstislav I) next to her; Death of Daniil Yureviski; March of courtesans and bishops.jpg|Mstislava pirmā sieva Kristīne (augšā pa kreisi) nāves gultā (no 16. gadsimta hronikas)
Wedding of Mstislav I of Kiev and Liubava Dmitrievna; Death of a bishop.jpg|Mstislava kāzas ar otro sievu Ļubavu (augšā, no 16. gadsimta hronikas)


## Atsauces

## Ārējās saites

* Ипатьевская летопись par kņaza Mstislava valdīšanu
Dāmas gambīts

**Dāmas gambīts** ir šaha atklātne, kas sākas ar gājieniem: **1. d2-d4 d7-d5 2. c2-c4**.

To klasificē pie slēgtām atklātnēm ar Šaha atklātņu enciklopēdijas kodiem D06 līdz D69.

## Vēsture
Dāmas gambītam raksturīgie gājieni sastopami jau 15.—16. gadsimta partijās, bet pirmās analīzes Getingenas rokrakstā, Džūlio Čezāre Polērio, Alesandro Salvio un Filipa Stammas rakstos. Pirmās dziļākās analīzes veikuši Hauards Stauntons un Žans Difrens. Lielu popularitāti dāmas gambīts ieguva 19. gadsimta beigās, kad praksē sāka nostiprināties pozicionālās spēles galvenie principi. Dziļa dāmas gambīta teorijas pētniecība veicināja tā sadalīšanos atsevišķās "pilnasinīgās" sistēmās, kas ieguva savus patstāvīgus nosaukumus. Mūsdienās dāmas gambīta sistēmas kļuvušas par ļoti bieži lietotām atklātnēm.

## Stratēģiskā ideja
Dāmas gambīta pamatideja ir cīņa par centru. Baltie cenšas nomainīt spēcīgo melno centra bandinieku **d** un iegūt bandinieku pārsvaru centrā, melnie organizēt pretspēli pret d4.

## Galvenie varianti
Pēc gājieniem
**1. d2-d4 d7-d5<br />2. c2-c4**
populāri ir sekojošie gājieni:

* 2. ... e7-e6 (Atraidītais dāmas gambīts)
* 2. ... c7-c6 (Slāvu aizsardzība)
* 2. ... d5xc4 (Pieņemtais dāmas gambīts)

Retāk spēlē:

* 2. ... Zb8-c6 (Čigorina aizsardzība)
* 2. ... e7-e5 (Albina kontrgambīts)
* 2. ... c7-c5 (Simetriskā aizsardzība)
* 2. ... Zg8-f6 (Māršala aizsardzība)
* 2. ... Lc8-f5 (Baltijas aizsardzība)

Pie dāmas gambīta pieskaita arī kataloniešu atklātni:

* **1. d2-d4 Zf8-f6 2. c2-c4 e7-e6 3. g2-g3 d7-d5**

Partijas gaitā dāmas gambīta pozīcijas var izveidoties arī citā gājienu kārtībā.

## Literatūra
* 
* Luděk Pachman. *Das Damengambit.* 3., aktualisierte Auflage. Edition Olms, Zürich 2001, . 
*  

## Atsauces
Apiņu purvs

**Apiņu purvs** ir augstais un pārejas purvs Smiltenes novada Launkalnes pagastā. Izvietojies pagasta vidusdaļā uz austrumiem no autoceļa V253. Dzērvenāji aizņem 88 ha no purva teritorijas, galvenokārt lielā dzērvene. Ciņainums ap 60%, ciņu augstums 30—40 cm. Apaugumā retas priedes, purva bērzs; koku augstums 2—4 m. Notece ziemeļaustrumos uz Rauzu, dienvidos — uz Lipsu.

Purva lielākajā daļā 1977. gadā izveidots dzērvenāju dabas liegums 161,6 ha platībā. 1999. gadā iekļauts Mežoles dabas liegumā kā stingrā režīma (dabas rezervāta) zona. Natura 2000 teritorija.

## Atsauces
Jānis Žurevics

**Jānis Žurevics** (1888. gada 16. marts — 1939. gada 25. maijs) bija latviešu karavīrs, Lāčplēša Kara ordeņa kavalieris. Latviešu strēlnieku rindās piedalījies Pirmajā pasaules karā, pēc kara dienējis Latvijas Bruņotajos spēkos.

## Dzīvesgājums

Dzimis Susējas pagastā. Izglītību ieguvis Jēkabpils pilsētas skolā. Strādājis par zemkopi, vēlāk — tirgotāju Rīgā.

Sākoties Pirmajam pasaules karam, 1914. gadā augustā kā zemessargs iesaukts Krievijas impērijas armijā, kur sākumā dienējis 14. Sibīrijas strēlnieku pulkā. Ar pulku piedalījies kaujās mūsdienu Polijas teritorijā, tajā skaitā pie Ravkas upes.

No 1915. gada rudens Žurevics dienēja Rīgas frontē pie Ķeguma, kur, aizsākoties latviešu strēlnieku formēšanai, pārgājis dienestā uz 3. Kurzemes latviešu strēlnieku bataljonu (vēlāk — pulks). Ar pulku piedalījās latviešu strēlnieku lielākajās kaujās — Nāves salā, kur 1916. gada jūlijā smagi ievainots kaklā un kājā, Ziemassvētku kaujās u.c. Par izrādīto varonību kaujas laukā apbalvots ar IV šķiras Jura krustu, kā arī ārpuskārtas ieguvis paaugstinājumu — dižkareivis, kaprālis un beidzot seržants par Ziemassvētku kaujām. No dienesta atvaļināts 1917. gada oktobrī.

Pēc atvaļināšanas Žurevics atradās Krievijas teritorijā. Vēlāk, pēc atgriešanās Latvijā, no 1921. gada dienējis Latvijas Bruņotajos spēkos kā seržants, visu dienesta laiku bijis vecākais mantzinis Intendatūras galvenajā pārtikas noliktavā. 1924. gadā apbalvots ar Lāčplēša Kara ordeņa III šķiru par 1916. gada jūlija kaujām pie Bunču mājām Nāves salā. Vienlaikus piešķirta jaunsaimniecība Bīriņu muižā, ko vēlāk pārdevis.

Miris 1939. gada 25. maijā Kara slimnīcā. Apglabāts Brāļu kapos 30. maijā, pavadīšanā piedaloties strēlnieku un armijas biedriem.

## Atsauces
Apriķu līdzenums

**Apriķu līdzenums** ir dabas apvidus Rietumkursas augstienes rietumu malā Dienvidkurzemes un Kuldīgas novados. Stiepjas 27 km garumā ziemeļaustrumu—dienvidrietumu virzienā no Gudeniekiem līdz Dunalkai un 16 km platumā no Saļienas līdz Ķikuriem. Rietumos pa Baltijas ledus ezera 2. stadijas krasta līniju robežojas ar Piejūras zemienes Piemares līdzenumu, dienvidrietumos — ar Vārtājas līdzenumu, dienvidos un austrumos — ar Bandavas pauguraini, bet ziemeļos — ar Kurmāles pauguraini.

## Ģeoloģija
Apriķu līdzenumam ir sarežģīts pamatiežu virsas reljefs ar nelielu lokālu pacēlumu un pazeminājumu miju; to virsas augstums ir  vjl, bet pazeminājumos —  zjl. Virsu veido augšdevona dolomīti un dolomītmerģeļi, ziemeļu daļā izplatīti smilšakmeņi. Pamatiežus sedz ap  biezi kvartāra nogulumi. Lielākajā līdzenuma daļā virspusē atsedzas limnoglaciālie pieledāja nogulumi (māli un mālsmilts). Dažviet šos nogulumus sedz aluviālie ezeru un purvu nogulumi. Ezeru ieplakās, pārpurvotajās ieplakās un upju ielejās sastopamas saldūdens kaļķiežu atradnes.

Apriķu līdzenums ir viens no viszemākajiem augstieņu apvidiem Latvijā. Virsas augstums lielākoties 30—40 m, lielākais absolūtais augstums ir  vjl paugurgrēdā starp Apriķiem un Paduri.

## Klimats
Klimats mēreni silts un mitrs. Valdošie ir rietumu vēji, kas pastiprina Baltijas jūras ietekmi. Līdzenuma teritorijā ir viena no mazākajām gada un diennakts temperatūras amplitūdām Latvijā. Gada vidējā temperatūra ir 6,5 °C; janvārī — –3,5 °C, jūlijā — 16,5 °C. Bezsala periods 140—150 dienas. Sniega sega nepastāvīga; izveidojas pēc 20. decembra un saglabājas līdz marta vidum.

## Hidrogrāfija
Upju tīklu veido Baltijas jūras piekrastes baseina upes — Rīva, Tebra ar pietekām Aloksti un Grāpsti, kā arī Durbe ar Dubeņu un Akmeni. Lielākā daļa upju sākas Rietumkursas augstienes pauguraiņu daļā. Starppauguru ieplakās daudz mazu ezeriņu. Uz upēm vairāki dzirnavu dīķi un ūdenskrātuves, ielejās — zivju dīķi.

## Atsauces
Dags Gilmors

**Dags Gilmors** (; dzimis ) ir bijušais kanādiešu hokejists, centra uzbrucējs. Karjeras gaitā aizvadījis 20 sezonas dažādos Nacionālās hokeja līgas klubos, nozīmīgāko laiku spēlējot Sentluisas "Blues", Kalgari "Flames" un Toronto "Maple Leafs" rindās. 1989. gadā izcīnījis Stenlija kausu. 2011. gada tika uzņemts Hokeja slavas zālē.

## Spēlētāja karjera
Pēc divām OHL klubā Kornvalas "Royals" aizvadītām sezonām, Gilmors 1983.—84. gada sezonā uzsāka profesionāļa karjeru, to aizvadot NHL kluba Sentluisas "Blues" sastāvā. 1986.—87. gada sezonu uzbrucējs noslēdza ar 105 rezultativitātes punktiem, kas viņu ierindoja kā piekto rezultatīvāko visā līgā. 1988. gada septembrī Gilmors tika aizmainīts uz Kalgari "Flames". Ar 85 punktiem Gilmors dalīja otra komandas rezultatīvākā spēlētāja godu ar Hokanu Lobu. Izslēgšanas kārtas spēlēs Gilmors atzīmējās ar 22 punktiem 22 spēlēs, un, gūstot sērijas izšķirošo vārtu guvumu, palīdzēja "Flames" izcīnīt Stenlija kausu.

1992. gada janvārī, pēc ilgākām nesaskaņām ar "Flames" vadību par Gilmora atalgojumu, uzbrucējs tika aizmainīts uz Toronto "Maple Leafs". 1992.—93. gada sezonu, kas bija Gilmora pirmā pilnā sezona "Maple Leafs", viņš noslēdza kā septītais līgas rezultatīvākais spēlētājs ar 127 punktiem. Viņš laboja gan vienā sezonā izdarīto rezultatīvo piespēļu, gan gūto punktu rekordu "Maple Leafs" komandā. Pēc sezonas beigām ieguva Frenka Selkes balvu, kā arī palika otrais aiz Mario Lemjē Harta balvas balsojumā. 1994. gada augustā Gilmors kļuva par "Maple Leafs" kapteini.

1997. gadā uzbrucējs tika aizmainīts uz Ņūdžersijas "Devils", savukārt 1998. gada vasarā Gilmors noslēdza līgumu ar Čikāgas "Blackhawks". 1999.—2000. gada sezonas otrajā pusē tika aizmainīts uz Bufalo "Sabres". 2001. gada vasarā Gilmors noslēdza līgumu ar Monreālas "Canadiens". 2002.—03. gada sezonas nogalē Gilmors tika aizmainīts uz "Maple Leafs". Tās rindās hokejists aizvadīja vienu spēli, un pēc sezonas noslēguma paziņoja par spēlētāja karjeras beigšanu.

Kanādas hokeja izlases rindās kļuvis par 1987. gada Kanādas kausa ieguvēju, spēlējis arī 1989. gada Pasaules čempionātā.

## Ārējās saites
Betulīns

thumb|Betulīna molekula

**Betulīns** ir kristāliska balta organiskā viela, kas ir atrodama bērza tāsī. Tieši šīs vielas dēļ bērza stumbram ir balta krāsa. Betulīns ir galvenā bērza tāss ekstrakta sastāvdaļa, un tā daudzums var mainīties no 10% līdz 40% (betulīna masas daļa absolūti sausajā tāsī) atkarībā no bērza sugas, vecuma, klimata apstākļiem un gadalaika. 

## Atklāšana
Betulīnu atklāja Johans Tobiass Lovics (), 18. gadsimta krievu ķīmiķis. 1788. gadā Lovics sublimēšanas ceļā ieguva no bērza tāss baltu ķīmisko savienojumu, kuram bija izteiktas pretapdegumu īpašības. 1831. gadā betulīns tika iegūts ekstrakcijas ceļā.

## Iegūšana

Betulīnu iegūst pārsvarā ekstrakcijas ceļā. Biežāk izmantotie šķīdinātaji ir etanols, metanols, n-heksāns, etilacetāts un citi. Dažādi šķīdinātāji var izšķīdināt dažādu daudzumu:

## Betulīna izmantošana tautas medicīnā

Bērza miza tiek izmantota ārīgi kā dezinficējošs līdzeklis. Austrumu medicīnā betulīnu izmanto gan ārīgi, gan iekšķīgi (kā pretdrudža līdzekli, kā arī kuņģa slimību un tuberkulozes ārstēšanai). Medicīnā tiek izmantota arī betulīnskābe (betulīna atvasinājums).

## Betulīna perspektīvas [[AIDS]] ārstēšanā

Pašlaik ASV tiek izstrādāti betulīna atvasinājumi (precīzāk — betulīnskābes amīdi un peptīdi), kam ir anti-HIV aktivitāte. Taču betulīna atvasinājumu ar tādu aktivitāti iegūšanas metodes ir samērā sarežģīti.

## Galerija

Birke Herbst.jpg|Bērzs rudenī
Betula Forest.jpg|Birzs
Betula ermannii2.jpg|Akmens bērza tāss


## Atsauces
Mstislavs Rostislavičs (Drosmīgais)

**Mstislavs Rostislavičs (Drosmīgais)** (, ap 1143-1180) bija Novgorodas kņazs no 1179. līdz 1180. gadam. Līdz tam bija Belgorodas (1161—1163, 1167—1171) un Smoļenskas kņazs (1175—1177).

1180. gadā Novgorodas kņazs Mstislavs Rostislavičs iebruka Ugaunijā un Tālavā.

## Dzīvesgājums
Dzimis ap 1043. gadu Smoļenskas kņaza Rostislava ģimenē. Nosaukts vectēva Mstislava Vladimiroviča vārdā, kas bija Novgorodas kņazs (1088—1117), vēlāk Kijivas lielkņazs (1125—1132). 
Arī viņa tēvs atkārtoti bija Kijivas lielkņazs (1154—1155, 1159—1161, 1161—1167), šajā laikā Mstislavu iecēla par Belgorodas kņazu (1161—1163, 1167—1171). 1168. gadā viņš piedalījās karagājienā pret polovciešiem, 1169. gadā piedalījās senkrievu kņazu savstarpējās cīņās Andreja Bogoļubska pusē, bet 1174.—1175. gadā Mstislava un Jaropolka Rostislaviču pusē cīņās par varu Vladimiras-Suzdaļas kņazistē.

Vēlāk bija Smoļenskas kņazs (1175—1177), bet 1179. gadā tika izvēlēts par Novgorodas kņazu. Jau tā paša gada nogalē viņš vadīja karagājienu pret pagāniem uz Čudu zemi (Ugauniju, Sakalu un Tālavu?), kurā piedalījušies ap 20 tūkstoši karavīru. 
 
Tālāk viņš devās (cauri Jersikai?) karagājienā uz Polocku, kas tolaik atradās Smoļenskas kņazu pakļautībā, tomēr viņu apturēja Smoļenskas karaspēks viņa brāļadēla Mstislava Romanoviča vadībā. 
Miris 1180. gada 14. jūnijā Novgorodā, apglabāts Sv. Sofijas katedrālē. Viņa dēli bija Novgorodas kņazs Mstislavs Mstislavičs un Pleskavas kņazs Vladimirs Mstislavičs, kas turpināja Novgorodas ekspansiju ugauņu un letgaļu zemēs.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Ипатьевская летопись par kņaza Mstislava valdīšanu
Valstu, kurās galvaspilsētas nav to lielākās pilsētas, uzskaitījums

Šajā rakstā ir **uzskaitītas visas valstis, kuru galvaspilsētas nav to lielākās pilsētas**.

Kopumā pasaulē ir trīsdesmit septiņas valstis, kurām galvaspilsētas nav to lielākās pilsētas. Lielākā valsts pasaulē, kurai galvaspilsēta nav tās lielākā pilsēta, ir Kanāda, bet mazākā — Palau.

thumb|450x450px|Pasaules karte ar valstīm, kuru galvaspilsētas nav to lielākās pilsētas.

## Uzskaitījums
Ādolfs Albins

**Ādolfs Albins** (; , Bukareste — , Vīne) bija Rumānijas šahists.

## Biogrāfija
Izglītību ieguvis Vīnē, pēc tam atgriezies dzimtajā Bukarestē, kur kļuvis par izdevniecības *Frontier* vadītāju. 1872. gadā uzrakstījis un izdevis pirmo grāmatu rumāņu valodā par šahu - *Amiculu Jocului de Schach*. Šaha turnīros aktīvi sācis piedalīties 19. gadsimta beigās gan Eiropā, gan ASV. Lielākos panākumus guvis Ņujorkā, kur pilsētas šaha kluba turnīrā 1893. gadā bijis 4. vietā (uzvarējis Harijs Pilsberijs), bet gadu vēlāk izcīnījis 2. vietu aiz Vilhelma Steinica. No 1895. gada līdz mūža beigām Albina panākumi šaha sacensībās bija diezgan viduvēji. Pēc Pirmā pasaules kara miris no tuberkulozes.

Albina vārdā ir nosaukta šaha atklātne - Albina kontrgambīts: 1. d4 d5 2. c4 e5, kuru Albins pirmo reizi pielietojis 1893. gadā Ņujorkas šaha turnīrā pret Emanuelu Laskeru.

## Atsauces

## Ārējās saites
Vilhelms fon Štamms

**Vilhelms fon Štamms** (; dzimšanas gads nezināms — , Rīga)  bija vācbaltiešu izcelsmes Latvijas šahists.

## Biogrāfija
19. gadsimta beigās un 20. gadsimta sākumā bijis viens no Baltijas Šaha savienības spēcīgākajiem šahistiem. 1899. gadā Rīgā uzvarējis 1. Baltijas Šaha savienības kongresa blakusturnīrā. 1901. gadā Tērbatā kļuvis par vienu no 2. Baltijas Šaha savienības kongresa galvenā turnīra uzvarētājiem. 1902. gadā kļuvis par Rīgas šaha turnīrā uzvarētāju. 1903. gadā Kijivā pārstāvējis Baltijas šahistus 3. Viskrievijas šaha turnīrā, kurā uzvarējis Mihails Čigorins. Turnīrs Štammam bijis neveiksmīgs un viņš ieņēmis tikai priekšpēdējo vietu. Arī 1904. gadā Rēvelē 3. Baltijas Šaha savienības kongresā viņš palicis pēdējā vietā galvenajā turnīrā.

## Vietas Baltijas Šaha savienības kongresos
* 1. Baltijas Šaha savienības kongress — 1. vieta B turnīrā.
* 2. Baltijas Šaha savienības kongress — 1.-4. vieta.
* 3. Baltijas Šaha savienības kongress — 10. vieta.

## Atsauces

## Ārējās saites
*  šahista profils vietnē 365chess.com
*  šahista profils vietnē edochess.ca
Ivans Sokolovs

**Ivans Sokolovs** (; dzimis , Sarajevā) ir bosniešu izcelsmes Nīderlandes starptautiskais lielmeistars šahā (1987).

## Biogrāfija
FIDE 1986. gadā viņam piešķīra starptautiskā meistara (IM), bet gadu vēlāk - starptautiskā lielmeistara (GM) nosaukumus. 1988. gadā uzvarējis Dienvidslāvijas šaha čempionātā. Pēc Dienvidslāvijas sabrukuma no 1992. gada pārstāvējis Bosniju un Hercegovinu, vēlāk pārcēlies uz dzīvi Nīderlandē un kopš 2002. gada pārstāv šīs valsts izlasi. 1995. un 1998. gadā uzvarējis Nīderlandes šaha čempionātā. Vairāku starptautisko šaha turnīru uzvarētājs, tajā skaitā 1999. gadā uzvarējis Hastingsas šaha festivālā, bet 2006. gadā Hauarda Stauntona memoriālā Londonā. 2011. gadā kopā ar Volodimiru Baklanu un Iļju Nižniku dalījis pirmo vietu starptautiskajā šaha turnīrā Reikjavikā.

Piedalījies arī Pasaules šaha čempiona izcīņas turnīros pēc izslēgšanas sistēmas, taču 1997. gadā Groningenā, 1999. gadā Lasvegasā (zaudējis Aleksejam Širovam ar 1½:2½) un 2004. gadā Tripolē izstājies 2. kārtā.

Pārstāvējis Dienvidslāvijas, Bosnijas un Hercegovinas un Nīderlandes izlases dažādās šaha komandu sacensībās:
* Pasaules šaha olimpiādēs piedalījies 12 reizes (1988-2006, 2010-2012). Komandu kopvērtējumā izcīnījis 1 sudraba (1994) medaļu.
* Pasaules komandu šaha čempionātos piedalījies 1 reizi (2013).
* Eiropas komandu šaha čempionātos piedalījies 9 reizes (1989-1999, 2005-2007, 2011-2015). Komandu kopvērtējumā izcīnījis 1 zelta (2005) un sudraba (1989) medaļas. Individuālā vērtējumā izcīnījis 1 zelta (2013) medaļu.

## Atsauces

## Ārējās saites
*  šahista profils vietnē fide.com
*  šahista profils vietnē chessgames.com
*  šahista profils vietnē 365chess.com
*  šahista profils vietnē chesstempo.com
*  šahista profils vietnē olimpbase.org (Pasaules šaha olimpiādes)
*  šahista profils vietnē olimpbase.org (Pasaules komandu šaha čempionāti)
*  šahista profils vietnē olimpbase.org (Eiropas komandu šaha čempionāti)
Druja

**Druja** (, ) ir Latvijas-Baltkrievijas pierobežas agropilsētiņa Baltkrievijas ziemeļos, Vitebskas apgabala Braslavas rajonā. Izvietojusies Daugavas kreisajā krastā pie Drujkas upītes ietekas iepretī Piedrujas ciemam Latvijā.

## Vēsture

Vēstures avotos pirmoreiz minēta 1386. gadā Strijkovska rakstītajā "Poļu, lietuviešu, žemaišu un visas Krievzemes" hronikā, bet domājams, ka robežnocietinājums (par to liecina Borisa akmeņi) pie senā tirdzniecības ceļa no varjagiem uz grieķiem dibināts jau Polockas kņazistes laikā.

No 1490. gada Drujas cietoksnis piederēja kņazu Masaļsku dzimtai, Maskavijas—Lietuvas kara laikā 1515. gadā to nopostīja krievu karaspēks. Pēc 1565.—1566. gada Lietuvas teritoriālās reformas Druja ietilpa Braslavas apriņķī (*Браслаўскі павет*). 1611. gadā daļu pilsētas savā īpašumā ieguva Lietuvas kanclers Leons Sapeha. 1618. gadā līdzās Drujai nodibināts Sapežinas miests, kuram 1620. gadā piešķīra Magdeburgas tiesības, bet vēlākos laikos šīs tiesības attiecinājās arī uz Druju. Smoļenskas kara (1632—1634) laikā maskavieši atkal nopostīja Drujas cietoksni.
1643. gadā pilsētā uzcēla bernardīniešu klosteri. 1812. gada kara laikā 2.—3. jūlijā pie Drujas notika kauja ar Napoleona armiju.

Pēc Rīgas miera līguma noslēgšanas Druja atradās Viļņas apgabala, vēlāk Polijas Republikas teritorijā, 1933. gadā līdz Drujai uzbūvēja dzelzceļa līniju.
Polijas kampaņas laikā to 1939. gada septembrī ieņēma Sarkanā armija.

## Attēli

Druja, Barysaŭ kamień. Друя, Барысаў камень (1896).jpg|Viens no Drujas Borisa akmeņiem Daugavas krastā (1896) ar izkaltu krustu, kas agrāk atradies Daugavā
Barys rock in Druja.jpg|Borisa akmens mūsdienās. Skats no Baltkrievijas Drujas ciema pāri Daugavai uz tālumā esošo Piedruju. 
Druja. Друя (1705).jpg|Druja un Piedruja Lielā Ziemeļu kara laikā (1705)
Druja, Napaleon Orda.jpg|Skats uz Drujas (pa kreisi) un Piedrujas (pāri Daugavai) baznīcām un akmeņiem Daugavā (Napoleona Ordas zīmējums)
Druja, Dźvina-Prydrujsk. Друя, Дзьвіна-Прыдруйск (1893).jpg|Skats uz Piedruju 1893. gadā.



## Atsauces
Neilands

**Neilands** (, no *Neu* — 'jauns' un *Land* — 'zeme'; sieviešu dzimtē Neilande) ir vācu cilmes uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:

* Alfrēds Neilands (*Alfred Neuland*; 1895—1966) — latviešu izcelsmes igauņu svarcēlājs;
* Jānis Neilands (1840—1915) — latviešu mācītājs, literāts un grāmatniecības apskatnieks;
* Kristaps Neilands (1898—1960) — Rīgas Politehniskā institūta rektors;
* Krists Neilands (1994) — Latvijas riteņbraucējs;
* Nikolajs Neilands (1930—2003) — PSRS un Latvijas diplomāts, politiķis un žurnālists;
* Roberts Neilands (1899—1941) — sarkanais latviešu strēlnieks, komunistiskās partijas darbinieks.

## Skatīt arī
* Jaunzems
Grants Fūrs

**Grants Fūrs** (; dzimis ) ir bijušais kanādiešu hokejists, vārtsargs. Karjeras gaitā aizvadījis 19 sezonas dažādos Nacionālās hokeja līgas klubos. Edmontonas "Oilers" rindās kļuvis par pieckārtēju Stenlija kausa ieguvēju, reizi ieguvis arī Vezinas un Viljama Dženingsa balvas. 2003. gada tika uzņemts Hokeja slavas zālē.

Pēc spēlētāja karjeras beigām vairākus gadus bija Kalgari "Flames" un Fīniksas "Coyotes" vārtsargu treneris.

Grants Fūrs dzimis jauktu rasu ģimenē, savā laikā viņš bija viens no nedaudzajiem tumšādainajiem hokejistiem NHL.

## Spēlētāja karjera
Profesionāļa karjeru sāka 1981. gadā NHL kluba Edmontonas "Oilers" rindās. Jau savā debijas sezonā Fūrs kļuva par komandas pamatvārtsargu. No 1984. līdz 1988. gadam kopā ar "Oilers" izcīnīja četrus Stenlija kausa titulus, 1988. gadā kā līgas labākais vārtsargs ieguva Vezinas balvu un tika iekļauts NHL simboliskajā izlasē. 1988. gada Harta balvas balsojumā Fūrs bija otrais aiz Mario Lemjē. 1990. gadā kļuva jau par pieckārtēju Stenlija kausa čempionu.

1990.—91. gada sezonā NHL uz ilgāku laiku diskvalificēja Fūru par dažādu atkarību izraisošu vielu lietošanu. 1991. gadā hokejists tika aizmainīts uz Toronto "Maple Leafs". "Maple Leafs" rindās Fūrs aizvadīja pusotru sezonu, pēc tam tiekot aizmainīts uz Bufalo "Sabres". Komandas sastāvā Fūrs dalīja spēles laiku ar čehu vārtsargu Dominiku Hašeku. 1993.—94. gada sezonā ieguva Viljama Dženingsa balvu. Vairākas reizes iegūstot savainojumus, Fūrs zaudēja komandas pamatvārtsarga lomu Hašekam. 1994.—95. gada sezonas otrajā pusē tika aizmainīts uz Losandželosas "Kings", kurā spēlēja līdz sezonas beigām.

1995. gada vasarā Fūrs noslēdza līgumu ar Sentluisas "Blues". Vairākas sezonas Fūrs bija "Blues" pamatvārtsargs, taču 1999. gadā komandai pievienojās Romāns Tureks, un Fūrs tika aizmainīts uz Kalgari "Flames". Pēc 1999.—2000. gada sezonas Fūrs noslēdza profesionāļa karjeru.

Kanādas hokeja izlases rindās kļuvis par 1984. un 1987. gada Kanādas kausa ieguvēju, izcīnījis sudraba medaļas 1989. gada Pasaules čempionātā.

## Ārējās saites
Kalorimetrs

[thumb|Pirmais ledus kalorimetrs, ko 1782. un 1783. gada ziemā [ķīmiska reakcija|ķīmisko reakciju siltuma daudzuma mērīšanai izmantoja Antuāns Lavuazjē un Pjērs Simons Laplass]]

**Kalorimetrs** ir ierīce, ko kalorimetrijā izmanto siltuma daudzuma mērīšanai ķīmiskajās reakcijās un fizikālajās pārvērtībās, kā arī, lai noteiktu īpatnējo siltumietilpību. Vienkāršu kalorimetru veido ūdens trauks, kas atrodas virs reaktora, un šajā ūdenī ir termometrs. Notiekot reakcijai, kurā izdalās siltums, ūdens uzņem šo siltumu un tā temperatūra paaugstinās. Izmērot ūdens sākuma un beigu temperatūru, var aprēķināt siltuma daudzumu, kas izdalījies reakcijas laikā. Šī metode tiek izmantota tikai mācību procesā, jo mērījumā netiek ņemts vērā siltuma zudums ārējo apstākļu dēļ.

## Vēsture
Kalorimetra nosaukumu radījis Antuāns Lavuazjē. 1780. gadā viņš eksperimentos ar ierīci siltuma daudzuma mērīšanai izmantoja jūrascūciņu. Siltums no jūrascūciņas elpas kausēja sniegu, kas bija ap kalorimetru, kas parādīja, ka elpošanas laikā notiekošā gāzu maiņa ir līdzīga degšanai, jo tajā izdalās siltums.

## Reakciju kalorimetri
Reakciju kalorimetros reakcija notiek noslēgtā traukā, un ar tiem var izmērīt siltuma izdalīšanās ātrumu dažādās reakcijās. Reakciju kalorimetrus izmanto rūpniecībā, jo daudzām rūpnieciskajām norisēm jānodrošina pastāvīga temperatūra.

### Siltuma līdzsvara kalorimetrs
Sildošais/dzesējošais apvalks kontrolē temperatūru procesa laikā. Tiek mērīts siltums, ko saņem vai atdod šajā apvalkā esošais šķidrums.

### Enerģijas kompensācijas kalorimetrs
Šādi kalorimetri izmanto elektriskos sildītājus, lai uzturētu nemainīgu temperatūru. Sildītāju jaudu nepieciešamības gadījumā var mainīt, un siltums tiek aprēķināts ņemot vērā sildītāju jaudu.

## Bumbu kalorimetri
Bumbu kalorimetros ir nemainīgs tilpums, un ar tiem var mērīt siltuma daudzumu kādā noteiktā reakcijā. Bumbu kalorimetros reakcijas laikā ir liels spiediens. Reakcija tiek uzsākta ar elektrisku aizdedzes ierīci, un, vielai degot, tā uzsilda gaisu sev apkārt. Gaiss uzsilstot izplešas un izplūst pa cauruli. Plūstot pa vara cauruli, karstais gaiss uzsilda ūdeni caurules ārpusē, un pēc ūdens temperatūras izmaiņām var aprēķināt siltuma daudzumu, kas izdalījies reakcijas procesā.
Tā kā šajos kalorimetros nenotiek siltuma noplūde, tad kopējā iekšējā enerģijas izmaiņa \vartriangle U=Q+W=0.
Bumbu kalorimetru mērījumi ir diezgan precīzi.

## Atsauces
Strautenes

**Strautenes** () ir nepilnas pārvērtības kukaiņu kārta. Strautenes ir visā pasaulē izplatīta kārta ar nelielu sugu skaitu. Lielākais sugu skaits ir sastopams abu pusložu mērenajā zonā.

## Izplatība
Strauteņu kārtā ietilpst ap 3500 sugu, kas izplatītas visā pasaulē. 30 gadu laikā (sākot no 1976. līdz 2008. gadam) ir atklāta lielākā sugu daļa — ap 2000 sugu, turpinās jaunu sugu atklāšana, un kopējais sugu skaits tuvākajā nākotnē var dubultoties. Strauteņu kārta iedalās 2 apakškārtās: *Antarctoperlaria* ar 420 sugām un *Arctoperlaria* ar 3200 sugām. Ziemeļamerikā ir atklātas 650 sugas, Eiropā 571 suga. Pārējas pasaules malās strauteņu izplatība ir maz izpētīta. Taču Austrālijā ir reģistrēts ap 200 sugām, Jaunzēlandē — ap 110 sugām.

## Atsauces

## Ārējās saites
* *[http://plecoptera.speciesfile.org/Common/basic/Taxa.aspx?TaxonNameID=1152749 Plecoptera Species File (Version 5.0/5.0)]*.
Astérix (pavadonis)

***Astérix*** bija Francijas pirmais Zemes mākslīgais pavadonis. Tas orbītā palaists 1965. gada novembrī.
Francija kļuva par trešo valsti (pēc PSRS un ASV), kas ar savu nesējraķeti palaidusi savā valstī izgatavotu pavadoni.

Pavadoņa sākotnējais nosaukums bija ***A-1***, bet vēlāk nosaukts populāra franču komiksa tēla Asteriksa vārdā.

Pavadoni izgatavoja uzņēmums *[[Matra (uzņēmums)|Matra]]*.
Kosmiskais aparāts bija izgatavots divu nošķeltu konusu formā ar diametru 50 cm un augstumu 54 cm. Tajā nebija zinātnisko instrumentu, bet bija radioraidītājs, kas sūtīja telemetrijas datus. Četras antenas bija izvietotas ekvatoriāli.
Raidītāja elektroenerģiju nodrošināja ķīmiskās baterijas, kuras bija paredzētas 15 diennakšu darbam.

Pirms orbitālā starta 1965. gada 31. maijā un 3. jūnijā tika veikti kosmiskā aparāta prototipu suborbitāli lidojumi ar raķeti *[[Rubis (raķete)|Rubis]]*.

*Astérix* tika palaists  09:52 UTC ar nesējraķeti *[[Diamant A]]* no Hammagiras raķešu poligona Alžīrijā. Atdaloties raķetes konusam, tika bojātas pavadoņa antenas, tādēļ kosmiskā aparāta raidītājs klusēja.

Sakarā ar pavadoņa relatīvi augsto perigeju, *Astérix* ieies Zemes orbītā tikai pēc pāris gadsimtiem.

## Ārējās saites
* ASTÉRIX, 1ER SATELLITE FRANÇAIS CNES
* Asterix (A 1) Gunter Dirk Krebs
Baldonas

**Baldonas** (agrāk Baldūnas) ir ciems Dobeles novada Penkules pagastā. Izvietojies pagasta austrumdaļā  no novada centra Dobeles un  no Rīgas.

## Atsauces
Pieņemtais dāmas gambīts

**Pieņemtais dāmas gambīts**  ir šaha atklātne, kas sākas ar gājieniem: **1. d2-d4 d7-d5 2. c2-c4 d5xc4 **.

Pieder pie dāmas gambīta un to klasificē pie slēgtām atklātnēm ar Šaha atklātņu enciklopēdijas kodiem D20 līdz D29.

## Vēsture
Viena no aktuālākām un populārākām dāmas gambīta sistēmām. Pieminēta Getingenas rokrakstā, Domiano grāmatā un Lopesa, Salvio un Stammas analīzēs. Ar vērtīgām idejām pieņemto dāmas gambītu bagātinājuši A. Aļehins, M. Botviņņiks, V. Smislovs, T. Petrosjans, S. Furmans un citi.

## Stratēģiskā ideja
Baltie cenšas izveidot stabilu bandinieku centru un attīstīt iniciatīvu karaļa spārnā, melnie izdarīt figūru spiedienu pret centru, panākot dažos variantos asus taktiskus sarežģījumus.
 
## Galvenie varianti

* 3. Zg1-f3 Zg8-f6
** 4. e2-3
** 4. Dd1-a4+
** 4. Zb1-c3
* 3. e2-e4
* 3. e2-e3

### Variants ar lamatām
Iegūtā bandinieka sargāšana (pēc 3. e2-e3) var novest pie ātra zaudējuma.
: 3. e2-e3 b7-b5?
: 4. a2-a4 c7-c6
: 5. a4xb5 c6xb5?
: 6. Dd1-f3 ar torņa ieguvumu (skat. diagrammu).

## Literatūra
* Раецкий А., *Принятый ферзевый гамбит*. Russian Chess House, М., 2009. 
* Konstantin Sakajew, Semko Semkov: *The Queen’s Gambit Accepted*. 3. Auflage. Chess Stars, 2008, . 

## Atsauces

## Ārējās saites
* Partijas, kurās spēlēts variants 3. Zf3.
* Partijas, kurās spēlēts variants 3. e4.
* Partijas, kurās spēlēts variants 3. e3.
Broktona

**Broktona** () bija amerikāņu meteoroloģisko novērojumu stacija Antarktīdā. Ierīkota 1965. gadā uz Rosa šelfa ledāja (78°45'S—174°40W) kā aizstājēja likvidētajai Litlrokfordas stacijai pie Litlamerikas—Bērdas traktoru ceļa. Nosaukta par godu lietuviešu izcelsmes amerikāņu admirāļa Freda Bakuta dzimtajai pilsētai Broktonai. 1966. gadā pārcelta tālāk uz dienvidiem (80°01'S—178°02W). Slēgta 1972. gadā.

## Atsauces
1992. gada LBL sezona

**1992. gada LBL sezona** bija 1. Latvijas Basketbola līgas sezona.

Pirmajā turnīrā piedalījās 10 komandas. Atklāšanas spēle starp "Bonus" un "Cerība" komandām notika 1992. gada 15. februārī.

Par sezonas čempioniem kļuva Brocēni/Parair klubs. Čempionvienības sastāvs bija: Andrejs Bondarenko, Juris Čirkovs, Edvīns Dreibergs, Guntis Endzels, Harijs Grots, Igors Meļņiks, Vladimirs Spolītis, Genadijs Tolmačovs, Uldis Valneris, Valdis Valters, Juris Visockis, Ivars Zankovskis. Komandas galvenais treneris: Anatolijs Konstantinovs.

## Pirmais posms

## Otrais posms
### Pusfināli
#### Par 1.—4. vietu

|}

#### Par 5.—8. vietu

|}

### Fināli

|-
!colspan="5"| Par 1. vietu

|-
!colspan="5"| Par 3. vietu

|-
!colspan="5"| Par 5. vietu

|-
!colspan="5"| Par 7. vietu

|-
!colspan="5"| Par 9. vietu

|}

## Finālsērija
Pirms finālsērijas Brocēni/Parair tika uzskatīti par pārliecinošiem favorītiem, tomēr Bonus ievērojami jaunākais spēlētāju sastāvs trenera Pētera Višņēviča vadībā izrādīja cienījamu pretestību. Komandu pārstāvēja Uvis Helmanis, Ralfs Jansons un Roberts Štelmahers.

Finālā netika pamatturnīra uzvarētāji VEF (Igors un Raimonds Miglinieks, Kārlis Muižnieks, Gundars Vētra), jo komandai pusfinālā pret "Bonus" pirmajā spēlē tika piešķirts tehniskais zaudējums ar 0:20, jo galvenais treneris Armands Krauliņš laukumā bija sūtījis par tiesneša fizisku aizskaršanu diskvalificēto Igoru Miglinieku.

## Čempionvienība — [[Brocēni/Parair]]

## Labākie spēlētāji

## Piezīmes

## Atsauces

## Ārējās saites
* Sezonas statistika basket.lv mājaslapā
Vecvagāres

**Vecvagāres** ir ciems Dobeles novada Penkules pagastā pie Tērvetes — Penkules lielceļa (V1112). Izvietojies pagasta vidusdaļā  no novada centra Dobeles un  no Rīgas.

## Vēsture
Ciems savu nosaukumu ir ieguvis no Latvijas Valsts prezidenta Alberta Kvieša vecāku mājām "Vecvagāres", kuras A. Kviesis iegādājās 1926. gadā savam tēvam Jēkabam Kviesim.  
Otrā pasaules kara laikā 1944. gadā Kvieša sieva no "Vecvagāres" mājām devās bēgļu gaitās uz Vāciju. Pēc Latvijas neatkarības atgūšanas saimniecību atguva Austrālijā dzīvojošais A. Kvieša dēls, vēlāk mantoja Kanādā dzīvojošais mazdēls. 2018. gadā to izpārdošanā iegādājās Penkules pagasta zemnieks Ivars Stanga.   

Agrākā Valsts prezidenta vasaras māja šobrīd ir tūrisma apskates objekts, pie mājām aug dižkoks, goba ar apkārtmēru 3,44 metri.

## Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSP datiem.

## Atsauces
Pedru Damians

**Pedru Damians** (; 1480 — 1544) bija Portugāles šahists.

## Biogrāfija
Pēc nodarbošanās farmaceits. 1512. gadā Romā izdevis grāmatu *Questo libro e da imparare giocare a scachi et de li partiti* ("Šī grāmata māca spēlēt šahu"), kas tiek uzskatīta par vecāko šaha mācību grāmatu. Tajā tika apskatīti šaha noteikumi, dažas šaha atklātnes, kā arī vairāk nekā 70 šaha uzdevumi, no kuriem lielākais vairums bija aizgūts no Luija Ramiresa de Lusenas 1496. gadā izdotās grāmatas. Damiana grāmatai Itālijā bija lieli panākumi, un tā izturēja astoņus atkārtotus izdevumus.

Damiana vārdā ir nosaukta nekorekta atklātne — Damiana aizsardzība: 1. e4 e5 2. Zf3 f6, lai gan pats Damians par labāku atbildi ir uzskatījis 2. ... Zf6, bet pēc 2. ... f6 ir ieteicis spēcīgāko turpinājumu 3. Zxe5.

## Atsauces

## Ārējās saites

* P. Damiana šaha kompozīcijas vietnē PDB
Seteles senāts

**Seteles senāts** bija Somijas lielhercogistes Senāts (valdība), kas darbojās no 1917. gada 8. septembra līdz 27. novembrim. Senāta priekšsēdētājs bija Ēmils Nestors Setele no Jauno somu partijas. Seteles senāts bija Somijas lielhercogistes pēdējais Senāts, pēdējais, kas pakļauts Krievijas Pagaidu valdībai.

Seteles senāts izveidojās uz Tokoi senāta pamata, kad 1917. gada 8. septembrī Krievijas Pagaidu valdība apstiprināja Somijas senāta pēdējo Sociāldemokrātiskās partijas pārstāvju Veines Tannera un Mati Pāsivuori atkāpšanos.
Tas tika iesaukts par "nogriezto senātu", jo Tokoi senātu bija pametuši visi sociāldemokrāti. Senātā palika tikai buržuāziskās partijas. 17. septembrī Senātam pievienojās Haralds Okermans.

1. un 2. oktobrī notika parlamenta vēlēšanās. Jaunievēlētais parlaments uz pirmo sēdi sanāca 15. novembrī. 27. novembrī izveidots Senāts ar Pēru Ēvindu Svīnhūvudu vadībā.
Arturs Dārznieks

**Arturs Dārznieks** (, Lubāna - , Rīga) bija Latvijas šahists un inženieris.

## Biogrāfija
Šahu sācis spēlēt skolas gados. Tā kā dzimtajā Lubānā bijis grūti atrast nopietnus pretiniekus, tad iesākumā aizrāvies ar šaha uzdevumu sastādīšanu. 1935. un 1936. gada žurnālos "Atpūta" Fricis Apšenieks publicējis vairākus Dārznieka uzdevumus. Dienesta laikā 7. Siguldas kājnieku pulkā piedalījies mačā ar Alūksnes šahistiem. 1939. gadā bijis otrais Austrumvidzemes šaha meistarsacīkstēs, kurās uzvarējis Roberts Skuja. Otrā pasaules kara laikā devies bēgļu gaitās un uzturējies pārvietoto personu nometnēs Vācijā, taču 1947. gada decembrī no Blombergas atgriezies Rīgā un iekārtojies darbā rūpnīcā "VEF". Sākumā strādājis par aparātu kontrolieri, bet vēlāk kļuvis par inženieri. Bijis rūpnīcas "VEF" šaha sekcijas vadītājs.

Sekmīgi pārstāvējis "VEF" šaha klubu Latvijas komandu šaha čempionātos kopš tā pirmsākumiem 1960. gadā, būdams arī komandas līderis un kapteinis. Komandas sastāvā uzvarējis 1961., 1971., 1977. un 1990. gados, bijis otrais - 1972., 1975., 1978., 1979. gados, un trešais - 1963., 1964., 1965., 1966., 1969., 1973., 1985. gados. 1977. gadā parādījis individuāli labāko rezultātu pie 4. galdiņa.

Trīspadsmit reizes piedalījies Latvijas šaha čempionātu finālos. Labākos rezultātus sasniedzis 1951., 1959., 1960. un 1972. gados, kad ieņēmis stabilas vietas tabulas vidusdaļā.

Regulāri piedalījies sporta biedrības "Daugava" šaha čempionātos, kur labākos rezultātus sasniedzis 1952. gadā, kad dalījis 3.-4. vietu, un 1971. gadā, kad ieņēmis 3. vietu.

## Vietas Latvijas šaha čempionātā
* 1948. gads — 14.-15. vieta.
* 1950. gads — 14.-15. vieta.
* 1951. gads — 7. vieta.
* 1952. gads — 16.-17. vieta.
* 1954. gads — 10.-12. vieta.
* 1955. gads — 10.-13. vieta.
* 1959. gads — 8. vieta.
* 1960. gads — 6.-7. vieta.
* 1962. gads — 13. vieta.
* 1972. gads — 8. vieta.
* 1973. gads — 12. vieta.
* 1977. gads — 29.-32. vieta.
* 1991. gads — 41.-58. vieta.

## Atsauces

## Literatūra
* Encyclopedia of Latvian chessplayers : 1900-2000 / compiled by Val Zemitis ; editors, J. Vitomskis ... [et al. ]. [ASV : b. n.], 2009 2 sēj. : il., portr. ; 29 cm.

## Ārējās saites
Ferdinands I Hābsburgs

**Ferdinands I Hābsburgs** var būt:
* Ferdinands I Hābsburgs (Svētās Romas imperators)
* Ferdinands I Hābsburgs (Austrijas imperators)
Slāvu aizsardzība

**Slāvu aizsardzība**  ir šaha atklātne, kas sākas ar gājieniem: **1. d2-d4 d7-d5 2. c2-c4 c7-c6**.

Pieder pie dāmas gambīta un to klasificē pie slēgtām atklātnēm ar Šaha atklātņu enciklopēdijas kodiem D10 līdz D17.

## Vēsture
Slāvu aizsardzību izstrādājuši krievu un čehu šahisti. Teorijas pamatus 1840. gadā radījis K. Janišs. Vērtīgu ieguldījumu teorijā devuši M. Čigorins, S. Alapins, A. Rubinšteins, M. Botviņņiks un citi. Slāvu aizsardzība ir viens no populārākiem dāmas gambīta variantiem, kas plaši tiek pielietots mūsdienu praksē.
 
## Stratēģiskā ideja
Baltie tiecas pēc aktīvas spēles centrā, apvienojot to ar melno stratēģisko draudu novēršanu. Melnie, spēlējot c7-c6, nostiprina bandinieku d5 un ir gatavi, ja radīsies iespēja, ņemt bandinieku c4 un sākt uzbrukumu dāmas spārnā. 

## Galvenie varianti
* **3. с4xd5 c6xd5**  — nomaiņas variants
### Varianti ar 3. Zb1-c3
* **3. Zb1-c3 e7-e6 4. e2-e4** — Slāvu gambīts
* **3. Zb1-c3 е7-e5** — Vinavera variants
### Varianti ar 3. Zg1-f3 Zg8-f6
* **4. e2-e3 g7-g6** - Šlehtera−Rubinšteina variants
* **4. Zb1-c3 d5:c4** - galvenais variants
* **4. Zb1-c3 a7-a6** - Čebaņenko variants
* **4. Zb1-c3 e7-e6 5. Lc1-g5 d5xc4 6. e2-e4** - Botviņņika variants
* **4. Zb1-c3 e7-e6 5. Lc1-g5 h7-h6 6. Lg5xf6** - Maskavas variants
* **4. Zb1-c3 e7-e6 5. Lc1-g5 h7-h6 6. Lg5-h4** − Anti-Maskavas variants
* **4. Zb1-c3 e7-e6 5. e2-e3 Zb8-d7 6. Lf1-d3 Lf8-d6** — Čigorina variants
* **4. Zb1-c3 e7-e6 5. e2-e3 Zb8-d7 6. Lf1-d3 d5xc4** — Meranas variants

## Literatūra
* Бологан В. А. *Славянская защита. Система Чебаненко.* С.-Петербург, 2008. -  
* Konstantin Sakaev: *Complete Slav 1*. Chess Evolution, 2012, . 

## Atsauces
Maiņstrāvas ģenerators

**Maiņstrāvas ģenerators** ir elektriskais ģenerators, kas pārvērš mehānisko enerģiju elektriskajā enerģijā, maiņstrāvas formā. Pārsvarā maiņstrāvas ģeneratori sastāv no rotējoša magnētiskā lauka un stacionāras armatūras. Pasaulē lielāko daļu elektrības saražo 50 Hz - 60 Hz trīsfāžu maiņstrāvas ģeneratori. Lielu ieguldījumu maiņstrāvas ģeneratoru attīstībā devis zinātnieks Nikola Tesla.
thumbnail|right|Ģenerators

## Maiņstrāvas ģeneratora darbības princips
Ģeneratorā ar pievadītas mehāniskas jaudas palīdzību vienmērīgi tiek griezts vada rāmītis magnētiskajā laukā, ko rada nekustīgi elektromagnēti vai pastāvīgie magnēti. Rotācijas dēļ caur rāmīša laukumu laikā mainās magnētiskā lauka plūsma, kā rezultātā rāmītī inducējas elektrodzinējspēks. Rāmīša vada gali ir pievienoti vadītāja gredzeniem, kas rotē reizē ar rāmīti. Ar slīdkontaktu palīdzību inducētais elektrodzinējspēks tiek pievadīts nekustīgajiem ģeneratora poliem, kuriem var pieslēgt strāvas patērētāju. Pieņemot, ka magnētiskais lauks ir homogēns.

## Sinhronie ātrumi
Attiecība starp ātrumu un frekvenci ir N=120f/P, kur f  ir frekvence hercos. P ir polu skaits un  N  ir rotācijas ātrums (apgriezieni minūtē).
thumbnail|right|Šo ģeneratoru izmantoja, lai ražotu 3000 voltu, 133 hercu, vienfāzes maiņstrāvu.

## Atsauces

## Ārējās saites

* http://fizmati.lv/faili/macibu_materiali/1525734537.pdf
Ālave (ciems)

**Ālave** ir ciems Dobeles novada Penkules pagastā. Izvietojies pagasta ziemeļdaļā  no novada centra Dobeles un  no Rīgas.

Ālaves muižas apbūve ir vietējas nozīmes arhitektūras piemineklis. Muiža celta 19. gadsimtā; tā ir divstāvu koka celtne, zem tās lieli pagrabi. Agrāk muižas apkārtnē bijis liels iekopts parks ar retu sugu kokiem, tagad tas ir aizaudzis. Muižas durvīm dekoratīvi kokgriezumi. Šobrīd muižas ēka ir ļoti sliktā stāvoklī, augšējais stāvs vairs nav apdzīvots.

## Atsauces
Just5 Blaster

***Just5 Blaster*** ir Latvijas uzņēmuma *Orbita telecom*, kas darbojas ar zīmolu *[[Just5]]*, izlaists viedtālrunis. Tas tika prezentēts 2015. gada februārī. Tas ir ceturtais šī uzņēmuma viedtālruņu modelis. Ierīcē izmantota *[[Android]]* operētājsistēma
Tā priekštecis bija *Just5 Spacer 2s*, pēctecis *Just5 Blaster 2*.

## īpašības un tehniskā specifikācija

### Tīkls

### Dizains

### Displejs

### Skaņa

### Atmiņa

### Baterija

### Kamera

### Datu savienojums

### Īpašības

### Misc

## Standarta komplektācija
Standarta komplektācijā ir iekļauti tādi komponenti: brīvroku austiņas, baterija, lādētājs, datu kabelis, maināmi aizmugurējie paneļi (dzeltens, melns un balts).

## Atsauces

## Ārējās saites
* Viedtālruņa oficiālā lapa
Pētera I reālskola

thumb|300px|Agrākās Pētera I reālskolas ēka Palasta ielā 9.
thumb|300px|Reālskola Kronvalda bulvārī 1 (1890—1915).
**Pētera I reālskola** jeb **Rīgas krievu reālskola **() bija Baltijas pārkrievošanas laikā dibināta Rīgas skola ar krievu valodas apmācību.

## Vēsture
Skola tika iekārtota agrākajā Pētera palasta ēkā, kurā pēc Rīgas ieņemšanas Lielā Ziemeļu kara laikā uzturējies Pēteris I. 1805. gadā tajā izveidoja **Rīgas 2. apriņķa skolu**, kurai pievienoja jau 1789. gadā dibināto Rīgas Navigācijas skolu. Pēc trīs klašu mācībām ceturtajā gadā bija iespējams apgūt jūrskolas zināšanas. 1820. gadā skolu slēdza.  

Skola savu darbību Palasta ielā 9 atjaunoja 1886. gadā sakarā ar likumu par krievvalodīgo skolu izveidi Rīgā un Baltijas teritorijā.
Tā kā vietējie iedzīvotāji pārsvarā bija tirgotāji un amatnieki, bija nepieciešams arī pēc vispārējās izglītības iegūšanas apgūt praktiskas iemaņas un zināšanas kādā noteiktā sfērā. 
1888. gada 15. februārī Rīgas pilsētas Dome pieņēma lēmumu nodot skolas celtniecībai zemi Muitas un Jēkaba ielu stūrī (tagadējā Kronvalda bulvārī 1). Rīgas mācību apgabala arhitekta Alekseja Kīzelbaša projektētā ēka tika atklāta 1890. gadā.

Pirmā pasaules kara laikā skolu evakuēja uz Taganrogu un Rīgā tās darbība vairs netika atjaunota.

## Ievērojami skolēni
* Sergejs Antonovs, arhitekts
* Alfrēds Kalniņš (biologs)
* Edgars Lejnieks, matemātiķis
* Mārtiņš Nukša, diplomāts
* Mārtiņš Prīmanis, LU rektors
*Eižens Laube, arhitekts
*Frīdrihs Vasarietis, virsnieks, Rīgas aizstāvēšanas organizators bermontiādes laikā, Tirdzniecības un rūpniecības ministrs, diplomāts

## Atsauces