Latvijas Sociālistiskā partija

**Latvijas Sociālistiskā partija** (LSP, ) ir sociālistiska politiskā partija Latvijā. No 2005. līdz 2026. gadam tā ietilpa partiju apvienībā "Saskaņas Centrs", bet šobrīd neietilpst nevienā partiju apvienībā.

## Vēsture

Partija ir dibināta 1994. gadā. Tās pirmais priekšsēdētājs bija Filips Stroganovs. 1994. gada Rīgas domes vēlēšanās LSP saraksts ieguva 4 vietas Rīgas domē, bet 1995. gada Saeimas vēlēšanās — 5 mandātus Saeimā. 1996. gadā, norobežojoties no "Līdztiesības", partijai palika 3 deputāti (Aleksandrs Golubovs, Martijans Bekasovs, Oļegs Deņisovs). 1997. gadā Rīgas domes vēlēšanās par deputātu no LSP kļuva Ivans Ivanovs. No 1998. līdz 2003. gadam LSP bija apvienības PCTVL dalībniece. Piedaloties 1998. gada Saeimas vēlēšanās PCTVL sastāvā, LSP saņēma 4 vietas (A. Golubovs, M. Bekasovs, O. Deņisovs, Boriss Rastopirkins) no 16 apvienības kopā iegūtajām. No 1999. līdz 2015. gadam partijas priekšsēdētājs bija Alfrēds Rubiks. 2001. gada pašvaldību vēlēšanās no PCTVL saraksta Rīgas domē tika ievēlēti 13 deputāti. Vienīgais LSP pārstāvis to vidū bija Ivans Ivanovs.

2002. gadā PCTVL 8. Saeimas vēlēšanās ieguva 25 vietas. To starpā bija ievēlēti 5 LSP pārstāvji — A. Golubovs, M. Bekasovs, O. Deņisovs, Igors Solovjovs un Sergejs Fjodorovs. 2003. gadā, partijai izstājoties no PCTVL, no tās aizgāja daļa biedru ar Nikolaju Kabanovu priekšgalā. LSP frakcijas Saeimā eksistencei nepieciešamo piekto deputātu piekrita "komandēt" pie sociālistiem Tautas saskaņas partija. 2004. gadā Eiroparlamenta vēlēšanās Latvijas Sociālistiskā partija ieguva 1,6% balsu, nepārvarot 5% barjeru. 2005. gada Rīgas domes vēlēšanām LSP izvirzīja ar apvienību "Dzimtene" veidotu kopīgu sarakstu, no kura tika ievēlēti 8 deputāti. No tiem sociālistu pārstāvji bija partijas priekšsēdētāja dēls Artūrs Rubiks (kas sarakstā bija pirmais un guva visvairāk plusu no vēlētājiem), Ivans Ivanovs un Igors Zujevs. 2005. gada decembrī partija iestājās apvienībā "Saskaņas Centrs", bet 2006. gadā, tās sastāvā piedaloties 9. Saeimas vēlēšanās, par Saeimas deputātiem kļuva sociālisti A. Golubovs, Ar. Rubiks, O. Deņisovs un S. Fjodorovs.

2011. gada 8. maijā Latvijas Sociālistiskās partijas biedrs Andrejs Misņiks kopā ar vēl vienu personu alkohola reibumā uz Holokausta upuriem veltītā Biķernieku memoriāla sienas uzkrāsoja svastiku, stilizētu nacista attēlu un nacismu slavinošus saukļus latviešu valodā. Partija sākotnēji noliedza, ka viena no iesaistītajām personām ir viņu biedrs, bet vēlāk atzina, ka viņu partijas biedrs esot sodīts par "sveša īpašuma bojājumu" un atbilstoši partijas statūtiem, kas aizliedz partijā darboties personām, kas izdarījušas kriminālnoziegumu, izslēdza Misņiku no partijas.

10. Saeimas vēlēšanās partijas iegūto vietu skaits nemainījās, 11. Saeimas vēlēšanās partija ieguva trīs vietas, 12. Saeimas vēlēšanās — divas.

Kopš "Saskaņas Centra" pārveidošanās par partiju "Saskaņa", LSP vēlēšanās startēja tās sarakstā. 13. Saeimas vēlēšanās no šī saraksta kā vienīgais Saeimā tika pārvēlēts Artūrs Rubiks. 14. Saeimas vēlēšanās "Saskaņas" un LSP kandidāti Saeimā neiekļuva.

2020. gada Rīgas domes vēlēšanās domē, kandidējot no "Saskaņas" saraksta, iekļuva viens LSP biedrs — Artūra Rubika vecākais brālis Raimonds Rubiks. 2025. gada pašvaldību vēlēšanās Rīgā partija pieteica atsevišķu sarakstu, kura galvgalī bija partijas līdzpriekšsēdētājs Vladimirs Frolovs. Saraksts domē neiekļuva, iegūstot vien 0,17% balsu. 2026. gada janvārī, "Saskaņas centram" atjaunojot aktīvu darbību, LSP vairs nebija tās sastāvā.

## Vēlēšanas

### Eiroparlamenta vēlēšanas

### Pašvaldību vēlēšanas

#### 2021. gada pašvaldību vēlēšanas

Pašvaldību vēlēšanās partija piedalījās tikai Ludzas novadā, taču saraksts neieguva pietiekamu vēlētāju atbalstu.

## Vadība

2015. gadā no partijas priekšsēdētāja amata atkāpās Alfrēds Rubiks. Priekšsēdētāja pienākumus sāka pildīt viņa vietnieks, drošības konsultants Vladimirs Frolovs. Vēlāk Frolovs kļuva par partijas līdzpriekšsēdētāju līdzās ģimenes ārstam un biedrības "Latvijas Miera komiteja" valdes loceklim Ingaram Burlakam.

## Prese

Līdz 1999. gadam vistuvākais LSP bija nedēļraksts "Будни" un līdz 2001. gadam draudzīga partijai bija arī tās biedra Vladimira Farbera vadītā dienas avīze "Панорама Латвии" (1991—2003).

No 2003. līdz 2006. gadam partija regulāri izdeva mēnešrakstus "Latvijas Sociālists" un "Социалист Латвии" (2007.—2009. gadā izdoti vēl 6 laidieni).

## Literatūra
* Imants Mednis (2007). Partiju laiki Latvijā (1988—2002). Rīga: Drukātava.  — 367.—373. lpp.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Partijas mājaslapa