open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Luč (pavadonis)

***Luč*** () jeb ***Olimp-K*** (*Олимп-К*) ir Krievijas Aizsardzības ministrijas pavadonis, kas ģeostacionārajā orbītā palaists 2014. gada septembrī.

Par pavadoni oficiāli tika sniegta skopa informācija. 2014. gada martā Krievijas laikraksts *Kommersant* informēja, ka pavadonis *Olimp* varētu būt ar kombinētu derīgo kravu:  sakaru aparatūra (*Luč*) slepeniem valdības saakriem vai retranslācijai starp pavadoņiem zemās Zemes orbītās, kā arī elektroniskās izlūkošanas aparatūra (*Olymp*), iespējams, Federālā drošības dienesta vajadzībām. Cits avots ziņoja, ka šim kosmiskajam aparātam varētu arī būt lāzera sakaru iekārta, kas nodrošina atsauces signālu, lai uzlabotu pozicionēšanas precizitāti *[[GLONASS]]* lietotājiem.

Visticamāk, kosmiskais aparāts izgatavots Krievijas uzņēmumā *[[Informacionnyje sputnikovyje sistemy]]* (*ISS*), uz platformas *[[Ekspress-1000]]* vai *[[Ekspress-2000]]* bāzes.

## Lidojuma gaita
*Luč* palaists  20:23 UTC ar nesējraķeti *[[Proton-M / Briz-M]]* no Baikonuras kosmodroma 81. laukuma 24. palaišanas iekārtas. Atšķirībā no citiem militārajiem pavadoņiem, šim netika dots *Kosmos* nosaukums, bet *Roskosmos* to sauca par *Luč*.

Sākotnēji (29. septembrī) *Luč* atradās ģeostacionārajā orbītā punktā 57° austrumu garuma. 6. oktobrī tas bija pārvietojies uz pozīciju 66° A. Pēc tam tas kustējās rietumu virzienā, un 2015. gada 2. janvārī tas bija punktā 53° A, blakus Krievijas pavadonim *[[Ekspress-AM6]]*. Februārī pavadonis jau bija blakus *[[Luč-5V]]* (95° A). Tad 25. jūnijā *Luč* bija pārvietojies uz punktu 18,1° rietumu garuma, tieši starp pavadoņiem *[[Intelsat 901]]* (18,0° R) un *[[Intelsat 7]]* (18,2° R). Šeit tas atradās piecus mēnešus. Septembra beigās tas pārvietojās uz punktu 24,4° R, blakus *[[Intelsat 905]]* (24,5° R). Šīs *Luč* līdzās atrašanās kritizēja *[[Intelsat]]*, bet Krievijas struktūras neatbildēja uz *Intelsat* mēģinājumiem sazināties ar tām. *Luč* manevri tika apspriesti vairākās  ASV Aizsardzības departamenta slepenās sanāksmēs.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Luch (Olimp-K) Gunter Dirk Krebs
* Proton successfully returns to flight delivering a secret Olymp satellite russianspaceweb.com
* LUCH (OLYMP) (orbītas parametri) n2yo.com
Sergejs Prokopjevs

**Sergejs Prokopjevs** (*Сергей Валерьевич Прокопьев*; dzimis ) ir Krievijas kosmonauts, lidotājs, gvardes majors rezervē.

## Militārais dienests
Pēc vidusskolas pabeigšanas Prokopjevs iestājās Orenburgas Augstākajā kara aviācijas lidotāju skolā. Tā kā skola 1993. gadā tika izformēta, turpmāk viņš mācījās Tambovas Augstākajā kara aviācijas lidotāju skolā. To viņš pabeidza 1997. gadā, iegūstot kvalifikāciju "inženieris pilots". Pēc tam viņš dienēja kā gaisa kuģa komandiera palīgs. 2007. gadā viņš paaugstināts par gaisa kuģa komandieri, un lidoja ar virsskaņas raķešu bumbvedēju *[[Tu-22M|Tu-22M3]]*. Vēlāk bija aviācijas nodaļas komandieris. Piedalījies militārās operācijās.

## Kosmonauta karjera
2010. gada Sergejs Prokopjevs izgāja pārbaudes, lai tiktu uzņemts kosmonautu vienībā. 2010. gada 12. oktobrī Kosmonautu atlases starpresoru komisija rekomendēja Prokopjevu ieskaitīt kosmonautu vienībā.
2011. gada 1. februārī Prokopjevs tika ieskaitīts kosmonautu grupā. 2012. gada jūlijā viņš pabeidza vispārējos kosmonautu sagatavošanas kursus, un augustā atvaļinājās no bruņotajiem spēkiem.

2015. gada jūnijā Prokopjevs tika apstiprināts par kosmosa kuģa *[[Sojuz TMA-18M]]* dublieru apkalpes 2. bortinženieri.
2017. gada 21. aprīlī Prokopjevs tika apstiprināts par kosmosa kuģa *[[Sojuz MS-07]]* dublieru apkalpes komandieri; pēc tam viņš būtu *Sojuz MS-09* pamatapkalpē.

Sergeja Prokopjeva pirmais kosmiskais lidojums sākās 2018. gada jūnijā, esot kosmosa kuģa *[[Sojuz MS-09]]* komandierim. Starptautiskās kosmosa stacijas (SKS) 56. un 57. ekspedīcijā viņš bija lidojuma inženieris. Uz zemes viņš atgriezās 20. decembrī.

Otro lidojumu kosmosā Sergejs Prokopjevs sāka 2022. gada 21. septembrī, esot kosmosa kuģa *[[Sojuz MS-22]]* komandierim. Tā kā decembrī *Sojuz MS-22* tika konstatēta noplūde dzesēšanas sistēmā, apkalpes nodrošināšanai uz staciju 2023. gada februārī nosūtīja *[[Sojuz MS-23]]*, bet apkalpes uzturēšanās laiku pagarināja vēl par 6 mēnešiem. Prokopjevs bija SKS 67. un  68. ekspedīcijas lidojuma inženieris, no 14. oktobra viņš bija 68., vēlāk arī 69. ekspedīcijas komandieris. Uz zemes viņš atgriezās 27. septembrī kosmosa kuģī *Sojuz MS-23*. Šis lidojums ilga 370 dienas 21 stundas 23 minūtes.

Kosmisko lidojumu kopsavilkums:

Iziešanas atklātā kosmosā:

## Ārējās saites

* Biogrāfija Kosmonautu sagatavošans centrs
* Biogrāfija astronaut.ru,
Kepa Arisabalaga

**Kepa Arisabalaga** (; dzimis ) ir basku tautības Spānijas futbolists, vārtsargs, Spānijas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2025. gada spēlē Anglijas Premjerlīgas klubā *[[Arsenal FC|Arsenal]]*.

## Sasniegumi
**Chelsea**

* UEFA Čempionu līga: 2020—21
* UEFA Eiropas līga: 2018—19
* UEFA Superkauss: 2021
* FIFA Klubu Pasaules kauss: 2021

**Real Madrid**
* La Liga: 2023—24
* Supercopa de España: 2024
* UEFA Čempionu līga: 2023—24

**Spānijas izlase**
* UEFA Nāciju līga: 2022—23

## Atsauces

## Ārējās saites
Fagners

**Fagners** (; dzimis ) ir Brazīlijas futbolists, aizsargs, Brazīlijas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2025. gada spēlē Brazīlijas A sērijas klubā Beluorizonti "Cruzeiro", kas viņu īrē no Sanpaulu "Corinthians Paulista".

## Sasniegumi
**PSV Eindhoven**

* Eredivisie: 2007—08
* Johan Cruijff Schaal: 2008

**Vasco de Gama**

* Brazīlijas B sērija: 2009

**Corinthians**

* Brazīlijas  A sērija: 2015, 2017

**Brazīlija**

* Copa América: 2019

## Ārējās saites
Stiglavas atsegumi

**Stiglavas atsegumi** ir Latvijas dabas piemineklis, kas atrodas Balvu novada Šķilbēnu pagasta rietumos pie Stiglovas ciema. 

Rikas pietekas Stiglovas ielejas nogāzēs un sāngravās apmēram 1,8 kilometru garā posmā atrodas 16 Ogres svītas smilšakmeņu un divi mālaini aleirītisko nogulumu atsegumi. Atrodama 4 metrus dziļa ala un divi samērā lieli laukakmeņi. Ierīkota dabas taka. 2013. gadā Stiglavas atsegumiem tika piešķirts gada ģeoloģiskā objekta nosaukums. 

## Ārējās saites
* Stiglavas atsegumi Dabas aizsardzības pārvaldes mājaslapā
* Stiglavas atsegumi Dabas aizsardzības pārvaldes mājaslapā
Kristīne Gurecka

**Kristīne Gurecka** (dzimusi **Šefere** 1981. gada 4. decembrī Rīgā) ir visu laiku panākumiem bagātākā Latvijas badmintoniste, 67 reizes izcīnījusi Latvijas čempiones titulu badmintonā (54 individuālajās, 13 komandu sacensībās). Divkārt atzīta par Latvijas gada badmintonisti. Pašlaik strādā arī kā badmintona trenere (2006. gadā absolvējusi LSPA šajā specialitātē).

K. Gurecku trenēja viņas tēvs badmintona treneris Arnis Šefers.

## Karjera
Pirmo Latvijas čempiones titulu K. Gurecka (tolaik Šefere) ieguva jau 11 gadu vecumā sieviešu dubultspēlēs (pārī ar Daci Šneideri) 1993. gadā, gadu vēlāk viņa uzvarēja sieviešu vienspēļu kategorijā. 1997. gadā, uzvarot visās trijās iespējamajās kategorijās, pirmoreiz kļuva par absolūto čempioni, šo panākumu atkārtojot vēl 10 reizes. Karjeras laikā K.&nbsp;Gurecka ir spēlējusi piecu ārvalstu komandu līgās vai čempionātos — Dānijā, Nīderlandē, Čehijā, Polijā un Lietuvā.

2015. gadā izcīnīja Latvijai pirmo titulu *BWF International* sērijas turnīrā Marokā, kur pārī ar Ievu Popi uzvarēja dubultspēļu kateogrijā. Šajā gadā viņa arī pārstāvēja Latviju Eiropas spēlēs, gan vienspēlēs, gan dubultspēlēs (pārī ar I. Popi) piedzīvodama tikai zaudējumus.

2016. gadā izcīnīja dalītu 9. vietu Eiropas čempionātā, kas ir augstākais Latvijas spēlētāju sasniegums šāda līmeņa sacensībās.

2017. gada janvārī, saņemot balvu kā Latvijas gada badmintonistei, K. Gurecka paziņoja par karjeras beigām, tomēr 2017. gada nogalē atgriezās Latvijas badmintona apritē.

## Starptautiskie sasniegumi

### ''BWF International Challenge/Series'' turnīru fināli
Sieviešu dubultspēlēs

## Atsauces

## Ārējās saites
* Pasaules Badmintona federācijas (BWF) profils
* Videointervija ar K. Šeferi
Niks Podosinoviks

**Niks Podosinoviks** (dzimis 1998. gada 27. jūlijā Rīgā) ir Latvijas badmintonists, daudzkārtējs Latvijas čempions. Kopš Latvijas Gada balvas badmintonā izveidošanas četrreiz pēc kārtas atzīts par Latvijas gada badmintonistu (2015, 2016, 2017, 2018). Pašlaik pārstāv Baložu badmintona klubu. 2025. gadā uzņemts Latvijas badmintona slavas zālē, tās pirmajā iesaukumā.

## Karjera
Ar badmintonu Niks sācis nodarboties 10 gadu vecumā Rīgas Skolēnu pilī, pirms tam viņš trenējās basketbolā, taču izvēlējās par labu badmintonam, jo uzskatījis, ka tajā labāk var izpausties individuāli. Pirmoreiz par Latvijas čempionu vienspēlēs pieaugušajiem kļuva 16 gadu vecumā 2015. gadā. 2018. gadā pirmo un līdz šim vienīgo reizi kļuva par absolūto Latvijas čempionu (uzvaras visās kategorijās). 2026. gadā izcīnīja savu divpadsmito vienspēļu titulu Latvijas čempionātā, kļūstot par vistitulētāko Latvijas badmintonistu šajā kategorijā.

No 2017. gada septembra līdz 2019. gada janvārim dzīvoja, spēlēja un trenējās Dānijā, Eiropas vadošajā valstī badmintonā. Tur viņš bija izturējis atlasi un pievienojies Eiropas badmintona organizācijas (*Badminton Europe*) Izcilības centram Holbekā. Spēlējis ne tikai Dānijas, bet arī Nīderlandes klubu čempionātā. 2019. gada decembrī un 2020. gada sākumā pārstāvēja Maltas badmintona klubu "Paola", izcīnot Maltas klubu čempiona titulu. 2024./2025. gada sezonā spēlējis Vācijas klubā "SG Berkenthin/Krummese1", bet nākamajā sezonā (2025./2026.) pievienojies Vācijas Bundeslīgas klubam "TSV Trittau". 

Pēdējos gados vairāk strādā kā badmintona treneris Baložu badmintona klubā, kā arī spēlē amatieru hokeju Entuziastu hokeja līgas klubā "Patrioti".

## Atsauces

## Ārējās saites
* Pasaules Badmintona federācijas (BWF) profils (angliski)
* Videointervija ar Niku Podosinoviku
Pedru Žeromels

**Pedru Žeromels** (; dzimis ) ir Brazīlijas bijušais futbolists, aizsargs, Brazīlijas futbola izlases dalībnieks.

## Sasniegumi
**Grêmio**

* Copa do Brasil: 2016
* Copa Libertadores: 2017
* Recopa Sudamericana: 2018

## Ārējās saites
Igors Garais

**Igors Garais** (;  Kēnigsberga -  Ohaio) bija Latvijas un ASV šahists.

## Biogrāfija
1941. gadā beidzis Rīgas pilsētas 1. ģimnāziju, pēc tam iestājies Latvijas Universitātē, kur studējis matemātiku. Otrā pasaules kara gados pārstāvējis sporta biedrību "Universitātes sports" un ticis uzskatīts par vienu no perspektīvākajiem Latvijas jaunajiem šahistiem. 1943. gada decembrī piedalījies Latvijas meistarsacīkstēs šahā, kurās spēcīgā konkurencē ieņēmis 8. vietu. 

1944. gadā devies bēgļu gaitās, vēlāk pārcēlies uz dzīvi Ohaio štatā (ASV), kur dzīvojis Klīvlendā. 1950. gados sekmīgi iesaistījies ASV šaha turnīros: 1954. gadā uzvarējis *Cleveland Open*, bet 1957. gadā piedalījies ASV atklātajā šaha čempionātā, kurā zaudējis nākamajam Pasaules šaha čempionam, bet tolaik jaunajam talantam Bobijam Fišeram. Aktīvi veicinājis arī ASV trimdas latviešu šaha dzīvi. Bijis viens no 1959. gada Latviešu šaha kongresa organizētajiem, kā arī dalījis pirmo vietu latviešu šahistu korespondencšaha turnīrā (1961-1962).

Vēlākajos gados vairāk laika pievērsis darba un ģimenes lietām. Mūža nogalē dzīvojis Ohaio štata pilsēta Īstleikā ().

## Atsauces

## Literatūra
* Encyclopedia of Latvian chessplayers : 1900-2000 / compiled by Val Zemitis ; editors, J. Vitomskis ... [et al. ]. [ASV : b. n.], 2009 2 sēj. : il., portr. ; 29 cm.

## Ārējās saites
Kasiu

**Kasiu** (; dzimis ) ir Brazīlijas futbolists, vārtsargs, Brazīlijas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2024. gada spēlē Brazīlijas A sērijas kluba Beluorizonti "Cruzeiro" sastāvā.

## Sasniegumi
**PSV Eindhoven**

* Eredivisie: 2007—08
* Johan Cruijff Schaal: 2008

**Corinthians**

* Brazīlijas A sērija: 2015, 2017
* Copa Libertadores: 2012
* FIFA Klubu Pasaules kauss: 2012

**Brazīlija**

* Copa América: 2019

## Ārējās saites
Alvaro Odriosola

**Alvaro Odriosola** (; dzimis ) ir Spānijas futbolists, aizsargs, Spānijas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2023. gada Odriosola pārstāv Spānijas *[[La Liga]]* komandu *[[Real Sociedad]]*.

Spānijas izlasē debitēja 2017. gada oktobrī Pasaules kausa kvalifikācijas spēlē pret Albāniju. Pirmos vārtus izlases labā guva 2018. gada 3. jūnijā draudzības spēlē pret Šveici. Bija iekļauts izlases sastāvā 2018. gada FIFA Pasaules kausa finālturnīrā, taču laukumā neizgāja.

## Sasniegumi
**Real Madrid**

* Spānijas Karaļa kauss: 2022—23
* Spānijas Superkauss: 2019—20
* FIFA Klubu Pasaules kauss: 2018, 2022

**Bayern Munich**

* Vācijas Bundeslīga: 2019—20
* DFB Pokal: 2019—20
* UEFA Čempionu līga: 2019—20

## Atsauces

## Ārējās saites
Manuels Lansini

**Manuels Lansini** (; dzimis ) ir Argentīnas futbolists, pussargs, Argentīnas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2023. gada spēlē Argentīnas futbola pirmā divīzijas kluba Buenosairesas "River Plate" sastāvā. No 2016. gada līdz 2023. gadam spēlēja Anglijas Premjerlīgas kluba West Ham United F.C. sastāvā.

## Sasniegumi
**River Plate**
* Argentīnas pirmā divīzija: Torneo Final 2014
* Trofeo de Campeones: 2023
* Supercopa Argentina: 2023

**Fluminense**

* Brazīlijas  A sērija: 2012

**West Ham United**

* UEFA Eiropas konferences līga: 2022—23
## Ārējās saites

## Atsauces
Pedro Sančess

**Pedro Sančess** (; dzimis ) ir spāņu ekonomists un politiķis, Spānijas Sociālistu partijas (PSOE) līderis kopš 2014. gada. 2018. gada 1. jūnijā ievēlēts par Spānijas premjerministru.

## Atsauces
OA-9

***OA-9***, saukta arī par ***Spaceship J.R. Thompson***, bija ASV uzņēmuma *[[Orbital ATK]]* kravas kosmosa kuģa *[[Cygnus (kosmosa kuģis)|Cygnus]]* Starptautiskās kosmosa stacijas (SKS) apgādes misija *[[Nacionālā aeronautikas un kosmosa administrācija|NASA]]* programmā *[[Commercial Resupply Services]]* (*CRS-1*). Kravas kuģis orbītā palaists 2018. gada maijā.

Kosmosa kuģis nosaukts par godu 2017. gada novembrī mirušajam Džeimsam Tomsonam, kurš bijis *[[Nacionālā aeronautikas un kosmosa administrācija|NASA]]* administratora vietnieks, *[[Orbital Sciences Corporation]]* vicepriekšsēdētājs.

## Derīgā krava
Kopējā kravas masa bija 3350 kg.
Kosmosa kuģa hermētiskajā nodalījumā atradās 3268 kg kravas: lietas apkalpei (811 kg), rezerves daļas stacijas iekārtām (1191 kg), krava zinātniskajiem pētījumiem (1021 kg), datoru iekārtas (100 kg), ārpuskuģa aktivitāšu aprīkojums (132 kg), kravas Krievijas  pusei (13 kg).
Stacijā tika nogādāta iekārta *Cold Atom Laboratory*, ko izstrādāja *NASA* Reaktīvās kustības laboratorija. Ar to trīs gadu laikā plānots veikt kvantu eksperimentus. Cita zinātniskā iekārta paredzēta betona sacietēšanas pētījumiem mikrogravitācijā.
Hermētiskajā nodalījumā bija arī *[[NanoRacks]]* palaišanas iekārta ar *[[Cubesat]]* pavadoņiem: *[[CubeRRT]]*, *[[EQUiSat]]*, *[[HaloSat]]*, *[[MemSat]]*, *[[RadSat-g]]*, *[[RainCube]]*, *[[TEMPEST-D]]*, *[[EnduroSat One]]*, *[[Radix]]*.

Nehermetizētā krava (82 kg) bija *[[NanoRacks]]* palaišanas iekārta ar *[[Cubesat]]* pavadoņiem: *[[Aerocube 12A]]*, *[[Aerocube 12B]]*, *[[SORTIE]]*, *[[CaNOP]]*.

## Lidojuma gaita
*Cygnus* tika palaists  08:44:06 UTC ar nesējraķeti *[[Antares 230]]* no Vidusatlantiskā reģionālā kosmoporta (*MARS*) starta laukuma *LP-0A*.

24. maijā *Cygnus* pietuvojās stacijai. 09:26 UTC kosmosa kuģi satvēra ar stacijas manipulatoru, kuru vadīja Skots Tingls. 12:13 UTC *Cygnus* bija pievienots pie *[[Unity (SKS)|Unity]]* moduļa apakšējās pieslēgvietas.

10. jūlijā *Cygnus OA-9* izmēģināja iespēju paaugstināt stacijas orbītu. 20:24 UTC tika veikts mazs manevrs, kas ilga 50 sekundes, dodot SKS 0,05 m/s paātrinājumu, un orbītu paceļot par aptuveni 90 metriem.

15. jūlijā 10:26 UTC ar *Canadarm2* manipulatoru *Cygnus* tika atvienots no *Unity* moduļa. 12:36 UTC tas palaists brīvā lidojumā.
Pēc atvienošanās kravas kuģis paaugstināja orbītu līdz 480 km un no ārpusē pievienotā *NanoRacks* izlaida pavadoņus *[[Lemur-2-TomHenderson]]*, *[[Lemur-2-Yuasa]]*, *[[Lemur-2-Alexander]]*, *[[Lemur-2-Vu]]*, *[[Aerocube-12A]]*, *[[Aerocube-12B]]*.

30. jūlijā tika iedarbināts *Cygnus* galvenais dzinējs, un kravas kuģis nogāja no orbītas; tas sasniedza atmosfēras blīvos slāņus un sadega.

## Stacijas orbītas paaugstināšanas manevri

## Atsauces

## Ārējās saites
* Mission Update: OA-9 Space Station Cargo Resupply Orbital ATK
Kristians Ansaldi

**Kristians Ansaldi** (; dzimis ) ir Argentīnas bijušais futbolists, aizsargs, Argentīnas futbola izlases dalībnieks.

Pārstāvējis Argentīnas futbola izlasi 2018. gada FIFA Pasaules kausā.

## Ārējās saites
Nikolass Taljafiko

**Nikolass Taljafiko** (; dzimis ) ir Argentīnas futbolists, aizsargs, Argentīnas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2022. gada spēlē Francijas *[[Ligue 1]]* kluba Lionas "''Olympique''" sastāvā.

Ar Argentīnas futbola izlasi uzvarējis 2022. gada FIFA Pasaules kausā, kā arī 2021. un 2024. gada Copa América.

## Sasniegumi
**Independiente**

* Copa Sudamericana: 2017

**Ajax**

* Eredivisie: 2018—19, 2020—21, 2021—22
* KNVB beker: 2018—19, 2020—21
**Argentīna**

* FIFA Pasaules kauss: 2022
* Copa América: 2021, 2024
## Atsauces

## Ārējās saites
Maksimiljano Mesa

**Maksimiljano Mesa** (; dzimis ) ir Argentīnas futbolists, pussargs, Argentīnas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2025. gada Mesa spēlē Argentīnas pirmās divīzijas komandas Buenosairesas "River Plate" sastāvā.

## Sasniegumi
**Monterrey**

* Liga MX: 2019—20
* Copa MX: 2019—20
*CONCACAF Čempionu līga: 2019, 2021

## Ārējās saites
Franko Armani

**Franko Armani** (; dzimis ) ir Argentīnas futbolists, vārtsargs, Argentīnas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2018. gada spēlē Argentīnas pirmās divīzijas kluba Buenosairesas "River Plate" sastāvā.

## Sasniegumi
**Atlético Nacional**

* Categoría Primera A: 2011-I, 2013-I, 2013-II, 2014-I, 2015-II, 2017-I
* Copa Colombia: 2012, 2013, 2016
* Superliga Colombiana: 2012, 2016
* Copa Libertadores: 2016
* Recopa Sudamericana: 2017

**River Plate**

* Argentīnas pirmā divīzija: 2021, 2023
* Supercopa Argentina: 2017, 2019
* Trofeo de Campeones: 2021, 2023
* Copa Libertadores: 2018
* Recopa Sudamericana: 2019
* Copa Argentina: 2019
**Argentīna**

* FIFA Pasaules kauss: 2022
* Copa América: 2021, 2024
* Finalissima: 2022

## Atsauces

## Ārējās saites
Naomiči Ueda

**Naomiči Ueda** (dzimis ) ir Japānas futbolists, aizsargs, Japānas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2023. gada spēlē Japānas augstākās līgas kluba ''Kashima Antlers'' sastāvā.

## Ārējās saites
Alfrēds Vinters

**Alfrēds Vinters** (dzimis 1908. gada 15. septembrī Rīgā, miris 1976. gada 23. oktobrī Stokholmā) bija leģendārs latviešu populārās jeb "vieglās" mūzikas komponists, vārdu autors un izpildītājs, vairāku kapelu vadītājs. Pašmācības ceļā apguvis vijoles, cītaras un akordeona spēli. Viņa vecāki dzimuši Mazsalacā, bet viņu bērni Zelma, Alfrēds un Aleksandrs ir dzimuši Rīgā. Vecāki, Kārlis un Marija Vinteri, uzskatīja, ka dēlam jāiemācās iztiku nodrošinošs amats, tāpēc A. Vinters apguva elektromontiera arodu, strādājis arī kokzāģētavā. Brīvos brīžus viņš veltīja mūzikai, līdz tā viņa dzīvē ieņēma galveno vietu.

Vintera vieglās, izteiksmīgās melodijas kļuva populāras trīsdesmitajos gados. Viņa slavenākās dziesmas ir "Viltīgās acis", "Trīs vītušas rozes", "Vecais ratiņš", "Gaujas laivinieks", "Līna, nāc!" un daudzas citas. Skaņuplašu fabrika "*Bellacord Electro*" līdz 1944. gadam izdeva 74 skaņuplates ar pusotru simtu Vintera dziesmu ierakstu.

## 1930. gadi—1944. gads

A. Vinters bija pirmais mūziķis Latvijā, kas vienpersoniski bija komponists, dzejnieks, instrumentālists un dziedātājs. Samērā īsā laikā viņš kļuva par vispopulārāko vieglās — sadzīves mūzikas autoru un izpildītāju 1930. gados, par latviskās moderno deju mūzikas aizsācēju. No 1930. gadu sākuma A. Vintera muzikālā darbība strauji attīstījās vienlaicīgi vairākos virzienos — viņš sacerēja dziesmas un instrumentālo mūziku, ko kopā ar ansambli atskaņoja izklaides iestādēs, uzstājās koncertos radiofonā, ieskaņoja skaņuplates fabrikā *[[Bellacord Electro|Bellaccord-Electro]]*.

Par pirmo “Jautrās kapelas” ierakstu kļuva fokstrots “Bēdīgs vakars, bēdīgs rīts”, kam sekoja vēl apmēram 140 ar A. Vinteru saistīti ieskaņojumi, no kuriem 64 ir “Jautrās kapelas” vai A. Vintera trio priekšnesumi.

Otrā pasaules kara beigās Vinters devās bēgļu gaitās uz Zviedriju, kur 1951. gadā nodibināja savu skaņuplašu izdevniecību *Melvaton* un ieskaņoja gan 1930. gadu mūziku, gan jaunas dziesmas. 1960. gadā ar vairākiem koncertiem uzstājās Filharmonijas koncertzālē Rīgā.Vinters nomira 1976. gadā, nesagaidot Stokholmas latviešu grupas "Dundurs" ierakstītās Vintera mūzikas plates "Dzīves ratiņš" iznākšanu 1978. gadā. A. Vintera dziesmas tulkotas un atskaņotas radio zviedru valodā. Kā izdevējs A. Vinters sadarbojies arī ar Vissavienības skaņuplašu firmu “Melodija”, un *Melvaton* paspārnē viņš izdevis virkni Padomju Sociālistisko Republiku Savienībā (PSRS) radītu ieskaņojumu, tostarp latviešu estrādes dziesmas. Daudzas Vintera melodijas ir pazīstamas arī Igaunijā un Somijā.

## Dziesmas un populārākie darbi

A. Vintera skaņdarbu tematika galvenokārt saistīta ar mīlestību, sadzīvi un patriotismu. Populārākās dziesmas ir valši “Neskumsti, meitenīt”, “Draugs, nejautā”, “Gaujas laivinieks”, “Gājputni”, “Lēna vēsmiņa”, “Tas bij’ tik sen”, tango “Viltīgās acis”, “Trīs vītušas rozes”, fokstroti “Neaizmirstamais skūpsts”, “Anton, Anton”, “Mazais pasta balodītis”, “Vecā kokle”, polkas “Stāvi rāms!”, “Kad vēl puika biju es”, “Lai tā būda rūc”, marši “Zemes arājs”, “Gods Mārtiņam” un citas.

## Atsauces

## Ārējās saites

* TimeNote
Kosuke Nakamura

**Kosuke Nakamura** (dzimis ) ir Japānas futbolists, vārtsargs, Japānas futbola izlases dalībnieks.

## Ārējās saites
Mamē Diofs

**Mamē Diofs** (; dzimis ) ir Senegālas futbolists, uzbrucējs, Senegālas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2024. gada spēlē Turcijas kluba *[[Ankara Keçiörengücü S.K.|Ankara Keçiörengücü]]* sastāvā.

## Sasniegumi
**Manchester United**

* Anglijas Līgas kauss: 2009—10

## Ārējās saites
Braiens Ruiss

**Braiens Ruiss** (; dzimis ) ir bijušais Kostarikas futbolists, pussargs, Kostarikas futbola izlases dalībnieks.

## Sasniegumi
**Alajuelense**

* CONCACAF Čempionu līga: 2004
* CONCACAF līga: 2020

**Twente**

* Eredivisie: 2009–10
* KNVB beker: 2010–11
* Johan Cruijff Schaal: 2010, 2011

**Sporting CP**

* Taça da Liga: 2017–18
* Supertaça Cândido de Oliveira: 2015

**Individuālie sasniegumi**

* *[[FC Twente]]* gada labākais spēlētājs: 2010

## Ārējās saites
Džonijs Akošta

**Džonijs Akošta** (; dzimis ) ir Kostarikas futbolists, aizsargs, Kostarikas futbola izlases dalībnieks.

## Ārējās saites
Huans Karloss Osorio

**Huans Karloss Osorio Arvelaess** (; dzimis ) ir kolumbiešu futbola treneris un bijušais futbolists, spēlējis pussarga pozīcijā.

Spēlētāja karjeru sāka Kolumbijas klubā *[[Deportivo Pereira]]*, vēlāk pārstāvēja Brazīlijas klubu *[[SC Internacional|Internacional]]*. Futbolista karjeru traumas dēļ noslēdza 26 gadu vecumā klubā *[[Once Caldas]]*.

Trenera karjeras sākumā strādāja kā trenera asistents vairākos klubos, tai skaitā *[[Manchester City F.C.|Manchester City]]*. 2006. gadā kļuva par Kolumbijas kluba *[[Millonarios F.C.|Millonarios]]* galveno treneri. Karjeras turpinājumā vadīja MLS klubus, bet 2010. gadā atgreizās Kolumbijā un ar *Once Caldas* izcīnīja līgas čempiontitulu. No 2011. gada decembra līdz 2012. gada martam bija Meksikas kluba *[[Puebla F.C.|Puebla]]* galvenais treneris. Pēc tam kā *[[Atlético Nacional]]* galvenais treneris trīs reizes kļuva par Kolumbijas čempionu. 2015. gadā neilgu laiku vadīja Brazīlijas klubu *[[São Paulo Futebol Clube|São Paulo]]*.

2015. gada oktobrī tika apstiprināts par Meksikas futbola izlases galveno treneri.

## Atsauces

## Ārējās saites
Osorio

**Osorio** ir spāņu, portugāļu un basku cilmes uzvārds. Cilvēki ar šādu uzvārdu var būt:

* Huans Karloss Osorio (*Juan Carlos Osorio*; 1961) — kolumbiešu futbola treneris;
* Rikardo Osorio (*Ricardo Osorio*; 1980) — Meksikas futbolists.
Heimirs Hadlgrimsons

**Heimirs Hadlgrimsons** (; dzimis ) ir islandiešu futbola treneris un bijušais futbolists, spēlējis aizsarga pozīcijā. Kopš 2024. gada jūlija ir Īrijas futbola izlases galvenais treneris.

## Karjera
Futbolista karjeru sācis 1986. gadā dzimtās pilsētas Vestmannaeijaras klubā ÍBV. 1993. gada sezonu aizvadījis *[[Íþróttafélagið Höttur|Höttur]]*, bet uzreiz pēc tam atgriezies ÍBV. Vēlāk spēlējis zemāko līgu komandās, paralēli uzsākot trenera darbu.

Pirmā pieredze trenera darbā tika iegūta 1993. gadā, kad, spēlējot *Höttur* klubā, trenēja tā sieviešu komandu. No 1998. līdz 2011. gadam strādāja ÍBV kluba sistēmā, sākumā trenējot bērnu un sieviešu komandas, bet vēlāk kļūstot arī par vīriešu komandas galveno treneri.

2011. gada oktobrī, kad par Islandes futbola izlases galveno treneri tika apstiprināts Lāšs Lāgerbeks, Hatlgrimsons kļuva par viņa asistentu. Islande kvalificējās 2014. gada FIFA Pasaules kausa kvalifikācijas izslēgšanas spēlēm, tomēr tajās divu spēļu summā piekāpās Horvātijai un finālturnīrā neiekļuva. Drīz pēc tam tika iecelts par otru galveno treneri līdzās Lāgerbekam.

Abu treneru kopvadībā Islandes izlase kvalificējās 2016. gada Eiropas čempionāta finālturnīram, kurā aizkļuva līdz ceturtdaļfinālam. Pēc tam, kad Lāgerbeks darbu ar Islandes izlasi vairs neturpināja, kļuva par vienīgo tās galveno treneri. Viņa vadībā izlase pirmo reizi vēsturē iekļuva FIFA Pasaules kausa finālturnīrā, kvalificējoties 2018. gada čempionātam Krievijā. Pēc tam, kad komanda nespēja izkļūt no grupas Pasaules kausa finālturnīrā, galvenā trenera amatu atstāja.

No 2018. līdz 2021. gadam strādāja Katarā, vadot *[[Al-Arabi SC|Al-Arabi]]*. 2022. gada septembrī tika iecelts par Jamaikas futbola izlases galveno treneri. Pēc neveiksmīgā snieguma 2024. gada Copa América no amata atkāpās.

2024. gada jūlijā  Hadlgrimsons kļuva par Īrijas izlases galveno treneri.

## Atsauces

## Ārējās saites
Kārls Rainers

**Kārls Rainers** (, dzimis , miris ) bija amerikāņu komiķis, aktieris, režisors un rakstnieks. Savas karjeras laikā saņēmis 11 ''Emmy'' balvas un ''Grammy'' balvu.

Savu karjeru sācis televīzijā 1950. gados, piedaloties un esot scenāristam vairākām komēdijām. Izveidojis situāciju komēdijseriālu *[[The Dick Van Dyke Show]]*, kas iznāca no 1961. līdz 1966. gadam. Kā aktieris piedalījies filmās "Šī trakā, trakā, trakā, trakā pasaule (1963), *[[The Russians Are Coming, the Russians Are Coming]]* (1966) un *[[Ocean's]]* filmu sērijā (2001—2007). Režisējis arī vairākas filmas, kā *[[Enter Laughing]]* (1967), *[[Where's Poppa?]]* (1970) un *[[Oh, God!]]* (1977). Vairākās viņa režisētās filmās galveno lomu atveidojis Stīvs Mārtins: *[[The Jerk]]* (1979), "Mirušie pidžamas nevelkā" (*Dead Men Don't Wear Plaid*, 1982), *[[The Man with Two Brains]]* (1983) un "Mans otrais es" (*All of Me*, 1984).

## Ārējās saites
Rainers

**Rainers** var būt:

* Rainers (personvārds)

;Cilvēki ar šādu uzvārdu:
* Kārls Rainers (*Carl Reiner*; 1922—2020) — amerikāņu komiķis, aktieris, režisors un rakstnieks,
* Robs Rainers (*Rob Reiner*; 1947—2025) — amerikāņu aktieris un kinorežisors.
Jakobs Johans Hastfers

**Jakobs Johans Hastfers** (, 1626—1677) bija vācbaltiešu karavīrs un valstsvīrs. Zviedru Vidzemes ģenerālgubernators (1687—1695) un feldmaršals (1690).
Viņa vadībā tika veikta Vidzemes muižu redukcija.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1647. gada 11. decembrī Tallinā Kostiveres un Udevas muižnieka Evolda fon Hastfera un viņa sievas Emerencijas Veronikas, dzimušas fon Mengdenas, ģimenē.
1674. gadā viņš salaulājās ar Sigrīdu Jillenšernu no Lundhomas (*Gyllenstierna af Lundholmiga*, 1638—1700), 1678. gadā viņam piešķīra Kostiveres barona titulu.

1686. gadā Kārlis XI viņu iecēla par Vidzemes gubernatoru, 1687. gadā par Zviedru Vidzemes ģenerālgubernatoru, bet 1687. gadā piešķīra Gripenborgas grāfa titulu un 1690. gadā feldmaršala pakāpi. Viņa vadībā tika veikta Vidzemes muižu redukcija, kuras rezultātā Zviedrijas kroņa rokās nokļuva vairāk kā 70% no muižu zemes. Lai aizkavētu muižnieku politiskās varas sabrukumu, Vidzemes bruņniecība 1690. gadā sūtīja savu delegāciju uz Stokholmu. Viens no tās vadītājiem bija Johans Reinholds fon Patkuls, kas līdz ar citiem muižniecības vadoņiem tika tiesāts zviedru tiesā.

1690. gadā viņš panāca Gustava-Kārļa akadēmijas (*Academia Gustavo-Carolina*) atjaunošanu Tērbatā, ko 1695. gadā pārcēla uz Pērnavu.
Miris 1695. gada 24. decembrī Rīgā.

## Literatūra
* Agathon Hammarskjöld. Grefve Jakob Johan Hastfer. Stockholm: Historisk tidskrift, 1888

## Atsauces

## Ārējās saites
Aumeisteru draudzes novads

thumb|250px|Palsmanes—Aumeisteru draudzes novads (1793. gada karte).
**Aumeisteru draudzes novads** () bija viens no Vidzemes guberņas Valkas apriņķa (līdz 1783. gadam — Cēsu apriņķa) draudzes novadiem, izveidots no **Palsmanes—Aumeisteru draudzes novada** ().

## Muižas
thumb|left|160px|Aumeisteru draudzes novada muižas 1904. gadā (no ''Wegekarte des Walkschen Kreises mit den Kirchspiels- und Gutsgrenzen'', 1904).
*Aumeisteru mācītājmuiža (*Serben Pastorat*)
*Aumeisteru muiža vai Cirgaļu muiža (*Hofmeistershof*, *Serben*) 
*Loberģu muiža (*Blumbergshof*) 
*Zaķu muiža (*Augustenthal*)

## Attēli

Aumeisteru baznīcas drupas - panoramio.jpg|Aumeisteru luterāņu baznīcas drupas (2015)
Aumeisteru muižas pils 2002-06-01.jpg|Aumeisteru muiža (2002)
Aumeisteru muiža, Pārvaldnieka māja, Hotelis - panoramio.jpg|Aumeisteru muižas pārvaldnieka māja (2016) 


## Ārējās saites
*
*
*
*
Velēnas draudzes novads

thumb|250px|Tirzas—Velēnas draudzes novads (1793. gada karte).

**Velēnas draudzes novads** () bija viens no Vidzemes guberņas Valkas apriņķa (līdz 1783. gadam — Cēsu apriņķa) draudzes novadiem. Pēc apvienošanas ar Tirzas draudzes novadu izveidojās **Tirzas—Velēnas draudzes novads**.

## Muižas
thumb|left|160px|Velēnas draudzes novada muižas 1904. gadā (no ''Wegekarte des Walkschen Kreises mit den Kirchspiels- und Gutsgrenzen'', 1904).

* Lizuma muiža (*Lysohn*)
* Mālmuiža (*Mahlenhof*) 
* Sinoles muiža (*Sinohlen*)

thumb|250px|Velēnas luterāņu baznīca (2001).

## Attēli

Lizuma pils 2000-09-14.jpg|Lizuma muižas pils (2000)
Mālmuižas pils 2000-09-14.jpg|Mālmuižas ēka (2000)
Sinoles muiža pirms 1914.jpg|Sinoles muižas kungu māja 
Sinoles ūdensdzirnavas 2002-08-10.jpg|Sinoles ūdensdzirnavas (2002)


## Ārējās saites
*
*
*
*

## Atsauces
Aleirolīts

thumb|200px|Aleirolīts
**Aleirolīts** ir sablīvējies, sacementēts nogulumiezis, kura sastāvā ir virs 50% aleirītiskā materiāla (frakcija 0,01-0,1 mm). Aleirolītus cementē mālviela, dzelzs oksīdi un hidroksīdi, karbonāti u.c. Izšķir vairākus aleirolīta veidus:
* Oligomiktais aleirolīts (sastāv galvenokārt no divu minerālu veidu drupu materiāla un saucas, piemēram, kvarca-laukšpata, laukšpata-kvarca, glaukonīt-kvarca u.t.t.)
* Polimiktais aleirolīts (pēc sastāva neviendabīgs aleirolīts, kas veidots no dažāda minerālā vai iežu sastāva graudiem.)
* Opokoveidīgais aleirolīts (cementēts ar bazālu, homogēnu vai neskaidri mikroglobulāru opāla cementu, ārīgi atgādina opokas, bet atšķiras ar vieglumu, mazu cietību, gliemežveida lūzuma virsmu. Reizēm var saturēt krama organismu paliekas.)

Gadījumos, kad aleirītiskā un smilšu frakcija ir vienādās procentuālās attiecībās (ap 50%), tad tādu iezi mēdz saukt par aleirolīta smilšakmeni.

Latvijā aleirolīti ir plaši izplatīti devona, karbona, kembrija un augšproterozoja nogulumos. Devona mālainos aleirolītus izmanto keramikā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Horhe Sampaoli

**Horhe Luiss Sampaoli Moja** (; dzimis ) ir argentīniešu futbola treneris. Vadījis dažādus klubus Dienvidamerikā, kā arī Čīles un Argentīnas futbola izlases. Ar Čīli 2015. gadā kļuvis par *[[Copa América]]* uzvarētāju. No 2021. līdz 2022. gadam bija Francijas kluba Marseļas "Olympique" galvenais treneris. Divas reizes karjeras laikā bija  Spānijas *[[La Liga]]* kluba *[[Sevilla FC|Sevilla]]* galvenais treneris. Bijis arī Francijas komandas *[[Stade Rennais FC|Rennes]]* galvenais treneris.

## Karjera
Nodarbojās ar futbolu *[[Newell's Old Boys]]* jauniešu komandā, bet guva traumu 19 gadu vecumā, kas liedza kļūt par profesionālu futbolistu.

Trenera karjeru augstākajā līmenī sāka 2002. gadā. Līdz 2007. gadam strādaja ar vairākiem Peru futbola klubiem. No 2008. līdz 2009. gadam bija Čīles kluba *[[O'Higgins F.C.|O'Higgins]]* galvenais treneris, vēlāk pārcēlās uz Ekvadoras klubu *[[C.S. Emelec|Emelec]]*. 2010. gada beigās atgriezās Čīlē, pārņemot *[[Club Universidad de Chile|Universidad de Chile]]* komandas vadību. 2011. gadā kā komandas galvenais treneris uzvarēja gan *Apertura*, gan *Clausura* čempionātā, pievienojot arī 2012. gada *Apertura* titulu. 2011. gadā aizveda komandu līdz uzvarai Dienvidamerikas otrajā nozīmīgākajā futbola klubu turnīrā *[[Copa Sudamericana]]*.

2012. gada decembrī tika apstiprināts Čīles futbola izlases galvenā trenera amatā. Sampaoli vadībā Čīles izlase 2014. gada FIFA Pasaules kausā aizkļuva līdz astotdaļfinālam un uzvarēja 2015. gada ''Copa America''. 2016. gada janvārī Sampaoli amatu atstāja.

2016. gada jūnijā parakstīja divu gadu līgumu ar Spānijas *[[La Liga]]* klubu *[[Sevilla FC|Sevilla]]*. Spānijas klubā nostrādāja tikai vienu sezonu un 2017. gada 1. jūnijā stājās Argentīnas futbola izlases galvenā trenera amatā. Pēc 2018. gada FIFA Pasaules kausa finālturnīra pēc abpusējas vienošanās amatu atstāja. Vēlāk trenēja Brazīlijas klubus *[[Santos Futebol Clube|Santos]]* un *[[Clube Atlético Mineiro|Atlético Mineiro]]*. 2021. gada februārī kļuva par Francijas kluba Marseļas "Olympique" galveno treneri. Pēc 2021.—2022. gada sezonas Marseļas klubu atstāja.

2022. gada 6. oktobrī otro reizi parakstīja divu gadu līgumu ar Spānijas *[[La Liga]]* klubu *[[Sevilla FC|Sevilla]]*. 2023. gada martā, komandai atrodoties tuvu izkrišanas zonai, tika atbrīvots no amata. No 2024. gada novembra līdz 2025. gada janvārim vadīja Francijas komandu *[[Stade Rennais FC|Rennes]]*.

## Atsauces

## Ārējās saites
Ernans Dario Gomess

**Ernans Dario Gomess Haramiljo** (; dzimis ), pazīstams arī kā *El Bolillo*, ir kolumbiešu futbola treneris un bijušais futbolists. Kopš 2025. gada Gomess ir Salvadoras futbola izlases galvenais treneris.

## Karjera
Spēlētāja karjeras laikā pārstāvējis Kolumbijas klubus *[[Independiente Medellín]]* un *[[Atlético Nacional]]*, spēlējis pussarga pozīcijā. *Atlético Nacional* sastāvā 1981. gadā kļuva par Kolumbijas čempionu. Šajā klubā sāka arī trenera karjeru kā asistents.

1991. gadā kļuva par *Atlético Nacional* galveno treneri. Jau savā pirmajā sezonā aizveda komandu līdz Kolumbijas čempionu titulam. 1995. gadā tika apstiprināts par Kolumbijas futbola izlases galveno treneri. Gomesa vadībā Kolumbijas izlase kvalificējās 1998. gada FIFA Pasaules kausa finālturnīram, kurā gan neizkļuva no grupas. 1999. gadā kļuva par Ekvadoras izlases galveno treneri un aizveda izlasi līdz tās pirmajam FIFA Pasaules kausa finālturnīram 2002. gadā. Pēc neveiksmīga 2004. gada ''Copa América'' turnīra amatu atstāja. 

No 2006. līdz 2008. gadam bija Gvatemalas izlases galvenais treneris. Pēc tam atgriezās Kolumbijā, kur strādāja ar klubiem *[[Club Santa Fe|Santa Fe]]* un *Independiente Medellín*, kā arī vēlreiz vadīja Kolumbijas izlasi.

2014. gada februārī kļuva par Panamas izlases galveno treneri. Tika atzīts par 2015. gada CONCACAF gada labāko vīriešu treneri. Viņa vadībā Panama pirmo reizi tās vēsturē iekļuva Pasaules kausa finālturnīrā (2018). Pēc Pasaules kausa finālturnīra, kurā Panamas izlase zaudēja visās trīs grupu turnīra spēlēs, amatu atstāja.

2018. gada augustā vēlreiz kļuva par Ekvadoras izlases galveno treneri. 2019. gada Copa América Ekvadora ierindojās pēdējā vietā grupā, pēc turnīra  Gomess tika atbrīvots no amata.

No 2021. gada oktobra līdz 2022. gada aprīlim bija Hondurasas futbola izlases galvenais treneris, bet tika atlaists pēc deviņām spēlēm, no kurām tika zaudēts astoņās un viena spēle beidzās neizšķirti. 2023. gada martā sāka trenēt Kolumbijas komandu *[[Atlético Junior]]*.

## Atsauces

## Ārējās saites
Pedžmans Montazeri

**Pedžmans Montazeri** (dzimis ) ir bijušais Irānas futbolists, aizsargs, Irānas futbola izlases dalībnieks.

## Ārējās saites
Alireza Beiranvands

**Alireza Beiranvands** (dzimis ) ir Irānas futbolists, vārtsargs, Irānas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2024. gada spēlē Irānas Pirmās divīzijas komandā Tractor.

## Sasniegumi
**Perespolis**

* Irānas Pirmā divīzija: 2016—17, 2017—18, 2018—19, 2019—20, 2022—23, 2023—24
* Irānas Superkauss: 2017, 2018, 2019, 2023

**Individuālie sasniegumi**

* Irānas gada futbolists: 2019

## Ārējās saites
Ismaels Diass

**Ismaels Diass** (; dzimis ) ir Panamas futbolists, pussargs, Panamas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2022. gada spēlē Ekvadoras kluba ''Universidad Católica'' sastāvā.

## Ārējās saites
Leonels Moreira

**Leonels Moreira** (; dzimis ) ir Kostarikas futbolists, vārtsargs, Kostarikas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2025. gada spēlē Kostarikas kluba *[[Puntarenas F.C.|Puntarenas]]* sastāvā.

## Ārējās saites
Ians Smitss

**Ians Smitss** (; dzimis ) ir Kostarikas futbolists, aizsargs, Kostarikas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2023. gada spēlē Kostarikas kluba ''Sporting'' sastāvā.
## Ārējās saites
Rendels Azofeifa

**Rendels Azofeifa** (; dzimis ) ir bijušais Kostarikas futbolists, pussargs, Kostarikas futbola izlases dalībnieks.

## Ārējās saites
Rikardo Gareka

**Rikardo Alverto Gareka Nardi** (; dzimis ) ir argentīniešu futbola treneris un bijušais futbolists, spēlējis uzbrucēja pozīcijā, bijis Argentīnas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2024. gada janvāra ir Čīles futbola izlases galvenais treneris. Pirms tam vadījis dažādus klubus Dienvidamerikā, no 2015. līdz 2022. gadam strādājis ar Peru izlasi.

## Futbolista karjera
Profesionāla futbolista karjeru sāka 1978. gadā Buenosairesas "Boca Juniors". 1981. gadā tika izīrēts *[[Club Atlético Sarmiento|Sarmiento]]*. 1985. gadā pievienojās *Boca Juniors* galvenajiem sāncenšiem *[[Buenosairesas "River Plate"|River Plate]]*.

1985. gadā pārgāja uz Kolumbijas klubu *[[América de Cali]]*, kura sastāvā divreiz kļuva par Kolumbijas čempionu (1985. un 1986. gadā). Šīs komandas sastāvā trīsreiz spēlēja *[[Copa Libertadores]]* finālā, bet visas trīs reizes zaudēja. 1989. gadā atgriezās Argentīnā un pievienojās Buenosairesas "Velez Sarsfield". Karjeras pēdējās sezonas aizvadīja *[[Club Atlético Independiente|Independiente]]*, 1994. gadā uzvarot Argentīnas pirmās divīzijas *Clausura* čempionātā.

Argentīnas izlasē debitēja 1981. gadā pret Poliju. Izlases rindās aizvadījis 20 spēles un guvis 5 vārtus.

## Trenera karjera
Trenera karjeru sāka 1996. gadā klubā *[[Talleres de Córdoba|Talleres]]*. Vēlāk strādāja arī citos Argentīnas klubos: *[[Club Atlético Independiente|Independiente]]*, *[[Colón de Santa Fe|Colón]]*, *[[Quilmes Atlético Club|Quilmes]]* un *[[Argentinos Juniors]]*. 2004. gadā neilgu laiku bija trenera asistents Spānijas klubā *[[Elche CF]]*.

Karjeras turpinājumā vadīja Kolumbijas klubus *[[América de Cali]]* un *[[Independiente Santa Fe|Santa Fe]]*. 2006. gadā atgriezās *Talleres*.

No 2007. līdz 2008. gadam bija Peru kluba *[[Universitario de Deportes|Universitario]]* galvenais treneris un uzvarēja 2008. gada *Apertura* čempionātā. 2009. gadā atgriezās Argentīnā un ar *[[Buenosairesas "Velez Sarsfield"|Vélez Sarsfield]]* trīs reizes izcīnīja Argentīnas čempionu titulu. 2014. gadā bija Brazīlijas kluba Sanpaulu "Palmeiras" galvenais treneris.

2015. gada februārī tika apstiprināts par Peru futbola izlases galveno treneri. Garekas vadībā Peru izlase 2015. gada Copa América izcīnīja 3. vietu un kvalificējās 2018. gada FIFA Pasaules kausa finālturnīram. Tajā komanda neizkļuva no grupas. Gareka aizveda komandu līdz 2019. gada Copa América finālam, kur tā zaudēja Brazīlijai. Peru nekvalificējās 2022. gada FIFA Pasaules kausam, izšķirošajā spēlē zaudējot Austrālijai. Gareka nespēja vienoties ar federāciju par darba turpināšanu un galvenā trenera amatu atstāja. 2023. gadā vēlreiz vadīja *Vélez Sarsfield*.

2024. gada janvārī kļuva par Čīles futbola izlases galveno treneri.

## Atsauces

## Ārējās saites
Mīlāds Mohammadi

**Mīlāds Mohammadi Kešmarzi** (; dzimis ) ir Irānas futbolists, aizsargs, Irānas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2024. gada spēlē Irānas Pirmās divīzijas kluba *[[FK Perspolis|Persepolis]]* sastāvā.

## Sasniegumi
**AEK Athens**

* Grieķijas Superlīga: 2022—23
* Grieķijas kauss: 2022—23

## Ārējās saites
Samans Godoss

**Samans Godoss** (dzimis ) ir Irānas futbolists, pussargs, Irānas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2024. gada spēlē AAE Pro līgas komandā *[[Kalba FC|Kalba]]*.

## Sasniegumi
**Östersunds FK**

* Zviedrijas kauss: 2016—17

**Brentford**

* Anglijas futbola čempionāts izslēgšanas spēles: 2021

## Ārējās saites
Verns Trojers

**Verns Džejs Trojers** (; dzimis , miris ) bija amerikāņu komiķis un aktieris. Vislabāk pazīstams ar *Mini Me* lomu filmās par Ostinu Pauersu. Viņš bija pundurauguma cilvēks, kura augums bija 81 cm.

## Biogrāfija
Aktiera karjeru uzsāka kā bērna lomas dublieris filmā "Mazulis brīvsolī" (*Baby's Day Out*, 1994). Sekoja nelielas lomas filmās, starp tām arī "Vīri melnā (1997). Pēc tam viņu ieteica režisoram Džejam Roučam, kas meklēja maza auguma cilvēku lomai filmā "Ostins Pauerss: Spiegs, kurš mani iz..." (*Austin Powers: The Spy Who Shagged Me*, 1999). Režisors novērtēja Trojera aktiera iespējas un pārrakstīja scenāriju, lai *Mini Me* loma būtu nozīmīgāka. Trojers kļuva pazīstams ar šo lomu. Pēc trim gadiem tika uzņemts filmas turpinājums "Ostins Pauerss un Zelta loceklis" (*Austin Powers in Goldmember*, 2002).

Trojers piedalījies 59 filmās un TV seriālos. No tām pazīstamākās ir "Harijs Poters un Filozofu akmens" (2001), "Mīlas guru" (2008), "Doktora Parnasa iedomu pasaule" (*The Imaginarium of Doctor Parnassus*, 2009).

Trojers nomira 2018. gada 21. aprīlī, 49 gadu vecumā. Par nāves cēloni tika minēta saindēšanās ar alkoholu, tomēr vēlāk par cēloni tika atzīta pašnāvība.

## Atsauces

## Ārējās saites

* 
* 
* Verne Troyer biography *Tribute*
Forsteja

**Forsteja** ir ciems Balvu novada Rugāju pagastā. Atrodas pagasta centrālajā daļā 3 km no pagasta centra Rugājiem un 226,6 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atrodas netālu no autoceļa P47 (Rēzekne – Greiškāni).

1897. gadā ciemā bija 1 sēta ar 12 cilvēkiem.
## Atsauces
Kristiāns VII

**Kristiāns VII** (; dzimis , miris ) bija Dānijas un Norvēģijas karalis no 1766. gada līdz nāvei 1808. gadā.

Lielāko daļu no valdīšanas laika Kristiāns VII tikai nomināli veica valdnieka funkcijas, jo slimoja ar garīgu slimību. Kļuva par karali 17 gadu vecumā pēc tēva nāves. Tajā pašā 1766. gadā apprecējās ar Lielbritānijas princesi Karolīni Matildi. Sešdesmito gadu beigās par valsts reģentu faktiski izvirzījās karaļa ārsts un karalienes mīļākais Johans Frīdrihs Štrūenzē, kurš veica vairākas reformas Apgaismības garā. 1772. gadā Štrūenzē tika sodīts ar nāvi, Kristiāna VII un Karolīnes Matildes laulība tika šķirta, un Karolīne Matilde tika padzīta no valsts. Par karalistes reģentu kļuva karaļa brālis Frederiks. No 1784. gada reģents bija Kristiāna VII dēls, nākamais karalis Frederiks VI.

## Ārējās saites
Juris Simanovičs

**Juris Simanovičs** (dzimis 1985. gada 24. aprīlī) ir latviešu mūziķis multiinstrumentālists un komponists. Visplašāk pazīstams kā grupas "Bērnības milicija" līderis. Darbojies arī vairākas citās grupās, lielākoties mūzikas izdevniecības "Tornis" paspārnē, kā arī izdevis trīs soloalbumus. Kopš 2022. gada uzstājas ar pavadošo grupu "**Bez grēka ieņemtie**".

## Biogrāfija
Juris Simanovičs dzimis un audzis Rīgā. Mūziķa karjeru sācis 2002. gadā, kad uzzinājis par izdevniecību "Tornis". Vispirms spēlējis grupā "Paralēle". 2002. gadā izveidojis grupu "Bērnības milicija", kurā ir galvenais vokālists, dziesmu autors un spēlē ģitāru. No 2007. līdz 2009. gadam spēlējis bungas grupā "Mazie Smirdīgie Kociņi". 

Jau pirms 2008. gada J. Simanovičs sāka mājas apstākļos rakstīt soloalbumu , kurš sākotnēji bija paredzēts kā kopīgs ieraksts ar Simonu Krastu no grupas "Mazie Smirdīgie Kociņi". Tomēr, lai arī materiāls pārsvarā bijis gatavs 2009. gadā, albums *[[Riperogrāfija]]* iznāca tikai 2012. gada 5. maijā. Laikaposmā no 2014. gada līdz 2015. gada nogalei Rīgā un Bigo tapis otrais soloalbums *[[Kā samierināties ar savu nenozīmību]]*, kas veidots līdzīgi kā "Riperogrāfija", dziesmās visus instrumentus ierakstot pašam. Atšķirībā no pirmā albuma šis izdots arī taustāmā formātā kā kompaktdisks un skaņuplate. Jura Simanoviča trešais solo studijas albums ''Mīlestības metastāzes'' prezentēts Rīgas Anglikāņu Svētā Pestītāja baznīcā 2023. gada 14. februārī. Tā pirmais singls "Gaismas narkomāni" izdots digitāli 2023. gada. 1. februārī.

Paralēli strādājis arī pie mūzikas teātra izrādēm — Martas Elīnas Martinsones “Asins Kāzas” (2015. gads) LKA Teātra mājā "Zirgu pasts" un kompānijas “Agulla de Marear” izrādei “Tal y como vinimos” (2015. gada pavasarī, Bigo). 2016. gadā bijis mūzikas autors Lienes Lindes īsfilmai "Septiņas neveikla seksa reizes". J. Simanoviča mūzika izmantota arī Latvijas Nacionālā teātra 2023. gada izrādē "Ričards. Nekā personīga".

Viens no Rīgas kultūras bāra "Aleponija" izveidotājiem un īpašniekiem.

## Diskogrāfija

# Bērnības milicija — Mūzika dejām (2004)
# Mazie smirdīgie kociņi — KRAA (2007)
# Bērnības milicija — Naktī guļot uz muguras (2008)
# Bērnības milicija — Nevieta (EP) (2011)
# Juris Simanovičs — Riperogrāfija (2012)
# Bērnības milicija — Dzeriet van Hutena kakao! (2013)
# Mazie smirdīgie kociņi — Putni ir lohi (2013)
# Bērnības milicija — Apokrifi (EP) (2015)
# Mazie smirdīgie kociņi — Sintezatoru pludmale (2015)
# Juris Simanovičs — Kā samierināties ar savu nenozīmību (2016)
# Caurā estrāde — Grūtākā dzīve pasaulē (2022)
# Juris Simanovičs — Mīlestības metastāzes (2023)

## Atsauces

## Ārējās saites
* 
* ''Bandcamp'' profils
Leanders Dendonkers

**Leanders Dendonkers** (; dzimis ) ir Beļģijas futbolists, pussargs, Beļģijas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2025. gada spēlē Spānijas *[[La Liga]]* kluba *[[Real Oviedo]]* sastāvā.

Beļģijas futbola izlases sastāvā piedalījies 2018. gada FIFA Pasaules kausā.

## Sasniegumi
**Anderlecht**

* Beļģijas Pro līga: 2016—17
* Beļģijas Superkauss: 2013, 2014

**Beļģija**

FIFA Pasaules kauss 3. vieta: 2018

## Ārējās saites
Dedriks Bojata

**Dedriks Bojata** (; dzimis ) ir Beļģijas futbolists, aizsargs, Beļģijas futbola izlases dalībnieks.

## Sasniegumi
**Manchester City**

* FA kauss: 2010—11

**Celtic**

* Skotijas Premjerlīga: 2015—16, 2016—17, 2017—18, 2018—19
* Skotijas kauss: 2016—17, 2017—18
* Skotijas Līgas kauss: 2017—18, 2018—19

## Ārējās saites
Kūns Kastēlss

**Kūns Kastēlss** (; dzimis ) ir Beļģijas futbolists, vārtsargs, Beļģijas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2024. gada spēlē Saūda Arābijas profesionālā līgas kluba *[[Al Qadsiah FC|Al Qadsiah]]* sastāvā.

## Sasniegumi
**VfL Wolfsburg**

* Vācijas Superkauss: 2015

## Ārējās saites
Pijotrovice

**Pijotrovice** (, ) ir ciems Polijā, Mazovijas vojevodistē, Otvockas apriņķī. No 1975. līdz 1998. gadam tas atradās Varšavas vojevodistē. Ciemā dzīvo 352 cilvēki. Pijotrovice atrodas Vislas ielejā, uz ziemeļaustrumiem no Polijas lielākās upes. Uz austrumiem no Pijotrovices atrodas Mazovijas ainavu parks.
Filips Kostičs

**Filips Kostičs** (; dzimis ) ir Serbijas futbolists, pussargs, Serbijas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2024. gada spēlē Turcijas Superlīgas kluba Stambulas "Fenerbahçe" sastāvā, kas viņu īrē no ''Juventus''.

## Sasniegumi

** Frankfurt Eintracht**

* UEFA Eiropas līga: 2021—22

**Juventus**
* Coppa Italia: 2023—24

## Atsauces

## Ārējās saites
Andrija Živkovičs

**Andrija Živkovičs** (; dzimis ) ir Serbijas futbolists, pussargs, Serbijas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2020. gada spēlē Grieķijas Superlīga kluba Saloniku PAOK sastāvā.

## Sasniegumi
**Partizan**

* Serbijas Superlīga: 2014—15
* Serbijas kauss: 2015—16

**Benfica**

* Portugāles Premjerlīga: 2016—17, 2018—19
* Portugāles kauss futbolā: 2016—17
**PAOK**

* Grieķijas Superlīga: 2023—24
* Grieķijas kauss: 2020—21

**Serbija**

* FIFA U-20 Pasaules kauss: 2015

## Ārējās saites
Adnans Januzajs

**Adnans Januzajs** (; dzimis ) ir Kosovas albāņu izcelsmes Beļģijas futbolists, uzbrucējs, Beļģijas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2024. gada spēlē *[[Spānijas futbola čempionāta Pirmā divīzija|La Liga]]* kluba *[[UD Las Palmas|Las Palmas]]* sastāvā, kas viņu īrē no *[[Sevilla FC|Sevilla]]*.

Beļģijas izlases sastāvā ir spēlējis 2018. gada FIFA Pasaules kausā. Savus pirmos vārtus Januzajs guva 2018. gada Pasaules kausa spēlē pret Angliju.

## Sasnieugmi
**Manchester United**

* FA Community Shield: 2013
**Real Sociedad**

* Spānijas Karaļa kauss: 2019—20

## Atsauces

## Ārējās saites