open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Silva Bendrāte

**Silva Bendrāte** (agrāk **Silva Ērmane**; dzimusi  Kuldīgā) ir latviešu radio žurnāliste un politiķe. Bijusi trīs Saeimu deputāte, pārstāv partiju "Vienotība" (agrāk "Jaunais laiks").

## Biogrāfija
1974. gadā beigusi Kuldīgas 1. vidusskolu, bet 1979. gadā absolvējusi Latvijas Valsts universitāti žurnālistikas specialitātē. 2008. gadā Latvijas Universitātes Ekonomikas un vadības fakultātē ar izcilību ieguva sociālo zinātņu maģistra grādu.

S. Bendrātei ir divi bērni.

## Darba gaitas
Viņas pirmā darba vieta bija Latvijas Radio. 1997. gadā izveidojusi Kurzemes Radio — pirmo novada radiostaciju Latvijā. Līdz ievēlēšanai Saeimā S. Bendrāte bija tā radošā direktore.

S. Bendrāte bijusi arī laikraksta "Dziednieks" galvenā redaktore, grāmatu sērijas "Saulesjosta" literārā redaktore, savulaik publicējusies laikrakstos "Lauku Avīze" un "Kurzemes Ekspresis".

Nacionālā Radio un Televīzijas padome 1998. gadā S. Bendrāti atzinusi par labāko producentu un labāko programmu vadītāju. Par žurnālistes un pilsonisko aktivitāti un ieguldījumu Skrundas radiolokācijas stacijas problēmu atspoguļošanā un risināšanā viņa saņēmusi Latvijas Ārlietu ministrijas Atzinības rakstu.

 portāls *pietiek.com* publicēja trasta līguma kopiju starp S. Bendrāti (tolaik Ērmane) un Ventspils mēru Aivaru Lembergu par "Kurzemes radio" kapitāla daļu iegādi. Saskaņā ar līgumu 1997. gadā S. Bendrāte kapitāla daļas iepriekšminētajā uzņēmumā iegādājusies par A. Lemberga naudu un bijusi viņa pilnvarniece bez tiesībām pati izlemt par radio attīstību. Kopumā S. Bendrāte no A. Lemberga kapitāla daļu iegādei saņēma 2250 latu. S. Bendrāte norādīja, ka līgums vairs nav spēkā saskaņā ar mutisku vienošanos. Naudu no A. Lemberga viņa tolaik pieņēmusi, jo bijuši "pilnīgi citi laiki – pār Lemberga galvu nekādi mākoņi pat nebija savilkušies" un tā bijusi A. Lemberga "vēlēšanās palīdzēt", tāpat arī A. Lembergs neesot izmantojis trasta līgumā minētās tiesības, kā arī neesot ietekmējis saturu. Portāls *pietiek.com* vērsās Ģenerālprokuratūrā un Korupcijas novēršanas un apkarošanas birojā ar iesniegumu izvērtēt noslēgto trasta līgumu.

## Politiskā darbība
Politikā iesaistījusies 2002. gadā, kad iestājusies partijā "Jaunais laiks" un ievēlēta 8. Saeimā. 2006. gadā ievēlēta 9. Saeimā, bet 2009. gadā nesekmīgi kandidēja Eiropas Parlamenta vēlēšanās.

9. Saeimā viņa bija Sociālo un darba lietu komisijas locekle, kā arī Eiropas lietu komisijas locekle, vadīja Saeimas deputātu grupu Tibetas atbalstam. Kopš  bija "Jaunā laika" Saeimas frakcijas priekšsēdētāja vietniece.

Bijusi partiju apvienības "Vienotība" valdes locekle. 2010. gada oktobrī ievēlēta 10. Saeimā no apvienības "Vienotība" saraksta Kurzemes vēlēšanu apgabalā. Saeimas ārkārtas vēlēšanās 2011. gadā netika ievēlēta parlamentā.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Trasta līgums starp S. Bendrāti un A. Lembergu pietiek.com
Putilov-Garford

**Putilov-Garford** ir Krievijā, laika posmā no 1914. līdz 1917. gadam izgatavotas bruņu mašīnas. Tās tika būvētas uz amerikāņu Garford kravas automašīnu šasijām, un mūsdienās tiek uzskatītas par vissmagāk bruņotajām Pirmā pasaules kara laika bruņu mašīnām.
## Vēsture
### Izstrāde
1914. gada rudenī *Putilov* rūpnīcā Sanktpēterburgā tika izstrādāts dizains jaunai bruņu mašīnai uz amerikāņu *[[Garford]]* kravas automašīnas bāzes. Automobilim bija aizmugurējo riteņu ķēdes piedziņa, 36 zs motors un samērā vājas spējas pārvietoties pa sliktiem ceļiem. Cara armija pasūtīja kopumā 70 šādus bruņu automobiļus.

Automobiļa bruņojums sastāvēja no 57 mm vai 76 mm lielgabala, kas bija novietots tornī automobiļa aizmugurē, un trīs ložmetējiem: viens tornī blakus lielgabalam, pārējie divi speciālās lūkās automobiļa sānos. Tornis bija kustināms 270 grādu leņķī.

Lielā masa padarīja automobili diezgan grūti vadāmu un ierobežoja tā pārvietošanās spējas. Ar to varēja braukt faktiski tikai pa ceļiem. Savdabīgu risinājumu izdomāja Padomju armijā, kas daļai šo automobiļu nomainīja gumijas riepas pret vagonu riteņiem un izmantoja tos kā bruņu vilcienu vagonus vai drezīnas.

Bruņu mašīnas izgatavoja divās sērijās. Tās viena no otras atšķīrās ar to, ka vēlākajiem modeļiem tika uzstādītas biezākas bruņas, lielāka kalibra lielgabals (76 mm) un tajā bija vairāk vietas munīcijai.
### Dienesta vēsture
*Putilov-Garford* bieži tika iedalīti kopā ar vieglāk bruņotām bruņu mašīnām, piemēram *Austin*. Boļševiki Krievijas pilsoņu kara laikā diezgan veiksmīgi izmantoja šīs bruņu mašīnas pret britu tankiem. Tā bija vienīgā Pirmā pasaules kara laika bruņu mašīna, kura varēja stāties pretim tankiem. Padomju armijas bruņojumā *Putilov-Garford* palika līdz pat Otrā pasaules kara sākumam, kad tos izmantoja pret uzbrūkošo vācu karaspēku.
thumb|300px

## Skatīt arī
* Autotanku brigāde (Latvija)

## Ārējās saites
* Czolgiem.com 
* Landships.Freeservers.com
Almasana

**Almasana** () ir municipalitāte Spānijā. Tā atrodas Sorijas provincē, Kastīlijas-Leonas autonomajā reģionā. Pēc 2004. gada tautas skaitīšanas datiem tajā dzīvo 5 755 iedzīvotāji. Tā ir 165 km² liela.

## Atsauces

## Ārējās saites
Godmaņa Ministru kabinets

**[[Ivars Godmanis|Ivara Godmaņa]]** vadībā **[[Latvijas Republikas Ministru kabinets]]** darbojās no  līdz . Demisijas raksts tika iesniegts .

## Ministru kabinets

## Koalīcijas sastāvs

## Atsauces
Mute

right|thumb|Cilvēka mute
**Mute** ir ķermeņa atvere, caur kuru tiek uzņemta barība, daudzos gadījumos notiek arī elpošana. Mutes atvere (*rima oris*) savieno mutes dobuma priekštelpu ar ārējo vidi. Mutes atveri norobežo augšlūpa un apakšlūpa. Tās savienojas ar lūpu saikni un izveido mutes kaktiņu.

## Funkcijas
Mutei ir svarīga loma mutvārdu komunikācijās (tā ir balss aparāta daļa), sejas izteiksmēs, skūpstos, ēšanā, dzeršanā (sevišķi ar salmiņu), elpošanā un smēķēšanā. 
Bērni piedzimst ar zīšanas refleksu, ar kura palīdzību, lietojot lūpas un žokļus, tie instinktīvi barojas zīžot.

## Kulturālie aspekti

Sekojot vispārējiem etiķetes principiem, mutei ir jābūt aizvērtai, sevišķi košļājot. Lūpas bieži tiek izrotātas ar lūpu krāsu vai lūpu spīdumu, kaut gan lielākajā daļā cilvēku kopienu tas ir raksturīgi tikai sievietēm.

Jaunākās paaudzes vidū populārs ir kļuvis pīrsings, lai gan daudzām tautām (sevišķi Āfrikā un Āzijā) tas tiek lietots jau sen. Lūpas, mēles un 'Monro' (Monro pīrsings ir pīrsinga paveids, kad tas tiek veikts tajā vietā uz sejas, kur Merilinai Monro bija dzimumzīme) pīrsingi tiek lietoti ļoti daudzveidīgi. Dažāda veida pīrsingi un mazītiņi auskari daudzās rietumu kultūrās tiek uzskatīti par dumpinieciskuma pazīmi.

## Mutes mikroflora
Pārsvarā mutē dzīvo anaerobās baktērijas, kas gaisa vidē iet bojā. Zoba aplikumā ir ~ 200 sugu mikroorganismu. Daudzas sugas nav identificētas, jo laboratorijas apstākļos tās grūti kultivēt. Ja netīra zobus, baktēriju daudzums ļoti strauji palielinās – parādās aerobas un anaerobas patogēnas baktērijas. Katru dienu cilvēks ar siekalām norij 1 g  baktēriju. Baktērijas barojas ar barības atlikumiem, kas palikuši mutē pēc ēšanas, neiztīrot zobus, un kā atkritumvielas izdala dažādas skābes, kas rada plaisas zoba emaljā. Plaisās savairojas baktērijas, tās padziļina plaisas – veidojas zobu kariess.

## Attīstība
Augšlūpas vertikālā rieva formējas embrija stadijā, un ja šis process pilnībā nebeidzas, veidojas zaķa lūpa vai vilka rīkle.

## Ārējās saites
Kristians Verdonks

**Kristians Verdonks** (*Christian Verdonck*; dzimis , Ģentē, Beļģijā) ir diplomāts, bijušais Beļģijas ārkārtējais un pilnvarotais vēstnieks Latvijā. Kā Beļģijas pārstāvis strādājis diplomātiskajās pārstāvniecībās Kongo, Singapūrā, Tunisijā, Nīderlandē, Japānā, Vācijā. Latvijā akreditējies . Vēlāk strādājis Lietuvā.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Beļģijas Karalistes vēstniecība Latvijā
Darba ekonomika

**Darba ekonomika** ir mikroekonomikas apakšnozare, kur tiek apskatīts darba tirgus. Savukārt darba tirgus ir atkarīgs no darba dēvēja un darba ņēmēja uzvedības atkarībā no algām, cenām, peļņas, likumiem un regulējošiem aktiem. Darba ekonomikā tiek izvirzīts uzdevums apskatīt darba devēja un darba ņēmēja attiecības gan no tirgus aspekta, gan no institūciju un politikas viedokļa.

Darba ekonomikā svarīga tēma ir arī bezdarba problēmu, kura visbiežāk iespaido sabiedrību nekavējoties un atšķirīgi. Pilnīga nodarbinātība (vai samazināt bezdarbu) ir daudzu mūsdienu valdību mērķis.

## Darba ekonomikas analizēšanas veidi

Darba ekonomiku var analizēt divos veidos. Darba ekonomiku var apskatīt kā mikroekonomikas vai makroekonomikas analīzi darba tirgū. Mikroekonomika apskata indivīdu un individuālo firmu lomu darba tirgū, savukārt makroekonomika apskata saistības starp darba tirgu un citiem tirgiem, kā, piemēram, preču tirgu, naudas tirgu un starptautisko tirgu.

## Skatīt arī
* Alga
* Bezdarbs
* Darbaspēks
* Mikroekonomika
Tiazols

**Tiazols** (1,3-tiazols, metatiazols, C3H3NS) pieder pie azolu grupas heterocikliskajiem "aromātiskajiem" savienojumiem. Tā pieclocekļu cikls satur vienu slāpekļa un vienu sēra atomu, starp kuriem ir viens oglekļa atoms. Tiazols ir dzeltenīgs šķidrums ar piridīnam līdzīgu aromātu. Grūti šķīst ūdenī.

## Atrašanās dabā
Tiazola gredzens ir B<sub>1</sub> vitamīna (tiamīna) un dažu citotoksisku savienojumu (epotilonu) struktūras pamatā. Pilnīgi piesātināts tiazola gredzens veido dažādu penicilīna grupas dabisko antibiotiku pamatu. Benzotiazola kondensētie gredzeni ietilpst luciferīna sastāvā.

## Iegūšana
Tiazolu var iegūt no tioformamīda un hloracetaldehīda. Kondensējot α-halogēnketonus ar N-aizvietotiem tioformamīdiem (tie savukārt iegūstami no kālija ditioformiāta un amīniem), rodas tiazolīnija sāļi (pie tiem pieder B1 vitamīns).

## Īpašības
Tiazola gredzens ir sevišķi stabils un nesabrūk, pat sildot kopā ar slāpekļskābi. Tiazols un tā atvasinājumi pēc īpašībām atgādina piridīna atvasinājumus. Reducētāji uz tiazolu neiedarbojas. Tiazola un tā atvasinājumu ūdens šķīdumiem ir neitrāla reakcija.

## Izmantošana
Tiazolu lieto kā izejvielu medikamentu, fungicīdu, krāsvielu sintēzei.
Imidazols

**Imidazols** (1,3-diazols, glioksalīns, C3H4N2) pieder pie azolu grupas heterocikliskajiem "aromātiskajiem" savienojumiem. Tā pieclocekļu cikls satur divus slāpekļa atomus, starp kuriem ir viens oglekļa atoms (struktūra līdzīga oksazola un tiazola gredzeniem, tikai skābekļa vai sēra atomu vietā satur iminogrupu −NH−). Šis cikls ir daudzu dabisku un sintētiski iegūtu savienojumu sastāvā. Imidazols ir bezkrāsaina vai iedzeltena cieta viela (prizmveida kristāli no benzola). Viegli šķīst ūdenī. Imidazolam ir neparasti augsta viršanas temperatūra - tas izskaidrojams ar tā molekulu mijiedarbību ar iminogrupu starpniecību.

## Atrašanās dabā
Svarīgākā dabasviela, kas satur imidazola struktūru, ir aminoskābe histidīns. Skābju vai baktēriju iedarbībā šī aminoskābe dekarboksilējas līdz β-imidazoliletilamīnam jeb histamīnam, kas ir svarīga bioloģiski aktīva viela - daudzu dzīvībai svarīgu organisma funkciju regulators. Imidazola gredzens ir daudzu alkaloīdu, piemēram, pilokarpīna pamatā. Tas ir arī purīnvielu struktūrelements.

## Iegūšana
Imidazola tipa savienojumu vispārīga sintēzes metode pamatojas uz 1,2-dikarbonilsavienojumu kondensāciju ar amonjaku un aldehīdiem (aizstājot daļu amonjaka ar amīniem, var iegūt N-aizvietotos imidazolus). Kondensējot glioksālu ar amonjaku un formaldehīdu, veidojas pats imidazols, tādēļ imidazolu dažkārt sauc par glioksalīnu.
center|450px

## Īpašības
Imidazoli būtiski atšķiras no piroliem ar lielāku bāziskumu (tie ir labi nukleofilie reaģenti). Ar neorganiskām skābēm tie veido sāļus, kuri nehidrolizējas. No otras puses, imidazols un tā N-neaizvietotie atvasinājumi var aizvietot ūdeņraža atomu pie slāpekļa ar metāla atomu (piemēram, pazīstams kālija un imidazola savienojums, kurā ūdeņraža atoms iminogrupā aizvietots ar kāliju - imidazolkālijs).

Imidazols un imidazolkālijs reaģē ar halogēnalkāniem, veidojot N-alkilimidazolus; karsējot tie pārgrupējas par 2-alkilimidazoliem. N-alkilimidazoli spēj arī alkilēties tālāk, veidojot imidazolija sāļus.

Imidazols ir noturīgs pret reducētāju iedarbību. Arī spēcīgi oksidētāji, piemēram, hromskābe, uz to neiedarbojas (taču kālija permanganāts pilnībā sagrauj imidazola gredzenu). Iedarbojoties ar ozonu, notiek starp diviem oglekļa atomiem esošās divkāršās saites saraušana.

## Izmantošana
Imidazolu lieto kā dažu metālu (piemēram, vara) korozijas inhibitoru. Imidazola gredzens ir daudzu medikamentu molekulu sastāvdaļa.
C3H4N2

Summārajai formulai **C<sub>3</sub>H<sub>4</sub>N<sub>2</sub>** atbilst vairāki savienojumi:
* imidazols; 
* pirazols.
Karpālā kanāla sindroms

**Karpālā kanāla (tuneļa) sindroms** ir vidusnerva nospieduma simptomu komplekss plaukstā. 

## Klīniskā aina
Parasti tas izpaužas kā īkšķa, rādītāja un vidējā pirksta notirpums, sāpes un dedzināšanas sajūtas, kuras vairāk izteiktas naktī. Lai kaut daļēji atbrīvotos no nepatīkamajām sajūtām, pacienti parasti cenšas plaukstu masēt vai papurināt. 

## Etioloģija
thumb|300px|Plaukstas pamatnes šķērsgriezums. Vidusnervs ir iekrāsots dzeltenā krāsā (centrā). Redzams karpālais kanāls, kas aptver vidusnervu un blakusesošās cīpslas.
Karpālā kanāla sindroms ir sekas paaugstinātam spiedienam kanālā plaukstas pamatnē, caur kuru iet visas saliecējcīpslas un vidus nervs (*Nervus Medianus*). Šis sindroms biežāk nekā citkārt populācijā ir sastopams cukura diabēta slimniekiem, artrīta slimniekiem, kā arī pacientiem ar pazeminātu vairogdziedzera funkciju. Izolēta karpālā kanāla sindroma gadījumā bieži pie vainas ir nepareiza darba vides ergonomika, gan cilvēkam strādājot pie datora, gan intensīvi fiziski strādājot (ja ikdienā manuālais darbs nav saistīts ar šādu slodzi). 

## Ārstēšana
Parasti ārstēšana ir konservatīva ar nakts šinām, pretiekaisuma līdzekļiem un triamcionolona injekcijām karpālajā tunelī. Reizēm palīdz B vitamīnu komplekss, bet tam konkrētu zinātnisku pierādījumu nav. Ja konservatīvā ārstēšana nelīdz, tad jāizdara operācija: karpālās saites šķelšana. Šī saite tilta veidā šķērso visas saliecējcīsplas un vidusnervu. Pāršķeļot šo saiti, tiek samazināts spiediens karpālajā kanālā un līdz ar to tiek samazināts spiediens uz vidusnervu. Karpālā kanāla sindroms samērā reti novērojams pats par sevi, bet ir biežāk kombinācijā ar proksimāliem (tuvāk ķermenim esošiem) nervu nospiedumiem (piemēram, pronatora sindroms un *Thoracic Outlet* sindroms) vai nervu saknīšu nospiedumiem kakla skriemeļu līmenī. Šādas operācijas veic plaukstas ķirurgi, mikroķirurgi (plastiskie ķirurgi), ortopēdi un reizēm neiroķirurgi.

## Ārējās saites
Latvijas Plastiskās un Mikroķirurģijas centrs
Pronatora kanāla sindroms

**Pronatora kanāla sindroms**, pazīstams arī kā **grozītājmuskuļa sindroms** un **Pronatorsindroms**, ir vidusnerva nospieduma simptomu komplekss apakšdelmā. Sindroms rodas, kad dažādu patoloģisku procesu rezultātā nervi apakšdelmā tiek saspiesti, kas var būtiski traucēt rokas funkciju. Lai gan sindroms ir līdzīgs karpālā kanāla sindromam (KKS), elektomiogrāfija un nervu vadīšanas izmeklējumi nepalīdz diagnosticēt šo sindromu, jo tas pēc būtības ir diamisks (pretēji karpālā kanāla sindromam, kurš ir statisks). Vistipiskākie simptomi ir sāpes, dedzināšan un, tirpšana (sevišķi naktī). Simptomi biežāk ir novērojami dienas laikā, pretēji tam kā tas ir pie KKS. Šo slimību parasti uzsāk ārstēt konservatīvi ar fizioterapiju un pretiekaisuma medikamentiem. Ja tas nelīdz, tad nepieciešama operācija, kuru parasti veic mikroķurugs (plastiskais ķirurgs) vai plaukstas ķirurgs. 

## Atsauces
Dipijtrēna kontraktūra

**Dipijtrēna kontraktūra** jeb **Dipijtrēna slimība (DS)** ir plaukstas slimība, kura nosaukta franču izcelsmes ķirurga Dipijtrēna (*Dupuytren*) vārdā. Uzskata, ka šī ir ģenētiski pārmantojama (ziemeļeiropiešiem) patoloģija. Izpēte liecina, ka ar šo slimību slimojuši vikingi un viņu sirojumu rezultātā slimība tika izplatīta Ziemeļeiropā un vēlāk visā pasaulē. Ar Dipijtrēna kontraktūru neslimo aziāti. 
thumb|250px|Dipijtrēna slimības pacienta plauksta

## Klīniskā aina
DS ir plaukstas saistaudu (palmārās aponeirozes) slimība, kuras rezultātā veidojas cieti saistaudu mezgli, kuri savelk pirkstus dūrē. Visbiežāk tiek skarti mazais pirkstiņš, zeltnesis un vidējais pirksts. Ilgstoša kontraktūra izraisa neglābjamus locītavu bojājumus. 

## Etioloģija
DS ir pārmantota patoloģija. Biežāk nekā citiem populācijā šo slimību sastop cukura diabēta slimniekiem, aknu slimniekiem un ar epilepsiju sirgstošajiem.

## Ārstēšana
Kamēr nav izveidojusies kontraktūra (plaukstu var plakaniski nolikt uz galda), ārstēšanu var sākt ar regulāriem stiepes vingrinājumiem, kā arī lokālām E vitamīnu saturošu eļļu masāžām. Tomēr visbiežāk vienīgā ārstēšana ir ar operācijas palīdzību, kuru izdara plaukstas ķirurgi, mikroķirurgi (plastiskie ķirurgi) kā arī ortopēdi. Operācijas laikā caur zigzagveida griezienu slimā plaukstas aponeiroze tiek izdalīta, izmantojot optisko palielinājumu (ķirurģisko lupu vai mikroskopu). Visbiežākās komplikācijas ir pirkstu nerva bojājums, kā arī ilgstoši dzīstošas brūces un atgriezenisks notirpums operētajā pirkstā. Ja kontraktūra plaukstā ir bijusi ilgstoši, tad cerēt uz pilnīgi normālu plaukstas funkciju pēc operācijas nav pamata.

## Ārējās saites
* Latvijas Plastiskās un Mikroķirurģijas centrs
Kubitālā tuneļa sindroms

**Kubitālā tuneļa (kanāla) sindroms** ir elkoņa nerva (*Nervus ulnaris*) kairinājuma simptomu komplekss plaukstā. 

## Klīniskā aina
Parasti tas izpaužas kā zeltneša un mazā pirkstiņa notirpums un/vai dedzinoša sajūta, sevišķi ja roka ir saliekta elkonī. Tirpšana var būt izteikta gan naktī, gan dienā. Ilgstošas slimošanas gadījumā izdilst plaukstas muskuļi un precīzas kustības pirkstos kļūst visai apgrūtinātas.

## Etioloģija
Pretstatā karpālā kanāla sindromam šis ir uzskatāms nevis par nerva nospiedumu kubitālajā tunelī (elkoņa iekšpusē), bet par pārmērīgu nerva iestiepumu šajā rajonā. Šī iemesla dēļ pretiekaisuma līdzekļu injekcijas, piemēram, triamcinolons parasti nav efektīvas.

## Diagnostika
Diagnozi parasti uzstāda klīniski izmeklējot, bet palīdz arī elektromiogrāfija un nervu vadīšanas izmeklējumi. 

## Ārstēšana
Ārstēšanu uzsāk ar elkoņa šinām nakts laikā un B vitamīnu kompleksu. Ja šādai ārstēšanai nav rezultāta, tad problēmu risina ar operācijas palīdzību. Tās laikā kubitālais tunelis ar grieziena palīdzību tiek atvērts un smaga sindroma gadījumā elkoņa nervs tiek pārbīdīts elkoņa bedres priekšpusē. Kubitālā kanāla sindroms bieži tiek jaukts ar Thoracic Outlet sindromu, jo daļa simptomu, ieskaitot mazā pirkstiņa un zeltneša tirpšanu ir līdzīgi.

## Ārējās saites
Gijona kanāla sindroms

thumb|
**Gijona tuneļa (kanāla) sindroms** ir elkoņa nerva (*nervus ulnaris*) nospieduma simptomu komplekss plaukstā, kurš sastopams samērā reti. Parasti tas izpaužas kā mazā pirkstiņa un zeltneša notirpums un dedzinoša sajūta. Pretstatā kubitālā kanāla sindromam muskulatūras izdilums parasti nav izteikts, bet nav izslēdzams. Diagnostikā palīdz elektromiogrāfija un nervu vadīšanas izmeklējumi, kā arī ultraskaņas attēldiagnostika un grūtākos gadījumos magnētiskās rezonanses izmeklējums.Visbiežākais izraisītājs ir artrīts, plaukstas kaulu lūzums, labdabīgs plaukstas audzējs vai veidojums, piemēram, ganglijs, kurš atrodas Gijona kanālā. Ārstēšana pamatā ir ar operācijas palīdzību. Tās laikā Gijona kanāls tiek atvērts ar Z-veida grieziena palīdzību. Šādu patoloģiju parasti ārstē plaukstas ķirurgi, mikroķirurgi (plastiskie ķirurgi) un ortopēdi.
Sindroms

**Sindroms** ir vairāku simptomu komplekss. Tā nav slimība pati par sevi, bet tās dažādu izpausmju kopums. Piemēram, karpālā kanāla sindroms sastāv no virknes simptomu: tirpšanas, sāpēm, dedzināšanas sajūtas plaukstas I,II,III pirkstā. Simptomu iztrūkums nenozīmē, ka pacientam nav minētais sindroms.
Mikroķirurģija

**Mikroķirurģija** ir ķirurģijas metode, kur operācijas laikā tiek izmantots mikroskops vai lupu palielinājums. Lai arī šo metodi izmanto dažādas specialitātes, piemēram, neiroķirurgi, LOR speciālisti, acu ķirurgi u.c., ar šo jēdzienu (*mikroķirurgs*) biežāk saprot plastiskos ķirurgus un plaukstas ķirurgus, kuriem 50-80% operāciju notiek optiskajā palielinājumā.

## Ārējās saites

* Plastiskie ķirurgi un plaukstas ķirurgi
Plastiskā ķirurģija

[thumb|Valters Jeo, Britu karavīrs, bieži tiek saukts par pirmo zināmo cilvēku, kuram ir veikta veiksmīga plastiskā ķirurģijas operācija. Fotogrāfija parāda viņu pirms tam (kreisajā pusē) un pēc (labajā pusē) ādas transplantēšanas. Operāciju 1917. gadā veica Sers [Herolds Gilijs.]]

**Plastiskā ķirurģija** ir ķirurģijas nozare, kura sastāv no trīs apakšnozarēm: 
* Rekonstruktīvā mikroķirurģija, 
* Plaukstas ķirurģija,
* Kosmētiskā (estētiskā, jeb skaistuma) ķirurģija.

Rekonstruktīvā mikroķirurģija pamatā nodarbojas ar funkcijas un izskata atjaunošanu normas robežās, savukārt kosmētiskā ķirurģija uzlabo indivīdu „virs normas”. Pie plastiskās ķirurģijas tādējādi pieder arī amputētu ķermeņa daļu, piemēram, pirkstu replantācijas, krūts un sejas rekonstrukcijas pēc audzēju rezekcijas (izgriešanas) un apakšstilba plašu, sķembainu, vaļēju lūzumu ārstēšana. Kosmētiskā ķirurģija sastāda tikai ap 10% no visas plastiskās ķirurģijas. Ar plastisko ķirurģiju nodarbojas tikai sertificēti profesionāļi.

## Ārējās saites
* Plastisko Ķirurgu Asociācija 
* Plastiskā ķirurģija | medicīnas termins
Dentāls līdzskanis

**Dentāls līdzskanis** ir līdzskanis, kura artikulācija tiek veikta ar mēli pret augšzobiem, kā piemēram , , , . Daudzās valodās dentālos līdzskaņus nenošķir no alveolārajiem līdzskaņiem, kam artikulācija notiek ar mēli pret smaganām. Latviešu valodniecībā visi slēdzeņi un berzeņi (/n̪/, /t̪/, /d̪/, /s̪/, /z̪/) tiek klasificēti kā dentāli, bet apzīmēti ar IPA attiecīgo alveolāro līdzskaņu simboliem (/n/, /t/, /d/, /s/, /z/). Kā dentālas latviešu valodā tiek klasificētas arī afrikatas /ts/ un /dz/.

## Transkribēšana Starptautiskajā fonētiskajā alfabētā

IPA dentālos līdzskaņus lielākoties attēlo at attiecīgo alveolāro līdzskaņu burtiem, pievienojot tiem dentālās artikulācijas zīmi / ̪/. Izņēmums ir nesibilantie dentālie berzeņi, kuriem ir piešķirti atsevišķi burti  un .

## Piemēri Pasaules valodās

Dentālie / dentialveolārie līdzskaņi Starptautiskā fonētiskā alfabēta transkripcijā:

## Atsauces

## Skatīt arī
* Artikulācijas vieta
Dienvidkorejas hokeja izlase

**Dienvidkorejas hokeja izlase** ir komanda, kas pārstāv Korejas Republiku starptautiskajās hokeja spēlēs. Pirmo reizi Pasaules čempionātā piedalījās 1979. gadā, debitējot ar 7. vietu C grupā. Daudzus gadus spēlēja zemākajās divīzijās. 2017. gadā izlase izcīnīja 2. vietu pasaules čempionāta 1. divīzijas A grupā un 2018. gada Pasaules čempionātā pirmo reizi spēlēja elites divīzijā. Pirmo reizi olimpisko spēļu turnīram kvalificējās 2018. gadā kā spēļu rīkotājvalsts.

Šobrīd tā atrodas 23. vietā Starptautiskās hokeja federācijas rangā un spēlēs 2026. gada Pasaules čempionāta hokejā 1. divīzijas B grupā.

Dienvidkorejas jauniešu (U18) izlasei pieder lielāka uzvara hokejā — 1998. gada Āzijas-Okeānijas čempionātā tā ar 92:0 pārspēja Taizemes jauniešu izlasi.

## Sasniegumi
### Olimpiskās spēles
* 2018 — 12. vieta

### Pasaules čempionāts

* 1979 — 25. vieta (7. vieta C grupā)
* 1982 — 24. vieta (8. vieta C grupā)
* 1986 — 25. vieta (9. vieta C grupā)
* 1987 — 26. vieta (2. vieta D grupā)
* 1989 — 23. vieta (7. vieta C grupā)
* 1990 — 25. vieta (9. vieta C grupā)
* 1991 — 24. vieta (8. vieta C grupā)
* 1992 — 26. vieta (6. vieta C1 grupā)
* 1993 — 29. vieta (9. vieta C grupā)
* 1994 — 30. vieta (3. vieta C2 grupā)
* 1995 — 33. vieta (4. vieta C2 grupā)
* 1996 — 33. vieta (5. vieta D grupā)
* 1997 — 30. vieta (2. vieta D grupā)
* 1998 — 31. vieta (7. vieta C grupā)
* 1999 — 30. vieta (6. vieta C grupā)
* 2000 — 29. vieta (5. vieta C grupā)
* 2001 — 30. vieta (1. vieta 2. divīzijas A grupā)
* 2002 — 27. vieta (6. vieta 1. divīzijas A grupā)
* 2003 — 29. vieta (1. vieta 2. divīzijas A grupā)
* 2004 — 27. vieta (6. vieta 1. divīzijas B grupā)
* 2005 — 33. vieta (3. vieta 2. divīzijas A grupā)
* 2006 — 31. vieta (2. vieta 2. divīzijas B grupā)
* 2007 — 30. vieta (1. vieta 2. divīzijas B grupā)
* 2008 — 28. vieta (6. vieta 1. divīzijas A grupā)
* 2009 — 29. vieta (1. vieta 2. divīzijas B grupā)
* 2010 — 25. vieta (5. vieta 1. divīzijas B grupā)
* 2011 — 22. vieta (3. vieta 1. divīzijas A grupā)
* 2012 — 23. vieta (1. vieta 1. divīzijas B grupā)
* 2013 — 21. vieta (5. vieta 1. divīzijas A grupā)
* 2014 — 22. vieta (6. vieta 1. divīzijas A grupā)
* 2015 — 23. vieta (1. vieta 1. divīzijas B grupā)
* 2016 — 21. vieta (5. vieta 1. divīzijas A grupā)
* 2017 — 18. vieta (2. vieta 1. divīzijas A grupā)
* 2018 — 16. vieta
* 2019 — 19. vieta (3. vieta 1. divīzijas A grupā)
* 2020 — *Turnīrs nenotika [[Covid-19 pandēmija]]s dēļ*
* 2021 — *Turnīrs nenotika [[Covid-19 pandēmija]]s dēļ*
* 2022 — 20. vieta (4. vieta 1. divīzijas A grupā)
* 2023 — 20. vieta (4. vieta 1. divīzijas A grupā)
* 2024 — 22. vieta (6. vieta 1. divīzijas A grupā)

## Atsauces
Dentāls nazāls līdzskanis

Balsīgs **dentāls nazālais līdzskanis** ir pietiekoši plaši izplatīts līdzskanis, tai skaitā latviešu valodas "n", kā arī somu, poļu, krievu un citās valodās.

Starptautiskā fonētiskā alfabēta simbols dentālam nazālam līdzskanim ir , ekvivalentais X-SAMPA simbols ir n_d.

## Latviešu valodā

Latviešu valodas skaņu /n/ definē kā *nazālu dentālu līdzskani*, bet ļoti bieži apzīmē ar alveolārā nazāla līdzskaņa simbolu . Pretstatā, piemēram, krievu valodai, kurā "n" var būt gan dentāls, gan apikāls, gan alveolārs, gan lamināls, latviešu valodā "n" ir tikai dentāls un vienkāršības labad simbolu  aizstāj ar .

## Raksturojums
185px|thumb|Dentāls nazāls līdzskanis  latviešu valodas vārdā ''tante''.
Dentāla nazāla līdzskaņa raksturojumi:

* Pēc artikulācijas veida tas ir slēdzenis; balss traktā tiek noslēgta gaisa plūsma. 
* Pēc artikulācijas vietas tas ir dentāls līdzskanis; tiek artikulēts ar mēli pret zobiem, 
* Pēc fonācijas tas ir balsīgs; artikulācijas laikā balss saites vibrē. 
* Tas ir nazāls līdzskanis; gaiss plūst caur degunu.
* Tas ir centrāls līdzskanis; gaiss plūst pāri mēles vidum, nevis tās malām.
* Pēc gaisa plūsmas mehānisma tas ir ekspiratorisks; gaisa plūsma tiek virzīta uz āru ar plaušu palīdzību.

## varianti

## Pielietojums citās valodās

## Skatīt arī

* Alveolārs nazāls līdzskanis

## Atsauces
Aspergera sindroms

**Aspergera sindroms** (saīsināti **AS**) ir viens no autisma paveidiem, kas parasti attiecināms uz vieglu autisma formu. Šo terminu 1981. gadā ieviesa Lorna Vinga. Viņa šo slimību nosauca austriešu psihiatra un pediatra Hansa Aspergera vārdā, kura darbs netika novērtēts līdz pat 1990. gadiem. Ar Aspergera sindromu slimiem cilvēkiem parasti ir grūti iekļauties sabiedrībā. Toties viņi daudz vieglāk saskata dažādas likumsakarības, kuras citiem paliek nepamanītas. Daži uzskata, ka ar šo slimību slimoja Sokrats, Čārlzs Darvins, Īzaks Ņūtons un Alberts Einšteins, kaut arī nevienam no viņiem dzīves laikā diagnoze netika uzstādīta.

Cilvēkiem ar Aspergera sindromu ir raksturīgs šaurs interešu loks, kurā iekļaujas visnotaļ specifiskas lietas (piemēram, dinozauri vai kosmoss); tāpat ir raksturīga monotona, gandrīz robotiska balss. Dažkārt šo cilvēku jūtas var šķist esam "iesaldētas", bet tajā pašā laikā ir arī iespējams, ka Aspergera sindroma pacients ir pārlieku līdzjūtīgs.

Autisma cēlonis nav zināms. Daļēji tas ir iedzimstošs, bet to var ietekmēt arī vides faktori. Nav arī viena vienīga piemērota ārstēšanas veida. Terapiju mērķis ir uzlabot sliktas komunikāciju prasmes, tikt galā ar obsesīvām rutīnām, ar fizisku neveiklību. Var tikt izmantotas šādas terapijas: sociālo prasmju treniņš, kognitīvi biheiviorālā terapija, fizioterapija, vecāku apmācības. Saistītu slimību, piemēram, garastāvokļa traucējumu vai trauksmes ārstēšanā var tikt izmantoti medikamenti. Lielākā daļa simptomu bērniem parasti samazinās, bērniem pieaugot, tomēr sociālās un komunikāciju grūtības mēdz saglabāties.

## Atsauces

## Ārējās saites
AS

**AS** var būt:
;as
* Asamiešu valodas ISO 639-1 kods

;As
* Arsēna ķīmiskais simbols
* Augstie slāņmākoņi (*Altostratus*)
* Ass — galvenā naudas vienība Romas Republikā, no kuras ilgu laiku tika veidotas visas pārējās nominālvērtības gan vara (bronzas), gan sudraba monētām.

;AS
* Akciju sabiedrība — uzņēmuma veids
* Viens no autisma paveidiem Aspergera sindroms
* ASV Samoa ISO 3166-1 kods
Ford Mustang

right|250px|thumb

**Ford Mustang** ir automašīna, kuru ražo Ford Motor Company, sākotnēji būvēts uz Ford Falcon bāzes. Pirmā šī modeļa mašīna no konveijera lentes nobrauca Dīrbornā (Mičigana)  un tika izstādīta  Ņujorkas Pasaules izstādē. 19.aprīlī šī automašīna tika reklamēta televīzijā, bet septembrī tā parādās Džeimsa Bonda filmā "Zelta Pirksts" ("*Goldfinger*"). Šī mašīna ir viens no veiksmīgākajiem produktiem automašīnu vēsturē. Pirmajos 18 mēnešos kopš nonākšanas tirgū tika pārdoti vairāk nekā miljons Mustang automašīnas. "Mustangs" radīja jaunu "pony car" automašīnu klasi, pielāgojot "garu nolaižamo jumtu, īsu grīdu", kas vairāk izskatījās pēc sedana nekā sporta mašīnas. Rezultātā radās vairāki konkurenti, kā Chevrolet Camaro, un tas iedvesmoja ražot mazākus salonus, kā Toyota Celica un Ford Capri. Pēdējās (piektās paaudzes) Mustangs ir KITT jaunais iemiesojums 2008. gada filmā un seriālā "Ceļojošais bruņinieks" (*Knight Rider*). "Mustangs" pēc vairākām desmitgadēm vēl joprojām tiek ražots un tam ir bijušas vairākas versijas.

## Atsauces un piezīmes
Aleksandrs Šostaks

**Aleksandrs Šostaks** (dzimis 1948. gada 5. decembrī Rīgā, miris ) bija Latvijas matemātiķis. Darbības lauks — vispārīgā topoloģija, kategoriju teorija, *L*-kopas un *L*-vērtīgas struktūras, nestriktas kopas.  Latvijas Zinātņu akadēmijas īstenais loceklis.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1948. gadā Rīgā. 1971. gadā absolvēja studijas LVU Fizikas un matemātikas fakultātē.
Kopš 1974. gada asistents, vecākais pasniedzējs, docents LVU, LU.
1975. gadā aizstāvēja fizikas un matemātikas zinātņu kandidāta disertāciju. 1992 gadā kļuva par habilitēto matemātikas doktoru, bet 1993. gadā par LU profesoru.

1997.—2001. gadā bija Latvijas Matemātikas biedrības priekšsēdētājs.
2001.—2004. gadā strādāja RSEBAA.
2004. gadā ievēlēts par LZA korespondētājlocekli, 2017. gadā par LZA īsteno locekli un Valsts emeritēto zinātnieku.

## Apbalvojumi
* LZA Pīrsa Bola balva (2017)
* Latvijas Universitātes balva par zinātniskās skolas izveidi (2018)

## Publikācijas

* 20 лет нечеткой топологии: основные идеи, концепции и результаты, Успехи Математических Наук, 44, N 6 (270), 99–147 English translation: Two decades of fuzzy topology: Basic ideas, concepts and results. Russian Math. Surveys, vol. 44, N 6, pp 125–186. (1989) 
* On decomposition of a space into certain subspaces and cl-cardinality of a topological space. (Līdzautori Ju. Bregman, B. Shapirovski) Topology and Appl., vol. 57, pp. 295–306. (1994). 
* Basic structures of fuzzy topology, Part I, J. of Math. Sciences, vol. 78, pp. 662–701 (1996). 
* Axiomatic foundations of fixed-basis fuzzy topology (Līdzautors U. Höhle) In: The Handbook of Fuzzy Sets Series, vol. 3: Mathematics of Fuzzy Sets: Logic, Topology and Measure Theory. Serial Eds: D. Dubois, H. Prade, Chapter 3, pp. 123–273. Kluwer Academic Publ. (1999)
* On some fuzzy categories related to category L-TOP of L-topological spaces. In: Topological and Algebraic Structures in Fuzzy Sets. Trends in Logics, vol. 30, S.E. Rodabaugh and E.P. Klement eds. Chapter 12 , pp. 337–374. Kluwer Academic Publ. (2003).

## Atsauces

## Ārējās saites

* CV LU portālā
* CV LZA mājaslapā 
* The Latvian Mathematical Society after 10 years (2003)
* Aleksandrs Šostaks: Labam matemātiķim nepieciešams prāts, centība un tieksme
Pirazols

**Pirazols** (1,2-diazols, α-piromonazols, C3H4N2) pieder pie azolu grupas heterocikliskajiem "aromātiskajiem" savienojumiem un ir imidazola struktūrizomērs. Pirazola nosaukums atvasināts no pirola, no kura tas atšķiras ar vienas CH-grupas nomaiņu ar slāpekli. Tā pieclocekļu cikls satur divus blakus esošus slāpekļa atomus. Pirazols ir bezkrāsaina cieta viela (adatveida kristāli no etanola vai ligroīna) ar piridīnam līdzīgu aromātu. Viegli šķīst ūdenī.

## Atrašanās dabā
Dabā pirazola atvasinājumi, atšķirībā no imidazola atvasinājumiem, tikpat kā nav sastopami un ir iegūstami sintētiski.

## Iegūšana
Pirazolu un tā atvasinājumus iegūst, hidrazīnam un tā atvasinājumiem kondensējoties ar 1,3-dikarbonilsavienojumiem (diketoniem, aldehīdketoniem, ketokarbonskābēm).

Tie rodas arī, hidrazīnam iedarbojoties uz α,β-nepiesātinātiem aldehīdiem, ketoniem un karbonskābēm.
center|300px

Pirazolu var iegūt, acetilēnam reaģējot ar diazometānu.

## Īpašības
Pirazolam piemīt bāziskas īpašības. Tas viegli nitrējas un sulfurējas. Pirazoli ir visai stabili savienojumi, kam nav tieksmes uz sasveķošanos vai polimerizāciju. To minerālsāļi ir ļoti nestabili.

Pirazola gredzens ir noturīgs pret kālija permanganāta iedarbību.

Pirazola atvasinājumus iespējams reducēt ar nātrija un spirta palīdzību līdz pirazolīniem un pirazolidīniem, taču reducēšana noris visai grūti, tādēļ šādus savienojumus parasti iegūst ar citām metodēm.

## Izmantošana
Pirazola un pirazolona atvasinājumi ir dažu krāsvielu un medikamentu (antipirīns) pamatā.
Pozīciju karš

thumb|Franču armijas ierakumi ziemeļaustrum Francijā
**Pozīciju karš** ir kara veids, kurā abas karojošas puses uzbrūk viena otrai no ierakumiem. Pozīciju karš parādījās pēc ieroču revolūcijas, kad, izejot atklātā kaujas laukā, bija lielāki zaudējumi. Izteikts pozīciju karš bija Amerikas pilsoņu kara (1861—1865) un Krievu-japāņu kara (1904—1905) laikā, un tas sasniedza savu kulmināciju Rietumu frontes asinsizliešanā Pirmā pasaules kara laikā.

## Nocietinājumi

Nocietinājumi ir aptuveni tikpat veci kā pati karadarbība. Tomēr karā parasti veidoja īsas aizsardzības līnijas vai spēcīgus, izolētus punktus, jo parasti šajos nocietinājumos bija skaitliski nosacīti nelielas karaspēka vienības vai arī ieroču trūkums. Izņēmumi bija antīkajā pasaulē, kur veidoja ļoti garus nocietinājumus, kā, piemēram, Lielo Ķīnas mūri vai Hadrijana sienu. Bet arī šajos gadījumos nebija līdz galam novērsta varbūtība, ka pretinieks varētu šķērsot robežu. Galvenokārt šie nocietinājumi tika veidoti, lai novērstu iespējams nejaušu robežas pārkāpšanu, kas pēc būtības būtu salīdzināms ar mūsdienu robežkontroli. Lai arī nocietinājumu veidi un ieroči strauji attīstījās otrā gadu tūkstoša otrajā pusē, gan garo loku, gan pa stobru lādējamo muskešu, gan arī pat artilērijas izmantošana nespēja nocietinājumos būtiski aizsargāt lielas karaspēka vienības. Savukārt skaitliski nelielās karaspēka vienības vienkārši nevarēja turēties pretim mērķtiecīgam uzbrukumam un noturēt savas pozīcijas.

## Ārējās saites

* Johnson, Patrick In Depth: A century of mud and fire, BBC News, 27 June 2006
* Historic films and photos showing *"Trench Warfare in World War I"* at europeanfilmgateway.eu
* World War I Tanks at Tanks Encyclopedia
* YouTube video of excavated and restored British WWI trench near Ypres
* Preserved Trenches Sanctuary Wood, Ypres, Belgium
* Trench Warfare | Apocalypse World War
* Trench warfare: Britannica.com article
* YouTube video of Hill 60 on the Messines Ridge, site of a huge underground explosion
* William Philpott: Warfare 1914—1918, in: 1914-1918-online. International Encyclopedia of the First World War.
* Jeffrey LaMonica: Infantry, in: 1914-1918-online. International Encyclopedia of the First World War.
Riba

**Riba** var būt:
* *anatomijā:* gari, plakani un lokveidā izliekti kauli, sk. ribas;
* *islāmā:* peļņa no augļošanas vai peļņa no aizdevuma, sk. riba (islāmā);
* garens, lokveida formas savienojošs elements
** stingrības riba (branga) – kuģa korpusa šķērsvirziena stingrības elements

## Atsauces
Alveolārs līdzskanis

**Alveolārie līdzskaņi** tiek artikulēti ar mēli pret vai tuvu augšējai alveolai (augšzobu smaganām). Alveolāri līdzskaņi var būt artikulēti ar mēles galiņu (apikāls līdzskanis) vai ar mēles lokanās priekšdaļas augšpusi (lamināls līdzskanis). Lamināli alveolāru artikulāciju reizēm kļūdaini sauc par dentālu, jo mēles gals skar vai redzams tuvu zobiem.

## Transkribēšana Starptautiskajā fonētiskajā alfabētā
Starptautiskajā fonētiskajā alfabētā nav speciāla simbola alveolāram līdzskanim. Viens un tas pats simbols tiek lietots visām nepalatalizētajām koronālajām artikulācijām. Burti bez diakritiskajām zīmēm  nevar tikt uzskatīti par specifisku alveolāro līdzskaņu attēlojumu. Tikai nedaudzās valodās (piemēram, krievu, hindi) izšķir dažādus viena un tā paša artikulācijas veida koronālos līdzskaņus. Vairākās valodās dažādu artikulācijas veidu koronālie līdzskaņi pastāv kā alofoni.

Lai atšķirtu dažādas artikulācijas, dentāliem līdzskaņiem lieto dentālās artikulācijas diakritisko zīmi / ̪/ (), bet postalveolāriem līdzskaņiem - atvirzītās artikulācijas zīmi / ̠/ (). Alveolāras artikulācijas speciālas apzīmēšanas nepieciešamības gadījumā var tik lietota diakritiskā zīme no Paplašinātā IPA: . Tomēr lielākoties simboli  paši par sevi tiek saukti par alveolāriem, un zemāk redzamajā tabulā piemēri ir alveolāras skaņas.

(Paplašinātajā IPA diakritiskā zīme  paredzēta runas patoloģijai un lietojama *alveolarizētas* skaņas apzīmēšanai; kā labioalveolārām skaņām , kad apakšlūpa skar alveolu.)

## Latviešu valodā
Latviešu valodā alveolāri līdzskaņi ir balsīgs dentāls vibrants /r/ un balsīgs alveolārs laterāls spraudzenis /l/. Latviešu fonētikā kā alveolārus klasificē arī apikāli alveolāros priekšējos mēleņus /ʃ/ un /ʒ/, kā arī afrikatas /tʃ/ un /dʒ/. Pēc IPA klasifikācijas tie pieskaitāmi postalveolārajiem līdzskaņiem.

## Piemēri Pasaules valodās
150px|thumb|Alveolāra slēdzeņa artikulācija.
150px|thumb|Alveolāra berzeņa artikulācija
IPA iekļautie alveolārie līdzskaņi:

## Atsauces

## Skatīt arī
* Artikulācijas veids
Pakauša kauls

**Pakauša kauls** (os occipitale) ir galvaskausa smadzeņu daļas nepāra kauls. Pakauša kauls veido galvaskausa mugurējo daļu un pamatni, kuras pamatnē atrodas lielā pakauša atvere (*foramen magnum*), caur kuru muguras smadzenes pāriet galvas smadzenēs. Tā ir vislielākā atvere galvaskausā.

## Uzbūve
Pakauša kaulam ir četras daļas, kas norobežo lielo pakauša atveri (*foramen magnum*). Pakauša kaulam izšķir:
* pamata daļu (*pars basilaris*) - lielās atveres priekšā
* sānu daļas (*partes laterales*) - lielās atveres sānos
* pakauša kaula zvīņu (*squama occipitalis*) - uz mugurpusi no atveres

:**Pamata daļa** ir visbiezākā, atrodas uz priekšu no lielās atveres (*foramen magnum*). Pamata daļa ~18 gadu vecumā saaug ar spārnkaula ķermeni, izveidojot galvaskausa pamata kaulu (*os basilare*). Pamata daļai ir divas virsmas - smadzeņvirsma un ārējā virsma. Smadzeņvirsma ar turku sedlu muguru veido nogāzi (*clivus*), kā arī smadzeņvirsmas sānos atrodas akmenssinusa rieva (*sulcus sinus petrosi inferioris*). Ārējās virsmas vidū atrodas rīkles pauguriņš (*tuberculum pharyngeum*).

:**Sānu daļas** novietojas uz sāniem no lielās atveres (*foramen magnum*), to iekšējās malas ir gludas. Ārējā mala veido jūga ierobu (*incisura jugularis*), kuru mugurpusē norobežo jūga izaugums (*processus jugularis*). Mediāli no jūga izauguma kaula, smadzeņvirsmā ir S veida sinusa rieva (*sulcus sinus sigmoidei*). S veida sinusa rievas priekšpusē atrodas jūga pauguriņš, bet zem tā ir zemmēles nerva kanāls (*canalis hypoglossi*). Zem kanāla pakauša kaula ārējā virsmā ir pakauša locītavpaugurs (*condylus occipitalis*), kā mugurpusē ir locītavpaugura bedre (*fossa condylaris*). Locītavpaugurs veido savienojumu ar pirmo kakla skriemeli.

:**Zvīņas daļa** novietojas lielās atveres mugurpusē un tās malas ir robotas. Uz zvīņas daļas ārējās virsmas atrodas pakauša ārējais paugurs (*protuberantia occipitalis externa*), kas ir viegli sataustāms zem pakauša ādas. No šī paugura uz sāniem atiet augstākā un augšējā pakauša līnija (*linea nuchae suprema et superior*) pie kurām stiprinās kakla muskuļi. Zemāk, paralēli augšējām pakauša līnijām iet apakšējā pakauša līnija (*linea nuchae inferior*). Iekšējā virsmā ir krustveida pacēlums (*eminentia cruciformis*) - tas sadala iekšējo virsmu divās pāra bedrēs: apakšējās ir smadzenīši bedrītes, bet augšējās smadzeņu bedrītes. Krustveida pacēluma vidus ir stipri izvirzīts un veido iekšējo pakauša pauguru (*protuberantia occipitalis interna*).

## Papildus attēli

Image:Gray193.png
Image:Gray130.png
Image:Gray131.png


## Ārējās saites
Mārtiņš Kemnics

**Mārtiņš Kemnics** (, vēsturiski *Kemnitz, Kemnitzius, Chemnitius, Chemnizius*, dzimis , miris ) bija t.s. otrās paaudzes luteriskais teologs, Mārtiņa Lutera sekotājs, ekleziālā autoritāte un mācītājs. Saukts arī par *Alter Martinus* jeb *Otro Mārtiņu*, un viņam veltīts teiciens: *Si Martinus non fuisset, Martinus vix stetisset* (Ja [otrais] Mārtiņš (Kemnics) nebūtu nācis, tad [pirmais] Mārtiņš (Luters) diez vai spētu pastāvēt).

## Dzīvesgājums

Mārtiņš Kemnics piedzima Treienbrīcenē (*Treuenbrietzen*) Brandenburgas markgrāfistē (mūsdienu Vācija). Visticamāk, kristīts 11. novembrī, tādēļ arī nosaukts par Mārtiņu. Studēja Frankfurtes pie Oderas, Vitenbergas un Kēnigsbergas Universitātē. Izglītošanās notika fragmentāri un dažādās pilsētās Kemnica finansiālo grūtību dēļ. Doktora grādu ieguva 1568. gadā Rostokā. Iesaistījies Lutera sekotāju teoloģiskajās diskusijās pret Andreasu Ozianderu.

Studiju laikā Vitenbergā Kemnicu mazāk ietekmēja Mārtiņš Luters nekā Filips Melanhtons, ko viņš arī uzskatīja par savu skolotāju. Lai gan savos darbos un uzskatos Kemnics pārstāvēja Melanhtona kritizētājus gnezioluterāņus, tomēr viņš nekad nav Melahtonu publiski kritizējis vai nosodījis.

1554. gadā atgriezies studēt Vitenbergā, Kemnics tika uzņemts arī par universitātes mācībspēku, taču šajā amatā nepalika ilgi, jo, sekojot Braunšveigas adjunkta Joahima Merlina aicinājumam, pieņēma Braunšveigas Mārtiņa baznīcas mācītāja un koadjunkta amatu. No 1554. gada līdz pat nāves gadam viņš dzīvoja, kalpoja un strādāja tieši šajā pilsētā.

1555. gada 19. martā salaulājās ar jurisprudences licenciāta Pētera Hāna meitu Annu. Ģimenē dzimuši desmit bērni, no kuriem brieduma gadus sasnieguši četri.

1567. gada 20. septembrī M. Kemnicu aicināja, 24. septembrī apstiprināja rāte, un 15. oktobrī viņš oficiāli ieņēma Braunšveigas superintendanta posteni. 1584. gadā slimības un vecuma dēļ superintendanta amatu atstāja. Amatu izpildīja ar lielu apzinību un rūpību. Savās garīgā amata pilnvarās norādīja uz sava suverēna — hecoga Jūlija — divkosību ticības jautājumos.

Teoloģiski nozīmīgākā darbība saistīta ar luteriskās teoloģijas nostiprināšanu uz Bībeles pamata, sistemātisku (dogmatisku) nostiprināšanu un polemiku ar katoļiem par teoloģiskiem jautājumiem.

Nozīmīgākie darbi:
* *Tridentes koncila pētniecība*, kurā analizē Tridentes koncilā pieņemtos lēmumus ar Bībeles un Baznīcas tēvu palīdzību.
* *Enhiridions* — atbildes uz kristiešu jautājumiem.
* *Svētāis Vakarēdiens* — apraksta Svētā Vakarēdiena būtību.
* *Jēzus Kristus divas dabas* — analizē Jēzus Kristus dievišķuma un cilvēciskuma savstarpējās attiecības.

## Atsauces
* Hemnics M. Enhiridions. Rīga, Luterisma mantojuma fonds, 2001
* Proiss Dž. A. O. Otrais Mārtiņš. — Rīga: Luterisma mantojuma fonds, 2001.

## Ārējās saites
Dricānu pagasts

**Dricānu pagasts** ir Rēzeknes novada teritoriāla vienība tā ziemeļu daļā. Robežojas ziemeļos ar Strūžānu pagastu, ziemeļrietumos ar Nautrēnu pagastu, austrumos ar Ilzeskalna pagastu, dienvidos ar Audriņu un Kantinieku pagastiem, rietumos ar Rikavas un Gaigalavas pagastiem. Pagasta centrs atrodas Dricānos.

## Vēsture
Dricēnu pagasts izveidots pēc 1861. gada zemes reformas, apvienojot Dricēnu, Taunogas un Piļcines muižu pagastus, kā arī Skūškovas un Kļasicas pusmuižas. 1935. gadā Rēzeknes apriņķa **Dricēnu pagasta** platība bija 122,7 km² un tajā dzīvoja 4266 iedzīvotāji. 1945. gadā pagastā izveidoja Dricēnu, Pelsiņu, Skuškovas un Taunagas ciema padomes, bet pagastu 1949. gadā likvidēja. **Dricēnu ciems** ietilpis Viļānu (1949—1957) un Rēzeknes (pēc 1957. gada) rajonos. Dricēnu ciemam 1954. gadā pievienoja likvidēto Skūškovas ciemu, 1962. gadā — Puderu ciema kolhoza «Ausma» teritoriju, 1971. gadā — Pelsiņu ciema padomju saimniecības «Dricēni» teritoriju, bet 1981. gadā daļu ciema teritorijas pievienoja Audriņu un Kantinieku ciemiem. 1990. gadā ciemu reorganizēja par pagastu. 1991. gada 9. jūlijā Dricēnu pagastu pārdēvēja par **Dricānu pagastu**. 2009. gadā Dricānu pagastu kā administratīvo teritoriju iekļāva Rēzeknes novadā.

## Daba

### Hidrogrāfija
#### Ezeri
Kuces ezers, Lempu ezers, Sološnīku ezers (Sološu ezers), Zileņu ezers.

## Iedzīvotāji
### Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSP un OSP datiem.

### Apdzīvotās vietas

### Reliģija
Pagastā darbojas divas katoļu draudzes: Dricānu un Pilcenes.

### Ievērojamas personības
* Gustavs Manteifelis (1832—1916), publicists, vēsturnieks, etnogrāfs, folklorists un izdevējs, latgaliešu laicīgās literatūras nodibinātājs
* Boļeslavs Brežgo (1887—1957), latgaliešu vēsturnieks
* Vladislavs Locis (1912-1984), grāmatizdevējs
* Romualds Zarembo (1925), pedagogs, dzejnieks (literārais pseidonīms _ Romons Spaitāns)
* Staņislavs Broks (1926_1977), diriģents, mūzikas pedagogs
* Jānis Elksnis (1933), grāmatizdevējs, Latgales Kultūras centra izdevniecības vadītājs
* Ontons Matvejāns (1937_2008), skolotājs, literāts
* Skaidrīte Lasmane (1939), filozofe

## Saimniecība

### Transports

## Izglītība un kultūra

Dricānu vidusskola

## Atsauces
Galvaskauss

[thumb|[Suns|Suņa galvaskauss]]
[thumb|[Kaķis|Kaķa galvaskauss]]
[thumb|[Zirgs|Zirga galvaskauss]]
**Galvaskauss** () ir kaulu veidojums, kas ir sastopams cilvēkiem un daudziem dzīvniekiem. Tas aizsargā galvā esošos orgānus.
Galvaskausā izšķir smadzeņu nodalījumu jeb smadzeņu kapsulu () un sejas jeb viscerālo nodalījumu ().
Smadzeņu nodalījumu veido pakauša, ķīļa, deniņu, sieta, paura, paurstarpas un pieres kauli. Pakauša, ķīļa un sieta kauli ir nepāra, bet deniņu, paura, paurstarpas un pieres kauli ir pāra.

## Skatīt arī
* Cilvēka galvaskauss

## Ārējās saites
Viļānu pagasts

**Viļānu pagasts** ir Rēzeknes novada teritoriāla vienība Latgalē. Robežojas ziemeļos ar Rikavas pagastu, austrumos ar Sakstagala pagastu, daļēji pa Maltu ar Sokolku pagastu un Viļānu pilsētu, dienvidos ar Preiļu novada Galēnu pagastu, rietumos ar Preiļu novada Sīļukalna pagastu un Rēzeknes novada Dekšāru pagastu. Pagasta centrs atrodas Viļānos.

## Daba
### Hidrogrāfija
#### Upes
Lauza, Notra, Malta, Spierga.

#### Ezeri
Notras ezers, Radopoles ezers, Viļānu ezers.

## Vēsture
1935. gadā Rēzeknes apriņķa **Viļēnu pagasta** platība bija 208,8 km² un tajā dzīvoja 8500 iedzīvotāji. 1936.gadā Viļēnu pagastam pievienoja daļu Varakļānu pagasta — Maltas upes kreisajam krastam pieguļošās zemes līdz ar Kristceļiem. 1945. gadā pagastā izveidoja Makūžu, Ornicānu, Radopoles, Rikavas, Skudnovkas, Sokolu, Viļānu un Zirkaukas ciema padomes, bet pagastu 1949. gadā likvidēja. **Radopoles ciems** ietilpis Viļānu apriņķī (1947-1949) un Viļānu un Rēzeknes (pēc 1962. gada) rajonos. 1975. gadā Radopoles ciemam pievienoja likvidēto Viļānu lauku teritoriju. 1990. gadā Radopoles ciemu reorganizēja un pārdēvēja par **Viļānu pagastu**. 2009. gadā Viļānu pagastu kā administratīvo teritoriju iekļāva Viļānu novadā. 2021. gadā Viļānu novadu iekļāva Rēzeknes novadā.

## Iedzīvotāji
### Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSP un OSP datiem.

### Apdzīvotās vietas
Radopole, Viļānu muiža, Notra, Jaunviļāni, Malta, Ornicāni, Kūkoji, Rampāni, Aleksandropole, Brivci, Blūzmi, Šautines, Lagoni, Rimši, Ugrinieki, Teveņāni, Frolovka, Dervanka, Lavrovka, Mukuļi, Privši, Malmežnieki, Brikuļi, Broki, Juški, Lucāni, Lielie Tuči, Meža Tuči, Kristceļi, Masaļski, Trūpi, Lauzinieki, Poči.

### Ievērojamas personības

* Dzērksteņa (1909_2002), literāte,skolotāja

* Terēze Broka (1925_2018), kordiriģente, pedagoģe

## Saimniecība
### Transports

## Izglītība un kultūra

## Atsauces

## Ārējās saites
* Viļānu novada mājaslapa