open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Saladīns

**Salāhs Dīns Jūsufs ibn Aijūbs** (, *Ṣalāḥ al-Dīn Yūsuf ibn Ayyūb*; ; *Selahedînê Eyûbî*; dzimis 1137. vai 1138. gadā, miris ), Rietumu pasaulē zināms kā **Saladīns**, bija pirmais Ēģiptes sultāns un Damaskas emīrs, kā arī Aijūbīdu dinastijas dibinātājs. Viņš bija kurdu izcelsmes musulmaņu karavadonis, kas Levantē vadīja musulmaņu pretestību pret eiropiešu krustnešiem. Saladīna varenības ziedu laikos viņa pārvaldītajā sultanātā bija Ēģipte, Sīrija, Mezopotāmija, Hidžāzs un teritorijas Ziemeļāfrikā.

Kā musulmaņu, tā arī kristiešu kultūrās Saladīns ir iegājis kā galants karotājs pret krustnešiem.

Viņš aizsargāja savas zemes no krustnešiem un tos uzvarēja Otrajā Krusta karā. Kad sākās Trešais Krusta karš, Saladīna galvenais pretinieks bija Anglijas karalis Ričards I Lauvassirds. Arī šajā karā Saladīnam izdevās ievērojami novājināt krustnešu spēkus.

## Biogrāfija
Saladīns ir dzimis kurdu ģimenē Tikrītā (mūsdienu Irākas teritorijā) 532. gadā pēc islāma kalendāra. Tas nozīmē, ka viņš ir dzimis laika periodā no  līdz . Viņš izauga Alepo, Baalbekā un Damaskā. Pusaudža gados viņš vairāk interesi izrādīja kļūt par zinātnieku nekā karavīru. Saladīna militārā karjera sākās, kad viņš pievienojās tēvoča Širkuha karaspēkam. Širkuhs bija Sīrijas ziemeļos valdošā valdnieka Nūra ad-Dīna armijas komandieris. Kad tēvocis nomira, Saladīnam bija 31 gads. Viņš aizstāja savu tēvoci un kļuva gan par komandieri, gan par Ēģiptes vezīru.

1171. gadā Saladīns iznīcināja Fatimīdu dinastijas kontrolēto Ēģiptes kalifātu, un pats kļuva par Ēģiptes sultānu. No 1174. līdz 1186. gadam centās apvienot Ēģipti, Sīriju, Palestīnu un Mezopotāmijas ziemeļus zem viena karoga. Saladīns to centās izdarīt galvenokārt diplomātiski, bet, ja bija nepieciešams, izmantoja arī karaspēku.  Saladīns iekaroja Jeruzalemi, kas 88 gadus atradās krustnešu rokās. Saladīns iekaroja civilizēti un augstsirdīgi. Tādēļ gan musulmaņu, gan kristiešu kultūrās Saladīns ir iegājis kā galants karotājs pret krustnešiem.

1189. gadā sākās Trešais Krusta karš, kura mērķis krustnešiem bija atgūt Jeruzalemi. Par Saladīna galveno pretinieku kļuva Anglijas karalis Ričards I Lauvassirds. Arī šajā karā Saladīnam izdevās ievērojami novājināt krustnešu spēkus. 1192. gadā, noslēdzot ar krustnešiem pamieru, Saladīns atgriezās Damaskā. Tur viņš  nomira.

## Atsauces

## Ārējās saites
Bērzkalnes pagasts

**Bērzkalnes pagasts** ir viena no Balvu novada administratīvajām teritorijām tā vidienē. Robežojas ar sava novada Balvu, Kubulu, Vīksnas, Lazdulejas, Vectilžas, Kupravas, Susāju, Medņevas un Rugāju pagastiem.

## Daba
### Hidrogrāfija
#### Ūdensteces
Bolupe, Dobupe, Kārnīte, Rūbežupe, Sūcene, Vārniene.

#### Ūdenstilpes
Pērkonu ezers.

#### Purvi
Klēģera pūrs, Lielais pūrs, Mūravas pūrs, Ploskīnes pūrs

### Dabas aizsardzība
Pagasta teritorijā atrodas daļa no dabas lieguma Stompaku purvi.

## Vēsture
1945. gadā Abrenes apriņķa Balvu pagastā izveidoja Ploskenas ciema padomi. Balvu rajona **Ploskenas ciemam** 1954. gadā pievienoja likvidēto Vistusalas ciemu un Balvu ciema kolhoza «Strana Sovetov» teritoriju, bet kolhoza «Progress» teritoriju pievienoja Kraukļu ciemam. 1961. gadā padomju saimniecības «Balvi» teritoriju pievienoja Balvu ciemam, 1977. gadā pievienoja daļu Balvu ciema teritorijas. 1989. gadā Ploskenas ciemu pārdēvēja par **Bērzkalnes ciemu**. 1990. gadā ciemu reorganizēja par pagastu. 2009. gadā Bērzkalnes pagastu kā administratīvo teritoriju iekļāva Balvu novadā.

### Pieminekļi
* Nr. 243.: Moziņķu senkapi (Kara kapi)	- Moziņķos,	
* Nr. 244.: Mežariju senkapi (Kara kapi) - pie Mežariju kapsētas,	
* Nr. 245.: Silakrogu viduslaiku kapsēta - Silakrogā.

## Iedzīvotāji
### Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSP datiem.

### Apdzīvotās vietas
Lielākās apdzīvotās vietas ir **[[Bērzkalne]]** (pagasta centrs), Aizpurve, Auzāji, Brieževa, Brūklāji, Burčeva, Dubļava, Elkšņeva, Kārnīte, Lazdukalns, Lielmežnieki, Moziņki, Mūrava, Ploskena, Rubeņi, Silakrogs, Vējava, Vistusala.

## Saimniecība
### Transports

## Izglītība un kultūra

## Atsauces
Mīvahdns

**Mīvahdns** (arī **Mīvatns**; ) ir sekls, aizaugošs ezers Īslandes ziemeļu daļā, aktīvas vulkāniskās darbības zonā, netālu no Krāvlas vulkāna. Pēc platības piektais lielākais ezers Īslandē. Ezera nosaukums cēlies no knišļiem, kas ezera apkaimē dzīvo lielā skaitā: *mý* — ‘knislis’, *vatn* — ‘ezers’. Ezers un ap to esošie mitrāji ir putniem, jo īpaši pīlēm nozīmīga vieta. Ezers un tā izteka Lahsau ir bagāti ar zivīm. Nereti Mīvahdna nosaukums tiek attiecināts ne tikai uz ezeru bet plašāku apkaimi ap to. Ezers un tā apkārtējā ainava kopš 1974. gada iekļauti dabas aizsargājamā teritorijā. Auglīgākā saldūdens sistēma Īslandē.

Ezers radies bazalta lavas izvirdumā pirms aptuveni 2300 gadiem un ezera apkaimes ainavā dominē vulkānisku procesu radītas ģeomorfoloģiskās formas, tai skaitā pseidokrāteri, lavas pīlāri. Vietām šādi lavas pīlāri stāv arī ezerā (*Höfði*). Ezeru iedala divās daļās — Idrivloi (*Ytriflói*) un Sidrivloi (*Syðriflói*).

Ezera pieteci veido ar barības vielām (fosfors) bagāti avoti un tajā dzīvo liels skaits ūdens kukaiņu (*[[Chironomidae]]* un *[[Cladocera]]*), kas piesaista ezeram putnus, jo sevišķi pīles. Ezerā ļoti lielā skaitā ligzdo 13 sugu pīles — gan Ziemeļamerikas sugas, gan arī Eiropas sugas. Ezera apkaimes iedzīvotāji kopš seniem laikiem vāc pīļu olas, un jau kopš seniem laikiem pastāv tradīcija atstā ligzdā vismaz četras olas. 1975. gadā nodibināta Mīvahdna ornitoloģiskā izpētes stacija.

Kopš 2000. gada vasarā tiek organizēts maratons ap ezeru.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Ģeoloģiskā karte
* Mīvatna apraksts (angliski)
* Seismiskā aktivitāte Mīvatna apkaimē
* Attēli
* Attēls
Tingvadlavahdns

**Tingvadlavahdns** (arī **Tingvalavatns**; ) ir lielākais dabiskais ezers Īslandē, valsts dienvidrietumos netālu no Reikjavīkas.

Ezera ziemeļu krastā 930. gadā tika dibināts Īslandes parlaments Altings. Ezers iekļauts Tingvedliras nacionālajā parkā. Ezers atrodas tieši divu tektonisko plātņu saskares vietā — šeit atdalās Eiropas un Amerikas plātnes. Ezera krastos ir plaisas, lielākā no tām — Almannaģa (*Almannagjá*). Ezera ūdens satur daudz sēra un sāls. Ūdens apmaiņas periods — 0,82 gadi. Aizsalst no janvāra līdz maijam.

Ezera gultni veidojošās lavas sastāvā ir daudz minerālvielu un barības vielu, tāpēc ezers ir bagāts ar dzīvību. Trešdaļu ezera gultnes klāj augājs. Ezerā reģistrētas 150 augu sugas un 50 bezmugurkaulnieku sugas. Trīs sugu zivis.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Ezera un tā apkārtnes apraksts
Tourisvahdns

**Tourisvahdns** (arī **Tourisvatns**; ) ir lielākais ezers Īslandē, daļēji uzpludināts. Atrodas Īslandes dienvidu daļā. Ezers uzpludināts, lai izmantotu no Vahdnajegidla ledāja plūstošās Kaldakvislas upes ūdeņus enerģijas ieguvei. Koši zaļš ūdens.

## Atsauces
Amons

thumb|150px|Amons
**Amons** vai **Amuns** ir viens no galvenajiem dieviem ēģiptiešu mitoloģijā. Saistīts ar pasaules radīšanu, nabadzīgo ļaužu aizstāvību un taisno tiesu.

Amonu parasti attēlo kā bārdainu būtni ar galvassegu, kurā iespraustas divas garas spalvas. Reizēm viņš tiek attēlots ar auna galvu vai kā auns. Vēl viņu attēloja ar dubultkroni galvā. Iesākumā Amons bija tikai Tēbu galvenais aizbildnis, bet ap 1570. gadu pirms Kristus, kad tika dibināta jauna valsts, Tēbas kļuva varenākas un Amons tika pasludināts par visas Ēģiptes visaugstāko dievu un visu faraonu tēvu.

Amona vārdam tika pievienota vēl viena vārda daļa, kas ņemta no saules dieva Ra vārda. Amons kļuva par **Amunu-Ra** (Amunu-Re).

## Skatīt arī
* Amona-Ra templis
AC Milan

***Associazione Calcio Milan*** ir Milānā (Itālijā) bāzēts futbola klubs. Kluba iesauka ir *Rossoneri* (*Sarkanmelnie*), jo spēlē formās ar sarkanām un melnām strīpām. Klubs ir atpazīstams arī kā *Milan*, savukārt šīs pašas pilsētas otrs slavenais futbola klubs saucas vienkārši Inter Milan.

AC Milan 19 reizes ir bijis Itālijas čempions (vienīgi Turīnas "Juventus" ir izcīnījuši čempiona nosaukumu tikpat reižu kā Milan), 5 reizes - Itālijas Kausa (*Coppa Italia*) ieguvējs, 7 reizes - UEFA Čempionu Līgas Kausa ieguvējs (vienīgi Madrides "Real" ir ieguvuši to vairāk reižu), 4 reizes - Interkontinentālā Kausa ieguvējs. Kopā komandai pieder 14 Eiropas trofejas. Vienīgi Madrides "Real" ir tikpat daudz Eiropas kausos iegūtās trofejas. AC Milan kopā ar Juventus un Milānas "Internazionale" veido Itālijas klubu elites trijnieku.

1899. gadā klubu dibināja anglis Alfrēds Edvardss. Sākumā klubs tika nosaukts pilsētas vārdā, tikai angļu valodā nevis itāļu. Laika gaitā nosaukumu gribēja pārveidot itāļu valodā, bet no šīs ieceres atteicās.

## Sasniegumi
* **[[Itālijas futbola čempionāta A sērija|Itālijas čempionāts / A sērija]]**
** **Čempioni (19):** 1901, 1906, 1907, 1950–51, 1954–55, 1956–57, 1958–59, 1961–62, 1967–68, 1978–79, 1987–88, 1991–92, 1992–93, 1993–94, 1995–96, 1998–99, 2003–04, 2010–11, 2021–22
** **Vicečempioni (16):** 1902, 1947–48, 1949–50, 1951–52, 1955–56, 1960–61, 1964–65, 1970–71, 1971–72, 1972–73, 1989–90, 1990–91, 2004–05, 2011–12, 2020–21, 2023–24
** **3. vieta (18):** 1937–38, 1940–41, 1948–49, 1952–53, 1953–54, 1959–60, 1962–63, 1963–64, 1968–69, 1975–76, 1979–80, 1988–89, 1999–00, 2002–03, 2005–06, 2008–09, 2009–10, 2012–13
* **[[Itālijas futbola čempionāta B sērija|B sērija]]**
** **Čempioni (2):** 1980–81, 1982–83 
* **[[Itālijas kauss futbolā|Itālijas kauss]]**
** **Kausa ieguvēji (5):** 1966–67, 1971–72, 1972–73, 1976–77, 2002–03 
** **Finālisti (10):** 1941–42, 1967–68, 1970–71, 1974–75, 1984–85, 1989–90, 1997–98, 2015–16, 2017–18, 2024–25
* **[[Supercoppa Italiana|Itālijas Superkauss]]**
** **Kausa ieguvēji (8):** 1988, 1992, 1993, 1994, 2004, 2011, 2016, 2024
** **Finālisti (3):** 1996, 1999, 2003
* **[[UEFA Čempionu līga|Eiropas Čempionvienību kauss / UEFA Čempionu līga]]**
** **Kausa ieguvēji (7):** 1962–63, 1968–69, 1988–89, 1989–90, 1993–94, 2002–03, 2006–07
** **Finālisti (4):** 1957–58, 1992–93, 1994–95, 2004–05 
** **Pusfinālisti (2):** 1955–56, 2005–06
* **[[UEFA Kauss]]** 
** **Pusfinālisti (2):** 1971–72, 2001–02
* **[[UEFA Kausu ieguvēju kauss]]**
** **Kausa ieguvēji (2):** 1967–68, 1972–73
** **Finālisti (1):** 1973–74 
* **[[UEFA Superkauss]]**
** **Kausa ieguvēji (5):** 1989, 1990, 1994, 2003, 2007
** **Finālisti (2):** 1974, 1993 
* **[[Starpkontinentālais kauss]]** 
** **Kausa ieguvēji (3):** 1969, 1989, 1990
** **Finālisti (4):** 1963, 1993, 1994, 2003
* **[[FIFA Klubu Pasaules kauss]]**
** **Kausa ieguvēji (1):** 2007
* **"Mitropa" Kauss** 
** **Kausa ieguvēji (1):** 1982
* **Latīņu Kauss** 
** **Kausa ieguvēji (2):** 1951, 1956

## Komandas sastāvs
**.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Oficiālā kluba vietne , , , , ,
Prespas ezers

{
  "type": "ExternalData",
  "service": "geoshape",
  "ids": "Q204392"
}

**Prespas ezers** ir divi saldūdens ezeri Balkānos Albānijas, Grieķijas un Ziemeļmaķedonijas robežu krustpunktā. Visaugstāk novietotie tektoniskas izcelsmes ezeri Balkānos. Lielais Prespas ezers atrodas  augstāk nekā  attālais Ohridas ezers un pa pazemes tukšumiem kaļķakmens masīvā uz Ohridas ezeru notiek ūdens noplūde no Prespas ezera. Pieder pie planētas senākajiem ezeriem, ezera vecums pārsniedz 2 miljonus gadu. Pastāvēšanas laikā ezers vairākkārt ir bijis bez ūdens. Ezeros dzīvo daudz endēmu sugu. Endēmas ir arī 7 no 12 ezeros sastopamajām zivju sugām. Ezerus ielenc augsti kalni.

No kopplatības  atrodas Ziemeļmaķedonijas Republikā, 84,8 km² — Grieķijā un 38,8 km² — Albānijā. Izšķir **Lielo Prespas ezeru** (273 km²; , , ), kas atrodas visu triju valstu robežās un **Mazo Prespas ezeru** (47,4 km²; , ), kas ir tikai Grieķijas (lielākā daļa) un Albānijas robežās.

Grieķijas pusē Prespas ezeru reģions bija ilgstoši mazapdzīvots, nedrošs reģions. Iekļūšanai bija nepieciešamas īpašas atļaujas. Grieķijas pilsoņu kara laikā šeit notika intensīvas kaujas un rezultātā daudzi vietējie iedzīvotāji reģionu pameta. 1970. gados reģionu sāka reklamēt kā tūrisma objektu

Reģionā ir daudz retas faunas un floras, ziemeļrietumu krastam piekļaujas Galičicas nacionālais parks (Ziemeļmaķedonijā), dienvidaustrumu — Prespas nacionālais parks (Grieķijā).
2018. gada 17. jūnijā Grieķijas pierobežas ciemā Psaradesā Maķedonijas Republikas un Grieķijas ārlietu ministri parakstīja Prespas vienošanos par Maķedonijas Republikas nosaukuma maiņu, un tā tika pārdēvēta par Ziemeļmaķedonijas Republiku.

## Kultūras pieminekļi
10. gadsimtā bulgāri uz Ajosahilas salas Mazajā Prespas ezerā (tagadējās Grieķijas teritorija) uzcēla cietoksni un Svētā Ahila baznīcu. Uz salas atrodas arī senākas būves. Savukārt Lielajā Prespas ezerā (Ziemeļmaķedonijas teritorijā) uz Golemgradas sala atrodas 14. gadsimtā celtā Svētā Pētera klostera drupas. Ezera Ziemeļmaķedonijas krastā, Kurbinovo ciemā, atrodas Svētā Jura baznīca, kurā ir izcilas 1191. gada freskas. Abu ezeru stāvkrastu klintīs ir vientuļnieku celles, kurām var piekļūt praktiski tikai alpīnisti.

Mazā Prespas ezera Albānijas krastā netālu no Treni ciemata atrodas alu apmetne un nocietinājumi, kā arī Trajāna laiku cietoksnis.

## Ārējās saites

* Prespas parka mājaslapa
Škodras ezers

{
  "type": "ExternalData",
  "service": "geoshape",
  "ids": "Q203811"
}

**Škodras ezers** () vai **Skadaras ezers** () ir liels ezers uz robežas starp Albāniju un Melnkalni, lielākais ezers Balkānos. Nosaukts Albānijas pilsētas Škodras vārdā. Atrodas tikai  no Adrijas jūras krasta.

Dziļākās dzelmes ezerā veido zemūdens avotu izplūdes vietas, kur ezera dziļums sasniedz pat . Ezers ir salīdzinoši jauns, pašreizējā veidā izveidojies pēdējo  gadu laikā.

Izteka Buna (Melnkalnē — Bojana) ietek Adrijas jūrā. Ezerā reģistrētas 270 putnu sugas, tai skaitā pelikāni. Bagāts ar zivīm. Iekļauts Rāmsaras vietu sarakstā. Melnkalnes pusē 1983. gadā izveidots Skadaras ezera nacionālais parks. Ezera ziemeļaustrumos plaši mitrāji, zems krasts, dienvidrietumos — līdz  augsti kalni. Ezera ūdens līmenis atkarībā no gadalaika svārstās pat par .

## Ārējās saites

* Discover-Montenegro.com Ezera apraksts ar attēliem 
* Skadarsko jezero Skadaras ezera attēli, teksts serbu valodā
* Ezera apraksts angļu valodā, attēli
* Škodras ezera nacionālā parka mājaslapa
Trazimeno ezers

**Trazimeno ezers** (), agrāk **Perudžas ezers** (*Lago Perugia*), ir lielākais ezers Apenīnu pussalā Itālijā. Sekls ezers, var aizsalt janvārī. Beznoteces ezers, ūdens apmaiņas periods — 24 gadi.

Ezerā trīs salas, no kurām apdzīvota ir Madžore (*Isola Maggiore*), uz kuras dzīvo ap 30 cilvēku. Lielākā daļa ēku, kas atrodas uz salas, celtas 1300. gados. Ezera ūdens kvalitāte ir laba un ap ezeru saglabājusies raksturīgā Itālijas vidienes — Toskānas un Umbrijas kultūrainava.

Otrā pūniešu kara laikā 217. gadā p.m.ē. ezera krastā notika nozīmīga Trazimeno kauja.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Attēli un apraksti
Gardas ezers

**Gardas ezers** () ir pēc platības lielākais ezers Itālijas teritorijā. Atrodas Itālijas ziemeļos, pusceļā starp Milānu un Venēciju. Alpu ezers, ko veidojis ledājs pēdējā ledus laikmeta beigu posmā. Lielākais no Alpu dienvidu nogāzes ezeriem. Ūdens apmaiņas periods - 27 gadi.

thumb|left|200px|Cipreses Gardas ezera krastā
Nozīmīgs tūrisma piesaistes objekts, tā krastos atrodas liels daudzums viesnīcu un kūrortu. Populārākie apskates objekti - senā, nocietinātā *Sirmione* pilsētiņa dienvidu piekrastē, Skaligēri pils, romiešu dzejnieka Katulla villa. Ezerā vairākas salas, lielākā - Gardas sala ar Bordžēzes villu.

Ezera pussalā izplūst sēravoti ar dziednieciskām īpašībām. Endēma foreļu suga — *Salmo carpio* L. Ezera piekraste, jo sevišķi rietumu piekraste, pazīstama ar citronu dārziem. Ezeram joprojām laba ūdens kvalitāte, jo sevišķi salīdzinot ar citiem Alpu dienvidu lielajiem ezeriem, taču planktona pētījumi norāda uz ūdens kvalitātes krišanos.

Zemūdens grēda starp Sirmiones pussalu un *Punta St. Vigione* sadala ezeru divās daļās. Rietumu daļa ir dziļākā un lielākā, austrumu baseins ir mazāks (7% no kopējā ezera tilpuma), un sasniedz 80 m dziļumu.

Līdz 1918. gadam ezera ziemeļu daļa piederēja Austroungārijai.

## Limone
Ezera ziemeļrietumu piekrastē atrodas Limones ciematiņš. 1979. gadā 3,5% no ciematiņa iedzīvotājiem asinīs tika atklāts īpašs proteīns - apolipoproteīns A-1 MILANO. Šis proteīns ātri atbrīvo artērijas no taukiem, nogādājot taukus aknās, kur tie tiek pārstrādāti. Šāds proteīns var būt ļoti efektīvs cīņā pret aterosklerozi un infarktu. Proteīns nodrošina ciemata iedzīvotājiem ilgu mūžu — no aptuveni 1000 iedzīvotājiem 12 ir vecāki par 100 gadiem.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Tīkla kameras ap Gardas ezeru
* Mondophoto.net - vairāk kā 250 ezera attēlu
Hors

thumb|right|200px|Hors
**Hors** bija Saules un debesu dievs Senās Ēģiptes mitoloģijā, viens no ēģiptiešu dievu triādes, kurā ietilpst viņa māte Izīda un viņa tēvs Ozīriss. Šie dievi attēlo nāves un atdzimšanas ciklu. Pēc sava ienaidnieka Seta uzvaras viņš kļuva par Ēģiptes valdnieku. Hora acs ir viens no Senās Ēģiptes svarīgākajiem simboliem.

## Atsauces

## Ārējās saites
Komo ezers

**Komo ezers** () ir  ezers Itālijas ziemeļos, Lombardijā, Alpu kalnu dienvidu nogāzē. Trešais lielākais ezers Itālijā pēc Gardas ezera un Madžores ezera. Viens no dziļākajiem ezeriem Eiropā, ezera gultne atrodas ap 200 metrus zem jūras līmeņa.

Ezers pēc formas atgādina otrādi apvērstu "Y", katrā no šiem "burta" galiem atrodas pilsētiņas — ziemeļos Koliko, dienvidos — Komo un Leko. Starp šīm pilsētām pa ezeru kursē kuģīši. Cauri ezeram tek Adas upe, kas iztek pa ezera austrumu zaru. Šī iemesla dēļ rietumu atzars, kur atrodas Komo pilsēta, nereti pārplūst.

Nozīmīgs kultūrvēsturiskais piemineklis ir *Villa d'Este* — 1568. gadā celta villa. Šeit uzturējies Lielbritānijas karalis Džordžs IV. Ap villu izveidots angļu stila dārzs. Vēlāk villa pārveidota par elites klases viesnīcu, kurā apmetušās daudzas slavenības, tai skaitā Pols Makartnijs, Šerona Stouna, Arnolds Švarcenegers, Īvs Senlorāns, Mihails Gorbačovs, Alfreds Hičkoks un daudzi citi.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Informācija par Komo ezeru 
* Komo ezera karte 
* Villa d'Este oficiālā mājaslapa
Madžores ezers

**Madžores ezers** ( — ‘Lielais ezers’; senāk arī **Verbāno ezers** — *Lago Verbano*) ir liels ezers Alpu kalnu dienvidu nogāzē, uz Itālijas un Šveices robežas. Otrs lielākais ezers Itālijā, ezera piekraste ir zemākais punkts Šveices teritorijā.

80,1% ezera atrodas Itālijā, 19,9% — Šveicē, savukārt lielākā daļa ezera sateces baseina atrodas Šveices teritorijā. Ezera gultne ir  dziļāk par jūras līmeni. Radies ledāja kušanas laikā. Cauri uz dienvidiem tek Tičīno upe. Ūdens apmaiņas periods — 4 gadi. Ezera krastos maigs klimats, ilgajā reģiona vēsturē ap ezeru izveidoti daudzi krāšņi dārzi un citi kultūrvēsturiskie pieminekļi. Uz Brisago salām atrodas botāniskie dārzi. Ļoti populārs tūrisma objekts. Ezerā turpinās zveja; gadā tiek nozvejots ap 150 tonnu zivju. Leģendas par noslēpumainu dzīvnieku, kas atkārtoti novērots šajā ezerā.

Kopš 1856. gada ezerā notiek kuģniecība — pašlaik ezerā kursē 25 kuģi.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Casavarese - tūristu ceļveži, foto galerijas
Kupravas pagasts

**Kupravas pagasts** ir viena no Balvu novada administratīvajām teritorijām, Bolupes kreisajā krastā. Robežojas ar sava novada Susāju un Vīksnas pagastiem. Pēc platības mazākais pagasts Latvijā. Pagasta dienviddaļā atrodas daļa no Gailovas sādžas.

## Daba
### Hidrogrāfija
#### Ezeri
Baltezers, Melnais ezers.

## Vēsture
1971. gadā Kupravā uzcēla drenu cauruļu rūpnīcu, kuras strādniekiem (pārsvarā iebraucējiem no Krievijas PFSR) uzbūvēja sešas piecstāvu dzīvojamās blokmājas. 1974. gadā Balvu rajona Susāju ciema Kupravai tika piešķirts pilsētciemata statuss. 1989. gadā Kupravā bija 1,5 tūkstoši iedzīvotāju. 1992. gadā rūpnīca darbību pārtrauca, bet Kupravai atņēma pilsētciemata statusu un to reorganizēja par pagastu. Mūsdienās rūpnīcas ēkas pārvērtušās bīstamos graustos, bet no daudzdzīvokļu ēkām ir apdzīvota tikai viena. Iedzīvotāju skaits, salīdzinoši ar situāciju pirms Latvijas neatkarības atgūšanas, ir samazinājies trīskārtīgi.

## Iedzīvotāji
### Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSP datiem.

### Apdzīvotās vietas
Pagasta lielākā apdzīvotā vieta un tā centrs ir Kuprava.

## Saimniecība
### Transports

## Izglītība un kultūra

## Atsauces
Lugāno ezers

**Lugāno ezers** () vai **Čerēzio** (*Ceresio*) ir ezers uz Šveices un Itālijas robežas. Ezera krastā atrodas Itālijas anklāvs Kampione (*Campione d'Italia*), ko no pārējās Itālijas teritorijas nodala ezers un kalni.

1848. gadā pāri ezeram tā centrālajā daļā uzcēla Melides dambi. Mūsdienās pa šo dambi ezeru šķērso autostrāde un dzelzceļš. Dambis ezeru sadala ziemeļu () un dienvidu () daļās. Ziemeļu daļā ūdens apmaiņas periods ir 11,9 gadi, dienvidu daļā — 2,3 gadi. Iztek Tresas upe uz Lago Madžores ezeru.

1905. gadā uz Šveici emigrēja Rainis un Aspazija. Viņi dzīvoja Kastaņolā (kopš 1972. gada Lugāno priekšpilsēta) pie Lugāno ezera, kur nodzīvoja 15 gadus līdz 1920. gadam.

## Ārējās saites
Lazdukalna pagasts

**Lazdukalna pagasts** ir viena no Balvu novada administratīvajām teritorijām. Robežojas ar sava novada Rugāju, Vectilžas, Tilžas un Bērzpils pagastiem, kā arī Madonas novada Indrānu pagastu. Lielākās apdzīvotās vietas ir Benislava (pagasta centrs), Skujetnīki, Līpori, Kapūne, Rūbāni.

Pagasta teritorijā atrodas vairāki valsts nozīmes arheoloģijas pieminekļi - akmens laikmeta un agrā bronzas laikmeta Lubāna līdzenuma iedzīvotāju apmetnes - Lagažas apmetne (2. gadu tūkstoša 2. ceturksnis p.m.ē.), Osas apmetne (5600. - 2300. gadi p.m.ē.) un Piestiņas apmetne.

## Daba

### Hidrogrāfija
#### Upes
Aiviekste, Balupe, Dziļaune, Palaceņa, Paukle, Piestiņa, Pokrateņa, Saipīte, Vārniene.

#### Ezeri
Aklais ezers, Griuznis (Gryuznis (latgaliski)), Itenis, Kopiunes ezers.

## Vēsture
1965. gadā Balvu rajonā tika nodibināts **Lazdukalna ciems**, kurā apvienoja Lieparu un Rugāju ciemu padomju saimniecības «Lazdukalns» teritoriju. 1977. gadā Lazdukalna ciemam pievienoja atlikušo likvidētā Lieparu ciema daļu. 1990. gadā ciemu reorganizēja par pagastu. 2009. gadā Lazdukalna pagastu kā administratīvo teritoriju iekļāva Rugāju novadā. 2021. gadā Rugāju novadu iekļāva Balvu novadā.

### Pieminekļi
Valsts aizsargājamie kultūras pieminekļi:
* Nr. 264.: Kapūnes senkapi - Aizupē pie Sarkangaliem
* Nr. 265.: Mastarīgu senkapi (Kara kapi) - Mastarīgos
* Nr. 266.: Osas apmetne - Osā, Piestiņas upītes krastā
* Nr. 267.: Pilskalns - pie bij. Pilskalniem
* Nr. 268.: Lagažas apmetne - pie Lagažas upes un Posma satekas, 300 m no Lagažas upes ietekas Aiviekstē
* Nr. 269.: Lieparu senkapi - pie Lieparu kapsētas
* Nr. 270.: Slaveitu senkapi - pie Slaveišu (Slaveitu) kapsētas				
* Nr. 271.: Piestiņas apmetne - Piestiņas vecupes kreisajā krastā, 2,5 km lejpus Osas
* Nr. 272.: Skubinovas viduslaiku kapsēta - Skubinovā pie bij. pienotavas
* Nr. 2854.: Augustovas katoļu baznīca - Augustovā.

## Iedzīvotāji
### Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSP datiem.

### Apdzīvotās vietas
Aizupe, Bankova, **[[Benislava]]**, Cirtums, Drudži, Dundenieki, Fabriki, Gariesili, Kapūne, Lazdukalns, Lekste, Lielie Meroni, Liepari, Liepnīte, Mastarīga, Obulderi, Papurne, Pelnupe, Pilsnieki, Polokori, Roznieki, Rūbāni, Silenieki, Skujetnieki, Slavīti, Stangas, Tutani, Ūsa, Vidussala, Zaļmežnieki, Zirgusala.

## Saimniecība
### Transports

## Izglītība un kultūra

## Atsauces
Bīles ezers

**Bīles ezers** (), arī **Bjennas ezers** (), ir ezers Šveices rietumu daļā uz franču un vācu valodu lietošanas robežas. Ūdens apmaiņas periods — 58 dienas.

Ezeram cauri uz Reinas baseinu tek Āres upe, kas ezerā ievadīta 1878. gadā. Populārs tūrisma objekts ir Svētā Pētera sala (). Uz salas dzīvojis arī Žans Žaks Ruso.

Bīles ezers ir atlieka no lielāka agrākā pēcleduslaikmeta Zoloturnas ezera, kas bija ap 100 km garš.

## Ārējās saites
* Bīles ezera apkaimes tūrisma ceļvedis 
* Tīkla kamera, Bīles līcis
Neišateles ezers

**Neišateles ezers** () ir ezers Šveices frančvalodīgajā rietumu daļā. Lielākais Šveices teritorijā pilnībā esošais ezers.

Uz Bīles ezeru iztek Tīles kanāls. Ūdens apmaiņas periods — 8,2 gadi. Ap ezeru populārs tūrisma objekts — vīna ceļi, Klendī megalīti, aizvēsturiska pāļu ciemata atliekas (La Tenē kultūra).

## Ārējās saites
Murtenes ezers

**Murtenes ezers** (), arī **Morā ezers** (), ir ezers Šveices rietumu daļā. Mazākais no trim lielajiem Juras lielajiem ezeriem — pārējie ir Neišateles ezers un Bīles ezers. Iztek Bruā kanāls uz Neišateles ezeru. Ūdens apmaiņas periods — 1,6 gadi.

Kopīgi ar Neišateles ezeru Murtenes ezers kalpo kā aizsargsistēma, kas spēcīgu lietusgāžu laikā pasargā blīvāk apdzīvotos Šveices reģionus, tai skaitā Berni, no applūšanas. Populārs ūdenssporta centrs.
Susāju pagasts

**Susāju pagasts** ir viena no Balvu novada administratīvajām teritorijām. Robežojas ar sava novada Viļakas pilsētu un Žīguru, Medņevas, Kupravas, Bērzkalnes un Vīksnas pagastiem. 

## Daba
### Hidrogrāfija
#### Upes
Bušma, Meirupīte, Sūcene, Tutinova, Vārniene, Vjada.

#### Ezeri
Nastrovas ezers, Tepenīcas ezers, Viļakas ezers.

## Vēsture
1945. gadā Abrenes apriņķa Viļakas pagastā izveidoja Susāju ciema padomi. **Susāju ciems** ietilpis Viļakas apriņķī (1945-1949) un Abrenes (1949-1959) un Balvu (pēc 1959. gada) rajonos. Susāju ciemam 1951. gadā pievienoja likvidēto Viļakas ciemu, 1959. gadā — daļu likvidētā Kupravas ciema. 1974. gadā Kupravai tika piešķirts pilsētciemata statuss un tās teritorija tika atdalīta no Susāju ciema. 1977. gadā daļu Susāju ciema teritorijas pievienoja Vecumu ciemam. 1990. gadā ciemu reorganizēja par pagastu. 2009. gadā Susāju pagastu kā administratīvo teritoriju iekļāva Viļakas novadā. 2021. gadā Viļakas novadu iekļāva Balvu novadā.

### Valsts aizsargājamie kultūras pieminekļi
* Nr. 294.: Tepenīcas viduslaiku kapsēta - Tepenīcā pie karjera	
* Nr. 295.: Vedeniešu viduslaiku kapsēta - Vedeniešos, Vedas upes kreisajā krastā
* Nr. 2864.: Pētera Šaicāna sēta - Vedeniešos (19. gs. b. - 20. gs.)

## Iedzīvotāji
### Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSP datiem.

### Apdzīvotās vietas
Lielākās apdzīvotās vietas ir Brāslava, Čabatrova, Egļava, Eržepole, Garstērdele, Gailova, Gruzdova, Ilziņi, Irikava, Karigova, Keiši, Klāni, Kravaļi, Krustacelms, Kulpene, Meirova, Mežarija, Mucukalns, Sils, Skockova, Stompaki, Susāji, Svilpova, Tutinova,Tepenīca, Vēdenieši. Pagasta pārvalde atrodas **Viļakā**.

## Saimniecība
### Transports

## Izglītība un kultūra

## Atsauces
Mihails Ļermontovs

**Mihails Ļermontovs** (; dzimis  Maskavā, miris  Pjatigorskā) bija krievu romantisma rakstnieks.

No 1901. līdz 2024. gadam rakstnieka vārdā bija nosaukta iela Rīgā.

## Dzīve
Ļermontovs dzimis dižciltīgā ģimenē Maskavā. 1817. gadā nomira viņa māte; viņu uzaudzināja vecāmāte lauku īpašumā Penzas tuvumā. No 1830. līdz 1832. gadam Ļermontovs studēja Maskavas Universitātē, pēc tam iestājās karaskolā Pēterburgā, kuru pabeidza 1834. gadā kā kornets, uzsākot dienestu leibgvardes huzāru pulkā.

Pēc Aleksandra Puškina nāves pēc divkaujas 1837. gadā Ļermontovs uzrakstīja emocionāli piesātinātu un visai asu dzejoli "Dzejnieka nāve", kas tika uztverts kā uzbrukums pastāvošajam režīmam un izsauca attiecīgu reakciju: Ļermontovs kā praporščiks tika pārcelts uz dienestu Ņižegorodskas dragūnu pulkā Kaukāzā. Tur uz viņu lielu iespaidu atstāja Kaukāza daba un iedzīvotāji.

Ļermontovs mira 1841. gada 27. jūlijā divkaujā ar savu dienesta biedru Nikolaju Martinovu.

## Literārā darbība

Pusaudža gados tapušajos Ļermontova darbos, piemēram, "Kaukāza gūsteknī" (pārstrādāts Puškina darba sižets) vērojama liela Puškina ietekme, tomēr pakāpeniski Ļermontovs izstrādā pats savu stilu. Ļermontovs spēcīgi ietekmējies arī no angļu romantisma dzejnieka Bairona. Ļermontovs pievērsies gan dzejai, gan prozai, gan dramaturģijai.

Dzīves laikā Ļermontovs publicējis tikai vienu, turklāt visai plānu dzejoļu krājumu, gadu pēc viņa nāves tika izdoti vēl trīs stipri cenzēti sējumi. Viņa dzejas tematika ir visai plaša — no patriotiskas līdz panteistiskai.

Viens no Ļermontova slavenākajiem darbiem ir dramatiskā poēma "Dēmons" (*Демон*, pirmoreiz pilnībā izdots pēc autora nāves 1857. gadā).

Nozīmīgākais Ļermontova prozas darbs ir romāns "Mūsu laika varonis" (*Герой нашего времени*, 1840).

## Nozīmīgākie darbi

* "Mūsu laika varonis" (*Герой нашего времени*, 1840)
* "Maskarāde" (*Маскарад*, 1836)
* "Mciri" (*Мцыри*, 1840)
* "Dēmons" (*Демон*, 1842, publ. 1857)
* "Bela" (*Бэла*, 1838, publ. martā 1839)

## Ārējās saites
Medņevas pagasts

**Medņevas pagasts** ir viena no Balvu novada administratīvajām teritorijām. Robežojas ar sava novada Viļakas pilsētu un Vecumu, Šķilbēnu, Susāju, Lazdulejas un Bērzkalnes pagastiem.

## Daba
Rietumu daļa atrodas Austrumlatvijas zemienes Adzeles pacēlumā, austrumu daļa — Mudavas zemienes Abrenes nolaidenumā. Augstākā vieta ir Kanguru (Kangaru) kalns (144,2 m vjl) pagasta dienvidos.

### Hidrogrāfija
#### Upes
* Koura (Vjadas pieteka)
** Bušma
** Nīdrupīte
* Lodumka (Kuhvas pieteka)

#### Ezeri
Ilziņu ezers (3,1 ha) un garais, šaurais Lodumas ezers (2,6 ha).

#### Purvi
* dienvidrietumu daļā daļa no Lielā (Stompaku) purva
* Olūtovas purvs (55,3 ha)
* Kļučniku purvs (31,8 ha)

## Vēsture
1945. gadā Abrenes apriņķa Viļakas pagastā izveidoja Medņevas ciema padomi. **Medņevas ciems** ietilpis Viļakas apriņķī (1945-1949) un Abrenes (1949-1959) un Balvu (pēc 1959. gada) rajonos. Medņevas ciemam 1954. gadā pievienoja likvidēto Viduču ciemu, 1961. gadā padomju saimniecības Šķilbēni teritoriju pievienoja Loginas ciemam, 1971. gadā pieveinoja Šķilbēnu ciema padomju saimniecības Medņeva teritoriju. 1990. gadā ciemu reorganizēja par pagastu. 2009. gadā Medņevas pagastu kā administratīvo teritoriju iekļāva Viļakas novadā. 2021. gadā Viļakas novadu iekļāva Balvu novadā.

### Valsts aizsargājamie kultūras pieminekļi
* Nr. 273.: Brontu viduslaiku kapsēta - Brontos	
* Nr. 274.: Baznīcas vieta (kulta vieta) - Kangaros pie kapsētas	
* Nr. 275.: Kangaru senkapi (Augsnas kalniņš) - Kangaros, 1 km uz dienvidiem no Kangaru centra						
* Nr. 276.: Lašku senkapi (Zviedru kapi) - Laškos	
* Nr. 278.: Medņevas senkapi (Stepu kalns, Kara kapi) - Medņevā						
* Nr. 279.: Medņevas viduslaiku kapsēta	- Medņevā	
* Nr. 280.: Aizgalīnes senkapi (Zviedru kapi) - pie Aizgalīnes kapsētas	
* Nr. 277.: Loginu senkapi - pie Loginiem	
* Nr. 281.: Raču Raganu kalns (kulta vieta) - Račos pie Līdumniekiem	
* Nr. 282.: Skandīnes senkapi - Skandīnē	
* Nr. 283.: Karaļa kaps (senkapi) - starp Kangariem un Kozlovu	
* Nr. 284.: Kozlovas senkapi (Akmeņu krasts) - starp Kangariem un Kozlovu	
* Nr. 285.: Slotukalna senkapi - starp Slotukalnu un Olūtavu.

## Iedzīvotāji
### Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSP datiem.

### Apdzīvotās vietas
Lielākās apdzīvotās vietas ir **[[Semenova]]** (pagasta centrs), Viduči, Aizpurve.

## Saimniecība
### Transports

## Izglītība un kultūra

## Atsauces
Lazdulejas pagasts

**Lazdulejas pagasts** ir viena no Balvu novada administratīvajām teritorijām tā centrālajā daļā. Robežojas ar sava novada Briežuciema, Tilžas, Vectilžas, Bērzkalnes, Medņevas un Šķilbēnu pagastiem.

## Daba
### Hidrogrāfija
#### Upes
Kārnīte, Rika, Stiglova, Tilža.

#### Ezeri
Orlovas ezers, Ploskenes ezers.

## Vēsture
1945. gadā Abrenes apriņķa Šķilbēnu pagastā izveidoja **Šķilbēnu ciemu**. Šķilbēnu ciems ietilpis Viļakas apriņķī (1945-1949), Abrenes (1949-1959) un Balvu (pēc 1959. g.) rajonos. Šķilbēnu ciemam 1954. gadā pievienoja likvidēto Egļevas ciemu, 1960. gadā - likvidēto Demerovas ciemu. 1968. gadā Šķilbēnu ciemu pārdēvēja par **Lazdulejas ciemu**. 1971. gadā Lazdulejas ciemam pievienoja likvidētā Kraukļu ciema  kolhoza «Borec» teritoriju, savukārt padomju saimniecības «Briežuciems» teritoriju pievienoja Briežuciema ciemam, kolhoza «Cīņa» teritoriju - Upītes ciemam, padomju saimniecības «Šķilbēni» teritoriju - Šķilbēnu ciemam. 1990. gadā ciemu reorganizēja par pagastu. 2009. gadā pagastu kā administratīvo teritoriju iekļāva Balvu novadā.

## Iedzīvotāji
### Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSP datiem.

### Apdzīvotās vietas
Lielākās apdzīvotās vietas ir **[[Egļuciems (Lazdulejas pagasts)|Egļuciems]]** (pagasta centrs), Egļeva, Kīļi, Orlova, Petrovka.

## Saimniecība
### Transports

## Izglītība un kultūra

## Atsauces
Ženēvas ezers

**Ženēvas ezers** (arī **Lemāns**; , *Lac de Genève*; ) ir liels ezers Alpos uz Šveices un Francijas robežas. 60% ezera atrodas Šveicē, 40% — Francijā. Ezera krastā atrodas daudzu slavenību mājas.

Ezers veidojies ledus laikmeta beigu posmā. Pusmēness formas ezers, ūdens apmaiņas periods - 11,4 gadi. Cauri ezeram tek Rona. Tuvāk ezera rietumu galam pāržmauga, kas ezeru sadala divās daļās — Granlaks (*Grand Lac*) austrumos un Ptīlaks (*Petit Lac*) rietumos. Krastu posmā starp Nionu un Lozannu sauc par Lakotu (*La Côte*), bet starp Lozannu un Vevē par Lavo (*Lavaux*).

1960. gados piesārņojuma līmenis ezerā sasniedza tādu pakāpi, ka vairākās pludmalēs bija bīstami peldēties. 1980. gados piesārņojums (galvenokārt eitrofikācija) bija tik spēcīgs, ka ezerā praktiski vairs nebija zivju. Pēdējā laikā piesārņojuma līmenis krasi samazinājies un ezerā peldēties ir droši.

Ezers ir kalpojis par atpūtas vietu populāriem cilvēkiem. Šeit spoku stāstus rakstījuši Bairons un Mērija Šellija (šeit tapis Frankenšteina sižets).

## Ārējās saites

* Starptautiskā Ženēvas ezera aizsardzības komisija
* Ženēvas ezera ostas (franciski)
* Ženēvas ezera attēli
Tilžas pagasts

**Tilžas pagasts** ir viena no Balvu novada administratīvajām teritorijām tā dienvidos, Tilžas upes krastos. Robežojas ar sava novada Krišjāņu, Bērzpils, Vectilžas, Lazdulejas, Briežuciema, Lazdukalna un Baltinavas pagastiem, kā arī Ludzas novada Salnavas pagastu. 

## Daba
### Hidrogrāfija
#### Upes
Ķeiba, Mežupe, Raicene, Siļtine, Tilža.

#### Ezeri
Iudrines ezers, Raicinis

## Vēsture
Pagasts izveidojies Ruskulovas muižas teritorijā. Ap 1883. gadu muižas īpašnieks O. fon Lēvenšterns izziņoja, ka uz 6 gadiem par brīvu dos zemi, kas pēc tam būs no viņa jānomā, tādēļ šajā laikā ieceļoja daudz luterticīgo latviešu zemnieku no Vidzemes guberņas un Kurzemes guberņas.  
Pēc 1920. gada agrārās reformas Ruskulovas muiža tika sadalīta 1588 vienībās 15 949 ha kopplatībā, Vecpils muiža sadalīta 33 vienībās 251 ha kopplatībā.

Līdz 1925. gadam tas saucās par **Kokorevas pagastu**. 1935. gadā Jaunlatgales apriņķa Tilžas pagasta platība bija 317,8 km² un tajā dzīvoja 6640 iedzīvotāji. 1945. gadā pagastā izveidoja Krampiņu, Krišjāņu, Ruskulovas, Skubiņu, Tilžas un Vectilžas ciema padomes, bet pagastu 1949. gadā likvidēja. 

**Tilžas ciems** ietilpa Viļakas apriņķī (1945-1949) un Balvu rajonā (1949-2009). 1954. gadā Tilžas ciemam pievienoja likvidēto Skubiņu ciemu, 1955. gadā - Krišjāņu ciema kolhoza «Plēsums» teritoriju. 1958. gadā kolhoza «Sarkanais oktobris» teritoriju pievienoja Vectilžas ciemam, bet Vectilžas ciema padomju saimniecības «Sarkanais partizāns» teritoriju pievienoja Tilžas ciemam. 1965. gadā pievienoja Vectilžas ciema padomju saimniecības «Tilža» teritoriju. 1975. gadā pievienoja likvidētā Vectilžas ciema teritoriju, 1977. gadā - daļu Rugāju ciema teritorijas. 1989. gadā no Tilžas ciema atdalīja no jauna izveidotā Vectilžas ciema teritoriju. 1990. gadā ciemu reorganizēja par pagastu. 2009. gadā Tilžas pagastu kā administratīvo teritoriju iekļāva Balvu novadā.

### Pieminekļi
thumb|270px|Tilžas katoļu baznīca
* Nr. 296.: Doņikavas senkapi (Kara kapi) - Doņikavā	
* Nr. 298.: Jaunlemesnieku senkapi (Kara kapi) - pie Jaunlemesniekiem	
* Nr. 2865.: Tilžas (Kokorevas) luterāņu baznīca (1927) 
* Nr. 2866.: Tilžas draudzes skola, vēlāk pareizticīgo baznīca (1895) - Tilžā					
* Nr. 2867.: Tilžas katoļu baznīca (1922) - Tilžā
* Nr. 2868.: Tilžas vecais luterāņu draudzes nams (1902) - Tilžā

## Iedzīvotāji
### Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSP datiem.

### Apdzīvotās vietas
Lielākās apdzīvotās vietas ir **[[Tilža]]** (pagasta centrs), Akmeņrūči, Baltiņi, Barbāni, Degumnieki, Dievžeikari, Eglīši, Jaujas, Kadiševa, Kāpessils, Keibinieki, Kļavusala, Kuģenieki, Mežarijas, Petrovka, Raicene, Siliņi, Siltene, Spirģi, Stangas, Toki, Zvaigznes.

### Ievērojamas personības
* Roberts Ancāns (1919—1982),  Latviešu leģiona virsnieks, Dzelzs krusta Bruņinieku krusta kavalieris.

## Saimniecība
### Transports

## Izglītība un kultūra

## Atsauces
Briencas ezers

**Briencas ezers** (; ) ir ezers Šveices centrālajā daļā, Alpu ziemeļu nogāzē Bernes kantonā.

Ezeram raksturīgi ļoti stāvi krasti, tam praktiski nav seklu vietu. Briencas ezeram caur tek Āres upe, kas tālāk nokļūst Tūnas ezerā. Ūdens ir ļoti nabadzīgs ar barības vielām, tāpēc ezeram ļoti dzidrs ūdens un maz zivju. Tomēr 2001. gadā šeit tika noķertas 10 tonnas zivju. Ūdens apmaiņas periods ir 2,69 gadi. Pēc ledus laikmeta kopā ar netālo Tūnas ezeru veidoja vienu, ievērojami lielāku ezeru.

Pasažierus kopš 1839. gada pārvadā kuģi. Pašlaik ezerā pieci pasažieru kuģīši.

## Ārējās saites
* Brīencas ezera tūrisma portāls
* BLS - Tūnas un Brīencas ezeru kuģniecības kompānijas
Vīksnas pagasts

**Vīksnas pagasts** ir viena no Balvu novada administratīvajām teritorijām. Robežojas ar sava novada Bērzkalnes, Kubulu, Žīguru, Kupravas un Susāju pagastiem, kā arī Alūksnes novada Mālupes un Liepnas pagastiem. 

## Daba
### Hidrogrāfija
#### Upes
Bolupe, Kačupīte, Kurna, Oknupe, Palnupe.

#### Ezeri
Lielais Pokuļevas ezers, Sprogu ezers.

## Vēsture
Vīksnas pagasts izveidots 1936. gadā, teritoriju atdalot no Balvu pagasta. 1945. gadā Abrenes apriņķa Vīksnas pagastā izveidoja Georgijevas, Nikolajevas un Oknupes ciema padomes, bet pagastu 1949. gadā likvidēja. 1954. gadā Balvu rajona **Nikolajevas ciemam** pievienoja likvidēto Oknupes ciemu, bet kolhoza «Zaveti Iļjiča» teritoriju pievienoja Georgijevas ciemam. 1960. gadā pievienoja Liepnas ciema kolhoza «Pobeda» teritoriju. 1965. gada jūlijā pievienoja daļu likvidētā Georgijevas ciema, bet tā paša gada novembrī pārdēvēja par **Vīksnas ciemu**. 1990. gadā ciemu reorganizēja par pagastu. 2009. gadā Vīksnas pagastu kā administratīvo teritoriju iekļāva Balvu novadā.

### Pieminekļi
* Miezāju senkapi (Kara kapi)
* Kauguru kalns - pilskalns

## Iedzīvotāji
### Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSP datiem.

### Apdzīvotās vietas
Lielākās apdzīvotās vietas ir **[[Vīksna (ciems)|Vīksna]]** (pagasta centrs), Annasbirzs, Ašusils, Čāgas, Dampadruva, Derdziņi, Kačupe, Makšinava, Makšinavas Strauti, Mežārija, Miezāji, Louzi, Oknupe, Pakalnieši, Pokuļeva, Rimši, Sprogas, Strauti, Ukraina, Valentinova, Veckuprava.

## Saimniecība
### Transports
Vīksnas stacija atvērta 1930 gadā. Līdz 2001. gada 1. jūlijam Rīgas-Pitalovas vilciens kursēja līdz Vecumiem, pieturot arī Vīksnas stacijā. 2001. gada 29. augustā garām Vīksnas stacijai pabrauca pēdējais kravas vilciena sastāvs no Žīguriem uz Gulbeni. 2009. gadā sliedes demontēja.

Pēc dzelzceļa slēgšanas no pagasta centra Vīksnas ar autobusu var nokļūt novada centrā Balvos un Viļakas novada Kupravā.

## Izglītība un kultūra
Vīksnas pagastā vienīgā izglītības iestāde bija Stacijas pamatskolas Vīksnas filiāle, kurā mācības uzsāka 1962. gada februārī. Skolas ēka atradās pie Ieriķu-Abrenes dzelzceļa līnijas. 2008. gadā pamatskolu apvienoja ar Vīksnas pagasta Pirmskolas izglītības iestādi, bet slēdza 2022. gada 31. jūlijā.

## Atsauces
Žīguru pagasts

**Žīguru pagasts** ir viena no Balvu novada administratīvajām teritorijām tā ziemeļos, Krievijas pierobežā. Robežojas ar sava novada Vecumu, Susāju un Vīksnas pagastiem, Alūksnes novada Liepnas pagastu, kā arī Krievijas Pleskavas apgabala Pitalovas un Palkinas rajoniem. 

## Daba
Žīguru pagasts ir mežainākais pagasts novadā, 86% no tā teritorijas aizņem meži.

### Hidrogrāfija
#### Upes
Gruzdovka, Liepna, Pērdeja, Poseļnīca, Vēda, Virica.

## Vēsture
1958. gadā Abrenes rajona Sosnīcas ciema Žīguriem piešķīra strādnieku ciemata (no 1961. gada — pilsētciemata) statusu, tajā iekļaujot arī daļu no Pļeševas ciema. 1959. gadā Žīguriem pievienoja daļu likvidētā Sosnīcas ciema (kolhozu «Gaišais rīts» un «Jaunkatleši» teritoriju), izveidojot Žīguru lauku teritoriju. 1990. gadā Žīguri pilsētciemata statusu zaudēja un kopā ar lauku teritoriju tika reorganizēti par pagastu. 2009. gadā Žīguru pagastu kā administratīvo teritoriju iekļāva Viļakas novadā. 2021. gadā Viļakas novadu iekļāva Balvu novadā.

## Iedzīvotāji
### Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSP datiem.

### Apdzīvotās vietas
Lielākās apdzīvotās vietas ir **[[Žīguri]]** (pagasta centrs), Katleši, Černova, Sosnīcas, Brizgova.

### Ievērojamas personības

## Saimniecība
### Transports

## Izglītība un kultūra

Izglītības iestādes:
* Žīguru pamatskola
* Viļakas mūzikas un mākslas skolas Žīguru filiāle
* Žīguru pirmskolas izglītības iestāde "Lācītis"

## Atsauces
Milānas "Internazionale"

**Milānas "Internazionale"**, bieži saīsināti saukts par **"Inter"**, ir Itālijas futbola klubs no Milānas, Lombardijā. Komanda spēlē Itālijas A sērijā. Savas mājas spēles *Inter* aizvada Džuzepes Meacas stadionā (saukts arī par *San Siro*), kur ir 80 018 skatītāju vietas. Kluba līdzjutēji komandu iesaukuši par "melni-zilajiem" ().

## Vēsture
*Inter* tika dibināts 1908. gada 9. martā. Kluba pirmais prezidents bija Džovanni Paramitioti, un kluba pirmais kapteinis bija Ernsts Marklts. 1909.–1910. gada sezonā klubs pirmoreiz uzvarēja Itālijas čempionātā. No 1914. līdz 1919. gadam sezonas tika pārtrauktas Pirmā pasaules kara dēļ. 1922. gada sezonā komanda ierindojās pēdējā vietā savā grupā, taču pārspēlēs vietu augstākajā līgā saglabāja. 1928. gadā bija spiesti apvienoties ar *Unione Sportiva Milanese* komandu, un klubu pārdēvēja par *AS Ambrosiana*, dažus gadus vēlāk nosauklums tika mainīts uz *Ambrosiana-Inter*.

1937.–1938. gada sezonā komanda izcīnīja jau savu 4. Itālijas čempionu (*scudetto*) titulu. 1939. gadā komanda ieguva COPA kausu. 1942. gadā par kluba prezidentu kļuva Karlo Maseroni, un 1945. gadā tas ieguva savu tagadējo nosaukumu.

## Sasniegumi
* **[[Itālijas futbola čempionāta A sērija|Itālijas čempionāts / A sērija]]**
** Čempioni (20): 1909–10, 1919–20, 1929–30, 1937–38, 1939–40, 1952–53, 1953–54, 1962–63, 1964–65, 1965–66, 1970–71, 1979–80, 1988–89, 2005–06, 2006–07, 2007–08, 2008–09, 2009–10, 2020–21, 2023–24
** Vicečempioni (17): 1932–33, 1933–34, 1934–35, 1940–41, 1948–49, 1950–51, 1961–62, 1963–64, 1966–67, 1969–70, 1992–93, 1997–98, 2002–03, 2010–11, 2019–20, 2021–22, 2024–25
* **[[Itālijas kauss futbolā|Itālijas kauss]]**
** Kausa ieguvēji (9): 1938–39, 1977–78, 1981–82, 2004–05, 2005–06, 2009–10, 2010–11, 2021–22, 2022–23
** Finālisti (6): 1958–59, 1964–65, 1976–77, 1999–00, 2006–07, 2007–08
* **[[Supercoppa Italiana|Itālijas superkauss]]**
** Kausa ieguvēji (8): 1989, 2005, 2006, 2008, 2010, 2021, 2022, 2023
** Finālisti (5): 2000, 2007, 2009, 2011, 2024
* **[[UEFA Čempionu līga|Eiropas čempionvienību kauss / UEFA Čempionu līga]]**
** Uzvarētāji (3): 1963–64, 1964–65, 2009–10
** Finālisti (4): 1966–67, 1971–72, 2022–23, 2024–25
* **[[UEFA Eiropas līga|UEFA kauss / UEFA Eiropas līga]]**
** Kausa ieguvēji (3): 1990–91, 1993–94, 1997–98
** Finālisti (2): 1996–97, 2019–20
* **[[FIFA Klubu Pasaules kauss]]**
** Kausa ieguvēji (1): 2010
* **[[Starpkontinentālais kauss]]**
** Kausa ieguvēji (2): 1964, 1965

## Komandas sastāvs
**.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Oficiālā kluba vietne
Zarnenes ezers

**Zarnenes ezers** () ir ezers Šveicē, Obvaldenes kantonā, valsts centrālajā daļā.

Atrodas ledāja veidotā plašā ielejā. Krasti pārsvarā lēzeni. Pēc ledus laikmeta kopā at netālo Fīrvaldšteterezeru veidoja lielāku ezeru. Upju sanesas laika gaitā ezerus atdalīja. Mūsdienās Zarnenes ezera līmenis jau ir 35 metrus augstāk, nekā netālā Fīrvaldšteterezera līmenis.
Tūnas ezers

**Tūnas ezers** () ir ezers Šveices centrālajā daļā, Bernes kantonā.

Pēc spēcīgiem lietiem ezera apkaime mēdz pārplūst — no ezera iztekošā Āres upe nespēj uzņemt lielu daudzumu ūdens. Tūnas ezers izveidojies pēc pēdējā ledus laikmeta un kopā ar netālo Briencas ezeru veidoja lielāku Vendela ezeru (*Wendelsee*), kas tagad vairs nepastāv.

Ezerā turpinās zveja. 2001. gadā nozveja bija 53 tonnas. Kopš 1835. gada ezerā pasažierus pārvadā prāmji — pašlaik darbojas 10 pasažieru kuģi.

## Ārējās saites
* Tūna ezera tūrisma protāls
* Deivida Tauersa attēli- Tūnas ezers
Vectilžas pagasts

**Vectilžas pagasts** ir viena no Balvu novada administratīvajām teritorijām tā vidienē. Robežojas ar sava novada Lazdulejas, Tilžas, Bērzkalnes, Rugāju un Lazdukalna pagastiem. 

## Daba
### Hidrogrāfija
#### Upes
Sudarbe, Tilža.

#### Ezeri
Vectilžas ezers

## Vēsture
1945. gadā Abrenes apriņķa Tilžas pagastā izveidoja Vectilžas ciema padomi. **Vectilžas ciems** ietilpies Viļakas apriņķī (1945-1949) un Balvu rajonā (pēc 1949. g.). Vectilžas ciemam 1958. gadā pievienoja Tilžas ciema kolhoza «Sarkanais oktobris» teritoriju bet padomju saimniecības «Sarkanais partizāns» teritoriju pievienoja Tilžas ciemam. 1965. gadā Vectilžas ciema kolhoza «Varonis» teritoriju pievienoja Liepāru ciemam, padomju saimniecības «Tilža» teritoriju - Tilžas ciemam. Vectilžas ciemu likvidēja 1975. gadā , teritoriju pievienoja Tilžas ciemam. Ciemu no jauna izveidoja 1989. gadā, teritoriju izdalot no Tilžas ciema. 1990. gadā ciemu reorganizēja par pagastu. 2009. gadā pagastu kā administratīvo teritoriju iekļāva Balvu novadā.

### Pieminekļi
* Ezersalas senkapi

## Iedzīvotāji
### Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSP datiem.

### Apdzīvotās vietas
Lielākās apdzīvotās vietas ir **[[Vectilža]]** (pagasta centrs), Dambīši, Doburūcis, Grūznis, Krutova, Lutenāni, Ranguči, Rūzinīki, Sāvāni, Sudarbe, Upenieki, Vilkariucis,  Vuškusala.

## Saimniecība
### Transports

## Izglītība un kultūra

## Atsauces
VirtualDub

right
***Virtualdub*** ir lineārā video rediģēšanas programma. Tā ir *open source* un ir licencēta saskaņā ar GPL. *VirtualDub* ir paredzēts AVI failu rediģēšanai, jaunākajām versijām ir iespējams arī atvērt (nolasīt) citus formātus (MPEG2), taču saglabāt var tikai AVI. *VirtualDub* var atvērt un apstrādāt jebkādus AVI formāta videofailus kamēr vien sistēmā ir attiecīgie audio un video kodeki. Ar *VirtualDub* iespējams arī ierakstīt video no ārēja signāla avota (piemēram, no televīzijas kartes).

## Ārējās saites
* 
* Projekta lapa *[[SourceForge.net]]*
* Projekta forums
Grijēra ezers

**Grijēra ezers** () ir ūdenskrātuve Šveices teritorijā, Fribūras kantonā, valsts rietumu daļā.

Ezers izveidots 1948. gadā ar 83 m augstu hidroelektrostacijas dambi, kas tika celts no 1945. līdz 1948. gadam; inženieris Anrī Žiko (*Henri Gicot*).

Ezera nosaukuma izvēlei Fribūras avīzē *La Liberté* tika organizēta aptauja. Tika saņemtas 1447 anketas, no kurām visvairāk — 535 — norādīja, ka ūdenskrātuvi būtu jāsauc par Tisī ezeru (*Lac de Thusy*) zem ūdens nogremdētā 1544. gadā celtā akmens tilta vārdā. Tomēr 1948. gadā vietējā pašpārvalde izlēma dot ezeram vietējā siera Grijēra vārdu.
Baldegas ezers

**Baldegas ezers** () ir ezers Šveices ziemeļu daļā, Lucernas kantonā.

Ūdens apmaiņas periods — 5,5 gadi. Uz ziemeļiem iztek Ābaha, kas drīz ietek tuvējā Halvilerezerā un tālāk nokļūst Reinas baseinā. Ezera krasti salīdzinoši lēzeni. Ezers atrodas ledāja veidotā ielejā; atkāpjoties pēdējam ledājam, ezera vietā palika mirušais ledus, kas aizkavēja ielejas aizpildīšanos ar upju nogulumiem.

Ezers atrodas intensīvas lauksaimniecības zonā. Jau 1920. gados tas bija piesārņots ar barības vielām (fosfors, slāpeklis). Gadsimta gaitā piesārņojuma līmenis pieauga, ezerā bija novērojama masveida aļģu ziedēšana un ekosistēmas degradācija. 1980. gados tika uzsākta programma ezera vides kvalitātes uzlabošanai. Cita starpā 1982. gadā pirmoreiz pasaulē ezerā uzsāka mākslīgu aerāciju — ūdens bagātināšanu ar skābekli. Kaut arī piesārņojuma līmenis ezerā samazinājies, fosfora koncentrācija joprojām divkārt () pārsniedz pieļaujamo normu.

## Ārējās saites
* Raksts Šveices vēstures leksikonā (vāciski)
* Ezera apraksts (vāciski)
* Ezera atjaunošanas plāns un aerācija (vāciski)