open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Augusts Krastiņš

**Augusts Krastiņš** (dzimis , miris ) bija ASV latviešu autokonstruktors, viens no pasaules autobūves pionieriem. Piereģistrējis 12 ASV patentu.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1859. gadā Liepājā kalēja ģimenē. 
Jaunībā viņš apguva atslēdznieka un mašīnista arodu Maksa fon Volfa Inčukalna muižā. 1892. gadā Krastiņš devās uz Vāciju, vēlāk uz ASV. Strādāja Klīvlendas Braša (*Brush*) elektroierīču fabrikā, ap 1894. gadu uz Ameriku atbrauca arī viņa sieva Ieva ar dēliem Pauli un Arnoldu.

Braša fabrikā līdz 1896. gadam A. Krastiņš sameistaroja pašgājēju automobili, par paraugu ņemot kādu no Daimlera spēkratiem, bet 1901. gadā izveidoja savu modeli *Krastin Gasoline Automobile*.
1901. gadā akcionāri Krastiņa dibinātajā uzņēmumā „*Krastin Auromobile Mfg. Company*” ieguldīja 200 000 dolāru. Tas bija par 50 000 dolāriem vairāk nekā divus gadus vēlāk dibinātajā Henrijs Fords „*Ford Motor Company*”. Pirmo „KRASTIN” markas automobili kompānija izlaida 1902. gadā. Reklāmas pieteikumā bija teikts, ka šis auto esot visai atšķirīgs no tā laika tipiskajām amerikāņu mašīnām un ietver vairākus A. Krastiņa 1901. gada patentu jaunumus:
„pašattīrošās” aizdedzes sveces, pārnesumu pārslēgu, kurš darbojās ar stūres palīdzību, uzlabotas konstrukcijas karburatoru u.c. jauninājumi. 

1904. gadā ražotne nodega, ugunsgrēkā gāja bojā arī vairākas neuzbūvēto automobiļu virsbūves. Pēc postošās nelaimes A. Krastiņš zaudēja akcionāru uzticību un finansiālo atbalstu un viņa uzņēmums tika slēgts. 1909. gadā viņš kopā ar Paulu Dindžeru dibināja kompāniju *D & K Mfg.*, vēlāk strādāja elektriskās saldētavas un laiksaimniecības mašīnu ražotnēs. Augusts Krastiņš mira 1942. gadā Klīvlendā, ASV.

## Rīgas Motormuzeja auto
Rīgas Motormuzejā apskatāms Augusta Krastiņa kompānijā izgatavotais automobilis, ko 2012. gadā iegādājās kāds kolekcionārs no Latvijas. 
Tam ir priekšpusē novietots motors, piedziņa uz aizmugurējiem riteņiem ar kardānvārpstu, trīspakāpju ātrumkārba, *Tonneau* tipa virsbūve ar aizmugures durvīm un nolokāms stūres rats.

## Atsauces
Murtaza Rahimovs

**Murtaza Gubajdulovičs Rahimovs** (krievu: *Муртаза́ Губайду́ллович Рахи́мов*; bašķīru: Мортаза Ғөбәйҙулла улы Рәхимов; dzimis , miris ) bija baškīru politiķis, Krievijas federālā subjekta Baškortostānas Republikas prezidents no 1993. līdz 2010. gadam.

## Biogrāfija
Murtaza Rahimovs dzimis  Tavakanovas ciemā Kugarčinskas rajonā, Baškīrijas Autonomajā Padomju Sociālistiskajā Republikā.

Beidzis Ufas naftas tehnisko skolu un pēc tās strādājis Ufas naftas pārstrādes rūpnīcā. 1964. gadā Rahimovs beidza Ufas naftas institūtu. Pēc tā sāka strādāt Novoufinskas rafinēšanas rūpnīcā. 1986. gadā viņš tika iecelts par šī uzņēmuma direktoru.

1989. gadā Rahimonvs tika ievēlēts par PSRS tautas deputātu, un tajā pašā gadā viņš tika iecelts par Baškortostānas Republikas Augstākās padomes priekšsēdētāju.

1993. gada novembrī Rahimovs tika izvirzīts par kandidātu federācijas padomes deputāta amatam, un tā paša gada decembrī Rahimovs tika ievēlēts par pirmo Baškortostānas prezidentu. 1998. gada 14. jūnijā viņš uz otro termiņu tika pārvēlēts par Baškortostānas prezidentu. 2003. gada 21. decembrī saskaņā ar Federālo likumu "Par galvenajām vēlēšanu tiesību garantijām un tiesībām piedalīties Krievijas Federācijas pilsoņu referendumā" Rahimovu ievēlēja par Baškortostānas prezidentu trešajā termiņā.

Rahimovs no 1993. līdz 2001. gadam bija Krievijas Federācijas Federālās asamblejas loceklis.

Bijis arī Krievijas Federācijas Valsts padomes loceklis, Baškortostānas Republikas Padomes priekšsēdētājs un Baškortostānas Republikas Prezidenta padomes, Baškortostānas Republikas valsts dienestu starpdienestu padomes priekšsēdētājs.

## Ārējās saites

* The biography of Murtaza Rakhimov

## Atsauces
Abrau ezers

**Abrau** (krievu: *Абрау*) ir karsta ezers Krievijā, šāda veida lielākais ezers Krasnodaras novadā. Ezers atrodas 84 m virs jūras līmeņa Ziemeļkaukāza pakājē, apmēram 14 kilometru attālumā no Melnās jūras ostas Novorosijskas. Ezers ir aptuveni 2600 metru garš un 600 metrus plats.

20. gadsimta sākumā ezers bija 35 metru dziļš; šobrīd dziļākais punkts ir 20 metri. Abrau ezeram nav noteces. Ezera baseins ir nozīmīgs vīnogu audzēšanas reģions; Ezera krastā atrodas vairākas vīna darītavas. Lielākā apdzīvotā vieta ezera krastā ir Abrau-Djursa

## Ārējās saites
*Origin of the lake
*Information on kuban-tourism.ru
Azerbaidžāna 2004. gada vasaras olimpiskajās spēlēs

**[[Azerbaidžāna]]** piedalījās **[[2004. gada vasaras olimpiskās spēles|2004. gada vasaras olimpiskajās spēlēs]]**, kas notika Grieķijas galvaspilsētā Atēnās no 2004. gada 13. līdz 29. augustam. Šī bija trešā reize, kad Azerbaidžāna piedalījās vasaras olimpiskajās spēlēs, kopš Padomju Savienības sabrukuma.

Azerbaidžānas olimpisko komandu 2004. gada vasaras olimpiskajās spēlēs veidoja 36 sportisti, 30 vīrieši un 6 sievietes, kuri startēja 10 olimpiskajos sporta veidos. Atšķirībā no citiem gadiem, visvairāk sportistu, 9 sportisti, no Azerbaidžānas šajās vasaras olimpiskajās spēlēs bija pārstāvēti boksā. Azerbaidžāna pirmo reizi bija pārstāvēta tekvondo un vingrošanā. 

Azerbaidžāna šajās vasaras olimpiskajās spēlēs izcīnīja 5 olimpiskās medaļas (1 zelta un 4 sudraba medaļas), ierindojoties 50. vietā pēc iegūto medaļu kopskaita. No 5 medaļām pa divām medaļām tika izcīnītas boksā un šaušanā, bet viena medaļa tika izcīnīta cīņas sportā. Vienīgo zelta medaļu šajās olimpiskajās spēlēs izcīnīja cīkstonis Farids Mansurovs, savukārt bronzas medaļas izcīnīja sporta šāvēji Irada Ašumova un Zemfira Meftahatdinova, kā arī bokseri Fuads Aslanovs un Agasi Mammadovs.

Azerbaidžānas karognesējs 2004. gada Atēnu spēļu atklāšanas ceremonijā bija svarcēlājs Nizami Pašajevs, savukārt noslēguma ceremonijā — cīkstonis Farids Mansurovs.

## Medaļnieki
[250px|thumb|[Farids Mansurovs bija vienīgais Azerbaidžānas sportists, kurš 2004. gada vasaras olimpiskajās spēlēs izcīnīja zelta medaļu.]]
* * Skatīt arī: [[2004. gada vasaras olimpisko spēļu medaļu tabula]] un [[2004. gada vasaras olimpisko spēļu medaļnieki]]*

### Sadalījums sporta veidiem

## Dalībnieki
### Sportistu sadalījums sporta veidiem

### Sportistu uzskaitījums

#### Vīrieši
* Namigs Abdullajevs ()
* Džejhuns Abijevs ()
* Rustams Agajevs ()
* Rašads Ahmadovs ()
* Vugars Alakbarovs ()
* Elmans Asgarovs ()
* Elnurs Aslanovs ()
* Vukars Aslanovs ()
* Fuads Aslanovs ()
* Mehmans Azizovs ()
* Sergejs Bočkovs ()
* Sergejs Djačkovs ()
* Teimurs Gasimovs ()
* Ruslans Hairovs ()
* Rovšans Huseinovs ()
* Dadašs Ibrahimovs ()
* Šahins Imranovs ()
* Ali Ismajilovs ()
* Elčins Ismajilovs ()
* Asifs Malikovs ()
* Agasi Mammadovs ()
* Farids Mansurovs ()
* Movluds Miralijevs ()
* Turans Mirzajevs ()
* Alans Nanijevs ()
* Nijamadins Pašajevs ()
* Nizami Pašajevs ()
* Vitālijs Rahimovs ()
* Alibajs Samadovs ()
* Alibajs Šukurovs ()
* Džavīds Tagijevs ()

#### Sievietes
* Irada Ašumova ()
* Jeļena Džemajeva ()
* Natālija Fiļina ()
* Anna Gurbanova ()
* Marina Lapina ()
* Zemfira Meftahatdinova ()

## Ārējas saites
* Azerbaijan at the 2004 Athina Summer Games
Mer Hajrenik

***Mer Hajrenik*** (,  — ‘Mūsu Tēvzeme’) ir Armēnijas valsts himna. Himnas vārdu autors ir Mikajels Nalbadjans, bet mūzikas komponists ir Barsegs Kanačjans. Tā bija Armēnijas Pirmās republikas himna valsts pastāvēšanas laikā, no 1918. līdz 1920. gadam, kā arī tā ir Armēnijas himna kopš 1991 gada.

## Vārdi
Amerikāņu sapnis

**Amerikāņu sapnis** () ir 2006. gada ASV kinokomēdija, kuras režisors, scenārija autors un viens no producentiem ir Pols Veics. Galvenās lomas filmā atveido Hjū Grānts, Deniss Kveids, Mārša Geja Hārdena, Vilems Defo un Mendija Mūra. Filmas pirmizrāde notika .

*American Dreamz* ir ļoti populārs televīzijas dziedāšanas konkurss, kura jaunā sezona pievērsusi visas valsts uzmanību, jo spēcīgu konkurenci viens otram sagādā jauna Vidējo Rietumu meitene un šovu dziesmas mīlošs jaunietis no Orindžas apgabala.

## Atsauces

## Ārējās saites
Par puiku

**Par puiku** () ir 2006. gada romantiskā kinokomēdija, kas balstīta uz Nika Hornbija tāda paša nosaukuma romānu. Filmas režisori un vieni no scenārija autoriem ir Pols Veics un Kriss Veics. Galvenās lomas filmā atveido Hjū Grānts, Toni Kolete, Reičela Vaisa un Nikolass Holts. Filmas pirmizrāde notika  Lielbritānijā.

Vills Frīmans ir cinisks un nenobriedis vīrietis. Markuss Brūers ir jauns pusaudzis, kurš dzīvo kopā ar māti un neiederas starp saviem skolasbiedriem. Kādu dienu abi nejauši iepazīstas un sadraudzējas, kā rezultātā Villa dzīve sāk mainīties uz labāko pusi.

## Atsauces

## Ārējās saites
Rokija Horora šausmu šovs

**Rokija Horora šausmu šovs** () ir 1975. gada muzikāla šausmu kinokomēdija, kas balstīta uz 1973. gada tāda paša nosaukuma muzikālu izrādi. Filmas režisors un viens no scenārija autoriem ir Džims Šarmans. Galvenās lomas filmā atveido Tims Karijs, Sūzana Sarandona un Berijs Bostviks. Filmas pirmizrāde notika .

Filmas galvenie varoņi ir nesen saderinājies pāris Breds un Dženeta, kuru mašīna salūst netālu no kādas pils. Breds un Dženeta dodas meklēt palīdzību uz šo pili, tomēr atrod tajā svešniekus sarežģīti veidotos tērpos, kuri atzīmē gadskārtēju sanāksmi.

## Atsauces

## Ārējās saites
Lāča mednieki

**"Lāča mednieki"** bija Latvijas nacionālo partizānu grupa, kuru vadīja Tālrīts Krastiņš. "Lāča mednieku" grupa sastāvēja no 22 cilvēkiem, tās galvenais mērķis bija veikt atentātu pret kolaboracionistu un Latvijas PSR Tautas komisāru padomes priekšsēdētāju Vili Lāci.

1946. gada vasarā "Lāča mednieki" uzzināja Viļa Lāča auto maršrutu uz Jūrmalu un, sagaidot to mežā pie Bulduriem, atklāja pret to uguni, tomēr Lāča tobrīd tur nebija. 1947. gada oktobrī grupa nolēma veikt otru atentāta mēģinājumu. Pēc plāna Tālrītam Krastiņam bija jāpiebrauc pie Lāča mājas Kirova ielā un jānonošauj viņš, kad tas būtu izgājis no mājas, tomēr atentāta rītā grupu arestēja čekisti. 1948. gadā Baltijas kara apgabala tiesa par "politisku darbību pret padomju varu" notiesāja visus grupas dalībniekus uz 25 gadiem Gulagā katru.

## Atsauces
Klients (filma)

**Klients** () ir 1994. gada ASV trillera filma, kas balstīta uz Džona Grišama tāda paša nosaukuma romānu. Filmas režisors ir Džoels Šūmahers. Galvenās lomas filmā atveido Sūzana Sarandona, Tomijs Lī Džonss, Breds Renfro, Mērija-Luīze Pārkere, Entonijs Lapaglija, Entonijs Edvardss un Osijs Deiviss. Filmas pirmizrāde notika .

11 gadus vecais Marks un viņa mazais brālis Rikijs piedzīvo mafijas advokāta V. Džeroma Kliforda pašnāvību. Autoritātes un mafija saprot, ka Klifords varētu būt pateicis Markam, kur ir aprakts Luiziānas senators, kuru nogalinājis mafijas bosa radinieks. Lai aizstāvētu sevi gan no apgabala advokāta, gan mafijas, Marks sev noalgo advokāti Redžīnu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Atlantic City (filma)

***Atlantic City*** ir 1980. gada romantiskā kriminālfilma, kuras režisors ir Luijs Mals. Galvenās lomas filmā atveido Sūzana Sarandona, Bērts Lankasters, Keita Rīda, Roberts Džojs, Mišels Pikolī, Els Vaksmans un Holisa Maklārena. Filmas pirmizrāde notika  Francijā.

Filma saņēma piecas Amerikas Kinoakadēmijas balvas nominācijas: Labākā filma, Labākais režisors, Labākais aktieris galvenajā lomā, Labākā aktrise galvenajā lomā un Labākais oriģinālscenārijs.

Korumpētā pilsētā gangsteris un marihuānas pārdevēja atsvešinātā sieva nonāk kopā bīstamā piedzīvojumā, kas sevī ietver mīlestību, naudu un narkotikas.

## Atsauces

## Ārējās saites
Mironis nāk

**Mironis nāk** () ir 1995. gada krimināldrāma, kas balstīta uz 1973. gada tāda paša nosaukuma grāmatu. Filmas režisors, scenārija autors un viens no producentiem ir Tims Robinss. Galvenās lomas filmā atveido Šons Penns, Sūzana Sarandona, Roberts Proskis, Reimonds Dž. Berijs, R. Lī Ermijs un Skots Vilsons. Filmas pirmizrāde notika .

Mūķene Helēna, kurai jāmierina slepkava Metjū Ponselets, kurš notiesāts uz nāvessodu, sāk izprast gan pašu slepkavu, gan viņa upuru ģimenes.

## Atsauces

## Ārējās saites
Toms Grēviņš

**Toms Grēviņš** (dzimis ) ir dīdžejs, radio un televīzijas raidījumu vadītājs un mūzikas žurnālists. Pašlaik strādā Latvijas Radio 5, kur vada raidījumu "Vēl viens starts". Kopš 2023. gada sākuma vada pēcpusdienas raidījumu "Starpbrīdis" Latvijas Radio 1.

## Biogrāfija
Toms Grēviņš dzimis Rīgā, viņa vecāki ir teātra zinātnieki Māris Grēviņš un Gundega Saulīte. Vecvecāki bija dzejnieki Valdis Grēviņš un Bruno Saulītis, kā arī teātra kritiķe Anna Grēviņa.

Radio dīdžeja karjeru sācis Radio SWH, vēlāk šo kanālu ar vairākiem kolēģiem pametis un izveidojis Radio 101. Bijis viens no Latvijas Radio 5 idejas autoriem un strādā tur no kanāla pirmsākumiem. No 2013. gada līdz 2021. gada 10. septembrim vadīja savu programmu “Pieci rīti”.

Kopš Valtera Frīdenberga nāves 2018. gadā ir skolēnu erudīcijas raidījuma “Gudrs, vēl gudrāks” vadītājs. Ir labdarības akcijas "Dod pieci" idejas autors un dalībnieks.

## Privātā dzīve
2013. gadā apprecējies ar kulinārijas žurnālisti, publicisti un blogeri Lauru Grēviņu (dzimušu Skudrīti, tagad Laura Londe). Laulībā dzimuši divi dēli. 2022. gadā pāris izšķīries.

Toms Grēviņš dzīvo Mežaparkā.

Viņa vaļasprieki ir skaņu plašu kolekcionēšana un garo distanču skriešana, noskrējis daudzus maratonus.

## Atsauces

## Ārējās saites
Kaza kāpa debesīs

**"Kaza kāpa debesīs"** ir Latvijas dokumentālā filma, kas iznāca . Filmas režisore ir Laima Žurgina.

## Sižets
Filma veidota par 20. gadsimta 60. gadiem, kad Latvijas kultūras dzīvē īpašu vietu ieņēma Rīgas kafejnīca "Kaza", kuru savā jaunībā apmeklēja tādas Latvijas kultūras personības kā Imants Kalniņš, Maija Tabaka, Eižens Valpēters, Jānis Rokpelnis, Juris Zvirgzdiņš u.c.

## Atsauces
Latvijas volejbola leģendas

**"Latvijas volejbola leģendas"** ir Latvijas dokumentālā filma, kas iznāca . Filmas režisore ir Ilze Kunga-Melgaile.

## Sižets
Filma veidota par volejbola komandu Rīgas "Radiotehniķis" un tās pirmsākumiem. Filma veidota, balstoties uz sarunām ar Latvijas zināmākajiem volejbolistiem, lai sameklētu atbildi uz jautājumiem: kā atgriezt slavu volejbolam un kā panākt, lai leģendām apvītie stāsti par volejbolu atdzimtu.

## Atsauces
Bills Heiders

**Viljams Tomass "Bills" Heiders Jr.** (dzimis ) ir amerikāņu komiķis, aktieris, balss aktieris, producents, rakstnieks un režisors. Vislabāk zināms no lomām *[[Saturday Night Live]]* (2005—2013), par kuru viņš tika nominēts četrām ''Emmy'' balvām. Tēlojis dažādas lomas parodiju seriālā par dokumentālajām filmām
*[[Documentary Now!]]* (2015—pašlaik) kurā viņš tēlo kopā ar Fredu Armisenu un citiem.

Viņš arī kopīgi ar Aleku Bergu izveidojis seriālu, kurā arī tēlo galveno lomu, Beriju Berkmenu un arī režisējis dažas epizodes HBO seriālā "Berijs", kura pirmizrāde notika 2018. gada 25. martā. Jau šova pirmajā sezonā tika nominēts trim *Emmy* balvām, vienu no tām iegūstot. Atveidojis lomas tādās filmās kā "Karstgalvis Rods" (2007), "Tas — otrā nodaļa" (2019), tēlojis galveno lomu dramatiskajā komēdijā *[[The Skeleton Twins]]* (2014), kurā darbojies kopā ar Kristenu Vigu, kā arī atveidojis lomas tādas filmās kā "Pols" (2011), "Draiskule" (2015), "Nakts muzejā 2" (2009) un "Supergriboši" (2007) un "" (2016). Viņš arī ir ierunājis dažādas lomas multiplikācijas filmās, piemēram, "Prāta spēles" (2015), "Cīsiņu klubs" (2016) un daudzās citās.

## Ārējās saites
Mārdžerija Boultone

**Mārdžerija Boultone** (; dzimusi , mirusi ) bija britu rakstniece un dzejniece, kas rakstīja angļu un esperanto valodās.

M. Boultone mācījusies Somervilas koledžā, Oksfordā. Viņas pasniedzēju vidū bija Klaivs Steiplss Lūiss un Džons Ronalds Rūels Tolkīns. 2008. gadā viņa bija kandidāte uz Nobela prēmiju literatūrā. Plaši pazīstama kā esperantiste. 1960. gadā tika izdota viņas sarakstītā esperanto radītāja Ludvika Zamenhofa biogrāfija angļu valodā *Zamenhof: Creator of Esperanto*. 1962. gadā grāmata iznāca arī esperanto valodā. Boultone ir bijusi esperanto organizāciju *Kat-amikaro* un ODES prezidente.

Pirmais dzejoļu krājums esperanto valodā *Kontralte* iznāca 1955. gadā. Boultone ir arī autore grāmatu sērijai angļu valodā par literārajiem pētījumiem: *The Anatomy of Poetry* (1953), *The Anatomy of Prose* (1954), *The Anatomy of Drama* (1960), *The Anatomy of Language* (1968), *The Anatomy of the Novel* (1975) un *The Anatomy of Literary Studies* (1980).

Mirusi , 93 gadu vecumā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Humorists

**"Humorists"** () ir Latvijas, Krievijas un Čehijas kopražota biogrāfiskā drāmas filma, kas iznāca . Filmas režisors ir Mihails Idovs.

## Sižets
Filma veidota par padomju komiķi Borisu Arkadjevu un viņa karjeras beigām 1984. gadā. Borisu nomoka vairākas problēmas, tajā skaitā slava un paškontrole, kas jāievēro, veidojot jokus padomju sabiedrībai. Drīz vien Boriss kļūst neiecietīgs, bet viņa joki vēl jo vairāk sāk balansēt uz pieļaujamās robežas.

## Atsauces
Sestā diena

**"Sestā diena"** ir Latvijas dokumentālā filma, kas iznāca . Filmas režisore ir Brigita Eglīte.

Filma nominēta 2019. gada Lielā Kristapa balvai piecās kategorijās.

## Sižets
Filma veidota, balstoties uz vēlmi ieraudzīt cilvēka dabu, kas no vienas puses ir ikdienišķa, bet tajā pašā laikā nemainīga un apslēpta. Šī vēlme vizualizēta, divu gadu garumā filmējot dažādus notikumus, kas notiek tirgus laukumā Skultes pagastā, kur atrodas Skultes aptieka, Skultes tirgus un Skultes Evaņģēliski luteriskā baznīca.

## Atsauces
Aļona Kartašova

**Aļona Kartašova** (; dzimusi ) ir bijusī krievu brīvā stila cīkstone, olimpiskās sudraba medaļas ieguvēja (2008), Krievijas Nopelniem bagātā sporta meistare.

## Biogrāfija
Aļona Kartašova piedzima 1982. gadā Angarskā. Ar sportu viņa nodarbojās kopš agras bērnības, sevišķu vērību pievēršot brīvajai cīņai.  Trenējās Angarskas cīņas skolā "Pobeda". Viņas pirmie treneri bija V. Zaicevs un N. Perevalovs.

1998. gadā Kartašova iekļuva nacionālajā izlasē un pārcēlās uz dzīvi Maskavā, līdz ar to radās iespēja piedalīties augstākā līmeņa sacensībās. Viņa sekmīgi cīnījās 2002. gada Pasaules čempionātā Halkidā un kļuva par čempioni svara kategorijā līdz 63 kg. Pēc tam ar panākumiem startēja arī vairākos Eiropas čempionātos — 2004., 2006. un 2008. gadā kļuva par čempioni, bet 2007. gadā bija otrā.

2008. gadā Aļona Kartašova sekmīgi piedalījās atlases sacensībās un iekļuva Krievijas olimpiskajā izlasē. Olimpiskajās spēlēs Pekinā viņa finālcīņā zaudēja spēcīgajai japāņu cīkstonei Kaori Ičo un ieguva  sudraba medaļu. Pēc olimpiādes viņa piedalījās vēl divos Eiropas čempionātos un abos izcīnīja medaļas: 2009. gadā Viļņā sudraba, 2010. gadā Baku bronzas. Dalība 2010. gada pasaules čempionātā ir neveiksmīga, viņa zaudēja jau pirmo cīņu un palika 14. vietā. 2011. gadā Kartašova piedalījās Pasaules kausa sacensībās un ieņēma 6. vietu. Sportisti vajāja traumas, viņa pārtrauca piedalīties sacensībās un kļuva par Krievijas izlases treneri, kas atbildīga par darbu ar reģioniem.

## Atsauces

## Ārējās saites

*
Vikipēdija esperanto

**Vikipēdija esperanto** () ir bezmaksas tīmekļa enciklopēdijas Vikipēdijas versija esperanto. Sākumlapa tika izveidota . 2019. gadā izveidoto rakstu skaits Vikipēdijas esperanto versijā pārsniedza 258 tūkstošus. Tā ir lielākā Vikipēdija kādā no mākslīgajām valodām. Aptuveni piektā daļa (20%) no Vikipēdijas esperanto papildinātājiem ikdienā dzīvo Vācijā. Aptuveni pa 10% no papildinātājiem ir no Francijas, Spānijas un Rumānijas.

## Atsauces
Orikona

**Orikona** jeb **Orikosa** (gr. *Ὤρικον*, *Ὤρικος*) bija sengrieķu pilsēta Epīras ziemeļu daļā (mūsdienās Albānijas dienvidi), Vļoras līča dienvidu daļā. Tagad tur ir izveidots arheoloģiskais parks.

## Vēsture
Pēc nostāstiem pilsētu izveidoja eibejieši, iespējams, kā emporiju (sengrieķu tirdzniecības faktorija). Sākotnēji tā atradās uz salas, kas jau senos laikos savienojās ar kontinentu, un aizņēma apmēram 5 hektārus teritorijas. Taču arheoloģiskie atradumi ir reti. Tā bija izdevīgi izvietota sakariem ar Kerkīru un atradās tikai 40 jūdzes no Otranto. Tādēļ tā bija izdevīgs punkts ceļā starp Grieķiju un Itāliju. Senie avoti (piemēram, Herodots) apraksta to kā ostu, bet galu galā tā ieguva pilsētas statusu, un apmēram no 230. līdz 168. gadam pr.Kr. kala savas monētas ar uzrakstu *ΩΡΙΚΙΩΝ* ("orikieši").

Romas impērijas laikā tai bija militāra nozīme un kalpoja par bāzi romiešu karā ar ilīriešiem un Maķedoniju (kuri kādu laiku bija to ieņēmuši). Šī bija pirmā pilsēta, kuru Jūlijs Cēzars ieņēma, kad iebruka Epīrā. Viņš spilgti aprakstīja pārējo iedzīvotāju kapitulāciju savā trešajā grāmatā "*De Bello Civili*":

Pēc tam šī Orikona "kļuva daudz mierīgāka apmetne", un nedaudzās atliekas, kuras mūsdienās var ieraudzīt, tiek datētas ar 1. gadsimtu pr.Kr. vai vēlāk.

11-12. gadsimtā Orikona, jau zināma kā Jērika (gr. Ἱεριχὼ), kopā ar Kaninu un Aulonu izveidoja Bizantijas provinci. Kā provinciāla pilsēta Jērika un Kanina parādās impērijas zelta bullā, kā Alekseja III Eņģeļa dāvinājums Venēcijai 1198. gadā.

Osmaņi pārdēvēja Orikonu par Pašalimanu ("pašā osta"), un lagūna līdz pat mūsdienām ir saglabājusi šo vārdu, kā arī netālu izvietotā albāņu jūras kara flotes bāze.

Orikonas terebintu ("*Oricia terebintho*") piemin Vergilijs un Seksts Propercijs.

## Apraksts
Iepriekš bija nepareizs uzskats, ka pilsētā ir teātris. Bet patiesībā tā ir monumentāla strūklaka vai sabiedriska vieta, kas tika izmantota arī kā ūdens rezervuārs. Tuvākā apkārtnē nav dzeramā ūdens avotu, tāpēc pilsēta, lai izdzīvotu, bija spiesta krāt lietusūdeni.

Pilsēta bija pilnībā izkalta klintī, kas noveda pie rezervuāra izveidošanas 10 metru diametrā. Zemāk arī atrodas vēl neatrakts templis, bet nelielā attālumā izvietots Dionīsam veltīts altāris. Atklātās pilsētas lielākā daļa atrodas zem ūdens, tā ka lidaparāta var ieraudzīt zemūdens celtņu kontūras. Tas norāda, ka piekraste ap Orikonas ostu lēnām grimst jūrā.

Sienu pēdas tika atklātas visā pilsētas teritorijā, kas liecina, ka tā tika atjaunota Bizantijas laikā.

### Baznīca
Blakus pilsētai var ieraudzīt Marmiroitas baznīcu. Šī baznīca celta Bizantijas imperatora Teodora I valdīšanas laikā. Tai ir neliela centrāla zāle 6 х 9 metri un kupols 3 metri diametrā, kuru balsta četras romiešu arkas. Sienas no iekšpuses ir dekorētas ar tipiskiem Bizantijas fresku fragmentiem.

## Atsauces
Milošs Krasičs

**Milošs Krasičs** (; dzimis ) ir Serbijas futbolists, malējais pussargs. Krasičs Serbijas izlases sastāvā piedalījies 2010. gada FIFA Pasaules kausā. 2009. gadā atzīts par Serbijas gada futbolistu. Ar Serbijas U21 izlasi divas reizes ieguvis otro vietu UEFA U21 Eiropas čempionātā. Spēlējot Krievijas klubā CSKA divas reizes kļuvis par Krievijas čempionu, bet ar futbola klubu *[[Juventus F.C.|Juventus]]* vienu reizi kļuvis par Itālijas čempionu. Serbijas izlases sastāvā aizvadījis 46 spēles un guvis trīs vārtus.

## Sasniegumi
**CSKA Moscow**

* Krievijas Premjerlīga: 2005, 2006
* Krievijas kauss: 2004–05, 2005–06, 2007–08, 2008–09
* Krievijas Superkauss: 2006, 2007, 2009
* UEFA kauss: 2004–05

**Juventus**

* Itālijas Serie A: 2011–12

**Fenerbahçe**

* Turcijas kauss: 2012–13

**Individuālie sasniegumi**

* Serbijas gada futbolists: 2009

## Ārējās saites
Morics Millers

**Morics Millers** (, dzimis ) ir Vācijas hokejists, spēlē aizsarga pozīcijā. Pašlaik (2026) Millers pārstāv Vācijas hokeja līgas klubu Ķelnes "Haie". Visu savu karjeru ir spēlējis Ķelnes komandā.

Vācijas hokeja izlases sastāvā ir spēlējis 11 Pasaules čempionātos, 2023. gadā ieguva sudraba medaļu. Piedalījies divās ziemas olimpiskajās spēlēs, 2018. gadā Phjončhanā izcīnīja sudrabu.

## Ārējās saites
Matiass Plahta

**Matiass Plahta** (, dzimis ) ir Vācijas hokejists, spēlē uzbrucēja pozīcijā. Pašlaik (2024) Plahta pārstāv Vācijas hokeja līgas klubu Manheimas "Adler". Iepriekš Plahta ir spēlējis AHL komandās Springfīldas "Falcons" un Skrentonas "Penguins". Manheimas "Adler" komandas sastāvā ir divas reizes kļuvis par Vācijas čempionu.

Vācijas hokeja izlases sastāvā ir piedalījies piecos Pasaules čempionātos un 2018. gada ziemas olimpiskajās spēles, kur ieguva sudraba medaļu.

## Ārējas saites
Mario Kempe

**Mario Kempe** (, dzimis ) ir zviedru hokejists, spēlē uzbrucēja pozīcijā. Pašlaik (2024) Kempe pārstāv Šveices hokeja līgas komandu HC Lugano.

Viņa brālis Adrians arī ir hokejists.

## Spēlētāja karjera
Iepriekš Kempe ir spēlējis Allsvenskan līgas komandā Mora IK, SHL līgas komandās Rögle BK, Djurgårdens IF, Modo Hockey un KHL komandās Podoļskas "Vitjaz", Maskavas "CSKA" un Minskas "Dinamo" . No 2017. līdz 2019. gadam 70 spēles NHL kluba Arizonas "Coyotes" rindās.

Zviedrijas hokeja izlases sastāvā ir spēlējis 2019. gada Pasaules čempionātā un 2021.gada Pasaules čempionātā.

## Ārējās saites
Dominiks Simons

**Dominiks Simons** (, dzimis ) ir čehu hokejists, spēlē uzbrucēja pozīcijā. Pašlaik (2022) Simons pārstāv NHL komandu Anahaimas "Ducks".

## Spēlētāja karjera
Iepriekš Simons ir spēlējis Čehijas Ekstralīgas komandās Prāgas "Sparta", *[[HC Plzeň]]* un AHL komandā Skrentonas "Penguins". 2015.—16. gada sezonā Simons debitēja NHL vienībā Pitsburgas "Penguins". Tās pamatsastāvā uzbrucējs nostiprinājās trīs gadus vēlāk, 2018.—19. gada sezonu jau pilnībā aizvadot NHL. 2020. gada oktobrī noslēdza viena gada līgumu ar Kalgari "Flames".

2021. gada jūlijā Simons atgriezās "Penguins" komandā. 2022. gada martā Simons tika aizmainīts uz Anahaimas "Ducks".

Čehijas hokeja izlases sastāvā ir spēlējis 2019. gada Pasaules čempionātā.

## Ārējās saites
Dienvidslāvijas bombardēšana

[thumbnail|235px|[Novi Sadas pilsētas bombardēšana]]
**Dienvidslāvijas bombardēšana**, oficiālais nosaukums — **Operācija “Sabiedroto spēks”** (), bija NATO veikta militāra operācija Kosovas krīzes laikā pret Dienvidslāvijas Federatīvo Republiku no  līdz , kuras mērķis bija pārtraukt serbu militāristu veikto Kosovas albāņu vajāšanu un uzsākto etnisko tīrīšanu. Militārās operācijas laikā tika veikti aptuveni 2300 uzlidojumi, kuru rezultātā upuru skaits sasniedza 2500, no kuriem aptuveni 500 bija civiliedzīvotāji.

Pēc vairāk nekā diviem mēnešiem ilgas bombardēšanas Dienvidslāvijas Federatīvā Republika piekrita izvest savus bruņotos spēkus no Kosovas un pieņēma ANO Drošības padomes rezolūciju Nr. 1244. Šī rezolūcija noteica, ka Kosova nonāk ANO pārvaldībā, un teritorijā tika izvietoti ANO un NATO spēki, kas pazīstami kā KFOR (*Kosovo Force*).

Bombardēšanas kampaņa iezīmēja Dienvidslāvijas sabrukuma paātrināšanos. 2000. gadā Dienvidslāvijas prezidents Slobodans Miloševičs tika gāzts un vēlāk izvirzīts starptautiskā tribunāla priekšā Hāgā par kara noziegumiem. 2008. gadā Kosova pasludināja savu neatkarību no Serbijas, taču Serbija, kā arī vairākas citas valstis to līdz šim nav atzinušas.

## Reakcija
NATO bombardēšana izraisīja lielas domstarpības pasaulē. Krievija un Ķīna, abas ANO Drošības padomes pastāvīgās dalībvalstis, asi kritizēja kampaņu, uzskatot to par nelikumīgu, jo tā nebija apstiprināta Drošības padomē. Vienlaikus Rietumu valstis, īpaši ASV un Lielbritānija, uzskatīja iejaukšanos par nepieciešamu, lai apturētu genocīdu un izglābtu Kosovas civiliedzīvotājus no vēl plašākas etniskās tīrīšanas.

## Ārējās saites
Azerbaidžāna 2008. gada vasaras olimpiskajās spēlēs

**[[Azerbaidžāna]]** piedalījās ** [[2008. gada vasaras olimpiskās spēles|2008. gada vasaras olimpiskajās spēlēs]]**, kas  notika Ķīnas galvaspilsētā Pekinā no 2008. gada 8. līdz 24. augustam. Azerbaidžānai šīs bija 4. vasaras olimpiskās spēles, kopš Padomju Savienības sabrukuma.

2008. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Azerbaidžānas olimpisko komandu veidoja 44 sportisti (30 vīrieši un 14 sievietes), kuri startēja 10 olimpiskajos sporta veidos. Šī bija līdz tam laikam lielākā Azerbaidžānas delegācija vasaras olimpiskajās spēlēs, kā arī līdz tam lielākā sieviešu pārstāvniecība. Visvairāk sportistu, 16 sportisti, bija pārstāvēti cīņas sportā. Pirmo reizi Azerbaidžāna bija pārstāvēta jāšanā.

Azerbaidžāna 2008. gada vasaras olimpiskajās spēlēs izcīnīja 6 olimpiskās medaļas (1 zelta, 1 sudraba un 4 bronzas medaļas), ierindojoties 40. vietā pēc iegūto medaļu kopskaita. Puse no medaļām tika iegūtas cīņas sportā, divas medaļas tika izcīnītas džudo, savukārt viena — boksā. Vienīgo zelta medaļu šajās vasaras olimpiskajās spēlēs izcīnīja džudists Elnurs Mammadli, sudraba medaļu — cīkstonis Rovšans Bairamovs, bet bronzas medaļas izcīnīja bokseris Šahins Imranovs, džudists Movluds Miralijevs un cīkstoņi Hetags Gazjumovs un Marija Stadņika. 

Azerbaidžānas karognesējs 2008. gada Pekinas spēļu atklāšanas ceremonijā bija cīkstonis Farids Mansurovs, savukārt noslēguma ceremonijā —  bokseris Šahins Imranovs.

## Medaļnieki
[250px|thumb|[Elnurs Mammadli bija vienīgais Azerbaidžānas sportists, kurš izcīnīja zelta medaļu 2008. gada vasaras olimpiskajās spēlēs.]]
* * Skatīt arī: [[2008. gada vasaras olimpisko spēļu medaļu tabula]] un [[2008. gada vasaras olimpisko spēļu medaļnieki]]*

### Sadalījums sporta veidiem

## Dalībnieki
### Sportistu sadalījums sporta veidiem

### Sportistu uzskaitījums

#### Vīrieši
* Ruslans Abasovs ()
* Turals Abasovs ()
* Ilgars Abdulovs ()
* Rašads Ahmadovs ()
* Emins Azizovs ()
* Mehmans Azizovs ()
* Afgans Bairamovs ()
* Rovšans Bairamovs ()
* Antons Botevs ()
* Čamsulvara Čamsulvarajevs ()
* Šalva Gadabadze ()
* Ramils Gasimovs ()
* Hetags Gazjumovs ()
* Ramils Gulijevs ()
* Sardars Hasanovs ()
* Zelimhans Huseinovs ()
* Šahins Imranovs ()
* Ali Isajevs ()
* Elhans Mammadovs ()
* Samirs Mammadovs ()
* Elnurs Mammadli ()
* Farids Mansurovs ()
* Movluds Miralijevs ()
* Turans Mirzajevs ()
* Nizami Pašajevs ()
* Džamals Rahimovs ()
* Vitālijs Rahimovs ()
* Namigs Sevdimovs ()
* Novruzs Temrezovs ()
* Intigams Zahirovs ()

#### Sievietes
* Anna Bitjeva ()
* Alija Garajeva ()
* Kifajats Gasimova () 	
* Dināra Gimatova ()
* Dina Gorina ()
* Oksana Hatamhanova ()
* Vafa Huseinova ()
* Valērija Jegaja ()
* Jeļena Komarova ()
* Zemfira Meftahatdinova ()
* Anastasija Prasolova ()
* Marija Stadņika ()
* Alīna Trepina ()
* Oļesja Zamula ()

## Ārējas saites
* Azerbaijan at the 2008 Beijing Summer Games
Gregorijs Hofmanis

**Gregorijs Hofmanis** (, dzimis ) ir Šveices hokejists, spēlē uzbrucēja pozīcijā. Pašlaik (2025) Hofmanis pārstāv Šveices hokeja līgas klubu *[[EV Zug]]*. Iepriekš ir spēlējis *[[HC Ambrì-Piotta]]*, *[[HC Davos]]* un *[[HC Lugano]]*. 2015. gadā Hofmanis ar *[[HC Davos]]* komandu kļuva par Šveices čempionu.

Šveices hokeja izlases sastāvā Hofmanis ir spēlējis četros Pasaules čempionātos un 2018. gada ziemas olimpiskajās spēlēs.

## Ārējās saites
Jozefs Stefans

**Jozefs Stefans** (; dzimis , miris ) bija Karintijas slovēņu izcelsmes Austrijas impērijas / Austroungārijas fiziķis, matemātiķis un dzejnieks.

Stefanam par godu nosaukta Stefana—Bolcmaņa konstante un Stefana skaitlis. 1879. gadā Stefans empīriski formulēja likumu, saskaņā ar kuru absolūti melnā ķermeņa starojuma enerģija ir proporcionāla temperatūras ceturtajai pakāpei. Pēc pieciem gadiem šo likumu teorētiski ieguva Stefana bijušais students Ludvigs Bolcmanis, un tas tiek saukts par Stefana—Bolcmaņa likumu. Stefans bija pirmais, kas precīzi izmērīja gāzes siltumvadītspēju.

## Biogrāfija
Stefans piedzima 1835. gadā Austrijas impērijā, nelielā ciematā Sanktpeterā (mūsdienu Klāgenfurtē). Viņa vecāki bija etniskie Karintijas slovēņi. Viņa tēvs bija dzirnavnieka palīgs un maiznieks, māte bija kalpone. Stefana māte nomira 1863. gadā un viņa tēvs 1872. gadā.

Stefans mācījās sākumskolā Klāgenfurtē. Viņam bija labas sekmes, vajadzēja turpināt mācības Klāgenfurtes licejā. Bet tā kā Stefans bija dzimis ārlaulībā, viņam nebija atļauts apmeklēt liceju. Lai Stefans varētu turpināt mācības, vecāki apprecējās, kad viņš bija jau 11 gadus vecs. 13 gadu vecumā viņš pieredzēja 1848. gada revolūcijas notikumus. To iespaidā viņam radās interese par slovēņu literatūras darbiem.

Pēc vidusskolas beigšanas Stefans neilgu laiku apdomāja pievienošanos Benediktiešu ordenim, tomēr interese par fiziku bija noteicošā. 1853. gadā viņš devās uz Vīni studēt fiziku un matemātiku. 1858. gadā Vīnes Universitātē viņš habilitējās matemātiskajā fizikā. Studiju laikā Stefans arī sarakstīja un publicēja vairākas poēmas slovēņu valodā.

No 1858. gada Stefans mācīja fiziku Vīnes Universitātē. Vispirms kā matemātiskās fizikas lektors, bet no 1863. gada kā fizikas profesors. No 1866. gada viņš bija Eksperimentālās fizikas institūta direktors. Bijis arī Vīnes Universitātes rektors (1876—1877), Vīnes zinātņu akadēmijas viceprezidents un vairāku Eiropas zinātnisko iestāžu loceklis.

Stefans nomira Vīnē 1893. gadā, 57 gadu vecumā. Viņa vārdā nosaukts lielākais zinātniskais institūts Slovēnijā – Jozefa Stefana institūts. Starptautiskā Astronomijas savienība viņa vārdā nosaukusi krāteri Mēness neredzamajā pusē.

## Zinātniskā darbība
Stefans devis ieguldījumu vairākās zinātnes nozarēs – kinētiskajā gāzu teorijā, siltuma starojuma teorijā, optikā, akustikā, elektromagnētisma teorijā un citās nozarēs. Pētījis gāzu difūziju un siltumvadītspēju. 1879. gadā Stefans veica eksperimentus, pētot platīna stieples siltuma atdevi pie dažādām temperatūrām. Empīriskā ceļā konstatēja, ka izstarotā enerģija ir proporcionāla absolūtajai temperatūrai ceturtajā pakāpē. Izmantojot šo likumu, Stefans noteica, ka Saules virsmas temperatūra ir 6000 K. Stefana atklātā likuma teorētisko pierādījumu  1884. gadā veica Stefana bijušais students Ludvigs Bolcmanis, un tas tika nosaukts par Stefana—Bolcmaņa likumu.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Josef Stefan
Agņeška Veščeka

**Agņeška Veščeka** (; dzimusi ) ir poļu brīvā stila cīkstone, 2008. gada vasaras olimpisko spēļu, universiādes un četru Eiropas čempionātu bronzas medaļu ieguvēja.

## Biogrāfija
Ar brīvo cīņu Agņeška Veščeka sāka nodarboties 2000. gadā, 17 gadu vecumā. Sakarā ar to, ka viņa sāka cīnīties salīdzinoši vēlu, viņai nav sasniegumu junioru vecumā. Pirmo ievērojamāko panākumu viņa guva 2004. gadā, kad Lodzā pasaules studentu čempionātā svara kategorijā līdz 72 kg aiz amerikāņu cīkstones Stefanijas Lī ieguva otro vietu. 2005. gadā Varnā viņa pirmo reizi piedalījās Eiropas čempionātā un ieņēma 7. vietu. 2005. gadā Izmirā Universiādes brīvās cīņas sacensībās viņa izcīnīja 3.vietu un bronzas medaļu. Tajā pašā gadā Budapeštā notikušajā pasaules čempionātā viņa uzvarēja pirmajā cīņā, bet pēc tam zaudēja amerikānietei Irisai Smitai un bulgārietei Stankai Zlatevai, iegūstot tikai 12. vietu.

2006. gada Eiropas čempionātā Maskavā svara kategorijā līdz 67 kg Agņeška Veščeka izcīnīja bronzas medaļu aiz Jeļenas Perepjolkinas un Kristīnes Odriņas. Tā paša gada Pasaules čempionātā Guandžou viņa uzvarēja pirmajā cīņā, zaudēja otrajā un ieguva 8.vietu. 2007. gads Agņeškai Veščekai bija ļoti līdzīgs - viņa vispirms izcīnīja bronzas medaļu Eiropas čempionātā, bet pasaules čempionātā cīnījās neveiksmīgi un šoreiz palika 16. vietā. Savukārt 2008. gada sezona noritēja pretēji 2006. un 2007. gada sezonām. 2008. gada sezonas sākums bija neveiksmīgs — Eiropas čempionātā Tamperē viņa ieņēma tikai 13. vietu. Pēc tam veiksmīgākas bija Pekinas Olimpiskajās spēles, kurās viņa izcīnīja olimpisko bronzas medaļu un svinēja vislielāko panākumu savā karjerā.

Papildus olimpiskajai bronzai Agņeška Veščeka ieguva bronzas medaļas 2009. gada Eiropas čempionātos Viļņā un 2011. gada Eiropas čempionātos Dortmundē. No 2009. līdz 2011. gadam viņa piedalījās tikai 2011. gada pasaules čempionātā Stambulā. Viņa tur zaudēja Stankai Zlatevai un Guzelai Manjurovai no Kazahstānas un nolaidās uz 30. vietu.

Piedaloties turnīros Sofijā, Taijuaņā un Helsinkos, viņa centās iegūt tiesības startēt 2012. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Londonā. Tomēr attiecīgi iegūtās 3., 10. un 17. vietas viņai tādu iespēju nedeva.

Agņeška Veščeka ir arī daudzkārtēja Polijas čempione svara klasēs no 67 līdz 72 kg.

## Apbalvojumi un pagodinājumi
* Zelta Nopelnu krusts (Polija, 2008).

## Atsauces

## Ārējās saites
Istrija (pilsēta)

**Istrija** jeb **Istra** () bija sengrieķu pilsēta Melnās jūras krastā, Mazajā Skitijā, kuru dibināja milētieši getu zemē 7. gadsimta pr.Kr. otrajā pusē. Pilsēta ieguva savu nosaukumu no Istras upes ().

Senā pilsēta ar akropoli un tirdzniecības kvartāliem aizņēma 60 ha lielu teritoriju Melnās jūras lagūnas krastā, ziemeļu daļā ar izeju uz Donavas deltu (tur romieši izveidoja kara nometni Halmirisu). Kad mūsu ēras sākumā, deltai aizsērējot, lagūna pārtapa noslēgtā Sinojas ezerā (), Istrijas tirdzniecības nozīme stipri samazinājās. Romas laikā vietējie iedzīvotāji nodevās zvejniecībai.

Franču arheologs E. Dežardēns 1868. gadā noskaidroja, ka senā Istrija atrodas dažus kilometrus no ciema ar tādu pat nosaukumu Konstancas žudecā. Sistemātiskus arheoloģiskos pētījumus 20. gadsimtā veica Vasile Pirvans. Viņa atradumi ir izstādīti vietējā arheoloģijas muzejā.

## Vēsture
Milētiešu dibināta, lai atvieglotu tirdzniecību ar vietējiem getiem, Istrija skaitās senākā pilsētas tipa apmetne Rumānijas teritorijā. Skimns no Hiosas (ap 110. g.pr.Kr.) datē pilsētas dibināšanu 630. gadā pr.Kr., bet Cēzarejas Eisēbijs noteica dibināšanu 33. Olimpisko spēļu laikā (657—656. gadā pr.Kr.). Pati senākā Rumānijas teritorijā atrastā nauda bija 480. gadā pr.Kr. kaltā sudraba drahma.

Arheoloģiskas liecības rāda, ka visa tirdzniecība ar iekšzemi sākās ar Istrijas dibināšanu. Tirgotāji sasniedza iekšzemes teritorijas caur Istriju un Donavas ieleju, ko apliecina Atikas melnfigūru keramikas, monētu, dekoratīvu priekšmetu, jonisko lebesu un amforu lausku atradumi. Istrijā amforas tika atrastas lielā daudzumā, citas importētas, bet citas vietējās. Vietējā keramika tika ražota, protams, pēc kolonijas dibināšanas 6. gadsimta pr.Kr. vidū. Arhaiskā un klasiskā perioda laikā, Istrijas ziedu laikos, tā atradās auglīgas aramzemes tuvumā. Drīz pēc dibināšanas tā kalpoja par tirdzniecības ostu, bet zvejniecība un lauksaimniecība kalpoja kā papildu ienākumu avots. Bet ap 100. gadu zvejniecība kļuva par Istrijas ienākumu pamatavotu.

Ap 30. gadu Istrija nonāca Romas pakļautībā. Romiešu periodā no 1. līdz 3. gadsimtam pilsētā tika uzcelti tempļi romiešu dieviem, termas un bagātnieku villas. Kopumā Istrija nepārtraukti pastāvēja 14 gadsimtus, sākot no grieķu perioda līdz bizantiešu periodam. Halmirisa līcis, pie kura bija dibināta pilsēta, smilšu sanesumu dēļ pārvērtās ezerā, un piekļuve Melnajai jūrai pakāpeniski tika slēgta. Tirdzniecība turpinājās līdz 6. gadsimtam. 7. gadsimtā avāru un slāvu iebrukumā gandrīz pilnībā tika nopostīts pilsētas cietoksnis, istrieši izklīda, un pilsēta beidza pastāvēt.

## Ārējās saites
Jaunība (filma)

**Jaunība** () ir 2015. gada drāmas filma, kuras režisors un scenārija autors ir Paolo Sorrentīno. Galvenās lomas filmā atveido Maikls Keins, Hārvijs Keitels, Reičela Vaisa, Pols Deino, Džeina Fonda un Rolijs Serano. Filmas pirmizrāde notika  Kannu kinofestivālā.

Deivida Lenga komponēto dziesmu *Simple Song #3* nominēja 88. Kinoakadēmijas balvai kategorijā "Labākā dziesma".

Pensionēts orķestra diriģents Freds kopā ar meitu Lēnu un labāko draugu Miku atrodas atvaļinājumā Alpos, kad Freds saņem ielūgumu no karalienes Elizabetes II uzstāties prinča Filipa dzimšanas dienā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Mūmija atgriežas

**"Mūmija atgriežas"** () ir 2001. gada ASV asa sižeta piedzīvojumu filma, kuras režisors un scenārija autors ir Stīvens Sommerss. Galvenās lomas filmā atveido Brendans Freizers, Džons Hanna, Reičela Vaisa, Arnolds Voslū, Odeds Fērs un Patrīcija Velaskeza, savukārt Dveinam Džonsonam šī ir debijas loma kino. Filmas pirmizrāde notika  Kannu kinofestivālā.

Filma ir turpinājums 1999. gada filmai "Mūmija". 2008. gadā filmai iznāca turpinājums "Mūmija: Pūķa imperatora kapenes", savukārt 2002. gadā iznāca prīkvels "Skorpionu karalis".

Imhotepa mumificētais ķermenis tiek nogādāts Londonā, kur viņš atkal pamostas un uzsāk savu terora kampaņu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Divkauja (filma)

**Divkauja** () ir 2001. gada ASV, Apvienotās Karalistes un Vācijas kopražojuma kara filma, kas balstīta uz Viljama Kreiga grāmatu *Enemy at the Gates: The Battle for Stalingrad*. Filmas režisors, kā arī viens no producentiem un scenārija autoriem ir Žans Žaks Ano. Galvenās lomas filmā atveido Džozefs Fainss, Džūds Lo, Reičela Vaisa, Bobs Hoskinss un Eds Heriss. Filmas pirmizrāde notika .

Filmā parādīts duelis starp PSRS snaiperi Vasiliju Zaicevu un Vērmahta snaiperu skolas direktoru Ervīnu Kēnigu.

## Atsauces

## Ārējās saites
2015. gada UEFA Čempionu līgas fināls

**2015. gada UEFA Čempionu līgas fināls** bija 2014.—2015. gada UEFA Čempionu līgas sezonas finālspēle. Tā notika sestdienā,  Berlīnes olimpiskajā stadionā Berlīnē, Vācijā. Tajā tikās Itālijas klubs Turīnas "Juventus" un Spānijas klubs *[[FC Barcelona]]*.

*Barcelona* uzvarēja ar rezultātu 3:1 un Eiropas spēcīgākā futbola kluba trofeju izcīnīja 5. reizi kluba vēsturē. *Barcelona* kvalificējās 2015. gada FIFA klubu pasaules kausam kā UEFA pārstāvji, kā arī  2015. gada UEFA Superkausam, kur spēlēja ar 2014.—2015. gada UEFA Eiropas līgas uzvarētājiem *[[Sevilla FC]]*.

## Ceļš uz finālu

M — mājās; V — viesos

## Stadions
Par 2015. gada UEFA Čempionu līgas fināla norises vietu Berlīnes olimpiskais stadions stadions tika izvēlēts  UEFA izpildkomitejas sanāksmē Londonā.

## Spēle

## Statistika



## Atsauces

## Ārējās saites

* UEFA Čempionu līga (oficiālā mājaslapa)
Plovs

thumbnail|235px|Plovs
**Plovs** ir ēdiens no rīsiem un gaļas, dārzeņiem, augļiem ar dažādu garšvielu piedevām. Tas ir nozīmīgs Centrālāzijas tautu — uzbeku, tadžiku, turkmēņu, afgāņu — ēdiens. Tas ir izplatīts ēdiens arī Kaukāza valstīs, kā arī Austrumeiropas valstīs. Izšķir divus plova pamatveidus — tā saucamais uzbeku plovs, kur rīsi tiek gatavoti kopā ar gaļu, un azerbaidžāņu plovs, kad rīsi un gaļa tiek gatavota atsevišķi un tikai pēc tam sajaukti kopā. Pastāv arī dažādas citas plova variācijas, piemēram, rīsu vietā vai kopā ar rīsiem tiek izmantota labība (kvieši, zirņi, kukurūza). Tradicionāli plovu taisa no jēra gaļas, bet izmanto arī citu dzīvnieku gaļu.

## Ārējās saites
Biskupina

**Biskupina** ir sena Lužickas kultūras apmetne, kas atrodas Polijā uz Biskupinas ezera pussalas, Gonsavas gminas teritorijā (Žņinas apriņķis, Kujāvijas-Pomožes vojevodiste), apmēram 40 km uz dienvidrietumiem no Bidgoščas pilsētas.

## Vēsture
1933. gadā arheologi J. Kostsevskis un Z. Rajevskis vienā no ezera pussalām atklāja senas apmetnes pēdas. Pateicoties purvainam apvidum, koka celtnes, kas attiecas uz apmēram 550. gadu pr.Kr., bija labi saglabājušās. Tas deva iespēju arheologiem atjaunot namu un iežogojumu ārējo izskatu, kā arī to celšanas tehnoloģiju.

Biskupinas apdzīvošana pēc zinātnieku aplēsēm notika no bronzas laikmeta vidus, apmēram no 14. gadsimta pr.Kr. līdz agrajam dzelzs laikmetam ap 5. gadsimtu pr.Kr.

Apmetne bija apjozta ar augstu žogu uz zemes pamata. Ārējās sienas tika darinātas no koka, bet iekšējā daļa piepildīta ar zemi. Mājas (ap 105 skaitā) stāvēja ļoti blīvi cita pie citas un faktiski veidoja 13 garas ielas. To iekārtojums bija vienkāršs — priekšnams, istabas centrā — pavards, pa kreisi guļamās lāvas. Priekšnamā ziemas laikā varēja atrasties lopi.

Atradumi liecina par to, ka iedzīvotāji nodarbojās, galvenokārt, ar zemkopību, lopkopību, dzelzs apstrādi, zvejniecību, medībām, vākšanu u.c.

Arheoloģisko izrakumu gaitā šīs apmetnes teritorijā tika atrastas ap 6 miljoniem dažādu priekšmetu. To starpā tīkli, stelles, riteņi, laivas, daudz dažādu trauku, ieskaitot keramiskos. Daži atradumi norāda uz tirdznieciskām saitēm ar Melnās jūras ziemeļu skitu ciltīm.

Pašlaik Biskupinas apmetne ir pārvērsta brīvdabas muzejā. Tajā var redzēt rūpīgi atjaunotas apmetnes ielas un namus, kā arī eksponētos arheoloģiskos atradumus. Vasarā šeit tiek rīkoti arheoloģiskie festivāli.

## Datēšana
Dendrohronoloģiskā analīze nodrošināja precīzu apmetnes namu celtniecības laiku. Ozolkoka baļķi, no kuriem ir celtas mājas, bija nocirsti 747—722. gados pr.Kr. Pie tam ap 60% paraugu tika cirsti 738/737. gada pr.Kr. ziemā.

## Ciems
Blakus ezeram atrodas Biskupinas ciems. Iedzīvotāju skaits — 320 cilvēki.

## Atsauces
Indijas kino

thumb|150px
**Indijas kino** ietver dažādu žanru filmas, kas ir veidotas Indijā, un kam kopš 20. gadsimta beigām ir bijusi liela ietekme uz pasaules kino. Valsts galvenie filmu ražošanas centri atrodas Mumbajā, Čennai, Haidarābādu, Koči, Kolkatā, Bengalūru, Bhubanešbarā-Katakā un Gauhātī. Vairākus gadus Indijas kinoindustrija ir ieņēmusi pirmo vietu pasaulē gadā izdoto filmu skaita ziņā. Pēc kases ieņēmumiem 2019. gadā tā ierindojās trešajā vietā ar kopējo bruto summu aptuveni  ASV dolāru.

Indijas kino sastāv no daudzvalodu un daudznacionālas kino mākslas. 2019. gadā Bolivuda veidoja 44% no Indijas kino kopējiem kases ieņēmumiem, kam seko telugu un tamilu kinoindustrija, katra no tām pārstāv 13%, malajālamu un kannadas kinoindustrija, katra veido 5%. Citas ievērojamas valodas Indijas kinoindustrijā ir bengāļu, marathu, oriju, pandžabu, gudžaratu un boudžpuri. 2022. gadā Dienvidindijas kinoindustrijas apvienotie ieņēmumi pārsniedza Mumbajā bāzētās hindi kinoindustrijas (Bolivudas) ieņēmumus. No 2022. gada telugu kino ir vadošais Indijas kino kases ieņēmumu rādītājā.

Indijas kino ir globāla izklaides industrija, kuras veidotajam saturam plašs skatītāju loks un fanu bāze visā Dienvidāzijā, un tās produkciju izplata visā pasaulē. Emigrējušie indieši veido 12% no nozares ieņēmumiem. Lielākie Indijas uzņēmumi kinoindustrijā ir *[[Arka Media Works]]*, *[[Aascar Films]]*, *[[Aashirvad Cinemas]]*, *[[AGS Entertainment]]*, *[[AVM Productions]]*, *[[Eros International]]*, *[[Geetha Arts]]*, *[[Hombale Films]]*, *[[Lyca Productions]]*, *[[Modern Theatres]]*, *[[Red Chillies Entertainment]]*, *[[Mythri Movie Makers]]*, *[[Salman Khan Films]]*, *[[Sun Pictures]]*, *[[Suresh Productions]]*, *[[UTV Motion Pictures]]*, *[[Yash Raj Films]]* un *[[Zee Entertainment Enterprises]]*.

## Piezīmes

## Atsauces

## Ārējās saites
Melnkalne 2008. gada vasaras olimpiskajās spēlēs

**[[Melnkalne]]** piedalījās ** [[2008. gada vasaras olimpiskās spēles|2008. gada vasaras olimpiskajās spēlēs]]**, kas  notika Ķīnas galvaspilsētā Pekinā no 2008. gada 8. līdz 24. augustam. Melnkalnei šīs bija pirmās vasaras olimpiskās spēles, kopš 2006. gadā sadalījās Serbija un Melnkalne. Melnkalne bija jaunākā valsts, kas piedalījās 2008. gada vasaras olimpiskajās spēlēs. Melnkalnei, kopā ar Māršalu Salām un Tuvalu šīs bija pirmās vasaras olimpiskās spēles.

Melnkalnes olimpisko komandu 2008. gada vasaras olimpiskajās spēlēs veidoja 19 sportisti (17 vīrieši un 2 sievietes), kuri startēja sešosolimpiskajos sporta veidos. Lielāko daļu no olimpiskās komandas veidoja Melnkalnes vīriešu ūdenspolo komanda, divi sportisti no Melnkalnes piedalījās vieglatlētikā, savukārt pa vienam sportistam piedalījās boksā, džudo, peldēšanā un šaušanā.

Melnkalne šajās vasaras olimpiskajās spēlēs medaļas neizcīnīja. Taču vistuvāk medaļām bija vīriešu ūdenspolo komanda, kura cīņa par bronzas medaļu piekāpās Serbijas komandai.

Melnkalnes karognesējs 2008. gada Pekinas spēļu atklāšanas ceremonijā bija ūdenspolo spēlētājs Veļko Uskokovičs. Viņš karogu nesa arī olimpisko spēļu noslēguma ceremonijā.

## Vēsture
Melnkalne savu nacionālo olimpisko komandu izveidoja 2006. gadā, un Starptautiskā Olimpiskā komiteja to atzina 2007. gadā. Iepriekš 2004. gadā Melnkalnes sportisti sacentās Serbijas un Melnkalnes komandas sastāvā un pirms tam startēja Dienvidslāvijas komandā. Melnkalne bija arī daļa no Dienvidslāvijas komandas 1992. gada vasaras olimpiskajās spēlēs, kurās piedalījās kā neatkarīgie olimpiskie dalībnieki. Pēc Melnakalnes referenduma par neatkarīgu valsti, Serbija tika atzīta par pēcteci un mantoja kopīgo valsts nacionālo olimpisko komiteju.

## Dalībnieki

### Sportistu sadalījums sporta veidiem

### Sportistu uzskaitījums
#### Vīrieši
* Draško Brguļans ()
* Milorads Gajovičs ()
* Vladimirs Gojkovičs ()
* Aleksandars Ivovičs ()
* Mladans Janovičs ()
* Nikola Janovičs ()
* Predrags Jokičs ()
* Srdans Mrvaljevičs ()
* Vjekoslavs Paskovičs ()
* Zdravko Radičs ()
* Gorans Stojiļkovičs ()
* Nikola Šaranovičs ()
* Milošs Ščepanovičs ()
* Milans Tičičs ()
* Veļko Uskokovičs ()
* Nikola Vukčevičs ()
* Boriss Zlokovičs ()

#### Sievietes
* Marina Kuča ()
* Milena Milaševiča ()

## Atsauces

## Ārējās saites
* Montenegro at the 2008 Beijing Summer Games
A cappella

***A cappella*** (no itāļu valodas — 'kā kapelā') ir dziedājums bez instrumentāla pavadījuma. Šādu dziedājumu var izpildīt gan grupās, gan solo.