open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Tev, Rūķi!

**"Tev, Rūķi!"** ir 2016. gadā izdota Latvijas dokumentālā filma. Filmas režisore ir Liene Laviņa-Kalnaella.

## Sižets
Filmas galvenā varone ir vairāk nekā 90 gadus vecā Valmieras teātra aktrise Ruta Birgere, kura vēl joprojām strādā teātrī. Filmas stāstā apvienoti teātris, laiks un sieviete.

## Atsauces
Rumba (filma)

**"Rumba"** ir 2016. gadā izdota Latvijas filma. Filmas režisore ir Laila Pakalniņa.

## Sižets
Fons ir nepieciešams visam. Tomēr, lai iespaidīgi izskatītos "Es", tam ir vajadzīgs iespaidīgs fons. Tam var derētu Ventas rumba, jo tas taču ir platākais ūdenskritums Eiropā. Bet ko vēl iespējams darīt ar Rumbu?

## Atsauces
Atraktīva Briežvabole no Carnikavas

**"Atraktīva Briežvabole no Carnikavas"** ir 2016. gadā izdota Latvijas animācijas filma. Filmas režisore ir Indra Sproģe.

## Sižets
Animācijas filma tika izveidota, lai bērniem palīdzētu apgūt angļu valodas alfabētu. "Atraktīva Briežvabole no Carnikavas" ir animācijas filmas "Joka pēc alfabēts" angļu versija.

## Atsauces
Idrisa Gejs

**Idrisa Gana Gejs** (*Idrissa Gana Gueye*; dzimis ) ir Senegālas futbolists, pussargs, Senegālas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2022. gada spēlē Anglijas Premjerlīgas kluba ''Everton'' sastāvā.

## Sasniegumi
**Lille**

* Francijas 1. līga: 2010—11
* Coupe de France: 2010—11

**Paris Saint-Germain**

* Francijas 1. līga: 2019—20, 2021—22
* Coupe de France: 2019—20, 2020—21
* Coupe de la Ligue: 2019—20
* Trophée des Champions: 2022
**Senegāla**

* Āfrikas Nāciju kauss: 2021, 2025

**Individuālie sasniegumi**

* ''Everton'' sezonas labākais spēlētājs: 2018—19
## Atsauces

## Ārējās saites
Šeihu Kujate

**Šeihu Kujate** (*Cheikhou Kouyaté*; dzimis ) ir Senegālas futbolists, pussargs, Senegālas futbola izlases dalībnieks.

## Sasniegumi
**Anderlecht**

* Beļģijas Pro līga: 2009—10, 2011—12, 2012—13, 2013—14
* Beļģijas Superkauss: 2010, 2012, 2013

## Ārējās saites
Padomju Savienība 1960. gada ziemas olimpiskajās spēlēs

**[[Padomju Savienība]] (PSRS) [[1960. gada ziemas olimpiskās spēles|1960. gada ziemas olimpiskajās spēlēs]]** piedalījās ar 62 sportistiem. Tās notika ASV pilsētā Skvoveli 1960. gadā no 18. līdz 28. februārim. Kopumā Padomju Savienība izcīnīja 21 olimpiskās medaļas (pirmā vieta medaļu kopvērtējumā).

## Dalībnieki

## Medaļnieki

[thumb|[Lidija Skobļikova 1960. gada ziemas olimpiskajās spēlēs izcīnīja divas zelta medaļas ātrslidošanā 1500 metru un 3000 metru distancēs]]

## Medaļu sadalījums pa sporta veidiem

## Skatīt arī
* 1960. gada ziemas olimpiskās spēles
* 1960. gada ziemas olimpisko spēļu medaļu tabula
* 1960. gada ziemas olimpisko spēļu medaļnieku uzskaitījums

## Atsauces
Šeihs N'Doje

**Šeihs N'Doje** (*Cheikh N'Doye*; dzimis ) ir Senegālas futbolists, pussargs, Senegālas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2020. gada spēlē Francijas kluba *[[AS Cannes|Cannes]]* sastāvā.

## Ārējās saites
Musa Sovs

**Musa Sovs** (; dzimis ) ir bijušais Senegālas futbolists, uzbrucējs, Senegālas futbola izlases dalībnieks.

## Sasniegumi
**Lille**

* Francijas 1. līga: 2010–11
* Coupe de France: 2010–11

**Fenerbahce**

* Turcijas Superlīga: 2013–14
* Turcijas kauss: 2011–12, 2012–13
* Turcijas Superkauss: 2014

**Al-Ahli Dubai**

* AAE Pro līga: 2015–16

**Individuālie sasniegumi**

* Francijas 1. līgas labākais vārtu guvējs: 2010–11

## Ārējās saites
Musa Konatē

**Musa Konatē** (; dzimis ) ir Senegālas futbolists, uzbrucējs, Senegālas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2023. gada spēlē Francijas kluba ''Bourges'' sastāvā.

## Sasniegumi
**Sion**

* Šveices kauss: 2014—15

## Ārējās saites
Oktāvija Spensere

**Oktāvija Lenora Spensere** (; dzimusi ) ir amerikāņu aktrise un grāmatu autore. Spensere ir viena no divām melnādainajām aktrisēm, kas trīs reizes bijusi nominēta Amerikas Kinoakadēmijas balvai, no kurām saņēmusi vienu balvu kā labākā aktrise otrā plāna lomā filmā "Kalpone" (2011). Par šo lomu apbalvota arī ar Zelta globusa balvu, BAFTA kino balvu un citām balvām. Pārējās divas nominācijas Amerikas Kinoakadēmijas balvai ieguvusi par otrā plāna lomām filmās "Vienādojums ar nezināmajiem" (2016) un "Ūdens forma" (2017).

Spenseres pirmā nelielā loma bija 1996. gada filmā "Laiks nogalināt". Tai sekoja daudzas citas lomas kino un televīzijā. Pirmo reizi ievērojamus panākumus Spensere guva tikai 2011. gada filmā "Kalpone". Nākamā nozīmīgā loma bija filmā "Frūtveilas stacija" (2013). Sekoja lomas filmās *[[Smashed]]* (2012), "Cauri sniegiem" (*Snowpiercer*) (2013), *[[Get on Up]]* (2014), "Citādie" (*The Divergent Series*, 2015–2016) un "Apdāvinātā" (2017). Par matemātiķes Dorotijas Voganas lomas atveidošanu filmā "Vienādojums ar nezināmajiem" (2016) Spensere tika nominēta Amerikas Kinoakadēmijas balvai un Zelta globusa balvai. Arī par lomu filmā "Ūdens forma" (2017) tika nominēta šīm balvām, kā arī BAFTA kino balvai.
  
## Ārējās saites
Ražuku grāvis

**Ražuku grāvis** ir Asīšu grāvja kreisā krasta pieteka Saldus novada dienvidaustrumos. Tek rietumu virzienā, gar Ražuku kapiem. Ražuku grāvi šķērso valsts autoceļš V1116 (Auce–Vadakste).

## Atsauces
Reņģenes strauts

**Reņģenes strauts** ir Bruziles kreisā krasta pieteka Saldus novada dienvidos. Izteka no Reņģenes dīķa. Tek rietumu virzienā. Lielākā pieteka - Riepju strauts. Ietek Bruzilē pie Grīnberga dīķa. Reņģenes strautu šķērso valsts autoceļš P105 (Butnāri–Saldus–Ezere). Tā krastos atrodas Bruzilas.

## Atsauces
Riepju strauts

**Riepju strauts** ir Reņģenes strauta kreisā krasta pieteka Saldus novada dienvidos. Tek ziemeļrietumu virzienā. Ietek Reņģenes strautā netālu no tā ietekas Bruzilē. Riepju strautu šķērso valsts autoceļš P105 (Butnāri–Saldus–Ezere).

## Atsauces
Robežgrāvis (Alkšņupes pieteka)

**Robežgrāvis** ir Alkšņupes labā krasta pieteka Saldus novada dienvidos. Tek ziemeļu virzienā. Ietek Alkšņupē pie Deltoru mājām. Robežgrāvi šķērso valsts autoceļi V1175 (Jaunauce–Vadakste) un V1177 (Jaunauce–Ruba).

## Atsauces
Rožkalnu grāvis

**Rožkalnu grāvis** ir Vidiņu grāvja kreisā krasta pieteka Saldus un Kuldīgas novados. Tek rietumu virzienā. Ietek Vidiņu grāvī netālu no tās ietekas Palīcē. 

## Atsauces
Rīkstrauts

**Rīkstrauts** (arī **Rīka strauts**, **Rīku strauts**) ir Vadakstes labā krasta pieteka Saldus novada dienvidos. Tek dienvidu virzienā. Ietek Vadakstē pie Gaitnieku mājām. 

## Atsauces
Purviņas

**Purviņas**, arī **Pūriņas** vai **Pūrines**, ir ciems Balvu novada Krišjāņu pagastā. Atrodas pagasta austrumu daļā 9 km no pagasta centra Krišjāņiem, 41 km no novada centra Balviem un 263 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atrodas netālu no autoceļa V492 (Kubuli–Dvorupe).

1897. gadā *Пурвино* ciemā bija 3 sētas ar 91 cilvēku.
## Atsauces
Mežupe (Krišjāņu pagasts)

**Mežupe** ir ciems Balvu novada Krišjāņu pagastā. Atrodas pagasta ziemeļaustrumu daļā 7 km no pagasta centra Krišjāņiem, 39 km no novada centra Balviem un 261 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa V492 (Kubuli–Dvorupe), netālu no Mežupes ietekas Dūkšupē.

## Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSP datiem.

## Atsauces
Žogi (Krišjāņu pagasts)

**Žogi** ir ciems Balvu novada Krišjāņu pagastā. Atrodas pagasta centrālajā daļā 1 km no pagasta centra Krišjāņiem, 46 km no novada centra Balviem un 249 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atrodas netālu no autoceļa V493 (Ruskulova–Bērzpils), Tilžas upes krastā.

## Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSP datiem.

## Atsauces
Gerards Smitss

**Gerards Smitss** (; dzimis ) ir nīderlandiešu šaha problēmists, žurnāla *[[Probleemblad]]* galvenais redaktors.

## Šaha kompozīcija
Gerards Smitss sastāda dažādu žanru šaha kompozīcijas: palīgmatus, pašmatus un tiešā mata un pasaku šaha uzdevumus. Viņš ir ieguvis godalgas visos šajos žanros. 

2013. gadā viņam tika piešķirts starptautiskā meistara tituls šaha kompozīcijā.

### Piemērs

**Uzdevuma risinājums:**
: 1. ♕e1! (draud 2. ♕×c3+ ♖c×c3/♖e×c3 3. ♘g4#/♘e8#) 
: 1. ... ♘×e2 2. ♘e4+ 
: 2. ... ♖e×e4 3. ♕h4+ ♖×h4 4. ♘e8# 
: 2. ... ♖c×e4 3. ♘e8+ ♖×e8 4. ♕h4# 
: 1. ... ♘×d7 2. ♘e4+ 
: 2. ... ♖e×e4 3. ♘g4+ ♖×g4 4. ♗e7# 
: 2. ... ♖c×e4 3. ♗e7+ ♖×e7 4. ♘g4#
:  Uzdevumā iestrādāta Plahutas aizsegšanās.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Gerarda Smitsa kompozīcijas mājas lapā PDB
Džalāls Hoseinī

**Seijeds Džalāledīns Hoseinī** (; dzimis ) ir bijušais Irānas futbolists, aizsargs, Irānas futbola izlases dalībnieks.

## Ārējās saites
Afanasijs Ņikitins

thumb|300px|Afanasija Ņikitina piemineklis PSRS pastmarkā (1966)
**Afanasijs Ņikitins** (, miris 1472. gadā) bija Tveras krievu tirgotājs, rakstnieks un ceļotājs.  
Savā grāmatā "Ceļojums pāri trīs jūrām" (*Хождение за три моря*) viņš aprakstīja ceļojumu lejup pa Volgas upi līdz Kaspijas jūrai un Arābijas jūrai līdz Indijas piekrastei un atpakaļ pāri Melnajai jūrai līdz Lietuvas dižkunigaitijai.

## Ceļojums
Tveras lielkņaza Mihaila Borisoviča valdīšanas laikā (1461—1485) Afanasijs Ņikitins devās lejupa pa Volgas upi cauri Kazaņas hanistei un Astrahaņas hanistei sasniedza Kaspijas jūru. Pāri Dagestānai un Azerbaidžānai nokļuva Persijā, 1469. gadā sasniedza Ormuzas ostu un pāri Arābu jūrai nokļuva Indijas piekrastē, kur apceļoja Bahmani sultānam pakļautās zemes.

Tiek uzskatīts, ka sava ceļojuma laikā uz Indiju Afanasijs iespējami ir kļuvis par islāmticīgo, tomēr ne visi tam piekrīt. Esot arābu zemēs, viņš zaudēja savas saites ar kristietību, un pats par to bieži uztraucās, nespējot atcerēties svētku datumus. Viņš svinēja islāma svētkus, toties joprojām turpināja izmantot kristīgo gadu skaitīšanas sistēmu un ilgojās atgriezties Tveras kņazistē.

## Piemiņa
1955. gadā par godu Ņikitinam Tverā, Volgas krastā uzcēla bronzas pieminekli, kuru izveidoja skulptors Sergejs Orlovs. Pastāv nostāsts, ka piemineklis izveidots, jo Ņikita Hruščovs savas vizītes uz Indiju laikā samelojis par pieminekļa esamību. 2005. gadā piemineklis attēlots uz pastmarkas, lai pieminētu Tveras apgabala 75. gadadienu.

1958. gadā padomju kinokompānija *[[Mosfilm]]* kopā ar indiešu *[[Naya Sansar International]]* uzņēma filmu "Ceļojums pāri trīs jūrām" (*Хожение за три моря*).
thumb|Anafasija Ņikitina ceļojuma uz Indiju piemiņas monēta (1997)
1997. gadā, pieminot Ņikitina ceļojuma uz Indiju 525. gadadienu, tika izdota melna 2 rubļu piemiņas monēta.

2000. gadā Revdandā netālu no Mumbajas, uzcēla melnu obelisku, atzīmējot vietu, kur Ņikitins pirmo reizi spēris kāju uz Indijas zemes.
2006. gadā Indijas organizācija *Adventures & Explorers* ar Indijas vēstniecības Maskavā un Tveras apgabala pārstāvju atbalstu sponsorēja "Ņikitina ekspedīciju", kurā 14 ceļotāji veica Ņikitina ceļojumu no Tveras līdz Indijai caur Tuvajiem Austrumiem un Centrālāziju. Vēlāk, 2007. gada martā, divi dalībnieki veica paši savu ceļojumu, sekojot Ņikitina ceļojumam cauri Indijai.

2016. gada 3. februārī krievu rokgrupa *[[Akvarium]]* izlaida dziesmu *Afanasy Nikitin Boogie*.

2017. gada janvārī krievu smagā metāla grupa *[[Epidemija]]* izlaida dziesmu par Ņikitina pierakstiem *Хождение за три моря*.

Ņikitina vārdā nosaukta zemūdens kalnu grēda netālu no Austrumindijas un Šrilankas piekrastes.

Ņikitina vārdā ir nosaukts Tveras alus zīmols *Афанасий*.

## Atsauces

## Ārējās saites
Simons Destjē

**Simons Destjē** (; dzimis ) ir franču bijušais biatlonists,  čempions jauktajā stafetē.

## Karjera
2011. gadā Nove Mesto kļuva par pasaules čempionu junioriem 15 km individuālajā distancē. Gadu vēlāk pasaules junioru čempionātā Kontiolahti ieguva bronzas medaļu sprintā.

Pasaules kausa sacensībās startē kopš 2012.—2013. gada sezonas. Pasaules čempionātā debitēja 2013. gadā Nove Mesto ar 67. vietu sprintā. 2017. gadā Hohfilcenē izcīnīja sudraba medaļu stafetē.

Savās pirmajās ziemas olimpiskajās spēlēs 2014. gadā Sočos labāko individuālo rezultātu sasniedza iedzīšanas distancē (21. vieta), kā arī ieguva 8. vietu stafetē.  Phjončhanā kopā ar Marī Dorēnu-Abēru, Anaisu Beskonu un Martēnu Furkadu uzvarēja jauktajā stafetē. 2020. gada Pasaules čempionātā Antholcā stafetē ieguva zelta medaļu. 2021. gada Pasaules čempionātā Pokļukā izcīnīja sudraba medaļu sprintā. 

Piedalījās arī  Pekinā , kur ieguva sudrabu vīriešu sfafetē, bet individuāli labāko rezultātu sasniedza iedzīšanā, ieņemot 7. vietu. Pēc 2021.—2022. gada sezonas noslēdza biatlonista karjeru.

## Karjeras rezultāti
### Olimpiskās spēles

### Pasaules čempionāts

### Pasaules kausa kopvērtējums

## Atsauces

## Ārējās saites
Sārcene (upe)

**Sārcene** (arī **Kulpju upīte**, **Skujupīte**) ir Imulas labā krasta pieteka Saldus un Tukuma novados. Izteka no Sārcenes dīķa. Līkumojot tek ziemeļaustrumu virzienā. Lielākās pietekas - Pormaļu grāvis, Skatrumu strauts. Caurtek Vānes dzirnavu dīķi. Ietek Imulā pie Aizupes. Sārceni šķērso valsts autoceļš V1430 (Vāne–Saldus). Tās krastos atrodas Sārcene un Vāne.

## Atsauces
Juhans Kuks

**Juhans Kuks** (; 1885—1942), arī **Johans Kuks**, bija igauņu ekonomists, politiķis un uzņēmējs. Igaunijas Valsts vecākais (1922—1923).

## Dzīvesgājums
Dzimis 1885. gada 13. aprīlī (1. aprīlī pēc VS) Viru apriņķa Rakkes (tolaik Sallas) pagasta Keru (*Käru*) ciemā zemnieku ģimenē. 
Mācījās Tallinas reālskolā, studēja Rīgas Politehniskā institūta tautsaimniecības nodaļā (1904-1910), papildinājās Vācijā. 1914. gadā bija viens no Igaunijas Kooperatīvu biroja dibinātājiem.
Pēc Februāra revolūcijas gadā viņš bija Igaunijas Pagaidu zemes padomes finanšu departamenta vadītājs. Izstrādāja Igaunijas patstāvības manifesta projektu un bija Igaunijas pagaidu valdības Finanšu ministrs Igaunijas brīvības cīņu laikā (1918-1920). Vēlāk Igaunijas Tirdzniecības un rūpniecības ministrs (1920-1921), Riigikogu spīkers (1921-1922).  

No 1922. gada 21. novembra līdz 1923. gada 2. augustam bija Igaunijas Valsts vecākais, tad Igaunijas Bankas direktors (1924-1926). 
Petsa autoritārās varas periodā nodarbojās ar uzņēmējdarbību, bija *Kreenbalt AS* direktors (1933—1940), Rūpniecības un tirdzniecības kameras pārraudzības padomes loceklis (1937—1940).

Pēc Igaunijas okupācijas atcelts no visiem amatiem, 1940. gada 16. oktobrī apcietināts un deportēts uz PSRS. Miris 1942. gada 4. decembrī Kargopolē Arhangeļskas apgabalā.

## Atsauces
Sātu strauts

**Sātu strauts** ir Grietēnu strauta kreisā krasta pieteka Saldus novadā. Tek ziemeļrietumu virzienā. 

## Atsauces
Kā es atmetu smēķēšanu

**"Kā es atmetu smēķēšanu"** ir 2016. gadā izdota Latvijas animācijas filma. Filmas režisors ir Jurģis Krāsons.

## Sižets
Filmas sākumā kāda skandināviete gandrīz nomirst, jo filmas galvenais varonis aizsmēķē cigareti lidostā. Toties filmas beigās smēķēšana tiek atmesta.

## Atsauces
Mīnotaurs (filma)

**"Mīnotaurs"** ir 2016. gadā izdota Latvijas animācijas filma. Filmas režisors ir Kārlis Vītols.

## Sižets
Mazais Mīnotaurs laikā, kad tētis atrodas darbā, meklē sev rotaļu biedrus. Labirintā, kuram nav gala, viņš satiek dažādus mitoloģiskus tēlus.

## Atsauces
Liza Vitoci

**Liza Vitoci** (; dzimusi ) ir itāļu biatloniste, 2023.—2024. gada Pasaules kausa kopvērtējuma uzvarētāja,  čempione iedzīšanā, kā arī 2024. gada pasaules čempione 15 km individuālajā distancē un 2023. gada pasaules čempione stafetē.

## Karjera
2013. gadā izcīnījusi 2. vietu Pasaules čempionātā jauniešiem un junioriem U19 vecuma grupā. 2014. gadā Nove Mesto kļuva par divkārtēju pasaules jauniešu (U19) čempioni, uzvarot sprinta un iedzīšanas disciplīnās, kā arī ieguva 2. vietu individuālajā klasikā.

Pasaules kausa sacensībās debitēja 2014. gada decembrī Estešundā. Pirmo reizi vietu uz goda pjedestāla izcīnīja 2017. gada martā Kontiolahti, iegūstot 3. vietu iedzīšanā. Pasaules čempionātā pirmo reizi piedalījās 2015. gadā, izcīnot bronzas medaļu stafetē.

Savās pirmajās ziemas olimpiskajās spēlēs 2018. gadā Phjončhanā labāko individuālo rezultātu (4. vieta) sasniedza masu startā, savukārt jauktajā stafetē kopā ar Doroteju Vīreri, Lūkasu Hoferu un Dominiku Vindišu izcīnīja bronzas medaļu.

2019. gada Pasaules čempionātā Estešundā izcīnīja sudraba medaļu 15 km individuālajā distancē un bronzu jauktajā stafetē. 2018.—2019. gada sezonā ieguva 2. vietu Pasaules kausa kopvērtējumā un izcīnīja mazo kristāla globusu par uzvaru individuālās distances ieskaitē.

 Pekinā individuāli nespēja iegūt augstas vietas, labāko rezultātu uzrādot iedzīšanā — 32. vieta. Stafetē ieņēma 5. vietu, bet jauktajā stafetē bija 9. vietā. 2023. gada Pasaules čempionātā Oberhofā izcīnīja četras medaļas: zeltu stafetē, sudrabu jauktajā stafetē un divas bronzas — 15 km individuālajā distancē un 1+1 jauktajā stafetē kopā ar Tommazo Džakomelu. 2022.—2023. gada Pasaules kausa sezonā kopvērtējumā ieņēma 3. vietu, kā arī otro reizi karjerā uzvarēja individuālās distances ieskaitē.

2024. gada Pasaules čempionātā Nove Mesto izcīnīja zelta medaļu un pasaules čempiones titulu 15 km individuālajā distancē, un trīs sudraba medaļas — iedzīšanā, masu startā un 1+1 jauktajā stafetē kopā Tommazo Džakomelu. 2023.—2024. gada Pasaules kausa sezonu noslēdza kā kopvērtējuma uzvarētāja, izcīnot "Lielo kristāla globusu", uzvarēja arī individuālās distances un iedzīšanas ieskaitēs. Muguras savainojuma dēļ bija spiesta pilnībā izlaist 2024.—2025. gada sezonu.

 vispirms izcīnīja sudrabu jauktajā stafetē, bet vēlāk iedzīšanā kļuva par olimpisko čempioni. Tā Itālijai bija pirmā olimpiskā zelta medaļa biatlonā spēļu vēsturē.

## Karjeras rezultāti

### Olimpiskās spēles

### Pasaules čempionāts

### Pasaules kausa kopvērtējums

## Atsauces

## Ārējās saites
Gaidot Jauno gadu

**"Gaidot Jauno gadu"** ir 2016. gadā izdota Latvijas animācijas filma. Filmas režisors ir Vladimirs Leščovs.

## Sižets
Kāda vientuļa sētniece Jaunā gada pirmajā dienā uzraksta vēstuli nezināmajam. Gadu viņa pavada, sapņojot par Jaungada brīnumu, kā arī vērojot gadalaikus.

## Atsauces
Lūkass Hofers

**Lūkass Hofers** (; dzimis ) ir Itālijas biatlonists no Dienvidtiroles, vairāku ziemas olimpisko spēļu medaļu ieguvējs jauktajā stafetē.

## Karjera
2009. gada Pasaules čempionātā junioriem Kenmorā izcīnījis divas zelta medaļas — sprintā un iedzīšanā. Pasaules kausā debitējis 2009. gada janvārī Oberhofā ar 53. vietu sprintā. Pirmo individuālo uzvaru PK posmos izcīnīja  Antholcā sprinta distancē, pirmo vietu dalot ar Vācijas biatlonistu Simonu Šempu. Otro uzvaru izcīnīja  Estešundā sprintā.

Pasaules čempionātā lielākais Hofera panākums individuāli ir 2011. gadā Hantimansijskā masu startā. Sākotnēji bija iegūta trešā vieta, bet pēc Jevgeņija Ustjugova diskvalifikācijas par dopinga lietošanu Hoferam tika piešķirta sudraba medaļa.

Piedalījies četrās ziemas olimpiskajās spēlēs (, , , ). Izcīnījis divas bronzas medaļas jauktajā stafetē — 2014. gadā Sočos un 2018. gadā Phjončhanā.

## Karjeras rezultāti
### Olimpiskās spēles

### Pasaules čempionāts

### Pasaules kausa kopvērtējums

## Atsauces

## Ārējās saites
Inga Ciproviča

**Inga Ciproviča** (dzimusi 1969. gada 3. augustā Rīgā) ir latviešu pārtikas tehnoloģe, Latvijas Lauksaimniecības universitātes (LLU) profesore, Latvijas Lauksaimniecības universitātes Pārtikas tehnoloģijas fakultātes dekāne (2006-2017). Latvijas Lauksaimniecības un meža zinātņu akadēmijas īstenā locekle, Latvijas Zinātņu akadēmijas īstenā locekle.
 
## Dzīvesgājums
Dzimusi 1969. gada 3. augustā Rīgā. 1992. gadā absolvēja studijas Latvijas Lauksaimniecības akadēmijas Pārtikas tehnoloģijas fakultātē, 1994. gadā Latvijas Lauksaimniecības universitātē (LLU) uzsāka doktora studijas un 1998. gadā ieguva inženierzinātņu doktores grādu.

No 1990. līdz 1992. gadam strādāja "Latvijas Pienā" par mikrobioloģi. Kopš 1992. gada strādā LLU, no 1992. līdz 1997. gadam bija asistente LLU Pārtikas tehnoloģijas fakultātes (PTF) Pārtikas tehnoloģijas katedrā, no 1998. līdz 1999. gadam bija LLU PTF Pārtikas tehnoloģijas katedras lektore, no 1999. līdz 2000. gadam bija LLU asistentprofesore, tad no 2000. līdz 2010. gadam — asociētā profesore, bet kopš 2010. gada — profesore.

1999. gadā Ciproviča ieguva Latvijas Zinātņu akadēmijas Jauno zinātnieku balvu ķīmijas, medicīnas un bioloģijas zinātnēs, bet 2007. gadā kopā ar Jeļenu Zagorsku par darbu „Bioloģiskajā lauksaimniecībā iegūtā piena kvalitātes izvērtējums” saņēma konkursa „Sējējs-2007” galveno balvu.

## Publikāciju izlase

* I.Beitane, I.Ciprovica (2012) The Study of Cholesterol Content in Synbiotic Fermented Dairy Products Journal of Life Sciences, USA, ISSN 1934-7391,Vol. 6, Number 10, 201, pp.&nbsp;1077–1081
* Evaluation of immunoglabulin and lysozyme concentration in milk enriched with carotenoids (2011)/ J. Zagorska, U. Antone, V. Šterna, I. Ciproviča// Selected problems of nutraceutical and functional food /Monography CXXIX Product development & quality assurance./ Wrocaw University of Environmental and Life Sciences. Department of Animal Products Technology and Quality Management. — Wrocaw, 2011. — 11.—20.lpp., , 
* Ciprovica I., Miķelsone A. (2011) The influence of ripening temperature on diversity of non-starter lactic acid bacteria in semi-hard cheeses. Romanian Biotechnological Letters. — Vol.16, No.6, Supplement, pp.&nbsp;155–162, 
* Miķelsone I., Ciproviča A. (2011) Foodbalt-2011: 6th Baltic conference on food science and technology «Innovations for food science and production», Jelgava, May 5-6, 2011: conference proceedings / Latvia University of Agriculture. Faculty of Food Technology. — Jelgava: LLU, 2011. — 148.—152.lpp., 
* Beitāne I., Ciproviča, I. (2011) The study of carbohydrates fermentation ability of B.lactis in milk/ Foodbalt-2011: 6th Baltic conference on food science and technology «Innovations for food science and production», Jelgava, May 5-6, 2011: conference proceedings / Latvia University of Agriculture. Faculty of Food Technology. — Jelgava: LLU, 2011. — 143.—147.lpp, 

## Atsauces
Padomju Savienība 1964. gada ziemas olimpiskajās spēlēs

**[[Padomju Savienība]] (PSRS) [[1964. gada ziemas olimpiskās spēles|1964. gada ziemas olimpiskajās spēlēs]]** piedalījās ar 69 sportistiem. Tās notika Austrijas pilsētā Insbrukā 1964. gadā no 29. janvāra līdz 9. februārim. Kopumā Padomju Savienība izcīnīja 25 olimpiskās medaļas (pirmā vieta medaļu kopvērtējumā).

## Sportisti

## Medaļnieki

[thumb|[Lidija Skobļikova bija 1964. gada ziemas olimpisko spēļu Padomju Savienības godalgotākā medaļniece. Viņa ātrslidošanā izcīnīja 4 zelta medaļas.]]

## Medaļu sadalījums pa sporta veidiem

## Skatīt arī
* 1964. gada ziemas olimpiskās spēles
* 1964. gada ziemas olimpisko spēļu medaļu tabula
* 1964. gada ziemas olimpisko spēļu medaļnieku uzskaitījums

## Atsauces

* Official Olympic Reports
* International Olympic Committee results database
* Olympic Winter Games 1964, full results by sports-reference.com
Silaiņu grāvis

**Silaiņu grāvis** ir Laurupītes labā krasta pieteka Saldus novada dienvidrietumos. Tek ziemeļu virzienā, paralēli valsts autoceļam V1168 (Nīgrande–Atvases–Vaiņode). Pie Nīgrandes ietek Laurupītes dīķī.

## Atsauces
Globālā finanšu sistēma

**Globālā finanšu sistēma** ir juridisko līgumu, iestāžu un gan formālu, gan neoficiālu ekonomikas dalībnieku pasaules mēroga sistēma, kas kopā veicina starptautiskās finanšu kapitāla plūsmas investīciju un tirdzniecības finansēšanas nolūkos. Tā kā 19. gadsimta beigās parādījās pirmais mūsdienu ekonomiskās globalizācijas vilnis, tās attīstība iezīmējas ar centrālo banku, daudzpusēju līgumu un starpvaldību organizāciju izveidi, kuras mērķis ir uzlabot starptautisko tirgu pārredzamību, regulējumu un efektivitāti. Pasaules migrācijas un sakaru tehnoloģijas attīstība 20. gadsimta beigās veicināja starptautiskās tirdzniecības un investīciju nepieredzētu pieaugumu. Pirmā pasaules kara sākumā tirdzniecības apjomi samazinājās, jo valūtas tirgus kļuva paralizēts naudas tirgus nelikviditātes dēļ. 1933. gadā valstis centās aizstāvēt pret ārējiem satricinājumiem ar protekcionisma politiku un tirdzniecību, kas 1933. gadā faktiski tika apturēta, pastiprinoties pasaules Lielās depresijas sekām, līdz virkne abpusēju tirdzniecības līgumu lēni samazināja tarifus visā pasaulē. Centieni atjaunot starptautisko monetāro sistēmu pēc Otrā pasaules kara uzlaboja valūtas kursa stabilitāti, veicinot globālo finanšu rādītāju pieaugumu.

## Atsauces
Rāva

**Rāva** var būt:

* Rāva — purva ūdens;
* Rāva — Latvijas tumšā folka grupa;
* Rāva — ciems Dunalkas pagastā;
* Rāva — Bruziles pieteka;
* Rāvu cits nosaukums.
Anakondas plāns

[thumb|ASV armijas komandiera [Vinfīlds Skots|Vinfīlda Skota izstrādātais "Anakondas plāns" galvenokārt paredzēja veikt Dienvidu štatu ostu blokādi un sašķelt Konfederācijas teritoriju divās daļās (1861. gads)]]
"**Anakondas plāns**" (), satīriski pazīstama arī kā t.s. "**Skota lielā čūska**" (*Scott's great snake*), bija nosaukums ASV armijas komandiera Vinfīlda Skota izstrādātajai kara stratēģijai, kā ilgtermiņā Amerikas pilsoņu karā (1861—1865) gūt uzvaru pret Amerikas Valstu Konfederācijas spēkiem Dienvidu štatu teritorijās.

Plāns tika izstrādāts 1861. gadā, Amerikas pilsoņu kara sākumposmā, un paredzēja ar ASV flotes atbalstu īstenot visu Dienvidu štatu galveno ostu blokādi, kā arī paralēli veikt militāru ofensīvu lejup gar Misisipi upi, lai tādējādi sašķeltu Konfederācijas teritoriju divās daļās. Šādā veidā, pēc Vinfīlda Skota domām, Savienībai līdzīgi kā žņaudzējčūskai pakāpeniski izdotos "nožņaugt" Konfederācijas militāro rūpniecību un ekonomiku, līdz tā būtu spiesta padoties.

Lai gan plāns bija labi izstrādāts un viegli saprotams, daudzi tā laika Savienības jeb Ziemeļu štatu ģenerāļi tam pretojās, jo uzskatīja, ka tas bija pārlieku pasīvs, kas prasītu ilglaicīgu pacietību un gaidīšanu. Tā vietā tika dota priekšroka daudz aktīvākai karadarbības stratēģijai, kas paredzēja vienā lielā militārā ofensīvā pēc iespējas ātrāk uzbrukt un ieņemt Konfederācijas galvaspilsētu Ričmondu, kas līdz ar to cerēja pielikt punktu visai karadarbībai daudz īsākā laika posmā.

## Skatīt arī
* Amerikas pilsoņu karš

## Atsauces

## Ārējās saites
*
Bulgārija 1956. gada ziemas olimpiskajās spēlēs

**[[Bulgārija]] [[1956. gada ziemas olimpiskās spēles|1956. gada ziemas olimpiskajās spēlēs]]** piedalījās ar 7 sportistiem, kuri startēja divos sporta veidos. Šajās olimpiskajās spēlēs Bulgārijas sportisti medaļas neizcīnīja.

## Sportisti

## Skatīt arī
* 1956. gada ziemas olimpiskās spēles
* 1956. gada ziemas olimpisko spēļu medaļu tabula
* 1956. gada ziemas olimpisko spēļu medaļnieku uzskaitījums

## Atsauces

*Official Olympic Reports
* Olympic Winter Games 1956, full results by sports-reference.com
Rāva (upe)

**Rāva** (arī **Rāvasstrauts**) ir Bruziles labā krasta pieteka Saldus novada dienvidos. Tek austrumu virzienā mazapdzīvotā, mežainā apvidū.

## Atsauces
Siltupīte

**Siltupīte** (arī **Ejušu strauts**) ir Cieceres kreisā krasta pieteka Saldus novadā, uz dienvidiem no Saldus. Tek ziemeļu-ziemeļrietumu virzienā. Ietek Ciecerē starp Mežvidiem un Saldu. Siltupīti šķērso valsts autoceļš V1180 (Saldus–Pampāļi) jeb Saldus pilsētas Lielā iela.

## Atsauces
Ilonda Lūse

**Ilonda Lūse** (dzimusi  Rīgā) ir bijusī latviešu ātrslidotāja, piedalījusies trijās ziemas olimpiskajās spēlēs (, , ).

Piedalījusies septiņos Eiropas un trijos pasaules čempionātos. Treneri: Lāsma Kauniste, Nikolajs Gudins, Uldis Kurzemnieks, Margo Freizere, Andrē Benuā.

## Personīgie rekordi
Šie visi ir arī Latvijas rekordi.
* 500 m: 40.98 (2001);
* 1000 m: 1:19.77 (2001); 
* 1500 m: 2:02.63 (2001); 
* 3000 m: 4:17.96 (2001);
* 5000 m: 7:26.24 (2001).

## Atsauces

## Ārējās saites

* Latvijas sports — Ilonda Lūse
* Ilondas Lūses slidas Latvijas sporta muzejā
Fils Džonss

**Fils Džonss** (; dzimis ) ir Anglijas bijušais futbolists, aizsargs, Anglijas futbola izlases dalībnieks. Gandrīz visu savu karjeru pavadījis *[[Manchester United FC|Manchester United]]* rindās.

## Sasniegumi
**Manchester United**

* Anglijas Premjerlīga: 2012—13
* FA kauss: 2015—16
* FA Community Shield: 2011, 2013
* UEFA Eiropas līga: 2016—17

## Ārējās saites
Markoss Roho

**Markoss Roho** (; dzimis ) ir Argentīnas futbolists, aizsargs, Argentīnas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2021. gada spēlē Argentīnas pirmās divīzijas kluba Buenosairesas "''Boca Juniors''" sastāvā.

## Sasniegumi
**Estudiantes**

* Copa Libertadores: 2009
* Argentīnas pirmā divīzija: 2010

**Manchetser United**

* FA kauss: 2015—16
* Anglijas Līgas kauss: 2016—17
* FA Community Shield: 2016
* UEFA Eiropas līga: 2016—17
**Boca Juniors**

* Argentīnas pirmā divīzija: 2022
* Copa Argentina: 2019—20
* Copa de la Liga Profesional: 2022
* Supercopa Argentina: 2022

**Individuālie sasniegumi**

* FIFA Pasaules kausa simboliskā izlase: 2014

## Ārējās saites
Anders Errera

**Anders Errera** (dzimis ) ir Spānijas futbolists, pussargs, Spānijas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2025. gada Errera pārstāv Argentīnas pirmā divīzijas komandu Buenosairesas "Boca Juniors".

## Sasniegumi
**Manchester United**

* FA kauss: 2015–16
* Anglijas Līgas kauss: 2016–17
* FA Community Shield: 2016
* UEFA Eiropas līga: 2016–17

**Paris Saint-Germain**

* Francijas 1. līga: 2019–20, 2021–22
* Coupe de France: 2019–20, 2020–21
* Coupe de la Ligue: 2019–20
* Trophée des Champions: 2019, 2020

## Ārējās saites
Serhio Riko

**Serhio Riko** (; dzimis ) ir Spānijas futbolists, vārtsagrs, Spānijas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2024. gada Riko spēlē Kataras Zvaigžņu līgas komandā *[[Al-Gharafa SC|Al-Gharafa]]*.

## Sasniegumi
**Sevilla**

* UEFA Eiropas līga: 2014—15, 2015—16

**Paris Saint-Germain**

* Francijas 1. līga: 2019—20, 2021—22
* Coupe de France: 2019—20, 2020—21
* Coupe de la Ligue: 2019—20
* Trophée des Champions: 2020

## Ārējās saites
Padomju Savienība 1968. gada ziemas olimpiskajās spēlēs

**[[Padomju Savienība]] (PSRS) [[1968. gada ziemas olimpiskās spēles|1968. gada ziemas olimpiskajās spēlēs]]** piedalījās ar 74 sportistiem. Tās notika Francijas pilsētā Grenoblē 1968. gadā no 6. februāra līdz 18. februārim. Kopumā Padomju Savienība izcīnīja 13 olimpiskās medaļas (otrā vieta medaļu kopvērtējumā). Šī bija pirmā reize ziemas olimpiskajās spēlēs, kad Padomju Savienība medaļu kopvērtējumā nebija pirmajā vietā, kopš tās piedalīšanās.

## Sportisti

## Medaļnieki
[250px|thumb|[Ludmila Belusova un Oļegs Protopopovs 1968. gada ziemas olimpiskajās spēlēs izcīnīja zelta medaļu daiļslidošanā pāru disciplīnā.]]

## Medaļu sadalījums pa sporta veidiem

## Skatīt arī
* 1968. gada ziemas olimpiskās spēles
* 1968. gada ziemas olimpisko spēļu medaļu tabula
* 1968. gada ziemas olimpisko spēļu medaļnieku uzskaitījums

## Atsauces

* Official Olympic Reports
* International Olympic Committee results database
* Olympic Winter Games 1968, full results by sports-reference.com
Padomju Savienība 1972. gada ziemas olimpiskajās spēlēs

**[[Padomju Savienība]] (PSRS) [[1972. gada ziemas olimpiskās spēles|1972. gada ziemas olimpiskajās spēlēs]]** piedalījās ar 78 sportistiem. Tās notika Japānas pilsētā Saporo 1972. gadā no 3. februāra līdz 13. februārim. Kopumā Padomju Savienība izcīnīja 16 olimpiskās medaļas (pirmā vieta medaļu kopvērtējumā).

## Sportisti

## Medaļnieki

[thumb|1972. gada pastmarka par godu [Irina Rodņina|Irinai Rodņinai un Aleksejam Ulanovam]]

## Medaļu sadalījums pa sporta veidiem

## Skatīt arī
* 1972. gada ziemas olimpiskās spēles
* 1972. gada ziemas olimpisko spēļu medaļu tabula
* 1972. gada ziemas olimpisko spēļu medaļnieku uzskaitījums

## Atsauces

* Official Olympic Reports
* International Olympic Committee results database
* Olympic Winter Games 1972, full results by sports-reference.com
Meža zīlītes

**Meža zīlītes, meža zīlīšu ģints** (*Periparus*) ir zīlīšu dzimtas (*Paridae*) ģints, kas apvieno 3 sugas. Tās visas sastopamas Āzijā, bet meža zīlīte arī Eiropā un Ziemeļāfrikā. Turklāt meža zīlītei ir viens no visplašākajiem izplatības areāliem.

Ģints zinātniskais nosaukums atvasināts no sengrieķu valodas un latviski nozīmē "pirmzīlīte" (*peri* — pirms, *parus* — zīlīte), uzsverot nosaukumā to, ka šī grupa ir senāka par zīlīšu ģinti (*Parus*). Nesenā pagātnē šīs ģints sugas tika sistematizētas zīlīšu ģintī (*Parus*), tomēr pēdējo gadu DNS pētījumi ir ieviesuši izmaiņas zīlīšu dzimtas sistemātikā.

## Latvijā
[thumb|left|220px|Visām meža zīlītēm ir balti vaigi un pakausī neliels, balts laukumiņš, attēlā [rūsdibena zīlīte (*Periparus rubidiventris*)]]
Latvijā sastopama viena meža zīlīšu ģints suga — meža zīlīte (*Periparus ater*).

## Kopīgās īpašības
Meža zīlītes ir nelieli, kompakti putniņi ar smalku knābīti un nelielu cekuliņu pakausī. Visas trīs sugas ir apmēram vienādi lielas. Mazākā no tām ir meža zīlīte, kuras ķermeņa garums ir 10—12 cm, svars 7,2—12 g. Lielākā rudskausta zīlīte (*Periparus rufonuchalis*), kuras ķermeņa garums apmēram 13 cm, svars 11,4—14,7 g. Kopumā visas sugas ir samērā tumšas: ar tumšām galvām un mugurām. Vistumšākā ir rudskausta zīlīte, kurai arī vēders ir tumšs. Visām meža zīlītēm ir balti vaigi un pakausī neliels, balts laukumiņš.

Mājo skujkoku mežos, galvenokārt egļu mežos. Barojas ar kukaiņiem, to kāpuriem, sēklām un ogām.

## Sistemātika
* **Meža zīlīšu ģints** (*Periparus*)
**Meža zīlīte (*Periparus ater*)
**Rudskausta zīlīte (*Periparus rufonuchalis*)
**Rūsdibena zīlīte (*Periparus rubidiventris*)

## Atsauces

## Ārējās saites
*Putni dabā
*iNaturalist: Genus Periparus
*Xeno-Canto: Genus Periparus
Cekulzīlītes

**Cekulzīlītes, cekulzīlīšu ģints** (*Lophophanes*) ir zīlīšu dzimtas (*Paridae*) ģints, kas apvieno divas sugas. Viena suga (cekulzīlīte) sastopama Eiropas lielākajā daļā, otra (pelēkcekula zīlīte) Ķīnas centrālās daļas dienvidos. 

Ģints zinātniskais nosaukums atvasināts no sengrieķu valodas un latviski nozīmē: *lophos* — cekuls, *phaino* — rādīt. Nesenā pagātnē šīs ģints sugas tika sistematizētas zīlīšu ģintī (*Parus*), tomēr pēdējo gadu DNS pētījumi ir ieviesuši izmaiņas zīlīšu dzimtas sistemātikā.

## Latvijā
[thumb|left|220px|[Pelēkcekula zīlīte (*Lophophanes dichrous*)]]
Latvijā sastopama viena cekulzīlīšu ģints suga — cekulzīlīte (*Lophophanes cristatus*).

## Kopīgās īpašības
Cekulzīlītes ir nelieli, brūnpelēki putniņi ar izslietu cekuliņu. Abas sugas apmēram vienādi lielas: pelēkcekula zīlītes lielāko īpatņu ķermeņa garums 12,5 cm, svars 14 g, cekulzīlītes lielāko īpatņu ķermeņa garums 12 cm, svars 15,8 g).

Cekulzīlītes dabā samērā viegli atpazīt, tā kā to cekuls visu laiku ir sasliets gaisā. Galvenokārt barojas ar kukaiņiem un to kāpuriem. Eiropā dzīvojošās cekulzīlītes ziemas periodā arī ar sēklām un nedaudz augļiem.

## Sistemātika
* **Cekulzīlīšu ģints** (*Lophophanes*)
**Cekulzīlīte (*Lophophanes cristatus*)
**Pelēkcekula zīlīte (*Lophophanes dichrous*)

## Atsauces

## Ārējās saites
*Xeno-Canto: Genus Lophophanes
Krampiņas

**Krampiņas**, arī **Krampines**, ir ciems Balvu novada Krišjāņu pagastā. Atrodas pagasta ziemeļu daļā 5 km no pagasta centra Krišjāņiem, 46 km no novada centra Balviem un 253 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atrodas nomaļus no valsts nozīmes autoceļiem Siltenes upes krastā.

1897. gadā ciemā ar 64 ha bija 6 sētas ar 64 cilvēkiem.

## Atsauces
2018. gada ziemas paraolimpiskās spēles

**2018. gada ziemas paraolimpiskās spēles**, arī zināmas kā **12. ziemas paraolimpiskās spēles**, notika no 9. marta līdz 18. martam Phjončhanā, Dienvidkorejā. Spēlēs startēja aptuveni 550 sportistu no 42 dalībvalstīm. Par tiesībām organizēt šīs spēles cīnījās arī Francija (Ansī) un Vācija (Minhene).

2018. gada ziemas paraolimpiskajās spēlēs sacensības notika 6 disciplīnās, kurās tika sadalīti 80 medaļu komplekti.
* 20px Kalnu slēpošana (30)
* 20px Biatlons (18)
* 20px Distanču slēpošana (20)
* 20px Hokejs (1)
* 20px Snovbords (10)
* 20px Ratiņkrēslu kērlings (1)

## Spēļu kalendārs
Kalendārā var aplūkot 2018. gada spēļu notikumus, zilā krāsā ir iekrāsotas sacensības, dzeltenā — dienas, kurās norisināsies fināla sacensības disciplīnās. Skaitlis dzeltenajos laukumos nozīmē finālu skaitu konkrētajā disciplīnā.

## Skatīt arī
* 2018. gada ziemas olimpiskās spēles

## Atsauces
Pēdējās instances aizdevējs

thumb|Latvijas Bankas galvenā ēka
**Pēdējās instances aizdevējs** () ir aizdevējs (likviditātes nodrošinātājs), kopš 20. gadsimta sākuma tas parasti ir centrālā banka, kas piedāvā likviditāti finanšu iestādei vai kapitāla tirgum, kam tās pietrūkst. Pēdējās instances aizdevējs parasti tiek piesaistīts tikai tad, kad visas iespējas starpbanku tirgū vai citur ir izsmeltas. Mērķis parasti ir novērst finanšu paniku, kas var rasties noguldītājiem strauji izņemot savus līdzekļus no bankām.

Latvijā pēdējās instances aizdevējs ir Latvijas Banka.

## Atsauces
Silupe (Vadakstes pieteka)

**Silupe** ir Vadakstes labā krasta pieteka Saldus novada dienvidaustrumos. Tek dienvidu virzienā. Ietek Vadakstē augšpus Laižuvas. Silupi šķērso valsts autoceļš V1160 (Ezere–Vadakste).

## Atsauces
Skatrumu strauts

**Skatrumu strauts** ir Sārcenes labā krasta pieteka Tukuma un Saldus novados. Izteka no Stulbespurva. Tek dienvidaustrumu virzienā. Vidustecē caurtek Dambaru dīķim. Ietek Sārcenē lejpus Sārcenes ciema.

## Atsauces
Skolas grāvis

**Skolas grāvis** ir Krimeldes kreisā krasta pieteka Saldus novadā pie Lutriņiem. Izteka pie Lutriņiem. Tek ziemeļu virzienā. Ietek Krimeldē augšpus Ķēniņu dīķa.

## Atsauces
Pelēkās zīlītes

**Pelēkās zīlītes, pelēko zīlīšu ģints** (*Poecile*) ir zīlīšu dzimtas (*Paridae*) ģints, kas apvieno 15 sugas.  Tās sastopamas Eiropā, Āzijā un Ziemeļamerikā. 

Ģints zinātniskais nosaukums atvasināts no sengrieķu valodas un latviski nozīmē "mazs putniņš". Nesenā pagātnē šīs ģints sugas tika sistematizētas zīlīšu ģintī (*Parus*), tomēr pēdējo gadu DNS pētījumi ir ieviesuši izmaiņas zīlīšu dzimtas sistemātikā.

## Latvijā
[thumb|left|200px|[Purva zīlīte (*Poecile palustris*)]]
Latvijā sastopamas divas pelēko zīlīšu ģints sugas — pelēkā zīlīte (*Poecile montanus*) un purva zīlīte (*Poecile palustris*).

## Kopīgās īpašības
Pelēkās zīlītes ir vidēji lielas vai lielas zīlītes ar proporcionāli lielu, platu galvu un garu asti. Tās visas ir apmēram vienādi lielas. Lielākajai daļai sugu ķermeņa garums 11—13 cm, svars 8—15 g. Lielākā ģintī ir sēru zīlīte (*Poecile lugubris*), kuras ķermeņa garums ir 14—15 cm, svars 16—19 g. Visām pelēkajām zīlītēm ir melna vai tumši brūna galvas virsa un piere, tumša pazode un balti vaigi. Ķermeņa apspalvojums pelēks vai pelēkbrūns. Mugura tumšāka par pavēderi. Dažām sugām vēders gandrīz balts.

Mājo mežos, atkarībā no sugas tie var būt gan skujkoku, gan lapu koku, gan jauktu koku meži. Barojas ar kukaiņiem, to kāpuriem, sēklām un ogām.

## Sistemātika
[thumb|220px|[Sēru zīlīte (*Poecile lugubris*)]]
[thumb|220px|[Taigas zīlīte (*Poecile cinctus*)]]
* **Pelēko zīlīšu ģints** (*Poecile*)
**Baltaču zīlīte (*Poecile superciliosus*)
**Bērsānu zīlīte (*Poecile rufescens*)
**Dāvida zīlīte (*Poecile davidi*)
**Kalnu zīlīte (*Poecile gambeli*)
**Kanādas zīlīte (*Poecile hudsonicus*)
**Karolīnas zīlīte (*Poecile carolinensis*)
**Kaspijas zīlīte (*Poecile hyrcanus*)
**Melngalvas zīlīte (*Poecile atricapillus*)
**Melnzoda zīlīte (*Poecile hypermelaenus*)
**Meksikas zīlīte (*Poecile sclateri*)
**Pelēkā zīlīte (*Poecile montanus*)
**Purva zīlīte (*Poecile palustris*)
**Sēru zīlīte (*Poecile lugubris*)
**Sičuaņas zīlīte (*Poecile weigoldicus*)
**Taigas zīlīte (*Poecile cinctus*)

## Atsauces

## Ārējās saites
*Putni dabā
*Xeno-Canto: Genus Poecile
*iNaturalist: Chickadees and Allies Genus Poecile
59. autobusu maršruts (Rīga)

**59. autobusu maršruts** bija Rīgas sabiedriskā transporta minibusu, vēlāk autobusu maršruts, kas kursēja no Latvijas Universitātes Inženieru ielas un Raiņa bulvāra krustojumā līdz Televīzijas centram Zaķusalā. Bija visīsākais un vismazāk noslogotais autobusu maršruts Rīgā.

## Vēsture
Maršruts tika atklāts , aizstājot 20. trolejbusu maršrutu, kuru slēdza mazās pasažieru plūsmas dēļ. 2020. gada martā, sakarā ar Latvijā izsludināto ārkārtas situāciju, tika pieņemts lēmums uz laiku slēgt 59. autobusu maršrutu pasažieru skaita krituma dēļ.

2020. gada 1. septembrī 59. autobusu maršruts atsāka kustību, mikroautobusu vietā to sāka nodrošināt "Rīgas satiksmes" Ikarus E91 modeļa autobusi, iekāpšana tajos tika organizēta pa priekšējām durvīm. No 2020. gada 22. oktobra iekāpšanas kārtība pa pirmajām durvīm tika atcelta, pārvadājumus sāka nodrošināt ar divpadsmitmetrīgajiem *Solaris Urbino* un *Mercedes-Benz Citaro* autobusiem.

No 2021. gada 16. janvāra līdz 31. augustam maršruts uz laiku atkal bija slēgts, saistībā ar otrā ārkārtas stāvokļa izsludināšanu valstī un COVID-19 pandēmijas izraisīto reisu samazināšanu.

2022. gada 31. augustā pēdējais 59. autobusu maršruta reiss izbrauca no Televīzijas centra galapunkta plkst. 23:30 un pienāca Latvijas Universitātes galapunktā plkst. 23:41. Pēdējā šeit kursējušā autobusa borta numurs bija 77032.

No 2022. gada 1. septembra ir aizvietots ar 20. trolejbusu maršrutu.

thumb|255px|59. maršruta autobuss Emīlijas Benjamiņas ielā
thumb|255px|59. maršruta autobuss Emīlijas Benjamiņas ielā
thumb|255px|59. maršruta autobuss Inženieru ielā (galapunktā "Latvijas Universitāte")

## Pieturvietas

## Skatīt arī
* Autobusu satiksme Rīgā
* Sabiedriskais transports Rīgā
* Rīgas satiksme
* Minibusu satiksme Rīgā

## Atsauces

## Ārējās saites
* www.rigassatiksme.lv
Astra Zoldnere

**Astra Zoldnere** ir latviešu režisore.

1999. gadā ieguvusi pamatizglītību Juglas ģimnāzijā. 2002. gadā ieguvusi vidējo izglītību Rīgas komercskolā. 2006. gadā absolvējusi komunikācijas zinātnes programmu Rīgas Stradiņa universitātē. 2009. gadā Tallinas universitātes Baltijas Filmu un mediju skolā absolvējusi maģistrantūru.

Strādājusi pie vairākām filmām un īsfilmām, tai skaitā "Melleņu gari", "Trauslā sirds", "Jūras nauda" un "Ozolkalnu suns".

## Atsauces
Bulgārija 1952. gada ziemas olimpiskajās spēlēs

**[[Bulgārija]] [[1952. gada ziemas olimpiskās spēles|1952. gada ziemas olimpiskajās spēlēs]]** piedalījās ar 10 sportistiem, kuri startēja divos sporta veidos. Šajās olimpiskajās spēlēs Bulgārijas sportisti medaļas neizcīnīja.

## Sportisti

## Skatīt arī
* 1952. gada ziemas olimpiskās spēles
* 1952. gada ziemas olimpisko spēļu medaļu tabula
* 1952. gada ziemas olimpisko spēļu medaļnieku uzskaitījums

## Atsauces

* 
* Olympic Winter Games 1952, full results by sports-reference.com
Jāns Tenisons

**Jāns Tenisons** (; 1868–1941?), arī **Jānis Tenisons**, bija igauņu jurists, politiķis un izdevējs. Laikraksta *[[Postimees]]* ("Pastnieks") galvenais redaktors un īpašnieks (1896—1935). Igaunijas premjerministrs (1919—1920) un Igaunijas Valsts vecākais (1927—1928, 1933).

## Dzīvesgājums
Dzimis 1868. gada 22. decembrī (10. decembrī pēc VS) Vīlandes apriņķa Vīratsi pagasta Tenasilmas ciemā zemnieku ģimenē.

Mācījās Vīlandes apriņķa skolā, studēja tieslietas Tērbatas Universitātē (1889—1892). Orlas guberņas izmeklēšanas tiesnesis (1894-1896). Pēc atgriešanās dzimtenē 1896. gadā iegādājās laikrakstu *Postimees*, ilgstoši bija tā galvenais redaktors, izdeva arī žurnālus *Lasteleht, Tervis, Elu, Linda*. 1898. gadā viņu ievēlēja par Tērbatas igauņu lauksaimniecības biedrības priekšnieku, 1899. gadā viņš sasauca 1. igauņu lauksaimniecības kongresu. No 1902. gada Tenisons vadīja paša dibināto 1. Igaunijas krājaizdevu sabiedrību, 1905. gadā nodibināja 1. Igaunijas savstarpējo kredītbiedrību.
thumb|150px|left|Kopā ar ģenerāli Gustavu Jonsonu (1938).
1905. gada revolūcijas laikā nodibināja igauņu Progresīvo tautas partiju, 1906. gadā viņu ievēlēja par Krievijas Impērijas 1. Valsts domes deputātu no Vidzemes guberņas. Pēc 1906. gada 23. jūnija Viborgas uzsaukuma () parakstīšanas Tenisonu 1907. gadā apcietināja un piesprieda trīs mēnešu cietumsodu. 1910. gadā apprecējās ar Hildegardi (Hildu) Lõhmusega (1890–1976).

Pēc Februāra revolūcijas 1917. gadā viņš bija Igaunijas Pagaidu zemes padomes loceklis, vācu okupācijas laikā 1918. gadā uzturējās Skandināvijā, pēc Igaunijas Pagaidu valdības darbības atjaunošanas 27. novembrī tika iecelts par pilnvaroto ministru darbam ārzemēs. Igaunijas brīvības cīņu noslēguma posmā 1919. — 1920. gadā bija Igaunijas premjerministrs. Ilgstoši bija Rīgikogu deputāts no Igaunijas Tautas partijas, atkārtoti bija Igaunijas Valsts vecākais (1927—1928, 1933), starplaikā pildīja ārlietu ministra (1931—1932) pienākumus.

1935. gadā viņu ievēlēja par Tartu Universitātes profesoru, no 1938. gada viņš bija Igaunijas valsts domes (*Riigivolikogu*) loceklis. 
Pēc Igaunijas okupācijas Tenisons 1940. gada vasarā mēģināja izvirzīt alternatīvu kandidātu sarakstu okupācijas varas organizētajās šķietamajās parlamenta vēlēšanās. 1940. gada 12. decembrī viņu apcietināja un ieslodzīja NKVD cietumā, miris nezināmos apstākļos līdz 1941. gada jūlijam.

## Apbalvojumi

* Igaunijas Brīvības krusts (divreiz 1920, 1925)
* Igaunijas Sarkanā Krusta ordenis
* Igaunijas Ērgļa krusta ordenis
* Igaunijas Baltās zvaigznes ordenis
* Triju Zvaigžņu ordenis, 1. šķira ar ķēdi (17.11.1928.)
* Čehoslovākijas Baltās lauvas ordenis, lielkrusta komandieris (1. šķira)
* Zviedrijas Ziemeļu Zvaigznes ordenis, lielkrusta komandieris

## Atsauces

## Ārējās saites
Radinieki (Ukrainas krīze, mana ģimene un es)

**"Radinieki (Ukrainas krīze, mana ģimene un es)"** ir 2016. gadā izdota Latvijas filma. Filmas režisors ir Vitālijs Manskis.

## Sižets
Filmas režisors ir dzimis Ukrainā. Viņa radinieki tur dzīvo vēl aizvien, tomēr Krimas notikumu dēļ viņi attapušies gandrīz vai katrs savā frontes pusē. Filmā parādīts, ka Eiromaidana ietekme jūtama ne tikai politikā, bet arī parasto cilvēku savstarpējās attiecībās un dzīvē.

## Atsauces
Bulgārija 1948. gada ziemas olimpiskajās spēlēs

**[[Bulgārija]] [[1948. gada ziemas olimpiskās spēles|1948. gada ziemas olimpiskajās spēlēs]]**, kas notika Šveices pilsētā Sanktmoricā, piedalījās ar 4 sportistiem, kuri startēja trijos sporta veidos. Šajās olimpiskajās spēlēs Bulgārijas sportisti medaļas neizcīnīja.

## Sportisti

‡ — sportists startēja gan distanču slēpošanā, gan ziemeļu divcīņā

## Skatīt arī
* 1948. gada ziemas olimpiskās spēles
* 1948. gada ziemas olimpisko spēļu medaļu tabula
* 1948. gada ziemas olimpisko spēļu medaļnieku uzskaitījums

## Atsauces

* 
* Olympic Winter Games 1948, full results by sports-reference.com
Jāns Tēmants

**Jāns Tēmants** (; 1872–1941?) bija igauņu jurists un politiķis. Igaunijas Valsts vecākais (1925–1927, 1932). 

## Dzīvesgājums
Dzimis 1872. gada 24. septembrī (12. septembrī pēc VS) Vīkas (Lēnes) apriņķa (tagad Pērnavas apriņķa Vigalas pagasta Illustes ciemā. 

Mācījās Tērbatas Trefnera ģimnāzijā, 1901. gadā beidza tieslietu studijas Pēterburgas Universitātē. Strādāja par Tallinas advokātu, bija Tallinas domes loceklis (1904–1905). 1905. gada revolūcijas laikā 1905. gada 10. decembrī bija Tērbatas Vispārējā tautas delegātu kongresa priekšsēdētājs. Pēc revolūcijas sakāves devās bēgļu gaitās uz Šveici, pēc kara stāvokļa atcelšanas 1908. gadā atgriezās dzimtenē, bet tika apcietināts un 1,5 gadus pavadīja ieslodzījumā Pēterburgā, pēc tam nometinājumā Arhangeļskas guberņā (1911–1913). Pēc atbrīvošanas strādāja par advokātu Tallinā.  
   
Pēc Februāra revolūcijas 1917. gadā viņš bija Igaunijas pagaidu zemes padomes priekšsēdētāja vietnieks, pēc tam Satversmes sapulces loceklis (1919–1920). No 1923. gada Tēmants bija Rīgikogu deputāts, atkārtoti ievēlēts par Igaunijas Valsts vecāko (1925–1927, 1932). 
Pēc Igaunijas okupācijas 1940. gada 23. jūlijā NKVD viņu apcietināja un ieslodzīja cietumā, miris nezināmos apstākļos, visticamāk, nošauts 1941. gada 24. jūlijā.

## Atsauces
Skutule

**Skutule** (arī **Skutelis**, **Skutulis**, **Skutuls**, **Skutuļupīte**; ) ir Ventas kreisā krasta pieteka Lietuvā un Saldus novada dienvidrietumos. Izteka Lietuvā, uz dienvidaustrumiem no Piķeļiem. Plūst austrumu virzienā, sasniedzot ORLEN Lietuva naftas pārstrādes uzņēmumu pagriežas uz ziemeļiem. Lejtecē caurtek Griezes dzirnavezeru. Ietek Ventā lejpus Griezes muižas. Upi šķērso Lietuvas valsts autoceļš KK219 (Buģeļi-Piķeļi) un Latvijas valsts autoceļš V1167 (Nīgrande–Dziras–Lietuvas robeža).

## Atsauces
Valdis Villerušs

**Valdis Villerušs** (dzimis  Ikšķilē) ir latviešu grafiķis, mākslas zinātnieks un pedagogs.

1956. gadā beidzis Ikšķiles Elkšņu septiņgadīgo skolu. 1960. gadā beidzis Rīgas 3. vidusskolu. 1968. gadā absolvējis Latvijas Valsts Mākslas akadēmijas Grafikas nodaļu. Strādājis Mākslas akadēmijā gan par vecāko pasniedzēju, gan docentu,
gan profesoru.

1986. gadā kļuvis par Mākslinieku savienības biedru. Kopš 1968. gada piedalās izstādēs. 2002. gadā nosaukts par Latvijas Zinātņu akadēmijas goda doktoru.
Vairākos starptautiskos grāmatu mākslas konkursos ieguvis godalgas.

## Atsauces