Latvijas Valsts policija

**Valsts policija** ir militarizēta valsts pārvaldes iestāde un viena no Iekšlietu ministrijas sistēmas iestādēm. Galvenie Valsts policijas uzdevumi ir garantēt personu drošību un aizsargāt personu likumīgās intereses.

Valsts policijas darbības tiesiskais pamats ir Latvijas Republikas Satversme, likums "Par policiju" un citi normatīvie akti. Valsts policijas uzdevumi un funkcijas noteiktas likumā "Par policiju" un citos normatīvajos aktos. Kopš  Valsts policijas priekšnieks ir policijas ģenerālis Armands Ruks.

## Vēsture
left|thumb|200px|Ūdens policija Daugavā pārbauda ātrumu pārsnieguša kutera vadītāja apliecību
left|thumb|200px| Latvijas milicijas patruļmašīna padomju laikā
[left|thumb|200px| Valsts policijas patruļmašīnas [Opel Mokka pie Saeimas, 2019. gadā]]
[left|thumb|200px|Valsts policijas patruļmašīna [Volvo S60 un policisti Zigfrīda Annas Meierovica bulvārī, 2011. gadā]]
alt=Latvian Policeman in 1931|right|thumb|Policists formas tērpā, 1931. gadā

Latvijas policijas vēsture aizsākās 1918. gada 5. decembrī, kad Latvijas Tautas padomes pieņēma Pagaidu noteikumus par iekšējās apsardzības organizēšanu, kas noteica organizācijas izveides pamatu, struktūru un tās pakļautību Miķeļa Valtera vadītajai Iekšlietu ministrijai. Kopš 2015. gada Latvijā 5. decembri atzīmē kā Policijas darbinieku dienu.

Latvijas Neatkarības karam beidzoties, uzsākās policijas struktūru praktiskā veidošana. Starpkaru Latvijā lielākā policijas struktūrvienība bija Kārtības policija ar vienībām visos Latvijas apriņķos, kā arī Liepājas, Daugavpils un Rīgas prefektūrām. 1919. gada jūnijā sāka veidoties Dzelzceļu policija, kas uzturēja kārtību un sabiedrisko drošību dzelzceļa teritorijā. Līdztekus veidojās arī Kriminālās un Politiskās policijas pārvaldes. Atbilstoši likumam par Centrālo kriminālpoliciju, abas pārvaldes bija iekļautas vienā Iekšlietu ministrijas departamentā un to kompetences noteica iekšlietu ministrs. No 1919. gada jūlija līdz 1920. gada martam pastāvēja arī Militārā policija. 1919. gada vasarā nodibināja Rīgas prefektūras policijas skolu, kura 1927. gadā pārgāja Iekšlietu ministrijas tiešā pārziņā. 1920. gada augustā, līdz ar pagastu kārtībnieku sistēmas pieņemšanu, tika pabeigta policijas sistēmas izveide. 1929. gadā Latvija kļuva par Starptautiskās policijas (Interpola) locekli.

1939. gada 24. maijā Ministru kabinets pieņēma Iekšlietu ministrijas iekārtas likumu, palielinot departamentu skaitu no trijiem līdz sešiem. Administratīvā departamenta un pašvaldības departamenta pārvaldes un nodaļas kļuva par Kārtības policijas, Drošības policijas un Baznīcu un konfesiju departamentiem. Par departamentu tika pārorganizēta arī Būvniecības pārvalde. Administratīvajam departamentam bija nākusi klāt Juriskonsultācija, jaunajam Kārtības policijas departamentam - Policijas inspekcija un Pasīvās gaisa aizsardzības pārvalde.

Latvijas Republikas policiju likvidēja 1940. gada 25. jūlijā, pēc Latvijas Republikas okupācijas un iekļaušanas PSRS. 1940. un 1941. gadā padomju režīma veiktajās represijās vairāk nekā 600 policijas darbinieku tika pakļauti padomju režīma represijām. Vajāšanām tika pakļauti arī viņu ģimenes locekļi. Jūnija deportāciju laikā tika arestēti un izsūtīti vairāk nekā 300 Latvijas Republikas policistu. Okupācijas gados kārtības uzturēšanu Latvijā veica gan nacistiskās Vācijas Kārtības policija, gan padomju milicija (1940. gada vasarā - Latvijas Iekšlietu ministrijas Tautas milicijas departaments).

Valsts policija tika atjaunota 1991. gadā. Tā paša gada 30. aprīlī kā viena no pirmajām vienībām tika izveidots Augstākajai Padomei pakļautais 1. Policijas bataljons (sākotnēji – Atsevišķais milicijas patruļdienesta bataljons), kura veidošanu uzsāka jau 1990. gada septembrī, un kurš sākotnēji nodarbojās ar stratēģiski svarīgo objektu aizsardzību. 1992. gadā bataljons kļuva par Latvijas Republikas Drošības dienestu, pēc tam – par Saeimas un Valsts prezidenta drošības dienestu, kurš 2010. gadā tika iekļauts NBS Militārajā policijā.

Šī iemesla dēļ bija nepieciešama jauna speciālā policijas vienība: 1991. gada 4. oktobrī tika parakstīts lēmums par IeM Atsevišķā policijas patruļdienesta bataljona izveidi, uz kura pamata 1992. g. 23. jūlijā izveidojās IeM Mobilais policijas pulks.

1992. gada 4. novembrī Latvija atjaunoja darbību Interpolā.

## Prasības pieņemšanai dienestā
Lai personu pieņemtu dienestā Valsts policijā, tai ir jāatbilst prasībām, kuras ir noteiktas "Iekšlietu ministrijas sistēmas iestāžu un Ieslodzījuma vietu pārvaldes amatpersonu ar speciālajām dienesta pakāpēm dienesta gaitas likumā".

Dienestā Valsts policijā pieņem Latvijas pilsoņus vecumā no 18 līdz 40 gadiem. Kandidātam jābūt vismaz vidējai izglītībai un jāprot latviešu valoda tādā apjomā, kāds nepieciešams profesionālo un amata pienākumu veikšanai. Kandidātu fiziskajai sagatavotībai, veselības stāvoklim un psiholoģiskajām īpašībām ir jāatbilst Ministru kabineta noteiktajām prasībām.
[left|thumb|200x200px|Valsts policijas patruļmašīna [Opel Insignia, 2023. gadā]]

Dienestā Valsts policijā nepieņem personas, kuras ir tikušas atvaļinātas no dienesta Iekšlietu ministrijas sistēmā vai Ieslodzījuma vietu pārvaldē par disciplīnas pārkāpumu un tām piemērots disciplinārsods — atvaļināšana no dienesta, kuras ir sodītas par tīšu noziedzīgu nodarījumu, kuras ir atzītas par rīcībnespējīgām likumā noteiktajā kārtībā.

## Struktūrvienības
* Galvenā administratīvā pārvalde
* Galvenā kārtības policijas pārvalde
* Galvenā kriminālpolicijas pārvalde
* Sabiedrisko attiecību nodaļa
* Finanšu pārvalde
* Kriminālistikas pārvalde
* Sevišķās lietvedības nodaļa
* Personāla pārvalde
* Iekšējās kontroles birojs
* Slepenības režīma nodaļa
* Reģionu pārvaldes

## Valsts policija dienesta pakāpes

## Iepriekšējās emblēmas

## Atsauces

## Ārējās saites
* Valsts policija
* Iekšlietu ministrija
* Likums "Par policiju"
* Policijas vēsture Latvijā
* Par policijas formastērpa vēsturi 20. gadsimtā — Linda Spundiņa, ''Mans Medijs''
* Kriminālistikas pārvalde