open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Nemzeti Bajnokság I

***Nemzeti Bajnokság I*** (tiešā tulkojumā "nacionālais čempionāts", saīsināti ***NB I***) ir augstākā profesionālā futbola līga Ungārijā. Kopš 2011. gada sponsorēšanas nolūkos tās nosaukums ir ***OTP Bank Liga***. Līga tika izveidota 1901. gadā. Pašlaik tajā piedalās 12 komandas, katra ar katru spēlējot trīs reizes. Tādējādi katra komanda sezonas laikā aizvada 33 spēles. Sezonas beigās komandas, kas ieņem pēdējās divas vietas, tiek pazeminātas uz *Nemzeti Bajnokság II* un tiek aizvietotas ar tās pirmajām divām vietām. Komanda, kas iegūst pirmo vietu, izcīna Ungārijas čempiontitulu un tiesības nākamajā sezonā spēlēt UEFA Čempionu līgas kvalifikācijā. Visvairāk titulu ir izcīnījis Budapeštas klubs *[[Ferencvárosi TC|Ferencváros]]* (34).

## Klubi 2024.—2025. gada sezonā

## Uzvarētāji
thumbnail|Kauss, ko izcīna līgas uzvarētāji

:**Piezīmes:**
* † Likvidēts pirms Otrā pasaules kara.
* ‡ Klubs no Oradjas, kas tagad atrodas Rumānijā. 
*  Ieskaitot *Rába Vasas ETO Győr* un *Győri Vasas ETO*.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Oficiālā tīmekļa vietne 
* Līgas profils UEFA vietnē 
* Līgas profils ''soccerway.com''
Pauls Neimanis

**Pauls Neimanis** (; dzimis , miris ) bija austriešu peldētājs un ārsts, 1896. gada olimpisko spēļu dalībnieks un pirmais Austrijas sportists, kurš olimpiskajās spēlēs izcīnīja zelta medaļu.

## Biogrāfija
Pauls Neimanis bija ebrejs, dzimis Vīnē. Neimanis pirmoreiz tika pamanīts, kad viņš 1892. gadā uzvarēja Austrijas Nacionālajā upju čempionātā. Divus gadus vēlāk, 1894. gadā, viņš uzvarēja 500 metru peldējumā Austrijas čempionātā.

1896. gadā viņš piedalījās Pirmajās vasaras olimpiskajās spēlēs, kur startēja divās peldēšanas disciplīnās — 500 metru un 1200 metru peldēšanā brīvajā stilā. 500 metru peldēšanā brīvajā stilā pārspēja Grieķijas sportistus Antoniju Pepanu (ieguva sudraba medaļu) un Efstatiju Horafu (ieguva bronzas medaļu). Viņa iegūtais rezultāts bija 8 minūtes un 12.6 sekundes. Savukārt 1200 metru peldēšanā brīvajā stilā viņš nefinišēja.

Pēc 1896. gada vasaras olimpiskajām spēlēm Neimanis emigrēja uz ASV. Tur viņš kļuva par ārstu un ieguva doktora grādu filozofijā.

1897. gadā, sacenšoties kā Čikāgas Vieglatlētikas asociācijas komandas biedram, viņš uzstādīja pasaules rekordus 2, 3, 4, un 5 jūdžu peldēšanā brīvajā stilā. Tajā pašā gadā viņš uzvarēja ASV un Kanādas čempionātos brīvā stila peldēšanā.

1984. gadā Pauls Neimanis tika iekļauts Starptautiskajā ebreju sporta slavas zālē, bet divus gadus vēlāk tika iekļauts  Starptautiskajā peldētāju slavas zālē.

### Olimpisko spēļu rezultāti

## Atsauces

## Ārējās saites

* Pauls Neimanis (SOK profils) 
* Pauls Neimanis (Sports Reference profils)
Nikolopuls

**Nikolopuls** ( (*Nikolopoulos*)), no personvārda Nikoloss (*Νικόλαος* (*Nikólaos*)); sieviešu dzimtē Nikolopulu (*Νικολοπούλου* (*Nikolopoulou*)) ir grieķu cilmes uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:

* Aleksandrs Nikolopuls (*Αλέξανδρος Νικολόπουλος*; 1875—?) — grieķu svarcēlājs, 1896. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieks un olimpiskās bronzas medaļas ieguvējs;
* Stamatis Nikolopuls (*Σταμάτης Νικολόπουλος*) — grieķu riteņbraucējs, 1896. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieks un divu olimpisko sudraba medaļu ieguvējs.
Paraskevopuls

**Paraskevopuls** ( (*Paraskevopulos*), no personvārda Paraskevs (*Παρασκευάς* (*Paraskevas*)); sieviešu dzimtē Paraskevopulu (*Παρασκευοπούλου* (*Paraskevopoulou*)) ir grieķu cilmes uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:

* Georgijs Paraskevopuls — grieķu riteņbraucējs; 
* Panajotis Paraskevopuls (1875–1903) — grieķu vieglatlēts.
Prahova

**Prahova** () ir 193 kilometrus gara Jalomicas kreisā krasta pieteka Rumānijas dienvidu daļā.

Izteka - no Bučedžu kalniem. Tek dienvidaustrumu virzienā. Augštecē Prahovai kalnu upes raksturs, lejtecē tek pa Lejasdonavas līdzenumu. Lielākā pieteka - Teljažena. Prahovas krastos atrodas Predjala, Azuga, Bušteni, Sinaja, Komarnika.

## Ārējās saites
Vlkolīneca

**Vlkolīneca** () ir vēsturisks ciems Slovākijas ziemeļdaļā uz dienvidiem no Ružomberokas. 1993. gadā ciems tika iekļauts UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā kā labi saglabājies tradicionālās  arhitektūras paraugs. Ciems, kas atrodas Lielās Fatras kalnu masīvā, sastāv no vairāk nekā 45 labi uzturētām ēkām. Saglabājies 18. gadsimta koka zvanu tornis un baroka kapela. Divās ēkās iekārtots muzejs. Rakstos ciems pirmoreiz pieminēts 1376. gadā.

Saimniecisko ierobežojumu un ikgadējo 100 000 tūristu dēļ pēdējo 4 ciema apdzīvoto māju saimnieki izteikuši vēlēšanos būt izslēgtiem no UNESCO saraksta.

## Attēlu galerija

Vlkolínec,_Slovakia_006.jpg
Slovakia_Vlkolinec_28.JPG
Vlkolínec,_Slovakia_020.jpg
Vlkolínec,_v_pozadí_Sidorovo.JPG


## Atsauces

## Ārējās saites

*
Jaunlaiviņu senkapi

**Jaunlaiviņu senkapi** jeb **Kapu kalns** ir aizsargājams valsts nozīmes arheoloģijas piemineklis Alūksnes novada Alsviķu pagastā, uz dienvidrietumiem no Alsviķiem, uz dienvidiem no Torņa kalna. Kapus savulaik pētījis muzejnieks Jānis Greste.

## Atsauces

## Ārējās saites
*Nacionālās kultūras mantojuma pārvaldes db
Ļubļanas barje

**Ļubļanas barje** jeb **Ļubļanas purvs** () ir 163 km² liels purva masīvs uz dienvidiem no Slovēnijas galvaspilsētas Ļubļanas, starp Alpiem ziemeļos un Dināriem dienvidos. Mūsdienās tas daudzviet nosusināts, tomēr vēl aizvien saglabā lielu bioloģisko daudzveidību. Kopš 2008. gada šeit ierīkots ainavu parks.

Ļubļanas barje ir cilvēku apdzīvota no aizvēsturiskiem laikiem. 2008. gadā pie Igas tika atklāts Ļubļanas purva ritenis, kas pagaidām ir senākais koka riteņa atradums pasaulē. Divas vietas Igas kopienā iekļautas UNESCO Pasaules mantojuma objektā Aizvēsturiskie pāļu mājokļi Alpos.

## Attēlu galerija

Ljubljansko_barje2.JPG
Ljubljansko_barje_-_osel_in_močvirje.jpg
Ljubljansko_barje.JPG
Bala_na_Barju_01_-_marec_2010.jpg
Ljubljana_Marshes_Wheel_with_axle_(oldest_wooden_wheel_yet_discovered).jpg|Ļubļanas purva ritenis


## Ārējās saites

*
Kantabrijas kalni

**Kantabrijas kalni** () ir kalnu grēda Spānijas ziemeļos. Stiepjas vairāk nekā 300 kilometru garumā, rietumu-austrumu virzienā gar Biskajas līci ziemeļos, no Galīsijas masīva rietumos līdz Pirenejiem austrumos. Augstākā virsotne — 2650 metrus augstā Torreserredo (*Torre Cerredo*). Kalnu reģions ietilpst četros Spānijas autonomajos apgabalos — Astūrijā, Kastīlijā un Leonā, Kantabrijā un Basku Zemē.

## Galerija

Pena_Pelada_Cantabria.jpg
Espigüete3.jpg
Sierra_Peña_Labra.jpg


## Ārējās saites
* 
*
Lubinas "Zagłębie"

**Lubinas "Zagłębie"** (, ) ir Polijas futbola klubs no Lubinas. Klubs ir dibināts 1945. gadā kā *OMTUR Lubin*, pašlaik spēlē *[[Ekstraklasa]]*, Polijas futbola augstākajā līgā. Mājas spēles komanda aizvada stadionā *Zagłębia*, kura ietilpība ir 16 086 vietas.
Kluba futbolisti ir divas reizes kļuvuši par Polijas čempioniem (1991. un 2007. gadā). Komanda ir trīs reizes spēlējusi Polijas kausa finālā.

No 2011. līdz 2014. gadam klubu ir pārstāvējis Latvijas futbolists Deniss Rakels.

## Sasniegumi
* ***[[Ekstraklasa]]***
** Čempioni (2): 1990–91, 2006–07
** 2. vieta (1): 1989–90
** 3. vieta (2): 2005–06, 2015–16
* **[[Polijas kauss futbolā|Polijas kauss]]**
** Finālisti (3): 2004–05, 2005–06, 2013–14
* **Polijas superkauss**
** Kausa ieguvēji (1): 2007
** Finālisti (1): 1991
* **Polijas līgas kauss**
** Finālisti (1): 2000–01

## Atsauces

## Ārējās saites

* Oficiālā mājaslapa 
* Kluba profils vietnē ''90minut.pl'' 
* Kluba profils UEFA vietnē 
* Kluba profils ''soccerway.com''
Mukagali Makatajevs

**Mukagali Makatajevs** (, dzimis , miris ) bija kazahu tautības PSRS dzejnieks, rakstnieks un tulkotājs.

## Bērnība un jaunība
Dzimis Almati apgabala Karasazas ciemā. No 1948. līdz 1949. gadam studēja Kazahstānas Valsts Universitātes Filoloģiskajā fakultātē.

## Karjera
No 1952. līdz 1969. gadam strādāja vidusskolā par krievu valodas skolotāju. Bija Kazahu Radio diktors, kā arī strādāja laikrakstos "Padomju robeža" (), "Sociālistiskā Kazahstāna" (*Социалистік Қазақстан*), "Kultūra un dzīve" (*Мәдениет және Тұрмыс*) un žurnālā "Zvaigzne" (*Жұлдыз*). 1970. gadā pievienojās Kazahstānas Rakstnieku savienībai. No 1973. līdz 1974. gadam studēja Maskavas Mākslas un Literatūras institūtā.

Pirmoreiz viņa darbi tika publicēti 1948. gadā. Kļuva pazīstams pateicoties 1962. gada poēmai *Аппассионата*. Savas poēmas "Ļeņins" (*Ленин*, 1964) un "Mūris" (*Мавр*, 1970) veltīja Vladimiram Ļeņinam un Kārlim Marksam. Dzejoļu krājumi "Sveiki draugi" (*Армысыңдар достар*), "Vai tu nāksi, bezdelīga?" (*Қарлығашым келдің бе?*), "Mana sirds" (*Дариға жүрек*), "Kad gulbji aizmieg" (*Аққулар ұйықтағанда*), "Dzīves siltums" (*Шуағым менің*), "Dzīvesstāsts" (*Өмір-дастан*), "Dzīve ir upe" (*Өмір-өзен*), "Sirds dzied" (*Жырлайды жүрек*), "Šolpans" (*Шолпан*) un daudzi citi tika iekļauti Kazahstānas nacionālās dzejas zelta fondā. Prozas darbi tika iekļauti krājumā ar nosaukumu "Divas bezdelīgas" (1988). Ar daudziem Maktajeva dzejoļiem tika komponēta mūzika.

Tulkojis kazahu valodā Viljama Šekspīra sonetus, Volta Vitmena dzeju, Dantes "Dievišķo komēdiju" un citus darbus.

## Nāve
Miris 1976. gada 27. martā 45 gadu vecumā. 1999. gadā, 23 gadus pēc Maktajeva nāves, viņam piešķīra Kazahstānas Republikas Valsts balvu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Plockas "Wisła"

**Plockas "Wisła"** () ir Polijas futbola klubs no Plockas. Klubs ir dibināts 1947. gadā kā *Elektryczność Płock*, pašlaik spēlē *[[Ekstraklasa]]*, Polijas futbola augstākajā līgā. Mājas spēles komanda aizvada Kazimeža Gurska stadionā, kura ietilpība ir 10&nbsp;978 vietas. Kluba futbolisti ir vienreiz (2006. gadā) izcīnījuši Polijas kausu, 2006. gadā komanda ieguvusi arī par Polijas superkausu. Augstākais sasniegums Polijas čempionāta *Ekstraklasa* līgā — 4. vieta 2005.gadā.

## Sasniegumi
* **[[Polijas kauss futbolā|Polijas kauss]]**
** Kausa ieguvēji (1): 2005–06
** Finālisti (1): 2002–03
* **Polijas superkauss**
** Kausa ieguvēji (1): 2006

## Atsauces

## Ārējās saites

* Oficiālā mājaslapa 
*  Kluba profils vietnē ''90minut.pl'' 
* Kluba profils UEFA vietnē 
* Kluba profils ''soccerway.com''
Lodzas ŁKS

**Lodzas ŁKS** (, ) ir Polijas sporta klubs no Lodzas, plašāk pazīstams ar tā profesionālo futbola komandu. Klubs dibināts 1908. gadā, pašlaik spēlē Polijas *[[Ekstraklasa]]*. Mājas spēles aizvada *ŁKS* stadionā, kura ietilpība ir 18 029 vietu. Kluba futbolisti ir divas reizes izcīnījuši Polijas čempiontitulu (1958. un 1998. gadā). 1957. gadā ieguva Polijas kausu.

2012. gadā klubu pārstāvēja Latvijas futbolists Oļegs Laizāns.

## Sasniegumi
* ***[[Ekstraklasa]]*** (agrāk — Pirmā divīzija)
** Čempioni (2): 1958, 1997–98
** 2. vieta (1): 1954
** 3. vieta (3): 1922, 1957, 1992–93
* **[[Polijas kauss futbolā|Polijas kauss]]**
** Kausa ieguvēji (1): 1956–57
** Finālisti (1): 1993–94
* **Polijas superkauss**
** Finālisti (2): 1994, 1998

## Atsauces

## Ārējās saites

* Oficiālā mājaslapa 
* Kluba profils vietnē ''90minut.pl'' 
* Kluba profils UEFA vietnē 
* Kluba profils ''soccerway.com''
Čenstohovas "Raków"

**Čenstohovas "Raków"** () ir Polijas futbola klubs no Čenstohovas. Klubs ir dibināts 1921. gadā, pašlaik spēlē *[[Ekstraklasa]]*, Polijas futbola augstākajā līgā. Augstākais sasniegums Polijas čempionātā ir 1. vieta 2022.—2023. gada sezonā. 2021 un 2022. gadā kļuva par Polijas kausa ieguvējiem.

No 2020. gada jūlija līdz 2023. gada jūlijam, klubu pārstāv Latvijas futbolists Vladislavs Gutkovskis.

## Sasniegumi
* ***[[Ekstraklasa]]***
** Čempioni (1): 2022–23
** Vicečempioni (3): 2020–21, 2021–22, 2024–25
* **[[Polijas kauss futbolā|Polijas kauss]]**
** Kausa ieguvēji (2): 2020–21, 2021–22
** Finālisti (1): 1966–67
* **[[Polijas superkauss futbolā|Polijas superkauss]]**
** Superkausa ieguvēji (2): 2020–21, 2021–22
* **Polijas 1. līga**
** Uzvarētāji (2): 1993–94, 2018–19

## Atsauces

## Ārējās saites

* Oficiālā mājaslapa 
*  Kluba profils vietnē ''90minut.pl'' 
* Kluba profils UEFA vietnē 
* Kluba profils ''soccerway.com''
Kazahstānas Olimpiskā komiteja

200px|thumb|Vecā Kazahstānas Olimpiskās komitejas emblēma
200px|thumb|2017. gadā izdota pastmarka par godu Olimpiskās komitejas 25. gadadienai.

**Kazahstānas Republikas Nacionālā Olimpiskā komiteja** (, ) ir nacionālā olimpiskā komiteja, kas pārstāv Kazahstānu olimpiskajās spēlēs un citos starptautiskajos sporta pasākumos. Olimpiskā komiteja ir Āzijas Olimpiskās padomes loceklis. Kazahstānas Olimpiskā komiteja tika izveidota 1990. gada 3. februārī, bet Starptautiskā Olimpiskā komiteja to atzina 1992. gada martā. Komitejas galvenā mītne atrodas Kazahstānas galvaspilsētā Astanā. Kazahstānas izmantotais SOK kods ir **KAZ**.

Olimpiskajās spēlēs Kazahstāna kā neatkarīga valsts startē kopš 1994. gada. No 1952. līdz 1988. gadam Kazahstānas sportisti startēja Padomju Savienības sastāvā, bet 1992. gada ziemas un vasaras olimpiskajās spēlēs — Apvienotās komandas sastāvā. Līdz šim Kazahstāna ir bijusi pārstāvēta 6 vasaras olimpiskajās spēlēs (pirmoreiz 1996. gada Atlantas spēlēs un 7 ziemas olimpiskajās spēlēs (pirmoreiz 1994. gada Lillehammeres spēlēs).

## Biedru federācijas
Kazahstānas nacionālās federācijas ir organizācijas, kas koordinē visus individuālo sporta veidu aspektus. Tās ir atbildīgas par apmācību, sacensībām un sava sporta veida attīstību. Pašlaik Kazahstānā darbojas 29 olimpiskās vasaras un 6 ziemas sporta federācijas, kā arī vairākas citu sporta veidu federācijas.

### Olimpisko sporta veidu federācijas

## Skatīt arī
* Kazahstāna olimpiskajās spēlēs

## Atsauces

## Ārējās saites
* Oficiālā mājaslapa
* Kazahstānas profils SOK mājas lapā
Džaņdzjana

**Džaņdzjana** (, ) ir prefektūras līmeņa municipalitāte Guandunas provincē Ķīnas dienvidos. Izvietojusies provinces dienvidrietumos, aizņem Leidžou pussalu. Robežojas ziemeļaustrumos ar Maominu, ziemeļrietumos — ar Guansji. Austrumos krastus apskalo Dienvidķīnas jūra, rietumos — Bakbo līcis, dienvidos Cjundžou šaurums atdala no Hainaņas salas.

## Vēsture
Haņu dinastijas laikā par Leidžou pussalas administratīvo centru kļuva Sjuiveņa. 1898 gadā Francija piespieda Ķīnas valdību iznomāt uz 99 gadiem tai nelielo Guandžouvaņas anklāvu pussalas ziemeļaustrumos, kur tika ierīkota Forbajāras (*Fort-Bayard*) osta. Anklāvs atradās Francijas kontrolē līdz 1943. gadam, kad to okupēja Japāna. Formāli anklāvs atgriezās Francijas pārvaldē 1945. gada augustā, bet jau novembrī to oficiāli atgrieza Ķīnai un pārdēvēja tagadējā vārdā.

## Ekonomika
Džaņdzjana ir nozīmīga osta un dzelzceļa mezgls. Galvenās rūpniecības nozares ir kuģu būve, tekstilūpniecība, cukura un automobiļu rūpniecība.

## Atsauces

## Ārējās saites
2016. gada pasaules čempionāts cīņas sportā

**2016. gada pasaules čempionāts cīņas sportā** notika no 10. līdz 11. septembrim Ungārijas galvaspilsētā Budapeštā. Cīkstoņi sacentās tikai svara kategorijās, kas nebija iekļautas olimpisko spēļu programmā.

## Medaļu sadalījums starp valstīm

## Medaļu ieguvēji
### Brīvā cīņa, vīrieši

### Grieķu-romiešu cīņa, vīrieši

### Brīvā cīņa, sievietes

## Dalībnieki
Sacensībās piedalījās 142 cīkstoņi no 37 valstīm:

* (1)
* (4)
* (6)
* (2)
* (6)
* (6)
* (6)
* (2)
* (4)
* (1)
* (4) 
* (2)
* (1)

* (6)
* (4)
* (6)
* (2)
* (6)
* (4)
* (6)
* (5)
* (5)
* (4)
* (1)
* (6)
* (4)

* (2)
* (2)
* (1)
* (1)
* (2)
* (6)
* (6)
* (6)
* (4)
* (6)
* (2)

## Atsauces

## Ārējās saites
* [[UWW] Official website]
Šampo

**Šampo** var būt:

* Lorāns de Šampo (*Laurent de Champeaux*; 1872—1921) — franču paukotājs;
* Šarls Šampo (*Charles Champaud*; 1865—?) — šveiciešu vingrotājs.
Šarls Šampo

**Šarls Šampo** (, ; dzimis 1865. gadā, miršanas gads *nav zināms*), arī **Šarls Šampovs** () bija šveiciešu vingrotājs. Viņš 1896. gada vasaras olimpiskajās spēlēs bija pirmais Bulgāriju pārstāvošais sportists, kurš startēja vasaras olimpiskajās spēlēs.

Viņš 1896. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Atēnās startēja trijās vingrošanas disciplīnās — atbalsta lēcienā, līdztekās un vingrošanas zirgā. Diemžēl viņa iegūtie rezultāti šajās disciplīnās nav zināmi.

Šampo bija Šveices valstspiederīgais, kurš brīdī, kad piedalījās pirmajās mūsdienu olimpiskajās spēlēs, strādāja par vingrošanas skolotāju Bulgārijas galvaspilsētā Sofijā. Tādējādi Bulgārija bieži tiek iekļauta 1896. gada olimpisko spēļu pārstāvēto valstu skaitā.

Šarlam Šampo Bulgārijā bija nozīmīga loma futbola popularizēšanai valstī.

## Olimpisko spēļu rezultāti

## Atsauces

## Ārējās saites

* Šarls Šampo (SOK profils) 
* Šarls Šampo (Sports Reference profils)
Ķerkliņu luterāņu baznīca

thumb|Ķērkliņu luterāņu baznīca 1930-ajos gados

**Ķerkliņu evaņģēliski luteriskā baznīca** ir 20. gadsimta četrdesmitajos gados pamests Latvijas Evaņģēliski luteriskās baznīcas dievnams Saldus novada Zvārdes pagasta teritorijā, uzkalnā ar skatu Ķerkliņu ezera rietumu krasta virzienā.

Šī luterāņu baznīca celta 1641. gadā sākotnēji kā koka dievnams, bet vēlāk jau kā mūra celtne, taču postīta abos pasaules karos. Ķerkliņu baznīca ar apakšzemes ejas palīdzību agrāk esot bijusi savienota ar bijušo, netālo klosteri.

Draudze 1929. gadā atjaunojusi baznīcas mūra ēku pēc tā laika raksturīgās būvprakses, lielos sienu tilpumus aizpildot ar laukakmeņiem, bet precīzo ēkas kontūru veidojot ar māla ķieģeļiem.

Pēc Otrajā pasaules karā nodarītajiem postījumiem un līdz ar draudzes likvidāciju padomju varas gados dievnams tā arī nav ticis atjaunots. Praktiski visu padomju okupācijas periodu baznīca atradās slēgtajā zonā - Zvārdes aviācijas mērķu poligona teritorijā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Holgers Nīlsens

**Holgers Luiss Nīlsens** (; dzimis , miris ) bija dāņu paukotājs, sporta šāvējs un vieglatlēts, vairāku olimpisko medaļu ieguvējs. Viņš startēja 1896. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Atēnās. Viņš, ir pazīstams arī ar pirmo modernās rokasbumbas spēles noteikumu izveidošanu.

## 1896. gada vasaras olimpiskās spēles
Nīlsens 1896. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Atēnās startēja trijos dažādos sporta veidos: paukošanā, šaušanā un vieglatlētikā, kopumā sešās dažādās disciplīnās, no kurām trijās ieguva olimpiskās medaļas.

Paukošanā ar zobenu Nīlsens ieguva bronzas medaļu, uzvarot divās cīņās un arī zaudējot divās cīņās. Viņš uzvarēja Ādolfu Šmalu un Georgiju Iartidi, bet zaudēja Joannim Georjadim un Telemaham Karakalam.

Šaušanā viņš startēja 4 disciplīnās. 25 metru šaušanā ar militāro pistoli viņš izcīnīja 5. vietu, kaut viņa iegūtais rezultāts precīzi nav zināms. 25 metru ātršaušanā ar pistoli viņš ieguva trešo vietu, bronzas medaļu. Šajā disciplīnā viņš zaudēja grieķiem Joannim Frangudim (zelta medaļa) un Georgijam Orfanidim (sudraba medaļa). 30 metru šaušanā ar pistoli viņš izcīnīja sudraba medaļu, iegūstot 285 punktus. Šajā disciplīnā viņš piekāpās Samneram Peinam, kurš izcīnīja zelta medaļu. Savukārt 200 metru šaušanā ar militāro šauteni viņš nefinišēja.

No vieglatlētikas disciplīnām Nīlsens bija pārstāvēts diska mešanā. Viņš šajā disciplīnā ieņēma 5. līdz 9. vietu, jo precīzi iegūtais viņa rezultāts nav zināms.

### Rezultāti

## Citas aktivitātes
Nīlsens arī tiek piedēvēta dalība pie sākotnējiem rokasbumbas noteiktumu izstrādes 1898. gadā, un 1932. gadā viņš attīstīja ārējo kardiopulmonālas reanimācijas formu.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Holgers Nīlsens (SOK profils) 
* Holgers Nīlsens (Sports Reference profils)
Eižens Šmits

**Eižens Štāls Šmits** (; dzimis , miris ) bija dāņu sporta šāvējs, vieglatlēts un virves vilkšanas pārstāvis, olimpiskais čempions virves vilkšanā. Viņš ir startējis divās vasaras olimpiskajās spēlēs — 1896. gada Atēnu un 1900. gada Parīzes spēlēs.

## Olimpiskās spēles
### 1896. gada vasaras olimpiskās spēles
Šmits 1896. gada vasaras olimpiskajās spēlēs startēja divos sporta veidos — šaušanā un vieglatlētikā.

Šaušanā viņš startēja 200 metru šaušanā ar militāro pistoli. Viņš disciplīnā ieņēma 12. vietu un viņa rezultāts bija 845 punkti ar 12 trāpījumiem.

No vieglatlētikas disciplīnām viņš startēja 100 metru skriešanā. Šajā disciplīnā startēja otrajā priekšskrējienā. Viņš nebija starp 6 labākajiem skrējējiem un fināla mačam nekvalificējās.

### 1900. gada vasaras olimpiskās spēles
1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Parīzē Eižens Šmits startēja virves vilkšanā. Viņš bija viens no Jauktās komandas dalībniekiem. Šī komanda virves vilkšanā izcīnīja zelta medaļu, pārspējot vienīgo konkurentu Francijas virves vilkšanas komandu. Bez Šmita Jaukto komandu virves vilkšanā veidoja vēl 5 sportisti: divi dāņi — Edgars Obje un Čārlzs Vinklers — un trīs zviedru sportisti — Augusts Nilsons, Gustavs Sēderstrēms un Kārlis Štāfs.

### 1912. gada vasaras olimpiskās spēles
1912. gadā viņš atgriezās olimpiskajās spēlēs Stokholmā. Šoreiz viņš bija Dānijas airēšanas komandas vadītājs.

### Rezultāti

## Citas aktivitātes
Eižens Šmits ir vairāku Dānijas sporta klubu izveidotājs. Viņš bija airēšanas kluba *[[Københavns Roklub]]* priekšsēdētājs, kā arī Dānijas Airēšanas federācijas prezidents un valdes loceklis. 1896. gadā viņš bija Dānijas Sporta veidu federācijas līdzdibinātājs. No 1885. līdz 1899. gada viņam bija pilnas slodzes darbs alus darītavā *[[Carlsberg]]*. Viņš ir rakstījis sporta žurnāliem dažādus rakstus un izdevis vairākas ar sportu saistītas grāmatas.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Eižens Šmits (SOK profils) 
* Eižens Šmits (Sports Reference profils)
Tumšais rumpucis

**Tumšais rumpucis** (*Helvella atra*, arī *Leptopodia atra*) ir Latvijā reti sastopama rumpuču ģints sēne.

## Taksonomija

Sugu pirmoreiz visai īsi aprakstījis J. Kēnigs 1770. gadā. Viņa dotais nosaukums saglabājies līdz mūsdienām.

## Sēnes apraksts
thumb|right|Dažāda vecuma un formas tumšie rumpuči Portugālē
* Cepurīte: tumša, melna vai brūnganpelēka, var būt ar vāju pelēku apsarmi, apakšpuse gaišāka, abas puses gludas, divdaivaini seglveida, augstums un platums 2—4 cm. Mīkstums bālgans līdz pelēcīgam, ar vāju patīkamu smaržu un bez izteiktas garšas. Nereti tārpains.
* Kātiņš: Pelēks, gluds (augšdaļā var būt nedaudz samtains, apakšdaļā var būt rievains), dobs, bieži nedaudz uz leju paresnināts. Garums 2—5 cm, resnums 1 cm. Retos gadījumos var sasniegt 12 cm garumu un 4 cm resnumu. 
* Sporas: bezkrāsainas, birumraksts balts, eliptiskas, galos noapaļotas, vienšūnas, gludas, ar vienu lielu eļļas pilienu, 15—19/9,5—12 µm (citā avotā 15—18/7—9 µm).
* Aski: ar astoņām sporām, 310—340/15—17 µm, cilindriski pagarināti. Cits avots nosauc par tipisko izmēru 250/17 µm, vēl cits 190—250/13—17 µm.
* Parafīzes pavedienveidīgas, 315—350/2,5 µm, gaiši brūnās galotnes virzienā paplašinās līdz 5—8 μm.

## Augšanas apstākļi
thumb|right|Cieša tumšo rumpuču grupa Vācijā
Saprofīts, iespējams, ka veido mikorizu. Aug gaišos lapu koku un jauktos mežos, bojātā zemsedzē, izdegumos, mitrās vietās. Latvijā no maija līdz septembrim. Lielbritānijā izvēlas smilšainas, kaļķainas augsnes, parasti mežos, bet arī aizaugušās pļavās. Ziemeļu puslodes mērenajā un vēsajā joslā ticami, ka sastopams diezgan bieži, taču grūti pamanāms. Atrasts arī Tālajos Austrumos.

## Barības vērtība
thumb|right|1770. gada Dž. Bresadolas tumšo rumpuču zīmējums
Latvijā par ēdamību ir atšķirīgi viedokļi — vai nu ēdams pēc novārīšanas ar ūdens noliešanu, vai neēdams. Tomēr bieži mazas sēnes tiek ieskaitītas neēdamo kategorijā ne tāpēc, ka tās nebūtu ēdamas, bet to mazo izmēru dēļ. Lielbritānijā visus rumpučus iesaka uzskatīt par neēdamiem, indīgiem un iespējami kancerogēniem tādēļ, ka tie ir attālā radniecībā ar indīgo parasto bisīti un vismaz daļa no tiem saturot bisīšu indi — giromitrīnu. Cits avots sauc to par garšīgu ēdamo sēni, turklāt par garšīgu ēdamo sēni tumšais rumpucis uzskatīts jau 19. gadsimtā. Zinātniskā valodā šādas pretrunas nozīmē "nepietiekošs datu daudzums", un daži pazīstami autori izvēlas apgalvot: "ēdamība nav zināma".

## Līdzīgās sugas

Elastīgajam rumpucim ir gaišs kātiņš. Melnā rumpuča cepurīte ir ieliekta. Dobā rumpuča kātiņš ir gaišāks, stipri krunkots un masīvāks.

## Skatīt arī

* Sēņošana
* Sēnes kulinārijā

## Ārējās saites

* Youtube: Helvella atra: Champimaginatis. **(franciski)**
* Index Fungorum
* Mycobank
* NCBI taksonomijas datubāze
* Mikologu biedrība: Latvijā konstatētās sēņu sugas 

## Atsauces
2012. gada pasaules čempionāts cīņas sportā

**2012. gada [[Pasaules čempionāts cīņas sportā]]** notika no 27. līdz 29. septembrim Stratkonas grāfistē (Alberta, Kanāda). Lai arī tradicionāli olimpiādes gados pasaules čempionāts netiek rīkots, tika nolemts rīkot čempionātu sievietēm. Tas bija saistīts ar faktu, ka čempionātā balvas tiek izspēlētas 7 kategorijās, bet olimpiādē - tikai četrās.

Slavenā japāņu cīkstone Saori Jošida šajā čempioātā izcīnīja savu desmito pasaules čempionāta zelta medaļu.

## Medaļu sadalījums starp valstīm

## Komandu vērtējums
Katrā svara kategorijā cīkstonis par izcīnīto 1. vietu komandai deva 10 punktus, 2. vietu — 9 punktus, 3.—4. vietu — 8 punktus, 5.—6. vietu — 6 punktus, 7. vietu — 4 punktus, 8. vietu — 3 punktus, 9. vietu — 2 punktus un 10. vietu — 1 punktus.

## Medaļu ieguvēji
### Brīvā cīņa, sievietes

## Dalībnieki
Sacensībās piedalījās 111 cīkstones no 28 valstīm:

* (7)
* (7)
* (7)
* (2)
* (2)
* (2)
* (2)
* (2)
* (1)
* (7)

* (1)
* (7)
* (7)
* (7)
* (7)
* (7)
* (1)
* (1)
* (1)
* (7)

* (4)
* (3)
* (1)
* (2)
* (4)
* (7)
* (3)
* (2)

## Latvijas cīkstoņu rezultāti
**Sieviešu brīvajā cīņā:**
* Laura Skujiņa — 11. vieta (67 kg)

## Atsauces

## Ārējās saites
*
Tetjana Lazareva

**Tetjana Lazareva** (; dzimusi ) ir bijusī ukraiņu brīvā stila cīkstone, 2004. un 2012. gada vasaras olimpisko spēļu dalībniece, divkārtējā Eiropas čempione, Pasaules un Eiropas čempionātu medaļniece, Ukrainas Nopelniem bagātā sporta meistare.

## Biogrāfija
Dzimusi 1981. gadā Dzeržinskā. Pēc M. Gorkija vārdā nosauktās Doneckas Nacionālās medicīnas universitātes beigšanas, viņa strādāja par ģimenes ārsti poliklīnikā Makijivkā.

Ar cīņas sportu Tetjana Lasareva sāka nodarboties kā pusaudze. Viņa kļuva par Doneckas sporta kluba "Dinamo" locekli, un viņu trenēja Igors Gomaņilovs un viņas nākamais vīrs Grigorijs Šepeļevs. Karjeras laikā no 2004. līdz 2008. gadam viņa paņēma ilgāku pārtraukumu, kas bija saistīts ar ģimenes pieaugumu, bet pēc tam veiksmīgi atgriezās uz cīņas paklāja.

Tetjana Lasareva starptautiskā karjera sākās 1997. gadā, kad viņa 16 gadu vecumā piedalījās Eiropas un Pasaules sieviešu čempionātos. Startējot svara kategorijā līdz 56 kg, viņa ieņēma 6. vietu Varšavā notikušajā Eiropas čempionātā un 8. vietu pasaules čempionātā Klermonferānā. Tajā pašā gadā Hradeckrālovē Čehija viņa izcīnīja bronzas medaļu Eiropas junioru čempionātā svara kategorijā līdz 54 kg. Tā viņai bija pirmā medaļa, kas iegūta Pasaules un Eiropas čempionātos.

No 1997. līdz 2013. gadam Tetjana Lasareva piedalījās 28 lielos starptautiskos turnīros (olimpiskajās spēlēs, Pasaules un Eiropas čempionātos).

Junioru līmenī viņa bija 1999. un 2000. gada Eiropas čempione un 1999. gada Pasaules vicečempione. 2004. gadā viņa kļuva par čempioni svara kategorijā līdz 55 kg Pasaules Universitāšu čempionātā Lodzā.

Tetjana Lasareva pirmoreiz olimpiskajās spēlēs piedalījās 2004. gadā Atēnās. Svara klasē līdz 55 kg viņa ierindojās 8. vietā. 2008. gadā Tetjana Lasareva uz Pekinas olimpiskās spēlēm netika, jo viņai Ukrainas olimpiskajās atlases sacensībās neizdevās pārspēt Nataļju Sinišinu. 2012. gadā viņa atkal bija olimpiskajās spēlēs Londonā. Cīņā par olimpisko bronzas medaļu viņa zaudēja Žaklīnai Renterijai no Kubas un finišēja 5. vietā.

2000. gada pasaules čempionātā Sofijā Tetjana Lasareva bija svara kategorijā līdz 56 kg otrajā vietā aiz Seiko Jamamoto no Japānas un apsteidza Dženiferi Rīzu no Kanādas. Tādu pašu panākumu viņa guva 2008. gadā Pasaules čempionātā Tokijā. Finālā viņa zaudēja Saori Jošidai no Japānas. Viņa izcīnīja Pasaules čempionāta bronzas medaļas 2001. gadā Sofijā un 2011. gadā Stambulā.

2001. gadā Tetjana Lasareva Budapeštā kļuva par Eiropas čempioni svara kategorijā līdz 56 kg. 2002. gadā viņa atkārtoja šo panākumu Seinejoki (Somija). 2004. gadā Haparandā viņa bija Eiropas vicečempione. Eiropas čempionātu bronzas medaļas viņa ieguva  1999. gadā Gēcisā (Austrija) un 2008. gadā Tamperē (Somija).

## Apbalvojumi un pagodinājumi
* Ukrainas Nopelniem bagātā sporta meistare.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Тетяна Лазарєва: «Нікому не побажала б мати тренером чоловіка» // Intervija laikrakstā «Україна Молода»
Starship Technologies

thumb|right|240px|''Starship'' piegādes robots Boulinggrīnas Štata universitātē
thumb|right|240px|''Starship'' piedāvā saldumus Eiropas Savienības Padomes Igaunijas prezidentūras pasākumā 2017. gadā
thumb|Video 2022
***Starship Technologies Inc.*** ir ASV reģistrēts uzņēmums, kas izstrādā pašbraucošus piegādes robotus. Tas ir dibināts 2014. gadā. Uzņēmuma galvenais birojs atrodas Sanfrancisko; izstrādes komanda darbojas Igaunijas galvaspilsētā Tallinā.

## Vēsture
Uzņēmumu *Starship Technologies* 2014. gada 1. jūlijā dibināja *[[Skype]]* dibinātāji Januss Frīss un Ahti Heinla. 
2014. gada augustā tika izveidots pirmais robota prototips.
2015. gada pavasarī par uzņēmuma izpilddirektoru kļuva Allans Martinsons.
2016. gadā vairākās pilsētās ASV un Apvienotajā Karalistē *Starship* sāka robotu piegādes pilotprojektus.

2017. gada janvārī uzņēmums ieguva 17,2 miljonu dolāru sākotnējo finansējumu.
2017. gadā *Starship* sāka komercpakalpojumus.
2018. gada martā Allans Martinsons atstāja izpilddirektora amatu.
2018. gada aprīlī piegādes pakalpojumus sadarbībā ar *Co-op* un *[[Tesco]]* sāka piedāvāt Miltonkīnzā, Apvienotajā Karalistē.
2018. gada jūnijā uzņēmums no esošajiem investoriem ieguva sākotnējo ieguldījumu 25 miljonu ASV dolāru apjomā, vienlaikus paziņojot arī par Leksa Baiera (*Lex Bayer*) iecelšanu par izpilddirektoru.

2019. gada janvārī sadarbībā ar *[[Sodexo]]* tika sākta pārtikas piegāde Džordža Meisona universitātes pilsētiņā.
2019. gada aprīlī *Starship Technologies* svinēja savu . komerciālo piegādi Miltonkīnzā.
2019. gada augustā *Starship Technologies* bija veicis vairāk nekā  komerciālu piegāžu un kļuva par pirmo autonomo transportlīdzekļu uzņēmumu, kas to ir veicis.
2020. gada martā *Starship* kļuva par pirmo robotu piegādes pakalpojumu operatoru, kas darbojās Lielbritānijas pilsētas centrā pēc tā pakalpojuma atklāšanas Miltonkīnzas centrā. Līdz tam tas darbojās ierobežoti Miltonkīnzas priekšpilsētās.

## Piegādes roboti
Ar elektrību darbināmi roboti brauc pa ietvēm gājēju ātrumā ar maksimālo ātrumu 6 kilometri stundā, un tos izmanto tikai salīdzinoši neliela attāluma vietējai piegādei. Lai noteiktu braukšanai piemērotu reljefu, roboti izmanto malu noteikšanu ar datorredzi un kartēšanas paņēmienus. Robota masa ir 25 kg bez kravas, tas var pārvietot līdz 9 kg kravas.

Roboti ir aprīkoti ar sensoru komplektu, kurā ietilpst kameras, GPS, inerces mērījumu ierīce, ultraskaņas sensori, radars un citi sensori. Robotiem ir skaļruņi, tāpēc tie var sazināties ar satiktajiem cilvēkiem.

## Atsauces

## Skatīt arī
* *[[Cleveron]]*

## Ārējās saites
* Starship Technologies
Dace Skadiņa

**Dace Skadiņa** (dzimusi  Rīgā; mirusi ) bija latviešu leļļu teātra aktrise, režisore un pedagoģe.

## Dzīvesgājums
Dzimusi 1941. gada 8. martā Rīgā. Mācījās Vānes pamatskolā, no 6. klases Zantes vidusskolā, vēlāk kultūras darbinieku tehnikumā.

Dejoja LVU deju ansamblī „Dancis”. Studēja aktiermākslu Jāzepa Vītola Latvijas Valsts konservatorijas Teātra fakultātē, 1970. gadā ieguva dramatiskā teātra aktrises diplomu.

Strādāja Latvijas PSR Valsts Leļļu teātrī režisora Arnolda Burova vadībā.
No 1963. līdz 1993. gadam bija Latvijas Leļļu teātra aktrise. Latvijas Televīzijā vadīja raidījumu bērniem "Kling, klang esam klāt" un Latvijas radio raidījumu "Atbildam jums, kāpēcīši". Pēc 1993. gada Skadiņa iestudēja izrādes Liepājas Leļļu teātrī un līdztekus studēja Latvijas Kultūras akadēmijā, 1999. gadā iegūstot mākslas maģistra grādu teātra mākslā.
Pasniedza aktiermeistarību, leļļu meistarību, saskarsmes kultūru un runas mākslu Latvijas Kultūras akadēmijas un Rīgas Pedagoģijas un izglītības vadības augstskolas studentiem. No 2000. līdz 2005. gadam Skadiņa koordinēja Latvijas Kultūras akadēmijas Leļļu teātra aktieru kursa darbu. Iestudēja vairākas leļļu teātra izrādes Liepājas leļļu teātrī, 2003. gadā K. Skalbes pasaku „Ziemeļmeita”.

Mirusi 2020. gada 29.aprīlī pēc smagas slimības 79 gadu vecumā.

## Lomas
Piedalījās leļļu izrādēs "Slavenais pīlēns Tims", "Pifa piedzīvojumi", "Minkas diena", "Saslauku vecis", "Mazais Muks", "Tips un Taps", "Pelnrušķīte", "Ak, sirds", "Lāčplēsis", "Maksis un Morics", "Trīs sivēntiņi un vilks", "Šveiks", "Sniegbaltīte un septiņi rūķīši", "Diega zīmes, Diega darbi", "Koklētājs Samtabikse", "Pīļu namiņa noslēpums", "Lolitas brīnumputns", "Raganas trīs noslēpumi", "Dekamerons", "Ceturtais skriemelis", "Makbets", "Pinokio piedzīvojumi" un citās.

## Apbalvojumi un pagodinājumi
* Latvijas PSR Nopelniem bagātā skatuves māksliniece (1983)
* Spēlmaņu nakts 2004/2005 labākā izrāde bērniem: R. Dāla lugas "Saldais sapnis" iestudējums Liepājas leļļu teātrī

## Atsauces

## Ārējās saites
* Dace Skadiņa izrades.lv
Burgundijas Biznesa skola

**Burgundijas Biznesa skola** (, saīsinājumā BSB) ir Eiropas biznesa augstskola ar vairākām universitātes pilsētiņām, kas atrodas Parīzē, Lionā un Dižonā. *BSB* dibināta 1899. gadā. *The Financial Times* 2019. gadā skolu Eiropas biznesa skolu vidū ierindoja 81. vietā.

Skolas programmas ir trīskārši akreditētas — atbilstoši starptautiskajiem CGE, EQUIS un AACSB standartiem. Skolas absolventu vidū ir tādi ievērojami uzņēmēji un politiķi kā *[[Moët & Chandon]]* izpilddirektors Stefans Basčiera un *Being* izpilddirektors Antuāns Leseks.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Oficiālā vietne
Kosova 2018. gada ziemas olimpiskajās spēlēs

**[[Kosova olimpiskajās spēlēs|Kosova]] [[2018. gada ziemas olimpiskās spēles|2018. gada ziemas olimpiskajās spēlēs]]**. Kosovai šī bija pirmā dalības reize ziemas olimpiskajās spēlēs. Šajās olimpiskajās spēlēs Kosova bija pārstāvēta ar vienu sportistu, Albinu Tahiri, kurš startēja kalnu slēpošanā.

Šajās olimpiskajās spēlēs Kosova olimpiskās medaļas neieguva.

## Sportistu sadalījums starp sporta veidiem

## Kalnu slēpošana [[Attēls:Alpine skiing pictogram.svg|25px]]

Kosova kalnu slēpošanā bija pārstāvēta ar Albinu Tahiri. Viņš startēja 4 kalnu slēpošanas disciplīnās. Augstāko, 37. vietu, viņš ieguva vīriešu kombinācijas braucienā.

### Sportisti
; Vīrieši
* Albins Tahiri

### Rezultāti

## Atsauces
 

## Ārējas saites
* Kosovo at the 2016 Rio de Janeiro Summer Games
Veranika Ivanova

**Veranika Ivanova** (; dzimusi ) ir baltkrievu brīvā stila cīkstone, Eiropas spēļu un Eiropas čempionāta medaļniece.

## Sporta karjera
Ar brīvo cīņu Veranika Ivanova sāka nodarboties 2010. gadā. Viņa trenējās Mogiļevas Valsts olimpisko rezervju skolā trenera Sergeja Meļkova vadībā. 2014. gadā  Ivanova Eiropas junioru čempionātā ieņēma piekto vietu. Pirmajās Eiropas spēlēs Baku izcīnīja bronzas medaļu, cīņā par 3. vietu pieveicot Giedri Blekaitīti no Lietuvas. 2017. gada septembrī viņa ieņēma 2. vietu pasaules karavīru čempionātā Klaipēdā. 2018. gada maijā viņa izcīnīja bronzu Eiropas čempionātā Kaspijskā. 2020. gada Eiropas čempionātā Romā viņa ieņēma 5. vietu, cīņā par bronzas medaļu zaudējot Azerbaidžānas pārstāvei Tetjanai Omeļčenko.

2021. gada Eiropas čempionātā cīņā par trešo vietu pieveica Krievijas sportisti Valēriju Koblovu un tika apbalvota ar bronzas medaļu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Rīgas sociālās aprūpes centrs "Gaiļezers"

**Rīgas sociālās aprūpes centrs "Gaiļezers"** ir viens no Rīgas Domes uzturētiem sociālās aprūpes centriem (SAC), kas atrodas Hipokrāta ielā 6, Mežciema apkaimē. Atklāts 1988. gada 1. novembrī.

## Aprūpes apstākļi

SAC iemītnieki dzīvo 1-5 vietīgās istabiņās, atbilstoši veselības stāvoklim.
Centrā darbojas 3 diennakts dežūrposteņi, kuros katrā strādā sertificēta medicīnas māsa. Pieejams ģimenes ārsts, medicīnas māsa, zobārsts, sociālais darbinieks, sociālais rehabilitētājs, sociālais aprūpētājs, psihologs, fizioterapeita asistents, masieris.

## Atsauces
Gaiļezers (nozīmju atdalīšana)

**Gaiļezers** var būt: 
* Gaiļezers — ezers Rīgā
* Gaiļezers — Rīgas Austrumu klīniskās universitātes slimnīcas stacionārs
* Gaiļezers — Bērnu klīniskā universitātes slimnīca
* Gaiļezers — sociālās aprūpes centrs

## Skatīt arī
* Gaiļezera iela
Dikaņka

**Dikaņka** () ir ciemats Ukrainas vidusdaļā, Poltavas apgabala Poltavas rajonā. Iedzīvotāju skaits 2023. gadā sasniedza 7961. Apdzīvotā vieta atrodas 26 kilometru attālumā no dzelzceļa stacijas "Poltava Kijivska".

## Vēsture
Pirmo reizi Dikaņka vēstures avotos tika minēta 1658. gadā kā mazs ciems, lai gan šī vieta bija apdzīvota arī agrākos laikos. Mūsdienu Dikaņkā un tās apkārtnē dažādos laikos ir redzamas skitu cilšu apmetņu pēdas. Tika atrastas arī kādas apmetnes paliekas, kura vienā brīdī bija izpostīta, un divu apmetņu paliekas no 7. un 6. gadsimta pirms mūsu ēras.

Viduslaikos Dikaņka un tās apkārtne ietilpa Polijas-Lietuvas Kijivas vojevodistes teritorijā. 1430. gadā Dikaņka nonāca tatāru izcelsmes aristokrāta Leksadas Mansurksanoviča īpašumā.

Pilsētciemata statusu Dikaņkai piešķīra 1957. gadā, 2024. gadā tas tika aizstāts ar ciemata statusu.

## Kultūra
Dikaņka ir Nikolaja Gogoļa stāstu krājuma “*Vakari lauku sētā Dikaņkas tuvumā*” notikumu norises vieta.

## Dikaņkas baznīcas

Attēls:Church of the Holy Trinity, 1780. Late Baroque. Dykanka.jpg|Svētās Trīsvienības baznīca, 1780. gads. Vēlīnā baroka stilā.
Attēls:Church of St. Nicholas in the urban settlement Dikanka. The architect of M. A. Lvov, 1797..jpg|Sv. Nikolaja baznīca Dikāņkā. 1797. gads.


## Atsauces

## Ārējās saites
Tisas plātne

[right|thumb|250px|Plātņu sadalījums [Ungārija|Ungārijā (Zagrebas-Hornādas līnija sarkanā krāsā)]]
**Tisas plātne** ir tektoniskā mikroplātne Centrāleiropā. Kainozoja ērā norisinājās Vidusdonavas zemienē esošo tektonisko robežu izmaiņas. Adrijas plātnes virzība uz ziemeļiem uzsāka Alkapas plātnes (vai Pelso plātnes) un Tisas plātnes pagriešanos un pārvietošanos uz austrumiem. Zagrebas-Hornādas līnija tiek uzskatīta par bijušo plātņu robežu starp Āfrikas izcelsmes Pelso plātni un Eirāzijas izcelsmes Tisas plātni. 

## Atsauces
Maomina

**Maomina** (, ) ir prefektūras līmeņa municipalitāte Guandunas provincē Ķīnas dienvidos. Izvietojusies provinces dienvidrietumos Dienvidķīnas jūras krastā. Robežojas ziemeļaustrumos ar Juņfu, austrumos — ar Jandzjanu, dienvidrietumos — ar Džaņdzjanu, bet ziemeļrietumos — ar Guansji autonomo reģionu. Maominas pilsētu veido divi urbānie centri — administratīvais centrs Maonaņa un 20 km attālā ostas piepilsēta Diaņbai. Ievērojams naftas ķīmijas centrs — diek dēvēta par «Dienvidu naftas galvaspilsētu».

## Vēsture
Atsevišķs Maominas apriņķis pirmoreiz izveidots ap 600. gadu Sui dinastijas laikā. Cjinu dinastijas laikā daļa no Gaodžou prefektūras. Pilsēta strauji izaugusi pēc tam, kad tās apkārtnē sāka iegūt degslānekli.

## Ekonomika
Maomina in nozīmīga osta un naftas ķīmijas centrs. Attīstīta arī augļkopība un zivkopība (tilapijas audzēšana).

## Atsauces

## Ārējās saites
Jaunalūksnes pils

**Jaunalūksnes pils** jeb **Helēnas pils** () ir vietējas nozīmes arhitektūras piemineklis, kas atrodas Alūksnes pilsētas teritorijā, Alūksnes ezera dienvidu krastā. 19. gadsimta nogalē ēku cēlis Alūksnes muižas īpašnieks Arnolds fon Fītinghofs vedeklai Helēnai kā vasaras muižu. Pēc Pirmā pasaules kara ēku no Arnolda fon Fītinghofa iegādājās Alūksnes pareizticīgo draudze. Mūsdienās to apsaimnieko virmežniecība.

## Attēlu galerija

Attēls:Jaunalūksnes pils Helēnas pils.jpg|Helēnas pils 2022. gada vasarā
Attēls:Helēnas pils.jpg
Attēls:Helēna pils Jaunalūksnes pils.jpg
Ūmeo Universitāte

**Ūmeo Universitāte** () ir 1965. gadā dibināta universitāte Zviedrijas pilsētā Ūmeo, valsts ziemeļos. Starptautiski pazīstama ar genomu pētniecību un ar universitātē ietilpstošo Ūmeo Industriālā dizaina institūtu

Universitātē ir 4 fakultātes. Bijušo un esošo pasniedzēju un studentu vidū minami politiķis Stēfans Levēns (*Stefan Löfven*), mikrobioloģe Emanuele Šarpentjē (*Emmanuelle Charpentier*).

## Ārējās norādes

*
Cepurītes salas apmetne

**Cepurītes salas apmetne** ir valsts nozīmes aizsargājams arheoloģijas piemineklis Alūksnes ezera Cepurītes salā. 1983. gadā apmetni pētījis Māris Atgāzis, bet 1995. gadā — Jānis Apals. Noskaidrots, ka apmetne apdzīvota jau mezolītā.

## Ārējās saites
* Nacionālās kultūras mantojuma pārvaldes db
Pols Masons

**Pols Masons** (; dzimis , miris ) bija franču riteņbraucējs, 1896. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieks, vairāku olimpisko zelta medaļu ieguvējs.

Masons ir dzimis Franču Alžīrijā, Mostaganemas pilsētā. Viņa tēvs, Klods Pjērs Masons bija militārās slimnīcas grāmatvedis, bet mātes Marijas Žilardas nodarbošanās nav zināma. Augstskolā viņš apguva medicīnu.

1895. gadā Masonsa pieteikums Francijas nacionālajai komandai dalībai pasaules čempionātā tika noraidīts. Vēlāk tajā pašā gadā viņš uzvarēja divās nozīmīgās sacensībās, tādējādi nodrošinotsev vietu nacionālajā komandā.

## 1896. gada vasaras olimpiskās spēles
1896. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Atēnās Masons startēja trijās treka riteņbraukšanas disciplīnās. Individuālajā braucienā ar rezultātu 24 sekundes viņš veica 333 un ⅓ metru garu apli un izcīnīja zelta medaļu. Aiz sevis šajā disciplīnā viņš atstāja sudraba medaļas ieguvēju grieķi Stamati Nikopulu un austrieti Ādolfu Šmalu. Sprinta disciplīnā ar rezultātu 4 minūtes un 58,2 sekundes P. Masons izcīnīja zelta medaļu. Arī šajā disciplīnā viņš ar sevis atstāja grieķi Stamati Nikopulu (sudraba medaļas ieguvējs) un tautieti Leonu Flamānu. Sprinta distancē sportistiem bija jāveic 2 kilometri jeb seši trases apļi. Arī 10 kilometru braucienā viņš izcīnīja zelta medaļu, pārspējot savu tautieti Leonu Flamānu (sudraba medaļa) un austrieti Ādolfu Šmalu. Šajā distancē viņa rezultāts bija 17 minūtes un 54,2 sekundes.

### Rezultāti

## Pēc Olimpiskajām spēlēm
Pēc olimpiskajām spēlēm Masons kļuva par profesionālu sportistu un nomainīja savu vārdu uz **Pols Nasoms** (*Paul Nassom*), uzvārdu pagriežot pretējā virzienā. 1897. gadā viņš izcīnīja trešo vietu Pasaules čempionātā treka riteņbraukšanā, kas notika Skotijas pilsētā Glāzgovā. Bez lielākiem panākumiem šis arī palika viņa augstākais sasniegums starp profesionāļiem.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Pols Masons (SOK profils) 
* Pols Masons (Sports Reference profils)
Masons

**Masons** var būt:

* Anrī Masons (*Henri Masson*; 1872—1963) — franču paukotājs, olimpiskais medaļnieks;
* Pols Masons (*Paul Masson*; 1876—1944) — franču riteņbraucējs, olimpiskais čempions.

## Skatīt arī
* Masoni
* *[[Masson]]*
Eivona

**Eivona** (*Avon* no  — "upe") var būt:

* Eivona jeb Solsberijas Eivona vai Hempšīras Eivona — Lamanšā ietekoša upe;
* Eivona jeb Vorikšīras Eivona vai Šekspīra Eivona — Sevērnā ietekoša upe;
* Eivona jeb Bristoles Eivona — Sevērnas grīvā ietekoša upe.
Sevērna

**Sevērna** () vai **Havrena** () ir  gara upe Velsā un Anglijā, garākā upe Lielbritānijas teritorijā.

Sākas pie Plimlimona kalna Kembrijas kalnos Velsā. Iesākumā tek austrumu virzienā, visa tecējuma garumā met loku, līdz dienvidrietumu virzienā ietek Bristoles līcī, veidojot estuāru. Lielākās pietekas ir Tīma un Vorikšīras Eivona. Sevērnas estuārā ietek arī Bristoles Eivona un Vaja. Upes krastos atrodas Lanidloisa, Ņūtauna, Velšpūla, Šrūsberi, Aironbridža, Bridžnorta, Bjūdli, Storporta pie Sevērnas, Aptona pie Sevērnas, Tjūksberi un Glostera. Sevērna ar kanāliem savienota ar Temzu, Trentu, Mērzi, Hamberu. Upes deltā paisums pārsniedz 14 metrus.

## Atsauces

## Ārējās saites
Vičegda

**Vičegda** (, ) ir 1130 kilometrus gara Ziemeļu Dvinas labā krasta pieteka Krievijas Eiropas daļas ziemeļos,  Komi un Arhamgeļskas apgabalā. Lielākā Ziemeļu Dvinas pieteka, kas ietek 673 kilometrus no Ziemeļu Dvinas grīvas.

Izteka Timanas skraučā. Līkumojot tek rietumu virzienā. Ietek Ziemeļu Dvinā pie Kotlasas. Lielākās pietekas - Nema, Ziemeļu Keļtma, Višera, Lokčima, Sisoļa, Vima, Jarenga un Vileda. Upes krastos atrodas Siktivkara, Soļvičegodska, Korjažma, Kotlasa.

## Ārējās saites
Soža

**Soža** (, , ) ir 648 kilometrus gara Dņepras kreisā krasta pieteka Krievijā, Baltkrievijā un, nelielu posmu lejtecē, Baltkrievijas un Ukrainas robežupe.

Izteka Smoļenskas augstienē. Tek dienvidu-dienvidrietumu virzienā. Ietek Dņeprā pie Lojevas ciema. Lielākās pietekas - Vihra, Ostjora, Proņa, Besedzja, Ipucja. Upes krastos atrodas Kričava, Čerikava, Slavharada, Čačerska, Vjetka, Homjeļa.

## Ārējās saites
Inhuleca

**Inhuleca** () ir 549 kilometrus gara Dņepras labā krasta pieteka Ukrainas dienvidos.

Izteka pie Topilo ciema Kirovohradas apgabalā. Tek dienvidu virzienā. Ietek Dņeprā augšpus Hersonas. Lielākās pietekas - Saksahaņa, Visuņa. Upes krastos atrodas Oleksandrija, Sņihurivka.

## Atsauces

## Ārējās saites
Larnakas starptautiskā lidosta

**Larnakas starptautiskā lidosta** () ir starptautiska lidosta Kipras dienvidaustrumos, 4 kilometrus uz dienvidrietumiem no Larnakas. Lielākā lidosta valstī.

Lidosta tika izveidota 1974. gada beigās pēc Turcijas karaspēka iebrukuma Kiprā un Nikozijas starptautiskās lidostas slēgšanas.

Neskaitot čārterlidojumus, lidostā regulārus pasažieru aviopārvadājumus 2019. gadā nodrošināja aviosabiedrības *[[Aegean Airlines]]*, *[[Aeroflot]]*, *[[Air Moldova]]*, *[[Air Serbia]]*, *[[airBaltic]]*, *[[Alitalia]]*, *[[Arkia]]*, *[[Austrian Airlines]]*, *[[Belavia]]*, *[[Blue Air]]*, *[[British Airways]]*, *[[Bulgaria Air]]*, *[[Chair Airlines]]*, *[[Condor]]*, *[[Cyprus Airways]]*, *[[EasyJet]]*, *[[EasyJet Switzerland]]*, *[[Edelweiss Air]]*, *[[EgyptAir]]*, *[[El Al]]*, *[[Emirates]]*, *[[Eurowings]]*, *[[Gulf Air]]*, *[[Israir Airlines]]*, *[[Jet2.com]]*, *[[Kuwait Airways]]*, *[[Lauda (lidsabiedrība)|Lauda]]*, *[[Level]]*, *[[Polijas aviolīnijas LOT]]*, *[[Lufthansa]]*, *[[Middle East Airlines]]*, *[[Norwegian Air Shuttle]]*, *[[Nordwind Airlines]]*, *[[Pobeda (lidsabiedrība)|Pobeda]]*, *[[Qatar Airways]]*, *[[Royal Jordanian]]*, *[[Ryanair]]*, *[[S7 Airlines]]*, *[[SkyUp]]*, *[[Smartwings]]*, *[[Swiss International Air Lines]]*, *[[TAROM]]*, *[[Transavia]]*, *[[TUI Airways]]*, *[[TUI fly Deutschland]]*, *[[Tus Airways]]*, *[[Ukraine International Airlines]]*, *[[Ural Airlines]]*, *[[Windrose Airlines]]*, *[[Wizz Air]]*. Visu sezonu lidojumi notiek uz 34 valstīm (tās ir Apvienotie Arābu Emirāti, Armēnija, Austrija, Bahreina, Baltkrievija, Beļģija, Bulgārija, Čehija, Ēģipte, Francija, Grieķija, Gruzija, Itālija,  Izraēla, Jordānija, Katara, Krievija, Latvija, Libāna, Lielbritānija, Lietuva, Malta, Moldova, Nīderlande, Norvēģija, Polija, Rumānija, Serbija, Šveice, Ukraina, Ungārija, Vācija, Ziemeļmaķedonija, Zviedrija), bet sezonāli - vēl uz 4 valstīm (Dānija, Kuveita, Slovākija, Somija).

## Ārējās saites

*
2008. gada pasaules čempionāts cīņas sportā

**2008. gada [[Pasaules čempionāts cīņas sportā]]** notika no 11. oktobra līdz 13. oktobrim Tokijā (Japāna). Parasti čempionāti netika rīkoti olimpiskajā gadā, bet sakarā ar to, ka Pekinas olimpisko spēļu programmā tika iekļautas tikai četras no septiņām sieviešu FILA svara kategorijām, tika nolemts rīkot sieviešu pasaules čempionātu brīvajā cīņā.

## Medaļu sadalījums starp valstīm

## Komandu vērtējums
Katrā svara kategorijā cīkstonis par izcīnīto 1. vietu komandai deva 10 punktus, 2. vietu — 9 punktus, 3.—4. vietu — 8 punktus, 5.—6. vietu — 6 punktus, 7. vietu — 4 punktus, 8. vietu — 3 punktus, 9. vietu — 2 punktus un 10. vietu — 1 punktus.

## Medaļu ieguvēji
### Brīvā cīņa, sievietes

## Dalībnieki
Sacensībās piedalījās 139 cīkstoņi no 41 valstīm:.

* (7)
* (1)
* (4)
* (3)
* (7)
* (1)
* (2)
* (1)
* (2)
* (2)
* (3)
* (4)
* (1)
* (7)

* (4)
* (7)
* (1)
* (7)
* (4)
* (3)
* (1)
* (7)
* (6)
* (1)
* (1)
* (1)
* (2)
* (7)

* (6)
* (1)
* (3)
* (1)
* (1)
* (1)
* (5)
* (5)
* (7)
* (1)
* (4)
* (4)
* (3)

## Atsauces

## Ārējās saites
*Official website
Pasaules kauss distanču slēpošanā

**Pasaules kauss distanču slēpošanā** ir ikgadējas distanču slēpošanas sacensības, ko rīko Starptautiskā Slēpošanas federācija. Pirmā oficiālā Pasaules kausa sezona tika aizvadīta 1981.—1982. gadā. No 1973. līdz 1981. gadam gada notika neoficiālas sacensības.

Pasaules kausa ietvaros notiek arī vairākas daudzdienu sacensības —  *[[Tour de Ski]]*, *Nordic Opening*, Pasaules kausa fināls. Sezona parasti sākas novembrī un noslēdzas martā. Tiek izcīnīti arī mazie kausi apakškategorijās — distanču un sprinta kauss. Visvairāk reizes (6) PK kopvērtējumā ir uzvarējis Norvēģijas slēpotājs Bjērns Dēli. Sievietēm piecas reizes Pasaules kausu ir ieguvusi Jeļena Velbe, kas pārstāvēja PSRS un Krieviju. Visvairāk uzvarēto atsevišķo sacensību ir norvēģietei Māritai Bjergenai — 114.

## Kopvērtējuma uzvarētāji
### Vīrieši

### Sievietes

## Atsauces

## Ārējās saites

* Distanču slēpošana ''fis-ski.com''  
* PK distanču slēpošanā reglaments