open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Panamarenko

**Panamarenko**, īstajā vārdā **Henrijs van Hervegens** (, dzimis ), ir Beļģijas gleznotājs, tēlnieks un izgudrotājs. Viņa mākslas darbos atkārtojas lidošanas un lidaparātu tēma, mazākā mērā arī cita tehnika.

## Biogrāfija
Van Hervegens piedzima Antverpenē kuģu remontētāja ģimenē, studēja Antverpenes mākslas akadēmijā. Viņš izvēlējās savu pseidonīmu nejauši 1966. gadā, klausoties radio raidījumu, kur runa gāja par kādu ģenerāli Ponomarenko. Sākumā darbojās popārta žanrā. Viņš ir viens no beļģu Hepeningu iniciatoriem. Panamarenko pirmā lidmašīna tapa 1967. gadā. Kopš tā laika tika radītas vairākas planieru, dirižabļu, lidojošo šķīvju, fantastisko putnu sērijas. Vairākiem no šiem objektiem ir izstrādāti dažādi anahroniskie mehānismi, kas it kā ļautu tiem pacelties gaisā, kaut gan īstenībā tie, protams, nelido.
  
Mākslinieks pēkšņi nolēma pielikt punktu savai karjerai 2005. gadā.

## Atsauces
Romans Dmovskis

**Romans Staņislavs Dmovskis** (, dzimis , miris ) bija poļu politiķis. Dmovskis bija nacionālistiskās, politiski labējās nacionālo demokrātu (*Narodowa Demokracja* jeb *endecja*) kustības dibinātājs un galvenais ideologs.

Pirms Polijas valsts dibināšanas Vācijas īstenoto pārvācošanas politiku uzskatīja par lielāko draudu poļu kultūrai, tāpēc atbalstīja daļēju sadarbību ar Krieviju. Pirmā pasaules kara laikā Parīzē nodibināja "Poļu nacionālo komiteju", kuru 1917. un 1918. gadā Sabiedrotie atzina par Polijas valdību. Pēc Polijas valsts nodibināšanās Dmovskis realizēja nacionālistisku politiku, atbalstīdams Polijas mazākumtautību (vācu, baltkrievu, ukraiņu) pārpoļošanu, cita starpā, proponēdams antisemītisku politiku. Kaut arī dzīves laikā neieņēma oficiālu politisku amatu (izņemot ārlietu ministra posteni 1923. gadā), Dmovskis bija viens no redzamākajiem Juzefa Pilsudska politiskajiem pretiniekiem viņa idejai par Poliju kā starpjūru konfederāciju.

1893. gada novembrī, kad par politisku darbību tika izsūtīts no Kongresa Polijas, apmetās Jelgavā. 1895. gada sākumā pārcēlās uz Ļvivu, Austroungārijā.

## Ārējās saites
Valsts prezidenta kanceleja

**Valsts prezidenta kanceleja** ir valsts institūcija. Atrodas Pils laukumā 3, Rīgā, Latvijā. Kancelejas uzdevums ir Latvijas Valsts prezidenta darbības organizatoriskā nodrošināšana. Kancelejai ir dažādas struktūrvienības, tajā darbojas prezidenta padomnieki dažādos jautājumos. Kancelejas pārziņā darbojas arī dažādas padomes, komisijas, dienesti.

Institūcija tikusi dibināta 1920. gada maijā ar nosaukumu **Satversmes sapulces prezidenta kanceleja**, no 1922. līdz 1940. gadam tās nosaukums bija **Valsts prezidenta sekretariāts**, pašreizējais nosaukums pastāv kopš 1993. gada.

## Vadītāji
* 1921—1940: Jānis Grandaus
* 1993—1994: Jānis Eihmanis
* 1994—1999: Ivars Millers
* 1999—2006: Mārtiņš Bondars
* 2006—2007: Andrejs Pildegovičs
* 2007—2008: Eduards Stiprais
* 2008—2011: Edgars Rinkēvičs
* 2011—2014: Gundars Daudze
* 2014—2015: Aleksandrs Bimbirulis
* 2015—2017: Guntis Puķītis
* 2017—2019: Arnis Salnājs
* 2019:    *[[Laila Jurcēna]]* (*p.i*)
* 2019—2023: Andris Teikmanis
* 2023—pašlaik: Gunda Reire

## Atsauces

## Ārējās saites
*
Kronborga

**Kronborga** () ir pils un nocietinājums Helsingērā, Dānijā. Viena no nozīmīgākajām renesanses pilīm Ziemeļeiropā. Pilī notika lielākā daļa Viljama Šekspīra lugas "Hamlets" darbības. Lugā pils tiek saukta par **Elsinoru** (*Elsinore*).

Kronborga tika uzcelta no 1574. līdz 1585. gadam, 17. gadsimtā pēc 1629. gadā piedzīvotā ugunsgrēka lielākā daļa pils tika rekonstruēta. 1785. gadā tā kļuva par barakām armijai, kad tā vairs nebija karaļa rezidence. 1923. gadā pili atstāja armija, pēc pamatīgas renovācijas tā tika atvērta sabiedrībai 1938. gadā. 2000. gadā pils iekļauta UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā.

Pilī no 1915. līdz 2012. gadam atradās Dānijas jūras muzejs (*M/S Museet for Søfart*). Šekspīra 200. miršanas gadadienā pilī tika uzvests "Hamlets", kurā tēloja pils garnizona karavīri. Pilī luga tika uzvesta arī turpmāk.

## Atsauces

## Ārējās saites

*
Helsingēra

**Helsingēra** (), arī **Elsinora** (), ir pilsēta Dānijā. Atrodas uz Zēlandes salas valsts ziemeļaustrumos. Komerciālais un administratīvais centrs. Ir osta Ēresunda rietumu krastā. Pastāv prāmja satiksme ar Zviedrijas pilsētu Helsingborju. Helsingēra tikusi dibināta 15. gadsimta 20. gados.

Starptautiski pazīstama ar UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā iekļauto Kronborgas pili, kas tika uzcelta 16. gadsimtā un kurā notiek Viljama Šekspīra lugas "Hamlets" darbība.

## Atsauces

## Ārējās saites
Jānis Buiķis

**Jānis Buiķis** (; dzimis , miris ) bija latviešu sarkanais strēlnieks, pēc Padomju varas nodibināšanas — čekists. 
## Dzīvesgājums
Dzimis 1895. gadā Aknīstes pagastā. Pirmā pasaules kara laikā dienēja 8. Valmieras latviešu strēlnieku pulkā. 
1917. gada jūlijā iestājās Latvijas Sociāldemokrātijas partijā, iecelts par 11. latviešu strēlnieku rezerves pulka štāba priekšnieku.

Pēc Brestļitovskas miera līguma noslēgšanas un latviešu strēlnieku puklu izformēšanas viņš no 1918. gada marta darbojās čekā, ar segvārdu *Šmithens* 1918. un 1919. gadā piedalījās Lokarta sazvērestības atklāšanā.
No 1919. līdz 1922. gadam darbojās Ukrainas PSR čekā. No 1922. līdz 1938. gadam bija OGPU, vēlāk NKVD nodaļas vadītāja palīgs Maskavā.
 
1927. gadā viņš beidza studijas Tautas saimniecības institūtā Maskavā.
NKVD "Latviešu operācijas" laikā viņu 1938. gada 8. aprīlī atbrīvoja no darba, apcietināja un ilgstoši pratināja par PSRS latviešu sakariem ar ārzemju izlūkdienestiem.

1950. gadā reabilitēts, pēc atbrīvošanas līdz 1958. gadam strādāja Mēru un mērinstrumentu pētniecības institūtā.
Miris 1972. gada 20. aprīlī Maskavā.

## Literatūra
Apgāds "Avots" izdevis V.F. Kravčenko grāmatu par Jāni Buiķi "Ar segvārdu Šmidhens".

## Ārējās saites
*Biogrāfija 

## Atsauces
Jiri Losmans

**Jiri Losmans** (;  Kabalā —  Stokholmā) bija Igaunijas garo distanču skrējējs.

Losmans 1920. gada Olimpiskajās spēlēs Antverpenē ieguva otro vietu maratonā ar rezultātu 2:32:48,6, no Hannesa Kolehmainena atpaliekot 13 sekundes, bet pārspējot trešās vietas ieguvēju Valerio Arri par gandrīz 4 minūtēm. 1924. gada Olimpiskajās spēlēs Parīzē viņš ierindojās 10. vietā.

1944. gadā Losmans devās bēgļu gaitās uz Zviedriju, bēgot no PSRS okupācijas.

## Ārējās saites

## Atsauces
Hugo Vītols

**Hugo Vītols** (1911-1966) bija Latvijas futbolists, kurš spēlēja uzbrucēja pozīcijā, ilggadīgs Rīgas Vanderer (vēlākais nosaukums - Rīgas Vilki) komandas dalībnieks.

## Biogrāfija

Futbolu sāka spēlēt 14 gadu vecumā, Latvijas meistarsacīkstēs piedalījās sākot ar 1930.gadu, līdz pat Latvijas neatkarības zaudēšanai nemainīgi aizstāvot RV krāsas. Trīsdesmito gadu vidū spēlēja Latvijas izlasē, atzīmējoties ar 3 vārtiem 1935.gadā draudzības spēlē pret Lietuvu. Baigajā gadā spēlēja Rīgas Spartakā (uz RV bāzes veidotā komandā), nomainoties okupāciju varām, atkal spēlēja Rīgas Vilku sastāvā, vienīgi 1944.gadā aizvadot dažas spēles Universitātes Sporta komandas sastāvā. Miris Rīgā 1966.gadā. Pēc profesijas Hugo Vītols bija montieris.

## Apbalvojumi
**Klubu tituli**

* **[[Latvijas kauss futbolā]]**: 1938

## Atsauces
Bekars

[200px|thumb|Bekars pirms [fa nots.]] 
**Bekars** (5px) ir muzikālās notācijas alterācijas zīme, kas atiestata skaņas paaugstinājumu vai pazeminājumu jeb atsauc bemolu vai diēzu. Darbojas līdz takts beigām.

Iepriekš tika izmantots dubultais bekars (7px), kas atsauca dubulto bemolu vai dubulto diēzu, mūsdienās šo funkciju izpilda vienkārši viens bekars.

## Skatīt arī
* Diēzs 
* Bemols
Bemols

[thumb|200px|Bemols pirms [fa nots.]]
**Bemols** (Attēls:Flat.svg; ) ir muzikālās notācijas alterācijas zīme, kas pazemina skaņas augstumu par pustoni.

Bemols tiek apzīmēts ar simbolu Attēls:Flat.svg, kas līdzinās latīņu burtam b, kas apakšpusē ir nedaudz pastiepts uz leju. Ja ir nepieciešamība skaņas augstumu pazemināt par veselu toni, tad tiek izmantots dubultais bemols, ko atzīmē kā divas bemola zīmes pēc kārtas Attēls:Flat.svg Attēls:Flat.svg vai arī ar X.

## Skatīt arī
* Bekars 
* Diēzs
Orfejs

thumbnail|Orfejs
**Orfejs** () bija dzejnieks, mūziķis, pravietis un mītiska persona sengrieķu mitoloģijā. Domas dalās, vai Orfejs ir bijis īsta vai mītiska persona, biežāk gan viņš tiek uzskatīts par īstu personu, kas dzīvojusi laikā ap 1000. gadu pirms mūsu ēras.

Leģendās teikts, ka Orfejs ieguvis izglītību Ēģiptē, apguvis haldiešu astroloģiju un strādājis par ārstu. Uzskata, ka Homērs bijis Orfeja darba turpinātājs un Orfejs bijis grieķu mitoloģijas, reliģijas un kultu pamatlicējs.
 
Sengrieķu mitoloģijā viņš bija viens no argonautiem un trāķiešu dziedonis. Viņš ar savu balsi un cītaras spēli spēja savaldzināt ne tikai cilvēkus, bet arī plēsīgus dzīvniekus, augus, upes un akmeņus. Viņš bija uzticīgs mīlētājs, viņa sieva bija Eiridike. Orfejs devās uz mirušo valstību, lai atgūtu savu sievu Eiridiki. Orfeja tēls bieži izmantots literatūrā, mūzikā un tēlotājmākslā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Tallinas Aleksandra Ņevska katedrāle

**Tallinas Aleksandra Ņevska katedrāle** () ir pareizticīgo dievnams Tallinā, Igaunijā. Atrodas uz Tompea paugura Tallinas vecpilsētā.

Baznīca tikusi celta no 1894. līdz 1900. gadam, ēkas arhitekts ir Mihails Preobraženskis. Nosaukta krievu karavadoņa Aleksandra Ņevska vārdā. 20. gadsimta 20. un 30. gados vairākas reizes tika ierosināta baznīcas nojaukšana, tomēr tā netika realizēta. 

## Ārējās saites

* Oficiālā tīmekļa vietne
Diēzs

[220px|thumb|[Do (nots)|Do diēzs un do dubultais diēzs.]]
**Diēzs** (♯; no , kas savukārt no  (*díesis*) — 'augstāka skaņa') ir nošu alterācijas zīme, kas muzikālajā notācijā paaugstina skaņu par pustoni. Nošu līnijkopā tas atgādina tēmturī izmantoto zīmi (#), tādēļ datorrakstā to pieņemts apzīmēt tā. Ir arī dubultdiēzi (Attēls:DoubleSharp.svg), kas paaugstina skaņu par diviem pustoņiem jeb veselu toni, bet retāk ir sastopams arī pusdiēzs (8px), pusotrs diēzs (8px) un trīskāršais diēzs.

## Skatīt arī
* Bekars
* Bemols

## Atsauces
Bronzas kareivis

**Bronzas kareivis** (, ) ir neformāls nosaukums pretrunīgi vērtētajam PSRS Otrā pasaules kara memoriālam, kas atrodas Tallinā, Igaunijā.

Oriģinālais pieminekļa nosaukums ir "Piemineklis Tallinas atbrīvotājiem" (, ), pašreizējais oficiālais tā nosaukums ir "Piemineklis Otrajā pasaules karā kritušajiem" (, ). Memoriālu atklāja  trīs gadus pēc Sarkanās armijas ienākšanas Tallinā  Otrā pasaules kara laikā.

thumb|left|180px|Piemineklis sākotnējā atrašanās vietā
Piemineklis sastāv no akmens konstrukcijas, kas izgatavota no dolomīta, un 2 metrus augstas kareivja, kurš ietērpts Sarkanās armijas Otrā pasaules kara laika militārajā uniformā, skulptūras. Sākotnēji piemineklis atradies Tēnismegi kalnā Tallinas centrā mazā parkā, kuru padomju varas gados sauca par Atbrīvotāju parku (koordinātas: ).

2007. gadā Igaunijas valdība pārvietoja pieminekli un pēc ekshumācijas un identifikācijas PSRS karavīru mirstīgās atliekas uz Tallinas aizsardzības spēku kapsētu. Ne visas karavīru atliekas pārapbedīja kapsētā, jo lēmumu par apglabāšanas vietu pieņēma karavīru radinieki.

Piemineklis ir raisījis diskusijas sabiedrībā, domstarpības starp Igaunijā dzīvojošajiem krieviem un igauņiem, kā arī starp Igauniju un Krieviju. 2007. gada aprīlī sākās nemieri, kas zināmi kā Bronzas nakts.

## Atsauces

## Ārējās saites

* 360° panorāma
Melnais kvadrāts

**"Melnais kvadrāts"** () ir poļu izcelsmes Ukrainas mākslinieka Kazimira Maļeviča 1915. gada supremātisma glezna. 79,5 x 79,5 cm lielā glezna ir uzgleznota uz auduma ar eļļas krāsām. Tiek uzskatīta par vienu no 20. gadsimta glezniecības ikonām. Pašlaik atrodas Tretjakova galerijā, Maskavā, Krievijā. Daļa no ģeometrisko figūru gleznu sērijas jeb triptiha (vēl ir "Melnais aplis" un "Melnais krusts").

Darbs izgatavots "0.10" gleznu izstādei Petrogradā (mūsdienās — Sanktpēterburga).

## Atsauces
Turaidas muzejrezervāts

**Turaidas muzejrezervāts** atrodas Turaidas ielā 10, Siguldā, Latvijā. Dibināts 1988. gadā uz 1948. gadā dibinātā Siguldas Novadpētniecības muzeja bāzes. Kopš 1994. gada — īpaši aizsargājams kultūras piemineklis.

Muzejrezervāta sastāvā ietilpst Turaidas pilskalns, Turaidas pils, Baznīckalns, Dainu kalns, Turaidas muiža. Kopumā muzejs aizņem 43,63 ha plašu teritoriju, kurā atrodas 37 ēkas un būves, tāpat ir apskatāmas vairākas ekspozīcijas gan ēkās, gan dabā. Baznīckalnā atrodas 1750. gadā celta baznīca, kas ir viena no vecākajām lauku amatnieku būvētajām koka baznīcām Latvijā, tāpat Baznīckalnā saglabājies Turaidas Rozes kaps. Dainu kalnā iekārtotajā Tautasdziesmu parkā ir veltījums Krišjānim Baronam.

Muzeja krājumā 2007. gadā bija 78,6 tūkstoši vienību. No 1989. līdz 2021. gadam tā direktore bija muzejrezervāta izveidotāja Anna Jurkāne. Kultūras ministrija ilgstoši meklēja jauno direktoru, līdz 2024. gada novembrī par to tika apstiprināta Jolanta Borīte.

2018. gadā bija apmeklētākais muzejs Latvijā (273 312 reizes), bet 2023. gadā apmeklējums bija samazinājies līdz 140 000.

## Atsauces

## Ārējās saites
*
Berta Pīpiņa

**Berta Pīpiņa** (dzimusi **Ziemele**; dzimusi , mirusi 1942. gadā izsūtījumā) bija Latvijas žurnāliste, rakstniece un politiķe.
Rīgas domes un 4. Saeimas deputāte, "Demokrātiskā Centra" biedre. 
Latvju sieviešu nacionālās līgas priekšsēdētāja (1925-1940).

## Dzīvesgājums
Dzimusi 1883. gadā Codes pagasta "Spāriņos" Jēkaba un Līzes Ziemeļu ģimenē.  
Mācījās Misas pagasta skolā un Bauskas Beķera meiteņu proģimnāzijā. Strādāja par mājskolotāju Harkivā (1901–1904),  Berlīnē apguva valodas mācīšanas metodi bērniem ar runas defektiem (1904–1908). Pēc atgriešanās dzimtenē 1910. gadā apprecējās ar skolotāju, žurnālistu un literatūrkritiķi Ermani Pīpiņu-Vizuli. 

Pēc Februāra revolūcijas bija Latvijas Radikāldemokrātu partijas biedre, 1917. gada 26. martā ievēlēta partijas izpildu komitejā. 1917. gada oktobrī bija Sociālistisko sieviešu izglītības biedrības izpildu komitejas sekretāre.  
Pēc Latvijas valsts dibināšanas bija Latvijas Darba partijas biedre (1920–1922) un deputāta kandidāte Latvijas Satversmes sapulces vēlēšanās. 1921. gadā kļuva par Rīgas domes deputāti. 1922. gadā piedalījās Demokrātiskā Centra dibināšanā, ievēlēta partijas padomē un partijas centrālkomitejā.

1931. gadā viņu ievēlēja par 4. Saeimas deputāti.
1935. gadā sarakstīja autobiogrāfisku romānu "Lejaskrodzinieka meita".

1941. gada 14. jūnija deportācijas laikā viņu arestēja un izsūtīja uz Sibīriju. Par tālāko likteni ziņu nav.

Demokratiska.centra.grupa.No.kreisas-Karlis.Skalbe,Gustavs.Zemgals,Berta.Pipina,Pēteris.Jurasevskis.Pirmais.no.labas.Janis.Breikss.1920.gadu.beigas.Fotografs Vilis.Ridzenieks.fotostudija Klio.jpg|Demokrātiskā centra grupa. No kreisās: Kārlis Skalbe, Gustavs Zemgals, Berta Pīpiņa, Pēteris Juraševskis. Pirmais no labās Jānis Breikšs (1920. gadu beigas)
Atpūta, Nr.391 (01.05.1932)-Berta.Pipina.pdf|Berta Pīpiņa ar bērniem Noru, Jāni un Birutu. Fotogrāfija publicēta uz žurnāla "Atpūta" iekšējā vāka (1932)



## Apbalvojumi
* Triju Zvaigžņu ordenis — 4. šķira. 

## Atsauces
Fajr

***Fajr*** ( — ‘Rītausma’) bija Irānas eksperimentāls pavadonis, kas palaists 2015. gada februārī.

Pavadonis izgatavots uzņēmumā *Iran Electronics Industries*. Tas veidots sešu skaldņu prizmas formā ar augstumu 49 cm, platumu 35 cm un masu 52 kg.
*Fajr* paredzēts Zemes virsmas attēlu uzņemšanai. Tas ir apgādāts ar Globālo pozicionēšanas sistēmu. Irānas oficiālie pārstāvji apgalvoja, ka pavadonis nav paredzēts militārai izmantošanai.

*Fajr* palaists  08:50 UTC ar nesējraķeti *[[Safir-1B]]* no starta laukuma Semnānas ostānā. Starts notika Irānas nacionālajā kosmosa dienā, sešus gadus pēc valsts pirmā orbitālā starta ar *[[Omid]]*.

ASV kosmiskās telpas kontroles dienests fiksēja, ka  *Fajr* iegāja atmosfēras blīvajos slāņos un sadaga virs Indijas okeāna.

Ir liecības, ka šis bijis *Fajr* trešā eksemplāra starts. Iespējams, ka ap 2012. gada 23. maiju un 22. septembri startēja divas *Safir* raķete, bset palaišanas bija neveiksmīgas, *Fajr* neievadot orbītā.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Fajr Gunter Dirk Kreb
Hrihorijs Skovoroda

**Hrihorijs Skovoroda** (, ; dzimis , miris ) bija Slobodas Ukrainas ukraiņu filozofs, dzejnieks, pedagogs un komponists.

## Dzīvesgājums
Studēja Kijivas-Mohilas akadēmijā (1734—1741, 1744—1745, 1751—1753). No 1741. līdz 1744. gadam kā galma dziedātājs dzīvoja Sanktpēterburgā un Maskavā. No 1745. līdz 1750. gadam uzturējās Ungārijā un, iespējams, citās Eiropas valstīs. No 1750. līdz 1751. gadam bija pasniedzējs Perejaslavas garīgajā seminārā, kādu laiku uzturējās Trīsvienības-Sergija lavrā. Pēc tam ar pārtraukumiem dzīvoja Harkivā. No 1769. gada lielākoties ceļoja pa draugu un piekritēju mājvietām, līdz pat nāvei nekur ilgi neuzturoties. Pēc leģendas miris drauga, muižnieka mājās, pats pirms tam izrakdams savu kapu. Uz kapa pieminekļa licis uzrakstīt — "Pasaule ķēra mani, bet nenoķēra".

Skovoroda rakstīja savus darbus vairākās valodās — latīniski, grieķiski, baznīclāvu valodā, tomēr vairums darbu sarakstīti valodā, kurā, iespējams, runāja tālaika Slobodas Ukrainā, atkarībā no konteksta to var uzskatīt par ukraiņu vai krievu valodas paveidu. Sekulāro un reliģisko varas iestāžu opozīcijas dēļ Skovorodas pirmais darbs publicēts tikai pēc viņa nāves, 1798. gadā, bet pilnie kopotie raksti Sanktpēterburgā 1861. gadā.

## Ārējās saites

* Skovoroda Online Concordance 
* Skovorodas kopotie raksti
Grobiņas aptieka

thumb|250px|Lielā iela Grobiņā, aptiekas ēka atrodas labajā pusē
**Grobiņas aptieka** atrodas Lielajā ielā 27, Grobiņā, Latvijā. Šī ir viena no vecākajām aptiekām Latvijā.

Dibināta 1654. gadā, darbojās līdz 17. gadsimta otrajai pusei, kad tās darbība tika pārtraukta apmēram uz 100 gadiem. Darbību atsāka 1770. gadā. Pirmais aptiekārs bijis Georgs Feierbahs.

Kopš 2003. gada šajā ēkā darbojās SIA "Grobiņas aptieka", 2017. gadā šeit atradās "Mēness aptieka".

## Atsauces
Baltais nams (Rīga)

"**Baltais nams**" ir ēka Krišjāņa Valdemāra ielā 35, Rīgā, Latvijā. Tā ir vienstāva koka ēka.

## Vēsture
Ēkas projektu 1874. gadā izstrādāja Gustavs Rūdolfs Vinklers Stāmerienas muižas īpašniekam Eduardam Volfam (*von Wolff a.d.H. Stomersee*, 1817—1883). Šī bija paredzēta kā barona Volfa ziemas rezidence.  Ēka dekorēta ar eklektisma elementiem, eklektisms sastopams arī ēkas interjerā.
Pēc barona Volfa nāves 1884. gadā ēku iegādājās rūpnieks un tirgotājs, Šveices konsuls Konstantīns Šturcs, kas piepirka zemes gabalus un paplašināja dārzu. Līdz mūsdienām ēkai ir saglabājies 1920. gados veidotais uzraksts virs ieejas durvīm: "Esat sveicināti".

1925. gadā par ēkas īpašnieci kļuva Latvijas Tirgotāju savienība. Nākamajā gadā ēkas sētas pusē pēc arhitekta Eižena Laubes projekta tika piebūvētas kluba telpas. Ēka kļuva par savienības saviesīgo namu.
1938. gadā ēkai tika veikts kapitālais remonts, fasāde tika nokrāsota baltā krāsā, tad arī radies "Baltā nama" nosaukums. Latvijas PSR laikā nama īpašniece bija Latvijas Komunistiskā partija, te atradās Marksisma-ļeņinisma universitāte. 20. gadsimta 80. gados te atradās Rīgas Tehnikas nams. Mūsdienās te atrodas Latvijas Tirdzniecības un rūpniecības kameras biedrība.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Marksisma-ļeņinisma Baltā nama amori* (Nams Rīgā, Valdemāra ielā 35)
352646 Blumbahs

**352646 Blumbahs** ir neliels galvenās asteroīdu joslas asteroīds, kuru 2008. gadā LU Astronomijas institūta Astrofizikas observatorijā ar Šmidta teleskopu atklāja šīs observatorijas vadītājs Ilgmārs Eglītis sadarbībā ar Lietuvas Universitātes Teorētiskās Fizikas un Astronomijas institūta darbinieku Kazimiru Černi. 

 asteroīdam piešķirts astronoma un metrologa, Latvijas Zinātņu akadēmijas pirmā goda locekļa Friča Blumbaha vārds.

## Atsauces
85466 Krastiņš

**Krastiņš**, arī **85466 Krastiņš** ir neliels galvenās asteroīdu joslas asteroīds, kuru 1997. gadā atklāja beļģu astronoms Eriks Elsts Lasiljas observatorijā Čīlē. 
 asteroīdam piešķirts Latvijas arhitekta,  Latvijas Zinātņu akadēmijas akadēmiķa Jāņa Krastiņa vārds.

## Atsauces
Baltais nams (nozīmju atdalīšana)

**Baltais nams** var būt:
* Baltais nams — ASV prezidenta rezidence Vašingtonā;
* neformāls Latvijas Nacionālās operas nosaukums;
* Baltais nams (Rīga) — ēka Krišjāņa Valdemāra ielā 35, Rīgā, Latvijā.
Romanova bazārs

**Romanova bazārs** ir dzīvojamo ēku komplekss Rīgā, Latvijā. Atrodas starp Avotu, Lāčplēša un Ernesta Birznieka-Upīša ielu. Valsts nozīmes arhitektūras piemineklis.

Ēku, kas uzceltas 1909. gadā, projekta autors ir arhitekts Eižens Laube. Nosaukts Lāčplēšu ielas senākā nosaukuma Romanovu ielas vārdā. Celts nacionālā romantisma stilā. Tiek uzskatīts par funkcionālisma priekšvēstnesi.

Romanova bazārā ietilpst četras ēkas:
* Lāčplēša ielā 70;
* Lāčplēša ielā 70a;
* Lāčplēša ielā 70b;
* Ernesta Birznieka-Upīša ielā 29.

## Atsauces
Blumbahs

**Blumbahs** var būt:
* 352646 Blumbahs — asteroīds.

## Cilvēki ar šādu uzvārdu
* Fricis Blumbahs (1864―1949) — latviešu astronoms.
Aleksandrija (nozīmju atdalīšana)

**Aleksandrija** var būt:

* Aleksandrija — pilsēta Ēģiptē;
* Aleksandrija (Luiziāna) — pilsēta Amerikas Savienotajās Valstīs, Luiziānā;
* Aleksandrija (Rumānija) — pilsēta Rumānijā;
* Aleksandrija (Virdžīnija) — pilsēta Amerikas Savienotajās Valstīs, Virdžīnijā;
* Oleksandrija — pilsēta Ukrainā.
Aleksandrija (ASV)

**Aleksandrija** var būt:

* Aleksandrija (Luiziāna) — pilsēta Luiziānā;
* Aleksandrija (Virdžīnija) — pilsēta Virdžīnijā.
Kurland

***Kurland*** var būt:
* Kurzemes vāciskais nosaukums
* 24794 Kurland — asteroīds

## Apdzīvota vieta
* Kurlanda (Norvēģija), Norvēģijas ciems Ākešhusas filkē 
* Kurlanda (Zviedrija), Zviedrijas apdzīvota vieta Skones lēnē
797. gads

**797. gads** () bija parastais gads, kas pēc Jūlija kalendāra sākās svētdienā.

## Notikumi
* 797. gadā par bizantijas imperatori kļūst Irīna (797-803)

## Dzimuši
* Pepins I, Akvitānijas karalis (miris 838.)
796. gads

**796. gads** () bija garais gads, kas pēc Jūlija kalendāra sākās piektdienā.

## Notikumi
* Kalifs Hārūns ar Rašīds izvēlējās Raku par savu rezidenci un pilsēta faktiski kļuva par Abasīdu impērijas galvaspilsētu
* Franki Kārļa Lielā vadībā uzbruka senajiem avāriem
24794 Kurland

**24794 Kurland**, arī **24794 Kurzeme** ir neliels galvenās asteroīdu joslas asteroīds, kuru 1993. gadā atklāja beļģu astronoms Eriks Elsts Lasiljas observatorijā Čīlē. 

 asteroīdam piešķirts vārds "Kurland", Kurzemes  vārds vācu valodā. Šādu vārdu E. Elsts asteroīdam izvēlējās, iedvesmojoties no astronoma Š. Doteroša (*Chappe d’Auteroche*) pirms 250 gadiem veiktajām piezīmēm ekspedīcijas laikā no Francijas caur Latviju uz Toboļsku Sibīrijā, dodoties novērot Veneras pāriešanu pāri Saules diskam.

## Atsauces
Latols

**Latols** (Lat[vija] + ols) bija no 1931. līdz 1940. gadam Latvijā automobiļu un motociklu darbināšanai lietota biodegviela. To izgatavoja, noteiktā attiecībā sajaucot benzīnu, benzolu u.c. šķidrās degvielas (izņemot petroleju) ar Latvijā ražotu absolūto spirtu (vasarā — 1:1, bet ziemā — 2:1). Tādējādi Latvija centās mazināt atkarību no degvielas importa. Ar normatīvajiem aktiem tika ierobežota citu degvielu tirgošana Latvijā, tādējādi atbalstot latolu kā vienīgo Latvijā tirgojamo degvielu. 

Sākot ar 1939. gada 11. septembri, valdība ieviesa latola saņemšanas atļaujas, noteica latolu kā vienīgo automobiļiem un motocikliem lietojamo degvielu un pastiprināti sāka regulēt tā izsniegšanu, tostarp ierobežojot latola daudzumu, ko viens apliecības turētājs noteiktā laika posmā varēja iegādāties.

## Atsauces
Sjuaņdzans

**Sjuaņdzans** (, *Xuánzàng* — ‘Noslēpumainais resnis’; dzimis  Henaņā, Ķīnā, miris ) bija Tanu dinastijas laika ķīniešu budistu mūks, ceļotājs, filozofs, tulkotājs un rakstnieks. Septiņpadsmit gadus ceļojis pa Zīda ceļu uz Vidusāziju un Indiju, kur mācījies no tā laika ietekmīgiem budistu skolotājiem un filozofiem, apmeklējis budistu svētnīcas. Atgriežoties Ķīnā, atvedis sev līdzi 657 budistu tekstus sanskritā un 150 relikvijas. Pēc atgriešanās ar imperatora atbalstu nodibinājis tulkošanas skolu Čanaņā, kurā līdz savai nāvei pārtulkojis ķīniešu valodā 1330 darbus. Vēlākos laikos šie tulkojumi kļuva par pamatu pašā Indijā nozaudētu svēto tekstu atpakaļtulkošanai. Nodibinājis jogāčāras virziena Fasjaņas budistu skolu, kuras ietekme vēlāk izplatījās citur Āzijā — Japānā un Korejā.

Pēc imperatora rīkojuma uzrakstījis grāmatu par savu ceļojumu «Varenās Tanu dinastijas ceļojums uz Rietumu zemēm» (大唐西域記, *Dà Táng Xīyù Jì* — ‘Budistu atskaites’), kas mūsdienās pārtulkota daudzās valodās un kas kļuva par pamatu 16. gadsimtā sarakstītajam vienam no četriem klasiskajiem ķīniešu romāniem «Ceļojums uz Rietumiem» (西遊記, *Xīyóujì*).

## Atsauces

## Ārējās saites
795. gads

**795. gads** () bija parastais gads, kas pēc Jūlija kalendāra sākās ceturtdienā.

## Notikumi
* Par Romas pāvestu kļūst Leons III
* Franki Kārļa Lielā vadībā uzbrūk senajiem avāriem

## Dzimuši
* Etelvulfs, Kentas karalis (miris 858.)

## Miruši
* Adriāns I (*Hadrianus I*), Romas pāvests (dzimis 700.)
794. gads

**794. gads** () bija parastais gads, kas pēc Jūlija kalendāra sākās trešdienā.

## Notikumi
* Kioto kļūst par Japānas galvaspilsētu
* Mauri uzbrūk Astūrijas Karalistei
* Kārlis Lielais sasauc padomi, franku baznīcā, Frankfutrē, kurā nosoda ikonu lietderību.
793. gads

**793. gads** () bija parastais gads, kas pēc Jūlija kalendāra sākās otrdienā.

## Notikumi
* Vikingi uzbrūk Lindisfārnas Anglijā, šo notikumu vēsturnieki mūsdienās uzskata par Vikingu laiku sākumu
* Kārlis Lielais nodibina Vācijas pilsētu Minsteri
* Mauru karaspēks uzbrūk Astūrijas Karalistei
* Pipina karagājiens uz Itālijas Dienvidiem, karagājiens tika pārtraukts bada un zirgu mirstības dēļ.
Riekstu lotoss

**Riekstu lotoss** (*Nelumbo nucifera*), zināms arī kā **austrumu lotoss**, **Indijas lotoss**, **svētais lotoss** vai vienkārši **lotoss**, ir viena no divām lotosu ģints sugām. Tā ir vienīgā ģints lotosu dzimtā. Riekstu lotosa dabiskais izplatības areāls ir Āzijas tropi. Tam Austrumu kultūrā ir pielūgsmes auga nozīme, kā arī pieminēts dažādās folklorizētās leģendās. Daudzviet piemērota klimata apvidos riekstu lotoss ir ieviests vietējā florā.

Lotosa trauslais zieds parasti ir sārtā krāsā, kas arī ātri nobirst. Rīta pusē tas uzzied, bet pēcpusdienā nomet vainaglapas, ziedneša galā atsedzot īpatnēju piltuvveida augļkopu. Lotosa riekstveidīgie augļi ir ēdami.
Lotoss

**Lotoss** var būt:

* lotosu ģints suga
** riekstu lotoss (*Nelumbo nucifera*)
** Amerikas lotoss (*Nelumbo lutea*)
* dažas sugas no ūdensrožu dzimtas augiem
** Nīlas lotoss (*Nymphaea lotus*)
Biezpiens

[250px|thumb|right|[Vājpiens|Vājpiena biezpiens]]
[thumb|200px|right|Biezpiena tradicionālais gatavošanas veids, [sūkalas notecinot caur marli]]
**Biezpiens** (līdz 20. gadsimtam saukts par **kupinātu pienu** vai **kupuša pienu**) ir piena olbaltumvielu kazeīna produkts, ko iegūst saraudzējot pienu, vājpienu vai paniņas un no iegūtās masas atdalot sūkalas. Saraudzēšanu veic, pievienojot mezofilo pienskābes baktēriju *[[Lactococcus lactis]]* un *[[Lactococcus cremoris]]* ieraugu. Papildus var arī pievienot recināšanas fermentu preparātus. Iegūtā produkta konsistence ir atkarīga no izmantotā piena tauku satura (piemēram, biezpiens, kas ražots no pilnpiena, ir mīksts un viegli klājams, bet vājpiena biezpiens ir drupans un nedaudz sulojas). Tajā ir daudz bioloģiski vērtīgu olbaltumu. Tas satur minerālvielas — Ca, P, Fe un Mg. Tajā ir visas neaizstājamās aminoskābes.

## Vēsture
Par Latvijas un pārējās Ziemeļaustrumeiropas iedzīvotāju piena olbaltumvielu atdalīšanas prasmi netieši liecina arheoloģiskajos izrakumos atrasti ap 1000 gadu p.m.ē. māla kāstuvju fragmenti.

Pirmie rakstveida avoti, kur varētu būt minēts biezpiens Latvijā, ir Rīgas jezuītu kolēģijas 16. gadsimta sākumā un 17. gadsimta beigās latīniski sarakstītie pārdošanas dokumenti. Tajos parādās apzīmējums *coagula lactis* (), ar ko gan tikpat labi varētu būt bijis domāts arī siers. Etnogrāfe Linda Dumpe izteikusi pieņēmumu, ka, ja tas tomēr bijis biezpiens, tad biezpiens varētu būt bijis viens no jezuītu muižu piensaimniecību ražojumiem.

Vēlāk biezpiens minēts Georga Manceļa 1636. gadā izdotajā latviešu valodas vārdnīcā *Lettus* un Jāņa Langija 1685. gadā izveidotajā latviešu-vācu vārdnīcā, kurās pirmo reizi parādās tā latviskie nosaukumi — kupināts piens un kupuša piens. Tie cēlušies no darbības vārdiem „kupt” un „kupināt” ar nozīmi „sildot recināt”. 19. gadsimtā šie apzīmējumi sāk izzust un 20. gadsimtā tos jau aizstājuši nosaukumi — biezpiens, baltpiens un sildītais piens.

## Biezpiena izstrādājumi
No biezpiena ražo daudz un dažādus izstrādājumus — mājas sieru, biezpiena sieriņus, krēmus, pastas, kūkas, balto biezpiena sieru, saldās un sāļās biezpiena masas, biezpiena pankūkas u.c.

## Atsauces

## Literatūra
* 
* 

## Ārējās saites
Žuzē Eduardu duš Santušs

**Žuzē Eduardu duš Santušs** (, dzimis , miris ) bija Angolas politiķis, kurš no 1979. gada līdz 2017. gadam bija Angolas prezidents.

## Biogrāfija
Dzimis Luandā akmeņkaļa un mājsaimnieces ģimenē. Uzreiz pēc liceja absolvēšanas iesaistījies politikā, pievienojoties kreisi orientētajai antikoloniālajai neatkarības kustībai.

1961. gadā saistībā ar iespējamām represijām pametis valsti, no 1963. līdz 1969. gadam studējis Padomju Savienībā Azerbaidžānas naftas un ķīmijas institūtā, kur ieguvis inženiera izglītību, lai arī profesijā nekad nav strādājis. Pārstāvējis Angolas neatkarības kustību ārvalstīs, pēc neatkarības iegūšanas 1974. gadā kļuva par Angolas ārlietu ministru.

Pēc pirmā Angolas prezidenta nāves 1979. gada 21. septembrī ieņēmis viņa amatu. Kā prezidents pielika pūles, lai valstī izbeigtu pilsoņu karu, kas ilga līdz pat 2002. gadam. Pakāpeniski novērsies no marksisma, veicinot uzņēmējdarbību, brīvo tirdzniecību, kā arī atsakoties no vienpartijas sistēmas. Vienlaikus ticis kritizēts par ievērojamu korupciju.

Pēc 1992. gada vēlēšanām, kad viņa tuvākais konkurents uz prezidenta amatu ieguva ievērojamu atbalstu, Santuša prezidenta termiņi tika apstiprināti automātiski, bez vēlēšanām. Otro reizi kandidēja 2012. gada prezidenta vēlēšanās un tika ievēlēts. Atkāpās no prezidenta amata 2017. gadā, un 2017. gada Angolas vispārējās vēlēšanās viņu nomainīja Žuans Lorensu.

Bez portugāļu valodas Santušs brīvi pārvaldīja arī spāņu, franču un krievu valodu.

Dzīves pēdējos gados Santušs ārstējās no vēža. 2022. gada 8. jūlijā, 79 gadu vecumā, miris medicīnas centrā Barselonā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Rekviēmhaizivjveidīgās

**Rekviēmhaizivjveidīgās** (*Carcharhiniformes*) ir skrimšļzivju klases (*Chondrichthyes*) haizivju kārta. Šajā kārtā ir vairāk kā 270 mūsdienās dzīvojošas sugas, kas iedalītas 51 ģintī un 8 dzimtās. Šīs kārtas sugas sastopamas gandrīz visās pasaules jūrās: gan aukstās, gan siltās, gan sāļās, gan mazāk sāļās, gan dziļās, gan seklās, kā arī tās dzīvo piekrastes jūrās un atklātos okeānos. Sugas ir ļoti plastiskas un viegli piemērojas dažādiem apstākļiem. Lielākā daļa sugu dzīvo sālsūdenī, bet dažas sugas piemērojušās dzīvei saldūdens tilpnēs.

Pēdējo gadu DNS pētījumi liecina, ka ne visas rekviēmhaizivjveidīgo dzimtas ir monofilētiskas un tuvākajā nākotnē to sistemātika var mainīties.

## Izskats un īpašības
[thumb|240px|left|[Zilā haizivs (*Prionace glauca*)]]
Rekviēmhaizivjveidīgajām sugām raksturīga gara purna daļa, kā arī visām šīs kārtas haizivīm ir trešais plakstiņš — mirkšķināmā plēve, kura nepieciešamības gadījumā pārklāj aci, lai to aizsargātu. Tām ir piecas žaunu spraugas gatrā galvas pusē, divas muguras spuras (bez dzelkšņiem) un anālā spura. Visām mutes kaktiņi atrodas aiz acu līnijas.

Pazīstamākās ir zilā haizivs, vēršhaizivs, tīģerhaizivs, baltspuru rifu haizivs, okeāna baltspuru haizivs, melnspuru rifu haizivs, Karību rifu haizivs un pelekā rifu haizivs, kā arī suņhaizivs, kaķhaizivs un āmurzivs. Šīs grupas haizivis ir vienas no bīstamākajām un plēsīgākajām, vienlaikus intriģējošākajām haizivīm pasaulē.

## Vairošanās
Atkarībā no sugas tām var būt dažāda rakstura vairošanās: laižot ikrus, kas paslēpti ikru somā, vai dzemdējot dzīvus, labi attīstītus mazuļus. Tomēr visām sugām ir raksturīga iekšējā ikru apaugļošanās mātītes ķermenī. Sugas, kas laiž ikrus, izvēlas pēc iespējas nomaļākas vietas, lai ikri būtu pasargāti no plēsējiem. Mātītes nerūpējas nedz par ikriem, nedz dzīvajiem mazuļiem. 

## Sistemātika
[thumb|240px|[Svītrainā kaķhaizivs (*Poroderma africanum*)]]
**Rekviēmhaizivjveidīgo kārta** (*Carcharhiniformes*)
*Āmurzivju dzimta (*Sphyrnidae*)
*Kaķhaizivju dzimta (*Scyliorhinidae*)
*Lielacu haizivju dzimta (*Hemigaleidae*)
*Rekviēmhaizivju dzimta (*Carcharhinidae*)
*Suņhaizivju dzimta (*Triakidae*)
*Ūsaino suņhaizivju dzimta (*Leptochariidae*)
*Viltus kaķhaizivju dzimta (*Proscylliidae*)
*Viltus suņhaizivju dzimta (*Pseudotriakidae*)

## Atsauces

## Ārējās saites
*Carcharhiniformes Ground sharks
*Fish Base: Order Summary for Carcharhiniformes
Martins Frīmens

**Martins Džons Kristofers Frīmens** (; dzimis ) ir britu aktieris. Pazīstams kā Džona Vatsona lomas atveidotājs televīzijas seriālā "Šerloks". Par šo lomu saņēmis ''Emmy'' un BAFTA televīzijas balvas. Ir filmējies arī filmu ciklos "''Three Flavours Cornetto'' triloģija" un "Hobits", kā arī seriālos "Ofiss" (*The Office*, 2001—2003) un "Fārgo (2014—). Attēlojis lomas tādās filmās, kā "Asinspirts" (2011), "Pasaules gals" (2013), "Melnā Pantera" (2018).

## Ārējās saites
Doktors Vatsons

**Džons H. Vatsons** () ir britu rakstnieka Artura Konana Doila radīts romānu un īso stāstu tēls. Viņš ir bijis armijas ārsts. Privātdetektīva Šerloka Holmsa dzīvokļa biedrs. Dzīvo Londonā 19. gadsimta beigās un 20. gadsimta sākumā. Grāmatas par Šerloku Holmsu tiek rakstītas pirmajā personā no Vatsona skatu punkta.

Kā Holmsa draugs un uzticības persona Vatsons ir redzams dažādās filmās, televīzijas seriālos, videospēlēs, komiksos un radio programmās.

## Atsauces

## Ārējās saites
24709 Mitau

**24709 Mitau**, arī **24709 Mītava** ir neliels galvenās asteroīdu joslas asteroīds, kuru 1991. gadā atklāja beļģu astronoms Eriks Elsts Lasiljas observatorijā Čīlē. 

 asteroīdam piešķirts vārds „Mitau”, šādi agrāk dēvēja Jelgavu vācu valodā. Šādu vārdu E. Elsts asteroīdam izvēlējās, iedvesmojoties no astronoma Š. Doteroša (*Chappe d’Auteroche*) pirms 250 gadiem veiktajām piezīmēm ekspedīcijas laikā no Francijas caur Latviju uz Toboļsku Sibīrijā, dodoties novērot Veneras pāriešanu pāri Saules diskam.

## Atsauces
2014 Vasiļevskis

**Vasiļevskis**, arī **2014 Vasiļevskis** ir neliels galvenās asteroīdu joslas asteroīds, kuru 1973. gadā atklāja amerikāņu astronoms Arnolds Klemola Lika observatorijā Kalifornijā. 

1977. gadā asteroīdam piešķirts vārds „Vasiļevskis”, nosaucot to latviešu astronoma Staņislava Vasiļevska vārdā.

## Atsauces
Konceptuālā māksla

**Konceptuālā māksla** ir tēlotāja mākslas virziens, kur objekta estētiskai un vizuālai vērtībai ir mazāk nozīmes nekā idejai kas stāv aiz tā. 

## Vēsture
Konceptuālā māksla radās  20. gadsimta 60. gados. Tās pirmsākumi ir meklējami redīmeida izmantošanā, ko uzsāka Marsels Dišāns, kurš mākslas izstādēs eksponēja ikdienišķus priekšmetus. Konceptuālisms mākslā noraida agrāk pastāvošo uzskatu par skaistuma un mākslas kritērijiem, ko definēja Imanuels Kants savā "Spriestspējas kritikā" ar spriedumu ka "skaists ir tas, kas visiem patīk bez jēdziena".

Konceptuālisma idejas ir pazīstamas arī literatūrā. 20. gadsimta 70. gados krievu dzejā rodas neformāls konceptuālistu grupējums, kura pārstāvju vidū bija Dmitrijs Prigovs, Ļevs Rubinšteins un citi dzejnieki, kuri savos darbos izmantoja triviālas, ikdienišķas frāzes, citātus, bibliogrāfiskus aprakstus un dažādus citus tekstus.

20./21. gadsimta mijā konceptuālā dzeja kļūst pazīstama Rietumvalstu literatūrā. ASV darbojas dzejnieks un kritiķis Kenets Goldsmits.

Latvijā konceptuālisma mākslas un literatūras paraugi analizēti filozofa Jāņa Taurena monogrāfijā "Konceptuālisms Latvijā: domāšanas priekšnosacījumi" (2014).

Kopš 2016. gada Latvijā darbojas Preiļu konceptuālistu dzejas grupējums, kura dalībnieki izmanto gan redīmeida tehniku, gan virtuālās realitātes sniegtās iespējas, gan arī sniedz dzejas performances.

## Atsauces

## Bibliogrāfija
* Sols Levits. *Paragrāfi par konceptuālo mākslu. Teikumi par konceptuālo mākslu*. Tulk. J. Taurens. Rīga, 2010.
* Jānis Taurens. *Konceptuālisms Latvijā: Domāšanas priekšnosacījumi*. Rīga: Neputns, 2014.
Redīmeids

thumb|Marsels Dišāns. "Strūklaka", 1917.

**Redīmeids** () jeb **gatavo priekšmetu māksla** ir sadzīves priekšmets vai tā detaļa, ko mākslinieks izvēlas un pasludina par mākslas darbu izstādes kontekstā. Redīmeids parasti ir rūpnieciski pagatavots. Tā definīciju ir devis franču rakstnieks un sirreālisma teorētiķis Andrē Bretons savā "Sirreālisma manifestā". Nosaukums ir cēlies no amerikāņu angļu valodas, ASV 1900.gadu sākumā ar *ready-made* apzīmēja rūpniecības nozares produktus. Par slavenāko redīmeidu var uzskatīt dadaista Marsela Dišāna keramisko pisuāru "Strūklaka" (1917). Vairāki mākslas virzieni kā, piemēram, dadaisms, konceptuālā māksla, izmanto redīmeidu vai nu tādu kā ir vai iekļaujot to instalācijās.

## Atsauces
Hosē Enrike

**Hosē Enrike Sančess Diass** (; dzimis  Valensijā, Spānijā) ir spāņu bijušais futbolists. Spēlēja ar 3. numuru kreisās malas aizsarga pozīcijā.

Profesionāļa karjeru sācis 2004. gadā klubā *[[Levante UD]]*. Spēlējis arī *[[Valencia CF]]* un *[[Bigo "Celta"|Celta Vigo]]* un *[[Villarreal CF]]*. 2007. gadā pārgājis uz *[[Newcastle United F.C.]]*, ar kuru tika parakstīts piecu gadu līgums. Vēlāk spēlējis arī citā Anglijas klubā *[[Liverpool FC]]*. Karjeru noslēdza 2017. gadā Saragosas "Real".

## Sasniegumi
**Newcastle United**

* Anglijas čempionāts: 2009–10

**Liverpool**

* Anglijas Līgas kauss: 2011–12

## Ārējās saites
Ežēns Birnufs

**Ežēns Birnufs** (; dzimis  Parīzē, Francijā, miris ) bija franču orientālists, zināmākais 19. gadsimta budisma pētnieks, devis nozīmīgu ieguldījumu senpersiešu ķīļrakstu atšifrēšanā.

Dzimis Parīzē profesora Žana Luī Birnufa (1775—1844) ģimenē. Jaunībā mācījies sanskritu un ķīniešu valodu. 1826. un 1927. gadā publicējis divus darbus par pāli valodu. Nodarbojies ar Avestas manuskriptu atšifrēšanu, kā rezultātā Eiropas zinātnieki pirmo reizi varēja iepazīties ar avestas valodu. 1832. gadā sāka strādāt *[[Collège de France]]* sanskrita katedrā. No 1836. gada pētījis Persepolē atrastos ķīļrakstus, kā rezultātā publicējis senpersu 30 burtu alfabētu, lielākā daļa no kuriem vēlāk izrādījusies pareizi. Veicis vairāku sanskrita darbu tulkojumus franču valodā, uzrakstījis vairākus zinātniskos darbus par budisma vēsturi.

## Atsauces

## Ārējās saites
788. gads

**788. gads** () bija garais gads, kas pēc Jūlija kalendāra sākās otrdienā.

## Notikumi
* Franki Kārļa Lielā vadībā pakļauj Bavāriju un pievieno to Franku valstij
* Par Astūrijas Karalistes karali no Peresu dinastijas kļūst Bermudo Mūks

## Dzimuši
* Ādi Šankara (*ആദി ശങ്കരന്‍*), indiešu reliģijas filozofs, domātājs, mistiķis un dzejnieks (miris 820.)
787. gads

**787. gads** () bija parastais gads, kas pēc Jūlija kalendāra sākās pirmdienā.

## Notikumi
* Adriāns I sasauc Pirmo Nīkajas koncilu
* Beidzas reliģiskais ikonoklasms Bizantijas Impērijā

## Dzimuši
* Al-Horezmī (*عبد الله محمد بن موسى الخوارزمی*), persiešu matemātiķis un astronoms (miris 850.)
789. gads

**789. gads** () bija parastais gads, kas pēc Jūlija kalendāra sākās ceturtdienā.

## Notikumi
* Pirmo reizi rakstiskajos avotos minēta Vācijas pilsēta Arnsberga kā viena no abatijas daļām
* Vikingi uzsāk savus uzbrukumus Britu salām
* Vikingi veic uzbrukumu Lielbritānijai piederošajai Dorsetas grāfistei
Ačirimbi II

thumb|Ačirimbi II (1965)
**Ačirimbi II** (miris 1968. gadā) bija desmitais Bafutas karalistes valdnieks jeb Fons, kas valdīja no 1932. līdz 1968. gadam. Bafuta ietilpa Kamerūnas Ziemeļrietumu reģionā, un Ačirimbi II valdīšana aptvēra gan Britu Kamerūnas laiku, kad teritorija bija Lielbritānijas impērijas protektoriāts, gan Kamerūnu kā neatkarīgu valsti. Ačirimbi II priekštecis bija Abumbi I, pēcnācējs — Abumbi II.

Atšķirībā no citiem Foniem, Ačirimbi II bija lojāli noskaņots pret Lielbritāniju. 1946. gadā viņš bija apbalvots ar Goda sertifikātu par "vērtīgo kalpošanu savai valstij, Britu tautai un valdībai... lojalitātei pret administrāciju, lai uzturētu kārtību".

Fons draudzīgi uzņēma un sniedza palīdzību pazīstamajam rakstniekam un dabas pētniekam Džeraldam Darelam, kas 1949. un 1957. gadā Bafutā uzturējās dzīvnieku vākšanas ekspedīcijās. Grāmatās "Bafutas pēddziņi" un "Zvērudārzs manā bagāžā" Darels Bafutas Fonu raksturo kā 'bagātu, gudru un žilbinošu monarhu, kas pārvaldīja plašu savannu karalisti ziemeļdaļas kalnienē, brīnišķīgu namatēvu un lielu dzīves baudītāju, kurš mīl mūziku, dejas un iedzeršanu; gara auguma, slaidu un muskuļotu'. Fonam bija vairākas sievas, un viņš piedāvāja Džeraldam apprecēt vienu no savām meitām. Otrajā ekspedīcijas laikā Ačirimbi II uzdāvināja Darelam ceremoniālo tērpu un grieztiem ornamentiem rotātu spieķi.

Šādi Fonu zāles ievākšanas svētku dienā apraksta Darels:
*"Fons bija apvilcis maigi zilu tērpu ar brīnumskaistiem izšuvumiem sarkanā, dzeltenā un baltā krāsā. Galvā viņam bija sarkana konusveidīga filca cepure, viscaur apšūta ar lielu daudzumu [[Āfrikas zilonis|ziloņa]] astes spalvu... Vienā rokā Fons turēja mušu sitamo slotiņu, arī tās kāts bija izrotāts smalkiem griezumiem, bet pati slotiņa — biezs zīdainu matu kušķis — darināts no gverezas pērtiķa ([[kolobi|kolobusa]]) garās, melnās astes. Iespaidu mazliet bojāja Fona kājas: tās balstījās uz milzīga ziloņa ilkņa, kas gulēja valdnieka priekšā, nodzeltējis un nomelnējis no vecuma".*

Kad 1961. gadā aktuāls kļuva jautājums par pievienošanos Kamerūnai vai Nigērijai, Ačirimbi II izteicās, ka tā ir izvēle "starp uguni un dziļu jūru". Fons baudīja pavalstnieku cieņu, un pret viņu labvēlīgi attiecās gan koloniālā administrācija, gan nacionāli noskaņoti kamerūniešu politiķi.

## Literatūra
* Džeralds Darels. Bafutas pēddziņi. Rīga. Liesma, 1977 
* Džeralds Darels. Zvērudārzs manā bagāžā. Rīga. Zinātne, 1971
Rekviēmhaizivis

**Rekviēmhaizivis, rekviēmhaizivju dzimta** (*Carcharhinidae*) ir viena no rekviēmhaizivjveidīgo kārtas (*Carcharhiniformes*) dzimtām, kas apvieno apmēram 60 mūsdienās dzīvojošas sugas un kas tiek iedalītas 12 ģintīs. Šīs dzimtas sugas izplatītas siltajās vai mērenās joslas jūrās visā pasaulē, dažas sugas piemērojušās dzīvei viegli sāļos ūdeņos upju ietekās, kā arī saldūdens tilpnēs. Ir sugas, kas sastopamas tikai piekrastes jūrās un ir sugas, kas mājo atklātā okeānā.

## Etimoloģija
[thumb|left|240px|[Tīģerhaizivs (*Galeocerdo cuvier*) ir lielākā dzimtā un viena no bīstamākajām haizivīm pasaulē]]
Grupā ir apmēram piecas ļoti bīstamas un agresīvas sugas, kas ir vienas no bīstamākajām haizivīm pasaulē. Šo sugu bēdīgās slavas dēļ dzimta ir ieguvusi savu nosaukumu — rekviēmhaizivis. Senāko laiku jūrnieki saviem biedriem varēja noskaitīt tikai miršanas rekviēma vārdus, ja tie nejauši iekrita jūrā un tuvumā bija šīs plēsoņas. Viena no bīstamākajām sugām dzimtā ir tīģerhaizivs, kas var uzbrukt cilvēkam arī tad, ja tā nav izprovocēta uzbrukumam. Tomēr lielākā daļa dzimtas sugu cenšas izvairīties no nirējiem un cilvēkiem kopumā.

## Izskats un īpašības
Rekviēmhaizivis ir gan liela, gan maza auguma haizivis ar pagarinātu purnu. Mazākā dzimtā ir Austrālijas aspurna haizivs (*Rhizoprionodon taylori*), kuras maksimālais ķermeņa garums ir apmēram 69 cm. Lielākā dzimtā ir tīģerhaizivs (*Galeocerdo cuvier*), kuras ķermeņa garums var sasniegt 7,5 m.

Acis ir apaļas un tām ir trešais plakstiņš, kas nepieciešamības gadījumā pasargā acis, uz galvas nav šļāktuvīšu, nāsis atrodas padziļinātās iedobēs, kuru malās var būt nelielas ūsas, zobi asmeņiem līdzīgi ar vienu izcēlumu. Rekviēmhaizivīm ir pieci pāri žaunu spraugas, piektā sprauga atrodas virs krūšu spurām, uz muguras divas muguras spuras, astes spuras augšējā daļa pagarināta. Mazuļi dzimst dzīvi, pilnībā attīstījušies mātes ķermenī. Visas rekviēmhaizivis ir plēsīgas un barojas ar zivīm vai citiem jūras dzīvniekiem.

## Sistemātika
[thumb|260px|[Baltspuru rifu haizivs (*Triaenodon obesus*)]]
**Rekviēmhaizivju dzimta** (*Carcharhinidae*)
*Aspurna haizivis (*Rhizoprionodon*)
*Baltpurna haizivis (*Nasolamia*)
*Baltspuru rifu haizivis (*Triaenodon*)
*Citronhaizivis (*Negaprion*)
*Lāpstdeguna haizivis (*Scoliodon*)
*Pelēkās haizivis (*Carcharhinus*)
*Platspuru haizivis (*Lamiopsis*)
*Spicpurna haizivis (*Isogomphodon*)
*Šauracu haizivis (*Loxodon*)
*Tīģerhaizivis (*Galeocerdo*)
*Upju haizivis (*Glyphis*)
*Zilās haizivis (*Prionace*)

## Atsauces

## Ārējās saites

*Family Carcharhinidae
*Family Carcharhinidae. Requiem Sharks
Mauntstjuarts Elfinstons

**Mauntstjuarts Elfinstons** (; dzimis  Dambārtonā, Skotijā, miris  Sari, Anglijā) bija skotu valstsvīrs un vēsturnieks, darbojies Britu Indijas administrācijā, bijis Bombejas gubernators.

Izglītojies Karaliskajā augstskolā Edinburgā, norīkots civilajā dienestā Britu Austrumindijas kompānijā. Ieradies Kalkutā 1796. gadā, kur strādājis dažādos zemos amatos. 1801. gadā norīkots diplomātiskajā dienestā marathu valstī. 1808. gadā norīkots par pirmo britu sūtni Kabulas galmā, bet 1811. gadā — par rezidentu Punē. 1817. gadā, kad sākās marathu karš ar britiem, Elfinstons, nebūdams militārpersona, sekmīgi uzņēmās karaspēka vadību un izcīnīja uzvaru. 1819. gadā Elfinstons tika nozīmēts par Bombejas gubernatoru, šo amatu ieņemot līdz 1827. gadam. Savas administrēšanas laikā ielika pamatus sabiedriskās izglītības sistēmai Indijā, nodibinot vairākas mācību iestādes neeiropiešiem, tajā skaitā Elfistona koledžu.

Pēc atgriešanās Anglijā 1829. gadā turpināja nodarboties ar sabiedrisko darbību; divas reizes atteicies no Indijas ģenerālgubernatora posteņa. 1841. gadā pabeidza savu divu sējumu darbu Indijas vēsture, kas iekļāva tās induisma un islāma periodus.

## Atsauces

## Ārējās saites
Frīdrihs Gustavs Bīnemanis (skolotājs)

thumb|270px|Frīdrihs Gustavs Bīnemanis
**Frīdrihs Gustavs Bīnemanis** (, 1860—1915) bija vācbaltiešu pedagogs un vēsturnieks. Bērzaines ģimnāzijas virsskolotājs (1887—1892).

## Dzīvesgājums
Dzimis 1860. gada 19. maijā Arcizas (*Arcis*) vācu kolonijā Besarābijā (tagad Odesas apgabalā Ukrainā) luterāņu mācītāja Herborda Bīnemaņa un viņa sievas Leontīnes ģimenē. 1868. gadā viņa ģimene pārcēlās uz dzīvi Odesā, pēc tam Kurzemes guberņā. Mācījās Jelgavas ģimnāzijā, pēc tam Vīlandes ģimnāzijā (1877—1879). Studēja Tērbatas Universitātē filoloģiju (1879—1880), teoloģiju (1880—1881) un vēsturi (1881—1885). Papildinājās Strasburgas Universitātē, kur ieguva zinātņu doktora grādu (1885—1886).
1886. gadā virsskolotājs Tērbatas ģimnāzijā, tad Bērzaines ģimnāzijā (1887—1892). 1887. gada 13. decembrī salaulājās ar Hedvigu Jūliju fon Siversu (*Julie v. Sivers a. d. H. Warbus*).

Pēc tam, kad Baltijas pārkrievošanas politikas dēļ Bērzaines ģimnāziju 1892. gadā slēdza, Bīnemanis vadīja zēnu pansionātu Rīgā (1892—1899), līdztekus strādāja par Rīgas Vēstures un Senatnes pētīšanas biedrības bibliotekāru (1894—1903). No 1897. gada Igaunijas Literārās biedrības korespondētājloceklis.
No 1903. līdz 1913. gadam "Baltijas mēnešraksta" (*Baltisches Monatsschrift*) izdevējs un redaktors, no 1905. gada "Daugavas laikraksta" (*Düna-Zeitung*) līdzstrādnieks.

Miris Rīgā 1915. gada 4. augustā.

## Darbi
* *Aus J. J. Hastfers administrativer Praxis* (1892);
* *Das Tagebuch des Generals v. Hallart über die Belagerung und Schlacht von Narva*, in: Beitr. 4 (1894);
* *Zur Gründungsgeschichte der 2. schwed. Universität Dorpat*, in: Mitt. Riga 15;
* *Briefe und Aktenstücke zur Geschichte der Verteidigung und Kapitulation Dorpats*, in: Mitt. Riga 16;
* *Die Katastrophe der Stadt Dorpat während des Nordischen Krieges* (1902);
* *Livländisches Sagenbuch* (izdevējs, 1897);
* *Altlivländisdie Erinnerungen* (izdevējs, 1911);
* *Aus vergangenen Tagen* (izdevējs, 1913)

## Atsauces