open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Izpletņlēkšana

[thumb|170px|Izpletņlēcējs virs [Venecuēlas ar izpletni uz muguras]]
**Izpletņlēkšana** ir veids, kā nolaisties no augsta punkta uz zemes, regulējot un samazinot ātrumu nolaišanās laikā, izmantojot izpletni vai izpletņus. Tas var ietvert ilgāku vai īsāku brīvā kritiena brīdi - periodu, kad izpletnis vēl nav atvērts un ķermenis pakāpeniski paātrinās līdz gala ātrumam.

## Vēsture
Pirmo izpletņa lēcienu vēsturē 1797. gada 22. oktobrī veica izpletņa izgudrotājs Andrē-Žaks Garnerēns. Tomēr Garnerēna izpletnim bija maz līdzību ar mūsdienu izpletņiem, jo ​​tas nebija ievietots nekādā konteinerā un tam nebija izpletņa atvēršanas roktura. Pirmo apzināto brīvā kritiena lēcienu ar rokturi darbināmu iekārtu 1919. gadā veica Leslijs Ērvins, vairāk nekā gadsimtu pēc Garnerēna. 

Izpletņlēkšanas metožu un aprīkojuma attīstību nozīmīgi ir ietekmējis militārais pielietojums. Izpletņi tiek izmantoti, lai evakuētu pilotus no lidojošiem baloniem, lidmašīnām un helikopteriem, kā arī dod iespēju nogādāt karavīrus kaujas laukā vai pretinieka teritorijā.

Pirmās izpletņlēkšanas sacensības tika organizētas 1930. gados, savukārt 1952. gadā tā kļuva par starptautisku sporta veidu.

## Izpletņlēkšana Latvijā
Latvijā ar izpletņlēkšanas sportu var nodarboties dažādos klubos un vietās:
* [Dropzone.lv  [Daugavpils|Daugavpilī]]
* [Skydive.lv  [Limbaži|Limbažos]]
* [Aerodium.lv [Aerodium Sigulda|Siguldas vēja tunelī]]

## Atsauces
Ļubarta pils

**Ļubarta pils** () arī **Luckas pils** (*Луцький замок*) un **Augšējā pils** (*Верхній замок*) ir pils Ukrainā, Volīnijas apgabala Luckas pilsētā. Celta 14. gadsimtā kā Ģedimina dēla Ļubarta nostiprināta rezidence. Šobrīd tā ir viena no populārākajām apskates vietām Luckā. Pils ir attēlota uz 200 hrivnu banknotes reversa. Šī ir Luckas pilsētas vecākā būve.

## Vēsture
[left|thumb|[Ļubarts]]
Pils tika uzcelta 14. gadsimtā kā Lietuvas dižkunigaiša Ģedimina dēla Ļubarta rezidence. Tā tika būvēta stratēģiski nozīmīgā vietā, lai nostiprinātu valdnieka varu un aizsargātu teritoriju no iespējamiem iebrukumiem. Ļubarts, kurš bija apprecējies ar Volīnijas hercoga meitu, kļuva par reģiona valdnieku un uzsāka pils celtniecību, padarot to par savu galveno rezidenci.

Pils arhitektūra apvieno gotikas un renesanses stilu elementus, un tās nocietinājumi tika vairākkārt nostiprināti un uzlaboti, lai pielāgotos mainīgajiem kara apstākļiem. Pils komplekss sastāv no trīs galvenajiem torņiem: Stikla torņa, Vladimiras torņa un Viļņas torņa. Katra no šīm konstrukcijām spēlēja svarīgu lomu pils aizsardzībā.

Mūsdienās Ļubarta pils ir viens no galvenajiem tūrisma objektiem Luckā. Pateicoties tās kultūrvēsturiskajai vērtībai un labajam saglabāšanas stāvoklim, Ļubarta pils ir iekļauta Ukrainas nacionālo pieminekļu sarakstā.

## Galerija

ЗамокВночі.jpg|Pils naktī
ЗамЗброя.jpg|Lielgabals pie pils sienas
ЗамокПанор.jpg|Pils panorāma


## Atsauces

## Ārējās saites
Bahreinas līcis

**Bahreinas līcis** () ir Persijas līča daļa, kas atrodas starp Saūda Arābijas austrumu krastu un Kataras pussalas rietumu krastu. Līča ziemeļos atrodas Bahreina. Pie Kataras atrodas Bahreinai piederošās Havāras salas. Līča dienvidu daļa tiek saukta par Salvas līci. Starp Saūda Arābiju un Bahreinu 1986. gadā tika atklāts 23 kilometrus garais Karaļa Fahda tilts. Ir plāni izbūvēt tiltu arī starp Bahreinu un Kataru, tomēr kopš 2017. gada Kataras diplomātiskās krīzes tie ir atlikti. 

## Ārējās saites
1790. gadi

thumb|270px|Alegorija par Polijas dalīšanu. Uz dalāmās kartes atzīmēta arī Kurzeme (''Curlandia'').
**1790. gadi** bija gadu desmits, kas sākās 1790. gada 1. janvārī un beidzās 1799. gada 31. decembrī.

## Notikumi pasaulē
* turpinājās Franču revolūcija (1789—1799)
* Francijā metrs pieņemts par garuma pamata mērvienību
* turpinājās Polijas dalīšanas (1772—1795): Polijas—Lietuvas kopvalsts teritorija sadalīta starp Prūsiju, Krieviju un Austriju
* Persija iekaroja Tbilisi (1795)

## Notikumi Latvijā
* Rīgā darbu sāka vecākā meteoroloģiskā stacija Baltijas provincēs
* Kurzemes un Zemgales hercogistes aneksija, arī Piltenes apgabals tika inkorporēts Krievijas Impērijā (1795)
* Tukums ieguva apriņķa pilsētas tiesības (1795)
Egils Birznieks

**Egils Birznieks** (dzimis , miris ) bija latviešu ģeogrāfs un augstskolas pasniedzējs.

## Biogrāfija
1972. gadā E. Birznieks iestājās Latvijas Valsts universitātes Ģeogrāfijas fakultātē, ko beidza 1977. gadā. Specializējies cilvēka ģeogrāfijā. 1993. gadā ieguvis maģistra grādu.

1970. gadu vidū Latvijas Valsts universitātes Ģeogrāfijas fakultātē tika izveidota skolēnu pirmsstudiju izglītības forma — Jauno ģeogrāfu skola. Tās darbību nodrošināja fakultātes studenti, tostarp arī E. Birznieks. Drīz vien viņš kļuva par tās vadītāju. Strādājis par pasniedzēju LVU Ģeogrāfijas fakultātē.

Ata Kronvalda prēmijas laureāts (1988).

E. Birznieks negaidīti mira 1996. gada janvārī. Pēc pasniedzēja nāves ar LU Ģeogrāfijas un Zemes zinātņu fakultātes Domes lēmumu Jauno ģeogrāfu skola nosaukta viņa vārdā par Egila Birznieka Jauno ģeogrāfu skolu.

## Atsauces
Vanua Levu grupa

**Vanua Levu grupa** ir arhipelāgs Fidži ziemeļdaļā. Tā nosaukums ir cēlies no tā lielākās salas - Vanua Levu - nosaukuma. Starp grupas pārējām salām visnozīmīgākā ir Taveuni. Vēl grupā ietilpst Laukala, Matagi, Namena Lala, Kamea, Rabi, Vorovoro un Jadua Tabu. To kopējā platība ir 6199 kvadrātkilometri, bet iedzīvotāju skaits ir 140 016 (saskaņā ar 1996. gada tautas skaitīšanas rezultātiem). 

Vanua Levu grupa atrodas Fidži Ziemeļu apgabalā, kas ir viens no četriem Fidži apgabaliem, kuros valsts ir iedalīta pašvaldību vajadzībām. Arhipelāgs kopā ar attālajām Lau salām veido Tovatas konfederāciju,  kas ir viena no trim tradicionālajām Fidži virsaišu aliansēm.
Dieva bruņas 3: Misija Zodiaks

**"Dieva bruņas 3: Misija Zodiaks"** (,  ), pazīstama arī ar nosaukumu **"Ķīniešu zodiaks"**, ir 2012. gada Honkongas un Ķīnas kopdarbības komēdija, kuras producents, autors, režisors un galvenās lomas atveidotājs ir Džekijs Čans. Šī ir trešā epizode filmu sērijā, kas aizsākās ar filmu "Dieva bruņas" (1986) un turpinājās ar "Dieva Bruņas 2: Operācija Kondors” (1991).

Filma, kas tika izlaista 2012. gada decembrī, Ķīnā vien atnesa virs 145 miljoniem USD ienākumu. Līdz ar filmas iznākšanu Čans nopelnīja arī divus Ginesa rekordus - “Vislielākais skaits triku, ko dzīves laikā veicis aktieris” un “Visvairāk atbildības vienā filmā”. Kopā Čans bija atbildīgs par 15 dažādiem darbiem un pozīcijām filmas veidošanā.

## Filmēšana
thumb|150px|left|Čans pie Jelgavas vēja tuneļa
No 2012. gada 18. aprīļa līdz 2. maijam Džekijs Čans filmēja vairākas ainas Aerodium vertikālajā vēja tunelī Jelgavā. Aerodium instruktori vietām dublēja gan Džekiju Čanu, gan arī citus lidotājus. Šī filma ir nozīmīga Latvijas kino industrijai, jo pirmoreiz filmu Latvijā uzņēma tik augsta līmeņa pasaules kino zvaigzne.

Filmēšana notika arī Francijā, Ķīnā, Taivānā un Vanuatu. Lielāko daļu triku un cīņas ainu Džekijs Čans veica pats ar nelielu savas kaskadieru komandas atbalstu. Skrituļslidu kostīma izgudrotājs Žans Īvs Blondo sagatavoja un apmācīja Čanu to izmantot. Šo epizožu filmēšana aizņēma vairāk nekā mēnesi un izmaksāja 10 miljonus dolāru. Filma vienlaikus tika uzņemta IMAX 3D formātā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Klarisa Čuna

**Klarisa Čuna** (; dzimusi ) ir amerikāņu brīvā stila cīkstone, 2012. gada vasaras olimpisko spēļu bronzas medaļas ieguvēja, 2008. gada pasaules čempione, 2008., 2009., 2010. un 2016. gada Panamerikas čempionātu uzvarētāja.

## Atsauces

## Ārējās saites
1770. gadi

[thumb|270px|"[Bostonas tējas partija" (1773), pēc kuras sākās Amerikas Savienoto Valstu Neatkarības karš.]]
**1770. gadi** bija gadu desmits, kas sākās 1770. gada 1. janvārī un beidzās 1779. gada 31. decembrī.

## Notikumi pasaulē
* 1770. gadā Marija Antuanete apprecas ar Luiju XVI, 1774. gadā Luijs XVI kļūst par Francijas un Navarras karali.
* Džeimss Kuks sasniedza Austrālijas austrumu krastu, ko nosauca par Jaundienvidvelsu (1770) un  Havaju salas (1778)
* beidzās Krievu—turku karš (1768—1774)
* Pijs VI kļūst par Romas pāvestu (1775)
* sākās Amerikas Savienoto Valstu Neatkarības karš (1775—1783)
* Filadelfijā pieņemta ASV Neatkarības deklarācija (1776)

## Notikumi Latvijā
* Krievijas Impērija anektēja Latgali (Pirmā Polijas dalīšana) (1772)
* Rēzeknei piešķirtas pilsētas tiesības (1773)
* Hercogs Pēteris Jelgavā dibināja *[[Academia Petrina]]* (1775)
2010. gada Latvijas pašvaldību vēlēšanas

**2010. gada ārkārtas Latvijas pašvaldību vēlēšanas** notika 19. decembrī. Domes tika ievēlētas divās pašvaldībās — Mērsraga un Rojas novados — pēc Rojas novada sadalīšanas divās daļās. Vēlēšanas organizēja Centrālā vēlēšanu komisija. Tika ievēlēti 13 deputāti katrā no pašvaldībām.

## Rezultāti

### Novadi

## Atsauces
Žaklīna Renterija

**Žaklīna Renterija** (; dzimusi ) ir kolumbiešu brīvā stila cīkstone, 2008. un 2012. gada vasaras olimpisko spēļu bronzas medaļas ieguvēja.

## Biogrāfija
Žaklīna Renterija dzimusi 1986. gadā nabadzīga būvstrādnieka ģimenē. Brīvajai cīņai pievērsās 2000. gadā. Viņa trenējās Kapačo cīņas klubā (Kali) un sāka piedalīties sacensībās svara kategorijā līdz 55 kg. 2006. gadā Žaklīna Renterija uzvarēja Dienvidamerikas spēlēs Buenosairesā, 2007. gadā — Panamerikas spēlēs Riodežaneiro.

2008. gadā viņa pirmo reizi startēja olimpiskajās spēlēs Pekinā. Izcīnot divas uzvaras viņa iekļuva pusfinālā, kur zaudēja ķīnietei Sjui Li. Gandarījuma cīņā par trešo vietu viņa uzvarēja Rumānijas cīkstoni Anu Mariju Pavālu un ieguva sudraba medaļu.

2012. gada vasaras olimpiskajās spēlēs šo panākumu Žaklīnai Renterijai izdevās atkārtot. Pēc uzvarām astotdaļfinālā un ceturtdaļfinālā, pusfinālā viņa zaudēja Tonijai Verbīkai no Kanādas, bet cīņā par bronzu uzveica krievieti Tatjanu Lazarevu.

Savās trešajās olimpiskajās spēlēs Riodežaneiro Žaklīna ceturtdaļfinālā zaudēja Azerbaidžānas pārstāvei Jūlijai Ratkēvičai un palika 8. vietā.

2017. gadā Žaklīna Renterija ieguva bronzas medaļu pasaules čempionātā. Viņa ir arī četrkārtīga Panamerikas čempionātu uzvarētāja.

## Atsauces

## Ārējās saites
Panamerikas čempionāts cīņas sportā

**Panamerikas čempionāts cīņas sportā** ir čempionāts, kurā piedalās Ziemeļamerikas, Dienvidamerikas un Karību jūras valstu grieķu-romiešu un brīvās cīņas cīkstoņi. Notiek kopš 1984. gada. Pirmajā, 1984. gadā sacentās tikai vīrieši grieķu-romiešu cīņā. 1986. gadā pievienoja brīvo cīņu vīriešiem, 1997. gadā — arī brīvo cīņu sievietēm.

## Čempionāti

## Atsauces
* Wrestling Database
Endrū Morgans

**Endrū Ričards "Drū" Morgans** (*Andrew Richard "Drew" Morgan*; dzimis ) ir ASV Nacionālās aeronautikas un kosmosa administrācijas (*NASA*) astronauts, ASV Armijas pulkvedis, ārsts.

Endrū Morgans piedzima Morgantaunā, Rietumvirdžīnijā; uzauga Ņūkāslā.
1994. gadā viņš pabeidza Doveras vidusskolu.
1998. gadā Morgans ASV Militārajā akadēmijā ieguva bakalaura grādu aizsardzības līdzekļos pret apkārtējo vidi.
2002. gadā viņš Veselības zinātņu vienoto pakalpojumu universitātē (*Uniformed Services University of the Health Sciences*) ieguva medicīnas doktora grādu.
Pēc tam Morgans dienēja ASV Armijā par neatliekamās palīdzības ārstu un aviācijas ārstu.

2013. gada 17. jūnijā Morganu iekļāva NASA 21. astronautu grupā. 2015. gadā viņš saņēma astronauta kvalifikāciju.

Pirmo reizi kosmosā Endrū Morgans devās 2019. gada 20. jūlijā, esot kosmosa kuģa *[[Sojuz MS-13]]* lidojuma inženierim, dodoties uz Starptautisko kosmosa staciju. Viņš bija SKS 60., 61. un un 62. ekspedīcijas lidojuma inženieris. Uz zemes Morgans atgriezās 2020. gada aprīlī kosmosa kuģī *[[Sojuz MS-15]]*.

## Kosmisko lidojumu kopsavilkums

## Iziešanas atklātā kosmosā

## Ārējās saites
* Andrew R. Morgan NASA 
* Эндрю Ричард Морган astronaut.ru
Fabiola Džanoti

**Fabiola Džanoti** (dzimusi ) ir itāļu izcelsmes elementārdaļiņu fizikas zinātniece, kas plaši pazīstama pēc viņas darba CERN ATLAS eksperimentā, Higsa bozona atklāšanā. Kopš 2016. gada 1. janvāra viņa ir pirmā sieviete CERN ģenerāldirektora amatā .

## Karjera un pētniecība
1989. gadā Fabiola Džanoti Milānas universitātē saņēma fizikas doktora (PhD) grādu eksperimentālajā elementārdaļiņu fizikā, kopš 1994. gada viņa ir pētniece Eiropas Kodolpētījumu organizācijā (CERN). Viņa ir strādājusi vairākos CERN eksperimentos, tajā skaitā ALEPH un ATLAS, iesaistoties detektoru pētniecības un attīstības darbos, konstruēšanā, programmatūras attīstībā un datu analīzē. Laika posmā no 2009. gada līdz 2013. gadam Dr. Džanoti bija ievēlēta par ATLAS projekta vadītāju - oficiālo pārstāvi. Tieši tādēļ viņa 2012. gada 4. jūlijā prezentēja ATLAS rezultātus Higsa bozona meklējumos. Šajā vēsturiskajā sēdē CERN paziņoja par Higsa bozona atklāšanu ar varbūtību 4,9 σ gan CMS, gan ATLAS eksperimentos.

Dr. F. Džanoti ir ne tikai vairāku starptautisku komiteju dalībniece, bet arī Itāļu Nacionālās Zinātņu akadēmijas () locekle, ārvalstu asociētā dalībniece gan ASV Nacionālajā Zinātņu akadēmijā () , gan Franču Zinātņu akadēmijā () . Viņa ir ievēlētā locekle Amerikāņu filozofijas biedrībā () . Kopš 2013. gada augusta viņa ir goda profesore Edinburgas universitātē ()  .

### Publikācijas un publicitāte
F. Džanoti ir līdzautore vairāk nekā 550 publikācijām, viņas Hirša indekss ir h=94 , līdz 2019. gadam viņa bijusi uzaicināta uz vairāk nekā 40 plenārsēdēm vairākās starptautiskās konferencēs.

### Apbalvojumi
Jau 2011. gadā "The Guardian" iekļāva Fabiolu Džanoti 100 ietekmīgāko sieviešu topā , žurnāls "Forbes"
2013. gadā , savukārt BBC 2018. gadā . Viņa saņēmusi arī vairākus citus apbalvojumus un nominācijas, tajā skaitā arī goda doktora grādu vairākās Eiropas un pasaules universitātēs.

## Atsauces

## Ārējās saites
Žuans Lorensu

**Žuans Manuels Gonsalvešs Lorensu** (, dzimis ) ir Angolas politiķis un valsts darbinieks, viens no Angolas atbrīvošanas tautas kustības (MPLA) vadītājiem, kurā iestājies pēc Neļķu revolūcijas. Trešais Angolas prezidents. Aktīvi piedalījies Angolas pilsoņu karā. No 1998. līdz 2003. gadam — MPLA ģenerālsekretārs. No 2014. līdz 2017. gadam bijis Angolas aizsardzības ministrs.

2016. gada beigās tika izraudzīts par Žuzē Eduardu duš Santuša pēcnācēju. 2017. gada 23. augustā ievēlēts par Angolas prezidentu. Viņa inaugurācija notika 2017. gada 26. septembrī. Viņš stāsies Āfrikas Savienības prezidenta amatā no 2025. gada 15. februāra uz 1 gadu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Aladins (2019. gada filma)

**"Aladins"** () ir 2019. gada ASV muzikālā fantāzijas filma, ko producēja *[[Walt Disney Pictures]]*. Filmas režisors ir Gajs Ričijs, kurš ir arī scenārija līdzautors kopā ar Džonu Ogastu. Šī spēlfilma ir Disneja tāda paša nosaukuma 1992. gada animācijas filmas adaptācija, kas balstīta uz tāda paša nosaukuma pasaku no krājuma "Tūkstoš un vienas nakts pasakas". Galvenās lomas filmā atveido Vills Smits, Mena Masuds, Naomi Skota, Marvans Kenzari, Navīds Negabans, Nasima Pedrada, Billijs Magnusens un Numans Akars, kā arī balss aktieri Alans Tjudiks un Frenks Velkers. Sižets seko Aladinam, ielu zaglēnam, kas iemīlas princesē Jasmīnā, draudzējas ar burvju Džinu un cīnās ar ļauno burvi Džafāru.

2016. gada oktobrī Disneja studija apstiprināja Ričiju kā spēlfilmas "Aladins" režisoru. Vills Smits bija pirmais, kas pievienojās aktieru sastāvam, parakstot līgumu par Džina lomas atveidošanu 2017. gada jūlijā. Pēc mēneša Masuds un Skota tika apstiprināti galvenajās lomās. Filmēšana sākās septembrī studijā *[[Longcross Studios]]* Sari, Anglijā, tāpat filmēšana norisinājās Vadiramas tuksnesī Jordānijā un ilga līdz 2018. gada janvārim. Atsevišķas ainas vēl tika piefilmētas 2018. gada augustā.

Filmas "Aladins" pirmizrāde ASV un Latvijas kinoteātros notika . Filmas pasaules ienākumi pārsniedz 1 miljardu ASV dolāru, ierindojot to devītajā vietā starp 2019. gada ienesīgākajām filmām un 39. vietā starp visu laiku ienesīgākajam filmām. Tāpat šī ir visu laiku ienesīgākā filma Villa Smita karjerā. Filma saņēma dažādas kritiķu atsauksmes, starp kurām tiek atzinīgi novērtēti Smita, Masuda un Skotas tēlojumi, kostīmi un skaņu celiņš, bet kritizēts Ričija režijas stils un CGI efekti.

## Atsauces

## Ārējās saites
Aladins (nozīmju atdalīšana)

**Aladins** var būt:

* "Aladins" — Tuvo Austrumu pasaka;
* "Aladins" — 1992. gada animācijas filma;
* "Aladins" — 2019. gada spēlfilma.
Teniss 1896. gada vasaras olimpiskajās spēlēs

**[[Teniss]] [[1896. gada vasaras olimpiskās spēles|1896. gada vasaras olimpiskajās spēlēs]]** bija viens no deviņiem sporta veidiem. Tenisa sacensības tika aizvadītas Atēnu lauka tenisa klubā uz māla seguma kortiem, no 8. līdz 11. aprīlim. Tenisā tika aizvadītas divas disciplīnas vīriešiem — vienspēles un dubultspēles. Dubultspēļu turnīrā varēja startēt komandas ar sportistiem no dažādām valstīm. Tenisa turnīrā startēja 13 sportisti no 6 valstīm. Neviens no tā laika vadošajiem spēlētājiem, Vimbldonas čempions Harolds Mahoni, ASV čempioni Roberts Vrens, Viljams Larneds un Vilfrēds Baddelijs olimpiskajās spēlēs tenisa sacensībās nestartēja.

Par čempionu vīriešu vienspēlēs kļuva Lielbritānijas sportists Džons Bolands, bet dubultspēlēs uzvarēja Jauktās komandas pārstāvji Džons Bolands un Frīdrihs Trauns.

## Kalendārs

## Medaļņieki
200px|thumb|Vīriešu vienspēļu fināls 1896. gada vasaras olimpiskajās spēlēs.
200px|thumb|Vīriešu dubulstspēļu fināls 1896. gada vasaras olimpiskajās spēlēs.
Šīs medaļas piešķīra Starptautiskā Olimpiskā komiteja ar atpakaļejošu datumu; Spēļu laikā uzvarētājiem tika pasniegtas sudraba medaļas un bronzas medaļas ieguvējiem. Sportisti, kas ieņēma trešo vietu, medaļas nesaņēma.

Dubultspēļu komanda Dionisijs Kasdaglis un Demetrijs Petrokokins Starptautiskās Olimpiskās komitejas rezultātu datubāzē tiek pieskaitīta pie *Jauktās komandas*. Kasdaglis vienspēlēs SOK datubāzē ir norādīts kā Grieķijas pārstāvis. Viņš dažādos avotos tiek minēts kā, iespējams, ēģiptietis vai kā brits, jo kādu laiku ir dzīvojis gan Lielbritānijā, gan Ēģiptes pilsētā Aleksandrijā. Petrokokins SOK datubāzē netiek identificēts ar nevienu valsti; tomēr vairāki avoti norāda, ka Petrokokins ir grieķis.

### Sportisti ar vairākām medaļām

### Medaļu sadalījums starp valstīm

## Pārstāvētās valstis un sportisti
Tenisa sacensībās startēja 15 sportisti no 6 valstīm.

### Valstis
Iekavās norādīts sportistu skaits no attiecīgās valsts. 
* 
* 
* 
* 
*  
* 

### Sportisti

## Atsauces

## Ārējās saites
*  (Digitally available at http://www.la84foundation.org/6oic/OfficialReports/1896/1896.pdf )
*  (Excerpt available at http://www.la84foundation.org/6oic/OfficialReports/Mallon/1896.pdf )
* 
* Starptautiskā Olimpiskā komitejas rezultātu datubāze
* Teniss 1896. gada vasaras olimpiskajās spēlēs (SR/Olympic Sports)
Abgunstes muiža

**Abgunstes muižas** bijusī kungu māja atrodas Zaļenieku pagasta Abgunstē.

## Vēsture
thumb|200px|left|Abgunstes muižas kungu māja pēc 1908.gada
Abgunstes muižas kungu māju 1780. gadā cēlis Johans Frīdrihs fon Mēdems pēc viņa meitas Dorotejas laulībām ar hercogu Pēteri. To mantoja viņa dēls Kristofs Johans Frīdrihs fon Mēdems, kas apprecējās ar Pētera fon der Pālena meitu Mariju Luīzi Ernestīni fon der Pālenu (1778-1831). 
Līdz 1899. gadam Abgunstes muiža piederēja Arnoldam fon Mēdemam.

1905. gada revolūcijas laikā to nodedzināja, bet 1908. gadā jaunais muižas īpašnieks grāfs Sergejs fon der Pālens uzsāka jaunas ēkas celtniecību pēc vācu arhitekta Leo Reinīra projekta. Reāli būvdarbi gan sākās tikai 1912.gadā un līdz Pirmajam pasaules karam bija uzbūvēts tikai ēkas būvapjoms ar fasādēm. 
Pēc 1920. gada Latvijas zemes reformas muižu nacionalizēja, kungu mājas būvniecību par Zaļenieku pagasta līdzekļiem pabeidza 1931. gadā un tajā iekārtoja Abgunstes skolu. Pēc skolas slēgšanas ēkā bija iekārtoti dzīvokļi un veikals. 
Pēc Latvijas neatkarības atgūšanas bijušo kungu māju privatizēja, bet 2011. gadā "Hipotēku banka" draudēja ēku atņemt tās īpašniekam A. Taurītim.
2016. gada pavasarī par Abgunstes muižas saimniekiem kļuva biedrība "Radošuma meka".

## Atjaunošana
left|thumb|2012. gadā pirms restaurācijas
2017. un 2018. gadā biedrība “Radošuma meka” ar Eiropas Savienības Eiropas Lauksaimniecības fonda lauku attīstībai (ELFLA) LEADER programmas līdzfinansējumu īstenoja projektu "Nakšņošanas un pasākumu telpu nomas un komandu saliedēšanas pakalpojumu izveide Abgunstes radošuma rezidencē”. Abgunstes muižas kungu mājas otrajā stāvā izveidoti četri nakšņošanas apartamenti un izbūvēts ēkas trešais stāvs, kurā atrodas izstāžu zāle un lielizmēra piedzīvojumu spēle.

## Atsauces

## Ārējās saites

* abgunste.lv
Aladins

[thumb|Aladins Burvju dārzā. Maksa Līberta ilustrācija no [Ludvigs Fulda|Ludviga Fuldas grāmatas *Aladin und die Wunderlampe*.|alt=]]
**Aladins** (, **) ir Tuvo Austrumu tautu pasaka. Viena no atpazīstamākajām krājuma "Tūkstoš un vienas nakts pasakas" pasakām, kaut arī nav iekļauta sākotnējā krājumā arābu valodā. To 18. gadsimtā krājumam pievienoja francūzis Antuāns Gallāns, kurš pasaku ieguva no sīriešu maronīta stāstnieka Hannas Dijāba. Vēsturnieki uzskata Dijābu par patieso "Aladina" autoru, kurš pasakai iedvesmojies no personīgās pieredzes. Kopš pasakas parādīšanās 18. gadsimta pirmajā pusē, "Aladins un burvju lampa" ir viena no zināmākajām un biežāk pārstāstāmajām pasakām.

## Atsauces

## Ārējās saites

* pasaka Gūtenberga projekta vietnē
Dēnhofi

thumb|right|Grāfu Dēnhofu dzimtas ģerbonis.

**Dēnhofi** ( ) ir sena vācbaltiešu dzimta, kas 15. gadsimtā ieceļoja Livonijā un vēlāk izplatījās arī Polijas-Lietuvas kopvalstī un Austrumprūsijā.

## Vēsture
Dzimta cēlusies no Dinehofes (*Dünehove*) pils Rūras apgabalā, kas tās īpašumā atradusies 15. un 16. gadsimtā. Daudzi Dēnhofu dzimtas piederīgie šajā laikā iestājās Vācu ordenī un izceļoja uz Livoniju.

Livonijas atzara ciltstēvs Hermanis Dēnhofs 1478. gadā ieceļojis Kurzemē un apprecējies ar Strazdes zemtura Hermaņa no Dumpjāņiem (*Hermann von Dumpian*) meitu Mariju. Viņiem bija 9 bērni. 
Viņa mazdēls Hermanis Dēnhofs (ap 1520—1570) kļuva par Livonijas ordeņa Durbes pilskungu, no viņa 11 bērniem ievērojamākie bija Gerhards Dēnhofs (ap 1554—1602) un Teodors Dēnhofs (ap 1567—1622), kas abi izcēlās Poļu—zviedru karos (1600—1629) pret zviedriem. 1620. gadā dzimta ierakstīta Kurzemes bruņniecības matrikulā. 
Gerharda Dēnhofa dēliem Magnusam Ernestam, Kasparam un Gerhardam piešķīra mantojamu Svētās Romas impērijas grāfu titulu.

Dzimtas Austrumprūsijas atzara rezidence bija Frīdrihšteinas pils netālu no Kēnigsbergas, Sofija fon Dēnhofa (*Sophie Juliane Friederike von Dönhoff*, 1768—1834/1838) kļuva par Prūsijas karaļa Frīdriha Vilhelma II sievu. Prūsijas atzaram piederēja arī diplomāts un politiķis grāfs Augusts fon Dēnhofs (*August Karl Graf von Dönhoff-Friedrichstein*, 1845—1920) un žurnāliste grāfiene Mariona fon Dēnhofa (*Marion Hedda Ilse Gräfin Dönhoff*, 1909—2002).

### Dēnhofu muižas Latvijā
* Padures muiža  (*Paddern*)
* Virķēnu muiža (*Würcken*)

## Ievērojami Dēnhofi
* Gerhards Dēnhofs (ap 1554—1602) Tērbatas vaivads vadīja Pārdaugavas Livonijas hercogistes aizsardzību pret Zviedrijas karaļa Gustava Ādolfa uzbrukumu.
* Teodors Dēnhofs (pirms 1567—1622), Pērnavas (1617) un Cēsu vaivads (1620), 
* Gerhards Dēnhofs (ap 1590-1648), Pomerānijas vaivads, Alūksnes, Vīlandes,  Ludzas stārasts
* Ernests Magnuss Dēnhofs (1581–1642), Pērnavas vaivads


Teodor Denhoff (d. 1622).PNG|Teodors Dēnhofs, Pērnavas (1617) un Cēsu vaivads (1620)
Ernest Magnus Denhoff.PNG|Ernests Magnuss Dēnhofs (1581–1642), Dēnhofu dzimtas Prūsijas atzara ciltstēvs 
Gerhard Denhoff.PNG|Gerhards Dēnhofs (ap 1590-1648), Pomerānijas vaivads, Polijas-Lietuvas sūtnis Parīzē
Gierard Denhaf. Герард Дэнгаф (1684).jpg|Gerhards Dēnhofs (1632—1685), Polijas-Lietuvas galminieks, Telšu stārasts
Władysław Denhoff.PNG|Vladislavs Dēnhofs (1639—1683), Karaļa Prūsijas valstsvīrs
Dönhoff, Friedrich Graf von (1639-1696).jpg|Frīdrihs Dēnhofs (1639—1696), Brandenburgas-Prūsijas armijas ģenerālleitnants, Frīdrihšteinas pils īpašnieks 
Dönhoff, Otto Magnus Graf von (1665-1717).jpg|Otto Magnuss Dēnhofs (1665—1717), Brandenburgas-Prūsijas armijas ģenerālleitnants, Frīdrihšteinas pils īpašnieks
Bahusłaŭ Ernest Denhaf. Багуслаў Эрнэст Дэнгаф (1720).jpg|Boguslavs Ernests Dēnhofs (?—1734), Polijas-Lietuvas armijas ģenerālleitnants
Stanisław Ernest Denhoff 111.PNG|Stanislavs Ernests Dēnhofs (1679—1728), Polockas vaivads, Lietuvas lauka hetmanis  


## Atsauces
Skots Maktominejs

**Skots Maktominejs** (, dzimis ) ir skotu futbolists, spēlē pussarga pozīcijā, pārstāv Skotijas futbola izlasi. Kopš 2024. gada Maktominejs spēlē Itālijas A sērijas komandā *[[SSC Napoli|Napoli]]*.

## Sasniegumi

**Manchester United**
* Anglijas Līgas kauss : 2022—23
* FA kauss: 2023—24; finālists: 2017—18, 2022—23
* UEFA Eiropas līga finālists: 2020—2021

**Individuālie sasniegumi**

* UEFA Eiropas līgas sezonas izlase: 2020—2021

## Ārējās saites



## Atsauces
Nikolā Pepē

**Nikolā Pepē** (, dzimis ) ir Kotdivuāras futbolists, spēlē uzbrucēja pozīcijā, pārstāv Kotdivuāras futbola izlasi. Kopš 2024. gada Pepē spēlē Spānijas *[[La Liga]]* komandā *[[Villarreal CF|Villarreal]]*.

## Karjera
Savu karjeru Pepē sāka Francijas amatieru līgas komandā Poitiers FC. 2013. gadā pievienojās Angers SCO. 2017. gadā Pepē par 10 miljoniem € pievienojās Lille OSC. 2018.—2019. gada sezonā Pepē bija līgas otrs labākais vārtu guvējs, atpaliekot tikai no Kiliana Mbapē.  Pepē pievienojās Arsenal FC.

Kotdivuāras futbola izlases sastāvā debitēja  spēlē pret Franciju.

## Sasniegumi
**Arsenal**

* FA kauss: 2019—20
**Kotdivuāra**

* Āfrikas Nāciju kauss: 2023

**Individuālie sasniegumi**

* *[[Lille OSC]]* sezonas labākais spēlētājs: 2018—19

## Atsauces

## Ārējās saites
Pastnieks (filma)

**"Pastnieks"** () ir 1997. gada Amerikas Savienoto Valstu postapokaliptiskā piedzīvojumu filma, kuras režisors, galvenās lomas atveidotājs un viens no producentiem ir Kevins Kostners. Filma ir balstīta uz 1985. gada Deivida Brina tāda paša nosaukuma grāmatu. Citas lomas filmā atveido Vils Petons, Lorenss Teits, Olivija Viljamsa, Džeimss Ruso un Toms Petijs.

Filma ir par cilvēku, kurš ceļo pa kodolkara izpostītajām Amerikas Savienotajām Valstīm. Tās pirmizrāde notika 1997. gada 25. decembrī. Filma uzskatīta par izgāšanos, pie 80 miljonu dolāru liela budžeta tā nopelnīja tikai 20 miljonus. Filma arī ieguva 5 Zelta avenes balvas kategorijās "Sliktākais aktieris", "Sliktākais režisors", "Sliktākā filma", "Sliktākais scenārijs" un "Sliktākā oriģināldziesma". Vēl filma nominēta Saturna balvai trīs kategorijās, bet balvu neieguva.

## Atsauces

## Ārējās saites
Vitrupes lidlauks

**Vitrupes lidlauks** ir nesertificēts lidlauks Limbažu novada Vitrupes pagastā. Izveidots 2007. gadā pie lauku saimniecības "Silnieki" ultravieglajām lidmašīnām. Ir lidmašīnu novietne — angārs. 20 m plats un 450 m garš zāles skrejceļš. Pacelšanos un nolaišanos nekas netraucē.

## Atsauces
Teniss 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs

**[[Teniss]] [[1900. gada vasaras olimpiskās spēles|1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs]]** bija viens no 20 oficiālajiem olimpiskajiem sporta veidiem. Šī bija otrā reize, kad teniss bija iekļauts olimpisko spēļu programmā. Šajās olimpiskajās spēlēs sacensības notika 4 disciplīnās — vīriešu vienspēles, sieviešu vienspēles, vīriešu dubultspēles un jauktās dubultspēles. Sacensības norisinājās Parīzē, vienā no Sēnas upes salām — Puto salā. Tās notika no 1900. gada 6. līdz 11. jūlijam. Sacensības tika aizvadītas sarkanā māla seguma kortos.

Olimpiskajā tenisa turnīrā startēja 26 tenisisti (19 vīrieši un 7 sievietes) no 4 valstīm, lielākā daļa no olimpisko spēļu rīkotājvalsts Francijas. Teniss bija viens no trim sporta veidiem, kuros 1900. gadā varēja startēt sievietes un vienīgais, kur speciāli sievietēm bija izdalīta atsevišķa disciplīna. Dubultspēļu spēlēs drīkstēja startēt komandas, kuras veidoja dažādu valstu pārstāvji. Šīs komandas startēja zem Apvienotās komandas nosaukuma un to izcīnītās medaļas netiek ieskaitītas pie kādas konkrētas valsts, bet gan Apvienotās komandas kontā.

Visvairāk medaļu šajā olimpiskajā tenisa turnīrā izcīnīja Lielbritānijas pārstāvji, kopumā 8 medaļas, 4 zelta, 1 sudraba un 3 bronzas medaļas. Veiksmīgākais tenisists bija brits, kurš izcīnīja divas zelta un vienu bronzas medaļu. Par pirmo sievieti, olimpisko čempioni tenisā kļuva britu tenisiste Šarlote Kūpere. ASV, Bohēmijas un Francijas tenisisti šajās olimpiskajās spēlēs izcīnīja pirmās medaļas tenisa turnīrā olimpisko spēļu vēsturē.

## Medaļu ieguvēji
### Medaļnieki
[thumb|Briti, brāļi [Lorenss Dohertijs|Lorenss un Redžinalds Dohertiji bija vieno no veiksmīgākajiem tenisistiem šajās olimpiskajās spēlēs.]]

### Sportisti ar vairākām medaļām

### Medaļu sadalījums starp valstīm

*  — Pirmās izcīnītās olimpiskās medaļas valstij šajā sporta veidā
*  — Pirmās izcīnītā zelta medaļas valstij šajā sporta veidā
*  — Pirmās izcīnītā sudraba medaļas valstij šajā sporta veidā
*  — Pirmās izcīnītā bronzas medaļas valstij šajā sporta veidā

## Pārstāvētās valstis un sportisti
* 
1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs tenisa sacensībās startēja 26 sportisti (19 vīrieši un 7 sievietes) no 4 valstīm. Dubultspēļu turnīros startēja arī *[[Jauktā komanda 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs|Jauktās komandas]]* kuras veidoja dažādu valstu pārstāvji.

*Iekavās uzrādīts sportistu skaits no valsts.*

* 
* 
* 
* 
* **

## Atsauces

## Ārējās saites
* Teniss 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs (''Sports Reference'') 
* Teniss 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs (''Olympedia'') 
* Teniss 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs (''Olympics'') 
* De Wael, Herman. *Herman's Full Olympians*: "Tennis 1900".  Accessed 10 March 2006. Available electronically at https://web.archive.org/web/20050226212646/http://users.skynet.be/hermandw/olymp/ten1900.html.
* 
*  ITF, 2008 Olympic Tennis Event Media Guide
Sverdrupa

**Sverdrupa** () ir Norvēģijas vissezonas polārstacija Arktikā. Izvietojusies Svalbāras arhipelāga lielākās salas Špicbergenas ziemeļrietumos Nīolesunnas pētniecības pilsētiņā. Stacija pieder Norvēģijas Polārajam institūtam, nosaukta par godu norvēģu polārpētniekam un okeanogrāfam Harallam Sverdrupam.

## Vēsture
NPI veicis vissezonas zinātnisko pētījumu programmas Nīolesunnā jau kopš 1968. gada. Tagadējās ēkas 700 m² platībā atvērtas 1999. gadā. Stacijā pastāvīgi darbojas piecu cilvēku komanda. Sverdrupas stacija nodrošina ar telpām un aprīkojumu ne tikai NPI programmas, bet arī to valstu pētījumu programmas, kurām nav patstāvīgu struktūru Nīolesunnā.

## Zinātniskā darbība
Norvēģijas Polārais institūts Sverdrupas stacijā realizē dažādas pētniecības programmas, tajā skaitā:
* bioloģija (ziemeļbriežu, polārlapsu, polārlāču, jūras zīdītāju un putnu monitorēšana),
* glacioloģija (Nīolesunnas apkārnes ledāju monitorēšana),
* malasledus monitorēšana Kongsfjordā,
* meteoroloģija,
* atmosfēras ozona novērojumi.

## Atsauces
Cantacaderinae

***Cantacaderinae*** Stål, 1873 ir tīklblakšu dzimtas (*Tingidae*) apakšdzimta. 

## Filoģēnija
Lielākā daļa autoru sistematizē *Cantacaderinae* taksonu kā apakšdzimtu. Citi autori dod taksonam dzimtas rangu, kas iedalās divās apakšdzimtās *Carldrakeaninae* un *Cantacaderinae*, un kur *Cantacaderinae* savukārt iedalās divās ciltīs *Ceratocaderini* un *Cantacaderini*.

## Sistemātika
* apakšdzimta: ***Cantacaderinae***
:* cilts: *Cantacaderini*
::* ģints: *[[Afghanoderus]]* Lis, 2001
::* ģints: *[[Cantacader]]* Amyot & Serville, 1843
::* ģints: *[[Carinacader]]* Knudson, 2018
::* ģints: †*[[Lutetiacader]]* Wappler, 2006
::* ģints: *[[Nectocader]]* Drake, 1928
::* ģints: †*[[Paleocader]]* Froeschner, 1996
::* ģints: *[[Pseudophatnoma]]* Blöte, 1945
::* ģints: *[[Stenocader]]* Drake & Hambleton, 1944
::* ģints: *[[Taurcader]]* Knudson, 2018
::* ģints: *[[Teratocader]]* Drake, 1950
:* cilts: *Carldrakeanini*
::* ģints: *[[Carldrakeana]]* Froeschner, 1968
::* ģints: *[[Cyperobia]]* Bergroth, 1927
:* cilts: *Ceratocaderini*
::* ģints: *[[Allocader]]* Drake, 1950
::* ģints: *[[Australocader]]* Lis, 1997
::* ģints: *[[Caledoderus]]* Guilbert, 2012
::* ģints: *[[Ceratocader]]* Drake, 1950
:* cilts: †*Golmoniini*
::* ģints: †*[[Golmonia]]* Popov, 1989
:* cilts: *Phatnomatini* Drake & Davis, 1960
::* ģints: *[[Alloeoderes]]* Drake, 1961
::* ģints: *[[Ambarcader]]* Perrichot et al., 2006
::* ģints: *[[Angiocader]]* Drake, 1950
::* ģints: *[[Astolphos]]* Distant, 1904
::* ģints: *[[Cnemiandrus]]* Distant, 1902
::* ģints: *[[Cyclotynaspis]]* Montandon, 1892
::* ģints: *[[Daillea]]* Péricart, 1991
::* ģints: *[[Distocader]]* Froeschner, 1968
::* ģints: *[[Eocader]]* Drake & Hambleton, 1934
::* ģints: *[[Etesinalda]]* Froeschner, 1996
::* ģints: †*[[Exmesselensis]]* Wappler, 2003
::* ģints: *[[Exulmus]]* Froeschner, 1996
::* ģints: *[[Gonycentrum]]* Bergroth, 1898
::* ģints: †*[[Indocader]]* Péricart, 1981
::* ģints: *[[Intercader]]* Golub & Popov, 1998
::* ģints: *[[Jingicoris]]* Li & Zheng, 2002
::* ģints: *[[Microcader]]* Péricart, 1981
::* ģints: *[[Minitingis]]* Barber, 1954
::* ģints: *[[Miotingis]]* Nel, 1992
::* ģints: *[[Oranoma]]* Drake, 1951
::* ģints: *[[Pampacader]]* Carpintero & Montemayor, 2005
::* ģints: *[[Paraphatnomella]]* Lis, 2000
::* ģints: †*[[Parasinalda]]* Heiss and Golub, 2013
::* ģints: †*[[Parazetekella]]* Nel et al., 2004
::* ģints: *[[Phatnocader]]* Stusák, 1976
::* ģints: *[[Phatnoma]]* Fieber, 1844
::* ģints: *[[Phatnomella]]* Péricart, 1981
::* ģints: *[[Plesionoma]]* Drake, 1950
::* ģints: *[[Pseudacalypta]]* Péricart, 1983
::* ģints: *[[Pullocader]]* Péricart, 1991
::* ģints: *[[Sinalda]]* Distant, 1904
::* ģints: †*[[Spinitingis]]* Heiss & Guilbert, 2013
::* ģints: *[[Taphnoma]]* Péricart, 1991
::* ģints: *[[Thaicader]]* Péricart, 1991
::* ģints: †*[[Tingicader]]* Golub & Popov, 1998
::* ģints: *[[Ulmus (Tingidae)|Ulmus]]* Distant, 1904
::* ģints: *[[Weischatiella]]* Heiss, 2002
::* ģints: *[[Zetekella]]* Drake, 1944
:* cilts: †*Sinaldocaderini* Popov & Golub 2019
::* ģints: †*[[Kzylcader]]* Popov & Golub 2019
::* ģints: †*[[Sinaldocader]]* Popov, 1989

## Atsauces
Ebeltofthāfene

**Ebeltofthāfene** vai **Ebeltofthāfenes ģeofiziskā observatorija** () bija vissezonas polārstacija Arktikā. Izvietojusies Svalbāras arhipelāgam piederošās Špicbergenas salas ziemeļrietumos Albēra I Zemē Krosfjorda piekrastē pie Ebeltofta līča. Tā bija viena no pirmajā arktiskajām novērojumu stacijām, kur pētniecība tika veikta nepārtraukti vairāku gadu garumā.

## Vēsture
Ebeltofta līci kā topošās stacija vietu jau 1910. gadā izvēlējas Ferdinands fon Cepelīns savas Špicbergenas ekspedīcijas laikā. Cepelīna ekspedīcijas uzdevums bija zinātniski un tehniski sagatavoties sava dirižabļa polārajam lidojumam. Viņu pavadīja un konsultēja Starptautiskās aeronavigācijas komisijas priekšsēdētājs Hugo Hergesels un polārpētnieks Ērihs fon Drigalskis. Tā kā maz bija zināms par meteoroloģiskajiem apstākļiem Arktikā, jo īpaši dirižabļa augstumā, bija jāizveido pastāvīga stacija nepārtrauktiem aeroloģiskiem mērījumiem. Kā pagaidu risinājumu Hergesels 1911. gadā izveidoja ģeofizisko observatoriju Adventa līcī vietējās ogļraktuves ēkā. 1912. gada vasarā Krosfjorda piekrastē tika uzbūvēta Ebeltofthāfenes observatorija.

Pirmais observatorijas vadītājs bija Kurts Vegeners, kuram palīdzēja Makss Robičs. Staciju veidoja divstāvu galvenā ēka, noliktava, neliela balonu zāle un neliela grozāmā ēka vēja pūķiem. Netālajā 509 m austajā Mondelabrisa kalnā tika izbūvēta meteostacija, otra meteostacija tika izbūvēta 7 km attālajā Mitras ragā.

1913. gada februārī un martā Vegeners uzsāka divas glābšanas ekspedīcijas briesmās nonākušajiem vācu Šrēdera-Stranca ekspedīcijas dalībniekiem, kuru kuģis *Herzog Ernst* bija iestrēdzis ledū Zorges līcī. Divās mednieku būdās viņš atrada ziņas no ekspedīcijas dalībniekiem, kuri bija mēģinājuši sasniegt apdzīvotas vietas, bet tagad paziņoja par savu lēmumu atgriezties uz kuģa. Neskatoties uz lielo personīgo apņemšanos, Vegeners nespēja cietušajiem palīdzēt.

1913. un 1914. gadā divreiz nomainījas stacijas apkalpe. Pēc Pirmā pasaules kara sākuma stacija savu darbību pārtrauca. Gadu vēlāk tika ziņots, ka Lielbritānijas kara flote staciju iznīcinājusi.

## Pētniecība
Zinātnisko programmu galvenokārt veidoja meteoroloģiskie novērojumi galvenajā stacijā. Gaisa temperatūra, mitrums un spiediens tika reģistrēti trīs reizes dienā. Turklāt pētnieki novēroja vēja ātrumu un virzienu, kā arī mākoņu segu. Gaisa temperatūra gandrīz gadu tika reģistrēta Mondelabrisa kalnā un 3,5 mēnešus Mitra ragā. Tika veikti arī dažādi aeroloģiskie mērījumus. Kopumā tika veiktas 275 zondēšanas ar gaisa balonu, sasniedzot maksimālo 14 000 metru augstumu. Mazāk veiksmīgas bija zondēšanas ar pūķu palīdzību. Kopumā ir savākts liels daudzums datu, kam ir liela vērtība, salīdzinot tos ar pašreizējiem arktiskās sasilšanas aprēķiniem.

Vēl viens ekspedīcijas mērķis bija novērot polārblāzmu. Balstoties uz 69 paralakses mērījumiem, kas vienlaicīgi tika veikti galvenajā stacijā un Mitras ragā, varēja noteikt novēroto ziemeļblāzmas augstumu (no 70 līdz 200 km).

## Atsauces
Borovka (upe)

**Borovka** (arī **Malnupeite**, **Melnupīte**, **Pelēčāre**, **Pelēčore**) ir Ūšas (Ošas 1. poldera kanāla) labā krasta pieteka Jēkabpils un Līvānu novadā.

Izteka - no Lielā Pelečāres purva. Tek dienvidu-dienvidrietumu virzienā. Ietek Ūšā pie Rusiņiem. Upi šķērso valsts autoceļš P62 (Krāslava — Preiļi — Madona). Tās krastos atrodas Mežvidi, Mālkalns, Brisla. Mālkalnā atrodas Rudzātu vecticībnieku baznīca.
 
## Atsauces
Malnupeite

**Malnupeite** var būt:

*Malnupeite - Rudņas pieteka
*Malnupeite - Ūšas pieteka
*Borovkas cits nosaukums
Tīklblakšu dzimta

**Tīklblakšu dzimta** (*Tingidae*) ir blakšu dzimta, kurā ietilpst vairāk nekā 2600 sugu, kas ir izplatītas visā pasaulē. Dzimtas latviskais nosaukums norāda uz blakšu spārnu īpašo tekstūru: spārnu dzīsliņas savijas savā starpā, kas vizuāli atgādina sietiņu.

Tās ir lēnas un mazas blaktis, kas vidēji ir 2—8 mm garumā. Visas blaktis ir zālēdāji, barojas uz dažādiem augiem, parasti lapu apakšpusē.

## Izplatība
Dzimtā ir aprakstītas vairāk nekā 2300 tīklblakšu sugas, no 270 ģintīm. Tās var atrast visā pasaulē, taču lielākais sugu skaits ir tropos un mērenajā joslā. Āfrikā ir sastopama trešā daļa no visām sugām, vairāk par 600 sugām no 121 ģintīm.

### Latvijā sastopamas sugas
Latvijā ir sastopamas 26 tīklblakšu sugas no 12 ģintīm:
* *[[Acalypta carinata]]* (Panzer, 1806)
* *[[Acalypta gracilis]]* (Fieber, 1844)
* *[[Acalypta marginata]]* (Wolff, 1804)
* *[[Acalypta nigrina]]* (Fallen, 1807)
* *[[Acalypta parvula]]* (Fallen, 1807)
* *[[Acalypta platycheila]]* (Fieber, 1844)
* *[[Agramma femorale]]* Thomson, 1871
* *[[Agramma tropidopterum]]* Flor 1860
* *[[Campylosteira verna]]* (Fallen, 1826)
* *[[Catoplatus fabricii]]* (Stal, 1868)
* *[[Derephysia cristata]]* (Panzer, 1806)
* *[[Derephysia foliacea]]* (Fallen, 1807)
* *[[Dictyla convergens]]* (Herrich-Schaffer, 1835)
* *[[Dictyla echii]]* (Schrank, 1782)
* *[[Dictyla lupuli]]* (Herrich-Schaffer, 1837)
* *[[Dictyla humuli]]* (Fabricius, 1794)
* *[[Galeatus affinis]]* (Herrich-Schaffer, 1835)
* *[[Galeatus spinifrons]]* (Fallen, 1807)
* *[[Kalama tricornis]]* (Schrank, 1801)
* *[[Lasiacantha capucina]]* (Germar, 1837)
* *[[Physatocheila costata]]* (Fabricius, 1794)
* *[[Physatocheila smreczynskii]]* China, 1952
* *[[Stephanitis oberti]]* (Kolenati, 1857)
* *[[Tingis ampliata]]* (Herrich-Schaffer, 1838)
* *[[Tingis cardui]]* (Linnaeus, 1758)
* *[[Tingis pilosa]]* Hummel, 1825

## Morfoloģija
Visas tīklblaktis ir maza izmēra kukaiņi. Vidēji blakšu ķermeņa garums ir 2—4 mm, tikai nedaudzas ir mazākas par 2 mm vai garākas par 4 mm (līdz 9 mm). Pieaugušiem īpatņiem ir spārni, kuru dzīsliņas vairāk vai mazāk savijas savā starpā, tādēļ arī dzimtai dots nosaukums 'tīklblaktis'. Uz priekšmuguras ir dažāda veida izaugumi, kas dažreiz ir ļoti attīstīti un ļoti dīvainā formā.

## Ekoloģija
Tīklblaktis ir fitofāgas jeb zālēdāji. Parasti tās ir oligofāgas sugas, kas nozīmē, ka vienai sugai kā barības augs var būt tikai daži augi no vienas dzimtas, taču dažas sugas ir polifāgi (daudzēdāji), kas var baroties uz dažādu dzimtu augiem. Starp tīklblaktīm ir sugas, kas barojas uz kultūraugiem, tādiem kā kakao, citrusaugi, ananasi, kokvilnas augi, Brazīlijas heveja, baklažāni, guava, kassava, eļļpalmas un tomāti.

Dažas sugas (tajā skaitā *[[Copium]]*, *[[Paracopium]]*) taisa pangas uz savu barības augu ziediem. Pangas, kurus taisa *[[Copium]]* un *[[Paracopium]]* ģints pārstāvji ir slēgtas, tajās tīklblaktis arī pavada savu laiku. Visas šīs sugas barojas uz augu ziediem, ar ko stipri ietekmē ziedpumpurus, kas nav vēl atvērušies, īpaši zieda vainagu, kurā blaktis dēj olas.

## Atsauces

## Ārējās saites
Cepelīna

**Cepelīna** vai **Cepelīnas observatorija** () ir Norvēģijas vasaras sezonas polārstacija Arktikā. Izvietojusies Svalbāras arhipelāga lielākās salas Špicbergenas ziemeļrietumos pie Nīolesunnas pētniecības pilsētiņas. Stacija pieder Norvēģijas Polārajam institūtam, bet pētniecības aktivitātes koordinē Norvēģijas Gaisa izpētes institūts (NILU).

## Vēsture
NILU pirmos gaisa izpētes mērījumus Nīolesunnā veica jau 1974. gadā. 1989. gadā tika izbūvēta observatorija Cepelīna kalnā (nosaukts par godu vācu aviatoram Ferdinandam fon Cepelīnam) dienvidos no Nīolesunnas. 1999.—2000. gadā stacija pilnībā pārbūvēta un to oficiāli atvēra Norvēģijas kroņprincis Hokons. Satiksme ar Nīolesunnu notiek pa vistālāk ziemeļos funkcionējošo trošu ceļu.

## Zinātniskā darbība
Cepelīnas observatorija izvietota neskartā Arktiskajā vidē tālu no ievērojamiem piesārņojumu avotiem, kas padara to par unikālu vietu globāliem atmosfēras un tās piesārņojumu novērojumiem. Šeit tiek veikti mērījumi attiecībā uz siltumnīcu gāzēm, gaisa organisko un neorganisko piesārņojumu, ozona slāni noārdošajām substancēm u.c. Pētījumus veic NILU sadarbībā ar Stokholmas universitātes Meteoroloģijas institūtu. Pētījumi saistīti ar vairākām starptautiskām programmām, tajā skaitā EMEP, AMAP, ACTRIS, ICOS un WMO/GAW.

## Atsauces
Dasana

**Dasana** () ir Korejas Republikas vissezonas polārstacija Arktikā. Izvietojusies Svalbāras arhipelāga lielākās salas Špicbergenas ziemeļrietumos Nīolesunnas pētniecības pilsētiņā. Stacija pieder Korejas Polāro pētījumu institūtam, nosaukta par godu korejiešu 19. gadsimta filozofam Dasanam.

## Vēsture
Stacija izveidota 2001. gadā un tā ir pirmā Korejas polārstacija Arktikā. Izvietojusies vienā ēkā ar Francijas Rabo polārstaciju. Kopējā platība ir 216 m² un vienlaicīgi stacija var uzņemt līdz 18 cilvēkiem.

## Zinātniskā darbība
Galvenie pētījumu virzieni ir Arktikas jūras ledus izpēte, vides izmaiņas augšējos atmosfēras slāņos, jūras un sauszemes ekosistēmas un mikrobioloģija.

## Atsauces
2019.—2020. gada Anglijas futbola Premjerlīgas sezona

**2019.—2020. gada Anglijas futbola Premjerlīgas sezona** bija 28. Premjerlīgas sezona. Tā sākās . Bija paredzēts, ka tā noslēgsies .  sezona uz laiku tika pārtraukta COVID-19 pandēmijas dēļ. 28. maijā tika pieņemts lēmums, ka sezona atsāksies 17. jūnijā. Sezona noslēdzās 2020. gada 26. jūlijā.

Par Premjerlīgas čempioniem kļuva *[[Liverpool FC]]* futbolisti, kas klubam bija 19. Anglijas čempionu tituls. Par sezonas rezultatīvāko spēlētāju kļuva *[[Leicester City F.C.|Leicester City]]* uzbrucējs Džeimijs Vārdijs, gūstot 23 vārtus un 33 gadu vecumā kļūstot par vecāko spēlētāju, kas to paveicis.

## Komandas

### Stadioni

**Treneri un kapteiņi**

## Turnīra tabula

## Rezultatīvākie spēlētāji

## Atsauces

## Ārējās saites

*
Marva Amri

**Marva Amri** (; dzimusi ) ir tunisiešu brīvā stila cīkstone, piedalījusies 2008., 2012. un 2016. gada vasaras olimpiskajās spēlēs, 2016. gadā Riodežaneiro izcīnījusi bronzas medaļu. Viņa ir pirmā Āfrikas sieviete — medaļniece cīņas sportā.

## Biogrāfija
Marva Amri ir vecākā no četriem bērniem. Tēvs nomira, kad viņai bija deviņi gadi. Vienpadsmit gadu vecumā viņa sāka nodarboties ar cīņas sportu. Neskatoties uz finansējuma, aprīkojuma un sieviešu partneru trūkumu, Amri neatlaidīgi piedalījās ar valsts finansējumu atbalstītajos Pasaules un Āfrikas čempionātos.

2008. gada olimpiskajās spēlēs 55 kg svara kategorijā viņa pirmajā kārtā zaudēja Žaklīnai Renterijai un ieņēma 14. vietu.

2012. gada olimpiskajās spēlēs 55 kg kategorijā viņa kvalifikācijā pieveica dienvidkorejieti Umu Džiunu un astotdaļfinālā zaudēja zviedrietei Sofijai Matsonei un palika 8. vietā.

Vēl labāk viņai veicās 2016. gada olimpiādē Riodežaneiro, kur viņa cīnījās 58 kg svara kategorijā. Lai arī viņa pirmajā kārtā zaudēja Kaori Ičo, viņa varēja piedalīties gandarījuma cīņās, jo Ičo sasniedza finālu. Pirmajā gandarījuma cīņā viņa pārspēja Turcijas pārstāvi Elifu Žale Ješilirmaku un pēc tam cīņā par bronzu arī Azerbaidžānas cīkstoni Jūliju Ratkeviču.

## Atsauces

## Ārējās saites
Džeimss Makārtijs

**Džeimss Makārtijs** (, dzimis ) ir īru futbolists, spēlē pussarga pozīcijā, Īrijas futbola izlases dalībnieks.

## Sasniegumi
**Wigan**

* FA kauss: 2012—13
**Celtic**

* Skotijas Premjerlīga: 2021—22, 2022—23
* Skotijas Līgas kauss: 2021—22, 2022—23

## Ārējās saites
Čiganka

**Čiganka** ir Ilzītes labā krasta pieteka Jēkabpils novadā.

Izteka — no Eiduku purva. Tek ziemeļaustrumu virzienā starp Eiduku purvu ziemeļos un Siena purvu dienvidos. Ietek Ilzītē netālu no tās ietekas Marinzejas ezerā. Upes krastos — Ezerpodnieki.

## Atsauces
Huanhe (polārstacija)

**Huanhe** (; *Huánghé Zhàn*) ir Ķīnas Tautas Republikas vasaras sezonas polārstacija Arktikā. Izvietojusies Svalbāras arhipelāga lielākās salas Špicbergenas ziemeļrietumos Nīolesunnas pētniecības pilsētiņā. Stacija pieder Ķīnas Polāro pētījumu institūtam, nosaukta par godu Huanhe upei.

## Vēsture
Stacija izveidota 2004. gadā jūlijā un tā ir pirmā Ķīnas polārstacija Arktikā. Izvietojusies divstāvu ēkā ar kopējo platību 500 m², un tajā ir laboratorijas, ofiss, kopmītnes un noliktava. Vienlaicīgi stacija var uzņemt līdz 20—25 cilvēkus.

## Zinātniskā darbība
Galvenie pētījumu virzieni ir meteoroloģija, glacioloģija, atmosfēras augšējo slāņu pētījumi, jūras ekosistēmas pētījumi un vides zinātne.

## Atsauces
Drikaites grāvis

**Drikaites grāvis**  ir Atašas kreisā krasta pieteka Jēkabpils novadā.

Izteka - no Teiču purva masīva. Tek rietumu-dienvidrietumu virzienā, vidustecē pagriežas uz ziemeļiem-ziemeļrietumiem. Ietek Atašā augšpus Borkovas. Tās krastos atrodas Agrārbanka.
 
## Atsauces
Ilzīte

**Ilzīte** (arī **Ilzene**, **Ilziņa**, **Ilzītes strauts**) ir Marindzes ezera pieteka Jēkabpils novadā.

Izteka — no Teiču purva masīva. Tek dienvidrietumu virzienā. Lielākā pieteka — Čiganka. Ietek Marindzes ezera ziemeļu galā. Lejtecē upi šķērso valsts autoceļš P62 (Krāslava—Preiļi—Madona). Tās krastos atrodas Eiduki. Vidustecē upes kreisajā krastā — Brenču elku liepa.

## Atsauces
Patriks van Ānholts

**Patriks van Ānholts** (; dzimis ) ir nīderlandiešu futbolists, spēlē aizsarga pozīcijā, Nīderlandes futbola izlases dalībnieks. Kopš 2024. gada van Ānholts pārstāv Nīderlandes *[[Eredivisie]]* komandu Roterdamas "Sparta".

## Sasniegumi
**Galatasaray**

* Turcijas Superlīga: 2022—23

**PSV**

* Eredivisie: 2023—24
* Nīderlandes kauss: 2022—23
* Johan Cruijff Schaal: 2023

## Ārējās saites
Šeimuss Kolmens

**Šeimuss Kolmens** (, dzimis ) ir īru futbolists, spēlē aizsarga pozīcijā, Īrijas futbola izlases kapteinis. Kopš 2009. gada Kolmens pārstāv Anglijas Premjerlīgas komandu ''Everton''.

## Sasniegumi
**Blackpool**

*Championship izslēgšanas spēles: 2009—10

**Īrija**
*Nāciju kauss: 2011
## Ārējās saites



## Atsauces
Laudeņa

**Laudeņa** (arī **Oklā upe**) ir Neretas labā krasta pieteka Jēkabpils novadā.

Izteka - no Teiču purva masīva dienvidiem. Tek dienvidu virzienā. Ietek Neretā pie Zirnaitēm. Upi šķērso valsts autoceļš A12 (Jēkabpils — Rēzekne — Ludza — Krievijas robeža (Terehova)).
 
## Atsauces
Mārsna

**Mārsna** (arī **Mārsineica**) ir Atašas labā krasta pieteka Jēkabpils novadā.

Izteka — no Jaunīšu ezera Eiduku purvā. Tek dienvidrietumu-dienvidu virzienā. Ietek Atašā lejpus Vuškārniekiem. Upi šķērso valsts autoceļi V781 (Jaunāmuiža—Ratītes—Mežāre), A12 (Jēkabpils—Rēzekne—Ludza—Krievijas robeža (Terehova)) un V795 (Mežāre—Vīpe—Stūrnieki), kā arī Krustpils—Rēzeknes dzelzceļš. Tās krastos atrodas Lāčupurvs, Ļamāni, Rijas Vecumi, netālu no upes — Mežāre.
 
## Atsauces
Nīdreite

**Nīdreite** (arī **Niedrija**) ir Atašas kreisā krasta pieteka Jēkabpils novadā uz dienvidiem no Atašienes.

Izteka - uz dienvidiem no Agrārbankas. Tek rietumu virzienā. Ietek Atašā lejpus autoceceļa V773 (Atašiene – Buntiķi) tiltam pār Atašu. Upi šķērso valsts autoceļš P62 (Krāslava — Preiļi — Madona). Tās krastos atrodas Jaunpodnieki. 
 
## Atsauces
Oklā upīte

**Oklā upīte** var būt:

*Oklā upīte - Inčāres strauta pieteka
*Oklā upīte - Marindzes ezera pieteka
*Vabulītes cits nosaukums