open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Magnētiskā lauka indukcija

**Magnētiskā lauka indukcija** jeb **magnētiskā indukcija** ir fizikāls lielums, kas raksturo magnētiskā lauka induktivitāti.

Magnētiskā lauka indukciju fizikā apzīmē ar B \ un tās SI mērvienība ir tesla (T).

## Taisna strāvas vada magnētiskā indukcija

Strāvas magnētiskā lauka indukciju aprēķina pēc Bio—Savāra—Laplasa likuma.

### Skalārā forma

Ja strāva I \  plūst pa bezgalīgi garu, taisnu un tievu vadu, tad strāvas magnētiskais lauks B \  attālumā r \  no vada pēc Bio — Savāra — Laplasa likuma ir
: B = k_M \frac{I}{r} \ 
::: kur
:::: k_M \  - koeficients (2×10-7 H/m)
:::: I \  - strāvas stiprums (A)

#### Magnētiskā konstante
thumb|250px

Koeficients k_M \  ir izsakāms šādi:
: k_M = \frac{\mu_0}{2\pi} \ 
::: kur
:::: \mu_0 \  - magnētiskā konstante (1.256637×10-6 H/m)
:::: \pi \  - 3.141593

Ievērojot to, taisna strāvas vada magnētiskā lauka indukciju B \  aprēķina pēc formulas
: B = \mu_0 \frac{I}{2\pi r} \ 

### Vektoriālā forma

: \vec{B} = \mu_0 \frac{I}{2\pi r} \vec{\tau} \ 
::: kur
:::: \vec{\tau} \  - pieskares vektors

## Lorenca spēks

: \vec{B} = \frac{1}{q v_T^2} \vec{F}_L \times \vec{v}_T \ 
::: kur
:::: q \  - lādiņš, uz kuru darbojas Lorenca spēks (C);
:::: \vec{v}_T \  - magnētiskajai indukcijai perpendikulārā ātruma komponente;
:::: \vec{F}_L \  - Lorenca spēka vektors (N);

*Galvenais raksts*: Lorenca spēks

## Magnētiskās indukcijas cirkulācija

Magnētiskās indukcijas cirkulāciju fizikā apzīmē ar \oint_l \vec{B} \mathrm{d}\vec{r} \ .

: \oint_l \vec{B} \mathrm{d}\vec{r} = \mu_0 I \ 
::: kur
:::: \mu_0 \  - magnētiskā konstante (1.256637×10-6 H/m)
:::: I \  - strāvas stiprums vadā, ap kuru ir apvilkts kontūrs l \  (A)

*Galvenais raksts*: Magnētiskās indukcijas cirkulācija
Dāniels Alfredsons

**Dāniels Alfredsons** (; dzimis 1972. gada 11. decembrī) ir bijušais zviedru hokejists, malējais uzbrucējs. Savas karjeras laikā 17 sezonas aizvadījis Nacionālās hokeja līgas kluba Otavas "Senators" sastāvā, ilgus gadus pildot arī tās kapteiņa pienākumus. Kopumā 1178 NHL aizvadītajās spēlēs Alfredsons atzīmējās ar 1104 rezultativitātes punktiem. Zviedrijas hokeja izlases sastāvā kļuvis par 2006. gada Olimpisko čempionu.

## Spēlētāja karjera
1994. gada NHL draftā Otavas klubs viņu izvēlējās ar kopējo 133. numuru, un kluba rindās viņš sāka spēlēt jau nākamajā sezonā. Tajā nospēlējot visas 82 regulārās sezonas spēles, Alfredsons guva 26 vārtus un izdarīja 35 rezultatīvas piespēles.

Sākot ar 1999. gadu Alfredsons pildīja "Senators" kapteiņa pienākumus. Savas karjeras laikā viņš piecreiz ir piedalījies NHL Visu zvaigžņu spēlēs. 1996. gadā viņš ieguva arī Kaldera balvu, kuru pasniedz līgas labākajam debitantam. Vēl ne reizi nav izcīnījis Stenlija kausu, lai gan 2006.—07. gada sezonā spēlēja tā izcīņas finālā, kurā viņa pārstāvēta "Senators" zaudēja Anahaimas "Ducks".

2013. gada vasarā Alfredsons noslēdza viena gada līgumu ar Detroitas "Red Wings". Gadu vēlāk hokejists līgumu pagarināja, taču 2014. gada 4. decembrī paziņoja par karjeras beigšanu. Alfredsons ar savu bijušo klubu, Otavas "Senators", noslēdza simbolisku vienas dienas līgumu, un kopā ar komandu iesildījās pirms spēles pret Ņujorkas "Rangers".

Zviedrijas hokeja izlases sastāvā piedalījies piecos Pasaules čempionātos, divreiz izcīnot sudraba medaļu, bet divreiz - bronzas medaļu. Piedalījās arī 1996. un 2004. gada Pasaules kausa izcīņā, kā arī 1998., 2002., 2006., 2010. un 2014. gada Olimpiskajās spēlēs, 2006. gadā izcīnot zelta medaļu, bet 2014. gadā izcīnot sudrabu.

## Ārējās saites
Harijs Poters un Fēniksa ordenis

**"Harijs Poters un Fēniksa ordenis"** () ir piektā Dž. K. Roulingas grāmata grāmatu sērijā par Hariju Poteru, kurā galvenais varonis ir jaunais burvis Harijs Poters. Grāmata tika izdota . Pirmajās 24 stundās pēc grāmatas izdošanas tā tika pārdota piecos miljonos eksemplāru. Latvijā grāmata pirmoreiz tika izdota 2008. gadā.

2007. gadā pēc grāmatas motīviem tika izveidota tāda paša nosaukuma filma.

## Atsauces

## Ārējās saites
* ''Harry Potter Wiki'' profils
Indukcija

**Indukcija** var būt:

* loģikā:
** izziņas metode,
** pierādīšanas pieeja;
* fizikā:
** elektriskā indukcija (lielums),
** magnētiskā indukcija (lielums),
** elektrostatiskā indukcija (parādība),
** elektromagnētiskā indukcija (parādība).
Pasaule

**Pasaule** ir termins, kas ietver Zemes uztveri no cilvēka skatu punkta. Vārds "pasaule" bieži tiek lietots, lai visplašākajā iespējamā nozīmē apvienotu un apzīmētu cilvēka pieredzi un vēsturi.

Metafizikā un tai pielīdzināmā kontekstā terminu var attiecināt uz jebko, kas rada īstenību, Visumu.

## Etimoloģija

Vārda izcelsme latviešu valodā saistāma ar vārdu "Saule", kas apvienojumā ar pievienoto priedēkli "pa" apzīmē vietu kopumu zem Saules, īstenību, tagadni.

## Lietojums
Pasaule attiecas uz visu planētu vai visu Zemes iedzīvotāju kopumu pretstatā noteiktai valstij vai reģionam un tā iedzīvotājiem. Pasaules vēsture vai pasaules ģeogrāfija attiecas uz visu planētu un visu tās vēsturi. Termins Zeme turpretī tiek lietots gadījumos, kad tiek runāts par mūsu planētu kā fizisku vienību, bieži salīdzinājumā ar citiem debesu ķermeņiem.

Kristietībā vārds pasaule apzīmē nepilnīgo, grēcīgo, mirstīgo dzīvi ("taču no sākuma pasaule ir radīta ļoti laba un nebija nāves, taču pasaulē caur cilvēku iegāja grēks un caur grēku nāve..."). Tas bieži tiek lietots kopā ar vārdiem "miesa", "miesīgs", norādot uz kārdinājumiem, no kuriem ir jāvairās kristiešiem. Vārds pasaulīgs līdz ar to nozīmē — "mirstīgs, šīs pasaules interesēm veltīts".

Vārdu "pasaule" var attiecināt arī uz citām planētām un citiem debess ķermeņiem, jo īpaši gadījumos, ja tie uzskatāmi par apdzīvotiem.

Pievienojot precizējošu vārdu, vārds "pasaule" var apzīmēt noteiktu cilvēka pieredzes/uztveres jomu, piemēram:
* Modes pasaule ir termins, ko attiecina uz tērpu dizaineru, modes namu, modeļu un patērētāju radīto vidi;
* Jaunā pasaule ir tā pasaules daļa, kas apgūta vēlāk kā pārējās. Parasti šo terminu attiecina uz Ameriku un Austrāliju. Tam pretstatā Vecā pasaule ietver Eiropu, Āziju un Āfriku.

## Valodas
Visvairāk cilvēku pasaulē runā ķīniešu valodā. Tomēr visplašāk izplatītā valoda ir angļu valoda, jo to lieto daudzās pasaules valstīs un vairāk nekā 600 miljoniem iedzīvotāju tā ir otrā valoda. Valodas grupē valodu saimēs. Parasti saimē apvieno valodas, kuras radušās vienā reģionā.

### Iedzīvotāju skaits (miljonos), kuriem tā ir dzimtā valoda 2005. gadā
# ķīniešu (1300)
# arābu (420)
# hindi (360)
# angļu (340)
# spāņu (320)
# bengāļu (200)
# portugāļu (200)
# krievu (160)
# japāņu (120)
# vācu (100)

## Ārējās saites
Neks

**Filipo Nevjani** (), plašāk zināms ar skatuves vārdu **Neks** (*Nek*), ir itāliešu dziedātājs, viens no modernās popmūzikas izpildītājiem Itālijā. Dzimis 1972. gada 6. janvārī Itālijas pilsētā Sasuolo.

Neka dziesmas ir liriskas un ritmiskas, nereti arī roka stilam raksturīgas. Plašu popularitāti Eiropā un Latīņamerikā ieguva dziesma *"Laura non c'è"* un tās spāniskā versija *"Laura no Esta"* (tulk. — *Lauras nav*). Šī dziesma iekaroja Eiropas un Latīņamerikas radiostacijas 1997. gadā, un kopš šī brīža dažkārt tiek spēlēta arī Latvijas radio stacijās. Arī citi Neka singli kā, piemēram, *"Instabile"* (2006. gadā) ar radio staciju palīdzību ir nonākuši pie Latvijas klausītājiem. Pie nozīmīgākajām Neka dziesmām ir pieskaitāmas arī *"Se Una Regola C'è"*, *"Sei Solo Tu"* (duets ar Lauru Pauzīni), *"Lascia che io sia"* u.c.

2003. gadā tika izdots Neka *Greatest hits* albums, kurā tika iekļautas arī trīs līdz tam nepublicētas dziesmas.

## Diskogrāfija
* *Nek* (Itāļu val., 1991)
* *In Te* (Itāļu val., 1993)
* *Calore Umano* (Itāļu val., 1994)
* *Lei, Gli Amici e Tutto il Resto* (Itāļu val.) — 1996
* *Nek* (Spāņu val.) — 1997
* *In Due* (Itāļu val.) — 1998
* *Entre tu y yo* (Spāņu val.) — 1999
* *La Vita E* (Itāļu val.) / *La Vida es* (Spāņu val.) — 2000
* *Le Cose da Difendere* (Itāļu val.) / *Las Cosas que Defender* (Spāņu val.) — 2002
* *L'Anno Zero. The Best of Nek* (Itāļu val.) / *El Año Cero. Lo Mejor de Nek* (Spāņu val.) — 2003
* *Una Parte di Me* (Itāļu val.) / *Una Parte de Mi* (Spāņu val.) — 2005
* *Esencial* (Spāņu val., 2006)
* *Nella stanza 26* (Itāļu val., 2006)
* *En El Cuarto 26* (Spāņu val., 2007)
* *Un’altra direzione* (Itāļu val., 2009)
* *Nuevas Direcciones* (Spāņu val., 2009)
* *Greatest Hits 1992-2010: E Da Qui* (2010)

## Atsauces
Skotijas jūra

**Skotijas jūra** (, ), arī **Dienvidantiļu jūra** (), ir malas jūra, kuras ziemeļu un centrālā daļa atrodas Atlantijas okeānā, bet dienvidu daļa — Dienvidu okeānā, starp Dienvidameriku un Antarktīdu. Jūru dienvidrietumu—ziemeļaustrumu virzienā šķērso Antarktiskā konverģence.

## Vispārējs raksturojums
Jūra atrodas tuvu polārajam lokam. Skotijas jūru uzskata par jūru ar vislielāko vidējo dziļumu — tas pārsniedz . Ūdens virsējā slāņa temperatūra no −1&nbsp;°C līdz 6&nbsp;°C, sāļums ap 34‰.

Ziemeļu daļā mērenās joslas ūdeņi, centrālajā daļā — Rietumvēju straume, kas apvij visu Zemi. Dienvidu daļā ieplūst aukstie Vedela jūras ūdeņi. Virs jūras valda rietumu vēji, bieži vētras.

## Robežas
Skotijas jūru ierobežo zemūdens Skotijas grēda, kuras virsūdens daļa ir salu grupas. Ziemeļos atrodas Šega klintis un Dienviddžordžija, austrumos — Dienvidsendviču salas, dienvidos — Dienvidorkneju salas un Dienvidšetlendas salas. Rietumos atrodas Ugunszeme un Dreika šaurums, kas atdala Dienvidameriku un Antarktīdu, savienojot Atlantijas okeānu ar Kluso okeānu.

## Nosaukums
Nosaukums dots aptuveni 1932. gadā par godu Viljama Speirsa Brūsa vadītās skotu antarktiskās ekspedīcijas (1902—1904) kuģim *Scotia*.

## Atsauces

## Ārējās saites
Magnētiskās indukcijas plūsma

**Magnētiskās indukcijas plūsmu** fizikā apzīmē ar \Phi \ .

Magnētiskās indukcijas plūsma \Phi \  caur jebkuru patvaļīgu, slēgtu, viensakarīgu virsmu S \  vienmēr ir vienāda ar nulli.

: \Phi = \oint_S \vec{B} \mathrm{d}\vec{S} = 0 \ 

Šis integrālais vienādojums ir Gausa teorēmai analoģiska izteiksme magnētiskajam laukam. Tas nozīmē, ka magnētiskās indukcijas līnijas, būdamas noslēgtas, virsmas S \  ierobežotajā tilpumā nesākas un nebeidzas; tās tikai šķērso to.

## Plūsmas būtības paskaidrojums
300px|thumb|left
Atšķirībā no stacionāra elektriskā lauka intensitātes \vec{E} \  līnijām, kurām ir avoti - elektriskie lādiņi, magnētiskās indukcijas \vec{B} \  līnijas vienmēr ir noslēgtas. Tas tā ir tāpēc, ka dabā nepastāv atdalīti vienas "zīmes" (polaritātes) magnētiskie lādiņi - indukcijas līniju avoti. Piemēram, patstāvīga magnēta ziemeļpolu nevar atdalīt no dienvidpola tā, lai katrs no tiem radītu savu magnētisko lauku. Indukcijas līnijas (ārpus magnēta) vienmēr izplūst no ziemeļpola un ieplūst dienvidpolā, noslēdzoties magnētā (no dienvidpola uz ziemeļpolu).

## Ja indukcijas līnijas izplatas tikai vienā virzienā
300px|thumb|right

Ja indukcijas līnijas izplatas tikai vienā virzienā un tās caur konkrēto laukumu S \  neatgriežas, tad plūsmu \Phi \  var aprēķināt pēc formulas:

: \Phi = \vec{B} \mathrm{d}\vec{S} \ 
: \vec{B} \mathrm{d}\vec{S} = B \mathrm{d}S \cos\alpha \ 
::: kur
:::: \alpha \  - leņķis starp plūsmas virzienu un laukuma perpendikulu (rad)

Tādēļ sanāk, ka

: \Phi = B \mathrm{d}S \cos\alpha \ 

## Magnētiskās indukcijas plūsmas mērvienība

Magnētiskās indukcijas plūsmas mērvienība ir vēbers (Wb).

1 Wb = 1 T × 1 m<sup>2</sup>, ja virsma ir novietota perpendikulāri indukcijas līnijām.

## Elektromagnētiskās indukcijas likums

Elektromagnētiskās indukcijas likums ir

: \epsilon_i = \frac{\Delta \Phi}{\Delta t} \ 
::: kur
:::: \epsilon_i \  ir indukcijas elektrodzinējspēks, kuru rada mainīga magnētiskā plūsma (V)
:::: \Delta \Phi \  ir magnētiskās plūsmas izmaiņa (Wb)
:::: \Delta t \  ir laiks, kurā notiek magnētiskās plūsmas izmaiņa (s)

*Vairāk par elektromagnētiskās indukcijas likumu skatīt [[Elektromagnētiskās indukcijas likums|šeit]]*
Puslode

Vārds **puslode** burtiski nozīmē "puse no lodes" un apzīmē pusi no jebkura lodes veida ķermeņa. To visbiežāk lieto šādos gadījumos:

* puse no Zemes vai jebkura cita debesu ķermeņa, visbiežāk Zemes gadījumā izdalot šādas puslodes:
** Rietumu puslode un Austrumu puslode;
** Ziemeļu puslode un Dienvidu puslode;
** retāk izdala arī sauszemes puslodi un ūdens puslodi;
* galvas smadzeņu puslodes;
* arī smadzeņu daļas - smadzenīšu - puslodes.

Retumis puslodi dēvē arī grieķu izcelsmes svešvārdā par **hemisfēru**.
Elektriskā lauka cirkulācija

**[[Elektriskā lauka intensitāte|Elektriskās intensitātes]] cirkulācija** pa ceļu l \  ir darbs A \ .

: A = \int_l \vec{E} \mathrm{d} \vec{r} \ 
::: kur
:::: \vec{E} \  - elektriskā lauka intensitāte (N/C)
:::: \mathrm{d} \vec{r} \  - rādiusvektora izmaiņa (m)

Secinājums, ka elektriskā lauka cirkulācija ir darbs, izriet no tā, ka pēc definīcijas elektriskā lauka intensitāte ir spēks, kurš darbojas uz vienības punktveida lādiņu, un šis pozitīvais vienības lādiņš pārvietojas elektriskajā laukā \vec{E} \  pa ceļu l \ .

## Elektriskā lauka cirkulācijas formulas precizējums

Vispārīgi runājot, ja laukā \vec{E} \  pārvietojas lādiņš q \ , lauka veiktais darbs ir

: A = q \int_l \vec{E} \mathrm{d} \vec{r} \ 

Piemēram, ja elektrisko lauku rada kāds punktveida lādiņš q_1 \  un tā intensitāte tātad ir \vec{E} = k \frac {q_1}{r^3} \vec{r} \ , un šajā laukā kāds cits lādiņš q \  pārvietojas no punkta P_1 \  līdz punktam P_2 \ , lauka veiktais darbs ir

: A_{21} = k q q_1 \int_{P_1}^{P_2} \frac{\vec{r} \mathrm{d} \vec{r}}{r^3} = - k q q_1 \int_{P_1}^{P_2} \mathrm{d} \left(\frac{1}{r}\right) = k q q_1 \left(\frac{1}{r_1} - \frac{1}{r_2}\right) \ 

### Secinājums

Darbs A_{21} \  nav atkarīgs no lādiņa ceļa, bet tikai no tā sākumpunkta un galapunkta koordinātām.

## Potenciāla elektriskā lauka cirkulācija

Šajā piemērā tika aplūkots tikai potenciāla lauka gadījums. Tā intensitāte \vec{E} = - \operatorname{grad}(\varphi) \ , bet funkcija \varphi = \frac{q_1}{r}\  ir punktveida lādiņa q_1 \  lauka potenciāls.

Šā lauka darbu lādiņa q \  pārvietošanai var izteikt arī kā

: A_{21} = k q (\varphi (\vec{r}_1) - \varphi (\vec{r}_2)) = k q (\varphi_1 - \varphi_2) \ 
::: kur
:::: \varphi_1 - \varphi_2 \  ir lauka punktu P_1 \  un P_2 \  potenciālu starpība (ja tā ir negatīva, darbs jāveic ārējiem spēkiem)

Potenciālam elektriskajam laukam (\vec{E} = - \operatorname{grad}(\varphi) \ ) intensitātes cirkulācija

: A = \int_l \vec{E} \mathrm{d} \vec{r} = - \int_l \operatorname{grad}(\varphi) \mathrm{d} \vec{r} = - \int_l \mathrm{d} \varphi \ 

### Cirkulācija pa noslēgtu kontūru

No izteiksmes A = \int_l \vec{E} \mathrm{d} \vec{r} = - \int_l \mathrm{d} \varphi \  izriet, ka potenciāla elektriskā lauka intensitātes cirkulācija pa jebkuru noslēgtu kontūru vienmēr ir vienāda ar nulli

: \oint_l \vec{E} \mathrm{d} \vec{r} = \oint_l \mathrm{d} \varphi = 0 \ 

## Elektromagnētiskās indukcijas likums

Elektromagnētiskās indukcijas likums ir

: \epsilon_i = \frac{\Delta \Phi}{\Delta t} \ 
::: kur
:::: \epsilon_i \  ir indukcijas elektrodzinējspēks, kuru rada mainīga magnētiskā plūsma (V)
:::: \Delta \Phi \  ir magnētiskās plūsmas izmaiņa (Wb)
:::: \Delta t \  ir laiks, kurā notiek magnētiskās plūsmas izmaiņa (s)
Alberts Šeibelis

**Alberts Šeibelis** (dzimis  Sabilē, miris  Sandjego, ASV) bija latviešu futbolists - pussargs. Latvijas futbola izlases sastāvā Šeibelis aizvadīja 54 spēles, kurās guva 14 vārtus. Ilgus gadus viņš bija arī Latvijas izlases kapteinis.

Savu futbolista karjeru Šeibelis iesāka 1923. gadā Rīgas FK sastāvā. 1925. gadā, vēl spēlējot kluba otrajā sastāvā, viņš tika izsaukts uz Latvijas izlasi un savu pirmo spēli valstsvienībā aizvadīja 1925. gada augustā pret Somiju. Savus pirmos vārtus izlasē viņš guva 1926. gada jūlijā pret Zviedrijas izlasi. Alberts Šeibelis Latvijas izlasē spēlēja līdz pat 1939. gadam, kļūstot par ilggadīgāko pirmskara izlases spēlētāju. No pirmskara Latvijas izlases futbolistiem Šeibelis ir trešajā vietā aizvadīto spēļu skaita ziņā (aiz Ērika Pētersona un Jāņa Lidmaņa).

Latvijas čempionātā Šeibelis spēlēja RFK, V.Ķuzes un Rīgas Vilku komandās. 1926. un 1930. gadā RFK sastāvā Alberts Šeibelis kļuva par Latvijas čempionu. 1939. gadā Šeibelis izdeva pašu pirmo oriģināldarbu latviešu futbola literatūrā *"Futbols. Teorija, taktika, technika."*, kurā viņš apkopoja savu uzkrāto pieredzi futbola laukumā, kā arī pauda dažādas ar futbola taktiku saistītas atziņas.

2. Pasaules kara laikā Šeibelis kopā ar ģimeni emigrēja uz ASV, kur vēl turpināja spēlēt futbolu amatieru līmenī, bet vēlāk viņš kļuva par Mineapolisas futbola kluba treneri. Alberts Šeibelis nomira 1972. gadā.

2001. gadā Šeibeļa vārdā tika nosaukts jaundibinātais Futbola klubs "Alberts", kas savas mājas spēles aizvadīja Alberta Šeibeļa stadionā.

Pēc Otrā Pasaules kara Šeibelis dzīvoja ASV, trenēdams Mineapolisas futbola klubu.

## Sasniegumi
* Latvijas čempions - 3 (1925, 1926, 1930)
* Latvijas kausa ieguvējs - 1 (1938)

## Atsauces
Unions

[thumb|right|300px|Elektrotehniskās biedrības "Unions" korpusi (arhitekts [Heinrihs Šēls, 1899.)]]

**Unions** bija elektromehāniskā rūpnīca Rīgā 19. gadsimta beigās - 20. gadsimta sākumā, rūpnīcas VEF priekštecis.

## Vēsture
1887. gadā nelielas montāžas firmas īpašnieks un vairāku Berlīnes elektrotehnisko firmu pārstāvis Henrihs Detmans iegādājās 1200 kvadrātasu lielu zemes gabalu Rīgā, Pleskavas šosejas malā (tagad Brīvības gatve 214). No 1888. gada firmu dēvēja par **Krievu-Baltijas elektrotehnisko rūpnīcu**. Šajā rūpnīcā, piemēram, tika izgatavota Rīgas Politehnikuma elektrotehniskās laboratorijas aparatūra. Rūpnīcā izgatavoja arī pirmo dinamomašīnu, kas tika uzstādīta Šmita cementa fabrikā Rīgā.

1898. gadā rūpnīcu pārņēma ar beļģu kapitāla līdzdalību dibinātā Krievu elektriskā sabiedrība "Union".

1896. gadā Detmans uzbūvēja rūpnīcas vadības ēku, tā saglabājusies līdz mūsdienām. Ēkas projekta autors bija Rīgas arhitekts Heinrihs Šēls. Līdz 1914. gadam tika uzbūvēti vēl 4 korpusi. Galvenā korpusa fasādes nišā starp divām kolonnām tika novietota Augusta Folca darinātā Zeva skulptūra.

1907. gadā rūpnīcas paspārnē nodibinājās viens no vadošajiem Latvijas futbola klubiem laikā pirms Pirmā pasaules kara – FK Unions.

### Nosaukumi
Laika gaitā mainījās rūpnīcas īpašnieki un, līdz ar to, arī nosaukumi:
* elektriskā biedrība "Unions" (1898)
* firma AEG (1904)
* akciju sabiedrība "Vispārējā elektrības kompānija" (1905). Uzņēmums izgatavoja elektroaparatūru kara kuģiem.
* Pirmā pasaules kara laikā, 1915. gadā, līdz ar vācu armijas tuvošanos Rīgai, uzņēmums tika evakuēts uz Harkivu. Vispārējās elektrības kompānijas iekārtu un aptuveni 3000 darbinieku ar ģimenēm evakuācijai bija nepieciešami 1470 vagoni. Rūpnīcas pēctecis ir Harkivas elektromehāniskā rūpnīca, kas darbojas vēl joprojām.
* pēc 1928. gada bijušajos Uniona korpusos ievācās rūpnīca VEF.

## Atsauces


## Ārējās saites

* Harkivas elektromehāniskā rūpnīca (krievu valodā) 
* AEG vēsture (angļu valodā)
Auseklis

**Auseklis** var būt:

* rītausmas dievība latviešu mitoloģijā;
* auseklis (zīme);
* Rīta zvaigzne (Venera);
* Auseklis, dzejnieka Miķeļa Krogzemja pseidonīms;
* Auseklis — Latgales laikraksts ;
* Uldis Auseklis;
* Auseklis (personvārds), personvārds, kas iekļauts latviešu vārdadienu kalendārā

Cilvēki ar šādu vārdu:
* Auseklis Baušķenieks
* Auseklis Veģis

## Cita nozīme
* Auseklis (stacija)
Hovards Eikens

''Harvard Mark I''|250px|thumb

**Hovards Hetavejs Eikens** (, dzimis 1900. gada 9. martā, Hobokenā, miris 1973. gada 14. martā, Sentluisā) - amerikāņu inženieris, *[[IBM]]* datora *[[Harvard Mark I]]* radītājs.

Studējis Viskonsinas Universitātē, bet kopš 1939. gada strādāja Hārvarda Universitātē. Ar Greisas Hoperas palīdzību un *IBM* finansējumu 1944. gadā uzbūvēja *Harvard Mark I*. Piedalījās arī nākamo datoru *[[Harvard Mark II]]*, *[[Harvard Mark II]]* un *[[Harvard Mark IV]]* izveidē.
Eikens

**Eikens** var būt:

* Hovards Eikens (*Howard Aiken*) — ASV inženieris (1900—1973);
* Rūdolfs Eikens (*Rudolf Eucken*) — vācu filozofs (1846—1926).

## Skatīt arī
* Eikena
Frederiks Žolio-Kirī

**Žans Frederiks Žolio-Kirī**, dzimtais uzvārds **Žolio** (, dzimis 1900. gada 19. martā Parīzē, miris 1958. gada 14. augustā Parīzē) bija franču fiziķis. Kopā ar sievu Irēnu Žolio-Kirī (Marijas Sklodovskas-Kirī un Pjēra Kirī meitu) 1935. gadā ieguva Nobela prēmiju ķīmijā par jaunu radioaktīvo vielu sintēzi. Devis svarīgu ieguldījumu radioaktivitātes, atoma uzbūves un ķēdes reakciju pētījumos.
## Agrīnie gadi
1923. gadā Žolio-Kirī pabeidza Parīzes pilsētas Industriālās fizikas un ķīmijas augstskolu (*[[École supérieure de physique et de chimie industrielles de la ville de Paris|ESPCI ParisTech]]*). No 1925. gada strādāja par Marijas Sklodovskas-Kirī asistentu, kur iepazinās un 1926. gadā apprecējās ar Sklodovskas-Kirī meitu Irēnu. Ģimenē piedzima divi bērni — meita Helēna (dzimusi 1927. gadā, kļuvusi par kodolfiziķi) un dēls Pjērs (dzimis 1932. gadā, kļuvis par biofiziķi).
## Zinātniskie pētījumi
Žolio-Kirī kopā ar sievu Irēnu Žolio-Kirī veica atoma struktūras pētījumus, pielietojot daļiņu sadursmes ar atoma kodolu. Šie pētījumi deva ieguldījumu neitrona atklāšanā, ko 1932. gadā izdarīja Džeimss Čedviks. Par pētījumiem, kas noveda pie jaunu radioaktīvo izotopu atklāšanas, 1935. gadā Frederiks un Irēna Žolio-Kirī saņēma Nobela prēmiju ķīmijā. 1947. gadā Frederiks Žolio-Kirī tika apbalvots ar Hjūza medaļu par ieguldījumu kodolfizikā.
## Pēckara periods
Otrā pasaules kara laikā Žolio-Kirī darbojās Franču Pretošanās kustībā. Pēc kara bija pirmais Francijas Atomenerģētikas Komisariāta vadītājs, 1948. gadā uzraudzīja pirmās franču AES būvi. Bet tā kā Žolio-Kirī bija pārliecināts komunists, 1950. gadā viņam nācās pamest lielāko daļu no saviem pienākumiem. Tomēr viņš saglabāja profesora amatu augstskolā *Collège de France*. Darbojās arī politikā, bija Vispasaules Miera padomes prezidents, 1951. gadā tika apbalvots ar Staļina Miera prēmiju. 1955. gadā Žolio-Kirī bija starp 11 zinātniekiem, kas parakstīja Rasela-Einšteina manifestu, brīdinot par kodolieroču izplatīšanās bīstamību un aicinot uz starptautisku konfliktu miermīlīgu noregulēšanu.

1956. gadā nomira Žolio-Kirī sieva Irēna. Viņš pats saslima ar hepatītu. Tas novājināja viņa veselību, un 1958. gadā pēc operācijas viņš mira. Žolio-Kirī vārdā nosaukts krāteris uz Mēness. kā arī ielas vairākās pilsētās (Sofijā, Odesā, Obņinskā, Dubnā).

## Atsauces

[thumb|200px|[Irēna Žolio-Kirī|Irēna un Frederika Žolio-Kirī savā laboratorijā 1935. gadā.]]
## Ārējās saites

* Frederika Žolio-Kirī biogrāfija Nobela prēmijas oficiālajā mājaslapā 
* Atomic Archive Biography
Dienvidu puslode

thumb|right|Dienvidu puslode
**Dienvidu puslode** ir puse no jebkura debesu ķermeņa virsmas, kas atrodas dienvidos no ekvatora. Uz Zemes Dienvidu puslodē atrodas neliela daļa sauszemes un tajā dzīvo aptuveni tikai aptuveni 10—12% cilvēku.

## Klimats un atšķirības no Ziemeļu puslodes
Dienvidu puslodē Saule dienvidū atrodas ziemeļu pusē, līdz ar to ēnas dienas laikā virzās pulksteņa rādītāja kustībai pretējā virzienā.

Dienvidu puslodē klimats kopumā ir nedaudz maigāks nekā Ziemeļu puslodē, jo šeit ir daudz mazāk sauszemes un daudz vairāk ūdens platības — ūdens iesilst un atdziest ievērojami lēnāk kā sauszeme.

Viesuļvētras Dienvidu puslodē Koriolisa spēka ietekmē griežas pulksteņa rādītāja kustības virzienā — pretēji kā Ziemeļu puslodē.

Dienvidpols ir vērsts Galaktikas centra virzienā, tāpēc šeit naktīs debesis ir zvaigznēm bagātākas, un zvaigznes ir spožākas.

Tā kā Dienvidu puslodē ir mazāk cilvēku un sauszemes, tajā notiek daudz mazāka saimnieciskā darbība, un tādējādi daudz mazāks ir arī vides piesārņojums.

## Kontinenti
Dienvidu puslodē atrodas šādi kontinenti:
* Antarktīda;
* Austrālija un lielākā daļa Okeānijas salu:
** ASV Samoa
** Austrālija
** Fidži
** Franču Polinēzija
** Jaunkaledonija
** Jaunzēlande
** Kiribati (lielākā daļa)
** Kuka Salas
** Nauru
** Niue
** Papua-Jaungvineja
** Samoa
** Tokelau
** Tonga
** Tuvalu
** Vanuatu
** Volisa un Futuna
** Zālamana Salas
[thumb|right|Slavenais Zemes attēls, kas uzņemts no [Apollo 17. Sākotnēji attēlam augšpusē atradās Dienvidpols, taču lai padarītu attēlu vieglāk uztveramu lielākajai daļai planētas iedzīvotāju, tas tika apgriezts otrādi — šeit attēls ir apskatāms oriģinālajā versijā. Kosmosā nav augšpuses un lejpuses.]]
thumb|Plakāts ar leģendu "Ušuaja, pasaules gals". Ušuaja Argentīnā ir dienvidu lielākā pilsēta pasaulē.
* Lielākā daļa Dienvidamerikas:
** Argentīna
** Bolīvija
** Brazīlija (lielākā daļa)
** Čīle
** Ekvadora (lielākā daļa)
** Folklenda Salas
** Kolumbija (neliela daļa)
** Paragvaja
** Peru
** Urugvaja
* Aptuveni 1/3 Āfrikas:
** Angola
** Botsvāna
** Burundi
** Dienvidāfrika
** Ekvatoriālā Gvineja (daļēji)
** Gabona (daļēji)
** Kenija (daļēji)
** Komoras
** Kongo Demokrātiskā Republika (daļēji)
** Kongo Republika (daļēji)
** Lesoto
** Madagaskara
** Malāvija
** Maurīcija
** Mozambika
** Namībija
** Reinjona
** Ruanda
** Santome un Prinsipi
** Seišelas
** Somālija (daļēji)
** Svatini
** Tanzānija
** Uganda (daļēji)
** Zambija
** Zimbabve
* Dažas Āzijas salu valstis un teritorijas:
** Austrumtimora
** Indijas Okeāna Britu teritorija
** Indonēzija (lielākā daļa)
** Maldīvija (dienvidu daļa)

## Ārējās saites
Rietumu puslode

thumb|right|300px|Rietumu puslode
**Rietumu puslode** ir ģeopolitisks termins, kas parasti apzīmē abas Amerikas un tām tuvu esošās salas un ūdeņus. Šajā ziņā tas saskan ar terminu – Jaunā pasaule.

Termins "Rietumu puslode" tiek lietots ievērojami biežāk nekā otrs termins – "Austrumu puslode".

## Puslodes robežas
Ja planētas sadalījums ziemeļu un dienvidu puslodēs ir veicams vienkārši, sadalot to pa ekvatoru, tad sadalījums rietumu un austrumu puslodēs ir nosacīts, pakļauts tradīcijai, sadalot planētu pa kādu noteiktu meridiānu.

Ģeogrāfijā Rietumu puslode ir puse no Zemes, kas atrodas rietumos no Griničas meridiāna un austrumos no 180° meridiāna – Starptautiskās datuma līnijas.

Pie šāda sadalījuma Rietumu puslodē neietilpst vairākas Aleutu salas, kas ir daļa no Amerikas, savukārt ietilpst Krievijas pats tālākais austrumu punkts.

## Ārējās saites
Austrumu puslode

thumb|right|300px|Austrumu puslode
**Austrumu puslode** ir termins, ko var lietot gan ģeopolitiskā nozīmē, apzīmējot Veco pasauli, gan ģeogrāfiskā nozīmē.

Ģeopolitikā terminu "Austrumu puslode" lieto, izvairoties no eirocentrisma un ietverot vienā terminā Eiropu, Āziju, Āfriku un Okeāniju.

Termins "Austrumu puslode" tiek lietots daudz retāk kā otrs termins - "Rietumu puslode".

## Puslodes robežas
Ja planētas sadalījums ziemeļu un dienvidu puslodēs ir veicams vienkārši, sadalot to pa ekvatoru, tad sadalījums rietumu un austrumu puslodēs ir nosacīts, pakļauts tradīcijai, sadalot planētu pa kādu noteiktu meridiānu.

Ģeogrāfijā Austrumu puslode ir puse no Zemes, kas atrodas austrumos no Griničas meridiāna un rietumos no 180° meridiāna – Starptautiskās datuma līnijas.

Pie šāda sadalījuma Austrumu puslodē ietilpst vairākas Aleutu salas, kas ir daļa no Amerikas, savukārt neietilpst Krievijas pats tālākais austrumu punkts.

## Ārējās saites
Sauszemes puslode

300px|right|Sauszemes puslode
**Sauszemes puslode** ir puse no Zemes virsmas, kurā atrodas sešas septītdaļas (apmēram 86%) sauszemes. Šīs nosacītās puslodes centrs atrodas Francijā, netālu no Nantes, tā koordinātas ir 47°13′Z 01°32′R. Tai pretējā Zemes puse tiek dēvēta par ūdens puslodi.

Sauszemes puslodes centrālajā daļā atrodas Eiropa, tajā atrodas arī Āfrika, lielākā daļa Āzijas un Amerikas. Par spīti lielajai sauszemes platībai, sauszemes puslodē ūdens platība tomēr ir lielāka nekā sauszemes platība - ūdens platība ir 53%, sauszemes platība - 47%. Uz visas Zemes virsmas ūdens platība ir 71%, sauszemes platība - 29%.
Nobīdes strāva

**Nobīdes strāva** ir mainīga elektriskā lauka intensitātes plūsma, kuru fizikā apzīmē ar I_D \ , kuram ir strāvas dimensija (mērvienība -ampērs).

: I_D = \epsilon_0 \frac{\mathrm{d} N}{\mathrm{d} t} \ 
::: kur
:::: \mathrm{d} N \  - elektriskā lauka intensitātes plūsmas izmaiņa
:::: \mathrm{d} t \  - laiks, kurā notiek elektriskā lauka intensitātes plūsma izmaiņa
:::: \epsilon_0 \  - elektriskā konstante

## Nobīdes strāvas atklāšana

19. gs. vidū Džeimss Klerks Maksvels uzrakstīja nobīdes strāvas vienādojumu, bet tam nebija nekāda eksperimentāla pamatojuma. Būtībā tā bija ģeniāla nojauta. Viņš šo vienādojumu nosauca par nobīdes strāvu un šis visai neparastais nosaukums ir saglabājies līdz mūsdienām. Maksvela hipotēze par nobīdes strāvas eksistenci apstiprinājās pēc elektromagnētisko viļņu atklāšanas 1888. gadā.
Sauszeme

[thumb|250px|[Moorea sala Klusajā okeānā]]

**Sauszeme** ir jebkura Zemes platība, kas pastāvīgi atrodas virs jūras līmeņa. Sauszemei ir divi galvenie veidi — kontinenti un salas. Tomēr uz kontinentiem un salām esošos ezerus, lielās upes un citas ūdenstilpes neuzskata par sauszemi.

Kopējā sauszemes platība uz Zemes ir ap 149 000 000 km², jeb 29,2% no visas planētas virsmas.

Sauszemes augstums variē no 418 metriem zem jūras līmeņa (Nāves jūras krasti) līdz 8848 metriem virs jūras līmeņa (Everests). Vidējais sauszemes augstums virs jūras līmeņa — 686 metri.

## Ārējās saites
Somova jūra

**Somova jūra** ir Dienvidu okeānam piederīga malas jūra Antarktīdas piekrastē. Nosaukums «Somova jūra» tiek lietots reti, pārsvarā krieviski rakstītajos avotos.

Atrodas aptuveni starp 150 un 170° A garuma grādiem. Rietumos atrodas D'Irvila jūra, austrumos — Rosa jūra. Dienvidos norobežo Antarktīda, piekrastē sākot no rietumiem šādi objekti:
* Adēra rags
* Viktorijas Zeme
* Otsa krasts
** Obas līcis
* Džordža V krasts
Jūras ziemeļu daļā atrodas Belenija salas, no kurām lielākās ir Stērdža sala, Bekla sala un Janga sala.

Tuvākā sauszeme ziemeļu virzienā ir Austrālijas austrumu piekraste un Jaunzēlande.

Jūras austrumu daļa pārsvarā atrodas virs kontinentālā šelfa, rietumu daļā dziļums sasniedz 3 000 m. Krastā atrodas Krievijas antarktiskās izpētes stacija Ļeņingradska, kas sāka darboties 1971. gadā. Jūra nosaukta par godu Pirmās padomju antarktiskās ekspedīcijas vadītājam Mihailam Somovam.
Ērihs Fromms

**Ērihs Fromms** (*Erich Fromm*, dzimis  Frankfurtē pie Mainas, miris  Lokarno) bija ebreju izcelsmes Vācijas/ASV psihoanalītiķis, filozofs un sociālpsihologs. Neomarksistiskās Frankfurtes skolas kritiskās teorijas pārstāvis. Pazīstamākais darbs — 1956. gadā publicētā "Mīlestības māksla" (*The Art of Loving*).

## Dzīves gājums
Dzimis Frankfurtē pie Mainas. No 1918. gada divus gadus studēja tiesību zinātni Frankfurtes pie Mainas universitātē, vēlāk — Heidelbergas Universitātē socioloģiju pie Alfrēda Vēbera, Karla Jaspersa un Heinriha Rikerta. Beidza studijas 1922. gadā. Turpināja apgūt psihoanalīzi. 1930. gadā piebiedrojās Frankfurtes Sociālās pētniecības institūtam (*Institut für Sozialforschung*). Pēc Hitlera nākšanas pie varas emigrēja, iesākumā uz Šveici, bet 1934. gadā — uz ASV, kur 1940. gadā kļuva par ASV pilsoni. Vēlākos gados strādājis arī Meksikā un Eiropā.

## Fromma darbi latviski
* Ērihs Fromms. Mūsdienu domātāji: Psihoanalīze un dzenbudisms, tulk. Andžela Šuvajeva, Latvija, Zvaigzne ABC, 2002, 
* Ērihs Fromms. Mīlestības māksla, tulk. Baiba Jansone, Latvija, Jumava, 2003, 

* Bēgšana no brīvības? Fromms un Latvija, sast. Igors Šuvajevs, Rīga, FSI, 2014.
* R. Funks. Ēriha Fromma aktualitāte, tulk. Igors Šuvajevs, Rīga, FSI, 2014

## Ārējās saites
Ūdens puslode

300px|right|Ūdens puslode
**Ūdens puslode** ir Zemes puslode, kurā atrodas tikai aptuveni 14% no visas Zemes sauszemes. Šīs puslodes centrs atrodas Jaunzēlandē, tā koordinātas - 47°13′D 178°28′A. Pretējā puslode saucas - sauszemes puslode - tajā atrodas visi pārējie 86% Zemes sauszemes.

Ūdens puslodē atrodas Antarktīda, Austrālija, Jaunzēlande, Dienvidamerikas dienvidu daļa, lielākā daļa Klusā okeāna un Indijas okeāna, praktiski viss Dienvidu okeāns.
Milvoki

**Milvoki** () ir pilsēta ASV, Viskonsinas štata lielākā pilsēta Mičigana ezera dienvidrietumu krastā.

Pilsēta radās 1846. gadā, apvienojoties trijām mazākām pilsētiņām. Pilsēta auga, pateicoties lielam skaitam iebraucēju no Vācijas, vēl 20. gadsimta sākumā pilsētā bija vairāk vācvalodīgo un avīžu vācu valodā nekā angļvalodīgo un avīžu angļu valodā.

No 20. gadsimta sākuma Milvoki bija ASV sociālistiskās kustības centrs. Līdz 1960. gadam trīs pilsētas mēri bija Amerikas Sociālistu partijas pārstāvji — vienīgā šāda veida parādība ASV. Visilgāk no sociālistiem savus mēra pienākumus (no 1916. līdz 1940. gadam) veica Daniels Houns (*Daniel Hoan*). Kaut arī makartisma laikos sociālistu ietekme mazinājās, arī mūsdienās pilsētā ir stipras arodbiedrību tradīcijas.

Pilsēta ir *[[Johnson Controls]]*, *[[Manpower Inc.]]*, *[[Harley-Davidson]]*, *[[Rockwell Automation]]*, *[[Midwest Airlines]]* galveno mītņu vieta. Pilsētai ir senas alus darīšanas tradīcijas. Šeit bāzējas liels amerikāņu alus ražošanas uzņēmums — *[[Miller Brewing Company]]*.

No muzejiem pazīstams ir Milvoki Mākslas muzejs (*Milwaukee Art Museum*), sevišķi ar 2001. gadā pabeigto Santjago Kalatravas projektēto jauno muzeja ēku.

Sportā pilsēta pazīstama kā beisbola kluba Milvoki "Brewers", basketbola kluba Milvoki "Bucks" un hokeja kluba Milvoki "Admirals" mājvieta.

## Cilvēki
Milvoki dzimuši:

* Deivids Cukers (*David Zucker*; 1947) — kinorežisors;
* Džerijs Cukers (*Jerry Zucker*; 1950) — kinorežisors;
* Džefrijs Dāmers (*Jeffrey Dahmer*; 1960—1994) — slepkava;
* Hetere Greiema (*Heather Graham*; 1970) — aktrise;
* Džordžs F. Kenans (*George F. Kennan*; 1904—2005) — politiķis;
* Donalds Knuts (*Donald Knuth*; 1938) — datorzinātnieks;
* Stīvs Millers (*Steve Miller*; 1943) — mūziķis;
* Viljams Renkvists (*William Rehnquist*; 1924—2005) — jurists;
* Herberts Saimons (*Herbert Simon*; 1916—2001) — politologs;
* Kordvainers Smits (*Cordwainer Smith*; 1913—1966) — rakstnieks;
* Pīters Straubs (*Peter Straub*; 1943—2022) — rakstnieks;
* Ēriks Šmanda (*Eric Szmanda*; 1975) — aktieris;
* Spensers Treisijs (*Spencer Tracy*; 1900—1967) — aktieris;
* Džīns Vailders (*Gene Wilder*; 1933—2016) — aktieris;
* Nīls Donalds Volšs (*Neale Donald Walsch*; 1933) — rakstnieks;
* Els Žaro (*Al Jarreau*; 1940—2017) — mūziķis;
* *[[Ava Max]]* (1994) — albāņu izcelsmes amerikāņu dziedātāja un dziesmu autore.

## Atsauces

## Ārējās saites
Bezžokļaiņi

**Bezžokļaiņi**, **iekšžauņi** (*Agnatha*, *Entobranchiata*) — hordaiņu tipa, mugurkaulnieku apakštipa infratips. Tie ir primitīvi zivjveidīgi dzīvnieki, kas dzīvo gan jūrās, gan saldūdeņos. Bezžokļaiņi ir senākā mugurkaulnieku grupa; senākajos ģeoloģiskajos laikmetos tā bija daudzskaitlīga un daudzveidīga grupa, kā pēc ārējā izskata, tā arī pēc iekšējās uzbūves. Daudzi no tiem bija klāti ar kaula bruņu plātnēm. Līdz mūsdienām ir saglabājušies tikai nēģi un miksīnas, kas apvienoti vienā apaļmutnieku klasē. Tomēr ir jāatzīmē, ka neskatoties uz ārējo līdzību, miksīnu un nēģu iekšējā uzbūvē atšķirības ir lielākas, nekā rāpuļu un putnu uzbūvē. Tāpēc tos reizēm izdala kā atsevišķas klases.
## Morfoloģija
* Bezžokļaiņu skeletā nav kaula šūnu, un visu dzīves laiku saglabājas horda, kas pilda ķermeņa galvenās balststiegras funkciju.
* Tiem nav arī īstu žokļu. Mute ir apaļa vai trīsstūrveida - sūcoša. Tās priekšējā daļā izvietojas vairāk vai mazāk izteikta mutes piltuve.
* Iekšējā ausī ir tikai divi pusloka kanāli (nevis trīs, kā tas ir žokļaiņiem).
* Smadzeņu kapsula piesedz galvas smadzenes tikai no apakšas un no sāniem. Viscerālais skelets sastāv no žaunu lokiem, kas ir saplūduši, veidojot žaunu režģi. Tas, vai nu vispār nav saistīts ar galvaskausa kapsulu, vai arī dažām fosilajām formām ir pieaudzis pie tā.
* Priekšējā daļā ir 7-20 žaunu spraugas, kurās izvietotas maisveida žaunas, Atšķirībā no zivīm tām ir entodermāla izcelsme, žaunu krokainās iekšējās sienas izklāj entoderma (no tā cēlies šīs grupas otrs nosaukums — iekšžauņi). Žaunu skelets ir savdabīgs, tas izvietots zem ādas, žaunu artēriju un nervu ārpusē.
* Tiem ir vairāk vai mazāk attīstīta astes spura, un viena vai divas muguras spuras. Pāra peldspuru tām parasti nav, tomēr dažām izmirušām formām, iespējams, bija primitīvas uzbūves pāra krūšu spuras. 
## Sistemātika
Bezžokļaiņi iedalās trīs klasēs, no kurām līdz mūsdienām ir saglabājusies viena — apaļmutnieki ar 38-45 sugām. To veido divas apakšklases: nēģi un miksīnas.

**Infratips** 
* klase †
* klase †
* klase 
** apakšklase 
*** kārta 
** apakšklase 
*** kārta 

(†) - izmirušu organismu grupa.
Pireneji

**Pireneji** (, , , ) ir kalnu grēda Eiropas dienvidrietumos, kas veido dabisku robežu starp Spāniju un Franciju. Kalnos atrodas arī maza pundurvalsts — Andora. Kalnu grēda atdala Pireneju pussalu no pārējās Eiropas, stiepjas no Biskajas līča līdz Vidusjūrai 490 km garumā. Augstākā virsotne ir Aneto smaile Maladetas masīvā, 3404 m virs jūras līmeņa. Ģeoloģiski Pireneji veidojušies terciārajā periodā (ģeoloģisks periods, kas sākās pirms 66 miljoniem gadu un beidzās pirms 2 miljoniem gadu). Tā pamatā ir granīts, ielejās atrodams arī kaļķakmens. Sniegs klāj kalnus sākot ar aptuveni 1800 metriem virs jūras līmeņa. Alpīnie ledāji klāj aptuveni 15 km² lielu teritoriju.

## Reljefs
Pēc augstuma virs jūras līmeņa Pireneji otra lielākā kalnu grēda Rietumeiropā aiz Alpiem. Kalnu vidējais augstums ir no 1500 līdz 2000 metriem virs jūras līmeņa. Augstākā virsotne ir Aneto smaile (3404 m virs jūras līmeņa).

### Fizioģeogrāfiskais iedalījums
Pireneji iedalās Rietumpirenejos, Centrālajos Pirenejos un Austrumpirenejos.

* Rietumpireneji ir vidēji augsti, sastāv no kaļķakmens, vērojami aktīvi karsta procesi, arī atsevišķi kristālisku iežu masīvi. Rietumpireneji stiepjas no Atlantijas okeāna līdz Somportas pārejai.
* Centrālie Pireneji stiepjas no Somportas pārejas līdz Karlitas smailei. Šī ir augstākā Pireneju daļa. Sastāv galvenokārt no kristāliskajiem iežiem — granīta, gneisa, slānekļa, smilšakmens. Alpīnās reljefa formas. Vēl 1980. gados ledāji šeit klāja ap 40 km². Mūsdienās ap 15 km².
* Austrumpireneji stiepjas no Karlitas smailes līdz Vidusjūrai. Starpkalnu ieplakas. Kristālisko iežu, smilšakmeņu, kaļķakmens masīvi un grēdas.

## Klimats
Klimats Pirenejos ir maigs un mitrs. Populārs tūrisma un ziemas sporta objekts. Kūrorti ar karstiem avotiem. Uz ziemeļiem no Pirenejiem valda mērenais klimats, bet uz dienvidiem — Vidusjūras klimata pazīmes. Ziemeļos un rietumos zemāk par 2000 metriem virs jūras līmeņa aug dižskābaržu un skujkoku meži un daudz pļavas, savukārt dienvidu pusei raksturīgi mūžzaļo cietlapju meži un krūmāji.

Kalnu ziemeļu pusē gada nokrišņu daudzums ir 1500–2400 mm, bet dienvidu pusē — 500–700 mm.

## Atsauces

## Ārējās saites

*
Ziemeļu puslode

300px|thumb|right|Ziemeļu puslode
**Ziemeļu puslode** ir puse no Zemes virsmas, kas atrodas ziemeļos no ekvatora. Uz Zemes Ziemeļu puslodē atrodas lielākā daļa sauszemes un tajā dzīvo aptuveni 88 - 90% cilvēku.

Citiem Saules sistēmas ķermeņiem par ziemeļu puslodi sauc to puslodi, kas vērsta pret to pašu Saules sistēmas invariantās plaknes jeb Laplasa plaknes pusi, pret kuru vērsts Zemes Ziemeļpols. Invariantā plakne ir ekliptikas plaknei tuva plakne, kas iet caur Saules sistēmas baricentru un ir perpendikulāra Saules sistēmas kopējā impulsa momenta vektoram.

## Klimats
Zemes Ziemeļu puslodes mērenajā joslā ziema caurmērā ilgst no decembra līdz februārim un vasara - no jūnija līdz augustam. Zemes perihēlijs, kurā tās orbitālā kustība ir visātrākā, ir janvārī. Teorētiski Ziemeļu puslodes ziemām tāpēc jābūt īsākām un mazāk izteiktām nekā Dienvidu puslodes ziemām līdzīgos platuma grādos. Tomēr Dienvidu puslodē atrodas vairāk okeānu platību, kas kompensē šo efektu.

Tropiskajā joslā lietus sezona notiek "vasaras" mēnešos un gada sausais periods - "ziemas" mēnešos.

Arktiskajā joslā vasarā ir vairākas dienas, kad Saule nenoriet un dažas dienas ziemā, kad Saule neparādās. Šādas fāzes ilgums variē - Ziemeļpola tuvumā šāds periods ilgst vairākus mēnešus.

## Kontinenti
Zemes Ziemeļu puslodē atrodas šādi kontinenti, valstis un teritorijas:
* Eirāzija (tikai Indonēzija pārsvarā un Austrumtimora pilnībā atrodas Dienvidu puslodē);
* Ziemeļamerika;
* neliela daļa Dienvidamerikas ziemeļos no Amazones. Ziemeļu puslodē pilnīgi vai daļēji atrodas šādas Dienvidamerikas valstis:
** Brazīlija (tikai pati ziemeļu daļa)
** Ekvadora (daļēji)
** Franču Gviāna
** Gajāna
** Kolumbija (daļēji)
** Surinama
** Venecuēla
* aptuveni puse Āfrikas ziemeļos no Kongo upes. Ziemeļu puslodē pilnībā vai daļēji atrodas šādas Āfrikas valstis:
** Alžīrija
** Benina
** Burkinafaso
** Centrālāfrikas Republika
** Čada
** Džibutija
** Ekvatoriālā Gvineja
** Eritreja
** Etiopija
** Ēģipte
** Gabona (daļēji)
** Gambija
** Gana
** Gvineja
** Gvineja-Bisava
** Kaboverde
** Kamerūna
** Kenija
** Kongo Demokrātiskā Republika (daļēji)
** Kongo Republika (daļēji)
** Kotdivuāra
** Libērija
** Lībija
** Mali
** Maroka
** Mauritānija
** Nigēra
** Nigērija
** Rietumsahāra
** Santome un Prinsipi (daļēji)
** Senegāla
** Sjerraleone
** Somālija (daļēji)
** Sudāna
** Togo
** Tunisija
** Uganda (daļēji)
* vairākas Okeānijas salu valstis:
** Kiribati (daļēji)
** Māršala salas
** Mikronēzija (valsts)
** Palau
** Ziemeļu Marianas Salas

## Ārējās saites

## Atsauces
Ogre (nozīmju atdalīšana)

**Ogre** var būt:

* Ogre — pilsēta Latvijā;
* Ogre — upe Vidzemē;
* Ogre — stacija dzelzceļa līnijā Rīga—Daugavpils;
* Ogresmuižas agrākais nosaukums.
Grīva (nozīmju atdalīšana)

Vārdam "**grīva**" ir šādas nozīmes:

* grīva — upes posms pie ietekas;
* Grīva — Daugavpils pilsētas daļa, kādreiz patstāvīga pilsēta;
* Grīva — dzelzceļa stacija Daugavpilī;
* Grīva — upe Talsu novadā;
* Grīva — upe Ludzas novadā;
* Grīva — skrajciems Balvu novada Lazdulejas pagastā;
* Grīva — uzvārds.

## Skatīt arī
* Upes delta
Rauna (nozīmju atdalīšana)

**Rauna** var būt:
* Rauna - ciems Smiltenes novadā, agrākā Rīgas arhibīskapa galvenā rezidence;
* Rauna (upe) - upe Vidzemē;
* Raunas pilsdrupas;
* Rauna - krāteris uz Marsa.

## Skatīt arī
* Raunas novads
* Raunas pagasts
* Raunas
* Raunaisis
* Raunis
* Jaunrauna
Venta

**Venta** ir upe Latvijā un Lietuvā. Garums — 346 km (178 km Latvijā un 168 km Lietuvā), baseina platība — 11 811,1 km². Lielākās pilsētas Ventas krastos ir Mažeiķi, Kuldīga un Ventspils. Lielākā pieteka — Abava. Uz Ventas atrodas platākais dabīgais ūdenskritums Eiropā — Ventas rumba.

## Nosaukuma izcelsme
Ventas nosaukums ir cēlies no līvu vārda *vēna*, kas nozīmē “upes ieteka jūrā”, “jūras šaurums” vai “osta”. Latīniskais nosaukums *Winda* pirmo reizi minēts Indriķa hronikas 1206. gada notikumu tekstā par vendiem.

## Zivis
Ventā pārsvarā ir sastopamas šādas zivis: ālanti, asari, alatas, karpas, karūsas, līdakas, plauži, sapali, foreles un zandarti.

## Upes raksturojums un ekoloģija
No Lietuvas robežas līdz Alšiem Venta tek pa Vadakstes līdzenumu, tālāk - starp Rietumkursas un Austrumkursas augstienēm. Krasti pārsvarā aizauguši, peldvietu nav daudz. No Šķērveļa līdz Kuldīgai krastos ir dolomīta atsegumi (Gobdziņu klintis, Ātraiskalns, Straujaiskalns), upē krāčaini posmi (Griezes, Nīgrandes, Gobdziņu, Varkaļu, Elles, Skrundas krāce, Briežu brasls, Griķu brasls, Rimzātu brasls, Rumbiņas krāce un Zeļģu krāce) mainās ar mierīgiem un dziļiem posmiem, daudz saliņu. Pie Kuldīgas Venta no dolomīta gultnes pāriet smilšakmenī, veidojot Latvijā lielāko ūdenskritumu - Ventas rumbu. Lejpus Kuldīgas, Piejūras zemienē upe līkumaina, tecējums mierīgs, ir sarkanīga smilšakmens atsegumi (Sarkanā siena), krasti lēzeni. 50% baseina aizņem meži. Venta parasti aizsalst decembra beigās, ledus iešana sākas marta sākumā. Ventas ieleja no Kuldīgas līdz Abavas ietekai un Ventas un Šķērveļa ielejas posms ir kompleksie dabas liegumi.
Ūdenstūrismam vairāk piemērota ir Venta no Lietuvas robežas līdz rumbai Kuldīgā. Upes augšdaļa ir mazāk apdzīvota, ar ātrāku straumi.

## Pietekas

Kreisā krasta pietekas:
* Virvīča (131 km) (Lietuvā)
* Šerkšne (56 km) (Lietuvā)
* Varduva (96 km) (Lietuvā)
* Losis (44 km) (robežupe)
* Laurupīte (43 km) (Latvijā)
* Dūmiķis (42 km) (Latvijā)
* Lētīža (32 km) (Latvijā)
* Šķērvelis (34 km) (Latvijā)
* Koja (25 km) (Latvijā)
* Garūdene (15 km) (Latvijā)
* Ēnava (19 km) (Latvijā)
* Lejējupe (19 km) (Latvijā)
* Krebicupīte (Olarājupe)
* Padure (19 km) (Latvijā)
* Naba (7 km)

Labā krasta pietekas:
* Vadakste (82 km) (robežupe)
* Zaņa (53 km)
* Bērzene (12 km)
* Sumata (11 km)
* Klūga (17 km)
* Ciecere (51 km)
* Ponakste (27 km)
* Mazupe (14 km)
* Ēda (38 km)
* Riežupe (42 km)
* Rudupe (18 km)
* Abava (134 km)
* Dzirnavupe (18 km)
* Vēždūka (Varžupe, 33 km)
* Kamārce (22km)
* Packule (10 km)
* Standze (9 km)
* Vecventa (8 km)

## Attēlu galerija

Attēls:Rumba ziema.jpg|Ventas rumba ziemā 2005
Attēls:Kurland020.jpg|Ventas rumba
Attēls:Brien par rumbu.jpg|2007
Attēls:Rumbas udenskritums.JPG|2008
Attēls:Ruma pavasaris.JPG|2008


## Atsauces

## Ārējās saites
Nitrēšana

**Nitrēšana** ir nitrogrupu ievadīšana molekulās (parasti organiskajos savienojumos). Nitrējot iegūst nitrosavienojumus un slāpekļskābes esterus. Šādā veidā iegūtās vielas parasti vai nu ir sprāgstvielas, vai arī tās var izmantot par sprāgstvielu komponentiem.

[thumb|center|300px|[benzols|Benzola nitrēšanas reakcija]]

Nitrēšanai parasti lieto nitrējamo organisko izejvielu, slāpekļskābi un ūdens atņēmējvielu. Parasti par ūdens atņēmējvielu lieto sērskābi, taču atsevišķiem procesiem tā ir par vāju, vai par skābu. Nitrējot acidofobus savienojumus (daudzi heterocikli, heksogēns, furacilīns), nevar lietot sērskābi, jo tā sagraus molekulas struktūru, tur parasti lieto acetanhidrīdu. Ja savienojumā jāievada ļoti daudzas nitrogrupas, pēdējām nitrogrupām vajag ļoti spēcīgu nitrēšanas aģentu, parasti tam lieto oleumu (sērskābes anhidrīda šķīdumu sērskābē), bet dažreiz lieto fosfora pentoksīdu (fosforskābes anhidrīdu).

Nitrēšanas reakcijas parasti nav selektīvas, un tajās veidojas dažādu nitrēšanas pakāpes produktu maisījums.
Stende (nozīmju atdalīšana)

**Stende** var būt:

* Stende - pilsēta Talsu novadā.
* Stende - upe Kurzemē.
* Stende - dzelzceļa stacija līnijā Ventspils I—Tukums II.
Tiho Brahe

**Tiho Brahe** (; dzimis  Knutstrupā, Dānijā, miris  Prāgā) bija dāņu astronoms, astrologs, alķīmiķis. Viņa vārdā ir nosaukti krāteri uz Mēness un Marsa.

## Dzīvesgājums
Tiho Brahe studēja Kopenhāgenas (no 1559.), Leipcigas (no 1562.), kā arī Vitenbergas, Rostokas un Bāzeles universitātēs (1566.-1570.). 

1576. gadā Hvenas salā Tiho Brahe iekārtoja unikālu ievērojamāko tālaika observatoriju - Uraniborgu ("Debess pils"). 21 gadu tur viņš veica daudzus debess spīdekļu novērojumus, izgatavoja astronomiskos instrumentus, radīja jaunas novērojumu metodes. 1597. gadā jaunais Dānijas karalis Kristiāns IV nolēma pārtraukt uzturēt Brahes observatoriju un Tiho Brahe esot apsvēris iespēju būvēt līdzīgu observatoriju tolaik Kurzemes un Zemgales hercogistes teritorijā esošajā Doles salā, taču nav guvis atbalstu. Visbeidzot 1599. gadā Brahe sāka iekārtot observatoriju Prāgā.

Tiho Brahe sastādīja precīzas Saules tabulas un 800 zvaigžņu katalogu. Viņš atklāja neregularitātes Mēness kustībā. Pierādīja, ka komētas un novas ir debess ķermeņi, pretēji tālaika uzskatiem, ka tās ir atmosfēras parādības.

No 1600. līdz 1601. gadam, pirms Brahes nāves, observatorijā Benātkos pie Jizeras viņam asistēja Johanness Keplers. Izmantojot Tiho Brahes novērojumus, Keplers atklāja planētu kustības likumus.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Biografisks raksts par Tiho Brahi kā astrologu
Apache

**Apache** ir Amerikas pamatiedzīvotāju '''apaču''' cilšu nosaukums angļu valodā.

**Apache** var arī būt:
* AH-64 Apache — ASV helikopters;
* MBDA Apache — Francijas raķešu sistēma;
* Apache HTTP serveris — populārs HTTP serveris.
Apache HTTP serveris

***Apache*** jeb ***Apache HTTP Server*** ir bezmaksas, atvērtā pirmkoda tīmekļa serveris, kuru var darbināt uz Unix veida, ka arī Windows u.c. operētājsistēmām. Apache ir pats populārākais HTTP serveris globālajā tīmeklī. Apache izstrādā programmētāji Apache Software Foundation vadībā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Apache HTTP Server mājas lapa (en)