open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Elita Kļaviņa

**Elita Kļaviņa** (dzimusi **Elita Dobulāne**  Jēkabpilī) ir latviešu aktrise un kinorežisore, bijusī žurnāliste.

Viņa strādā Jaunajā Rīgas teātrī, kā arī piedalījusies vairākās filmās.  saņēmusi Spēlmaņu nakts balvu kā gada aktrise par Alīdes Trū lomu izrādē "Muša". Par galvenās lomas atveidošanu filmā "Rīga. Dublis 1" aktrise saņēma Lielā Kristapa balvu nominācijā "Labākā aktrise". 2020. gadā saņēma Spēlmaņu nakts balvu Gada aktrise otrā plāna lomā par Felicitas Ertneres lomu izrādē "Meklējot Spēlmani" Jaunajā Rīgas teātrī.

2019. gadā Elita Kļaviņa debitēja režijā ar dokumentālo filmu "Zorjana Horobraja", par ko ieguva Lielā Kristapa balvu nominācijā "Labākā studentu filma". 2024. gadā iznāca viņas otrā pilnmetrāžas dokumentālā filma "Iļģuciema māsas".

## Filmogrāfija

## Atsauces

## Ārējās saites

* ''Kino-teatr'' profils 
* Jaunā Rīgas teātra aktiera profils 
* Elita Kļaviņa izrades.lv
Artūrs Skrastiņš

**Artūrs Skrastiņš** (dzimis  Jelgavā) ir latviešu teātra un kino aktieris, televīzijas raidījumu vadītājs un aizkadra balss. Pazīstams kā Dailes teātra aktieris (kopš 1996. gada) un ar dalību vairākās latviešu filmās. Ieguvis gan "Lielā Kristapa", gan "Spēlmaņu nakts" balvu kā labākais (gada) aktieris.

1998. gadā viņš saņēma apbalvojumu "Lielais Kristaps" par lomu filmā "Likteņdzirnas". Tajā pašā gadā viņš arī saņēma balvu par labāko debiju filmu festivālā "Baltijas pērle". 2012. gadā saņēma Harija Liepiņa balvu par spilgtu aktierdarbību teātrī. 2015. gadā apbalvots ar IV šķiras Triju Zvaigžņu ordeni.

## Filmogrāfija

### Kino

### Televīzija

### Vadītie raidījumi

### Vadītie šovi

## Atsauces

## Ārējās saites

* Artūrs Skrastiņš Filmas.lv
* Artūrs Skrastiņš Dailes teātra mājaslapā
* Artūrs Skrastiņš izrades.lv
Pussabrukšanas periods

[thumb|Radioaktīvās sabrukšanas simulācija, sākotnēji ņemot četrus vai 400 atomus. Skaitlis augšā ir pagājušo pussabrukšanas periodu skaits. Jo vairāk atomu, jo labāk darbojas [lielā skaita likums.]]
**Pussabrukšanas periods** ir laiks, kurā kādu nestabilu, eksponenciāli sadalošos objektu skaits samazinās divas reizes jeb laiks, kurā nestabila objekta sabrukšanas varbūtība ir 1/2. Visbiežāk pussabrukšanas perioda jēdzienu lieto kodolfizikā attiecībā uz radioaktīvu izotopu kodoliem, lai novērtētu to radioaktivitāti. Jo mazāks ir izotopa pussabrukšanas periods, jo tas ir radioaktīvāks.

Pussabrukšanas periods **T<sub>½</sub>** ir saistīts ar vidējo dzīves laiku **τ** un sabrukšanas konstanti **λ** saskaņā ar radioaktīvās sabrukšanas likumu:
:T_{1/2} = \tau \ln 2 = \frac{\ln 2}{\lambda}.
Tā kā ln2 = 0,693…, pussabrukšanas periods ir apmēram par 30% mazāks, nekā vidējais dzīves laiks.

Nedrīkst uzskatīt, ka, ja pussabrukšanas perioda laikā sabrūk puse kodolu, nākamajā tādā pašā periodā sabruks otra puse. Īstenībā sabruks puse no šīs puses, t.i., ceturtā daļa no sākotnējā daudzuma. Trešajā periodā sabruks puse no šīs ceturtdaļas jeb astotdaļa no sākotnējā utt. Nav iespējams uzzināt, pēc kāda laika sabruks kāds konkrēts kodols, var tikai novērtēt sabrukšanas varbūtību.

Kodolu pussabrukšanas periodi var būt ļoti dažādi - no sekundes miljondaļām līdz daudziem miljardiem gadu. Piemēram, puse francija visstabilākā izotopa kodolu sabrūk jau pēc 22 minūtēm, bet urāna-238 pussabrukšanas periods ir 4,49 miljardi gadu. Dažiem kodoliem, kas parasti tiek uzskatīti par stabiliem, piemīt ārkārtīgi liels pussabrukšanas periods, piemēram, bismuta dabiskā izotopa pussabrukšanas periods ir miljards reižu lielāks par Visuma vecumu. Kodolu pussabrukšanas periods ir stabils lielums, tas nemainās pat ļoti lielā laika periodā un nav atkarīgs no ārējiem apstākļiem (izņēmums ir rets radioaktivitātes veids - elektrona satveršana). Uz to pamatojas ģeoloģisko un bioloģisko objektu radioizotopu datēšanas metodes, piemēram, oglekļa metode vai kālija-argona metode.

Pussabrukšanas perioda jēdzienu izmanto arī citās zinātnes nozarēs. Toksikoloģijā un medicīnā tādējādi novērtē indīgu vai ārstniecisku vielu sadalīšanos organismā, ekoloģijā - kaitīgu savienojumu sadalīšanos dabā.

## Literatūra
* Fizikas rokasgrāmata. R:, "Zvaigzne", 1988, 395.-396. lpp.
Gulbenes apriņķis

**Gulbenes apriņķis** bija administratīvi teritoriāla vienība Latvijas PSR sastāvā. 1947. gada 16. oktobrī Gulbenes apriņķis tika atdalīts no Madonas apriņķa un tajā iekļāva Gulbenes pilsētu un Adulienas, Beļavas, Cesvaines, Dzelzavas, Galgauskas, Grašu, Jaungulbenes, Kārzdabas, Kraukļu, Litenes, Lubānas, Stāmerienes, Tirzas, Vecgulbenes un Virānes pagastus.

1949. gada 31. decembra administratīvi teritoriālās reformas rezultātā Gulbenes apriņķis tika likvidēts un tā teritorija iekļauta Gulbenes un Cesvaines rajonos.

## Atsauces
Alūksnes apriņķis

**Alūksnes apriņķis** bija administratīvi teritoriāla vienība Latvijas PSR sastāvā. 1946. gada 19. aprīlī Alūksnes apriņķis tika atdalīts no Valkas apriņķa. 1949. gada 31. decembra administratīvi teritoriālajā reformā Alūksnes apriņķis tika likvidēts un tā teritorija iekļauta Alūksnes, Apes un Gulbenes rajonos.

## Atsauces
Ogres apriņķis

**Ogres apriņķis** bija administratīvi teritoriāla vienība Latvijas PSR sastāvā. Izveidots 1947. gada 16.oktobrī no Rīgas apriņķa atdalot Ogres pilsētu un 26 pagastus. Likvidēts 1949. gada 31. decembrī, teritorija iekļauta Baldones, Jaunjelgavas, Pļaviņu, Ogres un Siguldas rajonos.

## Atsauces
Krāslavas apriņķis

**Krāslavas apriņķis** bija administratīvi teritoriāla vienība Latvijas PSR sastāvā. Izveidots 1947. gada 16.oktobrī, no Daugavpils apriņķa atdalot Krāslavas pilsētu un deviņus pagastus un pievienojot arī Ilūkstes apriņķa Kaplavas pagastu.

1949. gada 31. decembra administratīvi teritoriālās reformas rezultātā Krāslavas apriņķis tika likvidēts un tā teritorija iekļauta Dagdas, Daugavpils un Krāslavas rajonos.

## Atsauces
Viļānu apriņķis

**Viļānu apriņķis** bija administratīvai teritoriāla vienība Latvijas PSR sastāvā. Izveidots 1947. gada 16.oktobrī no Rēzeknes apriņķa atdalot Viļanu un Varakļānu pilsētas un 7 pagastus.
Likvidēts 1949. gada 31. decembrī, tā teritorija iekļauta Krustpils, Varakļānu un Viļānu rajonos.

## Atsauces
Limbažu apriņķis

**Limbažu apriņķis** bija administratīvi teritoriāla vienība Latvijas PSR sastāvā. Izveidota 1947. gada 16.oktobrī no Valmieras apriņķa atdalot Limbažu, Ainažu un Salacgrīvas pilsētas un 24 pagastus. 
1949. gada 31. decembrī Limbažu apriņķis tika likvidēts un tā teritorija iekļauta Alojas un Limbažu rajonos.

## Atsauces
Latvijas Demokrātiskā partija

**Latvijas Demokrātiskā partija** var būt:

* Latvijas Demokrātiskā partija, politiskā partija laika periodā no 1999. līdz 2005. gadam;
* Latvijas Demokrātiskā partija, politiskā partija valsts starpkaru periodā.
Neizskaidrojami, bet fakts

**Neizskaidrojami, bet fakts** () bija krievu televīzijas programma, ko kanāls TNT sāka pārraidīt 2005. gada 3. martā un beidza pārraidīt 2008. gada 19. jūlijā. Latvijā šo raidījumu pārraida TV3. Pārraide ir izpelnījusies smagu kritiku, jo daži tās personāži bija aktieri.

## Ārējās saites
* Oficiālā mājaslapa 
* Nashfilm raksts par raidījumu
Vanitas

[thumb|250px|[Jakobs Marells."Vanitas", (1637), vanitas, audekls, eļļa.]]
[thumb|250px|[Jakobs de Geins II. "Vanitas", (1603), vanitas, audekls, eļļa.]]

**Vanitas** ir baroka laikmeta glezniecības mākslas žanrs, alegoriska klusā daba, kuras kompozīcijas centrālais tēls tradicionāli ir cilvēka galvaskauss.

Šī žanrs visplašāko izplatību guva Flandrijā Beļģijā un Holandē 16. un 17. gadsimtā. Agrīnā žanra stadijā vanitas mākslas darbi kalpoja kā atgādinājums par dzīves straujo ritumu un nāves neizbēgamību.

## Žanra attīstība
Vanitas darbu radīšanas pirmsākumos tie tika gleznoti, lai simbolizētu cilvēka mirstību un novietoti dzīvu portretējamo modeļu radīto darbu — portretu reversā jeb aizmugurējā pusē. Šie vanitas bija frontāli galvaskausu attēlojumi, kas bieži tika attēloti nišās ar sveci un ziediem; darbi lielākoties bija drūmi un monohromi. Kā patstāvīgs un neatkarīgs žanrs vanitas radās ap 1550. gadu. 17. gadsimtā mākslinieki galvaskausu vairs neattēloja darbu kompozīcijā frontāli, bet gan to novietoja tos kaut kur darba malā. Par vanitas kulminācijas vietu un laiku tiek uzskatīta Holandes pilsēta Leidene, kas bija kalvinisma centrs, no 1620. līdz 1650. gadam. Šeit radītie vanitas darbi tiek uzskatīti par tā laika kalvinisma morāles paudēju.

## Ārējās saites
Grobiņas apriņķis

thumb|250px|Grobiņas apriņķa karte ar latviskajiem vietvārdiem un draudžu novadu robežām (1859).
thumb|250px|Aizputes apriņķa (līdz 1819. gadam Grobiņas pilskunga tiesas) karte ar vāciskajiem un krieviskajiem vietvārdiem (1820).
**Grobiņas apriņķis** (, ) bija administratīva vienība Kurzemes guberņas (1819—1918), īslaicīgi Kurzemes un Zemgales hercogistes (1918), līdztekus Latvijas Republikas (1918—1920) sastāvā.

## Kurzemes guberņas sastāvā
Pēc 1819. gada administratīvās reformas bijušās Kurzemes un Zemgales hercogistes Grobiņas pilskunga tiesu apvienoja ar Piltenes apgabala dienvidu daļu un izveidoja Aizputes virspilskunga tiesu. Apriņķim pievienoja arī Palangas muižas zemes, tādējādi apriņķim bija 6,4 km gara robeža ar Prūsijas Karalisti, vēlāk Vācijas Impēriju. Palangas miestā darbojās Krievijas Impērijas muitas iestādes.

Aizputē atradās Kurzemes guberņas galma tiesai (*Oberhofgericht*) pakļauta virspilskunga tiesa un evaņģēliski luteriskās baznīcas prāvesta iecirknis. 1864. gadā Aizputes virspilskunga tiesu likvidēja, sadalot to Aizputes un Grobiņas apriņķos.

### Administratīvais iedalījums (1841)
* Grobiņas pilsēta
* Liepājas pilsēta
* Durbes draudzes novads
** Durbes kroņa miests
* Grobiņas draudzes novads
** Palangas miests

### Administratīvais iedalījums (1912)
1912. gadā Grobiņas apriņķī ietilpa 13 pagasti un 3 pilsētas:

Pirmā pasaules kara laikā izveidoti: **[[Aizteres pagasts]]** (atdalot no Durbes pagasta), **[[Bunkas pagasts]]** (atdalot no Priekules pagasta), **[[Krotes pagasts]]** (atdalot no Durbes pagasta), **[[Rāvas pagasts]]** (atdalot no Aizputes apriņķa Dunalkas pagasta). Atdalīti kā patstāvīgi **[[Medzes pagasts|Medzes]]** un **[[Vērgales pagasts|Vērgales pagasti]]**.


Attēls:Shubert map - R08L01.jpg|Grobiņas apriņķa ziemeļi (Medzes un Vērgales apkārtne) (1915)
Attēls:Shubert map - R09L01.jpg|Grobiņas apriņķa Liepājas un Grobiņas apkārtne (1915)
Attēls:Shubert map - R10L01.jpg|Grobiņas apriņķa dienvidi (Palangas apkārtne)


## Latvijas Republikas sastāvā
Pēc Latvijas valsts neatkarības pasludināšanas 1918. gadā no Priekules pagasta atdala **[[Virgas pagasts|Virgas pagastu]]**.

1919. gadā, apvienojot 13 Rucavas, Bārtas un Nīcas pagastu ciemus, izveidots **[[Dunikas pagasts]]**.

1920. gada jūnijā Grobiņas apriņķim pievieno **[[Gramzdas pagasts|Gramzdas]]**, **[[Kalētu pagasts|Kalētu]]** un **[[Purmsātu pagasts|Pormsātes pagastus]]** no Aizputes apriņķa.

1920. gada 9. augustā Grobiņas apriņķi Ministru kabineta sēdē pārdēvēja par Liepājas apriņķi.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Гробинский уезд - Энциклопедический словарь Брокгауза и Ефрона -  т. IXa - 1893 - с. 744—746
Avoti (Baldone)

**Avoti** ir Baldones pilsētas daļa tās dienvidos, Ķekaviņas kreisajā krastā. Līdz 2016. gadam bija ciems Baldones pagastā. Apdzīvotā vieta izveidojusies pēckara gados ap bijušo Baldones mācītājmuižu, kad tur tika uzbūvēts kolhoza «Baldone» ciemats. Apbūve dalās trijos rajonos: daudzdzīvokļu namu apbūve rietumos no Iecavas ielas, individuālā apbūve iepretī bijušajām dzirnavām un jaunā apbūve starp Kolhoza dīķi un Vanagkalnu.

Avotos atrodas Baldones pilsētas un pagasta pārvalde, ugunsdzēsēju dežūrdaļa, veikals; Vanagkalnā — brīvdabas estrāde.

## Iedzīvotāji
### Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSP datiem.

## Atsauces
Avoti

**Avoti** var būt:
* avoti — dabīgas pazemes ūdens izplūšanas vietas;
* Avoti — Baldones pilsētas daļa, agrāk — ciems;
* Avoti — apdzīvota vieta Salaspils pagastā;
* Avoti — slēgta dzelzceļa pietura līnijā Rīga—Tukums;
* Avoti — Rīgas apkaime.
2011. gada Latvijas futbola Virslīgas sezona

**Latvijas futbola Virslīgas 2011. gada sezona** bija 37. Virslīgas sezona. Tā sākās 16. aprīlī un noslēdzās 5. novembrī. Tajā piedalījās 9 komandas, kuras aizvadīja četru riņķu turnīru, katra aizvadot 32 spēles. Pēc piecu sezonu sadarbības LMT pārtrauca sponsorēt līgu.

Par 2011. gada sezonas čempioniem ceturto reizi kluba vēsturē kļuva FK Ventspils.

## Komandu izmaiņas

1. līgas 2010. gada sezonā uzvarēja FB Gulbene-2005, izcīnot tiesības 2011. gada sezonā startēt Virslīgā.

Sakarā ar to, ka 2010. gada sezonas 9. vietas ieguvēja FC Tranzit atsauca savu dalību Virslīgā un atteicās no pārspēlēm, tad 2. vietas ieguvēji 1. līgā — FC Jūrmala automātiski ieguva vietu Virslīgā šai sezonai.

No Virslīgas kā iepriekšējās sezonas pēdējās vietas ieguvēja izkrita FK Jaunība.

2011. gada janvārī SK Blāzma paziņoja, ka tai trūkst finansiālo līdzekļu dalībai Virslīgā, tāpēc tā atsauca savu dalību. Pirms tam bija ziņots, ka čempionātā piedalīsies 10 komandas, kuras aizvadīs trīs riņķu turnīru, katra aizvadot 27 spēles. Tika pieļauta iespēja, ka Blāzma varētu dalību atjaunot 2012. gada Virslīgas čempionātā, ja tā izteiks tādu vēlmi.

## Turnīra tabula

||rowspan=5 style="background-color:white;"|

## Rezultāti

### Sezonas pirmā puse

 
 
 
 
 
 
 
 
 

 
 
 
 
 
 
 
 
 

 
 
 
 
 
 
 
 
 

 
 
 
 
 
 
 
 
 

 
 
 
 
 
 
 
 
 

 
 
 
 
 
 
 
 
 

 
 
 
 
 
 
 
 
 

 
 
 
 
 
 
 
 
 

 
 
 
 
 
 
 
 
 

### Sezonas otrā puse

 
 
 
 
 
 
 
 
 

 
 
 
 
 
 
 
 
 

 
 
 
 
 
 
 
 
 

 
 
 
 
 
 
 
 
 

 
 
 
 
 
 
 
 
 

 
 
 
 
 
 
 
 
 

 
 
 
 
 
 
 
 
 

 
 
 
 
 
 
 
 
 

 
 
 
 
  
 
 
 
 

## Atsauces

## Ārējās saites
* Latvijas Futbola federācija
Bodegons

[thumb|250px|[Djego Velaskess. "Vecā sieva, kas cep olas", (1618), audekls, eļļa, 105 x 119cm, Edinburga, Skotijas nacionālā galerija.]]
[thumb|250px|[Francisko de Surbarans , "Agnus Dei" (1638), klusā daba — bodegons, eļļa, audekls.]]

**Bodegons** ir Renesanses perioda tēlotājas mākslas žanrs, kuram raksturīgi virtuves skatu, traktieru ainu attēlojumi, īpaši raksturīgs 17. gadsimta Spānijas mākslā.

Bodegons ir saistīts ar kluso dabu un sadzīves žanru, tā motīvi bieži ir miris dzīvnieks pirms nodīrāšanas, negatavi augļi un dārzeņi. Fons parasti ir vēss, nereti attēlojot ģeometrisku bloku sienas, kas rada it kā sirreālistiskas sajūtas. Spāņu un holandiešu klusajās dabās bieži bija arī Vanitas žanra klātbūtne.

## Žanra rašanās
Bodegons kā tēlotājas mākslas žanrs sāka veidoties baroka periodā, taču populāri šī žanra darbi kļuva 17. gadsimta otrajā ceturksnī Spānijā, kur viens no pazīstamākajiem šī žanra pārstāvjiem bija gleznotājs Djego Velaskess, kura daiļradē bodegons bija mīļākais žanrs Seviļas periodā. Viens no viņa zināmākajiem šī žanra darbiem ir "Vecā sieva, kas cep olas". Vēlākos gados bodegons bija zināms arī Beļģijā un Holandē. Atšķirībā no baroka laika darbiem, kuri bija asi, tāpēc kontrastēja ar Beļģijā radītajiem darbiem, kam bija dekoratīvāks regulējums.

## Zināmākie šī žanra mākslinieki
Spānijas baroka laika gleznotājs Huans Sančess Kotans, kura bodegona darbi bija stilā stingri ieturēti, salīdzinot ar Holandes un Itālijas mākslinieku darbiem. Viņš radīja klusās dabas ar augļiem un dārzeņiem bez cilvēku klātbūtnes tādā manierē, it kā objekti atrastos līdzās, bet tajā pašā laikā izolēti. Huans van der Hamens Leons ir novērtēts kā 17. gadsimta izcilākais Spānijas kluso dabu gleznotājs. Viņa stils bija daudzpusīgs, attēlojot objektus dažādos līmeņos, kā arī attēlojot darbos greznus stikla traukus, ar ko viņa darbi atšķiras no citiem. No Huana van der Hamena Leona ietekmējušies tādi mākslinieki kā Fransisko un Huans de Subarana, Antonio Ponse un Huans Arteljano, kuri arī pievērsās bodegonam. Cits izcils bodegona mākslinieks bija Luiss Edžidio Melendezs, kurš spēja radīt spēcīgus attēlojumus no vienkāršiem virtuves punktiem.

## Ārējās saites
Misa (Baldones pagasts)

**Misa** jeb **Misas lauki** ir ciems Ķekavas novada Baldones pagastā. Izvietojusies ziemeļos no Stūru — Dzimtmisas (V1010) ceļa pagasta rietumos  no pagasta centra Baldones,  no novada centra Ķekavas un  no Rīgas. Vasarnīcu ciemā 226 apbūves gabali, pastāvīgo iedzīvotāju maz. Dažkārt kopā ar 1 km uz austrumiem esošo Sarmu tiek uzskatīti par vienu apdzīvoto vietu.

1981.gada 21.maijā Latvijas Valsts Universitātes telpās, Dārzkopības sabiedrības «Misa» pilnsapulcē, reģistrēti 222 biedri, tika pieņemti sabiedrības statūti. Sabiedrību dibināja daudzu organizāciju pārstāvji, to starpā Latvijas Valsts Universitāte, Rīgas Politehniskais Institūts, Augstākās Izglītības Ministrija, Zinātņu Akadēmija, Prokuratūra, Iekšlietu ministrija, Arodbiedrību Centrālā Padome, Partijas vēstures institūts, Zinību Nams, Kvalifikācijas paaugstināšanas institūts, Civilā aizsardzība, Medicīnas institūts, Cietums, Valsts autoinspekcija, Augstākā Tiesa, Profesionāli tehniskā izglītība, Vispārējās izglītības skola un citas.

1981. gada 15. jūlijā Rīgas pilsētas Kirova rajona izpildkomiteja ar 187. lēmumu apstiprināja sabiedrības statūtus. Sabiedrībai tika piešķirta zeme ar kopējo platību 24,4 hektāri.

Dārzkopības kooperatīvā sabiedrība «Misas lauki» reģistrēta Latvijas Republikas Uzņēmumu reģistrā 1999. gada 14. maijā. DKS «Misas lauki» tika reģistrēti ar 221 biedru skaitu un grunts gabalu. 2005. gada 14. novembrī Uzņēmumu reģistrā tika reģistrēti jaunie biedrības statūti, kuri tika apstiprināti 2005. gada 22. oktobrī sabiedrības kopsapulcē. DKS «Misas lauki» īpašumā ir divi zemes gabali ar kopējo platību 6661 m², valdes ēka, noliktavas ēka, ūdenstornis ar ūdens apgādes sistēmu, elektrotīkli ar kopējo garumu 4 km, ceļi ar kopējo garumu 5 km, kooperatīva teritoriju nožogojošs žogs 4,5 km garumā, meliorācijas grāvji.

## Atsauces
Lilija Dzene

**Lilija Dzene** (dzimusi **Lilija Mača**) ( – ) bija Latvijas teātru vēsturniece, kritiķe un rakstniece, doktore, emeritētā zinātniece, Latvijas Zinātņu akadēmijas Goda locekle, Triju Zvaigžņu ordeņa kavaliere.

## Biogrāfija
Dzimusi Vecpiebalgā, vidusskolā mācījusies Rīgā, kur dzīvojusi tēva brāļa režisora un pedagoga Emīla Mača un Dailes teātra aktrises Lilijas Žvīgules ģimenē. Studējusi Maskavas Vissavienības Teātra mākslas institūta teātra zinātņu fakultātē, kuru beigusi un sākusi strādāt laikrakstā "Cīņa", kur no 1963. līdz 1967. gadam vadījusi kultūras nodaļu. Bijusi ilglaicīga almanaha "Teātris un dzīve", žurnālu "Māksla", "Teātra vēstnesis" un laikraksta "Literatūra un Māksla" rakstu autore. No 1959. gada bijusi Teātra darbinieku savienības biedre, bet no 1961. gada — Rakstnieku savienības biedre. Bijusi studenšu korporācijas Spīdola filistre.

## Devums rakstniecībā
Rakstus par teātri publicējusi no 1953. gada. Uzrakstījusi monogrāfiju par Latvijas Nacionālo teātri "Drāmas teātris" (1979). Ievērību guvušas monogrāfijas par latviešu teātra māksliniekiem: "Labais mūžs" (1964), par Mirdzu Šmitheni; "Kārlis Sebris" (1967); "Lidija Freimane" (1971); "Elza Radziņa" (1973); "Dialogs ar Hariju Liepiņu" (1977); "Mana versija par Alfrēdu Jaunušanu" (1979); "Vai tavs mūžs kam lieti der" (1983), par Kārli Sebri; "Aktiera Jāņa Kubiļa atbildes" (1984); "Aktieris pret savu gribu" (1987), par aktieri Eduardu Pāvulu; "Draiskā peonija" (1997), par Elzu Radziņu; "Ar zelta lāpu rokā" (1992), par trimdas latviešu aktieriem; "Triju aktieru dzīves savā laikā, savā dzimtā un — arī teātrī" (1995), par Maču dzimtas aktieriem Emīlu Maču, I.Maču, Liliju Žvīguli; bijusi Kārļa Sebra grāmatas "Mīļā meļa memuāri" (1998) un enciklopdijas "Teātris un kino biogrāfijās" (1999—2002) redaktore.

## VDK kartotēka
L. Dzenes kartīte atrasta publiskotajā VDK savervēto aģentu kartotēkas daļā. Tajā apgalvots, ka viņa kā aģente "Elza" savervēta 1979. gada oktobrī, tomēr Alvis Hermanis apgalvojis, ka viņas aģentes lieta ir uztaisīta bez viņas ziņas, jo vervētājs izrādes veidošanas laikā esot par to atzinies.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Profils LRSP datubāzē
Dobeles apriņķis

thumb|270px|Dobeles apriņķa karte ar latviskajiem vietvārdiem un draudžu novadu robežām (1859)
thumb|270px|Dobeles apriņķa (līdz 1819. gadam Dobeles pilskunga tiesas) karte ar vāciskajiem un krieviskajiem vietvārdiem (1820)
**Dobeles apriņķis** (, ) bija administratīva vienība Kurzemes guberņas (1819—1918), īslaicīgi Kurzemes un Zemgales hercogistes (1918) un Latvijas SPR (1919), līdztekus Latvijas Republikas (1918—1920) sastāvā.

## Ģeogrāfija

Dobeles apriņķa teritorijas pamatā guļ augšdevona dolomīts, smilšakmens un glūdas, bet zemes virsū tie redzami tikai dziļāko upju ielejās. Īsto zemes virsu ieņem glaciālie materiāli un to pārskalojumi; no tiem sastāv arī reljefa formas. Pēc reljefa formām un zemes virskārtas sastāva apriņķī var atšķirt trīs atšķirīgus apvidus: gala morēnu pauguraini rietumu malā, māla līdzenumu dienvidu daļā un un smilts līdzenumu ziemeļu daļā.

## Kurzemes guberņas sastāvā
Dobeles apriņķis tika izveidots 1819. gada teritoriāli administratīvās reformas rezultātā, pārdēvējot Dobeles pilskunga tiesu (*Hauptmannschaft Doblen*, *Добленское гауптманство*) par apriņķi.

Līdz 1866. gada pagastu pašvaldību likuma pieņemšanai apriņķī bija viens miests (*Kronflecken*) un četri draudžu novadi:
* Dobeles miests,
* Jelgavas draudzes novads (*Kirchspiel Mitau*), 
* Dobeles draudzes novads (*Kirchspiel Doblehn*),
* Mežmuižas draudzes novads (*Kirchspiel Gränzhof*), 
* Sesavas draudzes novads (*Kirchspiel Sessau*).

1912. gadā Dobeles apriņķī ietilpa 33 pagasti un 1 pilsēta:

## Topogrāfiskās kartes

Attēls:Shubert map - R09L03.jpg|Dobeles apriņķa karte (Dobeles un Jelgavas apkārtne) (1915)
Attēls:Shubert map - R08L03v2.jpg|Dobeles apriņķa karte (Džūkstes un Kalnciema apkārtne) (1915)
Attēls:Jelgavas apkārtnes karte N15_Mitau_1917.jpg|Jelgavas apkārtnes karte (vāciski, 1917)


## Latvijas Republikas sastāvā
1920. gada 31. maija Ministru kabineta sēdē pieņēma rīkojumu Dobeles apriņķi pārdēvēt par **[[Jelgavas apriņķis|Jelgavas apriņķi]]**.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Митавский уезд (бывший Добленский) - Энциклопедический словарь Брокгауза и Ефрона -  т. XIX - 1896 - с. 456—458
Mārtiņš Egle

**Mārtiņš Egle** (dzimis ) ir Latvijas smagā svara MMA cīkstonis, kurš startē zem dažādākajām Eiropas MMA federācijām. Egle ir aizvadījis deviņpadsmit cīņas, no kurām desmit guvis uzvaras, astoņās zaudējis, bet vienā cīnījies neizšķirti.

## Biogrāfija
Mārtiņš Egle uzaudzis Kandavā, kur arī uzsācis skolas gaitas. Ar sportu Egle sāka nodarboties 1999. gadā Jelgavā pie latviešu MMA meistara Edmunda Ķirša. Divus gadus Mārtiņš trenējās Nīderlandē kopā ar atlētiem Pīteru Aertu, Remiju Boņaski un Ašvinu Balraku.

## Karjera
Egles debija profesionālajā MMA notika 2002. gadā Nīderlandē pret bijušo UFC cīkstoni francūzi Dāvidu Baronu. Savā debijas mačā tukumnieks cieta sakāvi. Mārtiņš Egle ir Latvijas WFCA smagā svara reitingu līderis un viņam pieder Baltijas čempiona tituls pussmagajā svarā. Egle brīvajā laikā spēlē futbolu FK Tukuma Brāļi.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Mārtiņš Egle: "Tā ir cīņa. Tas nav aiz naida."

* Egle cīnīsies par Eiropas čempiona jostu
* Egle spēkosies ar UFC pieredzi uzkrājušo Mario Neto
Colla

right|230px|thumb|Mērlente ar iedaļām collās augšdaļā un centimetriem apakšdaļā.
**Colla** (, , saīs. — **in**) ir garuma mērvienība, kas plaši tiek izmantota ASV un daļēji Apvienotajā Karalistē, Kanādā un citviet. Pēc starptautiskiem standartiem 1 in = 0,0254 m jeb viena colla atbilst 2,54 centimetriem. Vienā jardā ir 36 collas un vienā pēdā ir 12 collas. Kvadrātcollās mēra laukumu un kubikcollās tilpumu. 

Ilgstoši pastāvēja dažāda garuma collas, respektīvi, tās garums dažādās valstīs atšķīrās. Pārejot uz metrisko sistēmu no collas atteicās daudzās pasaules valstis. Savu nozīmi šī mērvienība ir saglabājusi bijušās Britu impērijas valstīs. Kopš 1958. gada vienas collas garums tika noteikts pret metrisko sistēmu kā 1 in = 0,0254 m. 

Šaujamieroču kalibrs ASV tiek mērīts collas simtdaļās (Apvienotajā Karalistē — tūkstošdaļās), piemēram, 45. kalibrs atbilst 0,45 collām (jeb 11,43 mm), 30. kalibrs atbilst 0,30 collām (jeb 7,62 mm) utt. Līdzīgi šī garuma mērvienība tradicionāli tiek izmantotas arī citās nozarēs, piemēram, datoru monitoru, televizoru ekrānu platums pa diagonāli tiek noteikts collās.

## Atsauces

## Ārējās saites
Jauktā cīņas māksla

thumb|200px|Raiens Makdonalds (apakšā) cīnās pret Huanu Mirandu jauktās cīņas mākslas disciplīnā

**Jauktā cīņas māksla**, **MMA** (no ) ir pilna kontakta sporta veids, viens no beznoteikumu cīņu paveidiem. Šajā sporta veidā apvienoti vairāki cīņu sporta stili: bokss, džudo, karatē, džiudžitss, cīņa utt. Noteikumi atļauj sišanu ar kājām un rokām (arī pa zemē guļošo), kā arī saķeršanos, gan stāvot kājās, gan guļot uz zemes. Atļauti visa veida laušanas, žņaugšanas paņēmieni un metieni. Aizliegti sitieni zem jostas vietas, matu sagrābšana, acīs mērķēti sitieni ar atvērtiem pirkstiem, sitieni pa mugurkaulu vai galvas pamatni, kā arī daži citi paņēmieni. Netiek arī praktizēta boksam raksturīgā noskaitīšana līdz desmit nokdaunā; ja sportists nespēj efektīvi aizstāvēties uz zemes, cīņa tiek pārtraukta kā tehniskais nokauts. Profesionālā MMA cīņas formula ir trīs raundi pa piecām minūtēm, bet titulcīņās nereti pieci raundi pa piecām minūtēm.

MMA sporta kultūru Latvijā aizsāka Edmunds Ķirsis, Mārtiņš Egle, Pāvels Dolgovs, Romualds Garkulis un Jurijs Vauļins, kas bija pirmais Latvijas pārstāvis, kurš startējis pasaules prestižākajā līgā *[[Ultimate Fighting Championship]]* (UFC). Šobrīd vienīgais UFC startējošais cīkstonis no Latvijas ir Mihails Cirkunovs.

## Skatīt arī
* *[[Ultimate Fighting Championship]]*
Cigarete

right|200px|thumb|Divas Vācijā ražotas cigaretes ar filtru
**Cigarete** (,  — 'neliels cigārs') ir smēķēšanai domāts tabakas izstrādājums, kas sastāv no papīra cilindra, kurā iepildīta smalki sagriezta tabaka.

Smēķējot viens cigaretes gals tiek aizdedzināts, bet pa otru sadegušās tabakas dūmi tiek ieelpoti. Aizdedzinātajā galā izveidojas kvēlojoša ogle, kura tiek uzkarsēta līdz pat 900 grādiem ar katru elpas vilcienu. Lielākoties mūsdienās cigaretēm vienā galā atrodas no celulozes izgatavots filtrs, kas aiztur darvas un citu kaitīgo vielu ieelpošanu, tomēr cigaretes var būt arī bez filtra. Papīrs, kas aptver tabaku, ir izgatavots no linšķiedras vai citiem materiāliem. Rūpnieciski ražota cigarete vidēji ir 84 milimetrus gara un diametrā no 7 līdz 8 milimetri. Tās pārdod paciņās, kurās parasti ir 20 cigaretes.

Smēķēšana izraisa atkarību un ir kaitīga cilvēka veselībai. Vidēji vienā cigaretē ir 0,5—2% nikotīna. Tā satur arī oglekļa monoksīdu jeb tvanu, poloniju, rādiju, cēziju, arsēnu, niķeli, amonjaku un citas vielas. Daļa no šīm vielām un ķīmiskajiem savienojumiem ir radioaktīvas un ar mutagēnu, kancerogēnu iedarbību. Tabakas dūmos ir četras reizes lielāka cilvēka organismam kaitīgo vielu koncentrācija nekā auto izplūdes gāzēs un, izsmēķējot paciņu cigarešu, gaisā rodas 3,5 reizes lielāka radioaktīvā polonija koncentrācija, nekā to pieļauj starptautiskās vienošanās par radiācijas daudzumu gaisā. Tiek lēsts, ka, izsmēķējot vienu cigareti, cilvēks saīsina savu mūžu par 11 minūtēm, bet kopumā smēķētājs šī ieraduma dēļ zaudē 14 gadus no savas dzīves.

## Populārākie cigarešu zīmoli

* *[[Marlboro]]*
* *[[Parliament]]*
* ''Chesterfield''
* *[[L&M]]*
* ''Camel''
* ''Winston''
* *[[Lucky Strike]]*
* ''Pall Mall''
* ''Davidoff''
* ''Bond Street''
* *[[Philip Morris]]*
* ''West''
* *[[Sobranie]]*
* *[[Rothmans]]*

## Skatīt arī

* Elektroniskā cigarete

## Atsauces
Sarma (ciems)

**Sarma** ir ciems Ķekavas novada Baldones pagastā. Ciems izvietojies ziemeļos no Stūru — Dzimtmisas ceļa pagasta rietumos  no pagasta centra Baldones,  no novada centra Ķekavas un  no Rīgas. Vasarnīcu ciemā ir 152 apbūves gabali, pastāvīgo iedzīvotāju maz. Dažkārt pie Sarmas pieskaita arī 1 km uz rietumiem esošo Misas vasarnīcu ciemu, kopā ar ko tā tiek uzskatīta par vienu apdzīvoto vietu.
Sarmu ar Baldoni, Baldones observatoriju un Rīgu savieno minibuss  Nr. 6848 Rīga—Sarma—Baldone.

## Atsauces
Dina Kuple

**Dina Kuple** ( — ) bija latviešu kino un teātra aktrise.

## Dzīvesgājums
Dzimusi Rīgā skolotāju ģimenē, 11 gadu vecumā zaudēja māti, vēlāk vairākkārt mainīja dzīves vietas. Jau bērnībā ar vecākiem, kas bija pašdarbības teātra aktieri, piedalījās izrādēs, līdz nolēma kļūt par aktrisi. 

Pēc Latvijas Valsts Konservatorijas Teātra fakultātes beigšanas 1955. gadā uzsāka darbu Dailes teātrī, kurā nostrādāja līdz 1978. gadam, kad pārgāja uz Jaunatnes teātri. Šeit strādāja līdz 1990. gadam, tēlojot daudzas nozīmīgas lomas pie tā laika novatoriskajiem režisoriem Ādolfa Šapiro un Pētera Pētersona. 1991. gadā pēc Jaunatnes teātra reorganizācijas atgriezās Dailes teātrī, kur strādāja līdz 1999. gadam. 
Aktīvi iesaistījās Tautas frontes darbībā un Trešās atmodas notikumos. Mirusi 2010. gadā Rīgā, apbedīta Rīgas Meža kapos. 

## Apbalvojumi un pagodinājumi
* Latvijas PSR Nopelniem bagātā skatuves māksliniece (1965)
* Latvijas PSR Tautas skatuves māksliniece (1971) 
* Bertas Rūmnieces balva (1993) 
* Triju Zvaigžņu ordenis par mūža darbu Latvijas teātra mākslā un nopelniem valsts neatkarības atjaunošanā (2008)

## Ģimene
1957. gadā Kuple iepazinās ar diriģentu Edgaru Tonu un vēlāk apprecējās. Kopdzīve bijusi laimīga, bet īsa, jo 1967. gadā vīrs nomira. Viņu meita ir žurnāliste Arta Tone. 

## Mākslinieciskā darbība
Dina Kuple bija dramaturga Gunāra Priedes iemīļota aktrise, kurai viņš rakstījis lomas lugās "Normunda meitene" un "Vikas pirmā balle", savukārt režisors Pēteris Pētersons Dinā Kuplē atradis meklēto ideālo aktrisi — šī satikšanās ar īstajiem cilvēkiem aktrisei nesusi veiksmi viņas mākslinieciskajā darbībā. Ilggadējs aktrises partneris teātrī ir bijis Eduards Pāvuls.

Dailes teātra izcilo lomu vidū ir minamas: Spīdola "Uguns un nakts", Šarlote Šēna "Letisa un mīlašķis", Nastasja Fiļipovna "Idiots", Klēra Belšere "Dzelzs magnolijas", Orta "Pūt, vējiņi!", Anita Sondore "Nāc uz manām trepēm spēlēties", Terēze "Mežone", Ebija Brūstere "Arsēns un vecās mežģīnes" un citas.

Aktrise arī spēlējusi kino klasikas fondā ietilpstošajās filmās: "Nauris", "Klāvs — Mārtiņa dēls", "Elpojiet dziļi" un citās.

Viņas pēdējā teātrī nospēlētā loma bija Selma Lāgerlēva "Tēlu meistari" 1999. gadā, pēc kuras aktrise beidza aktīvu māksliniecisko darbību, sevi veltot ģimenei — meitai un mazbērniem.

### Filmogrāfija
* 1957 — "Nauris" — *skolotāja Liepa*
* 1967 — "Elpojiet dziļi" — *Anita Sondore*
* 1970 — "Klāvs — Mārtiņa dēls" — *Tilla*
* 1970 — "Karalienes bruņinieks" — * Ērikas māte*
* 1972 — "Ceplis" — *Dāma*
* 1972 — "Vālodzīte" — *Kristīne*
* 1973 — "Pilsētas atslēgas" — *Austra Kalniņa*
* 1977 — "Zem apgāztā mēness" — *Valda sieva*
* 1979 — "Agrā rūsa" — *Elzas māte*
* 1985 — "Emīla nedarbi" — *Krēsas Maja*

## Atsauces

## Ārējās saites
* www.kulturasforums.lv
* www.ruvenietis.lv

* Dina Kuple filmas.lv
* Dina Kuple izrades.lv
Vecumu ciems

**Vecumu ciems** var būt:
* Vecumu pagasta nosaukums 1945-1990
* Vecumu ciems - Aknīstes rajona administratīvi teritoriāla vienība 1945-1954
Jānis Brekte

**Jānis Brekte** (dzimis , miris ) bija latviešu gleznotājs — akvarelists. Bijis viens no sava laika ražīgākajiem un populārākajiem akvarelistiem.

## Dzīvesgājums
Dzimis Rīgā dārznieka ģimenē 1920. gada 15. augustā, bērnību pavadīja Lizumā. 1934. gadā atgriezās Rīgā un mācījās Kārļa Brencēna zīmēšanas kursos (1936—1939) un studēja Latvijas Mākslas akadēmijā (1940—1948), kur viņa pedagogi bija Leo Svemps, Nikolajs Breikšs, Kārlis Miesnieks. 1950. gadā viņu uzņēma Mākslinieku savienībā.

Miris Rīgā, apbedīts Lizuma Sila kapos.

Meita — akvareliste Ilona Brekte, arī viņas bērni, dvīņi Kristians Brekte un Patrīcija Brekte ir mākslinieki.

## Pagodinājumi
* Latvijas PSR Nopelniem bagātais mākslas darbinieks (1981).

## Glezniecība
Strādājis pamatā akvareļa tehnikā, retāk eļļas tehnikā.
Dzīves laikā radījis vairākus tūkstošus akvareļu, tāpēc ir uzskatāms par vienu no ražīgākajiem sava laika akvarelistiem. Īpašu atzinību guvis ar Vecrīgas un Rīgas gleznojumiem dažādās dabas noskaņās un gadalaikos. Mākslinieciskās darbības sākumposmā pievērsies industriālajai ainavai, gleznodams pamatā ostu skatus, vēlāk pievērsdamies dabas ainavai, gleznodams mežus, kalnus, ūdeņus, kā arī klusās dabas un ziedus. Mākslinieka darbi izceļas ar individuālu, izkoptu rokrakstu ar tam raksturīgu atraisītu un brīvu pludinājumu, spilgtiem krāsu akcentiem un tieksmi konkrētu motīvu pacelt vispārinājuma pakāpē.

### Izstādes
Izstādēs piedalījies no 1943. gada.
;Nozīmīgākās personālizstādes:
* Rīgā (1977, 1980),
* Jelgavā (1981)
;Piemiņas izstādes:
* Cēsīs (1986),
* Rīgā (1991, 1992).

## Piemiņai
Lizumā iekārtota pastāvīga mākslinieka darbu ekspozīcija. Izdotas reprodukciju mapes ar mākslinieka darbiem: Rīgā (1980); Maskavā (1982); Mākslas kalendārs (1982).
 
## Atsauces
Baltijas klints

thumb|right|220px|Baltijas klints Pakri pussalā
[thumb|[Osmusāre ]]
thumb|Ontikas krasta krauja
**Baltijas klints** jeb **glints** (, ) ir erodēta kaļķakmens klints jeb stāva nogāze aptuveni 1200 km garumā, kas sākas no Zviedrijas Ēlandes salas, šķērso Baltijas jūru, veido Igaunijas ziemeļu piekrasti un sniedzas Ļeņingradas apgabalā Krievijā līdz Lādogas ezeram. Augstākajā vietā Ontikā Kohtlas pagastā Igaunijas ziemeļu piekrastē klints sasniedz 55,6 m vlj. Nogāzi šķērso daudzas upes (tai skaitā Narva, Luga, Ižora, Tosna), vairums no kurām veido ūdenskritumus un krāces. Valastes ūdenskritums (Kohtlas pagastā) ir augstākais no tiem (25 m). 

Igaunijā Baltijas klints tiek uzskatīta par nacionālo simbolu. Ir piedāvāts iekļaut to UNESCO Pasaules mantojuma objektu sarakstā. 

Klinti veido ediakara, kembrija un ordovika nogulumi. Baltijas klints izveidošanās nav īsti noskaidrota, eksistē dažādas hipotēzes, vairums no kurām atbalsta ūdens erozijas ietekmi. Baltijas klints varētu būt bijusi pēcleduslaikmeta jūras dienvidu krasts, bet tās piekājē nav atrasti pēcordovika nogulumu pierādījumi un nav zināmas šādas jūras ziemeļu krasta robežas. Pēc Pra-Ņevas hipotēzes ir eksistējusi Pra-Ņevas upe, kas iztecējusi no Baltās jūras reģiona un tecējusi uz rietumiem pa robežu starp magmatisko iežu Baltijas vairogu un mīkstāku nogulumiežu klātu Krievijas plāksni. Tā kā kreisajā krastā bijuši mīkstāki ieži, tā pamazām tos izgrauzusi un nobīdījusies uz dienvidiem. Pēc gigantiska nosēdumu kompleksa (100 000 km²) atklāšanas Ziemeļjūrā, Pra-Ņevas hipotēze tiek saistīta ar milzīgu Eridanas upi, kurā Pra-Ņeva varētu būt bijusi tās austrumu pieteka. Pra-Ņevas izskalotie ieži tad būtu nosēdušies Eridanas deltā.

## Skatīt arī
* Pangas klints

## Atsauces

## Ārējās saites

* Ziemeļigaunijas klints  https://web.archive.org/web/20110815125101/http://www.klint.envir.ee/klint/index.html
Flatunga

**Flatunga** () ir ap 3 km gara un 3,5 km plata ledus mēle, kas iestiepjas okeānā Karalienes Modas Zemes piekrastē Austrumantarktīdā. Tiek uzskatīta par Licova-Holma līča austrumu robežu, kā arī atdala Prinča Olava krastu austrumos no Sojas krasta dienvidos. Dešifrējuši norvēģu kartogrāfi no 1936.-1937. gadu Larsa Kristensena ekspedīcijas aerofotomateriāliem. Nosaukta par 'plakano mēli' (*Flattunga*).

## Atsauces
Rejs Čārlzs

**Rejs Čārlzs Robinsons** (; dzimis  Olbani, Džordžijas štatā, ASV, miris  Beverlihilsā, Kalifornijas štatā, ASV) bija amerikāņu mūziķis. R. Čārlzs bija soulmūzikas pionieris, 1950. gados viņš apvienoja ritma blūzu, gospeli un blūzu savos ierakstos, kas tapa Atlantic Records. Tāpat viņš palīdzēja 1960. gados popularizēt kantrimūziku un popmūziku ar saviem ierakstiem, slavenākais no tiek ir albums *Modern Sounds*. Laikā, kad viņa ierakstus izdeva ABC Records, viņš kļuva par vienu no pirmajiem afroamerikāņiem, kas bija mākslinieciskais uzraudzītājs kādā no lielajām ierakstu kompānijām.

*[[Rolling Stone]]* 2004. gadā ierindoja R. Čārlzu 10. vietā 100 visu laiku izcilāko mākslinieku sarakstā un 2008. gadā otrajā vietā 100 visu laiku izcilāko dziedātāju sarakstā. R. Čārlza piemiņai Billijs Džoels piezīmēja: "Tas var izklausīties pēc zaimošanas, bet es domāju, ka Rejs Čārlzs ir daudz nozīmīgāka personība nekā Elviss Preslijs. Es nezinu, vai Rejs bija rokenrola arhitekts, bet viņš noteikti bija pirmais cilvēks, kas paveicis daudz darbu . . . Kurš, pie velna, kopā saliek tik daudz stilu un panāk, ka tas izklausās labi."

## Diskogrāfija
### Albumi
### The Atlantic

#### The ABC

### 1973 – 2004

## Atsauces

## Ārējās saites

* Oficiālā mājaslapa 
* Daily Telegraph profils  
* MusicBrainz diskogrāfija 
* Rokenrola slavas zāles profils 

* Allmusic profils 
* RollingStone profils 
* National Visionary Leadership Project profils 
* Reja Čārlza intervija (ierakstīts 3.8.1968) *[[Pop Chronicles]]* 
* I Can't Stop Loving You: Ray Charles and Country Music - Past Exhibit at the Country Music Hall of Fame and Museum 
* https://lr1.lsm.lv/lv/raksts/dziives-ritmi-muzika/rejs-carlzs--virs-kurs-veica-pirmo-soulmuzikas-ierakstu.a162926/
Aizliegtā pilsēta

**Aizliegtā pilsēta** (, *Zǐjìnchéng*) ir Ķīnas imperatoru pils, kas kalpoja kā rezidence imperatoriem no Minu dinastijas līdz Cjinu dinastijai. Tā atrodas Ķīnas galvaspilsētas Pekinas centrālajā daļā, mūsdienās Aizliegtajā pilsētā atrodas Pils muzejs. Aizliegtajā pilsētā imperatori un viņu ģimenes locekļi dzīvoja gandrīz piecus gadsimtus. Objektu būvēja laika posmā no 1406. līdz 1420. gadam.

Komplekss sastāv no 980 ēkām, kurās kopumā ir 8707 istabu. Teritorija aizņem . Aizliegtā pilsēta ir labs tradicionālās ķīniešu pilsveidīgās arhitektūras piemērs. Tā ir ietekmējusi kultūras un arhitektūras attīstību Āzijā un citviet pasaulē.

Aizliegto pilsētu apvij  augsts aizsargmūris,  dziļš un  plats aizsarggrāvis. Saskaņā ar 1925. gada datiem, Aizliegtajā pilsētā ir uzglabāts  kolekcijas vienību. Gada laikā to apmeklē vairāk nekā 10 miljoni apmeklētāju no visas pasaules.

1987. gadā Aizliegto pilsētu iekļāva UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā, tā atzīstot tās nozīmīgo lomu Ķīnas arhitektūras un kultūras jomā. UNESCO ir atzinusi, ka tas ir pasaulē lielākais saglabāto seno koka ēku komplekss.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Pils muzeja oficiālā mājaslapa
Glečera mēle

[thumb|[Erebusa glečera mēle Rosa salas dienvidos]]
**Glečera mēle** ir garš un šaurs peldošs šļūdoņa turpinājums jūrā, ezerā vai okeānā. Parasti veidojas kontinentālo ledāju šļūdoņiem strauji noplūstot jūrā vai okeānā. Veido diezgan stabilu ledus masu, kas spēj saglabāt savu formu vairākas desmitgades.

Izteiktākās ledāju mēles veidojas Antarktīdas piekrastē. Ievērojamākās no tām ir Drigalska ledus mēle (70—100 km gara un 14—24 km plata), Merca glečera mēle (līdz 130 km gara un ~35 km plata) un Tveitsa glečera mēle.

No ledāju mēlēm periodiski atdalās gigantiski galdveida aisbergi. 2010. gada februārī no Merca glečera mēles atdalījas apmēram puse no tā masas — 78 km garš un 33—39 km plats aisbergs. Atdalīšanos izraisīja sadursme ar citu aisbergu — no Rosa šelfa ledāja 1987. gadā atdalījušos 97 km garo un 30 km plato aisbergu *B-9B*.

## Atsauces

## Ārējās saites

*
Nīls Robertsons

**Nīls Robertsons** (; dzimis  Melburnā, Austrālijā) ir profesionāls austrāliešu snūkerists. Viņš ir 2010. gada Pasaules čempions un pašreizējais (2011) pasaules ranga vicelīderis. N. Robertsons ir pirmais austrālietis, kas ir svinējis uzvaru ieskaites turnīrā, viņš ir uzvarējis visos ieskaišu turnīru finālos, kuros piedalījies.

Profesionāļa karjeru uzsācis 14 gadu vecumā, 17 gadu vecumā jau sasniedza trešo kvalifikācijas kārtu 1999. gada Pasaules čempionātā. Kopumā ir piedalījies 6 Pasaules čempionātos, 2010. gadā uzvarēja šajā turnīrā. Viņš ir pirmais austrālietis, kas triumfējis Pasaules čempionātā sporta veida atklātajā ērā. Lai arī 1952. gadā cits austrālietis Horass Lindrums triumfēja Pasaules čempionātā, N. Robertsons tiek uzskatīts par pirmo austrālieti, kas triumfējis Pasaules čempionātā, jo 1952. gadā nestartēja vairāki šī sporta veida labākie spēlētāji. 2010. gada *World Open* finālā viņš uzveica Roniju O'Salivanu.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Oficiālā mājaslapa
2010. gada NBA izslēgšanas spēles

**2010. gada [[Nacionālā basketbola asociācija|NBA]] izslēgšanas spēles** bija turnīrs pēc 2009.—2010. gada NBA regulārās sezonas beigām. Izslēgšanas spēles sākās . Izslēgšnas spēlēs piedalījās astoņas komandas no katras konferences, kas bija iekļuvušas savas konferences astoņu labāko komandu skaitā.

Klīvlendas "Cavaliers" bija veiksmīgākā komanda regulārajā sezonā, tādējādi viņi ieguva mājas spēļu priekšrocības visām turnīra kārtām. "Cavaliers" otro gadu pēc kārtas triumfēja Centrālajā divīzijā. Regulārās sezonas uzvarētājas titulu komanda nodrošināja 5. aprīlī. "Cavaliers" izkrišana no cīņas par NBA čempiontitulu otrajā kārtā pret Bostonas "Celtics" bija sliktākais rādītājs regulārās sezonas labākajai komandai pēc Dalasas "Mavericks" zaudējuma 2007. gada izslēgšanas spēļu pirmajā kārtā Goldensteitas "Warriors".

Abu konferenču čempioni, Bostonas "Celtics" un Losandželosas "Lakers", tikās 2010. gada NBA finālsērijā.

## Kvalificēšanās izslēgšanas spēlēm
### Austrumu konference

### Rietumu konference

## Izslēgšanas spēļu rezultāti
Komandas, kas iezīmētas treknrakstā, kvalificējas nākamai kārtai.

## Pirmā kārta
### Austrumu konference
















### Rietumu konference
















## Konferenču pusfināli
### Austrumu konference








### Rietumu konference








## Konferenču fināli
### Austrumu konference




### Rietumu konference




## Finālsērija





## Atsauces

## Ārējās saites
* 2010. gada NBA izslēgšanas spēļu oficiālā mājaslapa 
* Basketball Reference profils  
* SportaCentrs kalendārs
* Ieskats NBA Rietumu konferences "play-off" pāros
* Ieskats NBA Austrumu konferences "play-off" dueļos
Kiānu Rīvss

**Kiānu Čārlzs Rīvss** (, izrunā: , dzimis  Beirūtā, Libānā) ir kanādiešu aktieris. Aktiera karjeru uzsāka deviņu gadu vecumā ar lomām dažādās teātra izrādēs. Viņš vislabāk pazīstams ar lomām filmās "Bila un Teda neticamie piedzīvojumi" (1989), "Drakula" (1992), "Ātrums" (1994), "Džons Viks" (2014) un "Matrikss" triloģijā. Par jauna FIB aģenta lomu drāmā "Lūzuma punkts" (1991) viņu uzslavēja *[[The New York Times]]* kritiķe Dženeta Maslina, sakot, ka Rīvss demonstrē vērā ņemamu disciplīnu un sasniegumus. Par lomu filmā "Matrikss" saņēma Saturna balvas nomināciju kā labākais aktieris.

Paralēli lomām kino darbojas teātra mākslā. Viņš attēloja princi Hamletu *Manitoba Theatre Centre* izrādē "Hamlets".  Holivudas slavas alejā tika atklāta viņa zvaigzne.

## Filmogrāfija

## Atsauces

## Ārējās saites

* TV.com profils  
* People.com profils 
* Kianu Rīvzs — aktieris, kas bīstas tumsas *sejas.tvnet.lv*
2004. gada vasaras olimpisko spēļu medaļu tabula

Šī ir **[[2004. gada vasaras olimpiskās spēles|2004. gada vasaras olimpisko spēļu]] medaļu sadalījuma tabula**. Šajās olimpiskajās spēlēs kopā startēja 10 625 sportisti, kuri pārstāvēja 201 valsti.

2004. gada olimpiskajās spēlēs vismaz 1 medaļu izcīnīja 74 valstis, 127 valstis neizcīnīja nevienu medaļu. ASV sportisti izcīnīja visvairāk zelta medaļas (35), sudraba medaļas (39) un ASV ierindojās pirmajā vietā kopējā medaļu kopvērtējumā. Krievijas sportisti izcīnīja visvairāk bronzas medaļas (38).

## Medaļu tabula

## Skatīt arī
* 2004. gada vasaras olimpiskās spēles

## Ārējās saites
* Atēnas 2004
2000. gada vasaras olimpisko spēļu medaļu tabula

Šī ir **[[2000. gada vasaras olimpiskās spēles|2000. gada vasaras olimpisko spēļu]] medaļu sadalījuma tabula**. Šajās olimpiskajās spēlēs kopā startēja 10 651 sportists, kuri pārstāvēja 199 valstis.

2000. gada olimpiskajās spēlēs vismaz 1 medaļu izcīnīja 80 valstis, 119 valstis neizcīnīja nevienu medaļu. ASV sportisti izcīnīja visvairāk zelta medaļas (37), bronzas medaļas (33) un ASV ierindojās pirmajā vietā kopējā medaļu kopvērtējumā. Krievijas sportisti izcīnīja visvairāk sudraba medaļas (28).

## Medaļu tabula

## Skatīt arī
* 2000. gada vasaras olimpiskās spēles

## Ārējās saites
* Sidneja 2000
1996. gada vasaras olimpisko spēļu medaļu tabula

Šī ir **[[1996. gada vasaras olimpiskās spēles|1996. gada vasaras olimpisko spēļu]] medaļu sadalījuma tabula**. Šajās olimpiskajās spēlēs kopā startēja 10 318 sportisti, kuri pārstāvēja 197 valstis.

1996. gada olimpiskajās spēlēs vismaz 1 medaļu izcīnīja 79 valstis, 118 valstis neizcīnīja nevienu medaļu. ASV sportisti izcīnīja visvairāk zelta medaļas (44), sudraba medaļas (32) un ASV ierindojās pirmajā vietā kopējā medaļu kopvērtējumā. Vācijas sportisti izcīnīja visvairāk bronzas medaļas (27).

## Medaļu tabula

## Skatīt arī
* 1996. gada vasaras olimpiskās spēles

## Ārējās saites
* Atlanta 1996
2028. gada vasaras olimpiskās spēles

**2028. gada vasaras olimpiskās spēles** būs trīsdesmit ceturtās vasaras olimpiskās spēles.Tās notiks Losandželosā, Amerikas Savienotajās Valstīs, 2028. gadā no 14. jūlija līdz 30. jūlijam. Losandželosa kļūs par trešo pilsētu (pēc Londonas un Parīzes), kas vasaras olimpiskās spēles būs rīkojusi trīs reizes (iepriekš . un . gadā). Šīs būs arī piektās vasaras olimpiskās spēles, kas notikušas ASV.

## Ārējās saites
* Starptautiskā Olimpiskā komiteja
1992. gada vasaras olimpisko spēļu medaļu tabula

Šī ir **[[1992. gada vasaras olimpiskās spēles|1992. gada vasaras olimpisko spēļu]] medaļu sadalījuma tabula**. Šajās olimpiskajās spēlēs kopā startēja 9356 sportisti, kuri pārstāvēja 169 valstis.

1992. gada olimpiskajās spēlēs vismaz 1 medaļu izcīnīja 64 valstis, 105 valstis neizcīnīja nevienu medaļu.

## Medaļu tabula

## Skatīt arī
* 1992. gada vasaras olimpiskās spēles

## Ārējās saites
* Barselona 1992
Širases glečers

**Širases glečers** (, *Shirase Hyōga*; ) ir ap 50 km garš un līdz 14 km plats šļūdonis Austrumantarktīdā. Sākas Midzuho plato un ieplūst Licova-Holma līča dienvidu galā Havsbotnā. Atdala Sojas krastu austrumos no Prinča Haralla krasta rietumos. Licova-Holma līča dienviddaļu pirmā pētīja norvēģa Larsa Kristensena ekspedīcija 1936.-1937. gados un kartēs to atzīmēja kā līci ar nosaukumu **Instefjordens** (*Instefjorden*). Japānas antarktiskās ekspedīcijas 1957.-1962. gados tā vietā atklāja šļūdoni un nosauca to par godu polārpētniekam Nobu Širasem.

Širases glečers ir relatīvi ātri plūstošs. Tā kalvinga līnijā ātrums ir 2,7 km gadā. Glečers novada okeānā ledu no 165 000 km² lielas platības.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Širases glečera satelītaina
* Airborne radio echo-sounding in Shirase Glacier drainage basin. Antarctica
Shirase

**Shirase** var attiekties uz:
* Nobu Širase - japāņu polārpētnieks
* Širases krasts
* Širases glečers
Koimbra

**Koimbra** (, ) ir viena no senākajām Portugāles pilsētām, tajā atrodas vecākā Portugāles universitāte — Koimbras Universitāte (1290).

## Vēsture
Koimbru dibinājuši Ibērijas ķelti. Romas impērijas laikā tā bija pazīstama ar Emīnijas (*Aeminium*) vārdu un atradās pie lielceļa, kas savienoja Lisabonu (*Olisipo*) ar Bragu (*Bracara Augusta*). 468. gadā svēbi sagrāva netālu esošo Konimbrigas pilsētu, tās iedzīvotāji pārcēlās uz Emīniju un pārdēvēja to Konimbrigas vārdā. 711.-878. un 987.-1064. gadā pilsētu pakļāva mauri, 1139.-1256. gadā Koimbra bija Portugāles galvaspilsēta. 1290. gadā pilsētā tika nodibināta universitāte.

## Apskates objekti

* Akvedukts (*Arcos do Jardim*, no jauna uzbūvēts 16. gadsimtā) 
* Koimbras bīskapu pils (tagad muzejs *Machado de Castro*) ar romiešu foruma atliekām 
* Vecā katedrāle *Sé Velha* (1064)
* Koimbras universitātes ēkas ar zvanu torni, kapelu (*Capela de São Miguel*) un bibliotēku (*Biblioteca Joanina*) ar aptuveni 300 000 grāmatām 
* Jaunā katedrāle *Sé Nova* (1598)
* Botāniskais dārzs (*Jardim Botánico*, 18. gs.)
* Bijušais augustīniešu klosteris *Igreja de Santa Cruz* (1131)

## Attēlu galerija

Attēls:University-of-Coimbra.jpg|Koimbras universitātes pagalms
Attēls:CoimbraView-CC1.jpg|Skats uz vecpilsētu pāri Mondego upei
Attēls:Coimbra BW 2018-10-06 14-33-51 stitch.jpg|Vecā katedrāle (1064)
Attēls:SeNova1.jpg|Jaunā katedrāle (1598)
Attēls:StCruz-CCBY.jpg|Svētā Krusta klosteris (1131)
Attēls:Universitat de Coïmbra - Biblioteca.JPG|Koimbras universitātes bibliotēka 
Attēls:Jardim botânico de Coimbra.jpg|Botāniskais dārzs
Attēls:Arcos do Jardim - Coimbra.jpg|Akvedukts


## Atsauces

## Ārējās saites