open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Henrijs Fords

**Henrijs Fords** (*Henry Ford*; dzimis , miris ) bija amerikāņu uzņēmējs, *[[Ford Motor Company]]* dibinātājs, kā arī tiek uzskatīts par konveijera ražošanas "tēvu". Viņš pirmais masveidā sāka ražot lētas automašīnas, kas tādēļ bija pieejamas ASV vidusslāņa iedzīvotājiem.

*[[Ford Model T]]* ieviešana autotirgū, kas tika ražots, izmantojot konveijeru, izraisīja revolūciju ne tikai transporta nozarē, bet visā ASV rūpniecībā kopumā. Henrijs Fords bija ražīgs izgudrotājs, viņam pieder 161 patents. Kā vienīgais uzņēmuma *Ford Motor* īpašnieks, viņš savā laikā kļuva par vienu no pasaulē atpazīstamākajām un bagātākajām personām.

## Dzīvesgājums

### Bērnība
Divpadsmit gadu vecumā viens no lielākajiem pasaules uzņēmējiem piedzīvoja divus svarīgus notikumus — viņš pirmo reizi ieraudzīja pašgājēju lokomobili un viņam tika uzdāvināts pulkstenis. Kopš tā laika Henrijs neatlaidīgi veica eksperimentus. Trīspadsmit gadu vecumā viņš pirmo reizi bojātu pulksteni salaboja tik tālu, ka tas sāka iet pareizi, bet piecpadsmit gadu vecumā jau bija spējīgs izlabot jebkuru pulksteni. Tomēr par galveno aizraušanās objektu nekļuva pulksteņi, bet gan dažādas mašīnas un mehānismi.

### Automašīnas uzbūvēšana
1892. gadā Fords uzbūvēja savu pirmo automobili, bet nācās gaidīt līdz nākamā gada pavasarim, lai tas sāktu kustēties. 1893. gada 2. aprīlī mašīna kustējās uz priekšu, bet tas notika ar milzīgu troksni un tā izskatījās pēc zemnieku ratiem. Tā varēja attīstīt ātrumu 16-32 km/h.

1903. gada 6. jūnijā tika dibināta *[[Ford Motor Company]]* un sākotnēji šajā rūpnīcā tika saražotas tikai dažas mašīnas dienā. To modeļi tika nosaukti ar pirmajiem 19 alfabēta burtiem, no kuriem pirmais bija *Model A*. Lielākie panākumi tika gūti, kad 1908. gadā tika izveidots *[[Ford Model T]]*. Tajā pašā gadā arī pirmo reizi tika uzsākta masveida šī modeļa ražošana. Lai gan ražots tika tikai viens modelis un tikai vienā — melnā krāsā, tas bija drošs, izturīgs, viegli remontējams un cena bija tāda, ka vairākums amerikāņu to varēja atļauties.

1914. gadā sāka izmantot konveijera lentes, kas kardināli mainīja automašīnu ražošanu. Šis jaunievedums ļāva salikt automašīnu 193 minūtēs, iepriekš nepieciešamo 14 stundu vietā. Šī iemesla dēļ arī tika samazinātas automašīnu cenas.

## Atsauces

## Ārējās saites
Kališa

**Kališa** () ir pilsēta Polijas rietumdaļā, Lielpolijas vojevodistē Prosnas upes krastos. Esot vissenākā Polijas pilsēta, jo to esot pieminējis Ptolemajs (kā *Calisia* Dzintara ceļā). Viens no Polijas valsts veidošanās centriem.

## Vēsture
Kališa bija viena no svarīgākajām pilsētām viduslaiku Polijā. 13. - 14. gadsimtā tā bija Kališas kņazistes centrs. 1343. gadā Polijas karalis Kazimirs III Kališā noslēdza līgumu ar Teitoņu ordeni par Austrumpomerānijas atdošanu Ordenim. 
16. gadsimtā pilsētas attīstība apstājās un to izkonkurēja Poznaņa. No 1793. gada tā atradās Prūsijā, no 1815. gada - Krievijas Impērijā, no 1919. gada - Polijā. 1813. gadā Kališā noslēdza līgumu starp Prūsiju un Krieviju par aliansi pret Napoleonu I. Stipri nopostīta abos pasaules karos, sevišķi Pirmajā.

## Cilvēki

Kališā dzimuši:

* Adams Asniks (*Adam Asnyk*, 1838 - 1897) - dzejnieks
* Staņislavs Sakss (*Stanisław Saks*, 1897 - 1942) - matemātiķis
* Staņislavs Vojcehovskis (*Stanisław Wojciechowski*, 1869 - 1953) - Polijas prezidents

## Atsauces

## Ārējās saites
Pjotrkova Tribunalska

**Pjotrkova Tribunalska** () ir sena pilsēta Polijas centrālajā daļā, Lodzas vojevodistē. Atrodas Lielpolijas, Mazpolijas un Mazovijas novadu saskarsmē.

Pilsētas nosaukums apliecina faktu, ka šeit 214 gadus atradās Lielpolijas goda tiesa — tribunāls (*Trybunał Koronny*), tāpēc Pjotrkova tiek uzskatīta par Polijas demokrātijas rašanās vietu. Pēc Plūdiem pilsēta panīka. Pēc Otrās Polijas dalīšanas Pjotrkova nokļuva Prūsijas sastāvā. Pēc 1807. gada - Varšavas hercogistes, pēc tam - Krievijas sastāvā. Pilsēta atplauka, kad caur to tika izbūvēts pirmais dzelzceļš Polijā (Varšavas - Vīnes līnija). Pirmā pasaules kara laikā Pjotrkovā atradās poļu leģionu štābs.

## Cilvēki

Pjotrkovā Tribunalskā dzimuši:

* Grigorijs Levenfišs (*Григорий Левенфиш*, 1889 - 1961) - padomju šahists
* Israēls Meirs Lau (ישראל מאיר לאו/*Yisrael Meir Lau*, 1937 - ) - Izraēlas galvenais rabīns
* Stefans Roveckis (*Stefan Rowecki*, 1895 - 1944) - *[[Armia Krajowa]]* vadītājs

## Atsauces

## Ārējās saites
Helma

**Helma** () ir sena pilsēta Polijas austrumos, Ļubļinas vojevodistē, apmēram 20 km no Ukrainas robežas.

## Vēsture
Helma eksistējusi vismaz no 10. gadsimta. No 981. gada ietilpa Kijivas Krievzemē. 1233. gadā tā ieguva pilsētas tiesības un kļuva par Galīcijas-Volīnijas kņazistes galvaspilsētu un pareizticības centru. 13. gadsimta vidū Helmas kņazs bija Mindauga meitas vīrs un Lietuvas dižkunigaitis Švarns, kurš apglabāts šajā pilsētā. 1366. gadā Kazimirs Lielais pievienoja to Polijai un izveidoja šeit katoļu arhibīskapiju. 15. un 16. gadsimtā Helma bija plaukstoša pilsēta, bet 17. gadsimta karu laikā panīka. 1795. gadā Trešajā Polijas dalīšanā nokļuva Austrijas impērijas sastāvā. 1809. gadā ietilpa Varšavas hercogistē, bet no 1815. gada tā bija Krievijas impērijas sastāvā, kopš 1912. gada tajā atradās no Polijas izdalītās Holmas guberņas centrs.

Kopš 1918. gada Helma atrodas Polijas republikas sastāvā. 1944. gada 21. jūlijā Helmā ar PSRS atbalstu tika nodibināta komunistiskās Polijas pagaidu valdība jeb Poļu nacionālās atbrīvošanās komiteja (*Polski Komitet Wyzwolenia Narodowego, PKWN*).

## Interesanti fakti
Ebreju anekdotēs Helma attēlota kā muļķu pilsēta.

## Novadnieki
* Mihailo Hruševskis (*Грушевський*, 1866—1934) — vēsturnieks, Ukrainas Centrālās Radas priekšsēdētājs (1917—1918) un Ukrainas Tautas republikas pirmais prezidents (1918).

## Atsauces

## Ārējās saites
Zelona Gura

**Zelona Gura** () ir pilsēta Polijas rietumos, Lubušas vojevodistēs centrs.

Vēsturiski sena vācu pilsēta Silēzijā - Grīnberga (). Viens no diviem Polijas vīna audzēšanas rajoniem. Pilsēta attīstījusies kā tekstilrūpniecības un vīnkopības centrs.

Senatnē Pjastu Glogovas kņazistes pilsētiņa. Pilsētas tiesības piešķirtas līdz ar vācu iedzīvotāju ienākšanu ap 1323. gadu. 16. gadsimtā ietilpa Bohēmijā, bet 1740. gadā Frīdrihs II Lielais Grīnbergu pievienoja Prūsijai. Pilsēta ietilpa Vācijā līdz pat 1945. gadam, kad, pamatojoties uz Jaltas un Potsdamas konferences lēmumiem, pilsētu piešķīra Polijai.

## Atsauces

## Ārējās saites
Grīnberga

**Grīnberga** (, ; vīriešu dzimtē Grīnbergs) ir vācu/angļu cilmes uzvārds, kam citās ģermāņu valodās sastopami līdzīgi uzvārdi ar tādu pašu cilmi — Grēnberga () un Grenberga (). Cilvēki ar šo uzvārdu:

* Ilona Dzelme-Grīnberga (1966) — latviešu burātāja un trenere;
* Kira Grīnberga (*Kira Grünberg*; 1993) — Austrijas politiķe, bijusī vieglatlēte;
* Lidija Grīnberga (dzimusi Hofmane, 1898—1983) — Latvijas arhitekte;
* Maima Grīnberga (1969) — latviešu tulkotāja;
* Mērija Grīnberga (1909—1975) — latviešu arhivāre un muzejniece;
* Malvīne Vīgnere-Grīnberga (1871—1949) — latviešu operdziedātāja un vokālā pedagoģe.

## Skatīt arī
* Grēnberga
* Grenberga
* Grinberga
Radoma

**Radoma** () ir sena pilsēta Polijas centrālajā daļā, Mazovijas vojevodistē. Daugavpils sadraudzības pilsēta.
Pilsētā atrodas ieroču rūpnīca *Fabryka Broni Łucznik*, kurā izgatavo šaujamieročus.

## Vēsture
Pirmoreiz pieminēta 1155. gadā pāvesta Paskuales II bullā. 1360. gadā pilsētai tika piešķirtas Magdeburgas tiesības. 1383. gadā Seims Radomā apstiprināja Jadvigu par Polijas karali, bet 1401. gadā šeit tika parakstīta pirmā vienošanās par ūniju starp Poliju un Lietuvu. 1505. gadā Radomā Seims apstiprināja t.s. *[[Nihil Novi]]* principu valsts pārvaldē. 1660. gadā, Plūdu laikā pilsētu izpostīja zviedri.

1795. gadā, Trešās Polijas dalīšanas rezultātā, Radoma tika iekļauta Austrijas sastāvā, pēc Napoleona kariem tā nonāca Krievijas impērijas sastāvā, kļūstot par guberņas centru, līdz 1918. gadā iekļāvās atjaunotajā Polijas valstī.

## Cilvēki

Radomā dzimuši:

* Lešeks Kolakovskis (*Leszek Kołakowski*, 1927) - filozofs
* Jaceks Malčevskis (*Jacek Malczewski*, 1854 - 1929) - gleznotājs

## Atsauces

## Ārējās saites
Vidējie Austrumi

thumb|200px|Vidējo Austrumu reģions vācu historiogrāfiskajā tradīcijā
[thumb|200px|Vidējo Austrumu reģions angļu historiogrāfiskajā tradīcijā, kas sakrīt ar [Tuvie Austrumi|Tuvajiem Austrumiem]]
**Vidējie Austrumi** ir vēsturisks apzīmējums Āzijas dienvidrietumu daļai. 
Jēdziens radies 19. gadsimta vidū un to lietoja teritorijas apzīmēšanai starp Osmaņu impēriju un Britu Indiju. 

Mūsdienās dažādās valodās to izmanto dažādu teritoriju apzīmēšanai, kas reizēm ietver daļu no Tuvo Austrumu reģiona, reizēm daļu no Dienvidāzijas.
Sana (nozīmju atdalīšana)

**Sana** var būt:
* Sana (*Şanʿāʾ*) — Jemenas galvaspilsēta;
* Sana (*San*) — pilsēta Mali;
* Sana (*San*) — upe Polijā.
Sīlenda

**Sīlendas Hercogiste** ir pašpasludināta mikrovalstiņa, kuras neatkarību nav atzinusi neviena no ANO dalībvalstīm, turklāt ASV un Vācijas tiesas lēmušas, ka tā vienmēr būs Lielbritānijas jurisdikcijā, jo valsts atrodas vienā no Lielbritānijas jūras fortiem.

## Ārējās saites
thumb|200px|left|Valsts teritorija no helikoptera lidojuma
* The Official Principality of Sealand Homepage
* HavenCo Ltd.
* Archival Sealand Homepage
* Website of Rebel Sealand Government
* National Anthem 
* Claimed transcript of the 1968 UK court case
* Coins of Sealand
* Meta Haven: Sealand Identity Project
* The Sea Forts
* HMS Roughs
* Declaratio Regius  — The Kingdom of Playland 'independent and sovereign country'.
Pšemisla

**Pšemisla** () ir sena pilsēta Polijas dienvidaustrumos, Piekarpatu vojevodistē Sanas krastos pie Ukrainas robežas.

## Vēsture

Pilsēta varētu būt radusies ap 8. gadsimtu, kad apvidus bija Lielmorāvijas valdījumā. Kad ungāri ap 899. gadu sagrāva Lielmorāviju, šeit dzīvojošie baltie horvāti nonāca Kijivas Krievzemes ietekmē. Pšemisla bija Sarkanās Krievzemes galvenais centrs, un līdz 13. gadsimta otrajai pusei par šo teritoriju notika cīņas starp Poliju, Kijivas Krievzemi un Ungāriju. Pilsēta nokļuva Polijas sastāvā, un 1389. gadā Vladislavs Jagello apstiprināja tai Magdeburgas tiesību piešķiršanu.

Līdz pat Otrajam Ziemeļu karam ("Plūdiem") Pšemisla bija rosīga tirdzniecības pilsēta ar poļu, rutēņu, ebreju, vācu, čehu un armēņu kopienām, tomēr 17. gs. karu rezultātā pilsēta panīka.

1772. gadā Pirmajā Polijas dalīšanā Pšemisla nokļuva Austrijas (Habsburgu) monarhijas sastāvā. Tā kā pilsēta atradās stratēģiskā vietā netālu no Krievijas impērijas robežas, tā no 19. gadsimta vidus līdz Pirmā pasaules kara sākumam tika pārvērsta par stipru militāru bāzi un trešo lielāko tālaika cietoksni Eiropā (aizsardzības līnijas 45 km garumā ar 44 fortiem, garnizons - 85 000 karavīri).

Pirmā pasaules kara laikā šeit notika sīvas cīņas. Kara sākumā Krievijas impērijas karaspēks 1914. gada augustā spēji uzbruka Pšemislai. Cietoksnis izturēja, tomēr Krievijas karaspēks 1914. gada oktobrī veica otru uzbrukumu nocietinājumiem, un aplenkuma rezultātā 1915. gada 22. martā Pšemisla krita. Krievijas karaspēks saņēma gūstā 126 000 karavīru. Tomēr 1915. gada 3. jūnijā Austroungārijas karaspēks Pšemislu atguva. Kauju rezultātā no abām pusēm krita ap 115 000 karavīru.

Pēc Pirmā pasaules kara no 1918. gada 3. novembra līdz 12. novembrim pilsētā notika ielu cīņas starp poļu un Rietumukrainas Republikas spēkiem. Ukraiņi tika sakauti un pameta pilsētu.

Pēc Molotova-Ribentropa pakta rezultātā veiktās Polijas sadalīšanas cauri pilsētai pa Sanas upi gāja PSRS un Nacistiskās Vācijas robeža. Pēc Otrā pasaules kara upes abus krastus piešķīra Polijai.

## Panorāmas skats
thumb|700px|center|Panorāmas skats uz Pšemislu (2013).

## Apskates objekti
*Pšemislas bazilika (*Bazylika archikatedralna Wniebowzięcia Najświętszej Maryi Panny i św. Jana Chrzciciela w Przemyślu*)
*Pšemislas grieķu-katoļu katedrāle (*Sobór św. Jana Chrzciciela w Przemyślu*)
*Pšemislas karmelītu klosteris (*Kościół i klasztor Karmelitów bosych w Przemyślu*)
*Pšemislas Kazimira pils (*Zamek Kazimierzowski*)

## Galerija

Poland_Przemysl_-_cathedral.jpg|Pšemislas bazilika
Katedra_grek-kat_w_Przemyślu_ul._Katedralna_1_01_prnt.jpg|Pšemislas grieķu-katoļu katedrāle
Kościół_p.w._św._Teresy_w_Przemyślu_ul._Karmelicka_1_03prnt.jpg|Pšemislas karmelītu klosteris
2015, Przemyśl, Zamek Kazimierzowski (02).jpg|Pšemislas Kazimira pils


## Atsauces

## Ārējās saites

*Pšemislas bazilika 
*Pšemislas karmelītu klosteris 
*Pšemislas Kazimira pils
Suvalki

**Suvalki** () ir pilsēta Polijas galējos ziemeļaustrumos, Podlases vojevodistē seno jātvingu zemē — Sudavā apmēram 30 km no Lietuvas robežas. Tuvējā Lietuvas vēsturiskā novada nosaukums ir Suvalkija. Apkārtnē (Sejnos) vēsturiski dzīvo lietuviešu tautības iedzīvotāji. Pazīstama daudziem Latvijas iedzīvotājam, jo ir pirmā lielā pilsēta Polijā, braucot no Rīgas uz Varšavu.

## Vēsture
Pirmās liecības par Suvalkiem ir no 17. gadsimta beigām, bet pilsētas attīstība sākas no 19. gadsimta pirmās puses, kad Suvalki izrādījās svarīga ceļa (Pēterburga-Varšava) malā. Lai pārtrauktu Poļu-lietuviešu karu, Tautu Savienības kontrolē 1920. gada 7. oktobrī pilsētā tika noslēgts Suvalku līgums.

## Cilvēki

Suvalkos dzimuši:

* Marja Andrejčika (*Maria Andrejczyk*, 1996) — vieglatlēte, šķēpa metēja;
* Juzefs Hasids (*Józef Chasyd*, 1923—1950) — vijolnieks;
* Marja Konopņicka (*Maria Konopnicka*, 1842—1910) — dzejniece;
* Voicehs Kovaļevskis (*Wojciech Kowalewski*, 1977) — futbolists;
* Samuels Rozentāls (*Samuel* *Rosenthal*, 1837—1902) — šahists;
* Pinčass Sapīrs (פנחס ספיר/*Pinchas Sapir*, 1906—1975) — Izraēlas politiķis;
* Abrahams Šterns (אברהם שטרן, dz. 1907—1942) — ebreju kaujinieks;
* Andžejs Vajda (*Andrzej Wajda*, 1926—2016) — kinorežisors;
* Anna Varakomska (*Anna Warakomska*, 1992) — šahiste.

## Atsauces

## Ārējās saites
Gdiņa

**Gdiņa** (, kašūbu: *Gdiniô*) ir pilsēta Polijas ziemeļos pie Baltijas jūras, Pomožes vojevodistē. Liela Polijas osta. Kopā ar Gdaņsku un Sopotu veido tā saukto **Trīspilsētu** (*Trójmiasto*) ar vairāk kā 1 000 000 iedzīvotājiem.

Līdz 1920. gadiem Gdiņa bija neliels kašūbu zvejniekciems. Pēc Pirmā pasaules kara tika nolemts izveidot Dancigas brīvpilsētu (tagad Gdaņska), bet jaunajai Polijas valstij piešķirt t.s. poļu koridoru, kurā ietilpa arī Gdiņa.

1920. gada ziemā, sakarā ar saspīlētajām attiecībām ar Dancigu, Polijas valdība nolemj Gdiņā celt lielu ostu un kara flotes bāzi. Sākas gan ostas, gan pilsētas būvniecība, un 1923. gada 13. augustā ostā ienāca pirmais kuģis. Līdz 1938. gadam Gdiņa kļūst par lielāko un modernāko ostu Baltijas jūrā. Vācu okupācijas laikā pilsētas nosaukums bija **Gotenhāfene** (*Gotenhafen*). 1945. gada 30. janvārī no Gdiņas (Gotenhāfenes) pēdējā braucienā devās kuģis *[[Wilhelm Gustloff (kuģis)|Wilhelm Gustloff]]*.

1970. gada protestu laikā 17. decembrī armija šāva uz strādniekiem, kuri kāpa ārā no vilciena, nogalinot vairākus desmitus cilvēku.

## Cilvēki
Gdiņā dzimuši:
* Adams Darskis (*Adam Darski*, 1977), mūziķis;
* Maikls Klims (*Michael Klim*, 1977), Austrālijas peldētājs;
* Stēfans Līvs (*Stefan Liv*, 1980—2011), hokejists, Zviedrijas hokeja izlases dalībnieks;
* Monika Pireka (*Monika Pyrek*, 1980), kārtslēcēja;
* Anna Rogovska (*Anna Rogowska*, 1981), kārtslēcēja.

## Atsauces

## Ārējās saites
Keņdzežina-Kozle

**Keņdzežina-Kozle** () ir pilsēta Polijas dienvidos, Opoles vojevodistē pie Glivices-Odras kanāla ietekas Odrā. Liela upes osta un liels rūpniecības centrs. Ķīmiskā rūpniecība (minerālmēslu, rūpniecisko gāzu ražošana, organiskās ķīmijas uzņēmumi, benzola un toluola ražošana). Metālapstrādes un mašīnbūves rūpnīcas.

Izveidota 1975. gadā no četrām pilsētām - **Keņdzežinas** (pilsēta no 1951. gada), **Kozles** (no 1298. gada), **Klodņicas** (no 1973. gada) un **Slavenčices** (no 1973. gada).

## Atsauces

## Ārējās saites
Ostroveca Sventokšiska

**Ostroveca Sventokšiska** () ir pilsēta, gmina un apriņķa centrs Polijas dienvidos, Sventokšiskas vojevodistē uz austrumiem no Kelces.

Metālrūpniecības centrs kopš 19.gs vidus, kad Ostrovecā (toreiz Krievijas sastāvā) uzbūvēja lielu tēraudrūpnīcu. 1829.gadā šeit sāka darboties pirmā cukurfabrika Polijā. 1905.gada revolūcijas laikā Ostrovecā un apkārtnē neilgu laiku eksistēja t.s. Ostrovecas Republika.

Futbolistu Kamila Kosovska (*Kamil Kosowski*, 1977) un Mariuša Jopa (*Mariusz Jop*, 1978) dzimtā pilsēta.

## Atsauces

## Ārējās saites
Košalina

**Košalina** () ir pilsēta Polijas ziemeļos Rietumpomožes vojevodistē 2 kilometrus no Baltijas jūras.

## Vēsture
1243. gadā Košalinu sāka izbūvēt Pomerānijas bīskapi un tā kļuva par Kameņas bīskapijas centru. 1446. gadā Košalina kļuva par Hanzas savienības locekli. No 1648. gada - Brandenburgā, vēsturiskais vācu nosaukums — **Keslina** (). No 1701. gada — Prūsijā. 

Par Polijas pilsētu kļuva 1945. gadā pēc Otrā pasaules kara.

## Dzimuši
* Kristiāns Dāvids Lencs (1720–1798), Vidzemes superintendents
* Rūdolfs Klauziuss (*Rudolf Clausius*, 1822 - 1888), fiziķis 
* futbolisti Miroslavs Tšecjaks (*Mirosław Trzeciak*, 1968) un Sebastjans Mila (*Sebastian Mila*, 1982 - )
* mūziķe Kasja Cerekvicka (*Kasia Cerekwicka*, 1980 - )

## Atsauces

## Ārējās saites
Čenstohova

**Čenstohova** () ir pilsēta Polijas dienvidos, Silēzijas vojevodistē pie Vartas upes. Tradicionāli tiek uzskatīta par Mazpolijas, nevis Silēzijas daļu. Polijas galvenā katoļu svētvieta. Pilsētā atrodas paulīniešu Jasnaguras klosteris (*Jasna Góra*) ar Čenstohovas Melnās Madonnas svētbildi (*Czarna Madonna*, arī *Matka Boska Częstochowska*), kura, pēc leģendas, nosargāja pilsētu no zviedriem 1655. gadā. Čenstohova ir Rēzeknes sadraudzības pilsēta.

## Vēsture
Rakstos pirmoreiz minēta 1220. gadā. 1382. gadā tika nodibināts Jasnaguras klosteris un divus gadus vēlāk klosteris ieguva Dievmātes svētbildi. Otrajā Polijas dalīšanā 1793. gadā pilsēta nokļuva Prūsijas sastāvā. Napoleona karu laikā 1807. gadā Čenstohovu iekļāva Varšavas hercogistē, bet no 1815. gada tā bija Kongresa Polijas (Krievijas) sastāvā. No 1870. gada līdz 20. gadsimta pirmajam ceturksnim pilsētas apkārtnē tika iegūta dzelzs rūda. 1896. gadā šeit tika nodibināta liela metalurģiskā rūpnīca (*Huta Częstochowa*). 1918. gadā Čenstohova iekļāvās jaunajā Polijas valstī. Otrā pasaules kara laikā pilsētā tika ierīkots ebreju geto. Sociālistiskās Polijas laikā metalurģiskā rūpnīca tika paplašināta.

## Ievērojamas personības
Čenstohova ir vijolnieka Broņislava Hubermana (*Bronisław Huberman*, 1882—1947) dzimtā pilsēta.

## Apskates objekti
* Čenstohovas bazilika (*Bazylika archikatedralna Świętej Rodziny w Częstochowie*)
* Jasnaguras klosteris (*Jasna Góra*)

## Sports
Pilsētā bāzēts futbola klubs Čenstohovas "Raków".

## Galerija

Facade_bazylika_swietej_rodziny.jpg|Čenstohovas bazilika
Jasna Góra - 15.06.2010 r.DSC01883.JPG|Jasnaguras klosteris


## Atsauces

## Ārējās saites

* Čenstohovas bazilika 
* Jasna Guras klosteris
Vloclaveka

**Vloclaveka** () ir pilsēta Polijas centrālajā daļā, Kujāvijas-Pomožes vojevodistē Vislas upes krastos. Sens tirdzniecības centrs. Liels rūpniecības centrs. Netālu no Vloclavekas atrodas hidroelektrostacija. Vēsturiski viena no pirmajām bīskapijām Polijā — šeit atradās Kujāvijas bīskapa rezidence. No 1815. gada līdz Pirmajam pasaules karam atradās Krievijas impērijas sastāvā.

## Cilvēki

Vloclavekā dzimuši:

* Antons Deņikins (*Антон Иванович Деникин*, 1872—1947) — krievu ģenerālis;
* Julians Marhlevskis (*Julian Marchlewski*, 1866—1925) — politiķis;
* Tadeušs Reihšteins (*Tadeusz Reichstein*, 1897—1996) — šveiciešu bioķīmiķis;
* Marsels Reihs-Ranickis (*Marcel Reich-Ranicki*, 1920) — vācu literatūrkritiķis.

## Atsauces

## Ārējās saites
Elblonga

**Elblonga** (), vēsturiski arī **Truso** (*Drusuo, Drūsas*) pie Ilfingas (senprūšu *Elbings*), **Elbinga** (), ir sena pilsēta Polijas ziemeļos Vislas grīvā senprūšu Pagudes novadā Varmijas-Mazūrijas vojevodistē. Līdz Otrajam pasaules karam ietilpa Vācijā un tās nosaukums bija Elbinga. Liepājas sadraudzības pilsēta.

Pilsētā atrodas alusdarītava *Elbrewery*, kas ražo alu ar EB zīmolu.

## Vēsture
### Senprūšu pilsēta
Tā kā pilsēta atrodas stratēģiski svarīgā vietā Vislas grīvā, tirdzniecības apmetne šeit bija no aizvēsturiskiem laikiem. Pirmoreiz to pieminējis Vulfstans no Hedebijas ap 890. gadu kā senprūšu pilsētu Truso. Vikingu laikos pilsēta tirgojās ar citiem tā laika lielākajiem centriem — Birku Svēlandē un Visbiju Gotlandē. Truso bija tirdzniecības punkts senajā Dzintara ceļā. Tiek uzskatīts, ka pie Truso 997. gadā nogalināts Sv. Adalberts.

### Vācu ordeņa un Polijas-Lietuvas pakļautībā
left|thumbnail|Elbinga 1554. gadā.
Prūsijas krusta karu laikā Vislas jomas piekrasti iekaroja Vācu ordenis. Senās Truso vietā tika nodibināta vācu Elbinga, kas sākotnēji ietilpa Pamedes bīskapijā Rīgas arhibīskapijas pakļautībā. 1246. gadā Elbinga ieguva Lībekas tiesības. 14. gadsimtā tā ieguva papildu privilēģijas tirdzniecībā. Ap 1350. gadu Elbingā tika pierakstīta Elbingas prūšu vārdnīca (*Elbing-Preussisches Wörterbuch*) — viens no nedaudzajiem senprūšu valodas pieminekļiem.

Jau 13. gs vidū Elbinga kļuva par Hanzas savienības locekli. 1440. gadā pilsēta kopā ar Tornu un Dancigu nodibināja Prūsijas konfederāciju, kas noveda pie Trīspadsmitgadu kara un sekojošās iekļaušanas poļu Karaļa Prūsijas sastāvā. 1535. gadā vairums iedzīvotāju pārgāja luterticībā.
Trīsdesmitgadu kara laikā pilsētu ieņēma zviedri, pēc Aksela Ūksenšernas uzaicinājuma tajā vairākus gadus dzīvoja Jans Amoss Komenskis (1642–1648).

### Prūsijas un Vācijas pakļautībā
left|thumbnail|Elbinga pirms nopostīšanas Otrajā pasaules karā.
Līdz ar Pirmo Polijas dalīšanu Elbingu ieguva Prūsija, vēlāk Vācijas Impērija. Otrajā pasaules karā Elbinga cieta ļoti smagi, tika nopostīta visa vecpilsēta.

### Polijas sastāvā
1945. gadā pilsēta tika piešķirta Polijai, bet vācu iedzīvotāji tika padzīti. Pilsētas drupu ķieģeļus izmantoja Varšavas un Gdaņskas atjaunošanai, bet 1960. gados visas vecpilsētas drupas nolīdzināja līdz ar zemi, atstājot tikai divas baznīcas.

Tomēr 1989. gadā sākās vecpilsētas atjaunošana visai savdabīgā veidā — vecpilsēta tiek atjaunota būvējot mūsdienīgas celtnes, bet saglabājot veco ielu plānojumu un māju proporcijas. Līdz 2005. gadam šādā veidā bija atjaunotas 2/3 Elblongas vecpilsētas.

## Apskates objekti
*Elblongas kanāls (*Kanał Elbląski*)
*Elblongas katedrāle (*Katedra św. Mikołaja w Elblągu*)

## Galerija

Statek_na_trawie_-_pochylnia_Buczyniec_na_Kanale_Elbląskim_-_panoramio.jpg|Elblongas kanāls
Katedra_św._Mikołaja_w_Elblągu.jpg|Elblongas katedrāle


## Atsauces

## Ārējās saites
Ziemeļpols

**Ģeogrāfiskais ziemeļpols** ir vistālāk ziemeļos esošais Zemes punkts (vieta, kurā planētas iedomātā griešanās ass krusto Ziemeļu puslodes virsmu). Ziemeļpols atrodas Ziemeļu Ledus okeāna centrālajā daļā. To nevajadzētu jaukt ar magnētisko ziemeļpolu un ģeomagnētisko ziemeļpolu.

Ziemeļpolam pretējais pols ir Dienvidpols, kas atrodas Antarktīdā. Ziemeļpola ģeogrāfiskās koordinātas ir 90°00′00″ ziemeļu platums, savukārt ģeogrāfiskā garuma tam nav. Tur nav laika joslas. Aptuveni pusi no gada tur ir polārā diena un otru pusi — polārā nakts. Tuvākais sauszemes punkts ir Grenlandes ziemeļos esošā Kafeklubenas (*Kaffeklubben*) sala, savukārt tuvākā apdzīvotā vieta ir Kanādas ziemeļos esošā Alerta.

Okeāna dziļums zem Ziemeļpola ir 4261 m (2007. gada mērījums ar batiskafu *Mir*) vai 4087 m (1958. gada mērījums ar zemūdeni *USS Nautilus (SSN-571)*). Pola apkārtnē cauru gadu dreifē pakledus. Klimats šeit ir bargs: vidējā gaisa temperatūra ziemā — ap , vasarā ap .

## Izpēte
thumbnail|160px|Tiek uzskatīts, ka Roberts Pīrijs (attēlā) ir pirmais cilvēks, kas sasniedza Ziemeļpolu
Eksistē vairākas versijas par pirmo ekspedīciju, kas sasniegusi Ziemeļpolu. Visbiežāk tiek uzskatīts, ka 1909. gadā to paveica amerikāņu polārpētnieks Roberts Pīrijs, tomēr iespējams, ka gadu iepriekš šeit bija viņa tautietis un konkurents Frederiks Kuks. Abām šīm ekspedīcijām nebija pierādījumu pola sasneigšanai, attiecībā uz R. Pīriju parasti tiek uzskatīts, ka ledus dreifēšanas dēļ viņi Ziemeļpolā tā arī nenonāca, paliekot 5—10 km attālumā no tā. Pirmie, kas sasniedza Ziemeļpolu pa ledu un spēja to pierādīt, bija britu ekspedīcija Vollija Herberta vadībā, kas to paveica tikai 1969. gadā, par godu R. Pīrija ekspedīcijas 60. gadadienai.

Pirmais sekmīgais lidojums virs Ziemeļpola tika veikts 1926. gadā, kad to izdarīja Roalda Amundsena un Umberto Nobiles starptautiskā ekspedīcija ar dirižabli "Norge" (pirms viņa ar ūdeņradi pildītā gaisa balonā to traģiski mēģināja paveikt zviedru 1897. gada ekspdīcija Salomona Augusta Andrē vadībā).

## Polārā diena un polārā nakts
Polārā diena Ziemeļpolā ilgst apmēram 186 dienas un 10 stundas (no 18. marta līdz 26. oktobrim), bet faktiski gaismas laušanas dēļ atmosfērā polārā diena ieilgst līdz pat 193 dienām. Savukārt polārā nakts ir aptuveni 178 dienas un 14 stundas, lai gan faktiski tā ir tikai 172 dienas.

## Skatīt arī
* Dienvidpols
* Magnētiskais ziemeļpols
* Ģeomagnētiskais ziemeļpols

## Atsauces

## Ārējās saites
Koņina

**Koņina** () ir pilsēta Polijas centrālajā daļā, Lielpolijas vojevodistē Vartas upes krastos. Koņinas apriņķa centrs.

Koņina ir Latvijas pilsētas Dobeles sadraudzības pilsēta.

Tajā atrodas liela alumīnija rūpnīca (*Aluminium Konin-Impexmetal SA*) un moderna ogļu termoelektrostacija (*Zespół Elektrowni Pątnów-Adamów-Konin SA*).

## Vēsture
Radusies lielu tirdzniecības ceļu krustojumā pie pārejas pār Vartas upi. 1331. gadā to nopostīja Vācu ordenis, bet pilsēta atjaunojās citā vietā. 1662. gadā pilsētā plosījās mēris, 1707. gadā pilsētu nopostīja zviedri.

No 1793. gada Koņina atradās Prūsijā, no 1815. gada Krievijas Impērijā, bet no 1919. gada Polijā. 19. gadsimtā attīstījās tekstilrūpniecība un metalurģija.

## Cilvēki
Koņina ir komponista Jana Kačmareka (*Jan Kaczmarek*, 1953) un riteņbraucēja Marcina Sapas (*Marcin Sapa*, 1976) dzimtā pilsēta.

## Atsauces

## Ārējās saites
Pabjaņice

**Pabjaņice** () ir pilsēta Polijas centrālajā daļā, Lodzas vojevodistē uz dienvidrietumiem no Lodzas. Senatnē Krakovas arhibīskapu īpašums. Mūsdienas gandrīz saplūdusi ar Lodzu un ietilpst tās aglomerācijā. Rūpniecības pilsēta. 1899. - 1906. gadā Pabjaņices komercskolā par skolotāju strādāja latviešu kultūras darbinieks Fricis Adamovičs. Pabjaņicē bērnības gadus pavadīja katoļu svētais Maksimiljans Kolbe (1894-1941).

## Cilvēki
Pabjaņicē dzimuši:
* Pāvels Janass (*Paweł Janas*, 1953 - ) - futbolists un treneris
* Pjotrs Novaks (*Piotr Nowak*, 1964 - ) - futbolists un treneris
* Jadviga Vajsa (*Jadwiga Wajs*, 1912 - 1990) - diskmetēja

## Atsauces

## Ārējās saites
Novi Sonča

**Novi Sonča** () ir pilsēta Polijas dievidaustrumos, Mazpolijas vojevodistē pie Dunajecas upes Rietumbeskidos pie Slovākijas robežas, Sondecas ieplakā (*Kotlina Sądecka*). Tūrisma centrs, jo atrodas skaistā apvidū, ko dēvē par *Polijas Toskānu*. Pilsētā atrodas kompānija *[[Newag]]* - vagonbūves uzņēmums. Pārtikas rūpniecība. Viduslaiku pils drupas. Apvidū dzīvo poļu etnogrāfiskā grupa - Sondecas lahi (*Lachy Sądeckie*). Etnogrāfiskais brīvdabas muzejs.

## Vēsture
Pilsētu 1292. gada 8. novembrī nodibināja Bohēmijas karalis Vāclavs II Pšemisls. 1770.gadā, vēl pirms Polijas dalīšanām, Tarnova iekļāvās Austrijas sastāvā. Pilsēta uzplauka 19. gadsimtā, kad dzelzceļš savienoja to ar valsts galvaspilsētu - Vīni. Pirmā pasaules kara laikā pilsētu okupēja Krievijas karaspēks, līdz 1914. gada decembrī vācu un austriešu karaspēks to padzina. Pēc kara, no 1918. gada, Novi Sonča bija Lemku republikas sastāvā, tomēr 1920. gadā tā iekļāvās jaunajā Polijas valstī. Pēc Otrā pasaules kara Polijas kampaņas - Ģenerālgubernatūras sastāvā. 1945. gada 20. janvārī Novi Sonču ieņēma Sarkanā armija. 1947. gadā komunistisko varas iestāžu organizētās Operācijas "Visla" ietvaros no apkārtnes tika deportēti lemku tautības iedzīvotāji un izmitināti citviet Polijā.

Novi Sonča ir austriešu ekonomista Kārļa Mengera (*Carl Menger*, 1840 – 1921) dzimtā pilsēta.

## Atsauces

## Ārējās saites
Stalova Vola

**Stalova Vola** () ir pilsēta Polijas dienvidaustrumos, Piekarpatu vojevodistē, Sanas krastos. Dibināta līdz ar lielu metalurģisko kombinātu neilgi pirms Otrā pasaules kara, kaut arī mūsdienu Stalova Volas rajons Rozvadova jau 1690. gadā ieguva pilsētas tiesības. Arī mūsdienās Stalova Vola ir rūpniecības pilsēta. Pilsētā atrodas Ļubļinas Katoļu universitātes sociālo zinību fakultāte.

Otrā pasaules kara gados poļu ārsts Eižens Lazovskis Rozvadovā izglāba vairākus tūkstošus ebreju, "izraisīdams" viltus tīfa epidēmiju. Karantīnas dēļ ebreji netika aiztransportēti uz nāves nometnēm.

Lielākais pilsētas uzņēmums ir metalurģiskā un ieroču rūpnīca *[[Huta Stalowa Wola]]*, kas ražo militāro produkciju (artilērijas iekārtas, bruņutransportierus, mīnmetējus u.c.), kā arī celtniecības tehniku.

Stalova Vola ir augstlēcēja Artura Partikas (*Artur Partyka*, 1969) dzimtā pilsēta.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Stalova Volas portāls
* "Huta Stalowa Wola" mājaslapa
Lomža

**Lomža** () ir pilsēta Polijas ziemeļaustrumos, Podlases vojevodistē pie Narevas upes.

## Vēsture
Apdzīvotā vieta radusies 9. gadsimtā jātvingu apdzīvotajā zemē kā pilskalns pie Narevas upes. Vēlāk uzcelta pils Mazovijas aizsardzībai pret prūšu un lietuviešu uzbrukumiem. 15. un 16. gs Lomža bija trešā lielākā (aiz Varšavas un Plockas) pilsēta Mazovijā. Pēc Polijas dalīšanas tā nokļuva Krievijas impērijas sastāvā, pēc Vīnes kongresa t.s. Kongresa Polijas sastāvā.

Otrā pasaules kara sākumā pēc Polijas kampaņas Lomžu 1939. gada 29. septembrī iekļāva Baltkrievijas PSR sastāvā, 1941. gada jūnijā to okupēja Vērmahts, bet pēc PSRS un Polijas līguma 1945. gadā tika atdota atpakaļ Polijai. Kara gaitā Lomža tika gandrīz pilnībā nopostīta.

No 1975. līdz 1998. gadam tā bija Lomžas vojevodistes centrs. 

## Atsauces

## Ārējās saites
Slupska

**Slupska** (), vēsturiski arī **Štolpa**  (), ir pilsēta Polijas ziemeļos, Pomerānijā, apmēram 17 kilometrus no Baltijas jūras, Pomožes vojevodistē. 

## Vēsture
Rakstos minēta kā apmetne jau no 9. gadsimta, bet pilsētu dibinājis Teitoņu ordenis 14. gadsimta sākumā. No 1372. gada līdz 1478. gadam Slupska bija kņazistes centrs. No 1382. gada pilsēta bija Hanzas savienībā. No 1701. līdz 1945. gadam Prūsijas, respektīvi, Vācijas, sastāvā.

No 1802. līdz 1804. gadam Štolpē par mācītāju strādāja Frīdrihs Šleiermahers. 20. gadsimta sākumā šeit bērnību pavadīja mākslinieks Georgs Gross. Pēc Otrā pasaules kara, pamatojoties uz Jaltas un Potsdamas konferences lēmumiem, pilsēta tika piešķirta Polijai, bet visi vācu iedzīvotāji tika padzīti.

Pilsētā atrodas *[[Scania]]* autorūpnīca (autobusi, kravas automašīnas). Slupskas apkārtnē ASV ir plānojusi izvietot pretraķešu aizsardzības sistēmas sistēmas raķetes.

Slupskā dzimuši:

* Ulrihs Beks (*Ulrich Beck*, 1944 — 2015 ), vācu sociologs
* Oto Freindlihs (*Otto Freundlich*, 1878 — 1943), ebreju izcelsmes vācu mākslinieks
* Georgs fon Marvics (*Georg von der Marwitz*, 1856 — 1929), prūšu ģenerālis
* Heinrihs fon Stefans (*Heinrich von Stephan*, 1831 — 1897), vācu pasta darbinieks
* Otto Limans fon Zanderss (*Otto Liman von Sanders*, 1855 — 1929), vācu ģenerālis

## Apskates objekti
*Slupskas pils (*Zamek Książąt Pomorskich w Słupsku*)
*Slupskas rātsnams (*Ratusz w Słupsku*)

## Galerija

Zamek_ksiazat_Pomorskich_w_Slupsku_IMG_4148.jpg|Slupskas pils
Collage_of_views_of_Town_hall_in_Słupsk.jpg|Slupskas rātsnams


## Atsauces

## Ārējās saites
Plocka

**Plocka** () ir Polijas pilsēta Mazovijas vojevodistē Vislas krastos. Tā ir viena no senākajām pilsētām Polijas centrālajā daļā, Mazovijas senā galvaspilsēta.

## Vēsture
10. gadsimtā Vislas upes augstajā krastā tika izveidota nocietināta vieta. Šī vieta atradās kuģošanas un sauszemes maršrutu krustpunktā, un tā bija stratēģiska gadsimtiem ilgi. Tās atrašanās vieta bija liela priekšrocība. 1009. gadā šeit tika izveidots benediktiešu klosteris. Tas kļuva par apgabala zinātnes un mākslas centru.

1075. gada Plockā Boļeslavs II Drosmīgais dibināja katoļu baznīcas bīskapijas centru. Daži pētnieki uzskata, ka Plocka starp 1080. gadu un 1138. gadu bija Polijas galvaspilsēta. Plockas katedrālē atrodas Polijas valdnieku kņazu Vladislava I Hermaņa, Mazovijas Konrāda, Boļeslava III Greizmuta un, iespējams, Boļeslava IV Cirtainā kapavietas. Mariavītu centrs.

1237. gadā Plockai oficiāli tika piešķirtas pilsētas tiesības, kas tika papildinātas 1255. gadā.

No 1802. līdz 1804. gadam Plockā izsūtījumā atradās E. T. A. Hofmanis.
1863. gadā Plockas pievārtē notika Čolkovas kauja — pirmā bruņotā sadursme Janvāra sacelšanās laikā.

1976. gada jūlijā Plockā izcēlās strādnieku nemieri saistībā ar varas iestāžu lēmumu pacelt cenas pārtikai.

## Saimniecība
Pilsētas pievārtē atrodas naftas pārstrādes uzņēmuma *[[PKN Orlen]]* rūpnīca un Plockā ir šī uzņēmuma galvenā mītne. Plocka ir mājvieta Polijas ekstralīgas futbolklubam *[[Wisła Płock]]*.

## Nozīmīgākās personas
Plocka ir neirologa Edvarda Flatava (*Edward Flatau*, 1868—1932), politiķa Tadeuša Mazovecka (*Tadeusz Mazowiecki*, 1927) un politiķes Hanna Gronkeviča-Valcas (*Hanna Gronkiewicz-Waltz*, 1952) dzimtā pilsēta.

## Apskates objekti
* Plockas bazilika (*Bazylika katedralna Wniebowzięcia Najświętszej Maryi Panny w Płocku*)
* Plockas pils (*Zamek książąt mazowieckich w Płocku*)
* Plockas vecpilsēta (*Stare Miasto (Płock)*)

## Galerija

2013_Płock_Cathedral_-_03.jpg|Plockas bazilika
Plock2.jpg|Plockas pils


## Ārējās saites

* Plockas bazilika
Zamosca

**Zamosca** () ir pilsēta Polijas austrumos, Ļubļinas vojevodistē, apmēram 60&nbsp;km no Ukrainas robežas. Saukta arī par "renesanses pērli" un "Polijas Paduju". Vecpilsēta lieliski saglabājusi renesanses arhitektūru.

Pilsētas rašanās saistās ar magnāta Jana Zamojska vārdu. kurš 1580.gadā lika pamatus pilsētai. Tika uzaicināti arhitekti no Padujas Itālijā, kuri uzbūvēja pilsētu vienotā renesanses stilā. Zamoscai izdevies paglābties no daudzo karu postījumiem. Otrā pasaules kara laikā vācieši pilsētu nosauca par Himlerštati (*Himmlerstadt*), jo bija paredzējuši to kolonizēt ar vācu ieceļotājiem.

## Zamosca UNESCO pasaules mantojuma sarakstā

1992. gadā Zamoscas vecpilsētu iekļāva UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā.

Zamosca iekļauta sarakstā, jo dibināta 16. gadsimta. tirdzniecības ceļā, kas savienoja Rietumeiropu un Ziemeļeiropu ar Melno jūru. Pilsētu plānoja Padujas arhitekts Bernando Morando, pamatojoties uz itāļu tā laika teoriju par "ideālu pilsētu". Saglabājusies gandrīz neskarta kā lielisks 16. gadsimta beigu renesanses pilsētas paraugs, kurš apvieno Itālijas un Centrāleiropas celtniecības tradīcijas.

## Cilvēki
Zamoscā dzimuši:

* Mareks Grehuta (1945—2006) — dziedātājs
* Roza Luksemburga (1870/1871—1919) — politiķe
* Izāks Leibs Perecs (*I.L. Peretz*, 1852—1915) — ebreju rakstnieks
* Jans Sobepans Zamojskis (*Jan Sobiepan Zamoyski*, 1627—1665) — augstmanis

## Atsauces

## Ārējās saites
Tarnova

**Tarnova** () ir pilsēta Polijas dievidaustrumos, Mazpolijas vojevodistē Dunajecas krastos. Liels ķīmiskās, stikla, mašīnbūves un militārās rūpniecības centrs. Pie Tarnovas ģeogrāfiski sākās Karpatu kalni. Pilsētā atrodas čigānu kultūras muzejs. Tarnova, pēc aptaujas datiem, ir visrelioģiozākā pilsēta Polijā.

Tarnovas teritorijā apmetne bijusi vismaz no 9. gadsimta sākuma (ir pieņēmums, ka šeit atradās visļanu galvenais centrs). 12. gadsimta beigās apmetne tika piešķirta augstmanim Specimiram (Lalivasam) no Lužicas, un līdz 1567.gadam Tarnova piederēja Lalivasu dzimtai. Pēc šī laika Tarnova gandrīz pilnīgi panīka. 1528. gadā pilsētā patvērumu guva Ungārijas karalis Jānošs Zāpoja. 1772.gadā, Polijas pirmajā dalīšanā, Tarnova tika piešķirta Austrijai. Pilsēta atdzima un tā kļuva par vienu no Galīcijas galvenajām pilsētām. 1846. gadā pilsētas apkārtnē izcēlās plaši zemnieku nemieri (*Rzeź galicyjska*), tika dedzinātas muižas un nogalināti to iemītnieki. Pirmā pasaules kara laikā 1915. gadā pilsētas apkaime bija vieta Vācijas un Austroungārijas armiju Gorlices-Tarnovas ofensīvai, kuras rezultātā tika pārrauta fronte un krievu karaspēks tika atsviests Krievijas teritorijā. 1920. gadā pilsētā kādu laiku atradās Ukrainas emigrācijas valdība Simona Petļuras vadībā. Jaunu impulsu Tarnovas attīstībai deva arī modernas ķīmiskās rūpnīcas (tagad. *Zakłady Azotowe w Tarnowie-Mościcach S.A.*) izbūve starp abiem pasaules kariem. Otrā pasaules kara laikā tika iznīcināti pilsētas ebreju iedzīvotāji, bet pati Tarnova tika iekļauta Ģenerālgubernatūras sastāvā.

## Lielākie rūpniecības uzņēmumi

* *Zakłady Azotowe w Tarnowie-Mościcach S.A.* http://www.azoty.tarnow.pl/  - slāpekļa minerālmēslu, plastmasas ražošana
* *Zakłady Mechaniczne TARNÓW S.A.* http://www.zmt.tarnow.pl/  - darbagaldu, ieroču (ložmetēju, šauteņu, zenītieroču) ražošana
* *Fabryka Silników Elektrycznych TAMEL S.A.* http://www.tamel.pl/ - elektromotoru ražošana

## Tarnovā dzimuši

* Juzefs Bems (*Józef Bem*, 1794 - 1850) - ģenerālis
* Juzefs Cirankevičs (*Józef Cyrankiewicz*, 1911 - 1989) - politiķis
* Mihals Hellers (*Michał Heller*, 1936 - ) - garīdznieks, kosmologs
* Annija Ondra (*Anny Ondra*, 1903 - 1987) - čehu aktrise

## Apskates objekti
*Tarnovas bazilika (*Bazylika katedralna Narodzenia Najświętszej Maryi Panny w Tarnowie*)
*Tarnovas dzelzceļa stacija (*Tarnów (stacja kolejowa)*)

## Galerija

KatedraNarodzeniaNMP-POL,_Tarnów.jpg|Tarnovas bazilika
Tarnow_Station.jpg|Tarnovas dzelzceļa stacija


## Atsauces

## Ārējās saites

*Aušvices-Birkenavas muzejs
*Babja Guras nacionālais parks
*Bohņas sāls raktuves
*Gorces nacionālais parks
*Maguras nacionālais parks
*Ojcovas nacionālais parks
*Peņinu nacionālais parks
*Tatru nacionālais parks
*Tiņecas klosteris
*Vavelas pils
*Veličkas sāls raktuves
*Zebžidovska kalvārija
Stargarda

**Stargarda**, agrāk **Stargarda Ščeciņska** () ir pilsēta Polijas ziemeļrietumos, Rietumpomožes vojevodistē. Saldus sadraudzības pilsēta. Ievērojams dzelzceļa mezgls, jo atzarojas līnijas no Ščecinas un Poznaņu un Gdaņsku.

Līdz 1945. gadam vācu **Štargarda Pomerānijā** (). 14.—15. gs konkurēja ar Štetīni kā reģiona tirdzniecības centrs. Bija Hanzas savienības pilsēta. Stipri cieta Trīsdesmitgadu karā. Kopš 1701. gada Prūsijas (Vācijas) teritorijā. 1945. gada februārī Stargardas Ščeciņskas apkārtnē notika viens no pēdējiem lielajiem vācu armijas pretuzbrukumiem Austrumu frontē — Operācija "Saulgrieži" (*Unternehmen Sonnenwende*). Pilsēta smagi izpostīta Otrā pasaules kara laikā, tomēr ir saglabājušies pilsētas aizsardzības mūru un torņu atliekas un ķieģeļu gotikas baznīcas. Pēc 1945. gada tika piešķirta Polijai.

2010. gadā Stargardā Somijas uzņēmums *[[Kalmar (uzņēmums)|Kalmar]]* atvēra iekrāvēju montāžas rūpnīcu.

## Stargardā Ščeciņskā dzimuši
* Verners fon Blombergs (*Werner von Blomberg*, 1878—1946) — vācu ģenerālfeldmaršals
* Pāvels Čapevskis (*Paweł Czapiewski*, 1978) — vieglatlēts
* Hanss Joahims fon Merkacs (*Hans-Joachim von Merkatz*, 1905—1982) — vācu politiķis
* Ādolfs Vallenbergs (*Adolf Wallenberg*, 1862—1949) — vācu ārsts

## Apskates objekti
* Stargardas aizsardzības mūri (*Mury obronne w Stargardzie*)
* Stargardas koleģiāta baznīca (*Kolegiata Najświętszej Marii Panny Królowej Świata w Stargardzie*)

## Galerija

Stargard_Mury_6.JPG|Stargardas aizsardzības mūri
Stargard_Szczeciński,_kolegiata.jpg|Stargardas koleģiāta baznīca


## Atsauces

## Ārējās saites

* Stargardas koleģiāta baznīca
Elka

**Elka** () - pilsēta Polijas ziemeļaustrumos senajā jātvingu novadā Varmijas-Mazūrijas vojevodistē. Līdz 1945.gadam ietilpa Vācijā un tās nosaukums bija Lika (*Lyck*). Tūrisma centrs.

Pilsēta sāka attīstīties ap 14.gs beigās uzcelto Teitoņu ordeņa pili. Vislielāko uzplaukumu Elka piedzīvoja 16.gs, bet karu un ugunsgrēku dēļ no vecās apbūves nekas nav saglabājies. Smagi cieta Pirmā pasaules kara laikā, jo pilsētā notika sīvas cīņas starp vācu un krievu karaspēkiem. Pēc 1945.gada Elka tika piešķirta Polijai; daudzi iedzīvotāji ir poļi, kas pārcēlušies no Viļņas un Grodņas apkaimes pēc Otrā pasaules kara.

Vācu rakstnieka Zigfrīda Lenca (*Siegfried Lenz*, 1926 - ) dzimtā pilsēta.

## Apskates objekti
*Elkas pils (*Zamek w Ełku*)

## Galerija

Gmina_Ełk_Ełk_Zespół_Zamkowy(zamek_właściwy).JPG|Elkas pils


## Atsauces

## Ārējās saites
Sosnoveca

**Sosnoveca** () ir pilsēta Polijas dienvidos, Silēzijas vojevodistē uz ziemeļaustrumiem no Katovices. Ietilpst Augšsilēzijas aglomerācijā. Akmeņogļu ieguve. Melnās metalurģijas centrs.

1880. gadā apdzīvotajā vietā notika avārija ogļu šahtā. Gāja bojā apmēram 200 ogļraču. Pilsētas tiesības piešķirtas 1902. gadā apvienojot vairākas senākas apdzīvotas vietas. Otrā pasaules kara laikā pilsēta tika pievienota Vācijai. Tajā tika izveidots ebreju geto.

Sosnoveca ir dziedātāja Jana Kepuras (*Jan Kiepura*, 1902 - 1966), futbolista Eižena Polanska (*Eugen Polanski*, 1986) un pianista Vladislava Špīlmana (*Władysław Szpilman*, 1911—2000) dzimtā pilsēta.

## Apskates objekti

*Sosnovecas bazilika (*Bazylika katedralna Wniebowzięcia Najświętszej Maryi Panny w Sosnowcu*)
*Sosnovecas Galvenā dzelzceļa stacija (*Sosnowiec Główny*)
*Šēnu pils (*Pałac Schöna w Sosnowcu Środuli*)

## Galerija

Attēls:Kościół Wniebowzięcia NMP w Sosnowcu.jpg|Sosnovecas bazilika
Attēls:Budynek dworca kolejowego Sosnowiec Główny - widok wieczorny.jpg|Sosnovecas Galvenā dzelzceļa stacija
Attēls:Pałac główny w zespole pałacowym Schöna w Sosnowcu.jpg|Šēnu pils


## Atsauces

## Ārējās saites

*Sosnovecas bazilika
*Šēnu pils
Starahovice

**Starahovice** (), līdz 1939. gadam **Vežbņika** () ir pilsēta, gmina un apriņķa centrs Polijas dienvidos, Sventokšiskas vojevodistē uz ziemeļaustrumiem no Kelces. Liels metālrūpniecības centrs kopš XIX gs. vidus. Autobūves centrs no 1948. gada (STAR kravas mašīnas un autobusi, no XX gs. beigām - MAN autobusu ražotne). Līdz 1939. gadam pilsētas nosaukums bija Vežbņika.

## Atsauces

## Ārējās saites
Pila (Polija)

**Pila** (), vēsturiskais vācu nosaukums **Šneidemīle** ( — "zāģētava") ir pilsēta Polijas ziemeļrietumu daļā, Lielpolijas vojevodistē, Gvdas upes krastos. Dzelzceļa mezgls.

Kā liecina nosaukums (poliski *piła* nozīmē ‘zāģis’), pilsēta radusies kā mežizstrādātāju ciemats. Pēc Polijas nodibināšanās pēc Pirmā pasaules kara Pila palika Vācijas teritorijā un bija Pozenes—Rietumprūsijas robežmarkas (*Grenzmark Posen-Westpreußen*) centrs, un valsts robeža bija tikai 5&nbsp;km uz dienvidiem no pilsētas. Pilsēta cieta ļoti smagus postījumus Otrā pasaules kara laikā.

## Cilvēki

Pilā (Šneidemīlē) dzimuši:
* Dirks Galuba (*Dirk Galuba*, dzimis 1940. gadā) — vācu aktieris
* Karls Frīdrihs Gerdelers (*Carl Friedrich Goerdeler*, 1884 — 1945) — vācu politiķis
* Staņislavs Stašics (*Stanisław Staszic*, 1755 — 1826) — poļu teologs, valsts darbinieks

## Atsauces

## Ārējās saites
Tomašova Mazovecka

**Tomašova Mazovecka** () ir pilsēta Polijas centrālajā daļā, Lodzas vojevodistē pie Pilicas upes. Rūpniecības uzņēmumi. Polijas armijas kara bāze. Lodzas Universitātes filiāle.

## Vēsture
Sākusi veidoties 18. gadsimta beigās, kad šeit tika nodibināta metalurģiskā rūpnīca. Līdz 20. gadsimta sākumam pilsētas nosaukums bija Tomašova Fabrična (). Otrā pasaules kara laikā 1939.gadā Polijas kampaņas laikā pilsētas apkārtnē notika sīvas kaujas, bet 1940. gadā pilsētas apkārtnē tika izbūvēts viens no Ādolfa Hitlera komandpunktiem *Anlage Mitte*, kuru viņš personīgi gan neizmantoja. Ekonomista Oskara Langes (*Oskar R. Lange*, 1904 - 1965) dzimtā pilsēta.

## Atsauces

## Ārējās saites
Bjala Podlaska

**Bjala Podlaska** () - pilsēta Polijas austrumos, Ļubļinas vojevodistē, apmēram  no Baltkrievijas robežas. Senatnē viena no Radzivilu rezidencēm. Starp pasaules kariem - poļu aviorūpniecības centrs.

## Atsauces

## Ārējās saites
Sedlce

**Sedlce** () ir pilsēta Mazovijas vojevodistē Polijas austrumos. No 1670. gada bija Čartorisku rezidence, bet vislielāko uzplaukumu piedzīvoja 18.gs beigās, kad pilsēta piederēja grāfienei Aleksandrai Ogiņskai.

## Cilvēki

Sedlcē dzimuši:

* Arturs Borucs (*Artur Boruc*, 1980) - futbolists
* Vladimirs Čelomejs (*Владимир Николаевич Челомей*, 1914-1984) - krievu inženieris
* Lidija Hojecka (*Lidia Chojecka*, 1977) - vieglatlēte

## Atsauces
 

## Ārējās saites
Grudzjondza

**Grudzjondza** (), agrāk **Graudenca** (), ir pilsēta Polijas ziemeļos, Kujāvijas-Pomožes vojevodistē Vislas upes krastos. Sena garnizona pilsēta.

## Vēsture
Pilsēta radusies pie prūšu Kulmas zemes Graudes pilskalna (*Graudentum*). Pēc 1225. gada tas nonāca Vācu ordeņa pakļautībā.
1291. gadā tai piešķīra pilsētas tiesības.

1411. gadā pēc Vācu ordeņa virsmestra Henriha fon Plauena pavēles tika sodīts ar nāvi polonofilās Ķirzakas līgas (*Eidechsenbund*) vadonis Nikolass fon Reniss (*Nicholas von Renys*). Otrā Toruņas līguma rezultātā pilsēta iekļāvās Polijā, tā tika izraudzīta par Karaļa Prūsijas parlamenta sanākšanas vietu, pēc 1569. gada Kulmas zemes seimiki sanāca netālajā Rēdenes pilī.

Pēc 1772. gada Polijas dalīšanas pilsētu ieguva Prūsija, 19. gadsimta vidū, pēc tilta pār Vislu uzcelšanas un dzelzceļa ierīkošanas, Graudenca sāka strauji attīstīties.

1920. gadā pilsēta tika iekļauta atjaunotajā Polijas valstī. Pirms Otrā pasaules kara Grudzjondzā dienēja nākamais Varšavas sacelšanās līderis Tadeušs Komorovskis (*Tadeusz Komorowski*, 1895 — 1966). 1953. gada 25. septembrī Grudzjondzā tika arestēts kardināls Stefans Višiņskis (*Stefan Cardinal Wyszyński*, 1901 — 1981).

## Cilvēki
Vācu ģenerāļa Ēriha fon Falkenhaina (*Erich von Falkenhayn*, 1861 — 1922) un amerikāņu mēmā kino aktiera Leo Vaita (*Leo White*, 1882 — 1948) dzimtā pilsēta.

## Atsauces

## Ārējās saites
Jeleņa Gura

**Jeleņa Gura** () ir pilsēta Polijas dienvidrietumos — Silēzijā, Lejassilēzijas vojevodistē pie Bobras upes. Atrodas netālu no Čehijas robežas un Sudetu Karkonošes kalniem, Jeleņa Guras ielejā (*Kotlina Jeleniogórska*).

Sena tirdzniecības pilsēta. Līdz 1945. gadam pilsētas nosaukums bija **Hiršberga **() un tā ietilpa Vācijā. 1945. gadā pilsēta pēc Jaltas un Potsdamas konferences lēmumiem tika piešķirta Polijai. No 1897. līdz 1899. gadam pilsētā bija tramvajs, kas darbojās ar dabasgāzi. Pilsētas tuvumā — slēpošanas kūrorti (Karpača un Šklarska Poremba). Pilsētā atrodas Karkonošu nacionālā parka (*Karkonoski Park Narodowy*) administrācija. Viena no pilsētas daļām ir Ceplice — kādreiz atsevišķa kūrortpilsēta. Viena no trijām starptautiskās Neises Universitātes bāzes pilsētām. Pilsētā populārs sports — rokasbumba. Vācu autodaļu kompānijas *[[Dräxlmaier]]* ražotne.

## Jeleņa Gurā dzimuši

* Oto Finšs (*Otto Finsch*, 1839—1917) — vācu etnologs.
* Georgs Heims (*Georg Heym* 1887—1912) — vācu dzejnieks.
* Hanna Reiča (*Hanna Reitsch*, 1912—1979) — vācu aviatore.
* Jeremija Benjamins Rihters (*Jeremias Benjamin Richter*, 1762—1807) — vācu ķīmiķis.

## Apskates objekti

* Hojņikas pils (*Zamek Chojnik*)

## Attēlu galerija

Chojnik_01.jpg|Hojņikas pils


## Atsauces

## Ārējās saites

* Hojņikas pils
Meleca

**Meleca** () ir pilsēta Polijas dienvidaustrumos, Piekarpatu vojevodistē. Rūpniecības centrs.

Rakstos pirmoreiz minēta 1229. gadā. Netālu no pilsētas 1822. gadā dzimis uzņēmējs un izgudrotājs Ignacijs Lukasevičs. Strauji sāka attīstību starp pasaules kariem, kad Polijas valdība pilsētas pievārtē nodibināja aviorūpnīcu. No 1960. līdz 1991. gadam Melecas aviorūpnīcā tika saražota lielākā daļa (ap 13 000) no pazīstamajām lidmašīnām An-2.

## Svarīgākie rūpniecības uzņēmumi
* *Polskie Zakłady Lotnicze Sp. z o.o.* - aviobūves kompānija, kompānijas *[[Sikorsky]]* struktūrvienība (cita starpā ražo helikopterus *[[Sikorsky S-70]]*). 
* MELEX - elektromobīļu ražošanahttp://www.melex.pl/ 
* *EAR AUTOMOTIVE (EEDS) POLAND sp. z o.o.* - autointerjera detaļu ražošana (ASV kompānijas filiāle). 
*  *BRW sp. z o.o.* - mēbeļrūpnīca.
*  *HENRYK BURY MIELEC sp. z o.o.* - autonavigācija un mobilo sakaru sistēmas (vācu kompānijas filiāle).
* *Leopard Automobile-Mielec* - ekskluzīvu auto ražošana.

## Atsauces

## Ārējās saites
Tčeva

**Tčeva** () ir sena pilsēta Polijas ziemeļos — Pomerānijā, Vislas krastos, Pomožes vojevodistē. 13. gadsimtā Tčeva bija kņazistes centrs. 1433. gadā pilsētu ieņēma husītu karaspēks. Pēc Polijas Pirmās dalīšanas (1772) ietilpa Prūsijā un saucās **Diršava** (*Dirschau*), no 1920. gada — Polijā. No 1920. līdz 1930. gadam Tčevā darbojās pirmā jūrskola Polijā. Aizkraukles sadraudzības pilsēta.

## Cilvēki

Tčevā dzimuši:

* Alfrēds Eizenšteds (*Alfred Eisenstaedt*, 1898 - 1995) - ASV fotomākslinieks
* Johans Reinholds Forsters (*Johann Reinhold Forster*, 1729 - 1798) - vācu dabaspētnieks
* Zbigņevs Roberts Promiņskis (*Zbigniew Robert Promiński*, 1978) - mūziķis
* Pjotrs Trohovskis (*Piotr Trochowski*, 1984) - futbolists

## Atsauces

## Ārējās saites
Pruškova (Mazovija)

**Pruškova** () ir pilsēta Polijas centrālajā daļā Mazovijas vojevodistē uz dienvidrietumiem no Varšavas. Attīstījusies 19. un 20.gs kā rūpniecības pilsēta Varšavas tuvumā. Mūsdienās gandrīz saplūdusi ar Varšavu.

## Atsauces

## Ārējās saites