open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Kristina Radzikovska

**Kristina Radzikovska** (dzimusi Holuja; ;  Ļviva — ) bija Polijas starptautiskā lielmeistare šahā (1984).

## Biogrāfija
Šahu iemācījusies spēlēt deviņu gadu vecumā, taču nopietni ar to sākusi nodarboties desmit gadu vēlāk, jo uzskatījusi, ka galvenais ir pabeigt izglītību. Pēc vidusskolas beigšanas Glivicē iestājusies Silēzijas Politehnikumā (*Politechnika Śląska*), kuru beigusi 1955. gadā ar inženiera maģistra grādu. Pēc augstskolas beigšanas daudzus gadus strādājusi Glivices Kalnu projektu birojā.

1951. gadā pirmo reizi kļuvusi par Polijas sieviešu šaha čempionāta uzvarētāju. Vēlākajos gados kļuvusi par Polijas sieviešu šaha čempionāta rekordisti: finālos piedalījusies 24 reizes un izcīnījusi 17 medaļas, tajā skaitā 9 zelta (1951, 1952, 1953, 1955, 1956, 1957, 1959, 1966, 1969), 2 sudraba (1968, 1976) un 6 bronzas (1954, 1958, 1972, 1973, 1975, 1978).

1955. gadā Maskavā piedalījusies Pasaules šaha čempiones izcīņas cikla pretendentu turnīrā, kurā dalījusi 15.-16. vietu. 1971. gadā Ohridā Pasaules šaha čempiones izcīņas cikla starpzonu turnīrā dalījusi 7.-8. vietu.

Vairākkārt pārstāvējusi Polijas izlasi Pasaules šaha olimpiādēs, kurās piedalījusies 5 reizes (1957-1972). Individuālajā vērtējumā izcīnījusi zelta (1957) medaļu.

Par panākumiem turnīros FIDE 1955. gadā viņai piešķīrusi starptautiskās meistares (WIM), bet 1984. gadā — starptautiskās lielmeistares (WGM) goda nosaukumu.

No 1975. gada piedalījusies korespondencšaha turnīros. 4. Korespondencšaha olimpiādē sievietēm (1992-1997) Polijas izlases sastāvā izcīnījusi bronzas medaļu, bet 6. Pasaules čempionātā korespondencšahā sievietēm (2000–2005) ieņēmusi 9. vietu.

Atzīmējot Kristinas Radzikovskas nopelnus Polijas šaha attīstībā, kopš 2011. gada notiek viņas vārdā nosauktie starptautiskie piemiņas turnīri. Pirmie divi notika Varšavā, bet pārējie - Vroclavā. Turnīri notiek pēc riņķa sistēmas, un tajos parasti piedalās 10-12 dalībnieces.

## Atsauces

## Ārējās saites
Kveta Eretova

**Kveta Eretova** (dzimusi Jeništova; ; dzimusi  Prāgā, mirusi ) bija Čehijas starptautiskā lielmeistare šahā (1986).

## Biogrāfija
No 1950. gadu vidus līdz 1970. gadu vidum bijusi viena no spēcīgākajām Čehoslovākijas šahistēm. Desmit reizes uzvarējusi Čehoslovākijas sieviešu šaha čempionātos (1955, 1960, 1961, 1962, 1963, 1964, 1966, 1975, 1976, 1986) un kopumā izcīnījusi 23 medaļas (arī 10 sudraba un 3 bronzas), kas ir visu laiku čempionātu rekords. Daudzu starptautisko šaha turnīru laureāte, tajā skaitā izcīnījusi 2. vietu Maskavā (1971), Emenā (Nīderlande, 1971) un Hallē (1971, 1978).

1959. gadā Plovdivā un 1964. gadā Suhumi piedalījusies Pasaules šaha čempiones izcīņas cikla pretendentu turnīros, abos ierindojoties 10. vietā. 1979. gadā Riodežaneiro Pasaules šaha čempiones izcīņas cikla starpzonu turnīrā dalījusi 8.-9. vietu.

Vairākkārt pārstāvējusi Čehoslovākijas izlasi Pasaules šaha olimpiādēs, kurās piedalījusies 5 reizes (1957, 1966-1974). Komandu vērtējumā izcīnījusi bronzas (1969) medaļu, bet individuālajā vērtējumā izcīnījusi sudraba (1957) un bronzas (1969) medaļas.

Par panākumiem turnīros FIDE 1957. gadā Eretovai piešķīrusi starptautiskās meistares (WIM), bet 1986. gadā — starptautiskās lielmeistares (WGM) goda nosaukumu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Suvaisa

**Suvaisa** (, *as-Suways*, , *es-Sewēs*, ), zināma arī kā **Sueca**, ir pilsēta Ēģiptes ziemeļaustrumos, Suvaisas muhāfazas administratīvais centrs. Atrodas Suecas līča ziemeļos, pie Suecas kanāla. 2023. gadā Suvaisā dzīvoja 	716 tūkstoši iedzīvotāju. Tās aglomerācijā dzīvo aptuveni 1,35 miljoni iedzīvotāju. Pēc iedzīvotāju skaita Suvaisa ir sestā lielākā aglomerācija Ēģiptē.

## Ārējās saites
Jakovs Vladimirovs

**Jakovs Vladimirovs** (; dzimis ) ir krievu, agrāk padomju, šaha problēmists, lielmeistars šaha kompozīcijā.

J. Vladimirovs ir Maskavas Aviācijas institūta docents.

## Šaha kompozīcija
Pirmo uzdevumu J. Vladimirovs publicējis 1955. gadā. Viņš ir universāls šaha problēmists, kas šaha kompozīcijas sacerējis gandrīz visos tās žanros, un arī aktīvs tās propagandists, daudzu tai veltītu rakstu un grāmatu autors. Šaha kompozīcijā pastāv tēma, kas nosaukta viņa vārdā par Vladimirova tēmu.

No 1965. gada starptautiskais tiesnesis, no 1980. gada PSRS un no 1988. gada starptautiskais lielmeistars šaha kompozīcijā. Ieguvis 232,50 FIDE albumu punktus.

No 1982. gada starptautiskais meistars šaha kompozīciju risināšanā.

## Šaha uzdevuma piemērs

: Maldinājumi:
: 1. Zd4?? (draud 2. Zc6#) 
: 1. ... Ze3 2. Dg3#
: 1. ... Ze7 2. Zc3#
: 1. ... Zxd4 2. Ld6#, bet 1. ... Te3!
 
: 1. Zd6?? (draud 2. Zf7#) 1. ... Zh6 2. Zc3#
: 1...Zxd6 2.Ld4#, bet 1...Lg8!
 
: Risinājums:
: 1. Le3! (draud 2. Lf4#)
: 1. ... Txe3 2. Da5#
: 1. ... Zxe3 2. Dg3#

## Bibliogrāfija
* 
*  
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Atsauces

## Papildu literatūra

## Ārējās saites
* J. Vladimirova šaha kompozīcijas vietnē PDB
Gizela Gresere

**Gizela Kāna Gresere** (*Gisela Kahn Gresser*; dzimusi  Detroitā, mirusi  Ņujorkā) bija ASV starptautiskā meistare šahā (1950).

## Biogrāfija
Šahu iemācījusies spēlēt tikai 1930. gadu beigās, kad ceļojuma laikā no Ņujorkas uz Franciju kāds no kuģa pasažieriem parādījis viņai gājienus. Tomēr jau 1940. gadā Gresere pirmo reizi piedalījās ASV sieviešu šaha čempionātā, bet no 1940. gadu vidus līdz 1960. gadu beigām bija viena no spēcīgākajām ASV šahistēm. Deviņas reizes uzvarējusi ASV sieviešu šaha čempionātos (1944, 1948 - kopā ar Monu Meju Karfu, 1955, 1957, 1962, 1965, 1966, 1967, 1969). 1954. gadā kļuvusi par ASV atklātā sieviešu šaha čempionāta uzvarētāju.

1950. gadā Maskavā piedalījusies Pasaules šaha čempionātā sievietēm, kurā dalījusi 12.-13. vietu, taču bijusi vienīgā turnīrā dalībniece, kas spējusi uzvarēt nākamo Pasaules čempioni Ludmilu Rudenko. Vēlākajos gados piedalījusies Pasaules šaha čempiones izcīņas cikla pretendentu turnīros, kuros 1955. gadā dalījusi 10.-13. vietu, 1959. gadā ieņēmusi 11. vietu, 1961. gadā palikusi 13. vietā, 1964. gadā dalījusi 13.-15. vietu, bet 1967. gadā dalījusi 14.-15. vietu. 1971. gadā Ohridā piedalījusies Pasaules šaha čempiones izcīņas cikla starpzonu turnīrā, kurā palikusi 16. vietā.

Vairākkārt pārstāvējusi ASV izlasi Pasaules šaha olimpiādēs, kurās piedalījusies 3 reizes (1957-1966). Individuālajā vērtējumā izcīnījusi bronzas (1957) medaļu.

Par panākumiem turnīros FIDE 1950. gadā Greserei kā vienai no pirmajai piešķīrusi starptautiskās meistares (WIM) nosaukumu. 1963. gadā kļuvusi par pirmo sievieti, kas saņēmusi ASV nacionālā meistara nosaukumu šahā. 1992. gadā bijusi pirmā sieviete, kas uzņemta ASV šaha slavas zālē.

## Atsauces

## Ārējās saites
Žaklīna Pjatigorska

**Žaklīna Pjatigorska** (; dzimusi kā **Žaklīna Rebeka Luīza de Rotšilde** ;  Parīze —  Losandželosa) bija Francijā dzimusi ASV mecenāte, šahiste un skulptore.

## Biogrāfija
Piedzimusi Parīzē kā baņķiera Eduarda Rotšilda (1868—1949) un Žermēnas de Rotšildas otrā meita. No 1930. līdz 1935. gadam bijusi precējusies ar izdevēju Robēru Kalmanu-Levi (1899—1982), taču laulības bijušas neveiksmīgas. Pēc šķiršanās 1937. gadā apprecējusies ar Krievijā dzimušo čellistu Grigoriju Pjatigorski (1903—1976) un tajā pašā gadā viņiem piedzimusi meita. Otrā pasaules kara laikā Rotšildu un Pjatigorsku ģimenes bija spiestas bēgt no Francijas. Pēc kara Žaklīna atšķirībā no saviem vecākiem, brāļa un māsas nolēma neatgriezties Francijā. Pjatigorsku ģimene sākumā dzīvojusi Filadelfijā, bet no 1949. gada — Losandželosā.

Kalifornijā Žaklīna aktīvi sāka nodarboties ar sportu. Dažas reizes viņa piedalījās ASV tenisa čempionātos, tomēr manāmākas sekmes bija šahā. 1950. gadu beigās un 1960. gadu sākumā Žaklīna bija starp labākajām ASV šahistēm. Lielāko panākumu viņa guva 1957. gadā, kad pārstāvēja ASV izlasi Pasaules šaha olimpiādē un individuālajā vērtējumā izcīnīja bronzas (1957) medaļu.

1960. gados viņa kopā ar vīru organizēja divus lielmeistaru turnīrus ASV, kas ieguva nosaukumu "Pjatigorska kauss". Pirmajā turnīrā, kas notika 1963. gadā Losandželosā, uzvarēja Pauls Keress un Tigrans Petrosjans, bet otrajā turnīrā 1966. gadā Santamonikā labākais bija Boriss Spaskis, kas par puspunktu apsteidza Robertu Fišeru.

1970. gados aktīvi nodarbojusies ar tēlniecību un organizēja vairākas savu skulptūru izstādes Kalifornijā. 1985. gadā kopā ar Jaunanglijas konservatoriju nodibinājusi stipendiju labākajiem klasiskās mūzikas izpildītājiem. 1988. gadā izdevusi savu atmiņu grāmatu "Lēc viļņos" (). 2014. gadā uzņemta ASV šaha slavas zālē.

## Atsauces

## Ārējās saites
Tedijs Riners

**Tedijs Pjērs-Marī Riners** (; dzimis ) ir Francijas džudists.

Tiek uzskatīts par vienu no visu laiku izcilākajiem džudistiem. Karjeras laikā svara kategorijā virs 100 kg ir izcīnījis 10 pasaules čempionāta (sacensību rekords) un 5 Eiropas čempionāta zelta medaļas.  Londonā un  Riodežaneiro kļuvis par čempionu,  Pekinā izcīnījis un  Tokijā — bronzas medaļu. 2020. gada olimpiskajās spēlēs izcīnīja arī zelta medaļu komandu sacensībās. Starptautiskajos čempionātos piedzīvojis vienīgi astoņus zaudējumus.

## Ārējās saites
Žaks Bosiē

**Žaks Beniņs Bosiē** (; dzimis , miris ) bija franču bīskaps un teologs.

Bosiē bija viens no sava laika izcilākajiem oratoriem un sprediķu teicējiem. Būdams karaļa Luija XIV galma garīdznieks, Bosiē aizstāvēja absolūtismu un karaļu izredzētību no dieva. Bija karaļa dēla Luija Lielā Dofina skolotājs.

## Ārējās saites
Jānis Bergsons

**Jānis Arnolds Bergsons** (1881—1960) bija latviešu uzņēmējs. Tautas padomes biedrs no Latviešu Demokrātiskās partijas.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1881. gada 23. februārī Jaunates "Jaun-Taužu" saimnieka Teņa Bergsona un Maijas (dzimušas Kukurbaļļas) Bergsones ģimenē. 1918. gadā darbojās Latviešu Demokrātiskajā partijā, kā Tautas padomes loceklis 1918. gada 18. novembrī piedalījās Latvijas valsts pasludināšanas aktā. No 1919. gada bija Rīgas pilsētas Uzņēmumu valdes direktors, tirdzniecības nodaļas vadītājs, vēlāk darbojās Rīgas Ziemeļu krājaizdevumu sabiedrībā.

Pēc Latvijas okupācijas 1940. gadā atlaists no darba. 
Miris Rīgā 1960. gada 17. novembrī un apglabāts Rīgas I Meža kapos.

## Atsauces
Smaganas

thumbnail|235px|Smaganas atrodas pie zoba emaljas pamatnes
**Smaganas** () ir  gļotāda, kas mutes dobumā sedz žokļu alveolāros izaugumus un zobu kakliņus. Par smaganām līdzīgi kā par zobiem ir jārūpējas. Iekaisušas smaganas ir nozīmīgs infekcijas perēklis.

## Smaganu slimības
* Gingivīts jeb smaganu iekaisums
* Smaganu atkāpšanās
Kijivas "Budivelnyk"

**Kijivas "Budivelnyk"** () ir profesionāls Ukrainas basketbola klubs no Kijivas. Klubs ir dibināts 1945. gadā, spēlē Ukrainas Premjerlīgā un Eirolīgā.

Pastāvēšanas vēsturē "Budivelnyk" ir izcīnījis 12 Ukrainas čempiontitulus. Mājas spēles komanda aizvada *Palac Sportu* arēnā.

## Sasniegumi
* **UA Besketbal SuperLeague**: **5**
** 1992/1993, 1996/1997, 2010/2011, 2012/2013, 2013/2014
* **UA Basketball Kup**: **3** 
** 2011/2012, 2012/2013, 2014/2015

## Ārējās saites
* Kluba oficiālā mājaslapa
Tedžona

**Tedžona** (, ) ir viena no sešām Dienvidkorejas lielpilsētām. Pēc iedzīvotāju skaita tā ir piektā lielākā Dienvidkorejas pilsēta. Tedžona tiek dēvēta par "Āzijas silīcija ieleju" vai "augsto tehnoloģiju pilsētu".

Līdz 1910. gadam Tedžona bija mazs ciemats. Tā nonāca Japānas Impērijas kontrolē, kas caur ciematu izbūvēja dzelzceļa līnijas. Līdz ar to Tedžona atradās krustcelēs un strauji izauga par pilsētu. Līdz 1945. gadam, kamēr pilsēta atradās Japānas kontrolē, tās nosaukums bija Taidena (大田). Korejas kara laikā Tedžona īslaicīgi bija Dienvidkorejas galvaspilsēta.

1979. gadā Tedžonā tika uzbūvēta tolaik pasaules lielākā riepu ražošanas rūpnīca Hankook.

Tedžonā ir 18 universitātes. 1993. gadā Tedžonā notika Pasaules izstāde, savukārt 2000. gadā tur notika Starptautiskā matemātikas olimpiāde. 2002. gada FIFA Pasaules kausa laikā Tedžonā tika aizvadītas trīs futbola spēles.

## Atsauces

## Ārējās saites

*
1995. gada Eirovīzijas dziesmu konkurss

**1995. gada Eirovīzijas dziesmu konkurss** bija 40. Eirovīzijas dziesmu konkurss, kas notika  Punkta teātrī Dublinā, Īrijā. Konkursa vadītāja bija Marija Kenedija. Konkursā piedalījās 23 valstis. Pēc galīgā balsojuma uzvaru ieguva *[[Secret Garden]]* no Norvēģijas ar dziesmu "Nocturne" ("Noktirne"). Tā Norvēģijai bija otrā uzvara Eirovīzijā.

EBU samazināja dalībnieku skaitu līdz 23 dalībvalstīm, lai konkurss nebūtu ilgāks par 3 stundām. 5 no 6 dalībvalstīm atgriezās sacensībās pēc izstāšanās no konkursa iepriekšējā gadā.
Emīls Skubiķis

**Emīls Eduards Skubiķis** (1875—1943) bija latviešu inženieris un politiķis. Tautas padomes loceklis un Satversmes sapulces deputāts.

## Dzīves gājums
[thumb|280px|Latvijas Tautas Padomes prezidijs 1918. gadā. No kreisās: priekšsēža otrs biedrs [Gustavs Zemgals, sekretārs Erasts Bite (stāv), sekretārs Emīls Skubiķis, priekšsēdis Jānis Čakste, sekretārs Staņislavs Kambala, priekšsēža pirmais biedrs Marģers Skujenieks.]]
Dzimis 1875. gada 3. februārī Dzērves pagastā. Absolvējis Liepājas ģimnāziju, piedalījies Jaunās strāvas kustībā, pēc tās sagrāves devies trimdā, kur kopā ar Ernestu Rolavu un Miķeli Valteru dibinājis Vakareiropas latviešu sociāldemokrātu savienību. Studēja Cīrihes Universitātē, kuru pabeidza ar ģeologa kvalifikāciju. Apprecējās ar ārsti Klāru Hibšmani.

Pēc atgriešanās dzimtenē 1918. gadā bija Tautas padomes sekretāra biedrs no Latvijas Revolucionāro sociālistu partijas, 1918. gada 18. novembrī piedalījās Latvijas valsts pasludināšanas aktā. Satversmes sapulces loceklis.

Miris 1943. gada 11. oktobrī Rīgā.

## Atsauces
Klāra Hibšmane

**Klāra Hibšmane** (1878—1946) bija pirmā latviešu ārste un sabiedriskā darbiniece. 

## Dzīves gājums
Dzimusi 1878. gada 11. aprīlī Zaļenieku pagastā Mazkauliņu māju saimnieka ģimenē. 1899. gadā beidza Jelgavas meiteņu ģimnāziju. Nesekmīgi mēģināja iestāties Pēterburgas Sieviešu medicīnas institūtā, tad devās uz Šveici, kur studēja Cīrihes un Bernes universitātēs. 1906. gadā Bernē aizstāvēja medicīnas doktora disertāciju "Par matu aplāziju".  Apprecējās ar inženieri Emīlu Skubiķi. Pēc pārbaudes eksāmena nokārtošanas Kazaņas Universitātē ieguva tiesības praktizēt Krievijas impērijas teritorijā un strādāja Vjatkas guberņas Slobodkas apriņķa Zemstes slimnīcas sieviešu un dzemdību nodaļā, kā arī Vīnes klīnikās.

1912. gadā atgriezās Latvijā, darbojās sanitārās izglītības laukā. Pēc Latvijas brīvības cīņu beigām mācīja higiēnu Rīgas pilsētas 3. ģimnāzijā (1921–1939). Rakstīja memuāru grāmatu "Mana dzīve".

Mirusi 1946. gada 19. novembrī Rīgā.

## Atsauces
Gemini 10

***Gemini 10*** jeb ***Gemini X*** bija ASV NASA programmas *[[Gemini (kosmiskais projekts)|Gemini]]* kosmosa kuģa *Gemini* pilotējams lidojums. Palaists 1966. gada jūlijā. Veica trīs dienu lidojumu, kura laikā saslēdzās ar modificētu raķešpakāpi un pietuvojās citam mērķim; veiktas divas iziešanas kosmosā.

## Apkalpe
Kuģa *Gemini* apkalpe augšupceļā un lejupceļā:

Dublieru apkalpe:
* Elans Bīns, komandējošais pilots
* Kliftons Viljamss, pilots

## Lidojuma gaita
### Pirmā diena
[thumb|left|220px|Tuvumā esošā ''[GATV 5005*]]
*Gemini 10* saslēgšanās mērķis *Agena Target Vehicle* *GATV 5005* tika palaists 1966. gada 18. jūlijā 20:39:46 UTC.
*Gemini 10* tika palaists 100 minūtes vēlāk, 22:20:26 UTC ar nesējraķeti *Titan II GLV* no [[Kanaveralas zemesraga Gaisa spēku stacija]]s starta laukuma *LC-19*.

*Gemini 10* veica manevru sēriju un pietuvojās *ATV*. Saslēgšanas ar to notika 19. jūlijā 04:13:03 UTC. Pēc tam ar *Agena* dzinēju orbīta tika paaugstināta (294 × 763 km).

=== Otrā diena ===
Pēc miega perioda 20:58 UTC veikts manevrs ar *Agena* dzinēju, lai orbīta (380 km) būtu tāda pati kā *Gemini 8* izmantotā *Agena Target Vehicle*.
19. jūlijā 21:44 Kolinss sāka [[iziešana kosmosā|iziešanu kosmosā]]. Viņš gan neatstāja kuģi, bet gan tikai izliecās no lūkas un veica fotografēšanu. Darbības atklātā kosmosā ilga 49 minūtes.

=== Trešā diena ===
20. jūlijā 19:00 UTC *Gemini* atvienojās no *GATV 5005* un gatavojās tuvoties *Gemini 8* izmantotajam mērķim *GATV 5003*. Tai kosmosa kuģis pietuvojās 3 metru attālumā. 
20. jūlijā 23:01 Kolinss sāka otro iziešanu kosmosā. Viņš no *Gemini 10* sāna noņēma mikrometeorītu savākšanas paketi *S-12*. Vēlāk gan šī pakete aizpeldēja prom un tika zaudēta.
Kolinss ar rokā turamu manevrēšanas ierīci *HHMU* pārvietojās uz tuvumā esošo *Agena Target Vehicle*, kur noņēma mikrometeorītu savākšanas paketi *S-10* un vadu paraugus. Pēdējais viņa uzdevums bija *HHMU'' izmēģinājumi, bet ierīce vairs nestrādāja, un nācās pārtraukt ārpuskuģa aktivitātes.

Nolaišanās notika 21. jūlijā 21:07:05 UTC Atlantijas okeānā, 5,6 km no aprēķinātās nosēšanās vietas.

## Iziešana atklātā kosmosā

## Ārējās saites

* Gemini-X (10) NASA
* On The Shoulders of Titans: A History of Project Gemini 
* Gemini 10 Encyclopedia Astronautica
Hvoinajas rajons

**Hvoinajas rajons** () ir Krievijas Novgorodas apgabala administratīvais rajons apgabala ziemeļaustrumos. Rajons robežojas ar Novgorodas apgabala Pestovas rajonu austrumos, Mošenskas rajonu dienvidos, Boroviču rajonu dienvidrietumos un Ļubitinas rajonu rietumos, Ļeņingradas apgabala Boksitogorskas rajonu ziemeļos, kā arī Vologdas apgabala Čagodas rajonu austrumos.

Rajona Gornu ciemā dzimis politiķis Vladimirs Kokovcevs (*Владимир Николаевич Коковцов*, 1853 — 1943).
Krestcu rajons

**Krestcu rajons** () ir Krievijas Novgorodas apgabala administratīvais rajons apgabala centrālajā daļā. Rajons robežojas ar Novgorodas apgabala Malaja Višeras rajonu ziemeļos, Okulovkas rajonu austrumos, Valdajas rajonu dienvidaustrumos, Demjanskas rajonu dienvidos, Parfinas rajonu dienvidrietumos un Novgorodas rajonu rietumos.

Krestcu rajonā dzīves pēdējās nedēļas pavadīja dzejnieks Veļimirs Hļebņikovs (*Велимир Хлебников*, 1885 — 1922). Šeit viņš mira un tika apglabāts Krestcu kapos.
Domeniko Modunjo

**Domeniko Modunjo** (; dzimis , miris ) bija itāļu dziedātājs, dziesmu autors, aktieris un ģitārists, ieguvis divas ''Grammy'' balvas. Vēlākā dzīves posmā bijis Itālijas parlamenta loceklis.

Kļuva plaši pazīstams ar 1958. gadā sarakstīto dziesmu *[[Nel blu dipinto di blu]] (Volare)*, kas ieguva trešo vietu 1958. gada Eirovīzijas dziesmu konkursā, kā arī ieguva starptautiski atzīta hīta statusu. Modunjo tiek uzskatīts par pirmo itāļu dziesmu autoru-izpildītāju, kurš pats gan rakstīja, gan izpildīja savas dziesmas.

## Biogrāfija
### Dzīves sākums
Domeniko Modunjo piedzima 1928. gada 9. janvārī nelielā pilsētā Polinjano-a-Mare, Apūlijā, Itālijas dienvidos. Viņš bija ceturtais, jaunākais bērns municipālās policijas virsnieka ģimenē. Kad Modunjo bija 9 gadi, ģimene pārcēlās uz Sanpjetro-Vernotiko Brindizi provincē. Tur viņš mācījās pamatskolā, bet pēc tam vidusskolā Lečes pilsētā. Jau kopš bērnības Modunjo vēlējās kļut par aktieri, un 1951. gadā, pēc militārā dienesta beigām, iestājās aktiermākslas skolā.
### Karjera
thumb|left|160px|Domeniko Modunjo filmā ''Anni facili'' (1953)
No 1951. gada Modunjo sāka piedalīties kinofilmās, tēlojot nelielas lomas, kā arī rakstīja un izpildīja dziesmas. 1957. gadā Modunjo guva ievērību ar dziesmu *Lazzarella*, kas ieguva otro vietu neapoliešu dziesmu festivālā. Vislielāko popularitāti Modunjo ieguva ar dziesmu *[[Nel blu dipinto di blu]]*, ko viņš sarakstīja kopā ar Franko Migliači. Šī dziesma uzvarēja Sanremo mūzikas festivālā. Kā Itālijas pārstāvis Domeniko Modunjo izpildīja šo dziesmu 1958. gada Eirovīzijas dziesmu konkursā, iegūstot trešo vietu. Dziesma kļuva pazīstama daudzās pasaules valstīs arī ASV. 1959. gadā dziesma tika apbalvota ar divām ''Grammy'' balvām — "Gada dziesma" un "Gada ieraksts". Tika pārdoti vairāk nekā 22 miljoni dziesmas ierakstu.
[thumb|Domeniko Modunjo [1958. gada Eirovīzijas dziesmu konkurss|1958. gada Eirovīzijas dziesmu konkursā Hilversumā]]
Turpmākajos gados sekoja vēl citas populāras dziesmas, kā arī veiksmīga piedalīšanās festivālos. Modunjo dziesmas vēl vairākas reizes uzvarēja Sanremo mūzikas festivālā — dziesmas *Piove (Ciao, ciao bambina)* (1959), *Addio... addio...* (1962), *Dio, come ti amo* (1966).

Modunjo turpināja arī kinoaktiera karjeru, piedaloties 44 filmās. Starp tām ir 1960. gadā uzņemtā komēdija *Appuntamento a Ischia*. Bijis arī režisors un producents muzikālai filmai *Tutto è musica* (1963).

### Pēdējais dzīves posms
1984. gadā Modunjo cieta no insulta, kļuva daļēji paralizēts, tomēr spēja rehabilitēties. 1986. gadā Modunjo uzsāka aktīvu sabiedrisko darbību, iestājās par tiesībām cilvēkiem ar kustību traucējumiem. 1987. gada jūlijā viņš tika ievēlēts Itālijas parlamenta Deputātu palātā (1987—1990), bet 1990. gadā viņu ievēlēja Republikas senātā (1990—1992).

Dzīves pēdējos gados Modunjo atgriezās pie dziesmu rakstīšanas, sniedza vairākus koncertus.

No 1955. gada līdz pat nāvei 1994. gadā Modunjo sieva bija aktrise un dziedātāja Franka Gandolfi. Modunjo nomira no sirdstriekas 66 gadu vecumā Lampedūzā savā mājā pie jūras.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Oficiālā mājaslapa 
* ДОМЕНИКО МОДУНЬО, российский фан-сайт
Ļubitinas rajons

**Ļubitinas rajons** () ir Krievijas Novgorodas apgabala administratīvais rajons apgabala ziemeļos. Rajons robežojas ar Novgorodas apgabala Hvoinajas rajonu austrumos, Boroviču rajonu dienvidaustrumos, Okulovkas rajonu ziemeļrietumos un Malaja Višeras rajonu dienvidrietumos, kā arī Ļeņingradas apgabala Kirišu rajonu ziemeļrietumos, Tihvinas rajonu ziemeļos un Boksitogorskas rajonu ziemeļaustrumos.
Net als toen

***Net als toen*** ir dziesma, kas uzvarēja 1957. gada Eirovīzijas dziesmu konkursā Frankfurtē, Vācijā, kuras autori ir Gīss Jansens un Villijs van Hermets. To izpildīja Nīderlandes dziedātāja Korija Brokena, pārstāvot Nīderlandi.

Dziesmā izpildītāja jautā savam vīram, vai viņš atceras jaunību. Dziesmas vārdi vēsta, ka mīlestība nav tikai apprecēšanās un laulības dzīve. Lai gan dziesma konkursā tika izpildīta nīderlandiešu valodā, tai tika arī ierakstītas versijas franču (*Tout comme avant*) un vācu (*Damals war alles so schön*) valodās.

Iepriekšējā, 1956. gada, konkursā Korija Brokena bija piedalījusies ar dziesmu *[[Voorgoed voorbij]]*, bet 1958. gada konkursā — ar *[[Heel de wereld]]*, kas ieguva pēdējo vietu.

## Atsauces
Modunjo (nozīmju atdalīšana)

**Modunjo** var būt:

* Modunjo, pilsēta Itālijā
* Domeniko Modunjo (*Domenico Modugno*), itāļu dziedātājs (dzimis 1928. gadā)
Sprīvuļi

**Sprīvuļi** ir ciems Alūksnes novada Kalncempju pagastā. Atrodas pagasta rietumu daļā 5 km no pagasta centra Kalncempjiem, 27 km no novada centra Alūksnes un 194 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļu V396 un V410 krustojuma, Sprīvuļu ezera krastā.

## Atsauces
Dienvidu apgabals

**Dienvidu apgabals** var būt:

* Dienvidu apgabals (Izraēla) — viens no sešiem Izraēlas apgabaliem;
* Dienvidu federālais apgabals — viens no Krievijas federālajiem apgabaliem.
Malaja Višeras rajons

**Malaja Višeras rajons** () ir Krievijas Novgorodas apgabala administratīvais rajons apgabala ziemeļos. Rajons robežojas ar Novgorodas apgabala Ļubitinas rajonu austrumos, Okulovkas rajonu dienvidaustrumos, Krestcu rajonu dienvidos, Novgorodas rajonu rietumos un Čudovas rajonu ziemeļrietumos, kā arī Ļeņingradas apgabala Kirišu rajonu ziemeļos.
Negevs

[thumbnail|200px|Izraēlas [Dienvidu apgabals (Izraēla)|Dienvidu apgabals, no kura lielāko daļu veido Negevs]]
**Negevs** (, ; ) ir tuksnesis un pustuksnesis Izraēlas dienvidos, gandrīz visā Dienvidu apgabalā. Negeva platība ir aptuveni 13 tūkstoši km2, kas ir vairāk nekā puse no Izraēlas teritorijas. Austrumos to ierobežo Aravas ieleja, aiz kuras atrodas Jordānijā esošie Šera kalni, savukārt rietumos atrodas Ēģiptei piederošā Sīnāja pussala. Liela daļa no Negeva ir 600—800 metrus virs jūras līmeņa. Reģiona lielākā pilsēta ir Beerševa, kas atrodas Negeva ziemeļos. Dienvidos pie Akabas līča atrodas kūrortpilsēta Elata.

Tuksneša nosaukums ir radies no ivrita un nozīmē ‘sauss’, ‘sausums’. Bībelē Negevs ir izmantots kā apzīmējums virzienam uz dienvidiem.
Valtrauda Novarra

**Valtrauda Novarra** (; dzimusi kā Šameitata ;  Keslina —  Drēzdene) bija Vācijas starptautiskā meistare šahā (1966).

## Biogrāfija
1960. gados bija viena no Vācijas Demokrātiskās Republikas (VDR) spēcīgākajām šahistēm. Septiņas reizes uzvarējusi VDR sieviešu šaha čempionātos (1958, 1961, 1962, 1963, 1967, 1968, 1968), kā arī vienu reizi ir izcīnījusi sudraba (1957) un bronzas (1959, 1973) medaļas. 1966. gadā uzvarējusi Pasaules šaha čempiones izcīņas cikla zonas turnīrā un ieguvusi tiesības spēlēt pretendentu turnīrā, kurā 1967. gadā ieņēmusi 10. vietu. 1970. gadā dalījusi pirmo vietu starptautiskajā sieviešu šaha turnīrā Hallē, bet 1972. gadā dalījusi pirmo vietu starptautiskajā sieviešu šaha turnīrā Pjotrkova Tribunalskā.

Vairākkārt pārstāvējusi Vācijas Demokrātiskās Republikas izlasi Pasaules šaha olimpiādēs, kurās piedalījusies 4 reizes (1963-1972). Komandu vērtējumā izcīnījusi 2 bronzas (1963, 1966) medaļas, bet individuālajā — bronzas (1963) medaļu.

Par panākumiem turnīros FIDE 1966. gadā viņai piešķīra starptautiskās meistares (WIM) nosaukumu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Rūdolfs Blaus

**Rūdolfs Blaus** (1887—1965) bija padomju sabiedriskais darbinieks. 1905. gada revolūcijas laikā iestājās Latvijas Sociāldemokrātiskajā strādnieku partijā. Pēc Pirmā pasaules kara dzīvoja PSRS. Pēc Latvijas okupācijas 1940. gada jūnijā no Ļeņingradas nosūtīts uz Latviju, iecelts par Kirhenšteina valdības Zemkopības ministra biedru.

Miris 1965. gada 29. oktobrī.

## Atsauces
Evelīne Nīnherta

**Evelīne Nīnherta** (; dzimusi kā Krāca ; dzimusi ) ir Vācijas FIDE meistare šahā (1990).

## Biogrāfija
1960. un 1970. gados bija viena no Vācijas Demokrātiskās Republikas (VDR) spēcīgākajām šahistēm. VDR sieviešu šaha čempionātos izcīnījusi zelta (1973), 3 sudraba (1963, 1970, 1974) un 5 bronzas (1964, 1971, 1972, 1978, 1981) medaļas. 1994. gadā bijusi treša Vācijas šaha ātrspēles čempionātā sievietēm. Tāpat veiksmīgi piedalījusies Vācijas senioru šaha čempionātos sievietēm, kuros 3 reizes uzvarējusi (2007, 2008, 2010), kā arī vienu reizi bijusi trešajā vietā (2014). Pasaules šaha olimpiādē 1963. gadā pārstāvējusi Vācijas Demokrātiskās Republikas izlasi un komandu vērtējumā izcīnījusi bronzas medaļu. Vācijas šaha Bundeslīgā sievietēm pārstāvējusi Potsdamas klubu *USV Potsdam* un 1992./93. gada sezonā ar 9½ punktiem 11 partijās uzrādījusi labāko rezultātu pie sava galdiņa. Par panākumiem turnīros FIDE 1990. gadā viņai piešķīra FIDE meistares (WFM) nosaukumu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Miroslava Litmanoviča

**Miroslava Litmanoviča** (; dzimusi kā **Kaļecka** ()  Varšava — ) bija Polijas starptautiskā meistare šahā (1967).

## Biogrāfija
No 1950. gadu vidum līdz 1970. gadu sākumam bijusi viena no vadošajām Polijas šahistēm. No 1951. līdz 1972. gada 16 reizes piedalījusies Polijas sieviešu šaha čempionātu finālos un izcīnījusi 10 medaļas: zelta (1968), 5 sudraba (1957, 1958, 1964, 1969, 1972) un 2 bronzas (1961, 1967). Tāpat viņa 3 reizes (1953, 1956, 1964) uzvarējusi Polijas komandu šaha čempionātos.

Daudzu starptautisko šaha turnīru dalībniece, tajā skaitā piedalījusies četros Pasaules šaha čempiones nosaukuma izcīņas zonas turnīros. Uzvarējusi vai dalījusi pirmo vietu šaha turnīros Bledā (1957), Portorožā (1958), Pjotrkova Tribunalskā (1969) un Emenā (1970). Par panākumiem turnīros FIDE 1967. gadā Litmanovičai piešķīra starptautiskās meistares (WIM) nosaukumu.

Vairākkārt pārstāvējusi Polijas izlasi Pasaules šaha olimpiādēs, kurās piedalījusies 5 reizes (1957-1972). Individuālajā vērtējumā izcīnījusi sudraba (1963) medaļu.

1974. gada februārī beigusi aktīvās šahistes gaitas un veltījusi sevi literārajam darbam. Pazīstamākie viņas darbi bija šaha mācību grāmatas bērniem un jaunatnei.

Bijusi precējusies ar Polijas šahistu un žurnālistu Vladislavu Litmanoviču (1918—1992).

## Atsauces

## Ārējās saites
Malaja Višera

**Malaja Višera** () ir pilsēta Krievijā, Novgorodas apgabala ziemeļu daļā, Malaja Višeras rajona centrs, dzelzceļa stacija Sanktpēterburgas - Maskavas dzelzceļa līnijā. 

## Vēsture
Apdzīvotā vieta izveidojusies 19. gadsimta otrajā pusē ap dzelzceļa staciju. 1871. gadā apdzīvotajai vietai tika piešķirtas posada tiesības. Malaja Višeras apkaimē atradās cara medību iecirkņi. 1879. gadā starp Pēterburgu un Malaja Višeru notika Krievijā pirmā telefona saruna. 

1917. gada naktī no 28. februāra (13. marta pēc jaunā stila) uz 1. martu, Malaja Višerā apstājās cara Nikolaja II vilciens, kas bija devies uz Carskoje Selo. Tā kā tālākās stacijas bija ieņēmušas sadumpojušās karaspēka daļas, cars devās uz Pleskavu, kur 2. martā atteicās no troņa. 

1918. gada 11. martā boļševiku valdība pārcēla valsts galvaspilsētu no Petrogradas uz Maskavu.  1918. gada 10. marta vakarā no Petrogradas uz Maskavu devās vilciens, kurā atradās Vladimirs Ļeņins. Malaja Višeras stacijā vilciens sastapās ar vilciena sastāvu, kurā atradās vairāki simti bruņotu dezertieru. Latviešu strēlnieki, kuri apsargāja Ļeņina vilciena sastāvu, Malaja Višeras stacijā dezertierus atbruņoja. 

1921. gadā Malaja Višera ieguva pilsētas tiesības. Otrā pasaules kara laikā Malaja Višera atradās vācu okupācijā nepilnu mēnesi - no 1941. gada 24. oktobra līdz 20. novembrim.

## Atsauces

## Ārējās saites

*Malaja Višera enciklopēdijā "Mana pilsēta"
Hendrika Timmere

**Hendrika Ģērtrūda "Rī" Timmere** (; 1926. gads — ) bija Nīderlandes šahiste.

## Biogrāfija
No 1960. gadu vidus līdz 1970. gadu vidum bijusi viena no vadošajām Nīderlandes šahistēm. Divas reizes pēc kārtas uzvarējusi Nīderlandes sieviešu šaha čempionātos (1971, 1972). Daudzu starptautisko šaha turnīru dalībniece. Labākos rezultātus sasniegusi Nīderlandes pilsētu turnīros: Beverveikā 1960. gadā, kad ieņēmusi 3. vietu, un Emenā 1969. gadā, kad bijusi 2. vietā. Vairākkārt pārstāvējusi Nīderlandes izlasi Pasaules šaha olimpiādēs, kurās piedalījusies 4 reizes (1963-1972). Individuālajā vērtējumā izcīnījusi zelta (1963) un sudraba (1966) medaļas.

## Atsauces

## Ārējās saites
Žūrenes ezers

**Žūrenes ezers** (arī **Rogas ezers**, **Zurenes ezers**, **Žarenes ezers**) ir Aumeisteru ezeru grupā ietilpstošs ezers Valkas novada Zvārtavas pagasta dienvidrietumu daļā, uz dienvidaustrumiem no Garūļa, ar kuru savienots pa strautu.

## Atsauces
Katarina Blagojeviča

**Katarina Blagojeviča** (; arī Katarina Jovanoviča-Blagojeviča, dzimusi kā Jovanoviča ()  Belgradā — ) bija Serbijas starptautiskā meistare šahā (1964).

## Biogrāfija
No 1960. gadu sākuma līdz 1970. gadu vidum bijusi viena no vadošajām Dienvidslāvijas šahistēm. Trīs reizes uzvarējusi Dienvidslāvijas sieviešu šaha čempionātos (1961, 1972, 1974). Daudzu starptautisko šaha turnīru laureāte, tajā skaitā trīs reizes pēc kārtas uzvarējusi Beverveikas (Nīderlande) šaha turnīros (1960, 1961, 1962), kā arī 1963. gadā bijusi labākā Amsterdamas šaha turnīrā.

1964. gadā Suhumi sasniegusi lielāko panākumu savā šahistes karjerā, kad ieņēmusi 5. vietu Pasaules šaha čempiones izcīņas cikla pretendentu turnīrā. Divas reizes piedalījusies Pasaules šaha čempiones izcīņas cikla starpzonu turnīros: 1971. gadā Ohridā bijusi 9. vietā, bet 1973. gadā Menorkā palikusi 11. vietā..

Vairākkārt pārstāvējusi Dienvidslāvijas izlasi Pasaules šaha olimpiādēs, kurās piedalījusies 5 reizes (1963—1974). Komandu vērtējumā izcīnījusi sudraba (1963) medaļu, bet individuālajā vērtējumā izcīnījusi bronzas (1966) medaļu.

Par panākumiem turnīros FIDE 1964. gadā Blagojevičai piešķīra starptautiskās meistares (WIM) nosaukumu.

## Personīgā dzīve
Blagojevičas māsa Gordana Markoviča ir starptautiskā šaha meistare.

## Atsauces

## Ārējās saites
Arnolds Tabaks

**Arnolds Tabaks** (1907—1982) bija Latvijas Republikas Valsts kontrolieris Kirhenšteina valdības laikā 1940. gadā. Vēlāk Latvijas PSR Tautas komisāru padomes finansu tautas komisārs, tad Latvijas PSR Finansu ministrs (1940—1949) un Finansu ministra vietnieks (1949—1973).

## Dzīves gājums
Dzimis 1907. gada 10. martā Bēnes pagastā dzelzceļa strādnieka ģimenē. 1923. gadā Tabaks beidza pamatskolu un iestājās Valsts Jelgavas skolotāju institūtā, ko beidza 1928. gadā.
Studēja Latvijas Universitātes matemātikas fakultātē (1928—1935), bija studentu biedrības “Zemgalija” priekšsēdētājs (1932). Līdztekus strādāja dzelzceļu virsvaldē (1928—1939). 1930. gadā apprecējās ar literāti Alisi Elsiņu (dzim. Leja, 1908—1986). 
Pēc Ulmaņa apvērsuma iestājies Latvijas Komunistiskajā partijā, 1940. gada 9. aprīlī politisko uzskatu dēļ ticis apcietināts.

Pēc Latvijas okupācijas 21. jūnijā atbrīvots no cietuma un 1940. gada jūlijā iecelts par Kirhenšteina valdības Valsts kontrolieri. Salaulājies ar ietekmīgā komunista Andreja Jablonska meitu Lidiju un pēc Latvijas inkorporācijas Padomju Savienībā iecelts par Latvijas PSR finansu tautas komisāru (1940—1946) un Finansu ministru (1946—1949), vēlāk par Finansu ministra vietnieku (1949—1973).
Pēc pensionēšanās 1973. gadā turpināja darboties kā Latvijas PSR Finansu ministrijas eksperts.

Miris 1982. gada 4. novembrī Rīgā.

## Atsauces
Verica Nedeļkoviča

**Verica Nedeļkoviča** (; dzimusi kā **Jovanoviča** ()  Čačakā, mirusi  Belgradā) bija Serbijas starptautiskā lielmeistare šahā (1978).

## Biogrāfija
No 1950. gadu vidus līdz 1960. gadu beigām bijusi viena no vadošajām Dienvidslāvijas šahistēm. Sešas reizes uzvarējusi Dienvidslāvijas sieviešu šaha čempionātos (1950, 1951, 1952, 1953, 1958, 1965). Daudzu starptautisko šaha turnīru laureāte, tajā skaitā divas reizes pēc kārtas uzvarējusi Belgradas sieviešu šaha turnīrā (1961, 1962).

Piecas reizes piedalījusies Pasaules šaha čempiones izcīņas cikla pretendentu turnīros, kuros lielāko panākumu guvusi 1959. gadā Plovdivā, kad bijusi otrā aiz uzvarētājas Kiras Zvorikinas. Arī pārējos pretendentu turnīros ierindojusies pirmajā desmitniekā: 1955. gadā bijusi 6. vietā, 1961. gadā ieņēmusi 4. vietu, 1964. gadā palikusi 9. vietā, bet 1967. gadā bijusi 6. vietā.

Pārstāvējusi Dienvidslāvijas izlasi Pasaules šaha olimpiādēs, kurās piedalījusies 2 reizes (1963-1966). 1963. gadā komandu vērtējumā izcīnījusi sudraba medaļu, bet individuālajā vērtējumā izcīnījusi zelta medaļu, sasniedzot simtprocentīgo rezultātu - 12 punkti no 12 iespējamajiem.

Par panākumiem turnīros FIDE 1954. gadā Nedeļkovičai piešķīra starptautiskās meistares (WIM), bet 1978. gadā - starptautiskās lielmeistares (WGM) goda nosaukumu.

Pēc izglītības bijusi kuģubūves inženiere, tehnisko zinātņu kandidāte. Strādājusi par lektoru Belgradas Universitātes Politehniskajā fakultātē. Bijusi precējusies ar šahistu, šaha treneri un ārstu pēc profesijas — Srečko Nedeļkoviču (1923—2011).

Mirusi 2023. gada 13. decembrī Belgradā 94 gadu vecumā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Milunka Lazareviča

**Milunka Lazareviča** (; pēc laulībām — **Markoviča** ();  Šantarovaca — ) bija Serbijas starptautiskā lielmeistare šahā (1976).

## Biogrāfija
No 1950. gadu vidus līdz 1980. gadu vidum bija viena no vadošajām Dienvidslāvijas šahistēm. Vienpadsmit reizes uzvarējusi Dienvidslāvijas sieviešu šaha čempionātos. Daudzu starptautisko sieviešu šaha turnīru laureāte.

1955. gadā Maskavā pirmo reizi piedalījusies Pasaules šaha čempiones izcīņas cikla pretendentu turnīrā, kurā ierindojusies 7. vietā. 1964. gadā Suhumi pretendentu turnīrā ilgu laiku bijusi līdere un reālākā pretendente uz maču par Pasaules šaha čempiones nosaukumu ar toreizējo Pasaules čempioni šahā Nonu Gaprindašvili. Pēdējās trīs kārtās Lazarevičai vajadzēja iegūt tikai vienu punktu, taču beidzamā kārtā viņa cieta zaudējumu pret Gizelu Greseri un nācās spēlēt papildu turnīru ar Allu Kušniru un Tatjanu Zatulovsku. Papildturnīrā Maskavā Lazareviča atkal izrāvās vadībā pēc 1. apļa, kad viņai bija 2 punkti no 2 iespējamiem, bet abām konkurentēm tikai puspunkts. Taču 2. aplī Lazareviča zaudēja abas partijas, un noslēguma tabulā viņu par puspunktu apsteidza Alla Kušnira, kas ieguva tiesības spēlēt maču par Pasaules šaha čempiones nosaukumu. 1971. gadā Ohridā Pasaules šaha čempiones izcīņas cikla starpzonu turnīrā Lazareviča dalīja 2.-3. vietu ar Tatjanu Zatulovsku un iekļuva pretendentu skaitā. Tomēr pretendentu maču pusfinālā viņa minimāli zaudēja ar 4½:5½ Nanai Aleksandrijai. Pēc šī zaudējuma Lazareviča starpzonu turnīros piedalījās vēl trīs reizes, labāko rezultātu sasniedzot 1979. gadā Riodežaneiro, kad dalīja 6.-7. vietu.

Vairākkārt pārstāvējusi Dienvidslāvijas izlasi Pasaules šaha olimpiādēs, kurās piedalījusies 6 reizes (1963-1966, 1972-1974, 1982-1984). 1963. gadā komandu vērtējumā izcīnījusi sudraba medaļu.

Par panākumiem turnīros FIDE 1954. gadā Lazarevičai piešķīra starptautiskās meistares (WIM), bet 1976. gadā - starptautiskās lielmeistares (WGM) goda nosaukumu.

Gadu gaitā saglabāja sportisku ilggadību un interesi par šaha turnīriem. 2006. gadā ieņēmusi 3. vietu Serbijas atklātajā sieviešu čempionātā..

## Atsauces

## Ārējās saites
Zvaigžņu ceļš: Bezgalība

**"Zvaigžņu ceļš: Bezgalība"** () ir 2016. gada ASV zinātniskās fantastikas filma, kuras režisors ir Džastins Lins. Tās scenārists ir Saimons Pegs. Šī ir 13. filma "Zvaigžņu ceļa" filmu sērijā. Šis ir turpinājums 2013. gada filmai "Tumsā: Zvaigžņu ceļš".

Filmā galvenās lomas atveido Džons Čo, Saimons Pegs, Kriss Pains, Zekerijs Kvinto, Zoja Saldana un Karls Urbans. Šī ir pēdējā "Zvaigžņu ceļa" filma, kurā Pāvela Čehova lomu attēlo Antons Jeļčins. Filmas pirmizrāde notika .

## Ārējās saites
Žagatas (nozīmju atdalīšana)

**Žagatas** var būt:

* žagatas — zvirbuļveidīgo kārtas putni;
* Žagatas — ciems Apes pagastā, Smiltenes novadā;
* Žagatas — ciems Virešu pagastā, Smiltenes novadā;
* Žagatas — ciems Kalncempju pagastā, Alūksnes novadā;
* Žagatas — ciems Kokneses pagastā, Aizkraukles novadā;
* Žagatas — ciems Lodes pagastā, Valmieras novadā.

## Skatīt arī
* Žogotas
Uranaži

**Uranaži** ir ciems Alūksnes novada Kalncempju pagastā. Atrodas pagasta centrālajā daļā 3 km no pagasta centra Kalncempjiem, 20 km no novada centra Alūksnes un 200 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atrodas nomaļus no autoceļa V396, Uranažu strauta krastā.

Netālu atrodas valsts nozīmes arheoloģijas piemineklis Uranažu senkapi.

## Atsauces
Žagatas (Kalncempju pagasts)

**Žagatas** (augšzemnieku dialektā: **Žogotas**) ir ciems Alūksnes novada Kalncempju pagastā. Atrodas pagasta dienvidu daļā 3 km no pagasta centra Kalncempjiem, 20 km no novada centra Alūksnes un 199 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atrodas netālu no autoceļa V419.

Netālu atrodas vietējas nozīmes arheoloģijas piemineklis Žagatu senkapi.

## Atsauces
Zālamana Pamācību grāmata

thumbnail|235px|Zālamana Pamācību grāmatas rullis
[thumb|upright=0.8|[Mancelis|Manceļa latviskais tulkojums (1672).]]
**Zālamana Pamācību grāmata** (, *Míshlê*) ir viena no Tanaha un Vecās Derības grāmatām. Par tās autoru tradicionāli uzskata Izraēlas ķēniņu Zālamanu, ķēniņa Dāvida dēlu. Daži pētnieki uzskata, ka pēdējās divas grāmatas nodaļas uzrakstīja Agurs, Jakes dēls, un ķēniņs Lemuēls. Grāmata aicina "piesavināties dzīves ziņu, iekšēju stāju un prātu" (Zālamana Pamācības 1:2).

Zālamans tronī kāpa 965. gadā p.m.ē., un viņš lūdza Dievam ne tikai bagātību un slavu, bet arī gudrību un zināšanas. Dievs viņam atbildēja un deva gudrību un zināšanas. Ķēniņu pirmajā grāmatā teikts, ka Zālamans sacerēja un lietoja trīs tūkstošus sakāmvārdu, no kurām tikai neliela daļa ierakstītas Pamācību grāmatā. Jaunajā Derībā ir 35 citāti vai atsauces uz Zālamana Pamācību grāmatu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Spoku mednieki

**"Spoku mednieki"** () ir 1984. gada ASV zinātniskās fantastikas kinokomēdija, kuras režisors ir Aivans Raitmans. Filmā galvenās lomas atveido Bills Marijs, Dens Akroids, Sigurnija Vīvere un Harolds Reimiss. Dens Akroids un  Harolds Reimiss ir arī filmas scenāristi.

## Ārējās saites
*
Kornēlijs

**Pāvests Kornēlijs** (, dzimšanas datums nezināms, miris 253. gada jūnijā) bija Romas bīskaps no 251. gada marta līdz 253. gada jūnijam un līdz ar to katoļticības tradīcijā tiek uzskatīts par vienu no Romas pāvestiem. Kornēlijs šajā amatā tika ievēlēts pret viņa paša gribu. Viņš nomira kā moceklis.

## Ārējās saites
Daiva Čepeliene

**Daiva Čepeliene** (; dzimusi  Kupišķos) ir bijusī Lietuvas šosejas riteņbraucēja. 1992. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Barselonā pārstāvēja Lietuvas komandu, startējot grupas braucienā, kur izcīnīta 20. vieta.

Pirms riteņbraukšanas nodarbojusies ar vieglatlētiku un basketbolu. Gūstot pirmos panākumus riteņbraukšanā, uzņemta Panevēžas sporta internātskolā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Gemini 11

***Gemini 11*** jeb ***Gemini XI*** bija ASV NASA programmas *[[Gemini (kosmiskais projekts)|Gemini]]* kosmosa kuģa *Gemini* pilotējams lidojums. Palaists 1966. gada septembrī. Veica trīs dienu lidojumu, kura laikā vairākkārt saslēdzās ar modificētu raķešpakāpi, tai skaitā savienojot abus objektus ar trosi; veiktas divas iziešanas kosmosā.

## Apkalpe
Kuģa *Gemini* apkalpe augšupceļā un lejupceļā:

Dublieru apkalpe:
* Nīls Ārmstrongs, komandējošais pilots
* Viljams Anderss, pilots

## Lidojuma gaita
thumb|left|220px|Ričards Gordons atklātā kosmosā
thumb|right|200px|''Gemini'' saitē ar ''Agena''
*Gemini 11* saslēgšanās mērķis *[[Agena Target Vehicle]]* *[[GATV 5006]]* tika palaists 1966. gada 12. septembrī 13:05:01 UTC.
*Gemini 11* tika palaists 100 minūtes vēlāk 14:42:26 UTC ar nesējraķeti *[[Titan II GLV]]* no Kanaveralas zemesraga Gaisa spēku stacijas starta laukuma *LC-19*.

*Gemini 11* saslēgšanas ar *GATV 5006* notika 94 minūtes pēc starta, 16:16 UTC. Kosmosa kuģis saslēdzās un atvienojās četras reizes (katrs kosmonauts to veica gan dienas gaismā gan ēnā). Pēc tam vēl pietika degvielas neplānotai piektajai saslēgšanās reizei.

13. septembrī 14:44 UTC Gordons sāka iziešanu kosmosā. Ar 30 m trosi *Gemini* tika savienots ar *Agena Target Vehicle*, lai vēlāk veiktu pasīvās stabilizācijas eksperimentu. Veicot šo darbu, Gordona skafandra dzesēšanas sistēma nespēja tikt galā ar uzdevumu, un aizsargstikls aizsvīda. Iziešana pārtraukta priekšlaicīgi. Darbības atklātā kosmosā ilga 33 minūtes.

14. septembrī 07:12:41 UTC ar *GATV 5006* veikts 25 sekunžu manevrs, paaugstinot orbītas apogeju līdz 1374,1 km. Pēc diviem Zemes apriņķojumiem uz 22,5 sekundēm iedarbināts *Agena* dzinējs, atgriežot abu kosmisko aparātu kompleksu orbītā 287 × 304 km. Pēc 15:00 UTC *Gemini 11* atvienojās no *GATV 5006*, paliekot sasaistīts ar trosi.
Pēc tam veikts pasīvās stabilizācijas eksperiments, ar *Agena* piesietu trosē uz leju (vērstu pret Zemi). Trose nenostiepās kā gaidīts, pēc Zemes gravitācijas gradienta. Savukārt izdevās radīt mākslīgo gravitāciju 0,00015 g, iedarbinot sāna dzinējus, tādējādi lēni rotējot abiem objektiem.

14. septembrī 16:15 UTC Gordons sāka 2 stundu 29 minūšu ilgu otro darbību atklātā kosmosā. Viņš neatstāju kuģi, bet tikai izliecās no lūkas, fotografējot Zemi, mākoņus un zvaigznes.

Nolaišanās notika 15. septembrī 13:59:35 UTC Atlantijas okeānā, 2,4 km no aprēķinātās nosēšanās vietas. Tā bija pirmā pilnībā automātiska, datora vadīta nolaišanās.

## Iziešana atklātā kosmosā

## Ārējās saites

* Gemini-XI (11)  NASA
* On The Shoulders of Titans: A History of Project Gemini 
* Gemini 11 Encyclopedia Astronautica
Šrīnagara

**Šrīnagara** (, *Srī Nagar*, *Śrīnagar*; , *Sirī Nagar*; ) ir pilsēta Indijā, Džammu un Kašmīras štata vasaras administratīvais centrs (ziemas aministratīvais centrs ir Džammu). Pilsēta atrodas Kašmīras ielejā pie Džhelumas upes. Pilsēta ir slavena ar saviem dārziem, mājām uz ūdens, kā arī ar kašmīriešu amatnieku izstrādājumiem.

## Atsauce

## Ārējās saites
Jānis Gustsons

**Jānis Gustsons** (1906—1991) bija Latvijas PSR Tautas komisāru padomes Meža rūpniecības tautas komisārs, tad Mežrūpniecības ministrs (1940—1949). Līgatnes papīrfabrikas direktors (1959—1966), 17 latviešu komunistu vēstules atbalstītājs (1969).

## Dzīvesgājums
Dzimis 1906. gadā Valmierā galdnieka Jāņa Gustsona ģimenē. Mācījās Krišjāņa Valdemāra jūrskolā, pēc kuras beigšanas strādāja par kravas kuģu stūrmani. 1936. gadā Jānis Gustsons organizēja kuģa matrožu streiku, prasot uzlabot darba apstākļus, par to atlaists no darba un bija spiests strādāt par ostas strādnieku. 1937. gadā iestājies Latvijas Komunistiskajā partijā (LKP), 1939. gada beigās tika kooptēts (pieaicināts) LKP CK sastāvā.

Pēc Latvijas okupācijas un pēc Latvijas inkorporācijas Padomju Savienībā iecelts par Latvijas PSR Meža rūpniecības tautas komisāru. 1941. un 1946. gadā viņš atkārtoti kļuva par PSRS Augstākās Padomes deputātu.

Nacionālkomunistu ietekmes laikā 1959. gada martā Jānis Gustsons tika iecelts par Līgatnes papīrfabrikas direktoru, šajā amatā viņš 1966. gadā pensionējās. Pēc PSRS sabrukuma kļuva zināms, ka viņš bijis viens no 1969. gadā uzrakstītās tā sauktās "17 latviešu komunistu vēstules" atbalstītājiem.

Perestroikas laikā Gustsons atsāka aktīvi piedalīties sabiedriskajā darbībā. 1988. gada 8. jūlijā viņš uzstājās Latvijas PSR Partijas vēstures institūta un Latvijas PSR Zinātņu akadēmijas Vēstures institūta zinātnisko padomju kopīga paplašinātajā sēdē ar savu skaidrojumu par 1940. gada okupācijas notikumiem. 1989. gada 28. jūlijā – ar Latvijas PSR Augstākās Padomes lēmumu viņu iekļāva komisijā, kas izvērtēja politiskās un tiesiskās sekas, kādas Latvijai izraisīja 1939. un 1940. gadā starp PSRS un Vāciju noslēgtās vienošanās.

Miris 1991. gada 29. aprīlī Līgatnē.

## Atsauces
In Your Eyes

***In Your Eyes*** (Tavās acīs) ir dziesma, kuru izpildīja Nīva Kavana 1993. gada Eirovīzijas dziesmu konkursā. Tā pārstāvēja Īriju. Finālā dziesma ieguva 187 punktus un 1. vietu.

Kavanaha ar dziesmu ieguva Īrijai otro uzvaru pēc kārtas. Iepriekšējā gadā uzvarēja īru dziedātāja Linda Mārtina ar dziesmu *[[Why Me?]]*, kuras autors ir Džonijs Logans — vienīgais cilvēks, kurš uzvarējis konkursā divas reizes. Arī 1994. gada konkursā uzvarēja Īrija, uzstādot Eirovīzijas rekordu ar vislielāko uzvaru pēc kārtas skaitu. Konkursā tā tika izpildīta 14. pēc kārtas, pēc zviedru dziedātājas Arvingarnas, pēc Īrijas uzstājās Luksemburgu pārstāvošā grupa *[[Modern Times]]*. Balsošanas beigās dziesma bija ieguvusi 187 punktus, gūstot uzvaru.

Šī dziesma bija vispārdotākais 1993. gada singls Īrijā. Lielbritānijas mūzikas topos tā sasniedza 24. pozīciju.

Nīva Kavana atgriezās Eirovīzijas dziesmu konkursā 2010. gadā, iegūstot 23. vietu finālā.

## Atsauces

## Ārējās saites
*Informācija par dziesmu
Ludvigs Kažemaks

**Ludvigs Kažemaks** (1910—1942) bija latviešu dzelzceļnieks, nelegālās Latvijas Komunistiskās partijas biedrs (1937). Tautas Saeimas deputāts (1940), Latvijas PSR Tautas komisāru padomes Darba tautas komisārs (1940—1941). 

## Dzīves gājums
Dzimis 1910. gadā Daugavpils apriņķa Jasmuižas pagasta zemnieka ģimenē. 1933. gadā beidza mācības Daugavpils dzelzceļu tehniskajā vidusskolā, strādāja par 
kurinātāju, atslēdznieku, lokomotīves mašīnistu un vēlāk par Zemgales stacijas tehnisko aģentu.
1937. gadā iestājies nelegālajā Latvijas Komunistiskajā partijā.

Pēc Latvijas okupācijas un inkorporācijas Padomju Savienībā iecelts par Latvijas PSR darba tautas komisāru (1940—1941).

Otrā pasaules kara laikā kā leitnants cīnījās Sarkanās armijas 43. gvardes latviešu strēlnieku divīzijas sastāvā, kritis 1942. gada 30. decembrī pie Staraja Rusas Krievijā. Pārapbedīts Rīgas Brāļu kapos.

## Atsauces
Vaithorsa

**Vaithorsa** (, ) ir pilsēta Kanādas ziemeļrietumos, Jukonas administratīvais centrs. Tā ir Jukonas vienīgā pilsēta, kā arī lielākā apdzīvotā vieta pēc iedzīvotāju skaita. 2021. gadā Vaithorsā dzīvoja 28,2 tūkstoši iedzīvotāju. Tā atrodas Jukonas upes krastos, Aļaskas maģistrāles malā. Šī iemesla dēļ Vaithorsa ir nozīmīgs transporta mezgls. Attīstīta kalnrūpniecība (iegūst varu) un kokapstrāde. Vaithorsai bija liela nozīme Klondaikas zelta drudža laikā.

## Galerija

File:Street in Whitehorse, Yukon Territory, ca 1900 (HESTER 312).jpeg|Vaithorsa 1900. gadā
File:Downtown Whitehorse.jpg|Galvenā iela centrā


## Atsauces

## Ārējās saites