Lambarene

**Lambarene** () ir pilsēta Centrālāfrikā, Gabonas Republikas vidienē, Ogoves upes krastos. Tā ir Vidusogoves provinces administratīvais centrs un viena no vēsturiski pazīstamākajām apdzīvotajām vietām valstī. Pilsēta pasaulē ir pazīstama galvenokārt pateicoties ārstam, teologam un Nobela Miera prēmijas laureātam Albertam Šveiceram, kurš 20. gadsimta sākumā šeit izveidoja slimnīcu un medicīnas misiju.

## Ģeogrāfija
Lambarene atrodas aptuveni 250 kilometrus uz dienvidaustrumiem no Gabonas galvaspilsētas Librevilas, tropu lietusmežu zonā. Pilsēta izvietota pie Ogoves upes, kas ir viena no lielākajām upēm Centrālāfrikā un būtisks transporta un ekonomiskās darbības ceļš reģionā. Upes baseins raksturojas ar plašiem mitrājiem, salām un bagātu bioloģisko daudzveidību, tostarp krokodiliem un nīlzirgiem. Pilsētas centrs atrodas uz salas, kas nošķir Ogoves upi no tās attekas Rembovango, abos krastos, ko savieno tilts, atrodas jaunākas pilsētas daļas. Vairums pilsētas iedzīvotāju dzīvo kreisajā (dienvidu) krastā.

Klimats Lambarenē ir ekvatoriāls – ar augstu mitrumu (visu gadu vidēji virs 80%) un temperatūru visa gada garumā. Nokrišņi ir bagātīgi, īpaši lietus sezonās, kas ietekmē gan lauksaimniecību, gan transportu. Sausā sezona ir no jūnija līdz augustam, tajā diennakts vidējā temperatūra krītas līdz 24°C, bet bet parasti ir ap 27°C.

## Vēsture
Lambarene izveidojās 19. gadsimtā, kad Francija paplašināja savu koloniālo klātbūtni reģionā. Gabona kļuva par daļu no Franču Ekvatoriālās Āfrikas, un Lambarene attīstījās kā administratīvs un tirdzniecības punkts Ogoves upes krastā. Parīzes Misijas biedrība pirmo reizi tur nodibināja misiju 1876. gadā, un Lambarene kļuva par protestantu misiju galveno mītni bijušajā Francijas Ekvatoriālajā Āfrikā.

Pilsētiņas starptautiskā atpazīstamība būtiski pieauga 1913. gadā, kad šeit ieradās Alberts Šveicers. Viņš nodibināja slimnīcu vietējiem iedzīvotājiem, kas vēlāk kļuva par nozīmīgu medicīnas centru reģionā. Šveicera darbs Lambarenē bija cieši saistīts ar viņa ētisko koncepciju “cieņai pret dzīvību”, un 1952. gadā viņš saņēma Nobela Miera prēmiju par savu humāno darbību.

Pēc Gabonas neatkarības iegūšanas 1960. gadā Lambarene saglabāja savu nozīmi kā provinces administratīvais centrs un reģionālais pakalpojumu mezgls.

## Iedzīvotāji
Lambarene iedzīvotāju skaits tiek lēsts ap 40 000 iedzīvotāju robežās, lai gan precīzi dati var atšķirties atkarībā no statistikas avota. Pilsētā dzīvo dažādu etnisko grupu pārstāvji, tostarp fangi, mjene, bapunu, eširu un citu tautu kopienas. Oficiālā valoda ir franču, taču ikdienā tiek lietotas arī vietējās bantu valodu grupas valodas.

Reliģiski Lambarenē, tāpat kā pārējā Gabonā, dominē kristietība (gan katoļi, gan protestantu konfesijas), līdzās tradicionālajām Āfrikas pagāniskajām reliģijām.

## Ekonomika
Lambarene ir tirdzniecības un kokmateriālu centrs ar tvaikoņu piestātni, lidostu un ceļu savienojumiem ar Librevilu, Ndžoli un Muilu. Ap pilsētu notiek plantāciju kaučuka audzēšana, un Lambarenē ir liela palmu eļļas rūpnīca. Kokmateriāli un eļļa tiek sūtīti eksportam pa Ogovi uz Portžantiluas ostu 160 km uz rietumiem.

Pilsētas ekonomika balstās uz provinces administratīvajām funkcijām, neliela mēroga tirdzniecību, zvejniecību, lauksaimniecību un pakalpojumiem. Ogove vēsturiski kalpojusi kā galvenais transporta ceļš koksnes un citu izejvielu pārvadāšanai. 

### Tūrisms
Lambarene ir zināma ar Šveicera slimnīcu, kas vēlāk pārbūvēta un paplašināta. Tajā ir neliels muzejs, kas veltīts Šveicera dzīvei un darbam. Kompleksā saglabātas vēsturiskās ēkas, ārsta dzīvojamā māja un arhīvi. Pilsētā vēl ir protestantu baznīca un skolotāju sagatavošanas skola, Romas katoļu baznīca, mošeja, kā arī vidusskola.

Lambarene, pateicoties kādreizējai Šveicera darbībai, joprojām tiek uztverta kā humānās medicīnas simbols. Tādēļ pilsēta ir kļuvusi par pētniecības un medicīnas vēstures interesentu galamērķi, kā arī par vietu, kur rīko diskusijas par koloniālisma, misiju medicīnas un attīstības palīdzības mantojumu Āfrikā.

## Atsauces

## Ārējās saites