open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Klauvējot pie debesu vārtiem

**"Klauvējot pie debesu vārtiem"** () ir 1997. gada Vācijas kriminālā traģikomēdijas filma. Filmas režisors ir Tomass Jāns, lomas atveido Tils Šveigers, Morics Blaibtrojs, Jans Josefs Līferss un Ritgers Hauers. Filmas nosaukums aizgūts no Boba Dilana dziesmas, kas iekļauta arī filmas skaņu celiņā. Filma piedalījās 20. Maskavas Starptautiskajā kinofestivālā, kur Tils Šveigers ieguva balvu kā labākais aktieris.

Filma stāsta par diviem vīriešiem, kuriem uzrādīta nāvējoša diagnoze, kā rezultātā viņi reibumā no slimnīcas aizdzen automašīnu ar miljons Vācijas markām bagāžniekā.

Filma iemantojusi plašu popularitāti Krievijā un citās bijušajās padomju valstīs, kur ieguvusi kulta filmas statusu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Nikolajs Hercbergs

thumb|N. Hercberga pases attēls 1938. gadā
**Nikolajs Hercbergs** (; dzimis 1882. gada 7. jūlijā Mītavā (Jelgavā), Krievijas impērijas Kurzemes guberņā, miris 1957. gadā Rīgā) ir vācbaltu izcelsmes arhitekts un inženieris, kas specializējās Rīgas jūgendstila arhitektūras projektos.

Nikolajs Hercbergs ir pazīstams arī ar savu pienesumu Rīgas pilsētvides vēsturiskajai fotogrāfiju kolekcijai. Proti, 1963. gada 5. februārī Latvijas Valsts kinofotofonodokumentu arhīva krājumā nonāca dokumentu kolekcija ar vairāk nekā 2160 fotogrāfijām, kad tās arhīvam nodeva Rīgas pilsētas Izpildu komitejas Celtniecības un arhitektūras nodaļa.

## Biogrāfija
Dzimis 1882. gada 7. jūlijā Jelgavā. Nikolaja vecāki bija vācbaltu izcelsmes pareizticīgie.

Arhitekta profesiju Nikolajs Hercbergs apguva Štutgartes Tehniskajā augstskolā (no 1901. līdz 1902. gadam ar pārtraukumu līdz 1905. gadam) un Rīgas Politehniskā institūta Celtniecības nodaļā, kuru absolvēja 1909. gadā. Pēc studiju beigšanas līdz 1910. gadam viņš praktizēja arhitekta Ernesta Poles būvniecības birojā, bet 1920. gadu sākumā kopā ar arhitektu Maksimu Ozmidovu atvēra pats savu būvniecības biroju.

Miris 1957. gadā Rīgā.

## Kultūrvēsturiskais pienesums

### Arhitektūras projekti
Savas darbības laikā Nikolajs Hercbergs ir projektējis vairākas ēkas funkcionālisma stilā un dažas no tām arī fiksējis savās fotogrāfijās. Kā piemērus var minēt ēkas sekojošās adresēs:

* Ezermalas ielā 34 (*Villa Vasa* Mežaparkā) — celts 1904. gadā kā Berkholcu ģimenes pansionāts, 1925. gadā, kā arī 1931. gadā veikta pārbūve pēc Hercberga projekta;
* Šķūņu ielā 15 — celta 1786.-1856. gadā Rīgas birģermeistaram J. F. T. Germanim, pārbūvēta 1912. gadā pēc Hercberga projekta;
* Priežu ielā 2 (Painberga nams Rīgā) — celts 1913. gadā kā mūra īres nams ar veikalu pēc Hercberga projekta;
* Akmeņu ielā 15 — celta 1913. gadā kā īres nams ar veikaliem pēc Hercberga projekta;

### Pilsētvides fotogrāfijas
Nikolaja Hercberga fotogrāfijas apkopotas Latvijas Nacionālā arhīva digitālajā krātuvē "Redzi, dzirdi Latviju!".

Fotogrāfijās dokumentētas Rīgas ielas un industriālie rajoni, rūpnīcu un fabriku (Vairogs, Emolips, Provodņiks, Levitana un Volfa Volfsona fabrika u.c.) apbūve un iekštelpas, Vecrīgas apbūve, īres nami un privātās vasarnīcas lielākajās Latvijas pilsētās (Cēsīs, Daugavpilī, Jūrmalā, Ogrē u.c.) un tās datējamas no 1926. līdz 1940. gadam.

## Atsauces
Kaisedo

**Kaisedo** var būt:

* Felipe Kaisedo (*Felipe Caicedo*; dzimis 1988. gadā) — Ekvadoras futbolists;
* Moisess Kaisedo (*Moisés Caicedo*; dzimis 2001. gadā) — Ekvadoras futbolists.
Alfor grupa

thumb|Spēļu zāle Jēkabpilī
**"Alfor grupa"** ir lielākais Latvijas azartspēļu nozares tirgus dalībnieks ar vairāk nekā 20 gadu pieredzi nozarē. Latvijā grupa pazīstama ar spēļu zāļu zīmolu  "Fenikss", bet Igaunijā — ar zīmolu *Fenix*. "Alfor grupa" holdinga uzņēmums SIA "Foroms" ir tieši saistīts ar pirmo Latvijā atvērto kazino 1990. gadā.

## Struktūra
"Alfor grupa" apvieno divus vadošos izklaides uzņēmumus Latvijā un Igaunijā – SIA Alfor, kas reģistrēts 2004. gadā (zīmols: Fenikss), un 1996. gadā Igaunijā reģistrēta meitassabiedrība *OU Novoloto* (zīmols: *Fenix*) Novoloto OÜ.

## Finanšu rādītāji
"Alfor grupa" ietilpstošo uzņēmumu kopējais apgrozījums 2021. gadā, par spīti azartspēļu aizliegumam lielu daļu pandēmijas perioda, bija 14,7 miljoni eiro un darbinieku skaits — 753.

## Vēsture
"Alfor grupa" dibinājusi 1999. gadā reģistrētā holdinga uzņēmums SIA “Foroms”. Uzņēmuma izcelsme saistīta ar Latvijas PSR laikos pastāvējušo Rīgas eksperimentālo jaunatnes centru "Forums" (REJC "Forums"). No komjaunatnes centra 20. gadsimta 80. gadu beigās gados izveidojās daudznozaru kooperatīvs "Forums", kas eksperimentēja ar jaunuzņēmumu darbību dažādās jomās, tostarp izklaides, ēdināšanas, autosporta, mākslas, banku un citās. Viens no šādiem eksperimentiem bija arī pirmā kazino atvēršana Latvijā. To ar nosaukumu "Casino Riga" atvēra 1990. gada augustā, Vecrīgā, Kaļķu ielā 24. Projekts izrādījās gana pelnošs, lai attīstību ne vien turpinātu, bet arī paplašinātu.

Uz 2022. gadu SIA “Foroms” daļas pieder SIA "FVR Invest", kura patiesais labuma guvējs ir Jānis Zuzāns. SIA “Foroms” aktīvu apjoms 2021. gadā bija 22,9 miljoni eiro, bet neto peļņa — 4,8 miljoni eiro. Uzņēmuma auditorkompānija ir 1995. gadā reģistrētā SIA “Sindiks”, kuras patiesā labuma guvēja ir SIA "Grant Thornton" valdes locekle Silvija Gulbe.

## Sociālā atbildība
"Alfor grupa" ir lielākā Latvijas Spēļu biznesa asociācijas biedre. Latvijas Spēļu biznesa asociācijas uzstādītais darbības mērķis ir veicināt Latvijas spēļu biznesa kopējo attīstību, kā arī izstrādāt ieteikumus un projektus azartspēļu nozares attīstībai. Latvijas Spēļu biznesa asociācija 2022. gadā uzsāka sabiedrības informatīvo kampaņu “Maldi par Valdi” ar nolūku kliedēt sabiedrības maldus par nozari.

## Atsauces
Suverēnā vara

**"Suverēnā vara"** ir politiskā partija Latvijā, ko 2005. gadā ar nosaukumu **"Savienība Latgales Sirds"** (vēlāk **"Likums.Atbildība.Kārtība"**) izveidoja bijušais Saeimas deputāts Ernests Jurkāns. Kopš 2022. gada 4. jūlija partija darbojas ar nosaukumu "Suverēnā vara" un tās vadītāja ir Jūlija Stepaņenko. Partija ir konservatīva ar populisma stilu, kā arī tā pārstāv Latvijas krievu kopienas intereses. Savā mājaslapā tā saka, ka iestājas par ģimenes vērtībām, par tautas varu pieņemt lēmumus, par cilvēka tiesībām, kā arī par saliedētu sabiedrību. 

## Vēsture
Partija ir reģistrēta 2005. gada 24. janvārī kā "Savienība Latgales Sirds"**,** bet 2019. gada 24. aprīlī pārdēvēta par "Likums. Atbildība. Kārtība". 2022. gada martā par partijas valdes locekli kļuva Vjačeslavs Stepaņenko, tās dibinātājam E. Jurkānam saglabājot vietu valdē. 2022.g. marta sākumā Saeimas deputātes J. Stepaņenko un Ļubova Švecova tika  izslēgtas no partijas "Latvija pirmajā vietā", kas tika saistīts ar Aināra Šlesera biznesa interesēm. Vēl īsi pirms Krievijas iebrukuma Ukrainā Šlesers aicināja draudzēties ar Putinu un kritizēja Latvijas valdības nostāju, bet ir strauji pagriezies pretējā virzienā.

Saeimas deputātes J. Stepaņenko un Ļubova Švecova iestājās partijā "Likums. Atbildība. Kārtība". 2022. gada jūlijā J. Stepaņenko tika ievēlēta par partijas valdes priekšsēdētāju, 2022. gada 5. jūlijā mainot arī partijas nosaukumu uz "Suverēnā vara".

13. Saeimas darbības beigās šīs partijas biedriem bija trīs vietas parlamentā: J. Stepaņenko, Ļ. Švecova, kā arī Ainārs Vilciņš, kuri visi darbojās Saeimas frakcijā "Neatkarīgie".

Partija piedalījās 2022. gada Saeimas vēlēšanās. Partiju saraksti tika reģistrēti 2022. gada 1. augustā. Saeimas vēlēšanās "Suverēnā vara" nepārvarēja 5% barjeru un neiekļuva parlamentā, bet sasniedza līmeni, kad pienākas valsts finansējums par 2% barjeras pārvarēšanu.

NRA autors Bens Latkovskis 2026. gada sākumā konstatēja, ka "Suverēnā vara" izrāvusies līderos krievvalodīgo vēlētāju nišā.

## Vēlēšanas
### Eiroparlamenta vēlēšanas

### Saeimas vēlēšanas

### Pašvaldību vēlēšanas

## Atsauces

## Ārējās saites

* Partijas mājaslapa
Viklovas grāfiste

**Viklovas grāfiste** (, ) ir grāfiste Īrijā, Lenseras provincē. Viklovas grāfistes pārvaldes centrs atrodas Viklovā.  grāfistē dzīvoja 155 258 iedzīvotāji.

## Atsauces

## Ārējās saites
Ēriks Tomsons

**Ēriks Tomsons** (1918—2022) bija latviešu jūrnieks, viens no pārcēlājiem, kas Otrā pasaules kara beigās palīdzēja bēgļiem no Kurzemes nokļūt Gotlandes salā.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1918. gada 31. decembrī Vecsalacas pagasta „Lielpuru” mājās Eduarda un Elmīnes Tomsonu ģimenē. Mācījās Kocēnu pamatskolā, tad Lauksaimniecības skolā Lucas muižā Valmierā.

No 1937. gada viņš mācījās Rīgas jūrskolā un 1943. gada maijā ieguva otrā mehāniķa diplomu, strādāja Mērsraga ostā. 1944. gada vasarā iesaistījās Latvijas Centrālās padomes (LCP) dalībnieka Eduarda Andersona organizētajā bēgļu laivu akcijā. No 1944. gada augusta līdz novembrim viņš kā motorists parasti kopā ar Žani Fonzovu astoņas reizes veda pāri Baltijas jūrai uz Gotlandi bēgļu pārpildītas laivas, pēc tam divus gadus strādāja uz zviedru kuģiem par matrozi un stūrmani.

1946. gada augustā Tomsons LCP uzdevumā atkal brauca uz Latviju atjaunot slepenos radio sakarus ar Zviedriju. 1947. gada augustā pēc izsekošanas viņu Rīgā apcietināja un piesprieda 25 gadu ieslodzījumu Gulaga nometnēs. 1949. gadā uz Amūras apgabalu izsūtīja arī viņa vecākus kopā ar jaunāko brāli Pēteri un māsu Elvīru. Pēc 10 gadu spadu darbiem Kolimā un Noriļskā Tomsonu atbrīvoja 1957. gada novembrī. Pēc atgriešanās dzimtenē viņš strādāja Valmieras ugunsdzēšanas iekārtu rūpnīcā.

2018. gada 31. decembrī viņš radu un draugu pulkā Valmieras Drāmas teātrī nosvinēja savu 100 gadu jubileju.

Miris 2022. gada 22. septembrī Valmierā.

## Apbalvojumi
* Triju Zvaigžņu ordenis

## Literatūra
* Pārcēlāji. Mansards, 2021.

## Atsauces
Voterforda

**Voterforda** (, ) ir pilsēta Voterfordas grāfistē, Mansteras provincē, Īrijā.  pilsētā dzīvoja 53 504 iedzīvotāji.

## Atsauces

## Ārējās saites
 

*
Padomju nams

thumb|Padomju nams 2002. gadā

**Padomju nams** () ir nepabeigta celtne Karaļauču (Kaļiņingradas) centrā, ko 1970. gadā sāka celt uzspridzināto Kēnigsbergas pils drupu vietā. Celtnes izskata dēļ vietējie to iesaukuši par „ierakto robotu”, un Padomju nams bieži vien atzīts par neglītāko celtni Baltijas jūras krastos un Krievijā. 2023. gadā uzsākta ēkas demontāža.

## Vēsture
Padomju nama projektu, iedvesmojoties no Braziljas pilsētplānošanas, izstrādāja 1960. gados, un tas dažādos PSRS arhitektūras konkursos apbalvots kā vislabākā futūristiskā celtne. Bija paredzēts, ka Komunistiskās partijas vietējam birojam un pilsētas izpildkomitejai paredzēto Padomju namu veidos divas 28 stāvu augstas taisnstūra augstceltnes ar savienotiem augšstāviem, bet uz jumta atradīsies strūklakas, gaisa dārzs un brīvdabas estrāde. Padomju namu sāka celt 1970. gadā Otrā pasaules kara Kēnigsbergas kaujā sagrautās Kēnigsbergas pils vaļņa vietā ar nolūku „izdzēst no padomju pilsoņu atmiņas Prūsijas militārisma un fašisma simbolu”.

1980. gados aptrūkās finansējums un sāka iegrūt zem celtnes esošās Kēnigsbergas pils pagrabi un ejas, tāpēc līdz 21 stāvam uzceltā Padomju nama celtniecību apturēja. 2005. gadā par godu Krievijas prezidenta Vladimira Putina pilsētas apmeklējumam celtnes fasādi pārkrāsoja, un Padomju namam ielika logus.

2023. gada maijā tika uzsākta ēkas demontāža.

## Atsauces
Fransisko Rubio

**Fransisko Karloss "Frenks" Rubio** (*Francisco Carlos "Frank" Rubio*; dzimis ) ir ASV kosmonauts, ASV Armijas pulkvežleitnants, helikoptera pilots, aviācijas ārsts.

## Bērnība un izglītība
Fransisko Rubio piedzima 1975. gada 11. decembrī Losandželosā no Salvadoras nākušu vecāku ģimenē. Tēvs bija ķirurgs. Bērnībā Fransisko pirmos sešus dzīves gadus dzīvoja Salvadorā, pēc tam ģimene pārcēlās uz Maiami, Floridas štatā, kur viņš apmeklēja Maiami Sansetas vecāko vidusskolu.
1998. gadā Rubio ASV Militārajā akadēmijā ieguva bakalaura grādu starptautiskajās attiecībās.

## Dienests armijā un ārsta prakse
Pēc iestāšanās Armijā kā otrais leitnants Rubio kļuva par helikoptera *[[UH-60 Blackhawk]]* pilotu. Viņš bija bija 82. gaisa desanta divīzijas 2. bataljona A rotas grupas vadītājs, vēlāk 3. aviācijas pulka 2. bataljona A rotas komandieris. Rubio nolidoja vairāk nekā 1100 stundas, tostarp 600 kaujas stundas kaujas operāciju laikā Bosnijā, Irākā un Afganistānā.

2010. gadā Rubio ieguva medicīnas doktora grādu Veselības zinātņu vienoto pakalpojumu universitātē un pabeidza ģimenes medicīnas rezidentūru Fortbeningā. Viņš strādāja par klīnikas vadītāju un aviācijas ķirurgu Redstonas arsenālā. Laikā, kad viņš tika izvēlēts par astronauta kandidātu, Rubio bija 10. īpašo spēku grupas 3. bataljona ķirurgs Fortkarsonā.

## Kosmonauta karjera
2017. gada 7. jūnijā Fransisko Rubio tika uzņemts *NASA* astronautu 22. grupā. Augustā viņš Lindona Džonsona kosmosa centrā uzsāka vispārējās kosmosa apmācības kursu.
2020. gada 10. janvārī viņam piešķīra astronauta kvalifikāciju

2020. gada 9. decembrī tika paziņota Mēness ekspedīciju *Artemis Team* grupa, kurā bija iekļauts arī Rubio.

2022. gada 14. jūlijā Rubio oficiāli tika iekļauts kosmosa kuģa *[[Sojuz MS-22]]* pamatapkalpē.

Fransisko Rubio pirmais kosmiskais lidojums sākās 2022. gada 21. septembrī, esot kosmosa kuģa *[[Sojuz MS-22]]* lidojuma inženierim. Starptautiskās kosmosa stacijas (SKS) 67., 68. un 69. ekspedīcijā viņš bija lidojuma inženieris. Tā kā decembrī *Sojuz MS-22* tika konstatēta noplūde dzesēšanas sistēmā, apkalpes nodrošināšanai uz staciju 2023. gada februārī nosūtīja *[[Sojuz MS-23]]*, bet apkalpes uzturēšanās laiku pagarināja vēl par 6 mēnešiem. Uz zemes viņš atgriezās 27. septembrī kosmosa kuģī *Sojuz MS-23*. Šis lidojums ilga 370 dienas 21 stundas 23 minūtes.

## Kosmisko lidojumu kopsavilkums

## Iziešanas atklātā kosmosā

## Ārējās saites

* Biogrāfija  NASA, 
* Biogrāfija astronaut.ru,
Mārša Hanta

**Mārša Hanta** (; dzimusi kā **Mārsija Virdžīnija Hanta** () , mirusi ) bija amerikāņu aktrise, modele un aktīviste ar gandrīz 80 gadus ilgu karjeru. Viņu 1950. gados makartisma laikā vairākas Holivudas kinostudijas iekļāva melnajos sarakstos.

Viņa piedalījusies daudzās filmās, tostarp kopā ar Džonu Veinu filmā *[[Born to the West]]* (1937), ar Grīru Gārsoni un Lorensu Olivjē filmā "Lepnums un aizspriedumi" (*Pride and Prejudice*, 1940), ar Vanu Heflinu filmā *[[Kid Glove Killer]]* (1942), ar Margaretu Salavanu un Džoanu Blondelu filmā *[[Cry 'Havoc']]* (1943), ar Mikiju Rūniju filmā *[[The Human Comedy]]* (1943), ar Klēru Trevoru filmā *[[Raw Deal]]* (1948), ar Šarlu Bojēru filmā *[[The Happy Time]]* (1952) un Daltona Trambo filmā *[[Johnny Got His Gun]]* (1971).

Par lomām televīzijā Hantai 1960. gadā piešķīra zvaigzni Holivudas Slavas alejā.

Hanta aktīvi iesaistījās cīņā pret badu pasaulē un vēlākajos gados palīdzēja bezpajumtnieku patversmēm, atbalstīja viendzimuma laulības, vairoja izpratni par klimata pārmaiņām un veicināja mieru trešās pasaules valstīs.

## Atsauces

## Ārējās saites
Mazais pirkstiņš

thumb|Mazais pirkstiņš
**Mazais pirkstiņš** jeb **mazais pirksts** ir piektais no pieciem rokas pirkstiem. Tas atrodas blakus zeltnesim un to veido trīs falangas.

## Nozīme
Amerikā (un daudzviet citur pasaulē) mazo pirkstiņu saāķēšana, kad kaut kas tiek apsolīts, tiek saukta par mazo pirkstiņu zvērestu (). Ķīnā un Korejā solījumiem tiek izmantots līdzīgs žests — pēc pirkstu saāķēšanas vēl tiek saspiesti kopā īkšķi.

Japāņu jakuzā eksistē soda veids *jubitsume* — mazā pirkstiņa daļēja amputēšana.

Pastāv populārs, bet maldīgs uzskats, ka dzerot no tējas tasītes ir pieklājīgi izstiept mazo pirkstu. Dažādas smalkās etiķetes rokasgrāmatas parasti nosoda šo praksi, apzīmējot to kā snobiskuma pazīmi sociāli zemāku personu vidū.

*[[Microsoft]]* ziņojumapmaiņas lietojumprogrammā ''Teams'' ir emocijzīme, kas attēlo dūri ar paceltu mazo pirkstiņu. Apraksts ir "Dabas aicinājums", kas ir pieklājīgs eifēmisms, ko lieto, lai apzīmētu nepieciešamību doties uz labierīcībām.

## Atsauces

## Ārējās saites
Taktiskie kodolieroči

[thumb|ASV zinātnieki ar 155 milimetru kodolartilērijas šāviņa [W48 pilna mēroga modeli. W48 ir ļoti mazs taktiskais kodolierocis ar jaudu (pareizāk — enerģiju), kas līdzvērtīga 72 tonnām TNT (trotila ekvivalents 0,072 kilotonnas). Aukstā kara laikā tika saražots aptuveni tūkstotis šī šāviņa vienību]]
**Taktiskie kodolieroči** jeb **nestratēģiskie kodolieroči** ir kodolieroči, kuri ir paredzēti izmantošanai kaujas laukā, lai atbalstītu savus konvencionālos spēkus. Atšķirībā no stratēģiskajiem kodolieročiem, taktiskajiem kodolieročiem ir ievērojami mazāka jauda un rādiuss. Līdz ar to tie netiek izmantoti uzbrukumiem ienaidnieka objektiem, kas atrodas tālu no frontes līnijas (piemēram, bāzēm, pilsētām, rūpnīcām) — tie ir paredzēti lokālu mērķu iznīcināšanai. Neviens taktiskais kodolierocis nekad nav izmantots kaujas situācijā.

Nav precīzas definīcijas "taktiskajai" kategorijai attiecībā uz kodolieroča darbības rādiusu vai enerģiju. Taktisko kodolieroču jauda ir mazāka nekā stratēģisko kodolieroču jauda, taču lielākie taktiskie ieroči arī ir ļoti spēcīgi, un daži ieroči, atkarībā no to pielietojuma, var tikt klasificēti abās kodolieroču kategorijās. Piemēram, amerikāņu ierocis W88 bija paredzēts, lai aprīkotu gan taktisko *Sea Lance* pretzemūdeņu raķešdzinēja dziļuma lādiņu, gan no stratēģiskā bumbvedēja palaižamo SRAM II pretraķeti.

Tā kā mazākas jaudas kodolieroču enerģija nav daudz lielāka par arvien jaudīgāko konvencionālo ieroču izdalīto enerģiju, ASV Armija mūsdienās ir pārtraukusi uz tiem paļauties. Lielākā daļa atlikušo krājumu, kurus veido aptuveni 150 gravitācijas bumbas B61, ir izvietoti Eiropā. Apvienotā Karaliste un Francija ir pilnībā likvidējušas savus taktisko kodolieroču krājumus, taču Pakistānai, Ķīnai, Indijai, Izraēlai un Ziemeļkorejai krājumos ir dažādi taktisko kodolieroču veidi.

Krievijas armija, salīdzinājumā no citām valstīm, ir saglabājusi vairāk taktisko kodolieroču un ir vairāk paļāvusies uz tiem savā kodolstratēģijā nekā ASV; tiek lēsts, ka šāda stratēģija tika izvēlēta Krievijas mazāk attīstīto konvencionālo ieroču un spēju dēļ. Mūsdienu aplēses liecina, ka Krievijas arsenālā ir aptuveni 2000 taktisko kodolieroču galviņas.

## Parametri
Lai gan taktiskajiem kodolieročiem nav precīzas definīcijas attiecībā uz to jaudu, parasti tiek uzskatīts, ka to trotila ekvivalents var būt no kilotonnas daļas līdz aptuveni 50 kilotonnām. Salīdzinājumam, stratēģisko kodolieroču jauda ir no 100 kilotonnām līdz vairāk nekā megatonnai un Otrā pasaules kara laikā Hirosimā nomestā atombumba eksplodēja ar 15 kilotonnu lielu enerģiju.

Taktisko kodolieroču piegādes sistēmām mēdz būt mazāks darbības rādiuss (parasti mazāks par 500 kilometriem), nekā stratēģiskajiem kodolieročiem, kas parasti ir paredzēti, lai sasniegtu citus kontinentus.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Кинохроника тактического ядерного взрыва / Kodolartilērijas šāviņa izmēģinājuma kinohronika.
Valentīne Lasmane

**Valentīne Lasmane** (dzimusi **Jaunzeme** (1916—2018)) bija latviešu filoloģe un nacionālās pretestības kustības dalībniece.

## Dzīvesgājums
Dzimusi 1916. gada 16. maijā Kremenčukā Pirmā pasaules kara latviešu bēgļa mērnieka Kārļa Jaunzemja un viņa ukraiņu sievas ģimenē.
1921. gadā viņas ģimene atgriezās tēva dzimtenē un sākumā dzīvoja tēva mātes "Grotu" mājās pie Vējupītes Siguldas apkārtnē. Mācījās Rīgas pilsētas 40. pamatskolā, Rīgas Valsts 2. ģimnāzijā (1930—1934), studēja Latvijas Universitātes Filoloģijas un filozofijas fakultātes Baltu filoloģijas nodaļā (1934—1942). Pēc Latvijas okupācijas strādāja Latvijas Telegrāfa aģentūrā LETA (1940—1941) par reģionālo ziņu redaktori, Vācu okupācijas laikā bija latviešu valodas skolotāja Malnavas Lauksaimniecības skolā (1941—1942).
1944. gadā iesaistījās Latvijas Centrālās padomes darbā, 26. septembrī ieradās Ventspilī, kur palīdzēja bēgļiem no Kurzemes nokļūt Gotlandes salā, bet 26. novembrī viņa pārcēlās pār jūru uz Zviedriju. Pēc Otrā pasaules kara beigām trimdā rakstīja reportāžas un recenzijas, kas publicētas laikrakstā "Latvju Ziņas", žurnālā "Brīvība", "Jaunā Gaita". Recenzēja Alberta Bela, Andreja Eglīša un citu rakstnieku darbus, almanahu "Varavīksne".

1970. gadā, Latvijas apmeklējuma laikā, gan viņu, gan vīru Albertu Lasmani aizturēja VDK un desmit dienas pēc kārtas pratināja saistībā ar viņas vīra māsas Lidijas Doroņinas-Lasmanes apsūdzību pretpadomju darbībā.
Kad 1983. gadā Lidiju Lasmani trešo reizi notiesāja, Valentīne Lasmane veica milzu darbu, lai izvērstu skaļu starptautisku akciju, iesaistot starptautiskas cilvēktiesību organizācijas.

V. Lasmane bija latviešu valodas skolotāja Minsteres latviešu ģimnāzijā (1983—1984).

Mirusi 2018. gada 3. decembrī Tēbijā pie Stokholmas.

## Daiļrade
* *"Larobok i lettiska"* ("Latviešu valodas mācība zviedru valodas pratējiem", 1980, ar pārskatu par latviešu valodas gramatiku)
* *"A course of modern Latvian"* ("Mūsdienu latviešu valodas kurss", 1985)
* "Latviešu-zviedru sarunu valodas vārdnīca" (1993, kopā ar H. Sellebranti)
* "Pāri jūrai" (1990, Stokholmā) — atmiņas par 1944.—1945. gada notikumiem un 130 laivu bēgļu liecību apkopojums
* "Nakts jau nav tikai gulēšanai" (2020) — dzīvesstāsts Gaita Grūtupa sakārtojumā un literārajā redakcijā sērijā "Bezbailīgie"

## Apbalvojumi
* Triju Zvaigžņu ordenis

## Tēls kinematogrāfā
* Veltas prototips Aloiza Brenča filmā (1967) pēc Arvīda Griguļa romāna (1965) “Kad lietus un vēji sitas logā”
* Sandras tēls Arvīda Krieva spēlfilmā “Dancis pa trim” (2011)
* Pētera Krilova dokumentālajā filmā “Uz spēles Latvija” (2014)

## Literatūra
* Pārcēlāji. Mansards, 2021.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Gadsimts ar savu valsti. Valentīnes Lasmanes atmiņas  Latvijas Radio 1
15. Saeimas vēlēšanas

**[[15. Saeima]]s vēlēšanas** Latvijā notiks . Cilvēkiem, kas nevarēs balsot vēlēšanu dienā, būs iespēja nodot savu balsi glabāšanā visos vēlēšanu iecirkņos Latvijā  no pirmdienas, 28.09.2026. līdz pielktdienai 02.10.2026. šādos laikos: pirmdien — no pulksten 17.00 līdz 20.00; otrdien — no pulksten 8.00 līdz 11.00; trešdien — no pulksten 17.00 līdz 20.00; ceturtdien — no pulksten 8.00 līdz 11.00; piektdien — no pulksten 12.00 līdz 15.00. 

Vēlēšanas norisināsies piecos vēlēšanu apgabalos: Rīgā, Vidzemē, Latgalē, Zemgalē un Kurzemē. Saeimā tiek ievēlēti 100 deputāti.

## Balsošanas sistēma

Latvijas Republikas Satversme nosaka, ka Saeimu ievēl vienlīdzīgās, tiešās, aizklātās, brīvās un proporcionālās vēlēšanās, piešķirot vietas partijām, kuras iegūst vismaz 5% balsu. Vēlēšanas parasti notiek reizi četros gados, oktobra pirmajā sestdienā, bet Latvijas Valsts prezidentam ir tiesības pieprasīt ārkārtas vēlēšanas. Tiesības vēlēt ir pilntiesīgiem Latvijas pilsoņiem, kuri vēlēšanu dienā ir sasnieguši astoņpadsmit gadu vecumu. Saeimā var ievēlēt jebkuru pilntiesīgu Latvijas pilsoni, kurš vēlēšanu pirmajā dienā ir vecāks par divdesmit vienu gadu.

## Vēlēšanu apgabali

Latvijā ir pieci Saeimas vēlēšanu apgabali — Kurzeme, Vidzeme, Latgale, Zemgale un Rīga. No katra vēlēšanu apgabala tiek ievēlēts konkrēts skaits deputātu proporcionāli iedzīvotāju skaitam apgabalā. Katram vēlēšanu apgabalam ir savi kandidātu saraksti. Ārzemēs dzīvojošie Latvijas pilsoņi tiek pieskaitīti pie Rīgas vēlēšanu apgabala.

## Norise
2025. gada oktobrī Centrālā vēlēšanu komisija lēsa, ka vēlēšanu norise izmaksās aptuveni 10 miljonus eiro.

### IT iepirkumu skandāls un balsu skaitīšana
2026. gada 17. martā Valsts policija Eiropas Prokuratūras (EPPO) uzsāktā kriminālprocesā aizdomās par 1,5 miljonu eiro vērtu informācijas tehnoloģiju iepirkumu krāpšanas lietu aizturēja 21 personu, tostarp arī valsts amatpersonas. Aizturēto vidū bija bijušais Valsts digitālās attīstības aģentūras direktors Jorens Liopa un vairāki vietējo IT uzņēmumu vadītāji. Viedās administrācijas un reģionālās attīstības ministrs Raimonds Čudars atstādināja ministrijas valsts sekretāru Edvīnu Balševicu no amata pienākumu pildīšanas, tika atstādinātas vēl vairākas amatpersonas.

Prezidents Edgars Rinkēvičs sabiedrības uzticības nodrošināšanai ierosināja balsu skaitīšanu veikt manuāli. CVK vadītājs Māris Zviedris norādīja, ka tas varētu sadārzināt vēlēšanas.

### Ministru prezidenta amata kandidāti

## Priekšvēlēšanu aptaujas
### Partiju reitingi
thumb|800px|center|Priekšvēlēšanu aptauju rezultātu vizuāls attēlojums

#### 2025. gads

#### 2024. gads

#### 2023. gads

#### 2022. gads

## Piezīmes

## Atsauces

## Ārējās saites
* Latvijas Republikas Saeimas mājaslapa
* CVK mājas lapa
Tumšie ūdeņi

**"Tumšie ūdeņi"** () ir 2019. gada ASV drāmas filma, kuras režisors ir Tods Heinss. Filmā galvenās lomas atveido Marks Rafalo, Anna Hetaveja, Tims Robinss, Bills Kemps, VIktors Gārbers, Mēra Viningema un Bills Pulmans. Filma ir balstīta uz 2016. gada *[[The New York Times]]* žurnāla rakstu *The Lawyer Who Became DuPont's Worst Nightmare*.

Filma stāsta par advokātu, kurš mēģināja atmaskot ķīmiskās ražošanas korporāciju *[[DuPont]]*, kad tā piesārņoja pilsētu ar toksisku vielu.

"Tumšie ūdeņi" pirmizrāde notika  un to izlaida *[[Focus Features]]*. Filma saņēma pozitīvas kritiķu atsauksmes un tās kases ieņēmumi pārsniedza 23 miljonus ASV dolāru.

## Atsauces

## Ārējās saites
Klute

***Klute*** ir 1971. gada ASV *[[neo-noir]]* trillera filma, kuras režisors un producents ir Alans Džejs Pakula. Filmā galvenās lomas atveido Džeina Fonda, Donalds Saterlends, Čārlzs Čofi un Rojs Šaiders. *Klute* ir pirmā daļa Pakulas "paranojas triloģijā", tai seko *[[The Parallax View]]* (1974) un "Visi prezidenta vīri" (1976).

Filma stāsta par detektīvu (Saterlends), kurš kopā ar Ņujorkas prostitūtu (Fonda) mēģina atrast pazudušu vīrieti.

*Klute* pirmizrāde notika  un to izlaida *[[Warner Bros. Pictures]]*. Filma guva gan komerciālus panākumus, gan kritiķu atzinību. Kritiķi slavēja filmas režiju, scenāriju un jo īpaši Fondas aktierspēli. Fonda par savu sniegumu saņēma Amerikas Kinoakadēmijas balvu kategorijā "Labākā aktrise galvenajā lomā", šo balvu saņemot pirmo reizi savā karjerā. *Klute* tika nominēta arī Oskaram kategorijā "Labākais oriģinālscenārijs". Filmas kopējie ienākumi pārsniedza 12 miljonus ASV dolāru pie 2,5 miljonu budžeta.

## Atsauces

## Ārējās saites
Valujeva apkārtraksts

thumb|Valujeva apkārtraksts

**Valujeva apkārtraksts** jeb **Valujeva cirkulārs** (, ) bija Krievijas Impērijas Iekšlietu ministra Pjotra Valujeva 1863. gada 18. jūlijā izdots dekrēts, ar kuru aizliedza rakstpratības pamatapguvei paredzētās reliģiskās un mācību literatūras, izņemot daiļliteratūras, izdošanu ukraiņu valodā (jeb tā laika apzīmējumā — mazkrievu valodā). Tajā arī noliegta ukraiņu valodas esamība un pausts uzskats, ka parastās tautas vidū lietotā ukraiņu valoda neesot nekas vairāk kā Polijas ietekmē samaitāts krievu valodas dialekts.

Vēl vairāk ukraiņu valodu ierobežoja 1876. gadā izdotais Emsas ukazs, ar kuru pilnībā aizliedza jaunu tekstu iespiešanu ukraiņu valodā.

## Skatīt arī

* Emsas ukazs
Jūda un Melnais Mesija

**"Jūda un Melnais Mesija"** () ir 2021. gada ASV biogrāfiskā krimināldrāmas filma, kuras režisors ir Šaka Kings. Filmā galvenās lomas atveido Denjels Kaluja, Lakīts Stenfīlds, Džesijs Plemonss, Dominika Fišbeka un Mārtins Šīns.

Filma stāsta par FIB informantu, kurš iefiltrējas "Melno panteru" partijas kustībā 1960. gadu Čikāgā.

"Jūda un Melnais Mesija" pirmizrāde notika  Sandensas kinofestivālā. Filmu izlaida *[[Warner Bros. Pictures]]*. Kritiķi slavēja filmu par izvēlēto tēmu, Kalujas un Stenfīlda aktierspēli un režiju. Filma saņēma sešas nominācijas 93. Kinoakadēmijas balvai, tai skaitā kategorijā "Labākā filma", bet saņēma balvu kategorijā "Labākā dziesma", kā arī Kaluja saņēma balvu kategorijā "Labākais aktieris otrā plāna lomā" (nominēts arī Stenfīlds). Kaluja saņēma arī Zelta globusa balvu, Kritiķu izvēles kino balvu, Ekrāna aktieru ģildes balvu un BAFTA kino balvu. Izlaista COVID-19 pandēmijas vidū, filma nopelnīja tikai 7,4 miljonus ASV dolāru pie 26 miljonu budžeta.

## Atsauces

## Ārējās saites
Itālijas variants (1969. gada filma)

**"Itālijas variants"** () ir 1969. gada Apvienotās Karalistes kinokomēdija, kuras režisors ir Pīters Kolinsons. Filmā galvenās lomas atveido Maikls Keins, Noels Kauards un Benijs Hills.

Filma stāsta par noziedznieku Čārliju Krokeru (Keins), kurš, tikko atbrīvots no cietuma, izveido grupu, lai nozagtu zeltu no bruņota auto Turīnā, Itālijā.

"Itālijas variants" pirmizrāde notika  un to izlaida *[[Paramount Pictures]]*. Filmas mūzikas autors ir Kvinsijs Džonss, bet dziesmas izpilda Mets Monro. Filma saņēma pozitīvas kritiķu atsauksmes, kritiķiem īpaši slavējot Keina un Kauarda aktierspēli. "Itālijas variants" kļuva par britu kino kulta simbolu. 1999. gadā Britu Kinoinstitūts filmu ierindoja sava visu laiku labāko britu filmu saraksta 36. vietā. Vairākas filmas epizodes ir kļuvušas atpazīstamas un slavenas, īpaši filmas noslēgums un Keina pēdējais pateiktais teikums. 2003. gadā filmai iznāca rīmeiks "Itālijas variants".

## Atsauces

## Ārējās saites
Look At Me: XXXTentacion

***Look At Me: XXXTentacion*** ir 2022. gada ASV dokumentālā filma, kuras režisore ir Saba Folajana. Tajā galvenā uzmanība pievērsta repera un dziedātāja *[[XXXTentacion]]* dzīvei un nāvei. Filmas nosaukums ir aizgūts no viņa singla *[[Look At Me!]]*, kas padarīja reperi plašāk atpazīstamu. Filmas pirmizrāde notika *South by Southwest* filmu festivālā , bet straumēšanas servisā *[[Hulu]]* pieejama kopš .

Par filmas izveidi pirmo reizi paziņoja , tieši vienu gadu kopš *XXXTentacion* slepkavības. Filmas izveide uzsākta jau 2017. gada aprīlī. Dokumentālajā filmā ir kadri no repera pēdējiem dzīves gadiem, kā arī daudzi viņa draugi un ģimenes locekļi, tostarp viņa māte Kleopatra Bernarda, draudzene Dženesisa Sančesa, bijusī draudzene Ženēva Ajala un labākais draugs un reperis *[[Ski Mask The Slump God]]*. Tajā ir iekļautas arī intervijas ar reperiem no *XXXTentacion* hiphopa kolektīva *[[Members Only]]*, piemēram, *Bass Santana*, *Cooliecut* un *Kid Trunks*. Pēc iznākšanas dokumentālā filma saņēma plašu kritiķu un fanu atzinību.

## Konspekts
Filmā apskatīti gan pozitīvie, gan pretrunīgie *XXXTentacion* dzīves un mantojuma aspekti.

Filmā redzamas *XXXTentacion* bijušās draudzenes Ženēvas Ajalas pirmās intervijas, kura 2016. gadā viņu apsūdzēja par vardarbību ģimenē. *XXXTentacion* nāves brīdī gaidīja tiesas prāvu par Ajalas izvirzītajām apsūdzībām, kura pirmo reizi dokumentālajā filmā atklāj, ka nevēlējās, lai *XXXTentacion* nonāk cietumā, sakot, ka viņa "neapzinājās, ka tas viss tā sagrūs viņam virsū." Filmā ir tikšanās ar *XXXTentacion* māti Kleopatru Bernardu un Ajalu, kurā Bernāra saka, ka tic Ajalas apsūdzībām, komentējot: "Džasejs kļūdījās savā rīcībā. Tam nav attaisnojuma un punkts. Bet es tikai vēlos, lai pasaule zina, ka viņš vairs nav tas pats cilvēks, tomēr pagātne joprojām ir daļa no viņa stāsta." Bernarda norāda, ka pēc viņas domām *XXXTentacion* galu galā būtu publiski atvainojies Ajalai, taču: "Viņam vienkārši nebija iespējas." Ajala komentēja, ka "ir kļuvis daudz vieglāk, zinot, ka [*XXXTentacion*] ģimene uz viņu nedusmojas." Komentējot filmu, režisore Saba Folajana sacīja: "Mēs jūtam, ka esam pārāk agri zaudējuši Džaseju, un labākais, ko varam darīt, ir atrast veidu, kā mācīties no viņa dzīves un mēģināt turpināt viņa misiju."

## Skaņu celiņš

 *XXXTentacion [[Instagram]]* kontā paziņoja, ka kopā ar dokumentālo filmu izdos arī kompilācijas albumu ar nosaukumu *[[Look at Me: The Album]]*. Albumu izdeva , bet pirms tā izdeva singlu *[[True Love]]* ar Kanje Vesta piedalīšanos.

Albums sadalīts divās daļās, un tajā iekļautas dziesmas, kas jau iepriekš izdotas — vai nu iepriekšējos albumos, vai ekskluzīvi vietnē *[[SoundCloud]]*.

## Lomās
* XXXTentacion (arhīva kadri)
* Ženēva Ajala, bijusī draudzene
* Bass Santana, draugs
* Kleopatra Bernarda, māte
* Cooliecut, draugs
* Džons Kaningems, mūzikas producents
* Kid Trunks, draugs
* Dženesisa Sančesa, draudzene
* Ski Mask The Slump God, labākais draugs
* Solomona Sobande, vadītāja

## Skatīt arī

* *[[In His Own Words: XXXTentacion]]*

## Ārējās saites
Bullitt

***Bullitt*** ir 1968. gada ASV *[[neo-noir]]* trillera filma, kuras režisors ir Pīters Jeitss. Filmā galvenās lomas atveido Stīvs Makvīns, Roberts Vons, Žaklīna Bisita, Dons Gordons un Saimons Oklends. Filma ir balstīta uz Roberta Fiša 1963. gada romāna *Mute Witness*.

Filma stāsta par Sanfrancisko policistu, kuram ir jāatrod cilvēks, kurš nogalināja liecinieku viņa uzraudzībā.

*Bullitt* pirmizrāde notika . Filma guva gan komerciālus panākumus, gan kritiķu atzinību. Filma saņēma Amerikas Kinoakadēmijas balvu kategorijā "Labākā montāža" un tika nominēta kategorijā "Labākā skaņa". 2007. gadā filma tika iekļauta ASV Kongresa bibliotēkas Nacionālajā kino reģistrā kā "kulturāli, vēsturiski vai estētiski nozīmīga filma". *Bullitt* ir pazīstama ar savu slaveno auto pakaļdzīšanās epizodi pa Sanfrancisko ielām, kas tiek uzskatīta par vienu no ietekmīgākajām kino vēsturē.

## Atsauces

## Ārējās saites
Žaklīna Bisita

**Žaklīna Bisita** (; dzimusi ) ir britu aktrise.

Savu aktrises karjeru sākusi 1965. gadā. 1968. gadā kļuvusi atpazīstama ar lomām filmās *[[The Detective]]*, *[[Bullitt]]* un *[[The Sweet Ride]]*, par ko viņu nominēja Zelta globusa balvai kā labāko jaunpienācēju. 1970. gados piedalījusies tādās filmās kā "Lidosta" (*Airport*, 1970), *[[The Mephisto Waltz]]* (1971), "Amerikāņu nakts" (1973), Fransuā Trifo filma, kas saņēma Amerikas Kinoakadēmijas balvu kategorijā "Labākā filma svešvalodā", "Lieliskais" (1973), "Slepkavība Austrumu ekspresī" (1974), *[[St. Ives]]* (1976), *[[The Deep]]* (1977), *[[The Greek Tycoon]]* (1978) un *[[Who Is Killing the Great Chefs of Europe?]]* (1978), par ko viņu nominēja Zelta globusa balvai.

Vēlāk piedalījusies filmās "Bagātas un slavenas" (*Rich and Famous*, 1981), *[[Class]]* (1983), *[[Under the Volcano]]* (1984), *[[Forbidden]]* (1984), *[[Wild Orchid]]* (1989), "Ceremonija" (1995), *[[Dangerous Beauty]]* (1998). 2013. gadā saņēmusi Zelta globusa balvu par lomu BBC miniseriālā *[[Dancing on the Edge]]*.

## Ārējās saites
Itālijas variants

**Itālijas variants** () var būt:

* Itālijas variants (1969. gada filma)
* Itālijas variants (2003. gada filma)
Alans Džejs Pakula

**Alans Džejs Pakula** (; dzimis , miris ) bija amerikāņu kinorežisors, scenārists un kinoproducents.

Viņš ir trīs reizes nominēts Amerikas Kinoakadēmijas balvai: kategorijā "Labākā filma" par filmu "Kas nogalina lakstīgalu..." (1962), kategorijā "Labākais režisors" par filmu "Visi prezidenta vīri" (1976) un kategorijā "Labākais adaptētais scenārijs" par filmu "Sofijas izvēle" (1982).

Viņš ir pazīstams arī ar savu "paranojas triloģiju", kurā ietilpst filmas *[[Klute]]* (1971), *[[The Parallax View]]* (1974) un "Visi prezidenta vīri", kā arī filmām "Ārpus aizdomām" (1990), "Pelikānu lieta" (1993) un "Velna īpašums" (*The Devil's Own*, 1997).

## Ārējās saites
Izkliedes induktivitāte

[thumb|335x335px|Transformatora shēma. ''Le1'' un ''Le2'' ir primārā un sekundārā izkliedes induktivitāte, ''k'' ir savienojuma koeficients, M1 un M2 ir [Mijindukcija|mijinduktivitāte]]
**Izkliedes induktivitāte** ir induktivitāte reālā transformatorā, kuru izraisa izkliedes magnētiskā plūsma. Izkliedes plūsma ir tā daļa viena vijuma radītās plūsmas, kas nešķērso otru vijumu. Izkliedes induktivitāte ir transformatora nepilnību raksturojošs lielums.
Ots Tenaks

**Ots Tenaks** (; dzimis ) ir igauņu rallija pilots. Viņš brauc komandā ar stūrmani Martinu Jerveoja *[[M-Sport World Rally Team]]* komandā Pasaules rallija čempionātā (WRC).

Ots Tenaks 2019. gada pasaules rallija čempionātā sasniedza savu pirmo pilotu pasaules čempiona titulu, kļūstot par pirmo igauni, kurš uzvarējis pilotu čempionātā, kā arī pirmo uzvarētāju, kas nav francūzis, kopš Petera Sūlberga 2003. gadā un atnesot pirmo uzvaru *Toyota* komandai kopš Didjē Oriola 1994. gadā.

## Karjera
### Karjeras sākums
Tenaks uzvarēja Igaunijas rallija čempionātā 2008. un 2009. gadā, braucot bijušā pasaules rallija uzvarētāja Marko Mertina vadītajā komandā. Pasaules rallija čempionātā viņš debitēja 2009. gada Portugāles rallijā, kopvērtējumā ierindojoties 20. vietā. 2009. gada septembrī Tenaks uzvarēja Eiropas *Pirelli Star Driver* izslēgšanas rallijā, kas notika Austrijā. Tas viņam deva iespēju piedalīties 2010. gada pasaules rallija čempionāta sezonas sešos posmos PWRC atbalsta kategoriju programmā. Viņš uzvarēja WRC kategorijā 2010. gada Somijas rallijā un 2010. gada rallijā Lielbritānijā.

Divkārt atzīts par Igaunijas gada sportistu (2017, 2020).

## Atsauces

## Ārējās saites
* https://www.motorsport.com/driver/ott-tanak/16459/
Heinrihs Lākmanis

**Kārlis Heinrihs Lākmanis** (; 1892—1955) bija vācbaltiešu vēsturnieks.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1892. gada 30. decembrī Rauzas muižā (*Rausenhof*) izdevēja Leopolda Vilhelma Lākmaņa un viņa sievas Paulīnas (Pollijas), dzimušas Taubenheimas, ģimenē. Mācījās Pērnavas ģimnāzijā. Studēja vēsturi Tērbatas Universitātē (1910—1918). Igaunijas brīvības cīņu laikā cīnījās pret Sarkano armiju Baltiešu pulkā (*Baltenregiment*) (1918—1920).

Pēc kara beigām viņš bija Tērbatas Valtera ģimnāzijas skolotājs un *Dorpater Zeitung* redaktors (1921—1928), pēc tam dzīvoja Pērnavā un pēc tēva nāves pārņēma Pērnavas vēstures pētnieku biedrības *Altertumsforschende Gesellschaft zu Pernau* vadīšanu (1930—1938). 1938. gadā kļuva par Tērbatas Novadpētniecības zinātniskā institūta darbinieku (*Institut für wissenschatlische Heimatforschung in Dorpat*).

Vācbaltiešu izceļošanas laikā 1939. gadā pārcēlās uz Vācijas okupēto Pozeni, kur strādāja par arhivāru (1940—1941), tad par konsultantu un bibliotekāru Berlīnes-Dālemas un Baucenes publikāciju centrā (1941—1945).

Pēc kara beigām viņš dzīvoja Zoltavā (*Soltau*) un Bādhersfeldē (1945—1951), 1951. gadā piedalījās Baltijas vēstures komisijas dibināšanā.

Miris 1955. gada 16. decembrī Mārburgā.

## Darbi
* *Geschichte Liv-, Est- und Kurlands, der jetzigen Republiken Eesti und Latwija.* Kluge und Ströhm, Reval 1924.
* *Zur Geschichte Heinrichs von Lettland und seiner Zeit.* Institut für wissenschaftliche Heimatforschung, Dorpat 1933.
* *Ein neues Dokument über den estnischen Metski-Kultus aus dem Jahre 1680.* Mattiesen, Dorpat 1934. (kopā ar Valteru Andersonu)
* *Das Bürgerbuch von Pernau.* Band 1: *1615—1787.* Band 2: *1787-1889.* Krüger, Dorpat 1936 und 1939.
* *Estland und Livland in frühgeschichtlicher Zeit.* In: Carl Engel (Hrsg.): *Ostbaltische Frühzeit.* Hirzel, Leipzig 1969, S. 204—262.
* *Bericht über die bolschewistische Kulturpolitik in Estland.* Publikationsstelle, Berlin-Dahlem 1940.
* *Die Landwirtschaft Estlands unter der Herrschaft des Bolschewismus.* Publikationsstelle, Berlin-Dahlem 1941.
* *Ingermanland und die ingermanländischen Finnen.* Publikationsstelle, Berlin 1942.
* *Sowjetische Außenpolitik 1917-45.* Maschinenschrift, um 1950.
* *Staats- und Verwaltungsgrenzen in Ostmitteleuropa.* Teil 1: *Die baltischen Lande.* Im Auftrag der Baltischen Historischen Kommission. 1954
* *Geschichte der Stadt Pernau in der Deutsch-Ordenszeit (bis 1558).* Johann Gottfried Herder-Institut, Marburg/Lahn 1956.

### Tulkojumi
* Francis Balodis: *Lettische Vorgeschichte. Einige aktuelle Forschungsprobleme.* Publikationsstelle, Bautzen 1944.
* Sven Ulric Palme: *König Sigismunds Flotte in der Ostsee 1599.* Publikationsstelle, Bautzen 1944.
* Oskar Loorits: *Der heilige Georg in der russischen Volksüberlieferung Estlands.* Osteuropa-Institut, Berlin 1955

## Atsauces

## Ārējās saites
* * Heinrich Laakmann  auf kulturportal-west-ost.eu
* *Laakmann, Karl Heinrich.* In: *Sammlungen des Herder-Instituts zur Ostmitteleuropa-Forschung.* Herder-Institut, Marburg 2000, S. 35—36 (online ).
Lielvārpu eragroste

**Lielvārpu eragroste** () ir graudzāļu dzimtas suga. Savvaļā tās dabiskais izplatības areāls ir Dienvideiropā, taču mūsdienās ir sastopama arī Latvijā, kur dažāda lieluma grupas aug smiltājos, ceļmalās un dzelzceļu uzbērumos.

Pamatareālā tā var sasniegt 75 cm garumu (Latvijas klimatā līdz 40 cm) gara. Lapas parasti vismaz 0,5 cm platas, vārpiņas ir 0,2—0,4 cm platas. Arī ārējā zieda plēksne ir 0,18—0,3 cm gara, uz plēksnes šķautnes ir daudz dziedzermatiņu, parasti mazāk uz vārpiņas kātiņa. Zied no jūlija līdz septembrim.

Vizuāli ļoti līdzīga otrai Latvijā sastopamajai eragrostei — mazajai eragrostei (), taču sastopama salīdzinoši retāk.

## Ārējās saites

## Atsauces
Saistītie dati

**Saistītie dati** () ir strukturēti, savstarpēji savienoti dati, ko izmanto semantisko vaicājumu veikšanai.

Saistīto datu jēdziens balstās uz standarta tīmekļa tehnoloģijām, galvenokārt HTTP, RDF un URI. Taču, pretēji standarta tīmekļa lapām, kas ir piemērotas satura lasīšanai cilvēkiem, saistītie dati ir veidoti tā, lai tie būtu pieejami arī automatizētā mašīnlasīšanas veidā.

Saistītie dati ir arī semantiskā tīmekļa arhitektūras pamatā.

## Skatīt arī

* Semantiskais tīmeklis
* Vikidati
* DBpedia
* Zināšanu grafs

## Atsauces
Brīvības rēgs

**"Brīvības rēgs"** () ir 1974. gada Francijas un Itālijas kopražojuma sirreāla kinokomēdija, kuras režisors ir Luiss Bunjuels, bet scenārija autori Bunjuels un Žans Klods Karjērs. Filmā galvenās lomas atveido Adriana Asti, Žiljēns Berto, Žans Rošfors, Žans Klods Brialī un Mišels Pikolī.

Filmai ir nelineāra sižeta līnija un tā sastāv no daudzām dažādām savstarpēji nesaistītām epizodēm. Epizodes tikai saista noteiktu varoņu pārvietošanās no vienas situācijas uz citu. Filmai ir raksturīgs Bunjuela satīrisks humors apvienojumā ar virkni arvien dīvaināku notikumu, kuru mērķis ir graut skatītāja iepriekš noteiktos priekšstatus par sabiedrības morāli un realitāti.

"Brīvības rēgs" pirmizrāde notika . Filma saņēma pozitīvas kritiķu atsauksmes.

## Atsauces

## Ārējās saites
Mišels Pikolī

**Žaks Daniels Mišels Pikolī** (; dzimis , miris ) bija franču aktieris, scenārists un režisors, kura karjera ilga vairāk nekā 70 gadu.

Pikolī tiek uzskatīts par vienu no savas paaudzes labākajiem franču aktieriem. Strādājis ar tādiem pazīstamiem režisoriem kā Luisu Bunjuelu, Žanu Liku Godāru, Alfredu Hičkoku, Nani Moreti, Žanu Renuāru, Alēnu Renē, Anjēzi Vardu, Klodu Šabrolu un Luiju Malu. 1980. gadā par filmu *[[A Leap in the Dark]]* Pikolī saņēma labākā aktiera balvu Kannu kinofestivālā, bet 1981. gadā par filmu *[[Strange Affair]]* saņēmis labākā aktiera balvu Berlīnes Starptautiskajā kinofestivālā.

Pikolī ir piedalījies vairāk nekā 170 filmās no kurām pazīstamākās ir Luisa Bunjuela režisētās "Dienas skaistule" (*Belle de jour*, 1967), "Buržuāzijas diskrētais šarms" (1972) un "Brīvības rēgs" (1974), Žana Pjēra Melvila filma "Okšķeris" (*Le Doulos*, 1962) Žana Lika Godāra filma "Nicinājums" (1963), Alfreda Hičkoka filma "Topāzs" (*Topaz*, 1969), Žaka Demī filma "Rošforas meitenes" (*Les Demoiselles de Rochefort*, 1967), Luija Mala filma ''Atlantic City'' (1980), Žaka Riveta filma *[[La Belle Noiseuse]]* (1991) un Leosa Karaksa filmas "Sliktās asinis" (*Mauvais Sang*, 1986) un "Svētie motori" (*Holy Motors*, 2012).

## Ārējās saites
Fransisko Hento

**Fransisko "Pako" Hento Lopess** (, dzimis , miris ) bija Spānijas futbolists un futbola treneris, spēlēja uzbrucēja pozīcijā, bijis Spānijas futbola izlases pārstāvis. IFFHS balsojumā Hento ir labākais spāņu un 30. labākais pasaules futbolists 20. gadsimtā.

Hento savu karjeru sāka *[[Racing Santander]]* komandā 1952. gadā un pievienojās *[[Madrides "Real" (futbols)|Real Madrid]]* gadu vēlāk. Viņam pieder rekords par visvairāk dalībām Eiropas kausa (tagad UEFA Čempionu līga) finālos (8 reizes), uzvarot sešas reizes, kas arī ir rekords. Hento pieder rekords arī par visvairāk izcīnītiem *[[La Liga]]* čempionu tituliem (12).

Spānijas futbola izlasi pārstāvējis no 1955. līdz 1969. gadam, 43 mačos gūstot 5 vārtus. Piedalījies 1962. un 1966. gada FIFA Pasaules kausā.

Pēc Alfredo di Stefano nāves, Hento kļuva par *Real Madrid* goda prezidentu.

## Sasniegumi
**Real Madrid**

* La Liga: 1953–54, 1954–55, 1956–57, 1957–58, 1960–61, 1961–62, 1962–63, 1963–64, 1964–65, 1966–67, 1967–68, 1968–69
* Spānijas Karaļa kauss: 1961–62, 1969–70
* Eiropas kauss: 1955–56, 1956–57, 1957–58, 1958–59, 1959–60, 1965–66
* Starpkontinentālais kauss: 1960

## Atsauces

## Ārējās saites
Latvijas Tenisa savienība

**Latvijas Tenisa savienība** ir galvenā par tenisu atbildīgā organizācija Latvijā. Organizācija dibināta 1929. gadā. Tās galvenā mītne atrodas O. Kalpaka prospektā 16, Jūrmalā.

Kopš 2025. gada novembra savienības prezidents ir neiroķirurgs Egils Valeinis,

## Prezidenti
* Juris Savickis (1998—2022)
* Ernests Gulbis (2022—2025)
* Egils Valeinis (2025—pašlaik)

## Atsauces

## Ārējās saites

*
Piedzīvojums (filma)

**"Piedzīvojums"** () ir 1960. gada Itālijas un Francijas kopražojuma drāmas filma, kuras režisors un viens no scenārija autoriem ir Mikelandželo Antonioni. Filmā galvenās lomas atveido Gabriēle Ferceti, Monika Viti un Lea Masāri.

Filma stāsta par jaunas sievietes (Masāri) pazušanu ceļojuma laikā Vidusjūrā un turpmākiem viņas meklējumiem, ko veic viņas mīļotais (Ferceti) un labākā draudzene (Viti).

Filmas uzņemšana notika Romā, Lipāru salās un Sicīlijā 1959. gadā pie grūtiem finansiāliem un fiziskiem apstākļiem. Filma ir pazīstama ar savu neparasto ritmu, kas uzsver vizuālo kompozīciju, noskaņu un raksturu, nevis tradicionālo stāstījuma attīstību.

Filmas "Piedzīvojums" pirmizrāde notika  Kannu kinofestivālā, kur tā saņēma Žūrijas balvu. Filma padarīja Moniku Viti par starptautiski pazīstamu zvaigzni. "Piedzīvojums" ir pirmā daļa Antonioni "triloģijā par mūsdienīgumu un tā neapmierinātību", tai seko "Nakts" (*La Notte*, 1961) un "Aptumsums" (1962). Žurnāla ''Sight & Sound'' 50 visu laiku labāko filmu kritiķu sarakstā filma ierindojās 21. vietā, savukārt režisoru sarakstā tā ierindojās 30. vietā. 2010. gadā žurnāls ''Empire'' ierindoja filmu 40. vietā starp 100 visu laiku labākajām filmām. 2018. gadā BBC veiktajā kritiķu aptaujā, filmu ierindoja 45. vietā starp 100 labākajām filmām svešvalodā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Helmuts Hallers

**Helmuts Hallers** (, dzimis , miris ) bija Vācijas futbolists, spēlēja uzbrucēja pozīcijā, bijis Rietumvācijas futbola izlases dalībnieks.

Savu karjeru sācis Augsburgā, bet 1962. gadā pievienojies Itālijas komandai ''Bologna''. Ar *Bologna* komandu viņš 1964. gadā kļuva par Itālijas čempionu. Vēl divas reizes to paveicis ar ''Juventus'' komandu.

Rietumvācijas futbola izlasi pārstāvējis no 1958. līdz 1970. gadam, kopumā 33 mačos gūstot 13 vārtus. Piedalījies 1962., 1966. un 1970. gada FIFA Pasaules kausā.

## Sasniegumi
**Bologna**

* Itālijas A sērija: 1963–64

**Juventus**

* Itālijas A sērija: 1971–72, 1972–73

**FC Augsburg**

* Regionalliga Süd: 1973–74

## Ārējās saites
Alfredo Foni

**Alfredo Foni** (, dzimis , miris ) bija itāļu futbolists un futbola treneris. Spēlējis aizsarga pozīcijā, bijis Itālijas futbola izlases dalībnieks.

Savu spēlētāja karjeru pavadījis ''Udinese'', ''Lazio'', ''Padova'' un ''Juventus'' komandās. Ar *Juventus* komandu 1935. gadā uzvarējis Itālijas A sērijā.

Itālijas futbola izlasi pārstāvējis no 1936. līdz 1942. gadam, kopumā piedaloties 23 mačos. Ar izlasi ieguvis zelta medaļu 1936. gada vasaras olimpiskajās spēlēs, kā arī uzvarējis 1938. gada FIFA Pasaules kausā. Viņš ir tikai viens no četriem itāļu futbolistiem, kurš ir uzvarējis abos turnīros.

Pēc spēlētāja karjeras beigām kļuvis par treneri. Vadījis komandas Itālijā un Šveicē. Aizvedis *[[Internazionale]]* komandu līdz diviem A sērijas tituliem. Bijis Itālijas un Šveices futbola izlases galvenais treneris. Šveici vadījis 1966. gada FIFA Pasaules kausā.

## Sasniegumi

### Spēlētāja karjera
**Juventus**

* Itālijas A sērija: 1934–35
* Itālijas kauss: 1937–38, 1941–42

**Itālija**

* Vasaras olimpiskās spēles zelta medaļa: 1936
* FIFA Pasaules kauss: 1938

### Trenera karjera
**Internazionale**

* Itālijas A sērija: 1952–53, 1953–54

**Roma**

* Starppilsētu gadatirgus kauss: 1960–61

## Atsauces

## Ārējās saites
Kārlis Heincs Šnellingers

**Kārlis Heincs Šnellingers** (; dzimis , miris ) bija Vācijas futbolists, spēlēja aizsarga pozīcijā, bijis Rietumvācijas futbola izlases dalībnieks.

Savu karjeru sācis *[[1. FC Köln]]* komandā. Lielāko daļu savas karjeras pavadījis Itālijā. No 1965. līdz 1974. gadam spēlējis Itālijas komandas *[[AC Milan]]* rindās. 1968. gadā ar komandu uzvarējis Itālijas A sērijā, bet 1969. gadā Eiropas kausa izcīņā. Divreiz arī ieguvis Eiroaps Kausu ieguvēju kausu, vienreiz Starpkontinentālo kausu un trīsreiz Itālijas kausu.

Rietumvācijas futbola izlasi pārstāvējis no 1958. līdz 1971. gadam, kopumā 47 mačos gūstot vienus vārtus. Piedalījies 1958., 1962., 1966. un 1970. gada FIFA Pasaules kausā.

## Sasniegumi
**1. FC Köln**

* Vācijas čempionāts: 1962

**Roma**

* Itālijas kauss: 1963–64

**AC Milan**

* Itālijas A sērija: 1967–68
* Itālijas kauss: 1966–67, 1971–72, 1972–73
* Eiropas kauss: 1968–69
* Eiropas Kausu ieguvēju kauss: 1967–68, 1972–73
* Starpkontinentālais kauss: 1969

## Ārējās saites