open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Floriana F.C.

***Floriana Football Club*** ir Maltas futbola klubs no Florianas, pašlaik spēlē Maltas Premjerlīgā. Dibināts 1894. gadā. Kluba futbolisti 26 reizes izcīnījuši Maltas čempionu titulu un 20 reizes uzvarējuši Maltas kausa (*MFA Trophy*) izcīņā. Regulāri piedalās UEFA klubu sacensībās.

## Sasniegumi
* **[[Maltas futbola Premjerlīga|Maltas Premjerlīga]]**
** Čempioni (26): 1909–10, 1911–12, 1912–13, 1920–21, 1921–22, 1924–25, 1926–27, 1927–28, 1928–29, 1930–31, 1934–35, 1936–37, 1949–50, 1950–51, 1951–52, 1952–53, 1954–55, 1957–58, 1961–62, 1967–68, 1969–70, 1972–73, 1974–75, 1976–77, 1992–93, 2019–20
** Vicečempioni (15): 1922–23, 1925–26, 1935–36, 1937–38, 1953–54, 1955–56, 1965–66, 1968–69, 1971–72, 1975–76, 1991–92, 1993–94, 2010–11, 2021–22, 2023–24 
* **Maltas kauss** (*MFA Trophy*)
** Kausa ieguvēji (20): 1937–38, 1944–45, 1946–47, 1948–49, 1949–50, 1952–53, 1953–54, 1954–55, 1956–57, 1957–58, 1960–61, 1965–66, 1966–67, 1971–72, 1975–76, 1980–81, 1992–93, 1993–94, 2010–11, 2016–17
** Finālisti (12): 1934–35, 1935–36, 1955–56, 1959–60, 1964–65, 1973–74, 1976–77, 1977–78, 1978–79, 1987–88, 1988–89, 2005–06
* **Maltas superkauss**
** Kausa ieguvēji (2): 1993, 2017
** Finālisti (2): 1994, 2011

## Atsauces

## Ārējās saites

* 
* ''Soccerway'' profils 
* ''Transfermarkt'' kluba profils
FK Sileks

***FK Sileks*** ir Ziemeļmaķedonijas futbola klubs no Kratovas. Dibināts 1965. gadā, pašlaik spēlē Ziemeļmaķedonijas futbola augstākajā līmenī — Pirmajā līgā. Komanda ir trīs reizes izcīnījusi valsts čempiontitulu, kā arī divreiz ieguvusi Maķedonijas kausu. Mājas spēles aizvada Kratovas pilsētas stadionā.

## Sasniegumi
* **[[Maķedonijas futbola Pirmā līga|Maķedonijas Pirmā līga]]**
** Čempioni (3): 1995–96, 1996–97, 1997–98
** Vicečempioni (6): 1992–93, 1993–94, 1994–95, 1998–99, 2003–04, 2019–20
* **Maķedonijas kauss**
** Kausa ieguvēji (2): 1993–94, 1996–97
** Finālisti (1): 1994–95
* **Maķedonijas Otrā līga**
** Uzvarētāji (1): 2013–14

## Atsauces

## Ārējās saites

* ''Soccerway'' profils 
* ''Transfermarkt'' kluba profils
Hedviga Rozenbaumova

**Hedviga Rozenbaumova** (; dzimusi , mirusi ), zināma arī kā **Hedviga Rozenbauma** *(Hedwig Rosenbaum)* bija vācu izcelsmes Bohēmijas tenisiste, kas olimpiskajās spēlēs pārstāvēja Bohēmiju. Viņa izcīnīja divas olimpiskās bronzas medaļas.

Viņa tenisu aktīvi spēlēja no 1899. līdz 1904. gadam. Rozenbaumova uzvarēja 1899. gada Berlīnes turnīru un 1904. gada Bohēmijas turnīru, kā arī 1904. gadā palika otrajā vietā Austrijas čempionātā. Rozenbaumova bija vācu izcelsmes tenisiste, bet dzīvoja Prāgā. Viņa 1886. gadā apprecējās ar sporta žurnālistu Zigfrīdu Rozenbaumu.

## Olimpiskās spēles
1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Rozenbaumova izcīnīja divas bronzas medaļas. Vienu no tām, pārstāvot Bohēmiju sieviešu vienspēlēs, savukārt otru bronzas medaļu viņa ieguva kopā ar britu tenisistu Arčibaldu Vordenu jauktajās dubultspēlēs. Viņu rezultāts un iegūtā medaļa tiek pieskaitītas pie Jauktās komandas panākumiem. Līdz ar to Hedviga Rozenbaumova kļuva par pirmo Bohēmijas sportisti, kas olimpiskajās spēlēs izcīnīja medaļu.
### Rezultāti

## Atsauces

## Ārējās saites
* Hedviga Rozenbaumova (SOK profils) 
* Hedviga Rozenbaumova (Olympedia.org) 
* Hedviga Rozenbaumova (Sports Reference profils)
Vilis Bandrevičs

**Vilis Bandrevičs** (1875—1945) bija Latvijas agronoms un diplomāts, Latvijas vēstnieks Lietuvā, vēlāk Latvijas bankas galvenā direktora vietnieks (1926—1938) .

## Dzīvesgājums
Dzimis 1875. gada 31. decembrī Kroņvircavas pagastā (pēc citiem datiem Šauļu apriņķī) Jēkaba Bandreviča un viņa sievas Katrīnas, dzimušas Treigutes, ģimenē.
1895. gadā izceļoja uz Johannesburgu Transvālas Republikā, bet Angļu—būru kara laikā 1901. gadā to pameta un dzīvoja Vācijā, Lielbritānijā un Ziemeļamerikā.
Pēc studijām Leipcigas Universitātē (1904—1907) ieguva agronoma diplomu, papildinājās komerczinībās Leipcigas Tirdzniecības augstskolā (1907—1908). Pēc atgriešanās dzimtenē 1909.—1911. gadā bija zemes nomnieks Cenas muižā (tagad Ozolnieku pagasts) un īpašumu taksators Baltijas guberņās.
Pirmā pasaules kara laikā devās uz Krieviju, kur bija taksators Samaras guberņā (1914—1918).

1918. gada decembrī Bandrevičs atgriezās Latvijā. 1919. gada maijā Latvijas Pagaidu valdība viņu iecēla par Apgādības ministrijas sevišķu uzdevumu ierēdni ārzemēs. 1919. gada 1. novembrī viņu iecēla par Latvijas *chargé d'affaires* Lietuvā. 1920. gada janvārī Jelgavā sākās sarunas par Latvijas-Lietuvas robežas noteikšanu, kas 1920. gada martā turpinājās Kauņā. 1920. gada aprīlī izveidoja robežu šķīrējtiesu, kas darbojās līdz 1921. gada 26. martam.
1921. gada 14. martā Bandreviču iecēla par Latvijas rezidējošo ministru Lietuvā.
1921. gadā Vilis Bandrevičs piedalījās tādu dokumentu izstrādāšanā kā Latvijas—Lietuvas konsulārā konvencija, abu valstu konvencija par pilsoņu tiesībām, konvencija par noziedznieku izdošanu un juridisku palīdzību.
1922. gada 4. jūlijā viņu pēc paša lūguma atbrīvoja no ieņemamā amata, sākot no 1. septembra.
1922. gada oktobrī V. Bandrevičs sāka strādāt par vienu no Latvijas bankas valdes direktoriem, pensionējās 1938. gadā.

Otrā pasaules kara laikā devās bēgļu gaitās uz Vāciju, miris 1945. gada 5. novembrī Elmshornā (tagad Šlēsviga-Holšteina).

## Apbalvojumi
Triju Zvaigžņu ordenis, 3. šķira (1926).

## Atsauces
Gabriels dos Santušs Magaļaiss

**Gabriels dos Santušs Magaļaiss** (; dzimis ), zināms arī kā **Gabriels** (*Gabriel*), ir Brazīlijas futbolists, spēle aizsarga pozīcijā, pārstāv Brazīlijas futbola izlasi. Kopš 2020. gada Gabriels spēlē Anglijas Premjerlīgas komandā *[[Arsenal FC]]*.

## Sasniegumi
**Dinamo Zagreb**

* Horvātijas Pirmā līga: 2017—18
* Horvātijas kauss: 2017—18

**Arsenal**

* FA Community Shield: 2023

## Ārējās saites
Zeki Čeliks

**Zeki Čeliks** (, dzimis ) ir turku futbolists, spēlē aizsarga pozīcijā, Turcijas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2022. gada Čeliks pārstāv Itālijas A sērijas komandu *[[AS Roma]]*.

Turcijas futbola izlases sastāvā Čeliks debitēja  mačā pret Krieviju. Piedalījies 2020. un 2024. gada Eiropas čempionātā.

## Sasniegumi
**Lille**

* Ligue 1: 2020—21

## Ārējās saites
Žonatans Ikonē

**Žonatans Ikonē** (, dzimis ) ir franču futbolists, spēlē uzbrucēja pozīcijā, Francijas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2025. gada Ikonē pārstāv Francijas 1. līgas komandu *[[Paris FC]]*.

Francijas futbola izlases sastāvā Ikonē debitēja  mačā pret Albāniju.

## Sasniegumi
**Paris Saint-Germain**

* Trophée des Champions: 2016
**Lille**

* Ligue 1: 2020—21

**Fiorentina**

* UEFA Eiropas konferences līga finālists: 2022—23

## Ārējās saites
Viktors Osimens

**Viktors Osimens** (, dzimis ) ir Nigērijas futbolists, spēlē uzbrucēja pozīcijā, Nigērijas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2025. gada Osimens pārstāv Turcijas Superlīgas komandu Stambulas "Galatasaray".

Nigērijas futbola izlases sastāvā Osimens ir spēlējis 2019. un 2023. gada Āfrikas Nāciju kausā.

## Sasniegumi

**Napoli**

* Itālijas A sērija: 2022—23
**Galatasaray**

* Turcijas Superlīga: 2024—25
* Turcijas kauss: 2024—25

**Nigērija**

* Āfrikas Nāciju kauss: 2. vieta 2023; 3. vieta 2019; 2025

## Atsauces

## Ārējās saites
Yauda

***Yauda*** ir latviešu repera Ozola septītais studijas albums, kas izdots . Albums veidots kopā ar NiklāvZ un H. Šteins, bet tā miksēšanu un māsterēšanu veica Arnis Račinskis un Andis Ansons. Albums ierakstīts studijā "Mute", bet to izdeva ierakstu kompānija *[[0'79 Records]]*. Albumā piedalās izpildītāji *[[Prusax]]*, rolands če, *[[xantikvariāts]]*, Intars Busulis, *NiklāvZ*, Una Daniela Aizgale, Annemarija Moiseja un Paula Saija.

Izdoti trīs albuma singli: "Pavasaris", "Mans ceļš" un "Nāves ēnā".

## Dziesmu saraksts
# "Nāves ēnā"
# "Gvazdika" (skits)
# "1000 km" (piedalās rolands če)
# "Barjeras" (piedalās NiklāvZ)
# "Asvalts kūp" (skits)
# "Nikijs Yauda"
# "Tu nāc, tu ej" (piedalās *[[Prusax]]*)
# "Saules stariņš" (piedalās *[[xantikvariāts]]*)
# "Pavasaris"
# "Te Nikijs" (skits)
# "Ko tu dari?" (piedalās *NiklāvZ*)
# "Laiks uzvarēs"
# "Mans ceļš" (piedalās Intars Busulis)
# "Izslēdz gaismu"

## Atsauces
Knattspyrnufélag Reykjavíkur

***Knattspyrnufélag Reykjavíkur***, parasti saukts **KR**, ir Islandes futbola klubs no Reikjavikas. Pašlaik spēlē Islandes augstākajā futbola līgā *[[Úrvalsdeild]]*. Klubs tika dibināts 1899. gadā. Mājas spēles komanda aizvada *KR-völlur* stadionā. Komanda ir 27 reizes izcīnījusi Islandes čempiontitulu, tai skaitā kļuva par pirmajiem Islades čempioniem 1912. gadā. Kluba futbolisti ir arī 14 reizes izcīnījuši Islandes kausu.

## Sasniegumi
* **Islandes augstākā līga (''[[Úrvalsdeild]]'')**
** Čempioni (27): 1912, 1919, 1926, 1927, 1928, 1929, 1931, 1932, 1934, 1941, 1948, 1949, 1950, 1952, 1955, 1959, 1961, 1963, 1965, 1968, 1999, 2000, 2002, 2003, 2011, 2013, 2019
** Vicečempioni (27): 1915, 1916, 1917, 1920, 1923, 1930, 1933, 1935, 1936, 1937, 1939, 1943, 1944, 1945, 1946, 1954, 1956, 1958, 1960, 1983, 1990, 1992, 1995, 1996, 1998, 2006, 2009
* **[[Islandes kauss futbolā|Islandes kauss]]**
** Kausa ieguvēji (14): 1960, 1961, 1962, 1963, 1964, 1966, 1967, 1994, 1995, 1999, 2008, 2011, 2012, 2014
** Finālisti (5): 1989, 1990, 2006, 2010, 2015
* **Islandes līgas kauss** (*Deildabikar*)
** Kausa ieguvēji (8): 1998, 2001, 2005, 2010, 2012, 2016, 2017, 2019
** Finālisti (1): 2004
* **Islandes superkauss**
** Kausa ieguvēji (6): 1969, 1996, 2003, 2012, 2014, 2020
** Finālisti (5): 1995, 2004, 2009, 2013, 2015
* **Islandes 1. līga** (*1. deild*)
** Uzvarētāji (1): 1978

## Atsauces

## Ārējās saites
* ''Soccerway'' profils 
* ''Transfermarkt'' kluba profils
Ledus sirds (filmu cikls)

thumb|150px
**"Ledus sirds"** () ir pilnmetrāžas animācijas filmu cikls. Animācijas filmu ideja pieder *[[Walt Disney Animation Studios]]* studijai, bet izplatītājs ir *[[Walt Disney Pictures]]*.

## Filmas
* "Ledus sirds"
* "Ledus sirds 2"

## Ārējās saites
*
Sūklis Bobs Kvadrātbiksis (filmu cikls)

thumb|150px
**"Sūklis Bobs Kvadrātbiksis"** () ir pilnmetrāžas animācijas filmu cikls. Animācijas filmu ideja pieder *[[Nickelodeon Movies]]* studijai, bet izplatītājs ir *[[Paramount Pictures]]*.

## Filmas
* "Sūklis Bobs"
* "Sūklis Bobs Kvadrātbiksis"
* "Sūklis Bobs Kvadrātbiksis 3"
* "Sūklis Bobs: Meklējot Kvadrātbiksi"

## Ārējās saites
* Oficiālā tīmekļa vietne
Meriona Džonsa Farkuara

**Meriona Džonsa Farkuara** (vienkārši **Džonsa**, ; dzimusi , mirusi ) bija amerikāņu tenisiste, divu olimpisko bronzas medaļu ieguvēja. Viņa ir divas reizes uzvarējusi ASV atklātajā tenisa čempionātā 1899. un 1902. gadā sieviešu vienspēlēs. 2000. gadā tika uzņemta Starptautiskā tenisa slavas zālē.

## Biogrāfija
Meriona Džonsa bija Nevadas senatora, Santamonikas līdzdibinātāja Džona P. Džonsa un Džordžīnas Frančesas Salivenas meita.

Meriona Džonsa bija pirmā kaliforniete, kas sasniedza finālu sieviešu ASV tenisa čempionātā. Viņa ieguva čempiona titulu 1899. un 1902. gada ASV čempionātā sieviešu vienspēļu turnīros un 1901. gada ASV čempionātā jauktajās dubultspēlēs. 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs viņa izcīnīja divas bronzas medaļas. Vienu no tām viņa ieguva sieviešu vienspēļu turnīrā pārstāvot ASV, bet otru bronzas medaļu viņa ieguva jaukto dubultspēļu turnīrā. Viņas partneris jauktajās dubultspēlēs bija, brits Lorenss Dohertijs, un viņi startēja kā Jauktās komandas pārstāvji. Viņu rezultāts un iegūtā medaļa tiek pieskaitītas pie Jauktās komandas panākumiem. Viņa bija pirmā amerikāņu sportiste, kura ieguva olimpisko medaļu. Viņas māsa, Džordžīna, arī startēja 1900. gada vasaras olimpisko spēļu tenisa turnīrā. 1900. gadā Džonsa bija pirmā ne-britu spēlētāja, kas sasniedza Vimbldonas tenisa čempionāta ceturtdaļfinālu.

1903. gadā viņa apprecējās ar arhitektu Robertu D. Farkuaru. Viņiem piedzima trīs bērni: Deivids Farkuars, Džons Persivals Farkuars un Kolīna Farkuara. No 1920. līdz 1961. gadam Meriona Džonsa Farkuara dzīvoja Griničvilidžā, kur viņa bija labi pazīstama kā vijolniece un balss trenere. Viņa arī tulkoja operu libretus un neilgu laiku bija Ņujorkas Čembera operas vadītāja. 1961. gadā viņa pārcēlās atpakaļ uz Losandželosu, kur dzīvoja līdz pat savai nāvei.

## Rezultāti
### ''Grand Slam'' fināli
; Sieviešu vienspēles

; Sieviešu dubultspēles

; Jauktās dubultspēles

### Olimpiskās spēles

## Atsauces

## Ārējās saites
* Meriona Džonsa Farkuara (SOK profils) 
* Meriona Džonsa Farkuara (Olympedia.org) 
* Meriona Džonsa Farkuara (Sports Reference profils) 
* Meriona Džonsa Farkuara (Starptautiskā tenisa slavas zāle)
Angry Birds (sērija)

thumb|250px
***Angry Birds*** ir fantāzijā balstīta mediju franšīze, ko izveidojusi Somijas kompānija ''Rovio Entertainment''. Sērija balstās uz daudzkrāsainiem putniem, kuri cenšas glābt savas olas no zaļās krāsas cūkām, viņu ienaidniekiem. Iedvesmojoties no ''Crush the Castle'', spēle tiek slavēta par veiksmīgo jautras spēles, komiskā stila un zemās cenas kombināciju. Tās popularitāte izraisīja daudzus *spin-off*; *Angry Birds* versijas, kas izveidotas personālajiem datoriem un videospēļu konsolēm, preču tirgus ar tā varoņiem, ''Angry Birds Toons'', televīzijas animācijas seriāls un divas pilnmetrāžas filmas; "Dusmīgie putni. Filma" un tās turpinājums "Dusmīgie putni. Filma 2". Līdz 2014. gada janvārim visās platformās bija lejupielādēts vairāk nekā 2 miljardi, ieskaitot gan regulāros, gan īpašos izdevumus. Līdz 2015. gada jūlijam sērijas spēles bija lejupielādētas kopā vairāk nekā 3 miljardus reižu, padarot tās par visu laiku lejupielādētākajām *[[freemium]]* spēļu sērijām. Oriģinālais *Angry Birds* ir saukts par "vienu no visizplatītākajām spēlēm šobrīd", "par vienu no 2010. gada lieliskajiem hītiem", un "lielākajiem panākumiem mobilajā lietotnē, ko pasaule līdz šim ir redzējusi". Pirmais galvenās sērijas videospēļu turpinājums ''Angry Birds 2'' tika izlaists 2015. gada 30. jūlijā.

## Videospēles
*Angry Birds
*Angry Birds Seasons
*Angry Birds Rio
*Angry Birds Space
*Angry Birds Star Wars
*Angry Birds Star Wars 2
*Bad Piggies
*Angry Birds Go!
*Angry Birds Epic
*Angry Birds Stella
*Angry Birds Transformers
*Angry Birds POP!
*Angry Birds Fight
*Angry Birds Evolution
*Angry Birds 2
*Angry Birds Action

## Filmas
* Dusmīgie putni. Filma (2016)
* Dusmīgie putni. Filma 2 (2019)

## Ārējās saites
* Oficiālā mājaslapa
Akratopuls

**Akratopuls** var būt:

* Aristidis Akratopuls (*Αριστείδης Ακρατόπουλος*) — grieķu tenisists;
* Konstantins Akratopuls (*Κωνσταντίνος Ακρατόπουλος*) — grieķu tenisists.
FC Van

***FC Van*** ir Armēnijas futbola klubs no Čarencavānas, kas spēlē Armēnijas Premjerlīgā. Tas ir dibināts 2019. gadā. Mājas spēles aizvada *Čarencavāna* stadionā.

## Sasniegumi
* **[[Armēnijas 1. līga]]**
** 1. vieta (1): 2019–20

## Sezonas

## Atsauces

## Ārējās saites

* Facebook 
* ''Soccerway'' profils 
* ''Transfermarkt'' kluba profils
Oļegs Kononovs

**Oļegs Kononovs** (, dzimis ) ir bijušais krievu futbolists, spēlēja pussarga pozīcijā, pašlaik futbola treneris. 2020. gadā Kononovs bija Latvijas Virslīgas komandas Riga FC galvenais treneris.

## Ārējās saites
Musa Dembelē (futbolists, dzimis 1996. gadā)

**Musa Dembelē** (, dzimis ) ir franču futbolists, spēlē uzbrucēja pozīcijā. Kopš 2023. gada Dembele pārstāv Saūda Arābijas profesionālās līgas komandu *[[Al-Ettifaq FC|Al-Ettifaq]]*.

## Sasniegumi
**Celtic**

* Skotijas Premjerlīga: 2016—17, 2017—18
* Skotijas Līgas kauss: 2016—17, 2017—18
* Skotijas kauss: 2016—17, 2017—18
**Atletico Madrid**

* La Liga: 2020—21

**Individuālie sasniegumi**

* ''Celtic'' sezonas labākais vārtu guvējs: 2016—17

## Ārējās saites
Rafaels Pereira da Silva

**Rafaels Pereira da Silva** (, dzimis ), zināms arī kā **Rafaels** (*Rafael*), ir Brazīlijas bijušais futbolists, spēlēja aizsarga pozīcijā, bijis Brazīlijas futbola izlases pārstāvis.

Eiropā Rafaels ir spēlējis Anglijas Premjerlīgas komandā ''Manchester United'', *[[Ligue 1]]* komandā Lionas "''Olympique''"un Turcijas Superlīgas komandā Stambulas "''Başakşehir''". Karjeru noslēdzis Brazīlijas komandā Riodežaneiro "''Botafogo''".

Brazīlijas futbola izlases sastāvā Rafaels ir spēlējis 2012. gada vasaras olimpiskajās spēlēs.

## Sasniegumi
**Manchester United**

* Anglijas Premjerlīga: 2008—09, 2010—11, 2012—13
* Anglijas Līgas kauss: 2009—10
* FA Community Shield: 2008, 2011, 2013
* FIFA Klubu Pasaules kauss: 2008
**Botafogo**

* Brazīlijas B sērija: 2021

## Ārējās saites
Latvijas vēstnieks Igaunijas Republikā

thumb|250px|Latvijas vēstniecības ēka Tenismegi ielā 10 Tallinā (2008).
[thumb|250px|Latvijas sūtnis Igaunijā [Kārlis Zariņš (diplomāts)|Kārlis Zariņš un sūtniecības darbinieki (1930).]]
**Latvijas vēstnieks Igaunijas Republikā** ir ārkārtējais un pilnvarotais vēstnieks, kurš pilda Latvijas Republikas oficiālā pārstāvja amatu Igaunijas Republikā. Vēstnieka rezidence atrodas Tõnismägi 10 (Tenismegi 10) Tallinā, agrāk neilgi Helsinkos (1992-1995).

## Sūtņu un vēstnieku uzskaitījums
* Jānis Ramans, no 1918. gada decembra diplomātiskais pārstāvis, no 1919. gada augusta pilnvarotā lietveža v.i. (*chargé d'affaires a.i.*) 
* Markus Gailītis, no 1919. gada decembra diplomātiskais pārstāvis
* Jānis Stalbovs, no 1920. gada jūnija sūtniecības pagaidu vadītājs un pilnvarotā lietveža v.i.
* Jānis Seskis, no 1921. gada aprīļa rezidējošais ministrs, no 1922. gada augusta ārkārtējais sūtnis un pilnvarotais ministrs ar rezidenci Suur Tatari 32 Tallinā
* Kārlis Zariņš, no 1930. gada marta ārkārtējais sūtnis un pilnvarotais ministrs ar rezidenci Tõnismägi 10 Tallinā (no 1931)
* Roberts Liepiņš, no 1933. gada jūlija ārkārtējais sūtnis un pilnvarotais ministrs ar rezidenci Tõnismägi 10 Tallinā
* Edgars Krieviņš, no 1935. gada septembra ārkārtējais sūtnis un pilnvarotais ministrs ar rezidenci Tõnismägi 10 Tallinā
* Vilis Šūmanis, no 1938. gada novembra ārkārtējais sūtnis un pilnvarotais ministrs ar rezidenci Tõnismägi 10 Tallinā

* Aldis Bērziņš, no 1990. gada pagaidu pilnvarotais lietvedis 
* Anna Žīgure, no 1992. gada janvāra (rezidēja Helsinkos)
* Andris Piebalgs, no 1995. gada augusta ar rezidenci Tõnismägi 10 Tallinā
* Gints Jegermanis, no 1998. gada februāra ar rezidenci Tõnismägi 10 Tallinā
* Edgars Skuja, no 2002. gada janvāra ar rezidenci Tõnismägi 10 Tallinā
* Rihards Muciņš, no 2005. gada oktobra ar rezidenci Tõnismägi 10 Tallinā
* Kārlis Eihenbaums, no 2008. gada augusta ar rezidenci Tõnismägi 10 Tallinā
* Juris Bone, no 2013. gada oktobra ar rezidenci Tõnismägi 10 Tallinā
* Raimonds Jansons, no 2017. gada jūnija
* Kristīne Našeniece, no 2022. gada augusta

## Atsauces
Arčibalds Vordens

**Arčibalds Vordens** (; dzimis , miris ) bija britu tenisists, olimpiskās bronzas medaļas ieguvējs.

Viņš 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs startēja tenisa dubultspēļu turnīrā kopā ar Bohēmijas sportisti Hedvigu Rozenbaumovu kā Jauktās komandas pārstāvji. Viņi šajā turnīrā izcīnīja bronzas medaļu. Viņu rezultāts un iegūtā medaļa tiek pieskaitītas pie Jauktās komandas panākumiem. Vordens startēja arī vienspēļu turnīrā, taču tajā neguva nekādus panākumus.

; Olimpisko spēļu rezultāti

## Atsauces

## Ārējās saites
* Arčibalds Vordens (SOK profils) 
* Arčibalds Vordens (Olympedia.org) 
* Arčibalds Vordens (Sports Reference profils)
Anna Žīgure

**Anna Žīgure** (dzimusi ; Rīgā) ir latviešu rakstniece, tulkotāja un diplomāte, Latvijas vēstniece Igaunijā un Somijā. Latvijas Zinātņu akadēmijas goda locekle.

## Dzīvesgājums
Dzimusi 1948. gada 25. augustā Rīgā rakstnieka Jāņa Žīgura un Amariļļa Lieknas-Virzas ģimenē. Elzas Stērstes un Edvarta Virzas mazmeita. Mācījās Jūrmalas 4. vidusskolā, studēja Tartu Universitātes Filoloģijas fakultātes Igauņu valodas un literatūras nodaļā.

Strādāja par korektori žurnālā "Padomju Latvijas Komunists" (1972—1978), vēlāk par Latvijas Rakstnieku savienības konsultanti un valdes sekretāri (1978—1990). Atmodas kustības laikā bija biedrības "Latvija-Somija" priekšsēdētāja (1989—1991).

Pēc Latvijas neatkarības atgūšanas bija Latvijas vēstniece Igaunijā (1992—1993) un Latvijas vēstniece Somijā (1992—1998).

Precējusies ar somu žurnālistu un rakstnieku Juku Rislaki. Ir studenšu korporācijas Dzintra goda filistre.

## Darbi
Tulkojumi no igauņu un somu valodas, autobiogrāfiski un dokumentāli darbi un esejas. Publicējusi aprakstus par Somiju, recenzijas un rakstus par igauņu literatūru. 2019. gadā iznāca Annas Žīgures grāmata "Mūsu tautas gaita. Latvijas vēstures mirkļi".
* "Ir laiks jeb neparasts notikums ar cepurēm" (stāsts bērniem, 1994)
* "Es stāstu par Latviju" (2000)
* "Marselīne" (autobiogrāfisks darbs par dzejnieci Elzu Stērsti, 2005)
* "Viņi. Ceļā" (2009, 2. izdevums 2010. gadā)
* "Viņi. Svešos pagalmos" (2012)
* "Latvijas klusie varoņi" (kopā ar Pēteri Bolšaiti un Agnesi Lūsi, 2017)
* "Graniittisen maan jalo kansa. Suomi ja suomalaiset latvilaisissa lehdissä, 1822-1945" (2017), latviskā tulkojumā "Ziemeļzemes cēlā tauta" (2018)

## Apbalvojumi
* Triju Zvaigžņu ordenis (1995)
* Somijas Lauvas Ordeņa Lielais Krusts (1998)
* Igaunijas Māras Zemes Krusta ordenis (2000)

## Atsauces
Latvijas vēstnieks Somijā

thumb|250px|Latvijas vēstniecības Somijā ēka Armfeltintie 10 Helsinkos (2008).
[thumb|250px|Latvijas sūtnis Somijā [Kārlis Zariņš (diplomāts)|Kārlis Zariņš un sūtniecības darbinieki (1921-1925).]]
**Latvijas vēstnieks Somijas Republikā** ir Latvijas Republikas ārkārtējais un pilnvarotais vēstnieks, kurš pilda oficiālā pārstāvja amatu Somijas Republikā. Vēstnieka rezidence atrodas Armfeltintie 10 Helsinkos.

## Sūtņu un vēstnieku uzskaitījums
* Kārlis Zariņš, 1919. – 1925. (1919. gada aprīlī - septembrī pagaidu pilnvarotais lietvedis, no 1919. gada oktobra rezidējošais ministrs ar rezidenci dažādās vietās, arī Mikonkatu 17 Helsinkos. No 1921. gada februāra sūtnis Somijā ar rezidenci Aleksanterinkatu 19 Helsinkos, no 1923. gada aprīļa - arī Zviedrijā, Norvēģijā un Dānijā ar rezidenci Bulevardi 12 Helsinkos)
* Oļģerts Grosvalds, 1925. – 1930. ar rezidenci Bulevardi 12 (1923–1928), tad Bulevardi 1
* Antons Balodis, 1930. – 1933. ar rezidenci Bulevardi 1, tad Tehtaankatu 4	(no 1931)
* Vilis Šūmanis, 1933. – 1938. ar rezidenci Tehtaankatu 4, tad Armfeltintie 10 (no 1935)
* Jānis Tepfers, 1939. – 1940. ar rezidenci Armfeltintie 10
* Anna Žīgure, 1991. – 1998. ar rezidenci Bulevardi 5 (1992–1995), tad Armfeltintie 10
* Alberts Sarkanis, 1998. – 2000. ar rezidenci Armfeltintie 10
* Valdis Krastiņš, 2000. – 2005. ar rezidenci Armfeltintie 10
* Einars Semanis, 2005. – 2009. ar rezidenci Armfeltintie 10
* Juris Bone, 2009. - 2013. ar rezidenci Armfeltintie 10
* Uģis Bambe, 2013. - 2018. ar rezidenci Armfeltintie 10
* Kristīne Našeniece, 2018.- 2022. ar rezidenci Armfeltintie 10
* Dace Treija-Masī,  kopš 2022. ar rezidenci Armfeltintie 10

Walter Jungin suunnittelema Latvian suurlähetystö 1946 (HK19700320-54662).tif|Latvijas sūtniecības nams 1946. gadā, kad to piesavinājās PSRS 


## Atsauces
Šilonga

**Šilonga** (, ) ir pilsēta Indijas ziemeļaustrumos, Meghālajas štata administratīvais centrs. 2011. gadā Šilongā dzīvoja 143 tūkstoši iedzīvotāju. Agrāk pilsēta bija zināma kā **Jedo** un **Levduha**.

## Atsauce

## Ārējās saites
Arkādijs

**Flāvijs Arkādijs** (, *Árkádios*; dzimis , miris ) bija Austrumromas imperators (395—408). Viņš bija Teodosija I un viņa pirmās sievas Aelijas Flakkillas vecākais dēls un Rietumromas imperatora Honorija brālis. Arkādijs bija vājš valdnieks, viņa valdīšanas laikā valdīja virkne spēcīgu ministru un viņa sieva Aelija Eudoksija.

## Atsauces

## Ārējās saites
Tianwen 1

thumb|right|300px|''Zhurong'' mobilis blakus ''Tianwen 1'' nolaižamajam aparātam; attēlu uzņēma izmestā kemera
***Tianwen 1*** () ir Ķīnas Marsa zonde, kas sastāv no orbitālā aparāta, nolaižamā aparāta un visurgājēja. Zonde tika palaista 2020. gada 23. jūlijā. Marsu tā sasniedza 2021. gada februārī.

## Lidojuma gaita
*Tianwen 1* tika palaista  04:41:15 *[[UTC]]* ar nesējraķeti *[[Chang Zheng 5]]* no Veņčanas kosmisko aparātu palaišanas vietas.
2. augustā tika veikts pirmais trajektorijas korekcijas manevrs, 5. oktobrī — otrs korekcijas manevrs.

2021. gada 10. februārī *Tianwen 1* iegāja Marsa orbītā.

2021. gada 14. maijā 23:18 *UTC* nolaižamais aparāts nosēdās uz planētas virsmas Utopijas līdzenuma dienvidu daļā.
22. maijā visurgājējs *Zhurong* nobrauca no nolaižamais aparāta.

9. novembrī orbitālais aparāts veica pēdējo korekcijas manevru, ieejot darba orbītā (265 ×  km, ar apriņķošanas periodu 7,8 stundas).

2022. gada 20. maijā *Zhurong* tika ieslēgts hibernācijas režīmā, lai sagatavotos tuvojošajām smilšu vētrām un Marsa ziemai, un tika ieprogrammēts tā, lai pats pamostos pie atbilstošas temperatūras un saules gaismas stāvokļa. Pēc noteiktā laika diemžēl mobilis tā arī nepamodās no hibernācijas, iespējams, tāpēc, ka putekļu uzkrāšanās uz aaules baterijām ietekmēja tā elektroenerģijas ražošanu.

## Uzbūve
Orbitālais aparāts veidots heksagonālā formā ar masu 3175 kg. Tas ir apgādāts ar raķešdzinēju sistēmu. Elektroenerģiju nodrošina divi saules bateriju paneļi.
Orbitālajā aparātā uzstādītie zinātniskie instrumenti:
* vidējas izšķirtspējas kamera ar izšķirtspēju 100 m no 400 km augstas orbītas;
* augstas izšķirtspējas kamera ar izšķirtspēju 2 m no 400 km augstas orbītas;
* magnetometrs;
* Marsa mineraloģijas spektrometrs, lai noteiktu minerālu sastāvu;
* orbitālais zemvirsmas radars;
* Marsa jonu un neitrālo daļiņu analizators;
* Marsa enerģētisko daļiņu analizators.

Nolaižamais aparāts paredzēts visurgājēja nogādāšanai uz Marsa virsmas. Tam ir traps mobiļa nobraukšanai.

Visurgājēja izmēri ir 2,0 × 1,65 × 1,85 m un masa 240 kg. Tam uzstādīti zinātniskie instrumenti:
* ģeoradars, kas spēj ielūkoties līdz 100 m zem Marsa virsmas;
* Marsa virsmas magnētiskā lauka detektors;
* Marsa meteoroloģiskais mērīšanas instruments;
* Marsa virsmas sastāva detektors;
* multispektrālā kamera;
* navigācijas un topogrāfijas kamera.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Tianwen 1 (Huoxing 1, HX 1) Gunter Dirk Krebs
Elča

**Elča** (, ) jeb **Elče** (, ) ir pilsēta un pašvaldība Spānijas dienvidaustrumos, Valensijas autonomajā apgabalā, Alakantas provincē. Tā atrodas Vinalopo upes ielejā, 20 km uz dienvidrietumiem no Alakantas pilsētas, netālu no Vidusjūras piekrastes. 2025. gadā pilsētā dzīvoja 246 tūkstoši iedzīvotāju, ierindojot Elču starp lielākajām pilsētām reģionā. Pilsēta ir īpaši pazīstama ar Elčas palmu audzi (*Palmeral de Elx*) — vēsturisku dateļpalmu dārzu un apūdeņošanas sistēmu kultūrainavu, kas uzskatāma par ievērojamu arābu lauksaimniecības tradīciju mantojumu Eiropā. Šī ainava ir iekļauta UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā.

Nozīmīga vieta Elčas kultūras identitātē ir arī *[[Misteri d'Elx]]* — viduslaiku sakrāla muzikāla izrāde, kas katru gadu tiek iestudēta Svētās Marijas bazilikā un ir iekļauta UNESCO Cilvēces nemateriālā kultūras mantojuma reprezentatīvajā sarakstā. Elča apvieno bagātu vēsturisko mantojumu ar mūsdienīgu saimniecības un kultūras attīstību, un tā ir viens no nozīmīgākajiem centriem Alakantas provincē.

## Nosaukuma etimoloģija
Elčas vietvārda vēsture saistīta ar senāku apdzīvotu vietu mūsdienu pilsētas apkārtnē — arheoloģisko kompleksu *La Alcúdia*. Antīkajos avotos šī vieta minēta kā *Illici* (arī *Ilici*, *Illice*), bet romiešu periodā tā ieguva kolonijas statusu ar nosaukumu *Colonia Iulia Illici Augusta*. Šī romiešu pilsēta atradās netālu no mūsdienu Elčas teritorijas un veido nozīmīgu arheoloģisko pamatu pilsētas agrīnajai vēsturei. Viduslaikos, pēc reģiona iekļaušanas Andalusas politiskajā un kultūras telpā, toponīms tika pārņemts un pielāgots arābu valodai. Avotos tas fiksēts kā *Ilš* (arī *Madīnat Ilš* — “Ilš pilsēta”), ko uzskata par antīkā nosaukuma turpinājumu arābu valodā. Šajā periodā pilsētas centrs pārvietojās uz tās pašreizējo novietojumu.

Pēc kristīgās rekonkistas un teritorijas iekļaušanas Aragonas kroņa sastāvā nostiprinājās katalāņu forma *Elx*, no kuras atvasināta mūsdienu kastīliešu forma *Elche*. Tādējādi pilsētas nosaukums atspoguļo vairākus vēsturiskus un lingvistiskus slāņus — ibēru–romiešu, arābu un vēlāk romāņu valodu ietekmi.

## Atsauces

## Ārējās saites

*
Intelsat III F-6

***Intelsat III F-6*** bija starpvalstu organizācijas *[[Intelsat]]* sakaru pavadonis. Orbītā tas tika palaists , izvietots ģeostacionārajā orbītā. Tas darbojās līdz 1977. gada maijam.

Kosmisko aparātu izgatavoja ASV uzņēmums *[[TRV]]*. Tas bija cilindra formas, stabilizācija nodrošināta ar rotāciju ap centrālo asi. *Intelsat III* bija apgādāts ar diviem raidītājiem ar jaudu 183 W. Plānotais darbības laiks bija 5 gadi.

*Intelsat III F-6* tika palaists  00:16:03 *[[UTC]]* ar nesējraķeti *[[Delta M]]* no Kanaveralas zemesraga Gaisa spēku stacijas starta laukuma *LC-17A*. No ģeosinhronās pārejas orbītas pavadonis ar savu dzinēju *SVM-2* sasniedza ģeostacionāro orbītu.

Sākotnēji *Intelsat III F-6* tika izvietots virs Atlantijas okeāna, punktā 25° rietumu garuma. Vēlāk tas tika pārvietots uz punktu 30° R. 1971. gada aprīlī pavadoni pārvietoja uz punktu 20° R. 1972. gada martā tas tika pārvietots uz punktu 64° austrumu garuma, vir Indijas okeāna. 1975. gadā pavadonis tika izvietots punktā 177° rietumu garuma virs Klusā okeāna.
1977. gada 13. maijā tas tika dekomisionēts.

Joprojām *Intelsat III F-6* ir ģeosinhronajā orbītā, tas nekontrolēti dreifē.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Intelsat-3 Gunter's Space Page, 
* Intelsat 3 Encyclopedia Astronautica, 
* INTELSAT 3-F6 Orbītas parametri
Maksvels Kornē

**Maksvels Kornē** (, dzimis ) ir Kotdivuāras futbolists, spēlē uzbrucēja pozīcijā, Kotdivuāras futbola izlases dalībnieks. Kopš 2025. gada Kornē pārstāv Itālijas A sērijas komandu *[[Genoa C.F.C.|Genoa]]*, kas viņu īrē no ''West Ham United''.

Kotdivuāras futbola izlases sastāvā Kornē ir spēlējis 2019. gada Āfrikas Nāciju kausā.

## Sasniegumi

**West Ham United**

* UEFA Eiropas konferences līga: 2022—23

## Ārējās saites

## Atsauces
Karls Toko Ekambi

**Karls Toko Ekambi** (; dzimis ) ir Kamerūnas futbolists, spēlē uzbrucēja pozīcijā, Kamerūnas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2026. gada Toko Ekambi pārstāv Kataras Zvaigžņu līgas komandu *[[Al-Arabi SC|Al-Arabi]]*.

Kamerūnas futbola izlases sastāvā Toko Ekambi ir piedalījies 2017. un 2019. gada Āfrikas Nāciju kausā, kā arī 2017. gada FIFA Konfederāciju kausā.

## Sasniegumi
**Kamerūna**

* Āfrikas Nāciju kauss: 2017

## Ārējās saites
Bubakars Kamara

**Bubakars Kamara** (, dzimis ) ir franču futbolists, spēlē aizsarga pozīcijā. Kopš 2022. gada Kamara pārstāv Anglijas Premjerlīgas komandu *[[Aston Villa F.C.|Aston Villa]]*.

## Ārējās saites
Dohertijs

**Dohertijs** () ir izplatīts īru cilmes uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:

* Lorenss Dohertijs (*Laurence Doherty*; 1875—1919), britu tenisists;
* Mets Dohertijs (*Matt Doherty*; 1992), īru futbolists;
* Redžinalds Dohertijs (*Reginald Doherty*; 1875—1919), britu tenisists;
* Šons Dohertijs (*Sean Doherty*; 1995), amerikāņu biatlonists.

## Skatīt arī
* *[[Doherty]]*
* Dohertija
Latvijas vēstnieks Zviedrijas Karalistē

thumb|300px|Latvijas vēstniecība Zviedrijas Karalistē (2010).
**Latvijas vēstnieks Zviedrijas Karalistē** () ir Latvijas Republikas ārkārtējais un pilnvarotais vēstnieks, kurš pilda oficiālā pārstāvja amatu Zviedrijas Karalistē. Vēstniecība kopš 1995. gada atrodas Odengatan 5 Stokholmā.

Latvijas okupācijas laikā Latvijas diplomātiskā dienesta vadītāja pārstāvis Zviedrijā bija Jānis Tepfers.

## Sūtņu un vēstnieku uzskaitījums
* Frīdrihs Grosvalds (1919—1923; no 1919. gada aprīļa diplomātiskais pārstāvis Zviedrijā, vēlāk arī Norvēģijā un Dānijā no 1921. gada marta ārkārtējais sūtnis un pilnvarotais ministrs Skandināvijas valstīs ar rezidenci Birger Jarlsgatan 24 Stokholmā)
* Kārlis Zariņš (1923—1930), Latvijas sūtnis Zviedrijā, Dānijā un Norvēģijā ar rezidenci Birger Jarlsgatan 24 Stokholmā (līdz 1929. gadam)
* Mārtiņš Nukša (1930—1933), Latvijas sūtnis Zviedrijā, Dānijā un Norvēģijā ar rezidenci Valhallavägen 74 Stokholmā
* Pēteris Sēja (1933—1937), Latvijas sūtnis Zviedrijā, Dānijā un Norvēģijā ar rezidenci Valhallavägen 74 Stokholmā
* Voldemārs Salnais (1937—1940), Latvijas sūtnis Zviedrijā, Dānijā un Norvēģijā ar rezidenci Valhallavägen 74 Stokholmā
* Imants Gross (1991—1996), Latvijas vēstnieks Zviedrijā un akreditētais vēstnieks Norvēģijā ar rezidenci Storgatan 38 Stokholmā (līdz 1993. gadam))
* Jānis Dripe (1996—2001), Latvijas vēstnieks Zviedrijā
* Artis Bērtulis (2001—2005), Latvijas vēstnieks Zviedrijā
* Elita Kuzma (2005—2010), Latvijas vēstniece Zviedrijā
* Maija Manika (2010—2013), Latvijas vēstniece Zviedrijā
* Gints Jegermanis (2013—2017), Latvijas vēstnieks Zviedrijā
* Marģers Krams (2017—2021), Latvijas vēstnieks Zviedrijā
* Ilze Rūse (kopš 2021. gada), Latvijas vēstniece Zviedrijā

## Atsauces
Kenijs Tete

**Kenijs Tete** (, dzimis ) ir nīderlandiešu futbolists, spēlē aizsarga pozīcijā, Nīderlandes futbola izlases dalībnieks. Kopš 2020. gada Tete pārstāv Anglijas Premjerlīgas komandu *[[Fulham FC]]*.

Nīderlandes futbola izlases sastāvā Tete debitēja  mačā pret Kazahstānu.

## Sasniegumi

**Ajax**

* UEFA Eiropas līga finālists: 2016—17

**Fulham FC**

* Championship: 2021—22

## Atsauces

## Ārējās saites
Panātru rinda

**Panātru rinda** (*Lamiales*), agrāk **lūpziežu rinda**, ir augu rinda, kurā apvienotas 24 līdzīgas augu dzimtas. Pēc ģenētiskajiem pētījumiem panātru rindai vistuvākās ir genciānu rinda, nakteņu rinda, skarblapju rinda, sviestkauleņu rinda, zīdpušķu rinda un rindas, kuras zinātniskie nosaukumi ir *[[Metteniusales]]* un *[[Vahliales]]*. Panātru rindā ietilpst šādas dzimtas:

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

Agrāk panātru rindā izdalīja arī smilšsalviju dzimtu (*Lennoaceae*) un skarblapju dzimtu (*Boraginaceae*), bet tagad tās abas ietilpst atsevišķi izdalītajā skarblapju rindā.

Savukārt kādreiz bija izdalīta atsevišķi ceļteku rinda (*Plantaginales*) un cūknātru rinda (*Scrophulariales*), kuras abas tagad ietilpst panātru rindā.

## Ārējās saites
Džošua Čeptegei

**Džošua Kiprui Čeptegei** (; dzimis ) ir Ugandas vieglatlēts, garo distanču skrējējs, kopš 2020. gada augusta — Pasaules rekordists 5000 metru distancē (12:35,36) un 10 000 metru distancē (26:11,00). 2020. gada Tokijas olimpisko spēļu čempions 5000 metru distancē un  čempions 10 000 m. Viņš ir arī 2019., 2022. un 2023. gada Pasaules čempionāta zelta medaļas ieguvējs 10 000 metru distancē.

## Biogrāfija
Sākotnēji nodarbojies ar futbolu, tad izmēģinājis spēkus lēkšanas disciplīnās, bet pēc tam, kad tik atklāts viņa talants garo distanču skriešanā, pārgājis uz to.

Pirmo ievērojamo panākumu pieaugušo konkurencē sasniedzis 2017. gada Pasaules čempionātā Londonā, kur izcīnīja sudraba medaļu 10 000 metru distancē. Uzstādījis pasaules rekordus vairākās šosejas skrējienu distancēs: 15 km (2018), 10 km (2019), 5 km (2020).  Dž. Čeptegei laboja Kenenisam Bekelem no Etiopijas 16 gadus piederējušo Pasaules rekordu 5000 m distancē, veicot to 12:35,36 minūtēs.  Valensijā viņam izdevās pārspēt arī K. Bekeles 15 gadus veco Pasaules rekordu 10 000 m distancē uzreiz par vairāk nekā 6 sekundēm, sasniedzot rezultātu 26:11,00 minūtes.

2020. gada vasaras olimpiskajās spēlēs, kas notika Tokijā 2021. gadā, Dž. Čeptegei kļuva par olimpisko čempionu 5000 metru distancē, savukārt 10 000 metros ieguva sudrabu, piekāpjoties Selemonam Barengam no Etiopijas. 2022. gada Pasaules čempionātā Jūdžīnā izcīnīja zelta medaļu 10 000 metru distancē. Šo panākumu atkārtoja arī pēc gada Budapeštā.

2024. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Parīzē Dž. Čeptegei kļuva par olimpisko čempionu 10 000 metru distancē, uzstādot jaunu olimpisko rekordu 26:43,14.

## Personiskie rekordi

## Ārējās saites
Maiznieku iela (Rīga)

**Maiznieku iela** ir iela Rīgā, Kurzemes rajonā, Āgenskalnā. Maiznieku iela sākas krustojumā ar Nometņu ielu un beidzas savienojoties ar Buršu ielu. Ielas garums ir 80 metri, tādējādi tā ir viena no īsākajām ielām Rīgā. Visa garumā tā ir klāta ar asfalta segumu. Maiznieku ielā ir vienvirziena satiksme posmā starp Buršu un Zvanu ielu. Maiznieku ielā atrodas vairākstāvu dzīvojamās ēkas.

## Ielu savienojumi
Maiznieku iela ir savienota ar šādām ielām:
* Nometņu iela
* Zvanu iela
* Buršu iela

## Skatīt arī
* Āgenskalns
* Maiznīcas iela

## Atsauces
Ļetki (Bērzgales pagasts)

**Ļetki** (pareizāk **Ļetkas**; ) ir skrajciems Rēzeknes novada Bērzgales pagastā. Izvietojies pagasta rietumu daļā 6 km no pagasta centra Bērzgales, 17 km no novada centra Rēzeknes un 235 km no Rīgas. 

Agrāk ciems veidoja vienotu apdzīvotu vietu kopā ar Ilzeskalna pagasta Letkiem. Pašlaik Ļetkos atrodas 4 viensētas, tostarp Kārsavas—Rēzeknes dzelzceļa līnijas stacija "Ilzēni".

1897. gadā ciemā bija 13 sētas ar 85 cilvēkiem.
## Atsauces
Transvālas Republika

thumb|300px|Būru republikas

**Transvālas Republika** ( — "aiz Vālas upes"), oficiāli **Dienvidāfrikāņu Republika** (*Zuid-Afrikaansche Republiek*), bija valsts Dienvidāfrikā (1852—1902).
Tās galvaspilsēta bija Pretorija.

## Vēsture
1652. gadā netālu no Labās Cerības raga nīderlandieši dibināja Keiptaunu, pirmo eiropiešu koloniju Dienvidāfrikā. Nīderlandiešu kolonisti kļuva pazīstami kā būri (no nīderlandiešu valodas tas nozīmē "zemnieki"), bet vēlāk kā afrikāneri, kuri runā afrikandu valodā. 1795. gadā britu bruņotie spēki iekaroja teritoriju ap Labās Cerības ragu. 1836. gadā nīderlandiešu kolonisti, meklējot jaunas zemes, izveidoja tā saukto Lielo treku (), kas bija migrācijas ceļš uz ziemeļiem prom no britiem. 1838. gadā tika dibinātas divas neatkarīgas būru republikas: Oranjes brīvvalsts un Dienvidāfrikāņu Republika. 1902. gadā Otrajā būru karā abas valstis anektēja briti. 1910. gadā britu kontrolētā Raga kolonija (*Cape Colony*), Natalas kolonija (*Colony of Natal*), Transvāla un Oranžas upes kolonija (*Orange River Colony*) apvienojās un dibināja Dienvidāfrikas Savienību (*Union of South Africa*).

## Skatīt arī
* Dienvidāfrikas Republika

## Atsauces un piezīmes

## Ārējās saites
2020. gada Lielā Kristapa balva

**2020. gada [[Lielais Kristaps (kinofestivāls)|Lielā Kristapa balvu]]** pasniegšanas ceremonija  norisinājās  Rīgā, Latvijas Kultūras akadēmijas Nacionālās filmu skolas telpās. Tradīciju ceremoniju rīkot kinoteātrī *[[Splendid Palace]]* nevarēja realizēt COVID-19 pandēmijas ierobežojumu dēļ.

Balvas pasniedza Latvijas Kinematogrāfistu savienība labākajām 2019./2020. gada filmām divdesmit vienā kategorijā. Balvu par mūža ieguldījumu latviešu kino mākslā saņēma kinooperators un pedagogs Kalvis Zalcmanis.

## Ceremonija
Ceremoniju vadīja aktieri Inga Alsiņa-Lasmane un Āris Matesovičs, tās režisors bija Mārtiņš Ķibers. Ceremonijas norisei tiešraidē varēja sekot portālā LSM.lv, bet otrā daļa ar uzvarētāju paziņošanu tika translēta arī LTV1 kanālā.

## Žūrija
2020. gada Lielā Kristapa žūrijas sastāvā ietilpa filmas vērtēja starptautiska žūrija. Žūrijas priekšsēdētāja Aija Bērziņa  (Latvijas Kinoproducentu asociācija), Kaspars Braķis (Latvijas Kinooperatoru ģilde), Elita Kļaviņa (aktrise, režisore), Rolandas Kvietkauskas (bijušais Lietuvas Kinocentra vadītājs), Arūnas Matelis (Lietuva, režisors), Juris Poškus (režisors), Ieva Viese-Vigula (FIPRESCI).

## Filmu pieteikšana
Filmas kinofestivāla konkursam bija jāpiesaka līdz . Kopumā izvērtēšanai tika iesniegti 63 pieteikumi, to vidū pilnmetrāžas, īsmetrāžas spēlfilmas, dokumentālas filmas, animācija un studentu filmas. Starp pieteiktajām filmām bija vairāki starpdisciplināri darbi — Ilzes Burkovskas-Jakobsenas dokumentālā animācija "Mans mīļākais karš", Matīsa Kažas spēlfilma ar dokumentālas filmas iezīmēm "Kino un mēs", Aijas Bley muzikālā dokumentālā filma "Mēs gribējām izmainīt pasauli", Mārtiņa Grauda "Koku opera" un Aleksandra Okonova dainu kamermistērija "Es karā aiziedams". Dažas no pieteiktajām filmām kinoteātros bija paredzēts parādīt tikai rudenī.

Balvai tika pieteiktas desmit pilnmetrāžas spēlfilmas, astoņas īsmetrāžas spēlfilmas, desmit pilnmetrāžas dokumentālās filmas, trīspadsmit īsmetrāžas dokumentālās filmas, animācijas kategorijā pieteiktas divpadsmit filmas un studentu filmu konkursam pieteiktas divpadsmit filmas. Nacionālās kino balvas nominanti tika paziņoti 8. oktobrī.

2020. gadā atlases komisija atsevišķi neizdalīja labākos sieviešu un vīriešu aktierdarbus, jo filmās nebija daudz galveno lomu sievietēm, tādēļ tika pasniegtas balvas vienotās nominācijās "Labākais aktierdarbs galvenajā lomā" un "Labākais aktierdarbs otrā plāna lomā".

## Nominācijas

## Atsauces

## Ārējās saites
*
Atis Sjanīts

**Atis Sjanīts** (1964) ir latviešu diplomāts. LR Ārlietu ministrijas Starptautisko organizāciju un humanitāro jautājumu departamenta direktors (2011–2012).
Speciālo uzdevumu vēstnieks diasporas jautājumos (2016-2019).

## Dzīvesgājums
Dzimis  Cīravas ciemā, studēja tieslietas LVU Juridiskajā fakultātē (1982–1989) un starptautiskās attiecības Vīnes Universitātē (1992–1993).
No 1992. gada darbojās Latvijas Ārlietu ministrijā, papildinājās Maksa Planka Starptautisko tiesību institūtā Hamburgā, tad UNIDROIT () Romā un Hāgas Starptautisko privāttiesību konferencē (1991–1996).

No 1996. līdz 2000. gadam bija Latvijas vēstnieks Lietuvā, arī vēstnieks pie Svētā Krēsla (1998–2002) un pie Neatkarīgā Maltas Bruņinieku ordeņa (1999–2004).
No 2002. līdz 2007. gadam Sjanīts bija Latvijas vēstnieks Kanādā, tad Latvijas vēstnieks Ukrainā (2007–2011) un Moldovā (2007–2012), Latvijas vēstnieks Turcijā (2012-2016). 

## Atsauces
Ļetkas

**Ļetkas** () var būt:
* Bērzgales pagasta Ļetku cits nosaukums;
* Ilzeskalna pagasta Letku cits nosaukums.
Kemlūpsas "Blazers"

**Kemlūpsas "Blazers"** () ir hokeja komanda, kas ir bāzēta Kemlūpsā, Kanādā un spēlē Rietumu hokeja līgā. Komanda dibināta 1966. gadā. Komanda ir titulētākā līgas komanda, par tās čempioni kļūstot sešas reizes. Pēdejo reizi komandai tas izdevās 1995. gadā. Trīs reizes komanda izcīnījusi Memoriālo kausu.

Komandas sastāvā spēlējuši virkne vēlāko NHL hokejistu, no kuriem ievērojamākie ir Šeins Doens, Džeroms Iginla, Skots Nīdermaijers un Marks Reki.

2016.—17. gada sezonu "Blazers" sastāvā aizvadīja latviešu uzbrucējs Rūdolfs Balcers.

## Sasniegumi
* **[[Memoriālais kauss]]**: 3
** 1991.—92., 1993.—94., 1994.—95.

* **[[Eda Čainoveta kauss]]**: 6
** 1983.—84., 1985.—86., 1989.—90., 1991.—92., 1993.—94., 1994.—95.

## Ārējās saites
* Eliteprospects.com komandas lapa
Latvijas vēstnieks Polijā

thumb|200px|Latvijas vēstniecība Polijā (2012).
[thumb|200px|Sūtnis [Ludvigs Ēķis pie 1939. gada septembrī apšaudēs cietušās Latvijas sūtniecības ēkas Školna ielā (*ulica Szkolna*) 6 Varšavā (1939).]]
**Latvijas Republikas vēstnieks Polijas Republikā** () ir Latvijas Republikas ārkārtējais un pilnvarotais vēstnieks, kurš pilda oficiālā pārstāvja amatu Polijas Republikā kā arī nerezidējošais vēstnieka amatu Bulgārijas Republikā un Rumānijā. Vēstnieka rezidence kopš 1994. gada atrodas Karalienes Aldonas ielā 19 (*ulica Królowej Aldony 19*) 03-928 Varšavā.

Polijas valdība 1921. gada 27. janvārī Latvijas Republikas Ārlietu ministrijā iesniedza notu par Latvijas valsts neatkarības atzīšanu. Sākumā sūtniecība īrēja telpas Jasna ielā 17, bet 1927. gadā Latvijas valsts nopirka sūtniecībai namu Školna ielā 6 Varšavā.
Diplomātiskās attiecības tika pārtrauktas pēc Polijas okupācijas 1939. gadā un atjaunotas pēc Latvijas neatkarības atjaunošanas 1991. gada 30. augustā. 1992. gada novembrī noslēdza līgumu par Latvijas vēstniecības atvēršanu Polijā.

## Sūtņu un vēstnieku uzskaitījums

* Mārtiņš Nukša (1921—1930), ārkārtējais sūtnis un pilnvarotais ministrs Polijā, Rumānijā un Austrijā ar rezidenci Varšavā
* Oļģerds Grosvalds (1930—1934), ārkārtējais sūtnis un pilnvarotais ministrs Polijā un Rumānijā ar rezidenci Varšavā (līdz 1933. gada janvārim arī Austrijā, no 1932. gada septembra līdz 1934. gada septembrim arī Ungārijā)
* Miķelis Valters (1934—1938), ārkārtējais sūtnis un pilnvarotais ministrs Polijā, Rumānijā, Austrijā (līdz 1935) un Ungārijā ar rezidenci Varšavā
* Ludvigs Ēķis (1938—1939), ārkārtējais sūtnis un pilnvarotais ministrs Polijā, Ungārijā, Rumānijā un Turcijā ar rezidenci Varšavā
* Mārtiņš Perts (1993—1997) ārkārtējais un pilnvarotais vēstnieks Polijā
* Aivars Vovers (1998—2002)
* Uldis Vītoliņš (2002—2004)
* Alberts Sarkanis (2004—2009)
* Einars Semanis (2009—2013)
* Ilgvars Kļava (2013—2017)
* Edgars Bondars (2017—2021)
* Juris Poikāns (2021—)

## Atsauces
Andrejs Mediņš

**Andrejs Mediņš** (dzimis  Bārbelē) ir katoļu priesteris. Izveidojis un vada "Kalna svētību kopienu" Bruknas muižā, kalpo kā prāvests Kurmenes draudzē, kā arī izveidojis Bārbeles zēnu pamatskolu. Kopš 2022. gada janvāra kalpo arī Skaistkalnes katoļu draudzē un kopš 2023. gada jūnija Kankaļu draudzē.

## Dzīvesgājums
Dzimis Bārbelē, nāk no astoņu bērnu ģimenes. Mācījies Bārbeles pamatskolā un Mežotnes tehnikumā, ko pabeidzis kā dendrologs un daiļdārznieks. Dienējis Afganistānā obligātajā dienestā padomju armijā. Pēc atgriešanās no karadarbības sajutis aicinājumu kļūt par mācītāju. Vēlāk ieguvis izglītību Rīgas Katoļu garīgajā seminārā, bet augstāko izglītību ieguvis Liepājas Universitātē.

Bruknas muižā Dāviņu pagastā A. Mediņš ir izveidojis "Kalna svētību kopienu" — atkarībās nonākušo rehabilitācijas komūnu. Kopā ar tajā dzīvojošajiem atjaunojis un iekopis muižu un apkārti. 2018. gadā izveidojis Bārbeles zēnu pamatskolu pamestajā Bārbeles pamatskolas ēkā.

Par savu sabiedrisko darbību A. Mediņš 2017. gadā saņēmis balvu "Latvijas lepnums" un fonda "Viegli" balvu "Laiks Ziedonim".

Valsts bērnu tiesību aizsardzības inspekcija kopā ar Tiesībsarga biroju 2020. gada augustā "Kalna svētību kopienā" konstatējusi, ka vasaras mēnešos bērni tikuši nodarbināti lauku darbos no desmit līdz 12 stundām dienā bez iespējas saņemt medicīnisko palīdzību un pārkāpumu gadījumā tikuši sodīti ar pārtikas devu ierobežošanu.

2023. gadā viņš ķērās pie gandrīz neizmantotās Kankaļu baznīcas sakopšanas, un Jelgavas diecēzes bīskaps Edvards Pavlovskis viņu iecēla tajā par prāvestu, vēlāk presei paskaidrojot, ka Mediņa neizsīkstošā enerģija ļaujot rēķināties ar izdošanos arī šajā darbā.

## Atsauces
Jānis Spāre

**Jānis Spāre** (; dzimis , miris ) bija latviešu izcelsmes padomju svarcēlājs un treneris.

## Biogrāfija
Jānis Spāre dzimis Kurzemes guberņas Tukuma apriņķa Remtes pagastā, zemnieka daudzbērnu ģimenē. Mācījies Remtes lauksaimniecības skolā.
Pēc tās beigšanas 1910. gadā viņš sāka strādāt Plauža un Saulīša mehāniskajās darbnīcās, bet no 1912. gada Otto Erbes mehāniskajā rūpnīcā. Šeit sāka nodarboties ar svaru bumbu celšanu. Bet drīz vien par boļševiku skrejlapu izplatīšanu "Union" strādnieku vidū, viņš zaudēja darbu un jauna darba meklējumos devās uz Maskavu, kur 1915. gadā sāka strādāt brāļu Bromleju rūpnīcā (no 1922. gada rūpnīca *«Красный пролетарий»*). Viņš iestājās sporta klubā un sāka nodarboties ar stieni vācu trenera Otto Maiera vadībā. Pēc Oktobra revolūcijas sportists dienēja bruņotajos spēkos. Pēc Pilsoņu kara beigām viņš atgriezās sportā un kļuva par vairākkārtēju PSRS čempionu svarcelšanā.

Viņš nomira 1962. gadā Maskavā un tika apbedīts Novodevičjes kapsētā.

## Apbalvojumi un pagodinājumi
* PSRS Nopelniem bagātais sporta meistars
* PSRS Nopelniem bagātais treneris

## Atsauces

## Ārējās saites

* Этот легендарный Спарре… (Šis leģendārais Jānis Spāre)
Aldona (karaliene)

**Aldona Ģedimina meita** (, ; ap 1311/1313—1339) bija pēdējā Pjastu dinastijas Polijas karaļa Kazimira Lielā (valdīja 1333—1370) pirmā sieva.

## Dzīvesgājums
thumb|left|200px|Karalienes Aldonas pūrs: vairāk nekā 20 000 Lietuvā sagūstīto atbrīvošana pēc Aldonas precībām ar princi Kazimiru (V. Gersona glezna, 1894).
Dzimusi Lietuvas dižkunigaiša Ģedimina ģimenē. Agrīni salaulāta ar Polijas princi Kazimiru ar mērķi stiprināt Polijas un Lietuvas politisko aliansi pret Vācu ordeni. Pēc ierašanās Polijā un kristīšanas pieņēma Annas vārdu. Pēc Jana Dlugoša (, 1415—1480) "Annālēs jeb slavenās Polijas karalistes hronikā" (*Annales seu cronicae incliti Regni Poloniae*) rakstītā: *"Anna veltīja sevi spēlēm, dejām un laicīgiem priekiem, jo ​​šādas prasmes viņa bija ieguvusi jau no bērnības pie barbariskiem vecākiem".*

Mirusi 1339. gada 25. maijā apmēram 28 gadu vecumā.

## Ģimene
Meitas Kunigunda (vēlāk — Augšbavārijas hercoga sieva), Elizabete (vēlāk Pomerānijas kņaza sieva).

## Literatūra
* Edvardas Gudavičius. Aldona. In: Vytautas Spečiūnas (red.): Lietuvos valdovai (XIII-XVIII a.): enciklopedinis žinynas. Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas. Vilnius: 2004, 40 lpp., ISBN 5-420-01535-8. 
* Ignas Jonynas. Aldona. In: Vaclovas Biržiška (red.): Lietuviškoji enciklopedija I. Kaunas: Spaudos Fondas, 1933. — 208.—211. lpp. 
* C. S. Rowell. Lithuania Ascending: A Pagan Empire Within East-Central Europe, 1295-1345, Cambridge Studies in Medieval Life and Thought: Fourth Series. Cambridge University Press, 1994, p. 87. ISBN 9780521450119.

## Atsauces