open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
PRO UEFA licence

**PRO UEFA licence** () — augstākā līmeņa futbola treneru sertifikāts Eiropas Futbola asociāciju savienības (UEFA) dalībvalstīs. Tā seko UEFA-B un UEFA-A licenču saņemšanai.
Licence ir derīga trīs gadus. Treneri pagarina tās darbības termiņu, sakrājot nepieciešamo punktu skaitu par semināru apmeklējumu. UEFA Pro licence ir obligāts priekšnoteikums tiem treneriem, kuri vēlas pastāvīgi vadīt jebkuras Eiropas valsts augstākās līgas futbola klubu ilgāk par 60 dienām (periods, kurā pagaidu trenerim, kuram nav nepieciešamās licences, ir atļauts pildīt galvenā trenera pienākumus). Tāpat tā ir nepieciešama, lai trenētu klubus UEFA klubu un starpvalstu sacensībās.

## Atsauces

## Ārējās saites
AvaTrade

***AvaTrade*** ir Īrijas biržas brokeru uzņēmums. Tas piedāvā tirdzniecību vairākos tirgos, ieskaitot valūtu, izejvielu, fondu indeksu, akciju, biržā tirgoto fondu, opciju, kriptovalūtu un obligāciju tirgus, savās tirdzniecības platformās un mobilajā lietotnē. Uzņēmums ir bāzēts Dublinā, vadības uzņēmums atrodas Britu Virdžīnās. Citi *AvaTrade* biroji atrodas Tokijā, Milānā, Parīzē, Sidnejā, Šanhajā un Ulanbatorā.

## Vēsture
*AvaTrade* tika dibināts ar nosaukumu *Ava FX* 2006. gadā. Uzņēmuma dibinātāji ir Emanuels Kronics (*Emanuel Kronitz*), Negevs Nozackis (*Negev Nosatzki*) un *Clal Finance Ltd.*

2011. gada martā uzņēmums iegādājās brokera *eForex* ārpus Amerikas esošos klientus. 2011. gada jūnijā uzņēmums iegādājās Finotec Trading UK Limited klientus un klientu preces ārpus Eiropas Savienības.

2013. gadā *AvaFX* mainīja nosaukumu uz *AvaTrade*.

## Darbība
*AvaTrade* piedāvā aktuāltirdzniecību galvenokārt ar *MetaTrader* 4 (MT4) un savas programmatūras *AvaTrader* starpniecību.

2013. gada augustā *AvaTrade* prezentēja bitkoinu tirdzniecību ar CFD platformās *AvaTrader* un MT4.

### Regulēšana
*AvaTrade* darbību ES regulē Īrijas Centrālā banka, Austrālijā — Austrālijas Vērtspapīru un investīciju komisija, Japānā — Finanšu pakalpojumu aģentūra, Japānas Finanšu nākotnes līgumu asociācija un Japānas Preču nākotnes līgumu asociācija, bet Britu Virdžīnās — Britu Virdžīnu Finanšu pakalpojumu komisija. Uzņēmums piedāvā savus pakalpojumus tirgotājiem no dažādām valstīm, izņemot ASV, Jaunzēlandi un Beļģiju.

## Kritika
2018. gada aprīlī Saskačevanas Patērētāju un finanšu lietu pārvalde nosūtīja uzņēmumam brīdinājumu nereģistrētas tiešsaistes platformas izmantošanas dēļ.

## Atsauces
Anu Vehvileinena

**Anu Helena Vehvileinena** (*Anu Helena Vehviläinen*; dzimusi 1963. gada 9. septembrī) ir Somijas politiķe. No 2020. līdz 2022. gadam viņa bija Eduskuntas (Somijas parlamenta) priekšsēdētāja. Viņa ir bijusi pašvaldību ministre un satiksmes ministre. Vehvileinena ir Somijas Centra biedre.

## Biogrāfija
Anu Vehvileinena piedzima 1963. gada 9. septembrī Lepevirtā.
1982. gadā viņa beidza Savonlinnas Mākslas ģimnāziju. 1984. gadā Vehvileinena ieguva kultūras sekretāres specialitāti Alkio tautskolā Korpilahti.

1988. gadā viņa kļuva par Centra studentu apvienības priekšsēdētāja vietnieci, un 1989. gadā — par priekšsēdētāju. Viņa bija Jaunā Centra asociācijas prezidente no 1989. līdz 1991. gadam.
No 1991. līdz 1993. gadam Anu Vehvileinena strādāja par ārlietu ministra palīgu. 1993. gadā viņa bija Pāvo Veirinena prezidenta kampaņas pārstāve.
No 1993. līdz 2012. gadam Vehvileinena bija Joensū domes deputāte.
1994. gadā viņa ieguva filozofijas maģistra grādu Joensū Universitātē. Viņas maģistra darba tēma bija "Par lielu vecuma grupu pārstāvjiem pašvaldības darbā un viņu aiziešanu pensijā". Studiju laikā Vehvileinena aktīvi iesaistījās ielu teātra aktivitātēs Joensū.

1995. gada parlamenta vēlēšanās Anu Vehvileinena pirmo reizi tika ievēlēta par Eduskuntas deputātu. Viņa parlamentā tika ievēlēta atkārtoti 1999., 2007. 2011. 2015. un 2019. gadā.
No 2003. līdz 2004. gadam viņa bija uzņēmuma *Joensuun Röntgen Oy* prezidente un izpilddirektore. No 2003. līdz 2005. gadam viņa bija Mannerheima Bērnu labklājības līgas Ziemeļkarēlijas apgabala izpilddirektore. Viņa piedalījās arī dažādu citu organizāciju un uzņēmumu darbā.

2007. gada 19. aprīlī Vehvileinena kļuva par satiksmes ministri Mati Vanhanena valdībā. 2010. gada 22. jūnijā viņa saglabāja satiksmes ministra portfeli Mari Kiviniemi kabinetā un pildīja šo pienākumus līdz 2011. gada 22. jūnijam, kad atkāpās Kiviniemi valdība.
2015. gada 29. maijā Vehvileinena kļuva par pašvaldību un reformu ministri Juhas Sipiles valdībā. 2019. gada 29. maijā satiksmes un sakaru ministre Anne Bernera atstāja savu amatu, lai kļūtu par *[[Skandinaviska Enskilda Banken|SEB]]* grupas padomes locekli. Vehvileinena uzņēmās vadīt arī satiksmes jomu un kļuva par pašvaldību un satiksmes ministri līdz valdības termiņa beigām 6. jūnijam.

2020. gada 9. jūnijā Anu Vehvileinenu ievēlēja par Eduskuntas priekšsēdētāju, nomainot Mati Vanhanenu, kurš kļuva par finanšu ministru.
2022. gada 1. februārī Vehvileinenu Eduskuntas priekšsēdētāja amatā nomainīja Mati Vanhanens.

## Privātā dzīve
1998. gada Anu Vehvileinena apprecējās ar Centrālās kriminālpolicijas noziegumu komisāru Timo Hiltunenu. 2000. gadā viņiem piedzima dēls Tatu Hiltunens. 2011. gada novembrī viņas vīrs nošāvās.

2021. gadā Vehvileinena izstājās no evaņģēliski luteriskās baznīcas un kļuva par Somijas pareizticīgo baznīcas locekli.
 
## Ārējās saites
* Anu Vehvileinenas vietne
* Anu Vehviläinen Edusktunta
* Informācija Somijas valdības vietnē 

|-

|-

|-
Hopmana kauss

[250px|thumb|Sacensību vieta - [Pērtas arēna]]
**Hopmana kauss** () ir ikgadējs starptautisks astoņu komandu tenisa turnīrs iekštelpās, kurā piedalās astoņu valstu izlases. Katras valstsvienības sastāvā ir iekļauts viens vīrietis un viena sieviete.

## Sacensību formāts
Atšķirībā no citiem nozīmīgiem starptautiskiem tenisa komandu turnīriem (piemēram, Deivisa kauss paredzēts tikai vīriešiem, Billijas Džīnas Kingas kauss — tikai sievietēm), Hopmana kausa komandā ir abu dzimumu sportisti. Komandas un spēlētājus uzaicina organizatori pēc izvēles.

Astoņas valstis katru gadu tika aicinātas sacensties par Hopmana kausu. Bet kopš 2006. gada uzaicināto skaits sarucis par vienu, jo organizatori vairākām Āzijas un Klusā okeāna reģiona valstīm rīko atsevišķu mini turnīru, kura balva ir astotā ceļa zīme uz šo turnīru.

Katras izlases komandas sastāvā ir tenisists un tenisiste. Katrs mačs starp abām valstīm sastāv no trim spēlēm:
* sieviešu vienspēle,
* vīriešu vienspēle,
* jauktā dubultspēle.

Visas 8 valstis ir sadalītas 2 grupās pa 4 komandām katrā un abas šīs grupas izspēlē viena apļa turnīru. Pēc tam grupu turnīru uzvarētājas komandas tiekas finālā un tā uzvarētāja komanda iegūst Hopmana kausu.

Ja spēlētājs no vienas komandas izstājas no turnīra iepriekš un viņa vietā nevar atrast pietiekami augstu novērtētu aizstājēju (pamatojoties uz WTA un ATP reitingu), organizatoriem ir tiesības šādu komandu aizstāt ar citu.

## Sacensību vieta
Spēles tiek spēlētas iekštelpās, uz cietā seguma. No 1989. līdz 2012. gadam turnīrs notika Pertas priekšpilsētā Bursvudā. Kopš 2013. gada turnīrs notiek Pērtas arēnā. 2020. gadā janvārī Perta kopā ar Sidneju un Brisbenu uzņēma nesen pārveidoto Deivisa kausu, tāpēc Hopmana kauss tika atcelts.

Turnīrs notiek Starptautiskās Tenisa federācijas (ITF) paspārnē, taču tā rezultāti nekādā veidā neatspoguļojas tenisistu un tenisistu individuālajos vērtējumos.

Turnīrs ir sagatavošanās posms lielākajām tenisa sacensībām Āzijas un Klusā okeāna reģionā, Austrālijas atklātajam čempionātam, kas notiek janvāra otrajā pusē.

Uzvarētāji saņem galveno balvu - sudraba bļodu un individuālas balvas tenisa bumbiņas veidā, kas inkrustēta ar dimantiem no Argīles dimantu raktuvēm Kimberlijas reģionā Rietumaustrālijā.

## Turnīra nosaukums
Turnīrs nosaukts Harija Hopmana (1906-1985), Austrālijas tenisista un trenera vārdā, kurš palīdzēja šīs valsts izlasei 15 reizes uzvarēt Deivisa kausā (1938—1969).

Kopš tā pirmsākumiem turnīru katru gadu apmeklē Hopmana atraitne Lūsija, kuru sirsnīgi uzņem vietējie tenisa līdzjutēji, nosaucot viņu par  „Kausa karalieni”.
 
## Uzvarētāji
Notikušo finālmaču rezultāti ir šādi:

## Atsauces un piezīmes

## Ārējās saites

* Oficiālā mājas lapa
Ādolfs Ramanausks

thumb|270px|Ādolfs Ramanausks ar vanagiem uz pleciem (1947)
**Ādolfs Ramanausks** (; 1918—1957) bija lietuviešu skolotājs un virsnieks, Lietuvas nacionālo partizānu bruņoto spēku komandieris ar segvārdu **Vanags** (*Vanagas*). Viens no nelegālās partizānu preses organizatoriem, izdevējiem un redaktoriem.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1918. gada 6. martā Ņūbritenā, Konektikutas pavalstī ASV, lietuviešu izceļotāju ģimenē. Pēc Lietuvas neatkarības atjaunošanas viņš kopā ar ģimeni 1921. gadā atgriezās Lietuvā.

1930. gadā beidza mācības pamatskolā un 1936. gadā absolvēja Lazdiju vidusskolu. Studēja Klaipēdas Pedagoģiskajā institūtā, bet pēc Klaipēdas apgabala pievienošanas Vācijai 1939. gadā turpināja izglītību Kauņas kara skolā.
Pēc Lietuvas okupācijas 1940. gadā viņš strādāja par skolotāju lauku skolā netālu no Druskininkiem , tad līdz Otrā pasaules kara beigām 1945. gadā par Alītas skolotāju semināra mācībspēku.

Pēc tam, kad Sarkanā armija atkal iekaroja Lietuvu, Ramanausks ar segvārdu "Vanags" 1945. gada aprīlī pievienojās mežabrāļiem un no 1945. gada vasaras vadīja Merķines partizānu bataljonu, no 1946. gada Merķes vienību. 1947. gada rudenī viņš vadīja Dainavas apgabala partizānus un no 1948. gada visas Dienvidlietuvas nacionālos partizānus.
1949. gada februārī Lietuvas partizānu komandieru kongresā Vanagu (Ā. Ramanausku) ievēlēja par Lietuvas Brīvības cīnītāju savienības (LLKS) padomes prezidija priekšsēdētāja Vītauta (Jona Žemaiša) vietnieku, un 1950. gadā viņu paaugstināja par pulkvedi.

Kad ģenerālis Vītauts pēc triekas 1951. gada decembrī atkāpās no amata, pulkvedis Vanags kļuva par Lietuvas Brīvības cīnītāju savienības vadītāju.
No 1952. gada beigām Ramanausks ar fiktīviem dokumentiem dzīvoja nelegāli un rakstīja memuārus "Partizānu rindās". 1956. gada 12. oktobrī viņu kopā ar sievu Biruti Mažeikaiti VDK aģenti arestēja Kauņā. Pēc vairāku stundu pratināšanas A. Ramanausks ļoti smagā stāvoklī tika nogādāts cietuma slimnīcā, ārsta iesniegtajā ziņojumā teikts:

Labās acs dobumā konstatēja sešus durtus ievainojumus, kas izdarīti ar asu, caurdurošu instrumentu. Slepenajā aktā minēta arī dzimumorgānu kropļošana, neskaitāmi sasitumi vēdera rajonā, griezta brūce kreisās rokas trešajā pirkstā.

1957. gada 25. septembrī Lietuvas PSR Augstākā tiesa Viļņā Ramanauskam piesprieda nāvessodu, ko izpildīja tā paša gada 29. novembrī Viļņā.

### Mirstīgo atlieku atrašana
Tikai 2018. gada 7. aprīlī atklāja viņa apbedīšanas vietu Viļņas bērnunama kapsētā Antakalnā. Mirstīgo atlieku autentiskumu noteica tiesas antropoloģiskā analīze, galvaskausa un personīgo fotogrāfiju salīdzinājumi un DNS testi.

### Godināšana
2018. gada 20. novembrī Lietuvas Republikas Seims pieņēma deklarāciju, kurā atzina, ka kopš 1949. gada 16. februāra Lietuvas Brīvības cīnītāju savienības padomes deklarācijas pieņemšana līdz nāvei Ādolfs Ramanausks bija Lietuvas valsts vadītājs, kurš faktiski ieņēma Republikas prezidenta amatu.
Elīna Kokareviča

**Elīna Kokareviča** (dzimusi 1986. gada 12. februārī Madonā) ir latviešu literatūrzinātniece, rakstniece, redaktore un korektore.

Ieguvusi maģistra grādu baltu filoloģijas studijās Latvijas Universitātes Humanitāro zinātņu fakultātē, studējusi doktorantūrā, apzinot Jura Kronberga daiļradi. Darbojusies kā literārā redaktore. Strādājusi Latvijas Ornitoloģijas biedrībā, bijusi viena no literatūras portāla Ubisunt.lv idejas autorēm un redaktorēm (2011—2016). Vadījusi biedrību Valodu muzejs. Kopš 2024. gada ir Latvijas PEN valdes locekle. Strādā par projektu vadītāju biedrībā "Gribu palīdzēt bēgļiem".

2021. gadā "Valodu māja" izdevusi Elīnas Kokarevičas stāstu krājumu "Rēgi", kas ir viņas debija literatūrā. 2024. gada nogalē publicēts otrais stāstu krājums "Flora un fauna", ko arī izdevusi "Valodu māja". Abas grāmatas nominētas grāmatu mākslas konkursā "Zelta ābele" un iekļautas Latvijas Literatūras gada balvas garajā sarakstā.

## References

## External links
* www.literatura.lv
Kalētu iela

**Kalētu iela** ir iela Rīgā, Zemgales priekšpilsētā, Ziepniekkalna apkaimē. Kalētu iela sākas krustojumā ar Ziepniekkalna ielu un beidzas strupceļā. Kopējais ielas garums ir 260 metri un tā sastāv no 2 braukšanas joslām ar asfalta segumu. Kalētu ielā ir pārsvarā savrupmāju apbūve, bet darījumu un saimnieciska teritorija ielas galā.

Iela nosaukta Kalētu — Kalētu pagasta centra Dienvidkurzemes novadā — vārdā.

## Ielu savienojumi
Kalētu iela ir savienota ar šādām ielām:
* Džūkstes iela (T veida krustojums)
* Ziepniekkalna iela (T veida krustojums)

## Skatīt arī
* Ziepniekkalns
Spārnenes viļņotais līdzenums

**Spārnenes viļņotais līdzenums** ir dabas apvidus Austrumkursas augstienes ziemeļaustrumu daļā, platība — 964 kvadrātkilometri, robežojas ar Saldus pauguraini, Abavas senleju, Zemgales līdzenumu un Lielauces pauguraini.
Ašrafs Gani

**Muhamads Ašrafs Gani Ahmadzajs** (, , dzimis ) ir Afganistānas politiķis, akadēmiķis un ekonomists, no 2014. gada septembra līdz 2021. gada augustam bija Afganistānas prezidents. Viņš ASV un citās valstīs ir studējis antropoloģiju vairākās mācību iestādēs un ieguvis doktora grādu antropoloģijā. 2002. gadā, pēc Taliban valdības gāšanas, atgriezās Afganistānā. No 2002. līdz 2004. gadam bija Afganistānas finanšu ministrs. 2021. gadā, kad Taliban atkal pārņēma kontroli pār Afganistānu, Ašrafs Gani sākotnēji emigrēja uz Taškentu, Uzbekistānu, bet pēc tam ieguva politisko patvērumu Apvienotajos Arābu Emirātos.

## Ārējās saites
Zina Garisone

**Zina Linna Garisone** (; dzimusi ) ir bijusī  amerikāņu tenisiste. 1988. gada vasaras olimpisko spēļu čempione sieviešu dubultspēlēs un bronzas medaļniece sieviešu vienspēlēs. Trīskārtējā *Grand Slam* turnīru uzvarētāja jauktajās dubultspēlēs (1987. gada *[[Austrālijas atklātais čempionāts tenisā|Australian Open]]* un 1988. un 1990. gada Vimbldonas čempionāts), trīskārtēja Federācijas kausa ieguvēja ASV izlases sastāvā.

## Apbalvojumi un pagodinājumi
* Sāras Palfrijas Dancigas balva (2002)
* Teksasas sieviešu slavas zāle (1996). 

## Atsauces

## Ārējās saites
Interlingve

**Interlingve** (*interlingue*), sākotnēji zināma ar nosaukumu **okcidentāle** (*occidental*, ), ir starptautiska palīgvaloda (IAL), kuru izveidoja 1922. gadā un pārdēvēja 1949. gadā. Valodu izveidoja Igaunijā dzīvojošais vācbaltiešu valodnieks Edgars de Vāls. Vārdu krājuma pamatā ir jau esoši dažādu valodu vārdi, kā arī tiek izmantota atvasinājumu sistēma ar atpazīstamiem priedēkļiem un piedēkļiem. Pirms Otrā pasaules kara interlingve Eiropā bija populāra; tās tekstus un gramatiku regulāri publicēja žurnāls *[[Cosmoglotta]]*. 1948. gadā nomira valodas izveidotājs Edgars de Vāls. 1949. gadā valodas nosaukums tika pārdēvēts no okcidentāles uz interlingvi, tādā veidā cerot uz ciešāku sadarbību ar citu mākslīgo valodu — interlingvu. Pēc pārdēvēšanas valodas popularitāte strauji samazinājās, bet, līdz ar interneta attīstību 20. gadsimta beigās un 21. gadsimta sākumā, tā atkal kļuva atpazīstama.

## Gramatika
Interlingves vārdu krājuma pamatā ir jau esoši dažādu valodu vārdi, kā arī tiek izmantota atvasinājumu sistēma ar atpazīstamiem priedēkļiem un piedēkļiem.

Interlingves alfabēts balstās uz latīņu rakstu, un tajā ir 26 burti: a, b, c, d, e, f, g, h, i, j, k, l, m, n, o, p, q, r, s, t, u, v, w, x, y un z.

Noteiktais artikuls vienmēr un tikai ir *le*, neatkarīgi no vārda dzimtes vai gramatiskā skaitļa, piemēram, *le matre* (māte), *le patre* (tēvs), *le infantes* (bērni). Ja ir prievārdi *a* vai *de*, tad noteiktais artikuls pārvēršas par *al* vai *del*. Savukārt nenoteiktais artikuls vienmēr ir *un*, arī neatkarīgs no dzimtes, piemēram, *un femina* (sieviete), *un homine* (vīrietis), *un animal* (dzīvnieks).

Lietvārdus, kas vienskaitlī beidzās ar patskani, daudzskaitlī papildina ar izskaņu *-s*, bet, ja vārds beidzās ar līdzskani, tad daudzskaitlī pievieno izskaņu *-es*, piemēram, *le lingua* – *le linguas* (valoda – valodas), *un nation* – *multe nationes* (nācija – nācijas). Izņēmums, ja lietvārds beidzās ar burtu *c*, tad daudzskaitlī pievieno burtu *h* un izskaņa ir *-ches*, piemēram, *un choc* – *plure choches* (šoks – šoki).

## Literatūra
Lielākoties literārie teksti interlingvē publicēti žurnālā *[[Cosmoglotta]]*. Šajā valodā ir publicēti gan oriģināldarbi, gan tulkojumi.

Dažas grāmatas interlingves valodā ir šādas:
* Kajš, Jan Amos (1938) *Krasina, raconta del subterrania del Moravian carst*,
* Podobský, Jaroslav (1935/1947) *Li astres del Verne*,
* Costalago, Vicente (2021) *Li sercha in li castelle Dewahl e altri racontas*,
* Costalago, Vicente (2021) *Antologie hispan*,
* Costalago, Vicente (2021) *Fabules, racontas e mites*,
* Costalago, Vicente (2021) *Li tresor de Fluvglant*.

## Atsauces

## Ārējās saites
Hosē Antonio Kamačo

**Hosē Antonio Kamačo Alfaro** (; dzimis ) ir Spānijas futbola treneris un bijušais futbolists, spēlējis aizsarga pozīcijā, bijis Spānijas futbola izlases dalībnieks.

Spēlētāja karjeras laikā viņš 15 gadus pavadīja *[[Madrides "Real" (futbols)|Real Madrid]]* komandā, piedaloties vairāk nekā 500 mačos un izcīnot 19 titulus, ieskaitot deviņus *[[La Liga]]* titulus.

Spānijas futbola izlases sastāvā aizvadījis 81 maču. Piedalījies 1982. un 1986. gada FIFA Pasaules kausā, kā arī 1984. un 1988. gada Eiropas čempionātā.

Savu trenera karjeru iesācis Spānijas klubos *[[Rayo Vallecano]]* un ''Espanyol'', palīdzot abiem klubiem izcīnīt vietu augstākajā līgā. 1998. gadā kļuvis par *Real Madrid* galveno treneri, tomēr šo amatu viņš atstāja pēc 22 dienām. Tā paša gada septembrī kļuvis par Spānijas izlases treneri. Vadījis izlasi 2000. gada Eiropas čempionātā un 2002. gada FIFA Pasaules kausā. 2002. gada turnīrā pēc izstāšanās ceturtdaļfinālā pret mājinieci Dienvidkoreju viņš amatu atstāja.

Vēlāk trenējis Portugāles klubu ''Benfica'', *Real Madrid*, ''Osasuna'', kā arī Ķīnas un Gabonas futbola izlasi.

## Sasniegumi

### Spēlētāja karjera
**Real Madrid**

* La Liga: 1974—75, 1975—76, 1977—78, 1978—79, 1979—80, 1985—86, 1986—87, 1987—88, 1988—89
* Copa del Rey: 1973—74, 1974—75, 1979—80, 1981—82, 1988—89
* Spānijas Superkauss: 1988, 1989
* Copa de la Liga: 1985
* UEFA kauss: 1984—85, 1985—86

### Trenera karjera
**Benfica**

* Portugāles kauss futbolā: 2003—04

## Ārējās saites
Gani

**Gani** var būt:

* ganīšana;
* gani (cilts) — cilšu grupa Indonēzijā;
* Ašrafs Gani — Afganistānas politiķis, no 2014. līdz 2021. gada bija Afganistānas prezidents.
Edmilsons

**Žuzē Edimilsons Gomiss de Moraess** (; dzimis ) ir bijušais Brazīlijas futbolists, spēlējis pussarga pozīcijā, bijis Brazīlijas futbola izlases dalībnieks.

Kopā ar Francijas komandu ''Lyon'' Edimilsons izcīnīja trīs *[[Ligue 1]]* titulus. Vēlāk izcīnījis divus *[[La Liga]]* titulus ar *[[FC Barcelona]]*. 2006. gadā ieguvis UEFA Čempionu līgas trofeju.

Brazīlijas futbola izlases sastāvā uzvarējis 2002. gada FIFA Pasaules kausā.

## Sasniegumi
**São Paulo**

* Campeonato Paulista: 1998, 2000
* Copa Master de CONMEBOL: 1996

**Lyon**

* Ligue 1: 2001–02, 2002–03, 2003–04
* Coupe de la Ligue: 2000–01
* Trophée des Champions: 2003

**Barcelona**

* La Liga: 2004–05, 2005–06
* Spānijas Superkauss: 2005
* UEFA Čempionu līga: 2005–06

## Ārējās saites
Migels Anhels Nadals

**Migels Anhels Nadals Omars** (; dzimis ) ir bijušais Spānijas futbolists, spēlējis aizsarga pozīcijā, bijis Spānijas futbola izlases dalībnieks.

Savu karjeru Nadals sāka un beidza Spānijas klubā ''Mallorca''. Tomēr vislielākos panākumus Nadals guva ar ''Barcelona'' komandu, kurā viņš spēlēja no 1991. līdz 1999. gadam. 19 profesionālo sezonu laikā Nadals aizvadīja 492 mačus (462 no tiem *[[La Liga]]*).

Spānijas futbola izlases sastāvā Nadals aizvadīja 62 mačus. Piedalījies 1994., 1998. un 2002. gada FIFA Pasaules kausā, kā arī 1996. gada Eiropas čempionātā.

M. A. Nadals ir tenisista Rafaela Nadala tēvocis, bet Migela Anhela brālis Toni ir tenisa treneris.

## Sasniegumi
**Barcelona**

* La Liga: 1991–92, 1992–93, 1993–94, 1997–98, 1998–99
* Copa del Rey: 1996–97, 1997–98
* Spānijas Superkauss: 1991, 1992, 1994, 1996
* Eiropas kauss: 1991–92
* UEFA Kausu ieguvēju kauss: 1996–97
* UEFA Superkauss: 1992, 1997

## Ārējās saites
Paulo Vančope

**Paulo Sesars Vančope Vatsons** (, dzimis ) ir bijušais Kostarikas futbolists un bijušais Kostarikas futbola izlases dalībnieks un galvenais treneris. Spēlējis uzbrucēja pozīcijā.

Vančope ir Kostarikas izlases otrs visu laiku labākais vārtu guvējs. 73 mačos viņš guva 45 vārtus. Savas karjeras laikā pārstāvējis Anglijas klubus ''Derby County'', ''West Ham United'' un ''Manchester City''.

Kostarikas futbola izlases sastāvā piedalījies 2002. un 2006. gada FIFA Pasaules kausā.

No 2014. gada līdz 2016. gadam bijis Kostarikas izlases galvenais treneris.

## Sasniegumi

### Spēlētāja karjera
**West Ham United**

* UEFA Intertoto kauss: 1999

**Manchester City**

* Anglijas futbola līgas pirmā divīzija: 2001—02

**Kostarika**

* UNCAF Nāciju kauss: 1999

## Ārējās saites
Gliceraldehīda-3-fosfāts

[thumb|[Ķīmiskais sastāvs]]
**Gliceraldehīda-3-fostāts** ir Kalvina cikla produkts, kas iesaistās daudzos augu šūnas vielmaiņas procesos kā pirmais organiskais savienojums. Tas dod iespēju sintezēties jebkura cita veida organiskām vielām. Salīdzinājumā ar dzīvnieku šūnām, aļģu un augu šūnām raksturīgas daudz lielākas bioķīmiskās iespējas.

Gliceraldehīda-3-fosfāts galvenokārt izmantots fruktozes fosfāta sintēzei, taukskābju sintēzei un aminoskābju sintēzei. Tālāk fruktozes fosfāts dalās saharozē un glikozes fosfātā, bet glikozes fosfāts dalās cietē un celulozē.

## Atsauces
Elektroniskie atkritumi

thumb|Bojāts un novecojis elektroniskais aprīkojums
**Elektroniskie atkritumi** jeb **e-atkritumi** ir izmesta elektronika vai elektriskās ierīces. Elektroniskajiem atkritumiem pieskaita arī elektroniku, kas nodota atjaunošanai, atkalizmantošanai, tālākai pārdošanai, materiālu atgūšanai priekš pārstrādes vai aprakšanai. Neoficiāla elektronisko atkritumu apstrāde jaunattīstības valstīs var izraisīt nelabvēlīgu ietekmi uz cilvēku veselību un vides piesārņojumu.

Centrālo procesoru un citu elektronikas komponenšu sastāvā var būt tādi potenciāli kaitīgi materiāli kā svins, kadmijs, berilijs un bromu saturošie ugunsaizsardzības līdzekļi (BFR). Elektronisko atkritumu pārstrāde pakļauj riskam iesaistīto darbinieku veselību un to kopienas.

## Atsauces
Tahikardija

**Tahikardija** (no  — 'ātri' un *καρδία* — 'sirds') jeb **tahiaritmija** ir sirdsdarbības ātrums, kas pārsniedz normālo sirdsdarbības ātrumu miera stāvoklī. Parasti sirdsdarbības ātrums miera stāvoklī, kas pārsniedz 100 sitienus minūtē, pieaugušajiem tiek uzskatīts par tahikardiju. Sirdsdarbības ātrums virs atpūtas ātruma var būt normāls (piemēram, pie fiziskas slodzes) vai patoloģisks (piemēram, ar elektriskajām problēmām sirdī).

## Komplikācijas
Tahikardija var izraisīt samaņas zaudēšanu.

Ja asins plūsmas ātrums kļūst pārāk ātrs vai strauja asins plūsma pāriet uz bojātu endotēliju, tas palielina berzi asinsvados, izraisot turbulenci un citus traucējumus. Saskaņā ar Virhova triādi šis ir viens no trim nosacījumiem, kas var izraisīt trombozi.

## Atsauces

## Ārējās saites
Ņūkāsla (Austrālija)

**Ņūkāsla** (, ) ir pilsēta Austrālijas dienvidaustrumos, Jaundienvidvelsas štatā. 2017. gadā pilsētā dzīvoja 481 tūkstotis cilvēku.

## Sadraudzības pilsētas
**Ņūkāslas(Austrālijā)** sadraudzības pilsētas ir :

*  Ņūkāsla pie Tainas, Lielbritānija
*  Phohana, Dienvidkoreja
*  Ube, Japāna
*  Arkadija, ASV

## Atsauces

## Ārējās saites
Tugajs Kerimoglu

**Tugajs Kerimoglu** (, dzimis ) ir Turcijas futbola treneris un bijušais futbolists, spēlējis pussarga pozīcijā, bijis Turcijas futbola izlases dalībnieks.

Savu lielāko daļu karjeras Kerimoglu pavadīja Turcijas komandā Stambulas "''Galatasaray''" un Anglijas komandā *[[Blackburn Rovers]]*. Izcīnījis sešus Turcijas Superlīgas titulus, četrus Turcijas kausus, piecus Turcijas Superkausus, kā arī UEFA kausu 2000. gadā.

Turcijas futbola izlases sastāvā piedalījies 2002. gada FIFA Pasaules kausā, kā arī 1996. un 2000. gada Eiropas čempionātā.

## Sasniegumi
**Galatasaray**

* Turcijas Superlīga: 1988, 1993, 1994, 1997, 1998, 1999
* Turcijas kauss: 1991, 1993, 1996, 1999
* Turcijas Superkauss: 1988, 1991, 1993, 1996, 1997
* UEFA kauss: 1999–2000

**Rangers**

* Skotijas Premjerlīga: 2000
* Skotijas kauss: 2000

**Blackburn Rovers**

* Anglijas Līgas kauss: 2002

## Ārējās saites
Breds Frīdels

**Bredlijs Hovards Frīdels** (, dzimis ) ir ASV futbola treneris un bijušais futbolists, spēlēja vārtsarga pozīcijā, bijis ASV futbola izlases dalībnieks.

Frīdelam pieder Anglijas Premjerlīgas rekords par visvairāk aizvadītām spēlēm pēc kārtas (310 mači), ko viņš sasniedza ar *[[Blackburn Rovers]]*, ''Aston Villa'' un ''Tottenham Hotspur'' komandām. Frīdels ir arī visvecākais spēlētājs, kurš ir spēlējis gan *Aston Villa*, gan *Tottenham Hotspur* sastāvā. Savu karjeru Frīdels noslēdza 2015. gadā. Ar 450 mačiem Premjerlīgā, viņš ir visvairāk spēļu aizvadījušais ASV futbolists.

ASV futbola izlases sastāvā spēlējis no 1992. līdz 2005. gadam. Piedalījies 1994., 1998. un 2002. gada FIFA Pasaules kausā.

## Sasniegumi
**Galatasaray**

* Turcijas kauss: 1995—96

**Blackburn Rovers**

* Anglijas Līgas kauss: 2001—02

## Atsauces

## Ārējās saites
Kobi Džonss

**Kobi N'Gai Džonss** (, dzimis ) ir bijušais ASV futbolists, spēlējis pussarga pozīcijā, bijis ASV futbola izlases dalībnieks. Pašlaik strādā par futbola komentētāju.

Džonss savu karjeru sāka Anglijas Premjerlīgas komandā ''Coventry City''. Vēlāk neilgu laiku pavadījis Brazīlijas komandā ''Vasco da Gama'' komandā. No 1996. gada līdz 2007. gadam spēlējis MLS komandā Losandželosas "Galaxy". Ieguvis divus MLS kausus, kā arī vienreiz ieguvis CONCACAF Čempionu kausa trofeju.

Džonss ir spēlēm bagātākais ASV futbolists. Laika posmā no 1992. gada līdz 2004. gadam aizvadījis 164 mačus, kuru laikā guvis 15 vārtus. Piedalījies 1994., 1998. un 2002. gada FIFA Pasaules kausā, kā arī 1992. gada vasaras olimpiskajās spēlēs.

## Sasniegumi
**LA Galaxy**

* MLS kauss: 2002, 2005
* CONCACAF Čempionu kauss: 2000

**ASV**

* CONCACAF Zelta kauss: 2002

## Ārējās saites
Alpajs Ezalans

**Fehmi Alpajs Ezalans** (, dzimis ) ir Turcijas futbola treneris un bijušais futbolists, spēlējis centra aizsarga pozīcijā, bijis Turcijas futbola izlases dalībnieks.

Spēlējis Turcijas komandās ''Altay'', ''Beşiktaş'' un ''Fenerbahçe''. Ar *Beşiktaş* komandu 1995. gadā izcīnījis Turcijas Superlīgas titulu. 2000. gadā pārcēlies uz Anglijas Premjerlīgas komandu ''Aston Villa'', kuras sastāvā viņš 2001. gadā izcīnīja UEFA Intertoto kausu. Vēlāk pārcēlies uz Āziju, lai spēlētu Dienvidkorejas klubā ''Incheon United'' un Japānas komandā *[[Urawa Red Diamonds]]*. Savu karjeru noslēdzis *[[1. FC Köln]]* komandā Vācijā.

Turcijas futbola izlases sastāvā spēlējis 2002. gada FIFA Pasaules kausā, kā arī 1996. un 2000. gada Eiropas čempionātā.

## Sasniegumi
**Beşiktaş**

* Turcijas Superlīga: 1994–95
* Turcijas kauss: 1994, 1998

**Aston Villa**

* UEFA Intertoto kauss: 2001

**Urawa Red Diamonds**

* Imperatora kauss: 2005

## Ārējās saites
Keisijs Kellers

**Keisijs Kristofers Kellers** (, dzimis ) ir bijušais ASV futbolists, spēlēja vārtsarga pozīcijā, bijis ASV futbola izlases dalībnieks.

Kellers ir piedalījies četros FIFA Pasaules kausos. Viņš ir pirmais ASV vārtsargs, kurš spēlējis Vācijas Bundeslīgā, Anglijas Premjerlīgā un Spānijas ''La Liga''.

## Sasniegumi
**Leicester City**

* Anglijas Līgas kauss: 1996–97

**ASV**

* CONCACAF Zelta kauss: 1991, 2002, 2005, 2007

**Individuālie sasniegumi**

* ''Millwall'' gada labākais spēlētājs: 1992–93
* MLS gada labākais vārtsargs: 2011
* ASV gada labākais futbolists: 1997, 1999, 2005

## Ārējās saites
Tods Vudbridžs

**Tods Endrū Vudbridžs** (; dzimis ) ir bijušais Austrālijas tenisists un televīzijas komentētājs.

Izcils dubultspēļu meistars: Starptautiskās tenisa slavas zāles biedrs; karjeras *[[Grand Slam (teniss)|Grand Slam]]* uzvarētājs vīriešu un jauktajās dubultspēlēs; olimpiskais čempions (1996) dubultspēlēs; divkārtējs ATP fināla čempionāta uzvarētājs dubultspēlēs (1992, 1996); divkārtējs Deivisa kausa ieguvējs (1999., 2003.) Austrālijas izlasē. Viņš ir bijis pasaules pirmā rakete dubultspēļu rangā; viena *Grand Slam* vienspēļu turnīra pusfinālists (Vimbldona, 1997); 85 ATP turnīru uzvarētājs (tikai divi no tiem vienspēlēs); septiņu junioru *Grand Slam* turnīru uzvarētājs dubultspēlēs; triju junioru *Grand Slam* vienspēļu turnīru finālists.

## Statistika

### Grand Slam turnīru finālu rezultāti
#### Dubultspēles

### Vietas ''Grand Slam'' turnīros

#### Dubultspēlēs

|}

## Apbalvojumi un pagodinājumi
* Austrālijas ordeņa medaļa (1997)
* Starptautiskā tenisa slavas zāle (2010)

## Atsauces

## Ārējās saites
Shenzhou 13

***Shenzhou 13*** () ir Ķīnas pilotējams kosmosa kuģis. Tas orbītā tika palaists 2021. gada 15. oktobrī.
Kosmosa kuģis veica saslēgšanos ar orbitālo staciju *[[Tiangong]]*. Uz zemes tas atgriezās 16. aprīlī.

## Apkalpe
Kuģa *Shenzhou 13* apkalpe augšupceļā un lejupceļā:

## Lidojuma gaita
Kosmosa kuģis tika palaists  16:23:56 *[[UTC]]* ar nesējraķeti *[[Chang Zheng 2F]]* no Dzjucjuaņas Pavadoņu palaišanas centra.

Tajā pašā dienā 22:56 *UTC* (sešas ar pusi stundas pēc starta) *Shenzhou 13* saslēdzās ar orbitālo staciju *[[Tiangong]]* pie tās pirmā moduļa *[[Tianhe]]* apakšējās pieslēgvietas.

2022. gada 15. aprīlī 16:44 *UTC* *Shenzhou 13* atvienojās no *Tiangong*.
16. aprīlī 01:56:49 *UTC* kosmosa kuģa nolaižamais aparāts nolaidās Iekšējā Mongolijā.

## Iziešanas atklātā kosmosā

## Atsauces

## Ārējās saites
* Shenzhou 8, 9, 10, 11, 12, 13 (SZ 8, 9, 10, 11, 12, 13) Gunter Dirk Krebs
Džai Džigans

**Džai Džigans** (; dzimis ) ir Ķīnas kosmonauts, Tautas Atbrīvošanas armijas Gaisa spēku lidotājs, ģenerālmajors. Viņš 2008. gadā veica pirmo Ķīnas iziešanu kosmosā.

Džai Džigans piedzima Lundzjanas apriņķī, Heilundzjanas provincē. Pēc tautības viņš ir haņs.
1985. gadā viņš sāka dienestu Tautas Atbrīvošanas armijā. 1989. gadā viņš Gaisa spēku 3. Aviācijas skolā ieguva bakalaura grādu. Pēc tam viņš dienēja par lidotāju, vēlāk bija posma komandieris, lidošanas instruktors.

1995. gada oktobrī Džai pieteicās par kandidātu kosmonautu vienībā, kurā tika ieskaitīts 1998. gada 5. janvārī.
2003. gada decembrī viņš bija triju kosmonautu grupā, kas gatavojās lidojumam ar kosmosa kuģi *[[Shenzhou 5]]*. Viņš bija Ķīnas pirmā kosmonauta Jana Liveja dublieris.
2004. gada decembrī Džai Džigans sāka gatavoties lidojumam ar kosmosa kuģi *[[Shenzhou 6]]*. 2005. gada oktobrī viņu apstiprināja par dublieru apkalpes komandieri.
2008. gada 24. septembrī tika paziņots, ka Džai būs *Shenzhou 7* pamatpkalpes komandieris.

Pirmo kosmisko lidojumu Džai Džigans veica 2008. gada septembrī kā kosmosa kuģa *[[Shenzhou 7]]* komandieris. Lidojuma laikā notika pirmā Ķīnas pārstāvju iziešana kosmosā. Iziešanu ārpus orbitālā moduļa veica Džai, savukārt Liu Bomins palika slūžu kamerā un novēroja Džigana darbības.

Džai bija *[[Shenzhou 12]]* dublieru apkalpes komandieris.

Otro lidojumu kosmosā Džai Džigans sāka 2021. gada 15. oktobrī kā kosmosa kuģa *[[Shenzhou 13]]* komandieris, dodoties otrajā ekspedīcijā uz orbitālo staciju *[[Tiangong]]*. Stacijā viņš ar diviem kosmonautiem pavadīja sešus mēnešus. Džigans veica divas iziešanas kosmosā. Uz zemes kuģa nolaižamais aparāts atgriezās 2022. gada 16. aprīlī.

Kosmisko lidojumu kopsavilkums:

Iziešanas atklātā kosmosā:

## Ārējās saites

* Zhai Zhigang Encyclopedia Astronautica 
* Чжай Чжиган astronaut.ru
Emīlija. Latvijas preses karaliene

**"Emīlija. Latvijas preses karaliene"** ir 2021. gadā izdota Latvijas daudzsēriju mākslas filma, kas uzņemta par žurnālistes un izdevējas Emīlijas Benjamiņas dzīvi laika posmā no 1924. līdz 1941. gadam. Daudzsēriju drāma sastāv no sešām spēlfilmām un vienas dokumentālās filmas. Filmu kopš 2021. gada rādīja kinoteātros un Tet+, 2022. gadā filmu rādīja Latvijas Televīzijā. Mākslas filmas sēriju nosaukumi: "Atpūta", "Mantinieks", "Pils", "Tiesa", "Apvērsums", "Nodevība". Septītā daļa — dokumentālā filma "Likteņi".

Filma bija nominēta desmit Lielā Kristapa balvām, no kurām ieguva trīs balvas — labākā daudzsēriju filma, labākā aktrise galvenajā lomā (Guna Zariņa) un labākais spēlfilmas operators (Andrejs Rudzāts)

## Lomās
* Guna Zariņa — *[[Emīlija Benjamiņa]]*
* Juris Bartkevičs — *[[Antons Benjamiņš]]*
* Raimonds Celms — *Jānis Benjamiņš*
* Enzo Leonardo Borneo — *[[Juris Georgs Benjamiņš]]*
* Inga Tropa-Fišere — *Annija Simsone*
* Uva Segliņa — *Minna Tusnelda Simsone*
* Ligita Dēvica — *Ede Simsone*
* Baiba Broka — *Berta Āboliņa*
* Jēkabs Reinis — *[[Vilis Lācis]]*
* Lauris Dzelzītis — *[[Jānis Kārkliņš (dzejnieks)|Jānis Kārkliņš]]*
* Uldis Anže — *[[Kārlis Skalbe]]*
* Kaspars Zāle — *[[Jānis Ziemeļnieks]]*
* Dainis Gaidelis — *Ernests Brusubārda*
* Edgars Ozoliņš — *[[Jūlijs Lācis]]*
* Gatis Maliks — *[[Pēteris Blaus]]*
* Arnolds Osis — *[[Augusts Kirhenšteins]]*
* Artūrs Skrastiņš — *[[Eižens Finks]]*
* Sandija Dovgāne — *redakcijas sekretāre*
* Andis Strods — *cenzors*
* Mārtiņš Upenieks — *[[Vilhelms Munters]]*
* Pēteris Gaudiņš — *Zviedrijas sūtnis*
* Kaspars Zāle — *[[Jānis Ziemeļnieks]]*
* Anta Aizupe — *Ilga Zvanītāja*
* Gints Andžāns — *[[Mariss Vētra]]*
* Ģirts Krūmiņš — *[[Alfreds Jēkabs Bērziņš]]*
* Mihails Karasikovs — *tirgotājs Šmuškins*
* Ēriks Vilsons — *Varbūta Kungs*
* Dace Vītola — *Berta Pīpiņa*
* Uldis Siliņš — *[[Vilis Jānis Lapenieks]]*

## Atsauces
Pēteris Kleperis

** Pēteris Kleperis** (1904—1968) bija Latvijas evaņģēliski luteriskās baznīcas (LELB) arhibīskaps (1968).

## Dzīvesgājums
Dzimis  Cēsīs strādnieka ģimenē. Pēc Pirmā pasaules kara beigām mācījās Bērzaines vidusskolā. Studēja teoloģiju Latvijas Universitātē, no 1930. gada bija prāvesta A. Vibuļa palīgs (adjunkts) Tukumā, līdztekus strādāja par latīņu un ticības mācības skolotāju Tukuma ģimnāzijā un komercskolā.
1933. gadā viņu ordinēja par Kandavas prāvesta iecirkņa vikāru, 1934. gada maijā apstiprināja par Rīgas pilsētas latviešu draudžu vikāru, 1935. gadā par Biķeru baznīcas mācītāju, 1937. gadā arī par Krusta draudzes mācītāju.

Pēc Otrā pasaules kara 1947. gadā viņš kļuva par Rīgas apriņķa prāvestu. No 1948. gadā bija LELB virsvaldes prezidija loceklis, kalpoja par Jaunās Ģertrūdes II draudzes mācītāju.
1967. gadā LELB Konsistorijas sēdē prāvests Pēteris Kleperis un Teoloģijas semināra profesors Alberts Freijs cēla pret arhibīskapu Gustavu Tursu apsūdzības par nepiemērotību savam amatam. Konsistorija iecēla prāvestu Kleperi par arhibīskapa vietnieku, ko apstiprināja Latvijas PSR Kulta lietu pārzinis.

1968. gada 24. martā LELB sinode Kleperi ievēlēja par arhibīskapu, bet jau 1968. gada 21. aprīlī viņš pēkšņi mira kādā Ukrainas dzelzceļa stacijā ceļā uz konferenci Budapeštā. Apbedīts Rīgas Meža kapos.

## Darbi
* "Kalposim patiesībai vārdos un darbos" (1936),
* "Dzīvība — Dieva dāvana" (1937).

## Atsauces
2000. gada Eiropas čempionāta futbolā dalībvalstu sastāvi

Šajā lapa uzskaitīti **[[2000. gada Eiropas čempionāts futbolā|2000. gada Eiropas čempionāta futbolā]] oficiāli apstiprinātie izlašu sastāvi**. Sastāvi ar 22 futbolistiem tika iesniegti līdz 2000. gada 1. jūnijam. Dzimšanas dati korekti uz 10. jūniju — dienu, kad sākas čempionāts.

## A grupa

### 
Treneris:  Kevins Kīgans

### 
Treneris:  Umbertu Koelju

### 
Treneris:  Emeriks Enejs

### 
Treneris:  Ēriks Ribeks

## B grupa

### 
Treneris:  Robērs Vasēžs

### 
Treneris:  Dino Dzofs

### 
Treneris:  Mustafa Denizli

### 
Treneri:  Lāšs Lāgerbeks un Tomijs Sēderbergs

## C grupa

### 
Treneris:  Vujadins Boškovs

### 
Treneris:  Nilss Jūhans Sembs

### 
Treneris:  Srečko Katanecs

### 
Treneris:  Hosē Antonio Kamačo

## D grupa

### 
Treneris:  Jozefs Hovaņecs

### 
Treneris:  Bo Jūhansens

### 
Treneris:  Rožērs Lemērs

### 
Treneris:  Franks Reikārds
The Battle at Lake Changjin

***The Battle at Lake Changjin*** () ir 2021. gada Ķīnas kara filma. Filmas režisori ir Čeņs Kaige, Cujs Harks un Dante Lams, scenārija autori ir Lans Cjolons un Huans Cjansins. Galvenās lomas atveido Vu Jins un Džeksons Jī. Filma ir stāsts par cīņu pie Čosinas ūdenskrātuves Korejas kara laikā. Šī ir daļa no Ķīnas Komunistiskās partijas 100. gadadienas svinībām uzņemtajam filmām.

*The Battle at Lake Changjin* izvēlēta kā Pekinas Starptautikskā kinofestivāla atklāšanas filma un pirmizrāde notika . Filma Dienvidkorejā raisījusi pretrunas un tiek apšaubīta tās stāsta patiesums.

*The Battle at Lake Changjin* ir dārgākā jebkad uzņemtā Ķīnas filma ar  ASV dolāru lielu budžetu. Šī ir visu laiku ienesīgākā Ķīnas filma un otra ienesīgākā 2021. gada filma, un ienesīgākā filma, kas nav angļu valodā.

Filmas turpinājuma *[[The Battle at Lake Changjin II]]* pirmizrāde notika .

## Atsauces

## Ārējās saites
Marks Vudfords

**Marks Raimonds Vudfords** (; dzimis ) ir bijušais austrāliešu tenisists, bijusī pasaules pirmā rakete vīriešu dubultspēlēs. Pazīstams, galvenokārt, ar savu spēli pārī ar Todu Vudbridžu. 1996. gada olimpiskais čempions un 2000. gada olimpiskās sudraba medaļas ieguvējs vīriešu dubultspēlē. Karjeras *[[Grand Slam (teniss)|Grand Slam]]* uzvarētājs vīriešu dubultspēlēs un jauktajās dubultspēlēs (uzvarēja visos *Grand Slam* turnīros dažādos gados). Divkārtējs ATP pasaules čempions dubultspēlēs (1992, 1996). Uzvarētājs 67 ATP turnīros, tostarp 12 *Grand Slam* turnīros vīriešu dubultspēlēs un 4 ATP turnīros vienspēlēs. Austrālijas izlases treneris Fed kausā kopš 2003. gada. Kopš 2010. gada Starptautiskās tenisa slavas zāles loceklis.

Pēc tenisista karjeras beigām strādājis par treneri, bijis Novaka Džokoviča treneris.

## Statistika
### Grand Slam turnīru finālu rezultāti
#### Dubultspēles

#### Jauktās dubultspēles

## Apbalvojumi un pagodinājumi
* Austrālijas ordeņa medaļa (1997)
* Starptautiskā tenisa slavas zāle (2010)

## Atsauces

## Ārējās saites
Šūnu elpošana

thumb|400px|Vienkārša aerobās elpošanas shēma — 1 glikozes molekulai pievienojot 6 skābekļa molekulas, rodas pa sešām oglekļa dioksīda un ūdens molekulām, kā arī 36 ATF molekulu sintēzei nepieciešamā enerģija
**Šūnas elpošana** ir vielmaiņa, kurā tiek šķelti ogļhidrāti un citi starpprodukti, tajā pašā laikā sintezējot ATF. Šūnas elpošana iedalās aerobā elpošanā, kuras norisei nepieciešams skābeklis mitohondriju darbībai, un anaerobā elpošanā, kuras norisei nav nepieciešams skābeklis.

Aerobā elpošana ir glikozes pilnīga sašķelšana par oglekļa dioksīdu un ūdeni, kā norādīts attēlā. Šī veida vielmaiņas ietver:

* Glikolīze — glikozes sašķelšana par divām piruvāta molekulām;
* Pārejas reakcijas — tiek izdalīts oglekļa dioksīds un piruvāts tiek oksidēts par acetilgrupu;
* Krebsa cikls — oksidācijas reakcija, kurās rezultātā izdalās oglekļa dioksīds un sintezējas ATF;
* Elektronu transporta sistēma — virkne pārnesēju, kas no glikozes molekulas uztver elektronus un padod tos tālāk, līdz beidzot tie savienojas ar skābekli; elektroniem mainot enerģētisko līmeni, izdalās enerģija, kuru izmanto ATF sintēzei.

Anaerobie procesi notiek citoplazmā. Anaerobā elpošana ir neefektīvāka, taču tā ir evolucionāri izveidojusies Krebsa ciklā. Reakcijas sākumā glikozes aktivizēšanai tiek izmantotas 2 fosfātgrupas, veidojot 2 dažādas reakcijas, kur katra no tām izmanto vienu ATF molekulu. Tālāk glikolīzes procesā tiek atšķelta NAD molekula, kā arī tiek pievienoti divi elektroni un viens ūdeņraža jons, tādējādi substrāta fosforilācijas rezultātā rodas 4 ATF molekulas.

## Atsauces

## Ārējās saites
Georgs Jankovskis

**Georgs Jankovskis** (1921—2019) bija latviešu ārsts un zinātnieks. Latvijas Ārstu biedrības goda biedrs, Latvijas Zinātņu akadēmijas goda doktors, valsts emeritētais zinātnieks, osteorefleksoterapijas pamatlicējs. 

## Dzīvesgājums
Dzimis 1921. gada 19. aprīlī Maskavā dziedoņa Aleksandra Jankovska ģimenē, kurš Pirmā pasaules kara laikā bija devies studēt konservatorijā. Vecāki atgriezās Latvijā, tēvs turpināja studijas Latvijas Konservatorijā. Māte Anna bija mājsaimniece. Dzīvoja Tvaika ielā Sarkandaugavā Georga vectēva mājā. 1925. gadā vecāki izšķīrās. Māte palika viena un audzināja abus dēlus Georgu un Anatoliju.

Mācījās Rīgas pilsētas Sarkandaugavas pamatskolā, tad Rīgas 1. ģimnāzijā. Sāka studijas LU Medicīnas fakultātē, bet Otrā pasaule kara dēļ studijas nācās pārtraukt un Kurzemes cietokšņa kauju laikā strādāt par ārsta palīgu Irlavas slimnīcā. Pēc Otrā pasaules kara 1945. gadā viņš atjaunoja studijas Medicīnas fakultātē un līdztekus ieguva kamerdziedātāja izglītību Latvijas Konservatorijā.

1948. gadā Georgs Jankovskis sāka strādāt Rīgas pilsētas Kaulu tuberkulozes slimnīcā par ķirurgu un nodaļas vadītāju. 1953. gadā pabeidza mūzikas studijas un līdz 1971. gadam uzstājās Latvijas Radio un klasiskās mūzikas koncertos.

1953. gadā viņš sāka aspirantūras studijas Eksperimentālās un klīniskās medicīnas institūtā (LEKMI), kur pētīja kaulu sensoro sistēmu: “Ar elektrisko strāvu kairinot kaulu, noteicām punktus, kas atsaucas uz kairinājumu, un uz šī pamata ir radīti visi izgudrojumi. Kaulu sensorā sistēma ir saistīta ar smadzeņu garozu un citiem veidojumiem smadzenēs, ieskaitot smadzenītes. Strādājot ar kaula refleksiem, tika pierādīts, ka sāpju sajūtas izplatās ne tikai no mugurkaula uz iekšējiem orgāniem, bet arī no kaula uz citiem analizatoriem jeb sensorajām sistēmām un no tām atpakaļ uz kaulu. Tātad signalizācija ir trejāda — no kaula uz kaulu, no kaula uz iekšējiem orgāniem un no iekšējiem orgāniem uz kaulu. Tādā veidā organisms ir saistīts ar skeletu…”

1957. gadā Jankovskis aizstāvēja medicīnas zinātņu kandidāta dertāciju “Kaulu smadzeņu refleksi no vesela kaula un pie kaulu tuberkulozes” un turpināja strādāt LEKMI, ieviešot praksē osteorefleksoterapijas metodes. 1971. gadā tapa viņa doktora disertācija “*Остеорецепция в норме и при костно-суставном туберкулезе*”, un 1982. gadā&nbsp;— monogrāfija “Osteorecepcija”. 
Vēlāk G. Jankovskis vadīja LEKMI Eksperimentālās fizioloģijas laboratoriju, izveidoja Rīgas Osteorecepcijas skolu, kurā sagatavoja osteorefleksoterapeitus. Pēc Latvijas neatkarības atgūšanas 1993. gadā nodibināja Latvijas Osteorefleksoterapeitu asociāciju.

Miris 2019. gada 24. septembrī.

## Darbi
Georgs Jankovsks ir 26 izgudrojumu, trīs populārzinātnisko grāmatu, piecu monogrāfiju, daudzu zinātnisku rakstu autors. Viņa izgudrotā metode osteorefleksoterapija ir atrodama Eiropas patentu sistēmā.

## Apbalvojumi
* 1987. gadā Latvijas PSR Valsts prēmija
* 2011. gadā Atzinības krusts
* 2017. gadā Gada balva par mūža ieguldījumu medicīnā

## Ārējās saites
* Latvijas Osteorefleksoterapeitu asociācijas mājas lapa

## Atsauces
Jānis Miezis

**Jānis Miezis** (dzimis 1884. gada 26. decembrī Ceraukstes pagastā, miris 1950. gadā Austrālijā) bija latviešu ierēdnis.

Mācījās Bauskas pilsētas skolā, Pirmā pasaules kara laikā bija pasta ierēdnis Rīgā. Vēlāk strādāja Latvijas valsts kontrolē, bija Latvijas kredītbankas vicedirektors (1935—1940). Otrā pasaules kara vācu okupācijas laikā Jānis Miezis darbojās Latvijas ģenerālapgabala pašpārvaldē kā finanšu ģenerāldirektors (1944—1945).

1944. gadā Jānis Miezis devās bēgļu gaitās uz Vāciju, 1945. gada 20. februārī dibinātajā Latvijas Nacionālajā komitejā (LNK) Miezis darbojās kā prezidenta ģenerālpilnvarnieks civillietās Vācijā un Vispārējo lietu ģenerālsekretārs.

1949. gadā izceļoja uz Austrāliju, kur mira 1950. gadā.

## Atsauces
Rūjienas muiža

alt=|thumb|Rūjienas muiža 18. gadsimta beigās
**Rūjienas muiža** () bija pilsmuiža, kura atradās pie stratēģiski nozīmīga ceļa, kas veda no Vīlandes pils uz Burtniekiem, un tajā parasti apmetās Livonijas ordeņa mestri un citi ceļotāji.

Sākotnēji Rūjienas muižas kungu māja bija veidota no trīs atsevišķām ēkām, kas bija savā starpā savienotas. Rūjienas muiža bija visnozīmīgākā no Rūjienas draudzes muižām. Līdz pat 20. gadsimta sākumam Rūjienas muižā rīkoja draudzes novada gadatirgus.

## Vēsture
1838. gadā muižu nopirka Vidzemes gubernatora dēls Hamilkārs fon Felkerzāms, kurš piederēja pie muižniecības liberālā spārna, uzsāka un veicināja zemes un māju pārdošanu zemniekiem. Viņš veicināja to, ka 1848. gadā Krievijas Impērijas ķeizars Nikolajs I apstiprināja pagaidu likumu, kas ļāva zemniekiem kļūt par savas zemes pilntiesīgiem īpašniekiem.

1866. gadā, divus gadus pēc pirmās Latviešu dziesmu dienas Dikļos, arī Rūjienas muižas parkā uz dīķa saliņas sarīkoja Dziesmu dienu.

1894. gadā Rūjienas muiža nonāca latviešu tirgotāja Friča Cīruļa īpašumā.

Pašlaik Rūjienas muižas kungu māja atrodas metālmākslinieka Andra Dukura īpašumā, tajā ir apskatāma mākslinieka darbnīca. Vasarās Rūjienas muižā tiek rīkoti mākslinieciski pasākumi.

## Atsauces
Sandrīna Baijī

**Sandrīna Baijī** (; dzimusi  Ēnas departamentā) ir bijusī franču biatloniste, 2004.—2005. gada Pasaules kausa sezonas kopvērtējuma uzvarēja, 2003. gada pasaules čempione iedzīšanā, olimpisko spēļu medaļniece stafetē.

## Karjera
Ar biatlonu sāka nodarboties 1995. gadā. Pasaules kausa sacensībās debitēja  Lahti. 2000.—2001. gada sezonas otrajā posmā Pokļukā izcīnīja 2. vietu stafetē, bet jau nākamajā posmā Brezno  izcīnīja savu pirmo uzvaru 15 km individuālajā distancē. 2001. gadā debitēja Pasaules čempionātā, piedaloties indivduālajā distancē (35. vieta) un stafetē (5. vieta). Piedalījās  Soltleiksitijā, labāko rezultātu sasniedza sprintā, ieņemot 7. vietu.

2003. gada Pasaules čempionātā Hantimansijskā izcīnīja zelta medaļu iedzīšanā, dalot pirmo vietu ar vācu biatlonisti Martinu Glagovu, kad pat fotofinišs nespēja noteikt uzvarētāju. Tajā pašā čempionātā izcīnīja arī bronzas medaļu distancē ar kopēju startu. 2004. gada Pasaules čempionātā Oberhofā vēlreiz kļuva par bronzas medaļas ieguvēju masu startā. 2003.—2004. gada Pasaules kausa sezonu noslēdza 3. vietā kopvērtējumā.

2004.—2005. gada sezonā kļuva par Pasaules kausa kopvērtējuma uzvarētāju. Viņa izcīnīja arī mazo kristāla globusu iedzīšanā, bet sprinta vērtējumā ierindojās 2. vietā. Sezonas laikā izcīnīja sešas individuālās uzvaras PK posmos. 2006. gadā savās otrajās olimpiskajās spēlēs, kas norisinājās Turīnā, izcīnīja bronzas medaļu stafetē. Tajā pašā gadā pasaules čempionātā, kurā tika aizvadītas sacensības tikai olimpiskajās spēlēs vēl neiekļautajā disciplīnā jauktajā stafetē, arī ieguva bronzu. 
 
2007. gada Pasaules čempionātā Antholcā izcīnīja divas sudraba medaļas — sieviešu un jauktajā stafetē. 2007.—2008. gada sezonā izcīnīja četras uzvaras PK posmos un sezonas kopvērtējumā ierindojās otrajā vietā, piekāpjoties vien vācu biatlonistei Magdalēnai Neinerei, kā arī otro reizi karjerā uzvarēja iedzīšanas ieskaitē. 2008. gada Pasaules čempionātā ieguva bronzu stafetē. Šo panākumu atkārtoja arī 2009. gada čempionātā Phjončhanā.

 Vankūverā kļuva par sudraba medaļas ieguvēju stafetē, labāko rezultātu individuāli sasniedza masu startā (6. vieta). Pēc 2009.—2010. gada sezonas 30 gadu vecumā noslēdza sportistes karjeru.

## Karjeras rezultāti
### Olimpiskās spēles

### Pasaules čempionāts

### Pasaules kausa kopvērtējums

## Atsauces

## Ārējās saites
Džūkstes iela

**Džūkstes iela** ir iela Rīgā, Zemgales priekšpilsētā, Ziepniekkalna apkaimē. Džūkstes iela sākas krustojumā ar Kalētu ielu un beidzas krustojumā ar Stērstu ielu, pārejot Putnu ielā. Kopējais ielas garums ir 530 metri un tā sastāv no 2 braukšanas joslām ar sliktā stāvoklī esošu grants vai sabrukuša asfalta segumu. Džūkstes ielā ir dažāda veida, gan dzīvojamā, gan saimnieciskā, apbūve, kā arī neapbūvēti gruntsgabali.

Džūkstes ielas nosaukums, tolaik jaunajai ielai, piešķirts ar Rīgas pilsētas valdes lēmumu 1934. gada 30. novembrī. Iela nosaukta Džūkstes — Džūkstes pagasta centra Tukuma novadā — vārdā.

## Ielu savienojumi
Džūkstes iela ir savienota ar šādām ielām:
* Kalētu iela (T veida krustojums)
* Ceraukstes iela (T veida krustojums)
* Stērstu iela
* Putnu iela

## Atsauces

## Skatīt arī
* Ziepniekkalns