open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Vila

**Vila** (angļu un , ) ir Vanuatu galvaspilsēta un valsts lielākā pilsēta. Tā atrodas Efatas salas dienvidu krastā. Vila ir valsts ekonomiskais un komerciālais centrs. Šajā pilsētā atrodas Bauerfīldas starptautiskā lidosta un tā ir viena no Dienvidu Klusā okeāna Universitātes atrašanās vietām. Pilsētā valda tropiskais klimats.

## Vēsture
Vilas teritorijā tūkstošiem gadu ir dzīvojuši melanēzieši. 1606. gada maijā salā ieradās pirmie eiropieši, kurus vadīja portugāļu jūrasbraucējs Pedru Fernandišs de Kirošs (*Pedro Fernandes de Queirós*) un spāņu jūrasbraucējs Luiss Vass de Toress (*Luís Vaz de Torres*). 19. gadsimtā Jaunhebridu salas, kur atrodas arī Vila, nonāca Britu impērijas kontrolē, vēlāk arī franču un britu kopīgā pārvaldē. 1980. gadā Vanuatu kļuva par brīvu, neatkarīgu valsti, bet Vila par tās galvaspilsētu. 1987. gadā naktī no 7. uz 8. februāri Vilu stipri nopostīja viesuļvētra “Uma”, atstājot bez pajumtes aptuveni 16 tūkstošus cilvēku. 1999. gadā no 24. līdz 27. augustam Vilā norisinājās UNESCO sanāksme *Second World Heritage Global Strategy Meeting for the Pacific Islands region* (“Otrā Pasaules mantojuma globālās stratēģijas sanāksme Klusā okeāna reģiona salām”). 2002. gadā stiprus postījumus pilsētai radīja zemestrīce.

## Demogrāfija
Pilsētā dzīvo aptuveni 20% no Vanuatu iedzīvotājiem. Lielākā daļa ir melanēzieši, ir arī polinēzieši, aziāti, eiropieši, galvenokārt angļu un franču pēcteči. Tāpat kā visā valstī, arī Vilā dominējošā reliģija ir kristietība.

## Saimniecība
Vila ir Vanuatu nozīmīgākā ostas pilsēta un tirdzniecības centrs. Nozīmīgākās saimniecības nozares ir lauksaimniecība un zvejošana, kā arī tūrisms, tūristi ierodas galvenokārt no Austrālijas un Jaunzēlandes.

## Atsauces

## Ārējās saites

* 
* 
*
Kašūbu valoda

**Kašūbu valoda** (*kaszëbsczi jãzëk*) ir rietumslāvu valoda. Kašūbu valodu prot aptuveni 106 tūkstoši kašūbu, kas galvenokārt dzīvo Pomožes vojevodistē, Polijā. Tikai aptuveni 3 tūkstoši to lieto ikdienā; bet pārējie kašūbi lielākoties runā poļu valodā. Tā kā kašūbu valodu prot ļoti maz cilvēku, tā ir kļuvusi ļoti līdzīga poļu valodai. Daži valodnieki kašūbu valodu uzskata par stipri pastāvīgu poļu valodas dialektu. Visradniecīgākā valoda kašūbu valodai ir izmirusī slovīnu valoda. UNESCO kašūbu valodai ir piešķīrusi apdraudētās valodas statusu. Kopš 2005. gada kašūbu valodai ir piešķirts reģionālās valodas statuss Pomožes vojevodistē.

## Ortogrāfija un izruna
Kašūbu valodas alfabēts:

## Atsauces

## Ārējās saites

* 
*
Fabiāns fon Belinshauzens

**Fabiāns Gotlībs fon Belinshauzens** (, ; 1778-1852) bija vācbaltu izcelsmes Krievijas Impērijas jūrasbraucējs un kara flotes virsnieks. Tiek uzskatīts par vienu no Antarktīdas pirmatklājējiem.

## Dzīvesgājums
Dzimis  Lahetaguses muižā Sāmsalā. Izglītojies Kronštates kadetu korpusā. 1797. gadā ieguvis mičmaņa pakāpi un nosūtīts uz Baltijas flotes Rēveles eskadru. Piedalījies pirmajā krievu kuģojumā apkārt pasaulei Johana Krūzenšterna vadībā (1803—1806) uz fregates *Nadežda*. 1806. gadā iegūst kapteiņleitnanta pakāpi.

No 1819. līdz 1821. gadam Belinshauzens vadīja kuģojumu apkārt pasaulei ar kuģiem *Vostok* un *Mirnij* (komandieris Mihails Lazarevs). Ekspedīcija pētīja Dienvidu okeāna akvatoriju Antarktīdas tuvumā. Galējais dienvidu punkts, ko ekspedīcija sasniedza , bija  pie Fimbula šelfa ledāja frontes. Kuģojuma laikā ekspedīcija atklāja vairākas salas Dienvidu (Pētera I sala, Aleksandra I sala) un Klusajā okeānā (Vostoka sala u.c.). Belinshauzena ekspedīcija bija savā laikā vistālāk uz dienvidiem nokļuvusī.

Vēlāk Belinshauzens kontradmirāļa dienesta pakāpē piedalījās Krievu—turku karā (1828—1829), komandēja Baltijas flotes divīziju. No 1839. gada Kronštates kara gubernators.

Miris  Kronštatē.

## Piemiņa
Belinshauzena vārdā nosaukti:
* Belinshauzena jūra Antarktīdas piekrastē,
* divi zemesragi Sahalīnas un Dienviddžordžijas salās,
* Belinshauzena sala Dienvidsendviču salās,
* Fadeja sala un Fadeja līcis Laptevu jūras piekrastē,
* Belinshauzena glečers Antarktīdā,
* Belinshauzena kalns Antarktīdā,
* Belinshauzena lielieplaka Dienvidu okeānā,
* Belinshauzena krāteris uz Mēness,
* Belinshauzenas polārstacija Antarktīdā.

## Piezīmes

## Atsauces

## Ārējās saites
COROT-7b

thumb|250px|COROT-7b mākslinieka skatījumā
**COROT-7b** ir relatīvi neliela citplanēta, kas riņķo ap zvaigzni COROT-7 Vienradža zvaigznājā, aptuveni 489 gaismas gadu attālumā.

*COROT-7b* gravitācija 1,7 reizes pārsniedz Zemes gravitāciju un temperatūra ir ap 1650&nbsp;°C t.i., uz planētas ir apmēram tāda pati temperatūra, kāda ir martenkrāsnī. Planētas masa ir apmēram 5 reizes lielāka par Zemi. COROT-7b rādiuss ir aptuveni par 80% lielāks nekā Zemes rādiuss.

Zvaigzne COROT-7 ir nedaudz mazāka un vēsāka nekā Saule. Tās vecums ir tikai 1,5 miljardi gadu.
Zvaigznes COROT-7 sistēmā zinātnieki ir atklājuši vēl vienu planētu, kura nosaukta par COROT-7c. Vēl vienas citplanētas eksistencei šajā sistēmā tiek gaidīts apstiprinājums.

Reizi 20,4 stundās zvaigznes gaisma nedaudz pavājinās. Šis "aptumsums" ilgst aptuveni stundu. Tas izskaidrojams ar nelielas planētas klātbūtni, kas riņķo ap zvaigzni 2,5 miljona kilometru attālumā. Mūsu Saules sistēmas Saulei vistuvākā planēta Merkurs atrodas aptuveni 23 reizes tālāk no Saules.

Planētu atklāja 2009. gada 3. februārī, analizējot orbitālā teleskopa CoRoT datus. Tā bija pirmā cietas virsmas planēta, kas atklāta ārpus Saules sistēmas.
Lai noskaidrotu šīs citplanētas masu, zinātniekiem nācās iedarbināt visprecīzāko planētu medību ieroci — HARPS spektrogrāfu, kas uzmontēts uz ESO 3,6 metru teleskopa Čīlē.
Bellingshausen

**Bellingshausen** var attiekties uz:
* Fabiāns fon Belinshauzens
* Belinshauzena jūra
* Belinshauzena (polārstacija)
Audi A4

**Audi A4** tiek ražots kopš 1994. gada. A4 ir jaunā paaudze iepriekš veiksmīgajām četrām Audi 80 paaudzēm. Un, kā jau Audi 80 pirmsgājējiem, Audi A4 dizains sastāv no garenās priekšas, kur atrodas motors un aiz motora nekavējoties atrodas transmisija un atkal orientēta gareniski. Parasti piedziņa ir priekšējiem riteņiem, bet dažiem modeļiem, kā tos ir nosaucis Audi, "quattro" ir četru riteņu piedziņa.

Kopš A4 izlaišanas, tas jau ir bijis pieejams četrās paaudzēs, kuri ir balstīti uz Volkswagen 'B' grupas sērijas platformām. Audi A4 ir Audi 80 turpinājums, kur pirmās paaudzes A4 tiek dēvēts par B5 sēriju, kuru turpina B6, B7 un tagadējā B8 sērija.

Tā virsbūve ir (un vienmēr ir bijusi) kā sedans. Otrās (B6) un trešās (B7) paaudzes Audi A4 bija pieejami arī kā kabrioleti. Kas attiecas uz tagadējo ceturto paaudzi (B8), par kabrioletu, to aizstāja Audi A5 un S5 kabrioletu varianti. Mazākā Audi A3 arī ir ieguvusi sev kabrioleta tipu.

## B5 1994-2001
Pirmās paaudzes Audi A4 tika izlaists 1994. gadā un ražošana sākās 1994. gada novembrī. Tas tika būvēts pēc Volkswagen B5 grupas platformas, kas tiek dalīts ar ceturtās paaudzes Volkswagen Passat. Tam bija standarta motors priekšā un ar standarta priekšpiedziņu, arī vairāki modeļi bija pieejami 'quattro' variantā. A4 tika stādīts priekšā kā četru-durvju sedans.

[thumb|left|1998–1999 Audi A4 (B5) 1.8T Quattro Avant ([Austrālija)]]
Airbus A400M

**Airbus A400M** ir daudznacionāla četru dzinēju turbopropelleru militārā transporta lidmašīna. To izstrādāja Airbus Military kā taktisko gaisa transportu ar stratēģiskām spējām. Lidmašīnas pirmais lidojums, sākotnēji plānots 2008. gadā, notika  Seviljā Spānijā.

Lidmašīnu ekspluatāciju paredzēts sākt 2012. gadā.
Astoņas valstis ir pasūtījušas 174 eksemplārus.
## Ārējās saites

* 
* OCCAR A400M website
* Atlas shoulders the load Operation Ruman, the operational debut of the RAF A400M Atlas in a major humanitarian airlift (Royal Aeronautical Society, January 2018)
Ikebana

**Ikebana** ir japāņu ziedu izkārtošanas māksla. Vārds ikebana ir veidojies no „ikeru”, kas nozīmē sakārtot, novietot, dzīvība, dzimšana un „hana”, kas nozīmē zieds. Iespējamie tulkojumi ir "dot dzīvību puķēm" vai "sakārtot puķes".

Ikebana ir kas vairāk kā vienkārša ziedu kompozīcijas izveidošana, tas ir disciplinēts mākslas veids, kurā daba un cilvēcīgums savijas kopā. Pretēji floristikai, kas sakārto puķes pēc to krāsām, ikebana uzsver citas augu daļas, kā stumbrus un lapas, tādā veidā pievēršot uzmanību līnijām un formām. Lai arī ikebana ir radoša izpausme, tai ir savi noteikumi. Mākslinieka mērķis katrā sakārtojumā ir parādīts caur krāsu kombinācijām, dabīgām formām, elegantām līnijām un parasti piedomātajai sakārtojuma jēgai. Vēl viens ikebanas aspekts ir minimālisms. Sakārtojumā var būt ļoti maz ziedu, kas ir izcelti ar stiebriem un lapām.

Ikebanas praktizētājiem ir ļoti svarīgs tās garīgais aspekts. Ikebanas laikā noteikti ir jāievēro klusums. Tas ir laiks, kas cilvēkiem jānovērtē dabas lietas, kuras tiem nav laika novērtēt ikdienas dzīvē. Tas ir arī brīdis, kad cilvēks sajūt tuvību ar dabu, kas palīdz atbrīvot prātu, ķermeni un dvēseli.

Japāņu ziedu sakārtošanas māksla cēlusies 6. gadsimtā, kad Japānā ienāca budisms. Puķu nolikšana pie altāra, lai godinātu Budu, bija daļa no lūgšanām. Ikebana cēlās no puķu dāvināšanas mirušo dvēselēm. Pirmie klasiskie ikebanas stili sākās 15. gs. vidū, pirmie skolnieki un skolotāji bija budistu priesteri un sekotāji. Ar laiku parādījās arī citas skolas, stili mainījās un ikebana kļuva par ierastu lietu Japānas sabiedrībā.

Ikenobo ir vecākā ikebanas skola, to 15. gs. ir dibinājis budistu mūks Ikenobo Senno. Tā atrodas Rokkakudo templī Kioto.

## Atsauces

## Ārējās saites
"Netīrā" bumba

**"Netīrā" bumba** jeb **radioloģiskais ierocis** ir spridzināšanas ierīce, kas sastāv no radioaktīva materiāla un parastās ķīmiskās sprāgstvielas, kas ir tās enerģijas avots. Par "netīrajām bumbām" dēvē arī ierīces, kam ir tāda materiāla apvalks, kas radiācijas iedarbībā viegli veido lielu daudzumu radioaktīvu izotopu (sk. kobalta bumba). Lai gan sprādziena rezultātā apkārtne var tikt piesārņota ar radioaktīvajiem materiāliem, sprādzienu neizraisa kodolreakcija, kā tas ir kodolieroču gadījumā.

"Netīro" bumbu lietošanas mērķis ir nevis objektu mehāniska sagraušana, bet apkārtnes piesārņošana ar radionuklīdiem, lai apstarotu cilvēkus un dzīvniekus, kā arī radītu iespējami lielāku psiholoģisko efektu un finansiālus zaudējumus teritorijas attīrīšanai . Tā kā ķīmiskās "netīrās" bumbas ir relatīvi viegli izgatavojamas, tās varētu izmantot teroristi. To izgatavošanai var lietot tikpat kā jebkuru ķīmisko sprāgstvielu, piemēram, trotilu. Kā radioaktīvos materiālus iespējams izmantot nelegāli iegūtus kodolatkritumus un dažādus radioaktīvo izotopu preparātus. Relatīvi vieglāk pieejami ir cēzijs-137 ar pussabrukšanas periodu 30,1 gads (dod gamma un bēta starus); stroncijs-90 ar pussabrukšanas periodu 28,5 gadi (tikai bēta starojums); polonijs-210 (spēcīgs alfa starojums un diezgan īss pussabrukšanas periods — 138 dienas). Detonējot sprāgstvielai, rodas radioaktīvu putekļu mākonis, kas nosēžas uz apkārtējiem priekšmetiem un ko var ieelpot cilvēki. Ar šādu ierīci var saindēt vairākus pilsētas kvartālus.

## Atsauces
Princeses Martas krasts

**Princeses Martas krasts** (, ) ir Austrumantarktīdas piekrastes daļa Karalienes Modas Zemē Hokona VII jūras un Lazareva jūras krastā. Stiepjas no 5° austrumu garuma līdz Stenkomas-Vilsas glečeram rietumos. Kopējais piekrastes garums ap . Austrumos robežojas ar Princeses Astridas krastu, rietumos — ar Kērda krastu Kotsu Zemē.

## Daba
Piekrastes lielāko daļu klāj šelfa ledāji, lielākie no kuriem ir Rīsera-Larsena šelfa ledājs, Fimbulisens, Dželbārta šelfa ledājs un Ēkstrema šelfa ledājs. Piekrastes līnija stipri izrobota gan gar šelfa ledāju pamatnes līniju, gan gar to fronti. Šelfa ledājos vairākas salas, lielākās no kurām ir Lidena sala rietumu daļā un Blošimena un Novija austrumu daļā. Gar ledāju fronti veidojas vairākas ledus ostas, zināmākās no kurām ir Atkas līcis un Selbukta. Iekšzemē paceļas vairākas kalnu grēdas, ievērojamākās no kurām ir Fimbulheimens, Ričera augstiene un Heimefrontfjella. Starp Ričera augstieni un Fimbulheimenu Fimbulisenā noplūst viens no Antarktīdas lielākajiem glečeriem Jūtulstreumens.

## Izpēte
[thumb|250px|[Trollas polārstacija.]]
Princeses Martas krasts bija pirmā cilvēka sasniegtā vieta Antarktīdā. 1820. gada 16. janvārī Fabiāna fon Belinshauzena vadītā ekspedīcija sasniedza  pie Fimbulisena ledāja frontes. Nosaukumu par godu Norvēģijas kroņprincesei Martai krasta apvidum ap Norvēģijas ragu piešķīra Jalmara Rīsera-Larsena ekspedīcija 1930. gada februārī. 20. gadsimta 30. gados apvidu intensīvi pētīja Larsa Kristensena finansētās. ekspedīcijas ar kuģiem *Norvegia* un *Torshavn*. 1938.-1939. gados piekrastes sektoru starp 20°E un 10°W pētīja Vācijas antarktiskā ekspedīcija ar kuģi *Schwabenland* un nosauca to par Jaunšvābiju. Pirmo polārstaciju Modheimu 1949. gadā ierīkoja Norvēģijas, Zviedrijas un Apvienotās karalistes antarktiskā ekspedīcija (darbojās līdz 1952. gadam). 1957. gadā Starptautiskā Ģeofizikas gada ietvaros tika atvērta norvēģu stacija Norveja, kas darbojās līdz 1960. gadam, kad tika par simbolisku samaksu nodota Dienvidāfrikai, kas netālu no norvēģu stacijas izveidoja savu polārstaciju SANAE. 1980. gadā Vācija uz Ēkstrema šelfa ledāja ierīkoja savu pirmo staciju Georgfonneimaijeri. 1987. gadā Zviedrija ierīkoja savu pirmo vasaras polārstaciju Svea, 1988. gadā 200 m vienu no otras ierīkoja Somijas staciju Aboa un Zviedrijas staciju Vāsa. 1990. gadā Norvēģija ierīkoja savu pirmo patstāvīgo ilgtermiņa vissezonas polārstaciju Trollu. Uz 2010. gadu Princeses Martas krastā darbojas trīs vissezonas un piecas vasaras polārstacijas.

## Atsauces
Pripjata

**Pripjata** () ir pamesta apgabala pakļautības pilsēta Kijivas apgabalā Ukrainā, netālu no Baltkrievijas robežas, Pripetes upes krastā. Pilsētu sāka veidot ap 1970. gadu reizē ar Čornobiļas AES celtniecības sākumu atomelektrostacijas darbinieku izmitināšanai. Pilsētai bija otrs neoficiāls nosaukums "Atompilsēta" (*Атомград*). Pilsētas statusu Pripjata ieguva 1979. gadā. Līdz 1986. gada kodolkatastrofai tajā dzīvoja aptuveni 50 000 iedzīvotāju.  Čornobiļas atomelektrostacijā notika lielākā tehnogēnā katastrofa cilvēces vēsturē, kā rezultātā visus pilsētas iedzīvotājus nācās evakuēt radioaktīvā piesārņojuma dēļ.

Pirms atomelektrostacijas avārijas Pripjata bija augoša pilsēta ar attīstītu infrastruktūru. Pripjatā dzīvoja galvenokārt Čornobiļas AES strādājošie, pēc kodolkatastrofas lielākā daļa no evakuētajiem cilvēkiem kļuva par invalīdiem saņemtās radiācijas dēļ, daudzi neilgi pēc evakuācijas nomira no staru slimības, vēl vairāk nomira vēlāk ar vēzi. PSRS valdība neļāva rakstīt patieso bojāgājušo nāves cēloni, to parasti aizstājot ar sirds apstāšanos.

Līdz galam neuzbūvētais Pripjatas atrakciju parks kļuvis par vienu no avārijas simboliem. 

## Atsauces

## Ārējās saites

* The Pripyat city history
Ziemassvētku egle

thumb|200px|right|Ziemassvētku egle
**Ziemassvētku egle** ir dekorēts dabīgs vai mākslīgs mūžzaļš skujkoks, parasti tā ir egle. Ziemassvētku egles dekorēšana tiek saistīta ar Ziemassvētku svinēšanu. Ziemassvētku eglīte parasti tiek ievietota un dekorēta mājā, taču var arī tikt izmantota ārpus telpām. Tradicionālie egles rotājumi ir Ziemassvētku gaismiņas (sākotnēji tās bija sveces), dažādi rotājumi, vītnes un vizuļi. Bieži egles virsotnē tiek novietots eņģelis vai zvaigzne, tā simbolizējot Jēzus Kristus dzimšanu Bētlemē.

Ziemassvētku eglīšu izcelsme tiek saistīta ar laiku pirms izglītotajām Eiropas kultūrām. Arī senlatviešu tradīcijās bija ziemā karināt augošā eglītē zvēriem ēdamas lietas. Ziemassvētku egļu tradīcija mūsdienu izpratnē ir samērā jauna. Ziemassvētku eglīšu uzstādīšanas un rotāšanas tradīcija tika aizsākta apmēram 15. gadsimtā Livonijā (pašreizējās Latvijas un Igaunijas teritorija) un 16. gadsimtā Ziemeļvācijā. Saskaņā ar pirmajiem dokumentētajiem Ziemassvētku egļu izmantošanas gadījumiem Igaunijā, 1441., 1442. un 1514. gadā Melngalvju brālība savā brālības mājā Rēvelē (pašreizējā Tallina) uzcēla Ziemassvētku egli un pēdējā naktī pirms svinībām tā tika novietota Rātslaukumā. Citi avoti vēsta, ka pirmoreiz Ziemassvētku egle tikusi izrotāta Rīgā 1476. gadā arī ar Melngalvju brālības palīdzību un 1510. gadā.

16. gadsimtā tradīcija dekorēt Ziemassvētkos kādu mūžzaļu koku izplatījās visā Svētās Romas impērijas teritorijā. Pirmās mākslīgās Ziemassvētku egles parādījās Vācijā 19. gadsimtā.

## Hroniku ziņas
Par Bluķa vakara vai Deju vakara ietekmi uz Melngalvju tradīcijām, kurās bluķa dedzināšana pārvērtusies par eglītes dedzināšanu, liecina šīs hroniku ziņas.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Open Directory Project 
* Ziemassvētku egļu vēsture  
* First Christmas Tree
Boeing 80

Boeing 80 bija Amerikas pasažieru lidmašīna 20. gados. 3 dzinēju divplāksnis. Šo modeli ražoja **Boeing Airplane Company** paši savām vajadzībām. Pats Boeing veiksmīgi ar šo lidmašīnu pārvadāja pasta sūtījumus un pasažierus pēc noteikta grafika.

## Izstrāde un dizains
**Boeing Air Transport** tika izveidots 1927. gada 17. februārī, ko dibināja Viljams Boings. Lidojumi notika starp San Francisko un Čikāgu. Pirms tam šo maršrutu apkalpoja viena dzinēja Boeing 40A divplākšņi, kura varēja pārvadāt četrus pasažierus, un spēja gūt palielu peļņu no gaisa pasta sūtījumiem.

Lai gūtu labākus panākumus pasažieru jomā, Boeing izdomāja, ka viņiem vajadzētu lielāku lidmašīnu, kas bija labāk domāta pasažieru pārvadājumiem, un 1928. gada sākumā izgatavoja trīs dzinēju lidmašīnu, kas spēja pārvadāt 12 pasažierus, Model 80. Pateicoties savam dizainam tā spēja strādāt grūti pieejamos lidlaukos, no kuriem daudzi bija diezgan lielos augstumos. Fizelāža bija gatavota no alumīnija un pārvadāja savus pasažierus labi iekārtotā kabīnē. Lidmašīnā bija vieta diviem apkalpes locekļiem. Lidmašīnai bija noņemami spārni, lai tās spētu novietot angāros.

Pirmais gatavais modelis lidoja 1928. gada 27. jūlijā. Tam sekoja vēl trīs Model 80 lidmašīnas, pirms izstrāde pārslēdzās uz labāku Model 80A gatavošanu, kurš bija garāks, kurš atļāva pārvadāt 18 pasažierus, un bija darbināts ar jaudīgākiem dzinējiem. Pirmais lidojums notika 1929. gada 18. jūlijā.

## Darbības vēsture
Pirmo oficiālo lidojumu ar pastu un pasažieriem tas veica 1928. gada 20. septembrī, un drīz pierādīja to, ka ir veiksmīgs. Uzlabotais Model 80A sāka lidojumus 1929. gada septembrī. 

1930. gada maijā Boeing pirmoreiz ieviesa sievietes kā stjuartes, kopā tika nolīgtas astoņas, visas neprecētās reģistrētās māsiņas. Pirmais lidojums ar sieviešu stjuartēm notika 15. maijā. Model 80 un 80A turpināja savus lidojumus līdz Boeing izlaida Boeing 247 1934. gadā.
Stenkomas-Vilsas glečers

**Stenkomas-Vilsas glečers** () ir ap 100 km garš plašs šļūdonis Austrumantarktīdā. Atdala Princeses Martas krastu ziemeļaustrumos no Kērda krasta dienvidrietumos. 1915. gada janvārī britu ekspedīcija Ernesta Šekltona vadībā atklāja plašu ledāja mēli Vedela jūras austrumu piekrastē, ko nosauca par Stenkomas-Vilsas izvirzījumu (*Stancomb-Wills Promontory*) par godu vienai no galvenajiem ekspedīcijas sponsoriem Dženetai Stenkomai-Vilsai (*Janet Stancomb-Wills*). 1967. gada 5. novembrī ASV Kara flotes lidmašīna LC-130 atklāja plašu glečeru, ko nosauca pēc tā veidotās mēles. Mēli 1969. gadā oficiāli pārdēvēja par Stenkomas-Vilsas glečera mēli (*Stancomb-Wills Glacier Tongue*).

## Atsauces

## Ārējās saites
* Evidence of past fluctuations on Stancomb-Wills Ice Tongue, Antarctica, preserved by relict flow stripes
Radioaktīvie atkritumi

250px|thumb|right|Vidējas un augstas bīstamības kodolatkritumu pārvadāšanas tvertne

**Radioaktīvie atkritumi** ir viens no bīstamo atkritumu veidiem. Tie ir atkritumi, kas rodas pēc radioaktīvo vielu lietošanas izbeigšanas. Radioaktīvas vielas tiek lietotas rūpniecībā, medicīnā un zinātnē. Nozīmīgs radioaktīvo vielu pielietojums ir kodoldegvielas izmantošana enerģētikā atomelektrostaciju kodolreaktoros, kur, izstrādājoties kodoldegvielai, paliek izlietotā kodoldegviela (dažkārt saukta par kodolatkritumiem, lai gan visbiežāk to pārstrādā, radot jaunu kodoldegvielu) un radioaktīvie atkritumi, tai skaitā arī visas kodolreaktora nolietotās sastāvdaļas, piemēram, reaktora kontroles stieņi, kodolreaktora reaktora bioloģiskais aizsargapvalks, kodoldegvielas kasetes, reaktora dzesēšanas caurules u.c. sastāvdaļas, kas bijušas pakļautas neitronu starojumam.

## Uzglabāšana
Radioaktīvos atkritumus uzglabā īpašās radioaktīvo atkritumu konteineros vai tvertnēs, ko savukārt uzglabā speciāli tam paredzētās radioaktīvo atkritumu glabātuvēs, kuras tiek īpaši apsargātas. Katra valsts ir atbildīga par tās teritorijā radušos radioaktīvo atkritumu apsaimniekošanu. Starptautiskā Atomenerģijas aģentūra izstrādājusi dokumentus attiecībā uz drošu radioaktīvo atkritumu apsaimniekošanu. Latvijā vienīgā radioaktīvo atkritumu glabātava "Radons" nodota Latvijas Vides, ģeoloģijas un meteoroloģijas centra pārziņā, un tā atrodas Baldones novadā. Izstrādāti tiesību akti, kas nosaka radioaktīvo atkritumu apsaimniekošanu.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Radioactive waste and spent fuel management
* Prasības darbībām ar radioaktīvajiem atkritumiem un ar tiem saistītajiem materiāliem Likumi.lv
Reimatoīdais artrīts

**Reimatoīdais artrīts** ir hroniska sistēmiska autoimūna iekaisuma slimība, kas galvenokārt bojā sinoviālas locītavas (izpaužas kā sinovīts), tomēr var tikt iesaistīti arī citi orgāni, piemēram, āda, sirds, plaušas, acis.
Slimība ir saistīta ar ievērojamu darbaspēju zudumu un priekšlaicīgu nāvi.
Slimību pirmo reizi 1800.gadā aprakstīja franču ārsts *Augustin Jacob Landré-Beauvais*(1772-1840). Nosaukumu "reimatoīdais artrīts" 1859. gadā izveidoja britu reimatologs *Alfred Baring Garrod*.

## Epidemioloģija
Reimatoīdais artrīts ir visbiežākā hroniskā locītavu iekaisuma slimība. Ar šo slimību slimo ~1% no pasaules iedzīvotājiem. Sievietes slimo 3—5 reizes biežāk nekā vīrieši, ko izskaidro ar hormonāliem faktoriem. Starpība izlīdzinās ar vecumu. Slimība visbiežāk sākas 30 līdz 50 gadu vecumā. Pirmās pakāpes radiniekiem ir 2—3 reizes lielāks risks saslimt ar reimatoīdo artrītu.

## Kritēriji
1987. gadā *American College of Rheumatology* izveidoja diagnostiskos kritīrijus reimatoīdā artrīta diagnosticēšanai, tomēr izmantojot šos kritērijus bija ierobežota :agrīnā reimatoīdā artrīta un agrīnā nediferencētā artrīta diagnosticēšana, kas aizkavēja adekvātas terapijas uzsākšanu.

2010. gadā *American College of Rheumatology* un *European League Against Rheumatism* izveidoja reimatoīda artrīta klasifikācijas kritērijus, kas piemēroti arī agrīna reimatoīdā artrīta diagnosticēšanai.

## Cēloņi
Reimatoīdā artrīta cēloņi nav skaidri , bet jādomā, ka ir iesaistīti vairāki faktori. Ģenētiskiem, vides, hormonāliem, imunoloģiskiem faktoriem un infekcijām ir nozīmīga loma slimības attīstībā. 
Smēķētājiem reimatoīdo artrītu novēro ~2 reizes biežāk nekā nesmēķētājiem.

## Klīniskās izpausmes
Visbiežākā reimatoīdā artrīta izpausme ir sinoviālo locītavu iekaisums. Iekaisums locītavās parasti ir simetrisks. Plaukstas pamatnes locītavu, delnas un pirkstu locītavu, pirkstu kauliņu starplocītavu artrīts ir visbiežākā slimības izpausme, tomēr var tikt bojāta jebkura cita locītava. Artrīta rezultātā parādās sāpes, stīvums, pietūkums locītavās, rodas kustību ierobežojumi. Sāpes un stīvums locītavās ir izteiktāki no rīta un pēc ilgstoša miera, bet mazinās pēc izvingrināšanas. Slimībai progresējot rodas cīpslu bojājums, locītavu virsmu destrukcija, kas rada locītavu deformācijas un kustību ierobežojumus. Locītavu sprauga var pilnībā izzust un rasties ankiloze.

Pacientiem ar reimatoīdo artrītu novēro straujāku osteoporozes attīstību, kas saistīta ar hronisku sistēmisku iekaisumu, imobilizāciju, pielietoto ārstēšanu.

Slimniekiem bieži ir sūdzības par drudzi, nespēku, ēstgribas trūkumu, svara zudumu, sāpēm muskuļos. Ja slimības rezultātā tiek bojāti balsenes skrimšļi, rodas balss piesmakums. Ļoti bieži reimatoīdā artrīta slimniekiem iekaisuma radītā plaukstas pamatnes pietūkuma rezultātā attīstas karpālā kanāla sindroms. Slimības vēlīnās stadijās var tikt bojāta atlanta un ass skriemeļa locītava, kas var radīt šīs locītavas subluksāciju. Subluksācijas rezultātā var tikt nospiestas muguras smadzenes un var rasties visu četru locekļu parēze vai paralīze.

## Atsauces
Upmalas iela

**Upmalas iela** var būt:

* iela valstspilsētās:
** Upmalas iela — iela Jūrmalā.
** Upmalas iela — iela Liepājā.

* iela novadu pilsētās:
** Upmalas iela — iela Bauskas novada Bauskā.
** Upmalas iela — iela Līvānu novada Līvānos.

* iela novada ciemos:
** Upmalas iela — iela Carnikavas pagasta Gaujā.
** Upmalas iela — iela Silmalas pagasta Gornicā.
** Upmalas iela — iela Ķekavas pagasta Jenčos.
** Upmalas iela — iela Ādažu pagasta Kadagā.
** Upmalas iela — iela Rundāles pagasta Pilsrundālē.
** Upmalas iela — iela Garkalnes pagasta Sunīšos.
** Upmalas iela — iela Mālpils pagasta Upmalās.

## Skatīt arī
* Mazā Upmalas iela
* Upmalas ceļš
Upmalas ceļš

**Upmalas ceļš** (līdz 2010. gadu vidum — *Upmalas iela*) ir iela Salaspils novadā, Zirņu salas dienvidu daļā, paralēli Daugavai. Kopējais ielas garums ir 990 metri.

## Ielas raksturojums
Upmalas ceļš atrodas Salaspils novada Salaspils pagasta teritorijā, bijušā Doles ciemā, uz Zirņu salas, blakus Rīgas HES, un virzās paralēli Daugavai. Iela ir izveidota 21. gadsimta sākumā, saistībā ar jaunas privātmāju teritorijas apbūves uzsākšanu. Iela sākas savienojumā ar A6 (E67, E77) šoseju un virzās ziemeļrietumu, tad dienvidrietumu un atkal ziemeļrietumu virzienā. Tālāk veido T veida savienojumus ar Attekas, Garo, Vidus un Īso ceļu un beidzas atkal savienojumā ar Attekas ceļu Zirņu salas ziemeļrietumu galā.

## Ielu savienojumi
Upmalas ceļš ir savienots ar šādām ielām:
* A6 (E67, E77) šoseja
* Attekas ceļš
* Garais ceļš
* Vidus ceļš
* Īsais ceļš
* Attekas ceļš

## Ārējās saites
* Salaspils novada mājas lapa
Liu Sjaobo

**Liu Sjaobo** (, *Liu Xiaobo*; —) bija ķīniešu profesors, literāts un cilvēktiesību aizstāvis, kurš savā retorikā aicināja veikt demokrātiskas reformas un izbeigt komunistu vienpartijas režīma valdīšanu Ķīnas Tautas Republikā. Mūža beigās viņš bija ieslodzīts ĶTR cietumā kā disidents. 2017. gada 26. jūnijā viņu atbrīvoja no cietuma, pārceļot uz uzraudzību slimnīcā, jo viņam bija diagnosticēts aknu vēzis. Viņš nomira slimnīcā 13. jūlijā.

## Biogrāfija
Kopš 2003. gada Sjaobo bija ievēlēts par Neatkarīgā ķīniešu rakstnieku centra vadītāju. 2008. gada 8. decembrī Liu pirmo reizi arestēja aizdomās par politiskā manifesta "8. harta" sagatavošanu un izplatīšanu. 2009. gada 29. jūnijā viņu apcietināja un apsūdzēja "valsts apvērsuma iniciēšanā". 2009. gada 23. decembrī Sjaobo piesprieda vienpadsmit gadus cietumsoda, ierobežojot politiskās tiesības uz diviem gadiem. Šī bija ceturtā reize, kad viņu ieslodzīja cietumā.

2010. gadā Liu Sjaobo tika piešķirta Nobela miera prēmija par "ilgu un nevardarbīgu cīņu par cilvēktiesībām Ķīnā". Viņš bija pirmais ķīnietis, kuram piešķirta Nobela prēmiju, atrodoties ĶTR robežās, un trešais Nobela prēmijas saņēmējs, kurš tās piešķiršanas laikā atradās ieslodzījumā. Ķīnas varas iestādes nodrošināja, lai Nobela prēmijas pasniegšanas ceremonijā nevarētu piedalīties kāds cits, kas pārstāvētu Liu Sjaobo saņemt prēmiju viņa vārdā. Uz ceremonijas laiku no valsts netika izlaisti citi zināmi disidenti, bet Liu Sjaobo sieva, māksliniece un dzejniece Liu Sja, tika turēta mājas arestā. Tādējādi Liu Sjaobo kļuva par otro Nobela prēmijas laureātu pēc nacistu ieslodzītā žurnālista Kārļa fon Osecka, kam tika liegts saņemt prēmiju 1935. gadā. Līdzīgi arī abi mira, būdami ieslodzījumā, bet pēdējās dzīves dienas pavadot uzraudzībā slimnīcā.

2017. gada 26. jūnijā tika ziņots, ka Liu Sjabo maija beigās diagnosticēts aknu vēzis, viņš pārvests uz Ķīnas Medicīnas universitātes Pirmo slimnīcu. 5. jūlijā arī Ķīnas varas iestādes paziņoja, ka Liu Sjabo 7. jūnijā ievietots slimnīcā, kur pieaicināti arī ārvalstu speciālisti. Lai arī stāvoklis bija smags, ārvalstu ārsti uzskatīja, ka Liu Sjabo var transportēt uz ārstniecības iestādi ārpus Ķīnas. Tomēr tas nenotika, jo slimnīca uzskatīja, ka viņu sniegtās ārstēšanas metodes ir līdzīgas. 10. jūlijā slimnīca paziņoja, ka Liu Sjabo ir kritiskā stāvoklī. 2017. gada 13. jūlijā Liu Sjabo nomira.

Sakarā ar Liu Sjabo nāvi Norvēģijas Nobela prēmijas komiteja izdeva paziņojumu, kurā uzsvēra, ka Ķīnas varas iestādes nenodrošināja savlaicīgu ārstēšanu un ārvalstu speciālistu iesaisti, kā arī neatļāva pārvest Liu Sjabo uz atbilstošu ārstniecības iestādi ārpus Ķīnas.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Liu Sjaobo biogrāfija Nobela prēmijas mājaslapā
Google Web Toolkit

***Google Web Toolkit*** (**GWT** ) ir atvērtā koda programmēšanas rīku kopums, kurš ļauj tīmekļa izstrādātājiem radīt un uzturēt sarežģītas JavaScript lietojumprogrammas, izmantojot Java valodu. Neskaitot dažas platformai specifiskas bibliotēkas, viss pārējais ir Java kods, ko var kompilēt uz jebkuras no atbalstītajām platformām, izmantojot iekļautos GWT Ant kompilācijas failus. Tas ir pieejams, saskaņā ar Apache licences versiju 2.0.

GWT piedāvā atkalizmantojamus, efektīvus risinājumus Ajax pielietošanai, to skaitā asinhroniem attālnātiem procedūru izsaukumiem, pārlūka vēstures pārvaldībai, grāmatzīmēm, internacionalizācijai un pārlūku savietojamībai.

## Atsauces

## Ārējās saites
* GWT mājas lapa Google code vietnē
* Oficiālais GWT blogs
* Oficiālais GWT forums
* GWT pamācības ar izejas kodu 
* Google Web Toolkit inkubators
* GWT konference, ko organizē Addison-Wesley, Prentice Hall un Pearson Education
1451. gads

**1451. gads** () bija parastais gads, kas pēc Jūlija kalendāra sākās piektdienā.

## Notikumi
* 3. februāris — Mehmeds II otro reizi kļuva par Osmaņu impērijas sultānu.

### Nezināms datums
* Tika dibināta Glāzgovas universitāte.

## Dzimuši
* 22. aprīlis — Kastīlijas Izabella (*Isabel I de Castilla*), Kastīlijas un Leonas karaliene (mirusi 1504.)
* iespējams 31. oktobris — Kristofors Kolumbs, itāļu jūrasbraucējs (miris 1506.)
* datums nezināms  - Bartolomeu Diašs (*Bartolomeu Dias*), portugāļu jūrasbraucējs (miris 1500.)

## Miruši
* 3. februāris — Murads II, Osmaņu impērijas sultāns (dzimis 1404.)
* 11. jūlijs — Ceļes Barbara (*Barbara von Cilli*), Svētās Romas imperatore - konsorte (dzimusi 1392.)
Naša Russia

**"Naša Russia"** (;  — ‘Mūsu Krievija’) ir Krievijas producentu apvienības *Comedy Club Production* humoristisks seriāls, kas kopš 2006. gada tiek izrādīts televīzijas kanālā TNT. Latvijā to pārraida kanāls TV6 un TV3+. Galvenās lomas seriālā atveido Mihails Galustjans un Sergejs Svetlakovs.

## Ievads
Katra seriāla sērija sākas ar ironiski patriotisku ievadu. Tā teksts katru reizi mainās, bet doma paliek nemainīga. Piemēram, pirmajā sērijā ievadfrāze ir: 

## Atsauces

## Ārējās saites
* Oficiālā mājaslapa
10. Saeimas deputāti

[thumb|300px|10. Saeimas prezidijs: [Dzintars Rasnačs, Kārlis Šadurskis, Solvita Āboltiņa, Gundars Daudze, Andrejs Klementjevs]]
**[[10. Saeima|10. Saeimā]]** tika ievēlēti 100 deputāti, no kuriem 98 sāka savu darbību .  darbu sāka deputāts Klāvs Olšteins (mandāts netika apstiprināts pirmajā sēdē ģimenes apstākļu dēļ), bet  — arī Jānis Ādamsons (mandāts netika apstiprināts pirmajā sēdē slimības dēļ). Skaitot arī mandātu nolikušos deputātus, kopā 10. Saeimā ir strādājuši 117 deputāti.

## 10. Saeimas deputātu saraksts
Sarakstā alfabētiskā kārtībā ir uzskaitīti visi 117 cilvēki, kuri ir bijuši 10. Saeimas deputāti. Slīprakstā rakstītie ir nolikuši mandātu pilnībā vai uz laiku un šobrīd nav 10. Saeimas deputāti.

### Amati

## Skatīt arī
* 10. Saeima
* 10. Saeimas frakcijas

## Ārējās saites

* Deputāti Saeimas mājaslapā
10. Saeimas frakcijas

**[[10. Saeima|10. Saeimā]]** tika ievēlēti 5 vēlēšanu saraksti, no kuriem  savu darbu sāka 5 **frakcijas**.

## Frakcijas un to sastāvi
### [[Vienotība]] (02.11.2010. —)

### [[Saskaņas centrs]] (02.11.2010. —)

### [[Zaļo un Zemnieku savienība]] (02.11.2010. —)

### [[Visu Latvijai!-Tēvzemei un Brīvībai/LNNK]] (02.11.2010. —)

### [[Par Labu Latviju]] (02.11.2010. —)

### Pie frakcijām nepiederošie deputāti

## Skatīt arī
* 10. Saeima
* 10. Saeimas deputāti
1539. gads

**1539. gads** () bija parastais gads, kas pēc Jūlija kalendāra sākās trešdienā.

## Notikumi
* 30. maijs — Tampas līcī, Floridā, izsēžas Ferdinanda de Soto ekspedīcija ar 600 karavīriem, lai Ziemeļamerikā atrastu zeltu. Viņi pirmo reizi Ziemeļamerikā ieved cūkas.
* 3. septembris — Ignācijs Lojola iesniedz Romas pāvestam izstrādātos nākamā Jezuītu ordeņa statūtus.
* 7. septembris — Guru Angads Devs kļūst par sikhu otro guru.

### Nezināms datums
* Hallā pirmoreiz Eiropā tika diagnosticēts sifiliss.
* Klajā nāca ārsta, teologa un botāniķa Hieronīma Boka grāmata par augiem, kurā sīki aprakstīta augu kontraceptīvā un abortu izraisošā iedarbība.

## Dzimuši
* 7. aprīlis — Tobiass Stimmers, šveiciešu gleznotājs un ilustrators. (miris 1584.)
* 12. aprīlis — Inka Garsilaso de la Vega (*Inca Garcilaso de la Vega*), spāņu hronists (miris 1656.)

## Miruši
* 28. jūlijs — Guru Nānaks Dēvs, sikhisma dibinātājs un pirmais no desmit sikhisma guru. (dzimis 1469.)
Pirmssokratiķi

**Pirmssokratiķi** bija pirmie sengrieķu filozofi, pie kuriem pieskaitāmi Taless, Pitagors, Hērakleits, Empedokls, Anaksagors un Anaksimens, kā arī agrīnie atomisti Leikips un Dēmokrits. Atomisms ir pati pazīstamākā no visām pirmssokratiķu idejām. Saskaņā ar to pasaule sastāv no mazām, nedalāmām daļiņām.

Pirmssokratiķu darbi līdz mūsdienām saglabājušies fragmentāri. Par tiem ziņas var iegūt arī no viņu laikabiedru aprakstiem un kritikas.

## Iespējamie portreti

Illustrerad Verldshistoria band I Ill 107.jpg|Taless (1875. gada attēls)
Kapitolinischer Pythagoras adjusted.jpg|Pītagors (Senās Romas laika krūšutēls)
Bramante heracleitus and democritus.jpeg|Hērakleits (pa kreisi) un Dēmokrits (Bramante, 1477)
Empedocles-2-sized.jpg|Empedokls (*Schedel*, 1493)
Anaxagoras Nuremberg Chronicle.jpg|Anaksagors (*Schedel*, 1493)
Anaximenes.jpg|Anaksimens 
Pinacoteca Querini Stampalia - Leucippus - Luca Giordano.jpg|Leikips


## Ārējās saites
* ''Presocratic Philosophy, Stanford Encyclopedia of Philosophy,'' 2007
1483. gads

**1483. gads** () bija parastais gads, kas pēc Jūlija kalendāra sākās trešdienā.

## Notikumi
* 1. janvāris — no Andalūzijas tika izraidīti ebreji.
* 9. aprīlis — trīspadsmit gadus vecais Eduards V Jorks kļuva par Anglijas karali.
* 29. aprīlis — Kastīlijas Karaliste iekaroja Kanāriju Salas.
* aprīlis — Anglijas karalis Eduards V Jorks un viņa jaunākais brālis Ričards tika ieslodzīti Londonas Tauerā.
* 30. augusts — Šarls VIII kļuva par Francijas karali.
* 25. jūnijs — no Anglijas karaļa troņa tika gāzts Eduards V Jorks un par jauno karali kļuva Ričards III Jorks.
* 6. jūlijs — Ričards III Jorks tika kronēts par Anglijas karali.
* 15. augusts — tika iesvētīta nesen atvērtā Siksta kapela.
* 3. septembris — iespējams, ka šajā dienā tika nogalināti Londonas Tauerā ieslodzītais Eduards V Jorks un viņa jaunākais brālis Ričards.
* oktobris — neveiksmīgi tika veikts mēģinājums gāzt no troņa Anglijas karali Ričardu III Jorku.

### Nezināms datums
* Maskavijas lielkņazs Ivans III lika uzcelt cietoksni Ivangorodā, pie Narvas upes.
* Džovani Belīni kļuva par Venēcijas Republikas galveno mākslinieku.

## Dzimuši
* 14. februāris — Bāburs (ظهير الدين محمد بابر), Mogulu impērijas valdnieks (miris 1530.)
* 28. marts vai 6. aprīlis — Rafaēls, itāļu mākslinieks un arhitekts (miris 1520.)
* 10. novembris — Mārtiņš Luters (*Martin Luther*), luterisma pamatlicējs (miris 1546.)

## Miruši
* 9. aprīlis — Eduards IV Jorks, Anglijas karalis (dzimis 1442.)
* 30. augusts — Luijs XI, Francijas karalis (dzimis 1423.)
Koherence

thumb|Augšā attēloti koherenti viļņi ar nemainīgu fāžu starpību, apakšā — nekoherenti, kam fāžu starpība mainās laikā
**Koherence** ( - saķeršanās, sasaistīšanās) ir vairāku viļņu vai svārstību procesu saskaņotība laikā un/vai telpā. Par koherenci var runāt tikai vairāku viļņu gadījumā (viens vilnis pats par sevi nav ne koherents, ne nekoherents), t.i. koherence izpaužas divu vai vairāku viļņu mijiedarbībā. Svārstības ir koherentas, ja to fāžu starpība nemainās laikā (vai arī svārstību (viļņu) fāzes ir vienādas). Līdz ar to koherentiem viļņiem jābūt monohromatiskiem (to viļņa garumiem jābūt vienādiem). Koherenti elektromagnētiskie viļņi ir arī vienādi polarizēti. Bez koherences nav iespējama viļņu interferences parādība.

Vienkāršākais koherentu svārstību piemērs ir divas vienādas frekvences sinusoidālas svārstības.

## Koherentu viļņu avoti
Koherentus viļņus optikā iegūst, sadalot vienu gaismas kūli vairākos kūļos ar spoguļu vai lēcu palīdzību. Koherentus elektromagnētiskos viļņus izstaro lāzeri un māzeri. Parasto gaismas avotu (kvēlspuldžu, luminiscences lampu) izstarotā gaisma nav koherenta.

## Atsauces
Frenela biprizma

**Frenela biprizma** ir optiska ierīce divu koherentu gaismas staru kūļu iegūšanai. Tā ir simetriska platleņķa prizma no stikla un tās laušanas leņķis ir ļoti mazs - ap 10 leņķa minūtes (šāda biprizma sastāv it kā no divām ar īsākajām malām kopā saliktām taisnleņķa prizmām). Lai novērotu koherento staru radīto interferences ainu, sākotnējo gaismas avotu novieto pirms Frenela biprizmas uz tās simetrijas ass. Gaisma, kas lūst prizmā, sadalās divos kūļos, kuri it kā nāk no gaismas avota šķietamajiem attēliem.

Frenela biprizmu izmanto gaismas viļņa garuma noteikšanai.

## Atsauces
Atjaunīgā enerģija

right|frameless
[thumb|250px|[Pļaviņu HES]]
**Atjaunīgā enerģija** jeb **atjaunojamā enerģija** ir enerģija no tādiem avotiem, kuri mūsdienu civilizācijas mērogos ir neizsmeļami. Atjaunīgā enerģija tiek iegūta no apkārtējā vidē dabiski notiekošiem (bioloģiskiem vai nebioloģiskiem) procesiem tādā formā, kas derīga tehniskai pielietošanai. Galvenais atjaunīgās enerģijas avots ir Saule, kuras enerģija izmantojama kā tieši (fotoelektriskās Saules baterijas, Saules kolektori jeb paneļi siltuma iegūšanai, Saules termoelektrostacijas), tā arī netieši — kā vēja enerģija, lietus enerģija (hidroelektrostacijas), jūras viļņu enerģija, ūdens temperatūru starpības dotā enerģija, atjaunojamās biomasas enerģija (malka, kūdra, biodegviela). Pie atjaunīgās enerģijas avotiem pieskaitāma arī plūdmaiņu enerģija, kas ir Mēness gravitācijas enerģija, kā arī ģeotermālā enerģija - Zemes dzīļu dabiskais siltums.

Pie atjaunīgās enerģijas avotiem nepieskaita degizrakteņus, kuri no jauna mūsdienās neveidojas. Arī kodolenerģiju neuzskata par atjaunīgo enerģiju, jo skaldāmo izotopu krājumi ir ierobežoti (kodolsintēzes izejvielas pieejamas gandrīz neierobežotā daudzumā, tomēr praktiski izmantojami kodoltermiskie reaktori vēl nav uzbūvēti daudzu tehnisku grūtību dēļ).

2008. gadā apmēram 19% pasaulē patērētās enerģijas tika iegūts no atjaunojamiem enerģijas avotiem, turklāt 13% - sadedzinot biomasu, piemēram, malku; bet 3,2% patērētās enerģijas bija hidroenerģija. Jaunie atjaunojamās enerģijas (alternatīvās enerģijas) avoti deva 2,7% no vispasaules patēriņa, taču to daļai ir tendence strauji pieaugt. Apmēram 18% elektroenerģijas pasaulē tika iegūti no atjaunojamiem avotiem (15% no hidroenerģijas, 3% — no alternatīvās enerģijas avotiem).

Latvijā trešo daļu enerģijas iegūst no atjaunojamiem resursiem, galvenokārt izmantojot hidroenerģiju un biomasas (koksnes) enerģiju.

## Ārējās saites
* Skatījums uz iespējām, riskiem un risinājumiem Latvijas enerģētikā
* Renewables 2010 Global Status Report  

## Atsauces
Ņūtona gredzeni

thumb|250px|Ņūtona gredzeni
**Ņūtona gredzeni** ir gredzenveida interferences joslas, kas novērojamas plānā mainīga biezuma gaisa slānī caurspīdīgas plakanas un nedaudz izliektas (lēcveidīgas) virsmas vai divu izliektu virsmu saskares punkta apkārtnē. Interferences aina sastāv no gaišiem un tumšiem gredzeniem, ja izmanto monohromatisku gaismas avotu, vai daudzkrāsainiem gredzeniem, ja izmanto nemonohromatisku gaismas avotu.

Ņūtona gredzenu rādiusu *r* var aprēķināt pēc formulas:

:r_n= \sqrt{\left(n - {1 \over 2}\right)\lambda R}, 
kur *n* ir gredzena kārtas skaitlis, *R* — lēcas liekuma rādiuss un *λ* — gaismas viļņa garums.

## Vēsture
thumb|250px|Ņūtona gredzenu rašanās shēma
Gredzenveida interferences joslas starp divām stikla plāksnītēm pirmais aprakstījis Roberts Huks 1664. gadā (grāmatā *Micrographia*), bet sīkāk izanalizējis Īzaks Ņūtons, tādēļ tās nosauktas viņa vārdā. Tomēr apmierinoši izskaidrot gredzenu izcelsmi Ņūtons nespēja, to izdarīja angļu fiziķis Tomass Jangs.

## Iegūšana
Ņūtona gredzenus var iegūt ar liela liekuma rādiusa lēcu, kas uzlikta uz gludas, plakanas stikla plāksnes. Krītošajam gaismas staram atstarojoties no lēcas izliektās virsmas un plates, rodas divi koherenti gaismas stari. Viens stars reflektējas no optiski blīvākas vides un maina fāzi uz pretējo, bet otrs — no optiski mazāk blīvas vides un fāzi nemaina. Koherentie stari savstarpēji interferē un rada interferences joslas — koncentriskas aploces ar rādiusiem, kuru centrs ir lēcas un plāksnes saskares punkts. Tas notiek tādēļ, ka attālums starp lēcu un plāksni, attālinoties no centra, pamazām palielinās un koherentie gaismas stari dažos attālumos viens otru dzēš (ja ir pretējās fāzēs), bet citos — pastiprina (ja to fāzes sakrīt).

## Izmantošana
Ņūtona gredzenus izmanto sfērisku virsmu rādiusu mērīšanai un virsmas formas kontrolei, kā arī gaismas laušanas koeficientu noteikšanai. Dažkārt Ņūtona gredzeni ir traucējoši, piemēram, fotonegatīvu kontaktkopēšanā vai skenējot caurspīdīgas plēves.

## Ārējās saites

* Ņūtona gredzenu fotogrāfijas
Irbes

**Irbes**, **irbju apakšdzimta** (*Perdicinae*) ir viena no vistveidīgo kārtas (*Galliformes*) putnu apakšdzimtām fazānu dzimtā (*Phasianidae*). Irbju apakšdzimtā ir 112 sugas, kas sistematizētas 26 ģintīs. Pazīstamākās sugas ir laukirbe, sniegirbe un paipala.

Irbes ir tipiskas nometnieces, lai gan dažas paipalu sugas ir migrējošas. Tās ir sastopamas Eirāzijā un Āfrikā. Latvijā dzīvo 2 irbju apakšdzimtas sugas: laukirbe (*Perdix perdix*) un paipala (*Coturnix coturnix*). Divas apakšdzimtas sugas (laukirbe un čukora (*Alectoris chukar*)) ir veiksmīgi introducētas ASV un Kanādā. ASV laukirbe tika introducēta pirms vairāk kā 100 gadiem. 

## Izskats un īpašības
Irbēm ir noapaļoti, plūmveidīgi ķermeņi, salīdzinoši īsas kājas, dziļš krūšu kurvis, neliela aste, noapaļotas formas spārni un spēcīgi knābji. Mazākās irbju apakšdzimtā ir paipalas (*Coturnix*) un vismazākā suga ir Āzijas zilā paipala (*Coturnix chinensis*).

Irbes dzīvo un ligzdo uz zemes, tās barojas gan ar sēklām un graudiem, gan kukaiņiem. Irbes mājo krūmājos, mežmalās, lapukoku mežos, aizaugušās laukmalās un kultivētās lauksaimniecības teritorijās, aukstajā sezonā — arī apdzīvotu vietu tuvumā.

## Klasifikācija
* **Irbju apakšdzimta** (*Perdicinae*)
** ģints: Āfrikas frankolini (*Scleroptila*)
** ģints: Āfrikas tropu frankolini (*Peliperdix*)
** ģints: Bambusu irbes (*Bambusicola*)
** ģints: Brūnrīkles sniegirbes (*Tetraophasis*)
** ģints: Butānas sniegirbes (*Lerwa*)
** ģints: Cekulainās irbes (*Rollulus*)
** ģints: Cekulainie frankolini (*Dendroperdix*)
** ģints: Frankolini (*Francolinus*)
** ģints: Garknābja irbes (*Rhizothera*)
** †ģints: Himalaju paipalas (*Ophrysia*)
** ģints: Irbītes (*Arborophila*)
** ģints: Irbjfrankolini (*Pternistis*)
** ģints: Klinšu irbes (*Alectoris*)
** ģints: Krūmu paipalas (*Perdicula*)
** ģints: Laukirbes (*Perdix*)
** ģints: Madagaskaras irbes (*Margaroperdix*)
** ģints: Melnās irbes (*Melanoperdix*)
** ģints: Paipalas (*Coturnix*)
** ģints: Piešu vistas (*Galloperdix*)
** ģints: Rudās irbes (*Caloperdix*)
** ģints: Sarkangalvas irbes (*Haematortyx*)
** ģints: Smilširbes (*Ammoperdix*)
** ģints: Sniega paipalas (*Anurophasis*)
** ģints: Sniegirbes (*Tetraogallus*)
** ģints: Tanzānijas mežirbes (*Xenoperdix*)
** ģints: Zilās paipalas (*Excalfactoria*)

## Atsauces

## Ārējās saites

* Latviešu tautas ticējumi: Irbes 
* Irbe
* Latvijas putni
* Irbju foto galerija (avianweb)
* Laukirbe Perdix perdix
Lietus mežs

thumbnail|300px|Tropiskie lietus meži.
thumbnail|300px|Mērenie lietus meži.
thumb|Lietus mežs Austrālijā.

**Lietus mežs** ir mežs, kuram raksturīgs augsts nokrišņu daudzums. Minimālajam nokrišņu daudzumam ir jābūt lielākam par 2000 mm gadā. Lietus mežus iedala mitrajos tropu mežos un mērenajos lietus mežos. Galvenā atšķirība starp tropiskajiem un mērenajiem lietus mežiem ir ģeogrāfiskā platuma grādos; tropiskie lietus meži ir tuvāk ekvatoram, bet mērenie atrodas mērenajā joslā. Lietus meži atrodas Āzijā, Austrālijā, Amerikā, Centrālajā un Dienvidāfrikā. Lielākais lietus mežs pasaulē ir Amazones lietus mežs, kas atrodas Dienvidamerikā. Lietus meži ir pasaules sarežģītākās ekosistēmas. Kaut gan lietus meži aizņem tikai 6% no planētas virsmas, tie satur vairāk nekā pusi visas pasaules augu un dzīvnieku sugu - liānas, orhidejas, gumijkoki, zeltainie lauvpērtiķi, morfīdi, koati, kāpelētājvardes, sliņķi, boa čūskas, iguānas, jaguāri, lemuri, tapiri, tukāni u.c.

## Raksturojums
Lietus meži sastāv no stāviem. Augšējā stāvā augstākie koki paceļas virs mūžzaļu platlapainu koku lapotnes. Ja gaisma izkļūst cauri šai lapotnei, to absorbē pamežs, ko veido krūmi. Šo gaismu saņem arī paparžu un lakstaugu zemsedze.

Galvenokārt dzīvnieki dzīvo lapotnē. Putni, piemēram, tukāni un makao, izdzīvo no augļiem, pumpuriem un ziedputekšņiem. Citi putni, piemēram, kolibri, barojas ar nektāru no epifītiem - augiem, kas aug uz kokiem. Zīdītājus, kuri arī dzīvo lapotnē, piemēram, sliņķus un zirnekļpērtiķus, medī jaguāri. Pie lapotnes dzīvniekiem pieskaita tauriņus un kokvardes. Uz zemes dzīvo čūskas, zirnekļi un skudras.

Vairāki dzīvnieki, piemēram, sikspārņi, ir aktīvi tikai naktī.

## Apdraudējums
Cilvēki iznīcina lietus mežus peļņas nolūkos. Daudzus kokus nocērt to vērtīgās koksnes dēļ. Milzīgas meža teritorijas izcērt dažādas firmas derīgo izrakteņu vai naftas atradņu meklējumos. Citas teritorijas atbrīvo no kokiem, lai ierīkotu lauksaimniecības platības, tomēr jau pēc dažiem gadiem šī zeme pārvēršas tuksnesī. Lietus mežu izciršana var paātrināt globālo sasilšanu.

Līdz ar lietus mežu izciršanu iet bojā daudzi dzīvnieki, jo tie zaudē savas mājvietas un barošanās vietas. Daudz dzīvnieki tiek arī nomedīti vai sagūstīti un kontrabandas ceļā pārdoti kā mājdzīvnieki.

## Aptuvenais gada nokrišņu daudzums (cm)

## Atsauces
Tenerife

**Tenerife** (; izrunā: ) ir lielākā no septiņām Spānijai piederošajām Kanāriju salām, Atlantijas okeānā, netālu no Āfrikas piekrastes. Sala ir 2034,38 km<sup>2</sup> liela un tajā dzīvo 931 646 iedzīvotāji. Tā ir apdzīvotākā sala Kanāriju salās un apdzīvotākā Spānijai piederošā sala. Augstākā virsotne — darbīgs vulkāns Teide (*Pico de Teide*) (3718 m) Tenerifes salā. Teide ir arī augstākā virsotne visā Spānijā.

Tenerife ir Kanāriju salu ekonomiskais centrs un viens no ievērojamākajiem tūrisma mērķiem, salu ik gadu apmeklē apmēram 5 miljoni tūristu.

Tenerifē notiek arī viens no pasaules lielākajiem karnevāliem *Carnival of Santa Cruz de Tenerife*, kas ir iekļauts UNESCO Pasaules kultūras mantojuma sarakstā. Tāpat Tenerife ir vienīgā Spānijai piederošā sala, kurā ir divas lidostas.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Tenerifes valdība 
* Open Directory Project profils