Par Latvijas Republikas neatkarības atjaunošanu

**Latvijas PSR Augstākās Padomes Deklarācija Par Latvijas Republikas neatkarības atjaunošanu** ir dokuments, ar kuru 1990. gada 4. maijā tika atjaunota Satversmes sapulces 1922. gada 15. februārī pieņemtā Latvijas Republikas Satversme. Šī deklarācija pasludināja 1940. gada 17. jūnija PSRS militāro agresiju kā starptautisku noziegumu un atjaunoja Latvijas Republikas suverenitāti.

## Sagatavošana
Deklarācijas koncepciju pēc Latvijas Tautas frontes (LTF) vadītāja Daiņa Īvāna lūguma sagatavoja Pasaules brīvo latviešu apvienības (PBLA) juridiskais konsultants Egils Levits kopā ar deputātu Tālavu Jundzi. 21. martā Latvijas Zinātņu akadēmijas augstceltnē ar to iepazīstināja Augstākās Padomes Tautas frontes frakcijas deputātus. Koncepcija ietvēra minimālo un maksimālo rīcības variantu, minimālais variants paredzēja pārejas perioda pasludināšanu un neatkarības sarunu uzsākšanu ar PSRS valdību, bet maksimālais variants paredzēja tūlītēju neatkarības pasludināšanu. 22. martā deputāta Rolanda Rikarda dzīvoklī sanāca frakcijas deleģētā darba grupa, kurā bez Levita un Rikarda piedalījās arī Vilnis Eglājs, Valdis Birkavs un Romāns Apsītis. 24. martā Levits pēc Latvijas Juristu biedrības kolēģijas sanāksmes Jaunielā 24 Vecrīgā prezentēja apspriedes rezultātus plašākai darba grupai, kurai pievienojās arī juristi Ints Upmacis, Edgars Meļķisis un Aivars Endziņš, kurš piedāvāja apspriedēm izmantot savu LKP Latvijas Valsts Universitātes (LVU) grupas sekretāra kabinetu Raiņa bulvārī 19. Pēdējā Neatkarības deklarācijas slīpēšana, piedaloties LTF vadībai, E. Levitam un PBLA pārstāvjiem, notika 30. martā Vaives dzirnavās.

Vaives dzirnavās sagatavoto tekstu 31. martā apsprieda darba grupas sēdē LVU ēkā Raiņa bulvārī 19, vēlāk LTF frakcijas sēdēs LZA lielajā zālē. LTF frakcijas 12. aprīļa sēdē nobalsoja par “pārejas periodu” Latvijas Republikas valsts varas *de facto* atjaunošanai. 28. aprīļa sēdē nolēma no dokumenta projekta teksta izsvītrot prasību pasludināt par spēkā neesošu 1940. gada 21. jūlijā pieņemto Tautas Saeimas deklarāciju “Par valsts varu”, jo tā bija Latvijas PSR Augstākās padomes pastāvēšanas juridiskais pamats.

Deklarācijas gala varianta preambulā teikts, ka Tautas Saeima, kas bija ievēlēta prettiesiskās, antikonstitucionālās vēlēšanās, kuru rezultāti bija viltoti, nevarēja paust tautas gribu un tai arī nebija tiesību lemt par valsts politiskās iekārtas maiņu un atteikšanos no suverenitātes. Saskaņā ar Satversmi Latvija ir neatkarīga demokrātiska republika, kurā suverēnā vara pieder tautai un to mainīt var vienīgi tautas nobalsošanā. Tā kā Satversmē noteiktā procedūra nebija ievērota, Latvija nekad *de iure* nebija iestājusies Padomju Savienībā. Pamatojoties uz to un Latvijas iedzīvotāju gribu, kas pausta ievēlot vairākumā deputātus, kas atbalstīja neatkarības atjaunošanu, Augstākajai Padomei bija tiesības lemt par Latvijas neatkarības atjaunošanu.

## Izvilkums no deklarācijas teksta
Pēc preambulas sekoja lemjošā daļaː

* 1. Atzīt starptautisko tiesību pamatprincipu prioritāti pār valsts tiesību normām. Uzskatīt par prettiesisku [[Molotova—Ribentropa pakts|PSRS un Vācijas 1939. gada 23. augusta vienošanos]] un no tās izrietošo 1940. gada 17. jūnija Latvijas Republikas suverēnās valsts varas likvidēšanu PSRS militārās agresijas rezultātā.*

*2. Pasludināt par spēkā neesošu kopš pieņemšanas brīža [[Tautas Saeima|Latvijas Saeimas]] 1940. gada 21. jūlijā pieņemto deklarāciju «[[Par Latvijas iestāšanos Padomju Sociālistisko Republiku Savienībā]]».*

*3. Atjaunot Satversmes sapulces 1922. gada 15. februārī pieņemtās [[Latvijas Republikas Satversme]]s darbību visā Latvijas teritorijā.*

*Latvijas valsts oficiālais nosaukums ir LATVIJAS REPUBLIKA, saīsināti — LATVIJA.*

*4. Līdz Satversmes jaunās redakcijas pieņemšanai apturēt Latvijas Republikas Satversmi, izņemot tos pantus, kuri nosaka Latvijas valsts konstitucionāli tiesisko pamatu un kuri saskaņā ar Satversmes 77. pantu ir grozāmi tikai ar tautas nobalsošanu, proti: 1. pants — Latvija ir neatkarīga, demokrātiska republika; 2. pants — Latvijas valsts suverēnā vara pieder Latvijas tautai; 3. pants — Latvijas valsts teritoriju starptautiskos līgumos noteiktās robežās sastāda Vidzeme, Latgale, Kurzeme un Zemgale; 6. pants — Saeimu ievēlē vispārīgās, vienlīdzīgās, tiešās, aizklātās un proporcionālās vēlēšanās. Satversmes 6. pants piemērojams, atjaunojoties tām neatkarīgās Latvijas Republikas valsts varas un pārvaldes struktūrām, kuras garantē brīvu vēlēšanu norisi.*

*5. Noteikt Latvijas Republikas valsts varas de fakto atjaunošanai pārejas periodu, kurš beidzas ar Latvijas Republikas Saeimas sasaukšanu. Pārejas periodā augstāko valsts varu Latvijā realizē [[Latvijas Republikas Augstākā Padome]].*

*6. Uzskatīt par iespējamu pārejas periodā piemērot Latvijas PSR Konstitūcijas normas un citus likumdošanas aktus, kas šī lēmuma pieņemšanas brīdī darbojas Latvijas teritorijā, ciktāl tie nav pretrunā ar Latvijas Republikas Satversmes 1., 2., 3. un 6. pantu. Strīdus gadījumos jautājumus par likumdošanas aktu piemērošanu izšķir Latvijas Republikas Konstitucionālā tiesa. Pārejas periodā jaunus likumdošanas aktus pieņem vai esošos aktus groza tikai Latvijas Republikas Augstākā Padome.*

*7. Izveidot komisiju, lai izstrādātu Latvijas Republikas Satversmes jaunu redakciju, kas atbilst Latvijas pašreizējam politiskajam, ekonomiskajam un sociālajam stāvoklim.*

*8. Garantēt Latvijas Republikas un citu valstu pilsoņiem, kas pastāvīgi dzīvo Latvijas teritorijā, sociālās, ekonomiskās un kultūras tiesības, kā arī politiskās brīvības, kuras atbilst vispāratzītām starptautiskām cilvēktiesību normām. Tas pilnā mērā attiecināms uz tiem PSRS pilsoņiem, kas izteiks vēlēšanos dzīvot Latvijā, nepieņemot tās pilsonību.*

*9. Latvijas Republikas attiecības ar PSRS veidot saskaņā ar joprojām spēkā esošo 1920. gada 11. augusta miera līgumu starp Latviju un Krieviju, kurā uz mūžīgiem laikiem ir atzīta Latvijas valsts neatkarība. Sarunām ar PSRS izveidot Valdības komisiju.*

*Deklarācija stājas spēkā kopš pieņemšanas brīža.*

## Nobalsošana
Jau no 2. maija pie Augstākās Padomes ēkas (tagad Saeimas ēka) pulcējās liels neatkarības atbalstītāju pulks, kas aicināja pasludināt Latvijas neatkarību. Pēc pozitīvā balsojuma 4. maijā deputāti tika ar gavilēm un lielu sajūsmu sagaidīti Jēkaba ielā.

Deklarāciju pieņēma LPSR Augstākā Padome, kurā 1990. gada vēlēšanās bija ievēlēts 201 deputāts. Lai likumdevēji pieņemtu deklarāciju „Par Latvijas Republikas neatkarības atjaunošanu”, bija nepieciešams 2/3 no deputātu skaita atbalsts jeb 134 balsis. Ar 138 balsīm „par”, 0 „pret” (deklarāciju neatbalstošie deputāti balsojumā nepiedalījās) un 1 „atturas” Augstākā Padome to pieņēma.

### Atbalstīja

# Andrejs Panteļējevs
# Ruta Marjaša
# Vilnis Eglājs
# Aleksandrs Kiršteins
# Ģirts Krūmiņš
# Indulis Ozols
# Oļegs Batarevskis
# Ints Cālītis
# Ivars Krastiņš
# Jānis Gulbis
# Rolands Rikards
# Dzintars Ābiķis
# Ojārs Kehris
# Rolands Repša
# Romāns Apsītis
# Jānis Krūmiņš
# Ojārs Blumbergs
# Ilma Briņķe
# Broņislavs Salītis
# Juris Karlsons
# Andris Teikmanis
# Mārcis Cīrulis
# Arturs Punovskis
# Ivars Ēlerts
# Einārs Cilinskis
# Jānis Freimanis
# Mihails Stepičevs
# Aivars Endziņš
# Māris Budovskis
# Atis Kramiņš
# Gunārs Preinbergs
# Andris Tomašūns
# Igors Movels
# Imants Geidāns
# Indulis Bērziņš
# Leonīds Alksnis
# Velta Čebotarenoka
# Vladlens Dozorcevs
# Ivars Silārs
# Vladimirs Einiņš
# Arnolds Bērzs
# Jānis Lagzdiņš
# Linards Muciņš
# Teodors Eniņš
# Aivars Lembergs
# Alfrēds Mačtams
# Ģirts Kristovskis
# Viktors Kalnbērzs
# Andris Apinītis
# Ivars Caune
# Andris Līgotnis
# Kazimirs Šļakota
# Juris Cibulis
# Georgs Andrejevs
# Dainis Vanags
# Valdis Birkavs
# Emerita Buķele
# Edvīns Kide
# Jānis Endele
# Druvis Skulte
# Jānis Kinna
# Stefans Rāzna
# Ludvigs Teteris
# Raits Černajs
# Jevģenijs Zaščerinskis
# Pēteris Laķis
# Pēteris Gabrānovs
# Sarmis Mednis
# Andris Felss
# Ita Kozakeviča
# Ludis Skosta
# Vilnis Bresis
# Mavriks Vulfsons
# Andris Plotnieks
# Mārtiņš Arnītis
# Pēteris Koroševskis
# Aleksandrs Lange
# Ivars Godmanis
# Brigita Zeltkalne
# Valdis Biķis
# Egils Einārs Jurševics
# Juris Aizezers
# Imants Kalniņš
# Jānis Lucāns
# Jānis Škapars
# Indulis Emsis
# Aleksejs Grigorjevs
# Marija Kārkla
# Eduards Berklavs
# Jānis Gavars
# Valdis Šteins
# Pēteris Krūgaļaužs
# Visvaldis Mucenieks
# Kārlis Liepiņš
# Skaidrīte Albertiņa
# Tālavs Jundzis
# Guntis Grūbe
# Valentīna Zeile
# Normunds Beļskis
# Andris Puzo
# Kazimirs Špoģis
# Antons Seiksts
# Gunārs Klindžāns
# Ārijs Ūdris
# Artūrs Kodoliņš
# Jānis Biezais
# Andris Grūtups
# Anatolijs Gorbunovs
# Antons Buls
# Jānis Vaivads
# Juris Dobelis
# Juris Bojārs
# Alberts Bels
# Imants Daudišs
# Mārtiņš Bērziņš
# Arvīds Ulme
# Imants Ziedonis
# Odisejs Kostanda
# Raimonds Krūmiņš
# Anna Seile
# Ivans Cupruns
# Einars Repše
# Pēteris Simsons
# Juris Celmiņš
# Vilis Seleckis
# Pēteris Lazda
# Agris Jaunkļaviņš
# Alfrēds Čepānis
# Dainis Īvāns
# Andrejs Krastiņš
# Andris Bērziņš
# Jānis Dinevičs
# Ivars Briedis
# Ziedonis Ziediņš
# Edmunds Krastiņš
# Jānis Blaževičs
# Ilmārs Geige
# Voldemārs Strīķis

### Atturējās
# Aleksejs Zotovs

### Atteicās piedalīties

# Igors Garajevs
# Viktors Stefanovičs
# Jurijs Ļaļins
# Jānis Dzintars
# Alberts Žuks
# Aleksandrs Peršins
# Mihails Berdikovs
# Sergejs Zaļetajevs
# Grigorijs Morozļi
# Nikolajs Mihailovs
# Alfrēds Rubiks
# Oļegs Ščipcovs
# Vladimirs Hodakovskis
# Vladimirs Kostins
# Eduards Maharevs
# Genadijs Romašovs
# Vjačeslavs Gerasimovs
# Leonīds Kurdjumovs
# Ivans Ivanovs
# Tatjana Ždanoka
# Pāvels Šapovalovs
# Vladimirs Mihailovs
# Ivans Prokofjevs
# Anatolijs Safonovs
# Anatolijs Aleksejevs
# Edgars Eglītis
# Nikolajs Builovs
# Mihails Gavrilovs
# Sergejs Dīmanis
# Aleksandrs Smoļuks
# Viktors Alksnis
# Andrejs Beluha
# Vladimirs Zatuliviters
# Valerijs Priščepovs
# Mihails Ivanovs
# Aleksejs Vidavskis
# Vladimirs Rodins
# Aleksejs Providenko
# Vladimirs Žarkovs
# Sergejs Beskrovnovs
# Jevgeņijs Drobots
# Grigorijs Agafonovs
# Jevgeņijs Jagupecs
# Jurijs Antons
# Boriss Feršalovs
# Igors Rjabiņins
# Anatolijs Bartaševičs
# Martijans Bekasovs
# Andrejs Rešetņikovs
# Valentins Gapoņenko
# Viktors Krols
# Larions Kucāns
# Galaktions Radionovs
# Viktors Kokorišs
# Jurijs Kirjušins
# Filips Stroganovs
# Mihails Rogals

Tika pasludināts pārejas posms no Latvijas Republikas Augstākās Padomes līdz Saeimas sasaukšanai.

## Svētku diena
4. maijs ir valsts svētku diena — Latvijas Republikas Neatkarības atjaunošanas diena.

Latvijas PSR Augstākās Padomes Deklarācija Par Latvijas Republikas neatkarības atjaunošanu šobrīd atrodas LR Saeimas arhīvā, LR AP fondā, 10. apr., 2932. l., 42. lp.

## Atsauces

## Literatūra
* Tālavs Jundzis „4. maijs”. — Fonds Latvijas Vēsture, Rīga 2000.  (Rakstu, atmiņu un dokumentu krājums par neatkarības deklarāciju)
* Daina Bleiere „Latvija. Notikumu hronika 1985. — 1996. gadā”. — N.I.M.S., Rīga 1996. 
* Ringolds Balodis, Annija Kārkliņa „Divdesmit gadi kopš Latvijas Neatkarības deklarācijas — valststiesību attīstības tendences un risinājumi”. — Jurista Vārds Nr.17/18, 27.04.2010.
* Valdis Blūzma, Ojārs Celle, Tālavs Jundzis, D. A. Lēbers, Egils Levits, Ļubova Zīle „Latvijas valsts atjaunošana (1986.g. — 1993.g.)”. — Latvijas Zinātņu akadēmijas Baltijas stratēģisko pētījumu centrs, Rīga, 1998. 

## Ārējās saites

* Latvijas PSR Augstākās Padomes Deklarācija Par Latvijas Republikas neatkarības atjaunošanu. — likumi.lv
* Latvijas PSR Augstākās Padomes Deklarācija Par Latvijas Republikas neatkarības atjaunošanu. — historia.lv
* Jānis Pleps. Neatkarības deklarācija: toreiz un tagad. // Jurista vārds. Nr.18 (522) otrdiena, 2008. gada 13. maijs
* LPSR AP lēmums Par Deklarāciju jautājumā par Latvijas valstisko neatkarību
* 1990. gada 4. maija LPSR AP sēdes stenogramma