Evika Siliņa

**Evika Siliņa** (dzimusi **Evika Sproģe**  Rīgā) ir latviešu juriste un politiķe, pārstāv partiju "Vienotība". Šobrīd ir Latvijas Republikas Ministru prezidente. Ievēlēta 14. Saeimā no partiju apvienības "Jaunā Vienotība" (ir apvienības valdes priekšsēdētāja). Bijusi arī labklājības ministre un parlamentārā sekretāre.

## Dzīvesgājums
Dzimusi 1975. gada 3. augustā Rīgā. Augusi pie vecvecākiem Irlavā, viņas vecmāmiņa Ausma bija angļu valodas skolotāja, Irlavas bērnunama vadītāja.
Studēja tieslietas Latvijas Universitātē (1993—1997), iegūstot bakalaura grādu tiesību zinātnē un jurista kvalifikāciju. Strādāja advokāta Guntara Antoma birojā (1995—1997), kompānijā "Koblenz" (1997—1999) un advokātu birojā "Lata" (1998—2003).
Vēlāk turpināja studijas Rīgas Juridiskajā augstskolā (1999—2001), kur ieguva sociālo zinātņu maģistra grādu tiesību zinātnē, starptautiskajās tiesībās un Eiropas tiesībās.

2003. gadā nodevusi svinīgo advokāta zvērestu un no 2003. līdz 2012. gadam darbojās kā individuāli praktizējoša zvērināta advokāte ar specializāciju starptautisko un iekšējo biznesa tiesību jomā un ar publisko elektronisko sakaru koncernu (telesakari, internets) juridisko apkalpošanu, kā arī nevalstisko organizāciju dibināšanu un konsultēšanu, publicēja rakstus žurnālā “Imperfekt”.

## Politiskā darbība
No 2011. gada novembra līdz 2012. gada 12. aprīlim bija Latvijas iekšlietu ministra Riharda Kozlovska ārštata padomniece juridiskajos jautājumos, savukārt no 2012. gada aprīļa līdz 2013. gada janvārim — iekšlietu ministra juridiskā padomniece. No 2013. gada janvāra līdz 2019. gada 23. janvārim E. Siliņa bija Iekšlietu ministrijas parlamentārā sekretāre. Kā Iekšlietu ministrijas parlamentārā sekretāre iestājās par sintētisko kanabinoīdu lietošanas ierobežošanu Latvijā.

Tāpat E. Siliņa darbojās likumdošanas normu izstrādē tādās jomās kā noziegumi pret valsti un terorisms, civilā aizsardzība un krīžu kontrole, noteikumi patvēruma meklētājiem, imigrācijas politika u.c. E. Siliņa strādāja arī ar jautājumiem, kas skar bērnu drošību, piemēram, jautājumu par bērnu izsēdināšanu no sabiedriskā transporta. E. Siliņa deva nozīmīgu ieguldījumu Latvijas Republikas Iekšējās drošības biroja izveidē 2015. gadā. Evika Siliņa vadījusi Eiropas (Latvijas prezidentūras Eiropas Padomē ietvaros) un Latvijas delegācijas ANO, CEPOL un INTERPOL.

11. Saeimas vēlēšanās 2011. gadā E. Siliņa kandidēja no Zatlera Reformu partijas Rīgas vēlēšanu apgabalā, bet netika ievēlēta. 2014. gadā 12. Saeimas vēlēšanās nesekmīgi kandidēja no partijas "Vienotība" Zemgales vēlēšanu apgabalā. Tāpat kandidēja arī 13. Saeimas vēlēšanās 2018. gadā no partiju apvienības "Jaunā Vienotība", bet netika ievēlēta.

2019. gada 23. janvārī, 13. Saeimai apstiprinot Ministru prezidenta Krišjāņa Kariņa vadīto Ministru kabinetu, E. Siliņa kļuva par Ministru prezidenta parlamentāro sekretāri.
14. Saeimas vēlēšanās kandidēja no "Jaunās Vienotības" Vidzemes saraksta un tika ievēlēta 14. Saeimā. Decembrī apstiprināta par labklājības ministri Krišjāņa Kariņa valdībā.

2023. gada 16. augustā, pēc Krišjāņa Kariņa demisijas, "Jaunā Vienotība" E. Siliņu izvirzīja kā kandidāti premjera amatam.
24. augustā Valsts prezidents Edgars Rinkēvičs aicināja Eviku Siliņu veidot valdību.

2023. gada 15. septembrī Saeima apstiprināja E. Siliņas vadīto valdību, kurā piedalās trīs politiskie spēki: "Jaunā Vienotība", "Progresīvie" un Zaļo un Zemnieku savienība. Valdība Saeimā tika apstiprināta ar 53 balsīm — visi jaunās koalīcijas pārstāvji un pie frakcijām nepiederošais deputāts Oļegs Burovs.

2024. gada jūnijā E. Siliņa pārņēma apvienības "Jaunā Vienotība" valdes priekšsēdētāja amatu no K. Kariņa.

## Privātā dzīve
Evika Siliņa ir precējusies, ģimenē aug trīs bērni. Vīrs Aigars Siliņš ir jurists, zvērināts advokāts, bet dēls Matīss Siliņš — futbolists, pārstāv Latvijas U-19 izlasi un trenējas Horvātijas kluba Zagrebas "Dinamo" sistēmā.

Darbojās baptistu Rīgas Mateja draudzē.

## Atsauces