open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Kristīne Kupča

**Kristīne Kupča** (dzimusi 1965. gada 12. janvārī) ir latviešu obojiste, pedagoģe un baroka obojas izpildītāja.
thumb|Kristīne Kupča 2019. gadā

## Biogrāfija
Ieguvusi profesionālā maģistra grādu obojas spēlē un profesionālo maģistra grādu mūzikā, baroka obojas un trafersflautas spēlē. Vairāk nekā 24 gadus Kristīne Kupča bijusi Latvijas Nacionālā simfoniskā orķerstra obojiste un angļu raga mūziķe. Papildinājusies obojas spēlē pie H. Holigera meistarklasēs Bernē (Šveice). *Erasmus* prakses studiju ietvaros obojā un baroka obojā papildinājusies pie Stokholmas Radio simfoniskā orķestra oboju grupas koncertmeistara un Drotningholmas baroka orķestra solo baroka obojista Ulfa Bjurenheda (Zviedrija). Rīgas Senās mūzikas centra pūšaminstrumentu un ansambļu meistarklašu aorganizētāja.

Kā baroka obojiste piedalījusies Jeruzalemes baroka orķestra, Somijas un Igaunijas baroka orķestru koncertos. Eiropas mūzikas augstskolu senās mūzikas platformas Trosingenā (Vācija) dalībniece. Baroka orķestra “Collegium Riga” oboju grupas koncertmeistare un solo baroka oboja/*oboe d’amore*/*oboe da cacia*. Vēsturisko pūšaminstrumentu ansambļa “Stad-Hautboisten Riga“ ilglaicīga vadītāja.

Izaudzinājusi daudzus Latvijas obojistus. Pašlaik strādā MIKC NMV Emīla Dārziņa mūzikas skolā un Pāvula Jurjāna Rīgas mūzikas skolā, Pieaicinātā docētāja JVLMA-baroka oboja, obojas prakses studiju kursā.
Partenope

**"Partenope"** () ir 2024. gada Itālijas un Francijas drāmas filma, kuras režisors un scenārija autors ir Paolo Sorrentīno. Filmā galvenās lomas atveido Čeleste Dalla Porta, Stefānija Sandrelli, Gērijs Oldmens un Silvio Orlando.

Filma stāsta par sirēnas vārdā nosauktās Partenopes dzīvi Neapolē.

Filmas "Partenope" pirmizrāde notika  77. Kannu kinofestivālā, kur tā sacentās par Zelta palmas zaru. Filma saņēma viduvējas kritiķu atsauksmes, galvenokārt kritizējot scenāriju.

## Atsauces

## Ārējās saites
Teilors Kitčs

**Teilors Kitčs** (; dzimis ) ir kanādiešu aktieris un modelis. Kitčs pazīstams ar Tima Riginsa lomu NBC televīzijas seriālā "Visu uzvarai" (2006—2011). Piedalījies arī tādās filmās kā "X-cilvēki: sākums. Vilknadzis" (2009), "Karakuģis" (2012), "Džons Kārters" (*John Carter*, 2012), "Mežoņi" (2012), "Izdzīvojušais" (*Lone Survivor*, 2013), "Lielais vilinājums" (2014), "Mācīts nogalināt" (*American Assassin*, 2017), "Tikai drosmīgie" (2017) un "21 tilts" (2019).

Kitčs filmējies arī tādos seriālos kā HBO seriāla "Īsts detektīvs" (2015) otrajā sezonā un televīzijas filmā "Normālā sirds" (*The Normal Heart*, 2014), kā arī atveidoja Deivida Koreša lomu kabeļtelevīzijas *[[Paramount Network]]* miniseriālā *[[Waco]]* (2018) un CIP Speciālo operāciju centra operatīvā darbinieka lomu straumēšanas servisa *[[Amazon Prime Video]]* seriālā *[[The Terminal List]]* (2022). 2025. gadā viņš piedalījās *[[Netflix]]* televīzijas seriālā *[[American Primeval]]* galvenajā lomā līdzās aktrisei Betijai Gilpinai.

Teilors Kitčs 2012. gadā iegādājās 1,47 ha lielu zemes gabalu pie Ostinas ezera, Teksasā, un 2015. gadā sāka tur būvēt māju. Pašlaik Kitčs dzīvo Montānas štata pilsētā Bozmenā. Filmējoties filmā "Izdzīvojušais", viņš sadraudzējās ar atvaļināto *[[Navy SEAL]]* vienības karavīru Markusu Latrelu un kopš tā laika piedalās dažādos projektos kas saistīti ar veterānu aprūpi un veselības aizsardzību.

## Atsauces

## Ārējās saites

*
Luī Dreksa devītā dzīve

**"Luī Dreksa devītā dzīve"** () ir 2016. gada trillera filma, kuras režisors ir Aleksandrs Aža. Filmā galvenās lomas atveido Džeimijs Dornans, Sāra Gadona, Ārons Pols, Eidens Longvorts, Olivers Plats un Bārbara Hēršija. Filma balstīta uz Lizas Džensenas 2004. gada romānu *The Ninth Life of Louis Drax*.

Filma stāsta par slavenu psihologu Alanu Paskālu (Dornans), kurš pēta komā guļošo deviņus gadus veco Luī Dreksu (Longvorts).

Filmas "Luī Dreksa devītā dzīve" pirmizrāde notika . Filma saņēma galvenokārt negatīvu kritiķu vērtējumu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Stefānija Sandrelli

**Stefānija Sandrelli** (; dzimusi ) ir itāļu aktrise, pazīstama ar lomām vairākās kinokomēdijās.

Kļuvusi pazīstama, kad 14 gados atveidojusi lomu Pjetro Džermi filmā "Tā šķiras itālieši" (*Divorzio all'italiana*, 1961), kur spēlējusi kopā ar Marčello Mastrojanni. Vēlāk piedalījusies Džermi filmās *[[Sedotta e abbandonata]]* (1964), *[[L'immorale]]* (1967) un *[[Alfredo, Alfredo]]* (1972). Piedalījusies arī komēdijās *[[Io la conoscevo bene]]* (1965), *[[Brancaleone alle Crociate]]* (1970) un *[[C'eravamo tanto amati]]* (1974), kā arī Bernardo Bertoluči drāmās "Konformists" (1970), "1900" (*Novecento*, 1976) un "Skaistuma nolaupīšana" (*Stealing Beauty*, 1996).

Vēlākās pazīstamākās Sandrelli lomas ir filmās *[[La terrazza]]* (1980), *[[La chiave]]* (1983), *[[La famiglia]]* (1987), "Šķiņķis, šķiņķis" (*Jamón jamón*, 1992), *[[L'ultimo bacio]]* (2001) un "Partenope" (2024).

## Ārējās saites
Aleksandrs Aža

**Aleksandrs Žuans-Arkadī** (; dzimis ), pazīstams kā **Aleksandrs Aža** (*Alexandre Aja*), ir franču kinorežisors, kinoproducents un scenārists, kurš vislabāk pazīstams ar šausmu filmām.

Kļuvis starptautiski pazīstams ar šausmu filmu "Asiņainā pļauja" (*Haute tension*, 2003). Zināms arī ar tādām filmām kā "Pakalniem ir acis" (*The Hills Have Eyes*, 2006), "Spoguļi" (*Mirrors*, 2008), "Piranjas 3D" (*Piranha 3D*, 2010), "Ragi" (*Horns*, 2013) un "Slazdā" (*Crawl*, 2019).

## Filmogrāfija

## Ārējās saites
Sāra Gadona

**Sāra Linna Gadona** (; dzimusi ) ir kanādiešu aktrise.

Ieguvusi atpazīstamību ar lomām Deivida Kronenberga filmās "Bīstamā metode" (2011), "Kosmopolise" (2012) un "Karte uz zvaigznēm" (2014), Denī Vilnēva filmā "Ienaidnieks" (2013), vēsturiskajā drāmā *[[Belle (filma)|Belle]]* (2013) un šausmu filmā "" (*Dracula Untold*, 2014).

Piedalījusies arī filmās "Nakts bez kroņa" (*A Royal Night Out*, 2015), "Sašutums" (*Indignation*, 2016), "Luī Dreksa devītā dzīve" (2016), "Melnais lācis" (*Black Bear*, 2020) un "Ferrari" (2023).

Piedalījusies televīzijas seriālos "Nikita" (1998), "Mērdoka noslēpumi" (2009—2011), *[[11.22.63]]* (2016), *[[Alias Grace]]* (2017), *Letterkenny* (2017—2018) un "Īsts detektīvs" (2019).

## Ārējās saites
Matjē Amalriks

**Matjē Amalriks** (; dzimis ) ir franču aktieris, kinorežisors, scenārists un producents. Savas karjeras laikā saņēmis trīs Cēzara balvas.

Kļuvis pazīstams ar galvenā antagonista lomu Džeimsa Bonda filmā "Mierinājuma kvants" (2008). Zināms arī ar lomām Stīvena Spīlberga filmā "Minhene" (*Munich*, 2005), Džūljana Šnābela filmā "Skafandrs un tauriņš" (*Le scaphandre et le papillon*, 2007) un Vesa Andersona filmās "Viesnīca "Diženā Budapešta"" (2014), "Francijas Vēstnesis" (2021) un "Feniķiešu shēma" (2025). Režisors tādām filmām kā *[[Tournée]]* (2010), par ko saņēmis Kannu kinofestivāla labākā režisora balvu, *[[La Chambre bleue]]* (2014), *[[Barbara (filma)|Barbara]]* (2017) un *[[Serre moi fort]]* (2021).

Atveidojis lomas arī tādās filmās kā "Ziemassvētku stāsts" (*Un conte de Noël*, 2008), "Adeles neparastie piedzīvojumi" (*Les Aventures extraordinaires d'Adèle Blanc-Sec*, 2010), "Kosmopolise" (2012), "Venēra kažokādā" (*La Vénus à la fourrure*, 2013),"Peldi vai grimsti" (*Le Grand Bain*, 2018), "Van Gogs. Pie mūžības vārtiem" (2018), "Virsnieks un spiegs" (*J'accuse*, 2019), "Metāla skaņa" (*Sound of Metal*, 2019) un *[[Oxygène]]* (2021).

## Ārējās saites
Parīze pieder mums

**"Parīze pieder mums"** () ir 1961. gada Francijas jaunā viļņa mistērijas filma, kuras režisors ir Žaks Rivets. Filmā galvenās lomas atveido Betija Šneidera, Džani Esposito un Fransuāza Prevosta.

Filmas darbība norisinās Parīzē un stāsta par literatūras studenti Annu (Šneidera), kuras brālis viņu aizved uz savu draugu ballīti. Tur viņa satiek amerikāņu emigrantu Filipu un teātra režisoru Žerāru, kuri apspriež sava drauga Huana neseno noslēpumaino nāvi. Pievienojoties teātra trupai, Annai lēnām sāk likties, ka arī Žerāra dzīvību kāds apdraud.

Filma tika uzņemta jau 1958. gadā, bet pirmizrādi tā piedzīvoja tikai , kļūstot par kritiķa Riveta pirmo režisēto pilnmetrāžas filmu. Filmā epizodiskas lomas atveido jaunā viļņa režisori Klods Šabrols (kurš ir arī filmas producents), Žans Liks Godārs un Žaks Demī.

## Atsauces

## Ārējās saites
Žaks Rivets

**Žaks Rivets** (; dzimis , miris ) bija franču kino un teātra režisors, kā arī kritiķis, kurš strādājis žurnālā *[[Cahiers du Cinéma]]*. Savas karjeras laikā bijis režisors 29 pilnmetrāžas filmām. Viņa filmās bieži ir sastopami mistērijas un improvizācijas elementi.

1953. gadā kļuvis par kino kritiķi žurnālā *Cahiers du Cinéma*. Savu pirmo filmu "Parīze pieder mums" uzņēmis 1958. gadā. Lai gan Rivets kļuva par pirmo no franču jaunā viļņa režisoriem, kurš uzņēma filmu, "Parīze pieder mums" iznāca tikai 1961. gadā. Vēlāk režisējis arī tādas filmas kā *[[La Religieuse]]* (1966), *[[L'Amour fou]]* (1969), *[[Céline et Julie vont en bateau]]* (1974), *[[Duelle]]* (1976), *[[Le Pont du Nord]]* (1981), *[[La bande des quatre]]* (1989) un *[[La Belle Noiseuse]]* (1991) Viens no Riveta viszināmākajiem darbiem ir 13 stundu garā mistērijas filma *[[Out 1]]* (1971), kur galveno lomu spēlēja Žans Pjērs Leo. Par Riveta pēdējo filmu kļuva *[[36 vues du pic Saint-Loup]]* (2009).

## Ārējās saites
Musa ben Biks

**Musa ben Biks** () bija arābu tirgotājs, kurš 15. gadsimta otrajā pusē kļuva par salas, kas vēlāk tika nosaukta viņa vārdā par Mozambiku, valdnieku. Vēlāk kolonija un valsts Mozambika tika nosaukta salas vārdā.

## Ārējās saites
Pankūkas

thumb|300x300px|Franču krepes pankūkas, viens no plāno pankūku veidiem.
**Pankūka**, arī **plācenītis** ir mīklas izstrādājums, ko gatavo, cepot uz pannas ar taukvielām. Pankūku mīkla bieži sastāv no cietes bāzes (miltu) pašķidras mīklas, kas var saturēt olas, pienu un sviestu, kas tiek cepta pannā. Pankūkas var tikt arī veidotas no sasmalcinātu produktu masas (piemēram, biezpiena pankūkas, kartupeļu pankūkas). Arheoloģiskie pierādījumi liecina, ka pankūkas, iespējams, ēda aizvēsturiskās sabiedrībās.

## Pankūkas pasaulē
Pankūku formas un sastāvi ir daudzi un dažādi visā pasaulē. Anglijā pankūkas bieži ir bez mīklas irdinātājiem un līdzinās plānajām pankūkām. Tām ir vairāki paveidi, piemēram, franču krepes, kuru mīklu vēlams atpūtināt vairākas stundas pirms cepšanas, vai austrumslāvu bliņas, kuru mīklai bieži izmanto griķu miltus un nepievieno cukuru. Vēl paveids plānajām pankūkām ir *palatschinke,* kuru mīkla satur olas, kviešu miltus un pienu. Skotijā un Amerikā tiek izmantots mīklas irdinātājs (piemēram, cepamais pulveris) lai radītu biezu, pufīgu pankūku. Dažas receptes ar paniņām aizstāj pienu mīklā, tad pankūkas iegūst vairāk pīrāga garšu.

Kā piemērus pankūku dažādībai var minēt, ka pankūku pagatavošanai Etiopijā izmanto tefu miltus, Ugandā banānu mīklu, Japāņu  *Okonomiyaki* pankūku pagatavošanai izmanto kāpostu, adzuki pupiņu pastu vai citu dārzeņu vai augļu pildījumu. Dienvidkorejā ir rauga pankūkas *Hotteok*, kā arī *Buchimgae* pankūkas, kas ir pannā cepti dārzeņi vai citas sastāvdaļas sajauktas ar olu vai pašķidru mīklu. Indijā *Dosa*  pankūkas līdzinās plānajām pankūkām un tiek pagatavotas fermentējot rīsu mīklu, kas samiksēta ar melnām lēcām, kā garšaugus izmantojot kumīnu, zaļo čili, karija un koriandra lapas sāļajām pankūkām. Saldam pildījumam tiek izmantots kokosrieksts un cukurniedru cukurs. Indonēzijas *kinca* mīkla satur rīsu miltus un kokosriekstu pienu, kā pildījumu izmantojot banānus, džekfrūtu, šokolādi vai gaļu. Austrijā *Keiserchmarrn* (Ķeizera pankūkas) satur rozīnes, mandeles, ābolu ievārījumu vai mazus ābola gabaliņus un pūdurcukuru. Rumānijā un bijušajā Dienvidslāvijā plānās pankūkas ir pildītas ar dažādu augļu ievārījumiem, šokolādes vai lazdu riekstu krēmiem. Šīs pankūkas var būt pildītas arī ar jogurtu vai dažādiem sieriem.

## Galerija

Attēls:Indonesian chocolate pancake with ice cream.JPG|alt=American pancakes with blueberry sauce|Amerikāņu pankūkas ar melleņu ievārījumu
Attēls:Okonomiyaki 001.jpg|alt=Japanese okonomiyaki, a savoury pancake containing a variety of ingredients|Japāņu *okonomiyaki*
Attēls:Aebleskiver at Cal Lutheran Scandanavian Festival.jpg|alt=Danish æbleskiver being prepared|Dānijas *æbleskiver* gatavošans procesā
Attēls:Socca a Nice.jpg|alt=French socca just coming out of the oven, in the old town of Nice, on the French Riviera|Franču *socca* tikko iznākusi no krāsns
Attēls:Pancake machine (3103888977).jpg|alt=An automatic pancake machine|Automātiska pankūku mašīna
Attēls:Inuit bannock.JPG|alt=Inuit bannock|Inuītu *bannoks*
Attēls:Masala Dosa as served in Tamil Nadu,India.JPG|Indijas *Dosa*


## Atsauces
Kristaps Kārlis Šlipenbahs

thumb|200px|Kristaps fon Šlipenbahs 1650. gadā
**Kristaps Kārlis fon Šlipenbahs** (, 1624—1660) bija vācbaltiešu virsnieks, vēlāk Zviedrijas karalistes diplomāts un valstsvīrs.

## Dzīvesgājums
Cēlies no Šlipenbahu dzimtas. Dzimis 1624. gadā Snēpeles pagastā Sālijas muižas (*Sahlingen*) īpašnieka Kristofera fon Šlipenbaha un viņa sievas Annas Marijas, dzimušas Manteifeles, ģimenē.

Trīsdesmitgadu kara laikā 1643. gadā viņš iestājās Bengta Ūksenšernas militārajā dienestā, bet 1647. gadā viņš kļuva par feldmaršala Kārļa Gustava Vrangela (1613—1676) ģenerāladjutantu. 1649. gadā viņu iecēla par grāfa Kārļa Gustava galma maršalu un 1653. gadā par karalienes Kristīnes galminieku. Viņš vadīja sarunas par Zviedrijas karaļa kroņa nodošanu Kārlim Gustavam 1654. gadā, tādēļ karalis viņu nosūtīja diplomātiskā misijā pie Svētās Romas impērijas ķeizara, 1656. gadā pie Brandenburgas markgrāfa. Otrā Ziemeļu kara laikā Šlipenbahs bija kara ministrs, 1657. gadā kļuva par valsts padomes locekli un 1660. gadā par Vismāras tiesas prezidentu.

Kristofs Kārlis fon Šlipenbahs 1660. gada 23. aprīlī piedalījās Olivas miera līgumu parakstīšanā, un pēc tam bija Zviedrijas sūtnis Varšavā. Atceļā no Polijas viņš 1660. gada 27. novembrī noslīka kuģa avārijā Baltijas jūrā pie Nīneshamnas, apglabāts Štetīnas Sv. Marijas baznīcā 1663. gada 23. martā.

## Atsauces
Rozālija Lombardo

**Rozālija Lombardo** (, dzimusi ; mirusi ) bija sicīliešu bērns, kas nedēļu pirms savas otrās dzimšanas dienas nomira no pneimonijas, ko izraisīja Spāņu gripa.  Rozālijas tēvs Mario Lombardo, sērojot par viņas nāvi, lūdza balzamētāju Alfredo Salafiju saglabāt bērna mirstīgās atliekas. Dažkārt saukta par "Dušošo skaistuli", viņa bija viens no pēdējiem nelaiķiem, kas tika ievietots kapucīniešu katakombās Palermo pilsētā Sicīlijā.
## "Dusošā skaistule"
Rozālijas tēvs Mario Lombardo, kuru ļoti nomāca viņas nāve, vērsās pie slavenā balzamētāja doktora Alfredo Salafijas ar lūgumu pasargāt viņa meitas ķermeni no sadalīšanās. Pateicoties Salafijas prasmīgajai balzamēšanas tehnikai, Lombardo ķermenis, kas bija izlikts stikla zārkā uz marmora paaugstinājuma Svētās Rozālijas kapelas vidū, kas ir pēdējā pietura tūrisma maršrutā cauri Palermo kapucīniešu katakombām, gandrīz nemainīgs saglabājies līdz 21. gadsimtam. Līdz brīdim, kad Rozālijas āda zaudēja savu dabisko krāsu, bērns šķita nevis miris, bet gan tikai aizmidzis, tāpēc Lombardo mūmiju sauca par "**Dusošo skaistuli**".

2000. gadu vidū kļuva manāmas pirmās mūmijas sadalīšanās pazīmes. Lai novērstu turpmāku audu bojāšanos, Rozālijas Lombardo zārks tika pārvietots uz sausāku vietu un ievietots stikla konteinerā, kas piepildīts ar slāpekli..
## Balzamēšana
Salafijas izstrādātās balzamēšanas procedūras aprakstu viņa ar roku rakstītajā arhīvā atrada Mesīnas pilsētas paleopatologs Dario Piombino-Maskali. Salafija Lombardo asinis aizstāja ar šķidrumu, kas sastāvēja no dezinfekcijas formalīna, spirta, kas palīdz organismam ātri izžūt, glicerīna, kas pasargā mūmiju no pilnīgas dehidratācijas, pretsēnīšu salicilskābi un cinka sāļus, kas piešķīra ķermenim cietību. Šķidruma sastāva formula: 1 daļa glicerīna, 1 daļa piesātināta formalīna cinka sulfāta un cinka hlorīda šķīduma, 1 daļa piesātināta salicilskābes spirta šķīduma.

## Atsauces

## Literatūra
*Dario Piombino-Mascali, 2020. *Lo spazio di un mattino. Storia di Rosalia Lombardo, la bambina che dorme da cento anni*. Dario Flaccovio, Palermo.
## Ārējās saites

* Mūsdienu fotogrāfija
Oxygène

***Oxygène*** ir 2021. gada ASV un Francijas zinātniskās fantastikas trillera filma, kuras režisors ir Aleksandrs Aža. Filmā galvenās lomas atveido Melānija Lorāna, Matjē Amalriks un Maliks Zidi.

Filma stāsta par sievieti, kura pamostas kriogēna kapsulā, neatceroties, kā viņa tur ir nokļuvusi. Tā kā viņai sāk pietrūkt skābekļa, viņai ir jāatjauno atmiņa, lai atrastu izeju.

Filmas *Oxygène* pirmizrāde notika  straumēšanas platformā *[[Netflix]]*. Filma saņēma pozitīvu kritiķu novērtējumu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Trīs Zvaigžņu balva 2024

**[[Trīs Zvaigžņu balva]]s 2024** ceremonija notika  Rīgas cirkā. Balvas tika pasniegtas 15 nominācijās. Nomināciju vidū atgriezās Uzlecošās zvaigznes kategorija, kura Trīs Zvaigžņu balvas formātā līdz šim nebija aktualizēta.

Par gada sportistu tika atzīti basketbolists Kristaps Porziņģis un riteņbraucējs Toms Skujiņš, bet gada sportistes balvu saņēma basketboliste Kitija Laksa. Porziņģis šo balvu saņēma jau trešo reizi. Savukārt Laksa to ieguva pirmo reizi. Balva par mūža ieguldījumu tika piešķirta ložu šaušanas trenerim Zigfrīdam Markainim.

Trīs Zvaigžņu balvas ceremoniju vadīja TV personības Rūta un Kaspars Dvinski.

## Laureāti

## Ārējās saites
*
Zvirbuļu iela (Jūrmala)

**Zvirbuļu iela** ir iela Jūrmalā, Slokas apkaimē. Zvirbuļu iela sākas krustojumā ar Eglaines ielu un beidzas krustojumā ar Cīruļu ielu. Kopējais ielas garums ir 110 metri, tā ir klāta ar grants segumu. Zvirbuļu ielā satiksmes kustība norit vienā joslā. Ielā ir savrupmāju apbūve.

Kaut gan šī iela tika izveidota dabā jau pirms vairākiem gadiem, nosaukums tai piešķirts tikai 2019. gada 29. augustā ar Jūrmalas pilsētas domes lēmumu Nr. 427.

## Ielu savienojumi
Zvirbuļu iela ir savienota ar šādām ielām:
* Eglaines iela (T veida krustojums)
* Cīruļu iela (T veida krustojums)

## Atsauces

## Skatīt arī
* Sloka
Ivans Sereda

**Ivans Sereda** (, ; dzimis , miris ) bija ukraiņu izcelsmes PSRS virsnieks, Padomju Savienības Varonis.

Padomju Savienības Varoņa goda nosaukumu saņēmis par varonību cīņas laikā Latvijas teritorijā pie Daugavpils 1941. gada 28. jūnijā. Bruņojies tikai ar šauteni un cirvi, viņš atbruņoja vācu tanku, kas bija iebraucis padomju lauka virtuvē, un saņēma gūstā tanka apkalpi.

Pēc ieskaitīšanas rezervē 1945. gadā viņš atgriezās dzimtajā Oleksandrivkas ciemā Doneckas apgabalā, kur kļuva par ciema padomes priekšsēdētāju.

Latvijas PSR laikā Daugavpilī bija Seredas iela — tagadējā Jelgavas iela Jaunbūves apkaimē.

## Atsauces
Šaurlapu ceļteka

**Šaurlapu ceļteka** jeb **šaurlapu ceļmallapa** () ir ceļteku dzimtas ziedaugu suga. Tā ir izplatīta nezāle kultivētās vai traucētās zemēs, atmatās, sausos mežos, nezālienēs kā arī graudaugu sējumos.

## Apraksts
[thumb| ''P. lanceolata'' ([Japāna)]]
Daudzgadīgs, neliels (garums 10—45 cm) ceļteku dzimtas lakstaugs. Lapas rozetē, lancetiskas (garums 4—12 cm, platums 1—2,5 cm). Lapas kāts rievains. Plātnei 3—7 lokveida dzīslas, mala gluda. Ziednesis slaids, nezarots (garums līdz 45 cm), tā galotnē iegareni olveidīga ziedu vārpa (garums 1—2,5 cm). Augam parasti 2—5 ziedneši. Zieda kauss divdaivains, vainags gaišbrūns. Putekšnīcas baltas vai iedzeltenas. Auglis — divsēklu pogaļa. Zied no maija līdz septembrim.

No citām ceļtekām atšķirama pēc īsās ziedu vārpas garā ziednesī un lancetiskajām lapām.

## Izplatība un dzīvotne
*Plantago lanceolata* ir plaši izplatīta Eiropā (neiekļaujot ziemeļu apvidus) un Āzijā. Amerikā un Austrālijā tā ir sastopama un plaši izplatīta kā introducēta suga.

Reti sastopams skābākajās augsnēs (pH < 4,5).

Latvijā bieži atrodama visā valstī.
thumb| Ziedkopa
Šaurlapu ceļteka tiek uzskatīta par lauksaimniecības indikatoru ziedputekšņu diagrammās, *P. lanceolata* ir atrasta Norvēģijas rietumos no agrā neolīta, kas norāda uz ganību klātbūtni šajā apgabalā.

## Ekoloģija
Dziedātājputni ēd sēklas, un truši ēd lapas.

### Kukaiņu plēsība
Šaurlapu ceļteka ir dažādu ''Lepidoptera'' kārtas kukaiņu sugu saimniekaugs. Tādas sugas kā *Junonia coenia, Spilosoma congrua* un *[[Mauragu pļavraibenis|Melitaea cinxia]]* dēj olas uz *P. lanceolata* augiem, lai tie varētu kalpot kā barības avots kāpuriem, kad tie izšķiļas. Augu lapās esošie iridoīdie glikozīdi uzkrājas kāpuros un padara tos nebaudāmus plēsējiem.

### Infekcija ar miltrasu
*[[Podosphaera plantaginis]]* ir miltrasas sēne, kas inficē *P. lanceolata*. Visas *P. lanceolata* populācijas var tikt inficētas ar vairākiem šīs miltrasas sēnītes celmiem. Kad populācijas ir inficētas, sākotnēji simptomi ir minimāli. Tad pēc dažām nedēļām vai mēnešiem sāk parādīties bojājumi, kas aptver visu lapu un stublāju virsmu, padarot to ļoti pamanāmu. Vēl viena suga, kas inficē *P. Lanceolata* ir *[[Golovinomyces sordidus]]*. Abas šīs miltrasas ir obligāti biotrofi, kas nozīmē, ka tās var inficēt tikai dzīvos audus. Tie pārklāj lapu virsmu un izstiepj hifus šūnu matricā, lai iegūtu barības vielas.

## Lietojumi
*Plantago lanceolata* bieži izmanto zāļu tējās, sīrupos un pret nobrāzumiem, apturot asiņošanu un veicinot sadzīšanu.Tēju no lapām izmanto kā klepus zāles. Tradicionālajā austriešu medicīnā lapas ir izmantotas iekšēji (kā sīrups vai tēja) vai ārēji (svaigas lapas) elpceļu, ādas, kukaiņu kodumu un infekciju ārstēšanai. Jaunās lapas ir ēdamas. Ziedpumpuriem ir sēnēm līdzīga garša, un tos var izmantot buljona pagatavošanai.

## Atsauces
Krievijas milicija

**Krievijas milicija** () bija Krievijas nacionālais policijas dienests no 1990. gada līdz 2011. gadam, kad to nomainīja Krievijas policija. Tā bija pakļauta Krievijas Iekšlietu ministrijai.

## Vēsture
Krievijas Iekšlietu ministriju atjaunoja kā Krievijas PFSR IeM 1990. gadā pēc KPFSR Ministru padomes un KPFSR Augstākās Padomes lēmumiem un tā turpināja darbu arī tad, kad Krievija ieguva neatkarību no Padomju Savienības. Tā kontrolēja miliciju, valsts autoinspekciju (GAI) un iekšējo karaspēku. Kopš Nodokļu milicijas izformēšanas, tā izmeklēja arī ekonomiskos noziegumus.

Cariskās Iekšlietu ministrijas un padomju NKVD ilgstošie papildu pienākumi, piemēram, Valsts ugunsdzēsības dienests un Federālais sodu izpildes dienests, nesen tika pārcelti attiecīgi uz Ārkārtas situāciju ministriju un Tieslietu ministriju. Pēdējās reorganizācijas laikā likvidēja no NKVD mantotās galvenās pārvaldes.

Visā 1990. gadu pirmajā pusē Krievijas milicija darbojās ar minimālu finansējumu, aprīkojumu un tiesību sistēmas atbalstu. Milicijas spēku nepietiekamība kļuva īpaši acīmredzama organizētās noziedzības uzplaukuma laikā, kas sāka pārņemt Krieviju pēc perestroikas sākuma. Daudzas augsti kvalificētas personas no milicijas pārcēlās uz labāk apmaksātu darbu privātās drošības sektorā, kas attīstījās, lai apmierinātu to uzņēmumu prasības, kuriem nepieciešama aizsardzība, savukārt citi pievienojās tai pašai organizētajai noziedzībai. Bieža kukuļņemšana starp palikušajiem miličiem iedragāja milicijas publisko tēlu. Daudzas atklāsmes par miliču līdzdalību slepkavībās, prostitūcijas organizēšanā, informācijas nopludināšanā un iecietību pret noziedzīgām darbībām, radīja sabiedrībā priekšstatu, ka visi milicijas darbinieki noziedznieki formastērpos. Miliču piekukuļošana, lai izvairītos no soda par ceļu satiksmes noteikumu pārkāpumiem un sīkiem noziegumiem, bija ikdienišķa parādība, tāpat kā apcietinājumā aizdomās turamo personu spīdzināšana. Ziņots, ka līdz 50–80% aizdomās turamo spīdzināja un sita, lai iegūtu "atzīšanos".

2010. gada augustā Krievijas prezidents Dmitrijs Medvedevs rosināja jaunus tiesību aktus, lai reformētu un centralizētu milicijas finansēšanu, kā arī oficiāli mainītu milicijas nosaukumu uz "Policija" (termins, ko lietoja Krievijas Impērijā). Izmaiņas stājās spēkā 2011. gada 1. martā.

## Dienesta pakāpes

## Skatīt arī
* Padomju milicija
* OMON (Krievija)
* Krievijas policija
* Baltkrievijas milicija
* Ukrainas milicija

## Atsauces

## Ārējās saites
Heufeļa krokuss

**Heufeļa krokuss** (*Crocus heuffelianus*) ir krokusu ģints suga, kuras dabiskais izplatības areāls ir no Alpu dienvidaustrumiem un Slovākijas austrumiem līdz Rumānijai.

## Atsauces

## Ārējās saites
Rolands Gibners

**Rolands Gibners** (1958—2025) bija latviešu vertebrologs un mugurkaula ķirurgs.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1958. gada 2. februārī. Mācījās Rīgas 49. vidusskolā, studēja Rīgas Medicīnas institūtā. Strādāja par ķirurgu Valmieras rajona centrālajā slimnīcā (1982—1986), Latvijas Traumatoloģijas un ortopēdijas institūtā (1986—1994) un Traumatoloģijas un ortopēdijas slimnīcā, apguva traumatoloģijas un ortopēdijas specialitāti, specializējās mugurkaula ķirurģijā.

No 1993. gada viņš strādāja Rīgas Stradiņa universitātes Ortopēdijas katedrā, no 2003. līdz 2009. gadam bija šīs katedras vadītājs.

Miris 2025. gada 19. janvārī.

## Apbalvojumi
* Atzinības krusts (2007)
* 1991. gada barikāžu dalībnieka piemiņas zīme

## Atsauces
Maiks Džonsons

**Džeimss Maikls Džonsons** (, dzimis ) ir amerikāņu advokāts un politiķis, pārstāv ASV Republikānisko partiju. Kopš 2023. gada Džonsons ir ASV Pārstāvju palātas priekšsēdētājs.

Džonsons ir absolvējis Luiziānas Štata Universitāti. Pirms iesaistīšanās politikā viņš strādāja par advokātu privātpraksē un konservatīvā kristiešu juridiskās aizstāvības grupā *Alliance Defending Freedom* (ADF).

Politisko karjeru sācis 2015. gadā, kad ticis ievēlēts Luiziānas Pārstāvju palātā. ASV Pārstāvju palātā ticis ievēlēts 2016. gadā no Luiziānas 4. apgabala.  pēc tam, kad Pārstāvju palātas priekšsēdētājs Kevins Makārtijs zaudēja amatu, Džonsons tika ievēlēts, lai aizvietotu viņu. Par Pārstāvju palātas priekšsēdētāju atkārtoti ticis ievēlēts 2025. gadā.

## Atsauces

## Ārējās saites

*
Kriss Mērfijs

**Kristofers Skots Mērfijs** (; dzimis ) ir amerikāņu advokāts un politiķis, kurš pārstāv ASV Demokrātisko partiju. Kopš 2013. gada Mērfijs ir ASV senators no Konektikutas štata.

No 2007. līdz 2013. gadam bijis ASV Pārstāvju palātas loceklis no Konektikutas 5. apgabala.

## Ārējās saites

*
Bagātie arī raud (2022)

**"Bagātie arī raud"** () ir Meksikas televīzijas seriāls. Seriālu veidoja televīzijas producēšanas uzņēmums *[[W Studios]]* raidorganizācijas *[[TelevisaUnivision]]* vajadzībām. To no 2022. gada 21. februāra līdz 2022. gada 13. maijam pārraidīja telekanāls *[[Las Estrellas]]*. Tas ir 1979. gada Meksikas telenoveles "Bagātie arī raud" atkārtots ekranizējums un ceturtais mediju franšīzes *Fábrica de sueños* seriāls. Seriālā galvenās lomas atveidojuši Klaudija Martina un Sevastjans Rulli.

Seriālu Latvijā pārraidīja televīzijas kanāls *[[TV3 Life]]* un straumēšanas platforma *[[Go3]]*.

## Sižets

Marianna (Klaudija Martina) ir nabadzīga jauna sieviete, kura ir viena un viņai jāsāk patstāvīgas dzīves gaitas. Kad viņa izglābj bagātā Alberto Salvatjerras dzīvību, pateicībā viņš aizved Mariannu uz savu māju, kur viņa satiek Alberto dēlu Luisu Alberto Salvatjerru (Sevastjans Rulli), un jaunieši iemīlas. Lai saglabātu attiecības, Mariannai jāpārvar grūtības, sabiedrības slāņu un izglītības atšķirības, kamēr viņa ir ambīciju un nodevības krustpunktā. Kad Marianna un Luiss Alberto apzinās savu mīlestību vienam pret otru, pāra dēlu nolaupa.

## Atsauces

## Ārējās saites
Moldovjanu

**Moldovjanu** () ir kalns Rumānijā, valsts un Dienvidkarpatu augstākā virsotne. Atrodas valsts vidienē, Ardžešas žudecā, Fegerašas kalnu masīvā. Ģeoloģiski veidots no kristāliskajiem iežiem, nogāzēs skulkoku meži un alpīnās pļavas. Kalns ir populārs alpīnisma un kalnu tūrisma objekts, te ierīkota tūrisma infrastruktūra.

## Atsauces

## Ārējās saites
Džons Baraso

**Džons Entonijs Baraso III** (, dzimis ) ir amerikāņu ārsts un politiķis, kurš pārstāv Republikānisko partiju. Kopš 2025. gada Baraso ir ASV Senāta republikāņu frakcijas vairākuma līdera vietnieks.

Kopš 2007. gada Baraso ir ASV senators no Vaiomingas.

## Ārējās saites

*
Ieplaku krokuss

**Ieplaku krokuss** (*Crocus vallicola*) ir krokusu ģints, kuras dabiskais izplatības areāls ir no Turcijas ziemeļaustrumiem līdz Rietumkaukāzam.

## Atsauces

## Ārējās saites
Riks Skots

**Ričards Linns Skots** (, dzimis ) ir amerikāņu advokāts, uzņēmējs un politiķis, kurš pārstāv Republikānisko partiju. Kopš 2019. gada Skots ir ASV senators no Floridas.

2011. gadā kļuvis par Floridas gubernatoru, nostrādājot šajā amatā divus termiņus. 2018. gada ASV Senāta vēlēšanās apsteidzis Demokrātiskās partijas kandidātu Billu Nelsonu.

## Ārējās saites

*
Maiks Lī (politiķis)

**Maikls Šumvejs Lī** (, dzimis ) ir amerikāņu advokāts un politiķis, kurš pārstāv Republikānisko partiju. Kopš 2011. gada Lī ir ASV senators no Jūtas.

## Ārējās saites

* 
*
Tautas iela (Daugavpils)

**Tautas iela** ir iela Daugavpilī, Jaunbūves apkaimē. Tautas iela sākas krustojumā ar Varšavas ielu pie Borisa un Gļeba katedrāles, ved ziemeļaustrumu virzienā, paralēli 18. novembra ielai, un beidzas krustojumā ar Valkas ielu. Ielā ir daudzstāvu un privātmāju apbūve.

Tautas ielas kopējais garums ir 1670 metri. Visā garumā ielai ir asfalta segums, satiksmes kustība norit abos virzienos, pa vienu joslu katrā virzienā. Sabiedriskais transports pa ielu nekursē.

Sākotnējais ielas nosaukums bija **Kijevas iela** (). 1924. gada 14. jūlijā tā tika pārdēvēta par **Vecticībnieku ielu**, bet 1940. gada 2. augustā — par **Tautas ielu**. Kopš tā laika ielas nosaukums vairs nav mainījies.

## Ievērojami objekti
270px|thumb|Tautas iela, 7
* Nr. 2 — Daugavpils Borisa un Gļeba pareizticīgo katedrāle, uzcelta 1905. gadā, reģiona nozīmes arhitektūras piemineklis.
* Nr. 7 — divstāvu sabiedriska ēka, uzcelta 1860. gados, vietējas nozīmes arhitektūras piemineklis.
* Nr. 11 — bijusī Daugavpils 10. vidusskola, tagad viena no Daugavpils Valstspilsētas vidusskolas ēkām.
* Nr. 59 — Daugavpils Tehnoloģiju vidusskola-licejs.
* Nr. 60 — pirts Nr. 2. Agrāk, no 19. gadsimta otrās puses līdz Pirmajam pasaules karam, pirts atradās blakus, majā Nr. 62 (Ņemcova pirts, no 20. gadsimta sākuma — Saļnera pirts).
* Visu kvartālu pārnumuru ielas pusē starp Jelgavas un Grodņas ielu aizņem bijušais *Slavas skvērs*, kas tika atklāts 1969. gada 26. jūlijā. Pašlaik visi padomju laika pieminekļi skvērā ir nojaukti, tiek plānots izveidot jaunu vides objektu.

## Ielu savienojumi
Tautas iela ir savienota ar šādām ielām:
* Varšavas iela (T veida krustojums)
* Andreja Pumpura iela
* Kauņas iela
* Ventspils iela
* Dobeles iela
* Jelgavas iela
* Grodņas iela
* Tukuma iela
* Liepājas iela
* Valkas iela (T veida krustojums)

## Atsauces
R-12 Dvina

thumb|''R-12 Dvina'' Kubā
[thumb|''R-12 Dvina'' raķešu palaišanas šahta Plokštines raķešu bāzē [Pluņģes rajona pašvaldība|Pluņģes rajona pašvaldībā]]
***R-12 Dvina*** (, NATO klasifikācija *SS-4 Sandal*) bija no 1959. līdz 1988. gadam PSRS Stratēģiskās nozīmes raķešu spēku bruņojumā esošas vidēja darbības rādiusa ballistiskā raķetes, kuras varēja apbruņot ar kodolgalviņām. 1962. gadā R-12 raķešu izvietošana Kubā bija Kubas raķešu krīzes iemesls.

PSRS stratēģisko raķešu spēku raķešu bāzes ar *R-12 Dvina* bija izvietotas arī Baltijas valstīs.
Latvijā vislabāk saglabājusies ir kodolraķešu bāze Zeltiņos (23. raķešu divīzijas 30. raķešu pulka 2. divizions).

## Raķešu bāzes Latvijā
1960. gadā izveidoja 23. Gvardes raķešu divīziju (*23-я гвардейская ракетная дивизия*) ar štābu Valgā, kuras sastāvā bija arī 30. gvardes raķešu pulks (*30-й гвардейский ракетный Рижский ордена Кутузова полк*) Alūksnē ar četriem raķešu palaišanas kompleksiem Strautiņos un Zeltiņos un četriem kompleksiem Galgauskā (Tirzā). 1982. gadā to nodeva 40. raķešu divīzijas (*40-я ракетная дивизия*) pakļautībā ar štābu Ostrovā, bet 1990. gadā likvidēja.

1960. gadā izveidoja arī 29. Gvardes raķešu divīziju (*29-я гвардейская ракетная дивизия*) ar štābu Šauļos, kuras sastāvā bija arī 115. raķešu pulks (*115-й ракетный полк*) ar štābu Paplakā un ar raķešu palaišanas kompleksiem Bārtā, 307. raķešu pulks (*307-й ракетный полк*) ar štābu Jelgavā ar raķešu palaišanas kompleksiem Misā un Zālītē, 344. raķešu pulks (*344-й ракетный полк*) ar štābu Priekulē un ar raķešu palaišanas kompleksiem Vaiņodē, Nīgrandē un Embūtē, 867. raķešu pulks (*867-й ракетный полк*) ar štābu Dobelē un ar raķešu palaišanas kompleksiem Tērvetē un Augstkalnē. 1985. gadā 29. raķešu divīziju nodeva 53. raķešu armijas pakļautībā ar štābu Irkutskā.
Raķetes R-12 sāka likvidēt pēc Aukstā kara beigām un Vidēja darbības rādiusa kodolspēku līguma stāšanās spēkā 1988. gada jūnijā. Pēdējo no 149 raķetēm R-12 likvidēja 1990. gada maijā.

## Atsauces
Varta (nozīmju atdalīšana)

**Varta** var būt:
* Varta — upe Polijā
* Varta — pilsēta Polijā
* Bardo pilsētas agrākais nosaukums
Sento

**Sento** (, ), bieži arī **Činto**, ir kalns Francijā, Korsikas salas augstākā virsotne. Atrodas salas ziemeļdaļā, Augškorsikas departamentā, Monsento masīvā. Kalns ir populārs alpīnisma un kalnu tūrisma objekts. Pirmais zināmais virsotnes iekarotājs ir Eduārs Rošā 1882. gadā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Ints Ķergalvis

**Ints Ķergalvis** (1982—2025) bija latviešu dziedātājs, ģitārists, dziesmu autors. Ar skatuves vārdu **Speiss** pazīstams kā grupu "Oranžās brīvdienas" un *[[Riga Reggae]]* mūziķis.

Viņa dibinātās grupas "Oranžās brīvdienas" albums "Ārā" saņēma mūzikas ierakstu gada balvu "Zelta mikrofons" kā labākais roka, pankroka vai metāla mūzikas albums.

## Atsauces
Zeltkalna iela (Daugavpils)

**Zeltkalna iela** ir iela Daugavpilī, galvenokārt Vecajā Forštatē. Ielas daļa aiz krustojuma ar Aveņu ielu ir robeža ar Jauno Forštati. 

Zeltkalna iela sākas krustojumā ar Piekrastes ielu, ved ziemeļrietumu virzienā un beidzas apļveida krustojumā ar Ormaņu ielu. Ielas kopējais garums ir ap 800 metriem. Visā garumā ielai ir asfalta segums. Satiksmes kustība norit abos virzienos, pa vienu joslu katrā virzienā. Pa Zeltkalna ielu kursē 19., 20. un 26. maršruta autobusi.

Zeltkalna ielas nosaukums (līdz 1920. gadam ) laika gaitā nav mainījies. Ielā ir pārsvarā privātmāju apbūve.
Daudzas koka mājas saglabājušās nemainīgas pat kopš 19. gadsimta, kas ļauj atzīt Zeltkalna ielas rajonu par kultūrvēsturiski vērtīgo teritoriju.

## Ievērojamas ēkas
* Nr. 52 — Daugavpils Sv. Pētera un Pāvila pareizticīgo baznīca.
* Ielas trases iedomājamā turpinājumā līdz krustojumam ar Latgales ielu atradās Pēterburgas–Varšavas dzelzceļa .

## Ielu savienojumi
Zeltkalna iela ir savienota ar šādām ielām:
* Piekrastes iela (T veida krustojums)
* Ceru iela
* Līkā iela (T veida krustojums)
* Aveņu iela
* Šūņu iela
* Ormaņu iela / Baložu iela (apļveida krustojums)

## Atsauces

## Skatīt arī
* Vecā Forštate
* Jaunā Forštate
Informācijas sabiedrība

**Informācijas sabiedrība** ir sabiedrība, kurā galvenā loma ir informācijas un komunikācijas tehnoloģijām (IKT), kas veicina informācijas apstrādi, pārraidi un izmantošanu visās dzīves jomās. Šādā sabiedrībā informācija tiek uzskatīta par galveno resursu, kas veicina ekonomisko, sociālo un kultūras attīstību.

Informācijas sabiedrībā cilvēki, uzņēmumi un organizācijas izmanto digitālās tehnoloģijas, kas maina ikdienas komunikāciju, darba vidi un ekonomikas struktūru, veicinot e-komerciju, attālināto darbu un izglītības pieejamību. Tajā pašā laikā pastāv arī izaicinājumi, piemēram, digitālā plaisa, kas norāda uz nevienlīdzīgu piekļuvi tehnoloģijām, pieaug privātuma un datu aizsardzības problēmas, kā arī informācijas pārslodze, kas apgrūtina efektīvu datu izmantošanu.

## Galvenie izaicinājumi

* Kiberdrošība: Pieaug risks, ka personiskie dati, organizāciju informācija un valsts pārvaldes sistēmas var tikt apdraudētas.
* Digitālā atkarība: Pastāv bažas, ka pārmērīga tehnoloģiju lietošana var ietekmēt cilvēku veselību un sociālās prasmes.
* Regulācija un politika: Ir nepieciešamas jaunas politikas un regulējumi, kas nodrošina līdzsvaru starp tehnoloģiju attīstību, privātuma aizsardzību un brīvu informācijas plūsmu.

## Ārējās saites
Sizirinhijas

**Sizirinhijas** (*Sisyrinchium*) ir skalbju dzimtas ģints, kas savvaļā izplatīta Ziemeļamerikā. Ģintī ir klasificētas vairāk nekā 200 sugas, no kurām Latvijā konstatēta 1 adventīva suga — šaurlapu sizirinhija (*Sisyrinchium montanum*).

## Atsauces

## Ārējās saites
Jātnieku iela (Daugavpils)

**Jātnieku iela** ir iela Daugavpilī, Jaunbūves un Ķīmijas apkaimēs. Jātnieku iela sākas krustojumā ar Varšavas ielu, ved ziemeļaustrumu virzienā un beidzas krustojumā ar Višķu ielu, kur ceļš turpinās kā Vaiņodes iela.
Jātnieku iela sākas Jaunbūves apkaimē, bet pēc krustojuma ar Aizpilsētas ielu tā turpinās Ķīmiķu ciematā. Ielā ir daudzstāvu un savrupmāju apbūve.

Jātnieku ielas kopējais garums ir 2580 metri. Visā garumā ielai ir asfalta segums, satiksmes kustība norit abos virzienos. Sākot no krustojuma ar Smilšu ielu, Jātnieku iela ir pilsētas nozīmes maģistrālā iela. Šeit ir divas atsevišķas brauktuves abpus tramvaja ceļiem, ar divām joslām katrā virzienā.

Pa Jātnieku ielu kursē 1., 2., 3. un 5. maršruta tramvaji, kā arī 3., 11., 12., 14., 19., 20B., 22. un 24. maršruta autobusi.

## Vēsture
Ielas sākotnējais nosaukums, tās vecākajā daļā (Jaunbūves apkaimē), bija **[[Hersona]]s iela** (). 1924. gadā iela ieguva nosaukumu **Jātnieku iela**, bet no 1961. līdz 1991. gadam tika pārdēvēta par **[[Jurijs Gagarins|Jurija Gagarina]] ielu**.

Nosaukums "Jātnieku iela" cēlies no jātnieku pulka kazarmām, kuras atradās pašā ielas sākumā. Ielas jaunākā daļa (Ķīmijas apkaimē) uzbūvēta 1960. gados. 1962. gadā atklāts tramvaja sliežu ceļš.

## Ielu savienojumi
270px|thumb|Jātnieku iela Jaunbūves apkaimē
[270px|thumb|[Rīgas vagonbūves rūpnīca#RVR-6|RVR-6 tramvajs izbrauc no depo (2011)]]
Jātnieku iela ir savienota ar šādām ielām:
* Varšavas iela (T veida krustojums)
* Andreja Pumpura iela
* Kauņas iela
* Ventspils iela / Jelgavas iela
* Grodņas iela
* Tukuma iela
* Liepājas iela
* Valkas iela
* Annas iela (T veida krustojums)
* Aizpilsētas iela
* Šaurā iela (T veida krustojums)
* Smilšu iela (Y veida krustojums)
* Enerģētiķu šķērsiela (T veida krustojums)
* Mendeļejeva iela / Zeļinska iela
* Inženieru iela (T veida krustojums)
* Cialkovska iela
* Butļerova iela (T veida krustojums)
* Višķu iela
* Vaiņodes iela (ielas turpinājums)

## Ievērojamie objekti
* Nr. 87 — Latgales Industriālais tehnikums.
* Nepārnumuru ielas pusē, starp Mendeļejeva un Cialkovska ielu, atrodas Porohovkas ezers ar parku.
* Ielas galā atrodas tramvaju depo.

## Atsauces

## Skatīt arī
* Mihaila iela
Latvijas Mūzikas ierakstu gada labākā dziesma

**Latvijas Mūzikas ierakstu gada labākā dziesma** ir viena no nominācijām Latvijas Mūzikas ierakstu gada balvas ceremonijā, ko pasniedz par labāko dziesmu aizvadītajā gadā Latvijā. Balva pirmoreiz tika pasniegta 2008. gada Latvijas Mūzikas ierakstu gada balvas ceremonijā. Līdz tam pastāvēja atsevišķas nominācijas: Latvijas Mūzikas ierakstu gada labākā roka dziesma, Latvijas Mūzikas ierakstu gada labākā pop dziesma, Latvijas Mūzikas ierakstu gada labākais šlāgeris vai kantrī dziesma, deju mūzikas, hip hop vai r'n'b dziesma, labākā deju mūzikas dziesmas un labākā hip hop dziesma.

## Balvas ieguvēji

## Skatīt arī
* Latvijas Mūzikas ierakstu gada balva
* Latvijas Mūzikas ierakstu gada labākā deju mūzikas dziesma
* Latvijas Mūzikas ierakstu gada labākā hip hop dziesma
Nocebo (filma)

***Nocebo*** ir 2022. gada Īrijas un Filipīnu psiholoģiskā trillera filma, kuras režisors ir Lorkans Finegans. Filmā galvenās lomas atveido Eva Grīna, Marks Strongs un Čai Fonasiera.

Filma stāsta par modes dizaineri, kura sirgst no noslēpumainas slimības. Drīz viņas mājās ierodas filipīniešu aprūpētāja, kura izmanto tradicionālo tautas dziedniecību.

Filmas *Nocebo* pirmizrāde notika . Filma guva viduvējas kritiķu atsauksmes.

## Atsauces

## Ārējās saites
Nitrams

**"Nitrams"** () ir 2021. gada Austrālijas biogrāfiskā drāmas filma, kuras režisors ir Džastins Kurzels. Filmā galvenās lomas atveido Kalebs Lendrijs Džonss, Džūdija Deivisa, Esija Deivisa un Entonijs Lapalija.

Filma stāsta par jauna vīrieša Nitrama (Džonss) dzīvi un notikumiem, kas viņu noveda pie pastrādātās masu slepkavības 1996. gadā Tasmanijā.

Filmas "Nitrams" pirmizrāde notika  74. Kannu kinofestivālā, kur tā sacentās par Zelta palmas zaru. Džonss saņēma festivāla labākā aktiera balvu. Filma saņēma plašu kritiķu atzinību, īpaši slavējot Kurzela režiju, kā arī Džonsa un Džūdijas Deivisas aktierspēli.

## Atsauces

## Ārējās saites
Tomijs Tjūbervils

**Tomass Houlijs Tjūbervils** (, dzimis ) ir amerikāņu politiķis un bijušais amerikāņu futbola treneris, kurš pārstāv Republikānisko partiju. Kopš 2021. gada Tjūbervils ir ASV senators no Alabamas.

Pirms kļūšanas par politiķi Tjūbervils jau kopš 1999. gada vadīja vairākas koledžas futbola komandas. ASV Senātā ticis ievēlēts 2020. gadā, vēlēšanās apsteidzot toreizējo Demokrātiskās partija senatoru Dagu Džonsu. Tjūbervils ir Donalda Trampa sabiedrotas un viens no republikāņu senatoriem, kurš mēģināja atcelt 2020. gada ASV prezidenta vēlēšanas.

## Atsauces

## Ārējās saites

* 
*
Suns Linduns

**Suns Linduns** (; dzimis 1990. gada augustā) ir Ķīnas kosmonauts, Tautas Atbrīvošanas armijas Gaisa spēku pilots, apakšpulkvedis.

## Biogrāfija
Suns Linduns piedzima 1990. gada augustā Hedzē, Šaņduna provincē haņu tautības ģimenē.

### Militārais dienests
2007. gadā Suns iestājās Gaisa spēku Aviācijas universitātē. 2008. gada septembrī viņš sāka dienestu Ķīnas Tautas Republikas Gaisa spēkos. 2013. gada martā viņš iestājās Ķīnas komunistiskajā partijā. Viņš bija kapteinis Gaisa spēku Aviācijas korpusa brigādes eskadriļā, un ieguva pirmās klases pilota kvalifikāciju.

### Kosmonauta darbība
2020. gadā septembrī Sunu ieskaitīja Tautas atbrīvošanas armijas kosmonautu grupā.

Pirmo kosmisko lidojumu Cai Sjudže sāka 2024. gada 29. oktobrī, esot kosmosa kuģa *[[Shenzhou 19]]* operatoram. Viņš ar diviem apkalpes biedriem devās 8. ekspedīcijā uz orbitālo staciju *[[Tiangong]]*. Uz zemess viņš atgriezās 2025. gada 30. aprīlī.

Kosmisko lidojumu kopsavilkums:

Iziešanas atklātā kosmosā:

## Ārējās saites
* Сун Линдун astronaut.ru
Dens Salivans

**Denjels Skots Salivans** (, dzimis ) ir amerikāņu politiķis un advokāts, kurš pārstāv ASV Republikānisko partiju. Kopš 2015. gada Salivans ir ASV senators no Aļaskas.

Pirms kļūšanas par senatoru no 2009. līdz 2010. gadam bijis Aļaskas ģenerālprokurors, bet no 2009. līdz 2013. gadam bijis Aļaskas dabas resursu departamenta komisārs.

## Ārējās saites

*
Burna Boy

**Damini Ebunoluwa Ogulu** (; dzimis 1991. gada 2. jūlijā), profesionāli pazīstams kā ***Burna Boy***, ir Nigērijas dziedātājs, dziesmu autors, izpildītājs un ierakstu producents.

Atpazīstamību viņš ieguva 2012. gadā pēc albuma *Like to Party* izdošanas. Galvenais singls no viņa debijas studijas albuma *L.I.F.E* (2013). 2017. gadā *Burna Boy* parakstīja ierakstu līgumu ar *[[Atlantic Records]]* un tā mātesuzņēmumu *[[Warner Music Group]]*. Viņa trešais studijas albums *Outside* tika izdots 2018. gadā.

## Atsauces
Strādnieku iela (Jūrmala)

**Strādnieku iela** ir iela Jūrmalā, Slokas apkaimē. Tā sākas krustojumā ar Krasta ielu, ved uz dienvidiem līdz Lielupes krastam un tālāk gar upes malu uz austrumiem. Iela beidzas strupceļā, nesasniedzot Mežmalas ielu. Kopējais Strādnieku ielas garums ir aptuveni 1,5 kilometri.

Nosaukums Strādnieku ielai piešķirts 2019. gada 29. augustā ar Jūrmalas pilsētas domes lēmumu Nr. 427. Iela izveidota rekonstruējamās industriālās apbūves zonā, bijušās Slokas celulozes un papīra fabrikas teritorijā. Ielā ir gan grants, gan asfalta segums. Satiksmes kustība norit abos virzienos. Sabiedriskais transports pa ielu nekursē.

## Ielu savienojumi
Strādnieku iela ir savienota ar šādām ielām:
* Krasta iela (T veida krustojums)
* Fabrikas iela (T veida krustojums)
* Dzērvju iela (T veida krustojums)

## Atsauces

## Skatīt arī
* Sloka
Šaurlapu sizirinhija

**Šaurlapu sizirinhija** (*Sisyrinchium montanum*) ir sizirinhiju ģints suga, kuras dabiskais izplatības areāls ir Ziemeļamerikā, taču tā ir naturalizējusies arī vietām Eiropā, tostarp reti Latvijā, kultivācijas rezultātā. Sastopama ūdenstilpju palienēs un karbonātiem bagātās vietās ar skraju veģetācijas segumu.

## Apraksts
Šaurlapu sizirinhija ir daudzgadīgs, 15—40 cm garš lakstaugs ar strupu, īsu sakneni. Augs veido velēnveida ceru. Stublājs stāvs, plakans, spārnains, parasti nezaro. Piezemes lapas lineāras, nosmailotas, īsākas nekā stublājs, seglapas lancetiskas, ar plēvjainu apmali. Ziedi nelieli, izvietoti stublāja galā pa 1—4. Apziednis zili violets, riteņveidīgs, atstāvošs, apmales daļu gals smails. Zieda daļa starp apmali un stobriņu un putekšņicas ir dzeltenas. . Auglis ir ieapaļa pogaļa. Zied no maija beigām līdz jūlijam.

## Atsauces

## Ārējās saites
Frēzijas

**Frēzijas** (*Freesia*) ir skalbju dzimtas ģints, kuras dabiskais izplatības areāls ir Āfrikā no Kenijas līdz Dienvidāfrikai. Daudzas sugas tiek plaši audzētas visā pasaulē kā krāšņumaugi, ir attīstītas vairākas šķirnes.

## Sugas
Frēziju ģintī ir klasificētas sugas:

* *Freesia andersoniae* L.Bolus
* *Freesia caryophyllacea* (Burm.f.) N.E.Br.
* *Freesia corymbosa* (Burm.f.) N.E.Br.
* *Freesia fergusoniae* L.Bolus
* *Freesia fucata* J.C.Manning & Goldblatt
* *Freesia grandiflora* (Baker) Klatt
* *Freesia laxa* (Thunb.) Goldblatt & J.C.Manning
* *Freesia leichtlinii* Klatt
* *Freesia marginata* J.C.Manning & Goldblatt
* *Freesia occidentalis* L.Bolus
* *Freesia praecox* J.C.Manning & Goldblatt
* *Freesia refracta* (Jacq.) Klatt
* *Freesia sparrmanii* (Thunb.) N.E.Br.
* *Freesia speciosa* L.Bolus
* *Freesia verrucosa* (B.Vogel) Goldblatt & J.C.Manning
* *Freesia viridis* (Aiton) Goldblatt & J.C.Manning

## Galerija

Attēls:Freesia caryophyllacea 1DS-II 1-8705.jpg|*Freesia caryophyllacea*
Attēls:Freesia corymbosa KirstenboshBotGard09292010wildformB.jpg|*Freesia corymbosa*
Attēls:Freesia grandiflora KirstenboshBotGard09292010A.jpg|*Freesia grandiflora*
Attēls:Anomatheca laxa01.JPG|*Anomatheca laxa*
Attēls:Freesia verrucosa 97692625.jpg|*Freesia verrucosa*


## Atsauces

## Ārējās saites
Anglijas karogs

thumb|Anglijas karogs
**Anglijas karogs** ir balts karogs ar sarkanu Svētā Jura krustu, kas simbolizē Anglijas aizbildni — Svēto Juri.

Svētā Jura krusts viduslaikos kļuva par kristiešu simbolu, īpaši krusta karu laikā (11.—13. gadsimtā). To izmantoja bruņinieki un karotāji, lai parādītu savu piederību kristīgajai ticībai. 13. gadsimtā Anglija pieņēma Svētā Jura krustu kā oficiālu karogu, un tas kļuva īpaši populārs valdnieka Ričarda I Lauvassirds laikā. Kad Anglija 1707. gadā apvienojās ar Skotiju, lai izveidotu Lielbritāniju, Svētā Jura krusts tika apvienots ar Svētā Andreja krustu (Skotijas simbolu), veidojot Apvienotās Karalistes karogu jeb *Union Jack*. Taču Anglijā pats Jura karogs joprojām tiek izmantots, īpaši nacionālās svinībās un sporta pasākumos.

## Ārējās saites
Biruta Delle

**Biruta Delle** (dzimusi **Biruta Priekule** 1944. gada 17. janvārī Rīgā, mirusi 2025. gada 22. janvārī Rīgā) bija latviešu gleznotāja, kas galvenokārt pazīstama ar portretiem un ainavām.

## Dzīvesgājums
Dzimusi 1944. gada 17. janvārī Rīgā, strādnieku ģimenē. Mācījās Rīgas 2. vidusskolā, kur viņas mākslas pedagogi bija Auseklis Baušķenieks un Ansis Stunda. Studēja Latvijas Mākslas akadēmijā (1964—1967), kur viens no nozīmīgākajiem skolotājiem viņas mākslinieciskajā attīstībā bija Konrāds Ubāns.

Piedalījās izstādēs kopš 1967. gada. Organizēja personālizstādes Kuldīgā, Jūrmalā, Rīgā, Mazirbē, Cēsīs, Tukumā, Smiltenē un citur. Kopš 1975. gada bija Latvijas Mākslinieku savienības biedre.

2013. gadā izdots mākslas zinātnieces Andas Treijas sastādīts Birutas Delles darbu albums, kurā apkopotas aptuveni 200 mākslinieces darbu reprodukcijas. Izdevējs — galerija "Daugava".

Mirusi 2025. gada 22. janvārī. Apglabāta Rīgas 1. Meža kapos Mākslinieku kalniņā.

## Māksla
Biruta Delle strādāja eļļā, gleznoja ainavas, portretus un figurālas kompozīcijas. Gleznas parasti grupētas ciklos.

Birutas Delles portretiem pozēja konkrēti cilvēki, tajos var atpazīt viņu individuālās iezīmes, tomēr detaļas, žesti un gleznu nosaukumi liecina par zināmu vispārinājumu. Gleznās izmantoti arī daži groteski elementi, kas māksliniecei bija ļoti raksturīgi.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Birutas Delles biogrāfija un mākslas darbi, Rīgas Galerija
* Birutas Delles mākslas darbi, Galerija Romas dārzs