Latviešu sociāldemokrātu koporganizācija

**Latviešu sociāldemokrātu koporganizācija** (), arī **Latviešu sociālistu koporganizācija** (), bija revolucionāru latviešu emigrantu apvienība Amerikas Savienotajās Valstīs.

Koporganizācija izdeva savu laikrakstu ar nosaukumiem "Strādnieks" (1906–1919), "Rīts" (1919–1923) un "Strādnieku Rīts" (1923–1935).

## Vēsture
Sākot jau no 19. gadsimta 80. gadiem notika latviešu izceļošana no Krievijas Impērijas uz ASV. 1889. gadā Bostonā tika izveidota viena pirmajām latviešu sabiedriskajām organizācijām – Bostonas Latviešu biedrības, no kuras 1893. gadā nošķēlās Bostonas Latviešu strādnieku biedrība. 1896. gadā Bostonā sāka iznākt arī pirmais ASV latviešu preses izdevums – "Amerikas Vēstnesis".

Sakarā ar Jaunstrāvnieku represijām Krievijā 1890. gadu beigās, 1896. gadā pastiprinājās latviešu sociāldemokrātu emigrācija uz ASV. 1898. gadā emigrēja arī Dāvids Bundža, kurš tajā pašā gadā nodibināja Latviešu sociāldemokrātu savienību Bostonā.

1905. gadā izveidojās organizācija **Latviešu sociāldemokrāti**. Pēc 1905. gada revolūcijas izcelšanās ASV laikraksti pirmo reizi plašāk vēstīja par latviešiem kā revolucionāriem. Jauns emigrācijas vilnis pienāca pēc revolūcijas apspiešanas, kad daudz politisko emigrantu devās uz ASV, lai glābtos no cariskās Krievijas soda ekspedīcijām un represijām par piedalīšanos revolūcijā. 

1907. gadā organizācija tika pārreformēta kā **Amerikas latviešu sociāldemokrātu koporganizācija**. Kā galveno savu uzdevums tā noteica emigrējušos latviešu strādniekus iesaistīšanu ASV un Kanādā un emigrējošo latviešu sociāldemokrātisko grupu darbību koordinēšanu. Koporganizāciju vadīja tās centrālā komiteja, kas atradās Bostonā. 

1909. gadā vairāki latviešu sociāldemokrātu pulciņi iestājās Amerikas Socialistiskajā partijā (ASP) un koporganizācija kļuva par ASP sastāvdaļu kā autonoma federācija un tika pārsaukta kā **Amerikas Socialistiskās partijas latviešu sociāldemokrātu koporganizācija**. Tās darbības principus tālāk noteica ASP statūti, kongresi un referendumi.

Koporganizācijas dalībnieku skaits pieauga līdz 1001, un no 1910. gada organizācijā dominēja mazinieki. Sākot ar 1915. gadu koporganizācijas centrālās komitejas vairākums pieslējās lieliniekiem, un koporganizācijas dalībnieku skaits ASV un Kanādā sasniedza 1600. Latviešu lieliniekiem bija milzīga ietekme ASP kreisajā spārnā. Latviešu lielinieku darbība būtiski ietekmēja arī pārējās ASP boļševizāciju un viņi tulkoja Ļeņina rakstus no pagrīdes preses, ko publicēja koporganizācijas laikrakstā "Strādnieks" un pēc tam arī pārējā amerikāņu presē. Pateicoties šai darbībai latviešu koporganizācijas telpās Bostonā 1912.–1913. gadā tika izveidota "Amerikas Sociālistiskā propagandas līga" (), kuras izdotais mēnešraksts "Internacionālists" (), kļuva par pirmo amerikāņu laikrakstu, ko ietekmēja lielinieku propaganda.

Šajā laikā koporganizācijas vadošie darbinieki bija Žanis Millers, Dāvids Beika, Sīmanis Berģis, Jānis Bērziņš-Ziemelis, Arnolds Neibuts, Jānis Ozols-Zars, Fricis Roziņš un Kristaps Salniņš. Pēc Februāra revolūcijas liela daļa no viņiem atgriezās Latvijā.

Koporganizācijai bija milzīga loma Amerikas Komunistiskās partijas (AKP) dibināšanā 1919. gadā un tā kļuva par AKP sastāvdaļu kā **Amerikas Komunistiskās partijas latviešu sociāldemokrātu koporganizācija**. Koporganizācijas biedri, kā Kārlis Jansons, Nikolajs Dozenbergs, Roberts Celms, Vilis Dermanis u.c. piedalījās AKP darbībā.

Kopā ar Krievu koporganizāciju, latviešu koporganizācija amerikāņu komunista Džona Dž. Ballama () vadībā bija galvenais pretinieks likumīgam darbam un sadarbībai ar konkurējošo Amerikas Komunistisko darba partiju () pirms abu partiju sāncensību izbeidza pēc Kominternas pavēles.

Koporganizācija kā opozīcijas paliekas turpināja darboties "Amerikas Apvienotajos Strādniekos" (), un 1923. gadā tika pārsauktā kā **Amerikas latviešu strādnieku koporganizācija**. 1920. gadu gaitā tā turpināja birt un zaudēt savu ietekmi un latviešu pulciņi ārpus AKP sadalījās 3 galvenās plūsmās: 1. vecās opozīcijas "pagrīdes" daļa ap koporganizāciju, kas deģenerējās bezkompromisā un bezgalīgā opozīcijā pret Kominternu, jo nespēja pielāgoties revolucionārā perioda norietam; 2. faktiski revolucionārajā kustībā neaktīva grupa, kurā dominēja pesimisms un nespēja pielāgoties laiku izmaiņām; 3. mazāka oportūnistiska grupa, kas pārņēma "amerikānisma" identitāti un asimilējās ASV ekonomiskajā un kulturālajā dzīves veidā kā pārtikuši zemnieki, labi atalgoti un kvalificēti amatnieki un augsti izglītoti strādnieki.

Koporganizācija tika likvidēta 1935. gadā.

## Atsauces

## Ārējās saites
* LATVIAN ("LETTISH") FEDERATIONS