Lokers

thumb|200px|1514. gadā Parīzē drukātā varianta ''Danorum Regum heroumque Historia ...'' titullapa.

**Lokers** () bija viens no teiksmainajiem kuršu ķēniņiem, ko savā hronikā *[[Gesta Danorum]]* 12. gadsimta beigās pieminējis Saksis Gramatiķis. Teiksmā par Hadingu vēstīts, ka kuršu vadonis Lokers (*Loker, Curetum tyrannus*) uzvarējis dāņu vikingus un sagūstījis ķēniņu Hadingu. Tad brīnumaina dzēriena iespaidā viņš redz vīziju, kā izbēgt no gūsta.

Pēc atbrīvošanās no gūsta Hadings uzbruka Helesponta ķēniņam Andvanam, kas valdīja Lokera kaimiņvalstī Daugavas baseinā.

Uzskata, ka hronists šī varoņa tēla radīšanai izmantojis daudz senākas sāgas un senāku autoru manuskriptus, kuros aprakstītie notikumi notikuši 9. gadsimta vidū, kad no arheoloģiskajiem izrakumiem ir zināms par dāņu vikingu iebrukumiem Kursā. Rimberta hronikā "Svētā Anskara dzīve" pieminēts dāņu vikingu iebrukums Kursā ap 853. gadu, kad tie uzzinājuši par kuršu atbrīvošanos no zviedru virskundzības. Pēc tam, kad dāņi cieta sakāvi, zviedru ķēniņš Olafs organizēja sekmīgāku karagājienu un ieņēma Grobiņas un Apūles pilskalnus. Kurši bija spiesti atdot pirms tam dāņiem atņemtās bagātības.

## Teiksmas atstāsts
Hadings noslēdza asinsbrālību ar jūras laupītāju Lizeru (Liserus) un kopā ar viņu devās sirojumā uz kuršu vadoņa Lokera zemi. Karagājiens bija neveiksmīgs un no kuršiem bēgošais Hadings attapās Odina ("Vecā vienača") namā, kas viņu padzirdīja viņu ar patīkamu dzērienu, pareģojot to, ka viņš iegūšot pārdabiskas spējas. 
Pareģojumā teikts, ka Hadings būs gūstā, bet viņš izlauzīsies, kad būs nogalinājis lauvu un dzēris tās asinis. Pēc tam Hadings nokļūst iepriekšējā vietā, kur kuršu vadonis Lokers viņu sagūstījis.

Tālāk piepildījās ikviens Odina pareģojums. Pēc Lokera gūstā pieredzētā Hadings uzbruka ķēniņam Andvanam Daugavas pilsētā. Hadinga dēls Frodi uzbruka Lokera pēcnācējam kuršu ķēniņam Dorno.

### "Gesta Danorum" teksts

## Lokera vārda cilme
Teiksma par Hadingu satur daudz mitoloģisko elementu. Vecais vienacis, kas palīdz Hadingam izglābties no gūsta, ir dievs Odins, bet kuršu ķēniņa Lokera vārds ir līdzīgs Odina ienaidnieka dieva Loki vārdam. Savukārt "Hellesponta" ķēniņa Anduana vārds ir līdzīgs pundura Andvara (*Andvari*) vārdam, kas apsargā bagātības, tādēļ ir izteikta doma, ka teiksmā par Hadingu ir cieši savīti mitoloģiski un vēsturiski motīvi. 
Lietuviešu vēsturnieks T.Baranauskas izvirzīja hipotēzi, ka Lokera vārds ir saistīts ar kuršu svēto dzīvnieku lāci (lietuviski: *lokys*), kas teiksmā tiek saukts par "lauvu" (latīniski: *leo*). Šo domu pastiprina fakts, ka lācis kā heraldisks dzīvnieks saglabājies Žemaitijas (tā ietver daļu seno kuršu zemju) ģerbonī, bet lauva Kurzemes ģerbonī. Pēc šīs hipotēzes īstais Lokera vārds varēja būt "Loķis" (Lācis).

## Atsauces

## Literatūra
* A. Mickevičius, Curonian ,,Kings" and ,,Kingdoms" of the Viking Age, Lithuanian Historical Studies, Vilnius, 1997, vol. 2, p. 7–14; 
* H. R. Ellis Davidson (ed.) and Peter Fisher (tr.) (1999). *Saxo Grammaticus : The History of the Danes : Books I-IX*. Bury St Edmunds: St Edmundsbury Press. . First published 1979-1980.
* Elton, Oliver (tr.) (1905). *The Nine Books of the Danish History of Saxo Grammaticus*. New York: Norroena Society. Available online
* Olrik, J. and H. Ræder (1931). *Saxo Grammaticus : Gesta Danorum*. Available online
* Dumézil, Georges (1973). *From Myth to Fiction : The Saga of Hadingus*. Trans. Derek Coltman. Chicago: U. of Chicago Press. .