open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
SPI Group

***S.P.I. Group S.a.r.l.*** (pazīstams kā ***SPI***) ir Luksemburgā reģistrēts uzņēmums, kas apvieno vairāku valstu alkoholisko dzērienu ražotājus. Dibināts 1997. gadā.

Uzņēmuma lielākais kapitāldaļu turētājs ir Krievijas uzņēmējs Jurijs Šeflers.

## Vēsture
200px|thumb|right|''SPI Grpup'' agrākais logotips
1997. gadā Krievijas uzņēmējs Jurijs Šeflers ieguva tiesības uz bijušās Padomju Savienības privatizētajiem alkoholisko dzērienu zīmoliem *Stolichnaya*, *Moskovskaya* un citiem. Tajā pašā gadā Luksemburgā dibināts uzņēmums *S.P.I. Group*

2003. gadā *S.P.I. Group* Nīderlandē reģistrētais meitas uzņēmums *SPI Distilleries B.V.* ieguva 87,98 % Latvijas alkoholisko dzērienu ražotāja *[[Latvijas balzams]]* akciju.

2014. gada oktobrī *SPI Group* Baltijas uzņēmumus apvienoja pārvaldītājsabiedrībā *[[Amber Beverage Group]]*. 23. oktobrī noliktavu kompleksā Dreiliņos *Balt Cargo Solutions* atklāts *SPI Group* loģistikas centrs *Amber Logistics*, kurā izvietojās *Latvijas balzams* vietējā tirgus preču noliktava, kā arī dzērienu izplatītāja *SPI Distribution Latvia* vairumtirdzniecības preču noliktava un birojs. Tas aizņem 12 000 kvadrātmetrus — gandrīz pusi no visa kompleksa.

2019. gada oktobrī *SPI* grupa uzvarēja 15 gadus ilgušajā tiesas prāvā pret Krievijas valsts uzņēmumu *Sojuzplodoimport*, aizstāvot īpašumtiesības uz *Stolichnaya* preču zīmēm Austrālijā.

2021. gadā Šeflers sadalīja savu alkohola biznesu divos uzņēmumos *Stoli Group* (ražo degvīnu, tais skaitā ar Stoli zīmolu) un *Amber Beverage Group* (ražo citus alkoholiskos dzērienus).

2024. gada 27. novembrī uzņēmums *Stoli Group USA* ASV Teksasas štata Ziemeļu apgabala bankrota tiesai lūdza 11. nodaļas bankrota aizsardzību. Finanšu grūtības saista ar to, ka pēc koronavīrusa pandēmijas samazinājies pieprasījums pēc stiprajiem alkoholiskajiem dzērieniem un citiem alkohola veidiem, "jo īpaši sākot no 2023. gada", kā arī "pieaugušas izmaksas un inflācija". Negatīvu ietekmi ir atstājis arī rudenī notikušais izspiedējvīrusa uzbrukums un domstarpības ar aizdevēju.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Oficiālā mājaslapa
Svaru māja

thumb|280px|Rīgas Svaru māja rātslaukumā (centrā).

**Svaru māja** bija pilsētas lielie svari, kas atradās Rātslaukumā, Rīgā, Latvijā.

Ar svariem tika svērtas Rīgā ievestās preces. Uz Svaru māju lielāko daļu preču transportēja liģeri. 17.—18. gadsimtā svēršanas procesā piedalījās deviņi cilvēki, no kuriem septiņi svēra preces un divi bija rakstveži, kas reģistrēja preces un ievāca par svaru naudu saukto nodevu.

Svaru mājā glabājās arī Rīgas oficiālajiem mēriem atbilstošie mērtrauki, tai skaitā mucas un pūri, kas tika izmantoti preču mērīšanai noliktavās un katru vakaru bija jānogādā atpakaļ Svaru mājā.

1938. gadā Svaru māja tika nojaukta.

## Atsauces
Marta Sudraba

**Marta Sudraba** (dzimusi  Tukumā vai pēc citiem avotiem Rīgā, mirusi  Vīnē, Austrijā) bija latviešu čelliste.

## Dzīvesgājums
Dzimusi 1975. gadā. 1993. gadā pabeidza mācības Emīla Dārziņa Rīgas mūzikas vidusskolā. 1997. gadā absolvēja studijas Latvijas Mūzikas akadēmijas Eleonoras Testeļecas čella klasē. No 1997. līdz 1999. gadam papildinājās pie S. Popova Londonā. 2000. gadā ieguva maģistra grādu Bāzeles Mūzikas akadēmijā.

1997. gadā sāka spēlēt čellu kamerorķestrī *[[Kremerata Baltica]]*, bija čellu grupas koncertmeistare. 1998. gadā kļuva par Krēmera trio dalībnieci. 2007. gadā izdeva soloalbumu *Ex Animo* ("No dvēseles"). Koncertēja ar dažādiem orķestriem gan Latvijā, gan ārzemēs.

Pēc laulībām ar austriešu vijolnieku kopš 2009. gada dzīvoja Vīnē un muzicēja Vīnes Filharmonijā.

Mirusi 2025. gada 13. jūlijā Vīnē.

## Atsauces
Avotiņu apmetne

**Avotiņu apmetne** ir apmēram 60×30—40 metrus liela sena dzīvesvieta Dunavas pagastā, Jēkabpils novadā, Latvijā. Atrodas Daugavas krastā pie Avotiņu mājām. Iespējams, ka bijusi saistība ar vēlā dzelzs laikmeta Strautmaļu senkapiem, kas atrodas netālu no apmetnes. Šis ir valsts nozīmes arheoloģijas piemineklis.

Apmetne pirmo reizi aprakstīta 1984.gadā, kad arheoloģe Ilga Zagorska Avotiņu māju sakņu dārzā konstatēja intensīvi melnu kultūrslāni, kas stiepjas 60 m. garumā gar Daugavas krastu.

Apmetnē atrastas bezripas keramikas trauku lauskas. Ar apmesto, gludo un kniebto virsmu. Tas ļauj apmetnes pastāvēšanas laiku aptuveni datēt ar dzelzs laikmetu. Plašāki arheoloģiskie pētījumi apmetnē nav veikti.

## Atsauces
Mille Miglia

***Mille Miglia*** () bija izturības autosacīkstes pa koplietošanas ceļiem, kas norisinājās divdesmit četras reizes Itālijā no 1927. līdz 1957. gadam (trīspadsmit pirms kara un vienpadsmit sākot ar 1947. gadu).

Tāpat kā līdzīgās sacīkstes *[[Targa Florio]]* un *[[Carrera Panamericana]]*, *Mille Miglia* popularizēja *[[Gran Turismo (automobilis)|Gran Turismo]]* sporta automobiļus, tādus kā *[[Alfa Romeo]]*, BMW, *[[Ferrari]]*, *[[Maserati]]* un *[[Porsche]]*. Sacīkstes vēroja apmēram pieci miljoni skatītāju.

Kopš 1977. gada, sacīkstes *Mille Miglia* ir atjaunotas kā klasisko un vēsturisko automobiļu regularitātes rallijs. Dalība sacīkstēs ir atļauta tikai ar automobiļiem, kas ražoti līdz 1957. gadam, un bija iepriekš reģistrējušies vai piedalījušies vēsturiskajās sacīkstēs. Trase (Brešas—Romas aplis) ir analogs aplim, kas pastāvēja sākotnējās sacīkstēs.

*Mille Miglia* vienmēr norisinājās uz koplietošanas ceļiem, kas sacīkšu laikā tika slēgti. Organizatoriem visa maršruta garumā bija jāuzstāda speciālas norādes, lai autobraucēji zinātu ceļu. Vēlāk šī ceļa norāde bultas izskatā kļuva par *Mille Miglia* oficiālo simbolu.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Oficiālā tīmekļa vietne   
* ''Mille Miglia'' muzejs Brešā
Stepaņenko

**Stepaņenko** (, no personvārda Stepans (*Степа́н*)) ir ukraiņu cilmes uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:

* Jūlija Stepaņenko (1977) — Latvijas juriste, advokāte un politiķe;
* Vjačeslavs Stepaņenko (1977) — Latvijas politiķis un jurists.

## Skatīt arī
* Stepanenko
Hrizoberils

**Hrizoberils** ir berilija alumināts, šo dārgakmeni nedrīkst sajaukt ar īsto berilu, kas ir silikāts. Kristāls ir atrodams dzeltenā, dzeltenbrūnā vai dzeltenzaļā krāsā. "Kaķa acs" ir medus dzeltena, savukārt hrizoberila paveids aleksandrīts ultravioletajā gaismā ir zaļš, bet mākslīgajā apgaismojumā violeti sarkans. Tas ir pietiekami ciets, lai to slīpētu un iestrādātu rotaslietās. Lai gan tas nav plaši izplatīts, to ir iespējams atrast Brazīlijā, Mjanmā, Krievijā un Šrilankā.

To galvenokārt lieto trīs veidos. Pirmais bija populārs karalienes Viktorijas un karaļa Edvarda laikā, un tas ir atrodams senās kaklarotās, rokassprādzēs, auskaros un gredzenos. Otrais veids ir iecienīts juvelierizstrādājumu nozarē, to sauc par kaķa aci, tas veidojas, gaismai krītot caur akmens šķiedrām, centrā izveidojas josla, kas izskatās līdzīga kaķa acij. Šo efektu var īpaši labi novērot, ja akmens ir slīpēts un pulēts apaļā kabošona formā. Kaķa acs hrizoberils parasti ir medus dzeltenā krāsā. Trešo un visdārgāko hrizoberila veidu sauc par aleksandrītu. Tas ir ļoti reti sastopams, un tam piemīt visneparastākā īpašība, ultravioletajā gaismā minerāls kļūst zaļš, bet mākslīgajā apgaismojumā violeti sarkans.

Indijā ticēja, ka "kaķa acs" pasargā valkātāju no ļauniem gariem, un indiešu filozofija to saista ar veselību un pārticību.

## Nosaukums
Vārds hrizoberils daļēji ir cēlies no grieķu valodas vārda *chrysos*, kas nozīmē zelts.
Etelstans

**Etelstans** (; dzimis apmēram 893. vai 895. gadā, miris ) bija anglosakšu karalis (924—927) un Anglijas karalis (927—939) no Veseksu dinastijas.
Vēsturnieki Etelstanu uzskata par pirmo Anglijas karali un vienu no lieliskākajiem anglosakšu karaļiem. Nebija precējies, par karali pēc Etelstana nāves kļuva viņa pusbrālis Edmunds I.

## Dzīvesgājums
Dzimis Veseksā ap 893. gadu anglošakšu karaļa Eduarda I Vecā ģimenē. Pēc tēva nāves 924. gada jūlijā Mersijā par karali atzina Etelstanu, bet Veseksā viņa pusbrāli Etelverdu, kas nomira dažas nedēļas pēc tēva nāves. Etelstanu Veseksā nepieņēma par karali vēl vairākus mēnešus, viņš par karali tika kronēts 925. gada septembrī. 
927. gadā viņš iekaroja vikingu pārvaldīto Jorku un kļuva par pirmo anglosakšu karali, kas valdīja visā Anglijā. 
934. gadā Etelstans piespieda Skotijas karali Konstantīnu pakļauties viņam, tomēr ar Etelstana valdīšanu nebija apmierināti skoti un vikingi, un 937. gadā viņi iebruka Anglijā. Etelstans viņus uzveica kaujā pie Brunanburgas.

Miris 939. gadā Glosterā. Pēc viņa nāves vikingi uz laiku atkal iekaroja Jorku.

## Ārējās saites

* BBC ieraksts
* ''Athelstan at Find a Grave''
* ''Illustrated biography of Athelstan''
Andi (tauta)

**Andi** (pašnosaukums — *Андал, Къӏваннал, Кохерал*) ir viena no Ziemeļkaukāza tautām Krievijā (pašlaik tiek uzskatīti par avāru etnisko grupu).

Nosaukums (eksoetnonīms «andi») cēlies no Kvanhidatli ciema Botlihas rajonā.

## Skaits
Apdzīvo kalnaino Dagestānas dienvidrietumu daļu galvenokārt 10 ciemos Botlihas rajonā (12&nbsp;021 cilvēks 2002. gadā). Neliela andu daļa dzīvo arī Hasavjurtas (4792 cilvēku) un Kiziljurtas (2010 cilvēku) rajonā. Kopējais skaits tiek lēsts no 40 000.

## Valoda
Runā andu un avāru valodās, oficiālajā saziņā plaši izmanto krievu valodu. 

## Reliģija
Ticīgie musulmaņi sunnīti. 

## Atsauces

## Ārējās saites
Klēmenss fon Meternihs

**Klēmenss Vencels fon Meternihs** (; dzimis , miris ) bija Austrijas impērijas politiķis un valstsvīrs.

Laikā no 1801. līdz 1809. gadam bijis Austrijas vēstnieks un sūtnis vairākās Eiropas valstīs. 1809. gadā kļuvis par Austrijas impērijas ārlietu ministru, 1821. gadā — valsts kancleru. Abus amatus saglabājis līdz 1848. gada revolūcijai. Bija faktiskais Vīnes kongresa vadītājs 1814.—1815. gadā, kurā notika vienošanās par jaunajām valstu robežām un starpvalstu attiecībām pēc Napoleona Bonaparta karu izraisītajām politiskajām pārmaiņām.

Tiek uzskatīts par vienu no sava laika ievērojamākajiem diplomātiem.

## Atsauces

## Ārējās saites

 
* Klemens von Metternich Conservative, Sophisticate, Skilled Diplomat, emersonkent.com 
* METTERNICH-Winneburg-zu Beilstein, Clemens Wenzel Lothar, Graf von (1773-1859) BIOGRAPHIES, napoleon.org
Transkripcija

**Transkripcija** var būt:

* transkripcija (ģenētika) — ģenētiskas informācijas pārnese;
* transkripcija (mūzika) — skaņdarba pārveidojums citādam atskaņojumam;
* transkripcija (valodniecība) — vārdu un teksta skanējuma grafisks attēlojums ar noteiktu zīmju sistēmu.
Kriss Prats

**Kritofers Maikls Prats** (*Christopher Michael Pratt*; dzimis  Virdžīnijā, Minesotā, ASV) ir amerikāņu aktieris.

Pazīstams ar Barija lomu filmā "Meklēšanā" un Pītera Kvila/Zvaigžņu Lorda lomu *[[Marvel Cinematic Universe]]* filmās "Galaktikas sargi", "Galaktikas sargi: 2. daļa", "Atriebēji: Bezgalības karš" un "Atriebēji: Noslēgums". Attēlo galveno varoni Ouenu filmā "Juras laikmeta pasaule" un tās turpinājumā "Juras laikmeta pasaule: Kritusī karaliste".

## Filmogrāfija

## Ārējās saites
Andrija

**Andrija** () ir pilsēta un komūna Itālijas dienvidrietumos Apūlijas provincē 10 km no Adrijas jūras krasta, Barletas-Andrijas-Trani provinces lielākā pilsēta un viens no tās administratīvajiem centrs. Lauksaimniecības reģiona centrs, kurā apstrādā galvenokārt izaudzētās olīvas, vīnu un mandeles. Pilsētā atrodas 13. gadsimta Kasteldelmontes pils, kas iekļauta UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā.

## Vēsture
Vēstures avotos pirmoreiz minēta 915. gadā kā Trani pilsētai piederošs ciems. Pastāvīgas pilsētas tiesības ieguvusi ap 1046. gadu. 14. gadsimtā Anžū valdīšanas laikā kļuva par hercogistes centru.

## Atsauces

## Ārējās saites
Angolas lielieplaka

**Angolas lielieplaka** ir zemūdens lielieplaka Atlantijas okeāna dienvidaustrumos. Izvietojusies starp Āfrikas kontinenta krastu austrumos, Gvinejas grēdu ziemeļos, Dienvidatlantijas grēdu rietumos un Vaļu grēdu dienvidos. Veidojusies mezozojā, ieliecoties okeāna gultnei. Vidējais dziļums ap 4000—6000 metru, maksimālais — 6050 metru. Gultnē globigerīnu dūņas un sarkanais māls. Lielieplakas rietumu malā Svētās Helēnas sala.

## Atsauces
51 (skaitlis)

**51 (piecdesmit viens)** ir skaitlis, kas veselo skaitļu rindā atrodas starp 50 un 52. Gada piecdesmit pirmā diena ir 20. februāris. 

Romiešu skaitļu sistēmā 51 tiek pierakstīts šādi — LI, bet binārajā skaitīšanas sistēmā piecdesmit viens ir 1100112, oktālajā skaitīšanas sistēmā — 638 un heksadecimālajā skaitīšanas sistēmā — 3316. Piecdesmit viens ir nepāra skaitlis.

Ķīmisko elementu periodiskā tabulā piecdesmit viens ir antimona (Sb) atomskaitlis. Tas ir Peru tālsarunu kods un 51. zona ir Amerikas militārā bāze.
## Skatīt arī
* 51. gads
* 51. gads p.m.ē.
52 (skaitlis)

**51 (piecdesmit divi)** ir naturāls skaitlis, kas veselo skaitļu rindā atrodas starp 51 un 53. Gada piecdesmit otrā diena ir 21. februāris. 

Romiešu skaitļu sistēmā 52 tiek pierakstīts šādi — LII, bet binārajā skaitīšanas sistēmā piecdesmit viens ir 1101002, oktālajā skaitīšanas sistēmā — 648 un heksadecimālajā skaitīšanas sistēmā — 3416. Piecdesmit divi ir pāra skaitlis.

Ķīmisko elementu periodiskā tabulā piecdesmit divi ir telūra (Te) atomskaitlis. Klavierēs ir 52 baltie taustiņi. Parastajā gadā ir 52 nedēļas. Meksikas tālsarunu kods.

## Skatīt arī
* 52. gads
* 52. gads p.m.ē.
53 (skaitlis)

**53 (piecdesmit trīs)** ir naturāls skaitlis, kas veselo skaitļu rindā atrodas starp 52 un 54. Gada piecdesmit trešā diena ir 22. februāris. 

Romiešu skaitļu sistēmā 53 tiek pierakstīts šādi — LIII, bet binārajā skaitīšanas sistēmā piecdesmit trīs ir 1101012, oktālajā skaitīšanas sistēmā — 658 un heksadecimālajā skaitīšanas sistēmā — 3516. Piecdesmit trīs ir nepāra skaitlis.

Ķīmisko elementu periodiskā tabulā piecdesmit trīs ir joda atomskaitlis. Majenna ir Francijas piecdesmit trešais departaments.

## Skatīt arī
* 53. gads
* 53. gads p.m.ē.
54 (skaitlis)

**54 (piecdesmit četri)** ir naturāls skaitlis, kas veselo skaitļu rindā atrodas starp 53 un 55. Gada piecdesmit ceturtā diena ir 23. februāris. 

Romiešu skaitļu sistēmā 54 tiek pierakstīts šādi — LIV, bet binārajā skaitīšanas sistēmā piecdesmit četri ir 1101102, oktālajā skaitīšanas sistēmā — 668 un heksadecimālajā skaitīšanas sistēmā — 3616. Piecdesmit četri ir pāra skaitlis.

Ķīmisko elementu periodiskajā tabulā piecdesmit ceturtais ir ksenona (Xe) atomskaitlis. Tas ir Argentīnas starptautiskais tālsarunu kods. Āfrikā ir 54 valstis. Merta un Mozele ir Francijas piecdesmit ceturtais departaments.

## Skatīt arī
* 54. gads
* 54. gads p.m.ē.
Gāndhīnagara

**Gāndhīnagara** (, ) ir pilsēta Indijas rietumos, Gudžarātas štata galvaspilsēta. Izvietojusies štata austrumos Sābarmatī upes krastos 23 km uz ziemeļiem no štata lielākās pilsētas Amdāvādas. Pilsēta dibināta 1964. gadā ar mērķi uzbūvēt jaunu galvaspilsētu 1960. gadā izveidotajam Gudžarātas štatam. Nosaukta par godu Mahātmam Gandijam.

## Atsauces

## Ārējās saites
Gulbenes Baltā pils

**Gulbenes Baltā pils** ir neorenesanses stilā celta Vecgulbenes muižas pils Brīvības ielā 14 Gulbenē. Valsts nozīmes arhitektūras piemineklis, atrodas sliktā stāvoklī.

## Vēsture
Vecgulbenes muižas kungu māja, saukta par Balto pili, celta romiešu villas stilā. Tās centrālo daļu uzbūvēja 1763. gadā. 1859. gadā Heinrihs Johans Gotlībs fon Volfs ēkas centrālajam korpusam lika piebūvēt vienstāva sānu korpusus un četrstāvu torni ar skatu laukumu augšā, kā arī divstāvu torni ar iebrauktuvi. Pili rotāja daudzi skulpturāli veidojumi un skulptūras, kā arī mākslinieciskiem ornamentiem rotāti metālkalumi.
Ap 1895. gadu uzstādīja pieminekli Vācijas kancleram Bismarkam. 1905. gada revolūcijas laikā pili nodedzināja, ugunsgrēks iznīcināja lielo torni un daļu interjera. Pili atjaunoja, taču ne sākotnējā izskatā. Pēc 1920. gada agrārā reforma|1920. gada agrārās reformas]] pili atsavināja tās īpašniekam un nodeva 7. Siguldas kājnieku pulka štāba rīcībā. 
Sarkanās armijas uzbrukuma laikā Otrā pasaules kara laikā pili 1944. gada augustā daļēji sagrāva. Latvijas PSR gados pili pārvaldīja Padomju armija, kas tajā iekārtoja dzīvokļus. Ēka arvien vairāk tika nolaista, kaut 1970. gadu beigās pilij piešķīra republikas nozīmes arhitektūras pieminekļa statusu.

Atmodas kustības laikā 1988. gadā Gulbenes pašvaldība pieņēma lēmumu no pils izlikt tās iedzīvotājus un tajā iekārtot Gulbenes Vēstures un mākslas muzeju. Pēc Latvijas neatkarības atjaunošanas pili ar Valsts kultūras pieminekļu aizsardzības inspekcijas gādību iekonservēja, logus aiznagloja ar dēļiem.

2005. gadā Gulbenes pilsētas dome Balto pili par 45 000 latu pārdeva uzņēmējam Elmāram Pituram, kurš uzlika jaunu pagaidu jumtu, taču viņa uzņēmums SIA “Gulbenes Baltā pils” bankrotēja un 2017. gadā Vecgulbenes muižas Baltā pils un renovētās manēžas un siernīcas ēkas (viesnīca un restorāns) atkal nonāca izsolē. Gulbenes pašvaldība par 52 900 eiro iegādājās bruģētos laukumus pie oranžērijas ēkas (muzeja), Rūdolfa parku, keramikas darbnīcu un bijušās dārznieka mājas pamatus. Savukārt Ainaram Melderam piederošā SIA “A.S.I.M” par 348 000 eiro nopirka divus muižas nekustamo īpašumu komplektus, tajā skaitā Balto pili un Pils parku par 123 000 eiro. 2018. gada 20. aprīlī SIA "A.S.I.M." piederošās, neapdrošinātās Baltās pils drupas vēlreiz nodega. 2025. gadā Nacionālā kultūras mantojuma pārvalde ziņoja, ka pils sākotnējie pagaidu jumti ir nokalpojuši un turpinās pils sienu erozija – īpaši pēc 2018. gada ugunsgrēka. Tuvākajā nākotnē īpašnieks plāno pabeigt pils konservāciju un slēgt piekļuvi tās parkam.


Gulbenes Baltā pils pēc nodedzināšanas 1905.jpg|Gulbenes Baltā pils pēc nodedzināšanas (1905)
Gulbenes pils 1918.jpg|Baltā pils pēc atjaunošanas (ap 1918)
Gulbene, Vecgulbene Manor, Balta pils 16.JPG|Privatizētā Gulbenes Baltā pils (2013)


## Skatīt arī
* Gulbenes viduslaiku pils

## Atsauces
Anklešvara

**Anklešvara** (, ) ir pilsēta Indijas rietumos Gudžarātas štatā. Izvietojusies štata dienvidaustrumos Bharūčas distriktā Narmadas upes kreisajā krastā 225 km no štata galvaspilsētas Gāndhīnagaras. Ievērojams ķīmiskās rūpniecības un naftas pārstrādes centrs.

## Atsauces
Ofenbaha pie Mainas

**Ofenbaha pie Mainas** () ir pilsēta Hesenes federālajā zemē, Vācijā. Tā ir osta Mainas krastā, atrodas netālu no Frankfurtes pie Mainas. Pilsēta pirmoreiz tikusi minēta 977. gadā. Ofenbaha pie Mainas ir Frankfurtes/Reinas—Mainas aglomerācijā.

Agrāk Ofenbaha pie Mainas bija ādu rūpniecības centrs. Pilsēta tikusi pārbūvēta pēc Otrā pasaules kara, kura laikā tā pamatīgi cieta. 2013. gadā pilsētas iedzīvotāju skaits sasniedza 126,9 tūkstošus.

## Iedzīvotāji

## Atsauces

## Ārējās saites

*
Gulbenes pils

**Gulbenes pils** var būt:
* Gulbenes Baltā pils;
* Gulbenes Sarkanā pils;
* Gulbenes viduslaiku pils.

## Skatīt arī
* Jaungulbenes pils
Džīna Deivisa

**Virdžīnija Elizabete "Džīna" Deivisa** (; dzimusi ) ir amerikāņu aktrise, kinoproducente, rakstniece, bijusī modele.

Kino debitējusi ar lomu Sidnija Polaka 1982. gada romantiskajā komēdijā "Sirdspuķīte". Pazīstama ar lomām tādās filmās kā "Muša" (1986), "Bītldžūss" (1988), "Telma un Luīze" (1991), "Savējo līga" (1992), "Ilgais atvadu skūpsts" (*The Long Kiss Goodnight*, 1996), "Mazais Stjuarts" (1999) un *[[The Accidental Tourist]]*. Par lomu filmā *The Accidental Tourist* (1988) saņēmusi Amerikas Kinoakadēmijas balvu kā labākā aktrise otrā plāna lomā. Bijusi nominēta šai balvai kā labākā aktrise par lomu filmā "Telma un Luīze". Četras reizes nominēta Zelta globusa balvai, no kurām vienu reizi balvu saņēmusi par lomu seriālā *[[Commander in Chief]]* (2005).

Kandidējusi uz vietu ASV izlasē startam  loka šaušanā, tomēr nekvalificējās fināla sacensībām kvalifikācijā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Kjū dārzs

**Kjū dārzs** (), formālais nosaukums: **Kjū karaliskais botāniskais dārzs** (*Royal Botanic Gardens, Kew*), ir botāniskais dārzs Londonas priekšpilsētā Kjū, Anglijā, Apvienotajā Karalistē.

Šeit atrodas pasaulē lielākā augu kolekcija (apmēram 30 000 dažādu augu), te atrodas arī viens no pasaulē lielākajiem herbārijiem. Kjū dārzs ir viens no populārākajiem tūrisma objektiem Londonā, katru gadu to apmeklē vairāk nekā 1,35 miljoni cilvēku. 2003. gadā tas tika iekļauts UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā.

Kjū dārzs ir 121 hektāru liels.

## Ārējās saites

*
Nikolajs Manaseins

thumb|270px|Nikolajs Manaseins

**Nikolajs Manaseins** (, 1834-1895) bija jurists, Krievijas Impērijas tieslietu ministrs un Senāta ģenerālprokurors (1885—1894), Krievijas Impērijas Valsts padomes loceklis. Viņa vadītā Vidzemes un Kurzemes guberņu revīzija jeb t.s Manaseina revīzija (1882—1883) bija formālais iemesls Baltijas pārkrievošanas politikai un Baltijas guberņu autonomijas ierobežošanai.

## Dzīves gājums
Dzimis 1834. gada 19. novembrī Kazaņā muižnieka Auksēnija Manaseina (*Манассеин*) ģimenē. 1854. gadā viņš beidza Pēterburgas ķeizariskās tiesību skolas kursu, strādāja par prokurora palīgu Kalugas un citās guberņās. Izkalpojās par Maskavas tiesu palātas prokuroru (1870) un tika paaugstināts par Tieslietu ministrijas departamenta direktoru (1877) un senatoru (1880).

Pēc ķeizara Aleksandra II nogalināšanas sāktās slavofilu pretreformu kustības ietvaros viņu pēc iekšlietu ministra N. Ignatjeva ierosmes nosūtīja uz Vidzemes un Kurzemes guberņu "sakarā ar vietējo iestāžu neapmierinošo stāvokli" veikt revīziju. 1882. gada 12. maijā senators N. Manaseins ar 15 revidentiem un diviem tulkiem (latviešu valodai — Andrejs Stērste, igauņu valodai — Roze) ieradās Rīgā. Četros mēnešos Manaseinam iesniedza vairāk kā 10 tūkstošus lūgumu un sūdzību. Pēc atgriešanās Pēterburgā 1884. gadā Manaseins iesniedza ķeizaram Aleksandram III savu revīzijas ziņojumu. Tas saturēja pārskatu par latviešu un igauņu zemnieku stāvokli, aprakstīja vietējo administrāciju, kas esot atkarīga no Vidzemes un Kurzemes bruņniecības un tiesu iekārtas trūkumus. Pēdējā ziņojuma sadaļā par tautas izglītību Manaseins ieteica visās mācību iestādēs ievest krievu mācību valodu. Netika ņemts vērā Rīgas Latviešu biedrības iesniegtais projekts par latviešu zemju apvienošanu vienā guberņā.

Pēc kļūšanas par Krievijas Impērijas tieslietu ministru Manaseins reformēja Baltijas provinču tiesu iekārtu, ieviesdams Krievijas 1864. gada tiesu iekārtas un procesu likumus. 1887. gadā visās Baltijas skolās ar likumu ieviesa krievu valodu, un vienīgi ticības mācība notika latviešu valodā.

Miris 1895. gada 16. septembrī.

## Atsauces
Karolinišķu seņūnija

**Karolinišķu seņūnija** () ir Viļņas mikrorajons un seņūnija. Mikrorajona celtniecība tika uzsākta 1971. gadā.
left|thumb|Daudzdzīvokļu nami Karolinišķes mikrorajonā
Karolinišķes aizņem aptuveni 3,7 km² platību. No tā ap 1,015 km² ir Neres krasta nogāze un ap 0,11 km² neliels mežs, saukts par Pasaku parku ().

Šajā mikrorajonā atrodas augstākā ēkā Lietuvā, Viļņas televīzijas tornis. Karolinišķes bija 1991. gada janvāra notikumu galvenā norises vieta.

## Vēsture
Mikrorajona nosaukums nācis no bijušās muižas saimnieces Karolinkas vārda. 1991. gada 11.-13. janvārī pie televīzijas torņa bojā gāja 13 cilvēki. Pēc šiem notikumiem astoņas ielas šajā mikrorajonā tika nosauktas bojā gājušo aizstāvju vārdā.
ICAO valstu un teritoriju kodi

thumb|500px|pasaules karte ar iedalījumu reģionos pēc koda pirmā burta
**Starptautiskās civilās aviācijas organizācijas valstu un teritoriju kodi** ir četru burtu un ciparu kods, kas tiek lietots Starptautiskās civilās aviācijas organizācijas (ICAO) dalībvalstu lidlauku un gaisa telpas identificēšanai. Šos kodus piešķir katras valsts atbildīgā civilās aviācijas organizācija un saskaņo ICAO, publicējot tos *Document 7910: Location Indicators*. Šos kodus izmanto gaisa satiksmes kontrolei un plānošanai. ICAO kodi atšķiras no Starptautiskās gaisa transporta asociācijas (IATA) lidostu kodiem, kas tiek izmantoti galvenokārt lidostu iekšējai darba organizēšanai (reisu saraksti, rezervācijas, bagāžu marķēšana). Piemēram Starptautiskās lidostas «Rīga» ICAO kods ir EVRA, bet IATA kods — RIX.

## Vēsture
1947. gadā ANO paspārnē tika nodibināta Starptautiskā Civilās aviācijas organizācija, kas globālā mērogā izveidoja lidojumu informācijas rajonus (FIR) gaisa satiksmes kontrolei, kas padarīja lidostu identifikāciju vienkāršāku un sistemātisku.

Vēsturiski Ziemeļamerikā, kur civilā aviācija bija visvairāk attīstījusies, lidostu un lidlauku atpazīšanās signāli bija veidoti uz radiostaciju identifikatoru bāzes. Kanādā radiostaciju identifikatori sākās ar burtu C un arī lidlaukiem kodi tika veidoti kā Cxxx. Amerikas Savienotajās Valstīs daudziem lidlaukiem jau bija ieviesti mnemoniski trīsburtu kodi, tādēļ ICAO kodu veidoja, tiem priekšā pievienojot kurtu K, ar ko sākās lielākās daļas ASV radiostaciju identifikācijas kodi.

Pārējā pasaulē tika radīta pēc ģeogrāfiskiem principiem veidota reģionālu hierarhisku kodu sistēma.

## ICAO teritoriālo kodu prefiksi
Valstu un teritoriju ICAO kodi veidoti pēc reģionāla principa. Koda pirmais burts apzīmē kontinentu vai kontinenta daļu. Trijām valstīm ir individuālas kodu vietas ar atsevišķiem sākumburtiem: Kanādai — C, ASV kontinentālajai daļai — K un Austrālijai — Y. Līdz PSRS sabrukumam tai bija piešķirts sākumburts U, kas tagad bez Krievijas attiecinās arī uz Ukrainu, Baltkrieviju, Vidusāzijas un Aizkaukāza valstīm.

Koda otrais burts reģiona robežās apzīmē konkrētu valsti. Dažām teritoriāli lielajām valstīm ar attīstītu civilo aviāciju piešķirti vairāki burti (Brazīlija, Čīle, Indija, Indonēzija, Japāna, Krievija, Malaizija, kā arī ASV Aļaskas pavalsts). Kods ET agrāk piederēja Vācijas Demokrātiskajai Republikai, bet tagad ar to apzīmē Vācijas militāros lidlaukus.

Koda trešais un ceturtais burts apzīmē lidlauku vai lidostu, lielākoties izvēloties ar to formālo nosaukumu asociējošos burtu.

## Atsauces
Nokia 6101

thumb|right|120px|''Nokia 6102i''
***Nokia 6101*** bija Somijas uzņēmuma *[[Nokia]]* vidējā līmeņa mobilais tālrunis. Izlaists 2005. gadā. Tas darbojās GSM 900, 1800 un 1900 tīklā (ASV tirgum 850, 1800 un 1900 MHz).

Tālrunis izveidots atlokāmā formā ar ārējo un iekšējo displeju. Aprīkots ar 0,3 megapikseļu kameru.

Modeļa modifikācija ***Nokia 6102*** vizuāli nedaudz atšķīrās ar taustiņu stilu un priekšējā ekrāna virsmu.
Versija ***Nokia 6102i*** bija apgādāta ar *[[Bluetooth]]* atbalstu un nedaudz palielinātu atmiņas apjomu.

Tālruņa lietotāji saskārās ar vairākām problēmām. Bieži zuda skaļuma līmenis. Problemātiski bija savienoties ar datoru, izmantojot infrasarkano savienojumu (modeļiem bez *Bluetooth*), jo speciālais kabelis bija dārgs. Liela problēma bija korpusa trauslums. Tas ātri nobružājās un pēc ilgāka lietošanas laika sāka izjukt. Šīs problēmas daļēji atrisinātas modelī *[[Nokia 6103]]*.

## Ārējās saites

* ''Nokia 6101'' *gsmarena.com*
Ridžaina

**Ridžaina** () ir pilsēta Saskačevanā, Kanādā. Saskačevanas provinces administratīvais centrs, provinces dienvidu kultūras un komercijas centrs un pēc iedzīvotāju skaita otra lielākā pilsēta štatā pēc Saskatūnas.

Veidojusies kā mednieku nometnes vieta. Sākotnējais nosaukums bija **Vaskana** (), kas cēlies no krī indiāņu nosaukuma *Oskana*. 1882. gadā pilsēta tika nosaukta par Ridžainu (no  ‘karaliene’; atsaucoties uz karalienes Viktorijas vārdu). Bijusi Ziemeļrietumu Teritoriju valdības atrašanās vieta.

2013. gadā pilsētas iedzīvotāju skaits sasniedza 232 tūkstošus.

## Iedzīvotāji

## Atsauces

## Ārējās saites

*
Ferrari 125 S

***Ferrari 125 S*** (zināms arī kā **125** vai ***125 Sport***) ir pirmais *[[Ferrari]]* markas ražotais automobilis. Lai arī pirmais Enco Ferrāri radītais automobilis ir 1940. gada *[[Auto Avio Costruzioni 815]]*, 125 S ir pirmais automobilis, kas nosaukts ražotāja vārdā un  piedalījās Pjačencas sacīkšu aplī. Tāpat kā 815, šis ir sporta automobilis, bet atšķirībā no priekšgājēja, kas bija aprīkots ar no *[[Fiat]]* aizgūtu un pārbūvētu astoņu cilindru dzinēju, 125 S tika aprīkots ar V12 dzinēju. 125 S 1947. gadā nomainīja 159 S.

## Automobiļa specifikācija
### Piekare un rāmis
125 S ir izmantots cauruļu rāmis, kas priekšā aprīkots ar dubulto piekari un šķērsām novietotu lokšņu atsperi un aizmugurējo piedziņas asi. Abi tilti aprīkoti ar hidrauliskajām tumuļu bremzēm.

### Dzinējs
125 S ir aprīkots ar Džoakino Kolombo izveidoto 1,5 litru (1497 cm3) V12 dzinēju. Šī dzinēja jauda ir  () pie 6800 apgriezieniem minūtē ar kompresijas pakāpi  9,5:1. Dzinēja katrai galvai ir viena sadales vārpsta, kas katram cilindram piedzen divus vārstus. Degvielas padevi nodrošina trīs dubultie ''Weber'' 30DCF karburatori.

## Atsauces
Džimijs Ēriksons

**Džimijs Ēriksons** (; dzimis ) ir bijušais zviedru hokejists, kreisās malas uzbrucējs, bijušais Zviedrijas hokeja izlases dalībnieks. Pēdējais klubs (2019) kur Ēriksons spēlēja bija Zviedrijas hokeja līgas komanda Šellefteo AIK , kur pildīja arī tās kapteiņa funkcijas.

## Spēlētāja karjera
Profesionāļa karjeru Ēriksons sāka 2002.—03. gada sezonā Allsvenskan līgas kluba Šellefteo AIK rindās. 2005.—06. gada sezonu uzbrucējs aizvadīja Zviedrijas Elitsērijas vienībā Leksands IF, taču tās pašas sezonas noslēgumā vietu Elitsērijā izcīnīja arī Šellefteo AIK. 2006.—07. gada sezonā Ēriksons atgriezās AIK rindās.

2010.—11. gada sezonā AIK izcīnīja Elitsērijas sudraba medaļas, finālsērijā ar 1—4 piekāpjoties Färjestads BK. Sākot ar 2011.—12. gada sezonu Ēriksons pildīja AIK kapteiņa pienākumus. Arī 2011.—12. gada sezonā AIK izcīnīja sudraba medaļas, taču tad gan 2012.—13., gan 2013.—14. gada sezonā Šellefteo kļuva par Zviedrijas čempioni. Kā labākais hokejists Zviedrijā Ēriksons 2013. gadā ieguva *[[Guldpucken]]*.

2014. gada vasarā hokejists pārcēlās uz Sanktpēterburgas SKA, taču vien pēc sezonas atgriezās AIK sastāvā.

## Ārējās saites
Kārls Hagelins

**Kārls Hagelins** (; dzimis ) ir zviedru hokejists, kreisās malas uzbrucējs, Zviedrijas hokeja izlases dalībnieks. Pašlaik (2019) Hagelins spēlē Nacionālās hokeja līgas vienībā Vašingtonas "Capitals".

## Spēlētāja karjera
No 2007. līdz pat 2011. gadam Hagelins spēlēja NCAA čempionātā, kur pārstāvēja Mičiganas Universitātes komandu. 2010.—11. gada sezonas noslēgumā uzbrucējs uzsāka profesionālo karjeru, vairākas spēles aizvadot AHL vienībā Konektikutas "Whale". Jau 2011.—12. gada sezonā uzbrucējs debitēja NHL, aizvadot 64 spēles Ņujorkas "Rangers" sastāvā.

2012.—13. gada NHL sezonas lokauta laikā Hagelins spēlēja Allsvenskan klubā Södertälje SK, taču tad atgriezās "Rangers" rindās. 2015. gada vasarā noslēdza četru gadu līgumu ar Anahaimas "Ducks". "Ducks" rindās gan hokejists aizvadīja nepilnu sezonu, 2016. gada janvarī tiekot aizmainīts uz Pitsburgas "Penguins". 2018. gada novembrī tika aizmainīts uz Losandželosas "Kings".

## Ārējās saites
JFK Saldus

**JFK Saldus** ir Latvijas futbola klubs no Saldus, kas spēlē 2. līgā. Klubs dibināts 2012. gadā. 2016. gada sezonā par mājas spēļu pamatlaukumu izvēlēts Brocēnu SC stadions. Komandas galvenais treneris ir itāļu futbola speciālists Raitis Liliensteins

## Vēsture
JFK Saldus ir dibināts 2012. gada martā. 2013. gadā klubs izcīnīja 2. vietu 2. līgas finālturnīrā un ieguva tiesības spēlēt 1. līgā.

## Iegūtās vietas Latvijas čempionātā

ImageSize = width:600 height:60
PlotArea = left:10 right:10 bottom:30 top:10
TimeAxis = orientation:horizontal format:yyyy
DateFormat = dd/mm/yyyy
Period = from:01/07/2011 till:01/07/2018
ScaleMajor = unit:year increment:1 start:2012
Colors =
  id:bl1  value:rgb(0.5,0.8,0.5)
  id:bl2  value:rgb(0.9,0.9,0.3)  
  id:bl3  value:rgb(0.9,0.5,0.5)
  id:rs  value:rgb(0.8,0.6,0.6)
  id:rn  value:rgb(0.9,0.1,0.1)

PlotData=
  bar:Position width:15 color:white align:center

  from:01/07/2011 till:01/07/2012  shift:(0,-4) text:4
  from:01/07/2012 till:01/07/2013  shift:(0,-4) text:2
  from:01/07/2013 till:01/07/2014  shift:(0,-4) text:13
  from:01/07/2014 till:01/07/2015  shift:(0,-4) text:14
  from:01/07/2015 till:01/07/2016  shift:(0,-4) text:15
  from:01/07/2016 till:01/07/2017  shift:(0,-4) text:?
  from:01/07/2017 till:01/07/2018  shift:(0,-4) text:4

  from:01/07/2011 till:01/07/2013  color:bl3  shift:(0,13)  text: "2. līga"
  from:01/07/2013 till:01/07/2016  color:bl2  shift:(0,13)  text: "1. līga"
  from:01/07/2016 till:01/07/2018  color:bl3  shift:(0,13)  text: "2. līga (Kurzeme/Zemgale)"


## Komandas sastāvs
# 

## Komandas personāls

## Atsauces

## Ārējās saites
* 
* Latvijas Futbola federācija
Fēniksa salas

**Fēniksa salas** () ir koraļļu salu un atolu arhipelāgs Klusā okeāna centrālajā daļā. Sastāv no astoņiem atoliem, divām atsevišķām salām un diviem pārplūstošiem koraļļu rifiem. Arhipelāgs ietilpst Kiribati valsts sastāvā, bet tam ģeogrāfiski tiek pieskaitītas ASV neinkorporētās teritorijas Haulenda sala un Beikera sala. Apdzīvots ir tikai Kantonas atols. 2008. gadā izveidotā Fēniksa salu aizsargājamā teritorija *(Phoenix Islands Protected Area)* ir lielākā jūras aizsargājamā teritorija Klusajā okeānā (408 250 km²), un 2010. gadā tā tika iekļauta UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā.

## Vēsture
Arheoloģiskie izrakumi liecina, ka dažus Fēniksa salu atolus periodiski apdzīvojuši polinēzieši (Manra) un mikronēzieši (Orona) vēl pirms eiropiešu ierašanās. Atkārtoti salas tika atklātas 1820. gados, kad tās apmeklēja un nokartēja amerikāņu un eiropiešu vaļu mednieki. Tagadējo nosaukumu arhipelāgam piešķira ASV izpētes ekspedīcija (1838-1842), aizgūstot to no vienas no salām (Ravaki vai Fēniksa sala). Fēniksa salu lielāko daļu anektēja Lielbritānija 19. gadsimta beigās un iekļāva to Gilberta un Elisa salu kolonijā, bet ASV 1935. gadā anektēja Haulenda salu un Beikera salu. 1938. gadā ASV izteica pretenzijas arī uz Kantonu un Enderberija salu, un 1939. gadā Lielbritānija un ASV noslēdza līgumu par kopīgu pārvaldi uz 50 gadiem un izveidoja Kantonas un Enderberija Salu Kondomīniju. 1979. gadā, Kiribati iegūstot neatkarību, Fēniksa salas tika iekļautas tās sastāvā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Viljandi skolas apšaude

**Viljandi skolas apšaude** bija apšaude skolā, kas notika  Viljandi *Paalalinna* skolā, Igaunijā.

15 gadus vecs skolēns mācību stundas laikā īsi pirms 14.00 pēc vietējā laika nošāva 56 gadus veco vācu valodas skolotāju Eni Sarapu (*Ene Sarap*), notikuma brīdī klasē vēl atradās četri skolēni. Šī ir pirmā apšaude skolā, kas notikusi Igaunijā.

## Atsauces
Gilberta salas

**Gilberta salas** () ir ap 780 km gara koraļļu atolu virkne Klusā okeāna centrālajā daļā. Sastāv no 16 atoliem, kas izvietojušies abpus ekvatoram. Arhipelāgs ietilpst Kiribati valsts sastāvā un veido tā apdzīvotāko daļu. Pašas Kiribati valsts nosaukums cēlies no Gilberta salu nosaukuma pārlikuma kiribatiešu valodā.

## Vēsture
Mikronēzieši apdzīvojuši salas jau 2000—3000 gadu senā pagātnē. Kā pirmais no eiropiešiem salu ziemeļu atolu Butaritari 1606. gadā ieraudzīja portugāļu jūrasbraucējs Pedru Fernandišs di Keirošs *(Pedro Fernandes de Queirós)*. 1764. gadā gar salām sava pasaules apceļojuma laikā kuģoja britu jūrasbraucējs Džons Bairons *(John Byron)*. 1788. gadā gar salām kuģoja un lielāko daļu no tām atklāja cits britu jūrasbraucējs — Tomass Gilberts *(Thomas Gilbert)*, nosauca arhipelāgu par **Kingsmilas salām** *(Kingsmill Islands)*, bet krastā salās neizkāpa. Gilberta vārdu salām 1820. gadā piešķira Krievijas Impērijas jūrasbraucējs Ādams Johans fon Krūzenšterns. Franču kapteinis Luī Diperī bija pirmais, kas nokartēja visu arhipelāgu sava pasaules apceļojuma laikā (1822-1825).

1892. gadā salas kļuva par Lielbritānijas Gilberta un Elisa salu protektorāta daļu. 1916. gadā protektorāts kļuva par koloniju, bet 1971. gadā ieguva autonomiju. 1943. gada 20. novembrī ASV armija un ASV 2. jūras kājnieku divīzija veica desanta operācijas Makina un Taravas atolos, aizsākot Makina un Taravas kaujas, kurās japāņi tika sakauti. Pēc tam Gilberta salas tika izmantotas, lai atbalstītu iebrukumu Māršala salās 1944. gada februārī. ASV salās uzcēla militārās bāzes. 1978. gadā Elisa salas kļuva par neatkarīgu valsti Tuvalu, bet gadu vēlāk, 1979. gadā Gilberta salas ieguva neatkarību, izveidojot Kiribati valsti, kurā ietilpst arī Fēniksa salas un Lainas salas.

## Atsauces

## Ārējās saites
Tirzas viduslaiku pils

thumb|270px|Tirzas pilsmuižas kungu māja pie viduslaiku pilsdrupām (1999).

**Tirzas viduslaiku pilsmuiža** (, ) bija Rīgas arhibīskapijas vasaļu Tīzenhauzenu 15. gadsimtā būvēta pilsmuiža Tirzas upes kreisajā krastā. 
Livonijas kara laikā 1559. gada janvārī pie pilsmuižas notika Tirzas kauja, kurā Rīgas arhibīskapa vasaļu karaspēks cieta sakāvi.
Uz vecās pils pamatiem uzcelts **Tirzas muižas** kungu nams, kas mūsdienās pamests.

## Vēsture
Tirzas, Kalsnavas, Vējavas un Adulienas muižas piederēja Bērzaunes pilī mītošajai Tīzenhauzenu dzimtai.
Muižas pils celšanas gads nav zināms, bet 1461. gadā pieminēts ceļš uz Tirzu (*Weg nach Tyrzen*). 1471. gadā Bartolomejs no Tīzenhauzenas Tirzas pilsmuižu (*hoff tor Tyrsen*) ieķīlāja Pēterim Tūvem, bet 1497. gadā rakstos pieminēts Tirzas pagasts (*Tirsesche Pagast*).  

1522. gadā Tirzas pilsmuižu (*Hof und Gut Tyrsenn*) ieguva Fabiāns fon Tīzenhauzens, 1558. gadā muižu mantoja viņa dēls Kārlis. Pēc Livonijas kara Stefans Batorijs atjaunoja Tīzenhauzenu tiesības uz Tirzu, kas atradās Pārdaugavas hercogistes Cēsu vaivadijā. Zviedru Vidzemes laikā 1628. gadā zviedru karalis Gustavs II Ādolfs to piešķīra Ādamam Feliceram. No 1747. gada muiža piederēja Turaidas muižas īpašniekam Oto Frīdriham fon Budbergam (*Budberg zu Treyden*), īslaicīgi viņa dēlam gleznotājam Voldemāram fon Budbergam, no 1784. gada Kārlim Ernestam fon Keimernam (*von Ceumern*).

Tirzas ciems Šturns 1661.jpg|Tirzas ciems (*Tirsen*) 17. gadsimtā (Šturns, 1661)


## Atsauces

## Ārējās saites
* Armin Tuulse. Die Burgen in Estland und Lettland . Dorpater Estnischer Verlag, 1942
Reinis Nitišs

**Reinis Nitišs** (dzimis ) ir latviešu rallijkrosa autobraucējs. 2014. gada FIA Pasaules rallijkrosa čempionāta 3. vietas ieguvējs. 2014. gada Latvijas Gada balvas sportā saņēmējs kā populārākais sportists (balvu nosaka līdzjutēju balsojums) un Gada labākais tehnisko sporta veidu sportists.

Tēvs — autosportists Aigars Nitišs.

## Karjera
Autosportista karjeru sācis 7 gadu vecumā, kad izcīnījis 3. vietu Latvijas čempionātā kartingā. 2009. gadā kļuva par Latvijas un Baltijas čempionu kartingā.

2011. gadā izcīnīja uzvaru Baltijas čempionātā rallijkrosā. 2012. gadā piedalījās FIA Ziemeļeiropas zonas rallijkrosa čempionātā, kur uzvarēja ar *[[Peugeot 206]]* automašīnu, kā arī FIA Eiropas rallijkrosa čempionātā, kur *Super 1600* klases kopvērtējumā ierindojās 23. vietā ar 11 punktiem. 2013. gadā kļuva par FIA Eiropas rallijkrosa čempionāta *Super 1600* klases čempionu (uzvarējis sešos posmos), startējis ar *Renault Clio* auto. 2014. gadā startēja pirmajā FIA Pasaules rallijkrosa čempionāta sezonā ar *[[Ford Fiesta|Ford Fiesta ST]]* automašīnu *Supercar* klasē, kur ieņēma 3. vietu. 2016. gada pasaules čempionāta sezonu *SuperCar* klasē uzsāka *[[Münnich Motorsport|All-Inkl.com Münnich Motorsport]]* komandas sastāvā ar automašīnu *[[SEAT Ibiza]]*, bet noslēdza komandā *[[Olsbergs MSE]]*.

2017. gadā noslēdza sadarbības līgumu ar 2016. gada čempionu komandu *[[EKS]]*, turpmāk sacīkstēs pilotējot *[[Audi (auto)|Audi]]* markas automašīnu. 2017. gada čempionāta kopvērtējumā ieņēma četrpadsmito vietu. 2018. gada sezonā Reinis Nitišs startē Eiropas rallijkrosa čempionāta *Supercar* klasē.
 
thumb|right|Nitišs 2014. gada sacīkstēs
thumb|right|Nitiša debijas sacīkstes EKS komandā

## Atsauces

## Ārējās saites

* 
* FIA Pasaules rallijkrosa čempionāta profils
Antons Juhņevičs

**Antons Juhņevičs** (1905-1947) bija katoļu priesteris un nacionālās pretošanās kustības vadītājs Latgalē un Sēlijā. 1946. gadā apsūdzēts "pretpadomju nacionālistisko bandu organizēšanā un pretpadomju aģitācijā" un, pēc tribunāla sprieduma, sodīts ar nāvi.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1905. gada oktobrī Bikavas pagastā. Studēja Rīgas Garīgajā seminārā un Ļubļinas universitātē. 1932. gadā viņu iesvētīja par priesteri. Bijis prāvests Viļānu, Daugavpils, Kombuļu, Atašienes un Vanagu draudzē. Otrā pasaules kara laikā savos sprediķos drosmīgi uzstājies gan pret vācu, gan padomju okupāciju. Baznīcas saimniecības telpās viņš slēpa vietējos vīriešus no mobilizācijas nacistu un padomju armijā.

Pēc atkārtotās Latvijas austrumdaļas okupācijas 1944. gada vasarā ar segvārdu **Vientulis** pievienojās nacionālajiem partizāniem. 1945. gada 28. janvārī tika atvairīts čekistu uzbrukums Vanagu baznīcai, bet 1945. gada 24. augustā priesteris Juhņevičs tika ievēlēts par Tēvzemes Sargu (partizānu) Apvienības (LTS(p)A) prezidija priekšsēdētāju. Viņa vietniece bija nelegālā laikraksta "Tēvzemes Sargs" atbildīgā redaktore Valerija Mundure. Apvienības statūtos bija teikts, ka LTS(p)A mērķis ir demokrātiskas Latvijas valsts neatkarības atgūšana un tās starptautiskā stāvokļa nodrošināšana. 1945. gada beigās čekisti arestēja 33 ģimenes no Vārkavas apkārtnes un aizveda uz Daugavpils cietumu. Lai glābtu savas draudzes locekļu dzīvību, 1946. gada 8. janvārī A. Juhņevičs labprātīgi legalizējās, bet 24. aprīlī VDK darbinieki viņu Vanagos arestēja. Pēc kara tribunāla sprieduma viņu 1947. gada 14. februārī nošāva Rīgas Centrālcietumā.

## Garīgā kalpošana
* 1932—1935: Viļānu Svētā Erceņģeļa Miķeļa Romas katoļu baznīca
* 1935—1938: Kumbuļu Dieva žēlastības Romas katoļu kapela
* 1938—1939: Atašienes Sāpju Dievmātes Romas katoļu baznīca
* 1939—1945: Vanagu Svētās Annas Romas katoļu baznīca

## Piemiņa
2005. gada 11. jūnijā Rīgas Matīsa kapos atklāja memoriālu Centrālcietumā nogalināto piemiņai. Vārkavas novada dome un Latvijas Nacionālo partizānu apvienība 2005. gada 8. oktobrī ar piemiņas dievkalpojumu un plāksnes atklāšanu svinēja Antona Juhņeviča 100 gadu jubileju. 2012.-2014. gadā par A. Juhņeviču tika uzņemta filma "Segvārds Vientulis".

## Atsauces
Feita Hilla

**Feita Hilla** (; dzimusi **Odrija Feita Perija** (*Audrey Faith Perry*) ) ir amerikāņu kantrimūzikas dziedātāja un aktrise.

Ar pārdotiem vairāk nekā 40 miljoniem ierakstu kopiju visā pasaulē viņa ir viena no visu laiku sekmīgākajām kantrimūziķēm. Precējusies ar kantridziedātāju Timu Makgrovu, ar kuru ierakstījusi vairākas sekmīgas dziesmas.

Ar pirmajiem diviem albumiem *[[Take Me as I Am]]* (1993) un *[[It Matters to Me]]* (1995) kļuva par populāru kantrimūzikas izpildītāju, panākumus un starptautisko uzmanību guvusi ar nākamajiem diviem albumiem *[[Faith]]* (1998) un *[[Breathe]]* (1999). *Breathe* ir arī viņas pašlaik pārdotākais albums un viens no visu laiku labāk pārdotajiem kantrimūzikas albumiem. Hilla saņēma trīs *[[Grammy]]* balvas par šo albumu, pats albums tika atzīts par gada labāko kantrimūzikas albumu. 2001. gadā ierakstījusi dziesmu *[[There You'll Be]]* filmas *[[Pearl Harbor (filma)|Pearl Harbor]]* skaņu celiņam, tas kļuva par starptautisku hitu. Komerciālus panākumus guva arī mūziķes nākamie divi albumi *[[Cry]]* (2002) un *[[Fireflies]]* (2005), albumu singli viņai atnesa vēl divas *Grammy* balvas.

Karjeras laikā ir piecas reizes saņēmusi *Grammy* balvu, 15 reizes — *Academy of Country Music* balvu, sešas reizes — *American Music* balvas, kā arī vairākus citus apbalvojumus. Viņas un vīra 2006. gada koncertu tūre *Soul2Soul II Tour 2006* ir visu laiku ienesīgākā koncerttūre kantrimūzikas vēsturē. 2001. gadā *Ladies Home Journal* ierindoja Hillu savā 30 Amerikas varenāko sieviešu sarakstā. 2009. gadā *[[Billboard]]* ierindoja mūziķi 2000. gadu *Adult Contemporary* mākslinieku saraksta pirmajā vietā un dekādes labāko izpildītāju saraksta 39. vietā.

## Diskogrāfija
;Studijas albumi
* 1993: *[[Take Me as I Am]]*
* 1995: *[[It Matters to Me]]*
* 1998: *[[Faith]]*
* 1999: *[[Breathe]]*
* 2002: *[[Cry]]*
* 2005: *[[Fireflies]]*
* 2008: *[[Joy to the World]]*

## Atsauces

## Ārējās saites

*
Zirņi

**Zirņi** (*Pisum*) ir tauriņziežu dzimtas ģints. Tie ir viengadīgi un daudzgadīgi lakstaugi ar plūksnaini saliktām lapām. Ģintī ir apvienotas 6–7 sugas. Plaši kultivē sējas zirņus.
Antiļu straume

**Antiļu straume** ir siltā okeāna straume Atlantijas okeāna rietumos. Sākas austrumos no Puertoriko, Ziemeļekvatoriālajai straumei sasniedzot Antiļu salas un Koriolisa spēka ietekmē mainot virzienu uz ziemeļiem. Plūst ziemeļrietumu virzienā paralēli Lielajām Antiļu salām un Bahamu Salām, kur, saplūstot ar Floridas straumi, veido Golfa straumi. Vidējais straumes ātrums ir 0,9—1,9 km/h, temperatūra februārī 25 °C, bet augustā — 28 °C. Sāļums 36—37‰.

## Atsauces
Zirnis

**Zirnis** var būt:
* zirņi — tauriņziežu dzimtas augi;
* zirņu sēkla;
* latviešu cilmes uzvārds (sieviešu dzimtē **Zirne**). Cilvēki ar šo uzvārdu:
** Arvīds Zirnis (1911—1993) — Latvijas šahists;
** Dzintars Zirnis (1977) — latviešu futbolists;
** Jānis Zirnis (1944—2023) — latviešu diriģents un pedagogs;
** Jānis Zirnis (1947) — latviešu vieglatlēts, šķēpmetējs; 
** Kārlis Zirnis (1977) — latviešu hokejists.
Apalačikola

**Apalačikola** () ir upe ASV dienvidaustrumos, Floridas štatā. Sākas no Seminola ūdenskrātuves uz Floridas un Džordžijas štata robežas, kur satek Čatahūčī un Flintas upe. Tek dienvidu virzienā un ietek Meksikas līcī pie Apalačikolas pilsētas. Kuģojama visā garumā. Nosaukums cēlies no apalačikolu indiāņu cilts, kas kādreiz apdzīvojuši šo apvidu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Antiatlass

**Antiatlass** () vai **Mazais Atlass** (, *Al Aţlās aş Şaghīr*) ir kalnu grēda Āfrikas ziemeļrietumos Atlasa kalnu sistēmā, Marokā. Stiepjas ap 670 km garumā dienvidrietumu—ziemeļaustrumu virzienā paralēli Augstajam Atlasam. Augstākā virsotne ir 3304 m augstais Sīrvas kalns grēdas austrumos. Dienvidos grēda un tās priekškalnes robežojas ar Sahāras tuksnesi.

Antiatlass ir tradicionāli berberu apdzīvots reģions, un to apdzīvo šleihu etnoss. Lielākā pilsēta ir Tefrauta grēdas rietumu daļā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Living Things

***Living Things*** ir amerikāņu rokgrupas *[[Linkin Park]]* piektais studijas albums. Tas sadarbībā ar ierakstu kompāniju *[[Warner Records|Warner Bros. Records]]* un *[[Machine Shop Recordings]]* tika izdots  Japānā, nākamās nedēļas laikā tika izdots citur pasaulē.

Šis ir pirmais grupas albums kopš *Meteora*, kam nav tikusi pielikta *[[Parental Advisory]]* etiķete. Albuma vadošais singls *Burn It Down* tika izdots 2012. gada aprīlī. *Living Things* pirmajā nedēļā pēc izdošanas tas tika pārdots 223 tūkstošos kopiju, ierindojoties *[[Billboard 200]]* topa pirmajā vietā. Līdz 2013. gada decembrim albums pārdots 2,5 miljonos kopiju visā pasaulē.

## Dziesmu saraksts

## Atsauces

## Ārējās saites
* Grupas oficiālā mājaslapa
Hokejs 1972. gada ziemas olimpiskajās spēlēs

**[[1972. gada ziemas olimpiskās spēles|1972. gada Saporo ziemas olimpisko spēļu]] sacensības [[Hokejs olimpiskajās spēlēs|hokejā]]** norisinājās no 1972. gada 3. līdz 13. februārim.

## Medaļu kopvērtējums
### Tabula

## Vīriešu turnīrs
### Laureāti

### Kopvērtējuma tabula
Michael (albums)

***Michael*** ir amerikāņu ierakstu mākslinieka Maikla Džeksona pirmā labāko dziesmu izlase, kas izdota pēc mūziķa nāves. Albums ticis izdots  sadarbībā ar *[[Epic Records]]* un *[[Sony Music Entertainment]]*.

*Michael* ir pirmais izdevums, kas pilnībā sastāv no jauna iepriekš neizdota Džeksona materiāla deviņu gadu laikā kopš *[[Invincible]]* izdošanas 2001. gadā.  tika pārspēts Ginesa pasaules rekords par lielāko plakātu pasaulē — Anglijā tika atklāts 2701 m liels plakāts ar albuma noformējumu.

## Dziesmu saraksts

## Ārējās saites
* ''Metacritic''
*
Goodbye Lullaby

***Goodbye Lullaby*** ir kanādiešu dziedātājas Avrilas Laviņas ceturtais studijas albums. Izdots  sadarbībā ar *[[RCA Records]]* ierakstu kompāniju.

Albuma ierakstīšana tika uzsākta 2008. gada novembrī, tā ilga gandrīz divus gadus (līdz 2010. gada oktobrim). Albuma vadošais singls *[[What the Hell]]* tika izdots 2011. gada janvārī. Pirmajā nedēļā pēc tā izdošanas albums ASV tika pārdots 87 tūkstošos kopiju,  *[[Billboard 200]]* topā debitējot 4. vietā. Šis ir pirmais mūziķes albums, kas nav debitējis *Billboard 200* topa pirmajā trijniekā. Albuma koncerttūre *The Black Star Tour* ilga no 2011. gada aprīļa līdz 2012. gada februārim.

## Dziesmu saraksts
Visu dziesmu sarakstīšanā ir piedalījusies arī pati mūziķe.

## Ārējās saites
* Mūziķes oficiālā mājaslapa
Olimpiskie medaļnieki hokejā

Šis ir Olimpisko spēļu vīriešu hokeja turnīra medaļu laureātu uzskaitījums.

## Vīriešu turnīra medaļnieki
Centrālā Indijas grēda

**Centrālā Indijas grēda** vai **Arābijas—Indijas grēda**, ziemeļu daļā dēvēta arī par **Karlsberga grēdu**, ir Indijas okeāna vidusokeāniskā grēda tā ziemeļrietumos. Stiepjas no Adenas līča līdz Rodrigesas salai 3700 km garumā, kur tā pāriet Dienvidaustrumu Indijas grēdā. Vidējais dziļums virs grēdas ir 2500—3000 m, mazākais — 1271 m. Grēda stipri saposmota ar šķērslūzumiem, netālu no grēdas atrodas šauras lūzumu aizas ar dziļumu līdz 6492 m. Dažkārt par Centrālo Indijas grēdu dēvē Dienvidaustrumu Indijas grēdas posmu no Rodrigesas salas līdz Amsterdamas pacēlumam.

## Atsauces