open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Rīgas kara apgabals

[thumb|330px|[Krievijas Impērijas armijas kara apgabali (1867).]]
thumb|330px|Pēc Rīgas kara apgabala sadalīšanas sadalīšanas.
**Rīgas kara apgabals** () bija Krievijas Impērijas armijas militārais apgabals, kuru izveidoja 1864. gadā.  Rīgas kara apgabala priekšnieki vienlaikus bija Baltijas ģenerālgubernatori.  

## Vēsture
Rīgas kara apgabalu izveidoja 1864. gada 5. maijā un Rīgas kara apgabala priekšnieku iecēla infantērijas ģenerāli Vilhelmu fon Līvenu. 1864. gada 15. decembrī viņu nomainīja ģenerālleitnants Pēteris Šuvalovs, 1866. gada 18. aprīlī infantērijas ģenerālis Eduards fon Baranovs, bet tā paša gada 9. oktobrī ģenerālleitnants Pēteris Albedinskis.  

1870. gadā Rīgas kara apgabalu likvidēja, sadalot starp Pēterburgas un Viļņas kara apgabaliem. Viļņas kara apgabalā ietilpa arī visa Kurzemes guberņa, Vidzemes guberņas Rīgas apriņķis, Vitebskas guberņas Daugavpils un Rēzeknes apriņķi. 

## Atsauces
Sociāldemokrātiskā partija (Portugāle)

**Sociāldemokrātiskā partija** (portugāļu: *Partido Social Democrata*) ir 1974. gadā dibināta Portugāles politiskā partija, kas pārstāv centriski labēju ideoloģiju, atbalstot liberālo demokrātiju un tirgus ekonomiku.

## Ārējās saites
Sociālistiskā partija (Portugāle)

**Sociālistiskā partija** () ir Portugāles politiskā partija, kas dibināta 1973. gadā un pārstāv centriski kreisu ideoloģiju, atbalstot sociālo taisnīgumu un labklājības valsti.

## Ārējās saites
Strādnieku iela (Daugavpils)

**Strādnieku iela** ir iela Daugavpilī, Jaunbūves apkaimē. Strādnieku iela sākas krustojumā ar Andreja Pumpura ielu pie Jaunavas Marijas baznīcas, ved ziemeļaustrumu virzienā, paralēli 18. novembra ielai, un beidzas strupceļā pēc krustojuma ar Valkas ielu. Ielā ir daudzstāvu un privātmāju apbūve.

Strādnieku ielas garums ir 1750 metri. Visā garumā ielai ir asfalta segums, izņemot posmu no Liepājas līdz Valkas ielai, kur Strādnieku ielā nav brauktuves. Satiksmes kustība norit abos virzienos, izņemot posmu pie stadiona, kur kustība atļauta tikai Jelgavas ielas virzienā. Sabiedriskais transports pa ielu nekursē.

Sākotnējais ielas nosaukums bija **Vitebskas iela** (). 1924. gada 14. jūlijā tā tika pārdēvēta par **Baznīcas ielu**, bet 1940. gada 2. augustā — par **Strādnieku ielu**. Kopš tā laika ielas nosaukums vairs nav mainījies.

## Ievērojamie objekti
* Nr. 7 (vecā adrese, tagad attiecas uz zemesgabalu Kauņas ielā 25) — administratīva ēka, uzcelta 19. gadsimta beigās, reģiona nozīmes arhitektūras piemineklis. Divstāvu akmens māja no sarkaniem ķieģeļiem ar balkonu uz pīlāriem, bijusī Gureviča māja. 20. gadsimta sākumā šajā mājā notika 99. Ivangorodas kājnieku pulka virsnieku sanāksmes. 1900. gados šajā mājā kādu laiku dzīvoja topošais latviešu strēlnieku komandieris Frīdrihs Briedis, kuram 1935. gadā tika uzstādīta piemiņas plāksne.
* Nr. 16 — kādreizējā pilsētas zemākā arodskola, uzcelta 1903.—1904. gados. No 1917. gada šeit atradās Daugavpils 2. poļu pamatskola, no 1935. gada — pilsētas 1. latviešu pamatskola, no 1944. — viens no Daugavpils dzelzceļa tehnikuma korpusiem. 1970.—1980. gados ēku būtiski pārbūvēja, tika piebūvēts trešais stāvs un jaunais korpuss. Vēlāk šeit izvietojās Latgales Transporta un sakaru tehniskā skola, pašlaik — Daugavpils Tehnoloģiju un tūrisma tehnikums.
* Nr. 56 — bijusī Daugavpils pilsētas 10. pirmsskolas izglītības iestāde, no 2022. gada — viena no Daugavpils Valstspilsētas vidusskolas ēkām.
* Visu kvartālu pārnumuru ielas pusē starp Dobeles un Jelgavas ielu aizņem stadions "Celtnieks".

## Ielu savienojumi
Strādnieku iela ir savienota ar šādām ielām:
* Andreja Pumpura iela (T veida krustojums)
* Kauņas iela
* Ventspils iela
* Dobeles iela
* Jelgavas iela
* Grodņas iela
* Tukuma iela
* Liepājas iela
* Valkas iela (T veida krustojums)

## Atsauces
Vidusgobi aimaks

**Vidusgobi aimaks** () ir viens no Mongolijas aimakiem. Atrodas valsts vidusdaļā Gobi tuksneša ziemeļu malā. Robežojas ar Centra aimaku ziemeļos, Gobisumberas un Austrumgobi aimakiem austrumos, Dienvidgobi aimaku dienvidos un Uvurhangaja aimaku rietumos. Aimaka centrs un lielākā apdzīvotā vieta ir Mandalgobi, bet otra lielākā apdzīvotā vieta ir Erdenedalaja. Administratīvi iedalās 15 sumos. Attīstīta lopkopība.

## Vēsture
Aimaks izveidots 1942. gadā, nodalot teritorijas no Centra (7 sumus), Dienvidgobi (8 sumus) un Austrumgobi (3 sumus) aimakiem. Sākotnējais nosaukums bija Šarangadas aimaks.

## Ģeogrāfija
Aimaka lielāko daļu aizņem Gobi stepju apgabali, kas dalās trijās klimatiskajās zonās: sausas un mērenas kalnu stepes aimaka ziemeļrietumos, siltās un sausās stepes vidusdaļā un tuksnešainās stepes dienviddaļā. Krasi kontinentāls klimats ar vidējo gaisa temperatūru ziemā ir -16 līdz -19 °C, bet vasarā — +17 līdz +21 °C; maksimālās temperatūras no -30 līdz +32 °C. Gada nokrišņu daudzums 95—150 mm. Daudz derīgo izrakteņu — brūnogles, ģipsis u.c.

## Atsauces

## Ārējās saites
Mandalgobi

**Mandalgobi** () ir pilsēta Mongolijas vidienē, Vidusgobi aimaka administratīvais centrs un lielākā apdzīvotā vieta. Atrodas stepē Gobi ziemeļdaļā  no valsts galvaspilsētas Ulanbatoras. Lopkopības centrs, attīstīta pārtikas rūpniecība.

Apdzīvotā vieta dibināta 1942. gadā līdz ar Vidusgobi aimaka izveidi; līdz tam Mandalgobi bija neliela apmetne ar aptuveni 40 jurtām. 

## Ārējās saites
Išēmija

**Išēmija** ir patoloģisks stāvoklis, kas raksturojas ar nepietiekamu asinsapgādi noteiktam audam vai orgānam, izraisot skābekļa un barības vielu deficītu. Šī parādība galvenokārt rodas asinsvadu sašaurināšanās vai nosprostošanās rezultātā, ko var izraisīt aterosklerotiskas izmaiņas, trombu veidošanās vai citi asinsrites traucējumi. Atkarībā no skartā orgāna išēmija var izpausties dažādās klīniskās formās.

Sirds išēmija bieži izpaužas kā stenokardija vai miokarda infarkts, kas rodas koronāro artēriju sašaurināšanās dēļ. Smadzeņu išēmija var izraisīt išēmisku insultu, kas var radīt nopietnus neiroloģiskus traucējumus. Perifēro asinsvadu išēmija galvenokārt skar apakšējās ekstremitātes, izraisot sāpes, čūlas un audu nekrozi. Savukārt mezenteriālā išēmija, kas skar zarnu asinsapgādi, var izraisīt akūtu vēdera sindromu un potenciāli letālas komplikācijas.

Išēmijas klīniskā izpausme ir atkarīga no bojājuma lokalizācijas un smaguma pakāpes, taču visbiežākie simptomi ietver sāpes, nejutīgumu, funkcionālus traucējumus un audu išēmisku bojājumu. Diagnostikas procesā tiek izmantotas dažādas attēldiagnostikas metodes, piemēram, angiogrāfija, doplerogrāfija un magnētiskās rezonanses attēlveidošana. Ārstēšanas stratēģija var ietvert farmakoloģisko terapiju, kas ietver antitrombotiskus un vazodilatējošus līdzekļus, kā arī invazīvas metodes, piemēram, angioplastiku, stentu implantāciju vai ķirurģisku revaskularizāciju.

## Ārējās saites
Platspīļu upesvēzis

**Platspīļu upesvēzis** (*Astacus astacus*) ir viena no upesvēžu (*Astacus*) ģints sugām. Tā ir saldūdens suga, kas galvenokārt sastopama Eiropas upēs, ezeros un dīķos ar tīru un skābekli bagātu ūdeni.

Upes vēzim raksturīgs ciets hitīna apvalks, kas kalpo kā ārējais skelets un nodrošina aizsardzību. Tā ķermenis sastāv no galvkrūtīm un vēdera, savukārt priekšējie pāri locekļu ir pielāgoti satveršanai un pārtikas apstrādei. Pieauguši indivīdi var sasniegt 10–15 cm garumu.

Šī suga ir ekoloģiski nozīmīga kā ūdens ekosistēmu sastāvdaļa, jo tā palīdz uzturēt bioloģisko līdzsvaru, patērējot detrītu, mazākus bezmugurkaulniekus un organiskās atliekas. Tomēr upes vēžu populāciju apdraud tādi faktori kā ūdens piesārņojums, dzīvotņu iznīcināšana un invazīvās vēžu sugas, piemēram, Amerikas signālvēzis (*Pacifastacus leniusculus*), kas ir izturīgāks pret slimībām un konkurē par resursiem.

## Ārējās saites
Amerikas signālvēzis

**Amerikas signālvēzis** (*Pacifastacus leniusculus*) ir saldūdens vēžveidīgo suga, kas pieder pie desmitkājvēžu (*Decapoda*) kārtas, upes vēžu (*Astacidae*) dzimtas un signālvēžu ģints. Sākotnēji tas bija izplatīts Ziemeļamerikas rietumdaļā, taču, pateicoties introdukcijai, tas ir izplatījies arī Eiropā, kur daudzviet kļuvis par invazīvu sugu.

Šī suga ir izturīgāka pret slimībām, īpaši pret vēžu mēri (*Aphanomyces astaci*), un pati var būt šīs slimības nēsātāja, apdraudot vietējās vēžu populācijas. Turklāt signālvēzis ir pielāgoties spējīgs un agresīvs konkurents, kas ātri izplatās un izspiež vietējās vēžu sugas no to dabiskajiem biotopiem. Eiropā signālvēzis tiek uzskatīts par ekoloģiski bīstamu invazīvo sugu, un daudzviet tiek īstenoti pasākumi tā izplatības ierobežošanai, tostarp biotopu aizsardzība, invazīvo populāciju kontrole un vietējo vēžu sugu aizsardzība.

## Vēsture Eiropā
Amerikas signālvēzi ieveda Eiropā 1959. gadā Zviedrijā, lai aizstātu iznīkušo platspīļu upesvēža populāciju. Lietuvā tas 1972. gadā ielaists divos ezeros. Latvijā ievests 1983. gadā saimnieciskos nolūkos pēc Lietuvas parauga, jo vietējo vēžu daudzums mazinājās. Latvijā sākotnēji ievests z/a "Brasla", bet no tās ielaists Primma ezerā Salacas upes baseinā. Primma ezerā, kur tika ielaists signālvēzis, vietējā platspīļu vēža populācija ir izzudusi. Monitoringā Salacas baseina upēs tas regulāri tiek noķerts no 1996. gada. Amerikas signālvēža areāls Latvijā ir palielinājies, gan dabiskā ceļā, bet galvenokārt nesankcionēti pārvadājot un ielaižot. Latvijā konstatēts Salacas un Gaujas baseinā, kur ticis apzināti ievests un nesankcionēti izvadāts vēlāk.

2009. gadā vērtēja, ka suga sastopama 27 Eiropas valstīs un reģionos.

## Apraksts
Signālvēzim raksturīgs ciets hitīna apvalks un ķermenis, kas sastāv no galvkrūtīm un vēdera. Ķermenis ir zilgani vai sarkanīgi brūns, vidēja lieluma (garums 7-13 cm, reti līdz 17 cm), ar masīvām un strupām spīlēm. Raksturīga pazīme ir liels bālgans līdz violets plankums pie spīļu savienojuma pamata, kāda nav nevienai citai Latvijā sastopamai vēžu sugai — šī pazīme ir devusi nosaukumu “signālvēzis”.. Dzīves ilgums — līdz 16 gadiem, reti līdz 20. Vienā metienā 200-400 ikru. Dzimumnobriešana notiek 2 — 3 gadu vecumā, vēzim sasniedzot 6 — 9 cm izmēru. Pārošanās notiek rudenī. Jauno vēžu izšķilšanās notiek piemērotā ūdens temperatūrā, mātīte nēsā apaugļotos ikrus, līdz tie izšķiļas. Izdzīvotība līdz 2 gadu vecumam novērtēta ap 10 — 52%.

Barības ziņā visēdājs. Nozīmīgs detritofāgs, ietekmē bentisko organismu sabiedrību ūdenstilpēs. Dzīvo upēs, ezeros un drenāžas kanālos, rok alas. Vienīgie dabiskie ienaidnieki ir ūdri un plēsīgās zivis.

## Atsauces

## Ārējās saites
In memoriam

***In memoriam*** ir latīņu izteiciens, kas nozīmē "piemiņai" vai "par piemiņu", un to lieto, lai godinātu aizgājušo cilvēku atmiņu. Šo frāzi bieži redz grāmatās, rakstos un filmās kā veltījumu mirušajiem, piemiņas pasākumos, koncertos vai sporta spēlēs, kur tiek atcerēti aizgājušie, kā arī kapsētās un uz piemiņas plāksnēm. Tā tiek izmantota arī mākslā un literatūrā, piemēram, dzejoļu vai muzikālu skaņdarbu nosaukumos, kas veltīti kādam mirušajam.

## Ārējās saites
Gobisumberas aimaks

**Gobisumberas aimaks** () ir viens no Mongolijas aimakiem. Atrodas valsts vidusdaļā, robežojas ar Centra aimaku ziemeļos, Henteja aimaku ziemeļaustrumos, Austrumgobi aimaku dienvidaustrumos un Vidusgobi aimaku dienvidos un dienvidrietumos. Aimaka centrs un lielākā apdzīvotā vieta ir Čoira, bet citas apdzīvotās vietas ir kalnraču pilsētiņa Šivēgobi un bijusī Padomju armijas bāze Bajantala. Administratīvi iedalās 3 sumos. Aimaka teritoriju šķērso Transmongolijas dzelzceļš.

## Vēsture
Tagadējās robežās administratīvā vienība izveidota 1991. gadā, apvienojot Austrumogobi aimaka divus sumus ar Centra aimakam piederējušo Bajantalu, izveidojot Čoiras centrālās pakļautības pilsētu. 1994. gadā Čoiras pilsēta reorganizēta par aimaku.

## Atsauces

## Ārējās saites
Aleksandrs Patrijuks

**Aleksandrs Patrijuks** (dzimis  Pļaviņās) ir Latvijas biatlonists.

Pasaules kausa sacensībās debitēja  Rūpoldingā stafetē. Pirmo reizi iedzīšanas sacensībām kvalificējās 2023. gada janvārī Pokļukā, ieņemot 60. vietu sprintā. Iedzīšanā gan pēc tam tika apsteigts par apli. Labāko rezultātu sasniedzis tā paša gada 9. martā Estešundā, ieņemot 43. vietu 20 km individuālajā distancē.

Pasaules čempionātā pirmo reizi piedalījās 2015. gadā Kontiolahti. Labākais individuālais sasniegums pasaules čempionātos ir 60. vieta 20 km individuālajā distancē 2019. gada Pasaules čempionātā. 1+1 jauktajā stafetē kopā ar Baibu Bendiku 2021. gada Pasaules čempionātā Pokļukā ieņēma 14. vietu.

Startējis arī vasaras biatlonā. Augstākā vieta pasaules čempionātos vasaras biatlonā bija 2021. gadā Nove Mesto — 9. vieta sprintā.

A. Patrijuks palika ārpus 2026. gada ziemas olimpisko spēļu sastāva, iekšējā konkurencē piekāpjoties Edgaram Misem.

## Karjeras rezultāti
### Pasaules čempionāts

### Eiropas čempionāts

### Pasaules čempionāts jauniešiem un junioriem

## Atsauces

## Ārējās saites
Global Television Network

***Global Television Network*** (saīsināti ***Global***) ir Kanādas angļu valodas virszemes televīzijas tīkls, kas pieder uzņēmumam *Corus Entertainment*. To 1974. gada 6. janvārī dibināja Els Bruners un Pīters Hills. Tīkla galvenā mītne atrodas Toronto.

## Atsauces

## Ārējās saites
*
Temsa

**Temilade Openiji** (; dzimusi ), profesionāli pazīstama kā **Temsa** (*Tems*), ir Nigērijas dziedātāja, dziesmu autore un ierakstu producente. Viņa kļuva pazīstama pēc tam, kad tika iekļauta *Wizkid* 2020. gada singlā “Essence” kas *[[Billboard Hot 100]]* topā ieņēma 9. vietu pēc remiksa versijas izlaišanas ar Džastinu Bīberu. Dziesma viņai nopelnīja ''Grammy'' balvas nomināciju.

## Atsauces

## Ārējās saites

* 
* Discogs.com profils
Ceriņu iela (Daugavpils)

**Ceriņu iela** ir iela Daugavpilī, galvenokārt Vizbuļu apkaimē, bet savā sākumā iela arī iet pa Dzintaru un Cietokšņa apkaimju robežām. Ceriņu iela sākas krustojumā ar Daugavas ielu Dzintaros, ved ziemeļaustrumu un austrumu virzienā un beidzas krustojumā ar Bērzu ielu. Ceriņu ielā ir privātmāju un vasarnīcu apbūve, kā arī daudz neapbūvēto gabalu.

Ielas sākums ir asfaltēts (līdz pagriezienam uz fašisma terora upuru kapiem — aptuveni 610 metru garumā), bet tālāk Ceriņu iela klāta ar grants segumu. Ielas kopējais garums ir aptuveni 1530 metri. Sabiedriskais transports pa Ceriņu ielu nekursē.

## Ielu savienojumi
Ceriņu iela ir savienota ar šādām ielām:
* Daugavas iela (T veida krustojums)
* Silu iela
* Pūpolu iela / Melleņu iela
* Spīdolas iela (T veida krustojums)
* Bērzu iela 

## Skatīt arī
* Vizbuļi
* Dzintari
* Cietoksnis
Brjanskas iela

**Brjanskas iela** ir iela Daugavpilī, Daugavas kreisajā krastā, Grīvas apkaimē. Brjanskas iela sākas krustojumā ar Lielo ielu un ved dienvidu virzienā līdz pilsētas robežai, aiz kuras pārtop vietējā autoceļā V674 līdz Zemgales stacijai. Arī pati Brjanskas iela visā garumā ir autoceļa V674 daļa un pilsētas nozīmes maģistrālā iela. Ielā ir privātmāju apbūve.

Brjanskas ielas kopējais garums ir 1760 metri. Visā garumā ielā ir asfalta segums, satiksmes kustība norit pa divām joslām, bet posmā no Sēlijas ielas līdz Liginišķu ielai kustība atļauta tikai ārpilsētas virzienā. Pa Brjanskas ielu kursē 8. un 15. maršruta autobusi.

## Vēsture
Ielas agrākais nosaukums bija **Lauķesu **(Laukežu)** iela**, jo tā izveidojās no veca ceļa Laucesas (agrāk Lauķesi) un Demenes (agrāk Taržeki) virzienā. Padomju laikā iela tika pārdēvēta par **Brjanskas ielu**, Krievijas pilsētas vārdā.

2022. gadā biedrība "Publiskās atmiņas centrs" aicināja pārdēvēt šo ielu par Kārļa Skalbes ielu, bet Daugavpils pilsētplānošanas un būvniecības departamenta sēdē tika nolemts saglabāt tagadējo nosaukumu.

## Ievērojami objekti
* Krustojumā ar Sēlijas ielu (agrākā adrese Laukežu iela 1, pašlaik Sēlijas iela 79) atrodas senākā Grīvas aptieka, kura darbojas arī mūsdienās.
* Ielas galā atrodas Grīvas kapi.

## Ielu savienojumi
Brjanskas iela ir savienota ar šādām ielām:
* Lielā iela (T veida krustojums)
* Sēlijas iela
* Garā iela (T veida krustojums)
* Pārdaugavas iela
* Noras iela (T veida krustojums)
* Baznīcas iela
* Lomonosova iela (T veida krustojums)
* Aiviekstes iela / Čehova iela / Randenes iela
* Zvaigžņu iela
* Muižas iela (T veida krustojums)
* Niderkunes iela
* Laimas iela (T veida krustojums)
* Arāju iela (T veida krustojums)
* Ceļinieku iela (T veida krustojums)
* Liginišķu iela (T veida krustojums)
* autoceļš  (ielas turpinājums)

## Atsauces
Čoira

**Čoira** () ir pilsēta Mongolijas vidienē, Gobisumberas aimaka administratīvais centrs un lielākā apdzīvotā vieta. Atrodas stepē Gobi ziemeļdaļā  no valsts galvaspilsētas Ulanbatoras. Lopkopības un kalnrūpniecības centrs.

## Vēsture
30 km uz dienvidaustrumiem no pilsētas paceļas Čoirinbogdūla (1686 m vjl) kalns, kura pakājē atradās viens no Mongolijā nozīmīgākajiem budistu klosteriem — Čoiras Dzūndžandžins (dibināts 1779. gadā); šeit līdz tā likvidēšanai sarkanā terora laikā 1938. gadā bija iegūstama visaugstāk vērtētā izglītība filozofijā un medicīnā. Čoira bija arī Čingizhana pēcteču Bordžigu klana varas centrs.

Mūsdienu pilsēta uzbūvēta 1950. gados līdz ar Transmongolijas dzelzceļa būvi. 

## Atsauces

## Ārējās saites
Ici Radio-Canada Télé

***Ici Radio-Canada Télé*** ir Kanādas franču valodas virszemes televīzijas tīkls, kas pieder *CBC/Radio-Canada*. Kanāls translē kopš 1952. gada 6. septembra. Tā angļu valodas ekvivalents ir *[[CBC Television]]*.

## Atsauces

## Ārējās saites
*
Ķērāji

**"Ķērāji"** () ir 2018. gada ASV kinokomēdija, kuras režisors ir Džefs Tomsiks. Filmā galvenās lomas atveido Eds Helmss, Džeiks Džonsons, Anabella Volisa, Hanibāls Bariss, Aila Fišere, Rašida Džonsa, Leslija Biba, Džons Hemms un Džeremijs Renners. Filma balstīta uz *[[The Wall Street Journal]]* 2013. gada rakstu *It Takes Planning, Caution to Avoid Being 'It'<nowiki/>*.

Filma stāsta par pieaugušiem vīriešiem, kuri jau kopš bērnības katru gadu pavada vienu mēnesi, spēlējot ķeršanas spēli.

Filmas "Ķērāji" pirmizrāde notika  un to izplatīja *[[Warner Bros. Pictures]]*. Filma guva viduvējas kritiķu atsauksmes. "Ķērāji" bija finansiāli veiksmīga, nopelnot 78,2 miljonus ASV dolāru pie 28 miljonu dolāru budžeta.

## Atsauces

## Ārējās saites
Pazudušie: Trūkstošie gabali

**"Pazudušie: Trūkstošie gabali"** () ir ASV drāmas un piedzīvojumu miniseriāls, kas sastāv no 13 minisērijām. Miniseriāla darbība notiek seriāla "Pazudušie" visumā, no tā pirmās līdz ceturtajai sezonai. Sērijas bija pieejamas *[[Verizio Wireless]]* abonentiem, kā arī ABC tīmekļa vietnē bezmaksas apskatei. Miniseriālu veidoja tie paši producenti, kas veidoja seriālu "Pazudušie", un tajā piedalījās seriāla aktieri, padarot miniseriālu par kanonisku papildinājumu galvenajam seriālam. Visas 13 sērijas kā papildus materiāli iekļauti seriāla ceturtās sezonas DVD izdevumā.

2005. gadā izsludināja projektu ar nosaukumu "Pazudušie: Video dienasgrāmatas", taču līguma ierobežojumu dēļ projektu vairākkārt atcēla. Sākotnēji bija plānots, ka miniseriāls stāstīs atsevišķu stāstu par diviem nezināmiem varoņiem. Taču, tā kā producenti vēlējās, lai varoņus atveidotu aktieri, kuri nebija Ekrāna aktieru ģildes biedri, un pārējās ģildes šo ideju neatbalstīja, projektu atlika. 2007. gadā paziņoja, ka projektam mainīs nosaukumu un tajā piedalīsies aktieri no galvenā seriāla.

## Epizodes

## Atsauces

## Ārējās saites
Exeter City F.C.

***Exeter City Football Club*** ir profesionāls futbola klubs no Ekseteras pilsētas Devonas grāfistē Anglijā. Komanda spēlē *[[EFL League One]]*, Anglijas futbola līgu sistēmas trešajā līmenī. Pazīstami ar iesauku "grieķi". Klubs pieder tā atbalstītājiem, caur organizāciju *Exeter City Supporters' Trust*.

## Ārējās saites

* Oficiālā tīmekļa vietne
* Exeter City Supporters' Trust  — official website
* Grecian Archive (official club archive)
Svētās vīģes sēkla

**"Svētās vīģes sēkla"** () ir 2024. gada Irānas, Vācijas un Francijas kopražojuma politiskā drāmas filma, kuras režisors un scenārija autors ir Muhammeds Rasulofs.

Filma stāsta par Īmānu, kurš strādā par tiesnesi Irānas revolucionārā tiesā. Kad Irānā sākas protesti pēc jaunas sievietes nāves, Īmānam sākas paranoja, kas saasinās, kad viņa mājās pazūd ierocis, liekot viņam neuzticēties savai sievai un meitām.

Filmas "Svētās vīģes sēkla" pirmizrāde notika  77. Kannu kinofestivālā, kur tā sacentās par Zelta palmas zaru. Filma saņēma festivāla Īpašo žūrijas balvu. Pirms pirmizrādes Irānas varas iestādes Rasulofam piesprieda astoņu gadu cietumsodu. Filma guva plašu kritiķu atzinību. Nacionālā kinofilmu pārraudzīšanas padome filmu "Svētā vīģes sēkla" atzina par 2024. gada labāko starptautisko filmu. 82. Zelta globusa balvu ceremonijā filmu nominēja kategorijā "Labākā filma svešvalodā", bet 97. Kinoakadēmijas balvu ceremonijā filma, kā Vācijas kandidatūra, ir nominēta kategorijā "Labākā starptautiskā spēlfilma".

## Atsauces

## Ārējās saites
Mikela Karrāra

**Mikela Karrāra** (; dzimusi ) ir Itālijas biatloniste, 2017. gada pasaules junioru čempione sprintā, ziemas olimpisko spēļu dalībniece.

## Karjera
Ar biatlonu sāka nodarboties 2009. gadā. Pirmās starptautiskās sacensības viņas karjerā bija 2015. gada Pasaules čempionāts jauniešiem Raubičos, bet tajās labāko trīsdesmitniekā iekļūt neizdevās. 2016.—2017. gada sezonā sāka piedalīties IBU kausā junioriem. 2017. gada Pasaules čempionātā junioriem Brezno izcīnīja zelta medaļu sprintā un sudrabu iedzīšanā. 2018. gada decembrī debitēja IBU kausā pieaugušajiem, kur sezonas labāko rezultātu sasniedza sprintā Martello, ieņemot 6. vietu.

Pasaules kausa sacensībās debitēja  Oberhofā ar 76. vietu sprintā. Tajā pašā posmā pirmo reizi tika iekļauta arī Itālijas stafetes komandas sastāvā. 2020. gadā pirmo reizi piedalījās arī Pasaules čempionātā, kas notika mājas trasē Antholcā. Sprintā ieņēma 67. vietu, individuālajā distancē bija 49. vietā, startēja arī stafetē, veica pēdējo posmu un finišēja 10. vietā. 2021. gada Pasaules čempionātā Pokļukā labāko individuālo rezultātu sasniedza sprintā, ieņemot 23. vietu. Piedalījās  Pekinā, kur startēja tikai 15 km individuālajā distancē un ieņēma 60. vietu. Karjeras turpinājumā pārmaiņus startēja gan Pasaules kausā, gan otrā līmeņa sacensībās — IBU kausā.  sprintā Lencerheidē izcīnīja pirmo uzvaru IBU kausa posmos.

2023. gada Eiropas čempionātā Lencerheidē 15 km individuālajā distancē sākotnēji tika pasludināta par uzvarētāju, bet vēlāk atzina, ka divus viņas neaizvērtos mērķus bija sašāvusi amerikāniete Žaklīna Garso, kas šāva pa nepareizajiem mērķiem. Pārskatot rezultātus, viņa tika nobīdīta uz 11. vietu. Pēc tam viņa no čempionāta organizācijas komitejas saņēma īpašu *Fair Play* balvu. 2025. gada Pasaules čempionātā, kas risinājās turpat Lencerheidē, sasniedza savus karjeras labākos rezultātus, ieņemot 5. vietu sprintā un 8. vietu iedzīšanā.

## Karjeras rezultāti
### Olimpiskās spēles

### Pasaules čempionāts

### Pasaules kausa kopvērtējums

## Privātā dzīve
Viņas tēvocis Pjeralberto Karrāra arī ir bijis biatlonists,  sudraba medaļas ieguvējs individuālajā distancē.

## Atsauces

## Ārējās saites
Henteja aimaks

**Henteja aimaks** () ir viens no Mongolijas aimakiem. Atrodas valsts ziemeļaustrumu daļā, robežojas ar Krievijas Aizbaikāla novadu ziemeļos, Austrumu un Suhebatora aimakiem austrumos, Austrumgobi aimaku dienvidos, Gobisumberas aimaku dienvidaustrumos un Centra, Selenges aimakiem un galvaspilsētas Baganūras rajonu rietumos. Aimaka centrs un lielākā apdzīvotā vieta ir Čingisa, bet citas lielākās pilsētas ir Borundura un Berha. Administratīvi iedalās 17 sumos. Aimaks dibināts 1930. gadā.

## Ģeogrāfija
Aimaks atrodas valsts ziemeļdaļā Herlenas upes baseinā, bet ziemeļdaļa — Ononas baseinā. Ziemeļrietumos paceļas Henteja grēda, bet ziemeļaustrumos — Erēna grēda. Aimaka dienviddaļā pauguraina stepe. Daudz derīgo izrakteņu — iegūst akmeņogles, fluorītu. Attīstīta arī lopkopība un mežrūpniecība. Aimaka ziemeļaustrumos atrodas Ononas-Baldžas nacionālais parks.

## Ārējās saites
Mārtiņš Zvejnieks

**Mārtiņš Zvejnieks** (dzimis 1990. gada 16. jūlijā) ir Latvijas ekonomists un politiķis. Rīgas domes deputāts, pārstāvot partiju "Progresīvie", darbojas Rīgas domes Sociālo jautājumu un Mājokļu un vides komitejās. M. Zvejnieks ir risku vadītājs SIA "EC Finance".

M. Zvejnieks kandidējis Rīgas domes vēlēšanās no "Attīstībai/Par!/Progresīvie" saraksta, taču nav ticis ievēlēts. Deputāta mandātu ieguvis 2023. gadā.

2012. gadā M. Zvejnieks ieguvis bakalaura grādu finansēs un ekonomikā Rīgas Ekonomikas augstskolā un 2015. gadā maģistra grādu vides ekonomikā un vadībā Zviedrijas Lauksaimniecības Universitātē.

## Atsauces
Dēmona nakts

**"Dēmona nakts"** () ir 1957. gada Apvienotās Karalistes šausmu filma, kuras režisors ir Žaks Turnērs. Filmā galvenās lomas atveido Dena Endrūss, Pegija Kaminsa un Nails Makginiss.

Filma stāsta par amerikāņu psihologu, kurš ierodas Anglijā, lai izmeklētu sātanisku kultu, kuru vaino cilvēku nāvēs.

Filma "Dēmona nakts" iznākšanas brīdī neguva lielus panākumus, tomēr mūsdienās tā tiek uzskatīta par vienu no visu laiku labākajām šausmu filmām.

## Atsauces

## Ārējās saites
Viena dzīvība

**"Viena dzīvība"** () ir 2023. gada biogrāfiskā drāmas filma, kuras režisors ir Džeimss Houzs. Filmā galvenās lomas atveido Entonijs Hopkinss, Helēna Bonema Kārtere, Džonijs Flinns, Lēna Olina, Romola Garai, Alekss Šarps un Džonatans Praiss.

Filma stāsta par britu Nikolasu Vintonu, kurš organizēja 669 bērnu, lielākoties ebreju, izglābšanu no Čehoslovākijas Otrā pasaules kara priekšvakarā uz Lielbritāniju.

Filmas "Viena dzīvība" pirmizrāde notika  Toronto Starptautiskajā kinofestivālā. Latvijā filmas pirmizrāde notika . Filma saņēma pozitīvu kritiķu novērtējumu, īpaši izceļot Hopkinsa un Bonemas Kārteres aktierspēli.

## Atsauces

## Ārējās saites
Edgars Jēkabsons

**Edgars Jēkabsons** (dzimis 1981. gada 22. septembrī) ir Latvijas informācijas tehnoloģiju speciālists un politiķis. Rīgas domes deputāts, pārstāvot partiju "Progresīvie". Darbojas Izglītības, kultūras un sporta komitejā kā arī Pilsētas attīstības komitejā.

E. Jēkabsons ir informācijas tehnoloģiju speciālists ar vairāk nekā 20 gadu pieredzi nozarē. Pašlaik viņš strādā par izstrādes komandas vadītāju uzņēmumā "GoCardless".

Savu politisko karjeru E. Jēkabsons sāka 2017. gadā, piedaloties partijas "Kustība Par!" dibināšanā. 2019. gadā viņš tika ievēlēts partijas valdē.

2017. gadā E. Jēkabsons iestājās par Garkalnes novada domes sēžu audioierakstu publiskošanu, veicinot lielāku caurspīdīgumu pašvaldības darbā.

2020. gadā viņš kandidēja Rīgas domes vēlēšanās no apvienotā saraksta "Attīstībai/Par!" un "Progresīvie", taču netika ievēlēts. Deputāta mandātu ieguvis 2023. gadā.

2023. gada 25. septembrī Jēkabsons izstājās no partijas "Kustība Par!" un pievienojās partijai "Progresīvie", turpinot darbu Rīgas domē šīs frakcijas sastāvā.

## Atsauces
Latgales iela (Daugavpils)

**Latgales iela** ir maģistrālā iela Daugavpilī, kas savieno Jaunbūves apkaimi ar Veco Forštati. Latgales iela sākas apļveida krustojumā ar Višķu un Kauņas ielu, šķērso sliežu ceļus un Piekrastes ielu zem viaduktiem un beidzas apļveida krustojumā ar Vidzemes un Cēsu ielu. Gandrīz visā garumā Latgales iela iet pa ieplaku salīdzinot ar apkārtējo teritoriju, un nevienai ēkai nav adreses Latgales ielā.

Latgales iela ir viena no jaunākām pilsētas ielām. Tā izbūvēta no 2009. līdz 2011. gadam par 17,7 miljoniem latu, no kuriem 15% bija Daugavpils budžeta nauda, bet 85% finansēja Satiksmes ministrija un ES fondi. Satiksme ielā tika svinīgi atklāta 2011. gada 30. septembrī, nosaukums jaunizveidotajai ielai piešķirts 2011. gada 13. oktobrī.

Latgales ielas kopējais garums ir ap 900 metriem, sarkano līniju platums ir 33 metri. Visā garumā ielai ir asfalta segums, satiksmes kustība norit abos virzienos, pa divām joslām katrā virzienā. Pa Latgales ielu kursē 11., 19., 20., 24. un 26. maršruta autobusi, bet pieturu tai ielā nav. Ielas ziemeļu pusē rezervēta papildu josla, ko pašlaik aizņem zāliens, bet nākotnē plānots izmantot tramvaja līnijai.

## Ielu savienojumi
Latgales iela ir savienota ar šādām ielām:
* Višķu iela / Kauņas iela (apļveida krustojums)
* Mazā Viļņas iela / Jāņa iela (savienojums tikai gājējiem)
* Vidzemes iela / Cēsu iela (apļveida krustojums)

## Atsauces
Spaska

**Spaska** var būt:
* Spaska — pilsēta Krievijā, Penzas apgabalā
* Bolgaras Tatarstānā agrākais nosaukums

## Skatīta aŗī
* Spaska-Daļņija
* Spaska-Rjazanska
Čingisa

**Čingisa** () ir pilsēta Mongolijas vidienē, Henteja aimaka administratīvais centrs un lielākā apdzīvotā vieta. Atrodas valsts austrumdaļā Herlenas upes krastā  no valsts galvaspilsētas Ulanbatoras. Līdz 2013. gadam pilsētas nosaukums bija **Undurhāna** (*Өндөрхаан*); pārdēvēta par godu Čingishanam, kurš saskaņā ar leģendu dzimis Henteja kalnos netālu no pilsētas.

## Atsauces

## Ārējās saites
Herlena

**Herlena** (; , *Kèlǔlún Hé*) ir upe Mongolijā un Ķīnas Iekšējā Mongolijā, Dalainūra ezera lielākā pieteka. Sākas Henteja grēdas austrumu daļā netālu no svētā Burhanhalduna kalna. Augštecē plūst dienvidu virzienā pa kalnainu apvidu, veidojot Centra un Henteja aimaku robežu. Lejpus Baganūras pagriežas uz austrumiem un plūst pa paugurainu stepi, līdz noplūst Austrummongolijas līdzenumā, kur ietek Dalainūra ezerā. Lielākās pietekas ir Cenhera un Muruna (abas kreisās). Lielākās pilsētas upes krastos ir Baganūra, Čingisa, Čoibalsana (visas Mongolijā) un Altanemēla Ķīnā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Baganūra

**Baganūra** () ir industriāla pilsēta Mongolijas vidienē, formāli viens no galvaspilsētas Ulanbatoras administratīvajiem rajoniem kā eksklāvs uz Centra un Henteja aimaku robežas. Atrodas Henteja priekškalnēs Herlenas upes ielejā  uz austrumiem no pašas Ulanbatoras. Pilsēta dibināta 1980. gadā, lai apgūtu bagātīgās brūnogļu iegulas galvaspilsētas nodrošināšanai ar kurināmo. Pilsēta ar  garu dzelzceļa atzaru savienota ar Transmongolijas dzelzceļu.

## Atsauces

## Ārējās saites
2023.—2024. gada Elvi florbola līgas sezona

**2023.—2024. gada Elvi florbola līgas sezona** bija 31. Elvi florbola līgas sezona. Sezona sākās . Tajā piedalijās 11 komandas.

## Komandas

## Regulārā sezona

## Izslēgšanas spēles

;Ceturtdaļfināli

;Pusfināli

;Par trešo vietu

;Fināls

;Piezīmes:

## Ārējās saites
* Latvijas Florbola savienības mājaslapa
Voroņežas kauja (1942)

thumb|Vācu karaspēka darbība 1942. gada maijā-novembrī
**Voroņežas kauja** notika 1942. gada jūlijā Otrā pasaules kara Austrumu frontē starp Vācijas un Padomju Savienības spēkiem. Tā bija daļa no vācu *[[Operācija "Blau"|Fall Blau]]* ("Blau" plāns) ofensīvas, kuras mērķis bija ieņemt Dienvidkrieviju, Kaukāzu un nodrošināt stratēģiskos resursus, īpaši naftas laukus.

Kauja sākās 1942. gada 28. jūnijā, kad Vācijas armijas grupa "Dienvidi" (*Heeresgruppe Süd*) uzsāka plašu uzbrukumu. Vācijas 4. tanku armija ģenerāļa Hermana Hota vadībā un 2. armija uzbruka Voroņežai, lai iegūtu stratēģisko kontroli pār Donas upes reģionu. Viņiem pretī stājās Padomju Brjanskas fronte maršala Filipa Goļikova vadībā. Līdz 6. jūlijam vācieši, izmantojot 2. tanku armiju un Ungārijas 2. armiju, izlauzās cauri padomju aizsardzībai un ieņēma lielāko daļu pilsētas. Tomēr sīva pretestība, īpaši pilsētas ielu kaujās, aizkavēja vāciešus. Sarkanā armija izveidoja pretuzbrukumus un turpināja kontrolēt dažas pilsētas daļas, neļaujot vāciešiem pilnībā nostiprināties.

Lai gan Voroņeža nonāca vācu kontrolē, tā kļuva par asiņainu un ilgu cīņu vietu. Vācijas spēki zaudēja vērtīgo laiku, kas bija nepieciešams galvenajam mērķim — uzbrukumam Kaukāzam un Staļingradai. Sarkanā armija pēc dažiem mēnešiem sāka pretuzbrukumu, un 1943. gada janvārī Voroņeža tika atbrīvota. Šī kauja ir nozīmīga kā daļa no Staļingradas kaujas priekšvēstures, jo tā vājināja vācu spēkus un deva Padomju Savienībai iespēju sagatavot pretuzbrukumu.

## Ārējās saites
Baku līcis

thumb|Baku līča ainava
**Baku līcis** ir Kaspijas jūras daļa, kas atrodas pie Azerbaidžānas galvaspilsētas Baku. Tas ir dabisks līcis, kas veido aizsargātu ostu un ir nozīmīgs reģiona ekonomikai, īpaši naftas un gāzes rūpniecībai.

Spēcīgu viesuļvētru laikā viļņu augstums līcī var sasniegt 1,5 metrus. Straumes ir vājas. Baku līča piekrastē atrodas piejūras bulvāris. Baku līča piesārņojums rodas dažādu iemeslu dēļ. Galvenā loma līča ekoloģiskā stāvokļa pasliktināšanā ir atkritumiem, kas jūrā nonāk no piekrastē izvietotajām rūpniecības, dzīvojamās un sadzīves ēkām, kā arī kuģu, naftas un gāzes atradņu darbības.

## Ārējās saites
Dzjulunas pussala

**Dzjulunas pussala** (; *Jǐulǒng Bàndǎo*) vai **Koulunas pussala** ir pussala Ķīnas dienvidos Dienvidķīnas jūras piekrastē, daļa no Honkongas īpašā administratīvā rajona teritorijas. Tā atrodas uz ziemeļiem no Honkongas salas un ir viena no galvenajām Honkongas pilsētas daļām, kurā atrodas daudzi biznesa, tirdzniecības un dzīvojamie rajoni. Dzjulunas pussala ir blīvi apdzīvota, un tajā atrodas arī vēsturiski un kultūras objekti, piemēram, Koulunas mūri pilsdrupas parks un Nakts tirgus Templa ielā.

## Vēsture
Pirms britu ierašanās Koulunas pussala bija daļa no Ķīnas, un to apdzīvoja galvenokārt zvejnieki un zemnieki.

1668. gadā Cjinu dinastija uzcēla Koulunas cietoksni, lai aizsargātu reģionu no pirātiem un ārvalstu iebrukumiem. 1842. gadā pēc Pirmā opija kara Honkonga tika nodota Lielbritānijai, bet Kouluna palika Ķīnas kontrolē. 1860. gadā pēc Otrā opija kara saskaņā ar Pekinas līgumu Lielbritānija ieguva Koulunas pussalu (līdz *Boundary Stree*t līnijai). 1898. gadā Lielbritānija no Ķīnas uz 99 gadiem nomāja Jaunas teritorijas, kas ietvēra arī pārējo Koulunu.

Otrā pasaules kara laikā (1941—1945) Japāna okupēja Honkongu, tai skaitā Koulunu. Pēc kara tā kļuva par vienu no visblīvāk apdzīvotajiem rajoniem pasaulē, piesaistot imigrantus no Ķīnas.

1997. gadā Lielbritānija atdeva Honkongu, ieskaitot Koulunas pussalu, Ķīnai saskaņā ar "viena valsts, divas sistēmas" principu.

## Ārējās saites
Viena valsts, divas sistēmas

thumb|Uzraksts “一国两制统一中国” (Viena valsts, divas sistēmas vieno Ķīnu)
"**Viena valsts, divas sistēmas**" (ķīniešu: 一国两制, *Yīguó liǎngzhì*) ir politiska doktrīna, ko ieviesa Ķīnas Tautas Republika (ĶTR), lai pārvaldītu Honkongu un Makao pēc to atgriešanās tās sastāvā attiecīgi 1997. un 1999. gadā.

Šīs sistēmas princips nozīmēja, ka, lai gan Honkonga un Makao kļuva par ĶTR daļu, tām tika piešķirta plaša autonomija un tiesības saglabāt savu ekonomisko un tiesisko sistēmu vismaz 50 gadus pēc pievienošanas (līdz 2047. un 2049. gadam). Tādējādi tās saglabāja kapitālistisko ekonomiku un demokrātiskas brīvības, kamēr pārējā Ķīna darbojās pēc sociālistiskās sistēmas. Tomēr pēdējās desmitgadēs Ķīnas valdība ir pastiprinājusi kontroli pār Honkongu, īpaši pēc 2019. gada protestiem un 2020. gadā pieņemtā Nacionālās drošības likuma, kas būtiski ierobežoja Honkongas autonomiju. Tādēļ daudzi uzskata, ka "viena valsts, divas sistēmas" princips vairs netiek pilnībā ievērots.

## Vēsture
Pirms 1949. gada Ķīnas pilsoņu kara beigām, kad Ķīnas Komunistiskā partija guva uzvaru un dibināja Ķīnas Tautas Republiku, Honkonga un Makao bija britu un portugāļu kolonijas. Pēc Ķīnas valsts apvienošanas komunistiskā valdība izvirzīja mērķi atjaunot valsts suverenitāti pār visām tās teritorijām, tostarp šīm kolonijām. Lai gan Mao Dzeduns bija vairāk koncentrējies uz pilnīgu sociālistisko sistēmu ieviešanu visā Ķīnā, jēdziens par dažādu sistēmu pastāvēšanu valstī vēlāk tika attīstīts. Pirmās idejas par šo politiku radās 1970. gados, kad Ķīna meklēja veidus, kā atgūt Hongkongu un Makao no kolonizētajām varām, vienlaikus saglabājot šajās teritorijās esošo kapitālistisko ekonomiku un tiesisko sistēmu.

Vispazīstamākais politiskais līderis, kas popularizēja "viena valsts, divas sistēmas" doktrīnu, bija Dens Sjaopins. Pēc Mao nāves 1976. gadā un Ķīnas ekonomikas atvēršanas, Dens piedāvāja šo ideju kā iespējamu risinājumu Hongkongas atgriešanai 1997. gadā.

1984. gadā Ķīna un Apvienotā Karaliste parakstīja Lielbritānijas—Ķīnas kopīgo deklarāciju, kas noteica, ka Honkonga atgriezīsies Ķīnas pārvaldē 1997. gadā. Saskaņā ar šo vienošanos Honkongam tika piešķirta īpaša autonomija, kas ļāva saglabāt tās ekonomisko un tiesisko sistēmu 50 gadus pēc pievienošanas. 1985. gadā Ķīna un Portugāle parakstīja vienošanos par Makao atgriešanos Ķīnai 1999. gadā, arī piedāvājot "viena valsts, divas sistēmas" principu, lai saglabātu Makao kapitālistisko sistēmu.

Pirmie gadi pēc Honkongas un Makao atgriešanās Ķīnā bija relatīvi mierīgi, un abas teritorijas saglabāja savu ekonomisko un politisko autonomiju. Tomēr pēdējos gados, īpaši pēc 2019. gada Honkongas protestiem pret izmaiņām likumos, kas tika uzskatīti par apdraudējumu brīvībai, Ķīna ir pastiprinājusi savu kontroli pār Honkongu. 2020. gadā tika pieņemts Nacionālās drošības likums, kas ievērojami samazināja Honkongas autonomiju un tiesības, kuras tika solītas saskaņā ar "viena valsts, divas sistēmas". Tā rezultātā daudzās valstīs un starptautiskajā sabiedrībā pieauga bažas par šo politiku un tās ilgtspējību.

## Ārējās saites
Zeltziedu krokuss

**Zeltziedu krokuss** (*Crocus chrysanthus*) ir krokusa suga, kuras dabiskais izplatības areāls ir dienvidaustrumu Eiropā līdz Turcijai, taču tā ir naturalizējusies arī citviet Eiropā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Samteņu iela (Daugavpils)

**Samteņu iela** ir iela Daugavpilī, Mazo Stropu apkaimē. Samteņu iela sākas krustojumā ar Dravnieku ielu, stiepjas dienvidu virzienā gar kanālu starp Mazo un Lielo Stropu ezeru, abpus tam, un beidzas strupceļā pie Lielā Stropu ezera. Ielā ir privātmāju un vasarnīcu apbūve.

Samteņu iela ir vienīgā iela dārzkopības sabiedrībā "Saulainais" (agrāk "Solņečnoje"). Ielai ir vairāki atzarojumi, kuri ir oficiāli uzskatāmi par Samteņu ielas posmiem. Ielas galvenās trases garums ir aptuveni 330 metri, satiksmes kustība norit vienā joslā abos virzienos. Brauktuvei kanāla rietumu krastā ap 200 metru garumā ir asfalta segums, bet tālāk iela klāta ar grants segumu. Sabiedriskais transports pa Samteņu ielu nekursē.

Iela izveidota 1970. gados, bet nosaukums tai piešķirts tikai 2005. gada 30. jūnijā.

## Ielu savienojumi
Samteņu iela ir savienota ar šādām ielām:
* Dravnieku iela

## Skatīt arī
* Mazie Stropi
Grūtniecības tests

thumb|Mūsdienīgs grūtniecības tests, kas uzrāda pozitīvu rezultātu (divas svītras)
**Grūtniecības tests** ir diagnostikas tests, kas nosaka grūtniecību, atklājot cilvēka horiona gonadotropīna (hCG) hormonu urīnā vai asinīs. Šis hormons sāk izdalīties pēc apaugļotas olšūnas implantācijas dzemdes gļotādā, parasti 6—12 dienas pēc ovulācijas. Urīna testi ir pieejami mājas apstākļos, savukārt asins analīzes nodrošina precīzāku rezultātu medicīnas iestādēs.

Mūsdienu testi ir vairāk nekā 99% precīzi — ja tiek veikti pareizi un pēc menstruāciju kavēšanās, tie sniedz ļoti precīzu rezultātu. Dažreiz var būt viltus negatīvs rezultāts — ja tests veikts pārāk agri, urīns ir pārāk atšķaidīts vai ir hormonāli traucējumi.

Vīriešiem grūtniecības tests var norādīt uz veselības problēmām — ja vīrietis iegūst pozitīvu rezultātu, tas var liecināt par sēklinieku vēzi, jo arī šis vēža veids var izdalīt hCG hormonu.

## Ārējās saites
Austrumu aimaks

**Austrumu aimaks** () ir viens no Mongolijas aimakiem. Atrodas valsts austrumos, robežojas ar Krievijas Aizbaikāla novadu ziemeļos, Ķīnas Iekšējo Mongoliju austrumos un dienvidaustrumos, Suhebatora aimaku dienvidrietumos un Henteja aimaku rietumos. Aimaka centrs un lielākā apdzīvotā vieta ir Čoibalsana. Administratīvi iedalās 14 sumos.

## Vēsture
Aimaks dibināts 1941. gadā; sākotnēji tika dēvēts par **Čoibalsana aimaku** (*Чойбалсан аймаг*) par godu Mongolijas valsts vadītājam Čoibalsanam (1895—1952). Pēc Čoibalsana personības kulta atmaskošanas 1963. gadā pārdēvēts ģeogrāfiski par Austrumu aimaku. 1939. gadā aimaka dienvidaustrumos pie Halhingolas upes norisinājās Halhingolas kampaņa — bruņota sadursme starp Sarkano armiju un Mongolijas armiju no vienas puses un Japānas armiju un tās satelīta Mandžukuo armiju no otras puses.

## Ģeogrāfija
Aimaks atrodas valsts ziemeļaustrumu daļā galvenokārt Herlenas upes baseinā, bet ziemeļdaļa — Uldzas baseinā. Lielāko daļu aimaka teritorijas aizņem Austrummongolijas līdzenums un tikai nelielu daļu ziemeļrietumos aizņem Erēna grēda, bet dienvidaustrumos — Lielā Hingana priekškalnes. Hohnūra ezera ieplaka aimaka ziemeļaustrumos ir valsts zemākā vieta — 552 m vjl. Aimakā atklātas naftas iegulas, iegūst urāna rūdu. Attīstīta lopkopība un lauksaimniecība.

## Ārējās saites
Čoibalsana

**Čoibalsana** () ir pilsēta Mongolijas austrumos, Austrumu aimaka administratīvais centrs un valsts ceturtā lielākā apdzīvotā vieta ar gandrīz 50 tūkstošiem iedzīvotāju. Atrodas Herlenas upes krastā  uz austrumiem no galvaspilsētas Ulanbatoras. Nozīmīgs valsts austrumdaļas industriālais un transporta centrs — pilsēta ar dzelzceļa līniju savienota ar Borzju Krievijā.

## Vēsture
Pilsēta dibināta 1821. gadā kā Mongolijas austrumu reliģiskais un administratīvais centrs senā karavānu pieturvietā un līdz 1941. gadam saucās **Bajantumena** (*Баянтүмэн*). 19. gadsimta beigās un 20. gadsimta sākumā Bajantumena izauga par Mongolijas austrumdaļas galveno saimniecības, komercijas un reliģijas centru un 1938. gadā tai piešķīra pilsētas statusu. 1941. gadā sakarā ar Tautas revolīcijas 20. gadadienu to pārdēvēja par godu valsts vadītājam Čoibalsanam.

## Atsauces

## Ārējās saites
Spontānais aborts

**Spontānais aborts** (latīņu: *abortus spontaneus*) ir grūtniecības pārtraukšanās pirms 22. grūtniecības nedēļas bez medicīniskas iejaukšanās. To bieži izraisa ģenētiskas anomālijas, hormonāli traucējumi, infekcijas, veselības problēmas vai ārēji faktori, piemēram, stress vai traumas. Simptomi var ietvert asiņošanu, sāpes vēdera lejasdaļā un audu izdalīšanos no dzemdes.

Spontānais aborts sastopams aptuveni 10–15% klīniski atpazītu grūtniecību. Tomēr, ja ņem vērā arī ļoti agrīnus grūtniecības zudumus (pirms implantācijas), faktiskais biežums var sasniegt 30–50%. Vecāka mātes vecuma (≥35 gadi) un iepriekšējo spontāno abortu vēsture būtiski palielina risku.

## Etioloģija un patofizioloģija
Spontānā aborta cēloņi var būt dažādi, bet visbiežākie ir:

* Ģenētiskie faktori – aptuveni 50–70% agrīno spontāno abortu izraisa augļa hromosomu anomālijas, piemēram, aneuploidijas (trisomijas, monosomijas).
* Endokrīnie faktori – nepietiekama progesterona sekrēcija (luteālās fāzes defekts), diabēts, vairogdziedzera disfunkcija.
* Imunoloģiskie faktori – mātes organisma nepietiekama tolerances veidošanās pret embriju (piemēram, antifosfolipīdu sindroms).
* Infekcijas – bakteriālas, vīrusu vai parazitāras infekcijas, kas var izraisīt iekaisumu un placentas disfunkciju.
* Anatomiski faktori – dzemdes iedzimti defekti, miomas, dzemdes kakla nepietiekamība.
* Toksiski un vides faktori – smēķēšana, alkohols, radiācija, pesticīdi, smagie metāli.

## Klīniskās izpausmes
Spontānais aborts parasti izpaužas ar:

* Maksts asiņošanu (no vieglas smērēšanās līdz spēcīgai asiņošanai),
* Krampjveida sāpēm vēdera lejasdaļā,
* Embrija vai augļa audu izdalīšanos.

Atkarībā no klīniskā gaitas spontāno abortu iedala:

* *Draudošs aborts* (*abortus imminens*) – asiņošana, bet dzemdes kakls ir slēgts,
* *Neizbēgams aborts* (*abortus incipiens*) – asiņošana ar atvērtu dzemdes kaklu,
* *Nepilnīgs aborts* (*abortus incompletus*) – daļa augļa audu ir izvadīta, bet daļa paliek dzemdē,
* *Pilnīgs aborts* (*abortus completus*) – visi grūtniecības audi ir izvadīti.

## Diagnoze un ārstēšana
Diagnoze tiek veikta, izmantojot:

* Ultrasonogrāfiju – nosaka augļa sirdsdarbību, dzemdes dobuma stāvokli,
* hCG līmeni asinīs – grūtniecības hormona dinamikas izvērtēšanai,
* Ginekoloģisko izmeklēšanu – dzemdes kakla stāvokļa novērtēšanai.Ārstēšana ir atkarīga no situācijas:

* Medikamentoza terapija – misoprostols spontāna aborta stimulēšanai,
* Ķirurģiska ārstēšana – dzemdes dobuma tīrīšana (kiretāža vai vakuumaspirācija), ja ir nepilnīgs aborts,
* Novērošana – gadījumos, kad aborts ir pabeigts bez komplikācijām.

## Ārējās saites
Ovulācija

**Ovulācija** ir fizioloģisks process sievietes menstruālā cikla laikā, kura laikā nobriedusi olšūna tiek atbrīvota no olnīcas un ir gatava apaugļošanai. Šis process parasti notiek cikla vidū, aptuveni 12—16 dienas pirms nākamās menstruācijas sākuma.

Ovulācijas tests var palīdzēt plānot grūtniecību — LH līmeņa straujais pieaugums urīnā ir droša zīme, ka ovulācija notiks tuvāko 24—36 stundu laikā.

Pēc 35 gadu vecuma olšūnu kvalitāte un daudzums samazinās, tāpēc iespēja iestāties grūtniecībai kļūst mazāka.

## Process
Ovulācijas procesu regulē hipotalāma-hipofīzes-olnīcu ass hormonālā darbība. Folikulus stimulējošais hormons (FSH) veicina folikulu nobriešanu olnīcā, bet luteinizējošais hormons (LH) izraisa dominējošā folikula plīšanu un olšūnas izdalīšanos.

Atbrīvotā olšūna tiek uztverta olvados, kur tā saglabā apaugļošanās spēju aptuveni 12—24 stundas. Ja šajā laikā notiek spermatozoīda un olšūnas saplūšana, veidojas zigota, kas implantējas dzemdes gļotādā. Pretējā gadījumā olšūna tiek noārdīta un izvadīta no organisma menstruāciju laikā.

## Faktori, kas ietekmē ovulāciju
Ovulāciju var ietekmēt dažādi faktori, piemēram:

* Hormonālie traucējumi (piemēram, policistisko olnīcu sindroms)
* Stress un dzīvesveida izmaiņas
* Uztura un ķermeņa masas svārstības
* Reproduktīvās sistēmas slimības

## Ovulācijas noteikšanas metodes
Lai noteiktu ovulācijas laiku, var izmantot vairākas metodes:

* Bazālās ķermeņa temperatūras mērīšana — pēc ovulācijas temperatūra paaugstinās par 0,3—0,5 °C.
* Ovulācijas testi — nosaka LH līmeņa pieaugumu urīnā.
* Ultrasonogrāfija — precīzākā metode folikulu attīstības novērošanai.

## Ārējās saites
2067. gads

**2067. gads** () būs parastais gads, kas pēc Gregora kalendāra sāksies sestdienā.

## Gaidāmie notikumi

* 15. februāris — Tiek pieņemts, ka autortiesību termiņš skaņas ierakstiem netiks pagarināts. Visi skaņas ieraksti, kas veikti pirms 1972. gada 15. februāra, nonāks ASV publiskajā lietošanā.
* Oktobris — METI ziņojums Kosmiskais zvans 1, kas 1999. gadā tika nosūtīts no 70 metru Eipatorijas planetārā radara, sasniegs zvaigzni Gliese 777.

## Atsauces
Halha

**Halha** (; , *Hālāhā Hé*) vai **Halhingola** ir upe Mongolijas austrumos un Ķīnas Iekšējā Mongolijā. Sākas Lielā Hingana rietumu nogāzē Ķīnā, kur augštecē plūst pa šauru ieleju. Nokļūstot Mongolijā, plūst rietumu—ziemeļrietumu virzienā pa līdzenu apvidu, daļā tecējuma veidojot robežu starp Mongoliju un Ķīnu. Pie ietekas sadalās divos atzaros, no kuriem viens ieplūst Buirnūra ezerā, bet otrs ir Buirnūra iztekas Oršūnas pieteka. Lielākā pieteka ir Duča (kreisā). Lielākā apdzīvotā vieta upes krastos ir Aršāna Ķīnā un Halhgola Mongolijā.

1939. gadā pie Halhas (Halhingolas) upes norisinājās Halhingolas kampaņa — bruņota sadursme starp Sarkano armiju un Mongolijas armiju no vienas puses un Japānas armiju un tās satelīta Mandžukuo armiju no otras puses.

## Atsauces

## Ārējās saites
Tomazīni krokuss

**Tomazīni krokuss** (*Crocus tommasinianus*) ir krokusu suga, kuras dabiskais izplatības areāls ir Dienvidungārijā līdz Horvātijas dienvidrietumiem un Bulgārijas ziemeļrietumiem.

Zied ļoti bagātīgi ar lavandziliem ziediem. Lai gan ziedi ir jutīgi pret laikapstākļu izmaiņām, suga ir izturīga. Ir selekcionētas daudzas šķirnes. 

## Atsauces

## Ārējās saites
Suhebatora aimaks

**Suhebatora aimaks** () ir viens no Mongolijas aimakiem. Atrodas valsts dienvidaustrumos, robežojas ar Ķīnas Iekšējo Mongoliju dienvidos, Austrumgobi aimaku rietumos, Henteja aimaku ziemeļrietumos un Austrumu aimaku ziemeļaustrumos. Aimaka centrs un lielākā apdzīvotā vieta ir Barūnurta. Administratīvi iedalās 13 sumos. Attīstīta lopkopība.

## Vēsture
1942. gadā dibināts **Džavhlantšargas aimaks** (*Жавхлант шарга аймаг*), nodalot 10 sumus no Austrumu aimaka un 4 sumus no Henteja aimaka. 1943. gada 20. februārī tas tika pārdēvēts par godu ģenerālim Suhebatoram. 

## Ģeogrāfija
Lielāko daļu aimaka teritorijas aizņem Austrummongolijas līdzenuma stepe. Rietumos iestiepjas Gobi tuksnesis, bet dienvidos paceļas Darjgangas plato ar vairāk kā 200 aprimušiem vulkāniem. Lielākā daļa teritorijas atrodas 1000—1200 m augstumā vjl, bet augstākais kalns ir aprimušais vulkāns Šilīnbogdūls 1778 m vjl.

## Atsauces

## Ārējās saites
Barūnurta

**Barūnurta** () ir pilsēta Mongolijas dienvidaustrumos, Suhebatora aimaka administratīvais centrs un lielākā apdzīvotā vieta. Atrodas sausā stepē  uz austrumiem no galvaspilsētas Ulanbatoras.

## Vēsture
Kā pastāvīga apdzīvotā vieta izveidota 1943. gadā kā Suhebatora aimaka administratīvais un saimnieciskais centrs. Nodēvēta pēc sezonāli izžūstošās Barūnurtas (‘rietumu garās’) upes, kurā ūdens ir tikai lietus sezonā. Kopš 1992. gada patstāvīga suma līmeņa administratīvā vienība. Ziemeļos no pilsētas atrodas cinka raktuves.

## Atsauces

## Ārējās saites