open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Gistavs Sandrā

**Silvēns Gistavs Sandrā** (; dzimis , miris ) bija franču vingrotājs, pirmais olimpiskais čempions individuālajā daudzcīņā vīriešiem vingrošanā.

Sandrā startēja 1900. gada olimpiskajās spēlēs Parīzē vienīgajā vingrošanas disciplīnā — individuālajā daudzcīņā. Šajā disciplīnā, kuru veidoja 16 vingrinājumi, viņš izcīnīja zelta medaļu, apsteidzot savu tautiešus, sudraba medaļas ieguvēju Noēlu Bā un bronzas medaļas ieguvēju Lusjēnu Demanē.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Gistavs Sandrā (SOK profils) 
* Gistavs Sandrā (''Olympedia'' profils) 
* Gistavs Sandrā (''Sports Reference'' profils)
2110. gadi

**2110. gadi** ir 22. gadsimta 2. desmitgade, kas sāksies  un beigsies .

## Gaidāmie notikumi

* Černobiļas Jaunajam drošības pārklājumam 2110. gados beigsies derīguma termiņš.
* 2110. gada 19. septembris - paredzēts atvērt laika kapsulu *Plaza de Armas* laukumā Santjago, Čīlē. Tā tika apglabāta 2010. gadā.
* 2112. gada 18. novembris - Bomontā, Kalifornijā, Amerikas Savienotajās Valstīs, tiek plānots atvērt laika kapsulu par godu pilsētas 200. gadadienai.
* 2112. gads - laika kapsula, kas aizvērta *Weavers Academy*, Velingboro, Lielbritānijā, tiks atvērta 100 gadus pēc tās aizvēršanas.
* 2113. gada 8. decembris - gredzenveida Saules aptumsums, (9 min 35 s), Saules Saross 134.
* 2114. gada 3. jūnijs - pilns Saules aptumsums, (6 min 32 s), Saules Saross 139.

### 2115. gads

* Tiks publicēta pirmā grāmata no Nākotnes bibliotēkas projekta 100 gadus pēc tam, kad to būs iesniegusi autore Mārgarita Etvuda.
* Tiks pabeigts Stenforda Universitātes aizsāktais 100 gadu pētījums par mākslīgo intelektu (AI100).
* 18. novembris - 2015. gadā Roberts Rodrigess un Džons Malkovičs sadarbojās vienā komandā ar konjaka ražotājfirmu *[[Remy Martin]]*, lai izveidotu filmu ar nosaukumu *100 gadi*. Tā tika ievietota laika kapsulā, kuru paredzēts atvērt tieši pēc 100 gadiem.

## Atsauces
Noēls Bā

**Fransuā Noēls Bā** (; dzimis , miris ) bija franču vingrotājs. Startēja 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs, kur izcīnīja sudraba medaļu vingrošanā.

Bā 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Parīzē startēja vienīgajā vingrošanas disciplīnā šajās olimpiskajās spēlēs — individuālajā daudzcīņā. Šajā disciplīnā viņš izcīnīja sudraba medaļu, iegūstot 295 punktus. Viņš piekāpās savam tautietim Gistavam Sandrā. 

## Atsauces

## Ārējās saites
* Noēls Bā (SOK profils) 
* Noēls Bā (''Olympedia'' profils) 
* Noēls Bā (''Sports Reference'' profils)
Krivošejevas vecticībnieku lūgšanu nams

**Krivošejevas vecticībnieku lūgšanu nams** ir vecticībnieku lūgšanu nams, kas atrodas Augšdaugavas novada Biķernieku pagasta Biķernieku ciema austrumu nomalē.

Lūgšanu nams celts ap 1906. gadu. 1926. gadā ēkai uzlikts jumts. Celts guļbūves tehnikā, apšujot ar horizontāliem dēļiem. Ikonostasa ikonas gleznotas no 19. gadsimta otrās puses līdz 20. gadsimta 60.—70. gadiem. Netālu atrodas vecticībieku kapi ar seniem kapu pieminekļiem — stēlām.

## Ārējās saites
* Krivošejevas vecticībnieku lūgšanu nams
Pantelišku vecticībnieku lūgšanu nams

**Pantelišku** jeb **Brīveru vecticībnieku lūgšanu nams** ir vecticībnieku lūgšanu nams, kas atrodas Augšdaugavas novada Biķernieku pagasta Panteliškos. 

Lūgšanu nams celts 19. gadsimta beigās. Celts guļbūves tehnikā, apšujot ar horizontāliem dēļiem. Relatīvi augsts zvanu tornis. Logus rotā koka aplodas.

## Ārējās saites
*Pantelišku vecticībnieku lūgšanu nams
*Pantelišku vecticībnieku lūgšanu nams
Lipiņišku pareizticīgo baznīca

**Lipiņišku jeb Lipiņu Vissvētākās Dievmātes aizmigšanas pareizticīgo baznīca** ir Latvijas pareizticīgās baznīcas dievnams, kas atrodas Augšdaugavas novada Biķernieku pagasta Lipiņiškos. 

Lipiņišku draudze ir viena no senākajām apkārtnē, tā dibināta 1829. gadā, kad netālajos Panteliškos vecticībnieku lūgšanu nams tika piešķirts pareizticīgajiem. 1843. gadā Pantelišku baznīcu pārcēla uz Izvaltu, bet 19. gadsimtā Panteliškos uzcēla Pantelišku vecticībnieku lūgšanu namu.

1836. gadā baznīca tika uzcelta Lipiņiškos. Ilgus gadus (no 1886. līdz 1934. gadam) par draudzes mācītāju kalpoja Stefans Kupalovs, ar kura atbalstu tika nodibināta draudzes skola, bet 1908. gadā uzcelta jaunā baznīca, kas saglabājusies līdz mūsdienām. Ēka celta no sarkanajiem ķieģeļiem bizantiešu stilā ar daudz dekoratīvajiem elementiem fasādē, tai ir divi torņi. Stefans Kupalovs kritizēja pareizticīgās baznīcas praksi par mācītājiem iecelt cilvēkus no Krievijas vidienes, kuri nepārzināja vietējās valodas un kultūru. Liela daļa no draudzes bija nabadzīgi zemnieki, daudzi no tiem baltkrievi.

## Ārējās saites
*Lipiņišku pareizticīgo baznīca
*Lipiņišku pareizticīgo baznīca
Lisjēns Demanē

**Žoržs Lisjēns Demanē** (; dzimis , miris ) bija franču vingrotājs, divu olimpisko bronzas medaļu ieguvējs.

Demanē startēja divās olimpiskajās spēlēs 1900. gada Parīzes un 1920. gada Antverpenes olimpiskajās spēlēs. Abās šajās spēlēs viņš izcīnīja olimpiskās medaļas. 1900. gadā viņš ieguva bronzas medaļu, vienīgajā vingrošanas disciplīnā — individuālajā daudzcīņā, iegūstot 293 punktus. Šajā disciplīnā viņš piekāpās saviem tautiešiem Gistavam Sandrā (zelta medaļas ieguvējs) un Noēlam Bā (sudrabas medaļas ieguvējs). 1920. gada Antverpenes spēlēs viņš bija viens no Francijas vingrošanas komandas pārstāvjiem, kura izcīnīja bronzas medaļu komandu daudzcīņā, iegūstot 340,100 punktus. Francijas komanda šajās spēlēs piekāpās Itālijas (zelta medaļa) un Beļģijas komandām (sudraba medaļa).

Viņš 1905. gadā startējot pasaules čempionātā sporta vingrošanā Bordo, kur izcīnīja trīs medaļas. Zelta medaļu viņš ieguva būdams Francijas komandas pārstāvis komandu daudzccīņā, savukārt bronzas medaļas viņš ieguva divās individuālajās disciplīnās daudzcīņā un vingrošanā un stieņa.

Viņš bija pēdējais dzīvais 1900. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieks.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Lisjēns Demanē (SOK profils) 
* Lisjēns Demanē (''Olympedia'' profils) 
* Lisjēns Demanē (''Sports Reference'' profils)
Kalnaegļu pilskalns

**Kalnaegļu pilskalns** (arī **Lielais kalns**) ir pilskalns, kas atrodas Smiltenes novada Bilskas pagastā, uz ziemeļaustrumiem no Zeltiņiem.  Vietējas nozīmes arheoloģijas piemineklis.

## Foto galerija

Attēls:Kalnaeglu pilskalns ortofoto.jpg|alt=|Kalnaegļu pilskalna 3D modelis
Attēls:Kalnaeglu pilskalns.jpg|alt=|Kalnaegļu pilskalna 3D modelis


## Ārējās saites
* Kalnaegļu pilskalns
Piltiņu pilskalns

**Piltiņu pilskalns** (arī **Jāņa kalns**) ir pilskalns, kas atrodas Smiltenes novada Bilskas pagastā, uz dienvidaustrumiem no Bilskas, pie Baltā purva. Pilskalnā ierīkots Deviņu loku labirints - taka uz pilskalnu. Vietējas nozīmes arheoloģijas piemineklis.

## Foto galerija

Attēls:Piltinu pilskalns ortofoto.jpg|alt=|Piltiņu pilskalna 3D modelis
Attēls:Piltinu pilskalns.jpg|alt=|Piltiņu pilskalna 3D modelis


## Ārējās saites
* Piltiņu pilskalns
Gružupīte (Vijas pieteka)

**Gružupīte**  ir Vijas labā krasta pieteka Smiltenes novada Bilskas pagastā. Līkumojot tek caur Mēru ciemu nosacīti ziemeļrietumu virzienā.

## Atsauces
Kalnaegļu upurozols

**Kalnaegļu upurozols** jeb **Veldes ozols** ir sena kulta vieta, valsts nozīmes arheoloģiskais piemineklis Smiltenes novada Bilskas pagastā, uz ziemeļaustrumiem no Zeltiņiem.

Ziņas par Kalnaegļu ozolu pirmoreiz publicējis Andris Ziemelis žurnālā "Jaunā nedēļa" 1926. gada martā. 1977. gadā tas iekļauts dižkoku sarakstā. No 20. gadsimta pirmās puses rakstos saglabājušies nostāsti, ka ozols saukts par "Veco Tēvu", pie tā agrāk nesuši ziedus, pareģojuši laika apstākļus, nesuši ziedojumus. Blakus ozolam diezgan liels akmens. Apmēram 1 kilometra attālumā no ozola atrodas Kalnaegļu pilskalns.

## Ārējās saites
* Kalnaegļu upurozols senvietas.lv
Līdaciņu Jāņa kalns

**Līdaciņu Jāņa kalns** ir sena kulta vieta, valsts nozīmes arheoloģiskais piemineklis Smiltenes novada Bilskas pagastā, uz ziemeļaustrumiem no Bilskas.

1924. gadā pierakstīta ziņa, ka Līdaciņu Jāņa kalns kādreiz saucies "Upuru kalniņš". Uz kalna atrodas akmens, kuru saucot "Upuru akmens". Ap akmeni atrastas senas monētas, kuras savulaik upurētas. Saglabājušies nostāsti, ka šī bijusi svētā birzs. Pierakstīti arī nostāsti par pāļu būvi ar neskaidru funkciju.

## Ārējās saites
* Līdaciņu Jāņa kalns senvietas.lv
Panderu upurkalns un upurakmens

**Panderu upurkalns un upurakmens** ir sena kulta vieta, valsts nozīmes arheoloģiskais piemineklis Smiltenes novada Bilskas pagastā, uz ziemeļrietumiem no Zeltiņiem.

Līdz šim nav atrasti pierakstīti folkloras materiāli. Ir nostāsti, ka agrāk šajā apkaimē bijusi baznīca, taču par to nekādas liecības nav atrastas. Senvieta grūti atrodama.

## Ārējās saites
* Panderu upurkalns un upurakmens senvietas.lv
Raiņa vidusskola

**Raiņa vidusskola** var būt:

* Ilūkstes Raiņa vidusskola;
* Rīgas Raiņa vidusskola;
* Tukuma Raiņa ģimnāzija.
Vratislavs Lokvencs

**Vratislavs Lokvencs** (, dzimis ) ir bijušais Čehijas futbolists, spēlēja uzbrucēja pozīcijā.

Čehijas futbola izlases sastāvā Lokvencs ir spēlējis 2000. un 2004. gada Eiropas čempionātā, kā arī 2006. gada FIFA Pasaules kausā.

## Sasniegumi
**Sparta Prague**

* Čehijas 1. līga: 1994–95, 1996–97, 1997–98, 1998–99,1999–00
* Čehijas kauss: 1996

**Salzburg**

* Austrijas Bundeslīga: 2006–07

**Basel**

* Šveices Superlīga: 2007–08
* Šveices kauss: 2007–08

## Ārējās saites
Bisente Lizarazū

**Bisente Lizarazū** (, dzimis ) ir basku izcelsmes bijušais Francijas futbolists, spēlēja kreisās malas aizsarga pozīcijā. Lielu daļu karjeras spēlējis ''Bordeaux'' un ''Bayern Munich'' komandās.

Francijas futbola izlases sastāvā Lizarazū ir spēlējis 1998. un 2002. gada FIFA Pasaules kausā, kā arī 2000. un 2004. gada Eiropas čempionātā.

## Sasniegumi
**Bordeaux**

* Ligue 2: 1991–92
* UEFA Intertoto kauss: 1995

**Bayern Munich**

* Vācijas Bundeslīga: 1998–99, 1999–00, 2000–01, 2002–03, 2004–05, 2005–06
* Vācijas kauss: 1997–98, 1999–00, 2002–03, 2004–05, 2005–06
* DFB-Ligapokal: 1997, 1998, 1999, 2000
* UEFA Čempionu līga: 2000–01
* Starpkontinentālais kauss: 2001

**Francija**

* FIFA Pasaules kauss: 1998
* Eiropas čempionāts: 2000
* FIFA Konfederāciju kauss: 2001, 2003

## Ārējās saites
Juri Džorkajefs

**Juri Džorkajefs** (, dzimis ) ir bijušais Francijas futbolists, spēlēja uzbrucēja pozīcijā. Sava spēlētāja karjerā Džorkajefs spēlēja Francijā, Itālijā, Vācijā, Anglijā un ASV.

Džorkajefs ir dzimis Lionā jauktas izcelsmes ģimenē: viņa tēvam ir poļu un kalmiku saknes, savukārt māte ir armēniete.

Francijas futbola izlases sastāvā, laika posmā no 1993. gada līdz 2002. gadam, Džorkajefs 82 spēlēs guva 28 vārtus. Izlases sastāvā Džorkajefs uzvarēja 1998. gada FIFA Pasaules kausā, kā arī 2000. gada Eiropas čempionātā.

## Sasniegumi
**Monaco**

* Coupe de France: 1990–91

**Paris Saint-Germain**

* Trophée des Champions: 1995
* UEFA Kausu ieguvēju kauss: 1995–96

**Inter Milan**

* UEFA kauss: 1997–98

**Francija**

* FIFA Pasaules kauss: 1998
* Eiropas čempionāts: 2000
* FIFA Konfederāciju kauss: 2001

**Individuālie sasniegumi**

* Ligue 1 labākais vārtu guvējs: 1993–94
* Eiropas čempionāta simboliskā izlase: 1996

## Ārējās saites
Josips Šimuničs

**Josips Šimuničs** (, dzimis ) ir Horvātijas futbola treneris un bijušais futbolists.

Šimuničs ir dzimis Austrālijā, Bosnijas horvātu imigrantu ģimenē, tur arī uzsācis futbola karjeru. Vēlāk Šimuničs pārcēlās uz Vāciju un pievienojās *[[Hamburger SV]]* komandai. Vēlāk deviņus gadus Šimuničs spēlēja Berlīnes "''Hertha''". Pēc tam viņš spēlēja citā Vācijas komandā ''1899 Hoffenheim'', bet savu karjeru noslēdza Zagrebas "''Dinamo''".

Horvātijas futbola izlases sastāvā Šimuničs ir spēlējis 2002. un 2006. gada FIFA Pasaules kausā, kā arī trīs Eiropas čempionātos.

## Sasniegumi
**Hertha BSC**

* DFL Ligapokal: 2001, 2002

**Dinamo Zagreb**

* Horvātijas Pirmā līga: 2011—12, 2012—13, 2013—14
* Horvātijas kauss: 2012
* Horvātijas Superkauss: 2013

## Ārējās saites
Frančesko Graciāni

**Frančesko Gracjāni** (, dzimis ) ir Itālijas futbola treneris un bijušais futbolists. Spēlēja uzbrucēja pozīcijā. Savu karjeras lielāko daļu spēlēja Itālijas komandās, bet karjeru noslēdza Austrālijā.

Itālijas futbola izlases sastāvā Gracjāni piedalījās 1978. un 1982. gada FIFA Pasaules kausā, kurā arī izcīnīja čempionu titulu.

## Sasniegumi
**Torino**

* Itālijas Serie A: 1975–76

**Roma**

* Coppa Italia: 1983–84, 1985–86

**Itālija**

* FIFA Pasaules kauss: 1982

## Ārējās saites
Alesandro Altobelli

**Alesandro Altobelli** (, dzimis ) ir bijušais Itālijas futbolists, spēlēja uzbrucēja pozīcijā. Altobelli pašlaik ir labākais vārtu guvējs *[[Coppa Italia]]* turnīrā ar 56 vārtiem 93 spēlēs. Lielu daļu karjeras pavadījis *[[Milānas "Internazionale"|Inter Milan]]* komandā.

Itālijas futbola izlases sastāvā Altobelli ir uzvarējis 1982. gada FIFA Pasaules kausā.

## Sasniegumi
**Inter Milan**

* Itālijas Serie A: 1979–80
* Coppa Italia: 1977–78, 1981–82

**Itālija**

* FIFA Pasaules kauss: 1982

## Ārējās saites
Silvio Piola

**Silvio Piola** (, —) bija Itālijas futbolists, spēlēja uzbrucēja pozīcijā. Piola bija savas paaudzes viens no labākajiem uzbrucējiem un viens no visu laiku labākajiem Itālijas futbolistiem. Itālijas futbola izlases sastāvā Piola 1938. gada FIFA Pasaules kausā, kurā viņš kļuva par čempionu, kā arī guva divus vārtus finālā pret Ungāriju. Piola ir visu laiku labākais vārtu guvējs Itālijas augstākajā futbola līgā. Pēc Piolas nāves, viņa vārdā tika pārdēvēti divi stadioni — Novārā un Verčelli.

## Sasniegumi
**Novara**

* Serie B: 1947–48

**Itālija**

* FIFA Pasaules kauss: 1938

**Individuālie apbalvojumi**

* Serie A labākais vārtu guvējs: 1936–37, 1942–43

## Atsauces

## Ārējās saites
Luidži Riva

**Luidži Riva** (; dzimis  Ledžiuno, miris  Kaljāri) bija Itālijas futbolists, spēlēja uzbrucēja pozīcijā.

Riva tiek uzskatīts par savas paaudzes vienu no labākajiem spēlētājiem un vienu no visu laiku labākajiem uzbrucējiem. Vislielāko daļu karjeras Riva pavadīja ''Cagliari'' komandā. Ar *Cagliari* komandu Riva izcīnīja vienu *[[Itālijas futbola čempionāta A sērija|Serie A]]* titulu.

Itālijas futbola izlases sastāvā Riva uzvarēja 1968. gada Eiropas čempionātā, kā arī izcīnīja otro vietu 1970. gada FIFA Pasaules kausā. Ar 35 vārtiem 42 spēlēs, Riva ir visu laiku labākais Itālijas izlases vārtu guvējs.

## Sasniegumi
**Cagliari**

* Itālijas Serie A: 1969–70

**Itālija**

* Eiropas čempionāts: 1968

**Individuālie sasniegumi**

* Serie A labākais vārtu guvējs: 1966–67, 1968–69, 1969–70
* Eiropas čempionāta simboliskā izlase: 1968

## Atsauces

## Ārējās saites
Maikls Noulzs

**Maikls Džons Noulzs** (; dzimis 1990. gada 18. martā Ņujorkā, ASV) ir konservatīvs amerikāņu politikas komentētājs, raidierakstu vadītājs, aktieris un rakstnieks.

2016. gadā Noulzs tika uzaicināts pievienoties ziņu un viedokļu tīklam *[[The Daily Wire]]* kā raidieraksta "*The Andrew Klavan Show"* pastāvīgais viesis un kultūras korespondents. 2017. gadā Noulzs izdeva pilnībā tukšu grāmatu ar nosaukumu "Reasons to Vote for Democrats". Grāmata, kurā bija 266 tukšas lappuses un plaša bibliogrāfija, kļuva par vispārdotāko grāmatu kāda pārdota internetveikalā *[[Amazon]]*. Noulza grāmatu uzslavēja arī tābrīža ASV prezidents Donalds Tramps, to nosaucot par "lielisku grāmatu lasīšanas priekam". Kopš 2017. gada Noulzs vada *[[The Daily Wire]]* raidierakstu "The Michael Knowles Show".

## Atsauces
Aksimīdodu infrakārta

**Aksimīdodu infrakārta ** (*Axymyiomorpha*) ir divspārņu infrakārta, kurā ietilpst vienīgā dzimta **aksimīdodi** (*Axymyiidae*). Sastopami Ziemeļu puslodes mērenajā joslā. Pieauguši kukaiņi ir 5—6 mm garumā. Pēc ārēja izskata tie ir līdzīgi resnkājodiem (*Bibionidae*), bet atšķiras no pēdējiem ar lielāku atzarojumu skaitu uz spārnu radiālās dzīslas un ar divu gaišu punktu esamību uz skutuma. Aksimīdodu mutes aparāta elementi ir stipri reducēti. Kāpuri attīstās nogāzušos koku stumbros, kas atradušies ilgā kontaktā ar purva augsni. Koksnē kāpuri veido īsas ejas un barojas ar mikroorganismiem.

## Atsauces
Pjērs Pesē

**Pjērs Edmons Pesē** (; dzimis , miris ) bija franču sporta vingrotājs un skolotājs. Izcīnījis divas zelta medaļas 1906. gada neoficiālajās olimpiskajās spēlēs, kā arī izcīnīja vairākas medaļas pasaules čempionātā sporta vingrošanā. Vēlāk viņš darbojās pie sieviešu piesaistes un dalības sportā.

## Karjera
Pesē 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Parīzē startēja vienīgajā disciplīnā — individuālajā daudzcīņā. Šajā disciplīnā viņš izcīnīja dalīto 4. vietu kopā ar francūzi Žilu Rolānu, abiem iegūstot 290 punktus un piekāpjoties medaļniekiem Gistavam Sandrā (zelta medaļa), Noēlam Bā (sudraba medaļa) un Lisjēnam Demanē (bronzas medaļa).

1903. gada pasaules čempionāts sporta vingrošanā Antverpenē viņš zelta medaļu komandu daudzcīņā un sudraba medaļu vingrošanā uz stieņa. Pēc diviem gadiem 1905. gada pasaules čempionāts sporta vingrošanā Bordo viņš atkal izcīnīja zelta medaļu komandu daudzcīņā, sudraba medaļu — vingrošanā uz stieņa un bronzas medaļu — līdztekās.

1906. gadā Pesē startēja neoficiālājās olimpiskajās spēlēs Atēnās. Šajās spēlēs viņš izcīnīja divas zelta medaļas individuālajās daudzcīņās ar 5 disciplīnām un 6 disciplīnām.

Vēlāk viņš strādāja par skolotāju. 1912. gadā viņš palīdzēja izveidot *Fémina Sports*. *Fémina Sports* sāka darboties kā vingrošanas klubs, bet vēlāk tas koncentrējās arī uz citiem sporta veidiem. 1918. gadā Pesē atrada šim klubam pastāvīgu atrašanās vietu. 1915. gadā *Fémina Sports* piedalījās Francijas pirmajās sieviešu vieglatlētikas sacensībās. 1917. gadā Pesē palīdzēja organizēt sieviešu komandas *Fémina Sports* futbola maču pret vīriešu futbola komandu.  Mači tika kopā spēlēti sešus mēnešus, līdz tos bloķēja Francijas sporta federācija, kas aizliedza vīriešu futbola komandām spēlēt pret sieviešu komandām. 1917. gada decembrī viņš palīdzēja izveidot *Fédération des Sociétés Féminines Sportives de France*.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Pjērs Pesē (SOK profils) 
* Pjērs Pesē (''Olympedia'' profils) 
* Pjērs Pesē (''Sports Reference'' profils)
Bezzudumu saspiešana

**Bezzudumu saspiešana** ir datu saspiešanas algoritmu klase, kas ļauj pēc datu saspiešanas atjaunot visus sākotnējos datus bez zudumiem. Turpretī zudumradošā saspiešana ļauj saspiest datus daudz mazākā izmērā, tomēr atjaunot tos var tikai daļēji, proti, zaudējot daļu informācijas.

Pamatojoties uz Dirihlē principu, neviens bezzudumu saspiešanas algoritms nevar saspiest visus iespējamos datus. Šī iemesla dēļ pastāv daudz un dažādu algoritmu, kas izstrādāti, ņemot vērā vai nu konkrētu ievades datu veidu, vai arī pieņēmumus par to, kāda veida redundanci (pārpalikumus) nesaspiestie dati satur.

Bezzudumu saspiešanas algoritmi darbojas, identificējot datus, kas atkārtojas vai ir paredzami, un tos kodējot kompaktāk. Piemēram, tiek izmantota Hafmana kodēšana, Lempela—Ziva—Velča kodēšana (LZW) un secīgo atkārtojumu kodēšana (RLE), kas efektīvi samazina datu apjomu, saglabājot pilnīgu informāciju. Izvēle starp algoritmiem bieži atkarīga no datu veida un nepieciešamās saspiešanas efektivitātes.

Bezzudumu datu saspiešanu izmanto daudzās lietojumprogrammās, piemēram, ZIP failu formātā un GNU rīkā *gzip*. To bieži izmanto arī kā daļu no zudumradošās saspiešanas tehnoloģijām (piemēram, bezzudumu vidēja/sānu savienojuma stereo priekšapstrādē, izmantojot MP3 kodētājus un citus zaudējumus radošus audio kodētājus).

Bezzudumu saspiešana tiek izmantota gadījumos, kad ir svarīgi, lai sākotnējie un saspiestie dati būtu identiski vai nav vēlamas novirzes no sākotnējiem datiem. Tipiski piemēri ir dažādas programmas, teksta dokumenti un pirmkods. Tāpat arī daži attēlu failu formāti, piemēram, PNG vai GIF, izmanto tikai bezzudumu saspiešanu, bet citi, piemēram, TIFF un MNG, var izmantot gan bezzudumu, gan zudumradošās metodes. Audio formātus, kas saspiesti ar bezzudumu saspiešanas algoritmu, visbiežāk izmanto arhīva vai producēšanas vajadzībām, savukārt mazākus audio failus, kas saspiesti ar zudumradošās saspiešanas algoritmu, parasti izmanto atskaņotājos un citos gadījumos, kad ir ierobežota atmiņa vai precīza audio replikācija nav nepieciešama.

## Atsauces
Augstupe

**Augstupe**  ir Zvirgzdes kreisā krasta pieteka Ogres novada Birzgales pagastā, uz dienvidiem no Birzgales. 

Tek ziemeļrietumu virzienā. Ietek Zvirgzdē pie Augstupēm. Upi šķērso valsts autoceļi V995 (Druva – Birzgale – Valle) un V1007 (Pārbrauktuve – Birzgale). 

## Atsauces
Degļupīte (Dīriķupītes pieteka)

**Degļupīte** ir Dīriķupītes labā satekupe Ogres novada Birzgales pagastā, uz austrumiem no Birzgales.

Tek ziemeļaustrumu virzienā. Pie Kieģeļniekiem, satekot ar Torbēnupīti no kreisās puses, izveido Dīriķupīti. Upi šķērso valsts autoceļš V979 (Enkurnieki—Birzgale).

## Atsauces
Dīriķupīte

**Dīriķupīte**  ir Daugavas kreisā krasta pieteka Ogres novada Birzgales pagastā. 

Izveidojas pie Ķieģeļniekiem, satekot Degļupītei no labās un Torbēnupītei no kreisās puses. Spēcīgi līkumojot, ietek Daugavā pie Daugaviešiem. Pašā grīvā upi šķērso valsts autoceļš P85 (Rīgas HES — Jaunjelgava). 

## Atsauces
Saltais grāvis

**Saltais grāvis**  ir Kašurgas labā krasta pieteka Ogres novada Birzgales pagastā. 

Tek austrumu-ziemeļaustrumu virzienā, mežainā apvidū. Ietek Kašurgā pie Kalna Robežnieku mājām. 

## Atsauces
Sienapurva upīte

**Sienapurva upīte** (arī **Siena purva upe**, lejtecē — **Melderu upe**, **Dzirnavupīte**) ir Daugavas kreisā krasta pieteka Ogres novada Birzgales pagastā.

Izteka uz rietumiem no Fabrikantu mājām. Tek ziemeļaustrumu virzienā. Ietek Daugavā pie Daugavas Dzirnavām, iepretim Dzelmēm. Pašā grīvā upi šķērso valsts autoceļš P85 (Rīgas HES — Jaunjelgava).

## Atsauces
Plieņupīte (upe)

**Plieņupīte**  ir Daugavas kreisā krasta pieteka Aizkraukles un Ogres novados. 

Tek ziemeļrietumu virzienā. Ietek Daugavā pie Plieņu mājām. Pašā grīvā upi šķērso valsts autoceļš P85 (Rīgas HES — Jaunjelgava). 

## Atsauces
Kašurga

**Kašurga**  ir Daugavas kreisā krasta pieteka Ogres novada Birzgales pagastā.

Izteka - pie Vīzentāliem. Tek dienvidaustrumu virzienā. Lielākā pieteka - Saltais grāvis. Ietek Daugavā pie Gulbjiem. Pašā grīvā upi šķērso valsts autoceļš P85 (Rīgas HES — Jaunjelgava).

## Atsauces
Torbēnupīte

**Torbēnupīte** (arī **Bērzupe**, **Tarbānupīte**) ir Dīriķupītes kreisā satekupe Ogres novada Birzgales pagastā, uz austrumiem no Birzgales. 

Tek austrumu-dienvidaustrumu virzienā. Pie Kieģeļniekiem, satekot ar Degļupīti no labās puses, izveido Dīriķupīti. 

## Atsauces
Vitkapupīte

**Vitkapupīte** (arī **Alstiķupīte**, **Vitkopupīte**, **Vitkops**) ir Daugavas kreisā krasta pieteka Bauskas un Ogres novados.

Izteka no Taurkalnes Aklezera ziemeļu krasta. Tek ziemeļu — ziemeļaustrumu virzienā. Vidustecē caurtek mākslīgajam Vitkapu ezeram. Ūdenskrātuve trīs pusēs norobežota ar dambi, dienvidu krastā dabiska nogāze. Ietek Daugavā pie Alstiķu mājām. Pašā grīvā upi šķērso valsts autoceļš P85 (Rīgas HES—Jaunjelgava).

## Atsauces
Radžu ūdensrijēji un sausgultne

**Radžu ūdensrijēji un sausgultne** ir dabas piemineklis, kas atrodas Ogres novada Birzgales pagastā, Daugavas kreisajā krastā, netālu no valsts autoceļu P85 (Rīgas HES — Jaunjelgava) un P87 (Bauska — Aizkraukle) krustojuma. 

Dabas pieminekļa teritorijā, kas ir 9,27 hektāru liela, atrodas Radžu strauts, kas tek pa Daugavas senlejas atzaru. Strauta tecējums vairākās vietās pazūd pazemē un tad atkal parādās virszemē. Senleja ir līdz 12 metrus dziļa, ar stāvām nogāzēm. 500 metrus garā posmā ir vismaz pieci ūdensrijēji. Senlejas rietumu nogāzē atrodas karsta kritene. Lejpus valsts autoceļa P85 uzbēruma strauta virszemes noteces vairs nav.

## Ārējās saites
*Radžu ūdensrijēji un sausgultne Dabas Aizsardzības pārvaldes lapā
Slaidēnu pilskalns

**Slaidēnu pilskalns** ir pilskalns, kas atrodas Ogres novada Birzgales pagastā, Daugavas kreisajā krastā. Valsts nozīmes arheoloģijas piemineklis.

Pilskalnu 1869. gadā apmeklēja Augusts Bīlenšteins, kurš atzīmēja, ka pilskalna malas mākslīgi nostāvinātas, tomēr bojātas aršanas rezultātā. 1923. gadā to aprakstīja un uzmērīja Ernests Brastiņš, kurš atzīmēja, ka kaut arī pilskalns postīts Pirmā pasaules kara laikā, kultūrslānis ir saglabājies. Viņš atrada bezripas keramiku, kaulus un ogles. Pilskalns tiek datēts ar 1. gadu tūkstoti pirms mūsu ēras. Pierakstīti nostāsti par naudu kalnā.

2024.gadā pilskalnā veikti nelieli pārbaudes izrakumi LU Latvijas vēstures institūta arheoloģes Agneses Čakares vadībā.

## Foto galerija

Attēls:Slaidēnu pilskalns 01.jpg|alt=
Attēls:Slaidēnu pilskalna zīme.jpg|alt=
Attēls:Slaidēnu pilskalna valnis.jpg|alt=
Attēls:Slaidēnu pilskalns 02.jpg|alt=
Attēls:Slaidēnu pilskalns. Daudzžuburu liepa.jpg|alt=
Attēls:Slaidenu pilskalns ortofoto.jpg|alt=|Slaidēnu pilskalna 3D modelis
Attēls:Slaidenu pilskalns.jpg|alt=|Slaidēnu pilskalna 3D modelis


## Ārējās saites
* Slaidēnu pilskalns
Sandis Amoliņš

**Sandis Amoliņš** (dzimis  Valmierā) ir bijušais latviešu basketbolists, spēlēja aizsarga pozīcijā. Pārsvarā spēlējis Valmieras basketbola komandās un tiek atzīts par Valmieras basketbola vēsturē visvairāk profesionālo spēļu aizvadījušo basketbolistu. Pēc spēlētāja karjeras beigām — treneris.

## Karjera
Pieaugušo basketbolā spēlēja no 1997. gada, par pirmo profesionālo komandu S. Amoliņam kļuva Valmiera/Rūjiena. Latvijas Basketbolā līgā (LBL) aizvadījis 395 spēles, gūstot vairāk nekā 3000 punktu, bet kopā dažādās Valmieras komandās (arī LBL2 un LBL3) — vairāk nekā 500 spēles un 4000 punktu. No 16 sezonām profesionālajā basketbolā 15 sezonas spēlējis Valmieras komandās, būdams arī BK Valmiera kapteinis, tikai vienu sezonu pavadot ārpus Latvijas: Polijas komandā Ostravas "Stal". Spēlētāja karjeru noslēdza 2014. gadā.

2020. gada martā Valmierā tika sarīkota svinīga S. Amoliņa atvadu spēle, kad viņš vēlreiz devās laukumā profesionālā basketbola spēlē Latvijas—Igaunijas basketbola līgā.

Spēlējis dažādu vecumu Latvijas jaunatnes izlasēs.

Uzreiz pēc profesionālā basketbola karjeras beigām 2014. gadā pievērsies trenera darbam, kļūstot par BK Valmiera galvenā trenera, sava ilggadējā komaandas biedra Gata Meldera asistentu. Trenējis gan bērnu, gan pieaugušo komandas. S. Amoliņam ir divas meitas, kas arī trenējas basketbolā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Arnolds Lūsis

**Arnolds Lūsis** (dzimis  Valkas apriņķī, miris ) bija latviešu luterāņu mācītājs. Latvijas evaņģēliski luteriskās baznīcas ārpus Latvijas (LELBĀL) arhibīskaps (1966—1993).

## Dzīvesgājums
Dzimis 1908. gada 30. decembrī Valkas apriņķa "Veclīčos" Strenču mežsaimnieka Andža Lūša un viņa sievas Līzes, dzimušas Kalniņas, ģimenē. Kristīts Ēveles draudzes baznīcā (baznīcas grāmatās gan minēta Jaunpiebalgas draudze).
Mācījās Lejasciema ģimnāzijā un Rīgas 1. pilsētas ģimnāzijā.
Studēja Latvijas Universitātes Teoloģijas fakultātē. 1929. gadā iestājās studentu korporācijā "Latvia". 1935. gada 27. janvārī viņu Arhibīskapa katedrālē ordinēja par luterāņu mācītāju. Mācītājs Lūsis bija Mazpulku organizācijas ideoloģijas nozares vadītājs (1935—1940), Jelgavas Svētās Trīsvienības baznīcas mācītājs (1940), Aizkraukles luterāņu draudzes mācītājs (1942—1944).
Līdzās mācītāja ikdienas darbam kopš 1934. gada rakstīja garīgās dziesmas, publicēja literārus darbus un īsus rakstus laikrakstos "Rīts", "Tēvijas Sargs", "Brīvā
Zeme" un žurnālā "Universitas".

Otrā pasaules kara laikā 1944. gadā devās bēgļu gaitās uz Vāciju, kur nokļuva Erlangenes DP nometnē. Pēc tam izceļoja uz Kanādu. Bija Toronto Sv. Jāņa latviešu draudzes mācītājs (1949—1966). 1966. gadā mācītāju Lūsi ievēlēja par Latvijas evaņģēliski luteriskās baznīcas ārzemēs arhibīskapu un Latvijas ev. lut. baznīcas virsvaldes prezidentu. Arhibīskapa amatā Arnolds Lūsis iedibināja Rītdienas fondu.

Miris 1993. gada 4. janvārī. Pēc viņa nāves izdeva piemiņas krājumu "Viņš necīnījās pasaulīgi" (1997) un nodibināja "Arhibīskapa Arnolda Lūša piemiņas fondu" teoloģiskās izglītības veicināšanai.

## Darbi
A. Lūsis ir daudzu grāmatu autors:
* "Augsim Latvijai”,
* "Zemnieku gods”,
* "Mūžība", reliģisku dzeju antoloģija (1942, atkārtoti 1963)
* "Leģendas” (1949),
* "Jēzus līdzības un mūsu laikmets” (1959),
* "Tā Kunga svētītiem” (1961),
* "Cilvēki, ko Jēzus sastapa savā ceļā” (1962),
* "Redziet — kāds cilvēks — kāds Dievs” (1964),
* "Dievs, mūsu patvērums” (1974),
* "Cilvēks bez mājas" (atmiņu grāmata, 1976),
* "Ceļinieks" (dzejoļu krājums, 1978),
* "Es stāstu par Jēzu” (1982),
* "Aiztek ūdeņi, aiztek gadi" (atmiņu grāmata, 1982).

Jāzeps Vītols komponēja dziesmu ar Arnolda Lūša vārdiem "Seno cīņu tālā duna".

## Atsauces
Robs Benedikts

**Robs Benedikts** (; dzimis ) ir amerikāņu teātra, kino un televīzijas aktieris un rakstnieks. 25 gadu ilgās karjeras laikā filmējies vairāk nekā 70 televīzijas un kinofilmās.

Vislielāko atpazīstamību ieguvis ar lomu seriālā *[[Supernatural (seriāls)|Supernatural]]*, kurā attēloja Dieva pravieti (zināmu kā Čaku Šērliju ar pseidonīmu Kārvers Edlands). Filmējies arī televīzijas seriālos *[[Threshold]]*, *[[Felicity]]* un komēdijā *[[Waiting....]]*. Viņš ir zināms arī kā dziedātājs un tekstu autors Losandželosas mūzikas grupā *Louden Swain*. Darbojas arī kā scenārists un producents. 2017. gadā viņš sarakstīja, producēja un tēloja 10 sēriju seriālā *Kings of Con* kopā ar draugu, aktieri Ričardu Speitu jaunāko. Kopš 2020. gada Benedikts vada sarunu šovu (podkāstu) kopā ar Ričardu Speitu jaunāko. Sākumā šovu sauca *...and my guest is Richard Speight*, bet vēlāk nomainīja nosaukumu uz *Kings of Con*.

## Ārējās saites
1964. gada ASV prezidenta vēlēšanas

**1964. gada ASV prezidenta vēlēšanas** bija 45. ASV prezidenta vēlēšanas, kas notika . Izvēle bija starp esošo prezidentu Lindonu Džonsonu, kurš kļuva par prezidentu pēc Džona Kenedija nogalināšanas, un toreizējo Arizonas senatoru Beriju Goldvoteru.

## Kandidātu izvirzīšana

## Rezultāti
Vēlēšanās uzvarēja Lindons B. Džonsons un Hjūberts Hamfrijs, saņemot 486 elektoru balsis, Berijs Goldvoters un Viljams E. Millers saņēma 52 elektoru balsis.
Lindes muiža

**Lindes muiža** () bija muiža, kas atradās mūsdienu Ogres novada Birzgales pagasta Lindē, Daugavas kreisajā krastā. Lindes muižas kungu nams gāja bojā Pirmā pasaules kara laikā un netika atjaunots. Saglabājušies Lindes muižas vārti un Lindes muižas parks, kas ir 18. gadsimta valsts nozīmes arhitektūras pieminekļi. Netālu atrodas Baronu jeb Hānu dzimtas kapi.

## Vēsture
Lindes muiža pieminēta jau 13. gadsimtā, kad piederējusi Lindenu dzimtai. 1542. gadā muižu savā īpašumā ieguva Johans fon Pletenbergs un muižu sāka dēvēt par **Pletenberģi** jeb **Lielo Daugavas muižu**. Lindes muižas vārti celti 1767. gadā. Lindes parks, kas arī tapis ap to pašu laiku, ir 7,4 hektāru plašs un tajā atrodas Holandes liepu stādījumi, kas izveidojušas īpatnējas lapenes. Iespējamais dārza projekta autors ir muižas īpašnieka Georga Frīdriha fon Pletenberga meitu mājskolotājs Brethners. Pēc Georga Frīdriha fon Pletenberga nāves, kurš bija pēdējais vīriešu kārtas pārstāvis Kurzemes Pletenbergu dzimtā, muižu mantoja viņa meita Sofija Elizabete, pēc laulībām 1784. gadā grāfiene — Sofija fon Mengdena. Grāfiene Sofija fon Megdena bijusi izglītota sieviete, uzrakstījusi vairākus būtiskus darbus — "Lindes un Birzgales pagasta pienākamie un klausīšana" (1796. gads), "Lindes un Birzgales pagasta tiesa" (1805. gads), kā arī izdevusi brīvlaišanas likumu saviem Birzgales—Lindes draudzes dzimtcilvēkiem.
thumb|left|Lindes muižas kungu mājas drupas 1917. gada martā
1844. gadā muižu pārdeva Kurzemes gubernatoram Paulam fon Hānam.
Muižu mantoja viņa dēls Pauls Ādams Johans Leons fon Hāns (1828—1901).
1866. gadā pārbūvēja kungu māju un uzcēla tai otro stāvu. Muižnieku labā attieksme pret zemniekiem paglāba muižu no 1905. gada revolūcijas muižu dedzināšanām. Tomēr muižu sagrāva pēc Pirmā pasaules kara Kurzemes ofensīvas ofensīvas 1915. gadā, jo tā atradās krievu un vācu artilērijas apšaudes zonā pie frontes līnijas.
 
Lindes muižas īpašnieks Kārlis Rihards Aleksandrs fon Hāns (1889—1942) piedalījās Latvijas brīvības cīņās kā landesvēra, vēlāk 13. Tukuma kājnieku pulka karavīrs.
1920. gada zemes reformas laikā muižas zemi sadalīja 178 jaunsaimniecībās, bet muižas centru atstāja Hāna īpašumā, kurš sagrauto muižas kungu ēku neatjaunoja, bet gan izpārdeva celtniecības materiālos. Pēc vācbaltiešu izceļošanas muižas centrs 1939. gadā nonāca valsts īpašumā. Latvijas PSR laikā muižas graudu kaltē izveidoja lopu fermu, bet mazajā mājā bija iekārtota bibliotēka un klubs, kas nodega 1980. gados.
thumb|Lindes muižas vārti (2017)
2017. gadā tika pabeidza Lindes muižas vārtu atjaunošanu.

## Muižas komplekss
Visā muižas teritorijā atradās 27 pagrabi, no kuriem daži bija vairākos stāvos, zivju audzētava, kaļķu ceplis, ūdensdzirnavas, spirta dedzinātava un alus darītava. Vēl izņemot pašu muižas ēku, teritorijā atradās mazā māja, kučiera māja, pārvaldnieka māja, graudu kalte, smēde, kūts, stallis, dīķi un tenisa korts.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Lindes muiža
Biržu strauts

**Biržu strauts**  ir Blīdenes dzirnavu ezera pieteka Saldus novada Blīdenes pagastā. 

Tek austrumu virzienā. Ietek Blīdenes dzirnavu ezerā tā rietumu krastā Blīdenes ziemeļu pievārtē. Upi šķērso valsts autoceļš V1154 (Blīdene – Remte).

## Atsauces
Birzgales luterāņu baznīca

**Birzgales evaņģēliski luteriskā baznīca** bija Latvijas Evaņģēliski luteriskās baznīcas dievnams, kas atradās Ogres novada Birzgales pagasta Birzgalē. Nojaukta 1965. gadā.

Livonijas ordeņa laikā Kalnamuižā uz pilskalna tika uzbūvēts klosteris. Baznīca tika uzcelta 1567. gadā un iekārtota macītājmuža. Izveidojās Lindes—Birzgales evaņģēliski luteriskā draudze. No 1730. līdz 1740. gadam tika uzcelta jauna baznīca, kurai 1775. gadā uzcēla torni. No 1744. līdz 1752. gadam par draudzes mācītāju strādāja Vecais Stenders. 1888. gadā baznīcu pārbūvēja, iebūvēja tajā Augusta Martina ērģeles un iegādājās vācu gleznotāja Junkera altārgleznu "Kristus pie krusta".

1965. gadā baznīcu nojauca, tās vietā uzcēla ciema padomes ēku. 1990. gadā Birzgales evaņģēliski luteriskā draudze savu darbību atjaunoja. Ciema padomes ēkā tika iesvētīta draudzes kapela, kuru kopš 1994. gada izmanto arī katoļu draudze.

## Ārējās saites
* Baznīca portālā Zudusī Latvija
Cūku strauts

**Cūku strauts**  ir Mazupes labā krasta pieteka Saldus novada Blīdenes pagastā. Tek dienvidu virzienā. Ietek Mazupē iepretim Kāļu mājām. 

## Atsauces
Mazupe (Cieceres ezera pieteka)

**Mazupe** (arī **Mazupīte**) ir Cieceres ezera pieteka Saldus novadā. Dažkārt upe tiek uzskatīta par Cieceres upes augšteci.

Izteka no Stūru purva ziemeļiem dabas lieguma Zvārde teritorijā. Augštecē tek uz ziemeļiem, pie Lejasrūtiņu mājām pagriežas uz rietumiem - ziemeļrietumiem. Lielākās pietekas - Cūku strauts, Mežupīte, Valtu strauts, Zaurupīte. Ietek Cieceres ezerā pie Lielcieceres.

## Atsauces
Purviņu strauts

**Purviņu strauts**  ir Zaurupītes labā krasta pieteka Saldus novada Blīdenes pagastā. 

Tek paralēli valsts autoceļam A9 (Liepājas šoseja) austrumu-dienvidaustrumu virzienā. Ietek Zaurupītē lejpus Blīdenes mežniecības.

## Atsauces
Kazenieku strauts

**Kazenieku strauts** (arī **Krūkļupīte**, augštecē - **Līčupīte**) ir Brocēnu ezera pieteka Saldus novadā.

Izteka uz dienvidiem no Pilsblīdenes. Tek rietumu-ziemeļrietumu virzienā. Ietek Brocēnu ezera ziemeļu galā. Upi šķērso dzelzceļa līnija Jelgava—Liepāja, kā arī valsts autoceļi P109 (Kandava — Saldus) un V1152 (Bērzi – Brocēnu stacija).

## Atsauces
Smukupīte

**Smukupīte** (lejtecē - **Sniķerupīte**) ir Bērzes kreisā krasta pieteka Saldus un Dobeles novados.

Izteka pie Blīdenes pagasta Zīļu mājām uz dienvidrietumiem no Blīdenes. Augštecē tek dienvidrietumu virzienā, pie lielākās pietekas Stūrupītes ietekas pagriežas uz rietumiem-ziemeļrietumiem. Ietek Bērzē lejpus Zebrenes, iepretim Tīku mājām. Upi šķērso valsts autoceļš V1157 (Blīdene – Stūri).

## Atsauces
Stūru baznīca

**Stūru evaņģēliski luteriskā baznīca** bija Latvijas Evaņģēliski luteriskās baznīcas dievnams, kas atradās Saldus novada Blīdenes pagasta Stūros. Iznīcināta 1944. gadā Otrā pasaules kara laikā.

1763. gadā Ceraukstes muižas īpašnieks Kristofs Ernsts fon Grothuss lika būvēt jaunu koka baznīcu vecās koka baznīcas vietā. 1861. gadā to pārbūvēja. 1930. gadā pie vecās baznīcas piebūvēja masīvu mūra torni ar zemu četrstūrainu smaili. No 1930. līdz 1935. gadam koka baznīcu nojauca un pēc arhitekta Aleksandra Lazdiņa projekta uzcēla mūra draudzes telpu, bet tornim piebūvēja divas kāņu telpas, kas atgādināja kontrforsus. Pēc kara baznīcu neatjaunoja.

## Ārējās saites
* Baznīca portālā Zudusī Latvija
Corythucha bulbosa

***Corythucha bulbosa*** ir tīklblakšu suga. Sastopama ASV no Mērilendas un Virdžīnijas uz rietumiem līdz Ohaio. Barojas uz trīslapu stafilejas (*Staphylea trifolia*)

## Atsauces
Corythucha fuscigera

***Corythucha fuscigera*** ir tīklblakšu suga. Izplatīta ASV no Ņūdžersijas un rietumiem līdz Kolorādo un Arizonas un uz dienvidiem Meksikai un Centrālai Amerikai.

## Atsauces
Corythucha aesculi

***Corythucha aesculi*** ir tīklblakšu suga. Izplatīta ASV — Ohaio, Ilinoisā un Kentuki štatos. Barojas uz zirgkastaņām, tajā skaitā kailā zirgkastaņa (*Aesculus glabrus*) un parastā zirgkastaņa (*Aesculus hippocastanum*). Pieaugušie kukaiņi ir 4 mm garumā un 2 mm platumā.

## Atsauces
Blomes muiža

**Blomes muiža** var būt:

*Blomes muiža (*Gut Blumenhof*) Madonas apriņķi (mūsdienās Ozolkalns)
*Blomes muiža (*Gut Blumenhof*) Valkas apriņķi (mūsdienās Blome)
*Blomes muiža (*Gut Kulsdorf*) Valmieras apriņķi (mūsdienās Blome)
Sejaha

**Meteoroloģiskā stacija «Sejaha»** () ir Krievijas vissezonas meteoroloģiskā polārstacija Arktikā. Izvietojusies Jamalas pussalas austrumu krastā pie Obas līča Sjojahas ciema ziemeļu nomalē. Administratīvi ietilpst Jamalas Ņencu autonomā apvidus Jamalas rajonā.

## Vēsture
Stacija izveidota 1936. gada 1. oktobrī, lai nodrošinātu ar meteoroloģisko informāciju Ziemeļu jūras ceļu, polāro aviāciju un kuģošanu Obas līcī. 1966. gadā stacijas programmu papildināja ar hidroloģiskajiem novērojumiem Obas līcī, 1973. gadā — magnētiskie ģeofiziskie novērojumi, bet 1974. gadā — agrometeoroloģiskie novērojumi ziemeļbriežu ganībās. 1990. gados ģeofiziskie un agrometeoroloģiskie novērojumi pārtraukti, bet 1994. gadā reorganizēta no hidrometeoroloģiskās par meteoroloģisko staciju. 2012. gadā ekspluatācijā ieviests automātiskais meteokomplekss.

## Atsauces
Zaurupīte

**Zaurupīte** (arī **Zaurupe**, lejtecē - **Bebrūte**) ir Mazupes labā krasta pieteka Saldus novada Blīdenes pagastā. 

Tek dienvidu virzienā. Lielākā pieteka - Purviņu strauts. Ietek Mazupē pie Lejasrūtiņu mājām. Upi šķērso valsts autoceļš A9 (Liepājas šoseja). Tās krastos atrodas Blīdenes mežniecība.

## Atsauces
Optiskais kabelis

thumb
**Optiskais kabelis** ir izveidots no optiskajām šķiedrām. Tās pārvada gaismas viļņus. Modulētais (ar mainīgu intensitāti) gaismas stars optiskajā šķiedrā tiek raidīts (iespīdināts) ar speciāla lāzera vai gaismas diodes palīdzību. Centrā ir ļoti plāna stikla šķiedra (ar serdeņa diametru d=10 μm — vienmodu vai — d=52 — 60 μm — daudzmodu). Kabelis sastāv no diviem vadiem, no kuriem katrs var pārraidīt datus tikai vienā virzienā. Katrā apvalkā plastikas kārtu veidā atrodas pastiprinošās šķiedras, kuras neļauj gaismai iziet cauri no stikla šķiedras. Šī tipa kabeļi ļauj pārsūtīt lielu datu daudzumu un ir nejūtīgi pret elektriskajiem traucējumiem. Kabeļa garumam praktiski nav nekādas nozīmes. Pirmās problēmas datu pārraidē rodas tad, ja kabeļa garums sasniedz 50 kilometrus.

Optisko kabeli parasti izmanto kā lielu tīklu mugurkaulu (*backbone*) vai arī lieljaudas serveru pieslēgšanai. Šis ir pats dārgākais kabeļu veids.

## Optiskā kabeļa tipi
Visas optiskās šķiedras dalās uz divām pamatgrupām:

* daudzmodu (Multi Mode Fiber Optics -MM FO) ar šķiedras izmēru d/D=50/125; 62,5/125 μm
* vienmodu (Single Mode Fiber Optics — SM FO) ar šķiedras izmēru d/D= 9/125 μm.

Daudzmodu šķiedras dalās pakāpeniskajās (*step index multi mode fiber*) un gradienta (*graded index multi mode fiber*).

Vienmodu šķiedras dalās: pakāpeniskās vienmodu šķiedras (*step index single mode fiber*) vai standarta šķiedras SF (*standard fiber*), šķiedras ar nobīdes dispersiju (*dispersion-shifted single mode fiber*), šķiedras ar nenulles nobīdes dispersiju NZDSF (*non-zero dispersion-shifted single mode fiber*).

#### PAMATPARAMETRI

#### 1. Ģeometriskie parametri

* serdeņu (d=2a) un apvalku (D=2b) diametri,
* būvgarums (Lbg).

#### 2. Optiskie parametri
**Primārie:**

* laušanas relatīvā koeficients,
* skaitliskā apertūra,
* normētā frekvence,
* izplatīšanas modas skaits,
* kritiskas frekvence un viļņa garums,

**Sekundārie:**

* rimšanas koeficients,
* kilomentriskais rimšanas koeficients,
* dispersija (“paplasēšanas impulsa”),
* frekvenču joslas.

#### 3. Mehāniskie parametri

* šķiedras izturība,
* dinamiskas izturības pārtraukumu,
* minimālais izliekumu rādiuss,
* aizsargpārklājuma izturība.
Izabella de Šarjēra

thumb|200px|Izabellas de Šarjēras portrets (''Maurice Quentin de La Tour'', 1766)
**Izabella de Šarjēra** (, dzimusi *Isabella Agneta Elisabeth van Tuyll van Serooskerken*); 1740. gada 20. oktobris — 1805. gada 27. decembris) bija holandiešu un šveiciešu Apgaismības laikmeta rakstniece. Pazīstama ar savām vēstulēm un romāniem, rakstīja arī brošūras, mūziku un lugas.

## Ārējās saites
Blīdenes luterāņu baznīca

**Blīdenes evaņģēliski luteriskā baznīca** bija Latvijas Evaņģēliski luteriskās baznīcas dievnams, kas atradās Saldus novada Blīdenes pagasta Blīdenē. Mūsdienās saglabājušies pamatu fragmenti.

Blīdenes luterāņu koka baznīca celta 1617. gadā. 1755. gadā tā nojaukta un 1756. gadā tika uzcelta mūra baznīca. 1860. gadā firsta Oto Andreasa fon Līvena atraitne Šarlote lika būvēt jaunu (pēc citām ziņām baznīcu tikai pārbūvēja) neogotiska stila baznīcu, kuru uzcēla 1862. gadā. Altāri bija projektējis arhitekts Teodors Zeilers. Altārgleznu "Kristus pie krusta" bija gleznojis Drēzdenes mākslinieks A. Erhards.

Otrā pasaules kara laikā 1945. gadā iespaidīgā celtne ar 56 metrus augsto torni tika daļēji sagrauta. 1965. gadā atlikušo būves daļu saspridzināja. 

Mūsdienās baznīcas drupas sakoptas, tajās notiek brīvdabas dievkalpojumi. 

## Ārējās saites
* Baznīca portālā Zudusī Latvija
Gvido Linga

**Gvido Linga** (dzimis **Vasiļjevs**;  — ) bija latviešu mūziķis un radio un televīzijas raidījumu vadītājs. Pazīstams kā grupu «Ārprāc», «Linga» un «Zig Zag» solists. Mūziķa un režisora Igora Lingas jaunākais brālis.

## Dzīvesgājums
Mācījās Rīgas Lietišķās mākslas vidusskolā kompozīciju, trauku modelēšanu, stikla lējumus, kā arī apmeklēja mūzikas pulciņu pionieru namā un nodarbojās ar kanoe airēšanu. Cenšoties neatpalikt no vecākā brāļa, viņš 1985. gadā kopā ar Edmundu Tropu un Uldi Timoško dibināja grupu «Ārprāc». Viņš bija grupas vokālists un turpināja piedalīties grupā pēc tam, kad tā mainīja nosaukumu uz «Zig Zag». Pēc albuma «Zig Zag» izdošanas 1988. gadā viņš pameta grupu, nomainīja uzvārdu uz Linga un dibināja grupu «Linga».

Aktīvi darbojies ar mūziku saistītu raidījumu veidošanā radio un televīzijā. No 2001. līdz 2019. gadam Linga bija Latvijas Radio 2 raidījumu vadītājs. Viņš kopā ar brāli Igoru ir piedalījies vairāku Latvijas Neatkarīgās televīzijas raidījumu veidošanā, tostarp «Latvijas muzikālā līga» un «Mūzikas video». Viņš bija viens no Latvijas Mūzikas kanāla dibinātājiem.

Miris .

## Atsauces
VLAN piekļuves kontroles saraksts

**VLAN piekļuves kontroles saraksts** (VACL) nodrošina piekļuves kontroli visām paketēm, kas ir savienotas VLAN vai tiek novadītas VLAN vai iziet no tā. Atšķirībā no parastajiem Cisco IOS piekļuves kontroles sarakstiem, kas konfigurēti maršrutētāja saskarnēs un tiek lietoti tikai maršrutētajām paketēm, VACL attiecas uz visām paketēm. Tehnoloģiju izstrādāja Cisco uz Catalyst 6500 sērijas slēdžu platformas.

VACL var izmantot līdzīgi kā SPAN portu vai tīkla testa piekļuves punktu (TAP), lai atkārtotu datorā ienākošos un izejošos datortīkla datus. Tas ir noderīgi, ja vēlas uzraudzīt tīkla trafiku. Bieži vien šī konfigurācija tiek izmantota, lai atvieglotu datu zudumu novēršanu (DLP) vai tīkla ielaušanās novēršanas sistēmās.

Salīdzinājumā ar standarta SPAN portu, VACL vai VACL portiem var būt vairākas priekšrocības, pārraugot pārsūtīto trafiku. Tos var konfigurēt tā, lai uzraudzības portam pārsūtītu tikai konkrētus vai īpašus VLAN. Tomēr tie pārsūta visu datplūsmu, kas atbilst kritērijiem, jo tiem nav tādas funkcionalitātes, lai izvēlētos no ienākošā vai izejošā trafika kā tas ir, piemēram, SPAN portiem.

## Skatīt arī

* Virtuālais privātais tīkls
* Privātais VLAN

## Atsauces

* http://www.cisco.com/en/US/tech/tk389/tk814/tk838/tsd_technology_support_sub-protocol_home.html
* http://www.cisco.com/en/US/products/hw/switches/ps700/products_tech_note09186a008013565f.shtml
* http://www.cisco.com/en/US/products/hw/switches/ps708/products_white_paper09186a008017b753.shtml
Endrū Breitbārts

**Endrū Džeimss Breitbārts** (; dzimis 1969. gada 1. februārī, miris 2012. gada 1. martā) bija konservatīvs amerikāņu žurnālists, rakstnieks un komentētājs, kurš dibināja politiski galēji labējo ziņu un viedokļu vietni *[[Breitbart News]]*.

Pēc *[[HuffPost]]* līdzdibināšanas un līdzdarbošanās vietnē *[[Drudge Report]]* Breitbārts nodibināja politiski galēji labēju ziņu un viedokļu vietni *[[Breitbart News]]*.

Žurnālisti Niks Žilspijs un Konors Frīdersdorfs uzskata, ka Breitbārts esot mainījis to, kā pieņemts rakstīt par politiku, izceļot senāko plašsaziņas līdzekļu trūkumus un paužot to, ko nesakot mediji.

Viena no Breitbārta populārākajām idejām bija "Breitbārta doktrīna", kas skaidro — politika izriet no kultūras. Lai mainītu politiku, vispirms jāmaina kultūra, jo politika seko kultūrai. Breitbārts uzskatīja šo ideju par svarīgu un bieži par to runāja intervijās.

## Personīgā dzīve un nāve
Breitbārts bija precējies ar Suzannu Bīnu, ar kuru kopā audzināja četrus bērnus.

2012. gada 29. februāra naktī Breitbārts pēkšņi sabruka, pastaigājoties Brentvudā. Viņš tika nogādāts uz Ronalda Reigana UCLA medicīnas centru, kur viņu pasludināja par mirušu tieši pēc 2012. gada 1. marta pusnakts. Viņam bija 43 gadi. Autopsijā tika noskaidrots, ka nāvi izraisīja sirdslēkme. Viņu apbedīja ebreju kapsētā "Hillside Memorial Park".

## Darbi

* 
* 

## Atsauces
Komsomoļskaja Pravdas salas

**Komsomoļskaja Pravdas salas** () ir neapdzīvots arhipelāgs Ziemeļu Ledus okeānā, Krievijas Federācijas galējos ziemeļos. Administratīvi ietilpst Krasnojarskas novada Taimiras Dolganu—Ņencu rajonā. Izvietojies Laptevu jūras dienvidrietumos pie Taimiras pussalas ziemeļaustrumu krasta. Viena no divām salu grupām pasaulē, kas nosaukta laikraksta vārdā (otra ir Izvestijas CIK salas).

## Ģeogrāfija
Arhipelāgs izstiepts ziemeļrietumu—dienvidaustrumu virzienā 43 km garumā, no Taimiras krasta to atdala 5 km platais Kubas Brīvības šaurums. Arhipelāgu veido 9 salas, divas galvenās ir Boļšoja un Samuila sala, kā arī Dežņova sala, Skala, Mogiļnija, Ovala, Promislovija, Volodarska sala un Stolovidnija. Dažkārt pie Komsomoļskaja Pravdas salām pieskaita arī Viļkicka salas gar pašu Taimiras piekrasti. Salās galvenokārt paugurains reljefs, augstākais paugurs ir Žoltaja Gorbuška Boļšojas salā 67 m vjl. Arktiskās tundras ainava, aug galvenokārt ķērpji un sūnas.

## Vēsture
Salas 1736. gada augustā atklāja Vasīlija Prončiščeva ekspedīcija. Nosaukumu **Samuila salas** par godu Svētajam Samuilam 1739.—1740. gadā piešķīra Haritona Lapteva ekspedīcija. 1935. gadā, pēc tam, kad pirms gada līdzās arhipelāgam nācās pārziemot trim Ļenas ekspedīcijas kuģiem *Staļins*, *Pravda* un *Volodarskis*, tas pārdēvēts tagadējā vārdā par godu komjaunatnes laikrakstam Komsomoļskaja Pravda. No 1935. līdz 1990. gadiem Samuila salā darbojās polārstacija Ostrovsamuila.

## Atsauces

## Ārējās saites
* ВАСИЛИЙ ПРОНЧИЩЕВ И СЕМЕН ЧЕЛЮСКИН
* К КАРТОГРАФИИ И ГЕОЛОГИИ СЕВЕРНОЙ ЧАСТИ ТАЙМЫРСКОГО ПОЛУОСТРОВА