open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Hao

**Hao** () ir koraļļu atols Tuamotu salās Klusajā okeānā. Administratīvi pieder Franču Polinēzijai, kur kopā ar Amanu atolu (9,6 km², 174 iedzīvotāji) un Glosteras Hercoga salām (15,5 km², 69 iedzīvotāji), kā arī neapdzīvotajiem Nenoneno (9 km²), Ahunui (5,7 km²),  Pararoas (4 km²), Taueres (2 km²), Rekarekas (1,6 km²) un Manuhani (1 km²) atoliem veido Hao komūnu. Atola pamatiedzīvotāji ir polinēziešu tauta tuamotieši. 

## Ģeogrāfija

Hao atrodas Tuamotu salu austrumu daļā, tuvākā sala ir  attālā Amanu ziemeļos. Hao atrodas vulkāniska zemūdens kalna virsotnē, kas paceļas 3190 metru augstumā no okeāna pamatnes un izveidojies pirms 41,3 līdz 46,3 miljoniem gadu. Atolam izstiepta neregulāra forma, tā garums ir , lielākais platums — , bet rifa perimetrs — . Atola rifs iekļauj  lielu lagūnu, kurai ir viens kuģojams savienojošais šauruma ar okeānu — 300 m platais Kaki šaurums atola ziemeļu galā. Vienīgā apdzīvotā vieta Otepa un lidlauks atrodas uz atola ziemeļaustrumu motu.

Valda tropu klimats, gada vidējā temperatūra 26,6 °C, vidējais nokrišņu daudzums — 1382 mm.

## Vēsture
Pirmie no eiropiešiem atolu 1606. gadā apmeklēja spāņu ekspedīcija Pedro Fernandesa de Kirosa vadībā, kas to nodēvēja par *Conversion de San Pablo*. 1769. gadā atolu apmeklēja franču jūrasbraucējs Luī Antuāns de Bugenvils, kas atolu pēc tā īpatnējās kontūras nodēvēja par *île de la Harpe* — ‘arfas salu’. 19. gadsimtā Hao ar 400 iedzīvotājiem kļuva par Francijas teritoriju. 1852. gadā atols tika evaņģelizēts, dibinot Svētā Pētera draudzi, bet 1870. gadā uzbūvēta baznīca. 

1960. gados Hao atols kļuva par Francijas kodolizmēģinājumu programmas atbalsta bāzi — šeit izbūvēja ostu, lidlauku un citu infrastruktūru; iedzīvotāju skaits ievērojami pieauga (no 194 iedzīvotājiem 1962. gadā līdz 1582 iedzīvotājiem 1996. gadā). 2000. gada 30. jūnijā bruņotie spēki pameta atolu, nododot infrastruktūru Franču polinēzijas valdībai, kas, ņemot vērā nenoteiktību saistībā ar atola ekonomisko nākotni, vēlējās to izmantot tūrisma attīstībai.

## Saimniecība
Kopš 2000. gada atola privātā sektora aktivitātes galvenokārt ir saistītas ar pērļu audzēšanu, zveju (uz Taiti ik gadu tiek eksportētas aptuveni desmit tonnas jūras velšu) un kopras ieguvi.

Attīstīts tiek tūrisms — atola ziemeļaustrumos no 1964. gada darbojas Hao lidosta (bijusī gaisa spēku bāze) ar  garu skrejceļu, kas ar regulāriem reisiem savienota ar Papeeti un citām Tuamotu arhipelāga salām un gadā apkalpo ap 12—15 tūkstošus pasažieru.

## Atsauces

## Ārējās saites
Fanatau

**Fanatau** (*Fangatau*) ir koraļļu atols Tuamotu salās Klusajā okeānā. Administratīvi pieder Franču Polinēzijai, kur kopā ar Fakahinas atolu (8,3 km², 173 iedzīvotāji) veido Fanatau komūnu. Atola pamatiedzīvotāji ir polinēziešu tauta tuamotieši.

## Ģeogrāfija
Fanatau atrodas Tuamotu salu ziemeļaustrumu daļā, tuvākā sala ir  attālā Fakahina dienvidaustrumos. Fanatau atrodas vulkāniska zemūdens kalna virsotnē, kas paceļas 1710 metru augstumā no okeāna pamatnes un izveidojies pirms 44,3 līdz 45,1 miljoniem gadu; kalna virsotne atrodas  zlj. Atolam ieliekta ovāla forma, tā garums ir , lielākais platums — , bet rifa perimetrs — . Atola rifs iekļauj  lielu lagūnu, kurai nav kuģojamu savienojošo šaurumu ar okeānu. Vienīgā apdzīvotā vieta Teana un Fanatau lidlauks atrodas atola rietumos. Lielākā daļa atola motu savienoti ar autoceļu un tiltiem.

## Vēsture
Pirmie no eiropiešiem atolu 1820. gadā apmeklēja krievu ekspedīcija Fabiāna fon Belinshauzena vadībā, kas to nodēvēja par Grāfa Arakčejeva salu par godu ģenerālim Aleksejam Arakčejevam. 19. gadsimtā Fanatau kļuva par Francijas teritoriju. 1862. gadā atols tika evaņģelizēts, dibinot Svētā Dominika draudzi.

## Saimniecība
Papildus vēsturiskajai kokospalmu audzēšanai kopras ieguvei, 2001. gadā tika uzsākta milzu gliemeņu *Tridacna maxima* akvakultūra, kas lagūnā ir plaši izplatīta — tā ir īpaši piemērGliemeņu audzēšana kļūst arvien svarīgāka un ienesīgāka atola iedzīvotājiem.

Atola rietumos no 1978. gada darbojas Fanatau lidosta ar  garu skrejceļu, kas ar regulāriem reisiem savienota ar Papeeti un citām Tuamotu arhipelāga salām un gadā apkalpo ap 1,5 tūkstošiem pasažieru.

## Atsauces

## Ārējās saites
Plūmju iela (Daugavpils)

**Plūmju iela** ir iela Daugavpilī, Jaunbūves apkaimē. Plūmju iela sākas krustojumā ar Kauņas ielu, ved austrumu virzienā un beidzas savienojumā ar bezvārda ceļu Višķu ielas virzienā. Plūmju ielā ir savrupmāju apbūve.

Ielas kopējais garums ir 595 metri, ieskaitot sākotnējo posmu no Kauņas ielas līdz Kļavu ielai, kurš Plūmju ielai oficiāli nepieder. Ielas sarkano līniju platums ir 11—16 metri. Visā garumā Plūmju iela ir klāta ar grants segumu, satiksmes kustība atļauta abos virzienos vienā joslā. Sabiedriskais transports pa Plūmju ielu nekursē.

Plūmju iela izveidota 20. gadsimta beigās kādreizējā noliktavu teritorijā. Ielas nosaukums laika gaitā nav mainījies.

## Ielu savienojumi
Plūmju iela ir savienota ar šādām ielām:
* Kauņas iela (T veida krustojums)
* Kļavu iela (T veida krustojums)
* Ventspils iela
* Kastaņu iela / Višķu iela (savienojums ar bezvārda ceļu)

## Atsauces
Anaa

**Anaa** (*Anaa*) ir koraļļu atols Tuamotu salās Klusajā okeānā. Administratīvi pieder Franču Polinēzijai, kur kopā ar Faaites atolu (8,9 km², 440 iedzīvotāji) un neapdzīvotajiem Tahaneas (7,7 km²) un Motutunas (1,4 km²) atoliem veido Anaas komūnu. Atola pamatiedzīvotāji ir polinēziešu tauta tuamotieši.

## Ģeogrāfija
thumb|left|Anaas lagūnas piekraste
Anaa atrodas Tuamotu salu vidusdaļā, tuvākā sala ir  attālā Faaite ziemeļaustrumos. Anaa atrodas vulkāniskas zemūdens grēdas virsotnē, kas paceļas 3520 metru augstumā no okeāna pamatnes un izveidojusies pirms 52,5 līdz 59,6 miljoniem gadu; grēdas virsotne atrodas  zjl. Atolam izstiepta neregulāra forma, tā garums ir , lielākais platums — , bet rifa perimetrs — . Atola rifs iekļauj  lielu lagūnu, kurai nav kuģojamu savienojošo šaurumu ar okeānu; neliela osta ierīkota pie ārējā rifa. Vienīgā mūsdienu apdzīvotā vieta Tukuhora un lidlauks atrodas atola ziemeļaustrumos, bet citos atola motu atrodas vairāki vēsturiskie periodiski apdzīvotie ciemi. Atola ziemeļaustrumu daļas galvenie motu savienoti ar tiltiem un autoceļu.

## Vēsture
Iespējams, ka pirmie no eiropiešiem atolu 1606. gadā apmeklēja spāņu ekspedīcija jūrasbraucēja Perdu Fernadiša di Kviroša vadībā, kas to nodēvēja par *Conversión de San Pablo*, bet nav īsti zināms, vai apmeklētais atols bija Anaa vai Hao. 1772. gadā atolu apmeklēja spānis Domingu de Boenečea, kas to nodēvēja par *Isla de Todos los Santos*, jo krastā izkāpa Visu svēto dienā. 19. gadsimtā Anaa kļuva par Francijas teritoriju; ar 1300 iedzīvotājiem tas bija visapdzīvotākais atols Tuamotu arhipelāgā un tā iedzīvotāju skaits vēlāk pieauga līdz 2000 cilvēkiem. 1906. gada 8. februārī lielus materiālos zaudējumu atolam nodarīja ciklons — to appludināja vilnis, kura augstums lēsts no 15 līdz 19 metriem. Tas izraisīja aptuveni simts tā iedzīvotāju (saskaņā ar ziņojumiem no 95 līdz 130) pazušanu jūrā, atstājot atolu noplicinātu uz daudziem gadiem.

## Saimniecība
Lielākā daļa atola ekonomiskās aktivitātes ir saistīta ar zvejniecību un hoās ierīkotajām zivju audzētavām, kā arī kokospalmu audzēšanu un kopras ieguvi; palmas tiek kultivētas praktiski uz visiem motu.

Atola ziemeļaustrumos darbojas Anaas lidosta (IATA kods: AAA) ar  garu skrejceļu, kas ar regulāriem reisiem savienota ar Papeeti un citām Tuamotu arhipelāga salām un gadā apkalpo ap 3,5 tūkstošiem pasažieru.

## Atsauces

## Ārējās saites
Rūpniecības iela (Daugavpils)

**Rūpniecības iela** ir iela Daugavpilī, Čerepovas apkaimē. Tā sākas krustojumā ar Stiklu ielu, ved dienvidaustrumu virzienā un beidzas krustojumā ar Jelgavas ielu. Rūpniecības ielā ir industriāla apbūve.

Ielas kopējais garums ir 825 metri, visā garumā tā ir klāta ar asfalta segumu. Satiksmes kustība norit abos virzienos, pa vienu joslu katrā virzienā. Sabiedriskais transports pa Rūpniecības ielu nekursē, kaut gan šeit iekārtotas divas pieturvietas. Tuvākā pietura ir "Naftas bāze" Jelgavas ielā.

Rūpniecības iela ir šīs ielas vienīgais nosaukums, tas zināms kopš Latvijas PSR laika.

## Ielu savienojumi
Rūpniecības iela ir savienota ar šādām ielām:
* Stiklu iela (T veida krustojums)
* Jelgavas iela (T veida krustojums)

## Atsauces
Makemo

**Makemo** (*Makemo*) ir koraļļu atols Tuamotu salās Klusajā okeānā. Administratīvi pieder Franču Polinēzijai, kur kopā ar Katiu (10 km², 257 iedzīvotāji), Raroias (41 km², 253 iedzīvotāji), Taenas (20 km², 65 iedzīvotāji) atoliem un neapdzīvotajām Rajevska salām (Tuanake, Hiti, Tepoto; kopā 9,1 km²) un Haraiki (1,4 km²), Maruteo (1,4 km²), Takumes (5 km²), Nihiru (6,7 km²) atoliem veido Makemo komūnu. Atola pamatiedzīvotāji ir polinēziešu tauta tuamotieši.

## Ģeogrāfija
thumb|left|Makemo liedags
Makemo atrodas Tuamotu salu vidusdaļā, tuvākā sala ir  attālā Hiti dienvidrietumos, bet tuvākā apdzīvotā sala ir  attālā Katiu rietumos. Makemo atrodas vulkāniska zemūdens kalna virsotnē. Atolam izstiepta neregulāra forma, tā garums ir , lielākais platums — , bet rifa perimetrs — . Atola rifs iekļauj  lielu lagūnu, kurai ir divi kuģojami savienojošie šaurumi ar okeānu — 300 m platais Arikitamiro šaurums ziemeļaustrumos un 200 m platais Tapuhiras šaurums ziemeļrietumos. Vienīgā pastāvīgi apdzīvotā vieta Pouheva atrodas atola ziemeļaustrumos pie Arikitamiro šauruma.

## Vēsture
thumb|left|Makemo mērija un žandarmērija
Pirmie no eiropiešiem atolu 1803. gadā apmeklēja britu ekspedīcija Džona Tarnbula un Džona Baiersa vadībā, kas to nodēvēja par Filipsa salu (*Philips's Island*) par godu Londonas šerifam Ričardam Filipsam. 1820. gadā atolu atkārtoti atklāja krievu Fabiāna fon Belinshauzena ekspedīcija, kas to nodēvēja par Kņaza Goļeņiščeva-Kutuzova-Smoļenska salu (*остров Князя Голенищева-Кутузова-Смоленского*); kartēs reizēm tika atzīmēta kā Kutuzova sala.

19. gadsimtā Anaa kļuva par Francijas teritoriju ar 250 iedzīvotājiem 1850. gadā. Atolu evaņģelizēja 1851. gadā, nodibinot Svētā Jāzepa draudzi.

## Saimniecība
Galvenā saimnieciskā aktivitāte atolā ir tūrisms, galvenokārt niršanas tūrisms pie abiem šaurumiem. Attīstīta arī pērļu audzēšana, jūrasgurķu ieguve un kokospalmu audzēšana kopras ieguvei.

Atola ziemeļaustrumos no 1976. gada darbojas Makemo lidosta ar  garu skrejceļu, kas ar regulāriem reisiem savienota ar Papeeti un citām Tuamotu arhipelāga salām un gadā apkalpo ap 10 tūkstošiem pasažieru.

## Atsauces

## Ārējās saites
Flokšu iela (Daugavpils)

**Flokšu iela** ir iela Daugavpilī, Mazo Stropu apkaimē. Ielā ir vasarnīcu apbūve.

Flokšu iela sākas krustojumā ar Dravnieku ielu. Sākumā tā stiepjas uz ziemeļiem, bet pēc kāda attāluma trīsreiz pagriežas pa kreisi, veidojot neregulāru četrstūri, kas ziemeļrietumu stūrī savienots ar Jasmīnu ielu. Šīs Flokšu ielas galvenās trases kopējais garums ir aptuveni 900 metri, visā garumā tā klāta ar grants segumu. Papildus tam, Flokšu ielai ir 100 metru garš strupceļa atzarojums šī četrstūra iekšā, tā garums ir ap 100 metriem, bet seguma tam nav.

Satiksmes kustība Flokšu ielā atļauta vienā joslā abos virzienos. Sabiedriskais transports pa ielu nekursē.

Flokšu iela izveidota 1970. gados, bet nosaukums tai piešķirts tikai 2005. gada 30. jūnijā.

## Ielu savienojumi
Flokšu iela ir savienota ar šādām ielām:
* Dravnieku iela
* Jasmīnu iela
Dītrihs fon Keizerlings (galminieks)

**Dītrihs fon Keizerlings** (*Dietrich Freiherr von Keyserlingk*; 1698—1745) bija vācbaltiešu izcelsmes virsnieks, Prūsijas karaļa Frīdriha II uzticības persona.

## Dzīvesgājums
Dītrihs fon Keizerlings bija cēlies no senas Kurzemes Keizerlingu dzimtas. Viņa tēvs bija brīvkungs Johans Ernests fon Keizerlings, bet māte Doroteja Amālija, dzimusi Kīza (*della Chiesa*).

Dzimis 1698. gada 25. jūlijā Oktes muižā, Lielā Ziemeļu kara laikā pārcēlās uz Kēnigsbergu, kur absolvēja ģimnāziju un studēja universitātē. 1715. gadā apceļoja Vāciju, Franciju un Nīderlandi. 1724. gadā viņš kļuva par Prūsijas armijas kavalērijas leitnantu. 1729. gadā viņu iecēla par Prūsijas kroņprinča Frīdriha audzinātāju. Vēlāk viņš dienēja kavalērijā, 1737. gadā karalis Frīdrihs Vilhelms I viņu nosūtīja pie Voltēra. 1740. gadā jaunais karalis Frīdrihs  II viņu paaugstināja par kavalērijas pulkvedi un ģenerāladjutantu. 1744. gadā viņš kļuva par Berlīnes Zinātņu akadēmijas goda locekli.

Miris 1745. gada 13. augustā Berlīnē.

## Atsauces
Francijas aizjūras kopienas

350px|thumb|Francijas aizjūras kopienas
**Aizjūras kopienas** (, COM) ir Francijas pirmās pakāpes administratīvā iedalījuma vienības, līdzīgi, kā Francijas reģioni, bet ar pusautonomu statusu. Aizjūras kopienām pieskaita dažas bijušās Francijas aizjūras kolonijas un citas Francijas aizjūras vienības ar īpašu statusu, kuras visas kļuva par kopienām pēc 2003. gada 28. marta konstitucionālās reformas. Aizjūras kopienas atšķiras no aizjūras reģioniem un aizjūras departamentiem, kuriem ir tāds pats statuss kā Francijas metropoles reģioniem un teritorijām, lai arī tie atrodas ārpus Eiropas. Kā neatņemamas Francijas sastāvdaļas, aizjūras kopienas ir pārstāvētas Nacionālajā asamblejā, Senātā un Ekonomikas un sociālo lietu padomē. Lai gan dažas kopienas atrodas ārpus Eiropas Savienības, visas var balsot, lai ievēlētu Eiropas Parlamenta (EP) locekļus. (Visa Francija kļuva par vienu daudzmandātu ES vēlēšanu apgabalu 2019. gadā.) Klusā okeāna reģiona kopienas izmanto eiro piesaistīto CFP franku, savukārt Atlantijas okeāna reģiona kopienas izmanto pašu eiro.

Kopš 2011. gada 31. marta, kad Majota kļuva par aizjūras departamentu, pastāv piecas aizjūras kopienas:
* **[[Franču Polinēzija]]** kļuva par aizjūras valsti 2003. gadā. Tās 2004. gada 27. februāra likums piešķir tai aizjūras valsts statusu Francijas Republikas sastāvā ( jeb POM), taču bez juridiskām izmaiņām tās aizjūras kopienas statusā. Franču Polinēzijai ir liela autonomijas pakāpe, kuras divas simboliskās izpausmes ir Franču Polinēzijas prezidenta tituls (*Le président de la Polynésie française*) un papildu apzīmējums *pays d'outre-mer*. Likumdevējs kopš 2004. gada ir Franču Polinēzijas Asambleja.
* **[[Senbartelmī]]** ir sala Mazajās Antiļu salās. Senbartelmī 2007. gadā tika atdalīta no Gvadelupas aizjūras departamenta un kopš 2012. gadā tā vairs nav Eiropas Savienības sastāvā. Tai ir sava teritoriālā padome un izpildpadome.
* **[[Senmartēna]]s** kopiena aizņem Senmartēnas salas ziemeļu daļa Mazajās Antiļu salās. Senmartēna 2007. gadā tika atdalīta no Gvadelupas aizjūras departamenta. Tai ir teritoriālā padome un izpildpadome, un pēc atdalīšanās tā palika Eiropas Savienības sastāvā.
* **[[Senpjēra un Mikelona]]** ir ​​salu grupa Atlantijas okeānā pie Ņūfaundlendas krastiem. Tai ir teritoriālā padome. Tā ir pēdējā Jaunfrancijas daļa, kas atrodas Francijas pakļautībā.
* **[[Volisa un Futuna]]** ir trīs mazu salu grupa Klusajā okeānā. Tai ir savs augstais administrators un teritoriālā asambleja.

## Kopienas un ''sui generis'' kopienas

## Atsauces

## Ārējās saites
Svaru iela (Daugavpils)

**Svaru iela** ir iela Daugavpilī, Dzelzceļnieka apkaimē. Tā sākas krustojumā ar Muitas ielu, ved austrumu virzienā un beidzas krustojumā ar Dīķu ielu. Pirms Smiltenes ielas pārbūves (2020) Svaru iela stiepās tālāk, līdz krustojumam ar šo ielu.

Svaru ielas kopējais garums ir 67 metri, visā garumā tā ir divu joslu platumā un klāta ar asfalta segumu. Satiksmes kustība norit abos virzienos. Vienīgā celtne ar adresi Svaru ielā ir trīsstāvu dzīvojamā māja (Nr. 4), pretējā pusē atrodas AS "Latgales piens" ražotne. Sabiedriskais transports pa Svaru ielu nekursē.

Sākotnējais ielas nosaukums bija **Vidus iela**, bet 1934. gada 7. decembrī tā ieguva tagadējo nosaukumu, kas vairs nav mainījies.

## Ielu savienojumi
Svaru iela ir savienota ar šādām ielām:
* Muitas iela
* Dīķu iela

## Atsauces
Ērmuižas

**Ērmuižas** ir ciems Valmieras novada Naukšēnu pagastā. Atrodas pagasta dienvidu daļā.

Apdzīvotā vieta atrodas Acupītes krastā.

## Atsauces
Progress MS-31

***Progress MS-31*** (*Прогресс МС-31*; SKS apzīmējums ***ISS-92P***) bija Krievijas automātisks *[[Progress-MS]]* sērijas kravas kosmosa kuģis, kas Starptautiskajā kosmosa stacijā (SKS) nogādāja kravu. To orbītā palaida 2025. gada 3. jūnijā. Kravas kuģis darbību beidza 2026. gada 16. martā.

*Progress MS-31* ar 255 dienām (8,5 mēneši) ir visilgāk lidojušais *[[Progress (kravas kuģu saime)|Progress]]* saimes kuģis. *[[Progress-MS]]* parasti veic aptuveni 180 dienu (6 mēnešu) lidojumus.

## Krava
Kopējā kravas masa starta brīdī bija 2625 kg. Īpašajās tvertnēs ietilpa degviela (), saspiestas gāzes (slāpeklis) (), ūdens (). Hermētiskajā kravas telpā (pavisam ) bija iekārtas stacijas apkalpošanai un zinātniskajiem pētījumiem, pārtikas preces, apģērbs, higiēnas, medicīnas preces.

## Lidojuma gaita
*Progress MS-31* tika palaists  19:32:40 *[[Universālais koordinētais laiks|UTC]]* ar nesējraķeti *[[Sojuz-2.1a]]* no Baikonuras kosmodroma 31. starta laukuma.

5. jūlijā 21:25 *UTC* kosmosa kuģis automātiskā režīmā saslēdzās ar SKS pie *[[Poisk (SKS)|Poisk]]* moduļa.

*Progress MS-31* bija paredzēts atvienoties no stacijas 2025. gada decembrī. Kosmosa kuģa *[[Sojuz MS-28]]* palaišanas laikā 2025. gada 27. novembrī tika bojāts starta laukums Baikonurā 31 / 6, no kura vienīgā varēja palaist *Progress* un *Sojuz* kuģus, tādējādi aizkavējās *Progress MS-31* nomainītāja *[[Progress MS-33]]* starts, un *Progress MS-31* nolēma paturēt stacijā ilgāk.

2026. gada 16. martā 13:24:04 *UTC* *Progress MS-31* atvienojās no stacijas. 16:42 *UTC* tika iedarbināti dzinēji bremzēšanas manevram. Kravas kuģis nogāja no orbītas un sadega Zemes atmosfēras blīvajos slāņos. Aptuveni 17:21 *UTC* nesadegušās daļas nokrita Klusā okeāna dienvidu daļā, kas nav kuģojama.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Progress MS-31 to re-supply ISS Anatoly Zak
* Progress-MS 01 — 40 Gunter Dirk Krebs
Darnica

thumb|350px|Stara Darnica
**Darnica** () ir vēsturiska Kijivas apkaime Dņepras kreisajā krastā.

19. gadsimtā tā bija daļa no Čerņihivas guberņas Osteras apriņķa Brovaru pagasta un bija vasarnīcu vieta ar gadsimtiem vecu priežu mežu. Rakstiskajos avotos Darnica minēta 1509. gada apgabaltiesas lēmumā lietā starp Kijivas Mikolajivas un Pečeru klosteriem. Tajā laikā šeit plūda Darnicas upe.

## Apkārtne
Dņepras kreisais krasts iepretim Kijivas centram ir ļoti lēzens. Senatnē šeit stiepās trīs jūdzes platas pļavas, aiz kurām atradās nepārtraukts mežs, ko šķērsoja upes, ezeri un purvi. Darnicas apkaimē atrodas ezeri Rusanivske, Vasilivske, Svjatišče, Darnicke, Telbina, kā arī upes Poznjakivka un Radunka.

## Vēsture
Darnicas teritorijā atrastas 4.—3. tūkstošgades pirms mūsu ēras apmetņu paliekas.

19. gadsimta sešdesmitajos gados izveidots Nova Darnicas ciems, kas 1927. gadā iekļauts Kijivas pilsētas robežās. 1932. gadā uzcelts lokomotīvju depo "Darnica", uz kura bāzes 20. gadsimta 30. gados izveidots DVRZ ciems.

1935. gadā izveidots Kijivas pilsētas Darnicas rajons. Pašreizējās robežās tas tika apstiprināts 2002. gadā.

Otrā pasaules kara laikā Darnicas mežā atradās Darnicas koncentrācijas nometne. Darnicas privātmājas un rūpniecības uzņēmumi abās dzelzceļa pusēs tika pilnībā iznīcināti.

Intensīva dzīvojamo un rūpniecisko ēku būvniecība Darnicā sākās 20. gadsimta četrdesmito gadu beigās. Kijivas kreisā krasta daļu intensīvi attīstīja, veidojot jaunus dzīvojamos rajonus: Berezņaki, Voskresenka, Rusānivka, kas mūsdienās ir daļa no Darnicas rajona.

## Galerija

Attēls:Приміський_вокзал_Дарниця.jpg|Darnicas dzelzceļa stacija
Attēls:Метро_Дарниця.jpg|Darnicas metro stacija
Attēls:Дарниця_4_лінія.jpg|Darnicas vasarnīcas
Attēls:Дарницкая_площадь.jpg|Darnicas laukums
Attēls:Фармацевтическая_фабрика_«Дарница».JPG|Farmācijas uzņēmums "Darnica"
Attēls:Универмаг_«Дарница».jpg|Universālveikals "Darnica"


## Ārējās saites

*  drda.gov.ua Darnicas administrācijas tīmekļa vietne
Raivo Butirins

**Raivo Butirins** (dzimis  Jūrmalā) ir latviešu basketbolists, spēlē spēka uzbrucēja pozīcijā. 2025. gadā pārstāv Latvijas-Igaunijas līgas un Latvijas Basketbola līgas (LBL) klubu Rīgas VEF, kura sastāvā kļuvis par četrkārtēju Latvijas čempionu.

## Karjera
Profesionālo karjeru uzsācis Rīgas VEF sistēmā 2020. gadā. Klubu pārstāvējis četras sezonas, visās tajās kļūstot par Latvijas čempionu. Kā jaunajam spēlētājam R. Butirinam gan nebija nozīmīga loma VEF rotācijā, dauz spēlēja arī fārmklubā RSU Nacionālajā basketbola līgā.

2024. gada septembrī noslēdza līgumu ar vadošo Portugāles Basketbola līgas klubu Lisabonas "Benfica", lielākoties gan spēlējot kluba otrajā komandā Portugāles pēc spēka otrajā līgā. Pēc vienas sezonas Portugālē R. Butirins 2025. gada vasarā atgriezās VEF sastāvā.

Pārstāvējis Latvijas U‑16 un U‑20 jaunatnes izlases, piedaloties FIBA Eiropas čempionātos.

## Atsauces

## Ārējās saites
Klēra Makonela

**Klēra Makonela** (; dzimusi ) ir kanādiešu aktrise, komiķe, scenāriste un producente. Plašāk pazīstama ar klingoņu vadones Denesas lomu *[[Paramount+|CBS All Access]]* seriālā *[[Star Trek: Discovery]]* (2017—2018) un Fionas "Efijas" Ņūsomas-Krebtrijas atveidošanu CBC detektīvseriālā "Mērdoka noslēpumi" (2018—pašlaik). Ieskaņojusi tēlus arī videospēlēs *[[Tom Clancy's Rainbow Six Siege]]* (2015), *[[Arknights]]* (2019) un *[[The Dark Pictures: House of Ashes]]* (2021).

*[[The Second City]]* Toronto trupas absolvente. Tikusi nominēta *[[Canadian Comedy Awards]]* balvai kategorijā "Labākais izrāviena mākslinieks" 18. *Canadian Comedy Awards* balvu pasniegšanas ceremonijā 2017. gadā. Makonela atveidojusi epizodiskas lomas televīzijas seriālos *[[Wynonna Earp]]* (2018), *[[Coroner]]* (2019), *[[American Gods]]* (2019), *[[Killjoys]]* (2019), *[[Nurses]]* (2020), "Hadsons un Reksis" (2021) un *[[Slasher]]* (2023), filmās *[[Fingernails]]* (2023), *Dim the Fluorescents* (2017) un *Stealing School* (2019), kā arī interneta komēdijdrāmas seriālā *Avocado Toast* (2022).

Par sniegumu *Avocado Toast* bija nominēta *[[Canadian Screen Awards]]* balvai kategorijā "Labākā otrā plāna loma interneta seriālā" 11. *Canadian Screen Awards* balvu pasniegšanas ceremonijā 2023. gadā.

## Filmogrāfija

### Kino

### Televīzija

### Videospēles

## Atsauces

## Ārējās saites

*
Vējpuses salas (Okeānija)

**Vējpuses salas** (, ) ir salu grupa Klusā okeāna dienvidos, Franču Polinēzijas Biedrības salu austrumu daļa. Ietilpst Franču Polinēzijas lielākā sala Taiti ar galvaspilsētu Papeeti un augstāko virsotni Orohenu (2241 m vjl), kā arī Moorea, Maiao, Tetiaroa un neapdzīvotā Mehetia. Administratīvi veido atsevišķu Vējpuses salu administratīvo vienību, kas savukārt sastāv no 13 komūnām.

## Salas un atoli

## Atsauces

## Ārējās saites
Pīlādžu iela (Daugavpils)

**Pīlādžu iela** ir iela Daugavpilī, Daugavas kreisajā krastā, Judovkas apkaimē. Tā ir pēdējā šķērsiela Judovkas austrumos, tās zemesgabali robežojas ar Laucesas pagasta Maļutku ciemu. Pīlādžu iela sākas strupceļā Daugavas krastā un ved dienvidu virzienā līdz krustojumam ar Lielo ielu. Iela ir apbūvēta ar privātmājām.

Pīlādžu ielas garums ir aptuveni 190 metri, visā garumā tā klāta ar grants segumu. Ielas sarkano līniju platums ir 6—9 metri. Satiksmes kustība atļauta abos virzienos. Sabiedriskais transports pa Pīlādžu ielu nekursē, tuvākā pietura ir 8. autobusa galapunkts "Judovka".

Sākotnējais ielas nosaukums bija **Maļutku iela**, bet Latvijas PSR gados to pārdēvēja par **Pīlādžu ielu**, un šis nosaukums vairs nav mainījies.

## Ielu savienojumi
Pīlādžu iela ir savienota ar šādām ielām:
* Lielā iela (T veida krustojums)

## Atsauces
Inženieru iela (Daugavpils)

**Inženieru iela** ir iela Daugavpilī, Ķīmijas apkaimē. Inženieru iela sākas krustojumā ar Jātnieku ielu, ved dienvidaustrumu virzienā un beidzas krustojumā ar Zeļinska ielu. Ielā ir daudzstāvu dzīvojama apbūve ar veikaliem un izglītības iestādēm.

Inženieru ielas garums ir 570 metri, visā garumā tā klāta ar asfalta segumu. Ielas sarkano līniju platums ir 9—12 metri. Satiksmes kustība norit abos virzienos, pa vienu joslu katrā virzienā. Sabiedriskais transports pa Inženieru ielu nekursē, bet Cialkovska ielā ir 3., 19., 20. un 24. autobusu maršrutu pietura "Inženieru iela".

Ielas nosaukums piešķirts ar tās uzbūvi 1960. gados un laika gaitā nav mainījies.

## Ielu savienojumi
Inženieru iela ir savienota ar šādām ielām:
* Jātnieku iela (T veida krustojums)
* Arhitektu iela
* Zeļinska iela (T veida krustojums)

## Ievērojami objekti
* Nr. 3 — "Mego" tīkla veikals, atklāts 2024. gadā. Līdz 2021. gadam šajā vietā atradās pamesta dārzeņu veikala ēka.
* Ielas sākumā atrodas skvērs ar pieminekli Afganistānas karā kritušajiem Latvijas dēliem (atklāts 2017. gadā).
* Krustojumā ar Arhitektu ielu atrodas bijušās Daugavpils 11. pamatskolas ēka.

## Atsauces
Aizvēja salas (Okeānija)

**Aizvēja salas** (, ) ir salu grupa Klusā okeāna dienvidos, Franču Polinēzijas Biedrības salu rietumu daļa. Lielākā sala ir Raiātea ar Aizvēja salu augstāko virsotni Tefatuu (1017 m vjl), kā arī Borabora, Šuahine, Tahaa, Maupiti, Manuae, Maupišaa un neapdzīvotās Tupai un Motuone. Administratīvi veido atsevišķu Aizvēja salu administratīvo vienību, kas savukārt sastāv no 7 komūnām.

## Salas un atoli

## Atsauces

## Ārējās saites
McConnell

***McConnell*** vai ***McConnel*** ir īru un skotu uzvārds. Tas atvasināts no gēlu valodas uzvārda *Mac Dhòmhnaill*. Īrijā tas var būt atvasināts no *Mac Conaill*, ar nozīmi "Konala dēls", vārds, kas sastāv no elementiem *con* (no *cú* ar nozīmi ‘dzinējsuns’) un *gal* (ar nozīmi ‘drosme’). *McConnell* vai *McConnel* var būt:

* Makonela — uzvārds sieviešu dzimtē;
* Makonels — uzvārds vīriešu dzimtē.

## Atsauces
Maikls Madsens

**Maikls Sērens Madsens** (; dzimis , miris ) bija amerikāņu aktieris.

Bez biežās sadarbības ar režisoru Kventinu Tarantīno filmās "Trakie suņi" (1992), "Nogalināt Bilu 2. daļa" (2004), "Pretīgais 8nieks" (2015) un "Reiz Holivudā" (2019), viņš zināms arī ar lomām tādās filmās kā *[[WarGames]]* (1983), "Dabiskais" (1984), *[[The Doors (filma)|The Doors]]* (1991), "Telma un Luīze" (1991), "Brīvību Villijam" (*Free Willy*, 1993), *[[Species]]* (1995), "Donijs Brasko" (1997), "Mirsti citu dienu" (2002), "Grēku pilsēta" (2005) un "Šausmenīte 4" (*Scary Movie 4*, 2006). Ierunājis balss lomas tādās videospēlēs kā *[[Grand Theft Auto III]]* (2001), *[[Narc]]* (2005), ''Dishonored'' spēļu ciklā (2012—2017) un *[[Crime Boss: Rockay City]]* (2023). Madsenam ir septiņi bērni, tostarp aktieris Kristians Madsens.

Madsens nomira 67 gadu vecumā no sirdsdarbības apstāšanās savās mājās Malibu, Kalifornijā, .

## Atsauces

## Ārējās saites
Rubeņu iela (Daugavpils)

**Rubeņu iela** ir iela Daugavpilī, Viduspoguļankas apkaimē. Tā sākas krustojumā ar Liepziedu ielu, ved ziemeļaustrumu virzienā un beidzas krustojumā ar Ventas ielu. Rubeņu ielā ir privātmāju apbūve.

Ielas garums ir aptuveni 460 metri. Posms no Liepziedu ielas līdz Zaru ielai klāts ar asfalta segumu, bet pārējai Rubeņu ielas daļai ir grants segums. Satiksmes kustība atļauta abos virzienos. Sabiedriskais transports pa Rubeņu ielu nekursē, tuvākā pietura ir "Vāveru iela" Ventas ielā.

Rubeņu ielas sākotnējais nosaukums bija **Miera iela**. 1957. gadā iela ieguva tagadējo nosaukumu, kurš vairs nav mainījies.

## Ielu savienojumi
Rubeņu iela ir savienota ar šādām ielām:
* Liepziedu iela (T veida krustojums)
* Zaru iela
* Jersikas iela (T veida krustojums)
* Ventas iela (T veida krustojums)

## Atsauces
Orohena

**Orohena** (*Orohena*) ir kalns Taiti salā, Franču Polinēzijas augstākā virsotne. Tā augstums virs jūras līmeņa ir 2241 m, un tā ir septītā augstākā virsotne pasaulē un pirmā Francijā topogrāfiskās izolācijas ziņā — tuvākais augstākais kalns ir Nauruhoe (2279 m vjl), kas atrodas Jaunzēlandes Ziemeļsalā, 4128 kilometrus uz dienvidrietumiem taisnā līnijā. Kalns atrodas Taiti rietumdaļā Taitiniu 11 km no tuvākā krasta. Orohena ir aprimis vulkāns, kura pēdējā aktivitāte tiek lēsta pirms aptuveni 500 tūkstošiem gadu. Nogāzē tropu meži, virsotnē bieži mākoņains, tāpēc uzkāpšana tiek uzskatīta par sarežģītu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Snova

**[[Snova]]** var būt:

* Snova (*Snow Island*) — sala Dienvidšetlendas salu arhipelāgā Antarktikā;
* Snova (*Снов*) — upe Krievijā un Ukrainā;
* Britānija Snova (*Brittany Snow*; 1986) — amerikāņu aktrise.
Faaa

**Faaa** (, ) ir pilsēta un komūna Taiti salā, Franču Polinēzijas lielākā komūna pēc iedzīvotāju skaita. Tā atrodas okeāna krastā Taiti salas rietumos, lielākā no Papeetes aglomerācijas pilsētām. Faaā atrodas Taiti Faaas starptautiskā lidosta.

## Atsauces

## Ārējās saites
Zanda Švēde

**Zanda Švēde** (dzimusi  Valmierā) ir latviešu operdziedātāja, mecosoprāns. Kopš 2018. gada ir Frankfurtes operas soliste.

## Dzīvesgājums
Zanda Švēde dzimusi Latvijā, studējusi vokālu Jāzepa Vītola Latvijas Mūzikas akadēmijā, kam sekoja studijas Sanfrancisko operas Merola programmā, kur atveidoja tādas lomas kā Suzuki Pučīni operā *[[Madama Butterfly]]*, Madalēnu Verdi operā "Rigoleto", Tisbi Rosīni operā "Pelnrušķīte" (*La Cenerentola*) un Lēnu Marko Tutino operas *La Ciociara* pirmizrādē. Sākot ar 2018./19. gada sezonu, viņa uzsāka darbu Frankfurtes operā.

Atveidojusi titullomu Bizē operā "Karmena" Latvijas Nacionālajā operā, Pitsburgas operā, Sietlas operā un Kanzassitijas Liriskajā operā. 2025. gadā atveidoja Pītiju Reimaņa operā *Melusine*.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Oficiālā tīmekļa vietne
* Zanda Švēde / Mezzo-soprano Operabase
Marks Snovs

**Marks Snovs** (; dzimis **Mārtins Fultermans** (*Martin Fulterman*) , miris ) bija amerikāņu kino un televīzijas komponists. Starp viņa slavenākajām kompozīcijām ir zinātniskās fantastikas televīzijas seriāla "X-faili. Slepenās lietas" titulmūzika, kas seriālā skanēja pirmajās deviņās sezonās no 1993. līdz 2001. gadam, kā arī seriāla turpinājumā no 2015. līdz 2018. gadam. Komponēja mūziku arī divām pilnmetrāžas filmām, kas balstītas uz seriālu. Instrumentālais skaņdarbs *X-Files* izdots kā singls Apvienotajā Karalistē, kur seriālu pārraidīja *[[BBC Two]]* un *[[BBC One]]* kanālos 1996. gada sākumā, sasniedzot otro vietu Lielbritānijas singlu topā.

Vēl Snovs komponējis mūziku tādiem seriāliem kā "Smolvila. Leģenda par Supermenu", "Dzimuši policisti", "Ēnu čuksti", *[[Hart to Hart]]*, *[[Millennium (seriāls)|Millennium]]*, *[[One Tree Hill]]*, 2002. gadā atjaunotajiem seriāliem "Krēslas zona" un "Stārskijs un Hačs" (*Starsky & Hutch*).

Snovs nomira savās mājās Konektikutā .

## Atsauces

## Ārējās saites

* GSA Music Agency representation
* ASCAP Biography 
* Interview with Randall D. Larson, *Soundtrax*: Episode 2008-11, 23 May 2008
Edīte Pjeha

**Edīte Pjeha** (, ; dzimusi  Nojellē, Francija) ir poļu izcelsmes padomju un Krievijas dziedātāja un aktrise. Viņa kļuva slavena kā estrādes māksliniece un daudzus gadus bija viena no vadošajām dziedātājām Padomju Savienībā.

## Dzīvesgājums
Edīte Pjeha dzimusi poļu izcelsmes ģimenē Nojellē, Francijā. 1946. gadā ģimene pārcēlās uz Poliju, bet vēlāk viņa apmetās uz dzīvi Ļeņingradā (tagad Sanktpēterburga). Studējusi Ļeņingradas Universitātē un paralēli kļuvusi par solisti jauniešu ansamblī "Draudzības dziesmas" (*Дружба*) Aleksandra Bronevicka vadībā.

1955. gadā Pjeha guva panākumus ar franču dziesmas *Padam Padam* izpildījumu krievu valodā. Kopš tā laika viņa uzstājās visā PSRS, kā arī ārzemēs. Pjeha bija viena no retajām māksliniecēm, kura dziedāja daudzās valodās — krievu, poļu, franču, vācu un citās.

Viņas meita Ilona Bronevicka arī kļuva par dziedātāju, bet mazdēls Stass Pjeha turpina dziedātājas dzimtas tradīcijas.

## Diskogrāfija (izlase)
* 1960 — *Песни о любви*
* 1972 — *Поёт Эдита Пьеха*
* 1975 — *Ах, как хочется жить*
* 1981 — *Мои любимые песни*
* 1987 — *Счастья тебе, Земля!*
* 2007 — *Избранное* (izlase)

## Ārējās saites
Akluofobija

**Akluofobija** ir pastāvīgas un neracionālas bailes no tumsas vai vāji apgaismotas vides. Šī fobija var izpausties kā trauksme, diskomforts vai panika, kad cilvēks atrodas tumsā vai pat tikai iedomājas par to. Vārds "akluofobija" cēlies no sengrieķu vārda *aklýs* (ἀχλύς), kas nozīmē "tumsa" vai "miglaina tumsa", un vārda fobija.

Cilvēkiem ar akluofobiju var rasties spēcīga trauksme pirms gulētiešanas, uzturoties tumšā telpā vai pat domājot par atrašanos tumsā. Simptomi var ietvert panikas lēkmes, svīšanu, trīci, paātrinātu sirdsdarbību, elpas trūkumu un vēlmi nekavējoties izkļūt no tumšās vides. Daži cilvēki izvairās no nakts pastaigām vai atsakās gulēt bez gaismas avota, piemēram, naktslampas.

Akluofobija bieži rodas bērnībā un ir saistīta ar baiļu no nezināmā instinktīvu formu, taču dažos gadījumos tā saglabājas arī pieaugušā vecumā. Tumsas bailes tiek pastiprinātas ar kultūras faktoriem, piemēram, stāstiem, filmām vai negatīvām pieredzēm, kas saistītas ar tumsu.

Akluofobija (zinātniski biežāk saukta arī par niktrofobiju) ietekmē ievērojamu daļu bērnu un aptuveni 10% pieaugušo, īpaši tiem, kuriem jau ir citi trauksmes traucējumi.

## Atsauces

## Ārējās saites
Autofobija

**Autofobija** ir pastāvīgas un neracionālas bailes no vientulības vai izolētības, tostarp bailes no tā, ka cilvēks paliks viens bez emocionāla vai sociāla atbalsta. Šī fobija var izpausties kā intensīva trauksme vai panika, kad cilvēks atrodas viens vai domā par iespējamu vientulību. Vārds "autofobija" veidots no grieķu vārdiem *autos* ("pats") un *phobos* (φόβος – "bailes").

Cilvēkiem ar autofobiju var būt grūti pavadīt laiku vienatnē, viņi var izjust spēcīgu vēlmi pēc pastāvīgas sociālās mijiedarbības un bailes no atraidījuma vai pamestības. Simptomi var ietvert panikas lēkmes, svīšanu, apgrūtinātu elpošanu, trīci, depresīvus simptomus un pārlieku atkarību no citu klātbūtnes vai apstiprinājuma.

Autofobija bieži saistīta ar traumatiskiem notikumiem pagātnē, piemēram, pamestību bērnībā vai pēkšņu zaudējumu, un tā var būt arī daļa no plašākiem trauksmes vai personības traucējumiem. Bailes no vientulības var pastiprināties mūsdienu sabiedrībā, kur uzsvars tiek likts uz sociālo integrāciju, attiecībām un nepārtrauktu saziņu.

Autofobija var ietekmēt cilvēka ikdienu, radot atkarību no citiem un apgrūtinot neatkarības attīstību. Dažos gadījumos tā var izpausties kā izvairīšanās no vienatnes, nepārtraukta sociālo tīklu izmantošana vai pastāvīgas attiecības, pat ja tās nav veselīgas.

## Atsauces

## Ārējās saites
Algofobija

**Algofobija** ir pastāvīgas un neracionālas bailes no sāpēm, kas var izpausties gan kā fizisku, gan emocionālu ciešanu bailes. Šī fobija var radīt spēcīgu trauksmi pat domājot par iespējamu sāpju pieredzi. Vārds "algofobija" veidots no grieķu vārda *algos* (ἄλγος – "sāpes") un *phobos* (φόβος – "bailes").

Cilvēkiem ar algofobiju var būt grūti apmeklēt ārstus vai stomatologus, veikt medicīniskas pārbaudes vai piedalīties aktivitātēs, kur pastāv ievainojumu risks. Pat nelielas sāpes vai to gaidīšana var izraisīt spēcīgu trauksmi, paniku vai izvairīšanās uzvedību. Simptomi var ietvert panikas lēkmes, svīšanu, paātrinātu sirdsdarbību, elpas trūkumu, reiboni un trīci.

Algofobija bieži attīstās pēc traumatiska notikuma, kas saistīts ar sāpēm, vai novērojot citu ciešanas. Tā var būt arī daļa no plašākiem trauksmes traucējumiem vai hipohondriskām tendencēm. Mūsdienu kultūrā, kur bieži tiek akcentēta komforta un sāpju izvairīšanās nozīme, bailes no sāpēm var tikt pastiprinātas, īpaši, ja cilvēks pastāvīgi seko veselības vai medicīniskai informācijai.

Algofobija var ierobežot cilvēka spēju piedalīties pilnvērtīgā sociālā un profesionālā dzīvē, kā arī kavēt nepieciešamās ārstēšanas saņemšanu. Smagos gadījumos tā var radīt izvairīšanos no jebkādas potenciāli sāpīgas pieredzes, tostarp emocionāla riska vai attiecību konfliktiem.

## Ārējās saites
Pedofobija

thumb|Zīme "bez bērniem"
**Pedofobija** ir pastāvīgas un neracionālas bailes no bērniem. Šī fobija var izpausties kā diskomforts, trauksme vai pat panikas lēkme situācijās, kad persona atrodas bērnu klātbūtnē vai saskaras ar domu par mijiedarbību ar bērniem. Vārds "pedofobija" veidots no grieķu vārda *pais* (παῖς — "bērns") un *phobos* (φόβος — "bailes").

Cilvēkiem ar pedofobiju bieži rodas vēlme izvairīties no vietām, kur uzturas bērni, piemēram, skolām, rotaļu laukumiem, ģimenes pasākumiem vai sabiedriskā transporta, kur bērni var būt klātesoši. Simptomi var ietvert svīšanu, trīci, paātrinātu sirdsdarbību, dusmas, nemieru vai vēlmi nekavējoties pamest vidi, kurā ir bērni.

Pedofobijas cēloņi var būt dažādi, tostarp negatīva pieredze bērnībā, audzināšanas modeļi, personības traucējumi vai kultūras stereotipi. Tā var būt arī saistīta ar citiem trauksmes traucējumiem, piemēram, mizantropiju, sociālo fobiju vai agorafobiju.

Pedofobija var ietekmēt cilvēka profesionālo vai sociālo dzīvi, īpaši, ja darbs vai ikdienas situācijas prasa saskarsmi ar bērniem. Dažos gadījumos šī fobija var izraisīt arī sociālu izolāciju vai konfliktus ar ģimenes locekļiem, ja notiek izvairīšanās no situācijām, kas saistītas ar bērniem.

## Ārējās saites
Pogonofobija

**Pogonofobija** ir pastāvīgas un neracionālas bailes no bārdainiem vīriešiem vai bārdas kopumā. Šī fobija var izpausties kā nepatika, diskomforts vai pat panikas lēkme situācijās, kad cilvēks nonāk kontaktā ar bārdainiem cilvēkiem vai redz tos attēlos. Vārds "pogonofobija" veidots no grieķu vārda *pōgōn* (πώγων – "bārda") un *phobos* (φόβος – "bailes").

Cilvēkiem ar pogonofobiju bieži novērojama izvairīšanās no vīriešiem ar bārdu, kā arī no situācijām, kur šāda saskarsme iespējama, piemēram, sabiedriskām vietām vai profesionālām tikšanām. Simptomi var ietvert trauksmi, svīšanu, sirdsklauves, rīšanas grūtības, nelabumu vai spēcīgu vēlmi pamest vidi, kurā atrodas bārdains cilvēks.

Pogonofobijas cēloņi var būt personīga vai kultūras pieredze, piemēram, negatīvs notikums, kas saistīts ar bārdainu cilvēku, vai arī mediju un stereotipu ietekme, kur bārda tiek asociēta ar agresiju, nekārtību vai reliģisko fanātismu.

Lai gan pogonofobija nav bieži diagnosticēta, tā var traucēt ikdienas dzīvē, īpaši, ja cilvēks izvairās no sabiedrības vai profesionālām attiecībām konkrētu izskata iezīmju dēļ. Dažos gadījumos pogonofobija var būt daļa no plašākiem trauksmes vai sociālās fobijas simptomiem.

## Ārējās saites
Krometofobija

thumb|Nauda
**Krometofobija** ir pastāvīgas un neracionālas bailes no naudas, tās saņemšanas, pārvaldīšanas vai domāšanas par to. Šī fobija var izpausties kā spēcīga trauksme vai diskomforts, kad cilvēks saskaras ar finanšu jautājumiem vai naudu kā tādu. Vārds "krometofobija" veidots no grieķu vārda *chrēmaton* (χρῆμα – "bagātība" vai "nauda") un *phobos* (φόβος – "bailes").

Cilvēkiem ar krometofobiju bailes var attiekties uz dažādiem aspektiem: naudas turēšanu, skaitīšanu, pieskaršanos banknotēm vai monētām, kā arī uz bažām par finanšu kontroli vai tās trūkumu. Simptomi var ietvert panikas lēkmes, svīšanu, trīci, paātrinātu sirdsdarbību, izvairīšanos no bankas apmeklējumiem vai pat atteikšanos pieņemt algu skaidrā naudā.

Krometofobija nereti saistīta ar dziļākām psiholoģiskām problēmām, piemēram, vainas apziņu par bagātību, trauksmi par atbildību vai iepriekšējiem negatīviem finansiāliem notikumiem, piemēram, parādu uzkrāšanos vai bankrotu. Dažos gadījumos šī fobija saistīta ar uzskatiem, ka nauda ir "netīra", morāli apšaubāma vai izraisa ļaunumu.

Krometofobija var negatīvi ietekmēt ikdienas dzīvi, piemēram, apgrūtinot budžeta plānošanu, rēķinu apmaksu vai nodarbinātību. Īpaši sarežģītās situācijās cilvēks var kļūt atkarīgs no citiem, lai tiktu galā ar finanšu jautājumiem, vai arī pilnībā izvairīties no jebkādas saistības ar naudu.

## Ārējās saites
Androfobija

**Androfobija** ir pastāvīgas un neracionālas bailes no vīriešiem. Šī fobija var izpausties kā intensīva trauksme, diskomforts vai pat panikas lēkmes situācijās, kurās ir klātesoši vīrieši vai kad cilvēks domā par mijiedarbību ar viņiem. Termins "androfobija" veidots no grieķu vārdiem *anēr* (ἀνήρ – "vīrietis") un *phobos* (φόβος – "bailes").

Cilvēkiem ar androfobiju var būt grūti uzturēt personīgas vai profesionālas attiecības ar vīriešiem. Viņi bieži izvairās no situācijām, kurās iespējama saskarsme ar vīriešiem, piemēram, darba intervijām, sabiedriskiem pasākumiem vai medicīniskām vizītēm. Simptomi var ietvert svīšanu, trīci, paātrinātu sirdsdarbību, sliktu dūšu un spēcīgu vēlmi izvairīties no konkrētās situācijas.

Androfobija nereti saistīta ar traumatiskiem notikumiem pagātnē, piemēram, vardarbību vai uzmākšanos, īpaši bērnībā vai agrā jaunībā. Tā var būt arī daļa no plašākiem trauksmes vai pēctraumatiskā stresa traucējumiem.

Šī fobija var būtiski ietekmēt cilvēka dzīves kvalitāti, ierobežojot sociālo dzīvi, profesionālās iespējas un emocionālo labsajūtu. Bez atbilstošas terapijas androfobija var kļūt hroniska, taču ar psihoterapiju un atbalstu ir iespējama ievērojama simptomu mazināšana un dzīves kvalitātes uzlabošana.

## Ārējās saites
Dorafobija

**Dorafobija** ir pastāvīgas un neracionālas bailes no dzīvnieku spalvas, kažokādas vai pieskaršanās dzīvniekam, īpaši tā apmatojumam. Šī fobija var izpausties kā intensīva trauksme, diskomforts vai pat panikas lēkmes, ja cilvēks nonāk kontaktā ar dzīvnieku spalvu vai redz spalvainu dzīvnieku. Termins "dorafobija" veidots no grieķu vārdiem *dora* (δέρας – "āda, kažokāda") un *phobos* (φόβος – "bailes").

Cilvēkiem ar dorafobiju var būt ļoti grūti atrasties tuvumā dzīvniekiem, īpaši mājdzīvniekiem, piemēram, suņiem vai kaķiem. Bailes var būt tik spēcīgas, ka cilvēks izvairās no vietām, kur varētu būt dzīvnieki, piemēram, draugu mājām, parkiem vai pat zooloģiskajiem dārziem. Simptomi var ietvert svīšanu, trīci, sliktu dūšu, elpas trūkumu un paaugstinātu sirdsdarbību.

Dorafobija nereti veidojas bērnībā un var būt saistīta ar traumatiskiem notikumiem, piemēram, dzīvnieku kodumiem, saskarsmi ar agresīvu dzīvnieku vai negatīvu pieredzi, kas saistīta ar spalvu vai kažokādu. Dažkārt tā var būt arī daļa no plašākiem specifisko fobiju spektra vai sensorās jutības traucējumiem.

Šī fobija var būtiski ierobežot cilvēka ikdienas dzīvi, attiecības un pat pārvietošanās brīvību, īpaši ja apkārtējā vide ir dzīvniekiem bagāta. Tomēr ar profesionālu palīdzību, piemēram, kognitīvi biheiviorālo terapiju, iespējams mazināt simptomus un pakāpeniski pārvarēt bailes.

## Ārējās saites
Triskaidekafobija

thumb|Netieši numurēta trīspadsmitā māja
**Triskaidekafobija** ir pastāvīgas un neracionālas bailes no skaitļa 13, kas bieži tiek uzskatīts par nelaimīgu vai nepatīkamu skaitli dažādās kultūrās. Cilvēki ar šo fobiju izjūt intensīvu trauksmi vai nepatiku pret jebko, kas saistīts ar skaitli 13 — piemēram, 13. dienu, mājas vai istabas numuru 13 vai 13 cilvēku klātbūtni vienā telpā. Vārds "triskaidekafobija" veidots no grieķu vārdiem *tris* (τρεῖς – "trīs"), *kai* (καί – "un") un *deka* (δέκα – "desmit") kopā ar *phobos* (φόβος – "bailes").

Cilvēkiem ar triskaidekafobiju var būt grūti funkcionēt situācijās, kurās parādās šis skaitlis. Viņi var izvairīties no ceļošanas 13. datumā, atteikties uzturēties 13. stāvā vai pat mainīt plānus, ja paredzēts kaut kas, kas asociējas ar šo skaitli. Simptomi var ietvert trauksmi, svīšanu, panikas lēkmes, sirdsklauves un obsesīvas domas par neveiksmēm.

Šī fobija bieži ir kultūras un sociālu uzskatu rezultāts, ko pastiprina māņticība, reliģiski uzskati vai plašsaziņas līdzekļos atainoti notikumi, kas saistīti ar skaitli 13. Triskaidekafobija bieži tiek uzskatīta par specifisku fobiju un var būt daļa no plašākiem trauksmes traucējumiem.

Sabiedrībā šī fobija ir tik izplatīta, ka dažās ēkās nav 13. stāva vai 13. numura, un dažas aviokompānijas izlaiž 13. sēdvietu rindu. Tomēr, izmantojot psihoterapiju un izglītošanu, iespējams mazināt bailes un ar laiku tās pārvarēt.

## Ārējās saites
Tripanofobija

thumb|Pacients
**Tripanofobija** ir pastāvīgas un intensīvas bailes no injekcijām, adatām vai procedūrām, kas ietver ādas dūrienu ar adatu, piemēram, vakcināciju, asins analīzes vai intravenozas injekcijas. Šī fobija var izraisīt spēcīgu trauksmi vai panikas lēkmes jau pie domas par adatu vai pirms medicīniskas procedūras. Termins "tripanofobija" veidots no grieķu vārda *trypano* (τρυπανώ – "durts, caurdurt") un *phobos* (φόβος – "bailes").

Cilvēkiem ar tripanofobiju bieži rodas vēlme izvairīties no jebkādas situācijas, kas saistīta ar adatām vai medicīniskām manipulācijām. Šāda izvairīšanās var radīt nopietnas sekas veselībai — piemēram, atteikšanos no vakcīnām vai nepieciešamās ārstēšanas. Simptomi var ietvert bālumu, svīšanu, paātrinātu sirdsdarbību, nelabumu, ģīboni un pat asinsspiediena pazemināšanos (vazovagālu reakciju), kas bieži vien ir raksturīga tieši šai fobijai.

Tripanofobija bieži attīstās bērnībā un var būt saistīta ar sāpīgu vai traumatisku pieredzi medicīniskās procedūras laikā. Dažos gadījumos tā var būt arī mantota reakcija, ja bērns novēro pieaugušo baiļu izpausmes. Šī fobija pieder pie specifisko fobiju kategorijas un var būt saistīta ar citiem trauksmes traucējumiem.

Ārstēšana var ietvert kognitīvi biheiviorālo terapiju, pakāpenisku desensibilizāciju, relaksācijas tehnikas un dažkārt arī medikamentozu atbalstu ļoti smagos gadījumos. Īpašas pieejas, piemēram, lietojot bezadatu injekcijas vai pielāgojot vidi medicīnas iestādēs, var palīdzēt mazināt trauksmi pacientiem ar šo fobiju.

## Ārējās saites
Zoofobija

thumb|Čūska
**Zoofobija** ir pastāvīgas un neracionālas bailes no dzīvniekiem kopumā vai noteikta veida dzīvniekiem. Šī fobija var izpausties kā spēcīga trauksme, diskomforts vai panikas lēkme saskaroties ar dzīvnieku vai pat redzot to attēlus. Vārds "zoofobija" veidots no grieķu vārda *zōon* (ζῷον – "dzīvnieks") un *phobos* (φόβος – "bailes").

Cilvēkiem ar zoofobiju bailes var attiekties uz visiem dzīvniekiem vai tikai uz konkrētiem, piemēram, suņiem (kinofobija), kaķiem (ailurofobija), putniem (ornitofobija), čūskām (ofidiofobija) u.c. Simptomi var ietvert svīšanu, trīci, paātrinātu sirdsdarbību, reiboni, elpas trūkumu, vēlmi aizbēgt vai pat pilnīgu paniku, ja cilvēks jūtas apdraudēts.

Zoofobija visbiežāk attīstās bērnībā un bieži saistīta ar traumatisku notikumu, piemēram, dzīvnieka uzbrukumu, vai novērotu negatīvu situāciju. To var veicināt arī kultūras faktori, vecāku uzvedība un mediju attēlojums, kur dzīvnieki bieži tiek parādīti kā biedējoši vai nekontrolējami.

Lai gan daudzas bērnības bailes no dzīvniekiem ar laiku izzūd, zoofobija dažkārt saglabājas pieaugušā vecumā un var traucēt ikdienas dzīvē, piemēram, izvairoties no parkiem, mājdzīvnieku īpašniekiem vai pat dabas dokumentālajām filmām.

## Ārējās saites
Jatrofobija

**Jatrofobija** ir pastāvīgas un neracionālas bailes no ārstiem vai medicīnas darbiniekiem, kā arī no medicīniskām konsultācijām, diagnozēm vai ārstēšanas procesiem. Cilvēkiem ar šo fobiju pat doma par ārsta apmeklējumu var izraisīt spēcīgu trauksmi vai panikas lēkmi. Termins "jatrofobija" veidots no grieķu vārda *iatros* (ἰατρός – "ārsts") un *phobos* (φόβος – "bailes").

Cilvēki, kas cieš no jatrofobijas, mēdz izvairīties no jebkāda kontakta ar medicīnas iestādēm, pat ja viņiem ir nopietnas veselības problēmas. Bieži vien bailes ir saistītas ar iepriekšējām negatīvām pieredzēm, piemēram, sāpīgām ārstēšanas procedūrām, nepietiekamu komunikāciju no ārstu puses vai traumatiskiem notikumiem slimnīcā. Simptomi var ietvert svīšanu, reiboņus, paātrinātu sirdsdarbību, nelabumu, trīci un spēcīgu vēlmi izvairīties no situācijas.

Jatrofobija var būt daļa no plašākiem trauksmes traucējumiem, pēctraumatiskā stresa sindroma vai hipohondrijas. Tā var arī attīstīties bērnībā, ja bērns bijis spiests bieži saskarties ar sāpīgām vai nesaprotamām medicīniskām procedūrām bez pietiekama emocionālā atbalsta.

Šī fobija var nopietni apdraudēt veselību, jo cilvēks var izvairīties no svarīgām pārbaudēm, ārstēšanas vai neatliekamas medicīniskās palīdzības. Ārstēšana parasti ietver psihoterapiju, īpaši kognitīvi biheiviorālo terapiju, ekspozīcijas terapiju, kā arī relaksācijas tehnikas un, nepieciešamības gadījumā, medikamentus.

## Ārējās saites