open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Bugas ofensīva

thumb|right|Bugas ofensīva un Lielā atkāpšanās, 1915
**Bugas ofensīva** () bija Vācijas Impērijas un Austroungārijas karaspēku uzbrukums Krievijas Impērijai no 1915. gada 29. jūnija līdz 30. septembrim. Uzbrukums sākās Galīcijas ziemeļos, frontē starp Bugas un Vislas upēm. Kopā ar vācu Narevas ofensīvu pāri Narevas upei Varšavas virzienā, un Kurzemes ofensīvu, Bugas ofensīva bija viens no iemesliem, kas izraisīja Krievijas Lielo atkāpšanos visā frontes garumā.

## Plānošana
Uzbrukumu Krievijai plānoja Vācijas ģenerālštāba priekšnieks Ērihs fon Falkenhains, atliekot galīgu Serbijas Karalistes sakaušanu, lai dotu triecienu Krievijai, kas pēc Galīcijas ieņemšanas apdraudēja Austroungāriju. Ņemot vērā Krievijas izmērus un vācu loģistikas ierobežotās iespējas, Falkenhains plānoja Krievijas spēku padzīšanu no Galīcijas un Polijas Karalistes, neieejot pārāk dziļi Krievijā.

Uzbrūkošos spēkus no Galīcijas, ziemeļu virzienā, ar mērķi ieņemt Brestļitovsku, vadīja feldmaršals Augusts fon Makenzens. Viņa spēkus veidoja vācu 11. armija, Bugas armija un Austroungārijas 4. armija - kopumā 33,5 kājnieku divīzijas un 2 jātnieku divīzijas, kuras labajā flangā atbalstīja vēl 8 kājnieku un 3 jātnieku divīzijas no austroungāru 1. armijas, kas arī atradās Makenzena pakļautībā. Viņiem pretī atradās Krievijas 3., 8. un 13. armijas ar 33 kājnieku un 6,5 jātnieku divīzijām. Krievu aizsardzības līnijas bija vāji veidotas un tām trūka artilērijas.

## Norise
Ofensīva sākās 30. jūnija rītā ar masīvu artilērijas apšaudi, kas daudzviet iznīcināja vairāk nekā pusi no krievu frontes līnijas kareivjiem. Lai arī 13. armija aktīvi pretojās, krievu vienības pakāpeniski atkāpās. 18. jūlijā Makenzena spēki pārrāva fronti pie Krasnistavas un ieguva 15 000 karagūstekņu.

Paralēli notiekošie vācu uzbrukumi Polijas ziemeļos un Kurzemē 22. jūlijā piespieda Krievijas virspavēlniecību pieņemt lēmumu par Lielo atkāpšanos, stratēģisku atkāpšanos no Varšavas un Polijas, baidoties par armijas galveno spēku pilnīgas aplenkšanas.

Vācu uzbrukums lēni progresēja visā frontes garumā, ko izraisīja vāciešu grūtības ar munīcijas piegādēm un pieaugošā krievu pretestība. Līdz augusta beigām Bugas ofensīvas ietvaros vācieši bija ieņēmuši Ļvivu, Ļubļinu, Helmu, Brestļitovsku un ofensīva apstājās, jo Vācijas un Austroungārijas armijas pārmeta uz fronti pret Serbiju.

31. augustā Austroungārija ieņēma Lucku, taču krievi pretuzbrukumā 22. septembrī atguva pilsētu un 70 000 karagūstekņu. Lucku nedēļu vēlāk atguva vācieši.

## Skatīt arī
* Kurzemes ofensīva

## Atsauces
Valentīna Borisenko

**Valentīna Borisenko** (, dzimusi **Belova** ();  Čerepoveca —  Sanktpēterburga) bija PSRS un Krievijas starptautiskā lielmeistare  šahā (1977).

## Biogrāfija
No 1940. gadu vidus līdz 1960. gadu vidum bijusi viena no vadošajām PSRS šahistēm. Septiņas reizes uzvarējusi Ļeņingradas pilsētas šaha čempionātā sievietēm (1940, 1945, 1950, 1951, 1954, 1955, 1956). Četras reizes bijusi pirmā Krievijas PFSR šaha čempionātā sievietēm (1956—1960). 24 reizes piedalījusies PSRS sieviešu šaha čempionātu finālos, kuros piecas reizes uzvarējusi: 1945. gadā, 1955. gadā, 1957. gadā (uzvarot papildu mačā Kiru Zvorikinu ar 2½:½), 1960. gadā (uzvarot papildu mačā Tatjanu Zatulovsku ar 4½:3½) un 1961. gadā. Pēc kopējā uzvaru skaita visu PSRS sieviešu šaha čempionātu vēsturē dala pirmo vietu ar Nonu Gaprindašvili. Arī citos PSRS sieviešu šaha čempionātos parādījusi labus rezultātus: 1947. gadā dalījusi 2.-3. vietu; 1949. gadā dalījusi 3.-4. vietu; 1950. gadā izcīnījusi 2. vietu; 1951. gadā dalījusi 3.-4. vietu; 1953. gadā dalījusi 3.-5. vietu; 1956. gadā izcīnījusi 3. vietu. 1970. gadā Hallē kopā ar Valtraudu Novarru dalījusi pirmo vietu starptautiskajā sieviešu šaha turnīrā.

1950. gadā Maskavā piedalījusies Pasaules šaha čempionātā sievietēm un ierindojusies augstajā 4. vietā. Turpmākajos gados piecas reizes piedalījusies Pasaules šaha čempiones izcīņas cikla pretendentu turnīros: 1952. gadā Maskavā bijusi 4. vietā; 1955. gadā Maskavā bijusi 5. vietā; 1959. gadā Plovdivā bijusi 8. vietā; 1961. gadā Vrnjačka Banjā sasniegusi savu lielāko panākumu šajos turnīros, izcīnot 2. vietu; 1964. gadā Suhumi palikusi 7. vietā.

Interesanti, ka, neraugoties uz saviem panākumiem dažādos turnīros, Borisenko ne reizi nav bijusi PSRS izlases sastāvā Pasaules šaha olimpiādēs.

1970. gados nopietni pievērsusies korespondencšaham. Divas reizes izcīnījusi sudraba medaļas PSRS sieviešu korespondencšaha čempionātos (1974—1976, 1976—1978).

Par vēsturiskajiem panākumiem turnīros FIDE 1977. gadā Borisenko piešķīra starptautiskās lielmeistares (WGM) goda nosaukumu.

## Personīgā dzīve
Bijusi precējusies ar ICCF lielmeistaru Georgiju Borisenko (1922—2012).

## Atsauces

## Ārējās saites
Jevgeņijs Kubbels

**Jevgeņijs Kubbels** (; dzimis , miris 1942. gadā)  bija vācbaltiešu  un latviešu izcelsmes Krievijas un PSRS šaha problēmists.

## Šaha kompozīcija
Stratēģiskās skolas pārstāvis šaha kompozīcijā, viens no pasaku šaha propagandistiem Padomju Savienībā. Kopš 1905. gada publicējis apmēram 150 uzdevumu (galvenokārt divvilčus), daudzi no tiem ieguvuši atzinības. 
### Piemērs

**Uzdevuma risinājums:**
: Sākuma pozīcijā uz visiem melno gājieniem mats sagatavots:
: 1. ... Dd2 2. Zg4#
: 1. ... Dе2 2. Zxd7#
: 1. ... d6(d5) 2. Zd7#
: 1. ... Dd4+ 2. cxd4#.
: Pēc 1. Zfe4! (gājiena spaids) mats galvenajos variantos mainās:
: 1. ... Dd2 2. Th5#,
: 1. ... Dе2 2. Ld6#,
: 1. ... d5 2. Ld6#,
: 1. ... d6 2. Lxe6#.
Uzdevums-bloks ar matu maiņu fokālajos punktos (Skat. Fokālā tēma) — iluzoriskā spēlē g4 un d7, risinājumā d6 un h5.

## Atsauces

## Ārējās saites
* J. Kubbela šaha kompozīcijas vietnē PDB
* J. Kubela profils vietnē ''Chess Composers''
Jožefs Antalls

**Jožefs Antalls** (; dzimis , miris ) bija Ungārijas politiķis, pirmais Ungārijas premjerminists pēc komunistu varas krišanas no 1990. līdz 1993. gadam.

Dzimis valsts ierēdņa ģimenē. Strādādams par skolotāju, piedalījās 1956. gada Ungārijas revolūcijā, par ko atlaists no amata. Pēc tam strādājis par bibliotekāru, arhivāru. Pētīja medicīnas vēsturi. No 1974. gada bija Ignaca Zemmelveisa medicīnas vēstures muzeja direktors. 

Astoņdesmito gadu beigās, kad Ungārijā radās komunistu nekontrolētas politiskās organizācijas, kļuva par vienu no  Ungāru Demokrātiskā foruma (*Magyar Demokrata Fórum*) izveidotājiem un 1989. gadā tika ievēlēts par tā līderi. 1990. gadā Ungāru Demokrātiskais forums uzvarēja vēlēšanās un Jožefs Antalls kļuva par koalīcijas (tajā ietilpa arī Mazo īpašnieku partija un Kristīgie demokrāti) valdības vadītāju. Vadīja valstī reformu posmā pēc komunisma krišanas. 

## Ārējās saites

*
Pečki

**Pečki** () ir pilsēta Čehijā, Vidusčehijas apgabala Kolīnas apriņķī.

Rakstos pirmoreiz minēta 1225. gadā. Ilgu laiku apdzīvotā vieta atradās Hābsburgu impērijas sastāvā. Pilsēta strauji attīstījās 19. gadsimtā līdz ar dzelzceļa izbūvi un cukurrūpnīcas nodibināšanu. No 1919. gada — Čehoslovākijā. 1925. gadā Pečkiem tika piešķirtas pilsētas tiesības. Kopš 1993. gada — Čehijā.

## Atsauces

## Ārējās saites

*
Huddersfield Town AFC

***Huddersfield Town A.F.C.*** ir Anglijas futbola klubs no Hadersfīldas pilsētas Rietumjorkšīras grāfistē. Dibināts 1908. gadā. Pašlaik spēlē Anglijas otrajā spēcīgākajā futbola līgā — *[[Anglijas futbola čempionāts|Championship]]*. Mājas spēles aizvada *[[Kirklees Stadium|Kirklees]]* stadionā (šobrīd oficiālais nosaukums sponsorēšanas nolūkos — *John Smith's Stadium*).

Lielākos panākumus klubs guvis 20. gadsimta 20. gados, kad kļuva par pirmo komandu, kas trīs reizes pēc kārtas izcīnījusi Anglijas čempionu titulu (1924., 1925. un 1926. gadā). Komanda piecas reizes spēlējusi FA kausa finālā, uzvarējusi vienreiz — 1922. gadā.

## Sasniegumi
* **Anglijas futbola augstākais līmenis** (līdz 1992. gadam **Pirmā divīzija**)
** Čempioni (3): 1923–24, 1924–25, 1925–26
** Vicečempioni (3): 1926–27, 1927–28, 1933–34
* **Anglijas futbola otrais līmenis** (līdz 1992. gadam **Otrā divīzija**)
** Čempioni (1): 1969–70
** Vicečempioni (2): 1919–20, 1952–53
* **[[FA kauss]]**
** Kausa ieguvēji (1): 1921–22
** Finālisti (4): 1919–20, 1927–28, 1929–30, 1937–38
* ***FA Charity Shield***
** Uzvarētāji (1): 1922

## Atsauces

## Ārējās saites

* Kluba oficiālā vietne
Šķiedrvielas

[thumb|300px|Ar šķiedrvielām bagāta pārtika: [augļi, dārzeņi un graudu izstrādājumi]]

**Šķiedrvielas** jeb **balastvielas** ir pārtikā esoši ķīmiski savienojumi, ko nespēj hidrolizēt cilvēka gremošanas sistēmas fermenti. Šķiedrvielas pamatā ir polisaharīdi un lignīni, taču ir arī cita veida savienojumi, kas gremošanu ietekmē tāpat kā šķiedrvielas, piemēram, pektīns, kas ķīmiski ir spirta polimērs.

## Iedalījums

Pēc šķīdības ūdenī šķiedrvielas var sīkāk iedalīt ūdenī šķīstošajās šķiedrvielās (pektīni, oligosaharīdi, rezistentā ciete) un ūdenī nešķīstošajās šķiedrvielās (celuloze, hemiceluloze, lignīns). Vēl viens šķiedrvielu iedalījums ir viskozajās jeb fekāliju masu palielinošajās šķiedrvielās un fermentējamajās šķiedrvielās.

## Uzturā

Tā kā šķiedrvielas organismā netiek sašķeltas, tām nav uzturvērtības, tomēr šķiedrvielas ir nozīmīga uztura daļa, jo sekmē zarnu peristaltiku, gremošanas sulu izdali un holesterīna izvadi no organisma, kā arī veicina zarnu mikrofloras darbību. Dienā vidēji ieteicams uzņemt ap 10 gramiem šķiedrvielu uz 1000 kcal, ievērojot 3:1 nešķīstošo un šķīstošo šķiedrvielu attiecību.

Vienlaikus gan šķiedrvielas kavē arī citu taukvielu un organismam vajadzīgo minerālvielu uzsūkšanos, turklāt daļa ūdenī nešķīstošo šķiedrvielu neveicina zarnu darbību, kā arī ir šķiedrvielas, kas zarnu darbību veicina maz, bet no kurām zarnu traktā veidojas gāzes un īsās taukskābes.

Galvenie šķiedrvielu avoti ir dažādi graudu izstrādājumi (kviešu klijas, auzu pārslas, pilngraudu maize, kviešu putraimi u.c.), rieksti (mandeles, kokosrieksti, zemesrieksti, lazdu rieksti, valrieksti u.c.), pākšaugi (baltās pupiņas, zirņi u.c.), sēnes (baravikas, gailenes u.c.), dārzeņi (selerijas sakne, burkāni, rabarberi, sīpoli, ziedkāposti, baltie galviņkāposti, bietes, kartupeļi u.c.), kā arī augļi un ogas — žāvētas vīģes, žāvētas aprikozes, upenes, cidonijas, mellenes, avenes, kivi, avokado, āboli, ērkšķogas u.c..

## Atsauces
Sudrabainā beka

**Sudrabainā beka** (*Butyriboletus fechtneri*) ir Latvijā ļoti reta beku dzimtas sēne, kuras augļķermeņi ir ēdami, bet retuma dēļ saudzējami. Cits sēnes latīniskais nosaukums - *Boletus fechtneri* (līdz 2014.). Latvijā pagaidām atrasta  Talsu un Šķēdes apkārtnē.

## Sēnes apraksts
* Cepurīte: krāsa sudrabpelēka. Diametrs līdz 20 cm. Mīkstums bāli dzeltenīgs, griezuma vietā zilējošs.
* Stobriņi: koši dzelteni. Atveres arī koši dzeltenas.
* Kātiņš: augšdaļā stobriņu krāsā koši dzeltens, lejpusē brūngans, vidusdaļā to bieži apjož plata sarkanīga josla. Visā garumā vai tikai augšdaļā klāts ar smalku tīklojumu. Mīkstums bāli dzeltenīgs, apakšdaļā ar sārtu vai brūgani sārtu nokrāsu.

## Augšanas apstākļi

Mikorizas sēne. Aug kaļķainās augsnēs, veido mikorizu ar dižskābaržiem, ozoliem un kastaņiem, ļoti reti - ar eglēm.

## Barības vērtība

Ēdama.

## Skatīt arī

* Sēņošana

## Atsauces

## Ārējās saites

* Mikologu biedrība Dabas muzejā 
* Sēnes.lv
Greihaundi (glezna)

***Greihaundi*** (;  — oriģnālais nosaukums) ir portugāļu gleznotāja Amadeu di Souzas Kardosu 1911. gadā radīta eļļas krāsas glezna.

## Apraksts
Eļļas gleznas izmēri ir 100x73 centimetri, tā gleznota uz audekla. Glezna atrodas Žuze di Azeredu Perdžigau modernās mākslas centrā Lisabonā. Kalustes Gulbekjana muzejā Lisabonā glabājas divas skices, kas radītas gleznas tapšanas procesā.

## Analīze
Glezna ir abstrakts jūgendstila darbs; tajā attēloti divi greihaundi (viens melns, viens balts) uz plakana fona, kur redzams saullēkts aiz kalniem. Suņiem pie kājām redzami nomedīti divi truši.

## Atsauces

## Bibliogrāfija
* 
*
Edmunds Goldšteins

**Edmunds Goldšteins** (1927—2008) bija latviešu komponists, pianists un mūzikas pedagogs. Vācis dažādu Latvijas novadu tautas mūziku, 1980. gados ierosināja izdot latviešu folkloras skaņuplašu sēriju.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1927. gada 19. septembrī Liepājā galdnieka ģimenē. 1937. gadā sāka apgūt klavierspēli pie privātskolotājiem, vēlāk Liepājas Tautas konservatorijā (1939–1940), baptistu Ciānas draudzes svētdienas skolas orķestrī spēlēja harmoniju un klavieres. 
Pēc Latvijas okupācijas viņš 1940. gadā pārcēlās uz Rīgu, kur mācījās Latvijas Konservatorijas Paula Šūberta (1940–1944) klavieru klasē un Jāzepa Vītola kompozīcijas un teorijas klasē (1943–1944), vēlāk Arvīda Dauguļa (1944–1946) klavieru klasē un Ādolfa Skultes kompozīcijas klasē (1948–1953).

Līdztekus strādāja par pianistu Valsts Leļļu teātrī (1945–1947), pēc studiju beigām Radio un TV simfoniskajā orķestrī (1955–1970), kā arī dažādos estrādes un džeza orķestros un ansambļos. Savā komponista darbībā vislielāko uzmanību veltīja kormūzikai, instrumentālajai kamermūzikai un simfoniskajai jaunradei, guva popularitāti arī ar estrādes dziesmām, bet īpašu atzinību iemantoja ar tautasdziesmu apdarēm. 
Miris 2008. gada 6. oktobrī.

## Galvenie darbi
* trīs simfonijas
* četri instrumentālie koncerti (vijolei, čellam, mežragam, klavierēm)
* latviešu tautasdziesmu apdares korim un instrumentiem
* instrumentālā kamermūzika 
* estrādes dziesmas.

## Atsauces
Arvīds Skalbe

**Arvīds Skalbe** (1922—2002) bija latviešu dzejnieks.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1922. gada 1. martā Jaunlatgalē. Mācījās Rēzeknes Skolotāju institūtā, ko beidza 1941. gadā, strādāja par skolotāju  Rubenes pamatskolā. Otrā pasaules kara laikā 1943. gadā viņu nosūtīja uz darba dienestu Vācijā, pēc tam iesauca Latviešu leģionā, kara beigās viņš krita Sarkanās armijas gūstā.

Pēc atgriešanās dzimtenē 1947. gadā viņš piedalījās Dziesmu svētku tekstu konkursā ar dzejoli "Dziesmai šodien liela diena", kas Pētera Barisona komponēts, uz ilgiem gadiem kļuva par neoficiālu Latviešu dziesmu svētku himnu. No 1953. gada bija žurnāla "Karogs" dzejas redaktors, no 1966. gada vadīja šī žurnāla dzejas nodaļu.

1996. gadā pārcēlās uz dzīvi pie tuviniekiem Maskavā, kur mira 2002. gada 21. maijā. Apbedīts Latvijā.

## Apbalvojumi un pagodinājumi
* LPSR nopelniem bagātais kultūras darbinieks (1973)
* Triju Zvaigžņu ordenis, IV šķira (2001)
* Dzejas dienu balva (1997)

## Dzejas krājumi
* "Atlido dzērves" (1956),
* "Sūrābele" (1959),
* "Kalums" (1963),
* "Atskalas" (1967),
* "Skandīne" (1970),
* "Tēva dubļi sudraboti" (1972), 
* "Abrkaši" (aforismi, 1977),
* "Mūžam saule debesīs" (1981).

## Atsauces
Katla valks

**Katla valks** ir Sumatas kreisā satekupe Kuldīgas novadā uz dienvidrietumiem no Bračām.  Izveido Sumatu, satekot ar Oša valku. Tek ziemeļu virzienā. Katla valku nešķērso valsts autoceļi.

## Atsauces
Ģula Horns

**Ģula Horns** (; dzimis , miris ) bija Ungārijas politiķis, Ungārijas premjerminists no 1994. līdz 1998. gadam. Realizēja ekonomiskās reformas Ungārijā, ieviešot fiskālās taupības režīmu. 1989. gadā kā Ungārijas ārlietu ministrs komunistu valdībā ietekmēja Dzelzs priekškara krišanu, atverot robežu ar Austriju un ļaujot to šķērsot VDR iedzīvotājiem.

Dzimis Budapeštā strādnieku ģimenē. Mācījies Rostovas pie Donas finanšu-ekonomikas institūtā Padomju Savienībā. 1956. gada Ungārijas revolūcijas laikā darbojās komunistiskajās vienībās, kas apspieda sacelšanos. No 1959. gada darbojās Ungārijas Ārlietu ministrijā. Sešdesmitajos gados - diplomāts Bulgārijā un Dienvidslāvijā. 1970. gadā pabeidza Ungārijas Sociālistiskā Strādnieku partijas politisko akadēmiju. No 1983. gada - partijas CK ārlietu nodaļas vadītajs. No 1985. gada - Ārlietu ministrijas valsts sekretārs. 1989. gadā kļuva par ārlietu ministru pēdējā Ungārijas komunistiskajā valdībā, ko vadīja Miklošs Nēmets. 1990. gadā tika ievēlēts parlamentā. 1990. gadā sāka vadīt reformēto komunistu partiju. 1994. gadā uzvarēja parlamenta vēlēšanās (ar 33 % balsu) un kļuva par premjerministru. Ieviešot taupības režīmu, valdības popularitāte samazinājās un 1998. gada vēlēšanās uzvarēja partija *[[Fidesz]]* Viktora Orbāna vadībā.

## Ārējās saites
Povils Vaitonis

**Povils Vaitonis** (, ;  Užpala —  Hamiltona) bija Lietuvas un Kanādas starptautiskais meistars šahā (1952).

## Biogrāfija
1930. un 1940. gados bijis viens no Lietuvas vadošajiem šahistiem. Piecas reizes uzvarējis Lietuvas šaha čempionātos (1934, 1937, 1938, 1942, 1944). Trīs reizes sacenties mačos ar tā laika Lietuvas spēcīgāko šahistu Vladu Mikenu, taču visos piedzīvojis zaudējumus: 2:6 (1934), 4½:5½ (1937), 3:9 (1938).

Otrā pasaules kara laikā 1944. gadā, Sarkanai armijai tuvojoties Lietuvai, devies bēgļu gaitās. 1948. gadā no Vācijas pārcēlies uz Kanādu, kur apmeties Ontārio provinces Hamiltonas pilsētā.
No 1953. līdz 1955. gadam vadījis iknedēļas šaha nodaļu vietējā laikrakstā *The Hamilton Spectator*. Sekmīgi piedalījies Kanādas šaha čempionātos, kuros divas reizes kļuvis par uzvarētāju (1951, 1957). 1952. gadā kā Kanādas zonālā turnīra uzvarētājs piedalījies Stokholmas starpzonu turnīrā, kurā ieņēmis 19. vietu.

Pārstāvējis Lietuvas un Kanādas komandas lielākajos komandu šaha turnīros:
* Pasaules šaha olimpiādēs piedalījies 6 reizes (1933-1939, 1954, 1958);
* neoficiālajā Pasaules šaha olimpiādē piedalījies 1936. gadā.

Par panākumiem turnīros FIDE 1952. gadā Vaitonim piešķīrusi starptautiskā meistara (IM) nosaukumu. 2011. gada 9. jūlijā Toronto uzņemts Kanādas šaha slavas zālē.

## Atsauces

## Ārējās saites

*  šahista profils vietnē 365chess.com
Kurbada ledus halle

**Kurbads ledus halle** ir halle Rumbulā, Rīgā,  Latvijā. Tā ir atvērta 2017. gadā un ir HK Kurbads mājvieta. Tajā ir 500 sēdvietas un 1000 stāvvietas, sportistu ģērbtuves, trenažieru zāle un kafejnīca. Tiek celts otrs ledus laukums treniņiem ("B halle"). Ledus hallē atrodas sporta skola ar 80 audzēkņiem.

Projektu izstrādājis Vents Grietēns, arhitektu biroja SIA “Projektu birojs Grietēns&Kagainis”, būvkompānija - SIA "Būvkore".

## Atsauces

## Ārējās saites

* Oficiālā mājaslapa
Mārupes ledus halle

**Mārupes ledus halle** atrodas Kantora ielā 128, Mārupē, Latvijā. Tā tika uzcelta par privātām investīcijām un atvērta 2017. gadā. Hallē darbojas  bērnu un jauniešu hokeja skola, kā arī mājas spēles aizvada Latvijas hokeja čempionāta 1. līgas klubs HK Mārupe.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Oficiālā mājaslapa
Konstantīns Gavrilovs

**Konstantīns Gavrilovs** (; dzimis , miris ) bija krievu šaha problēmists.

## Šaha kompozīcija
Gavrilovs bija stratēģiskā divvilča pamatlicējs Krievijā, vairāku rakstu par šaha kompozīcijas teoriju un estētiku autors. No 1897. gada viņš publicējis vairāk nekā 1000 uzdevumus, galvenokārt divvilčus. No tiem apmēram 120 ieguvuši atzinības sastādīšanas konkursos.
### Piemērs

**Uzdevuma risinājums:**
: 1.Kg8! (gājiena spaids)
: 1. ... f6 2. Tе7Х
: 1. ... f5 2. Tg6X (matu maiņa, sākuma stāvoklī uz melno gājienu 1. ... f5 bija sagatavots 2. Lg8X )
: 1. ... d5 2. Zc5X
: 1. ... Kd6 2. Zc7X — 4 варианта со сложным блокированием
: 1. ... d6 2. Dс8Х

## Atsauces

## Ārējās saites
* K. Gavrilova šaha kompozīcijas vietnē PDB
2018. gada Giro d'Italia

**2018. gada ''[[Giro d'Italia]]*** bija 101. reize, kad notika šīs sacensības. Tās sākās 4. maijā [[Jeruzaleme|Jeruzalemē]], [[Izraēla|Izraēlā]] ar 9,7 km garu [[Individuālais brauciens ar atsevišķu startu|individuālo braucienu]], kam sekoja vēl divi posmi Izraēlā. Pēc atpūtas dienas sekoja vēl 18 posmi līdz finišam [[Roma|Romā]] 27. maijā.

Šī bija pirmā reize, kad *Giro d'Italia* posmi notikuši ārpus Eiropas, kā arī *Giro* starts Izraēlā bija viens no dārgākajiem sporta pasākumiem Izraēlas vēsturē. Lielu daļu izdevumu sedza Kanādas uzņēmējs Silvēns Adamss, holokaustu pārdzīvojušā Marsela Adamsa dēls, kurš pirms diviem gadiem pārcēlās uz dzīvi Izraēlā. Nozīmīgs bija arī Izraēlas Tūrisma un Transporta ministrijas devums. Izraēla tika nosodīta par sporta izmantošanu politikas mērķiem, lai uzlabotu valsts tēlu [[Izraēlas—Palestīnas konflikts|Palestīnas konflikta]] sakarā.

Sacensībās ** komandas sastāvā startēja arī Latvijas sportists [[Krists Neilands]], kurš iesaistījās arī vairākos atrāvienos un tūri noslēdza kopvērtējuma 73. vietā.

== Komandas ==
Tā kā *Giro d'Italia* bija [[2018. gada UCI Pasaules tūre|UCI Pasaules tūres]] sacensības, visas 18 UCI *WorldTeam* komandas tika ielūgtas un dalība tām bija obligāta. Papildus tika uzaicinātas četras UCI profesionālās kontinentālās komandas, veidojot 22 komandu [[pelotons|pelotonu]]. Katra komanda varēja pieteikt astoņus braucējus (par vienu mazāk kā iepriekšējā gadā).



== Pirmssacensību favorīti ==
Galvenie pirmssacensību favorīti bija [[Kriss Frūms]] (**), iepriekšējā gada uzvarētājs [[Toms Dimulēns]] (**) un [[Fabio Aru]] (**). Pie citiem kopvērtējuma uzvaras pretendentiem tika pieskaitīti [[Migels Anhels Lopess (riteņbraucējs)|Migels Anhels Lopess]] (**), [[Džordžs Benets]] (**), [[Tibo Pino]] (**), [[Vauts Pūlss]] (**), [[Saimons Jeitss]] un [[Estevans Čavess]] (abi **), [[Luiss Meintjess]] (**), [[Maikls Vudss]] (**), [[Dāvids Formolo]] (**), [[Roans Deniss]] (**) un [[Domeniko Pocovivo]] (*'').

Sprinta klasifikācijā par favorītiem tika uzskatīti Elia Vivjāni, Jakubs Marečko, Nikolo Bonifacio, Danijs van Popels, Saša Modolo, Sems Benets, Jenss Debišērs un Raiens Gibonss.

## Distance un posmi
Pilns maršruts tika paziņots 2017. gada 29. novembrī.

## Klasifikāciju līderi

## Rezultāti

### Kopvērtējums

### Papildu klasifikācijas

#### Punktu klasifikācijas

#### Kalnu karaļa klasifikācija

#### Jauno braucēju ieskaite

#### Komandu klasifikācija

## Atsauces

## Ārējās saites

* 
*
Apšubeka

**Apšubeka** jeb **apšu beka** ir nosaukums astoņām Latvijā sastopamām lācīšu ģints sēnēm:

* Baltā apšubeka
* Baltkāta apšubeka
* Brūnā apšubeka
* Dzeltenbrūnā apšubeka
* Parastā apšubeka
* Dzeltenkāta lācītis
* Ozolu lācītis
* Sila lācītis
Beku ģints

**Bekas** (*Boletus*) ir beku dzimtas sēņu ģints, kura satur vairāk kā 250 sugu, no kurām ap 50 atzītas par ēdamām. Lielā sugu skaita dēļ un pēc ģenētiskās saderības 2014./2015. g. no tās tika izdalītas vēl vairākas radnieciskas ģintis (piemēram, *Caloboletus, Rubroboletus, Aureoboletus*), daļa sēņu tika pārceltas uz citām ģintīm un šīs reformas rezultātā no 12 Latvijā atrastajām beku ģints sugām pie tās pieskaita vairs tikai 4 baravikas. Tomēr vairums pieejamo publisko avotu ir izdoti pirms šī laika vai pārraksta vecos izdevumus, tāpēc vecā sistemātika pagaidām ir pieejamāka par jauno.

## Morfoloģija
thumb|Bekām raksturīgais siluets
* **[[Sēne|Augļķermeņi]]:** cepurīšu sēnes, stobriņu sēnes, masīvi, parasti lietojami pārtikā.
* **[[Cepurīte (mikoloģija)|Cepurīte]]:** sākumā pusapaļa, izpletusies spilvenveida. Gluda vai viegli samtaina, visām baravikām brūna vai ar brūnu nokrāsu.
* **[[Stobriņi (mikoloģija)|Stobriņi]]:** atveres sākumā baltas, vecumā baravikām kļūst dzeltenīgas vai zaļganas, bijušajām ģints sēnēm var būt arī dzeltenas vai sarkanas.
* **[[Kātiņš (mikoloģija)|Kātiņš]]:** resns, ar paplašinājumu apakšas vai vidus daļā, parasti ar tīklotu vai dzīslotu zīmējumu.
* **[[Trama (mikoloģija)|Mīkstums]]:** balts vai dzeltens, baravikām griezumā krāsu nemaina, bijušās ģints sēnes reizēm zilē.
* **[[Bazīdijsporas|Sporas]]:** dažādās brūnās nokrāsās.

## Ekoloģija
Bekas veido mikorizu ar skuju un lapu kokiem, no tām baravikas visbiežāk ar eglēm, priedēm, bērziem, ozoliem. Aug mežos, retāk parkos vai pie atsevišķiem kokiem. Augļķermeņi pārsvarā parādās no jūlija līdz septembrim, labvēlīgos klimatiskos apstākļos no maija līdz novembrim.

## Latvijā atrodamās beku ģints sēnes

## Skatīt arī
* Baravikas
* Beku dzimta
* Ēdamās sēnes
* Stobriņu sēnes
* Sviestbeku ģints
* Sēņu kulinārija

## Atsauces

## Ārējās saites

* Visas Latvijas bekas
* Catalogue of Life: all names for Boletus 
* Mycobank
* Род Boletus в Калужской области
Klūga

**Klūga** (arī **Klūgupe**, **Klūgupīte**, vidustecē **Grāveļupe**, **Grāverupe**) ir Ventas labā krasta pieteka Saldus novadā un Kuldīgas novadā. 

Tek ziemeļrietumu virzienā. Lielākās pietekas — Gaidupe, Garais strauts, Kūrīsas valks, Lapsaišu valks, Sīļupīte, Skapstu valks, Zirdzenes upīte, Žuburvalks. Ietek Ventā pie Pumpuriem. Klūgu šķērso valsts autoceļš P107 (Skrunda—Ezere).

## Atsauces
Dānijas premjerministru uzskaitījums

Šajā uzskaitījumā apkopoti **[[Dānija]]s premjerministri** kopš 1848. gada, kad tika izveidots šāds amats. No 1918. gada premjerministra amats tika pārveidots par valsts ministru (). Premjerministru/valsts ministru oficiāli ieceļ karalis, kurš ir valsts vadītājs. Savukārt valsts ministrs ir valdības vadītājs.

## Uzskaitījums
### [[Attēls:Flag of Denmark.svg|30px]] Dānijas karaliste (1814 — mūsdienas) [[Attēls:National coat of arms of Denmark.svg|30px]]

## Skatīt arī
* Dānijas karaļu uzskaitījums

## Atsauces
*Dānijas valdības vadītāju uzskaitījums
No baznīcas

**No baznīcas** jeb **Pēc dievkalpojuma** ir latviešu gleznotāja Jaņa Rozentāla 1894. gadā radīta eļļas krāsas glezna. Glezna atrodas Latvijas Nacionālā mākslas muzeja kolekcijā, tā iekļauta Latvijas kultūras kanonā.

## Gleznas tapšana
1888. gada 29. jūlijā J. Rozentāls kā brīvklausītājs iestājās Pēterburgas Mākslas akadēmijas glezniecības nodaļā, kuru viņš pabeidza 1894. gadā. Šī glezna bija viņa diplomdarbs un pirmais diplomdarbs akadēmijā ar nacionālu sižetu.

Laikā, kad Rozentāls varēja sākt izstrādāt diplomdarbu, Pēterburgas Mākslas akadēmijā tika veikta reforma, par profesoriem uzaicinot demokrātiskas ievirzes māksliniekus. Tās rezultātā diplomandi varēja paši izvēlēties savu diplomdarbu tēmas un Rozentāls to vēlējās izmantot, strādājot peredvižņika Vladimira Makovska darbnīcā. Kādā no mākslinieku pulciņa „Rūķis” sanāksmēm Rozentāls to nolēma gleznot dzimtajā Saldus pusē. Mākslinieks aizvadīja daudzas svētdienas pie Saldus Sv. Jāņa baznīcas, fotografējot un skicējot izvēlētos tēlus. Gleznā attēlotas ap četrdesmit personu, visas gleznotas no Rozentālam labi zināmiem cilvēkiem. Gleznas priekšplānā ir vecāks pāris, tajos viņš iegleznojis savus vecākus — māti Lavīzi un tēvu Miķeli.

Par darbu Rozentāls ieguva pirmās pakāpes mākslinieka nosaukumu un vairākus gadus dzīvoja Pēterburgā.

1896. gadā glezna tika izstādīta Rīgā, Latviešu etnogrāfiskās izstādes Dailes nodaļā — pirmajā latviešu mākslas izstādē, kur izpelnījās vispārēju publikas atzinību.

Padomju laikā glezna ieguva šķirisku skaidrojumu.

Vairāki no gleznā iekļautajiem saldeniekiem no jauna sastopami nākamā gada darbā "No kapsētas" (1895), kurā autors vairāk pievērsies gaismēnu efektiem.

2021. gadā pie Saldus baznīcas uz kāpnēm tika uzstādītas 7 skulptūras, kuras bija veidotas pēc gleznas motīviem.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Janis Rozentāls — Latvijas mākslas vēsture
Tīneca pie Labas

**Tīneca pie Labas** () ir pilsēta Čehijā, Vidusčehijas apgabala Kolīnas apriņķī pie Elbas (Labas) upes.

Rakstos pirmoreiz minēta 1110. gadā. Ilgu laiku apdzīvotā vieta atradās Hābsburgu impērijas sastāvā. 1600. gadā ieguva pilsētas tiesības. No 1919. gada — Čehoslovākijā. Kopš 1993. gada — Čehijā.

## Atsauces

## Ārējās saites

*
Brighton & Hove Albion F.C.

**Braitonas un Hovas futbola klubs "Albion"** () ir Anglijas futbola klubs no Braitonas (Braitonas un Hovas), pilsētas Austrumsaseksas grāfistē. Dibināts 1901. gadā. Pašlaik spēlē  Anglijas Premjerlīgā. Mājas spēles aizvada *Falmer* stadionā.

## Komandas sastāvs
**'.































== Sasniegumi ==
* **Anglijas futbola 2. līmenis** (1893.—1992. **Otrā divīzija**; 1992.—2004. **Pirmā divīzija**; tagad — ***[[Anglijas futbola čempionāts|Championship]]***)
** Vicečempioni (2): 1978–79, 2016–17
* **FA kauss**
** Finālisti (1): 1982–83 
* ***[[FA Community Shield]]**' (līdz 2001. gadam — *Charity Shield'')
** Kausa ieguvēji (1): 1910

## Atsauces

## Ārējās saites

* Kluba oficiālā vietne
Mārša Geja Hārdena

**Mārša Geja Hārdena** (; dzimusi ) ir amerikāņu aktrise. Viņa kļuva populāra pēc dalības 1990. gada brāļu Koenu režisētā filmā "Millera krustceles" (*Miller's Crossing*), kam sekoja lomas filmās *[[Used People]]* (1992), "Pirmo sievu klubs" (*The First Wives Club*, 1996) un "Flabers" (*Flubber*, 1997). Par Lī Krasneres lomas atveidošanu 2000. gada filmā "Poloks" (*Pollock*), viņa saņēma Amerikas Kinoakadēmijas balvu kategorijā "Labākā aktrise otrā plāna lomā". Vēlreiz šīs balvas kategorijā viņa tika nominēta par Selestes Boilas lomas atveidošanu filmā "Noslēpumu upe" (2003). Vēl nozīmīgas lomas atveidojusi tādās filmās kā  *[[American Gun]]* (2005) un 2007. gada filmās "Migla" un "Savvaļā" (*Into the Wild*).

Brodvejā Hārdena debitēja 1993. gadā, piedaloties lugā *[[Angels in America]]*, par ko viņa tika nominēta ''Tony'' balvai kā labākā aktrise otrā plāna lomā. Brodvejā viņa atgriezās 2009. gadā ar Veronikas lomu lugā *[[God of Carnage]]*, par ko saņēma *Tony* balvu kā labākā aktrise galvenajā lomā.

Hārdena tikusi nominēta ''Primetime Emmy'' balvai par lomu 2009. gada televīzijas filmā *[[The Courageous Heart of Irena Sendler]]*. Citas Hārdenas nozīmīgās lomas televīzijas seriālos ir dakteres Līenas Rorišas loma CBS medicīnas seriālā "Melnais kods" (*Code Black*) un advokātes Rebekas Halidejas loma HBO politiskajā seriālā *[[The Newsroom]]*.

## Ārējās saites

*
Bitīt' kapos

**"Bitīt' kapos"** ir latviešu televīzijas komēdijseriāls, kas tika pārraidīts kanālā LNT no 2017. gada 21. septembra. Seriāls veidots kā turpinājums 2016. gada seriālam "Bitīt' matos".

## Tēli
* **Rita** — Dace Bonāte
* **Ojārs** — Voldemārs Šoriņš
* **Nellija** — Marija Bērziņa
* **Gotfrīds** — Imants Strads
* **Silvestrs** — Mārtiņš Meiers
* **Mirdza** — Lidija Pupure
* **Velta** — Venta Vecumniece
* **Emīls** — Mārtiņš Počs
* **Kaimiņš** — Pēteris Šogolovs 
* **Mērs** — Januss Johansons 
* **Sarma** — Dace Vītola 
* **Toedors** — Dainis Ozoliņš 
* **Madara** — Ance Kukule 
* **Klients** — Juris Gornavs 
* **Klients** — Arnolds Osis
* **Lita** — Karina Lučiņina
* **Vīrietis** — Egils Melbārdis
* **Anita** — Māra Zvaigzne
* **Anna** — Terēze Jozefa
* **Veronika** — Baiba Cēsniece
* **Antālija** — Vizma Kalme
* **Velga** — Anna Šteina
* **Karīna** — Samira Adgezalova
* **Meitene** — Zane Aļļēna
* **Meitenes tēvs** — Normunds Bērzs
* **Ausma** — Lelde Māsēna
* **Edmunds** — Ingus Kniploks
* **Anna** — Vija Zosēna
* **Lelde** — Gundega Tabaka
* **Kerolaina** — Indra Burkovska
* **Panks** — Dainis Sumišķis
* **Alekss** — Kaspars Dumburs
* **Marta** — Elīna Bojarkina
* **Linda** — Viktorija Teiviša
* **Epizodiskās lomās** — Gatis Silakaktiņš, Staņislavs Kohanskis, Sabīne Vārtiņa, Raimonds Geislers, Rihards Čerkovskis, Gustavs Kukainis.

## Atsauces

## Ārējās atsauces
* skaties.lv profils
Frederiks Fīsts

**Frederiks Fīsts** (; dzimis , miris ) bija britu šaha problēmists.

## Šaha kompozīcija
Bija divvilču speciālists. Par stratēģisko divvilču problēmām sarakstījis divas grāmatas. Vienu no tām kopīgi ar A. K. Vaitu  Ziemas svētku sērijai.
### Piemērs

**Uzdevuma risinājums:**
: 1. Ze1! (draud 2. Ke4#)
: 1. ... Tg5 2. Kxg5#
: 1. ... Tg4+ 2. Kxg4#
: 1. ... Tg3 2. Kxg3#
: 1. ... Tg2/Txf7 2. Lxg2#
: 1. ... Txg1 2. Ke3#
: 1. ... d5 2. Ke5#

Uzdevumā sešos variantos mato karaļa baterija, tas ir šādas baterijas maksimums.

## Bibliogrāfija
* 
* 

## Atsauces

## Ārējās saites
* F. Fīsta šaha kompozīcijas vietnē PDB
Ļevs Gugelis

**Ļevs Gugelis** (; dzimis 1914. gadā, pazudis bez vēsts ) bija ebreju izcelsmes padomju šaha problēmists, Centrālās šaha kompozīcijas komisijas priekšsēdētājs (1939—1941), šaha organizators un žurnālists.

## Dzīvesgājums
Bijis žurnāla *«Физкультура и спорт»* galvenais redaktors. Rediģējis šaha kompozīcijas nodaļas laikrakstā *«Пионерская правда»* un žurnālā *«Смена»*, kuros pirmo reizi Padomju Savienībā izvedis šaha uzdevumu un etīžu risināšanas konkursus skolniekiem. 1932. un 1937. gadā žurnālā *«Смена»* noorganizējis starptautisku jaunatnes šaha kompozīcijas konkursu.

Vācijas—PSRS kara laikā dienējis 110. kājnieku divīzijā par ložmetējnieku rotas patronu pienesēju. 1941. gada 20. oktobrī kaujas laikā pie Iņutino ciema Maskavas apgabalā pazudis bez vēsts. Pēc cita avota miris 1942. gada janvārī karagūstekņu nometnē Kalugas apgabala Juhnovā.

## Šaha kompozīcija
No 1927. gada publicējis apmēram 200 divvilčus, no kuriem daudzi ieguvuši atzinības šaha uzdevumu sastādīšanas konkursos. Bijis aktīvs trīsdesmitajos gados populāras divvilču tēmas "melno korekcija" pētnieks.

### Šaha uzdevuma piemērs

**Uzdevuma risinājums:**
: 1. ... Ze~ 2. Td4#

: 1. Db8! [2. Dxe5#]
: 1. ... Ze~ 2. Zf6, Zc5#
: 1. ... Zd7 2. Lf5#
: 1. ... Zg4 2. Zxg5#
: 1. ... Zd3 2. Zc3#
: 1. ... Kf4 2. Dxe5#

## Atsauces

## Ārējās saites
* Ļ. Gugeļa šaha kompozīcijas vietnē PDB
* Лев Николаевич Гугель
Bernds Leno

**Bernds Leno** (; dzimis ) ir Vācijas futbolists, Anglijas Premjerlīgas kluba *[[Fulham FC]]* un Vācijas futbola izlases vārtsargs.

Leno karjeru sāka ''VfB Stuttgart'' sistēmā. 2011. gada vasarā Leno tika izīrēts Leverkūzenes "Bayer". Pirmajās trīs Bundeslīgas spēlēs Leno neielaida nevienus vārtus. 2011. gada novembrī Leno parakstīja līgumu ar Leverkūzenes "Bayer"*.*  Leno parakstīja piecu gadu līgumu ar Londonas "Arsenal".

Vācijas futbola izlasē bijis 2016. gada Eiropas čempionātā un 2017. gada FIFA Konfederāciju kaus

## Sasniegumi
**Arsenal**

* FA kauss: 2019—20
* FA Community Shield: 2020

**Vācija**

* FIFA Konfederāciju kauss: 2017

## Atsauces

## Ārējās saites
Jovana Raporta

**Jovana Raporta** (, dzimusi kā **Jovana Vojinoviča** ()  Trstenikā) ir Dienvidslāvijas, Serbijas un Melnkalnes (līdz 2006. gadam), Melnkalnes (no 2007. līdz 2013. gadam), Serbijas (no 2013. līdz 2022. gadam) un Rumānijas (kopš 2022. gada) starptautiskā lielmeistare  šahā (2009).

## Biogrāfija
Pasaules un Eiropas junioru šaha čempionātu daudzkārtējā dalībniece dažādās vecuma kategorijās. Lielāko panākumu guvusi 2002. gadā, kad pārstāvot Dienvidslāviju, izcīnījusi bronzas medaļu Pasaules meiteņu šaha čempionātā U10 vecuma grupā.

Daudzkārtējā Melnkalnes sieviešu šaha čempionātu laureāte, kuros izcīnījusi divas zelta (2009, 2010), sudraba (2008) un bronzas (2007) medaļas. 2014. gadā uzvarējusi Serbijas sieviešu šaha čempionātā.

2009. gadā Antaljā uzvarējusi Vidusjūras valstu sieviešu šaha čempionātā. 2011. gadā bijusi pirmā starptautiskā sieviešu šaha turnīrā Serbijas pilsētā Pančevā.

Pārstāvējusi Melnkalnes un Serbijas komandas lielākajos komandu šaha turnīros:
* Pasaules šaha olimpiādēs piedalījusies 5 reizes (2008-2016);
* Eiropas komandu šaha čempionātos piedalījusies 5 reizes (2007-2015). Individuālā vērtējumā izcīnījusi zelta (2015) medaļu;
* Eiropas meiteņu komandu šaha čempionātos U18 vecuma grupā piedalījusies 3 reizes (2007-2009). Komandu vērtējumā izcīnījusi sudraba (2008) un bronzas (2007) medaļas. Individuālajā vērtējumā izcīnījusi 2 zelta (2008, 2009) un sudraba (2007) medaļas.

Par panākumiem turnīros FIDE 2008. gadā viņai piešķīra starptautiskās meistares (WIM), bet 2009. gadā - starptautiskās lielmeistares (WGM) nosaukumu. Bija pirmā Melnkalnes šahiste, kas kļuvusi par šaha lielmeistari.

Kopš 2022. gada augusta šaha turnīros pārstāv Rumāniju.

## Personīgā dzīve
2016. gadā apprecējusies ar Ungārijas šaha lielmeistaru Ričārdu Raportu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Lācīši (ģints)

**Lācīši** (*Leccinum*) ir beku dzimtas sēņu ģints, kura Latvijā sastāv no apšubeku, bērzubeku un lācīšu sugām. Sugas ir līdzīgas pēc formas, savstarpēji visredzamāk atšķiras ar cepurītes krāsu: apšubekas un lācīši parasti ir no dzelteniem līdz sarkaniem, bērzubekas - pelēcīgas. Apšubekas un lācīšus var atšķirt arī pēc kokiem, kuru tuvumā tie aug. Latvijā visas šīs ģints sugas lietojamas pārtikā, lai gan purva bērzubeku atzīst par mazvērtīgāku ūdeņainuma dēļ.

## Morfoloģija
thumb|Lācīšu ģintij raksturīgais kātiņa zīmējums
* **[[Sēne|Augļķermeņi]]**: cepurīšu sēnes, stobriņu sēnes, ar garu, slaidu kātiņu un parasti platu cepurīti.
* **[[Cepurīte (mikoloģija)|Cepurīte]]**: sākumā pusapaļa, izpletusies izliekti apaļa (parasti apšubekām un bērzubekām) vai spilvenveida (parasti lācīšiem). Gluda vai viegli samtaina, krāsa lācīšiem no dzeltenas līdz brūnai un zilganpelēkai, apšubekām no baltas līdz dzeltenbrūnai vai sarkanai, bērzubekām no bāli pelēkas līdz melnai.
* **[[Stobriņi (mikoloģija)|Stobriņi]]**: atveres sākumā baltas, vecumā baravikām kļūst brūnganas, bērzubekām aizņem relatīvi lielu daļu no cepurītes.
* **[[Kātiņš (mikoloģija)|Kātiņš]]**: slaids, garš, parasti ar tumšiem punktiņiem.
* **[[Trama (mikoloģija)|Mīkstums]]**: balts. Bērzubekām, izņemot neīsto bērzubeku, griezumā krāsu nemaina, apšubekām un lācīšiem parasti nomelnē.

## Ekoloģija

Lācīšu ģints sēnes veido mikorizu ar lapu un retāk skuju kokiem, visbiežāk ar bērziem, apsēm, priedēm, ozoliem. Aug mežos, retāk parkos vai pie atsevišķiem kokiem. Augļķermeņi pārsvarā parādās no jūlija līdz oktobrim, labvēlīgos klimatiskos apstākļos no jūnija līdz novembrim.

## Latvijā atrodamās lācīšu ģints sēnes

 

## Skatīt arī

* Beku dzimta
* Ēdamās sēnes
* Stobriņu sēnes
* Sēņu kulinārija

## Atsauces

## Ārējās saites

* Lācīšu sēnes latvijas.daba.lv 
* Leccinum: Uncertain Taxa
* The Genus Leccinum
* Leccinum, или Обабок
Narevas ofensīva

thumb|right|Maksis fon Galvics
**Narevas ofensīva** () bija Vācijas impērijas uzbrukuma operācija Krievijas impērijai no 1915. gada 13. jūlija līdz 24. augustam. Lai arī kaujas Narevas upes apkārtnē bija notikušas jau 1915. gada februārī, un vāciešu uzbrukums šeit, kopā ar jau pakāpeniski kopš aprīļa-maija izvērstajām Bugas ofensīvu un Kurzemes ofensīvu turpinājās līdz 1915. gada septembra beigām, kad apstājās Krievijas Lielā atkāpšanās. Narevas upe atrodas dažus desmitus kilometrus uz ziemeļiem no Varšavas, kas bija Krievijas pārvaldītās Polijas karalistes galvaspilsēta. Ofensīvas mērķis bija ielauzties Polijā no ziemeļiem, kamēr Bugas ofensīvas spēki ielauzās tajā no dienvidiem, tādējādi ielencot un iznīcinot Krievijas armijas galvenos spēkus. Lai arī vāciešiem izdevās izspiest krievus no Polijas un sagūstīt lielu daļu armijas, krieviem netika dots nāvējošs trieciens un karš turpinājās.
 
## Plānošana
Pirmais vāciešu uzbrukums Narevas apkārtnē 1915. gada februārī bija preventīvi apturējis plānotu Krievijas uzbrukumu Austrumprūsijai, nodarot krievu armijai lielus skaitliskos zaudējumus, bet nebija vainagojies ar teritorijas iegūšanu. Vasaras ofensīvu organizēja ģenerālis Maksis fon Galvics, kurš izveidoja 20 divīziju armijas grupu ar 200 000 kareivjiem un 1000 lielgabaliem. Uzbrukuma centrs bija vērsts pret rajonu, kurā saskārās krievu 1. un 12. armijas frontes līnijas. Šeit atradās 100 000 krievu kareivju ar 377 lielgabaliem, kam vidēji bija tikai 40 lādiņi.

## Norise
Narevas ofensīva sākās 13. jūlijā ar četras stundas ilgu artilērijas apšaudi, kam sekoja kājnieku uzbrukums, kas izrāva vairākus desmitus kilometrus platu robu frontē starp abām krievu armijām. 17. jūlijā vācieši bija iznīcinājuši ap 70% krievu aizsardzības līnijas kareivju, sagrābuši 24 000 karagūstekņu, un pavirzījušies uz priekšu vairākus kilometrus. Armijas ģenerālštāba priekšnieks Mihails Aleksejevs pavēlēja sākt atkāpšanos, ko pavadīja atkāpšanās arī frontes flangos. Veiksmīgie vācu uzbrukumi visā Austrumu frontē spieda Krievijas virspavēlniecību 22. jūlijā pieņemt lēmumu par Lielo atkāpšanos, kas skāra arī Narevas frontes sektoru. Naktī uz 24. jūliju vāciešiem izdevās šķērsot Narevas upi. Krievi atkāpās no Polijas, ļaujot vāciešiem 4. augustā ieņemt Varšavu. 7. augustā Galvica armijas grupu pārveidoja par Vācijas 12. armiju.

## Atsauces

## Ārējās saites
Gabereja Sidibeja

**Gabereja Sidibeja** (; dzimusi ) ir amerikāņu aktrise. Viņas kino debija bija 2009. gada filmā "Dārgumiņš" (*Precious*), par lomu šajā filmā Sidibeja tika nominēta Amerikas Kinoakadēmijas balvai kā labākā aktrise. No 2010. līdz 2013. gadam, viņa atveidoja vienu no galvenajām lomām kanāla *[[Showtime]]* seriālā *[[The Big C]]*. 

Sidibeja filmējusies televīzijas seriālos *[[American Horror Story: Coven]]*, *[[American Horror Story: Freak Show]]* un *[[American Horror Story: Hotel]]*. Kopš 2015. gada viņa atveido Bekijas Viljamsas lomu kanāla *[[Fox Broadcasting Company|Fox]]* muzikālajā seriālā "Impērija".

## Atsauces

## Ārējās saites
Pēters Medģeši

**Pēters Medģeši** (; dzimis ) ir Ungārijas politiķis un ekonomists, Ungārijas premjerministrs no 2002. līdz 2004. gadam.

1966. gadā beidza Kārļa Marksa Ekonomisko zinātņu universitāti (tagad Budapeštas Korvina universitāte). Sociālistiskās Ungārijas laikā ieņēma augstus amatus finanšu ministrijā, 1987. gadā kļūdams par Ungārijas finanšu ministru. Pēc sociālisma sabrukuma nepārreģistrējās reformētajā komunistu partijā, bet no 1990. līdz 1996. gadam bija ietekmīgos amatos dažādās bankās. Kad 1996. gadā valdības vadīšanu uzticēja Ģulam Hornam, Medģeši atkal kļuva par finanšu ministru un veica reformas banku sistēmā. 2002. gadā parlaments iecēla Medģeši par valdības vadītāju. 2004. gadā valdības koalīcija izira, Medģeši demisionēja, bet un par nākamo valdības vadītāju kļuva Ferencs Ģurčāņs.

## Ārējās saites
Dzeltenkāta lācītis

**Dzeltenkāta lācītis** jeb **dzeltenporu lācītis** (*Leccinum crocipodium*, *Leccinum tessalatum* vai *Leccinellum crocipodium*) ir Latvijā ļoti reta beku dzimtas sēne, kuras augļķermeņi ir ēdami, taču saudzējami retuma dēļ. No radnieciskām sugām atšķiras ar savu dzelteno krāsu, jo satur krāsainu pigmentu krokipodīnu.. Salīdzinoši maza starp citām lācīšu ģints sēnēm un pēdējos gados bieži tiek iedalīta blakus ģintī *Leccinellum*.

## Sēnes apraksts
thumb|Uz vecumu cepurīte bieži saplaisā.
* Cepurīte: krāsa sākumā dzeltenzaļa, pēc tam kļūst nespodri brūngana, vecumā arī pelēkbrūna vai zilganpelēka. Platums līdz 10 cm. Forma sākumā pusapaļa, vēlāk spilvenveida. Virsmiziņa augot reizēm saplaisā. Mīkstums salmu dzeltens, griezumu vietās kļūst sarkanīgs, vēlāk nomelnē.
* Stobriņi: atveres citrondzeltenas, sēnei augot kļūst zaļgandzeltenas, diametrā 0,3-0,5 mm. Piespiedumā viegli brūnē.
* Kātiņš: gaiši dzeltens, apakšdaļā resnāks un ar sīkām neregulāri izvietotām brūnganām zvīņām. Jaunām sēnēm bumbierveida.
* Sporas: zaļgandzeltenas.  
* Bazīdijas: 18-35/5-9 µm.
* Cistīdas: bezkrāsainas vai brūnganas, 20-55/4,5-11 µm.

## Augšanas apstākļi

Mikorizas sēne. Aug galvenokārt zem ozoliem, retāk zem skābaržiem, kaļķainās augsnēs. Latvijā pagaidām atrasta tikai Kazdangas apkaimē ozolu audzē.

## Barības vērtība

Ēdama, bet retuma dēļ saudzējama.

## Skatīt arī

* Sēņošana
* Sēnes kulinārijā
* Sēņu tirdzniecība
* Lācīšu ģints

## Atsauces

## Ārējās saites
* Mikologu biedrības saits 
* Index Fungorum
* Mycobank
Zāsmuki

**Zāsmuki** () ir pilsēta Čehijā, Vidusčehijas apgabala Kolīnas apriņķī.

Rakstos pirmoreiz minēta 1285. gadā. Ilgu laiku apdzīvotā vieta atradās Hābsburgu impērijas sastāvā. No 1919. gada — Čehoslovākijā. Kopš 1993. gada — Čehijā.

## Atsauces

## Ārējās saites

*
Kumbrupe

**Kumbrupe**  ir Ventas labā krasta pieteka Kuldīgas novadā. 

Tek rietumu virzienā. Ietek Ventā pie Kumbru mājām. Pie ietekas Ventā Kumbrupi šķērso valsts autoceļš V1278 (Ciecere–Ikaiši–Vārme).

## Atsauces
Ferencs Ģurčāņs

**Ferencs Ģurčāņs** (; dzimis ) ir Ungārijas politiķis un uzņēmējs, Ungārijas premjerministrs no 2004. līdz 2009. gadam.

2004. gadā parlaments apstiprināja Ferencu Ģurčāņu par Ungārijas premjerministru pēc tam, kad iepriekšējā valdība krita, jo izira sociālistu vadītā koalīcija. Sociālisti Ģurčāņa vadībā uzvarēja 2006. gada vēlēšanās un atkal sastādīja valdību. 2006. gada maijā Ģurčāņs partijas konferencē teica runu, kurā necenzētiem vārdiem atzina, ka partija melo par stāvokli valstī. 2007. gada septembrī sabiedriskajā radio tika atskaņots šīs runas ieraksts. Tas izsauca plašas protesta demonstrācijas Budapeštā. 2009. gada aprīlī Ģurčāņs demisionēja un par premjerministru kļuva Gordons Bajnai. Pēc sociālistu sagrāves 2010. gada vēlēšanās, Ģurčāņs 2011. gada oktobrī nodibināja liberālo partiju Demokrātiskā Koalīcija.

## Ārējās saites
Pauls fon Rennenkampfs

**Pauls fon Rennenkampfs** (, , dzimis  Raplas apriņķa Konuveres muižā Igaunijā, miris  Taganrogā) bija vācbaltiešu izcelsmes Krievijas impērijas kavalērijas ģenerālis. Piedalījās Krievu - japāņu karā un Pirmajā pasaules karā, Krievijas Ziemeļrietumu frontes 1. armijas komandieris.
## Apbalvojumi
### Krievijas impērija
*  Svētā Staņislava ordenis, 3. klase(1884)
*  Svētā Staņislava ordenis, 2. klase (1894)
*  Svētā Staņislava ordenis, 1. klase ar zobeniem (31.3.1905)
*  Svētās Annas ordenis, 3. klase (1888)
*  Svētās Annas ordenis, 2. klase (1895)
*  Svētās Annas ordenis, 1. klase (1907)
*  Svētā Vladimira ordenis, 4. klase (1899)
*  Svētā Vladimira ordenis, 3. klase (1903)
*  Svētā Vladimira ordenis, 2.klase ar zobeniem (1914)
*  Svētā Jura ordenis, 4.klase (12.8.1900)
*  Svētā Jura ordenis, 3. klase (22.12.1900)
*  Zelta ierocis "Par Drošsirdību" ar dimantiem un gravējumu "Par Drošsirdību" (1906)

## Ārējās saites
Saab 340

[thumb|300px|''[Estonian Air* lidmašīna *Saab 340A* (2008)]]
***Saab 340*** ir [[Zviedrija]]s uzņēmuma *Saab* tuvo maršrutu turbopropelleru [[lidmašīna]], kas ražota no 1983. līdz 2005. gadam.

*AirBaltic* savu pirmo lidojumu 1995. gada 1. oktobrī veica ar *Saab 340* lidmašīnu. 1996. gada janvārī tā sāka lidojumus maršrutos [[Rīga]]–[[Viļņa]] un Rīga–[[Tallina]]. Latvijas nacionālā aviokompānija izmantoja *Saab 340* līdz 1999. gadam, kad visas *airBaltic* *Saab 340* lidmašīnas tika aizstātas ar *Fokker 50'' lidaparātiem. 

## Atsauces

## Ārējās saites
Avro RJ70

thumb|300px|''Air Baltic'' Avro RJ70 (2004).
***Avro RJ70*** ir *British Aerospace 146* (BAe 146) sērijas reģionālo maršrutu reaktīvā lidmašīna, kas ražota no 1993. līdz 2003. gadam.

*[[AirBaltic]]* izmantoja *Avro RJ70* lidmašīnas no 1995. līdz 2005. gadam, kad tās tika aizstātas ar *[[Boeing 737]]* lidaparātiem.

## Atsauces

## Ārējās saites
Acs olā

***Acs olā*** () ir igauņu gleznotāja Īlo Sostera 1962. gadā radīta eļļas krāsas glezna. Tā glabājas Tartu mākslas muzejā.

Gleznā attēlota abstrakta olas veida forma, kurā atveras bezgalīgs skaits šādu pašu olas veidu formu. Glezna tapa periodā, kad mākslinieks bija atbrīvots pēc 7 gadiem Padomju katorgas darba nometnē un dzīvoja Maskavā kopā ar citiem māksliniekiem, kuri gleznoja nekonformisma stilā. 

Sosters tolaik eksperimentēja ar olas motīvu, ko viņš bija noskatījis beļģu sirreālista Renē Magrita darbos. Tie viņam simbolizēja bezgalību, evolūciju um mūžības pieredzi. Vēlākajos Sostera darbos olas motīvs atkārtojās tik daudz, ka pēc nāves uz viņa kapa tika uzstādīta akmens ola. 1962. gada 1. decembrī šis darbs tika demonstrēts izstādē ar nosaukumu *Manege*, cerot iegūt Padomju tautas atzinību par modernisma mākslu, bet gaidītā reakcija nesekoja, turklāt viņš saņēma Hruščova draudus nosūtīt visu mākslinieku grupu trimdā.

Olu forma nav precīza un "acs" nosaukumā varētu attiekties uz noslēdzamu mehānisma atveri kā fotokameras objektīvā, iespējams, atsaucoties uz novērošanas kameru. Olas formu malas kontūras šķietami izskatās kā radītas no metāla, radot ''trompe l'oeil'' efektu, kas rada mehānisma izskatu, it kā "acs" spētu mehāniski mirkšķināt. Darbs gleznots ar eļļas krāsu uz papīra.

## Atsauces

## Bibliogrāfija
* Art of the Baltics: The Struggle for Freedom of Artistic Expression under the Soviets, 1945—1991 // Estonian Non-conformist art from the Soviet occupation in 1944 to Perestroika / ed. Jane Voorhees, Alla Rosenfeld, Norton T. Dodge. — Rutgers University, New Brunswick, New Jersey, 2001/2002, .

## Ārējās saites

* Informācija par gleznu ''Europeana vietnē''