open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Kroņauces dzirnavezers

**Kroņauces dzirnavezers** atrodas Dobeles novadā, Tērvetes pagasta administratīvajā teritorijā. Vidējais dziļums ir 1,9 metri, bet maksimālais dziļums — 4,2 metri. 

Šeit mīt tādas zivis kā līnis, līdaka, asaris, rauda, plaudis, sapals, kā arī rudulis.
left|200px|thumb|Kroņauces dzirnavu ezers

## Ārējās saites
*https://www.ezeri.lv/database/2443/
Apašu revolveris

thumb|300px|right|Apašu revolveris

**Apašu revolveris** ir pēc speciāla pasūtījuma darināts tapiņu jeb Lefošē tipa revolveris, kam pievienots saliekams duncis un kastete dūres trieciena pastiprināšanai. Tā nosaukums () radies no kādas Parīzes noziedznieku bandas, kura ap 1900. gadu pēc kareivīgo indiāņu apaču cilts nosaukuma nosauca sevi par apašiem.

Apašu revolverim nebija stobra, tādēļ šāviens bija iedarbīgs tikai nelielā attālumā. Tā aptverē bija 5 vai 6 patronu kameras.

Analoģisks nosaukums *Apache* ticis dots arī diviem spāņu 1920. gados fabrikās ražotiem ieročiem — automātiskai pistolei un Kolta revolvera lētai kopijai.
## Attēlojums mākslā un kino
* Mākslas filmā  galvenais varonis izmanto apašu revolveri
Braslas iela

**Braslas iela** var būt:

* Braslas iela — iela Rīgā;
* Braslas iela — iela Jūrmalā;
* Braslas iela — iela Ķekavā;
* Braslas iela — iela Mārupē;
* Braslas iela — iela Ropažu pagasta Silakrogā;
* Braslas iela — iela Saulkrastu pagasta Silmalā;
* Braslas iela — iela Straupes pagasta Straupē.

## Skatīt arī
* Braslavas iela
Krievija Eirovīzijas dziesmu konkursā

**[[Krievija]] [[Eirovīzijas dziesmu konkurss|Eirovīzijas dziesmu konkursā]]** ir piedalījusies 23 reizes, debitējot 1994. gada konkursā, un ir piedalījusies visos konkursos 21. gadsimtā, izņemot 2017. gada konkursu. Krievija ir uzvarējusi 2008. gada konkursā ar dziesmu *[[Believe]]*, kuru izpildīja Dima Bilans.

Gan Krievijai, gan Zviedrijai pieder rekords par visvairāk dziesmām, kuras 21. gadsimtā ir iekļuvušas kādā no pirmajām piecām vietām, Krievijai otro vietu iegūstot 2000., 2006., 2012. un 2015. gadā, trešo vietu iegūstot 2003., 2007., 2016. un 2019. gadā un piekto vietu iegūstot 2013. gada konkursā.

Krievija finālam nav kvalificējusies finālam tikai vienu reizi — 2018. gada konkursā.

## Krievijas pārstāvji Eirovīzijā
:  *Uzvarētāji*
:  *Otrā vieta*
:  *Trešā vieta*
:  *Pēdējā vieta*
:  *Nekvalificējās finālam*

## Konkursi Krievijā

## Atsauces
LituanicaSAT-2

***LituanicaSAT-2*** ir Lietuvas pavadonis. Projektu vada Viļņas Universitāte, sadarbojoties ar uzņēmumu *[[NanoAvionics]]*. Tas ir daļa no Eiropas Komisijas finansēta termosfēras izpētes projekta *QB50* (kosmiskā aparāta identifikators ***LT01***). Pavadonis orbītā palaists 2017. gada jūnijā.

Projekta primārais mērķis ir demonstrēt dzinējsistēmas prototipu, ko konstruēja *NanoAvionics*. Otrs uzdevums ir pārbaudīt datu augšupielādes un lejupielādes spējas starp nanopavadoņiem un attālināti vadāmām lidaparātu sistēmām.

## Konstrukcija
*LituanicaSAT-2* veidots pēc *[[CubeSat]]* *3U* formā ar masu aptuveni 4 kg. Kosmiskā aparāta struktūru izgatavoja *NanoAvionics* no alumīnija sakausējuma 7075 ar anodizētu virsmu. Daži pavadoņa elementi izdrukāti ar 3D printeri.

Tam ir trīs galvenie moduļi: *QB50* projekta sensors *FIPEX* (*Flux-Φ-Probe Experiment*); vadības un enerģijas bloks; pavadoņa dzinējsistēmas prototips.

*FIPEX* sensors mērīs viena atoma skābekļa koncentrāciju termosfērā.

Vadības bloku *SatBus 3C1* izgatavoja *NanoAvionics*; tam ir *[[ARM]] Cortex STM* 32 bitu procesors.
Elektroenerģijas iegūšanai *LituanicaSAT-2* izmanto 4 fiksētus un 4 izvēršamus mono kristāla silīcija saules bateriju paneļus.

Dzinējsistēma izmanto "zaļās" raķešdegvielas maisījumu *LMP103S*, kā galvenā sastāvdaļa ir amonija dinitramīds. *NanoAvionics* izstrādātā mikrodzinēju sistēma spējīga radīt 0,3 N maksimālo vilci un aptuveni 200 m/s Δ V.

## Lidojuma gaita
*LituanicaSAT-2* palaists  03:59 UTC ar Indijas nesējraķeti *[[PSLV-XL]]* (lidojums *PSLV-C38*) no Satīša Dhavana kosmosa centra. Tas kopā ar 29 mazajiem pavadoņiem bija sekundārā krava Zemes tālizpētes pavadonim *[[Cartosat-2E]]*.
*LituanicaSAT-2* ievadīts aptuveni 500 km augstā apļveida solārsinhronā orbītā.

## Atsauces

## Ārējās saites
* LituanicaSAT-2 Sattelite Mission NanoAvionika
* LituanicaSAT 2 (QB50 LT01) Gunter Dirk Krebs
Zagrebas funikulers

thumb|upright|Funikulers
thumb|upright|Skats uz funikuleru
**Zagrebas funikulers** () ir funikulers Zagrebā, Horvātijā. To apkalpo uzņēmums ZET un tas savieno divas pilsētas apkaimes.

Funikulera ceļa garums ir 66 metri un tas ir viens no īsākajiem pasažieru pārvadājumu funikuleru maršrutiem pasaulē. Funikuleru sāka būvēt 1890. gadā un kopš  tas apkalpo pasažierus. Sākotnēji tam bija tvaika dzinējs, kuru 1934. gadā nomainīja uz elektrodzinēju. Ņemot vērā, ka tas ir saglabājis savu sākotnējo formu kā arī lielu daļu konstuktīvos un tehniskos risinājumus, funikuleram ir piešķirts kultūrvēsturisks statuss.

## Tehniskais raksturojums
Funikulers sastāv no diviem vagoniem ar 28 pasažieru vietām katrā (16 sēdvietas un 12 stāvvietas). Vagoni ir 5,64 metrus gari un tukši sver 5,05 tonnas. Katra vagona celtspēja ir 2240 kilogrami. Elektrodzinējs atrodas ziemeļu (augšējā) stacijā. Dzinēja jauda ir 28,5 kilovati un tas darbojas no 400 voltu līdzstrāvas ar 720 apgriezieniem minūtē. Funikulers pārvietojas pa 1200 milimetrus platām sliedēm, sliežu garums ir tikai 66 metri, bet augstuma atšķirība starp stacijām ir 30,5 metri un 52% slīpums. Tādēļ šis ir viens no īsākajiem, bet stāvākajiem funikuleriem pasaulē. Tā ātrums ir 1,5 metri sekundē un tam ir nepieciešamas 55 sekundes, lai paveiktu visu ceļu.

## Atsauces

## Ārējās saites

* ''Funicular'', Zagrebački holding, ZET
Jana Burčeska

**Jana Burčeska** (, dzimusi  Skopjē) ir maķedoniešu dziedātāja. Viņa pārstāvēja Ziemeļmaķedoniju 2017. gada Eirovīzijas dziesmu konkursā Kijivā. Savā pusfinālā viņa ieguva 15. vietu, kas neļāva viņai kvalificēties finālam.

## Atsauces
Aleksandrs Zemmers

thumb|250px|Profesors Aleksandrs Zemmers (Tērbata, 1900)
**Aleksandrs Eduards Zemmers** (, , dzimis 1846. gadā, miris 1914. gada 12. novembrī) bija latviešu veterinārārsts, *Mgr. vet.* (1872). Tērbatas Veterinārā institūta mācībspēks (1874-1902), profesors (no 1876).

Brāļi Kārlis Zemmers (1837—1867), Eižens Zemmers (1843—1906), Georgs (Juris) Zemmers (1849—1910).

## Darbi
* A. Semmer. *Untersuchungen über die Entwicklung des Meckel'schen Knorpels und seiner Nachbargebilde*. Dorpat: Laakmann, 1872   ﻿

## Atsauces
Lielie Kangari (dabas liegums)

**Lielie Kangari** ir dabas liegums, kas izveidots ap Lielajiem Kangariem — lielāko osu valni jeb grēdu Latvijā. Liegums atrodas Ropažu novada Ropažu pagastā un Ogres novada Suntažu pagastā.

## Dabas liegums
1957. gadā tagadējā Suntažu pagasta teritorijā tika nodibināta dabas aizsardzības teritorija — liegums, 1977. gadā osu grēda izdalīta kā kompleksais dabas liegums. Tas paplašināts 2004. gadā, iekļaujot teritorijā ievērojamas platības Ropažu novadā. Aizsargājamā teritorijā ietilpst gan pati osu grēda, gan arī blakus esošās dabas teritorijas un reti biotopi. Liegumā ietilpst arī Lielais Kangaru purvs un Kangaru ezers. No sastopamajiem augiem 17 sugas ir aizsargājamasm un grēdas piekājē novērojams savdabīgs purva augājs. Dabas lieguma teritorijā Suntažu pagasta daļā atrodas arī neliels Mazās Juglas upes krasta posms kā arī teikās plaši pieminētais Ķoderu pilskalns jeb Lielā Vīra gulta, ko tūristiem viegli atrast, braucot no Rīgas uz Ērgļiem pa P4 ceļu tūlīt aiz Kangaru kalnu grēdas beigām — ap 300 m pirms autobusu pieturas Ķoderes (norāde un taciņa pa labi). Pats pilskalns redzams kā piepacelts divkuprains paugurs pa labi no ceļa. Savukārt blakus Kangaru ezeram izveidotās dabas takas malā atrodas Burlakkalniņš — vieta, kur agrāk slēpušies lielceļu laupītāji, bet Otrā pasaules kara laikā — nacionālie partizāni Ezeriņa vadībā. Pie dabas takas netālu no autoceļa P4 atrodas skatu tornis.

Dabas lieguma statusu nosaka Latvijas Republikas Ministru Kabineta  "Noteikumi par dabas liegumiem".

2008. gadā tika slēgta satiksme un 2011. gadā demontētas sliedes dzelzceļa līnijā Saurieši—Ērgļi posmā Remīne—Augšciems, kas tieši robežojas ar Kangaru dabas liegumu.

## Saimnieciskā darbība lieguma apkārtnē

Lielos Kangarus šķērso reģionālais autoceļš P4 (Rīga—Ērgļi), kas šajā posmā ir ar īpaši izteiktiem un asiem līkumiem un Latvijas apstākļiem ļoti ievērojamām nogāzēm, kas dažviet pārsniedz 20 metrus. Šis ceļa posms īpašs arī ar to, ka tas pielāgots un izbūvēts atbilstoši kalna reljefam. Tas ir viens no gleznainākajiem, skaistākajiem ceļu posmiem Latvijā. Ziemā, īpaši atkalā, šis Rīgas—Ērgļu ceļš, sevišķi posmā no Vāverkroga līdz gandrīz Juglai (vēsturiski — Annasmuižai), nepārredzamo aso līkumu dēļ ir parastiem autobraucējiem bīstams. 2013.—2014. gadā AS "Latvijas Valsts ceļi" bija plānojuši asfaltēt ceļu P4 cauri Kangaru kalniem posmā Vāverkrogs—Jugla, tomēr tam netika dota atļauja paredzamās ceļa iztaisnošanas dēļ. 2020. gadā asfaltēšanas atļauja tika dota jaunam projektam, kurš paredzēja saglabāt veco trasi. Tomēr, pat šim atvieglotajam projektam trūkst finansējuma. Netālu no dabas lieguma (1,5 km) attālumā notiek dolomīta karjeru "Dutkas" un "Remīne" ekspluatācija. Lai gan to ietekmes uz vidi 2009. gada novērtējums bijis kopumā pozitīvs, tajā tika pieļauta iespēja, ka dolomīta ieguves dēļ "Dutkās" varētu kristies Kangaru purva gruntsūdens līmenis. 2013. gada atzinums novērtēja esošos karjerus "Tūrkalne" un "Remīne" par liegumam fiziski nekaitīgiem, taču trokšņa piesārņojuma avotiem.

## Atsauces
Viktors Konrads

**Viktors Konrads** (, dzimis , miris ) bija austriešu un amerikāņu fiziķis, seismologs un meteorologs. Konrads bija pirmais Austrijas seismoloģiskā dienesta direktors, starptautiski pazīstams zinātnieks. Divas reizes piedzīvojis politiski motivētu diskrimināciju — 1919. gadā savas tautības dēļ, bet 1934. gadā savu sociālistisko uzskatu dēļ. 1938. gadā emigrējis uz ASV, kur turpināja savu akadēmisko karjeru. Konrads publicējis vairāk nekā 240 rakstus. Izdarījis nozīmīgus secinājumus par kontinentālās Zemes garozas struktūru pārvietošanos. Viņam par godu nosaukta robeža starp Zemes garozas zonām — par Konrada robežu.

## Biogrāfija
Viktors Konrads piedzima 1876. gadā Vīnes priekšpilsētā. Viņa tēvs bija rūpnieks, kā arī amatieris gleznotājs-ainavists.

Konrads iestājās Vīnes Universitātē, kur sākumā studēja bioloģiju, bet vēlāk arī fiziku. Konrads strādāja pie atmosfēras elektrības problēmām, ieguva doktora grādu 1900. gadā. 1904. gadā Austrijā tika nodibināts seismoloģiskais dienests, un Konrads tika nozīmēts par tā vadītāju.

1910. gadā Konrads tika apstiprināts par profesoru kosmiskās fizikas katedrā Čerņivcas Universitātē. No 1916. līdz 1918. gadam bija Belgradas Observatorijas direktors. Pēc Pirmā pasaules kara un Austroungārijas sabrukuma Konradu atstādināja no amata, viņš bija spiests atstāt Čerņivcas Universitāti, kā arī zaudēja īpašumu. 1919. gadā Konrads atgriezās Vīnē un atsāka darbu Centrālajā meteoroloģijas institūtā, vēlāk kļuva par profesoru. Analizējot Austrijā notikušās zemestrīces 1923. un 1927. gadā, Konrads izdarīja atklājumu par kontinentālās Zemes garozas struktūrām, kas tika nosaukta par Konrada robežu.

1934. gadā pēc Austrijas pilsoņu kara notikumiem Konrads piedzīvoja diskrimināciju kā Austrijas Sociālistiskās partijas biedrs. Viņu atlaida no amata. 1936. gadā viņš pensionējās, bet 1938. gadā emigrēja uz ASV. Tur viņa karjera atkal atjaunojās. Konrads strādāja Ņujorkas Universitātē (1940—1942), pēc tam Kalifornijas Tehnoloģiju institūtā, Čikāgas Universitātē, bet no 1944. gada Hārvarda Universitātē, no kuras pensionējās 1951. gadā.

## Konrada observatorija
1962. gadā Keimbridžā Konrads nomira. Viņa atraitne Ida novēlēja lielāko daļu no ģimenes līdzekļiem Austrijas Centrālajam meteoroloģijas un ģeodinamikas institūtam ar nosacījumu, ka līdzekļi tiks izlietoti zinātniska institūta izveidošanai, kas sauksies Viktora Konrada vārdā. Rezultātā tika nodibināta Konrada seismoloģijas observatorija, kas atrodas Gutenšteinā, 50 kilometru attālumā no Vīnes.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Konrada Observatorijas mājaslapa
Zilā acs

thumb|288px
**Zilā acs** (, ) ir avots un dabas fenomens, kas atrodas netālu no Mezopotamas ciema Vļoras apgabalā, Albānijā. Populārs tūrisma objekts. Avota dzidrais, gaiši zilais ūdens ceļas no vairāk nekā 50 metrus dziļa baseina. Nirēji ir nolaidušies tikai 50 metru dziļumā, jo lielās straumes dēļ nav iespējams ienirt dziļāk.

Šis avots ir Bistricas upes izteka, kas pēc 25&nbsp;km ietek Jonijas jūrā dienvidos no Sarandas.

Avots atrodas 152&nbsp;metrus virs jūras līmeņa, un izplūstošais ūdens daudzums ir 18 400&nbsp;litri sekundē.

## Atsauces
Kārlis Zemmers

**Kārlis Zemmers** (, 1837-1867) bija latviešu ārsts, *dr.med.* (1860). 

## Dzīvesgājums
Dzimis 1837. gada 17. jūnijā Katvaru muižas dārznieka Mārtiņa Zemmera un viņa sievas Jūlijas, dzimušas Dzirnes, ģimenē.   
Mācījās Valmieras apriņķa skolā un Jelgavas ģimnāzijā.

Studēja Tērbatas Universitātē zooloģiju (1855-1856), tad medicīnu (1856-1859), bija studentu korporācijas *[[Livonia (korporācija)|Livonia]]* seniors.
1860. gadā aizstāvēja doktora grādu medicīnā ar disertāciju par "Asafetīdas un galbāna farmakoloģiskajām īpašībām" (*Disquisitiones pharmacologicae de asa foetida et galbano*). ﻿

Strādāja par ārstu Volgas vācu kopienās Saratovā (1861) un Balakovā (1865). 1866. gadā zinātniskos nolūkos apceļoja Vāciju, Franciju un Austriju.

Miris 1867. gada 27. septembrī Saratovā.

## Darbi
* Carolus Semmer. *Disquisitiones pharmacologicae de asa foetida et galbano: dissertatio inauguralis*. Dorpat: J. C. Schünmann et C. Mattiesen, 1859.

## Literatūra
* *Album Dorpato-Livonorum*. Dorpat, 1908.

## Atsauces
Džimijs Vilsons

**Džimijs Vilsons** (; dzimis ) ir amerikāņu dziedātājs un muzikālā teātra aktieris. Viņš pārstāvēja Sanmarīno 2017. gada Eirovīzijas dziesmu konkursā Kijivā ar dziesmu *[[Spirit of the Night]]* kopā ar dziedātāju Valentīnu Monetu. Savā pusfinālā viņi ieņēma pēdējo vietu ar tikai 1 punktu, kas neļāva viņiem kvalificēties finālam.

Džimijs Vilsons apguva tēlotājmākslu Holivudā, viņš piedalījās Maikla Džeksona producētajā mūziklā *[[Sisterella]]*. Vēlāk viņš pārcēlās uz Vāciju, lai attēlotu Baraku Obamu mūziklā *[[Hope! – Das Obama Musical]]*. 2012. gadā Džimijs Vilsons piedalījās šova *[[Must Be the Music]]* Polijas versijas trešajā sezonā, kur viņš zaudēja pusfinālos.

## Atsauces
Lielupes grīvas pļavas

**Lielupes grīvas pļavas** ir dabas liegums Jūrmalā. Izvietojies Lielupes abos krastos, sastāv no sešām savstarpēji nesaistītām daļām. Dabas liegums izveidots 2004. gadā, lai aizsargātu Lielupes grīvā sastopamu Latvijā ļoti retu un izzūdošu pļavu veidu – jūrmalas pļavas, pļavas ar zilgano molīniju u.c. (kopā 11 veidu), gan arī īpaši retu augu sugu — purva mātsakni, kam šeit ir Latvijā bagātākā atradne. Lieguma teritorijā ir sastopamas arī 12 citas Latvijā īpaši aizsargājamas augu sugas: jumstiņu gladiola, orhideju dzimtas augi (Baltijas dzegužpirkstīte, plankumainā dzegužpirkstīte, stāvlapu dzegužpirkstīte) un ar iesāļām piejūras augsnēm saistīti augi (jūrmalas āžloks, jūrmalas pienzāle, Žerāra donis). *[[Natura 2000]]* teritorija.

## Atsauces

## Ārējās saites
Zemitāna iela

**Zemitāna iela** var būt:
* Zemitāna iela — iela Rīgā;
* Zemitāna iela — bijusī iela Liepājā (līdz 2015. gadam).

## Skatīt arī
* Jorģa Zemitāna iela — iela Skrīveros;
* Pulkveža Zemitāna iela — iela Strenčos.
* Zemitāna laukums
Georgs Zemmers

thumb|250px|Jura Zemmera dzimtas ģerbonis (1904)
**Georgs Zemmers** jeb **Juris Zemmers** (, , dzimis 1849. gada 12. augustā, miris 1910. gada 30. martā) bija latviešu kara ārsts, īstenais valsts padomnieks, ģenerālmajors.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1849. gada 12. augustā Katvaru muižas dārznieka Mārtiņa Zemmera un viņa sievas Jūlijas, dzimušas Dzirnes, ģimenē kā jaunākais dēls. Viņa brāļi bija Kārlis Zemmers (1837—1867), Eižens Zemmers (1843—1906), Aleksandrs Zemmers (1846—1914).
  
Studēja Tērbatas Universitātes medicīnas fakultātē, ko beidza 1875. gadā. 
Kā kara ārsts piedalījās Krievu—turku karā (1877—1878), vēlāk Turkmenistānas iekarošanā (*Ахал-текинская экспедиция*, 1879–1881), Krievijas impērijas un Afganistānas robežas nospraušanas komisijā (1886–1887). Paaugstināts ģenerālmajora pakāpē, bija Hersonas kara lazaretes galvenais ārsts (1895-1900).  1896. gadā viņu ar Krievijas Impērijas Senāta lēmumu uzņēma muižnieku kārtā un 1904. gadā piešķīra dzimtas ģerboni. 

Miris 1910. gada 30. martā Pēterburgā.

## Darbi
* G. Semmer. *Über die Faserstoffbildung im Amphibien- und Vogelblut und die Entstehung der rothen Blutkörperchen der Säugethiere*. Dorpat: C. Mattiesen, 1874.   ﻿

## Atsauces
Sieva uz pilnu slodzi

**"Sieva uz pilnu slodzi"** ir latviešu televīzijas komēdijseriāls, kas tika pārraidīts kanālā LTV1. Seriāls ir par mājsaimnieci Anitu, kas ļoti mīl savu ģimeni un ir labās attiecībās ar kaimiņiem, un par neveiklām situācijām, kurās regulāri iekļūst gan Anita, gan viņas ģimene un kaimiņi.

## Aktieri
* Zane Daudziņa — Anita
* Juris Kalniņš — Oskars
* Sigita Pļaviņa — Dagnija
* Juris Hiršs — Ilvars
* Elizabete Palasiosa — Laura
* Elīza Lazdāne — Baiba
Sura (Volgas pieteka)

**Sura** (, čuvašu: *Сăр*, kalnu mariešu: *Шур*, ) ir upe Krievijā, Volgas labā krasta pieteka. Sura iztek Pievolgas augstienē. Tek cauri Uļjanovskas apgabalam, Penzas apgabalam, Mordvijai, Čuvašijai, Ņižņijnovgorodas apgabalam un Marijelai. Upe ietek  Volgas Čeboksaru ūdenskrātuvē.

Suras krastos lielākā pilsēta ir Penza; mazākas pilsētas: Alatira, Šumerļa, Jadrina.

Lielākās Suras pietekas: Penza, Pjana, Alatira.

Upes vidustecē 1970. gados izveidota Suras ūdenskrātuve. 2004. gadā izveidota mazā HES ar jaudu 0,2 MW.

## Ārējās saites
Grostonas iela

**Grostonas iela** ir Rīgas iela Vidzemes priekšpilsētas Skanstes apkaimē. Grostonas iela sākas krustojumā ar Sporta ielu un beidzas strupceļā pēc krustojuma ar Jāņa Daliņa ielu. Ielas kopējais garums ir 1093 metri, tā visā garumā klāta ar asfaltbetona segumu.

Ielā atrodas daudzstāvu dzīvojamie nami un daudzas sabiedriskas celtnes: Rīgas Hanzas vidusskola, Arēna Rīga, ''Rimi'' Olimpiskais centrs, Rietumu bankas ēka, tirdzniecības centrs un vairāki bērnudārzi.

Grostonas iela ir nosaukta apdzīvotas vietas Vidzemē vārdā. Grostonas pagasts mūsdienās atrodas Madonas novada Aronas pagastā.

## Vēsture
Izveidojusies no **1. Ganību ielas**, kuras sākums kļuva par Antonijas ielu, austrumu daļas. No 1885. gada **Antonijas iela**. Apbūve Antonijas ielu sašķēla divās daļās. Vēl 1908. gada Štegmana Rīgas kartē iela ir sastopama ar Antonijas ielas nosaukumu () no tagadējās Sporta ielas (toreiz Bruņinieku ielas) līdz Rīgas hipodromam. Pirmā apbūve — dārzniecības pārvaldes ēka eksistēja jau 1908. gadā.

Pirmo reizi Rīgas ielu sarakstos Grostonas ielas nosaukums ir minēts 1932. gadā, un laika gaitā tas nav mainījies.

## Ielu savienojumi
Grostonas iela ir savienota ar šādām ielām:
* Sporta iela (T veida krustojums)
* Mālpils iela
* Jāņa Dikmaņa iela
* Jāņa Daliņa iela (T veida krustojums)

## Atsauces
Skanstes iela (Rīga)

**Skanstes iela** ir Rīgas iela Vidzemes priekšpilsētas Skanstes apkaimē. Skanstes iela sākas pie Hanzas ielas krustojuma un beidzas krustojumā ar Krišjāņa Valdemāra, Duntes un Upes ielu. Ielas kopējais garums ir 2155 metri, tā visā garumā klāta ar asfaltbetona segumu.

## Vēsture
Skanstes jeb Skansts iela pirmo reizi Rīgas ielu sarakstos sastopama 1883. gadā ar savu tagadējo nosaukumu, kas laika gaitā vairāk nav mainījies.

## Ielu savienojumi
Skanstes iela ir savienota ar šādām ielām:
* Hanzas iela;
* Sporta iela;
* Mālpils iela;
* Jāņa Dikmaņa iela;
* Jāņa Daliņa iela;
* Jāņa Krūmiņa iela;
* Zirņu iela;
* Krišjāņa Valdemāra iela;
* Duntes iela;
* Upes iela.

## Attēlu galerija

24. autobuss uz Skanstes ielas.jpg | 24. maršruta autobuss
Skanste veloceliņš Centrs - Mežaparks.jpg | Veloceļš Centrs—Mežaparks
Skanstes iela (6).jpg | Skanstes biznesa centrs
Luminor building (1).jpg | *[[Luminor Bank]]* biroja ēka
Banku augstskola - panoramio.jpg | Banku augstskola


## Atsauces
Krišjānis Dāvids Dzirne

thumb|200px|Bērenfeldes baznīca Volgas vācu kolonijā
**Krišjānis Dāvids Dzirne** (1829—1896) bija latviešu luterāņu mācītājs. Sacerējis un tulkojis stāstus un reliģisko beletristiku, Tērbatā izplatījis latviešu grāmatas.
Volgas vācu kolonijas mācītājs Bērenfeldē.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1829. gada 3. martā Vecsalacā () skolotāja Dāvida Dzirnes un viņa sievas Līzes ģimenē. Viņa jaunākais brālis bija Frīdrihs Vilhelms Dzirne (1835-1872).
Mācījās Cēsu apriņķa skolā un Valmieras skolotāju seminārā (1843–1846), strādāja par mājskolotāju Straupē (1848–1853). Studēja matemātiku un teoloģiju Tērbatas Universitātē (1853–1857), pēc tam bija luterāņu mācītāja kandidāts Trikātas draudzē (1857), diakons un latviešu draudzes mācītājs Tērbatas Jāņa baznīcā un skolotājs Tērbatas augstākajā meiteņu skolā (1858–1864). Apprecējās ar Jūliju Mariju Eteli (*Julie Marie Oettel*, 1842-1911), viņu laulībā piedzima dēls Jānis Dzirne (1861—1938?).

Tad pārcēlās uz Krieviju, kur bija luterāņu draudzes mācītājs Volgas vācu kolonijā Bērenfeldē (tagad Jagodnaja Poljana) Saratovas guberņā (1865–1873). 
Pēc brāļa nāves izlēma atgriezties dzimtenē, bija Jelgavas Jāņa baznīcas un cietuma mācītājs (1875–1877), pēc tam Raunas draudzes mācītājs (1877–1896). 

Miris 1896. gada 24. februārī Raunā.

## Atsauces
Laika cilpa

**Laika cilpa** ir literārā darbā vai filmā lietots sižeta virzības paņēmiens jeb dzinējspēks (*plot device*), kad laika periodi atkārtojas, varoņiem tos piedzīvojot atkal un atkal, bieži saistīts ar varoņu cenšanos izkļūt no šo nebeidzamo atkārtošanos cikla.  Dažkārt terminu "laika cilpa" lieto, lai atsauktos uz cēloņsakarību ciklu, taču, lai gan šeit ir zināma līdzība, cēloņsakarību cikli ir nemainīgi, tiem raksturīga pašizcelsme. Laika cilpa savukārt nemitīgi atjaunojas, ja izpildīts noteikts nosacījums: piemēram, varonim ejot bojā, pulkstenim rādot noteiktu laiku, laika cilpa sākas no jauna, un viens vai vairāki tajā iesaistītie varoņi ir saglabājuši atmiņas par iepriekšējās cilpas norises laikā notikušo. Sižeti, kuros izmantots laika cilpas paņēmiens, parasti vērsti uz varoņa pieredzi,  ko tas guvis katrā no šīm laika cilpām.

Malkoma Džeimsona *(Malcolm Jameson*) 1941. gadā sarakstītais stāsts *Doubled and Redoubled* stāsta par cilvēku, kuram nemitīgi atkārtojas viņa "perfektā" diena, kurā tas liek veiksmīgas likmes, laimīgi izkļūst no dažādām ekstremālām situācijām, bildina iemīļoto sievieti. Šis stāsts vēlāk tika attīstīts filmās "Murkšķa diena" un "12:01 PM". Dažkārt laika cilpas tiek salīdzinātas ar datorspēlēm, kur spēlētājs ar katru cilpu gūst jaunu pieredzi, uzzina aizvien vairāk par spēles vidi, pamazām gūstot pilnīgu meistarību.   

## Laika cilpa filmās
* "Spogulis varonim" (*Зеркало для героя*, 1987) — PSRS uzņemta filma, kuras varoņi nokļūst pagātnē, kur atkal un atkal atkārtojas 1949. gada 8. maijs, taču pilsētiņas iedzīvotāji nemana šo atkārtošanos.
* "12:01 PM" (1993) — laika cilpā iekļuvusi visa pasaule, taču par to zina tikai viens cilvēks, kurš atceras iepriekšējo laika ciklu notikumus.
* "Murkšķa diena" (1993) — Fils Konors "iestrēgst" t.s. Murkšķa dienā, cenšoties tikt laukā no cilpas, viņš izmēģina visu iespējamo, ieskaitot pašnāvību, taču pavisam negaidīti izkļūst no laika cilpas tad, kad veltījis dienu labiem darbiem. 
* "Pirmkods" (2011) — karavīrs Kolters Stīvenss tiek pārvietots dzelzceļa katastrofā bojā gājuša cilvēka ķermenī, viņš neskaitāmas reizes pārdzīvo šī cilvēka nāvi, līdz atklāj, kas ir katastrofas izraisītājs. 
Šis saraksts ir nepilnīgs, tajā minētas populārākās filmas, kurās izmantots laika cilpas paņēmiens.

## Skatīt arī
* Vectēva paradokss
* Tauriņa efekts
* Domino princips

## Atsauces
Zirņu iela (Rīga)

**Zirņu iela** ir Rīgas iela Vidzemes priekšpilsētā, Skanstes un Brasas apkaimēs. Zirņu iela sākas pie Skanstes ielas krustojuma un beidzas krustojumā ar Miera ielu; tās turpinājums ir Senču iela. Ielas kopējais garums ir 787 metri, tā visā garumā klāta ar asfaltbetona segumu.
Ielas malā izbūvēts veloceļš Centrs—Berģi.

## Ielu savienojumi
Zirņu iela ir savienota ar šādām ielām:
* Skanstes iela
* Vesetas iela
* Krišjāņa Valdemāra iela
* Hospitāļu iela
* Miera iela
* Senču iela

## Vēsture

Iela iekļauta Rīgas ielu sarakstā kopš 19. gadsimta 60. gadiem ar nosaukumu Zirņu iela (*Erbsen Strasse*). Sākotnēji tā bija īsa šķērsiela no Miera ielas līdz Hospitāļu ielai, 20. gadsimta sākumā pagarināta līdz toreizējai Šarlotes ielai (mūsdienās Krišjāņa Valdemāra ielas posms). Vācu okupācijas laikā Otrā pasaules kara gados nosaukums *Erbsenstrasse* (Zirņu iela). 60. gadu beigās un 70. gados iela paplašināta, to iekļaujot t. s. Loka maģistrālē, un izbūvēts ielas turpinājums līdz Skanstes ielai.

No ielas pirmskara apbūves ir saglabājies nams nr. 7, kurā starpkaru periodā bija apmetušies vairāki augsti valsts ierēdņi, to vidū Nodokļu departamenta direktors Francis Ķempelis, Mežu departamenta vicedirektors Aleksandrs Pētersons, Finanšu ministrijas nodaļas vadītājs, rakstnieks Voldemārs Ambainis u. c.

## Atsauces
Zirņu iela

**Zirņu iela** var būt:
* Zirņu iela — iela Cēsīs;
* Zirņu iela — iela Daugavpilī;
* Zirņu iela — iela Dzidriņās;
* Zirņu iela — iela Jelgavā;
* Zirņu iela — iela Ječos;
* Zirņu iela — iela Kuldīgā;
* Zirņu iela — iela Liepājā;
* Zirņu iela — iela Pļaviņās;
* Zirņu iela — iela Priekuļos;
* Zirņu iela — iela Rīgā;
* Zirņu iela — iela Sabilē;
* Zirņu iela — iela Skultē.

## Skatīt arī
* Zīriņu iela
Vesetas iela (Rīga)

**Vesetas iela** ir iela Rīgā, Vidzemes priekšpilsētā. Visā garumā tā ir Skanstes apkaimes robeža ar Centru un Brasu.

Vesetas iela sākas pie Hanzas ielas krustojuma un beidzas strupceļā. Ielas kopējais garums ir 1700 metri, tā visā garumā klāta ar asfaltbetona segumu.

## Vēsture
Vesetas iela Rīgas pilsētas ielu sarakstos sastopama no 1932. gada ar savu tagadējo nosaukumu, kas laika gaitā vairāk nav mainījies.

## Ielu savienojumi
Vesetas iela ir savienota ar šādām ielām:
* Hanzas iela
* Sporta iela
* Zaubes iela
* Mālpils iela
* Jāņa Dikmaņa iela
* Jāņa Daliņa iela
* Zirņu iela

## Atsauces
Vesetas iela

**Vesetas iela** var būt:
* Vesetas iela — iela Rīgā;
* Vesetas iela — iela Kalsnavas pagasta Jaunkalsnavā.
Nikolajs Noskovs

**Nikolajs Noskovs** (krievu: *Николай Иванович Носков*, dzimis 1956. gada 12. janvārī) ir krievu dziedātājs un bijušais vokālists smagā roka grupā *[[Парк Горького]]*. Piecas reizes ieguvis Zelta Gramofona balvu. 2015. gadā viņš bija tiesnesis Krievijas raidījumā *[[Главная сцена|Главная сцена]]*
## Diskogrāfija
### Albumi
# 1998 «Блажь»
# 1999 «Paranoja»
# 2000 «Дышу тишиной»
# 2006 «По пояс в небе»
# 2012 «Без названия» 
## Atsauces

## Ārējās saites

* '''Oficiālā mājaslapa'''
Marsieši (zinātnieku grupa)

**Marsieši** () bija humoristisks nosaukums ebreju izcelsmes Ungārijas zinātniekiem, pārsvarā fiziķiem un matemātiķiem, kas 20. gadsimta sākumā no Ungārijas bija emigrējuši uz ASV. Šajā zinātnieku grupā bija tādi ievērojami zinātnieki kā Teodors fon Kārmāns, Džons fon Neimans, Pols Halmošs, Jūdžīns Vīgners, Edvards Tellers, Džordžs Poulje (*Pólya György*), Deniss Gabors, Pāls Erdēšs. Tā viņus pa jokam nodēvēja fiziķis Leo Silārds, kas pats arī piederēja šai grupai. Silārds kā atbildi uz Fermi paradoksu par neatbilstību starp varbūtības aprēķiniem par ārpuszemes civilizāciju eksistēšanu un zinātnisku pierādījumu trūkumu par kontaktiem ar šādām civilizācijām piedāvāja šādu izskaidrojumu: "Viņi jau ir starp mums: tikai sauc sevi par ungāriem".

## Nosaukuma izcelsme
Otrā pasaules kara laikā daudzi Centrāleiropas zinātnieki ieceļoja ASV. Vairums no tiem bija ebreju zinātnieki, kas bēga no nacistu organizētajām vajāšanām. Starp ieceļotājiem bija arī ebreju izcelsmes zinātnieki no Budapeštas. Viņi deva nozīmīgu ieguldījumu ASV zinātnes attīstībā, tai skaitā piedalījās arī atombumbas izstrādāšanā.

Šie ieceļotāji no Ungārijas visbiežāk runāja ar stipru akcentu, līdzīgi kā ungāru izcelsmes šausmu filmu aktieris Bela Lugoši. Tas padarīja viņus par neiederīgiem sabiedrībā, bet toties spilgti izpaudās šo zinātnieku ģeniālās spējas. Viņi runāja grūti saprotamā angļu valodā un nāca no viena neliela reģiona. Tas deva ierosmi viņus iedēvēt par "Marsiešiem". Uztverot to ar humoru, viņi pieņēma šo apzīmējumu.

Joks par to, ka ungāru zinātnieki ir marsiešu pēcteči, tika skaidrots ar to, ka marsiešu kosmiskais kuģis nolaidies pie Budapeštas ap 1890. vai 1900. gadiem, marsieši secinājuši, ka planēta neatbilst viņu vajadzībām, bet pirms aizlidošanas viņi padarījuši grūtas vairākas apkārtnes sievietes. Viņu bērni vēlāk emigrējuši uz ASV, kur izveidojuši Marsiešu grupu. Džons fon Neimans jokojot piedāvāja šādus pierādījumus: visi Marsieši dzimuši ļoti nelielā ģeogrāfiskā teritorijā, visiem ir līdzīgas karjeras (sākuši ar interesi par ķīmiju, tad devušies uz Vācijas universitātēm studēt fiziku) un tad atstājuši Eiropu un devušies uz ASV.

Oriģinālais iegansts jokam nāca no Maksa Djorda grāmatas "Marsieši", kurā viņš apcer ārpuszemes civilizāciju izplešanos pa visu Galaktiku un uzsver, ka šie izcilie un talantīgie civilizācijas pārstāvji nevar palaist garām tik skaistu vietu kā Zeme. Uz to Fermi nāca klajā ar savu jautājumu: "ja viņi jau ir te, tad kur gan viņi ir?", un Leo Silārds uz Fermi paradoksu atbildēja, ka viņi jau ir starp mums, bet sauc sevi par ungāriem.

## Atsauces

## Ārējās saites
* ''István Hargittai "The Martians of Science: Five Physicists Who Changed the Twentieth Century"'' USA: Oxford University Press
Kaste (albums)

"**Kaste**" ir latviešu grupas Labvēlīgais Tips  izdotais studijas albums. Par radiostacijās visvairāk atskaņotajām dziesmām kļuva "Doriana Greja vecā seja", "Nianses" un "Aiza". Ļoti populāra ir kļuvusi arī dziesma , kurai ir tapis arī video ieraksts. 

## Dziesmu saraksts
# "Doriana Greja vecā seja"
# "Kaste"
# "Brutāls un romantisks"
# "Ciemos pie malkas"
# "Frāzes"
# "Ciema aristokrāts"
# "Du bist spazieren"
# "Nianses"
# "Vīrs ar pleznu"
# "Bilbao"
# "Pa lēto"
# "Lai piepildās"
# "Aiza"
# "Dzimtais krasts"

## Ārējās saites
*
Ovīši (dabas liegums)

**Ovīši** ir dabas liegums Ventspils novadā. Izvietojies novada ziemeļaustrumos 30 km garumā gar Baltijas jūras krastu Tārgales un Ances pagastos. Dabas liegums izveidots 1999. gadā, lai aizsargātu daudzveidīgos piekrastes biotopus un aizsargājamo sugu atradnes. Teritorija ietver gan piekrastes, gan zālāju, mežu un purvu biotopus (kopā 17 ES aizsargājamie biotopi un 14 Latvijā aizsargājamie biotopi). Raksturīgs vigu-kangaru reljefs — jūras krastam paralēli vaļņi ar sausiem priežu mežiem mijas ar mitrām ieplakām, kurās ir zāļu purvi vai staignāju meži. Apdzīvotajās vietās (Lūžņa, Miķeļtornis, Oviši) saglabājušās Kurzemes piekrastes lībiešu ciemiem raksturīgas ēkas un apbūves struktūra; pateicoties kādreizējai lauksaimnieciskajai darbībai, izveidojušies aizsargājami zālāju biotopi. Dabas liegumā konstatētas 3 Biotopu Direktīvā iekļautas augu sugas (smiltāja neļķe, Lēzeļa vīrcele un Lēzeļa lipare), 1 Biotopu Direktīvā iekļauta bezmugurkaulnieku suga (divjoslu airvabole), 15 Putnu Direktīvas sugas, kā arī daudzas citas retas un aizsargājamas augu un dzīvnieku sugas. Lielākā sarkanās cefalantēras un vienīgā kauslapu tofīldijas atradne Latvijā. *[[Natura 2000]]* teritorija.

## Atsauces
Janis Adetokunbo

**Janis Adetokunbo** (, ; dzimis  Atēnās) ir Grieķijas basketbolists, spēlē spēka uzbrucēja pozīcijā, Grieķijas basketbola izlases dalībnieks. 2025. gadā pārstāv Nacionālās basketbola asociācijas (NBA) klubu Milvoki "Bucks", kurā aizvadījis visu savu NBA karjeru. 2019. un 2020. gadā J. Adetokunbo tika atzīts par NBA sezonas labāko spēlētāju, 2021. gadā "Bucks" sastāvā kļuvis par NBA čempionu, saņemot arī NBA finālsērijas labākā spēlētāja balvu.

J. Adetokunbo ir Nigērijas imigrantu dēls, dzimis Grieķijas galvaspilsētā Atēnās. Tēvs ir bijušais futbolists (miris 2017. gadā), māte — vieglatlēte. Ģimenē ir pieci dēli, basketbolu spēlē arī pārējie, un divi no brāļiem — Tanasis Adetokunbo un Kostas Adetokunbo — arī ir NBA spēlētāji, abi bijuši NBA čempioni.

## Karjera
Karjeru sācis Grieķijas otrās līgas klubā *[[Filathlitikos B.C.]]* 2013. gada NBA drafta pirmajā kārtā viņu ar kopējo 15. kārtas numuru izraudzījās Milvoki "Bucks", kur vairāku sezonu laikā kļuvis par komandas līderi. 2016.—2017. gada sezonā bija "Bucks" līderis visās piecās nozīmīgākajās statistikas kategorijās (punkti, atlēkušās bumbas, rezultatīvās piespēles, pārtvertās bumbas un bloki), kā arī visās tajās bija starp 20 labākajiem spēlētājiem līgā (pirmais šāds sasniegums līgas vēsturē). Sezonas noslēgumā J. Adetokunbo saņēma NBA progresējušākā spēlētāja balvu.

Divas sezonas pēc kārtas: 2019. un 2020. gadā atzīts par NBA sezonas labāko spēlētāju, 2020. gadā tika atzīts arī par NBA labāko spēlētāju aizsardzībā. 2021. gadā "Bucks" sastāvā J. Adetokunbo kļuva par NBA čempionu, saņemot arī NBA finālsērijas labākā spēlētāja balvu.

2023. gada 3. janvārī aizvadīja karjeras līdz tam rezultatīvāko spēli, gūstot 55 punktus uzvarā (123—113) pār Vašingtonas "Wizards". 2023. gada oktobrī J. Adetokunbo vienojās par jaunu līgumu ar "Bucks", kas paredz 186 miljonu dolāru lielu atlīdzību trijās sezonās. 2023. gada 13. decembrī viņš uzstādīja jaunu rekordu gūtajos punktos vienā spēlē, iemetot 64 punktus uzvarā pār Indiānas "Pacers", kas ir arī augstākais sasniegums "Bucks" vēsturē.

J. Adetokunbo ir spēlējis Grieķijas jaunatnes izlasēs un nacionālajā pieaugušo izlasē, pārstāvot to 2015. gada Eiropas čempionātā, 2019. gada Pasaules kausā, kā arī olimpisko spēļu kvalifikācijas turnīrā.

2025. gada Eiropas čempionātā Grieķijas basketbola izlases sastāvā izcīnīja bronzas medaļu un tika iekļauts turnīra labāko spēlētāju pieciniekā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Volgas vācieši

[thumb|330px|Volgas vāciešu apmetnes [Saratovas apkaimē.]]
**Volgas vācieši** ( vai *Russlanddeutsche* — 'Krievijas vācieši', ) bija vācu etniskā grupa, kas kopš 18. gadsimta dzīvoja Krievijas Impērijas iekarotajās agrākās Kazaņas hanistes zemēs Volgas lejtecē Saratovas apkaimē.

## Vēsture
Krievijas Impērijas ķeizariene Katrīna II savas valdīšanas sākumā 1763. gada 22. jūlijā Eiropas valstīs izplatīja manifestu, kurā aicināja ārzemniekus pārcelties uz savas lielvalsts neapgūtajām zemēm, solot ticības un nodokļu brīvību, kā arī dažādus pabalstus. Lielākā pārceļotāju daļa bija no Svētās Romas impērijas rietumu daļas vācu valstīs (Bavārijā, Bādenē, Hesenē, Pfalcā, Reinzemē) dzīvojošajiem zemniekiem, kurus bija izputinājis Septiņgadu karš (1756–1763). 
Lielāko daļu vācu zemnieku nometināja Volgas lejtecē Saratovas apkaimē, kur katram kolonistam piešķīra 30 ha neiekoptas stepes zemes. 1773. gadā Volgas vācu kolonijā bija 104 ciemi ar 25 781 iedzīvotāju. 1774. gadā Saratovu ieņēma Jemeļjans Pugačovs, 1780. gadā nodibināja Saratovas vietniecību, ko 1797. gadā pārdēvēja par Saratovas guberņu. 
thumb|left|200px|Bērenfeldes baznīca Volgas vācu kolonijā.
Pārkrievošanas periodā pēc 1881.–1884. gada Volgas vācu koloniju autonomiju ierobežoja, tāpēc daudzi izceļoja uz ASV, Kanādu un Dienvidameriku.
Padomju varas iestādes pēc Krievijas pilsoņu kara beigām 1924. gadā izveidoja Volgas Vācu APSR, ko likvidēja Otrā pasaules kara laikā 1941. gadā un apmēram 400 000 Volgas vāciešu izsūtīja uz Sibīrijas un Vidusāzijas "darba nometnēm", kur liela daļa no viņiem gāja bojā.

Pēc PSRS sabrukuma Volgas vāciešu pēcteči un radinieki masveidā izceļoja uz Vāciju. Zināms, ka laikā starp 1990. un 1999. gadu no bijušās PSRS uz Vāciju izceļoja 1,6 miljoni iedzīvotāju, kas varēja pierādīt savu radniecību ar vāciešiem.

## Atsauces

## Ārējās saites
Natans Trents

**Natanels Kolls** (, dzimis  Insbrukā), plašāk pazīstams kā **Natans Trents** (*Nathan Trent*) ir austriešu dziedātājs un dziesmu autors. Viņš dzimis itāļu-austriešu ģimenē. 2016. gada 19. decembrī tika paziņots, ka viņš pārstāvēs Austriju 2017. gada Eirovīzijas dziesmu konkursā Kijivā. Fināla kopvērtējumā viņš ieguva 16. vietu.

## Atsauces
Frīdrihs Vilhelms Dzirne

**Frīdrihs Vilhelms Dzirne** (1835—1872) bija latviešu izcelsmes luterāņu mācītājs, skolotājs un rakstnieks. Volgas vācu kolonijas mācītājs Katarīnenštatē.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1835. gada 5. maijā Vecsalacā () skolotāja Dāvida Dzirnes un viņa sievas Līzes ģimenē. Viņa vecākais brālis bija Krišjānis Dāvids Dzirne (1829—1896). Mācījās Pērnavas apriņķa skolā. Studēja teoloģiju Tērbatas Universitātē (1853–1857), pēc kuras beigšanas strādāja par Jēkabpils privātskolas (1857–1858) un Vīlandes Šmita sanatorijas skolas (1858–1859) skolotāju. Kopā ar Johanu Meijeru izdeva laikrakstu *Felliner Blätter* (1859).

Iesvētīts par luterāņu mācītāju 1859. gadā, 1861. gadā apprecējās ar Vilhelmīni Alvīni Kordesu (*Kordes*, 1839-1928). 1860. gadā pārcēlās uz Krieviju, kur bija luterāņu draudzes mācītājs un skolotājs Volgas vācu kolonijā Katarīnenštatē (*Katharinenstadt*, tagad Marksa) Saratovas guberņā. 
1867. gadā publicēja grāmmatu par Kalendāra nemieriem Rīgā 16. gadsimta beigās.

Miris holēras epidēmijas laikā 1872. gada 4. septembrī Atkarskā (*Аткарск*).

## Darbi
* *Knoepken, Tegetmeyer und Lohmüller, die drei Männer der Reformation in Livland und ihre Zeit*. Dorpater Zeitschr. f. Theologie und Kirche. 1860.
* *Schön Ammi von Marienthal und der Kergisenmichel. Ein Steppenbild aus dem vorigen Jahrhundert* (Dorpat, 1861). Atkārtots izdevums: *Der Kirgisermichel oder Schön Ammi von Pfannenstiel (Marienthal): Ein Wolga-Steppenbild aus dem 18. Jahrhundert*. Verlag "Der Russlanddeutsche", 1929. - 41 lpp.
* *Hohrosi lossi preili ja Rütter Mojaan. Nende suur armastus ja õnnetu surm. Üks Lihwlandi maal sündind wägga halle luggu* (H. Jobses tulkojums igauniski, 1867)
* Friedrich Dsirne. Der Rigasche Kalenderstreit zu Ende des 16. Jahrhunderts. Riga: Häcker, 1867
*  *Lesebuch für die deutschen evangelischen Kirchen-Schulen in den Kolonien des Saratowschen und Samarschen Gouvernements* (Dorpat, 1868)  
* *Zwanzig Betrachtungen über biblische Texte zum kitchlichen und häuslichen Gebrauch an hohen Staatsfesten. Für evangelische Deutsche des Russischen Kaiserreiches* (Riga, 1873)

## Atsauces
Užava (dabas liegums)

**Užava** ir dabas liegums Ventspils novada Užavas pagastā. Izvietojies Baltijas jūras piekrastē 11 km garā joslā, iestiepjoties jūras akvatorijā. Sauszemes daļas platība ir 1236 ha, jūras akvatorija — 1772 ha. Dabas liegums izveidots 1999. gadā, lai aizsargātu daudzveidīgus jūrmalas biotopus. Īpaši nozīmīga pelēko kāpu aizsardzības vieta. Konstatētas 2 ES Biotopu direktīvas vaskulāro augu sugas: Lēzeļa vīrcele un smiltāja neļķe. Viena no nedaudzām jūrmalas zilpodzes atradnēm Latvijā. *[[Natura 2000]]* teritorija. Starptautiskā putniem nozīmīgā vieta. 

## Attēlu galerija

Attēls:IMG 9973Užavas jūras krasts8.jpg
Attēls:IMG 9957-B fUžavas jūras krasts3.jpg
Attēls:IMG 9959Užavas jūras krasts5.jpg
Attēls:IMG 9963.jpg-B ssUžavas jūras krasts7.jpg
Attēls:IMG 9969-BUžava2.jpg


## Atsauces

## Ārējās saites
* Užavas piekraste, BirdLife International
Matrjoška

[thumb|Agrīno matrjošku komplekts, ko 1892. gadā izgatavoja [Vasilijs Zvjozdočkins un apgleznoja Sergejs Maļutins]]

**Matrjoška** (, , no sieviešu priekšvārda Matrjona (*Матрёна*)) ir tradicionāla krievu rotaļlieta. Tā ir no koka izdobta parasti 16—17 centimetrus augsta lelle, kurā var ielikt tādu pašu tikai mazāku lelli, savukārt mazākajā lellē — vēl mazāku lelli un tā tālāk. Šīs lellītes parasti ir apgleznotas krievu kultūras motīvos. Pirmās matrjoškas 1890. gadā izveidoja krievu amatnieks Vasilijs Zvjozdočkins (*Василий Звёздочкин*), bet 20. gadsimta vidū tās pirmoreiz izstādītas izstādē kā Krievijas PFSR raksturīgas rotaļlietas. Lielākā zināmā Krievijā izgatavotā matrjoška ir metru augsta un pusmetra diametrā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Ardatova

**Ardatova** (, ) ir pilsēta Mordvijas Republikā Krievijas Federācijā. Tas ir Ardatovas rajona administratīvais centrs. 2016. gadā Ardatovā dzīvoja 8,8 tūkstoši iedzīvotāju. Pirmo reizi rakstiskajos avotos Ardatova pieminēta 1671. gadā. Pilsētas tiesības tā ieguva 1780. gadā. Ardatova atrodas 114 km uz ziemeļaustrumiem no Mordvijas galvaspilsētas Saranskas, Alatiras upes krastos.

## Atsauces

## Ārējās saites
Desmitais tramvajs

**Desmitais tramvajs** var būt:
* 10. tramvaju maršruts (Rīga),
* "Desmitais tramvajs" (Labvēlīgā tipa dziesma).
Burtnieku luterāņu baznīca

thumb|250px|Burtnieku baznīca un mācītājmuiža mūsdienās (2015)
thumb|250px|Burtnieku baznīca pirms Pirmā pasaules kara

**Burtnieku evanģēliski luteriskā baznīca** ir luterāņu dievnams, kas atrodas pie Dūres, Burtnieku ezera dienvidaustrumu krastā Valmieras novadā.

## Vēsture
Uzskata, ka senākā Burtnieku katoļu baznīca celta pēc 1224. gada, kad Tālavas dalīšanas līgumā Zobenbrāļu ordenis ieguva Tālavas letgaļu Burtnieku pilsnovada zemes. Vartbergas Hermaņa Livonijas hronikā pieminēts, ka Livonijas ordeņa mestra Villekīna un Rīgas arhibīskapa Johana I valdīšanas laikā līdz 1284. gadam uzceltas Burtnieku,  Valmieras, Cēsu un Trikātas baznīcas. Senākā baznīca atradusies pie Burtnieku pils. 1434. gadā pirmo reizi pieminēts Burtnieku draudzes novads (*Burtenigh*).

Zviedru Vidzemes laikā 1654. gadā Burtnieku baznīca ugunsgrēkā nodega, 1669. gadā atjaunota. 1683. gadā uzsāka jaunas gotiskas mūra baznīcas celšanu tagadējā tās atrašanās vietā. Saglabājusies 1684. gadā izgatavotā kancele, ko rotā piecu evaņģēlistu tēlu gleznojumi. 1691. gadā baznīcā uzstādīts jauns altāris. 
Pēc Lielā Ziemeļu kara beigām par Burtnieku mācītāju kalpoja J. B. Fišers. 1746. gadā nodega blakus baznīcai esošā Burtnieku mācītājmuiža un bojā gāja visas vecās baznīcas grāmatas. Draudzes mācītājs no 1769. līdz 1816. gadam bija J. H. Guleke. 1779. gadā iesvētīja jaunas ērģeles, 1780. gadā draudze nopirka sudraba biķeri un dievmaizīšu trauku. 1805. gadā tika atjaunots baznīcas tornis, 1810. gadā ieviesa jauno latviešu dziesmu grāmatu.
No 1817. gada Burtnieku draudzes mācītājs bija V. F. Parrots (Tērbatas Universitātes rektora G. F. Parrota dēls), pēc viņa T. L. Girgensons. 1863. gadā tornī iespēra zibens un tas nodega, 1866. gadā uzcelts par jaunu. 1867. gadā baznīcā uzstādīja Saksijas meistara Frīdriha Lādegasta ērģeles. 1934. gadā pie Burtnieku baznīcas iestādīja Varoņu birzi, kurā 1937. gadā atklāja Nikolaja Maulica darināto pieminekli Pasaules karā un Latvijas Brīvības cīņās kritušajiem Burtnieku draudzes locekļiem.

Latvijas PSR laikā 1962. gadā Burtnieku baznīcu atsavināja draudzei nolūkā tur ierīkot koncertzāli, pazuda altāra gleznas, daļēji gāja bojā baznīcas interjers. 1981. gadā Burtnieku baznīcā Kultūras ministrijas Restaurācijas pārvalde uzsāka izpētes darbus. Tika pieņemts lēmums izveidot baznīcu par Rundāles muzeja filiāli un tajā izvietot reliģiskās glezniecības ekspozīciju.

Draudze atjaunojās Atmodas kustības laikā 1988. gadā, no 1988. līdz 1993. gadam veica baznīcas restaurāciju. Kopš 1992. gada baznīca ir draudzes īpašums. 2007. gadā izgatavotas vēsturisko altārgleznu kopijas (mākslinieks A. Začests).

## Atsauces

## Ārējās saites
Virdžīnu salas

[thumbnail|upright=1.2|Virdžīnu salas. Zaļā krāsā ir [Spāņu Virdžīnas, kas tagad ir Puertoriko pārvaldībā, sarkanā krāsā — ASV Virdžīnas, bet zilā krāsā — Britu Virdžīnas]]
**Virdžīnu salas** (, ) ir arhipelāgs Karību jūrā. Ģeogrāfiski tās atrodas Lielo Antiļu salu austrumos, Aizvēja salās. Virdžīnu salas politiski dalās trīs daļās — Spāņu Virdžīnās (pieder Puertoriko), ASV Virdžīnās (pieder ASV) un Britu Virdžīnās (pieder Apvienotajai Karalistei).

Virdžīnu salu kopējā sauszemes platība ir 664,5 km², no kuriem 346,4 km² (52%) ir ASV Virdžīnas. 2005. gadā iedzīvotāju skaits bija 147,8 tūkstoši iedzīvotāji, no kuriem 104,9 tūkstoši (71%) dzīvoja ASV Virdžīnās.

## Ārējās saites
Madrasi šahs

**Madrasi šahs** jeb **Madrasi** ir indiešu šaha problēmista Abdula Karvatkara  1979. gadā izgudrots šaha spēles variants. Tā nosaukumu izgudrotājs veltījis Indijas pilsētai Madrasu. 

Madrasi šahu spēlē pēc tradicionālajiem šaha noteikumiem ar šādu papildinājumu, ja figūra (dāma, tornis, laidnis, zirdziņš, bandinieks) apdraud tā paša tipa pretējās krāsas figūru, tad tās viena otru paralizē, tas ir, tās nevar izdarīt gājienu, līdz ar to sist viena otru vai kādu citu figūru un apdraudēt (šahot) pretējās puses karali.
Sišana garāmejot (en passant) ir izņēmums, jo uz pusgājienu paralizēts tiek bandinieks, kurš, spēlējot pēc tradicionāliem noteikumiem, varēja izdarīt sišanu garāmejot.  Paralīzes noteikums parasti neattiecas uz karaļiem, tie tāpat kā tradicionālajā šahā nevar atrasties uz blakus lauciņiem. Madrasi spēles variantu, kurš attiecas arī uz karaļiem, sauc par *Madrasi rex inclusive* (saīsināti **Madrasi RI**)

Lai gan ir iespējams spēlēt šaha partijas pēc Madrasi šahs un Madrasi RI noteikumiem, tos galvenokārt izmantoto kā nosacījumu šaha kompozīcijā.

## Piemēri no šaha kompozīcijas

**Uzdevuma Nr. 1 risinājums:**
: **Dvīnis a)** ir ortodoksāls trīsvilcis, kura risinājums ir **1. Ta3 a4 2. bxa4+ Ka5 3. Lb4#**. 
: **Dvīnis b)** ir madrasi trīsvilcis. Tā risinājums ir:
: **1. Tb4+! axb4+**
: **2. a4!** Ar šo gājienu baltie novērš šahu uz pusgājienu paralizējot melno bandinieku b4.
: **2. ... Ka5+** (tagad bandinieks b4 alkal dod šahu, jo zaudējot *en passant* tiesības, ir atbrīvojies no paralīzes). 
: **3. Lxb4#** 

Dvīņa a) risinājums neder dvīnim b), jo pēc 1. Ta3 a4 bandinieki b3 un a4 paralizē viens otru un madrasi noteikumi padara gājienu 2. bxa4+ neiespējamu, savukārt dvīņa b) risinājums neder dvīnim a), jo tradicionālā šahā pēc 1. Tb4+ axb4+ gājiens 2. a4 neglāb karali no šaha un līdz ar to ir neiespējams.
 

**Uzdevuma Nr. 2 risinājums:**
: Šis uzdevums ilustrē tipiskos madrasi efektus. Sākumstāvoklī balto tornis c5 un melno tornis c8 ir savstarpēji paralizēti. Risinājuma ievadgājiens **1. Zb4** šahu nerada, jo pēc šī gājiena zirdziņu b4 un d5 ir paralizēti. Bet rodas **drauds 2. Dxd5#**, jo balto zirdziņš b4, kas pēc šī gājiena ir atbrīvots no paralīzes, mato melno karali. Pēc citām zirdziņa d5 sišanām mats nerodas, jo pēc 2. Lxd5, laidni paralizē laidnis g8 un melno karalim atbrīvojas lauciņš b3, bet pēc 2. Td1xd5, torni d5 paralizē tornis d8 un karalim atbrīvojas lauciņš d2.  Melnie draudu var novērst ar dāmu aizsargājot savu zirdziņu d5, jo tad pēc 2. Dxd5 balto dāma būs paralizēta un melno karalis varēs sist torni uz d1.

Un tātad, pēc:
: **1. Zd3-b4 draud 2. Dh1xd5#**
: **1. ... Dh6-e6 2. La2xd5#** (Melno dāma aizsedz laidni g8 un to izmanto baltie uz d5 sitot ar laidni a2.)
: **1. ... Dh6-d6 2. Td1xd5#** (Melno dāma aizsedz torni d8 un to izmanto baltie uz d5 sitot ar torni d1.) 
: **1. ... Dh6-c6 2. Tc5xd5#** (Melno dāma aizsedz torni c8 un uz d5 sit no paralīzes atbrīvotais tornis c5.)
 
## Atsauces

## Ārējās saites
* Madrasi šaha kompozīcijas
* Madradi šahs vietnē ''Chess problems'' 
* Madrasi šaha kompozīcijas PDB datubāzē
* Madrasi šaha lapa vietnē ''janko.at''
O'G3NE

***O'G3NE*** ir nīderlandiešu meiteņu trio, kurā piedalās Līza, Eimija un Šelija Volas. 2007. gadā viņas pārstāvēja Nīderlandi 2007. gada Bērnu Eirovīzijas dziesmu konkursā Roterdamā ar dziesmu *Adem in, adem uit*. 2014. gada 19. decembrī O'G3NE uzvarēja Nīderlandes šova *[[The Voice of Holland]]* piektajā sezonā.

2016. gada 29. oktobrī tika paziņots, ka viņas pārstāvēs Nīderlandi 2017. gada Eirovīzijas dziesmu konkursā Kijivā, un 2017. gada 2. martā tika paziņots, ka O'G3NE piedalīsies konkursā ar dziesmu *Lights and Shadows*. Fināla kopvērtējumā viņas ieguva 11. vietu.

## Atsauces
Alfrēds Bertušs

**Alfrēds Bertušs** (1849—1890) bija latviešu veterinārārsts, mikrobiologs. Gājis bojā inficējoties zinātniskā pētījuma laikā.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1849. gada 23. novembrī Bauskā vai Panevēžas apriņķī. Bērnību pavadīja Mežotnes muižā, kur viņa tēvs bija muižas deģis un alus brūža vadītājs. 
Mācījās Bauskas pilsētas skolā, pēc tam Jelgavas reālskolā. 
1873. gada rudenī uzsāka studijas Tērbatas Veterinārajā institūtā (*Kaiserliche Veterinair-Institut zu Dorpat*), kuru pabeidza 1877. gadā. Bija studentu korporācijas Fraternitas Dorpatensis loceklis. Pēc maģistra grāda aizstāvēšanas devies uz Aizkaukāzu.

No 1881. gada bija Krievijas impērijas armijas kavalērijas veterinārārsts. Kopš 1884. gada dzīvoja Pēterburgā, kur kopā ar Kristapu Helmani pētīja ļauno ienāšu slimību. Miris pēc inficēšanās 1890. gada 12. aprīlī, apglabāts Jaunsvirlaukas pagasta Vimbu kapos.

Pēc viņa nāves 1891. gadā Kristaps Helmanis Pēterburgas Eksperimentāli medicīniskajā institūtā (*Институт экспериментальной медицины*) un Oto Kalniņš Tērbatā publicēja darbus par malleīna atrašanu un tā lietošanu ļauno ienāšu diagnozē, izveidoja mallerīna ražotni.

## Atsauces
Raitmans

**Raitmans** var būt:

* Aivans Raitmans (*Ivan Reitman*; 1946—2002) — Čehoslovākijā dzimis Kanādas kino režisors, producents un scenārists;
* Džeisons Raitmans (*Jason Reitman*; 1977) — Kanādas un ASV kino režisors, scenārists un producents.