open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
G-Force: Specvienība

**"G-Force: Specvienība"** () ir 2009. gada piedzīvojumu kinokomēdija, kuras režisors ir Hoits H. Jītmens jaunākais. Galvenās lomas atveido Zaks Galifjanakis, Bills Naijs un Vills Ārnets; tāpat lomas ierunājuši Sems Rokvels, Treisijs Morgans, Penelope Krusa, Džons Favro, Nikolass Keidžs un Stīvs Bušemi. Filmas pirmizrāde notika .

Īpaši apmācītu jūrascūciņu grupai tiek dots uzdevums apturēt ļaunu miljardieri, kurš vēlas pārņemt pasauli.

## Atsauces

## Ārējās saites
Alkmena

[thumb|Hērakla dzimšana ([Žans Žaks Fransuā Lebarbjē)]]
**Alkmena** jeb **Alkmēne** () sengrieķu mitoloģijā ir varoņa un pusdieva Hērakla māte.

## Ārējās saites
1. tramvaju maršruts (Ščecina)

thumb|250px|1. maršruta tramvajs Neatkarības avēnijā 1920. gados
thumb|250px|1. maršruta tramvajs Polijas armijas avēnijā, 1975.
thumb|250px|1. maršruta tramvajs Grunvaldes laukumā
thumb|250px|1. tramvaju maršruts 1905.–2020.
**1. tramvaju maršruts** ir Ščecinas sabiedriskā transporta tramvaju maršruts, kas kursē no Glemboke () līdz Potulicka ielai. Šis maršruts izveidots 1905. gadā.

1. tramvaju maršruta kopējais garums ir 18,65 km. Virziena Glemboke — Potulicka kopējais garums ir 9,31 km, bet virziena Potulicka — Glemboke kopējais garums ir 9,34 km.

1. tramvaju maršrutu apkalpo "Tramwaje Szczecińskie" Pogodno tramvaju depo.

## Maršruts
Virzienā **Glemboke — Potulicka** iela tramvaji brauc pa šādām ielām:
Polijas armijas avēnija (), Juzefa Pilsudska iela (), Jana Matejko iela (), Polijas karavīra laukums (), Neatkarības avēnija (), 3. maija avēnija (), Gabriela Narutoviča iela () un Potulicka iela.

Virzienā **Potulicka — Glemboke** iela tramvaji brauc pa šādām ielām:
Potulicka iela, Gabriela Narutoviča iela, 3. maija avēnija, Neatkarības avēnija, Polijas karavīra laukums, Jana Matejko iela, Juzefa Pilsudska iela un Polijas armijas avēnija.

## Pieturvietas
1. tramvaju maršrutā pavisam kopā ir 40 pieturas. Virzienā **Glemboke — Potulicka** ir 20 pieturas, bet virzienā **Potulicka — Glemboke** ir 20 pieturas.

## Skatīt arī
* Ščecina
* Tramvaju satiksme Ščecinā
* Sabiedriskais transports Ščecinā

## Piezīmes un atsauces

### Atsauces

## Ārējās saites
* zditm.szczecin.pl
*
Dāniels Andrē Tande

**Dāniels Andrē Tande** (; dzimis ) ir norvēģu tramplīnlēcējs.

Pasaules kausa sacensībās debitējis  Bādmiterndorfā, Austrijā. Pirmo uzvaru pasaules kausa posmā izcīnījis  Klingentālē, Vācijā. 2016. gada Pasaules čempionātā lidojumos ar slēpēm uzvarēja komandu sacensībās.

2017. gada Pasaules čempionātā Lahti izcīnīja sudraba medaļu komandu sacensībās. 2016.—2017. gada sezonu noslēdza 3. vietā Pasaules kausa kopvērtējumā. Šo panākumu atkārtoja arī nākamajā sezonā. 2018. gada janvārī Oberstdorfā kļuva par divkārtēju pasaules čempionu lidojumos ar slēpēm, uzvarot gan individuāli, gan komandu sacensībās.  2018. gada ziemas olimpiskajās spēlēs Phjončhanā komandu sacensībās izcīnīja zelta medaļu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Elblongas kanāls

**Elblongas kanāls** (, vēsturiski ) ir 80,5 kilometrus garš funkcionējošs kanāls Varmijas-Mazūrijas vojevodistē Polijas ziemeļos. Tā kā kanāla augstuma starpība ir par lielu, lai izmantotu slūžas, atsevišķās vietās kuģi ar speciāliem ratiem tiek pa slīpo plakni pārvietoti pa sauszemi. 
Kanālu uzcēla no 1844. līdz 1860. gadam, kad apvidus bija Prūsijas sastāvā. Mūsdienās tas ir tūrisma objekts, iekļauts Polijas vēstures pieminekļu sarakstā.

2022. gada 17. septembrī atklāja 1,3 kilometrus garu kanālu pāri Vislas strēlei, kas savieno Vislas līci ar Baltijas jūru un ļauj kuģiem iebraukt Elblongas ostā, neizmantojot Krievijas Federācijas teritoriālos ūdeņus.

## Atsauces

## Ārējās saites

*
Berlengas salas

**Berlengas salas** () ir nelielu salu arhipelāgs, kas atrodas Atlantijas okeānā apmēram 10 kilometrus no krasta, iepretim Peniši pilsētai. 

Arhipelāgs sastāv no 3 salu grupām. Aprakstīts jau antīkajos laikos. Mūsdienās apdzīvota ir lielākā no salām - Berlenga Grande.  Uz Berlengas Grandes salas atrodas arī 17. gadsimta cietokšņa drupas un bāka. Salas apmeklē tūristi, daļa no salām - dabas rezervāts.

## Ārējās saites
Jannavs

**Jannavs** var būt:
* Heinrihs Johans fon Jannavs (1753—1821), Vidzemes guberņas mācītājs un vēsturnieks
* Heinrihs Georgs fon Jannavs (1789—1869), Vidzemes guberņas mācītājs
Buzeva (upe)

**Buzeva** () ir Siretas labā krasta pieteka. Tās garums ir 325 kilometri.

Izteka uz austrumiem no Brašovas. Augštecē kalnu upes raksturs. Tek austrumu virzienā. Ietek Siretā netālu no tās ietekas Donavā. Buzevas krastos atrodas Intorsura Buzeilui, Nehoju, Petirladžele, Buzeva.

## Ārējās saites
Wolftrike

***Wolftrike*** ir Latvijas uzņēmums no Liepājas, kas ražo *WOLFTRIKE®* drifta elektriskos triciklus. Drifta triciklu izstrāde uzsākta 2015. gadā, piedaloties inženieriem no Latvijas un Lietuvas. Pirmie komerciālie drifta braucieni uzsākti 2017. gadā ''Wolftrike'' drifta hallē Rīgā. WOLFTRIKE® piedāvā iegādei vienīgo drifta triciklu franšīzi pasaulē.

WOLFTRIKE® drifta tricikli jeb iekštelpu driftam paredzētie transportlīdzekļi piecu sekunžu laikā var sasniegt maksimālo ātrumu 100 km/h un ar vienu akumulatora baterijas uzlādi nobraukt stundu un 40 minūtes. Īpaši īres vajadzībām izstrādātie drifta tricikli ir aprīkoti ar īpaši izveidotu ritošo daļu un rāmi, kas uzlabo ne tikai to vadāmību sānslīdes režīmā, bet arī tricikla izturību.

## Atsauces

## Ārējās saites
''WOLFTRIKE'' mājaslapa
Risi

**Risi** (, ) ir kalns Augstajos Tatros uz Polijas un Slovākijas robežas. Sastāv no trīs virsotnēm, no kurām centrālā ir 2501 metru augsta, bet pārējās 2500 un 2473 metrus virs jūras līmeņa. Risi 2500 metrus augstā ziemeļrietumu virsotne ir Polijas augstākais punkts. Risi ziemeļu (Polijas) pakājē atrodas Morske Oko un Čarni Stav ezeri.

Vasaras sezonā Risi no ir augstākā Tatru virsotne, kas sasniedzama bez pavadoņa un speciāla aprīkojuma. Uzkāpšanai vieglāks ir maršruts no Slovākijas puses (Štrbske Pleso ezera), kamēr ceļš no Polijas puses ir tehniski sarežģītāks un prasa vairāk spēka. Pirmā zināmā uzkāpšana Risi virsotnē veikta 1840. gadā, bet ziemā tas pirmo reizi paveikts 1884. gadā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Mediju lietojuma un apmierinātības teorija

**Mediju lietojuma un apmierinātības teorija** () skaidro, kā un kāpēc cilvēki izmanto konkrētus medijus, lai apmierinātu savas vēlmes. Vispārējais secinājums liecina, ka apmierinātība ar konkrētu mediju mudina turpināt tā lietošanu. Auditorija cenšas apmierināt noteiktas sociālās un psiholoģiskās vajadzības, kā, piemēram, vēlmi pārraudzīt notiekošo, iegūt informāciju, izklaidēties, meklēt personīgo identitāti vai kopienu. Šī komunikācijas teorija skaidro komunikāciju masu medijos.

Komunikācijas teorija norāda, ka mediju lietotāji nav tikai pasīvi plašsaziņas līdzekļu patērētāji. Auditorija apzināti izvēlas konkrētus medijus atbilstoši savām vēlmēm un vajadzībām, lai sasniegtu gandarījumu. Šobrīd mediju lietojuma un apmierinātības teorija sociālo zinātņu pētniekiem dāvā idejas, caur kurām izzināt plašsaziņas līdzekļu izvēli, patēriņu un ietekmi.

## Vēsture
1940. gadu sākumā zinātnieki ievēroja sakarības starp lietotāja radio klausīšanās paradumiem un apmierinātību ar to.

### Pirmais posms
* Lietojuma un apmierinātības teorija ir izstrādāta, balstoties arī uz citām komunikācijas teorijām un vairāku zinātnieku pētījumiem. 1944. gadā pētnieki izzināja lietotāju iemeslus konkrētu mediju patēriņam. Herta Hercoga (*Herta Herzog*) intervēja daudzus ziepju operu fanus, noskaidrojot trīs apmierinājuma kategorijas.
* Ričards Vests un Lins Turners (*Richard West & Linn Turner*) skaidroja, ka lietojuma un apmierinātības teorija ir Maslova vajadzību hierarhijas papildinājums. Sākot no piramīdas pamata, Maslovs nosaka piecas vajadzības — fizioloģiskās vajadzības, drošība, sociālās vajadzības, sociālā atzinība un pašīstenošanās.  
* 1954. gadā Vilburs Šramms (*Wilbur Schramm*) izveidoja formulu, kas palīdz noteikt, kādu mediju lietotājs izvēlētos. Tā palīdz saprast, cik lielu apmierinājumu indivīds no medija sagaida.

### Otrais posms
* 1969. gadā Džejs Blumlers un Denis Makuails (*Jay Blumer & Denis McQuail*) Anglijā pētīja cilvēku motivāciju konkrētu politisko televīzijas pārraižu skatīšanai. Analizējot auditorijas motivāciju, viņu mērķis bija klasificēt skatītājus, balstoties uz viņu vajadzībām, lai saprastu iespējamo mediju efektu.

## Sociālo mediju izmantošana
Ar mediju lietojuma un apmierinātības teoriju skaidrojama arī sociālo mediju izmantošana. Iepazīties ar aktuālu un lietotājam interesējošu informāciju, sazināties ar citiem cilvēkiem, tostarp, dibināt jaunus kontaktus, rakstīt komentārus, balsot - ir veidi, kā lietotājs var izmantot sociālos medijus. Tāpat ir iespējams arī piedalīties satura veidošanā - lejupielādēt un publicēt video materiālus un fotoattēlus.  Balstoties uz to, ka ir vairākas sociālo mediju lietošanas iespējas, arī  lietošanas motivāciju un apmierinātību ar konkrēto mediju nosaka dažādi faktori. Galvenokārt to nosaka vēlme:

* iegūt aktuālu un sev interesējošu informāciju;
* socializēties, piemēram, uzturot un dibinot jaunus kontaktus neatkarīgi no atrašanās vietas;
* izjust piederību konkrētai kopienai;
* veidot savu reputāciju tiešsaistē;
* izklaidēties.

## Atsauces
Arnemas kauja

**Arnemas kauja** (, ) bija kauja Otrā pasaules kara operācijas ''Market Garden'' laikā no 1944. gada 17. septembra līdz 26. septembrim Arnemas pilsētas rajonā. Uzbrūkošās britu un poļu karaspēka daļas desantējās Arnemas apkaimē, lai nodrošinātu kontroli pār Nēderreinas tiltu Arnemas pilsētā. Uzbrucēji sastapa sīvu pretestību. Nelielai daļai desanta tomēr izdevās sasniegt tiltu un nostiprināties tā ziemeļu daļā. Pēc četru dienu kaujām tiltam uzbrūkošie briti tika aplenkti un iznīcināti vai padevās. Arnemas apkaimē karojošā LIelbritānijas 1. desanta divīzija tika evakuēta naktī uz 26. septembri. Tā bija zaudējusi 3/4 no personālsastāva un turpmākajās Otrā Pasaules kara kaujās vairs nepiedalījās. 

Kaujas notikumi attēloti 1977. gada Ričarda Atenboro filmā *[[A Bridge Too Far]]*.
## Literatūra
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
*  [NB: Book has no page numbers]
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Ārējās saites
*
* Operation Market Garden Battle of Arnhem books and photos
* Paradata&nbsp;– Arnhem The Official Airborne Assault Museum online archive.
* The Pegasus Archive Comprehensive information about the battle and Allied units.
* Hill 107 Source material relating to the events at Arnhem.
* Defending Arnhem Information about the German defenders of Arnhem.
Augstie Tatri

**Augstie Tatri** (, , ) ir Tatru kalnu austrumu daļa un visu Karpatu kalnu augstākā daļa Slovākijas ziemeļos un Polijas dienvidos. Kalnu augstākā virsotne ir 2655 metrus augstā Gerlaha smaile, kas ir Slovākijas augstākā virsotne, bet uz Polijas—Slovākijas robežas esošais Risi ir Polijas augstākā virsotne.

Augstie Tatri ir ievērojams tūrisma objekts. Abās valstīs izveidoti nacionālie parki — Tatru nacionālais parks Slovākijā un Tatru nacionālais parks Polijā. Kalnos sastopami endēmi augs *Cochlearia tatrae*, kā arī reti un aizsargājami dzīvnieki — Tatru ģemze (*Rupicapra rupicapra tatrica*), Eirāzijas brūnais lācis, Eirāzijas lūsis, caunas, vilki, Alpu murkšķis (*Marmota marmota*).

## Galerija

Gerlach_south_face_B.jpg|Gerlaha smaile no dienvidiem
Vysoké_Tatry_panorama.jpg|Augsto Tatru panorāma
Opalony_Wierch_a1.jpg
Schronisko nad Morskim Okiem sk08.JPG


## Ārējās saites
Aizvēsturiskie pāļu mājokļi Alpos

**Aizvēsturiskie pāļu mājokļi Alpos** () ir 274,2 ha liels UNESCO Pasaules mantojuma objekts, kas sastāv no 111 atsevišķām aizvēsturisko apmetņu paliekām Alpu reģiona 6 valstīs. Apmetnes tiek datētas ar laiku no 5. gadsimta p.m.ē. līdz 500. gadam p.m.ē. un parasti atrodas ezeru, upju vai purvu krastos. No 111 objektiem 56 atrodas Šveicē, 19 — Itālijā, 18 — Vācijā, 11 — Francijā, 5 — Austrijā, bet 2 — Slovēnijā. Tikai dažos no objektiem veikti arheoloģiskie izrakumi.

## Ārējās saites

*
Gvadarramas kalni

**Gvadarramas kalni** () ir kalnu grēda Spānijas centrālajā daļā, daļa no Centrālās Sistēmas kalnu grēdas. Stiepjas uz ziemeļiem no Madrides ziemeļaustrumu-dienvidrietumu virzienā 80 kilometru garumā. Tā kā kalnu grēda ir tuvu Madridei, tā ir populāra tūrisma un atpūtas vieta, kas nelabvēlīgi ietekmē tās ekosistēmu. Kalnu grēda ir divu lielāko Pireneju pussalas upju — Dvero un Taho ūdensšķirtne.

## Ārējās saites
* 
*
Laimes vēlējums

**"Laimes vēlējums"** jeb **"Daudz baltu dieniņu"** ir dziesma, kuru Latvijā bieži dzied, lai sveiktu personu dzimšanas dienā. Dziesmu sacerējis Jēkabs Graubiņš 1935. gada 30. decembrī.

## Dziesmas vārdi
### ''Laimes vēlējums''
: *Daudz baltu dieniņu, Laimiņa dodi,*
: *Diženi, raženi dzīvojoti!* (x2)

;Piezīmes:

 **P 1** 2. pantiņā — strādājoti; 3. — mīlējoti.

### Vārdi un notis
500px

## Atsauces
Sigeru Mijamoto

**Sigeru Mijamoto** (; ; dzimis ) ir japāņu videospēļu dizaineris un producents, kas visu savu karjeru strādājis *[[Nintendo]]*, kur šobrīd ieņem vienu no direktora amatiem. Mijamoto radījis vairākas no augstāk novērtētajām un komerciāli veiksmīgākajām uzņēmuma videospēļu sērijām, tādas kā *[[Mario (videospēļu sērija)|Mario]]*, *[[The Legend of Zelda]]* un *[[Donkey Kong]].*

Dzimis Sonobē, Japānā, pabeidza Kanazavas Municipālo industriālās mākslas koledžu. Karjeras sākumā mēģināja veidot karjeru kā manga mākslinieks, bet vēlāk viņu ieinteresēja videospēles. 1977. gadā ar tēva palīdzību viņš uzsāka darbu *Nintendo*, kur ar saviem spēļu projektiem atstāja lielu iespaidu uz tā laika uzņēmuma prezidentu Hirosi Jamauči. Mijamoto kļuva par uzņēmuma pirmo mākslinieku un palīdzēja radīt vizuālo tēlu arkādes spēlei *[[Sheriff (videospēle)|Sheriff]]* un vēlāk saņēma uzdevumu izveidot jaunu arkādes spēli. Tā kļuva par *[[Donkey Kong (videospēle)|Donkey Kong]]*.

Vēlāk Mijamoto radīja spēles *Super Mario Bros.* un *The Legend of Zelda*, kuras guva lielus panākumus NES un palīdzēja veidot sabiedrības uztveri par videospēlēm. Kopš tā laika viņa spēles ir bijušas nozīmīgākās katrā no *Nintendo* videospēļu konsolēm. Pirmās viņa spēles parādījās jau 1970. gadu beigās publiski izmantojamās arkāžu spēļu iekārtās. Mijamoto vadīja *Nintendo* Izklaides analīzes un izstrādes nodaļu, kura radīja daudzas no uzņēmuma nozīmīgākajām spēlēm. Pēc *Nintendo* prezidenta Satoru Ivatas nāves 2015. gada jūlijā Mijamoto vairākus mēnešus pildīja uzņēmuma prezidenta pienākumus kopā ar Genjo Takedu, līdz tika formāli apstiprināts par uzņēmuma radošo vadītāju.

## Atzinība
1998. gadā Mijamoto kļuva par pirmo personu, ko iekļāva Interaktīvās mākslas un zinātnes akadēmijas slavas zālē. 2006. gadā Mijamoto saņēma Francijas kultūras ministrijas apbalvojumu — Mākslas un literatūras ordeņa (*Ordre des Arts et des Lettres*) bruņinieka pakāpi. 2006. gada 28. novembrī Mijamoto tika iekļauts žurnāla *[[Time]]* Āzijas izdevuma pēdējo 60 gadu Āzijas varoņu tēmas apskatā. Gan 2007. gan 2008. gadā viņš tika iekļauts *Time* 100 ietekmīgāko gada cilvēku sarakstā.

2010. gadā Mijamoto kļuva par pirmo *[[BAFTA Fellowship]]* balvas saņēmēju no Āzijas.

## Atsauces

## Ārējās saites
Mājsaimniecība

**Mājsaimniecība** ir viens vai vairāki cilvēki, kas dzīvo vienā mājoklī un kopīgi sedz izdevumus. Mājsaimniecības kā analīzes pamatvienību izmanto daudzos socioloģiskos, mikroekonomiskos un valsts pārvaldes modeļos un tās spēlē svarīgu lomu ekonomikā un mantošanas likumdošanā.

LZA Terminoloģijas komiteja uzskata, angļu termins 'household' tulkojams kā mājsaimniecība tikai tad, kad runa ir par saimniecību, kas kopīga mājokļa iedzīvotājiem, un ar saimes aprūpi un mājokļa uzturēšanu saistīto darbu kopumu, bet pati cilvēku grupa kā sociāla vienība latviešu valodā ir saucama par saimi.

Ekonomikā privātā mājsaimniecība ir saimnieciska vienība, ko veido viena vai vairākas personas, kas iesaistītas patērēšanā un ražošanas faktoru piedāvāšanā.

Pēc CSP datiem Latvijā 2018. gadā vidēji vienā mājsaimniecībā bija 2,3 personas. Tas atbilst ES vidējam rādītājam. 2016. gadā gandrīz trešdaļa ES iedzīvotāju dzīvoja viena cilvēka mājsaimniecībās. Zviedrijā, Dānijā un Lietuvā vairāk nekā puse no visām mājsaimniecībām ir viena cilvēka saimniecības, kamēr Vācijā, Somijā, Igaunijā, Holandē, Francijā, Latvijā un Austrijā šis procents ir starp 40 un 45%. Salīdzinājumam, viszemākais viena cilvēku mājsaimniecību skaits bija Polijā, Portugālē, Horvātijā, Slovākijā un Maltā.

## Atsauces
Tiešsaistes kopiena

**Tiešsaistes kopiena** ir virtuāla kopiena, kuras dalībnieki mijiedarbojas galvenokārt ar interneta starpniecību. Tiešsaistes kopienas dalībniekiem ir raksturīga piederības sajūta konkrētai grupai un spēj sevi identificēt ar to. Grupas ietvaros notiek mijiedarbošanās un atkārtota kontaktēšanās — domu un informācijas apmaiņa. Veidojas savstarpēji kontakti, rituāli un paražas, kā arī rodas pienākuma sajūta un vēlme uz līdzdalību. Tiešsaistes kopienas parasti veidojas un dalībnieki sazinās, izmantojot tiešsaistes sociālo tīklu vietnes, tērzētavas un forumus, kā arī videospēlēs un blogos (emuāros).

## Kopienu veidi
Tiešsaistes kopienu dalībnieku attiecības var būt dažāda rakstura — personiskas, kuru rezultātā veidojas nozīmīgas un ilgstošas attiecības, kā arī virspusējas, kuru rezultātā veidojas īslaicīgas attiecības. Roberts Kozinetss, atzīts eksperts sociālo mediju, mārketinga pētījumu un zīmolu jomā, ir izdalījis četrus tiešsaistes kopienu veidus: “dreifētāju”, entuziastu, starppersonu saišu un veidotāju kopienas.

* "Dreifētāju" kopiena — dalībniekus vieno interese pēc izklaides un vāju attiecību nepieciešamības. Kopienas veidojas parasti izklaides lapās un grupas ietvaros veidojas vājas sociālās attiecības, jo tās neveidojas ap kādu konkrētu tēmu.

* Entuziastu kopiena — dalībnieku starpā ir dziļa, personiska aizrautība kādā konkrētā tēmā, piemēram, makšķernieki vai auto fani. Vienojošais temats veicina dalībnieku viedokļu, informācijas, pieredzes un sasnieguma stāstu savstarpēju apmaiņu, bet šīs kopienas dalībniekiem neveidojas nozīmīgas un jēgpilnas attiecības vienam ar otru.

* Starppersonu saišu kopiena — šīs kopienas dalībniekus vieno savstarpējo attiecību veidošana, līdz ar to veidojas ciešas un ilglaicīgas attiecības, bet šos dalībniekus nevieno konkrēta tēma vai aktivitāte. Visbiežāk kopienas veidojas tiešsaistes sociālo tīklu portālos un virtuālo pasauļu vietnēs un blogos.

* Veidotāju kopiena — grupas dalībniekiem ir kopējs mērķis, viņus saista vienojošas tēmas un aktivitātes, līdz ar to starp dalībniekiem rodas ciešas personiskas attiecības. Parasti šādas kopienas veidojas tiešsaistes sociālo tīklu vietņu interešu grupas, kā, piemēram, portālā “Facebook”. Vēl šādas grupas rodas blogos, forumos un virtuālajā pasaulē.

## Atsauces
Lawn Dogs

***Lawn Dogs*** ir 1997. gada drāmas filma, kuras režisors ir Džons Duigans. Galvenās lomu atveido Sems Rokvels, Kristofers Makdonalds, Ketlīna Kvinlena un Miša Bārtone. Filmas pirmizrāde notika  Apvienotajā Karalistē.

Desmit gadus vecā Devona sadraudzējas ar 21 gadu veco autsaideri Trentu, kurš pļauj apkārtējo māju zālājus, tomēr šo draudzību visi neuztver viennozīmīgi.

## Atsauces

## Ārējās saites
Jūstonas dzelzceļa stacija

**Jūstonas dzelzceļa stacija** () ir dzelzceļa stacija, kas atrodas Lielbritānijas galvaspilsētas Londonas Kamdenas rajonā. Pēc pasažieru skaita tā ir piektā lielākā Lielbritānijas stacija. Rietumkrasta Galvenās līnijas (*West Coast Main Line*) gala stacija. Nodrošina pasažieru vilcienu kustību no Londonas uz Birmingemu, Edinburgu, Glāzgovu, Liverpūli un Mančestru.

Jūstonas stacija ir pirmā Londonas starppilsētu dzelzceļa stacija, un to bija ieplānojis jau Džordžs Stīvensons. Pirmā stacija tika atklāta 1837. gadā. Tai bija ievērojama ieejas arka. Turpmākajos gados stacija tika vairākkārt pārbūvēta un paplašināta. 20. gadsimta sešdesmitajos gados vecā stacija tika nojaukta un uzcelta jauna, modernisma stilā. Vecās stacijas nojaukšana radīja plašus protestus, kas deva impulsu mūsdienu arhitektūras pieminekļu aizsardzības un saglabāšanas kustībai. Tiek veikta Jūstonas stacijas pārbūve, lai to izveidotu par jaunbūvētās *[[High Speed 2]]* līnijas galastaciju.

## Ārējās saites

*
Augšējā Angāra

**Augšējā Angāra** (, ) ir Baikāla pieteka Burjatijas republikā, Krievijā. Tās garums ir 438 kilometri. 

Tek dienvidrietumu virzienā. Ietek Baikālā tā galējā ziemeļu galā. Lielākā apdzīvotā vieta upes krastos ir Novijuojanas pilsētciemats. Gar upi ierīkota Baikāla-Amūras maģistrāle. Lejtecē kuģojama.

## Ārējās saites
Pciča

**Pciča** () jeb **Ptiča** () ir upe Baltkrievijā, Pripetes kreisā krasta pieteka. Tās garums ir 421 kilometrs.

Izteka - Minskas augstienes apvidū. Tek dienvidrietumu virzienā. Lielākā pieteka - Aresa. Pcičas krastos atrodas Samahvaloviči, Gluska, Kapatkeviči

## Ārējās saites
Sučava (upe)

**Sučava** (, ) ir Siretas labā krasta pieteka Ukrainā un Rumānijā. Tās garums ir 160 kilometri. Lielākā upes daļa tek Rumānijas teritorijā, bet augštece atrodas Ukrainā. Izteka no Bukovinas Karpatiem. Tek austrumu-dienvidaustrumu virzienā. Pie Sučavas upes atrodas Sučavas pilsēta.

## Ārējās saites
Ļistvjanka

**Ļistvjanka** () ir pilsētciemats Krievijas Federācijā, Sibīrijā, Irkutskas apgabalā pie Baikāla ezera, vietā, kur no ezera iztek Angāra. Ietilpst Irkutskas rajonā. Attālums līdz apgabala centram Irkutskai — 70 km. 2017. gadā pilsētciematā dzīvoja vairāk nekā 1972 iedzīvotāji.

Ar Irkutsku Ļistvjanku savieno autobusu satiksme un upju kuģu satiksme pa Angāras upi. Ļistvjankas ostu Baikāla krastā izmanto kuģu satiksmei pāri ezeram.

Apdzīvotā vieta stratēģiski svarīgajā vienīgās upes iztekā no Baikāla pastāvējusi jau izsenis, domājams, no 18. gadsimta pirmās puses. 1843. gadā Ļistvjanka kļuva par ciemu, bet 1860. gadā šeit darbu sāka Baikāla kuģniecības uzņēmums. 19. gadsimta beigās ciema iedzīvotāju skaits sasniedza 400. Kopš 1934. gada — pilsētciemats. Kad 1950. gados uz Angāras uzbūvēja Irkutskas HES, daļa pilsētciemata nonāca zem ūdens līmeņa. Lielākais iedzīvotāju skaits — gandrīz 3000 — bija 1970. gadu beigās, pēc tam tas ir samazinājies.
Svētā Jāņa baznīca

**Svētā Jāņa baznīca** ir kristiešu dievnams, kas iesvētīts par godu Jānim Kristītājam. Latvijā tā var būt:
* Aizputes Sv. Jāņa luterāņu baznīca,
* Andzeļmuižas Svētā Jāņa Kristītāja Romas katoļu baznīca,
* Bebrenes Svētā Jāņa Kristītāja Romas katoļu baznīca,
* Cēsu Svētā Jāņa evaņģēliski luteriskā baznīca,
* Ciskādu Svētā Jāņa Kristītāja Romas katoļu baznīca,
* Feimaņu Svētā Jāņa Kristītāja Romas katoļu baznīca,
* Medumu Svētā Jāņa Kristītāja Romas katoļu baznīca,
* Raģeļu Svētā Jāņa Kristītāja Romas katoļu baznīca,
* Rīgas Svētā Jāņa Evaņģēliski luteriskā baznīca,
* Salas Sv. Jāņa evaņģēliski luteriskā baznīca.
Blojungfrūnas nacionālais parks

**Blojungfrūnas nacionālais parks** () ir 1926. gadā izveidots nacionālais parks Zviedrijas dienvidos, neapdzīvotajā Blojungfrūnas (tulkojumā Zilās Jaunavas) salā Kalmaras šaurumā, starp Ēlandes salu un Smolandi.

Lielu daļu no salas klāj klints, daudz ķērpju, atrodas vairākas alas. Salā ir melnā alka ligzdošanas vietas. Saglabājies aizvēsturisks akmens labirints. Zviedru folklorā sala ir vieta, kur tradicionāli pulcējas raganas. Tiek uzskatīts, ka no salas nedrīkst ņemt akmeņus, tad tie nesīs nelaimi mājās. 1741. gadā salu apmeklēja Kārlis Linnejs, bet 1896. gadā kāzas šeit svinēja Vērners fon Heidenstams. Uz salu var nokļūt ar ūdens transportu no Oskarhamnas. Šeit aizliegts nakšņot.

## Galerija

Blå Jungfrun 02.jpg
Nationalpark_Blå_Jungfrun_Oskarshamn.jpg
Labyrinth-at-bla-jungfrun.JPG
Blå Jungfrun.jpg


## Ārējās saites

*
JY1-SAT

***JY1-SAT*** (zināms arī kā ***Jordan OSCAR 97*** jeb ***JO-97***) ir Jordānijas pirmais Zemes mākslīgais pavadonis. Tas orbītā tika palaists 2018. gada 3. decembrī. Projektu vada Karaliskā Jordānijas radioamatieru biedrība, finansē Jordānijas Kroņprinča fonds un personīgi atbalsta kroņprincis Huseins bin Abdullahs.

Pavadonis ir nosaukts par godu nelaiķim karalim Huseinam, kurš nodarbojās ar radioamatierismu; viņa izsaukuma zīme bija ***JY1***. Projektu izstrādāja Jordānijas studenti no dažādām universitātēm, kuri 10 nedēļu intensīvos kursos apguva aviācijas un kosmosa zinātni NASA ekspertu pārraudzībā.

Kosmiskais aparāts tika veidots *[[CubeSat]] 1U* formā 10 cm × 10 cm × 10 cm ar masu 1,11 kg. Tā platformu nodrošināja Nīderlandes uzņēmums *ISIS*. Uztvērējraidītājs tika izgatavots uz Apvienotāks Karalistes un Nīderlandes *AMSAT* Radioamatieru biedrības izstrādtā *[[FUNcube-1]]* pavadoņa uztvērējraidītāja bāzes, papildinot to ar spēju pārraidīt saglabātos attēlus, kas saistīti ar Jordānijas kultūru un vēsturi, kā arī pārraidīt kroņprinča ierakstīto balss vēstījumu.
Pavadonim ir 435 / 145 MHz radioamatieru lineārais retranslators un atsevišķās blakusfrekvenču joslas ciparu video (*SSDV*) sistēma saglabāto attēlu pārraidīšanai.

## Lidojuma gaita
*JY1-SAT* tika palaists  18:34 UTC ar nesējraķeti *[[Falcon 9 Full Thrust]]* no no Vandenberga Gaisa spēku bāzes starta laukuma *SLC-4E*. Kopā ar to tika palaisti 65 mazie pavadoņi. *JY1-SAT* tika ievadīts solārsinhronā orbītā aptuveni 600 km augstumā.
 
## Atsauces

## Ārējās saites
* JY1Sat AMSAT-UK
* JY1SAT  AMSAT francophone
* JY1-Sat (FUNcube 6, JO 97, Jordan-OSCAR 97) *Gunter's Space page*
Lazaretes iela

**Lazaretes iela** var būt:

* Lazaretes iela Liepājā, Karostas apkaimē;
* Krišjāņa Valdemāra ielas Rīgā nosaukums 18. gadsimtā ();
* Jeruzalemes ielas Rīgā nosaukums līdz 1998. gadam.
Citadeles iela

**Citadeles iela** var būt:

* Citadeles iela (Rīga) — iela Rīgā;
* Citadeles iela (Medemciems) — iela Olaines pagasta Medemciemā.
Vidus iela (Rīga)

**Vidus iela** ir Rīgas iela Centra rajona Centra apkaimē. Vidus iela sākas pie krustojuma ar Rūpniecības ielu un beidzas pie krustojuma ar Ausekļa ielu. 

## Ielu savienojumi
Vidus iela ir savienota ar šādām ielām:
* Rūpniecības iela
* Vīlandes iela
* Veru iela
* Ausekļa iela

## Skatīt arī
* Centra rajons
* Centrs
Vidus iela

**Vidus iela** var būt:

* Latvijas pilsētās:
** Vidus iela — iela Rīgā;
** Vidus iela — iela Daugavpilī;
** Vidus iela — iela Jelgavā;
** Vidus iela — iela Liepājā;
** Vidus iela — iela Rēzeknē;
** Vidus iela — iela Ainažos;
** Vidus iela — iela Aizkrauklē;
** Vidus iela — iela Alūksnē;
** Vidus iela — iela Bauskā;
** Vidus iela — iela Gulbenē;
** Vidus iela — iela Kandavā;
** Vidus iela — iela Kuldīgā;
** Vidus iela — iela Lielvārdē;
** Vidus iela — iela Limbažos;
** Vidus iela — iela Madonā;
** Vidus iela — iela Mazsalacā;
** Vidus iela — iela Salacgrīvā;
** Vidus iela — iela Saulkrastos;
** Vidus iela — iela Siguldā;
** Vidus iela — iela Talsos;
** Vidus iela — iela Valmierā.

* Citās apdzīvotās vietās:
** Vidus iela, Carnikava, Carnikavas pagasts
** Vidus iela, Cimdenieki, Grobiņas pagasts
** Vidus iela, Garkalne, Garkalnes pagasts
** Vidus iela, Gaujasrēveļi, Rankas pagasts
** Vidus iela, Inčukalns, Inčukalna pagasts
** Vidus iela, Jumprava, Jumpravas pagasts
** Vidus iela, Kalnciems, Kalnciema pagasts
** Vidus iela, Kocēni, Kocēnu pagasts
** Vidus iela, Letes, Beļavas pagasts
** Vidus iela, Līgo, Līgo pagasts
** Vidus iela, Līvi, Drabešu pagasts
** Vidus iela, Matīši, Matīšu pagasts
** Vidus iela, Mālpils, Mālpils pagasts
** Vidus iela, Odukalns, Ķekavas pagasts
** Vidus iela, Ragana, Krimuldas pagasts
** Vidus iela, Stapriņi, Ādažu pagasts
** Vidus iela, Stropi, Naujenes pagasts
** Vidus iela, Tīreļi, Valgundes pagasts
** Vidus iela, Ulbroka, Stopiņu pagasts
** Vidus iela, Valmiermuiža, Valmieras pagasts
** Vidus iela, Vāne, Vānes pagasts
** Vidus iela, Varkaļi, Salas pagasts

## Skatīt arī
* Vidus prospekts
* Mazā Vidus iela
Veru iela

**Veru iela** ir Rīgas iela Centra rajona Centra apkaimē, kas sākas pie krustojuma ar Vidus ielu un beidzas pie krustojuma ar Valkas ielu. Nosaukta Igaunijas pilsētas Veru vārdā.

## Ielu savienojumi
Veru iela ir savienota ar šādām ielām:
* Vidus iela
* Valkas iela

## Skatīt arī
* Centra rajons
* Centrs
2019. gada Tour of Guangxi

**2019. gada ''Tour of Guangxi*** bija [[šosejas riteņbraukšana]]s daudzdienu sacensības, kas notika no 17. līdz 22. oktobrim [[Ķīna]]s [[Guansji Džuanu autonomais reģions|Guansji Džuanu autonomajā reģionā]]. Tā bija 3. reize, kad notika *Tour of Guangxi* sacensības un tās bija 38. un noslēdzošās sacensības [[2019. gada UCI Pasaules tūre]]s kalendārā.

Sacensību kopvērtējumā uzvarēja [[Spānija]]s sportists [[Enriks Mass]] (**). Otro vietu ieņēma kolumbietis [[Daniels Martiness]] (**), bet trešo Itālijas sportists [[Djego Rosa]] (**). Punktu klasifikācijā uzvarēja Vācijas sportists [[Paskāls Akermanis]] (**), kurš uzvarēja divos no sešiem posmiem, kamēr kalnu klasifikācijā Polijas braucējs [[Tomašs Marčiņskis]]  (**). Jauno braucēju klasifikācijā labākie bija kopvērtējuma pirmo vietu ieguvēji Mass un Martiness. Komandu klasifikācijā labākā bija Beļģijas komanda *.*

== Komandas ==


Sacensībās piedalījās 15 UCI *WorldTeam* komandas, kas bija par trijām mazāk kā gadu iepriekš. Papildus tika uzaicinātas trīs UCI profesionālās kontinentālās komandas, veidojot 18 komandu [[pelotons|pelotonu]]. Katra komanda pieteica septiņus braucējus, izņemot **, kura pieteica sešus un *'', kura pieteica piecus braucējus. No 123 startējušajiem braucējiem sacensības pabeidza 118.

## Maršruts

## Posmi
### 1. posms

### 2. posms

### 3. posms

### 4. posms

### 5. posms

### 6. posms

## Rezultāti
### Kopvērtējums

### Papildu klasifikācijas

#### Kalnu klasifikācija

#### Punktu klasifikācija

#### Jauno braucēju klasifikācija

#### Komandu klasifikācija

## Atsauces

## Ārējās saites

* 
*
Tokijas tornis

**Tokijas tornis** (, *Tōkyō tawā*) ir telesakaru un astronomisko novērojumu tornis Tokijā, Japānā. Tā augstums ir 332,9 metri un līdz ar to tā ir otra augstākā celtne Japānā aiz Tokijas Debesu koka.

## Atsauces

## Ārējās saites
Īsfilma

**Īsfilma** ir filma, kuras ilgums ir mazāks par 30 minūtēm, jo ilgākām filmām parasti ir nepieciešamas divas vai vairāk sižeta līnijas, lai uzturētu auditorijas interesi.

Arvien retāk sastopamais nozares termins "īss objekts" vairāk balstās uz pieņēmumu, ka filma tiek parādīta kā prezentācijas daļa kopā ar spēlfilmu. Īsfilmas bieži tiek demonstrētas vietējos, nacionālos vai starptautiskos filmu festivālos, un tās veido neatkarīgi filmu veidotāji ar mazu budžetu vai vispār bez tā. Parasti tos finansē no filmu dotācijām (Līdzekļu bezatmaksas piešķiršana), bezpeļņas organizācijām, sponsoriem vai personīgajiem līdzekļiem. Īsfilmas parasti izmanto nozares pieredzes iegūšanai un kā platformu talantu demonstrēšanai, lai nodrošinātu privātu investoru, ražošanas uzņēmuma vai filmu studiju turpmāko projektu finansējumu.

## Vēsture
Kino pirmsākumi ir meklējami "kustīgajās bildēs". 19. gadsimta sākumā tika veikti pirmie eksperimenti, cenšoties iegūt kustības ilūziju ar vairāku secīgu attēlu ātras nomaiņas palīdzību. Piemēram, tika uzstādītas vairākas kameras, lai iegūtu skrejoša zirga uzņēmumu sēriju, to izdarīja Edvards Maibridžs 1878. gadā.

Taču par kameras izgudrotāju var uzskatīt Eteniju-Džūlzu Mareju, kurš izgudroja kameru, jeb „fotografēšanas šauteni”, kas varēja izveidot atsevišķu fotogrāfiju katru sekundi, radot secīgu attēlu sēriju. Šajā kamerā Marejs ievietoja sevis izgudrotās celuloīda filmiņas, kas bija revolucionārs sasniegums. Viņa aparāts sākotnēji bija spējīgs iemūžināt 30 secīgus kadrus.

Īsfilmas, kas tika veidotas kā mākslas veids, visas sākumā bija īsas. Patiešām, līdz 1913. gadam visu filmu ilgums bija 15 minūtes vai mazāk. Tikai pēc tad, kad itāļu filmas eposi bija iespaidojuši Deividu Vorku Grifitu, lai režisētu filmu "Džūdita no Betulijas", tikai tad īsfilmas palika garākas un kļuva par normu.

Pirmās filmas sabiedrībai tika prezentētas 1894. gadā, izmantojot Tomasa Edisona kinetoskopu, kas ir paredzēts individuālai skatīšanai (agrīna kinofilmu izrādīšanas ierīce; kinetoskops bija paredzēts filmām, kuras var skatīties viens cilvēks vienlaikus caur skatīšanās caurumu ierīces augšpusē). Šīs un tām sekojošās filmas bieži bija viena kadra “aktualitātes” vai “interešu” filmas, kas attēloja slavenības, karaliskās procesijas, ceļojumus, aktualitātes un ikdienas dzīves ainas.

## Atsauces

## Skatīt arī
* Latvijas kino
Ķeizaru kapenes

**Ķeizaru kapenes** () jeb **Kapucīnu kapenes** () ir Hābsburgu dzimtas kapi Vīnes Kapucīnu baznīcā Austrijas galvaspilsētas Vīnes centrā.

Kopš 1633. gada, kad kapenes tika ierīkotas, tajās apglabāti 145 dzimtas piederīgie, to skaitā 12 imperatori un 18 imperatores. Kapenēs atrodas 107 metāla sarkofāgi, daudzi ar māksliniecisku vērtību. Pēdējais apbedījums kapenēs notika 2011. gadā, kad šeit tika apglabāts Oto fon Hābsburgs. Kapenes vēl aizvien pārrauga Kapucīnu ordeņa brāļi. Impērisko bēru gadījumā tradīcija liek heroldam trīs reizes klauvēt pie kapeņu vārtiem. Divreiz viņš nosauc imperatora vārdu ar visiem tituliem, uz ko mūks atbild "Tādu mēs nezinām". Trešajā reizē herolds nosauc vārdu bez tituliem un procesija tiek ielaista.

## Attēlu galerija

Hrob_cisare_Karla_VI._v_cisarske_hrobce_ve_Vidni.jpg|Imperatora Kārļa VI sarkofāgs
Wien_-_Kapuzinergruft,_Maria-Theresia-Gruft_(3).jpg|Marijas Terēzes sarkofāgs
Wien_-_Kapuzinergruft,_Franz-Joseph-Gruft.JPG|Franča Jozefa sarkofāgs


## Ārējās saites

* 
* Oto fon Hābsburga bēru procesijas rituāla video
Moči (ēdiens)

thumb| Rīsu kūka ''Kirimochi'' vai ''Kakumochi''
thumb| Rīsu kūka ''Marumochi''
thumb| ''Kagami mochi'', ''mochi'' variācija, kas tiek novietota uz ģimenes altāriem 28. decembrī, lai svinētu Japānas Jauno gadu
**Moči** (, *mochi*) ir japāņu rīsu kūka, kas izgatavota no *mochigome*, īsgraudu japāņu lipīgajiem rīsiem, kā arī dažreiz no citām sastāvdaļām, piemēram, ūdens, cukura un kukurūzas cietes. Rīsus sablendē pastā un izliek vēlamajā formā. Japānā to tradicionāli gatavo ceremonijā, ko sauc par Moči. Lai arī šie saldumi tiek ēsti gadu no gada, moči ir tradicionāls ēdiens Japānas Jaunajam gadam un šajā laikā tiek biežāk pārdots un apēsts. Moči ir daudzkomponentu pārtika, kas sastāv no polisaharīdiem, lipīdiem, olbaltumvielām un ūdens.    

Šis rīss ir raksturīgs ar zemu amilozes cietes līmeni, un tas ir iegūts no īsgraudu vai vidējgraudu japāņu rīsiem. Rīsu olbaltumvielu koncentrācija ir augstāka nekā parastajiem īsgraudu rīsiem, un tie atšķiras arī pēc amilozes satura. Moči rīsos amilozes saturs ir niecīgs, un amilopektīna līmenis ir augsts, kas rada gela konsistenci. 

Moči ir līdzīgi dango, bet tiek izgatavoti, izmantojot putotus, nebojātus rīsu graudus, bet dango ir izgatavots no rīsu miltiem.

## Vēsture un izcelsme

## Tradicionālā gatavošana

## Atsauces

## Ārējās saites
Gentes—Ternēzenas kanāls

**Gentes—Ternēzenas kanāls** () ir 32 kilometrus garš funkcionējošs kanāls, kas savieno Gentes pilsētu Beļģijā ar Ternēzenes ostu Šeldas estuārā Nīderlandē. Tika izveidots no 1823. līdz 1827. gadam, kad Beļģija un Nīderlande bija vienota valsts. Pēc Beļģijas nodibināšanās 1830. gadā līdz 1841. gadam Nīderlande bloķēja kanālu. Kanāls vairākkārt padziļināts un modernizēts. Mūsdienās kanāls ir 200 metrus plats, Tas var uzņemt 265 metrus garus un 32 metrus platus kuģus ar iegrimi līdz 12,5 metriem.

## Ārējās saites
2. tramvaju maršruts (Ščecina)

thumb|250px|2. maršruta tramvajs Stefana Višinska ielā 1970. gados
thumb|250px|2. maršruta tramvajs Ādama Asnika ielā
thumb|250px|2. maršruta tramvajs Rodla laukumā
**2. tramvaju maršruts** ir Ščecinas sabiedriskā transporta tramvaju maršruts, kas kursē no Dvožec Ņiebuševo () līdz Turkusova ielai. Šis maršruts izveidots 1905. gadā.

2. tramvaju maršruta kopējais garums ir 23 km. Virziena Dvožec Ņiebuševo — Turkusova kopējais garums ir 11,4 km, bet virziena Turkusova — Dvožec Ņiebuševo kopējais garums ir 11,6 km.

2. tramvaju maršrutu apkalpo "Tramwaje Szczecińskie" Pogodno tramvaju depo.

## Maršruts
Virzienā **Dvožec Ņiebuševo — Turkusova** tramvaji brauc pa šādām ielām: Elīzas Ožeškovas iela, Boguhvala iela, Ādama Asnika iela, Hugona Kollontaja iela, Atbrīvošanas avēnija, Polijas karavīra laukums, Neatkarības avēnija, Stefana Višinska iela, Enerģētikas iela, Gdaņskas iela, Angāru iela, Zemnieku bataljonu iela un Tirkīza iela.

Virzienā **Turkusova — Dvožec Ņiebuševo** tramvaji brauc pa šādām ielām:
Tirkīza iela, Zemnieku bataljonu iela, Angāru iela, Gdaņskas iela, Enerģētikas iela, Stefana Višinska iela, Neatkarības avēnija, Polijas karavīra laukums, Atbrīvošanas avēnija, Hugona Kollontaja iela, Ādama Asnika iela un Elīzas Ožeškovas iela.

## Pieturvietas
2. tramvaju maršrutā pavisam kopā ir 35 pieturas. Virzienā **Dvožec Ņiebuševo — Turkusova** ir 18 pieturas, bet virzienā **Turkusova — Dvožec Ņiebuševo** ir 17 pieturas.

## Skatīt arī
* Ščecina
* Autobusu satiksme Ščecinā
* Tramvaju satiksme Ščecinā
* Sabiedriskais transports Ščecinā
* Ščecinas lielpilsētas dzelzceļš

## Piezīmes un atsauces

### Atsauces

## Ārējās saites
* zditm.szczecin.pl
*
Kartupeļu pankūkas

**Kartupeļu pankūkas** () ir pankūkas, kas tiek uzceptas no sasmalcinātiem kartupeļiem, iespējams pievienojot tiem dažādas sastāvdaļas. Kartupeļu pankūkas mūsdienās kļuvušas par vienu no baltkrievu virtuves simboliem. Tādā vai citādā veidā pazīstamas jebkurā virtuvē, kur plaši izmanto kartupeļus - no Latīņamerikas līdz Ziemeļeiropai.

## Ārējās saites
Kartverket Ģeodēziskā Zemes observatorija

**''Kartverket'' Ģeodēziskā Zemes observatorija** () ir Norvēģijas kartogrāfijas pārvaldes *[[Kartverket]]* ģeodēziskā observatorija Arktikā. Izvietojusies Svalbāras arhipelāga lielākās salas Špicbergenas ziemeļrietumos pie Nīolesunnas pētniecības pilsētiņas. Observatorija ir daļa no Globālās ģeodēzisko novērojumu sistēmas (*Global Geodetic Observing System, [[GGOS]]*), kas nosaka globālās Zemes ģeodēzisko atskaišu sistēmu parametrus.

## Vēsture
Pirmā *Kartverket* Zemes observatorija Nīolesunnā tika izveidota 1993. gadā pie Nīolesunnas lidostas un tā bija aprīkota ar 20 m diametra radioteleskopu (tā sauktā Rabenes stacija). 2013. gadā tika sākta jaunas observatorijas būvniecība 1.5 km tālāk uz ziemeļrietumiem pie Brandala lagūnas. Jaunā observatorija tika atvērta 2018. gadā. Observatorijas infrastruktūru veido pieci galvenie elementi: stacijas ēka, divas VLBI antenas SLR ēka un gravimetra ēka. Stacijas ēka, antenas un SLR ir savienotas ar apjumtām ejām, bet gravimetrs izvietots atsevišķi. SLR (*Satelite Laser Ranging*) stacija tiek veidota kopā ar NASA.

## Atsauces
Vārtu sargāšana (plašsaziņa)

**Vārtu sargāšana** () ir informācijas izplatīšanas filtrēšana ar publikācijām, pārraidēm, internetu vai citiem mediju kanāliem. Vārtu sargāšanas akadēmiskā teorija ir izveidota vairākos studiju virzienos, tai skaitā komunikācijas studijās, žurnālistikā, politoloģijā un socioloģijā. Teoriju ieviesa sociālais psihologs Kurts Lūins (*Kurt Lewin*) 1943. gadā. Vārtu sargāšana ir sastopama visos mediju struktūras līmeņos — sākot ar reportieri, kurš izvēlas, kādus avotus iekļaut stāstā, līdz redaktoram, kurš izlemj, kuri stāsti tiks drukāti vai reportēti. Tajā ir iesaistīti mediju platformu īpašnieki un pat reklāmdevēji.

## Definīcija
Vārtu sargāšana ir process, kurā mediji filtrē informāciju sabiedrībai. Pēc Pamelas Šūmeikeres (*Pamela Shoemaker*) un Tima Vosa (*Tim Vos*) teiktā, vārtu sargāšana ir "neskaitāmu informācijas daļiņu izciršanas un izkopšanas process, lai izveidotu ierobežotu ziņojumu skaitu, kas katru dienu sasniedz cilvēkus, un tā ir centrālā plašsaziņas līdzekļu loma mūsdienu publiskajā dzīvē. [...] Šis process nosaka ne tikai to, kāda informācija ir izvēlēta, bet arī to, kāds būs ziņojumu, piemēram, ziņu, saturs un raksturs."

## Process
Lai izmantotu savu “novērošanas” funkciju, katra ziņu medija redzeslokā ik dienu reportieri, aģentūras un dažādi citi avoti nogādā ļoti lielu stāstu daudzumu. Vairāku praktisko apsvērumu dēļ jebkuram medijam ir pieejams tikai ierobežota daudzuma laiks vai vieta savam ikdienas pārraidēm, rādot ziņas savai auditorijai. Atlikusī vieta ir jāvelta reklāmām vai citam saturam. Jebkurā ziņu uzņēmumā eksistē ziņu perspektīva, subkultūra, kas iekļauj saliktu kritēriju kopumu, ar kuru palīdzību tiek izvērtēti konkrēti ziņu stāsti — kritēriji, kuri ir pamatoti uz medija ekonomiskajām vajadzībām, organizācijas politiku, ziņu vērtības definējumu, priekšstatiem par attiecīgās auditorijas raksturu un uzskatiem par ceturtās varas žurnālistu pienākumiem. Šo ziņu perspektīvu un tās saliktos kritērijus izmanto redaktori, ziņu režisori un citi personāla locekļi, kuri izvēlas ierobežotu skaitu ziņu stāstu, kurus parādīt publikai. Tad viņi “iekodē” tos tādos veidos, kas atbilst medija prasībām un auditorijas gaumei. Tādējādi ziņu uzņēmuma personāla locekļi kļūst par vārtu sargātājiem, ļaujot daļai stāstu iziet caur sistēmai, bet pārējos nelaižot iekšā. Tas limitē, kontrolē un veido publikas zināšanas par faktiskā notikuma kopumu, kurš notiek realitātē."

## Atsauces
Gada scenogrāfs (Spēlmaņu nakts)

**Gada scenogrāfs** ir viena no nominācijām Spēlmaņu nakts balvu pasniegšanas ceremonijā.

## Balvas ieguvēji
Vašingtona laukums (Rīga)

[thumb|300px|Nams pie Vašingtona laukuma [Eksporta iela (Rīga)|Eksporta ielā 6.]]

**Vašingtona laukums** ir laukums Rīgā starp Eksporta, Ausekļa, Hanzas  un Valkas ielām.

## Vēsture
1902. gadā izbūvētā Hanzas iela no Ķeizardārza atdalīja atsevišķu parka daļu, ko nosauca par **Hanzas laukumu**. 1932. gadā par godu ASV prezidenta Džordža Vašingtona 200. dzimšanas dienai to pārdēvēja par Vašingtona laukumu, jo laukuma malā, Ausekļa ielā 22, tolaik atradās ASV vēstniecība.

Vācu okupācijas laikā to pārdēvēja par **[[Ērihs Lūdendorfs|Ludendorfa]] laukumu** (*Ludendorffplatz*), bet 1944. gadā tas atkal kļuva par Vašingtona laukumu. 1950. gadā laukumu nosauca Jāņa Fabriciusa vārdā par **Fabriciusa laukumu**, bet 1990. gadā tas atguva Vašingtona laukuma nosaukumu.

## Atsauces
Svalraka

**Svalbāras raķešu poligons** ( vai *SvalRak*) ir zondēšanas raķešu palaišanas komplekss Arktikā. Atrodas Svalbāras arhipelāga lielākās salas Špicbergenas ziemeļrietumos netālu no Nīolesunnas pētniecības pilsētiņas. Raķešu palaišanas poligons pieder Norvēģijas Annejas kosmosa centram.

## Vēsture
Svalbāras raķešu palaišanas poligons izveidots 1997. gadā un izvietots ziemeļrietumos no Nīolesunnas lidostas skrejceļa. Raķešu palaišanas komplekss aprīkots ar vienu palaišanas rampu, no kuras iespējams izšaut līdz 4 tonnas smagu raķešu kompleksu. Raķešu telemetrijas un datu nolasīšanai tiek izmantots mobils aprīkojums. Pirmā testa raķete no kompleksa tika palaista 1997. gada 15. novembrī. Pirmais zondēšanas starts bija Indijas raķete *Rohini RH-300 MkII* 20. novembrī. Starts ar augstāko apogeju tika veikts 2000. gada 4. decembrī — Japānas ISAS raķete SS-520 jonosfēras pētniecības misijā pacēlās līdz 1108 km augstumam.

*SvalRak* pētījumi īpaši vērsti uz Arktikas augšējās atmosfēras pētījumiem, tajā skaitā dienasgaismas polārblāzmu.

## Atsauces
Vīnkopība

**Vīnkopība** ir dārzkopības nozare — vīnogu audzēšana.  Vīnogas var svaigā veidā izmantot uzturā, kā arī var tās apstrādāt, iegūstot vīnu, rozīnes, sulu, etiķi, ievārījumu un vīnogu sēklu eļļu. Ne tikai pasaulē, bet arī Latvijā tiek audzētas vīnogas, galvenokārt Kurzemes un Zemgales reģionos. Ar vīnkopību nodarbojas vairākās valstīs, tur kur ir piemērotākais klimats. Viena no tām ir Ķīna, kur 2012. gadā bija vislielākā vīnogu raža, ar iegūtu 9,6 miljonu tonnu ražu. Tāpat arī liela vīnogu raža ir tādās valstīs kā ASV, Itālija, Francija, Spānija, Turcija, Čīle, Argentīna, Irāna, Dienvidāfrika.

## Vīnogu stādīšana
Vīnogas var stādīt no sēklām un veģetatīvi. No sēklām audzē tādi audzētāji, kas stāda jauno šķirņu audzēšanas laikā. Latvijā piemērota ir veģetatīvā pavairošana.

Vīnogu stādus vispiemērotāk stādīt jūnijā, bet var arī tos izstādīt jūlijā un augusta sākumā. Ja gadījumā nav iestādīts iepriekš minētajos mēnešos, tad stādus var stādīt arī rudenī, bet tos gan vajadzētu uz ziemu kārtīgi nosegt, vairākos piegājienos. Ieteicams segt ar skujām, kad sākas aukstāks laiks tad ar biezāku kārtu skuju un pa virsu vēl zāli, salmus vai sausas lapas 30-40 cm biezā kārtā. Arī pavasarī stādītās vīnogas ir jāapsedz vairāk. Jaunās vīnogas ir jāsedz pirmos 2—3 gadus.

## Vīnogu novākšana
Vīnogas novāc sausā laikā. Ogas nolasa no kātiņiem un atbrīvojas no bojātajām ogām. Tās var novākt arī izmantojot traktoru. Vācijas kompānijas *[[Fendt]]* un *Braun* kopīgi izstrādājušas traktora un darba mašīnas stūrēšanas sistēmu, tā, lai uzlabotu veicamo darba ražīgumu vīnkopībā.

## Atsauces
Mihaila Tāla iela

**Mihaila Tāla iela** ir Rīgas iela Ziemeļu rajona Skanstes apkaimē. Tā sākas pie Hanzas ielas krustojuma un plānots, ka beigsies krustojumā ar Sporta ielas pagarinājumu līdz Pulkveža Brieža ielai. Ielas posms aiz Oskara Stroka ielas vēl nav uzbūvēts.

Šahista Mihaila Tāla vārdā nosauktā iela izveidota pēc dzelzceļa kravas stacijas Rīga Preču I likvidēšanas un stacijas ceļu un ēku nojaukšanas 2009. gadā.

## Ielu savienojumi
Mihaila Tāla iela ir savienota ar šādām ielām:
* Hanzas iela
* Gustava Kluča iela
* Martas Staņas iela
* Oskara Stroka iela
* Sporta iela

## Atsauces
Aleksandra Laimes iela

**Aleksandra Laimes iela** ir būvniecībā esoša Rīgas iela Ziemeļu rajona Skanstes apkaimē. Plānots, ka tā savienos Oskara Stroka ielu un Gustava Kluča ielu, ielas garums būs ap 300 m.

Ceļotāja Aleksandra Laimes vārdā nosaukto ielu sāka veidot 2017. gadā pēc dzelzceļa kravas stacijas Rīga Preču I likvidēšanas, stacijas ceļu un ēku nojaukšanas. Šobrīd satiksmei ir pieejams posms starp Gustava Kluča ielu un Vilhelma Ostvalda ielu, kas ir izbūvēta iela ar asfalta segumu, bet pārējā ielas daļa — būvniecībā. Bijušās kravas stacijas teritorija ielas abās pusēs pagaidām ir neapbūvēta.

## Ielu savienojumi
Aleksandra Laimes iela ir savienota ar šādām ielām:
* Oskara Stroka iela
* Vilhelma Ostvalda iela
* Gustava Kluča iela

## Atsauces
Litorāle

[thumb|350px|Jūras litorālā zona [Sokotra|Sokotras salā]]
**Litorāle** jeb **litorālā zona** ( — piekrastes), arī **paisuma-bēguma zona** ir piekrastes apgabals, kurš applūst ar jūras ūdeni paisuma laikā un nosusinās bēguma laikā. Šī zona atrodas starp pašu augstāko ūdens līmeni paisuma maksimumā un pašu zemāko līmeni bēguma maksimumā. Zonu, kas atrodas zem litorāles, sauc par sublitorālo zonu (sublitorāli). Savukārt zonu virs litorāles sauc par supralitorālo zonu (supralitorāli).

Reizēm par litorāli sauc jūras dibenu līdz 40—50 metru dziļumam (viļņu darbības zemākā robeža) vai pat līdz 200 metriem.

Litorāle limnoloģijā ir zona no saldūdens ūdenskrātuves ūdens virsmas līdz augstāko ūdensaugu augšanas zemākajai robežai, bet reizēm arī daudzšūnu aļģu (makrofītu) izplatības robežai. Tomēr limnoloģijā litorālo zonu mēdz izdalīt starp ūdenstilpes augšējo un apakšējo ūdens svārstību līmeni. Tad sublitorāle tiek noteikta kā zona no litorāles apakšējās robežas līdz augu valsts izplatības apakšējai robežai. Vēl viena limnoloģiskā litorāles noteikšana ir zona, kuras ietvaros Saules gaisma sasniedz ūdenstilpes dibenu.

## Atsauces
Moči

**Moči** var būt:

* Moči (ciems) — ciems Rubenes pagastā;
* moči (ēdiens) — japāņu rīsu kūka;
* moči — žargonvārds motocikliem.
Vilhelma Ostvalda iela

**Vilhelma Ostvalda iela** ir būvniecībā esoša Rīgas iela Ziemeļu rajona Skanstes apkaimē. Tā sākas krustojumā ar Sporta ielu un beidzas krustojumā ar Aleksandra Laimes ielu.
Nobela prēmijas laureāta Vilhelma Ostvalda vārdā nosauktā iela izveidota 2017. gadā pēc dzelzceļa kravas stacijas Rīga Preču I likvidēšanas, stacijas ceļu un ēku nojaukšanas.

## Ielu savienojumi
Vilhelma Ostvalda iela ir savienota ar šādām ielām:
* Sporta iela
* Aleksandra Laimes iela

## Atsauces
Sporta iela (Rīga)

thumb|270px|Rīgas hipodroma attēls Sporta ielā. Rudens sezonas reklāma (1925).
**Sporta iela** ir iela Vidzemes priekšpilsētā, Rīgas centrā un Skanstē. Tā sākas pie Krišjāņa Valdemāra un Bruņinieku ielas krustojuma un beidzas krustojumā ar Lapeņu ielu. Ielas garums ir 1257 metri.

## Vēsture
Izveidojusies 19. gadsimtā. Sākotnēji tās trase bija plānota līdz 1. Ganību dambim, pašreizējai Pulkveža Brieža ielai. 1908. gada pilsētas kartē tā bija **Bruņinieku ielas** turpinājums. Sporta ielas nosaukums saistīts ar sportiskajām un sabiedriskajām aktivitātēm agrākajos Rīgas pilsētas ganību laukos 20. gadsimta sākumā. Nikolaja (tag. Valdemāra) un Bruņinieku ielas stūrī atradās Rīgas 2. vingrotāju biedrība.  1914. gada vasarā Rikšošanas sporta biedrības hipodromā Sporta ielas apvidū notika Otrās Krievijas olimpiādes vieglatlētikas, smagatlētikas un vingrošanas sacensības. Arī vēlāk bez jāšanas sacensībām šeit notika sacensības vieglatlētikā, futbolā un autosportā.

## Ielu savienojumi
Sporta iela ir savienota ar šādām ielām:
* Bruņinieku iela
* Krišjāņa Valdemāra iela
* Vesetas iela
* Grostonas iela
* Skanstes iela
* Vilhelma Ostvalda iela
* Lapeņu iela

## Atsauces