open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Blue Origin

***Blue Origin*** ir amerikāņu aeronautikas ražotājs, aizsardzības kontraktors un raķešu startu pārdevējs. To izveidojis Džefs Beizoss 2000. gada 8. augustā ASV, Vašingtonas štatā, Kentā. Kompānija ražo raķešu dzinējus *[[United Launch Alliance]]*, kā arī raķetes, kosmosa kuģus un satelītus, kā arī smagos nesējus. *Blue Origin* ir otrs Mēness nolaižamo aparātu piegādātājs NASA *[[Artemis]]* programmai. Kompānija ražo četrus dzinēju veidus. Kompānija saņēmusi Roberta Koljē balvu par atkārtoti izmantojamu raķešu demonstrāciju *[[New Shepard]]* programmā.

## Vēsture
Kompāniju nodibināja *[[Amazon]]* izveidotājs Džefs Beizoss. Kompānija ražo divu veidu raķetes: *New Shepard* un *[[New Glenn]]*. Maz zināms par kompānijas aktivitātēm dibināšanas sākumā. 2006. gadā kompānija iegādājās zemi raķešu palaišanas laukumu izbūvēšanai Van Hornā, Teksasā, ASV — starta laukums nosaukts *Launch Site One (LS1)*. 2006. gada novembrī no starta laukuma tika veikts pirmais raķešu starts — eksperimentāla *Goddard* raķete sasniedza 86 metru augstumu.

2021. gada 20. jūlijā *New Shepard* veica pirmo pilotējamo lidojumu kosmosā ar *[[Blue Origin NS-16]]*. Lidojums ilga apmēram 10 minūtes un šķērsoja Kārmāna līniju. Pirmā lidojuma pasažieri bija — Džefs Beizoss, viņa brālis Marks Beizoss kā arī Vallija Fanka un Olivers Demens, kurš lidojuma vietu ieguva izsolē.

## Raķetes

### ''New Shepard''
*[[New Shepard]]* ir pilnībā atkārtoti izmantojama raķete suborbitālajiem lidojumiem. Raķete nosaukta par godu pirmajam amerikānim kosmosā — Alanam Šepardam. Raķete startē un nolaižas vertikāli un spēj nogādāt gan cilvēkus, gan derīgo kravu uz kosmosa robežu. Raķete sastāv no vienpakāpju nesējraķetes un komandas kapsulas. Nesējraķeti darbina 490 kN jaudīgs BE-3PM raķešmotors, kas kapsulu paceļ orbīta ar apogeju 100,5 kilometu augstumā, šķērsojot Kārmāna līniju. Pasažieri un krava izjūt dažas minūtes bezsvara stāvoklī, pirms atgriešanās uz zemes. Nesējraķete ir pilnībā izmantojama atkārtoti un nolaižoties atgriežas starta laukumā, kravas kapsula nolaižas ar trīs izpletņu palīdzību un beigu fāzē kapsulu nobremzē arī cietās raķešdegvielas bremzēšanas dzinējs. Līdz šim kompānija ir veikusi 22 veiksmīgu *New Shepard* startu un nolaišanos, 1 daļēju neveiksmi un 1 neveksmīgu lidojumu.

### ''New Glenn''
*[[New Glenn]]* ir augstas kravnesības nesējraķete, kas vēl atrodas izstrādes stadijā. Pirmais lidojums plānots 2024. gada pēdējā ceturksnī. Raķete nosaukta par godu amerikāņu kosmonautam — Džonam Glennam. Raķetes pirmo pakāpi darbinās 7 BE-4 dzinēji. Raķetes kravas nodalījuma telpa tiek projektēta tā, lai būtu divreiz ietilpīgākā nekā citām komerciālajām nesējraķetēm. Tāpat kā *New Shepard* — pirmā nesējraķetes pakāpe būs atkārtoti izmantojama. NASA 2023. gadā izvēlējās *New Glenn* nesējraķeti kosmosa zondes ESCAPADE startam.

## Dzinēji
Rosalinīdas

**Rosalinīdas** (*Rosalinidae*) ir foraminīferu dzimta rotaliīdu kārtā. Dzimtu 1963. gadā izveidoja Izraēlas mikropaleontologs Zeevs Reiss. Ģeohronoloģiski rosalinīdas ir zināmas no Ipras laikmeta (agrais eocēns) līdz mūsdienām.

## Apraksts
Čaula ir trohospirāliska. Tai var būt slēgts umbonālais izcilnis. Kameru iekšpuse ir vienkārša. Atvere lēzenas arkas veidā atrodas pēdējās kameras pamatnē umbonālā izciļņa pusē.

## Sistemātika
Rosalinīdu dzimtā ir iekļautas šādas ģintis:
* dzimta: **Rosalinidae** Reiss, 1963
::* ģints: *[[Albertinopsis]]* Revets, 2002 †
::* ģints: *[[Discanomalina]]* Asano, 1951
::* ģints: *[[Gavelinopsis]]* Hofker, 1951
::* ģints: *[[Hyrrokkin]]* Cedhagen, 1994
::* ģints: *[[Neoconorbina]]* Hofker, 1951
::* ģints: *[[Planodiscorbis]]* Bermúdez, 1952
::* ģints: *[[Pseudopatellinoides]]* Krasheninnikov, 1958 †
::* ģints: *[[Rolfina]]* Laursen, 1994 †
::* ģints: *[[Rosalina]]* d'Orbigny, 1826
::* ģints: *[[Rotorboides]]* Sellier de Civrieux, 1977
::* ģints: *[[Semirosalina]]* Hornibrook, 1961 †
::* ģints: *[[Spirorbina]]* Sellier de Civrieux, 1977
::* ģints: *[[Tretomphaloides]]* Banner, Pereira & Desai, 1985
::* ģints: *[[Tretomphalus]]* Möbius, 1880 
:* apakšdzimta: *[[Rupertininae]]* Loeblich & Tappan, 1961
::* ģints: *[[Biarritzina]]* Loeblich & Tappan, 1964
::* ģints: *[[Haerella]]* Belford, 1960 †
::* ģints: *[[Pseudobiarritzina]]* Sztrákos, 1993
::* ģints: *[[Tarbellina]]* Sztrákos, 2000 †

(†) - izmirušu organismu grupa.

## Atsauces
Īrnieks (1927. gada filma)

**"Īrnieks"** () ir 1927. gada Apvienotās Karalistes mēmā trillera filma, kuras režisors ir Alfreds Hičkoks. Filmā galvenās lomas atveido Mērija Olta, Arturs Česnijs, Džūna Tripa, Malkolms Kīns un Ivors Novello.

Filma stāsta par sērijveida slepkavas (līdzīgs Džekam Uzšķērdējam) medībām Londonā.

"Īrnieks" ir Hičkoka trešā režisētā pilnmetrāžas filma un tās pirmizrāde notika . "Īrnieks" tiek uzskatīta par pirmo īsto Hičkoka filmu, kas iezīmēja viņa turpmāko karjeru un trillera žanru. Šī filma tiek uzskatīta par Hičkoka vislabāko mēmo filmu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Steamboat Bill, Jr.

***Steamboat Bill, Jr.*** ir 1928. gada ASV mēmā kinokomēdija, kurā galveno lomu atveido Basters Kītons. Filmas režisors ir Čārlzs Reisners.

Filma neguva kases ieņēmumu panākumus un bija pēdējā Kītona *[[United Artists]]* filma. Kītons vēlāk pievienojās *[[Metro-Goldwyn-Mayer]]*, kur viņš radīja vienu no savām zināmākajām filmām *[[The Cameraman]]* (1928).

2016. gadā filmu iekļāva ASV Kongresa bibliotēkas Nacionālajā kino reģistrā kā "kulturāli, vēsturiski vai estētiski nozīmīgu filmu".

Filmas nosaukums visticamāk ietekmēja Volta Disneja animācijas īsfilmu "Tvaikonis Villijs", ko izdeva sešus mēnešus vēlāk un kas bija Mikipeles debija.

## Atsauces

## Ārējās saites
Cēsu adventistu baznīca

**Cēsu adventistu baznīca** ir 2007. gadā uzcelta Septītās dienas adventistu baznīca Cēsīs.

Septītās dienas adventistu draudze Cēsīs tika nodibināta 1910. gadā. Draudze darbojās dažādās vietā, tai skaitā no 1968. līdz 2007. gadam Cēsu Svētās Annas baznīcas telpās.

## Ārējās saites

* Cēsu adventistu draudze
Tretomfali

**Tretomfali** (*Tretomphalus*) ir foraminīferu ģints rotaliīdu kārtā. Ģinti 1880. gadā izveidoja vācu zoologs Kārlis Augusts Mebiuss. Ģints tipiskā suga ir *Rosalina bulloides* d'Orbigny, 1839, kas tagad ir pārdēvēta par *Tretomphalus bulloides*.

## Apraksts
Čaula agrīnajā stadijā ir rotaliīdveidīga, bet vēlākajās stadijās ar lielu lodveida kameru, kurā ir iekšējā kamera ar plānu sieniņu, un kura var piepildīties ar gāzi. Atveri veido apaļu, porveidīgu caurumu rinda uz lodveida kameras ārējās virsmas. Sieniņas agrīnajā stadijā ir hitinoīdas, bet vēlīnajās stadijās no poraina kalcīta.

## Sistemātika
Tretomfalu ģintī ir iekļautas šādas sugas:
* ģints: ***Tretomphalus*** Möbius, 1880
:* suga: *[[Tretomphalus bulloides]]* (d'Orbigny, 1839)
:* suga: *[[Tretomphalus myersi]]* Cushman, 1943
:* suga: *[[Tretomphalus pacificus]]* Cushman, 1934
:* suga: *[[Tretomphalus roquesensis]]* Sellier de Civrieux, 1976

## Atsauces
Holo (Sulu)

**Holo** (, ) vai **Tijangi** () ir municipalitāte Filipīnās, Bangsamoro autonomā reģiona Sulu provinces galvaspilsēta un lielākā apdzīvotā vieta. Atrodas Holo salas ziemeļrietumu krastā 13 km uz ziemeļiem no senās Sulu sultāna rezidences Maimbungas. Lielākā daļa iedzīvotāju ir tausūgi, pēc konfesionālās piederības 90 % musulmaņi.

## Vēsture
Sena apdzīvota vieta, zināma 14. gadsimta, Sulu sultanāta administratīvais, tirdzniecības un saimniecības centrs, nozīmīga reģionāla osta. Patstāvīga municipalitāte kopš 1952. gada.

## Atsauces

## Ārējās saites
Maskavas Kazaņas katedrāle

{
  "type": "ExternalData",
  "service": "geoshape",
  "ids": "Q1140402"
}


**Maskavas Kazaņas katedrāle** () jeb **Dievmātes Kazaņas ikonas katedrāle Sarkanajā laukumā** () ir Krievijas Pareizticīgo baznīcas katedrāle, kas atrodas Krievijas galvaspilsētas Maskavas centrā, uz ziemeļiem no Sarkanā laukuma.

Pirmā koka baznīca šajā vietā tika uzcelta par Dmitrija Požarska līdzekļiem par godu poļu padzīšanai no Maskavas 1612. gadā. Baznīcā ievietoja Kazaņas Dievmātes ikonu. Pēc ugunsgrēka 1630. gadā tika uzcelta mūra baznīca. Gadsimtu gaitā tā vairākkārt pārbūvēta un papildināta. 17. gadsimta vidū Kazaņas katedrālē darbojās protopops Avakums. 1936. gadā, pārbūvējot Manēžas laukumu, katedrāle tika nojaukta. Tās vietā vispirms tika izveidots Trešās Internacionāles pagaidu paviljons, vēlāk vasaras kafejnīca. Katedrāle tika atjaunota 20. gadsimta deviņdesmitajos gados.


Catedral_de_Nuestra_Señora_de_Kazan,_Moscú,_Rusia,_2016-10-03,_DD_01-02_HDR.jpg
Churches in Moscow (26746512101).jpg


## Ārējās saites
*
Eišišķu katoļu baznīca

{
  "type": "ExternalData",
  "service": "geoshape",
  "ids": "Q16450354"
}

**Eišišķu Kristus Debesīs uzņemšanas baznīca** () ir 19. gadsimta vidū celta neoklasicisma stila Romas katoļu dievnams, kas atrodas Lietuvas dienvidaustrumos, Šaļčininku rajona pašvaldības Eišišķu pilsētā. Baznīcas komplekss ir valsts nozīmes Lietuvas kultūras piemineklis (unikālais kods — 24486).

Pirmā baznīca Eišiškēs celta 1389. gadā. Pašreizējā baznīca celta no 1847. līdz 1852. gadam pēc Teodora Narbuta (*Teodoras Narbutas*, 1784—1864) projekta. 1905. gadā baznīcu iesvētīja bīskaps Eduards Rops (1851—1939).


Eisiskes_church_2.jpg
Bažnyčia Eišiškėse, interjeras.JPG


## Ārējās saites

* Ieraksts Lietuvas kultūras vērtību reģistrā
Kārlis Ilmers

**Kārlis Ilmers** (; dzimis , miris ; segvārdi Pēteris Veiss, Automāts, Žanis Bergmanis) bija Līgatnē dzimis latviešu izcelsmes komunists. Krievijas pilsoņu kara dalībnieks. KSDSP biedrs no 1908. gada, profesionāls revolucionārs. Darbojies Baku, Sanktpēterburgā. 1917. gada decembrī tika norīkots uz Sibīriju, kur iecelts par Akmolas apgabala pārtikas komisāru. Pēc Čehoslovāku dumpja sākuma darbojās pagrīdē. Aleksandra Kolčaka valdības drošības dienestu arestēts, miris cietumā.

## Ārējās saites
Džozefs Listers

**Džozefs Listers** (; dzimis , miris ) bija Apvienotās Karalistes ķirurgs, kurš pazīstams kā asepses principu ieviesējs medicīnā. Viņa inovācijas ārstēšanas procesā ieviesa higiēnas pasākumus, lai samazinātu infekciju risku pacientiem. Listera darbs pamatojās uz Luija Pastēra teoriju par saikni starp mikroorganismiem un infekcijām. Listers izmantoja šīs zināšanas, lai izstrādātu metodes, kas samazināja infekciju risku pēc ķirurģiskām operācijām. Viņš ieviesa fenolu kā antiseptisku līdzekli, lai dezinficētu rētas un brūces. Viņa pētījumi un metodes nozīmīgi uzlaboja pacientu dzīvotspēju pēc operācijām un veicināja mūsdienu asepses principu attīstību medicīnā. Listers tiek dēvēts par “asepses tēvu”.

## Ārējās saites
Jevgeņijs Bīrons

**Jevgeņijs Bīrons** (1914—1985) bija latviešu izcelsmes VDK darbinieks un PSRS diplomāts. Latvijas PSR Komitejas kultūras sakariem ar tautiešiem ārzemēs valdes loceklis. 

## Dzīvesgājums
Dzimis  Kārļa Bīrona ģimenē, viņa tēvs darbojās Latvijas SPR valdībā, 1919. gadā aizbēga uz Krieviju, kur darbojās čekā, tad OGPU un NKVD . No 1935. līdz 1939. gadam J. Bīrons studēja Maskavas Valsts pedagoģiskajā svešvalodu institūtā.

Pēc Otrā pasaule kara studēja neklātienē PSRS Ārlietu ministrijas Augstākajā diplomātiskajā skolā (1946–1949), mācījās zviedru valodu. 1948. gadā bija Latvijas PSR Ārlietu ministrijas Politiskās nodaļas atbildīgais referents, 1949. gadā viņu nozīmēja PSRS Ārlietu ministrijas rīcībā, kur strādāja par nodaļas vadītāja vietnieku PSRS Valsts drošības ministrijas padotībā Berlīnē. No 1952. gada februāra līdz 1953. gada aprīlim bija ieslodzīts Gulaga nometnē Kirovas apgabalā. Pēc Staļina nāves J. Bīronu 1953. gadā atbrīvoja, dzēšot sodāmību.

Atgriezies Rīgā, viņš strādāja par Latvijas Valsts Universitātes rektora referentu, 1957. gadā viņu atkal uzņēma PSKP un iecēla par Latvijas un ārzemju draudzības un kultūras sakaru biedrības atbildīgo sekretāru, 1958. gadā par tās priekšsēdētāja vietnieku, 1964. gadā par Latvijas PSR Komitejas kultūras sakariem ar tautiešiem ārzemēs valdes locekli. Pēdējos dzīves gadus kopš 1980. gada Jevgeņijs Bīrons bija Ārzemju tūrisma pārvaldes Metodiskā kabineta vadītājs. 

Miris 1985. gada 19. septembrī.

## Atsauces
Tretomphalus bulloides

***Tretomphalus bulloides*** ir foraminīferu suga rotaliīdu kārtā un rosalinīdu dzimtā. Sugu 1839. gadā aprakstīja franču naturālists Alsids Orbiņī kā *Rosalina bulloides*, bet 1880. gadā vācu zoologs Kārlis Augusts Mebiuss to iedalīja jaunizveidotajā tretomfalu ģintī. *Tretomphalus bulloides* ir tretomfalu ģints tipiskā suga. Tā ir izplatīta Vidusjūrā, Melnajā jūrā, Atlantijas okeānā, Karību jūras reģionā, Indijas okeānā, Klusajā okeānā un pie Japānas.

## Apraksts
Čaula zema, trohospirāliska un saplacināta bentiskajā stadijā. Makrosfēras eksemplāriem spirāliskajai pusei ir evolūta forma ar apmēram 1,5-2 vijumiem. Kameras no spirāliskās puuses un perifērijā ir blīvi perforētas, bet prolokulas neperforētas. Šuves spirāliskajā pusē ir viegli izlocītas, atliektas atpakaļ un iespiestas. Pieauguma gaitā kameras ātri paliek garākas, no četrām līdz piecām pēdējā vijumā. Primārā atvere ir starpmarginālas, ekstraumbilikālas, lokveidīgas spraugas veidā, ko daļēji apņem vāji attīstīta apmale. Planktona stadijā čaulas umbilikālajā pusē piestprinās liela pludiņkamera. Šīs perforētās kameras apakšdaļā ir ap trīssimt caurumu ar noapaļotām malām un apmalēm.

## Atsauces
Rotalioidejas

**Rotalioidejas** (*Rotalioidea*) ir foraminīferu virsdzimta rotaliīdu kārtā. Virsdzimtu 1839. gadā izveidoja vācu dabaszinātnieks Kristiāns Gotfrīds Ērenbergs. Ģeohronoloģiski rotalioidejas ir zināmas no konjakas stāva augšējā krīta līdz mūsdienām.

## Apraksts
Čaula brīva, trohoīda, vēlajās stadijās reizēm spiraliski plakana, reti turpmāk vienrindu. Visiem ir sekundāru kanālu sistēma, reizēm ar dubultām sieniņām un septām. Atvere ir bez lūpas, septāla, spraugas vai poru rindas veidā, vai arī sietveidīga. Trohoīdām sugām tā atrodas septālās virsmas pamatnē, kas tajā pat laikā ir kameru ventrālā puse, spirāliski plakanām sugām veidojas mediāni vai septu pamatnē vai pa visu septas virsmu, attītajām - terminālajā galā. Atveres reizēm sākotnēji var nebūt, bet tā izveidojas septu pamatnēs sieniņu rezorbcijas rezultātā pirms nākamās kameras izveidošanās. Satiksme starp kamerām notiek caur starpkameru caurumiem, vienkāršiem vai sarežģītiem ar kameru sekundārajām starpsieniņām. Dažām sugām pēdējā kamera vienmēr ir ar plānām sienām un fosilā stāvoklī nesaglabājas. Sieniņas veidotas no radiāli slāņaina kalcīta. Papildus skeleta veidojumi var būt umbonālā diska, pauguriņu, ķīļu, tiltiņu, šuvju sabiezinājumu u.c. elementu veidā.

## Sistemātika
Rotalioideju virsdzimtā ir iekļautas šādas dzimtas:
* dzimta: *[[Ammoniidae]]* Saidova, 1981
* dzimta: *[[Calcarinidae]]* Schwager, 1876
* dzimta: *[[Chapmaninidae]]* Thalmann, 1938 †
* dzimta: *[[Cuvillierinidae]]* Loeblich & Tappan, 1964 †
* dzimta: *[[Elphidiellidae]]* Holzmann & Pawlowski, 2017
* dzimta: *[[Elphidiidae]]* Galloway, 1933
* dzimta: *[[Haynesinidae]]* Mikhalevich, 2013
* dzimta: *[[Miogypsinidae]]* Vaughan, 1928 †
* dzimta: *[[Notorotaliidae]]* Hornibrook, 1961
* dzimta: *[[Pseudorbitoididae]]* Rutten, 1935 †
* dzimta: *[[Rotaliidae]]* Ehrenberg, 1839
* *[[Incertae sedis]]*
:* ģints: *[[Rotaliidium]]* Vicedo & Robles-Salcedo in Vicedo et al., 2019 †
:* ģints: *[[Zagrosaria]]* Consorti & Rashidi, 2020 †

(†) - izmirušu organismu grupa.

## Atsauces
Brekonas katedrāle

{
  "type": "ExternalData",
  "service": "geoshape",
  "ids": "Q2469048"
}

**Brekonas katedrāle** (, ), arī **Jāņa Kristītāja katedrāles baznīca** () ir Velsas baznīcas (anglikāņu) katedrāle, kas atrodas Velsas pilsētā Brekonā, Velsas dienviddaļā. 1923. gadā dibinātās Svonzi un Brekonas diecēzes galvenā baznīca.

Baznīca sākta celt 1093. gadā un līdz 1538. gadam bija abatijas baznīca. Vēlāk tā kalpoja par draudzes baznīcu, bet 1923. gadā kļuva par katedrāli.


Brecon Cathedral 02.JPG
Inside Brecon cathedral - geograph.org.uk - 3139709.jpg
Brecon Cathedral font (c, 1190).jpg


## Ārējās saites
*
Adeodāts I

**Adeodāts I** (; dzimis 570. gadā, miris ) bija Romas pāvests no 615. gada oktobra līdz 618. gada novembrim. Adeodāts I bija pāvesta Bonifācija IV pēctecis. Adeodāta I pontifikāta laikā bija daudz politisku un reliģiozu sarežģījumu, jo Austrumromas impērija karoja ar ostgotiem, kas skāra arī Romu, kur uzturējās pāvests. Adeodāts I ir zināms ar savu mērenību un centieniem saglabāt mieru un vienotību baznīcā. Viņš uzturēja labas attiecības ar citiem baznīcas līderiem. Tomēr viņa laikā notika arī strīdi par dažiem teoloģiskiem jautājumiem, piemēram, attiecībā uz monofizītu mācību.

Pēc Adeodāta I par Romas pāvestu kļuva Bonifācijs V.

## Ārējās saites
Adeodāts

**Adeodāts** var būt:

* Adeodāts I — Romas pāvests no 615. līdz 618. gadam;
* Adeodāts II — Romas pāvests no 672. līdz 676. gadam.
Tavitavi

**Tavitavi** (, , ) ir viena no Filipīnu provincēm valsts dienvidos, Bangsamoro autonomajā reģionā. Administratīvi dalās 11 municipalitātēs un sīkāk 203 barangajās. Provinces galvaspilsēta un lielākā apdzīvotā vieta ir Bongao. 

## Iedzīvotāji
Provincē jaukts etniskais sastāvs. Lielākā daļa provinces iedzīvotāju ir musulmaņi, bet pēc etniskās piederības samali (226 416; 51,6 %), ko dēvē arī par «jūras čigāniem», kā arī tausūgi (173 242; 39,5 %) un džamamapuni (27 306; 6,2 %). Biežāk lietotā ir tausugu valoda.

## Ģeogrāfija
Province izvietojusies Sulu arhipelāga dienvidos starp Sulu ziemeļos un Kalimantānu dienvidos. Austrumos krastus apskalo Sulavesi jūra, bet rietumos — Sulu jūra. Aizņem arhipelāga trešo lielāko salu Tavitavi, kā arī vēl ap 100 nelielām salām, tajā skaitā nelielas saliņas Sulu jūras dienvidos starp Sulu arhipelāgu un Palavanu — Kagajansulu un Tērtlailendas. Tavitavi un dažas tai tuvākās vulkāniskas izcelsmes salas apjoztas ar koraļļu rifiem, bet pārējās, ieskaitot Sibutu salas — koraļļu izcelsmes. Augstākā virsotne ir Sibangkats 535 m vjl Tavitavi salā. Valda tropu musonu klimats.

## Vēsture
Līdz 15. gadsimtam Sulu arhipelāgs ietilpa Madžapaitas impērijā un vēlāk Brunejas impērijā. 14. gadsimtā Sulu arhipelāga iedzīvotāji pārgāja islāmā. 1405. gadā (pēc citiem datiem — 1457. gadā) nodibinājās patstāvīgs Sulu sultanāts, kas bez paša Sulu arhipelāga pārvaldīja arī zemes Kalimantānas ziemeļos un Palavanas salu. Sultāna galvaspilsēta bija Maimbunga Holo salas dienvidu krastā. Dažādos laikos sultanāts bijis Brunejas (1457–1578), Minu (1417–1424) un Cjinu (1726–1733) dinastiju vasaļvalsts, Spānijas (1851–1899) un ASV (1899–1915) protektorāts. 1917. gadā no amerikāņu administrācijas Mindanao un Sulu departamenta tika izdalīta patstāvīga Sulu province, kas iekļāva lielāko daļu Sulu arhipelāga salu, izņemot Basilanu ziemeļos. 1948. gadā sākās moro nemiernieku sacelšanās par neatkarīgas valsts izveidi arhipelāgā, kas ar pārtraukumiem turpinājās līdz 1980. gadiem. 1973. gadā samas tautas apdzīvotās Sulu provinces dienviddaļas salas tika nodalītas patstāvīgā Tavitavi provincē. Provinces galvaspilsēta sākotnēji bija Batubatu (mūsdienu Panglima Sugala), bet 1979. gadā partizānu kara laikā tā tika pārcelta uz Bongao. 1989. gadā tika noslēgts miera līgums starp Moro Nacionālo atbrīvošanas fronti un centrālo valdību un Tavitavi iekļāvās Musulmaņu Mindanao autonomajā reģionā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Elfidiīdas

**Elfidiīdas** (*Elphidiidae*) ir foraminīferu dzimta rotaliīdu kārtā. Dzimtu 1933. gadā izveidoja amerikāņu paleontologs Džesijs Gellovejs. Ģeohronoloģiski elfidiīdas ir zināmas no paleocēna stāva paleogēnā līdz mūsdienām.

## Apraksts
Čaula brīva, asimetriski trohoīda, retāk pusinvolūta vai divpusēji simetriska, lielākoties involūta, retāk evolūta. Kanālu sistēma lielākoties ar ārējo izaugumu meridionālo kanālu izeju dobītēs vai šuvēs, vai arī paralēli tām. Dažām formām ir raksturīgi gari starpseptu tiltiņi ar atbilstošām tiem starpseptu bedrītēm; savukārt, citām sastopami ļoti īsi paresninājumi starp šuvju padziļinājumiem (septu tiltiņi un bedrītes). Atveres bieži vien nav; atvere ieapaļu caurumu veidā, retāk spraugveidīga septālās virsmas pamatnē, reizēm ar retām papildus atverēm uz septām vai arī sietveidīga.

## Sistemātika
Elfidiīdu dzimtā ir iekļautas šādas apakšdzimtas un ģintis:
:* ģints: *[[Bangiana]]* Drobne, Ogorelec & Riccamboni, 2007
:* ģints: *[[Protelphidium]]* Haynes, 1956
* apakšdzimta: *[[Elphidiinae]]* Galloway, 1933
:* ģints: *[[Cribroelphidium]]* Cushman & Brönnimann, 1948
:* ģints: *[[Cribrononion]]* Thalmann, 1947
:* ģints: *[[Elphidium]]* Montfort, 1808
:* ģints: *[[Pellatispirella]]* Hanzawa, 1937 †
:* ģints: *[[Porosononion Putrya]]* in Voloshinova, 1958
:* ģints: *[[Rectoelphidiella]]* He, Hu & Wang, 1965
:* ģints: *[[Stomoloculina]]* He, Hu & Wang, 1965 
* apakšdzimta: *[[Faujasininae]]* Bermúdez, 1952 †
:* ģints: *[[Ammoelphidiella]]* Conato & Segre, 1974 †
:* ģints: *[[Faujasina]]* d'Orbigny, 1839
:* ģints: *[[Polystomellina]]* Yabe & Hanzawa, 1923 †

(†) - izmirušu organismu grupa.

## Atsauces
Elfidiīnas

**Elfidiīnas** (*Elphidiinae*) ir foraminīferu apakšdzimta rotaliīdu kārtā. Apakšdzimtu 1933. gadā izveidoja amerikāņu paleontologs Džess Galovejs. Ģeohronoloģiski elfidiīdas ir zināmas no paleocēna stāva paleogēnā līdz mūsdienām.

## Apraksts
Apakšdzimta raksturojas ar attīstītiem kameru retrālajiem izaugumiem ar dobām caurulītēm iekšpusē, kurām viens gals atveras kameru dobumā, bet otrs gals ir slēgts. Uz sieniņas virsmas tām atbilst paaugstinājumi — starpseptālie tiltiņi. Meridionālo kanālu izaugumi atveras starpseptu bedrītēs gar šuvēm. Reizēm čaulās ir ķīļa kanāls. Atveres bieži vien nav. Atvere var būt vienas caurumu rindas veidā septu pamatnēs, bet reizēm ar papildus caurumiem septās.

## Sistemātika
Elfidiīnu apakšdzimtā ir iekļautas šādas ģintis:
* apakšdzimta: ***Elphidiinae*** Galloway, 1933
:* ģints: *[[Cribroelphidium]]* Cushman & Brönnimann, 1948
:* ģints: *[[Cribrononion]]* Thalmann, 1947
:* ģints: *[[Elphidium]]* Montfort, 1808
:* ģints: *[[Pellatispirella]]* Hanzawa, 1937 †
:* ģints: *[[Porosononion]]* Putrya in Voloshinova, 1958
:* ģints: *[[Rectoelphidiella]]* He, Hu & Wang, 1965
:* ģints: *[[Stomoloculina]]* He, Hu & Wang, 1965

(†) - izmirušu organismu grupa.

## Atsauces
Bongao

**Bongao** (, , ) ir municipalitāte Filipīnās, Bangsamoro autonomā reģiona Tavitavi provinces galvaspilsēta un lielākā apdzīvotā vieta. Aizņem Tavitavi salas rietumu daļu, Sangasangas, Bongao un Pababagas salas. Municipalitātes urbānais centrs, kur atrodas provinces kapitolijs un citas administratīvās iestādes atrodas Bongao salā, bet lidosta un Tehnoloģiju un okeanogrāfijas koledža — Sangasangas salā. Lielākā daļa iedzīvotāju ir samas, pēc konfesionālās piederības — musulmaņi.

## Vēsture
Līdz 1970. gadiem Bongao bija viens no piekrastes laivu ciemiem — samas piekopj jūras nomadu dzīvesveidu un lielākoties mitinās laivu mājās. 1958. gadā tika nodibināta Bongao municipalitāte. 1979. gadā moro nemiernieku partizānu kara dēļ provinces galvaspilsētu no netālās Batubatu pārcēla uz Bongao, kas deva ievērojamu impulsu tās attīstībai.

## Atsauces

## Ārējās saites
Saldus lidlauks

**Saldus lidlauks** jeb **Druvas lidlauks** ir nesertificēts lidlauks, kas atrodas Saldus pagastā, Saldus novadā. Tas kalpoja kā kolhoza «Druva» un lauksaimniecības lidlauks, tam ir 400 metrus garš un 20 metrus plats asfaltēts skrejceļš. Šis lidlauks ir ieguvis popularitāti kā sacīkšu trase un pieder "Eveautosports". 

## Negadījumi un incidenti
*2014. gada 28. decembrī privāts lidaparāts IN-02 (cn 02) ar reģistrācijas numuru YL-XIN bija piecēlies lidlaukā un bija izmantots kā eksperimentālās kategorijas lidmašīna, ko Igaunijā būvējusi kāda privātpersona, no kuras to savukārt nopirka pilots. Lidaparāts bija aprīkots ar “Subaru” automašīnas dzinēju, un neilgi pēc pacelšanās lidmašīna piedzīvoja dzinēja atteici un avarēja. Pilots avārijā gāja bojā.
 
*1981. gada 13. jūnijā CCCP-07712 (cn 1G158-32) *[[Aeroflot]]* lidmašīna An-2 veica Saldū apsmidzināšanu. Dzinējs sabojājās neilgi pēc pacelšanās. Piloti izvēlējās atgriezties lidlaukā, bet lidmašīna zaudēja augstumu un stiprā vēja dēļ novirzījās uz degvielas noliktavu. 15 metru augstumā kreisais spārns sadūrās ar dīzeļdegvielas uzglabāšanas tvertnes jumtu, pēc tam An-2 ietriecās citā tvertnē un eksplodēja. Abi piloti gāja bojā. Pēc avārijas lidmašīna tika pilnībā iznīcināta ugunsgrēkā.

### Romāna Svistunova bēgšana no Saldus uz Zviedriju
[thumb|250px|Izmantotais [An-2R Gotlandes aizsardzības muzejā.]]
Naktī no 1987. gada 26. uz 27. maiju Romāns Svistunovs kopā ar savu draugu, kas strādāja kā Saldus lidlauka apsargs, lietoja alkoholu. Kad viņa draugs piedzērās, Romāns, aizbildinoties, ka vēlas veikt lidmašīnas tehnisko apkopi, devās uz lidlauku, kur iekāpa tukšajā lauksaimniecības *[[An-2]]R* lidmašīnā un iedarbināja dzinēju. Dzirdot dzinēja troksni, sargs izskrēja ārā un, izvilcis pistoli, sāka mērķēt, taču Romāns lidmašīnas laupīšanu neapturēja, jo saprata, ka sargs nešaus uz savu draugu. Plkst. 05:10 (saskaņā ar citiem avotiem plkst. 04:10, kas skaidrojams ar Latvijas un Zviedrijas laika joslu atšķirību) *An-2R* pacēlās un devās jūras virzienā.

Lidojums virs Baltijas jūras ilga vairāk nekā divas stundas, kuru laikā *An-2R* veica aptuveni 350 km. Estergarnsholmas salas rajonā degvielas izsīkuma dēļ *An-2R* dzinējs sāka strādāt neregulāri, tāpēc pilots nolēma nolaisties uz ūdens. Pirms tam Zviedrijas militārpersonas radara ekrānā pamanīja mazu zemu lidojošu lidaparātu, kas devās Zviedrijas virzienā; pārtvert to devās divas *F 17 Kallinge* gaisa spēku lidmašīnas no Ronnebī lidlauka, bet, kad vēlamajā teritorijā ieradās militārās lidmašīnas, *An-2R* jau bija nolaidies jūrā aptuveni simts metru attālumā no Gotlandes austrumu krasta pie Estergarnas ciema un drīz vien nogrima 4 metru dziļumā. Romānam izdevās izkāpt no *An-2R* un atlikušo distanci nopeldēt, pēc kā viņš iegāja vienā no piekrastes mājām, kur nozaga sausas drēbes. Šeit viņu aizturēja helikoptera pilots Lars Flemstrēms, kurš šeit ieradās pēc tam, kad iedzīvotāji ziņoja par lidmašīnas avāriju netālu no krasta. Romāns ar helikopteru tika nogādāts policijas birojā Visbijā nopratināšanai, kur viņš lūdza politisko patvērumu.

## Atsauces
Ivars Vīķis

**Ivars Vīķis** (1953) ir bijušais komjaunatnes darbinieks, Latvijas un ārzemju draudzības un kultūras sakaru biedrības vadītājs (1988—1989).

## Dzīvesgājums
Dzimis  Skrundā. Mācījās Rīgas civilās aviācijas lidotāju tehniskajā skolā (1972—1975), strādāja par tās vecāko radiotehniķi (1975—1979).
Darbojās LĻKJS CK studentu vienību republikāniskajā štābā
(1979—1982) un 1982. gadā absolvēja Kijivas civilās aviācijas inženieru institūtu ar radioinženiera kvalifikāciju.

1985. gadā kļuva par Latvijas PSR Jaunatnes organizāciju komitejas priekšsēdētāju, 1988. gadā par Latvijas komitejas kultūras sakariem ar tautiešiem ārzemēs priekšsēdētāju.

## Atsauces
Cēsu pareizticīgo baznīca

**Cēsu Kristus Apskaidrošanas pareizticīgo baznīca** ir Latvijas pareizticīgās baznīcas dievnams Cēsu novada Cēsu pilsētā, Cēsu pils parka ziemeļaustrumos.

Iesākumā šajā vietā atradās Svētās Katrīnas baznīca, kas pamazām, karu postījumu rezultātā sagruva. 1842. gadā Cēsu pilsmuižas īpašnieks un Cēsu pils parka ierīkotājs Kārlis Gustavs fon Zīverss pavēlēja Sv. Katrīnas baznīcas vietā uzcelt  pašreizējo baznīcu. Baznīcas celtniecībā daļēji izmantoti Sv. Katrīnas baznīcas akmeņi. Baznīcas interjeru apgleznoja tolaik jaunais igauņu mākslinieks Johans Kēlers. 1845. gadā baznīcu iesvētīja  Rīgas bīskaps Filarets.

## Ārējās saites
Pelāgijs II

**Pelāgijs II** (; dzimis ap 520. gadu, miris ) bija Romas pāvests no 579. gada novembra līdz 590. gada februārim. Pelāgijs II centās saglabāt labas baznīcas attiecības ar Austrumromas impēriju un diplomātisko pārrunu rezultātā centās iegūtu aizsardzību no lomardiešiem, kas kontrolēja lielu daļu no mūsdienu Itālijas ziemeļiem un apdraudēja gan baznīcu, gan Austrumromas impēriju. Viņš arī bija aktīvs baznīcas jautājumos un piedalījās vairākās ekumeniskajās sanāksmēs. Pelāgijs II atbalstīja mācību par kristīgo ikonu kultu un ieņēma skaidru nostāju attiecībā uz monoteletisma mācību, kas apgalvoja, ka Jēzum Kristum ir tikai viena griba, nevis divas — cilvēciskā un dievišķā.

Pēc Pelāgija II par Romas pāvestu kļuva Gregors I.

## Ārējās saites
Krievijas tūkstošgades piemineklis

**Krievijas tūkstošgades piemineklis** () ir 19. gadsimta vidū uzstādīts piemineklis Krievijas ziemeļaustrumu pilsētas Veļikijnovgorodas detinecā (kremlī).

Piemineklis uzstādīts 1862. gadā, atzīmējot Krievijas nodibināšanās tūkstošgadi. Pēc tradīcijas par Krievijas valstiskuma sākumu uzskata 862. gadu, kad varjags Ruriks esot apmeties Veļikijnovgorodā. 15,7 metrus augstais bronzas piemineklis veidots trijos līmeņos. Augšpusē attēlots eņģelis, kas simbolizē pareizticību, otrajā līmenī attēloti pagrieziena punkti Krievijas vēsturē 19. gadsimta Krievijas varas izpratnē. Tie ir varjagu ierašanās, Krievijas kristianizācija, atbrīvošanās sākums no mongoļu jūga, Krievijas caristes nodibināšanās, Romanovu dinastijas sākums, Krievijas impērijas nodibināšanās. Apakšējā joslā attēlotas 109 ievērojamas personas Krievijas vēsturē. Raksturīgi, ka šo personu vidū nav Ivana Bargā (visticamāk Novgorodas slaktiņa dēļ), bet ir vairāki Lietuvas lielkņazi - Ģedimins, Aļģirds, Vītauts Dižais.

## Ārējās saites
Edvards Budzka

**Edvards Budzka** (; dzimis , miris ) bija baltkrievu publicists, politiķis, dzejnieks un grāmatizdevējs. Lielu daļu no mūža nodzīvoja Latvijā.

Studējis Rīgas Politehniskajā institūtā, tomēr to nepabeidza. Pirms Pirmā pasaules kara dzīvoja Rīgā, kur darbojās baltkrievu kultūras dzīvē. No 1906. gada publicējās Viļņas baltkrievu avīzē "Naša niva" (*Наша Ніва*). Pēc Pirmā pasaules kara sākuma evakuējās uz Petrogradu, kur darbojās baltkrievu bēgļu organizācijās. No 1917. gada piedalījās vairākos kongresos, kas noveda pie Baltkrievijas Tautas republikas izveides. Lielās Baltkrievijas radas (*Вялікая беларуская рада*) Izpilkomitejas loceklis. Piedalījās baltkrievu skolu organizēšanā.

Starp pasaules kariem dzīvoja Rīgā, Daugavpilī un Kauņā, vēlāk pārcēlās uz Poliju. Otrā pasaules kara laikā skolotājs Baranavičos un Minskā. Pēc kara emigrācijā ASV.

## Ārējās saites
Matkules lidlauks

**Matkules lidlauks**, **Pūces lidlauks** jeb **Sabiles lidlauks** ir neoficiāls un nelietojams lidlauks Latvijā, kas atrodas Vānes pagastā, Tukuma novadā. Lidlaukā bāzējās III./S.G. 3 *[[Luftwaffe (Vērmahts)|Luftwaffe]]* ekipāža un darbojās līdz Otrā pasaules kara beigām. Vācu *Luftwaffe* sauca lidlauku par Sabiles lidlauku (*Feldflugplatz Zabeln*), bet pēc kara to sauca par Matkules lidlauku, un sākotnēji bija plānots izmantot to lauksaimniecības aviācijai, bet lidlauka būvniecība netika pabeigta. Tā rezultātā lidlauks palika neoficiāls un netika sertificēts. Virsma ir veidota no asfalta, stiepjas 280 metrus garumā un ir 20 metrus plata. To nevar izmantot aviācijai, jo apkārtējie koki rada bīstamību lidojumiem. Atrašanās vieta ir pie autoceļa P121, aptuveni 2,5 kilometrus uz dienvidiem no Matkules centra.

## Vēsture
1944. gada decembrī bija uzsākta būvniecība. 1945. gada februārī Matkules lidlaukā atradās *Jagdgeschwader* 54 I. grupa un III. 3. kaujas eskadras grupa. Pēc Otrā pasaules kara, lidlauks bija plānots lauksaimniecības aviācijai, bet konstrukcija nebija pabeigta.

### Operatīvās vienības
*3. (F)/Aufkl.Gr. 22 (1944. decembris - 1945. marts)

*III./SG 3 daļa (1944. decembris - 1945. aprlis)

*Stab un I./JG 54 (1945. janvāris/marts - 1945. aprīlis).

## Negadījumi un incidenti
*1945. gada 26. februārī Fw 190F-8 no III./SG 3. ''Luftwaffe'' kaujas eskadras grupas tika bombardēts un iznīcināts zemē. Pilota liktenis nav zināms.
*1945. gada 6. janvārī Fw 190A-5 "white 4" no 3./JG 54 *Luftwaffe* kaujas eskadras grupas ar reģistrācijas numuru 1249 kļūdaini nošāva ar vācu pretgaisa flak lielgabalu.

## Atsauces
Džons Medens

**Džons Filips Medens** (; dzimis ) ir angļu kino, televīzijas, teātra un radio režisors.

Medena filma "Iemīlējies Šekspīrs" (1998) saņēma Amerikas Kinoakadēmijas balvu kategorijā "Labākā filma", Zelta globusa balvu kategorijā "Labākais mūzikls vai kinokomēdija" un BAFTA kino balvu kategorijā "Labākā filma". Pazīstams arī ar filmu "Vislabākā eksotiskā viesnīca Kliņģerīte" (2012) un "Vēl viena vislabākā eksotiskā viesnīca Kliņģerīte" (2015).

## Filmogrāfija

## Ārējās saites
Panģermānisms

[thumb|250px|Hipotētiska vācvalodīgo zemju ([Veimāras Republikas, Vācu Austrijas Republikas, Šveices, Luksemburgas, Austrumbeļģijas, Lihtenšteinas un Elzasa-Lotringas) savienība pēc Pirmā pasaules kara]]

**Panģermānisms** () bija Vācijā 19. gadsimta beigās radusies pannacionālistiska ideoloģija, kuras mērķis bija apvienot visas vācvalodīgās tautas un to apdzīvotās zemes vienā Lielvācijas valstī (*Großgermanisches Reich*).

Šo politiku Otrajā pasaules karā agresīvā formā centās īstenot tā laika Vācijas kanclers Ādolfs Hitlers, veicot Sudetu aneksiju, Austrijas anšlusu, veicinot vācbaltiešu izceļošanu no Baltijas valstīm utt. Vācijai Otrajā pasaules karā zaudējot, ideoloģija strauji zaudēja savu ietekmi, un mūsdienās ir lielākoties sastopama vienīgi marginālu Vācijas un Austrijas galēji labējo nacionālistu vidū.
Dīvāns

thumbnail|upright=1.2|Dīvāns
**Dīvāns** ir mīksta mēbele sēdēšanai vai gulēšanai, kas parasti izgatavota no atpūtai piemērotiem materiāliem, piemēram, no ādas, auduma vai polsterējuma, lai būtu ērtāka to izmantošana. Zemu un platu dīvānu sauc par **sofu**, savukārt mazāku dīvānu ar polsterētu paaugstinājumu vienā galā sauc par **kušeti**. Dīvāns ir paredzēts komforta nodrošināšanai vairākiem cilvēkiem, bieži vien tā ir galvenā mēbele viesistabā. Dīvāni var būt dažādi gan pēc izmēriem, gan pēc formas un dizaina, sniedzot dažādas iespējas interjera veidošanā.

## Atsauces

## Ārējās saites
A-50

[thumb|250px|''A-50'' [Vladivostokas lidostā.]]
***Berijev A-50*** () ir PSRS militārā agrās brīdināšanas lidmašīna, kas izveidota uz Il-76 bāzes un ražota Taškentā no 1978. līdz 1992. gadam. Krievija 2017. gadā izmēģināja modernizēto ***Berijev A-100*** lidmašīnas versiju.

## Piedalīšanās karadarbībā
Krievija A-50 lidmašīnas 2015. gadā izmantoja Sīrijas pilsoņu karā.
Krievijas 2022. gada iebrukuma laikā 2024. gada janvārī Ukrainas pretgaisa aizsardzība notrieca Krievijas lidmašīnu A-50.

## Atsauces
Kompensācija

**Kompensācija** (no latīņu — "compensatio" — atlīdzība) ir naudas summa vai kāda cita vērtība, ar kuru kaut ko atlīdzina.

**Kompensācija darba tiesību jomā** — naudas maksājumi, kas noteikti, lai atlīdzinātu darbiniekiem izdevumus, kas saistīti ar viņu darba vai citu pienākumu veikšanu. Piemēram, kompensācija pēc atlaišanas no darba.

**Kompensācija medicīnā** — izjukuša psihisko un psihofizioloģisko procesu līdzsvara daļēja atjaunošanās, izveidojoties pretējas virzības impulsiem vai reakcijām.

## Spēles
Kompensācija šahā — noteiktu priekšrocību iegūšana apmaiņā pret zināmām materiālām vai pozīcijas priekšrocībām.

## Ārējās saites
Valērija Bruni Tedeski

**Valērija Karla Federika Bruni Tedeski** (; dzimusi ) ir itāļu-franču aktrise, scenāriste un režisore.

Tedeski režisēto filmu *[[Un château en Italie]]* (2013) nominēja Zelta palmas zara balvai Kannu kinofestivālā. Saņēmusi četras Itālijas *[[David di Donatello]]* balvas kategorijā "Labākā aktrise" par lomām filmās *[[La seconda volta]]* (1995), *[[La parola amore esiste]]* (1998), "Cilvēkkapitāls" (*Il capitale umano*, 2013) un *[[La pazza gioia]]* (2016).

Atveidojusi lomas arī tādās filmās kā "Karaliene Margo" (*La Reine Margot*, 1994), "5X2" (*5x2*, 2004), "Laiks atvadīties" (*Le Temps qui reste*, 2005), "Minhene" (*Munich*, 2005), *[[Saint Laurent]]* (2014), "Klusais līcis" (*Ma Loute*, 2016), "Vīrieši viņas dzīvē" (2017), *[[Seules les bêtes]]* (2019), "85. gada vasara" (2020) un *[[Le pupille]]* (2022).

Valērijas māsa Karla Bruni arī ir dziedātāja un aktrise, kā arī bijušā Francijas prezidenta Nikolā Sarkozī sieva.

## Ārējās saites
Kellija Makdonalda

**Kellija Makdonalda** (; dzimusi ) ir skotu aktrise. Saņēmusi ''Emmy'' balvu un četras Ekrāna aktieru ģildes balvas.

Savu kino debiju piedzīvojusi Denija Boila filmā "Vilcienvakte" (1996). Ieguvusi atpazīstamību ar lomām filmās "Elizabete" (1998), "Gosforda parks" (2001), *[[Intermission]]* (2003) un "Brīnumainā aukle" (2005). Par lomu Brāļu Koenu filmā "Kur sirmgalvjiem nav vietas" (2007) Makdonaldu nominēja BAFTA kino balvai. Vēlāk atveidojusi lomas tādās filmās kā "Aizrīties" (*Choke*, 2008), "Harijs Poters un Nāves dāvesti: Otrā daļa" (2011), "Anna Kareņina" (2012), "Ardievu, Kristofer Robin" (*Goodbye Christopher Robin*, 2017), "Vilcienvakte 2" (2017) un "Operācija "Mincemeat"" (2021). Ierunājusi galveno lomu animācijas filmā "Drošsirde" (2012).

No 2010. līdz 2014. gadam atveidojusi lomu HBO seriālā "Pagrīdes impērija".

## Ārējās saites
Trīs Pasauļu modelis

[thumb|'''Aukstā kara laika "trīs pasaules", 1975. gada aprīlis-augusts.''' Pirmā pasaule (zilā krāsa): [Rietumu bloks, ko vadīja ASV. Otrā pasaule (sarkanā krāsa): Austrumu bloks, ko vadīja PSRS. Trešā pasaule (pelēkā krāsa): Nepievienošanās kustība un citas neitrālas valstis]]
Termini Pirmā pasaule, Otrā pasaule un Trešā pasaule sākotnēji tika izmantoti, lai pasaules valstis iedalītu trijās kategorijās.

Pirms Otrā pasaules kara pastāvošā *[[status quo]]* pilnīga sagrāve radīja divu lielvaru (Amerikas Savienoto Valstu un Padomju Savienības) cīņu par galīgo globālo pārākumu, kas pazīstama kā Aukstais karš. Tās izveidoja divas nometnes, pazīstamas kā bloki. Šie bloki veidoja pirmās un otrās pasaules koncepciju pamatu. Trešo pasauli veidoja tās valstis, kas nebija cieši saistītas ne ar vienu, ne ar otru bloku.

Mūsdienās terminus "pirmā un trešā pasaule" parasti lieto, lai apzīmētu attīstītās un jaunattīstības valstis.

## Ārējās saites
Elfidijas

**Elfidijas** (*Elphidium*) ir foraminīferu ģints rotaliīdu kārtā. Ģinti 1808. gadā izveidoja franču naturālists Pjērs Denī de Monfors. Ģeohronoloģiski elfidijas ir zināmas no Ipras laikmeta (agrais eocēns) līdz mūsdienām. Ģints tipiskā suga ir *Nautilus macellus* var. beta Fichtel & Moll, 1798, kas tagad ir pārdēvēta par *[[Elphidium macellum]]* (Fichtel & Moll, 1798).

## Apraksts
Čaula ir planispirāla, bilaterāli simetriska, involūta. To veido daudzskaitlīgas kameras ar daudziem retrālajiem izaugumiem jeb iekšējo kameru izciļņiem gar septas robežu, kas noslēdzas pēdējā kamerā iepretī septas virsmai, bet ir caurausti ar sīkām porām, kas bija izveidojušās septu rezorbcijas rezultātā agrīnajās kamerās retrālā izauguma pamatnē. Rezultātā kameras savā starpā savienotas caur daudzajām porām septās. Septas sekundāri dubultojas, kad septas atloks veidojas iepretī atveres virsmai pēdējās kameras veidošanās procesā. Rezultātā čaulas centrā un pie pamatnes septa paliek vienslāņaina, bet pie ārājām malām dubultojas, kur tā apskauj kanālu sistēmu ar būtisku ārējās sieniņas sabiezinājumu. Kanālu sistēma ir sarežģīta. Spirāliskais kanāls iet pa umbilikālās kameras malām, un savienojas ar vertikālajiem umbilikālajiem kanāliem caur umbilikālajiem savienojumiem, kā arī no tā atiet zemšuvju septu kanāls pie katras septas starpseptu telpā starp septu virsmām, un ar atejošo kanalu palīdzību savienojas ar virsmu. Čaulas sieniņa veidota no kalcīta ar radiālu struktūru, un tā ir smalki perforēta. Virsmas ornamentējumu veido vagas vai valnīši, kas ir paralēli perifērijai un parasti sakrīt ar iekšējiem retrālajiem izaugumiem, vai arī virsma var būt gluda vai sīki pumpaina. Atveri veido poru rinda pie septas pamatnes.

## Sistemātika
Elfidiju ģintī ir ap 210 recento sugu, bet ar izmirušajām kopā ir virs 460 sugām. Dažas no tām ir šādas:
* *[[Elphidium aculeatum]]* (d'Orbigny, 1846)
* *[[Elphidium advena]]* (Cushman, 1922)
* *[[Elphidium carteri]]* Hayward, 1997 in Hayward, Hollis & Grenfell, 1997
* *[[Elphidium charlottense]]* (Vella, 1957)
* *[[Elphidium crispum]]* (Linnaeus, 1758)
* *[[Elphidium excavatum]]* (Terquem, 1875)
* *[[Elphidium hampdenense]]* Finlay, 1939 †
* *[[Elphidium ingressans]]* Dorreen, 1948 †
* *[[Elphidium kanoum]]* Hayward, 1979 †
* *[[Elphidium macellum]]* (Fichtel & Moll, 1798)
* *[[Elphidium matanginuiense]]* Hayward, 1997 †
* *[[Elphidium matauraense]]* Hayward, 1997 †
* *[[Elphidium oceanicum]]* Cushman, 1933
* *[[Elphidium pseudoinflatum]]* Cushman, 1936 †
* *[[Elphidium schencki]]* Cushman & Dusenbury, 1934 †
u.c.

(†) - izmirušu organismu grupa.

## Atsauces
Radu Dregušins

**Radu Matejs Dregušins** (; dzimis ) ir rumāņu futbolists, spēlē aizsarga pozīcijā, pārstāv Rumānijas futbola izlasi. Kopš 2024. gada Dregušins spēlē Anglijas Premjerlīgas komandā *[[Tottenham Hotspur F.C.|Tottenham Hotspur]]*.

Savu karjeru sācis Itālijas komandā *[[Juventus F.C.|Juventus]]*, no kurienes ticis izīrēts citām Itālijas komandām, kā *[[UC Sampdoria|Sampdoria]]*, *[[US Salernitana 1919|Salernitana]]* un *[[Genoa C.F.C.|Genoa]]*. 2024. gada janvārī no *Genoa* komandas par 25 miljoniem eiro pārcēlies uz Anglijas Premjerlīgas komandu *[[Tottenham Hotspur F.C.|Tottenham Hotspur]]*, kļūstot par visu laiku dārgāko Rumānijas futbolistu.

Rumānijas futbola izlases rindās debitējis 2022. gadā. Pārstāvējis izlasi 2024. gada Eiropas čempionātā.

## Sasniegumi
**Juventus U23**

* Coppa Italia Serie C: 2019—20

**Juventus**

* Itālijas kauss: 2020—21
* Itālijas Superkauss: 2020

**Tottenham Hotspur F.C.**
* UEFA kauss: 2024–25

## Atsauces

## Ārējās saites
Zviedrija Otrajā pasaules karā

[thumb|Zviedrijas premjerministrs [Pērs Albins Hānsons 1939. gada 1. septembrī pasludināja Zviedrijas neitralitāti]]
thumb|Zviedrijas atrašanās vieta Eiropā 1942. gadā
Otrā pasaules kara laikā Zviedrija oficiāli ievēroja neitralitātes politiku. Tās ģeopolitiskā novietojuma Skandināvijas pussalā un veiksmīgas manevrēšanas politikas kombinācija palīdzēja valstij saglabāt oficiālo neitralitāti visa kara laikā.

## Vēsture
Otrajam pasaules karam sākoties Zviedrija bija saglabājusi neitrālu nostāju starptautiskajās attiecībās jau vairāk nekā 100 gadus, sākot no Napoleona karu beigām 1815. gadā.

Pasaulē kopš 1939. gada aptuveni 20 valstis ievēroja neitralitātes politiku, bet tikai astoņas Eiropas valstis bija tikpat spējīgas kā Zviedrija oficiāli saglabāt šo nostāju arī Otrā pasaules kara laikā, tās bija: Īrija, Portugāle, Spānija, Andora, Lihtenšteina, Vatikāns, Sanmarīno un Šveice. Zviedrijas sociāldemokrātu valdība vairākkārt piekāpās, reizēm faktiski pārkāpjot neitralitāti gan Vācijas, gan Rietumu sabiedroto labā.

Ziemas kara laikā Zviedrija organizēja palīdzību somiem. No Zviedrijas uz Somiju tika nosūtīts "Zviedrijas brīvprātīgo korpuss" (*Svenska frivilligkåren*), kurā bija bijušie un aktīvie Zviedrijas armijas karavīri, kopā ar 9640 brīvprātīgajiem. Zviedrija apgalvoja, ka tā nav konfliktā iesaistītā puse, un palika neitrāla. Zviedrija arī sniedza Somijai ievērojamus naudas aizdevumus, sūtīja ieročus un organizēja līdzekļu vākšanu.

Vācijas uzbrukuma PSRS laikā Zviedrija ļāva Vērmahtam izmantot Zviedrijas dzelzceļu, lai no Norvēģijas uz Somiju nogādātu kājnieku divīziju, kā arī haubices, tankus, pretgaisa lielgabalus un munīciju. Vācu karavīriem, kas devās atvaļinājumā no Norvēģijas un Vācijas bija atļauts šķērsot Zviedriju. Faktiski "atpūtnieku" aizsegā caur Zviedriju nepārtraukti tika pārvadāti vācu karavīri un kravas (1941—1944. gadā tika pārvadāti līdz 2 miljoniem vācu karavīru un aptuveni 100 tūkstoši vagonu ar militārām kravām).

Visa kara laikā Zviedrija pārdeva dzelzsrūdu Vācijai. Pat 1944. gadā Vācijai tika piegādāti 11 miljoni tonnu Zviedrijas rūdas — 80 % no tās eksporta vērtības, iepriekšējos kara gados šie skaitļi bija vēl lielāki.

Visa kara laikā Vācija veica aktīvu provācu propagandu Zviedrijas sabiedrībā, izmantojot daudzus tradicionāli draudzīgus preses izdevumus. Savukārt PSRS centās aktīvi tai pretdarboties.

Pēdējā kara gadā Zviedrija uzņēma bēgļus no Vācijas un Baltijas valstīm. 1945. gada jūnijā Padomju Savienība pieprasīja izdot aptuveni divus tūkstošus karavīru, kas bija ieradušies Zviedrijā vācu uniformā. Lielākā daļa no viņiem bija vācieši. Zviedrijas valdība atteicās viņus izdot, tāpat kā 30 000 civiliedzīvotāju, kas bija aizbēguši uz šo valsti. Tomēr 1946. gada sākumā Padomju Savienībai tika izdoti 145 Baltijas leģionāri un 227 vācieši, kas, iespējams, bija pastrādājuši kara noziegumus PSRS teritorijā. Tajā pašā laikā lielākā daļa nacistu karavīru, tostarp zviedri, palika valstī.

## Atsauces

## Ārējās saites
Glika ozoli

**Glika ozoli** ir valsts nozīmes dižkoki un novada nozīmes kultūrvēsturisks objekts — piemiņas koki, kuri stādīti par godu vēsturiski nozīmīgam notikumam. Tie aug Alūksnē, Alūksnes novadā. Glika ozoli ir vieni no nedaudzajiem ozoliem Latvijā, kuriem zināms stādīšanas gads.

## Vēsture
1685. un 1689. gadā ozolus pie Alūksnes mācītājmuižas iestādīja mācītājs Ernsts Gliks, noslēdzot darbu pie Vecās un Jaunās derības tulkojuma latviešu valodā.

1985. gadā, atzīmējot Vecās Derības iztulkošanas trīssimtgadi, pie ozoliem uzstādīja piemiņas akmeni ar uzrakstu un gadaskaitļiem “GLIKA OZOLI. 1685—1689”.

2021. un 2022. gadā Glika ozoli, kā koki ar nozīmīgu vērtību kultūrvēsturiskā un dabas mantojumā, pieteikti konkursam “Eiropas Gada koks Latvijā”. Glika ozoli 2022. gada balsojumā ieguva otro vietu.
 
2022. gadā, atzīmējot reformācijas piecsimtgadi Latvijā un Latvijas evaņģēliski luteriskās baznīcas simto gadadienu, daudzviet Latvijā tika stādīti ozoli, kas izaudzēti no Ernsta Glika stādīto ozolu zīlēm. Glika ozolu stādīšanas projekts turpinājās arī 2023. gadā.

## Piemiņa un tradīcijas

#### Alūksnes ģimnāzijas karogs
Glika ozoli un Bībele izšūti 7. Siguldas kājnieku pulka 1938. gadā izgatavotajā un Alūksnes ģimnāzijai dāvinātajā karogā, kurš tapis pēc skolotāja Roberta Mazura meta. Svinīgā karoga pasniegšana notika 1938. gada 22. maijā Alūksnes draudzes pastorātā pie Glika ozoliem. Karoga oriģinālu visu okupācijas laiku saglabāja kādreizējais skolas direktors Kārlis Lācis, kurš to bija paņēma līdzi trimdā. Karogs Alūksnē atgriezās 1994. gadā.

#### Apbalvojums "Sudraba zīle"
Gliku ozolu zīle kā novada atpazīstamības simbols ietverta Alūksnes novada pašvaldības augstākā apbalvojuma “Sudraba zīle” dizainā. Apbalvojumu, par personīgu ieguldījumu un nozīmīgiem sasniegumiem novadam nozīmīgās jomās — veselības aprūpē, labklājības veicināšanā, izglītībā, kultūrā, sportā u.c., no 2012. gada pasniedz vienu reizi gadā — Latvijas Republikas proklamēšanas gadadienas svinīgajā pasākumā — 18. novembrī. Apbalvojuma piemiņas veltes “Sudraba zīle” autori ir mākslinieki Ilze Lībiete un Juris Ivanovs.

#### Glika dienas
No 1990. gadu sākuma, godinot Ernsta Glika devumu latviešu valodai un kultūrai, maijā Alūksnē regulāri atzīmē Glika dienas. Viens no Glika dienu pasākumiem ir tradicionālais svētbrīdis pie Glika ozoliem.

#### Literatūra
Glika ozoli apcerēti dažādos daiļdarbos. 1942. gadā laikrakstā “Rēzeknes ziņas” publicēts Aleksandra Pelēča stāsts “Glika ozoli”. Glika ozoli vairākkārt pieminēti arī dzejā, piemēram, Martas Bārbales dzejolī “Pie Glika ozoliem” un Lūcijas Sāgamežas-Nāgles dzejolī “Vasaras rīts”.

## Atsauces
Seules les bêtes

***Seules les bêtes*** ir 2019. gada Francijas krimināldrāmas filma, kuras režisors ir Dominiks Molls. Filmā galvenās lomas atveido Denī Menošē, Lora Kalamī un Valērija Bruni Tedeski. Filma balstīta uz Kolina Nīla tāda paša nosaukuma 2017. gada romānu.

Filmas darbība norisinās Francijas vidienē, kad pēc sniega vētras pazūd kāda sieviete. Ar pazušanu saistīti pieci cilvēki, katrs ar savu noslēpumu.

Filmas *Seules les bêtes* pirmizrāde notika  Venēcijas kinofestivālā. Filma saņēma pozitīvas kritiķu atsauksmes un tīmekļa vietnē *[[Rotten Tomatoes]]* tai ir 93% vērtējums.

## Atsauces

## Ārējās saites
Atila Salai

**Atila Ārpāds Salai** (; dzimis ) ir ungāru futbolists, spēlē aizsarga pozīcijā, pārstāv Ungārijas futbola izlasi. Kopš 2026. gada Salai spēlē Polijas *[[Ekstraklasa]]* komandā Ščecinas "Pogon", kas viņu īrē no Vācijas komandas *[[TSG 1899 Hoffenheim|TSG Hoffenheim]]*.

Iepriekš spēlējis Austrijas komandā *[[SK Rapid Wien|Rapid Wien]]*, Ungārijas komandā *[[Mezőkövesdi SE|Mezőkövesd]]*, Kipras komandā *[[Apollon Limassol]]* un Turcijas komandā *[[Fenerbahçe S.K.|Fenerbahçe]]*.

Ungārijas futbola izlases rindās debitējis 2019. gadā. Piedalījies 2020. un 2024. gada Eiropas čempionātā.

## Sasniegumi
**Fenerbahçe**

* Turcijas kauss: 2022—23

## Ārējās saites