open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Latvijas futbola izlase 1930. gadā

**[[Latvijas futbola izlase]] [[1930]]. gadā** aizvadīja 6 spēles, no kurām 2 izcīnīja uzvaras, 2 spēlēja neizšķirti, bet 2 zaudēja. Baltijas kausa izcīņā Latvijas izlase otro gadu pēc kārtas ieguva 2. vietu, 1. vietu iegūstot Lietuvas izlasei.

## Statistika

## Spēles

: Arvīds Jurgens; Voldemārs Grāvelis, Rūdolfs Kundrāts, Voldemārs Roze, Alberts Šeibelis, Voldemārs Bērziņš, Ēriks Skadiņš, Hermanis Jēnihs, Ēriks Pētersons, Alfons Novickis, Arvīds Bradiņš.

----

: Arvīds Jurgens; Voldemārs Grāvelis, Voldemārs Roze, Kārlis Karsons, Alberts Šeibelis, Voldemārs Bērziņš, Arnolds Tauriņš, Voldemārs Žins, Ēriks Pētersons, Fricis Dambrēvics, Arkādijs Pavlovs.

----

: Arvīds Jurgens; Voldemārs Grāvelis, Fricis Laumanis, Voldemārs Roze, Rūdolfs Kronlaks, Voldemārs Bērziņš, Arkādijs Pavlovs, Fricis Dambrēvics, Ēriks Pētersons, Alfons Novickis (Alberts Šeibelis 46'), Roberts Blūmentāls.

----

: Viktors Vizla (Harijs Lazdiņš '46); Voldemārs Grāvelis, Fricis Laumanis, Voldemārs Roze, Rūdolfs Kronlaks (Aleksandrs Stankus 46'), Voldemārs Bērziņš, Arkādijs Pavlovs, Voldemārs Žins, Ēriks Pētersons, Alfons Novickis, Fricis Dambrēvics.

----

: Harijs Lazdiņš; Voldemārs Grāvelis, Voldemārs Roze, Aleksandrs Stankus (Kārlis Karsons '46), Rūdolfs Kronlaks, Voldemārs Bērziņš, Arkādijs Pavlovs, Voldemārs Žins (Hermanis Jēnihs '46), Ēriks Pētersons, Fricis Dambrēvics, Roberts Blūmentāls.

----

: Viktors Vizla; Voldemārs Grāvelis, Fricis Laumanis, Voldemārs Roze, Alberts Šeibelis, Voldemārs Bērziņš, Fricis Dambrēvics, Arkādijs Pavlovs, Ēriks Pētersons, Aleksandrs Priede, Roberts Blūmentāls.

## Spēlētāji

## Atsauces
Piņķi

thumb|right|Piņķu muiža
**Piņķi**, agrāk **Saliena**, ir apdzīvota vieta Mārupes novada Babītes pagastā, pagasta centrs. Atrodas Pierīgā autoceļu A5 un A10 krustojumā Neriņas labajā krastā 12 km no novada centra Mārupes un 15 km no Rīgas centra. Iekļauj savrupmāju ciematus Lielpriedes un Silarājus. Pēc iedzīvotāju skaita Piņķi ir ceturtais lielākais ciems (2024) Latvijā.

## Vēsture

Rakstu avotos Piņķu apkārtne pirmoreiz minēta 1225. gadā, ar 1226. gada 16. marta līgumu to iekļāva Rīgas lauku novadā. 14. un 15. gadsimtos ir minētas Peles, Beberbeķu un Olektes muižiņas. 
18. un 19. gadsimtā Piņķu muiža ar Nikolaja baznīcu bija Piņķu draudzes novada (*Kirchspiel Pinkenhof*) centrs.

Baltijas pārkrievošanas laikos 1884. gadā Piņķu Nikolaja skolā nodibināja augstāko pakāpi — tā saukto Pēterskolu, kurā mācības notika krievu valodā. 1883. gadā minēta arī Palīdzības klases skola ar 82 skolēniem, Annas Kalniņas skola ar 29 skolēniem, Mārtiņa Amola privātskola ar 15 skolniekiem un vācu draudzes skola ar 56 skolēniem.

Latvijas brīvības cīņu laikā 1919. gada 22. maijā Latviešu atsevišķās brigādes vienības pie Piņķu muižas cīnījās ar Padomju Latvijas armijas vienībām. Savukārt Bermontiādes laikā Latgales divīzijas 9. Rēzeknes pulks 1919. gada 4. novembrī pie Piņķiem cīnījās pret Rietumkrievijas armijas 1. plastunu pulku, jo krievi pāri Lielupei bija izcēluši desantu. 8. novembrī 9. Rēzeknes pulks atguva Bulduru tiltu un Jūrmalu līdz Dubultu šaurumam.

Latvijas PSR laikā uz agrākās Piņķu muižas zemes izveidojās sovhozs "Saliena", ko 1964. gadā apvienoja ar Bulduru dārzkopības tehnikumu, izveidojot Bulduru dārzkopības sovhoztehnikumu. 
Bulduru sovhoztehnikuma centrā izveidojās Salienas ciemats ar vidusskolu un kultūras namu. Pēc Latvijas neatkarības atjaunošanas Piņķi atguva savu seno nosaukumu.

## Iedzīvotāji
### Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSP un OSP datiem.

## Transports
Piņķus apkalpo "Rīgas satiksmes" nodrošinātie autobusu maršruti, kas savieno ar Rīgu, Skulti un Babīti:

* 4. autobuss (Piņķi — Babīte — Jūrmalas gatve — Rīga),
* 32. autobuss (Piņķi — Kārļa Ulmaņa gatve — Rīga),
* 43. autobuss (Skulte — Piņķi — Rīga).
Uz Piņķiem kursē arī autobusi maršrutā Rīga—pagrieziens uz Kalnciemu—Standarts un mikroautobusi maršrutā Rīga—Piņķi—Kalnciema masīvs.

## Ievērojamākās vietas un kultūras dzīve
[thumb|250px|[Piņķu Sv. Nikolaja evaņģēliski luteriskā baznīca|Piņķu luterāņu baznīca (2000)]]Ievērojamas vietas un iestādes:
* Piņķu Sv. Nikolaja evaņģēliski luteriskā baznīca
* ''Inbox.lv'' ledus halle
* Babītes vidusskola
* Babītes mūzikas skola
* Babītes sporta komplekss
* Latvijas Starptautiskā skola (*International School of Latvia*)
Kultūras kolektīvi:
* Koklētāju ansamblis "Dzītariņi"
* Bērnudārzs "Saimīte"
* Jauniešu koris "Maska"
* Jauktais koris "Atskaņa"
* Babītes vidusskolas 5.—9.&nbsp;klašu meiteņu koris
* Vidējās paaudzes deju kolektīvs "Dārta"
* Deju grupa "Zvaigžņu aka"

## Uzņēmējdarbība
Virkne lielāko Babītes novada uzņēmumu ir reģistrēti Piņķu ciema teritorijā:
# LEAX Baltix, SIA
# Dizaina un poligrāfijas nams, SIA
# PK Serviss, SIA
# Lindstrom, SIA
# OSTBY, SIA

## Atsauces
Hanaroa

**Hanaroa** (rapanujiešu: *Hanga Roa*) ir Čīles Lieldienu salas provinces centrs, galvenā osta un lielākā apdzīvotā vieta. Tā atrodas salas dienvidrietumu galā nelielā līdzenumā starp izdzisušajiem vulkāniem Terevaku un Rano Kau.

Pilsētā ir 3304 iedzīvotāji (2002. gadā), kas sastāda 87% no salas iedzīvotāju kopskaita.

Ilgus gadus Hanaroa bija vienīgā vieta salā, kur drīkstēja dzīvot vietējie iedzīvotāji. No 19. gadsimta beigām līdz 1953. gadam lielākā salas daļa bija izīrēta *Williamson-Balfour Company*, kura nodarbojās ar aitkopību. 1914. gadā Hanaroa dzīvoja ap 250 cilvēku un pārējā salas daļā lielākoties tikai aitas. 1966. gadā Lieldienu salas iedzīvotājiem tika piešķirta pilnīga Čīles pavalstniecība un sala pilnībā tika atvērta visiem iemītniekiem.
[thumb|260px|Skats uz Hanaroa, [moai un Rano Kau vulkānu tālumā]]

## Atsauces

## Ārējās saites
Latvijas futbola izlase 1931. gadā

**[[Latvijas futbola izlase]] [[1931]]. gadā** aizvadīja 8 spēles, kurās izcīnīja 3 uzvaras, bet 5 reizes zaudēja. Baltijas kausa izcīņā Latvijas izlase ieguva 2. vietu aiz Igaunijas izlases. Draudzības spēlē pret Lietuvu uzbrucējs Ēriks Pētersons kļuva par pirmo un pagaidām vienīgo Latvijas izlases futbolistu, kas vienā spēlē guvis 4 vārtus.

## Statistika

## Spēles

: Viktors Vizla; Voldemārs Grāvelis, Rūdolfs Kundrāts, Alfons Novickis, Voldemārs Bērziņš, Jānis Lidmanis, Oskars Peilis, Aleksandrs Priede, Ēriks Pētersons, Jānis Škincs, Arkādijs Pavlovs.

----

: Arvīds Jurgens; Voldemārs Grāvelis, Rūdolfs Kundrāts, Alfons Novickis, Rūdolfs Kronlaks, Kārlis Tīls (Jānis Matušonoks 46'), Ēriks Skadiņš, Aleksandrs Priede, Ēriks Pētersons, Jānis Škincs, Alfrēds Verners.

----

: Arvīds Jurgens; Voldemārs Grāvelis, Rūdolfs Kundrāts, Alfons Novickis, Rūdolfs Kronlaks, Jānis Lidmanis, Ēriks Skadiņš, Aleksandrs Priede, Nikolajs Voskoboiņikovs, Ferdinands Neibergs (Voldemārs Žins '35), Alfrēds Verners.

----

: Arvīds Jurgens; Voldemārs Grāvelis, Rūdolfs Kundrāts, Alfons Novickis, Rūdolfs Kronlaks (Kārlis Tīls 46'), Voldemārs Bērziņš, Ēriks Skadiņš, Voldemārs Žins, Ēriks Pētersons, Alfrēds Verners (Augusts Brēdersons 46'), Arkādijs Pavlovs.

----

: Viktors Vizla (Jānis Kļaviņš 75'); Voldemārs Grāvelis, Fricis Laumanis, Voldemārs Roze, Voldemārs Bērziņš, Kārlis Tīls, Ēriks Skadiņš, Reinholds Robots, Ēriks Pētersons, Andrejs Krisons, Arkādijs Pavlovs.

----

: Arvīds Jurgens; Voldemārs Grāvelis, Rūdolfs Kundrāts, Voldemārs Roze, Voldemārs Bērziņš (Česlavs Stančiks 46'), Jānis Lidmanis, Ēriks Skadiņš, Ēriks Pētersons, Jānis Škincs, Arnolds Štauvers, Aleksejs Andrejevs.

----

: Arvīds Jurgens; Voldemārs Grāvelis, Rūdolfs Kundrāts, Voldemārs Roze, Voldemārs Bērziņš, Jānis Lidmanis, Ēriks Skadiņš, Ēriks Pētersons (Voldemārs Žins '46), Jānis Škincs, Arnolds Štauvers, Hermanis Jēnihs.

----

: Viktors Vizla; Voldemārs Grāvelis, Fricis Laumanis, Voldemārs Roze, Voldemārs Bērziņš (Česlavs Stančiks 46'), Jānis Lidmanis, Roberts Blūmentāls, Jānis Škincs, Ēriks Pētersons, Arnolds Štauvers, Arkādijs Pavlovs.

## Spēlētāji

## Atsauces
Leģions

**Leģions** var būt:
* Romas leģions — karaspēka daļa Romas impērijā;
* Latviešu leģions — latviešu karaspēka daļas Trešā reiha bruņotajos spēkos;
* Leģions (biedrība) — paramilitāra veterānu biedrība Latvijā 1930. gados;
* Latvijas Nacionālais leģions — pret padomju okupāciju vērsta nacionālās pretestības pagrīdes grupa 1940.-1941. gadā;
* Goda leģions — Francijas valsts apbalvojums, ordenis, kurā apvienojušies šī apbalvojuma kavalieri;
* Ārzemnieku leģions (Francija) — 1831. gadā dibināta elitāra algotņu vienība Francijas armijā;
* Ārzemnieku leģions (Spānija) — algotņu karaspēka vienība;
* Ārzemnieku leģions (Vācija) — no Trešajam reiham nepakļauto valstu ieradušos brīvprātīgo izveidota karaspēka vienība (pēc spāņu ''Zilās divizijas'' likvidēšanas 1943. gadā) vērmahta sastāvā.
Džeina Greja

**Lēdija Džeina Greja** (; dzimusi 1536. vai 1537. gadā, mirusi ) bija Anglijas un Īrijas karaliene 1553. gadā, Dorsetas marķīze, Safolkas hercogiene. Sodīta ar nāvi.

Karalis Eduards VI ar 1553. gada 21. jūnijā izmainot troņa mantošanas likumu pasludināja lēdiju Džeinu Greju (karaļa Henrija VII mazmazmeitu) par oficiālo troņmantnieci. Karalis mira 6. jūlijā, taču karaļa Henrija VIII meita Marija Tjudora sacēla dumpi un sāka vākt karaspēku. Nortumberlendas hercoga vadītā karalienes armija, sastopoties ar skaitliski daudz lielākajiem dumpinieku spēkiem, kapitulēja bez kaujas. 19. jūlijā Slepenās Padomes locekļi Londonas centrālajā laukumā izsludināja karalieni Džeinu par gāztu un viņu arestēja.

3. augustā Londonā ieradās princese Marija ar savu karaspēku un oficiāli pārņēma varu karalistē.

22. augustā pēc karalienes Marijas pavēles no troņa gāztā karaliene Džeina tika notiesāta uz nāvi. Nākamā gada 12. februārī 17 gadus vecajai bijušajai karalienei un viņas vīram nocirta galvu. Pēc vienpadsmit dienām tika nocirsta galva arī viņas tēvam.

Džeinas Grejas tituli:

* Lēdija (*Lady Jane Grey*, 1537.-1553.)
* Lēdija (*Lady Jane Dudley*, 1553.)
* Viņas Majestāte, Anglijas karaliene (*Jane, Her Majesty the Queen of England*, 1553.)
* Lēdija (*Lady Jane Dudley*, 1553.-1554.)

## Literatūra
* Plowden, Alison. Lady Jane Grey: Nine Days Queen. 1985
* Waller, Maureen, "Sovereign Ladies: Sex, Sacrifice, and Power. The Six Reigning Queens of England." St. Martin's Press, New York, 2006. 
* Эриксон Кэролл. Кровавая Мэри. — Москва, 2002.

## Ārējās saites
Snoop Dogg

**Kordozars Kelvins Broudess jaunākais** (*Cordozar Calvin Broadus, Junior*; dzimis ) plašāk pazīstams kā ***Snoop Dogg*** (iepriekš — *Snoop Doggy Dogg*) ir amerikāņu reperis un aktieris. Viņa māte viņu sauca par *Snoopy* tāpēc, ka bērnībā viņam ļoti patika lasīt *[[Peanuts]]* komiksus. Vēlāk, 1998. gadā viņš mainīja pseidonīmu uz vienkārši *Snoop Dogg*,

2012. gadā *Snoop Dogg* devās uz Jamaiku un pievērsās rastafari kustībai, nomainot pseidonīmu uz ***Snoop Lion*** un turpinot muzicēt regeja žanrā. Par viņa ceļojumu uzņemta dokumentālā filma, kas saucas tāpat kā viņa pirmais regeja albums — *[[Reincarnated]]*.

## Diskogrāfija
* *[[Doggystyle]]* (1993)
* *[[Tha Doggfather]]* (1996)
* *[[Da Game Is to Be Sold, Not to Be Told]]* (1998)
* *[[No Limit Top Dogg]]* (1999)
* *[[Tha Last Meal]]* (2000)
* *[[Paid tha Cost to Be da Boss]]* (2002)
* *[[R&G (Rhythm & Gangsta): The Masterpiece]]* (2004)
* *[[Tha Blue Carpet Treatment]]* (2006)
* *[[Ego Trippin']]* (2008)
* *[[Malice n Wonderland]]* (2009)
* *[[Doggumentary]]* (2011)
* *[[Reincarnated]]* (2013)
* *[[Bush (albums)|Bush]]* (2015)
* *Cuzznz* (2016)
* *COOLAID* (2016)

## Atsauces

## Ārējās saites

*
Grand Theft Auto III

***Grand Theft Auto III***, zināma arī kā **GTA III** un **GTA 3** ir *[[action-adventure]]* žanra spēle, kuras veidotāji ir *[[DMA Design]]* (tagad *[[Rockstar North]]*). Šī ir pirmā spēle GTA sērijā, kura veidota trīsdimensionālā grafikā. Spēle tika izdota 2001. gada oktobrī *[[Playstation 2]]* konsolei, 2002. gada maijā PC un 2003. gadā *[[Xbox]]* konsolei. Spēlei tika izdots turpinājums - *[[Grand Theft Auto: Vice City]]*. Spēles darbība norisinās 2001 gadā, izdomātā pilsētā — Libertīsitijā. Spēles pilsēta ir veidota pēc Ņujorkas, ASV

## Sižets
Bankas aplaupīšanas laikā, spēles galveno varoni Klaudu nodod viņa draudzene Katalīna, ar savu līdzzinātāju. Viņa sašauj Klaudu un atstāj viņu sašautu. Tomēr Klauds izdzīvo. Viņu apcietina uz 10 gadiem. Kamēr viņš tiek pārvests, notiek uzbrukums policijas konvojam. Klauds ar draugu 8-Ball izbēg. Ar 8-Ball palīdzību, galvenais varonis tiek pieņemts darbā kā algots slepkava. Spēles gaitā Marijai, mafijas līdera Salvatore sievai, viņš iepatīkas. Salvatore kļūst aizdomīgs un mēģina ievilināt spēles galveno varoni lamatās. Marija viņu brīdina un izglābj. Marija iepazīstina Klaudu ar Yakuzu, pie kā viņš strādā pēc tam.

## Spēlēšana
Galvenajam varonim ir jāpilda misijas uz trīs salām. Tās ir - Portlenda, Stauntonas sala un Shoresidas ieleja. Galvenais varonis var skriet, iet un lēkt. Ja iekrīt ūdenī — noslīkst. Pilsētā ir metro, bet vilciens ir pieejams tikai Portlendā. Ir iespējams braukt ar auto. Iespējams izmantot ieročus un kauties.

## Ārējās saites
* Oficiālā GTA III mājaslapa 
* GTA III Playstation.com 
* GTA III Gamespot.com
Senbartelmī

**Senbartelmī** () ir Francijas aizjūras teritorija, kas atrodas Mazajās Antiļu salās. Līdz 2007.g. ietilpa Gvadelupas aizjūras departamentā. Vienīgā Karību jūras sala, kas bijusi Zviedrijas kolonija.

## Vēsture
Senbartelmī salu pirmie savā īpašumā ieguva francūži 1648.g., bet 1784.g. tika pārdota Zviedrijai. Zviedru periods atstājis salā daudzus raksturīgus vietvārdus, kā arī trīs kroņus Senbartelmī ģerbonī.

## Ārējās saites

* Collectivity of Saint Barthélemy Oficiāla valdības mājaslapa
* Le Journal de St-Barth
* Fashion Magazine CHIC St Barth
* Fashion Magazine St Barth Inside
* St-Barth Weekly
* Radio St Barth
* L'aménagement linguistique à Saint-Barthélemy 
* Sen Bart on Potomitan
* St Barts Talk Forum
* Forum de discussion CitoyenSBH
* Saint Barths Online
* St Barthélemysällskapet
* Photosite St. Barths
Sehņice

**Sehņice** (, vēsturiski arī Čehnica (), nacistu laikā Kraftborna ()) ir pilsēta Polijas dienvidrietumos, Lejassilēzijas vojevodistē uz dienvidaustrumiem no Vroclavas. Pie pilsētas termoelektrostacija (kurināmais - akmeņogles).

Līdz 1945. gadam pilsēta ietilpa Vācijā, bet, pamatojoties uz Potsdamas konferences lēmumiem, pilsēta tika piešķirta Polijai. Pilsētas vācu iedzīvotāji tika padzīti.
Prohovice

**Prohovice** (, vēsturiski arī Parhvica ()) - pilsēta Polijas dienvidrietumos, Lejassilēzijas vojevodistē uz ziemeļaustrumiem no Legņicas.

Līdz 1945. gadam pilsēta ietilpa Vācijā, bet, pamatojoties uz Potsdamas konferences lēmumiem, pilsēta tika piešķirta Polijai, bet pilsētas vācu iedzīvotāji padzīti.
Ņemča

**Ņemča** (, vēsturiski arī Nimpča ()) - pilsēta Polijas dienvidrietumos, Lejassilēzijas vojevodistē. Uz austrumiem no pilsētas atrodas Vojslavices dendrārijs ar bagātīgu augu kolekciju.

Sena pilsēta. No 1392. līdz 1399. gadam bija atsevišķas kņazistes centrs. No 1945. gadam pilsēta ietilpa Vācijā, bet, pamatojoties uz Potsdamas konferences lēmumiem, tika piešķirta Polijai, bet pilsētas vācu iedzīvotāji izbrauca vai tika padzīti.
Eiropas saulpurene

**Eiropas saulpurene** (*Trollius europaeus*) ir daudzgadīgs gundegu dzimtas lakstaugs. Dzelteno un apaļo ziedu dēļ augam ir daudz tēlainu tautas nosaukumu: sviesta pika, cāļa galva, cāļa poga, zaķupoga, bumbuļpuķe, sviestpurene un citi.

Latvijas Botāniķu biedrība savā 70 gadu jubilejā Eiropas saulpureni ir izvēlējusies par Gada augu 2022.

## Apraksts
Vidēja lieluma augs, atkarībā no augšanas apstākļiem var būt 30—80 cm garš. Stumbrs stāvs, dažreiz zarojas, dobs. Apakšējās lapas ar kātiem vai sēdošas, staraini dalītas. Augšējās lapas sēdošas. Lapu virspuse tumši zaļa, apakšpuse gaišāka. Lapu forma ir līdzīga gandrenēm vai gundegām, bez ziediem šos augus ir viegli sajaukt.
thumb|Auglis - someņu kopauglis

Ziedi dzelteni, 1,5–2,5 cm diametrā, pa vienam stumbra galā. Virs zieda platajām, dzeltenajām kauslapām ir sīkākas, oranždzeltenas vainaglapas. Pie vainaglapu pamata atrodas nektāra bedrītes, tāpēc tās sauc arī par nektārlapām. Ziedēšanas laikā vainaglapas joprojām paliek ieritinātas un veido kupolu ar mazu ieeju. Tāpēc saulpurenes var apputeksnēt vai nu ļoti sīki kukaiņi, vai arī lieli, kas ar savu svaru spēj iespiesties zieda kupolā un nokļūt līdz nektāram.

Eiropas saulpurene zied maijā un jūnija sākumā. Auglis — someņu kopauglis.

Augam ir gandrīz vertikāli novietots saknenis, kurā uzkrājas barības vielu rezerves. Sakņu sistēma ir sekla un sniedzas aptuveni 15 cm dziļumā, toties uz sāniem var stiepties 50–100 cm attālumā.

## Izplatība un biotopu raksturojums
thumb|Sēklas izplata vējš vai pašizsēja
Suga izplatīta Eiropas ziemeļu, centrālajos un kalnu apvidos, sastopama arī Rietumsibīrijā. Izplatības dienvidu robeža sniedzas līdz Spānijas un Itālijas centrālajai daļai, kā arī Grieķijas ziemeļiem. Kalnos saulpurenes ir atrodamas augstkalnu pļavās līdz 3000 m augstumam virs jūras līmeņa.

Latvijā Eiropas saulpurenes ir sastopamas visā teritorijā. Aug mitrās pļavās, upju krastos, mežu pļavās — vietās, kur ir barības vielām bagāta, pastāvīgi mitra augsne. Lai gan izplatības areāls ir plašs, augs nav bieži sastopams un ir iekļauts vairāku valstu Sarkanajās grāmatās. Arī Latvijā sugas atradņu skaits samazinās, jo pļavas tiek meliorētas, kultivētas, vai reizēm aizaug ar krūmāju. Izvirzot Eiropas saulpureni par Gada augu, Latvijas Botāniķu biedrība vēlas noskaidrot sugas stāvokli dabā, vai tā arī Latvijā nav uzskatāma par apdraudētu.

Tā kā Eiropas saulpurene aug vietās, kas nav pakļautas pārmērīgi intensīvai zālāju izmantošanai, tā ir bioloģiski vērtīgu zālāju indikatorsuga.

## Izmantošana
Eiropas saulpurene ir iecienīts krāšņumaugs. Sugai izveidotas vairākas šķirnes, kas piemērotas audzēšanai dārzos. Saulpurenes ir saulmīļi, bet labi pacieš daļēju noēnojumu. Augiem piemērotas labi drenētas, mitras augsnes, tāpēc saulpurenes izmanto apstādījumiem ūdensbaseinu malās.

Eiropas saulpurenei piemīt antibakteriālas, spazmolītiskas, urīna un žulti dzenošas un pretiekaisuma īpašības, tomēr tautas medicīnā izmantot nav ieteicams, jo augs ir indīgs. Senatnē šo augu izmantoja, lai ārstētu cingu, dzelteno kaiti, hemoroīdus, epilepsiju un tūsku.

## Atsauces

## Ārējās saites
Trinitijas koledža (Dublina)

**Trinitijas koledža** ir universitāte, kuru 1592. gadā dibināja karaliene Elizabete I. Trinitija un Dublinas universitāte ir vecākās un prestižākās universitātes Īrijā. Trinitija atrodas Dublinas centrā, netālu no Īrijas parlamenta ēkas (tagad pazīstama kā Īrijas Banka). Skolas teritorija aizņem 190 000 m², tajā atrodas daudz vecu un jaunu ēku.
## Atsauces

## Ārējās saites

* Official website
** Photo gallery of Trinity College
** Trinity College official history
* Buildings of Trinity College at Archiseek
* Satellite Photo of Trinity College
* Courses at Trinity College
* Satellite Photo of Trinity Hall
* Scarves of the University of Dublin
* The Trinity Ball
* ''Trinity News''
* Trinity College Central Societies Committee
* Trinity College Dublin Students' Union
* 360 Panorama of Long Room Library
Trinitijas koledža

**Trinitijas koledža** var būt:

* Trinitijas koledža (Bristole)
* Trinitijas koledža (Dublina)
* Trinitijas koledža (Florida)
* Trinitijas koledža (Glāzgova)
* Trinitijas koledža (Kembridža)
* Trinitijas koledža (Konektikuta)
* Trinitijas koledža (Londona)
* Trinitijas koledža (Oksforda)
* Trinitijas koledža (Pērta)
* Trinitijas koledža (Singapūra)
* Trinitijas koledža (Toronto)
Dublinas pils

**Dublinas pils** () ir galvenais Īrijas valdības komplekss, bijušais Lielbritānijas un Ziemeļīrijas apvienotās karalistes nocietinājums Īrijā līdz 1922. gadam. Dublinas pils atrodas Dublinas centrā netālu no Īrijas parlamenta ēkas.

## Dublinas pils attēli


Attēls:Castletower.jpg
Attēls:Dublin Castle State Corridor.jpg
Attēls:Dublin Castle St. Patrick's Hall 3.jpg
Attēls:Dublin Castle throne.jpg


## Ārējās saites
Lensteras ēka

**Lensteras ēka** () ir Īrijas parlamenta ēka no 1922. gada. Pirms tam tā bija Lensteras hercogu pils. Tā atrodas Dublinas centrā, blakus Īrijas Nacionālās bibliotēkas ēkai. 

## Ārējās saites
Bardo

**Bardo** var būt:

* Bardo (pilsēta) (*Bardo*) — pilsēta Polijā, Lejassilēzijas vojevodistē 

## Cilvēki ar šādu uzvārdu
* Brižita Bardo (*Brigitte Bardot*, 1934—2025) — franču aktrise
Koptu pareizticīgā baznīca

250px|thumb|Koptu pareizticīgo krusts
**Aleksandrijas koptu pareizticīgā (arī ortodoksālā) baznīca** (koptu: Ϯⲉⲕ'ⲕⲗⲏⲥⲓⲁ 'ⲛⲣⲉⲙ'ⲛⲭⲏⲙⲓ 'ⲛⲟⲣⲑⲟⲇⲟⲝⲟⲥ / *ti.eklyseya en.remenkimi en.orthodoxos ente alexandrias*) ir lielākā kristīgā baznīca Ēģiptē. Šī baznīca pieder pie Austrumu baznīcu saimes. Saskaņā ar leģendu baznīcu ir dibinājis Svētais evaņģēlists Marks Aleksandrijā 1. gadsimtā. Tas aprakstīts Oksirrinhā atrastajos papirusos.

Ēģiptes koptu baznīca atšķēlās no pārējās baznīcas 5. gadsimta vidū pēc Halkēdonas koncila, jo tā nepiekrita koncilā pieņemtajai deklarācijai par Jēzus Kristus divējādo dabu.

## Literatūra
* Wolfgang Kosack, Novum Testamentum Coptice. Neues Testament, Bohairisch, ediert von Wolfgang Kosack. Novum Testamentum, Bohairice, curavit Wolfgang Kosack. / Wolfgang Kosack.'' neue Ausgabe, Christoph Brunner, Basel 2014. .
Vahemadala bāka

**Vahemadala bāka** () atrodas Igaunijā, uz sēkļa Tallinas līcī, ziemeļos no Paljasāres pussalas.
## Vēsture
Bāka šajā vietā atrodas kopš 1979. gada.

## Raksturojums
Bākas augstums ir 13 m. Bāku veido astoņšķautnains, piramidāls metāla tornis ar dubultu galeriju, bez laternas. Torņa apakšējā daļa ir sarkanā krāsā, augšējā balta. Galerijas margas sarkanas. Gaismas elements atrodas 14 m virs jūras līmeņa. Gaisma sarkana (1 s deg, 9 s pārtraukums). Gaismas signāls redzams 6 jūras jūdžu attālumā. Bāka darbojas visu gadu, diennakts tumšajā laikā.

## Ārējās saites
* Estonian Maritime Navigation
47. gads

**47**. () bija parastais gads, kas sākās svētdienā pēc Jūlija kalendāra.

## Notikumi
### Pēc vietas
#### Romas impērija
* Konsuli ir imperators Klaudijs un Lūcijs Viteliuss.
* Romieši uzbūvē *Traiectum* cietoksni pie Rīnas kalna, kas vēlāk izaugs par Utrehtas pilsētu.
* Plīnijs vecākais saskata militāros pakalpojumus Vācijā.
* Publius Ostorius Skapula kļūst par Britānijas pārvaldnieku, aizvietojot Aulus Plautius. Salas dienvidaustrumi tagad ir Romas province, bet daļu teritoriju dienvidkrastā pārvalda nomināli neatkarīgais Tiberijs Klaudijs Kogidubnuss, kurš valda no Fišborna pie Čičesteras. Ostorius sastopas ar pretestību no neiekarotajām teritorijām, kas tiek apspiesta.
* Romieši iekaro čaukus un cīnās pret frīziem.
* Klaudijs atjauno cenzūru un *[[ludi saeculares]]*.
* Klaudijs organzē *[[Haruspex|Haruspices]]* ordeni ar 60. dalībniekiem.
* Britānijā tiek dibināta Muselburga.

### Pēc tēmas
#### Reliģija
* Ananiass kļūst par augstāko priesteri Jūdejā.
* Pauls uzsāk evaņģēlisko darbību.

## Dzimuši
## Miruši
* Vardaness I, Partijas valsts valdnieks.
Ustkas bāka

thumb|left|210px|Ustkas bāka

**Ustkas bāka** () atrodas Polijā, Pomožes vojevodistē, Ustkā, Baltijas jūras krastā.

## Vēsture
Bāka šajā vietā atrodas kopš 1871. gada, kad blakus loču stacijai tika uzstādīts masts ar eļļas lampām un Frenela lēcām. Šī bāka deva pastāvīgu sarkanas gaismas signālu, kurš bija redzams 6 jūras jūdžu attālumā. 1892. gadā tika uzbūvēta loču stacija ar torni, kurā bija uzstādītas tajos laikos modernākās lēcas. 1904. gadā bākas signāls tika nomainīts no patstāvīgas sarkanas gaismas uz baltu mirgojošu. Otro pasaules karu bāka pārdzīvoja neskarta un tika iedarbināta 1945. gada 15. novembrī.

## Raksturojums
Bākas augstums ir 19,5 m. Bāku veido astoņšķautnains ķieģeļu tornis ar galeriju un laternu. Tornis atrodas pie divstāvu ēkas. Galerija un laterna ir baltā krāsā. Gaismas elements atrodas 22,2 m virs jūras līmeņa. Gaismas elementu veido cilindriskas lēcas 1 m diametrā un divas 1 kW spuldzes. Ja viena no spuldzēm izdeg, to automātiski nomaina otra spuldze. Gaisma balta (4 s deg, 2 s pārtraukums). Gaismas signāls redzams 18 jūras jūdžu attālumā.

Bāka raida arī radio signālu un ir aprīkota ar miglas tauri.
Tupaka Šakura diskogrāfija

Šī ir amerikāņu repera **[[Tupaks Šakurs|Tupaka Šakura]] diskogrāfija**. Viņa skaņdarbu ieraksti ir pasaulē visvairāk pārdotie repa žanrā - vairāk kā 80 miljoni pārdotu albumu. Šakuram ir 12 studijas albumi, no kuriem seši ir pirmsnāves albumi un seši ir pēcnāves albumi.

## Albumi
### Studijas

### Pēcnāves albumi

### Labāko hītu kompilācijas un citi

## Skaņasceliņi

## Albumi kuros ir parādijies 2Pac

## Singli

## Piezīmes un atsauces
Nataļja Lopuhina

[thumb|270px|[Anna I|Annas Ivanovnas galmadāma Nataļja Lopuhina, 
galma virsmaršals Lēvenvolde un galmadāma Hesenes-Homburgas hercogiene Anastasija (V. Jakobi gleznas "Jokdari ķeizarienes Annas galmā" fragments, 1872).]]

**Nataļja Lopuhina** (); dzimusi Balka (*von Balk*, dzimusi , mirusi ), bija Krievijas Impērijas aristokrāte, pazīstama pēc sazvērestības ("Lopuhinas afēras"), ko it kā Holšteina un Francija vērpusi Krievijas galmā.

## Dzīvesgājums
Viņa bija Matrjonas Balkas meita, kura savukārt bija Annas Monsas māsa. 
Annas Ivanovnas valdīšanas laikā (1730—1740) Nataļju Lopuhinu aprakstīja kā "spožāko ziedu Pēterburgas galmā". Viņas mīlas afēras un arogance pret Pētera I meitu Elizabeti Petrovnu noveda pie vēlākās imperatores Elizabetes greizsirdības. Elizabetes kāpšana tronī 1741. gadā bija smags trieciens Lopuhinai. Tikai pateicoties draudzībai ar Milhaila Bestuževa sievu, viņa saglabāja pozīcijas galmā.

Tomēr 1742. gadā Francijas aģenti marķīzs Troti de la Šetardī un grāfs Lestoks noorganizēja komplicētu intrigu, lai gāztu gan Lopuhinu, gan Annu Bestuževu, lai panāktu Austrijai labvēlīgā kanclera Alekseja Bestuževa (Annas Bestuževas vīra Mihaila brāļa) ietekmes beigas. Labi bija zināma Lopuhinas pieķeršanās izsūtītajam agrākajam galma virsmaršalam Lēvenvoldem, viņas korespondence ar viņu tika nodota imperatorei. Izmeklēšana konstatēja, ka Lopuhinu namā biežs viesis bijis Austrijas aģents marķīzs Botta d'Adorno, kurš it kā esot piedāvājis atjaunot Ivanu VI Krievijas tronī.

Arestēta, apsūdzēta kopā ar Annu Bestuževu un kambarkunga Jēkaba fon Lilienfelda sievu Sofiju. Divdesmit piecas dienas ilga barga izmeklēšana, kuras laikā tika pielietota spīdzināšana. Spīdzināšana atklāja, ka "šaušalīgā sazvērestība," kā teicis Anglijas ministrs Sers Kirils Vīčs, "izrādījās kas mazliet vairāk, kā nepārdomātas spītīgu, kaislīgu dāmu pļāpas." Neskatoties uz to, abas tieši iesaistītās aristokrātes tika sodītas ar publisku pērienu un izsūtīšanu uz Sibīriju.

Pēc imperatores Elizabetes Petrovnas pavēles par 1743. gada 11. septembrī, Sanktpēterburgā Koledžas laukumā īpaši šim gadījumam sapulcināta pūļa priekšā tika ar varu noģērbtas, piesietas pie ešafota un šaustītas ar pātagu par valsts nodevību (imperatores apvainošanu) notiesātās galma skaistule, princese Nataļja Lopuhina un grāfiene Anna Bestuževa; pēdējo šaustīja žēlsirdīgāk dēļ bendem dota kukuļa dārgakmeņiem rotāta krustiņa veidolā.

Uzskata, ka kaunpilnā soda pamatā bija imperatores Elizabetes personiskā greizsirdība Nataļjas skaistuma dēļ un negatīvajai attieksmei pret Monu ģimeni, kam piederēja princese. Princesei ļāva atgriezties Sanktpēterburgā pēc Elizabetes nāves .

## Atsauces
Bardo (pilsēta)

**Bardo** (), vēsturiski arī **Varta** (), ir pilsēta Polijas dienvidrietumos, Lejassilēzijas vojevodistē uz ziemeļaustrumiem no Klodzko, Bardzkes kalnos (*Góry Bardzkie*).

Līdz 1945. gadam pilsēta ietilpa Vācijā. Pamatojoties uz Potsdamas konferences lēmumiem, pilsēta tika piešķirta Polijai, bet pilsētas vācu iedzīvotāji padzīti.

## Atsauces

## Ārējās saites
Vonsoša

**Vonsoša** (, vēsturiski arī Hernštate ) ir pilsēta Polijas dienvidrietumos, Lejassilēzijas vojevodistē uz dienvidaustrumiem no Guras.

Līdz 1945. gadam pilsēta ietilpa Vācijā, bet, pamatojoties uz Potsdamas konferences lēmumiem, pilsēta tika piešķirta Polijai, bet pilsētas vācu iedzīvotāji padzīti.

Pilsētas pievārtē dzimis vācu filozofs Kuno Fišers (*Kuno Fischer*, 1824 - 1907).
Gredzenu pavēlnieks

**“Gredzenu pavēlnieks”** () ir angļu rakstnieka Dž. R. R. Tolkīna sarakstīta fantāzijas žanra triloģija, kas sastāv no trim grāmatām — “Gredzenu brālība” (1954), “Divi torņi” (1954) un “Ķēniņa atgriešanās” (1955). Tas ir episkās fantāzijas romāns par hobita Frodo Baginsa un viņa biedru gaitām Viduszemē trešajā laikmetā, un cīņu Gredzena karā. Viduszeme ir izdomatā zeme, kurā dzīvo cilvēki un antropomorfi radījumi — hobiti, elfi un citi fantāzijas radījumi.

Dž. R. R. Tolkīns grāmatu sēriju “Gredzena pavēlnieks” bija ieplānojis kā 1937. gadā uzrakstītā darba “Hobits” turpinājumu. Rezultātā tā kļuva populārāka par grāmatu “Hobits”. “Gredzenu pavēlnieks” ir iekļauts 1999. gadā veidotajā laikraksta ''Le Monde'' 100 gadsimta grāmatu sarakstā. 2009. gadā ieguva prestižo zinātniskās fantastikas Prometeja balvu. Pēc grāmatu motīviem ir iestudētas radiopārraides, uzvestas teātra izrādes un uzņemtas kinofilmas (lielu slavu ir guvušas režisora Pītera Džeksona filmu cikls “Gredzenu pavēlnieks”).

## Sižets
Hobits Frodo Baginss uzzina, ka Šīrā (Dalienā) pie viņa tēvoča Bilbo Baginsa ir nonācis Lielvaras Gredzens, ko radījis tumsas valdnieks Saurons. Šis Gredzens ir jāpaslēpj. Frodo ar Gendalfa ierosinājumu dodas uz Brīvciemu, kur sapazīstas ar Nerimšu, kam īstais vārds Aragorns, Aratorna dēls. Viņš ir Gondoras troņmantinieks. Tad Frodo ar Aragornu un trīs saviem hobitu draugiem Semiusu, Peregrīnu un Meriadoku dodas uz elfu pilsētu Rivendellu. Bet pa ceļam uz turieni Frodo tiek Naidnieka sadurts, un viņu tik tikko izglābj elfs Glorfindels. Rivendellā tiek nolemts, ka Gredzens jāiznīcina Orodruīna liesmās, Mordorā. Tiek pasludināta Gredzena Brālība, kas palīdzēs Frodo šo uzdevumu veikt. Gredzenu brālībā elfus pārstāv Drūmmeža ķēniņa Tranduīla dēls Legolass, rūķus — Gimlins, Gloina dēls, cilvēkus — Aragorns un Boromirs, Gondoras pavaldnieka Denetora dēls, hobitus — Semiuss, Meriadoks, Peregrīns un Frodo, kā arī burvis Gendalfs. Tā sākas pulka gaitas uz Mordoru.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Dž. R. R. Tolkīna oficiālā mājaslapa 
* Gredzenu pavēlnieka Vikipēdija
Radkova

**Radkova** (, vēsturiski arī Vinšelburga ()) — pilsēta Polijas dienvidrietumos, Lejassilēzijas vojevodistē uz rietumiem no Klodzko, pie pašas Čehijas robežas.

Līdz 1945. gadam pilsēta ietilpa Vācijā, bet, pamatojoties uz Potsdamas konferences lēmumiem, pilsēta tika piešķirta Polijai, bet pilsētas vācu iedzīvotāji padzīti.

## Atsauces

## Ārējās saites

*
Mendziboža

**Mendziboža** (, vēsturiski arī Medzibora (, līdz 1886. gadam) un Neimitelvalde (, pēc 1886. gada)) - pilsēta Polijas dienvidrietumos, Lejassilēzijas vojevodistē uz ziemeļiem no Sicovas.

Līdz 1945. gadam pilsēta ietilpa Vācijā, bet, pamatojoties uz Potsdamas konferences lēmumiem, pilsēta tika piešķirta Polijai, bet pilsētas vācu iedzīvotāji padzīti.
Matrjona Balka

**Matrjona Balka** (), dzimusi Modesta Monsa (*Modesta Mons*), bija Katrīnas Pirmās galma dāma un ietekmīga favorīte. Joanna Monsa meita, Nataļjas Lopuhinas māte, Annas Monsas māsa.

## Dzīvesgājums
Piedalījusies Krievijas cara Pētera Pirmā un savas māsas Annas mīlas sakarā. Ticams, ka cars Pēteris nokārtoja Matrjonas Monsas laulības ar ģenerāli Teodoru Balku (). Piesedzot māsas attiecības ar caru Pēteri Matrjona palīdzēja arī Annas sakaram ar Saksijas slepenu sūtni Kenigsekuu, par ko Annai atņēma pili, bet Matrjona samaksāja ar trim gadiem ieslodzījumā. Pēc atbrīvošanas 1706. gadā viņai vajadzēja braukt uz Elbingu, Rīgā, kur Fjodors Balks bija gubernators, 1711. gadā iepazinās un satuvinājās ar carieni Katrīnu. Matrjona Balka izmantoja Katrīnas tuvību, lai labvēlīgi noskaņotu atkal pret sevi Pēteri, kurš pat steidzās uz viņas dzemdībām.

Anna apprecējās vēl ar Prūsijas sūtni Georgu Johanu fon Keizerlingu, tas arī nomira, grasījās precēties vēlreiz ar zviedru kapteini Milleru, bet Matrjonas māsa pati nomira 1714. gada 15. augustā.1718. gadā iecelta par Katrīnas galma dāmu; šajā laikā brālis un māsa ir varenas figūras Krievijas galmā, kur bagātīgi ņēma kukuļus kā starpnieki starp visiem pārējiem un Katrīnu. Pētera ausīs nonāca par intīmām attiecībām starp Vilimu Monsu un Katrīnu, tādēļ imperators savas sievas un mīļākās brāļa sakaru izspiegošanu uzticēja viņa māsai Matrjonai Balkai, kura to ar dedzību uzņēmās, bet neziņoja. 1724. gada 8. novembrī Pēteris lika ieslodzīt Vilimu, bet 13. novembrī Matrjonu. Imperators pats viņu pratināja, Matrjona atzinās kukuļņemšanā. Vēlāk oficiāli tika atzīts un viņas soda izpildes laikā publicēts, ka kukuļus bija devuši Menšikovi, Dolgorukije, Goļicini, Čerkaski, grāfs Golovkins, Voļinskis un daudzi citi — tas bija pirmais Krievijā zināmais oficiālais korupcionāru saraksts.

Pēteris ar imperatora ukazu nolēma Matrjonu publiskai izpēršanai ar rīkstēm un izsūtīšanai uz Toboļsku. Katrīna lūdzās Matrjonu apžēlot, bet izlūdza vienīgi pēriena cirtienu skaita samazināšanu. Matronu izģērba kailu un publiski izpēra uz ešafota 1724. gada 16. novembrī Troickas laukumā Senāta ēkas priekšā un aizsūtīja, taču Pēteris drīz mira, un Katrīna kļūstot par imperatori apžēloja Matrjonu Balku.

## Atsauces
Litija hidrīds

**Litija hidrīds** (LiH) ir jonu tipa hidrīds — litija un ūdeņraža binārais savienojums. Tas ir balta vai pelēcīga, cieta, kristāliska viela (kubiski kristāli, to kristālrežģis līdzīgs NaCl kristālrežģim). Litija hidrīds nedaudz šķīst ēterī. Ar molmasu 7,95 g/mol, litija hidrīds ir visvieglākais no jonu savienojumiem.

## Iegūšana
Litija hidrīds veidojas, sildot metālisku litiju ūdeņraža atmosfērā:

: 2Li + H2 → 2LiH

## Ķīmiskās īpašības
Augstā temperatūrā litija hidrīds ir ārkārtīgi reaģētspējīgs, līdzīgi brīviem sārmu metāliem. Parastos apstākļos tā ir pavisam noturīga viela (litija hidrīds ir visstabilākais no sārmu metālu hidrīdiem un tā īpašības daudzējādā ziņā atgādina sārmzemju metālu hidrīdu īpašības). Istabas temperatūrā litija hidrīds nereaģē ar sausām gāzēm, piemēram, skābekli, hloru vai hlorūdeņradi. 

Turpretī ar ūdeni litija hidrīds intensīvi reaģē:

:LiH + H2O → LiOH + H2

Litija hidrīda disociācija par litiju un ūdeņradi vakuumā kļūst manāma 450&nbsp;°C temperatūrā.

## Izmantošana
Litija hidrīdu izmanto vielu žāvēšanai (kā desikantu) un litija alumohidrīda iegūšanai. To izmanto arī ūdeņraža ģeneratoros ērtai ūdeņraža iegūšanai (litija hidrīds no visiem hidrīdiem satur visvairāk ūdeņraža pēc masas) un keramikas izstrādājumu ražošanā. Atomenerģētikā litija hidrīdu lieto reaktoru dzesēšanai un izolēšanai.

Sevišķa nozīme ir litija savienojumam ar deitēriju — **litija deiterīdam** LiD jeb, precīzāk, litija-6 deiterīdam. Litija deiterīds ir ūdeņraža bumbas kodoldegviela. Atšķirībā no citas kodoldegvielas — tritija, litija deiterīds nav radioaktīvs (tritijs veidojas no litija-6, to apstarojot ar neitroniem).

## Atsauces
Helas bāka

thumb|Helas bāka 
**Helas bāka** () atrodas Polijā, Pomožes vojevodistes Puckas apriņķa Helā, Baltijas jūras krastā uz Helas pussalas.
__TOC__

## Vēsture
Šajā vietā bākai līdzīgs objekts jau atradies pirms pašreizējās celtnes uzcelšanas, kas šajā vietā atrodas kopš 1827. gada, kad tika uzbūvēts 41,7 m augsts sarkano ķieģeļu tornis. 1911. gadā bākā tika uzstādīta mehāniska sirēna. 1939. gada 19. septembrī, Polijas kampaņas laikā, poļu sapieri bāku uzspridzināja, lai traucētu vācu artilērijai precīzu apšaudi. 1942. gadā pēc vāciešu pavēles bāka tika atjaunota ar vietējo iedzīvotāju spēkiem.

## Raksturojums
thumbnail|left|Kāpņu telpa bākas iekšpusē
Bākas augstums ir 41,5 m. Bāku veido astoņšķautnains tornis ar galeriju un laternu. Tornis ir sarkanā krāsā. Gaismas elements atrodas 40,8 m virs jūras līmeņa. Gaismas elementu veido lēcas un divas 1 kW spuldzes. Gaisma balta (5 s deg, 5 s pārtraukums). Gaismas signāls redzams 18 jūras jūdžu attālumā.

2007. gadā Polijas pasts izdeva pastmarku ar bākas attēlu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Latvijas futbola izlase 1932. gadā

**[[Latvijas futbola izlase]] [[1932]]. gadā** aizvadīja 8 spēles, kurās tika izcīnītas 4 uzvaras, vienreiz spēlēts neizšķirti, kā arī piedzīvoti 3 zaudējumi. Šajā gadā Latvijas izlase otrreiz kļuva par Baltijas kausa ieguvējiem. Pirmoreiz Latvijas izlase savu mājas spēli aizvadīja ārpus Rīgas - spēle pret Lietuvu tika spēlēta Liepājā. 

## Statistika

## Spēles

: Arvīds Jurgens; Voldemārs Grāvelis, Ādolfs Sīmanis, Voldemārs Roze, Voldemārs Bērziņš, Jānis Lidmanis, Arnolds Tauriņš, Hermanis Jēnihs, Jānis Škincs, Voldemārs Žins (Alfrēds Verners 30'), Arkādijs Pavlovs.

----

: Jānis Kļaviņš; Rūdolfs Slavišens, Vladimirs Svistuņenko, Harijs Fogelis, Voldemārs Bērziņš, Jānis Lidmanis, Hermanis Jēnihs, Jānis Škincs, Alberts Šeibelis (Ludvigs Dudaņecs 46'), Ēriks Pētersons, Arkādijs Pavlovs.

----

: Jānis Kļaviņš; Rūdolfs Kundrāts, Rūdolfs Slavišens, Aleksandrs Stankus, Rūdolfs Kronlaks, Jānis Lidmanis, Ēriks Bēze (Arnolds Tauriņš 13'), Ēriks Pētersons, Jānis Škincs (Aleksandrs Priede 46'), Alberts Šeibelis, Arkādijs Pavlovs.

----

: Jānis Kļaviņš; Rūdolfs Kundrāts, Rūdolfs Slavišens, Aleksandrs Stankus, Voldemārs Bērziņš, Jānis Lidmanis, Arnolds Tauriņš, Aleksandrs Priede (Alfrēds Verners 46'), Alberts Šeibelis, Ēriks Pētersons, Ludvigs Dudaņecs.

----

: Jānis Kļaviņš; Rūdolfs Kundrāts, Rūdolfs Slavišens, Aleksandrs Stankus, Rūdolfs Kronlaks, Jānis Lidmanis, Arnolds Tauriņš, Hermanis Jēnihs, Alberts Šeibelis, Ēriks Pētersons, Arvīds Bradiņš.

----

: Jānis Kļaviņš; Rūdolfs Kundrāts, Rūdolfs Slavišens, Aleksandrs Stankus, Voldemārs Bērziņš, Jānis Lidmanis, Arnolds Tauriņš, Hermanis Jēnihs, Ēriks Pētersons, Alberts Šeibelis, Ludvigs Dudaņecs (Arvīds Bradiņš 46').

----

: Jānis Kļaviņš; Rūdolfs Kundrāts, Rūdolfs Slavišens, Aleksandrs Stankus, Rūdolfs Kronlaks, Jānis Lidmanis, Arnolds Tauriņš, Aleksandrs Priede (Voldemārs Bērziņš 46'), Ēriks Pētersons, Alberts Šeibelis, Hermanis Jēnihs.

----

: Jānis Kļaviņš; Rūdolfs Kundrāts, Rūdolfs Slavišens, Voldemārs Bērziņš, Rūdolfs Kronlaks, Jānis Lidmanis, Arnolds Tauriņš, Hermanis Jēnihs, Alberts Šeibelis, Ēriks Pētersons, Arkādijs Pavlovs.

## Spēlētāji

## Atsauces
Latvijas futbola izlase 1933. gadā

**[[Latvijas futbola izlase]] [[1933]]. gadā** aizvadīja 6 spēles, no kurām 3 uzvarēja, divās spēlēja neizšķirti, bet vienreiz zaudēja. Baltijas kausa turnīrā Latvijas izlase uzvarēja igauņus, bet ar lietuviešiem spēlēja neizšķirti. Tābrīža turnīra nolikums paredzēja, ka neizšķirta gadījumā mačs ir jāpārspēlē. Pret to protestēja Latvijas izlase un atstāja turnīru. Visa 1933. gada laikā brieda konflikts starp Latvijas un Igaunijas futbola savienībām, kā rezultātā pēc Baltijas kausa turnīra Igaunijas Futbola savienība oficiāli paziņoja, ka pārtrauc attiecības ar Latviju.

## Statistika

## Spēles

: Jānis Kļaviņš; Rūdolfs Kundrāts, Rūdolfs Slavišens, Aleksandrs Stankus, Voldemārs Bērziņš, Jānis Lidmanis, Arnolds Tauriņš, Hermanis Jēnihs, Ēriks Pētersons, Alberts Šeibelis, Ēriks Brēde.

----

: Jānis Kļaviņš; Rūdolfs Kundrāts, Rūdolfs Slavišens, Aleksandrs Stankus, Voldemārs Bērziņš, Jānis Lidmanis, Arnolds Tauriņš, Hermanis Jēnihs, Ēriks Pētersons, Alberts Šeibelis, Ēriks Brēde.

----

: Jānis Kļaviņš; Rūdolfs Kundrāts, Rūdolfs Slavišens, Aleksandrs Stankus, Voldemārs Bērziņš, Jānis Lidmanis, Arnolds Tauriņš, Hermanis Jēnihs, Ēriks Pētersons, Alberts Šeibelis, Ēriks Brēde (Augusts Brēdersons 46').

----

: Jānis Kļaviņš; Rūdolfs Kundrāts, Ādolfs Sīmanis, Aleksandrs Stankus, Voldemārs Bērziņš, Jānis Lidmanis, Arnolds Tauriņš, Hermanis Jēnihs, Ēriks Pētersons, Alberts Šeibelis, Kurts Ansons.

----

: Jānis Kļaviņš; Rūdolfs Kundrāts, Ādolfs Sīmanis, Aleksandrs Stankus, Voldemārs Bērziņš, Jānis Lidmanis, Arnolds Tauriņš, Hermanis Jēnihs, Ēriks Pētersons, Alberts Šeibelis, Arkādijs Pavlovs.

----

: Jānis Kļaviņš; Rūdolfs Kundrāts, Rūdolfs Slavišens, Aleksandrs Stankus (Alfrēds Cimmers 46'), Voldemārs Bērziņš, Jānis Lidmanis, Arnolds Tauriņš, Hermanis Jēnihs, Ēriks Pētersons, Alberts Šeibelis, Ludvigs Dudaņecs (Arkādijs Pavlovs 46').

## Spēlētāji

## Atsauces
Jastarņas bāka

thumb|left|210px|Jastarņas bāka 
**Jastarņas bāka** () atrodas Polijā, Pomožes vojevodistes Puckas apriņķa Jastarņā, Baltijas jūras krastā uz Helas pussalas.  
__TOC__
## Vēsture
Bāka šajā vietā atrodas kopš 1938. gada, kad šeit bija 25 m augsts tornis. 1939. gada 19. septembrī, Polijas kampaņas laikā, poļu sapieri bāku uzspridzināja, lai traucētu vācu artilērijai precīzu apšaudi. 1950. gadā bāku atjaunoja, izmantojot daļu no miglas taures torņa, kuru pārvietoja no Stilo.

## Raksturojums
Bākas augstums ir 13,5 m. Bāku veido apaļš, cilindrisks metāla tornis ar galeriju un laternu. Torņa krāsojums: pamīšus sarkanas un baltas horizontālas joslas. Gaismas elements atrodas 22 m virs jūras līmeņa. Gaismas elementu veido lēcas un divas 500 W spuldzes maiņas aparātā. Gaisma balta (2 s deg, 2 s pārtraukums, 9 s deg, 7 s pārtraukums). Gaismas signāls redzams 15 jūras jūdžu attālumā.
Tits Līvijs

**Tits Līvijs** (; tiek uzskatīts, ka dzimis 64./59. gadā p.m.ē., miris 17. gadā) bija romiešu vēsturnieks, kurš dzīvoja imperatora Oktaviāna Augusta laikā, ar kura ģimeni bija personīgi pazīstams.

Tits Līvijs ir autors monumentālam, visaptverošam darbam par Senās Romas vēsturi — "*Ab Urbe Condita Libri*" ("No pilsētas dibināšanas"), kas aptver laiku posmu no 753. gada pirms mūsu ēras (p.m.ē.) līdz 9. gadam mūsu ērā. Tas tika sadalīts 142 grāmatās, no kurām līdz mūsdienām pilnībā saglabājušās ir tikai 35. Īsi izklāsti par daļu no nesaglabājušām grāmatām ir atrasti Oksirrinhas papirusos.

## Atsauces un piezīmes

## Ārējās saites

* AB VRBE CONDITA LIBRI
Krasnodaras "Kubaņ"

**Krasnodaras "Kubaņ"** () ir bijušais Krievijas futbola klubs no Krasnodaras. Tas bija viens no vecākajiem futbola klubiem Krievijā, dibināts 1928. gadā. Savos pirmsākumos tā nosaukums bija *Dinamo*, un tam bija saistība ar NKVD struktūrām, bet laika gaitā tas mainīja gan savu nosaukumu, gan institucionālo saistību. Mājas spēles komanda aizvadīja stadionā *[[Stadions "Kubaņ"|Kubaņ]]*, kura ietilpība ir 31&nbsp;654 skatītāju vietas. Viens no lielākajiem kluba panākumiem ir iekļūšana Krievijas kausa finālā 2015. gadā. 2018. gadā klubs bankrotēja.

## Kluba nosaukumu vēsture
* 1928—1953: *Dinamo*
* 1954—1957: *Neftjanik*
* 1958—1960: *Kubaņ*
* 1960—1962: *Spartak*
* 1963—2018: *Kubaņ*

## Sasniegumi
* **[[Krievijas kauss futbolā|Krievijas kauss]]**
** Finālisti (1): 2014–15
* **Krievijas 1. līga / Futbola Nacionālā līga**
** Čempioni  (1): 2010
** Vicečempioni (3): 2003, 2006, 2008

## Atsauces

## Ārējās saites

* Kluba oficiālā vietne
Džeimss Vats

**Džeimss Vats** (, dzimis , miris ) bija skotu izgudrotājs un inženieris, kura uzlabotais Tomasa Ņūkomena tvaika dzinējs radīja būtisku pavērsienu rūpnieciskās revolūcijas gaitā.

## Biogrāfija
Džeimss Vats ir dzimis prezbiteriāņu ģimenē 1736. gadā 19. janvārī Grīnokā, Skotijā. Tēvs bija kuģu būvētājs, kā arī kapteinis un būvuzņēmējs. Māte Egnesa Mirheda - izglītota sieviete. Iesākumā Vats skolu apmeklēja neregulāri, māte viņu apmācīja mājās. Kad Vatam palika 18 gadi, māte nomira. Arī tēvam sāka neveikties biznesā. Pats Vats pēc devās uz Londonu mācīties par instrumentu izgatavotāju, bet pēc gada atgriezās Skotijā. Skotijā viņš diezgan neveiksmīgi uzsāka biznesu, līdz trīs profesori piedāvāja viņam vadīt astronomisko instrumentu darbnīcu Glāzgovas universitātē. 

Viņš sāka strādāt universitātē 1758. gadā, un viens no trim profesoriem kļuva par viņa draugu. Jaunais draugs bija psihologs un ķīmiķis Džozefs Bleks. 1764. gadā Vats apprecējās ar Mārgaritu Milleri. Viņiem piedzima pieci bērni, no kuriem divi nodzīvoja līdz pilngadībai. Vata sieva nomira 1772. gadā. 1777. gadā Vats apprecējās ar Enu Makgregoru. Viņa nomira 1832. gadā. Vatam bija brālis Džons, kurš gāja bojā kuģniecības nelaimes gadījumā, kad Džeimsam bija 17 gadu.

Pēc sava drauga profesora Džona Robisona ieteikuma Vats sāka eksperimentēt ar tvaika izmantošanu. Kaut arī Vats nekad nebija redzējis darbojošos tvaika dzinēju, viņš tomēr centās uzkonstruēt tā modeli. Kaut arī pirmais modelis nedarbojās kā iecerēts, Vats turpināja savus eksperimentus. Uzzinājis, ka universitātei ir pašai savs tvaika dzinēja modelis, kas aizvests uz Londonu remontam, Vats pārliecināja universitāti to atvest un 1763. gadā to saremontēja. Eksperimentos tika noskaidrots, ka 80% no enerģijas zūd cilindram atdziestot. Veicot uzlabojumus 1765. gadā Vats izveidoja savu tvaika dzinēja modeli.

Tagad sākās finansējuma meklējumi komerciāla dzinēja izgatavošanai. Tam bija nepieciešami daudz līdzekļu, no kuriem daļu ieguldīja Bleks. Liels, nozīmīgs ieguldījums nāca no uzņēmēja Džona Robaka. Galvenās grūtības sagādāja cilindra un virzuļa apstrāde. Daudz līdzekļu tika izlietoti, cenšoties nostiprināt izgudrojuma patentu. Meklējot resursus, Vats bija spiests uz astoņiem gadiem strādāt algotu darbu. Robaks bankrotēja, un Metjū Boltons, kuram piederēja Soho lietuves rūpnīca netālu no Birmingemas, izmantoja Robaka tiesības. Vats un Boultons izveidoja ļoti veiksmīgas partnerattiecības, kuras turpinājās turpmākos divdesmit piecus gadus.

Grūtības lielā cilindra izgatavošanā atrisināja Džons Vilkinsons, kurš savulaik atrisināja precīzu urbuma tehniku lielgabala izveidošanai Beršemā, netālu no Reksemas, Ziemeļvelsā. 1776. gadā pirmie dzinēji tika uzstādīti un sāka strādāt komerciālos uzņēmumos. Šie pirmie dzinēji tika izmantoti par sūkņiem. Nākamos piecus gadus Vats uzstādīja daudzus dzinējus, visvairāk Kornvolā — ūdens sūknēšanai no raktuvēm.

Vata vārdā ir nosaukta jaudas mērvienība.

## Ārējās saites
Vostok-1

**Vostok-1** (*Восток-1*) bija PSRS kosmosa kuģis, ar kuru pirmoreiz pasaulē cilvēks tika nogādāts kosmosā, veica Zemes aplidojumu un atgriezās uz zemes. Kosmosa kuģis tika palaists , un tajā atradās Jurijs Gagarins. Pēc viena Zemes apriņķojuma nolaižamais aparāts nogāja no orbītas. 7 km augstumā no Zemes virsmas kosmonauts katapultējās un nolaidās ar izpletni atsevišķi no nolaižamā aparāta.

## Apkalpe
* Jurijs Gagarins
### Dubliera apkalpe
* Germans Titovs
### Rezerves apkalpe
* Grigorijs Ņeļubovs
Čolpino bāka

thumb|left|210px|Čolpino bāka 
**Čolpino bāka** () atrodas Polijā, Pomožes vojevodistes Slupskas apriņķa Čolpino, apmēram 1 km no Baltijas jūras krasta. 
__TOC__
## Vēsture
Bāka šajā vietā sākta būvēt 1872. gadā un 1875. gada 15. janvārī tā tika iedegta. Gaismas elementu veidoja Frenela lēcas un eļļas lampa. Starpkaru posmā eļļas lampu aizvietoja ar elektriskajām lampām. Tika nomainīts arī signāla veids, no pastāvīgas gaismas uz mirgojošu. Otro pasaules karu bāka pārdzīvoja neskarta.

## Raksturojums
Bākas augstums ir 25,2 m. Bāku veido apaļš sarkanu ķieģeļu tornis ar galeriju un laternu. Tornis nav krāsots, laternas jumts melns. Gaismas elements atrodas 75 m virs jūras līmeņa. Gaismas elementu veido lēcas un 1 kW spuldze maiņas aparātā. Lēcas izgatavotas Francijā 1926. gadā un tiek uzskatītas par lielākajām lēcām Baltijas jūras bākās. Gaisma balta (3 s deg, 2 s pārtraukums, 1 s deg, 2 s pārtraukums). Gaismas signāls redzams 21 jūras jūdžu attālumā.