open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Liepmuižas—Vestienas draudzes novads

thumb|250px|Liepmuižas (''Linden'') un Vestienas (''Festen'') draudzes novadi (1798).
thumb|250px|Liepmuižas draudzes novada muižas 1903. gadā (no ''Wegekarte des Wendenschen Kreises mit den Kirchspiels- und Gutsgrenzen'', 1904).
thumb|250px|Vestienas draudzes novada muižas 1903. gadā (no ''Wegekarte des Wendenschen Kreises mit den Kirchspiels- und Gutsgrenzen'', 1904).

**Liepmuižas—Vestienas draudzes novads** () bija viens no 16 Vidzemes guberņas Cēsu apriņķa draudzes novadiem.

## Vēsture
Izveidojies Rīgas arhibīskapijas Baltavas pilsnovadā. Zviedru Vidzemes laikā 1625. gadā Devēnas muižu pievienoja Bērzaunes draudzes novadam. 1637. gadā karaliene Kristīne Baltavas novadu ar muižām dāvināja kapteinim Ābramam Hiršam.
Vidzemes guberņas laikā Baltavas apkārtne tika iekļauta Liepmuižas un Vestienas draudzes novados. Iršu muižā (*Hirschenhof*) 1766. gadā tika dibināta vācu kolonija. 1773. gadā abi novadi apvienoti.

Senākā Vestienas luterāņu baznīca celta 1590. gadā Kāla ezera krastā. Zviedru Vidzemes laikā tās vietā uzcelta pirmā mūra baznīca, kas  atjaunota 1744. gadā. Dievnams nodega 1974. gadā un netika atjaunots.
Liepkalnes evaņģēliski luteriskā baznīca ir celta no 1867. līdz 1868. gadam, draudze beidza pastāvēt 1959. gadā.

## Muižas
Liepmuižas draudzes novadā 1826. gadā bija šādas muižas:
*Liepkalna mācītājmuiža (*Linden Pastorat*) jeb Liepmuiža
*Liepkalnes Ozolu muiža (*Linden-Ohsolshof*)
*Lanstupes muiža (*Lambsdorfshof*)
*Iršu muiža (*Hirschenhof*), kroņa muiža, sadalīta vācu kolonistiem
*Altenes muiža (*Helfreichshof*), kroņa muiža, sadalīta vācu kolonistiem

Vestienas draudzes novadā 1826. gadā bija šādas muižas:
*Vestienas mācītājmuiža (*Festen Pastorat*) no 1773. gada piederēja pie Liepkalna mācītājmuižas
*Vestienas muiža (*Festen*)
*Devēnas muiža (*Dewen, Deewen*) pie Viešūra ezera
*Viesienas muiža (*Fehsen*)
*Tolkas muiža (*Tolkenhof*)


Liepkalnes baznīca 2003-05-10.jpg|Liepkalnes baznīca (2003)
Vestienas luterāņu baznīca pirms 1944.jpg|Vestienas luterāņu baznīca (1942)
Vestienas luterāņu baznīca - panoramio.jpg|Vestienas luterāņu baznīcas drupas (2009)
Tolkas muiža.jpg|Tolkas muižas kungu māja (20. gs. sākums)
Vestienas muižas pils 2000-05-27.jpg|Vestienas muižas kungu māja (2000)


## Ārējās saites
*
*
*
*

## Atsauces
Rāselhaima

**Rāselhaima** (, *Raʾs al Khaimah*, ) ir pilsēta Apvienotajos Arābu Emirātos, Rāselhaimas emirāta galvaspilsēta. Izvietojusies valsts ziemeļaustrumos Persijas līča piekrastē, pilsētā dzīvo ap 60 % no emirāta iedzīvotājiem.

Pilsētu dibinājuši mongoļu iebrukuma laikā no Persijas bēgušie armēņi, un sākotnēji tā saukta par Džulfaru. Arheoloģiskie izrakumi liecina, ka pilsētu jau agrāk (ap 8.—9. gadsimtu) apdzīvojusi arābu azda cits. 18. gadsimtā pilsēta bija viens no reģionāla pirātisma centriem, kā dēļ līča dienvidu piekraste dažkārt tika saukta par Pirātu krastu.

Mūsdienās Rāselhaima ir viens no reģiona tūrisma centriem, pilsētā ir osta un starptautiska lidosta. Autostrāde pilsētu savieno ar Dubaiju un valsts galvaspilsētu Abū Dabī.

## Atsauces

## Ārējās saites
Ambrozijs (Pappa-Georgopoli)

thumb|Belajakriņicas metropolīts Ambrozijs
**Belajakriņicas metropolīts Ambrozijs** (īstajā vārdā **Amirejs Pappa-Georgopoli**, , vecticībnieku avotos **Andrejs Popovičs**; 1791–1863) bija pirmais Belajakriņicas vecticībnieku metropolīts.
Dzimis 1791. gadā Maistrā, toreizējā Osmaņu impērijā. Pēc tautības bijis grieķis. Kļuvis par Konstantinopoles patriarhāta bīskapu 1835. gadā, 1846. gadā pārgājis vecticībā un dibinājis vecticībnieku hierarhiju, kas tagad ir pazīstama kā Belajakriņicas hierarhija.

Belajakriņicas hierarhijas baznīcās (Krievijas Pareizticīgā vecticībnieku baznīca un Krievijas Pareizticīgā vecticībnieku baznīca Rumānijā) ir kanonizēts un atzīts par svētu 1996. gadā; piemiņas diena – 30. oktobrī pēc Jūlija kalendāra (17. oktobris pēc jaunā stila).

## Ārējās saites
* Belajakriņicas Ambrozija dzīvesstāsts
Metropolīts Kornīlijs

**Kornīlijs** (dzimis 1947. gada 1. augustā), pilsoniskais vārds — **Konstantins Titovs**, ir Krievijas Pareizticīgās vecticībnieku baznīcas garīdznieks, no 2005. gada Maskavas un visas Krievzemes metropolīts.

Dzimis Orehovozujevā, Maskavas apgabalā, tradicionālajā vecticībnieku ģimenē. 

1997. gadā tika iesvētīts par diakonu, 2004. gadā par priesteri. Kalpojis par otru priesteri Dievmātes Piedzimšanas baznīcā Orehovozujevā. 2004. gada oktobrī Svētītajā Sinodē tika izvirzīts kā viens no kandidātiem uz bīskapa amatu. 2005. gada 14. martā kļuvis par mūku.

2005. gada 8. maijā Maskavas un visas Krievzemes metropolīts Andriāns (Četvergovs), kopā ar Novosibirskas un visas Sibīrijas bīskapu Silujānu, Tālo Austrumu bīskapu Germanu un Kišiņevas un visas Moldāvijas bīskapu Eimēniju, iesvētīja Kornīliju par Kazaņas un Vjatkas bīskapu.

2005. gada 19. oktobrī Svētītā Sinode nolēma Kazaņas un Vjatkas bīskapu Kornīliju iesvētīt par Maskavas un visas Krievzemes metropolītu. Metropolīts Kornīlijs savā amatā stājās 2005. gada 23. oktobrī.

## Ārējās saites
* http://www.patriarchia.ru/db/text/53881.html
thumb|292x292px|Metropolīts Kornīlijs Davidovas krusta gājienā
Skujenes draudzes novads

thumb|250px|Skujenes draudzes novads (1798).
thumb|250px|Skujenes draudzes novada muižas 1903. gadā (no ''Wegekarte des Wendenschen Kreises mit den Kirchspiels- und Gutsgrenzen'', 1904).
thumb|250px|Skujenes luterāņu baznīca (2016).

**Skujenes draudzes novads** () bija viens no 16 Vidzemes guberņas Cēsu apriņķa draudzes novadiem.

## Vēsture
Skujenes pilsnovads bija viens no 15. gadsimtā izveidotiem Livonijas ordeņa *[[Gaujas koridors|Gaujas koridora]]* novadiem, kas bija tieši pakļauts Livonijas ordeņa landmaršaliem. Livonijas kara laikā krievu un tatāru karaspēks Skujenes pili (*Шкуин*) nodedzināja. Nopostīto pili vairs neatjaunoja.
Zināms, ka senākā Skujenes luterāņu baznīca nopostīta Livonijas kara laikā, Zviedru Vidzemes laikā 1668. gadā uzcelta jauna koka baznīca, bet 1780. gadā mūra baznīca. Kad 19. gadsimta vidū daudzi novada zemnieki pārgāja pareizticībā, tika uzceltas Māļu un Kosas pareizticīgo baznīcas.

## Muižas
Skujenes draudzes novadā 1826. gadā bija šādas muižas:

*Skujenes mācītājmuiža (*Schujen Pastorat*)
*Skujenes muiža (*Schujen*), kroņa muiža
*Kosas muiža (*Kosenhof*), kroņa muiža
*Ežu muiža (*Eschenhof*), kroņa muiža
*Bānūžu muiža (*Kudling, Bahnhusenmois*), kroņa muiža
*Sērmūkšu muiža (*Sermus*)
*Kaives muiža (*Kayenhof, Kajenhof*)
*Lodes muiža (*Ladau, Ladauhof, Lohdenhof*) 
*Kļavkalna muiža (*Klawekaln*), kroņa muiža


BM06213Am.jpg|Skujenes mācītājmuiža (apakšā, Broce, 1796)
BM06209Am.jpg|Kosas kroņa muižas skats (Broce, 1796)
BM06194Am.jpg|Kosas muižas skats (augšā, Broce, 1796)
BM06173Am.jpg|Kosas muižas skats ar vējdzirnām (apakšā, Broce, 1796)  



Kosas pareizticīgo baznīca.jpg‎|Kosas pareizticīgo baznīca
Ežu (Māļu) pareizticīgo baznīca (1).jpg|Ežu muižas (Māļu) pareizticīgo baznīca
Lodes muiža 2001-06-02.jpg|Lodes muiža (2001)


## Ārējās saites
*
*
*
*

## Atsauces
Muharams

**Muharams** (, *muḥarram*) ir pirmais mēnesis islāma kalendārā. Tas ir viens no četriem svētajiem mēnešiem. Burtiskā tulkojumā no arābu valodas mēneša nosaukums nozīmē ‘aizliegts’, ‘neatļauts’. Islāma kalendārs ir mēness kalendārs, tāpēc tas nesakrīt ar Gregora kalendāru. Katru gadu tas sākas citā datumā.
Dzērbenes—Drustu draudzes novads

thumb|250px|Dzērbenes—Drustu draudzes novads (1798).
thumb|250px|Dzērbenes draudzes novada muižas 1903. gadā (no ''Wegekarte des Wendenschen Kreises mit den Kirchspiels- und Gutsgrenzen'', 1904).
thumb|250px|Drustu draudzes novada muižas 1903. gadā (no ''Wegekarte des Wendenschen Kreises mit den Kirchspiels- und Gutsgrenzen'', 1904).
**[[Dzērbene]]s—[[Drusti|Drustu]] draudzes novads** () bija viens no 16 Vidzemes guberņas Cēsu apriņķa draudzes novadiem.

## Vēsture
1361. gadā Rīgas arhibīskaps Fromholds Piebalgas un Dzērbenes draudžu novadus ieķīlāja savam vasalim Bartolomejam no Tīzenhauzenes par 2800 Rīgas mārkām. Savukārt 1439. gadā arhibīskaps Henings Šarpenbergs Dzērbenes pilsnovadā savam vasalim Ansim Rennem izlēņoja Taurenes sētu. Livonijas kara laikā krievu un tatāru karaspēks Dzērbenes pili (*Зербен*) nodedzināja. Nopostīto pili vairs neatjaunoja.
Senākā Dzērbenes luterāņu baznīca nopostīta Livonijas kara laikā, Zviedru Vidzemes laikā 1652. gadā uzcelta jauna koka baznīca, bet 1776. gadā mūra baznīca. Tagadējā Dzērbenes baznīca celta no 1840. līdz 1842. gadam būvmeistara Mārča Sāruma vadībā. 
Drustu luterāņu baznīca uzcelta 1616. gadā, nodedzināta Lielā Ziemeļu kara laikā. 1750. gadā tika uzcelta jauna koka baznīca. 1782. gadā baznīca minēta kā Dzērbenes baznīcas filiāle. No 1835. līdz 1837. gadam būvmeistara Mārča Sāruma vadībā uzcēla tagadējo baznīcu.

## Muižas
Dzērbenes—Drustu draudzes novadā 1826. gadā bija šādas muižas:
*Dzērbenes mācītājmuiža (*Serben Pastorat*)
*Dzērbenes muiža (*Serben, Serben Schloß*)
*Auļu muiža (*Aule*) 
*Vecdrustu muiža (*Alt-Drostenhof*) 
*Nēķena muiža (*Nötkenshof*) 
*Gatartas muiža (*Gotthardsberg*) 
*Jaundrustu muiža (*Neu Drostenhof*) 
*Auļukalna muiža ar Buļu pusmuižu (*Aulenberg mit Friedrichsruhe*)
*Briņķu muiža (*Brinkenhof*)
*Gusta muiža (*Gränhof*)
*Pērļu muiža (*Perlhof*)
thumb|250px|Dzērbenes luterāņu baznīca (2008).
thumb|250px|Drustu luterāņu baznīca (2008).

Dzērbenes viduslaiku pils (Johans Kristofs Broce; 1786) (cropped).jpg|Agrākā Dzērbenes baznīca un pilskalns (Broce, 1786) 
Dzērbenes muižas pils 2000-05-27.jpg|Dzērbenes muižas kungu māja (2000)
Vecdrustu muiža pirms 1940.jpg|Vecdrustu muiža (pirms 1940)
Vecdrustu muiža Drustos 2001-08-04.jpg|Vecdrustu muiža (2001)
Taurenes muižas pils ar piemiņas plāksni 2000-05-27.jpg|Taurenes muiža (2000)
Gatartas muižas pils.jpg|Gatartas muižas kungu māja (pēc 1920)
Gatartas muižas pils 2001-04-13.jpg|Gatartas muižas kungu māja (2001)


## Ārējās saites
*
*
*
*

## Atsauces
Ērgļu—Ogresmuižas draudzes novads

thumb|250px|Ērgļu—Ogresmuižas draudzes novads (1798).
thumb|250px|Ērgļu—Ogresmuižas draudzes novada muižas 1903. gadā (no ''Wegekarte des Wendenschen Kreises mit den Kirchspiels- und Gutsgrenzen'', 1904).

**Ērgļu—Ogresmuižas draudzes novads** () bija viens no 16 Vidzemes guberņas Cēsu apriņķa draudzes novadiem.

## Vēsture
1229. gadā Rīgas bīskaps Nikolajs fon Nauens Ērgļu pilsnovadu izlēņoja savam vasalim Tīzenhauzenam. 1375. gadā Lietuvas lielkungs Ķēstutis astoņas dienas postīja Lakstenes, Bērzaunes, Ērgļu, Piebalgas, Cesvaines un Baltavas draudžu novadus. Ērgļu mūra pils pirmo reizi rakstos minēta 1397. gadā.
Livonijas kara laikā 1577. gadā Ērgļu pils padevās Livonijas karalim Magnusam, tādēļ Maskavijas karaspēks Ērgļu pili (*Эрл*) atriebjoties nopostīja.

Zināms, ka senākā Ērgļu luterāņu baznīca nopostīta Livonijas kara laikā, atjaunota 1598. gadā, mūra dievnams uzbūvēts Zviedru Vidzemes laikā 1679. gadā. Novads panīka pēc Lielā mēra epidēmijas, kad nomira ap 60 % novada iedzīvotāju. Uz vecās baznīcas pamatiem 1864. gadā uzcelta jauna baznīca, kas sagrauta Otrā pasaules kara Sarkanās armijas uzbrukuma laikā 1944. gada augustā, drupu vietā uzcēla Ērgļu LKP komitejas ēku.

## Muižas
Ērgļu—Ogresmuižas draudzes novadā 1826. gadā bija šādas muižas:
* Ērgļu mācītājmuiža (*Erlaa Pastorat*);
* Ērgļu muiža (*Erlaa*);
* Ogresmuiža (*Ogershof*);
* Jumurdas muiža (*Jummerdehn*);
* Vējavas muiža (*Fehgen*);
* Cirstu muiža (*Zirßten*);
* Mazozolu muiža (*Oselhof*);
* Katrīnas muiža (*Cathrinhof*).
thumb|250px|Ērgļu luterāņu baznīca (pirms Pirmā pasaules kara).
[thumb|250px|Ērgļu luterāņu baznīca ([Broce, 1797).]]

BM07156Am.jpg|Ērgļu baznīca (Broce, 1797)
Ergli vasallilinnus 1.jpg|Ērgļu pilsmuiža ar viduslaiku pils torņa drupām (19. gs.)
Ergli vasallilinnus 2.jpg|Ērgļu pilsmuižas un baznīcas kopskats (V. Z. Štafenhāgena gravīra)
Jumurdas muiža 1866.jpg|Jumurdas muižas kungu māja (V. Z. Štafenhāgena gravīra, 1866)
Mazozolu muižas pils 2003-08-16.jpg|Mazozolu muižas kungu māja (2003)
Cirstu muiža - panoramio.jpg|Cirstu muižas kungu māja (2014)


## Ārējās saites
* 
* 
* 
* 

## Atsauces
Ilona Līce

**Ilona Līce** (dzimusi 1973. gadā Rīgā) ir latviešu uzņēmēja, bijusī starptautiskās lidostas “Rīga”  valdes priekšsēdētāja. Strādājusi Valsts civildienesta pārvaldē, uzņēmumā “Latvijas gaisa satiksme” un vadošos amatos valsts pārvaldē. Bijusi lektore Ekonomikas un kultūras augstskolā.

## Biogrāfija
Ilona Līce dzimusi 1973. gadā Rīgā. 1991. gadā pabeigusi Jūrmalas Pumpuru 4. vidusskolu. Vēl mācoties skolā un arī vēlākajos gados, strādājusi par rakstnieka Anatola Imermaņa sekretāri. Pēc rakstnieka nāves mantojusi viņa īpašumus. 2003. gadā Latvijas Universitātē ieguvusi maģistra grādu sabiedrības vadībā. Ilona Līce papildinājusi zināšanas Krenfīldas Universitātē Lielbritānijā un Starptautiskās Lidostu padomes (*Airport Council International*) un Starptautiskās Gaisa transporta asociācijas (*International Air Transport Association*) mācību programmās.

No 1994. līdz 2005. gadam Ilona Līce strādājusi dažādos amatos valsts pārvaldē: Saeimā, Iekšlietu ministrijā un Ministru prezidenta birojā. 

2005. gadā Ilona Līce kļuvusi par Latvijas Gaisa satiksmes padomes locekli. Kopš 2011. gada strādājusi starptautiskajā lidostā “Rīga” par valdes locekli, kur viņas atbildībā ir bijuši ar lidostas komercdarbību saistītie jautājumi: komercplatību, telpu un zemes īpašumu apsaimniekošana, kā arī virszemes pakalpojumu sniegšana.  

2017. gada martā Satiksmes ministrija Ilonu Līci apstiprināja lidostas “Rīga” valdes priekšsēdētāja amatā. 2020. gada aprīlī Līce no amata atkāpās veselības iemeslu dēļ. Par pagaidu priekšsēdētāju iecēla lidostas valdes locekli Lailu Odiņu.

Ilona Līce ir Latvijas Zaļās partijas biedre. Politikā viņa aktīvi nedarbojas kopš 2010. gada, taču iestājas par zaļajām vērtībām.

## Atsauces
Alpetragijs

**Alpetragijs** (*Alpetragius*) ir triecienkrāteris Mēness redzamajā pusē. Atrodas Mākoņu jūras ZA malā. Nodēvēts 12. gadsimtā dzīvojuša Andalūzijas arābu astronoma Nūredīna el Bitrūdži (latinizētā formā — Alpetragijs) vārdā. Vārdu pirmoreiz lietoja Džovanni Batista Ričoli uz 1651. gadā izdotas Mēness kartes. 1935. gadā vārdu apstiprinājusi Starptautiskā Astronomijas savienība.

Uz ziemeļaustrumiem no Alpetragija atrodas Alfonss (Ø 111 km),  uz dienvidaustrumiem – Arzahels (Ø 97 km), uz rietumiem – Lasels (Ø 23 km).

Alpetragijs ir vecs krāteris, daļēji erodējis, izveidošanās laiks precīzi nav zināms. Krātera forma apaļa, ar nelielu izvirzījumu ziemeļdaļā. Virs apkārtējās virsmas krātera valnis paceļas līdz 1020 m. Krātera vidū atrodas netipiski plaša centrālā virsotne, kura paceļas apmēram 2 km augstumā. Tiek uzskatīts, ka virsotne paplašinājusies vulkāniskās darbības dēļ. 
## Pavadoņkrāteri
Uz Mēness kartēm šie krāteri tiek apzīmēti ar burtu uz krātera malas, kas ir tuvāk Alpetragija krāterim. 

## Atsauces

## Ārējās saites
*
Maģistrs

**Maģistrs** var būt:
* maģistrs — akadēmiskais grāds;
* maģistrs — augsta amatpersona Senajā Romā un Austrumromas impērijā;
* maģistrs — humanitāro priekšmetu skolotājs viduslaikos.
Atskaņa

**Atskaņa** jeb **rīme** (vairāk ironiskā nozīmē) ir vienādu vai līdzīgu valodas skaņu grupa, parasti divu vai vairāku dzejoļa rindu nobeigumā. Viens no atskaņu veidiem ir vienādu vai līdzīgu zilbes ritma daļu izmantošana, piemēram, *kāja — māja*; *rausies — ļausies*; *brālīti — cālīti* utml.

## Atsauces
Liepājas pašvaldības vadītāju uzskaitījums

150px|thumb|Liepājas valstspilsētas ģerbonis
Šajā uzskaitījumā apkopoti **[[Liepāja]]s pašvaldības vadītāji** jeb **Liepājas domes vadītāji** vai **Liepājas mēri** no 1878. gada. Atsevišķos periodos amata nosaukumam ir bijušas dažādas variācijas.

## Uzskaitījums

## Ārējās saites
* Liepāja

## Atsauces
Vecpiebalgas draudzes novads

thumb|250px|Vecpiebalgas (''Pebalg'') un Jaunpiebalgas (''Pebalg Neuhof'') draudzes novadi (1798).
thumb|250px|Vecpiebalgas draudzes novada muižas 1903. gadā (no ''Wegekarte des Wendenschen Kreises mit den Kirchspiels- und Gutsgrenzen'', 1904).
thumb|250px|Vecpiebalgas luterāņu baznīca (2008).
thumb|250px|Vecpiebalgas luterāņu baznīca (1839-1944).
**Vecpiebalgas draudzes novads** () bija viens no 16 Vidzemes guberņas Cēsu apriņķa draudzes novadiem.

## Vēsture
1361. gadā Rīgas arhibīskaps Fromholds Piebalgas un Dzērbenes draudžu novadus ieķīlāja savam vasalim Bartolomejam no Tīzenhauzenes par 2800 Rīgas mārkām. 1530. gadā Piebalga minēta kā viena no arhibīskapa koadjutora Brandenburgas Vilhelma septiņām galda muižām (, ), kas atradās paša arhibīskapa apsaimniekošanā.  No 1599. gadā Piebalgas pils muižu pārvaldīja Pārdaugavas Livonijas hercogistes Cēsu vaivads Macejs Dembinskis (*Dembinski*).
1613. gadā Piebalgas draudzes novads bija savienots ar Ērgļu un Skujenes draudžu novadiem. 
1688. gada Zviedru Vidzemes arklu revīzijā minēts, ka Piebalgas pils vairs nav apdzīvota, tās zemes sadalīja divās muižās, ko sāka dēvēt par Vecpiebalgu un Jaunpiebalgu jeb Piebalgas Jauno muižu (*Neuhof*). Lielā Ziemeļu kara laikā Krievijas cars Pēteris I 1711. gadā abas Piebalgas muižas piešķīra savam karavadonim Borisam Šeremetjevam, kura pēcnācējiem tās piederēja līdz 1920. gada agrārajai reformai.

Tagadējā Vecpiebalgas luterāņu baznīca uzbūvēta 1839.—1845. gadā pēc arhitekta Georga Frīdriha Geista projekta. 1944. gada 20. septembrī vācu karaspēks uzspridzināja baznīcas torni, 1985. gadā draudze beidza pastāvēt. 1997. gadā ievētīja atjaunoto Vecpiebalgas baznīcu.

## Muižas
Vecpiebalgas draudzes novadā 1826. gadā bija šādas muižas:

*Vecpiebalgas mācītājmuiža (*Pebalg Pastorat*)
*Vecpiebalgas muiža (*Pebalg-Orrishof*) pie Ineša
*Veļķu muiža (*Hohenbergen*) ar Griķu pusmuižu (*Jabalinsky*)
*Vecā muiža (*Pebalg-Althof*) pie Alauksta
*Leimaņu muiža (*Nerwensberg*)  
*Vāckalna muiža (*Teutschenbergen*) 
*Briņģu muiža (*Brinkenhof, Sustehl*) 
*Grothūzena muiža (*Grothhusenshof*)


Vecpiebalgas vecākā baznīca 1340–1839.jpg|Vecpiebalgas senākā baznīca (1340–1839)
Piebalgas baznīca un pilsdrupas.jpg|Piebalgas baznīca un pilsdrupas (no Broces krājuma) 
Vecpiebalgas muižas priekšpuse.JPG|Vecpiebalgas muižas kungu māja (2015)


## Ārējās saites
*
*
*
*

## Atsauces
Catatonia

**Catatonia** bija 90. gadu vidū un beigās Lielbritānijā un pārējā Eiropā populāra velsiešu rokgrupa. *Catatonia* dibināta Kārdifā 1992. gadā, un tās radošo kodolu veidoja vokāliste Kerisa Metjūza un ģitārists Markss Robertss. Grupa laida klajā četrus studijas albumus, no kuriem populārākais bija 1998. gada ieraksts *International Velvet*, kas Lielbritānijā sasniedza trīskārša platīna albuma statusu, un 1999. gada albums *Equally Cursed and Blessed*, kas ieguva platīna diska statusu. Abi šie albumi britu pārdotāko albumu sarakstā sasniedz pirmo pozīciju. Vairums dziesmu ir angļu valodā, dažas velsiešu vai abās valodās.

Saasinoties Metjūzas problēmām ar alkoholu, viņa 2001. gadā nonāca rehabilitācijas klīnikā. Koncerttūre, kas bija ieplānota ceturtā albuma *Paper Scissors Stone* atbalstam, tika atcelta, bet 21. septembrī paziņots par grupas izjukšanu.

Metjūza turpina darboties kā solomāksliniece, arī pārējie grupas bijušie dalībnieki iesaistījušies dažādos muzikālajos projektos.

Jau pēc grupas izjukšanas iznāca trīs labāko dziesmu izlases, bet 2015. gadā — visu četru studijas albumu *deluxe* versijas ar singlu b-puses dziesmām, retumiem, koncertversijām, ārpus standarta albumiem palikušajām kompozīcijām, videoklipiem.

## Diskogrāfija
* Way Beyond Blue (1996)
* International Velvet (1998)
* Equally Cursed and Blessed (1999)
* Paper Scissors Stone (2001)

## Atsauces
Sirīcijs

**Sirīcijs** (, dzimis 344. gadā, miris ) bija Romas bīskaps no 384. gada decembra līdz nāvei un līdz ar to katolisma tradīcijā tiek uzskatīts par vienu no Romas pāvestiem. Viņš tika ievēlēts par pēcteci Damasijam I. Pāvests Libērijs sākotnēji Sirīciju bija iecēlis par diakonu. Sirīcija nozīmīgākās vēstules ir vērstas uz reliģisko disciplīnu un ietver lēmumus par kristīšanu, ziedošanu, gavēni. 386. gadā tika izdots dekrēts, kas priesteriem lika ievērot celibātu. Viņš nostiprināja Romas bīskapa krēslu, lietojot terminu "apustuliskais krēsls", kuru jau sāka lietot viņa priekštecis pāvests Damasijs I. Sirīcijs bija pirmais, kas sāka lietot terminu pāvests, tādā veidā panākot to, ka viņa dekrētiem ir lielāks spēks.

## Ārējās saites

*
Donkastera

**Donkastera** (; ) ir pilsēta Anglijas centrālajā daļā, Dienvidjorkšīras grāfistē, Donkasteras metropoles boro lielākā apdzīvotā vieta uun administratīvais centrs. Izvietojusies Donas upes krastos  no grāfistes centra Šefīldas un  no valsts galvaspilsētas Londonas. Ievērojams rūpniecības un transporta centrs.

## Vēsture
Vēstures avotos pirmoreiz minēta mūsu ēras 2. gadsimtā kā romiešu cietoksnis **Danuma** (*Danum*). 1194. gadā karalis Ričards I Lauvassirds piešķīra Donkasterai pilsētas tiesības, bet 1248. gadā tai tika piešķirtas tirgus tiesības. Pilsēta strauji izauga 19. gadsimta beigās sakarā ar akmeņogļu ieguves attīstību. Pēc šahtu slēgšanas 1970. gados pilsēta pārorientējās uz apkalpojošo rūpniecību.

Mūsdienās svarīgs transporta un loģistikas centrs, 2005. gadā atklāta Donkasteras Šefīldas lidosta. Attīstīta mašīnbūve (traktori), ķīmiskā un pārtikas rūpniecība.

## Atsauces

## Ārējās saites
Āraišu draudzes novads

thumb|250px|Āraišu draudzes novads (1798).

**Āraišu draudzes novads** () bija viens no 16 Vidzemes guberņas Cēsu apriņķa draudzes novadiem.

## Vēsture
Āraišu pilsnovads (*Arries*) sākotnēji bija tieši pakļauts Cēsu komturiem, vēlāk Livonijas ordeņa mestriem, kuru rezidence bija Cēsu pilī. Livonijas kara laikā krievu un tatāru karaspēks Āraišu pili nopostīja un tā vairs netika atjaunota. Netālu esošo Kalnamuižu (*Bergenhof*) savā īpašumā ieguva lietuviešu virsnieks Drobišs, no kura vārda atvasināts Drabešu muižas nosaukums (*Drobusch*).

Pēc nostāstiem senākā baznīca celta ap 1225. gadu kā Cēsu draudzes novada lauku baznīca. Livonijas kara laikā 1577. gadā tā izpostīta, pēc tam atjaunota, atkal nopostīta Otrā Ziemeļu kara laikā 1656. gadā. Zviedru Vidzemes laikā 1672. gadā Āraišu novada muižnieki iesniedza lūgumu atļaut atjaunot baznīcu un atdalīt draudzi no Cēsu draudzes novada. 1677. gadā baznīcu atjaunoja, 1793. gadā tā ieguva savu pašreizējo izskatu.

## Muižas
thumb|250px|Āraišu draudzes novada muižas 1903. gadā (no ''Wegekarte des Wendenschen Kreises mit den Kirchspiels- und Gutsgrenzen'', 1904).
Āraišu draudzes novadā 1826. gadā bija šādas muižas:

*Āraišu mācītājmuiža (*Arrasch Pastorat*)
*Kārļu muiža (*Karlsberg*, *Karlsruhe*), sākotnēji Volfa muiža
*Spāres muiža (*Spahrenhof, Samsky*) 
*Rencēnu muiža (*Lubbert-Renzen*)
*Ruckas muiža (*Rutzky, Ruzzki*)
*Rāmuļu muiža (*Ramelshof, Doctormois*) 
*Ieriķu muiža (*Ramotzky*), sākotnēji Ērika muiža 
*Drabešu muiža (*Drobbusch, Bergenhof*)
*Intes muiža (*Inte*), kroņa muiža
*Bumburu muiža (*Bumbern*)
**Alexandershof*, *Katharinenhof*
thumb|250px|Āraišu luterāņu baznīca (2000).

BM09164Am.jpg|Āraišu baznīca (Broce, 1804)
BM10104Am.jpg|Āraišu baznīca un mācītājmuiža
Āraišu baznīca ar ordeņa pils drupām 19. gadsimtā.jpg|Āraišu baznīca ar ordeņa pils drupām ezera pussalā (19. gs.)
Kārļamuiža ap 1845.jpg|Kārļamuižas kungu māja (ap 1845)
BM06030Am.jpg|Skats uz Amatas ieleju no Kārļa muižas (1795)
Drabesi manor.jpg|Drabešu muiža (2009)
Spāres muiža.jpg|Spāres muiža (2016)


## Ārējās saites
*
*
*
*

## Atsauces
Cēsu draudzes novads

thumb|250px|Cēsu draudzes novads (1798).
**Cēsu draudzes novads** () bija viens no 16 Vidzemes guberņas Cēsu apriņķa draudzes novadiem.

## Vēsture

Sākotnēji Zobenbrāļu ordenis 1207. gadā  apmetās vendu Riekstu kalnā esošajā Veccēsu pilī (), tad līdz 1214. gadam uzcēla savu mūra pili.
Cēsu pilsnovads bija viens no Livonijas ordeņa *[[Gaujas koridors|Gaujas koridora]]* novadiem. Draudzes novads bija  pakļauts Cēsu komturiem, kopš 1481. gada Livonijas ordeņa mestriem, kas rezidēja Cēsu pilī. Livonijas kara laikā pili 1577. gadā aplenca krievu karaspēks un Cēsu pils aizstāvji pēc izmisīgas cīņas sevi uzspridzināja, pils rietumu korpuss pēc spridzināšanas tā arī vairs netika atjaunots.
1582. gadā Cēsu pilī tika izvietots Livonijas Pārdaugavas hercogistes teritorijā atjaunotās Livonijas katoļu bīskapijas centrs. Zviedru Vidzemes laikā 1672. gadā no Cēsu draudzes novada atdalīja Āraišu draudzes novadu. Lielā Ziemeļu kara laikā 1703. gadā pili izpostīja krievu armija un kopš tā laika Cēsu viduslaiku pils nav atjaunota.

Cēsu Svētā Jāņa baznīca iesvētīta 1284. gadā kā Livonijas ordeņa Doma baznīca. Kontrreformācijas laikā no 1582. līdz 1621. gadam tā kļuva par katoļu bīskapu rezidenci. 1629. gadā Sv. Jāņa baznīca tika atdota luterāņiem. 1630. gados notika apjomīgi baznīcas atjaunošanas darbi. 1853. gadā būvmeistara Mārča Podiņa-Sāruma vadībā neogotiskā stilā tika uzbūvēts jauns tornis.
 
## Muižas
thumb|250px|Cēsu draudzes novada muižas 1903. gadā (no ''Wegekarte des Wendenschen Kreises mit den Kirchspiels- und Gutsgrenzen'', 1904).
Cēsu draudzes novadā 1826. gadā bija šādas muižas:

*Cēsu mācītājmuiža (*Pastorat Wenden*)
*Cēsu pilsmuiža (*Schloß Wenden*)
*Jāņmuiža (*Johannenhof*)
*Priekuļu muiža (*Freudenberg*), kroņa muiža
*Lodes muiža (*Lohdenhof, Weißenstein*)
*Strīķu muiža (*Strikenhof, Strickenhof*), kroņa muiža
*Liepas muiža (*Lindenhof*)
*Lenču muiža (*Lenzenhof*)
*Dukurmuiža (*Duckern, Liphardshof*)
*Dubinska muiža (*Dubinsky, Dubinskihof, Hirschheydt, Hirschhof*)
*Zeklera muiža (*Secklershof*)
*Jurģu muiža (*Jürgenshof*)
thumb|250px|Cēsu Sv. Jāņa luterāņu baznīca (2015).


Bm05210am.jpg|Liepas muižas vecā kapsēta (Broce)
Bm05150am.jpg|Skats uz Liepas muižas kapliču (Broce)
Bm05219am.jpg|Liepas muiža (Broce)
Bm05133am.jpg|Jāņmuiža (Broce)
Bm05134am.jpg|Jurģu muiža (*Hospitalgut Jürgenshof* pirms 1793, Broce)


Jāņmuižas pils 2001-05-26.jpg|Jāņmuižas pils (2001)
Cēsis New Castle in autumn 2016.jpg|Cēsu pilsmuiža (2016)
Liepas muižas kungu māja 2001. gadā.jpg|Liepas muižas kungu māja (2001)


## Ārējās saites
*
*
*
*

## Atsauces
Ņekrasovs

**Ņekrasovs** (; sieviešu dzimtē **Ņekrasova** (*Некра́сова*) ir krievu cilmes uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:

* Nikolajs Ņekrasovs (*Николай Алексеевич Некрасов;* 1821—1878) — krievu dzejnieks, rakstnieks un publicists;
* Nikolajs Ņekrasovs (*Николай Владимирович Некрасов*; 1900—1938) — krievu esperantists, tulkotājs uz esperanto valodu, rakstnieks, dzejnieks, žurnālists un literatūras kritiķis.
"Trakojošā" figūra

**"Trakojošā" figūra** jeb *desperado* šahā ir neaizsargāta, apdraudēta vai iesprostota figūra, kas sit pretinieka figūru vai bandinieku, lai savstarpējo secīgo nomaiņu rezultātā panāktu savai pusei labvēlīgāku šaha materiāla bilanci vai neaizsargāta figūra, kas uzbrūk pretinieka figūrai (visbiežāk karalim) un kuru nedrīkst ņemt pata dēļ. "Trakojošā" figūra bieži vien dod iespēju pusei, kas atrodas zaudētā stāvoklī, panākt neizšķirtu ar mūžīgo uzbrukumu (mūžīgo šahu).

## Piemērs

: **1. piemērs**
: Baltie turpināja — **12. Zxe5!**, cenšoties izmantot melno zirdziņa h5 neaizsargāto stāvokli. Ja melnie ņemtu zirdziņu e5 (12. ... dxe5 vai 12. ... Lxe5), tad pēc 13. Dxh5 baltie paliktu ar lieku bandinieku. Fišers nospēlēja *desperado* stilā — **12. ... Zxg3!** un pēc **13. hxg3 Lxe5** atjaunoja materiālo līdzsvaru. Partija beidzās neizšķirti.

: **2. piemērs**
: Partijā baltie viltīgi turpināja — **47. h4! Te2+ 48. Kh1 Dxg3??**. Melno pēdējais gājiens ir kļūda uzvarētā stāvoklī. Negaidīti sekoja —  **49. Dg8+! Kxg8 50. Txg7+**. Ja tagad melnie sit torni 50. ... Kxg7 vai Dxg7, tad baltajiem ir pats. Taču aizbēgt no "trakojošā" torņa nav iespējams, jo tas, pārvietojoties septītajā horizontālē, nepārtraukti pieteiks šahu.

## Piezīmes

## Atsauces

## Ārējās saites
* Igors Janvarjovs. «Desperado» anatomija 
* Tactics : The desperado vietnē ''chess. com'' 
* Desperado! vietnē ''chessgames.com''
Lidl

thumb|Eiropas valstis, kurās ir "Lidl" veikali
***Lidl Stiftung & Co. KG***, iepriekš ***Schwarz Unternehmenstreuhand KG***, ir Vācijā reģistrēts mazumtirdzniecības uzņēmums, kas nodarbojas ar pārtikas un sadzīves preču tirdzniecību. Uzņēmums tirgū konkurē ar zemām cenām un regulārām atlaidēm, ko panāk, galvenokārt tirgojot savu privāto zīmolu preces. "Lidl" uzņēmumos 32 pasaules valstīs strādā vairāk nekā 376 000 darbinieku, un tā ienākumi sasniedz 134 miljardus Euro. Uzņēmums pieder pārvaldītājsabiedrībai *[[Schwarz Gruppe]]*, kam pieder arī veikalu ķēdes "Handelshof" un "Kaufland". Galvenais birojs atrodas Nekarzulmā, Bādenē-Virtembergā, Vācijā.

Uzņēmuma vēsture sākās 20. gadsimta 30. gadu Vācijā, kad Švarcu ģimene atvēra pārtikas veikaliņu. 1973. gadā Vācijā atvēra pirmo "Lidl" veikalu. 1977. gadā Vācijā bija 33 "Lidl" veikali. 20. gadsimta 90. gados "Lidl" sāka izplesties Rietumeiropā, atverot pirmo veikalu Francijā. 1994. gadā atvēra pirmo veikalu Lielbritānijā, 2018. gada sākumā atverot savu 700. veikalu šajā valstī. Par galvenajiem konkurentiem Eiropā uzskatāmas "Aldi" un "Carrefour" veikalu ķēdes. ASV, kur "Lidl" ir jaunienācējs, tas konkurē ar lielajām ASV ķēdēm. Lielbritānijā to izmēra ziņā apsteidz "Tesco", "Sainsbury's" un "Aldi".

Uzņēmuma attīstība balstīta jaunu veikalu atklāšanā, tas gandrīz nekad neiegādājas konkurējošas veikalu ķēdes. "Lidl" ir atvēris vairāk nekā 11 200 veikalus un 200 loģistikas centrus 29 valstīs, un 2017. gadā tas atvēra pirmos veikalus ASV Austrumu piekrastes pavalstīs Virdžīnijā, Ziemeļkarolīnā un Dienvidkarolīnā. Atšķirībā no citiem lielveikaliem, kas mēģina piedāvāt ļoti daudzas preces, "Lidl" veikalu iekārtojums balstās uz sešām plauktu rindām, kurās ap 90% ir uzņēmuma privāto zīmolu preces.

Paredzēts,ka 2025. gadā Lidl atvērs veikalu Bauskā.
## Latvijā
2017. gada jūlijā parādījās neoficiālas ziņas par "Lidl" veikalu plānoto atvēršanu Latvijā.
2017. gada 31. augustā "Lidl" oficiāli apliecināja plānu ienākt Latvijas un Igaunijas tirgū.
"Lidl" pārstāvošais uzņēmums Latvijā tika dibināts 2016. gada 5. oktobrī ar nosaukumu SIA "MMS Property Solutions". 2018. gada 28. februārī tas tika pārdēvēts par SIA "Lidl Latvija".
2018. gada oktobrī sākās "Lidl" loģistikas centra celtniecība Dreiliņos, Rīgā. Pirmo 10 veikalu atklāšanu plānoja veikt 2020. gadā, bet vēlāk veikalu atvēršanu pārcēla uz 2021. gadu.
2021. gada 25. janvārī virtuāli tika atklāts "Lidl" loģistikas centrs. Tā izveidē tika ieguldīti 55 miljoni eiro. Tā paša gada februārī uzņēmums paziņoja, ka veikalus Latvijā atvērs pēc COVID-19 pandēmijas izraisītās epidemioloģiskās situācijas uzlabošanās valstī. Pirmie 15 veikali Latvijā tika atvērti 2021. gada 7. oktobrī.  Šobrīd “Lidl Latvija” ir 39 veikali 17 Latvijas pilsētās.

## Veikalu ķēdes pasaulē

Šobrīd "Lidl" veikalu ķēde darbojas 31 valstī, kur kopumā ir atvērti vairāk kā 12 000 veikalu. Plānots, ka Lidl paplašināsies, atverot jaunus veikalus Albānijā, Andorā, Bosnija un Hercegovinā, Kosovā, Lihtenšteinā, Melnkalnē un Ziemeļmaķedonijā.

## Atsauces

## Ārējās saites

* 
* Yahoo! — ''Lidl & Schwarz Stiftung & Co. KG'' uzņēmuma profils
Augstasils

**Augstasils** () ir ciems Balvu novada Briežuciema pagastā. Atrodas pagasta ziemeļu daļā 9 km no pagasta centra Briežuciema, 25 km no novada centra Balviem un 245 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa P46 (Dubļeva–Cērpene). Uz austrumiem no apdzīvotās vietas atrodas Krākupes izteka.

1897. gadā *Высокий Бор* ciemā bija 8 sētas ar 151 cilvēku.
## Atsauces
Rietumģermāņu valodas

**Rietumģermāņu valodas** ir lielākā no trim indoeiropiešu valodu saimes ģermāņu valodu grupas apakšgrupām. Lielākās šīs saimes valodas ir angļu, vācu un nīderlandiešu valoda. Grupā ietilpst arī lejasvācu, luksemburgiešu, afrikandu, skotu, rietumfrīzu valoda, kā arī citas šīm valodām līdzīgas valodas. Rietumģermāņu valodas sīkākās grupās dalās šādi: 
* angļu-frīzu valodās (lielākā valoda ir angļu valoda),
* lejasvācu valodās,
* lejasfranku valodās (lielākā valoda ir nīderlandiešu valoda),
* augšvācu valodās (lielākā valoda ir vācu valoda).
Ausala

**Ausala** ir ciems Balvu novada Briežuciema pagastā. Atrodas pagasta dienvidrietumu daļā 7 km no pagasta centra Briežuciema, 39 km no novada centra Balviem un 261 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa V460 (Tilža–Baltinava).

1897. gadā *Аусолово* ciemā bija 2 sētas ar 47 cilvēkiem.

## Atsauces
Alojas draudzes novads

thumb|200px|Alojas draudzes novads (1798).
thumb|200px|Alojas draudzes novada muižas 1903. gadā (no ''Wegekarte des Wolmarschen Kreises mit den Kirchspiels- und Gutsgrenzen'', 1903).

**Alojas draudzes novads** () bija viens no 16 Vidzemes guberņas Valmieras apriņķa (līdz 1783. gadam — Rīgas apriņķa) draudzes novadiem.

## Vēsture
Draudzes novads izveidojās 1534. gadā Rīgas arhibīskapijas Līvu galā, 1582. gadā iekļauts Pārdaugavas hercogistes Pērnavas vaivadijas sastāvā, vēlāk Rīgas apriņķa sastāvā. Zviedru Vidzemes laikā 1695. gadā celta Alojas luterāņu baznīca, kas nodega 1768. gadā. Tagadējā mūra baznīca uzcelta 1776. gadā.
Baltijas pārkrievošanas laikā 1895. gadā uzcelta Alojas Kristus piedzimšanas pareizticīgo baznīca.

## Muižas
Alojas draudzes novadā 1826. gadā bija šādas muižas:

* Alojas mācītājmuiža (*Pastorat Allendorf*)
* Alojas muiža (*Allendorf*)
* Ungurpils muiža (*Pürkeln mit Vogelsang*)
* Puikules muiža (*Puikel*)
* Urgas muiža (*Orgishof, Idelshof*)
* Stakenberga vai Stāgelberga muiža (*Eicenagern, Eikenangern*)
* Vīķu muiža (*Zarnau*)
* Rozēnu vai Rozena muiža (*Koddiak mit Staizel*)
* Limšēnu muiža (*Limschen*)
* Tripatu muiža (*Ramenhof mit Karolinen*)
thumb|200px|Alojas luterāņu baznīca (2000).
## Galerija

Puikules pils 2000-11-11.jpg|Puikules muižas pils (2000)
Ungurpils muižas kungu māja 20. gs. sākumā.png|Ungurpils muižas kungu māja (20. gs. sākums)
Vīķu muižas pils 2002-05-01.jpg|Vīķu muižas pils (2002)
Rozēni manor house.jpg|Rozēnu muižas kungu māja (2011)
Alojas pareizticīgo baznīca 2003-11-08.jpg|Alojas pareizticīgo baznīca (2003)


## Ārējās saites
* 
* 
* 
* 

## Atsauces
Sam-Hiors

**Sam-Hiors** (īstajā vārdā Volfs Frīdlenders, dzimis 1906. gadā Liepājā, miris 1955. gadā Rīgā) bija ebreju izcelsmes latviešu dejotājs un horeogrāfs, viens no modernās dejas pionieriem starpkaru Latvijā.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1906. gada 6. janvārī Liepājā ebreju ģimenē. Pirmā pasaules kara laikā 1915. gadā ģimene devās bēgļu gaitās uz Krieviju. 1920. gados Sam-Hiors apguva moderno deju pēc horeogrāfa Rūdolfa fon Lābana metodēm. No 1926. gada darbojies modernajā dejā. No 1927. gada sniedza solokoncertus Latvijā, bija Annas Ašmanes mūzikas un ritmoplastikas skolas pedagogs. 

Sniedza solokoncertus, kuros interpretēja dažādu laikmetu un kultūru mūziku. Viņa dejas tematikā dominēja gan sociāla protesta motīvi, gan arī „ekstāzes dejas”, kurās izmantoti austrumu kultūru dejas elementi. Vadīja amatieru kolektīvu, t.s. „deju kori”, ar kuru iestudēja plastiskas kompozīcijas. Horeogrāfijā ietekmējās no Lābana metodes, atsakoties no mūzikas ritma diktētām kustībām un veidojot patstāvīgu, psiholoģiski pamatotu kustību partitūru. Sam-Hiora uzskati par kustības nozīmi pausti viņa rakstā „Modernā ķermeņa kultūra” žurnālā „Signāls”.

No 1929. līdz 1934. gadam bija Strādnieku teātra kustību konsultants un plastikas pedagogs, veidoja horeogrāfiju daudzām šī teātra izrādēm. Kad 1934. gadā teātri likvidēja, uzstājās galvenokārt ārpus Latvijas, no 1936. līdz 1938. gadam strādāja dažādos Polijas teātros. 

Pēc Latvijas okupācijas Otrā pasaules kara laikā no 1940. līdz 1941. gadam vadīja amatieru deju kolektīvus. No 1941. līdz 1945. gadam dzīvoja Mahačkalā (Dagestānas APSR) un strādāja par horeogrāfu Dagestānas teātrī. 1945. gadā atgriezās Latvijā, veidoja horeogrāfiju dažādiem iestudējumiem Jaunatnes teātrī, Jelgavas teātrī un Valmieras teātrī. Publicēja recenzijas par deju iestudējumiem, vadīja amatieru deju trupas. No 1948. gada bija Valsts teātra institūta pedagogs, baletmeistars.

## Atsauces
Šeremetjevas starptautiskā lidosta

**Šeremetjevas starptautiskā lidosta** () ir viena no Maskavas starptautiskajām lidostām Krievijā. Izvietojusies Maskavas ziemeļrietumu pierobežā Maskavas apgabala Himku municipālajā apriņķī 10 km no Maskavas ārējā apvedceļa (MKAD). Tā ir bāzes lidosta aviosabiedrībai *[[Aeroflot]]* un ir lielākā Krievijas lidosta pēc pasažieru plūsmas. Lidostai ir divi paralēli skrejceļi, četri pasažieru termināļi un kravas terminālis.

## Vēsture
Lidlauku uzbūvēja 1953.—1957. gadā kā PSRS gaisa spēku lidlauku. Nosaukumu ieguvis no netālā Šeremetjevskas (*Шереметьевский*) ciemata un tāda paša nosaukuma dzelzceļa stacijas (mūsdienās Dolgoprudnijas pilsētas daļa). 1959. gadā lidlauku nodeva civilajai aviācijai. 1960. gadā no lidostas veica pirmo starptautisko lidojumu uz Šēnefeldes lidostu Austrumvācijā. 1964. gadā nodots ekspluatācijā jauns lidostas terminālis *Šeremetjevo-1* lidlauka ziemeļu pusē (mūsdienās — rekonstruējamais B terminālis). 1980. gadā nodots ekspluatācijā jauns terminālis *Šeremetjevo-2* lidlauka dienvidu pusē, uz kuru pārcelti starptautiskie reisi (mūsdienās — F terminālis). No termināļa *Šeremetjevo-1* tika veikti iekšzemes reisi PSRS rietumu virzienos, tajā skaitā uz Rīgu.

2017. gadā pasažieru skaits Šeremetjevas lidostā pārsniedza 40 000 000, iekļaujoties starp 20 noslogotākajām lidostām Eiropā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Salacgrīvas draudzes novads

thumb|250px|Salacgrīvas draudzes novads (1798).

**Salacgrīvas draudzes novads** () bija viens no 16 Vidzemes guberņas Valmieras apriņķa (līdz 1783. gadam — Rīgas apriņķa) draudzes novadiem.

## Vēsture
Draudzes novads izveidojās Rīgas arhibīskapijas Līvu galā, Salacas baznīcas draudze pirmo reizi pieminēta 1508. gadā. 1582. gadā iekļauts Pārdaugavas hercogistes Pērnavas vaivadijas sastāvā, vēlāk Rīgas apriņķa sastāvā. Tagadējā Lielsalacas luterāņu baznīca celta 1777. gadā kā koka baznīca. 1856. gadā pārbūvēta, saglabājot vecās baznīcas jumtu, sienas uzbūvējot no jauna zem vecā jumta.
Baltijas pārkrievošanas laikā 1873. gadā pēc arhitekta R. Pflūga projekta uzcelta Salacgrīvas Sv. Dievmātes patvēruma pareizticīgo baznīca, bet 1894. — 1895. gadā Ainažu Sv. Arsēnija pareizticīgo baznīca.

## Muižas
thumb|250px|Salacgrīvas draudzes novada muižas 1903. gadā (no ''Wegekarte des Wolmarschen Kreises mit den Kirchspiels- und Gutsgrenzen'', 1903).
Salacgrīvas draudzes novadā 1826. gadā bija šādas muižas:

* Salacgrīvas mācītājmuiža (*Pastorat Salis*)
* Vecsalacas muiža (*Alt-Salis*)
* Svētciema muiža jeb Jaunsalacas muiža (*Neu-Salis*)
* Ainažu muiža (*Hainasch*), tajā ietilpa arī Ikla
* Zonepes muiža (*Sohnep*)
* Vīskalnu muiža (*Wihskaln*)
thumb|250px|Salacgrīvas luterāņu baznīca (2002).


Bm02005abm.jpg|Vecsalacas muiža (Broce, 1780)
Bm02006abm.jpg|Salacgrīvas osta
Bm02007abm.jpg|Salacgrīvas baznīca, 1780
Vecsalacas muiža.jpg|Vecsalacas muižas kungu māja (20. gs. sākumā)
Svētciema muižas kungu māja.jpg|Svētciema (Jaunsalacas) muižas kungu māja (20. gs. sākumā)
Ainažu muižas kungu māja 2002-05-01.jpg|Ainažu muižas kungu māja (2002)
Vecsalacas muižas saimniecības ēka 2002-05-01.jpg|Vecsalacas muižas saimniecības ēka (2002)
Salacgrīvas pareizticīgo baznīca 2003-05-01 - panoramio.jpg|Salacgrīvas pareizticīgo baznīca (2003)
Ainažu pareizticīgo baznīca - panoramio.jpg|Ainažu pareizticīgo baznīca (2012)


## Ārējās saites
* 
* 
* 
* 

## Atsauces
Liepupes draudzes novads

thumb|250px|Liepupes (kartē ''Leelpuppe'') draudzes novads (1798).

**Liepupes draudzes novads** () bija viens no 16 Vidzemes guberņas Valmieras apriņķa (līdz 1783. gadam — Rīgas apriņķa) draudzes novadiem.

## Vēsture
Liepupes draudzes novads izveidojās Rīgas arhibīskapijas Līvu galā, 1582. gadā iekļauts Pārdaugavas hercogistes Pērnavas vaivadijas sastāvā.  
Zviedru Vidzemes laikā iekļauts Rīgas apriņķa sastāvā. Tagadējā Liepupes baznīca celta 1777. - 1783. gadā, nodedzināta 1971. gadā, atjaunota 1989. - 1999. gadā.

## Muižas
thumb|left|150px|Liepupes draudzes novada muižas 1903. gadā (no ''Wegekarte des Wolmarschen Kreises mit den Kirchspiels- und Gutsgrenzen'', 1903).
Liepupes draudzes novadā 1826. gadā bija šādas muižas:

*Liepupes mācītājmuiža (*Pastorat Pernigel*)
*Liepupes muiža (*Pernigel*) 
*Vecmuiža (*Sussikas*)
*Blomes muiža (*Kulsdorf*)
*Ķirbižu muiža (*Kürbis*) jeb Aderkasa muiža 
*Duntes muiža (*Ruhtern*)
*Tūjasmuiža (*Taubenhof*) jeb Dūjas muiža
*Stienes muiža (*Ulpisch*)
thumb|250px|Liepupes luterāņu baznīca (2000).

BM10172Am.jpg|Liepupes baznīca (Broce, 1817)
BM10180Am.jpg|Liepupes baznīca
Liepupes muiža (1).jpg|Liepupes muižas kungu māja (2017)
Ķirbižu muiža - panoramio.jpg|Ķirbižu muižas kungu māja (2014)
A gate of Munchausen's museum.jpg|Duntes muižas Minhauzena muzejs


## Ārējās saites
*
*
*
*

## Atsauces
Raunas draudzes novads

thumb|250px|Raunas draudzes novads (1798).
thumb|250px|Raunas draudzes novada muižas 1903. gadā (no ''Wegekarte des Wendenschen Kreises mit den Kirchspiels- und Gutsgrenzen'', 1904).
thumb|250px|Raunas luterāņu baznīca (2000).

**Raunas draudzes novads** () bija viens no 16 Vidzemes guberņas Cēsu apriņķa draudzes novadiem.

## Vēsture
Pēc Tālavas zemju dalīšanas 1224. gadā Raunas draudzes novads bija tieši pakļauts Rīgas arhibīskapiem. Alberta II Zauerbēra valdīšanas laikā tika uzcelta Raunas pils (*Rownenborgh*), kas kalpoja par vienu no arhibīskapu rezidencēm.
Livonijas kara laikā krievu un tatāru karaspēks Raunas pili (*Ровно*) nenopostīja.
1625. gadā Zviedrijas karalis Gustavs II Ādolfs Raunas pili nodeva dzimtas īpašumā Svantem Banēram. Otrā Ziemeļu kara laikā Raunas pili saspridzināja. No 1658. līdz 1664. gadam par Raunas luterāņu mācītāju strādāja Jānis Reiters, kas šeit tulkoja latviski Mateja evaņģēliju un 1662. gadā publicēja tēvreižu krājumu 40 valodās (*Oratio Dominica XL linguarum*).

Raunas luterāņu baznīca cieta poļu-zviedru kara laikā, 1613. gadā tā bija bez jumta. Pēc Lielā Ziemeļu kara 1724. gadā tā minēta kā sabrukusi. Baznīcas tornis atjaunots 1736. gadā, no 1793. līdz 1794. gadam uzcelta piebūve ģērbkambarim. No 1803. līdz 1804. gadam un no 1936. līdz 1937. gadam veica baznīcas pārbūvi.

## Muižas
Raunas draudzes novadā 1826. gadā bija šādas muižas:
*Raunas mācītājmuiža (*Pastorat Ronneburg*)
*Raunas pilsmuiža (*Schloß Ronneburg*)
*Jaunraunas muiža (*Ronnenburg-Neuhof*)
*Veselavas muiža (*Wesselshof*)
*Baižkalna muiža (*Friedrichshof*)
*Mārsnēnmuiža (*Mahrzen, Mahrzenhof*), kroņa muiža
*Launkalna muiža (*Launekaln*) 
*Rozes muiža (*Lubar*) 
*Startu muiža (*Stürzenhof*), kroņa muiža
*Brantu muiža (*Horfenhof, Horstenhof*) 
*Lisas muiža (*Lissenhof*)
*Paula muiža (*Paulenhof*)
*Kalna muiža (*Gresten, Greesten*)


Rauna.jpg|thumb|Raunas kopskats ar arhibīskapa rezidences pilsdrupām pakalnā (18. gs.)
Rauna 1866.JPG|Raunas baznīca un pilsdrupas (1866)
Jaunraunas Muiza 2016.jpg|Jaunraunas muižas pils (2016)
Veselavas muiža - Guntars Mednis - Panoramio.jpg|Veselavas muižas pils (2012)
Launkalnes pagastnams 2001-08-04.jpg|Launkalnes muiža (2001)
Skangals huvudbyggnad.jpg|Skangaļu muiža (2007)


## Ārējās saites
*
*
*
*

## Atsauces
Seržants

**Seržants** (no  — 'kalps') ir militārā dienesta pakāpe daudzu valstu bruņotajos spēkos. Latvijas Nacionālajos bruņotajos spēkos šādu dienesta pakāpi piešķir kaprālim pēc instruktora kursa pabeigšanas un četru gadu nodienēšanas kaprāļa pakāpē.

## Atsauces
Balvu pilsētas priekšsēdētāju uzskaitījums

150px|thumb|Balvu pilsētas ģerbonis
Šajā uzskaitījumā apkopoti **[[Balvi|Balvu]] pilsētas priekšsēdētāji** jeb **Balvu mēri** kopš 1928. gada, kad Balviem tika piešķirtas pilsētas tiesības. Līdz 2009. gadam Balvu pilsētai bija atsevišķs pilsētas priekšsēdētājs, taču pēc 2009. gada pašvaldību reformas Balvu pilsētas priekšsēdētāja amatu pilda Balvu novada priekšsēdētājs.

## Uzskaitījums

## Skatīt arī
* Balvu novada pašvaldības vadītāju uzskaitījums
* Balvu rajona priekšsēdētāju uzskaitījums

## Ārējās saites
* Balvi 

## Atsauces
Dienīcova

**Dienīcova**, agrāk **Denicova**, ir ciems Balvu novada Briežuciema pagastā. Atrodas pagasta dienvidrietumu daļā 8 km no pagasta centra Briežuciema, 38 km no novada centra Balviem un 260 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa V460 (Tilža–Baltinava).

1897. gadā ciemā bija 2 sētas ar 55 cilvēkiem.
## Atsauces
Sicīlijas Konstance

**Sicīlijas Konstance** (, ; dzimusi , mirusi ) bija Sicīlijas karaļa Rožera II meita, Sicīlijas karaliene no 1194. līdz 1198. gadam, līdz 1197. gadam — kopā ar vīru Heinrihu VI, pēc tā nāves — kā mazgadīgā dēla Frīdriha II reģente.

Konstances laulības ar topošo imperatoru Heinrihu VI 1186. gadā ļāva Hoenštaufenu dinastijai pretendēt uz Sicīlijas karaļa troni. Daudzi sicīlieši tomēr atbalstīja Tankredu, kurš faktiski valdīja līdz savai nāvei 1194. gadā, bet Konstance kādu laiku pavadīja ieslodzījumā. Kad Heinrihs VI 1197. gadā mira, Konstance ar pāvesta Inocenta III atbalstu nodrošināja troni savam dēlam Frīdriham II, kuru kronēja 1198. gadā.

## Ārējās saites
Sentlērincas apriņķis

**Sentlērincas apriņķis** () ir Ungārijas Baraņas meģes administratīvā iedalījuma vienība valsts dienvidos. Robežojas ar Baraņas meģes Heģhātas apriņķi ziemeļos, Pēčas apriņķi austrumos, Šeljes apriņķi dienvidos un Sigetvāras apriņķi rietumos.
Viļakas pilsētas priekšsēdētāju uzskaitījums

150px|thumb|Viļakas pilsētas ģerbonis
Šajā uzskaitījumā apkopoti **[[Viļaka]]s pilsētas priekšsēdētāji** jeb **Viļakas mēri** kopš 1945. gada, kad Viļaka ieguva pilsētas tiesības. Līdz 2009. gadam Viļakas pilsētai bija atsevišķs pilsētas priekšsēdētājs, taču pēc 2009. gada pašvaldību reformas Viļakas pilsētas priekšsēdētāja amatu pilda Viļakas novada priekšsēdētājs.

## Uzskaitījums

## Skatīt arī
* Viļakas novada pašvaldības vadītāju uzskaitījums

## Ārējās saites
* Viļaka

## Atsauces
Begunova

**Begunova** ir ciems Balvu novada Briežuciema pagastā. Atrodas pagasta austrumu daļā 6 km no pagasta centra Briežuciema, 32 km no novada centra Balviem un 252 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atrodas netālu no autoceļa V480 (Aususala–Breksene).

1897. gadā ciemā bija 3 sētas ar 88 cilvēkiem.
## Atsauces
Štikunova

**Štikunova** () ir ciems Balvu novada Briežuciema pagastā. Atrodas pagasta austrumu daļā 5 km no pagasta centra Briežuciema, 31 km no novada centra Balviem un 251 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa V480 (Aususala–Breksene).

1897. gadā ciemā bija 2 sētas ar 35 cilvēkiem.

## Atsauces
Sentlērinca

**Sentlērinca** () ir pilsēta Ungārijas dienvidos, Baraņas meģes Sentlērincas apriņķa centrs.

Apdzīvotā vieta pirmoreiz rakstos minēta 1235. gadā. No 18. gadsimta - Esterhāzi dzimtas īpašumā. 1868. gadā Sentlērinca kļuva par dzelzceļa mezglu. Pilsētas tiesības no 1996. gada.

## Atsauces

## Ārējās saites

*
Pelči (Rudbāržu pagasts)

**Pelči** ir ciems Kuldīgas novada Rudbāržu pagastā. Atrodas pagasta rietumos 6,7 km no pagasta centra Rudbāržiem, 15,7 km no Skrundas un 165,7 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa A9 (Rīga (Skulte) — Liepāja), Garūdenes krastā.

## Atsauces
Viļakas novada pašvaldības vadītāju uzskaitījums

150px|thumb|Viļakas novada ģerbonis
Šajā uzskaitījumā apkopoti **[[Viļakas novads|Viļakas novada]] pašvaldības vadītāji**. Viļakas novads tika izveidots 2009. gada 1. jūlijā, apvienojot Kupravas, Medņevas, Susāju, Šķilbēnu, Vecumu, Žīguru pagastus un Viļakas pilsētu.

## Uzskaitījums

## Ārējās saites
* Viļakas novads

## Atsauces
Domodedovas lidosta

**Maskavas Domodedovas lidosta** () ir viena no Maskavas starptautiskajām lidostām Krievijā. 
Izvietojusies Maskavas apgabala vidusdaļā Domodedovas municipālajā apriņķī 45 km no Maskavas pilsētas centra. Tā ir otra lielākā Krievijas lidosta (2015) pēc pasažieru plūsmas. Lidostai ir divi paralēli skrejceļi, kas izvietoti 2 km attālumā viens no otra un izmantojami neatkarīgi, pasažieru terminālis un kravas terminālis.

## Vēsture
Lidlauku uzbūvēja no 1955. līdz 1962. gadam. Pirmais pasažieru reiss notika 1964. gada 25. martā uz Sverdlovsku. Lidosta bija paredzēta PSRS garajiem iekšzemes lidojumiem uz Sibīriju, Tālajiem Austrumiem un Vidusāziju, bet tika apkalpoti arī vidējie maršruti uz Pievolgas pilsētām un Urāliem. 1990. gados lidosta pakāpeniski pārgāja tūrisma kompānijas *East Line* kontrolē un 1992. gadā ieguva starptautiskas lidostas statusu. Mūsdienās ap 40 % pasažieru plūsmas nodrošina Krievijas iekšzemes reisi, ap 60 % — starptautiskie reisi. Lidostas pakalpojumus izmanto ap 80 aviokompāniju.

2011. gada 24. janvārī lidostas ielidošanas zālē notika terorista pašnāvnieka sarīkots sprādziens, kurā gāja bojā 37, bet tika ievainoti 168 cilvēki.

## Ārējās saites