open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Oseana Mišelona

**Oseana Mišelona** (; dzimusi  Šamberī) ir franču biatloniste,  čempione distancē ar kopēju startu un stafetē, sudraba medaļas ieguvēja sprintā, 2025. gada pasaules čempione stafetē un sudraba medaļas ieguvēja distancē ar kopēju startu.

## Karjera
Pirmo starptautisko pieredzi O. Mišelona ieguva 2020. gada Pasaules čempionātā jauniešiem Lencerheidē, kur izcīnīja bronzu sprintā. Nākamajā gadā Pasaules čempionātā jauniešiem labākais sasniegums bija 10. vieta iedzīšanā. 2022. gada janvārī Brezno debitēja IBU kausā. 2022. gadā piedalījās Eiropas čempionātā, jauktajā stafetē ieņēma ceturto vietu, bet individuāli divas reizes ierindojās 12. vietā (sprintā un iedzīšanā). 2022. gada Pasaules čempionātā junioriem Soldžerholovā izcīnīja divas medaļas: sudrabu individuālajā distacē un bronzu stafetē. Nākamajā sezonā startēja IBU kausā gan pieaugušajiem, gan junioriem. 2023. gada februārī piedalījās Eiropas čempionātā junioriem Madonā, kur labāko rezultātu sasniedza iedzīšanā, finišējot 19. vietā.

2023. gada decembrī Kontiolahti pirmo reizi ieguva vietu uz goda pjedestāla IBU kausā, sprintā ieņemot 3. vietu. Pēc nepilnām divām nedēļām sprintā Šūšenā izcīnīja arī pirmo uzvaru IBU kausā. Pēc šiem panākumiem Mišelonu iekļāva pirmās komandas sastāvā, un  Oberhofā viņa debitēja Pasaules kausā. Savās pirmajās sacensībās ieņēma 28. vietu sprintā un ieguva Pasaules kausa ieskaites punktus. 2024. gada Eiropas čempionātā izcīnīja divas medaļas — bronzu iedzīšanā un sudraba godalgu jauktajā stafetē. Sezonas beigās vēl ieguva vairākus pjedestālus IBU kausa posmos un uzvarēja 2023.—2024. gada IBU kausa kopvērtējumā.

2024.—2025. gada sezonā jau no sākuma startēja Pasaules kausā. Rūpoldingas posmā pirmo reizi tika iekļauta Francijas stafetes komandas sastāvā un izcīnīja trešo vietu. Savā debijas Pasaules čempionātā 2025. gadā Lencerheidē izcīnīja zelta medaļu stafetē, Francijas komandā startējot kopā ar Lū Žanmono, Žistīni Brezā-Bušē un Žiliju Simonu. Individuāli labāko rezultātu sasniedza sprintā, ieņemot 12. vietu. 2024.—2025. gada Pasaules kausa sezonas kopvērtējumā ieņēma piekto vietu un uzvarēja U-23 ieskaitē, par pieciem punktiem apsteidzot savu tautieti Žannu Rišāru.

 izcīnīja divas zelta medaļas, kļūstot par olimpisko čempioni distancē ar kopēju startu un stafetē, un sudraba godalgu sprintā.

## Karjeras rezultāti

### Olimpiskās spēles

### Pasaules čempionāts

### Pasaules kausa kopvērtējums

### Pasaules čempionāts jauniešiem un junioriem

## Atsauces

## Ārējās saites
Aivars Krjukovs

**Aivars Krjukovs** (dzimis ) ir latviešu militārpersona, ģenerālis. Pašreizējais Latvijas Latvijas Republikas Zemessardzes komandieris.

Aivars Krjukovs skolas gaitas sācis Rīgas 36. vidusskolā (tagad Rīgas Teikas vidusskola). Divus gadus pēc dienesta uzsākšanas NBS ar 1999. gada decembri uzsācis praktiskos virsnieka uzdevumus — Sauszemes spēku Mehanizētā kājnieku brigādes 1. mehanizētajā kājnieku bataljona (LATBAT) 1. kājnieku rotas Uguns atbalsta vada komandiera pienākumu pildīšanu.

A. Krjukovs Nacionālajos bruņotajos spēkos dien no 1997. gada, pulkveža dienesta pakāpi ieguvis 2021. gadā, ģenerāļa — 2025. gadā.

Piedalījies starptautiskajās operācijās Irākā, Afganistānā un Kosovā.

Zemessardzes vadību formāli pārņēma no Kaspara Pudāna 2025. gada 21. janvārī, taču faktiski bija paredzēts, ka studiju dēļ amata pienākumus pildīt sāks ar 1. jūniju. Līdz tam Zemessardzes komandiera pienākumus pildīja Zemessardzes štāba priekšnieks Viesturs Bubucis.

Viena no LR ZS komandiera darba prioritātēm būs Zemessardzes sastāva palielināšana no 10 uz 12 tūkstošiem. LR ZS komandieris apliecināja ieceri plašāk iedzīvināt visaptverošas valsts aizsardzības koncepciju. "Ne katram ir jānes ierocis, jo var līdzdarboties un palīdzēt ar savu iegūto izglītību, specialitāti, lai tādā veidā veicinātu Zemessardzes attīstību," stājoties amatā, paziņoja A. Krjukovs. Viņš uzsver nepieciešamību attīstīt "gatavības kultūru" un zemessargu spējas pielāgoties jauna, labākam tehniskajam aprīkojumam un adaptēties mainīgos apstākļos.

## Atsauces
Salami

**Salami** (itāļu: *salame*) ir tradicionāla itāļu gaļas desa.

Salami nosaukums cēlies no itāļu valodas vārda *salare*, kas nozīmē "sālīt". Šis nosaukums atspoguļo vienu no galvenajām salami pagatavošanas metodēm — sālīšanu, kas ir būtiska tās konservācijai un garšas iegūšanai. Salāmi tiek izgatavota no maltas gaļas (parasti cūkgaļas) un speķa, ko papildina dažādas garšvielas un dažreiz arī vīns. Produkts tiek raudzēts un žāvēts vairākas nedēļas vai pat mēnešus, atkarībā no veida, tādējādi iegūstot raksturīgo tekstūru un garšu.

## Vēsture
Salami vēsture sniedzas vairāk nekā 2000 gadus senā pagātnē. Šīs desas veids radās kā risinājums, lai saglabātu gaļu ilgstošai uzglabāšanai, kad nebija pieejamas modernas dzesēšanas tehnoloģijas. Jau Senajā Romā salami līdzīgus izstrādājumus gatavoja, lai nodrošinātu karavīrus ar pārtiku ilgstošu kampaņu laikā. Viduslaikos salami kļuva par būtisku pārtikas produktu Eiropas lauku iedzīvotājiem. Desu ražošana bija svarīga, jo tā ļāva izmantot pilnīgi visu nokautā dzīvnieka gaļu, kas citādi ātri bojātos. Industrializācijas laikā salami ražošana izplatījās plašāk un kļuva pieejama dažādām sabiedrības grupām. Vienlaikus dažādos reģionos izveidojās vietējās receptes, kas atšķiras pēc garšvielām, gaļas proporcijām un žāvēšanas metodēm.

Mūsdienās salami tiek ražots visā pasaulē, un pastāv vairāki desmiti dažādu veidu, piemēram, itāļu salami, ungāru salami un spāņu čorizo.

## Sastāvdaļas un pagatavošana
Salami pagatavošanas process ir sarežģīts un balstās uz tradicionālām metodēm, kas tiek rūpīgi ievērotas gadsimtiem ilgi. Parasti tiek izmantota cūkgaļa, taču dažos reģionos izmanto liellopu gaļu. Svarīga sastāvdaļa ir speķis, kas nodrošina desai mitrumu un tekstūru. No garšvielām, izplatītākās ir ķiploki, pipari, fenheļa sēklas un paprika. Dažās receptēs pievieno arī sarkanvīnu vai etiķi.

## Pagatavošanas process
Gaļu un speķi smalki samaļ un sajauc ar garšvielām, līdz iegūst viendabīgu masu. Masa tiek pildīta dabīgās vai mākslīgās desu apvalkās. Desas tiek pakļautas kontrolētai fermentācijas procesam, kas parasti ilgst 1–3 dienas. Šajā laikā attīstās garša un notiek daļēja mitruma iztvaikošana. Salami žāvēšana ir ilgākais process, kas var ilgt no 30 līdz 120 dienām. Temperatūra un mitruma līmenis tiek rūpīgi kontrolēts, lai panāktu ideālu tekstūru un garšu.

## Uzturvērtība
Salami ir enerģētiski blīvs produkts ar augstu olbaltumvielu un tauku saturu. 100 gramos salami parasti ir 350–450 kalorijas, atkarībā no izmantotajām sastāvdaļām.

## Atsauces

## Ārējās saites
Fo (zupa)

[thumb|250px|Fo ar [liellopu gaļa|liellopu gaļu (*phở bò*)]]
[thumb|250px|Fo ar [vistas gaļa|vistas gaļu (*phở gà*)]]
**Fo** () ir vjetnamiešu zupa, kas sastāv no buljona, rīsu nūdelēm (*bánh phở*), garšaugiem un parasti liellopu (*phở bò*) vai vistas gaļas (*phở gà*). Fo ir populārs ēdiens Vjetnamā, kur to pasniedz mājsaimniecībās, ielu kioskos un restorānos visā valstī. Tiek uzskatīts, ka ēdienu radīja Namdiņas provincē. Šis ir Vjetnamas nacionālais ēdiens.

Fo izcelsme meklējama 20. gadsimta sākumā Ziemeļvjetnamā, bet visā pasaulē to popularizēja Vjetnamas kara bēgļi. Sakarā ar to, ka fo izcelsme ir vāji dokumentēta, pastāv domstarpības par kultūras ietekmēm, kas veicinājušas tā attīstību Vjetnamā, kā arī par nosaukuma etimoloģiju. Hanojas un Saigonas zupas gatavošana atšķiras pēc nūdeļu platuma, buljona salduma, garšaugu un mērces izvēles.

Kopš 2017. gada 12. decembrī Vjetnamā atzīmē Fo dienu.

## Vēsture
Fo visticamāk, radās no līdzīgiem nūdeļu ēdieniem. Liellopu gaļas nūdeļu zupa ir plaši izplatīts ēdiens Guandunas, Juņnaņas un Taizemes reģionos. Par tās izcelsmi vienmēr notika diskusijas; uzsvars uz liellopu gaļu, kas reti sastopama Ziemeļvjetnamas virtuvē, liek dažiem cilvēkiem uzskatīt, ka ēdiena pagatavošanu ietekmēja franču kolonisti, tomēr ēdieni, kuru pagatavošai, izmantojot ūdens bifeļu gaļu, piemēram, *xáo trâu*, kopš seniem laikiem bija Vjetnamas lauku virtuves pamatelementi. Piemēram, Van Čū ciema iedzīvotāji apgalvo, ka ēda Fo ilgi pirms sākās franču koloniālais periods. Mūsdienu recepte radījās laika posmā no 1900. līdz 1907. gadam Ziemeļvjetnamā, Namdiņas provincē, kur tolaik atradās ievērojams tekstilizstrādājumu tirgus.

Kulturologs un pētnieks Čiņs Kuaņs Zungs (*Trịnh Quang Dũng*) uzskata, ka fo izplatībai mūsdienās ir vairāku vēsturisku un kultūras faktoru kopums 20. gadsimta sākumā. Francijas pieprasījuma dēļ uzlabojās liellopu gaļas pieejamība, kas savukārt ļāva iegūt liellopu gaļas kaulus, kurus iegādājās ķīniešu strādnieki, lai pagatavotu no tiem fo līdzīgās liellopu gaļas nūdeles, kurus sauca par *niupafu* (*牛扒呼*) vai *ngau paa fu*. Sākotnēji vislielākais pieprasījums pēc šī ēdiena bija strādniekiem no Juņnanas un Guandunas provincēm, jo bija līdzīgs viņu dzimtenes ēdienam. Ar laiku ēdiens kļuva populārāks un ar to iepazīstināja plašāku iedzīvotāju loku.

Sākotnēji tirgotāji pārdeva fo kā uzkodu rītausmas un krēslas stundās. Ēdienu pārdeva ielu kioskos, kurus pārvietoja izmantojot nēsājošus stieņus (*gánh phở*). Uz stieņa bija divi koka skapīši, no kuriem vienā atradās katls uz malkas uguns, bet otrajā — nūdeles, garšvielas, virtuves piederumi un vieta, kur pagatavot bļodu ar fo. Smago *gánh* stieni vienmēr nesa uz pleciem vīrieši.

Hanojā pirmie divi piefiksētie fo kioski bija vjetnamiešiem piederošais *Cát Tường* un ķīniešiem piederošais kiosks pie *Bờ Hồ* tramvaju pieturas. 1918. gadā tiem pievienojas vēl 2 kioski. Laika posmā no 1936. līdz 1946. gadam pārvietojamo fo kiosku skaits samazinājies par labu stacionārām ēstuvēm.

## Atsauces
2019. gada Kannu kinofestivāls

**72. ikgadējais [[Kannu kinofestivāls]]** ir kinofestivāls, kas norisinājās 2019. gadā no 14. līdz 25 maijam Kannās, Francijā. Meksikāņu kinorežisors Alehandro Gonsaless Injaritu tika izvēlēts par žūrijas prezidentu. Festivāla galveno balvu, Zelta palmas zaru, ieguva Dienvidkorejas režisora Pona Čunho filma "Parazīts".

Festivālu atklāja režisora Džima Džārmuša filma "Mirušie nemirst", bet noslēdza Ērika Toledano un Olivjē Nakašes filma "Īpašie".

## Konkursa filmas
Sekojošās filmas sacentās par Zelta palmas zaru.

## Atsauces

## Ārējās saites
*
Vrangeļa kalni

**Vrangeļa kalni** () ir kalnu masīvs Ziemeļamerikas ziemeļrietumos. Administratīvi atrodas Amerikas Savienoto Valstu Aļaskas pavalstī, bet neliela daļa austrumos — Kanādas Jukonas teritorijā. Stiepjas ap 150 km garumā ziemeļrietumu—dienvidaustrumu virzienā. Vrangeļa kalnos ir 12 virsotnes, kas augstākas par 4000 m; augstākā no tām ir Blekbērna kalns 4996 m vjl. Grēda ir vulkāniskas izcelsmes un tajā atrodas 2. un 3. augstākie ASV vulkāni — Blekbērna un Senforda kalni, kā arī vienīgais grēdas aktīvais vulkāns Vrangeļa kalns. Ainavā dominē tundra, bet virs 3500 m augstuma — firna lauki. Kalnu ziemeļu nogāzē atrodas Ziemeļamerikas garākais ieleju ledājs — Nabesnas šļūdonis. Gandrīz visa Vrangeļa kalnu grēda ietilpst  Vrangeļa-Senteliasa nacionālā parka teritorijā. 

Kalnu grēda savu nosaukumu ieguvusi no tās vienīgā darbīgā vulkāna Vrangeļa kalna, kas savukārt nodēvēts par godu Krievu Amerikas gubernatoram admirālim Ferdinandam Vrangelim.

## Atsauces

## Ārējās saites
Nebī Šueibs

**Nebī Šueibs** (; *Jabal An-Nabī Shuʿayb*) ir kalns Sanas muhāfazā Jemenā. Atrodas Jemenas kalnienē un ir Jemenas un Arābijas pussalas augstākā virsotne. Kalns ir bazalta masīvs ar stāvām nogāzēm un lēzenu virsu; tur atrodas militārais postenis ar radaru. Kalns nodēvēts par godu vienam no islāma praviešiem un tiek uzskatīts, ka kalna virsotnē atrodas tā kaps. 

## Atsauces

## Ārējās saites
Vistas gaļa

thumb|Pagatavota vista
**Vistas gaļa** ir gaļa, kas iegūta no vistas. Tā ir populārs pārtikas produkts, jo ir viegli pieejama, samērā lēta un daudzveidīgi izmantojama dažādos ēdienos.

Vistas gaļa ir lielisks olbaltumvielu avots un satur mazāk tauku nekā, piemēram, cūkgaļa vai liellopu gaļa (īpaši, ja tiek izmantota vistas fileja). Tā ir bagāta ar B grupas vitamīniem, selēnu un fosforu. Vistas gaļā parasti ir zems tauku saturs. Tauki ir koncentrēti ādā. 100 g ceptas vistas krūtiņas porcijā ir 4 g tauku un 31 g olbaltumvielu, salīdzinot ar 10 g tauku un 27 g olbaltumvielu tādā pašā porcijā cepta liesa steika.

Pasaules mērogā vistas gaļa ir vispopulārākā mājputnu gaļa, kas veido aptuveni 35—40% no kopējā gaļas patēriņa. 2023. gadā pasaules vistas gaļas patēriņš pārsniedza 130 miljonus tonnu gadā. Paredzams, ka vistas gaļas patēriņš turpinās pieaugt, īpaši Āzijā un Āfrikā, kur pieaug iedzīvotāju skaits un urbanizācija. Vairāk nekā 60% no globālā vistas gaļas eksporta nodrošina Brazīlija un ASV.

## Vistas gaļas veidi

* Fileja (krūtiņa): bagāta ar olbaltumvielām, piemērota veselīgam uzturam.
* Augšstilbi un stilbiņi: tumšāka gaļa ar bagātīgāku garšu.
* Spārniņi: populāri uzkodu ēdienos, piemēram, cepti vai grilēti.
* Vistas aknas, sirds un citi blakusprodukti: izmantojami dažādos tradicionālos ēdienos.
thumb|Vistas gabaliņi KFC
Turklāt vistas gaļa ir viens no populārākajiem produktiem ātrās ēdināšanas industrijā. Tā tiek izmantota dažādos ēdienos, piemēram, vistas nagetos — kraukšķīgos vistas gaļas gabaliņos, kas bieži tiek pasniegti ar dažādām mērcēm, vistas burgeros ar filejas vai maltās vistas gaļas kotleti, papildinātos ar salātiem, tomātiem un mērcēm, kā arī ceptos vai grilētos vistas spārniņos ar dažādām garšvielām vai mērcēm, piemēram, *Buffalo* vai *BBQ*. Cepta vista panējumā ir iecienīts ēdiens tādos zīmolos kā KFC un *[[Popeyes]]*.

## Iesaldēšana
Svaiga vistas gaļa saldētavā saglabā savu kvalitāti ilgāk nekā vārītā, jo vārīšanas laikā tiek zaudēts mitrums. Tomēr, lai iegūtu optimālu kvalitāti, ieteicams, veselu vistu saldētavā uzglabāt ne ilgāk kā 12 mēnešus, nevārītas vistas daļas — 9 mēnešus, nevārītas vistas iekšas — 3 līdz 4 mēnešus, bet vārīto vistas gaļu — 4 mēnešus. Saldēšana parasti nerada mājputnu gaļas krāsas izmaiņas, bet kauli un gaļa to tuvumā var kļūt tumša. Kaulu tumšāka krāsa veidojas, kad, sasaldējot un atkausējot mājputnu gaļu, pigments cauri porainiem jaunu mājputnu kauliem iekļūst apkārtējos audos.

## Atsauces

## Ārējās saites
Sandra Buliņa

**Sandra Buliņa** (dzimusi  Alūksnē) ir latviešu biatloniste, Pasaules kausa un Pasaules čempionāta dalībniece.

Ar biatlonu nodarbojas arī viņas dvīņu māsa Sanita Buliņa, ar ko kopā startē Latvijas izlasē. 

## Karjera
Pirmās starptautiskās sacensības Sandras Buliņas karjerā bija 2018. gada Pasaules čempionāts jauniešiem Otepē. 2018.—2019. gada sezonā sāka startēt IBU kausā junioriem. 2019. gada novembrī Šūšēnā debitēja IBU kausā pieaugušajiem. Jauniešu un junioru sacensībās lielus panākumus nav guvusi, labākos rezultātus sasniedza 2022. gada Pasaules čempionātā junioriem Soldžerholovā, kur visās individuālajās disciplīnās iekļuva labāko piecdesmitniekā, augstāko vietu uzrādot sprintā (38. vieta).

Pasaules kausa sacensībās debitēja  Oberhofā ar 94. vietu sprintā. Pirmo reizi Pasaules čempionātā piedalījās 2024. gadā Nove Mesto Morāvijā. Sprintā ieņēma 85. vietu, bet 15 km individuālajā distancē ierindojās 85. vietā. Startēja arī stafetē, veica pēdējo posmu, kura laikā komanda tika apsteigta par apli un ieņēma 15. vietu. 2025. gada janvārī Pasaules kausa posmā Oberhofā, sprintā ieņemot 52. vietu, pirmo reizi kvalificējās iedzīšanas sacensībām, kur gan tika apsteigta par apli.

## Karjeras rezultāti
### Pasaules čempionāts

### Eiropas čempionāts

### Pasaules čempionāts jauniešiem un junioriem

### Eiropas čempionāts junioriem

## Atsauces

## Ārējās saites
Brinza

**Brinza** ir siera veids, kas izgatavots no govs, kazas vai aitas piena. Tas ir īpaši populārs Austrumeiropas un Balkānu reģionos.

Vārds *brânză*, kur tas nozīmē siers. Šī vārda izcelsme nav līdz galam skaidra: saskaņā ar vienu versiju tas cēlies no pirmsindoeiropiešu substrāta, saskaņā ar citu — tas ir atvasināts no albāņu (*për*)*brëndësa*-t (iekšpuse, jēra vēdera iekšējā odere, ko izmanto siera gatavošanai), kas saistīts ar *brënda* ('iekšpuse').

## Vēsture
Brinzas vēsture ir cieši saistīta ar nomadu tautu dzīvesveidu. Pirmās atsauces uz līdzīga tipa sieru datējamas ar 9. gadsimtu, kad Karpatu kalnu reģionā dzīvojošie gani sāka izmantot piena fermentāciju, lai saglabātu pārtiku ilgstošam laikam. 14. gadsimtā, pateicoties Vladislavam I, Moldovas hercogiste noteica pirmos likumus, kas regulēja brinzas ražošanu un tirdzniecību, kas uzsver šī siera nozīmīgumu reģionā.

Mūsdienās brinza ir populāra dažādās valstīs, tostarp Rumānijā, Slovākijā, Ukrainā un Polijā. Rumānijā to bieži sauc par nacionālo ēdienu un izmanto gan kā piedevu, gan kā pamata sastāvdaļu dažādos ēdienos, piemēram, pīrāgos.

## Sastāvdaļas un pagatavošana
Brinza gatavošanā galvenokārt izmanto govs, kazas vai aitas pienu. Katra piena veida izvēle ietekmē siera garšu un konsistenci. Kazas un aitas piena brinza parasti ir intensīvāka un aromātiskāka, savukārt govs piena brinza ir maigāka un krēmīgāka.

Ražošanas process sākas ar svaiga piena pasterizāciju, kas tiek uzkarsēts līdz aptuveni 72 °C, lai iznīcinātu mikroorganismus un pagarinātu produkta derīguma termiņu. Pēc tam pievieno siera raugu, kas veicina piena koagulāciju. Kad piens ir sarecējis, iegūto masu sagriež kubiņos, lai atdalītu sūkalas. Šīs sūkalas vēlāk nosusina, un atlikušā siera masa tiek veidota un sālināta. Tradicionāli brinza tiek uzglabāta sālsūdenī, kas ne tikai uzlabo garšu, bet arī pagarina siera derīguma termiņu. Sāļuma līmenis brinzā var būt dažāds, taču parasti tas nepārsniedz 4—5 %, kas nodrošina harmonisku garšu.

Brinza uzturvērtība ir ievērojama. Tā ir bagāta ar olbaltumvielām (vidēji 15—20 g uz 100 g), kalciju (300—500 mg) un B grupas vitamīniem. Turklāt tajā ir zems ogļhidrātu saturs, kas padara to piemērotu cilvēkiem ar zemu ogļhidrātu diētu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Tautas medicīna

[thumb|Tradicionālās zāles tirgū [Madagaskara|Madagaskarā]]
**Tautas medicīna** ir tradicionālo ārstēšanas un veselības aprūpes metožu kopums, kas balstās uz paaudzēm nodotu pieredzi, dabas resursu izmantošanu un intuitīvu pieeju veselības problēmu risināšanā. Šīs metodes bieži ietver ārstniecības augu, dabisko produktu, masāžas, kompresu, tēju, vannu un citu līdzekļu pielietošanu, lai uzlabotu veselību vai mazinātu slimību simptomus. 

Tautas medicīna bieži tiek pielietota kā alternatīva vai papildinājums mūsdienu medicīnai, īpaši gadījumos, kad cilvēki vēlas izvairīties no ķīmiskām vielām vai medikamentiem. Lai gan tautas medicīnai ir dziļas saknes kultūras un tradīciju kontekstā, tās efektivitāte ne vienmēr ir zinātniski pierādīta, tāpēc dažkārt ir nepieciešama piesardzība tās pielietošanā. Kritika par tautas medicīnu ir saistīta gan ar tās efektivitāti, gan iespējamo risku veselībai. Daudzas tautas medicīnas metodes nav izpētītas vai apstiprinātas ar stingriem zinātniskiem pētījumiem. Daži dabīgie līdzekļi var izraisīt alerģiskas reakcijas vai mijiedarbību ar citiem medikamentiem, kas var būt bīstami, ja tos lieto nezināšanas dēļ. Tajā pašā laikā daudzas mūsdienu zāles ir radītas, balstoties uz tautas medicīnas zināšanām un pētījumiem par dabiskajām vielām. 

## Ārējās saites
Uha

**Uha** ir tradicionāla austrumslāvu zivju zupa, kas vēsturiski tiek uzskatīta par vienu no vecākajiem un iecienītākajiem ēdieniem Krievijā un tās kaimiņvalstīs. Lai gan mūsdienās uha parasti tiek asociēta ar zivju zupām, sākotnēji šis nosaukums tika izmantots, lai apzīmētu jebkāda veida buljonu. Ar laiku tas kļuva par specifisku apzīmējumu zivju zupai, kas tiek pagatavota no dažādiem zivju veidiem, garšaugiem un dārzeņiem.

## Vēsture
Uhas vēsture aizsākas jau Senās Krievzemes laikos, kad zivis bija galvenā uztura sastāvdaļa, īpaši reģionos ar bagātīgiem ūdens resursiem. Viduslaikos šo zupu bieži gatavoja zvejnieki uz vietas pie upēm vai ezeriem, izmantojot svaigi nozvejotas zivis. Tās vienkāršā recepte un dabiskās sastāvdaļas padarīja uhu par populāru ēdienu gan vienkāršo ļaužu, gan aristokrātijas vidū. Gadsimtu gaitā receptes tika pilnveidotas, pievienojot garšvielas un dārzeņus, taču uhas pamatprincips (izmantot svaigas zivis) palika nemainīgs.

## Veselība
Zivis, kas ir uhas galvenā sastāvdaļa, satur viegli sagremojamus olbaltumvielas, kuras ir svarīgas ķermeņa audu augšanai un atjaunošanai. Lasis, forele un citas zivis satur omega-3 taukskābes, kas labvēlīgi ietekmē sirds un asinsvadu sistēmu, samazina “sliktā” holesterīna līmeni un uzlabo smadzeņu darbību.

Uha, kuras pamatā ir svaigas zivis ar dārzeņiem (sīpoliem, burkāniem, kartupeļiem), ir bagāta ar vitamīniem un antioksidantiem, kas veicina imunitāti un atveseļošanos, tas arī ir ēdiens ar zemu tauku saturu, kas ir viegli sagremojams, tāpēc to bieži iesaka lietot diētu laikā.

## Gatavošana
Uhas gatavošana sākas ar zivju buljona pagatavošanu. Zupai var izmantot dažādas zivis, piemēram, līdakas, zandartus, asarus vai foreles, un bieži tiek apvienoti vairāki zivju veidi, lai iegūtu dziļāku garšu. Zivju galvas un asakas tiek izmantotas, lai piešķirtu buljonam intensīvāku aromātu. Buljonam pievieno sīpolus, burkānus, kartupeļus un dažreiz tomātus vai selerijas, kas paspilgtina garšu. Garšvielas, piemēram, lauru lapas, melnie pipari un dilles, ir neatņemama sastāvdaļa, kas piešķir uhai raksturīgo aromātu. Kad dārzeņi un buljons ir gatavi, tiem pievieno gabalos sagrieztu zivju fileju un turpina vārīt, līdz zivs kļūst maiga un pilnībā gatava. Uha parasti tiek pasniegta karsta, un to var papildināt ar svaigām dillēm, pētersīļiem un citām zaļajām piedevām.

Zupa bieži tiek baudīta kopā ar rupjmaizi.

## Atsauces

## Ārējās saites
Pica Margarita

**Pica Margarita** () ir tipiska Neapoles pica. Tai ir apaļa forma ar paaugstinātām malām (*cornicione*). Rotāta ar rokām drupinātiem mizotiem tomātiem, mocarellu (ūdens bifeļa piena mocarellu vai *fior di latte*), svaigām bazilika lapiņām un neapstrādātu olīveļļu. Mīklu gatavo sajaucot ūdeni, sāli un raugu (vai nu ieraugu, vai nu virsrūgšanas raugu) ar miltiem.

Picas gatavotājs izstiepj mīklu kustībā no centra uz āru, ar abu roku pirkstiem piespiežot mīklas bumbiņu un vairākas reizes to apgriežot, veidojot diska formu. Pēc tam to apkaisa un uzsāk cepšanu, tradicionāli ķieģeļu vai malkas krāsnīs (izmanto arī elektriskās un gāzes krāsnis). Picu Margarita parasti pasniedz karstu uz šķīvja vai salocītu četrās daļās un ietītu papīrā (*pica a portafoglio* vai *libretto*).

## Vēsture
Picas Margarita pirmsākumi meklējami, sajaucot līdzīgas piedevas, kas jau bija Neapolē laika posmā no 1796. līdz 1810. gadam. 1849. gadā Emanuēle Roko aprakstīja dažādas picas piedevas, tostarp baziliku, tomātus un plānas mozzarella šķēles; mozzarella tika sagriezta plānās šķēlēs un pievienota jau esošajām piedevām.

1866. gadā Frančesko de Burkards, rakstot par Neapoles tradīcijām, aprakstīja tolaik visbiežāk izmantotos picas piedevas, kā arī iespējamo kalzone picu izcelsmi:Populāra mūsdienu leģenda vēsta, ka arhetipisko picu Margarita izveidoja 1889. gada jūnijā, kad Kapodimonte Karaliskā pils pasūtīja Neapoles picu gatavotājam Rafaēlem Espozito radīt picu par godu karalienes Savojas Margaritas vizītei. No trim dažādām pagatavotām picām, karaliene izvēlējās to, kas bija ietērpta Itālijas karoga krāsās — sarkanā (tomāti), baltā (mocarella) un zaļā (baziliks). Tiek uzskatīts, ka šo picu nosauca karalienes vārdā, un karalienes "dienesta vadītāja" oficiālā atzinības vēstule līdz pat šai dienai ir izstādīta Esposito veikalā, kas tagad saucas *Pizzeria Brandi*. Vēlākie pētījumi apšaubīja šo leģendu, norādot atzīšanas vēstules autentiskumu, piebilstot, ka neviens no tā laika plašsaziņas līdzekļiem neziņoja par notikušo karalienes vizīti un ka gan šis stāsts, gan picas nosaukums pirmoreiz parādījās 1930.—1940. gados.

## Attēlu galerija

La vera pizza Napolitana (319020748).jpg
Neapolitan pizza.jpg|Pica Margarita pirms cepšanas krāsnī
Lavagna 100 anni Margherita.jpg|1989. gada piemiņas plāksne Neapolē, atzīmējot picas Margarita radīšanas 100. gadadienu
Lettera di ringraziamento a Raffaele Esposito.jpg|Iespējamā pateicības vēstule Rafaēlem Espozito par picu, kuru viņš pagatavoja Savojas Margaritai


## Atsauces

## Ārējās saites
Laimes zieds

**"Laimes zieds"** () ir 2019. gada Austrijas, Vācijas un Apvienotās Karalistes drāmas filma, kuras režisore ir Džesika Hauznere. Filmā galvenās lomas atveido Emīlija Bīčema, Bens Višo, Kerija Foksa un Kits Konors.

Filma stāsta par augu selekcionētāju, kura rada īpašu ziedu, kas apkārtējiem izraisa laimes sajūtu.

Filmas "Laimes zieds" pirmizrāde notika  72. Kannu kinofestivālā, kur tā sacentās par Zelta palmas zaru. Bīčema saņēma festivāla labākās aktrises balvu. Filma guva galvenokārt pozitīvu kritiķu novērtējumu.

## Atsauces

## Ārējās saites
2025. gada Pasaules čempionāts biatlonā

**2025. gada [[Pasaules čempionāts biatlonā]]** notika *[[Roland Arena]]* biatlona stadionā Lencerheidē, Šveicē, laikposmā no 12. līdz 23. februārim. Čempionātā sacensības tika aizvadītas 12 disciplīnās: sprintā, iedzīšanā, individuālajā distancē, masu startā, stafetēs vīriešiem un sievietēm, kā arī 2 jauktajās stafetēs. Sacensības rīkoja Starptautiskā Biatlona savienība. Pasaules čempionāta rezultāti netika ieskaitīti 2024.—2025. gada Pasaules kausa kopvērtējumā, izņemot nāciju kausa ieskaiti.

Pasaules čempionāts Lencerheidē notika pirmo reizi. Iepriekš Šveice rīkoja tikai 1985. gada Pasaules čempionāta programmu sievietēm, kas notika Einzīdelnē (tolaik pasaules čempionāti sievietēm un vīriešiem tika rīkoti atsevišķi). Pirms tam Lencerheidē ir noticis 2023. gada Eiropas čempionāts, kā arī IBU kausa un Pasaules kausa posmi. Pasaules čempionāta rīkošanas tiesības Lencerheidei tika piešķirtas Starptautiskās Biatlona savienības kongresā, kas notika attālināti 2020. gada novembrī.

Visvairāk medaļu (13) izcīnīja Francijas biatlonisti, viņi arī ieguva visvairāk zelta medaļu (6). Četras zelta medaļas (vienu individuāli un trīs stafetēs) izcīnīja franču biatloniste Žilija Simona. Norvēģu biatlonists Juhanness Tīngnēss Bē, kuram šis bija pēdējais pasaules čempionāts karjerā, ieguva trīs zelta, vienu sudraba un vienu bronzas medaļu. Čempionāta laikā viņš kļuva par titulētāko biatlonistu pasaules čempionātos ar karjeras laikā iegūtām 23 zelta medaļām, pārspējot Ūles Einara Bjērndalena rekordu, kas savā karjerā bija izcīnījis 20 zelta godalgas. 

## Sacensību kalendārs

Sacensību sākuma laiki norādīti pēc Latvijas laika, iekavās norādīts laiks norises vietā.

## Medaļu ieguvēji
### Vīrieši

### Sievietes

### Jaukti

## Medaļu kopvērtējums

## Atsauces

## Ārējās saites
* Organizatoru oficiālā tīmekļa vietne  
* IBU tīmekļa vietne
Uzkodas

[thumb|Uzkoda, kas sastāv no [zemesrieksts|zemesriekstiem, rozīnēm un M&M's konfektēm]]
**Uzkodas** ir ātrai uzēšanai sagatavots ēdiens, ko lielākoties ēd starp ēdienreizēm. Uzkodā pārsvarā ir mazāk nekā 200 kalorijas, bet var būt arī izņēmumi. Uzkodas pieejamas dažādos veidos, tostarp iepakotas uzkodas kā apstrādāti pārtikas produkti, kā arī no svaigām izejvielām mājas apstākļos pagatavotas uzkodas.

Ierasti uzkodas tiek pagatavotas no vairākām sastāvdaļām, kas pieejamas mājās, un nav sarežģīti pagatavojamas. Bieži kā uzkodas izmanto arī auksto gaļas izstrādājumus, augļus, ēdienu pārpalikumus, riekstus, sendvičus un saldumus. Līdz ar veikalu izplatību, iepakotās uzkodas kļuva par ienesīgu uzņēmējdarbības veidu.

Uzkodas pārsvarā ražo, lai būtu ērti pārnēsājamas, viegli lietojamas un sātīgas. Rūpnieciski ražotās uzkodas, kas ir viens no pusfabrikātu pārtikas veidiem, salīdzinot ar pagatavoto ēdienu, iepakotas tā, lai pēc iespējas ilgāk nebojātos un būtu ērtāk pārvietojamas. Bieži vien tās satur palielinātu saldinātāju, konservantu daudzumu un pievilcīgas sastāvdaļas (šokolāde, zemesrieksti), kā arī speciālas garšas (kartupeļu čipsi ar dažādām garšām). Papildus pārtikas piedevu izmantošanai, produktu pārdošanai svarīgs ir arī iepakojums, lai uzkodu kvalitāti varētu saglabāt bez pasliktināšanās.

## Attēlu galerija

Attēls:SnackfoodRackDF.JPG|Čipsu stends
Attēls:Popcorn.jpg|Popkorns
Attēls:Lots_of_Candies.jpg|Saldumi
Attēls:Fruit Stall in Barcelona Market.jpg|Augļi
Attēls:00409 paczki z serem, sanok.jpg|Pončiki
Attēls:Potato-Chips.jpg|Kartupeļu čipsi
Attēls:Absolute bretzel 01.jpg|Ūdenskliņģeris
Attēls:J.CO_Donuts_aren%27t_photography_materials.jpg|Virtuļi


## Atsauces

## Ārējās saites
Jelgavas iela (Daugavpils)

**Jelgavas iela** ir iela Daugavpilī, kas savieno Ruģeļu, Čerepovas un Jaunbūves apkaimes. Jelgavas iela sākas krustojumā ar Nometņu ielu, ved ziemeļrietumu virzienā un beidzas krustojumā ar Ventspils un Jātnieku ielu. Iela šķērso Meļņičkas upi un dzelzceļa līniju Daugavpils—Indra.

Ielas sākumā ir pārsvarā rūpnieciskā apbūve, bet Jaunbūves apkaimē — daudzstāvu un privātmāju dzīvojamā apbūve.

Jelgavas ielas kopējais garums ir 3270 metri. Visā garumā ielai ir asfalta segums, satiksmes kustība norit abos virzienos, pa vienu joslu katrā virzienā. No Ruģeļiem līdz krustojumam ar Smilšu ielu Jelgavas iela ir pilsētas nozīmes maģistrālā iela. Pa Jelgavas ielu kursē 10., 22. un 23. maršruta autobusi.

Jelgavas iela (līdz 1920. gadam ) ir šīs ielas sākotnējais nosaukums. 1962. gadā tā tika pārdēvēta par **Ceļinieku ielu** (), bet 1970. gada maijā — par ****. Ielas vēsturiskais nosaukums tika atjaunots 1991. gada 19. decembrī.

## Ievērojamie objekti
275px|thumb|Skats uz pārbrauktuvi Jelgavas ielā no augšas
* Nr. 7 — stadions "Celtnieks".
* Nr. 30A — bijusī Daugavpils 12. vidusskolas sākumskola, tagad viens no Daugavpils Valstspilsētas vidusskolas korpusiem.
* Nr. 54 — stadions "Lokomotīve".
* Blakus ielai atrodas Slavas skvērs.

## Ielu savienojumi
Jelgavas iela ir savienota ar šādām ielām:
* Nometņu iela (Y veida krustojums)
* Akadēmiķa Graftio iela (T veida krustojums)
* Mazā Rasas iela (T veida krustojums)
* Rasas iela (T veida krustojums)
* Rūpniecības iela (T veida krustojums)
* Kūdras iela (T veida krustojums)
* Stiklu iela
* Silikātu iela
* Siguldas iela
* Lielā Dārza iela
* Bauskas iela
* Strādnieku iela
* 18. novembra iela
* Tautas iela
* Puškina iela
* Miera iela (T veida krustojums)
* Arodu iela
* Smilšu iela
* Valmieras iela
* Ventspils iela
* Jātnieku iela

## Atsauces
Cepumi

thumb|300x300px|Cepumu asorti
**Cepums**, arī **biskvīts** ir krāsnī cepta uzkoda vai deserts, kas parasti ir neliels, plakans un salds. Tas parasti satur miltus, cukuru, olas, kāda veida eļļu, sviestu vai citus taukus. Tas var saturēt arī citas sastāvdaļas, kā rozīnes, auzas, šokolādi vai riekstus. Cepumus mēdz pasniegt ar dzērieniem kā piens, kafija vai tēja, kuros cepumus var iemērkt, kas izdala vairāk garšu no izšķīdušiem cukuriem, kā arī ļauj cepuma tekstūrai mīkstināties. Rūpnīcā ražoti cepumi tiek pārdoti veikalos un tirdzniecības automātos. Svaigi cepumi tiek pārdoti beķerejās un kafejnīcās.

Cepumus mēdz cept, līdz tie kļūst cieti un trausli, dažreiz tiek atstāts mīksts vidus. Pastāv arī receptes bez cepšanas, piemēram, zemesriekstu krēma cepumi, kuri izmanto šokolādi olu vietā un kviešu glutēnu kā klīsteri.

## Iedalījums
thumb|Gaļas maļamai mašīnai var nomainīt uzgali, un izspiest, piemēram, smilšu mīklu
Cepumus var iedalīt dažādos veidos — vai tie satur pildījumu, vai ir kārtaini, kāda ir mīkla pirms cepšanas (cik šķidra vai elastīga). 

#### Izspiesti cepumi
Ja mīkla ir pietiekami šķidra, to var izspiest caur konditorejas maisiņu, lai veidotu formu. Piemēri šādiem cepumiem ir bezē un smilšu cepumi. 

#### Parasti cepumi
Ja mīkla nav pārāk šķidra vai cieta, mīklu var uzlikt uz cepamā papīra ar karoti, šādiem cepumiem parasti var pievienot riekstus, šokolādi, citus saldumus, pildījumu. Piemēri šādiem cepumiem ir auzu cepumi, arī smilšu cepumi, biezpiena cepumi u.c. 

#### Rullējami cepumi
Mīkla ir pietiekami cieta, bet elastīga, tad ar mīklas rulli to izrullē un izspiež ar formiņām. Piemērs rullējamiem cepumiem ir piparkūkas. 

#### Formēti cepumi
Mīkla ir līdzīga kā rullējamiem cepumiem, bet forma tiek darināta ar rokām. Piemēri formētiem cepumiem ir zemesriekstu sviesta cepumi, arī smilšu cepumi, itāļu *Biscotti* cepumi, kurus noformē kā klaipu cepšanai, pēc cepšanas sagriežot. 

#### Ledusskapja cepumi
Mīkla ir stīvāka par rullējamo cepumu mīklu. Šo mīklu sarullē rullītī un atstāj ledusskapī vairākas stundas, lai tā vairāk sacietētu. Tad rullīti sagriež cepumos un cep. Piemēri ledusskapja cepumiem ir siera cepumi un citi cepumi, kurus šādi pagatavo.

## Atsauces
Nefūds

**Nefūds** (, *ṣahrā' an-nafūd*) ir tropiskās joslas smilšu tuksnesis (ergs) Arābijas pussalas ziemeļos, Saūda Arābijā. Dažkārt to dēvē par **Lielo Nefūdu** pretstatā dienvidaustrumos esošajam Dehnas tuksnesim, ko dēvē par Mazo Nefūdu, un kas Nefūdu savieno ar pussalas dienvidos esošo Rubelhālī tuksnesi; šie trīs tuksneši veido plašākā Arābijas tuksneša ekoreģiona galveno daļu.

Tuksnesis ir ap 300 km garš un 250 km plats; tā virsmas augstums svārstās no 600 līdz 1000 m vjl. Nefūdam raksturīgas līdz 180 m augstas smilšu grēdas un barhani, vietām salu kalni un akmeņaini tuksneši. Smiltis ir sarkanīgi oranžas laukšpata klātbūtnes dēļ. Kontinentāls tropu klimats; nokrišņi <100 mm gadā.

Lielākās pilsētas ir provinču centri Hāila un Sakāka — tās cauri tuksnesim savieno autostrāde. Dažās zemākās vietās, sevišķi Hidžāza kalnu pakājē, ir oāzes, kurās audzē dateles, dārzeņus, miežus un augļus. Nefūda tuksnesī atklātas ap 150 000 gadu veci cilvēka pēdu nospiedumi, kā arī neolīta būvju paliekas.

## Atsauces

## Ārējās saites
Bens Višo

**Bendžamins Džons Višo** (; dzimis ) ir angļu aktieris. Savas karjeras laikā saņēmis trīs BAFTA televīzijas balvas, divas ''Emmy'' balvas un vienu Zelta globusa balvu.

Savas karjeras sākumā piedalījies seriālos *[[Nathan Barley]]* (2005), *[[Criminal Justice]]* (2008) un *[[The Hour]]* (2011–2012), kā arī filmās "Parfīms: Stāsts par kādu slepkavu" (*Perfume: The Story of a Murderer*, 2006), "Manis tur nav" (2007), Brideshead Revisited (2008) un *[[Bright Star]]* (2009). Kļuvis pazīstams ar lomām Džeimsa Bonda filmās "Operācija "Skyfall"" (2012), "007: SPEKTRS" (2015) un "Nav laiks mirt" (2021), kā arī ar Lācēna Padingtona balss ieskaņošanu filmā "Lācēna Padingtona piedzīvojumi" (2014) un turpinājumos.

Piedalījies arī tādās filmās kā "Mākoņu atlants" (2012), "Omārs" (2015), "Sufražiste" (*Suffragette*, 2015), "Dāņu meitene" (2015), "Karalisks piedāvājums" (2016), "Mērija Popinsa atgriežas" (2018), "Laimes zieds" (2019), "Deivida Koperfīlda dzīvesstāsts" (*The Personal History of David Copperfield*, 2019), "Sievietes runā" (*Women Talking*, 2022), *[[Passages]]* (2023) un "Ļimonovs: Balāde" (*Limonov: The Ballad*, 2024).

## Ārējās saites
Dehna

**Dehna** (, *Şahrāʼ ad-Dahnāʼ*) ir tropiskās joslas smilšu tuksnesis (ergs) Arābijas pussalas austrumdaļā, Saūda Arābijā. Dažkārt to dēvē par **Mazo Nefūdu** pretstatā ziemeļrietumos esošajam Nefūda tuksnesim, ko dēvē par Lielo Nefūdu; Dehna Nefūdu savieno ar pussalas dienvidos esošo Rubelhālī tuksnesi; šie trīs tuksneši veido plašākā Arābijas tuksneša ekoreģiona galveno daļu.

Tuksnesis ir ap 1200 km garš un tikai 20—80 km plats; tā virsmas augstums ir ap 450 m vjl. Tuksnesis stiepjas šaurā joslā ziemeļu—dienvidu virzienā gar Tuvaika kuestas austrumu pakāji. Dehnai raksturīgas augstas smilšu grēdas un barhani. Smiltis ir sarkanīgi oranžas laukšpata klātbūtnes dēļ. Kontinentāls tropu klimats; nokrišņi <100 mm gadā. Raksturīga ir reta krūmu-sāliņģu veģetācija. Saimnieciskā darbība — ganību lopkopība.

Tuksnesi šķērso vairākas autoceļu un dzelzceļu līnijas starp valsts galvaspilsētu Rijādu rietumos un Dammāmu, Hufūfu un Abū Dabī austrumos.

## Atsauces

## Ārējās saites
Valsts Kultūrkapitāla fonds

**Valsts Kultūrkapitāla fonds** (VKKF) ir publisks nodibinājums, kura mērķis ir veicināt līdzsvarotu kultūras un mākslas nozaru jaunrades attīstību un kultūras mantojuma saglabāšanu saskaņā ar valsts kultūrpolitikas vadlīnijām. VKKF ir astoņas nozaru ekspertu komisijas.

## Uzdevumi
#piesaistīt, uzkrāt, pārvaldīt un sadalīt līdzekļus kultūras projektu īstenošanai un mūža stipendijām izciliem kultūras un mākslas darbiniekiem par mūža ieguldījumu kultūras un mākslas attīstībā;
#izsludināt un organizēt projektu konkursus finansējuma saņemšanai;
#mērķtiecīgi un efektīvi apsaimniekot Fondam piešķirtos valsts līdzekļus, nodrošinot kontroli pār to izlietojumu;
#nodrošināt savas darbības pilnīgu atklātumu.VKKF finansiāli atbalsta fizisko un juridisko personu īstenotos projektus, kas:
#veicina kultūras atjaunotnes un mākslas jaunrades procesu un sekmē tā daudzveidību;
#veicina fizisko un juridisko personu radošos un pētnieciskos projektus kultūras jomā;
#sekmē izglītības iegūšanu un profesionālās kvalifikācijas paaugstināšanu;
#veicina starptautisko sakaru attīstīšanu un Latvijas kultūras un mākslas popularizēšanu pasaulē;
#sekmē kultūras vērtību saglabāšanu, izplatīšanu un to pieejamību plašai sabiedrībai;
#sekmē tradicionālās kultūras attīstību.

## Ekspertu komisijas
Saskaņā ar Valsts Kultūrkapitāla fonda likumu tajā ir šādas nozaru ekspertu komisijas:
#Literatūras nozares ekspertu komisija;
#Mūzikas un dejas mākslas nozares ekspertu komisija;
#Teātra mākslas nozares ekspertu komisija;
#Filmu mākslas nozares ekspertu komisija;
#Vizuālās mākslas nozares ekspertu komisija;
#Kultūras mantojuma nozares ekspertu komisija;
#Tradicionālās kultūras nozares ekspertu komisija.
Fonda nozares ekspertu komisijas sastāvā ir septiņi locekļi — attiecīgās kultūras nozares speciālisti.
Fonda padome var izveidot arī citas nozaru ekspertu komisijas.

## Pārvalde
Uz diviem gadiem vēlētās fonda padomes sastāvā ir Latvijas Republikas kultūras ministrs, Finanšu ministrijas, Nacionālās kultūras padomes, Radošo savienību padomes, Latvijas Pašvaldību savienības pārstāvji un katras nozaru ekspertu komisijas priekšsēdētājs. VKKF padome veido fonda nozaru ekspertu komisijas, kas darbojas septiņu cilvēku sastāvā un izvērtē iesniegtos projektus un sniedz VKKF padomei atzinumu par līdzekļu sadalījumu projektu īstenošanai, kā arī pārrauga piešķirto līdzekļu izmantojumu.

## Ārējās saites
* Valsts kultūrkapitāla fonda nolikums (2004)

## Atsauces
Bažciema iela

**Bažciema iela** ir iela Jūrmalā, Bažciema apkaimē. Bažciema iela sākas krustojumā ar Kurzemes ielu un beidzas strupceļā pēc krustojuma ar Rapšu ielu. Kopējais ielas garums ir aptuveni 700 metri, tā ir klāta ar asfalta segumu. Bažciema ielā satiksmes kustība norit vienā joslā.

Bažciema iela atrodas dārzkopības apvienības "Slocene" teritorijā, ielā ir vasarnīcu apbūve.

Bažciema iela ir viena no jaunākām ielām Jūrmalā, tā izveidota 2019. gada 29. augustā ar Jūrmalas pilsētas domes lēmumu Nr. 427. Drukas kļūdas lēmuma tekstā dēļ ielas nosaukums oficiālajos dokumentos sākotnēji bija norādīts kā **Bažciems iela**. 2025. gada 31. jūlijā šo kļūdu izlaboja, vienlaikus iela tika pagarināta.

## Ielu savienojumi
Bažciema iela ir savienota ar šādām ielām:
* Kurzemes iela (Y veida krustojums)
* Bārbeļu iela (T veida krustojums)
* Rapšu iela (T veida krustojums)

## Atsauces

## Skatīt arī
* Bažciems
Columbus (filma)

***Columbus*** ir 2017. gada ASV drāmas filma, kuras režisors un scenārija autors ir Kogonada. Filmā galvenās lomas atveido Džons Čo, Heilija Lu Ričardsone, Mišela Forbsa, Rorijs Kalkins un Pārkere Posija.

Filma stāsta par Džinu (Čo), kurš no Dienvidkorejas ierodas Kolumbusā, Indiānā, kur viņa tēvs, slavens arhitektūras profesors, nokļuvis komā. Tur viņš sadraudzējas ar jaunu arhitektūras entuziasti Keisiju (Ričardsone), kura strādā vietējā bibliotēkā.

Filmas *Columbus* pirmizrāde notika  Sandensas kinofestivālā. Filma guva augstu novērtējumu un tā iekļuva vairāku kritiķu gada labāko filmu sarakstos.

## Atsauces

## Ārējās saites
Džo Flahertijs

**Džozefs Flahertijs** (; dzimis **Džozefs O'Flahertijs** (*Joseph O'Flaherty*) , miris ) bija amerikāņu komiķis, scenārists un aktieris. Vislabāk pazīstams ar dalību Kanādas skeču komēdijās kanālā SCTV no 1976. līdz 1984. gadam (arī ka scenārists), kā arī lomu seriālā *[[Freaks and Geeks]]* (1999) un filmā "Laimīgais Gilmors" (1996).

Tāpat filmējies tādās filmās kā "1941" (1979), "Lietotas mašīnas" (*Used Cars*; 1980), *[[Stripes]]* (1981), *[[Heavy Metal (filma)|Heavy Metal]]* (1981), *[[Club Paradise]]* (1986), *[[Innerspace]]* (1987), "Atpakaļ nākotnē 2" (1989), *[[Detroit Rock City]]* (1999), "Frediju piečakarēja" (2001), "Nacionālā drošība" (2003), "Televīzijas dvēsele" (2004) un ieskaņojis balss lomu animācijas filmā "Reiz prērijā" (2004).

## Ārējās saites
Serhijs Lozņica

**Serhijs Lozņica** (, ; dzimis ) ir baltkrievu izcelsmes Ukrainas kinorežisors, kurš darbojas dokumentālajā un mākslas filmu žanrā.

Savas karjeras sākumā veidojis vairākas dokumentālās filmas, no kurām pazīstamākā ir "Maidans" (*Майдан*, 2014), kas iemūžināja Eiromaidana protestus. Lozņicas pirmā spēlfilma *[[My Joy]]* (*Счастье мое*, 2010), kļuva par pirmo Ukrainas filmu, kas Kannu kinofestivālā sacentās par Zelta palmas zaru. Viņa nākamā filma "Miglā" (*В тумане*, 2014), kas tika uzņemta Latvijā, Kannu kinofestivālā saņēma FIPRESCI balvu. Latvijā daļēji tika uzņemta arī Lozņicas nākamā filma "Lēnprātīgā" (*Лагідна*, 2017). Par filmu "Donbass" (2018) saņēmis labākā režisora balvu Kannu kinofestivāla *[[Un Certain Regard]]* sadaļā.

Lozņica uzņēmis vēsturisko drāmu "Divi prokurori" (2025). Liela daļa filmas uzņemta Rīgā, pirmizrāde notika 78. Kannu kinofestivāla galvenajā konkursā, kur tā ieguva Fransuā Šalē balvu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Donbass (filma)

**"Donbass"** () ir 2018. gada Francijas, Vācijas, Nīderlandes, Rumānijas un Ukrainas kopražojuma melnās komēdijas kara filma, kuras režisors un scenārija autors ir Serhijs Lozņica.

Filma sastāv no daudzām dažādām savstarpēji nesaistītām epizodēm okupētajās Austrumukrainas teritorijās. Ainas ir saistītas pēc līdzīga principa, kā Luisa Bunjuela filmā "Brīvības rēgs" (1974), kur vienīgais, kas saista epizodes ir noteiktu varoņu pārvietošanās no vienas situācijas uz citu.

Filmas "Donbass" pirmizrāde notika  71. Kannu kinofestivāla "Īpašais skatiens" (*Un Certain Regard*) sadaļā. Lozņica saņēma *Un Certain Regard* sadaļas labākā režisora balvu. "Donbass" tika izvēlēta kā Ukrainas kandidatūra par labāko filmu svešvalodā 91. Kinoakadēmijas balvai, tomēr to nenominēja.

## Atsauces

## Ārējās saites
Omārs Marmušs

**Omārs Marmušs** (, dzimis ) ir ēģiptiešu futbolists, kurš spēlē uzbrucēja pozīcijā un pārstāv Ēģiptes futbola izlasi. Kopš 2025. gada Marmušs pārstāv Anglijas Premjerlīgas komandu *[[Manchester City F.C.|Manchester City]]*.

Iepriekš pārstāvējis Ēģiptes komandu *[[Wadi Degla SC|Wadi Degla]]*, kā arī Vācijas komandas *[[VfL Wolfsburg]]*, *[[FC St. Pauli]]*, *[[VfB Stuttgart]]* un *[[Eintracht Frankfurt]]*.

Ēģiptes futbola izlases rindās debitējis 2021. gadā. Pārstāvējis izlasi 2021. un 2023. gada Āfrikas Nāciju kausā.
## Sasniegumi
**Manchester City F.C.**
* FA kauss finālists: 2024—25

**Ēģipte**
*Āfrikas Nāciju kauss finālists: 2021
## Atsauces

## Ārējās saites
Abdukodirs Husanovs

**Abdukodirs Hikmatovičs Husanovs** (, dzimis ) ir uzbeku futbolists, kurš spēlē aizsarga pozīcijā un pārstāv Uzbekistānas futbola izlasi. Kopš 2025. gada Husanovs spēlē Anglijas Premjerlīgas komandā *[[Manchester City F.C.|Manchester City]]*.

Iepriekš pārstāvējis Baltkrievijas komandu Minskas "Energetik-BGU" un Francijas komandu *[[RC Lens|Lens]]*.

Uzbekistānas futbola izlases rindās debitējis 2023. gadā. Pārstāvējis izlasi 2023. gada Āzijas kausā un 2024. gada vasaras olimpiskajās spēlēs.

## Ārējās saites
Tuvaiks

**Tuvaiks** (, *Jabal Tuwaiq*) ir kuestu grēda Arābijas pussalas vidusdaļā, Saūda Arābijā. Stiepjas puslokā ziemeļu—dienvidu virzienā ~1000 km garumā no Kasīmas provinces ziemeļos līdz Rubelhālī tuksnesim dienvidos. Gar Tuvaika austrumu pakāji plešas Dehnas tuksnesis, bet rietumos šauras tuksnešainas ielejas to atdala no Nedždas plato.

Grēda veidota no kaļķakmens, novērojams karsta process un tā saposmota ar šaurām sausgultņu (vādī) ielejām. Austrumu mala lēzena, bet rietumu — krauja. Vidējais augstums pār apkārtējiem tuksnešiem ap 300—500 m. Valda tuksneša klimats, vairākas oāzes. Grēdas zemākajā daļā atrodas vairākas pilsētas, tajā skaitā galvaspilsēta Rijāda.

## Atsauces

## Ārējās saites
Orindžas apgabals (filma)

**"Orindžas apgabals"** () ir 2002. gada ASV kinokomēdija, kuras režisors ir Džeiks Kasdans. Filmā galvenās lomas atveido Kolins Henkss, Džeks Bleks, Ketrina O'Hāra, Skailera Fiska, Džons Litgovs, Lilija Tomlina, Harolds Reimiss, Gerijs Māršals un Čevijs Čeiss.

Filma stāsta par vidusskolēnu Šonu (Henkss), kurš vēlas kļūt par rakstnieku un mācīties Stenforda Universitātē. Pēc tam, kad skola nosūtīja nepareizu pieteikumu un viņš tiek atraidīts, Šons nepadodas un darīs visu, lai Stenfordā iekļūtu.

Filmas "Orindžas apgabals" pirmizrāde notika  un to izplatīja *[[Paramount Pictures]]*. Filma saņēma viduvēju kritiķu novērtējumu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Guna Ābele

**Guna Ābele** (dzimusi , mirusi ) bija latviešu pedagoģe un sabiedriskā darbiniece. Atzinības krusta kavaliere par mūža ieguldījumu pirmsskolas izglītībā. Gunas Ābeles vārdā nosaukta Latvijā vecākā pirmsskolas izglītības iestāde “Ābelīte”, Valmierā, Palejas ielā 5.thumb|Pirmsskolas izglītības iestāde "Ābelīte"

## Atsauces
Perijs (dzēriens)

**Perijs** jeb **bumbieru sidrs** ir viegls alkoholisko dzērienu veids, kas tiek gatavots no bumbieriem, līdzīgi kā sidrs tiek gatavots no āboliem. Tas ir tradicionāls dzēriens vairākās valstīs, īpaši Anglijā, Francijā un citviet Eiropā. Parasti perijs satur no 4% līdz 8% alkohola, bet tas var atšķirties atkarībā no ražotāja.

## Ārējās saites
Tips 10

**Tips 10** (, *Hitomaru-shiki sensha*) ir Japānas ceturtās paaudzes kaujas pamattanks, to ražo *[[Mitsubishi Heavy Industries]]* uzņēmums Japānas Sauszemes Pašaizsardzības spēkiem. Tanks pieņemts bruņojumā 2012. gadā. Salīdzinot ar citiem pašlaik izmantojamajiem Japānas armijas kaujas pamattankiem, Tips 10 tanks ir labāk aprīkots, lai cīnītos ar prettanku ieročiem.

## Tanka attīstības vēsture
2000. gadu sākumā Japānas Nacionālā aizsardzības aģentūra apsvēra iespēju uzlabot savus bruņotos spēkus, kaujas darbībai 21. gadsimtā. Viena no prasībām jaunās paaudzes tankam bija C4I (*Command-Control-Communication-Computer-Intelligence*) kaujas vadības sistēmas klātbūtne. Tips 74 un Tips 90 tanku potenciāla novērtējuma rezultātā tika secināts, ka abu tanku korpusa iekšējais tilpums ir nepietiekams modernizācijai, saistībā ar kuru tika formulēta nepieciešamība izstrādāt jaunu kaujas pamattanku, kas būtu piemērots karadarbībai jaunajos apstākļos nākotnē. Nepārtraukti mainīgās transmisijas, tanka lielgabala un borta elektronikas testi tika veikti ar modificētu Tips 90 tanku.

## Valstu bruņojumā
 — Uz 2024. gadu piegādāti 129 + 12 plānoti 2025. gadā

## Galerija

File:Type 10 tank displayed on a practice day of Fuji Firepower Review 2010, -26 Aug. 2010 b.jpg|2010. gada prototipa modelis
File:Type 10 engine compartment.JPG|Prototipa sānu skats
File:JGSDF Type10 tank 20120527-11.JPG|Pabeigtais modelis
File:Type 10 tank .50 cal.jpg|Sānskats ar torni, kurā redzams M2 50 kalibra ložmetējs un dūmu aizsega palaišanas iekārtas
File:JGSDF Type10 tank 20120527-12.JPG|Torņa priekšskats, ar sensoru iekārtām un M2 ložmetēju
File:JGSDF Type10 tank 20120527-17.JPG|tanka komandieris tanka lūkā
File:23 03 095 富士総合火力演習・そうかえん 34.jpg|Bremzēšanas manevra demonstrācija
File:JGSDF Type10 tank 20120527-02.JPG|Tips 90 (pa kreisi) un Tips 10 (pa labi)
File:Japanese Type10 and Type74 Tanks.JPG|Tips 74 (pa kreisi) un Tips 10 (pa labi)
File:JGSDF Type 10 tank breaks.jpg|Bremzēšanas manevra demonstrācija treniņa laikā
File:JGSDF Type 10 tank front view.jpg|Skats no priekšas
File:Prototype Type 10 (JGSDF Public Information Center).jpg|Izstādīts prototips apskatei


## Atsauces

## Ārējās saites

;Video
*  TRDI Official Photos of Type 10 tank #1
*  TRDI Official Video of TK-X tank
*  10式戦車　スラローム射撃 JGSDF Type 10 MBT — Car Watch  YouTube
* Development report of JSDF New tank (Japanese) 1 — Japānas aizsardzības ministrija.
* Development report of JSDF New tank (Japanese) 2 — Japānas aizsardzības ministrija.
* Development report of JSDF New tank (Japanese) 3 — Japānas aizsardzības ministrija.
Ventspils ledus halle

**Ventspils ledus halle** atrodas Ventspilī. Tā ir mājvieta Junioru attīstības hokeja līgas komandai HK Ventspils. Ietilpst Ventspils Olimpiskajā centrā.