open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Alītas arēna

**Alītas arēna** () ir daudzfunkcionālā arēna Alītā, Lietuvā. Arēna tika uzcelta 1977. gadā, bet no 2009. gada līdz 2011. gadam notika ievērojama halles rekonstrukcija saistībā ar 2011. gada Eiropas čempionāta basketbolā rīkošanu. Šeit no 2011. gada 31. augusta līdz 5. septembrim notika šī čempionāta C grupas spēles.

## Ārējās saites
* Oficiālā tīmekļa vietne
Kubas olimpisko medaļnieku uzskaitījums

Šajā uzskaitījumā apkopoti **[[Kuba]]s sportisti**, kas olimpiskajās spēlēs ir izcīnījuši medaļas.

Kuba olimpiskajās spēlēs līdz šim kopumā ir izcīnījusi 244 olimpiskās medaļas (86 zelta, 70 sudraba un 88 bronzas medaļas). Visas šīs medaļas ir izcīnītas vasaras olimpiskajās spēlēs. Visas olimpiskās medaļas ir izcīnītas vasaras olimpiskajās spēlēs. Liela daļa no medaļām — 80 medaļas — ir izcīnītas boksā. Otrajā vienā no olimpiskajiem sporta veidiem ir vieglatlētika (45 medaļas).

Ar medaļām bagātākie Kubas sportisti ir paukotājs Ramons Fonsts un cīkstonis Mihains Lopess ar izcīnītām 5 medaļām. Lopess ir Kubas rekordists ar 5 izcīnītām zelta medaļām. Un volejboliste Ana Fernandersa, beisbolists Pedro Luiss Laso un džudists Driuliss Gonsaless, katrs no viņiem olimpiskajās spēlēs ir izcīnījis 4 medaļas.

## Sportistu uzskaitījums
*Šajos uzskaitījumos iekļauti tie sportisti, kas [[olimpiskās spēles|olimpiskajās spēlēs]] piedalījušies un izcīnījuši medaļas, pārstāvot Kubu. Sportisti sakārtoti alfabētiskā secībā pēc uzvārda.*

### A — Č

[200px|thumb|[Regla Bella olimpiskajās spēlēs ir izcīnījsi 3 medaļas]]
[200px|thumb|[Omārs Ahete olimpiskajās spēlēs ir izcīnījis 3 medaļas]]

### D — Ģ

### H — Ķ

### L — O

[200px|thumb|[Mihains Lopess *(pa kreisi)* olimpiskajās spēlēs izcīnījis 5 zelta medaļas]]
[200px|thumb|[Idalisa Ortisa olimpiskajās spēlēs izcīnījusi 3 medaļas]]

### P — T

[200px|thumb|[Fēlikss Savons *(pa labi)* olimpiskajās spēlēs izcīnījis 3 medaļas]]
[200px|thumb|[Antonio Skulls olimpiskajās spēlēs izcīnījis 3 medaļas]]
[200px|thumb|[Teofilo Stīvensons olimpiskajās spēlēs izcīnījis 3 medaļas]]

### U — Ž

[thumb|200px|[Luiss Ulasija olimpiskajās spēlēs izcīnījis 3 medaļas]]

## Olimpiskie medaļnieki (citu valstu sastāvā)
*Iekļauti tie ASV sportisti, kas [[olimpiskās spēles|olimpiskajās spēlēs]] piedalījušies un izcīnījuši medaļas citu valstu/komandu sastāvos. Sportisti sakārtoti alfabēta secībā.*

## Atņemtās medaļas

*Sportisti sakārtoti alfabētiskā secībā pēc uzvārda.*

## Piezīmes

## Skatīt arī
* Kuba olimpiskajās spēlēs
* Kubas karognesēji olimpiskajās spēlēs
## Atsauces

## Ārējās saites
* 
* 
*
Veči laupītāji

**"Veči laupītāji"** () ir 1971. gada padomju filma, kuras režisors un viens no scenārija autoriem ir Eldars Rjazanovs. Galvenās lomas atveido Jurijs Ņikuļins, Jevgeņijs Jevstigņejevs, Olga Arosjeva, Georgijs Burkovs un Andrejs Mironovs.

Filma stāsta par prokuratūras izmeklētāju Nikolaju Mjačikovu, kuru nolemts sūtīt pensijā, lai atbrīvot viņa vietu priekšnieka radiniekam. Izmeklētāja draugs piedāvā pašiem veikt noziegumu, ko pēc tam atrisinātu Mjačikovs, pierādot priekšniecībai savu nepieciešamību.

## Ārējās saites
Lielaisciems

**Lielaisciems** (agrāk arī **Lielciems**, **Melnkaļi**) ir apdzīvota vieta Tukuma novada Smārdes pagastā. Izvietojusies pagasta ziemeļdaļā  no pagasta centra Smārdes un  no Rīgas.

## Atsauces
Lielciems (nozīmju atdalīšana)

**Lielciems** var būt:
* lielciems — apdzīvotās vietas tips Latvijā
* Lielāciema Smārdes pagastā agrākais nosaukums
* Tīreļu Valgundes pagastā agrākais nosaukums
Irina Vorkale

**Irina Vorkale** (dzimusi ) ir Latvijas māksliniece, kas galvenokārt darbojas akvareļa glezniecības, zīda un keramikas apgleznošanas jomā. 1979. gadā absolvējusi Latvijas Mākslas akadēmijas Scenogrāfijas nodaļu. Strādā arī tādās jomās kā interjera dizains, grāmatu ilustrācijas un kino dekorācijas un rekvizīti. No 1972. gada piedalās izstādēs. No 1985. gada Latvijas Mākslinieku savienības biedre.

## Atsauces
Kubas karognesēji olimpiskajās spēlēs

Šajā uzskaitījumā apkopoti **[[Kuba]]s pārstāvji un sportisti, kas [[olimpiskās spēles|olimpisko spēļu]] oficiālajās ceremonijās nesuši valsts karogu.**

Līdz šim Kuba ir piedalījusies tikai vasaras olimpiskajās spēlēs. Pirmo reizi tā vasaras olimpiskajās spēlēs piedalījās 1900. gadā, kad tās notika Francijas galvaspilsētā Parīzē.

## Vasaras olimpiskajās spēles

## Skatīt arī
* Kuba olimpiskajās spēlēs
* Kubas olimpisko medaļnieku uzskaitījums

## Atsauces

## Ārējās saites
* 
*
100 gadi esības vējos

**"100 gadi esības vējos"** ir Latvijas dokumentālā filma, kas izdota 2018. gadā. Filmas režisore ir Ludmila Ikere. Filmu sāka veidot jau 2015. gadā; trīs gadu laikā tika uzfilmēts vairāk nekā 200 stundu garš materiāls, ko apstrādāja un sagatavoja ekrānam.

## Sižets
Filmas galvenie varoņi ir 16 latvieši, kuri ir vienā vecumā ar Latvijas valsti un kuri var apstiprināt principu "Es esmu Latvija". Filmas veidotāji vēlējās izcelt Latvijas vienaudžus un viņu devumu valsts vēsturiskajā atmiņā un tās stiprināšanā.

## Atsauces
Kandžas tecinātāji

**"Kandžas tecinātāji"** () ir 1961. gada padomju īsfilma, kuras režisors un viens no scenārija autoriem ir Leonīds Gaidajs. Galvenās lomas atveido Jurijs Ņikuļins, Georgijs Vicins, Jevgeņijs Morgunovs un Vladimirs Piceks. 

Filmā Gļēvulis, Stulbenis un Rūdītais veic kandžas destilāciju. Beigās viņus notver milicija.

## Ārējās saites
2019. gada Dwars door Vlaanderen

**2019. gada ''Dwars door Vlaanderen*** bija [[šosejas riteņbraukšana]]s viendienas sacensības, kas notika 3. aprīlī. Tā bija 74. reize, kad notika *Dwars door Vlaanderen* sacensības un tās bija 13. sacensības [[2019. gada UCI Pasaules tūre]]s kalendārā.

Sacensībās uzvarēja [[Nīderlande]]s sportists [[Matjē van der Pūls]] (*'').

## Komandas

## Rezultāti

## Atsauces

## Ārējās saites

* 
*
Henrihs Vorkals

**Henrihs Vorkals** (dzimis 1946. gada 2. janvārī Rēzeknes rajona Bērzgalē, miris 2018. gada 20. decembrī) bija Latvijas mākslinieks, kurš darbojās 20. gadsimta otrā pusē un 21. gadsimta sākumā pārsvarā akvareļu glezniecībā, kā arī tekstilmākslas, grafiskā dizaina, interjera dizaina, monētu dizaina un citās jomās.
  
## Biogrāfija
1965. gadā beidzis Rīgas Lietišķās mākslas vidusskolas Dekoratoru nodaļu, studējis Latvijas Mākslas akadēmijas Tekstilmākslas nodaļā, to absolvējot 1972. gadā. Kopš 1969. gada piedalījies izstādēs.

Bijis sešu Baltijas republiku akvareļglezniecības triennāļu dalībnieks (1977—1992). 

1992. gadā organizējis izstādi "Baltijas ceļš", no 1994. līdz 1997. gadam vairākas akvareļu izstādes. Sarīkojis vairāk nekā desmit personālizstādes. Piedalījies grupu izstādēs Mongolijā, Bulgārijā, Baltkrievijā, Spānijā, Dānijā, Austrālijā, Vācijā, Polijā, Krievijā un Francijā.

Bijis žurnāla "Arhitektūra. Celtniecība. Dizains" un laikrakstu "Literatūra un māksla", "Neatkarīgā Rīta avīze", "Labrīt", "Jaunā Avīze", "Literatūra. Māksla. Mēs", "Literatūra un māksla Latvijā", "Opera" mākslinieciskais redaktors. Vairāku grāmatu dizaina un ilustrāciju autors. Darbojies arī pie izrāžu scenogrāfijas.

Miris 2018. gada 20. decembrī.

## Darbi atrodas
* Latvijas Nacionālajā mākslas muzejā, Rīgā
* Latvijas Mākslinieku savienības muzejā, Rīgā
* Dekoratīvās mākslas un dizaina muzejā, Rīgā
* Cēsu Vēstures un mākslas muzejā, Cēsīs
* Madonas novadpētniecības un mākslas muzejā, Madonā
* Valsts Tretjakova galerija, Maskavā, Krievijā
* Jane Voorhees Zimmerli mākslas muzejā, Ņūdžersijā, ASV
* kā arī privātās kolekcijās.

## Apbalvojumi
* 1978. Latvijas Mākslinieku savienības gada balva par gada labāko gobelēnu tekstilmākslas izstādē Sv. Pētera baznīcā Rīgā
* 1992. Diploms par labāko sniegumu akvareļglezdniecībā Vispasaules latviešu mākslinieku izstādē Sidnejā, Austrālijā
* 2003. Latvijas Mākslinieku savienības Gada balva nominācijā "Personālizstāde kādā no Latvijas galerijām" par izstādi "Dzimis Amerikā" "Rīgas galerija"

## Nozīmīgākās personālizstādes
* 1974. Salonā "Māksla"
* 1976. Republikāniskajā Zinību namā Rīgā
* Mākslas darbinieku namā Kauņā, Lietuva
* 1978. Bauskas novadpētniecības un mākslas muzejā Bauskā
* 1980. Republikāniskajā Zinību namā Rīgā
* 1992. Galerija "Kolonna" Rīgā
* 1993. "Rīgas galerija" Rīgā
* 1994. Madonas novadpētniecības un mākslas muzejā, Madonā
* 1995. Latvijas Mākslinieku savienības galerijā (kopā ar Ati Priedīti) Rīgā
* 1995. "Gleznas" "Rīgas galerija" Rīgā
* 1999. "Ne vienmēr var dabūt, ko vēlies" "Rīgas galerija" Rīga
* 2001. "Popārts ir miris" (kopā ar Juri Putrāmu un Vilni Putrāmu) "Rīgas galerija" Rīgā
* 2003. "Dzimis Amerikā" "Rīgas galerija" Rīgā
* 2004. "Veltījums" Ivonnas Veihertes galerija Rīgā
* 2005. "It's Andy Warhol" "Rīgas galerija" Rīga

## Atsauces
Īssavienojums (dziesma)

**"Īssavienojums"** ir grupas "Prāta Vētra" singls ar Renāra Kaupera mūziku un vārdiem. 

Dziesmas angliskā versija *"My Star"* ieskaņota 2000. gadā Anglijā sadarbībā ar producentu Toniju Mensfīldu. Kompānija EMI dziesmu izdeva visā Eiropā un tā parādījās dažādu radiostaciju dziesmu tabulās, “*My Star*”/ “Īssavienojums” tika atzīta par 2000. gada radiohitu Latvijā. Izdota "Prāta Vētras" Labāko dziesmu izlasē (2000).

2018. gadā "Īssavienojums" ieguva 89. vietu Radio SWH organizētajā LVtop100 aptaujā.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Dziesmas vārdi
Mūsu zeme (dziesma)

"**Mūsu zeme**" jeb **"Daugav’ abas malas"** ir Jāņa Norviļa patriotiska latviešu kora dziesma jauktajam korim. Dziesmas vārdi ir daļa no Raiņa poēmas (sērdieņu dziesmas) "Daugava", kas sacerēta Šveicē Pirmā pasaules kara laikā un tika pabeigta 1918. vai 1919. gadā. Tās pirmais izdevums parādījās Bermontiādes laikā 1919. gada septembrī. 1935. gadā Siguldas jauktā kora vadītājs un Siguldas Dziesmu dienu virsdiriģents Jānis Norvilis ar dzejojuma "Daugav’ abas malas" vārdiem sacerēja kora dziesmu.

Pēc Otrā pasaules kara Norviļa "Daugav’ abas malas" un "Svēts mantojums" bija visbiežāk dziedātās dziesmas trimdas latviešu nacionālos sarīkojumos. Dziesmu pēc vairāk nekā 40 gadu aizlieguma atkal publiski dziedāja 1988. gada 7. oktobra tautas manifestācijā "Par tiesisku valsti" Mežaparka Lielajā estrādē, vēlāk arī citos Atmodas laika masu pasākumos.

"Daugav’ abas malas" bija iekļauta 1990. gada XX Vispārējo latviešu Dziesmu svētku programmā, kad to dziedāja Dziesmu svētku kopkoris. 

2018. gadā "Mūsu zeme" ieguva 90. vietu Radio SWH organizētajā LVtop100 aptaujā.

## Vārdi
Dziesmas vārdi:

: „Daugav`s abas malas
: Mūžam nesadalās:
: Ir Kurzeme, ir Vidzeme, 
: Ir Latgale mūsu.

: Ai-rai, ai rai-di-ra! 
: Ir Kurzeme, ir Vidzeme, 
: Ir Latgale mūsu.

: Laima, par mums lemi,
: Sargā mūsu zemi!
: Viena mēle, viena dvēs`le,
: Viena zeme mūsu.

: Ai-rai, ai rai-di-ra! 
: Viena mēle, viena dvēs`le,
: Viena zeme mūsu.

: Daugav`s abas malas
: Mūžam nesadalās:
: Ir Kurzeme, ir Vidzeme, 
: Ir Latgale mūsu.

: Ai-rai, ai rai-di-ra! 
: Ir Kurzeme, ir Vidzeme, 
: Ir Latgale mūsu.?”

## Atsauces
Kolgas muiža

**Kolgas muiža** (, ) ir vēsturiskās muižas komplekss Igaunijā, Harju apriņķa Kūsalu pagasta Kolgas ciemā. 

1230. gadā Dānijas karalis Valdemārs II piešķīra apkārtējās zemes Gotlandes Svētās Marijas klosterim. 1298. gadā Kolga pirmoreiz tika minēta rakstos kā klostera īpašumu centrs. Kolgas muižas arhitektūrai bija aizsardzības būves raksturs. Vecā muižas ēka tika sagrauta Livonijas kara laikā, bet pilnībā nojaukta, modernizējot muižas kompleksu 17. gadsimtā. 1581. gadā Zviedrijas karalis Juhans III uzdāvināja Kolgas muižu karavadonim Pontusam de la Gardi. 1658. gadā muiža kļuva par Stenboku ģimenes īpašumu. 19. gadsimta sākumā mūža nogali šeit pavadīja Rīgas militārais gubernators Kristofs fon Benkendorfs. Muiža tika nacionalizēta 1940. gadā.

1642. gadā tika uzcelta pirmā Kolgas muižas ēka. No 1758. līdz 1768. gadam muižas kungu māja tika būtiski pārbūvēta baroka stilā. 1820. gadā tā vēlreiz tika pārbūvēta klasicisma stilā un šāda saglabājušies līdz mūsdienām. 18. gadsimta gaitā muižas kompleksā tika uzceltas daudzas citas ēkas. Mūsdienās, tāpat kā pirms 300 gadiem, muiža ir Stenboku ģimenes īpašums.

## Ārējās saites
*
Katrīna (ciems)

**Katrīna** (agrāk — **Katriņa**) ir apdzīvota vieta Madonas novada Ērgļu pagastā. Izvietojusies pagasta ziemeļos Meltnes krastos pie autoceļa P31  no novada centra Madonas un  no Rīgas.

Apdzīvotā vieta veidojusies ap bijušās Katriņas muižas *(Katharinenhof)* centru. Līdz 1933. gadam bija Katriņas pagasta centrs, no 1945. līdz 1953. gadam — Katrīnas ciema padomes centrs.

## Atsauces
Ruģēni

**Ruģēni** ir apdzīvota vieta Madonas novada Ērgļu pagastā. Izvietojusies pagasta ziemeļos pie autoceļa P31  no pagasta centra Ērgļiem un  no Rīgas.

## Atsauces
Suns Barboss un neparastais kross

**"Suns Barboss un neparastais kross"** () ir 1961. gada padomju īsfilma, kuras režisors un scenārija autors ir Leonīds Gaidajs. Galvenās lomas atveido Jurijs Ņikuļins, Georgijs Vicins un Jevgeņijs Morgunovs. 
 
Šī ir pirmā filma, kurā parādās krāpnieki Gļēvulis, Stulbenis un Rūdītais. Filmā viņi makšķerē, izmantojot dinamītu. Vēlāk viņu suns izjauc visus plānus.

## Ārējās saites
Balāde par gulbi

**"Balāde par gulbi"** ir viena no grupas "Pērkons" pirmā albuma "Mākslas darbi" dziesmām ar Jura Kulakova mūziku un Māra Melgalva vārdiem. 

M. Melgalva dzejolis "Balāde par gulbi" bija iekļauts viņa pirmajā grāmatā "Meldijās iešana". Ironiski Latvijas PSR Dabas aizsardzības biedrībai veltītā “Balāde par gulbi” atskaņota Melgalva autorvakarā, kas bija pirmais oficiālais grupas "Pērkons" koncerts. 
Pēc 1983. gada janvāra koncertiem grupa tika aizliegta sakarā ar "programmas zemo ideoloģisko līmeni, nepieņemamo grupas dalībnieku izskatu un neciešamu publikas uzvedību".
Grupa mājas apstākļos ierakstīja albumu "Mākslas darbi", kas magnetofona lentēs nelegāli izplatījās visā Latvijā. 
Kad 1992. gadā "Mikrofona aptauja" rīkoja konkursu par to gadu populārākajām dziesmām, kad aptauja nenotika, dziesma "Pie baltas lapas" skatītāju balsojumā tika atzīta par 1983. gada iecienītāko dziesmu. Pirmajā trijniekā iekļuva arī "Balāde par gulbi".

2018. gadā „Balāde par gulbi" ieguva 88. vietu Radio SWH rīkotajā LVtop100 aptaujā.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Dziesmas vārdi
* akordi.lv
FK Babrungas

***FK Babrungas*** ir Lietuvas futbola klubs no Pluņģes pilsētas. Tas dibināts 1935. gadā un šobrīd spēlē Lietuvas 2. līgā.

Komandas krāsas ir dzeltana un zila. Mājas spēles tas aizvada Pluņģes stadionā (ietilpība 500 skatītāju). Klubs 1956. gadā bija Lietuvas čempioni.

## Sezonas

## Krāsas
* ???? – 2015.

* 2016. – šobrīd.

## Sastāvs
Sastāvs: 

|-----
! colspan="9" bgcolor="#B0D3FB" align="left" |
|----- bgcolor="#DFEDFD"

|-----
! colspan="9" bgcolor="#B0D3FB" align="left" |
|----- bgcolor="#DFEDFD"

|-----
! colspan="9" bgcolor="#B0D3FB" align="left" |
|----- bgcolor="#DFEDFD"

## Atsauces

## Ārējās saites

*  
* Kluba lapa vietnē lietuvosfutbolas.lt
Kapūņi

**Kapūņi** ir daļēji izzudusi apdzīvota vieta Madonas novada Jumurdas pagastā. Izvietojusies pagasta rietumdaļā Valolas krastā pie autoceļa P33  no pagasta centra Jumurdas,  no novada centra Madonas un  no Rīgas. 

1930. gados Kapūņos atradies tūristu punkts un pansija vasarniekiem. 

## Atsauces
Tomā Šabo

**Tomā Šabo** (, dzimis ) ir Kanādas hokejists, spēlē aizsarga pozīcijā. Pašlaik (2025) Šabo pārstāv NHL komandu Otavas "Senators".

2017. gada janvārī Šabo kļuva par pirmo aizsargu, kurš tika atzīts par Pasaules junioru čempionāta vērtīgāko spēlētāju.

Kanādas hokeja izlases sastāvā ir spēlējis 2018. gada Pasaules čempionātā.
## Atsauces

## Ārējās saites
Andrejs Svečņikovs

**Andrejs Svečņikovs** (, dzimis ) ir krievu hokejists, spēlē uzbrucēja pozīcijā. Pašlaik (2019) Svečņikovs pārstāv NHL komandu Karolīnas "Hurricanes".  Svečņikovs guva vārtus pret Ņujorkas "Rangers", tādējādi kļūstot par pirmo spēlētāju NHL, kurš ir dzimis 21. gadsimtā un guvis vārtus.

## Atsauces

## Ārējās saites
Hidrostatiskais paradokss

thumb|250x250px
thumb|200x200px| Pascal pieredzes shēma
**Hidrostatiskais paradokss** ir parādība, kurā traukā iepildītā šķidruma svara spiediena spēks var atšķirties no izlietotā šķidruma svara. Tvertnēs ar augšupejošu šķērsgriezumu spiediena spēks tvertnes apakšā ir mazāks par šķidruma svaru, tvertnēs ar samazinātu šķērsgriezumu spiediena spēks tvertnes apakšā ir lielāks par šķidruma svaru. Šķidruma spiediena spēks tvertnes apakšā ir vienāds ar šķidruma svaru tikai cilindriskajam traukam. 1612. gadā Simons Stevins sniedza paradoksa matemātisku skaidrojumu

## Iemesli
Iemesls hidrostatiskajam paradoksam ir tas, ka šķidrums presē ne tikai apakšā, bet arī uz tvertnes sienām. Šķidruma spiedienam uz slīpām sienām ir vertikāls komponents. Tvertnē, kas paceļas uz augšu, tā ir vērsta uz leju, un tvertnē, kas sašaurinās augšup, tā tiek virzīta uz augšu. Šķidruma svars tvertnē būs vienāds ar šķidruma spiediena vertikālo komponentu summu visā tvertnes iekšienē.

## Paskāla mēģinājums
1648. gadā paradoksu demonstrēja Blēzs Paskāls. Viņš ievietoja šauru cauruli slēgtā mucā, kas bija piepildīta ar ūdeni, un, paceļoties uz balkona otro stāvu, šajā mēģenē sāka ieliet ūdeni. Caurules nelielā biezuma dēļ tajā esošais ūdens palielinājās līdz lielajā augstumā, un spiediens mucā palielinājās tik lielā mērā, ka stobra stiprinājumi neizturēja noplīsa.

## Hidrostatiskais Paradokss un Arhimēda likums
Līdzīgs acīmredzamais paradokss rodas, aplūkojot Arhimēda likumu. Saskaņā ar Arhimēda likuma kopīgo formulējumu, izspiešanas spēks iedarbojas uz ūdenī iegremdētu ķermeni, kas ir vienāds ar ķermeņa pārvietoto ūdens svaru. No šī formulējuma ir iespējams izdarīt nepareizu secinājumu, ka ķermenis nevarēs peldēt tvertnē, kurā nav pietiekami daudz ūdens, lai pārvietotos.

Tomēr praksē ķermenis var peldēt tvertnē ar tādu ūdens daudzumu, kura masa ir mazāka par peldošā ķermeņa masu. Tas ir iespējams situācijā, kad rezervuārs tikai nedaudz pārsniedz ķermeņa lielumu. Piemēram, ja kuģis paliek šaurā piestātnē, tas paliek virs ūdens tāpat kā atklātā okeānā, lai gan ūdens masa starp kuģi un doka sienām var būt mazāka par kuģa masu.

Paradoksa izskaidrojums ir tāds, ka Arhimēda spēkus rada hidrostatiskais spiediens, kas nav atkarīgs no ūdens svara, bet tikai uz kolonnas augstuma. Tāpat kā hidrostatiskajā paradoksā, ūdens spiediena spēks iedarbojas uz tvertnes apakšu, kas var būt lielāks par ūdens svaru pašā traukā, tāpēc iepriekš aprakstītajā situācijā ūdens spiediens uz kuģa apakšu var radīt peldošu spēku, kas pārsniedz šī ūdens svaru.

Labāks Arhimēda likuma formulējums ir šāds: peldošs spēks iedarbojas uz ūdenī iegremdētu ķermeni ar ekvivalentu, kas atbilst ūdens svaram iegremdētā ķermeņa tilpumā.
Herkuss Mants (filma)

**Herkuss Mants** () ir 1972. gadā Lietuvas kino studijā uzņemta vēsturiskā mākslas filma par Herkus Manta vadīto Lielo prūšu sacelšanos. Tā kļuva par vienu no skatītākajām lietuviešu filmām Lietuvas PSR. 1973. gadā filmas radošajai grupai piešķīra valsts prēmiju. 2008. gadā filma tika izdota DVD formātā.

2016. gadā Lietuvas Centrālais valsts arhīvs pabeidza filmas digitalizēšanu. Polijas *Fixa Film studio* veica filmas attēla restaurēšanu, bet Polijas *Dubbfilm studio* — filmas skaņas restaurēšanu.

## Aktieri

* Antans Šurna (*Antanas Šurna*) — Herkuss Mants (*Herkus Mantas*) un viņa tēvs
* Eugenija Pleškīte (*Eugenija Pleškytė*) — Katrīna (*Kotryną*)
* Aļģimants Mašulis (*Algimantas Masiulis*) — Samilis
* Stasis Petronaitis (*Stasys Petronaitis*) — Koltis
* Ģedimins Karka (*Gediminas Karka*) — krīvs Alepsis (*krivis Alepsis*)
* Prans Pauloks (*Pranas Piaulokas*) — Auktums (*Auktuma*)
* Aleksandrs Vokačus (*Aleksandras Vokačius*) — bruņinieks Hirhalss un Katrīnas brālis (*riteris Hirchalsas ir Kotrynos brolis*)
* Vītauts Paukšte (*Vytautas Paukštė*) — bīskaps (*vyskupas*)
* Aļgimants Vošciks (*Algimantas Voščikas*) — Glaps (*Glapa*)
* Danute Krištopaitīte-Lapeniene (*Danutė Krištopaitytė-Lapėnienė*) — kunigaiša meita (*kunigaikstyte*)
* Viktors Šinkaruks (*Viktoras Šinkariukas*) — Visgauda
* Einaris Kopelis (*Einaris Koppelis*) — fon Grumbahs (*fon Grumbachas*)

## Atsauces
Dubeņa

**Dubeņa** (arī **Dubene**, **Dubeņu upe**, **Smilkšupīte**, **Zīlīte**, augštecē - **Ievade**) ir Durbes labā krasta pieteka Dienvidkurzemes novadā. 

Iztek no Gūžu dīķa uz dienvidiem no Ievades. Tek ziemeļrietumu virzienā. Pie Cīravas caurtek Štelmaņa dīķim un turpat pie Cīravas ietek Durbē. Dubeņu škērso valsts autoceļi V1195 (Cīrava–Vecpils–Stroķi), P112 (Kuldīga–Aizpute–Līči), V1194 (Lankas–Cīrava–Turaidas). Dubeņas krastoa atrodas Ievade, Dubeņmuiža un Cīrava.

## Atsauces
Latvijas vācu okupācija

**Latvijas vācu okupācija** var būt:
* Operācija "Dūres sitiens" Pirmā pasaules kara laikā 1918. gadā
* Latvijas vācu okupācija (1941—1945) Otrā pasaules kara laikā
Aleksandrs Apsītis

**Aleksandrs Apsītis** var būt:
 
* Aleksandrs Apsītis (mākslinieks)
* Aleksandrs Apsītis (radioinženieris)
Baltā tuksneša saule

**Baltā tuksneša saule** () ir 1970. gada padomju filma, kuras režisors ir Vladimirs Motiļs. Galvenās lomas atveido Anatolijs Kuzņecovs, Pāvels Luspekajevs, Spartaks Mišuļins, Kahi Kavsadze un Nikolajs Godovikovs. Filma stāsta par sarkanarmieša Fjodora Suhova gaitām Kaspijas jūras piekrastē Krievijas pilsoņu kara laikā.

Filma tiek uzskatīta par vienu no vispazīstamākajiem darbiem padomju kinematogrāfijā, vairākas frāzes no filmas kļuva par frazeoloģismiem.
Melnā Abdullas sievas Hafizas nelielo lomu spēlēja tolaik 18 gadus vecā Velta Deglava no Latvijas.

## Atsauces

## Ārējās saites
Melnupīte (Akmenes pieteka)

**Melnupīte**  ir Akmenes kreisā krasta pieteka Dienvidkurzemes novadā, uz dienvidiem no Dubeņmuižas. Tek ziemeļrietumu virzienā. Ietek Akmenē uz Aizputes un Cīravas pagastu robežas.

## Atsauces
Metupīte

**Metupīte** ir Tebras kreisā krasta pieteka Dienvidkurzemes novadā.

Izteka Aizputes pagasta galējos dienvidaustrumos. Tecējumā met loku pa Šlampu purva rietumu malu. Ietek Tebrā pie Metiem.

## Atsauces
Pora grāvis

**Pora grāvis** ir Tebras kreisā krasta pieteka Dienvidkurzemes novadā, uz dienvidiem no Rokasbirzes. Tek dienvidaustrumu virzienā. Ietek Tebrā iepretim Tebrām.

## Atsauces
Kapličas kalns

**Kapličas kalns** ir pilskalns, kas atrodas Dienvidkurzemes novada Aizputes pagastā, uz ziemeļaustrumiem no Ievades.

Ziņas par iespējamu pilskalnu 1869. gadā publicēja Augusts Bīlenšteins, taču pilskalns netika meklēts. 1923. gadā Kapličas kalnu minējis Ernests Brastiņš, kurš uzskatīja to par pilskalnu, tomēr redzamos zemes darbus uzskatot par jaunākā laikā veiktiem. 1930. gadā kalnu apsekoja Arvīds Gusars, kurš konstatēja kultūrslāni.

Pilskalns apaudzis ar mežu. Ierīkots pakalna dienvidu galā. Pilskalna plakumu ietver apmēram 3 metrus augsts gredzenveida valnis. Rietumu nogāzē — 3 metrus plata terase. Uzeja varētu būt atradusies dienvidrietumu pusē. Plakums ieapaļš, apmēram 50 x 65 metrus liels. Gan plakumā, gan valnī 50—80 cm biezs kultūrslānis. 18. gadsimtā celtās kapličas (no kuras radies kalna nosaukums) paliekas virs zemes vairs nav redzamas.

## Foto galerija

Attēls:Ievades pilskalns ortofoto 01.jpg|alt=|Pilskalna 3D modelis ar ortofoto slāni


## Ārējās saites

* Kapličas kalns
*
Alina Stadņika-Mahiņa

**Alina Stadņika-Mahiņa** (; dzimusi ) ir ukraiņu brīvā stila cīkstone, 2013. gada pasaules čempione, 2013. un 2019. gada Eiropas čempione, Pasaules un Eiropas čempionātu medaļniece.

## Biogrāfija
Mahiņa dzimusi 1991. gada 3. janvārī Čitā (Aizbaikāla novads). 1994. gadā viņas ģimene pārcēlusies uz Ukrainu. Bijusi precējusies ar ukraiņu cīkstoņa Andreja Stadņika jaunāko brāli Romanu Stadņiku, 2013. gadā šķīrusies. 2014. gada septembrī apprecējusies ar Dimitriju Berežnoju.

## Rezultāti starptautiskās sacensībās

### Olimpiskās spēles

### Pasaules čempionāti

### Eiropas čempionāti

### Eiropas spēles

## Atsauces

## Ārējās saites

*
Sedliene

**Sedliene** ir pazeminājums starp divām nogāzēm, kura abās pusēs pāriet ielejās. Kalnu rajonos sedlieni sauc arī par kalnu pāreju.
Liepkalnes skola

**Liepkalnes skola** (agrāk arī **Vecliepkalne**, **Kastaņas**) ir apdzīvota vieta Madonas novada Sausnējas pagastā. Izvietojusies pagasta dienviddaļā autoceļu P79 un V885 krustojumā  no pagasta centra Sidrabiņiem,  no novada centra Madonas un  no Rīgas. 

Apdzīvotā vieta izveidojusies pie kādreizējā Liepkalnes pagasta valdes un Apšu kroga. Bijušajā skolā izvietots Ērgļu novada sociālās aprūpes centrs «Kastaņas».

## Atsauces
Baltcepuru pilskalns

**Baltcepuru pilskalns** ir pilskalns, kas atrodas Dienvidkurzemes novada Aizputes pagastā, Aizputes pilsētas rietumu pievārtē, uz dienvidiem no Kūdras ciema.

Ernests Brastiņš 1923. gadā publicējis šī pilskalna aprakstu (ar nosaukumu Čorkšu kalniņš), pats gan neuzskatīdams to par īstu pilskalnu. Pilskalnu 1943. gadā uzmērījis Pēteris Stepiņš.

Baltcepuru pilskalns ierīkots mūsdienu Purva dīķa ietvertā 8—10 metrus augstā paugurā, nogāzes ir mākslīgi nostāvinātas. Pilskalna plakumam ir noapaļota četrstūra forma (apmēram 50 x 70 metri). Pilskalnā varētu būt bijušas divas uzejas no plakuma ziemeļu puses abiem stūriem. Kultūrslānis pilskalnā ir neizteiksmīgs, iespējams, izpostīts ilgstošas aršanas rezultātā. Ir ziņas, ka pilskalnā 20. gadsimta piecdesmitajos gados atrasta šīfera galoda un bronzas gredzens ar pamīšus saejošiem galiem. Ja tā ir taisnība, pieļaujams, ka pilskalns apdzīvots mūsu ēras 1. gadu tūkstotī.

## Foto galerija

Attēls:Baltcepuru pilskalns ortofoto.jpg|alt=|Baltcepuru pilskalna 3D modelis ar ortofoto slāni


## Ārējās saites
* Baltcepuru pilskalns
*
Ludmila Ikere

**Ludmila Ikere** (dzimusi ) ir latviešu režisore.

1957. gadā absolvējusi Kuldīgas vakara vidusskolu. 1968. gadā beigusi Ļeņingradas Kultūras institūta Režijas nodaļu.

Studiju laikā strādājusi par režisori Brocēnu kultūras namā, kā arī par galveno režisori Saldus Tautas teātrī. 1968. gada augustā kļuvusi par Rīgas Kinostudijas darbinieci; kinostudijā nostrādājusi līdz 1990. gadam. Strādājusi pie dažādām pasūtījuma filmām par dažādiem kultūras darbiniekiem, tajā skaitā Annu Brigaderi, Arvīdu Žilinski un Ernestu Birznieku-Upīti. Tāpat strādājusi arī pie kinožurnāliem "Pionieris" un "Padomju Latvija". Pēc darba kinostudijā sākusi rakstīt dzejoļu krājumus.

## Atsauces
Nivelieris

thumb|Optiskais nivelieris
**Nivelieris** ir ģeodēzisks instruments, kas darba stāvoklī nodrošina horizontālu vizūru. Tā galvenās sastāvdaļas ir tālskatis un ierīce vizūras horizontēšanai — cilindriskais līmeņrādis vai kompensators. Gandrīz visiem nivelieriem apakšējā daļā ir iebūvēts limbs horizontālo leņķu mērīšanai ar ne visai augstu precizitāti.

Atkarībā no nivelēšanas precizitātes, kuru raksturo noteiktā paaugstinājuma standartnovirze 1 km garā dubultā nivelēšanas gājienā, nivelierus nosacīti iedala precīzijas jeb augstas precizitātes nivelieros, precīzajos un tehniskajos nivelieros. Precīzijas nivelieriem, kuri ir paredzēti I un II klases nivelēšanai un inženierģeodēziskajiem darbiem, paaugstinājuma standartnovirze nepārsniedz 0,5 mm. Precīzajiem nivelieriem, kuri ir paredzēti III klases nivelēšanai, paaugstinājuma standartnovirze nepārsniedz 3 mm. Tehniskajiem nivelieriem, kuri ir paredzēti topogrāfiskās uzmērīšanas augstumu pamatojuma veidošanai un būvniecībai, paaugstinājuma standartnovirze nepārsniedz 10 mm.

Precīzijas nivelieros izmanto tālskatus ar lielu palielinājumu, precīzākus līmeņrāžus un kompensatorus, korpusa termoizolāciju un palīgierīces latas nolasīšanas precizitātes paaugstināšanai. Tāpēc šo nivelieru masa un izmēri ir lielāki. Precīzie nivelieri konstrukcijas un precizitātes ziņā ieņem vidēju stāvokli starp precīzijas un tehniskajiem nivelieriem. Tehniskie nivelieri ir vienkāršas konstrukcijas, maza izmēri, ērti un droši ekspluatācijā.

Atkarībā no tā ar kādu ierīci horizontē vizūru, nivelierus iedala nivelieros ar cilindrisko līmeņrādi un nivelieros ar kompensatoru. Savukārt nivelierus ar kompensatoru sīkāk iedala analogajos un digitālajos. Analogajos kompensatoros latas nolasīšana ir vizuāla, bet digitālajos latas nolasa ar elektronisku speciālas svītras kodu. Ar šiem nivelieriem var nolasīt parastās latas arī vizuāli.

## Atsauces

## Ārējās saites
Direkcionālais leņķis

thumb|Direkcionālais leņķis
**Direkcionālais leņķis** ir horizontāls leņķis, kuru skaita pulksteņa rādītāja kustības virzienā no ass meridiāna vai tam paralēlas līnijas ziemeļu virziena jeb no koordinātu sistēmas x ass pozitīvā virziena līdz dotam virzienam. Direkcionālie leņķu lielums var būt no 0° līdz 360°. Lietojot orientēšanai direkcionālos leņķus, par meridiānu tuvināšanos sauc leņķi γ, ko veido īstais jeb ģeogrāfiskais meridiāns ar ass meridiānam paralēlu līniju. Meridiānu tuvināšanās var būt pozitīva, ja punkta īstais meridiāns atrodas pa labi no ass meridiāna un negatīva, ja punkta īstais meridiāns atrodas pa kreisi.
Martas iela

**Martas iela** var būt:

* iela valstspilsētās:
** Martas iela — iela Daugavpilī.
** Martas iela — iela Rīgā.
* iela novada pilsētās:
** Martas iela — iela Mārupes novada Mārupē.
* iela novadu apdzīvotās vietās:
** Martas iela — iela Ķekavas novada Ķekavas pagasta Pulkarnē.
** Martas iela — iela Olaines novada Olaines pagasta Jaunolainē.
** Martas iela — iela Ropažu novada Garkalnes pagasta Sužos.

## Skatīt arī
* Marta
Lūiss Svifts

**Lūiss Svifts** (*Lewis A. Swift*; dzimis , miris ) bija ASV astronoms, kurš atklāja 13 komētas un 1248 iepriekš nefiksētus miglājus. Vienīgi Viljams Heršels vizuāli bija atklājis vairāk miglāju. Svifta vārdā ir nosaukts asteroīds 5035 Swift, kā arī Mēness krāteris. 

## Zinātniskā darbība
Svifts patstāvīgi vai kopā ar citiem atklāja vairākas komētas, tajā skaitā tādas periodiskās komētas, kā 11p/Temple-Swift-LINEAR, 64P/Swift-Gehrels un 109P/Swift-Tuttle (Perseīdu radianta mātes ķermenis). Vēl viņš ir atklājis komētas C/1877 G2, C/1878 N1, C/1879 M1, C/1881 J1, C/1881 W1, C/1892 E1, D/1895 Q1 (jeb D/Swift, ar kura atlūzu plūsmu Mariner 4, iespējams, saskārās 1967. gada 15. septembrī), C/1896 G1 un C/1899 E1, un kopā ar Bruksu atklāja C/1883 D1 (jeb Brooks-Swift). Vēl būtu jaatzīmē, ka komētu 54P/Vico-Swift-NEAT atklāja viņa dēls Edvards Svifts, nevis viņš pats. Savu pēdējo komētu Svifts atklāja 79 gadu vecumā. Un viņš bija viens no nedaudziem, kas Haleja komētu (76 gadu periods) redzēja divas reizes.

1878. gadā viņš novēroja divas Vulkāna veida planētas (starp Merkura orbītu un Sauli), taču viņš kļūdījas.

Bez komētām viņš bija atklājis simtiem miglājus, tādus kā IC 289, un galaktikas NGC 6, NGC 19 un NGC 27. Viņš neatkarīgi novēroja galaktiku NGC 17, kā rezultātā tā tika iekļauta kopējā katalogā kā NGC 34.
Ormaņkalns (nozīmju atdalīšana)

**Ormaņkalns** var būt:

*Ormaņkalns - paugurs Alsviķu pagastā
*Ormaņkalns - paugurs Elkšņu pagastā
*Ormaņkalns - paugurs Praulienas pagastā
*Ormaņkalns - paugurs Rudbāržu pagastā
*Orma kalna cits nosaukums
Juris Eisaks

**Juris Eisaks** (dzimis  Tukumā) ir bijušais latviešu kamaniņu braucējs, startējis gan vieninieku, gan divnieku ieskaitē.

Trenējies pie sava novadnieka Andra Miezīša, starp kura audzēknēm ir arī olimpiskā medaļniece Ingrīda Amantova. Piedalījies  Sarajevā, kur divnieku sacensībās kopā ar Eināru Veikšu ieņēma 7. vietu. Pasaules kausa ieskaitē labākais sasniegums ir 1982. gadā kopā ar E. Veikšu izcīnītā 3. vieta.

## Sasniegumi sacensības
* 1977. gads — LPSR čempionātā divniekos 1. vieta
* 1978. gads — PSRS čempionātā vieniniekā 1. vieta
* 1979. gads — LPSR čempionātā divniekos 1. vieta
* 1979. gads — Pasaules čempionātā vieniniekā 16. vieta
* 1981. gads — PSRS čempionātā divniekos 1. vieta
* 1981. gads — Pasaules čempionātā divniekos 5. vieta
* 1982. gads — Pasaules čempionātā vieniniekā 8. vieta
* 1982. gads — Pasaules čempionātā divniekos 4. vieta
* 1982. gads — Pasaules čempionātā divniekos 4. vieta
* 1984. gads — PSRS čempionātā divniekos 2. vieta
* 1986. gads — PSRS tautu spartakiādē vieniniekā 2. vieta

## Atsauces

## Ārējās saites
Ansis

**ansis** (īstajā vārdā **Ansis Kolmanis**, dzimis  Jūrmalā) ir Latvijas hiphopa mūziķis, bītmeikeris un mūzikas producents. Par albumu "Liela māksla" (2020) saņēmis nozīmīgāko Zelta mikrofons 2021. gada balvu kategorijā labākais albums, kā arī tas atzīts par Latvijas Mūzikas ierakstu gada labāko ''hiphop'' mūzikas albumu. Šo balvu saņēmis arī par albumiem "Balzams" (2018) un "Melnezera grāmata" (2024). 2019. gadā viņa dziesma "Zemes stunda" atzīta par labāko iedzīvotāju balsojumā ("Origo Zelta dziesma").

## Biogrāfija
Dzimis Ķemeros, Jūrmalā 1987. gada 8. maijā. Viņš audzis radošu cilvēku ģimenē: māte Ieva Kolmane ir literatūrkritiķe un tulkotāja, tēvs ir rotkalis. Brālis Kārlis Kolmanis, pazīstams arī kā *181h*, arī bītmeikeris, sadarbojas kopā ar ansi apvienībā Netīrās Cilpas.

Pašlaik dzīvo Rīgā.

## Mūziķa karjera
Pirmos soļus mūzikā sācis ap 2003.—2004. gadu. Tad arī izlēmis, ka viņa pseidonīms būs *ansis*, ko rakstījis ar mazajiem burtiem, jo šādi uzrakstot, viņaprāt, izskatījies labāk. Turklāt šādi varot vieglāk nošķirt mūziķi "ansi" no "Anša", ierindas cilvēka.

2005. gadā izdevis debijas soloalbumu *[[111 (albums)|111]]*. Vēlāk iesaistījies dažādās hiphopa mūziķu apvienībās, kā PKI, Kreisais Krasts un Riekstu Armija. 2013. gadā kopā ar Orioli izdevis otro albumu *[[Himnas (albums)|#Himnas]]*.

2017. gadā izdevis trešo albumu "Balzams". Par to mūziķis 2018. gadā ieguva balvu "Zelta mikrofons' nominācijā Latvijas Mūzikas ierakstu gada labākais hiphop mūzikas albums un tika nominēts Austras balvai.

2018. gadā kopā ar dziedātāju Kristīni Pāži izdeva dziesmu "Zemes stunda", kas 2019. gada "Zelta mikrofona" balvā iedzīvotāju balsojumā atzīta par "Origo Zelta dziesmu".

2020. gada 30. oktobrī izdeva ceturto albumu "Liela māksla"*.* Albums stāsta gan par repera pagātni, gan par viņa redzējumu par mūsdienu pasauli. Albums "Liela māksla" tika atzīts par 2020. gada labāko Latvijas albumu gan Latvijas gada balvā "Zelta mikrofons", gan mūzikas apskata portāla intro.lv un Austras balvas žūrijas vērtējumā, kā arī saņēma "Zelta mikrofona" balvu kā labākais hiphopa mūzikas albums.

2023. gadā kopā ar brāli *181h* kā apvienība "Netīrās cilpas" izdeva apvienības "Netīrās Cilpas" albumu "Melnezera Grāmata", kurā viesmākslinieku lomā piedalījušies vairāk nekā 30 Latvijas repa scēnas pārstāvji. Albums ieguvis "Zelta Mikrofona" balvu nominācijā "Hiphopa mūzikas albums".

## Diskogrāfija
Kā solo mākslinieks:

**Albumi**
* *[[111 (albums)|111]]* (2005)
* *[[Himnas (albums)|#Himnas]]* (2013; kopā ar Orioli)
* *[[Standarti (albums)|Standarti]]* (izlase; 2017)
* *[[Balzams (albums)|Balzams]]* (2017)
* *[[Liela māksla]]* (2020)
* *[[Melnezera grāmata]]* (2023; kā "Netīrās cilpas" ar *181h*)
* *222* (2026)

**Miksteipi**
* *[[Dekadansis (1. daļa)]]* (2013)
* *[[Dekadansis (2. daļa)]]* (2013)
* *[[1004 LENTE]]* (2014)
* *[[PROJEKTS "MĪNUSS"]]* (2016)
* *[[Dekadansis (3. daļa)]]* (2023)

**Singli**
* Zemes stunda (2018, piedaloties Kristīnei Pāžei)

## Atsauces

## Ārējās saites
* Oficiālā mājaslapa
* ''Bandcamp'' profils
* 
* ''Facebook'' lapa
* ''Youtube'' oficiālais kanāls
Sniega karaliene

**Sniega karaliene** () ir Hansa Kristiana Andersena pasaka, kas pirmoreiz tika publicēta 1844. gada 21. decembrī. Pasaka stāsta par zēnu vārdā Kajs, kura sirdī iekļūst troļļu ļaunā spoguļa lauskas, padarot viņu cietsirdīgu. Kaju nolaupa Sniega karaliene un aizved uz savu pili. Zēna labākā draudzene Gerda dodas viņu glābt.

Pasaka vairākkārt tika ekranizēta. 1963. gadā tā tika ierakstīta Latvijas Radio studijā. Pēc pasakas motīviem iestudēts Jāņa Lūsēna un Ineses Zanderes mūzikls ar tādu pašu nosaukumu.

## Atsauces

## Ārējās saites
C/1892 E1 (Swift)

**C/1892 E1** jeb Svifta komēta ir ilgperioda komēta, kuru 1892. gadā atklāja Lūiss Svifts. Parādīšanās laikā komēta bija vizuāli novērojama ar neapbruņotu aci.

## Atklāšana un novērojumi
Lūiss Svifts tajā laikā 72 gadu vecumā bija pazīstams astronoms, kurš vadīja privāto observatoriju Ročesterā, Ņujorkas štatā. Līdz tam viņš bija jau atklājis 9 komētas un veidoja zvaigžņu miglāju katalogu, kad 1892. gada 6. martā atklāja savu desmito komētu. Tai vajadzēja kļūt par 1892. gada spilgtāko komētu, kuru varētu novērot ziemeļu puslodē.

Vēsti par komētas atklāšanu nākamajā dienā saņēma Ķīles observatorija un no turienes tā tika telegrafēta pa visu pasauli, kā rezultātā 8. martā Keiptaunā tika veikti tālākie novērojumi. Tāpat arī Austrālijā 11. martā Džons Tebuts varēja atrast komētu un izmērīt tās stāvokli līdz maija sākumam.

Savā atklāšanas brīdī kā neliels 4. zvaigžņlieluma pleķītis komēta turpināja tuvoties Saulei visu martu, un, kļūstot spilgtāka, sāka veidot asti. Periodā starp marta un aprīļa beigām ķīniešu astronomi jau konstatēja to kā "astes zvaigzni". Afēlija punktā aprīļa sākumā tā sasniedza 3. zvaigžņlieluma spožumu, bet aste sasniedza 20° garumu. Tā vairākas reizes sadalījās vairākās miglainās joslās un īsā laikā mainīja šo joslu spilgtumu un skaitu.

No maija sākuma komēta atkal sāka attālināties no Saules un Zemes. Mēneša laikā spožums samazinājās no 4. līdz 6. zvaigžņlielumam, bet astes garums maija beigās bija novērojams 1-2° liels. Jūnija sākumā komēta bija knapi saskatāma ar neapbruņotu aci, bet augusta beigās spožums samazinājās līdz 8. zvaigžņlielumam. Pēdējā stāvokļa fiksācija notika 1893. gada februārī.

## Zinātniskais vērtējums
Edvards Barnards no Likas observatorijas un Viljams Pikerings izgatavoja komētas platleņķa fotogrāfijas. Attēli uzrādīja neparastu astes formu un dokumentēja to, ko jau uzrādīja vizuālie novērojumi, konkrēti, ka aste īsā laka intervālā būtiski izmainījās. Reizēm šķita, ka aste sastāv no duča šauru staru, bet dažreiz tikai no diviem platiem stariem. Kopā ar komētas C/1893 U1 (Brooks) novērojumiem, kas tika veikti nakošajā gadā, radās priekšstats, ka ir sakarība starp komētas galvu un novērojamajām izmaiņām astē.

Miklošs Konkoli-Tege un Eurēns fon Gotards veica komētas spektroskopisko analīzi. Viņi novēroja komētu tipiskās oglekļa (С2) emisijas līnijas.

## Atsauces
Svētais Nektārijs no Eginas

**Svētais Nektārijs no Eginas** (grieķu: Νεκτάριος Αιγίνης, Anastasioss Kefalass, grieķu: Αναστάσιος Κεφαλάς; 1846. gada 1. oktobrī, Silivri— 1920. 8. novembrī, Atēnas) — Aleksandrijas Pareizticīgās baznīcas bīskaps, Pentapoles metropolīts.

Kanonizēts svētītāju kārtā 1961. gadā. Viens no visvairāk godināmiem svētajiem Grieķijā. Piemiņas diena 9. (22.) novembrī, nākamajā dienā pēc nāves dienas, un 21. augustā (3. septembrī), pīšļu pārnešanas dienā 1953. gadā.

Svētā svētītāja Nektārija relikvijas atrodas viņa dibinātajā Vissvētākās Trīsvienības klosterī Eginas salā.

## Ārējās saites
7-os no rīta

**7-os no rīta** ir grupas "Pērkons" dziesmu izlase, kas izdota 2018. gadā, un kur apkopotas dziesmas, kas pirms tam nav izdotas.

## Tapšana

Izlasē apkopotas 18 dažādos gados ierakstītas dziesmas, kas iepriekš nav izdotas digitālā formātā.

Sandris Vanzovičs recenzijā iekļāvis Jura un Leona Sējānu skaidrojumu: "Patiesībā tikai pieci skaņdarbi tika ierakstīti tagad: “Fly”, “18. novembris”, “Es gaidu brīnumu”, “7-os no rīta” un “Līgavai”, kurā dzied Nauris [Puntulis]. Pārējie rakstīti dažādos laikos, bet viens pat “nokačāts” no “YouTube”, jo vairs nebija saglabājies ierakstos  — tas ir K. M. Bellmana "82. epistula" ar Juri Hiršu.”  Dziesmu "7-os no rīta" J. Kulakovs sacerējis šim albumam.

## Dziesmu saraksts
 
# Fly (Lidojums)  — piedalās Reinis Sējāns
# 18. novembris	(M. Melgalvs)
# Mūžs (U. Ašmanis)
# Zvaigznīte (A. Austriņš)
# Es gaidu brīnumu (E. Ķezbere)
# Tramvajs (A. Čaks)
# Tu (I. Binde, albumā "Zibens pa dibenu" ar nosaukumu "Tev")
# Tutu (M. Melgalvs, albumā "Zibens pa dibenu" ar nosaukumu "Tu") 
# Kā pasakā (J. Rokpelnis, albumā "Klusā daba ar perspektīvu")
# Vēršu (horoskopa) dziesma (J. Rijnieks)
# 7-os no rīta (J. Rijnieks, V. Lukss, Rainis, J. Kulakovs)
# Kukurūza (K. Elsbergs, albumā "Zibens pa dibenu")
# Kāzas	(I. Jansone)
# Taureņi ir brīvi (L. Gershe, G. Zeltiņa)  — piedalās Egils Melbārdis
# Meitene (Lili) (J. Akuraters)  — piedalās Rihards Saule
# Līgavai (J. Akuraters)  — piedalās Nauris Puntulis
# Epistule Nr. 82 (K. M. Bellmans, M. Melgalvs)  — piedalās Juris Hiršs
# Vakars klāt (V. Plūdons)

## Atsauces
Latviska virtuve

**Latviska virtuve** ir grupas "Pērkons" albums, kas izdots 1991. gadā.

## Tapšana
Albumā apkopotas tābrīža jaunākās Jura Kulakova dziesmas. 1991. gadā albums tika pavairots kasetēs, kuras tika tirgotas "Pērkona" koncertos Francijā. Albumā iekļautas labi zināmas dziesmas "Kamēr es tevi mīlēju" (6. vieta 1990. gada "Mikrofona" rokaptaujā), "Saldie sapņi" (15. vieta 1990. gada "Mikrofona" rokaptaujā) un "Krāsaini tērpi, puķes un lūpas" (9. vieta 1991. gada "Mikrofona" rokaptaujā). 

2002. gadā albums iekļauts izdevumā "Dziesmu izlase #3: 1990—1991", kas izdots kasetes un diska formātā, ar daļēji atšķirīgu saturu.

## Dziesmu saraksts
### 1991, kasete
# Latviskā virtuve (J. Kronbergs)
# Saule pūrā (M. Melgalvs)
# Dzīrotāja atgriešanās (A. Eglītis)
# Saldie sapņi (M. Melgalvs)
# Kamēr es tevi mīlēju (J. Kronbergs)
# Pirmā mīlestība (Vensku Edvarts)
# Krāsaini tērpi, puķes un lūpas (L. Tauns)
# Dzīves pulkstenis (M. Melgalvs)
# Tiem, kas ziedos (I. Roze)
# Fināls no lugas "Spēlēju, dancoju"

### 2002, kasete un CD*
# Dzīrotāja atgriešanās (A. Eglītis)
# Saldie sapņi (M. Melgalvs)
# Kamēr es tevi mīlēju (J. Kronbergs)
# Pirmā mīlestība (Vensku Edvards)
# Krāsaini tērpi, puķes un lūpas (L. Tauns)
# Dzīves pulkstenis (M. Melgalvs)
# Tiem, kas ziedos (I. Roze)
# Latviskā virtuve (J. Kronbergs)
# Lūgums (Žebers)
# Svešs transparents un maija svētku rīts (Žebers)

* CD versijā albums iekļauts nepilnīgā veidā.
Kaujas vieta "Rokas birzs"

**Kaujas vieta "Rokas birzs"** (sarunvalodā saukts arī par **Bleķa Miķeli**) ir vēstures piemineklis, kas atrodas Rokasbirzes ciemā, Dienvidkurzemes novada Aizputes pagastā, valsts autoceļu P112 (Kuldīga—Aizpute—Līči) un V1197 (Aizpute—Ilmāja) krustojumā.

1905. gada revolūcijas laikā 29. decembrī šeit notika tā sauktā Aizputes kara centrālie notikumi. Aizputes kaujai veltīts piemineklis, kura autori ir Valērija Mickēviča un Juris Bajārs, celts 1958. gadā. 2005. gadā, 1905. gada revolūcijas simtgades ietvaros piemineklis tika rekonstruēts. Netālu no šī pieminekļa atrodas piemiņas plāksne, kurā iegravēti kaujā kritušo vārdi.
ANO Ilgtspējīgas attīstības mērķi

thumb|Ilgtspējīgas attīstības mērķi ir ANP iniciatīva|269x269px
**ANO Ilgtspējīgas attīstības mērķi** ir 17 globāli mērķi, ko 2015. gadā uzstādīja ANO Ģenerālā asambleja. Tie ir daļa no asamblejas rezolūcijas 70/1: " Mūsu pasaules pārveidošana: ilgtspējīgas attīstības programma 2030. gadam." Mērķi ir plaši un neatkarīgi, taču katram no tiem ir atsevišķs sasniedzamo rādījumu saraksts. Visu 169 apakšmērķu sasniegšana nozīmētu visu 17 mērķu sasniegšanu. Mērķi iekļauj tādas sociālas un ekonomiskas attīstības problēmas kā nabadzība, bads, veselība, izglītība, globālā sasilšana, dzimumu līdztiesība, ūdensapgāde, sanitārija, enerģija, urbanizācija, dabas aizsardzība un sociālais taisnīgums.
thumb|center|999px|Diagramma, kurā uzskaitīti 17 Ilgtspējīgas attīstības mērķi

## 17 mērķi
# Visur izskaust nabadzību visās tās izpausmēs
# Izskaust badu, panākt pārtikas nodrošinājumu un uzlabotu uzturu, veicināt ilgtspējīgu lauksaimniecību
# Nodrošināt veselīgu dzīvi un sekmēt labklājību jebkura vecuma cilvēkiem
# Nodrošināt iekļaujošu un kvalitatīvu izglītību un veicināt mūžizglītības iespējas
# Panākt dzimumu līdztiesību un iespējināt visas sievietes un meitenes
# Nodrošināt ūdens un sanitārijas pieejamību visiem un ilgtspējīgu pārvaldību
# Nodrošināt visiem piekļuvi uzticamai, ilgtspējīgai un mūsdienīgai enerģijai par pieejamu cenu
# Veicināt noturīgu, iekļaujošu un ilgtspējīgu ekonomikas izaugsmi, pilnīgu un produktīvu nodarbinātību, kā arī cilvēka cienīgu darbu visiem
# Veidot noturīgu infrastruktūru, veicināt iekļaujošu un ilgtspējīgu industrializāciju un sekmēt inovācijas
# Samazināt nevienlīdzību starp valstīm un valstu iekšienē
# Padarīt pilsētas un apdzīvotas vietas iekļaujošas, drošas, pielāgoties spējīgas un ilgtspējīgas
# Nodrošināt ilgtspējīgus patēriņa paradumus un ražošanas modeļus
# Veikt steidzamus pasākumus, lai cīnītos pret klimata pārmaiņām un to ietekmi
# Saglabāt un ilgtspējīgi izmantot okeānus, jūras un to resursus, lai nodrošinātu ilgtspējīgu attīstību
# Aizsargāt, atjaunot un veicināt sauszemes ekosistēmu ilgtspējīgu izmantošanu, ilgtspējīgi apsaimniekot mežus, apkarot pārtuksnešošanos un novērst zemes degradāciju, veicināt tās atjaunošanu un apstādināt bioloģiskās daudzveidības izzušanu
# Veicināt miermīlīgu un iekļaujošu sabiedrību ilgtspējīgai attīstībai, nodrošināt taisnīgas tiesas pieejamību visiem un izveidot efektīvas, atbildīgas un iekļaujošas institūcijas visos līmeņos
# Stiprināt globālās partnerības īstenošanas līdzekļus un atjaunot globālo partnerību ilgtspējīgai attīstībai

## Atsauces

## Ārējās saites

* ANO Ilgtspējīgas attīstības mērķi
Orma kalns

**Orma (Ormu) kalns** ir pilskalns, kas atrodas Dienvidkurzemes novada Aizputes pagastā, Tebras kreisajā krastā, Aizputes dienvidu pievārtē.

Šo pilskalnu savos materiālos aprakstījis Ernests Brastiņš, kurš uzskatīja, ka Ormu kalns varētu būt prototips Aizputes pilskalnam, kas pamests, Aizputes iedzīvotāju skaitam palielinoties.

Pilskalns apaudzis ar mežu. Andrejs Vasks to apraksta kā ļoti spēcīgu nocietinājumu ar dziļām gravām visapkārt. 

Dienvidos Orma kalnam, aiz gravas, atrodas dabīgs kalns, ko sauc par Upurkalnu. 

Pilskalna rietumu pakājē, strauta ielokā, atroadas apmēram hektāru liela, sausa, smilšaina pļava. Tā ir iespējamā apmetnes vieta, kur 1959. gadā  A.Gusars atradis degušus māla apmetuma gabalus. Laukuma dienvidaustrumu stūrī, strauta labajā krastā, iztek avots — Orma kalna svētavots. Tagad labiekārtots, nostiprināts ar laukakmeņu mūri. Pēc nostāstiem avota ūdens ārstē acu slimības. Laukumu pie avota tagad izmanto atpūtas pasākumiem (ugunskuru vietas), avotu dziedniecības mērķiem.

## Atsauces

## Foto galerija

Attēls:Ormu kalns5.jpg|alt=|Pilskalna 3D modelis


## Ārējās saites

* Orma kalns - pilskalns
*
Kaišadores apkārtnes seņūnija

**Kaišadores apkārtnes seņūnija** () ir seņūnija Lietuvā, Kauņas apriņķa Kaišadores rajona pašvaldībā, tās ziemeļaustrumu daļā. Seņūnija sastāv no 6 seņūnaitijām, tajā ir 24 ciemi un 1 viensēta.

## Apskates vietas
*Vilkišku kapela (*Vilkiškių koplyčia*)

## Attēlu galerija

Vilkiškės,_koplyčia.JPG|Vilkišku kapela
Kaišadores pilsētas seņūnija

**Kaišadores pilsētas seņūnija** () ir seņūnija Lietuvā, Kauņas apriņķa Kaišadores rajona pašvaldībā, tās centrālajā daļā. Seņūnija sastāv no 4 seņūnaitijām, tajā ir 1 apdzīvota vieta - Kaišadores pilsēta.

## Apskates vietas
*Kaišadores dzelzceļa stacija (*Kaišiadorių geležinkelio stotis*)
*Kaišadores katedrāle (*Kaišiadorių Kristaus Atsimainymo katedra*)

## Attēlu galerija

Kaisiadoriu_stotis.JPG|Kaišadores dzelzceļa stacija
Kaišiadorių_katedra.JPG|Kaišadores katedrāle
Arukilas muiža

**Arukilas muiža** () ir vēsturiskā muiža Igaunijā, Harju apriņķa, Rāziku pagastā. 

Muiža radās 17. gadsimtā kā Rāziku muižas pusmuiža. 1726. gadā tā tika pārveidota par atsevišķu muižu. 1766. gadā tā kļuva par Baranovu dzimtas īpašumu un palika ģimenes īpašumā līdz 1919. gadam. Pašreizējā izskatā muiža tika uzbūvēta 1920. gados, 19. gadsimta beigās pievienojot cemtrālā korpusa koka apdari. No 1921. līdz 1978. gadam muižas ēkā darbojās Arukilas pamatskola, pēc tam pārceļoties uz jauno ēku. Mūsdienās skolā darbojas Arukilas Brīvā Valdorfskola un Arukilas Kultūras centrs un mūzikas skola. 

## Ārējās saites
* 
*Arukilas Brīvā Valdorfskola
Liepkalne (ciems)

**Liepkalne** (agrāk — **Liepiņi**) ir apdzīvota vieta Madonas novada Sausnējas pagastā. Izvietojusies pagasta dienvidrietumos autoceļu V844 un V885 krustojumā  no pagasta centra Sidrabiņiem,  no novada centra Madonas un  no Rīgas. 

Liepkalnē atrodas Sausnējas kultūras nams, bibliotēka. Apdzīvotā vieta izveidojusies pie bijušās Liepkalnes mācītājmuižas (Liepmuižas) un Liepkalnes baznīcas; izaugusi pēckara gados kā kolhoza «Liepkalne» ciemats.

## Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSP datiem.

## Atsauces
Ignāts Jurevičs

**Ignāts Jurevičs** (, miris 1816. gadā) bija dominikāņu ordeņa mūks, poļu dramaturgs. Darbojās kā pasniedzējs Zabeļskas dominikāņu kolēģijā, kas no 1716. līdz 1838. gadam atradās Valincos (Latvijas pierobežā Baltkrievijas Vjerhņadzvinskas rajonā). Šeit no 1789. līdz 1791. gadam kopā ar baltkrievu literatūras klasiķi Kajatanu Moraševski un Mihalu Cjacerski sacerēja lugas, kuras iestudēja kolēģijas audzēkņi. Vēlāk darbojās Latgales dominikāņu klosteros. Miris Rušonā.

## Literatūra
*А. Ф. Брыль. Звесткі пра Каятана Марашэўскага, Міхала Цяцерскага і Ігнацыя Юрэвіча ў дакументах Дамініканскага ордэна // Роднае Слова, 4/2018. С. 3-4.
*А. Мальдзіс. На скрыжаванні славянскіх традыцый. Мінск, 1980. С. 322