open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Puka (stacija)

**Puka** () ir stacija Tartu—Valgas dzelzceļa līnijā Igaunijā, Valgas apriņķa Otepē pagasta Pukas ciemā un atrodas 35,6 km attālumā no Valgas, 47,3 km attālumā no Tartu un 237,4 km attālumā no Tallinas. Pukā pietur Valgas, Rīgas un Tartu (Tallinas) virzienā kursējošie dīzeļvilcieni.

Līdz ar Pleskavas-Rīgas dzelzceļa līnijas atzara Valka-Tērbata izbūvi 1889. gadā tika atklāta arī Bokenhofas dzelzceļa stacija (, ). Pēc tipveida projekta celtā Bokenhofas stacijas ēka ir vienkārša vienstāva koka ēka ar pamatapjomu, kā arī centrālo transepta daļu, kurā izvietota pasažieru uzgaidāmā telpa. Ēkai ir divslīpju jumts ar simetrisku centrālās daļas jumta izbūvi un jumta galu nošļaupumiem. Stacijas ēkas abas galvenās fasādes - simetriskas, ielas pusē ar nelielu rizalītu. Šāds stacijas tips sastopams arī citviet Igaunijā (skat. Rīsiperes stacija).

2011. gadā projekta „Reisiplatvormide viimine eurokõrgusele“ ietvaros ar Eiropas Savienības Struktūrfondu līdzfinansējumu tika izbūvēta jauna, Eiropas standarta starpceļu pasažieru platforma. Platformas augstums - 550 mm, garums - 100 metri. Pasažieru iekāpšana un izkāpšana pieturas punktā tiek veikta no vilciena sastāva pirmā vagona.

## Foto galerija

Attēls:Puka raudteejaama ladu.jpg|Preču novietne
Attēls:Puka raudteejaama tööliste elamu.jpg|Stacijas darbinieku dzīvojamā ēka
Attēls:Puka raudteejaama käimla.jpg|Stacijas tualete
Attēls:Eesti.raudteev%C3%B5rk.Tartu%E2%80%93Valga.svg|Tartu--Valgas dzelzceļa līnijas shēma


## Atsauces
Zaza Pačulija

**Zaurs (Zaza) Pačulija** (; dzimis  Tbilisi, Gruzijā) ir bijušais gruzīnu basketbolists, spēlēja centra pozīcijā. Z. Pačulija bija Gruzijas izlases kapteinis. Spēlētāja karjeras pēdējā sezonā pārstāvēja Nacionālās basketbola asociācijas (NBA) klubu Detroitas "Pistons". Iepriekš divas sezonas aizvadīja Goldensteitas "Warriors", kuras sastāvā kļuvis par divkārtēju NBA čempionu.

## Karjera
13 gadu vecumā jaunā spēlētāja augums sasniedza 204 cm. Galvenokārt garā auguma dēļ jau agrā jaunībā Z. Pačulija tika uzskatīts par ļoti perspektīvu, viņš agri nonāca Turcijas komandas "Ülkerspor" skautu redzeslokā (pārstāvēja šo komandu, pirms nonāca NBA), tāpat ļoti agri sāka spēlēt Gruzijas nacionālajā izlasē. Lai gan Z. Pačulijam ir Turcijas pilsonība, viņš pārstāv savas dzimtenes izlasi.

2003. gada NBA draftā viņu Orlando "Magic" izraudzījās ar kopējo 42. kārtas numuru otrajā kārtā. "Magic" sastāvā Z. Pačulija aizvadīja savu pirmo NBA sezonu, pēc kuras līgas paplašināšanās drafta ietvaros viņš nokļuva Šarlotas "Bobcats" īpašumā, kas spēlētāju aizmainīja tālāk uz Milvoki "Bucks". Sezonā, ko Z. Pačulija aizvadīja "Bucks" sastāvā, viņa statistika bija vidēji 6,2 punkti un 5,1 atlēkusī bumba spēlē.

Pirms 2005.—2006. gada NBA sezonas viņš noslēdza līgumu ar Atlantas "Hawks", kur spēlēja astoņas sezonas. Pirmajā sezonā viņš bija sākumsastāva centra spēlētājs, taču otrās sezonas laikā šo lomu zaudēja, taču pastāvīgi bija tuvākais rezervists komandas garo spēlētāju rotācijā. Pirmās divas sezonas "Hawks" sastāvā arī bija rezultatīvākās viņa NBA karjerā, 2006.—2007. gada sezonā viņš guva vidēji 12,2 punktus spēlē. 2009. gada vasarā pēc iepriekšējā līguma beigām spēlētājs vienojās ar klubu par jaunu līgumu uz četriem gadiem.

NBA lokauta laikā 2011. gadā Z. Pačulija spēlēja Stambulas "Galatasaray".

2013. gada jūlijā atgriezās Milvoki "Bucks", bet 2015. gada vasarā, pēc aizvadītām divām sezonām, tika aizmainīts uz Dalasas "Mavericks" pret nākotnes otrās kārtas drafta izvēles tiesībām.

2016. gada vasarā kā brīvais aģents pievienojās Goldensteitas "Warriors", kuras sastāvā ieņēma pirmā piecinieka centra spēlētāja vietu, dodoties laukumā sākumsastāvā visās 70 regulārās sezonas spēlēs, kurās piedalījās. Sezonas noslēgumā kopā ar "Warriors" Z. Pačulija kļuva par 2016.—2017. gada NBA sezonas čempionu. Pēc gada komanda atkārtoja šādu pašu sasniegumu, kļūstot arī par 2017.—2018. gada NBA sezonas čempionvienību.

2018. gada vasarā Z. Pačulija noslēdza līgumu ar Detroitas "Pistons". 2019. gada augustā viņš paziņoja par profesionālā basketbolista karjeras beigām.

## Ārējās saites
Biķernieki

**Biķernieki** var būt:
* Biķernieku jeb Biķeru draudzes kādreizējā teritorija Rīgā un tās tuvumā
** Biķernieku baznīca un tās tuvākā apkārtne
** Biķernieku mežs
** Rīgas Austrumu klīniskās universitātes slimnīcas klīnika "Biķernieki" (Dzelzceļnieku slimnīca)
** Biķernieku kompleksā sporta bāze
* Biķernieki (Biķernieku pagasts) - apdzīvota vieta Augšdaugavas novadā
* Biķernieku pagasts
* Biķernieki (Seces pagasts) - apdzīvota vieta Aizkraukles novadā
* Biķernieki (Salas pagasts) - apdzīvota vieta Jēkabpils novadā
* Biķernieki - vasarnīcu ciems Saulkrastu novadā
Sangaste (stacija)

**Sangaste** () ir stacija dzelzceļa līnijā Tartu—Valga Valgas apriņķa Tellistes pagasta Tsirgulīnā un atrodas 19,9 km attālumā no Valgas, 69,3 km attālumā no Tartu un 259,4 km attālumā no Tallinas. Sangastē pietur Valgas, Rīgas un Tartu (Tallinas) virzienā kursējošie dīzeļvilcieni.

Līdz ar Pleskavas-Rīgas dzelzceļa līnijas atzara Valka-Tērbata izbūvi 1889. gadā tika atklāta arī Sangastes dzelzceļa stacija (, ). Sangastes stacijas ēka būvēta pēc tipveida projekta 19. un 20. gs. mijā. Tā bija vienstāva koka ēka ar salīdzinoši bagātīgu fasāžu dekoratīvo apdari, kā arī divslīpes jumtu ar jumtgaļu nošļaupumiem. Pēc 1. pasaules kara Sangastes stacijas ēka tika pārbūvēta, sākotnēji greznās fasādes vienkāršojot. Pie stacijas kompleksa pieder arī 19. gs. beigās celtais ūdenstornis.

2011. gadā projekta „Reisiplatvormide viimine eurokõrgusele“ ietvaros ar Eiropas Savienības Struktūrfondu līdzfinansējumu tika izbūvēta jauna, Eiropas standarta pasažieru platforma ar augstuma atzīmi 550 mm. Platformas garums - 100 m. Pirms 2008. gada pēdējais pieturs bija Meneku un nākamais pieturs bija Rāvitse.

## Attēlu galerija

Attēls:Sangaste raudteejaam (2).JPG
Attēls:Sangaste jaama veetorn1.jpg
Attēls:Sangaste raudteejaam.JPG


## Atsauces
Krievragciems

**Krievragciems** ir ciems Talsu novada Ķūļciema pagastā. Izvietojusies pagasta ziemeļaustrumos Engures ezera krastā pie autoceļa V1401  no pagasta centra Ķūļciema,  no novada centra Talsiem un  no Rīgas. Ciemā atrodas kapsēta un laivu bāze «Briežragi».

## Iedzīvotāji
### Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSP un OSP datiem.

## Atsauces
Upenieki (Ķūļciema pagasts)

**Upenieki** ir ciems Talsu novada Ķūļciema pagastā. Izvietojies pagasta rietumdaļā Dzedrupes krastos autoceļu V1401 un V1373 krustojumā  no pagasta centra Ķūļciema,  no novada centra Talsiem un  no Rīgas.

Apdzīvotā vieta izveidojusies padomju laikā pie kolhoza lopkopības fermas. Ciemā ietilpst trīs mājas.

## Atsauces
Palupera (stacija)

**Palupera** () ir stacija Tartu—Valgas dzelzceļa līnijā Igaunijā, Valgas apriņķa Paluperas pagasta Paluperas ciemā un atrodas 37,4 km attālumā no Tartu, 45,5 km attālumā no Valgas, un 227,5 km attālumā no Tallinas. Paluperā pietur Valgas, Rīgas un Tartu (Tallinas) virzienā kursējošie dīzeļvilcieni.

Pašreizējā Paluperas stacijas ēka būvēta 1980. gadu sākumā. Tā ir vienstāva mūra celtne ar augstu četrslīpes jumtu un masīvu jumta izbūvi. Ēkas celtniecībā izmantoti baltie silikātķieģeļi un sarkanie keramikas ķieģeļi. Ēkas arhitektūra robusta, formas lakoniskas. 
Vecā divstāvu koka stacijas ēka tika būvēta 1920. gadu sākumā. 2000. gadā nojaukta.

Paluperas stacijas teritorijā atrodas arī 20. gs. pirmajā pusē celtā preču noliktava. Pēc tipveida projekta celtajā ēkā nolasāmas modernisma arhitektūras iezīmes. Ēkas konstruktīvajā uzbūvē dominē monolītais dzelzsbetons, tai skaitā izliektajā ēkas jumtā. Paluperas stacijas preču noliktavu iecerēts saglabāt kā kultūrvēsturisku pieminekli.

2011. gadā projekta „Reisiplatvormide viimine eurokõrgusele“ ietvaros ar Eiropas Savienības Struktūrfondu līdzfinansējumu tika izbūvēta jauna, Eiropas standarta pasažieru platforma. Platformas augstums - 550 mm, garums - 30 metri. Pasažieru iekāpšana un izkāpšana pieturas punktā tiek veikta no vilciena sastāva pirmā vagona.

## Foto galerija

Attēls:Palupera jaama ooteplatvorm.jpg|Paluperas pasažieru platforma
Attēls:Palupera jaama kaubaait.jpg|Paluperas stacijas preču noliktava
Attēls:Eesti.raudteev%C3%B5rk.Tartu%E2%80%93Valga.svg|Tartu--Valgas dzelzceļa līnijas shēma


## Atsauces

## Skatīt arī
1920. gados būvētās Paluperas stacijas ēkas attēls
Menstruācija

[thumbnail|200px|[Menstruālais cikls (angļu valodā)]]
**Menstruācija** ( — ‘ikmēneša’) jeb **mēnešreize** ir dabiska, periodiska dzemdes gļotādas funkcionālā slāņa (endometrija) atdalīšanās un izvade no dzemdes kopā ar asinīm. Ar menstruāciju sākas menstruālais cikls. Sievietēm menstruālais cikls ilgst vidēji 28 dienas. Asiņošana var ilgt 2 līdz 8 dienas. Menstruācijas pirmo reizi ir pubertātes vecumā (12—14 gadu vecumā), kad tiek sasniegts dzimumgatavības posms, un beidzas, kad iestājas menopauze.

Ja notikusi olšūnas apaugļošanās un ieligzdošanās, no endometrija sāk veidoties placenta un tas nenoārdās. Grūtniecības laikā menstruāciju nav. Bieži to nav arī zīdīšanas laikā.

## Atsauces
Jaunpļavas (Ķūļciema pagasts)

**Jaunpļavas** ir ciems Talsu novada Ķūļciema pagastā. Izvietojusies pagasta dienvidaustrumu daļā Dursupes kreisajā krastā  no pagasta centra Ķūļciema,  no novada centra Talsiem un  no Rīgas.

Apdzīvotā vieta vēsturiski veidojusies uz pagastu robežas pie bijušās pusmuižas, kas uzcelta 1875.—1883. gados pēc Engures ezera līmeņa pazemināšanas. Lielākā daļa ciema atrodas Zentenes pagastā.

## Atsauces
Muskatrieksti

**Muskatrieksti** (*Myristica*) ir magnoliju rindas, muskatriekstu dzimtas ģints. Ģintī ir apvienotas aptuveni 330 sugas. Nozīmīgākā komerciālā suga ir **smaržīgais muskatrieksts** (*Myristica fragrans*). Muskatrieksti ir mūžzaļi koki, kuru izcelsmes vieta ir Moluku salas (Garšvielu salas) Indonēzijā. Mūsdienās to plaši kultivē arī Dienvidaustrumāzijā, Austrumāfrikā, Madagaskarā un Dienvidamerikā. Kā garšvielu izmanto gan muskatriekstu augļus, gan muskatriekstu žāvēto mizu (dēvē par muskatziedu). Lielās devās muskatrieksts ir toksisks.

## Atsauces

## Ārējās saites
Elva (stacija)

**Elva** () ir stacija Tartu—Valgas dzelzceļa līnijā Igaunijā, Tartu apriņķa Elvas pilsētā un atrodas 25,3 km attālumā no Tartu, 57,6 km attālumā no Valgas un 215,4 km attālumā no Tallinas. Elvas stacija apkalpo pasažieru vilcienu satiksmi un veic dzelzceļa kravu operācijas. Elvā pietur Valgas, Rīgas un Tartu (Tallinas) virzienā kursējošie dīzeļvilcieni.
thumb|250px|Tartu--Valgas dzelzceļa līnijas shēma

## Stacijas ēka
Līdz ar dzelzceļa līnijas Rīga--Pleskava atzara Tartu--Valga izbūvi tika uzbūvēta arī stacijas ēka Elvas pilsētā. Pēc tipveida dzelzceļa projekta 1889. gadā celtā stacijas ēka ir vienstāva garenas konfigurācijas koka ēka. Gareno pamatapjomu krusto centrālā - transepta daļa ar frontoniem abās galvenajās fasādēs - gan pret sliežu ceļiem, gan ielu. Ēkas fasādes veidotas, plaši izmantojot aplikatīvos koka dekorus - dzegas, karnīzes, sandrikus, spāru galu dekoratīvos griezumus, jumta savilces, stūra pilastrus. 
20. gs. pirmajā ceturksnī stacijas ēka tika pagarināta abos ēkas galos, veidojot ar esošo apjomu saskanīgu kopējo ansambli. 

Stacijas ēkā tika izbūvētas pasažieru uzgaidāmās telpas, dzelzceļa darbinieku dienesta telpas, biļešu kases un bufete.
Galvenajā, pasažieru uzgaidāmajā zālē - vējtveris ar stiklotām pildiņu durvīm, sienas - apmestas, flīzētas grīdas, dekorētas koka balsta kolonnas un koka sijas.

21. gs. sākumā Elvas stacija bija konstruktīvi un kosmētiski nolietojusies. Ēku savā īpašumā pārņēma Elvas pilsētas pašvaldība un 2007. gadā oriģinālajā stacijas ēkā veica apjomīgus restaurācijas darbus.

2010. gadā projekta „Reisiplatvormide viimine eurokõrgusele“ ietvaros ar Eiropas Savienības Struktūrfondu līdzfinansējumu tika izbūvēta jauna, Eiropas standarta starpceļu pasažieru platforma. Platformas augstums - 550 mm, garums - 100 metri.

## Atsauces
Jādekšas

**Jādekšas** ir ciems Talsu novada Ķūļciema pagastā. Izvietojies pagasta rietumos vietā, kur Jādekša un Žurnikupe satek Dzedrupē pie autoceļa V1401  no pagasta centra Ķūļciema,  no novada centra Talsiem un  no Rīgas.

Vēstures avotos ciems pirmoreiz minēts 1697. gadā tiesu dokumentos. Ciemā ietilpst sešas mājas.

## Atsauces
Nepievienošanās kustība

**Nepievienošanās kustība** (, NAM) ir starptautiska valstu organizācija, kuras dalībvalstis nevēlas oficiāli iesaistīties kādā militārā blokā, piemēram, NATO. 2012. gadā organizācijā bija 120 dalībvalstis un 17 novērotājvalstis.

Organizāciju 1961. gadā izveidoja Belgradā, lai tās dalībvalstis varētu norādīt uz savu neitralitāti Aukstā kara laikā. Nepievienošanās kustību dibināja piecu valstu līderi — Dienvidslāvijas SFR prezidents Josips Brozs Tito, Indonēzijas prezidents Sukarno, Ēģiptes prezidents Gamāls Abdels Nāsers, Ganas prezidents Kvame Nkruma un Indijas premjerministrs Džavāharlāls Nehru. 1961. gada septembrī organizācija apvienoja jau 25 valstis.

## Pirmā kongresa dalībvalstis
* 
* 
*  (dibinātājvalsts)
*  un , tolaik Apvienotā Arābu Republika (dibinātājvalsts)
* 
*  (dibinātājvalsts)
* 
*  (dibinātājvalsts)
*  (dibinātājvalsts)
* 
* 
* 
* 
* , tolaik Kongo (Leopoldvila)
* 
* 
* 
* 
* , tolaik Birma
* 
* 
* 
* 
* , tolaik Ceilona
* 

## Ārējās saites
Gickova

**Gickova** () ir pilsēta Vācijā, Mēklenburgā-Priekšpomerānijā, uz dienvidiem no Greifsvaldes pie Pēnes upes. Pirms kristietības ieviešanas Pomerānijā Gickovā atradās slāvu templis. Viduslaikos Gickovas grāfistes (1219–1359) centrs.

## Atsauces

## Ārējās saites
Priekšpomerānijas-Rīgenes apriņķis

**Priekšpomerānijas-Rīgenes apriņķis** () ir apriņķis Vācijā, Mēklenburgā-Priekšpomerānijā. Apriņķis robežojas ar Mēklenburgas-Priekšpomerānijas Priekšpomerānijas-Greifsvaldes, Mēklenburgiše Zēplates un Rostokas apriņķiem.

2017. gada 31. decembrī iedzīvotāju skaits bija 225 tūkstoši.

## Ārējās saites
Espens Barts Eide

**Espens Barts Eide** (, dzimis ) ir norvēģu politiķis, bijušais Norvēģijas aizsardzības un vēlāk ārlietu ministrs.

## Biogrāfija

Dzimis Oslo. Pēc Oslo katedrālās skolas pabeigšanas iestājies Oslo universitātē, kuru absolvējis 1993. gadā kā politoloģijas doktors.

Jau kopš 1983. gada darbojies Norvēģijas Ārlietu institūtā kā pētnieks Apvienoto Nāciju Organizācijas programmā. No 1996. gada vadījis šo programmu un bijis padomnieks ārlietu jautājumos. 2002. gadā iecelts par Norvēģijas Ārlietu institūta Starptautisko attiecību departamenta vadītāju.

Eides politiskā karjera aizsākās 2000. gadā, kad viņš līdz 2001. gadam ieņēma Ārlietu ministrijas valsts sekretāra amatu. 2005. gadā bijis Aizsardzības ministrijas valsts sekretārs, bet no 2010. līdz 2011. atkal valsts sekretārs Ārlietu ministrijā. No 2011. līdz 2012. gadam Norvēģijas aizsardzības ministrs un no 2012. līdz 2013. gadam Norvēģijas ārlietu ministrs.
Fanthjeta

**Fanthjeta** () ir pilsēta Vjetnamas dienvidos, Biņthuonas provinces administratīvais centrs. Pilsēta ir izvietojusies vidēji 5 km platā joslā Dienvidķīnas jūras krastā, tās piekrastes garums ir 57,4 km. Tā atrodas 200 km uz rietumiem no Hošiminas. 2011. gadā iedzīvotāju skaits bija aptuveni 350 tūkstoši.

Nozīmīgākās tautsaimniecības nozares ir zvejniecība, zivju pārstrāde, naftas rūpniecība un tūrisms. Tā ir viena no Vjetnamas kūrortpilsētām.

## Atsauces

## Ārējās saites
Samners Velss

**Bendžamins Samners Velss** (; dzimis , miris ) bija ASV valdības ierēdnis un Ārlietu dienesta diplomāts. Viņam bija nozīmīga loma prezidenta Franklina Rūzvelta valdībā, strādājot par valsts sekretāra vietnieku no 1937. līdz 1943. gadam.

## Velsa deklarācija
 Samners Velss parakstīja deklarāciju, kurā ASV nosoda trīs Baltijas valstu (arī Latvijas) okupāciju no PSRS puses.

 ASV valsts sekretāre Hilarija Klintone atklāja Samnera Velsa ielu Pleskodāles apkaimē Rīgā. Samnera Velsa ielā 1 šobrīd atrodas ASV vēstniecība Latvijā.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Sumnera Velsa deklarācijas 70 gadi Laikraksts "Latvietis" , Atjaunināts: 
* Samners Velss nekropole.info, Atjaunināts: 
* Samnera Velsa (Sumner Welles) loma Latvijas okupācijas neatzīšanas polītikā un viņa godināšana Rīgā  P. Lazda, demoshistoria.lv, Atjaunināts:
Ūzedoma (pilsēta)

**Ūzedoma** () ir pilsēta Vācijā, Mēklenburgā-Priekšpomerānijā, Ūzedomas salas dienvidrietumos pie Pēneštromas attekas. Āmtes centrs. Pilsēta apdzīvota kopš neolīta. 1128. gada 10. jūnijā Ūzedomā augstmaņu tikšanās laikā tika pieņemts lēmums par Pomerānijas pāriešanu kristietībā. Pie pilsētas Pēnestromas vidū atrodas tehnikas piemineklis — 1933. gadā celtā, bet 1945. gadā nopostītā Karnīnes paceļamā dzelzceļa tilta (*Hubbrücke Karnin*) atliekas.

## Atsauces

## Ārējās saites

*Karnīnes dzelzceļa tilts
Gābors Betlens

**Gābors Betlens** (, ; dzimis 1580. gadā, miris ) bija Transilvānijas hercogs (1613—1629) un Ungārijas karalis (1620—1621). Pats būdams kalvinists, atbalstīja protestantu spēkus Eiropā Trīsdesmitgadu kara laikā. 

Kļuva par Transilvānijas valdnieku 1613. gadā ar osmaņu karaspēka atbalstu. Kad imperators Ferdinands II 1618. gadā iebruka Bohēmijā, Betlens savukārt ieņēma Košici, un tika deklarēts par Ungārijas galvu un protestantisma aizstāvi, vēlāk ieņemdams lielu daļu Ungārijas. Tomēr pēc čehu sakāves Baltā Kalna kaujā 1620. gada 8. novembrī Betlemam nācās atkāpties. Tālākā Trīsdesmitgadu kara laikā, atbalstot protestantu spēkus, vēl divas reizes iebruka Augšungārijā (mūsdienu Slovākijā). 

## Ārējās saites
Jānis Kols

**Jānis Kols** (dzimis  Alūksnē) ir latviešu uzņēmējs un bijušais Latvijas Bobsleja un skeletona federācijas prezidents.

Absolvējis Alūksnes 1. vidusskolu un Rīgas Tehniskās universitātes Enerģētikas fakultāti. Laikā no 1987. līdz 1989. gadam bijis galvenā inženiera vietnieks uzņēmumā "Rīgas Mehanizētā kolonna", vēlāk bijis uzņēmuma LATESA Vācijas filiāles vadītājs (1989—1991). Bijis uzņēmuma "Latvijas energoceltnieks" (LEC) īpašnieks (no 1992. gada), kuru 2007. gadā pārdeva. Pašreiz ir SIA "Woltec" akcionārs un padomes loceklis.

2006. gada maijā J. Kols tika ievēlēts par Latvijas Bobsleja un skeletona federācijas prezidentu. 2012. gada septembrī viņš tika nominēts Latvijas Olimpiskās komitejas prezidenta amatam, taču vēlēšanās zaudēja tobrīdējam LOK prezidentam Aldonam Vrubļevskim. No 2013. līdz 2014. gadam bija Latvijas Republikas izglītības un zinātnes ministra padomnieks sporta jautājumos. No 2016. līdz 2018. gadam bijis Latvijas Republikas Kultūras ministra padomnieks. Ir Latvijas Olimpiskās komitejas izpildkomitejas loceklis. 

Vēl pirms amata termiņa beigām Jānis Kols atzina, ka uz prezidenta vietu federācijā 2022. gadā vairs nekandidēs. Viņš atzinīgi vērtēja paveikto, kamēr ieņēma attiecīgo amatu, izceļot, ka 16 gadu laikā bobslejā vien tika izcīnītas 152 medaļas. 2022. gada augustā Latvijas Bobsleja un skeletona federācijas prezidenta amatā tika ievēlēts Rīgas brīvostas pārvaldnieks Ansis Zeltiņš.

J. Kola dēls Rihards Kols darbojas politikā un ir ievēlēts 12., 13. un 14. Saeimas sasaukumā no Nacionālās apvienības.

## Atsauces
Valdemāra Baumaņa kauss

thumb|Valdemārs Baumanis
**Valdemāra Baumaņa kauss** tiek pasniegts gada labākajam Latvijas jaunajam basketbolistam, ko pasniedz Latvijas Basketbola savienība. Balva tiek piešķirta kopš 1994. gada, un tā ir nosaukta Valdemāra Baumaņa vārdā. Balvas ieguvējus katru gadu nosaka komisija, kuras sastāvā ir seši—astoņi cilvēki.

## Balvas ieguvēji

## Atsauces

## Ārējās saites
*
Dzīvnieku migrācija

**Migrācija** (no  — ‘pārcelšanās’) ir dzīvu organismu pārvietošanās no vienas biomas uz citu. Vairumā gadījumu organismi migrē, izvairoties no lokāla pārtikas trūkuma, ko izraisa nelabvēlīgi ārējie un iekšējie apstākļi vai pārapdzīvotība. Daudzu sugu dzīvnieki, piemēram, vairāku sugu zivis, migrē uz noteiktām vietām, lai pārotos.

## Ārējās saites
Bleins Andersons

**Bleins Andersons** () ir izdomāts tēls ASV televīzijas seriālā "Radīti skatuvei". Viņu attēlo aktieris Derens Kriss. Pirmoreiz televīzijā B. Andersons parādījās seriāla otrās sezonas sestajā sērijā *[["Radīti skatuvei" sēriju uzskatījums#ep28|Never Been Kissed]]* . Viņu izveidoja un tālāk attīstīja "Radīti skatuvei" veidotāji Raiens Mērfijs, Breds Falčuks un Jans Brennans.

Sākumā B. Andersons bija Daltonas akadēmijas skolēns un tās ansambļa "Ķauķi" (Viljama Makinlija skolas ansambļa "Jaunais virziens" konkurenti dažādās reģionālajās un cita līmeņa sacensībās) līderis, taču vēlāk viņš pāriet uz Viljama Makinlija skolu un pievienojas "Jaunajam virzienam". Seriāla ceturtajā sezonā (izlaiduma gads) viņš kļuva par skolas skolēnu padomes prezidentu. Viņš ir viens no nedaudzajiem seriāla tēliem, kas ir gejs. Viņš kļuva par Kērta Hammela atbalstītāju "Ķauķu" ansamblī un vēlāk ar viņu uzsāka romantiskas attiecības. Kērta un Bleina attiecības kritiķi ir pozitīvi novērtējuši, *New York Post* reportieris viņus ir nosaucis par "vienu no tūkstošgades visvairāk iemīļotākajiem TV pāriem".

## Atsauces

## Ārējās saites
*
Olšūna

thumbnail|235px|Cilvēka olšūna
**Olšūna** ir haploīda sievišķā dzimumšūna dzīvniekiem, augiem un daudzām aļģēm. No apaugļotas olšūnas veidojas jauns organisms. Olšūnas citoplazmā atrodas dažādas uzturvielas, kas nepieciešamas jaunā organisma sākotnējai attīstībai. Olšūnas ooģenēzes procesā veidojas olnīcās, sēklotnēs un oogonijos.

Cilvēkiem olšūna ir viena no lielākajām šūnām; tās diametrs ir aptuveni 200 μm.

## Atsauces

## Ārējās saites
Tramplīni

**Tramplīni** ir latviešu indīpopa grupa, izveidojusies  Liepājā, transformējoties  Liepājas Lietišķās mākslas skolas studentu grupai "*Palmolive*". Tā bāzējas Rīgā.

Grupas sastāvs laika gaitā ir dažādojies. "Švīkās" ģitāru spēlē Jānis Barlo, basģitāru – Uldis Kozlovskis, dzied un taustiņus spēlē Anete Kozlovska, dzied un ģitāru spēlē Jānis Birznieks, par perkusijām, piebalsīm atbildīgs Aigars Celms, bet pie bungām – Krists Solovejs.

## Diskogrāfija

* *Planētas* (1998)
* *Hallo, mazie!* (2006)
* *Ziepju trauks* (2008)
* *Švīkas* (2011)

## Atsauces

## Ārējās saites
* TVNET intervija: Tramplīni  tvnet.lv , Atjaunināts 
* Tramplīni: "Ir diezgan OK, kad saitēm sien"  tvnet.lv , Atjaunināts
Pārtikas piedevas

[thumb|200px|[Emulgators|Emulgatora lecitīna dažādās formas — pulverveida, divi dažādas koncentrācijas lecitīna šķīdumi, granulveida lecitīns un vēlreiz pulverveida lecitīns (no augšas uz leju)]]
**Pārtikas piedevas** ir dabīgas vai mākslīgas izcelsmes ķīmiskās vielas, ko neatkarīgi no to uzturvērtības parasti nelieto uzturā atsevišķi kā pārtiku vai raksturīgas uztura sastāvdaļas, bet apzināti pievieno pārtikai apstrādes, pārstrādes, ražošanas, iesaiņošanas, uzglabāšanas vai pārvadāšanas laikā, minētajām vielām vai to blakusproduktiem kļūstot par pārtikas produktu sastāvdaļu.

## Izmantošana

Pārtikas piedevām ir daudz un dažādi uzdevumi, tomēr tos pievienošanas nolūkus var vispārīgi iedalīt 5 grupās:
* labākas pārtikas uzturvērtības saglabāšanās nodrošināšanai (pievienošanas dēļ radies zināms sākotnējās uzturvērtības samazinājums pieļaujams vien tādā gadījumā, ja piedeva neveido nozīmīgu produkta sastāva daļu);
* vajadzīgā sastāva radīšanai diētiskajai pārtikai;
* pārtikas uzglabājamības un stabilitātes palielināšanai;
* pārtikas organoleptisko īpašību uzlabošanai;
* kāda pārtikas ražošanas posma (piemēram, apstrādes, iesaiņošanas vai pārvadāšanas) atvieglošanai.

Pārtikas uzglabājamības palielināšanai pievieno konservantus un antioksidantus, organoleptisko īpašību uzlabošanai izmanto saldinātājus, skābes, garšas pastiprinātājus un irdinātājus, bet pārtikas ārējo izskatu uzlabo ar krāsvielām un glazētājvielām. Savukārt pārtikas struktūras stabilitāti nodrošina ar apjoma palielinātājiem, emulģējošajiem sāļiem, emulgatoriem, cietinātājiem un recinātājiem, bet ražošanas tehnoloģiskos posmus atvieglina ar nesējvielām, pretsalipes vielām, putu dzēsēji, putu veidotājiem, mitruma uzturētājiem, kā arī pārveidoto cieti, aizsarggāzēm, propelentiem, sekvestrantiem un miltu apstrādes līdzekļiem.

Pārtikas piedevas aizliegts pievienot, lai tā mēģinātu slēpt nekvalitatīvas izejvielas vai produkta defektus, kas radušies, nepareizi veicot kādu no ražošanas posmiem, kā arī mainītu pārtikas īpašības un pamatsastāvu tā, ka tas varētu maldināt patērētāju.

## Atsauces
Čellmana rags

**Čellmana rags** (, , ) ir zemesrags Greiema Zemes ziemeļu piekrastē Antarktīdā. Izvietojies pie Šarko līča austrumu ieejas. Atdala Deivisa krastu rietumos no Triniti pussalas austrumos.

Zemesragu 1902. gada novembrī—decembrī atklāja zviedru antarktiskā ekspedīcija Oto Nordenšelda vadībā un nosauca, domājams, par godu zviedru botāniķim Fransam Reinholdam Čellmanam, kurš pavadījis Nordenšeldu vairākās tā arktiskajās ekspedīcijās.

## Atsauces
Origami

thumbnail|235px|No papīra izlocītas dzērves
**Origami** (, *orikami* — ‘papīra locīšana’) ir mākslas veids, kurā no papīra tiek izlocīti dažādi priekšmeti. Parasti tiek izmantotas kvadrātiskas papīra loksnes. Mērķis ir iegūt estētiski skaistas figūras. Origami radās 17. gadsimtā Japānā, ārpus Japānas popularitāti ieguva 19. gadsimta vidū. Tiklīdz vairs nenotiek tikai papīra locīšana, bet arī tā griešana, tad tas ir kirigami. Iespējams, vislabāk zināmais origami modelis ir papīra dzērve.
Lāslo I Ārpāds

**Svētais Lāslo I** (, ; dzimis ap 1045. gadu, miris ) bija Ungārijas karalis no 1077. gada līdz savai nāvei.

Bija Ungārijas karaļa Bēlas I otrais dēls. Piedzima, kad tēvs atradās trimdā Polijā. Atgriezās Ungārijā 1048. gadā, kad tēvs no brāļa Andrāša I ieguva savu karalistes trešdaļu (*Tercia pars Regni*). 1060. gadā tēvs ar poļu atbalstu ieguva Ungārijas troni. 1063. gada 11. septembrī Bēla I mira, un par karali ar vācu atbalstu kļuva Šalamons. Pārrunu rezultātā Lāslo un viņa brāļi Gēza I un Lamperts atkal ieguva trešdaļu valsts. 1074. gada 14. martā Moģorodas kaujā brāļi sakāva Salamonu I un par Ungārijas karali kļuva Gēza I, bet pēc brāļa nāves 1077. gada 25. aprīlī par karali kļuva Lāslo I.

Valdīšanas laikā Lāslo I nostiprināja valsti. Pēc Horvātijas karaļa Stepana II nāves pieteica pretenzijas uz troni un iekļāva Horvātiju savā valstī.
Deivisa krasts

**Deivisa krasts** () vai **Pālmera krasts** () ir Antarktīdas piekrastes daļa Greiema Zemes ziemeļos. Stiepjas no Šterneka raga dienvidrietumos līdz Čellmana ragam ziemeļaustrumos. Dienvidrietumos robežojas ar Danko krastu, ziemeļaustrumos — ar Triniti pussalu. Krasta kopējais garums ir ap . Krasta līnija mēreni izrobota, austrumu daļā Lančestera un Šarko līči. Orleānas šaurums krastu šķir no Triniti un Taueras salām.

Krastu pirmais ieraudzījis brits Edvards Brensfīlds 1820. gada janvārī. Pētījis amerikāņu roņu mednieks Džons Deiviss 1821. gada februārī, kā vārdā krasts vēlāk nosaukts. Tagadējā Deivisa krasta reģions dažādos laikos saukts par Pālmera Zemi, Triniti Zemi, Klerensa Zemi (par godu hercogam Klerensam), Triniti krastu, Prezidenta Gonsalesa Videlas krastu. Tagadējo nosaukumu piešķīrusi krastam ASV Antarktikas nosaukumu pārraudzības komisija par godu Džonam Deivisam, pirmajam cilvēkam, kas izkāpis krastā Antarktīdas pussalā.

## Atsauces
ASV Armija

thumb|Armijas departamenta emblēma
**ASV Armija** jeb **Savienoto Valstu Armija** () ir viena no piecām ASV Bruņoto spēku daļām un viens no septiņiem uniformas valkājošajiem ASV dienestiem. Tā ir galvenā bruņoto spēku daļa, kas atbild par sauszemes militārajām operācijām. Šī ir lielākā un vecākā ASV bruņoto spēku daļa. ASV Armiju izveidoja . 2023. gadā ASV Armijai bija 452 689  cilvēku liels aktīvais personāls.
## Vēsture

### Armijas pirmsākumi
ASV Armijas vēsture aizsākās 1775. gadā kā daļa no ASV bruņotajiem spēkiem. Armijas galvenais pienākums ir bijis cīnīties sauszemes karadarbībā un novērst ienaidnieku militāro okupāciju. Inženieru korpusam arī bija liela loma upju un ūdenskrātuvju kontrolēšanā Amerikas Savienotajās Valstīs. Kontinentālā armija tika dibināta, reaģējot uz nepieciešamību pēc profesionāliem karavīriem Amerikas Neatkarības karā, lai cīnītos pret iebrūkošo britu armiju.
### Armija 19. gadsimtā
#### Amerikas pilsoņu karš

Amerikas pilsoņu karš bija visasiņainākais karš ASV upuru skaita ziņā. Pēc tam, kad lielākā daļa vergu štatu, kas atrodas ASV dienvidos, izveidoja Konfederācijas valstis, Konfederācijas valstu armija, kuru vadīja bijušie ASV Armijas virsnieki, mobilizēja lielu daļu dienvidu balto vīriešu. Amerikas Savienoto Valstu spēki ("Savienība" vai "Ziemeļi") izveidoja Savienības armiju, kas sastāv no neliela regulārās armijas vienību korpusa un liela brīvprātīgo vienību kopuma, kas izveidota no visiem ziemeļu un dienvidu štatiem, izņemot Dienvidkarolīnu.

Pirmos divus kara gadus konfederācijas spēkiem labi veicās kaujās, bet tie zaudēja kontroli pār robežas štatiem. Konfederātiem bija priekšrocība aizstāvēt lielu teritoriju apgabalā, kurā slimības izraisīja divreiz vairāk nāves gadījumu nekā kaujas darbība. Savienības spēki īstenoja stratēģiju, kā sagrābt piekrasti, bloķēt ostas un pārņemt kontroli pār upju sistēmām. Līdz 1863. gadam konfederācija tika ekonomiski nožņaugta. Tās austrumu armijas cīnījās labi, bet rietumu armijas tika uzvarētas vienu pēc otra, līdz savienības spēki 1862. gadā ieņēma Ņūorleānu kopā ar rajoniem ap Tenesī upi. 1862. - 1863. gada Viksburgas kampaņā ģenerālis Uliss Grānts sagrāba Misisipi upi un nogrieza konfederātiem dienvidrietumu teritorijas. Grants pārņēma Savienības spēku vadību 1864. gadā un pēc virknes kauju ar ļoti smagiem zaudējumiem, viņam bija izdevies aplenkt ģenerāļa Roberts Lī spēkus Ričmondā, pa to laiku ģenerālis Viljams Šērmens sagrāba Atlantu un veica maršu cauri Džordžijai un Karolīnai. Konfederācijas galvaspilsēta tika pamesta 1865. gada aprīlī, un Lī pēc tam ar savu armiju padevās pie Apotomaksas tiesas nama. Visas pārējās konfederācijas armijas arī pārtrauca pretestību, un dažu mēnešu laikā padevās.

## Skatīt arī
* ASV Armijas Otrā pasaules kara militārā aprīkojuma saraksts

## Atsauces

## Ārējās saites

*
Grimmene

**Grimmene** () ir pilsēta Vācijā, Mēklenburgā-Priekšpomerānijā uz dienvidiem no Štrālzundes pie Trēbeles upes. Saglabājusies ķieģeļu gotikas arhitektūra.

Rakstos pirmoreiz minēta 1267. gadā. No 1325. gada — Pomerānijas hercogistes sastāvā. Pēc Trīsdesmitgadu kara — Zviedru Pomerānijā, no 1815. gada — Prūsijā, vēlāk — Vācijā. 1963. gadā Grimmenes apkaimē tika atrastas emauzaura atliekas.

## Atsauces

## Ārējās saites
1989. gada UCI šosejas riteņbraukšanas Pasaules kauss

**1989. gada [[UCI šosejas riteņbraukšanas Pasaules kauss]]** bija pirmā UCI Pasaules kausa sezona. Sacensību kopvērtējumā uzvarēja Īrijas pārstāvis Šons Kellijs no ** komandas.

## Sacensības

## Rezultāti
### Braucēji

### Komandas

## Atsauces

## Ārējās saites
* Pilni rezultāti ''Cyclingbase.com'' 
* Galējie rezultāti individuāli un komandām no ''memoire-du-cyclisme.net''
Eudžēnio Montāle

**Eudžēnio Montāle** (; dzimis , miris ) bija itāļu dzejnieks, prozas autors, redaktors, tulkotājs. Viņš ir viens no 20. gadsimta vidus itāļu labākajiem rakstniekiem. 1975. gadā saņēmis Nobela prēmiju literatūrā.

## Darbi
* 1925: *Ossi di seppia*
* 1932: *La casa dei doganieri e altre poesie*
* 1939: *Le occasioni*
* 1943: *Finisterre*
* 1948: *Quaderno di traduzioni*
* 1948: *La fiera letteraria*
* 1956: *La bufera e altro*
* 1956: *Farfalla di Dinard*
* 1962: *Satura*
* 1962: *Accordi e pastelli*
* 1966: *Il colpevole*
* 1966: *Auto da fé: Cronache in due tempi*
* 1966: *Xenia*
* 1969: *Fuori di casa*
* 1971: *Satura (1962–1970)*
* 1971: *La poesia non esiste*
* 1973: *Diario del '71 e del '72*
* 1973: *Trentadue variazioni*
* 1977: *Quaderno di quattro anni*
* 1977: *Tutte le poesie*
* 1980: *L'opera in versi*

## Tulkojumi latviešu valodā
Latviešu valodā izdota Montāles dzejas izlase "Cilvēki ar murdiem" (*Minerva*, 2007) Leona Brieža atdzejojumā ar atdzejotāja priekšvārdu. Dzejoli "Sīrija" tulkojis arī Knuts Skujenieks.

## Atsauces

## Ārējās saites

*
Kovalentā saite

[thumb|250px|[metāns|Metāna molekulas kovalento saišu shematisks attēlojums (īstenībā ūdeņraža atomi izvietojušies ap oglekļa atomu tetraedra veidā C atoma valences elektronu *sp<sup>3</sup>* hibridizācijas dēļ)]]
**Kovalentā saite** ( — 'kopīgs', *valens* — 'stiprs'), saukta arī par **homeopolāro saiti** ir ķīmiskās saites veids, kura rodas, apvienojoties reaģējošo atomu diviem valences elektronu mākoņiem. Kovalenti saistītiem atomiem elektronu pāris ir kopīgs.

Kovalento saišu aprakstīšanai izmanto galvenokārt divas metodes — valences saišu metodi un molekulāro orbitāļu metodi.

## Vēsture
Terminu "kovalentā saite" ieviesa Nobela prēmijas laureāts Ērvings Lengmīrs 1919. gadā, lai atšķirtu saiti, kas rodas, divu atomu elektroniem kļūstot kopīgiem, no metāliskās saites (kad elektroni ir brīvi un kopīgi visiem atomiem) un jonu saites (kad viens atoms atņem elektronu otram un kļūst par anjonu).

1927. gadā vācu fiziķi Frics Londons un Valters Haitlers pirmie aprakstīja kovalento saiti no kvantu mehānikas viedokļa, kā piemēru ņemot vienkāršāko — ūdeņraža molekulu.

## Valences saišu metode
[250px|thumbnail|Jauna [anksiolītiskie medikamenti|anksiolītiskā preparāta ICI-190,622 ķīmiskā struktūra. Katra kovalentā saite (izņemot "triviālās" saites starp oglekli un ūdeņradi) apzīmēta ar svītriņu, tai skaitā divkāršās saites — ar divkāršu svītriņu, bet trīskāršā saite — ar trīskāršu svītriņu ]]
Saskaņā ar valences saišu metodi katra kovalentā saite pieder diviem atomiem, kuriem ir kopīgs viens elektronu pāris (tātad tā ir divcentru un divelektronu saite). Atomu pāris var veidot vairākas kovalentās saites, ja to atļauj atomu valences elektronu skaits. Tādas saites sauc par divkāršām vai trīskāršām saitēm. Uz valences saišu metodi balstās ierastās molekulu struktūrformulas, kur kovalentās saites apzīmē ar svītriņām starp atomu simboliem.

## Molekulāro orbitāļu metode
250px|thumbnail|Dažādi benzola molekulas attēlošanas veidi
Molekulāro orbitāļu metode molekulu apraksta kā vienu veselu kopumu, kurā katru elektronu ietekmē pārējie molekulas elektroni un atomu kodoli. Metode pieņem, ka molekulā, tāpat kā atsevišķā atomā, visi tās elektroni izvietoti pa noteiktām orbitālēm. Molekulārās orbitāles var būt ne tikai divcentru, bet arī vairākcentru (vairākiem atomiem piederošas). Lai arī molekulāro orbitāļu metode ir sarežģītāka nekā valences saišu metode, tā spēj izskaidrot tādas molekulu īpašības, ko valences saišu metode nespēj. Piemēram, no sešiem gredzenveidā izvietotiem oglekļa atomiem sastāvošajā benzola molekulā saskaņā ar valences saišu metodi ir trīs divkāršās un trīs vienkāršās kovalentās saites starp oglekļa atomiem, tomēr ir noskaidrots, ka visas sešas saites benzola molekulā ir pilnīgi vienādas. Molekulāro orbitāļu metode nosaka, ka daži elektroni benzola molekulā ir kopīgi visiem sešiem oglekļa atomiem, tādēļ saites ir vienādas un to īpašības ir vidējas starp vienkāršo un divkāršo saiti.

## Literatūra
* N. Ahmetovs. Neorganiskā ķīmija. R:, Zvaigzne, 1978, 55.—95. lpp.

## Skatīt arī
* Nekovalentā mijiedarbība

## Atsauces

## Ārējās saites
2012.—2013. gada NHL lokauts

**2012.—2013. gada NHL lokauts** bija Nacionālās hokeja līgas lokauts, kas sākās , saistību zaudējot iepriekš parakstītajam līgas vadības un līgas spēlētāju asociācijas kolektīvajam līgumam. Lokauts tika pārtraukts .

Klubu īpašnieki sākotnēji vēlējās samazināt spēlētāju ienākumus līdz 57 procentiem no kluba kopējiem ieņēmumiem, ierobežot atļautos līgumu garumus, likvidēt algu arbitrāžas tiesu un mainīt brīvo aģentu noteikumus.

Sākotnēji spēlētājiem tika piedāvāts saņemt 46 procentus no kluba kopējiem ieņēmumiem, taču šo priekšlikumu spēlētāju asociācija noraidīja. 16. oktobrī Gērijs Betmens piedāvāja ienākumus dalīt uz pusēm, taču uz to spēlētāju asociācija atbildēja ar trim priekšlikumiem no savas puses.

## Spēlētāju došanās uz Eiropu
Līdz ar NHL lokauta sākumu liela daļa līgas spēlētāju izvēlējās spēlēt Amerikas hokeja līgā vai kādā no Centrālās hokeja līgas klubiem, taču pietiekami daudzi hokejisti izvēlējās spēlēt dažādās Eiropas hokeja līgās.

Tuvojoties NHL lokautam, uzreiz vairākas vadošās Eiropas hokeja līgas ieviesa dažādus ierobežojumus (KHL, SM līga) vai pat aizliegumus (Elitsērija) slēgt īstermiņa līgumus ar NHL spēlētājiem.

Uzskaitījums ar spēlētājiem, kas lokauta laikā spēlēja Eiropā:
Pēdu (stacija)

**Pēdu** () ir pieturas punkts Tartu—Valgas dzelzceļa līnijā Igaunijā, Tartu apriņķa Elvas pilsētā un atrodas 23,1 km attālumā no Tartu, 59,8 km attālumā no Valgas un 213,2 km attālumā no Tallinas. Pēdu pietur Valgas un Tartu (Tallinas) virzienā kursējošie pasažieru dīzeļvilcieni.

Pēdu pieturas punkts tika izbūvēts 1925. gadā līdz ar zemes iemērīšanu Tartu ārpilsētas vasarnīcu rajona celtniecībai. Pēdu pieturas punktā tika uzcelts neliels vaļējs koka pasažieru uzgaidāmais paviljons.

2011. gadā projekta „Reisiplatvormide viimine eurokõrgusele“ ietvaros ar Eiropas Savienības Struktūrfondu līdzfinansējumu tika izbūvēta jauna, Eiropas standarta pasažieru platforma. Platformas augstums - 550 mm, garums - 100 metri.

## Atsauces
1997. gada Rīgas domes vēlēšanas

**[[1997. gads|1997]]. gada [[Rīga]]s [[Rīgas dome|domes]] vēlēšanas** notika  1997. gada Latvijas pašvaldību vēlēšanās. Vēlēšanās Rīgas domē tika ievēlēti 60 deputāti, tādējādi padarot Rīgas domi par lielāko Latvijā. Vēlēšanās piedalījās 19 kandidātu saraksti, kas veidoti no 821 kandidātiem. Rīgā vēlēšanas notika 150 iecirkņos.

Vēlēšanās visvairāk balsu ieguva Latvijas Sociāldemokrātiskā Strādnieku partija (18,34%), bet kopā pilsētas domē iekļuva 17 saraksti. Rīgas domes vēlēšanās piedalījās 169 639 vēlētāji jeb 49,58% no balsstiesīgajiem. Savu balsi par kādu no sarakstiem atdeva 166 365 vēlētāji.

## Kandidātu saraksti

## Ievēlētie deputāti
Ievēlēto deputātu saraksts no CVK mājaslapas.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Kandidātu saraksti
* Vēlēšanu rezultāti
* Balsotāju aktivitāte
1045. gads

**1045**. () bija parastais gads, kas sākās otrdienā.

## Dzimuši
* iespējams - Lāslo I Ārpāds (*I. László*), Ungārijas karalis (miris 1095.)
Aleksandrs Obižajevs

**Aleksandrs Obižajevs** (dzimis  Saulkrastos) ir bijušais Latvijas vieglatlēts, startējis kārtslēkšanas sacensībās, pašlaik — vieglatlētikas treneris. A. Obižajeva 1987. gadā sasniegtais rezultāts 5,80 m bija Latvijas rekords līdz 2025. gadam, kad to pārspēja Valters Kreišs.

Piedalījies divās olimpiskajās spēlēs (, ). 1992. gadā Barselonā viņš nepārvarēja sākuma augstumu (5,50 m), savukārt pēc četriem gadiem Atlantā izcīnīja 27. vietu ar 5,40 metriem. 1987. gadā, vēl pārstāvot PSRS, izcīnījis 9. vietu Pasaules čempionātā. Padomju laikos kļuvis par PSRS čempionu, PSRS kausa ieguvēju telpās un vairākkārtēju Latvijas PSR čempionu.  Maskavā uzstādīja Eiropas rekordu telpās — 5,74 m. 1983. gada Eiropas čempionātā telpās izcīnījis sudraba medaļu ar rezultātu 5,60 m. Vairākas reizes uzvarējis arī Latvijas čempionātā, kā arī vairākkārt labojis Latvijas rekordu — viņa personiskais rekords 5,80 (1987) bija Latvijas rekords līdz 2025. gadam, kad to pārspēja Valters Kreišs.

Pēc sportista karjeras beigām sācis trenera karjeru. A. Obižajevs ir trenējis abas savas meitas. Ritas Obižajevas labākais rezultāts ir 3,95 m, bet jaunākās māsas Kristas Obižajevas pašreizējais Latvijas rekords ir 4,20 m.

2010. gadā A. Obižajevs kandidēja 10. Saeimas vēlēšanās no partijas "Ražots Latvijā" saraksta, taču netika ievēlēts.

## Atsauces
;Kopējās

* 
* 

;Konkrētās

## Ārējās saites
Oleksijs Poņikarovskis

**Oleksijs Poņikarovskis** (*Олексій Понікаровський*; dzimis 1980. gada 9. aprīlī) ir bijušais ukraiņu hokejists, kreisās malas uzbrucējs. Kopš 2016. gada Poņikarovskis pārstāvēja Kontinentālās hokeja līgas vienību Kuņluņas "Red Star", bet jau pēc diviem gadiem (2018) beidza spēlētāja karjeru.

## Spēlētāja karjera
Profesionāļa karjeru Poņikarovskis uzsāka 1998.—99. gada sezonā, kad debitēja Krievijas Superlīgas kluba Maskavas "Krylia Sovetov" sastāvā. Nākamajā sezonā Poņikarovskis spēlēja Maskavas "Dinamo" rindās, tās sastāvā izcīnot Krievijas čempiona titulu, taču tad pārcēlās uz Ziemeļameriku.

Jau 2000.—01. gada sezonā Oleksijam izdevās debitēt NHL, aizvadot 22 spēles Toronto "Maple Leafs" sastāvā. Nostiprināties kluba sastāvā hokejistam izdevās gan vien 2003.—04. gada sezonā 2004.—05. gada NHL lokauta laikā Poņikarovskis spēlēja Voskresenskas "Khimik" sastāvā, taču tad atgriezās Toronto.

2009.—10. gada NHL sezonas otrajā pusē Poņikarovskis tika aizmainīts uz Pitsburgas "Penguins" rindām, bet nākamajā vasarā noslēdza līgumu ar Losandželosas "Kings", taču pēc gada pievienojās Karolīnas "Hurricanes" rindām. Sezonas gaitā Poņikarovskis tika aizmainīts uz Ņūdžersijas "Devils", taču vasarā noslēdza līgumu ar Vinipegas "Jets".

2012.—13. gada NHL lokauta laikā spēlēja KHL vienībā Doneckas "Donbass", taču pēc sezonas beigām pievienojās Sanktpēterburgas SKA rindām.

Ukrainas hokeja izlases rindās Poņikarovskis spēlējis 2002. gada olimpiskajās spēlēs.

## Ārējās saites
Šarko līcis

**Šarko līcis** (, , ) ir ap  plats un līdz  garš līcis Deivisa krastā Antarktīdā. Līcis izvietojies Antarktīdas pussala ziemeļos starp Vitla pussalu un Čellmana ragu.

Līci 1902. gadā nokartēja zviedra Oto Nordenšelda ekspedīcija un nosauca to par godu franču Antarktikas pētniekam Žanam Batistam Šarko, kurš tajā laikā gatavojās savai pirmajai antarktiskajai ekspedīcijai.

## Atsauces
Lajošs Košuts

**Lajošs Košuts** (; dzimis , miris ) bija ungāru jurists, žurnālists un politiķis. Viens no Ungārijas 1848. gada revolūcijas līderiem. Viņa vadībā Ungārijā īstenoja reformas, tomēr Košuts neatzina citu Ungārijā dzīvojošo tautu, piemēram, slovāku tiesības.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1802. gadā nabadzīgā muižnieku ģimenē. Mācījās Šātoraljaūjhejas un Šārošpatakas skolās, studēja Peštas Universitātē. Pēc tam turpat strādāja par juristu. No 1825. līdz 1827. gadam un no 1832. līdz 1836. gadam darbojās Ungārijas landtāgā (), kas sanāca Požoņā (mūsdienu Bratislavā). Savas nacionālās darbības dēļ no 1837. līdz 1840. gadam bija apcietinājumā. No 1841. gada - liberālās avīzes *Pesti Hírlap* galvenais redaktors.

Ietekmējoties no notikumiem Parīzē, 1848. gada 3. martā aicināja uz pārmaiņām Ungārijā. Vadīja delegāciju, kas ieradās Vīnē uz pārrunām ar Austrijas valsts vadību, panākot Ungārijas pašpārvaldi. Par valdības vadītāju kļuva liberālis Lajošs Batjāņs, bet Košuts - par finanšu ministru. 1848. gada septembrī par valdības vadītāju iecēla Košutu, tomēr Austrijas ķeizars šo valdību neapstiprināja.  Austriešu, horvātu un krievu karaspēkam izdevās sakaut Ungārijas bruņotos spēkus un apspiest revolūciju.

Košuts devās trimdā, iesākumā uz Osmaņu impēriju, vēlāk uz Lielbritāniju un ASV. Apmetās Turīnā, kur 1894. gadā mira.

## Ārējās saites

* Lajošam Košutam veltīts interneta portāls
Marlova

**Marlova** () ir pilsēta Vācijā, Mēklenburgā-Priekšpomerānijā uz austrumiem no Rostokas.

## Atsauces

## Ārējās saites
Neo (stacija)

**Neo** () ir stacija Tartu—Valgas dzelzceļa līnijā Igaunijā, Tartu apriņķa Neo pagasta Neo ciemā un atrodas 15,3 km attālumā no Tartu, 73,9 km attālumā no Valgas un 205,4 km attālumā no Tallinas. Neo pietur Valgas, Rīgas un Tartu (Tallinas) virzienā kursējošie pasažieru dīzeļvilcieni.

1889. gadā izbūvētajā Rīgas--Pleskavas dzelzceļa līnijas atzarā Valga--Tartu mūsdienu Neo teritorijā, agrāk Nigenā ()() tika izveidots dzelzceļa izmaiņas punkts, kas vēlāk ieguva stacijas statusu.

Pašreizējā Neo stacijas ēka celta 1980. gados pēc tipveida dzelzceļa projekta. Identiska ēka šajā pašā laika posmā tika uzcelta arī Paluperā. Neo stacijas ēka ir vienstāva mūra celtne ar augstu četrslīpes jumtu un masīvu jumta izbūvi. Ēkas celtniecībā izmantoti baltie silikātķieģeļi un sarkanie keramikas ķieģeļi. Ēkas arhitektūra robusta, formas lakoniskas. 

2010. gadā projekta „Reisiplatvormide viimine eurokõrgusele“ ietvaros ar Eiropas Savienības Struktūrfondu līdzfinansējumu tika izbūvēta jauna, Eiropas standarta starpceļu pasažieru platforma. Platformas augstums – 550 mm, garums – 100 metri.

## Atsauces
Putbusa

**Putbusa** () ir kūrortpilsēta Vācijā, Mēklenburgā-Priekšpomerānijā, Rīgenes salā pie Greifsvaldes līča. Tūrisma centrs. Saukta arī par Balto pilsētu (*Weiße Stadt*) vai Rožu pilsētu (*Rosenstadt*). Tūristu ērtībām starp Putbusu un Gēreni Rigenes galējos austrumos kursē šaursliežu dzelzceļš (*Rügensche Bäderbahn*). Notiek tradicionāli mūzikas festivāli.

Pilsētu 1810. gadā dibinājis Putbusas firsts Vilhelms Malte I kā savu rezidences pilsētu. Centrs izbūvēts klasicisma stilā. Tika uzbūvēta pils (nojaukta 20. gadsimta vidū), teātris, oranžērijas, staļļi, baznīca un tamlīdzīgi. Putbusas pilsētas centrs tika izveidots kā liels, ovāls laukums. Pilsētas piejūras rajons - Lauterbaha, kļuva par vienu no vecākajiem Vācijas kūrortiem.

Putbusa ir lingvista Bertolda Delbrika (*Berthold Delbrück*, 1842-1922) dzimtā pilsēta.

## Atsauces

## Ārējās saites

*''Rügensche Bäderbahn''
HC Kladno

**HC Kladno** ir hokeja komanda, kas bāzēta Kladno, Čehijā, un spēlē Čehijas Ekstralīgā. Komanda dibināta 1924. gadā. Tā pastāvēšanas laikā klubs ir izcīnījis sešus Čehoslovākijas čempiones titulus, 2003. gadā izcīnījis arī Čehijas Ekstralīgas čempiones titulu.

2002.—03. gada sezonā, kā arī no 2014. līdz 2019. gadam komanda spēlēja Čehijas 1. līgā.

Kladno sistēmā uzauguši daudzi ievērojami čehu spēlētāji — Jaromīrs Jāgrs, Patriks Eliāšs, Tomāšs Vokouns, Mareks Židlickis, Tomāšs Plekanecs, Tomāšs un Františeks Kaberle, Ladislavs Kons, Františeks Pospīšils un daudzi citi.

Kopš 2011. gada 70% kluba akciju piederēja Jaromīram Jāgram, 2017. gadā viņš iegādājās atlikušos 30% no Kladno pilsētas. 2025. gadā viņš pārdeva 80% kluba akciju.

## Latvijas hokejisti
2013.—14. gada sezonu komandas rindās aizvadīja uzbrucējs Lauris Bajaruns, savukārt 2012.—13. gada sezonā vairākas spēles Kladno sastāvā aizvadīja arī uzbrucējs Koba Jass.  Aizsargs Oskars Cibuļskis pārstāvēja Kladno komandu 2022./2023. gada sezonā, bet aizsargs Kristaps Sotnieks spēlēja vienībā 2022./2023. gada sezonā.

2023.—2025. gadā divas sezonas kluba rindās aizvadīja uzbrucējs Eduards Tralmaks, 2024./2025. gada sezonā kļūdams par līgas rezultatīvāko spēlētāju. 2023/2024. gada sezonas otro pusi, no janvārā, aizvadīja vārtsargs Mareks Mitens. 2025. gada janvārī klubam pievienojās aizsargs Markuss Komuls.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Komandas oficiālā mājaslapa
* Eliteprospects.com komandas lapa
Ārdla (stacija)

**Ārdla** () ir pieturas punkts Tartu—Valgas dzelzceļa līnijā Igaunijā, Tartu pilsētas robežās un atrodas 2 km attālumā no Tartu stacijas, 87,2 km attālumā no Valgas un 192,1 km attālumā no Tallinas. Ārdlā pietur Valgas un Tartu (Tallinas) virzienā kursējošie pasažieru dīzeļvilcieni.

Ārdlas pieturas punkts atrodas dzelzceļa līniju mezgla punktā, uz ziemeļiem no Ārdlas saslēdzas Tartu—Valgas un Tartu—Koidulas dzelzceļu līnijas.

## Atsauces
Jideons Stolberjs

**Andešs Jideons Toms Stolberjs** (; dzimis  Gēteborgā, Zviedrijā, miris  Ļeņingradā, Padomju Savienībā, tagad Krievija, apglabāts Gēteborgā) bija Zviedrijas starptautiskais lielmeistars šahā (1950).

## Pirmie panākumi
1927. gadā pirmo reizi uzvarējis Zviedrijas šaha čempionātā, bet 1929. gadā kļuvis arī par Ziemeļvalstu čempionu šahā. Piedalījies vairākos mačos ar spēcīgākajiem tā laika šahistiem: 1934. gadā uzvarējis Āronu Nimcoviču — 5 : 3 (+4 −2 =2), bet 1938. gadā nospēlējis neizšķirti ar Paulu Keresu — 4 : 4 (+2 −2 =4). 1937. gadā Štālbergs piedalījies 1. Ķemeru starptautiskajā turnīrā, bet 1939. gadā 2. Ķemeru - Rīgas starptautiskajā turnīrā viņš dalīja 2.-3. vietu.

## Argentīnas periods
Ziņa par Otrā pasaules kara sākumu Stolberju sasniedz Argentīnā, kur viņš Zviedrijas izlases sastāvā piedalās Pasaules šaha olimpiādē. Viņš nolemj neatgriezties mājās un palikt Argentīnā. Šeit Stolberjs ar panākumiem spēlē turnīros un vairākos izcīna uzvaras: Mardelplatā 1941. gadā, Buenosairesā 1941. gadā (dalīta 1. vieta) un 1947. gadā.

## Atgriešanās Zviedrijā
1948. gadā Stolberjs atgriežas Zviedrijā un samērā sekmīgi piedalās Pasaules čempionātu izcīņas ciklu turnīros. 1948. gadā starpzonu turnīrā Saltšobādenā viņš dala 6. vietu, pēc tam pretendentu turnīrā Budapeštā paliekot 7. vietā. Arī 1952. gada starpzonu turnīrā viņš izcīna tiesības spēlēt pretendentu turnīrā 1953. gadā Cīrihē.

13 reizes Zviedrijas izlases sastāvā piedalījies Pasaules šaha olimpiādēs pie pirmā galdiņa, kur izcīnījis otru (1935) un trešo (1933) vietu komandas sastāvā, un otro (1952) un trešo (1935) individuālā vērtējumā pie sava galdiņa.

1950. gadā Starptautiskā Šaha federācija FIDE kā vienam no pirmajiem piešķīra Stolberjam starptautiskā lielmeistara nosaukumu, bet 1951. gadā viņš kļuva arī par starptautisko šaha tiesnesi. Laikā no 1957. līdz 1963. gadam Stolberjs ir Pasaules čempiona izcīņas maču galvenais tiesnesis. Ir daudzu šaha grāmatu autors.

1967. gadā Stolberjs devās uz Ļeņingradu, lai piedalītos lielā starptautiskā turnīrā, taču nomira pirms pirmās kārtas.

## Atsauces

## Ārējās saites