open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Toriji

thumb
**Toriji** () ir vēsturisks nosaukums politiskajai grupai, kas 17. gadsimtā izveidojās Anglijā un vēlāk kļuva par vienu no divām galvenajām politiskajām partijām Lielbritānijā. Torjii parasti bija konservatīvu uzskatu piekritēji, kuri atbalstīja monarhiju, tradicionālās vērtības un aristokrātiju.

Toriji parādījās 1670. gados kā atbilde uz konfliktu starp monarhijas atbalstītājiem un tiem, kas vēlējās ierobežot karaļa varu jeb vigiem (*Whigs*). Torjii iestājās par stipru monarhiju un anglikāņu baznīcu, atbalstot karali Čārlzu II un viņa pēctečus.

1688. gadā toriji atbalstīja karali Džeimsu II, lai gan viņi beigās pieņēma Viljama III un Marijas Stjuartes valdīšanu pēc revolūcijas, lai saglabātu stabilitāti un nepieļautu pilsoņu karu.

Laika gaitā toriji kļuvuši par Konservatīvo partiju (*Conservative Party*), kāda tā pastāv arī mūsdienās.

## Ārējās saites
Parīzes miera līgumi (1947)

250px|thumb|Kanādas delegācija Parīzes miera konferencē

**Parīzes miera līgumi** () ir kopējs nosaukums vairākiem starp Otrā pasaules karā uzvarējušajiem Sabiedrotajiem un zaudējušajām nacistiskās Vācijas sabiedrotajām Ass valstīm Parīzē 1947. gada 10. februārī parakstītiem miera līgumiem. Atsevišķi līgumi tika parakstīti ar Itāliju, Rumāniju, Ungāriju, Bulgāriju un Somiju. Līgumu mērķis bija noteikt kara beigu nosacījumus un veikt teritoriālas izmaiņas, kā arī risināt citas kara izraisītas problēmas. Tie paredzēja arī kara reparāciju maksājumus un sakauto valstu demilitarizāciju.

Līgumu galvenie noteikumi:

# Itālija zaudēja teritorijas (piemēram, Dalmāciju, Istriju) un kolonijas (piemēram, Itāļu Austrumāfriku) un bija spiesta samaksāt 360 000 000 ASV dolāru lielas kara reparācijas Dienvidslāvijai, Grieķijai, PSRS, Etiopijai un Albānijai.
# Rumānijai jāatdod Besarābija un Ziemeļbukovina PSRS un jāsamaksā tai kara reparācijas 300 000 000 ASV dolāru apmērā.
# Ungārijai jāatdod Piekarpatu Rutēnija PSRS un Ziemeļtransilvānija Rumānijai un jāsamaksā 300 000 000 ASV dolāru kara reparācijas PSRS, Čehoslovākijai un Dienvidslāvijai.
# Bulgārijai jāatdod Vardaras Maķedonija Dienvidslāvijai, bet Rietumtrāķiju, Austrummaķedoniju un Trāķiju — Grieķijai, bet tā drīkstēja paturēt Rumānijai 1940. gadā atņemto Dienviddobrudžu, kā arī jāsamaksā 70 000,000 ASV dolāru kara reparācijas Grieķijai un Dienvidslāvijai.
# Somija jāatdod Petsamo PSRS un jāsamaksā tai kara reparācijas 300 000 000 ASV dolāru apmērā.

Parīzes miera līgumi nerisināja 1939. gadā noslēgtā Molotova—Ribentropa pakta sekas, saskaņā ar kura slepenajiem papildprotokoliem PSRS un nacistiskā Vācija bija sadalījusi Poliju, PSRS okupējusi Baltijas valstis, iekarojusi Karēliju un Rumānijai atņēmusi Besarābiju un Ziemeļbukovinu.

## Ārējās saites
Pleskavas kremlis

thumb|Pleskavas kremlis
**Pleskavas kremlis** jeb **Kroms** () ir cietoksnis Pleskavā, Krievijā.

Kroma celtniecība sākta 11. gadsimta beigās un pabeigta 12. gadsimta sākumā, lai aizsargātu Pleskavu, kas bija nozīmīgs Kijivas Krievzemes, vēlāk Pleskavas kņazistes un Pleskavas Republikas tirdzniecības un politikas centrs. Kremļa teritorijā atrodas vairākas vēsturiskas ēkas, tostarp Troickas katedrāle.

## Ārējās saites
Nikolaja vārti

thumb
**Nikolaja vārti** ir vieni no četriem Daugavpils cietokšņa vārtiem Daugavpilī.

Vārtu būvniecība tika plānota un realizēta Dinaburgas cietokšņa celtniecības laikā 19. gadsimta 1824.—1827. gadā. Uz cietokšņa vārtiem ir imperatora Pāvila I bērnu vārdi. 100 gadus tie bija cietokšņa priekšējie vārti imperatora, lielkņazu un Krievijas impērijas viesu ieejai. Vārtos (vienīgajos no četriem vārtiem) ir saglabājušās oriģinālās ozolkoka vārtu vērtnes ar kaltiem nagu vāciņiem. Zem vārtiem atrodas drenāžas kanāls, kas lieko ūdeni novadīja cietokšņa grāvī.

## Ārējās saites
Jūras ūdens

**Jūras ūdens** ir ūdens, kas atrodas jūrās un okeānos un veido aptuveni 97% no visas Zemes ūdens. Tas atšķiras no saldūdens ar augsto sāls koncentrāciju, ko galvenokārt veido nātrija hlorīds (NaCl), kā arī citi minerālsāļi, piemēram, magnija, kalcija un kālija savienojumi. Šo sāļu dēļ jūras ūdenim ir raksturīga sāļa garša un lielāka blīvuma pakāpe nekā saldūdenim.

Jūras ūdens sāļuma līmenis (sāļu koncentrācija) parasti ir aptuveni 3,5%.

Jūras ūdens ir būtiska daļa no globālā klimata regulācijas, jo tas palīdz siltuma pārnesei no tropu reģioniem uz polārajiem apgabaliem. Turklāt jūras ūdens ir arī dzīves vide daudzām dažādām dzīvības formām, sākot no mikroskopiskām baktērijām līdz milzīgām jūras zīdītājdzīvnieku sugām, piemēram, vaļiem.

## Ārējās saites
Tivas autonomais apgabals

thumb|Tivas autonomā apgabala karogs
**Tivas autonomais apgabals** (, ) bija PSRS un Krievijas PFSR sastāvdaļa mūsdienu Tivas Republikas teritorijā no 1944. līdz 1961. gadam, kad tā tika pārveidota par republiku.

## Vēsture
1944. gada 11. oktobrī neatkarīgā Tivas Tautas Republika, kuru atzina PSRS, kļuva par PSRS sastāvdaļu kā Tivas autonomā apgabala daļa Krievijas PFSR sastāvā.

1961. gada 10. oktobrī Tivas autonomo apgabalu pārveidoja par par Tivas Autonomo Padomju Sociālistisko Republiku.

## Ārējās saites
Daudzpartiju sistēma

**Daudzpartiju sistēma** ir politiskā sistēma, kurā pastāv un aktīvi piedalās vairākas politiskās partijas. Šādā sistēmā partijas bieži vien nevar iegūt absolūtu vairākumu parlamentā vai citā likumdevējā iestādē, tādēļ ir spiestas veidot koalīcijas, lai izveidotu valdību. Tas veicina dažādu politisko uzskatu un ideoloģiju pārstāvību, jo vairākas partijas var izvirzīt kandidātus un piedāvāt savas programmas vēlēšanās.

Daudzpartiju sistēmas bieži vien ir raksturīgas demokrātijām, kur pilsoņiem ir tiesības brīvi izvēlēties no plaša politisko partiju klāsta.

## Vēsture
Daudzpartiju sistēmas attīstība sākās līdz ar demokrātijas paplašināšanos un parlamentārisma izveidošanos Eiropā un Amerikas Savienotajās Valstīs. 19. gadsimtā politisko partiju veidošanās bija saistīta ar pieaugošu pilsoņu iesaisti politikā un tiesību paplašināšanu.

Franču revolūcija un Napoleona kari radīja jaunu politisko realitāti Eiropā, kur sabiedrība sāka aktīvāk piedalīties politikā. Pēc revolūcijas izveidotā Francijas Pirmā republika piedzīvoja pirmās daudzpartiju sistēmas izpausmes, lai gan vēlāk Napoleona valdīšanas laikā politiskā dzīve atkal tika ierobežota.

19. gadsimta Lielbritānijā parādījās divu galveno partiju sistēma — vigi un toriji. Tomēr, ar laiku, arī citas politiskās kustības ieguva nozīmi, veidojot sarežģītāku politisko ainu.

Pēc Pirmā pasaules kara un monarhiju sabrukuma daudzās Eiropas valstīs izveidojās jaunas demokrātijas, bieži vien ar daudzpartiju sistēmām. Veimāras Republika un Pirmā Čehoslovākijas republika bija piemēri daudzpartiju sistēmām ar plašu politisko partiju spektru.

Pēc Otrā pasaules kara daudzas valstis, it īpaši Eiropā, pieņēma daudzpartiju sistēmas kā daļu no savām jaunajām demokrātiskajām struktūrām. Vācijā, piemēram, izveidojās daudzpartiju sistēma, kas pastāv līdz pat šodienai, kur galvenās partijas ir Kristīgie demokrāti, Sociāldemokrāti un citas.

Daudzas Austrumeiropas valstis pēc PSRS sabrukuma pieņēma daudzpartiju sistēmas, jo tās centās veidot jaunas, demokrātiskas pārvaldes formas. Latvija, Lietuva, Igaunija un citas valstis izveidoja politiskās sistēmas ar daudzām aktīvām partijām.

## Ārējās saites
Protestantiskā ētika un kapitālisma gars

right|frameless
**Protestantiskā ētika un kapitālisma gars** (vācu: *Die protestantische Ethik und der «Geist» des Kapitalismus*) ir 1905. gada Maksa Vēbera darbs, kur autors analizē saikni starp protestantismu, īpaši kalvinismu, un mūsdienu kapitālisma izveidi un attīstību. Viņš argumentē, ka noteiktas protestantu ētikas iezīmes un reliģiskie uzskati veicināja kapitālisma attīstību Rietumeiropā.

## Galvenie argumenti

* Aicinājums uz darbu: Protestantu ētika, it īpaši kalvinisms, uzsvēra ideju par darbu kā aicinājumu no Dieva. Kalvinisti uzskatīja, ka smags darbs un ekonomiskā panākšana ir morāli vērtīga, un tas kļuva par reliģisku pienākumu.
* Askētisms: Vēbers apgalvo, ka protestantu askētisms (atteikšanās no greznības un materiālo vēlmju ierobežošana) mudināja uz peļņas uzkrāšanu un reinvestēšanu uzņēmējdarbībā, nevis uz izšķērdēšanu. Tas radīja labvēlīgus apstākļus kapitālisma uzplaukumam.
* Predestinācijas doktrīna: Kalvinisma ideja par predestināciju, kurā ticēja, ka Dievs jau iepriekš noteicis, kurš tiks izglābts, veicināja iekšēju spriedzi un vēlmi pierādīt savu izredzētību caur sekmēm darbā un biznesā.
* Individuālā atbildība: Protestantu uzsvars uz individuālo atbildību un pašdisciplīnu radīja ētisku ietvaru, kas veicināja kapitālisma attīstību.

## Tulkojums latviešu valodā
Grāmata ir tulkota latviešu valodā un izdota 2002. gadā izdevniecībā "Jumava".

## Skatīt arī

* Protestantisma vēsture

## Ārējās saites
Pasaules gals

**Pasaules gals** var būt:

* Eshatoloģija — teoloģiska mācība par cilvēces galu, kā arī par pasaules galu un laika beigām;
* "Pasaules gals" (*The World's End*) — 2013. gada Apvienotās Karalistes, ASV un Japānas kopražojuma apokaliptiskā zinātniskās fantastikas kinokomēdija;
* Pasaules gals — apvidus Jēkabpils novada Salas pagastā.
Ņūarka un Šērvuda

**Ņūarkas un Šērvudas distrikts** () ir nemetropoles distrikts Anglijas vidienē Notingemšīras nemetropoles grāfistē. Aizņem grāfistes austrumu un centrālo daļu, robežojas austrumos ar Linkolnšīru, dienvidaustrumos — ar Lesteršīru, dienvidos — ar Rašklifu, rietumos — ar Gedlingu, Ešfīldu un Mensfīldu, bet ziemeļos — ar Basetlo. Distrikta administratīvais centrs un lielākā apdzīvotā vieta ir Ņūarka pie Trentas.

## Vēsture
Administratīvā vienība tagadējās robežās izveidota 1974. gada 1. aprīlī, apvienojot Ņūarkas municipālo boro un Ņūarkas un Sautvelas lauku distriktus. Sākotnēji nodēvēts par **Ņūarkas distriktu**, bet 1985. gadā pārdēvēts tagadējā vārdā — ievērojamu daļu distrikta teritorijas aizņem senais Šērvudas mežs.

Administratīvi distriktu veido trīs pilsētas: Ņūarka pie Trentas ( iedzīvotāji), Olertona () un Sautvela (), kā arī 81 lauku pagasts.

## Atsauces

## Ārējās saites

*
Asociēta valsts

**Asociēta valsts** (angļu: *Associated State*) ir termins, kas tiek izmantots, lai aprakstītu valsti vai teritoriju, kas ir politiski saistīta ar kādu citu valsti, un nav pilnībā neatkarīga vai suverēna. Šādā stāvoklī esoša valsts saglabā noteiktu autonomiju un vietējo pašpārvaldi, bet ārlietu un aizsardzības jautājumos tā bieži vien ir atkarīga no valsts, ar kuru ir noslēgta asociācijas vienošanās.

Asociētas valsts statuss var rasties dažādās situācijās, piemēram:

* Bijušās kolonijas, kas vēl nav pilnībā neatkarīgas: Dažas teritorijas, kas agrāk bija kolonijas, var kļūt par asociētām valstīm kā daļa no pārejas uz pilnīgu neatkarību.
* Īpaši līgumi vai vienošanās: Dažas valstis izvēlas kļūt par asociētām valstīm, lai saglabātu ciešas attiecības ar citu valsti, piemēram, lai nodrošinātu aizsardzību vai ekonomisku sadarbību.

Piemērs ir Lielbritānijas un tās bijušo koloniju asociētās valstis Karību jūras reģionā, kur dažas no šīm valstīm ir saglabājušas ciešas saites ar Lielbritāniju. Arī Puertoriko ir neinkorporēta teritorija, kas ir brīvā asociācijā ar ASV. Šis statuss nozīmē, ka Puertoriko ir politiski saistīta ar ASV, bet tā nav ASV štats. Puertoriko iedzīvotāji ir ASV pilsoņi, bet viņiem ir ierobežotas tiesības, piemēram, viņi nevar balsot ASV prezidenta vēlēšanās, ja dzīvo Puertoriko teritorijā.

## Ārējās saites
Demilitarizācija

**Demilitarizācija** ir process, kura mērķis ir samazināt vai pilnībā novērst militāro spēku klātbūtni noteiktā teritorijā vai valstī. Šis process var ietvert dažādus pasākumus, piemēram, ieroču un militārā aprīkojuma likvidēšanu, karaspēka izvešanu, militāro bāzu slēgšanu vai noteiktu militāro darbību aizliegšanu. 

Vēsturiski nozīmīgi demilitarizācijas piemēri ietver Vācijas un Japānas demilitarizāciju pēc Otrā pasaules kara, kā arī demilitarizēto zonu (DMZ) starp Ziemeļkoreju un Dienvidkoreju.

Demilitarizācija var notikt dažādu iemeslu dēļ, piemēram:

* Miera līgumi vai starptautiskās vienošanās: Pēc kara beigām konfliktā iesaistītās valstis vai starptautiskās organizācijas var vienoties par demilitarizāciju kā daļu no miera līguma, lai nodrošinātu ilgstošu mieru un novērstu turpmāku konfliktu.
* Starptautiskās drošības vai uzticības veidošana: Demilitarizācija var tikt izmantota kā līdzeklis, lai veicinātu uzticību starp valstīm un mazinātu iespēju, ka varētu notikt neparedzēts militārs konflikts.
* Humanitāri vai ētiski apsvērumi: Pēc konfliktiem vai okupācijas demilitarizācija var tikt īstenota, lai novērstu cilvēktiesību pārkāpumus un atjaunotu normālu dzīvi vietējiem iedzīvotājiem.

## Ārējās saites
1810. gada Maija revolūcija

thumb|''Cabildo Abierto''
**Maija revolūcija** (spāņu: *Revolución de Mayo*) bija virkne notikumu Buenosairesā, kas noveda pie Argentīnas neatkarības kara sākuma. Tā notika laikā no 1810. gada 18. maija līdz 25. maijam, un tā rezultātā tika izveidota pirmā neatkarīgā valdība Argentīnas teritorijā, kas līdz tam bija Spānijas kolonija.

Maija revolūcija bija pirmais solis ceļā uz Argentīnas neatkarību, kuru oficiāli pasludināja 1816. gada 9. jūlijā. Šis notikums arī iedvesmoja citus Dienvidamerikas neatkarības kustības dalībniekus un bija svarīgs solis ceļā uz Spānijas koloniālās varas sabrukumu reģionā.

## Notikumi
19. gadsimta sākumā Dienvidamerikas kolonijas, kas bija Spānijas kontrolē, arvien vairāk izjuta neapmierinātību ar koloniālo pārvaldi. Tirdzniecības ierobežojumi, nodokļu slogs, kā arī vietējās elites vēlme pēc lielākas autonomijas veicināja neapmierinātību ar Spānijas varu. Napoleona kari Eiropā, kuros Napoleons Bonaparts gāza Spānijas karali Ferdinandu VII un 1808. gadā iecēla savu brāli Džozefu Bonapartu par Spānijas karali, radīja haosu Spānijas impērijā un vājināja centrālo varu pār tās kolonijām. Šī situācija deva iespēju vietējām kustībām Latīņamerikā uzsākt neatkarības cīņas.

Revolūcijas izšķirošie notikumi aizsākās 1810. gada maijā, kad Buenosairesā tika izplatītas ziņas par Napoleona iejaukšanos Spānijas monarhijā un par koloniālās varas vājumu. Buenosairesas iedzīvotāji, kuru vidū bija gan vietējā elite, gan parastie pilsoņi, sāka apspriest nepieciešamību pārņemt varu savās rokās.

1810. gada 22. maijā Buenosairesas iedzīvotāji, kuri piekrita neatkarības idejām, sanāca uz "*Cabildo Abierto*" — īpašu pilsētas padomes sēdi, kurā tika apspriesta politiskā situācija un iespējama rīcība. Šajā sapulcē tika izlemts gāzt Spānijas vietvaldi Baltazaru Hidalgo de Kisnerosu un izveidot jaunu pagaidu valdību.

11. maijā, pēc vairākām dienām ilgām diskusijām un saspīlējumiem, tika izveidota *La Primera Junta*, kurā piedalījās vietējie līderi, tostarp Kornēlio Sāvedra, Mariano Moreno un Manuels Belgrano. Šī pagaidu valdība sevi pasludināja par suverēnu līdz brīdim, kad Spānijas karalis Ferdinands VII atgūs troni, taču praktiski tas bija pirmais solis Argentīnas neatkarības ceļā.

Kaut arī oficiāla neatkarība tika pasludināta tikai 1816. gada 9. jūlijā, Maija revolūcija tiek uzskatīta par Argentīnas neatkarības procesa sākumu, un tās nozīmi Argentīnas vēsturē un nacionālajā identitātē atzīmē līdz mūsdienām. Katru gadu 25. maijs tiek atzīmēts kā valsts svētki — Revolūcijas diena (*Día de la Revolución de Mayo)*.

## Ārējās saites
Virsvērtība

**Virsvērtība** (no ) ir jēdziens, kas izriet no Kārļa Marksa ekonomiskās teorijas un apraksta vērtības pieaugumu, ko rada darba ņēmēji, bet kuru piesavinās kapitālists. Tā ir vērtība, ko strādājot rada darbinieki, bet kuru viņi nesaņem kā algu, jo šo daļu patur uzņēmuma īpašnieks.

Marksa teorijā virsvērtība ir kapitālisma izpētes centrālais elements, jo tā ir peļņas avots kapitālistam. Darba ņēmēji saņem algu, kas atbilst viņu darba vērtībai tirgū, bet viņi rada preces vai pakalpojumus, kuru vērtība ir augstāka nekā izmaksātās algas. Starpība starp saražotās preces vērtību un darbinieka algu ir virsvērtība. Ja darbinieks dienā saņem algu 50 eiro, bet viņa radītās preces vai pakalpojumi ir vērti 100 eiro, tad šī starpība (50 eiro) ir virsvērtība. Markss uzskatīja, ka virsvērtības izspiešana ir izpētes būtiska kapitālisma sistēmas eksistences sastāvdaļa un arī tās galvenā netaisnība.

## Ārējās saites
Dukāts

[thumb|250px|[Valters fon Pletenbergs un Livonijas ordeņa Sv. Marijas ģerbonis uz 12 dukātu monētas (1525)]]
[thumb|250px|[Frīdrihs Kazimirs Ketlers un Kurzemes hercogistes ģerbonis uz viena dukāta monētas (1689)]]
**Dukāts** (no  — 'hercogiste') ir 3,5 gramu zelta monēta, ko līdz 19. gadsimta beigām kā naudas vienību izmantoja daudzās Eiropas valstīs. Pirmo reizi to sāka kalt 1284. gadā Venēcijas Republika kā Florences florīnu atdarinājumu. Zelta dukāta zelta tīrība bija 98,6%, šo zelta sakausējumu sauca par dukātu zeltu.

1687. gadā Kurzemes hercogs Frīdrihs Kazimirs Ketlers lika uzsākt zelta Kurzemes dukātu kalšanu, kas kalpoja kā Kurzemes hercogistes lielākā naudas vienība.

## Latvijā kaltie dukāti
Lai apliecinātu savu suverēna valdnieka statusu pēc Prūsijas hercogistes dibināšanas 1525. gadā Livonijas ordeņa mestrs Valters Pletenbergs lika kalt lielas 12 dukātu zelta monētas, kuru svars bija 41,96 grami un apkārtmērs 39 mm.
No 1575. gada darbojās Jelgavas naudas kaltuve, kurā kala hercogistes šiliņus un dālderus.
1687. gadā Kurzemes un Zemgales hercogiste ieviesa jaunu monetāro sistēmu, kurā bez 1,27—1,32 gramu šiliņiem kala arī 3,51 gramu zelta dukātus.

## Atsauces
Rezultāts

**Rezultāts** ir galīgais iznākums vai sekas, kas rodas no kādas darbības, procesa vai notikuma. To var uzskatīt par atbildi uz jautājumu "kas notika pēc tam?" vai "ko mēs sasniedzām?". Rezultāts var būt mērams vai nemērams, pozitīvs vai negatīvs, atkarībā no konteksta un mērķiem, kas tika izvirzīti sākumā.

## Ārējās saites
Jautājums

[thumb|[Jautājuma zīme]]
**Jautājums** ir izteikums, kas izsaka vēlmi iegūt informāciju, skaidrojumu vai atbildi no kāda cita. Jautājums tiek uzdots, lai noskaidrotu faktus, viedokļus, motivāciju vai lai veicinātu sarunu un diskusiju. Parasti jautājumi tiek formulēti ar īpašiem jautājuma vārdiem, piemēram, "kas", "kā", "kur", "kad", "kāpēc" un "cik", vai arī izmantojot inversiju, piemēram, "Vai vari man palīdzēt?".

Jautājumi ir būtiska saziņas daļa, jo tie veicina dialogu, izzināšanu un sapratni starp cilvēkiem.

Jautājumiem var būt dažādi mērķi:

# Informācijas iegūšana: "Kas ir tava mīļākā grāmata?"
# Skatījuma vai viedokļa uzzināšana: "Ko tu domā par šo filmu?"
# Problēmas risināšana: "Kā mēs varam atrisināt šo problēmu?"
# Skaidrojuma lūgšana: "Kāpēc debesis ir zilas?"
# Darbības veikšana: "Vai vari aizvērt logu?"

## Ārējās saites
Aplenkums

**Aplenkums** ir militāra operācija, kuras laikā karaspēks pilnībā ielenc ienaidnieka pilsētu, cietoksni vai citu stratēģisku objektu, lai pārņemtu kontroli pār to vai piespiestu ienaidnieku padoties. Aplenkuma laikā aplencēji bloķē piekļuvi pārtikas, ūdens, ieroču un citu būtisku resursu piegādei, mēģinot izsalkuma, izsīkuma vai demoralizācijas ceļā piespiest aplenkto garnizonu vai civiliedzīvotājus kapitulēt.

Aplenkumi var ilgt no dažām dienām līdz vairākiem mēnešiem vai pat gadiem, atkarībā no aplencamā objekta aizsardzības spējas un resursiem. Militāri aplenkuma laikā var tikt izmantoti dažādi līdzekļi, piemēram, artilērijas uzbrukumi, pazemes tuneļu rakšana (lai sagrautu aizsardzības struktūras) vai pat ķīmisko vai bioloģisko ieroču izmantošana, lai vājinātu aplenkto spēkus.

Aplenkumi bieži vien ir saistīti ar smagām humānajām sekām. Civiliedzīvotājiem, kuri tiek iesprostoti aplenktajā teritorijā, var nākties izturēt badu, slimības un nemitīgu apšaudi, radot milzīgus cilvēku zaudējumus. Vēsturiski aplenkumi ir bijuši efektīvs veids, kā ieņemt grūti pieejamas un labi aizsargātas vietas, lai gan tas ir bijis arī ļoti destruktīvs un traģisks kara veids.

## Ārējās saites
Angļu-īru miera līgums

**Angļu-īru miera līgums** (, ), oficiāli ― **Vienošanās panti par līgumu starp Lielbritāniju un Īriju** (), tika parakstīts 1921. gada 6. decembrī starp Apvienotās Karalistes valdību un Īrijas pārstāvjiem. Tā mērķis bija izbeigt Īrijas neatkarības karu un noteikt jaunu attiecību kārtību starp abām pusēm.

Līguma galvenie nosacījumi bija:

# Īrijas Brīvvalsts izveide: Īrijas 26 dienvidu grāfistes kļuva par Īrijas Brīvvalsti (*Irish Free State*) ar domīnijas statusu, līdzīgi kā Kanāda un Austrālija.
# Zvērests uzticībai: Īrijas Brīvvalsts deputātiem bija jādod zvērests uzticībai britu monarham.
# Ziemeļīrijas izvēles tiesības: Ziemeļīrijai (6 grāfistes), kas bija izveidota 1920. gadā, bija iespēja palikt Apvienotās Karalistes sastāvā, un tā šo iespēju arī izmantoja.
# Miera noteikumi: Abu pušu piekrišana pārtraukt karadarbību un veicināt mieru un stabilitāti reģionā.

Līgums izraisīja pretrunīgu reakciju Īrijā, un tas noveda pie Īrijas pilsoņu kara 1922. gadā starp tiem, kas atbalstīja līgumu, un tiem, kas bija pret to. Līguma atbalstītāji uzvarēja, un Īrijas Brīvvalsts turpināja pastāvēt līdz pat 1949. gadam, kad tā kļuva par Īrijas Republiku.

## Atsauces

## Ārējās saites
1800. gada Ūnijas akts

**1800. gada Ūnijas akts** (angļu: *Act of Union* 1800) bija likumdošanas pasākums, kas apvienoja Lielbritānijas Karalisti un Īrijas Karalisti, izveidojot Apvienoto Lielbritānijas un Īrijas Karalisti. Akts stājās spēkā 1801. gada 1. janvārī.

Galvenie Ūnijas akta noteikumi bija:

# Parlamentu apvienošana: Īrijas parlaments tika likvidēts, un Īrijai tika piešķirta pārstāvība Apvienotās Karalistes parlamentā Londonā.
# Kopējā ekonomiskā zona: Abas valstis izveidoja vienotu tirdzniecības zonu, kurā tika atceltas tirdzniecības barjeras.
# Kopējā valsts pārvalde: Tika izveidota vienota administratīvā sistēma un tiesu sistēma.
# Reliģiskie jautājumi: Lai gan akts nedeva pilnīgas tiesības katoliskajai kopienai, tas bija solis ceļā uz turpmākiem reformu centieniem.

Ūnijas akts tika ieviests kontekstā, kad Lielbritānija vēlējās stiprināt savu kontroli pār Īriju, jo īpaši ņemot vērā iespējamos draudus no Francijas, kura varētu izmantot Īriju kā bāzi uzbrukumiem Lielbritānijai.

Akts bija diezgan pretrunīgs Īrijā, kur tas tika uzskatīts par Lielbritānijas imperiālisma izpausmi. Tas noveda pie dažādiem pretošanās veidiem, kas kulminēja 20. gadsimta sākumā ar Īrijas neatkarības kustību un beidzot ar Angļu-Īru miera līgumu 1921. gadā, kas galu galā noveda pie Īrijas Brīvvalsts izveides un neatkarības.

## Ārējās saites
Rendolfs Skots

**Džordžs Rendolfs Skots** (; dzimis , miris ) bija amerikāņu aktieris. No vairāk nekā 100 Skota kino lomām, vairāk nekā 60 bija vesternos. Atveidojis galvenās lomas vairākās Bada Betikera vesterna filmās.

1917. gadā Skots pievienojās ASV Bruņotajiem spēkiem. 1918. gadā viņu nosūtīja uz Franciju, kur piedalījies Pirmajā pasaules karā. Savu aktiera karjeru uzsācis 1920. gadu beigās. Kļuvis pazīstams 1930. un 1940. gados ar lomām filmās *[[Jesse James (filma)|Jesse James]]* (1939), kur tēlojis kopā ar Henriju Fondu un Taironu Paueru, kā arī ar lomu Frica Langa filmā *[[Western Union (filma)|Western Union]]* (1941). Pazīstamākās Skota lomas vesternos bija filmās *[[The Desperadoes]]* (1943), *[[The Nevadan]]* (1950) un *[[Man in the Saddle]]* (1951). 1950. gados uzsācis sadarbību ar Badu Betikeru, padaloties viņa filmās *[[Seven Men from Now]]* (1956), *[[The Tall T]]* (1957), *[[Decision at Sundown]]* (1957), *[[Buchanan Rides Alone]]* (1958), *[[Ride Lonesome]]* (1959) un *[[Comanche Station]]* (1960). Pēdējo lomu atveidojis Sema Pekinpā 1962. gada vesternā *[[Ride the High Country]]*.

## Ārējās saites
Ride Lonesome

***Ride Lonesome*** ir 1959. gada ASV vesterna filma, kuras režisors un producents ir Bads Betikers. Filmā galvenās lomas atveido Rendolfs Skots, Kārena Stīla, Pērnels Robertss, Lī Van Klifs un Džeimss Kobērns, kuram šī ir kino debija.

Filma stāsta par atlīdzību mednieku, kurš pavada meklētu slepkavu varas iestādēm, bet abiem seko slepkavas brālis.

Filmas *Ride Lonesome* pirmizrāde notika  un to izplatīja *[[Columbia Pictures]]*. Šī bija viena no daudzām Betikera filmām, kurā galveno lomu atveidoja Skots, kā arī tā tiek uzskatīta par viņa labāko filmu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Hard Eight

***Hard Eight*** ir 1996. gada ASV kriminālfilma, kuras režisors un scenārija autors ir Pols Tomass Andersons. Filmā galvenās lomas atveido Filips Beikers Hols, Džons Railijs, Gvineta Paltrova un Semjuels Džeksons. Šī ir Andersona pirmā režisētā pilnmetrāžas filma.

Filma stāsta par profesionālu spēlmani Sidniju (Hols) un bezpajumtnieku Džonu (Railijs), kuru viņš apmāca.

Filmas *Hard Eight* pirmizrāde notika  Sandensas kinofestivālā. Filmu izrādīja arī 1996. gada Kannu kinofestivālā. Filma saņēma pozitīvas kritiķu atsauksmes.

## Atsauces

## Ārējās saites
The Right Stuff

***The Right Stuff*** ir 1983. gada ASV episka vēsturiskā drāmas filma, kuras režisors un scenārija autors ir Filips Kaufmans. Filmā galvenās lomas atveido Sems Šepards, Freds Vords, Deniss Kveids, Eds Heriss, Skots Glenns, Lānss Henriksens, Skots Polins un Bārbara Hēršija. Filma balstīta uz Toma Vulfa 1979. gada tāda paša nosaukuma romānu.

Filma stāsta par ASV Jūras kara flotes, Jūras kājnieku korpusa un Gaisa spēku pilotiem, kurus iesaistīja aeroinženierijas izpētē un no kuriem septiņus iekļāva ''Mercury'' projektā, kura mērķis bija nogādāt pirmos cilvēkus Zemes orbītā.

Filmas *The Right Stuff* pirmizrāde notika  un to izplatīja *[[Warner Bros. Pictures]]*. Filma bija finansiāli neveiksmīga, nopelnot 21,2 miljonus ASV dolāru pie 27 miljonu dolāru budžeta. Neskatoties uz to, filma saņēma ļoti pozitīvas kritiķu atsauksmes un to nominēja Amerikas Kinoakadēmijas balvai astoņās kategorijās, tai skaitā kategorijās "Labākā filma" un "Labākais aktieris otrā plāna lomā" (Šepards), saņemot balvas kategorijās "Labākā montāža", "Labākā oriģinālmūzika", "Labākā skaņa" un "Labākā skaņas montāža". 2013. gadā filma iekļauta ASV Kongresa bibliotēkas Nacionālajā kino reģistrā kā "kulturāli, vēsturiski vai estētiski nozīmīga filma".

## Atsauces

## Ārējās saites
Ņūarka pie Trentas

**Ņūarka pie Trentas** (; ) ir pilsēta un pagasts Anglijā, Notingemšīras grāfistes Ņūarkas un Šērvudas nemetropoles distrikta lielākā apdzīvotā vieta un administratīvais centrs. Atrodas grāfistes austrumdaļā Trentas upes krastā  no grāfistes centra Notingemas un  no valsts galvaspilsētas Londonas. Vēsturiski nozīmīga iekšzemes osta.

## Vēsture
Vēstures avotos Ņūarkas nosaukums pirmoreiz minēts 11. gadsimta vidus Enšemas abatijas kartulārā kā *Newercha* — ‘jaunais cietoksnis’, bet apdzīvotā vieta, domājams, pastāvējusi jau kopš romiešu Britānijas laikiem — caur to gāja maģistrālais Fosu ceļš. 12. gadsimta vidū Linkolnas bīskaps Aleksandrs dibināja Ņūarkas cietoksni. Tajā pašā laikā pēc karaļa Henrija I rīkojuma uzbūvēts tilts pār Trentu, kā arī karalis piešķīra bīskapam tirgus tiesības Ņūarkā. 1216. gadā Ņūarkas pilī no dizentērijas mira karalis Džons.

Henrija II laikā pilsēta kļuva par reģionālu vilnas un auduma tirdzniecības centru. Pēc klosteru likvidēšanas 16. gadsimtā tiesības uz pilsētu pārgāja no bīskapa kronim un Henrijs VIII piešķīra Ņūarkai pilsētas hartiju.

Anglijas pilsoņu karā Ņūarka bija rojālistu cietoksnis. Ņūarka tika aplenkta trīs reizes un beidzot padevās tikai tad, kad karalis Čārlzs I to pavēlēja pēc paša padošanās.

Viktorijas laikmetā pilsēta strauji izauga — 19. gadsimta laikā iedzīvotāju skaits pieauga no 7 līdz 15 tūkstošiem. Otrā pasaules kara laikā aviācijas bāzē pie Ņūarkas bāzējās Polijas gaisa spēku rezerves eskadriļas.

## Atsauces

## Ārējās saites
Gedlinga

**Gedlingas boro** () ir nemetropoles distrikts ar boro statusu Anglijas vidienē Notingemšīras nemetropoles grāfistē. Aizņem grāfistes centrālo daļu, robežojas rietumos ar Notingemu un Ešfīldu, ziemeļos un austrumos — ar Ņūarku un Šērvudu, bet dienvidos — ar Rašklifu. Distrikta administratīvais centrs atrodas Notingemas piepilsētā Ārnoldā, bet lielākā apdzīvotā vieta ir cita Notingemas piepilsēta — Kārltona.

## Vēsture
Administratīvā vienība tagadējās robežās izveidota 1974. gada 1. aprīlī, apvienojot Ārnoldas un Kārltonas urbānos distriktus un daļu no Beisfordas lauku distrikta. Nodēvēts pēc senā Gedlingas ciema, kas mūsdienos ir daļa no Kārltonas pilsētas.

Administratīvi distriktu veido ārpuspagastu teritorija (*unparished area*), ko tieši pārvalda boro padome un kas iekļauj Ārnoldas ( iedzīvotāji) un Kārltonas () pilsētas, kā arī 12 lauku pagasti.

## Atsauces

## Ārējās saites

*
Arguments

**Arguments** ir loģikas, retorikas un debatēšanas jēdziens, kas attiecas uz apgalvojumu vai virkni apgalvojumu, kurus izmanto, lai pamatotu kādu konkrētu uzskatu, viedokli vai rīcību. Argumenta struktūrā ir divi galvenie komponenti: priekšnoteikumi vai pamati (apgalvojumi, kas sniedz pierādījumus vai iemeslus, lai atbalstītu secinājumu. Priekšnoteikumi  ir kā pierādījumi, kas palīdz pamatot galveno apgalvojumu) un secinājums (apgalvojums, ko mēģina pierādīt vai aizstāvēt ar priekšnoteikumu palīdzību. Secinājums ir argumenta rezultāts).

Arguments var būt loģisks vai neloģisks, kā arī tas var būt pārliecinošs vai nepārliecinošs atkarībā no tā, cik spēcīgi ir priekšnoteikumi un cik labi tie atbalsta secinājumu.

## Piemērs

* 1: Visi cilvēki ir mirstīgi.
* 2: Sokrats ir cilvēks.
* Secinājums: Tātad, Sokrats ir mirstīgs.

## Ārējās saites
Debates

thumb
**Debates** ir strukturēta diskusija starp divām vai vairākām personām vai komandām, kur katra puse mēģina aizstāvēt savu viedokli vai argumentu par konkrētu tēmu. Debatēs dalībnieki piedāvā argumentus, izmanto pierādījumus un mēģina pārliecināt klausītājus vai žūriju par savas pozīcijas pareizību vai pārākumu pār oponenta pozīciju.

Debates var notikt dažādās situācijās, tostarp skolās un universitātēs, politiskajā vidē, tiesās, publiskajās diskusijās un citur. To mērķis ir veicināt kritisko domāšanu, loģiku un spēju skaidri izteikt un aizstāvēt savu viedokli.

Debatēs parasti ir noteikta struktūra, kurā ietilpst šādi elementi:

# Tēma (mocija): Debates tiek organizētas ap konkrētu tēmu vai jautājumu, kas bieži ir formulēts kā apgalvojums vai jautājums, piemēram, "Vai valdībai vajadzētu palielināt minimālo algu?".
# Pozīcijas: Debatēs parasti ir divas puses:
#* Afirmatīvā puse (pozitīvā, piekrītošā puse), kas atbalsta tēmu un mēģina pierādīt, ka apgalvojums ir patiess vai ka ierosinātā darbība ir nepieciešama.
#* Negatīvā puse (pretējā, oponējošā puse), kas iebilst pret tēmu un cenšas pierādīt, ka apgalvojums nav patiess vai ka ierosinātā darbība nav nepieciešama.
# Argumenti: Katra puse piedāvā argumentus, kas atbalsta viņu pozīciju. Argumenti tiek pamatoti ar faktiem, loģiku, statistikām, piemēriem un citiem pierādījumiem.
# Krustjautājumi (rebuttal): Debatēs bieži ir laiks, kad viena puse var uzdot jautājumus otrai pusei vai atbildēt uz viņu argumentiem, lai vājinātu oponenta pozīciju.
# Secinājums: Katra puse debatēs noslēdz ar kopsavilkumu, kurā atkārtoti izklāsta savus galvenos argumentus un mēģina atstāt klausītājus vai žūriju ar pārliecību par savas pozīcijas pareizību.

## Ārējās saites
Vēsturiskā drāma

**Vēsturiskā drāma** ir dramatisks kino vai televīzijas darbs, kurā notikumi risinās pagātnē, atainojot vēsturiskus notikumus un personas. Vēsturiskās filmas var atainot gan patiesus, gan izdomātus notikumus, precīzi atveidojot vēsturisko vidi. Bieži vēsturiskās drāmas ietver romantisko un piedzīvojumu žanru elementus.

Vēsturiskā drāma var ietvert izdomātu stāstījumu, kuru pamatā ir īsti cilvēki vai notikumi, piemēram, "Apollo 13", "Drošsirdis", "Černobiļa", "Divkauja", "Nožēlojamie" un "Titāniks". Dokumentālās drāmas koncentrējas uz konkrētu vēsturisku notikumu vai personu precīzu attēlošanu, piemēram, filma "Ziņojums". Ja stāsta centrā ir cilvēka dzīve, šādu darbu sauc par biogrāfisko filmu, piemēram, "Bohēmista rapsodija", "Openheimers", "Sirds robeža", "Šindlera saraksts", "Linkolns", "Satrakotais vērsis", "Arābijas Lorenss", "Sociālais tīkls" un "Amadejs".
Interpretācija

**Interpretācija** ir process, kurā tiek izskaidrota vai saprasta noteikta informācija, notikumi, mākslas darbi, teksts vai parādības, piešķirot tiem nozīmi vai izpratni. Tā ir veids, kā cilvēki analizē un skaidro pasauli, balstoties uz savu pieredzi, zināšanām, vērtībām un kontekstu.

Interpretācija vienmēr ir zināmā mērā subjektīva, jo tā atspoguļo interpretētāja skatījumu un pieredzi.

## Ārējās saites
Jēkabpils novada (2009—2021) ciemu uzskaitījums

100px|thumbnail|right|Jēkabpils novada ģerbonis
Šajā uzskatījumā apkopoti **[[Jēkabpils novads (2009—2021)|Jēkabpils novada]] ciemi** pēc Latvijas Ģeotelpiskās informācijas aģentūras datubāzes. 
Jēkabpils novads līdz 2021. gadam sastāvēja no Ābeļu, Dignājas, Dunavas, Kalna, Leimaņu, Rubenes un Zasas pagastiem. Pēc LĢIA datiem novada teritorijā atradās 97 ciemi (95 ciemi pašlaik pastāv, bet 2 ciemi ir daļēji izzuduši). 

* **Ābeļu pagastā** atrodas 10 ciemi.
* **Dignājas pagastā** atrodas 8 ciemi.
* **Dunavas pagastā** atrodas 21 ciems. 
* **Kalna pagastā** atrodas 5 ciemi (4 ciemi pašlaik pastāv, bet 1 ciems ir daļēji izzudis).
* **Leimaņu pagastā** atrodas 6 ciemi.
* **Rubenes pagastā** atrodas 34 ciemi.
* **Zasas pagastā** atrodas 13 ciemi (12 ciemi pašlaik pastāv, bet 1 ciems ir daļēji izzudis).

Uzskatījumā ir iekļauti tikai tie ciemi, kas pašlaik pastāv vai ir daļēji izzuduši. 

## Atsauces
Ārnolda

**Ārnolda** (; ) ir pilsēta Anglijā, Notingemšīras grāfistes Gedlingas nemetropoles distrikta administratīvais centrs un otra lielākā apdzīvotā vieta. Atrodas grāfistes vidusdaļā Notingemas ziemeļaustrumu pierobežā, ietilpst tās aglomerācijā.

## Vēsture
Pastardienas grāmatā 1086. gadā Ārnolda minēta kā *Ernehale* — ‘ērgļu ieleja’. Attīstījusies kā Notingemas priekšpilsēta; zināmākās tās ražošanas nozare bija alus brūvēšana un tekstilrūpniecība. Urbānā distrikta statuss Ārnoldai piešķirts 1894. gadā; likvidēts 1974. gadā līdz ar Gedlingas boro izveidošanu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Laimjala

**Laimjala** () ir ciems Igaunijā, Sāmsalas austrumos, Sāremā apriņķa Sāremā pagastā. Tā atrodas netālu no salas dienvidaustrumu pierastes, aptuveni 40 km attālumā no salas administratīvā centra Kuresāres.

Ciems veidojies ap Laimjalas muižu. Igaunijas PSR laikā bijis kolhoza centrs. Līdz 2017. gada administratīvajai reformai — Laimjalas pagasta centrs.
## Ievērojamas personības
Laimjalā dzimuši vai dzīvojuši:
* Johanness Āviks (*Johannes Aavik*; 1880—1973), igauņu valodnieks
## Atsauces

## Ārējās saites
Norvēgja

**Norvēgja** () ir Norvēģijas vasaras polārstacija Subantarktikā, Buvē salā Atlantijas okeāna dienviddaļā. Izvietojusies salas ziemeļrietumu piekrastē uz Nīreisas piekrastes plato.

## Vēsture
Pirmā cilvēku būvētā celtne salā uzbūvēta 1927. gadā, kad salu apmeklēja un pētīja norvēģa Lāša Kristensena finansētā ekspedīcija ar kuģi *Norvegia*. Salas ziemeļrietumu galā Sirkonsisjona ragā tika uzcelta būda, pacelts mastā Norvēģijas karogs un sala pasludināta par Norvēģijas īpašumu, ko 1928. gadā apstiprināja karaļa dekrēts. 

Trešā *Norvegia* ekspedīcija Jalmara Rīsera-Larsena vadībā salā ierīkoja divas būdas un veica salas aerofotografēšanu. 1930. gada 27. decembrī Norvēģijas parlaments izdeva Atkarīgo teritoriju aktu, kurā Buvē salu kopā ar Pētera I salu un Karalienes Modas Zemi pasludināja par Norvēģijas atkarīgajām teritorijām. 1971. gadā sala un tās akvatorija tika pasludināti par dabas rezervātu. 

## Nīreisas stacija
1977. gadā salas ziemeļrietumu piekrastē Nīreisas plato tika izbūvēta automātiskā meteostacija un vasaras polārstacija, kur 1978. un 1979. gadā darbojās divus mēnešus garas pētnieciskās ekspedīcijas. 1996. gadā Norvēģijas Polārais institūts salā ierīkoja no kuģu konteineriem veidotu 36 km² lielu pētniecības staciju. 2006. gada zemestrīcē stacijas pamati tika bojāti un tā tika ieskalota jūrā. 2014. gadā salā izbūvēta jauna stacija, kas paredzēta sešu cilvēku izmitināšanai līdz četru mēnešu periodam. Stacijai ir trīs uz paceltiem balstiem būvētas moduļu ēkas, kurās izvietojas laboratorijas un dzīvojamās telpas. Enerģiju stacijai nodrošina vēja ģeneratori un saules baterijas. Stacijas pētniecības programmas paredz novērojumus meteoroloģijā, seismoloģijā un bioloģijā.

## Atsauces
Saukas pilskalns

**Saukas pilskalns** ir sēļu pilskalns, kas atrodas Jēkabpils novada Elkšņu pagastā Sēlijā, Saukas ezera austrumu galā, Saukas dabas parka teritorijā. Iespējams, ka tas bijis viens no Kalves zemes galvenajiem pilskalniem.

## Apraksts
thumb|300px|Saukas pilskalns ap 1924. gadu
Pilskalnu aprakstījis Augusts Bīlenšteins 1882. gadā un uzmērījis Ernests Brastiņš 1924. gadā. Tas ir austrumu-rietumu virzienā orientēts, apmēram 12 metrus augsts paugurs ar ļoti stāvu rietumu galu pret ezeru, ko ietver mitra ieplaka. Pilskalna augstākajā vietā naudas racēji izrakuši bedri, jo pastāv teikas, ka pilskalnā nauda aprakta.

Pilskalnā uzietas švīkātās, gludās un gludinātās keramikas lauskas, kas ļauj pilskalna izmantošanu attiecināt uz pirmo gadu tūkstoti pirms mūsu ēras un mūsu ēras pirmo gadu tūkstoti. Uz austrumiem no pilskalna ir otrs līdzīgs, kukuļveidīgs, kokiem apaudzis, austrumu rietumu virzienā orientēts, nepārveidots smilšu kalns, ko Bīlenšteins uzskatīja par Saukas pilskalnam atbilstošo kulta vietu. Saukas pilskalna apkārtnē konstatēti vairāki senkapi un arheoloģisko atradumu vietas.

## Teikas
Pēc rakstnieka Jāņa Veseļa teiksmas "Trīs laimes" pilskalnā dzīvojis zintnieks, kurš mācījis tautai senās zināšanas un rūpējies par Ormaņkalna svētbirzīm.
Cita teika vēstī, ka "senos laikos velns esot gribējis aizbērt Saukas ezeru un paņēmis mutē zemi, lai nestu uz ezeru. Te aizdziedājies gailis un velnam zemes pika no mutes izkritusi. Tā šis kalniņš esot radies."

H. Selepa no savas vecāsmātes Saukā 1939. gadā pierakstījusi šādu teiku: "Senāk senči cēla pilis pie ūdeņiem. Pils valdnieks bijis ļoti bagāts un arī skops. Valdniekam bijušas meitas. Tās gribējušas, lai tēvs sarīko dzīres. Valdnieks sarīkojis. Sanācis daudz augstmaņu. Dzīres sākās. Dzēruši, dzēruši, bet ap pusnakti sacēlušies ezerā lieli viļņi. Viļņi pili nogremdējuši. Bet pilī vēl joprojām ēdot un dzerot, neviens viesis netiekot mājās. Tai vietā uzcēlies augsts kalns. Esot mēģinājuši kādi cilvēki rakties kalnā, gribējuši tikt pie pils bagātībām, bet apbrukuši. Vēl tagad redzamas dobes, kur grimusi pils".

1948. gadā A. Hauks Saukā pierakstījis šādu nostāstu: "Reiz vecos laikos vecais Radziņu vectēvs dzirdējis, ka Saukas pilskalnā esot nogrimusi pils. Viņš sadomājis, ka jāatrok. Varbūt izraks pili. Rok, rok, beidzot darok līdz logam. Skatās logā iekšā. Pilē staigā melni, drūmi cilvēki. Viņš grib pierādīt, ka atracis, grib no piles izņemt krēslu. Kā ņem, tā viens viņu aiz rokas un saka: "Draugs, tā neiet. Apsoli dot veceni vistu ar cāļiem, tad tikai dabūsi krēslu." Vecais nu domā, kas tas varētu būt. Beidzot iedomā, ka tikai tā nebūtu viņa sieva ar bērniem. — Nē, tas neiet! Ies pastāstīt citiem, ka pili atracis. Kā tiek apmēram piecus soļus, caurums aizbrūk ciet. Racis vēl, bet nevar vairs atrast. Beidzot licies mierā un gājis prom."

## Atsauces

## Ārējās saites
Autoceļš V562

**V562** autoceļš **Greivuļi—Ilzeskalns** ir Latvijas vietējais autoceļš, kas savieno autoceļu P36 pie Greivuļiem ar autoceļu V593 Ilzeskalnā. Autoceļš ir  garš, klāts ar asfaltbetona un grants segumu. Ceļš šķērso Rēzeknes novada Vērēmu pagastu un Ilzeskalna pagastus.

## Krustojošie autoceļi
* P36 (Greivuļi)
* V574 (Jermolas)
* V593 (Ilzeskalns)

## Atsauces
Ngujens Van Hungs

thumb|Ngujens Van Hungs Ketagalanas bulvārī
**Ngujens Van Hungs** (, , piņjiņs: *Ruǎn Wénxióng*; dzimis 1958. gadā) ir vjetnamiešu izcelsmes austrāliešu katoļu priesteris un cilvēktiesību aktīvists Taivānā. ASV Valsts departaments viņu nosauca starp "varoņiem, kas darbojas, lai izbeigtu mūsdienu verdzību".

## Agrīna dzīve
Ngujens Van Hungs ar diviem brāļiem un piecām māsām uzauga nabadzīgas vidējās klases ģimenē Dienvidvjetnamā. Viņa tēvs bija zvejnieks, taču nomira pēc ilgstošas ​​cīņas ar slimību, liekot viņa mātei, ticīgai katolietei ar saknēm valsts ziemeļos, kļūt par ģimenes galveno apgādnieku. Pats Ngujens Van Hungs sekoja savas mātes ticībā.

Viņš atstāja Vjetnamu 1979. gadā bēgļu pārpildītā laivā. Pēc 36 stundām viņu izglāba Norvēģijas kuģis un aizveda uz Japānu, pēc ierašanās tur viņš pievienojās Sentkolumbānas Misionāru biedrībai.

Trīs gadus viņš dzīvoja Japānā, mācījās un strādāja dažādus darbus, lai sevi uzturētu, tostarp kā ceļu strādnieks, tērauda rūpnīcas strādnieks un kapracis. Pirmo reizi viņš ieradās Taivānā 1988. gadā kā misionārs, pēc tam devās uz Sidneju Jaundienvidvelsā Austrālijā, lai studētu seminārā. Viņu ordinēja 1991. gadā un nākamajā gadā viņš atgriezās Taivānā.

## Darbs Taivānā
Ngujens Van Hungs 2004. gadā izveidoja Vjetnamas viesstrādnieku un līgavu biroju Taojuaņas apgabalā (tagad Taojuaņas pilsēta), lai piedāvātu palīdzību vjetnamiešu imigrantiem Taivānā. Vjetnamiešu amerikāņu radiostacija *Little Saigon Radio* un citi palīdzēja viņam noīrēt ģimnāzijas otro stāvu; divās septiņdesmit kvadrātpēdu lielās istabās iekārtoja guļamtelpas, bet divas citas izmantoja biroja telpām. Birojs nodrošina mandarīnu valodas nodarbības, dzīves platību un ēdināšanu, kā arī juridisko palīdzību.

Tā kā Ngujens Van Hungs atklāja vardarbību pret ārvalstu strādniekiem un līgavām, ASV Valsts departaments iekļāva Taivānu otrajā līmenī reģionā līdzās tādām valstīm kā Kambodža, jo tām nepietiek līdzekļu un resursu cilvēku tirdzniecības apkarošanā, kas izrādījās liels starptautisks apkaunojums salas valdībai. Viņa darbs padarījis viņu arī par iebiedēšanas mērķi Taivānā.

## Atsauces

## Ārējās saites

* 
*
Cjiņlina

**Cjiņlina** (, *Qínlǐng Zhàn*) ir Ķīnas vissezonas polārstacija Antarktikā. Izvietojusies Viktorijas Zemē Rosa jūras Teranovas līča piekrastē Inekspresiblas salas dienvidaustrumu krastā. Stacija pieder Ķīnas Polāro pētījumu institūtam; tā kopējā platība ir  m².

## Vēsture
Stacijas pamati ielikti 2018. gadā, bet tās būvniecība aizkavējās sakarā ar COVID-19 pandēmiju. Stacija pabeigta un oficiāli atvērta 2024. gada 7. februārī. Stacija uzbūvēta Dienvidu krusta formā par godu Minu dinastijas admirālim un diplomātam Dženam He.

## Atsauces

## Ārējās saites
Biogrāfiskā filma

**Biogrāfiskā filma** ir filmu žanrs, kas dramatizē kādas personas vai cilvēku grupas dzīvi. Šādas filmas ataino vēsturiskas personas dzīvi un tajās izmanto varoņa īsto vārdu. Biogrāfiskās filmas atšķiras no dokumentālās drāmas filmām un vēsturiskajām drāmām ar to, ka cenšas vispusīgi izstāstīt viena cilvēka dzīvesstāstu vai vēsturiski svarīgākos dzīves gadus.

Daudzi aktieri savas kritiski atzītākās lomas ir nospēlējuši biogrāfiskajās filmās: Vorens Bītijs un Feja Danaveja filmā "Bonija un Klaids" atveido Klaidu Barovu un Boniju Pārkeri, Bens Kingslijs filmā "Gandijs" atveido Mohandāsu Karamčandu Gandiju, Džonijs Deps filmā "Eds Vuds" atveido Edu Vudu, Džims Kerijs filmā "Cilvēks uz Mēness" atveido Endiju Kaufmanu, Roberts Daunijs jaunākais filmā "Čaplins" atveido Čārliju Čaplinu, Džeimijs Fokss filmā "Rejs" atveido Reju Čārlzu, Helēna Mirena filmā "Karaliene" atveido Elizabeti II, Edijs Redmeins filmā "Teorija par visu" atveido Stīvenu Hokingu un Kilians Mērfijs filmā "Openheimers" atveido Robertu Openheimeru.

2018. gadā par visu laiku ienesīgāko biogrāfisko filmu kļuva "Bohēmista rapsodija", bet 2023. gadā to apsteidza filma "Openheimers", kas nopelnīja 977 miljonus ASV dolāru.

## Atsauces

## Ārējās saites
Mihains Lopess

**Mihains Lopess Nunjess** (; dzimis ) ir bijušais Kubas grieķu-romiešu cīkstonis. Lopess, ko uzskata par vienu no visu laiku izcilākajiem cīkstoņiem, ir pieckārtējs olimpiskās zelta medaļas ieguvējs (2008, 2012, 2016, 2020, 2024), pieckārtējs pasaules čempions (2005, 2007, 2009, 2010, 2014) un pieckārtējs Panamerikas spēļu čempions (2003, 2007, 2011, 2015, 2019). Viņš ir kubiešu amatieru boksera Mišela Lopesa Nunjesa jaunākais brālis. 2024. gada 3. jūlijā viņš un Kubas džudiste Idalisa Ortisa tika apstiprināti par 2024. gada Parīzes olimpisko spēļu Kubas komandas karognesējiem.

Visvairāk olimpisko zelta medaļu ieguvušais sportists starp visiem Kubas sportistiem (5).

Kopš 2000. gadu beigām kubieša galvenais sāncensis bija turku cīkstonis Riza Kajaalps, kurš ir septiņus gadus jaunāks par Lopesu. Lopess 2009. gada Pasaules kausa izcīņas pusfinālā uzvarēja turku, bet 2011. gada Pasaules kausa izcīņas finālā Stambulā piedzīvoja zaudējumu. Par Kajaalpa uzvaru viņa dzimtajā Stambulā tika stāstīts daudz interesantu lietu. Finansiālās kompensācijas apmērs nabadzīgajam Kubas čempionam tika nosaukts par astronomisku. Par to liecina tas, cik viegli Lopess tika galā ar Kajaalpu, kad tas tiešām bija nepieciešams — olimpiskajās spēlēs. Tomēr neviens neko nav pierādījis par to ka kubietim būtu maksāts par zaudējumu. Lopess 2012. gada Londonas olimpisko spēļu pusfinālā uzvarēja Kajaalpu un pēc tam uzvarēja 2014. gada pasaules čempionāta finālā. Savukārt Kajaalpa 2015. gada pasaules čempionāta finālā Lasvegasā uzvarēja kubieti. 2016. gada olimpisko spēļu finālā Lopess vēlreiz ar rezultātu 6:0 uzvarēja Kajaalpu un kļuva par trīskārtēju olimpisko čempionu, atkārtojot Aleksandra Kareļina sasniegumu. Tokijas olimpiskajās spēlēs Lopess izcīnīja savu ceturto zelta medaļu. Trīs gadus vēlāk Parīzes olimpiskajās spēlēs divas nedēļas pirms savas 42. dzimšanas dienas Lopess izcīnīja savu piekto olimpisko zeltu. Pēc spēlēm Parīzē viņš beidza savu sportista karjeru, pēc uzvaras simboliski atstājot cīņas apavus paklāja centrā.

## Atsauces

## Ārējās saites
* https://www.olympedia.org/athletes/107601
* https://uww.org/athletes/lopez-nunez-mijain
* https://olympics.com/en/athletes/mijain-lopez-nunez
Inekspresiblas sala

**Inekspresiblas sala** () ir neliela no ledus brīva sala Rosa jūras rietumu piekrastē Antarktīdā. Izvietojusies Teranovas līča krastā, no rietumiem un ziemeļiem to ieskauj Nansena šelfa ledājs. Kopš 2024. gada salas dienvidu galā darbojas Ķīnas vissezonas polārstacija Cjiņlina. 365 ha lielai teritorijai salas austrumu piekrastē piešķirts Putniem nozīmīgas vietas statuss — šeit atrodas ap 24 tūkstošu pāru liela Adeles pingvīnu kolonija.

## Vēsture
Salu 1912. gadā pirmie apmeklēja Roberta Skota ekspedīcijas pētnieku grupa Viktora Kempbela vadībā, kas bija spiesta tajā pārziemot ļoti grūtos apstākļos — viņi cieta no bada, dizentērijas, apsaldējumiem un spēcīgā vēja, kādēļ salu nodēvēja par ‘Neaprakstāmo’. Ziemošanas vietai piešķirts vēstures pieminekļa statuss.

## Atsauces

## Ārējās saites
Pēdējais vakarēdiens (nozīmju atdalīšana)

**Pēdējais vakarēdiens** var būt:

* Pēdējais vakarēdiens — pēdējā maltīte, ko Jēzus Kristus aizvadīja kopā ar saviem apustuļiem Jeruzalemē, pirms tika sists krustā;
* "Pēdējais vakarēdiens" — itāļu renesanses gleznotāja Tintoreto glezna.
Latvijas jauniešu galvaspilsēta

**Latvijas jauniešu galvaspilsēta** ir Izglītības un zinātnes ministrijas rīkots ikgadējs konkurss, kura mērķis ir popularizēt darbu ar jaunatni pašvaldību vidū un tā nozīmi sabiedrībā. Jauniešu galvaspilsētas tituls tiek pasniegts kopš 2016. gada. Konkursā var pieteikties ikviena pašvaldība, kurā tiek veikts darbs ar jaunatni. Uzvarētāji tiek nosaukti katra gada 12. augustā, jauniešu iespēju festivāla "Kopums" ietvaros.

## Uzskaitījums
* 2016. gads — Jelgava
* 2017. gads — Liepāja
* 2018. gads — Madonas novads
* 2019. gads — Ikšķiles un Olaines novadu apvienība
* 2020. gads — Ventspils
* 2021. gads — Rēzekne
* 2022. gads — Jūrmala
* 2023. gads — Bauskas novads
* 2024. gads — Līvānu novads
* 2025. gads — Liepāja
* 2026. gads — Rēzekne

## Atsauces
TARS

**Turcijas Antarktikas pētniecības stacija** (, , **TARS**) ir būvniecības stadijā esoša Turcijas polārstacija Antarktikā. Izvietojusies Horsšū salā Margeritas līcī Antarktīdas pussalas rietumu piekrastē. Stacija pieder Turcijas Zinātnes un tehnoloģisko pētījumu padomes (TÜBİTAK) Polāro pētījumu institūtam (KARE). Stacijas būvniecība uzsākta 2018. gadā, sākotnēju izbūvējot moduļveida konstrukcijas vararas staciju, ko pakāpeniski plānots paplašināt līdz pastāvīgai vissezonas stacijai. Tās kopējā platība plānota ap  un paredzēta 50 cilvēku personālam.

Turcijas polāro pētījumu programmas mērķis ir nodrošināt zinātnisko darbību ilgtspējību polārajos reģionos, un par prioritāti tiek izvirzītas četras zinātnes disciplīnas: fiziskās zinātnes, ģeozinātnes, zinātnes par dzīvību, kā arī sociālās un humanitārās zinātnes. Nākamās programmas versijas mērķis būs pētījumi par klimatu un saistītajām sistēmām, ilgtermiņa novērojumiem, jūras resursiem, vides un ekosistēmu novērojumiem, zinātnes un tehnoloģiju inovācijām un humanitārajām zinātnēm polārajos reģionos.

## Atsauces

## Ārējās saites