Laimonis Blumbergs

**Laimonis Blumbergs** (dzimis , miris ) bija latviešu tēlnieks, latviešu tēlniecības klasiķis, vecmeistars.

## Biogrāfija
Laimonis Blumbergs dzimis 1919. gada 26. janvārī Krustpils pagasta Veseļmuižā (tagad Jēkabpils pilsētas teritorija). Mācījies Jēkabpils pamatskolā (1928 — 1934) un Jēkabpils Valsts komercskolā pie skolotājiem Kārļa Lamberta, Mārtiņa Bruņenieka, Andreja Pormaļa un citiem. Pirmās profesionālās iemaņas sācis apgūt tēva akmeņkaļa darbnīcā no septiņu gadu vecuma. Beidzis mācības komercskolā, uzsācis strādāt firmā "Latvijas granīts", vienlaicīgi mācoties zīmēšanu Kārļa Brencēna Latvijas Mākslas akadēmijas kursos. 1940. gadā uzsācis studijas Mākslas akadēmijā, kurā glezniecību apguvis pie Konrāda Ubāna, zīmēšanu pie Augusta Annusa un Kārļa Miesnieka, mākslas vēsturi pie Borisa Vipera, tēlniecību pie Kārļa Jansona. Otrā pasaules kara laikā, 1943. gadā iesaukts vācu armijā un nokļuvis Kurzemes katlā. Bijis izsūtīts un atradies Sahalīnas karagūstekņu gulaga nometnē. 1947. gadā atgriezies Latvijā un atsācis studijas akadēmijā, kur studējis pie Teodora Zaļkalna, Otto Skulmes, Emīla Meldera. 1950. gadā beidzis akadēmijas Tēlniecības nodaļu pie Teodora Zaļkalna un 1952. gadā kļuvis Mākslinieku savienības biedrs. Jau studiju gados iepazinies ar savu nākamo sievu, scenogrāfi un tekstilmākslinieci Ritu Kranci (vēlāk Ritu Blumbergu). Kopš 1960. gadiem ar sievu vasaras pavadījis, bet pēdējos dzīves gadus dzīvojis Jēkabpils novada Kūku pagasta "Lazdukalnos" pie Laukezera. 1997. gadā saņēmis prēmiju tēlniecībā par labākajiem jaunrades darbiem Latvijā. 2000. gadā kļuvis par Kultūrkapitāla fonda mūža stipendiātu.

## Mākslinieciskā darbība
thumb|"Eduards Veidenbaums", 1955
[thumb|"[Raiņa piemineklis|Rainis", kopā ar Aivaru Gulbi, Kārļa Zemdegas mets, 1965]]
Viens no pirmajiem un nedaudzajiem tēlniekiem latviešu tēlniecībā, kurš pievērsies tiešās kalšanas metodei. Strādāja stājtēlniecībā un memoriālās tēlniecības jomā, paralēli pievēršoties savdabīgajai mazo formu tēlniecībai. Mākslā dominē sieviešu tēli. Darbiem izmantoja galvenokārt granītu, marmoru, labradorītu, kaļķakmeni, profīra laukakmeni. Pret izvēlēto materiālu izturējās ar pietāti, necenšoties akmeni pakļaut, bet veidojot tēlus, kuri organiskā saskaņā ar akmens materialitāti un izceļot tā īpašības. Izstādēs piedalījās no 1950. gada.

Mākslinieka darbi glabājas Latvijas Nacionālajā mākslas muzejā, Latvijas Mākslinieku savienības galerijā, kā arī daudzās privātās kolekcijās Šveicē, Dānijā, Zviedrijā, Beļģijā, Itālijā, Vācijā, ASV, Kanādā un citur. Īpašu ievērību guvusi nelielo skulptūru sērija "Akmens sievas", kurā ir uzsvērta akmens (granīta, labradorīta, laukšpata) struktūras un plastikas savdabība. Pazīstamāko monumentālās tēlniecības darbu vidū ir minami: piemineklis "Dzejnieks Eduards Veidenbaums" (1955., memoriālais muzejs "Kalāči") un kapa piemineklis komponistam Pēterim Barisonam (Sēlpils), kā arī kopā ar tēlnieku Aivaru Gulbi pēc Kārļa Zemdegas meta veidotais Raiņa piemineklis granītā Rīgā, Esplanādē (1965). Jēkabpils Valsts ģimnāzija savā skolas parkā ir izveidojusi sava absolventa skulptūru dārzu.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Virtuālā enciklopēdija "Latvijas ļaudis".
* Mūžīgais skaistums. Laimonis Blumbergs. Tēlniecība.
* Latvijas tēlniecība baznīcā 
* Atklāta izstāde '10 pēc 80' ar izcilu mākslinieku — senioru darbiem
* Piecu gadu jaunieguvumi
* Laimonis Blumbergs