open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Kostarikas sieviešu futbola izlase

**Kostarikas sieviešu futbola izlase** ir nacionālā sieviešu futbola komanda, kas pārstāv Kostariku starptautiskās futbola sacensībās. Izlasi pārvalda Kostarikas Futbola federācija. 

FIFA Pasaules kausa sievietēm finālturnīrā debitēja 2015. gadā Kanādā, grupu turnīrā divas reizes nospēlēja neizšķirti un vienā spēle zaudēja, neiekļūstot izslēgšanas spēlēs. Spēlēja arī 2023. gada finālturnīrā, zaudējot visās trijās spēlēs. CONCACAF čempionātā labākais sasniegums ir 2. vieta 2014. gadā.

2023. gada jūnijā FIFA Pasaules rangā sievietēm izlase bija 36. vietā.

## Rezultāti nozīmīgākajos turnīros
### Pasaules kauss

### CONCACAF čempionāts

## Atsauces

## Ārējās saites

* Sieviešu izlase Kostarikas Futbola federācijas vietnē
Bīskapija

**Bīskapija** ir reliģiski administratīvi teritoriāla vienība kristietībā, bīskapa pārvaldes apgabals. Romas Katoļu baznīcā un dažās protestantu baznīcās bīskapa pārvaldīto administratīvi teritoriālo vienību sauc par **diecēzi**. Vairākas bīskapijas apvienojumā ir **arhibīskapija** (virsbīskapija) un to pārvalda arhibīskaps. Arhibīskapiju katoļu un pareizticīgo analogs tiek saukts par **metropoliju**.

## Atsauces

## Ārējās saites
Vjetnamas sieviešu futbola izlase

**Vjetnamas sieviešu futbola izlase** ir nacionālā sieviešu futbola komanda, kas pārstāv Vjetnamu starptautiskās futbola sacensībās. Izlasi pārvalda Vjetnamas Futbola federācija. 

FIFA Pasaules kausā sievietēm pirmo reizi kvalificējās 2023. gada finālturnīram. Tajā zaudēja visās trīs grupu turnīra spēlēs. Āzijas kausā pirmo reizi piedalījās 1999. gadā, 2022. gadā spēlēja ceturtdaļfinālā. Komanda ir trīs reizes uzvarējusi AFF čempionātā sievietēm, kurā piedalās Dienvidaustrumāzijas valstis.

2023. gada jūnijā FIFA Pasaules rangā sievietēm izlase bija 32. vietā.

## Rezultāti nozīmīgākajos turnīros
### Pasaules kauss

### Āzijas kauss

## Atsauces

## Ārējās saites

* Sieviešu izlase Vjetnamas Futbola federācijas vietnē
Īrijas sieviešu futbola izlase

**Īrijas sieviešu futbola izlase** ir nacionālā sieviešu futbola komanda, kas pārstāv Īriju starptautiskās futbola sacensībās. Izlasi pārvalda Īrijas Sieviešu futbola asociācija. 

FIFA Pasaules kausā sievietēm pirmo reizi kvalificējās 2023. gada finālturnīram. Tajā ieguva vienu punktu par neizšķirtu pret Nigēriju, bet pārējās divās spēlēs zaudēja un nespēja izkļūt no grupas. Komanda vēl ne reizi nav kvalificējusies Eiropas čempionātam. 

2023. gada jūnijā FIFA Pasaules rangā sievietēm izlase bija 22. vietā.

## Rezultāti nozīmīgākajos turnīros
### Pasaules kauss

### Eiropas čempionāts

## Atsauces

## Ārējās saites

* Sieviešu izlase Īrijas Futbola asociācijas vietnē
Safety Not Guaranteed

***Safety Not Guaranteed*** ir 2012. gada ASV kinokomēdija, kuras režisors ir Kolins Trevorovs. Filmā galvenās lomas atveido Obrija Plaza, Marks Duplass, Džeiks Džonsons, Karans Soni, Dženika Bergere, Kristena Bella, Džefs Gārlins un Mērija Linna Raiskeba. Filmu iespaidoja 1997. gada joku sludinājums žurnālā *Backwoods Home Magazine.*

Filma stāsta par trīs žurnāla darbiniekiem, kas dodas intervēt puisi, kurš ievietoja sludinājumu, meklējot pavadoni ceļošanai laikā.

Filmas *Safety Not Guaranteed* pirmizrāde notika  Sandensas kinofestivālā. Filma saņēma pozitīvas kritiķu atsauksmes, tīmekļa vietnē *[[Rotten Tomatoes]]* tai ir 91% vērtējums.

## Atsauces

## Ārējās saites
Džefs Gārlins

**Džefrijs Gārlins** (, dzimis ) ir amerikāņu aktieris un komiķis.

Gārlins vislabāk pazīstams, attēlojot Marija Goldberga lomu ABC seriālā "Goldbergi" (*The Goldbergs*, 2013—2023) un Džefu Grīnu HBO seriālā "Iegrožo savu aizrautību" (2000—pašlaik). Attēlojis lomas arī seriālos *[[Mad About You]]* (1997—1999) un "Kavētā attīstība" (*Arrested Development*, 2005—2006, 2013).

Piedalījies tādās filmās kā "VALL-E" (2008), "Rotaļlietu stāsts 3" (2010), "Atlīdzības mednieks" (2010), *[[Safety Not Guaranteed]]* (2012), "Paranormans" (2012) un "Babilona" (2022).

## Ārējās saites
Unciāļu raksts

[thumb|250px|Unciāļu rakstā pārrakstītā 9. gadsimta [Ķeltu grāmata]]
**Unciāļu raksts** ir majuskuļu (versāļu) raksta veids, kam raksturīgas proporcionālas noapaļotas burtu formas. Plaši lietots no 4. līdz 8. gadsimta latīņu un grieķu alfabētu manuskriptiem. Mūsdienās unciāļu rakstu izmanto koptu rakstībā.

## Vēsture
thumb|250px|Unciāļu raksta izcelsme un pēcteči
Tiek uzskatīts, ka unciāļu raksts attīstījās no latīņu rustikas majuskuļu kaligrāfiskā raksta, kas no 1. līdz 9. gadsimtam tika izmantots sekulāriem tekstiem. Agrīnās unciāļu formas raksturo plati viena spalvas vilciena burti, izmantojot vienkāršas apaļas formas. Šādai raksta tehnikai ļāva rasties jaunie gludākie pergamenta un velīna materiāli, pretstatā iepriekš lietotajiem stūrainajiem, ar vairākām līnijām zīmētajiem burtiem, kas ir vairāk piemēroti raupjākām virsmām, piemēram, papirusam.

Vecākajos unciāļu piemēros, piemēram, 1. gadsimta beigu un 2. gadsimta sākuma *De bellis macedonicis*, visi burti ir atdalīti viens no otra, un atstarpes starp vārdiem parasti netiek izmantotas. Vārdu atdalīšana ar atstarpēm ir raksturīga vēlākam unciāļu lietojumam.

Rakstam attīstoties gadsimtu gaitā, burti kļuva sarežģītāki. Ap mūsu ēras 600. gadu manuskriptos sāka parādīties pamatlīniju sabiezinājumi un izcēlumi. Pakāpeniski parādījās burtu virslīnijas un zemlīnijas elementi un ap 800. gadu unciāļu majuskuļu raksts transformējās par minuskuļu rakstu. Ir saglabājušies vairāk nekā 500 unciāļu manuskriptu — lielākais rokrakstu skaits pirms Karolingu renesanses. Unciāļu raksts Bībeles kopijām ārpus Īrijas tika lietots līdz 10. gadsimtam. Unciāļu insulārais raksta variants līdz pat 20. gadsimta vidum bija standarta rakstība īru valodas rakstīšanai.

## Atsauces

## Ārējās saites
Haiti sieviešu futbola izlase

**Haiti sieviešu futbola izlase** ir nacionālā sieviešu futbola komanda, kas pārstāv Haiti starptautiskās futbola sacensībās. Izlasi pārvalda Haiti Futbola federācija. 

FIFA Pasaules kausā sievietēm pirmo reizi kvalificējās 2023. gada finālturnīram. Tajā zaudēja visās trīs grupu turnīra spēlēs. CONCACAF čempionātā labākais sasniegums ir 4. vieta 1991. gadā, kad Haiti bija turnīra rīkotājvalsts. 2000. gadā Haiti izlase uzvarēja Karību kausā sievietēm.

2023. gada jūnijā FIFA Pasaules rangā sievietēm izlase bija 53. vietā.

## Rezultāti nozīmīgākajos turnīros
### Pasaules kauss

### CONCACAF čempionāts

## Atsauces

## Ārējās saites

* Haiti Futbola federācijas oficiālā tīmekļa vietne
Dvīnis (filma)

**"Dvīnis"** () ir 2019. gada ASV zinātniskās fantastikas asa sižeta trillera filma, kuras režisors ir Ans Lī. Filmā galvenās lomas atveido Vills Smits, Mērija Elizabete Vinsteda, Klaivs Ouens un Benedikts Vongs.

Filma stāsta par valdības algoto slepkavu, kuru mēģina nogalināt viņa 28 gadus jaunāks klons.

Oriģinālo stāstu viens no filmas scenāristiem Dereks Lemeks sarakstīja jau 1997. gadā. Vairāki režisori, kā Tonijs Skots, Kērtiss Hensons un Džo Karnahans, tika saistīti ar filmu, kā arī vairāki aktieri tika izskatīti galvenajai lomai, tai skaitā Harisons Fords, Mels Gibsons un Šons Konerijs. 2016. gadā *[[Skydance Media]]* no *[[Walt Disney Pictures]]* iegādājās tiesības uz scenāriju. Anu Lī kā režisoru apstiprināja 2017. gadā.

Filmas "Dvīnis" pirmizrāde notika  Cīrihes kinofestivālā. ASV un Latvijā filmas pirmizrāde notika  un to izplatīja *[[Paramount Pictures]]*. Filma saņēma pārsvarā negatīvas kritiķu atsauksmes, galvenokārt kritizējot scenāriju. Tīmekļa vietnē *[[Rotten Tomatoes]]* filmai ir 26% vērtējums.

## Atsauces

## Ārējās saites
Zambijas sieviešu futbola izlase

**Zambijas sieviešu futbola izlase** ir nacionālā sieviešu futbola komanda, kas pārstāv Zambiju starptautiskās futbola sacensībās. Izlasi pārvalda Zambijas Futbola asociācija.

FIFA Pasaules kausā sievietēm pirmo reizi kvalificējās 2023. gada finālturnīram. Tajā izcīnīja vienu uzvaru pret Kostariku, bet pārējās divās grupu turnīra spēlēs zaudēja, līdz ar to neizkļuva no grupas. Vasaras olimpiskajās spēlēs tā ir spēlējusi divas reizes — 2020. gada turnīrā un 2024. gada turnīrā. 2020. gadā Grupu turnīra trīs spēlēs divas reizes zaudēja, nospēlēja neizšķirti pret Ķīnu, bet izslēgšanas spēlēm nekvalificējās. Āfrikas Nāciju kausā sievietēm pirmo reizi piedalījās 1995. gadā. Labākais sasniegums ir trešā vieta 2022. gadā.

2024. gada 13. decembrī FIFA Pasaules rangā sievietēm izlase bija 62. vietā.

## Rezultāti nozīmīgākajos turnīros
### Pasaules kauss

### Olimpiskās spēles

### Āfrikas Nāciju kauss

## Atsauces

## Ārējās saites

*Facebook
*X
*Oficiālā tīmekļa vietne  
*FIFA profils, FIFA.com
Marokas sieviešu futbola izlase

**Marokas sieviešu futbola izlase** ir nacionālā sieviešu futbola komanda, kas pārstāv Maroku starptautiskās futbola sacensībās. Izlasi pārvalda Marokas Futbola federācija. 

FIFA Pasaules kausa sievietēm finālturnīrā pirmo reizi piedalījās 2023. gadā un jau debijas reizē sasniedza astotdaļfinālu, kurā piekāpās Francijai. Āfrikas Nāciju kausā sievietēm pirmo reizi piedalījās 1998. gadā. Labākais sasniegums ir otrā vieta 2022. gadā.

2025. gada martā FIFA Pasaules rangā sievietēm izlase bija 60. vietā.

## Rezultāti nozīmīgākajos turnīros
### Pasaules kauss

### Āfrikas Nāciju kauss

## Atsauces

## Ārējās saites

* Sieviešu izlase Marokas Futbola federācijas vietnē 
*Marokas izlases profils FIFA.com
Filipīnu sieviešu futbola izlase

**Filipīnu sieviešu futbola izlase** ir nacionālā sieviešu futbola komanda, kas pārstāv Filipīnas starptautiskās futbola sacensībās. Izlasi pārvalda Filipīnu Futbola federācija. 

FIFA Pasaules kausā sievietēm pirmo reizi kvalificējās 2023. gada finālturnīram. Tajā izcīnīja vienu uzvaru pret Jaunzēlandi, taču zaudēja pārējās divās spēlēs un nespēja izkļūt no grupas. Āzijas kausā pirmo reizi piedalījās 1981. gadā, lielākais sasniegums ir iekļūšana pusfinālā 2022. gada čempionātā. 2022. gadā komanda uzvarēja AFF čempionātā sievietēm, kur piedalās Dienvidaustrumāzijas valstis.

2023. gada jūnijā FIFA Pasaules rangā sievietēm izlase bija 46. vietā.

## Rezultāti nozīmīgākajos turnīros
### Pasaules kauss

### Āzijas kauss

## Atsauces

## Ārējās saites

* Sieviešu izlase Filipīnu Futbola federācijas vietnē
Pilnīga skaistule

**"Pilnīga skaistule"** () ir 2018. gada ASV kinokomēdija, kuras režisori ir Ebija Kona un Marks Silverstīns. Filmā galvenās lomas atveido Eimija Šumere, Mišela Viljamsa, Rorijs Skovels, Emilija Ratakovski, Eidija Braienta, Toms Hopers, Naomi Kempbela un Lorēna Hatone.

Filma stāsta par nedrošu sievieti, kura pēc galvas savainojuma iegūst lielu pašpārliecinātību savā izskatā.

Filmas "Pilnīga skaistule" pirmizrāde notika . Filma bija finansiāli veiksmīga, nopelnot 94,5 miljonus ASV dolāru. Tā saņēma dažādas kritiķu atsauksmes, galvenokārt slavējot Šumeres un Viljamsas aktierspēli. Tīmekļa vietnē ''Rotten Tomatoes'' filmai ir 35% vērtējums.

## Atsauces

## Ārējās saites
Mana bērna māte

**"Mana bērna māte"** () ir 2008. gada ASV romantiskā kinokomēdija, kuras režisors ir Maikls Makkallers. Filmā galvenās lomas atveido Tīna Feja, Eimija Polere, Gregs Kinīrs, Dekss Šepards, Romenijs Malko, Mora Tīrnija, Holende Teilore un Sigurnija Vīvere.

Filma stāsta par veiksmīgu, vientuļu uzņēmēju, kas sapņo par bērnu, bet atklāj, ka ir neauglīga. Viņa nolīgst strādnieku šķiras sievieti, lai viņa kļūtu par surogātmati viņas bērnam.

Filmas "Mana bērna māte" pirmizrāde notika  un to izplatīja *[[Universal Pictures]]*. Tīmekļa vietnē *[[Rotten Tomatoes]]* filmai ir 63% vērtējums.

## Atsauces

## Ārējās saites
Labs gads

**"Labs gads"** () ir 2006. gada ASV romantiskā komēdijdrāmas filma, kuras režisors un producents ir Ridlijs Skots. Filmā galvenās lomas atveido Rasels Krovs, Alberts Finijs, Mariona Kotijāra, Toms Holanders un Fredijs Haimors. Filma ir balstīta uz 2004. gada Pītera Meila romānu ar tādu pašu nosaukumu.

Filma stāsta par britu investīciju brokeri, kurš manto sava tēvoča māju un vīna dārzu Provansā, kur pavadījis lielu daļu savas bērnības. Viņš atklāj jaunu mierīgu dzīvesveidu, mēģinot atjaunot īpašumu, ko paredzēts pārdot.

Filmas "Labs gads" pirmizrāde notika  un to izplatīja *[[20th Century Studios|20th Century Fox]]*. Filma bija finansiāli neveiksmīga, nopelnot tikai 42,2 miljonus ASV dolāru pie 35 miljonu budžeta. Tīmekļa vietnē *[[Rotten Tomatoes]]* filmai ir 26% vērtējums.

## Atsauces

## Ārējās saites
Abrāzijas-akumulācijas līdzenums

**Abrāzijas-akumulācijas līdzenums** ir līdzenums, kuru ūdens ietekmē veidojuši divi pretēji procesi — abrāzija, tas ir, reljefa pacēlumu noārdīšanās jūras viļņu ietekmē, un akumulācija, tas ir, to pašu viļņu veiktā ieplaku aizpildīšana ar nogulumiem. Latvijā šādi līdzenumi izplatīti Piejūras zemienē, kur abradētos morēnas laukumus ar laukakmeņiem nomaina akumulētie smilšainie laukumi. Reljefā sastopamas arī kāpas, krasta vaļņi un seno krastu kāples.

Smilšaino augšņu un purvu dēļ šos līdzenumus reti izmanto lauksaimniecībā, un tie biežāk klāti ar mežiem. Apgūtas zemes parasti ir upju piekrastēs un aizaugušo seno lagūnu vietās.

## Atsauces
Makona

**Makona** (, ) ir pilsēta un komūna Francijas austrumos, Burgundijas-Franškontē reģionā, Sonas un Luāras departamenta administratīvais centrs. 2020. gadā pilsētā dzīvoja 34,4 tūkstoši iedzīvotāju. Makona atrodas Sonas upes labajā krastā. Gar pilsētu iet valsts nozīmes autoceļš A6, kas savieno Parīzi ar Lionu.

No 536. līdz 1790. gadam Makona bija bīskapijas centrs. Svētā Vinsenta katedrāle tika nopostīta 1799. gadā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Autoceļš R132 (Krievija)

thumb|300px|R132 Krievijas federālo autoceļu kartē.
**Autoceļš R132 "Zelta loks"** (*Р-132 «Золотое кольцо»*) ir Krievijas Federācijas federālais autoceļš, kas apliecot Maskavas apgabalu, ved cauri t.s "Krievijas Zelta loka" pilsētām Jaroslavļai—Kostromai—Ivanovai—Vladimirai—Gushrustaļnijai—Rjazaņai—Mihailovai—Tulai—Kalugai—Vjazmai—Rževai—Tverai—Ugļičai, atgriežoties Jaroslavļā. Tā garums ir 1514,9 kilometri.

## Vēsture
Izveidots 2020. gadā no vairākām reģionālajām automaģistrālēm.


Транспортная развязка на 189-м км трассы М-5 «Урал» в Рязани (4).jpg|М-5 un Р-132 krustojums Rjazaņas apgabalā (2018)
Р-132 (обход города Калуга от М-3 Украина, 7-й километр).jpg|Pie М-3 un Р-132 krustojuma Kalugas apgabalā (2017)
82-й_километр_Р-132,_на_съезде_к_М-2.jpg|Tulas apgabalā (2020)
Дорога Р132.jpg|Pie Kalugas un Smoļenskas apgabalu robežas (2021)
R132 Staritsa.jpg|Tveras apgabala Staricā 
Kalyazinsky District, Tver Oblast, Russia - panoramio (25).jpg|Tveras apgabalā


## Atsauces
Ķilupe

**Ķilupe** (arī **Kilupīte**, **Ķīlupe** **Ciemupe**) ir Daugavas labā krasta pieteka. Upe sākas mežainā apvidū pie autoceļa P8. Pēc tam tā tek ziemeļrietumu virzienā un ietek Daugavā pie Ogresgala pagasta Ciemupes. Ķilupe šķērso autoceļu A6 (Rīga—Daugavpils—Krāslava—Baltkrievijas robeža (Patarnieki)) un autoceļu P8 (Inciems—Sigulda—Ķegums).

## Atsauces
Autoceļš R158 (Krievija)

thumb|300px|R158 Krievijas federālo autoceļu kartē (2016)
**Autoceļš R158** (*Автодорога Р158*) ir Krievijas Federācijas federālais autoceļš, kas savieno Ņižņijnovgorodas un Saratovas pilsētas cauri Ņižņijnovgorodas apgabalam un Mordvijai, tad cauri Penzas un Saratovas apgabaliem. Trases Ņižņijnovgoroda—Arzamasa—Saranska—Penza—Saratova garums ir aptuveni 610 km.

Ņižņijnovgorodas—Saratovas lielceļa būvniecība sākās 1934. gadā. 1969.—1973. gadā ceļu noasfaltēja.


Approach to overpass on R158 at village Vyazovka.jpg|Ņižņijnovgorodas apgabalā 
Shatkovsky district - panoramio.jpg|Ņižņijnovgorodas apgabalā 
P158 owner - panoramio.jpg|Pie Arzamasas 


## Atsauces
Seržs Soroko

**Seržs Soroko** (, dzimis 1954. gada 26. aprīlī) ir Latvijā dzimis amerikāņu mākslas preču tirgotājs un Sanfrancisko mākslas galerijas īpašnieks.

## Dzīvesgājums
Dzimis kā Sergejs Soroko 1954. gadā Rīgā arhitekta un juristes ģimenē. 1977. gadā absolvēja Latvijas Valsts universitāti, 1978. gadā emigrēja uz ASV un apmetās uz dzīvi Sanfrancisko. Strādāja par mākslas konsultantu Sanfrancisko laikmetīgās mākslas galerijā, 1982. gadā viņš kļuva par *Bowles/Sorokko* galeriju līdzīpašnieku Sanfrancisko un 1984. gadā ieguva ASV pilsonību. 1992. gadā Soroko apprecējās ar krievu modeli Tatjanu Siņicinu. 1996. gadā atvēra savu galeriju Sanfrancisko un gadu vēlāk arī Ņujorkā.

## Ārējās saites
* Serge Sorokko Gallery website
* Serge Sorokko Gallery at artnet.com
Naktenes

**Naktenes** () ir liela un daudzveidīga nakteņu dzimtas ģints ar kosmopolītisku izplatības areālu. Ģintī ir klasificēti trīs ekonomiski nozīmīgi augi: tomāti, kartupeļi un baklažāni, kā arī citi augi kuri tiek kultivēti augļu vai dekoratīvo ziedu dēļ.

Nakteņu ģints ir lielākā nakteņu dzimtā. Mūsdienās nakteņu ģintī ir iekļautas vairākas iepriekš atsevišķi izdalītas ģintis, piemēram, *Lycopersicon* (tomātu ģints).

## Sugas
Ģintī ir klasificētas vairāk nekā 1200 sugas, no kurām dažas tiek audzētas izmantošanai pārtikā vai kā krāšņumaugi, kā arī neliels skaits sugu aug arī Latvijā.

### Ēdamās sugas
Lielākā daļa auga, īpaši tā zaļās daļas un nenobriedušie augļi, cilvēkiem (lai gan ne obligāti citiem dzīvniekiem) ir indīgas, taču daudzām sugām ir dažas ēdamas daļas, piemēram, augļi, lapas vai bumbuļi. Ģintī ir trīs kulturāli nozīmīgas sugas, kuras mūsdienās tiek kultivētas visā pasaulē un lietotas pārtikā:

* Tomāts (*Solanum lycopersicum*)
** Dažas tomātu šķirnes tiek iegūtas sakrustojot tomātus ar kādu no savvaļas tomātu sugām, piemēram, *Solanum pimpinellifolium*, *Solanum peruvianum*, *Solanum cheesmanii*, u.c.
* Kartupelis (*Solanum tuberosum*) — viens no pasaulē svarīgākajiem pārtikas kultūraugiem
** Nelielos apjomos tiek kultivētas arī citas sugas, no kurām tiek iegūti ēdami bumbuļi, tostarp, *Solanum stenotomum, Solanum phureja, Solanum goniocalyx, Solanum ajanhuiri, Solanum chaucha, Solanum juzepczukii, Solanum curtilobum*.
* Baklažāns (*Solanum melongena*)

Citas nakteņu sugas ir nozīmīgas reģionālā līmenī, piemēram, *Solanum aethiopicum*, *Solanum*  *quitoense, Solanum torvum*, *Solanum muricatum*, *Solanum betaceum*, *Solanum lycocarpum*, *Solanum scabrum*.

### Dekoratīvās sugas
Sugas, kas visplašāk tiek audzētas kā dekoratīvie augi, ir:

* *Solanum aviculare,*
* *Solanum capsicastrum,*
* *Solanum crispum,*
* *Solanum laciniatum,*
* *Solanum laxum,*
* *Solanum mammosum,*
* *Solanum pseudocapsicum,*
* *Solanum rantonnetii,*
* *Solanum seaforthianum,*
* *Solanum mauritianum,*
* *Solanum wendlandii.*

### Latvijas sugas
Latvijā ir sastopamas šādas nakteņu sugas:

* Bebrukārkliņš (*Solanum dulcamara*) L.
* Dzeltenā naktene (*Solanum luteum*) Mill.
* Kartupelis (*Solanum tuberosum*) L.
* Melnā naktene (*Solanum nigrum*) L.
* Ragainā naktene (*Solanum cornutum*) Lam.
* Tomāts (*Solanum lycopersicum*)
* Žodzeņlapu naktene (*Solanum sisymbriifolium*) Lam.

## Galerija

Attēls:Solanum laxum flower 4493.jpg|*Solanum laxum*
Attēls:Solanum mammosum 2.jpg|*Solanum mammosum*
Attēls:Solanum pseudocapsicum04.jpg|*Solanum pseudocapsicum*
Attēls:Starr 980529-4264 Solanum wendlandii.jpg|*Solanum wendlandii*
Attēls:Eggplant (27751779984).jpg| Baklažāns *(Solanum melongena*)
Attēls:Solanum atropurpureum fruits.jpg|*Solanum atropurpureum*
Attēls:Naranjilla.jpg|*Solanum quitoense*


## Atsauces

## Ārējās saites
1848. gada revolūcijas

thumb|300px|1848. gada revolūcijas dažādās Eiropas valstīs
**1848. gada revolūcijas** jeb **Tautu pavasaris** bija politisko nemieru un nacionālo revolūciju vilnis, kas pārmainīja 1815. gadā Vīnes kongresā noteikto kārtību un pārņēma lielu daļu Eiropas 1848. gadā un turpinājās arī 1849. gadā.

Lielāka daļa sacelšanos notika Francijas, Nīderlandes, Dānijas, Vācijas, Polijas, Itālijas, Rumānijas, Austrijas un Ungārijas teritorijā.

## Norise
Revolūciju vilnis sākās 1848. gada februārī Francijā, kur revolūcijas rezultātā gāza karali Luiju Filipu un pasludināja Otrās republikas izveidošanu.

Martā Vīnē sākās sacelšanās, kuras rezultātā no amata atkāpās kanclers Meternihs. Austrijas Impērijas ķeizars Ferdinands I bija spiests troni nodot savam 18 gadus vecajam brāļa dēlam Francim Jozefam I.
Sacelšanos Ungārijā apspieda ar Krievijas Impērijas karaspēka palīdzību.
Ziemeļitālijā sākās sacelšanās pret Austrijas Impēriju, kuras valdījumā bija Lombardija un Veneto apgabals, vairākas itāļu valstis pieteica Austrijai karu, bet cieta sakāvi.

1848.—1849. gada revolūcija Vācijā bija revolucionārie notikumi, kas ilga no 1848. gada marta līdz 1849. gada vasaras beigām Vācu Savienībā un bija daļa no buržuāziski demokrātiskajām un nacionālajām sacelšanām lielākajā daļā Centrāleiropas. 1848. gada maijā Frankfurtē sanāca 585 vācu tautas pārstāvji, lai izdotu visas Vācijas satversmi un ievēlētu nacionālo valdību. Prūsijas karalim Frīdriham Vilhelmam IV piedāvāja ķeizara titulu ar ierobežotām pilnvarām, taču viņš noraidīja troni un piedāvāto konstitūciju.

Dānijas karalis Frederiks VII sasauca nacionālo sapulci, lai izstrādātu jaunu konstitūciju un izveidojot divpalātu tautas pārstāvniecības parlamentu.

## Skatīt arī

* 1848. gada revolūcija Austrijā

## Atsauces

## Ārējās saites
Nakteņu rinda

**Nakteņu rinda** () ir divdīgļapju rinda, kurā ir klasificētas 5 dzimtas un aptuveni 165 dzimtas. Rinda ir tuvi radniecīga ar panātru rindu (*Lamiales*) un  genciānu rindu (*Gentianales*).

Pēc APG III sistēmas rindā ir klasificētas šādas dzimtas:

* Nakteņu dzimta (*Solanaceae*),
* Sfenokleju dzimta (*Sphenocleaceae*),
* Tīteņu dzimta (*Convolvulaceae*),
* Hydroleaceae,
* Montiniaceae.

## Atsauces
Austrijas–Sardīnijas karš

thumb|300px|Itālijas Karalistes izveidošanās pēc Austrijas—Sardīnijas kara (1861)
**Austrijas—Sardīnijas karš**, saukts arī par **Otro Itālijas neatkarības karu**, bija viens no trim Itālijas neatkarības kariem, kas 1859. gadā notika starp Austrijas Impērijas karaspēku un apvienoto Sardīnijas Karalistes un Francijas impērijas karaspēku.

1859. gada 12. jūlijā karojošās puses noslēdza pamieru, kurā Austrijas Impērija atteicās no Lombardijas, bet saglabāja Venēciju. Sardīnijas Karaliste 1861. gadā pārtapa par Itālijas Karalisti.
## Karadarbības norise
* Pirmā lielākā šī kara kauja notika 1859. gada 20. maijā pie Montebello dela Batālijas pilsētas. Cīņā piedalījās 15 000 austriešu ģenerāļa Štadiona vadībā. Francijas un Sardīnijas koalīcijā bija 8000 franču karavīru ģenerāļa Forē vadībā. Sākumā iniciatīvu pārņēma austrieši, bet Sardīnijas karaspēks kaujas vietā ieradās savlaicīgi. Pēc sīvas kaujas austrieši bija spiesti atkāpties atpakaļ uz Kastedžio pilsētu, zaudējot 1300 nogalinātos un ievainotos un 200 kritušus gūstā. Franči zaudēja 723 nogalinātos un ievainotos.
* Varēzes kauja notika 26. maijā. Tajā 4000 austriešu nespēja salauzt 3000 sardīniešu pretestību. Itālijas karaspēku komandēja slavenais itāļu revolucionārs Džuzepe Garibaldi. Viņa vadībā itāļi izcīnīja izšķirošo uzvaru.
* 30. maijā notika Palestro kauja. Šajā kaujā Francijas un Sardīnijas armija pilnībā sakāva austriešus. Austrieši cieta lielus zaudējumus: 2500 nogalināti un ievainoti. Sabiedroto zaudējumi sasniedza 900 nogalināto un ievainoto.
* 1859. gada 4. jūnijā notika viena no lielākajām šī kara kaujām — Madžentas kauja. Līdz jūnijam francūžiem, tāpat kā austriešiem, bija izdevies pārvietot savus galvenos spēkus uz Itālijas kaujas lauku. Tagad Austrijas—Sardīnijas kara kaujas no nelielām sadursmēm pārauga pilna mēroga kaujās. Austriešu virspavēlniekam Gulaji bija 113 000 karavīru, bet kaujā piedalījās tikai 58 000 austriešu ar 152 lielgabaliem (galvenais Austrijas korpuss). Francijas galvenajā korpusā bija 59 100 karavīru ar 91 lielgabaliem. To komandēja ģenerālis de Makmaons. Makmaons šķērsoja Tičīno upi, uzbruka austriešu pozīcijām un pēc sīvas cīņas padzina austriešus no Madžentas, sagādājot tiem izšķirošu sakāvi. Kaujā austrieši zaudēja 1368 nogalinātos, 4358 ievainotos un 3987 pazudušos vai sagūstītos karavīrus. Francijas zaudējumi sasniedza 675 nogalinātos, 3229 ievainotos un 546 pazudušos vai sagūstītos karavīrus.
* 24. jūnijā notika šī kara pēdējā un lielākā kauja Solferino kauja kas Austrijas armijai pārvērtās par murgu. Kaujā piedalījās gandrīz ceturtdaļmiljons karavīru. Austrieši, kuru vadīja viņu imperators Francis Jozefs I, cieta graujošu sakāvi, zaudējot 18% no visas savas armijas. Austrijas karaspēks, pēc kaujas atkāpās un atstāja Lombardiju.

## Karojošo pušu zaudējumi

## Atsauces

## Ārējās saites
Māris Justs

**Māris Justs** (dzimis ) ir Latvijas politiķis. No 2009. līdz 2025. gadam bija Varakļānu novada domes priekšsēdētājs, pārstāv partiju Latvijas attīstībai. 2025. gada pašvaldību vēlēšanās ievēlēts Madonas novada domē. Vēlāk ievēlēts par Madonas novada domes priekšsēdētāja vietnieku izglītības, uzņēmējdarbības un civilās aizsardzības jomā.

## Atsauces
Nandu

**Nandu** (*Rhea*) ir viena no trijām **nandu dzimtas** ģintīm. Nandu ģints ir vienīgā mūsdienās dzīvojošā ģints **nandveidīgo putnu kārtā**, pārējās ir izmirušas. Ģintī ietilpst 7 sugas, no kurām 3 sugas dzīvo mūsdienās, bet pārējās 4 sugas ir izmirušas. Visas nandu sugas dzīvo Dienvidamerikā, tāpēc tos mēdz saukt arī par **Dienvidamerikas strausiem**. Nandu ir vāji attīstīti spārni, tie nelido. Nandu tuvākie mūsdienās dzīvojošie ģenētiskie radinieki ir strausi, emu un kazuāri.

## Klasifikācija
Nandu ģintī ietilpst 7 sugas, no kurām 4 ir izmirušas. Šīs sugas ir šādas:
*  (arī Amerikas nandu)
*  (arī mazais nandu un pundurnandu)
* 
* †
* †
* †
* †

## Ārējās saites
Autoceļš R176 (Krievija)

thumb|300px|R176 Krievijas federālo autoceļu kartē (2016)
**Autoceļš R176 "Vjatka"** (*Автодорога Р176 «Вятка»*) ir Krievijas Federācijas federālais autoceļš, kas savieno Čuvašijas galvaspilsētu Čeboksarus ar Komi Republikas galvaspilsētu Siktivkaru cauri Marijelai un Kirovas apgabalam. Trases Čeboksari—Joškarola—Kirova—Siktivkara garums ir 872 km. Lielākā daļa maršruta atrodas Vjatkas upes baseinā.


Развязка - panoramio (3).jpg|Pie Čeboksariem (2013) 
Vyatka - Volzhsk.jpg|Marijelā (2013)
Россия.Кировская область.Федеральная трасса "Вятка" - panoramio.jpg|Kirovas apgabalā (2009)
Шоссе Сыктывкар-Киров - panoramio.jpg|Starp Kirovu un Siktivkaru 


## Atsauces
Autoceļš R119 (Krievija)

thumb|300px|R119 Krievijas federālo autoceļu kartē (2016).
**Autoceļš R119** (*Автодорога Р119*) ir Krievijas Federācijas federālais autoceļš, kas savieno Orlas, Ļipeckas un Tambovas pilsētas. Trases garums ir 395 km, tā asfaltēta visā garumā.  

## Atsauces
Autoceļš R120 (Krievija)

thumb|300px|R120 Krievijas federālo autoceļu kartē (2016).
**Autoceļš R119** (*Автодорога Р119*) ir Krievijas Federācijas federālais autoceļš, kas savieno Orlas pilsētu ar Krievijas-Baltkrievijas robežu un tālāk ved līdz Vitebskai. Trases garums ir 406 km, tā ved caur Brjanskas apgabala ziemeļu daļu (garām Brjanskai) un Smoļenskas apgabala dienvidu un rietumu daļām (garām Roslavļai, Smoļenskai un Rudņai).  

## Atsauces
Autoceļš R177 (Krievija)

**Autoceļš R177 "Pievetluga"** (*Автодорога Р177 «Поветлужье»*) ir Krievijas Federācijas federālais autoceļš, kas savieno Ņižņijnovgorodas pilsētu ar Marijelas galvaspilsētu Joškarolu, tā garums ir 300 km. Autoceļā izveidots 2020. gadā no reģionālajiem ceļiem 22Р-0159 un 22К-0018, lielākā daļa maršruta atrodas Vetlugas baseinā.


Остановка (25.09.2011) - panoramio.jpg|Ņižņijnovgorodas apgabalā


## Atsauces
Čertoka ezers (Valnezers)

**Čertoka ezers (Valnezers)** ir 1977. gadā izveidots 55 hektāru liels dabas liegums Krāslavas novada Šķeltovas pagastā Jazinka ezera ziemeļrietumu krastā. Teritorijā atrodas Čertoka ezers.

Čertoks ir sufozijas izcelsmes ezers, kuram apkārt izvietojušies skujkoku meži uz osiem. Izcili ainaviski vērtīgs objekts, sevišķi ezers dziļā piltuvveida ieplakā ar stāvām krasta nogāzēm.

## Ārējās saites

* Čertoka ezers (Valnezers), Dabas aizsardzības pārvalde
Autoceļš R178 (Krievija)

thumb|300px|R178 Krievijas federālo autoceļu kartē (2016).
**Autoceļš R178** (*Автодорога Р178*) ir Krievijas Federācijas federālais autoceļš, kas savieno Saranskas un Uļjanovskas pilsētas. Trases garums ir 240 km. 


Автодорога Р178 возле посёлка Дубёнки, Мордовия.jpg|Mordvijā 


## Atsauces
Autoceļš R193 (Krievija)

thumb|300px|R193 Krievijas federālo autoceļu kartē (2016).
**Autoceļš R193** (*Автодорога Р193*) ir Krievijas Federācijas federālais autoceļš, kas savieno Voroņežas un Tambovas pilsētas. Trases garums ir 213 km. 

## Atsauces
Autoceļš R56 (Krievija)

thumb|300px|R56 Krievijas federālo autoceļu kartē (2016)
**Autoceļš R56** (*Автодорога Р56*) ir Krievijas Federācijas federālais autoceļš, kas savieno Veļikijnovgorodu ar Pleskavu. Trases garums ir 251 km. Līdz 2010. gadam autoceļa gabals līdz Porhovai bija daļa no likvidētās automaģistrāles A116, kas tālāk cauri Ostrovai un Pitalovai veda līdz Latvijas-Krievijas robežai.

## Atsauces
Autoceļš R92 (Krievija)

thumb|300px|R92 Krievijas federālo autoceļu kartē (2016).
**Autoceļš R92** (*Автодорога Р92*) ir Krievijas Federācijas federālais autoceļš, kas savieno Kalugas un Orlas pilsētas. Trases garums ir 206 km, daļēji bez asfalta.   

## Atsauces
Dildorado

***Dildorado*** ir Zviedrijas popmūzikas grupa, kas tika dibināta 2000. gadā.

## Vēsture
"Dildorado" 2000. gadā dibināja trīs grupas dalībnieki ar segvārdiem *Captain*, *Horny* & *Misty* pēc uzstāšanās Barselonā. Sākotnēji viņi bija pazīstami ar nosaukumu *Los Amigos del Toro*.

Grupas pirmais albums tika izdots 2009. gadā. Albumā tika iekļauti trīs Hokana Lidbo dziesmas "Sailor boy" remiksi. Tas tika izdots ierobežotā tirāžā dzeltenā 12 collu vinila EP.

2011. gadā grupai pievienojās *Sailor boy*. Viņa pirmā uzstāšanās bija dziedāšana un spēlēšana kopā ar Ronaldu Makdonaldu videoklipā "I'm lovin' it".

2012. gadā grupa izdeva pretrunīgi vērtētu videoklipu, ko pavadīja dziesma "Sinners in the sun", kurā *Sailor boy* izģērbās un ņirgājās par pareizticīgo priesteri.

2013. gadā viņi izdeva grupas ABBA dziesmas "SOS" kaverversiju ar tās oriģinālo ģitāristu Janni Šaferu (*Janne Schaffer*). 2013. gadā kaverversija tika radīta ar grupas ABBA ģitārista Benni Andešona atļauju.

2013. gada 20. aprīlī, atbalstot LGBT kultūru ar Zviedrijas vēstniecības Latvijā atbalstu, grupa uzstājās klubā-bārā *Golden* Ģertrūdes ielā 33/35.

Grupas dziesma "United fruit" 2015. gadā tika izvēlēta par Stokholmas praida oficiālo dziesmu. 2015. gadā šī dziesma bija ne tikai praida himna, bet arī veltījums Stounvolas nemieriem.

## Diskogrāfija

### Singli
* 2012 — *Sailor boy*
* 2013 — *SOS*
* 2015 — *United fruit*

### Videoklipi
* 2011 — *I'm lovin' it*
* 2012 — *Sinners in the sun*
* 2017 — *Push Push*

## Dalībnieki
* Mikaels Vestlunds (*Michael Westlund*) kā *Sailor boy* (2011—pašlaik)
* Edvīns fon Verders (*Edwin von Werder*) kā *Captain* (2000—pašlaik)
* Jenss Helsings (*Jöns Hellsing*) kā *Misty* (2000—pašlaik)
* Martins Šēgrens (*Martin Sjögren*) kā *Horny* (2000—pašlaik)

## Atsauces

## Ārējās saites

* Oficiālais ''YouTube'' profils
*
Viveru dzimta

**Viveru dzimta** (*Viverridae*) ir kaķveidīgo apakškārtas plēsēju dzimta. Viveru dzimtā ietilpst 33 sugas. Viveru dzimtas plēsēji dzīvo Āfrikā, Dienvideiropā, Dienvidāzijā un Dienvidaustrumāzijā. Ģenētiski vistuvākās dzimtas ir mangustu dzimta, eipleru dzimta un hiēnu dzimta.

## Klasifikācija
Viveru dzimta sīkāk dalās četrās apakšdzimtās, 14 ģintīs un 33 sugās.
* 
* 
* 
* 

## Atsauces

## Ārējās saites
Autoceļš R215 (Krievija)

thumb|300px|R215 Krievijas federālo autoceļu kartē (2016).
**Autoceļš R215** (*Автодорога Р215*) ir Krievijas Federācijas federālais autoceļš, kas savieno Astrahaņu cauri Kalmikijai ar Dagestānas galvaspilsētu Mahačkalu. Trases Astrahaņa—Kočubeja—Kizļara—Mahačkala garums ir aptuveni 470 km. Tas ir daļa no Eiropas maršruta E119 un Āzijas maršruta AH8 (no Astrahaņas līdz Babajurtai).

2021. gadā pabeidza autoceļa asfaltēšanu.


Окраина с. Бабаюрт.jpg|R215 Babajurtā Dagestānā
Тухчар.jpg|Tuhčara Dagastānā


## Atsauces
Autoceļš R216 (Krievija)

thumb|300px|R216 Krievijas federālo autoceļu kartē (2016).
**Autoceļš R216** (*Автодорога Р216*) ir Krievijas Federācijas federālais autoceļš, kas savieno Stavropoli ar Kalmikijas galvaspilsētu Elistu un tālāk ar Astrahaņu. Trases Stavropole—Elista—Astrahaņa garums ir 599 km.

Otrā pasaules kara laikā Vērmahts 1942. gada augustā izmantoja šo ceļu plānotajam uzbrukumam Astrahaņas virzienā, bet Sarkanā armija to apturēja Hulhutā pie Kalmikijas austrumu robežas. Autoceļu līdz Elistai uzbūvēja 1959.—1963. gadā, bet posmu līdz Astrahaņai pabeidza būvēt 1980. gadā


Федеральная дорога А154.jpg|R216 Kalmikijā
Степь - panoramio - HarrySmitch.jpg|Kalmikijā
Хулхута.jpg|Hulhuta Kalmikijā
Yashkulsky District, Kalmykia, Russia - panoramio (1).jpg|Otrā pasaules kara piemineklis pie Hulhutas


## Atsauces
Kristofers Nilsens

**Kristofers Nilsens** (; dzimis  Kanzassitijā, Misūri) ir amerikāņu vieglatlēts, kas specializējas kārtslēkšanā, piedalījies arī augstlēkšanas sacensībās. Viņš ir  sudraba medaļas ieguvējs kārtslēkšanā.

## Karjera
Pasaules čempionātā pirmo reizi piedalījās 2017. gadā Londonā. Kvalifikācijā ieņēma 13. vietu un finālsacensībām nekvalificējās. Pirmo nozīmīgāko starptautisko panākumu guva 2019. gada Panamerikas spēlēs Limā, ar rezultātu 5,76 m izcīnot zelta medaļu.

 Tokijā piekāpās tikai Zviedrijas kārtlēcējam Armandam Duplantisam un izcīnīja sudraba medaļu, sasniedzot personisko rekordu 5,97 m.

 Turkuēnā, Francijā, pārvarot 6,02 metrus, laboja Ziemeļamerikas rekordu kārtslēkšanā telpās. Tā paša gada 5.  martā Ruānā uzlaboja Ziemeļamerikas rekordu telpās, sasniedzot 6,05 metrus. 2022. gada Pasaules čempionātā telpās Belgradā ieguva bronzas medaļu. 2022. gada Pasaules čempionātā Jūdžīnā izcīnīja sudraba medaļu, pārvarot 5,94 metru augstumu. 2023. gada Pasaules čempionātā Budapeštā ieguva bronzu, uzrādot vienādu rezultātu ar austrāliešu kārtslēcēju Kērtisu Māršalu (5,95 m).

 Parīzē neiekļuva finālsacensībās.

## Atsauces

## Ārējās saites
Lāheras ezers

**Lāheras ezers** (, ), arī **Lāhas ezers** (*Laach See*), ir kalderas krāterezers Vācijā, Reinzemes-Pfalcas federālajā zemē. Ezers atrodas Eifela plakankalnē, 24 km uz ziemeļrietumiem no Koblencas un 37 km uz dienvidiem no Bonnas. Lāheras ezers izveidojies pirms 13 tūkstošiem gadu, kad notika vulkāna izvirdums. Ezera platība ir 3,31 km², un tas ir lielākais ezers Reinzemē-Pfalcā. No ezera izdalās gāzes, kas norāda uz pastāvīgu vulkānismu arī mūsdienās.

## Atsauces

## Ārējās saites
Viņa meitene Piektdiene

**"Viņa meitene Piektdiene"** (), arī **"Viņa meitenes piektdiena"**, ir 1940. gada ASV kinokomēdija, kuras režisors un producents ir Hauards Hokss. Filmā galvenās lomas atveido Kerijs Grānts un Rozalinda Rasela. Filmu izplatīja *[[Columbia Pictures]]*.

Filma stāsta par laikraksta redaktoru Volteru Bērnsu, pie kura ierodas viņa bijusī sieva un laikraksta žurnāliste Hildija Džonsone, kura paziņo viņam par savu saderināšanos. Bērnss piedāvā viņai vēl pēdējo reizi kopā atspoguļot vienu stāstu, mēģinot viņu atgūt. Stāsts adaptēts no 1928. gada Bena Hekta un Čārlza Makartūra lugas *The Front Page*. Šī ir otrā lugas adaptācija pēc 1931. gada filmas *[[The Front Page (1931. gada filma)|The Front Page]]*.

Filmēšanu uzsāka 1939. gada septembrī un pabeidza novembrī, septiņas dienas pēc termiņa. Filmu izceļ tās pārsteigumi, komēdija un ātrais dialogs.

Amerikas Kinoinstitūts filmu "Viņa meitene Piektdiene" 100 smieklīgāko amerikāņu filmu sarakstā ierindoja 19. vietā. 1993. gadā filma iekļauta ASV Kongresa bibliotēkas Nacionālajā kino reģistrā kā "kulturāli, vēsturiski vai estētiski nozīmīga filma". Tīmekļa vietnē *[[Rotten Tomatoes]]* filmai ir 99% vērtējums. Kopš 1967. gada filma ir neaizsargājams darbs.
[none|thumb|300x300px|[Kerijs Grānts un Rozalinda Rasela]]

## Atsauces

## Ārējās saites
Džeina Birkina

**Džeina Melorija Birkina** (; dzimusi , mirusi ) bija angļu aktrise, dziedātāja un modele.

## Dzīvesgājums
Dzimusi Londonā 1946. gada 14. decembrī britu kara flotes virsnieka Deivida Birkina un aktrises Džūdijas Kempbelas ģimenē. 1965. gadā apprecējās ar komponistu Džonu Bariju, 1966. gadā viņa atveidoja nelielas lomas Mikelandželo Antonioni filmā "Fotopalielinājums" un Džeka Smita filmā "Kaleidoskops" (*Kaleidoscope*), bet 1969. gadā atveidoja galveno sieviešu lomu Pjēra Grimblā filmā *[[Slogan]]*, kurā galveno vīriešu lomu atveidoja Seržs Gensbūrs, kā arī piedalījusies filmā "Baseins". Tajā pašā gadā viņa pārcēlās uz dzīvi Francijā un duetā ar savu partneri Seržu Gensbūru ierakstīja dziesmu *Je t’aime… moi non plus* ("Es Tevi mīlu… es arī nē"). 1971. gadā viņiem piedzima meita Šarlote, pāris izšķīrās 1980. gadā. 1982. gadā viņai no attiecībām ar režisoru Žaku Duaijonu piedzima trešā meita Lu.

1990. gadu beigās Birkina saslima ar leikēmiju, 2021. gadā pārcieta smadzeņu insultu. Mirusi 2023. gada 16. jūlijā savā Parīzes mājā.

## Ārējās saites
Anrī Žoržs Kluzo

**Anrī Žoržs Kluzo** (; dzimis , miris ) bija franču kinorežisors, scenārists un producents.

Kluzo vislabāk pazīstams ar darbu trillera žanrā, režisējot filmas "Maksa par bailēm" (1953) un "Velnišķās" (1955). Abas kritiķu vidū tiek uzskatītas par vienām no desmitgades labākajām filmām. Veidojis arī dokumentālo filmu "Pikaso noslēpums" (*Le mystère Picasso*), ko Francijas valdība atzinusi par nacionālo dārgumu.

## Karjera
Kluzo jau kopš bērnības patika kino un, vēloties kļūt par rakstnieku, viņš pārcēlās uz Parīzi. Vēlāk viņu nolīga strādāt Berlīnē, rakstīt franču valodas versijas vācu filmām. Par draudzību ar ebreju producentiem 1934. gadā viņu atlaida no *[[UFA]]* studijas. Viņš atgriezās Francijā, kur vairākus gadus pavadīja gultā slimodams ar tuberkulozi. Pēc atveseļošanās viņš atrada darbu nacistu okupētajā Francijā par scenāristu uzņēmumā *Continental Films*. Viņa sarakstītās filmas kļuva ļoti populāras. Pirms savas otrās režisētās filmas *[[Le Corbeau]]* (1943) pirmizrādes Kluzo tika atlaists no *Continental Films*. Vēlāk, saistībā ar *Continental Films*, Francijas valdība viņam līdz 1947. gadam aizliedza uzņemt filmas.

1940. gadu beigās Kluzo atjaunoja savu reputāciju un slavu, uzņemot vairākas populāras filmas, no kurām zināmākā ir *[[Quai des Orfèvres]]* (1947). Viņa filmas "Maksa par bailēm" un "Velnišķās" guva starptautisku kritiķu un skatītāju atzinību. Pēc filmas "Patiesība" (1960) uzņemšanas sirdslēkmes rezultātā mira Kluzo sieva Vera. Kluzo karjeru smagi ietekmēja viņa depresija, slimības, kā arī franču jaunā viļņa popularitāte.

Kluzo ir viens no trim režisoriem, kuri ir saņēmuši Zelta lāča balvu Berlīnes kinofestivālā, Zelta lauvu Venēcijas kinofestivālā un Zelta palmas zaru Kannu kinofestivālā (pārējie divi ir Roberts Oltmens un Mikelandželo Antonioni).

## Atsauces

## Ārējās saites
Autoceļš R217 (Krievija)

thumb|300px|R217 Krievijas federālo autoceļu kartē (2016).
**Autoceļš R217 "Kaukāzs"** (*Автодорога Р-217 «Кавказ»*) ir Krievijas Federācijas federālais autoceļš (līdz 2017. gadam M-29), kas savieno autoceļu M4 "Dona" Krasnodaras apgabalā ar Krievijas-Azerbaidžānas robežu.

Automaģistrāles garums ir 1118 kilometri, posms no Pavlovskas līdz Mahačkalai ir daļa no Eiropas maršruta E50, bet posms no Mahačkalas līdz robežai ar Azerbaidžānu ir iekļauts Eiropas maršrutā E119 un Āzijas maršrutā AH8. Posms no Mineraļnije Vodi līdz Beslanai ir daļa no maršruta E117. 

## Atsauces
Konformists

**"Konformists"** () ir 1970. gada Itālijas, Francijas un Vācijas kopražojuma politiska drāmas filma, kuras režisors un scenārija autors ir Bernardo Bertoluči. Filmā galvenās lomas atveido Žans Luijs Trentiņāns, Stefānija Sandrelli, Gastons Moskins, Dominike Sanda un Pjērs Klementī. Filma balstīta uz Alberto Moravijas 1951. gada tāda paša nosaukuma romānu.

Filma stāsta par itāli, kurš kļūst par fašistu slepenās policijas biedru, kuri dod viņam uzdevumu nogalināt viņa bijušo skolotāju, antifašistu, kurš aizbēdzis uz Parīzi.

Filmas "Konformists" pirmizrāde notika  Berlīnes Starptautiskajā kinofestivālā. Filma guva plašu kritiķu atzinību un iekļuva vairāku kritiķu gada labāko filmu sarakstos. Filma saņēma Itālijas *[[David di Donatello]]* balvu kā gada labākā filma, kā arī nomināciju Amerikas Kinoakadēmijas balvai kategorijā "Labākais adaptētais scenārijs" un Zelta globusa balvai kategorijā "Labākā filma svešvalodā".

Arī mūsdienās filmu vērtē pozitīvi gan attiecībā uz tās kinematogrāfisko sniegumu, gan tās politisko saturu. Filmai ir bijusi liela ietekme uz citām filmām, īpaši Frānsisa Forda Kopolas "Krusttēvs" triloģiju. "Konformists" tiek uzskatīta par vienu no visu laiku labākajām filmām. Tīmekļa vietnē *[[Rotten Tomatoes]]* filmai ir 98% vērtējums.

## Atsauces

## Ārējās saites
Autoceļš R229 (Krievija)

**Autoceļš R229** (*Автодорога Р229*) ir Krievijas Federācijas federālais autoceļš, kas savieno Samaras, Engelsas un Volgogradas pilsētas. Trases garums ir aptuveni 697 km. 

## Atsauces
Autoceļš R239 (Krievija)

thumb|300px|R239 Krievijas federālo autoceļu kartē (2016)
**Autoceļš R239** (*Автодорога Р239*) ir Krievijas Federācijas federālais autoceļš Tatarstānas Republikā un Orenburgas apgabalā. Savienojums ar federālo autoceļu M7 Kazaņā. Trases Kazaņa—Čistopoļa—Aļmetjevska—Buguļma—Orenburga—Kazahstānas robeža garums ir aptuveni 900 km.


Kazan - panoramio (46).jpg|Pie Kazaņas
Р239Чистопольский район.jpg|Čistopoļas rajonā 
R-239 highway (Russia) 10-20 km (Republic of Tatarstan).jpg|Pie Kazahstānas robežas


## Atsauces
Autoceļš R240 (Krievija)

thumb|300px|R240 Krievijas federālo autoceļu kartē (2016).
**Autoceļš R240** (*Автодорога Р240*) ir Krievijas Federācijas federālais autoceļš Baškortostānas republikā un Orenburgas apgabalā. Savienojumi ar federālo autoceļu M5 un ar federālo autoceļu M7 Ufā. Trases Ufa—Sterļitamaka—Salavata—Meleuza—Kumertau—Orenburga garums ir 374 km.


R240 Federal Highway (Russia) from a passenger plane.jpg|21 km no Ufas
Трасса Р-240, Толбазы - panoramio.jpg|Pie Sterļitamakas
Трасса Р240. Самаровка - panoramio.jpg|Pie Meleuzas 



## Atsauces
Autoceļš R241 (Krievija)

thumb|300px|R241 Krievijas federālo autoceļu kartē (2016).
**Autoceļš R241** (*Автодорога Р241*) ir Krievijas Federācijas federālais autoceļš Tatarstānas republikā un Uļjanovskas apgabalā. Savienojums ar federālo autoceļu M7 Kazaņā. Trases Kazaņa—Uļjanovska garums ir 193 km.


Sviyaga.jpg|Pie Svijagas upes Tatarstānā


## Atsauces
Autoceļš R242 (Krievija)

thumb|300px|R242 Krievijas federālo autoceļu kartē (2016)
**Autoceļš R242** (*Автодорога Р-242*) ir Krievijas Federācijas federālais autoceļš, kas savieno autoceļu M7 "Volga" pie Permas pāri Urāliem ar Jekaterinburgu. Automaģistrāles garums ir 352 kilometri, tā ir daļa no Eiropas maršruta E22.

Braucamais lielceļš pāri Urālu kalniem ir izveidots Sibīrijas kolonizācijas periodā 1763. gadā un nosaukts par "Sibīrijas traktu". Mūsdienās autoceļš R242 turpinās Sibīrijā kā federālais autoceļš R351 Jekaterinburga—Tjumeņa un federālais autoceļš R354 Jekaterinburg —Kurgāna.


Permskiy r-n, Permskiy kray, Russia - panoramio (176).jpg|Pie Permas
Неволино.Трасса Р242, Пермский край - panoramio.jpg|Permas novadā
Придорожное кафе,Пермский край, Россия - panoramio.jpg|Atpūtas vieta
Р242 Суксунский район.JPG|Urālos


## Atsauces
Autoceļš R243 (Krievija)

thumb|300px|R243 Krievijas federālo autoceļu kartē (2016)
**Autoceļš R243** (*Автодорога Р-243*) ir Krievijas Federācijas federālais autoceļš, kas savieno Kostromu caur Kirovu (daļēji ved pa R176) ar Permu. Automaģistrāles garums ir 882 kilometri.

1763. gadā cauri Permai izveidoja "Sibīrijas traktu". Mūsdienās autoceļš R243 turpinās uz Sibīriju kā autoceļš R242 Perma—Jekaterinburga.


Шабалинский район в ноябре.JPG|Kirovas apgabalā


## Atsauces
Seržs Gensbūrs

**Seržs Gensbūrs** (, 1928—1991) bija franču aktieris, dziedātājs un dzejnieks.

## Dzīvesgājums
Dzimis Parīzē 1928. gada 2. aprīlī kā **Lisjēns Ginzburgs** (*Lucien Ginsburg*) no Krimas emigrējuša ebreju pianista Josifa Ginzburga un viņa sievas dziedātājas Olgas Besmanes ģimenē. Otrā pasaules kara laikā viņa ģimenei nācās slēpties Sartas departamentā, bet vēlāk ar svešu uzvārdu (Gimbāri) pārcelties uz Limožu Višī Francijā. Pēc kara beigām viņi atgriezās Parīzē.

1947. gadā viņš sāka mācīties mākslas skolā, 1951. gadā apprecējās ar gleznotāju Levicku, 1957. gadā izšķīrās un nomainīja savu vārdu no *Lucien Ginsburg* uz *Serge Gainsbourg*. 1958. gadā iznāca viņa pirmais dziesmu albums *Du chant a la une!*.

1967. gadā viņš duetā ar aktrisi Brižitu Bardo ierakstīja dziesmu *Je t’aime… moi non plus* ("Es Tevi mīlu… es arī nē"), bet pēc viņas vēlēšanās tā netika publiskota. 1969. gadā Gensbūrs atveidoja galveno vīriešu lomu Pjēra Grimblā filmā "*Slogan*", kurā galveno sieviešu lomu atveidoja angļu aktrise Džeina Birkina. 1971. gadā viņiem piedzima meita Šarlote, šajā laikā viņš izlaida vairākus dziesmu albumus. 1989. gadā iznāca visu viņu dziesmu albumu apkopojums.

Miris 1991. gada 2. martā Parīzē pēc atkārtota miokarda infarkta.

## Studijas albumi
* *Du chant à la une !...* (1958)
* *N° 2* (1959)
* *L'Étonnant Serge Gainsbourg* (1961)
* *Serge Gainsbourg N° 4* (1962)
* *Gainsbourg Confidentiel* (1964)
* *Gainsbourg Percussions* (1964)
* *Initials B.B.* (1968)
* *Jane Birkin/Serge Gainsbourg* (1969)
* *Histoire de Melody Nelson* (1971)
* *Vu de l'extérieur* (1973)
* *Rock Around the Bunker* (1975)
* *L'Homme à tête de chou* (1976)
* *Aux armes et cætera* (1979)
* *Mauvaises nouvelles des étoiles* (1981)
* *Love on the Beat* (1984)
* *You're Under Arrest* (1987)

## Ārējās saites
Autoceļš R228 (Krievija)

thumb|300px|R228 Krievijas federālo autoceļu kartē (2016).
**Autoceļš R228** (*Автодорога Р228*) ir Krievijas Federācijas federālais autoceļš, kas savieno Sizraņas, Saratovas un Volgogradas pilsētas. Trases garums ir 708 km. 


Р228 1.JPG|Pie Sizraņas
Р228 3.JPG|Atpūtas vieta
Р228 5.JPG|
Р228 10.JPG|Pie Saratovas
Р228 13.JPG|Motelis
Р228 14.JPG|
R228 Saratov Oblast.jpg|Saratovas apgabalā 


## Atsauces
Robota bērns

**"Robota bērns"** () ir 2019. gada Austrālijas zinātniskās fantastikas trillera filma, kuras režisors ir Grānts Sputore. Filmā galvenās lomas atveido Klāra Rugārda, Rouza Bairna un Hilarija Svonka.

Filma stāsta par meiteni, kuru pazemes bunkurā uzaudzina robots vārdā "Māte", kura uzdevums ir atjaunot cilvēku populāciju.

Filmas "Robota bērns" pirmizrāde notika  Sandensas kinofestivālā. Filma saņēma pozitīvas kritiķu atsauksmes. Tīmekļa vietnē *[[Rotten Tomatoes]]* filmai ir 89% vērtējums.

## Atsauces

## Ārējās saites
Hiroši Tešigahara

**Hiroši Tešigahara** (, *Teshigahara Hiroshi*, dzimis , miris ) bija japāņu avangarda kinorežisors un mākslinieks, pārstāvējis "Japāņu jaunā viļņa" kustību.

Tešigahara ir vislabāk pazīstams ar filmu "Sieviete smiltīs" (1964). Citas viņa pazīstamākās filmas ir *[[Otoshiana]]* (1962), "Svešā seja" (*Tanín no Kao*, 1966) un *[[Natsu No Heitai]]* (1972). Tešigaharu dēvē par vienu no visu laiku atzītākajiem japāņu režisoriem. Par filmu "Sieviete smiltīs" 1964. gadā Tešigahara kļuva par pirmo āziešu izcelsmes režisoru, kuru nominēja Amerikas Kinoakadēmijas balvai kategorijā "Labākais režisors".

Neskaitot kino, Tešigahara arī pievērsās tādiem mākslas veidiem kā kaligrāfijai, dzejai, gleznošanai, operai un ikebanai.

## Atsauces

## Ārējās saites