Jānis Lagzdiņš

**Jānis Lagzdiņš** (dzimis ) ir Latvijas jurists un politiķis. Viņš ir viens no tikai četriem Latvijas politiķiem, kas ir bijuši Augstākās Padomes un piecu Saeimu kopš Latvijas neatkarības atjaunošanas deputāti. Bijušais "Latvijas Ceļa" un Tautas partijas biedrs. Kopš 2010. gada bezpartejisks.

## Dzīvesgājums
Dzimis  Liepājā. Tēvs strādāja par advokātu, bet māte — par ārsti. Māsa Ilze arī ir ārste. 
1970. gadā viņš absolvēja mācības Liepājas 6. vidusskolā, bet 1983. gadā — absolvēja tieslietu studijas LVU Juridiskajā fakultātē. No 1974. līdz 1975. gadam strādājis, bet no 1976. līdz 1978. gadam kā ierindnieks dienējis PSRS bruņotajos spēkos.
Pēc dienesta armijā strādāja Latvijas PSR Sociālās nodrošināšanas ministrijas Skaitļošanas centrā, Liepājas rajona Lauktehnikas apvienībā, kā arī ražošanas apvienībā "Baltija" par juriskonsultu un vecāko juriskonsultu. No 1988. gada darbojās kā advokāts un no 1994. gada kā zvērināts advokāts.

### Politiskā karjera
Atmodas kustības laikā bija viens no Latvijas Tautas frontes Liepājas nodaļas dibinātājiem un vadītājiem. 1989. gadā kļuva par Liepājas tautfrontiešu pārstāvi kustības Domē un valdē (1989., 1990. un 1992. gadā).
1990. gadā Jāni Lagzdiņu no LTF saraksta ievēlēja par LR Augstākās Padomes deputātu. Darbojās Tautas pašvaldības un sabiedrisko lietu komisijā. Vadīja parlamentāro izmeklēšanas komisiju, kura izmeklēja valdības rīcību korupcijas un organizētās noziedzības apkarošanā. Likumu "Par sabiedriskām organizācijām un to apvienībām", "Par rajona, pilsētas un pagasta padomes tautas deputāta statusu", kā arī vairāku citu autors.

1993. gada iestājās partijā "Latvijas Ceļš" un līdz 1997. gadam bija tās valdes loceklis. 5. Saeimas vēlēšanās ievēlēts par Saeimas deputātu, bija Valsts pārvaldes un pašvaldību komisijas priekšsēdētājs un Pilsonības likuma izpildes komisijas loceklis. Strādāja pretkorupcijas likumu sagatavošanā. "Korupcijas novēršanas likuma", likuma "Par valsts un pašvaldību finansu līdzekļu un mantas izšķērdēšanas novēršanu" un "Politisko organizāciju finansēšanas likuma" autors.
1995. gadā ievēlēts par 6. Saeimas deputātu, bija Valsts pārvaldes un pašvaldību komisijas, kā arī Pilsonības likuma izpildes komisijas loceklis. Vadīja apakškomisiju pretkorupcijas likumu izstrādāšanai. 1998. gadā izstājies no LC, pamatojot to ar neapmierinošo partijas rīcību valdības krīžu situācijās un nacionālo problēmu risināšanā.

Pēc izstāšanās no LC Lagzdiņš pievienojās jaundibinātajai Tautas partijai. 1998. gadā no tās saraksta Vidzemes vēlēšanu apgabalā ievēlēts par 7. Saeimas deputātu, bija Pilsonības likuma izpildes komisijas priekšsēdētājs, Valsts pārvaldes un pašvaldību komisijas loceklis, Dzīvokļu jautājumu apakškomisijas priekšsēdētājs un TP frakcijas priekšsēdētāja vietnieks.
2002. gadā ievēlēts par 8. Saeimas deputātu, sākot ar 2004. gada nogali bija TP frakcijas priekšsēdētājs. Darbojās Korupcijas, kontrabandas un organizētās noziedzības novēršanas un apkarošanas uzraudzības komisijā, kā arī Valsts pārvaldes un pašvaldības komisijā. Bija Parlamentārās izmeklēšanas komisijas Einara Repšes finansiālo darbību pārbaudei priekšsēdētāja biedrs.
2006. gadā ievēlēts par 9. Saeimas deputātu, līdz 2008. gadam bija frakcijas priekšsēdētāja vietnieks. Bija Publisko izdevumu un revīzijas komisijas sekretārs, kā arī Valsts pārvaldes un pašvaldības komisijas biedrs.

2007. gada prezidenta vēlēšanu laikā Jānis Lagzdiņš pa Saeimas nama logu piketētājiem parādīja rupju žestu. Pēc paša Lagzdiņa teiktā, tas bija domāts kādam sen neredzētam paziņam no armijas. Par to viņam piešķīra bargāko Saeimas kārtības rullī paredzēto sodu — rakstveida brīdinājumu, par ko paziņoja no Saeimas tribīnes un laikrakstā "Latvijas Vēstnesis".

2010. gadā viņš izstājās no Tautas partijas un paziņoja par nepiedalīšanos 10. Saeimas vēlēšanās.

## Privātā dzīve
Jānis Lagzdiņš ir neprecējies, tomēr viņam ir divi bērni. Brīvajā laikā nodarbojas ar Latvijas vēstures pētīšanu.

## Apbalvojumi un pagodinājumi
1996. gadā ieguvis "Gada Liepājnieka" titulu. Viņš ir ticis apbalvots ar IV šķiras Triju Zvaigžņu ordeni (1999.), III šķiras Triju Zvaigžņu ordeni (2000.) un 1991. gada barikāžu dalībnieka piemiņas zīmi.

## Atsauces