open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Kalsnavas pils

[thumb|230px|Kalsnavas muižas klēts un pilsdrupas 19. gadsimta sākumā (no [Pauluči albuma, 1830).]]

**Kalsnavas muižas pils** () bija Rīgas arhibīskapijas vasaļu Tīzenhauzenu nocietināta muižas pils Kalsnavā pie Kokneses — Cesvaines ceļa. Līdz mūsdienām saglabājušies atsevišķi sienu fragmenti.

## Vēsture
[thumb|Pils shēma (pēc [Kārlis fon Lēviss of Menārs|Lēvisa of Menāra)]]
Visticamāk, ka Kalsnavas muižas pils celta 15. gadsimta vidū, jo 1455. gadā tā pirmo reizi pieminēta Jēkaba Tīzenhauzena īpašumu sarakstā. 16. gadsimtā tā dēvēta par nocietināto **Kalsnavas muižu** (*Hof Kalzenau*).

Pēc Viļņas ūnijas noslēgšanas tās pilsnovadu iekļāva Polijas-Lietuvas kopvalstij piederošās Livonijas Pārdaugavas hercogistes teritorijā, Livonijas kara laikā to 1577. gadā nopostīja Krievijas caristes karaspēks. Iespējams, ka 1582. gada Jamas Zapoļskas miera līgumā Kalsnavas pils krieviski nodēvēta par *Кудун*.

1582. gadā poļu karalis Stefans Batorijs Kalsnavas muižu atdeva Heinriham fon Tīzenhauzenam, uzdodams viņam nojaukt atlikušos nocietinājumus, bet 1625. gadā zviedru karalis Gustavs II Ādolfs muižu piešķīra pulkvedim J. R. Streifam fon Lauenšteinam (*Johann Reinhold Streif von Lauenstein*). Zviedru Vidzemes laika revīzijā 1638. gadā minēts, ka muižai pieder dzirnavas un krogs. Krievijas Impērijas ķeizariene Anna muižu 1737. gadā piešķīra feldmaršalam Pēterim Lasī, 1760. gada tā piederēja Kristeram Reinholdam fon Rennenkampfam.
Pirms 1780. gada pie pilsdrupām uzcēla varenu klēti ar torni, kas attēlota zīmējumā 1830. gada Pauluči albumā.

Līdz 1920. gada zemes reformai Veckalsnavas muiža (*Alt-Kalzenau*) piederēja Brimmeriem, nodedzināta 1905. gada revolūcijas laikā.

## Apraksts
Kalsnavas nocietinājums bija uzcelts no laukakmeņiem un aizņēma 37,5 х 20 metrus lielu laukumu. Tajā bija daudz atsevišķu telpu, no kuram lielākā aizņēma 10,65 х 12,70 metru platību. Sienas bija būvētas no neapstrādātiem akmeņiem, vienīgi stūros tika lietots apstrādāts kaļķakmens.

## Pašreizējais stāvoklis
Pils atliekas ir redzamas kā daži nelieli, zālē ieauguši akmeņu krāvumi, bijušo sienu vietā galvenokārt ir augsnes pacēlumi. Vienīgais saglabājies mūra fragments (ap 2 m augsts) atrodas Bērzaunes ielejas malā un piederējis klētij, nevis pilij. Pils vidusdaļā ir pacēlums — bijušais uz klēti uzbērtais pievedceļš. Pilsdrupas atrodas privātā teritorijā.

## Attēli

Kalsnavas pils atliekas, DA mala.jpg|DA mala
Kalsnavas pils atliekas, DR mala.jpg|DR mala
Kalsnavas pils atliekas, skats uz bijušajām sienām DA virzienā.jpg|Skats uz bijušo pili DA virzienā


## Atsauces

## Ārējās saites
* Armin Tuulse. Die Burgen in Estland und Lettland . Dorpater Estnischer Verlag, 1942
Džūlio Čezāre Polērio

**Džūlio Čezāre Polērio** (; dzimis 1548. gadā Abruco, miris 1612. gadā Romā) bija Itālijas šahists.

## Biogrāfija
Viens no Itālijas spēcīgākajiem šahistiem 16. gadsimta beigās un 17. gadsimta sākumā. Savas dzīves laikā ticis uzskatīts par Romas labāko šahistu. 1575. gadā piedalījies šaha spēles demonstrācijā Spānijas karaļa Felipes II galmā. Pēc atgriešanās Itālijā kalpojis Soras hercogam (tagadējā Frozinones province). Pierakstījis laikabiedru spēlētās šaha partijas, kuras bijušas viņa 1594. gadā pabeigtā manuskripta pamatā. Savā manuskriptā publicējis 148 šaha partijas, 38 šaha galotnes un 36 dzejoļus par šaha tematiku. Manuskriptā lielu nozīmes veltījis šaha atklātņu analīzei, kuru skaitā pirmo reizi pieminējis Divzirdziņu aizsardzību un Četrzirdziņu aizsardzību. Izanalizējis arī dažas galotnes, kuras vēl tagad nav zaudējušas savu teorētisko nozīmi. Polērio manuskripts pozitīvi ietekmējis sava laika šaha teorijas attīstību.

## Ārējās saites
SD Eibar

***Sociedad Deportiva Eibar, S.A.D.***, biežāk zināms vienkārši kā **"Eibar"**, ir Spānijas futbola klubs no Eibaras pilsētas Basku Zemē. Klubs ir dibināts 1940. gadā, pašlaik spēlē Spānijas futbola čempionāta Otrajā divīzijā. Mājas spēles komanda aizvada *[[Ipurua]]* stadionā, kur ir 6267 skatītāju vietas.

## Vēsture
Klubs tika dibināts 1940. gada 30. novembrī, apvienojoties 2 klubiem *Deportivo Gallo* un  *Unión Deportiva Eibarresa*. Kopš 1943.–1944. gada sezonas sāka regulāru dalību futbola turnīros un 1950. gadā, uzvarot reģionālajā līgā, iekļuva Spānijas čempionāta Trešajā divīzijā. Klubs spēlēja zemākajās Spānijas līgās līdz 2014. gadam, kad uzvarēja Otrajā divīzijā un pirmo reizi vēsturē ieguva tiesības spēlēt Pirmajā divīzijā. Savā debijas sezonā (2014.–2015.) komanda ieguva 18. vietu, kas nozīmēja atgriešanos līgu zemāk. Taču 13. vietā esošā *[[Elche CF]]* par finansiālo saistību neizpildi tika nosūtīta līgu zemāk, kas ļāva *Eibar* saglabāt vietu augstākajā līgā.

## Sasniegumi
* **[[Spānijas futbola čempionāta Otrā divīzija|Otrā divīzija]]**
** Čempioni (1): 2013–14
* **Otrā B divīzija (''Segunda División B'')**
** Čempioni (3): 1987–88, 2006–07, 2010–11
* **Trešā divīzija**
** Uzvarētāji (7): 1950–51, 1952–53, 1961–62, 1962–63, 1966–67, 1981–82, 1985–86

## Atsauces

## Ārējās saites

* Oficiālā kluba vietne
Namībijas administratīvais iedalījums

[250px|thumbnail|[Namībijas novietojums]]
**[[Namībija]]s administratīvo iedalījumu** veido **14 reģioni**, kuri sīkāk iedalās **121 vēlēšanu apgabalos** .

## Administratīvo līmeņu shēma

## Pirmā līmeņa administratīvais iedalījums

### Reģioni

## Atsauces
Levante UD

***Levante Unión Deportiva***, biežāk zināms vienkārši kā **"Levante"**, ir Spānijas futbola klubs no Valensijas. Klubs ir dibināts 1909. gadā, pašlaik spēlē Spānijas futbola čempionāta Otrajā divīzijā jeb *La Liga 2* un mājas spēles aizvada *[[Ciutat de València]]* stadionā.

## Vēsture

Klubs tika dibināts 1909. gada 9. septembrī kā *Levante Fútbol Club*, nosaukums *Levante* tika aizgūts no vietējās pludmales. Sākotnēji komanda piedalījās reģionālajā Valensijas līgā, 1927.-1928. sezonā izcīnot 1. vietu. 1935. gadā Spānijas kausā klubs aizkļuva līdz pat pusfinālam, uzvarot tādas komandas kā ''Valencia CF'' un ''FC Barcelona''. 1937. gadā tika izcīnīts Brīvās Spānijas kauss. Spānijas pilsoņu kara laikā tika nopostīts kluba stadions, bet citam pilsētas klubam *Gimnástico* gāja bojā lielākā daļa no komandas spēlētājiem. Rezultātā abi klubi 1939. gadā nolēma apvienoties ar nosaukumu *Unión Deportiva Levante-Gimnástico*, divus gadus vēlāk to nomainot uz *Levante Unión Deportiva*.

Pirmo reizi Spānijas futbola čempionāta Pirmajā divīzijā klubs iekļuva 1963. gadā un debijas sezonā (1963.-1964.) ierindojās 10. vietā, uzvarot abās spēlēs ar otru pilsētas klubu un principiālākajiem konkurentiem ''Valencia CF''. Tomēr jau nākamajā sezonā komanda ierindojās tikai 14. vietā un pēc pārspēlēm Pirmo divīziju atstāja.
Vēlāk komanda ilgstoši spēlēja zemākajās līgās, Pirmajā divīzijā atgriežoties vien 2004. gadā. Augstākais sasniegums Spānijas čempionātā tika izcīnīts 2011.—2012. gada sezonā — 6. vieta, kas pirmo reizi kluba vēsturē nodrošināja kvalificēšanos UEFA Eiropas līgai. 2012.—2013. gada sezonā UEFA Eiropas līgā komanda nokļuva līdz astotdaļfinālam, kur divu spēļu summā piekāpās Kazaņas "Rubin" no Krievijas.

## Sasniegumi
* **[[Spānijas futbola čempionāta Otrā divīzija|Otrā divīzija]]**
** Čempioni: 2003—04
** Vicečempioni (2): 1963–64, 2005–06
* **Otrā B divīzija (''Segunda División B'')**
** Čempioni: 1988—89, 1995—96, 1998—99
* **Trešā divīzija**
** Čempioni: 1943—44, 1972—73
* **[[Spānijas Karaļa kauss|Spānijas kauss]]**
** Pusfinālisti: 1935
* **Brīvās Spānijas kauss**
** Kausa ieguvēji: 1937

## Atsauces

## Ārējās saites

* Oficiālā kluba vietne
Mateo Renci

**Mateo Renci** (; dzimis ) ir Itālijas politiķis, no 2014. līdz 2016. gadam bija Itālijas premjerministrs.

No 2004. līdz 2009. gadam bija Florences provinces prezidents, pēc tam līdz 2014. gadam bija Florences mērs. 2014. gada februārī stājies Itālijas premjerministra amatā, tajā nomainot Enriko Letu. 39 gadu un 42 dienu vecumā kļuva par jaunāko valsts premjeru kopš Itālijas apvienošanas 1861. gadā. Otrs jaunākais līderis Eiropadomē. Tiek uzskatīts par Eiropas Sociāldemokrātiskās partijas *[[de facto]]* līderi, tā kā par otras lielās Eiropas partijas — Eiropas Tautas partijas — līderi tiek uzskatīta Angela Merkele, viņi abi kopā tiek saukti par *Merkenzi*. ASV laikraksts *[[Fortune]]* 2014. gadā nosauca Renci par trešo ietekmīgāko cilvēku, kas nav sasniedzis 40 gadu vecumu, *Foreign Policy* viņu ierindoja 100 pasaules domātāju sarakstā.

, nomainot Mateo Renci, par jauno premjerministru kļuva Paolo Džentiloni.

## Atsauces

## Ārējās saites

*
Gaveiki

**Gaveiki**, agrāk — **Goveiki**, ir ciems Ludzas novada Ņukšu pagastā. Izvietojies pagasta dienviddaļā Gaveiku upītes un Gaveiku ezera krastā pie autoceļa V524  no pagasta centra Ņukšiem,  no novada centra Ludzas un  no Rīgas. Līdz 1975. gadam Goveiki bija Goveikas ciema padomes centrs. Gaveikas pilskalns (Augstais kalns) ir valsts nozīmes arheoloģijas piemineklis.

1897. gadā katoļu ciemā bija 23 sētas.
## Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSP datiem.

## Atsauces
Lūiss Paulsens

**Lūiss Paulsens** (;  Blomberga, Vācija -  Blomberga, Vācija) bija Vācijas šahists.

## Biogrāfija
Šahu iemācījies spēlēt piecu gadu vecumā. 1854. gadā kopā ar brāli no Vācijas emigrējis uz ASV, kur apmeties Aiovas štatā. Šeit izveidojies par spēcīgu šahistu. 1857. gadā piedalījies ASV 1. šaha kongresā, kur izcīnījis 2. vietu, turnīra finālā ar 2:6 zaudējot tā laika spēcīgākajam šahistam Polam Morfijam. Kļuvis arī pazīstams ar saviem simultānspēles seansiem "neskatoties uz galdiņu" - 1859. gadā uzstādījis savdabīgu Pasaules rekordu, spēlējot uzreiz ar 15 pretiniekiem.

1860. gadā atgriezies Vācijā un turpmākajās desmitgadēs kļuvis par vienu spēcīgākajiem Eiropas šahistiem, sevišķi izceļoties ar savu sīksto aizsardzības meistarību. Uzvarējis šaha turnīros Bristolē (1861), Krēfeldē (1871), Leipcigā (1877), Frankfurtē pie Mainas (1878), Braunšveigā (1880).

Spēlējis mačus ar Ignacu Kolišu (1861) 16:15 (+7, −6, =18); ar Ādolfu Andersenu (1862) 4:4 (+3, −3, =2), (1876) 5½:4½ (+5, −4, =1) un (1877) — 5½:3½ (+5, −3, =1); ar Gustavu Neimanu (1864) 6½:3½ (+5 −2 =3).

Bijis daudzu atklātņu ideju autors, kurš devis lielu ieguldījumu tādu pusatklāto atklātņu teorijā kā sicīliešu aizsardzība un franču aizsardzība. Paulsena vārdā ir nosaukts variants sicīliešu aizsardzībā: 1.e4 c5 2.Zf3 e6 3.d4 cd4 4.Z:d4 a6. Vilhelms Steinics ir nosaucis Paulsenu par "jaunās (pozicionālās) skolas pionieri".

## Atsauces

## Ārējās saites
Ziedmušu virsdzimta

**Ziedmušu virsdzimta** (*Syrphoidea*) ir viena no divām sekcijas *[[Aschiza]]* virsdzimtām, kas apvieno 2 mušu dzimtas, vairāk kā 7300 sugas. Latvijā sastopamas gan cikāžmušu dzimtas (*Pipunculidae*), gan ziedmušu dzimtas (*Syrphidae*) sugas.

Ziedmušu virsdzimtai raksturīga liela dažādība gan morfoloģiski, gan bioloģiski. Kopumā tās ir nelielas vai vidēji lielas mušas ar lielām acīm. Cikāžmušu dzimtas sugas ir izteikti endoparazīti, bet ziedmušu dzimtas pieaugušie īpatņi barojas ar ziedu nektāru un ziedputekšņiem, toties to kāpuri ir plēsīgi.

## Sistemātika
* 
:* **#**
:* **#**

Piezīme: Latvijā sastopamās dzimtas apzīmētas ar **#**.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Syrphoidea 
* Ziedmušas
Viktors Dombrovskis

**Viktors Dombrovskis** (dzimis , miršanas datums nav zināms) bija Latvijas lauksaimnieks un politiķis. Bijis Latvijas Satversmes sapulces deputāts, Mazinieku partijas biedrs.

## Biogrāfija
Viktors Dombrovskis piedzima . 1920. gadā ievēlēts Latvijas Satversmes sapulcē no Latvijas Sociāldemokrātiskās strādnieku partijas saraksta. Frakcijai šķeļoties, Dombrovskis pievienojās Mazinieku frakcijai (vēlākajai arī partijai).

1922. un 1925. gadā kandidējis Saeimas vēlēšanās no Mazinieku partijas saraksta.

## Atsauces
Skotu atklātne

**Skotu atklātne**  ir šaha atklātne, kas sākas ar gājieniem: **1. e2-e4 e7-e5 2. Zg1-f3 Zb8-c6 3. d2-d4**.
Tā pieder pie atklātām atklātnēm un tai ir piešķirts Šaha atklātņu enciklopēdijas kods no C45.
 
## Vēsture
Atklātnes nosaukums cēlies no korespondencšaha partijas Edinburga — Londona (1824-1926), kurā skotu šahisti lietoja šo agrīno uzrāvienu centrā. Pirmoreiz šo atklātni 1750. gadā pieminējis itāliešu meistars Erkolē del Rio, bet analizējis Dž. Lolli (1763. g.). 19. gs plašu šīs atklātnes analīzi devis Vilhelms Steinics. Svarīgu ieguldījumu  atklātnes teorijā devuši  H. Stauntons, L. Paulsens, J. Cukertorts,  M. Lange. Vēlākos gados to bagātinājuši S. Tartakovers, B. Larsens, V. Horts, Ļ. Ļubojevičs.

## Stratēģiskā ideja
Galvenā atklātnes ideja ir ar gājienu 3. d2-d4 iegūt pārsvaru centrā. Ātra centra atvēršana noved pie aktīvas figūru cīņās, kurā melniem parasti izdodas saglabāt līdzsvaru.

Mūsdienu praksē atklātne sastopama samērā bieži.
 
## Galvenie varianti
* **3. ... e5xd4**
** **4. Zf3xd4** — galvenais turpinājums.
*** **4...Фd8-h4**
*** **4. ... Lf8-b4+**
*** **4. ... Lf8-c5**
*** **4. ... Zg8-f6**
** **4. Lf1-c4** —  Skotu gambīts.
** **4. c2-c3** —  Gēringa gambīts.

## Literatūra
* Yelena Dembo, Richard Palliser. *The Scotch Game*. — Eleryman Chess, 2011. . 
* Владимир Барский. *Шотландская партия за белых*. С.-Петербург, 2010. . 

## Atsauces
Fokstrots

**Fokstrots** ir virzīga jeb progresīva deja un pieder pie balles dejām. Dejas soļi ir līdzīgi valsim, bet būtiska atšķirība ir fokstrota 4/4 ritms pret valša 3/4.

## Vēsture
Izveidojies 1910. gados, fokstrots sasniedza visaugstāko popularitāti 1930. gados un tiek plaši dejots arī mūsdienās.

## Atsauces
Botsvānas administratīvais iedalījums

[250px|thumbnail|[Botsvānas novietojums]]
**[[Botsvāna]]s administratīvais iedalījumu** veido **10 distrikti**.

## Administratīvo līmeņu shēma

## Pirmā līmeņa administratīvais iedalījums

### Distrikti

## Atsauces
Zimbabves administratīvais iedalījums

[250px|thumbnail|[Zimbabves novietojums]]
**[[Zimbabve]]s administratīvo iedalījumu** veido **8 provinces** un **2 pilsētas**. Pilsētām ir provinču statuss. Provinces un pilsētas sīkāk iedalītas **59 distriktos**, kas savukārt sīkāk iedalās **1200 daļās**.

## Administratīvo līmeņu shēma

## Pirmā līmeņa administratīvais iedalījums

### Pilsētas

### Provinces

## Atsauces
Trešā acs

[thumb|[Šiva ar trešo aci. (Kambodža).]]
**Trešā acs**, arī **iekšējā acs**, hinduismā un citās tradīcijās esot mistisks "enerģijas centrs," kas simbolizējot garīgo uztveri. Senatnē acs bieži simbolizēja saules dievības.

Hinduisma Šivas mītā trešā acs izstaro postošu uguni. Tā parasti ir vertikāla viņa pieres centrā. Tas ienāca vadžrajānas mākslā un ir ierasta pazīme Budas, Bodisatvas un mazākās dievībās viņu nežēlīgajos aspektos; Avalokitešvara — tūkstoš acu devata ir aprakstīta, zīmēta tibetiešu mandalās ar acīm viņa/viņas daudzajās rokās un galvās, kam tāpat piemīt trešā acs.
Okultā trešā acs, simbolizējot garīgo uztveri, kas hinduismā saistās ar Šivas varu un uguns sintezējošo iedarbību, budismā — ar sevī vērstu redzējumu, kā iekšējā vērojuma simbols, bet islāmā — ar pārdabisku gaišredzību.

## Skatīt arī
* Hora acs

## Atsauces
Bora Kostičs

**Bora Kostičs** (;  Vršaca -  Belgrada) bija Dienvidslāvijas un Serbijas šahists, FIDE starptautiskais lielmeistars (1950).

## Biogrāfija
Šahu iemācījies spēlēt desmit gadu vecumā. Studiju laikā Austrumu tirdzniecības akadēmijā Budapeštā sasniedzis ievērojamu progresu šaha spēlē. Pēc akadēmijas beigšanas daudz laika pavadījis Vīnē, kas 20. gadsimta sākumā bijusi Eiropas šaha galvaspilsēta.

1910. gadā pārcēlies uz Ķelni, bet Pirmā pasaules kara laikā devies uz Ameriku, kur daudz spēlējis ar vietējiem šahistiem, kā arī uzstājies ar simultānspēles seansiem "neskatoties uz galdiņu" - 1916. gadā Ņujorkā spēlējis uzreiz ar 20 pretiniekiem, no kuriem 19 uzvarējis un vienu partiju noslēdzis neizšķirti.

Sekmīgi startējis arī nopietnos šaha turnīros: 1919. un 1920. gadā divas reizes izcīnījis otro vietu Ņujorkas turnīros ar Hosē Raula Kapablankas. 1921. gada Budapeštas šaha turnīrā bijis trešais (uzvarējis Aleksandrs Aļehins). 1919. gadā Havanā piedzīvojis neveiksmi mačā ar Kapablanku - 0:5.

Bijis pazīstams kā šaha spēles popularizators. No 1923. līdz 1926. gadam veicis ceļojumu apkārt pasaulei, kura laikā uzstājies ar lekcijām un simultānspēles seansiem dažādu valstu pilsētās. 1926. gada 11. maijā viesojies arī Rīgas šaha klubā, kur sniedzis simultānspēles seansu 32 šahistiem.

1932. gadā uzvarējis Rumānijas šaha čempionātā. 1935. gadā dalījis pirmo vietu Dienvidslāvijas šaha čempionātā, bet 1938. gadā kļuvis par vienīgo šī čempionāta uzvarētāju.

Pārstāvējis Dienvidslāviju gan oficiālajās (1927, 1931, 1935, 1937), gan neoficiālajās (1926, 1936) Pasaules šaha olimpiādēs. Lielākais panākums izcīnīts 1936. gada neoficiālajā olimpiādē Minhenē, kur Kostičs uzvarējis pie 6. galdiņa.

Otrā pasaules kara laikā atteicies piedalīties nacistiskās Vācijas rīkotajos šaha turnīros, par ko ticis ieslodzīts koncentrācijas nometnē. Pēc atbrīvošanas Kostiča šaha rezultāti vairs neatgriezās pirmskara līmenī.

1950. gadā FIDE piešķīra kā vienam no pirmajiem Kostičam starptautiskā šaha lielmeistara nosaukumu. 1962. gadā viņš guva savu pēdējo panākumu, kad uzvarēja šaha veterānu turnīrā Cīrihē.

Kopš 1964. gada Kostiča dzimtajā pilsētā Vršacā notiek viņa piemiņai veltīti šaha turnīri.

## Atsauces

## Ārējās saites
*  šahista profils vietnē chessgames.com
*  šahista profils vietnē 365chess.com
*  šahista profils vietnē olimpbase.org (Pasaules šaha olimpiādes)
*  šahista profils vietnē olimpbase.org (neoficiālās Pasaules šaha olimpiādes)
Andrejs Kiriļenko (politiķis)

**Andrejs Kiriļenko** (, dzimis , miris ) bija viens no galvenajiem PSKP un PSRS vadītājiem Leonīda Brežņeva varas laikā. PSKP biedrs kopš 1931. gada, Ukrainas PSR Centrālkomitejas biedrs (1952.-56.), PSKP Centrālkomitejas biedrs (1956.-82.), PSKP Centrālkomitejas sekretārs ar atbildību par smago rūpniecību no 1966. gada 8. aprīļa līdz 1982. gada 22. novembrim. Politbiroja biedrs no 1962. gada 22. novembra līdz 1982. gada 22. novembrim. Zaudējis amatus pēc Jurija Andropova nākšanas pie varas.

## Dzīve
Dzimis galdnieka ģimenē. 1920. gadā pabedzis skolu, 1925. gadā pabeidzis Aleksejevkas arodskolu. Līdz 1930. gadam strādā par elektroatslēdznieku un Donbasa šahtās. Komjaunatnes darbā no 1930. gada. 1936. gadā pabeidzis Ribinskas aviotehnoloģisko institūtu. 1936.-38. gados strādā par inženieri. No 1938. gada partijas darbā Zaporožjes apgabala partijas struktūrās. 1942.-43. gadā Dienvidu frontes 18. armijas kara padomes biedrs, vēlāk Valsts aizsardzības komitejas pārstāvis Maskavas aviācijas fabrikā. 1944.-47. gados Zaporožjes partijas otrais sekretārs. Pirmais sekretārs šajā laikā ir Leonīds Brežņevs, šeit sākas viņu pazīšanās. 1947.-50. gadā Nikolajevskas, 1950.-55. Dņipropetrovskas apgabala, 1955.-62. gadam Sverdlovskas apgabala partijas pirmais sekretārs. Bija Hruščova un Brežņeva protežē, jo nāca no Ukrainas austrumiem. No 1962. gada ieņem vadošus amatus Krievijas PFSR rūpniecības nozarē. 1962. gada Novočerkaskas nemieru laikā ierodas pilsētā un atbalsta lēmumu par bruņotā spēka pielietošanu pret demonstrantiem.
 
Pēc Brežņeva nākšanas pie varas Kiriļenko tiek paaugstināts amatos un ir viņa galvenais pārstāvis Centrālkomitejā. Sākotnēji ir Brežņeva protežē, bet vēlāk kļūst aizvien pastāvīgāks. Partijas hierarhijā ieņēma trešo vai ceturto vietu. Sapulcēs un mītiņos bieži aizstāja Brežņevu un Suslovu. 70to gadu vidū tiek uzskatīts par ticamāko Brežņeva varas mantinieku.

Kā pārāk bīstamu varas pretendentu viņu ap 1976. gadu sāk atstumt no reālās varas. Vienlaikus Brežņevs palielina cita protežē, Konstantīna Čerņenko varu. Šajos gados arī sāk pasliktināties Kiriļenko veselība. 1982. gada 22. novembrī, kā vecuma marasmā iekritušu, viņu atbrīvo no amatiem.

## Apbalvojumi
* Sociālistiskā Darba varonis, 1966. un 1976.
* Ļeņina ordeņa kavalieris, 1948, 1953, 1956, 1958, 1966, 1971, 1976.
* Oktobra revolūcijas ordenis, 1981.

## Atsauces
Premicrodispus krczali

***Premicrodispus krczali*** ir gamazīdo ērcīšu suga no *[[Microdispidae]]* dzimtas. Parazitē uz *[[Oxythyrea cinctella]]* virsmas. Ir zināmas tikai mātītes; tēviņi un kāpuri nav aprakstīti. Sastopama Krimā.

## Atsauces
Maksis Lange

**Maksis Lange** (;  Magdeburga -  Leipciga) bija Vācijas šahists.

## Biogrāfija
19. gadsimta otrajā pusē bijis pazīstams šaha teorētiķis un problēmists. No 1858. līdz 1864. gadam izdevis žurnālu *[[Deutsche Schachzeitung]]*. Bijis Rietumvācijas šaha savienības *(Westdeutscher Schachbund)* dibinātājs un 9. Vācijas šaha savienības kongresa organizators Leipcigā 1894. gadā. Lange bija arī Vācijas šaha savienības otrais prezidents.

Lange ir uzvarējis četros Rietumvācijas šaha savienības kongresos — Diseldorfā (1862, 1863, 1864) un Āhenē (1868). Tāpat viņš ir uzvarējis 1868. gadā Hamburgā 1. Ziemeļvācijas šaha savienības kongresā.

Devis nozīmīgu ieguldījumu atklātņu teorijā. Langes vārdā ir nosaukts uzbrukuma variants divzirdziņu aizsardzībā (kurš citā gājienu secībā iespējams arī no skotu atklātnes): 1.e4 e5 2.Zf3 Zc6 3.Lc4 Zf6 4.d4 ed4 5.O–O Lc5 6. e5.

Savā 1862. gadā publicētajā grāmatā *Handbuch der Schachaufgaben* ir veicis pirmo šaha uzdevumu sistematizāciju, kā arī ieviesis tādu šaha kompozīcijas jēdzienu kā "pašmats".

## Atsauces

## Ārējās saites
*  šahista profils vietnē chessgames.com
*  šahista kompozīcijas vietnē "Chess Problem Database Server"
Mazstraupes pils

thumb|230px|Mazstraupes muižas kungu nams pēc atjaunošanas (2015).
[thumb|230px|Mazstraupes muižas pils 1795. gadā (no [Broces kolekcijas).]]
[thumb|230px|Mazstraupes muižas pils 1830. gadā (no [Pauluči albuma).]]
thumb|230px|Mazstraupes pils tornis 20. gadsimta sākumā (nojaukts 1938).

**Mazstraupes pils** () ir 15. gadsimtā celta Rīgas arhibīskapijas vasaļu pils senās Idumejas teritorijā pie Braslas upes, netālu no Lielstraupes pils (mūsdienās Cēsu novada Straupē). Tai garām veda Limbažu-Cēsu ceļš. 18.-19. gadsimtā viduslaiku pili pārbūvēja par Mazstraupes muižas kungu māju, tās ēkā mūsdienās iekārtota Straupes pamatskola.

## Vēsture
Straupes Mazā muiža (*luttike hove by Rope*) pirmo reizi minēta kādā 1408. gada dokumentā. Mazstraupes pils (*Kleinroop*) vārds atrodams 1555. gada Livonijas piļu sarakstā, sākotnēji tā piederēja Rozeniem.
1582. gada Jamas Zapoļskas miera līgumā Mazstraupes pils nav pieminēta, pēc līguma noslēgšanas Straupes pilsnovadu iekļāva Polijas-Lietuvas kopvalstij piederošās Livonijas Pārdaugavas hercogistes Pērnavas vaivadijā. Pili atdeva jezuītiem, kas tajā iekārtoja vīriešu klosteri.

Poļu-zviedru kara laikā klosteri slēdza, 1601. gada piļu revīzijā tā pieminēta kā Mazā Straupe (*Klein Rope*), kuras īpašnieks bija Johans no Rozenes. 1638. gada Zviedru Vidzemes piļu revīzijā minēts, ka pils īpašniece bija Fabiāna Rozena radiniece Sofija Mengdena.
Pēc Lielā Ziemeļu kara 1727. gadā pili nopirka Krievijas Impērijas ķeizara Pētera II galminieks grāfs Kārlis Gustavs Lēvenvolde (*Löwenwolde*), pēc viņa nāves 1735. gadā tajā saimniekoja viņa atraitne Šarlote, dzimusi Rozena. 1742. gadā viņa pili pārdeva Georgam Johanam Meijendorfam (1718—1771), kas pili pilnīgi pārbūvēja. Pēc viņa pils īpašnieki bija Kazimirs fon Meijendorfs (1749—1813), Georgs fon Meijendorfs (1795—1863), Fēlikss fon Meijendorfs (1834—1871). Pēdējais muižas īpašnieks bija Aleksandrs fon Meijendorfs (1869—1964), kas 1919. gadā devās bēgļu gaitās uz Angliju. Pilī iekārtoja Straupes skolu, 1938. gadā nojauca seno pils torni.

## Apraksts
Mazstraupes pils bija celta Braslas upes labajā krastā pie dzirnavu ezera. Senākā pils daļa bija 6,5х8,7 metrus liels kvadrātveida četrstāvu sargtornis ar pagrabu zem tā. Torņa sienu biezums sasniedza 2,2 metrus, tajā bija 3,9 metrus plati iebraucamie vārti. Pils tornim vēlāk bija piebūvēti vairāki dzīvojamie korpusi. Pils torni nojauca 1938. gadā.

Mazstraupe Castle 01.JPG|Pirms pārbūves
Mazstraupe Castle 02.JPG|Pirms pārbūves 
Mazstraupe Castle 03.JPG|Pirms pārbūves
Mazstraupes pils - panoramio.jpg|Pēc pārbūves (2014)
Mazstraupes pils - panoramio (1).jpg|Pēc pārbūves


## Atsauces

## Ārējās saites
* Armin Tuulse. Die Burgen in Estland und Lettland . Dorpater Estnischer Verlag, 1942
Paramicrodispus scarabidophilus

***Paramicrodispus scarabidophilus*** ir gamazīdo ērcīšu suga no *[[Microdispidae]]* dzimtas. Parazitē uz komposta degunradžvaboles virsmas. Šī ērcīšu suga ir aprakstīta 2012. gadā ziemeļu Irānā.

## Atsauces
Premicrodispus akermanae

***Premicrodispus akermanae*** ir gamazīdo ērcīšu suga no *[[Microdispidae]]* dzimtas. Parazitē uz komposta degunradžvaboles virsmas. Ir aprakstītas tikai mātītes, nav datu par tēviņiem un kāpuriem. Šī suga sastapta Ukrainā: Odesas apgabalā un Krimā.

## Atsauces
246. mikroautobusu maršruts (Rīga)

**246. mikroautobusu maršruts** bija Rīgas sabiedriskā transporta maršruts, kas kursēja no Rīgas centra (atsevišķos reisos no Pļavniekiem kopš 2016. gada) līdz Daugavgrīvai. Kopš 2016. gada 8. septembra maršruts tika apvienots ar 217. minibusu maršrutu. No 2018 gada 16. jūlija maršruts kursēja arī brīvdienās, bet tikai līdz Rīgas centram.

No 2019. gada 1. maija mikroautobusi kursēja tikai no Rīgas centra (atsevišķos reisos no Jūrkalnes ielas) līdz Daugavgrīvai. Tika slēgts maršruts līdz Pļavniekiem.

No 2020. gada 1. janvāra maršruts tika slēgts. Līdz 2022. gada septembrim tika aizvietots ar 346. ekspresbusu (Centrs - Daugavgrīva).

## Maršruts
**Centrs** — **[[Pļavnieki]]** kursēja pa šādām ielām: Parādes iela, Flotes iela, Kapteiņu iela, Gobas iela, Stūrmaņu iela, Gaigalas iela, Daugavgrīvas šoseja, Daugavgrīvas iela, Raņķa dambis, Uzvaras bulvāris, Akmens tilts, 11. novembra krastmala, 13. janvāra iela, Marijas iela un Satekles iela.

**Centrs — [[Daugavgrīva]]** kursēja pa šādām ielām: Satekles iela, Marijas iela, 13. janvāra iela, 11. novembra krastmala, Akmens tilts, Uzvaras bulvāris, Raņķa dambis, Daugavgrīvas iela, Daugavgrīvas šoseja, Gaigalas iela, Stūrmaņu iela, Gobas iela, Kapteiņu iela, Flotes iela un Parādes iela.

## Pieturvietas
246. mikroautobusu maršrutā kopumā ir 54 pieturas. Virzienā **[[Daugavgrīva]] — Centrs** ir 28 pieturas, bet virzienā '''Centrs — Daugavgrīva ir 26 pieturas.

## Skatīt arī
* Mikroautobusu satiksme Rīgā
* Rīgas satiksme

## Atsauces

## Ārējās saites
* 246. mikroautobusu maršruta saraksts
Kivdolova

**Kivdolova** vai **Kiudalova**, agrāk arī **Kivdoli** vai **Kivdoļi**, ir ciems Ludzas novada Pureņu pagastā, pagasta centrs. Izvietojies pagasta austrumdaļā Kivdolovas ezera krastā pie autoceļa V525  no novada centra Ludzas un  no Rīgas. Kivdolovā atrodas pagasta pārvalde, Pureņu tautas nams, bibliotēka, feldšeru-vecmāšu punkts, pasta nodaļa Strumpe, veikals. Apdzīvotā vieta izaugusi pēc 1984. gada, kad uz šejiemi no Vitkupovas pārcelta ciema padome un 1988. gadā uzbūvēta sākumskola.

## Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSP datiem.

## Atsauces
Auziņi (Pureņu pagasts)

**Auziņi** vai **Auzeņi** () ir ciems Ludzas novada Pureņu pagastā. Izvietojies pagasta rietumdaļā pie autoceļa V526  no pagasta centra Kivdolovas,  no novada centra Ludzas un  no Rīgas. Auziņos atrodas bibliotēka un veikals. Auziņi no 1949. līdz 1954. gadam bija Auziņu ciema centrs, vēlāk izauguši kā kolhoza «Zarja» ciemats.

1897. gadā katoļu ciemā bija 12 sētas.

## Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSP datiem.

## Atsauces
Auziņi

**Auziņi** var būt:
* Auziņi — apdzīvota vieta Pureņu pagastā
* Auziņi — apdzīvota vieta Sventes pagastā
UD Las Palmas

***Unión Deportiva Las Palmas, S.A.D.***, biežāk zināms vienkārši kā **"Las Palmas"**, ir Spānijas futbola klubs no Laspalmasas de Grankanārijas Kanāriju salās. Klubs tika dibināts 1949. gadā, pašlaik spēlē Spānijas futbola čempionāta Otrajā divīzijā jeb *LaLiga 2*. Mājas spēles komanda aizvada *[[Gran Canaria (stadions)|Gran Canaria]]* stadionā, kur ir 32 150 skatītāju vietas.
 
## Vēsture

Klubs tika dibināts 1949. gada 22. augustā, apvienojoties piecām vietējām komandām. Jau pēc divām sezonām 1951. gadā pirmo reizi kvalificējās Spānijas futbola čempionāta Pirmajai divīzijai, taču ierindojās tikai 15. vietā un vietu saglabāt nespēja. Vēlāk komanda vairākas reizes gan iekļuva, gan atstāja augstāko līgu. Labākos panākumus komanda guva 20. gadsimta 60. gadu beigās, kad Spānijas čempionātā divas reizes ierindojās labāko trijniekā: 1967.—1968. gada sezonā tika izcīnīta 3. vieta un 1968.—1969. gada sezonā 2. vieta. 2015. gadā pēc 13 gadu pārtraukuma klubs atkal atgriezās Pirmajā divīzijā.

## Sasniegumi
* **[[Spānijas futbola čempionāta Pirmā divīzija|Spānijas čempionāta Pirmā divīzija (''La Liga'')]]**
** Vicečempioni: 1968—69
* **[[Spānijas futbola čempionāta Otrā divīzija|Otrā divīzija (''Segunda División'')]]**
** Čempioni: 1953—54, 1963—64, 1984—85, 1999—00
* **[[Spānijas Karaļa kauss]]**
** Finālisti: 1977—78
** Pusfinālisti: 1973—74, 1983—84, 1996—97

## Komandas sastāvs
:.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Oficiālā kluba vietne 
* Oficiālais kluba radio  
* Kluba fanu mājaslapa
Kviksteps

**Kviksteps** ir ātra deja, kas radusies no fokstrota. Dejas nosaukums radās tikai 1927. gadā, līdz tam kvikstepu sauca par ātro fokstrotu vai ātra ritma fokstrotu. Kviksteps laika gaitā ir absorbējis daudzus citu deju soļus, tajā skaitā galopa un polkas kustības. Mūsdienu kvikstepā ietverti gājiena un skrējiena soļi, šasē un griezieni.

## Atsauces
Vincents Kursītis

**Vincents Kursītis** (arī **Kursišs**;  — ) bija Latvijas jurists un politiķis. Bijis Latvijas Satversmes sapulces deputāts, Latvijas Darba partijas biedrs. Antona Kursīša brālis.

## Biogrāfija
Vincents Kursītis piedzima  Līksnas pagasta «Augšguļānos». 1920. gadā piedalījās Krievijas pilsoņu karā, būdams Latviešu strēlnieku sastāvā, Krimas pussalā pie Perekopa šauruma. Tajā pašā gadā ievēlēts Latvijas Satversmes sapulcē no Latvijas Darba partijas saraksta.

Latvijas PSR laikā bija tiesnesis. Miris  Višķos. Apglabāts Višķu kapos.

## Atsauces
Hauards Stauntons

**Hauards Stauntons** (; 1810. gada aprīlis, Kamberlenda - , Londona) bija Lielbritānijas šahists, kas no 1843. līdz 1851. gadam tika uzskatīts par neoficiālo pasaules čempionu šahā.

## Biogrāfija
Par Stauntona agrīno dzīves posmu ir visai pretrunīgas ziņas. Iespējams, ka viņš bijis kāda aristokrāta dēls, tomēr nav guvis labu izglītību. Pēc tēva nāves mantojis prāvu summu, kuru drīzumā notērējis. Šahu iemācījies spēlēt 1830. gadā. 1836. gadā ieradies Londonā, bet 1838. gadā kļuvis par Vestminsteras šaha kluba biedru, vēlāk arī par kluba sekretāru. Klubā darbojies līdz sava mūža beigām, daudz laika veltot šaha popularizācijai un dažādu pasākumu organizācijai. 1849. gadā apprecējies ar atraitni, kurai no iepriekšējām laulībām ir bijuši astoņi bērni.

No 1836. līdz 1840. gadam kļuvis par Anglijas spēcīgāko šahistu, dažādos mačos uzvarot savus pretiniekus. 1841. gadā nodibinājis žurnālu "The Chess Player's Chronicle", kuram bijis redaktors līdz pat 1854. gadam. 1843. gadā nospēlējis Parīzē divus mačus ar tā laika Francijas spēcīgāko šahistu Sentamānu. Pirmajā Stauntons zaudējis ar 2½:3½ (+2, -3, =1), tomēr revanša mačā spējis gūt pārliecinošu uzvaru ar 13:8 (+11, -6, =4). Pēc šīs uzvaras Stauntons ticis uzskatīts par sava laika spēcīgāko šahistu. No 1845. gada līdz savai nāvei rediģējis šaha nodaļu Londonas laikrakstā "Illustrated London News". 1849. gadā kopā ar Natānielu Kuku izveidojis šaha figūru dizainu, kurš joprojām tiek lietots mūsdienu šaha turnīros.

1851. gadā Londonā organizējis pirmo starptautisko šaha turnīru, kas norisinājies pēc izslēgšanas sistēmas. Turnīrs Stauntonam bijis neveiksmīgs, jo tā pusfinālā viņš zaudēja Vācijas šahistam Ādolfam Andersenam ar 1:4, līdz ar to arī pazaudējot savu neoficiālo pasaules čempiona nosaukumu.

1858. gadā izvairījies no mača ar spēcīgāko amerikāņu šahistu Polu Morfiju, jo tajā laikā bija aizrāvies ar Viljama Šekspīra daiļrades izpēti. Izdevis arī šaham veltītas grāmatas, no kurām pazīstamākā ir 1847. gadā publicētā "Chess-Player's Handbook" ("Šahista rokasgrāmata").

Atstājis lielu iespaidu uz atklātņu teoriju, īpaši uz slēgto atklātņu teoriju. Stauntona vārdā ir nosaukts gambīts holandiešu aizsardzībā: 1. d4 f5 2. e4. Tāpat viņa iemīļotais sākuma gājiens 1. c4 ir ieguvis nosaukumu - Angļu atklātne.

1951. gadā Londonā tika organizēts pirmais Stauntona piemiņas turnīrs par godu 1851. gada turnīra simtgadei, kurā uzvarēja Svetozars Gligoričs. Kopš 2003. gada šis turnīrs ir kļuvis regulārs.

## Atsauces

## Ārējās saites
Hofcumberges pils

thumb|250px|Tērvetes Hofcumberges pilsdrupas (20. gadsimta sākumā)
[thumb|250px|Hofcumberges pilsdrupas 19. gs. vidū ([Štafenhāgens)]]
thumb|250px|Skats uz Tērveti 1806. gadā (redzams Tērvetes pilskalns, Kalnamuižas ēkas un Hofcumberges pilsdrupas)
[thumb|250px|Hofcumberges pilsdrupas 1830. gadā (no [Pauluči albuma)]]
thumb|250px|Tērvetes pilskalns un ordeņa pilsdrupas (ap 1930)
**Hofcumberges ordeņa pils** () jeb **Kalnamuižas pils** bija Livonijas ordeņa Dobeles komturejas, vēlāk Kurzemes un Zemgales hercogistes nocietinājums Tērvetē. Pils uzcelta 14. gadsimtā pie Zemgales robežas ar Lietuvas dižkunigaitiju, lai aizsargātos pret lietuviešu uzbrukumiem.
Līdz mūsdienām saglabājušās pils dienvidaustrumu, dienvidrietumu un ziemeļrietumu mūru paliekas 7—8 metru augstumā.

## Vēsture
Hofzumberges mūra pili jeb "(pils)kalna pagalmu" Livonijas ordenis uzcēla pēc Zemgales valsts pakļaušanas 1339. gadā agrākās zemgaļu Tērvetes pilskalna priekšpils vietā. Pils bija tieši pakļauta Dobeles komturiem.

Pirms tam Tērvetē notika vairākas lielas kaujas starp zemgaļu un krustnešu karaspēkiem līdz 1286. gadam, kad zemgaļi savu pili nodedzināja un pārcēlās uz tagadējo Lietuvu.

Pēc lietuviešu uzbrukumu beigšanās 1462. gadā pili izlēņoja ordeņa vasalim Klausam Mederheimam. 1560. gadā pēdējais Livonijas ordeņa mestrs Gothards Ketlers Hofcumberges pilī parakstīja miera izlīgumu ar nepakļāvīgo Dobeles komturu Tīsu fon der Reki, pēc kura viņš saņēma valdījuma tiesības uz Dobeles, Hofcumberges un Auces pilsnovadiem. 1576. gadā Kurzemes hercogs Gothards tomēr atguva tiesības uz Hofcumberges pili, kuru pamatīgi pārbūvēja.

1596. gadā Kalnamuižas pilī parakstīja līgums par Kurzemes un Zemgales herocgvalsts sadalīšanu starp Gotharda Ketlera dēliem Frīdrihu (ieguva Zemgales un Sēlijas daļas) un Vilhelmu (ieguva Kurzemes daļu).

Lielā Ziemeļu kara laikā Zviedrijas karaspēks karaļa Kārļa XII vadībā 1701. gada augustā aplenca hercoga Hofcumberges pili un tās mūrus sašāva ar lielgabaliem. Pēc sagraušanas pili vairs neatjaunoja.

Drīz pēc tam, kad 1795. gadā hercogvalsti anektēja Krievijas impērija, 1798. gadā ķeizars Pāvils I Hofcumberges muižu uzdāvināja ģenerālim Pēterim fon der Pālenam. Līdz 1920. gada agrārajai reformai Tērvetes Kalnamuiža atradās grāfu Pālenu dzimtas īpašumā. Viņi uzcēla Kalnamuižas koka kungu māju ar saimniecības ēkām un Pālenu kapliču (1906) Tērvetes kapos.

Avārijas stāvoklī esošās pilsdrupas 2021.gadā konservētas un nostiprinātas pēc arhitekta A. Lapiņa projekta.

## Apraksts
Hofcumberges pils celta no apmestiem laukakmeņiem bijušā zemgaļu pilskalna dienvidaustrumu pusē.
Pils mūri bija 1,1 metru biezi un tās pamati aizņēma 25х25 metrus lielu laukumu. Dienvidaustrumu mūra iekšpusē bija iebūvēts dzīvojamais korpuss ar pagrabiem zem tā.

## Pilsdrupas mūsdienās

Svetkalnio pilies liekanos is vakaru puses.JPG|Skats no rietumiem
Tērvetes pilsdrupas 2004-09-04.jpg|
Svetkalnio pilies liekanos1.JPG|
2010 09 04 7Tervete45.JPG|
2010 09 04 7Tervete47.JPG|


## Atsauces

## Ārējās saites
* Armin Tuulse. Die Burgen in Estland und Lettland . Dorpater Estnischer Verlag, 1942
Gēringa gambīts

**Gēringa gambīts**  ir šaha atklātne, kas sākas ar gājieniem: **1. e2-e4 e7-e5 2. Zg1-f3 Zb8-c6 3. d2-d4 e5xd4 4. c2-c3**.

Tas ir Skotu atklātnes variants un tāpat kā skotu atklātne pieder pie atklātām atklātnēm. Tā Šaha atklātņu enciklopēdijas kods ir C45.
 
## Vēsture
Gēringa gambītu 19. gadsimta vidū izstrādājis vācu meistars K. Gērings.

## Stratēģiskā ideja
Baltie ar bandinieka upuri tiecas iegūst attīstības pārsvaru, melnie - radīt aktīvu pretspēli, izdevīgā momentā atgriežot ziedoto bandinieku.

Mūsdienu praksē sastopams samērā reti.
 
## Galvenie varianti
* 4. ... d7-d5 5. e4xd5 Dd8xd5 6. c3xd4 Zg8-f6 7. Zb1-c3 Lf8-b4 8. Lf1-e2
* 4. ... d4-d3 5. Lf1xd3
* 4. ... d4xc3 5. Zb1xc3

## Atsauces

## Ārējās saites
Gēringa gambīta partijas
Andrejs Kiriļenko

**Andrejs Kiriļenko** var būt:
* Andrejs Kiriļenko (*Андрей Кириленко*) — krievu basketbolists un sporta funkcionārs (1981);
* Andrejs Kiriļenko (*Андрей Кириленко*) — padomju politiķis (1906—1990).
Džūljuss Jego

**Džūljuss Kiplagats Jego** (; dzimis ) ir Kenijas vieglatlēts, startē šķēpa mešanas sacensībās.

2015. gada Pasaules čempionātā izcīnīja uzvaru ar 92,72 m tālu metienu. Tas viņu ierindoja 3. vietā starp vistālāk metušajiem šķēpa metējiem, tālāk ir metuši Jans Železnijs un Aki Parviainens. Pirmais Kenijas vieglatlēts, kas izcīnījis uzvaru Pasaules čempionātā mešanas disciplīnās. 2013. gada Pasaules čempionātā bija ierindojies 4. vietā (85,40 m), kļūdams par pirmo Kenijas vieglatlētu, kas kvalificējies pamatsacensībām laukuma disciplīnās.

Divas reizes izcīnījis uzvaru Āfrikas čempionātā, 2011. un 2019. gadā kļuvis par Āfrikas spēļu uzvarētāju. 2014. gadā uzvarējis Nāciju Sadraudzības spēlēs. Četras reizes piedalījies olimpiskajās spēlēs (, , , ). 2012. gadā Londonā ierindojās 11. vietā. 2016. gadā Riodežaneiro izcīnīja sudraba medaļu. 2020. gada spēlēs Tokijā neiekļuva finālsacensībās, bet 2024. gadā Parīzē ieņēma 5. vietu.

Šķēpa mešanas tehniku apguvis, skatoties *[[YouTube]]* video, kā šķēpu met Železnijs, Andrēass Tūrkildsens.

## Atsauces

## Ārējās saites
*
Domeniko Lorenco Ponciāni

**Domeniko Lorenco Ponciāni** (; , Modēna — , Modēna) bija Itālijas šahists un garīdznieks.

## Biogrāfija
Ieguvis labu izglītību — Modēnas Universitātē studējis filozofiju un teoloģiju, 23 gadu vecumā ieguvis tiesību doktora grādu. Zinājis sešas valodas un bijis universitātes profesors. 46 gadu vecumā ticis ordinēts par priesteri, bet 1767. gadā Romas pāvests Klements XIII iecēlis Ponciāni par Modēnas katedrāles kanoniķi.

1769. gadā ar pseidonīmu "Autors no Modēnas" publicējis traktātu *Il giuoco incomparabile degli scacchi* ("Nesalīdzināmā šaha spēle"), kurā kritiski apcerējis sava laika šaham veltītos izdevumus, tajā skaitā Filidora darbus. Šajā traktātā analizējis dažādas atklātnes, kā arī sniedzis vairākus desmitus šaha galotņu un uzdevumu paraugus. Ponciāni traktāts Itālijā piedzīvoja atkārtotus izdevumus un atstāja iespaidu uz šaha teorijas attīstību.

Viņa vārdā ir nosaukta Ponciāni atklātne: 1. e4 e5 2. Zf3 Zc6 3 c3.

## Ārējās saites
Sapieru iela

**Sapieru iela** ir Rīgas iela Latgales priekšpilsētas Grīziņkalna apkaimē. Sapieru iela sākas pie Aleksandra Čaka ielas krustojuma un beidzas pie Rūdolfa ielas. Ielā ir organizēta vienvirziena satiksme virzienā no A. Čaka ielas.

Rīgas kartēs iezīmēta kopš 1885. gada ar savu tagadējo nosaukumu, kas laika gaitā nav mainīts. Nosaukums radies no karaspēka daļas, kas tur atradās. Padomju gados šo karaspēka daļu Sapieru ielā ar Grīziņkalna parku savienoja slepena pazemes eja.

## Ielu savienojumi
Sapieru iela ir savienota ar šādām ielām:
* Aleksandra Čaka iela;
* Rūdolfa iela.

## Objekti
Pie Sapieru ielas (adrese Aleksandra Čaka ielā 160) atrodas a/s "Latvijas balzams" ražošanas ēkas. Sapieru ielā 5 atrodas Rīgas 44. pirmsskolas izglītības iestāde.

## Skatīt arī
* Grīziņkalns

## Atsauces
Vilemstade

**Vilemstade** () ir Kirasao (Karību jūras sala) galvaspilsēta. Bija Nīderlandes Antiļu galvaspilsēta līdz to likvidācijai 2010. gadā. Pilsētas iedzīvotāju skaits sasniedz 150 tūkstošus. Te atrodas vecākā Amerikā pastāvošā sinagoga. Pilsētas centrs ir iekļauts UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā.

## Ārējās saites
Durbes viduslaiku pils

thumb|230px|Durbes pilsdrupas 19. gadsimta sākumā.
thumb|230px|Durbes pilsdrupas 1901. gada attēlā.
thumb|230px|Durbes pils drupas mūsdienās.

**Durbes viduslaiku pils** () bija Livonijas ordeņa, vēlāk Kurzemes hercogistes nocietinājums un saimniecības pils Durbē. Pils uzcelta pie senā Kursas kara ceļa uz Prūsiju vietā, kur tas šķērsoja purvāju pie Durbes ezera. Netālu no pils 1260. gada jūlijā notika Durbes kauja.
Līdz mūsdienām saglabājušās pils austrumu un dienvidu mūra paliekas 10 metru augstumā.

## Vēsture
Durbes ordeņa pils uzcelta kuršu Durbes pilsnovadā () pie Durbes purvāja (*stagnum Dorben*) un bija tieši pakļauta Kuldīgas komturiem, kas rezidēja Kuldīgas pilī. Pirmo reizi mūra pils hronikā pieminēta 1387. gadā kā pils "pretī Durbes priekšpilsētai" (). Jādomā, ka pirms tam galvenais novada pilskalns atradās vēl 1362. gadā pieminētajā Lindāles pilī (pie tagadējās Vecpils). Pilij bija arī saimnieciska nozīme, jo pie tās attīstījās miests, kurā 16. gadsimtā mituši 30 amatnieki.  

Pēc 1617. gada Kurzemes un Zemgales hercogistes satversmes (*Formula regiminis* — "Valdības formula") pieņemšanas pilī tiesu sprieda Durbes pilskungs (*Hauptmann*).  Durbes pils atradās pie Jelgavas-Grobiņas pasta ceļa, 18. gadsimtā Durbes miestā bijuši 13 dažādu amatu meistari. 1651. gadā netālu no pils uzcēla jaunu mūra baznīcu.
Lielā Ziemeļu kara laikā Zviedrijas karaspēks 1701. gadā aplenca hercoga Durbes pili un tās mūrus sašāva ar lielgabaliem. Pēc sagraušanas pili vairs neatjaunoja.

## Apraksts
Durbes ordeņa pils celta no laukakmeņiem Durbes senlejas austrumu malā, grūtāk aizsargājamajā dienvidu pusē bijis izrakts aizsarggrāvis, kas tagad aizbērts. 
Pils mūri sasniedza 1,5 metru biezumu un tās pamati aizņēma 59,5-61 х 56,5-60,4 metrus lielu laukumu. Ziemeļu mūra iekšpusē bija iebūvēts 8,7 metrus plats dzīvojamais korpuss ar pagrabiem zem tā.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Armin Tuulse. Die Burgen in Estland und Lettland . Dorpater Estnischer Verlag, 1942
Eiropas Gada cilvēks Latvijā

**Gada Eiropas cilvēks** ir apbalvojums, ko pasniedz nevalstiska organizācija Eiropas Kustība Latvijā. Šis apbalvojums izveidots 1998. gadā ar mērķi godināt cilvēku, kas pēc sabiedrības domām ir visvairāk veicinājis Eiropas integrāciju Latvijā un Latvijas integrāciju Eiropā. Konkrētā gada cilvēks tiek izvēlēts gada beigās.

Apbalvojumu saņēmuši:

## Atsauces
Malāvijas administratīvais iedalījums

[250px|thumbnail|[Malāvijas novietojums]]
**[[Malāvija]]s administratīvo iedalījumu** veido **3 reģioni**, kuri sīkāk iedalās **28 distriktos**.

## Administratīvo līmeņu shēma

## Pirmā līmeņa administratīvais iedalījums

### Reģioni

## Otrā līmeņa administratīvais iedalījums
### Distrikti

## Atsauces
Mozambikas administratīvais iedalījums

[250px|thumbnail|[Mozambikas novietojums]]
**[[Mozambika]]s administratīvo iedalījumu** veido **10 provinces** (*provincias*) un **1 galvaspilsēta** (*cidade capital*). Provinces sīkāk tiek iedalītas **129 distriktos** (*distritos*). Savukārt distrikti sīkāk tiek iedalīti **405 postos** (*postos*)

## Administratīvo līmeņu shēma

## Pirmā līmeņa administratīvais iedalījums

### Galvaspilsēta

### Provinces

## Atsauces
Karels Trakslers

**Karels Trakslers** (; , Vlahovo Bržezi - , Voline) bija Čehijas šahists un garīdznieks.

## Biogrāfija
Bijis Romas Katoļu baznīcas priesteris, kurš aizrāvies ar šaha spēli. Atklājis ļoti agresīvu variantu divzirdziņu aizsardzībā, kas nosaukts viņa vārdā - 1.e4 e5 2.Zf3 Zc6 3.Lc4 Zf6 4.Zg5 Lc5. 1890. gadā pirmoreiz to pielietojis turnīra partijā un guvis spīdošu uzvaru jau 17. gājienā nomatojot pretinieka karali. Tomēr šaha turnīros sava amata ierobežojumu dēļ piedalījies reti.

Bijis arī tā sauktās "Bohēmijas skolas" šaha problēmists, kurš publicējis aptuveni 900 šaha kompozīcijas, daudzas arī ar dažādiem pseidonīmiem. No 1896. līdz 1899. gadam bijis čehu šaha žurnāla "České listy šachové" redaktors. Kopā ar savu brālēnu Vīnē publicējis grāmatu "Schachprobleme aus den Jahren 1884–1910" ("Šaha problēmas no gadiem 1884-1910"), kurā apkopojis līdz 1910. gadam sacerētās problēmas.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Karela Trakslera šaha kompozīcijas mājaslapā PDB
Laube

**Laube** var būt:

* Eižens Laube, vācbaltu cilmes latviešu arhitekts (1880—1967);
* Indriķis Laube, arī Heinrihs Laube (*Heinrich Laube*), vācbaltu rakstnieks, literatūrkritiķis, žurnālists, tulkotājs (1841—1889);
* Jānis Laube, latviešu izcelsmes padomju valsts, militārais un speciālo dienestu darbinieks (1889—1938).
Skotu gambīts

**Skotu gambīts**  ir šaha atklātne, kas sākas ar gājieniem: **1. e2-e4 e7-e5 2. Zg1-f3 Zb8-c6 3. d2-d4 e5xd4 4. Lf1-c4**.

Tas ir skotu atklātnes variants un tāpat kā skotu atklātne pieder pie atklātām atklātnēm. Tā Šaha atklātņu enciklopēdijas kods ir C45.
 
## Vēsture
Skotu gambīts pirmoreiz lietots korespondencšaha partijā Edinburga — Londona (1824-1926). Savās partijās to vairākkārt lietojuši Ā. Andersens, P. Morfijs, F. Māršals, K. Šlehters um citi.

## Stratēģiskā ideja
Baltie atšķirībā no skotu atklātnes netērē laiku bandinieka atgūšanai, bet tiecas ātrāk pabeigt attīstību, melnie var atteikties no skotu gambīta spēlējot 4. ...Zf6 un pārejot izdevīgā divzirdziņu aizsardzības variantā.

Mūsdienu praksē sastopams samērā reti.
 
## Galvenie varianti
* **4. ... Zg8-f6** — ar pāreju uz divzirdziņu aizsardzību.
* **4. ... Lf8-c5 5. c2-c3.**
** ** 5. ... Zg8-f6** — ar pāreju uz itāļu atklātni. 
** **5. ... d4xc3 6. Lcxf7+ Ke8xf7 7. Dd1-d5+ Kf7-f8 8. Dd5-c55+ Dd8-e7 9. Dc5-c3!**
** **5. ... d4-d3.**

## Atsauces

## Ārējās saites
* Skotu gambīta partijas
Pāvels Voļa

**Pāvels Voļa** (; dzimis Penzā ) Krievijas  aktieris, komiķis un kinoproducents.

Pazīstams kā *[[Comedy Club]]* rezidents un КВН dalībnieks. Arī TV šova "*Импровизация*" vadītājs.
Gariks Martirosjans

**Gariks Martirosjans**  (, ) ir armēņu aktieris un producents.

Pazīstams kā JAK dalībnieks, *[[Comedy Club]]* vadītajs un humora šova "Naša Russia" producents.

## Ārējās saites
Neomicrodispus iranicus

***Neomicrodispus iranicus*** ir gamazīdo ērcīšu suga no *[[Microdispidae]]* dzimtas. Parazitē uz komposta degunradžvaboles virsmas. Ir aprakstītas tikai mātītes, nav datu par tēviņiem un kāpuriem. Šī suga ir aprakstīta Irāna ziemeļu mežos.

## Atsauces
Čārlzs Konrāds

**Čārlzs "Pīts" Konrāds jaunākais** (*Charles "Pete" Conrad, Jr.*; dzimis , miris ) bija 
ASV astronauts, Jūras kara flotes lidotājs. Veicis četrus kosmiskos lidojumus, izkāpis uz Mēness virsmas.

## Dzīvesgājums
1953. gadā Konrāds Prinstonas Universitātē ieguva bakalaura grādu aeronautikas inženierijā. Pēc tam iestājās Jūras kara flotes aviācijā un Kara flotes izmēģinātājpilotu skolā *Patuxent River*. Viņš bija instruktors un inženieris. Vēlāk viņš dienēja uz lidmašīnu bāzes kuģa *USS Ranger*.

1962. gada septembrī Čārlzs Konrāds tika uzņemts NASA astronautu grupā. Trenējās *[[Gemini (kosmiskais projekts)|Gemini]]* projektam.
Tajā laikā Konrāds bija viens no augumā īsākajiem astronautiem (1,69 m).

Konrāds savu pirmo kosmisko lidojumu veica 1965. gada augustā kā kosmosa kuģa *[[Gemini 5]]* pilots kopā ar Gordonu Kūperu. Gandrīz astoņu dienu misijā tika uzstādīts kosmiskā lidojuma ilguma rekords.
Pīts Konrāds bija *[[Gemini 8]]* dublieru apkalpes komandieris.

Otro lidojumu kosmosā Konrāds veica 1966. gada septembrī, esot *[[Gemini 11]]* komandējošais pilots. Lidojuma laikā notika kosmosa kuģa saslēgšanās ar *[[Agena Target Vehicle]]*, tai skaitā savienojot abus objektus ar trosi.

thumb|left|220px|Konrāds uz Mēness
1966. gada decembrī Čārlzs Konrāds tika apstiprināts *Apollo* pirmā orbitālā lidojuma dublieru apkalpē. Tā kā mēness moduļa izstrāde aizkavējās, šī misija tika pārcelta uz 1968. gada decembri kā *[[Apollo 8]]*. Vēlāk *Apollo 8* misija tika pārveidota par Mēness orbitālo lidojumu bez mēness kabīnes, Konrāda rezerves apkalpi apstiprinot *[[Apollo 9]]* misijai 1969. gada martā.

Čārlza Konrāda trešais kosmiskais lidojums notika 1969. gada novembrī, esot *[[Apollo 12]]* komandierim. Viņš kopā ar Elanu Bīnu veica otro nosēšanos uz Mēness virsmas.

Pēdējo reizi Konrāds kosmosā devās 1973. gada maijā kā orbitālās stacijas *[[Skylab]]* pirmās ekspedīcijas *[[Skylab 2]]* komandieris. Tika veiktas divas iziešanas kosmosā, kuru laikā atvērts stacijas iesprūdušais saules bateriju panelis, kā arī veikti citi darbi.

1973. gada 31. decembrī Čārlzs Konrāds atstāja NASA un atvaļinājās no Kara flotes.
Pēc tam viņš bija uzņēmuma *[[American Television and Communications]]* viceprezidents.
1976. gadā Konrāds kļuva par *[[McDonnell Douglas]]* viceprezidentu un konsultantu.

1999. gada 8. jūlijā Čārlzs Konrāds cieta motocikla avārijā un mira pēc dažām stundām slimnīcā.

## Kosmisko lidojumu kopsavilkums

## Ārpuskuģa aktivitātes

## Atsauces

## Ārējās saites

* Johnson Space Center biography
Sergejs Goreļikovs

**Sergejs Goreļikovs** (; dzimis 1979. gada 29. augustā Tomskā) ir Krievijas aktieris un komiķis.

Pazīstams kā *[[Comedy Club]]* rezidents un КВН dalībnieks.
Hypoaspis krameri

***Hypoaspis krameri*** ir gamazīdo ērcīšu suga no *[[Laelapidae]]* dzimtas. Parazitē uz skarabeju dzimtas vabolēm un to kāpuriem, piemēram, komposta degunradžvaboles un *[[Anoxia orientalis]]* kāpuru virsmas. Sastopama Latvijā, Baltkrievijā, Turcijā.

## Atsauces