open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
1034. gads

**1034**. () bija parastais gads, kas pēc Jūlija kalendāra sākās otrdienā.

## Notikumi
* 
## Dzimuši
* 
## Miruši
* Meško II Lamberts (*Mieszko II Lambert*) - Polijas karalis un kņazs no Pjastu dinastijas (dzimis 990.)
1032. gads

**1032**. () bija garais gads, kas pēc Jūlija kalendāra sākās sestdienā.

## Notikumi
* Dibināta Ukrainas pilsēta Bila Cerkva.
## Dzimuši
* 
## Miruši
* Bezprims (*Bezprym*) - Boļeslava I pirmais dēls no ungāru sievas (dzimis 987.)
1031. gads

**1031**. () bija parastais gads, kas pēc Jūlija kalendāra sākās piektdienā.

## Notikumi
* Beidza pastāvēt Kordovas kalifāts, Pireneju pussalas dienvidrietumos.

## Dzimuši
* Rožērs I (*Ruggero I*), Sicīlijas lielgrāfs (miris 1101.)

## Miruši
*
Čortkiva

**Čortkiva** () ir apgabala nozīmes pilsēta Ukrainas rietumos, Ternopiļas apgabalā pie Seretas upes. Čortkivas rajona centrs.

## Vēsture
Rakstos pirmoreiz minēta 1522. gadā, kad Polijas karalis Sigismunds I atļāva Ježijam Čartkovskim dibināt pilsētu un nosaukt to savā vārdā. No 1672. līdz 1683. gadam pilsēta atradās Osmaņu impērijas sastāvā, pēc tam atgriezās Polijas-Lietuvas kopvalsts sastāvā. Pēc 1772. gada Polijas Pirmās dalīšanas - Austrijas Impērijā. No 1809. līdz 1815. gadam -  Krievijas Impērijā, vēlāk atgriežoties Austroungārijas sastāvā.

Pirmā pasaules kara laikā pilsētu ieņēma Krievijas karaspēks. 1919. gada 7./28. jūnijā Rietumukrainas Tautas Republikas armija veica iesākumā veiksmīgo Čortkivas uzbrukumu. 1921. gada Rīgas miera rezultātā Čortkiva iekļāvās atjaunotajā Polijas valstī. Gandrīz puse no pilsētas iedzīvotājiem bija poļi, bet apmēram 30% - ebreji. 

Otrā pasaules kara Polijas kampaņas laikā 1939. gada septembrī Čortkivu ieņēma Sarkanā armija, 1940. gada 21./22. janvārī pilsētā notika poļu ģimnāzistu organizēta sacelšanās pret padomju okupācijas varas iestādēm. Īsi pēc Vācijas iebrukuma PSRS NKVD vietējā cietumā nošāva apmēram 800 ieslodzīto. No 1941. gada 6. jūlija līdz 1944. gada 23. martam atradās vācu okupācijā. Vācu okupācijas laikā iznīcināja pilsētas ebreju kopienu. Pēc kara pilsētas poļu iedzīvotāji tika pārcelti uz Poliju. No 1991. gada - neatkarīgās Ukrainas sastāvā. Pilsētā atradās Ukrainas kara aviācijas bāze.

## Atsauces

## Ārējās saites
Berežanu rajons

**Berežanu rajons** () ir Ukrainas Ternopiļas apgabala administratīvā iedalījuma vienība. Robežojas ar Ternopiļas apgabala Zborivas, Kozovas un Pidhajcu rajoniem, Ļvivas apgabala Peremišļanu un Zoločivas rajoniem, kā arī Ivanofrankivskas apgabala Rohatinas rajonu.

Berežanu pievārtē dzimis Polijas maršals Edvards Ridzs-Smiglijs (*Edward Rydz-Śmigły*, 1886-1941).

## Ārējās saites
Kraniostenoze

**Kraniostenoze** ir vienas vai vairāku galvaskausa šuvju priekšlaicīga saaugšana. Tā var būt izolēta patoloģija, bet var arī būt kāda noteikta sindroma pazīme, kā piemēram Kruzona, Aperta, Feifera, Karpentera, ko izraisa ģenētiskas mutācijas  (15%).

Šis defekts vairumā gadījumu tiek diagnosticēts jaundzimušajiem. Reizēm to var ieraudzīt pirms dzimšanas ultrasonogrāfijas kontroles laikā, vai, gluži pretēji, tas kļūst izteikts tikai vēlākā bērnībā.

Galvaskausa šuves, kas atdala galvaskausa kaulus, ļauj paplašināties galvai un smadzenēm, ieņemt tām normālu formu. Pēc šuvju priekšlaicīgas pārkaulošanās galvaskauss var attīstīties tikai noteiktā virzienā. Sekas var būt kā estētiskas, tā izraisīt intelektuālo aizturi un citus smagus traucējumus. 

Medikamentozā ārstēšana nespēj aizkavēt šo procesu. Ārstēšana ir tikai ķirurģiska un dažreiz prasa atkārtotas iejaukšanās.

## Epidemioloģija
Šī patoloģija skar apmēram 1 no 2000 līdz 2500 jaundzimušajiem visā pasaulē, biežāk zēnus nekā meitenes. Visbiežāk sastopamā sagitālā stenoze veido apmēram 64% gadījumu. Otrs izplatītākais veids ir vainaga šuves stenoze - 20 līdz 25%. Trešajā vietā nāk pieres stenoze ar 5 līdz 15%, un lambdoīdā jeb lambdas šuves stenoze ir sastopama tikai 0 līdz 5% gadījumu.

Apmēram 5 līdz 15% gadījumu iesaistītas vairāku dažādu šuvju kombinācijas. 

Sindromiskās stenozes izplatība ir ievērojami zemāka, apmēram 0,15 uz 10 000 jaundzimušo.

## Atsauces
Berežani

**Berežani** () ir pilsēta Ukrainas rietumos, Ternopiļas apgabala Ternopiļas rajonā.

## Vēsture
Rakstos pirmoreiz minēta 1374. gadā. Drīz pēc tam pilsēta kļuva par Polijas sastāvdaļu. 1530. gadā, kad apdzīvotā vieta bija Seņavsku dzimtas īpašums, tai tika piešķirtas Magdeburgas tiesības. Pilsētā attīstījās ebreju un armēņu kopiena. Pēc Seņavskiem pilsēta nonāca Čartorisku, vēlāk Ļubomirsku, Potocku īpašumā. Pēc 1772. gada Polijas Pirmās dalīšanas - Austrijas Impērijā, vēlāk Austroungārijā.

Pēc Pirmā pasaules kara, pamatojoties uz 1921. gada Rīgas miera līgumu, Berežani iekļāvās jaunizveidotajā Polijas valstī. 1939. gadā, pēc PSRS iebrukuma Polijā, iekļauta Ukrainas PSR, pamatojoties uz Molotova—Ribentropa paktu. No 1941. gada līdz 1944. gadam atradās vācu okupācijā. Vācu okupācijas laikā pilsētas ebreji tika iznīcināti. Pēc kara pilsētas poļu iedzīvotāji tika pārcelti uz Poliju. No 1991. gada - neatkarīgās Ukrainas sastāvā.

## Cilvēki
Berežanu pievārtē dzimis un vietējā skolā gājis Polijas maršals Edvards Ridzs-Smiglijs (*Edward Rydz-Śmigły*, 1886-1941). Berežanos dzimis arī poļu slāvists Aleksandrs Brikners (*Aleksander Brückner*, 1856-1939). No pilsētas poliskā nosaukuma - Bžezani (* Brzeżany*) ir cēlies amerikāņu politologa Zbigņeva Bžeziņska uzvārds.

## Atsauces

## Ārējās saites
Rīgas Krusta baznīca

thumb|right|Baznīcas projekta variants
**Rīgas Krusta evaņģēliski luteriskā baznīca** ir Latvijas Evaņģēliski luteriskās baznīcas dievnams Ropažu ielā 120, Rīgā. Baznīcā darbojas Rīgas Krusta draudze.

Baznīca tikusi celta laikā no 1908. līdz 1910. gadam, tās projekta autors ir arhitekts Vilhelms Bokslafs un Edgars Voldemārs Eduards Frīzendorfs.

Pirmā Krusta baznīca atradusies pie Lazaretes ielas Krišjāņa Valdemāra ielas rajonā jau 18. gadsimtā. Baznīca vairākkārt tikusi izpostīta un atjaunota, līdz mūsdienām tā nav saglabājusies. 19. gadsimta beigās, kad Krusta draudze bija Biķeru draudzes filiāle, tika ierosināts celt dievnamu. Šim nolūkam draudzei tika uzdāvināts zemes gabals pie rūpnīcas "Fēnikss" (*Phönix*), kas atradās netālu no Gaisa tilta. Iecerētās baznīcas projekta autors bija Bokslafs. Viņš bija iecerējis eklektisma stila trīsjomu celtni. Taču baznīcas celtniecība netika uzsākta līdzekļu trūkuma dēļ.

Pašreizējais zemes gabals tika piešķirts apmēram 1904. gadā, arī šīs ēkas projekta autors bija Bokslafs. Būvniecība tika uzsākta 1908. gadā, tās laikā projekts tika vairākas reizes izmainīts, kā arī pilnveidots. Baznīca tikusi iesvētīta 1910. gada vasarā.

Baznīcas ēka ir asimetriski plānota, tai ir trīsjomu draudzes telpa un masīvs tornis ziemeļu fasādē, kas atrodas tuvāk altāra daļai. Sākotnējā projektā bija paredzēts arī pulkstenis, tomēr tas nekad netika uzstādīts. Baznīcas interjers ir askētisks un racionāli veidots. Baznīcas ērģeles tikušas uzstādītas 1931. gadā.

## Atsauces

## Ārējās saites

*
Alfrēds Dinbergs

**Alfrēds Dinbergs** ( — ) bija Latvijas sabiedrisks darbinieks un politiķis. Bijis ilggadējs Latvijas Dzelzceļnieku biedrības priekšsēdētājs un 4. Saeimas deputāts.

## Biogrāfija
Alfrēds Dinbergs piedzima  Rīgā. 1895. gada jūnijā kļuvis par telegrāfa kandidātu Rīgas—Orlas dzelzceļa līnijā. Vēlāk bija telegrāfa iecirkņa pārzinis.

1919. gada augustā iestājies Latvijas dzelzceļu dienestā kā Tehniskās direkcijas telegrāfa un telefona pārzinis, 1921. gada aprīlī sācis pildīt direkcijas vecākā inženiera pienākumus. Novembrī kļuvis par Ekspluatācijas direkcijas telegrāfa un telefona daļas palīgu, 1922. gada septembrī — par tās pašas daļas administratīvās nodaļas vadītāju, 1925. gada martā kļuva par daļas vadītāju.

1931. gadā ievēlēts 4. Saeimā kā vienīgais deputāts no Dzelzceļnieku, valsts darbinieku, amatnieku un strādnieku arodnieciskās apvienības saraksta. Vēlāk Dinbergs pievienojās Kristīgajam darba blokam.

Alfrēds Dinbergs bija viens no Latvijas Dzelzceļnieku biedrības dibinātājiem un bija ilggadējs biedrības priekšsēdētājs.

Miris .

## Atsauces
Heinrihs Ādolfijs

thumb|270px|Heinriha Adofi "Pirmais mēģinājums īsi apkopotam ievadam latviešu valodā" (1685).
**Heinrihs Ādolfijs** (, ; dzimis  Bžegā, Silēzijā, miris  Jelgavā) bija vācu tautības garīdznieks, letonists un garīgo dziesmu tulkotājs, kas darbojās galvenokārt hercoga Jēkaba valdīšanas laikā Kurzemes un Zemgales hercogistē.
Jelgavas vācu draudzes virsmācītājs un Kurzemes un Zemgales hercogistu superintendents (1661-1686).

## Dzīvesgājums
Dzimis  Brīgā (*Brieg*), Silēzijā.
Ieceļojis Kurzemes un Zemgales hercogistē, 1650. gadā sāka strādāt Dobelē par luterāņu mācītāju, mācījies latviešu valodu pie Kristofora Fīrekera. Vēlāk vācu draudzes virsmācītājs Jelgavā no 1661. līdz 1686. gadam, kur bija arī Kurzemes un Zemgales superintendents.

## Nozīme
Ādolfijs nodarbojās ar latviešu valodas pareizrakstības stabilizēšanu, sekojot Georga Manceļa aizsāktajām tradīcijām šajā jomā.
Viņš bija 17. gadsimta ievērojamākās un plašākās latviešu valodas gramatikas izdevējs. 1685. gadā Jelgavā tika izdots viņa "Pirmais mēģinājums īsai latviešu valodas mācībai" (*Erster Versuch Einer kurtz-verfasseten Anleitung Zur Lettischen Sprache*). Šis ilgu laiku bija latviešu rakstu valodas normu avots. Grāmatā tikušas apkopotas līdzšinējās atziņas un zināšanas, it īpaši Fīrekera.

Ādolfijs tāpat sastādīja latviešu valodā izdoto pirmo Kurzemes baznīcas rokasgrāmatu, kas 1685. gadā iznāca Jelgavā, tajā pašā gadā iznācis pārstrādātais latviski Mārtiņa Lutera mazais katehisms.

Miris  Jelgavā.

## Darbi
* *Erster Versuch einer kurtz-verfasseten Anleitung zur lettischen Sprache*. Mitau, 1685

## Atsauces
Rēzeknes lidlauks

**Rēzeknes lidlauks** (ICAO: **EVNA**) jeb **Audriņu lidlauks** ir nesertificēts lidlauks Rēzeknes novadā. Izvietojies Audriņu pagastā Kuciņos uz ziemeļrietumiem no Rēzeknes  no pilsētas centra. Lidlaukam ir viens  garš un  plats asfaltbetona seguma skrejceļš. Lidlauka īpašnieks ir Aizsardzības ministrija. Pie lidlauka atrodas NATO pretgaisa aizsardzības radars TPS-117, kas spēj kontrolēt gaisa telpu 450 kilometru rādiusā un 30 kilometru augstumā.

2014. gadā no lidlauka bija iespējami panorāmas lidojumi grupām un individuāli virs Rēzeknes, Latgales ezeriem, kā arī iespēja skatīt ES robežu no putna lidojuma.

## Vēsture
Rēzeknes lidlauks izveidots Pirmā pasaules kara laikā. Latgales atbrīvošanas kauju laikā 1920. gada janvārī to izmantoja Sarkanās armijas gaisa spēki. Pēc lidlauka ieņemšanas 1920. gada aprīlī lidlaukā bija stacionētas britu kaujas lidmašīnas *Sopwith Strutter* un *Sopwith Camel*. Pēc Latvijas okupācijas lidlauku pārvērta par PSRS Gaisa spēku gaisa bāzi. 
Pēc kara beigām Rēzeknes lidlaukā 1945. gada bāzējās aprīlī padomju gaisa aizsardzības spēku divīzijas ar diviem pārtvērēju pulkiem, un līdz 1960. gadam tas bija PSRS karaspēka militārais lidlauks, 
pēc tam lidlauku pārveidoja par civilo lidostu, ko izmantoja 40 minūšu ilgiem lidojumiem Rēzekne-Rīga; tās darbību pārtrauca 1970. gados.

Pēc Latvijas neatkarības atjaunošanas 1992. gadā Rēzeknes lidlauku nodeva Aizsardzības ministrijas valdījumā.
2001. gadā Latvijas valdība parakstīja līgumu ar ASV uzņēmumu *[[Lockheed Martin]]* par NATO prasībām atbilstoša astoņus miljonus latu vērta radara iegādi. Rēzeknes pilsētas un rajona iedzīvotāji pret radara uzstādīšanu Audriņu pagastā savāca aptuveni 17 tūkstošus parakstu. Tālas darbības trīsdimensiju radars *TPS-117* 2004. gadā tomēr tika uzstādīts. Audriņu pagastam un blakus esošajiem vēl sešiem pagastiem Aizsardzības ministrija samaksāja kompensāciju ap 140 000 latu apmērā, kas ieguldīti feldšerpunktu iekārtu iegādei un veselības  monitoringam.

2009. gadā uzņēmējs Gunārs Klindžāns pieteicās privatizēt Rēzeknes lidlauka skrejceļu un zemi 21,9 ha platībā. Ministru Kabinets nolēma noraidīt šo pieteikumu. 2011. gadā lidlauku nodeva Rēzeknes novada pašvaldībai, kas noslēdza sadarbības līgumu ar biedrību ”Latgales pilots” mazās un vidējās aviācijas attīstībai. 2012. gadā Gunārs Klindžāns informēja, ka atsakās no valsts īpašuma objekta privatizācijas. 2013. gadā Nacionālie bruņotie spēki bez atlīdzības nodeva Rēzeknes novada pašvaldības īpašumā lidmašīnu AN-2 izpletņlēkšanas apmācībai.

### Krievijas drona pārlidojums
2024. gada 7. septembrī Latvijas gaisa telpā no Baltkrievijas ielidoja Krievijas militārais bezpilota lidaparāts un piezemējās netālu no lokatora pie Foļvarkas ciema Rēzeknes novada Gaigalavas pagastā, pārlidojot pāri Audriņu lokatoram.
9. septembrī Nacionālo bruņoto spēku (NBS) pārstāvji precizēja, ka tas ir ar sprāgstvielu aprīkots "Šahed" tipa drons.

## Aviokompānijas un galamērķi

Šobrīd (2025) regulāri lidojumi netiek veikti.

## Atsauces

## Ārējās saites
* MyAirfields.com Rēzekne (05/23)
Bučačas rajons

**Bučačas rajons** () ir Ukrainas Ternopiļas apgabala administratīvā iedalījuma vienība. Robežojas ar Ternopiļas apgabala Monastiriskas, Pidhajcu, Terebovļas, Čortkivas un Zaļiščiku rajoniem, kā arī Ivanofrankivskas apgabala Horodenkas un Tlumačas rajoniem.

## Ārējās saites
Borščivas rajons

**Borščivas rajons** () ir Ukrainas Ternopiļas apgabala administratīvā iedalījuma vienība. Robežojas ar Ternopiļas apgabala Zaļiščiku un Čortkivas rajoniem, Čerņivcu apgabala Hotinas un Zastavnas rajoniem, kā arī Hmeļnickas apgabala Čemerivcu un Kamjanecas-Podiļskas rajoniem.

Borščivas rajona Okopu ciema dzimis hasīdisma pamatlicējs Baalšemtovs (1698—1760), bet Koroļivkas ciemā — Šabtaja Cvi piekritējs Jakobs Franks (*Jakob Joseph Frank*, 1726—1791).

Rajona teritorijā atrodas ģipša alu kompleksi — pie Koroļivkas ciema atrodas Optimistična ala (izpētītais alas garums — 232 kilometri), bet pie Strilkivcu ciema — Ozerna ala (izpētītais alas garums — 120 kilometri).

## Ārējās saites
*
*Optimistična ala 
*Ozerna ala
Čortkivas rajons

**Čortkivas rajons** () ir Ukrainas Ternopiļas apgabala administratīvā iedalījuma vienība. Robežojas ar Ternopiļas apgabala Borščivas, Zaļiščiku, Bučačas, Terebovļas un Husjatinas rajoniem, kā arī Hmeļnickas apgabala Čemerivcu rajonu. Rajona teritorijā atrodas viena no Eiropas garākajām alām —  garā Kristālu ala. 

## Ārējās saites
Husjatinas rajons

**Husjatinas rajons** () ir Ukrainas Ternopiļas apgabala administratīvā iedalījuma vienība. Robežojas ar Ternopiļas apgabala Čortkivas, Terebovļas un Pidvoločiskas rajoniem, kā arī Hmeļnickas apgabala Čemerivcu un Voločiskas rajoniem.

Rajona centrs ir ciemats, tomēr paša rajona teritorijā atrodas 2 pilsētas - Horostkiva un Kopičinci.

## Ārējās saites
Brīvprātīgā armijas, aviācijas un flotes veicināšanas biedrība

**Brīvprātīgā Armijas, aviācijas un flotes veicināšanas biedrība** vai **DOSAAF** (, *ДОСААФ*) bija brīvprātīga sabiedriski-valstiska organizācija Padomju Savienībā, kuras mērķis bija veicināt valsts aizsardzības spēju un nacionālo drošību. Pastāvēja no 1951. gada līdz PSRS sabrukumam 1991. gadā. Latvijā organizācija likvidēta 1991. gada 29. novembrī.

Par organizācijas galvenajiem mērķiem tika deklarēti tās biedru audzināšana pastāvīgi būt gataviem aizsargāt savu Dzimteni un mīlestību pret PSRS Bruņotajiem spēkiem, propagandēt iedzīvotāju vidū militārās zināšanas, padomju tautas un tās Bruņoto spēku tradīcijas, sagatavot jaunatni dienestam Padomju armijā u.c. Faktiski DOSAAF paspārnē bija liela daļa militāri tehnisko sporta veidu, kuru attīstīšanai bija nepieciešami ievērojami līdzekļi: autosports, motosports, aviosports, izpletņlēkšana, ūdens motosports, šaušanas sporta veidi, lidmašīnu un raķešu modelēšana, radiosports u.c.

## Atsauces
1029. gads

**1029**. () bija parastais gads, kas pēc Jūlija kalendāra sākās trešdienā.

## Notikumi
* 
## Dzimuši
* Vseslavs Bračislavičs (*Усясла́ў Брачысла́віч*) - Polockas Rurikoviču dinastijas kņazs un Kijivas lielkņazs (miris 1101.)

## Miruši
*
1028. gads

**1028**. () bija garais gads, kas pēc Jūlija kalendāra sākās pirmdienā.

## Notikumi
* Jaroslavs Vladimirovičs deva patvērumu Norvēģijas karalim Olafam Harladsonam.
## Dzimuši
* Stēnkils (*Stenkil Ragnvaldsson*) - Zviedrijas jārls un karalis (miris 1066.)
* Viljams I Iekarotājs (*Guillaume le Conquérant, Guillaume le Bâtard*) - Normandijas hercogs un Anglijas karalis (miris 1087.)
## Miruši
*
Slavuta

**Slavuta** () ir pilsēta Ukrainas rietumos, Hmeļnickas apgabala Šepetivkas rajonā. Izvietojusies apgabala ziemeļrietumos Horiņas upes krastā  no apgabala centra Hmeļnickas. Līdz 2020. gadam rajona centrs.

## Vēsture
1633. gadā kņazs Jurijs Zaslavskis izsniedza privilēģiju izveidot jaunu miestu **Slavutinu** *(Славутин)* dzimtai piederošās Zaslavščinas zemēs, piešķirot tai Magdeburgas tiesības. 1709. gadā miests pāriet kņaza Juzefa Lubomirska īpašumā, kura meita saņēma to pūrā, precoties ar kņazu Pāvelu Sanguško. Sanguško dzimtas īpašumā miests palika līdz 1920. gadam. 1754. gadā Polijas karalis Augusts III Saksis Slavutai () atkārtoti piešķir Magdeburgas tiesības. 1818. gadā Slavutā uzbūvētas papīra un tekstilfabrikas, 1872. gadā — savienota ar dzelzceļu. 1923. gadā kļūst par rajona centru.

## Atsauces

## Ārējās saites
1026. gads

**1026**. () bija parastais gads, kas pēc Jūlija kalendāra sākās sestdienā.

## Notikumi
* Jaroslavs Vladimirovičs noslēdz miera līgumu ar brāli Mstislavu, sadalot savas zemes gar Dņepras upi.

## Dzimuši
* 
## Miruši
*
1019. gads

**1019**. () bija parastais gads, kas pēc Jūlija kalendāra sākās ceturtdienā.

## Notikumi
* Jaroslavs Vladimirovičs padzina vecāko brāli Svjatopolku Vladimiroviču no troņa Kijivā, un kļuva par Kijivas lielkņazu.
## Dzimuši
* 
## Miruši
*
Cīravas lidlauks

thumb|250px|Cīravas lidlauka skrejceļš
**Cīravas lidlauks** (ICAO: **EVIA**) ir nesertificēts lidlauks Dienvidkurzemes novada Cīravas pagastā un bija viena no svarīgākajiem *[[Luftwaffe (Vērmahts)|Luftwaffe]]* lidlaukiem Kurzemes cietokšņa aizsardzības laikā no 1944. gada oktobrim līdz 1945. gada maijam. Izbūvēts Durbes upes krastā  no Cīravas ciema centra. Lidlaukā ir divi skrejceļi:  garš un  plats betona seguma skrejceļš un tam paralēls  garš zāles seguma skrejceļš. Otrā pasaules kara laikā lidlauku izmantoja vācu *[[Luftwaffe (Vērmahts)|Luftwaffe]]*.

## Vēsture
Pēc bāzu līguma nosacījumiem ienākusī Sarkanā armija 1939. gadā Cīravā uzsāka kara lidlauka būvi un 1944. gada oktobrī pabeidza būvēt lidlauku. 1944. gada 24. novembrī Cīravas lidlaukā sāka bāzēties 16 *Fw 190* lidmašīnas no III./SG 3 *[[Luftwaffe (Vērmahts)|Luftwaffe]]* kaujas eskadras grupas, no tām viena lidmašīna bija remontā. No 1944. gada oktobrim līdz 1945. gada maijam Cīravas lidlauks Kurzemes cietokšņa aizsardzības laika dēļ bija viens no svarīgākajām *Luftwaffe* lidlaukiem.

thumb|250px|''MiG-15UTI'' Cīravas lidlaukā
Vācieši evakuēja Cīravas lidlauku 1945. gadā no 4. līdz 5. maijam, atstājot lidlauku PSRS. Pēc kara tas tika izmantots kā Brīvprātīgās armijas, aviācijas un flotes veicināšanas biedrības lidlauks, kurā darbojās Jurija Gagarina Kurzemes avioklubs, kura darbība lielākoties bija saistīta ar planierismu. Pie lidlauka atrodas padomju iznīcinātāja *MiG-15UTI* paliekas. Mūsdienās lidlauku izmanto "Kurzemes Aeroklubs" izklaides lidojumiem ar motoplanieri un izpletņlēcēju nodarbēm. To arī šobrīd izmanto lauksaimniecības vajadzībām, kā arī angārā apskatāmi padomju laika lidaparāti.

### Uzbrukumi Cīravas lidlaukam
* 1945. gadā 26. līdz 27. februārim Cīravas lidlaukam uzbruka PSRS lidmašīnas, tika iznīcināti viena *Fi 156 C-3* lidmašīna no 1./NAGr. 5 *[[Luftwaffe (Vērmahts)|Luftwaffe]]* kaujas eskadras grupas, viens *Bf 109 G-6* un viens *Fw 189* no Stab/NAGr. 5 kaujas eskadras grupas.
* 1945. gada 8. martā Cīravas lidlaukam atkal uzbruka padomju lidmašīnas, tika iznīcināta viena *Bf 109 G-6* lidmašīna no 2./NAGr. 5 *Luftwaffe* kaujas eskadras grupas.

### Operatīvās vienības
* *III./SG 3* (1944. gada novembris)
* *7./SG 3* (1944. gada novembris—decembris);
* *Stab/JG 54* (1944. gada decembris—1945. gada marts)
* *5./JG 54* (1945. gada janvāris—marts)
* *8./JG 54* (1945. gada janvāris—marts)
* *Stab/NAGr. 5* (1944. gada decembris—1945. gada aprīlis)
* *1./NAGr. 5* (1944. gada decembris—1945. gada aprīlis)
* *2./NAGr. 5* (1944. gada decembris—1945. gada aprīlis)
* *6./Minensuchgruppe 1* (1945. gada februāris)
* *1./NAGr. 5* (1945. gada februāris)
* *Stab/NAGr. 5* (1945. gada februāris)
* *2./NAGr. 5* (1945. gada marts)

## Atsauces

## Ārējās saites

* Cīravas lidlauks padomju iznīcinātāja paliekas
* MyAirfields.com Cīrava (13/31)
Bučača

**Bučača** () ir pilsēta Ukrainas rietumos, Ternopiļas apgabala Čortkivas rajonā. Līdz 2020. gadam Bučačas rajona centrs.

## Vēsture
Rakstos pirmoreiz minēta 1260. gadā. No 14. gadsimta beigām atradās Polijas sastāvā. 17. gadsimtā attīstījās kā tirdzniecības centrs ar Osmaņu impēriju. Pēc 1772. gada Polijas Pirmās dalīšanas — Austrijas Impērijā (vēlāk Austroungārijā) līdz pat Pirmajam pasaules kara beigām.

1918.-1919. gadā tā bija Rietumukrainas Tautas Republikas sastāvā. Pēc Pirmā pasaules kara, pamatojoties uz 1921. gada Rīgas miera līgumu, Bučača iekļāvās jaunizveidotajā Polijas valstī. 1939. gadā, pēc PSRS iebrukuma Polijā, iekļauta Ukrainas PSR, pamatojoties uz Molotova—Ribentropa paktu. No 1941. gada līdz 1944. gadam atradās vācu okupācijā. Vācu okupācijas laikā pilsētas ebreji tika iznīcināti. Pēc kara pilsētas poļu iedzīvotāji tika pārcelti uz Poliju. No 1991. gada — neatkarīgās Ukrainas sastāvā.

## Tūrisms
Bučača atrodas krustcelēs starp nozīmīgiem Rietumukrainas tūrisma centriem — Ternopiļu, Ivanofrankivsku, Čerņivciem, Kamjanecu-Podiļsku.

### Apskates objekti
* 14. gadsimta pilsdrupas
* 18. gadsimta rātsnams
* 18. gadsimta uniātu (grieķu-katoļu) baziliāņu klosteris
* 17. gadsimta sv. Nikolaja baznīca
* 18. gadsimta sv. Jaunavas Marijas Debesīs uzņemšanas baznīca

## Ievērojami cilvēki

### Pilsētā dzimuši
* Šmuels Josefs Agnons (1888—1970) — ebreju rakstnieks,
* Emanuels Ringelblūms (1900—1944) — ebreju vēsturnieks,
* Simons Vīzentāls (1908—2005) — sabiedriskais darbinieks.

## Atsauces

## Ārējās saites
Kozovas rajons

**Kozovas rajons** () ir Ukrainas Ternopiļas apgabala administratīvā iedalījuma vienība. Robežojas ar Ternopiļas apgabala Zborivas, Ternopiļas, Terebovļas, Pidhajcu un Berežanu rajoniem.

Kozovas rajona Horobrivas ciemā dzimis poļu ģenerālis Tadeušs Komorovskis (*Tadeusz Komorowski*, 1895-1966).

## Ārējās saites
*
Kremenecas rajons

**Kremenecas rajons** () ir Ukrainas Ternopiļas apgabala administratīvā iedalījuma vienība. Robežojas ar Ternopiļas apgabala Šumskas, Zbaražas un Zborivas rajoniem, Ļvivas apgabala Brodu rajonu, kā arī Rivnes apgabala Radiviļivas un Dubno rajoniem.

Rajona teritorijā atrodas Počajivas lavra () - viens no Maskavas patriarhāta Ukrainas pareizticīgo baznīcas centriem Ukrainā.

## Ārējās saites

*Počajivas lavra
Dainis Grantiņš

**Dainis Grantiņš** (dzimis , Dobelē) ir bijušais latviešu riteņbraucējs, 1981. gada Pasaules junioru čempions trekā, pārstāvot PSRS komandu. 

Mācījies Jaunpils vidusskolā un Murjāņu sporta internātskolā. Sporta gaitas riteņbraukšanā sācis Tukuma BJSS pie Zigurda Kanberga. Murjāņu sporta inernātskolā trenējies pie Igo Japiņa.
1017. gads

**1017**. () bija parastais gads, kas pēc Jūlija kalendāra sākās otrdienā.

## Notikumi
* Slovākijas pilsēta Trenčīna iekļauta Ungārijas sastāvā.
## Dzimuši
*iespējams - Mihails Psells (Μιχαήλ Ψελλός) - bizantiešu vēsturnieks (miris 1078.)

## Miruši
*
Augstkalnes lidlauks

**Augstkalnes lidlauks** (ICAO: **EVMA**) ir nesertificēts lidlauks Dobeles novada Augstkalnes pagastā. Izvietojies ziemeļrietumos no Augstkalnes ciema  no tā centra. Lidlaukā ir viens  garš un  plats asfalta seguma skrejceļš. Izbūvēts padomju laikā un izmantots kā lauksaimniecības lidlauks.

## Attēlu galerija

Attēls:Augstkalnes lidlauks 4.JPG|Skrejceļš no piebrauktuves
Attēls:Augstkalnes lidlauks 2.JPG|Skrejceļš no ziemeļiem
Attēls:Augstkalnes lidlauks 3.JPG|Blakus esošā infrastruktūra

## Atsauces

## Ārējās saites
Mālpils lidlauks

**Mālpils lidlauks** (ICAO: **EVMP**) ir nesertificēts lidlauks Siguldas novada Mālpils pagastā. Izvietojies novada ziemeļdaļā pie Buku ciema 4,5 km no Mālpils centra. Lidlaukā ir viens  garš un  plats asfalta seguma skrejceļš.

Izbūvēts Latvijas PSR laikā un izmantots kā lauksaimniecības lidlauks, tostarp kā pacelšanas vieta *[[An-2|Antonov An-2]]* lidmašīnām kolhoza "Nākotne" lauku apstrādei. Tāpat lidlauks bieži izmantots jauno pilotu apmācībām. 2013. gadā lidlauks pārdots izsolē.

## Atsauces
Mika Tīvola

**Karls Mikaels Augustinuss "Mika" Tīvola** (*Carl-Mikael Augustinus "Mika" Tiivola*, dzimis 1922. gada 30. novembrī, miris 1994. gada 13. aprīlī) bija Somijas  uzņēmējs. 1970. un 1980. gados viņš bija bankas *[[Suomen Yhdyspankki]]* izpilddirektors.

Jaunībā Tīvola spēlēja bendiju klubā *HIFK Bandy*; tas 1939. un 1941. gadā uzvarētāja Somijas čempionātā.
Tīvola ieguva maģistra grādu politoloģijā un jurisprudencē.

1970. gadā Mika Tīvola kļuva par bankas *Suomen Yhdyspankki* izpilddirektoru. Viņa vadīšanas laikā 1980. gados notika Somijas finanšu tirgus liberalizācija un izmaiņas banku biznesā, konkurējot ar ārzemju bankām.

Tīvola no 1970. gadiem bija *[[Nokia]]* padomē, pārstāvot *Suomen Yhdyspankki*, kas bija viens no lielākajiem *Nokia* īpašniekiem. Viņš bija *Nokia* padomes priekšsēdētājs no 1979. līdz 1986. gadam un no 1990. līdz 1992. gadam.

Mika Tīvola bija precējies ar Emīliju Kristīni Brofeltu (*Emilie Christine (Kirsti) Tiivola (Brofeldt)*), ar kuru bija meita Immi (tagad uzvārds Halsti). 1973. gadā Emīlija mira.
1975. gadā Mika apprecējās ar uzņēmēju Satu Vuoristo (Hāvisto), kura arī nesen bija kļuvusi atraitne.

Mika Tīvola mira no vēža 1994. gadā.

## Atsauces
Aperta sindroms

**Aperta sindroms** jeb **akrocefalosindaktilija** ir ģenētiska attīstības anomālija, kas ietver sejas kaulu anomāliju, kraniostenozi un četru ekstremitāšu sindaktiliju (pirkstu saaugšanu). To pirmo reizi aprakstīja 1906. gadā franču ārsts-pediatrs Eižēns Aperts (*Eugène Apert*), tāpēc slimībai tika piešķirts viņa vārds.

## Epidemioloģija
Aperta sindroma sastopamības biežums ir 1 gadījums uz 50 000 jaundzimušajiem, citos avotos 1 uz 160 000 jaundzimušajiem. Iedzimst autosomāli dominantā ceļā, bet vairums gadījumu ir sporādiski. Tā pamatā ir divas mutācijas FGFR2 gēnā (*fibroblast growth factor receptor type 2*), kas atrodas 10 hromosomā (10q26), parasti S252W vai P253R fragmetā.

## Simptomi

Dažreiz anomālijas ir saskatāmas grūtniecības ultrasonogrāfijas kontroles laikā, it īpaši trīs dimensiju attēlos. Aizdomas var pārbaudīt, veicot augļa bioķīmisko skrīningu. Tomēr sindromam raksturīgas iezīmes parasti atklāj jaundzimušajam. Bilaterāla kraniostenoze skar galvaskausa kroņa šuvi. Slimniekiem ir izteikta augšžokļa hipoplāzija, dažreiz ar aukslēju šķeltni un lūpas šķeltni, kā arī sejas hipertelorisms (liels attālums starp acīm) un eksoftalmija, kas turpina pasliktināties.

Zobu aģenēzes prevalence ir apmēram 34,8%. Visbiežāk iztrūkst augšžokļa malējie priekšzobi un apakšžokļa otrais premolars. Zobu trūkums ir vienmēr simetrisks.

Sindaktilija roku un kāju pirkstiem var būt pilnīga vai daļēja, iekļaujot otro, trešo un ceturto pirkstus.

Garīgā atpalicība parasti ir ļoti smaga, bieži vien tā ir saistīta ar smadzeņu kompresiju, bet var arī būt saistīta ar smadzeņu saikļa (*corpus callosum*) aģenēzi. Ja smadzeņu iekšējā struktūra ir saglabāta, agrīna kraniostenozes ķirurģiska korekcija (pirms 6 mēnešu vecumam) var uzlabot intelektuālās attīstības prognozi: ievērojama daļa bērnu izrāda normālas spējas un apmeklē klasiskās mācību iestādes. 

Arnolda—Kiari (*Arnold-Chiari malformation*) malformācija ir atrodama tikai nelielam pacientu skaitam. 

Intrakraniālās hipertensijas risks ir augsts, tuvojas 50% gadījumu. Dažreiz vienīgais simptoms, kas uz to norāda, ir redzes zudums, kas var būt kombinēts ar miega apnoju. 
Hidrocefālija ir viena no Aperta sindroma komplikācijām, kas bez attiecīgas ārstēšanas nopietni apdraud dzīvību.

## Atsauces
986. gads

**986**. () bija parastais gads, kas pēc Jūlija kalendāra sākās piektdienā.

## Notikumi

* 986. — 1000. gadā vikingi nodibināja ziemas apmetni tagadējās Kanādas austrumu krastā (sāgās apdziedāta kā Vinlande).

## Dzimuši
* Bezprims (*Bezprym*) - Boļeslava I pirmais dēls no ungāru sievas., kurš tika izslēgts no troņa mantošanas par labu Meško II (miris 1032.)
## Miruši
*
Gonec-M № 18

***Gonec-M № 18*** (*Гонец-М № 18*) ir Krievijas pavadonis no zemo orbītu sakaru pavadoņu sistēmas *[[Gonec-M]]*. Tas orbītā palaists 2014. gada jūlijā.

*Gonec-M № 18* tika palaists  12:43:52 UTC ar nesējraķeti *[[Rokot-KM]]* no Pļeseckas kosmodroma. 
14:28 UTC tas atdalījās no pēdējās pakāpes *[[Briz-KM]]* un bija ievadīts orbītā.
Kopā ar to palaisti analoģiski sakaru pavadoņi *[[Gonec-M № 19]]* un *[[Gonec-M № 20]]*.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Gonets-M Gunter Dirk Krebs
994. gads

**994**. () bija parastais gads, kas pēc Jūlija kalendāra sākās pirmdienā.

## Notikumi
* Merzeburgas Tītmārs nokļūst vikingu gūstā.
## Dzimuši
* 
## Miruši
*
993. gads

**993**. () bija parastais gads, kas pēc Jūlija kalendāra sākās svētdienā.

## Notikumi
* Jānis XV iecēla Svēto Adalbertu no Prāgas par Prāgas bīskapu.

## Dzimuši
* 
## Miruši
*
Grosbergs

**Grosbergs** (, no *Gross* — 'liels' un *Berg* — 'kalns'; sieviešu dzimtē Grosberga) ir vācu cilmes uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:

* Oskars Grosbergs (1862—1941) — Latvijas žurnālists un politiķis;
* Eduards Grosbergs (1892—1970) — latviešu arhitekts.
Nobela prēmijas laureāti (organizācijas)

thumbnail|Nobela prēmijas medaļa.
Šajā sarakstā ir uzskaitītas organizācijas, kas apbalvotas ar kādu no Nobela prēmijām (, ). Ikgadējās starptautiskās balvas pasniedz kopš 1901. gada — fizikā, fizioloģijā un medicīnā, ķīmijā, literatūrā un miera veicināšanā. Kopš 1969. gada tiek pasniegta arī Nobela prēmija ekonomikā (Zviedrijas Riksbankas prēmija ekonomikas zinātnēs Alfrēda Nobela piemiņai). Nobela prēmijas tiek pasniegtas 10. decembrī (Alfrēda Nobela nāves dienā). Laikā no 1901. līdz 2022. gadam pavisam 989 laureātiem ir pasniegtas 615 Nobela prēmijas. 30 reizes Nobela prēmija piešķirta organizācijām.

## Daži fakti
* Visas organizācijas, kas apbalvotas ar Nobela prēmiju, to ir saņēmušas nominācijā "Miera veicināšana".
* Pirmā organizācija, kas saņēma Nobela miera prēmiju, bija Starptautisko tiesību institūts (1904. gadā). 
* 1947. gadā Nobela miera prēmija tika pasniegta uzreiz 2 organizācijām — Draugu biedrības padomei un Amerikāņu draugu biedrības komitejai. 
* Arī 1963. gadā Nobela miera prēmija tika pasniegta 2 organizācijām — Starptautiskā Sarkanā Krusta komitejai un Sarkanā pusmēness biedrībai. 
* Trīs reizes Nobela miera prēmija piešķirta Starptautiskā Sarkanā Krusta komitejai (1917, 1944, 1963. gadā), bet divas reizes — UNHCR (Apvienoto Nāciju Augstā komisāra birojam bēgļu jautājumos) (1954. un 1981. gadā).
 
## Organizācijas

## Atsauces
Kuldīgas iela (Rēzekne)

**Kuldīgas iela** ir iela Rēzeknē. Tā nosaukta Kurzemes pilsētas Kuldīgas vārdā. Ielas garums ir 0,67 km, un tā klāta ar asfaltbetona un grants segumu.

Iela sākas pie īpatnēja trijstūrveida krustojuma ar A. Upīša ielu, neapbūvētā zemesgabalā, kas ir netipiski tik blīvi apbūvētajam pilsētas Dienvidu rajonam. Šajā ielas posmā līdz Akmeņu ielai ēkas tika sagrautas 2. pasaules karā un līdz šim tas palicis neapbūvēts.

No Akmeņu līdz Kr. Barona ielai ir četri salīdzinoši blīvi apbūvēti kvartāli ar vienu līdz divus stāvus augstām, galvenokārt koka savrupmājām, no kurām dažas celtas 19. un 20. gs. mijā, dekorētas ar Latgalei raksturīgiem dekoratīviem koka izgriezumiem logu un durvju aplodās.

## Ielu savienojumi
Kuldīgas iela ir savienota ar šādām ielām:
* Andreja Upīša iela (T veida krustojums)
* Dagdas iela (T veida krustojums)
* Akmeņu iela (T veida krustojums)
* J. Tiņanova iela
* Bukmuižas iela
* Kr. Barona iela (T veida krustojums)

## Skatīt arī
* Dienvidu rajons
* Rēzeknes ielas
Krišjāņa Barona iela (Rēzekne)

**Krišjāņa Barona iela** ir iela Rēzeknē. Krišjāņa Barona iela ir 1,46 km gara, klāta ar asfaltbetona segumu.

Gandrīz visi ielu krustojumi ir ielas labajā pusē, izņemot Miera un Liepu ielu. Kr. Barona ielas atsevišķos posmos saglabājušās 19. gs. beigās celtas koka privātmājas (galvenokārt vienstāvu). Ielas kreisajā pusē atrodas Miera kapi un Brīvības cīņās kritušo karavīru — "Brāļu kapi". Ielas sākumposmā, tās labajā pusē, pie krustojuma ar Latgales ielu ir Rēzeknes katedrāles draudzes teritorija.

## Ielu savienojumi
Krišjāņa Barona iela ir savienota ar šādām ielām:
* Latgales iela (T-veida krustojums)
* Kuldīgas iela (T-veida krustojums)
* Jaunprojekta iela (T-veida krustojums)
* F. Varslavāna iela (T-veida krustojums)
* Kaunatas iela (T-veida krustojums)
* Miera iela (T-veida krustojums)
* Liepu iela (T-veida krustojums)
* Kaunatas iela (T-veida krustojums)

## Skatīt arī
* Dienvidu rajons
* Rēzeknes ielas
Laņivcu rajons

**Laņivcu rajons** () ir Ukrainas Ternopiļas apgabala administratīvā iedalījuma vienība. Robežojas ar Ternopiļas apgabala Pidvoločiskas, Zbaražas un Šumskas rajoniem, kā arī Hmeļnickas apgabala Bilohirjas un Teofipoles rajoniem.

## Ārējās saites
Stīvs Daunijs

**Stīvs Daunijs** (; dzimis ) ir bijušais kanādiešu hokejists, labās malas uzbrucējs. Karjeras laikā aizvadījis 434 spēles Nacionālajā hokeja līgā, tajās atzīmējoties ar 196 rezultativitātes punktiem.

## Spēlētāja karjera
Pēc vairākām Ontārio hokeja līgas klubos Vinzoras "Spitfires", Pīterboro "Petes" un Kičeneras "Rangers" rindās aizvadītām sezonām, profesionāļa karjeru Daunijs sāka 2007.—08. gada sezonā. Daunijs piedalījās Filadelfijas "Flyers" treniņnometnē un pirmssezonas spēlē pret Otavas "Senators" pēc neatļauta spēka paņēmiena pielietošanas traumēja pretinieku rindās spēlējošo Dīnu Makemondu. Daunijs saņēma 20 spēļu NHL diskvalifikāciju, kas tobrīd bija piektā garākā diskvalifikācija, kādu līgas ir piešķīrusi. Līdz ar to sezonu Daunijs sāka Amerikas hokeja līgas klubā Filadelfijas "Phantoms". Pēc 21 tās rindās aizvadītas spēles debitēja NHL, nostiprinoties "Flyers" sastāvā.

2008.—09. gada sezonu Daunijs uzsāka "Flyers" sastāvā, taču drīz tika nosūtīts uz "Phantoms" rindām. Novembrī Daunijs tika aizmainīts uz Tampabejas "Lightning". Atlikušo sezonas daļu Daunijs dalīja savu spēles laiku starp "Lightning" un tās AHL fārmklubu Norfolkas "Admirals". 2009.—10. gada sezonā uzbrucējam izdevās nostiprināties "Lightning" sastāvā, aizvadot savu pirmo pilno NHL sezonu.

2011.—12. gada sezonā Daunijs tika aizmainīts uz Kolorādo "Avalanche" klubam pretī saņemot aizsargu Kailu Kvinsiju. "Avalanche" rindās Daunijs uzsāka spēlēt tās pirmajā maiņā kopā ar Raienu O'Railiju un Gābrielu Landeskogu. Starpsezonā Daunijs pārcieta operāciju, taču NHL lokauts ļāva uzbrucējam neizlaist sezonas pirmo spēli. Tiesa, Daunijs aizvadīja vien divas spēles, jo jau nākamajā mačā guva ceļgala traumu, kas lika viņam izlaist atlikušo sezonu.

2013.—14. gada sezonas ievadā Daunijs tika aizmainīts atpakaļ uz Filadelfijas "Flyers", kuras sastāvā viņš pabeidza sezonu. Vasarā Daunijs noslēdza viena gada līgumu ar Pitsburgas "Penguins", savukārt nākamajā vasarā pievienojās jau Arizonas "Coyotes" rindām. Pēc sezonas beigām noslēdza karjeru.

## Ārējās saites
Pidhajcu rajons

**Pidhajcu rajons** () ir Ukrainas Ternopiļas apgabala administratīvā iedalījuma vienība. Robežojas ar Ternopiļas apgabala Berežanu, Kozovas, Terebovļas, Bučačas un Monastiriskas rajoniem, kā arī Ivanofrankivskas apgabala Haličas un Rohatinas rajoniem.

## Ārējās saites
983. gads

**983**. () bija parastais gads, kas pēc Jūlija kalendāra sākās piektdienā.

## Notikumi
* Volodimirs Svjatoslavičs rīko karagājienus pret jātvingiem.
## Dzimuši
* 
## Miruši
*
Siņicina iela

**Siņicina iela** ir viena no īsākajām Rēzeknes ielām, tās garums ir 120 metri. Iela atrodas pilsētas Dienvidu rajonā. Iela klāta ar asfaltbetona segumu.
Lai gan Siņicina iela ir viena no īsākajām ielām pilsētā, tā nes nozīmīgu vecticībnieku kultūras mantojumu Rēzeknē. Šeit 19. gs. vidū izveidojās vecticībnieku kopiena, vēlāk, uzceļot dievnamu draudzes vajadzībām.
Arī šodien šeit slejas vecticībnieku koka dievnams ar greznu koka torni, kurā atrodas 5 tonnas smags zvans.

## Ielu savienojumi
Siņicina iela ir savienota ar:
* Zavoloko iela (T-veida krustojums)

## Skatīt arī
* Dienvidu rajons
* Rēzeknes ielas
Pidvoločiskas rajons

**Pidvoločiskas rajons** () ir Ukrainas Ternopiļas apgabala administratīvā iedalījuma vienība. Robežojas ar Ternopiļas apgabala Husjatinas, Terebovļas, Ternopiļas, Zbaražas un Laņivcu rajoniem, kā arī Hmeļnickas apgabala Voločiskas rajonu.

Rajona centrs Pidvoločiskas ciemats, bet rajona teritorijā atrodas Skalatas pilsēta.

## Ārējās saites
Bukmuižas iela

**Bukmuižas iela** ir iela Rēzeknes pilsētas Dienvidu rajonā. Tā nosaukta Latgales ciema Bukmuižas vārdā, kas tagad pazīstams ar vietvārdu *Ezernieki*, jo no centra virzās šīs apdzīvotās vietas virzienā. Ielas garums ir 1,4 km un tā klāta ar asfaltbetona segumu.

Iela sākas pilsētas vēsturiskajā centrā, netālu no Rēzeknes centrālā tirgus un Katoļu katedrāles. Tā ir 1400 m gara un beidzas krustojumā ar Lauku un Kaunatas ielām. Bukmuižas ielā ir 111 zemes gabali, no kuriem lielākā daļa ir apbūvēti ar galvenokārt vienstāva savrupmājām. Pašā ielas sākumposmā, pie krustojuma ar Latgales ielu daļēji saglabājušies 19. gs. beigās un 20. gs. sākumā būvēti divstāvu īres nami.

## Ielu savienojumi
Bukmuižas iela ir savienota ar šādām ielām:
* Latgales iela (T-veida krustojums)
* Kuldīgas iela
* Bauskas iela (T-veida krustojums)
* Jaunprojekta iela
* Kalēju iela
* *[[Muižas iela (Rēzekne)|Muižas iela]] (T-veida krustojums) (plānota)*
* F. Varslavāna iela
* Pūpolu iela (T-veida krustojums)
* Saules iela (T-veida krustojums)
* Zavoloko iela (T-veida krustojums)
* Lauku iela (T-veida krustojums)

## Skatīt arī
* Dienvidu rajons
* Rēzeknes ielas
Lubānas iela (Rēzekne)

**Lubānas iela** atrodas Rēzeknes Centra rajonā. Tā sākas pie dzelzceļa sliežu ceļa, kas savieno stacijas Rēzekne I un Rēzekne II un beidzas 90 metrus pēc krustojuma ar Upes ielu. No Lubānas ielas nobeiguma paveras skats uz Olimpisko centru. Kopējais ielas garums ir 1,65 km, to klāj asfalta segums.

## Ielu savienojumi
Lubānas iela ir savienota ar šādām ielām:
* Dzelzceļnieku iela
* A. Pumpura iela (T-veida krustojums)
* Atbrīvošanas aleja
* Dārzu iela
* Raiņa iela
* Zemnieku iela
* Zaļā iela (T-veida krustojums)
* Upes iela

## Objekti
* Lubānas ielā 49 atrodas Rēzeknes Poļu Valsts ģimnāzija

## Skatīt arī
* Centra rajons
* Rēzeknes ielas
Kevins Šatenkērks

**Kevins Šatenkērks** (; dzimis ) ir amerikāņu bijušais hokejists, aizsargs.

## Spēlētāja karjera
Profesionāļa karjeru Šatenkērks uzsāka 2009.—10. gada nogalē, kad aizvadīja trīs spēles AHL kluba *[[Lake Erie Monsters]]* rindās. "Monsters" sastāvā Šatenkērks uzsāka arī 2010.—11. gada sezonu, taču novembrī tika izsaukts uz NHL vienību Kolorādo "Avalanche". Februārī "Avalanche" aizmainīja Šatenkērku uz Sentluisas "Blues" vienību.

Jau 2011.—12. gada sezonā, kas bija pirmā pilnā Šatenkērka sezonas "Blues" rindās, viņš noslēdza kā otrs rezultatīvākais komandas aizsargs aiz Aleksa Petrandželo. 2012.—13. gada sezonas NHL lokauta laikā Šatenkērks spēlēja SM līgas vienībā Turku TPS, taču tad atgriezās "Blues" sastāvā. Šatenkērks saglabāja stabilu rezultativitāti arī turpmākajās sezonās, katrā pārsniedzot 40 punktu robežu. 2017. gada februāra nogalē tika aizmainīts uz Vašingtonas "Capitals", taču vasarā noslēdza četru gadu līgumu ar Ņujorkas "Rangers". 2019. gada vasarā "Rangers" izpirka atlikušo līguma termiņu, un Šatenkērks vienojās par viena gada līgumu ar Tampabejas "Lightning". 2020. gadā kopā ar "Lightning" izcīnīja Stenlija kausu. Oktobrī hokejists noslēdza trīs gadu līgumu ar Anahaimas "Ducks".

ASV hokeja izlases rindās spēlējis 2014. gada Olimpisko spēļu turnīrā, kā arī 2011. gada Pasaules čempionātā.

## Ārējās saites
Terebovļas rajons

**Terebovļas rajons** () ir Ukrainas Ternopiļas apgabala administratīvā iedalījuma vienība. Robežojas ar Ternopiļas apgabala Ternopiļas, Pidvoločiskas, Husjatinas, Čortkivas, Bučačas, Pidhajcu un Kozovas rajoniem.

Rajona Zazdristas ciemā dzimis kardināls Josips Sļipijs (*Йосип Сліпий*, 1892-1984), bet Budanivas ciemā - amerikāņu režisors Lī Strasbergs (*Lee Strasberg*, 1901-1882).

## Ārējās saites
*
Dzelzceļnieku iela (Rēzekne)

**Dzelzceļnieku iela** atrodas Rēzeknes Centra rajonā un iet paralēli dzelzceļam, kas savieno divas pilsētas stacijas — Rēzekne I un Rēzekne II. Ielas garums ir 940 metri. Tā klāta ar asfaltbetonu.

## Ielas raksturojums
Dzelzceļnieku iela iesākas krustojumā ar Rīgas ielu pie "Rēzeknes gaļas kombināta". Tās sākumposmā līdz krustojumam ar Kr. Valdemāra ielu kreisajā pusē 20. gs. 80. gados uzceltas garāžas. Tālāk līdz Dzelzceļnieku ielas savienojumam ar Atbrīvošanas alejas pārvadu mijas daudzstāvu un savrupmāju apbūve — attiecīgi ielas kreisajā un labajā pusē. Daudzstāvu apbūvi veido galvenokārt piecstāvu 103. sērijas nami. Ielas labajā pusē, tuvāk centram atrodas 1—1,5 stāvu privātmājas.

## Ielu savienojumi
Dzelzceļnieku iela ir savienota ar šādām ielām:
* Rīgas iela
* Kooperatīva šķērsiela (T-veida krustojums)
* Kr. Valdemāra iela
* Lubānas iela
* Atbrīvošanas aleja

## Skatīt arī
* Centra rajons
* Rēzeknes ielas
Ternopiļas rajons

**Ternopiļas rajons** () ir Ukrainas Ternopiļas apgabala administratīvā iedalījuma vienība. Robežojas ar Ternopiļas apgabala Zbaražas, Pidvoločiskas, Terebovļas, Kozovas un Zborivas rajoniem, bet Ternopiļas pilsēta ir anklāvs rajona teritorijā.

## Ārējās saites
Dzelzceļa līnija Jelgava—Šauļi—Tilzīte

thumb|270px|Jelgavas dzelzceļa stacija (pirms 1914).
thumb|270px|Tauraģes dzelzceļa stacija (1938).
thumb|270px|Paģēģu dzelzceļa stacija, Lietuvas-Vācijas robežstacija (1923-1939).
thumb|270px|Tilzītes dzelzceļa stacija (1910).
**Dzelzceļa līnija Jelgava—Šauļi—Tilzīte** bija Pirmā pasaules kara laikā 1915.-1916. gadā uzbūvēta dzelzceļa līnija, kas savienoja piefrontes dzelzceļa mezglu Jelgavas stacijā ar Vācijas Impērijas dzelzceļu mezglu Tilzītē (tagadējā Sovetskā). Mūsdienās sadalīta dzelzceļa posmos Jelgava—Meitene, Jonišķi—Šauļi, Radvilišķi—Sovetska.

## Vēsture
Pirmā pasaules kara sākumā pēc Lietuvas un Kurzemes okupācijas vācu karaspēks 1915. gadā sāka tieša normālplatuma jeb standarta platuma (1435 mm) dzelzceļa savienojuma būvi no Tilzītes uz Šauļiem, tālāk līdz Jelgavai, kas tika pabeigts  un tika izmantots vācu karaspēka apgādei. 1921.-1940. gadā posmu Jelgava-Šauļi izmantoja starptautisko tālsatiksmes pasažieru vilcienu Rīga-Kauņa-Kēnigsberga-Berlīne satiksmei (ieskaitot dzelzceļu *[[Nord-Express|Nord Express]]*).

Padomju okupācijas laikā šajā līnijā, kas bija pārbūvēta uz 1524 mm platumu (Krievijas platumu), posmā no Jelgavas līdz Šauļiem, kursēja starptautiskie vilcieni uz Viļņu, Novorosijsku, Ļvivu, Simferopoli, Gomeļu, Kijivu u.c., kā arī vilciens "Čaika" (Tallina—Rīga—Minska). Kursēja arī vietējais vilciens Rīga—Jelgava—Meitene. 

Pēc Latvijas neatkarības atjaunošanas starptautiskās satiksmes intensitāte samazinājās (lai arī tika atjaunota satiksme maršrutā Rīga-Šeštoka—Varšava.). Pēdējais pasažieru vilciens Rīga—Viļņa—Truskaveca tika atcelts 2008. gadā.
Kopš 2023. gada 27. decembra līnijā kursē starptautiskais vilciens Viļņa–Rīga–Viļņa.

## Stacijas un pieturas punkti
* Jelgava (*Mitau*), gala stacija, savienojums ar dzelzceļa līnijām uz Rīgu, Tukumu, Krustpili, Mažeiķiem;
* Dimzas, pieturas punkts (no 1931);
* Vecplatone (*Alt-Platon*);
* Vēžukrogs, pieturas punkts (no 1931); 
* Jaunplatone, pieturas punkts (no 1931); 
* Brieži, stacija (no 1922); 
* Mazeleja, pieturas punkts (no 1931); 
* Meitene, Latvijas-Lietuvas robežstacija, atzarojās 600 mm šaursliežu līnija Meitene—Bauska;
* Jonišķi (*Joniškis, Jonischken*), atzarojās 600 mm dzelzceļa līnija Jonišķi—Žeimele;
* Šauļi (*Šiauliai, Szawli, Schaulen*), savienojums ar dzelzceļa līniju Liepāja—Romni;
* Tauraģe (*Tauragė, Tauroggen*), līdz 1923. gadam un 1939.-1940. gadā Lietuvas robežstacija;
* Lauksarģi (*Lauksargiai, Laugszargen*), Vācijas robežstacija (1919, 1939-1940), Klaipēdas apgabala robežstacija (1919-1923); 
* Paģēģi (*Pagėgiai, Pogegen*), 1923.-1939. gadā Lietuvas robežstacija, savienojums ar 1875. gadā celto dzelzceļa līniju Tilzīte-Klaipēda (*Tilsit–Memel*), ko 1915. gadā pagarināja līdz Priekulei Latvijā;
* Tilzīte (*Tilsit*), 1923.-1939. gadā Vācijas robežstacija, savienojums ar 1865. gadā pabeigto dzelzceļa līniju Tilzīte-Insterburga-Kēnigsberga (*Tilsit–Insterburg-Königsberg*).

## Literatūra
* T. Altbergs, K. Augustāne, I. Pētersone. Dzelzceļi Latvijā. R: Jumava, 2009, 64. - 67. lpp. 

## Atsauces
Zaļiščiku rajons

**Zaļiščiku rajons** () ir Ukrainas Ternopiļas apgabala administratīvā iedalījuma vienība. Robežojas ar Ternopiļas apgabala Bučačas, Čortkivas un Borščivas rajoniem, Ivanofrankivskas apgabala Horodenkas rajonu, kā arī Čerņivcu apgabala Zastavnas rajonu.

Zaļiščiku rajona Sinkivas ciemā dzimis uzņēmējs Dmitro Firtašs (*Дмитро Фірташ*, 1965).

## Ārējās saites
Andrē Širle

**Andrē Horsts Širle** (; dzimis ) ir bijušais vācu futbolists, spēlēja uzbrucēja un pussarga pozīcijā, Vācijas futbola izlases dalībnieks.

Karjeru sācis dzimtajā Vācijā, kur spēlēja *[[1. FSV Mainz 05]]* un ''Bayer Leverkusen'' kluba sastāvā. 2013. gadā pārcēlās uz Anglijas Premjerlīgu, kur pārstāvēja ''Chelsea''. 2015. gadā atgriezās dzimtenē, un vienu sezonu pārstāvēja ''VfL Wolfsburg.'' 2016. gada 22. jūlijā par 30 miljoniem eiro pārcēlas uz citu Vācijas Bundeslīgas klubu ''Dortmund Borussia''. Ticis izīrēts Anglijas klubam ''Fulham'' un Krievijas klubam ''Spartak Maskava''. 2020. gada noslēdza karjeru.

No 2010. gada līdz 2017. gadam spēlēja Vācijas nacionālajā valstsvienībā. Tās sastāvā pārstāvējis valsti ,  un 2016. gada Eiropas čempionātā. 2014. gada Pasaules kausa finālā pret Argentīnu, Širle atdeva rezultatīvu piespēli Mario Gecem, Vācijas 1–0 uzvarā.

## Sasniegumi
**Chelsea**

* Anglijas Premjerlīga: 2014–15

**Wolfsburg**

* DFB Pokal: 2014–15
* DFL Supercup: 2015

**Borussia Dortmund**

* DFB Pokal: 2016–17

**Vācija**

* FIFA Pasaules kauss: 2014

## Atsauces

## Ārējās saites
Zbaražas rajons

**Zbaražas rajons** () ir Ukrainas Ternopiļas apgabala administratīvā iedalījuma vienība. Robežojas ar Ternopiļas apgabala Šumskas, Laņivcu, Pidvoločiskas, Ternopiļas, Zborivas un Kremenecas rajoniem.

Zbaražas rajona Visnivecas ciemā atrodas bijusī Višņovecku dzimtas rezidence.

## Ārējās saites
Zborivas rajons

**Zborivas rajons** () ir Ukrainas Ternopiļas apgabala administratīvā iedalījuma vienība. Robežojas ar Ternopiļas apgabala Kremenecas, Zbaražas, Ternopiļas, Kozovas un Berežanu rajoniem, kā arī Ļvivas apgabala Zoločivas un Brodu rajoniem.

## Ārējās saites
*
Alfrēda Kalniņa piemineklis

**Alfrēda Kalniņa piemineklis** ir piemineklis latviešu komponistam Alfrēdam Kalniņam, atrodas Rīgā. Atklāts Kalniņa dzimšanas simtgadē . Piemineklis ir 3,2 metrus augsts.

Pieminekļa metu 1966. gadā izstrādājis tēlnieks Teodors Zaļkalns, to 1978. — 1979. gadā no gaišpelēka granīta izkalis Kārlis Baumanis, arhitekti ir Ilgvars Batrags un Georgs Baumanis. 

Piemineklis sākotnēji atradās pie Latvijas Nacionālās operas, 1998. gadā Nacionālās operas rekonstrukcijas laikā tas tika pārvietots Pilsētas kanāla otrajā pusē kanālmalas apstādījumos pie Krišjāņa Barona ielas un Raiņa bulvāra krustojuma ar seju uz Nacionālo operu.

Pieminekļa pamatnē ir iekalts šāds uzraksts:

## Atsauces
Kopičinci

**Kopičinci** () ir pilsēta Ukrainas rietumos, Ternopiļas apgabala Husjatinas rajonā.

## Vēsture
Rakstos pirmoreiz minēta 1340. gadā. Attīstījās kā Polijas-Lietuvas pilsēta. No 1672. līdz 1699. gadam — Osmaņu impērijas sastāvā. Pēc 1772. gada Polijas Pirmās dalīšanas — Austrijas Impērijā (vēlāk Austroungārijā) līdz pat Pirmā pasaules kara beigām, izņemot laiku starp 1807. un 1815. gadu, kad pilsēta ietilpa Krievijā.

Pēc Pirmā pasaules kara, pamatojoties uz 1921. gada Rīgas miera līgumu, Kopičinci iekļāvās jaunizveidotajā Polijas valstī. 1939. gadā, pēc PSRS iebrukuma Polijā, iekļauta Ukrainas PSR, pamatojoties uz Molotova—Ribentropa paktu. No 1941. gada līdz 1944. gadam atradās vācu okupācijā. Vācu okupācijas laikā pilsētas ebreji tika iznīcināti. Pēc kara pilsētas poļu iedzīvotāji tika pārcelti uz Poliju. No 1991. gada — neatkarīgās Ukrainas sastāvā.

## Cilvēki

Kopičinci ir šahista Vasiļa Ivančuka (*Василь Іванчук*, 1969) un ebreju politiķa Pinhasa Lavona (1904—1976) dzimtā pilsēta.

## Atsauces

## Ārējās saites
Oleandrs

**Parastais oleandrs** (*Nerium oleander*) ir mūžzaļš krūms vai mazs koks, kas ir vienīgā suga **oleandru** ģintī (*Nerium*), kas savukārt pieder pie oleandru dzimtas (*Apocynaceae*). Oleandri tiek audzēti kā krāšņumaugi, lai gan oleandra visas daļas ir indīgas. Piemēram, ja oleandra šūnsula nonāk uz ādas, tā rada apsārtumu, savukārt, ja nonāk acīs, var izsaukt aklumu. Tas ir viens no indīgākajiem augiem, kas tiek audzēts dārzā.

## Atsauces