open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Džons Keredīns

**Džons Keredīns** (; dzimis , miris ) bija amerikāņu aktieris. Keredīns tiek uzskatīts par vienu no visu laiku labākajiem otrā plāna aktieriem amerikāņu kino.

Iespējams, vislabāk pazīstams atveidojot Grāfu Drakulu filmās *[[House of Frankenstein]]* (1944), *[[House of Dracula]]* (1945), *[[Billy the Kid Versus Dracula]]* (1966) un ** (1979). Pazīstams arī ar lomām vesternos, Šekspīra adaptācijās un mazbudžeta B klases filmās. Vienu no savām zināmākajām lomām atveidojis arī Džona Forda drāmā "Dusmu augļi" (1940). Kopumā Keredīnam bijušas lomas 351 filmā un televīzijas pārraidē.

Atveidojis lomas arī tādās filmās kā *[[Captains Courageous]]* (1937), "Bāskervilu suns" (1939), "Pasta kariete" (1939), "Džonijs Ģitāra" (*Johnny Guitar*, 1954), "Desmit baušļi" (1956), "Vīrs, kurš nošāva Libertiju Volensu" (1962), "Viss, ko jūs esat vēlējušies zināt par seksu, bet baidījušies pavaicāt" (*Everything You Always Wanted to Know About Sex* (*But Were Afraid to Ask)*, 1972), "Furgons Berta" (*Boxcar Bertha*, 1972), "Šāvējs" (*The Shootist*, 1976), *[[The Sentinel]]* (1977), *[[The Howling]]* (1981), *[[The Secret of NIMH]]* (1982) un "Pegija Sjū precas" (1986).

## Atsauces

## Ārējās saites
Katulls

**Gajs Valerijs Katulls** (, ; dzimis ap 84. gadu p.m.ē., miris ap 54. gadu p.m.ē.) bija Romas Republikas dzejnieks. Katulls bija viens no sava laika slavenākajiem un ietekmīgākajiem dzejniekiem. Viņš rakstīja klasiskajā latīņu valodā.

Katulls galvenokārt ir pazīstams ar mīlas dzeju, kas izceļas ar intimitāti un emocionalitāti. Viņš rakstīja dzeju arī par politiskajiem notikumiem Romas Republikā. Katulla dzeja sniedz ieskatu romiešu sabiedrībā un cilvēku ikdienas dzīvē. Katulls dzeju rakstīja arī ar ironiju un satīru, kas tajā laikā bija jauninājums.

## Ārējās saites
Astainā strelīcija

**Astainā strelīcija** (*Strelitzia caudata*) ir strelīciju suga, kas sastopama Āfrikā — no Čimanimani kalniem Zimbabvē uz dienvidiem līdz Mozambikai un Svatini.

Augs var sasniegt 8 metru augstumu, tam ir kāts bez lapām un vēdekļveida vainags. Lapas ir 2 m garas un 0,6 m platas, pelēcīgi zaļā krāsā un izvietotas divās vertikālās rindās. Sēklas ir melnas ar spilgti oranžu matiņu pušķi.

Astainā strelīcija parasti aug blīvos puduros, kalnu mežu apvidos un sastopama starp akmeņiem stāvās nogāzēs.

## Atsauces
Skroderis

**Skroderis** var būt:

* šuvējs;
* latviešu uzvārds; personas ar šādu uzvārdu:
** Alfrēds Skroderis;
* Velna Skroderis — dižakmens.
Davao reģions

**Davao reģions** (, , ), arī **XI reģions** (*Region XI*), ir viens no Filipīnu reģioniem valsts dienvidaustrumos. Aizņem Mindanao salas dienvidaustrumus un iekļauj 5 provinces un 1 neatkarīgo pilsētu. Reģiona centrs un lielākā pilsēta ir Davao.

## Vēsture
Reģions sākotnēji izveidots 1987. gadā kā **Dienvidmindanao reģions** (*Southern Mindanao*), kas iekļāva lielāko daļu Mindanao salas dienviddaļas. 1995. gadā Dienvidsurigao province pārcelta uz jaunveidoto Karagas reģionu. 2001. gadā tika reorganizēti Mindanao reģioni, kā rezultātā Dienvidmindanao reģionu pārdēvēja par Davao reģionu un Dienvidkotabato un Sarangani provinces un Heneralsantosas pilsēta tika pārceltas uz jaunizveidoto Soksksarhenas reģionu. 2022. gadā pēc vairāku desmitgažu cīņas pret komunistu nemierniekiem reģions tika pasludināts par «no nemierniekiem brīvu».

## Ģeogrāfija
Reģions aizņem Mindanao salas dienvidrietumus Filipīnu jūras krastā ap Davao līci. Ziemeļos robežojas ar Karagu, bet rietumos — ar Ziemeļmindanao un Soksksarhenu. Augstākā virsotne ir Apo  vjl.

## Administratīvais iedalījums
thumb|250px|left|upright=0.95|Davao reģiona administratīvais iedalījums
 

**Piezīmes**

## Atsauces

## Ārējās saites
Baltā strelīcija

**Baltā strelīcija** (*Strelitzia alba*) ir strelīciju suga, kuras dabiskais izplatības areāls ir Dienvidāfrikā. Augs aug mūžzaļos mežos, aizās un nogāzēs gar upēm.

## Atsauces
Herpetoloģija

thumbnail|upright=1.2|Dažādu abinieku kolāža
thumbnail|upright=1.2|Dažādu rāpuļu kolāža
**Herpetoloģija** ( — ‘rāpulis’) ir zooloģijas nozare, kas pēta abiniekus un rāpuļus. Herpetologs ir pētnieks, kas specializējies šajā nozarē. Herpetologi galvenokārt nodarbojas ar konkrētā ekosistēmā esošo abinieku un rāpuļu pētīšanu, to mijiedarbību ar apkārtējo vidi. Viņi arī pēta šo dzīvnieku anatomiju, fizioloģiju, uzvedību un sistemātiku. Atsevišķi herpetologi specializējas konkrētu sugu vai sugu grupas pētīšanā, piemēram, pētot abiniekus un rāpuļus tropiskajos lietusmežos.

Herpetoloģijā iegūtās zināšanas palīdz izprast arī citu bioloģijas zinātņu procesus un parādības, kāda ir abinieku un rāpuļu ietekme uz citu sugu pastāvēšanu, kā arī dod informāciju, kas nepieciešama dabas aizsardzībai.

## Ārējās saites
Autoceļš V588

**V588** autoceļš **Subinaite—Pertnīki—Dūņukrogs** ir Latvijas vietējais autoceļš, kas savieno autoceļu A12 (E22) Subinaitē caur Piertnīkiem un Babrovku ar autoceļu V561. Autoceļš ir  garš un visā garumā klāts ar asfaltbetona segumu. Ceļš šķērso Rēzeknes novada Sakstagala un Rikavas pagastus.

## Atsauces
Kartli-Kahetijas Karaliste

thumb|Kartli-Kahetijas Karaliste 18. gadsimtā
**Kartli-Kahetijas Karaliste** (gruzīnu: ქართლ-კახეთის სამეფო, *kartl-kakhetis samepo*) bija gruzīnu valsts veidojums, kas izveidots 1762. gadā, apvienojoties divām Austrumgruzīnu valstīm, kuras patstāvīgi pastāvēja kopš Gruzijas Karalistes sadalīšanas 15. gadsimtā.

Vēsturiski Kartli bija nozīmīgākā no valsts vienībām Gruzijas teritorijā, taču apvienošanās laikā tā bija vairāk novājināta postošo persiešu iebrukumu dēļ nekā Kahetija austrumos.Tāpēc Kahetijas karaļi kļuva par jaunās valsts karaļiem, un Telavi, kādreizējā Kahetijas galvaspilsēta, kļuva par galvaspilsētu.

18. gadsimta beigās Kartli-Kahetijas Karaliste bija smagi izpostīta biežo iebrukumu dēļ. 1783. gadā Iraklijs II parakstīja Georgijevskas līgumu, ar kuru, saglabājot troni, viņš nodeva savu karalisti Krievijas Impērijas protektorātā. Vēlāk karaliste tika anektēta.

Turpmākajos gados pēc  karalistes likvidēšanas Kartli-Kahetijas teritoriju pārņēma tautas sacelšanās, taču Krievijas varas iestādes tās stingri apspieda.

## Skatīt arī

* Gruzija Krievijas Impērijas sastāvā

## Ārējās saites
Jēkabpils iela (Ilūkste)

**Jēkabpils iela** ir vietējas nozīmes iela Ilūkstē. Tā sākas krustojumā ar Raiņa ielu pilsētas centrālajā daļā un beidzas strupceļā pie pilsētas robežas pilsētas rietumu daļā. Kopējais ielas garums — 996 metri, gandrīz visā garumā klāta ar asfalta segumu, izņemot bez seguma 90 metrus garu posmu ielas beigās, un autotransporta satiksmei atvēlētas pa vienai braukšanas joslai katrā virzienā.

## Ielu savienojumi
Jēkabpils iela ir savienota ar šādām ielām:
* Raiņa iela (neregulējams T veida krustojums)
* Kastaņu iela (neregulējams krustojums)
* Zemnieku iela (neregulējams krustojums)
* Lāčplēša iela (neregulējams krustojums)

## Ievērojami objekti
* Jēkabpils ielā 5 atrodas Ilūkstes Mūzikas un mākslas skola
* Jēkabpils ielā 10A atrodas Ilūkstes bērnudārzs ‘’Zvaniņš’’.

## Skatīt arī
* Ilūkste
* Ilūkstes ielu uzskaitījums

## Atsauces
Arsens Avakovs

**Arsens Avakovs** (; dzimis , Azerbaidžānas PSR, PSRS) ir Ukrainas valstsvīrs un politiķis. Ukrainas iekšlietu ministrs 2014–2021. gadā.

Aktīvi piedalījās Eiromaidana notikumos 2013.–2014. gadā, atbalstot protestus pret korupciju un par demokrātiskām pārmaiņām Ukrainā.

## Ārējās saites
Dzīves jēga

**Dzīves jēga** jeb **eksistences jēga** ir filozofiska un garīga problēma, kas saistīta ar eksistences galīgā mērķa, cilvēces, cilvēka kā bioloģiskās sugas, kā arī cilvēka kā indivīda mērķa definēšanu.

Jautājumu par dzīves jēgu var izprast arī kā nodzīvotās dzīves un sasniegto rezultātu atbilstības sākotnējiem nodomiem subjektīvu novērtējumu, kā cilvēka izpratni par savas dzīves saturu un virzību, savu vietu pasaulē, kā cilvēka ietekmes uz apkārtējo realitāti problēmu un mērķu izvirzīšanu ārpus savas dzīves.

Priekšstati par dzīves jēgu veidojas cilvēku darbībā un ir atkarīgi no viņu sabiedriskā stāvokļa, risināmo problēmu satura, dzīvesveida, pasaules uzskata, konkrētās vēsturiskās konjunktūras. Labvēlīgos apstākļos cilvēks savas dzīves jēgu var saskatīt laimes un labklājības sasniegšanā, savukārt nelabvēlīgā eksistences vidē dzīve viņam var zaudēt savu vērtību un jēgu.

## Ārējās saites
Kapri

**Kapri** (, ) ir Itālijai piederoša sala netālu no Neapoles, Tirēnu jūrā. Sala atrodas Kampānijas reģionā, Neapoles metropolē. 2022. gadā Kapri salā dzīvoja 12,9 tūkstoši iedzīvotāju. Uz salas ir divas Itālijas komūnas — Kapri un Anakapri. Sala ir iecienīts tūristu galamērķis. Kapri ir kūrortvieta kopš Romas Republikas laikiem. Nozīmīgākie apskates objekti ir Zilās alas (*Grotta Azzurra*), Augusta dārzi (*Giardini di Augusto*), Solāro kalns (*Monte Solaro*) un Faraljoni klintis piekrastē.

## Ārējās saites
Iraklijs II

thumb|Iraklijs II, Kartli-Kahetijas karalis
**Iraklijs II** (gruzīnu: ერეკლე II; dzimis 1720. gada 7. [18.] novembrī, Telavi, miris 1798. gada 11. [22.] janvārī turpat) bija Kahetijas (1744—1762) un pēc tam apvienotās Kartli-Kahetijas Karalistes (1762—1798) karalis.

Iraklija mērķis bija apvienot visas gruzīnu feodālās kņazistes vienotā valstī, atbrīvot tās no Irānas un Turcijas varas un nostiprināt Gruzijas pozīcijas Aizkaukāzā. Lai nodrošinātos pret jauniem uzbrukumiem, 1783. gada 24. jūlijā viņš noslēdza Georgijevskas līgumu ar Krievijas ķeizarieni Katrīnu II, kļūstot par impērijas vasali. Vēlāk karaliste tika anektēta.

## Skatīt arī
* Gruzija Krievijas Impērijas sastāvā

## Ārējās saites
Kūfa

**Kūfa** (, *al-Kūfah*) ir pilsēta Irākas centrālajā daļā, Nedžefas muhāfazā, aptuveni 170 km uz dienvidiem no Bagdādes un 10 km uz ziemeļaustrumiem no Nedžefas. Pilsēta atrodas Eifratas upes krastā. 2015. gadā Kūfā dzīvoja 166 tūkstoši iedzīvotāju. Saistībā ar islāma vēsturi, Kūfa ir nozīmīga pilsēta; šeit atradās pirmā šiītu līdera Alī ibn Abī Tāliba rezidence. Viņa māja ir šiītu musulmaņu svētā vieta. Pēc Muhameda nāves Kūfa bija viens no vadošajiem islāma zinātnes un kultūras centriem. Līdz mūsdienām ir saglabājusies Kūfas mošeja, kas ir viena no senākajām islāma mošejām pasaulē.

## Atsauces

## Ārējās saites
Kuopio lēne

thumb|Kuopio guberņa Somijas lielhercogistes kartē.
**Kuopio lēne** (, ) bija dibināta 1775. gadā kā Zviedrijas Karalistes Savonijas un Karēlijas lēne (*Savolax och Karelens län*), vēlāk Somijas lielhercogistes guberņa (1831–1917), tolaik dēvēta par **Kuopio guberņu** (). Tās centrs bija Kuopio pilsēta.

Pēc 1917. gada Somijas Republikas sastāvā to latviski dēvēja par **Kuopio apgabalu**. 
Pēc administratīvās reformas 1997. gadā tā kļuva par Austrumsomijas provinces (*Itä-Suomen lääni, Östra Finlands län*) daļu, ko pēc 2011. gada reformas sadalīja Ziemeļsavo, Dienvidsavo un Ziemeļkarēlijas reģionos. 

## Vēsture
Napoleona karu Ceturtās koalīcijas periodā Zviedrija bija apvienojusies ar Krievijas Impēriju, Apvienoto Karalisti un citām pusēm pret Napoleona Franciju. Tomēr pēc 1807. gadā noslēgtā Tilzītes miera līguma Krievija noslēdza mieru ar Franciju un izstājās no koalīcijas. Tas ļāva Krievijai 1808. gadā izaicināt Zviedriju karā un atņemt tai Somijas daļu. 17. septembrī Fredrikshamnā parakstīja miera līgumu, kurā Zviedrija atdeva Krievijas Impērijai Somiju un daļu no Lapzemes, slēdza savas ostas britu kuģiem un pievienojās kontinentālajai blokādei, piesakot karu Lielbritānijai. 1810. gada 6. janvārī Krievijas valdība palīdzēja izbeigt kara stāvokli starp Franciju un Zviedriju.

Nodotās teritorijas kļuva par Krievijas Impērijas Somijas Lielhercogisti. Sākotnēji Savonijas un Karēlijas lēnē nekādas izmaiņas nenotika, bet 1831. gadā izveidoja Kuopio guberņu, bet tās dienvidu daļu nodeva Mikeli guberņai.


1856. Card from set of geographical cards of the Russian Empire 068.jpg|1856. gada ģeogrāfiskā kartiņa
Map of Kuopio Governorate of the Grand Duchy of Finland, 1835.gif|1835. gada karte
Map of Kuopio Governorate of the Grand Duchy of Finland, 1913.gif|Kuopio guberņa (1913)
Finland Administrative map 1942 1944.png|Kuopio lēne Otrā pasaules kara laikā (1942–1944)


## Atsauces

## Ārējās saites
Kārlis XIII

**Kārlis XIII** (zviedru: *Karl* XIII, *Carl* XIII; dzimis 1748. gada 7. oktobrī, Stokholmā, Zviedrija, miris 1818. gada 5. februārī turpat) bija Zviedrijas karalis no 1809. gada 5. jūnija, kā arī Norvēģijas karalis no 1814. gada 4. novembra (kā **Kārlis II**) no Holšteinas-Gotorpas dinastijas.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1748. gadā Zviedrijas karaļa Ādolfa Frederika un viņa sievas Luīzes ģimenē, Zviedrijas karaļa Gustava III jaunākais brālis. 1772. gadā Gustavs III viņu iecēla par Sēdermanlandes hercogu, 1774. gadā viņu ievēlēja par Zviedrijas brīvmūrnieku kapitula meistaru un 1778. gadā par Stingrās Observances ordeņa vadītāju.
Krievu—zviedru kara laikā 1788. gadā hercogu Kārli iecēla par par lieladmirāli un Zviedrijas kara flotes pavēlnieku. Pēc Gustava III nogalināšanas 1792. gadā jaunais karalis Gustavs IV valdīja Kārļa aizbildnībā līdz pilngadībai 1796. gadā.

1805. gadā Zviedrija Gustava IV vadībā iesaistījās Trešās koalīcijas karā pret Napoleonu. Kampaņa bija neveiksmīga un Zviedru Pomerāniju ieņēma franču karaspēks. 1807. gadā Tilzītes miera līguma rezultātā Francija un Krievija kļuva par sabiedrotajām lielvalstīm, bet par Lielbritānijas sabiedrotajiem palika tikai Zviedrija un Portugāle. 1808. gadā Krievija uzbruka Zviedrijai un ieņēma Somiju. 1809. gada 7. martā Kārlstadē sadumpojušās zviedru karaspēka daļas virzījās uz Stokholmu, 13. martā ielauzās karaļa apartamentos un arestēja karaļa ģimeni. 29. martā Gustavs IV Ādolfs atteicās no troņa un Rigsdags par Zviedrijas karali iecēla Kārli XIII.

1810. gadā Kārlis XIII adoptēja franču maršalu Bernadotu un iecēla viņu par troņmantnieku. 1811. gadā viņš nodibināja Kārļa XIII ordeni (*Kungliga Carl XIII:s orden*) augstāko grādu brīvmūrniekiem. 1811. gada 17. martā karaļa slimības dēļ Bernadots kļuva par reģentu un Sestās koalīcijas kara laikā piespieda Dānijas karali Frederiku VI Zviedrijai atdot Norvēģiju. Miris 1818. gada 5. februārī, pēc viņa nāves Bernadots kļuva par Zviedrijas karali Kārli XIV.

## Ārējās saites
Toms Bārnabijs

**Tomass Džefrijs "Toms" Bārnabijs** (; dzimis 1943. gada 20. aprīlī) ir izdomāts tēls, kuru radījusi angļu rakstniece Kerolaina Greiema kā galveno varoni savā *Chief Inspector Barnaby* kriminālromānu sērijā un ITV detektīvseriālā "Midsomeras slepkavības".

Toms Bārnabijs (atveido Džons Netlss) pirmo reizi parādās seriāla pirmajā sērijā *The Killings at Badger's Drift* un pēdējo reizi parādās sērijā *Fit for Murder*, kas pārraidīta 2011. gada 2. februārī un kas ir 13. sezonas pēdējā sērija. Sērijā *Picture of Innocence* viņš norāda, ka viņa dzimšanas diena ir 1943. gada 20. aprīlis. Viņš ir precējies ar Džoisu Bārnabiju, kuru atveido Džeina Vaimarka, un viņam ir meita Kallija, kuru atveido Lora Hovarda. Toms Bārnabijs piedalījās 81 sērijā, bet pēc tam savu amatu uzticēja brālēnam Džonam Bārnabijam (Nīls Dadžens). Katrā sērijā Tomam Bārnabijam palīdz seržants. Viņš kopumā sastrādājies ar trim seržantiem savā pilnvaru laikā, ar Gevinu Troju (1997—2003), Danielu Skotu (2003—2005) un Bendžaminu Džonsu (2005—2011).

## ''Chief Inspector Barnaby'' sērijas romāni
* "Midsomeras slepkavības. Nāve Bedžersdriftā" (*The Killings at Badger's Drift*) (1987)
* *Death of a Hollow Man* (1989)
* *Death in Disguise* (1992)
* *Written in Blood* (1994)
* *Faithful unto Death* (1996)
* *A Place of Safety* (1999)
* *A Ghost in the Machine* (2004)

## Atsauces
Preiļu Borhu kapela

thumb|250px|Preiļu Borhu kapela (pirms 1940)

**Preiļu Borhu kapela** ir Borhu dzimtas kapeņu ēka Preiļu muižas parkā, kas celta 1817. gadā klasicisma stilā, iespējams, pēc arhitekta Vinčenco de Macoti (*Vincenzo de Mazotti*) projekta.

## Vēsture
Preiļu muižas kapelas celtniecību savā rezidencē pasūtīja grāfs Jozefs Heinrihs fon der Borhs (1764—1835), kas bija ilggadējais Vitebskas guberņas muižniecības pārstāvis un Maltas Ordeņa komandors. Kapelu iesvētīja 1817. gada 20. septembrī. Virszemes telpā notika dievkalpojumi un izvadīšana, savukārt kapelas pagrabā ierīkoja Borhu dzimtas kapenes.
 
Latvijas SPR laikā 1919. gadā lielinieki izpostīja kapelu un pagrabtelpā esošās kapenes.
1920. gados atjaunoja altāri un atsāka dievkalpojumus. Pēc Latvijas okupācijas padomju vara atsavināja kapelu baznīcai un ierīkoja minerālmēslu noliktavu, vēlāk ilgus gadus ēka stāvēja izpostīta un pamesta. 1995. gadā Preiļu Romas katoļu baznīca atjaunoja īpašumtiesības uz kapelu.
2005. gadā ārsts Eduards Upenieks ziedoja 32 tūkstošus ASV dolāru Preiļu kapelas atjaunošanai. Kapelā uzstādīja jaunu altāri.
2007. un 2008. gadā arheoloģes Antonijas Vilcānes vadībā veica kapelas arheoloģisko izpēti, atrodot ar brokāta diegiem izšūta mundiera priekšpuses detaļas, apkakles un manšetes fragmentus.

## Apraksts
Preiļu muižas kapela ir laukakmeņu rotonda, tās augšējo daļu veido kupols, savukārt fasādes priekšadaļā ir redzams Romas panteona tipa portiks ar četrām kolonām, kuras veidotas Toskānas stilā, un pakāpieniem. Ieeja kapenēs ir no ēkas sāna.

## Atsauces

## Skatīt arī
# Varakļānu Svētā Viktora kapela
Narcisms

[thumbnail|upright=1.0|[Karavadžo glezna, kurā attēlots Narciss, kas iemīlējies savā atspulgā]]
**Narcisms**, arī **paštīksmināšanās**, ir paša apmierinājums no iedomības vai egoisma, apbrīna par savām paša īpašībām un atribūtiem, kā arī sevis pielūgšana. Termins izveidojās no sengrieķu mitoloģijas, kur jaunais Narciss iemīlējās sava paša ūdens peļķes atspoguļojumā. Narcisms var izpausties dažādos veidos un līmeņos, un psiholoģijā tas tiek klasificēts kā personības traucējums. Dažas no narcisma pazīmēm ir pārmērīga pašcieņa, empātijas trūkums, savu panākumu un talantu slavināšana, nemitīga vēlme atrasties uzmanības centrā un grūti pieņemt citu cilvēku viedokļus un domas.

## Ārējās saites
Grāvju iela (Ilūkste)

**Grāvju iela** ir vietējas nozīmes iela Ilūkstē. Tā sākas krustojumā ar Raiņa ielu pilsētas ziemeļu daļā un beidzas pie pilsētas robežas pilsētas ziemeļrietumu daļā, pēc kā turpinās kā ceļš bez nosaukuma Pilskalnes Siguldiņas virzienā. Kopējais ielas garums — 605 metri, visā garumā klāta ar asfalta segumu un autotransporta satiksmei atvēlētas pa vienai braukšanas joslai katrā virzienā.

## Ielu savienojumi
Grāvju iela ir savienota ar šādām ielām:
* Raiņa iela (neregulējams T veida krustojums)
* Kastaņu iela / ceļš bez nosaukuma (neregulējams krustojums)
* Zemnieku iela (neregulējams T veida krustojums)
* Lāčplēša iela (neregulējams T veida krustojums)

## Ievērojami objekti
* Grāvju ielā 2A atrodas Ilūkstes brīvdabas estrāde.

## Skatīt arī
* Ilūkste
* Ilūkstes ielu uzskaitījums

## Atsauces
Kastaņu iela (Ilūkste)

**Kastaņu iela** ir vietējas nozīmes iela Ilūkstē. Tā sākas krustojumā ar Grāvju ielu pilsētas rietumu daļā un beidzas savienojumā ar Pilskalnes ielu. Kopējais ielas garums — 711 metri, visā garumā klāta ar asfalta segumu un autotransporta satiksmei atvēlētas pa vienai braukšanas joslai katrā virzienā.

## Ielu savienojumi
Kastaņu iela ir savienota ar šādām ielām:
* Grāvju iela (neregulējams T veida krustojums)
* Jēkabpils iela (neregulējams krustojums)
* Stadiona iela (neregulējams T veida krustojums, ‘’Stadiona iela ir vienvirziena iela virzienā uz Grāvju ielu’’)
* Pilskalnes iela (neregulējams T veida krustojums)

## Skatīt arī
* Ilūkste
* Ilūkstes ielu uzskaitījums

## Atsauces
Dienviddavao

**Dienviddavao** (, , ) ir viena no Filipīnu provincēm valsts dienviddaļā, Davao reģionā. Administratīvi dalās 1 pilsētā un 9 municipalitātēs un sīkāk 232 barangajās. Provinces galvaspilsēta un lielākā apdzīvotā vieta ir Digosa. Davao augsti urbanizētā pilsēta administratīvi un politiski provincē neietilpst, bet dažkārt tai pieskaitīta statistiski un ģeogrāfiski. 

## Iedzīvotāji
Provincē daudznacionāls iedzīvotāju sastāvs — lielākā daļa ir ieceļojušie visaji (338 055; 49,8 %), sebuāņi (177 730; 26,2 %), kā arī autohtonie bagobo (39 594; 5,8 %), blaani (33 695; 5,0 %), kalagani un tagakaulo. Lielākā daļa ticīgo ir katoļi (80 %), pārējie — musulmaņi un protestanti.

## Ģeogrāfija
Province izvietojusies Mindanao salas dienvidaustrumos Davao līča rietumu krastā. Ziemeļos robežojas ar Davao neatkarīgo pilsētu, ziemeļrietumos — ar Kotabato, rietumos — ar Sultankudaratu un Dienvidkotabato, bet dienvidos — ar Sarangani un Rietumdavao. Provinces austrumdaļā piekrastes zemiene, rietumdaļa kalnaina; augstākā virsotne ir Filipīnu augstākais kalns Apo (2954 m vjl) uz robežas ar Davao pilsētu un Kotabato. Valda subtropu klimats.

## Vēsture
Līdz 19. gadsimta vidum provinces teritorija piederēja Magindanao sultanātam. 1848. gadā Davao līča piekrasti pakļāva spāņi Hosē Ujangurena vadībā, kas šeit 1849. gadā nodibināja Nuevagipuskojas (*Nueva Guipúzcoa*) provinci, nosauktu par godu Gipuskojas provincei Spānijā, ar centru Nuevavergarā (mūsdienās Davao). 1858. gadā province tika likvidēta un reorganizēta par Davao militāri politisko komandansiju. Pēc Filipīnu nonākšanas amerikāņu kontrolē 1898. gadā provincē ieplūda ieceļotāji no Visajām un Japānas; sākās strauja saimniecības attīstība. 1903. gadā Davao tika iekļauta Moro provincē, kas aizņēma Mindanao salas dienvidus. 1914. gadā Moro province tika sadalīta un Davao kļuva par patstāvīgu provinci. 1967. gadā Davao provici sadalīja trijās, tajā skaitā Dienviddavao ar centru Digosā. 2013. gadā plebiscīta rezultātā Dienviddavao provinces dienviddaļa tika nodalīta patstāvīgā Rietumdavao provincē.

## Atsauces

## Ārējās saites
Strēlnieku iela (Ilūkste)

**Strēlnieku iela** ir maģistrālas nozīmes iela Ilūkstē. Tā sākas krustojumā ar Pilskalnes un Sporta ielu pilsētas centrālajā daļā un beidzas pie pilsētas robežas, pēc kā turpinās kā vietējais autoceļš V700. Kopējais ielas garums — 1191 metrs, visā garumā klāta ar asfalta segumu un autotransporta satiksmei atvēlētas pa vienai braukšanas joslai katrā virzienā.

## Ielu savienojumi
Strēlnieku iela ir savienota ar šādām ielām:
* Pilskalnes iela / Sporta iela (neregulējams krustojums)
* Zemnieku iela (neregulējams T veida krustojums)
* Vietējais autoceļš V700 (ielas turpinājums aiz pilsētas robežas)

## Skatīt arī
* Ilūkste
* Ilūkstes ielu uzskaitījums

## Atsauces
Stadiona iela (Ilūkste)

**Stadiona iela** ir vietējas nozīmes iela Ilūkstē. Tā sākas krustojumā ar Kastaņu ielu pilsētas rietumu daļā un beidzas savienojumā ar Raiņa ielu pilsētas centrālajā daļā. Kopējais ielas garums — 532 metri, visā garumā klāta ar asfalta segumu un autotransporta satiksme posmā no Ilūkstes autoostas līdz Kastaņu ielai organizēta vienā virzienā.

## Ielu savienojumi
Stadiona iela ir savienota ar šādām ielām:
* Kastaņu iela (neregulējams T veida krustojums)
* Raiņa iela (neregulējams T veida krustojums)

## Ievērojami objekti
* Stadiona ielā 1 atrodas Ilūkstes Raiņa vidusskolas vakara maiņu skolas telpas.
* Stadiona ielā 3 atrodas Augšdaugavas novada sporta skola.

## Skatīt arī
* Ilūkste
* Ilūkstes ielu uzskaitījums

## Atsauces
Sporta iela (Ilūkste)

**Sporta iela** ir maģistrālas un vietējas nozīmes iela Ilūkstē. Tā sākas krustojumā ar Pilskalnes ielu un Vienības laukumu pilsētas centrālajā daļā un beidzas savienojumā ar Pilskalnes un Strēlnieku ielu pilsētas centrālajā daļā. Kopējais ielas garums — 305 metri, visā garumā klāta ar asfalta segumu un autotransporta satiksmei atvēlētas pa vienai braukšanas joslai katrā virzienā.

## Ielu savienojumi
Sporta iela ir savienota ar šādām ielām:
* Pilskalnes iela / Vienības laukums (neregulējams krustojums)
* Pilskalnes iela / Strēlnieku iela (neregulējams krustojums)

## Ievērojami objekti
* Sporta ielā 4 atrodas Ilūkstes autoosta.

## Skatīt arī
* Ilūkste
* Ilūkstes ielu uzskaitījums

## Atsauces
Moldovas Valsts universitāte

**Moldovas Valsts universitāte** (rumāņu: *Universitatea de Stat din Moldova*) ir valsts akreditēta augstākās izglītības iestāde Moldovas Republikā. 

Universitāte tika dibināta 1946. gadā kā **Kišiņevas Valsts universitāte**, tomēr 1990. gada 19. janvārī tā tika pārdēvēta.

## Fakultātes

* Bioloģijas un ģeozinātņu fakultāte
* Ķīmijas un ķīmijas tehnoloģijas fakultāte
* Juridiskā fakultāte
* Fizikas un inženierzinātņu fakultāte
* Vēstures un filozofijas fakultāte
* Žurnālistikas un komunikācijas zinātņu fakultāte
* Vēstuļu fakultāte
* Matemātikas un datorzinātņu fakultāte
* Psiholoģijas, izglītības zinātņu, socioloģijas un sociālā darba fakultāte
* Starptautisko attiecību, politikas un administratīvo zinātņu fakultāte
* Ekonomikas fakultāte
Zvaniņš skan (filma)

**"Zvaniņš skan"** () ir 1996. gada ASV kinokomēdija, kuras režisors ir Braiens Levants. Filmā galvenās lomas atveido Arnolds Švarcenegers, Sinbads, Fils Hartmans, Rita Vilsone, Roberts Konrāds, Džeiks Loids un Džims Beluši.

Filma stāsta par diviem tēviem, kuri Ziemassvētku vakarā savā starpā cīnās, lai iegūtu saviem dēliem Ziemassvētku dāvanu, kas visur ir izpirkta.

Filmas "Zvaniņš skan" pirmizrāde notika  un to izplatīja *[[20th Century Studios|20th Century Fox]]*. Filma nopelnīja 129,8 miljonus ASV dolāru un saņēma negatīvas kritiķu atsauksmes, lai gan humors, kā arī Švarcenegera un Sinbada aktierspēle tika izcelta. Tīmekļa vietnē *[[Rotten Tomatoes]]* filmai ir 20% vērtējums. 2014. gadā filmai izdots turpinājums *[[Jingle All the Way 2]]*.

## Atsauces

## Ārējās saites
Vikipēdija korejiešu valodā

**Vikipēdija korejiešu valodā** (, *Han-gugeo Wiki Baekgwa*) ir bezmaksas tīmekļa enciklopēdijas Vikipēdijas versija korejiešu valodas hangila rakstībā. Pirmais ieraksts (par Džimiju Kārteru) Vikipēdijas korejiešu valodas versijā izveidots .

 rakstu skaits korejiešu Vikipēdijā sasniedza 10 tūkstošus, bet  rakstu skaits bija 100 tūkstošu.  rakstu skaits sasniedza 500 tūkstošus.

## Ārējās saites
Karaliskā strelīcija

**Karaliskā strelīcija** (*Strelitzia reginae*) ir strelīciju suga, kuras dabiskais izplatības areāls ir Dienvidāfrikas provincēs. Augu izmanto medicīnā un pārtikā.

Karaliskā strelīcija ir daudzgadīgs, mūžzaļš lakstaugs. Augam nav stumbra, bet daudzās lapas stingros, cietos, garos kātos veido varenu, 1—1,5 m augstu puduri. Karaliskā strelīcija zied ziemas mēnešos līdz pat pavasarim.

## Atsauces
Nikola strelīcija

**Nikola strelīcija** (*Strelitzia nicolai*) ir strelīciju suga, kuras dabiskais izplatības areāls ir no Zimbabves austrumiem līdz Kvazulu-Natālas un Botsvānas austrumiem. Augs aug galvenokārt subtropu biomā.

Nikola strelīcija ir viens no nedaudzajiem augiem, kas satur pigmentu bilirubīnu, kas parasti sastopams dzīvniekos.

## Atsauces
Marantu dzimta

**Marantu dzimta** (*Marantaceae*) ir dzimta ingveraugu rindā, kuru veido 31 ģints un aptuveni 530 sugas — tā ir viena no sugām bagātākajām rindas dzimtām. Tās pārstāvji ir sastopami Āfrikas, Āzijas un Amerikas zemienes tropu mežos. Lielākā daļa (80%) sugu sastopamas Amerikas tropos, kam seko Āzijas (11%) un Āfrikas (9%) tropi.

Augiem parasti ir pazemes sakneņi vai bumbuļi. Lapas ir izvietotas divās rindās, tās ir šauras vai platas ar manāmām vēnām.

## Klasifikācija
Dzimtas filoģenētiskais koks:

## Galerija

Attēls:Phrynium pubinerve ; Laos.jpg|*Phrynium pubinerve*
Attēls:Calathea crotalifera 15zz.jpg|*Calathea crotalifera*
Attēls:Ctenanthe oppenheimiana.JPG|*Ctenanthe oppenheimiana*
Attēls:Schumannianthus virgatus 22.JPG|*Schumannianthus virgatus*
Attēls:Stromanthe pateri 0zz.jpg|*Stromanthe pateri*


## Skatīt arī

* Amarantu dzimta

## Atsauces
Puazeija likums

thumb|Šķidrumam ar viskozitāti, tā ātrums gar ārsienām ir tuvs nullei, ātrumam palielinoties tuvāk caurules centram.
**Puazeija likums** ir lamināras plūsmas apraksts cilindriskā caurulē, ja tiek ņemti vērā viskozie spēki. Likumu formulējis franču ārsts un fiziķis Ž. M. Puazeijs (*Jean-Leonard-Marie Poiseuille*). Kā formula tas pierakstās:

Q = \frac{\pi R^4 (P_1 - P_2)}{8  \eta  L} , kur Q  ir tilpuma vai masas plūsma, R  ir caurules rādiuss, P_1 - P_2  ir spiedienu starpība abos cauruļu galos, \eta  ir viskozitātes koeficients un L  ir caurules garums.

Šī formula pieņem, ka caurules augstums un šķērsgriezuma laukums nemainās, šķidrums ir nesaspiežams, caurules garums ir daudzkārt lielāks par rādiusu L >> R  un plūsmai nav paātrinājuma.

Formulu var aptuveni interpretēt, piemēram, asinsrites kontekstā. Tā kā masas plūsma ir atkarīga no rādiusa ceturtajā pakāpē, artērijas rādiusam samazinoties holesterīna vai aterosklerozes dēļ, sirdij vajag vairāk strādāt, lai panāktu tādu pašu plūsmu.

## Izvedums
thumb|300x300px|Izveduma shēma: katrai cilindra sienai ar rādiusu <math>r </math> piemīt savs plūsmas ātrums. Lai iegūtu pilno plūsmu caur šķērsgriezumu, nepieciešams summēt katru cilindra sienas un ātruma reizinājumu, izmantojot integrēšanu.
Ieviešot caurulei raksturīgos lielumus (rādiuss R , garums L ), šķidrumam raksturīgos lielums(spiedienu starpību galos P_1 - P_2 , viskozitāti \eta ) un veicot vairākus pieņēmumus, var iegūt vienkāršotu modeli plūsmai.

Var ieviest spēku, kas veicina kādas cilindriskas plūsmas kustību ar rādiusu r . To uz priekšu dzīs spiedienu starpības radītais spēks uz laukumu:

F_{dzen} = p \cdot S = (P_1 - P_2) \cdot \pi r^2 

Šim spēkam pretosies berzes spēks starp slāņiem (ģeometriski cilindra sāni berzējas pret pārējo šķidrumu). Pieņemot, ka šķidrums ir Ņūtona šķidrumi, tam pieliktias bīdes mehāniskais spriegums ir : \tau = \eta \cdot \frac{dv}{dr} . Tas darbojas uz kādu laukumu (šoreiz cilindra sāniem), tādēļ var iegūt spēku: F_{berze} = \tau \cdot S = \eta \cdot \frac{dv}{dr} \cdot 2 \pi r L . 

Tā kā šķidrums nepaātrinās, tad spēku summa ir nulle, jeb \sum F_i = 0, \ \ \ F_{dzinejs} + F_{berze} = 0, \ \ \ (P_1 - P_2) \cdot \pi r^2 = - \eta \cdot \frac{dv}{dr} \cdot 2 \pi r L , atdalot mainīgos un integrējot iegūst:

\int dv = -\int \frac{(P_1-P_2)r}{2 \eta L} dr, \ \ \ v(r) = -\frac{(P_1-P_2)r^2}{4\eta L} + c , izmantojot nosacījumu, ka plūsmas ātrums gar caurules sienām ir nulle, var uzzināt konstanti:

v(r=R) = 0, \ \ \ 0 =  -\frac{(P_1-P_2)R^2}{4\eta L} + c , jeb c = \frac{(P_1-P_2)R^2}{4\eta L} un pilnā ātruma formula ir v(r) = \frac{P_1-P_2}{4 \eta L} \cdot (R^2-r^2) 

Ar ātruma formulu var aprēķināt šķidruma ātrumu jebkuram attālumam no caurules centra. Šim ātrumam piemīt radiāla simetrija - veselai riņķa līnijai piemīt šīs ātrums. Lai iegūtu plūsmu caur caurules šķērsgriezumu, vajag summēt katru šo riņķa līniju ar tās ātruma reizinājumu, lai iegūtu laukuma un ātruma reizinājumu, kas arī atbilst tilpumam ik sekundi.

Q = \int_0 ^R v(r) \cdot 2\pi r dr = \frac{(P_1-P_2) \pi }{2 \eta L} \int _0 ^R (R^2 - r^2)r dr = \frac{\pi R^4 (P_1 - P_2)}{8  \eta  L} .

## Atsauces
Empoli

**Empoli** (, ) ir pilsēta Itālijā, Toskānas reģionā, Florences metropolē. Pilsēta atrodas Toskānas centrālajā daļā starp Florenci, Pizu un Sjēnu. 2023. gadā pilsētā dzīvoja aptuveni 48,8 tūkstoši iedzīvotāju. Empoli ir zināma kā Toskānas rūpniecības centrs. Pilsētā ir attīstīta stikla un keramikas ražošana. Empoli ir sena pilsēta, tajā ir daudz vēsturisku ēku un pieminekļu. Šajā pilsētā bāzējās futbola klubs *[[Empoli FC]]*, kas spēlē Itālijas A sērijā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Padomju propaganda

[300px|thumb|[Gustavs Klucis|Gustava Kluča 1935. gada padomju propagandas plakāts, kurā Padomju Savienība attēlota kā diktatora Josifa Staļina pārraudzīts "visu pasaules tautību strādnieku šķiras brālības paraugs"]]

**Padomju propaganda** bija komunistiskās ideoloģijas, dzīvesveida un politikas valsts propaganda. Tā slavēja padomju iekārtu kā vislabāko sistēmu pasaulē un padomju sociālisma priekšrocības salīdzinājumā ar kapitālismu. Tās pamatā bija marksisma-ļeņinisma (staļinisma) ideoloģija, kā arī valsts varas un padomju partijas nomenklatūras pragmatiskās intereses un aktuālie mērķi.

PSRS propagandu veidoja un vadīja valsts iestādes un institūcijas, to oficiāli sauca par: "propaganda un aģitācija", "propaganda un masu informācija", "ideoloģiskais un izglītojošais darbs", "masu izglītošana".

Viena no padomju propagandas iezīmēm ir vadoņa cildināšana, kas izraisīja personības kultu rašanos. Tā jau kopš 1920. gada valsts pilsētas un apdzīvotas vietas tika pārdēvētas par godu ievērojamām sabiedriskām personībām, īpaši Vladimiram Ļeņinam. Viņš tika cildināts dzejoļos un grāmatās, visur tika uzstādītas vadoņa statujas. Josifa Staļina valdīšanas laikā personības kults bija nepieciešams, lai saliedētu iedzīvotājus ap vienu figūru: vadonis tika pasniegts kā nekļūdīgs vadītājs un tautas tēvs. Taču pēc Staļina nāves partijas vadība pieturējās pie kolektīvās pārvaldes formas. 70. gados iedzīvotāji negatīvi uztvēra mēģinājumus radīt Leonīda Brežņeva personības kultu.

## Ienaidnieka tēls
[thumb|250px|Pret [kapitālisms|kapitālismu vērsts padomju propagandas plakāts (1919)]]
Pirms Vācijas—PSRS kara padomju propaganda atsevišķās sabiedriskās dzīves jomās notiekošo salīdzināja ar Krievijas pilsoņu kara laika notikumiem un galvenokārt izmantoja šķiru cīņas retoriku. Pirms Vācijas—PSRS kara propaganda kā galvenos padomju tautas ārējos ienaidniekus attēloja "pasaules buržuāziju" un "fašistus", bet pēc kara — ASV vadīto NATO bloku.

Tomēr iekšējie ienaidnieki joprojām bija svarīgi propagandai. Tie galvenokārt tika attēloti kā slēpti un pārliecināti padomju varas pretinieki, kas gaida tās sabrukumu (inženieris, netalantīgs profesors, retāk — budzis, bijušais zemes īpašnieks, kurš bija dabūjis vietu nomenklatūras rindās, muižniecības pārstāvis, bijušais "cara" virsnieks). Propagandas uzdevums bija saistīt šādu personāžu nostāju ar visagresīvāko un nesamierināmāko ienaidnieku rīcību, jebkuru neatkarīgas domāšanas vai uzskatu iespēju pasniegt kā draudu sabiedrībai un valstij.

## Efektivitātes trūkums stagnācijas periodā
Ekonomikas stagnācijas periodā valsts propaganda pakāpeniski zaudēja savu efektivitāti. Plašsaziņas līdzekļos netika atspoguļotas tādas aktuālas problēmas kā preču trūkums, ēnu ekonomikas pieaugums un nevienlīdzīga pabalstu sadale. Uz iedzīvotāju pieaugošās neapmierinātības fona sociālistisko varoņdarbu propaganda izskatījās nepiemērota un izraisīja jokus.

## Humors
PSRS norieta periodā populārs bija joks, ka padomju cilvēkiem redze neatbilst dzirdei — viņi dzird vienu, bet redz pavisam ko citu.

## Skatīt arī

* Krievijas propaganda
* Dezinformācija

## Ārējās saites
Vikipēdija basku valodā

**Vikipēdija basku valodā** (basku: *Euskarazko Wikipedia*) ir bezmaksas tīmekļa enciklopēdijas Vikipēdijas basku valodas versija.

2023. gada 26. decembrī Vikipēdijas basku valodas sadaļā ir 424 992 raksti, kas to ierindo 34. vietā starp visām valodu sadaļām. Tajā ir 155 968 reģistrēti dalībnieki, no kuriem 717 ir veikuši kādu darbību pēdējo 30 dienu laikā, 12 autoriem ir administratora statuss. Kopējais rediģējumu skaits ir 9 494 435.

## Ārējās saites
Vikipēdija baltkrievu valodas taraškevicā

**Vikipēdija baltkrievu valodas taraškevicā** () ir bezmaksas tīmekļa enciklopēdijas Vikipēdijas baltkrievu valodas versija, kuras pamatā ir baltkrievu valodas norma, kas 2005. gada normatīvajos aktos dēvēta par taraškevicu jeb "klasisko rakstību".

No tās izveides brīža 2004. gada 6. aprīlī līdz 2007. gada 26. martam bija viena Vikipēdija baltkrievu valodā, kurā līdzās pastāvēja divas baltkrievu valodas pareizrakstības normas: klasiskā rakstība (taraškevica) un oficiālā rakstība (narkomovka). Jau no pašiem pirmsākumiem Vikipēdijā baltkrievu valodā galvenokārt izmantoja taraškevicu, ko lietoja lielākā daļa baltkrievu valodu protošā interneta kopiena, bet tajā bija arī raksti baltkrievu valodas oficiālajā pareizrakstībā.

Līdzāspastāvēšana vienā projektā neapmierināja oficiālās pareizrakstības piekritējus, un viņi pieprasīja izveidot atsevišķu Vikipēdiju. 2007. gada martā Vikipēdija baltkrievu valodā tika sadalīta klasiskajā un oficiālajā rakstībā, bet 2007. gada 27. martā saskaņā ar *[[Wikimedia Foundation]]* Valodas apakškomisijas lēmumu Vikipēdijas klasiskās rakstības sadaļa tika pārnesta no trešā līmeņa apakšdomēna "*be*", kas tika piešķirts Vikipēdijai baltkrievu valodas oficiālajā rakstībā, uz "*be-x-staro*", kas 2015. gada 4. septembrī nomainīts uz "*be-tarask*".

## Ārējās saites
*
Kosmosa izpēte

[thumbnail|upright=1.2|Astronauts [Stīvs Robinsons devies ārpus kosmiskā kuģa veikt pētījumus STS-114 misijas laikā]]
**Kosmosa izpēte**, arī **Visuma izpēte**, ir cilvēces centieni izpētīt un izprast kosmisko telpu. Kosmosa izpētē liela uzmanība tiek vērsta planētu, zvaigžņu, galaktiku un citu astronomisko objektu izpētē. Kosmosa izpēte ietver gan tā novērošanu, gan kosmonautiku. Tiek veidotas dažādas komosa izpētes aģentūras, kā NASA, Eiropas Kosmosa aģentūra un Krievijas Federālā kosmiskā aģentūra.

Kosmosa izpētē svarīgi ir cilvēka lidojumi kosmiskajā telpā. Pirmais cilvēks kosmiskajā telpā bija Jurijs Gagarins, kurš 1961. gadā veica orbitālo lidojumu ap Zemi, bet Nīls Ārmstrongs ir pirmais cilvēks, kas izkāpis uz Mēness virsmas. Kosmosa izpētē liela nozīme ir teleskopiem, kas ļauj novērot procesus daudz tālāk, nekā cilvēks spēj doties. Liels ieguldījums ir bijis Habla kosmiskajam teleskopam, bet pašlaik lielas cerības tiek liktas uz Džeimsa Veba teleskopu, kas 2021. gadā tika palaists orbītā ap Zemi. Kosmosa izpētē organizē arī bezpilota misijas, sūtot starpplanētu zondes uz citām Saules sistēmas planētām (cilvēks fiziski nav bijis tālāk par Mēnesi). Liela nozīme kosmosa izpētē ir arī starptautiskajai sadarbībai, piemēram, Starptautiskā kosmosa stacija ir projekts, kurā iesaistītas vairākas valstis.

## Ārējās saites
Karlo Rubija

**Karlo Rubija** (; dzimis ) ir Itālijas fiziķis un inženieris. Viņa zinātniskā darbība ir saistīta ar elementārdaļiņu fiziku. 1984. gadā kopā ar Simonu van der Mēru ieguva Nobela prēmiju fizikā “par viņu izšķirošo ieguldījumu lielajā projektā, kas noveda pie W un Z daļiņu lauka, vājās mijiedarbības izplatītāju, atklāšanas”. No 1989. līdz 1994. gadam Karlo Rubija bija CERN ģenerāldirektors. Viņš ir iesaistījies arī Saules enerģijas pētījumos, kā to veiksmīgāk izmantot.

## Atsauces

## Ārējās saites
Filips Arābs

**Filips Arābs** jeb **Markuss Jūlijs Filips** (; dzimis ap 204. gadu, miris 249. gada septembrī) bija Romas imperators no 244. gada februāra līdz 249. gada septembrim. No 248. līdz 249. gadam viņš valdīja kopā ar savu dēlu Filipu II. 

Filips Arābs bija pirmais arābu izcelsmes Romas imperators. Pirms kļūšanas par imperatoru viņš bija romiešu armijas karavadonis. 244. gadā norisinājās konflikts starp Romas impēriju un Sasanīdu impēriju. Nemieru apspiešanas laikā Filips Arābs izplatīja nepatiesas baumas par imperators Gordiāna III nekompetenci. Notika romiešu armijas šķelšanās un lielākā daļa atbalstīja Filipu Arābu. Gordiāns III nomira 244. gada februārī. Nesagaidot Romas senāta lēmumu, Filips Arābs pasludināja sevi par jauno Romas imperatoru. 

Filipa Arāba valdīšanas laikā notika daudz konfliktu un krīžu, kā arī samilza saimniecības problēmas. 249. gadā pret viņu pavērsās romiešu armijas komandieris Decijs, un kaujā pie Veronas Filipu Arābu nogalināja. Decijs kļuva par jauno Romas imperatoru.

## Ārējās saites
Uzvaras kults

[thumb|Tā saucamā "[Georga lentītes|Svētā Georga lentīte" uz automašīnas antenas]]
**Uzvaras kults**, arī **Pobedobesije** () ir termins, ko lieto, lai aprakstītu hipertrofētu Uzvaras dienas svinēšanu Krievijā.

Masu apziņā šis kults izpaužas vectēvu (veterānu) slavināšanā "vectēvi karoja" (*деды воевали*), draudos "varam atkārtot" (*можем повторить*), runājot par uzvaru karā, kā arī tādās frāzēs kā "es atceros, es lepojos" (*я помню, я горжусь*), "paldies vectēvam par uzvaru" (*спасибо деду за победу*).

Padomju Savienības uzvara pār nacistisko Vāciju Krievijā ir īpaši izmantota propagandas nolūkos, lai attaisnotu agresīvu ārpolitiku un pastiprinātu militārismu putinisma laikā. Uzvaras kultam raksturīga klusēšana par sabiedroto lomu, milzīgajiem zaudējumiem, 1941.—1942. gada sakāvēm, padomju karaspēka komandieru un valsts vadības nesagatavotību kara sākumam un tā rezultātā arī okupācijai (līdz 1941. gada beigām Padomju Savienība bija zaudējusi gandrīz visas teritorijas Eiropā, Ļeņingrada bija pilnībā bloķēta).

## Vēsture
Galvenā svētku diena Padomju Savienībā bija 7. novembris — Lielās Oktobra sociālistiskās revolūcijas diena, bet 9. maijs nebija svētku diena no 1948. līdz 1965. gadam. Brežņeva laikā par svarīgu svētku dienu kļuva Uzvaras diena, kas daļēji palīdzēja leģitimizēt "slimo" padomju sistēmu.

Laika gaitā padomju uzvara Otrajā pasaules karā nomainīja Oktobra revolūciju kā Padomju Savienības "sirds vēsturi", paliekot par vienojošu daļu arī haotiskajā postpadomju Krievijā.

Krievijas prezidenta Vladimira Putina laikā Uzvaras diena ir kļuvusi par vēl nozīmīgāku dienu. Uzvaras kulta īstenošana un atbalstīšana notiek visaugstākajā valsts līmenī, līdzekļi no Krievijas Federācijas budžeta tiek novirzīti sociālo dotāciju veidā.

## Interesanti fakti
2015. gadā Sumkino ciematā (Tjumeņas apgabals) tika uzstādīta piemiņas zīme "Tēvzemes aizstāvjiem visos laikos". Uz pieminekļa bija attēlots Verners Goldbergs, kurš nacistu propagandā tika uzskatīts par "ideālā vācu karavīra" paraugu. Portrets uz pieminekļa tika nomainīts pēc identifikācijas.

Tajā pašā gadā dažādās Krievijas pilsētās tika uzstādīti stendi ar Otrā pasaules kara vācu karavīru attēliem un uzrakstiem "Viņi aizstāvēja dzimteni".

## Skatīt arī

* Krievijas propaganda
* Putinisms
* Rašisms
* Krievu nacionālisms

## Atsauces

## Ārējās saites
Digosa

**Digosa** (, , ) ir pilsēta Filipīnās, Davao reģionā, Dienviddavao provinces galvaspilsēta. Atrodas Mindanao salas dienvidaustrumos starp Digosas un Balutakajas upju ietekām Davao līcī.

## Vēsture
Apdzīvotā vieta izveidojusies 20. gadsimta pirmajā pusē, kad amerikāņu administrācijas laikā šeit ieplūda migranti no Visajām un tika ierīkotas banānu plantācijas. Līdz 1949. gadam Digosa vai Padadas ieleja (*Padada Valley*) bija viena no Santakrusas draudzēm (*barrio*). 1949. gadā Digosa tika reorganizēta par patstāvīgu municipalitāti. Pēc Dienviddavao provinces izveidošanas 1967. gadā Digosa kļuva par tās galvaspilsētu; kapitolijs un citas administratīvās iestādes uzbūvētas Mati (*Matti*) barangajā  uz ziemeļrietumiem no pilsētas centra.

## Atsauces

## Ārējās saites
Jana Bernāškova

**Jana Bernāškova** (čehu: *Jana Bernášková*; dzimusi 1981. gada 21. februārī, Krnovā) ir čehu teātra un kino aktrise un rakstniece.

## Filmogrāfija

* 2022 *Vánoční příběh* — Laura
* 2021 *Co ste hasiči* — Lenka
* 2015 *Všechny moje lásky* — Anežka
* 2014 *Mazalové*
* 2013 *Bylo deset, bylo jedenáct*
* 2012 *Život je ples*
* 2011 *Hranaři*
* 2010 *Cukrárna*
* 2010–2013 *Vyprávěj* — Iveta Hajkova
* 2008 *Kriminálka Anděl* — Simona Hermānova
* 2007 *Bestiář*
* 2006 *Horákovi*
* 2005 *Balíci*
* 2005 *Náves*
* 2005–2007 *Ulice*
* 2004 *Duše jako kaviár*
* 2004 *Ráno*
* 2003 *O Ječmínkovi*
* 1999 *Komu zvoní hrana*
* 1999 *Král ozvěny*
* 1998 *Cestující bez zavazadel*

## Personīga dzīve
Piecus gadus dzīvoja kopā ar teātra režisoru Davidu Drābeku, ar kuru viņai ir meita Justīna.

Kopš 2010. gada viņas partneris ir seriāla *Vyprávěj* scenārists Rūdolfs Merkners. Sestdien, 2012. gada 16. jūnijā, viņi apprecējās. 2013. gada augustā piedzima dēls Teodors.

## Ārējās saites
Kurkumas

**Kurkumas** (*Curcuma*) ir ingveraugu dzimtas ģints, kuras dabiskais izplatības areāls ir no tropiskās un subtropu Āzijas līdz Austrālijas ziemeļiem. Ģintī ir klasificētas 160 sugas, tostarp kurkuma (*Curcuma longa*).

## Klasifikācija
Kurkumu ģintī ir klasificētas šādas sugas (nepilns saraksts):

* *Curcuma alismatifolia* Gagnep.
* *Curcuma amada* Roxb. : mango-ginger
* *Curcuma angustifolia* Roxb.
* *Curcuma aromatica* Salisb.
* *Curcuma australasica* Hook.f.
* *Curcuma bicolor* Mood & K.Larsen
* *Curcuma caesia* Roxb.
* *Curcuma comosa* Roxb.
* *[[Curcuma longa]]* L.
* *Curcuma mangga* Valeton & Zijp
* *Curcuma petiolata* Roxb.
* *Curcuma phaeocaulis* Valeton
* *Curcuma prakasha* S.Tripathi
* *Curcuma rhomba* Mood & K.Larsen
* *Curcuma roscoeana* Wall.
* *Curcuma zanthorrhiza* Roxb.
* *Curcuma zedoaria* (Christm.) Roscoe

## Galerija

Attēls:Curcuma angustifolia-Kadavoor-2017-05-06-001.jpg|*Curcuma angustifolia*
Attēls:Curcuma aromatica.jpg|*Curcuma aromatica*
Attēls:Curcuma longa.jpg|Kurkuma (*Curcuma longa*)
Attēls:Curcuma roscoeana3.JPG|*Curcuma roscoeana*
Attēls:Curcuma zedoaria 8zz.jpg|*Curcuma zedoaria* 


## Atsauces
Kosmiskās olas

**"Kosmiskās olas"** () ir 1987. gada ASV kinokomēdija, kuras režisors, producents, kā arī viens no aktieriem un scenārija autoriem ir Mels Brukss. Filma galvenokārt ir parodija par "Zvaigžņu karu" oriģinālo triloģiju, taču parodētas ir arī citas zinātniskās fantastikas filmas un populāras franšīzes: "Zvaigžņu ceļš", "Svešais", "Oza zemes burvis", "2001: Kosmosa odiseja", "Pērtiķu planēta" un "Transformeri". Filmas galvenās lomas atveido Bills Pulmans, Džons Kendijs un Riks Moraniss, otrā plāna lomas tēlo Dafne Zuniga, Diks Van Pattens, Džordžs Vainers, Lorena Jārnele un Džoana Riversa (balss loma).

Filmā algotni Lounu Staru un viņa palīgu Bārfu nolīgst, lai izglābtu Druidijas planētas princesi Vespu no Kosmisko olu kuģa.

Filmas pirmizrāde notika 1987. gada 24. jūnijā, ar tās izplatīšanu nodarbojās MGM. Lai gan sākotnēji kritiķi un skatītāji to uzņēma neviennozīmīgi, "Kosmiskās olas" ieguva kulta filmas statusu un kļuva par vienu no pazīstamākajām Bruksa filmām.

## Atsauces

## Ārējās saites
Safa un Marvā

**Safa un Marvā** () ir divi nelieli pakalni Mekā Harāma mošejas kompleksa sastāvā. Tie atrodas 450 metru attālumā viens no otra. Hādža vai umras laikā islāmticīgie septiņas reizes rituāli veic staigāšanu starp šiem pakalniem. Šīs darbības simbolizē Ibrahīma sievas Hādžaras ūdens meklējumus un Zamzama atrašanu.

## Ārējās saites
Jans Veisenhofs

**Jans Veisenhofs** (; dzimis , miris ) bija Andzeļos dzimis poļu muižnieks un ģenerālis.

## Dzīvesgājums
Cēlies no jau 17. gadsimtā pārpoļotās vācu Veisu dzimtas. Dienestā no 1789. gada. Karojis poļu pusē 1792. gada poļu - krievu karā, Koscjuško sacelšanās norisē, Napoleona karos (kur bija Jana Henrika Dombrovska adjutants) un Novembra sacelšanās norisē. Pēc sacelšanās sakāves izsūtīts uz Kostromu. 1833. gadā atgriezies Polijā. 1904. gadā publicēti Jana Veisenhofa memuāri.

## Ārējās saites
Ernsts Ruska

**Ernsts Augusts Frīdrihs Ruska** (, ; dzimis , miris ) bija Vācijas fiziķis, izgudrotājs un universitātes profesors. Viņa zinātniskā darbība ir saistīta ar elektronu optiku. 1931. sāka veidot un 1933. gadā kopā ar savu brāli Helmutu Rusku demonstrēja pirmo elektronmikroskopu. 1986. gadā Ernsts Ruska ieguva Nobela prēmiju fizikā “par viņa fundamentālo darbu elektronu optikā un par pirmā elektronmikroskopa konstruēšanu”. Vēl šajā pašā gadā Nobela prēmiju saņēma Gerds Binnigs un Heinrihs Rorers, bet viņiem tā tika pasniegta par citiem sasniegumiem.

## Atsauces

## Ārējās saites
Apo

**Apo** (, ) ir potenciāli aktīvs snaudošs stratovulkāns Mindanao salā Filipīnās, valsts augstākā virsotne. Atrodas salas dienvidaustrumos  no Davao līča piekrastes, administratīvi atrodas Kotabato un Dienviddavao provinču un Davao pilsētas robežu krustpunktā. Kalnam trīs virsotnes, augstākajā no tām krāteris 500 m diametrā ar nelielu ezeriņu. Nogāzēs karstie avoti, izplūst sēra un ogļskābā gāze. Ģeoloģiskā vēsture vāji izpētīta, tiek lēsts, ka pēdējais izvirdums noticis holocēnā. Apkārtējām tautām vulkāns ir svēts, tā nosaukums tiek tulkots kā ‘cienījamais sirmgalvis’. Vulkāna apkārtnē kopš 1966. gada izveidots Apo kalna dabas parks  platībā, kurā mīt 272 putnu sugas, no kurām 111 endēmas, tajā skaitā viens no pasaulē lielākajiem ērgļiem — apdraudētais Filipīnu ērglis (*Pithecophaga jefferyi*).

## Atsauces

## Ārējās saites
Skapišķu katoļu baznīca

{
  "type": "ExternalData",
  "service": "geoshape",
  "ids": "Q12673024"
}

**Skapišķu Sv. Hiacinta (Jaceka) baznīca** () ir 19. gadsimta sākuma Romas katoļu dievnams, kas atrodas Lietuvas ziemeļaustrumos, Kupišķu rajona pašvaldības Skapišķu miestā.

Pirmā baznīca Skapišķos bija 1519. gadā pirmoreiz minētā Skapišķu Sv. Labrenča baznīca, kas gājusi bojā Pirmā pasaules kara laikā (saglabājies tikai vecās baznīcas tornis). No 1720. līdz 1740. gadam šeit darbojās nākamais Latgales-Piltenes bīskaps Jāzeps Dominiks Puzina. 1750. gadā Puzina  ar savu brāli Nikolaju uz Skapišķiem uzaicināja dominikāņu mūkus, kuri šeit ierīkoja klosteri. 1806. gadā klostera koka baznīca nodega un 1819. gadā uzcēla pašreizējo baznīcu. 1832. gadā Krievijas varas iestādes klosteri slēdza, bet baznīca tika pārveidota par noliktavu. 1856. gadā baznīcas darbība tika atjaunota, 1858. gadā tā tika iesvētīta un kļuva par draudzes baznīcu.

## Ārējās saites