open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Emersons Deoklesianu

**Emersons Santana Deoklesianu** (, dzimis ) ir Brazīlijas futbolists, spēlē uzbrucēja pozīcijā. Kopš 2025. gada Emersons pārstāv Japānas komandu V-Varen Nagasaki.

Iepriekš spēlējis Brazīlijas komandā ''Vila Nova'' un Horvātijas komandā ''Lokomotiva''. No 2020. līdz 2024. gadam spēlējis Latvijas Virslīgas komandā FK RFS.

## Sasniegumi
**RFS**

* Latvijas futbola Virslīga: 2021, 2023, 2024
* Latvijas kauss: 2021, 2024

## Ārējās saites
Los Cronocrímenes

***Los Cronocrímenes*** ir 2007. gada Spānijas zinātniskās fantastikas trillera filma, kuras režisors un scenārija autors ir Načo Vigalondo. Filmā galvenās lomas atveido Karra Elehalde, Načo Vigalondo, Kandela Fernandesa un Barbara Goenaga.

Filma stāsta par vīrieti vārdā Ektors, kurš negribot tiek ierauts laika cilpā, kur viņam ir jāaptur sava citu es pastāvēšana.

Filmas *Los Cronocrímenes* pirmizrāde notika . Filma saņēma pozitīvas kritiķu atsauksmes, slavējot režiju, scenāriju, melno humoru un notikumu pavērsienus. Tīmekļa vietnē *[[Rotten Tomatoes]]* filmai ir 87% vērtējums.

## Atsauces

## Ārējās saites
Tomislavs Šaričs

**Tomislavs Šaričs** (, dzimis ) ir Horvātijas futbolists, spēlē pussarga pozīcijā. Kopš 2023. gada Šaričs pārstāv Horvātijas komandu *[[NK Inter Zaprešić|Inter Zaprešić]]*.

No 2008. līdz 2013. gadam spēlējis Horvātijas komandā ''Inter Zaprešić'', kur bijis arī komandas kapteinis. Vēlāk pārcēlies uz Itālijas A sērijas komandu ''Parma''. Tur viņš nevienu spēli neaizvadīja un pēc pāris mēnešiem pārcēlies uz B sērijas komandu ''Crotone''. Ticis izīrēts vairākām Itālijas un Horvātijas komandām. 2016. gadā atgriezies *Inter Zaprešić*. 2018. gadā pievienojies Latvijas futbola Virslīgas komandai *[[Riga FC]]*, bet 2020. gadā FK RFS komandai.

## Sasniegumi
**Riga FC**

* Latvijas Virslīga: 2018
* Latvijas kauss: 2018

**RFS**

* Latvijas Virslīga: 2021
* Latvijas kauss: 2021

## Ārējās saites
Tomislavs Stipičs

**Tomislavs Stipičs** (, dzimis ) ir Horvātijas futbola treneris. No 2021. līdz 2023. gadam strādāja Latvijā, bijis Latvijas Virslīgas komandu Auda un *[[Riga FC]]* galvenais treneris.

Savas trenera karjeras sākumā vadījis *[[Ingolstadt 04]]* jauniešu komandu. Vēlāk bijis arī Vācijas 2. Bundeslīgas komandas ''Erzgebirge Aue'' galvenais treneris. 2019. gadā kļuvis par Šveices Superlīgas komandas ''Grasshoppers'' galveno treneri, bet ticis atbrīvots no amata jau pēc 34 dienām amatā. No 2019. līdz 2021. gadam vadījis Horvātijas komandu ''Slaven Belupo''.

2021. gadā kļuvis par Latvijas Virslīgas komandas FK Auda treneri. Savā pirmajā sezonā palīdzējis komandai pirmo reizi saņemt Latvijas kausu. 2023. gadā kļuva par *[[Riga FC]]* galveno treneri. Arī ar *Riga FC* izcīnīja Latvijas kausu, bet Virslīgā uzvarēt neizdevās un sezonas beigās sadarbība tika pārtraukta.

Karjeras turpinājumā neilgu laiku vadīja Bulgārijas klubu Sofijas CSKA. 2025. gadā kļuva par Marokas kluba *[[Maghreb Fez|Fez]]* galveno treneri.

## Sasniegumi
**FK Auda**

* Latvijas kauss: 2022
**Riga FC**

* Latvijas kauss: 2023

## Ārējās saites
Milošs Jojičs

**Milošs Jojičs** (, dzimis ) ir Serbijas futbolists, spēlē pussarga pozīcijā, bijis Serbijas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2025. gada Jojičs pārstāv Bosnijas un Hercegovinas Premjerlīgas komandu *[[FK Borac Banja Luka|Borac Banja Luka]]*.

Savu karjeru sācis Serbijas Superlīgas komandā ''Teleoptik'', vēlāk spēlējis arī ''Partizan''. 2014. gadā pievienojies Vācijas Bundeslīgas komandai *[[Borussia Dortmund]]*, kur pavadījis pusotru sezonu. 2015. gadā par 3 miljoniem eiro pārgājis uz citu Bundeslīgas komandu *[[1. FC Köln]]*, kur pavadījis trīs sezonas. Vēlāk spēlējis arī Turcijas komandā Stambulas "''Başakşehir''" un Austrijas komandā ''Wolfsberger''. 2020. gadā atgriezies *Partizan*. 2023. gadā pievienojies Latvijas Virslīgas komandai *[[Riga FC]]*.

Serbijas futbola izlases sastāvā debitējis 2013. gadā. Kopumā aizvadījis piecus mačus un guvis vienus vārtus.

## Sasniegumi
**Partizan**

* Serbijas Superlīga: 2012—13

**Borussia Dortmund**

* DFL-Supercup: 2014

**Riga FC**

* Latvijas kauss: 2023

## Ārējās saites
Bruno Melnis

**Bruno Melnis** (dzimis ) ir Latvijas futbolists, spēlē uzbrucēja pozīcijā. Kopš 2025. gada Melnis pārstāv Latvijas futbola Virslīgas komandu FK Liepāja. Pirms tam spēlēja FK Metta rindās.

Latvijas izlasē debitēja  pārbaudes spēlē pret Azerbaidžānu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Petrs Marešs

**Petrs Marešs** (, dzimis ) ir Čehijas futbolists, spēlē aizsarga pozīcijā, Čehijas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2021. gada Marešs pārstāv Latvijas Virslīgas komandu ''FK RFS''.

Iepriekš spēlējis vairākās pazīstamās Čehijas komandās, kā ''Slavia Prague'', ''Viktoria Žižkov'', ''Hradec Králové'', ''Mladá Boleslav'' un ''Teplice''. 2021. gadā pievienojies Latvijas komandai ''FK RFS''.

Čehijas futbola izlases sastāvā debitējis 2016. gadā.

## Sasniegumi
**RFS**

* Latvijas Virslīga: 2021, 2023, 2024
* Latvijas kauss: 2021, 2024

## Ārējās saites
Pildas ezers (dabas liegums)

**Pildas ezers** ir 1977. gadā dibināts dabas liegums Ludzas novada Ņukšu un Isnaudas pagastos.

Izveidots ap Pildas ezeru uz dienvidaustrumiem no Ludzas. Uz ziemeļaustrumiem no lieguma atrodas valsts autoceļš A12 (Jēkabpils—Rēzekne—Ludza—Krievijas robeža (Terehova)). Pildas ezers ir eitrofs ezers, kura apkārtne ir piemērota barošanās vieta sikspārņiem. Dabas liegumu apdzīvo vairākas retas un aizsargājamas sikspārņu sugas, tostarp — dīķu naktssikspārnis (*myotis dasycneme*).

## Ārējās saites
* Dabas aizsardzības pārvalde
Kuldīgas novadam

**"Kuldīgas novadam"** ir  izveidota reģionālā politiskā partija Latvijā. Partija pārstāv Kuldīgas novada intereses. Partija Saeimas vēlēšanās piedalās apvienības "Jaunā Vienotība" sastāvā. 14. Saeimā partiju pārstāv Inga Bērziņa "Jaunās Vienotības" frakcijas sastāvā.

## Pašvaldību vēlēšanas

## Atsauces
Palladio villas Veneto

**Palladio villas Veneto** ir daļa no 1994. gadā izveidotā UNESCO Pasaules mantojuma objekta "Vičenca un Palladio villas Veneto". Tajā ietilpst Vičencas pilsētas vēsturiskais centrs un 24 arhitekta Andrea Palladio projektētās villas reģionā starp Vičencu un Venēciju. Pašā Vičencas pilsētā atrodas vēl 23 Palladio radīti darbi. Andrea Palladio, kurš dzīvoja 16. gadsimta, pamatoja savus darbus uz antīkās arhitektūras paraugiem un radīja spēcīgu atdarināšanas vilni visā Eiropā.

## Galerija

Sitting_under_the_shade_in_front_of_Villa_Capra_detta_La_Rotonda.jpg|*Villa La Rotonda*
VillaChiericati_2007_07_18_2.jpg|*Villa Chiericati*
Villa_Badoer_Fratta_Polesine_facciata_by_Marcok_2009-08-16_n08.jpg|*Villa Badoer*
Malcontenta_retouched.jpg|*Villa Foscari*
VillaCornaro_2007_07_14_front_1.jpg|*Villa Cornaro*


## Ārējās saites
Inmarsat-6 F2

***Inmarsat-6 F2*** jeb ***GX 6B*** ir Apvienotajā Karalistē reģistrēta uzņēmuma *[[Inmarsat]]* (*[[Viasat (ASV uzņēmums)|Viasat]]* meitas uzņēmums) sestās paaudzes sakaru pavadonis. Pavadonis tika palaists 2023. gada 18. februārī. Energosistēmas kļūmes dēļ tas plānotajā laikā nebija sasniedzis ģeostacionāro orbītu.

*Inmarsat-6 F2* izgatavoja Francijas uzņēmums *[[Airbus Defence and Space]]* uz platformas *[[Eurostar 3000EOR]]* bāzes. Tam ir L joslas (*ELERA*) un Ka joslas (*Global Xpress*) raiduztvērēji. L joslas antena ir 9 m diametrā. Jaunās paaudzes modulārais procesors nodrošina pilnīgu maršrutēšanas elastību līdz pat 8000 kanāliem un dinamisku jaudas sadali vairāk nekā 200 staru kūļiem L joslā. Ka joslas staru kūļi ir vadāmi pa visu Zemes disku, ar elastīgu kanālu sadalījumu staru kūlim.
Pavadonis ir apgādāts ar elektriskajiem raķešdzinējiem.

## Lidojuma gaita
*Inmarsat-6 F2* tika palaists  03:59 *[[Universālais koordinētais laiks|UTC]]* ar nesējraķeti *[[Falcon 9 Block 5]]* no Kanaveralas zemesraga Gaisa spēku stacijas starta laukuma *SLC-40*.

24. augustā *[[Viasat (ASV uzņēmums)|Viasat]]*, kas maijā iegādājās uzņēmumu *[[Inmarsat]]*, paziņoja, ka *Inmarsat-6 F2* radās problēmas ar energosistēmu, kad tas veica orbītas paaugstināšanu pēc palaišanas. Šajā laikā pavadonis vēl bija krietni zem ģeostacionārās orbītas ( ×  km).

Uzņēmums 2023. gadā bija iesniedzis apdrošināšanas prasību par 348 miljoniem ASV dolāru attiecībā uz *Inmarsat-6 F2*, kas liecina, ka pavadonis ir zaudēts.

## Atsauces

## Ārējās saites
* I-6 F1 Inmarsat 
* Satellites  Inmarsat 
* Inmarsat-6 F1, 2 (GX 6A, 6B) Gunter Dirk Krebs 
* ''INMARSAT 6-F2'' orbītas parametri satbeams.com
Gustavo Dulanto

**Gustavo Alfonso Dulanto Sangineti** (, dzimis ) ir Peru futbolists, spēlē centra aizsarga pozīcijā. Kopš 2024. gada Dulanto pārstāv Peru komandu Universitario.

Iepriekš spēlējis vairākās Peru komandās, Portugāles komandā ''Boavista'' un Moldovas komandā ''Sheriff Tiraspol''. Ar *Sheriff* komandu divas reizes uzvarējis Moldovas Nacionālajā divīzijā. 2022. gada vasarā pievienojies *[[Riga FC]]*.

## Sasniegumi
**Sheriff Tiraspol**

* Moldovas Nacionālā divīzija: 2020—21, 2021—22
* Moldovas kauss: 2021—22
**Universitario de Deportes**

* Peru pirmā divīzija: 2024

## Ārējās saites
Virsotne (filma)

**"Virsotne"** () ir 2015. gada Apvienotās Karalistes antiutopiska trillera filma, kuras režisors ir Bens Vītlijs. Filmā galvenās lomas atveido Toms Hidlstons, Džeremijs Aironss, Sjēna Millere, Lūks Evanss un Elizabete Mosa. Filma balstīta uz Džeimsa Greiema Balarda 1975. gada romānu ar tādu pašu nosaukumu.

Filmas darbība norisinās 1975. gadā modernā augstceltnē un stāsta par tās iedzīvotājiem, kuru sociālo slāņu dažādība pāraug spriedzē un vardarbībā.

Filmas "Virsotne" pirmizrāde notika  Toronto Starptautiskajā kinofestivālā. Filma saņēma pretrunīgus kritiķu vērtējumus un bija finansiāli neveiksmīga. To slavēja par aktierspēli, vizuālo stilu, melno humoru, kā arī par sociālo tēmu. 2017. gada *[[Empire Awards]]* balvu ceremonijā filmu "Virsotne" nominēja kategorijā "Labākā britu filma".

## Atsauces

## Ārējās saites
Pjenca

{
  "type": "ExternalData",
  "service": "geoshape",
  "ids": "Q91341"
}


**Pjenca** () ir pilsēta Itālijā, Toskānas dienviddaļā.

Pilsēta rakstos pirmoreiz minēta 9. gadsimtā. Tā ir renesanses laika Romas pāvesta Pija II dzimtā pilsēta. 1459. gadā Pijs II nolēma pārbūvēt savu dzimto vietu. Celtniecības darbus viņš uzticēja Leona Batistas Alberti audzēknim, arhitektam Bernardo Roselino (*Bernardo Rossellino*). Pilsētas centrs tika pārbūvēts, pamatojoties uz tā laika sapratni par "ideālo pilsētu". 1996. gadā Pjencas vēsturiskais centrs tika iekļauts UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā.

## Galerija

Pienza_Piazza_Pio_II.JPG
Duomo_di_Pienza_(1).jpg|Pjencas katedrāle
Pienza 001.jpg|Skats no Pjencas pilsētas uz ieleju
Palazzo_piccolomini_03_cortile.jpg


## Atsauces

## Ārējās saites
Disidents (filma)

**"Disidents"** ir 1989. gada Latvijas dokumentālā filma. Filmas režisors ir Ansis Epners un filma vēstī par tukumnieka Pētera Lazdas (vēlākā Latvijas Augstākās Padomes deputāta, kurš balsojis par Latvijas neatkarību) dzīvesstāstu.

## Sižets
Filmā ataino 1989. gada gaisotni Rīgā un Pētera Lazda stāstījumu par PSRS okupācijas režīma nežēlīgo izrēķināšanos ar viņu par to, ka viņš iebilda pret cilvēka tiesību ierobežošanu Latvijā un prasīja Latvijas izstāšanos no PSRS, jo Latvija tiek rusificēta, un cilvēkiem tiek liegtas brīvu vēlēšanu tiesības, ceļošana, privātuzņēmējdarbība. Viņu kā juristu VDK neuzdrošinājās tiesāt atklātā procesā, jo viņš tiesā atmaskotu nelikumīgās apsūdzības. Tāpēc pret viņu safabricēja atzinumu, ka viņš ir garīgi slims, un tiesa to atzina un viņu ievietoja beztermiņa piespiedu ārstēšanā militarizētās speciestādēs Krievijā. Tikai pēc ārzemju latviešu protestiem Bonnā, Londonā, ASV, okupācijas režīmam nācās atbrīvot Pēteri Lazdu no ieslodzījuma, turpinot viņa uzraudzību Latvijā. Starptautiskās cilvēka tiesību apvienības (ISHR, Frankfurtē) noorganizētais psihiatru konsīlijs Štarnbergā 1989. gadā atzina, ka Pēteris Lazda nav slimojis un neslimo ar kādu garīga rakstura slimību un ka viņš ir PSRS režīma politiskās izrēķināšanās upuris.

## Atsauces
Kazertas pils

{
  "type": "ExternalData",
  "service": "geoshape",
  "ids": "Q327983"
}


**Kazertas karaliskā pils** () ir 18. gadsimta pils komplekss, kas atrodas Itālijas dienvidos, Kampānijā uz ziemeļiem no Neapoles. Tā ir bijusī Abu Sicīliju karalistes karaļu rezidence. Tā ir lielākā bijusī karaļa rezidence pasaulē, kopējā telpu platība ir 47 000 m2. Pils dažkārt tiek saukta par baroka "gulbja dziesmu", jo radīta baroka norieta periodā. 1997. gadā pils komplekss tika iekļauts UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā kā daļa no objekta "Kazertas 18. gadsimta karaliskā pils ar parku, Vanvitelli akvedukts un Sanleučio komplekss".

## Galerija

Caserta_jardín_44.JPG|Kazertas parks
Campania_Caserta9_tango7174.jpg|Karaliskā kapela
Caserta,_la_reggia_(19205603312).jpg|Alesandro zāle
Campania_Caserta6_tango7174.jpg|Troņa zāle


## Ārējās saites
*
Vecpils pilskalns

**Vecpils pilskalns** atrodas Kurzemē, Dienvidkurzemes novada Vecpils pagastā, uz ziemeļiem no Vecpils.

Pilskalnu aprakstījis jau Augusts Bīlenšteins 1869. gadā. Pēc Pirmā pasaules kara to uzmērīja un aprakstīja Ernests Brastiņš, kas atzīmēja, ka jau no seniem laikiem pilskalnā ierīkota kapsēta. Vecpils pilskalns ir aptuveni 20 metrus augsts paugurs, nocietināts ar grāvjiem un 3 metrus augstu valni. Plakums 60 x 40 metrus liels. Gan Bīlenšteins, gan Brastiņš uzskatīja, ka šeit atradusies Atskaņu hronikā pieminētā Merķes (*Merke*) pils.

## Ārējās saites

*Vecpils pilskalns portālā https://www.latvijas-pilskalni.lv/
Žiga Lipuščeks

**Žiga Lipuščeks** (, dzimis ) ir Slovēnijas futbolists, spēlē aizsarga pozīcijā. Kopš 2020. gada Lipuščeks pārstāv Latvijas Virslīgas komandu FK RFS.

Iepriekš spēlējis Slovēnijas komandās ''Maribor B'' un ''Gorica''. 2020. gadā pievienojies Latvijas komandai FK RFS, ar ko kļuvis par 2021. gada Latvijas futbola Virslīgas sezonas uzvarētāju.

## Sasniegumi
**RFS**

* Latvijas Virslīga: 2021
* Latvijas kauss: 2021

## Ārējās saites
Duglass Berjkvists

{novecojis}}

**Jans Duglass Berjkvists** (, dzimis ) ir zviedru futbolists, spēlē aizsarga pozīcijā. Kopš 2024. gada Berjkvists pārstāv Čehijas 1. līgas komandu *[[MFK Karviná|Karviná]]*.

Iepriekš spēlējis vairākos Anglijas zemāko līgu klubos, Zviedrijas komandās ''Östersund'' un ''Kalmar'', Norvēģijas komandā ''Haugesund'' un Polijas komandā *[[Arka Gdynia]]*.

## Ārējās saites
Visente Gvaita

**Visente Gvaita Panadero** (, dzimis ) ir Spānijas futbolists, spēlē vārtsarga pozīcijā. Kopš 2026. gada Gvaita spēlē Itālijas A sērijas komandā *[[Parma Calcio 1913|Parma]]*.

Iepriekš spēlējis ''La Liga'' klubos ''Valencia'', ''Getafe'' un ''Celta Vigo'', kopumā Spānijas augstākajā līgā aizvadot 237 mačus. No 2018. līdz 2023. gadam spēlējis Anglijas Premjerlīgas komandā ''Crystal Palace''.

## Ārējās saites
Jēkabpils reģionālā partija

**Jēkabpils reģionālā partija** ir  izveidota reģionālā politiskā partija Latvijā. Partija orientējās sākotnēji uz Jēkabpils pilsētas un apkārtējo novadu attīstību, bet pēc 2021. gada administratīvi teritoriālās reformas darbojas Jēkabpils novada teritorijā. Partija darbojas apvienības "Jaunā Vienotība" sastāvā.

## Pašvaldību vēlēšanas

## Atsauces
Gudenieki (dabas liegums)

**Gudenieki** ir 1999. gadā izveidots dabas liegums Kuldīgas novada Gudenieku pagastā uz rietumiem no Gudenieku ciema.

Aizsargājamās teritorijas ainava ir bioloģiski daudzveidīga. Dabas liegums īpaši raksturīgs ar kadiķu audzēm. Sastopamas arī 50—60 gadus vecas lapu koku audzes.

## Ārējās saites

* Dabas aizsardzības pārvalde
Ilmājas luterāņu baznīca

**Ilmājas Evaņģēliski luteriskā baznīca** ir 17. gadsimtā celts Latvijas Evaņģēliski luteriskās baznīcas dievnams, kas atrodas Dienvidkurzemes novada Vecpils pagasta Dižilmājā. Valsts nozīmes kultūras piemineklis.

Baznīca celta 1626. gadā un sākotnēji bija no koka, bez torņa un bez sašaurinājuma altāra daļā. 1726. gadā Vecpils muižas īpašnieks Rape baznīcu nodeva katoļiem. 1782. gadā, pēc ilgas prāvošanās, baznīcu atguva luterāņu draudze (pēc citām ziņām luterāņi baznīcu atpirka). Zināms, ka mūra baznīca uzbūvēta 1742. gadā.

## Ārējās saites
Siguldas novada partija

**Siguldas novada partija** (sākotnēji dibināta ar nosaukumu **Krimuldas novada partija**) ir  izveidota reģionālā politiskā partija Latvijā. Partiju izveidoja toreizējais Krimuldas novada mērs Mārtiņš Ozoliņš (agrāk — Reģionu partija), balstoties uz nedaudz vairāk kā 250 vietējiem un kaimiņu novadu iedzīvotājiem. Partija orientējās sākotnēji uz Krimuldas novada attīstību, tai skaitā 2021. gada Siguldas novada vēlēšanās līdz ar 2021. gada administratīvi teritoriālo reformu, kad Krimuldas novadu likvidēja, bet vēlāk, uzstādot sev mērķi iegūt vairākumu Siguldas domē, deklarēja visa Siguldas novada interešu pārstāvniecību.

2017. gadā Krimuldas novada vēlēšanās ieguva 45,46% balsu un 7 mandātus no 15.

2021. gadā Siguldas novada vēlēšanās ieguva 7,74% balsu un 2 mandātus no 19, kurus saņēma Erlends Eisaks (Attīstības un uzņēmējdarbības komiteja, Sociālo un veselības jautājumu komiteja) un Ance Pētersone (Izglītības, kultūras, jaunatnes un sporta lietu komiteja).

2023. gada 21. decembrī partija nomainīja savu nosaukumu no "Krimuldas novada partija" uz "Siguldas novada partija" (oficiāli reģistrēta kā **SIGULDAS NOVADA PARTIJA**).

2025. gada 15. janvārī partijas kongresā par partijas līderi 2025. gada 7. jūnija pašvaldību vēlēšanās izvirzīja Jāni Vimbu.

## Attēli

Attēls:Krimuldas novada partija logo.jpg|Partijas logotips (2021–2024)


## Atsauces

## Ārējās saites

* Partijas lapa ''Facebook''
Jānis Blaus

**Jānis Alberts Blaus** (1880—1941) bija latviešu būvinženieris un virsnieks, Latvijas brīvības cīņu dalībnieks.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1880. gada 4. jūnijā Taurupes pagasta Purgaiļos zemnieku Jāņa un Mades Blauu ģimenē. Mācījās Rīgas Aleksandra ģimnāzijā un RPI, iegūstot inženiera arhitekta grādu. Pirmā pasaules kara laikā kopš 1915. gada bija kara ceļu nodaļas darbu vadītājs Rīgas frontē.
Pēc Brestļitovskas miera līguma noslēgšanas atgriezās tēva mājās.
 
Latvijas brīvības cīņu laikā 1919. gada 16. februārī savās tēva mājās kopā ar brāļiem izturēja kauju ar mājās iebrukušajiem lielinieku miličiem un atkāpās pāri frontes līnijai uz Valku, kur 23. februārī viņus ieskaitīja Ziemeļlatvijas brigādes Valmieras kājnieku pulkā. 7. aprīlī Jaunlaicenes pagastā pie Rušku mājām kopā ar brāļiem parādīja varonību kaujā ar lieliniekiem, par ko vēlāk saņēma Lāčplēša ordeni. 1. jūnijā paaugstināts par leitnantu, iecelts par Vecgulbenes komandantu, 7. augustā iecelts par Latvijas armijas satiksmes būvniecības nodaļas priekšnieku leitnanta — inženiera dienesta pakāpē.

Pēc atvaļināšanās no karadienesta 1921. gada 1. jūnijā atsāka strādāt par civilo inženieri, no 1926. gada bija Dzelzceļu virsvaldes tehniskās direkcijas civilbūvju daļas vadītājs. Aizsargu organizācijas loceklis.
Pēc Latvijas okupācijas turpināja strādāt par vecāko arhitektu Dzelzceļu pārvaldes projektēšanas daļā.

1941. gada 25. februārī viņu apcietināja un 28. aprīlī piesprieda nāvessodu pēc Krievijas PFSR KK 58-13 panta.
Nošauts Rīgas Centrālcietumā 1941. gada 22. jūnijā.

## Projektētās celtnes
* Latviešu biedrības nams Liepājā, Rožu laukumā 5/6 (1934—1935)

## Atsauces
Dzelzsrūda

[thumb|[Hematīts — viena no pasaulē visizplatītākajām dzelzsrūdām]]
**Dzelzsrūda** jeb **dzelzs rūda** ir iezis, no kura ir ekonomiski izdevīgi iegūt dzelzi. Rūdas parasti ir bagātas ar dzelzs oksīdiem, un tiem var būt tumši pelēka, spilgti dzeltena vai dziļi violeta līdz rūsgani sarkana krāsa. Pasaulē visizplatītākās dzelzsrūdas ir hematīts, limonīts, magnetīts un siderīts jeb dzelzs karbonāts.

Lielākie dzelzs resursi pasaulē ir Ķīnā, Krievijā, Brazīlijā, Kanādā, Austrālijā un Indijā. Pasaulē lielākie dzelzs ražotāji no rūdas ir Ķīna, Japāna, Amerikas Savienotās Valstis, Krievija, Vācija un Brazīlija. No dzelzsrūdas, to kausējot, iegūst čugunu, bet no tā — dzelzi un tēraudu.

Latvijas teritorijā ir konstatēti relatīvi lieli dzelzsrūdas resursi, taču to izguve šobrīd ir ļoti dārgs process, jo tā ir atrodama ļoti dziļi pazemē (vairāk nekā 700 m dziļumā). Lielākās dzelzsrūdu iegulas (desmitiem miljardu tonnu augstvērtīgu rūdu) ir Limbažu novadā pie Staiceles un Jēkabpils novadā pie Gārsenes. Taču Latvijā arī virszemē nelielos apjomos ir sastopama dzelzsrūda — tā sauktā "purva rūda", dzelzs hidroksīdu sakopojums, ko var izmantot īpaši noturīgu minerālkrāsu izgatavošanā. Purva rūda vietās, kur izplūst dzelzi saturoši pazemes ūdeņi, veidojas arī mūsdienās.

## Atsauces

## Ārējās saites
Noturīgs veģetatīvs stāvoklis

**Noturīgs veģetatīvs stāvoklis**, **pastāvīgs veģetatīvs stāvoklis** (PVS) vai **pēckomas nereaģēšana** (*post-coma unresponsiveness; PCU*) ir apziņas traucējumi, kad pacienti ar smagiem smadzeņu bojājumiem atrodas daļēja uzbudinājuma, nevis patiesas apziņas stāvoklī. Pēc četrām nedēļām veģetatīvā stāvoklī (VS) pacients tiek klasificēts kā pastāvīgā veģetatīvā stāvoklī. Šī diagnoze tiek klasificēta kā pastāvīgs veģetatīvs stāvoklis dažus mēnešus (trīs ASV un sešus Apvienotajā Karalistē) pēc netraumatiskas smadzeņu traumas vai vienu gadu pēc traumatiskas traumas. Lietots tiek arī termins "nereaģējošs nomodas sindroms", jo "veģetatīvajam stāvoklim" sabiedrībā ir zināma negatīva nozīme.

## Atsauces
Mūsu tēvu karogi

**"Mūsu tēvu karogi"** () ir 2006. gada ASV kara drāmas filma, kuras režisors, mūzikas autors un viens no producentiem ir Klints Īstvuds. Tā ir diloģijas daļa, kas stāsta par kaujām par Ivodzimas salu Otrā pasaules kara laikā. Filma "Mūsu tēvu karogi" parāda notikumus ar amerikāņu karavīru acīm, bet filma "Vēstules no Ivodzimas" — japāņu skatījumā.

Ivodzimas kaujas bija asiņainākās no visām sauszemes kaujām Klusā okeāna salās. Mazajā salā, kas ir mazāka par  garumā un nepilnus  platumā, iebruka  amerikāņu karavīru un virsnieku, kurus atbalstīja  jūrnieku. Salas japāņu garnizons sastāvēja no 20 tūkstošiem cilvēku. Neskatoties uz nopietno pārākumu, amerikāņi spēja pārņemt kontroli pār salu tikai mēnesi pēc desanta izcelšanas. Uzbrukums Ivodzimai bija viena no pēdējām amfībiju operācijām Otrā pasaules kara laikā.

## Sižets
Ivodzimas kaujas laikā seši amerikāņu jūras kājnieki pacēla karogu salas augstākajā punktā Suribači kalnā. Fotogrāfija, kurā iemūžināts karoga pacelšanas brīdis, parastus puišus padarīja par varoņiem. Viņus atsauc uz Ameriku, kur politiķi cenšas no Amerikas iedzīvotājiem iegūt papildu līdzekļus karam, izmantojot puišu popularitāti. Filmā mijas divas galvenās sižeta līnijas. Pirmā atspoguļo atmiņas par reālajiem šausmīgajiem notikumiem salas ieņemšanas laikā. Otrā ir trokšņains brauciens pa valsti, ko veic jauni karavīri, kuri kļuvuši par varoņu mīta dzīvu sastāvdaļu un aģitē par ieguldījumiem kara finansēšanā.

## Atsauces

## Ārējās saites
* 
* Interview: Clint Eastwood ''Flags of Our Fathers''
Suribači

**Suribači** (, *Suribachiyama*) ir  augsts vulkāns Ivodzimas salā, kas ir daļa no Ogasavaras salu grupas Tokijas prefektūrā, Japānā.

Ivodzimas kaujas laikā 1945. gadā tā teritorijā atradās japāņu nocietinājumi. Kalns kļuva slavens ar ASV karoga pacelšanu uz tā, kas redzams pasaulslavenajā Džo Rozentāla fotogrāfijā "Karoga pacelšana Ivodzimā".

## Vēsture

Otrā pasaules kara laikā japāņi uzbūvēja tuneļu un bunkuru sistēmas Suribači kalnā un zem tā. 1945. gada februārī ASV jūras kājnieki iebruka salā un uzsāka salas iekarošanu. Amerikas Savienotajām Valstīm Ivodzima bija nozīmīgs stratēģisks punkts starp Amerikas Savienotajām Valstīm un Japānas kontinentālo daļu, kas bija vajadzīgs tās tuvumam Japānai kā lidlauks, lai atbalstītu lidmašīnas Japānas kontinentālās bombardēšanas operācijās, bet kļuva noderīgs bojātajiem bumbvedējiem B-29, kas atgriežas Marianas salās pēc Japānas bombardēšanas. Tā rezultātā norisinājās smagas kaujas, kurās dzīvību zaudēja vairāk nekā 20 000 amerikāņu un vairāk nekā 20 000 japāņu karavīru.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Io to – Geological Survey of Japan
* Ioto – Japan Meteorological Agency (japāņu val.)
Pāvesta nemaldība

**Pāvesta nemaldība** ir katoļu baznīcā pieņemta dogma, kas māca, ka saskaņā ar Jēzus Kristus apsolījumu Pēterim, kad pāvests runā "no katedras" (), proti, kā "visu kristiešu augstākais gans un skolotājs", Dievs pasargā viņu no kļūdām un maldu mācībām.

Taču to var nepareizi izprast kā proklamējumu par "pavēsta nevainību", proti, ka pāvests ir bezgrēcīgs vai ka viņš nekad nekļūdās savā teiktajā, kas ir pretēji katoliskai mācībai.

[thumb|257x257px|[Pirmais Vatikāna koncils|I Vatikāna (XX Ekumeniskais) koncils]]
Pāvesta nemaldības dogma ir attiecināma tikai uz ļoti konkrētu situāciju, kad pāvests darbojas nevis vienkārši kā vietējās Romas bīskaps, bet gan kā Pētera garīgā amata pēctecis, kurš, runājot *ex cathedra*, arī atsaucas uz "savu visaugstāko apustulisko autoritāti", un stāda priekšā nekļūdaino mācību kādā ticības vai morāles jautājumā, kuru pēc tam pieņem visa Baznīca.

Šo doktrīnu oficiāli formulēja tikai I Vatikāna koncilā (1869—1870), taču tiek apgalvots, ka šāda veida mācība jau ir bijusi sastopama viduslaikos, un ka to vairākums pieņēmis jau kontrreformācijas laikā.

Viens no piemēriem, kad šāda veida autoritāte ir tikusi pielietota praksē, ir 1950. gadā, kad pāvests Pijs XII pasludināja dogmu par Marijas debesīs uzņemšanu — mācību par to, ka Jaunava Marija savas dzīves beigās tikusi uzņemta Debesīs ar miesu un dvēseli,— apustuliskajā konstitūcijā "*Munificentissimus Deus*".

## Atsauces

## Ārējās saites
Vanvitelli akvedukts

**Vanvitelli akvedukts** () ir apmēram 38 kilometrus garš, 18. gadsimtā būvēts akvedukts, kas atrodas Itālijas dienvidos, Kampānijā. Radīts karaliskās Kazertas pils ūdensapgādei. Sevišķi iespaidīgs akvedukts ir Valle di Madaloni komūnā, kur tas paceļas 55,8 metru augstumā. 1997. gadā akvedukts tika iekļauts UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā kā daļa no objekta "Kazertas 18. gadsimta karaliskā pils ar parku, Vanvitelli akvedukts un Sanleučio komplekss".

## Ārējās saites
Tūsklapes

**Tūsklapes** () ir ģints kurvjziežu dzimtā. Tie ir daudzgadīgi augi ar bieziem, ložņājošiem pazemes sakneņiem un lielām rabarberam līdzīgām lapām. Lielākajai daļai sugu dabiskais izplatības areāls ir   Āzijā vai Dienvideiropā.

## Sugas
Latvijā ir sastopamas divas sugas:

* Bastarda tūsklape (*Petasites hybridus*) (L.) P.Gaertn., B.Mey. et Scherb.
* Neīstā tūsklape (*Petasites spurius*) (Retz.) Rchb.

Citas ģintī klasificētās sugas un dabiski sastopamie hibrīdi:

* *Petasites albiflorus* Kuvaev
* *Petasites albus* (L.) Gaertn.
* *Petasites* × *alpestris* Brügger
* *Petasites anapetrovianus* Kit Tan, Ziel., Vladimir. & Stevan.
* *Petasites doerfleri* Hayek
* *Petasites fominii* Bordz.
* *Petasites formosanus* Kitam.
* *Petasites frigidus* (L.) Fr.
* *Petasites japonicus* (Siebold & Zucc.) Maxim.
* *Petasites kablikianus* Bercht.
* *Petasites* × *lorenzianus* Brügger
* *Petasites paradoxus* (Retz.) Baumg.
* *Petasites pyrenaicus* (Loefl.) G.López
* *Petasites radiatus* (J.F.Gmel.) Toman
* *Petasites* × *rechingeri* Hayek
* *Petasites rubellus* (J.F.Gmel.) Toman
* *Petasites* × *sachalinensis* Toman
* *Petasites tatewakianus* Kitam.
* *Petasites tricholobus* Franch.
* *Petasites versipilus* Hand.-Mazz.

## Galerija

Attēls:Petasites hybridus inflorescence - Keila.jpg|bastarda tūsklape (*Petasites hybridus*)
Attēls:Petasites spurius kz14.jpg|Neīstā tūsklape (*Petasites spurius*)
Attēls:Petasites japonicus 'Red type' (Siebold & Zucc.) Maxim.- Award 34th Demidovian Prize 212 (1866). 20220425 080445.jpg|*Petasites japonicus*
Attēls:Petasites albus (8337813234).jpg|Pārziedējis *Petasites albus*
Attēls:Petasites frigidus 39283.JPG|*Petasites frigidus*
Attēls:Petasites hybridus - Common Butterbur 01.jpg|*Petasites hybridus* lapas


## Atsauces


## Ārējās saites
Sanleučio

**Sanleučio** () ir Kazertas pilsētas daļa, kas atrodas Itālijas dienvidos, Kampānijā. Iesākumā šajā vietā atradās medību pils. 18. gadsimta beigās Sanleučio tika attīstīta kā zīda izstrādājumu ražotne, pamatojoties uz tā laika sapratni par modernām tehnoloģijām un sociālo taisnīgumu. Arī mūsdienās ar Sanleučio zīda izstrādājumiem tiek apgādāti ekskluzīvi klienti — karaļnami un valdības. 1997. gadā Sanleučio tika iekļauts UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā kā daļa no objekta "Kazertas 18. gadsimta karaliskā pils ar parku, Vanvitelli akvedukts un Sanleučio komplekss".

## Ārējās saites
Glorija Bela

**"Glorija Bela"** () ir 2018. gada ASV un Čīles komēdijdrāmas filma, kuras režisors un scenārija autors ir Sebastjans Lelio. Filmā galvenās lomas atveido Džūliana Mora, Džons Turturo, Maikls Sera, Kārena Pistoriusa, Breds Gerets, Džīna Triplhorna, Rita Vilsone, Kriss Malkijs, Šons Astins un Holanda Teilore. Tā ir Lelio 2013. gada filmas "Glorija" rīmeiks angļu valodā.

Filma stāsta par sievieti, kas savos 50 gados meklē mīlestību Losandželosas deju klubos.

Filmas "Glorija" pirmizrāde notika  Toronto Starptautiskajā kinofestivālā. Filma saņēma pozitīvas kritiķu atsauksmes.

## Atsauces

## Ārējās saites
Karakuģis (filma)

**"Karakuģis"** () ir 2012. gada ASV zinātniskās fantastikas spraiga sižeta filma, kuras režisors ir Pīters Bergs. Filma daļēji balstīta uz *[[Hasbro]]* variācijas spēlei "kartupelis". Filmā galvenās lomas atveido Teilors Kitčs, Aleksandrs Skašgords, Rianna, Bruklina Dekere, Tadanobu Asano, Hamišs Linklaters un Liams Nīsons.

Filma stāsta par karakuģiem, kas cīnās pret ārpuszemes dzīvību, kas apdraud Zemi.

Filmas "Karakuģis" pirmizrāde notika  un to izplatīja *[[Universal Pictures]]*. Filma bija kases ieņēmumu izgāšanas, nopelnot tikai 303 miljonus ASV dolāru pie 209—220 miljonu budžeta. To nominēja sešām Zelta avenes balvām.

## Atsauces

## Ārējās saites
Eduards Blaus

**Eduards Blaus** (1887—1941) bija latviešu dzelzceļnieks un virsnieks, Latvijas brīvības cīņu dalībnieks.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1887. gada 22. maijā Taurupes pagasta Purgaiļos zemnieku Jāņa un Mades Blauu ģimenē. Mācījās Rīgas Aleksandra ģimnāzijā un Maskavas Lazareva austrumu valodu institūtā, kopš 1913. gada strādāja Maskavas-Kazaņas dzelzceļa dienestā Mordvijā.
Pēc Brestļitovskas miera līguma noslēgšanas 1918. gada beigās atgriezās dzimtenē.
 
Latvijas brīvības cīņu laikā 1919. gada 16. februārī tēva mājās kopā ar brāļiem izturēja kauju ar mājās iebrukušajiem lielinieku miličiem un atkāpās pāri frontes līnijai uz Valku, kur 23. februārī viņus ieskaitīja Ziemeļlatvijas brigādes Valmieras kājnieku pulkā. 3. aprīlī pie Jaunlaicenes skolas Eduards Blaus parādīja varonību kaujā ar lieliniekiem, par ko vēlāk saņēma Lāčplēša ordeni. 1. jūnijā paaugstināts par leitnantu, iecelts par Smiltenes komandantu.
1919. gada 22. jūlijā viņu iecēla par Latvijas dzelzceļa 3. ekspluatācijas nodaļas priekšnieku Vecgulbenē.

1927. gadā sāka studēt Latvijas Universitātes Juridiskajā fakultātē.
Pēc Latvijas okupācijas turpināja strādāt par darbu vadītāju dažādos celtniecības uzņēmumos Rīgā.

1941. gada 25. februārī viņu kopā ar vecāko brāli Jāni apcietināja un 28. aprīlī piesprieda 10 gadu ieslodzījumu pēc Krievijas PFSR KK 58-8 panta.
Miris 1941. gada 4. augustā Čkalovas apgabala Soļiļeckas cietuma slimnīcā.

## Atsauces
Dāvids Vīksne

**Dāvids Vīksne** (dzimis  Siguldā) ir Latvijas basketbolists, spēlē vieglā uzbrucēja pozīcijā. 2025. gadā pārstāv Austrijas klubu Traiskirhenes "Lions", bet iepriekš spēlējis Latvijas—Igaunijas Basketbola līgas un Latvijas Basketbola līgas (LBL) klubos "Rīgas Zeļļi" un BK Latvijas Universitāte.

## Karjera
Trenēties sācis dzimtajā Siguldā, Siguldas sporta skolā pie trenera Ēvalda Tukiša, un turpinājis Cēsīs, bet jau pēc pirmās sezonas 2015. gadā pārcēlies uz Valmieru, lai trenētos basketbolā augstākā līmenī. Spēlējis gan jaunatnes līgā, gan Valmieras komandā LBL2 līmenī.

D. Vīksnes karjeras sākumu ietekmēja smags negadījums — dabasgāzes balona sprādziens, kas notika 2018. gadā.

Profesionālo karjeru sācis Valmieras komandā "Valmiera/Ordo", bet 2018. gadā pievienojies vienam no titulētākajiem Latvijas klubiem BK Ventspils. Kopš 2021. gada vasaras D. Vīksne ir BK Latvijas Universitāte viens no līderiem, vienlaikus studējot Latvijas Universitātes Biznesa, vadības un ekonomikas fakultātē. 2023. gada vasarā D. Vīksne kļuva par jaunā LBL kluba "Rīgas Zeļļi" spēlētāju. 2025. gada decembrī D. Vīksne pārcēlās uz Austrijas klubu Traiskirhenes "Lions", kurā jau spēlēja cits latviešu basketbolists Edgars Lasenbergs.

Pārstāvējis dažāda vecuma Latvijas jaunatnes izlases. 2018. gada vasarā pārstāvējis valstsvienību Rīgā notiekošajā Eiropas U-18 čempionātā, kur Latvija izcīnīja sudraba medaļas.

## Atsauces

## Ārējās saites
1667. gada Šamahi zemestrīce

**1667. gada Šamahi zemestrīce** bija aptuveni 6,9 magnitūdas spēcīga zemestrīce, kuras epicentrs atradās netālu no Šamahi pilsētas toreizējā Sefevīdu valstī (mūsdienās Azerbaidžānā). Tā bija viena no spēcīgākajām zemestrīcēm Šamahi pilsētas vēsturē. Upuru skaits 19. un 20. gadsimta pētnieku aplēsēs tika vērtēts uz aptuveni 80 000, viņi vēsta arī par pilnīgu pilsētas māju iznīcināšanu un kalnu izskata izmaiņām, kā arī par plaisām zemes virsmā, kuru dēļ karavānām nācies mainīt savus maršrutus. Šie ziņojumi ir balstīti uz ierakstiem holandiešu ceļotāja Jana Stroisa dienasgrāmatā, kurš ap šo laiku apmeklēja nelaimes skarto reģionu. Pēc Merkalli postījumu novērtēšanas skalas, postījumi epicentra apkaimē sasniedza 10 balles no 12, t.i. ekstremālo līmeni.

Pilsētu, kas atrodas seismiski ļoti nelabvēlīgā vietā, nopostīja gan šī, gan vēlāk daudzas citas vēsturē sekojošās zemestrīces, starp kurām izcēlās 1859. un 1902. gada zemestrīces, taču tā vienmēr tika uzcelta no jauna. Jau 1669. un 1671. gadā sekoja jaunas gandrīz tikpat postošas zemestrīces ar 8—9 ballēm pēc Merkalli skalas.

Daži avoti apgalvo, ka šī zemestrīce notikusi 17. decembrī vai kā divas dažādas zemestrīces šajā dienā (ar koordinātām 40,6 N, 48,6 E 12 km dziļumā ar magnitūdu 6,9, t.i., konkrēti šo zemestrīci, un koordinātām 41,7 N, 47,3E 30 km dziļumā ar magnitūdu 6,5).

## Atsauces

## Ārējās saites
Piemineklis Sudrabu Edžum

**Piemineklis Sudrabu Edžum** ir latviešu rakstniekam Sudrabu Edžum veltīts piemineklis, kas atradās Rīgā, Kronvalda parkā. Valsts nozīmes mākslas piemineklis. Tā autors ir tēlnieks Ojārs Siliņš.

Piemineklis ir 2,35 metrus augsts. Tas attēlo Sudrabu Edžus pelēkā granīta krūšutēlu, kas novietots uz melna postamenta, uz kura lasāms rakstnieka pseidonīms.

Pēc Krievijas 2022. gada iebrukuma Ukrainā tika ierosināts demontēt pieminekli Sudrabu Edžum, tomēr Rīgas domes Pieminekļu padome šo ierosinājumu neatbalstīja. 2024. gada oktobrī dome nolēma pieminekli pārvietot uz pagaidu uzglabāšanas vietu Varoņu ielā un vēlāk, iespējams, novietot uz viņa kapa Raiņa kapos.

## Atsauces
Kailašs

**Kailašs** (, *Kailāśa* — ‘kristāls’) vai **Ganrinpočhe** (, *Kangrinboqê* — ‘nenovērtējamais sniega dārgakmens’) ir kalnu masīvs Tibetas kalnienē, Gantises kalnos. Administratīvi atrodas Ķīnā, Tibetas autonomā reģiona Nari prefektūrā. Kalna tiešā tuvumā atrodas vairāku reģiona nozīmīgo upju iztekas — Indas, Brahmaputras, Satledžas un Karnali.

Kailaša kalns ir svēta vieta vairākās reliģijās.

Hinduismā to tradicionāli atzīst par Šivas mītni, kurš tur dzīvoja kopā ar savu laulāto dievieti Pārvatī un viņu bērniem Ganēšu un Kartikeju. Vienā Višnu Purānas kalna aprakstā teikts, ka tā četras sejas ir izgatavotas no kristāla, rubīna, zelta un lapislazurīta. Tas ir pasaules pīlārs un atrodas sešu kalnu grēdu centrā, kas simbolizē lotosu.

Saskaņā ar džainu svētajiem rakstiem Aštapada ir vieta, kur pirmais džains Tirthankara Rišabhadeva sasniedza mokšu (atbrīvošanos).

Budistu tekstos Kailaša kalns ir pazīstams kā Meru kalns. Tā ir galvenā tās kosmoloģijas sastāvdaļa un nozīmīga dažu budistu tradīciju svētceļojumu vieta.

Sakarā ar kalna svētvietas statusu tas ir viena no retajām virsotnēm, kurā nav uzkāpuši alpīnisti.

## Ārējās saites
Gantises kalni

**Gantises kalni** (, *Gangdisê*; , *Gāngdǐsī Shān*) vai **Transhimalaji** ir kalnu grēda Tibetas kalnienē, veido tās dienvidu robežu. Stiepjas 1600 km garumā paralēli Himalajiem, no kuriem to atdala Brahmaputras un Satledžas augšteču ielejas. Grēdas augstākā virsotne ir Ņenčentanlha (7162 m vjl) grēdas austrumu daļā uz dienvidiem no Namcho ezera, bet zināmākā virsotne ir budistu, hinduistu un džainu svētais kalns Kailašs (6638 m vjl) grēdas rietumos.

## Atsauces

## Ārējās saites
Frontu

***Frontu*** ir Lietuvas tehnoloģiju uzņēmums, kas izstrādā izbraukuma pakalpojumu pārvaldības platformu *(field service management*) uzņēmumiem, kuru inženieri apkalpo tehniķus vai uzstāda iekārtas ārpus biroja. *Frontu* apkalpo tādus uzņēmumus kā ''Lietuvos paštas'', *Grinda*, *Vilniaus vandenys*, *Cgates* un sadarbojas ar citiem tehnoloģiju uzņēmumiem, piemēram, *[[Tele2]]*, *UAB* un *Samsung Electronics Lithuania*.

## Vēsture
*Frontu*, kas tolaik bija pazīstams kā *Tasker*, tika dibināts 2013. gadā Kauņā, Lietuvā. Uzņēmuma attīstību ir atbalstījuši četri investori, kuru kopējais ieguldījums pārsniedz 2 miljonus eiro, un plašā klientu bāze, ko veido lieli Baltijas un citu reģionu uzņēmumi.

Pašlaik uzņēmumā strādā aptuveni 20 darbinieki.

## Citas darbības
2021. gadā Frontu noslēdza sadarbības līgumu ar Kauņas Tehnoloģiju universitāti, lai uzlabotu esošās mākslīgā intelekta sistēmas un dalītos pieredzē starp iestādēm.

2022. gadā uzņēmums organizēja Centrāleiropas un Austrumeiropas konferenci par attālināto tehnisko operāciju vadību.

## Atsauces

## Ārējās saites

*
Ikšķiles luterāņu baznīca

**Ikšķiles evaņģēliski luteriskā baznīca** ir 1933. gadā uzcelts Latvijas Evaņģēliski luteriskās baznīcas dievnams, kas atrodas Ogres novada Ikšķiles pilsētā. Valsts nozīmes kultūras piemineklis.

1930. gadā Ikšķiles draudze nolēma neatjaunot Pirmajā pasaules karā sagrauto Ikšķiles baznīcu. Tika izsludināts konkurss par jaunas baznīcas projektu, kurā uzvarēja Pauls Kundziņš. Celtniecība norisinājās no 1931. līdz 1933. gadam. 1933. gada 12. novembrī baznīcas iesvētīšanā piedalījās arhibīskaps Jānis Grīnbergs. Altāgleznas "Dod mums savu svētību, Jēzu!" autors ir Jānis Kuga.

20. gadsimta sešdesmitajos gados draudze darbību izbeidza. 1968. gadā baznīcā ierīkoja Valsts bibliotēkas grāmatu krātuvi sadalot draudzes telpu vairākos stāvos. Altārglezna un rituāla trauki tika pārvesti uz Rundāles pils muzeju. Grāmatu krātuve telpās darbojās līdz 1998. gadam.

1991. gadā tika reģistrēta atjaunotā baznīcas draudze un 1999. gadā tā atgriezās baznīcas telpās un uzsāka ēkas remontu. Tika daļēji demontēti padomju okupācijas gados iebūvētie starpstāvu pārsegumi, kā arī veikts fasādes remonts.

## Skatīt arī
* Ikšķiles viduslaiku baznīca

## Ārējās saites
Čenāba

**Čenāba** (, , ) ir apmēram 1200 kilometrus gara upe Indijā un Pakistānā. Satekot ar Satledžu, izveido Indas pieteku Pandžnādu.

Senatnē saukta par Čandrabhāgu jeb Asikni, pieminēta jau Vēdās. Sākas Himalajos, Indijas teritorijā. Pakistānā tek pa līdzenumu un ir viena no svarīgākajām Pendžābas upēm. Galvenokārt tek dienvidrietumu virzienā. Upes ūdeņus izmanto apmēram 200 000 ha lauksaimniecības zemju apūdeņošanai. Lielākās pietekas — Džheluma, Rāvi. Pie upes atrodas Pakistānas pilsētas Vazīrābāda, Činiota, Multāna, Muzafargarha.

## Ārējās saites
Mulgimā

thumb|250px|right|Mulgimā karogs.
[thumb|250px|[Dienvidigauņu valodas izplatības areāls Igaunijas, Latvijas un Krievijas teritorijās 19. gadsimta beigās.]] 
**Mulgimā** () ir kultūrvēsturiskais reģions Igaunijas dienvidos. Mūsdienās reģions aptver visu Viljandi apriņķi ​​un Valgas apriņķa ziemeļrietumus. Vēsturiski Mulgimā bija sīkāk sadalīta piecos pagastos: *Tarvastu*, *Paistu*, *Halliste*, *Karksi* un *Helme*. Vēsturiski Mulgimā reģionā runā mulgi dialektā.

Mūsdienās piecus Mulgimā pagastus no citiem atšķir tikai noteikts tautastērps un vecāka gadagājuma cilvēku vidū arī mulgi dialekta, kas ir dienvidigauņu valodas paveids, lietošana sadzīvē.

## Atsauces

## Ārējās saites

* mulgimaa.ee
* www.mulgikultuur.ee
Melnkalnes prezidents

Šajā uzskaitījumā apkopoti **[[Melnkalne]]s prezidenti** kopš 1990. gada, kad tā Dievidslāvijas sastāvā tika izveidota Melnkalnes Republika.

## Uzskaitījums
### [[Attēls:Flag of Montenegro (1993–2004).svg|30px]] Melnkalnes Republika (1990—2006) [[Attēls:Coat of arms of Montenegro.svg|30px]]

### [[Attēls:Flag of Montenegro.svg|30px]] Melnkalne (2006—''pašlaik'') [[Attēls:Coat of arms of Montenegro.svg|30px]]
Jordānijas futbola izlase

**Jordānija futbola izlase** ir nacionālā futbola komanda, kas pārstāv Jordāniju starptautiskās futbola sacensībās. Jordānijas futbola izlasi pārvalda Jordānijas Futbola Asociācija. Āzijas kausa izcīņā Jordānijas izlase ir piedalījusies 5 reizes, izlases labākais rezultāts ir 2. vieta 2023. gada turnīrā.

Jordānijas izlase kvalificējās savam pirmajam FIFA Pasaules kausam 2026. gadā.
## Pasaules čempionātos
* 1930—1982 — *Nepiedalījās*
* 1986—2022 — *Nekvalificējās*
* 2026—
## Āzijas kausā
* 1956 — 1968 — *Nebija [[Āzijas Futbola konfederācija|AFC]] dalībvalsts*
* 1972 — *Nekvalificējās*
* 1976 — 1980 — *Nepiedalījās*
* 1984 — 1988— *Nekvalificējās*
* 1992 — *Nepiedalījās*
* 1996 — 2000 — *Nekvalificējās*
* 2004 — Ceturtdaļfināls
* 2007 — *Nekvalificējās*
* 2011 — Ceturtdaļfināls
* 2015 — Grupu turnīrs
* 2019 — Astotdaļfināls
* 2023 — 2. vieta 
* 2027 —
## Atsauces

## Ārējās saites
* Jordan Football Federation official website
* Jordan at AFC
* Jordan at FIFA
* Jordan national football team on kooora.com
* Jordan national football team on soccerway.com
* Jordan national football team on futbol24.com
Vēlpienes

**Vēlpienes** () ir ģints kurvjziežu dzimtā. Tās dabiskais izplatības areāls ir Eirāzijā un Ziemeļāfrikā, taču vairākas sugas ir izplatījušās arī Ziemeļamerikā, Okeānijā un Japānā.

## Sugas
Latvijā ir sastopamas sugas:

* Donavas vēlpiene (*Leontodon danubialis*) Jacq.
* Matainā vēlpiene (*Leontodon hispidus*) L.
* Rudens vēlpiene (*Leontodon autumnalis*) L.

Citas ģintī klasificētās sugas un dabiski sastopamie hibrīdi:

* *Leontodon albanicus* (F.K.Mey.) F.Conti
* *Leontodon anomalus* Ball
* *Leontodon apulus* (Fiori) Brullo
* *Leontodon asperrimus* (Willd.) Endl.
* *Leontodon balansae* Boiss.
* *Leontodon berinii* (Bartl.) Roth
* *Leontodon biscutellifolius* DC.
* *Leontodon boryi* Boiss. ex DC.
* *Leontodon bourgaeanus* Willk.
* *Leontodon caroliaedoi* Talavera & M.Talavera
* *Leontodon* × *carreiroi* (Gand.) M.Moura & L.Silva
* *Leontodon caucasicus* (M.Bieb.) Fisch.
* *Leontodon crispus* Vill.
* *Leontodon djurdjurae* Coss. & Durieu ex Batt. & Trab.
* *Leontodon dubius* (Hoppe) Poir.
* *Leontodon eriopodus* Emb. & Maire
* *Leontodon farinosus* Merino & Pau
* *Leontodon filii* (Hochst. ex Seub.) Paiva & Ormonde
* *Leontodon* × *friasi* M.Moura & Silva
* *Leontodon graecus* Boiss. & Heldr.
* *Leontodon* × *grassiorum* Zidorn
* *Leontodon hellenicus* Phitos
* *Leontodon hirtus* L.
* *Leontodon hochstetteri* M.Moura & Silva
* *Leontodon hyoseroides* Welw. ex Rchb.
* *Leontodon incanus* (L.) Schrank
* *Leontodon intermedius* Huter, Porta & Rigo
* *Leontodon kotschyi* Boiss.
* *Leontodon kulczynskii* Popov
* *Leontodon libanoticus* Boiss.
* *Leontodon longirostris* (Finch & P.D.Sell) Talavera
* *Leontodon maroccanus* (Pers.) Ball
* *Leontodon oxylepis* Boiss. & Heldr.
* *Leontodon pinetorum* Pau
* *Leontodon pitardii* Maire
* *Leontodon rigens* (Aiton) Paiva & Ormonde
* *Leontodon rosanoi* (Ten.) DC.
* *Leontodon saxatilis* Lam.
* *Leontodon siculus* (Guss.) Nyman
* *Leontodon stenocalathius* Rech.f.
* *Leontodon tenuiflorus* (Gaudin) Rchb.
* *Leontodon tingitanus* (Boiss. & Reut.) Ball
* *Leontodon tuberosus* L.
* *Leontodon* × *vegetus* Finch & P.D.Sell

## Galerija

Attēls:Leontodon autumnalis detail.jpeg|*Leontodon autumnalis*
Attēls:Leontodon caucasicus 002 GotBot 2016.jpg|*Leontodon caucasicus* 
Attēls:Leontodon longirostris.001 - Monfrague.jpg|*Leontodon longirostris*
Attēls:Leontodon saxatilis 114792621.jpg|*Leontodon saxatilis*
Attēls:Leontodon tuberosus kz2.jpg|*Leontodon tuberosus*


## Atsauces


## Ārējās saites
Aleksandrs Ginnis

**Aleksandrs Joannis "AJ" Ginnis** (; dzimis  Atēnās) ir grieķu kalnu slēpotājs, 2023. gada Pasaules čempionāta sudraba medaļas ieguvējs slalomā.

Līdz 2020. gadam pārstāvēja Amerikas Savienotās Valstis, tagad — Grieķiju.

## Karjera
Uzaudzis Atēnu piepilsētā Vuliagmeni. Viņa tēvs ir grieķis, bet māte amerikāniete. Sācis trenēties Parnasa kalnu slēpošanas kūrortā. 12 gadu vecumā ar ģimeni pārcēlies uz Austriju, bet 15 gados — uz ASV. 16 gadu vecumā uzvarēja savās pirmajās FIS sacīkstēs. 2012. gada pavasarī viņš tika uzņemts ASV Slēpošanas asociācijas attīstības komandā.

Pasaules kausa sacensībās debitēja  Itālijā. Pirmajā slaloma braucienā ieņēma 50. vietu un otrajam braucienam nekvalificējās. 2015. gada Pasaules čempionātā junioriem izcīnīja bronzas medaļu slalomā.  izcīnīja pirmos punktus Pasaules kausa ieskaitē, slalomā ieņemot 26. vietu. Pasaules čempionātā pirmo reizi piedalījās 2017. gadā Sanktmoricā. Startēja tikai jaukto komandu paralēlajās sacensībās un ASV komandas sastāvā ieņēma 9. vietu.

Karjeras turpinājumā viņu vajāja savainojumi un bija spiests izlaist daudzas sacensības. 2020. gadā nolēma pārstāvēt Grieķiju. , ieņemot 11. vietu slalomā Flahavā, Austrijā, kļuva par pirmo Grieķijas slēpotāju, kas ieguvis punktus Pasaules kausa posmā. 2021. gada Pasaules čempionātā Kortīnā d'Ampeco startēja tikai slalomā, pirmajā braucienā ieņēma 22. vietu, bet otrajā braucienā nefinišēja. Ceļgala savainojuma dēļ bija spiests izlaist 2021.—2022. gada sezonu, tai skaitā 2022. gada ziemas olimpiskās spēles.

 A. Ginnis izcīnīja savu pirmo pjedestālu Pasaules kausa posmos, ieņemot otro vietu slaloma sacensībās Šamonī. 2023. gada Pasaules čempionātā ieguva sudraba medaļu slalomā, piekāpjoties tikai Henrikam Kristofešenam. Tā bija pirmā Grieķijas medaļa pasaules čempionātos kādā no olimpiskajiem ziemas sporta veidiem.

 Ginnis startēja tikai slalomā, bet nefinišēja pirmajā braucienā.

## Rezultāti

### Olimpiskās spēles

### Pasaules čempionāts

## Atsauces

## Ārējās saites
Indira Kastratoviča

**Indira Kastratoviča**, pirms laulībām **Jakupoviča** (; dzimusi  ir bijusī Ziemeļmaķedonijas handboliste, tagad trenere.

## Karjera
Handbolu viņa sāka spēlēt 15 gadu vecumā Prijedorā, kur tolaik dzīvoja kopā ar ģimeni. Viņas nenoliedzamais handbola talants drīz tika pamanīts, tāpēc 18 gadu vecumā viņa parakstīja savu pirmo profesionālo līgumu, spēlējot Vojvodinas Adas pilsētas komandā *Halas Jozef*. Šim pirmajam līgumam sekoja līgumi ar Novi Sadas *Jugoinspect* un Belgradas *Voždovac*. 1994. gadā viņa pievienojās *SC Gjorce Petrov* komandai, tādējādi uzsākot jaunu lappusi profesionālajā karjerā. Paralēli panākumiem *SC Gjorce Petrov* komandā, Kastratoviča sāka spēlēt arī Maķedonijas sieviešu handbola izlasē, ar kuru 1997. gadā guva savus lielākos panākumus PČ Vācijā, kur Maķedonija izcīnīja izcilo 7. vietu un Kastratoviča tika atzīta par labāko čempionāta vārtu guvēju ar 71 vārtu guvumu.

Viņas panākumu kulminācija handbolā bija titula izcīnīšana Eiropas "Čempionu līgā" ar *SC Metal* 2002. gada 19. maijā, kad *SC Metal* Skopjē guva uzvaru pār Ungārijas *Hertz* ar 26:22, atspēlējot deficītu no pirmā spēles Ungārijā, kur rezultāts bija 27:25 *Hertz* labā. Tas bija Maķedonijas komandas lielākais klubu panākums.

Indira Kastratoviča savu profesionāļa karjeru pabeidza 2006. gadā, un tagad viņa ir sieviešu handbola komandas *Skopjes Vardar SCBT* trenere.

Viņa ir precējusies ar handbola treneri Zoranu Kastratoviču, ģimenē ir meita Sāra.

## Sasniegumi
### Kā spēlētāja
* Maķedonijas čempione: 1995, 1996, 1997, 1998, 1999, 2000, 2001, 2002, 2003, 2004, 2005, 2006
* Maķedonijas kausa ieguvēja: 1995, 1996, 1997, 1998, 1999, 2000, 2001, 2002, 2003, 2004, 2005, 2006
* EHF Čempionu līgas  uzvarētāja: 2002
* EHF Čempionu līgas  fināliste: 2000, 2005

### Kā trenere
* Maķedonijas čempione: 2013, 2014, 2015
* Maķedonijas kausa ieguvēja: 2013, 2014, 2015

## Atsauces

## Ārējās saites

* EHF handbolistes profils