open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
VEF I-18

**VEF I-18** bija Valsts elektroniskajā fabrikā konstruēta lidmašīna. Lidmašīnas konstruktors bija Kārlis Irbītis.

Lidmašīna bija Latvijas Aerokluba pasūtījums, kas pasūtīja divas I-8 lidmašīnas. Tās tika plānotas izveidot mazāk pieredzējušiem pilotiem, līdz ar ko lidmašīnas konstrukcija tika vienkāršota. Abas lidmašīnas tika apgādātas ar Cirrus "Minor" dzinējiem. Šīs lidmašīnas bija pēdējais etaps I-8 attīstībā un tās tika nosauktas par VEF I-18. Sakarā ar padomju karaspēka iebrukumu Otrā pasaules kara laikā un Latvijas okupāciju, neviena no šīm lidmašīnām netika pabeigta.

## Ārējās saites
* VEF Irbītis I-18
Meksikas pilsētu uzskaitījums

[thumbnail|[Mehiko]]
[thumbnail|[Puebla]]
Visas Meksikas pilsētas ar iedzīvotāju skaitu virs 500 000 iedzīvotājiem pēc 2020. gada datiem.
Alpi

{
  "type": "ExternalData",
  "service": "geoshape",
  "ids": "Q1286"
}

**Alpi** (, , , ) ir kalnu sistēma Eiropas centrālajā daļā. Tās ļoti augstās kalnu grēdas stiepjas aptuvenā lokā caur Francijas dienvidaustrumiem, Itālijas ziemeļiem, lielāko daļu no Šveices, Lihtenšteinas un Austrijas, un noslēdzas Vācijas dienvidos un Slovēnijā. Alpu garums pa iekšējo loku ir 760 km, bet pa ārējo loku — 1300 km, savukārt platums svārstās no 130 līdz 240 km. Kopējā platība ir aptuveni  km².

Alpi ir daļa no lielākas kalnu sistēmas, kas bija izveidojusies salīdzinoši nesenā ģeoloģiskā laika periodā. Šajā kalnu sistēmā ietilpa ne tikai Alpi, bet arī Pireneji, kas atrodas uz Francijas un Spānijas robežas, Apenīni Itālijā un Dināri, kas atrodas Horvātijā.

## Fizikālā ģeogrāfija
[thumbnail|left|[Monblāns — Alpu augstākā virsotne]]
Alpos visizplatītākie ir nogulumieži. Tur ir salīdzinoši maz magmatiskie un metamorfie ieži. Pēc ģeologu domām tie ir Tētijas okeāna gultnes ieži (Tētijas okeāns mezozoja laikmetā atdalīja Gondvānu no Laurāzijas). Alpi izveidojās, kad Āfrikas plātne, kustoties uz ziemeļiem, sadūrās ar Eirāzijas plātni.

Alpu augstākā virsotne ir Monblāns (4810,45 m v.j.l.), kas atrodas uz Francijas un Itālijas robežas. Monblāns ir Rietumeiropas augstākā virsotne un otra augstākā Eiropas virsotne pēc Elbrusa (5642 m v.j.l.), kas atrodas Kaukāza kalnu masīvā. Otra augstākā Alpu virsotne ir Difūra smaile (4634 m v.j.l.), trešā — Doms (4545 m v.j.l.), ceturtā — Liskamms (4538 m v.j.l.), bet piektā — Veishorns (4505 m v.j.l.).

Daudzas Alpu virsotnes un kores klāj sniegs un ledus. Aptuvenais augstums, kur sākās sniegotās kalnu virsotnes, ir 2900—3000 metri virs jūras līmeņa. Sniegam un ledum sakrājoties, daudzās vietās veidojas ledāji, kas lēnām slīd uz ielejām. Lielākais ir Alečas ledājs, kas atrodas Šveicē, Valē kantonā. Tā garums ir aptuveni 23 km un platība aptuveni 120 km². Nonākot ielejās, ledāji izkūst un apgādā Ronas, Reinas, Donavas un Po upes un to pietekas ar ūdeni. Alpu ainavās nereti ir redzami ezeri. Starp lielākajiem ir Ženēvas ezers, Bodenezers, Komo ezers un Cīrihes ezers.

## Flora un fauna

[thumbnail|[Īsstiebru genciāna (*Gentiana clusii*) — Alpu pļavām raksturīgs ziedaugs]]
Alpi galvenokārt ir kalnains apvidus. Meži klāj tikai kalnu ielejas. Starp ielejās esošajiem mežiem un sniegotajām kalnu virsotnēm atrodas kalnu pļavas, kuras vietējie sauc par *alpages*. Šajās pļavās galvenokārt aug graudzāles, ziedaugi un pa kādam krūmam. Mežos galvenokārt aug dižskābarži, bet mazliet augstāk virs jūras līmeņa izplatītas ir egles un baltegles. Vēl augstāk ir sastopamas lapegles un priedes.

## Demogrāfija un tautsaimniecība
Alpu kūrorti ir iecienītas atpūtas vietas, galvenokārt skaisto ainavu, alpīnisma un kalnu slēpošanas dēļ. Populārākās kūrorta vietas Šveicē ir Sanktmorica, Lucerna un Interlākene; Austrijā — Kicbīele un Arlbergs; Itālijā — Kortīna d'Ampeco, bet lielākās pilsētas pēc iedzīvotāju skaita ir Francijā esošā Grenoble (156 tūkstoši iedzīvotāju) un Austrijā esošā Insbruka (120 tūkstoši).

## Atsauces

## Ārējās saites
Amazone

**Amazone** jeb **Amazonasa** (, ) ir upe Dienvidamerikā, tā ir otra garākā upe pasaulē, jo šobrīd par visgarāko tiek uzskatīta Nīla (vēl notiek strīdi par to, kura ir visgarākā). Amazones baseina platība ir 7,2 miljoni kvadrātkilometru, kas padara to par ūdeņiem un pietekām bagātāko upi pasaulē. Upe savu tecējumu sāk Andu kalnos Peru, saplūstot Ukajali un Maranjonai. Plūstot uz austrumiem pa pasaulē lielāko Amazones zemieni, tā šķērso Brazīliju un ietek Atlantijas okeānā. Atkarībā no tā, vai ir sausā vai mitrā sezona, Amazone Atlantijas okeānā ieplūdina 34 000 000 vai 121 000 000 litru ūdens sekundē. Amazone nes vienu piekto daļu no pasaules virszemes saldūdens krājumiem. Tas ir ļoti ievērojams daudzums, un pat 180 km no Amazones ietekas Atlantijas okeānā ūdens ir tikai nedaudz iesāļš. Līdz ar upes ūdeni okeānā tiek ienests ļoti daudz augsnes un iežu daļiņu, kas ieskalotas upē tās ceļā uz okeānu. Katru dienu Amazones deltā nogulsnējas vairāki miljoni tonnu šo sanešu. Milzīgais Amazones ūdens un cieto daļiņu daudzums iekrāso Atlantijas okeāna ūdeni pat ļoti lielā attālumā no upes ietekas vietas. Amazonē ir vairāk zivju sugu nekā Atlantijas okeānā. Amazones līdzenums nav augstāks par  vjl.

Jaunākie pētījumi liecina, ka upes garums, rēķinot no Ukajali iztekas, ir pat 6992 km (līdz šim uzskatīja, ka tas ir tikai 6400 km). Šis fakts ierindotu Amazoni pirmajā vietā pasaulē pēc garuma, pārspējot Nīlu kopā ar Kageru (6650 km).

Pasaulē ir atlikusi mazāk nekā puse īsto lietus mežu, kas bijuši agrāk, un tie galvenokārt atrodas Amazones baseinā Dienvidamerikā. Amazones lietus meži ir apdraudēti straujās izciršanas un ugunsgrēku dēļ.

Amazone ir svarīgs Brazīlijas ūdensceļš — kuģu satiksme ir līdz Manausai, kas atrodas  attālumā no okeāna piekrastes. Plūdu laikā palienes bagātinās ar auglīgām nogulām.

## Amazones pietekas
* Ukajali,
* Žavari,
* Žurva,
* Purusa,
* Madeira,
* Tapažosa,
* Šingu,
* Tokantinsa,
* Maranjona,
* Napo,
* Isa,
* Žapura,
* Riunegru.

## Atsauces

## Ārējās saites
Igaunijas karogs

thumb|300px|Igaunijas karogs
**Igaunijas karogs** tika pieņemts 1990. gada 7. augustā, tieši tāds pats karogs tika lietots arī no 1918. līdz 1940. gadam. Pirmoreiz tas izmantots 1884. gadā kā Tērbatas Universitātes Igauņu studentu vienības (*Eesti Üliõpilaste Selts*) karogs, izmantojot 1881. gadā pieņemtās krāsas. Zilā karoga krāsa apzīmē Igaunijas debesis, ezerus un jūru, kā arī simbolizē lojalitāti nacionālistu idejām, melnā apzīmē Igaunijas zemi, bet baltā cilvēku tieksmi pēc prieka un gaismas. Karoga proporcija 7:11. Pirmais karoga eksemplārs šobrīd glabājas Igaunijas Nacionālajā muzejā Tartu.

## Atsauces

## Ārējās saites
SKF

thumb|200px|1950. gados ražotais SKF lodīšu gultnis
**AB SKF** (sākotnēji ; *Zviedru lodīšu gultņu rūpnīca*) ir Zviedrijas mašīnbūves uzņēmums ar galveno biroju Gēteborgā. Uzņēmums tika izveidots 1907. gadā.

## Vēsture
Uzņēmumu 1907. gadā dibināja zviedru inženieris un izgudrotājs Svens Vingkvists. Trīs gadus pēc SKF dibināšanas uzņēmumā bija 325 darbinieki un meitasuzņēmums Apvienotajā Karalistē. Līdz 1912. gadam SKF bija pārstāvēts 32 valstīs, un līdz 1930. gadam 12 ražotnēs visā pasaulē bija nodarbināts vairāk nekā 21 000 darbinieku, no kuriem lielākais skaits bija Filadelfijā, Amerikas Savienotajās Valstīs. 1923. gadā SKF sāka savu darbību Indijā, nodibinot tirdzniecības priekšposteni Kalkutā. Sākotnējās operācijas bija saistītas ar automobiļu gultņu importu. 1961. gadā Indijā tika dibināts meitas uzņēmums *SKF India Ltd*. 1963. gadā SKF izveidoja savu pirmo gultņu rūpnīcu Pūnā, Mahārāštrā. Mūsdienās uzņēmumam pieder  140 ražošanas uzņēmumi 32 valstīs.

## Darbība
SKF projektē, ražo un piegādā rites gultņus, slīdgultņus, gultņu mezglus, blīvējumus, eļļošanas sistēmas, apkopes produktus, mehatronikas izstrādājumus, enerģijas pārvades produktus, tehniskā stāvokļa uzraudzības sistēmas un sniedz ar produkciju saistītos pakalpojumus.

### Darbība Latvijā
Uzņēmuma darbību Latvijā pārstāv SKF meitasuzņēmums SKF Latvija, SIA.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Oficiālā mājaslapa
Volvo

***Aktiebolaget Volvo*** (***Volvo Group***, ***Volvokoncernen***) ir Zviedrijas kompānija, kas ražo komerciālo transportu, autobusus un inženiertehniku, braukšanas sistēmas kuģiem, kravas auto, aerokosmisko sistēmu detaļas, un veic to servisu. Iepriekš kompānija ražoja arī vieglos automobiļus, bet 1999. gadā to ar nosaukumu *[[Volvo Personvagnar]]* pārdeva koncernam *[[Ford]]*, kas 2010. gadā to pārdeva koncernam *[[Geely Automobile|Geely]]*.

Kompānija dibināta 1926. gada 10. augustā Gēteborgā. Pirmo auto Volvo radīja 1927. gada 14. aprīlī, to sauca par *ÖV4*, kuram bija 4 cilindri. Tika saražoti 996 *ÖV4* auto, un 1929. gada aprīlī to nomainīja cits modelis — *PV651*. Pirmos panākumus kompānija guva ar auto *PV444* (1944).

Tulkojumā no latīņu valodas "volvo" nozīmē "es griežos" vai "es ripoju".

## Ārējās saites
Vīns

**Vīns** () ir alkoholisks dzēriens, ko gatavo, raudzējot vīnogu vai augļu un ogu sulas. Tā etanola saturs nepārsniedz 20%.

Latvijas augļu un ogu ķīmisko sastāvu, kā arī vīna ražošanas tehnoloģiju viens no pirmajiem Latvijā pētījis Latvijas Lauksaimniecības akadēmijas profesors Pēteris Delle, kurš par to sarakstījis grāmatu „Augļu un ogu vīnu izgatavošana” (1914).

## Sastāvs
Alkohola saturs dabīgā ceļā iegūtos vīnos var sasniegt 16%. Vīnos daļēji pāriet augļu un ogu bioloģiski vērtīgās sastāvdaļas, piemēram, vitamīni, minerālvielas un organiskās skābes. Vīnu sastāvā ietilpst ogļhidrāti — glikoze un fruktoze.

## Iedalījums
Ir daudz dažādu vīnu iedalīšanas veidu. Pēc ražošanas tehnoloģijas var izšķirt piecus vīna veidus:
* Dabīgie sausie galda vīni, kas izraudzēti pilnībā. Pilnībā neizraudzētus vīnus sauc par pussausajiem vīniem, un tajos ir saglabājies lielāks cukura saturs (3—8%) un mazāks etanola saturs (11—13%).
* Stiprinātie vīni, kam piejaukts etilspirta rektifikāts, palielinot etilspirta saturu līdz 13—20%. Cukura saturs stiprinātajiem vīniem var būt plašās robežās — no 3% līdz pat 35%. Pazīstamākie stiprinātie vīni — heress, madeira, kagors, muskats, tokajietis u.c.
* Aromatizētie vīni, kam pievienotas augu, piemēram, vērmeļu vai raudeņu, uzlijas. Vispazīstamākais aromatizētais vīns ir vermuts, kam pievienotas vērmeļu uzlijas.
* Dzirkstošie vīni, ko, pievienojot cukuru un īpašu raugu, atkārtoti raudzē hermētiski noslēgtās tvertnēs, vīnam pārsātinoties ar oglekļa dioksīdu. Visizplatītākais dzirkstošais vīns ir šampanietis, ko sīkāk iedala sausajā, pussausajā, pussaldajā un saldajā šampanietī. Šampaniešos var būt no 10,5 līdz 12,5% etāna un 3—10% cukura.
* Gāzētie vīni, kas mākslīgi pārsātināti ar oglekļa dioksīdu. Izplatītākais gāzētais vīns ir sidrs, ko gatavo, raudzējot ābolu sulu. Sidrā var būt 5—7% etanola un 6% cukura.

Savukārt pēc krāsas vīnus iedala:
* Sarkanvīnos, kam ir dažādas nokrāsas sarkana vai brūngani sarkanīga krāsa un ko raudzē no sašķaidītas vīnogu masas.
* Gaišajos vīnos, kam ir tīra vai nedaudz iekrāsota vīnogu sulas krāsa un ko raudzē no spiednēs iegūtas vīnogu sulas. 
* Sārtajos jeb rozīgajos vīnos, kam daļu ogu raudzē kā sarkanvīnam, bet daļu kā gaišajiem vīniem.

## Vīna ražošana
[thumb|Vīnu pagrabs [Spānijas Larjohas provincē]] 

### Vīna eksportētājvalstis
Lielākās vīna eksportētājvalstis ir Itālija, Francija un Spānija.

## Vīna patēriņš
Vīna patēriņš uz vienu iedzīvotāju vislielākais ir Luksemburgā un Francijā. Šajās valstīs vidēji viens iedzīvotājs gada laikā izdzer attiecīgi 8,16 un 8,14 litrus vīna. Trešajā vietā ir Portugāles iedzīvotāji, kas vidēji gada laikā izdzer 6,65 litrus vīna. Latvijā viens iedzīvotājs vidēji gada laikā izdzer 1,10 litrus vīna.

Vīna patēriņš pasaulē pakāpeniski samazinās, tādēļ 2020. gados ES piešķīra Francijai finansējumu, lai tā likvidētu daļu no saviem vīnogulāju stādījumiem. Analoģiski to daudzumu pirms tam samazināja Austrālija.

## Atsauces

## Ārējās saites
Kolkata

**Kolkata** (, , izrunā: ), līdz 2001. gadam **Kalkuta** (*Calcutta*), ir pilsēta Indijas austrumos Hugli upes kreisajā krastā. Rietumbengāles štata galvaspilsēta.

Līdz 1911. gadam bija Britu Indijas galvaspilsēta. Viens no Indijas svarīgākajiem kultūras un neatkarības kustības centriem, tomēr pēc Indijas neatkarības iegūšanas 1947. gadā piedzīvoja ekonomisku stagnāciju. Dēvēta par "Indijas kultūras galvaspilsētu", "Procesiju pilsētu" un "Prieka pilsētu".

Politiski pilsēta ir stiprs komunistiskās kustības centrs, Rietumbengāles štatu vairāk nekā trīsdesmit gadus vadīja Indijas Komunistiskā partija (1977–2011).

## Vēsture
Pilsētu nodibināja Britu Austrumindijas kompānija 1690. gadā, uzceļot šeit fortu. 1756. gadā Bengālijas navabs ieņēma nocietinājumu, tomēr nākamajā gadā Roberts Klaivs ar britu karavīru un sipaju palīdzību cietoksni atguva.

1772. gadā Kolkata kļuva par Britu Indijas galvaspilsētu. No 19. gadsimta vidus Kolkatā strauji attīstījās audumu un džutas ražošana. Pilsētā radās indiešu izcelsmes vidusšķira. 19. gadsimta beigās - 20. gadsimta sākumā Kolkata kļuva par Bengāļu renesanses centru. Vēlākajos gados Kolkata kļuva par Indijas neatkarības kustības un Indijas politiskās dzīves galveno centru. 1905. gada Bengālijas sadalīšana divās daļās izsauca politiskas cīņas saasināšanos un angļu preču boikotu. Tas bija viens no iemesliem, kāpēc 1911. gadā Britu Indijas galvaspilsēta tika pārcelta uz Deli.

Otrā pasaules kara laikā Kolkatu divreiz bombardēja japāņu aviācija. Kolkata smagi cieta Bengālijas 1943. gada bada laikā, kad Bengālijā badā nomira vairāk kā 3&nbsp;000&nbsp;000 cilvēku.

Nodibinot neatkarīgo Indiju, Bengālija tika sadalīta hinduistu un musulmaņu daļā. Pilsētu pameta daudzi musulmaņi un tajā savukārt ieplūda daudzi hinduisti no Austrumbengālijas (tagad Bangladeša).

1960. un 1970. gados gados elektroenerģijas krīze, streiki un bruņoto marksistu (naksalītu) kustība veicināja Kolkatas ekonomikas stagnāciju.

21. gadsimta sākumā, saistībā ar attiecību normalizāciju ar Ķīnu un investīcijām no Dienvidaustrumāzijas Kolkatas ekonomiskais stāvoklis pamazām uzlabojas.

## Cilvēki
Kolkatā dzimuši:
* Šrī Aurobindo (1872-1950) — filozofs
* Šatjendranats Boze (সত্যেন্দ্র নাথ বসু, *Satyendra Nath Bose*) (1894-1974) — fiziķis
* A.Č. Bhaktivēdānta Svāmī Prabhupāda (*A.C. Bhaktivedanta Swami Prabhupada*) (1896-1977) — Krišnas Apziņas biedrības dibinātājs
* Šotodžits Rajs (1921-1992) — kinorežisors
* Megnads Saha (মেঘনাদ সাহা, *Meghnad N. Saha*) (1893-1956) — astrofiziķis
* Gajatri Čakravorti Spivaka (*Gayatri Chakravorty Spivak*) (1942-) — literatūrzinātniece
* Rabindranats Tagore (1861-1941) — dzejnieks
* Viljams Tekerijs (*William Makepeace Thackeray*) (1811-1863) — angļu rakstnieks
* Vikrams Saits (*Vikram Seth*) (1952-) — dzejnieks
* Svami Vivekānanda (স্বামী বিবেকানন্দ, *Swami Vivekananda*) (1863-1902) — filozofs

## Atsauces

## Ārējās saites
Kārlis Irbītis

**Kārlis Irbītis** ( — ), pazīstams arī kā **Kārlis Irbīte**, bija latviešu aviokonstruktors, vairāku lidmašīnu un to prototipu autors. Līdz 1942. gadam viņš Latvijā konstruēja ap 30 dažādu lidmašīnu. 

## Dzīvesgājums
[thumb|200px|left|[VEF I-12 lidmašīna]]
Dzimis 1904. gadā Lādes pagastā, 1925. gadā pabeidza mācības Rīgas Valsts tehnikumā (RVT), konstruktora gaitas Latvijas aeroklubā sāka vēl kā RVT mehānikas nodaļas audzēknis, sadarbojās ar lidotāju Nikolaju Pūli. Vēlāk strādāja K. Bakmanes lidmašīnu fabrikā Purvciemā (1926—1930) kā konstruktors un Valsts elektrotehniskajā fabrikā (1935—1942) kā lidmašīnu būves vadītājs. Sadarbojoties ar ASV latvieti aviokonstruktoru profesoru Džonu (Jāni) D. Akermani, viņš uzsāka konstruēt arī pirmo Latvijas militāro lidmašīnu, ko nepaspēja pabeigt līdz 1940. gada okupācijai.
1943. gadā K. Irbītis sāka strādāt Vācijā, bija firmas *Messerschmitt AG* Bavārijā latviešu konstruktoru grupas vadītājs un izstrādāja divmotoru iznīcinātāja Me-10 spārnu konstrukcijas. 

Pēc Otrā pasaules kara dzīvoja Rietumvalstu okupētajā Vācijas daļā, 1948. gadā aizceļoja uz Kanādu. Ar J. Akermaņa ieteikumu viņš kļuva par lidmašīnu rūpnīcas *[[Canadair]]* vecāko inženieri konstruktoru. Viņš risināja parastā klasiskā lidaparāta apvienojumu ar helikopteru *CL-84*, kas spētu bez ieskrējiena pacelties gaisā, kā arī reaktīvās treniņlidmašīnas izveidi. No 1971. līdz 1978. gadam bija konsultants Makgila Universitātē Monreālā.

## Apbalvojumi un pagodinājumi
1990. gadā Latvijas inženieru biedrība un 1992. gadā Latvijas Zinātņu akadēmija iecēla K. Irbīti par savu goda biedru. 1994. gadā viņš ieguva arī Goda Vefieša nosaukumu. K. Irbītis sarakstījis grāmatu par Latvijas aviācijas vēsturi, kas angļu valodā iznākusi 1986. gadā, bet latviešu valodā 2003. gadā. K. Irbītis ir VEF firmas zīmes autors (1934) un pirmo VEF radioaparātu dizaina autors kopā ar savu brāli Ādolfu.

Rīgas dome 2025. gada 21. maijā pieņēma lēmumu skvēram, kurš atrodas Čiekurkalna 4. šķērslīnijā 9A, piešķirt Brāļu Irbīšu skvēra nosaukumu. Brāļi Kārlis Irbītis un Ādolfs Irbītis dzīvoja ēkā, kas atradās uz blakus zemes gabala. Jauno skvēru atklāja 2024. gada decembrī un tajā izbūvēja sanākšanas laukumu, atpūtas vietas, iekopa apstādījumus un paplašināja spēļu un aktivitāšu laukumu.

## Irbīša konstruētās lidmašīnas

* VEF I-11
* VEF I-12
* VEF I-14
* VEF I-15
* VEF I-15b
* VEF I-16
* VEF I-17
* VEF I-18
* VEF I-19
* *[[Canadair CL-84]]*

## Atsauces

## Ārējās saites

* Jāzeps Ločmelis. Latviešu aviokostruktoram Kārlim Irbītim — 100. Sakaru pasaule. 3(35). 2004
* Biogrāfija
* Youtube video: CL-84-1
Indivīds

**Indivīds** (no  — ‘nedalāmais, īpatnis’) jeb **īpatnis** ir ikviens patstāvīgi eksistējošs organisms, kādas bioloģiskas sugas pārstāvis. Indivīds ir arī viens, atsevišķs cilvēks jeb persona. Plašākā nozīmē par indivīdu sauc jebkuru dzīvu vai nedzīvu lietu, ko aplūko kā kādas klases vai tipa pārstāvi.

## Zinātnē

### Bioloģijā
Bioloģijā indivīds tiek definēts kā atsevišķs organisms, kas pārstāv konkrētu bioloģisko sugu un ir spējīgs pastāvēt patstāvīgi. Tas var būt jebkurš dzīvs organisms, sākot no vienšūņiem līdz sarežģītiem daudzšūnu organismiem, piemēram, dzīvniekiem un augiem. Katram indivīdam ir savs unikālais ģenētiskais kods, kas nosaka tā īpašības, izskatu un uzvedību. Bioloģiskajā kontekstā indivīds ir arī sugas izdzīvošanas un evolūcijas pamatvienība, jo tikai indivīdi var vairoties un nodot savus gēnus nākamajām paaudzēm.

### Psiholoģijā
Psiholoģijā indivīds tiek uzskatīts par unikālu personību ar saviem psiholoģiskajiem procesiem, domām, emocijām, motivāciju un uzvedību. Psiholoģiskajā kontekstā indivīds tiek pētīts, lai izprastu, kā viņš attīstās, kā veidojas viņa personība un kā viņš mijiedarbojas ar apkārtējo pasauli. Indivīda uzvedību ietekmē gan iekšējie (bioloģiskie un psiholoģiskie), gan ārējie (sociālie un kultūras) faktori. Tādējādi indivīda izpēte psiholoģijā ir saistīta ar personības attīstību, izzināšanu, emocionālo inteliģenci un uzvedību sabiedrībā.

### Socioloģijā
Socioloģijā indivīds tiek aplūkots kā sabiedrības loceklis, kurš ir daļa no dažādām sabiedrības grupām, institūcijām un kultūras kontekstiem. Šajā ziņā indivīds tiek pētīts attiecībā uz to, kā viņa identitāte, loma un sabiedriskais stāvoklis ietekmē viņa uzvedību un attiecības ar citiem. Socioloģiskā pieeja bieži uzsver indivīda un sabiedrības savstarpējo saistību, izpētot, kā sabiedrības struktūras un normas ietekmē indivīda dzīvi un kā indivīdi var ietekmēt un mainīt šīs struktūras. Sociologi pēta arī to, kā indivīds veido sociālo identitāti, izmantojot mijiedarbību ar citiem, un kādā veidā sociālās normas un vērtības tiek internalizētas.

### Filozofijā
Filozofijā indivīds tiek aplūkots kā unikāla būtne ar savu apziņu, gribu un spēju uz pašnoteikšanos. Filozofi bieži diskutē par indivīda autonomiju, brīvību un atbildību, kā arī par indivīda attiecībām ar valsti, sabiedrību un citiem indivīdiem. Filozofiskajā domā ir arī pieejas, kas analizē indivīda dabu un tā esamības būtību, piemēram, eksistenciālisms, kas uzsver indivīda brīvību un atbildību par savas dzīves jēgas radīšanu. Mūsdienu filozofijā ir aktuālas arī debates par indivīda tiesībām, ētiku un morāli, kā arī par to, kā indivīdi var dzīvot harmonijā ar sabiedrību, ievērojot kopīgās vērtības un normas.

## Ārējās saites
Virgin Atlantic

230px|right
***Virgin Atlantic Airways*** ir viena no lielākajām Lielbritānijas lidsabiedrībām. Uzņēmums dibināts 1984. gadā. Tās galvenās bāzes lidostas ir - Londonas Getvikas lidosta un Londonas Hītrovas lidosta. Vēl viena bāzes lidosta tai ir Mančestras starptautiskā lidosta. Aviokompānijas īsajā pastāvēšanas vēsture neviena no aviokompānijas lidmašīnām nav avarējusi.

Lidsabiedrība pieder Ričarda Brensona *[[Virgin Group]]* (51%) un *[[Singapore Airlines]]* (49%).

## Lidmašīnas
thumb|250px|right|Virgin Atlantic lidmašīna

## Atsauces

## Ārējās saites

* Virgin Atlantic Airways
* Virgin Atlantic Airways lidmašīnas
* Virgin Atlantic pasažieru viedokļi
Bitola

**Bitola** () ir pilsēta Ziemeļmaķedonijas dienvidrietumos, 15 kilometrus no Grieķijas robežas. Osmaņu impērijas laikos, kad tās nosaukums bija **Monastira**, bija svarīga pilsēta ar elitārām skolām un daudzu Eiropas valstu konsulātiem.

## Vēsture
IV gs. p. m. ē. Maķedonijas valdnieks Filips II mūsdienu Bitolas apkaimē nodibināja Hērakleju (*Heraclea Lyncestis*). Romas impērijas laikā pilsēta uzplauka, jo caur to gāja svarīgais ceļš *Via Egnatia* (Dirrahija—Konstantinopole). IV—VI gs. Hērakleja bija bīskapijas centrs. 472. un 479. gadā Bitolu ieņēma Teodorihs. Līdz ar slāvu ierašanos VI gs. beigās Hērakleja panīka.

Slāvi nodibināja savu pili un apmetni pašreizējās Bitolas vietā. X gs. Bitola ietilpa Bulgārijas cara Samuila valstī, bet 1015. gadā to ieņēma Bizantijas imperators Vasilijs II. XI gs beigās atkal nostiprinājās Bulgārijas valsts un Bitola kļuva par svarīgu cara Kalojana valsts pilsētu, tomēr XIII gs. to atkal iekaroja Bizantija. XIV gs. pirmajā pusē Bitola iekļāvās serbu karaļa Stefana Dušana valstī. Šajā laikā Bitola kļuva par vienu no svarīgākajiem Balkānu centriem.

No XIV gs. līdz 1912. gadam Bitola ar nosaukumu Monastira ietilpa Osmaņu impērijā un tās iedzīvotāju vairākums bija musulmaņi. XVII gadsimta osmaņu ceļotājs Evlija Čelebi (*Evliya Çelebi*) atzīmēja, ka Bitolā bija 70 mošejas. Bitola bija sandžaka centrs. Pēc padzīšanas no Ibērijas pussalas valstīm (Spānijas un Portugāles) XV gadsimta beigās Bitolā ieradās sefardi.

XIX gadsimta beigās Bitola kļuva par otru lielāko pilsētu Balkānos (pēc Salonikiem). 1903. gadā brāļi Manaki šeit uzņēma pirmo filmu Balkānu pussalā. 1908. gadā Monastiras kongresā tika pieņemta mūsdienu albāņu valodas rakstība. 1903. gadā Bitolas apkārtne bija viens no IMRO organizētās Ilindenas sacelšanās centriem.

Pēc Pirmā un Otrā Balkānu kariem Bitola iekļāvās Serbijas valstī un sākās Bitolas kā Balkānu centra noriets. Pirmā pasaules kara laikā 1915. gadā pilsētu ieņēma Bulgārijas karspēks, 1916. gadā Antantes spēki pilsētu atguva, tomēr tā palika frontes tuvumā līdz pat 1918. gadam un gandrīz pilnīgi tika nopostīta.

Starp pasaules kariem, Bitolai esot Dienvidslāvijas sastāvā, tā vēl vairāk panīka un Bitolas reģions bija viens no nabadzīgākajiem valstī. Otrā pasaules kara laikā pilsētu atkal okupēja bulgāru spēki. Kopš 1991. gada Ziemeļmaķedonijas valsts dienvidaustrumu galvenais centrs.

## Atsauces

## Ārējās saites
Propāns

**Propāns** (C3H8) ir trešais vienkāršākais alkāns. Tam nav izomēru. Propāns normālos apstākļos ir bezkrāsaina, viegli sašķidrināma gāze bez smaržas. Dažreiz tam piejauc saožamus sēra savienojumus (merkaptānus), lai varētu noteikt noplūdi. Propānu iegūst, pārstrādājot naftu un dabasgāzi. Propānu un smagākus ogļūdeņražus atdala no dabasgāzes pirms ievadīšanas augstspiediena cauruļvados, lai tie tur nesakondensētos.

Propānu plaši lieto par kurināmo. Tas ir viens no sašķidrinātās gāzes (LPG, propāns-butāns) komponentiem. Propānu lieto arī aerosolu baloniņos, freonu vietā, ir bijuši mēģinājumi propānu lietot arī par aukstumnesēju. Propānu var lietot arī par propēna un propanola izejvielām.

## Ārējās saites
Radioaktivitāte

**Radioaktivitāte** (no  — 'izstarot' un *activus* — 'aktīvs, darbīgs') — dažu atomu kodolu spēja pašiem no sevis sabrukt, veidojot jaunus, atšķirīgus kodolus (vai arī mainās kodola iekšējā enerģija). Pastāv divi galvenie radioaktīvās sabrukšanas veidi: alfa sabrukšana un bēta sabrukšana. Dažiem smago elementu kodoliem piemīt spēja spontāni dalīties (sk. kodolu dalīšanās). Alfa sabrukšanas procesā kodols izmet pozitīvi lādētu alfa daļiņu (hēlija atoma kodolu). Šis sabrukšanas veids ir raksturīgs smagajiem elementiem, un to bieži pavada gamma starojums. Bēta sabrukšanā radioaktīvais kodols izstaro bēta daļiņu (elektronu vai pozitronu). Dabisko izotopu (rādija, polonija, urāna, torija un citu) radioaktivitāti sauc par dabisko. Dažādu kodolreakciju rezultātā mākslīgi iegūto izotopu radioaktivitāti sauc par mākslīgu radioaktivitāti.

SI sistēmā radioaktivitāti mēra bekerelos (Bq). Agrāk radioaktivitāti noteica kirī (Ci) mērvienībās, kas tagad ir ārpussistēmas mērvienība. 1 kirī atbilst 3,7·1010 bekereliem.

## Ārējās saites
Fotoelements

**Fotoelements** — ierīce, kuras elektriskie parametri mainās gaismas starojuma iedarbībā. Par fotoelementiem parasti lieto:
* Fotopretestības - ierīces kuru elektriskā pretestība samazinās, palielinoties apgaismojumam. Šie ir lēti un izplatīti fotoelementi, tie gan nav pārāk jutīgi. Fotopretestības lieto gaismas sensoros apgaismojuma mērīšanai.
* Fotodiode - diode, kuras p-n pāreju ir iespējams apgaismot. Fotodiodes shēmā var pieslēgt tieši vai sprostvirzienā. Pieslēdzot tieši, fotodiode darbojas kā saules baterija (ražo elektrību), šādā veidā tā ir mazāk jutīga kā pieslēdzot sprostvirzienā. Pieslēdzot sprostvirzienā, fotodiodei ir ļoti liela elektriskā prestestība, kas samazinās, palielinoties apgaismojumam. Fotodiodes ir jutīgākas par fotopretestībām un tās lieto optiskajās komunikāciju ierīcēs (optisko disku nolasītāju, optisko šķiedru komunikācijās).
* Fotoelektronu daudzkāršotājs - gaismjutīga elektronu lampa. Šīs ierīces ir ļoti jutīgas un spēj atšķirt pat atsevišķus fotonus. Šie ir visjutīgākie fotodetektori, taču tie ir visai sarežģīti un, kur iespējams, tos aizvieto ar fotodiodēm.
* Termiskie detektori - fotoelementi, kas mēra sasilšanu no absorbētas gaismas. Tie parasti ir diezgan mazjutīgi, taču tie var būt ar vienmērīgu jutību dažādas krāsas gaismai.

Fotoelementus plaši lieto zinātnē un tehnikā (televīzijā, skaņu filmās, automātikā un mērtehnikā). Germānija un silīcija fotoelementus izmanto atombaterijās un saules baterijās.

## Skatīt arī
* Fotoefekts
Belci

**Belci**, arī **Beļci** (*Bălți*) ir pilsēta Moldovas ziemeļos pie Dņestras (Nistru) pietekas Reutas paugurainā apvidū. Ziemeļmoldovas lielākā pilsēta. Moldāvu (rumāņu) iedzīvotāji ir apmēram 50%. Precīzs iedzīvotāju skaits nav zināms, jo daudzi iedzīvotāji devušies peļņā uz austrumiem (Krieviju) vai rietumiem (ES). PSRS laikos bija liels rūpniecības centrs, bet pēc tās sabrukuma pilsētā novērojama smaga ekonomiskā krīze.

## Vēsture
Pilsētu 1421. gadā dibināja Lieltuvas dižkunigaiša un Polijas karaļa Vladislava II māsa Ringaļa (Ringalia), kura bija precējusies ar Moldāvijas princi Aleksandru I. 1469. gadā Krimas haniste hana Mengli I Gireja vadībā pilnībā nopostīja pilsētu. Pilsēta atkopās ļoti lēni.

1711. gadā Moldāvijas princis Dimitrije Kantemirs aicināja Krievijas caru Pēteris I kopīgiem spēkiem atbrīvot Moldāviju no Osmaņu impērijas pakļautības. Tam sekojošajā karā Belci bija krievu armijas galvenā bāze.

1812. gada Bukarestes Miera līgums iekļāva Belcus t.s. Besarābijā, respektīvi, Krievijas Impērijā. Tas deva impulsu Belcu attīstībā, jo Moldāvijas galvaspilsēta (Jaši) palika Rumānijas sastāvā.

Starp abiem pasaules kariem Belci bija Rumānijas sastāvā, bet pēc Molotova—Ribentropa pakta un sekojošā PSRS ultimāta Rumānijai, 1940. gada 28. jūnijā pilsētā ienāca padomju karaspēks.

Otrā pasaules kara laikā Belcos atkal bija rumāņu varas iestādes. Rumāņu administrācija tieši neveica holokausta akcijas, tomēr pilsētas ebreju iedzīvotājus deportēja otrpus Prutas uz nacistu kontrolētajiem apgabaliem.

1944. gada 27. febrārī Padomju armija ieņēma Belcus un netālu no pilsētas pirmoreiz sasniedza pirmskara PSRS robežu.

20. gadsimta 80. gadu beigās, kad visā PSRS, arī Moldāvijas PSR aktivizējās sabiedriskās kustības, kas Moldovas gadījumā izvērtās karadarbībā, Belci tika saukti par "kluso pilsētu".

## Atsauces
Ēriks Pētersons

**Ēriks Pētersons** (dzimis , miris ) bija Latvijas futbolists un hokejists. Pētersons Latvijas futbola izlases sastāvā aizvadīja 63 spēles, kurās guva 21 vārtu.

No visiem pirmskara Latvijas izlases futbolistiem Pētersons ir aizvadījis visvairāk spēļu un guvis visvairāk vārtu, tādējādi viņš tiek uzskatīts par pirmskara Latvijas labāko futbolistu. Ēriks Pētersons ar 21 gūtajiem vārtiem ir otrs visu laiku rezultatīvākais izlases vārtu guvējs. Bija arī izlases kapteinis. Latvijas izlasē Pētersons spēlēja laika posmā no 1929. līdz 1939. gadam. Pētersons līdz pat Otrajam pasaules karam spēlēja Rīgas FK vienībā, kuras sastāvā kļuva par pieckārtēju Latvijas čempionu (1930, 1931, 1934, 1935, 1940) un divas reizes ieguva Latvijas kausu (1937, 1939). Pēc Otrā pasaules kara Pētersons emigrēja uz ASV, kur vēl paguva uzspēlēt Čikāgas futbola klubā "Viking". Ēriks Pētersons miris 1987. gadā.

Ieguvis tehnisko zinātņu izglītību, 1930. gadu sākumā strādājis Nacionālā teātra administrācijā.

Pētersons spēlēja arī hokeju, un pat aizvadīja 8 spēles Latvijas hokeja izlasē, kurās guva 2 vārtus. Spēlējis arī bendiju.

## Atsauces

## Ārējās saites
Demokrātija

**Demokrātija** (, *demokratía*; , *dẽmos* — ‘tauta’, , *krátos* — ‘vara’) ir valsts pārvaldes forma, kurā varu īsteno tauta (tiešā demokrātija) vai tās ievēlēti pārstāvji (pārstāvnieciskā demokrātija). Pārstāvnieciskā demokrātija bieži vien ir saistīta ar republiku. Demokrātiskā valstī katram pilsonim ir tiesības piedalīties savas valsts pārvaldīšanā, un tas ir izdarāms balsojot vēlēšanās. Atsevišķu valstij svarīgu lēmumu vai likumu pieņemšanā vai grozīšanā iespējams arī visu pilsoņu balsojums (referendums). Mūsdienās pastāv galvenokārt pārstāvnieciskā demokrātija, kad tauta ievēl pārstāvjus, kas gatavo un pieņem lēmumus tās vārdā.thumbnail|235px|Vēlēšanās katrs pilsonis var atdot savu balsi, tādā veidā realizējot demokrātijas principu, ka vara pieder tautaiValstī, pastāvot demokrātijai, procesus kontrolē pilsoniskā sabiedrība, valsts garantē pilsoniskās sabiedrības suverenitāti un nodrošina tās iekšējo pretrunu risināšanas atklātumu un tiesiskumu. Demokrātijas divi svarīgākie principi ir vienlīdzība un brīvība.

## Demokrātijas veidi
Pasaulē izplatītākais demokrātijas veids ir pārstāvnieciskā demokrātija. Pastāv arī citi demokrātijas veidi, kā tiešā demokrātija, liberālā demokrātija, radikālā demokrātija, sociālā demokrātija, totalitārā demokrātija un citi demokrātijas veidi.

### Pārstāvnieciskā demokrātija

Pārstāvnieciskā jeb reprezentatīvā demokrātija nozīmē, ka pilsoņi balso par noteiktiem cilvēkiem un politiskām partijām, lai tie viņus pārstāvētu un pieņemtu valstij nozīmīgus lēmumus.

### Tiešā demokrātija

Tiešajā demokrātijā valstij visus svarīgos lēmumus īsteno tauta. Tiešā demokrātija bija populāra Senās Grieķijas pilsētvalstī Atēnās. Mūsdienās tiešās demokrātijas iezīmes ir atrodamas Šveices kantonos Apencellē-Innderrodenē un Glarusā.

## Demokrātijas vēsture
Demokrātijas pirmsākumi ir meklējami pirmajos valstiskajos veidojumos Senajā Grieķijā aptuveni 6. gadsimtā p.m.ē. Senajā Grieķijā dominēja tiešā demokrātija, kad visus nozīmīgos lēmumus pieņēma un īstenoja tauta. Tika rīkotas tautas sapulces, kurā ikvienam pilsons, kas vecāks par 20 gadiem, varēja balsot. Tautas sapulcēs tika pieņemti likumi, rīkojās ar valsts kasi, pieteica karus un pasludināja mieru. Ja konkrēts lēmums ieguva balsu vairākumu, tas tika īstenots.

17. un 18. gadsimtā izveidojās jauns demokrātijas modelis — aizsardzības demokrātija, kas stipri atšķīrās no Senajā Grieķijā piekoptā demokrātijas veida. Tajā uzsvars tika likts uz katra indivīda brīvības palielināšanu un tās mērķis bija dot cilvēkiem dzīvot tā, kā viņi to vēlas. Viens no šī modeļa lielākajiem aizstāvjiem bija angļu filozofs Džons Loks.

Mūsdienās dominējošā demokrātijas forma ir pārstāvnieciskā demokrātija, kad pilsoņi ievēl noteiktas politiskās partijas, kas pārstāv viņu intereses.

## Atsauces

## Skatīt arī
*Valsts pārvaldes forma

## Ārējās saites
Latvijas futbola izlases spēles

**[[Latvijas futbola izlase]]** savā pastāvēšanas vēsturē ir aizvadījusi 365 **spēles**, kurās izcīnījusi 113 uzvaras, 80 reizes spēlējusi neizšķirti, bet 172reizes zaudējusi. Kopējā vārtu starpība visās spēlēs ir 394—518.

## Spēļu saraksts
### 1922—1940

### 1992—1999

### 2000—2009

### 2010—2019

## Piezīmes
1978. gada FIFA Pasaules kauss

**1978. gada [[FIFA]] Pasaules kauss** notika Argentīnā no 1. līdz 25. jūnijam. Tas bija pēc skaita 11. Pasaules kausa finālturnīrs. Par uzvarētājiem kļuva laukuma saimnieki Argentīnas izlase, kas finālspēlē papildlaikā ar 3-1 uzvarēja Nīderlandi. Šis bija viens no retajiem finālturnīriem, kas rīkotājvalstij nenesa peļņu, Argentīna cieta zaudējumus $750 miljonu apmērā.

## Stadioni
* *Estadio Antonio Vespucio Liberti*, Buenosairesa - 76 000
* *Estadio José Amalfitani*, Buenosairesa - 49 540
* *Estadio Olímpico de Córdoba*, Kordova - 46 083
* *Estadio Dr. Lisandro de la Torre*, Rosario - 41 654
* *Estadio José María Minella*, Mara del Plata - 35 354
* *Estadio Malvinas Argentinas*, Mendosa - 32 268

## Komandas
Tālāk minētās 16 izlases piedalījās 1978. gada FIFA Pasaules kausa izcīņā. Turnīram automātiski kvalificējās laukuma saimnieki Argentīnas izlase un 1974. gada Pasaules čempioni VFR izlase.

## Turnīra gaita
Turnīra formāts bija tieši tāds pats kā 1974. gada čempionātā. Finālturnīrā piedalījās 16 izlases, kas tika sadalītas četrās grupās katrā pa četrām komandām. No katras grupas 2. kārtā iekļuva 2 spēcīgākās izlases. Otrajā kārtā 8 komandas tika sadalītas 2 grupās. Abu grupu spēcīgākās komandas tikās finālā, bet 2. vietu ieguvējas cīnījās par 3. vietu čempionātā. Lielākais pārsteigums grupu turnīrā bija Peru izlases lieliskais sniegums, kā rezultātā Peru izcīnīja uzvaru savā apakšgrupā. Turnīra otrajā posmā iekļuva visas favorītkomandas. Par uzvarētāju 2. kārtas A grupā kļuva Nīderlande, kas cīnījās neizšķirti ar VFR, bet uzvarēja itāļus un austriešus. Otro vietu A grupā ieņēma Itālija. Savukārt B grupā, kurā spēkiem mērojās 3 Dienvidamerikas komandas Argentīna, Brazīlija un Peru, kā arī poļi, uzvarēja Argentīna, kas apsteidza 2. vietas ieguvējus brazīļus labākas vārtu starpības dēļ, kas tika iegūta sagraujot peruāņus ar 6-0.

Spēlē par trešo vietu tikās Brazīlija pret Itāliju; brazīļi uzvarēja ar 3-0. Finālspēlē tikās laukuma saimnieki Argentīnas izlase pret iepriekšējā čempionāta finālistiem Nīderlandi. Spēles pamatlaiks beidzās neizšķirti 1-1, bet pagarinājumā Argentīna guva 2 bezatbildes vārtus, uzvarot spēlē ar 3-1 un pirmo reizi kļūstot par Pasaules čempioniem. Finālspēlē 2 vārtus mājinieku labā guva čempionāta rezultatīvākais futbolists Mario Kempess.

## Grupu turnīrs

### 1. grupa

### 2. grupa

### 3. grupa

### 4. grupa

## Otrā kārta

### A grupa

### B grupa

## Izslēgšanas turnīrs

### Spēle par 3. vietu
24. jūnijs - Buenosairesa

20px Brazīlija 2-1 Itālija 20px

### Fināls
25. jūnijs - Buenosairesa

20px Argentīna 3-1 (pag) Nīderlande 20px

* Godīgākā komanda: 20px Argentīna

Labākie vārtu guvēji
* 20px Mario Kempess - 6
* 20px Robs Rensenbrinks - 5
* 20px Teofilo Kubiljass - 5
* 20px Leopoldo Luke - 4
* 20px Hanss Krankls - 4

## Ārējās saites
* 1978. gada FIFA Pasaules kauss FIFA mājaslapā
Dienvidaustrumāzija

**Dienvidaustrumāzija** ir Āzijas daļa uz dienvidiem no Ķīnas un uz austrumiem no Indijas. Tās turpinājums uz dienvidiem ir salu virkne, kas nošķir Kluso un Indijas okeānu. Šis reģions ir pazīstams ar to, ka tajā ir diezgan liela seismiskā aktivitāte un tur sastopami daudz vulkāni. Dienvidaustrumāzijā ir 11 neatkarīgas valstis, kurās kopā dzīvo 672 miljoni cilvēku (2021). Šim apgabalam ir ļoti bagāta, daudzveidīga un savdabīga kultūra. Pēdējās desmitgadēs vairākās valstīs strauji augoša ekonomika. Dienvidaustrumāzijas valstīs piekopj vairākas reliģijas, vairums iedzīvotāju kontinentālajā daļa ir budisti. 20. gadsimtā Dienvidaustrumāzijas tautas plosījuši un postījuši kari, kuri vietām vēl turpinās.

## Klimats
Reģiona klimats ir atkarīgs no subekvatoriālās un ekvatoriālās klimata joslām. Reģionā dominē mitras vasaras un sausas ziemas, jo vasara nāk no ekvatora puses, un ziema nāk no tropu gaisa masām. Uz salām ir karsts un mitrs visu gadu, tāpēc ka tās atrodas uz ekvatoriālās klimata joslas. Reģionā dominē vasaras un ziemas musoni. Vasaras musoni vairāk pūš uz kontinentu un atnes daudz nokrišņu un plūdus. Ziemas musoni pūš pretēji - no kontinenta uz salām.

## Ģeogrāfija
thumb|300px|Dienvidaustrumāzijas politiskā karteDienvidaustrumāzijas valstis ir izvietojušās uz Indoķīnas pussalas un Malajas arhipelāga. Uz Indoķīnas pussalas atrodas Vjetnama, Laosa, Kambodža, Taizeme un Mjanma. Malaizija atrodas gan uz Indoķīnas pussalas (Malakas pussala), gan Malajas arhipelāgā. Singapūra atrodas zem Malakas pussalas. No tās to atdala Johoras šaurums. Filipīnas, Bruneja, Austrumtimora un lielākā daļa Indonēzijas atrodas Malajas arhipelāgā. Arhipelāgā ietilpst arī vairāk kā divdesmit pieci tūkstoši salu, lielākās no tām ir Kalimantāna, Sumatra un Sulavesi.

### Ietilpstošās valstis
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Iedzīvotāji
Dienvidaustrumāzijas iedzīvotājus var iedalīt vairākās galvenajās etnolingvistiskajās grupās, tostarp:

* Austronēzieši – dominējoši Filipīnās, Indonēzijā, Malaizijā un daļēji Austrumtimorā.
* Taieši-kadaji – galvenokārt Taizemē un Laosā.
* Monhmeri jeb Austroazieši – ietver hmerus (Kambodža), monus un vjetnamiešus.
* Birmieši (bamaru tauta) – galvenā etniskā grupa Mjanmā.

* Ķīniešu minoritātes – ievērojamas kopienas dzīvo Singapūrā, Malaizijā, Taizemē un Indonēzijā.

Daudzās valstīs dzīvo arī vietējās (autohtonas) cilšu grupas, piemēram, dajakieši un toradži Indonēzijas salās, vai hmongi un Aka kalnos Laosas, Vjetnamas un Taizemes pierobežās.

Reģiona demogrāfija ir dinamiska, ar augstu urbanizācijas līmeni, īpaši Singapūrā, Kualalumpurā, Džakartā un Bangkokā. Vienlaikus pastāv liels lauku iedzīvotāju īpatsvars, īpaši Laosā, Mjanmā un Austrumtimorā.

Migrācija (iekšējā un starptautiskā) būtiski ietekmē iedzīvotāju struktūru, īpaši darba spēka migrācija no Mjanmas, Laosas un Kambodžas uz Taizemi un Singapūru.

## Atsauces
Hāga

**Hāga** ( vai * 's-Gravenhage*) ir pilsēta Nīderlandes rietumos, pie Ziemeļjūras. Trešā lielākā (aiz Amsterdamas un Roterdamas) pilsēta Nīderlandē un Dienvidholandes provinces centrs. Kaut arī Amsterdama pēc konstitūcijas ir Nīderlandes galvaspilsēta, faktiskā valsts galvaspilsēta ir Hāga; tajā atrodas valsts parlaments un valdība, kā arī monarha ģimene.

## Vēsture
Hāgu 1248. gadā dibināja Svētās Romas impērijas ķeizars, Holandes grāfs Vilems II. Viduslaikos tā bija Holandes grāfa administratīvais centrs. Bagātās pilsētas kā Delfti, Leidene u. c. vienojās, ka necilā Hāgas pilsētiņa būtu kompromiss savstarpējo attiecību kārtošanas vietai. Līdz pat 16. gadsimtam Hāgai bija aizliegts celt aizsardzības mūrus.

Napoleona karu laikā 1806. gadā franču okupācijas spēki piešķīra Hāgai pilsētas tiesības. Pilsēta sāka strauji attīstīties tikai 19. gadsimtā, kad ievērojami palielinājās Hāgas politiskā nozīmība.

## Iestādes un ievērojamas vietas
Ekonomikā pazīstama kā kompānijas Shell galvenās mītnes vieta.

Starptautiskā Kriminālā tribunāla bijušajai Dienvidslāvijai, Starptautiskās Justīcijas tiesas, Starptautiskās Krimināltiesas, Europol un Eurojust mītnes vieta.

No muzejiem ievērojami:

* *[[Madurodam]]* — miniatūra pilsētiņa mērogā 1:25
* *[[Mauritshuis]]* — mākslas muzejs ar Vermēra un Rembranta darbiem
* Ešera muzejs — mākslas muzejs ar Ešera darbiem
* *[[Gemeentemuseum]]* — mākslas muzejs ar pasaulē lielāko Mondriāna darbu kolekciju

## Cilvēki
Hāgā dzimuši:

* Diks Advokāts (*Dick Advocaat*) (1947-) — futbola treneris
* Henriks Berlage (*Hendrik Petrus Berlage*) (1856—1934) — arhitekts
* Mihaels Bogerds (*Michael Boogerd*) (1972-) — riteņbraucējs
* Vilems Drēss (*Willem Drees*) (1886—1988) — politiķis
* Juliana (*Juliana der Nederlanden*) (1909—2004) — Nīderlandes karaliene
* Teo van Gogs (*Theo van Gogh*) (1957—2004) — kinorežisors
* Jāps de Hops Shefers (*Jaap de Hoop Scheffer*) (1948-) — NATO generālsekretārs
* Kristiāns Heigenss (*Christiaan Huygens*) (1629—1695) — fiziķis
* Sofija fon der Falca (*Sophie von der Pfalz*) (1630—1714) — augstmane
* Henriks Kazimirs (*Hendrik Casimir*) (1909—2000) — fiziķis
* Gustavs Krups (*Gustav Krupp von Bohlen und Halbach*) (1870—1950) — uzņēmējs
* Simons van der Mērs (*Simon van der Meer*) (1925—2011) — fiziķis
* Seiss Noteboms (*Cees Nooteboom*) (1933-) — rakstnieks
* Saskija Sasena (*Saskia Sassen*) (1949-) — socioloģe
* Jans Tinbergens (*Jan Tinbergen*) (1903—1994) — ekonomists
* Nikolass Tinbergens (*Nikolaas Tinbergen*) (1907—1988) — zoologs
* Vilems I (*Willem I der Nederlanden*) (1772—1843) — Nīderlandes karalis
* Vilems II (*Willem II der Nederlanden*) (1792—1849) — Nīderlandes karalis
* Vilems V (*Willem V van Oranje-Nassau*) (1748—1806) — politiķis
* Vilhelmina (*Wilhelmina der Nederlanden*) (1880—1962) — Nīderlandes karaliene

## Atsauces

## Ārējās saites
Tronheima

**Tronheima** (, ) ir pilsēta Norvēģijas centrālajā daļā, osta Norvēģu jūras krastā. Trešā lielākā Norvēģijas pilsēta, Trendelāgas filkes un Tronheimas komūnas administratīvais centrs. Ievērojams izglītības centrs — šeit atrodas divas universitātes ar 30 000 studentiem. Tūrisma centrs — ievērojamākā celtne ir no 1070. līdz 1300. gadam celtā Tronheimas katedrāle — svarīgākā Norvēģijas baznīca, vistālāk uz ziemeļiem esošā viduslaiku katedrāle un līdz 1906. gadam Norvēģijas karaļu kronēšanas vieta.

## Vēsture
Tronheimai ir īpaša vieta Norvēģijas agrīnajā vēsturē. Šeit Nidelvas upes grīvā ir senās Norvēģijas tautas sapulces — *Øretinget* vieta. Šajā vieta 872. gadā tika ievēlēts pirmais droši zināmais Norvēģijas karalis Haralds I Skaistmatis (valdīja 872-933). 997. gadā Olafs I pieminēja Tronheimas pilsētu, nosaucot to par Kaupangenu (*Kaupangen*).

Tomēr visus viduslaikus Tronheima bija pazīstama ar nosaukumu Nidarosa (*Nidaros*), un līdz 1217. gadam bija Norvēģijas galvaspilsēta. Ap 1000. gadu pilsētā dzīvoja Leifs Eriksons. 1179. gadā apkārtnē Svere Sigurdsons guva uzvaru pār troņa pretendentu Erlingu Skaki (*Erling Skakke*). Tronheima bija arhibīskapijas centrs no 1152. gada un visus viduslaikus bija svētceļojumu mērķis no apkārtējām zemēm.

XVII gadsimta vidū osta nogruvumos aizsērēja un bija mazāk lietojama. No XVI gadsimta beigām līdz XIX gadsimta vidum pilsēta 10 reizes nopietni cieta ugunsgrēkos. 1658. gadā 10 mēnešus Tronheima bija Zviedrijas sastāvā, pamatojoties uz Roskildes miera līgumu.

1930. gadā, pēc Kristiānijas pārdēvēšanas par Oslo, tika pieņemts lēmums par Tronheimas pārsaukšanu vecajā Nidarosas vārdā, tomēr iedzīvotāju sašutuma dēļ lēmums tika atcelts.

Otrā pasaules kara laikā Tronheimā bija liela Trešā reiha zemūdeņu bāze (DORA 1), no kurienes tās uzbruka Sabiedroto konvojiem Atlantijas okeānā.

## Sports
Tronheimā darbojas vairāki sporta klubi. Pazīstamākais ir Norvēģijas titulētākais futbola klubs *[[Rosenborg BK ]]*, kas savas mājas spēles aizvada *[[Lerkendal stadions|Lerkendal]]* stadionā. Šajā stadionā tika aizvadīta arī 2016. gada UEFA Superkausa spēle. Tronheima ir mājvieta arī futbola klubam *[[Ranheim Fotball]]*.

Tronheimā divas reizes risinājās Pasaules čempionāts ziemeļu slēpošanā — 1997. un 2025. gadā.

## Cilvēki
Tronheimā dzimuši:

* Mārita Bjergena (*Marit Bjørgen*; 1980) — slēpotāja
* Tomijs Ingebritsens (*Tommy Ingebrigtsen*; 1977) — tramplīnlēcējs
* Ingrīda Kristiansena (*Ingrid Kristiansen*; 1956) — skrējēja
* Erlends Loe (*Erlend Loe*; 1969) — rakstnieks

## Atsauces

## Ārējās saites
Lietuvas basketbola izlase

**Lietuvas basketbola izlase** ir komanda, kas pārstāv Lietuvu Olimpiskajās spēlēs, Pasaules čempionātos, Eiropas čempionātos un citās starptautiskās basketbola sacensībās.

Izlases lielākais panākums ir trīs zelta medaļas 1937., 1939. un 2003. gada Eiropas čempionātā basketbolā. Komanda izcīnīja bronzas medaļas 1992., 1996. un 2000. gada Olimpiskajās spēlēs, kā arī  2010. gada Pasaules kausa izcīņā.

Pašlaik (2023. gada septembris) Lietuvas izlase FIBA Pasaules izlašu rangā ieņēma 10. vietu.

## Sasniegumi

## Sastāvs
Lietuvas izlases sastāvs dalībai 2025. gada Eiropas čempionātam basketbolā.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Lietuvas basketbola federācija
Kursenieki

**Kursenieki** ( — 'kurši';  vai *kuršiai*; pašnosaukums — **kāpenieki** ()) ir gandrīz izmirusi baltu etniska grupa, Kuršu kāpu pirmiedzīvotāji. Viņu runātā kursenieku valoda bija ļoti tuva Kurzemes latviešu valodas izloksnēm. Otrā pasaules kara beigās gandrīz visi kursenieki kopā ar Kuršu kāpās dzīvojošajiem vāciešiem devās bēgļu gaitās uz Vāciju. 2004. gadā Latvijas Universitātes ekspedīcija Kuršu kāpās apzināja divus cilvēkus, kuri joprojām runāja kursenieku valodā.

Iespējams, kursenieku izcelsme ir pazīstamajam filozofam Imanuelam Kantam (1724—1804), Nikolajam Kopernikam (1473—1543) (no vāciskotā kursenieku pašnosaukuma *Koperniker*) un teoloģijas profesoram Ludvigam Rēzam.

Kursenieki dzīvoja ciemos un gandrīz visi nodarbojās ar zvejniecību. 20. gadsimta 20.—30. gados lielākie ciemi bija Nīde (Nida), Šatenurta (Jodkrante), Preiļi (Preila) un Pērvelka (Pervalka). No 1923. gada, kad Klaipēdas apgabals līdz ar Kuršu kāpām tika pievienots Lietuvai, līdz 1939. gadam, kad Lietuva šo apgabalu zaudēja, Latvijas valsts iestādes centās īstenot kultūras sakarus ar kurseniekiem.


Attēls:Kurenwimpel aus Nidden (2004).JPG|Kursenieku zvejas laivu — kurēnu — īpašumzīme-vējrādis Nidā
Attēls:Nida-Thomas-Mann-Haus01.jpg|Vācu rakstnieka Tomasa Manna celta Kursenieku māja
Attēls:Ethnographic Cemetery And Christenings - Krikštas Nidos kapinēse (2010) - panoramio.jpg|Atjaunotās kursenieku koka kapu zīmes Nidas kapsētā
Attēls:Keitelkahn Gil.No 60.jpg|Kurēns „Gil. No 60” 1938. gadā


## Atsauces

## Skatīt arī
* Kursenieku valoda
* Kuršu valoda

## Ārējās saites

* Rietumbalti un viņu kaimiņi kultūru krustcelēs
* Kursenieki un to valoda Latvijas un latviešu pētījumos un publikācijās
* Kursenieki — Vēstures terminu skaidrojošā vārdnīca
* Die Kuren no *wiki-de.genealogy.net*
Serbijas basketbola izlase

**Serbijas basketbola izlase** ir komanda, kas pārstāv Serbiju tādās starptautiskās basketbola sacensībās kā Olimpiskās spēles, Pasaules čempionāts un Eiropas čempionāts. Iepriekšējie valsts nosaukumi bija Dienvidslāvija un Serbija un Melnkalne.

Izlases lielākais panākums ir uzvara 1998. un 2002. gada Pasaules čempionātos, kā arī izcīnītā sudraba medaļa 1996. un 2016. gada Olimpiskajās spēlēs.

Pašlaik (2024. gada marts) Serbijas izlase FIBA Pasaules izlašu rangā ieņem 4. vietu.

## Sasniegumi

## Atsauces

## Ārējās saites
* Serbijas Basketbola federācija
Francijas basketbola izlase

**Francijas basketbola izlase** ir komanda, kas pārstāv Franciju tādās starptautiskās basketbola sacensībās kā Olimpiskās spēles, Pasaules čempionāts un Eiropas čempionāts.

Izlases lielākais panākums ir 4 sudraba medaļas 1948. un 2000. kā arī 2020. gada Olimpiskajās spēlēs un 2024. gada spēlēs.

Pašlaik (2024. gada marts) Francijas izlase FIBA Pasaules izlašu rangā ieņem 9. vietu.

## Sasniegumi

## Sastāvs
Francijas izlases sastāvs dalībai 2023. gada Pasaules čempionātam basketbolā.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Francijas basketbola federācija  
*France FIBA profile
*France National Team – Men at Eurobasket.com
*France Basketball Records at FIBA Archive
Itālijas basketbola izlase

**Itālijas basketbola izlase** ir komanda, kas pārstāv Itāliju tādās starptautiskās basketbola sacensībās kā Olimpiskās spēles, Pasaules čempionāts un Eiropas čempionāts.

Izlases lielākais panākums ir sudraba medaļa 1980. un 2004. gada Olimpiskajās spēlēs.

Pašlaik (2023. gada septembris) Itālijas izlase FIBA Pasaules izlašu rangā ieņem 13. vietu.

## Sasniegumi

## Atsauces

## Ārējās saites
* Itālijas basketbola federācija