open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Krievijas Federācijas autonomais apgabals

[300px|thumbnail|Ebreju autonomais apgabals [Krievijas Federācijas kartē.]]
**Krievijas Federācijas autonomais apgabals** ir Krievijas Federācijas administratīvā iedalījuma veids.

## Likvidētie un pārveidotie [[Krievijas PFSR]] autonomie apgabali
### Eiropas daļas austrumos
* Pievolgas vācu autonomais apgabals (*АО немцев Поволжья*, 1918), no 1923. gada Volgas Vācu APSR, likvidēta 1941. gadā
* Votu autonomais apgabals (*Вотская АО*, 1920), tad Udmurtu AA (*Удмуртская АО*, 1932), no 1936. gada Udmurtijas APSR
* Čuvašu autonomais apgabals (*Чувашская АО*, 1920), no 1925. gada Čuvašijas APSR
* Mariešu autonomais apgabals (*Марийская АО*, 1920), no 1936. gada Mari APSR
* Mordviešu autonomais apgabals (*Мордовская АО*, 1930), no 1934. gada Mordvijas APSR
* Komiešu (Zirjanu) autonomais apgabals (*АО Коми (Зырян)*, 1921), no 1936. gada Komi APSR

### Eiropas daļas dienvidos
* Adigejas (čerkesu) autonomais apgabals (*Адыгейская (Черкесская) АО*, 1922), tad Adigejas AA (*Адыгейская АО*, 1928), no 1992. gada Adigejas Republika 
* Kalmiku autonomais apgabals (*Калмыцкая АО*, 1920), no 1935. gada Kalmikijas APSR (bija likvidēta 1943-1957)
* Kabardiešu autonomais apgabals (*Кабардинская АО*, 1921), no 1922. gada Kabardijas-Balkārijas AA (*Кабардино-Балкарская AO*), no 1936. gada Kabardijas-Balkārijas APSR
* Karačajas-Čerkesijas autonomais apgabals (*Карачаево-Черкесская АО*, 1922), 1926. gadā sadalīja Karačajas AA (1926-1943) un Čerkesijas AA, 1957. gadā atkal apvienoja
* Čečenu autonomais apgabals (*Чеченская АО*, 1922) un Ingušu autonomais apgabals (*Ингушская АО*, 1924), 1934. gadā apvienoja Čečenijas-Ingušijas AA, 1936. gadā Čečenijas-Ingušijas APSR 
* Ziemeļosetijas autonomais apgabals (*Северо-Осетинская АО*, 1924), no 1936. gada Ziemeļosetijas APSR

### Sibīrijā un Tālajos Austrumos
* Oiratu autonomais apgabals (*Ойратская АО*, 1922), no 1932. gada Oirotu AA (*Ойротская АО*), no 1948. gada Kalnu Altaja AA (*Горно-Алтайская АО*), no 1992. gada Altaja Republika
* Hakasu autonomais apgabals (*Хакасская АО*, 1930), no 1991. gada Hakasijas Republika
* Tuviešu autonomais apgabals (*Тувинская АО*, 1944), izveidoja no anektētās Tivas Tautas republikas, 1961. gadā pārveidoja par Tivas APSR
* Burjatu-mongoļu autonomais apgabals (*Бурят-Монгольская АО*, 1921) un Mongoļu-burjatu autonomais apgabals (*Монголо-Бурятская АО*, 1921), 1923. gadā apvienoja Burjatu-mongoļu APSR

### Vidusāzijā
* Karakirgīzu autonomais apgabals (*Кара-Киргизская АО*, 1924), no 1925. gada Kirgīzu AA, no 1926. gada Kirgīzijas APSR, no 1936. gada Kirgīzijas PSR
* Karakalpaku autonomais apgabals (*Каракалпакская АО*, 1925), no 1932. gada Karakalpakijas APSR, no 1936. gada Uzbekijas PSR sastāvā

## Atsauces
Marko Štrellers

**Marko Štrellers** (, dzimis ) ir bijušais Šveices futbolists, spēlēja uzbrucēja pozīcijā, bijis Šveices futbola izlases dalībnieks.

Savu karjeras lielāko daļu pavadījis Šveices komandā ''Basel'', kuras rindās viņš astoņas reizes kļuva par Šveices Superlīgas čempionu. Ar Vācijas klubu *[[VfB Stuttgart]]* 2007. gadā kļuvis par Vācijas Bundeslīgas uzvarētāju.

Šveices futbola izlasi pārstāvējis no 2003. līdz 2011. gadam. Piedalījies 2006. gada FIFA Pasaules kausā un 2008. gada Eiropas čempionātā.

## Sasniegumi
**Basel**

* Šveices Superlīga: 2003–04, 2007–08, 2009–10, 2010–11, 2011–12, 2012–13, 2013–14, 2014–15
* Šveices kauss: 2007–08, 2009–10, 2011–12

**VfB Stuttgart**

* Vācijas Bundeslīga: 2006–07

## Ārējās saites
Ludoviks Manjē

**Ludoviks Manjē** (, dzimis ) ir Šveices futbola treneris un bijušais futbolists, spēlēja aizsarga pozīcijā, bijis Šveices futbola izlases dalībnieks. Kopš 2022. gada Manjē ir Šveices Superlīgas kluba *[[FC Lausanne-Sport|Lausanne-Sport]]* galvenais treneris.

Savas karjeras laikā spēlējis Šveicē un Vācijā. Ar ''Werder Bremen'' komandu 2004., bet ar *[[VfB Stuttgart]]* komandu 2007. gadā uzvarējis Vācijas Bundeslīgā.

Šveices futbola izlasi pārstāvējis no 2000. līdz 2010. gadam. Piedalījies 2004. un 2008. gada Eiropas čempionātā, kā arī 2006. un 2010. gada FIFA Pasaules kausā.

## Sasniegumi

### Spēlētāja karjera
**Werder Bremen**

* Vācijas Bundeslīga: 2003–04
* Vācijas kauss: 2003–04

**VfB Stuttgart**

* Vācijas Bundeslīga: 2006–07

## Ārējās saites
Liepājas Mūzikas, mākslas un dizaina vidusskola

**PIKC Liepājas Mūzikas, mākslas un dizaina vidusskola** ir Liepājas profesionālās izglītības mācību iestāde, kas izveidota 2016. gadā, tajā apvienojoties Emiļa Melngaiļa Liepājas Mūzikas skolai un Liepājas Dizaina un mākslas vidusskolai.

Skolas administrācija atrodas Ausekļa ielā 11/15. Mākslas izglītības programmas apgūst Alejas ielā 18, bet mūzikas izglītības programmas Radio ielā 8 (koncertzālē Lielais dzintars).

## Izglītības programmas
### Mākslas un dizaina vidējās profesionālās izglītības programmas
* Apģērbu dizaina izglītības programma 
* Vizuālā tēla stilista izglītības programma
* Foto dizaina izglītības programma
* Arhitektūras izglītības programma, Interjera dizaina izglītības programma
* Multimediju dizaina izglītības programma
* Reklāmas dizaina izglītības programma
* Ādas izstrādājumu dizaina izglītības programma
* Koka izstrādājumu dizaina izglītības programma
* Metāla izstrādājumu dizaina izglītības programma
* Keramikas izstrādājumu izglītības programma
* Tekstilizstrādājumu izglītības programma

### Mūzikas vidējās profesionālās izglītības programmas
* Taustiņinstrumentu spēles izglītības programma
* Diriģēšanas izglītības programma
* Mūzikas (populārās un džeza) izglītības programma
* Pūšaminstrumentu spēles izglītības programma
* Stīgu instrumentu spēles izglītības programma
* Stīgu instrumentu spēles (ģitāra) izglītības programma
* Mūzikas projektu vadība un Mūzikas vēsture un teorija izglītības programmas
* Sitaminstrumentu spēles izglītības programmas
* Vokālās mūzikas izglītības programmas

### Mūzikas profesionālās ievirzes izglītības programmas
* Klavierspēles un akordeona spēles izglītības programma
* Flautas spēles, Obojas spēles, Klarnetes spēles, Mežraga spēles, Trompetes spēles, Trombona spēles izglītības programmas
* Vijoļspēles, Čella spēles izglītības programma
* Sitaminstrumentu spēles izglītības programma	 
* Kora klases izglītības programma
* Ģitāras spēles izglītības programma

## Atsauces
Meža opera

**Meža opera** (, ) ir amfiteātra formas atvērtā tipa koncertzāle, kas atrodas Sopotā, Polijā, ar ietilpība 5047 sēdvietas. Orķestra bedrē var izvietoties 110 muzikanti.

## Vēsture
Meža operas amfiteātris tika uzcelts 1909. gadā. Mūsdienu Sopotas teritorija tolaik ietilpa Vācijas Impērijā. Meža opera tika izmantota dažādiem izklaides pasākumiem un izrādēm, tostarp operas izrādēm un dziesmu svētkiem. Pēc Pirmā pasaules kara un gandrīz līdz pat Otrā pasaules kara beigām tā bija Sopotas operas festivālu (*Zoppot Festspiele*) vieta, Sopota tika atzīta visā Eiropā un bieži tika apzīmēta kā Ziemeļu Baireita, salīdzinot Sopotas festivālu  ar Baireitas festivālu. Tajā laikā katru gadu regulāri tika izrādītas galvenokārt vācu komponista Riharda Vāgnera operas un muzikālās drāmas.
thumb|250px|Pirmā Sopotas festivāla (''Zoppot Waldfestspiele'') plakāts (1909)
Pēc Otrā pasaules kara Baltijas Valsts opera Gdaņskā katru gadu no 1962. līdz 1977. gadam rīkoja dažas izrādes Meža operā ("Aīda" 1962. gadā, *Halka* 1964. gadā, *Der Zigeunerbaron* 1965. gadā, "Gulbju ezers" 1968. gadā, "Sikspārnis" 1977. gadā), un dažkārt arī vēlākos gados (*Tannhäuser* 2000. gadā).

Katru gadu, sākot ar 1964. gadu (ar nelielu pārtraukumu 80. gadu sākumā), Meža operā notiek Sopotas Starptautiskais dziesmu festivāls, kurus organizē Kultūras un mākslas ministrija sadarbībā ar Polijas Mākslas aģentūru (PAGART). Tas bija mūzikas pasākums, ko toreiz ar televīzijas starpniecību pārraidīja uz Austrumu bloka valstīm. Sākot ar 1994. gadu Polijas televīzijas valsts uzņēmums kļuva par festivāla producentu.

Bez Sopotas festivāla pasākumiem Meža operā norisinājušies arī citi koncerti. 2001. gada 28. jūnijā tur sniedza koncertu Minhenes filharmoniskais orķestris Džeimsa Levaina vadībā.

Tika mēģināts atjaunot Sopotas Vāgnera festivālu Meža operas izveides 100. gadadienā (2009. gada 20. jūlijā) ar īpašu notikumu — koncertuzvedumu "Reinas zelts" (*Das Rheingold*), ko diriģēja Jans Lathams-Konigs. Pirmo reizi kopš 1930. gadu beigām atkal tika uzvests Riharda Vāgnera darbs, kā arī paziņots par ieceri tuvāko gadu laikā iestudēt atlikušās "Nībelunga gredzena" daļas Sopotā (tostarp dažas no tām Meža operā).

Sākot ar 2009. gada rudeni līdz 2012. gada maijam Sopotas meža operā tika veikta plaša renovācija un modernizācija.

## Atsauces

## Ārējās saites

* The BART Forest Opera 
* The Forest Opera in Sopot
* Zoppoter Waldoper: Wagner's operas in Zoppot

## Skatīt arī
* Sopotas Starptautiskais dziesmu festivāls
Aizkraukles novada vidusskola

**Aizkraukles novada vidusskola** ir Aizkraukles izglītības iestāde, kas izveidota 2016. gadā, apvienojoties Aizkraukles novada ģimnāzijai, Aizkraukles 1. vidusskolai un Aizkraukles pamatskolai.

Skolas administrācija atrodas Lāčplēša ielā 21 Aizkrauklē, nodarbības notiek arī skolas ēkā Draudzības krastmalā 5, Aizkrauklē.

## Izglītības programmas
* Pamatizglītības programma, kods 21011111
* Speciālā pamatizglītības programma izglītojamajiem ar mācīšanās traucējumiem, kods 21015611
* Speciālā pamatizglītības  programma izglītojamiem ar garīgās attīstības traucējumiem, kods 21015811
* Speciālās pamatizglītības programma izglītojamajiem ar smagiem garīgās attīstības traucējumiem vai vairākiem smagiem attīstības traucējumiem, kods 21015911 
* Vispārējās vidējās izglītības programma, kods 31016011
* Vispārējās vidējās izglītības vispārizglītojošā programma, kods 31011011
* Vispārējās vidējās izglītības matemātikas, dabaszinātņu un tehnikas virziena programma, kods 31013011

## Reitings
Aizkraukles novada vidusskola 2024. gadā ierindojās 10. vietā starp pilsētu vidusskolām Draudzīgā Aicinājuma fonda Skolu reitingā.

## Atsauces
Aizputes vidusskola

**Aizputes vidusskola** ir Dienvidkurzemes novada pašvaldības dibināta vispārējās izglītības iestāde, kas atrodas Ziedu ielā 7 Aizputē.

## Izglītības programmas

* Pirmsskolas izglītības programma (kods 01011111);
* Pamatizglītības programma (kods 21011111);
* Speciālās pamatizglītības programma izglītojamajiem ar mācīšanās traucējumiem (kods 21015611);
* Vispārējās vidējās izglītības vispārizglītojošā virziena programma (kods 31011011);
* Vispārējās vidējās izglītības matemātikas, dabaszinību un tehnikas virziena programma (kods 31013011);
* Vispārējās vidējās izglītības programma (kods 31016011).

## Vēsture
thumb|270px|Aizputes pilsētas skolas ēka Atmodas ielā 22 (pēc 1902)
thumb|270px|Aizputes Valsts ģimnāzijas ēka Skolas ielā 1 (pēc 1931)
Aizputes pilsētas skola ar četrām klasēm kopš 1902. gada atradās Atmodas ielā 22 (tagadējā Aizputes novada Domes ēkā). 1914. gadā skolas ēku pamatīgi pārbūvēja, uzceļot otro stāvu.

Tomēr par savu dibināšanas gadu skola uzskata 1921. gadu, kad bijušajā Aizputes pilsmuižas kungu mājā 15. septembrī atklāja Aizputes apriņķa vidusskolu, 1931. gadā to pārdēvēja par Aizputes Valsts ģimnāziju, bet 1946. gadā par Aizputes vidusskolu. Vidusskola līdz 1969. gadam atradās Skolas ielā 1, tad tā pārcēlās uz jaunu vidusskolas ēku Ziedu ielā 7.

### Skolas direktori
* Kārlis Spuris (1921-1922)
* K. Veidemanis (1922-1931)
* Pauls Pakalniņš (1931-1938)
* Jānis Bērtulis (1938-1940)
* Voldis Valdmanis (1940-1941)
* Dāvids Grauds (1941-1942)
* Žanis Kalve (1942-1944)
* Ansis Vītoliņš (1944-1946)
* Vilhelms Tumšs (1946-1952)
* Valda Baltiņa (1952-1956)
* Ingrīda Valaine (1956-1958), (1985-1986)
* Alvīne Freiberga (1958-1960)
* Voldemārs Kalniņš (1960-1969)
* Ilgmars Petrovics (1969-1985)
* Imants Kagainis (1986-1998)
* Liveta Sprūde (1998-2012)
* Gunta Vīdnere (kopš 2012)

## Skolēni
* Rita Aksenoka (Vīdnere), juriste

## Atsauces
Rietumu apgabals

**Rietumu apgabals** bija viens no Krievijas PFSR administatīvi teritoriālā iedalījuma vienībām tās rietumos. Izveidots 1929. gada 2. oktobrī no Smoļenskas, Brjanskas un Kalugas guberņām un Tveras guberņas dienvidu daļas. Robežojās ar Ukrainas PSR dienvidos, Baltkrievijas PSR un Latviju rietumos, Ļeņingradas apgabalu ziemeļos un Maskavas un Centrālo Melnzemes apgabaliem austrumos. Apgabala centrs bija Smoļenska, citas lielākās pilsētas bija Bežica, Brjanska un Rževa. Apgabals likvidēts 1937. gada 27. septembrī, izveidojot Smoļenskas un Orlas apgabalus.

## Atsauces

## Ārējās saites
1+1 International

***1+1 International*** ir starptautisks informatīvi izklaidējošs Ukrainas televīzijas kanāls, kas paredzēts ukraiņu diasporai un tiek primāri pārraidīts visā Ziemeļamerikā un Eiropā. Tas ir Ukrainas kanāla 1+1 starptautiskais māsas kanāls un sāka raidīt 2006. gada 1. martā. Kanāls ir daļa no mediju konglomerāta *[[1+1 Media Group]]*, kas ir saistīts ar oligarhiem Ihoru Kolomoiski un Ihoru Surkisu.

*1+1 International* saturs tiek pārraidīts 24 stundas diennaktī, un to vada bijusī televīzijas žurnāliste Ivanna Naida. Tas ir pieejams satelīttelevīzijā un kabeļtelevīzijā visā pasaulē, kā arī daudzu viesnīcu numuros Eiropā. Televīzijas kanāla programma tiek sastādīta no programmām un seriāliem, kas filmēti pēc TV kanālu 1+1, 2+2, TET pasūtījuma. *1+1 International* tiek pozicionēts kā ģimenei draudzīgs kanāls.

## Vēsture
*1+1 International* tika licencēts pārraidīšanai Kanādā 2014. gadā.

Televīzijas kanāls ir noslēdzis līgumu ar vienu no vadošajiem Polijas kabeļtelevīzijas un satelīttelevīzijas nodrošinātājiem *[[Orange Polska]]*. Kopš 2014. gada kanāls ir pieejams tīklā, kas aptver visu Polijas teritoriju.

2015. gada aprīlī *1+1 International* pārtrauca raidīt no *[[HOT BIRD 10|HotBird]]* satelīta.

2016. gadā *1+1 International* tika iekļauts jaunajā Eiropas mediju platformā *[[OnPrime TV]]*. Šis pakalpojums ir pieejams 29 Eiropas valstīs, kā arī Apvienotajā Karalistē. 1+1 International ir pieejams arī *[[Virgin Media TiVo]]* platformā Apvienotajā Karalistē un operatora *[[Vodafon Kabel Deutschland]]* klāstā Vācijā. Tajā pašā gadā kanāls parakstīja līgumu ar vienu no galvenajiem Kanādas televīzijas tirgus dalībniekiem *[[Bell Canada]]*. Kanāls ir pieejams *[[Bell Fibe TV]]* Ukrainas pakā, kuras abonentu bāze ir 1 200 000 mājsaimniecību.

Kopš 2017. gada 17. janvāra televīzijas kanāls tiek pārraidīts 16:9 formātā.

*1+1 International* apraides paku kopējais pārklājums 2017. gadā pārsniedza 20 miljonus auditoriju, liecina *[[1+1 Media Group]]* preses dienesta informācija. Taču pēc Ukrainas Kultūras, jaunatnes un sporta ministrijas teiktā, kanāls vidēji tolaik tika skatīts 27 minūtes dienā.

2022. gada 13. aprīlī televīzijas kanāls sāka pārraidīt augstas izšķirtspējas (HD) standartā.

2022. gada 15. decembrī Ukrainas Valsts televīzijas un radio apraides komiteja atkārtoti izsniedza *1+1 International* licenci un apstiprināja zīmola maiņu uz *[[1+1 (TV kanāls)|1+1 Ukraina]]*, kas kļuva par rezerves kanālu mediju grupas galvenajam kanālam 1+1. Līdz ar to *1+1 International* turpinājumam 22.decembrī tika pieteikta jauna licence.

## Satelīttelevīzijas apraide

## Atsauces
Andreass Ivanšics

**Andreass Ivanšics** (, dzimis ) ir bijušais Austrijas futbolists, spēlēja pussarga pozīcijā, bijis Austrijas futbola izlases dalībnieks.

Savas karjeras laikā spēlējis Austrijā, Grieķijā, Vācijā, Spānijā, ASV un Čehijā.

Austrijas futbola izlasi pārstāvējis no 2003. līdz 2014. gadam, kopumā aizvadot 69 mačus. Piedalījies 2008. gada Eiropas čempionātā, kur bijis komandas kapteinis.

## Sasniegumi
**Red Bull Salzburg**

* Austrijas Bundeslīga: 2005

**Seattle Sounders**

* MLS kauss: 2016

## Ārējās saites
Turcijas reģioni

**Turcijas ģeogrāfiskie reģioni** () ir Turcijas teritorijas iedalījums septiņos reģionos (*bölge*), kas tiek izmantoti ģeogrāfskai, demogrāfiskai un ekonomiskai plānošanai. Lai arī visi Turcijas ili ir pieskaitīti kādam no reģioniem, reģionu robežas nesakrīt ar administratīvajām robežām. Reģioni pirmoreiz tika definēti valsts Pirmajā ģeogrāfijas kongresā 1941. gadā. Reģioni ir iedalīti 21 subreģionā.

## Reģioni

## Atsauces

## Ārējās saites
Harons (mitoloģija)

**Harons** () grieķu mitoloģijā ir mirušo dvēseļu pārvedējs pār Stiksas upi (pēc citas versijas — pār Aheronu) uz mirušo pazemi. Erebusa un Niktes dēls.

Attēlots kā drūms vecis lupatās. Harons pārvadā mirušos pa pazemes upju ūdeņiem, par to saņemot samaksu (navlonu) — vienu obolu (saskaņā ar bēru rituālu, tas tiek ielikts zem mirušā mēles). Viņš pārvadā tikai to mirušo dvēseles, kuru kauli ir atraduši mieru kapā. Tikai Persefones birzī noplūkts zelta zars dzīvam cilvēkam paver ceļu uz nāves valstību. Nekādā gadījumā tas netiks atgriezts.
Daudzstublāju pameldrs

**Daudzstublāju pameldrs** () ir grīšļu dzimtas suga. Savvaļā tā ir sastopama Rietumeiropā, kā arī Dienvideiropā. Latvijā šī suga ir sastopama ļoti reti, tikai Piejūras zemienes ziemeļu rietumu daļā, smilšainās ezeru palienēs, periodiski applūstošās vietās. Valstī zināmās atradnes ir noturīgas un atrodas nomaļās vietās, kur populācijas saimnieciskā darbība neapdraud.

Daudzstublāju pameldrs ir ierakstīts Baltijas jūras reģiona Sarkanajā grāmatā un Latvijas Sarkanajā grāmatā 1. kategorijā.

## Apraksts
Daudzstublāju pameldrs ir viengadīgs, 10—30 cm garš lakstaugs. Augam ir blīvs cers, no kura atiet daudzi zaļganpelēki stublāji, kuri diametrā ir ap 0,1—0,15 cm plati. Apakšējo lapu makstis un stublāja pamats ir gaiši pelēkbrūns. Vārpiņas ir izvietotas pa vienai stublāja galotnē, lancetiskas, galā nosmailotas. Vārpiņā ir 10—30 ziedi ar 3 putekšņlapām un 3 drīksnām. Auglis ir ap 0,15 cm garš, trīsstūrains un gluds, dzeltenbrūns riekstiņš. Apziedņa matiņi 6 (dažreiz to nav), garāki nekā riekstiņš. Zied jūlijā.

## Atsauces
Alekss Manningers

**Aleksandrs Manningers** (, dzimis ) ir bijušais Austrijas futbolists, spēlēja vārtsarga pozīcijā, bijis Austrijas futbola izlases dalībnieks.

Savas karjeras laikā spēlējis klubos Austrijā, Anglijā, Itālijā un Vācijā. Ar ''Arsenal'' komandu 1998. gadā kļuvis par Anglijas Premjerlīgas uzvarētāju, savukārt 2012. gadā ar ''Juventus'' komandu kļuvis par Itālijas A sērijas čempionu.

Austrijas futbola izlasi pārstāvējis no 1999. līdz 2009. gadam, kopumā aizvadot 33 mačus. Piedalījies 2008. gada Eiropas čempionātā.

## Sasniegumi
**Arsenal**

* Anglijas Premjerlīga: 1997–98
* FA kauss: 1998
* FA Charity Shield: 1998, 1999

**Juventus**

* Itālijas A sērija: 2011–12

## Ārējās saites
Adatu pameldrs

**Adatu pameldrs** () ir mainīga izskata grīšļu dzimtas suga, kuras ietvaros nodala zemākus taksonus. Savvaļā tā ir sastopama Eirāzijā un Ziemeļamerikā, arī Dienvidamerikas ziemeļos.

Latvijā diezgan bieži sastopama visā teritorijā. Veido ļoti blīvas dažāda lieluma velēnveida audzes ūdenstilpju seklūdens joslā, uz sērēm un applūstošās krastmalās.

## Apraksts
Adatu pameldrs ir daudzgadīgs, 3-15 cm garš lakstaugs. Tas veido blīvu ceru. Stublājs ir stāvs, sīkrievains, sarveidīgs, bezlapains, pie pamata četršķautņains un ar rūsganām makstīm. Stublāja galotnē ir viena līdz 0,5 cm gara ziedu vārpiņa. Vārpiņas gals ir nosmailots. Ziedu skaits ir 3-7. Apziedni veido 3 vai 4 zobaini matiņi un drīksnas 3. Auglis ir sīks (garumā aptuveni 0,1 cm garš) riekstiņš ar ieapaļu irbuļa palieku. Zied jūlijā.

## Atsauces


## Ārējās saites
Iežmaugtais pameldrs

**Iežmaugtais pameldrs** () ir mainīga izskata grīšļu dzimtas suga, kuras ietvaros nodala zemākus taksonus. Savvaļā tā ir sastopama Eirāzijā. Latvijā retumis gandrīz visā teritorijā, tomēr pārsvarā Austrumlatvijā, pārpurvotās ezeru piekrastēs un seklūdeņos, purvu apmalēs un grāvjos.

Daži autori iežmaugto pameldru aplūko kā purva pameldra (*Eleocharis palustris*) pasugu.

## Apraksts
Iežmaugtais pameldrs ir daudzgadīgs, 15—50 cm garš lakstaugs. Augam ir apaļš stublājs un ložņājošs saknenis. Stublājs ir diezgan resns un drukns, bez lapām; ir tikai lapu makstis pie pamata. Vārpiņa stublāja galā ir iegareni olveidīga, tā ir 0,8—1,5 cm gara, no stublāja nodalīta ar acīm redzamu iežmaugu. Vārpiņā visbiežāk ir 15—20 ziedi. Apakšējā vārpiņas plēksne apņem apmēram pusi no vārpiņas pamata. Zieda plēksne ir olveidīga, tumšbrūna, ar zaļganu svītru vidū. Apziedņa matiņi skaitā ir 5—6 (dažreiz līdz 8), tie ir garāki nekā auglis. Irbuļa palieka plati koniska, platāka nekā gara. Auglis ir dzeltenbrūns riekstiņš. Zied jūnija beigās un jūlijā.

## Atsauces
Mara del Plata

**Mara del Plata** () ir pilsēta Argentīnas austrumos, Buenosairesas provinces otra lielākā pilsēta un septītā lielākā pilsēta valstī. Izvietojusies Atlantijas okeāna krastā, ir nozīmīga zvejas osta un Argentīnas lielākais piejūras kūrorts. Pilsētā tradicionāli notiek nozīmīgi kinofestivāli un šaha turnīri.

## Vēsture
Pirms eiropiešu atnākšanas šo apvidu apdzīvojuši ziemeļu tevelči, kurus pēc 11. gadsimta ietekmējusi mapuču kultūra. Pirmais no eiropiešiem piekrasti uz dienvidiem no Laplatas pētījis Frānsiss Dreiks 1577. gadā. Pirmais neveiksmīgais kolonizēšanas mēģinājums notika 1751. gadā jezuītu dibinātajā apmetnē pie Padresas lagūnas 15 km uz rietumiem no tagadējās Maras del Platas. Par pilsētas dibināšanas datumu tiek uzskatīts 1874. gada 10. februāris, kad uzņēmējs Patrisio Peralta Ramoss nopirka portugāļu pamesto gaļas pārstrādes fabriku un nodibināja pilsētiņu. Tās nosaukums ir saīsinājums no *Mar del Rio de la Plata* — ‘Laplatas upes jūra’. 1886. gadā pilsētu sasniedza dzelzceļa līnija no Buenosairesas un Marā del Platā strauji sāka attīstīties tūrisms. 1907. gadā Marai del Platai piešķirts pilsētas statuss. 1916. gadā pabeigta ostas būvniecība.

Kopš 1928. gada Marā del Platā notiek starptautiski šaha turnīri — pilsētas vārdā nosaukts viens no vecindiešu aizsardzības variantiem. Kopš 1954. gada pilsētā notiek Maras del Platas starptautiskais filmu festivāls — vienīgais kompetitīvais kinofestivāls Latīņamerikā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Solna

**Solna** () ir komūna un pilsēta Zviedrijā, Stokholmas ziemeļu piepilsēta. Pēc platības Solna ir valsts trešā mazākā pašvaldība, bet tiek uzskatītu par vienu no Zviedrijas bagātākajām pašvaldībām. Savienota ar galvaspilsētu ar metropolitēna līniju. Solnā atrodas Karaliskais Kārļa institūts un Karolinskas Universitātes slimnīca, kā arī vairāku nozīmīgu uzņēmumu galvenie biroji (*[[Scandinavian Airlines]]*, *[[Skanska]]*, *[[NextJet]]*, *[[Vattenfall]]*).

Viena no Solnas sadraudzības pilsētām ir Valmiera.
## Sports
Solnā atrodas šādi futbola klubi:
* AIK
* Blue Hill KF
* Råsunda IS
* Vasalunds IF

Ļoti veiksmīgi darbojas sieviešu AIK bendija komanda, pēdējos gados izcīnot vairākus valsts titulus. Vīriešu bendija komanda spēlē augstākajā Elitserien līgā kopš 2019.-20. gada sezonas
## Atsauces

## Ārējās saites

*Solna Municipality - Official site 
*Solna Municipality  - Tourist Guide in English
Viljams Četkuti

**Viljams Četkuti** (; dzimis ) ir Maltas sportists, šāvējs, četru olimpisko spēļu dalībnieks stenda šaušanā, bijušais pasaules rekordists dupletu tranšejas stendā jauniešiem.

## Biogrāfija
Četkuti sāka nodarboties ar šaušanu 10 gadu vecumā, un viņu ar šo sporta veidu iepazīstināja viņa tēvs un vectēvs. Starptautiskajās sacensībās Viljams Četkuti sāka piedalīties 2001. gadā. Junioru līmenī Četkuti guva daudz panākumu, no kuriem nozīmīgākais bija uzvara 2002. gada Eiropas čempionātā junioriem. Papildus uzvarai Viljams dubletu tranšejas stendā uzstādīja arī pasaules junioru rekordu.

2004. gadā Četkuti debitēja vasaras olimpiskajās spēlēs. Spēļu atklāšanā Viljamam tika uzticētas tiesības nest Maltas karogu. Sacensību kvalifikācijā dupletu tranšejas stendā Viljams ieguva 134 punktus un dalīja 6. vietu ar vēl 4 sportistiem. Bet, tā kā uz finālu bija paredzēts doties tikai 6 dalībniekiem, Četkuti bija jāpiedalās pāršaušanā. Netrāpījis jau otrajā šāvienā, Viljams finālam nespēja kvalificēties, paliekot 9. vietā.

2008. gadā Pekinā Četkuti atkal piedalījās vasaras olimpisko spēļu dubletu tranšejas stenda sacensībās. Kvalifikācijā Viljams ieguva 136 punktus un atkal, tāpat kā pirms 4 gadiem, dalīja 6. vietu un bija spiests piedalīties pāršaušanā par tiesībām iekļūt finālā. Kļūdoties savā 4. šāvienā, Četkuti izstājās no sacensībām, finišējot 8. vietā.

2011. gadā pasaules čempionātā Viljams sasniedza karjeras augstāko rezultātu. Četkuti pirmo reizi izdevās sasniegt pasaules čempionāta finālu. Finālā Viljams nespēja uzrādīt labāku rezultātu un ieņēma 5. vietu. 2011. gada aprīlī Pasaules kausa izcīņas šaušanā 4. posmā Viljams ieņēma otro vietu dupletu tranšejas stendā un ieguva Maltas Olimpiskajai komitejai licenci dalībai 2012. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Londonā, kur piedaloties viņš ieņēma devīto vietu.

Maltas dubletu tranšejas stenda šāvējs Viljams Četkuti izcīnīja zelta medaļu 2013. gada Vidusjūras spēlēs. Šī bija pirmā zelta medaļa Maltai, kopš Malta sāka piedalīties šajās spēlēs.

## Atsauces

## Ārējās saites
Magdalēna Andešone

**Eva Magdalēna Andešone** (*Eva Magdalena Andersson*; dzimusi  Upsālā) ir zviedru politiķe, Zviedrijas sociāldemokrātu partijas līdere. No 2021. gada novembra līdz 2022. gada oktobrim bijusi Zviedrijas premjerministre, bijusi arī Zviedrijas finanšu ministres amatā (2014—2021).

## Atsauces
Aļisa Seļezņova

**Aļisa Seļezņova** () ir krievu rakstnieka Kira Buličova daudzu zinātniskās fantastikas stāstu izdomāta varone, 21. gadsimta beigu Maskavā dzīvojoša meitene. Kā literārs tēls Aļisa radusies 1965. gadā, kad tika publicēti pirmie stāsti par viņu. Viņa tika nosaukta par godu autora meitai.

Par Aļisas piedzīvojumiem uzņemtas vairākas filmas, tostarp ārkārtīgi populārais piecu sēriju televīzijas seriāls "Viešņa no nākotnes" (1985), filma "Lillā lode" un animācijas filma "Trešās planētas noslēpums" (1981). Filmās Aļisas tēls ievērojami atšķiras no literatūras versijas, padomju filmās viņu atveidoja Natālija Guseva.

2001. gadā Maskavā Buličova darbu cienītāji par godu Alisei Seļezņovai iestādīja pīlādžu aleju. Pie alejas atrodas piemiņas akmens ar metāla plāksni, uz kuras rakstīts “Aleja par godu Aļisai Seļezņovai. 2001. gada oktobris”.

## Biogrāfija
Buličova darbos Aļisa ir Maskavas KosmoZoo (kosmiskās faunas zoodārza) vadītāja zooloģijas profesora Igora Seļezņova un arhitektes Kiras Seļezņovas vienīgā meita. Aļisa dzīvo 21. gadsimta beigās Maskavā, mācās vidusskolā, ir jauno dabas pētnieku grupas dalībniece. Viņa bieži ceļo kopā ar tēvu un draugiem, dodoties dažādos piedzīvojumos.

## Atsauces

## Ārējās saites
Kaspijska

**Kaspijska** () ir pilsēta Krievijas Federācijas Dagestānas Republikā. Izvietojusies Kaspijas jūras krastā  uz dienvidiem no republikas galvaspilsētas Mahačkalas, Krievijas kara flotes bāze. Pilsētā ļoti raibs iedzīvotāju nacionālais sastāvs; lielākie etnosi ir lezgīni (21,4%), dargi (20,7%), avāri (14,6%), laki (14,2%), kumiki (9,7%), krievi (9,0%) un tabasarani (5,4%).

## Vēsture
Apdzīvotā vieta dibināta 1932. gadā kā strādnieku ciemats **Dvigateļstroja** (*Двигательстрой*) pie jaunbūvējamas dīzeļdzinēju rūpnīcas *Dagdizel*. 1947. gadā piešķirts pilsētas statuss un tagadējais nosaukums. 1996. gada 16. novembrī čečenu teroristi uzspridzināja daudzdzīvokļu māju, nogalinot 68 cilvēkus; mērķis esot bijis mājā dzīvojošie robežsargi. 2014. gadā Kaspijska iekļauta monopilsētu sarakstā ar sarežģītu sociāli ekonomisko stāvokli.

## Atsauces

## Ārējās saites
Rodrigesa

**Rodrigesa** (, , ) ir Maurīcijai piederoša sala Indijas okeānā, Maskarēnu salās. Administratīvi veido autonomu salu Maurīcijas valsts sastāvā ar administratīvo centru Portmaturinu.

## Ģeogrāfija
Rodrigesa ir vulkāniskas izcelsmes sala, izvietojusies uz Centrālās Indijas grēdas Maskarēnu salu austrumos  no Maurīcijas. Sala ir  gara un  plata, izstiepta ziemeļaustrumu—dienvidrietumu virzienā. Salas reljefs paugurains, stipri saposmots, augstākā virsotne ir 398 m augstais Limons salas austrumos. Krasts stipri izrobots ar daudzām pussalām un līčiem, piekrastē vairākas nelielas saliņas. Salas nomaļā novietojuma dēļ tajā daudz endēmo augu un dzīvnieku sugu. Vairākas teritorijas salā un piekrastē noteiktas par dabas rezervātiem.

## Vēsture
Maskarēnu salas arābu jūrasbraucējiem bija zināmas jau kopš 10. gadsimta. 12. gadsimta kartē Rodrigesa atzīmēta kā  (*Diva Harab*) vai  (*Diva Mashriq*). Pirmie no eiropiešiem tobrīd neapdzīvoto salu 1507. gadā atklāja portugāļu ekspedīcija Alfonsu de Albukerkes vadībā. Tagadējā vārdā nodēvēta 1528. gadā par godu portugalu jūrasbraucējam Djogu Rodrigešam (*Diogo Rodrigues*). Sala atradās nomaļus no tradicionālajiem kuģu ceļiem un tika reti apmeklēta. 1691. gadā salas krastā izkāpa franču hugenoti Fransuā Legā vadībā, lai nodibinātu šeit protestantu bēgļu koloniju. Pasākums bija neveiksmīgs, bet franči 18. gadsimtā veica vēl vairākus mēģinājumus nodibināt šeit koloniju. 1735. gadā tika izveidota pastāvīga lauksaimniecības kolonija, kurā ieveda vergus no Āfrikas.

1809. gadā salu iekaroja briti un 1834. gadā verdzība tika atcelta. 1843. gadā kolonijā bija palikuši tikai 250 cilvēki. 1968. gadā Rodrigesa pievienojās Maurīcijai pēc tās neatkarības iegūšanas. Kopš 2002. gada sala ir autonoms reģions ar savu reģionālo asambleju.

## Atsauces

## Ārējās saites
Seleiks II Kalliniks

**Seleiks II Kallinks** (; 265. g. p.m.ē. — 225. g. p.m.ē.) bija hellēniskās Seleikīdu impērijas ceturtais valdnieks. Valdīšanas laikā nācās cīnīties ar dažādiem ienaidniekiem vairākās frontēs un piedzīvot vairākas militāras neveiksmes. Viņa vadītajai valstij šis periods bija ļoti trauksmains, un tā sekas bija impērijas daļēja sairšana.

## Dzīvesgājums
Seleiks II Kallinks dzimis Antioha II un viņa pirmās sienas Laodīkes I ģimenē. Pēc Antioha II nāves, viņa pirmā sieva atradās trimdā Efesā, kur arī pasludināja savu dēlu par jauno valdnieku. Tajā pašā laikā arī Antioha II otrā sieva Berenīke pasludināja savu dēlu par jauno valdnieku un vienlaicīgi pārņēma varu lielā daļā Sīrijas. Tomēr jau drīz vien viņus abus nogalināja Laodīkes atbalstītāji.

Kā sekas tam bija Trešā Sīrijas kara sākums, kad Berenīkes brālis, Ēģiptes valdnieks Ptolemajs III iebruka Seleikīdu impērijas teritorijā un iekaroja visu Sīrīju un Kilīkiju, kā arī izvērsa uzbrukumu Tigras upes virzienā. Seleiks spēja patverties Anatolijas pussalā un sakoncentrēt tur savu varu. Nākamajā gadā Ptolemajs III atgriezās Ēģiptē ar bagātu laupījumu. Pēc ēģiptiešu aiziešanas Seleiks organizēja plašu militāro kampaņu, lai atgūtu zaudētās teritorijas un nodrošinātu to lojalitāti. 241. gadā p.m.ē. tika noslēgts miera līgums ar Ptolemaju Ēģipti, kas atgriezās pie pirmskara robežām, tomēr Ēģipte paturēja savus iekarojumus Trāķijā, kā arī svarīgo Efesas pilsētu. Šajā laikā arī Seleika brālis Antiohs Heraks meta izaicinājumu brāļa varai un pasludināja sevi par Anatolijas pussalas valdnieku. Divu gadu ilgs brāļu karš noslēdzās ar kauju pie Ankaras, kur Seleiks tika sakauts un tikai par mata tiesu izglābās no nāves. Pēc tam Seleiks pameta Anatoliju, un starp abiem brāļiem iestājās trausls pamiers.

Impērijas austrumos turpinājās sairuma process. Seleiks organizēja karagājienu uz Partu, tomēr tas bija nesekmīgs. Pēc Ankaras kaujas partieši izmantoja izdevību uzbrukt Seleika valdījumiem un paplašināja savas valsts teritoriju ar vairākām lielām pilsētām. Arī Baktrija pilnībā sarāva saites ar centrālo varu, kad tās dumpīgā vietvalža Diodota I dēls Diodots II pasludināja sevi par Baktrijas karali un noslēdza savienību ar Partas impēriju.

Ap 227. gadā p.m.ē. Seleiks bija stabilizējis situāciju valstī tik tālu, ka sāka plānot karagājienu, lai atgūtu kontroli pār Anatolijas pussalu, kur viņa brāli Antiohu Heraku tikmēr bija sakāvis un nomainījis Pergamas valdnieks Attāls. Tomēr, pirms bija paspējis uzsākt karagājienu, Seleiks II negaidīti mira 225. gada p.m.ē. decembrī krītot no zirga. Viņa vietā par valdnieku kļuva viņa vecākais dēls Seleiks III.

## Izmantotā literatūra
* http://www.livius.org/articles/person/seleucus-ii-callinicus/?

## Ārējās saites
Kompasa roze

thumb|Kompasa roze
**Kompasa roze** jeb **vēju roze** ir kompasā iebūvēts disks ar skalu no 0° līdz 360°, kā arī ar atzīmētiem debespušu saīsinājumiem.

Nosakot debespuses ar kompasu, kompasa roze uz ziemeļiem (uz diska apzīmētiem ar N vai Z) ir vērsta 0°, uz austrumiem (E, O vai A) — 90°, uz dienvidiem (S vai D) — 180°, bet uz rietumiem (W vai R) — 270°. Starp šīm četrām pamata debespusēm nereti vēl tiek atzīmēti ziemeļaustrumi (NE, NO vai ZA; 45°), dienvidaustrumi (SE, SO vai DA; 135°), dienvidrietumi (SW vai DR; 225°) un ziemeļrietumi (NW vai ZR; 315°). Var arī vēl sīkāk iedalīt, piemēram, ziemeļrietumrietumi (NWW vai ZRR), dienvidaustrumdienvidi (SES, SOS vai DAD) un tā tālāk.

## Ārējās saites
Zuzana Rehāka-Štefečekova

**Zuzana Rehāka-Štefečekova** (; dzimusi ) ir Slovākijas sportiste, šāvēja, 2020. gada vasaras olimpisko spēļu čempione, 2008. un 2012. gada vasaras olimpisko spēļu sudraba medaļas ieguvēja, 2015. gada Eiropas spēļu čempione, Eiropas un trīskārtēja Pasaules čempionāta uzvarētāja, Pasaules un Eiropas čempionātu medaļniece stenda šaušanā.

## Biogrāfija
Zuzana Štefečekova dzimusi 1984. gadā Nitrā (Čehoslovākija). Kopš 1996. gada viņa nodarbojas ar tranšejas stenda šaušanu. 2003. gadā Štefečekova ieņēma 3. vietu pasaules čempionātā. 2006. gadā pasaules kausa posmā Cjinjuaņā viņa uzstādīja pasaules rekordu. 2008. gadā slovākiete ieņēma 2. vietu Eiropas čempionātā, kā arī izcīnīja olimpisko spēļu sudraba medaļu. 2010. gadā viņa kļuva par pasaules čempioni un atkal izcīnīja Eiropas čempionāta sudraba medaļu. 2011. gadā Zuzana izcīnīja sudraba medaļu pasaules čempionātā. 2012. gadā viņa atkal ieguva olimpisko spēļu sudraba medaļu. 2015. gadā viņa kļuva par Eiropas spēļu čempioni.

Precējusies ar Martinu Rehāku, 2016. gada 22. aprīlī viņiem piedzima dēls Neitans. Dēla piedzimšanas dēļ viņa izlaida 2016. gada olimpiskās spēles Riodežaneiro. Pēc dēla piedzimšanas viņa atgriezās sacensībās, startējot ar dubulto uzvārdu Rehāka-Štefečekova. Atgriešanās izvērtās ļoti veiksmīga, viņa izcīnīja sudraba medaļu 2017. gada pasaules čempionātā Maskavā, pēc kā 2018. gadā divreiz kļuva par pasaules čempioni, kā arī izcīnīja 4 medaļas (zelta, 2 sudraba un bronzas) 2018. gada Eiropas čempionātā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Kepšuks

**Kepšuks**, arī **Ķepšuks**, kuršu (kursenieku) mitoloģijā ir divdabīgs jūras un ūdens gars, kas zvejniekiem var gan palīdzēt gūt bagātīgu lomu, gan arī atstāt to zvejas tīklus pilnīgi tukšus. Kepšukus mēdz vajāt Pērkons, no kā tie glābjoties ūdens dzīlēs. Dažkārt par Kepšuku sauc arī Velnu ar nagiem, asti un zirga pēdām, arī govs pēdu. Ja kādam neveicās, saka, ka Kepšuks viņam aizlicis priekšā kāju (*Kepšuks kuoj pakeš*), kā arī, ja cilvēki ir dusmīgi un negodīgi, viņu vidū staigājot kepšuki.

## Atsauces
Purva pameldrs

**Purva pameldrs** () ir mainīga izskata grīšļu dzimtas suga, kuras ietvaros nodala zemākus taksonus. Savvaļā tā ir sastopama Eirāzijā. Latvijā bieži visā teritorijā.

Grupas vai blīvas audzes ir sastopamas ūdenstilpju seklūdens joslā, purvos, grāvjos, mitros pļavu pazeminājumos un uz applūstošiem meža ceļiem.

## Apraksts
Purva pameldrs ir daudzgadīgs, 10-60 cm garš lakstaugs. Auga stublājs ir apaļš un tam ir ložņājošs saknenis. Stublājs ir bez lapām, ir tikai lapu makstis pie pamata. Vārpiņa stublāja galā ir smaila un cilindriska. Ziedu skaits var būt ļoti dažāds: 20-70 (pēc ziedu skaita, apakšējās vārpiņas plēksnes garuma, riekstiņa lieluma un irbuļa paliekas formas nodala pasugas). Apakšējā vārpiņas plēksne apņem ne vairāk kā pusi no vārpiņas pamata. Zieda plēksnes galā ir smailas, tumšbrūnas, ar šaurāku, gaišu malu. Apziedņa matiņi ir 4, zobaini, aptuveni augļa garumā vai īsāki. Irbuļa palieka ir koniska. Auglis ir brūns riekstiņš. Zied jūnija beigās un jūlijā.

## Atsauces
Sīkais pameldrs

**Sīkais pameldrs** () ir grīšļu dzimtas suga. Savvaļā tā ir reti sastopama Eiropā, vietumis Austrumāzijā, galvenokārt jūru piekrastēs; atradnes kopumā polam tuvos apvidos, un visā areālā atradņu skaits ļoti mazs.

Latvijā sīkais pameldrs ir sastopams ļoti reti, tikai Rīgas līča ziemeļaustrumu un ziemeļrietumu piekrastē. Tomēr iespējams arī citur, īpaši vietās, kur jūras krastā sastopamas palieņu pļavas. Ilggadīgi noturīga, neliela populācija zināma Randu pļavās.

Sīkais pameldrs ir ierakstīts Baltijas jūras reģiona Sarkanajā grāmatā un Latvijas Sarkanajā grāmatā 1. kategorijā.

## Apraksts
Sīkais pameldrs ir daudzgadīgs, 2—5 cm garš lakstaugs. Tam ir ložņājošs saknenis, no saknēm atiet izlocīti stīgveida dzinumi, kā galā ir iegareni vairpumpuri, kas sakņojas. Stublājs ir apaļš, veido grupas vai stublāji pa vienam. Lapas ir šauri lineāras, sarveidīgas, tikai pie stublāja pamata, īsākas nekā stublājs vai tā garumā. Ziedu vārpiņa ir viena, 0,2—0,4 cm gara ar 3—5 ziediem stublāja galotnē. Ziedam ir 3 drīksnas, vārpiņas plēksnes gaiši pelēkbrūnas, strupas, apakšējā plēksne sasniedz pusi no vārpiņas garuma. Apziedņa matiņu parasti nav, vai — ja tādi ir — tad pārsniedz augli. Auglis ir sīks riekstiņš ar īsu irbuļa palieku. Zied jūlijā un augustā.

## Atsauces
Eiropas čempionāts starptautiskajā dambretē sievietēm

**Eiropas čempionāts starptautiskajā dambretē sievietēm** ir ikgadējas sacensības, kas notiek Pasaules dambretes federācijas (FMJD) paspārnē. Pirmais čempionāts notika 2000. gadā Zaporižjē, Ukrainā. Tajā uzvarēja Krievijas pārstāve Tamāra Tansikužina. Tas notiek reizi divos gados saskaņā pēc Šveices sistēmas. Ātrspēles čempionāti tiek rīkoti katru gadu kopš 2008. gada, bet rapida čempionāti kopš 2012. gada.

Titulētākā visos veidos ir Tamāra Tansikužina (astoņas uzvaras), pēc tam — Darja Tkačenko un Zoja Golubeva (pa trim), Matrjona Nogovicina un Aigula Idrisova (pa divām).

## Klasiskā dambrete

## Ātrā dambrete (Rapids)

## Ātrspēle

### Superātrspēle

## Skatīt arī
* Pasaules čempionāts starptautiskajā dambretē sievietēm

## Atsauces

## Ārējās saites
* European Draughts Confederation
Mihals Ževlakovs

**Mihals Ževlakovs** (, dzimis ) ir bijušais Polijas futbolists, spēlēja aizsarga pozīcija, bijis Polijas futbola izlases dalībnieks.

Savas karjeras laikā pārstāvējis komandas Polijā, Beļģijā, Grieķijā un Turcijā.

Polijas futbola izlasi pārstāvējis no 1999. līdz 2011. gadam. Ževlakovs ir trešais spēlēm bagātākais futbolists Polijas izlasē, kopumā nospēlējot 102 mačus. Pārstāvējis izlasi 2002. un 2006. gada FIFA Pasaules kausā, kā arī 2008. gada Eiropas čempionātā.

## Sasniegumi
**Briseles "Anderlecht"**

* Beļģijas Pirmā divīzija: 2003–04, 2005–06

**Olympiacos**

* Grieķijas Superlīga: 2007, 2008, 2009
* Grieķijas kauss: 2008, 2009
* Grieķijas Superkauss: 2007

**Varšavas "Legia"**

* Ekstraklasa: 2012–13
* Polijas kauss: 2011–12, 2012–13

## Ārējās saites
Simons Rolfess

**Simons Rolfess** (, dzimis ) ir bijušais Vācijas futbolists, spēlēja pussarga pozīcijā, bijis Vācijas futbola izlases dalībnieks.

Savu karjeras lielāko daļu pavadījis Vācijas Bundeslīgas komandā *[[Bayer Leverkusen]]*, kur spēlējis 10 sezonas, kopumā aizvadot 377 mačus.

Vācijas futbola izlasi pārstāvējis no 2007. līdz 2011. gadam. Piedalījies 2008. gada Eiropas čempionātā.

## Ārējās saites
Freds Vords

**Fredijs Džo Vords** (; dzimis  , miris ) bija amerikāņu aktieris un kinoproducents.

Savu ekrāna aktieru karjeru Freds Vords uzsāka 1973. gadā Itālijas televīzijas filmā. Piedalījies tādās filmās kā "Bēgšana no Alkatrazas" (*Escape from Alcatraz*, 1979), *[[Southern Comfort]]* (1981), ** (1982), *[[The Right Stuff]]* (1983), *[[Swing Shift]]* (1984), *[[Remo Williams: The Adventure Begins]]* (1985), *[[Tremors]]* (1990) un *[[Tremors 2: Aftershocks]]* (1996), "Henrijs un Džūna" (*Henry & June*, 1990), "Spēlmanis" (1992), "Īsie stāsti" (*Short Cuts*, 1993), "Kailais ierocis 33 1/3" (1994), *[[Best Men]]* (1997), "Vadīt dzīvi" (2008) un "Aplaupīt 30 minūtēs" (2011).

## Ārējās saites
Edetāni

thumb|280px|Edetānu izplatība.
**Edetāni** (, ) bija viena no pirmsromas ibēru ciltīm, kas dzīvoja Tarrakonas Spānijā un kas, domājams, runāja ibēru vai tartesiešu valodā.

Edetānija aizņēma mūsdienu Kasteljonas provinces dienviddaļu un Valensijas provinces ziemeļdaļu ar Valensijas, Sagunto u.c. pilsētām. Edetānu izplatības teritorija ziemeļos robežojās ar Miharesas upi, rietumos ar Havalambres un Gudaras kalnu grēdām, dienvidos ar Jukaras upi, bet austrumos ar Vidusjūru. Uz ziemeļiem no Edetānijas dzīvoja ilerkaoni, ziemeļaustrumos — sedetāni, rietumos — olkadi, bet dienvidos — kontestāni.

## Antīkie autori
Par edetāniem rakstīja Līvijs, Strabons, Plīnijs Vecākais un Ptolemajs. Strabons uzskatīja, ka edetānu ziemeļu robeža gāja pa Ebro upi. Bet saskaņā ar Plīniju Vecāko robežupe bija Miharesa (Udiva). Pēc viņu datiem Edetānija aizņēma šādu mūsdienu rajonu (komarku) teritorijas: Alto Miharesa, Plana Baha, Alto Palansija, Los Serranosa, Kampo de Turija, Kampo de Morvedre, Oija de Bunjola, Uerta Oeste, Valensija, Uerta Sura, Ribera Baha, un, iespējams, Rekena Utjela.

## Edetānija
No sociāli politiskā skatupunkta edetāni nebija organizēti valstī ar savām robežām. Edetānija pēc būtības bija neatkarīgu pilsētu federācija, kuras apvienojās īpašos gadījumos, piemēram, lai organizētu kopīgus karagājienus (Otrais Pūniešu karš, karš ar Romu). Vadošā loma šajā apvienībā bija Edetas pilsētai, kas tika uzskatīta par visas federācijas galvaspilsētu un administratīvo centru.

## Atsauces

## Ārējās saites
Glens Hodls

**Glens Hodls** (, dzimis ) ir bijušais Anglijas futbolists un treneris, spēlēja pussarga pozīcijā, bijis Anglijas futbola izlases dalībnieks. Pašlaik strādā kā futbola žurnālists un komentētājs.

Savas spēlētāja karjeras laikā pārstāvējis ''Tottenham Hotspur'', ''Monaco'', ''Swindon Town'' un ''Chelsea''. Ar *Tottenham Hotspur* izcīnījis divus FA kausus, kā arī uzvarējis 1984. gada UEFA kausa izcīņā. 2007. gadā Hodls tika iekļauts Anglijas futbola slavas zālē.

Anglijas futbola izlases sastāvā spēlējis no 1979. līdz 1988. gadam. Kopumā aizvadījis 53 mačus un guvis 8 vārtus. Piedalījies 1982. un 1986. gada FIFA Pasaules kausā, kā arī 1980. un 1988. gada Eiropas čempionātā.

Savu trenera karjeru sācis *Swindon Town* komandā, kur palīdzējis komandai iekļūt Anglijas Premjerlīgā. Vadījis arī *Chelsea*, ''Southampton'', *Tottenham Hotspur* un *[[Wolverhampton Wanderers]]*. No 1996. līdz 1999. gadam vadījis Anglijas futbola izlasi.

## Sasniegumi

### Spēlētāja karjera
**Tottenham Hotspur**

* FA kauss: 1980–81, 1981–82
* FA Charity Shield: 1981 (dalīts)
* UEFA kauss: 1983–84

**AS Monaco**

* 1. Divīzija: 1987–88

## Ārējās saites
Fulvio Kollovāti

**Fulvio Kollovāti** (, dzimis ) ir bijušais Itālijas futbolists, spēlēja aizsarga pozīcijā, bijis Itālijas futbola izlases dalībnieks.

Savu karjeru sācis *[[AC Milan]]* komandā, kur 1979. gadā kļuvis par Itālijas čempionu. 1982. gadā pievienojies *AC Milan* lielākajiem konkurentiem *[[Internazionale]]*. Spēlējis arī ''Udinese'', ''Roma'' un ''Genoa''.

Itālijas futbola izlases sastāvā spēlējis no 1979. līdz 1986. gadam. Ar izlasi uzvarējis 1982. gada FIFA Pasaules kausā. Piedalījies arī 1980. gada Eiropas čempionātā un 1986. gada FIFA Pasaules kausā.

## Sasniegumi
**AC Milan**

* Itālijas A sērija: 1978–79
* Coppa Italia: 1976–77
* Itālijas B sērija: 1980–81

**Itālija**

* FIFA Pasaules kauss: 1982.

## Ārējās saites
Gaetāno Širea

**Gaetāno Širea** (, dzimis , miris ) bija Itālijas futbolists. Spēlējis aizsarga pozīcijā, pārstāvējis Itālijas futbola izlasi. Širea tiek uzskatīts par vienu no visu laiku labākajiem aizsargiem.

Širea ir tikai viens no sešiem futbolistiem Eiropas futbola vēsturē, kurš ir uzvarējis visās UEFA un FIFA atzītajos starptautiskajos klubu turnīros. Viņš ir arī tikai viens no deviņiem futbolistiem, kurš ir uzvarējis visos trīs UEFA galvenajos turnīros (Eiropas kauss, UEFA kauss un UEFA Kausu ieguvēju kauss). Širea to paveica, spēlējot ''Juventus'' komandā, kur viņš pavadīja 14 gadus. Septiņas reizes uzvarējis arī Itālijas A sērijā.

Itālijas futbola izlases sastāvā spēlējis no 1975. līdz 1986. gadam. Ar izlasi uzvarējis 1982. gada FIFA Pasaules kausā. Piedalījies arī 1978. un 1986. gada FIFA Pasaules kausā, kā arī 1980. gada Eiropas čempionātā.

Gājis bojā autoavārijā , netālu no Babskas Polijā.

## Sasniegumi
**Juventus**

* Itālijas A sērija: 1974–75, 1976–77, 1977–78, 1980–81, 1981–82, 1983–84, 1985–86
* Itālijas kauss: 1978–79, 1982–83
* Eiropas kauss: 1984–85
* UEFA kauss: 1976–77
* UEFA Kausu ieguvēju kauss: 1983–84
* UEFA Superkauss: 1984
* Starpkontinentālais kauss: 1985

**Itālija**

* FIFA Pasaules kauss: 1982

## Atsauces

## Ārējās saites
Horhe Valdano

**Horhe Alberto Fransisko Valdano Kasteljanoss** (, dzimis ) ir bijušais Argentīnas futbolists un treneris, spēlēja uzbrucēja pozīcijā, bijis Argentīnas futbola izlases dalībnieks.

Savu spēlētāja karjeru pavadījis *[[Newell's Old Boys]]*, *[[Deportivo Alavés]]* un *[[Real Zaragoza]]*, taču vislielākos panākumus guvis, spēlējot *[[Madrides "Real" (futbols)|Real Madrid]]*, ar ko viņš uzvarēja divreiz *[[La Liga]]*, vienreiz ieguvis *[[Copa de la Liga]]* un divreiz UEFA kausu. Kā treneris, vadījis Spānijas komandas ''Tenerife'', *Real Madrid* un ''Valencia''.

Argentīnas futbola izlases sastāvā spēlējis no 1975. līdz 1990. gadam. Ar izlasi uzvarējis 1986. gada FIFA Pasaules kausā, kur viņš kopumā guva četrus vārtus, vienus no tiem finālā pret Rietumvāciju. Piedalījies arī 1975. gada *[[Copa América]]* un 1982. gada FIFA Pasaules kausā.

## Sasniegumi

### Spēlētāja karjera
**Newell's Old Boys**

* Argentīnas pirmā divīzija: 1974

**Real Madrid**

* La Liga: 1985–86, 1986–87
* Copa de la Liga: 1985
* UEFA kauss: 1984–85, 1985–86

**Argentīna**

* FIFA Pasaules kauss: 1986

### Trenera karjera
**Real Madrid**

* La Liga: 1994–95

## Ārējās saites
Antonio Kabrīni

**Antonio Kabrīni** (, dzimis ) ir Itālijas futbola treneris un bijušais futbolists, spēlēja aizsarga pozīcijā, bijis Itālijas futbola izlases dalībnieks.

Savu spēlētāja karjeras lielāko daļu aizvadījis ''Juventus'' komandā. Sešas reizes uzvarējis Itālijas A sērijā, ieguvis divus Itālijas kausus, 1984–85. gada sezonā uzvarējis Eiropas kausa izcīņā, kā arī pa vienai reizei ieguvis UEFA Kausu ieguvēju kausu, UEFA kausu, UEFA Superkausu un Starpkontinentālo kausu. Kabrīni tiek uzskatīts par vienu no Itālijas futbola visu laiku labākajiem aizsargiem. Kabrīni kopā ar vārtsargu Dino Dzofu un aizsargiem Klaudio Džentīli un Gaetāno Šireu *Juventus* komandā un Itālijas izlase izveidoja aizsardzības līniju, kas tiek uzskatīta par vienu no labākajām vēsturē.

Itālijas futbola izlases sastāvā spēlējis no 1978. līdz 1987. gadam, kopumā aizvadot 73 mačus un gūstot 9 vārtus. Ar izlasi uzvarējis 1982. gada FIFA Pasaules kausā. Kabrīnī 1978. gada FIFA Pasaules kausā tika atzīts par turnīra labāko jauno spēlētāju. Piedalījies arī 1986. gada FIFA Pasaules kausā un 1980. gada Eiropas čempionātā.

## Sasniegumi

### Spēlētāja karjera
**Juventus**

* Itālijas A sērija: 1976–77, 1977–78, 1980–81, 1981–82, 1983–84, 1985–86
* Itālijas kauss: 1978–79, 1982–83
* Eiropas kauss: 1984–85
* UEFA Kausu ieguvēju kauss: 1983–84
* UEFA kauss: 1976–77
* UEFA Superkauss: 1984
* Starpkontinentālais kauss: 1985

**Itālija**

* FIFA Pasaules kauss: 1982

## Atsauces

## Ārējās saites
Pjetro Verhovods

**Pjetro Verhovods** (, dzimis ) ir Itālijas futbola treneris un bijušais futbolists, spēlēja aizsarga pozīcijā, bijis Itālijas futbola izlases dalībnieks.

Savas karjeras lielāko daļu, no 1983. līdz 1995. gadam, pavadījis ''Sampdoria'' komandā, kur 1991. gadā kļuvis par Itālijas čempionu, kā arī četras reizes ieguvis Itālijas kausu un vienu reizi UEFA Kausu ieguvēju kausu. Ar ''Juventus'' komandu 1996. gadā uzvarējis UEFA Čempionu līgā. Savas karjeras laikā viņš tika iesaukts par "caru" (*lo Zar*) savas aizsardzības spēju, fiziskās sagatavotības, sīkstā spēlēs stila un ukraiņu izcelsmes dēļ.

Itālijas futbola izlases sastāvā spēlējis no 1981. līdz 1993. gadam. Ar izlasi uzvarējis 1982. gada FIFA Pasaules kausā. Piedalījies arī 1986. un 1990. gada FIFA Pasaules kausā, kā arī 1984. gada vasaras olimpiskajās spēlēs.

## Sasniegumi
**Roma**

* Itālijas A sērija: 1982—83

**Sampdoria**

* Itālijas A sērija: 1990—91
* Itālijas kauss: 1984—85, 1987—88, 1988—89, 1993—94
* UEFA Kausu ieguvēju kauss: 1989—90
* Itālijas Superkauss: 1991

**Juventus**

* Itālijas Superkauss: 1995
* UEFA Čempionu līga: 1995—96

**Itālija**

* FIFA Pasaules kauss: 1982

## Atsauces

## Ārējās saites