open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Kaija (robežzīme)

**Kaija** ir Daugavpils robežzīme Līksnas pagastā, valsts autoceļa P67 (Daugavpils—Tilti) labajā pusē, netālu no iebraukšanas pilsētā. Zīme kļuvusi par vienu no Daugavpils simboliem.

Tuvojoties Daugavpils 700. gadu svinībām 1975. gadā, pilsētā tika rīkots konkurss par pilsētas robežzīmju izskatu. Robežzīmei, kas tiktu novietota ceļmalā iebraucot no Rīgas puses, tika izvēlēta Daugavpils piena kombināta mākslinieka Felstera skice. 30 metrus plato spārnu karkasu apšuva ar 2 mm nerūsējošo tēraudu, kas bija kombināta rīcībā. Arī burti "Daugavpils" tika izgatavoti ar šādu pašu metodi.

Kopš 2018. gada "Kaija" tumsā tiek izgaismota valsts karoga krāsās.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Letonika, Daugavpils simbols — kaija
* TV3, Daugavpils ”Kaija”: kā ūdensputns kļuva par pilsētas simbolu
2022. gada Latvijas futbola Virslīgas sezona

**Latvijas futbola Virslīgas 2022. gada sezona** bija 48. Virslīgas sezona. Čempionātu organizēja Latvijas Futbola federācija. 2022. gada Latvijas futbola virslīgas ģenerālsponsors bija "Optibet", tāpēc čempionāta oficiālais nosaukums bija "**Optibet Virslīga**". Šajā sezonā Virslīgā piedalījās 10 klubi. Sezona tika uzsākta 11. martā un noslēdzās 12. novembrī.

Par čempioniem pirmo reizi kļuva Valmiera FC futbolisti, kas titulu nodrošināja pēdējā kārtā. Sudrabu izcīnīja Riga FC, bet bronzu — RFS. Par rezultatīvāko spēlētāju kļuva Valmiera FC uzbrucējs Raimonds Krollis, kurš guva 24 vārtus. Aiz viņa palika RFS spēlētājs Andrejs Iličs ar 16 vārtiem, bet trešo vietu vārtu guvēju sarakstā ieņēma Kamilo Mena no Valmieras kluba.

## Komandas
Latvijas Futbola federācijas (LFF) Klubu licencēšanas pirmās instances padome, izvērtējot "Optibet" Virslīgas 2022. gada sezonas dalībnieku atbilstību prasībām, nolēma piešķirt LFF A licenci visiem desmit klubiem. Līdz ar to gaidāmajā virslīgas sezonā gaidāma desmit klubu dalība, tāpat kā tas notika 2020. gadā. LFF A licences piešķirtas "Riga FC", FK "Liepāja", FK "Auda", SK "Super Nova", FK "Tukums 2000", "Valmiera FC", FK "Metta", BFC "Daugavpils", RFS un FK "Spartaks". 
### Komandu izmaiņas
*  FK Auda
*  SK Super Nova
*  FK Tukums 2000

### Komandu pārstāvētās pilsētas

### Stadioni un personāls

### Treneru maiņas

## Norise
### Turnīra tabula

### Labākie vārtu guvēji

## Pārspēles par vietu Virslīgā
Metta uzvarēja divu spēļu summā ar 5:2 un saglabāja vietu Virslīgā.
----

----
----

----

## Skatīt arī
* 2022. gada Latvijas kauss futbolā

## Atsauces

## Ārējās saites
* 2022. gada Latvijas futbola Virslīgas sezona
Ķepu patruļa

**Ķepu patruļa** (angļu: *PAW Patrol*) ir Kanādas datoranimācijas bērnu televīzijas seriāls, ko veidojis Kīts Čepmens. To producē *Spin Master Entertainment*, bet animāciju nodrošina *Guru Studio*. Kanādā seriālu galvenokārt pārraida kanālā *TVOKids*, kas pirmo reizi pārraidīja šova priekšskatījumus 2013. gada augustā. Seriāla pirmizrāde notika ASV kanālā Nickelodeon 2013. gada 12. augustā.
Markuss Vinogradovs

**Markuss Vinogradovs** (dzimis  Siguldā) ir latviešu ziemeļu divcīņas sportists.

## Karjera
Treniņus ziemeļu divcīņā uzsācis jau agrā bērnībā vectēva Agra Kumeliņa vadībā. Savu pirmo lēcienu no tramplīna veicis piecu gadu vecumā Vācijā. Deviņu gadu vecumā lēcis jau no K90 tramplīna. 15 gadu vecumā guva traumu kritienā, bet pēc atveseļošanās atgriezās sportā. 2019. gadā pēc skolu apmaiņas programmas nonāca Tronheimā, Norvēģijā, un varēja trenēties klubā *Granåsen Skiteam*.

16 gadu vecumā piedalījās 2019. gada Pasaules čempionātā Zēfeldē. Viņš kļuva par pirmo Latvijas sportistu, kurš ir startējis pasaules čempionātā ziemeļu divcīņā. Tramplīnlēkšanā ar 81 metru tālu lēcienu ierindojās 56. vietā no 59. sportistiem. Arī pēc slēpošanas daļas saglabāja 56. vietu, apsteidzot divus konkurentus, bet viens no dalībniekiem izstājās. Dažas nedēļas vēlāk viņš debitēja Kontinentālajā kausā, piedaloties sacensībās Ņižņijtagilā, Krievijā. Nevienā no trim startiem punktus izcīnīt neizdevās, augstākā vieta bija 49. 2020. gada Pasaules čempionātā junioriem Obervīzentālē ieņēma 50. vietu.

2020.—2021. gada sezonas sākumā piedalījās Kontinentālā kausa izcīņas posmos Pārksitijā, ASV. Visos trīs startos izcīnīja punktus — pirmajās sacensībās ieņēma 26. vietu, bet nākamajās divās ierindojās 27. vietā. 2020.—2021. gada Kontinentālā kausa kopvērtējumā ar 13 punktiem ieņēma 68. vietu. 2021. gada februārī viņš atkal startēja Pasaules čempionātā junioriem, kas norisinājās Lahti, aiz sevis atstāja piecus sportistus un ieņēma 44.vietu. 2021. gada Pasaules čempionātā pieaugušajiem Oberstdorfā sacensībās pēc Gundersena sistēmas ierindojās 50. vietā.

 Otepē debitēja Pasaules kausā. Sacensībās, kurās 10 km slēpojumam ar kopēju startu sekoja lēcieni no normālā tramplīna, ieņēma 47. vietu, bet nākamajā dienā sacensībās pēc Gundersena sistēmas bija 48. vietā.

2022. gada janvārī tika apstiprināts, ka M. Vinogradovs ir kvalificējies 2022. gada ziemas olimpiskajām spēlēm Pekinā. Olimpiskajās spēlēs ieņēma 44. vietu sacensībās uz normālā tramplīna, bet nefinišēja sacensībās uz lielā tramplīna.

## Atsauces

## Ārējās saites
Niks Klekstons

**Nikolass (Niks) Devīrs Klekstons** (; dzimis  Dienvidkarolīnas štatā) ir amerikāņu basketbolists, spēlē spēka uzbrucēja un centra pozīcijā. 2023. gadā pārstāv Nacionālās basketbola asociācijas (NBA) klubu Bruklinas "Nets", kur aizvadījis visu līdzšinējo karjeru. Pārstāv ASV Virdžīnu Salu basketbola izlasi.

## Karjera
Augstskolu basketbolā pārstāvēja NCAA komandu Džordžijas Universitātes "Bulldogs". Pēc divām sezonām augstskolu basketbolā pieteicās NBA draftam un 2019. gada NBA draftā viņu Bruklinas "Nets" izraudzījās ar kopējo 31. numuru otrajā kārtā. Pirmajā sezonā pārmaiņus spēlējis "Nets" un kluba G Līgas komandas Longailendas "Nets" sastāvā.

Jauniešu vecumā pārstāvējis ASV Virdžīnu Salu basketbola izlasi, jo no ASV Virdžīnu lielākās salas Sentomasas ir cēlies viņa tēvs Čārlzs Klekstons, kurš arī bijis basketbolists, aizvadījis trīs spēles NBA. 2018. gada vasarā debitēja salu valsts pieaugušo nacionālajā izlasē, piedaloties 2019. gada FIBA Pasaules kausa kvalifikācijas spēlēs.

## Ārējās saites
Edgars Mūkins

**Spricis Edgars Mūkins** (1915—1984) bija latviešu sabiedriskais un politiskais darbinieks.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1915. gada 11. aprīlī Naukšēnu pagastā Spriča Mūkina ģimenē.
Darbojās nelegālajā Latvijas komjaunatnē, pēc Ulmaņa apvērsuma bija ieslodzīts Valmieras cietumā un Rīgas Termiņcietumā (24.08.1934 — 10.05.1937).
Pēc Latvijas okupācijas Spricis Edgars Mūkins bija LKP CK propogandists, 1940. gada 30. jūnijā viņu nosūtīja uzstāties ar aģitācijas runu Kirhenšteina dzimtās Mazsalacas "tautas sapulcē", vēlāk viņš darbojās Talsu apriņķa LKP komitejā, no 1941. gada 7. februāra bija laikraksta "Talsu Apriņķa Ziņotājs" redaktors.

Pēc Staļina nāves viņš kā LKP Daugavpils pilsētas komitejas sekretārs 1953. gada 22.-23. jūnija LKP CK plēnumā kritizēja Latvijas austrumu rajonu pārkrievošanas politiku.
Iecelts par Latvijas PSR Valsts plāna komitejas priekšsēdētāja vietnieku, bet nacionālkomunistu vajāšanu laikā 1959. gada augustā atlaists no amata un iecelts par Liepājas Pedagoģiskā institūta (LPI) direktoru. Pēc safabricētas LPI darbinieku vēstules sakarā ar Mūkina nacionālistiskiem uzskatiem viņu atcēla arī no šī amata un 1960. gada septembrī iecēla par Liepājas kokapstrādes kombināta "Baltija" direktoru.
Miris 1984. gada 21. novembrī Liepājā, apglabāts Liepājas Centrālkapos.

Sieva Jadviga Mūkina, dēls Edgars Mūkins (1948), astronoms, ģeoinformātikas speciālists un mikologs.

## Atsauces
Misdežņova

**Polārā stacija «Misdežņova»** () bija PSRS polārā hidrometeoroloģiskā observatorija Arktikā. Izvietota Čukču pussalas austrumu galā Beringa šauruma krastā dienvidos no Dežņova raga.

## Vēsture
2. Starptautiskā polārā gada programmas ietvaros bija paredzēts ierīkot polāro observatoriju Ueļenas ciemā Čukču jūras krastā. Aprīkojuma piegādes kavējuma un ledus apstākļu dēļ nofraktētais tvaikonis nespēja šķērsot Beringa šaurumu un stacija tika ierīkota dienvidos no Dežņova raga pie Kenikskunas () čukču ciema 24 km no Ueļenas. Novērojumu programma tika sadalīta — okeanogrāfiskos novērojumus veica Ueļenā, bet pārējos — Misdežņovā. Pēc Starptautiskā polārā gada programmas nobeiguma 1933. gadā stacija pilnībā tika pārcelta uz Ueļenu.

## Atsauces
Trūpu Velna akmens

**Trūpu Velna akmens** ir valsts nozīmes arheoloģijas piemineklis, kas atrodas Rēzeknes novada Viļānu pagastā Trūpu ciemā uz ziemeļiem no Viļāniem.

## Nostāsti
Pēc nostāstiem, jau senatnē pērkons akmeni sašķēlis trīs daļās, kaut arī starp mazākajām daļām redzamas kalumu vietas. Nosaukums esot radies no tā, ka uz akmens Velns esot kaltējis naudu. Netālu no Velnakmens atradās Piziču pilskalns, kas norakts grantī. Kopā akmens būtu ap 23 kubikmetrus liels. Pēc sastāva akmens ir vidēji kristālisks pelēks granīts. Arheoloģiskajos izrakumos konstatēts, ka ļaudis šo vietu apmeklējuši 19. un pat 20. gadsimta pirmajā pusē.

## Ārējās saites
* Trūpu Velna akmens
Inčouna

**Inčouna** (,  — ‘nogriezts degungals’) ir nacionālais čukču ciems Krievijas ziemeļaustrumos, Čukotkas autonomā apvidus Čukotkas rajonā. Izvietojies Čukču pussalas ziemeļaustrumos uz smilšu strēles Čukču jūras krastā pie Inčounas lagūnas.

## Infrastruktūra
Ciemā darbojas sākumskola, bērnudārzs, feldšeru punkts, bibliotēka, kultūras centrs, pasts, maizes ceptuve, pirts, veikals. Iedzīvotāju galvenā nodarbošanās ir jūras dzīvnieku medības un briežkopība. Netālu no ciema atrodas viena lo lielākajām Čukotkas valzirgu kolonijām.

## Atsauces

## Ārējās saites

* basov_chukotka Инчоун - самое недооценённое село Чукотки
Pielaide

**Pielaide** var būt

* pielaide inženierijā,
* pielaide (arī piekļuve, pieeja) noslēpumam,
* pielaide darbu veikšanai.
Pāvels Meļņikovs

**Pāvels Meļņikovs** var būt:

* Pāvels Meļņikovs (*Павел Мельников*, 1804—1880) — pirmais Krievijas transporta ministrs (1865—1869), Daugavpils dambju projektētājs;
* Pāvels Meļņikovs (1873—?) — Latvijas krievu būvuzņēmējs, Satversmes Sapulces deputāts.
Enurmina

**Enurmina** (,  — ‘aiz pakalniem’) ir nacionālais čukču ciems Krievijas ziemeļaustrumos, Čukotkas autonomā apvidus Čukotkas rajonā. Izvietojies Čukču pussalas ziemeļos Čukču jūras krastā.

## Infrastruktūra
Ciemā darbojas sākumskola, bērnudārzs, feldšeru punkts, bibliotēka, pasts, maizes ceptuve, veikals. Iedzīvotāju galvenā nodarbošanās ir jūras dzīvnieku medības un briežkopība. 3 km no ciema Netena ragā no 1955. gada līdz 1990. gadiem darbojās polārā meteostacija Misnetena.

## Atsauces

## Ārējās saites

* basov_chukotka Энурмино 
* Андрей Шапран. Энурмино. Собачий край
Leonīds Kuravļovs

**Leonīds Kuravļovs** (; dzimis , miris ) bija padomju un krievu kino aktieris. 1977. gadā Kuravļovam piešķirts KPFSR Tautas skatuves mākslinieka nosaukums.

## Biogrāfija
Leonīds Kuravļovs dzimis 1936. gada 8. oktobrī Maskavā. Viņa tēvs strādāja par mehāniķi lidmašīnu rūpnīcā, māte bija friziere. Leonīds agri zaudēja tēvu, un 1941. gadā viņa māti nepatiesas apsūdzības dēļ izsūtīja uz Ziemeļiem, kur viņi dzīvoja vairākus gadus, līdz atgriezās Maskavā.

1960. gadā Kuravļovs absolvēja Vissavienības Valsts kinematogrāfijas institūta (VGIK) aktiermākslas nodaļu (Borisa Bibikova darbnīca) un tika uzņemts Kinoaktieru teātrī-studijā, kur strādāja līdz 1992. gadam. Kino Leonīds Kuravļovs debitēja 1960. gadā, būdams vēl students. Pirmos lielos panākumus aktieris guva pēc Paškas Kolokolņikova lomas Vasilija Šukšina filmā "Dzīvo tāds puisis" (*Живет такой парень*, 1964). Filmējās arī nākamajā Šukšina filmā *[[Ваш сын и брат]]* (1965). Kļuva plaši pazīstams ar savām komiskajām lomām Leonīda Gaidaja filmās 1970. un 1980. gados, tai skaitā "Ivans Vasiļjevičs maina profesiju" (1973). Piedalījies arī citu režisoru komēdijās — Mihaila Šveicera filmā "Zelta teļš" (1968), Georgija Danelijas filmā "Afoņa" (1975). Attēlojis arī cita rakstura lomas, piemēram, Kurta Eismaņa lomu slavenajā padomju TV miniseriālā "Septiņpadsmit pavasara mirkļi" (1973).

Savas radošās karjeras laikā Leonīds Kuravļovs spēlējis lomas vairāk nekā 200 filmās. Starp viņa pēdējām filmām ir piedzīvojumu filma "Turcijas gambīts" (*Турецкий гамбит*, 2005), melodrāma *[[Наследники]]* (2008), pasaku filma *[[Книга мастеров]]* (2009) un komēdija *[[Весь этот джем]]* (2015).

Savu nākamo sievu Ņinu satika 16 gadu vecumā slidotavā, kad viņai bija 13 gadi. Viņi mācījās vienā skolā. Apprecējās 1960. gadā, pēc tam, kad Kuravļovs absolvēja VGIK. Viņi nodzīvoja kopā 54 gadus, līdz viņas nāvei 2012. gadā. Miris 2022. gada 30. janvārī, 85 gadu vecumā.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Куравлев, Леонид Вячеславович TASS encyclopedia
* Cайт поклонников творчества Леонида Куравлева Kinoafonya.ru
* Леонид Куравлев Leonīda Gaidaja mājaslapā
* Куравлев Леонид Вячеславович Фильмография на сайте Мосфильма
Pāvels Meļņikovs (ministrs)

**Pāvels Meļņikovs** (, dzimis , miris ) bija krievu inženieris un valsts darbinieks, pirmais Krievijas impērijas satiksmes ministrs (1865—1869). Dzelzceļa transporta pamatlicējs Krievijas impērijā, viens no Sanktpēterburgas—Maskavas dzelzceļa līnijas autoriem. Citu projektu starpā Meļņikovs projektējis Daugavpils pretplūdu dambjus.

1825. gadā Pāvils Meļņikovs pabeidza Sanktpēterburgas Ceļu inženieru korpusa institūtu (*Институт Корпуса инженеров путей сообщения*). 1828. gadā Meļņikovu nosūtīja komandējumā, lai izpētītu iespēju kuģošanas uzlabojumiem Daugavas krācēs pie Kokneses. 1830. gadā tika iecelts par darbu vadītāju "Kokneses krāču kuģniecības uzlabošanas darbiem un pētījumiem Daugavas un Lovates upju savienošanai" (*работами по улучшению судоходства через Кокенгаузенские пороги и изысканиями по соединению рек Западная Двина и Ловать*). Tā kā salīdzinoši nesen uzceltais Daugavpils cietoksnis cieta no plūdiem, Meļņikovs ierosināja atdalīt citoksni un pilsētu ar dambju palīdzību. Reālo darbu sākumu iztraucēja Novembra sacelšanās sākums un 1832. gadā dambja projekts tika publicēts kā zinātnisks darbs. Daugavpils pretplūdu dambju sistēma tika izbūvēta laikā no 1833. līdz 1841. gadam un kalpo vēl šodien.

1835. gadā Meļņikovs publicēja darbu "Par dzelzceļu" (*О железных дорогах*), kurā pamatoja iespēju un nepieciešamību attīstīt dzelzceļa transportu Krievijā. No 1837. līdz 1838. gadam Meļņikovs kopā ar Kerbedzi devās komandējumā uz Franciju, Angliju, Beļģiju un Vāciju, kur iepazinās ar dzelzceļu būvniecību. 1842. gadā Meļņikovs tika iecelts par Sanktpēterburgas—Maskavas dzelzceļa līnijas ziemeļu daļas darbu vadītāju. 1862. gadā Meļņikovu iecēla par transporta ceļu galvenās pārvaldes vadītāju, bet 1865. gadā — par atjaunotās transporta ministrijas ministru, kurā viņš darbojās līdz 1869. gadam. Šajā laikā Krievijas dzelzceļa tīkla garums palielinājās par 7062 kilometriem.

Miris savā īpašumā Ļubaņā, apglabāts vietējā dzelzceļnieku baznīcā.

## Ārējās saites
Lietuvas Nacionālais radio un televīzija

**Lietuvas Nacionālais radio un televīzija** () ir Lietuvas sabiedriskais medijs, kas veic radio apraidi Lietuvas teritorijā kopš 1926. gada, bet televīzijas apraidi — no 1957. gada.

Raidorganizācijā ietilpst:

1. Televīzijas kanāli:
* *[[LRT televizija]]*
* *[[LRT Plius]]*
* *[[LRT Lituanica]]*

2. Radiostacijas:
* *[[LRT Radijas]]*
* *[[LRT Klasika]]*
* *[[LRT Opus]]*

3. Interneta portāls:
* LRT.lt

## Atsauces

## Ārējās saites
Depozīta sistēma

[thumb|Automātiskais pieņemšanas punkts jeb [taromāts]]
**Depozīta sistēma** ir sistēma, kas nodarbojas dažādu iepakojuma priekšmetu, visbiežāk ar tukšo plastmasas un stikla pudeļu un skārdeņu pieņemšanu caur taromātiem, vai caur manuālajiem pieņemšanas punktiem. Depozīta sistēma darbojas, pircējam samaksājot ķīlas maksu par taru, kuru vēlāk ir iespējams atgūt taru nododot. Katra valsts nosaka savu depozīta sistēmas ķīlas maksu, piemēram, Latvijā šī maksa ir 10 centi par vienu taras iepakojumu. Sistēmas galvenais mērķis ir samazināt iepakojumu nokļūšanu dabā un veicināt to pārstrādi vai atkārtotu uzpildi.

## Depozīta sistēma Latvijā
Depozīta sistēma Latvijā stājās spēkā no 2022. gada 1. februāra.

### Pieņemšanas punkti
Latvijā pastāv divu veidu pieņemšanas punkti — automatizētie un manuālie. Automatizētajos pieņemšanas punktos dzērienu iepakojumus var nodot taromātos, kuros ievietotajai tarai ir jābūt nesaplacinātai, ar skaidri nolasāmu svītrkodu un Latvijas depozīta zīmi, pretējā gadījumā taromāts to nepieņems. Par iepakojumu tiek izsniegts kupons, ar kuru varēs norēķināties uz kupona norādītajās tirdzniecības vietās. Savukārt, manuālajos pieņemšanas punktos taru var nodot tirdzniecības vietas darbiniekam, kur par to tiks piemērota atlaide pirkumam vai izsniegta skaidra nauda.

Lai nodotu iepakojumu, uz tā ir jābūt Latvijas depozīta zīmei.

## Atsauces

## Ārējās saites
Muzikālā banka 2021

**"[[Muzikālā banka|Muzikālās bankas]] 2021"** dziesmu konkurss notika 2022. gadā Daugavpilī. Latvijas Radio 2 aptauja par 2021. gada vērtīgāko dziesmu noslēdzās 2022. gada 29. janvārī ar koncertu Daugavpils Olimpiskajā centrā. Tajā piedalījās 15 populārāko dziesmu izpildītāji.

## Rezultāti
# Tur, kur Dieva kamanas slīd — "Prāta Vētra", piedalās "Tautumeitas"
# Limuzīns uz krīta — "Citi Zēni"
# Tas rakstīts debesīs (Piena ceļš) — Dons
# Tu man esi — Ivo Fomins
# Šamanis — Aija Andrejeva & ZeBrene
# Vai — Intars Busulis, "Abonementa orķestris" un *GG choir*
# Piedošana — "Prāta Vētra", Dons un Intars Busulis
# Tālāk jāiet — Dārta Stepanova, piedalās "DaGamba"
# Acis sāļas — Aminata
# Paraksts — "Instrumenti"
# Plāksteris — "Singapūras Satīns", piedalās Samanta Tīna
# Es tā jūtos — Katō & ZeBrene
# Lidmašīnas režīmā — "Astro'n'out"
# Prom — Marta & *[[Patrisha]]*
# Sākam no jauna — Marta Ritova & Ozols

## Atsauces
Pinhass Mordehajs Teics

**Pinhass Mordehajs Teics** (, ; dzimis , miris ) bija Subatē dzimis ebreju rabīns un izglītības darbinieks.

Dzimis rabīna ģimenē. Pirmā pasaules kara laikā ģimene pārcēlās uz Poltavu Ukrainā, bet, nodibinoties Latvijas valstij, atgriezās Latvijā, kur Pinhasa Mordehaja tēvs kļuva par rabīnu Līvānos. Mācījies ješivās Panevēžā un Slabotkā pie Kauņas, 1931. gadā tika ordinēts. Aktīvi piedalījās ebreju sabiedriskajā dzīvē Latvijā. Sadarbojās ar Saeimas deputātiem Mordehaju Dubinu, Ruvinu Vitenbergu un partiju *[[Agudas Izrael (Latvija)|Agudas Izrael]]*. Palīdzēja Josefam Ichakam Šneersonam nodibināt ješivu Rīgā, kad viņš tika padzīts no PSRS. Darbojās kā redaktors Rīgā izdotajā avīzē *[[Unzer Shtimme]]* jidišā.

1933. gadā pirmoreiz ieradās ASV, kur apprecēja vietējā rabīna vecāko meitu. Atgriezdamies Eiropā un redzēdams valstu antisemītisma uzplaukumu, viņš atgriezās ASV un organizēja savu radu pārcelšanos uz ASV. 1941. gadā Elizabetas pilsētā, Ņūdžersijā nodibināja ebreju zēnu skolu, bet 1963. gadā — arī meitenēm. Starp 1964. gadu un astoņdesmitajiem gadiem Pinhass Mordehajs Teics 22 reizes apmeklēja PSRS, nelegāli organizēdams ebreju dzīvi.

## Ārējās saites
Jaņcjinas bobsleja un kamaniņu trase

**Jaņcjinas bobsleja un kamaniņu trase** ir bobsleja, kamaniņu un skeletona trase. Izvietojusies Pekinas Jaņcjinas priekšpilsētā. Norises vieta ir 16 virāžas ar dažādiem leņķiem un nogāzēm. Trases kopējais augstums ir 1975 metri, bet sacensību trases garums — 1615 metri.

Sacensību trasi sāka būvēt 2018. gada jūlijā un pabeidza 2020. gada novembrī. Tās būvniecība izmaksāja 2,3 miljardus dolāru. Trasē ir 10 000 skatītāju vietu, no kurām 2000 ir sēdvietas un 8000 — stāvvietas. Pirmie testa braucieni trasē tika aizvadīti 2020. gada oktobra beigās. Gadu vēlāk, 2021. gada 25. oktobrī, trase oficiāli tika atklāta ar divām skeletona sacensībām, vēlāk tajā notika arī pirmās sacensības bobslejā.

Šajā trasē 2022. gada ziemas olimpisko spēļu laikā notika bobsleja, kamaniņu braukšanas un skeletona sacensības.

## Atsauces
Ņeškana

**Ņeškana** (,  — no eskimosu *Насӄаӄ* — ‘nerpas galva’) ir nacionālais čukču ciems Krievijas ziemeļaustrumos, Čukotkas autonomā apvidus Čukotkas rajonā. Izvietojies Čukču pussalas ziemeļos Čukču jūras krastā uz strēles starp jūru un Neskenpiļginas lagūnu.

## Infrastruktūra
Ciemā darbojas pamatskola, bērnudārzs, slimnīca, bibliotēka, pasts, maizes ceptuve, viesnīca, veikals. Iedzīvotāju galvenā nodarbošanās ir briežkopība un jūras dzīvnieku medības.

## Atsauces

## Ārējās saites

* basov_chukotka Жопа Чукотки 
* Андрей Шапран. Нешкан. Запах смерти
Dušans Vlahovičs

**Dušans Vlahovičs** (, dzimis ) ir serbu futbolists, spēlē uzbrucēja pozīcijā, Serbijas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2022. gada Vlahovičs pārstāv Itālijas ''Serie A'' komandu ''Juventus''.

Savu karjeru sācis Serbijas klubā ''Partizan'', kur viņš atradās jau kopš 14 gadu vecuma. Debitējis 2016. gadā. 2017. gadā izcīnījis Serbijas Superlīgas čempionu titulu, divas reizes ticis pie Serbijas kausa. 2018. gadā pievienojies Itālijas klubam ''Fiorentina''. 2020—21. gada sezonā Vlahovičs guva 21 vārtus un saņēma *Serie A* labākā jaunā spēlētāja balvu.  Vlahovičs par 70 miljoniem eiro pievienojās ''Juventus''.

Serbijas futbola izlases sastāvā debitējis  UEFA Nāciju līgas mačā pret Ungāriju.

## Sasniegumi
**Partizan**

* Serbijas Superlīga: 2016—17
* Serbijas kauss: 2015—16, 2016—17

**Juventus**
* Coppa Italia: 2023—24

**Individuālie sasniegumi**

* Itālijas A sērijas labākais jaunais spēlētājs: 2020—21

## Atsauces

## Ārējās saites
Makss Krūze

**Makss Benets Krūze** (, dzimis ) ir bijušais Vācijas futbolists, spēlēja uzbrucēja pozīcijā, bijis Vācijas futbola izlases dalībnieks.

Savas karjeras laikā pārstāvējis vairākus klubus gan Vācijā, gan arī Turcijā. Spēlējis tādās komandās kā ''Werder Bremen'', *[[FC St. Pauli]]*, *[[SC Freiburg]]*, *[[Borussia Monchengladbach]]*, ''Fenerbahçe'' un ''Union Berlin''.

Vācijas futbola izlases sastāvā debitējis 2013. gadā. Piedalījies 2020. gada vasaras olimpiskajās spēles.

## Ārējās saites
Kampana

**Kampana** var būt:

* Kampana — pilsēta Argentīnā;
* Kampana — sala Čīlē;
* Džovanni Paolo Kampana — jezuītu diplomāts.

## Skatīt arī
* Kampānija
Anadiras rajons

**Anadiras rajons** (, ) ir Krievijas Čukotkas autonomā apvidus administratīvais rajons tā dienvidos. Administratīvais centrs ir Anadiras pilsēta, kas neietilpst rajona sastāvā. Pašvaldības nozīmē rajona teritorijā izveidots Anadiras municipālais rajons (*Анадырский муниципальный район*), kas iedalās divās pilsētās (*городское поселение*), desmit lauku apmetnēs (*сельское поселение*) un starpciemu teritorijā (*межселенная территория*). Rajona teritorija veido 40 % no autonomā apvidus platības, bet tajā dzīvo tikai 17 % iedzīvotāju.

## Ģeogrāfija
Rajons izvietojies Čukotkas autonomā apvidus dienvidu daļā. Ziemeļaustrumos robežojas ar Iviltinas rajonu, ziemeļos — ar Čaunas rajonu, austrumos — ar Biļibinas rajonu, dienvidos — ar Kamčatkas novada Korjaku apvidu. Austrumos rajona krastus apskalo Beringa jūra un tās Anadiras līcis.

Rajona teritorijas centrālo daļu aizņem Anadiras zemiene, ko ieskauj Čukču kalniene ziemeļos, Anadiras plakankalne rietumos un Korjaku kalniene dienvidos. Rajona lielākā daļa izvietojusies dienvidos no polārā loka, tā ainavu veido galvenokārt tundra un kalnu tundra, kā arī taiga dienvidrietumos. Valda mūžīgais sasalums.

Rajona teritorijā vairākas derīgo izrakteņu atradnes — zelts, sudrabs, akmeņogles, dabasgāze, tiek veikta rūpnieciska ieguve.

## Vēsture
1888. gadā tika izveidots Anadiras apriņķis (*Анадырский уезд*), nodalot to no Gižiginskas apriņķa. Sākotnēji apriņķa centrs bija Markovas ciemā, bet jau 1889. gadā to pārcēla uz Novomarijinsku (Anadiru). Apriņķa teritorija iekļāva lielāko daļu tagadējā Čukotkas autonomā apvidus teritorijas. 1909. gadā no Anadiras apriņķa tika izdalīts Čukotkas apriņķis.

1927. gadā apriņķis tika reorganizēts par rajonu. 1930. gadā izdalīts atsevišķi Markovas rajons, bet 1957. gadā rajona dienviddaļā izdalīts atsevišķi Beringovskas rajons. 1960. gadā Markovas rajons pievienots atpakaļ Anadiras rajonam. 2008. gada maijā Anadiras un Beringovskas rajoni apvienoti Centrālajā rajonā, bet tā paša gada novembrī tas pārdēvēts par Anadiras rajonu. Dažādos laikos rajona centrs bijis Anadira, Ustjbelaja (1930—1935), Šahtjorska (1950—1974), Ugoļnije Kopi (1992—2008).

## Iedzīvotāji
No 8300 rajona iedzīvotājiem 2/3 ir iebraucēji no Krievijas Eiropas daļas (galvenokārt krievi un ukraiņi) un to pēcnācēji. No aptuveni 3000 aborigēnajiem iedzīvotājiem 60 % ir čukči, 25 % čuvani, 9 % eveni, kā arī jukagiri un korjaki. Bijušā Beringovskas rajona teritorijā dzīvo pēdējie kereku tautas pārstāvji.

56 % rajona iedzīvotāju dzīvo Ugoļnije Kopi (3919 iedzīvotāju) un Beringovskas (801) pilsētciematos. Citas pastāvīgi apdzīvotās vietas ir Ustjbelaja (771), Markova (592), Kančalana (481), Vaegi (409), Meinipiļgina (310), Hatirka (329), Sņežnoje (218), Aļkatvāma (202), Čuvanska (172), Lamutska (127) un Krasņena (71).

## Atsauces

## Ārējās saites
Osvalds Darbiņš

**Osvalds Darbiņš** (1905—1983) bija latviešu žurnālists un sabiedriskais darbinieks. Laikraksta "Rīgas Balss" redaktors (1957—1959). Nacionālkomunistu vajāšanu laikā 1959. gada oktobrī atlaists no amata, pēc tam strādāja Latvijas Televīzijas studijā par Programmas galvenās direkcijas galveno redaktoru (1960—1965).

## Dzīvesgājums
Dzimis 1905. gada 30. augustā Biržu pagasta Riekstniekos lauksaimnieka Pētera Darbiņa un viņa sievas Dārtes ģimenē. Pirmā pasaules kara laikā kopā ar vecākiem devās bēgļu gaitās uz Krieviju.
Pēc atgriešanās dzimtenē mācījās Jēkabmiesta Valsts vidusskolā (1919—1925), tad strādāja par laborantu Rīgas pilsētas jaunatnes pētīšanas institūta laboratorijā. Darbojās Tautas augstskolas dramatiskajā studijā un iepazinās ar dzejnieci Austru Skujiņu, kura 1930. gadā rakstīja, ka
 

1929. gadā sāka studēt Vīnes Universitātes Filozofijas fakultātes Pedagoģijas nodaļā (1929—1933), 1932. gadā laikrakstā "Pēdējā Brīdī" publicēja tēlojumu "Dāniete Vīnes kafejnīcā". Pēc atgriešanās dzimtenē strādāja par statistiķi Latvijas Valsts statistikas pārvaldē (1934—1940), līdztekus darbojās Latvijas Bērnu draugu biedrības Leļļu teātrī" Lielajā Ķēniņa ielā 41/3.
1936. gadā apprecējās ar angļu valodas skolotāju Adelīnu Vilhelmīni Augusti Šteinu un viņiem piedzima meita Alda Darbiņa-Epnere un dēls Valdis Darbiņš.

Pēc Latvijas okupācijas 1940. gadā O. Darbiņš strādāja laikraksta "Darbs" redakcijā. Vērmahta iebrukuma laikā devās bēgļu gaitās uz Uzbekijas PSR, 1942. gadā mobilizēts Sarkanajā armijā, darbojās 43. gvardes latviešu strēlnieku divīzijas laikrakstā "Latviešu Strēlnieks".

Pēc kara beigām strādāja Latvijas Valsts izdevniecībā par redaktora vietnieku (1947—1952) un žurnālā "Bērnība" (1952—1956), 1948. gadā izšķīrās no sievas Adelīnas, bija LKP Rīgas pilsētas Kirova rajona otrais sekretārs (1956—1957). 1957. gadā viņš izveidoja vakara laikrakstu "Rīgas Balss", pēc apsūdzības nacionālismā un atbrīvošanas no šī amata strādāja televīzijas studijā par Programmas galvenās direkcijas galveno redaktoru (1960—1965).
Pēc pensionēšanās 1966. gadā izdevniecība "Liesma" iespieda viņa pēdējo tulkojumu no krievu valodas: V. Mihailovs. Stāsts par čekistu.
 
Miris 1983. gada 2. maijā un apglabāts Rīgas Meža kapos.

## Atsauces
Misnetena

**Polārā stacija «Misnetena»** () ir bijusī PSRSs un Krievijas polārā hidrometeoroloģiskā stacija Arktikā. Izvietota Čukču pussalas ziemeļos Čukču jūras krastā Netena ragā 3 km uz rietumiem no Enurminas ciema.

## Vēsture
Stacija izveidota 1955. gadā, darbojusies pēc hidrometeoroloģisko staciju 2. kategorijas novērojumu programmas. Slēgta 1990. gadu beigās. Mūsdienās izmantota kā dzīvojamā māja.

## Atsauces
Gadījuma sekss

**Gadījuma sekss** ir seksuāla aktivitāte, kas notiek ārpus romantiskām attiecībām un bez saistībām starp partneriem.

Lielākā daļa reliģiju nosoda seksu ārpus laulības. Reliģiozi un nereliģiozi cilvēki parasti piedzīvo līdzīgas sajūtas, kad runa ir par gadījuma dzimumsakariem, ar lielāku atšķirību attieksmē starp vīriešiem un sievietēm. Dažās valstīs, piemēram, Pakistānā, Kuveitā, Afganistānā jebkāda veida seksuālas aktivitātes ārpus laulības ir aizliegtas ar likumu.

Pētījums par gadījuma attiecību kultūru ASV liecina, ka gadījuma sekss neveicina attiecību stiprināšanu nākotnē. Attiecību ilgumu galvenokārt ietekmē mērķis, uz kuru cilvēki tiecas, stājoties attiecībās. Seksuālās uzvedības pētījums, kas tika veikts Brazīlijā no 1998. līdz 2015. gadam, parādīja, ka gadījuma sakari ir visvairāk raksturīgi cilvēkiem vecumā no 16 līdz 24 gadiem. Mūsdienās nav nekas neierasts, ka cilvēki jau pirmajā randiņā vai tikšanās reizē atklāti runā par saviem gadījuma seksuālajiem kontaktiem un personīgajiem uzskatiem par šo tēmu. Citā pētījumā atklāts, ka prezervatīvi tika izmantoti tikai 69 no 100 dzimumkontaktiem ar iekļūšanu.

Dati no visas pasaules par periodu no 2007. līdz 2017. gadam liecina, ka gadījuma dzimumsakaru biežums jauniešu vidū ir samazinājies. 2021. gada pētījumā šis samazinājums tiek skaidrots ar alkohola patēriņa samazināšanos, videospēļu skaita pieaugumu un to jauniešu īpatsvara pieaugumu, kuri dzīvo kopā ar saviem vecākiem.

## Atsauces
Partija (nozīmju atdalīšana)

**Partija** (no franču *partie*, no latīņu *pars*, *partis* — 'daļa, grupa') var būt

* politiskā partija,
* partija — cilvēku grupa, kas apvienojusies kādas nepolitiskas darbības veikšanai,
* partija ražošanā un tirdzniecībā — kādā laika posmā saražojamo un pārdodamo preču kopums,
* spēļu, tostarp galdaspēļu, partija — daļa spēles vai visa spēle,
* mūzikas partija,
* partija (vecvārds) — līgavainis vai līgava, ar kuru ir mantiski izdevīgi apprecēties,
* partija Janvāra sacelšanās laikā — poļu dumpinieku vienību pašnosaukums.
Galvaspilsētas iekštelpu stadions

**Galvaspilsētas iekštelpu stadions** () ir iekštelpu stadions, kas atrodas Ķīnas galvaspilsētā Pekinā. Stadions tika uzcelts 1968. gadā un vairākkārtīgi ticis renovēts. 1971. gadā šajā vietā notika spēles starp Ķīnas un ASV nacionalajām galda tenisa komandām. Šīs spēles bija no tā saucamās pingponga diplomātijas.

Stadiona ietilpība ir 17 345, un tā platība ir 54 707 km², kas paplašīna no iepriekšējiem 53 000 km². Stadions tika atjaunots 2001. gadā, lai kļūtu par 2001. gada vasaras universiādes norises vietu. Stadionā notika viena no pirmajām NBA spēlēm Ķīnā, kas tika aizvadīta 2004. gada 17. oktobrī, un to klātienē skatījās 17 903 cilvēki. Tajā arī notika pirmā profesionālā futbola spēle, kurā piedalījās visas Arēnas futbola līgas (AFL) zvaigznes, lai palīdzētu reklamēt atjaunoto Ķīnas AFL līgu (tagad zināma kā Ķīnas arēnas futbola līga).

2007. gada beigās stadionā notika kārtējā renovācija, kas tika pabeigta uz 2008. gada vasaras olimpiskajām spēlēm. Spēļu laikā stadionā tika aizvadīti volejbola turnīri.

2022. gada ziemas olimpisko spēļu laikā šajā vietā tika aizvadītas daiļslidošanas un šorttreka sacensības.

## Atsauces
Jāņogu iela (Rīga)

**Jāņogu iela** ir Rīgas iela Latgales priekšpilsētas Dārziņu apkaimē, viena no centrālajām un garākajām ielām apkaimē. Jāņogu iela sākas pie krustojuma ar Latgales ielu un beidzas krustojumā ar Dārziņu ielu. Ielas kopējais garums ir 3511 metri, tā pilnā garumā klāta ar asfaltbetona segumu. Ielas sākumā ir neapbūvētas kādreizējās mazdārziņu teritorijas, tālāk privātmāju un vasarnīcu apbūve, pārtikas veikali.

Iela izveidota 1971. gadā ar esošo nosaukumu, kas laika gaitā nav mainījies. Jāņogu ielā atrodas Vladimira Kudojara parks.

Pa ielu kursē 18. un 31. autobuss.

## Ielu savienojumi
Jāņogu iela ir savienota ar šādām ielām:
* Latgales iela ("T" veida krustojums)
* Gaisa iela ("T" veida krustojums)
* Lidlauka iela
* Rožlapu iela ("T" veida krustojums)
* Ievziedu iela ("T" veida krustojums)
* Taču iela ("T" veida krustojums)
* Ragatu iela
* Jaunsaimnieku iela ("T" veida krustojums)
* Dārziņu 1. līnija
* Plostnieku iela
* Dārziņu 7. līnija ("T" veida krustojums)
* Dārziņu 9. līnija ("T" veida krustojums)
* Dārziņu 11. līnija ("T" veida krustojums)
* Dārziņu 12. līnija ("T" veida krustojums)
* Dārziņu 13. līnija ("T" veida krustojums)
* Dārziņu 14. līnija ("T" veida krustojums)
* Cidoniju iela ("T" veida krustojums)
* Dārziņu 15. līnija
* Dārziņu 17. līnija ("T" veida krustojums)
* Dārziņu 18. līnija ("T" veida krustojums)
* Kristīnes iela ("T" veida krustojums)
* Dārziņu 19. līnija
* Dārziņu 20. līnija
* Taisnā iela
* Dārziņu 21. līnija
* Dārziņu 22. līnija
* Dārziņu 23. līnija
* Dārziņu 24. līnija
* Dārziņu 25. līnija
* Dārziņu 27. līnija
* Dārziņu 28. līnija
* Dārziņu 29. līnija
* Dārziņu 30. līnija
* Dārziņu 31. līnija
* Dārziņu 32. līnija
* Dārziņu 33. līnija
* Dārziņu 34. līnija
* Dārziņu 35. līnija
* Dārziņu 36. līnija
* Dārziņu 37. līnija ("T" veida krustojums)
* Dārziņu 38. līnija ("T" veida krustojums)
* Dārziņu iela ("T" veida krustojums)

## Atsauces
Betānija Mateka-Sendsa

**Betānija Mateka-Sendsa** (; dzimusi ) ir amerikāņu tenisiste, 2016. gada olimpisko spēļu uzvarētāja jauktajās dubultspēlēs (ar Džeku Soku); deviņu Grand Slam turnīru uzvarētāja (pieci no tiem dubultspēlēs un četri jauktajās dubultspēlēs); trīs Grand Slam turnīru fināliste (viens no tiem dubultspēlēs un divi jauktajās dubultspēlēs); 27 WTA turnīru uzvarētāja dubultspēlēs; bijusī pasaules Nr.1 ​​rakate dubultspēlēs; divkārtēja Fed Cup fināliste (2009-2010) un Hopmana kausa ieguvēja (2011) ASV izlases sastāvā.

## Statistika
### Grand Slam fināli
#### Sieviešu dubultspēles: 6 (5—1)

### Olimpisko spēļu fināli
#### Jauktās dubultspēles: 1 (zelta medaļa)

### WTA finals
#### Dubultspēles: 1 (0—1)

### Vietas ''Grand Slam'' turnīros

#### Dubultspēlēs

|}

|}

#### Jauktās dubultspēles

|}

## Atsauces

## Ārējās saites
Šoganas Big Air

**Šoganas Big Air** () ir sporta stadions, kas atrodas Ķīnas galvaspilsētas Pekinas Šijinšanas rajonā.

Stadions tika uzcelts uz bijušās *[[Shougang Group]]* tērauda rūpnīcas zemes, kas tika slēgta 2008. gadā pirms vasaras olimpiskajām spēlēm, jo ​​bija bažas par gaisa piesārņojumu. Stadiona būvniecība tika uzsākta 2018. gadā, un tā tika pabeigta 2019. gada 1. novembrī.

Stadiona vieta būs pastāvīga un tiks izmantota dažādām sporta sacensībām, tādējādi kļūstot par pasaulē pirmo pastāvīgo *[[Big Air]]* norises vietu.

2022. gada ziemas olimpisko spēļu laikā šajā stadionā tika aizvadītas frīstaila slēpošanas un snovborda *Big Air* sacensības.

## Atsauces
Matiass Maurers

**Matiass Jozefs Maurers** (*Matthias Josef Maurer*, dzimis ) ir Vācijas Eiropas Kosmosa aģentūras (EKA) kosmonauts, materiālzinātnieks.

## Agrīnā dzīve un izglītība
Matiass Maurers piedzima  Zāras zemes Sanktvendelē. 1989. gadā viņš absolvēja *Wendalinum* ģimnāziju.
Darba gaitas viņš sāka, strādājot par sanitāru Maltas palīdzības dienestā.

Pēc tam viņš studēja materiālu zinātni Zāras Universitātē Zārbrikenē, *EEIGM* augstskolā Nansī, Francijā, Līdsas Universitātē Apvienotajā Karalistē, un Katalonijas Politehniskajā universitātē Barselonā, Spānijā.
No 1999. līdz 2004. gadam Maurers studēja doktorantūru *RWTH* Āhenas Universitātes Materiālu zinātņu institūtā Vācijā, kur viņš ieguva inženierzinātņu doktora grādu. Ar disertāciju "Viegli kompozītmateriāli, izgatavoti no alumīnija putām ar termiski izsmidzinātiem pārklājumiem" viņš ieguva vairākas zinātniskās balvas. Vienlaikus viņš šajā universitātē strādāja par projektu inženieri un pētnieku.
Pēc tam Maurers devās ilgstošā ceļojumā apkārt pasaulei.

2006. gadā Maurers Hāgenes Universitātē sekmīgi pabeidza papildu studiju kursu ekonomikā, iegūstot MBA pārvaldības grādu.
No 2006. līdz 2010. gadam viņš strādāja par inženieri medicīnas uzņēmumā, kas veica materiālu pētījumus un tehnoloģijas, lai ražotu filtrus, ko izmanto asins dialīzē.

## Kosmonauta karjera
2008. gadā Matiass Maurers pieteicās Eiropas Kosmosa aģentūras kosmonautu uzņemšanas grupā. Starp gandrīz 8500 citiem kandidātiem viņš bija viens no desmit, kuri izturēja atlases procedūru, bet sākotnēji netika iecelts Eiropas Astronautu korpusā.

2010. gadā Maurers sāka strādāt Eiropas Kosmosa aģentūrā kā apkalpes atbalsta inženieris un sakaru speciālists *[[Columbus (SKS)|Columbus]]* lidojumu vadības komandā Eiropas Astronautu centrā Ķelnē, Vācijā. Vēlāk viņš uzņēmās vadošo lomu Eiropas Astronautu centra projektos, lai kopā ar jaunajiem starptautiskajiem partneriem sagatavotos turpmākajiem kosmiskajiem lidojumiem un darbībām uz Mēness, kā arī paplašinātu aģentūras zināšanas par izpēti ārpus Starptautiskās kosmosa stacijas.
2015. gada jūlijā Maurers oficiāli pievienojās Eiropas Astronautu korpusam.

2018. gada martā viņš ieguva sertifikātu, kas ļauj veikt ar Starptautisko kosmosa staciju saistītās iziešanas kosmosā ASV skafandros *EMU*. 2018. gadā viņš arī sekmīgi beidza gan pamata kosmonautu apmācību, gan pirmsapstiprināšanas apmācību, un tādējādi kļuva pilnībā sertificēts, lai dotos kosmosā.

2020. gada vasarā Maureru iekļāva *SpaceX Crew-3* apkalpē, kas oficiāli tika apstiprināts 14. decembrī.

Matiasa Maurera pirmais kosmiskais lidojums sākās 2020. gada 11. novembrī, esot kosmosa kuģa *[[SpaceX Crew-3]]* misijas speciālistam. Viņā bija Starptautiskās kosmosa stacijas 66. un 67. ekspedīcijas lidojuma inženieris. Uz zemes viņš atgriezās 2022. gada 6. maijā.

Kosmisko lidojumu kopsavilkums:

Iziešanas atklātā kosmosā:

## Ārējās saites
* Matthias Maurer ESA 
* Матиас Йозеф Маурер astronaut.ru
Raimo Vīgants

**Raimo Vīgants** (dzimis  Madonā) ir latviešu distanču slēpotājs. 2022. gada Pekinas ziemas olimpisko spēļu 1,5 km sprintā izcīnīja 20. vietu, kas ir augstākā vieta, kādu Latvijas slēpotāji ir izcīnījuši olimpiskajās spēlēs vīriešu konkurencē.

## Karjera
Piedalījies 2016. gada ziemas jaunatnes olimpiskajās spēlēs Lillehammerē. Labāko rezultātu sasniedza slēpošanas krosā, izcīnot 20. vietu. Sprintā tika iegūta 21. vieta, bet 10 km brīvā stila distancē bija 31. vietā.

Pasaules čempionātā pieaugušajiem pirmo reizi piedalījās 2017. gadā Lahti. Startēja tikai sprintā, ieņemot 76. vietu. 2018. gada Pasaules čempionātā junioriem sprintā ieņēma 39. vietu. Nākamajā gadā PČ junioriem sprintā bija 65. vietā, bet 10 km brīvā stila distancē ieņēma 37. vietu. 2019. gada Pasaules čempionātā Zēfeldē sprintā ierindojās 69. vietā.

 Planīcā, Slovēnijā, debitēja Pasaules kausa sacensībās, sprintā ieņemot 64. vietu. 2020. gada martā startēja Pasaules U-23 čempionātā Obervīzentālē un izcīnīja devīto vietu 30 km distancē brīvajā stilā. 2021. gada Pasaules U-23 čempionātā labāko rezultātu sasniedza 15 km distancē brīvajā stilā, ieņemot 17. vietu.

2021. gada Pasaules čempionātā skiatlonā 76 dalībnieku konkurencē ieguva 42.vietu, sasniedzot Latvijas vīriešu labāko individuālo rezultātu pasaules čempionātos. Sprintā tika iegūta 70. vieta, bet 15 km brīvā stila slēpojumā bija 61. vietā. Piedalījās arī komandu sprintā, kur kopā ar Induli Bikši tika iegūta 20. vieta, kā arī stafetē (15. vieta).

2024. gada Pasaules čempionātā rollerslēpošanā 15 km distancē ar kopēju startu Raimo Vīgants izcīnīja 1. vietu 51 dalībnieka konkurencē, tādējādi kļūstot par pasaules čempionu. Dienu vēlāk, kopā ar Lauri Kaparkalēju, viņš ieguva pirmo vietu arī pasaules čempionāta komandu sprintā. Arī sezonas kopvērtējumā Raimo Vīgants ieguva pirmo vietu un kļuva par pirmo latvieti, kurš izcīnījis Pasaules kausa kopvērtējuma uzvaru, saņemot Pasaules kausa globusu.

2024.—2025. gada sezonā pirmo reizi sasniedza daudzdienu sacensību *[[Tour de Ski]]* finišu, ierindojoties 50. vietā.  Pasaules kausa posmā Šveicē iekļuva sprinta sacensību ceturtdaļfinālā un ieņēma 17. vietu, sasniedzot Latvijas augstāko vietu Pasaules kausā vīriešu konkurencē. Tajās pašās sacensībās ceturtdaļfinālā iekļuva arī L. Kaparkalējs, līdz ar to pirmo reizi labāko trīsdesmitniekā bija uzreiz divi Latvijas slēpotāji.

2026. gada ziemas olimpiskajās spēlēs R. Vīgants labāko rezultātu sasniedza 50 km klasiskā stila slēpojumā, kur finišēja 31. vietā.

## Rezultāti

### Olimpiskās spēles

### Pasaules čempionāts

## Atsauces

## Ārējās saites
Samanta Krampe

**Samanta Krampe** (dzimusi ) ir latviešu distanču slēpotāja.

## Karjera
Piedalījās 2020. gada ziemas jaunatnes olimpiskajās spēlēs Lozannā. Labāko rezultātu sasniedza sprintā, ieņemot 52. vietu, slēpošanas krosā ierindojās 56. vietā, bet 5 km distancē ieguva 66. vietu.

2021. gada Pasaules čempionātā junioriem ieņēma 65. vietu sprintā un 79. vietu 5 km distancē brīvajā stilā. 2021. gada Pasaules čempionātā Oberstdorfā sprintā ierindojās 75. vietā, bet 10 km brīvā stila distancē ieņēma 86. vietu. Piedalījās arī komandu sprintā, startējot kopā ar Kitiju Auziņu, pusfinālā finišēja 12. vietā, kas kopvērtējumā deva 23. vietu.

2021. gada septembrī piedalījās Pasaules čempionātā rollerslēpošanā un 200 m sprintā juniorēm izcīnīja bronzas medaļu. 2021. gada Pasaules kausa rollerslēpošanā kopvērtējumā izcīnīja pirmo vietu junioru konkurencē.

Piedalījās  Pekinā. Sprinta kvalifikācijā ieņēma 73. vietu, bet 10 km distancē klasiskajā stilā ierindojās 93. vietā. Latvijas komandas sastāvā piedalījās arī stafetē, kurā tika ieņemta 17. vieta.

 Rukā debitēja Pasaules kausa sacensībās, sprinta kvalifikācijā ieņemot 57. vietu. 2023. gada Pasaules čempionātā Planīcā sprintā ieņēma 60. vietu, bet komandu sprintā kopā ar Kitiju Auziņu summā uzrādīja 19. rezultātu kvalifikācijā un finālā neiekļuva.

2025. gada Pasaules čempionātā Tronheimā Krampe ieņēma 61. vietu sprinta kvalifikācijā, kā arī pārstāvēja Latvijas komandu stafetē (16. vieta).  viņa sprintā bija 76. vietā, 10 km distancē brīvajā stilā ar intervāla startu ierindojās 101. vietā, bet stafetē, kur Latvijas komandu apdzina par apli vēl pirms viņas posma, tika klasificēta 17. vietā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Skrūve (nozīmju atdalīšana)

**Skrūve** var būt

* skrūve (sastiprināšanas detaļa);
* skrūve (vienkāršs mehānisms);
* skrūve (kokteilis);
* dzenskrūve.
Gentinas sniega parks

thumb|Ieejas zona vasarā

**Gentinas sniega parks** () ir slēpošanas kūrorts, kas atrodas Džandzjakou pilsētā, Hebei provincē.

Slēpošanas kūrortā pirmie izmēģinājuma braucieni tika veikti 2011. gadā, bet oficiāli atklāts tika 2012. gada 16. decembrī.

Kompleksu izstrādāja Malaizijas uzņēmums *Malaysia Excellence Group*, to pārvalda un attīsta Malaizijas uzņēmums *Genting Group*. Pirmajā būvniecības kārtā tika realizēti divi projekti: slēpošanas centrs un Gentinas viesnīca. Kopš 2012. gada slēpošanas centrā ir aizvadītas vairākas starptautsikās sacensības.

2022. gada ziemas olimpisko spēļu laikā šajā kūrortā notika frīstaila slēpošanas un snovborda sacensības. Šo sacensību dēļ kūrortā tika uzbūvēts aerofotoattēlu centrs, snovborda un frīstaila takas un citas ēkas un infrastruktūras objekti.

## Atsauces
Cauruļvadu uzmavsavienojums

thumb|Dažādi veidgabali ar blīvējuma gredzeniem un pretuzgriežniem
**Cauruļvadu uzmavsavienojums** ir cauruļvadu — ūdensvadu, gāzesvadu vai siltumvadu (apkures sistēmu) — savienojums.

Uzmavsavienojums atkarībā no savienošanas metodes var būt neizjaucams (savieno metinot) vai izjaucams.

Izjaucamu savienojumu veic ar veidgabaliem, kas ir speciālas standartizētas savienojumu detaļas. Tiem ir cilindriskas vai koniskas (pēdējās nodrošina hermētiskumu cauruļvados ar ievērojami augstu spiedienu) cauruļvītnes ar smalko soli.

Pastāv dažāda veida veidgabali, kuri savā starpā atšķiras pēc formas, savienojamo cauruļu skaita, uzdevumiem: taisnā uzmava, līkums, trejgabals, krustgabals, pārejas uzmava un citi.

Savienojumā tiek izmantots arī blīvējuma gredzens un pretuzgrieznis.

## Atsauces
Sakraments

thumbnail|upright=1.2|
**Sakraments** ir rituāla darbība kristietībā, kas nodrošina ticīgajiem īpašu Dieva žēlastību. Dažādās kristiešu konfesijās izpratne par to būtiski atšķiras. Luterismā ir divi sakramenti — kristības un Svētais Vakarēdiens —, savukārt katoļticībā ir septiņi sakramenti — kristības sakraments, iestiprināšanas sakraments, eiharistijas sakraments, gandarīšanas sakraments, slimnieku svaidīšanas sakraments, ordinācijas sakraments un laulības sakraments.

## Ārējās saites
Safets Sušičs

**Safets Sušičs** (, dzimis ) ir bosniešu futbola treneris un bijušais futbolists, spēlēja uzbrūkošā pussarga pozīcijā, pārstāvējis Dienvidslāvijas futbola izlasi.

Savu spēlētāja karjeru pavadījis Dienvidslāvijas klubā *[[FK Sarajevo]]* un Francijas klubos *[[Paris Saint-Germain]]* un ''Red Star''. Pazīstams ar savu tehnisko spēli, Sušičs tiek uzskatīts par vienu no labākajiem savas paaudzes Eiropas futbolistiem. Dienvidslāvijas futbola izlases sastāvā piedalījies 1982. un 1990. gada FIFA Pasaules kausā, kā arī 1984. gada Eiropas čempionātā.

Kā treneris, vadījis vairākas komandas Francijā, Turcijā un Saūda Arābijā. 2014. gadā viņa vadībā Bosnijas un Hercegovinas futbola izlase pirmo reizi kvalificējās un spēlēja FIFA Pasaules kausa finālturnīrā.

2004. gadā, UEFA jubilejas apbalvojumu ietvaros, Bosnijas un Hercegovinas Futbola asociācija izvēlējās Sušiču kā visu laiku labāko bosniešu spēlētāju.

## Sasniegumi

### Spēlētāja karjera
**Paris Saint-Germain**

* Francijas 1. divīzija: 1985—86
* Coupe de France: 1982—83

**Individuālie sasniegumi**

* 1. divīzijas labākais ārzemju spēlētājs: 1982—83
* Dienvidslāvijas gada futbolists: 1979
* DIenvidslāvijas Pirmā līgas labākais vārtu guvējs: 1979—80 (17 vārti)

### Trenera karjera
**Akhisarspor**

* Turcijas Superkauss: 2019

## Ārējās saites
Darko Pančevs

**Darko Pančevs** (, dzimis ) ir bijušais maķedoniešu futbolists, spēlēja uzbrucēja pozīcijā, bijis Dienvidslāvijas un Maķedonijas futbola izlases dalībnieks.

Savas karjeras spilgtāko daļu aizvadījis Dienvidslāvijas klubos *[[FK Vardar]]* un *[[Red Star Belgrade]]*. Ar *Red Star Belgrade* komandu uzvarējis 1990.—1991. gada Eiropas kausa sezonā. 1991. gadā saņēmis arī Eiropas Zelta zābaku. 2004. gadā, UEFA jubilejas apbalvojumu ietvaros, Maķedonijas Futbola federācija izvēlējās Pančevu kā visu laiku labāko maķedoniešu futbolistu.

Dienvidslāvijas futbola izlases sastāvā piedalījies 1990. gada FIFA Pasaules kausā.

## Sasniegumi
**Red Star Belgrade**

* Dienvidslāvijas Pirmā līga: 1989—90, 1990—91, 1991—92
* Dienvidslāvijas kauss: 1989—90
* Eiropas kauss: 1990—91
* Starpkontinentālais kauss: 1991

**Individuālie sasniegumi**

* Dienvidslāvijas Pirmās līgas labākais vārtu guvējs: 1984, 1990, 1991, 1992
* Eiropas Zelta zābaks: 1991

## Ārējās saites
Apvienošanās un pārņemšana

**Apvienošanās un pārņemšana** (, M&A) ir darījumi, kuru rezultātā tirgū rodas lielāki uzņēmumi. Apvienošanās un pārņemšana ļauj uzņēmumiem attīstīties, mainīt sava biznesa raksturu vai konkurences nišu.

No juridiskā skatpunkta apvienošanās ir divu juridisko personu apvienošanās vienā, savukārt pārņemšana notiek, kad viena organizācija iegūst īpašumtiesības uz citas organizācijas pamatkapitālu, daļām vai aktīviem.

Darījums, kas juridiski noformēts kā pārņemšana, var novest pie vienas puses biznesa pārejas otras puses akcionāru netiešā īpašumā, savukārt darījums, kas juridiski noformēts kā apvienošanās, var dot katras puses akcionāriem īpašumtiesības uz apvienotā uzņēmuma akcijām un kontroli pār to.

Darījumu var nosaukt par vienlīdzīgu, ja abi ģenerāldirektori piekrīt, ka apvienošanās atbilst abu uzņēmumu interesēm. Ja viena uzņēmuma vadība iestājas pret darījumu (t.i., darījums atbilst tikai vienas puses interesēm), tad to var uzskatīt par pārņemšanu.

Neskatoties uz to, ka apvienošanās un pārņemšanas darījumus parasti noslēdz ar efektivitātes paaugstināšanas mērķi, uzņēmumu apvienošanās un pārņemšanas faktiskie rezultāti bieži vien ir neapmierinoši, ja tos salīdzina ar prognozētajiem vai sagaidāmajiem rezultātiem. Daudzi empīriski pētījumi liecina, ka liela daļa šādu darījumu nedod vēlamos rezultātus.

Svarīgi faktori, kas nosaka apvienošanās un pārņemšanas darījumu rezultātus finanšu jomā, ir prēmija par iegādi, apdrošināšana, pārrunu process un kompleksā pārbaude.

Daudzi pētījumi liecina, ka apvienošanās bieži vien cieš neveiksmi cilvēka faktora dēļ. Tas var būt, piemēram, uzticības trūkums starp divu organizāciju darbiniekiem vai starp darbiniekiem un viņu vadītājiem.

## Atsauces
Kereki

**Kereki** (pašnosaukums: *аӈӄалҕакку* — ‘piejūras ļaudis’ vai *каракыкку* no ) ir Krievijas Federācijas Tālo Austrumu un Galējo Ziemeļu tauta. Etnoss faktiski izzudis, 2010. gada tautskaitē par kerekiem sevi atzina 4 cilvēki. Tradicionālā nodarbošanās ir jūras dzīvnieku un kažokzvēru medības, zveja, briežkopība.

## Vēsture
17. gadsimtā kereku apdzīvotības areāls pletās no Anadiras limāna ziemeļos līdz Opukas upei Beringa jūras rietumu piekrastē. Pēc arheoloģiskajiem datiem kereku apdzīvotās vietas pletušās līdz Oļutoras pussalai Kamčatkā. 18. gadsimtā čukču un korjaku karu laikā kereki cieta no abu pušu uzbrukumiem. 1897. gada tautskaitē reģistrēti vairs tikai 102 kereki. Vēlāk intensīvi asimilētu čukču etnosā. Statistikā parasti tika pieskaitīti korjakiem; kā atsevišķa tauta oficiāli atzīta tikai 2000. gadā.

Mūsdienās pēdējie zināmie kereki dzīvoja Anadiras rajona dienvidos Beringovskas, Meinipiļginas un Hatirkas ciemos.

## Valoda
Agrāk kereki runāja Čukotkas-Kamčatkas valodu saimei piederošajā kereku valodā. Sadzīvē lielākoties pārgājuši uz čukču vai krievu valodu. 1991. gadā kereku valodā runāja 3 cilvēki.

## Atsauce

## Ārējās saites