open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Janne Andešons

**Jans Ūlofs Andešons** (; dzimis  Halmstadē, Zviedrijā), vairāk pazīstams kā **Janne Andešons** (*Janne Andersson*), ir zviedru futbola treneris un bijušais futbolists. No 2016. līdz 2023. gadam bija Zviedrijas futbola izlases galvenais treneris.

## Karjera
Spēlētāja karjeras laikā pārstāvēja dzimtās pilsētas Halmstades klubus *Alets IK* un *IS Halmia*, kas spēlēja Zviedrijas zemākajās līgās. Tieši *Alets IK* uzsāka trenera karjeru kā spēlējošais treneris. Vēlāk strādāja klubos *[[Halmstads BK]]*, *[[Laholms FK]]* un *[[Örgryte IS]]*.

2010. gada decembrī parakstīja līgumu ar *[[IFK Norrköping]]*, kļūstot par galveno treneri pirmajā sezonā pēc kluba atgriešanās *[[Allsvenskan (futbols)|Allsvenskan]]*, Zviedrijas futbola augstākajā līgā. 2015. gada sezonā ar klubu uzvarēja *Allsvenskan* līgā, izcīnot pirmo Zviedrijas čempiona titulu karjerā galvenā trenera amatā.

2016. gada 7. aprīlī tika paziņots, ka Janne Andešons kļūs par Zviedrijas izlases galveno treneri pēc 2016. gada Eiropas čempionāta, pārņemot vadību no Ērika Hamrēna, kurš bija izlēmis neturpināt darbu šajā amatā. Viņa vadībā Zviedrijas izlase kvalificējās 2018. gada FIFA Pasaules kausam, kvalifikācijas izslēgšanas spēlēs pārspējot Itālijas izlasi. Finālturnīrā Andešons aizveda izlasi līdz ceturtdaļfinālam, kur tā piekāpās Anglijai. 2018.—2019. gada UEFA Nāciju līgā izcīnīja pirmo vietu B līgas grupā un iekļuva A līgā. 2020. gada Eiropas čempionātā izcīnīja pirmo vietu grupā, bet astotdaļfināla papildlaikā zaudēja Ukrainai.

Turpinājumā Zviedrijas izlase Andešona vadībā piedzīvoja vairākas neveiksmes. Komanda nespēja kvalificēties 2022. gada FIFA Pasaules kausa finālturnīram. 2022.—2023. gada UEFA Nāciju līgā tā palika pēdējā vietā grupā, izkrītot uz C līgu. 2024. gada Eiropas čempionāta kvalifikācijas turnīrā izlase astoņās spēlēs izcīnīja tikai trīs uzvaras un nespēja iekļūt finālturnīrā, vienā no spēlēm zaudējot Azerbaidžānai ar 0:3. Pēc neveiksmīgā kvalifikācijas cikla Andešons darbu ar Zviedrijas izlasi pameta.

## Sasniegumi
* **Zviedrijas čempions** (*[[Allsvenskan (futbols)|Allsvenskan]]*): 2015 (kā galvenais treneris) 

## Atsauces

## Ārējās saites
Aleksandrs Iļjins-Ženevskis

**Aleksandrs Iļjins-Ženevskis** (;  Sanktpēterburga —  Novaja Ladoga) bija Krievijas šahists un valsts darbinieks.

## Biogrāfija
Jaunībā bijis aktīvs Sanktpēterburgas šaha turnīru dalībnieks. Pēc tam pieslējies boļševiku partijai un no 1912. gada atradies politiskā emigrācijā Ženēvā, kur uzvarējis pilsētas šaha čempionātā 1914. gadā. Par godu šim notikumam pievienojis savam uzvārdam otro daļu. Vēlāk atgriezies Krievijā, no 1916. gada piedalījies Pirmajā pasaules karā kā virsnieks, bet vēlāk Februāra revolūcijā un Oktobra revolūcijā.

Pēc Krievijas pilsoņu kara atradies vadošos amatos padomju valdībā. 1920. gadā Maskavā organizējis pirmo padomju Krievijas šaha čempionātu, kurā uzvarējis Aleksandrs Aļehins. 1921. gadā bijis padomju Krievijas konsuls Liepājā, kur piedalījies arī vietējos šaha turnīros. Septiņas reizes piedalījies PSRS šaha čempionātu finālos. Trīs reizes uzvarējis Ļeņingradas pilsētas šaha čempionātos: 1925., (dalījis 1.-4. vietu ar Grigoriju Levenfišu, Iļju Rabinoviču un Pjotru Romanovski), 1926. un 1929. gadā. 1927. gadā uzvarējis PSRS arodbiedrību šaha čempionātā. 1925. gadā piedalījies Maskavas starptautiskajā šaha turnīrā, kurā kopā ar Ernstu Grīnfeldu dalījis 9.-10. vietu (uzvarējis Jefims Bogoļubovs). Turnīrā uzvarējis toreizējo Pasaules čempionu šahā Hosē Raulu Kapablanku, kas bijis viens no retajiem kubieša zaudējumiem pēc Pasaules šaha čempiona titula iegūšanas.

Sarakstījis grāmatas par Maskavas starptautisko šaha turnīru (1926) un par Aļehina - Kapablankas maču par Pasaules šaha čempiona titulu (1927), kā arī autobiogrāfisko grāmatu "Padomju meistara piezīmes" (, 1929). Bijis PSRS šaha žurnālu "Шахматный листок" (1925—1930) un "Шахматы в СССР" (1936—1937).

Ļeņingradas blokādes laikā devies evakuācijā, taču gājis bojā vācu aviācijas uzlidojumā.  

Devis ieguldījumu šaha atklātņu teorijā. Iļjina-Ženevska vārdā ir nosaukts holandiešu aizsardzības variants: 1. d4 f5 2. c4 Zf6 3. g3 e6 4. Lg2 Le7 5. Zf3 0-0 6. 0-0 d6 7. Zc3 De8.

## Atsauces

## Ārējās saites
ASV viceprezidentu uzskaitījums

Šajā uzskaitījumā apkopoti **[[Amerikas Savienotās Valstis|Amerikas Savienoto Valstu (ASV)]] [[ASV viceprezidents|viceprezidenti]]** kopš 1789. gada, kad tika izveidots šis amats. Amerikas Savienoto Valstu viceprezidents ir otra augstākā amatpersona Amerikas Savienotajās Valstīs pēc prezidenta.

## Uzskaitījums

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
*
Sogna un Fjūrane

**Sogna un Fjūrane** (, , ) bija viena no Norvēģijas filkēm. Tā tika likvidēta , kad reģionālās reformas gaitā to apvienoja ar Hordalanni, izveidojot Vestlannes filki.

Filke robežojās ar Mēres un Rumsdāles, Oplannes, Buskerudas un Hordalannes filkēm. Sognas un Fjūranes administratīvais centrs bija Leikangere, kas nav pilsēta, bet gan ciemats. Filkē bija trīs pilsētas: Flūre, Ferde un Moleja. 2016. gadā Sognā un Fjūranē dzīvoja 109 tūkstoši cilvēku. Sogna un Fjūrane bija vienīgā Norvēģijas filke, kurā visas pašvaldības atzinušas jaunnorvēģu valodu par oficiālo valodu.
Mihails Hercbergs

**Mihails Hercbergs** (; dzimis ) ir vācu šaha problēmists.

## Šaha kompozīcija
Savu pirmo uzdevumu M. Hercbergs publicējis 1986. gadā, turpinājumā līdz 2016. gadam sastādījis vairāk nekā 588 uzdevumi, no tiem 255 ieguvuši atzinības. 2004. gadā kļuvis par FIDE meistaru, bet 2011. gadā par starptautisko meistaru šaha kompozīcijā. 1998.—2000. gada pasaules šaha kompozīcijas čempionātā daudzvilču grupā ieguvis otro vietu un  sudraba medaļu.
### Uzdevuma piemērs

**Uzdevuma risinājums:**
: 1.Ld7! (2.Zg5#) 
: 1. ... Txd7 2. Zfg5+ Kg4 3. Ze6+ Kf3 4. Zc5 Lxc5 5. Zg5+ Kg4 6. Zf7+ Kf3 7. Zxe5#
: 1. ... Lxd7 2. Zhg5+ Kg4 3. Ze6+ Kf3 4. Zc5 Txc5 5. Zg5+ Kg4 6. Zh3+ Kf3 7. Zg1#

## Atsauces

## Ārējās saites
* M. Hercberga šaha kompozīcijas vietnē PDB
Canyon Bicycles

***Canyon Bicycles GmbH*** ir Vācijas uzņēmums, kas nodarbojas ar sporta velosipēdu ražošanu. Tā galvenā mītne un ražotne atrodas Koblencā, Vācijā.

## Uzņēmuma vēsture
1985. gadā Romans Arnolds ar brāli Franku Arnoldu (kurš vairs nav iesaistīts uzņēmuma darbībā) nodibināja uzņēmumu *Radsport Arnold* ar mērķi nodarboties ar riteņbraukšanas rezerves daļu piegādi. Pirmie *Canyon* markas velosipēdi parādījās 1996. gadā.

Uzņēmums savus velosipēdus pārdod internetā bez starpniekiem.

2020. gada beigās uzņēmuma kontrolpaketi iegādājās Beļģijas uzņēmums *Groupe Bruxelles Lambert*.

## Atsauces

## Ārējās saites

*
Grāmatvedis (filma)

**"Grāmatvedis"** () ir 2016. gada ASV kriminālais trilleris. Filmas režisors ir Gevins O'Konors, scenārists Bills Dubjuks, galvenajās lomās Bens Afleks, Anna Kendrika, Dž. K. Simonss, Džons Berntāls, Džefrijs Tembors un Džons Litgouvs.

Filma stāsta par mazas Ilinoisas pilsētiņas sertificētu auditoru ar augsti funkcionējošu autismu, kurš patiesībā sniedz auditora pakalpojumus bīstamām kriminālajām organizācijām visā pasaulē.

Filmas pirmizrāde Losandželosā notika , bet pārējos ASV kinoteātros to rādīt sāka pēc četrām dienām. Latvijā filmas pirmizrāde notika . Filma saņēmusi dažādas kritiķu atsauksmes un tās ieņēmumi pārsniedz 151 miljonu ASV dolāru.

## Atsauces

## Ārējās saites
*
Nikolajs Viesturs

**Nikolajs Viesturs** (dzimis , miris 1985. gadā) bija latviešu šaha problēmists.

## Šaha kompozīcija
N. Viesturs publicējis 250 uzdevumus, ieguvis 140 atzinības. FIDE albumos iespiests viens uzdevums. 7. Latvijas čempionātā (1968) ieguvis zelta medaļu pašmatu grupā.
  
### Uzdevumu piemēri

**Uzdevuma risinājums:**
: 1.Kd1-e2! (gājiena spaids)
: 1. ... b7-b5 2. Ta8-b8 (draud 3. Tb8xb5#) 2. ... e4-e3 3. Dc1-h1# 
: 1. ... b7-b6 2. Dc1-b1 (draud 3. Db1-b5#) 2. ... e4-e3 3. Db1-h1# 
: 1. ... b7xa6 2. Dc1-a1 (draud 3. Da1-a5#) 2. ... e4-e3 3. Da1-h1# 
: 1. ... b7xc6 2. Za7-c8 (draud 3. Zc8-e7#) 2. ... e4-e3 3. Dc1-h1# 
: 1. ... f7-f5 2. Ra8-f8 (draud 3. Tf8xf5#) 2. ... e4-e3 3. Dc1-h1# 
: 1. ... f7-f6 2. Dc1-f1 ~ 3. Df1-f5# 
: 1. ... f7xe6 2. Zg7-e8 e6-e5 3. Ze8xc7# 
: 1. ... f7xg6 2. Dc1-g1 (draud 3. Dg1-g5#) 2. ... e4-e3 3. Dg1-g2(h1)#

Pikenini tēma. 

## Atsauces

## Ārējās saites
* N. Viestura šaha kompozīcijas vietnē PDB
2017. gads kino

Šajā lapā apkopota informācija par 2017. gadā iznākušajām Latvijas un ārzemju filmām, ienesīgākajām filmām, apbalvošanas ceremonijām un notikušajiem kinofestivāliem. Par godu "Latvija 100" 2017. un 2018. gadā tiek plānots filmu projekts "Latvijas filmas Latvijas simtgadei". Tajā ir plānotas 16 pilnmetrāžas filmu pirmizrādes — sešas spēlfilmas, astoņas dokumentālās filmas un divas animācijas filmas. Divas no šīm filmām tiks izdotas 2017. gadā.

## Ienesīgākās filmas
Šis ir 2017. gadā izdoto desmit pasaules ienesīgāko filmu saraksts:

## Latvijas kino

## Citas filmas

## Notikumi
### Apbalvošanas ceremonijas

### Kinofestivāli

## Atsauces
Antonio Medina Garsija

**Antonio Medina Garsija** (;  Barselona —  Barselona) bija Spānijas starptautiskais meistars šahā (1950), kas no 1953. līdz 1962. gadam ir pārstāvējis Venecuēlu.

## Biogrāfija
Šahu sācis spēlēt četrpadsmit gadu vecumā. No 1940. gadu vidus līdz 1970. gadu vidum bijis viens no vadošajiem Spānijas šahistiem. Daudzkārtējs Spānijas šaha čempionātu dalībnieks, kuros izcīnījis 7 zelta (1944, 1945, 1947, 1949, 1952, 1963, 1964) un 5 sudraba (1946, 1950, 1966, 1967, 1973) medaļas. Trīs reizes uzvarējis arī Katalonijas šaha čempionātos (1947, 1949, 1950).

Daudzu starptautisko šaha turnīru dalībnieks, kuros lielākos panākumus guvis 1944. gadā Hihonā, kad ieņēmis otro vietu aiz toreizējā Pasaules šaha čempiona Aleksandra Aļehina, un 1953. gadā tradicionālajā Hastingsas (Anglija) jaungada šaha turnīrā, kurā dalījis 1.-4. vietu ar Džonatanu Penrouzu, Danielu Janovski un Hariju Golombeku.

No 1953. līdz 1962. gadam dzīvojis Venecuēlā un trīs reizes uzvarējis Venecuēlas šaha čempionātos (1955, 1956, 1958). 1954. gadā Karakasā uzvarējis Pasaules šaha čempiona nosaukuma izcīņas cikla Dienvidamerikas zonas turnīrā un ieguvis tiesības spēlēt starpzonu turnīrā. 1955. gadā Gēteborgas starpzonu turnīrā dalījis pēdējo vietu ar Johannesu Donneru un Bogdanu Sļivu.

Pārstāvējis Spānijas komandu lielākajos komandu šaha turnīros:
* Pasaules šaha olimpiādēs piedalījies 6 reizes (1964-1972, 1976);
* Eiropas komandu šaha čempionātos piedalījies 1970. gadā;
* Klāras Benediktas kausa izcīņās piedalījies 10 reizes (1964, 1966-1974). Komandu vērtējumā izcīnījis zelta (1970), 2 sudraba (1966, 1967) un 3 bronzas (1969, 1971, 1972) medaļas. Individuālajā vērtējumā izcīnījis 2 zelta (1970, 1977) medaļas.

Par panākumiem turnīros FIDE 1950. gadā Garsijam kā vienam no pirmajiem piešķīrusi starptautiskā meistara (IM) nosaukumu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Dace

**Dace** var būt:

* Dace (personvārds)

## Cilvēki ar šādu vārdu
* Dace Akmentiņa (Doroteja Šteinberga, 1858-1936), aktrise
* Dace Priede (1954), aktrise, režisore un rakstniece
* Dace Reinika (1958), skolotāja un politiķe
* Dace Bula (1960), folkloriste
* Dace Rukšāne-Ščipčinska (1969), rakstniece un publiciste
* Dace Melbārde (1971), kultūras darbiniece un politiķe
* Dace Seisuma (1973), ārste

## Cita nozīme
* Baltā sapala (*Leuciscus leuciscus*) nosaukums angļu valodā (*common dace*)
* ASV kara flotes zemūdenes nosaukums: USS **Dace** (SS-247), USS **Dace** (SSN-607)
Lajošs Astalošs

**Lajošs Astalošs** (; dzimis  Pēčā, miris  Budapeštā) bija Ungārijas starptautiskais meistars šahā (1950), kas ir pārstāvējis arī Dienvidslāviju.

## Biogrāfija
20. gadsimta sākumā bijis viens no vadošajiem Ungārijas šahistiem. 1913. gadā uzvarējis Ungārijas šaha čempionātā.

Pēc Pirmā pasaules kara pārcēlies uz Dienvidslāviju un lielākajos komandu šaha turnīros pārstāvējis šo valsti:
* Pasaules šaha olimpiādēs piedalījies 2 reizes (1927, 1931);
* neoficiālajās Pasaules šaha olimpiādēs piedalījies 2 reizes (1926-1936). Komandu vērtējumā izcīnījis sudraba (1926) medaļu.

Daudzu starptautisko šaha turnīru dalībnieks, kuros labākos panākumus guvis 1918. gadā Košicē – 5. vieta, 1924. gadā Ģērā – 3. vieta, 1926. gadā Bardejovā – 3. vieta un 1927. gadā Kečkemētā – 4. vieta.

Otrā pasaules kara laikā 1942. gadā atgriezies Ungārijā. 1948. gadā beidzis aktīvās šahista gaitas un kļuvis par šaha funkcionāru. 

Bijis Ungārijas šaha savienības viceprezidents un FIDE kvalifikācijas komisijas sekretārs. Par vēsturiskajiem panākumiem turnīros FIDE 1950. gadā Astalošam kā vienam no pirmajiem piešķīrusi starptautiskā meistara (IM) nosaukumu. 1951. gadā kļuvis par FIDE starptautisko arbitru.

Pēc profesijas bijis filozofijas profesors un valodu skolotājs. Miris 1956. gada Ungārijas revolūcijas laikā. Godinot Aštaloša piemiņu, Ungārijā no 1958. līdz 1971. gadam notika viņa vārdā nosauktie memoriālie šaha turnīri.

## Atsauces

## Ārējās saites
Sofija Kinsella

**Sofija Kinsella** (; dzimusi , mirusi ) bija britu rakstniece.

Pirmie divi romāni viņas sarakstītajā "*Shopaholic*" grāmatu sērijā — "*The Secret Dreamworld of a Shopaholic*" un "*Shopaholic Abroad*" — tika adaptēti 2009. gada filmā "Šopaholiķes atzīšanās". Viņas grāmatas ir tulkotas vairāk nekā 40 valodās un ir pārdoti vairāk nekā 40 miljoni eksemplāru vairāk nekā 60 valstīs.

## Atsauces

## Ārējās saites

*
Kaze

**Kaze** (*Pelecus cultratus*) ir sapalu dzimtas (*Leuciscidae*) saldūdens zivs, kas ir vienīgā suga **kažu ģintī** (*Pelecus*). Tā sastopama Eiropā un Rietumāzijā. Kopš 1995. gada kaze iekļauta Latvijas Sarkanās grāmatas reto sugu kategorijā.

## Izplatība
Kaze sastopama Baltijas, Melnās, Kaspijas un Arāla jūras upju baseinos. Baltijas jūras upēs kaze mājo, sākot ar Vislas un beidzot ar Ņevas baseinu, kā arī sastopama Ladogas un Oņegas ezerā. Nelielā skaitā mājo Baltijas jūras piekrastēs. Ziemeļu robeža Somijā ir 61° ziemeļu paralēle, bet areāls dienvidos sasniedz Turkmenistānu, Uzbekistānu un Afganistānu.

## Latvijā
Latvijā kaze jau kopš 20. gadsimta sākuma tiek uzskatīta par retu sugu. Latvijā divi īpatņi 1929. gadā konstatēti Mazajā Baltezerā, 1930. gadā viens Lilastes ezerā. Literatūrā kazes izplatība tiek attiecināta arī uz citiem piejūras ezeriem: Juglas ezeru un Lielo Baltezeru, kā arī uz Gaujas baseinu. 1980. gados atsevišķi kazes eksemplāri noķerti Irbes grīvā, Lielupē un Ventā, arī jūras piekrastē pie Ventas, Irbes, Salacas, Daugavas, Vitrupes grīvām un Ķurmraga tuvumā. 1990. gados vairāki eksemplāri noķerti Ķīšezerā.

## Izskats
Kaze ir vidēji liela saldūdens zivs. Tās garums var sasniegt 60 cm, svars 3,5 kg, lai gan tās garums parasti ir apmēram 25—40 cm, bet svars 300—400 g. Latvijā kaze ir mazāka, tās garums ir līdz 37 cm, svars 0,5 kg. Ķermenis kazei ir samērā slaids, no sāniem spēcīgi saplacināts, mugura tikpat kā taisna, bet vēders izliekts. Galva maza ar augstu novietotām acim.  Mute vērsta uz augšu. Mugura zilgana vai pelēcīgi zaļgana, sāni un vēders sudrabaini. Krūšu spuras, vēdera spura un anālā spura var būt dzeltenīgas vai sārtas. Krūšu spuras ļoti garas, muguras spura izvietota tālāk par anālās spuras sākumu. Sānu līnija zigzagveida, zvīņas smalkas, kuru skaits uz viduslīnijas apmēram 88—120. Uz vēdera garenvirzienā asa, ķīļveida viduslīnija, kuru nesedz zvīņas. Rīkles zobi smalki, ar āķīšiem galā.

## Uzvedība un barība
Kaze mājo lielu upju lejtecēs, grīvās, jūrā un lielos ezeros. Uzturas baros tuvu ūdens virsmai. Lielākas koncentrācijas tā veido nārsta laikā un izvietojoties ziemošanas bedrēs. Ziemā mazaktīva. Kazei novērota līdz 500 km tāla migrācija. Mazuļi jau pirmajā vasarā migrē uz upju gīrvām. Tā barojas ar nelielām zivīm, bentosu, planktonu un ūdenī iekritušiem kukaiņiem. 

## Vairošanās
Dzimumgatavība kazei iestājas 1—7 gadu vecumā (visbiežāk 3—5 gados), sasniedzot 16—28 cm garumu. Nārsto upēs no aprīļa līdz jūlijam, kad ūdens temperatūra ir 8—26°C. Nārsts var notikt gan seklumā, gan dziļumā, no 10 cm līdz 9 m. Auglība 1—152 tūkst. ikru. Kazei raksturīgs vienlaicīgs nārsts smilšainās vai zāļainās vietās, upēs vai jūras līčos, kas ilgst 2—60 dienas. Ikri puspelaģiski vai pelaģiski. Tie nogrimst gandrīz līdz gruntij un lēnām peld pa straumi. Attīstība ilgst 2—8 dienas, atkarībā no ūdens siltuma. Kaze var sasniegt 20 gadu vecumu, Latvijā dzīvo līdz 12 gadiem.

## Atsauces

## Ārējās saites
*Karpveidīgās zivis 
*Latvijas zivis
*NatureGate: Ziege
*Чехонь (лат. Pelecus cultratus)
Jānis Siliņš (riteņbraukšana)

**Jānis Siliņš** (dzimis  Smiltenē) ir riteņbraukšanas treneris un sporta pedagogs, tiek uzskatīts par BMX sporta aizsācēju Latvijā. Darbojies arī politikā, bijis 7. Saeimas deputāts un Valmieras domes deputāts. Šobrīd pārstāv Jauno konservatīvo partiju.

## Riteņbraukšana
Jaunībā ar panākumiem nodarbojies ar riteņbraukšanu, kļuvis par PSRS studentu vicečempionu riteņbraukšanā, ieguvis 23. vietu daudzdienu velobrauciena «Draudzība» kopvērtējumā, kā arī izcīnīja Latvijas PSR čempiona titulu braucienā ar atsevišķu startu. Ziemās trenējies arī ātrslidošanā un vairākkārt kļuva par Latvijas studentu čempionu.

1963. gadā pabeidzis Smiltenes vidusskolu, 1967. gadā Latvijas Valsts fiziskās kultūras institūtu.

No 1967. līdz 1973. gadam strādājis par fizkultūras skolotāju Smiltenes 2. astoņgadīgajā skolā, paralēli no 1967. līdz 1974. gadam darbojies kā riteņbraukšanas treneris Smiltenē. No 1974. līdz 1989. gadam riteņbraukšanas treneris Valmierā, trenējis vēlāko profesionālo šosejas riteņbraucēju Arvi Piziku un treka riteņbraucēju Aināru Ķiksi.

No 1989. līdz 2009. gadam Valmieras sākumskolas (iepriekš Valmieras pamatskola) direktors.

1988. gadā uzsācis BMX braukšanas popularizēšanu Latvijā, no 1988. līdz 2006. gadam bijis Latvijas BMX federācijas viceprezidents. No 2006. līdz 2010. gadam Latvijas Riteņbraukšanas federācijas viceprezidents.

## Politiskā darbība
1995. gadā J. Siliņš nesekmīgi kandidēja 6. Saeimas vēlēšanās no partijas "Tēvzemei un Brīvībai" saraksta. Sākotnēji netika ievēlēts arī 7. Saeimas vēlēšanās, kur kandidēja no "Tēvzemei un Brīvībai/LNNK" saraksta, taču 2000. gadā no 20. janvāra līdz 11. maijam bijis 7. Saeimas deputāts, uz laiku ieņemot partijas biedra Vladimira Makarova vietu, kurš kļuva par ministru. Darbojies Sabiedrības veselības un Sporta apakškomisijā.

2001. un 2005. gada pašvaldību vēlēšanās ievēlēts un darbojies Valmieras domē. Šajā laikā kandidējis arī 8. Saeimas un 9. Saeimas vēlēšanās, taču nav guvis vēlētāju atbalstu. 2008. gadā izstājies no partijas "Tēvzemei un Brīvībai/LNNK", kļuvis par "Pilsoniskās savienības" biedru, no kuras saraksta nesekmīgi kandidēja Valmieras domes vēlēšanās 2009. gadā. No partijas "Vienotība" saraksta kandidējis arī 10. Saeimas un 11. Saeimas vēlēšanās, taču nav guvis vēlētāju atbalstu. 2014. gadā 12. Saeimas vēlēšanās pārstāvēja Jauno konservatīvo partiju, kuras saraksts nepārvarēja 5% barjeru un Saeimā neiekļuva. Kandidēja arī 13. Saeimas vēlēšanās 2018. gada rudenī, kā arī 2021. gada Latvijas pašvaldību vēlēšanās uz vietu Valmieras novada domē, taču abas reizes nesaņēma pietiekošu vēlētāju atbalstu, lai tiktu ievēlēts.

## Atzinības
2006. gada 12. oktobrī saņēmis Atzinības krusta V šķiru (ordeņa kavalieris).

2015. gadā saņēmis Latvijas Gada balvu sportā par mūža ieguldījumu.

## Atsauces
Leons IX

**Leons IX** (; dzimis ; pilsoniskais vārds — **Egisheimas-Dagsburgas Bruno** (*Bruno von Egisheim-Dagsburg*), miris ) bija Romas pāvests no 1049. gada līdz nāvei 1054. gadā. Katoļu svētais. Leona IX laikā notika Lielā Shizma un konstitucionējās Romas katolisms un Austrumu Pareizticīgā baznīca.

## Ārējās saites
Harijs Golombeks

**Harijs Golombeks** (;  Londona —  Londona) bija Lielbritānija starptautiskais lielmeistars šahā (1985).

## Biogrāfija
No 1930. gadu vidus līdz 1960. gadu sākumam bijis viens no Anglijas vadošajiem šahistiem. Trīs reizes uzvarējis Lielbritānijas šaha čempionātos (1947, 1949, 1955). 1952. gadā Stokholmā kļuvis par pirmo angļu šahistu, kas piedalījies Pasaules šaha čempiona nosaukuma izcīņas cikla starpzonu turnīrā, kurā ieņēmis 20. vietu. 1946. gadā Lielbritānijas un PSRS šaha izlašu radiomačā nospēlējis neizšķirti divas partijas ar padomju lielmeistaru Isāku Boļeslavski. Daudzu starptautisko šaha turnīru dalībnieks, kuros lielāko panākumu guvis 1953. gadā tradicionālajā Hastingsas jaungada šaha turnīrā, kurā dalījis 1.-4. vietu ar Džonatanu Penrouzu, Danielu Janovski un Antonio Medinu Garsiju.

Pārstāvējis Anglijas komandu lielākajos komandu šaha turnīros:
* Pasaules šaha olimpiādēs piedalījies 9 reizes (1935-1939, 1952-1962);
* Klāras Benediktas kausa izcīņās piedalījies 2 reizes (1955-1956).

Par panākumiem turnīros FIDE 1950. gadā Golombekam kā vienam no pirmajiem piešķīrusi starptautiskā meistara (IM), bet 1985. gadā - starptautiskā lielmeistara (GM) goda nosaukumu. 1954. gadā kļuvis par FIDE starptautisko arbitru.

Bijis daudzu nozīmīgu šaha sacensību galvenais tiesnesis, tajā skaitā tiesājis Pasaules šaha čempiona nosaukuma izcīņas cikla pretendentu turnīru 1959. gadā, kurā uzvarēja Mihails Tāls, un 1963. gada maču par Pasaules šaha čempiona nosaukumu starp Mihailu Botviņņiku un Tigranu Petrosjanu.

Bijis britu šaha žurnāla *British Chess Magazine* redaktors (1938—1940), laikrakstu *[[The Times]]* (nomainot šajā vietā Filipu Stjuartu Milneru-Beriju) un *The Observer* šaha apskatnieks (1945–1985). Sarakstījis vairāk nekā 30 grāmatas par šaha tematiku.

Studējis filoloģiju Londonas karaliskajā koledžā. Otrā pasaules kara laikā nodarbojies ar kriptogrāfiju, strādājis pie Enigmas koda atšifrēšanas. 1966. gadā kļuvis par Britu impērijas ordeņa virsnieku.

## Literatūra
* Golombek's Encyclopedia of Chess, edited by Golombek, 1977. 
* Golombek, H. (1954). The Game of Chess.
* A History of Chess, 1976. 
* The Art of the Middle Game. 
* Modern Opening Chess Strategy, 1959.
* Reti's Best Games of Chess, annotated by H. Golombek, 1954.
* Instructions to Young Chess Players, 1958. 
* Capablanca's 100 Best Games, 1970.
* The World Chess Championship, 1948.

## Atsauces

## Ārējās saites
Apakšmute

**Apakšmute** (*Chondrostoma nasus*) ir sapalu dzimtas (*Leuciscidae*) saldūdens zivs, kas sastopama Eiropas upju baseinos. 

## Izplatība
Apakšmute sastopama Baltijas jūras upju baseinā (Nemunas, Oderas un Vislas baseinos), Melnās jūras (Donavas, Dņestras, Dienvidbugas un Dņepras baseinos) un Ziemeļu jūras dienvidos (uz rietumiem līdz Māsas upei). Apakšmute mājo arī Ronā, Luārā, Ēro, Sēnā un Sočā.

## Latvijā
Latvijā līdz šim nav konstatēta (oficiāli), lai gan sastopama Lietuvā un Baltkrievijā, ar kurām Latvijai ir kopēji vairāki lielo upju baseini. Baltkrievijā apakšmute ir parasta zivs, bet Lietuvā reta, kur tā sastopama Nemunas baseinā un uz rietumiem no tā.

## Izskats
Apakšmute ir vidēji liela saldūdens zivs. Tās garums var sasniegt 56 cm, svars 1,6 kg, lai gan parasti tā ir 25—40 cm gara un sver līdz 0,3—0,4 kg. Ķermenis apakšmutei ir slaids, šķērsgriezumā ieapaļš. Mute vērsta uz leju, apakšlūpa asa, klāta ar ragveida plāksnītēm. Mugura metāliski zaļganpelēka vai zilganpelēka, sāni un vēders sudrabaini vai dzeltenīgi. Krūšu spuras, vēdera spuras, anālā spura un astes spura dzeltenīgas vai sarkanīgas. Anālajā spurā mazāk staru nekā vimbai. Rīkles zobi vienā rindā. Sānu līnijā 52—66 zvīņas (visbiežāk 60—63), parasti vairāk zvīņu nekā baltajam sapalam. Pirms nārsta tēviņiem uz galvas izveidojas nārsta kārpiņas, un tā ķermeņa krāsa kļūst intensīvākas, mutes kaktiņos, uz žaunu vākiem un pie krūšu spuru pamatnes veidojas oranži plankumi, bet uz muguras melni punktiņi.

## Uzvedība un barība
Apakšmute parasti sastopama lielu upju vidustecēs, seklās vietās (0,5—1,7 m) ar akmeņainu vai grantainu gultni un ar ātru vai vidēji ātru straumi. Ļoti kustīga zivs, uzturas baros pēc iespējas tuvāk gultnei, uz ziemošanu koncentrējoties dziļākās bedrēs upju lejtecēs. Apakšmute necieš iztaisnotas (bagarētas) upes. Barojas ar zooplanktonu un perifitonu, ar aso apakšlūpu skrubinot detrītu un kramaļģes.

## Vairošanās
Dzimumgatavību apakšmute sasniedz 3—5 gadu vecumā, sasniedzot 18—20 cm garumu. Ir novērota vairāku desmitu kilometru migrācija uz nārsta vietām. Nārsto no marta līdz maijam, kad ūdens temperatūra sasniedz 12° C. Nārstošana notiek seklās vietās ar ātru straumi un grantainu gultni. Pirmie, lielos baros, ierodas tēviņi, katrs no tiem nodibina nelielu teritoriju. Mātīte nērš lipīgus ikrus grantī izveidotā iedobē. Auglība 1,5—12 tūkst. ikru. To attīstība notiek līdz 2 nedēļām, atkarībā no ūdens siltuma. Kāpuri un mazuļi dzīvo ļoti seklos upju krastos. Kāpuri ūdens virsmas tuvumā, bet paaugušies, tie sāk baroties uz gultnes. Veiksmīgs nārsts ir saistāms ar siltu pavasari, bagātīgi pieejamiem, sekliem upju krastiem, bet ne pārplūdušām upēm, kuru palu ūdeņi ātri notek un izzūd. Kāpuri un mazuļi barojas ar maziem bezmugurkaulniekiem. Apakšmute var sasniegt 12—18 gadu vecumu.

## Atsauces

## Ārējās saites
*Подуст (лат. Chondrostoma nasus)
*Подуст (Chondrostoma nasus (Linnaeus, 1758))
*Fotogalerija: Apakšmute
Ābrams Rabinovičs

**Ābrams Rabinovičs** (;  Viļņa —  Maskava) bija Krievijas šahists.

## Biogrāfija
20. gadsimta sākumā piedalījies Viskrievijas šaha čempionātos (1903, 1912). 1909. gadā ieguvis Krievijas šaha meistara nosaukumu. 1911. gadā Karlsbādes šaha turnīrā kopā ar Paulu Joneru un Boru Kostiču dalījis 19.-21. vietu (uzvarējis Rihards Teihmans).

Pēc Pirmā pasaules kara pārcēlies uz Maskavu, kur 1920. un 1930. gados bijis viens no vadošajiem šahistiem. 1926. gadā uzvarējis Maskavas pilsētas šaha čempionātā. 1930. gadā uzvarējis Maskavas šaha meistaru turnīrā. Trīs reizes piedalījies PSRS šaha čempionātu finālos. Labāko rezultātu šajos turnīros sasniedzis 1920. gadā, kad ieņēmis 4. vietu (uzvarējis Aleksandrs Aļehins).

Pēc profesijas bijis grāmatvedis. 1930. gados bijis Maskavas vakara laikraksta *Вечерняя Москва* šaha nodaļas redaktors. Otrā pasaules kara laikā miris no nepietiekama uztura.

## Atsauces

## Ārējās saites
Spidiļķu dzimta

**Spidiļķu dzimta** (*Acheilognathidae*) ir viena no karpveidīgo kārtas (*Cypriniformes*) dzimtām, kas apvieno 72 saldūdens zivju sugas un kas tiek iedalītas 6 ģintīs. Lielākā daļa sugu mājo Āzijā, un tikai divas sugas sastopamas Eiropā (spidiļķis un dienvidu spidiļķis). 

## Latvijā
Latvijā mājo viena spidiļķu dzimtas suga — spidiļķis (*Rhodeus amarus*), kas sastopams daudzās upēs un ezeros. Līdz šim nav informācijas par spidiļķa sastopamību Austrumlatvijā.

## Sistemātikas izmaiņas
Līdz ar ģenētisko pētījumu attīstību, dzimta piedzīvojusi vairākkārtējas izmaiņas. Piemēram, Latvijā sastopamais spidiļķis ir izdalīts kā atsevišķa Eiropā dzīvojoša suga, bet vecais zinātniskais nosaukums tiek lietots kādreizējās Āzijas populācijas (nominālpasugas) spidiļķim jeb Amūras spidiļķim (*Rhodeus sericeus*). Trīs spidiļķu ģintis no sešām ir monotipiskas: dzeloņainie spidiļķi (*Acanthorhodeus*), Taivānas spidiļķi (*Paratanakia*) un Tokijas spidiļķi (*Pseudorhodeus*). Tās izdalītas kā atsevišķas ģintis nesenā pagātnē. Balstoties uz ģenētiskajiem atklājumiem, 2016. gadā tika izdalīta spidiļķu dzimta. Pirms tam šī zivju grupa tika sistematizēta kā karpu dzimtas apakšdzimta. 

## Sistemātika
***Spidiļķu dzimta** (*Acheilognathidae*)
**ģints: Austrumāzijas spidiļķi (*Tanakia*)
**ģints: Āzijas spidiļķi (*Acheilognathus*)
**ģints: Dzeloņainie spidiļķi (*Acanthorhodeus*)
**ģints: Spidiļķi (*Rhodeus*)
**ģints: Taivānas spidiļķi (*Paratanakia*)
**ģints: Tokijas spidiļķi (*Pseudorhodeus*)

## Atsauces
Paolo Boi

**Paolo Boi** (; 1528. gads Sirakūzas — 1598. gads Neapole) bija Itālijas šahists.

## Biogrāfija
16. gadsimta spēcīgākais Itālijas šahists. 1549. gadā šaha mačā uzvarējis Romas pāvestu Pāvilu III. Pēc zaudējuma pāvests piedāvājis Boi kļūt par kardinālu, taču saņēmis atteikumu.
200px|left|thumb|Šaha spēle Spānijas karaļa galmā
1575. gadā viesojies Madridē, lai Spānijas karaļa Felipes II galmā cīnītos šaha turnīrā ar labākajiem tā laika Spānijas šahistiem. Pēc uzvaras pār Ruī Lopesu de Seguru saņēmis dāsnas karaļa balvas, tajā skaitā mūža pensiju. Atceļā uz Itāliju kuģim uzbrukuši Alžīrijas pirāti, taču Boi atguvis sev brīvību pēc vairākām uzvarām šahā pār pirātiem. Miris Neapolē mīklainos apstākļos, iespējams, ka ticis noindēts sāncenša greizsirdības dēļ.

## Atsauces

## Ārējās saites
Osmaņu impērijas sultānu uzskaitījums

Šajā uzskaitījumā apkopoti **[[Osmaņu impērija]]s [[sultāns|sultāni]] (valdnieki)** no valsts izveidošanas 1299. gadā līdz sabrukumam 1922. gadam. Visi valdnieki pieder pie Osmaņu dinastijas.

## Periodi

## Uzskaitījums

### [[Osmaņu impērijas uzplaukums]] (1299—1402)

### [[Osmaņu bezvaldnieku laiks]] (1402—1413)

### [[Osmaņu impērijas uzplaukums]] (1413—1453)

### [[Osmaņu impērijas izplešanās]] (1453—1550)

### [[Osmaņu impērijas pārveide]] (1550—1700)

### [[Osmaņu impērijas stagnācija|Osmaņu impērijas stagnācijas un reformas]] (1700—1827)

### [[Osmaņu impērijas panīkums]] (1827—1908)

### [[Osmaņu impērijas sabrukums]] (1908—1922)
Agādīra

**Agādīra** (, ) ir pilsēta Marokā, Sūsas-Māsas reģiona administratīvais centrs. Pilsēta atrodas Atlantijas okeāna krastā, netālu no Augstā Atlasa kalniem. 2012. gadā Agādīrā dzīvoja 600 tūkstoši iedzīvotāju. Tā ir viena no nozīmīgākajām Marokas piejūras kūrortpilsētām.

1960. gada 29. februārī pilsētu stipri nopostīja zemestrīce.

## Atsauces
Lorient

***Lorient*** var būt:

* Lorjāna — pilsēta Francijā;
* *[[FC Lorient]]* — Francijas futbola klubs no Lorjānas.
Lorjāna

**Lorjāna** (, , ) ir pilsēta Francijas ziemeļrietumos, Bretaņas dienvidos pie Blavē ietekas Biskajas līcī. 2014. gadā pilsētā dzīvoja 57,7 tūkstoši iedzīvotāju. Tā ir ceturtā lielākā Bretaņas pilsēta pēc iedzīvotāju skaita.

Lorjānā bāzējās viens no Francijas augstākās futbola līgas klubiem *[[FC Lorient]]*. Lorjāna ir Ventspils sadraudzības pilsēta.

## Atsauces

## Ārējās saites
Jānis Siliņš

**Jānis Siliņš** var būt:

* Jānis Siliņš — mākslas zinātnieks (dzimis 1958. gadā);
* Jānis Siliņš — riteņbraukšanas treneris un politiķis (dzimis 1945. gadā).
Nikolajs Buharins

**Nikolajs Buharins** (; dzimis , miris ) bija krievu izcelsmes padomju politiķis, marksisma teorētiķis un ekonomists. PSKP CK loceklis no 1917. līdz 1934. gadam, Komunistiskās partijas galvenās avīzes "Pravda" galvenais redaktors no 1918. līdz 1929. gadam, Kominternes darbinieks.

Buharins aizstāvēja "pakāpeniskas sociālisma būves" koncepciju, atbalstot NEP (Jauno ekonomisko politiku) un privātas iniciatīvas saglabāšanu lauksaimniecībā. Šajā jautājumā viņš nonāca pretrunā ar Josifu Staļinu, kurš virzīja piespiedu kolektivizāciju un industrializāciju. Buharins tika dēvēts par "zemnieku labvēli".

1929. gadā gadā Buharins tika izslēgts no Politbiroja, zaudēja ietekmi partijā un tika pakāpeniski marginalizēts. Līdz ar Staļina režīma represijām Buharina pozīcija kļuva arvien nedrošāka.

Pēc Ļeņina nāves pieslējās Staļinam cīņā pret t.s. kreiso opozīciju Trocka vadībā. Vēlāk apvainots kā viens no labējās opozīcijas līderiem, 1938. gada martā Maskavas procesos tiesāts paraugprāvā un sodīts ar nāvi, kas izpildīts Komunarkas poligonā.

Oficiāli reabilitēts 1988. gadā.

## Ārējās saites
Stepans Razins

**Stepans Razins** (), arī **Steņka Razins** (*Стенька Разин*; dzimis 1630. gadā, miris ) bija Donas kazaks, 1670./71. gadā bija plašas kazaku, zemnieku un Pievolgas tautu sacelšanās līderis.

Iesākumā Razins bija kazaku vienības vadībā Volgas lejtecē, kas aplaupīja krievu un persiešu kuģus. Pēc tam viņš izvirzījās par lielākas kustības līderi. 1670. gadā nemiernieki ieņēma Astrahaņu, Caricinu, Saratovu un Samaru. Razina kazaku pusē pārgāja čuvaši, mordvieši, marieši, tatāri. Razins izsludināja karagājienu uz Maskavu, tomēr nespēja ieņemt Simbirsku, un 1670. gada oktobrī cara karaspēks pilsētas apkaimē nemierniekus sakāva. Razins tika ievainots, spēja atkāpties pie Donas, tomēr 1671. gada aprīlī tika citu kazaku sagūstīts un nodots Krievijas varas iestādēm. Aizvests uz Maskavu, kur sodīts ar nāvi.

Stepana Razina tēls ir folklorizējies, un viņš ir daudzu krievu tautasdziesmu varonis.

## Ārējās saites
Jemeļjans Pugačovs

**Jemeļjans Pugačovs** (; dzimis 1742. gadā, miris ) bija Donas kazaks, 1773./1775. gadā, Katrīnas Lielās valdīšanas laikā, bija Krievijas zemnieku kara līderis. Uzdeva sevi par caru Pēteri III, kurš bija nogalināts 1762. gadā.

Kazaku dienestā no 18 gadiem. Piedalījās Septiņgadu karā un krievu—turku karā (1768—1774). Kad slimības dēļ 1771. gadā Pugačovam tika atteikta demobilizācija, no dienesta bēga un slapstījās dažādās vietās, bieži starp vecticībniekiem. 1772. gada beigās Jaikas pilsētiņā (Oralā) pirmoreiz publiski apgalvoja, ka ir Pēteris III, kurš izglābies no nāves. Tika arestēts, tomēr izbēga un sāka pulcēt ap sevi neapmierinātos kazakus. 

Nemierniekiem piebiedrojās Urālu rūpnīcu zemnieki un Krievijas mazākumtautības (baškīri, kalmiki, tatāri, kazahi, čuvaši). Sacelšanās aptvēra Urālus, Baškīriju, daļu Rietumsibīrijas, Pievolgu. 1774. gada jūlijā tika ieņemta Kazaņa. Tomēr 1774. gada augustā Pugačova spēki cieta sakāvi pie Caricinas (Krievijas impērijas armiju komandēja vācbaltietis Johans fon Mihelsons). 8. septembrī Pugačova vienības kazaki, vēlēdamies paglābties no represijām, viņu sagūstīja un nodeva varas iestādēm. Aizvests uz Maskavu, kur sodīts ar nāvi.

Pugačova sacelšanās īpaši interesēja Puškinu, kurš aprakstījis sacelšanās notikumus romānā "Kapteiņa meitiņa" (*Капитанская дочка*, 1836).

## Ārējās saites
Spidiļķi

**Spidiļķi, spidiļķu ģints** (*Rhodeus*) ir viena no spidiļķu dzimtas (*Acheilognathidae*) ģintīm, kas apvieno 23 saldūdens zivju sugas. Lielākā daļa sugu mājo Āzijā, un tikai divas sugas sastopamas Eiropā (spidiļķis un dienvidu spidiļķis). Ķermenis spidiļķiem augsts, no sāniem saplacināts. Mute vērsta nedaudz uz leju.

## Latvijā
Latvijā mājo viena spidiļķu ģints suga — spidiļķis (*Rhodeus amarus*), kas sastopams daudzās upēs un ezeros. Līdz šim nav informācijas par spidiļķa sastopamību Austrumlatvijā.

## Sistemātikas izmaiņas
Līdz ar ģenētisko pētījumu attīstību, ģints piedzīvojusi vairākas izmaiņas. Piemēram, Latvijā sastopamais spidiļķis ir izdalīts kā atsevišķa Eiropā dzīvojoša suga, bet vecais zinātniskais nosaukums tiek lietots kādreizējās Āzijas populācijas (nominālpasugas) spidiļķim jeb Amūras spidiļķim (*Rhodeus sericeus*). Balstoties uz ģenētiskajiem atklājumiem, 2016. gadā tika izdalīta spidiļķu dzimta. Pirms tam šī zivju grupa tika sistematizēta kā karpu dzimtas apakšdzimta.

## Sistemātika
**Spidiļķu ģints** (*Rhodeus*)
*Amūras spidiļķis (*Rhodeus sericeus*)
*Aņhui spidiļķis (*Rhodeus shitaiensis*)
*Austrumāzijas spidiļķis (*Rhodeus suigensis*)
*Čikugo spidiļķis (*Rhodeus sciosemus*)
*Dienvidu spidiļķis (*Rhodeus meridionalis*)
*Hainaņas spidiļķis (*Rhodeus haradai*)
*Hanganas spidiļķis (*Rhodeus pseudosericeus*)
*Hankas spidiļķis (*Rhodeus amurensis*)
*Jandzi spidiļķis (*Rhodeus fangi*)
*Japānas spidiļķis (*Rhodeus smithii*) 
*Kaukāza spidiļķis (*Rhodeus colchicus*)
*Kjusju spidiļķis (*Rhodeus atremius*)
*Korejas spidiļķis (*Rhodeus uyekii*)
*Ķīnas spidiļķis (*Rhodeus sinensis*)       
*Laita spidiļķis (*Rhodeus lighti*)
*Laosas spidiļķis (*Rhodeus haradai*)
*Mongolijas spidiļķis (*Rhodeus monguonensis*)
*Parfimas spidiļķis (*Rhodeus rheinardti*)
*Pojanhu spidiļķis (*Rhodeus albomarginatus*)
*Sārtais spidiļķis (*Rhodeus ocellatus*)
*Sidzjanas spidiļķis (*Rhodeus spinalis*)
*Spidiļķis (*Rhodeus amarus*)
*Šaņdunas spidiļķis (*Rhodeus notatus*)

## Atsauces
Autonomija

**Autonomija** ( (*autonomia*), no *αὐτόνομος* (*autonomos*), no αὐτο- (*auto-*) jeb "paš-" un *νόμος* (*nomos*) jeb "likums") jeb **pašpārvalde** filozofijā, politikā, morālē un psiholoģijā apzīmē patstāvību, neatkarību un nepiespiestību lēmumu pieņemšanā.

## Termina nozīme

### Filozofijā
Filozofijā autonomija ir cieši saistīta ar morālo un ētisko pašnoteikšanos. Piemēram, Imanuels Kants uzskatīja, ka morāle ir iespējama tikai tad, ja cilvēks ir autonoms un spēj rīkoties saskaņā ar savu iekšējo saprātu un morāles likumiem, nevis ārējiem noteikumiem vai autoritātēm. Autonomija šajā kontekstā tiek saprasta kā spēju rīkoties atbilstoši saviem racionāli pieņemtajiem principiem, kas savukārt ir iekšējās brīvības izpausme.

### Politikā
Politikā autonomija parasti attiecas uz teritorijas vai valsts spēju pašpārvaldē, saglabājot noteiktu līmeni neatkarības no centrālās valdības vai ārējas varas. Šāda veida autonomija bieži vien izpaužas kā tiesības pieņemt lēmumus, kas attiecas uz iekšējiem jautājumiem, piemēram, izglītību, kultūru vai vietējo likumdošanu. Piemēram, autonomi reģioni kā Katalonija vai Skotija ir daļēji neatkarīgi savos lēmumos, tomēr joprojām pieder pie plašākas valsts struktūras.

### Morālē
Morālē autonomija izpaužas kā indivīda spēja pieņemt savus morālos lēmumus, nebalstoties uz ārējiem piespiedējiem faktoriem vai autoritātēm. Tas nozīmē, ka persona rīkojas saskaņā ar savu morālo pārliecību un vērtībām, nevis tikai pakļaujas sociāliem spiedieniem vai citu cilvēku uzskatiem.

### Psiholoģijā
Psiholoģijā autonomija tiek aplūkota kā personības īpašība vai attīstības aspekts, kur indivīds spēj patstāvīgi pieņemt lēmumus, regulēt savu uzvedību un izvirzīt personīgos mērķus. Psiholoģiskā autonomija ir būtiska cilvēka pašattīstībai un labklājībai, jo tā nodrošina spēju kontrolēt savu dzīvi un izpildīt personīgos mērķus, balstoties uz saviem lēmumiem, vērtībām un vajadzībām.

Autonomija tiek uzskatīta par vienu no cilvēktiesību pamatprincipiem, jo tā atzīst indivīda tiesības uz pašnoteikšanos un pašpārvaldi visos dzīves aspektos.

## Atsauces

## Ārējās saites
Ludhiāna

**Ludhiāna** () ir pilsēta Indijas ziemeļos, Pendžābas štatā. 2011. gadā pilsētā dzīvoja 1,69 miljoni iedzīvotāju. Tā ir lielākā Indijas pilsēta pēc iedzīvotāju skaita uz ziemeļiem no valsts galvaspilsētas Deli. Pilsēta atrodas Sutlejas upes bijušajos krastos. Mūsdienās šī upe plūst 13 km attālumā uz dienvidiem no pilsētas centra.

Pilsētu 15. gadsimtā dibināja Lodī dinastijas sultāni. No šīs dinastijas nosaukuma radies pilsētas nosaukums.

## Atsauces

## Ārējās saites
Kovāčs

**Kovāčs** ( — 'kalējs'; sieviešu dzimtē Kovāča) ir ungāru uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:

* Ištvāns Kovāčs (*Kovács István*; 1984) — Rumānijas futbola tiesnesis;
* Zoltāns Kovāčs (*Kovács* *Zoltán*; 1930) — Ungārijas šahists;

## Skatīt arī
* Kovačs
Izraels Šifmans

**Izraels Šifmans** (; dzimis , miris ) bija ebreju izcelsmes rumāņu šaha problēmists.

No 1918. gada Šifmana ģimene dzīvoja Kišiņevā. Beidzis Šarlottenburgas augstāko tehnisko skolu. Pēc izglītības tehniķis elektriķis. 

## Šaha kompozīcija
Septiņu gadu vecumā iemācījies spēlēt šahu. Ar šaha kompozīciju aizrāvies no 1924. gada. Piecu gadu laikā publicējis 190 uzdevumus, galvenokārt divvilčus. Ieguvis 80 atzinības, tai skaitā 46 godalgas, no tām 22 pirmās. Ātri izvirzījās par vienu no pasaules vadošiem problēmistiem. Pēc 1928. gada konkursu rezultātiem bija otras (pēc A. Mari, apsteidzot L. Kubbelu, S. Levmanu, G. Nītveltu un K. Mensfīldu, bet 1929. — pirmais. *[[FIDE album]]ā 1914—1944* publicēti 15 viņa divvilči (vairāk bija tikai Mensfīldam un L. Lošinskim). Viņa vārdā par "Šifmana tēmu" nosaukta viena no šaha kompozīcijas tēmām divvilčos.

No 1928. līdz 1930. gadam Šifmana bijis šaha žurnāla *Revista Română de Şah* divvilču nodaļas redaktors.
 
### Uzdevuma piemērs

**Uzdevuma risinājums:**
: 1. Df3! (draud 2. Zb4#)
: 1. ... Dxf3 2. Te4#
: 1. ... Txf3 2. Tg4#
: 1. ... b1D 2. Tc2#
: 1. ... Kb3 2. Zc1#
: 1. ... Txc4 2. Zb4#

## Atsauces

## Papildu literatūra
* Gabriel Baumgartner: *Faszinierendes Schachproblem: Kompositionen von I. A. Schiffmann*, Selbstverlag, Heidelberg, November 1963.

## Ārējās saites
* I. Šifmana šaha kompozīcijas vietnē PDB
* Par I. Šifmanu vietnē ''Еврейский мемориал''
Aleksandrs III Dankelds

**Aleksandrs III** (, ; dzimis , miris ) bija Skotijas karalis no 1249. gada līdz nāvei 1286. gadā.

Kā Aleksandra II vienīgais dēls par karali tika kronēts septiņu gadu vecumā. 1251. gadā tika apprecināts ar 11 gadus veco Anglijas karaļa Henrija III meitu Anglijas Margarēti. 1262. gadā sāka valdīt patstāvīgi. 1263. gadā atvairīja Norvēģijas karaļa Hākona IV iebrukumu, kura valdījumā tolaik bija salas Skotijas rietumu piekrastē. 1266. gadā Norvēģijas karalis Magnuss V atdeva Skotijai Hebridu salas un Menas Salu.

Gāja bojā, ar zirgu nogāžoties no klints. Tā kā Aleksandra III nāves brīdī viņam vairs nebija dzīvu bērnu, par Skotijas karalieni tika pasludināta Aleksandra mazmeita Norvēģijas Jaunava Margarēte. Aleksandrs III bija pēdējais Dankeldu dinastijas karalis, kurš reāli valdīja valstī. Viņa nāves brīdī karaliste bija neatkarīga, vienota un stabila. Pēc Aleksandra nāves iesākās Skotijas ilgs un asiņains karš ar Angliju.

## Ārējās saites
Taļne

**Taļne** () ir pilsēta Ukrainas centrālajā daļā, Čerkasu apgabala dienvidrietumos, Taļnes rajona centrs pie Hirskijtikičas upes.

## Vēsture
Rakstos pirmoreiz 1646. gadā kā Žečpospolitas apdzīvota vieta. Taļne iekļāvās Krievijas Impērijā līdz ar Polijas Otro dalīšanu 1793. gadā. Pēc Oktobra revolūcijas ietilpa Ukrainas PSR. Pilsētas tiesības no 1938. gada. Otrā pasaules kara laikā no 1941. līdz 1944. gadam atradās vācu okupācijā.

Taļnē dzimis vijolnieks Miša Eļmans (*Mischa Elman*, 1891 - 1967).

## Ārējās saites
Serbijas kņazistes kņazu uzskaitījums

Šajā uzskaitījumā apkopoti **[[Serbijas kņaziste]]s kņazi (valdnieki)** no valsts izveides 1815. gadā līdz 1882. gadam, kad tika izveidota Serbijas Karaliste.

## Uzskaitījums
Umaņas rajons

**Umaņas rajons** () ir Ukrainas administratīvā iedalījuma vienība Čerkasu apgabala dienvidrietumos. Robežojas ar Čerkasu apgabala Hristiņivkas rajonu ziemeļrietumos, Maņkivkas rajonu ziemeļos un Taļnes rajonu ziemeļaustrumos, Vinnicas apgabala Teplikas rajonu rietumos un Beršadas rajonu dienvidrietumos, kā arī Kirovohradas apgabala Hajvoronas rajonu dienvidrietumos, Blagoviščenskes rajonu dienvidos, Holovaņivskas rajonu dienvidos un Novoarhangeļskas rajonu dienvidaustrumos, bet Umaņas pilsētas teritorija ir rajona anklāvs. 

Rajona Oksaninas ciemā dzimis padomju ģenerālis Ivans Čerņahovskis (*Иван Данилович Черняховский*, 1907 – 1945).

## Ārējās saites
*
Zolotonošas rajons

**Zolotonošas rajons** () ir Ukrainas administratīvā iedalījuma vienība Čerkasu apgabala ziemeļaustrumos. Robežojas ar Čerkasu apgabala Drabivas rajonu ziemeļos, Čornobajas rajonu austrumos, Čerkasu rajonu dienvidos un Kaņivas rajonu austrumos, kā arī Kijivas apgabala Perejaslavas-Hmeļnickas rajonu ziemeļaustrumos, bet Zolotonošas pilsētas teritorija ir rajona anklāvs. No dienvidrietumiem to apskalo Kremečukas ūdenskrātuve.

## Ārējās saites
Saules kaujas memoriāls

thumb|250px|Saules kaujas memoriāla būvdarbi Jauņūnos (2011).
[thumb|250px|Kaujas 775. gadadienas svinībās pie [Vikints|Vikinta piemiņas vainaga stāv memoriāla izveides iniciatori. No kreisās: Lūcija Bertuliene, Kultūras fonda vadītājs Huberts Smiļģis un Romas Batūra.]]
**Saules kaujas memoriāls** () ir nepabeigta monumentāla būve Saules kaujas iespējamajā vietā pie Mūsas upes Jauņūnu ciema apkārtnē netālu no Eiropas autoceļa E77 posma Jonišķi - Šauļi. Aptuveni 10 km attālumā uz dienvidiem atrodas Krustu kalns.

## Vēsture
1987. gadā Lietuvas PSR Kultūras ministrija pēc Saules kaujas 750. gadu svinībām iekļāva Jauņūnu apkaimi kā iespējamo kaujas vietu Republikas nozīmes vēstures pieminekļu sarakstā.
Pēc Lietuvas Republikas neatkarības atgūšanas 1991. gadā Lietuvas kultūras fonds un tā Šauļu novada biedrība Jonišķos, Šauļos un Viļņā aktīvi atzīmēja kaujas 755. gadadienu, piedaloties arī Latvijas Republikas vēstniecībai Lietuvā. 
Kaujas 760. gadadienā pēc Huberta Smiļģa ierosmes 1996. gada konkurā par Saules kaujas memoriālā parka izveidi Jauņūnos uzvarēja lietuviešu arhitektes Virgīnijas Taujanskienes projekts.
Memoriāla izveidei piešķīra 3,97 ha zemes, kurā tika veikta arheoloģiskā izpēte. Pēc senkapu atklāšanas 1997. gadā būvdarbi tika uz laiku atlikti. 1998. gadā skulptūru konkursā uzvarēja tēlnieks Vītauts Narutis ar seno baltu simboliem: sauli, zemi un ķēniņu varas zīmēm. 

Sagaidot kaujas 770. gadadienu, Lietuvas Ministru kabinets 2005. gadā no Valsts investīciju programmas memoriāla izveidei piešķīra vairāk nekā 2 miljonus litu. Arhitekti papildināja projektu ar ūdens tilpni (arheologi šajā vietā bija atraduši aizauguša ezera karstu) un 30 metrus augstu monumentu - saules pulksteņa smaili, kuras ēna kristu pār Saules kaujas gadskaitli. Smaili garāmbraucēji pamanītu no tuvējās Rīgas-Šauļu šosejas. 

2008. gadā sākās būvdarbi, tomēr arī uz kaujas 775. gadadienu memoriāls 2011. gadā netika pabeigts.

Kaujas 780. gadskārtā 2016. gadā Šauļu pilsētas mērs A. Visocks, Šauļu rajona mērs A. Bezars un Jonišķu rajona mērs Ģ. Čepulis nosūtīja aicinājumu valdībai piešķirt līdzekļus, lai pabeigtu iesākto Saules kaujas memoriālu, brīdinot, ka citādi tas vispār aizies postā un jau paveiktie darbi zaudēs jēgu. 
No Jonišķiem ievēlētais Lietuvas Seima deputāts Vitālijs Gaiļus izteicās, ka nesaskata valdošajā koalīcijā un valdībā apņēmību projektu pabeigt, tādēļ sācis sarunas ar Latvijas Saeimas deputātu grupu sadarbībai ar Lietuvu par iespēju šo projektu finansēt no Pārrobežu sadarbības programmas līdzekļiem, un latvieši šo ideju atbalstījuši.


2007 07 13 Saulesmusis1.jpg|Piemiņas plāksne (2007) 
2010 05 22 059Saulėsmūšis.JPG|Ūdens tilpne (2010)


## Atsauces

## Literatūra
* Lietuvos pergalė Šiaulių (Saulės) mūšyje 1236 m.: mūšio tarptautinė reikšmė, atminties tradicija, mūšio laukas ir memorialas (sud. Romas Batūra). Šauļi: Saulės delta, 2005. - 138 lpp.: ilustr. - 

## Ārējās saites

* Tomas Baranauskas. Ar priminsime Europai apie Šiaulių mūšį?, *Delfi.lt*, 2006-09-22
Zvenihorodkas rajons

**Zvenihorodkas rajons** () ir Ukrainas administratīvā iedalījuma vienība Čerkasu apgabala centrālajā daļā. Robežojas ar Čerkasu apgabala Korsuņas-Ševčenkivskas rajonu ziemeļos, Horodiščes rajonu austrumos, Špolas rajonu dienvidaustrumos, Katerinopiļas rajonu dienvidos, Taļnes rajonu dienvidaustrumos, Maņkivkas rajonu rietumos un Lisjankas rajonu ziemeļos.

Rajona Bahačivkas ciemā dzimis politiķis Anatolijs Hricenko (*Анатолій Степанович Гриценко*, 1957), bet Morincu ciemā dzimis dzejnieks Tarass Ševčenko (*Тарас Григорович Шевченко*, 1814—1861).

## Ārējās saites
*
Mihails Baruļins

**Mihails Baruļins** (; dzimis , miris ) bija padomju šaha problēmists, PSRS sporta meistars (1934).

Pēc profesijas inženieris ķīmiķis. Šaha žurnālists, laikraksta "64" (1935—1941) un žurnāla "Шахматы в СССР" šaha uzdevumu nodaļu redaktors. Vissavienības Šaha sekcijas šaha kompozīcijas komisijas sekretārs (1932—1941).

1941. gada 13. novembrī NKVD viņu apcietināja, miris cietumā.

## Šaha kompozīcija
No 1923. gada sastādījis 250 uzdevumus, galvenokārt divvilčus. Atklājis vairākas tēmas šaha kompozīcijā, kas veicināja divvilča attīstību: balto kombinācijas (1927), Baruļina aizsardzība un citas.

### Uzdevuma piemērs

**Uzdevuma risinājums:**
: Iluzoriskā spēlē uz melno karaļa gājieniem mato balto dāma izmantojot zirdziņa c3 diagonālo saistību.
: 1. ... Kd4 2. Df4#
: 1. ... Kxe5 2. De3#
: Risinājumā pēc ievadgājiena melno karalim kļūst pieejami citi divi lauciņi. Ejot uz tiem, mato citas balto figūras šoreiz izmantojot zirdziņa saistību pa horizontāli.
: **1.Zf3!** (draud 2. Tcxc3#)
: **1. ... Kxf3 2. Tc4#**
: **1. ... Kd3 2. Td6#**
: 1. ... Zd5 2. Zg5#

## Bibliogrāfija
* 
 
## Atsauces

## Ārējās saites
* M. Baruļina šaha kompozīcijas vietnē PDB
* Par represiju pret M. Baruļinu 
* M. Baruļins vietnē ''Chess Composers''
Walt Disney Studios

***The Walt Disney Studios*** ir amerikāņu kinostudija, viena no *[[The Walt Disney Company]]* lielākajām nodaļām. Studija ir pazīstama ar daudzpusīgo filmu producēšanu un ir viena no lielākajām Holivudas kinostudijām. Studija nosaukta tāpat kā kompānijas galvenais sēdeklis *[[Walt Disney Studios (Bērbanka)|Walt Disney Studios]]* Bērbankā Kalifornijā.

*The Walt Disney Studios* ir Amerikas mākslas filmu asociācijas locekle.

## Atsauces

## Ārējās saites

* 
* ''Disney Studio Services'' 
* ''Disney Digital Studio Services''
* ''The Walt Disney Studios'' vēsture
Zvenihorodka

**Zvenihorodka** () ir pilsēta Ukrainas centrālajā daļā, Čerkasu apgabala centrā, Zvenihorodkas rajona centrs pie Hnilijtikičas upes.

## Vēsture
Rakstos pirmoreiz 1394. gadā kā Lietuvas Lielkņazistes pilsēta. No 1569. gada - Žečpospolitas sastāvā. 1792. gadā pēdējais Polijas karalis Staņislavs Poņatovskis piešķīra Zvenihorodkai Magdeburgas tiesības. 1793. gadā pēc Polijas Otrās dalīšanas iekļāvās Krievijas Impērijā. Pēc Oktobra revolūcijas ietilpa Ukrainas PSR. 1926. gadā 37% no pilsētas iedzīvotājiem bija ebreji. Otrā pasaules kara laikā no 1941. līdz 1944. gadam atradās vācu okupācijā. No 1991. gada - neatkarīgās Ukrainas sastāvā.

Zvenihorodkā dzimis orientālists Ahatanhels Krimskis (*Агатангел Юхимович Кримський*, 1871 - 1942).

## Ārējās saites
Rustupīte

**Rustupīte** ir Kamaldas labā krasta pieteka Smiltenes novadā. 

Tek ziemeļrietumu virzienā. Ietek Kamaldā pie Šalkām. Rustupīti šķērso valsts autoceļi V229 (Vecbilska–Cirgaļi) un P24 (Smiltene—Valka), tās krastos neatrodas lielas apdzīvotās vietas.

## Atsauces