Vanavastselīna

**Vanavastselīna** (), līdz 20. gadsimta sākumam latviski pazīstama kā **Krustapils** vai  **Neihauzene** ( — ‘Jaunpils’), ir ciems Igaunijas galējos dienvidaustrumos netālu no Igaunijas—Krievijas un Latvijas—Igaunijas robežas. Tā atrodas Veru apriņķa Veru pagastā,  no Veru,  no Rīgas un  no Tallinas. Vanavastselīna ir ievērojama ar senu pilskalnu, uz kura atrodas Vastselīnas pils jeb Neihauzenes cietokšņa drupas.

## Vēsture
Tērbatas bīskapijas Vastselīnas pils būvniecība aizsākās 1342. gada 25. martā uz Livonijas konfederācijas un Pleskavas kņazistes robežas, iepretī krievu Izborskas cietoksnim. Cietoksni dēvēja Dievmātes Marijas vārdā par Frauenburgu, bet iesauca par "Jauno pili" (, lejasvācu: *Nienhuse*, krievu: *Новгородок*).

Cietokšņa būvi vadīja Livonijas ordeņa mestrs Burhards fon Dreilēbens, kas Livonijas austrumu robežas aizsardzībai vienlaicīgi uzcēla arī Marienburgas cietoksni Alūksnē.
[thumb|left|Neihauzenes pils ([Šturns, 1662).]]
thumb|left|Neihauzenes cietoksnis 19. gs. (V. Tuša zīmējums) 
[thumb|250px|Neihauzenes pilsdrupas 19. gadsimta vidū ([Štafenhāgens).]]
Pēc senas leģendas 1353. gada rudens naktī pils kapelā atskanējusi brīnišķīga melodija, caur aizvērtām durvīm bija redzama spilgta gaisma un tēli baltās drēbēs, kas noņēma krustu no sienas un nolika uz altāra. Vēl četrus mēnešus krusts stāvēja pāri altārim vertikāli, bez atbalsta uz altārakmeņiem. Drīz vien sāka ierasties svētceļnieki no Livonijas un no ārzemēm, kas pēc Romas pāvesta Inocenta VI rīkojuma saņēma grēku atlaišanu uz gadu un četrdesmit dienām. 

Livonijas kara sākumā 1558. gada jūnijā cietoksnim uzbruka ap 80 000 vīru liels Krievijas caristes karaspēks vojevodas Šuiska vadībā. Pēc veselu mēnesi ilga aplenkuma, kad ar lielgabaliem tika sagrautas pils sienas, tā garnizons 30. jūnijā padevās un brīvi atstāja cietoksni, par spīti cietokšņa komandiera Padenorma vēlmei turpināt kauju līdz pēdējam vīram. Kara beigās 1582. gadā pili ieņēma Polijas-Lietuvas karaspēks, Jamas Zapoļskas miera līgumā tā dēvēta par pilsnovada citadeli (, *Новгородок Ливонский*).

1625. gadā pili ieņēma Zviedrijas karalistes karaspēks. Uzsākot savu ceļojumu uz Eiropu, 1697. gadā pie Vastselīnas Krievijas robežu šķērsoja "Lielā sūtniecība" jaunā cara Pētera vadībā. Lielā Ziemeļu kara laikā krievu karavīri Borisa Šeremetjeva vadībā galīgi sagrāva cietoksni, kas pēc tam vairs netika atjaunots. Vastselīna līdz 1917. gada martam atradās Vidzemes guberņas, pēc tam Igaunijas teritorijā.

Tūlīt pēc Igaunijas neatkarības atjaunošanas 1990. gada beigās sākās pilsdrupu attīrīšana no krūmiem, un 2007. gadā tika pabeigta pils ziemeļaustrumu torņa restaurācija. Pie Vastselīnas Baltā krusta uz dievkalpojumu ieradās arvien vairāk svētceļnieku. 2011. gadā bijušajā krogus mājā atklāja viduslaiku muzeju ar amatnieku darbnīcām un restorānu, kas piedāvā viduslaiku maltītes.

## Pilsdrupas
Pilsdrupu vecākais objekts ir galvenais tornis, no kura 4,5 metru biezajām sienām ir saglabājušies tikai fragmenti. Tajā atradās pagrabs, kapela un telpa ieroču glabāšanai, ko sargāja no trim augšējiem stāviem. Salīdzinoši labi saglabājies pakavveida formas lielgabalu tornis, uz kura atveidots Baltā krusta tēls. No 16. gadsimta sākuma pārbūves saglabājies ziemeļaustrumu tornis, kurā iekārtots skatu laukums.


Vastseliina piiskopilinnus 02.jpg
Vastseliina piiskopilinnus 04.jpg
Vastseliina linnus 6.JPG
Vastseliina piiskopilinnus 08.jpg
Vastseliina linnus 1.JPG
Vastseliina linnus 4.JPG
Vastseliina piiskopilinnus 05.jpg
Vastseliina piiskopilinnus 07.jpg
Vastseliina piiskopilinnus 09.jpg
Vastseliina linnus 2.JPG
Vastseliina piiskopilinnus 03.jpg
Vastseliina linnus 3.JPG
Vastseliina linnus 5.JPG
Vastseliina piiskopilinnus 06.jpg


## Atsauces

## Ārējās saites
* Vastselīnas pagasta mājas lapa