Emīls Gorovecs

**Rahmils Gorovecs** (), labāk pazīstams kā **Emīls Gorovecs** (; dzimis  Hajsinā, Ukrainā, miris  Ņujorkā) bija slavens ebreju izcelsmes padomju un ukraiņu dziedātājs. Goroveca balss, kas bija starp tenoru un baritonu, bija spilgta, ar sulīgu tonālo kolorītu un emocionālām interpretācijām. Papildus saviem hitiem krievu, ukraiņu un jidiša valodā viņš bija pazīstams arī ar to, ka dziedāja  krievu valodā slavenus Eiropas un Amerikas hitus.

## Biogrāfija
### Agrīnā karjera un popularitāte
Emīls (Rahmils) Gorovecs piedzima 1923. gada 10. jūlijā kalēja Jakova Goroveca ģimenē.

E. Gorovecs absolvēja Maskavas Valsts ebreju teātri kā solists. 1955. gadā viņš sāka dziedāt džeza grupā *Mosestrady* () Edija Rosnera vadībā. 1959. gadā kopā ar citu mākslinieku grupu devās turnejā uz Parīzi, lai atzīmētu Šolema Aleihema, vadošā jidiša rakstnieka un dramaturga 100. gadadienas svinības. 1960. gadā ieguva balvu Vissavienības estrādes mākslinieku konkursā un sāka dziedāt krievu valodā, kas pēc jidiša un ukraiņu valodas bija viņa trešā valoda.

Gorovecs bija vairāku pazīstamu dziesmu pirmais izpildītājs, viņš dziedāja populāras Eiropas un Amerikas komponistu dziesmas krievu valodā. 1969. gadā viņš kļuva par pirmo padomju dziedātāju, kurš krievu valodā izpildīja tolaik vēl aktīvās grupas "*[[The Beatles]]*" dziesmu kaverversijas.

### Emigrācija
1970. gadā par jauno Valsts radio un TV (*Gosteleradio*) priekšsēdētāju kļuva S. Lapins. Septiņdesmito gadu sākumā ebreju repertuārs radio un televīzijā tika neoficiāli aizliegts. Lapina vadībā melnajā sarakstā tika iekļauti un praktiski bez darba palika slaveni ebreju dziedātāji. Arī Goroveca dziesmas tika iekļautas aizliegumā viņa ebreju izcelsmes dēļ.

1972. gadā Gorovecs un viņa sieva, aktrise Margarita Polonska, viņa partnere un asistente, iesniedza pieteikumu emigrācijai uz Izraēlu, kur viņi ieradās 1973. gadā. Taču viņa karjera Izraēlā neizdevās. Pēc organizācijas "*Arbeter Ring*" un Ņujorkas mēra Edvarda Koha uzaicinājuma viņš pārcēlās uz ASV. Viņa līgums ar "*Arbeter Ring*" bija noslēgts uz septiņiem gadiem. Kad līgums beidzās, Gorovecs ieradās Izraēlā un viena mēneša laikā sniedza 22 koncertus visā valstī.

Atgriezies Amerikā, viņš strādāja arī par dziedāšanas skolotāju un sniedza daudzus koncertus, galvenokārt Manhatanas pazīstamākajā krievu restorānā "Balalaika" kā galvenais solists. Tomēr tas bija liels solis atpakaļ no viņa zvaigznes statusa Padomju Savienībā. Viņš strādāja arī ebreju radiostacijā, kas pārraidīja trīs reizes nedēļā. Pakāpeniski E. Gorovecs ieguva jaunu auditoriju, pateicoties paša sacerētām jaunām dziesmām. Viņš arī veidoja krievu kaverversijas labi pazīstamām jidiša valodas klasikas dziesmām. 

Padomju ebreju iedzīvotāju emigrācijas rezultātā viņš ieguva lielu popularitāti Izraēlā, pateicoties popdziesmām, kas izplatījās no Izraēlas uz ebreju kopienām Amerikā un Rietumeiropā, tādējādi iepazīstinot tās ar padomju laika jidiša kultūru.

Dzīvojot elitārā daudzdzīvokļu kompleksā Manhatanā, Īstriveras krastā, viņš vienu no trim istabām pārvērta par studiju, kur ierakstīja ievērojamu skaitu vecu dziesmu pārveidojumu un dažas jaunas dziesmas daudzās valodās, pat dažas operas ārijas.

1989. gadā viņš atgriezās Maskavā, kur guva pietiekami lielu reklāmu, viņa dziesmas tika pārraidītas Krievijas radiostacijās.

### Dzīves pēdējie gadi
Pēc sievas nāves, ar kuru viņš bija nodzīvojis vairāk nekā pusi savas dzīves, viņš veltīja tai lirisku dziesmu. Kādu laiku viņš dzīvoja viens, līdz satika Irinu, sievieti, kura bija ieradusies no Maskavas un kļuva par viņa trešo sievu. Pārējo mūžu viņš pavadīja, izdodot dažus ierakstus, organizējot koncertus, kas saistīti ar ebreju izpildītājiem, un pat rakstot dziesmas citiem.

Viņa otrā sieva daudz darījusi, lai saglabātu Goroveca daiļradi — izplatot viņa ierakstus, organizējot bezmaksas audio koncertus, sazinoties ar ebreju izpildītājiem un sagatavojot tiem viņa dziesmas.

Gorovecs apglabāts *Cedar Park and Beth El* kapsētā Ņūdžersijā, blakus savai sievai Margaritai Polonskai.

## Atsauces