open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Izraēlas šekelis

**Izraēlas jaunais šekelis** (, *sheqel ẖadash* — ‘jaunais šekelis’) jeb vienkārši **Izraēlas šekelis** () ir Izraēlas Valsts valūta un ir legāls norēķinu līdzeklis Palestīniešu pašpārvaldē. Valūtas simbols ir ₪, bet ISO 4217 kods ir ILS. Viens šekelis sīkāk dalās 100 agorās. Izraēlas jaunais šekelis tika pieņemts 1986. gada 1. janvārī, kad nomainīja Izraēlas veco šekeli. Denominācija bija 1000 pret 1. Valūtas izdevējiestāde ir Izraēlas banka.

## Ārējās saites
Dienvidegejas perifērija

**Dienvidegejas perifērija** () ir viena no trīspadsmit Grieķijas administratīvajām perifērijām. Administratīvi tā iekļauj Kiklādu un Dodekanesas salas, kas atrodas Grieķijas un Eiropas Savienības dienvidaustrumos. Perifērijas administratīvais centrs ir Ermupole, kas atrodas uz Siras salas. Perifērijas kopējā platība ir 5286 km2, kas sastāda 4% no valsts kopējās platības.

## Pārskats
Perifērija dibināta 1987. gadā saskaņā ar likumu par vietējām pašvaldībām. Ar Kallikrāta programmas apstiprināšanu 2010. gadā definēja un paplašināja administratīvās pilnvaras. Kopā ar Ziemeļegejas perifēriju to pārrauga Egejas decentralizētā pārvalde, kas atrodas Pirejā.

Reģionu vada gubernators jeb periferiarhs.

## Administratīvais iedalījums
Perifērija tiek dalīta 13 perifērijas vienībās, kas iekļauj sevī 34 kopienas (dēmus).

## Atsauces
Veidefjords

**Veidefjords** ( — ‘platais fjords’) ir fjords Špicbergenas salas ziemeļos, Svalbārā, arhipelāga garākais fjords. Stiepjas 107 km garumā ziemeļu—dienvidu virzienā un atdala Andrē Zemi un Diksona Zemi rietumos no Nīfrīzlandes un austrumos.

Krasta līnija salīdzinoši mazāk izrobota, dienvidu galā sadalās divos atzaros — Eustfjordā un Vestfjordā. Krasti stāvi, sevišķi rietumos, kur tie gandrīz vertikāli paceļas līdz 1000—1165 m augstumam. Fjorda dienvidu galu aizņem Iekšveidefjorda nacionālais parks. Krastos vairāki mednieku namiņi.

## Atsauces

## Ārējās saites
Japānas nogrimšana

"**Japānas nogrimšana**" () ir japāņu rakstnieka Sakjo Komacu 1973. gadā sarakstīts zinātniskās fantastikas romāns. 

Šo romānu Komacu rakstīja deviņus gadus. 

Romānā aprakstīta katastrofāla Japānas arhipelāga nogrimšana okeānā, kam par iemeslu bijušas vulkāniskās un tektoniskās aktivitātes.

Šis Komacu darbs 1974. gadā ieguva Japānas detektīvromānu autoru balvu (日本推理作家協会賞) un Seiuna balvu (星雲賞). 

Latviešu valodā grāmatu Edgara Kataja tulkojumā izdevusi izdevniecība "Zinātne" 1982. gadā, sērijā "Fantastikas pasaulē".

## Sižets
1960. gadu beigās Japānu aizvien biežāk satricina zemestrīces. Vulkāniskas izcelsmes salās uz dienvidiem no Japānas arhipelāga notiek izvirdumi, tās uzsprāgst vai nogrimst. Zinātnieks, profesors Tadokoro uzskata, ka visa cēlonis ir saistīts ar to, ka Japānas salu tuvumā Klusā okeāna litosfēras plātne sāk iegrimt mantijā. Tadokoro paredz, ka šī procesa sekas valstij būs katastrofālas un divu gadu laikā tā pilnīgi nogrims, pie kam šo procesu pavadīs spēcīgi vulkānu izvirdumi.

Tehniķis Tosio Onodera, dziļūdens pētniecības batiskafa vadītājs, sāk strādāt slepenas grupas sastāvā, kuras uzdevums ir Klusā okeāna dibena pētīšana Japānas salu tuvumā. Pēc kāda laika, izmantojot iegūtos datus datormodelēšanai, grupa iegūst rezultātu: Japāna nogrims pēc 10 mēnešiem. 

Valdība sāk rīkoties, lai evakuētu iedzīvotājus: notiek pārrunas ar Austrāliju, Ameriku, Padomju Savienību un citām valstīm. Japāna caur ANO vēršas pie pasaules, lūdzot piedāvāt dzīves vietu, notiek vērtīgāko mākslas darbu izvešana. Evakuācija norisinās uz saasinātu militāro pretrunu fona pasaules valstu starpā, kuras vēlas sadalīt japāņu zinātnisko un tehnisko potenciālu pēc iespējas izdevīgāk sev. 

Vienlaikus manāma tektonisko aktivitāšu pastiprināšanās Japānas salu rajonā: visā valstī notiek zemestrīces, grunts pacelšanās un nolaišanās, pārtrūkst sakari ar veseliem valsts rajoniem, sāk pietrūkt pārtikas, degvielas un enerģijas, iet bojā simtiem tūkstošu vai pat miljoniem iedzīvotāju, tai skaitā arī Onoderas draudzene Reiko. 

Līdz brīdim, kad praktiski vairs nav iespējamas glābšanas kuģu operācijas un aviācijas nolaišanās, no valsts izdodas evakuēt aptuveni 70 miljonus no 120 miljoniem iedzīvotāju. kas valstī mita pirms kataklizmas sākšanās.

Galu galā Japāna nogrimst zem ūdens, atstājot miljoniem japāņu visā pasaulē kā bāreņus svešā zemē, vairākkārt tiek atkārtots aicinājums šiem izdzīvojušajiem radīt bērnus, lai tādā veidā atjaunotu nāciju.

Romāna finālā profesors Tadokoro, atteicies no evakuēšanas, paliek grimstošajā valstī un iet bojā. Onodera, kam izdevies izglābties, kopā ar Masuko, ar kuru viņš iepazinies glābšanas darbu laikā, ar vilcienu brauc caur Sibīriju, dodoties pretī nezināmajam.

## Skatīt arī
* "Japānas bojā eja"

## Atsauces
Īsfjords

**Isfjords** ( — ‘ledus fjords’) ir fjords Špicbergenas salas rietumos, Svalbārā. Stiepjas 107 km garumā ziemeļaustrumu—dienvidrietumu virzienā un atdala Nordenšelda Zemi dienvidos no Diksona Zemes un Oskara II Zemes ziemeļos. Īsfjords ir otrs garākais fjords Svalbārā. Fjorda un tā atzaru krastos izvietojušās lielākā daļa Svalbāras apdzīvoto vietu (Longjērbīene, Barencburga, Piramidene) un pētniecības staciju (Petuniabukta un Nostoca).

Krasta līnija stipri izrobota, no Īsfjorda atzarojas vairāki citi fjordi, lielākie no kuriem ir Nūrfjords, Billes fjords un Sassenfjords. No apkārtējiem kalniem fjordā noplūst ledāji, nereti veidojot aisbergus. Apmēram 32 dienas gadā līcis pilnībā aizsalst.

Fjorda ziemeļu piekrasti aizņem Ziemeļīsfjorda nacionālais parks, bet austrumu galā — Sasenes—Binsova nacionālais parks.

## Atsauces

## Ārējās saites
Es esmu leģenda

**"Es esmu leģenda"** () ir 2007. gada zinātniskās fantastikas šausmu filma, kas balstīta uz Ričarda Matesona tāda paša nosaukuma romānu. Filmas režisors ir Frānsiss Lorenss. Galvenās lomas atveido Vills Smits, Alisi Braga un Dešs Mihoks. Filmas pirmizrāde notika .

2009. gadā gēnu inženierijas rezultātā izveidots vīruss nogalina lielāko daļu cilvēces, bet otru daļu pārvērš briesmoņos. Trīs gadus vēlāk Roberts Nevils, ASV Armijas medicīnas ārsts un zinātnieks, kā arī vienīgais šajā epidēmijā izdzīvojušais, cenšas atrast vīrusa pretlīdzekli.

## Atsauces

## Ārējās saites
Es, robots (filma)

**"Es, robots"** () ir 2004. gada ASV asa sižeta zinātniskās fantastikas filma, kuras režisors ir Alekss Projass. Galvenās lomas atveido Vills Smits, Bridžeta Moinehena, Brūss Grīnvuds, Džeimss Kromvels, Alans Tjūdiks un Čī Makbraids. Filmas pirmizrāde notika  Losandželosā.

Filmas darbība norisinās 2035. gadā, kad cilvēkiem līdzīgi roboti ir pakļauti cilvēcei. Tehnofobisks policists izmeklē noziegumu, ko, iespējams, veicis robots, tādējādi radot draudus cilvēcei no robotu puses. Filma daļēji balstīta uz Aizeka Azimova tāda paša nosaukuma grāmatas motīviem.

## Atsauces

## Ārējās saites
Rustems Kazakovs

**Rustems Kazakovs** (; dzimis ) ir bijušais padomju grieķu-romiešu stila cīkstonis, olimpiskais čempions (1972), PSRS Nopelniem bagātais sporta meistars (1969), PSRS Nopelniem bagātais treneris (1973), pirmais Krimas tatāru sportists, kas kļuvis par olimpisko čempionu.

## Biogrāfija
Rustems Kazakovs piedzima 1947. gadā Taškentā Krimas tatāru ģimenē. Ar cīņas sportu viņš sāka nodarboties 1960 gadā, 1963. gadā uzvarēja Uzbekijas čempionātā, 1963. un 1964. gadā kļuva par PSRS jauniešu čempionāta uzvarētāju. 1965. gadā Bulgārijā guva pirmo uzvaru pieaugušo starptautiskā turnīrā. 1967. gadā Pasaules čempionātā ieņēma septīto vietu.

Tika iekļauts PSRS olimpiskajā izlasē, bet 1968. gada olimpiskajām spēlēm Mehiko netika treniņā iegūtas traumas dēļ. Pēc traumas sadziedēšanas 1969. gada pavasarī Kazakovs piedalījās Pasaules čempionātā Argentīnā un kļuva par tā uzvarētāju. Nākamajā 1971. gada Pasaules čempionātā viņš sekmīgi aizstāvēja aizpērn iegūto čempiona titulu.

1972. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Minhenē Rustems Kazakovs pēc zaudējuma otrajā kārtā bulgāram Hristo Traikovam, nākamajās kārtās guva četras uzvaras un iekļuva finālā, kur jau trešajā minūtē guva plecu uzvaru pār vācu cīkstoni Hansu Jurgenu Vailu un kļuva par olimpisko čempionu. 1973. gada pasaules čempionātā Teherānā viņš izcīnīja sudraba medaļu.

1975. gadā pēc savas sportista karjeras noslēguma Rustems Kazakovs iesaistījās trenera darbā, strādāja ACSK, PSRS un Krievijas izlases komandu treneru štāba darbinieks. 1989. gadā aizejot pensijā, pārcēlās no Maskavas uz Krimu. Viņš ir Krimas nacionālās cīņas kurešs federācijas prezidents.

## Apbalvojumi un pagodinājumi
* Ordenis "Goda zīme" (1972).

## Atsauces

## Ārējās saites

*
Šezam!

**"Šezam!"** () ir 2019. gada ASV supervaroņu filma, kuras režisors ir Devids F. Sandbergs. Filma ir balstīta uz *[[DC Comics]]* tāda paša nosaukuma tēlu. Šī ir *[[DC Extended Universe]]* septītā daļa.

Galvenās lomas filmā atveido Zaharijs Levi, Ašers Endžels, Marks Strongs, Džeks Dilans Greizers un Džimons Honsū. Filmas pirmizrāde notika  Toronto.

## Sižets
Billijs Batsons ir bārenis, kuru adoptē Vaskēzu ģimene. Kādu dienu Billijs aizstāv vienu no saviem audžubrāļiem, kā rezultātā Šezams viņu izvēlas kā jauno čempionu, kam savas jauniegūtās superspējas jāizmanto, cīnoties ar ļauno. Pasakot vārdu "Šezam!", Billijs Batsons nu kļūst par pieaugušu vīrieti, kuram jāiemācās lietot savas spējas, lai cīnītos ar Tadeusu Sivanu, fiziķi, kurš savulaik netika izvēlēts kā Šezama čempions.

## Atsauces

## Ārējās saites
*
Sliktie puiši 2

**"Sliktie puiši 2"** () ir 2003. gada asa sižeta kinokomēdija, kuras režisors ir Maikls Bejs. Galvenās lomas atveido Vills Smits, Mārtins Lorenss, Žordi Molā, Gabriela Juniona, Pīters Stormars, Terēze Rendla un Džo Pantoliano. Filmas pirmizrāde notika . Filma ir turpinājums 1995. gada filmai "Sliktie puiši".

Astoņus gadus pēc pirmās filmas notikumiem Markuss un Maiks izmeklē lietu, kurā no Kubas narkotiku karteļiem Floridā ieplūst ekstazī.

## Atsauces

## Ārējās saites
Sliktie puiši

**"Sliktie puiši "** () ir 1995. gada asa sižeta kinokomēdija, kuras režisors ir Maikls Bejs. Galvenās lomas atveido Vills Smits, Mārtins Lorenss, Tea Leoni, Terēze Rendla un Džo Pantoliano. Filmas pirmizrāde notika . 2003. gadā filmai iznāca turpinājums "Sliktie puiši 2".

Detektīvi Markuss Burnets un Maiks Lourijs aizsargā slepkavības liecinieku, tajā pašā laikā izmeklējot gadījumu, kad no policijas iecirkņa pierādījumu glabātuves tika nozagts heroīns.

## Atsauces

## Ārējās saites
Kongsfjords

**Kongsfjords** ( — ‘karaļa fjords’) ir fjords Špicbergenas salas ziemeļrietumos, Svalbārā. Stiepjas 26 km garumā ziemeļrietumu—dienvidaustrumu virzienā starp Oskara II Zemei piederošo Bregera pussalu dienvidos un Hokona VII Zemi ziemeļos.

Krasta līnija izrobota, dienvidu galā ieplūst vairāki lieli ledāji. Fjorda vidusdaļā Blumstrandhalvejas sala, daudz sīku saliņu un klinšu. Fjorda austrumu galā Ossiana Sarsa dabas rezervāts, saliņās fjorda vidusdaļā — Kongsfjorda putnu rezervāts, šaurumā starp Blumstrandhalveju un Hokona VII Zemi — Blumstrandhamnas putnu rezervāts, bet fjorda ziemeļrietumos — Gisezholmenas putnu rezervāts.

Fjords kopš 1610. gada britu kartēs dēvēts par Briežu līci *(Deer Sound)*. Ap 1710. gadu holandiešu kartēs nosaukts par Karaļa līci *(Koninks Bay)*, bet iepriekšējais nosaukums pārvietots uz līci fjorda ziemeļaustrumos *(Dyrevika)*.

Kongsfjorda krasti ir viena no visagrāk cilvēku apgūtajām Svalbāras daļām. Dienvidu krastā atrodas bijusī ogļraču pilsētiņa Nīolesunna, kurā tagad izvietojušās 11 valstu polārstacijas. Ziemeļu krastā pamestās Londonas marmora raktuves.

## Atsauces
Alfrēds Kalniņš (vieglatlēts)

**Alfrēds Kalniņš** (dzimis , miris ) bija Latvijas vieglatlēts.

Ieguva 1. vietu 3 km un 10 km soļošanā II Viskrievijas olimpiskajās sacensībās 1914. gadā. Pārstāvēja Rīgas Garnizona sporta klubu, 2. RRB, "Marss", LSB. Piedalījies  Parīzē, kur ieguva 6. vietu 10 km soļošanā priekšsacīkstēs.

Seškārtējs Latvijas čempions soļošanā: 3 km un 10 km distancēs (1920, 1921, 1923, 1924, 1925). Desmitkārtējs Latvijas rekordists soļošanā dažādās distancēs.

## Atsauces

## Ārējās saites
Mikela Pače

**Mikela Pače** (; dzimusi  Goco) ir maltiešu dziedātāja. Mikela piedalījās 2019. gada Eirovīzijas dziesmu konkursā Telavivā, Izraēlā, pārstāvot Maltu ar dziesmu *[[Chameleon]]* pēc uzvaras Maltas X Faktora versijā un noslēdzot līgumu ar *[[Sony Music Entertainment|Sony]] Italy*. Savā pusfinālā viņa ieguva 8. vietu, kas ļāva kvalificēties finālam. Finālā viņa ieguva 14. vietu.

## Atsauces
Romuva (ticība)

**Romuva** ir lietuviešu neopagānu ticība. Tās pirmsākumi oficiāli meklējami 1930. gadā izveidotajā kopā „Romuva”, ko oficiāli turpināja 1992. gadā kā reliģiska kopa reģistrētā Senās baltu reliģijas kopiena „Romuva” (*Senovės baltų religinė bendrija „Romuva“*). Kopš 1968. gada viens no kustības galvenajiem dalībniekiem bija Jons Trinkūns.

Saskaņā ar Lietuvas 2001. gada tautskaites datiem, par piederīgiem Romuvai sevi uzskatīja 1270 cilvēku jeb 0,036% Lietuvas iedzīvotāju, bet 2011. gada tautskaitē šādu cilvēku bija jau 5118, padarot Romuvu par sesto lielāko un visstraujāk augušo reliģisko kopienu Lietuvā.

## Vēsture
### 20. gadsimtā
Romuva par senās baltu ticības atdzimšanu Lietuvā Romuva uzskata Daugavpils iedzīvotāja Jona Ģedimina Beržanska 1905. gadā uz Sanktpēterburgu nosūtīto vēstuli, kurā viņš pieprasīja tiesības izmantot „cara garantēto ticības brīvību” un aicināja Krievijas Impērijas varasiestādes oficiāli atzīt viņu par senās lietuviešu ticības pārstāvi, kas pēc 10 gadu ilgas sarakstes vainagojās panākumiem 1915. gadā.

1930. gadā Visomis Šidlausks izveidoja kopu „Romuva” un vērsās pie Lietuvas prezidenta Antana Smetonas ar aicinājumu atzīt viņus par Lietuvas nacionālo reliģiju, tomēr katoļu baznīcas spiediena un toreizējo politisko apstākļu dēļ jautājums tā arī palika neizskatīts.

1967. gadā sākās Romuvas kustības jaunais vilnis, Ķērnavā Trinkūnam ar domubiedriem atsākot tradicionālo vasaras saulgriežu — Rasas svētku — svinēšanu, kuros piedalījās aptuveni 100 cilvēku. Nākamos trīs gadus svinētāju skaits pieauga, līdz padomju varasiestādes pulcēšanos Ķērnavā aizliedza un to svinēšana turpmāk slepus norisinājās citās Lietuvas vietās. 1992. gadā Trinkūns ar domubiedriem reģistrēja Senās baltu reliģijas kopienu „Romuva”.

### 21. gadismtā
2018. gada pavasarī Lietuvas parlamenta deputātu grupa aicināja Seimu atzīt Romuvu par netradicionālu reliģisko organizāciju, tomēr jūnija beigās jautājuma izskatīšana tika atlikta. Pēc gada jautājums tika atkārtoti aktualizēts, un Seima pirmajā lasījumā likumprojektu atbalstīja 46 parlamenta deputātu, 19 bija pret, bet 18 atturējās, tomēr Seima otrajā lasījumā ar 40 balsīm par, 31 — pret, bet 15 parlamenta deputātiem atturoties likumprojekts tika noraidīts. „Romuva” vērsās Eiropas Cilvēktiesību tiesā, kas 2021. gadā atzina, ka Seims, nesniedzot pamatotu un objektīvu skaidrojumu kopienas neatzīšanai, pārkāpis Eiropas Cilvēktiesību konvenciju. 2024. gada 12. decembrī ar 64 balsīm par, astoņām pret un desmit deputātiem atturoties, Seims beidzot oficiāli atzina Romuvu par reliģisku kopienu.

## Skatīt arī
* Dievturība

## Atsauces

## Ārējās saites

* Senās baltu reliģijas kopienas „Romuva” tīmekļa vietne
Jaunā iela (Viesīte)

**Jaunā iela** ir 400 m gara iela Viesītes austrumu daļā. Iela klāta ar grants segumu. Iela iesākas kā lejupceļš no Smilšu ielas pretim Viesītes Kultūras pilij. Turpat ielas pāra numuru pusē ugunsdzēsības dīķis. Ielā sastopama vienīgi mazstāvu savrupmāju apbūve. Ielas vidusposms un beigu posms šķērso zemu, kūdrainu ieplaku, kas ir apgrūtināta vieta apbūvei un tiek izmantota mazdārziņu stādījumiem. Ielas galā tā sazarojas divos atsevišķos posmos.

## Ielu savienojumi
Zaļā iela ir savienota ar šādām ielām:

* Smilšu iela (T-veida krustojums)
* Paula Stradiņa iela (ielas galvenais atzars)
* Kalna iela (ielas turpinājums kā mazākas nozīmes ceļš)

## Skatīt arī
* Viesīte
* Viesītes ielu uzskaitījums
Tromsø IL

***Tromsø IL*** (*Tromsø Idrettslag*) ir profesionāls Norvēģijas futbola klubs no Trumses. Klubs ir dibināts 1920. gadā. Pašlaik spēlē *[[Eliteserien]]*, Norvēģijas futbola augstākajā līgā. Mājas spēles komanda aizvada *[[Alfheim stadions|Alfheim]]* stadionā, kura ietilpība ir 6687 vietas. Kluba futbolisti ir divas reizes (1986. un  1996. gadā) ieguvuši Norvēģijas kausu. Labākais sasniegums līgā — divreiz izcīnīta 2. vieta (1990. un 2011. gadā). Kad spēlēja *[[Eliteserien]]*, *Tromsø IL* bija vistālāk ziemeļos esošais augstākās līgas futbola klubs pasaulē.

## Sasniegumi
* ***[[Eliteserien]]***
** Vicečempioni (2): 1990, 2011
* **[[Norvēģijas kauss futbolā|Norvēģijas kauss]]**
** Kausa ieguvēji (2): 1986, 1996
** Finālisti (1): 2012
* **Ziemeļnorvēģijas kauss**
** Kausa ieguvēji (3): 1931, 1949, 1956
** Finālisti (2): 1937, 1952

## Atsauces

## Ārējās saites

* Oficiālā mājaslapa 

* Kluba profils UEFA vietnē 
* Kluba profils ''soccerway.com''
Lillestrøm SK

***Lillestrøm SK*** (*Lillestrøm Sportsklubb*) ir profesionāls Norvēģijas futbola klubs no Lillestremas. Klubs ir dibināts 1917. gadā. Pašlaik spēlē *OBOS-ligaen*, Norvēģijas futbola otrajā pēc spēka līgā. Mājas spēles komanda aizvada *[[Åråsen stadions|Åråsen]]* stadionā, kura ietilpība ir 11&nbsp;500 vietu. Kluba futbolisti ir piecas reizes izcīnījuši līgas čempiontitulu un sešas reizes ieguvuši Norvēģijas kausu.

## Sasniegumi
* ***[[Eliteserien]]***
** Čempioni (5): 1958–59, 1976, 1977, 1986, 1989
** Vicečempioni (8): 1959–60, 1978, 1983, 1985, 1988, 1994, 1996, 2001
* **[[Norvēģijas kauss futbolā|Norvēģijas kauss]]**
** Kausa ieguvēji (6): 1977, 1978, 1981, 1985, 2007, 2017
** Finālisti (8): 1953, 1955, 1958, 1980, 1986, 1992, 2005, 2023

## Atsauces

## Ārējās saites

* Oficiālā mājaslapa 

* Kluba profils UEFA vietnē 
* Kluba profils ''soccerway.com''
Ranheim Fotball

***Ranheim Fotball*** ir profesionāls Norvēģijas futbola klubs no Tronheimas apkaimes Ranheimas. Tā ir viena no sporta kluba *Ranheim IL* vienībām. Klubs ir dibināts 1901. gadā. Pašlaik spēlē *OBOS-ligaen*, Norvēģijas futbola otrajā pēc spēka līgā. Mājas spēles komanda aizvada stadionā *[[EXTRA Arena]]*, kura ietilpība ir 3000 vietu.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Oficiālā mājaslapa 

* Kluba profils ''soccerway.com''
Marina Logviņenko

**Marina Logviņenko** (; dzimusi ) ir bijusī padomju un krievu šāvēja, olimpiskā čempione (1992), PSRS Nopelniem bagātā sporta meistare (1982), Krievijas Nopelniem bagātā sporta meistare (1996).

## Biogrāfija
Marina Logviņenko (pirms laulībām **Marina Dobrančeva**) dzimusi 1961. gada 1. septembrī Rostovas apgabala Šahti pilsētā. Ar šaušanu sākusi nodarboties 1975. gadā. 1982. gadā pārcēlusies uz Rostovu pie Donas, kur trenējusies apgabala DOSAAF šautuvē. 1987. gadā augustā apprecējusies ar Vladimiru Logviņenko, kurš no 1987. līdz 2000. gadam bijis viņas treneris. No 1989. gada sacensībās piedalījusies ar uzvārdu Logviņenko.

### Sasniegumi sportā
Divkārtēja 1992. gada olimpiskā čempione, 1996. gada vasaras olimpisko spēļu sudraba medaļas ieguvēja, 1988. un 1996. gada olimpisko spēļu bronzas medaļas ieguvēja. Olimpiādes alternatīvas starptautisko sacensību "Družba-84" zelta un sudraba medaļas ieguvēja.

Pasaules 15-kārtējā čempione, divkārtējā sudraba un divkārtējā bronzas medaļas ieguvēja. Eiropas 14-kārtējā čempione, sudraba un trīskārtējā bronzas medaļas ieguvēja.

1991. un 1992. gada pasaules kausa fināla divkārtējā uzvarētāja, 1988., 1991., 1993., 1996. gadu sudraba un 1988., 1990., 1995., 1996. gadu bronzas medaļas ieguvēja. Periodā no 1986. līdz 2003. gadam pasaules kausa etapu 13-kārtējā zelta, 8-kārtējā sudraba un 6-kārtējā bronzas medaļu laureāte.

PSRS, NVS, Krievijas čempionātu un meistarsacīkšu 38-kārtējā uzvarētāja. Zelta, divu sudraba un bronzas medaļas ieguvēja 8. un 9. PSRS Tautu spartakiādēs. 14-kārtēja PSRS un Krievijas kausa uzvarētāja.

Savu sporta karjeru beigusi 2005. gadā.

## Apbalvojumi un pagodinājumi
* Goda ordenis.
* Ordeņa "Par nopelniem Tēvzemes labā" 2. pakāpes medaļa.
* Medaļa "Par darba varonību".
* Medaļa "Par darba izcilību".

## Atsauces

## Ārējās saites

*
Sargasi kosmosā

"**Sargasi kosmosā**" () ir amerikāņu rakstnieces Endrū Nortones 1955. gadā sarakstīts zinātniskās fantastikas romāns. Tā ir pirmā daļa no zinātniski fantastisku romānu sērijas par tirdzniecības kosmosa kuģi "Saules karaliene".

Latviešu valodā grāmatu 1977. gadā I. Kundziņa tulkojumā sērijā "Fantastikas pasaulē" klajā laidusi izdevniecība "Zinātne".

## Sižets
Romāna darbība norisinās nākotnē, pēc vairākiem kodolkariem un kosmosa kolonizācijas. Tā varoņi ir kāda brīvās tirdzniecības kuģa komandas locekļi, kas nonāk situācijā, kad no viņu atjautības un drosmes ir atkarīgs kuģa liktenis un viņu pašu dzīvības.

Arī šajā grāmatā, tāpat kā citos Endrū Nortones darbos liela loma ir Priekšteču civilizācijai, kas valdījusi kosmosā vēl ilgi pirms zemiešu kosmosa kuģu parādīšanās. Šī rase pēc sevis uz dažādām planētām atstājusi vairākus dīvainus artefaktus un briesmīgu karu pēdas.

Deins Torsons, kurš nesen beidzis kosmiskās tirdzniecības skolu, ar kosmosa kuģi "Saules karaliene" nonāk uz planētas Limbo, kas tikko atklāta iespējamai tirdzniecībai.

Informācija par planētu nešķiet pārāk daudzsološa. "Saules karalieni" nolīgusī arheologu komanda iekārto apmetni Priekšteču pilsētas drupās. Deins kopā ar četriem biedriem dodas izpētīt apkārtni, lai atrastu saprātīgu dzīvību un iespējamās tirdzniecības preces. Viens no viņiem pazūd, iespējams, viņš ir nolaupīts.

Deina grupa dodas uz drupām, lai pārbaudītu, ko dara arheologi, un konstatē, ka tie ir pazuduši. Aizdomas liek viņiem atgriezties pie "Saules karalienes" pa citu ceļu, un viņi atrod avarējušus kosmosa kuģus, daži no tiem cietuši avāriju jau pirms tūkstošiem gadu, pazīmes liecina par izlaupīšanu. Tuvojoties nolaišanās vietai, viņi atrod "Saules karalieni" pirātu aplenkumā un saprot, ka arheologi ir daļa no pirātu bandas. Vērojot savu kuģi no aizsega, Deins un viņa biedri notver kādu pirātu un iebrūk to pazemes bāzē. Tur viņi atrod Priekšteču tehnoloģijas, kas vēl darbojas. Viņi redz pirātus vadām iekārtu, kas pievelk kosmosa kuģus planētai, lai tie avarētu.

Pateicoties tam, ka uz planētas ierodas policijas kreiseris, kopīgiem spēkiem izdodas pieveikt pirātus.

Uz Limbo atrasto artefaktu dēļ "Saules karalienes" tirdzniecības līgums ar šo planētu tiks atcelts, taču viņiem būs iespējams pārņemt līgumu ar vienu no pirātu upuriem — planētu, ko sauc Sargola.
Pelnrušķīte (1950. gada filma)

**Pelnrušķīte** () ir 1950. gada ASV muzikāla animācijas filma, kas balstīta uz Šarla Pero tāda paša nosaukuma bērnu pasaku. Filmas režisori ir Klaids Džeronīmi, Hamiltons Lasks un Vilreds Džeksons. Galvenos tēlus angļu valodā ierunājuši Ailīna Vudsa, Eleonora Odlija, Verna Feltone, Roda Viljamsa, Džeimss Makdonalds un Luiss van Rūtens.

## Sižets
Pelnrušķīte jau agrā vecumā zaudēja abus vecākus un nu viņai jādzīvo ar savu ļauno pamāti un viņas divām meitām, kuras liek Pelnrušķītei darīt visus mājas darbus viņu vietā. Kādu dienu karalis rīko balli, lai atrastu savam dēlam piemērotu līgavu, tomēr pamāte liedz Pelnrušķītei doties uz balli. Negaidīti Pelnrušķītei palīdz Feju krustmāte, kā arī divas draudzīgas peles Žaks un Guss, kuri pārģērbj Pelnrušķīti. Meitene dodas uz balli, kur Princis viņu pamana un iemīlas no pirmā acu skatiena.

## Atsauces

## Ārējās saites
Gaja Basani Antivari

**Gaja Basani Antivari** (, , dzimusi ) ir itāļu kalnu slēpotāja, kas starptautiskās sacensībās pārstāvējusi Grenādu un Azerbaidžānu.

Sākotnēji pārstāvējusi Itāliju. Pēc 1997. gadā gūtas smagas kājas traumas nevarēja trenēties divus gadus, pēc tam starptautiski pārstāvēja Grenādu. 2002. gadā šīs valsts nacionālā olimpiskā komiteja izlēma nepiedalīties ziemas olimpiskajās spēlēs, un, lai gan sportiste bija izpildījusi kvalifikācijas prasības un devās uz Soltleiksitiju par saviem līdzekļiem, tomēr piedalīties spēlēs viņai neļāva.

Kopš 2008. gada sportiste pārstāv Azerbaidžānu un tās delegācijas sastāvā piedalījās 2010. gada olimpiskajās spēlēs, kur bija labākā šīs valsts pārstāve, ieņemot 57. vietu milzu slaloma disciplīnā. Bija iekļauta Azerbaidžānas delegācijā arī dalībai 2014. gada ziemas olimpiskajās spēlēs Sočos,  taču uz starta neizgāja.

## Atsauces

## Ārējās saites
Alise Brīnumzemē (1951. gada filma)

**Alise Brīnumzemē** () ir 1951. gada ASV muzikāla animācijas piedzīvojumu filma, kas balstīta uz Lūisa Kerola bērnu grāmatām "Alises piedzīvojumi Brīnumzemē" un "Alise Aizspogulijā, un ko viņa tur redzēja". Filmas režisori ir Klaids Džeronīmi, Hamiltons Lasks un Vilreds Džeksons. Galvenos tēlus angļu valodā ierunājuši Ketrīna Bomonta, Eds Vinns, Ričards Haidns, Stērlings Holovejs, Džerijs Kolona un Verna Feltone.

## Sižets
Kamēr Alises māsa lasa, pati Alise garlaikojas. Pēkšņi Alise ierauga baltu trusi, kurš murmina, ka viņš "steidzoties uz svarīgu tikšanos". Alise trusim seko cauri truša alai un nokļūst Brīnumzemē, kur viņu gaida dažādi dīvaini piedzīvojumi, tajā skaitā satikšanās ar Češīras kaķi un Karalieni, kura vēlas Alisi nogalināt pēc Češīras kaķa joka.

## Atsauces

## Ārējās saites
Pīters Pens (1953. gada filma)

**"Pīters Pens"** () ir 1953. gada ASV animācijas piedzīvojumu filma, kas balstīta uz Džeimsa Metjū Berija grāmatu "Pīters un Vendija". Filmas režisori ir Klaids Džeronīmi, Hamiltons Lasks un Vilreds Džeksons. Galvenos tēlus angļu valodā ierunājuši Bobijs Driskols, Ketrīna Bomonta, Hanss Konrīds, Pols Kolinss un Tomijs Lasks.

## Sižets
Džordžs un Mērija Dārlingi pošas uz balli, kamēr viņu bērni Vendija, Džons un Maikls pošas gulētiešanai. Kamēr Dārlingi atrodas ballē, viņu bērnus apciemo Pīters Pens, par kuru Vendija saviem brāļiem bija stāstījusi pasakas. Pīters trijotni aizved uz Nekurnekadzemi, kur viņiem priekšā ir dažādi piedzīvojumi, tajā skaitā tikšanās ar Kapteini Āķi, kurš vēlas Pīteram atriebties par savas kreisās rokas zaudēšanu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Aristokaķi

**Aristokaķi** () ir 1970. gada ASV muzikāla animācijas piedzīvojumu filma, kas balstīta uz Toma Makgovana un Toma Rova tāda paša nosaukuma stāstu. Filmas režisors un viens no producentiem ir Volfgangs Rītermans. Galvenos tēlus angļu valodā ierunājuši Fils Heriss, Eva Gabora, Hermione Badelija, Gerijs Dabins, Dīns Klārks, Stērlings Holovejs, Rodijs Mods-Roksbijs un Liza Ingliša.

## Sižets
Kaķene Dačesa un viņas kaķēni Berliozs, Mērija un Tulūss dzīvo kopā ar izbijušu operas dīvu Madāmu Adelaidi un viņas sulaini Edgaru. Adelaide paziņo, ka viss viņas īpašums nonāks pie viņas kaķiem līdz pat viņu nāvei, bet vēlāk nonāks Edgara rokās. Kad Edgars to izdzird, viņš sāk plānot, kā tikt no kaķiem vaļā, tomēr Tomass O'Mallijs, kaķis, kurš dzīvo savvaļā, palīdz Dačesai un viņas bērniem tikt ar Edgaru galā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Strømsgodset Toppfotball

***Strømsgodset Toppfotball*** ir profesionāls Norvēģijas futbola klubs no Drammenes. Tā ir viena no sporta kluba *Strømsgodset IF*, kas ir dibināts 1907. gadā, vienībām. Pašlaik spēlē *[[Eliteserien]]*, Norvēģijas futbola augstākajā līgā. Kopš 1967. gada komanda mājas spēles aizvada *[[Marienlyst stadions|Marienlyst]]* stadionā, kura ietilpība ir 8935 vietas. Kluba futbolisti divas reizes (1970. un 2013. gadā) ir izcīnījuši līgas čempiontitulu un piecas reizes ieguvuši Norvēģijas kausu.

2020. gadā klubu neilgu laiku pārstāvēja Latvijas izlases futbolists Jānis Ikaunieks.

## Sasniegumi
* **[[Eliteserien]]**
** Čempioni (2): 1970, 2013
** Vicečempioni (2): 2012, 2015
* **[[Norvēģijas kauss futbolā|Norvēģijas kauss]]**
** Kausa ieguvēji (5): 1969, 1970, 1973, 1991, 2010
** Finālisti (3): 1993, 1997, 2018

## Atsauces

## Ārējās saites

* Oficiālā mājaslapa 

* Kluba profils UEFA vietnē 
* Kluba profils ''soccerway.com''
Robins Huds (1973. gada filma)

**"Robins Huds"** () ir 1973. gada amerikāņu kompānijas *[[Walt Disney Animation Studios|Walt Disney Productions]]* uzņemta muzikāla animācijas piedzīvojumu komēdija, kas balstīta uz leģendu par Robinu Hudu. Filmas režisors un producents ir Volfgangs Rītermans. Galvenos tēlus angļu valodā ierunājuši Fils Heriss, Endijs Devains, Pīters Ustinovs, Terijs-Tomass, Braiens Bedfords, Monika Evansa, Kerola Šellija, Pets Batrems un Rodžers Millers. Filmas pirmizrāde norisinājās . Šī ir Volta Disneja animācija studijas 21. pilnmetrāžas animācijas filma.

## Sižets
Filmā tiek sekots līdzi leģendārā Robina Huda (lapsas), lāča Mazā Džona un Notingemas iedzīvotāju piedzīvojumiem laikā, kad viņi cīnās pret Prinča Džona pārmērīgajiem nodokļiem.

## Atsauces

## Ārējās saites
Vinnija Pūka piedzīvojumi

**Vinnija Pūka piedzīvojumi** () ir 1977. gada animācijas filma, kas balstīta uz Alana Milna grāmatu "Vinnijs Pūks". Filmas režisori ir Volfgangs Rītermans un Džons Launsberijs; Rītermans ir arī filmas producents. Galvenos tēlus angļu valodā ierunājuši Stērlings Holovejs, Džons Fīdlers, Džūniuss Metjūzs, Pols Vinčels, Hauards Moriss, Boriss Rītermans, Džons Valmslijs un Timotijs Tērners.

Animācijas filma balstīta uz trim iepriekš iznākušām īsfilmām par Vinniju Pūku: *Winnie the Pooh and the Honey Tree*, *Winnie the Pooh and the Blustery Day* un *Winnie the Pooh and Tigger Too*; īsfilmu materiālam tika pievienots papildu materiāls, lai visus stāstus varētu apvienot vienā, lielākā stāstā.

## Ārējās saites
FK Bodø/Glimt

***FK Bodø/Glimt*** ir profesionāls Norvēģijas futbola klubs no Būdē. Klubs ir dibināts 1916. gadā. Pašlaik spēlē *[[Eliteserien]]*, Norvēģijas futbola augstākajā līgā. Mājas spēles komanda aizvada *[[Aspmyra Stadion|Aspmyra]]* stadionā, kura ietilpība ir 5635 vietas. Kluba futbolisti ir četras reizes uzvarējuši *Eliteserien* (2020, 2021, 2023, 2024) un divas reizes kļuvuši par  Norvēģijas kausa ieguvējiem. 2025. gadā klubs sasniedza UEFA Eiropas līgas pusfinālu, kur divu spēļu summā piekāpās *[[Tottenham Hotspur FC|Tottenham Hotspur]]*. 2025.—2026. gada sezonā pirmo reizi iekļuva UEFA Čempionu līgas pamatturnīrā (līgas fāzē).

## Sasniegumi
* ***[[Eliteserien]]***
** Čempioni (4): 2020, 2021, 2023, 2024
**Vicečempioni (6): 1977, 1993, 2003, 2019, 2022, 2025
* **[[Norvēģijas kauss futbolā|Norvēģijas kauss]]**
** Kausa ieguvēji (2): 1975, 1993
** Finālisti (5): 1977, 1996, 2003, 2021—22, 2023
* **Ziemeļnorvēģijas kauss**
** Kausa ieguvēji (9): 1930, 1933, 1934, 1939, 1952, 1963, 1964, 1967, 1969
** Finālisti (5): 1949, 1955, 1961, 1962, 1966

## Atsauces

## Ārējās saites

* Oficiālā mājaslapa 
* Kluba profils UEFA vietnē 
* Kluba profils ''soccerway.com''
FK Haugesund

***Fotballklubben Haugesund*** ir profesionāls Norvēģijas futbola klubs no Heugesunnas. Klubs ir dibināts 1993. gadā. Pašlaik spēlē *[[Eliteserien]]*, Norvēģijas futbola augstākajā līgā. Mājas spēles komanda aizvada Heugesunnas stadionā, kura ietilpība ir 8754 skatītāju vietas. Kluba futbolisti ir vienreiz spēlējuši Norvēģijas kausa izcīņas finālā (2007. gadā). Labākais sasniegums līgā — 3. vieta 2013. gadā.

## Sasniegumi
* ***[[Eliteserien]]***
** 3. vieta (1): 2013
* **[[Norvēģijas kauss futbolā|Norvēģijas kauss]]**
** Finālisti (2): 2007, 2019

## Atsauces

## Ārējās saites

* Oficiālā mājaslapa 

* Kluba profils UEFA vietnē 
* Kluba profils ''soccerway.com''
Viking FK

***Viking Fotballklubb*** ir profesionāls Norvēģijas futbola klubs no Stavangeres. Klubs ir dibināts 1899. gadā. Pašlaik spēlē *[[Eliteserien]]*, Norvēģijas futbola augstākajā līgā. Mājas spēles komanda aizvada *[[Viking stadions|Viking]]* stadionā (sponsorēšanas nolūkos pašlaik saukts *Lyse Arena*), kura ietilpība ir 16&nbsp;300 vietu. Kluba futbolisti ir deviņas reizes izcīnījuši līgas čempiontitulu un sešas reizes ieguvuši Norvēģijas kausu.

## Sasniegumi
* ***[[Eliteserien]]***
** Čempioni (9): 1957–58, 1972, 1973, 1974, 1975, 1979, 1982, 1991, 2025
** Vicečempioni (2): 1981, 1984
* **[[Norvēģijas kauss futbolā|Norvēģijas kauss]]**
** Kausa ieguvēji (6): 1953, 1959, 1979, 1989, 2001, 2019
** Finālisti (5): 1933, 1947, 1974, 1984, 2000

## Atsauces

## Ārējās saites

* Oficiālā mājaslapa 

* Kluba profils UEFA vietnē 
* Kluba profils ''soccerway.com''
Kristiansund BK

***Kristiansund BK*** (*Kristiansund Ballklubb*) ir profesionāls Norvēģijas futbola klubs no Kristiansunnas. Klubs ir dibināts 2003. gadā, apvienojoties klubiem *Kristiansund FK* un *Clausenengen FK*. Pašlaik spēlē *[[Eliteserien]]*, Norvēģijas futbola augstākajā līgā. Mājas spēles komanda aizvada Kristiansunnas stadionā, kura ietilpība ir 4444 skatītāju vietas. 2016. gadā uzvarēja Norvēģijas 1. divīzijā (*OBOS-ligaen*) un pirmoreiz iekļuva *[[Eliteserien]]*. Tajā spēlēja līdz 2022. gadam, kad ieņēma pēdējo vietu un augstāko līgu atstāja. Pēc viena gada tajā atgriezās.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Oficiālā mājaslapa 

* Kluba profils ''soccerway.com''
Noburtā

**"Noburtā"** () ir 2007. gada ASV romantiskā kinokomēdija, kuras režisors ir Kevins Lima. Galvenās lomas atveido Eimija Adamsa, Patriks Dempsijs, Džeimss Mārsdens, Timotijs Spols, Idina Menzela un Sūzana Sarandona. Filmas pirmizrāde notika  Londonā.

Filmas dziesmas *"Happy Working Song"*, *"So Close"* un *"That's How You Know"* nominētas 80. Kinoakadēmijas balvai kategorijā "Labākā dziesma", savukārt dziesmas *"Ever Ever After"* un *"That's How You Know"* nominētas ''Grammy'' balvai kategorijā "Labākā vizuālajiem medijiem uzrakstītā dziesma".

## Sižets
Žizele ir jauna sieviete, kas dzīvo Andalūzijā un taisās precēties ar princi Edvardu pēc tam, kad abi satiekas un iemīlas no pirmā acu skatiena. Edvarda ļaunā pamāte, karaliene Narisa, nevēlas to pieļaut, jo Edvarda laulību gadījumā viņa zaudēs troni, tāpēc Narisa aizsūta Žizeli uz Ņujorku, kur Žizele iemīlas advokātā Robertā Filipā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Stabæk Fotball

***Stabæk Fotball*** ir profesionāls Norvēģijas futbola klubs no Bērumas. Klubs dibināts 1912. gadā. Pašlaik spēlē *[[Eliteserien]]*, Norvēģijas futbola augstākajā līgā. Mājas spēles komanda aizvada *[[Nadderud Stadion|Nadderud]]* stadionā, kura ietilpība ir 4938 vietas. No 2009. līdz 2012. gadam komanda izmantoja ''Telenor'' arēnu. Kluba futbolisti 2008. gadā izcīnījuši līgas čempiontitulu un 1998. gadā ieguvuši Norvēģijas kausu.

## Sasniegumi
* ***[[Eliteserien]]***
** Čempioni (1): 2008
** Vicečempioni (1): 2007
* **[[Norvēģijas kauss futbolā|Norvēģijas kauss]]**
** Kausa ieguvēji (1): 1998
** Finālisti (1): 2008

## Atsauces

## Ārējās saites

* Oficiālā mājaslapa 

* Kluba profils UEFA vietnē 
* Kluba profils ''soccerway.com''
Vinnijs Pūks (filma)

**Vinnijs Pūks** () ir 2011. gada ASV muzikāla animācijas kinokomēdija, kas balstīta uz Alana Aleksandra Milna grāmatu "Vinnijs Pūks". Filmas režisori ir Stīvens Dž. Andersons un Dons Hols. Galvenos tēlus angļu valodā ierunājuši Džims Kamings, Džeks Bolters, Treviss Outss, Bads Lakijs, Toms Kenijs, Kreigs Fērgusons, Kristena Andersone-Lopeza, Vaiets Hols un Hjūels Hauzers. Filmas pirmizrāde notika  Apvienotajā Karalistē un Īrijā.

Kādu dienu Vinnijs Pūks pamostas un saprot, ka viņam beidzies medus. Pūks sāk meklēt medus krājumus un atklāj, ka ēzelītim Ī-ā ir pazudusi aste. Kristofers Robins nolemj izsludināt konkursu un tam, kurš atrastu Ī-ā asti, uzdāvinātu medus podu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Mjøndalen IF

***Mjøndalen IF*** (*Mjøndalen Idrettsforening*) ir Norvēģijas sporta klubs no Mjendālenes, kas plašāk pazīstams ar tā futbola komandu. Klubs ir dibināts 1910. gadā. Pašlaik spēlē 1. divīzijā, Norvēģijas futbola pēc līmeņa otrajā līgā. Mājas spēles komanda aizvada *[[Consto Arena]]*. Kluba futbolisti ir trīs reizes izcīnījuši Norvēģijas kausu. Labākais sasniegums līgā — divreiz izcīnīta 2. vieta (1976. un 1986. gadā).

## Sasniegumi
* ***[[Eliteserien]]***
** Vicečempioni (2): 1976, 1986
* **[[Norvēģijas kauss futbolā|Norvēģijas kauss]]**
** Kausa ieguvēji (3): 1933, 1934, 1937
** Finālisti (5): 1924, 1931, 1936, 1938, 1968

## Atsauces

## Ārējās saites

* Kluba oficiālā mājaslapa 

* Futbola vienības mājaslapa 
* Kluba profils UEFA vietnē 
* Kluba profils ''soccerway.com''
Pasta iela

**Pasta iela** var būt:

**Latvijas pilsētās:**
* Pasta iela (Jelgava)
* Pasta iela (Jēkabpils)
* Pasta iela (Jūrmala)
* Pasta iela (Liepāja)
* Pasta iela (Rīga)
* Pasta iela (Ādaži)
* Pasta iela (Aizpute)
* Pasta iela (Aknīste)
* Pasta iela (Ape)
* Pasta iela (Baldone)
* Pasta iela (Bauska)
* Pasta iela (Dagda)
* Pasta iela (Kuldīga)
* Pasta iela (Limbaži)
* Pasta iela (Lubāna)
* Pasta iela (Pļaviņas)
* Pasta iela (Stende)
* Pasta iela (Tukums)
* Pasta iela (Viļāni)

**Latvijas ciemos:**
* Pasta iela, Andrupene, Andrupenes pagasts
* Pasta iela, Baltinava, Baltinavas pagasts
* Pasta iela, Bēne, Bēnes pagasts
* Pasta iela, Inčukalns, Inčukalna pagasts
* Pasta iela, Indra, Indras pagasts
* Pasta iela, Jaunpiebalga, Jaunpiebalgas pagasts
* Pasta iela, Kubuli, Kubulu pagasts
* Pasta iela, Lidosta "Rīga", Mārupes pagasts
* Pasta iela, Murjāņi, Sējas pagasts
* Pasta iela, Nereta, Neretas pagasts
* Pasta iela, Pūre, Pūres pagasts
* Pasta iela, Stoļerova, Stoļerovas pagasts
* Pasta iela, Taurkalne, Valles pagasts
* Pasta iela, Tume, Tumes pagasts
* Pasta iela, Vadakste, Vadakstes pagasts
* Pasta iela, Vanagi, Upmalas pagasts
Ungārija Eirovīzijas korī

**[[Ungārija]] [[Eirovīzijas koris|Eirovīzijas korī]]** ir piedalījusies vienu reizi, debitējot 2017. gada konkursā, kad valsti pārstāvēja Bēlas Bartoka vīru koris.

## Ungārijas pārstāvji konkursā
:  *Uzvarētāji*
:  *Otrā vieta*
:  *Trešā vieta*

## Komentētāji

## Skatīt arī
* Eirovīzijas koris

## Atsauces

## Ārējās saites
* Eirovīzijas gada kora oficiālā mājaslapa
Vålerenga Fotball

***Vålerenga Fotball*** ir profesionāls Norvēģijas futbola klubs no Oslo apkaimes Volerengas. Klubs ir dibināts 1913. gadā. Pašlaik spēlē *[[Eliteserien]]*, Norvēģijas futbola augstākajā līgā. Mājas spēles komanda aizvada stadionā *[[Intility Arena]]*, kura ietilpība ir 16&nbsp;555 vietas. Kluba futbolisti ir piecas reizes izcīnījuši līgas čempiontitulu un četras reizes ieguvuši Norvēģijas kausu.

*Vålerenga Fotball* ir viena no sporta kluba *Vålerengens IF* vienībām, kurā ietilpst arī hokeja komanda *[[Vålerenga Ishockey]]* un citu sporta veidu sekcijas.

## Sasniegumi
* ***[[Eliteserien]]***
** Čempioni (5): 1965, 1981, 1983, 1984, 2005
** Vicečempioni (3): 1948–49, 2004, 2010
* **[[Norvēģijas kauss futbolā|Norvēģijas kauss]]**
** Kausa ieguvēji (4): 1980, 1997, 2002, 2008
** Finālisti (2): 1983, 1985

## Atsauces

## Ārējās saites

* Oficiālā mājaslapa 

* Kluba profils UEFA vietnē 
* Kluba profils ''soccerway.com''
Lakonijas līcis

thumb|240px|Lakonijas līča satelītattēls
**Lakonijas līcis**, arī **Lakoniks** (), ir visvairāk uz dienvidiem esošais Peloponēsas pussalas, kā arī kontinentālās Grieķijas un Eiropas līcis. Līča akvatoriju šķērso daudzi kuģi, kas dodas no Vidusjūras rietumu reģioniem uz Melno jūru, Adrijas jūru, Tuvajiem Austrumiem un Suecas kanālu, kā arī atpakaļ.

## Ģeogrāfija
Lakonijas līcis stiepjas no ziemeļiem uz dienvidiem starp Lakonijas Elosas pussalas Maleja ragu austrumos un Mani pussalas Tenara ragu rietumos. Šo abu pussalu galapunktos ir izvietotas bākas. Līča platums pie ieejas ir 37 kilometri, bet garums no ieejas līdz Lakonijas piekrastes pludmalei 41 kilometrs. Līča maksimālais dziļums ir 1150 metri, bet plūdmaiņas intervāls 0,3 metri. Līcī ieplūst Eirotas upe, kuras izteka atrodas centrālās Peloponēsas kalnos un kura tek cauri visam Lakonijas līdzenumam.

Līcī atrodas vairākas nelielas salas, tādas kā Elafonisa (*Ελαφόνησος*), Kranaja (*Κρανάη*), Trinesa (*Τρίνησα*) un Katergaki (*Κατεργάκι*).

Līča piekrastē atrodas vairākas ostas pilsētas un ciemi: Jitija, Neapole, Arhangela, Portokaja, Plitra, Elaja, Kotrona un Skutara. Līča krasti vietām ir izroboti ar dažādas formas jomiem un līcīšiem. Lielās smilšu pludmales atrodas galvenokārt ziemeļu piekrastē. Bez to ir arī mazākas pludmales, tai skaitā Jitijas pludmale, Selinicas piekraste, kas atrodas uz ziemeļiem no Jitijas, Maurobunas pludmale, Kotronas pludmale pie reģionālā ceļa, kas savieno Gerolimenu, Areopoli un Jitiju.

## Ārējās saites
Hūrnsunns

**Hūrnsunns** ( — ‘[brieža] raga šaurums’) ir fjords Špicbergenas salas dienvidrietumos, Svalbārā. Stiepjas 30 km garumā rietumu—austrumu virzienā starp Sērkapa Zemi dienvidos un Vedela-Jārlsberga Zemi un Torella Zemi ziemeļos.

Krasta līnija stipri izrobota, vairāki lieli atzari. Fjordā noplūst vairāki lieli ledāji, ievērojamākie no kuriem ir Hūrnbrēns un Stūrbrēns. Bieži novērojami aisbergi un peldošais ledus. Daudz sīku saliņu un klinšu. Viss fjords ietilpst Dienvidšpicbergenas nacionālajā parkā.

Fjordu 1610. gadā apmeklējis britu jūrasbraucējs Džonass Pūls *(Jonas Poole)* un nodēvējis to pēc ziemeļbrieža raga, ko tā apkalpe atveda uz kuģi pēc izkāpšanas krastā. Fjorda akvatoriju 17. gadsimta pirmajā pusē intensīvi izmantojuši britu, dāņu un holandiešu vaļu mednieki, vēlākos laikos — norvēģu un krievu leduslāču mednieki. Kopš 1957. gada fjorda ziemeļu piekrastē darbojas Polijas vissezonas polārstacija Hūrnsunna.

## Atsauces
Baku fondu birža

**Baku fondu birža** jeb ***BFB*** (***Bakı Fond Birjası***), ir Azerbaidžānas fondu birža. Tās birojs atrodas Baku.
Baku fondu birža ir slēgta akciju sabiedrība ar 19 kapitāldaļu turētājiem

## Vēsture
1999. gada 25. decembrī tika izveidota iniciatīvas grupa fondu birža dibināšanai Azerbaidžānā. Baku fondu biržu 2000. gada 15. februārī dibināja ar Vērtspapīru valsts komitejas atbalstu. Dibinātāji bija 16 Azerbaidžānas lielākās bankas, divi finanšu uzņēmumi un Stambulas fondu birža. Biržas pirmā tirdzniecības operācija notika 2000. gada 1. septembrī, kad tika izsolītas valsts īstermiņa obligācijas.
2004. gada janvārī tika sākta uzņēmumu obligāciju tirdzniecība. Pirmā akciju tirdzniecība Baku biržā tika veikta 2004. gada aprīlī. Centrālā banka 2004. gada 14. septembrī Baku fondu biržā sāka tirgot banknotes. Azerbaidžānas Hipotēku fonds savu obligāciju tirdzniecību BFB sāka 2009. gada jūnijā. Baku fondu biržā tirgus organizētāja iestāde tika izveidota 2013. gada janvārī. Atvasinātos finanšu instrumentus BFB sāka tirgot 2014. gada martā. 2016. gada februārī BFB ieviesa entralizētu tirdzniecības platformu *CETA*. 2016. gada oktobrī biržā sāka tirgot valsts lielāka uzņēmuma *[[SOCAR]]* obligācijas.

## Ārējās saites
* Baku fondu birža
Kaplī

**Kaplī** (, ) bija vissezonas pētniecības stacija Arktikā. Izvietojusies Svalbāras arhipelāgam piederošās Edža salas ziemeļrietumos Doleritnesetas ragā.

## Vēsture
Staciju 1968. gadā vietā, kuru pirms tam bija regulāri izmantojuši krievu un norvēģu leduslāču mednieki, ierīkoja holandiešu Groningenas universitātes ekspedīcija biologa Pīta Ostervelda *(Piet Oosterveld)* vadībā leduslāču populācijas izpētei. Ekspedīcijā bija septiņi dalībnieki; tās zinātniskais vadītājs bija zooloģe Anne van Veingārdena *(Anne van Wijngaarden)*. Ekspedīcija tika sarīkota par privātiem ziedojumiem un tās mērķis bija iegūt bioloģiskos datus par leduslāčiem austrumos no Špicbergenas. Sakarā ar intensīvajām medībām, to populācija bija strauji sarukusi, kā arī veselības stāvokli bija negatīvi ietekmējušas toksiskās vielas kā DDT un smagie metāli, kas uzkrājās lāču taukaudos. 

1968./1969. gada ziemā stacijā veiksmīgi pārziemoja četri cilvēki. Nākamajā vasarā pievienojās citu zinātnieku grupa. 1970. gadā ekspedīcijas dalībnieki tika apbalvoti ar Vissera-Nērlandijas balvu. Gadu vēlāk, daļēji balstoties uz ekspedīcijas pētījumu rezultātiem, leduslāču medības Svalbārā tika stipri ierobežotas, bet kopš 1974. gada pilnīgi aizliegtas.

1972. gadā stacijā atgriezās zinātnieku grupa, kas pētīja naftas ieguves kompāniju veikto izlūkdarbu ietekmi uz vidi.

1977. gadā notika vēl viena ekspedīcija, ko organizēja Arktikas Bioloģisko pētījumu fonds, lai pētītu ziemeļbriežu un tundras veģetācijas attiecības. Ekspedīcijas vajadzībām stacija tika atjaunota un paplašināta.

No 1983. līdz 1988. gadam stacijā tika organizētas ikgadējas ekspedīcijas Pīta Ostervelda vadībā bioloģisko pētījumu veikšanai. 1987. gada vasarā Osterveldu un vēl vienu ekspedīcijas dalībnieku ievainoja leduslācis un viņi tika ar helikopteru evakuēti uz Longjērbīeni. 1989. gadā Ostervelds par simbolisku summu pārdeva Kaplī staciju Norvēģijas Polārajam institūtam, kas staciju nekavējoties nojauca.

2004.—2006. gadā bijušās stacijas vietā tika organizēta norvēģu *Bergen Ice Group* ekspedīcija *ProClim 2004-2006* meteoroloģisko un klimatisko novērojumu veikšanai. Ekspedīcijas izmantoja savulaik naftas kompāniju darbinieku uzbūvētos mednieku namiņus.

2015. gadā bijušās stacijas vietā bāzējās *Oceanwide Expeditions* ekspedīcija, kurā piedalījās arī Pīts Ostervelds.

## Atsauces
Lielstraupe

**Lielstraupe** ir ciems Cēsu novada Straupes pagastā. Atrodas pagasta centrālajā daļā. Atrodas 69 km attālumā no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa V280 un V127 krustojuma, Pekšu ezera krastā. Ciema apkārtnē vēl atrodas Plaužu ezers.

Lielstraupe izveidojies pie bijušās Lielstraupes pagasta valdes.

## Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSP un OSP datiem.

## Atsauces
Zeļmans Vaksmans

**Zeļmans Abrahams Vaksmans** (, dzimis , miris ), zināms arī kā **Selmans Abrahams Vaksmens** (), bija Krievijas Impērijā dzimis ebreju izcelsmes mikrobiologs un bioķīmiķis, kurš nozīmīgākos savus dzīves atklājumus veicis Amerikas Savienotajās Valstīs.

## Karjera
1952. gadā ieguva Nobela prēmiju fizioloģijā vai medicīnā par ilgstošiem un veiksmīgiem augsnes mikroorganismu pētīšanu, kas ļāva atklāt streptomicīnu, kas ir pirmais iedarbīgais antibiotiskais līdzeklis pret tuberkulozi. Nobela prēmijai viņš pirms tam nominēts deviņas reizes, no kurām divas reizes nominēts Nobela prēmijai ķīmijā.

## Ārējās saites
Bellsunns

**Bellsunns** ( — ‘zvana šaurums’) ir jūras šaurums Svalbāras dienvidrietumos, kas savieno Van Mijena fjordu un Van Kēlena fjordu ar Grenlandes jūru. Šaurums ir 20 km karš un šaurākajā vietā 17 km plats un atdala Nordenšelda Zemi ziemeļos no Vedela-Jārlsberga Zemes dienvidos.

Krasti līčaini, piekrastē nelielas saliņas un klintis. Ziemeļu piekraste ietilpst Nordenšelda Zemes nacionālajā parkā, dienvidu piekraste — Dienvidšpicbergenas nacionālajā parkā.

Šaurumu 1596. gadā atklāja holandiešu jūrasbraucējs Villems Barencs, kurš kartē atzīmēja to vienkārši kā līci *(Inwyck)*. 1610. gadā to pētījis britu jūrasbraucējs Džonass Pūls, kas piešķīris tam tagadējo vārdu *(Bell Sound)* pēc zvanveidīgā Klokefjelleta kalna šauruma dienvidos. 17. gadsimta sākumā līča piekrastē saimniekoja britu, basku, holandiešu un franču vaļu mednieki. 20. gadsimta sākumā līča dienvidu piekrastē tika ierīkots britu *Northern Exploration Company Ltd.* akmeņogļu raktuves. Kopš 1986. gada daļu bijušā kalnraču ciemata aizņem Polijas polārstacija Kalipsobīene.

## Atsauces
Zofja Zamenhofa

**Zofja Zamenhofa** (; dzimusi , mirusi 1942. gadā) bija poļu ebreju pediatre, Klaras un Ludvika Zamenhofu meita. Ģimenē bija arī vecāks brālis Adams (1888–1940) un jaunākā māsa Lidja Zamenhofa (1904–1942), kas tika nogalināti  nacistu režīma koncentrācijas nometnēs.

No 1907. līdz 1913. gadam Zofja Zamenhofa pabeidza medicīnas studijas Lozannas Universitātē, Šveicē, un 1914. gadā nokārtoja valsts eksāmenu Sanktpēterburgā.  Pēc tam viņa turpināja specializēties iekšējās un pediatriskās slimībās. Strādāja Lebedinas slimnīcā, bet no 1922. gada Varšavā. Otrā pasaules kara laikā, kad Polijā iebruka fašisti, viņa dzīvoja Varšavas geto. Neskatoties uz nacistu klātbūtni, viņa turpināja savu medicīnisko praksi, līdz viņa tika arestēta un transportēta uz nāves nometni. Kā ārsts, viņa tika uzskatīta par pietiekami vērtīgu, lai izvairītos no nosūtīšanas uz Treblinku, bet viņa tomēr izvēlējās pavadīt savus pacientus. 1942. gadā viņa tika noindēta Treblinkas gāzes kamerās.

Viņas simboliskais kaps (piemiņas plāksne pie Klaras Zamenhofas kapa) atrodas Varšavas ebreju kapsētā.

## Atsauces

## Ārējās saites