open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Marks Luckis

**Marks (Markoss) Luckis** (; ;  Pleskava —  Buenosairesa) bija Lietuvas un Argentīnas šahists.

## Biogrāfija
Pirms Otrā pasaules kara bijis viens no spēcīgākajiem Lietuvas šahistiem. Divas reizes pēc kārtas uzvarējis Kauņas pilsētas šaha čempionātos (1927—1928), kas tolaik bijuši neoficiālie Lietuvas šaha čempionāti.

Sekmīgi pārstāvējis Lietuvas komandu lielākajos komandu šaha turnīros:
* Pasaules šaha olimpiādē piedalījies 5 reizes (1931-1939). Individuālajā vērtējumā izcīnījis 2 bronzas (1935, 1937) medaļas;
* neoficiālajā Pasaules šaha olimpiādē piedalījies 1936. gadā un individuālajā vērtējumā izcīnījis sudraba medaļu.

1939. gada septembrī, sākoties Otrajam pasaules karam, atradies Pasaules šaha olimpiādē Buenosairesā un nolēmis neatgriezties Eiropā. Palicis Argentīnā, kur nodzīvojis līdz mūža beigām. Mainījis savu vārdu uz "Markoss". Turpinājis piedalīties šaha turnīros. 1941. gadā uzvarējis Argentīnas šaha čempionātā, bet tāpēc, ka Luckis joprojām bija saglabājis Lietuvas pilsonību, par Argentīnas čempionu pasludināts Hektors Rossetto. 1947. un 1961. gadā izcīnījis otro vietu Argentīnas šaha čempionātā, atkal abas reizes atpaliekot no Rossetto. 1940. un 1950. gados piedalījies arī Mara del Platas starptautiskajos šaha turnīros, labākos rezultātus sasniedzis 1942. gadā (6.-7. vieta), 1946. gadā (5.-8. vieta), 1949. gadā (5. vieta) un 1962. gadā (7.-8. vieta). Divas reizes piedalījies arī Pasaules šaha čempiona nosaukuma izcīņas cikla Dienvidamerikas zonas turnīros (1951, 1966), bet abas reizes palicis ārpus uzvarētāju skaita.

## Atsauces

## Ārējās saites
Reinsberga

**Reinsberga** () ir pilsēta Vācijā, Brandenburgā, Ostprignicas-Rupīnes apriņķī pie Hāfeles pietekas Rinas upes, 75 kilometrus uz ziemeļrietumiem no Berlīnes.

## Vēsture
Pilsēta veidojusies ap Frīdriha Lielā 1734. gadā celto, Georgs Venceslausa fon Knobelsdorfa pārbūvēto pili. Pils Otrā pasaules kara beigās kādu brīdi bija Vērmahta galvenais štābs (*Oberkommando der Wehrmacht*), kā arī šeit tika evakuēta Sansusī pils gleznu galerija. Pēc Otrā pasaules kara atradās VDR sastāvā līdz Vācijas apvienošanai 1990. gadā. Uz ziemeļaustrumiem no pilsētas no 1966. līdz 1990. gadam darbojās Reinsbergas atomelektrostacija (*Kernkraftwerk Rheinsberg*).

## Cilvēki
Reinsberga ir Saksijas kūrfirstes Brandenburgas Sofijas (*Sophie von Brandenburg*, 1568–1622) dzimtā pilsēta.

Reinsbergas pilī no 1734. līdz 1740. gadam, kad kļuva par karali, dzīvoja Frīdrihs Lielais. No šejienes viņš sarakstījās ar Voltēru, pulcēja ap sevi intelektuāļus, kā arī sarakstīja eseju "Antimakjavellisms" (*Antimachiavellismus*). Frīdriha Lielā kapelmeistars bija Kārlis Heinrihs Grauns.

No 1748. līdz 1753. gadam pilī dzīvoja karaļa brālis Prūsijas Heinrihs (*Heinrich von Preußen*, 1726–1802).

No 1886. gada pie pilsētas atradās polārpētnieka un ģeofiziķa Alfrēda Vēgenera vasaras rezidence.

## Atsauces

## Ārējās saites
Limšeni

**Limšeni**, arī **Limšēni**, agrāk **Limšenu muiža** ir ciems Limbažu novada Staiceles pagastā. Atrodas pagasta centrālajā daļā 7 km no pagasta centra Staiceles, 47 km no novada centra Limbažiem un 150 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atrodas nomaļus no autoceļa V163, Salacas upes krastā. Ciems veidojies pie bijušās Limšenu muižas (*Limschen*) apbūves.

## Atsauces
Hakobo Bolbočans

**Hakobo Bolbočans** (;  Buenosairesa —  Buenosairesa) bija Argentīnas starptautiskais meistars šahā (1965).

## Biogrāfija
Pirms Otrā pasaules kara bijis viens no spēcīgākajiem Argentīnas šahistiem. Divas reizes uzvarējis Argentīnas šaha čempionātos (1931, 1932), trīs reizes bijis šajos turnīros otrais (1933, 1935, 1937) un vienu reizi izcīnījis bronzas medaļu (1936). Regulāri piedalījies arī Mara del Platas starptautiskajos šaha turnīros, labākos rezultātus sasniedzis 1934. gadā (3.-6. vieta), 1949. gadā (6.-9. vieta) un 1956. gadā (5. vieta). Pārstāvējis Argentīnas komandu Pasaules šaha olimpiādēs, kurās piedalījies 3 reizes (1935-1939) un individuālajā vērtējumā izcīnījis 2 bronzas (1935, 1939) medaļas; Vienīgo reizi starptautiskajā individuālajā turnīrā ārpus Dienvidamerikas spēlējis 1966. gadā, kad Telavivā 16 dalībnieku konkurencē ieguvis 12. vietu.

Par vēsturiskajiem panākumiem turnīros FIDE 1965. gadā Bolbočanam piešķīrusi starptautiskā meistara (IM) nosaukumu.

Viņa jaunākais brālis Hulio Bolbočans (1920—1996) bija šaha lielmeistars.

## Atsauces

## Ārējās saites
Aļmi

**Aļmi** ir apdzīvota vieta Cēsu novada Vecpiebalgas pagastā. Atrodas pagasta rietumu daļā 7,8 km no pagasta centra Vecpiebalgas, 48 km no novada centra Cēsīm un 129 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atrodas netālu no autoceļa V344 (Spuldzēni–Nāgeles) un Dzērvītes upes.

## Atsauces
Aizupītes

**Aizupītes** ir ciems Alūksnes novada Alsviķu pagastā. Atrodas pagasta austrumu daļā 6 km no pagasta centra Alsviķiem, 2,5 km no novada centra Alūksnes un 200 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa P39 (Alūksne—Ape), faktiski pie pašas Alūksnes pilsētas. 

2025. gadā novada vadība paziņoja par vēlēšanos pievienot Kolberģa ciemu Alūksnes pilsētai tās palielināšanai uzņēmējdarbības reklāmas labad.

## Iedzīvotāji
### Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSP datiem.

## Atsauces
Latvijas pagastu uzskaitījums

thumb|350px|Administratīvais un teritoriālais iedalījums
Šajā uzskaitījumā apkopoti visi pašreiz esošie **[[Latvija]]s [[pagasts|pagasti]]**. 2021. gadā Latvijas teritorijā bija **511 pagasti**.

## Vēsture
Lielāko daļu pagastu izveidoja pēc 1866. gada pagastu pašvaldību likuma pieņemšanas. Kopš 1918. gada decembra pagasti kļuva par Latvijas Republikas teritoriālām vienībām. Līdz Latvijas okupācijai pagastu skaits bija 519, 1949. gadā pagastus pārveidoja par ciemiem, 1967. gadā tādu bija 540. 1998. gadā — 486 pagasti, bet 2010. gada maijā — 494 pagasti.  Laika posmā no 1990. līdz 2009. gadam pagasti bija otrās pakāpes un, pēc rajonu pašvaldību likvidēšanas, pirmās pakāpes pašvaldības. Pēc 2009. gada administratīvi teritoriālās reformas pagasti tika iekļauti novados vai, atsevišķos gadījumos, tika reorganizēti par viena pagasta novadiem. Par pagastiem tika pārdēvēta arī lielākā daļa pilsētu lauku teritoriju.

## Uzskaitījums

## Skatīt arī

* Latvijas pagastu ģerboņi

## Atsauces
Kornēls Havaši

**Kornēls Havaši** (;  Budapešta —  Bruka pie Laitas) bija Ungārijas šahists.

## Biogrāfija
Šaha turnīros sācis piedalīties pirms Pirmā pasaules kara. 1911. gadā uzvarējis Budapeštas šaha turnīrā. 1912. gadā pirmo reizi piedalījies Ungārijas šaha čempionātā un palicis 9. vietā. 1922. gadā Budapeštā kļuvis par Ungārijas šaha čempionāta uzvarētāju. 1928. gadā Ungārijas šaha čempionātā dalījis 2.-4. vietu. Starp Pirmo un Otro pasaules karu piedalījies dažādos starptautiskos šaha turnīros, kas notikuši Ungārijā, taču godalgotās vietas nav ieņēmis.

Ļoti sekmīgi pārstāvējis Ungārijas komandu lielākajos komandu šaha turnīros:
* Pasaules šaha olimpiādēs piedalījies 7 reizes (1927-1937). Komandu vērtējumā izcīnījis 2 zelta (1927, 1928) un 2 sudraba (1930, 1937) medaļas. Individuālajā vērtējumā izcīnījis sudraba (1935) medaļu; 
* neoficiālajā Pasaules šaha olimpiādēs piedalījies 2 reizes (1924, 1936). Komandu vērtējumā izcīnījis zelta (1936) un sudraba (1924) medaļas.

Otrā pasaules kara beigās gājis bojā no spēku izsīkuma nacistu koncentrācijas nometnē.

## Atsauces

## Ārējās saites
2016. gada Ljēža—Bastoņa—Ljēža

**2016. gada Ljēža—Bastoņa—Ljēža** bija viendienas klasiskās riteņbraukšanas sacensības, kas 2016. gada 24. aprīlī notika Beļģijā. Tā bija 102. reize, kad notika Ljēža—Bastoņa—Ljēža sacensības, trīspadsmitās sacensības 2016. gada UCI ''World Tour'' kalendārā un ceturtais no sezonas klasiku "pieminekļiem".

Sacensību distance bija 248 kilometri, tās sākās Ljēžā un virzījās uz Bastoņu, pēc tam pagriežoties atpakaļ uz Ljēžu un noslēdzoties Ansā. Distancē bija iekļauti daudzi pauguri, īpaši pēdējos 70 kilometros; tie noteica sacensību grūtību. Sākotnēji bija paredzēts, ka sacensības notiks 253 kilometru distancē, bet sliktu laikapstākļu dēļ distance tika saīsināta. Alehandro Valverde (**') bija uzvarējis iepriekšējā gadā un bija viens no favorītiem. Viņš bija izcīnījis uzvaru arī sacensībās, kas notika iepriekšējā nedēļā — ''[[La Flèche Wallonne]]''.

Izšķirošais izrāviens notika pēdējā klasificētajā sacensību kāpumā, ''Côte de la Rue Naniot'', kur [[Mihaels Albasīni]] (**') uzsāka četru cilvēku atrāvienu. Uzvarētājs izšķīrās šīs grupas sprinta finišā: pirmais Vauts Pūlss (*[[Team Sky]]*), aiz viņa Albasīni un ** pārstāvis Rui Košta.

## Rezultāti

## Atsauces

## Ārējās saites

*
Augstlīči

**Augstlīči** ir apdzīvota vieta Cēsu novada Vecpiebalgas pagastā. Atrodas pagasta austrumos 7,5 km no pagasta centra Vecpiebalgas, 54 km no novada centra Cēsīm un 135,7 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa P33 (Ērgļi–Jaunpiebalga–Saliņkrogs), Tulijas upes krastā.

## Atsauces
Dāvids Frankfurters

**Dāvids Frankfurters** (, dzimis , miris ) bija ebreju students, kurš  nošāva nacistisko aktīvistu Vilhelmu Gustlofu.

Dāvids Frankfurters bija Darubaras rabīna dēls. Jau no bērnības viņš slimoja ar hronisku periostītu. Pēc skolas pabeigšanas Frankfurters studēja medicīnu Vīnē, Leipcigā un Frankfurtē.

1934. gadā viņš apmetās uz dzīvi Bernē, kur studēja universitātē. Mācības padevās smagi, jo bija slimības saasinājumi un viņš bieži krita depresijā. 26 gadu vecumā Dāvids Frankfurters nolēma nogalināt vietējo nacistu līderi Vilhelmu Gustlofu. Par slepkavības iemeslu kalpoja Cionas gudro protokolu publikācija. 4. februārī ar pieciem šāvieniem no revolvera Frankfurters nogalināja Gustlofu viņa darba kabinetā un uzreiz padevās policijai.

Neskatoties uz Gustlofa un nacistu ideju nepopularitāti Šveicē, Frankfurteru apsūdzēja slepkavības paveikšanā un piesprieda 18 gadus ieslodzījumā. Visas to laiku Eiropas ebreju avīzes nosodīja slepkavību un Frankfurtera rīcību. 1945. gada 27. februārī Frankfurters iesniedza apžēlošanas lūgumu un 1. jūnijā tas tika apstiprināts. Frankfurteru atbrīvoja no ieslodzījuma ar norunu par Šveices pamešanu un tiesvedības izmaksu kompensēšanu. Atlikušo dzīves daļu Frankfurters pavadīja Izraēlā, uz kurieni pārcēlās uzreiz pēc kara. Izraēlā viņš iestājās Haganā, piedalījās Izraēlas neatkarības karā, bet pēc tam ieņēma dažādus amatus aizsardzības ministrijā, dienēja Izraēlas Aizsardzības spēkos oficiera pakāpē. Viņa vārdā ir nosaukta iela Petahtikvā, kā arī citās valsts pilsētās, kā arī parki. Miris Ramatganā.

## Atsauces

## Ārējās saites
* ''"Simon Wiesenthal Center"'' par Dāvidu Frankfurteru
Bū Lindgrēns

**Bū Lindgrēns** (; dzimis , miris ) bija zviedru šaha problēmists.

## Sasniegumi šaha kompozīcija
Kopš 1942. gada publicējis vairāk nekā 500 dažādu žanru šaha kompozīcijas. Iemīļotā tēma: bandinieku pārvēršanās dažādās figūrās un pareiza mata uzdevumi.

No 1966. gada starptautiskais tiesnesis un no 1980. gada lielmeistars šaha kompozīcijā.

1952.—1957. gadā bijis zviedru šaha žurnāla *"Skakbladet"* šaha uzdevumu nodaļas redaktors.

## Šaha uzdevums

:Maldinājumi:
: 1. Dc2-c1+? Ka1-a2 ... 5. b6-b7 Kb1-a2!,
: 1. Dc2-d3? ... 5. b6-b7 Kc1!, 
: 1. Dc2-c4? ... 5. b6-b7 Ka3!, 
: 1. Dc2-c5? ... 5. b6-b7 Ka4!, 
: 1. Dc2-c6? ... 5. b6-b7 Ka5!, 
: 1. Dc2-c7? ... 5. b6-b7 Ka6!, 
: 1. Dc2-c8? ... 6. b7-b8D(T)+ Ka5!

Risinājums 
: **1. Dc2-c3+! Ka1-b1 2. b3-b4! Kb1-a2 3. b4-b5 Ka2-b1 4. b5-b6 Kb1-a2 5. b6-b7 Ka2-b1 6. b7-b8D(T)+ Kb1-a2 7. Dc3-a5(b2)#** 
: **1. ... Ka1-a2 2. Kh7-g6!** (2. b3-b4? Ka2-b1 3. b4-b5 Kb1-a2 4. b5-b6 Ka2-b1 5. b6-b7 Kb1-a2 6.b7-b8D pats) **2. ... Ka2-b1 3. Kg6-f5 Kb1-a2 4. Kf5-e4 Ka2-b1 5. Ke4-d3 Kb1-a2 6. Kd3-c2 Ka2-а3 7. Dc3-a5#**

## Atsauces

## Ārējās saites
* Bū Lindgrēna šaha kompozīcijas PDB vietnē
* Bū Lindgrēns PCCC kongresā Vageningenā 2006. gadā
Baltaci

**Baltaci** ir apdzīvota vieta Cēsu novada Vecpiebalgas pagastā. Atrodas pagasta centrālajā daļā 7 km no pagasta centra Vecpiebalgas, 47,3 km no novada centra Cēsīm un 128,2 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atrodas nomaļus no valsts autoceļiem.

## Atsauces
Kalnu iela (Jūrmala)

**Kalnu iela** ir iela Jūrmalā, Valteru apkaimē. Kalnu iela sākas krustojumā ar Gulbju ielu un beidzas krustojumā ar Piekrastes ielu. Kopējais ielas garums ir 510 metri, tā ir klāta ar grants segumu. Kalnu ielā satiksmes kustība norit vienā joslā. Ielā ir savrupmāju apbūve.

## Ielu savienojumi
Kalnu iela ir savienota ar šādām ielām:
* Gulbju iela (T veida krustojums)
* Kazeņu iela 
* Piekrastes iela (T veida krustojums)

## Skatīt arī
* Valteri
2016. gada Milāna—Sanremo

**2016. gada Milāna—Sanremo** bija viendienas klasiskās riteņbraukšanas sacensības, kas 2016. gada 19. martā notika Itālijā. Tā bija 107. reize, kad notika Milāna—Sanremo sacensības, ceturtās sacensības 2016. gada UCI ''World Tour'' kalendārā un pirmās no viendienas sacensībām. Tas bija arī pirmais no sezonas klasiku "pieminekļiem".

Sacensībās sprinta finišā uzvarēja Arno Demārs (**'), pārspējot [[Bens Svifts|Benu Sviftu]] (**') un Jirgenu Rūlantsu (**'). Finišu izbojāja kritiens, kurā bija iesaistīts [[Fernando Gaviria]] (**'), vairākiem braucējiem liekot no tā izvairīties un zaudējot pozīciju. Zemes noslīdējums lika sacensību gaitā mainīt distanci, veicot 9 kilometru apkārtceļu.

## Rezultāti

 — Parādīti pirmie desmit no 180 finišējušajiem

## Atsauces

## Ārējās saites

*
Baruckas

**Baruckas** (arī **Barackas**) ir apdzīvota vieta Cēsu novada Vecpiebalgas pagastā. Atrodas pagasta dienvidaustrumos 2,1 km no pagasta centra Vecpiebalgas, 49,5 km no novada centra Cēsīm un 129,9 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa V235 (Lembis–Drusti–Vecpiebalga).

## Atsauces
Cepļi (Vecpiebalgas pagasts)

**Cepļi** ir apdzīvota vieta Cēsu novada Vecpiebalgas pagastā. Sastāv no divām viensētām. Atrodas pagasta ziemeļrietumos 6 km no pagasta centra Vecpiebalgas un 122,5 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atrodas starp valsts autoceļu P30 (Cēsis—Vecpiebalga—Madona) un Alauksta ezera rietumu krastu.

## Atsauces
Draugolis

**Draugolis** (arī **Draugaļa**, **Draugoļa**, **Draugoļu ezers**) ir noteces ezers Cēsu novada Vecpiebalgas pagasta austrumos. No ezera iztek strauts uz Tulijas upi.

Ezers ietilpst dabas lieguma "Draugolis"  teritorijā.

## Atsauces
Gailītis (ezers)

**Gailītis** (arī **Ezergaiļu ezers**, **Ezergaļu ezers**, **Gailīša ezers**, **Gailīšu ezers**) ir caurteces ezers Cēsu novada Vecpiebalgas pagasta ziemeļu daļā.

Dibens — dūņains. Krasti — lēzeni, grūti pieejami, ziemeļrietumos — zemi. Ūdens caurredzamība lielāka par dziļumu. Ezeru caurtek Viļķenupīte (Gailīšupīte). Makrofīti&nbsp;— kosas, niedres, vilkvālītes, lēpes, ūdensrozes, hāras, trejdaivu ūdensziedi, elši, elodejas. Ezerā dzīvo līdakas, asari, raudas, karūsas un līņi.

## Atsauces
Āžupe

**Āžupe** (arī **Ažupe**) ir Tulijas labā krasta pieteka  Cēsu novadā.

Izteka pie Brektiem. Tek ziemeļu virzienā. Ietek Tulijā augšpus Jānēniem.

Āžupi nešķērso valsts autoceļi, tā krastos nav lielāku apdzīvoto vietu.

## Atsauces
Balga

**Balga** (arī **Balgas strauts**, **Griškas upe**, **Griškupīte**) ir Taunā ietekoša upe Cēsu novadā. Lielākā daļā no tecējuma ir Vecpiebalgas ciema teritorijā.

Izteka - pie Smeiļiem. Tek ziemeļu virzienā, vidustecē pagriežoties uz rietumiem. Ietek Tauna ezera rietumu krastā.

Balgu šķērso valsts autoceļš P30 (Cēsis—Vecpiebalga—Madona) un divreiz - V307 (Vecpiebalga–Skujene), tās krastos atrodas Smeiļi, Vecpiebalga, Kaikaiši.

## Atsauces
Andrē Frederiks Kurnāns

**Andrē Frederiks Kurnāns** (; dzimis , miris ) bija franču/amerikāņu ārsts un fiziologs. Studējis Sorbonnā, 1930. gadā emigrēja uz ASV. 1941. gadā kļuva par ASV pilsoni. Lielāko daļu no mūža strādāja Kolumbijas Universitātē.

Par sirds katetrizācijas pētījumiem 1956. gadā kopā ar Verneru Forsmani un Dikinsonu Ričardsu ieguva Nobela prēmiju fizioloģijā vai medicīnā.

## Ārējās saites

* Andrē Frederiks Kurnāns Nobela prēmijas mājaslapā
Butlēri

**Butlēri** ir apdzīvota vieta Cēsu novada Vecpiebalgas pagastā. Atrodas pagasta dienvidaustrumos 2,1 km no pagasta centra Vecpiebalgas, 50,1 km no novada centra Cēsīm un 130,3 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atrodas nomaļus no valsts autoceļa P30 (Cēsis—Vecpiebalga—Madona).

## Atsauces
Brekti

**Brekti** ir apdzīvota vieta Cēsu novada Vecpiebalgas pagastā. Atrodas pagasta ziemeļaustrumos 8 km no pagasta centra Vecpiebalgas, 54,7 km no novada centra Cēsīm un 136,2 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa P33 (Ērgļi—Jaunpiebalga—Saliņkrogs).

## Atsauces
Normans Maklauds

**Normans Maklauds** ; dzimis , miris ) bija Skotijas šahists un šaha problēmists.

## Dzīves gājums
Šahu iemācījies spēlēt 12 gadu vecumā pēc bērnu enciklopēdijas. Mācoties skolā, bieži apmeklējis tās tuvumā esošo Glāzgovas šaha klubu. Kādu dienu iznācis spēlēt arī K. Mensfildu. Par to, ka viņa pretinieks ir slavens problēmists uzzinājis vēlāk, izlasot B. Harli grāmatu "Mats 2 gājienos".

Bijis Glāzgovas kluba čempions. 1953. gadā spēlējis Glāzgovas starptautiskā turnīrā. No 1951. gada piedalījies Skotijas šaha čempionātos: 1951. gads — 5. vieta, 1952. gads — 2. vieta, 1953. gads — dalīta otrā-trešā vieta, 1957. gads — dalīta otrā-ceturtā vieta un 1959. gads — 2. vieta.

Pēc paša Maklauda vārdiem, viņa šaha karjeras virsotne bijusi dalība 13. šaha olimpiādē Minhenē. Spēlējot Skotijas komandā pie 3. galdiņa, viņš ieguvis 7 punktus no 16.

## Sasniegumi šaha kompozīcija
Šahs Maklaudam tomēr bija tikai patīkams laika kavēklis, priekšroku viņš deva šaha kompozīcijai. 
1980. gadā Maklaudam tika piešķirts starptautiskā tiesneša, bet 1984. gadā starptautiskā meistara tituls šaha kompozīcijā. Šaha kompozīcijas, kas bija ietvertas 1992. gadā iznākušajā FIDE Albumā, nodrošināja viņam lielmeistara normai atbilstošu punktu summu un līdz ar to šis tituls viņam tika piešķirts jau pēc nāves.

Ilgu laiku Maklauds bija Lielbritānijas Šaha problēmistu savienības loceklis(*[[:en:British Chess Problem Society|BCPS]]*), bet periodā no 1979. līdz 1981. gadam tās prezidents.

## Šaha kompozīcijas

**Risinājums**
: 1.Db2! (draud 2.Zc3#) 
: 1...g6 2.Zb6#
: 1...Tg6 2.Zf6#
: 1...Te8 2.Ze7#
: 1...Tb8 2.Zb4#

: 1...Td8+ 2.cxd8Z#
: 1...De2/Dd2/Dc2/Dxb2/Df1 2.Zxg5#

**2. uzdevums**
: Mēģinājums:
: 1.Kd5? c1D! 2.Zxc1 Dxb2
: Risinājums:
: **1.Kf3! Th4 2.Kg2 dxe2 3.Kf3 c1Z 4.Ke4 Th5 5.Kd5 Db4 6.Kc6 De7 7.Kb5+ Db7 8.Lxb7**#

 
## Atsauces

## Ārējās saites

* N. Maklauda šaha kompozīcijas PDB vietnē
* http://chesscomposers.blogspot.com/2012/12/december-6th.html
* https://web.archive.org/web/20110727183133/http://www.chessscotland.com/history/biographies/macleod_na.htm
Andors Lilientāls

**Andors Lilientāls** (; ;  Maskava —  Budapešta) bija Ungārijas un PSRS starptautiskais lielmeistars šahā (1950).

## Biogrāfija
Piedzimis Maskavā ungāru ģimenē, bet jau no divu gadu vecuma pārcēlies uz Ungāriju. Šahu sācis spēlēt Budapeštas kafejnīcās, bet 1929. gadā devies uz Vīni, kur simultānspēles seansā nospēlējis neizšķirti ar Pasaules šaha eksčempionu Hosē Raulu Kapablanku. 1930. gadā Parīzē piedalījies savā pirmajā starptautiskajā šaha turnīrā, kurā izcīnījis 4. vietu. Lielu panākumu sasniedzis 1934. gada Hastingsas (Anglija) tradicionālajā turnīrā, kurā dalījis otro vietu ar Pasaules šaha čempionu Aleksandru Aļehinu (uzvarēja Salo Flors). Tajā pašā gadā uzvarējis šaha turnīros Barselonā un Budapeštā.

Sekmīgi pārstāvējis Ungārijas komandu lielākajos komandu šaha turnīros:
* Pasaules šaha olimpiādēs piedalījies 3 reizes (1933-1937). Komandu vērtējumā izcīnījis sudraba (1937) medaļu. Individuālajā vērtējumā izcīnījis 2 zelta (1933, 1935) medaļas.

1935. un 1936. gadā piedalījies Maskavas starptautiskajos šaha turnīros, kuros ieņēmis attiecīgi 8.-10. un 4. vietu. Turnīru laikā iepazinies ar savu nākamo sievu un sācis pastāvīgi dzīvot Maskavā. 1939. gadā pieņēmis PSRS pilsonību un sācis piedalīties vietējos šaha turnīros. 1940. gadā uzvarējis Maskavas pilsētas šaha čempionātā. Tajā pašā gadā izcīnījis savu lielāko šahista karjeras panākumu, dalot ar Igoru Bondarevski pirmo vietu PSRS šaha čempionāta finālā, apsteidzot Mihailu Botviņņiku, Paulu Keresu un Vasiliju Smislovu. 1948. gadā Maskavas komandas sastāvā uzvarējis PSRS komandu šaha čempionātā. 1948. gadā saņēmis PSRS Nopelniem bagātā sporta meistara nosaukumu.

Piedalījies arī Pasaules šaha čempiona nosaukuma izcīņas pirmajā ciklā. 1948. gadā Zviedrijā starpzonu turnīrā ieņēmis 5. vietu un iekļuvis pretendentu turnīrā. Tomēr pretendentu turnīrā Budapeštā nospēlējis neveiksmīgi, desmit dalībnieku konkurencē dalot tikai 8.-10. vietu.

Par panākumiem turnīros FIDE 1950. gadā Lilientālam kā vienam no pirmajiem piešķīrusi starptautiskā lielmeistara (GM) nosaukumu.

No 1951. līdz 1960. gadam bijis Tigrana Petrosjana treneris. Bijis arī Vasilija Smislova sekundants viņa mačos par Pasaules šaha čempiona nosaukumu ar Mihailu Botviņņiku (1954, 1957, 1958).

1967. gadā pēc mātes lūguma atgriezies Ungārijā un mūža nogali nodzīvojis Budapeštā. Pazīstams arī ka šaha žurnālists un literāts. 1985. gadā Budapeštā publicējis savu grāmatu *Életem a sakk* ("Mana dzīve šahā"). Bijis visilgāk dzīvojošais lielmeistars no pirmajiem FIDE lielmeistariem.

## Atsauces

## Ārējās saites
Pēteris fon Mēdems

**Pēteris Georgs fon Mēdems** (; dzimis , miris ) bija muižnieks, Jelgavas apriņķa maršals (*Mitauscher Kreismarschall*, 1851-1856). Krievijas galma kambarkungs, joanītu ordeņa loceklis.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1801. gadā Jelgavā Kristofa Johana Frīdriha fon Mēdema un viņa sievas Luīzes, dzimušas fon der Pālenas, ģimenē. No 1818. gada studēja tiesības Berlīnē, no 1819. līdz 1820. gadam — Heidelbergā. Pēc studiju pabeigšanas apmeklēja Maroku un Ēģipti.

Atgriezies Kurzemē, pārvaldīja Zutēnu un Blīdenes muižas, pēc vecākā brāļa Paula nāves 1854. gadā ieguva savā īpašumā Elejas muižu.
No 1844. līdz 1851. gadam darbojās Kurzemes kredītbiedrības (*Kurländischen Kreditverein*) direktoru padomē. No 1857. līdz 1862. gadam bija Kurzemes landtāga loceklis.

## Ārējās saites
*
Ērnsts Lāšons

**Ērnsts Lāšons** (; 1897. gads — 1963. gads) bija Zviedrijas šahists.

## Biogrāfija
1936. gadā Burosā uzvarējis Zviedrijas šaha čempionātā. Piedalījies šaha turnīros Fālunā 1934. gadā (dalīta 3.-4. vieta), Gēteborgā 1935. gadā (2. vieta), 1938. gadā Kalmarā (dalīta 3.-4. vieta) un 1938. gadā Erebrū (dalīta 8.-9. vieta). 1935. gadā Sopotā piedalījies Vācijas un Zviedrijas šahistu mačā, bet 1938. gadā Brēmenē — Vācijas un Skandināvijas šahistu mačā.

Pārstāvējis Zviedrijas komandu lielākajos komandu šaha turnīros:
* Pasaules šaha olimpiādē piedalījies 1935. gadā un komandu vērtējumā izcīnījis sudraba medaļu;
* neoficiālajā Pasaules šaha olimpiādē piedalījies 1936. gadā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Kārls Bērntsons

**Kārlis Berntssons** (;  Gēteborga —  Gēteborga) bija Zviedrijas šahists.

## Biogrāfija
1916. gadā uzvarējis Kopenhāgenas starptautiskajā šaha turnīrā. 1917. gadā zaudējis maču par Zviedrijas šaha meistara nosaukumu ar 1½:3½. Daudzkārtējs Zviedrijas nacionālo šaha turnīru uzvarētājs (1918, 1920, 1921, 1926). 1928. gadā Oslo uzvarējis Ziemeļu valstu šaha čempionātā. 1935. gadā Erebrū starptautiskajā šaha turnīrā ieņēmis 6. vietu (uzvarējis Aleksandrs Aļehins).

Pārstāvējis Zviedrijas komandu Pasaules šaha olimpiādēs, kurās piedalījies 3 reizes (1930-1933). Komandu vērtējumā izcīnījis bronzas (1933) medaļu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Salamanka (Čīle)

**Salamanka** () ir pilsēta Čīlē, Kokimbo reģionā. 2012. gadā Salamankā dzīvoja 25,7 tūkstoši iedzīvotāju. Tā ir ceturtā lielākā pilsēta Kokimbo reģionā.

## Ārējās saites

* Salamankas pašvaldības vietne
Celenski

**Celenski** ir ciems Alūksnes novada Alsviķu pagastā. Atrodas pagasta austrumu daļā 6 km no pagasta centra Alsviķiem, 3 km no novada centra Alūksnes un 199 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa P39 (Alūksne—Ape). Uz rietumiem no ciema atrodas Celensku pilskalns.

## Atsauces
Cerkazi

**Cerkazi** ir ciems Alūksnes novada Alsviķu pagastā. Atrodas pagasta dienvidu daļā 13 km no pagasta centra Alsviķiem, 14 km no novada centra Alūksnes un 206 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa V387, Paparzes upes krastā.

## Atsauces
Jesta Dānielsons

**Jesta Dānielsons** (;  Helenelunda —  Knivsta) bija Zviedrijas šahists.

## Biogrāfija
No 1930. gadu vidus līdz 1950. gadu vidum bijis viens no vadošajiem Zviedrijas šahistiem. Piedalījies šaha turnīros Stokholmā 1934. gadā (4. vieta), Fālunā 1934. gadā (dalīta 3.-4. vieta), Tallinā 1935. gadā (dalīta 3.-4. vieta) un Gēteborgā 1935. gadā (1. vieta), 1937. gadā Stokholmā (dalīta 3.-4. vieta). 1942. gadā Minhenē uzvarējis Eiropas šaha čempionāta kvalifikācijas turnīrā. Divas reizes uzvarējis Zviedrijas šaha čempionātos (1933, 1955).

Sekmīgi pārstāvējis Zviedrijas komandu lielākajos komandu šaha turnīros:
* Pasaules šaha olimpiādēs piedalījies 4 reizes (1935-1939, 1952). Komandu vērtējumā izcīnījis sudraba (1935) medaļu. Individuālajā vērtējumā izcīnījis zelta (1937) un sudraba (1935) medaļas;
* neoficiālajā Pasaules šaha olimpiādē piedalījies 1936. gadā un individuālajā vērtējumā izcīnījis sudraba medaļu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Vitštoka/Dose

**Vitštoka/Dose** () ir pilsēta Vācijā, Brandenburgā, Ostprignicas-Rupīnes apriņķī 95 kilometrus uz ziemeļrietumiem no Berlīnes. Vitštokā labi saglabājusies vecpilsēta.

## Vēsture
Rakstos pirmoreiz pieminēta 946. gadā un attīstījās slāvu apmetne vietā. PIlsētas tiesības no 1248. gada. No 1325. līdz sekularizācijai 1598. gadā Vitštoka bija Hafelsbergas bīkapijas centrs. Trīsdesmitgadu kara laikā 1636. gada 4. oktobrī pie pilsētas notika Vitštokas kauja, kurā zviedru karaspēks sakāva Svētās Romas impērijas un Saksijas spēkus. Pēc Otrā pasaules kara atradās VDR sastāvā līdz Vācijas apvienošanai 1990. gadā. VDR gados pie pilsētas atradās Padomju armijas militārais lidlauks.

## Atsauces

## Ārējās saites
Luijs Betbeders

**Luijs Betbeders** (;  Orleāna —  Parīze) bija Francijas šahists un inženieris.

## Biogrāfija
Šahu iemācījies spēlēt tikai 20 gadu vecumā, kad gatavojies eksāmeniem Sorbonnā. 1925. gadā slimības laikā iepazinies ar Aleksandra Aļehina grāmatu par 1924. gada Ņujorkas šaha turnīru. Izlasītā ietekmē uzvarējis 1925. gada Francijas šaha čempionāta blakusturnīrā. Vēlākajos gados piedalījies daudzos Francijas šaha čempionāta finālos, labākos rezultātus sasniedzot 1928. un 1946. gadā, kad izcīnījis sudraba medaļas. 

Pārstāvējis Francijas komandu lielākajos komandu šaha turnīros:
* Pasaules šaha olimpiādēs piedalījies 7 reizes (1927-1935). Individuālajā vērtējumā izcīnījis sudraba (1933) medaļu;
* neoficiālajā Pasaules šaha olimpiādē piedalījies 1936. gadā.

Bijis pazīstams arī kā šaha turnīru tiesnesis. FIDE 1967. gadā Betbederam piešķīrusi starptautiskā arbitra nosaukumu.

Pēc profesijas bijis inženieris. Strādājis Parīzes transporta uzņēmumā *RATP* (), kas apkalpo Parīzes transportu un Parīzes metro. Aizņemtība pamatdarbā un ģimenē liegušas Betbederam pilnībā attīstīt savu šahista karjeru.

## Atsauces

## Ārējās saites
Alberts Simonsons

**Alberts Simonsons** (;  Ņujorka —  Sanhuana) bija ASV šahists.

## Biogrāfija
Piedzimis bagātā ģimenē un jaunībā nopietni nodarbojies ar šahu. 1933. gadā Ņujorkā nacionālā turnīrā dalījis otro vietu, atpaliekot tikai no uzvarētāja Rubena Faina. Šis rezultāts deva Simonsonam vietu ASV komandā Pasaules šaha olimpiādē 1933. gadā, kurā viņš komandu vērtējumā izcīnīja zelta medaļu. 1936. gadā ASV šaha čempionāta izcīnījis otro vietu aiz Semjuela Reševska. Nākamajā ASV šaha čempionātā 1938. gadā bijis trešais. Vēl divas reizes piedalījies ASV šaha čempionāta finālos (1940, 1951), taču iepriekšējos panākumus nav vairs atkārtojis. Divus gadus pēc kārtas dalījis pirmo vietu Manhatanas šaha kluba čempionātā, taču abas reizes zaudējis papildu mačā par čempiona nosaukumu (1937-1938).

Bijis pazīstams speciālists daudzās kāršu un galda spēlēs, un pēc savu laikabiedru atmiņām cietis no ievērojamas azartspēļu atkarības. Bijis trīs reizes precējies un triju bērnu tēvs.

## Atsauces

## Ārējās saites
Čuksti (Alsviķu pagasts)

**Čuksti** ir ciems Alūksnes novada Alsviķu pagastā. Atrodas pagasta ziemeļaustrumu daļā 5 km no pagasta centra Alsviķiem, 14 km no novada centra Alūksnes un 191 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atrodas nomaļus no autoceļa P39 (Alūksne—Ape).

## Atsauces
Karva

**Karva**, arī **Korva**, ir ciems Alūksnes novada Alsviķu pagastā. Atrodas pagasta ziemeļu daļā 10 km no pagasta centra Alsviķiem, 18 km no novada centra Alūksnes un 185 km no Rīgas.

Ciems veidojies ap vēsturisko Karvas muižu. Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa P39 (Alūksne—Ape), Vaidavas upes krastā. Blakus atrodas Karvas ūdenskrātuve, kur līdz 20. gadsimta 60. gadiem atradās HES, bet vēl senāk ūdensdzirnavas. 2010. gados tur tiesvedības ceļā tika apturēta HES būvniecība, kas radīja politisku skandālu. HES tomēr 2014. gadā tika uzbūvēta.

## Iedzīvotāji
### Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSP datiem.

## Atsauces
Nēķene (Alsviķu pagasts)

**Nēķene**, agrāk **Nēķens**, ir ciems Alūksnes novada Alsviķu pagastā. Atrodas pagasta dienvidu daļā 9 km no pagasta centra Alsviķiem, 10 km no novada centra Alūksnes un 202 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa V387. Veidojusies ap vēsturisko Nēķenu muižu (*Gut Nötkenshof*).

## Iedzīvotāji
### Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSP datiem.

## Atsauces
Gaismas iela (Jūrmala)

**Gaismas iela** ir maza iela Jūrmalā, Valteru apkaimē. Gaismas iela sākas krustojumā ar Gāršas ielu un beidzas krustojumā ar Piekrastes ielu. Kopējais ielas garums ir 100 metri, tā ir klāta ar grants segumu. Gaismas ielā satiksmes kustība norit vienā joslā. Ielā ir savrupmāju apbūve.

## Ielu savienojumi
Gaismas iela ir savienota ar šādām ielām:
* Gāršas iela (T veida krustojums)
* Piekrastes iela (T veida krustojums)

## Skatīt arī
* Valteri
Hjells Askillsens

**Hjells Askillsens** (norvēģu: *Kjell Askildsen*, dzimis 1929. gada 29. septembrī Mandalā, Norvēģijā, miris 2021. gada 23. septembrī) bija norvēģu rakstnieks, daudzu literatūras prēmiju laureāts. Visplašāk pazīstams kā noveļu autors.

## Biogrāfija

Dzimis Dienvidnorvēģijas (*Sørlandet*) mazpilsētā Mandalā (*Mandal*) politiķa Ārnes Askillsena (*Arne Askildsen*, 1898—1982) un Ostas Hoverstades (*Aasta Håverstad*, 1898—1978) ģimenē. No 1928. gada līdz pat Otrajam pasaules karam Ārne Askillsens bija Mandalas tiesas izpildītājs. 1939. gadā viņš kļuva par Norvēģijas Luterāņu misijas biedrības (*Norsk Luthersk Misjonssamband*) valdes locekli, kā arī uzsāka deputāta darbu vietējā pašvaldībā un izglītības pārvaldē. Nacistiskās Vācijas okupācijas laikā nacisti Hjella tēvu divkārt apcietināja, līdz 1944. gadā tēvs devās bēgļa gaitās uz Zviedriju. Abi Hjella Askillsena vecākie brāļi tika turēti gūstā Grīni (*Grini*) koncentrācijas nometnē.

Pēc kara Askillsens dienēja armijā Vācijas Neatkarīgās norvēģu brigādes grupas sastāvā. Precējies divas reizes, kopš 1992. gada ar Gīnu Jertsenu (*Gina Giertsen*).

2005. gada maijā viņš viesojās Rīgā, kur tikās ar studentiem un skandināvu literatūras cienītājiem.

## Daiļrade

1952. gadā izdots pirmais noveļu krājums „Tagad es vienmēr pavadīšu tevi līdz mājām” (*Heretter følger jeg deg helt hjem*), kas guva neviennozīmīgu vērtējumu klaji seksuālā zemteksta dēļ. 1969. gadā par romānu „Vide” (*Omgivelser*) viņš tika apbalvots ar literatūras prēmiju *Mads Wiel Nygaard’s Endowment*. 1973. gadā režisors Odvars Bulls Tūhūss (*Oddvar Bull Tuhus*) ekranizēja šo romānu filmā Marija Maruška (*Maria Marusjka*). Kopš 1982. gada visas viņa izdotās grāmatas bijušas noveļu krājumi, kuru dēļ viņš pašlaik ir uzskatāms par vienu no atzinīgāk vērtētajiem mūsdienu norvēģu rakstniekiem. 1983. gadā par noveļu krājumu „Tomasa F. beidzamie visiem ļaudīm domātie pieraksti” (*Thomas F's siste nedtegnelser til almenheten*) Hjells Askillsens ieguva Norvēģijas Kritiķu asociācijas prēmiju. 2006. gadā šis stāstu krājums tika nosaukts par pēdējo 25 gadu labāko norvēģu literatūras daiļdarbu.

## Bibliogrāfija

Apgāds „Nordisk” latviski izdevis Hjella Askilsena noveļu izlasi „Spainis pilns laika”, kurā pilnībā iekļauts arī 1983. gadā norvēģiski izdotais noveļu krājums „Tomasa F. beidzamie visiem ļaudīm domātie pieraksti” (*Thomas F’s siste nedtegnelser til almenheten*). Tas ir bilingvāls izdevums.

## Atsauces
Simonsons

**Simonsons** var būt:
* Alberts Simonsons (*Albert Simonson*; 1914—1965) — ASV šahists;
* Dāvids Sīmansons (uzvārds bieži tiek lietots arī formā *Simonsons*; 1859—1933) — pirmais Latvijas armijas virspavēlnieks;
* Otto Simonsons (*Otto Simonson*; 1829—1914) — vācu arhitekts.
1. šaha olimpiāde

thumb|200px|''Westminster Central Hall'' (spēles vieta)
**1. [[šaha olimpiāde]]** notika no 1927. gada 18. jūlija līdz 30. jūlijam Londonā.

## Vispārīgs apskats
Organizatori bija atteikušies no nepopulārā lēmuma dalīt šahistus profesionāļos un amatieros, un šoreiz olimpiādē varēja piedalīties arī par profesionāļiem uzskatītie šahisti. Tas deva iespēju Londonā spēlēt tādiem pazīstamiem lielmeistariem kā Rēti, Grīnfelds, Maroci, Tarašs, Mizess un citiem. 

Spēles notika *Westminster Central Hall* — Anglijas parlamenta ēkas zālē. Grūts bija spēles reglaments: trīs kārtas divās dienās ar pirmo laika kontroli pusotra stunda 30. gājieniem un sekojošo kontroli pusstunda 10 gājieniem.

Latvija šajā olimpiādē piedalīties vēl nevarēja, jo līdzekļu trūkuma dēļ, nebija iestājusies 1924. gadā dibinātajā starptautiskajā šaha federācijā FIDE. Latviju tās sastāvā uzņēma olimpiādes noslēgumā notikušais FIDE kongress.

## Olimpiādes rezultāti
Olimpiādē piedalījās 16 komandas. Visas komandas spēlēja vienā grupā pēc apļa sistēmas, tas ir katra ar katru. 

Turnīra rezultāti apkopoti nākamajā tabulā:
: 

### Uzvarētāju individuālie rezultāti
Godalgoto komandu dalībnieku individuālie rezultāti apkopoti nākamajās trīs tabulās:
#### 1. vieta — Ungārija

#### 2. vieta — Dānija

#### 3. vieta — Anglija

### Individuālās medaļas
Neatkarīgi no galdiņiem, apbalvoti tika seši spēlētāji, kas sasnieguši labākos individuālos rezultātus.

:

## Apbalvotās partijas
Sekojošās divas  partijas saņēma labākās partijas balvu:
* Grīnfelds (Austrija) — Eive (Nīderlande)
* Jeitss (Anglija) — Astalošs (Dienvidslāvija)
Urugvajas šaha žurnāla *"Mundial"*. speciālbalvu saņēma partija:
* Palavs (Argentīna) — Kolste (Nīderlande)

## Atsauces

## Papildu literatūra
* 

## Ārējās saites
* 1st Chess Olympiad: London 1927 
* Frank Große: ''Die Geschichte der Schacholympiade – Teil 1: Wie alles begann''
Ģibuļi (Vecpiebalgas pagasts)

**Ģibuļi** ir apdzīvota vieta Cēsu novada Vecpiebalgas pagastā. Atrodas pagasta rietumu daļā 7,5 km no pagasta centra Vecpiebalgas un 118,7 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atrodas netālu no autoceļa P3 (Garkalne—Alauksts), Zobola ezera dienvidaustrumu krastā.

## Atsauces
Igauņi (Vecpiebalgas pagasts)

**Igauņi** ir apdzīvota vieta Cēsu novada Vecpiebalgas pagastā. Atrodas pagasta austrumu daļā 4,5 km no pagasta centra Vecpiebalgas un 132,7 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atrodas netālu no autoceļu P33 (Ērgļi—Jaunpiebalga—Saliņkrogs) un V342 (Kūlas–Meirāni–Smetes) krustojuma.

## Atsauces
Incēni

**Incēni** ir apdzīvota vieta Cēsu novada Vecpiebalgas pagastā. Atrodas pagasta austrumu daļā 3,8 km no pagasta centra Vecpiebalgas un 130,1 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa V342 (Kūlas–Meirāni–Smetes), veidojusies ap bijušās Incēnu pusmuižas *(Hinzenberg)* centru.

## Atsauces
Īvāni (Vecpiebalgas pagasts)

**Īvāni** ir apdzīvota vieta Cēsu novada Vecpiebalgas pagastā. Atrodas pagasta centrālajā daļā 5,9 km no pagasta centra Vecpiebalgas un 132,2 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa V235, uz austrumiem no Alauksta ezera.

## Atsauces
Gulbji (Vecpiebalgas pagasts)

**Gulbji** ir apdzīvota vieta Cēsu novada Vecpiebalgas pagastā. Sastāv no trim viensētām. Atrodas pagasta ziemeļrietumu daļā 6,5 km no pagasta centra Vecpiebalgas un 122,5 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa P30 (Cēsis—Vecpiebalga—Madona), uz rietumiem no Alauksta ezera.

## Atsauces
Kagaiņu grāvis

**Kagaiņu grāvis** ir Gaujas (Mierupītes) labā krasta pieteka Cēsu novadā. Ietek Gaujā lejpus Klebēķīša ezera.

## Atsauces
Fransisko de Kevedo

**Fransisko Gomess de Kevedo i Santibanjess Viljegass** (; dzimis , miris ) bija Spānijas Zelta laikmeta augstmanis, dzejnieks, rakstnieks un politiķis. Kopā ar savu pretinieku Luisu de Gongoru tiek uzskatīts par sava laika izcilāko spāņu dzejnieku. 

Dzimis galminieka ģimenē, tomēr sešu gadu vecumā kļuva par bāreni. Studējis Alkalā de Enaresā. Draudzējās ar Lopi de Vegu un Servantesu, sarakstījās ar Justu Lipsiju. Daudzus gadus kalpoja par hercoga Pedro Osunas sekretāru, bet 1623. gadā kļuva par karaļa Felipes IV sekretāru. Satīrisku dzeju dēļ 1639. gadā tika ielodzīts un četrus gadus pavadīja ieslodzījumā.

## Ārējās saites
* 
*
Sergejs Goļicins

**Sergejs Goļicins** (; dzimis , miris ) bija Katrīnas II laika Krievijas infantērijas ģenerālis. No 1801. līdz 1803. gadam bija Baltijas ģenerālgubernators.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1749. gadā kņaza Fjodora Goļicina ģimenē. Mācījies Otrajā kadetu korpusā Sanktpēterburgā. Piedalījies krievu—turku karā (1768—1774) un krievu—turku karā (1787—1792). Koscjuško sacelšanās (1794) laikā komandēja krievu karaspēku Kurzemes hercogistē pret Tomaša Vavžecka komandētajiem spēkiem.

1798. gadā ķeizars Pāvils I Goļicinu atcēla no dienesta. Goļicins kopā ar savu sekretāru un bērnu skolotāju Ivanu Krilovu apmetās dzimtas īpašumā Zubrilovkā (tagad Penzas apgabalā). Kad 1801. gadā par ķeizaru kļuva Aleksandrs I, tika iecelts par Baltijas ģenerālgubernatoru. 1810. gadā tika iecelts par Krievijas Impērijas Valsts padomes locekli.

Sergeja Goļicina kancelejā Rīgā strādāja krievu rakstnieks Ivans Krilovs. Goļicina administrācijas laikā notika Kauguru nemieri.
Miris 1810. gadā pēc Piektās koalīcijas kara Ternopiļā, Ukrainā.

## Ārējās saites

*Par Sergeju Goļicinu portālā "Latvijas krievi"
Lindova (Marka)

**Lindova (Marka)** () ir pilsēta Vācijā, Brandenburgā, Ostprignicas-Rupīnes apriņķī 14 kilometrus uz ziemeļaustrumiem no Neirupīnes. Novietojusies šaurumā starp diviem ezeriem — Gūdelakezeru (*Gudelacksee*) un Vucezeru (*Wutzsee*).

## Vēsture
Pilsēta izveidojusies ap 1220./1240. gadu dibināto cisterciešu sieviešu kloteri. Reformācijas laikā 1541. gadā klosteris zeme tika sekularizēta. Trīsdesmitgadu kara laikā gan Lindova, gan klosteris tika vairākkārt nopostīts. 1746. gadā apdzīvotā vieta gandrīz pilnībā nodega ugunsgrēkā. 1810. gadā Lindova ieguva pilsētas tiesības. Pēc Otrā pasaules kara atradās VDR sastāvā līdz Vācijas apvienošanai 1990. gadā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Leonards Abramavičus

**Leonards Abramavičus** (; 1900. gads — 1960. gads Kauņa) bija Lietuvas šahists.

## Biogrāfija
Pirms Otrā pasaules kara pārstāvējis Lietuvas komandu lielākajos komandu šaha turnīros:
* Pasaules šaha olimpiādēs piedalījies 4 reizes (1930-1933, 1937). Individuālajā vērtējumā izcīnījis sudraba (1933) medaļu;
* neoficiālajā Pasaules šaha olimpiādē piedalījies 1936. gadā.

1943. gada jūlijā dalījis 1.-3. vietu Lietuvas šaha čempionātā. Pēc Otrā pasaules kara piedalījies Lietuvas šaha dzīves atjaunošanā, regulāri piedalījies nozīmīgākajos turnīros. Lielāko panākumu guvis 1950. gadā Viļņā, kad dalījis pirmo vietu Lietuvas šaha čempionātā, bet zaudējis papildu mačā par čempiona nosaukumu ar 2:4. Tajā pašā gadā kā Lietuvas čempions piedalījies PSRS šaha čempionāta ceturtdaļfinālā Minskā, kur dalījis 13.-14. vietu. Pēdējo reizi Lietuvas šaha čempionāta finālā piedalījies 1957. gadā, kad izcīnījis 12. vietu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Danilo Romanovičs

thumb|Danilo Romanovičs
**Danilo Romanovičs** jeb **Galīcijas Danilo** (, ; ap 1201—1264) bija Galīcijas-Volīnijas kņazs (ar pārtraukumiem 1205-1206, 1211-1212, 1229-1231, 1233-1235, 1238-1254) tagadējās Ukrainas un Baltkrievijas rietumdaļas teritorijā.  
Pēc tam, kad viņš īslaicīgi pakļāva Kijivu, 1253. gadā Romas pāvests viņam piešķīra Krievzemes karaļa titulu (*rex Rutheniae*).

## Dzīvesgājums
Dzimis Volīnijas kņaza Romāna Mstislaviča un viņa sievas Annas ģimenē, kas 1199. gadā saviem īpašumiem pievienoja arī Galīcijas kņazisti. 1205. gadā pēc tēva nāves Danilo četru gadu vecumā mantoja Galīcijas-Volīnijas valdnieka titulu, tomēr jau 1206. gadā Novgorodas-Severskas kņazs Vladimirs Igorjevičs padzina Danilo Romanoviču kopā ar māti un brāli no Galīcijas. 1211. gadā viņš uz brīdi atguva varu ar ungāru un poļu palīdzību.
Tomēr 1214. gadā ungāru karalis Andrejs II iekaroja Galīciju un 1215. gadā panāca, ka viņa dēlu Kolomanu Romas pāvests Inocents III ļāva kronēt par "Galīcijas un Vladimirijas ķēniņu" (*rex Galiciae et Lodomeriae*). Savukārt Novgorodas kņazs Mstistlavs Mstistlavičs Veiksmīgais (*Удатный*) noslēdza savienību no varas atstumto kņazu Danilo Romanoviču un 1215.-1216. gadā, pēc tam 1219. un 1221. gadā atkārtoti atņēma Galīciju ungāriem.

1219. gadā kopā ar brāli Vasiļko noslēdza miera līgumu ar Lietuvas kunigaišiem. Lietuviešu pusi pārstāvēja 21 karadraudžu vadītāji kunigaiši, starp 5 vecākajiem (lielkungiem) minēts arī Mindaugs.
1223. gadā piedalījās Kalkas kaujā.

1238. gadā kņazs Danilo Romanovičs devās karagājienā uz ziemeļiem pret Vācu ordeni un iekaroja Drohičinas pili, par ko hronikā esot saglabājies ieraksts "Mūsu dzimteni nenākas turēt krustnešiem Templiešiem, kurus sauc par Zālamana dēliem" (*Не идёт держать нашу родину крижевникам, темпличам, которых называют соломоновичами.*). 1239. gadā viņš pakļāva arī Turovas-Pinskas kņazisti un 1240. gadā ieņēma Kijivu, kļūdams par pēdējo no mongoļiem vēl neatkarīgo Kijivas lielkņazu. 
Mongoļu iebrukuma laikā patvērās Ungārijā un Polijā, tikai 1245. gadā galīgi uzvarēja savu konkurentu kņazu Rostislavu Mihailoviču un ieguva varu Galīcijā, piekrizdams kļūt par Zelta Ordas vasali.

1253. gadā Romas pāvests Inocents IV izsludināja krusta karu pret mongoļiem-tatāriem, aicinot tajā piedalīties kristītos Livonijas, Bohēmijas, Morāvijas, Serbijas, Pomerānijas un Lietuvas iedzīvotājus. Lai krusta karā iesaistītu arī Krievzemes kristiešus, viņš 1254. gadā piešķīra lielkņazam Danilo Romanovičam titulu Krievzemes karalis (*rex Rutheniae*).

Viņa dēls Švarns (*Шварн Данилович*, 1264-1269) bija Lietuvas karaļa Mindauga meitas vīrs, no 1267. gada Lietuvas dižkunigaitis. Otrs dēls Ļevs Daņilovičs (*Лев Данилович*, 1269 - ap 1301) mantoja Galīciju un Volīniju.

## Atsauces

## Skatīt arī
* Galīcija
* Volīnijas kņazi
Henrijs Etkinss

**Henrijs Ernests Etkinss** (;  Lestera —  Hadersfīlda) bija Lielbritānijas starptautiskais meistars šahā (1950). Pēc profesijas skolotājs.

## Biogrāfija
Beidzis Kembridžas Universitāti un visu mūžu strādājis dažādās Anglijas augstskolās par matemātikas skolotāju. Ar šahu nodarbojies tikai savam vaļaspriekam. Neraugoties uz to, daudzos šaha turnīros sasniedzis labus rezultātus. 1882. gadā kļuvis par Lesteras šaha kluba biedru, bet 1889. gadā uzvarējis Lesteras pilsētas šaha čempionātā. 1899. gadā Amsterdamā uzvarējis spēcīgā Eiropas šaha amatieru turnīrā. 1902. gadā Hannoverē 13. Vācijas šaha savienības kongresā ieņēmis 3. vietu aiz Davida Janovska un Harija Pilsberija. 1912. gadā uzvarējis mačā citu Anglijas šahistu Frederiku Jeitsu ar 3:0. Savdabīgu rekordu uzstādījis Lielbritānijas šaha čempionātos, kuros piedalījies 11 reizes, no kurām deviņas reizes uzvarējis  (1905—1911, 1924—1925), kā arī izcīnījis sudraba (1904) un bronzas (1937) medaļas. Pārstāvējis Anglijas komandu Pasaules šaha olimpiādēs, kurās piedalījies 2 reizes (1927, 1935) un komandu vērtējumā izcīnījis bronzas (1927) medaļu.

Lai gan savas dzīves laikā Etkinss bija piedalījies tikai sešos starptautiskos šaha turnīros (ieskaitot Pasaules šaha olimpiādes) FIDE 1950. gadā viņam kā vienam no pirmajiem piešķīra starptautiskā meistara (IM) nosaukumu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Ketrīna Māra

**Ketrīna Māra** (; dzimusi ) ir bijusī *[[Wikimedia Foundation]]* (WMF) izpilddirektore, amatā no 2016. gada jūnija līdz 2021. gada 15. aprīlim. Iepriekš strādājusi WMF arī kā komunikāciju direktore.

## Izglītība
Māra no 2002. līdz 2003. gadam mācījusies arābu valodas institūtā Amerikāņu Universitātē, Kairā, Ēģiptē, un no 2003. gada Ņujorkas Universitātes Mākslas un zinātnes koledžā, 2005. gadā iegūstot bakalaura grādu.

## Karjera
Māra kopš 2016. gada marta bija *Wikimedia Foundation* izpilddirektora pienākumu izpildītāja. Iepriekš strādājusi Pasaules Bankā, UNICEF un AccessNow.org.

Pasaules Bankā Māra bija tehnoloģiju konsultante starptautiskajā attīstībā un demokratizācijā, strādājot pie informācijas un komunikāciju tehnoloģiju atbildības un pārvaldības, koncentrējoties uz mobilo telefonu un citu tehnoloģiju lomu pilsoniskās sabiedrības un institucionālo reformu veicināšanā, galvenokārt Vidējos Austrumos un Āfrikā. Viņa bija līdzautore 2012. gada Pasaules Bankas publikācijas par informāciju un komunikācijām attīstībai nodaļai par valsts pārvaldes padarīšanu mobilu.

2014. gada aprīlī Māra pievienojās *Wikimedia Foundation* kā komunikāciju direktore un pēc diviem gadiem kļuva par izpilddirektora pienākumu izpildītāju pēc Lailas Tretikovas aiziešanas no amata. Māra tika apstiprināta par izpilddirektori 2016. gada jūnijā *[[Wikimania]]* laikā Esīno Lario, Itālijā, lēmumam stājoties spēkā 23. jūnijā.

2021. gada 4. februārī Māra paziņoja, ka 15. aprīlī atstās savu amatu.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Ketrīna Māhere *Meta-Wiki* vietnē
Šindži Kagava

**Šindži Kagava** (; dzimis ) ir japāņu futbolists, spēlē pussarga pozīcijā, bijis Japānas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2023. gada pārstāv Japānas komandu ''Cerezo Osaka''.

## Nacionālā izlase

|-
|2008||6||1
|-
|2009||4||1
|-
|2010||7||1
|-
|2011||11||6
|-
|2012||9||3
|-
|2013||16||4
|-
|2014||10||3
|-
|2015||14||4
|-
!Kopā||77||23
|}

## Ārējās saites

*Japan National Football Team Database
Frederiks Jeitss

**Frederiks Djūhersts Jeitss** (;  Līdsa —  Londona) bija Lielbritānijas šahists. Pēc profesijas grāmatvedis.

## Biogrāfija
No 1920. gadu sākuma līdz 1930. gadu sākumam bijis viens no Anglijas vadošajiem šahistiem. Sešas reizes uzvarējis Lielbritānijas šaha čempionātos (1913, 1914, 1921, 1926, 1928, 1931). Sekmīgi piedalījies tradicionālajos Hastingsas šaha turnīros, kuros četras reizes ieņēmis 3. vietu (1919, 1924, 1927, 1928). Pārstāvējis Anglijas komandu Pasaules šaha olimpiādēs, kurās piedalījies 3 reizes (1927, 1930-1931) un komandu vērtējumā izcīnījis bronzas (1927) medaļu. No 1919. līdz 1932. gadam piedalījies aptuveni 60 starptautiskajos šaha turnīros.

Bijis pazīstams kā šaha literāts un žurnālists. Laikrakstu *Manchester Guardian* un *Yorkshire Post* šaha nodaļu redaktors. Daudz darījis šaha popularizēšanai Anglijā. Traģiski aizgājis bojā nelaimes gadījumā, nosmokot savā mājā gāzes izplūdes rezultātā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Jūto Nagatomo

**Jūto Nagatomo** (; dzimis ) ir japāņu futbolists, Japānas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2021. gada Nagatomo pārstāv Japānas komandu *[[FC Tokyo]]*.

## Nacionālā izlase

|-
|2008||7||1
|-
|2009||11||2
|-
|2010||16||0
|-
|2011||10||0
|-
|2012||10||0
|-
|2013||12||0
|-
|2014||10||0
|-
|2015||10||0
|-
!Kopā||86||3
|}

## Ārējās saites

*Japan National Football Team Database
Pullans

**Pullans** ir ciems Alūksnes novada Alsviķu pagastā. Atrodas pagasta austrumu daļā 10 km no pagasta centra Alsviķiem, 3 km no novada centra Alūksnes un 204 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa P43 (Litene—Alūksne), Pullana ezera krastā. Netālu atrodas  šaursliežu dzelzceļa līnijas Gulbene—Alūksne galastacija Alūksne.

## Atsauces
Mairis Levans

**Mairis Levans** (dzimis  Alūksnē) ir bijušais latviešu motosportists, startējis motokrosa sacensībās. Astoņkārtējs Latvijas čempions motokrosā, Latvijas čempions enduro krosā, Igaunijas čempions motokrosā, sešas reizes pārstāvējis Latviju Nāciju kausa izcīņā motokrosā.

Šobrīd nodarbojas ar sacensību organizēšanu (Vaidavas kauss, Vivus.lv MTB maratons).

Mācījies Apes vidusskolā, Rīgas Politehniskajā institūtā. Precējies, divas meitas. Hobiji – kalnu riteņbraukšana, distanču slēpošana.

## Atsauces