open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Mamadū Sārs

**Mamadū Sārs** (; dzimis ) ir Senegālas futbolists, kurš spēlē centra aizsarga pozīcijā un pārstāv Senegālas futbola izlasi. Kopš 2025. gada Sārs spēlē Anglijas Premjerlīgas komandā *[[Chelsea F.C.|Chelsea]]*.

Iepriekš pārstāvējis Francijas komandas Lionas "Olympique" un *[[RC Strasbourg|Strasbourg]]*, kā arī Beļģijas komandu *[[RWDM Brussels|RWD Molenbeek]]*.

Senegālas futbola izlases rindās debitējis 2025. gadā. Ar izlasi uzvarējis 2025. gada Āfrikas Nāciju kausā.

## Sasniegumi
**Chelsea**

* FIFA Klubu Pasaules kauss: 2025

**Senegāla**

* Āfrikas Nāciju kauss: 2025
## Atsauces

## Ārējās saites
Ismails Jākobss

**Ismails Jākobss** (, dzimis ) ir Vācijā dzimis Senegālas futbolists, kurš spēlē kreisās malas aizsarga pozīcijā un pārstāv Senegālas futbola izlasi. Kopš 2025. gada Jākobss spēlē Turcijas Superlīgas komandā Stambulas "Galatasaray".

Iepriekš spēlējis Vācijas Bundeslīgas komandā *[[1. FC Köln]]* un Francijas 1. līgas komandā *[[AS Monaco|Monaco]]*.

Senegālas futbola izlases rindās debitējis 2022. gada. Ar izlasi uzvarējis 2025. gada Āfrikas Nāciju kausā. Piedalījies arī 2022. gada FIFA Pasaules kausā.

## Sasniegumi
**Galatasaray**

* Turcijas Superlīga: 2024—25
* Turcijas kauss: 2024—25

**Senegāla**

* Āfrikas Nāciju kauss: 2025
## Atsauces

## Ārējās saites
Ciparkamera

[thumbnail|upright=1.2|Ciparkamera ''[Nikon Z 5*]]
*'Ciparkamera** jeb **digitālā kamera''' ir fotografēšanas ierīce, kas attēlu iegūst un saglabā digitālā (ciparu) formā, izmantojot elektronisku attēla sensoru — visbiežāk CMOS vai CCD —, nevis gaismjutīgu fotofilmu. Gaisma, ko objektīvs fokusē uz sensora virsmu, tiek pārveidota elektriskos signālos, kurus kameras iebūvētā elektronika un procesors apstrādā un saglabā kā digitālu datni kameras iekšējā atmiņā vai atmiņas kartē. Šāda attēla iegūšanas metode nodrošina tūlītēju rezultāta apskati, attēlu kopēšanu, pēcapstrādi un izplatīšanu elektroniskā vidē bez ķīmiskas apstrādes. Galvenā atšķirība starp ciparkamerām un analogajām (filmu) kamerām ir attēla fiksēšanas un glabāšanas princips. Filmu kamerās gaisma iedarbojas uz fotogrāfisko emulsiju, kas satur sudraba halogenīdu kristālus, veidojot sākotnēji neredzamu latentā attēla struktūru, kura kļūst redzama tikai pēc ķīmiskās attīstīšanas laboratorijā. Savukārt ciparkamerās sensors tieši reģistrē krītošo gaismu un pārvērš to elektriskā signālā, kas nekavējoties tiek digitalizēts. Tas ļauj lietotājam reāllaikā kontrolēt uzņemšanas rezultātu, mainīt iestatījumus bez papildu materiālajām izmaksām, dzēst nevēlamus kadrus un izmantot plašākas automatizācijas, jutības (ISO) un attēla apstrādes iespējas.

Mūsdienu attēlveidē ciparkameras ieņem centrālu lomu un ir kļuvušas par dominējošo vizuālās informācijas iegūšanas tehnoloģiju profesionālajā fotogrāfijā un video, kino industrijā, zinātnē, medicīnā, žurnālistikā un ikdienas saziņā. Digitālā attēluzņemšana ir cieši integrēta datorizētā darba plūsmā, kas ietver datņu uzglabāšanu, apstrādi un koplietošanu tīklos. Ciparkameru tehnoloģija ir plaši integrēta arī citās ierīcēs, piemēram, viedtālruņos, planšetdatoros un drošības sistēmās. Pētījumi rāda, ka ļoti liela daļa mūsdienās uzņemto fotogrāfiju tiek radītas tieši ar viedtālruņu kamerām. Šī pieejamība un tehnoloģiskā attīstība 21. gadsimtā ir būtiski ietekmējusi vizuālo kultūru, dokumentēšanas praksi un informācijas apriti.

## Ārējās saites
Manuels Valss

**Manuels Karloss Valss Galfeti** (dzimis ) ir Francijas politiķis, kurš ir Francijas premjerministrs kopš 2014. gada 31. marta. No 2012. līdz 2014. gadam viņš bija iekšlietu ministrs. Viņš ir Sociālistiskās partijas biedrs.

Valss ir dzimis Barselonā; viņa tēvs bija katalānis, bet māte šveiciete. No 2001. līdz 2012. gadam bija Evrē mērs un 2002. gadā pirmo reizi tika ievēlēts Francijas Nacionālajā asamblejā.

## Ārējās saites

* Dati Francijas Nacionālās asamblejas tīmekļa vietnē
* Pilsētu mēru profils
Sorrento

**Sorrento** (, ; , ) ir piekrastes pilsēta un komūna Itālijas dienvidos, Kampānijas reģionā, kas administratīvi ietilpst Neapoles metropoles struktūrā. Pilsēta ir starptautiski pazīstama kā vēsturisks un tūrisma centrs ar izteiktu Vidusjūras klimatu, kultūras mantojumu un ainavisku novietojumu uz augstas piekrastes terases Tirēnu jūras krastā, Neapoles līča dienvidu daļā. Ģeogrāfiski Sorrento atrodas Sorrento pussalas rietumu malā un ir galvenā apdzīvotā vieta, kas devusi nosaukumu šai pussalai (saukta arī par Sorrentīnas pussalu). Pussala veido sauszemes izvirzījumu, kas atdala Neapoles līci no Salerno līča, un Sorrento ģeogrāfiskais novietojums padara pilsētu par dabisku pārejas punktu starp Neapoles līča piekrasti un Amalfi piekrastes kalnaino joslu. Tās tuvumā atrodas arī Vezuvs un Neapole.

Vēsturiski Sorrento attīstība bijusi cieši saistīta ar tirdzniecību un jūrniecību, savukārt jaunākajos laikos — ar kūrortu un ceļojumu industrijas izaugsmi. Reģionālajā kontekstā Neapoles līča un Sorrento pussalas telpā pilsēta kalpo kā nozīmīgs tūrisma un pakalpojumu mezgls, pildot vienu no galvenajiem izejas punktu funkcijām uz piekrastes maršrutiem, pussalas kūrortpilsētām un salām, īpaši Kapri. Mūsdienās Sorrento tiek raksturota kā starptautiski pazīstams kūrorts, kurā tūrisms, viesmīlības nozare un ar transportu saistītie pakalpojumi veido galveno saimniecības pamatu. Pilsētas ekonomiskā, kultūras un simboliskā nozīme nostiprina tās lomu kā vienam no atpazīstamākajiem piekrastes galamērķiem Dienviditālijā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Hasans ibn Alī

**Hasans ibn Alī** (, *al-Ḥasan ibn ʿAlī*; dzimis , miris ) bija agrīnā islāma politiska un reliģiska personība, Muhameda mazdēls un Alī ibn Abī Tāliba un Fātimas vecākais dēls. Viņš ieņem īpašu vietu islāma agrīnajā vēsturē kā reliģiska, politiska un morāla autoritāte, kuras rīcība būtiski ietekmēja musulmaņu kopienas attīstību pēc pravieša nāves. Pēc Alī ibn Abī Tāliba nogalināšanas 661. gadā Hasans ibn Alī tika atzīts par kalifu, taču viņa valdīšana bija īslaicīga. Lai novērstu turpmāku pilsoņu karu (fitnu) un saglabātu kopienas vienotību, viņš uzsāka miera sarunas un atteicās no varas par labu Muāvijam I, Umajādu dinastijas dibinātājam. Šis lēmums parasti tiek saistīts ar Pirmās fitnas noslēgumu un iezīmēja nozīmīgu pavērsienu islāma politiskajā vēsturē — pāreju no agrīnās kalifāta sistēmas uz dinastiju pārvaldi.

Hasana ibn Alī nozīme sunnītu un šiītu tradīcijās ir atšķirīga, taču vienlaikus ļoti augsta. Sunnītu islāmā viņš tiek godāts kā pravieša mazdēls, taisnīgs valdnieks un izlīguma simbols. Plaši citēta ir hadītu tradīcija, kurā Muhameds Hasanu raksturo kā *sayyid* (“cēlu kungu”) un paredz, ka caur viņu tiks izlīgti divi musulmaņu grupējumi, uzsverot viņa miera slēgšanas simbolisko nozīmi. Savukārt šiītu islāmā Hasans ibn Alī ir otrais taisnīgais imāms, viens no centrālajiem *[[Ahl al-Bayt]]* (“Pravieša nama ļaužu”) locekļiem, kura autoritātei piešķir gan garīgu, gan institucionālu pēctecības nozīmi. Abās tradīcijās Hasans ibn Alī tiek uzskatīts par tikumības, pašaizliedzības un politiskās atbildības paraugu, kura dzīve un izvēles atstājušas paliekošu ietekmi uz islāma reliģisko domāšanu un vēsturisko apziņu.

## Ārējās saites
Anatols Abragams

**Anatols Abragams** (, 1914–2011) bija Latvijas ebreju izcelsmes Francijas atomfiziķis, viens no kodolmagnētiskās rezonanses teorijas autoriem. Francijas Zinātņu akadēmijas loceklis (1973).

## Dzīvesgājums
Dzimis 1914. gada 15. decembrī kā Anatolijs Ābrahams Grīvā, Kurzemes guberņā. Viņa tēvs Izraēls Ābrahams (1872–1944) bija  pogu fabrikas īpašnieks Grīvā, māte Hanna, dzimusi Maimina, bija ārste. Pirmā pasaules kara dēļ kopā ar vecākiem pārcēlās uz Krieviju, 1925. gadā kopā ar māti emigrēja uz Franciju. Mācījās Žansona de Saijī licejā (*Lycée Janson-de-Sailly*) Parīzē, studēja Parīzes Universitātē medicīnu, tad  dabaszinātnes, 1936. gadā ieguva bakalaura grādu.

Pēc Otrā pasaules kara sākuma 1939. gadā viņu mobilizēja dienestam artilērijas pulkā, pēc Vācijas uzvaras 1940. gada septembrī bēga uz Senrafaēlu Francijas neokupētajā daļā. Pēc kara beigām no 1945. līdz 1947. gadam viņš studēja Elektrības Augstskolā  (*l'École supérieure d'électricité*), iegūstot radioelektronikas inženiera grādu. 1947. gadā sāka strādāt Francijas Atomenerģijas komisariātā. 1948. gadā viņš Oksfordas Universitātes Klarendona laboratorijā pētīja elektronu paramagnētisko rezonansi un 1950. gadā aizstāvēja doktora grādu Oksfordas Universitātē. 1952.–1953. gadā viņš strādāja Hārvarda Universitātes kodolmagnētiskās rezonanses laboratorijā. 

Pēc atgriešanās Francijā 1960. kļuva par Francijas koledžas (*le Collège de France*) profesoru, 1965. gadā par Francijas Atomenerģijas komisariāta Fizikas direktoru, 1971. gadā par zinātniskās pētniecības direktoru.

### Grāmatas
*
*Abragam A & Bleaney B. *Electron paramagnetic resonance of transition ions*. Oxford, England: Oxford University Press, 1970.
*
*

## Atsauces

## Ārējās saites
Hermanis Valters

thumb|270px|Hermanis Valters

**Hanss Hermanis Eduards Valters** (*Hermann Walter*, 1864—1902) bija vācbaltiešu izcelsmes ārsts, zoologs un polārpētnieks.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1864. gada 21. oktobrī Ērģemes pilsmuižas nomnieka Johana Eduarda Hermaņa Valtera un viņa sievas Johannas Margaretas Elizabetes (Ženijas), dzimušas fon Krīdeneres, ģimenē. Pēc mācībām Tērbatas ģimnāzijā studēja medicīnu Tērbatas Universitātē (1884-1891), strādāja par ārstu asistentu Rīgas pilsētas slimnīcā (1892-1895). Papildinājās Berlīnes un Vīnes klīnikās (1895-1896), tad strādāja par ārstu Tērbatā (1896-1899). 

1899. gadā kā kuģa ārsts piedalījās polārajā ekspedīcijā Barenca jūrā, 1900. gadā pieteicās Eduarda fon Tolla vadītajā ekspedīcijā uz Jaunsibīrijas salām. Miris ekspedīcijas ziemošanas laikā 1902. gada 3. janvārī (1901. gada 21. decembrī pēc VS) no reimatiskas sirdskaites. Apglabāts Koteļnijas salas Valtera ragā divas dienas vēlāk. Pēc viņa nāves viņa draugi uzcēla pieminekli Tervas pagasta Sontagas ciemā, kur Hermaņa brālis tolaik strādāja par mežkungu.

2011. gada jūlija beigās Valtera kapavietu Koteļnijas salā apkopa un 19. septembrī viņa piemiņas lietas nodeva Tartu Universitātei.

RussianPoleExpedition.jpg|Hermanis Valters (stāv vidū) kopā ar Tolla ekspedīcijas dalībniekiem
Zarya crew.JPG|Burinieka "Zarja" apkalpe ar matrožiem. Hermanis Valters sēž otrajā rindā kā ceturtais no kreisās puses 
Hermann Walter monument Aakre.jpg|Hermaņa Valtera piemineklis Tervas pagastā


## Atsauces

## Ārējās saites
Ragainais dūkuris

**Ragainais dūkuris** (*Podiceps auritus*) ir neliels ūdensputns un nirējputns, kas pieder dūkuru dzimtai (*Podicipedidae*). Sugai raksturīgs kompakts ķermenis, īss kakls un ass knābis, kā arī izteiktas sezonālas apspalvojuma pārmaiņas. Ligzdošanas periodā ragainais dūkuris ir viegli atpazīstams pēc kontrastainā melni sarkanbrūnā apspalvojuma un spilgtajiem dzeltenoranžajiem, “ragiem” līdzīgajiem spalvu pušķiem galvas sānos, no kuriem cēlies sugas nosaukums. Beidzoties vairošanās sezonai tā apspalvojums kļūst daudz pieticīgāks — pelēcīgi balts un mazāk uzkrītošs. Ragainajam dūkurim kājas ir novietotas ķermeņa aizmugurē, nodrošinot efektīvu niršanu, bet apgrūtinot pārvietošanos uz sauszemes. Ragainais dūkuris, līdzīgi citiem dzimtas pārstāvjiem, barību iegūst, nirstot, un pārtiek galvenokārt no sīkām zivīm un ūdens bezmugurkaulniekiem. Tas atkarībā no sezonas apdzīvo gan saldūdens, gan jūras ūdenstilpes.

Sugas izplatība aptver Holarktiku — ziemeļu puslodes mēreno un subarktisko joslu. Ragainais dūkuris ligzdo Eirāzijas un Ziemeļamerikas ziemeļu daļās, galvenokārt ezeros un purvainās ūdenstilpēs, savukārt ārpus ligzdošanas sezonas tas bieži uzturas lielās iekšzemes ūdenstilpēs, piekrastes līčos un jūras piekrastē. Aizsardzības ziņā ragainais dūkuris tiek uzskatīts par nozīmīgu ūdeņu un mitrāju ekosistēmu stāvokļa indikatoru, jo tā populācijas ir jutīgas pret mitrāju degradāciju, ūdens piesārņojumu, traucējumiem ligzdošanas laikā un klimata pārmaiņām. Lai gan pasaules mērogā suga pašlaik tiek vērtēta kā samērā droša (nevis globāli apdraudēta), vairākos reģionos ir konstatēta populācijas samazināšanās, kas pastiprina nepieciešamību pēc mitrāju aizsardzības un ilgtspējīgas ūdens ekosistēmu apsaimniekošanas.

## Ārējās saites
Interneta pakalpojumu sniedzējs

**Interneta pakalpojumu sniedzējs** (, ISP) ir uzņēmums vai organizācija, kas lietotājiem — mājsaimniecībām, iestādēm un citiem uzņēmumiem — nodrošina piekļuvi internetam un ar to saistītus pakalpojumus, piemēram, datu pārraidi, elektronisko pastu, domēnu reģistrāciju un mitināšanu (*[[hosting]]*). Tehniskā ziņā ISP nodrošina savienojumu starp gala lietotāja iekārtām un vispasaules tīmekli, izmantojot dažādas piekļuves tehnoloģijas, tostarp optisko šķiedru, kabeļtelevīzijas tīklus, xDSL, mobilos radiosakarus un satelītsakarus. Regulējuma kontekstā interneta piekļuve parasti tiek traktēta kā mazumtirdzniecības platjoslas pakalpojums, kas ļauj pārraidīt datus uz internetu un no tā, izmantojot vadu vai bezvadu sakarus. Interneta infrastruktūrā ISP ieņem centrālu lomu, veidojot starpslāni starp gala lietotājiem un globālajiem datu pārraides tīkliem. Tie uztur piekļuves tīklu jeb tā dēvēto “pēdējās jūdzes” segmentu līdz klientam un savieno savu tīklu ar citiem tīkliem, izmantojot datuplūsmas apmaiņu (*peering*). Interneta pakalpojumu sniedzēji var darboties dažādos līmeņos. Vietējie jeb piekļuves ISP apkalpo gala lietotājus, savukārt augstāka līmeņa pakalpojumu sniedzēji uztur reģionālus un starptautiskus pamattīklus (*backbone network*). Šī daudzlīmeņu struktūra nodrošina datu maršrutēšanu, tīkla stabilitāti, pieņemamu latentumu un globālu savietojamību.

Mūsdienu sabiedrībā un saimniecībā interneta pakalpojumu sniedzējiem ir būtiska nozīme, jo platjoslas savienojamība ir kļuvusi par priekšnoteikumu informācijas apritei, izglītībai, valsts pārvaldei, uzņēmējdarbībai, e-komercijai, attālinātam darbam un sociālajai komunikācijai. ISP darbība tieši ietekmē digitālās saimniecības attīstību un inovāciju vidi, tādēļ interneta piekļuves infrastruktūra tiek uzskatīta par kritisko infrastruktūru. Līdz ar to daudzās valstīs ISP darbību regulē normatīvie akti, kas aptver konkurenci, datu drošību, pakalpojumu pieejamību un tirgus attīstību, un politikas lēmumi šajā jomā bieži tiek vērtēti kā nozīmīgs ekonomiskās izaugsmes un reģionālās attīstības faktors.

## Ārējās saites
Maļuta Skuratovs

**Maļuta Skuratovs** (; dzimšanas gads un vieta nezināma, miris ) bija Krievijas caristes valsts un militārais darbinieks, opričņiks. Viens no tuvākajiem cara Ivana Bargā padomdevējiem. No 1569. gada vadīja represijas pret reāliem vai iedomātiem cara pretniekiem. Viens no 1570. gada Novgorodas slaktiņa realizētājiem. Pirms tam, 1569. gadā, Tverā personīgi nogalināja Maskavas metropolītu Filipu II, jo viņš nedeva svētību Novgorodas ekspedīcijai. Viens no Krievijas armijas komandieriem Livonijas kara laikā. Kritis Paides aplenkuma laikā. Krievijas vēsturē iegājis kā bezprincipiāls jebkuru komandu izpildītāja tēls.

## Ārējās saites
Edinburgas katedrāle

{
  "type": "ExternalData",
  "service": "geoshape",
  "ids": "Q1547466"
}

**Edinburgas katedrāle** jeb **Svētā Egidija katedrāle** (, ) ir Skotijas Baznīcas draudzes baznīca, kas atrodas Skotijas galvaspilsētas Edinburgas vecpilsētā. Atrodas uz Karaliskās jūdzes un gadsimtiem bijusi Skotijas reliģiskās dzīves centrs. Tā kā Skotijas Baznīca pieturas pie kalvinisma prezbiteriānisma novirziena, katedrāles nosaukums dievnamam ir tikai tradīcija. Katedrālē notiek uzņemšana Dadža ordenī.

Katedrāle celta 12. gadsimtā, 14. gadsimtā ievērojami paplašināta. 1467. gadā tā kļuva par koleģiālbaznīcu. 16. gadsimtā katedrālē kalpoja prezbiteriānisma dibinātājs Džons Nokss. No 1563. līdz 1639. gadam katedrālē parasti notika Skotijas parlamenta sēdes. 1829. un 1833. gadā katedrāle tika pārbūvēta pēc arhitekta Viljama Bērna (*William Burn*, 1789—1870) projekta, bet no 1872. līdz 1883. gadam — restaurēta pēc arhitekta Viljama Heja (*William Hay*, 1818—1888) projekta.


St_Giles'_Cathedral_-_aerial_-_2025-04-19_04.jpg
St_Giles_Cathedral_-_04.jpg
Edinburgh_-_St_Giles'_Cathedral_-_20140421134707.jpg
St_Giles_Cathedral_By_VegasGav77771.jpg
St_Giles'_Interior.jpg
Thistle_Chapel_West.jpg


## Ārējās saites
Masas saglabāšanās

**Masas saglabāšanās** jeb **masas nezūdamība** ir viens no fundamentālajiem klasiskās dabaszinātnes principiem, kas nosaka, ka slēgtā sistēmā kopējā masa laikā nemainās. Klasiskajā formulējumā likums apgalvo, ka masa nevar ne rasties no nekā, ne izzust, bet var tikai tikt pārdalīta starp sistēmas sastāvdaļām vai pārveidota vielu formu maiņas procesos. Matemātiski šo principu izsaka kā m=const vai Δm=0, bet ķīmiskajās reakcijās slēgtā sistēmā — kā reaģentu kopējās masas vienādību ar produktu kopējo masu (Σmreaģenti=Σmprodukti). Klasiskajā fizikā un īpaši ķīmijā masas saglabāšanās likums ieņem centrālu vietu. Ķīmijā tas ir stehiometrijas pamats un nodrošina reakciju vienādojumu līdzsvarošanu, jo paredz, ka, pilnībā uzskaitot visus reaģentus un produktus, slēgtā sistēmā kopējā masa saglabājas arī vielu pārvērtību laikā. Fizikā šis princips ir cieši saistīts ar klasisko mehāniku un tiek izmantots mehānisko sistēmu, vielas plūsmu un nepārtrauktās vides makroskopisku procesu analīzē. Vēsturiski likuma formulēšana balstījās 18. gadsimta eksperimentālajos novērojumos, īpaši ķīmisko reakciju kvantitatīvajā analīzē.

Masas saglabāšanās likuma piemērošana ir tieši saistīta ar slēgtas sistēmas jēdzienu. Par slēgtu sistēmu uzskata tādu sistēmu, kas neapmainās ar vielu (masu) ar apkārtējo vidi, lai gan enerģijas apmaiņa, piemēram, siltuma vai darba veidā, var būt iespējama. Šādos apstākļos visas pārmaiņas sistēmā ir iekšējas, un kopējā masa paliek konstanta. Mūsdienu fizikā, īpaši relativitātes teorijas kontekstā, šo principu vispārina masas–enerģijas saglabāšanās likums. Tomēr nerelativistiskajā aproksimācijā un tipiskos ķīmiskos procesos klasiskā masas saglabāšanās formulēšana joprojām ir precīza un praktiski nozīmīga.

## Ārējās saites
Albertīnes rifts

thumb|Austrumāfrikas rifta centrālā daļa ar Albertīnes riftu uz rietumiem

**Albertīnes rifts** (, ) ir Austrumāfrikas rifta rietumu daļa Ugandā, Kongo DR, Ruandā, Burundijā un Tanzānijā. Stiepjas no Alberta ezera ziemeļu gala līdz Ņasas ezera ziemeļiem.

Reģions ir tektoniski aktīvs un ir vieta, kur Somālijas plātne pamazām atdalās no Āfrikas kontinenta. Albertīnes riftā atrods vairāki ezeri - Alberta ezers, Edvarda ezers, Kivu ezers, Tangaņikas ezers, Rukvas ezers. Rifta ziemeļu galā atrodas divas ievērojamas kalnu grēdas - Ruvenzori (starp Alberta ezeru un Edvarda ezeru) un Virunga (starp Edvarda ezeru un Kivu ezeru). Šeit atrodas robežšķirtne starp divu lielu upju (Kongo un Nīlas) baseiniem. Reģions izceļas ar bioloģisko daudzveidību un vērtīgo izrakteņu atradnēm.

## Ārējās saites
Piedņestras Augstākās Padomes priekšsēdētājs

**Piedņestras Moldāvu Republikas Augstākās Padomes priekšsēdētājs** ir Piedņestras Moldāvu Republikas Augstākās Padomes (PMR AP) vadītāja amats, kā arī trešais augstākais valsts amats starptautiski neatzītajā Piedņestras Moldāvu Republikā (PMR), kas kontrolē Moldovas novadu Pārdņestru.

Saskaņā ar PMR Konstitūcijas 61. pantu un Augstākās Padomes reglamentu, Augstākās Padomes priekšsēdētāju ievēlē Augstākā Padome no ievēlēto deputātu vidus, un tas parasti notiek pirmajā jaunievēlētā Augstākā Padomes sasaukuma plenārsēdē (ja vien nav nolemts citādi), aizklātā balsošanas procedūrā. Augstākā Padome var pieņemt lēmumu par atklātas balsošanas rīkošanu.

Augstākās Padomes priekšsēdētāja pilnvaras un pienākumi ir noteikti Augstākās Padomes reglamenta 14. pantā ― priekšsēdētāja galvenais pienākums ir vadīt Augstākā Padomes sēdes.

Pašreizējo PMR Augstākās Padomes priekšsēdētāju Tatjanu Zaļevsku amatā ievēlēja 2025. gada 3. decembrī.

## Priekšsēdētāju uzskaitījums

## Piezīmes un atsauces
### Piezīmes

### Atsauces
Žoržs Bido

**Žoržs-Ogistēns Bido** (; , miris ) bija Francijas politiķis. Viņš aktīvi darbojās Francijas Pretošanās kustībā un Slepenās armijas organizācijā (OAS). Bijis Francijas premjerministrs 1946. gadā un no 1949. gada līdz 1950. gadam, kā arī ārlietu ministrs (1953—1954).

## Ārējās saites
Miķelis Dancis

**Miķelis (Maiks) Reinis Dancis** (; dzimis  Rīgā, miris  Adelaidē) ir Austrālijas latviešu basketbolists, spēlēja centra pozīcijā. M. Dancis pārstāvēja Austrālijas basketbola izlasi 1964. gada Tokijas olimpiskajās spēlēs.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1939. gadā Rīgā. Otrā pasaules kara laikā emigrējis, kopā ar māti un brāli dzīvojis bēgļu nometnē Vircburgā. 1949. gadā ģimene pārcēlās uz Austrāliju. M. Danča vecākais brālis Juris Dancis arī izceļoja uz Austrāliju, tāpat bijis basketbolists, spēlējis Austrālijas izlasē olimpiskajās spēlēs.

Ģimene dzīvoja Adelaidē, tajā izaudzis dēls Rūdis Dancis.

M. Dancis ir vairākkārtējs Austrālijas čempions Dienvidaustrālijas izlases sastāvā. Pārstāvējis Austrālijas izlasi ne vien 1964. gada Tokijas olimpiskajās spēlēs, bet arī FIBA Pasaules čempionātā.

Par sasniegumiem sportā M. Dancis ir uzņemts Austrālijas basketbola slavas zālē.

## Atsauces

## Ārējās saites
Skeletons 2026. gada ziemas olimpiskajās spēlēs

**[[Skeletons]] [[2026. gada ziemas olimpiskās spēles|2026. gada ziemas olimpiskajās spēlēs]]** bija viens no 16 sporta veidiem, kas tika aizvadīts XXV ziemas olimpisko spēļu laikā. Sacensības notika *[[Cortina Sliding Centre]]* trasē, Kortīnā d'Ampeco, no 2026. gada 12. februāra līdz 15. februārim. Tajās tika izcīnīti medaļu komplekti trīs disciplīnās — vīriešiem, sievietēm un jauktajām komandām. Skeletona jaukto komandu sacensības olimpisko spēļu programmā ir iekļautas pirmo reizi.

Latviju šajās olimpiskajās spēlēs pārstāvēja divi skeletonisti — Emīls Indriksons un Marta Andžāne.

## Sacensību kalendārs

## Medaļnieki



## Medaļu kopvērtējums

## Latvijas sportisti

## Atsauces
Soģupes meži

**Soģupes meži** ir 2023. gadā izveidots dabas liegums Limbažu novada Alojas pagastā uz ziemeļaustrumiem no Alojas pilsētas.

Liegumā atrodas ES Biotopu direktīvas aizsargājamie biotopi — veci vai dabiski boreāli meži, veci jaukti platlapju meži, lakstaugiem bagāti egļu meži, staignāju meži, ozolu meži (ozolu, liepu un skābaržu meži), aluviāli meži (aluviāli krastmalu un lapieņu meži). Teritorijā atrodas pūcēm, dzeņiem un citām īpaši aizsargājamām putnu sugām piemērotas dzīvotnes. Izveidots mikroliegums baltmugurdzeņu aizsardzībai. Liegumā aug aknu sūna doblapu leženeja (*Lejeunea cavifolia*), melnsvītras cietpiepe (*Phellinus nigrolimitatus*) un laksis (*Allium ursinum*).

## Ārējās saites
* Dabas aizsardzības pārvalde
Atjaunotne

**"Atjaunotne"** (), oficiāli **Republikāniskā partija "Atjaunotne"** (), ir valdošā politiskā partija starptautiski neatzītajā Piedņestras Moldāvu Republikā (PMR), kas kontrolē Moldovas novadu Pārdņestru. Uzskata, ka partiju kontrolē pārvaldītājsabiedrība "Šerif". Kopš 2005. gada partijai ir balsu vairākums PMR parlamentā — PMR Augstākajā Padomē (PMR AP).

## Vēsture
Partija dibināta 2000. gada 24. augustā kā politiska nevaldības organizācija. Pēc tam, 2000. gada 10. decembra parlamenta vēlēšanās tā ieguva 7 no 43 vietām.

2005. gada 27. marta pašvaldību vēlēšanās partija pirmo reizi tās piecu gadu vēsturē ieguva vairākumu vietu. 2005. gada 11. decembrī tā uzlaboja savu sniegumu, iegūstot 23 no šīm 43 vietām (vēl 6 vietas ieguva sabiedrotie). Kopš 2005. gada parlamenta vēlēšanām tai ir balsu vairākums PMR Augstākajā Padomē.

Organizāciju 2006. gada 2. jūnijā oficiāli reģistrēja kā pilntiesīgu politisko partiju.

Bijušas diskusijas par partijas "Atjaunotne" nostāju attiecībā pret bijušo ilggadējo (1990—2011) PMR līderi Igoru Smirnovu viņa valdīšanas laikā. Lielākā daļa analītiķu norādīja uz partijas opozīcijas statusu, atzīmējot, ka tā nav saistīta ar Smirnovu, kura pārstāvētā partija "Republika" 2005. gada parlamenta vēlēšanās zaudēja vairākas vietas partijai "Atjaunotne". Tomēr citi apgalvoja, ka "Smirnova frakcijas" intereses ir pārstāvētas visās PMR politiskajās kustībās, tostarp "Atjaunotne".

2010. gada parlamenta vēlēšanās partija "Atjaunotne" nostiprināja savu parlamentāro vairākumu līdz 25 vietām. 2011. gada prezidenta vēlēšanās partijas priekšsēdētāja vietnieks Anatolijs Kaminskis kandidēja pret tolaik prezidenta amatā esošo Smirnovu un Jevgēniju Ševčuku, kurš kandidēja kā neatkarīgais kandidāts. Ševčuks otrajā kārtā uzvarēja Kaminski.

Ševčuka prezidentūras laikā, "Atjaunotnei" bija balsu vairākums PMR Augstākajā Padomē un partija nedaudz iebilda pret Ševčuka īstenoto politiku. Augstākā Padome 2012. gada 25. decembrī nobalsoja pret PMR valdības ierosināto jauno valsts budžetu. Tādējādi Piedņestras Moldāvu Republika pirmo reizi savas pastāvēšanas vēsturē darbojas bez pieņemta valsts budžeta. Neskatoties uz mēģinājumiem rast kompromisu un kopīgas komisijas izveidi konflikta risināšanai, šie mēģinājumi nenoveda pie nekādiem rezultātiem. Laikaposmā no 2012. līdz 2013. gadam Augstākās Padomes deputāti no "Atjaunotnes" balsoja pret vairākiem svarīgiem prezidenta Ševčuka un premjerministra Pjotra Stepanova ierosinātiem likumprojektiem, tostarp likumprojektiem, kuru mērķis bija reformēt Iekšējo ieņēmumu kodeksu un ieviest pievienotās vērtības nodokli Piedņestras Moldāvu Republikā.

2015. gada parlamenta vēlēšanās partija "Atjaunotne" nostiprināja savu vairākumu, iegūstot vēl 10 vietas Augstākajā Padomē. Uzvaru guva arī viņu kandidāts 2016. gada prezidenta vēlēšanās Vadims Krasnoseļskis, kurš ar 62,3 % balsu pārspēja tolaik prezidenta amatā esošo Ševčuku.

## Atsauces
Adams Kadirovs

**Adams Kadirovs** (; dzimis ) ir čečenu izcelsmes Krievijas amatpersona un Čečenijas vadītāja Ramzana Kadirova dēls, kurš kopš 2023. gada 5. novembra ir Čečenijas Republikas vadītāja Drošības dienesta vadītājs un kopš 2025. gada 21. aprīļa ir Čečenijas Drošības padomes sekretārs. Viens no iespējamajiem Ramzana Kadirova amata mantiniekiem.

Tolaik 15 gadus vecais Adams Kadirovs kļuva populārs pēc 2023. gada novembrī publicēta video, kurā redzams kā viņš sit ieslodzītajam, kuru apsūdzēja Korāna dedzināšanā. Video redzamās darbības izraisīja plašu nosodījumu pat no dažu prokremlisko aktīvistu puses. Neskatoties uz to, Ramzans Kadirovs publiski pauda lepnumu par sava dēla izdarīto. Pēc šī incidenta Adams Kadirovs sāka saņemt daudzus Čečenijas un Krievijas reģionālos un sabiedriskos apbalvojumus, titulus un medaļas, tostarp goda nosaukumu Čečenijas Republikas Varonis.

2025. gada aprīlī ziņots, ka Kadirovs iecelts par Čečenijas Drošības padomes sekretāru. Tobrīd viņš bija arī sava tēva galvenais miesassargs, V. Putina Čečenijas Īpašo spēku universitātes pilnvarnieks un novērotājs jaunizveidotā kadiroviešu strēlnieku bataljonā, amatā, kurā viņš iecelts 2023. gada novembrī. Līdztekus citiem amatiem, Kadirovs pārrauga arī Čečenijas policiju.

Čečenijas valdība laika posmā no 2022. gada februāra līdz 2025. gada augustam pusaudzim Kadirovam piešķīrusi 16 apbalvojumus, medaļas un ordeņus.

Saskaņā ar Čečenijas opozīcijas un neatkarīgo mediju sniegto informāciju 2026. gada 16. janvārī Adams Kadirovs Groznijā cieta autoavārijā. Mediji ziņoja, ka Kadirovs bija "kritiskā stāvoklī un tika gatavots transportēšanai uz Maskavu medicīniskai aprūpei". Pēc tam Maskavas Vnukovas lidostā nolaidās Krievijas Ārkārtas situāciju ministrijas lidmašīna An-148-100-EM, kurā, domājams, atradās Adams Kadirovs, bet tiek uzskatīts, ka drīz pēc tam ar savu lidmašīnu Maskavā ieradās viņa tēvs.

## Atsauces
Šorttreks 2026. gada ziemas olimpiskajās spēlēs

**[[Šorttreks]] [[2026. gada ziemas olimpiskās spēles|2026. gada ziemas olimpiskajās spēlēs]]** bija viens no 16 sporta veidiem, kas tika aizvadīts XXV ziemas olimpisko spēļu laikā. Sacensības notika Milānas slidošanas arēnā (*Forum di Milano*) Asago no 2026. gada 10. februāra līdz 20. februārim. Tajās tika izcīnīti medaļu komplekti 9 disciplīnās — 4 vīriešiem, 4 sievietēm un 1 jauktajām komandām.

Latviju šajās olimpiskajās spēlēs pārstāvēja divi šorttrekisti — Roberts Krūzbergs un Reinis Bērziņš. R. Krūzbergs izcīnīja bronzas medaļu 1500 metru distancē.

## Sacensību kalendārs

## Medaļnieki

### Vīrieši

### Sievietes

### Jaukti


## Medaļu kopvērtējums

## Latvijas sportisti

## Atsauces
Vienradža nāve

**"Vienradža nāve"** () ir 2025. gada ASV fantāzijas šausmu kinokomēdija, kuras režisors un scenārija autors ir Alekss Šarfmens. Filmā galvenās lomas atveido Pols Rads, Dženna Ortega, Vills Poulters, Teja Leoni un Ričards Grānts.

Filma stāsta par Eliotu Kintneru (Rads) un viņa meitu Ridliju (Ortega), kuri ceļā uz Eliota priekšnieka brīvdienu māju notriec vienradzi.

Filmas "Vienradža nāve" pirmizrāde notika  ''South by Southwest'' festivālā. Filmu izplatīja A24 un tā saņēma kopumā viduvējas kritiķu atsauksmes.

## Atsauces

## Ārējās saites
The Rip

***The Rip*** ir 2026. gada ASV asa sižeta trillera filma, kuras režisors un scenārija autors ir Džo Karahans. Filmā galvenās lomas atveido Mets Deimons, Bens Afleks, Stīvens Jans, Tejana Teilore, Saša Kalle, Katalina Sandino Moreno, Skots Edkinss un Kails Čāndlers.

Filma stāsta par policistu grupu, kuru savstarpējā uzticība sašķobās reida laikā, kad komandas locekļi viens otru tur aizdomās par mēģinājumu nozagt lielu naudas summu.

Filmas *The Rip* pirmizrāde notika  straumēšanas platformā *[[Netflix]]*. Filma saņēma pārsvarā pozitīvus kritiķu vērtējumus.

## Atsauces

## Ārējās saites
Neatkarīgs videospēļu izstrādātājs

**Neatkarīgs videospēļu izstrādātājs** ir persona vai neliela komanda, kas izstrādā videospēles bez lielu izdevēja tieša finansiāla atbalsta. Neatkarīgajiem izstrādātājiem parasti ir mazāki budžeti, ko finansē no personīgiem līdzekļiem vai kolektīvās finansēšanas (pūļa finansējums).

Neatkarīgie izstrādātāji parasti nav pakļauti izdevēju radošiem vai organizatoriskiem ierobežojumiem. Viņiem ir lielāka brīvība noteikt darba grafiku un pieeju izstrādei nekā lielajās studijās.

Neatkarīgie izstrādātāji paši veic lielāko daļu spēles izstrādes darbu, tostarp dizainu, programmēšanu un mārketingu. Neatkarīgas videospēles parasti izplata digitāli, izmantojot tādas platformas kā Steam, Itch.io, Epic Games Store un konsoles tiešsaistes veikalus. Digitālā izplatīšana samazina izdevumus un ļauj sasniegt globālu auditoriju.

## Vēsture
Neatkarīgo videospēļu izstrādātāju kustība savas saknes meklē 1980. gados, kad personīgo datoru attīstība un pieejamība ļāva entuziastiem sākt veidot spēles pat savās istabās un izplatīt tās bez lielu izdevēju tieša atbalsta. Lielbritānijā un citās Eiropas valstīs šajā laikā uzplauka tā sauktie *gultas koderi* () – jauni programmētāji, kas veidoja spēles savās istabās, izmantojot tādus datorus kā ZX Spectrum. Viņi programmēja vienkāršas spēles jau skolas gados un tās pašizdotu no mājām.

1990. gados izplatāmprogrammatūras izplatīšana kļuva par svarīgu neatkarīgo spēļu modeli. Tā ļāva izstrādātājiem piedāvāt spēles bez maksas vai ar ierobežotu funkcionalitāti un pārdot pilno versiju, saglabājot radošo kontroli un sasniedzot plašāku auditoriju. Šajā periodā spēļu radītāji turpināja darboties līdzīgi kā *gultas koderi* 1980. gados, izstrādājot spēles neatkarīgi no lielo izdevēju kontroles.

Situācija mainījās 1990. gadu beigās un 2000. gadu sākumā, kad interneta un spēļu izstrādes rīku attīstība ļāva neatkarīgiem izstrādātājiem radīt un izplatīt spēles tiešsaistē bez tradicionāliem izdevējiem. Šajā laikā parādījās arī game jam kustība, kurā izstrādātāji īsā laika posmā radīja spēļu prototipus, veicinot radošumu un kopienas veidošanos.

1998. gadā tika dibināts Independent Games Festival (IGF), kas kļuva par nozīmīgu neatkarīgo spēļu izstrādātāju atbalsta un atpazīstamības platformām. Festivāls regulāri tiek rīkots kopā ar Game Developers Conference (GDC) un piešķir balvas par inovatīvākajiem neatkarīgo spēļu projektiem. IGF un interneta izplatīšanas platformas, piemēram, Steam un Itch.io, veicināja mūsdienu neatkarīgo izstrādātāju kustības attīstību, ļaujot sasniegt globālu auditoriju ar salīdzinoši nelielu budžetu.

## Atsauces
"Sheriff" sporta komplekss

{
  "type": "ExternalData",
  "service": "geoshape",
  "ids": "Q1509390"
}

**"Sheriff" sporta komplekss** () ir 2002. gadā uzbūvēts sporta komplekss starptautiski neatzītās Piedņestras galvaspilsētas Tiraspoles rietumu pievārtē. 65 ha plašajā kompleksā ietilpst divi futbola laukumi, sporta arēna, peldbaseins, tenisa korti. Komplekss pieder uzņēmumam *"[[Sheriff]]"*, kuru 1993. gadā dibināja KGB darbinieki un kuram pieder gandrīz visi lielākie biznesi Piedņestrā. Futbola stadionā notikušas Moldovas futbola izlases spēles, tai skaitā pret Latvijas futbola izlasi. 2022. gadā, saistībā ar Krievijas iebrukumu Ukrainā, UEFA aizliedza stadiona izmantošanu Eiropas futbola spēlēm.

## Ārējās saites

* Stadiona profils ''stadiumdb.com''
Bobslejs 2026. gada ziemas olimpiskajās spēlēs

**[[Bobslejs]] [[2026. gada ziemas olimpiskās spēles|2026. gada ziemas olimpiskajās spēlēs]]** bija viens no 16 sporta veidiem, kas tika aizvadīts XXV ziemas olimpisko spēļu laikā. Sacensības notika Kortīnas bobsleja un kamaniņu trasē (*Cortina Sliding Centre*) no 2026. gada 15. februāra līdz 22. februārim. Tajās tika izcīnīti medaļu komplekti četrās disciplīnās — divnieki un četrinieki vīriešiem, kā arī monobobs un divnieki sievietēm.

Latvijas delegācijas sastāvā šajās olimpiskajās spēlēs, ieskaitot rezerves stūmēju, tika iekļauti 9 bobslejisti — piloti Jēkabs Kalenda un Renārs Grantiņš, stūmēji Matīss Miknis, Lauris Kaufmanis, Mairis Kļava, Arnis Bebrišs, Dāvis Kaufmanis, Edgars Ungurs, kā arī rezervē Edgars Nemme. Taču pirmajā treniņbraucienā olimpiskajā trasē R. Grantiņa pilotētā divnieku ekipāža piedzīvoja kritienu, un gūtā trauma pilotam liedza dalību olimpiskajās spēlēs. Līdz ar to Latvija palika tikai ar vienu komandu gan divnieku, gan četrinieku sacensībās.

## Sacensību kalendārs

## Medaļnieki

### Vīrieši

### Sievietes


## Medaļu kopvērtējums

## Latvijas sportisti

## Atsauces
Oglekļa aprite

thumbnail|upright=1.2|Oglekļa aprites diagramma
**Oglekļa aprite** ir bioģeoķīmisks cikls, kas raksturo oglekļa nepārtrauktu cirkulāciju starp Zemes galvenajām sistēmām — atmosfēru, biosfēru, hidrosfēru un litosfēru. Šajā apritē ogleklis pārvietojas dažādās ķīmiskās formās, tostarp kā oglekļa dioksīds (CO₂), organiskās vielas, karbonāti un fosilie kurināmie. Oglekļa aprite nodrošina līdzsvaru starp oglekļa uzkrāšanos un izdalīšanos, regulējot vielu plūsmas gan dabiskos, gan antropogēnos procesos. Zemes sistēmā ogleklim ir fundamentāla nozīme, jo tas ir viens no galvenajiem dzīvības ķīmiskajiem pamatelementiem un veido organisko savienojumu struktūras, kas nepieciešamas visiem dzīvajiem organismiem. Vienlaikus ogleklis piedalās arī neorganiskos procesos, piemēram, okeānu ķīmijā un nogulumiežu veidošanā. Oglekļa krātuves, tostarp atmosfēra, okeāni, augsne un nogulumieži, savstarpēji mijiedarbojas dažādos laika mērogos — no dienām un gadiem līdz tūkstošiem un miljoniem gadu.

Oglekļa aprite ietver gan salīdzinoši ātras plūsmas, piemēram, fotosintēzi, elpošanu, organisko vielu noārdīšanos un gāzu apmaiņu starp okeānu un atmosfēru, gan lēnākus procesus, tostarp ķīmisko dēdēšanu, nogulsnēšanos, apriti caur iežu ciklu un vulkānismu. Fotosintēzes procesā atmosfēras CO₂ tiek piesaistīts biomasā, savukārt elpošanā un sadalīšanās procesos tas tiek atbrīvots atpakaļ vidē. Atmosfērā esošais oglekļa dioksīds ir centrāls oglekļa aprites posms un vienlaikus nozīmīga siltumnīcas efekta gāze, tādēļ oglekļa aprite ir cieši saistīta ar Zemes klimata sistēmas regulāciju. Izmaiņas oglekļa daudzumā vienā rezervuārā var ietekmēt pārējos, mainot CO₂ koncentrāciju atmosfērā un līdz ar to siltumnīcas efektu. Oglekļa aprite ir savstarpēji saistīta arī ar citiem bioģeoķīmiskajiem cikliem, piemēram, skābekļa, slāpekļa, fosfora un ūdens apriti, kopīgi regulējot ekosistēmu produktivitāti, vielu un enerģijas plūsmas, kā arī klimata stabilitāti.

Mūsdienās īpaši nozīmīga ir cilvēka ietekme uz oglekļa apriti. Fosilo kurināmo dedzināšana un zemes lietojuma maiņa ir būtiski izjaukušas dabisko oglekļa aprites līdzsvaru, palielinot CO₂ koncentrāciju atmosfērā. Daļu šo emisiju uzņem sauszemes ekosistēmas un okeāni, kas darbojas kā oglekļa “izlietnes”, tomēr to spēja uzņemt papildu oglekli ir mainīga un ierobežota. Okeānos papildu CO₂ uzņemšana ir saistīta arī ar okeāna ķīmijas izmaiņām, tostarp paskābināšanos, kas vēl vairāk pastiprina oglekļa aprites nozīmi globālo vides un klimata pārmaiņu kontekstā.

## Ārējās saites
Tramplīnlēkšana 2026. gada ziemas olimpiskajās spēlēs

**[[Tramplīnlēkšana]] [[2026. gada ziemas olimpiskās spēles|2026. gada ziemas olimpiskajās spēlēs]]** bija viens no 16 sporta veidiem, kas tika aizvadīts XXV ziemas olimpisko spēļu laikā. Sacensības notika Džuzepes Dal Bena tramplīnā Predaco no 2026. gada 7. februāra līdz 16. februārim. Tajās tika izcīnīti medaļu komplekti sešās disciplīnās — 3 vīriešiem, 2 sievietēm un 1 jauktajām komandām. Pirmo reizi olimpisko spēļu programmā bija iekļautas sacensības sievietēm uz lielā tramplīna. Vīriešu komandu sacensības pirmo reizi tika aizvadītas pēc *Super team* formāta, kur katrā komandā ir tikai divi dalībnieki, atšķirībā no četriem tradicionālajās komandu sacensībās.

## Sacensību kalendārs

## Medaļnieki

### Vīrieši

### Sievietes

### Jaukti


## Medaļu kopvērtējums

## Atsauces
Gustavs Johans fon Budenbroks

**Gustavs Johans fon Budenbroks** (; dzimis , miris ) bija Budenbrokā dzimis vācbaltiešu izcelsmes jurists un valsts darbinieks. Vidzemes landmaršals no 1800. līdz 1803. gadam, viens no Vidzemes zemnieku brīvlaišanas likumdošanas autoriem, masons.

Studēja jurisprudenci Kēnigsbergas un Getingenes universitātē. No 1893. gada Aleksandrs I iecēla Budenbroku par Vidzemes zemnieku brīvlaišanas komitejas locekli. 1816. gadā Tērbatas universitāte piešķīra Budenbrokam doktora grādu *honoris causa* par darbiem zemnieku likumdošanā. Gustavs Johans fon Budenbroks bija Zādzenes muižas, Lielāsmuižas, Mēdzulas muižas, Gravas muižas (uz rietumiem no Mēdzulas) un Gulbēres muižas īpašnieks. Bija precējies ar gleznotāja Voldemāra fon Budberga-Benninghauzena meitu Sofiju Helēnu.

## Ārējās saites

* Baltisches Biografisches Lexikon digital
Subačus katoļu baznīca

{
  "type": "ExternalData",
  "service": "geoshape",
  "ids": "Q12674165"
}

**Subačus Sv. Asīzes Franciska baznīca** () ir  Romas katoļu dievnams, kas atrodas Lietuvas ziemeļaustrumos, Kupišķu rajona pašvaldības Subačus pilsētā. Baznīca iesvētīta 1940. gada 6. oktobrī, jau PSRS okupācijas laikā, bet 1941. gada 9. janvārī tika nodibināta neatkarīga draudze.

## Ārējās saites
Daiļslidošana 2026. gada ziemas olimpiskajās spēlēs

**[[Daiļslidošana]] [[2026. gada ziemas olimpiskās spēles|2026. gada ziemas olimpiskajās spēlēs]]** bija viens no 16 sporta veidiem, kas tika aizvadīts XXV ziemas olimpisko spēļu laikā. Sacensības notika Milānas slidošanas arēnā (*Forum di Milano*) Asago no 2026. gada 6. februāra līdz 21. februārim. Tajās tika izcīnīti medaļu komplekti piecās disciplīnās.

Latviju šajās olimpiskajās spēlēs pārstāvēja divi daiļslidotāji — Deniss Vasiļjevs un Fedirs Kuļišs.

## Sacensību kalendārs

## Medaļnieki



## Medaļu kopvērtējums

## Latvijas sportisti

## Atsauces
Agnese Dāvidsone

**Agnese Dāvidsone** (dzimusi Karaseva) ir Vidzemes Augstskolas rektore, asociētā profesore un vadošā pētniece, Latvijas Zinātņu akadēmijas korespondētājlocekle komunikācijas zinātnē.

## Dzīvesgājums
A. Dāvidsone vairāk nekā 10 gadus strādājusi žurnālistikā un akadēmiskajā vidē darbojas vairāk nekā 15 gadus. A. Dāvidsone ir ieguvusi bakalaura un maģistra grādu Vidzemes Augstskolā un doktora grādu komunikācijas zinātnē Tartu Universitātē.

2022. gada 12. oktobrī ievēlēta par Vidzemes Augstskolas (ViA) rektori, stājoties Gata Krūmiņa vietā. Par asociēto profesori un vadošo pētnieci A. Dāvidsoni Vidzemes Augstskolas rektora vēlēšanās nobalsoja 26 no 38 Satversmes sapulces dalībniekiem.

A. Dāvidsones galvenās pētniecības intereses ir mediju un informācijas pratība, digitālā pratība, pilsoniskā līdzdalība, pedagoģiskā inovācija, par šīm tēmām izstrādājot zinātniskas publikācijas.

## Atsauces

## Ārējās saites
Videospēļu programmētājs

**Videospēļu programmētājs** ir programmatūras izstrādātājs, kas specializējas videospēļu izstrādē, rakstot kodu, kas nodrošina spēles funkcionalitāti, mehāniku, mākslīgo intelektu, fiziku, grafiku un tīkla sistēmas.

## Specializācijas
Videospēļu izstrādē pastāv vairākas programmētāju specializācijas:
* Vadošais programmētājs () - piešķir darbu un izstrādā grafikus programmēšanas komandām, kā arī pārrauga jaunāko komandas dalībnieku darbu.
* Mākslīgā intelekta programmētājs () - nosaka, kā datora kontrolētie pretinieki un sabiedrotie reaģē uz spēlētāja darbībām, ļaujot tiem rīkoties reālistiski un stratēģiski. Viņi veido lēmumu kokus un neironu tīklus, cieši sadarbojoties ar spēles mehānikas dizaineriem.
* Grafikas programmētājs () - veido rīkus, kas ļauj māksliniekiem parādīt savu darbu ekrānā. Izmantojot augstākās matemātikas zināšanas, viņi ievieš sarežģītus algoritmus 2D un 3D grafikas izveidei.
* Tīkla programmētājs () - raksta kodu, kas ļauj spēlēt tiešsaistē, kā arī izstrādā drošības pasākumus, lai novērstu krāpšanos, tostarp pretapkrāpšanās sistēmas un joslas platuma pārvaldību.
* Fizikas programmētājs () - raksta kodu dabas likumiem, piemēram, gravitācijai, un nosaka, kā objekti spēlē mijiedarbojas. Viņi parasti strādā pie spēļu dzinēja izstrādes.
* Rīku programmētājs () - raksta kodu, lai automatizētu uzdevumus, padarot spēļu izstrādi vieglāku mazāk tehniskiem komandas dalībniekiem.
* Lietotāja saskarnes programmētājs () - veido grafiskās izvēlnes videospēlēs – no vienkāršām divu pogu komandām līdz sarežģītām izvēlņu sērijām.

## Izglītība un prasmes
Videospēļu programmētāji parasti ir ieguvuši bakalaura grādu datorzinātnēs, programmatūras inženierijā vai citā tehniskā jomā, kas nodrošina pamatzināšanas par programmēšanu, algoritmiem un datoru sistēmu darbību. Dažām augstskolām ir specializētas programmas, kas koncentrējas uz videospēļu programmēšanu. Turklāt šie speciālisti parasti strādā ar populārām programmēšanas valodām (piem., C++, C#) un spēļu dzinējiem (Unity, Unreal), kā arī izprot spēļu fiziku, mākslīgo intelektu un renderēšanu. Darba tirgū nereti tiek prasītas arī sadarbības prasmes un spēja strādāt komandā, jo spēļu izstrāde ir komplekss komandas process.

## Atsauces
Taburete (vulkāns)

**Taburete** () ir stratovulkāns Salvadoras Usulutanas departamentā, kas paceļas virs Klusā okeāna piekrastes līdzenuma 13 kilometrus uz austrumiem no Lempas upes, vulkānu kopas dienvidrietumu galā starp Sanvisentes un Sanmigela vulkāniem, uz rietumiem no 7 km attālā Usulutana vulkāna. Tā virsotnē atrodas labi saglabājies 150–300 m dziļš virsotnes krāteris ar zemāko daļu austrumos. No krātera dienvidu puses paceļas faktiskā virsotne, kas pārsniedz krātera malas augstumu.

Vulkāns ir pagarināts ziemeļrietumu-dienvidaustrumu virzienā un saplūst ar Tekapas vulkānu ziemeļrietumos, kas ir par to ap 300 metru augstāks. Ģeoloģiski nesena sacietējušas lavas plūsma nolaižas pa dienvidu malu. Lomapačas konuss apakšējā dienvidaustrumu malā agrāk barojis biezu lavas plūsmu, kas pavirzījusies vienu kilometru. Pēdējā izvirduma vecums nav zināms, domā, ka pēdējos 10 000 gados tāds nav noticis, un vulkāna holocēna nogulumi nav pētīti. Vulkāna ieži galvenokārt ir bazalts (īpaši pikrobazalts, kas bagāts ar olivīnu) un andezīts.

Tiešā vulkāna tuvumā nav apdzīvotu vietu. Tuvākā apdzīvotība ir Losorkonesas ciemats 2,5 km uz dienvidiem un Tekapanas pilsētiņa 5 km uz ziemeļaustrumiem. Vulkāna novietojums ļauj tālu pārskatīt valsti līdz okeānam dienvidu virzienā, tomēr to reti apmeklē tūristi un nav tūrisma infrastruktūras.

## Atsauces

## Ārējās saites
Valodu māja

**Valodu māja** ir nevalstiska organizācija un kultūrtelpa Rīgā, kura sniedz valodas apguves un tulkošanas pakalpojumus. Tajā ietilpst grāmatnīca, valodu apguves un mācīšanās centrs, atpūtas centrs, grāmatu antikvariāts, izdevniecība un minimuzejs. Nākotnē plānots izveidot pilnvertīgu pirmo valodu muzeju Latvijā. 

Organizācija pārdod mācību materiālus, grāmatas un ārvalstu autoru darbus, kā arī rīko dažādus pasākumus un projektus, uztur valodu muzeju un iesaistās valodniecības popularizēšanā.

## Vēsture
Valodu mājas dibinātāju Snorri Karkonenu-Svensonu jau kopš agra vecuma saistīja valodniecības dažādo aspektu izzināšana, dzimtajā pilsētā Oslo viņš bieži apmeklēja grāmatu antikvariātus un vietas, kurās noskaidrot vairāk par dažādiem būtiskiem jautājumiem, kas saistīti ar politiku, kultūru, literatūru un vēsturi, kā arī valodām. Pēcāk S. Karkonens-Svensons, piedaloties apmaiņas programmā Rīgā, uzsāka mācības Latvijas Kultūras akadēmijā, kur viņš iesaistījās LKA un LKA Nordistikas centra Ziemeļvalstu literatūras klāsta attīstīšanā un papildināšanā. Studējot filoloģiju un interesējoties par grāmatām, kā arī iegūstot valodnieces un Jāņa Endzelīna audzēknes Rasmas Grīsles personīgo bibliotēku, viņš nolēma dalīties ar lasāmvielu, 2018. gada rudenī dibinot Valodu māju.

2025. gada 1. un 2. februārī Rīgā Valodu māja organizēja valodu festivālu “Avots”, kurā tika akcentēta valodu daudzveidība un mazāk lietotās valodas (latgaliešu, lībiešu, veraviešu), kā arī to loma sabiedrībā.

## Valodu apguve un tulkošana
Valodu māja piedāvā valodu apgūšanu gan klātienē, gan tiešsaistē. Organizācija nodrošina iespēju arī uzņēmumiem gūt sistemātisku atbalstu valodu prasmju apgūšanā. Tā izdod gan fiziskus, gan digitālus darbus, kas palīdz valodas apguvei. Valodu māja piedāvā arī tulkošanas pakalpojumus.

## Izdevējdarbība
Valodu māja izdod gan savus, gan citu izdevniecību darbus, tostarp darbus latgaliešu valodā un literatūru bērniem. Izdevējdarbība ir attīstīta trīs galvenajos virzienos: tulkojumos, esejistikā un valodniecībā. Izdevumi aptver bilingvālo literatūru, dzeju, LGBT+ tematiku, norvēģu autoru darbus un citus literatūras žanrus.

## Grāmatu kolekcija
Valodu mājas bibliotēka sastāv no dāvinājumiem. Pamatkolekcija galvenokārt balstās uz valodnieces Rasmas Grīsles (1922-2013) un Snorres Karkonena-Svensona grāmatu krājumiem, arī uz Ūlafa M. V. Jansena, Trumsē Universitātes profesora, dāvinājumu.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Oficiālā tīmekļa vietne
Usulutans

**Usulutans** () ir stratovulkāns Salvadoras austrumu daļā Usulutanas departamentā, augstums: 1449 m. Tas atrodas andezīta un bazalta-andezīta vulkānu grupas dienvidaustrumu daļā, kuras galējie punkti ir Sanmigela un Sanvisentes vulkāni. Tuvākais no šīs grupas ir vecākais stratovulkāns Eltigre, kas atrodas 7 km uz ziemeļaustrumiem no Usulutana. Serronanzala virsotne un piroklastiskais konuss Usulutanas ziemeļaustrumu nogāzes pakājē ir jaunāki par pārējo kalnu, jo tie ir izveidojušies holocēna laikā. Plašais krāteris, kura diametrs ir 1,3 km, ir nobrucis no austrumu puses uz apakšējo nogāzi. Lai gan daži avoti apgalvo, ka vulkānam vispār nav redzama krātera un tā vietā slejas divas dvīņu virsotnes, krāteris ap virsotnēm no augšas ir labi redzams.

Pēc augstuma Usulutans ieņem 95. vietu starp 1274 Salvadoras vulkāniem.

Pēdējā lielā izvirduma datums nav zināms, tiek minēts laiks pirms 10 000 gadiem vai nedaudz nesenāks, lai gan pastāv pieminējumi par nelielu aktivitāti 1878. gadā, bet valsts arhīvos minēts 1450. gads. Visam Usulutanas-Tekapas vulkānu kompleksam raksturīgs mikroseismiskums, kas liek valdībai uzskatīt tos par joprojām bīstamiem. Nogāzes parasti ir vecas, dziļi erodētas ar ūdenstecēm un klātas ar mežu, kā arī kafijas, apelsīnu un mango stādījumiem, bet dienvidu nogāzē ir sastopamas ģeoloģiski nesenas lavas plūsmas. Usulutanas pilsēta atrodas 7 km uz dienvidiem no vulkāna, tuvākā pilsētiņa ir Kalifornija 4,5 km uz ziemeļiem no tā. No Kalifornijas uz Usulutanu ved kalnu kāpšanas maršruts, reklāmas nolūkos Usulutans reizēm tiek saukts par "Salvadoras Maču Pikču", vienā no virsotnēm atrodas klintsbluķis "Saķēdētais akmens" (*Piedra encadenada*). No virsotnes cita starpā saskatāms Klusā okeāna Hikilisko līcis, Usulutanas pilsēta un Taburetes vulkāns.

## Attēli

Cerca de Alegría, Volcán Usulután, El Salvador (12-2010) - panoramio.jpg|Skats no ziemeļiem 2010. gadā
Volcanoes near Usulután, El Salvador.jpg|Vulkāni Salvadoras austrumos. No kreisās - Usulutans, Eltigre, Činameka, Sanmigels


## Atsauces

## Ārējās saites
Autoceļš V1452

|}
|}

**V1452** autoceļš **Džūkste-Irlava-Jaunsāti** ir Latvijas vietējais autoceļš, kas savieno Džūksti, Irlavu un Jaunsātus. Autoceļš ir  garš, klāts ar grants un asfalts segumu un atrodas Tukuma novadā. 

Autoceļā uz 26,7 kilometra atrodas Mūrnieku tilts pār Vecupi, kas ir viens no Latvijas industriālā mantojuma objektiem. Akmens mūra tiltu ar trim velvēm uzbūvēja 19. gs., kad Abavas Vecupes gultne bijusi daudz platāka nekā mūsdienās, tāpēc tilts ir salīdzinoši garš – gandrīz 18 m. Pēc postījumiem Otrā pasaules kara laikā tiltu atjaunoja ar 2 velvēm, 2008. gadā to atjaunoja vēlreiz, izveidojot arī pievedceļu un uzbērumu. 
thumb|Mūrnieku tilts pār Vecupi 2009. gadā