open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Mārtiņš Rubenis

**Mārtiņš Rubenis** (dzimis  Rīgā) ir bijušais latviešu kamaniņu braucējs, šobrīd kamaniņu braukšanas treneris un inženieris-mehāniķis. Pirmais sportists neatkarīgās Latvijas sporta vēsturē, kas izcīnījis medaļu ziemas olimpiskajās spēlēs (bronza 2006. gadā Turīnā), vēl ir izcīnījis bronzu Latvijas komandas sastāvā  komandu stafetē.

## Karjera
M. Rubenis trenēties kamaniņu braukšanā sācis no 9 gadu vecuma, vēlāk iestājies Murjāņu sporta ģimnāzijā. Pirmā trenere bija Vera Zozuļa, olimpiskā čempione kamaniņu sportā. Vēl trenējies pie Edītes Tučas, Daces Gods-Romanovskas, Jāņa Ozoliņa, Pētera Cīmaņa, Jāņa Liepas, Mihaila Arhipova. Studējis un absolvējis Latvijas Sporta pedagoģijas akadēmiju.

1998. gadā kļuvis par Pasaules junioru čempionu. Piedalījies piecās ziemas olimpiskajās spēlēs (, , , , ). 1998. gadā Nagano ieņēma 14. vietu, pēc četriem gadiem Soltleiksitijā nefinišēja (piedzīvoja kritienu). 2006. gada olimpiskajās spēlēs Turīnā M. Rubenis izcīnīja bronzas medaļu, kas bija pirmā medaļa neatkarīgai Latvijai ziemas olimpiskajās spēlēs. 2010. gadā Vankūverā viņš ieņēma 11. vietu, savukārt 2014. gadā Sočos individuāli izcīnīja 10. vietu. Toties komandu stafetē, kas Soču olimpiskajās spēlēs piedzīvoja debiju olimpiskajā programmā, M. Rubenis Latvijas komandas sastāvā ieguva savu otro olimpisko bronzas medaļu.

Ar panākumiem startējis Pasaules čempionātos, kur izcīnījis divas sudraba un vienu bronzas medaļu, tāpat vairākas medaļas izcīnījis Eiropas čempionātos un Pasaules Kausa izcīņā.

2006. gadā saņēmis balvu kā Latvijas Gada sportists.

Pēc starta 2014. gadā Soču olimpisko spēļu individuālajās sacensībās M. Rubenis paziņoja, ka pēc olimpiskajām spēlēm beidz profesionāla kamaniņu braucēja gaitas. Šobrīd strādā par Latvijas nacionālās un junioru izlases treneri, kamanu mehāniķi un inženieri-konstruktoru.

## Ārpus sporta
M. Rubenis ir pazīstams arī ārpus sporta kā **DJ FoTu** un **DJ Betons** — deju un *lounge* mūzikas dīdžejs. Tāpat viņš ir zināms kā sabiedriski aktīvs cilvēks, piedalījies starptautiskās akcijās par cilvēktiesību ievērošanu. Par M. Rubeni ir uzņemta Viestura Kairiša 2009. gada dokumentālā filma "Loengrīns no Varka Kru".

## Privātā dzīve
Precējies — sieva modele, konkursa Miss Visums dalībniece, vēlāk gleznotāja Ieva Kokoreviča — pēc kāzām 2016. gadā pieņēmusi vīra uzvārdu — Ieva Rubene. Šī ir M. Rubeņa otrā laulība, pirmā sieva bija Polijas pilsone Marija.

## Panākumi

### Olimpiskās spēles

### Citas sacensības
* 1998. gads — Pasaules junioru čempionātā 1. vieta
* 1999. gads — Pasaules čempionātā 17. vieta
* 2000. gads — Pasaules čempionātā 11. vieta
* 2000. gads — Pasaules kausa kopvērtējumā 18. vieta
* 2001. gads — Pasaules čempionātā 29. vieta
* 2001. gads — Pasaules kausa kopvērtējumā 25. vieta
* 2002. gads — Eiropas čempionātā 15. vieta
* 2002. gads — Pasaules kausa kopvērtējumā 34. vieta
* 2003. gads — Pasaules čempionātā 2. vieta komandai
* 2011. gads — Pasaules čempionātā 10. vieta
* 2013. gads — Pasaules čempionātā 12. vieta

## Atsauces

## Ārējās saites

* LOV profils
Orhūsa

**Orhūsa** (, no 1948. gada līdz 2010. gada 31. decembrim — *Århus*, ) ir ostas pilsēta Dānijā, Jitlandes pussalas austrumu krastā. Otrā lielākā pilsēta Dānijā, Orhūsas āmtes centrs. Orhūsa 2017. gadā bija viena no divām Eiropas kultūras galvaspilsētām.

Apmetne Orhūsas vietā bijusi jau vikingu laikos. 1201. gadā pilsētā tika likts katedrāles pamatakmens. Orhūsa visus gadsimtus attīstījusies kā ostas pilsēta. Pilsētas strauja attīstība sākās 19. gadsimta vidū, kad Orhūsu sasniedza dzelzceļa līnija.

## Pilsētā dzimuši
* Makss Heindels (*Max Heindel*; 1865—1919) — mistiķis
* Ole Rēmers (1644—1710) — astronoms
* Bjarne Stroustrups (*Bjarne Stroustrup*; 1950) — programmētājs
* Ole Vorms (*Ole Worm*; 1588—1654) — ārsts un kolekcionārs

## Atsauces

## Ārējās saites
Refraktors

thumb|300px|Galileja refraktora optiskā shēma
thumb|200px|Keplera teleskops ar ekvatoriālo montāžu
thumb|200px|Apohromatiskais refraktors
**Refraktors** (lēcu teleskops) ir optiskā teleskopa paveids, kura objektīvs sastāv no vienas vai vairākām lēcām.

Refraktors ir teleskops, kas lauž vai liec gaismu, izmantojot lēcas. Šis lauzums liek paralēliem gaismas stariem saplūst fokusa punktā un tiem, kas nav paralēli, lūzt fokālajā plaknē. Tas dod iespēju redzēt tālus objektus skaidrāk un palielināti. Refraktori ir līdzīgi mikroskopiem.
Monokulārs ir refraktora paveids.

Parastajiem refraktoriem ir divas lēcas — objektīva un okulāra lēca. Objektīva lēca sastāv no diviem stikla gabaliem ar dažādu izkliedētspēju. Lēcu izliekumi ir izstrādāti tā, lai ierobežotu krāsu un sfērisko novirzi. Objektīva lēca ir izliekta, tas nozīmē, ka tās vidusdaļa ir biezāka, bet malas — plānākas. Šīs lēcas tiek izmantotas arī fotoaparātos, lai sakopotu gaismu vienā punktā, izveidojot reālu attēlu. Otra lēca, kas izmantota šajā teleskopā, ir okulāra lēca, kas palielina attēla izmēru kā ar palielināmo stiklu. Kad gaisma ceļo cauri objektīva lēcai, gaisma lūst un izveido reālu attēlu tuvu okulāra lēcai, tad tā palielina attēlu.

## Vēsture
Vissenākie teleskopi bija tieši refraktori, ieskaitot slaveno un ļoti vienkāršo teleskopu, ko izgatavojis un izmantojis Galileo Galilejs 17. gadsimta sākumā. Ar to Galilejs atklājis četrus Jupitera pavadoņus.

## Skatīt arī
* Teleskops
Radiointerferometrs

**Radiointerferometrs** ir instruments radioastronomiskiem novērojumiem, kas sastāv no divām vai vairākām radioteleskopa antenām, kas novietotas noteiktā attālumā viena no otras. Jo lielāks attālums starp antenām, jo augstāka tā izšķirtspēja. Radiointerferometrs ļauj realizēt astronomijā lielāko iegūstamo izšķirtspēju, kas sasniedz 10−5 leņķa sekundes.
Neitronu zvaigzne

thumb|300px|Neitronu zvaigznes uzbūves shēma
**Neitronu zvaigzne** ir zvaigzne evolūcijas beigu stadijā, kurai ir ārkārtīgi mazs diametrs, augsta temperatūra un ārkārtīgi liels blīvums. Neitronu zvaigznes izveidojas no pārmilzu zvaigznes kodola gravitācijas kolapsa rezultātā, ja zvaigznes kodola masa ir 1,4 līdz 2—3 Saules masu robežās.

## Skatīt arī
* Magnetārs — neitronu zvaigzne ar īpaši spēcīgu magnētisko lauku
* Neitronijs
Nova

**Nova** (no  — 'jauna [zvaigzne]') ir zvaigzne, kuras spožums eksplozijas rezultātā pēkšņi pieaug simtiem tūkstošu reižu un pēc tam pakāpeniski samazinās līdz sākotnējam spožumam. Pēc mūsdienu priekšstatiem, nova ir dubultzvaigzne ar tuvu esošiem sistēmas komponentiem, kurā notiek ūdeņraža pārplūšana no dubultsistēmas parastās zvaigznes uz balto punduri, līdz tā masas spiediens pārsniedz kritisko robežu un tā apvalkā notiek kodoltermisks sprādziens. Pašu balto punduri šis sprādziens maz ietekmē, jo tiek nomests tikai iegūtais ūdeņraža apvalks un process var atsākties no jauna, tādēļ novas, atšķirībā no pārnovām, var sprāgt daudzkārtīgi.

## Hēlija novas
Hēlija novas ir teorētisks novu paveids, kurām trūkst ūdeņraža spektrālās līnijas zvaigznes izstarotās gaismas spektrā. Ūdeņraža spektrālo līniju trūkumu iespējams izraisa hēlija, kas veido čaulu ap balto punduri, eksplozija. Hipotēze par hēlija novu eksistenci pirmo reizi tika izvirzīta 1989. gadā un pirmā hēlija nova V445 Puppis tika atklāta 2000. gadā. Kopš tā laika ir atklātas vēl 4 hēlija novas.

## Atsauces

## Ārējās saites
Rentgenteleskops

**Rentgenteleskops** ir teleskops kosmisko objektu rentgenstarojuma uztveršanai un reģistrēšanai. Rentgenteleskopus novieto orbitālajās observatorijās, jo līdz Zemes virsmai kosmisko objektu rentgenstarojums nenonāk.
Reflektors

thumb|300px|Ņūtona reflektora optiskā shēma
**Reflektors** (spoguļteleskops) ir optiskā teleskopa paveids, kura objektīvs ir ieliekts sfērisks vai parabolisks spogulis. Pirmo reflektoru uzbūvēja Īzaks Ņūtons 1668. gadā.

## Ārējās saites
Radioteleskops

thumb|200px|64 metru radioteleskops Pārksa observatorijā Austrālijā
**Radioteleskops** ir teleskops kosmisko objektu radiostarojuma uztveršanai un reģistrēšanai. Radioteleskops sastāv no antenas (visbiežāk liela diametra paraboloīda formas metāla atstarotāja antenas) un starojuma uztvērēja — radiometra. Atsevišķam radioteleskopam ir neliela izšķirtspēja (ne augstāka par 1'), tās paaugstināšanai izmanto radiointerferometru.

## Radioteleskopi Latvijā

Latvijā lielākais radioteleskops RT-32 atrodas Ventspils rajona Ances pagasta Irbenē. Tā antenas diametrs ir 32 m, tas ir lielākais Baltijā un Ziemeļvalstīs. Būvēts PSRS  militāriem mērķiem: spiegošanai, sakaru pārtveršanai. Pēc Latvijas neatkarības atjaunošanas teleskopa darbība atjaunota, un tagad tas tiek izmantots astronomijā, pētnieciskos nolūkos, piedalās starptautiskos projektos. Irbenē blakus atrodas mazāks 16 m diametra radioteleskops RT-16.

## Skatīt arī
* Atacama Large Millimeter Array
Radiogalaktika

**Radiogalaktika** ir aktīvā galaktika, kam salīdzinājumā ar parastām galaktikām ir anomāli intensīvs starojums radioviļņu diapazonā.
Radiants

thumb|right|250px|Meteoru plūsma un radiants (apzīmēts ar 0)
**Radiants** — debess sfēras punkts, no kura šķietami nāk visi vienas meteoru plūsmas meteori. Faktiskās meteoru trajektorijas ir paralēlas, taču tie šķiet izlidojam no viena punkta perspektīvas efekta dēļ.
Radiācijas joslas

**Radiācijas joslas** ir magnetosfēras iekšējie apgabali, kuros debess ķermeņa magnētiskais lauks notur lādētās daļiņas.
Regolīts

**Regolīts** ir irdens materiāls, kas klāj atmosfēras neieskautu planētu, pavadoņu un asteroīdu virsmu un veidojas mikrometeorītu erozijas rezultātā.

## Ārējās saites
Riets

right|250px|thumb|Saulriets
**Riets** ir debess spīdekļa pazušana zem matemātiskā horizonta. Saulei un Mēnesim riets ir diska augšējās malas pazušana zem matemātiskā horizonta.

## Ārējās saites
Rotācijas periods

**Rotācijas periods** ir laika intervāls, kurā planēta vai cits debess ķermenis veic vienu apgriezienu ap asi attiecībā pret zvaigznēm. Arī diennakts.
Neidentificēts lidojošs objekts

[thumb|330x330px|"GIMBAL" [Pentagons|Pentagona NLO video, 2015. gada janvāris]]
[thumb|250px|Iespējama NLO virs [Ņūdžersijas attēls, ASV 1952. gads]]
**Neidentificēts** jeb **neatpazīts lidojošs objekts** (saīsinājumā **NLO**) ir gaismas parādība atmosfērā vai fizisks objekts, kura izcelsme subjektīvu vai objektīvu iemeslu pēc nav zināma. Pēc fiksēto novērojumu izmeklēšanas lielāko daļu NLO identificē kā zināmus objektus vai atmosfēras parādības, tomēr neliels skaits novērojumu paliek neizskaidroti.

Bieži par NLO sauc objektus, par kuru izcelsmi uzskata citas planētas vai galaktikas. Saīsinājumu NLO reizēm kļūdaini atšifrē kā "*nezināms* lidojošs objekts", un sarunvalodā uz tiem var atsaukties kā "lidojošajiem šķīvīšiem".

Ziņojumu skaits par iespējamiem NLO strauji pieauga pēc pirmā plaši publicētā ASV novērojuma, par kuru ziņoja privātais pilots Kenets Arnolds 1947. gada jūnijā, tā rodoties populārajiem jēdzieniem "lidojošais šķīvītis" un "lidojošs disks".

## NLO Latvijā
Arī Latvijā ir bijuši vairāki NLO novērojumi. Bieži tie novēroti virs Liepājas ezera, Rīgā, Daugavpilī, Višķu pagastā un citur.

2008. gada 22. jūnija naktī tika nofilmēts NLO virs Liepājas ezera. Tas bija lodveida gaismu izstarojošs objekts.

## Atsauces

## Ārējās saites
HK 21e

**HK 21e** - Vācijas kompānijas Heckler & Koch galveno uzdevumu ložmetēja HK 21 uzlabots modelis. Šis modelis tika izlaists eksportam („e” nozīmē „*export*”). Kompānija pašlaik ražo HK 21e kopa ar HK 23e, kas ir ļoti līdzīgs HK 21e Tas ietilpst vairāku valstu policijas bruņojumā, savulaik to izmantoja arī ASV specvienība *Delta Force*.

## Parametri

* Tips: Vieglais ložmetējs
* Ražotājvalsts: Vācija
* Gads: 1982
* Kalibrs: 7,62 mm
* Masa (ar tukšām magazīnām, uz divkāja): 9,3 kg
* Stobra garums: 55 cm
* Kopējais garums: 114 cm
* Platums: 13,3 cm
* Augstums: 20,98 cm
* Munīcija: 7,62 x 51 mm NATO (.308 Win)
* Padeve: 20, 30 ložu magazīnas, 80 ložu diskveida magazīna, 50, 100 ložu patronlente
* Uguns temps: 800 šāviņi/min

## Raksturojums

HK 21 tika izstrādāts piecdesmito gadu beigās, bet to izlaida 1961. gadā. Vēlāk, 1971. gadā tika izlaisti uzlabotie modeļi HK 21A1 un HK 23A1. 80 gadu sākumā ražošana pārorientējās uz HK 21e un HK 23e. 

Šī ložmetēja maunīcijas padeve notiek ar sadalītu posmu patronlenti. Ar speciālu adapteru ierocī var izmantot arī HK G3 magazīnas. Tam ir viena no vienkāršākajām stobra caurules nomaiņām, kas jebkad izstrādātas. Ložmetēju var lietot no divkāja, trijkāja, kā arī vienkārši atbalstot pret plecu. Mēlīšu mehānisms var tikt uzstādīts šaušanai vienas lodes, kontrolētu 3 ložu un pilnīgi automātiskā režīmā. HK 21e ložu šaušanas attālums ir 1200 m, šis attālums var mainīties atkarībā no šāviņa novirzes vēja ietekmē. HK 21e izmanto bruņotie spēki Meksikā, Portugālē, Taizemē, Peru, Somijā, Ekvadorā un citās valstīs. Tas tiek izmantots arī Zemessardzes kājnieku brigāžu un Zemessardzes studentu bataljona apmācībām Latvijā.

## Ārējās Saites

HK 21e Gallery
Internacionālā Darbaļaužu fronte

thumb|300px|Interfrontes dibināšanas kongresa prezidijs LKP CK Politiskās izglītības namā.

**Latvijas PSR Internacionālā Darbaļaužu fronte** () jeb **Interfronte** () bija LKP inspirēta sabiedriskā organizācija Latvijā (1989-1991), kas cīnījās par PSRS saglabāšanu un pret Latvijas neatkarības atjaunošanu.

## Darbība
Dibināja LKP reakcionārā spārna krievvalodīgie biedri 1989. gada 7. janvārī kā pretsvaru 1988. gada 8. oktobrī dibinātajai Latvijas Tautas frontei. Tā izmantoja LKP un Padomju Armijas infrastruktūru - izdeva laikrakstu «*Единство*» (Vienotība), no ārzemju radiostaciju slāpētājiem izveidoja savu radiostaciju «*Содружество*» (Sadraudzība). Interfrontes vadītāji bija Igors Lopatins un Anatolijs Aleksejevs, dibinātāju vidū bija arī Tatjana Ždanoka. 1989. gada vasarā tās pārstāvji piedalījās PSRS Apvienotās Darbaļaužu frontes dibināšanā.

Barikāžu laikā Interfrontes vadība 1991. gada 15. janvāra mītiņā ASK stadionā Rīgā sapulcināja ap 10 000 dalībnieku. „Latvijas tautas sapulces” ietvaros pieņemtā Latvijas sabiedrības glābšanas komitejas politiskajā paziņojumā tika paziņots, ka tā uzskata 1990. gada 4. maija deklarāciju par spēkā neesošu un Padomju Latvijai ir jāpaliek atjaunotās PSRS sastāvā. Barikāžu aizstāvji gaidīja Interfrontes mītiņa dalībnieku gājienu uz Rīgas centru, tas nenotika, tomēr no Padomju armijas helikopteriem tika kaisītas Interfrontes skrejlapas.

## Likvidācija
Augusta puča laikā Latvijas Republikas Augstākā padome, sakarā ar apsūdzību valsts apvērsuma mēģinājumā Interfrontes darbību 1991. gada 24. augustā apturēja, un 10. septembrī izbeidza.

Darbošanās Interfrontē pēc 1991. gada 13. janvāra vēlāk tika izmantota kā pamats nepilsoņu aizliegumam naturalizēties, bet Latvijas pilsoņiem tikt ievēlētiem Saeimā un pašvaldībās. Šis aizliegums 2000. un 2006. gadā tika pārsūdzēts Satversmes tiesā.

## Norādes
* „Antoloģija politikā un tiesībās”. — RaKa, Rīga 2003.  (1989. gada 8. janvāra Interfrontes darbības galveno virzienu deklarācija) I daļa, 227.—228. lpp.

## Ārējās saites
* Latvijas Republikas  Augstākās Padomes 1991. gada 24. augusta vakara sēdes stenogramma un lēmums par Interfrontes darbības apturēšanu
* Latvijas Republikas  Augstākās Padomes 1991. gada 10. septembra vakara sēdes stenogramma un lēmums par Interfrontes darbības izbeigšanu
* Tatjanas Ždanokas un Jāņa Škapara intervijas, daļēji par Interfronti
Kālija hlorīds

**Kālija hlorīds** (KCl) ir balta kristāliska viela, kas šķīst ūdenī. Tehniskais kālija hlorīds dzelzs sāļu piemaisījumu dēļ mēdz būt sarkanīgs.

## Atrašanās dabā
KCl ir sastopams dabā tīrā veidā minerālos silvīnā un karnalītā, vai arī maisījumā ar nātrija hlorīdu (silvinīts).

## Iegūšana
Laboratorijas apstākļos tīru kālija hlorīdu iegūst, reaģējot kālija hidroksīdam ar sālsskābi: 
:KOH + HCl → KCl + H2O

Rūpnieciski kālija hlorīdu iegūst no silvinīta.

## Izmantošana
Kālija hlorīds ir galvenā kālija savienojumu rūpnieciskā izejviela. Kālija hlorīdu dažreiz lieto par minerālmēslojumu, lai arī tas nav sevišķi piemērots augiem, jo satur hlorīdjonu. Tas ir vislētākais kālija sāls.

Izmanto kā piedevu pie vārāmā sāls (pārtikas piedeva **E508**).
Anatolijs Gorbunovs

**Anatolijs Gorbunovs** (dzimis ) ir latviešu politiķis, Latvijas Republikas Augstākās Padomes priekšsēdētājs (1990—1993).

## Dzīvesɡājums
Dzimis 1942. gada 10. februārī Pildas pagastā zemnieka Valeriāna Gorbunova ģimenē. Mācījās Rīgas celtniecības tehnikumā, no 1959. gada strādāja Nīkrāces padomju saimniecībā, vēlāk studēja Rīgas Politehniskajā institūtā, kur bija komjaunatnes sekretārs. Pēc RPI beigšanas 1970. gadā bija Rīgas pilsētas Kirova rajona komjaunatnes komitejas pirmais sekretārs, no 1974. gada Latvijas Komunistiskās partijas (LKP) Kirova rajona nodaļas vadītājs, vēlāk pirmais sekretārs.

1978. gadā beidza mācības PSKP CK Sabiedrisko zinātņu akadēmijā, no 1982. gada bija LKP Rīgas pilsētas komitejas sekretārs, no 1984. gada LKP CK administratīvo orgānu nodaļas vadītājs.
1987. gadā, ieņemdams LKP CK sekretāra amatu ideoloģijas jautājumos, sabiedriskajos medijos nosodīja Latvijas Cilvēktiesību aizsardzības grupas Helsinki 86 ziedu nolikšanu 1987. gada 14. jūnijā un 23. augustā pie Brīvības pieminekļa Rīgā. 
No 1988. līdz 1990. gadam Gorbunovs bija Latvijas Komunistiskās partijas CK sekretārs, no 1989. ɡada Latvijas PSR Augstākās Padomes Prezidija priekšsēdētājs. Šajā amatā būdams, viņš atbalstīja Latvijas Tautas frontes izveidi un no 1990. līdz 1993. gadam pildīja Latvijas Republikas Augstākās Padomes priekšsēdētāja pienākumus, tādējādi bija pirmais Latvijas Republikas valsts vadītājs pēc neatkarības atjaunošanas. 

1993. gadā Gorbunovs bija viens no partijas "Latvijas ceļš" dibinātājiem, 1993.—1995. gadā 5. Saeimas priekšsēdētājs.
No 1995. līdz 2002. gadam bija ievēlēts 6. un 7. Saeimā no "Latvijas ceļa" un ieņēma dažādus amatus. A. Šķēles pirmajā kabinetā bija vides aizsardzības un reģionālās attīstības ministrs. A. Šķēles otrajā kabinetā bija vides aizsardzības un reģionālās attīstības ministrs. G. Krasta kabinetā bija vides aizsardzības un reģionālās attīstības ministrs, īsu laiku arī ekonomikas ministrs. V. Krištopana kabinetā bija satiksmes ministrs. A. Šķēles trešajā kabinetā bija satiksmes ministrs. A. Bērziņa kabinetā bija satiksmes ministrs.

1999. gadā tika izvirzīts par kandidātu prezidenta vēlēšanās. 2003. gadā ievēlēts par akciju sabiedrības "Latvijas valsts meži" padomes priekšsēdētāju.

## Apbalvojumi

* PSRS Goda zīmes ordenis (1981);
* LPSR Augstākās Padomes Prezidija Goda raksts;
* Latvijas Universitātes Goda biedrs (1991);
* Triju Zvaigžņu ordenis, II šķira (1995);
* Dānijas Dannebroga (Dānijas Karoga) ordenis, 1. pakāpes komandors (1997);
* Igaunijas Māras Zemes krusta ordenis, 1. šķira (2002);
* Baltijas Asamblejas medaļa (2011);
* Cicerona balva (Latvijas Zinātņu akadēmija, 2012)

## Literatūra
* Kārina Pētersone, Ilze Būmane: *Valstsvīrs Anatolijs Gorbunovs.* Zvaigzne ABC, Rīga 2021, ISBN 978-9934-0-9244-2.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Biogrāfija Saeimas portālā
* Latvijas Komunistiskās partijas CK biroja sēdes protokols Nr.47 par 1987. gada 23. augusta demonstrācijām Rīgā
Nātrija nitrāts

**Nātrija nitrāts** (NaNO3) ir balta, kristāliska viela, kas šķīst ūdenī. Līdz 19. gs. tas bija galvenā slāpekļa savienojumu (slāpekļskābes) izejviela. Lielākās nātrija nitrāta atradnes atrodas Čīlē, tāpēc to dažreiz sauc arī par **Čīles salpetri**.

## Iegūšana
Mūsdienās slāpekļskābi ražo, oksidējot amonjaku, un pašu nātrija nitrātu dažreiz iegūst nātrija hidroksīda vai karbonāta reakcijā ar slāpekļskābi:

:Na2CO3 + 2HNO3 → 2NaNO3 + CO2 + H2O

## Izmantošana
Agrāk slāpekļskābi ražoja no nātrija nitrāta un sērskābes:

:2NaNO3 + H2SO4 → 2HNO3 + Na2SO4

Šī reakcija ir eksotermiska un slāpekļskābe izdalās gāzveida formā (lai iegūtu šķidrumu, to ir jākondensē).

Līdz Pirmajam Pasaules karam nātrija nitrātu plaši izmantoja par izejvielu slāpekļskābes un ar to saistīto sprāgstvielu ražošanā. Lai arī nātrija nitrātu ir iespējams lietot par izejvielu šaujampulvera ražošanai, tas tomēr nav tik efektīvs, kā kālija nitrāts, jo ir higroskopisks. Pārtikas rūpniecībā nātrija nitrātu dažreiz lieto par konservantu (**E251**).
Prettanku suņi

**Prettanku suņi** jeb **suņu mīnas** ir suņi, kas ekipēti ar speciālu spridzekļu somu, kas eksplodē, kad tie ir palīduši zem tanka. Suņi tiek iepriekš speciāli apmācīti un turēti bada stāvoklī, tāpēc galvenā motivācija, lienot zem ienaidnieka tankiem un bruņu transporta, ir ēdiena meklēšana. 
Sunim palienot zem tanka, neliela koka svira, saskaroties ar tanka korpusu, detonē spridzekli.

Šādi apmācīti suņi tika sagatavoti Padomju Savienībā Otrā pasaules kara laikā, cīņai ar vāciešu tankiem. Barbarosas operācijas sākumposmā, kad bija nepieciešams pēc iespējas ātrāk apstādināt vācu spēkus. Problēmu radīja tas, ka suņi bieži vien, uzbrūkot ienaidnieka tankiem, varēja paskriet zem savējo tankiem. Tas bija saistīts ar to, ka suņu apmācībā bija izmantoti padomju tanki, zem kuriem palīst. Vēl viens iemesls bija tas, ka padomju tanki izmantoja dīzeļdegvielu, bet vācu - benzīnu, tāpēc bija gadījumi, kad suņi, sekojot degvielas smakai, devās uzbrukumā savējo tankam.

Tas, ka suņi negribīgi un ne vienmēr devās uzbrukumā kustībā esošiem tankiem, noveda pie tā, ka tie varēja kļūt par potenciālu draudu ikvienam kaujaslaukā.
1942. gadā suņu mīnas tika noņemtas no bruņojuma.

Sākotnēji šī metode izraisīja lielu pārsteigumu vācu tanku apkalpēm, taču drīz ar to iemācījās efektīvi cīnīties. Vācu armija, lai novērstu suņu izmantošanas kā prettanku ieroci, izšāva visus sastaptos suņus Austrumu frontē, par iemeslu minot trakumsērgu. Samazinoties suņu skaitam, suņu izmantošana par efektīvu prettanku ieroci kļuva neiespējamāka.

Ir ziņas, ka suņu mīnas izmantojis Vjetmina (*Viet Minh*) karaspēks kaujās Indoķīnā 1940. gadu otrajā pusē.
Lai gan pēc kara kļuva pieejamākas efektīvākas prettanku metodes, ir pamats domāt, ka šādi suņi tika izmantoti Krievijā līdz pat 90. gadu vidum.

## Ārējās saites

* Suņu prettanku mīnas , Soviet-Empire.com.
* Dzīvnieki Otrajā pasaules karā
Zagreba

**Zagreba** (, ) ir Horvātijas galvaspilsēta, kas atrodas valsts ziemeļu daļā, Medvednicas kalna dienvidu nogāzē pie Savas upes. Pilsēta atrodas 122 metrus virs jūras līmeņa. Zagreba ir galvenais Horvātijas politiskais un ekonomiskais centrs. Zagrebas administratīvajās robežās pēc 2011. gada datiem dzīvo 792 875 iedzīvotāji, bet tās aglomerācijā dzīvo vairāk kā 1,288 miljoni iedzīvotāju. Pēc iedzīvotāju skaita tā ir Horvātijas lielākā pilsēta un 24. lielākā Eiropas Savienības pilsēta.

## Vēsture
1094. gadā Ungārijas karalis Lāslo I Kaptola pakalnā, mūsdienu pilsētas centrā, nodibināja bīskapiju, bet blakus Griča kalnā radās neliela apmetne. 1242. gadā to nopostīja mongoļi—tatāri. Lai stimulētu apmetnes atjaunošanu, ungāru karalis Bēla IV piešķīra Zagrebai pilsētas tiesības. Zagreba bija lielu gadatirgu vieta. 14. un 15. gadsimtā divas kopienas (pilsēta Griča kalnā un bīskapa rezidence Kaptolā) bieži konfliktēja, līdz 17. gadsimtā apvienojās vienā kopienā.

1669. gadā jezuīti nodibināja akadēmiju (šis gads tiek uzskatīts par Zagrebas Universitātes dibināšanas gadu).

1776. gadā Zagreba kļuva par Horvātijas galvaspilsētu (pirms tam galvaspilsēta bija Varaždina).

1991. gada 25. jūnijā Zagrebā Horvātijas parlaments pasludināja Horvātijas valsts neatkarību.

## Demogrāfija
2011. gadā Zagrebā dzīvoja 687 tūkstoši iedzīvotāju. Pēc šī rādītāja tā ir Horvātijas lielākā pilsēta. Zagrebas aglomerācijā dzīvo aptuveni 1,3 miljoni iedzīvotāju. Aptuveni 92% no iedzīvotājiem ir horvāti. Lielākās minoritātes ir serbi (2,4%), musulmaņi (1,0%), albāņi (0,8%) un bosnieši (0,8%).

### Cilvēki
Zagrebā ir dzimuši šādi ievērojami cilvēki:

* Jovans Karamata (1902–1967) — matemātiķis;
* Janica Kosteliča (1982) — kalnu slēpotāja;
* Miroslavs Krleža (1893–1981) — rakstnieks.

## Sports
2008. gadā pilsētā tika atklāta daudzfunkcionālā halle *[[Arena Zagreb]]*, kurā notiek virkne dažādu sporta pasākumu.

Nozīmīgākie sporta klubi, kas bāzējas Zagrebā, ir šādi:
* *[[GNK Dinamo Zagreb]]* (futbols)
* *[[NK Zagreb]]* (futbols)
* *[[KHL Medveščak]]* (hokejs)
* *[[RK Croatia Osiguranje Zagreb]]* (handbols)
* *[[KK Cibona]]* (basketbols)
* *[[KK Zagreb]]* (basketbols)
* *[[KK Cedevita Zagreb]]* (basketbols)
* *[[Hrvatski akademski vaterpolski klub Mladost]]* (ūdenspolo)

## Sadraudzības pilsētas
Zagrebai ir šādas sadraudzības pilsētas (iekavās norādīts gads, kad tās ir kļuvušas par sadraudzības pilsētām):

*  (1962);
*  (1963);
*  (1967);
*  (1968);
*  (1971);
*  (1972);
*  (1972);
*  (1977);
*  (1980);
*  (1980);
*  (1994);
*  (1994);
*  (2000);
*  (2001);
*  (2001);
*  (2009);
*  (2010).

## Atsauces

## Ārējās saites
Lēkts

[thumb|250px|Saullēkts [Ņujorka|Ņujorkā.]]
**Lēkts** astronomijā ir brīdis, kad debess spīdeklis parādās uz matemātiskā horizonta. Saulei un Mēnesim lēkts ir diska augšējās malas parādīšanās uz matemātiskā horizonta.
Nātrija hlorāts

**Nātrija hlorāts** (NaClO3) ir balta, kristāliska viela, kas šķīst ūdenī. 

## Iegūšana
Nātrija hlorātu iegūst, nātrija hidroksīdam reaģējot ar hloru, vai arī elektrolizējot nātrija hlorīda šķīdumu (ja panāk, ka anods atrodas pietiekoši dziļi).

:NaCl + 3H2O → NaClO3 + 3H2

## Izmantošana
Nātrija hlorātu lieto par herbicīdu (iznīcina visu veidu augus), par hlora dioksīda (ClO2) izejvielu celulozes rūpniecībā un to dažreiz lieto arī kā kālija hlorāta aizvietotāju sprāgstvielām, lai arī tas nav tik piemērots, jo ir higroskopisks.
Kālija hlorāts

**Kālija hlorāts** (Bertolē sāls, KClO3) ir hlorskābes kālija sāls. Bertolē sāls ir balta, kristāliska viela, kas šķīst ūdenī. Šķīdība stipri palielinās, paaugstinoties temperatūrai.

## Vēsture
Pirmo reizi ieguvis Klods Bertolē 1786. gadā, tādēļ viela nosaukta viņa vārdā.

## Iegūšana
Kālija hlorātu var iegūt pēc Bertolē metodes, reaģējot kālija hidroksīdam ar hloru. Parasti to realizē, ievadot siltā, koncentrētā kālija hidroksīda šķīdumā hloru. Kā blakusprodukts veidojas kālija hlorīds. Ja šķīdums būs auksts, pārsvarā veidosies kālija hipohlorīts. Kālija hlorātu var iegūt arī, sadalot šo hipohlorītu.
: 2KOH + Cl2 → KCl + KClO + H2O;
: 3KClO → KClO3 + 2KCl

Kālija hlorātu var iegūt arī aizvietošanas reakcijā no kālija hlorīda un nātrija hlorāta. Kālija hlorāts ir mazšķīstošāks, tāpēc izgulsnējas.

## Īpašības
[thumb|160px|left|Kālija hlorāta un [cukurs|cukura maisījuma uzliesmošana]]
No kālija hlorāta, elektrolītiski oksidējot, var iegūt kālija perhlorātu.

Karsējot kālija hlorāts sadalās, izdalot skābekli. Kā starpprodukts veidojas kālija perhlorāts.
:4KClO3 → 3KClO4 + KCl
:KClO4 → KCl + 2O2↑

## Izmantošana
Lieto pirotehniskos maisījumos par oksidētāju. Agrāk izmantoja kā sprāgstvielu (baltā šaujampulvera sastāvdaļu), bet mūsdienās kālija hlorātu saturošas sprāgstvielas neizmanto, jo tās ir pārāk nestabilas un bīstamas. Kālija hlorāts ietilpst sērkociņu galviņu degmateriāla sastāvā.
Lādiņpārneses ierīce

**Lādiņpārneses ierīce** jeb **lādiņsaites matrica** (, saīsināti *CCD*) ir starojuma uztvērējs — fotoelektrisku pusvadītāju matrica ar ļoti augstu jutību. Katrs lādiņsaites matricas elements uzkrāj elektrisko lādiņu proporcionāli uz to krītošā starojuma intensitātei. To lieto arī videokamerās un ciparkamerās.

Lādiņsaites matricu 1969. gadā izgudroja Bell Labs zinātnieki Vilards Boils un Džordžs Smits. Par to viņi 2009. gadā saņēma Nobela prēmiju.

## Atsauces

## Ārējās saites
* https://web.archive.org/web/20070909160035/http://www.tasi.ac.uk/advice/creating/camera.html
Orbītas lielā pusass

**Orbītas lielā pusass** ir puse no debess ķermeņa eliptiskās orbītas garākās (lielās) ass, vidējais attālums no debess ķermeņa līdz centrālajam ķermenim, ap kuru tas riņķo.
Kolivaņa

**Kolivaņa** var būt:

* Kolivaņa (Altaja novads) - ciems Krievijā, Altaja novadā
* Berdskas Krievijā agrākais nosaukums
* Tallinas nosaukums krievu hronikās
Revala

thumb|250 px|Senās Igaunijas zemes 13. gadsimta sākumā.
**Revala** (senigauņu: *Rävälä*, latīņu: *Revalia*) bija senās Igaunijas zeme līdz 13. gadsimta sākumam, kuras teritoriju tagad aizņem Harju apriņķis un Igaunijas galvaspilsēta Tallina. Galvenais pilskalns atradās Lindanisē (skandināvu: *Lyndanisse* vai *Lindanäs*, tagad - Tallinas Domkalns). 

No Revalas vārda bija atvasināts Tallinas agrākais nosaukums Rēvele (, ).

## Vēsture
Arābu kartogrāfs Muhameds al-Idrisi 1154. gadā savā pasaules kartē Ziemeļeiropā atzīmējis "mazu pilsētu kā lielu pilskalnu" ar nosaukumu *Qlwn* jeb *Qalaven* , bet krievu hronikās dēvēta arī par Kolivanu (*Колывань*). 

Livonijas krusta kari Rēveles zemi sasniedza 1219. gada februāra beigās, kad pēc Rīgas krustnešu aicinājuma, lai pakļautu vēl nekristīto Rēveles novadu un neļautu tās iedzīvotājiem sabiedroties ar Pleskavas krieviem. Karagājienā piedalījās Zobenbrāļu ordenis, ko vadīja tā mestrs Folkvīns un krustnešu sabiedrotie līvi un leti, kuri iesauca šo karagājienu par "auksto karagājienu".

Tā paša gada jūnijā notika arī dāņu karaļa Valdemāra II karagājiens uz Rēveli, lai aizsteigtos priekšā Livonijas bīskapam Albertam, kristītu šo zemi un pakļautu to Lundas arhibīskapijai. Tagadējā Tallinas Domkalnā (Toompea) krusta karotāji vecās igauņu pils vietā sāka celt jaunu pili, kas vēlāk tika dēvēta par "dāņu pili" (Tallinu). Domstarpību rezultātā izcēlās kauja, kurā igauņi pārskatīšanās dēļ nogalināja pirmo Igaunijas bīskapu Teoderihu un piespieda dāņu karaspēku atkāpties no pilskalna. Tomēr Rīgenes ķēniņa brāļa Viclava vendu karavīri spēja panākt lūzumu kaujas gaitā un krustneši guva uzvaru un pakļāva Rēveles zemi savai varai.

Ziemeļigaunijas zemju piederība vēlāk bija galvenais domstarpību cēlonis starp Zobenbrāļu ordeni un Dānijas ķēniņu Valdemāru II. Izlīgums tika panākts tikai 1238. gadā pēc Saules kauja, kad ordenis tika apvienots ar Vācu ordeni. Pāvesta legāts Modenas Viļums panāca izlīgumu starp abām pusēm Stensbijas līgumā, kuru noslēdza Valdemārs II un Livonijas ordeņa mestrs Hermanis Balke. Dānijai tika nodota Rēveles, Harijas un Virijas, bet ordenis paturēja Jervas zemi. Šī robeža saglabājās līdz 1346. gadam, kad ordenis pēc Jurģa nakts sacelšanās apspiešanas atpirka to no dāņiem. Pēc Livonijas ordeņa bojāejas Livonijas karā Rēveles zeme līdz ar visu Ziemeļigauniju līdz Lielajam Ziemeļu karam nokļuva Zviedrijas pakļautībā. 1729. gadā to ieguva Krievijas impērija.

## Novadi
* Rebala
* Ocrielæ
* Vomentakæ (Võhmataga)

## Skatīt arī
* Livonijas krusta kari
* Karagājiens uz Rēveli (1219)
* Dāņu karagājiens uz Rēveli un kauja pie Lindanises (1219)
Venera

**Venera** var būt:
* Venera — romiešu dieviete;
* Venera — Saules sistēmas planēta;
* Paleolīta Venera —  vispārējs apzīmējums nelielām sieviešu figūriņām, kas radītas paleolīta laikmetā;
** Villendorfas Venera.
Jupiters

**Jupiters** var būt
* Jupiters (mitoloģija) — romiešu dievs;
* Jupiters (planēta) — Saules sistēmas planēta;
* jupiters (lampa) — lampa ar lokizlādes spuldzi.
Plutons

**Plutons** var būt:

* Plutons (mitoloģija) — romiešu dievs,
* Plutons (pundurplanēta) — Saules sistēmas pundurplanēta.
Aukstās uzkodas (filma)

**"Aukstās uzkodas"** () ir 1979. gada sirreāla melnā kinokomēdija, kuras režisors ir Bertrāns Blijē. Galvenās lomas filmā atveido Žerārs Depardjē, Bernārs Blijē un Žans Karmē.

Filmas sižetiskā risinājuma pamatā ir absurdas situācijas dehumanizētā, atsvešinātā vidē. Vizuāli Blijē ietekmējies no ekspresionisma teātra un kino, savukārt saturiski — no absurda drāmas (Ežēns Jonesko, Semjuels Bekets).

## Ārējās saites
Reikjavika

**Reikjavika** (, ) ir Islandes lielākā pilsēta un valsts galvaspilsēta. Tā ir vistālāk uz ziemeļiem esošā kādas valsts galvaspilsēta. Reikjavika atrodas Islandes dienvidrietumos pie Fahsabloui (*Faxaflói*) līča. 2014. gadā pilsētā dzīvoja 121 tūkstotis cilvēku, savukārt tās aglomerācijā — 209 tūkstoši cilvēku, kas ir 64% no visiem Islandes iedzīvotājiem.

Pilsētas nosaukums tulkojumā no islandiešu valodas nozīmē „dūmu līcis”, domājams, termālo avotu dēļ.

Reikjavika ir Bjorkas un postroka grupas *[[Sigur Rós]]* dzimtā pilsēta.

## Vēsture
870. gadā vikings Ingolfurs Arnarsons (*Ingólfur Arnarson*) nodibināja apmetni Reikjavikas vietā, kas aprakstīta tā sauktajā Islandes Apmešanās grāmatā (*Landnámabók*).

Turpmāk Reikjavikas vārds nav atrodams nevienā tekstā līdz pat 1752. gadam, kad Dānijas karalis Frederiks V (sala bija Dānijas valdījumā) piešķīra apmetni vilnas pārstrādāšanas uzņēmumam.

19. gadsimtā parādījās idejas par Islandes neatkarību, un Reikjavika bija viens no šīs kustības centriem. 1844. gadā uz Reikjaviku pārcēlās Altings (parlaments).  Islande ieguva pašpārvaldi.

 Reikjaviku okupēja Apvienotās Karalistes armija, kaut arī Islandes valdība tam nepiekrita. Otrā pasaules kara gados puse no Reikjavikas iedzīvotājiem bija britu un Amerikas Savienoto Valstu militārpersonas.

 tika deklarēta Islandes neatkarība, un Reikjavika kļuva par jaunās valsts galvaspilsētu.

 Reikjavikā tikās Amerikas Savienoto Valstu un Padomju Savienības toreizējie līderi Ronalds Reigans un Mihails Gorbačovs.

## Sports
Viens no populārākajiem sporta veidiem ir futbols. Reikjavikā bāzējas seši no 12 Islandes augstākās futbola līgas klubiem. Slavenākie no tiem ir *[[Knattspyrnufélag Reykjavíkur]]* (plašāk pazīstams kā KR), *[[Knattspyrnufélagið Víkingur]]* (*Vikingur*) un *[[Knattspyrnufélagið Valur]]* (*Valur*). Populāri sporta veidi ir arī basketbols un handbols.

## Atsauces

## Ārējās saites

*
Marss

**Marss** var būt:
* Marss — kara dievs romiešu mitoloģijā;
* Marss — Saules sistēmas planēta;
* Marss — kalns Itālijas Alpos.

## Skatīt arī
* Mars — nozīmju atdalīšanas lapa;
* Sporta biedrības "Marss" velotreks.
Kālija sulfāts

**Kālija sulfāts** (K2SO4) ir balta, kristāliska viela, kas šķīst ūdenī. To galvenokārt lieto par minerālmēslojumu. Kālija sulfāts ir sastopams dabā dažu sāļu maisījumu sastāvā (tādos minerālos kā kainīts vai šēnīts). Rūpnieciski kālija sulfātu galvenokārt iegūst no kālija hlorīda un sērskābes.
[thumb|left|200px|[Arkanīts - kālija sulfāta minerāls]]
Urāns

**Urāns** var būt:
* Urāns (dievs) — grieķu dievs;
* Urāns (elements) — ķīmiskais elements;
* Urāns (planēta) — Saules sistēmas planēta.
Lantāns

**Lantāns** ir ķīmiskais elements ar simbolu **La** un atomskaitli 57. Tas ir sudrabbalts, mīksts metāls, kas elementu tabulā ir 3. grupā. Elementi ar atomskaitļiem no 58 līdz 71 ir ļoti līdzīgi lantānam, tādēļ tos sauc par lantanīdiem. Dabā sastopams polimetāliskajās rūdās kopā ar lantanīdiem. Lantāns reaģē ar lielāko daļu nemetālu, kā arī ar ūdeni. Savienojumos tas ir trīsvērtīgs.

## Vēsture
Lantānu 1839. gadā piesārņotā cērija nitrātā atklāja zviedru ķīmiķis Karls Gustavs Mosanders (*Carl Gustaf Mosander*). Relatīvi tīrā veidā pirmo reizi tas tika iegūts 1923. gadā. Elementa nosaukums ir veidots no grieķu vārda  (*lanthánein*), kas nozīmē ‘palikt nemanītam’.

## Atrašanās dabā
Lantāns dabā tīrā veidā nekad nav atrasts. Lai gan lantāns ir retzemju elements, tā koncentrācija Zemes garozā ir salīdzinoši liela — aptuveni 32 daļiņas no miljona. Tas vienmēr ir sastopams kopā ar citiem retzemju elementiem, īpaši ar cēriju un citiem lantanīdiem. No minerāliem, kas satur lantānu, visbiežāk sastopami ir monacīts ((Ce,La)PO4) un bastnezīts ((Ce,La,Y)CO3F).

### Izotopi
Dabā ir sastopami divi lantāna izotopi: lantāns-139 (99,9119 % no kopējā lantāna daudzuma) un lantāns-138 (0,08881 %). Mākslīgi ir iegūti vēl 37 radioizotopi, kuru masas skaitlis ir no 117 līdz 155.

## Iegūšana
Lantanīdu galvenokārt iegūst no monacīta smiltīm.

## Lantāna savienojumi
Lantāna savienojumu visbiežākā formula ir LaX3. Tiem ir raksturīga bezkrāsainība un diamagnētisms.

Lantāna sāļu šķīdumi savienojumā ar sārmu metālu hidroksīdiem, karbonātiem un oksalātiem veido ūdenī nešķīstošus savienojumus — lantāna(III) hidroksīdu (La(OH)3), lantāna(III) karbonātu (La2(CO3)3·8H2O), lantāna(III) oksalātu (La2(C2O4)3·9H2O). Ja šos savienojumus karsē, no tiem veidojas lantāna(III) oksīds (La2O3). Oksīda reakcija ar slāpekļskābi (HNO3) dod lantāna nitrātu (La(NO3)3·6H2O). Aptuveni 1000 °C var iegūt arī lantāna karbīdu (LaC2), lantāna borīdu (LaB6) un lantāna sulfīdu (La2S3).

## Izmantošana
Lantānu izmanto kā mikrokomponentu sakausējumos. Lantāna—kobalta sakausējums LaCo5 tiek izmantots kā feromagnētiķis. Ļoti tīru lantāna(III) oksīdu izmanto, lai gatavotu īpašu optisko stiklu, piemēram, augstas kvalitātes fotoaparātu lēcas.

## Atsauces

## Ārējās saites
Cērijs

**Cērijs** ir ķīmiskais elements ar simbolu **Ce** un atomskaitli 58. Tas ir mīksts, sudrabaini balts, ķīmiski aktīvs metāls un ir otrais aktīvākais lantanīds. Savienojumos cērijam var būt oksidēšanas pakāpe +3 vai +4; retāk +2. Cērijam nav bioloģiska loma un tas nav īpaši indīgs.

Dabā cērijs ir sastopams polimetālisko rūdu sastāvā, tas ir izplatītākais retzemju elements Zemes garozā. Atrodams monacīta un bastnezīta grupu minerālos. Cēriju viegli iegūt no šiem minerāliem. Cērija oksīdu lieto par abrazīvu stikla pulēšanai. Dažus cērija sakausējumus (mišmetālu) lieto par šķiltavu krama materiālu, jo tie berzes iedarbībā ļoti viegli veido dzirksteles. Cērija(III) sāļi parasti ir balti vai caurspīdīgi, taču cērija(IV) sāļi ir sarkanīgi oranži vai dzelteni.

Cērijs bija pirmais lantanīds, kas tika atklāts. To 1803. gadā paveica zviedru ķīmiķi Jenss Jākobs Bercēliuss, Vilhelms Hisingers (*Wilhelm Hisinger*) un neatkarīgi no viņiem vācu ķīmiķis Martins Heinrihs Klaprots. 1839. gadā zviedru ķīmiķis Karls Gustavs Mozanders (*Carl Gustaf Mosander*) to pirmo reizi izolēja.

## Izotopi
Dabā ir sastopami četri cērija izotopi, no kuriem tikai 140Ce ir stabils. Tas veido 88,450% no visa dabā sastopamā cērija. Pārējie trīs izotopi ir radioaktīvi. Cērija-142 procentuālais daudzums dabā ir 11,114%, un tā pussabrukšanas periods ir mazliet lielāks par 5 gadu. Cērijs-138 veido 0,251% (pussabrukšanas periods mazliet lielāks par 0,9 gadu), bet cērijs-136 ir atlikušie 0,185% (pussabrukšanas periods mazliet lielāks par 0,7 gadu). Laboratorijas apstākļos ir iegūti cērija izotopi, kuru masas skaitlis ir no 119 līdz 157.

## Atsauces

## Ārējās saites
C6H6

**C<sub>6</sub>H<sub>6</sub>** ir ķīmiskā savienojuma ar molmasu 78,11 g/mol summārā formula. Tai atbilst vairāki savienojumi:
* benzols
* benzvalēns
* biciklopropenils
* Djuāra benzols
* fulvēns
* prizmāns
* [[3]radialēns](https://lv.wikipedia.org/wiki/radial%C4%93ns)
Neodīms

**Neodīms** ir ķīmiskais elements ar simbolu **Nd** un atomskaitli 60. Tas ir ķīmiski aktīvs retzemju metāls. Tāpat, kā citus lantanīdus, neodīmu iegūst no polimetāliskajām rūdām. Neodīmu dažreiz lieto stikla krāsošanai, un Nd2Fe14B lieto ļoti spēcīgu magnētu izgatavošanai. Savienojumos neodīms parasti ir trīsvērtīgs.

## Skatīt arī
* Magnēts

## Ārējās saites
Teātra jēdzienu uzskaitījums

Šajā lapā uzskaitīti dažādi ar **teātri** saistīti jēdzieni.

* Aktieris
* Amfiteātris
* Avanscēna
* Balkons
* Beletāža
* Burleska
* Dekorācija
* *[[Deus ex machina]]*
* Drāma
* Dramaturģija
* Episkais teātris
* Farss
* Galerija
* Gremdētava
* Horeogrāfija
* Improvizācija
* Inscenējums
* Kabuki
* Katarse
* Komēdija
* Kulises
* Loma
* Loža
* Maska
* Mirakls
* Mistērija
* Mizanscēna
* Moralitē
* No
* Orhestra
* Orķestra bedre
* Pantomīma
* Parters
* Podests
* Proscēnijs
* Prospekts
* Rampa
* Rekvizīts
* Remarka
* Replika
* Režija
* Scenogrāfija
* Skatuve
* Suflieris
* Šņorbēniņi
* Traģēdija
* Traģikomēdija
* Travestija

## Ārējās saites
Dietilēteris

**Dietilēteris** (etoksietāns, CH3CH2−O−CH2CH3) ir plašāk pazīstamais ēteris. Bieži vien ar vārdu "ēteris" saprot tieši dietilēteri. Dietilēteris ir bezkrāsains, caurspīdīgs, viegli gaistošs un degtspējīgs šķidrums. Tas slikti šķīst ūdenī. Ētera tvaiki ir smagāki par gaisu.

## Vēsture
Dietilēteri atklājis alķīmiķis Lullijs XIII gadsimtā.

## Iegūšana
Ēteri var iegūt, dehidratējot etanolu ar sērskābi paaugstinātā temperatūrā. Tādēļ dietilēteri dažkārt dēvē par **sēra ēteri**.

## Īpašības
Reaģējot ar gaisa skābekli, dietilēteris veido peroksīdus ar augstāku viršanas temperatūru. Tie ir sprāgstvielas, tādēļ ilgi stāvējuša ētera destilācija ir bīstama (nedrīkst destilēt ēteri līdz beigām). No šādiem nevēlamiem peroksīdiem var atbrīvoties, pievienojot ēterim reducētājus.

## Izmantošana
Dietilēterim ir liels cetānskaitlis, tāpēc to dažreiz lieto, lai varētu vieglāk iedarbināt dīzeļmotorus. Izmanto arī piroksilīna un sintētisko sveķu rūpniecībā. Agrāk dietilēteri lietoja par vispārējās anestēzijas līdzekli. Dietilēteris ir labs šķīdinātājs. Ētera maisījumu ar cietu CO2 izmanto zemu temperatūru (līdz -80&nbsp;°C) iegūšanai.

## Ārējās saites
Saturns

**Saturns** var būt:
* Saturns (mitoloģija) — romiešu dievs;
* Saturns (planēta) — Saules sistēmas planēta.

## Skatīt arī
* Saturn — nozīmju atdalīšanas lapa
Avanscēna

**Avanscēna** (no ) jeb **priekšskatuve** ir skatuves atklātā daļa priekškara priekšā. Nozīmes ziņā daļēji pārklājas ar terminu "proscēnijs". 

## Ārējās saites

* Scenogrāfija - Teātra dizaina tīmekļa vietne Avanscēnas diagrammas un attēli
Proscēnijs

thumb|Proscēnijs
**Proscēnijs** (latīņu *proscaenium*) jeb **proscēnijs** (grieķu *pro* 'priekšā' *skēnē* 'skatuve') ir skatuves priekšējā daļa starp priekškaru un orķestra bedri. Sengrieķu teātrī tā bija vieta, kur darbojās aktieri (starp paaugstinājuma fasādi un orhestru).

Proscēnijam raksturīga proscēnija arka (kas tur priekškaru).

## Atsauces
Amfiteātris

[thumb|250px|[Kolizejs Romā]]
[thumb|250x250px|[Likteņdārzs|Likteņdārza amfiteātris Koknesē]]
**Amfiteātris** ( *(amphitheatron)*, no *ἀμφί* *(amfi)* — 'apkārt, no abām pusēm' un *θέατρον* *(téātron)* — 'redzēt, skatīties') ir:

* pakāpjveidā puslokā izvietotās skatītāju vietas sengrieķu teātrī;
* publiska celtne Senajā Romā, kurā skatītāju vietas iekārtotas pakāpjveidīgi ap ieapaļu vai apļveida arēnu.

Pazīstamākais amfiteātris ir Kolizejs Romā. Visā bijušās Senās Romas teritorijā dažādā pakāpē saglabājušies apmēram 75 amfiteātri.

## Amfiteātru saraksts

Albānija
* Butrinta (*Buthrotum*) 
* Duresi amfiteātris
Horvātija
* Burnuma (*Burnum*) pie Šibenikas
* Pula (*Pola*)
* Splita (*Salonae*)
Francija
* Arla (*Arelate*)
* Grāna (*Grand*) Vogēzos
* Liona (*Lugdunum*)
* Nima (*Nemausus*)
* Parīze (*Lutetia*)
* Santē (Santes) (*Mediolanum Santonum*)
Grieķija
* Knosa (*Colonia Iulia Nobilis*)
Kipra
* Salamisa (*Salamis*)
Itālija
* Aosta (*Augusta Praetoria*)
* Areco (*Arretium*)
* Asīze (*Assisium*)
* Bevanja (*Mevania*)
* Kapuja (*Capua*)
* Karsula (*Carsulae*)
* Katānija (*Catania*)
* Milāna (*Mediolanum*)
* Nola (*Nola*)
* Otričola (*Ocriculum*)
* Pompeja (Pompeii)
* Pucola (*Puteoli*)
* Roma (*Roma*)
* Rusela (*Rusellae*)
* Rimini (*Ariminum*)
* Sirakūzas (*Syracusa*)
* Spello (*Hispellum*)
* Spoleto (*Spoletium*)
* Suasa
* Urbisalja (*Urbs Salvia*)
* Verona (*Verona*)
Lībija
* Sabrata (*Sabratha*)
Lielbritānija
* *Charterhouse on Mendip*
* Čestera (*Deva*)
* Dorčestra (*Durnovaria*)
* Kerleona (*Isca Silurum*)
* Kerventa (*Venta Silurum*)
* Kolčestra (*Camulodunum*)
* Oldboro Jorkšīrā (*Isirium*)
* Šrūvsberija (*Viroconium*)
Nīderlande
* Nijmēgena (*Ulpia Noviomagus Batavorum*)
Spānija
* Italika (*Italica*)
* Merida (*Emerita Augusta*)
Šveice
* Aventika (*Aventikum*)
Tunisija
* Džema (*Thysdrus*)
Turcija
* Anamura (*Anemurium*)
* Efesa (*Ephesus*)
* Knida (*Knidos*)
* Ksantosa (*Xanthos*)
* Milēta (*Miletos*)
Vācija
* Ksantene Ziemeļreinā-Vestfālenē (*Colonia Ulpia Traiana*)
* Mainca (*Moguntiacum*)
* Trīre (*Augusta Treverorum*)

## Ārējās saites
Iprīts

Nosaukums
Iprīts

Ķīmiskā formulaClCH2CH2SCH2CH2Cl

Molmasa159 g/mol

Blīvums
1270 kg/m3

Kušanas temperatūra 14&nbsp;°C

Viršanas temperatūra 217&nbsp;°C


right|220px

**Iprīts** (ClCH2CH2SCH2CH2Cl) (bis-2-hloretilsulfīds) tīrā veidā ir indīgs, bezkrāsains, caurspīdīgs, viskozs šķidrums, bez smaržas. Parasti tas satur piemaisījumus, kas ož pēc sinepēm, tāpēc šo vielu dažreiz sauc arī par sinepju gāzi. Iprītu lieto ķīmiskajiem ieročiem. Iprīts ir tioēteris (ēteris, kuram skābeklis aizvietots ar sēru). Iprītu var iegūt, sēra dihlorīdam (SCl2) reaģējot ar etilēnu (CH2=CH2). Iprīts slikti šķīst ūdenī, bet labi šķīst taukos, tāpēc tas var uzsūkties caur ādu (tāpat kā dimetilsulfāts). Iprīts pirmo reizi tika lietots 1. pasaules karā, kaujā pie Ipras, no tā arī ir cēlies šīs vielas nosaukums.
Neptūns

**Neptūns** var būt:
* romiešu dievs,
* Saules sistēmas planēta,
* rokgrupa no Liepājas.

## Skatīt arī
* Neptūnijs — ķīmiskais elements.
Kulises

**Kulises** (no  - 'iedobums, rieva') ir skatuves iekārtojuma elementi, kas uz skatuves novietoti paralēli rampai vairākos skatuves plānos. Kulises aizsedz skatuves sānu daļas un papildina dekorācijas.

Ar vārdu savienojumu "aiz kulisēm" apzīmē kaut ko tādu, kas nav redzams, neoficiālu, slepenu.
Mizanscēna

thumb|250px|Mizanscēna filmā "Doktora Kaligari kabinets" (1920)
**Mizanscēna** (no  — 'novietošana uz skatuves') ir aktieru un rekvizītu izvietojums uz skatuves kādā noteiktā izrādes brīdī. Atsevišķi kritiķi ar mizanscēnu saprot visu vizuālo elementu izvietojumu uz skatuves.

Mizanscēnu var izmantot noteiktas noskaņas radīšanai, kā tas darīts, piemēram, kinofilmā "Doktora Kaligari kabinets".
Skābeņskābe

**Skābeņskābe** (etāndiskābe, HOOC−COOH) ir vienkāršākā divvērtīgā karbonskābe. Tā ir viena no spēcīgākajām organiskajām skābēm. Skābeņskābes sāļus un esterus sauc par **[[oksalāti]]em** (no  — 'zaķskābenes'). Skābeņskābe ir balta, kristāliska viela, kas šķīst ūdenī. Veido kristālhidrātu ar divām molekulām ūdens (C2H2O4· 2H2O). Skābeņskābe ir kaitīga veselībai (lielos daudzumos), jo tā piesaista un nogulsnē kalciju, kas var radīt nierakmeņus, podagru un kalcija nepietiekamību.

## Atrašanās dabā
Skābeņskābe ir sastopama dažādos augos, tai skaitā skābenēs un spinātos.

## Izmantošana
Skābeņskābes sāļi ir mazšķīstoši, un to dažreiz lieto analītiskajā ķīmijā (gravimetriskajai analīzei). Skābeņskābi dažreiz lieto arī rūsas tīrīšanai.

[thumb|150px|[Čerkasi|Čerkasu ķīmisko reaktīvu rūpnīcā ražota skābeņskābe]]

## Skatīt arī
* Dimetiloksalāts

## Ārējās saites
Rekvizīts

Vispārējā nozīmē **rekvizīts** ir kaut kas tāds, kas nepieciešams pie kādas konkrētas lietu kārtības vai situācijas.

Teātrī rekvizīts (latīņu *re* 'atkal' *quaerere* 'prasīt') ir jebkurš priekšmets, kuru izrādes laikā izmanto aktieris. Rekvizīts no dekorācijas atšķiras ar to, ka ir neliels, manipulējams ar rokām. Rekvizītam no skatītāju vietām jāizskatās kā priekšmetam, kuru tas reprezentē; dažkārt sadzīves priekšmeti uz skatuves tā neizskatās, tāpēc tiek pārveidoti (piemēram, tukšs audekla maiss var tikt iestīvināts, lai vairāk ārēji atgādinātu maisu). Rekvizītus mēdz speciāli izgatavot vai pārveidot arī drošības dēļ (piemēram, neasi zobeni vai šķietami stikla trauki, kas izgatavoti no kristalizēta cukura).

Par rekvizītiem atbild rekvizitors.

Uzņēmējdarbībā, finansēs, juridisprudencē un citās jomās ar rekvizītu saprot dažādu obligāti nepieciešamus dokumentu datus. Piemēram, komersantu līgumos ir jānorāda komercsabiedrības firmu, tās adresi, bankas kontu u.c.
Dēmons

[thumb|200px|Dēmoni [Martins Šēngauers|Martina Šēngauera gravīrā "Sv. Antonija kārdināšana" (ap 1480.-1490.g.)]]
**Dēmoni** (no sengrieķu *δαίμων*) mitoloģijā, folklorā un reliģijā ir pārdabiskas ļaunas būtnes. Mūsdienu rietumu kultūras tradicionālā nozīme vārdam "dēmons" veidojusies kristietības attīstības sākumposmā mūsu ēras pirmajos gadsimtos, kad priekšstatus par hellēnistiskajā tradīcijā sastopamo grieķu *δαίμων*, kam nebija obligāti jābūt ļaunam, būtiski ietekmēja semītu, persiešu un citu Tuvo Austrumu tautu mitoloģijas.

Kristietības tradīcijai raksturīgajiem dēmoniem līdzīgi ir arī daudzu citu kultūru mitoloģijās un folklorās sastopamas būtnes, piemēram, asuras hinduismā.

## Skatīt arī
* Džins