Steplags

thumb|300px|Žezkazghanas nometne. 1956.gads.
**Steplags** () jeb **Stepes nometne** () bija viens no Gulaga politisko ieslodzīto "specnometņu" kompleksiem Karaghandi apgabalā Kazahstānas vidienē, kur ieslodzītajiem lika strādāt vara un mangāna rūdas, kā arī akmeņogļu raktuvēs. Pārvalde atradās Kengiras nometnē, kas tagad ir Žezkazghanas pilsētas daļa. Steplaga nometnēs pirms 1954. gada nemieriem atradās 20 698 ieslodzītie, no kuriem 1074 bija latvieši.

Steplaga Ekibastuzas nometnē no 1950. līdz 1953. gadam bija ieslodzīts arī rakstnieks un padomju disidents Aleksandrs Solžeņicins.

## Vēsture
Otrā pasaules kara laikā no 1940. līdz 1943. gadam šajā vietā atradās Žezkazghanas "pārmācības darba nometne" (*Джезказганский ИТЛ*), kas tika pārveidota par karagūstekņu nometni Nr. 39 (*Джезказганский лагерь военнопленных № 39*).
Specnometni politieslodzītajiem ierīkoja pēc kara beigām, kad radās nepieciešamība nometināt lielu skaitu drošības iestāžu apcietināto nacionālo partizānu un "dzimtenes nodevēju" no PSRS okupētajām teritorijām Ukrainas un Baltkrievijas rietumu daļās un Baltijas valstīs. Par pirmo nometnes priekšnieku 1948. gada 8. aprīlī iecēla bijušo Lietuvas PSR Iekšlietu ministra vietnieku A.Čečevu.
      
1954. gada 16. maijā—26. jūnijā Steplaga 3. nodaļā Kengirā notika sacelšanās Kengiras nometnē (), kuras laikā ieslodzītie ieguva varu nometnē. 40 dienu ilgā politieslodzīto sacelšanās tika apspiesta ar tanku palīdzību, gāja boja vairāki simti cilvēku, bet sacelšanās vadītāji tika nošauti. 1956. gada 24. aprīlī Steplags tika likvidēts un liela daļa ieslodzīto piespiedu veidā tika nometināti Žezkazghanas apkārtnē bez tiesībām atgriezties dzimtenē.

## Nometņu struktūra
Steplagā ietilpa deviņas atsevišķas nodaļas, kuru skaits vēlāk tika samazināts līdz sešām.

## Ieslodzīto skaita izmaiņas

## Steplagā ieslodzīto tautība (1954)

## Kengiras sacelšanās
Pēc Staļina nāves ieslodzīto cerības uz drīzu atbrīvošanu nepiepildījās. Apstākļi ieslodzījuma vietās saglabājās briesmīgi un pazemojoši, Kengirā ieslodzītos spieda 12 stundas dienā strādāt raktuvēs ar niecīgu ūdens un pārtikas devu. Pēc tam, kad 18. maijā sardze apšāva ieslodzītos, kas mēģināja iekļūt nometnes sieviešu daļā, sākās streiks. Streika komiteja aicināja ieslodzītos neiet uz darbu, tika izlauzti žogi starp vīriešu un sieviešu lēģeriem.

Sacelšanās Kengirā beidzās pēc tam, kad nometni aplenca tanki, tika uzlauzti mūri un ieslodzītos sadzina barakās. Daudzus samala tanki, lielā ātrumā tie brauca virsū sievietēm, kuru mati sapinās kāpurķēdēs. Citi nemiernieki tika nošauti. Ziņas par bojāgājušajiem nav precīzas. Tiek minēts, ka upuru skaits sasniedza 500. Dzīvus palikušos ar paceltām rokām veda no barakām ārā, sadzina klajā stepē un noturēja divas diennaktis. Stiprākos aizsūtīja uz Magadanu, bet vājākos — ikdienas darbos tuvējās šahtās.

## Piemiņa
Latvijas Valsts prezidentes Vairas Vīķes-Freibergas oficiālās vizītes laikā Kazahstānas prezidents Nursultans Nazarbajevs viņai pasniedza 227 politiski represēto latviešu personu lietu kopijas.
* Genādija Zemela filma "Cilvēkēdājs" (*Людоед*, 1991).
* Aleksandrs Solžeņicins. *Сорок дней Кенгира* // "Архипелаг ГУЛАГ". Т. 3, Ч. 5.

## Ārējās saites
* Зубарев Д. И., Кузовкин Г. В., (составители) восстания в Степлаге ''
* Документы о восстании заключенных Степного лагеря МВД в мае-июне 1954 г.
* Степлаг в справочнике «Мемориала»
* Неполный список украинских заключённых Степлага

## Atsauces