open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Ebe Švarcs

**Ebe Švarcs** (; dzimis , miris ) bija Dānijas futbola funkcionārs, pirmais UEFA prezidents.

1950. gadā kļuva par Dānijas Futbola asociācijas prezidentu un ieņēma šo amatu līdz pat savai nāvei 1964. gadā.  tika ievēlēts par pirmo UEFA prezidentu. Šajā amatā nostrādāja divus četru gadu termiņus līdz 1962. gadam, kad kļuva par FIFA izpildkomitejas locekli un viceprezidentu. 1964. gadā mira no sirdstriekas, atgriežoties no vasaras olimpiskajām spēlēm.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Ebbe Schwartz, *gravsted.dk*
Blagojevgrada

**Blagojevgrada** () ir pilsēta Bulgārijas dienvidrietumos, Blagojevgradas apgabala administratīvais centrs. Atrodas Strumas upes ielejā, kur Strumā ietek Bistricas upe. 2018. gadā Blagojevgradā dzīvoja 69,2 tūkstoši iedzīvotāju. Cauri pilsētai iet nozīmīgs autoceļš un dzelzceļa līnija no Sofijas uz Atēnām.

Šeit atradās senā trāķiešu apmetne **Skaptopara** (*Scaptopara*). Laikā, kad pilsēta atradās Osmaņu impērijas pakļautībā, tās nosaukums bija **Džumaja**. Pēc tam līdz 1950. gadam pilsētas nosaukums bija **Gornadžumaja** (*Горна Джумая*). 1950. gadā pilsēta tika pārsaukta bulgāru sociāldemokrātiskās partijas izveidotāja Dimitara Blagojeva vārdā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Vikipēdija bulgāru valodā

**Vikipēdija bulgāru valodā** () ir bezmaksas tīmekļa enciklopēdijas Vikipēdijas versija bulgāru valodā. 

Sākumlapa tika izveidota . 2020. gada aprīlī izveidoto rakstu skaits Vikipēdijas bulgāru valodas versijā pārsniedza 260 tūkstošus. Tā ir viena no lielākajām Vikipēdijām kādā no dienvidslāvu valodām. 

Lielākā daļa (89,9%) no Vikipēdijas bulgāru valodā papildinātājiem ikdienā dzīvo Bulgārijā. 2,7% no papildinātājiem ir no Francijas, 2,0 % ir no Amerikas Savienotajām Valstīm, bet no Nīderlandes ir 1,0%.

## Atsauces
Bāzeles Milūzas Freiburgas Eirolidosta

**Bāzeles Milūzas Freiburgas Eirolidosta** (, ) ir starptautiska lidosta Francijas rietumos, netālu no punkta, kur satiekas Francijas, Vācijas un Šveices robežas. Lidosta kopīgi pieder Francijas valstij un Šveices Bāzeles pilsētas kantonam.

Lidosta tika uzcelta 1946. gadā Bāzeles pilsētas vajadzībām. To finansēja Bāzeles pilsētas kantons Francijas teritorijā, jo Šveices teritorijā trūka piemērotas teritorijas. Tika ierīkots arī no muitas brīvs ceļš, lai piekļūtu lidostai no Šveices. Lidosta vairākkārt paplašināta. Lidostas termināls sastāv no divām (franču un šveiciešu) daļām ar atšķirīgu muitas režīmu.

Neskaitot čārterlidojumus, 2020. gada sākumā lidostā regulārus pasažieru aviopārvadājumus nodrošināja aviosabiedrības *[[Aegean Airlines]]*, *[[Air Algérie]]*, *[[Air Arabia Maroc]]*, *[[Air France]]*, *[[Air Transat]]*, *[[Austrian Airlines]]*, *[[British Airways]]*, *[[Brussels Airlines]]*, *[[Chair Airlines]]*, *[[Corendon Airlines]]*, *[[Corendon Airlines Europe]]*, *[[EasyJet]]*, *[[EasyJet Switzerland]]*, *[[Eurowings]]*, *[[Iberia]]*, *[[KLM]]*, *[[Lufthansa]]*, *[[Nouvelair]]*, *[[Pegasus Airlines]]*, *[[Ryanair]]*, *[[SunExpress]]*, *[[TUI fly Belgium]]*, *[[TUI fly Deutschland]]*, *[[Tunisair]]*, *[[Turkish Airlines]]*, *[[Vueling]]* un *[[Wizz Air]]*. Visu sezonu lidojumi notiek uz 26 valstīm (tās ir Albānija, Alžīrija, Austrija, Beļģija, Bosnija un Hercegovina, Čehija, Dānija, Francija, Itālija, Izraēla, Īrija, Kipra, Kosova, Lielbritānija, Maroka, Nīderlande, Polija, Portugāle, Rumānija, Serbija, Spānija, Tunisija, Turcija, Ungārija, Vācija un Ziemeļmaķedonija), bet sezonāli - vēl uz 5 valstīm (Bulgārija, Ēģipte, Grieķija, Horvātija un Kanāda).

## Statistika

## Ārējās saites

*
Mazreģu viduslaiku kapsēta

**Mazreģu viduslaiku kapsēta** ir vietējas nozīmes aizsargājams arheoloģijas piemineklis Kuldīgas novada Alsungas pagasta centrālajā daļā, Mazreģvalka kreisajā krastā.

## Ārējās saites
* Nacionālās kultūras mantojuma pārvaldes db
Belasica

**Belasica** (, , ) ir 60 kilometrus gara kalnu grēda vietā, kur satiekas Bulgārijas, Grieķijas un Ziemeļmaķedonijas robežas, šo triju valstu teritorijā. Kalnu grēda stiepjas rietumu - austrumu virzienā. Augstākā virsotne — 2029 metrus augstais Radomirs, atrodas uz Bulgārijas—Grieķijas robežas. Kalnu grēdas Bulgārijas pusē ierīkots Belasicas dabas parks.

Pie kalnu grēdas 1014. gadā notika Kleidionas kauja, kuras rezultātā bizantieši smagi sakāva bulgāru karaspēku un 1018. gadā beidza pastāvēt Pirmā Bulgārijas cariste.

## Galerija

View_along_the_main_ridge_of_the_Belasitsa_range.jpg|Galvenā grēda
Smolarski vodopad 18.JPG|Smolares ūdenskritums
View_of_Belasica_mountain_range_from_Lake_Kerkini.JPG|Belasica no Kerkini ezera
Tumba Belasica IMG 7972.jpg|Tumbas kalns - triju valstu robežpunkts


## Ārējās saites
VAL

***VAL*** ir baltkrievu mūzikas grupa, kas savu darbību aizsāka 2016. gadā. Bija plānots, ka viņi piedalīsies 2020. gada Eirovīzijas dziesmu konkursā Roterdamā, Nīderlandē, pārstāvot Baltkrieviju ar dziesmu *[[Da vidna]]* (*Да вiдна*), tomēr konkurss tika atcelts COVID-19 pandēmijas izplatīšanās dēļ.

## Atsauces
Ivans Vagners

**Ivans Vagners** (*Иван Викторович Вагнер*, dzimis ) ir Krievijas kosmonauts, inženieris.

2008. gadā Ivans Vagners Ustinova Baltijas valsts tehniskā universitātē ieguva maģistra grādu tehnikā un tehnoloģijās ar novirzienu aviācijas un kosmosa tehnikā. Pēdējā studiju gadā viņš strādāja par inženieri konstruktoru uzņēmumā *[[Klimov (uzņēmums)|Klimov]]*.

2008. gada novembrī Vagners sāka darbu uzņēmumā *[[RKK Energija]]*. 2009. gada februārī viņš kļuva par Starptautiskās kosmosa stacijas Krievijas segmenta lidojuma vadītāja palīgu. 2009. gadā viņš devās komandējumā uz ASV kvalifikācijas celšanai un kopējiem treniņiem ar amerikāņu kolēģiem.

2010. gadā Ivans Vagners pieteicās par kosmonauta kandidātu. 2010. gada 8. novembrī viņš tika ieskaitīts *RKK Energija* kosmonautu grupā. 2011. gada 22. janvārī tika veikta Krievijas visu kosmonautu grupu apvienošana, un Vagners tika iekļauts Kosmonautu sagatavošanas centra kosmonautu grupā. 2012. gada 31. jūlijā viņš pabeidza vispārējos kosmonautu sagatavošanas kursus, un 3. augustā viņam piešķīra kvalifikāciju "kosmonauts izmēģinātājs".

2015. gada decembrī Ivans Vagners tika norīkots kosmosa kuģa *[[Sojuz MS-06]]* pamatapkalpē. 2016. gada 13. septembrī *Roskosmos* paziņoja, ka 2017. gada pavasarī Krievijas apkalpi Starptautiskajā kosmosa stacijā (SKS) samazinās no trijiem līdz diviem kosmonautam, tāpēc tiek izmainīti kosmosa kuģu apkalpju sastāvi; Vagners tika izslēgts no *Sojuz MS-06* pamatapkalpes.

208. gada vasarā Ivans Vagners tika apstiprināts par *[[Sojuz MS-16]]* dublieru apkalpes lidojuma inženieri. 2020. gada 19. februārī *Roskosmos* paziņoja, ka medicīnisku iemeslu dēļ *Sojuz MS-16* pamatapkalpes Krievijas pārstāvji Nikolajs Tihonovs un Andrejs Babkins nomainīti pret dublieriem, tādējādi Vagners nokļuva pamatapkalpē.

Ivana Vagnera pirmais kosmiskais lidojums sākās 2020. gada 9. aprīlī, esot kosmosa kuģa *[[Sojuz MS-16]]* lidojuma inženierim. Starptautiskajā kosmosa stacijā viņš bija 62. un 63. ekspedīcijas lidojuma inženieris. Uz Zemes viņš atgriezās 2020. gada 22. oktobrī.

Otro reizi kosmosā Vagners devās 2024. gada 11. septembrī ar kosmosa kuģi *[[Sojuz MS-26]]*. Viņš bija SKS  71. un 72. ekspedīcijas lidojuma inženieris. Uz zemes viņš atgriezās 2025. gada 20. aprīlī.

Kosmisko lidojumu kopsavilkums:

Iziešanas atklātā kosmosā:

## Ārējās saites

* Biogrāfija *ФГБУ "НИИ ЦПК имени Ю.А.Гагарина"* 
* Biogrāfija astronaut.ru
Stevans Horvats

**Stevans Horvats** (; dzimis , miris ) bija serbu grieķu-romiešu stila cīkstonis, 1968. gada vasaras olimpisko spēļu sudraba medaļas ieguvējs.

## Biogrāfija
Kopš mazotnes viņš nodarbojās ar sportu, galda tenisu, futbolu, paukošanu, boksu, boulingu, šahu un cīņas sportu. Viņš apmeklēja Augstāko treneru skolu (1963—1966) un pēc sportista karjeras beigšanas saņēma valsts stipendiju (1966—1969). Kā profesionāls treneris viņš 1971. gadā veiksmīgi strādāja Pančevas cīņas sporta klubā "Dinamo", kur izglītoja vairākus jaunos cīkstoņus un olimpiskās cerības. Viņš arī neklātienē studēja Zagrebas Fiziskās izglītības fakultātē un 1972. gadā veiksmīgi pabeidza studijas. Ar maģistra grādu viņš beidzis minēto fakultāti 1979. gadā. No 1973. līdz 1975. gadam viņš strādāja Novi Sadā, Fiziskās audzināšanas institūtā kā profesionāls cīņas sporta līdzstrādnieks, bet no 1975. gada līdz aiziešanai pensijā 1989. gadā bija cīņas sporta docents.

Stevans Horvats piedalījās 1960. gada olimpiskajās spēlēs Romā un 1964. gadā Tokijā vieglā svara kategorijā (līdz 70 kg), abās reizēs izcīnot ceturto vietu. 1968. gada olimpiādē Meksikā finālā viņš zaudēja Japānas cīkstonim Munedzi Munemuram, tomēr bija apmierināts ar sudraba medaļu.

Viņš izcīnīja zelta medaļas pasaules čempionātos Helsingborjā (Zviedrijā, 1963) un ASV pilsētā Toledā (1966). Otrais bija Jokohamā 1961. gadā, Toledo 1962. gadā un Tamperē 1965. gadā.

Viņš uzvarēja Vidusjūras spēlēs Beirūtā 1959. gadā un Tunisā 1967. gadā, bija ceturtais Neapolē 1963. gadā. Viņš ieņēma otro vietu pirmsolimpiādes turnīros Tokijā 1963. gadā un Mehiko 1967. gadā. Trīs reizes viņš izcīnīja zelta medaļu Balkānos, 1960. gadā Burgasā, 1961. gada Atēnās un 1962. gada Skopjē, 1959. gadā Bukarestē bija otrais, bet 1958. gadā — Stambulā trešais.

## Apbalvojumi un pagodinājumi
* Pasaules godīgas cīņas balva (*World Fair Play Award*), 1966. gads.

## Atsauces

## Ārējās saites
Džons Viks 3: Parabellum

**"Džons Viks 3: Parabellum"** () ir 2019. gada ASV neonuāra spriedzes trilleris ar Kiānu Rīvsu Džona Vika lomā. Filmu sērijas trešā daļa ir tiešs turpinājums iepriekšējām sērijas filmām "Džons Viks" (2014) un "Džons Viks 2" (2017). Filmas režisors ir Čads Stahelskis, scenārija autori Dereks Kolstads, Šejs Hetens, Kriss Kollinss un Marks Eibramss. Filmā galvenās lomas atveido Halle Berija, Lorenss Fišbērns, Marks Dakaskoss, Āzija Keita Dillona, Lenss Rediks, Andželika Hjūstone un Ians Makšeins. Filmas darbība turpinās dažas minūtes pēc iepriekšējās filmas beigām, kad bijušais algotnim Džonam Vikam ir jābēg no amata brāļu leģioniem pēc tam, kad viņa nesenās darbības dēļ par viņa galvu tiek izsludināta 14 miljonus ASV dolāru liela atlīdzība.

Par filmas izstrādi paziņoja 2017. gada jūnijā. Lielākā daļa no iepriekšējo daļu filmēšanas grupas un aktierim tika apstiprināti 2018. gada februārī, savukārt ar jaunpienācējiem līgumi tika noslēgti tā paša gada maijā. Filmēšana tika uzsākta tajā pašā mēnesī un ilga līdz novembrim, filmēts tika Ņujorkā, Monreālā un Marokā.

Filmas pirmizrāde norisinājās  Bruklinā, bet ASV un Latvijas kinoteātros to sāka demonstrēt no . Tās vispasaules ienākumi ir 328 miljoni ASV dolāru, tādējādi kļūstot par ienesīgāko franšīzes sērijas filmu tikai desmit dienu laikā pēc kinoseansu uzsākšanas. Filma saņēma dažādu kritiku, tika slavēta spriedzes ainu secība, režija, vizuālais stils un Rīvsa aktierspēle. Filmas turpinājuma pirmizrāde notika .

## Atsauces

## Ārējās saites
Lāčupītes dendrārijs

thumb|Lāčupes dendrārija taka.
**Lāčupītes dendrārijs** jeb **Igora Medņa Lāčupes dendroloģiskie stādījumi** ir 7,2 ha liela īpaši aizsargājama dabas teritorija Lāčupes kreisajā krastā Tukuma novadā starp Apšuciemu un Klapkalnciemu. Tas izveidots, lai nodrošinātu Igora Medņa svešzemju koku (ap 60 skujkoku un 350 lapu koku) stādījumu saglabāšanu un pavairošanu. Dendrārija apmeklētājiem izveidota Lāčupītes dabas taka.

## Vēsture
Pirmos stādījumus būvinženieris Igors Mednis valsts mežu fondam piederošajā piejūras kāpu zonā sāka veidot 1959. gadā. Viņa mērķis bija svešzemju koku un krūmu ieaudzēšana, lai novērotu un izpētītu sugu mijiedarbību ar vietējiem biotopiem.

Pirmais stādījums bijis valrieksts, kas iegūts no Kārļa Zemdegas dārza, pakāpeniski viņš stādījumus papildināja ar kokiem un krūmiem, kuru dēstus viņš atveda no 68 vietās gan Latvijā (30 vietās), gan citās Baltijas valstīs, gan bijušās Padomju Savienības teritorijā (galvenokārt Tālajos Austrumos, Krimā, Kaukāzā — 33 vietās), gan Vācijā un Polijā, gan sēklu apmaiņas ceļā no citām pasaules vietām. Te aug Latvijā retāk sastopami skujkoki — Lavsona paciprese, savara, Japānas kriptomērija, klājeniskā ciedru priede, īves, dažādu sugu egles, baltegles. Veiksmīgi introducēti mūžzaļie un vasarzaļie rododendri, kā arī dažādas kļavu sugas, vairāku sugu valrieksti, kas paši veido nākamo paaudzi dabiskā meža vidē. Pēc ekspertu atzinuma Lāčupes dendrārijs ir izcils retu augu aklimatizācijas objekts, tāpēc 2001. gada janvārī Ministru Kabinets to iekļāva Latvijas Republikas īpaši aizsargājamo dabas pieminekļu — parku un dendroloģisko objektu sarakstā ar nosaukumu “Igora Medņa Lāčupes dendroloģiskie stādījumi”.

Igors Mednis sadarbojās ar Latvijas Dendrologu biedrību un Nacionālo botānisko dārzu.

## Atsauces
Docker

***Docker*** ir vairāku *[[PaaS]]* produktu kopums, kas izmanto operētājsistēmas līmeņa virtualizāciju, lai piegādātu programmatūru pakotnēs, ko sauc par konteineriem. Konteineri ir savstarpēji izolēti un apvieno savu programmatūru, bibliotēkas un konfigurācijas failus vienā pakotnē, taču tie var sazināties savā starpā. Pastāv gan bezmaksas, gan *premium* līmenis. *Docker* publiski tika izziņots 2013. gadā *[[PyCon]]* konferences laikā. Tajā pašā gadā tas kļuva par atvērtā pirmkoda projektu.

Visi konteineri tiek palaisti ar vienu operētājsistēmas kodolu (tam tiek izmantotas *[[Linux]]* kodola resursu izolācijas iespējas), tādējādi tiek izmantots mazāk resursu nekā izmantojot virtuālās mašīnas. *Docker* konteineri palīdz nodrošināt elastību un pārvietojamību, kas ļauj darbināt programmatūru dažādās vidēs, tai skaitā gan lokāli (piemēram, izstrādājot programmatūru), gan publiskajā mākonī, gan privātajā mākonī. Tā kā *Docker* konteineri ir viegli, viens serveris vai virtuālā mašīna var vienlaicīgi darbināt vairākus konteinerus. 2018. gada analīzē tika konstatēts, ka tipiskā *Docker* lietošanā uz viena resursdatora tiek laisti astoņi konteineri, taču ceturtā daļa organizāciju darbina 18 un vairāk konteineru vienā resursdatorā.

## Piezīmes un atsauces

### Piezīmes

### Atsauces

## Ārējās saites

*
Jaņčena

**Jaņčena** (, ) ir prefektūras līmeņa municipalitāte Ķīnas austrumos, Dzjansu provincē. Izvietojusies provinces austrumos Dzeltenās jūras krastā. Robežojas ziemeļrietumos ar Liaņjuņganu, rietumos — ar Huaiaņu, Jandžou un Taidžou, bet dienvidos — ar Naņtunu.

## Vēsture
Pilsētas nosaukums nozīmē ‘Sāls pilsēta’, kas saistīts ar tai apkārt esošajiem sāls ieguves laukiem, kas šeit praktizēts jau kopš Rietumu Haņu dinastijas laikiem no 2. gadsimta p.m.ē., kad tika izveidots Jaņdu (盐渎, *Yándú*) apriņķis. 411. gadā tas tika pārdēvēts par Jaņčenu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Rolands Tjarve

**Rolands Tjarve** ( — ) bija latviešu žurnālists, augstskolas pasniedzējs, sabiedriskais darbinieks un raidījumu un pasākumu vadītājs. No 1998. līdz 2002. gadam bija Latvijas Televīzijas ģenerāldirektors, no 2003. līdz 2020. gadam — pasniedzējs Latvijas Universitātes Sociālo zinātņu fakultātē.

## Dzīvesgājums
Rolands Tjarve piedzima  Bauskā. Bērnību pavadīja Vecpiebalgā un Cēsīs, mācījās Cēsu 1. vidusskolā, piedalījās Jāņa Apala vadītajos arheoloģiskajos izrakumos Āraišos.

1991. gadā absolvēja Latvijas Universitātes (LU) Filoloģijas fakultātes Žurnālistikas nodaļu. No 1997. gada līdz 1998. gadam mācījās LU Sociālo zinātņu fakultātes (SZF) maģistrantūrā, ieguva grādu komunikācijas zinātnēs. No 2000. gada līdz 2011. gadam Tjarve studēja doktora studiju programmā LU Sociālo zinātņu fakultātē un bija komunikācijas zinātnes doktora zinātniskā grāda pretendents. No 2003. gada līdz savai nāvei bija LU SZF pasniedzējs.

No 1989. gada līdz 1991. gadam bija laikraksta "Vefietis" redaktors. No 1991. gada līdz 1994. gadam Tjarve bija Latvijas Radio programmu vadītājs. Šajā laikā viņš veidoja nakts raidījumus, darbojās raidījumā "Zvaigznīšu brīdis", vadīja raidījumu "Latvija pasaulē", izveidoja raidījumu "Diskusija radiostudijā", un veidoja sižetus raidījumam "Apvārsnis". 1995. gadā viņš tika ievēlēts par Nacionālās radio un televīzijas padomes (NRTP) locekli. 1996. gadā Tjarve tika ievēlēts par "Preses apvienības" padomes locekli, kā arī par NRTP priekšsēdētāja vietnieku. No 1998. līdz 2002. gadam bija Latvijas Televīzijas ģenerāldirektors, no amata tika atstādināts par finanšu pārkāpumiem saistībā ar reklāmas raidlaika pārdošanu. 2013. gadā kandidēja uz Latvijas Televīzijas valdes priekšsēdētāja amatu.

No 2003. līdz 2004. gadam Tjarve bija Latvijas Investīciju un attīstības aģentūras (LIAA) valdes loceklis, tad no 2004. gada līdz 2005. gadam viņš bija LIAA direktora padomnieks. No 2004. gada līdz 2006. gadam strādāja valsts akciju sabiedrības «Elektronisko sakaru direkcijas» padomē. Tāpat 2004. gadā Tjarve tika iecelts par aviosabiedrības *[[airBaltic]]* padomes locekli un amatā bija līdz 2007. gada maijam. No 2007. gada līdz 2011. gadam bija Valsts kontrolieres Ingunas Sudrabas padomnieks.

1999. gadā apprecējies ar žurnālisti un nedēļas žurnāla "IR" pašreizējo galveno redaktori Nelliju Ločmeli.

Miris  Rīgā, Latvijas Infektoloģijas centrā, pēc smagas cīņas ar elpceļu infekcijas slimību COVID-19.

## Atsauces

## Ārējās saites
*
Taiaņa

**Taiaņa** (, ) ir prefektūras līmeņa municipalitāte Ķīnas austrumos, Šaņduna provincē. Izvietojusies provinces rietumos pie Taišaņa kalna. Robežojas ziemeļrietumos ar Liaočenu, ziemeļos — ar provinces galvaspilsētu Dzjinaņu, austrumos — ar Dzibo un Liņji, dienvidos — ar Dzjininu, bet rietumos pa Huanhes upi — ar Henaņas provinci. Pilsētas robežās esošais Taišaņa kalns ir viena no daoisma piecām svētajām vietām un UNESCO Pasaules mantojuma objekts. 

## Atsauces

## Ārējās saites
Mirels Redoi

**Mirels Matei Redoi** (; dzimis ) ir rumāņu futbola treneris un bijušais futbolists. Spēlējis pussarga vai aizsarga pozīcijā, bijis Rumānijas izlases dalībnieks. Kopš 2025. gada Redoi ir Rumānijas *[[Liga I]]* komandas *[[CS Universitatea Craiova|Universitatea Craiova]]*.

## Futbolista karjera
Ar futbolu sācis nodarboties dzimtās pilsētas Drobetas-Turnuseverinas komandā. 1999. gadā pievienojies Krajovas "Extensiv". Gadu vēlāk pārgājis uz Bukarestes "Steaua". Šī kluba sastāvā trīs reizes kļuvis par Rumānijas čempionu. 2009. gadā karjeru turpināja Saūda Arābijas klubā *[[Al Hilal FC|Al Hilal]]*, ar kuru divas reizes uzvarēja vietējā līgā. 2011. gadā pārgāja uz Apvienoto Arābu Emirātu klubu *[[Al Ain FC|Al Ain]]*. Tā sastāvā divas reizes uzvarēja AAE Pro līgā. Spēlētāja karjeru noslēdza 2015. gadā Katarā.

Rumānijas izlasē debitēja  draudzības spēlē pret Alžīriju. Izlases sastāvā piedalījies 2008. gada Eiropas čempionātā. Karjeru izlasē noslēdza 2010. gada decembrī. Izlases rindās aizvadījis 67 spēles un guvis divus vārtus.

## Trenera karjera
2015. gadā neilgu laiku bija Bukarestes "Steaua" (tagad — FCSB) galvenais treneris. 2018. gadā kļuva par Rumānijas U-21 izlases galveno treneri. 2019. gada novembrī tika iecelts par Rumānijas futbola izlases galveno treneri, aizvietojot Kosminu Kontru.

## Atsauces

## Ārējās saites
Georgi Dermendžijevs

**Georgi Nikolovs Dermendžijevs** (; dzimis  Plovdivā) ir bulgāru futbola treneris un bijušais futbolists. Spēlējis aizsarga pozīcijā. No 2019. līdz 2020. gadam bija Bulgārijas izlases galvenais treneris.

## Futbolista karjera
Spēlējis Sofijas "Slavia", Gabrovas "Jantra" un Plovdivas "Spartak". 1979.—1980. gada sezonā ar *Slavia* uzvarēja Bulgārijas kausa izcīņā.

## Trenera karjera
Trenera karjeru sācis Plovdivas "Spartak". Vēlāk bijis trenera asistents Lovečas "Litex", Plovdivas "Botev" un *[[POFK Sliven 2000|Sliven]]*. 2010.—2011. gada sezonā kļuva par *Sliven* galveno treneri, bet nespēja glābt no izkrišanas no A grupas.

2011. gadā kļuva par Razgradas "Ludogorets" trenera asistentu, bet 2014. gadā par komandas galveno treneri. 2014.—2015. gada sezonā uzvarēja Bulgārijas augstākajā līgā. Tika atzīts par 2014. gada labāko treneri Bulgārijā. Sezonas beigās amatu atstāja, tomēr, kad komanda bija neveiksmīgi iesākusi nākamo sezonu, tā paša gada novembrī atgriezās galvenā trenera amatā. Dermendžijevs ar "Ludogorets" izcīnīja vēl divus Bulgārijas čempiontitulus.

2018. gadā kļuva par Kazahstānas kluba *[[FK Ordabasy|Ordabasy]]* galveno treneri. 2019. gada janvārī stājās Sofijas "Levski" galvenā trenera amatā, nomainot Slavišu Stojanoviču, kurš vēlāk kļuva par Latvijas izlases galveno treneri.  Dermendžijevs tika apstiprināts par Bulgārijas futbola izlases galveno treneri. Izlase nespēja kvalificēties 2020. gada Eiropas čempionāta finālturnīram un ieņēma pēdējo vietu 2020.—2021. gada UEFA Nāciju līgas grupā, izkrītot no B līgas. Noslēdzoties Nāciju līgas turnīram, Bulgārijas Futbola savienība paziņoja, ka viņš neturpinās darbu izlases galvenā trenera amatā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Go (programmēšanas valoda)

[thumb|''Go'' valodas talismans — [gofers]]
***Go*** ir statiski tipizēta, kompilējama programmēšanas valoda, kuru izstrādāja trīs *[[Google]]* darbinieki: Roberts Grīsmers, Robs Paiks un Kens Tompsons. Sintaktiski līdzīga C valodai, taču ar atmiņas drošību, drazu savākšanu, strukturētiem tipiem. Bieži tiek saukta par ***Golang***.

*Go* tika izstrādāta ap 2007. gadu programmēšanas produktivitātes uzlabošanai. Izstrādātāji vēlējās atrisināt kritiku, kas tika vērsta pret tām valodām, kas tika izmantotas *Google*, tajā pašā laikā saglabājot lietderīgās īpašības. Valoda tika publiski izziņota 2009. gadā, 2012. gadā tika izlaista valodas 1.0 versija. *Go* ir plaši izmantota *Google* organizācijas produkcijas risinājumos, kā arī daudzās citās organizācijās un atvērtā pirmkoda projektos.

## Programmas piemērs

### "Sveika pasaule"

```go
package main

import "fmt"

func main() {
    fmt.Println("Sveika pasaule!")
}
```


## Atsauces

## Ārējās saites

*
Dušans Bajevičs

**Dušans Bajevičs** (; dzimis  Mostarā) ir Bosnijas un Hercegovinas futbola treneris un bijušais futbolists. Spēlējis aizsarga pozīcijā, bijis Dienvidslāvijas futbola izlases dalībnieks. No 2019. līdz 2020. gadam bija Bosnijas un Hercegovinas izlases galvenais treneris.

## Futbolista karjera
Futbolu sācis spēlēt dzimtās pilsētas Mostaras komandā "Velež". 1972. gadā tika atzīts par Dienvidslāvijas gada labāko futbolistu. "Velež" sastāvā divas reizes izcīnīja otro vietu Dienvidslāvijas čempionātā. 1977. gadā pārgāja uz Grieķijas klubu Atēnu AEK. 1977.—1978. gada sezonā kļuva par Grieķijas čempionu un uzvarēja arī Grieķijas kausa izcīņā. 1978.—1979. gada sezonā izcīnīja otro Grieķijas čempiontitulu. 1981. gadā atgriezās "Velež", kurā arī noslēdza karjeru 1983. gadā.

Dienvidslāvijas futbola izlasē spēlēja no 1970. līdz 1977. gadam. Piedalījās 1974. gada FIFA Pasaules kausa finālturnīrā, kā arī guva vārtus spēlē pret Zairu. Kopā izlases rindās aizvadījis 37 spēles un guvis 29 vārtus.

## Trenera karjera
Pēc spēlētāja karjeras beigām kļuva par treneri. No 1984. līdz 1988. gadam vadīja Mostaras "Velež". 1986. gadā izcīnīja Dienvidslāvijas kausu. 1988. gadā kļuva par Atēnu AEK galveno treneri. Bajevičs četras reizes aizveda komandu līdz Grieķijas čempionu titulam. Vēlāk strādājis arī citos Grieķijas klubos — Pirejas "Olympiacos", Saloniku PAOK, Saloniku "Aris" un *[[Atromitos F.C.|Atromitos]]*. Ar *Olympiacos* četras reizes uzvarēja Grieķijas augstākajā līgā un divas reizes izcīnīja Grieķijas kausu. Arī ar PAOK 2001. gadā kļuva par Grieķijas kausa ieguvēju.

2006.—2007. gada sezonā strādāja Serbijā ar Belgradas "Crvena Zvezda". Bijis arī Kipras kluba *[[AC Omonia]]* galvenais treneris.  tika apstiprināts par Bosnijas un Hercegovinas izlases galveno treneri. Izlase nespēja kvalificēties 2020. gada Eiropas čempionāta finālturnīram un ieņēma pēdējo vietu 2020.—2021. gada UEFA Nāciju līgas grupā. Bajeviča līgums netika pagarināts.

## Atsauces

## Ārējās saites
Ļubiša Tumbakovičs

**Ļubiša Tumbakovičs** (; dzimis  Belgradā) ir serbu futbola treneris un bijušais futbolists. Spēlējis pussarga pozīcijā. Trenera karjeras laikā vadījis dažādu valstu klubus, ka arī bijis Melnkalnes un Serbijas izlašu galvenais treneris.

## Futbolista karjera
Ar futbolu sācis nodarboties Belgradas "Radnički" jauniešu komandā. Vēlāk pievienojies *[[FK Partizan|Partizan]]*, taču tajā neaizvadīja nevienu oficiālu spēli. Tika izīrēts *[[FK Vardar|Vardar]]* un Somboras "Radnički" komandām.

## Trenera karjera
Trenera karjeru uzsāka Belgradas "Radnički". 1992. gadā kļuva par *[[FK Partizan|Partizan]]* galveno treneri. 1999.—2000. gada sezonā vadīja Atēnu AEK, izcīnot 3. vietu Grieķijas augstākajā līgā, bet pirms nākamās sezonas atgriezās *Partizan*. Ar *Partizan* kopā izcīnījis sešus Dienvidslāvijas čempiontitulus. 

2003. gadā kļuva par Saūda Arābijas kluba *[[Al Nassr FC|Al Nassr]]* galveno treneri. 2004. gada sezonas sākumā pārcēlās uz Ķīnu, sākot vadīt klubu *[[Shandong Luneng Taishan|Shandong Luneng]]*. Tajā nostrādāja līdz 2009. gadam. Šajā laikā divas reizes uzvarēja Ķīnas Superlīgā (2006, 2008) un divas reizes izcīnīja Ķīnas kausu (2004, 2006). 2010. gadā strādāja ar Irānas klubu *[[Steel Azin F.C.|Steel Azin]]*.

2016. gada janvārī tika apstiprināts par Melnkalnes izlases galveno treneri. 2019. gada jūnijā boikotēja 2020. gada Eiropas čempionāta kvalifikācijas spēli pret Kosovu un tika atbrīvots no amata. Tā paša gada jūlijā tika iecelts par Serbijas izlases galveno treneri. Serbijas izlase nespēja kvalificēties 2020. gada Eiropas čempionāta finālturnīram, un 2020. gada decembrī pēc abpusējas vienošanās Tumbakovičs amatu atstāja.

## Atsauces

## Ārējās saites
Igors Mednis

**Igors Mednis** (1931—2001) bija latviešu būvinženieris un dārznieks, 7,2 ha lielā Lāčupītes dendrārija izveidotājs Tukuma novadā starp Apšuciemu un Klapkalnciemu.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1931. gada 19. jūnijā Rīgā. Pirmos stādījumus Igors Mednis sāka veidot 1959. gadā priežu silā starp Lāčupi un Rīgas jūras līča krastu, pakāpeniski savu krūmu un koku kolekciju papildinot ar stādiem, kurus viņš atveda ne tikai no dažādām Baltijas vietām, bet arī no Padomju Savienības Tālajiem Austrumiem, vēlāk arī sēklu apmaiņas ceļā no Eiropas valstīm.
Pa Padomju Savienību viņš braucis darba darīšanās un brīvajos brīžos gājis klejot un meklējis kaut ko savam dārzam. Stādi bijuši maziņi, lai varētu ielikt mugursomā vai čemodānā.
Tā kā Medņa dendrārija teritorija atrodas kāpu joslā, kur bija aizliegta saimnieciskā darbība, viņš ar valsts mežu fondu nolēdzis līgumu. Bijuši gadījumi, kad rododendri un skujkoki tika izrakti vai citādi postīti.

Miris 2001. gada 26. maijā.

## Atsauces
Pavels Hapals

**Pavels Hapals** (; dzimis  Kromeržīžā) ir čehu futbola treneris un bijušais futbolists. Spēlējis pussarga pozīcijā, bijis Čehoslovākijas izlases spēlētājis, vēlāk spēlējis arī Čehijas izlasē. No 2018. līdz 2020. gadam bija Slovākijas izlases galvenais treneris. Kopš 2022. gada Hapals ir Čehijas kluba ''Baník Ostrava'' galvenais treneris.

## Futbolista karjera
Karjeru sācis Olomoucas "Sigma". No 1988. līdz 1990. gadam pārstāvēja Prāgas "Dukla". 1990. gadā kļuva par Čehoslovākijas kausa ieguvēju. Vēlāk atgriezās Olomoucā. 1992. gadā parakstīja līgumu ar Vācijas Bundeslīgas klubu Leverkūzenes "Bayer", ar ko 1993. gadā uzvarēja Vācijas kausa izcīņā. Karjeras turpinājumā pārstāvēja Spānijas klubu *[[CD Tenerife]]*. 1998. gada atgriezās Čehijā. Spēlējis arī Prāgas "Sparta" un *[[Česke Budejovices "Dynamo"|České Budějovice]]* komandās. Spēlētāja karjeru noslēdza 2002. gadā.

1991. gada janvārī debitēja Čehoslovākijas izlasē. Tajā aizvadīja 21 spēli. Vienīgos vārtus guva  pret Kipru. Vēlāk spēlēja Čehijas izlasē, kuras rindās laukumā devās 10 spēlēs.

## Trenera karjera
Par treneri sāka strādāt 2003. gadā klubā *[[SFC Opava|Opava]]*. 2009.—2010. gada sezonā ar Slovākijas klubu *[[MŠK Žilina]]* uzvarēja Slovākijas Superlīgā un nākamajā sezonā iekļuva UEFA Čempionu līgas grupu turnīrā. No 2011. līdz 2013. gadam bija Polijas kluba Lubinas "Zagłębie" galvenais treneris, bet 2014. gadā strādāja ar Slovākijas klubu *[[FK Senica]]*.

2015. gadā kļuva par Slovākijas U-21 izlases galveno treneri. 2018. gada martā parakstīja līgumu ar Prāgas "Sparta". Tā paša gada oktobrī Hapals tika iecelts par Slovākijas izlases galveno treneri. 2020. gada oktobrī pēc nesekmīgā snieguma 2020.—2021. gada UEFA Nāciju līgā tika atbrīvots no amata.

## Atsauces

## Ārējās saites
Čārlija eņģeļi (nozīmju atdalīšana)

**"[[Čārlija eņģeļi]]"** () ir ASV televīzijas seriāls, kas tika veidots no 1976. līdz 1981. gadam televīzijas kanālam ABC, kurā sižets risinās ap trim sievietēm, kas strādā privātdetektīvu aģentūrā, ko vada vīrs vārdā Čārlijs. Vēl "Čārlija eņģeļi" var būt:

* Čārlija eņģeļi (filmu sērija) — filmu sērija
** "Čārlija eņģeļi" — 2000. gada filma
** "Čārlija eņģeļi: Pilna jauda" — 2003. gada filma
** "Čārlija eņģeļi" — 2019. gada filma
* "Čārlija eņģeļi" — 2011. gada televīzijas seriāls
Yandex

***Yandex*** (, ) ir Krievijas uzņēmumu grupa, kas specializējusies ar internetu saistītos produktos un pakalpojumos. Viens no galvenajiem produktiem ir meklētājprogrammas nodrošināšana. *Yandex* meklētājprogramma ir ļoti izplatīta Krievijā. Uzņēmuma galvenā mītne atrodas Krievijas galvaspilsētā Maskavā; ir biroji arī citās lielākajās Krievijas pilsētās, kā arī Minskā, Stambulā, Lucernā, Amsterdamā un Šanhajā.

Pēc Krievijas iebrukuma Ukrainā *Yandex* dibinātājs Arkādijs Voložs un ārvalstu akcionāri pieņēma lēmumu izstāties no uzņēmuma. Pēc aizbraukšanas no Krievijas Voložs no sava tālruņa izdzēsa visas *Yandex* lietotnes.

2022. gada martā Latvija anulēja *Yandex Taxi B.V.* licenci un bloķēja *Yandex Go* lietotni. Lēmums tika pamatojis ar to, ka *Yandex Go* lietotne apmainās ar datiem ar serveriem, kas atrodas Krievijā. Tādējādi iestāde nolēma nodrošināties pret to, ka dati par Latvijas iedzīvotājiem un ārzemniekiem, kuri izmanto lietotni, nonāk Krievijas specdienestu rīcībā. Tā paša gada aprīlī NEPLP pieņēma lēmumu ierobežot piekļuvi Latvijā vietnei un tās spoguļiem, jo, pēc organizācijas domām, galvenajā lapā *yandex.ru* tiek izplatīta “izkropļota un nepatiesa informācija” par notikumiem pasaulē, tostarp par karu Ukrainā. 

Līdz 2024. gada sākumam grupas pārvaldītājsabiedrība bija *Yandex N.V.*, kas reģistrēta Nīderlandē 2004. gadā. Tās akcijas tiek kotētas *[[Nasdaq]]* un Maskavas biržā. 2024. gada 5. februārī tika paziņots, ka Nīderlandes *Yandex N.V.* pārdos Krievijas un vairāku citu tirgu biznesu (veido līdz 95 % no grupas kopējiem ienākumiem) Krievijas investoru konsorcijam par 475 miljardiem rubļu (4,7 miljardi eiro). Paredzams, ka līdz 31. jūlijam *Yandex N.V.* mainīs nosaukumu un pārtrauks izmantot *Yandex* zīmolus. Par Krievijas mātesuzņēmumu kļuva *MCAO Yandex*, kā galvenais īpašnieks ir *ZPIF Konsorcium. Pervij*.

## Kritika
Meklētājprogramma *Yandex* tika apsūdzēta par potenciāli nedrošu rezultātu reklamēšanu, jo īpaši pazīstamu programmu un vietņu viltojumu reklamēšanu.

Pēc *Yandex* avota kodu noplūdes 2022. gada decembrī kļuva zināms, ka uzņēmums izmantoja programmatūras labojumu, kas bloķēja Putina attēlu parādīšanu, meklējot frāzi „bunkeru vectēvs” (krievu: *бункерный дед)*.

## Skatīt arī

* Krievijas tīmekļa vietņu bloķēšana Latvijā

## Atsauces

## Ārējās saites
TurkSat-3USat

***TurkSat-3USat*** bija Turcijas nanopavadonis. Tas paredzēts vairāku tehnoloģiju pārbaudei. Pavadonis orbītā tika palaists 2013. gada 26. aprīlī. Tas darbojās vienu dienu.

Kosmisko aparātu izgatavoja Stambulas Tehniskās universitātes Kosmisko sistēmu izstrādes un testēšanas laboratorija un Radio frekvenču laboratorija sadarbībā ar uzņēmumu *[[Türksat]]* un Turcijas amatieru pavadoņu tehnoloģiju organizāciju (*TAMSAT*). Darbs pie projekta sākās 2010. gada 29. novembrī.

Pavadonis tika veidots *[[CubeSat]]* 3U standartā ar izmēriem 10 * 10 * 34 cm un masu aptuveni 4 kg. Tā stuktūru piegādāja Nīderlandes uzņēmums *Innovative Solutions In Space BV*.
Tam ir lineārais retranslators radioamatieru radio retranslācijai. *TurkSat-3USat* bija uzstādīta neliela kamera *C329* Zemes fotografēšanai.
Elektroenerģiju nodrošināja saules baterijas un litija polimēra akumulators kopā ar superkondensatoriem.
*TurkSat-3USat* bija sistēma, kas ļauj pavadoni novadīt no orbītas pēc misijas beigām — izvēršama membrāna, kas veicina bremzēšanos jonosfērā.

## Lidojuma gaita
*TurkSat-3USat* tika palaists  04:13 *[[UTC]]* ar nesējraķeti *[[Chang Zheng 2D]]* no Dzjucjuaņas Pavadoņu palaišanas centra. Pavadonis tika ievadīts solārsinhronā orbītā. *TurkSat-3USat* bija sekundārā krava pēc Ķīnas tālizpētes pavadoņa *[[Gaofen 1]]*; kopā ar to palaisti nanopavadoņi *[[NEE-01 Pegaso]]* un *[[CubeBug-1]]*.

Pēc palaišanas dienu no pavadoņa tika saņemti signāli, kas liecināja, ka tas darbojas veiksmīgi. Nākamajā dienā tas apklusa nenoskaidrotu iemeslu dēļ.

## Atsauces

## Ārējās saites
* TurkSat-3USat Gunter Dirk Kreb
* TURKSAT-3USAT AMSAT-UK
* TURKSAT 3U Orbītas elementi n2yo.com
Dienvidslāvu valodas

**Dienvidslāvu valodas** ir viens no slāvu valodu atzariem. Šajās valodās runā aptuveni 30 miljoni cilvēku, kas galvenokārt dzīvo Balkānu pussalā. Tiek uzskatīts, ka dienvidslāvu valodas radušās no baznīcslāvu valodas. Lielākās dienvidslāvu valodas pēc runātāju skaita ir bulgāru valoda, maķedoniešu valoda (abas ir austrumu dienvidslāvu valodas), slovēņu valoda un serbhorvātu valoda (serbu valoda, horvātu valoda, bosniešu valoda un melnkalniešu valoda; šīs valodas ir rietumu dienvidslāvu valodas). No pārējām slāvu valodām ģeogrāfiski atdala josla, kur izplatītas vācu, ungāru un rumāņu valoda.

## Ārējās saites
Karijs (uzvārds)

**Karijs** var būt:

* Lorns Karijs (*Lorne Currie*; 1871—1926) — britu burātājs;
* Sets Karijs (*Seth Curry*; 1990) — amerikāņu basketbolists;
* Stefens Karijs (*Stephen Curry*; 1988) — amerikāņu basketbolists;
* Tims Karijs (*Tim Curry*; 1946) — angļu aktieris un dziedātājs.
Čārlija eņģeļi (2019. gada filma)

**"Čārlija eņģeļi"** () ir 2019. gada ASV asa sižeta komēdija. Filmas režisore un scenārija autore ir Elizabete Benksa. Galvenās lomas atveido Kristena Stjuarta, Naomi Skota un Ella Balinska, kas ir jaunās paaudzes eņģeļi un strādā privātdetektīvu aģentūras *Townsend Agency* labā. Šī ir trešā filma "Čārlija eņģeļu" filmu sērijā un ir turpinājums Aivena Gofa un Bena Robertsa veidotajam tāda paša nosaukuma seriālam un divām iepriekšējām spēlfilmām, "Čārlija eņģeļi" (2000) un "Čārlija eņģeļi: Pilna jauda" (2003).

Filmas izstrāde tika uzsākta 2015. gada septembrī, kad *[[Sony Pictures]]* nolēma atsākt darbu pie filmu sērijas pēc 2011. gada televīzijas seriāla slēgšanas. Mēnesi vēlāk Elizabete Benksa pievienojās projektam kā režisore, producente un scenārija autore. Visu 2018. gadu norisinājās aktieru atlase filmai un pati Benksa arī tika apstiprināta vienai no lomām. Filmēšana sākās 2018. gada septembrī un norisinājās Vācijā un Turcijā. Filmēšanas process noslēdzās decembrī un Benksa paziņoja, ka šī filma būs turpinājums iepriekšējām daļām.

Filmas atbalstam galveno filmas skaņu celiņa dziesmu *[[Don't Call Me Angel]]*, Arianas Grandes, Mailijas Sairusas un *[[Lana Del Rey]]* izpildījumā jau izdeva 2019. gada septembrī, kam sekoja skaņu celiņa albuma un oriģinālmūzikas albuma izdošana 1. un 8. novembrī. "Čārlija eņģeļi" pirmizrāde norisinājās  Austrālijā. ASV kinoteātros filmu sāka demonstrēt 15. novembrī, bet Latvijas kinoteātros — 22. novembrī. Filma saņēma dažādas kritiķu atsauksmes, tās vispasaules ienākumi ir 73,3 miljoni ASV dolāru.

## Atsauces

## Ārējās saites
Sjaņnina

**Sjaņnina** (, ) ir prefektūras līmeņa municipalitāte Ķīnas vidienē, Hubei provincē. Izvietojusies provinces dienvidaustrumos starp Jandzi upi ziemeļos un Mufušaņa kalniem dienvidos. 

## Pārskats
Dienviddaļa kalnaina, ziemeļdaļa — līdzenums ar vairākiem lieliem ezeriem. Robežojas ziemeļos ar provinces galvaspilsētu Uhaņu, Dzjindžou un Huanši, dienvidaustrumos — ar Dzjansji provinci, bet dienvidrietumos — ar Hunaņas provinci.

Atsevišķa Sjaņninas administratīvā vienība izveidota 1965. gadā, bet 1998. gadā izveidota Sjaņninas municialitāte. Sens *osmanthus* tējas audzēšanas reģions. Galvenās ekonomikas nozares ir lauksaimniecība un mežizstrāde.

## Atsauces

## Ārējās saites
Licejs

[300px|thumb|right|[Rīgas Franču licejs|Rīgas Franču liceja ēka]]
**Licejs** (no , *lykeion*) ir vispārējās izglītības iestāde, kas īsteno vispārējās vidējās izglītības programmas. 
Senākais Rīgas licejs bija Zviedrijas karaļa Kārļa XII dibinātais Kārļa licejs, pašlaik Latvijā ir trīs vidusskolas Rīgā un Daugavpilī, kas lieto liceja nosaukumu.

## Vēsture
Senajā Grieķijā par liceju sauca Aristoteļa 334. gadā p.m.ē. dibināto peripatētiķu ģimnāziju, kas atradās pie Apolona Likeja ("Vilkplēša Apolona") tempļa Atēnās un pastāvēja līdz 86. gadam p.m.ē. 

Liceja nosaukumu Eiropā atsāka lietot Renesanses laikmetā, vēlāk, īpaši Francijā, lai apzīmētu augstskolas ar seno valodu un literatūras apguvi, kas sagatavoja tālākām studijām universitātēs. Liceja beidzēji ieguva bakalaura grādu. Pie licejiem piederēja arī 1675. gadā dibinātais Zviedru Vidzemes Kārļa licejs. Krievijas impērijas laikā franču izglītības sistēmas ietekmē par licejiem sauca valsts uzturētas elitāras ģimnāzijas ierēdņu sagatavošanai, pirmais impērijas licejs bija 1733. gadā dibinātais Rīgas Ķeizariskais licejs (*Kaiserliches Lyceum zu Riga*). Pirms PSRS sabrukuma 1988./1989. mācību gada laikā dažas vidusskolas atsāka lietot liceja nosaukumu, piemēram, Rīgas Puškina licejs.

## Liceji Latvijā
Pēc 1920. gada "Likuma par vidusskolām" pieņemšanas Latvijā pastāvēja vienīgi reālā tipa vidusskolas, izņemot vienu klasiskā tipa vidusskolu (Rīgas pilsētas 1. ģimnāziju) un vienu Francijas valdības atbalstītu skolu (Rīgas Franču liceju). 
Mūsdienās liceja nosaukumu lieto arī Rīgas Puškina licejs un Daugavpils Tehnoloģiju vidusskola - licejs.

## Atsauces

## Ārējās saites
Pajers

**Narodnaja** (, no  — ‘Akmens saimnieks’) ir kalnu masīvs Krievijā, Polāro Urālu grēdas augstākā virsotne. Atrodas grēdas vidusdaļā uz Komi Republikas un Jamalas Ņencu autonomā apvidus robežas. 

Kalns veidots no kvarcītiem, slānekļiem un izvirdumiežiem. Pajera masīvam trīs virsotnes: Rietumu (Dienvidu) Pajers 1330 m vjl, Pajers 1472 m vjl un Austrumu Pajers 1217 m vjl. Masīva kopgarums ap 2,5 km, relatīvā augstumu starpība 600—750 m. Kalna virsotne plakana, bet nogāzes kraujas.

## Atsauces

## Ārējās saites
Varga

**Varga** var būt:

* Barnabāšs Varga (*Varga* *Barnabás*; 1994) — ungāru futbolists;
* Bēla Varga (*Varga Béla*; 1889—1969) — ungāru cīkstonis.
Ansers

**Ansers** () ir uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:
* Bobijs Ansers (*Bobby Unser*, 1934–2021), ASV autosportists;
* Els Ansers (*Al Unser*, 1939–2021), ASV autosportists;
* Els Ansers jaunākais (*Al Unser Jr.*, dzimis 1962. gadā), ASV autosportists.
Vestergrēns

**Vestergrēns** ( —) ir zviedru uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:

* Karls Vestergrēns (*Carl Westergren*; 1895—1968) — zviedru grieķu-romiešu stila un brīvā stila cīkstonis, trīskārtējs olimpiskais  un Eiropas čempions cīņas sportā;
* Īzaks Vestergrēns (*Isaac Westergren*; 1875—1950) — zviedru vieglatlēts.
Medens

**Medens** var būt:

* Džons Medens (*John Madden*; 1949) — angļu kino, televīzijas, teātra un radio režisors;
* Ričards Medens (*Richard Madden*; 1986) — skotu aktieris.
Dano

**Dano** var būt:

* Filips Dano (*Phillip Danault*; 1993), kanādiešu hokejists;
* Pols Deino (''Paul Dano; 1984), amerikāņu aktieris.
Reinholde

**Reinholde** var būt:

* Iveta Reinholde (dzimusi 1977) — latviešu politoloģe un pasniedzēja;
* Klinta Reinholde (dzimusi 1994) — latviešu kino un teātra aktrise;
* Lauma Reinholde (1906—1986) — latviešu komponiste, pianiste un pasniedzēja.

## Skatīt arī
* Reinholds
Gerasimovs

**Gerasimovs** () ir krievu cilmes uzvārds, kas cēlies no grieķu personvārda ( — "vecākais").

## Cilvēki ar šādu uzvārdu
* Valērijs Gerasimovs, Krievijas Federācijas armijas ģenerālis;
* Vjačeslavs Gerasimovs, Latvijas Republikas Augstākās padomes deputāts.
Rodins

**Rodins** () ir krievu cilmes uzvārds.

## Cilvēki ar šo uzvārdu
* Askolds Rodins (1950—2021) — latviešu žurnālists, tulks un vēsturnieks;
* Vladimirs Rodins (1940—2021) — Latvijas krievu inženieris un sabiedriskais darbinieks.

## Skatīt arī
* Rodēns
Sējāns

**Sējāns** ir latviešu uzvārds.

;  Cilvēki ar šādu uzvārdu
* Juris Sējāns (1952) — latviešu mūziķis;
* Leons Sējāns (1957) — latviešu mūziķis;
* Reinis Sējāns (1984) — latviešu mūziķis.
Arnītis

**Arnītis** ir latviešu uzvārds. 

Cilvēki ar šādu uzvārdu:
* Aleksandrs Arnis-Arnītis (1900―1973) — latviešu vijolnieks;
* Arturs Arnītis (1909—1986) — latviešu pretošanās kustības darbinieks;
* Mārtiņš Arnītis (1953) — latviešu lauksaimnieks un politiķis.
Biķis

**Biķis** ir latviešu uzvārds.

Cilvēki ar šādu uzvārdu :
* Valdis Biķis, inženieris un sabiedriskais darbinieks,
* Teofils Biķis, pianists un pedagogs.
Pieneņu vīns

**“Pieneņu vīns”** () ir amerikāņu rakstnieka Reja Bredberija romāns, kas pirmo reizi izdots 1957. gadā.

“Pieneņu vīns” ir lielā mērā autobiogrāfiska grāmata, tās galvenais varonis — divpadsmitgadīgais Duglass Spouldings ir atsauce uz pašu Bredberiju: Duglass ir Reja Bredberija otrais vārds, bet Spouldings — viņa vecāsmātes no tēva puses pirmslaulības uzvārds.

## Sižets
Romāna darbība notiek 1928. gada vasarā izdomātā pilsētā Grīntaunā, Ilinoisas štatā, kuras prototips ir Bredberija dzimtā pilsēta Vokigana. Sižets vijas ap brāļiem Spouldingiem: divpadsmit gadus veco Duglasu un desmitgadīgo Tomu. Romāns stāsta par virkni notikumu, kas ar brāļiem, viņu radiniekiem, kaimiņiem, draugiem un paziņām norisinās mazajā pilsētiņā trīs vasaras mēnešos.

Toma un Duglasa vectēvs katru vasaru gatavo pieneņu vīnu. Bieži vien Duglass prāto, ka šim vīnam vajadzētu saglabāt pašreizējo laiku, tos notikumus, kas notika, kad vīns tika pagatavots: “Pieneņu vīns. Ar šiem vārdiem uz mēles bija jūtama vasara. Notverta vīnā un saglabāta.”
Grāmata latviski izdota 1973. gadā izdevniecībā "Zinātne" Ineses Veides tulkojumā, sērijā "Fantastikas pasaulē". Atkārtoti izdevumi 2001. gadā (izdevniecība *Acis*) un 2007. gadā (izdevniecība *Mediasat Group*).

Grāmatā ievietoti arī no dažādiem amerikāņu izdevumiem tulkoti vairāki R. Bredberija fantastiski stāsti.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Reid R. A. Ray Bradbury: A Critical Companion. — Westport: *Greenwood Press*, 2000.
* ''Dandelion Wine'' Free Study Guide/Analysis at TheBestNotes.com
* SparkNotes Study Guide
* Website about the theatrical adaptation of ''Dandelion Wine'' 
* Novelguide for ''Dandelion Wine''
Pieneņu vīns (nozīmju atdalīšana)

**Pieneņu vīns** var būt:

* Pieneņu vīns - Reja Bredberija romāns
* Pieneņu Vīns - Latvijas mūzikas grupa
Peneroplīdas

**Peneroplīdas** (*Peneroplidae*) ir bentisku foraminiferu dzimta 	Miliolīdu kārtā. Šo dzimtu 1839. gadā aprakstīja vācu zoologs un anatoms Makss Šulce. Ģeohronoloģiski Peneroplīdas ir zināmas no krīta perioda (konjakas stāvs) līdz mūsdienām.

## Apraksts
Čaula agrīnā stadijā ir cieši satīta, bet tālāk augšanas gaitā var attīties vai pat kameras kļūt gredzenveidīgas. Kameru iekšpuse ir vienkārša, nesadalīta sekundārās kamerās. Sieniņas porcelānveidīgas. Dīgļkamera un dažas agrīnās kameras var būt perforētas, bet pieaugušās stadijas čaulas sieniņas nav perforētas. Atvere ir ieapaļa, spraugveidīga, dendrītveidīga vai arī sastāv no poru rindas.

## Sistemātika
Dzimtas dalījums ģintīs:
* Dzimta: **Peneroplidae** Schultze, 1854
:* Ģints: *[[Coscinospira]]* Ehrenberg, 1839
:* Ģints: *[[Dendritina]]* d'Orbigny, 1826
:* Ģints: *[[Euthymonacha]]* Loeblich & Tappan, 1994
:* Ģints: *[[Laevipeneroplis]]* Šulc, 1936
:* Ģints: *[[Monalysidium]]* Chapman, 1900
:* Ģints: *[[Peneroplis]]* Montfort, 1808
:* Ģints: *[[Spirolina]]* Lamarck, 1804

## Atsauces
Katalina Kovāča

**Katalina Kovāča** (; dzimusi ) ir ungāru valodniece, esperantiste un matemātiķe.

## Biogrāfija
Katalina Kovāča ir dzimusi 1957. gada 16. oktobrī Ungārijas galvaspilsētā Budapeštā. Studējusi Lorānda Etveša universitātē (ELTE). Precējusies ar francūzi Silvēnu Lellarge. Šo ģimeni 2001. gadā papildināja dēls Martins. Viņai ir arī vēl divi bērni - Petra Šmideliusa (bijusī Vispasaules esperantistu jaunatnes organizācijas (*TEJO*) valdes locekle) un Bens Šmideliuss. Katalina Kovača kopā ar vīru un jaunāko dēlu dzīvo Nīderlandē.

## Karjera
Katalina Kovāča izvēlējās valodnieces profesiju. Savā promocijas darbā viņa analizēja propedeitikas nozīmi esperanto valodas apguvē. Viņa aktīvi darbojas šajā virzienā līdz šai dienai. Viņa turpina organizēt daudzus esperanto valodas kursus un metodiskos seminārus. Papildus teorētisko stundu vadīšanai Kovāča pēc jaunas metodikas valodu mācīja skolotājiem. Viņa aktīvi izmanto savu pieredzi, lai uzlabotu esperanto valodu.

Katalina Kovāča ieņēma augstu amatu Budapeštas universitātes Lietišķās valodniecības katedrā, kur interlingvistika ir galvenais topošo valodnieku studiju priekšmets.

Kopš 1994. gada Kovāča ir rakstu autore žurnālā "Monato" un no 1994. līdz 2006. gadam bija starptautiskā pedagoģiskā žurnāla  *[[Internacia Pedagogia Revuo]]* (*IPR*) redaktora vietniece. 2001. gadā viņa izveidoja vietni *[[educado.net]]* esperanto valodas studijām un kopš tā laika turpina to rediģēt. Kopš 2007. gada Katalina Kovāča ir Esperanto akadēmijas locekle  un kopš 2009. gada Vispasaules esperanto asociācijas () eksaminācijas komisijas koordinatore. Daudzās valodās rakstītu rakstu autore, kas galvenokārt publicēti žurnālā *IPR*.

## Apbalvojumi
* Adas Figieras-Sikorskas prēmija (2009).
* Gada esperantiste (2010).
* Ālenes Esperanto kultūrprēmija (2016).
* Deguči prēmija (2018).

## Atsauces

## Ārējās saites

* Katalinas Kovāčas grāmatas Esperanto muzejā.
Ivans Kurnuajē

**Ivans Kurnuajē** (; dzimis ) ir bijušais kanādiešu hokejists, labās malas uzbrucējs. 16 sezonas aizvadījis Nacionālās hokeja līgas kluba Monreālas "Canadiens" rindās, tās sastāvā kļūstot par desmitkārtēju Stenlija kausa ieguvēju. Viņš ir otrs Stenlija kausa tituliem bagātākais hokejists aiz Anrī Rišāra. 1983. gadā uzņemts Hokeja slavas zālē.

## Spēlētāja karjera
Monreālas "Canadiens" rindās Kurnojē debitēja 1963.—64. gada sezonā. Jau nākamajā sezonā viņš nostiprinājās komandas pamatsastāvā, kopā ar komandu izcīnot savu pirmo Stenlija kausa titulu. 1968.—69. gada sezonā pirmo reizi karjerā pārsniedza 40 gūto vārtu sezonā robežu un tika iekļauts līgas otrajā simboliskajā izlasē. 1971.—72. gada sezonā Kurnojē guva 47 vārtus, kas kļuva par viņa karjeras labāko vārtu gūšanas rādītāju. 1973. gadā izcīnīja savu sesto Stenlija kausa titulu un kā finālsērijas vērtīgākais spēlētājs ieguva Kona Smita balvu. 1975. gadā kļuva par "Canadiens" kapteini. Turpmākajās četrās sezonās izcīnīja vēl četrus Stenlija kausa titulus. Pēc 1978.—79. gada sezonas, kurā savainojumu dēļ aizvadīja vien 15 spēles, noslēdza karjeru.

Karjeras laikā Kurnojē "Canadiens" rindās aizvadīja 968 spēles, tajās atzīmējoties ar 863 (428+435) rezultativitātes punktiem.

Kanādas hokeja izlases sastāvā spēlēja 1972. gada Kanādas—PSRS supersērijā.

## Ārējās saites