open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Benilukss

**Benilukss** (saukts arī **Beniluksa valstis**) ir ekonomiska savienība, kas apvieno trīs kaimiņu monarhijas: Beļģiju, Nīderlandi un Luksemburgu. Nosaukums ir veidots no dalībvalstu nosaukumu pirmajām zilbēm un tika ieviests *Beniluksa Muitas savienībai*. Kopējais iedzīvotāju skaits ir 27,5 miljoni, kopējā platība 74 640 km². Vidējais iedzīvotāju blīvums ir 369 cilv./km².

## Vēsture
Līgumu, kas izveidoja **Beniluksa Muitas savienību**, parakstīja triju valstu emigrācijas valdības 1944. gada 5. septembrī Londonā un tas stājās spēkā 1948. gadā. Tas pārstāja darboties 1960. gada 1. novembrī, kad to aizstāja **Beniluksa Ekonomiskā savienība**, kuru izveidoja ar Hāgas līgumu 1958. gada 3. februārī. Tā priekštece ir (joprojām spēkā) Beļģijas-Luksemburgas Ekonomiskā savienība, ko nodibināja 1921. gada 25. jūlijā.

## Ārējās saites

* Beniluksa Ekonomiskā Savienība  - Oficiālā vietne
* Beniluksa Parlaments - Oficiālā vietne
* Beniluksa Tiesa  - Oficiālā vietne 
* Beniluksa intelektuālā īpašuma ofiss - Oficiālā vietne
Linards Skuja

**Linards Skuja** (dzimis 1952. gada 8.februārī) ir latviešu fiziķis, habilitētais fizikas zinātņu doktors, Latvijas Universitātes Cietvielu fizikas institūta vadošais pētnieks. Nodarbojas ar stiklveida silīcija dioksīda punktdefektu optisko īpašību pētīšanu.  Latvijas Zinātņu akadēmijas īstenais loceklis.

## Dzīvesgājums
Mācījies Rīgas 1. vidusskolā. Studējis Latvijas Valsts universitātē. Jau studiju laikā sācis strādāt Latvijas Valsts universitātes Pusvadītāju fizikas problēmu laboratorijā (tā vēlāk pārtapa par Cietvielu fizikas institūtu).

1996. gadā kļuvis par Latvijas zinātņu akadēmijas korespondētājlocekli. 2003. gadā tika ievēlēts par Latvijas Zinātņu akadēmijas īsteno locekli, un tajā pašā gadā saņēma Zinātņu akadēmijas Edgara Siliņa balvu fizikā. Skuja ir viens no visvairāk citētajiem Latvijas fiziķiem pasaulē. Viņa pētījumu rezultātus izmanto optisko gaismas vadu izgatavošanā.

2019. gadā saņēmis Latvijas Zinātņu akadēmijas Lielo medaļu par izciliem sasniegumiem optisko stiklu fizikas un fotonikas attīstībā.

## Publikācijas

Ievērojamākās Linarda Skujas publikācijas:
* Skuja, L. Optically active oxygen-deficiency-related centers in amorphous silicon dioxide. JOURNAL OF NON-CRYSTALLINE SOLIDS. 239:16-48, 1998
* Skuja, L. The origin of the intrinsic 1.9 EV luminescence band in glassy SiO2. JOURNAL OF NON-CRYSTALLINE SOLIDS. 179:51-69, 1994 
* Skuja, L. Direct single-to-triplet optical-absorption and luminescence excitation band of the twofold-coordinated silicon center in oxygen-deficient glassy SiO2. JOURNAL OF NON-CRYSTALLINE SOLIDS. 167:229-238, 1994

## Atsauces

## Ārējās saites
* LZA zinātnieka apraksts 
* Lai nevadītu tēva roka  "Zinātnes Vēstnesis" 2004. gada 18. oktobris: 17 (288) ISSN 1407-6748
Skuja

**Skuja** var būt:

* skuja — auga daļa;
* Skuja — uzvārds;
* Liedes strauta cits nosaukums;
* Skujupītes cits nosaukums.
Juaņ

**Juaņ** var būt:
* Juaņu impērija — valsts Ķīnā un centrālajā Eirāzijā laikā no 1271. līdz 1368. gadam;
* Juaņu dinastija — viena no savulaik Ķīnā valdījušām valdnieku dinastijām;
* Juaņs - valūta Ķīnas Tautas Republikā;
* **Juaņdi** - populārs valdnieku vārds Ķīnā viduslaikos;
* Juaņ Šikajs - valstsvīrs Ķīnā XIX-XX gs. mijā;
* Juaņ Hepins - ķīniešu kinorežisors;
* Juaņ ši - oficiālā Juaņu impērijas hronika;
* Juaņ drāma - klasiskā viduslaiku Ķīnas teātra žanrs;
Kihnu bāka

**Kihnu bāka** (igauniski - *Kihnu tuletorn*, zviedriski - *Fyrtornet på Kynö*) atrodas uz Kihnu salas Baltijas jūrā, Kihnu salas dienviddaļā. 
__TOC__
## Vēsture
Bāka sāka darboties 1865. gadā. Bākas tornis izgatavots Anglijā. To, izjauktu pa daļām, pārveda uz salu un samontēja uz vietas.

## Raksturojums
Kihnu bāka ir 28 m augsta. Bākas tornis ir no čuguna, stiprināts kniedējot. Bākai ir laterna un galerija. Bākas tornis ir balts, laterna sarkana. Bākas gaismas elements atrodas 29 m virs jūras līmeņa. Gaisma balta vai sarkana, atkarībā no virziena, kādā skatās (1,5 s deg, 1,5 s pārtraukums, 1,5 s deg, 7,5 s pārtraukums). Baltā gaisma redzama 11 jūras jūdžu attālumā, sarkanā gaisma — 7 jūras jūdžu attālumā. Bāka darbojas visu gadu diennakts tumšajā laikā.

## Ārējās saites
Ristnas bāka

**Ristnas bāka** () atrodas uz Hījumā salas Baltijas jūrā, Hījumā salas rietumdaļā uz Kepu pussalas, iepretim Ristnas ragam. 

## Vēsture

Bāka sāka darboties 1874. gadā. Bākas tornis bija gatavots Francijā. To veidoja čuguna režģa konstrukcija ar cilindru vidū, kurš ietvēra spirālveida trepes. Pirmajā pasaules karā bāka tika bojāta, tāpēc 1920. gadā Bākas tornis tika pastiprināts ar betonu.

## Raksturojums
Ristnas bāka tika uzbūvēta Hījumā salas pašos rietumos. Pati bāka ir 30 m augsta. Bākas tornis ir heksagonāls, veidots no čuguna, kurš ietverts betonā. Torņa sānos redzamas sešas ribas. Bākai ir laterna un galerija. Bākas tornis ir sarkans, laterna balta. Bākas gaismas elements atrodas 37 m virs jūras līmeņa. Gaisma balta un sarkana (3 s deg, 12 s pārtraukums). Baltā gaisma redzama 12 jūras jūdžu attālumā, sarkanā gaisma — 8 jūras jūdžu attālumā. Bāka darbojas visu gadu diennakts tumšajā laikā.
2000. gadā Igaunijas pasts izdeva pastmarku ar Ristnas bāku.
 
## Ārējās saites
* Estonian Maritime Navigation

## Atsauces
Maķedoniešu valoda

**Maķedoniešu valoda** (, *makedonski jazik*, ) ir slāvu valodu saimes dienvidslāvu atzara valoda, kurā runā lielākoties maķedonieši Ziemeļmaķedonijā un maķedoniešu diasporās citur pasaulē. 

Kopš 1991. gada tā ir Ziemeļmaķedonijas valsts valoda. Tā ir arī mazākumtautības valoda robežrajonos Albānijā un Serbijā, kā arī Rumānijā. 

Maķedoniešu valodai tuvu radniecīga ir bulgāru valoda, ar ko tā ir savstarpēji saprotama, un kopā veido austrumu dienvidslāvu valodu atzaru. Vēsturiski maķedoniešu dialekti tiek uzskatīti par daļu no bulgāru dialektu spektra, īpaši tā dēvētajiem austrumu dienvidslāvu dialektiem. Tomēr pastāv arī atšķirības, kas ir saistītas ar fonētiku, leksiku un gramatiku. 1944.–1945. gadā, pēc Dienvidslāvijas valdības iniciatīvas, maķedoniešu valoda tika kodificēta kā atsevišķa valoda, lai stiprinātu nacionālo identitāti un atdalītu to no bulgāru ietekmes. Līdz 20. gadsimta vidum lielākā daļa slavistu uzskatīja, ka Balkānu slāvu dialekti starp Sofiju un Skopje ir viena valodu sistēma.

## Lingvogeorgrāfija
Maķedoniešu valoda pieder dienvidslāvu valodu grupai un ir oficiālā valoda Ziemeļmaķedonijā, kur tā ir galvenā saziņas un administrācijas valoda. Tā tiek lietota arī kaimiņvalstu reģionos, īpaši Grieķijas ziemeļos (Egejas Maķedonijā), Bulgārijas dienvidrietumos, kā arī Albānijas austrumos un Serbijas dienvidos. Maķedoniešu valodas runātāji dzīvo arī emigrācijā, galvenokārt Kanādā, Austrālijā, ASV un Rietumeiropā.

No lingvistiskā viedokļa maķedoniešu valoda veido dialektu kontinuumu ar bulgāru valodu, īpaši tās rietumu dialektiem, tomēr atšķiras ar savu standartizēto ortogrāfiju, leksiku un gramatiku.

## Alfabēts
Lai pierakstītu maķedoniešu valodu, tiek izmantota kirilica. Maķedoniešu alfabētā ir 31 burts.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Maķedoniešu valodas gramatika
* Maķedoniešu valoda
* Maķedoniešu-angļu vārdnīca
* ''Krste Misirkov''
Sēdins

**Sēdins** var būt:

* Dāniels Sēdins — zviedru hokejists (1980);
* Henriks Sēdins — zviedru hokejists (1980).
Mosa

**Mosa** var būt:
* Mosa — pilsēta Norvēģijā;
* Elizabete Mosa (*Elisabeth Moss*; 1982) — ASV aktrise un producente;
* Kasja Mosa (*Kasia Moś*; 1987) — poļu dziedātāja un dziesmu autore;
* Keita Mosa (*Kate Moss*) — angļu modele;
* Kerija Anna Mosa (*Carrie-Anne Moss*; 1967) — Kanādas aktrise.

## Skatīt arī
* Moss
Lūzuma zona

250px|thumb|Sanandreasa lūzuma zona Kalifornijā.

**Lūzuma zona**, **lūzuma līnija** vai vienkārši **lūzums** ģeoloģijā ir teritorija starp divām tektoniskajām plātnēm, kur savstarpēji šīs plātnes mijiedarbojas. Tieši lūzuma zonās visbiežāk notiek zemestrīces.

## Ārējās saites
Lūzums

**Lūzums** var būt:

* ģeoloģiskais lūzums;
* kaula lūzums;
* lūzums (mineraloģija);
* mehāniskais lūzums;

* "Lūzums" — 2007. gada ASV psiholoģiskā trillera filma.
PowerPlay Manager

***PowerPlay Manager*** ir tiešsaistes menedžeru datorspēle no Slovākijas, kas pašreiz pieejama 46 valodās. Projekts oficiāli tika uzsākts 2007. gada martā un reģistrācija sākās 2007. gada jūnijā. 2008. gada februārī tika sasniegts 35 000 reģistrētu lietotāju slieksnis.

*PowerPlay Manager* ir iekļauti futbols, Formula 1, teniss, basketbols, beisbols, volejbols, biatlons, rokasbumba un hokejs. Tāpat kā citās tiešsaistes menedžeru spēlēs, spēlētājs saņems komandu, ar kuru būs jātiecas uz augšu, jāattīsta tā. Lai sasniegtu šo mērķi, būs no citiem brīvajā tirgū jāpērk spēlētāji un jārada jaunie talanti, jāatrod komandas sponsoru utt. 

## Skatīt arī
* *[[Hattrick]]*

## Ārējās saites
* ''PowerPlay Manager'' tīmekļa vietne
Kibo

**Kibo** var būt:

* Kilimandžāro vulkāniskā masīva augstākā virsotne;
* Kibo (SKS) — Japānas finansēts un izgatavots Starptautiskās kosmosa stacijas komponents.
Plaisa

250px|thumb|Plaisa, kura izveidojusies, ieplaisājot stiklam.

Materiālu mehānikā **plaisa** jeb **lūzums** ir materiāla bojājums, kas saistīts ar materiāla virsmas laukuma palielināšanos. Plaisas veidojas, kad kādu iekšēju vai ārēju spēku iedarbībā tiek sarauta saite starp vielas atomiem vai molekulām.

## Plaisu veidošanās

Plaisu veidošanās objektos ir atkarīga no materiāla īpašībām, ģeometrijas un pieliktajiem spēkiem. Materiāla raksturlielumu, kas raksturo tā spēju pretoties plaisāšanai sauc par kritisko enerģijas atbrīvošanās ātrumu.

Plaisa var izplatīties ar ātrumu, kas ir aptuveni 0,2—0,3 daļas no skaņas ātruma izplatīšanās konkrētajā materiālā. Tātad, ja, piemēram, skaņas ātrums dimantā ir 18 350 metri sekundē, tad plaisu izplatīšanās ātrums var sasniegt pat 8000 metrus sekundē.

Dažreiz plaisāšanu var dzirdēt, kas visbiežāk izpaužās kā brakšķēšana. Piemēram, staigājot pa ledu, var dzirdēt plaisu veidošanos.

### Plaisāšanas veidi jeb modas

Attēls:Plaisa1.png|
Attēls:Plaisa2.png|
Attēls:Plaisa3.png|


* I moda jeb plaisas atvēršana
* II moda jeb bīde plaknē
* III moda jeb ārpusplaknes bīde

Praksē iespējamas šo modu kombinācijas.

## Plaisas Zemes garozā
250px|thumb|Plaisa, kura ir radusies pēc zemestrīces.
Ģeoloģijā plaisas ir iežu slāņu pārrāvums bez jūtamas pārbīdes. Šādas plaisas rodas tektonisko plātņu kustību rezultātā.

## Plaisu veidi

* caurplaisa
* makroplaisa
* mikroplaisa
* matplaisa
* vienpusēja plaisa


## Skatīt arī
* Ģeoloģiskais lūzums
* Kaulu lūzums
Valbžihas apriņķis

**Valbžihas apriņķis** () ir apriņķis Polijas Lejassilēzijas vojevodistē. Robežojas ar Lejassilēzijas vojevodistes Kamenna Guras, Javoras, Svidņicas, Dzeržoņovas un Klodzko apriņķiem, kā arī Čehiju.
Albāņu valoda

**Albāņu valoda** (, ) ir izolēta indoeiropiešu saimes valoda, kurā runā lielākoties albāņi Balkānu pussalas dienvidrietumos. Oficiālā valsts valoda Albānijā, Kosovā, viena no valsts valodām Ziemeļmaķedonijā un Melnkalnē. Albāņu valodā runā arī albāņu diaspora Grieķijā, Itālijā un citur pasaulē, kopā ap 7,5 miljoniem cilvēku.

Par albāņu valodas vietu indoeiropiešu valodu saimē ir bijušas daudzas diskusijas. Viena no tām apgalvo, ka šī valoda radusies no ilīriešu valodas — vienas no senajām Balkānu pussalas valodām. Tomēr pētījumi rāda, ka ilīriešu valodai ir daudz kopīga ar romāņu valodām un ķeltu valodām, kamēr albāņu valoda fonētiski un morfoloģiski ir tuvāka slāvu valodām, indoirāņu valodām un armēņu valodai. Vēl tiek pieļauts, ka albāņu valoda varētu būt cēlusies no dākiešu valodas. Albāņu valodā ir daudz aizguvumvārdu no latīņu valodas, grieķu valodas, turku valodas un slāvu valodām.

## Dialekti

Albāņu valodai izšķir vairākus dialektus — gegu dialektu (galvenokārt Albānijas ziemeļos un Kosovā), tosku dialektu (Albānijas dienvidos), arberešu valodu (Itālijā) un arvanitiku (Grieķijā).

## Skatīt arī
* Mesapiešu valoda

## Bibliogrāfija
* 
* 
* 
* 

## Ārējās saites

* 
* 
* 
* 
* 
*
Kontrreformācija

[thumb|right|upright=1.2|[Tridentes koncils]]
**Kontrreformācija** bija katoļu baznīcas politika un pasākumi, kas bija vērsti pret reformācijas kustību un protestantismu Eiropā.

Pasākumi pret protestantu kustības dalībniekiem un viņu atbalstītājiem ietvēra nolādēšanu, izslēgšanu no baznīcas, protestantu rakstu aizliegšanu. Protestantus pasludināja par ķeceriem, vajāja ar inkvizīcijas palīdzību un sodīja ar nāvi.

Pēc Jezuītu ordeņa nodibināšanas sākās aktīva katoļu ticības sludināšana, Romas pāvesta politikas atbalstīšana un skolu dibināšana.
Pēc 1545.–1563. gada Tridentes koncila katoļu baznīca aizliedza indulgenču pārdošanu, baznīcas amatu pirkšanu un pārdošanu un centās atjaunot stingru kārtību klosteros. Notika garīdznieku izglītības uzlabošana un misionāru darba organizēšana kolonijās.

## Ārējās saites
Nometinājuma josla

thumb|200px|right|Nometinājuma josla (1791-1917)
**Nometinājuma josla** () bija teritorija Krievijas Impērijas rietumu apgabalos, ārpus kuras saskaņā ar imperatores Katrīnas II rīkojumu (*указ*) bija aizliegts apmesties uz dzīvi ebrejiem (izņemot 1. ģildes tirgoņus, personas ar augstāko izglītību, reģistrētās prostitūtas, bijušās militārpersonas, kristītos ebrejus).

Rīkojumu imperatore izsludināja 1791. gada 28. decembrī, pēc pirmās Polijas dalīšanas un Žečpospolitas austrumu daļas aneksijas. Šajā joslā tika ietilpināta arī Latgale.

Ebrejiem bija aizliegts apmesties arī dažās nometinājuma joslas teritorijā esošajās pilsētās - Kijivā, Mikolajivā un Jaltā.  Sevastopolē ebrejiem atļāva apmesties tikai dažos pilsētas rajonos.

Pēc Februāra revolūcijas 1917. gadā Krievijas Pagaidu valdība nometinājuma joslas likumu atcēla.
Melnkalniešu valoda

**Melnkalniešu valoda** (*crnogorski jezik*, *црногорски језик*) ir dienvidslāvu valoda, kurā runā Melnkalnē. Tā ir viena no serbu-horvātu-bosniešu-melnkalniešu diasistēmas valodām. Melnkalniešu valodas izveide saistāma ar laika periodu kopš 2006. gada neatkarības referenduma, kad Melnkalnes politiķi un intelektuāļi sāka argumentēt, ka neatkarīgai valstij nepieciešama arī pašai sava valoda. Līdz tam Melnkalnē lietoto dienvidslāvu valodu bija pieņemts uzskatīt par serbu-horvātu valodas jekaviešu dialektu. Praktiski atšķirības starp runāto un rakstīto valodu, kuru lieto Melnkalnē un dēvē par melnkalniešu valodu, un valodu, kuru lieto Bosnijā un Hercegovinā un sauc par bosniešu valodu, ir minimālas. Arī atšķirības no serbu vai horvātu valodas ir nelielas un praktiski nerada nekādas grūtības šo valodu lietotājiem bez papildu apmācības vienam ar otru sazināties.

Melnkalniešu valodā (tāpat kā serbu un bosniešu valodā) rakstībā tiek izmantots gan latīņu, gan kirilicas alfabēts. Kopš 2009. gada abos rakstības veidos tiek lietots īpašs melnkalniešu alfabēts, kurš atšķiras no vecā ar divu skaņu pierakstu.

## Atsauces

## Ārējās saites
* ''"What Language Do Montenegrins Speak?"''
* "Govorite li crnogorski?" 
* Montenet.org: Melnkalnes valoda 
* Melnkalniešu valoda
Garoza

**Garoza** var būt:
* Apdzīvota vieta Latvijā:
** Garoza — apdzīvota vieta Jelgavas novada Salgales pagastā
** Garoza — apdzīvota vieta Bauskas novada Mežotnes pagastā
** Garoza — dzelzceļa stacija līnijā Jelgava I—Krustpils

* Termins, ar kuru apzīmē kāda ķermeņa cieto apvalku
** ledus garoza
** maizes garoza
** smadzeņu garoza
** Zemes garoza
*** Okeāniskā Zemes garoza
*** Kontinentālā Zemes garoza

## Skatīt arī
* Garozas kauja — Livonijas krusta karu kauja 1287. gada 26. martā, kurā Zemgales karaspēks sakāva Livonijas ordeni
* Garozes pagasts — Jelgavas apriņķa pašvaldība līdz 1949. gadam
* Garoze (upe) — Lielupes labā krasta pieteka
Lubinas apriņķis

**Lubinas apriņķis** () ir Polijas apriņķis, kas ietilpst Lejassilēzijas vojevodistē. Apriņķa centrs ir Lubina. Robežojas ar Lejassilēzijas vojevodistes Glogovas, Guras, Volovas, Legņicas un Polkovices apriņķiem.
Glogovas apriņķis

**Glogovas apriņķis** () ir apriņķis Polijā, Lejassilēzijas vojevodistē. Robežojas ar Lubušas vojevodistes Žagaņas, Nova Solas un Vshovas apriņķiem, kā arī Lejassilēzijas vojevodistes Guras, Lubinas un Polkovices apriņķiem.
Svidņicas apriņķis

**Svidņicas apriņķis** () ir apriņķis Polijas Lejassilēzijas vojevodistē. Robežojas ar Lejassilēzijas vojevodistes Srodas, Vroclavas, Dzeržoņovas, Valbžihas un Javoras apriņķiem.

## Apskates objekti

* Stšegomas bazilika (*Bazylika Świętych Apostołów Piotra i Pawła w Strzegomiu*)
* Svidņicas katedrāle (*Katedra św. Stanisława i św. Wacława w Świdnicy*)
* Svidņicas Miera baznīca (*Kościół Pokoju w Świdnicy*)

## Attēlu galerija

Strzegom10.JPG|Stšegomas bazilika
Swidnica_10.jpg|Svidņicas katedrāle
Kosciol_pokoju_w_swidnicy_wisnia6522.jpg|Svidņicas Miera baznīca (fasāde)
Swidnica_-_Kosciol_Pokoju-_wnetrze_01.jpg|Svidņicas Miera baznīca (interjers)


## Ārējās saites
*Stšegomas bazilika
*Svidņicas katedrāle
Gardarīke

[thumb|right|350px|Gardarīkes aptuvenās robežas tagadējās [Krievijas, Baltkrievijas un Ukrainas teritorijā 10. gadsimtā (oranžā krāsā). Sarkanā krāsā vikingu teritorijas līdz 9. gs., zaļā krāsā iezīmētas teritorijas, uz kurām notika vikingu sirojumi.]]
**Gardarīke** (, arī *Garðaveldi*) ir sens Austrumeiropas ziemeļu daļas apzīmējums, kas sastopams skandināvu sāgās jau no 7. gadsimta.

## Vārda izcelsme
Uzskata, ka vārds „Gardarīke” ir cēlies no divu vārdu salikteņa — *Garðr*“ („pilskalns”, vēlāk „pilsēta”) un *ríki* („zeme”, vēlāk „valsts”). Domājams, ka Gardarīke bijusi īpaša ar saviem daudzajiem nocietinātajiem pilskalniem, kas tai devis apzīmējumu mutvārdu sāgās. No vārda „garðr“ ir cēlies arī krievu vārds „gorod“ (pilsēta).
Ar vārdu *Gardar* vikingu teikās ir tikušas apzīmētas visas zemes uz austrumiem no Skandināvijas, kas sauktas arī par Austrumu zemēm (*Austrríki* vai *Austrlönd*) vai „Austrumu ceļu” (*Austrvegr*), tāpat kā Norvēģijas nosaukums ir cēlies no vārda *Norð vegri* („Ziemeļu ceļš”).

## Vēsture
7. gadsimta beigās liela daļa no Baltijas jūras austrumu piekrastes zemēm un lielie ūdens ceļi nokļuva meslu atkarībā no Skones ķēniņa Ivara. Viņa skarbās valdīšanas metodes esot izraisījusi iedzīvotāju pārcelšanos uz citām zemēm. Arheoloģisko izrakumu dati Grobiņā liecina, ka šajā laikā dibināts arī Rimberta hronikā pieminētā ezera pilsēta — Zēburga (*Seeburg*). 
8. gadsimta beigās kurši ir ieņēmuši pilsētu un padzinuši varjagus. Zināms, ka aptuveni šajā laikā senkrievu hronikās pieminētā rūsu cilts ir pārcēlusies uz Lādogas ezera krastiem, no kurienes tie gar upēm izplatījušies pa visu mūsdienu Krieviju, Baltkrieviju un Ukrainu, dibinot nocietinātus pilskalnus lielo upju krastos. Varjagu tirgotāji un karavīri sākotnēji par galveno upju ceļu ir izmantojuši Daugavas-Dņepras „Ceļu no varjagiem uz grieķiem”, bet 9.-11. gadsimtā par galveno ir kļuvis Ņevas-Ladogas-Volhovas-Lovates-Dņepras ceļš. 

### Gardarīkes pilskalnu nosaukumi pie upju ceļiem
* Daugmali sauca par *Dynasaiforgarðr*
* Polocku sauca par *Pallteskja* vai *Paltejsborg*,
* Smoļensku sauca par *Smaleskja*, 
* Ladogu sauca par *Aldeigjuborg*,
* Novgorodu sauca par *Hólmgarðr*, 
* Kijivu sauca par *Kænugarðr*, 
* Suzdaļu sauca par *Súrsdalar*,
* Muromu sauca par *Móramar*, 
* Rostovu sauca par *Ráðstofa*.

### Gardarīkes leģendārie ķēniņi
* Sigrlami (*[[Hervararsāga]]*)
* Svafrlami (*Hervararsāga*)
* Rollaugr (*Hervararsāga*)
* Ráðbarðr (*[[Sögubrot]]*)
* Hreggviðr (*[[Göngu-Hrólfs sāga]]*)
* Hálfdan Brönufostri (*[[Sörla saga sterka]]*)

## Ārējās saites
* ''Ynglinga sāga''
* ''Sörla saga sterka''
* Īslandiešu sāgas
* Slovēņi Ilmeņa un bolgu galā (latviski)
Astūriešu valoda

**Astūriešu valoda** (*asturianu* vai *bable*) ir romāņu saimes valoda, kurā runā apmēram pusmiljons astūriešu Spānijas provincē Astūrijā. Astūrijā ši valoda ir likumdošanas aizsargāta valoda, kuru pasniedz kā papildvalodu skolās. Agrāk astūriešu valoda tika uzskatīta par spāņu valodas dialektu, bet mūsdienās to uzskata par atsevišķu valodu.

## Ārējās saites

* ''Academia de la Llingua Asturiana''
* ''Oficina de Política Llingüística del Gobiernu del Principáu d'Asturies'' Astūrijas valodu politikas departaments
* ''Ethnologue'' par astūriešu valodu
* Astūriešu valodas gramatika  (angliski)
* Astūriešu-angļu vārdnīca
* ''Xunta pola Defensa de la Llingua Asturiana'' 
* ''Real Instituto de Estudios Asturianos''
Boleslavecas apriņķis

**Boleslavecas apriņķis** () ir apriņķis Polijā, Lejassilēzijas vojevodistē. Robežojas ar Lejassilēzijas vojevodistes Polkovices, Legņicas, Zlotorijas, Lvuvekas, Lubaņas un Zgoželecas apriņķiem, kā arī Lubušas vojevodistes Žagaņas apriņķi.

Boleslavecas apriņķa Osečņicas ciemā dzimis vācu ģeologs Abrahams Gotlobs Verners (*Abraham Gottlob Werner*, 1749-1817).
Olesņica

**Oļesņica** (, vēsturiski arī Elsa ()) ir pilsēta Polijas dienvidrietumos, Lejassilēzijas vojevodistē, uz ziemeļaustrumiem no Vroclavas.

Vācu mākslinieka Zigmāra Polkes (*Sigmar Polke*, 1941 - ) dzimtā pilsēta. Pilsētas skolā mācījušies vācu dramaturgs Gustavs Freitāgs (*Gustav Freytag*, 1816 - 1895) un vācu ģenerālis Maksimilians fon Pritvics (*Maximilian von Prittwitz*, 1848 - 1917).

Rakstos pirmoreiz minēta 1189. gadā. No 1320. līdz 1884. gadam Oļesņica bija kņazistes (hercogistes) centrs. Līdz 1945. gadam bija Vācijas sastāvā. Smagi izpostīta Otrā pasaules kara laikā.
Olesņicas apriņķis

**Olesņicas apriņķis** () ir apriņķis Polijas Lejassilēzijas vojevodistē. Robežojas ar Lejassilēzijas vojevodistes Olavas, Vroclavas, Tšebņicas un Miličas apriņķiem, Lielpolijas vojevodistes Ostrovas, Ostšešovas un Kempno apriņķiem, kā arī Opoles vojevodistes Namislovas apriņķi.
Bīdes deformācija

300px|thumb|Ārējo spēku F ietekmē ķermenis deformējas. Šādu deformāciju sauc par bīdes deformāciju.

**Bīdes deformācija** jeb vienkārši **bīde** ir viens no deformācijas veidiem, kad ārējo spēku iedarbībā cieta ķermeņa slāņi pārvietojas paralēli attiecībā pret citiem slāņiem, bet nemaina savstarpējos attālumus starp tiem.

## Bīdes spriegums
Bīdes spriegums ir mehāniskā sprieguma veids, kad spriegums darbojas uz materiālu paralēli vai tangenciāli attiecībā pret normālo spriegumu. Bīdes spriegums parasti ir perpendikulārs normālajam spriegumam.

## Huka likums bīdes deformācijai
Huka likums bīdei:

\gamma=k_b\tau,

kur \gamma ir relatīvā nobīde, k_b ir bīdes elastības koeficients (skaitliski vienāds ar relatīvo nobīdi, kuru izraisa vienu vienību liels tangenciālais spriegums), \tau ir tangenciālais mehāniskais spriegums.

To var izteikt arī kā

\tau=G\gamma,

kur G ir bīdes modulis — bīdes elastības koeficienta apgrieztais lielums.

## Ārējās saites
Roņu salas bāka

**Roņu salas bāka** (, ) atrodas uz Roņu salas Rīgas līcī, Baltijas jūrā. Bāka atrodas salas augstākajā vietā uz Haubjeres kalna.

## Vēsture
Pirmo bāku šeit uzbūvēja zviedri 1621. gadā. Par oficiālo bākas atklāšanas gadu tiek uzskatīts 1646. gads. Pašreizējā bāka ir izgatavota Francijas ostas pilsētā Havrā, 1875. gadā. Bāku izgatavoja kompānija *Forges et Chantiers de la Mediterranee* it kā pēc Gustava Eifeļa projekta. Izjauktā veidā bāka pārvesta uz Roņu salu un šeit uzcelta 1877. gadā. Bāka stipri cieta Pirmajā pasaules karā (1918.g.). 1937. gadā pabeigta bākas atjaunošana.

## Raksturojums
Roņu salas bākas augstums ir 40 m. Bāku veido čuguna tornis uz četrām kājām, ar laternu un galeriju. Bākas tornis un laterna ir brūni, laternas jumts sarkans. Bākas gaismas elements atrodas 65 m virs jūras līmeņa. Gaisma balta (1 s deg, 3 s pārtraukums). Gaisma redzama 11 jūras jūdžu attālumā. Bāka darbojas visu gadu diennakts tumšajā laikā.
1997. gadā Igaunijas pasts izdeva pastmarku ar Roņu salas bāku.

## Ārējās saites
* Estonian Maritime Navigation

## Atsauces
Reģionālā valoda

**Reģionālā valoda** ir valoda, kas tiek lietota noteiktā ģeogrāfiskā reģionā, bieži vien kopā ar oficiālo valodu vai valodām. Šāda valoda var nebūt valsts oficiālā valoda, bet tai ir nozīmīga loma reģionālajā kultūrā un ikdienas saziņā. Reģionālās valodas var būt gan mazākumtautību valodas, gan dialekti, kas atšķiras no valsts oficiālās valodas.

Reģionālajām valodām bieži tiek piešķirtas noteiktas tiesības un aizsardzība, lai saglabātu valodu daudzveidību un nodrošinātu kultūras mantojuma saglabāšanu. Piemēram, Eiropas Padome ir pieņēmusi Eiropas reģionālo vai minoritāšu valodu hartu, kas aizsargā un veicina reģionālo un mazākumtautību valodu lietošanu.

## Definīcija starptautiskajās tiesībās

Kā noteikts Eiropas reģionālo vai minoritāšu valodu hartā:

: *"reģionālās vai minoritātes valodas" ir valodas, kas: *
# *tradicionāli tiek lietotas valsts teritorijas daļā šīs valsts pilsoņu kopienā, kas ir skaitliski mazāka, nekā pārējais šīs valsts iedzīvotāju skaits; un*
# *atšķiras no šīs valsts [[valsts valoda|oficiālās valodas]]*

## Piemēri

* 1. Bretoņu valoda Francijā, ko runā Bretaņas reģionā.
* 2. Katalāņu valoda Spānijā, īpaši Katalonijā.
* 3. Velsiešu valoda Velsā, Apvienotajā Karalistē.
* 4. Sāmu valodas Norvēģijā, Zviedrijā un Somijā.

Daudzos gadījumos reģionālajām valodām ir lielāks pratēju skaits, nekā citu suverēnu valstu oficiālajām valodām. Piemēram, katalāņu valodai ir lielāks pratēju skaits, nekā somu vai dāņu valodām. Ķīnas vu valodai (Dzjansu provinces dienvidos un Džedzjanas ziemeļos) ar 90 miljoniem pratēju ir vairāk dzimtās valodas līmeņa lietotāju nekā franču valodai.

## Skatīt arī
* Minoritātes valoda
* Nacionālā valoda
* Valsts valoda
* Eiropas Savienības valodas

## Ārējās saites
Boleslaveca

**Boleslaveca** (), vēsturiski arī Bunclava ()) ir pilsēta Polijas dienvidrietumos, Lejassilēzijas vojevodistē, uz ziemeļiem no Jeleņa Guras pie Bobras upes. Sens keramikas ražošanas centrs (*Bunzlauer* keramika). Pilsētā atrodas Polijas armijas kara bāze (23. Silēzijas Artilērijas brigāde , *23 Śląska Brygada Artylerii*).

## Vēsture

Pirmoreiz rakstos minēta 1201. gadā. Viduslaikos ap pilsētu bija uzcelti aizsardzības mūri, kuri daļēji saglabājušies. Smagi cieta husītu karu laikā. No 1522. gada - viens no reformācijas centriem. Līdz 1945. gadam - Vācijas sastāvā, pēc Otrā pasaules kara pilsētas vācu iedzīvotāji tika padzīti, bet pilsētā iebrauca poļi, kuri paši bieži bija pārcēlušies no PSRS ieņemtajiem apgabaliem. Sociālistiskās Polijas laikā pilsētā bija viena no lielākajām PSRS kara bāzēm.

1813. gada 28. aprīlī Boleslavecā (Bunclavā) slimības dēļ mira krievu feldmaršals Mihails Kutuzovs. Vācu dzejnieka Martīna Opica (*Martin Opitz*, 1597 - 1639) un poļu tenisista Lukaša Kubota (*Łukasz Kubot*, 1982 - ) dzimtā pilsēta.

## Atsauces

## Ārējās saites
80. Kinoakadēmijas balva

**80. [[Amerikas Kinoakadēmijas balva|Kinoakadēmijas balva]]s** pasniegšana norisinājās  Kodak teātrī, Holivudā, Losandželosā. Balvas pasniedza Kino mākslas un zinātnes akadēmija labākajām 2007. gada filmām divdesmit četrās kategorijās. ASV ceremoniju pārraidīja ABC kanāls. Ceremonijas producents ir Gilberts Keitss, bet ceremonijas režisors Luiss Horvics. Balvu pasniegšanu jau otro reizi vadīja Džons Stjuarts. Divas nedēļas iepriekš, 9. februārī, *[[Beverly Wilshire Hotel]]* viesnīcā Beverlihilsā norisinājās Kinoakadēmijas balvas par tehniskajiem sasniegumiem pasniegšana, ko vadīja Džesika Alba.

Nominācijas 22. janvārī paziņoja Kino mākslas un zinātnes akadēmijas prezidents Sids Geniss un aktrise Ketija Beitsa. Visvairāk nominācijas — astoņas — saņēma divas filmas — "Kur sirmgalvjiem nav vietas" un "Plūdīs asinis". Visvairāk balvu — četras — saņēma filma "Kur sirmgalvjiem nav vietas". Pirmo reizi kopš 37. Kinoakadēmijas balvas pasniegšanas četri galveno aktiermākslas balvu ieguvēji ir neamerikāņi — balvas ieguva divi briti (Dejs Lūiss un Svintone), spānis (Bardems) un francūziete (Kotijāra).

## Balvu ieguvēji un nominanti
Balvu ieguvēji ir atzīmēti **treknrakstā**.

## Atsauces
Plantagenetu dinastija

[thumb|300px|Plantagenetu dinastijas valdījumi [Henrijs II Plantagenets|Henrija II laikā (1154–1189)]]
**Plantageneti** () bija viens no Anžū dinastijas atzariem, kas valdīja Anžū grāfistē (līdz 1206), Normandijas hercogistē (1144–1204, 1346-1360 un 1415–1450), Akvitānijas hercogistē (1152–1453), Gaskoņas hercogistē (1153–1453) un Anglijas Karalistē (1154-1485).

Henrija I no Normandiešu dinastijas vienīgais mantinieks, princis Viljams gāja bojā kuģim nogrimstot vētrā. Par troņmantnieku karalis testamentā iecēla Henriju (kuram nebija troņa mantošanas tiesību), savas meitas Matildes (sv. Romas impērijas ķeizara Henrika V atraitnes) dēlu no otrās laulības ar Anžū grāfu Žofruā V Plantagenetu (*Geoffroy V d'Anjou dit le Bel ou Plantagenêt*) no Anžū dinastijas.

Īpašvārds „Plantagenet“ ir zieds (*planta genista*), ar kuru izrotāt savu bruņucepuri bija karaļa Henrija II paradums, tāpēc viņu un viņa dzimtu iesauca par *Plantagenetiem*.

## Plantageneti Anglijas tronī

* Henrijs II Plantagenets, "Īsais apmetnis", Anglijas karalis (1154–1189)
* Henrijs III, Jaunais karalis, Anglijas karalis (1170–1183)
* Ričards I Plantagenets, Lauvassirds, Anglijas karalis (1189–1199)
* Džons Plantagenets Bezzemis, Anglijas karalis (1199–1216)
* Henrijs III Plantagenets, Anglijas karalis (1216–1272)
* Edvards I Plantagenets Garkājis, Anglijas karalis (1272–1307)
* Edvards II Plantagenets, Anglijas karalis (1307–1327)
* Edvards III Plantagenets, Anglijas karalis (1327–1377)
* Ričards II Plantagenets, Anglijas karalis (1377–1399)

Līdz ar Ričarda II nogalināšanu Pontefraktas pils cietumā tiešā Plantagenetu dinastijas valdīšana Anglijas tronī aprāvās. To nomainīja Lankasteru dinastija, kas bija Plantagenetu dzimtas atzars. Henrijs Bolingbroks (no Bolingbrokas pils nosaukuma, kurā tas bija dzimis), gāza no troņa Ričardu II un pats kronējās par karali.

### Lankasteras Plantagenetu atzars (''House of Lancaster'')

### Jorkas Plantagenetu atzars (''House of York'')

## Plantagenetu ģerboņi

## Bibliogrāfija
right|thumb|100px|Plantagenetu dzimtas valdījumi Henrija II laikā
* Петрушевский Д. М. Очерки из истории английского государства и общества в средние века. - 4 изд., Москва, 1937.
* Пти-Дютайн Ш., Феодальная монархия во Франции и в Англии Х-XIII вв., - пер. с франц., Москва, 1938.
* Калмыкова Е. В. Иоанн Безземельный. // Большая энциклопедия Кирилла и Мефодия. - 2004

## Ārējās saites
* Plantaganetu pamatciltskoks
* Lankasteru pamatciltskoks
* Salkovs D., Anglija XII gs. - Henrija II Plantageneta reformas.
* Info Britain - Plantagenets 1154-1216
* Info Britain - Plantagenets 1216-1274
* Info Britain - Plantagenets 1275-1330
* Columbia Encyclopedia's Entry for Aquitaine
Jorku dinastija

right|thumb|200px|Jorkšīras baltā roze
right|thumb|200px|Jorku dinastijas karaļnama ģerbonis
**Jorku dinastija** (*House of York*) bija Plantagenetu dinastijas atzars, Jorkas hercogi, Anglijas karaļi (1461.-1485.) pēc Lankasteru dinastijas.

1471. gadā Sarkanās un Baltās rozes karā virsroku ņēma Jorkas hercogi, Henrijs VI tika sagūstīts un nogalināts. Īsi pirms tam kaujā pie Tuksberijas bija kritis viņa vienīgais dēls Velsas princis Edvards - Plantagenetu dzimtas Lankasteru atzars pārstāja pastāvēt. Tās vietā Anglijas Karalistes tronī kāpa Jorku dinastija.

## Jorkas hercogi (''Dukes of York'')
* **Edmunds Lenglijs** Plantagenets, 1. Jorkas hercogs (*Edmund of Langley, Plantagenet, 1st Duke of York*, 1341.-1402.), Edvarda III jaunākais dēls; lords Ostu Virsuzraugs (1376.—1381. un 1396.—1398.), Kembridžas grāfs (1362.—1402.), Jorkas hercogs (1385.—1402.)
* **Edvards Norvičs** Plantagenets, 2. Jorkas hercogs (*Edward of Norwich, Plantagenet, 2nd Duke of York*, 1373.-1415.), Kembridžas grāfs (1402.-1415.), Rutlandes grāfs (1373.-1415.), Aumales hercogs (1397.—1399.), Jorkas hercogs (1402.—1415.)
* **Ričards Plantagenets**, 3. Jorkas hercogs (*Richard Plantagenet, 3rd Duke of York*, 1411.-1460.), Kembridžas grāfa Ričarda dēls, Edmunda mazdēls; Marčas grāfs (1425.—1460.), Ulsteras grāfs (1425.—1460.), Kembridžas grāfs (1426.—1460.), Jorkas hercogs (1415.—1460.)

## Jorkas Plantageneti Anglijas tronī
* **[[Edvards IV Jorks]]** (*Edward IV Plantagenet of York*, 1442.-1483.); Īrijas lords (1461.-1470., un 1471.-1483.), Anglijas karalis (1461.-1470., un 1471.-1483.)
* **[[Edvards V Jorks]]** (*Edward V Plantagenet of York*, 1470.-1484.?); Anglijas karalis (1483.).
* **[[Ričards III Jorks]]** (*Richard III Plantagenet of York*, 1452.-1485.), Anglijas karalis (1483.-1485.).

1485. gadā kaujā pie Bosvortas karaļa karaspēku sakāva Ričmondas grāfa Henrija Tjudora karaspēks. Pats Ričards III krita kaujā, savukārt Ričmondas grāfs kronējās par Anglijas karali kā Henrijs VII, aizsākot Tjudoru dinastiju.

## Jorku ģerboņi

## Bibliogrāfija
* Мор Т., Эпиграммы. История Ричарда III. — Москва, 1973.
* Kendall P., M. Richard the Third. — London, 1955, 1975.
* Buck, sir George., The History of king Richard III. — Gloucester a. Sutton: 1979, 1982.
* Ross C., Richard III. — London, 1983.
* Steward D., Richard III. — London, 1983.
* Петрушевский Д. М., Очерки из истории английского государства и общества в средние века. - 4 изд., Москва, 1937.
* Пти-Дютайн Ш., Феодальная монархия во Франции и в Англии Х-XIII вв., - пер. с франц., Москва, 1938.

## Ārējās saites
* Info Britain - Plantagenets 1154-1216
* Info Britain - Plantagenets 1216-1274
* Info Britain - Plantagenets 1275-1330
Dzeržoņova

**Dzeržoņova** (), vēsturiski arī **Reihenbaha** (), ir pilsēta Polijas dienvidrietumos, Lejassilēzijas vojevodistē, uz dienvidaustrumiem no Svidņicas, Soves kalnos.

1790. gada 27. jūlijā pilsētā tika noslēgts Reihenbahas līgums starp Prūsijas karali Frīdrihu Vilhelmu II un Svētās Romas impērijas imperatoru Leopoldu II.

1813. gadā pilsētā tika noslēgti Reihenbahas līgumi starp Lielbritāniju, Prūsiju, Krieviju un Austriju par kopīgu darbību pret Napoleonu.

Līdz 1945. gadam pilsēta bija Vācijas sastāvā ar nosaukumu Reihenbaha. Pēc kara, pamatojoties uz Potsdamas konferences lēmumiem, tā tika piešķirta Polijai, bet vācu iedzīvotāji no pilsētas padzīti. 1946. gadā pilsēta tika pārdēvēta poļu tautības silēzieša, mūsdienu biškopības pamatlicēja Jana Dzeržona (*Jan Dzierżon*, 1811—1906) vārdā. Tūlīt pēc kara pilsētā izveidojās 50 000 cilvēku liela holokaustā izdzīvojušo ebreju kopiena Jakuba Egita (*Jakub Egit*) vadībā, tomēr, mainoties komunistisko varas iestāžu attieksmei, vairums tās locekļu izceļoja uz Izraēlu.

## Atsauce

## Ārējās saites
Reihenbaha/Oberlauzica

**Reihenbaha/Oberlauzica** (, ) ir pilsēta Vācijā, Saksijas zemē, Gerlicas apriņķī.

## Atsauces

## Ārējās saites
Dzeržoņovas apriņķis

**Dzeržoņovas apriņķis** () ir apriņķis Polijā, Lejassilēzijas vojevodistē. Robežojas ar Lejassilēzijas vojevodistes Svidņicas, Vroclavas, Stšelinas, Zombkovices, Klodzko un Valbžihas apriņķiem.
Zgoželeca

**Zgoželeca** () ir pilsēta Polijas galējos dienvidrietumos, Lejassilēzijas vojevodistē Neises upes labajā krastā iepretim Vācijas pilsētai Gerlicai. Līdz 1945. gadam bija Gerlicas austrumu daļa, un līdz 1945. gadam tām bija kopīga vēsture.

## Vēsture
Pirmoreiz rakstos apmetne minēta 1071. gadā. Tā kļuva bagāta, jo atradās Imperatoru ceļā (*Via Regia*). Viduslaikos bija Lužicas līgas pilsētu savienības sastāvā.

Otrā pasaules kara laikā pilsētas pievārtē atradās karagūstekņu nometne *Stalag VIII-A*, kurā 1941. gada 15. janvārī notika franču komponista un nometnes ieslodzītā Olivjē Mesiāna kamermūzikas skaņdarba *[[Quatuor pour la fin du temps]]* pirmatskaņojums.

20. gadsimta piecdesmitajos gados pilsētā apmetās grieķu komunisti, kuri pārcēlās no Grieķijas pēc Grieķijas Pilsoņu kara. 1950. gada 6. jūlijā pilsētā tika noslēgts Zgoželecas līgums starp Poliju un VDR, kurā VDR atzina Oderas - Neises līniju par abu valstu robežu.

Pilsētas basketbola komanda Zgoželecas "Turów" spēlē Polijas basketbola augstākajā līgā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Materiālās tiesības

**Materiālās tiesības** ir tiesību nozaru grupa, kas regulē attiecības, kuras rodas starp cilvēkiem vai cilvēku grupām, apvienībām un kuras ir saistītas ar īpašuma tiesībām uz lietām, īpašuma atsavināšanu, personu darba, ģimenes un citām attiecībām. Latvijas Republikā materiālās tiesību normas ir administratīvās, finansu, krimināltiesiskās, darba tiesību, sociālo, civiltiesiskās un citas tiesību nozaru normas.
Procesuālās tiesības

**Procesuālās tiesības** nosaka strīdu atrisināšanas kārtību, noziedzīgu nodarījumu un administratīvo pārkāpumu izmeklēšanas un iztiesāšanas kārtību; tās ir tiesību normas, kas reglamentē procedūras un organizatoriskos jautājumus. Latvijas Republikā procesuālās tiesības: administratīvi procesuālās, civilprocesuālās, kriminālprocesuālās.

## Latvijas procesuālo tiesību pamatavoti
* Administratīvā procesa likums
* Civilprocesa likums
* Kriminālprocesa likums
* Satversmes tiesas likums
Minoritātes valoda

**Minoritātes** jeb **mazākumtautības valoda** ir valoda, ko prot kāda valsts iedzīvotāju mazākumgrupa.

Eiropā un citās vietās pasaulē, piemēram Kanādā, minoritāšu valodas tiek noteiktas likumdošanā vai konstitucionālos dokumentos un tām tiek nodrošināts lielāks vai mazāks oficiāls atbalsts.

Dažas minoritāšu valodas vienlaikus ir arī valsts valodas, piemēram īru valoda Īrijā. Tāpat dažas nacionālās valodas bieži tiek definētas par minoritāšu valodām gadījumos, kad tās ir bezvalstu tautu valodas.

## Definīcija starptautiskajās tiesībās

Kā noteikts Eiropas reģionālo vai minoritāšu valodu hartā:

: *"reģionālās vai minoritātes valodas" ir valodas, kas: *
# *tradicionāli tiek lietotas valsts teritorijas daļā šīs valsts pilsoņu kopienā, kas ir skaitliski mazāka, nekā pārējais šīs valsts iedzīvotāju skaits; un*
# *atšķiras no šīs valsts [[valsts valoda|oficiālās valodas]]*

## Problemātika
Minoritāšu valodas kādā valstī bieži vien tiek marginalizētas visdažādāko iemeslu dēļ. Tas var būt nelielais valodas pratēju skaits, pratēju skaita samazināšanās, zemais valodas prestižs vai izkoptības pakāpe, kā arī vienkārši par dialektiem attiecībā pret dominējošo valodu. Tās reizumis uztver kā apdraudējumu, piemēram nesenā ķeltu valodu (īru, meniešu, skotu gēlu, velsiešu, korniešu un bretoņu) atdzimšana tiek dažkārt uztverta kā atbalsts separātismam, tādējādi par apdraudējumu politiskajai stabilitātei. Imigrantu minoritāšu valodas bieži tiek uztvertas kā šo valodu lietotāju nevēlēšanās integrēties.

Zīmju valodas bieži netiek atzītas par īstām dabiskām valodām, neskatoties uz to, ka tās tiek plaši pētītas. Piemēram, ASV amerikāņu zīmju valoda ir visvairāk lietotā minoritātes valoda un gandrīz vai vienīgā oficiāli neatzītā valoda.

## Atsauces

## Skatīt arī
* Reģionālā valoda

* Valodu politika
* Zīmju valoda
* Dzimtā valoda
* Svešvaloda
Korniešu valoda

**Korniešu valoda** (*Kernowek*) ir viena no ķeltu grupas valodām, kurā runā apmēram 3500 cilvēku Kornvolā, Anglijas dienvidrietumos. Korniešu valoda bija Kornvolas dominējošām valoda līdz 18. gadsimta beigām, kad tā izzuda no ikdienas lietošanas. Pēdējā korniešu valodas zinātāja, kura prata šo valodu dzimtās valodas līmenī, Dollija Pentreita (*Dolly Pentreath*), mira 1777. gadā. 20. gadsimta sākumā tika sākta valodas atdzīvināšana.

## Atsauces

## Ārējās saites

* ''Cornish Language Partnership'' mājas lapa
* ''UdnFormScrefys''' site for the proposed compromise orthography, Kernowak Standard
* ''Bock and Bruch's'' site for the proposed compromise orthography, Kernowek Dasunys
* ''Blas Kernewek'' — kornu garša
* ''An Burow'' — ziņas korniešu valodā
* ''Cornish Language Fellowship''
* Angļu-korniešu vārdnīca
* Korniešu-angļu vārdnīca
Tjudoru dinastija

thumb|100px|Tjudoru karaļnama ģerbonis
thumb|100px|Tjudoru sarkanā roze — Lankasteru un Jorku rožu apvienojums
thumb|100px|grāfa Edmunda Tjudora ģerbonis
**Tjudori** (*House of Tudors*) bija velsiešu Tvudoru (*Twddur*) dzimtas valdnieki, karaļu dinastija Anglijas Karalistē (ieskaitot Velsu un Īriju) (1485—1603).

## Izcelsme
Cēlušies no Velsas. Bija saradojušies ar Lankasteru dzimtu (Ovens Tjudors apprecējās ar Henrija V atraitni karalieni Katrīnu, līdz ar to viņu dēli — Edmunds un Džaspers, — bija Henrija VI pusbrāļi; Edmunds Tjudors apprecēja Lankasteras hercoga Ģentes Džona mazmeitu Margaritu Bofortu — tas viss ļāva pretendēt uz troni un uzskatīt Jorkus par uzurpatoriem).

Ričmondas grāfa Edmunda Tjudora (*Edmund Tudor, 1st Earl of Richmond*) un Margaritas Bofortas (*Lady Margaret Beaufort*) dēls Henrijs, izmantojot smago situāciju karalistē, izsēdināja savu algotņu karaspēku Velsā, devās iekšā iekšzemē, kaujā pie Bosvortas sakāva karali Ričardu III (kurš kaujā krita) un 1485. gada 22. augustā kronējās par karali.

## Tjudoru roze
1485. gadā Henrijs Tjudors pēc uzvaras pār Jorku namu un kronēšanas par karali, par miera zīmi Lankasteru nama ģerbonim, kuru rotāja sarkana roze, pievienoja Jorku nama balto rozi. Kopš tā laika Tjudoru roze — dubultā sarkanbaltā roze- ir Anglijas karaļa varas simbols.

## Tjudori Ričmondas grāfi (Earls of Richmond)

* **[[Edmunds Tjudors]]** (*Edmund Tudor, of Hadham, 1st Earl of Richmond*, 1430.—1456.), Ričmondas grāfs (1435—1456)
* **[[Henrijs Tjudors]]** (*Henry Tudor, 2nd Earl of Richmond*, 1456.—1509.), Ričmondas grāfs (1478—1485)

## Tjudori Anglijas tronī
thumb|100px|karalienes Marijas laika ģerbonis (1554—1558)
* Henrijs VII Tjudors (*Henry VII Tudor*, 1457.-1509.), Anglijas karalis (1485—1509)
* Henrijs VIII Tjudors (*Henry VIII Tudor*, 1491.-1547.), Anglijas karalis (1509—1547)
* Eduards VI Tjudors (*Edward VI Tudor*, 1537.-1553.), Anglijas un Īrijas karalis (1547—1553)
* Džeina Greja (Tjudora), (*Jane Grey of England*, 1537.1554.), Anglijas un Īrijas karaliene (1553.)
* Marija Tjudora (*Mary I Tudor*, 1516.-1558.), Anglijas un Īrijas karaliene (1553—1558)
* Elizabete I Tjudora (*Elizabeth I Tudor*, 1533.-1603.), Anglijas un Īrijas karaliene (1558—1603)

Elizabete I mira, neatstājot pēcnācējus. Tuvākais radinieks, t.i. nopietnākais pretendents uz troni bija Skotijas karalis Džeimss I Stjuarts (*Iacobus VI Stuart, James I of England*, 1566.-1625.) — Anglijas tronī kāpa Stjuartu dinastija.

thumb|100px|Tjudoru ciltskoks

## Bibliogrāfija

* Мор Т., Эпиграммы. История Ричарда III. — Москва, 1973.
* Buck, sir George., The History of king Richard III. — Gloucester a. Sutton: 1979, 1982.

## Ārējās saites

* Tudor Place
* Tudor History
* House of Tudor Chronology
* Official British Royal Site Discussion on the Tudors
* 
* Tudor History
Friulu valoda

**Friulu valoda** (**) ir romāņu saimes valoda, kurā runā pārsvarā Itālijas ziemeļaustumos. Valodu lieto apmēram 600 000 cilvēku, no kuriem lielākā daļa ir bilingvāli itāļu valodā. Friulu valoda pieder pie retoromāņu valodām un tādēļ reizēm tiek saukta par austrumu ladīnu valodu, ar kuru tai ir kopējas saknes. Rakstu pieminekļi friulu valodā pastāv no 11. gadsimta, bet literatūra un dzeja kopš 1300. gadiem. No 20. gadsimta vērojama pastiprināta interese par valodu un notiek valodas atdzimšana.

## Friulu valoda mūsdienās
thumb|left|Ceļa rādītājs itāļu un friulu valodā
Friulu valoda ir oficiāli atzīta minoritātes valoda Itālijā, kas noteikts ar likumu 482/1990. Daudzās sākumskolās ir ieviesta apmācība friulu valodā. Valodu lieto plašsaziņas līdzekļos, populārajā mākslā un kino. Ap 40% ceļa rādītāju Udīnes provincē ir friulu un itāļu valodā.

### Vietvārdi
Katrai apdzīvotai vietai friulu apdzīvotos reģionos pastāv divi nosaukumi — itāļu un friulu. Oficiālais gan ir tikai itāliskais nosaukums, ko arī lieto lietvedībā.

## Ārējās saites

* Oficiālā friulu ortogrāfija
* Lenghe.net — Tiešsaistes divvalodīgā avīze (friulu-itāļu)
* Tiešsaistes resursi 
* ''Ethnologue'' par friulu valodu
* Friulu valodas kursi
* Friulu zinātnes žurnāls 
* ''Fogolâr furlan''
* ''Societat Filologjiche Furlane''
* Centri interdipartimentâl pe ricercje su la culture e la lenghe dal Friûl "Josef Marchet"''
* ''Centri Friûl Lenghe 2000''
* Friuli Dienvidamerikā
* Friulu-angļu vārdnīca
Pitkērna

**Pitkērna salas** (pitkērniešu: *Pitkern Ailen*), oficiāli sauktas par **Pitkērnas, [[Hendersona sala|Hendersona]], [[Djūsī sala|Djūsī]] un [[Oeno sala|Oeno]] Salām**, ir četru vulkānisku un koraļļu salu grupa Klusā okeāna dienviddaļā. Visu salu kopējā platība ir 47 kvadrātkilometri.

Salas ir pēdējās atlikušās Britu aizjūras teritorijas no agrākās Britu kolonijas Klusajā okeānā. No visām salām apdzīvota ir tikai **Pitkērna sala**, kuras lielums ir 3,6 kvadrātkilometri un tā ir otrā mazākā no salu grupas. Ar 47 iedzīvotājiem tā ir pēc iedzīvotāju skaita pati mazākā starp valstīm un teritorijām pasaulē.

Salas iedzīvotāji ir britu kuģa ''Bounty'' apkalpes un taitiešu sieviešu pēcteči.

Salu eiropiešiem atklājis britu kuģa *Swallow* kursants Roberts Pitkērns 1767. gada 2. jūlijā. Kursants drīz gāja bojā, bet tolaik neapdzīvotā sala kartēs tika iezīmēta ar pārsimt jūdžu kļūdu. Salā nav ne ostas, ne labas izcelšanās vietas, un tā palika neapdzīvota, līdz tajā 1790. gadā paslēpās *Bounty* dumpinieki.

Tā kā salā ilgstoši trūka kontroles, ap 2000. gadu sāka atklāties vismaz desmitiem gadu ilgstoša masveida varmācīga pedofilija, kurā apvainojumus tiesā Jaunzēlandē izvirzīja pusei salas pieaugušo vīriešu. Dažus gadus salā aktīvi funkcionēja cietums.

## Atsauces

## Ārējās saites
Normandiešu dinastija

thumb|200px|Normandijas hercogu un Anglijas karaļu ģerbonis (XI gs.)
**Normandiešu dinastija** () bija normaņu aristokrātu dzimta, kas valdīja Normandijas hercogistē (911—1135) un Anglijas Karalistē (1066—1135).

Dinastiju dibinājis vikings, pirmais Normandijas hercogs Rollo (*Hrólf* — Hrolfs Kājāmgājējs, 860—932), Rognvalda Eisteinsona (*Rognvald Eysteinsson*) dēls, kuram Rietumfrancijas karalis Šarls III Vientiesis 911. gadā bija spiests atdot lēnī Normandiju.

Tā kā pēdējais anglosakšu Veseksu dinastijas Anglijas karalis Edvards Grēksūdzētājs 1066. gada 4. janvārī mira, neatstājot mantinieku, toties testamentā kā savu pēcnācēju bija norādījis savu brālēnu Normandijas hercogu Viljamu, tas nekavējoties ar karaspēku ieradās Anglijā. Normaņi kaujā pie Heistingsas sakāva ievēlēto anglosakšu karali Haroldu II Godvinsonu un 26. decembrī hercogs Viljams tika kronēts par Anglijas karali Viljamu I.

## Normaņi Anglijas tronī
* Viljams I Iekarotājs, Anglijas karalis (1066—1087)
* Viljams II Rudais, Anglijas karalis (1087—1100)
* Henrijs I Izglītotais, Normandijas hercogs (1106—1135), Anglijas karalis (1100—1135)
* Etjēns III d'Bluā, Normandijas hercogs un Anglijas karalis (1135—1154)

1154. gada 25. oktobrī karalis Stefans mira. Saskaņā ar t.s. *Volingfordas miera* () vienošanos, Anglijas troni mantoja Henrijs Plantagenets, kurš aizsāka Plantagenetu dinastiju.
thumb|200px|Normandiešu nama ciltskoks

## Bibliogrāfija
* Мортон А.А История Англии. — Москва, 1950.
* Памятники истории Англии / Пер. Д.М. Петрушевского. — Москва, 1936.
* Пти-Дютайи, Ш. Феодальная монархия во Франции и в Англии X—XIII веков. — СПб., 2001.
* Штокмар В.В. История Англии в средние века. — СПб., 2001
* Stenton, F. Anglo-Saxon England. — Oxford, 1973
* Петрушевский Д. М. Очерки из истории английского государства и общества в средние века. — 4 изд., Москва, 1937.
* Пти-Дютайн Ш., Феодальная монархия во Франции и в Англии Х-XIII вв., — пер. с франц., Москва, 1938.

## Ārējās saites
* William the Conqueror, by E. A. Freeman at Project Gutenberg 
* Illustrated biography of William the Conqueror
* William I of England at Find a Grave
* History House: William the Conqueror 
* Jacob Abbott, William the Conqueror 
* Henry I (c.1068-1135), King of England (1100—1135), Duke of Normandy (1106—1135)
Auglenīca

[thumb|250px|[Amarillis|Amariļļa irbulis un drīksna]]
**Auglenīca** ir ziedaugu (segsēkļu) sievišķais reproduktīvais orgāns. Tā sastāv no sēklotnes (platas apakšējās daļas, kurā vēlāk attīstās sēklas), tieva irbuļa un paplašinātas drīksnas irbuļa galā (irbulis var būt reducēts, tad drīksna atrodas tieši uz sēklotnes). No sēklotnes sieniņām attīstās sēklapvalks, tādējādi auglenīca nodrošina augļa veidošanos. Auglenīca var būt vienkārša, ja veidota no vienas augļlapas, vai salikta - ja veidota no divām vai vairākām augļlapām.

## Skatīt arī
* Ginecejs
* Putekšņlapa
Putekšņi

thumb|300px|Dažādu ziedaugu putekšņi
**Putekšņi** ir ziedaugu sporu un vīrišķo dzimumšūnu — mikrogametofīti, kas attīstās putekšņu ligzdā, sajaukums. Putekšnīcā ir divi putekšņmaciņi, un katrā no tiem ir divas putekšņu ligzdas.

Putekšņi pēc nogatavošanās nonāk uz auglenīcas drīksnas, tur tie dīgst un veido dīgstobru, pa kuru spermiji nokļūst līdz olšūnai uz saplūst ar to.

Katrā puteksnī parasti ir divi spermiji. Viens spermijs saplūst ar olšūnu, un notiek apaugļošanās, otrs — saplūst ar dīgļsomas sekundāro kodolu un veido barības rezerves. To sauc par divkāršo apaugļošanos,— un tā ir raksturīga vienīgi segsēkļiem. Apaugļotās olšūnās (zigotas) attīstās dīglis un sēkla. No sēklas izaug jaunais augs — jaunā bezdzimumpaaudze — sporofīts. Gametofīts jeb dzimumpaaudze beidz eksistēt līdz ar olšūnas apaugļošanos.