open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Filmu žanrs

[thumb|upright=1.2|[Vesterns]]
**Filmas žanrs** ir kinofilmu stilistiska vai tematiska kategorija, kuras pamatā ir stāstījuma elementu līdzības, estētiskā pieeja vai skatītāja emocionālā reakcija uz filmu.

Pamatojoties uz literatūras žanru kritikas teorijām, filmu žanrus parasti definē pēc "nosacījumiem, ikonogrāfijas, darbības vietas, stāstījuma, varoņiem un aktieriem". Filmas var iedalīt arī pēc toņa, tēmas, noskaņas, formāta, mērķauditorijas vai budžeta. Šīs īpašības visspilgtāk izpaužas žanra filmās, kas ir "komerciālas mākslas filmas, kuras atkārtojot un variējot pazīstamus stāstus ar zināmiem varoņiem un pazīstamām situācijām".

Filmas žanrs ietekmē filmu ražošanas stilu un tehnikas izmantošanu, piemēram, atskatu pagātnē un vāja apgaismojuma izmantošanu *[[film noir]]* žanra filmās; šausmu filmās saspringts kadrējums; vai vesternu filmām izmantojamie burtu fonti, kas izskatās kā rupji tēsti baļķi. Turklāt žanri pārsvarā ir saistīti ar filmu skaņu celiņiem, piemēram, stīgu orķestri romantiskām melodrāmām vai elektroniskā mūzika zinātniskās fantastikas filmām. Žanrs ietekmē arī to, kā filmas tiek pārraidītas televīzijā, reklamētas un izvietotas video nomas veikalos.

Alans Viljamss izšķir trīs galvenās žanru kategorijas: naratīvo, avangardisko un dokumentālo.

Izplatoties atsevišķiem žanriem, var parādīties arī **filmu apakšžanri**: piemēram, juridiskā drāma kā drāmas apakšžanrs, kas ietver filmas, kurās stāsts notiek tiesas zālē vai tiesā. Apakšžanri bieži ir divu atsevišķu žanru sajaukums; var arī sajaukties šķietami nesaistīti žanri, veidojot hibrīdžanrus, kur populāras kombinācijas ietver romantisko komēdiju un asa sižeta komēdijas filmas. Plašāki piemēri ietver dokufikciju un dokumentālās drāmas, kas apvieno mākslas filmu un zinātnisko (dokumentālo) filmu pamatkategorijas.

Žanri nav fiksēti un tie laika gaitā mainās un attīstās, tostarp daži žanri var gandrīz izzust (piemēram, melodrāma).

;Žanri:
* šausmu filma
* drāmas filma
* erotiskā filma
* zinātniskās fantastikas filma
* kinokomēdija
* piedzīvojumu filma
* kriminālfilma
* vvangarda un eksperimentālās filma
* vēsturiskā filma
* kara filma
* trillera filma
* mistērijas filma
* romantiskā filma
* vesterns
* asa sižeta filma
* fantastikas filma
* muzikālā filma
* biogrāfiskā filma

## Atsauces

## Ārējās saites
* Filmu žanri vietnē *[[Internet Movie Database]]*
Vizuālie efekti

[thumb|Vēsturiskas drāmas filmas uzņemšanas laukumā [Vīne|Vīnē fonā izmanto zaļo ekrānu, lai fona attēlu varētu izveidot filmas pēcapstrādē.]]
**Vizuālie efekti**, saīsināti **VFX** (no ), ir process, ar kura palīdzību rada attēlus vai veic darbības ar tiem ārpus tiešas filmu un video veidošanas. Vizuālos efektus izmanto kā dažādus safilmēto materiālu vai datora radītus attēlu (CGI) ievietošanu atsevišķās ainās, lai radītu reālistiskus attēlus.

Vizuālie efekti var būt gan filmēšanas procesā izmantotie (filmēšanas kamerā iebūvēti specefekti), gan ģenerēti attēli (digitāli vai optiski attēli, dzīvnieki vai radības), kas izskatās reālistiski, bet būtu bīstami, dārgi, nepraktiski, laikietilpīgi vai neiespējami, lai tos filmētu realitātē. Vizuālie efekti, izmantojot datorizētus attēlus (CGI), mūsdienās ir pieejami visiem filmu veidotājiem, ieviešot pieejamas un salīdzinoši viegli lietojamas animācijas un kompozīcijas programmatūras.

Vizuālos efektus plaši izmanto gandrīz visās mūsdienu izdotajās filmās, televīzijas un interneta seriālos.

## Atsauces
MiG-31

***MiG-31*** (, NATO terminoloģijā: ***Foxhound***) ir ceturtās paaudzes reaktīvais iznīcinātājs, kas radīts Padomju Savienībā.
Pēc PSRS sabrukuma *MiG-31* ir Krievijas Federācijas (vairāk nekā 100) un Kazahstānas (31 lidmašīna) bruņojumā.

## Vēsture
Iznīcinātāja izstrādāšana uz *MiG-25* bāzes sākās 1970. gados Mikojana un Gureviča (MiG) konstruktoru birojā ukraiņu aviokonstruktora Gliba Lozino-Lozinska (*Гліб Лозино-Лозинський*) vadībā. Sērijveida ražošana Ņižņijnovgorodas aviorūpnīcā *Sokol* sākās 1979. gadā, bet 1981. gadā to pieņēma Padomju Savienības gaisa spēku bruņojumā. Līdz 1988. gadam saražoja 349 lidmašīnas, līdz 1991. gadam vēl 101 lidmašīnu.
Pēc PSRS sabrukuma 50 lidmašīnu palika Kazahstānas bruņoto spēku rīcībā. Līdz 1994. gadam saražoja papildus 69 *MiG-31B* modeļus. 2014. gadā Krievijas gaisa spēkiem piegādāja 18 modernizētos *MIG-31BM*, bet 2018. gadā 10 no tiem pārveidoja par *MIG-31K* ar *[[Kinžal]]* palaišanas iekārtu.

## Raksturojums
*MiG-31* apkalpē ir pilots un ieroču operators. Garums — 22,62 metri, spārnu plētums — 13,456 metri, masa bez bruņojuma — 21 820 kilogrami, maksimālais ātrums gaisā — 3000 kilometri stundā, maksimālais pacelšanās augstums ap 25 000 metru, maksimālais lidojuma garums bez uzpildīšanās 3000 km.

## Bruņojums
Bruņojumā var būt dažādas piekaramās raķetes: 4 × R-33E; 2 × R-40RD/TD; 4 × R-60MK; 4 × R-73; 4 x R-37M (MiG-31BM); 4 x R-77M (MiG-31BM); 4 × Kh-58UShKE; 1 × Kh-47M2 *Kinžal* (MiG-31BM).
Latgaliešu himna

**„Skaidra volūda”** jeb **„Dzīd, trailoj mežs”** ir latgaliešu himna, kuru lieto kā vienu no galvenajiem latgaliešu pašidentifikācijas simboliem un atskaņo svinīgos, Latgales tematikai veltītos pasākumos, bet kurai nav oficiāla apstiprinājuma.
 
Himnas vārdu autore ir Anna Rancāne, melodiju komponējis Eugeņs (Joņs) Karūdznīks. Pirmo reizi „Skaidra volūda” atskaņota Latgales televīzijas mūzikas festivālā 1991. gada 21. jūlijā.
 
Teksta pamatā ir Annas Rancānes poēma „Taisneibys nesiejs”, kas publicēta 1986. gadā izdotajā dzejas krājumā „Piektdiena” un bijusi veltīta Pīteram Miglinīkam. Komponists Eugeņs (Joņs) Karūdznīks poēmas tekstu radoši adaptējis, un šādā variantā himna tiek dziedāta kopš 1991. gada. Ikdienas saziņā latgaliešu himnu mēdz dēvēt arī par „Latgales himnu”.

## Vārdi

## Atsauces
Hues citadele

**Hues citadele** () ir 19. gadsimta sākumā celta Vjetnamas imperatora rezidence Hues pilsētā. Hue bija Vjetnamas valsts galvaspilsēta Ngujenu dinastijas laikā 19. gadsimtā. 1993. gadā celtņu kompleksu iekļāva UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā.

Hues citadeles būvi iesāka imperators Žia Lons (*Gia Long*). Kompleksā ietilpst pilis, kuras apdzīvoja imperatora ģimene, tempļi, dārzi un mandarīnu mitekļi. Franču Indoķīnas laikā komplekss saglabāja ceremoniālas funkcijas līdz monarhijas atcelšanai 1945. gadā. Hues citadele cieta smagus postījumus ilgo Indoķīnas karu laikā 20. gadsimta otrajā pusē. 21. gadsimtā piļu komplekss pamazām tiek atjaunots.

## Attēlu galerija

Pavilion_of_Splendour.jpg
At_Hue_Citadel4..JPG
Vietnam,_Hue,_Imperial_City_of_Hue,_Meridian_Gate.jpg
Vietnam,_Hue,_Imperial_City_of_Hue,_Gate.jpg


## Ārējās saites
Fakultāte (filma)

**"Fakultāte"** () ir 1998. gada ASV zinātniskās fantastikas šausmu filma, kuras režisors ir Roberts Rodrigess. Filmā galvenās lomas atveido Elaidža Vuds, Džordana Brūstere, Klea Duvala, Lora Herisa, Džošs Hārtnets, Šons Hetosijs, Famke Jansena, Paipera Lorija, Bibi Ņūvērta, Roberts Patriks, Ašers Reimonds un Džons Stjuarts.

Kad skolā sāk notikt dažādi savādi atgadījumi, Heringtonas vidusskolas skolēniem rodas aizdomas, ka viņu skolotāji nav no šīs planētas.

Filmas "Fakultāte" pirmizrāde notika  un to izplatīja ''Miramax Films''. Filma bija finansiāli veiksmīga, nopelnot 63,2 miljonus ASV dolāru pie 15 miljonu budžeta. Filma saņēma arī pārsvarā pozitīvas kritiķu atsauksmes un mūsdienās to uzskata par kulta filmu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Mans brālēns Vinnijs

**"Mans brālēns Vinnijs"** () ir 1992. gada ASV kinokomēdija, kuras režisors ir Džonatans Lains. Filmā galvenās lomas atveido Džo Peši, Ralfs Mačio, Marisa Tomeja, Mičels Vitfīlds un Freds Gvins.

Filma stāsta par Billu un Stenu, diviem jauniem ņujorkiešiem, kuri tiek arestēti Alabamā par slepkavību, ko viņi nav pastrādājuši. Nespējot atļauties advokātu, viņus piekrīt aizstāvēt Stena brālēns Vinnijs, kurš tikai tikko saņēmis licenci.

Filmas "Mans brālēns Vinnijs" pirmizrāde notika  un to izplatīja ''20th Century Fox''. Filma bija gan komerciāli, gan kritiski veiksmīga. Par savu aktierspēli Tomeja saņēma Amerikas Kinoakadēmijas balvu kategorijā "Labākā aktrise otrā plāna lomā". Filma tiek slavēta arī par tajā precīzi attēloto tiesas sēžu norisi.

## Atsauces

## Ārējās saites
Šakāļa diena

**"Šakāļa diena"** () ir 1973. gada Apvienotās Karalistes un Francijas politiskā trillera filma, kuras režisors ir Freds Cinnemans. Filmā galvenās lomas atveido Edvards Fokss, Alans Bedels, Tonijs Britons, Sirils Kjūsaks, Maikls Lonsdeils, Ēriks Porters un Delfīne Seiriga. Filma balstīta uz Frederika Forsaita 1971. gada romānu ar tādu pašu nosaukumu.

Filma stāsta par profesionālu slepkavu ar iesauku "Šakālis", kuru 1962. gadā nolīgst, lai nogalinātu Francijas prezidentu Šarlu de Gollu.

Filmas "Šakāļa diena" pirmizrāde notika  un to izplatīja *[[Universal Pictures]]*. Filma saņēma pozitīvas atsauksmes un tā ieguva BAFTA kino balvu kategorijā "Labākā montāža". Filmu nominēja pavisam septiņām BAFTA balvām, kā arī Amerikas Kinoakadēmijas balvai kategorijā "Labākā montāža" un trīs Zelta globusa balvām. Britu Kinoinstitūts filmu "Šakāļa diena" nosauca par 74. labāko 20. gadsimta britu filmu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Freds Cinnemans

**Alfreds "Freds" Cinnemans** (; dzimis , miris ) bija Austroungārijā dzimis amerikāņu kinorežisors.

Cinnemans saņēmis četras Amerikas Kinoakadēmijas balvas par režiju un producēšanu, strādājot pie dažādu žanru, kā trilleru, vesternu, *[[film noir]]* un lugu adaptāciju, filmām.

Radījis tādas filmas kā drāmas *[[The Search]]* (1948), *[[The Men]]* (1950) un "Mūķenes stāsts" (*The Nun's Story*, 1959), vesternu *[[High Noon]]* (1952), kara drāmas "No šejienes līdz bezgalībai" (1953) un "Džūlija" (1977), mūziklu *[[Oklahoma!]]* (1955), vēsturisko filmu "Cilvēks katrai situācijai" (*A Man for All Seasons*, 1966) un politisko trilleri "Šakāļa diena" (1973).

Cinnemana filmas kopumā saņēmušas 65 Amerikas Kinoakadēmijas balvu nominācijas, uzvarot 24. Pats Cinnemans ticis nominēts 10 Oskara balvām, saņemot "Labākā režisora" balvu par "No šejienes līdz bezgalībai", "Labākā režisora" un "Labākā filmas" balvu esot producentam par "Cilvēks katrai situācijai", kā arī "Labākās dokumentālās īsfilmas" balvu par *Benjy* (1951).

Cinnemana filmās debitējuši tādi pazīstami aktieri kā Marlons Brando, Rods Steigers, Džūlija Herisa, Montgomerijs Klifts, Šērlija Džounsa un Merila Strīpa.

## Ārējās saites
Keivi

**Keivi** ( no  — ‘akmens’) ir grēdveida augstiene Kolas pussalā Krievijā, Murmanskas apgabalā. Stiepjas 200 km garumā paralēli pussalas krastam no Umbezera rietumos līdz Ponojas upei austrumos. Augstiene veidota no slānekļiem ar granīta pegmatīta iekļāvumiem. Augstākā virsotne ir Jageļurta  vjl. Ainavā dominē ķērpju tundra, ko izmanto kā ziemeļbriežu ganības. Izplatīts mūžīgais sasalums. Bagātīgas almandīna, kianīta, stavrolīta, litija, berilija un reto metālu iegulas. Iegūst vienu no pasaulē kvalitatīvākajiem dekoratīvo amazonītu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Pustoškas Baterijas kalns

**Pustoškas Baterijas kalns** ir pilskalns, kas atrodas Latgalē, Krāslavas novada Ezernieku pagasta dienvidos. Reģiona nozīmes kultūras piemineklis.

Tas ir savrups, 10 metrus augsts paugurs ar stāvām nogāzēm, plakuma izmēri — 30 x 15 metri. Pilskalna datējums — vēlais dzelzs laikmets.

## Ārējās saites

* Pustoškas Baterijas kalns portālā https://www.latvijas-pilskalni.lv/
Hojana

{
  "type": "ExternalData",
  "service": "geoshape",
  "ids": "Q36160"
}

**Hojana** () jeb **Faifo** ir vēsturiska ostas pilsēta Vjetnamas centrālajā daļā uz dienvidaustrumiem no Danangas. 1999. gadā Hojanas vecpilsētu iekļāva UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā.

Pilsēta bija ievērojama Vjetnamas ostas pilsēta no 5. līdz 19. gadsimtam. Viens no pazīstamākajiem pilsētas simboliem ir t.s. Japāņu tilts (*Chùa Cầu*). Pilsētas vecā arhitektūra ir īpatnējs vietējo (čamu un vjetnamiešu), kā arī ārvalstu (japāņu, ķīniešu un eiropiešu) celtniecības tradīciju sakausējums.

## Attēlu galerija

Wt-3396EX4.5.jpg
Hoi_An_(42681823051).jpg
Hollókö_Dorfkern_25.JPG
Wt-3421.jpg
Hoi_An,_Vietnam_(25710326363).jpg


## Ārējās saites
Ūdrāju pilskalns

**Ūdrāju pilskalns** jeb **Udrijas pilskalns** atrodas Latgalē, Krāslavas novada Ezernieku pagasta Udrijas ciemā. Valsts nozīmes kultūras piemineklis.

Pilskalnu aprakstījis Ernests Brastiņš. Tas ir apmēram 50 metrus augsts paugurs, plakuma izmēri — 35 x 22 metri. Sānu nogāzēs — divu līmeņu terases. Pilskalna datējums — vēlais dzelzs laikmets.
Attēls:Udraju pilskalns.jpg
Attēls:Skats no Ūdrāju pilskalna.jpg
Attēls:Ūdrāju pilskalns 02.jpg
Attēls:Ūdrāju pilskalns 03.jpg
Attēls:Ūdrāju pilskalns.jpg
Attēls:Skats no Ūdrāju pilskalna 02.jpg


## Ārējās saites

* Ūdrāju pilskalns portālā https://www.latvijas-pilskalni.lv/
Foksu salas

**Foksu salas** ( — ‘Lapsu salas’) ir salu grupa aleutu salu arhipelāgā Klusā okeāna ziemeļos. Administratīvi pieder Amerikas Savienoto Valstu Aļaskas pavalstij. Foksu salas ir apdzīvotākā no Aleutu salu daļām — tur dzīvo 6,7 tūkstoši no 8 tūkstošiem arhipelāga iedzīvotāju.

## Vēsture
Vēsturiski salas vismaz 5000 gadus apdzīvojuši aleuti un to priekšteči. Pirmie no eiropiešiem salas atklāja Vitusa Beringa vadītā krievu 2. Kamčatkas ekspedīcija 1741. gadā. Nosaukumu aprakstoši salām piešķīruši krievu jūrasbraucēji 18. gadsimtā.

## Ģeogrāfija
Foksu salas atrodas Aleutu salu austrumos uz dienvidrietumiem no Aļaskas pussalas. Stiepjas 490 km garumā ziemeļaustrumu—dienvidrietumu virzienā. Galvenās salas ir Unimaka (4069,9 km²), Unalaška (2720 km²), Umnaka (1776,8 km²), Akutana (334,1 km²), Akuna (166,8 km²) un Sedanka (103,3 km²). Pie Foksu salām tiek pieskaitītas arī Sanakas salas (157,6 km²) 25 km uz dienvidaustrumiem no Unimakas. Salas kalnainas, tajās daudz aktīvu un aprimušu vulkānu. Augstākais kalns ir Šišaldins 2857 m vjl.

## Atsauces

## Ārējās saites
Kristietība Armēnijā

[thumb|Kečarisa — armēņu klosteris [Cahkadzora|Cahkadzorā]]
**Kristietība Armēnijā** ir lielākā reliģija valstī. Tā parādījās mūsu ēras 1. gadsimtā, kad šajā valstī sludināja Jēzus Kristus apustuļi Tadejs un Bartolomejs. 4. gadsimta sākumā karalis Trdats III pasludināja kristietību par valsts reliģiju, tādējādi Armēnija kļuva par pirmo kristīgo valsti pasaulē.

Armēnija ir vienīgā valsts, kurā pārsvarā dzīvo kristieši un kuras lielākā daļa robežu atdala to no pārsvarā musulmaņu valstīm.

2010. gadā Armēnijā dzīvoja 3,04 miljoni kristiešu, kas veidoja 98,5 % no valsts iedzīvotājiem. Armēnijā 2000. gadā pastāvēja 797 kristiešu baznīcas un dievnami, kas piederēja 20 dažādām kristīgajām konfesijām.

Starp vairākām mazākumtautībām ir augsts reliģiskās asimilācijas līmenis, piemēram, Armēnijā 77 % grieķu pieder Armēņu apustuliskajai baznīcai, 57 % ukraiņu, 41 % krievu un gruzīnu, 34 % asīriešu pieder pie tās pašas baznīcas.

## Konfesijas
Lielākā kristīgā baznīca valstī ir Armēņu apustuliskā baznīca, viena no senākajām kristīgajām baznīcām, kurai ir vairākas dogmatiskās un rituālās iezīmes, kas to atšķir gan no bizantiešu pareizticības, gan Romas katolicisma.

Pašlaik pareizticību Armēnijā organizēti pārstāv Krievu Pareizticīgā baznīca (Maskavas patriarhāts). Tajā pašā laikā saskaņā ar noteikumiem par Gruzijas autokefālās pareizticīgās baznīcas pārvaldi Armēnijas Republikā dzīvojošie pareizticīgie ir Gruzijas baznīcas jurisdikcijā.

Katoļu baznīca Armēnijā ir daļa no pasaules Katoļu baznīcas. Lielākā daļa Armēnijas katoļu pieder Armēnijas katoļu baznīcai, ir neliela Romas katoļu grupa. Armēnijā katoļticīgo skaits ir aptuveni 150 tūkstoši cilvēku (aptuveni 3,9 % no kopējā iedzīvotāju skaita). Mūsdienās armēņu katoļu baznīcas ticīgie ir vēsturiska un etnogrāfiska reliģiska minoritāte armēņu tautā. Pārējie armēņi viņus dēvē par "frankiem" pēc franču misionāriem, kas sludināja vienotību ar Romu Kilikijā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Elšads Gadaševs

**Elšads Gadaševs** (; dzimis  Baku) ir bijušais azerbaidžāņu basketbolists, spēlēja centra pozīcijā. Bijis PSRS un NVS basketbola izlases spēlētājs, kura spēlētāja karjera bijusi saistīta arī ar Latviju. E. Gadaševs ir Latvijas Basketbola līgas (LBL) čempions 1993. un 1994. gadā BK Brocēni sastāvā.

## Karjera
Trenēties basketbolā sācis dzimtajā Baku. 1986. gadā pārcēlies uz Maskavu un pārstāvēja Maskavas "Dinamo". Karjeras laikā pārstāvējis pārsvarā Krievijas klubus, spēlējis arī Latvijā (BK Brocēni, SWH/Brocēni un LainERS) un Ķīnā.

E. Gadaševs bija 1989. gada Eiropas čempionāta bronzas medaļas ieguvējs PSRS basketbola izlases sastāvā, kā arī piedalījās 1992. gada vasaras olimpiskajās spēlēs NVS komandas sastāvā (viņa komandas biedri bija arī Igors Miglinieks un Gundars Vētra).

1993. gada maijā E. Gadaševs aizvadīja četras neoficiālas spēles Latvijas basketbola izlases sastāvā turnīrā Kauņā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Islāms Azerbaidžānā

[thumb|Mošeja [Baku]]
**Islāms Azerbaidžānā** ir dominējoša reliģija valstī. 2009. gadā aptuveni 99,2 % Azerbaidžānas iedzīvotāju bija musulmaņi, no tiem aptuveni 85 % ir šiīti, bet pārējie 15 % ir sunnīti.

Saskaņā ar 2010. gada aptaujas datiem 49% azerbaidžāņu uz jautājumu "Vai reliģija ir svarīga jūsu ikdienas dzīves sastāvdaļa?" atbildēja noliedzoši, kas ir viens no augstākajiem rādītājiem starp visām musulmaņu vairākuma valstīm. 1998. gada aptaujā tika lēsts, ka Azerbaidžānā dedzīgi ticīgo iedzīvotāju īpatsvars ir tikai 20%.

## Vēsture
Islāms mūsdienu Azerbaidžānas teritorijā ienāca 7. gadsimta vidū arābu iebrukuma laikā Aizkaukāzijā. Arābu Kalifāta laikā pilsētās tika celtas mošejas, pārcēlās daudzas arābu ģimenes (kas sajaucās ar vietējiem iedzīvotājiem). Šīisma aizsākās Abasīdu laikā, sākot no 8. gadsimta vidus, kad varas iestāžu vajātie šiītu musulmaņi sāka plūst uz Arābu Kalifāta perifēriju.

1920. gada aprīlī Azerbaidžānā tika pasludināta padomju vara. 20. gadsimta 30. gados sākās garīdzniecības vajāšanas un tika slēgtas mošejas. 1933. gadā visā republikā bija palikušas tikai 17 mošejas. Islāms kā reliģija neapšaubāmi ir cietis briesmīgu kaitējumu no represijām un terora atmosfēras. Tā rituāli vairs netika ievēroti publiski.

Pēc Azerbaidžānas neatkarības iegūšanas 1991. gadā republikā sāka veidoties dažādas islāma un islāmistu radikālās organizācijas un kopienas. 1991. gadā Azerbaidžānā izveidojās Azerbaidžānas Islāma partija. Tā paša gada 10. decembrī Azerbaidžāna kļuva par Islāma konferences organizācijas dalībvalsti.

## Atsauces

## Ārējās saites
Ņižņekamskas ūdenskrātuve

**Ņižņekamskas ūdenskrātuve** (, ) ir ūdenskrātuve Kamas upes lejtecē, zemākā no vairākām Kamas kaskādes ūdenskrātuvēm. Atrodas Krievijas Federācijā: Tatarstānā, Udmurtijā, Baškortostānā, kā arī Permas novadā. Nodota ekspluatācijā 1978. gadā, uzpildīta līdz 1981. gadam. Sākotnēji tās līmenis bija plānots par vairākiem metriem augstāks; ūdens režīms ir saistīts ar divām citām lielajām ūdenskrātuvēm un to aizsprostiem, kas atrodas augšup pa Kamu. Ņižņekamskas ūdenskrātuve aptver ne vien Kamas, bet arī tās lielākās pietekas Belajas un citu upju ielejas.

Ūdenskrātuves ūdeņus izmanto Ņižņekamskas hidroelektrostacijā, kas atrodas pie Naberežnije Čelniem.

## Atsauces
Elga Sakse

**Elga Sakse** (dzimusi  Rīgā, mirusi  Salaspilī) bija latviešu tulkotāja, kura tulkoja literatūru no ungāru valodas.

Elga Sakse absolvējusi Latvijas Lauksaimniecības akadēmijas Agronomijas fakultāti (1955), strādājusi specialitātē, vēlāk arī par grāmatvedi. Kopš 1965. gada pievērsusies tikai daiļliteratūras tulkošanai. Viņas tulkojumā publicēti vairāk nekā 70 ungāru rakstnieku darbu, to vidū ir Magdas Sabo, Ferenca Molnāra, Ištvana Freketes, Ištvāna Erķēna, Guļas Ijēša, Šandora Mārai, Žužas Rakovskas, Lāslo Ģurko darbi.

Par ieguldījumu ungāru literatūras popularizēšanā Latvijā saņēmusi Ungārijas Republikas literāro prēmiju (1988), Ungārijas valdības medaļu *Pro cultura Hungarica* (1993) un Ungārijas Republikas prezidenta zelta piemiņas medaļu (1997). Latvijas Republikas Atzinības krusta kavaliere (2012). 2023. gadā saņēmusi Literatūras gada balvu par mūža ieguldījumu literatūrā.

Apbedīta Birzgales pagasta Baltupes kapos.

## Atsauces
Šišaldins

**Šišaldins** (, ) ir vidēji aktīvs stratovulkāns ASV, Aļaskā. Atrodas Aleutu salu lielākās salas Unimakas vidienē, ir salas un visa arhipelāga augstākā virsotne. Vulkāna nosaukums cēlies no krieviskotas aleutu valodas nosaukuma *Sisagux̂* — ‘kalns, kas norādīja virzienu, kad apmaldījos’ formas *вулкан Шишалдина*. Vulkāna virsotni un nogāzes klāj sniegs un ledāji. 

## Izvirdumi
Šišaldins ir viens no aktīvākajiem vulkāniem Aleutu salās, kur kopumā ir 57 vulkāni. Izvirdumi regulāri tiek novēroti kopš 19. gadsimta, bet ir ziņas par agrākiem izvirdumiem. Izvirdumā 2020. gada janvārī pelnu mākonis pacēlās  augstumā, bet vulkāns bija aktīvs arī 2023. gadā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Paipera Lorija

**Paipera Lorija** (, dzimusi , mirusi ) bija amerikāņu aktrise. Saņēmusi vairākas balvas, tai skaitā ''Emmy'' balvu un Zelta globusa balvu, kā arī nominēta Amerikas Kinoakadēmijas balvai un BAFTA kino balvai.

Lorija ir pazīstama ar lomām filmās "Blēdis" (*The Hustler*, 1961), "Kerija" (1976), par ko viņu nominēja Oskara balvai kategorijā "Labākā aktrise otrā plāna lomā", un *[[Children of a Lesser God]]* (1986). Attēlojusi arī lomu televīzijas seriālā "Tvinpīka" (1990—1991), par ko saņēmusi Zelta globusa balvu.

## Ārējās saites
PSRS Gaisa spēki

**Padomju Sociālistisko Republiku Savienības Gaisa spēki** () bija vieni no Padomju Savienības gaisa spēkiem. Otrie bija PSRS Pretgaisa aizsardzības spēki. Gaisa spēki tika izveidoti 1918. gadā, no bijušajām Krievijas Impērijas Gaisa dienesta daļām, un lielāko pārbaudījumu tie piedzīvoja Vācijas—PSRS kara laikā. Gaisa spēku vienības bija iesaistītas arī Korejas karā. Gaisa spēki tika likvidēti 1991. gadā kopā ar pašu Padomju Savienību. Bijušo padomju gaisa spēku inventārs vēlāk tika sadalīts vairāku bijušo padomju republiku gaisa spēkos (izņemot Baltijas valstu), tostarp jaunajos Krievijas Gaisa spēkos.

## Nosaukumi
* No 1918. līdz 1924. gadam — Strādnieku un zemnieku Sarkanā gaisa flote (*Рабоче-крестьянский Красный воздушный флот, РККВФ*);
* No 1924. līdz 1946. gadam — Strādnieku un zemnieku Sarkanās armijas Gaisa spēki (*Военно-воздушные силы РККА*);
* No 1946. līdz 1991. gadam — PSRS Bruņoto spēku Gaisa spēki (*Военно-воздушные силы ВС СССР*).
Kērkpatrika kalns

**Kērkpatrika kalns** () ir kalns Antarktīdā, Transantarktīdas kalnu augstākā virsotne. Izvietojies Karalienes Aleksandras grēdā. Kalnu atklāja britu ekspedīcija (1907—1909) Ernesta Šekltona vadībā un nodēvēja par godu ekspedīcijas sponsoram, skotu biznesmenim no Glāzgovas Aleksandram Braisam Kērkpatrikam (*Alexander Bryce Kirkpatrick*).

Kērkpatrika kalns ir viena no bagātīgākajām fosiliju atradnēm Antarktīdā. To 1991. gadā atklāja amerikāņu paleontologa Viljama Hamera (*William R. Hammer*) vadītā ekspedīcija aptuveni 4100 metru augstumā vulkāniskajā Hansona formācijā. Fosilijas lielākoties attiecas uz mezozoja ēru. Kalnā tika atklāts arī *Cryolophosaurus* — pirmā kontinentā atklātā plēsīgo dinozauru suga.

## Atsauces

## Ārējās saites
Džordana Brūstere

**Džordana Brūstere** (, dzimusi ) ir Panamā dzimusi amerikāņu aktrise.

Vislabāk pazīstama ar lomu filmu ciklā "Ātrs un bez žēlastības". Uz ekrāna debitējusi 1995. gadā seriālā *[[All My Children]]*. Viņas pirmā kinoloma bija Roberta Rodrigesa zinātniskās fantastikas šausmu filmā "Fakultāte". Attēlojusi Mijas Toreto lomu filmā "Ātrs un bez žēlastības" (2001). Vēlāk šo lomu atveidojusi "Ātrs un bez žēlastības 4" (2009), "Ātrs un bez žēlastības 5" (2011), "Ātrs un bez žēlastības 6" (2013), "Ātrs un bez žēlastības 7" (2015) un "Ātrs un bez žēlastības 9" (2021). Citas Brūsteres kinolomas ir filmās "Neredzamais cirks" (2001), *[[D.E.B.S.]]* (2004) un "Slaktiņš Teksasā: Sākums" (*The Texas Chainsaw Massacre: The Beginning*, 2006).

## Ārējās saites
Famke Jansena

**Famke Beumere Jansena** (; dzimusi ) ir nīderlandiešu aktrise.

Bijusi Bonda meitene filmā "Zeltacs" (1995), kā arī attēlojusi "X-cilvēki" (2000—2014) un "Nolaupītā" (*Taken*, 2008—2014) filmu sērijās. 2008. gadā viņu apstiprināja par ANO Labas gribas vēstnieci. 2011. gadā režisējusi filmu *[[Bringing Up Bobby]]* (2011). Pazīstama arī ar lomām *[[Netflix]]* seriālā *[[Hemlock Grove]]* (2013—2015), FX seriālā *[[Nip/Tuck]]* (2003—2010) un ABC seriālā "Kā izbēgt no soda par slepkavību" (2014—2020), kā arī filmās "Fakultāte" (1998), "Slavenība" (1998), *[[Deep Rising]]* (1998), "Krāpnieki" (*Rounders*, 1998), *[[House on Haunted Hill]]* (1999), "Ne vārda" (2001), "Es, spiegs" (2002), "Paslēpes" (*Hide and Seek*, 2005) un "Ansītis un Grietiņa: Raganu mednieki" (2013).

## Atsauces
Lorija

**Lorija** var būt:

* Giorgijs Lorija (გიორგი ლორია; 1989) — gruzīnu futbolists;
* Paipera Lorija (*Piper Laurie*; 1932—2023) — amerikāņu aktrise.
Mezglainā gaurenīte

**Mezglainā gaurenīte** () ir neļķu dzimtas suga, kura ir sastopama Āzijā, Ziemeļamerikā un Eiropā. Latvijā suga ir sastopama diezgan bieži visā valsts teritorijā, kur skrajas grupas aug mitros, smilšainos pazeminājumos mežos, kā arī starpkāpu ieplakās, ūdenstilpju krastos, ceļmalās un nezālienēs.

## Apraksts
Mezglainā gaurenīte ir daudzgadīgs, 5—15 cm garš lakstaugs. Tam ir pacils, kails un tievs stublājs, kam pie pamata ir lapaini dzinumi; tas parasti zaro maz. Augs veido ceru. Apakšējās lapas ir šauri lineāras, 2,5—4 cm garas un līdz 0,1 cm platas, lapas uz stublāja vēl sīkākas. Stublāja lapu žāklē mēdz būt lapainas īsvasas. Stublāja un zaru galā ir viens vai divi ziedi. Kauslapas ir zaļas un nelielas — divreiz īsākas nekā baltās vainaglapas. Ziedi uz sīko lapu un tievā stublāja fona izskatās lieli. Kauslapas, vainaglapas un irbuļi ir 5, putekšņlapas 10. Auglis ir olveidīga piecvāršņu pogaļa, kas garāka nekā kauss. Gatavas pogaļas 5 zobiņi mazliet atlīkst. Zied no jūnija līdz augustam.

## Atsauces


## Ārējās saites
Pavasara gaurs

**Pavasara gaurs** () ir neļķu dzimtas suga, kas sastopama Eiropas rietumu, ziemeļrietumu un vidus daļā. Tā Latvijā sastopama ļoti reti — valsts galējo dienvidrietumu daļu šķērso sugas areāla mala. Par sastopamību Latvijā ir pieejami gan veci dati (atradnes Liepājas apkārtnē), kā arī pēc gadsimtu ilga pārtraukuma atradnes tika konstatētas 2019. gadā pie Garkalnes un 2020. gadā pie Daugavpils.

Augi aug smilšainās vietās, sausās nezālienēs un ceļmalās.

## Apraksts
Pavasara gaurs ir viengadīgs, 5—25 cm garš lakstaugs ar stāvu, parasti kailu un nezarojošu stublāju. Lapas ir lineāras, 0,5—1 cm garas, 0,1 cm platas, lapas apakšpusē bez rievas, ar pielapēm. Ziedi ir skrajā dihāzijā stublāja galā. Baltās vainaglapas ir nedaudz īsākas nekā zaļās kauslapas. Pogaļa ir olveidīga, garāka nekā kauss. Sēklas ir melnbrūnas, plakanas, apmale aptuveni divreiz šaurāka nekā sēkla. Zied no aprīļa beigām līdz jūnijam.

## Atsauces

## Ārējās saites
Ošupe (Lietuva)

**Ošupe** () ir Baltijas jūrā ietekoša upe Lietuvas rietumos, Palangas pilsētas pašvaldībā. Upes garums ir 5,4 km, baseina platība ir 7,5 km². Tās tecējums sākas Kontininkos (Palangas pilsētas daļa), Kopu mežā, 5,7 metrus virs jūras līmeņa, kur tās nosaukums ir **Vanagupe**, tek uz ziemeļaustrumiem no Vanagupes (Palangas pilsētas daļa). Ietek Baltijas jūrā pie Užkanaves, netālu no Kaņavoses ietekas. Vidējais slīpums ir 106 cm/km.

## Pietekas
* Kaņavose (labās puses pieteka, garums: 2,1 km, ietek 0,44 km no jūras Paliepgiru Durpīna mežā) un vēl 4 kreisās un 4 citas labās bezvārda pietekas (viena no tām iztek no Kunigišķu dīķa)

## Atsauces

## Ārējās saites
2023. gada Pasaules čempionāta hokejā izlašu sastāvi

Šajā lapā ir apkopoti visu **[[2023. gada Pasaules čempionāts hokejā|2023. gada Pasaules čempionāta hokejā]]** augstākās divīzijas **izlašu sastāvi**.

## A grupa

### 

* Galvenais treneris: Deivids Kvinns

### 

* Galvenais treneris:  Rodžers Baders

### 

* Galvenais treneris: Heincs Ēlerss

### 

* Galvenais treneris: Filips Bozons

### 

* Galvenais treneris: Juka Jalonens

### 

* Galvenais treneris:  Kevins Konstantins

### 

* Galvenais treneris: Harolds Kreiss

### 

* Galvenais treneris: Sams Hallmans

## B grupa

### 

* Galvenais treneris:  Kari Jalonens

### 

* Galvenais treneris: Andrē Turinjē

### 

* Galvenais treneris: Gaļims Mambetalijevs

### 

* Galvenais treneris: Harijs Vītoliņš

### 

* Galvenais treneris:  Tobiass Jūhansons

### 

* Galvenais treneris: Matjažs Kopitars

### 

* Galvenais treneris:  Kreigs Remzijs

### 

* Galvenais treneris: Patriks Fišers

## Skatīt arī

* 2023. gada Pasaules čempionāts hokejā

## Ārējās saites

* Oficiālā mājaslapa
Urdaneta-ArmSat-1

***Urdaneta-ArmSat-1*** ir Armēnijas pirmais Zemes mākslīgais pavadonis. Zemes tāizpētes pavadoni izgatavoja Spānijas uzņēmums *[[Satlantis]]*. Tas orbītā tika palaists 2022. gada 25. maijā.

No pavadoņa saņemtos datus Armēnijas valsts organizācija *Geocosmos* plāno izmantot robežkontroles nodrošināšanai, ārkārtas situāciju novēršanai un pārvaldīšanai, vides aizsardzībai, pilsētplānošanai, ceļu būvniecībai, ģeoloģijai un citās jomās. Šī projekta izmaksas bija aptuveni 250 miljoni dolāru.

## Uzbūve
*Urdaneta-ArmSat-1* ir veidots *CubeSat* *16U* formātā. Tā masa ir 17,9 kilogrami. Pavadonī tika uzstādīta *Satlantis iSIM-90* optiskā sistēma. Attēlveidotāja teritoriālā izšķirtspēja ir 1,8 metri, uztveršanas zonas platums ir 14,3 kilometri. *ArmSat-1* darbojas četrās spektrālajās joslās: PAN, RGB, NIR un SWIR. Tas lido pa 500 km solārsinhrono orbītu. Minimālais pavadoņa darbības ilgums ir 4 gadi.

Armēnijā līdz 2023. gada beigām plānots izveidot pavadoņu vadības centru un uztveršanas staciju, kuras galvenās funkcijas ir pavadoņu vadība un kosmosa fotogrāfiju iegūšana.

## Lidojuma gaita
*Urdaneta-ArmSat-1* tika palaists  18:35:00 *UTC* ar nesējraķeti *[[Falcon 9 Block 5]]* no Kanaveralas zemesraga Gaisa spēku stacijas starta laukuma *SLC-40*. Kopā ar to orbītā tika nogādāti vairāki desmiti pavadoņu.

Sākotnēji pavadonis tika nosaukts par *Urdaneta*, un *Satlantis* veica tā testēšanu, kalibrēšanu un Armēnijas speciālistu apmācību. Vēlāk to pārdēvēja par *ArmSat-1*.

## Atsauces

## Ārējās saites
* URDANETA-ARMSAT_1 MISSION UPDATE  Satlantis
* Urdaneta-Armsat 1, 2 *Gunter Dirk Kreb*
* ARMSAT1 URDANETA Orbītas parametri n2yo.com
Konors Makkejs

**Konors Makkejs** (, dzimis ) ir amerikāņu hokejists, spēlē aizsarga pozīcijā. Pašlaik (2025) Makkejs pārstāv AHL komandu Hartfordas "Wolf Pack".

Iepriekš spēlējis NHL komandā Kalgari "Flames".

ASV hokeja izlases sastāvā spēlējis 2021. gada Pasaules čempionātā, kur izcīnījis bronzas medaļu.

## Ārējās saites
Bernhards Štarkbaums

**Bernhards Štarkbaums** (, dzimis ) ir bijušais austriešu hokejists, spēlēja vārtsarga pozīcijā, pārstāvējis Austrijas hokeja izlasi.

Iepriekš spēlējis Austrijas komandās *[[Wiener Eislöwen]]*, *[[Villacher SV]],* Zalcburgas "Red Bull" un Vīnes "Capitals", Zviedrijas komandās *[[Modo Hockey]]* un *[[Brynäs IF]]*, kā arī Šveices komandā *[[EHC Kloten]]*.

Austrijas hokeja izlases sastāvā ir spēlējis vienpadsmit Pasaules čempionātos. Piedalījies arī 2014. gada ziemas olimpiskajās spēlēs.

## Ārējās saites
Tianzhou 6

***Tianzhou 6*** (,  — "Debess kuģis 6") bija Ķīnas *[[Tianzhou]]* sērijas automātiskais kravas kosmosa kuģis orbitālās stacijas *[[Tiangong]]* apgādei. Orbītā to palaida 2023. gada 10. maijā; kuģis no orbītas tika novadīts 2024. gada 19. janvārī.

Sākot ar *Tianzhou 6*, Ķīnas kravas kuģiem ir veikti uzlabojumi. *Tianzhou 6* kravas ietilpība bija palielināta par 20 %, ļaujot tam pārvadāt līdz 7,4 tonnām kravas.
Sākot ar šo misiju, *Tianzhou* kravas kosmosa kuģu palaišanas biežums tika pielāgots no diviem kuģiem gadā līdz trim kuģiem reizi divos gados.

## Krava
*Tianzhou 6* kravā (masa vairāk nekā 7 tonnas) bija krājumi un iekārtas stacijai un apkalpei, to skaitā stacijas iekārtas, zinātniskās kravas, pārtika. Kuģis uz staciju nogādāja arī apmēram 1750 kg degvielas.

## Lidojuma gaita
*Tianzhou 6* tika palaists  13:22 *[[Universālais koordinētais laiks|UTC]]* ar nesējraķeti *[[Chang Zheng 7]]* no Venčanas pavadoņu palaišanas centra 2. starta laukuma. Tā kravā bija arī pavadonis *[[Jinling]]* (*Bayi-08*).
Tajā pašā dienā 21:16 *UTC* kravas kuģis saslēdzās ar orbitālo staciju *[[Tiangong]]* pie tās moduļa *[[Tianhe]]* pakaļgala pieslēgvietas.

2024. gada 12. janvārī 08:02 *UTC* *Tianzhou 6* atvienojās no stacijas.
18. janvārī no kravas kuģa brīvā lidojumā tika palaists nanopavadonis *[[Dalian-1 Lianli]]*.
19. janvārī *Tianzhou 6* tika novadīts no orbītas, un 12:37 *UTC* sadega Zemes atmosfērā virs Klusā okeāna.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Tianzhou 6 (TZ 6) Gunter Dirk Krebs
Tīruma gaurs

**Tīruma gaurs** () ir neļķu dzimtas suga, kurai ir gandrīz kosmopolītisks izplatības areāls. Suga ir bieži sastopama Eiropā, tostarp visā Latvijā, kur tā aug sausos mežos un to izcirtumos, nezālienēs, smiltājos, arī dārzos kā nezāle.

## Apraksts
Tīruma gaurs ir viengadīgs, 10—40 cm garš lakstaugs ar stāvu, zarotu, kailu vai ar dziedzermatiņiem skraji klāts stumbrs. Lapas ir lineāras, 1—3 garas un aptuveni 0,1 cm platas, kopā ar lapveidīgajiem dzinumiem uz stublāja visā tā garumā veido šķietamus mieturus. Lapas apakšpuse ar rievu, lapas lipīgas. Ziedi skrajā dihāzijā stublāja un zaru galā. Vainaglapas un kauslapas ir aptuveni vienāda garuma vai vainaglapas mazliet garākas. Vainaglapas baltas, kauslapas zaļas. Kauslapām ir šaura, balta apmale un kauslapas parasti ir klātas ar dziedzermatiņiem. Auglis ir pogaļa, kas atveras ar 5 atliektiem zobiņiem. Sēklas ir blāvas, lēcveida. Zied no maija līdz septembrim.

## Atsauces

## Ārējās saites
Folijas cepure

**Folijas cepure** ir cepure, kas izgatavota no vienas vai vairākām alumīnija folijas loksnēm vai parastas galvassegas, kas izklāta ar foliju un ko bieži nēsā, ticot vai cerot, ka tā pasargās smadzenes no tādiem draudiem kā elektromagnētiskie lauki, prāta kontrole un domu lasīšana. Doma par paštaisītas galvassegas nēsāšanu šādai aizsardzībai ir kļuvusi par populāru stereotipu un paranoju, un guvusi saistību ar vajāšanas maldiem un sazvērestības teorijām.

## Zinātniskais pamatojums
Spēcīga elektromagnētiskā starojuma ietekme uz veselību ir dokumentēta jau ilgu laiku. Metāliska apvalka, kas darbojas kā Faradeja būris, iedarbīgums elektromagnētiskā starojuma bloķēšanā ir atkarīgs no folijas biezuma, kas nosaka vadītāja "apvalka dziļumu" (skinefektu) konkrētam starojuma viļņu frekvenču diapazonam. Pusmilimetra biezai alumīnija folijai starojums ar frekvenci virs aptuveni 20 kHz (t.i., gan AM, gan FM joslas) tiktu daļēji bloķēts, lai gan alumīnija folija netiek pārdota šādā biezumā, tāpēc, lai pienācīgi vājinātu starojumu, būtu nepieciešami vairāki folijas slāņi. Turklāt folijas cepure nav pilnīgi noslēgta un sazemēta, kas lielā mērā mazina vēlamo efektu.

1962. gadā Alans Freijs atklāja, ka mikroviļņu dzirdes efektu (t.i., radiofrekvences elektromagnētisko signālu radīto skaņu sadzirdēšanu, kas dzirdami kā klikšķi un vibrācijas) var bloķēt ar stiepļu sietu (nevis foliju), kas novietots virs temporālās smadzeņu daivas.

2005. gadā eksperimentālā pētījumā, ko veica Masačūsetsas Tehnoloģiju institūta studentu grupa, atklājās, ka folijas cepures pasargā savus valkātājus no radioviļņiem lielākajā daļā pārbaudītā spektra, bet pastiprina noteiktas frekvences, aptuveni 2,6 GHz un 1,2 GHz.

## Atsauces
Džanans Musa

**Džanans Musa** (; dzimis  Bihačā) ir bosniešu basketbolists, spēlē vieglā uzbrucēja un uzbrūkošā aizsarga pozīcijā. 2025. gadā pārstāv Apvienoto Arābu Emirātu klubu *[[BC Dubai]]*, kas spēlē ABA līgā un Eirolīgā. Vairākas sezonas aizvadījis Nacionālajā basketbola asociācijā (NBA), bet Madrides "Real" sastāvā kļuvis par divkārtēju Eirolīgas čempionu. Starptautiskās sacensībās pārstāv Bosnijas un Hercegovinas basketbola izlasi.

## Karjera
Ar sportu sācis nodarboties dzimtajā Bihačā. Sākotnēji spēlējis futbolu, tad pievērsies basketbolam. Pieaugot pārcēlies uz *KK Koš* komandu Sarajevā, bet 2014. gadā uz Horvātijas jaunatnes basketbola spēcīgāko sistēmu *[[KK Cedevita]]* Zagrebā. Ar šo komandu trīs reizes uzvarēja Horvātijas čempionātā un kausa izcīņā.

2018. gada NBA drafta pirmajā kārtā Dž. Musu ar kopējo 29. kārtas numuru izraudzījās Bruklinas "Nets" (šī paša drafta otrajā kārtā klubs draftēja Latvijas basketbolistu Rodionu Kurucu). Pirmajā sezonā Dž. Musa daudz spēlēja komandas G Līgas fārmklubā Longailendas "Nets", galvenajā komandā piedaloties vien 9 spēlēs. Arī otrajā sezonā viņam neizdevās izcīnīt nozīmīgu lomu komandā, 40 aizvadītajās spēlēs pavadot laukumā 12,2 minūtes un gūstot vidēji 4,8 punktus spēlē. 2020. gada 19. novembrī Dž. Musa tika aizmainīts uz Detroitas "Pistons" trīs komandu maiņas darījumā, kas mēnesi vēlāk atbrīvoja spēlētāju no līgumsaistībām.

2021. gada sākumā Dž. Musa noslēdza līgumu ar vienu no spēcīgākajiem Turcijas līgas klubiem *[[Anadolu Efes]]*, ar kuru šajā sezonā kļuva par valsts čempionu. Pēc tam pārcēlās uz Spāniju, sākotnēji pārstāvot *[[Río Breogán]]*, bet kopš 2022. gada vasaras vienu no stiprākajiem Eiropas klubiem — Madrides "Real". 2022. gada Spānijas Superkausa ieguvējs tā sastāvā, pēc tam ar klubu divreiz uzvarējis Eirolīgā.

2025. gada vasarā Dž. Musa pārcēlās uz Apvienoto Arābu Emirātu klubu *[[BC Dubai]]*, kas spēlē ABA līgā un Eirolīgā.

### Nacionālā izlase
Dž. Musa ir spēlējis visu vecumu Bosnijas un Hercegovinas jaunatnes izlasēs. 2015. gada Eiropas U16 čempionātā, kas notika Lietuvā, Kauņā Bosnijas izlase izcīnīja zelta medaļas, bet Dž. Musa bija tās rezultatīvākais spēlētājs, gūstot 23,3 punktus vidēji spēlē un tika atzīts par čempionāta labāko spēlētāju. 2016. gada U17 Pasaules kausa turnīrā viņš bija visa turnīra rezultatīvākais spēlētājs gūstot vidēji spēlē 34 punktus, kā arī uzstādot šī turnīra rezultativitātes rekordu vienā spēlē — 50 punkti pret Taivānas izlasi.

Kopš 2016. gada spēlējis arī Bosnijas un Hercegovinas pieaugušo izlasē.

## Atsauces

## Ārējās saites
Karalienes Aleksandras grēda

**Karalienes Aleksandras grēda** () ir kalnu grēda Antarktīdā, Transantarktīdas kalnu augstākā daļa ar tās augstāko virsotni Kērkpatrika kalnu 4528 m vjl grēdas ziemeļdaļā. Izvietojusies Transantarktīdas kalnu vidusdaļā pie Rosa šelfa ledāja augšējās pamatnes. Stiepjas 160 km garumā ziemeļaustrumu—dienvidrietumu virzienā starp Bīrdmora ledāju austrumos un Lenoksa-Kinga ledāju rietumos. Lielākā daļa grēdas klāta ar ledājiem, tikai augstākās virsotnes klinšainas. Grēdu atklāja britu ekspedīcija (1907—1909) Ernesta Šekltona vadībā un nodēvēja par godu karalienei konsortei Aleksandrai.

## Atsauces

## Ārējās saites
Kijivas ūdenskrātuve

**Kijivas ūdenskrātuve** () ir ūdenskrātuve Dņepras upes vidustecē, augstākā no sešu Dņepras ūdenskrātuvju kaskādes. Atrodas Ukrainā, Kijivas un Čerņihivas apgabalu teritorijā. Nodota ekspluatācijā 1966. gadā. Ūdenskrātuvi izmanto ūdens noteces regulēšanai, kā arī augsta riska un katastrofisku plūdu novēršanai. Ūdenskrātuvē ietek Dņepras pietekas Pripjata, Teteriva u.c.

## Apraksts
Ūdenskrātuve izveidota 1964.—1966. gadā un vēsturiski bija priekšpēdējā no Dņepras kaskādes. Ūdenskrātuves platums līdz 12 km, vietām sašaurinās līdz 3 km; tai ir sezonāls ūdens regulēšanas režīms — ūdens līmenis var mainīties 1,5 m robežās. Ūdenskrātuves aizsprosta radīto ūdens līmeņu augstuma starpību izmanto Kijivas HES elektrības ražošanai.

## Atsauces

## Ārējās saites
Eņģeļa sirds

**"Eņģeļa sirds"** () ir 1987. gada ASV *[[neo-noir]]* psiholoģiska šausmu filma, kuras režisors un scenārija autors ir Alans Pārkers. Filmā galvenās lomas atveido Mikijs Rurks, Roberts De Niro, Līza Boneta un Šārlota Remplinga. Filma balstīta uz 1978. gada Viljama Hjortsberga romānu *Falling Angel*.

Filma stāsta par Hariju Endželu, Ņujorkas privātdetektīvu, kuru nolīgst atrast pazudušu vīrieti. Izmeklēšana viņu aizved uz Ņūorleānu, kur viņu iesaista nežēlīgu slepkavību sērijā.

Pēc romāna publicēšanas Hjortsbergs sāka izstrādāt scenāriju filmas adaptācijai, taču neviena lielā studija nevēlējās viņa scenāriju izmantot. 1985. gadā producents Eliots Kastners pievērsa Alana Pārkera uzmanību grāmatai. Pārkers sāka darbu pie jauna scenārija, veicot vairākas izmaiņas Hjortsberga romānā.

Filmas "Eņģeļa sirds" pirmizrāde notika . Pirms pirmizrādes, filma saskārās ar vairākām problēmām un bija spiesta izgriezt desmit sekundes ar seksuāla satura ainu, lai izvairītos no "X sertifikāta". Filma saņēma dalītas kritiķu atsauksmes, kuri slavēja Rurka un Bonetas aktierspēli, mākslinieka un operatora darbu, mūziku, bet kritizēja Pārkera scenāriju. Filma nebija komerciāli veiksmīga, nopelnot 17,2 miljonus ASV dolāru.

Mūsdienās filmas vērtējums ir audzis un to uzskata par vienu no labākajām šausmu filmām.

## Atsauces

## Ārējās saites
Rasmuss Sandins

**Kārls Ēriks Rasmuss Sandins** (, dzimis ) ir zviedru hokejists, spēlē aizsarga pozīcijā. Pašlaik (2025) Sandins pārstāv NHL komandu Vašingtonas "Capitals". 2018. gada NHL draftā Sandinu pirmajā kārtā ar kopējo 29. numuru izvēlējās Toronto "Maple Leafs".

Iepriekš Sandins spēlēja Toronto "Maple Leafs" un Zviedrijas hokeja līgas komandā *[[Rögle BK]]*.

Iekļauts Zviedrijas hokeja izlases sastāvā 2023. gada Pasaules čempionātam. Piedalījies arī 2025. gada Pasaules čempionātā, kur ar izlasi izcīnīja bronzas medaļu. 

## Ārējās saites
Markuss Sērensens

**Markuss Sērensens** (, dzimis ) ir zviedru hokejists, spēlē labās malas uzbrucēja pozīcijā. Pašlaik (2024) Sērensens pārstāv Šveices Nacionālās līgas komandu *[[HC Fribourg-Gottéron]]*. 2010. gada NHL draftā Sērensenu ar kopējo 106. numuru 4. kārtā izvēlējās Otavas "Senators".

Iepriekš spēlējis Zviedrijas hokeja līgas komandās *[[Djurgårdens IF]]* un *[[Šellefteo AIK|Skellefteå AIK]]*, kā arī NHL komandā Sanhosē "Sharks".

Iekļauts Zviedrijas hokeja izlases sastāvā 2021. un 2023. gada Pasaules čempionātā.

## Ārējās saites
Darja Semeņistaja

**Darja Semeņistaja** (dzimusi ) ir Latvijas tenisiste, pašreizējā Latvijas otrā rakete. Viņa ir Latvijas Billijas Džīnas Kingas kausa komandas dalībniece un 2022. gada Latvijas tenisa čempione.

Par sasniegtajiem rezultātiem atzīta par ITF Pasaules tūres 2023. gada jūlija labāko spēlētāju.

2024. gada februārī D. Semeņistaja izcīnīja savu pirmo WTA 125 titulu, uzvarot turnīrā Mumbajā, un pirmo uzvaru WTA pamatturnīrā, uzvarot Ostinas WTA 250 turnīra 1. kārtā andorieti Viktoriju Himenesu-Kasincevu (6-72, 6-2, 6-4). 2025. gad aprīlī ieguva otro WTA 125 titulu, izcīnot uzvaru Labisbalas de Empordas turnīrā Spānija.

2025. gada augustā ar 11. mēģinājumu pirmoreiz kvalificējas *Grand Slam* pamatturnīram, ASV atklātajā čempionātā zaudējot pirmajā kārtā. Pirmoreiz Latvijai bija trīs tenisistes *Grand Slam* turnīra vienspēļu pamatsacensībās. Savukārt 2026. gada janvārī pirmoreiz automātiski Austrālijas atklātajā čempionātā ieguva vietu *Grand Slam* pamatturnīrā, kur gan zaudēja pirmajā kārtā.

D. Semeņistajas dvīņu māsa Marija Semeņistaja arī ir tenisiste.

## Sasniegumi ''Grand Slam'' turnīros

### Vienspēles

|}

## WTA 125 fināli

### Vienspēles: 2 (2 tituls)

### Dubultspēles: 4 (2 tituli)

## ITF fināli

### Vienspēles: 16 (15 tituli)

### Dubultspēles: 15 (9 tituli)

## Atsauces

## Ārējās saites
Andrē Petešons

**Andrē Villijs Petešons** (, dzimis ) ir zviedru hokejists, spēlē labās malas uzbrucēja pozīcijā. Pašlaik (2023) Petešons pārstāv Zviedrijas hokeja līgas komandu *[[HV71]]*. 2008. gada NHL draftā Petešonu ar kopējo 109. numuru 4. kārtā izvēlējās Otavas "Senators".

Iepriekš Petešons ir spēlējis NHL komandā Otavas "Senators", AHL komandās Bingemtonas "Senators" un Norfolkas "Admirals", kā arī KHL komandās HK Soči, Omskas "Avangard", Astanas "Baris", Maskavas "Dinamo" un Jaroslavļas "Lokomotiv".

Iekļauts Zviedrijas hokeja izlases sastāvā 2023. gada Pasaules čempionātā.

## Ārējās saites
Lūkass Reimonds

**Lūkass Reimonds** (, dzimis ) ir zviedru hokejists, spēlē kreisās malas uzbrucēja pozīcijā. Pašlaik (2025) Reimonds pārstāv NHL komandu Detroitas "Red Wings". 2020. gada NHL draftā Reimondu ar kopējo ceturto numuru pirmajā kārtā izvēlējās Detroitas "Red Wings".

Iepriekš spēlējis Zviedrijas komanda *[[Frölunda HC]]*.

Iekļauts Zviedrijas hokeja izlases sastāvā 2023. gada Pasaules čempionātā un ar izlasi izcīnījis 2 bronzas medaļas 2024. gada Pasaules čempionātā un 2025. gada Pasaules čempionātā.

## Ārējās saites
Kimberlijas plato

**Kimberlijas plato** () ir sens vulkānisks plato Austrālijas ziemeļrietumos. Izvietojies Rietumaustrālijas štata ziemeļos starp Indijas okeāna piekrasti un Ficrojas un Ordas upju ielejām. No dienvidiem un austrumiem plato norobežo Vunāminas Milivundi grēda. Plato veido dziļu ieleju saposmots kristālisko iežu un smilšakmeņu masīvs. Augstākais punkts ir Ordas kalns plato dienviddaļā. Dominē subekvatoriālais klimats, ziemeļdaļā mūžzaļie eikaliptu meži, dienviddaļā — sausi skrajmeži. Plato izveidotas vairākas aizsargājamās teritorijas, lielākās no kurām ir Draisdeilas nacionālais parks un Mičelas nacionālais parks.

Kimberlijas reģions atzīts par vienu no senākajām cilvēku apdzīvotajām vietām kontinentā. Gviongvionas klinšu gleznojumi datēti kā 12 000 gadus veci.

## Atsauces

## Ārējās saites
Sarkanā guntiņa

**Sarkanā guntiņa** () ir augu suga neļķu dzimtā. Savvaļā tā ir sastopama Austrumeiropā un Āzijā. Latvijā suga ir vietām plaši kultivēts krāšņumaugs, kurš dabā ir reti sastopams pamestu mājvietu apkaimē, ceļmalās un nezālienēs mītņu tuvumā; Latvija ir ziemeļrietumos no dabiskā izplatības apvidus.

## Apraksts
Sarkanā guntiņa ir daudzgadīgs, 50—130 cm garš lakstaugs. Stublājs ir stāvs, vienkāršs vai zaro maz, klāts ar skarbiem matiņiem. Lapas ir olveidīgas vai iegareni olveidīgas. Lapas mala un dzīslas ir ar skarbiem matiņiem, pamats sirdsveidīgs, gals smails. Ziedi ir izvietoti blīvā vairogveida ziedkopā stublāja galā. Zieda vainags spilgti sarkans, 1,5—2,2 cm garš, šķelts. Ir trīsstūraini īlenveidīgs vainadziņš. Auglis ir olveida pogaļa, aptuveni kausa garumā. Zied jūnijā un jūlijā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Renārs Magone

**Renārs Magone** (dzimis  Ogrē) ir latviešu basketbolists, spēlē spēka uzbrucēja pozīcijā. 2026. gadā pārstāv Nacionālās basketbola līgas (LBL2) klubu Jēkabpils BA, bet lielākos panākumus basketbolista karjerā guvis Latvijas Basketbola līgas (LBL) klubā BK Ogre, spēlējis arī vairākos citos LBL klubos.

## Karjera
R. Magone nāk no Ķeguma un ir Ogres basketbola audzēknis, pārstāvējis vietējo sporta skolu LJBL sacensībās. Pieaugušo basketbola karjeru sācis VEF Rīga juniori, bet turpinājis vairākās citās LBL vienībās. No 2018. līdz 2023. gadam pārstāvēja BK Ogre, ar ko izcīnījis vairākas Latvijas līgas medaļas. 2021. gadā spēlējis arī Nacionālajā basketbola līgā, pārstāvot BK Līvāni, kur atgriezies 2023. gadā.

2024. gadā R. Magone bija viens no basketbola komandas atjaunotājiem Jēkabpilī, kur pārcēlās dzīvot laikā, kad pārstāvēja šīs pilsētas komandu BK Jēkabpils. Šobrīd viņš ir komandas Jēkabpils BA otrais treneris un vadošais spēlētājs. Komandā sāka spēlēt zemākajā līmenī — Reģionālajā basketbola līgā, bet pēc uzvaras šajā līmenī jau pirmajā savā sezonā 2025. gadā, šobrīd piedalās Nacionālās basketbola līgas turnīrā.

Spēlējot BK Latvijas Universitāte ieguvis sporta skolotāja izglītību Latvijas Universitātes Pedagoģijas, psiholoģijas un mākslas fakultātē.

R. Magones ir spēlējis Latvijas U-16, U-18 un U-19 izlasē. 2010. gada Eiropas U-18 čempionāta bronzas medaļas ieguvējs. Ar U-19 izlasi piedalījās 2011. gada Pasaules čempionātā, kas notika Latvijā.

## Atsauces

## Ārējās saites