open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Elektroniskie sakari

**Valsts akciju sabiedrība "Elektroniskie sakari"** ir Latvijas valstij piederošs sakaru administrācijas uzņēmums, kas veic radiofrekvenču spektra un numerācijas pārvaldību Latvijas teritorijā. Uzņēmuma kapitāla daļu turētājs ir Vides aizsardzības un reģionālās attīstības ministrija.

Uzņēmums dibināts 1991. gada 23. augustā kā **Latvijas valsts elektrosakaru inspekcija**. 1997. gada 8. augustā tā pārreģistrēta par bezpeļņas organizāciju valsts akciju sabiedrību. 2004. gada 14. oktobrī pārdēvēta par Valsts akciju sabiedrību **Elektronisko sakaru direkcija**. 2011. gada 18. oktobrī uzņēmums ieguva nosaukumu Valsts akciju sabiedrība **Elektroniskie sakari**.

"Elektroniskie sakari" saskaņā ar normatīvajiem aktiem veic šādus valsts pārvaldes uzdevumus un funkcijas:
* pārvaldīt radiofrekvenču spektru un numerāciju;
* sniegt elektromagnētiskās saderības un numerācijas nodrošināšanas pakalpojumus;
* plānot radiofrekvenču spektra tehnisko izmantošanu un noteikt radiofrekvenču piešķīrumu radioiekārtas darbībai;
* piešķirt radioiekārtai pazīšanas (izsaukuma) signālus;
* veikt radiofrekvenču spektra monitoringu un radioiekārtu parametru mērījumus;
* pārbaudīt pieteikumus par kaitīgiem radiotraucējumiem radio un televīzijas programmu uztveršanā un radiosakaru darbībā, noskaidrot šo traucējumu avotus un pieņemt lēmumu par traucējumu novēršanu;
* pieņemt lēmumus par normatīvajiem aktiem neatbilstoši lietotu radioiekārtu darbības pārtraukšanu;
* izsniegt radioamatieru apliecības;
* apstiprināts vai noraidīt elektronisko sakaru tīklu antenu, radioiekārtu, apraides raidītāju un mobilo sakaru bāzes staciju ierīkošanas tehniskos projektus.
"Elektroniskie sakari" sadarbojas ar citu valstu sakaru administrācijām un piedalās sakaru nozares starptautisko institūciju un organizāciju darbā.

Lai iegūtu informāciju par elektromagnētisko situāciju visā valstī, Rīgā, Liepājā, Ventspilī, Rēzeknē, Daugavpilī un Valmierā izveidoti radiofrekvenču spektra monitoringa punkti.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Elektroniskie sakari
* Elektroniskie sakari
Ārtavs

[250px|thumb|[Gotlandes ērtugs (*örtug*).]]
[thumb|250px|Livonijas mestra [Vilhelms fon Frimersheims|Vilhelma fon Frimersheima laikā (1364—1385)  kaltais ārtavs (artigs).]]
[thumb|250px|Mestra [Konrāds fon Fītinghofs|Konrāda fon Fītinghofa laikā (1401—1413) kaltais ārtavs (artigs).]]
**Ārtavs**, **artavs** jeb **artigs** (, , ) bija viduslaiku Ziemeļeiropas valstu monēta, ko līdz 1422. gada monetārajai reformai kala arī Livonijas konfederācijas naudas kaltuvēs. Ārtavus lietoja Hanzas savienības tirgoņi arī Novgorodas un Pleskavas zemē.
Pirmos 1,2 gramu sudraba ārtavus sāka kalt 1370. gadā zviedru karalis Albrehts no Mēklenburgas (valdīja 1364—1389), vēlāk ārtavu svars pakāpeniski samazinājās līdz 0,54 gramiem 1534. gadā. Pēdējos ārtavus Zviedrijā izkala 1776. gadā.

## Etimoloģija
Vārda "ārtavs" izcelsme nav viennozīmīga. Uzskata, ka ģermāņu valodās lietotais monētas nosaukums (*artogh, örtugh, örtogh, ertug*) cēlies no latīņu vārda "zelts" (*aurum*, no kā ) vai arī no vikingu valodās lietotā apzīmējuma *or, eir* (varš).
Latviešu valodā vārds "artavs" jeb "artava" saglabājies nevien kā naudas nosaukums, bet arī kā apzīmējums atsevišķam pienesumam kopīgai lietai.

## Latvijā kaltie ārtavi
 
14. un 15. gadsimtā Tērbatas, Rīgas un Tallinas naudas kaltuvēs no vienas Gotlandes sudraba mārkas kala 156 ārtavus. Zināms, ka vecākajos Kursas, Zemgales un Sēlijas zemnieku likumos naudas sodi bija noteikti ozeringos un ārtavos.

Arhibīskapa Johana VI Ambundi valdīšanas laikā tika ieviests vienots standarts un ieviesta vienota Livonijas monetārā sistēma. 1 ārtavs (ārtigs) tika pielīdzināts 12 Lībekas vecajiem šiliņiem.

## Ladonijas nauda
Zviedrijas mākslinieka Lāša Vilka dibinātājā neatzītajā Ladonijas valstī par naudas vienību pasludināts ērtugs.

## Atsauces
2016. gada Pasaules čempionāts florbolā — A grupa

2016. gada Pasaules čempionāta florbolā spēles **A grupā** norisināsies no 3. līdz 6. decembrim.

## Grupas tabula


## Spēles
Stikla tīrītājs (transports)

thumb|Stikla tīrītajās vieglajam auto
**Stikla tīrītājs** ir ierīce transporta līdzeklim, kas nodrošina vējstikla vai citu stiklu notīrīšanu no lietus pilēm, sniega, ledus, logu šķidruma un netīrumiem, nodrošinot transporta līdzekļa vadītāja ceļa pārredzmību. Visas automobiļi, kravas automobiļi, autobusi, traktortehnika, lokomotīves, ūdens transports un atsevišķas lidmašīnas ir aprīkotas ar stikla tīrītājiem.

Logu tīrītājus automobiļiem novieto uz priekšējā stikla, bet tie var būt arī uz aizmugurēja stikla (universāliem, hečbekiem). Šķidruma lielākoties tvertne aizmugurējam stiklam ir tā pati, kas priekšējiem logu tīrītajiem.

Stikla tīrītājs parasti sastāv no metāla sviras; viens gals grozāms, un otram galam pievienots garš gumijas asmens (logu slotiņa). Sviru darbina motors, bieži vien elektromotors, lai gan dažiem transportlīdzekļiem izmanto pneimatisko pievadu. Slotiņa virza uz priekšu un atpakaļ pa stiklu, izspiežot ūdeni, citus nokrišņus vai citus redzamībai traucējošus šķēršļus no tā virsmas. Ātrums parasti ir regulējams transportlīdzekļiem, kas ražoti pēc 1969. gada, ar vairākiem nepārtrauktiem ātrumiem un bieži vien ar vienu vai vairākiem periodiskiem režīmiem. Lielākajā daļā vieglo automobiļu izmanto divas sinhronizētas radiālā tipa sviras, savukārt daudzos komerciālajos transportlīdzekļos izmanto vienu vai vairākas pantogrāfa sviras.

Attēls:2008-04-24 Windshield wiper parts.jpg|Loga tīrītāja slotiņa un svira
Attēls:Scheibenwischer bus kl.jpg|Autobusa stikla tīrītājs
Attēls:Rotating windshield wiper.jpg|Kuģa apļveida rotācijas stikla tīrītājs transportlīdzekļiem


## Atsauces
2016. gada Pasaules čempionāts florbolā — B grupa

2016. gada Pasaules čempionāta florbolā spēles **B grupā** norisinājās no 3. līdz 6. decembrim.

## Grupas tabula


## Spēles
Slobodka (Pededzes pagasts)

**Slobodka** ir ciems Alūksnes novada Pededzes pagastā. Atrodas pagasta centrālajā daļā 2 km no pagasta centra Pededzes, 30 km no novada centra Alūksnes un 231 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa V394.

## Atsauces
Havanas Universitāte

**Havanas Universitāte** (spāņu: *Universidad de La Habana*) ir universitāte, kas atrodas Vedado distriktā, Kubas galvaspilsētā Havanā. Universitāte dibināta 1728. gada 5. janvārī un ir vecākā Kubas universitāte, kā arī pirmā universitāte, kas ir dibināta Amerikā. Sākotnēji universitāte tika dibināta kā reliģiska iestāde, šobrīd Havanas universitātei ir 15 fakultātes ar tālmācības centriem visā Kubā.

Sākotnēji universitāti sauca par **"Real y Pontificia Universidad de San Gerónimo de la Habana"**. Šajā laikā, lai izveidotu universitāti vajadzēja karaliskās personas vai pāvesta atļauju, lai tiktu iekļauti vārdi *Real y Pontificia*. Šo apstiprinājumu universitātei deva pāvests Innocents XIII un Spānijas karalis Filips V. 1842. gadā universitāte mainīja savu statusu, lai kļūti par laicīku, karalistu un literāru iestādi. Tās nosaukums tika mainīts uz **"Real y Literaria Universidad de La Habana"**, savukārt vēlāk, kad Kuba bija neatkarīga valsts, tās nosaukums tika mainīts uz **"Universidad Nacional"**

Universitātes ēka tika izveidota 1902. gada 1. maijā uz kalna Vedado apkārtnē. Ēkas interjeru veidoja Armando Menocals. Ēkā ir 7 freskas, kas pārstāv literatūru, zinātni, mākslu, domāšanu, liberālo mākslu, literatūru un tiesu. Galvenās ēkas priekšā atrodas bronzas statuja *Alma Mater*, kas tika izveidota 1919. gadā un tās autors ir mākslinieks Mario Korbels. Universitātes galvenā bibliotēka *"Rubén Martínez Villena"* tika dibināta pēc 1936. gada.

## Organizācija
Havanas universitāte veido 15 fakultātes un 14 pētnieciskie centri dažādās jomās, piemēram, ekonomikā, sociālajās un humanitārajās zinātnes.

15 fakultātes universitātē ir sadalītas pa trim lielajām zinātņu grupām:
* Dabaszinātnes
** Bioloģijas fakultāte
** Farmācijas un Pārtikas fakultāte
** Fizikas fakultāte
** Ģeogrāfijas fakultāte
** Matemātikas un Datorzinātņu fakultāte
** Psiholoģijas fakultāte
** Ķīmijas fakultāte
* Sociālās un humanitās zinātnes 
** Mākslas un Literatūras fakultāte
** Komunikāciju fakultāte
** Tieslietu fakultāte
** Vēstures un Filozofijas fakultāte
** Svešvalodu fakultāte
* Ekonomikas zinātnes
** Grāmatvedības un finanšu fakultāte
** Ekonomikas fakultāte
** Tūrisma fakultāte
* Tālmācība

## Cilvēki
Universitātes pasniedzēju un studentu vidū minami revolucionārs Huans Almeida Boske (*Juan Almeida Bosque*, 1927 – 2009), argentīniešu/vācu revolucionāre Tamāra Bunke (Tamara Bunke, 1937 – 1967), franču filozofs Režiss Debrē (*Régis Debray*, 1940), politiķis Osvaldo Dortikoss Torrado (*Osvaldo Dorticós Torrado*, 1919 – 1983), Seišelu politiķis Denijs Fors (*Danny Faure*, 1962), dzejnieks Nikolass Giljēns (*Nicolás Guillén*, 1902 – 1989), Kubas līderis Fidels Kastro (1926 - 2016), rakstbnieks Hosē Lesama Lima (*José Lezama Lima*, 1910 – 1976), basku rakstnieks Hoseba Sarrionandija (*Joseba Sarrionandia*, 1958)

## Ārējās saites

## Atsauces
Mombasas vecpilsēta

**Mombasas vecpilsēta** ir teritorija Kenijas pilsētā Mombasa. Tā atrobas Mombasas salas dienvidaustrumu pusē, vecpilsētas platība ir 72 hektāri (180 akri). Šo teritoriju apdzīvo dažādu vietējo tautu un arābu izcelsmes iedzīvotāji, kā arī ieceļotāji no Āzijas, Portugāles un Lielbritānijas. 1997. gadā Mombasas vecpilsēta un Jēzus forts tika iekļauts UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā. Vecpilsētas ēkas ir ietekmējusi tirdzniecības kultūra, un tajā ir redzami vairāki Portugāles un islāma arhitektūras piemēri. Vecpilsētas populārākais apskates objekts ir Jēzus forts, ko šeit izveidoja iebraucēji no Portugāles.

## Atsauces

## Ārējās saites
* 
* 
* 
* 
*
Mihkels Reims

**Mihkels Reims** (; dzimis  Kuresārē) ir Igaunijas šosejas riteņbraucējs, šobrīd bez komandas.

2016. un 2018. gadā kļuvis par Igaunijas čempionu grupas braucienā. 2020. gada oktobrī ** komandas sastāvā startēja ''Vuelta a España'', savā pirmajā lielajā tūrē.

## Atsauces

## Ārējās saites
Lilita Mkrtčjana

**Lilita Mkrtčjana** (; dzimusi  Erevānā) ir Armēnijas starptautiskā lielmeistare šahā (1998).

## Biogrāfija
1997. gadā Erevānā uzvarējusi Pasaules junioru šaha čempionātā U16 vecuma grupā. 2001. gadā Maskavā piedalījusies Pasaules šaha čempionātā pēc izslēgšanas sistēmas, kurā 2. kārtā zaudējusi Jekaterinai Kovaļevskai. 2002. gadā Varnā izcīnījusi sudraba medaļu Eiropas individuālajā šaha čempionātā sievietēm. 2004. gadā atkārtoti piedalījusies Pasaules šaha čempionātā pēc izslēgšanas sistēmas, kurā 2. kārtā zaudējusi Pia Kramlingai. 2005. gadā uzvarējusi Armēnijas sieviešu šaha čempionātā. 2006. gadā izcīnījusi bronzas medaļu Eiropas individuālajā šaha čempionātā sievietēm, kā arī piedalījusies Pasaules šaha čempionātā pēc izslēgšanas sistēmas, kurā zaudējusi 1. kārtā. 2007. gadā Vladimirā kopā ar Natāliju Zdebsku dalījusi pirmo vietu Jeļizavetas Bikovas memoriālā. 2008. gadā Pasaules šaha čempionātā pēc izslēgšanas sistēmas iekļuvusi 4. kārtā, kurā piekāpusies Hou Jifaņai. 2009. gadā Sanktpēterburgā dalījusi pirmo vietu Eiropas individuālajā šaha čempionātā sievietēm, taču papildu mačā piekāpusies Tatjanai Kosincevai. 2017. gadā Teherānā Pasaules šaha čempionātā sievietēm pēc izslēgšanas sistēmas 1. kārtā zaudējusi Ni Šicjuņai. 2018. gadā Hantimansijskā Pasaules šaha čempionātā sievietēm pēc izslēgšanas sistēmas 1. kārtā zaudējusi Annai Ušeņinai. 2024. gada martā izcīnījusi 4. vietu Evas Mozeres piemiņas turnīrā Gracā. 2024. gada aprīlī Rodā dalījusi 2.-9. vietu Eiropas individuālajā šaha čempionātā sievietēm, bet pēc papildu rādītājiem palikusi 9. vietā. 2025. gada aprīlī Rodā ierindojusies 11. vietā Eiropas individuālajā sieviešu šaha čempionātā. 2025. gada septembrī Samarkandā ierindojusies 47. vietā "FIDE Women's Grand Swiss" turnīrā sievietēm.

Pārstāvējusi Armēnijas komandu lielākajos komandu šaha turnīros:
* Pasaules šaha olimpiādēs piedalījusies 10 reizes (1996-2014). Individuālajā vērtējumā izcīnījusi bronzas (2008) medaļu;
* Eiropas komandu šaha čempionātā piedalījusies 9 reizes (1997-1999, 2003-2015). Komandu vērtējumā izcīnījusi zelta (2003) un bronzas (2007) medaļas. Individuālajā vērtējumā izcīnījusi 2 sudraba (2009, 2013) medaļas;
* Pasaules komandu šaha čempionātā piedalījusies 5 reizes (2007-2011, 2015, 2019). Individuālajā vērtējumā izcīnījusi zelta (2015), sudraba (2009) un bronzas (2009) medaļu.

Par panākumiem turnīros FIDE 1998. gadā Mkrtčjanai piešķīra starptautiskās lielmeistares (WGM) nosaukumu. 2003. gadā saņēmusi starptautiskā meistara vīriešiem (IM) nosaukumu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Galli

thumb|235px|right|Gallu apdzīvotās teritorijas 1. gadsimtā p.m.ē.
**Galli** bija ķeltu valodās runājoša cilšu grupa, kas no 5. gadsimta p.m.ē. līdz 5. gadsimtam m.ē. apdzīvoja Gallijas reģionu.

## Vēsture
5. gadsimtā p.m.ē. galli ienāca tagadējās Francijas, Beļģijas un Šveices teritorijās, kā arī daļā no Nīderlandes un Vācijas rietumu daļas Reinas kreisajā krastā. 4. gadsimtā p.m.ē. galli apmetās Po upes ielejā Ziemeļitālijā. 390. gadā p.m.ē. gallu ciltis, kas bija apmetušās Ziemeļitālijā, virzījās uz Romu, uzvarēja romiešus kaujā pie Allijas upes, ieņēma Romu un to izlaupīja.

3. gadsimtā p.m.ē. gallu ciltis ieplūda Balkānos un sasniedza Anatolijas centrālos rajonus, kur izveidoja Galatijas valsti.
2. gadsimta p.m.ē. sākumā Cisalpijas Galliju pakļāva Romas impērijai un pārveidota par Romas provinci.
58.–51. gadā p.m.ē. Jūlijs Cēzars iekaroja Transalpijas Gallijas teritoriju.
Helendorna

**Helendorna** () ir pašvaldība un pilsēta Overeiselā, Nīderlandē. Tā atrodas Overeiselas provinces vidū.

Pilsētas tuvumā atrodas izklaides parks *Avonturenpark Hellendoorn*.

## Vēsture
Helendornas pašvaldība ir vienīgā vieta Nīderlandē, kurā notika zelta ieguve.

Otrā pasaules kara laikā, Helendornas tuvumā atradās vācu pārvaldīta V-2 raķetes palaišanas platforma. Raķete bija pavērsta uz Antverpeni.

## Galerija

Hellendoorn, korenmolen de Hoop RM21401 foto2 2014-10-04 12.15.jpg|Helendorna, vējdzirnavas: *korenmolen de Hoop*
Hellendoorn, de Dorpskerk RM21392 foto15 204-10-04 12.26.jpg|Helendorna, baznīca: *de Dorpskerk*
Hellendoorn, de Sint Sebastianuskerk GM-0163WN038 foto7 2014-10-04 12.414.jpg|Helendorna, baznīca: *de Sint Sebastianuskerk*
Hellendoorn, de Wippe (ook wel de Molen van Fakkert) RM21399 foto8 2014-10-04 12.51.jpg|Helendorna, vējdzirnavas: *de Wippe (ook wel de Molen van Fakkert)*


## Cilvēki
Helendornā dzimuši:

Hermanis Ponstēns (1953) — nīderlandiešu treka riteņbraucējs, kas ieguvis sudraba medaļu 1976. gada vasaras olimpiskās spēlēs.

## Atsauces

## Ārējās saites

*
Leonīds Kalniņš

**Leonīds Kalniņš** (dzimis ) ir latviešu militārpersona, ģenerālleitnants. Bijušais Latvijas Nacionālo bruņoto spēku komandieris.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1957. gada 13. februārī Piškino-Troicka ciema padomē 1949. gadā deportēta matemātikas un fizikas skolotāja ģimenē. Mācījās Dobeles R. Eihes 1. vidusskolā (1964—1975). Pēc vidusskolas beigšanas turpināja mācības Viļņas augstākajā pretgaisa aizsardzības karaskolā (1975—1979), ieguva automātiskās vadības sistēmas kara inženiera kvalifikāciju. No 1987. gada studēja Harkivas kara inženieru akadēmijā (1987—1990), ieguva operatīvi taktiskās AVS vadības kvalifikāciju.

Pēc Latvijas neatkarības atjaunošanas 1990. gadā Leonīds Kalniņš demobilizējās no PSRS bruņotajiem spēkiem un 1997. gadā iestājās dienestā Latvijas Nacionālajos bruņotajos spēkos. Vēlāk bijis Zemessardzes štāba Operatīvās plānošanas pārvaldes priekšnieks, Zemessardzes štāba un Operatīvās pārvaldes priekšnieks, Zemessardzes komandieris.

2003. gadā viņu iecēla par izlūkošanas mācību centra komandieri. No 2003. līdz 2005. gadam strādāja mācību vadības komandā. 2006. gadā Latvijas kontingenta Irākā komandiera vietnieks. 2011. gadā viņš absolvēja Amerikas Savienoto Valstu armijas pavēlniecības un ģenerālštāba koledžas galvenā štāba virsnieka kursu. 2013. gadā pabeidza Baltijas Aizsardzības koledžas (Igaunija) vecāko komandējošo darbinieku kursu.

2016. gada augustā iecelts NBS Apvienotā štāba priekšnieka amatā. 2016. gada novembrī virzīts NBS komandiera amatam.

2016. gada 22. decembrī Saeima Kalniņu apstiprināja par NBS komandieri, pienākumus sāka pildīt 2017. gada 27. janvārī. 2025. gada 24. janvārī savas pilnvaras nodevis Kasparam Pudānam.

## Apbalvojumi un pagodinājumi

* ZS komandiera Atzinības raksts (2000),
* ZS 51. bataljona Krūšu nozīme (2000),
* ZS 5. brigādes komandiera Atzinības raksts (2000),
* NBS komandiera Goda raksts (2001),
* 4. pakāpes Zemessarga izdienas zīme (2002),
* ZS komandiera Pateicība (2002),
* ZS 5. kājnieku brigādes Krūšu zīme (2002),
* NBS komandiera Goda zīme "Par centību militārajā dienestā" (2003),
* NBS MVŠ komandiera Pateicība (2004),
* AM piemiņas medaļa "Sekmējot Latvijas dalību NATO" (2005),
* MVPŠ Krūšu nozīme (2005),
* NBS komandiera 2.pakāpes Goda zīme "Par nopelniem" (2006),
* Daudznacionālās divīzijas Centrs-Dienvidi misijas medaļa (2006),
* ZS komandiera piemiņas medaļa "Zemessardzei 15 gadi" (2006),
* NBS piemiņas medaļa "Par piedalīšanos starptautiskajās operācijās" (2006),
* 3. pakāpes Zemessarga Izdienas zīme (2007),
* ZS štāba Krūšu nozīme (2007),
* Viestura ordenis (2008),
* ZS komandiera 1. pakāpes Goda zīme "Par kalpošanu Tautai un Latvijai" (2008),
* MVP komandiera 3. pakāpes Goda zīme "Par nopelniem Mācību vadības pavēlniecības attīstībā" (2009),
* II pakāpes zemessarga Izdienas zīme (2012),
* NBS komandiera Goda raksts (2012),
* Sauszemes spēku Kājnieku brigādes komandiera apbalvojums — Pateicības raksts (2014),
* NBS komandiera Goda raksts (2014),
* Aizsardzības ministrijas Goda raksts (2015),
* *the Lithuanian National Defence Volunteer Forces Medal of Dictinction* (2015).

## Piezīmes

## Ārējās saites
Valdis Artavs

**Valdis Artavs** (1928) ir latviešu dzejnieks satīriķis. 

## Dzīvesgājums
Dzimis  Rēzeknē, Otrā pasaules kara laikā evakuēts uz Krieviju, pēc atgriešanās Latvijā mācījās Rīgas 23. vakara vidusskolā. 1951. gadā beidza žurnālistikas studijas LVU Filoloģijas fakultātē, studiju laikā 1948. gadā laikrakstā "Cīņa" publicēja dzejoli "Kūlīšu sējējas dziesma". Strādāja par laikraksta "Pionieris" žurnālistu (1949-1955). 
No 1955. gada bija Latvijas TV redaktors, rakstīja scenārijus TV leļļu filmām "Jautrie draugi" (1966), "Raibais rudens" (1967), "Kur tu esi, Salatēti?" (1968), "Tukšā ķivere" (1971). Šajā laikā sāka publicēt satīrisko dzejoļu krājumus. 1969. gadā uzņemts Latvijas Rakstnieku savienībā.

No 1975. gada strādāja reklāmas aģentūrā, pēc 1988. gada pilnībā nodevās dzejoļu rakstīšanai.

## Bibliogrāfija

### Satīrisko dzejoļu krājumi
* Neskūtais ezis (1964), 
* Dundurdēls (1971), 
* Bumerangs (1975), 
* Knaibles (1978), 
* Saldskābais smaids (1985), 
* Fifty-fifty (1990),
* Trīs runči (1993), 
* Esam Eiropā līdz kaklam (1994), 
* Cik jautri man ir gājis, cik jautri man vēl iet (1997), 
* Vēl cerība nav zaudēta (1997),
* Atliek tikai pasmaidīt (2001),
* Gabaliņi bez kauliem (2002). 

### Parodijas
* Kniepadata (1969), 
* Spraudīte (1981), 
* Dramaciskums (1992).

### Scenāriji TV leļļu filmām
* Jautrie draugi (1966),
* Raibais rudens (1967), 
* Kur tu esi, Salatēti? (1968),
* Zum... zum... (1969),
* Tukšā ķivere (1971). 

### Dziesmu teksti
* Trīs runči,
* Pelnrušķīte, 
* Pie jūras dzīve mana.

### Izlase
"Lustīga Dzīvošana" (1988).

## Atsauces

## Ārējās saites
* ''Mākslinieki.lv'' profils
* Valdis Artavs. LUSTĪGA DZĪVOŠANA Izlase (1988)
Artavs (nozīmju atdalīšana)

**Artavs** jeb **Ārtavs** var būt:

* Ārtavs ― viduslaiku Ziemeļeiropas valstīs lietotas naudas vienības nosaukums.

## Cilvēki ar šādu izvārdu
* Valdis Artavs (1928) ― latviešu dzejnieks satīriķis.
Deniss Vasiļjevs

**Deniss Vasiļjevs** (dzimis  Daugavpilī) ir Latvijas daiļslidotājs, 2022. gada Eiropas čempionāta bronzas medaļas ieguvējs un triju olimpisko spēļu dalībnieks.

## Karjera
Izcīnījis divas medaļas 2016. gada jaunatnes ziemas olimpiskajās spēlēs: sacensībās vīriešiem izcīnīja sudraba medaļu, savukārt komandu sacensībās — bronzas medaļu (pārstāvot no vairāku valstu sportistiem sastādīto jaukto komandu). Kopš 2016. gada augusta D. Vasiļjeva treneris ir bijušais Šveices daiļslidotājs, divkārtējais pasaules čempions Stefans Lambjels. *Grand Prix* sacensībās debitējis 2016.—2017. gada sezonā *Rostelecom Cup*.

2018. gada Eiropas čempionātā ieguva 4. vietu, summā sasniedzot 243,52 punktus, kas uz to brīdi bija viņa karjeras rekords. D. Vasiļjevs piedalījās 2018. gada ziemas olimpiskajās spēlēs, kur ieņēma 19. vietu. Pēc olimpiskajām spēlēm viņš startēja arī Pasaules čempionātā, kur ieņēma augsto 6. vietu, kas bija līdz tam labākais Latvijas daiļslidotāju sasniegums pasaules čempionātos (līdz tam augstākā bija dueta Jeļena Berežnaja un Oļegs Šļahovs sasniegtā 7. vieta).

2022. gada Eiropas čempionātā Tallinā izcīnīja bronzas medaļu. Īsajā programmā ar 90,24 punktiem ierindojās sestajā vietā, bet izvēles jeb garajā programmā saņēma 181,84 punktus, kas deva trešo vietu. Gan abos programmas veidos, gan summā sasniedza savus personiskos rekordus. 2022. gada ziemas olimpiskajās spēlēs Pekinā īsajā programmā ieņēma 16. vietu, bet izvēles programmā bija 12. vietā, summā tas deva 13. vietu. 2022. gada Pasaules čempionātā Monpeljē īsajā programmā sasniedza personīgo rekordu (90,95 punkti), ierindojoties 11. vietā. Izvēles programmā nopelnīja 152,05 punktus, summā ieņēma 13. vietu.

 Šefīldā pirmo reizi karjerā kāpa uz goda pjedestāla *Grand Prix* posmā, izcīnot sudraba godalgu. Trīs Zvaigžņu balvas ceremonijā atzīts par Latvijas 2022. gada labāko sportistu. 2023. gada Eiropas čempionātā ieņēma 5. vietu. Pēc īsās programmas bija trešajā vietā, bet izvēles slidojumā neizdevās četrkāršais Salhova lēciens, arī citos lēcienos bija neprecizitātes, kas deva sesto vietu slidojumā. 2023. gada Pasaules čempionātā Saitamā ar 243,15 punktiem summā ierindojās 13. vietā.

2026. gada janvārī ieguva 9. vietu Eiropas čempionātā.

2026. gadā piedalījās olimpiskajās spēlēs Itālijā, kur ar īso programmu ieguva 17. vietu un tiesības startēt izvēles programmā. Vērtētāji izteicās, ka viņam esot labs slidojums, bet nepietiekami tehniski sarežģīta programma. Programmas izvēli lielā mērā bija noteikusi kājas trauma. Tāds pats novērtējums bija arī izvēles programmai, par kuru viņš ieguva 18. vietu. Arī kopvērtējumā tika iegūta 18. vieta.

## Atsauces

## Ārējās saites
Gilberts Hedens

**Gilberts D. Hedens** (; dzimis 1887. gada 6. aprīlī, miris 1974. gada septembrī) bija amerikāņu rūpnieks, inženieris, politiķis un dārgumu meklētājs. No 1934. gada līdz 1938. gadam viņš bija Ņūdžersijas pilsētas Čethemas mērs, 1930. gados veicis ievērojamus dārgumu meklējumus Oukailendā.

1919. gadā Hedens kļuva par dzelzs ražošanas uzņēmuma *[[Hedden Iron Construction Company]]* viceprezidentu un galveno vadītāju. 1931. gadā uzņēmums tika pārdots *Bethlehem Steel Company*.

1928. gada 8. maijā viņš izlasīja šķirkli par Oukailendu avīzē *[[The New York Times Magazine]]*. Hedenu ieintriģēja raksts, un viņš nolēma iegādāties salu un meklēt dārgumus. Viņš iztērēja lielu daļu savas naudas, lai meklētu apslēptos dārgumus. Meklējumi ilga no 1934. gada līdz 1936. gadam, kad viņa centienus pārņēma Ņujorkas Universitātes inženierzinātņu profesors Edvīns Hamiltons. 1935. gadā Gilberts Hedens nopirka salas austrumu daļu, lai izsūknētu ūdeni no tā saucamās Naudas bedres. 1936. gadā Džodreja līcī viņš atrada masonu akmeni, kurā bija iegravēti dažādi simboli. Hedena meklējumi bija neveiksmīgi, tika zaudēts daudz naudas un vairākas dzīvības. 

## Atsauces
Lilita Galojana

**Lilita Galojana** (; dzimusi  Erevānā) ir Armēnijas starptautiskā lielmeistare šahā (2009).

## Biogrāfija
Šahu sākusi spēlēt astoņu gadu vecumā. 1995. gadā uzvarējusi Armēnijas junioru šaha čempionātā U12 vecuma grupā. 1997. gadā atkārtojusi šo panākumu U14 vecuma grupā. 1998. gadā kļuvusi par Armēnijas junioru šaha čempioni U16 vecuma grupā, bet 1999. gadā bijusi labākā arī U18 vecuma grupā. Divas reizes pēc kārtas uzvarējusi Armēnijas šaha kluba čempionātos (1999, 2000). Tāpat divas reizes pēc kārtas uzvarējusi Armēnijas sieviešu šaha čempionātos (2008, 2009).

Pārstāvējusi Armēnijas komandu lielākajos komandu šaha turnīros:
* Pasaules šaha olimpiādēs piedalījusies 5 reizes (2002, 2008-2014);
* Eiropas komandu šaha čempionātos piedalījusies 4 reizes (2005, 2009-2013). Individuālajā vērtējumā izcīnījusi sudraba (2005) un bronzas (2009) medaļas;
* Pasaules komandu šaha čempionātos piedalījusies 3 reizes (2009-2011, 2015).

Par panākumiem turnīros FIDE 2009. gadā Galojanai piešķīra starptautiskās lielmeistares (WGM) nosaukumu. 2010. gadā saņēmusi starptautiskā meistara vīriešiem (IM) nosaukumu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Marija Kursova

**Marija Kursova** (, ; dzimusi  Severodvinskā) ir Krievijas starptautiskā lielmeistare šahā (2007), kas kopš 2011. gada pārstāv Armēniju.

## Biogrāfija
Vairākārt pārstāvējusi Krieviju Pasaules un Eiropas junioru šaha čempionātos dažādās vecuma grupā, kurās izcīnījusi četras medaļas: 2 zelta (1996. gadā Pasaules junioru šaha čempionātā U10 vecuma grupā un 2001. gadā Eiropas junioru šaha čempionātā U16 vecuma grupā), sudraba (2003. gadā Eiropas junioru šaha čempionātā U18 vecuma grupā) un bronzas (1998. gadā Eiropas junioru šaha čempionātā U12 vecuma grupā). Daudzkārtējā Krievijas junioru šaha čempionātu laureāte, tajā skaitā 1998. gadā bijusi trešā U16 vecuma grupā, 2000. gadā dalījusi pirmo vietu kopā ar Valentīnu Guņinu U14 vecuma grupā, bet 2004. gadā uzvarējusi U18 vecuma grupā.

2000. gadā dalījusi 3. vietu starptautiskajā sieviešu šaha turnīrā Sanktpēterburgā. 2001. gadā dalījusi 4. vietu Krievijas sieviešu šaha čempionātā. 2007. gadā dalījusi 4. vietu Jeļizavetas Bikovas memoriālā Vladimirā. Tajā pašā gadā uzvarējusi Saratovas pilsētas sieviešu šaha čempionātā.

2006. gadā piedalījusies Pasaules sieviešu šaha čempionātā pēc izslēgšanas sistēmas, kurā 1. kārtā uzvarējusi Džao Sjue, bet 2. kārtā zaudējusi Jekaterinai Kovaļevskai.

2011. gadā apprecējusies un pārcēlusies uz dzīvi Armēnijā. 2012. gadā uzvarējusi Armēnijas sieviešu šaha čempionātā. Šo panākumu atkārtojusi arī 2018. gadā, par 1½ punktu apsteidzot tuvāko sekotāju Siranušu Gukasjanu.

Pārstāvējusi Armēnijas komandu lielākajos komandu šaha turnīros:
* Pasaules šaha olimpiādēs piedalījusies 3 reizes (2012-2014, 2018);
* Eiropas komandu šaha čempionātos piedalījusies 4 reizes (2011-2017);
* Pasaules komandu šaha čempionātos piedalījusies 2 reizes (2011, 2015).

Par panākumiem turnīros FIDE 2007. gadā Kursovai piešķīra starptautiskās lielmeistares (WGM) nosaukumu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Šušanna Sargsjana

**Šušanna Sargsjana** (; dzimusi 1992. gadā) ir Armēnijas šahiste.

## Biogrāfija
2010. gadā uzvarējusi Armēnijas junioru šaha čempionātā U18 vecuma grupā. Vairākkārt piedalījusies Armēnijas sieviešu šaha čempionātu finālos, kuros 2012. gadā ieņēmusi 4. vietu, bet 2015. gadā palikusi 5. vietā. 2014. gadā uzvarējusi Armēnijas sieviešu šaha čempionātā.

Pārstāvējusi Armēnijas komandu Pasaules šaha olimpiādē, kurā piedalījusies 2014. gadā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Poļakova (ciems)

**Poļakova** ir ciems Alūksnes novada Pededzes pagastā. Atrodas pagasta ziemeļu daļā 5 km no pagasta centra Pededzes, 33 km no novada centra Alūksnes un 235 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atrodas nomaļus no autoceļa V394.

## Atsauces
Gulishana Nahbajeva

**Gulishana Nahbajeva** (; dzimusi  Čimkentā) ir Kazahstānas starptautiskā lielmeistare šahā (2012).

## Biogrāfija
Vairākkārt pārstāvējusi savu valsti Āzijas junioru šaha čempionātos dažādās vecuma grupās, izcīnot 2 zelta (2007. gadā U16 vecuma grupā, 2009. gadā U18 vecuma grupā) un sudraba (2010. gadā U20 vecuma grupā) medaļas.

No 2011. gada līdz 2014. gadam četras reizes uzvarējusi Kazahstānas sieviešu šaha čempionātos. 2011. gadā Londonā dalījusi pirmo vietu starptautiskajā sieviešu šaha turnīrā *London Chess Classic*. 2013. gadā uzvarējusi Pasaules šaha čempiones izcīņas cikla zonas turnīrā Ošā. 2015. gadā piedalījusies Pasaules šaha čempionātā sievietēm pēc izslēgšanas sistēmas, kurā 1. kārtā zaudējusi Taņai Džunji. 2013.-2014. gada sezonā piedalījusies arī *FIDE Women's Grand Prix* sērijas turnīros. 2017. gada aprīlī piekto reizi uzvarējusi Kazahstānas sieviešu šaha čempionātā. 2018. gadā Hantimansijskā Pasaules šaha čempionātā sievietēm pēc izslēgšanas sistēmas 1. kārtā zaudējusi Alisai Gaļļamovai.

Pārstāvējusi Kazahstānas komandu lielākajos komandu šaha turnīros:
* Pasaules šaha olimpiādēs piedalījusies 4 reizes (2008-2014);
* Pasaules komandu šaha čempionātos piedalījusies 3 reizes (2013-2015, 2019);
* Āzijas komandu šaha čempionātā sievietēm piedalījusies 2014. gadā;
* Āzijas spēļu telpās komandu šaha turnīrā piedalījusies 2009. gadā.

Par panākumiem turnīros FIDE 2010. gadā Nahbajevai piešķīra starptautiskās meistares (WIM), bet 2012. gadā - starptautiskās lielmeistares (WGM) nosaukumu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Dinara Saduakasova

**Dinara Saduakasova** (; dzimusi  Astanā) ir Kazahstānas starptautiskā lielmeistare šahā (2012).

## Biogrāfija
Trīs reizes uzvarējusi Pasaules junioru šaha čempionātos: 2010. gadā U14 vecuma grupā, 2014. gadā U18 vecuma grupā (par pusotru punktu apsteidzot otrās vietas ieguvēju Filicu Osmanodju) un 2016. gadā Bhubanešbarā U20 vecuma grupā.

2012. gadā dalījusi pirmo vietu Maskavas starptautiskajā sieviešu šaha turnīrā *Moscow Open*. 2015. gadā Ziemeļmaķedonijas galvaspilsētas Skopjes šaha kluba *Gambit-Aseko* sastāvā izcīnījusi sudraba medaļu Eiropas šaha kausa izcīņā sieviešu komandām.

2017. gadā Teherānā Pasaules šaha čempionātā sievietēm pēc izslēgšanas sistēmas 1. kārtā uzvarējusi Marinu Ņečajevu, bet 2. kārtā zaudējusi Dronavalli Hārikai.

2017. gadā uzvarējusi Āzijas 3.4 zonas turnīrā, apsteidzot Uzbekistānas lielmeistari Gulruhbegimu Tohirdžonovu, un izcīnījusi tiesības piedalīties 2018. gada Pasaules sieviešu šaha čempionātā pēc izslēgšanas sistēmas. 2018. gadā Hantimansijskā Pasaules šaha čempionātā sievietēm pēc izslēgšanas sistēmas 1. kārtā uzvarējusi Anai Matnadzei, bet 2. kārtā zaudējusi Antoanetai Stefanovai.

2019. gadā uzvarējusi Āzijas sieviešu šaha čempionātā.

2021. gada jūnijā Gibraltārā palikusi 11. vietā FIDE sieviešu *Grand Prix* izcīņas posmā. 2021. gada novembrī Rīgā ierindojusies 27. vietā 2021. gada "FIDE Chess.com Grand Swiss" turnīrā sievietēm.

2022. gada decembrī Almati izcīnījusi 2. vietu Pasaules ātrā šaha čempionātā sievietēm ar ½:1½ papildu mačā piekāpjoties Taņai Džunji.

Pārstāvējusi Kazahstānas komandu lielākajos komandu šaha turnīros:
* Pasaules šaha olimpiādēs piedalījusies 4 reizes (2008-2014);
* Pasaules komandu šaha čempionātos piedalījusies 3 reizes (2013-2015, 2019);
* Āzijas komandu šaha čempionātos sievietēm piedalījusies 3 reizes (2012-2016). Komandu vērtējumā izcīnījusi bronzas (2016) medaļu;
* Pasaules junioru U16 šaha olimpiādē piedalījusies 2011. gadā.

Par panākumiem turnīros FIDE 2011. gadā Saduakasovai piešķīra starptautiskās meistares (WIM), bet 2012. gadā - starptautiskās lielmeistares (WGM) nosaukumu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Gulmira Dauletova

**Gulmira Dauletova** (; dzimusi  Tirkistanas apgabalā) ir Kazahstānas starptautiskā meistare šahā (2007).

## Biogrāfija
Šahu iemācījusies spēlēt četru gadu vecumā. Tā kā Kizigurtas ciemā, kur Gulmira pavadīja bērnību, nebija šaha sekcijas, tad šaha turnīros sākusi piedalīties tikai divpadsmit gadu vecumā. 2001. gadā uzvarējusi Uzbekistānas junioru atklātajā šaha čempionātā. 2006. gadā uzvarējusi Āzijas junioru šaha čempionātā U18 vecuma grupā. Par panākumiem turnīros FIDE 2007. gadā Davletbajevai piešķīra starptautiskās meistares (WIM) nosaukumu.

Pārstāvējusi Kazahstānas komandu lielākajos komandu šaha turnīros:
* Pasaules šaha olimpiādēs piedalījusies 6 reizes (2006-2016). Individuālajā vērtējumā izcīnījusi bronzas (2014) medaļu;
* Pasaules komandu šaha čempionātos piedalījusies 3 reizes (2013-2015, 2019);
* Āzijas komandu šaha čempionātos sievietēm piedalījusies 3 reizes (2012-2016). Komandu vērtējumā izcīnījusi bronzas (2016) medaļu. Individuālajā vērtējumā izcīnījusi sudraba (2016) un bronzas (2014) medaļas.
* Āzijas spēļu telpās komandu šaha turnīrā piedalījusies 2007. gadā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Hermanis Ponstēns

thumb|Hermanis Ponstēns, 1977. gadā
**Hermanis Ponstēns** (; dzimis  Helendornā) ir bijušais nīderlandiešu treka riteņbraucējs. Viņš ir piedalījies 1972. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Minhenē un 1976. gada vasaras olimpiskajās spēlēs ieguva sudraba medaļu individuālajā 4000 m iedzīšanā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Madina Davletbajeva

**Madina Davletbajeva** (; dzimusi  Tarazā) ir Kazahstānas starptautiskā lielmeistare šahā (2016).

## Biogrāfija
2011. gadā uzvarējusi Āzijas zonas šaha turnīrā un izcīnījusi tiesības piedalīties Pasaules sieviešu šaha čempionātā pēc izslēgšanas sistēmas, kurā 2012. gadā 1. kārtā zaudējusi Krievijas šaha lielmeistarei Tatjanai Kosincevai. 2014. gadā izcīnījusi sudraba medaļu Kazahstānas sieviešu šaha čempionātā. 2015. gadā Ziemeļmaķedonijas galvaspilsētas Skopjes šaha kluba *Gambit-Aseko* sastāvā izcīnījusi sudraba medaļu Eiropas šaha kausa izcīņā sieviešu komandām. 2016. gadā Rīgā piedalījusies starptautiskajā šaha turnīrā *[[Rīgas Tehniskās universitātes Open|RTU Open]]*, kurā 184 dalībnieku konkurencē ieņēmusi 40. vietu. 2017. gada aprīlī atkārtoti izcīnījusi sudraba medaļu Kazahstānas sieviešu šaha čempionātā.

Pārstāvējusi Kazahstānas komandu lielākajos komandu šaha turnīros:
* Pasaules šaha olimpiādēs piedalījusies 3 reizes (2010-2014). Individuālajā vērtējumā izcīnījusi bronzas (2012) medaļu;
* Pasaules komandu šaha čempionātos piedalījusies 2 reizes (2013-2015);
* Āzijas komandu šaha čempionātos sievietēm piedalījusies 3 reizes (2012-2016). Komandu vērtējumā izcīnījusi bronzas (2016) medaļu. Individuālajā vērtējumā izcīnījusi zelta (2014) medaļu;
* Āzijas spēļu telpās komandu šaha turnīrā piedalījusies 2009. gadā.

Par panākumiem turnīros FIDE 2011. gadā Davletbajevai piešķīra starptautiskās meistares (WIM), bet 2016. gadā - starptautiskās lielmeistares (WGM) nosaukumu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Ēre (monēta)

[100px|thumb|[Zviedrijas 1 ēres monēta (1724).]]
[100px|thumb|[Dānijas 2 ēru monēta (1948—1972).]]
[200px|thumb|[Zviedrijas 5 ēru monēta (1879).]]

**Ēre** (, , ) jeb **ēra** ir Ziemeļeiropas valstu monēta, ko agrāk lietoja arī Livonijas konfederācijas un Zviedru Vidzemes teritorijā.

## Etimoloģija
Vārda "ēre" izcelsmi saista ar latīņu vārdu "zelts" (*aurum*) vai arī ar vikingu valodās lietoto vara apzīmējumu (*or, eir*).

## Vēsture
1211. gadā bīskaps Alberts atļāva Gotlandes tirgotājiem kalt monētas Livonijas bīskapijā. Līdz ar to Baltijā ieviesās Gotlandes vērtības un svara attiecības sistēma. Latvijas teritorijā par sistēmas pamatvienību tika pieņemta Rīgas sudraba svara mārka (*marca Rigensis* — 207,82 g). Vēlāk tika ieviestas šādas naudas vērtības attiecības:

* 1 Rīgas sudraba mārka = 48 ēres vai 36 šiliņi = 144 ārtavi vai 432 Lībekas feniņi
* 1 ēre = 3 ārtavi = 9 Lībekas feniņi
* 1 šiliņš = 4 ārtavi = 12 Lībekas feniņi
* 1 ārtavs = 3 Lībekas feniņi

Pirmās Zviedrijas ēru monētas no sudraba un vara lika kalt ķēniņš Gustavs I pēc Kalmāras ūnijas izjukšanas 1522. gadā. Erika XIV valdīšanas laikā kala 1/2, 1, 2, 4, 8 un 16 ēru monētas. Viņa pēcteči līdz 1776. gadam kala 1/4, 1/2, 1 un 2 ēru monētas, kas varēja būt ne tikai apaļas, bet arī četršķautnainas. Tās bija apgrozībā arī zviedru Baltijas provincēs un tika kaltas Rēvelē un Narvā.
Rēveles naudas kaltuvē 1622. gadā ķēniņš Gustavs II Ādolfs lika kalt četršķautnainas sudraba ēru monētas, bet 1648. gadā Kristīnes I valdīšanas laikā tika kalta zelta monēta ar uzrakstu *1 oer*, kas tika pielīdzināta pusdukātam.
Kopš 1855. gada ēras bija Zviedrijas mazās monētas, 1/100 no dāldera, kopš kopīgas Skandināvijas naudas sistēmas ieviešanas (1873—1924) tās bija 1/100 no kronas.

Sakarā ar devalvāciju 2003. gadā izņēma no apgrozības Islandes ēru monētas, 2010. gadā Zviedrijas ēru monētas, bet 2012. gadā Norvēģijas ēru monētas. Vēl arvien (2016) apgrozībā ir Dānijas 50 ēru monētas.

## Atsauces
Beverly Wilshire Hotel

***Beverly Wilshire Hotel*** ir luksusa klases viesnīca Beverlihilsā, Kalifornijā. Viesnīca atklāta 1928. gadā. Bieži izmantota dažādu filmu un seriālu filmēšanas ainām. Viesu sarakstā ir ASV prezidenti un dažādas slavenības.

Dziedātājs Elviss Preslijs un vēlāk arī aktieris Vorens Bītijs vairākus gadus dzīvoja viesnīcā. Tāpat dažus mēnešus tās bija Džona Lenona mājas, kamēr viņš dzīvoja atsevišķi no savas sievas Joko Ono.

Starp citām slavenībām, kas viesojušās šajā viesnīcā, ir arī ASV prezidents Baraks Obama, Japānas imperators Hirohito un Dalailama, mūziķi Ēriks Kleptons, Marks Nopflers, Eltons Džons, aktieri Maikls Keins, Maikls Daglass, Fara Foseta, Beta Midlere, Dastins Hofmans, Roberts Patinsons un Als Pačīno.

## Atsauces

## Ārējās saites
*
Luke Records

***Luke Records*** ir ierakstu kompānija, kuru 1985. gadā dibināja Luters Kempbels un Deivids Čeklers. Ievērojamākais ierakstu kompānijas mākslinieks bija amerikāņu reperis *[[Pitbull]]*, kurš savu materiālu izdeva caur *Luke Records* no 2001. līdz 2003. gadam.

Ierakstu kompānijas sākotnējais nosaukums bija ***Luke Skyywalker Records***, par godu "Zvaigžņu karu" filmu sērijas galvenajam varonim Lūkam Debesgājējam (*Luke Skywalker*). 1990. gadā Džordžs Lūkass iesūdzēja tiesā Kempbelu par autortiesību pārkāpumu, izmantojot filmu sērijas varoņa uzvārdu. Pēc tiesas prāvas ierakstu kompānija tika pārsaukta par *Luke Records*.

No 1990. līdz 1995. gadam *Luke Records* singli un albumi tika izplatīti caur *[[Atlantic Records]]*. Ierakstu kompānijas repertuāru pārvalda *[[Lil' Joe Records]]*.

## Atsauces

## Ārējās saites
*
Lehi

**Lehi** () ir pilsēta Jūtas štatā, ASV. Lehi iedzīvotāju skaits ir 47 407 (2010. gads), bet platība ir 69,1 km2.

## Vēsture
1850. gadā grupa mormoņu pionieru apmetās teritorijā sauktā par **Lehi**, vietā kuru sauca *Dry Creek*. 1851. gadā to pārsauca par *Evansville*, par godu Deividam Evansam, vietējās Pēdējo dienu svēto Jēzus Kristus baznīcas bīskapam. 1852. gada sākumā bīskaps Evanss lūdza pievienot Lehi Jūtas štatam. Lehi bija sestā pilsēta, kas pievienojās Jūtas štatam. Likumdevējvara arī apstiprināja pieprasījumu pilsētu pārsaukt par Lehi, par godu Mormona grāmatas pravietim **Lehi**.

## Ģeogrāfija
Pilsētas platība ir 69,1 km2, no kuriem 68,2 km2 ir sauszeme, bet 0,9 km2 jeb 1,28% ir ūdens.

## Demogrāfija
Pēc 2000. gada datiem, pilsētā dzīvoja 19 028 cilvēki, atradās 5125 mājsamniecību un 4602 ģimenes apmetušās pilsētā, bet 2010. gadā 47 407 cilvēki. Vidējais populācijas blīvums bija 936,2 cilvēki uz kvadrātkilometru.

## Ekonomika
thumb|''Adobe'' pilsētiņas būvniecība 2012. gadā
Ilgu laiku Lehi nozīmīga saimniecības joma bija lauksaimniecība.

2000. gadu vidū Lehi sāka attīstīties augstās tehnoloģijas.
2006. gadā tika uzcelta *[[Micron Technology]]* un *[[Intel]]* kopuzņēmuma *IM Flash Technologies* (tagad *[[Micron Technology Utah]]*) *NAND* zibatmiņas rūpnīca.

*[[Adobe Systems]]* Lehi izveidoja aptuveni 900 darbinieku komandu, kas nodarbojas ar tirgzinības analītikas platformu *Adobe Experience Cloud*.
2016. gadā *[[Ancestry.com]]* pārvietoja savu galveno mītni no Provo uz Lehi.
*[[Microsoft]]*  Lehi izveidoja komandu, kas nodarbojas ar darbvirsmas optimizācijas pakotni *Microsoft Desktop Optimization Pack*.

## Atsauces

## Ārējās saites
*
Strādnieku teātris

**Strādnieku teātris** bija profesionāls teātra kolektīvs, kas darbojās Rīgā no 1926. līdz 1934. gadam un pulcēja kreisas ievirzes māksliniekus un skatītājus, kas atbalstīja sociāldemokrātijas idejas.

## Vēsture
Strādnieku teātrim bija saistības ar Latvijas Sociāldemokrātisko strādnieku partiju. Teātri vadīja sabiedrība „Strādnieku teātris”. Teātra izrādēm bija sabiedriski politisks un idejisks raksturs. Ievērojamākie teātra režisori bija Jurijs Jurovskis, Olga Bormane, Jānis Zariņš un Kārlis Veics. Teātri vadīja direktors Roberts Dukurs, tajā strādājuši arī dekorators Herberts Līkums, muzikālās daļas vadītājs O. Melli un kustību konsultants Sam-Hiors. Teātrī darbojās aktieri, kuri vēlāk bija pazīstami arī citos kolektīvos — Lūcija Baumane, Luijs Šmits, Leonīds Leimanis un citi. Par teātra padomes goda priekšsēdētāju tika iecelts Rainis. Teātra scenogrāfs un dekorators bija Oto Roberts Zilbalodis, Ginta Zilbaloža vecvectēvs.

Iestudējumi: A. Upīša „Peldētāja Zuzanna” (rež. O. Bormane, 1931), E. Tollera „Katlu ugunis” (rež. J. Jurovskis, 1931), F. Volfa „Kataras matroži” (rež. J. Jurovskis, 1932), R. Štemles „Cīņa ap sēnalām” (rež. O. Bormane, 1932), H. Kesera „Bezdarbs” (rež. J. Zariņš, 1932), P. Mohmaņa „Robinsons” (pēc D. Defo romāna; rež. J. Jurovskis, 1932), Ž. Ofenbaha „Ju-Ju (Perikola)” (rež. J. Jurovskis, 1932), M. Konelli „Melnā bībele" (rež. J. Jurovskis, 1933) u.c. 

Teātris tika likvidēts pēc Kārļa Ulmaņa organizētā valsts apvērsuma 1934. gada 15. maijā.

## Atsauces
Sibīrijas skalbe

**Sibīrijas skalbe** jeb **Sibīrijas īriss** (), ir daudzgadīgs skalbju dzimtas lakstaugs, kas izplatīts Eiropā un Centrālāzijā. Tas ir ziemcietīgs augs.

## Apraksts
Sibīrijas skalbei raksturīgi stingri ziedkāti, kuri parasti ir nevienāda garuma, zobenveida lapas, stāvs, vienkāršs un kails stublājs un krāšņi ziedi. Auga garums parasti ir no 40 cm līdz 150 cm. Lapas šauras, platumā aptuveni no 2 mm līdz 8 mm, lineāras un piestiprinātas pie stublāja pamata. Stublāja galā veidojas 1—3 tumši zili, violeti ziedi (retos gadījumos var būt arī gaiši, teju balti). Pie zieda pamata veidojas arī īsas, plēvjveida pieziedlapas. Tā apziednis ir divkāršs, sastāvot no 3 iekšējā un 3 ārējā apziedņa lapām. Iekšējās apziedņa lapas ir stāvas un šauras, bet ārējās — platākas, atliekušās. Ziedu drīksnas, līdzīgi kā iekšējās apziedņa lapas, ir ar šķeltu galu. Auglis ir trīsšķautņaina pogaļa bez knābja. Sakneņi ir resni, ložņājoši. Ļoti bieži sakneņa augšējā daļa brūna, klāta ar iepriekšējā gada lapu maksts atliekām.

## Izplatība
Kontinentālās izplatības suga centrālajā un austrumu Eiropā un Rietumsibīrijā. 

Latvijā sastopama gandrīz visā teritorijā. Nelielas grupas mitrās mežmalās un meža pļavās, purvainās pļavās, zāļu purvos ezeru ieplakās un grāvjos. Nosusināšanas un pļavu kultivēšanas dēļ izzūdošs augs. Dekoratīvo īpašību dēļ šis augs daudzviet tiek audzēts dārzos kā krāšņumaugs. 

## Audzēšana
Vislabākie apstākļi Sibīrijas skalbju augšanai ir vieta ar pilnīgu saules apgaismojumu. Attiecībā uz augsni, tā var būt dažāda, tomēr vēlams, lai tā būtu irdena, caurlaidīga, ielabota. Vēlams, lai tā būtu neitrāla vai vāji sārmaina. Laistīšana nav nepieciešama, jo skalbēm patīk sausums (izņemot jaunos stādus augšanas periodā). Zied maijā, jūnijā.

## Apdraudētība
Ierakstīta Baltijas jūras reģiona Sarkanajā grāmatā un Latvijas Sarkanajā grāmatā 2. kategorijā.

## Atsauces
Olga Semjonova-Tjanšanska

**Olga Semjonova-Tjanšanska** (; dzimusi , mirusi ) bija padomju šahiste, PSRS sporta meistere, pazīstamā ģeogrāfa P. Semjonova-Tjanšanska mazmeita.

Spēlēt šahu iemācījusies 18 gadu vecumā. Pirmā dalība sacensības — 1933. gada Ļeņingradas čempionāts. Deviņas reizes piedalījusies PSRS čempionātos, divreiz tajos uzvarējusi
(1934. un 1936. gadā). 1935. gadā zaudējusi maču par PSRS čempiones nosaukumu  O. Rubcovai ar 2 : 7 (+1, -6, =2). Labākie rezultāti citos čempionātos:  1937. gadā — 2.-3.; 1945. — 5.-6.; 1948. un 1950. — 6.-7.; 1953. — 3.-5. vieta.

## Atsauces

## Ārējās saites

*
Frančesko Skafarelli

**Frančesko Skafarelli** (;  Florence —  Matēra) bija Itālijas starptautiskais meistars šahā (1957).

## Biogrāfija
1952. gadā Ferrārā Itālijas šaha čempionātā ieguvis šaha meistara nosaukumu. 1953. gadā pārstāvējis Itāliju Pasaules junioru šaha čempionātā Kopnehāgenā. 1959. gadā uzvarējis Itālijas junioru šaha turnīrā. Trīs reizes uzvarējis Itālijas komandu šaha čempionātos dažādu klubu sastāvā: 1960. gadā ar *Chess Napoletana*, 1969. un 1991. gadā ar Dženovas *Circle Centurini*. Daudzu starptautisko šaha turnīru dalībnieks. Labākos rezultātus sasniedzis Portsmutā un Lucernā (abos 1952. gadā 3. vieta), Beverveikā (1956. gadā 3. vieta, 1962. gadā 2. vieta), Madridē (1956. gadā 1. vieta), Neapolē (1956. gadā 2. vieta). Vairākkārt pārstāvējis Itāliju starpvalstu komandu sacensībās šahā pret Šveici (1952, 1958, 1969), Austriju (1952), Dienvidslāviju (1954, 1955), Čehoslovākiju (1957). 1957. gadā Florences komandas sastāvā piedalījies mačā pret Rīgas komandu un vienā no divām partijām nospēlējis neizšķirti ar nākamo Pasaules čempionu šahā Mihailu Tālu. 1960. gadā Florences komandas sastāvā mačā pret Budapeštas komandu uzvarējis lielmeistaru Lāslo Sabo. Daudzkārtējs Itālijas šaha čempionātu dalībnieks, kuros debitējis 1947. gadā Romā, bet pēdējo reizi piedalījies pēc 54 gadiem — 2001. gadā.

Pārstāvējis Itālijas komandu lielākajos komandu šaha turnīros:
* Pasaules šaha olimpiādēs piedalījies 2 reizes (1952-1954). Individuālajā vērtējumā izcīnījis bronzas (1954) medaļu;
* Klāras Benediktas kausa izcīņās piedalījies 3 reizes (1955, 1958-1959).

Par panākumiem turnīros FIDE 1957. gadā Skafarelli piešķīrusi starptautiskā meistara (IM) nosaukumu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Edgars Valters

**Edgars Valters** (;  Cīrihe —  Cīrihe) bija Šveices FIDE meistars šahā un starptautiskais meistars (ICM) korespondencšahā (1978).

## Biogrāfija
Trīs reizes uzvarējis Šveices Konfederācijas šaha čempionātos (1949, 1957, 1971). 1965. gadā bijis labākais Šveices kausa izcīņā šahā. 1965. gadā dalījis pirmo vietu Šveices šaha čempionātā, taču zaudējis papildu mačā par pirmo vietu. No 1953. gada līdz 2007. gadam piedalījies Šveices komandu čempionātos viena kluba - Cīrihes šaha kluba sastāvā, kas tiek uzskatīts par nepārspējamu rekordu Šveices šaha vēsturē. 1968. gadā sava kluba sastāvā uzvarējis Šveices šaha komandu čempionātā. 

Plašāk kļuvis pazīstams pēc savas piedalīšanās 1959. gada Cīrihes starptautiskajā šaha turnīrā. Lai gan tajā Valters dalīja tikai 13. vietu (uzvarēja Mihails Tāls), tomēr viņš nospēlēja neizšķirti partiju ar nākamo Pasaules šaha čempionu Robertu Fišeru, kurā Fišeram tikai ar lielām pūlēm izdevās izvairīties no zaudējuma dažādkrāsu laidņu galotnē. 1969. gadā Fišers šo partiju iekļāva savā grāmatā *Manas 60 neaizmirstamās partijas* ().

Pārstāvējis Šveices komandu lielākajos komandu šaha turnīros:
* Pasaules šaha olimpiādēs piedalījies 6 reizes (1954-1958, 1964-1968). Individuālajā vērtējumā izcīnījis sudraba (1954) medaļu;
* Klāras Benediktas kausa izcīņās piedalījies 11 reizes (1958-1961, 1963-1966, 1968, 1971-1972). Komandu vērtējumā izcīnījis zelta (1958) un bronzas (1960) medaļas. Individuālajā vērtējumā izcīnījis 2 zelta (1961, 1963) medaļas.

Vēlākajos gados pievērsies korespondencšaham. Uzvarējis korespondencšaha turnīrā *Goldenen Springer* (1967-1971) un bijis Šveices korespondencšaha čempionāta uzvarētājs. Sekmīgi piedalījies 8. Pasaules čempionāta korespondencšahā pusfinālā, kurā dalījis 1.-2. vietu. Čempionāta finālā (1975–80) dalījis 11.-12. vietu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Jozefs Kupers

**Jozefs Kupers** (;  Lucerna —  Cīrihe) bija Šveices starptautiskais meistars šahā (1955).

## Biogrāfija
Trīs reizes uzvarējis Šveices šaha čempionātos (1954, 1957, 1962). 1959. gadā piedalījies Cīrihes starptautiskajā šaha turnīrā, kurā ieņēmis 9. vietu, kas bijusi augstākā no visiem turnīrā spēlējošiem Šveices šahistiem.

Pārstāvējis Šveices komandu lielākajos komandu šaha turnīros:
* Pasaules šaha olimpiādēs piedalījies 4 reizes (1954, 1958, 1964, 1968). Individuālajā vērtējumā izcīnījis sudraba (1954) medaļu;
* Klāras Benediktas kausa izcīņās piedalījies 12 reizes (1953, 1956, 1958, 1960, 1962-1963, 1966-1967, 1969-1970, 1972-1973). Komandu vērtējumā izcīnījis zelta (1958), sudraba (1969) un 2 bronzas (1953, 1960) medaļas. Individuālajā vērtējumā izcīnījis 5 zelta (1953, 1956, 1963, 1969, 1970) medaļas.

Par panākumiem turnīros FIDE 1955. gadā Kuperam piešķīrusi starptautiskā meistara (IM) nosaukumu.

## Atsauces

## Ārējās saites

* J. Kupera šaha kompozīcijas vietnē PDB
* J. Kupera profils vietnē ''Chess Composers''