open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
2011. gada terorista uzbrukums Norvēģijā

**2011. gada terora akti [[Norvēģija|Norvēģijā]]** bija divi terorisma uzbrukumi Oslo, Norvēģijā, , ko veica Annešs Bērings Breivīks, Tie bija vērsti pret valdību, civiliedzīvotājiem un Darba partijas jauniešu nometni, kurā kopā dzīvību zaudēja 77 cilvēki.

Vispirms notika bumbas sprādziens *Regjeringskvartalet* (valdības ēku kvartāls) Norvēģijas galvaspilsētā Oslo plkst. 15.25.22 (CEST). Bumba tika izgatavota no mēslojuma un dīzeļdegvielas maisījuma, kas tika ievietota mašīnas aizmugurē. Mašīna tika novietota biroja ēku korpusa, kur atradās Norvēģijas premjerministra Jensa Stoltenberga birojs un citas valdības ēkas, priekšā. Sprādzienā tika nogalināti astoņi cilvēki, kā arī tika ievainoti vismaz 209, no kuriem 12 guva nopietnus ievainojumus.

Otrs uzbrukums notika mazāk nekā divas stundas pēc pirmā Ūtejas salā notiekošajā vasaras nometnē. Nometni organizēja Darbas partijas jaunatnes līga, kas bija Norvēģijas vadošās Darba partijas jauniešu nodaļa. Šāvējs, kas bija tērpies Norvēģijas policista uniformā, guva piekļuvi salai un uzsāka apšaudi, kas bija vērsta pret nometnes dalībniekiem un kurā tika nogalināti 69 cilvēki, tāpat vismaz 110 cilvēki tika ievainoti, 55 no kuriem ievainojumi bija nopietni. 69. upuris mira slimnīcā divas dienas pēc slaktiņa. Starp mirušajiem bija premjerministra Stoltenberga draugi un Norvēģijas kroņprinceses Metes Māritas pusbrālis.

Šis bija nāvējošākais uzbrukums Norvēģijā kopš Otrā pasaules kara, vēlākajā aptaujā tika atklāts, ka vidēji katrs ceturtais norvēģis "pazina kādu, kas bija iesaistīts uzbrukumā". Eiropas Savienība, NATO un vairākas valstis izteica atbalstu Norvēģijai un nosodīja uzbrukumus.  Norvēģijas premjerministrs saņēma ziņojumu, kurā tika atzīts, ka Norvēģijas policija varēja novērst sprādzienu Oslo centrā un noķert šāvēju Ūtejā ātrāk.

Norvēģijas policija arestēja Annešu Bēringu Breivīku, 32 gadus vecu norvēģu labējo ekstrēmistu, Ūtejas salā un apsūdzēja viņu abos uzbrukumos. Tiesas process pret Breivīku ilga no  līdz  Oslo apgabala tiesā, kur Breivīks atzina, ka ir veicis uzbrukumus, par kuriem viņš tiek apsūdzēts, tomēr noliedza savu vainu.  Breivīks tika notiesāts, un viņam tika piespriests 21 gads cietumā, kas gan termiņa beigās var tikt pagarināts tik ilgi, kamēr viņš uzskatāms par draudu sabiedrībai.

## Atsauces

## Ārējās saites
Annešs Bērings Breivīks

**Annešs Bērings Breivīks** (, ; dzimis  Oslo, Norvēģijā) ir notiesāts terorists, kas bija vainīgais 2011. gada terorista uzbrukumā Norvēģijā.  viņa izraisītajā valdības ēku sprādzienā Oslo gāja bojā astoņi cilvēki. Vēlāk Breivīks nogalināja vēl 69 cilvēkus, pārsvarā jauniešus, Darba partijas jauniešu nometnē masu apšaudē Ūtejas salā. 2012. gada augustā viņš tika apsūdzēts un notiesāts par masu slepkavībām, sprādziena izraisīšanu ar upuriem un terorismu.

Uzbrukuma dienā Breivīks elektroniski publicēja tekstu krājumu *2083: A European Declaration of Independence*, kurā aprakstīja savu antiislāmisko, kā arī pret marksismu un multikulturālismu naidīgo ideoloģiju. Viņa uzskatus bieži raksturo kā nacistiskus, lai gan bez nacismam raksturīgā antisemītisma.

Divas tiesu psihiatru komandas, kuras bija nozīmējusi tiesa, pirms lietas iztiesāšanas novērtēja Breivīka psiholoģisko stāvokli. Pirmajā atskaitē Breivīks tika atzīts par nepieskaitāmu, jo cieš no paranoidālās šizofrēnijas. Otrais psihiatru novērtējums tika veikts pēc sabiedrības kritikas saņemšanas par pirmo novērtējumu. Otrais novērtējums tika publicēts nedēļu pirms tiesas sākuma, tajā tika apgalvots, ka Breivīks ne uzbrukuma veikšanas brīdī, ne novērtējuma izdarīšanas brīdī nebija psihiski slims. Tā vietā viņam tika diagnosticēti narcistiskie personības traucējumi. Viņa tiesas process sākās , un  tas beidzās.

 Oslo apgabala tiesa atzina Breivīku par pieskaitāmu un vainīgu 77 cilvēku slepkavībā. Viņam tika piespriests 21 gads cietumā (maksimāli iespējamais sods Norvēģijā par šādiem pārkāpumiem), tika noteikts, ka cietumā jāpavada vismaz desmit gadi un cietumsods var tikt pagarināts tik ilgi, kamēr Breivīks uzskatāms par draudu sabiedrībai. Breivīks neatzina tiesas leģitimitāti, tādējādi neakceptējot tās lēmumu. Viņš apgalvo, ka nevar iesniegt apelācijas sūdzību, jo tādējādi viņš atzītu Oslo apgabala tiesas autoritātes leģitimitāti.

Cietumā Breivīks regulāri apsūdzējis valsti par smagajiem apstākļiem cietumā, un viņa advokāts norāda, ka viņš ciešot no pašnāvnieciskām domām un lieto antidepresantus. Zināms, ka Breivika rīcībā cietumā ir 30 kvadrātmetru trīskārša kamera, dators bez Interneta, spēļu konsole un divi televizori, ir pieeja laikrakstiem un grāmatām. Breivīka protesti bija vērsti uz turēšanu vieninieka kamerā un viņa korespondences ierobežošanu, līdz tam viņš bija iebildis arī pret aukstu kafiju un neglīto skatu pa logu. 2017. gadā cietumā Breivīks mainīja savu vārdu uz Fjotolfu Hansenu.

2024. gada novembrī viņa otrreiz iesniegtais pirmstermiņa nosacītas atbrīvošanas lūgums, kurā viņš nosauca savus uzbrukumus par "vajadzīgiem", tika noraidīts. Tiesa nolēma, ka viņš nav mainījis savu attieksmi un joprojām ir bīstams sabiedrībai. Tiesas zālē viņš ieradās, izskuvis uz galvas burtu "Z", kas kļuvis par Krievijas agresijas simbolu. Breivīks izteicis atbalstu Krievijas prezidentam kā galvenajam eiropiešu aizstāvim.

## Atsauces

## Ārējās saites

* ''2083 — A European Declaration of Independence''  
* Breivīka politisko uzskatu apkopojums
Jaunutis

**Jaunutis** (, , ; dzimis ap 1300. gadu, miris 1366. gadā) bija Lietuvas dižkunigaiša Ģedimina dēls un pēc viņa nāves laikā no 1341. līdz 1345. gadam valdnieks Viļņas pilī kopā ar savu māti Jevnu. Pēc tam, kad viņa brāļi Aļģirds un Ķēstutis 1345. gadā izdzina Jaunuti no Viļņas, viņš kļuva par Zaslavļas kņazu.

## Vārda cilme
Personvārds "Jaunutis" ir cēlies no vārda "jaunas" ("jauns") – "jaunulis".
Pēc cita uzskata viņa vārds ir cēlies no viņa mātes vārda "Jevna" vai "Jaunė" ("jaunā") - "Jaunās dēls".

## Dzīvesgājums
[thumb|250px|Ģedimina tornis [Viļņas pilī (mūsdienu skats), kurā valdīja Jaunutis un viņa māte Jevna.]]
Pēc kāda sena Lietuvas rokraksta tulkojuma latīņu valodā Jaunutis ir dzimis kā sava tēva Ģedimina ceturtais dēls  no viņa trešās laulības ar Polockas kņaza meitu Jevnu. Par viņa dzīves agrīno periodu nav saglabājušās nekādas ziņas.

Kad pirms savas nāves 1341. gadā Ģedimins sadalīja savus valdījumus saviem septiņiem dēliem kā dalienas kņazistes, Jaunutis kopā ar savu mātu turpināja valdīt Viļņas pilī. Kaut arī vairums vēsturnieku viņu dēvē par Lietuvas dižkunigaiti, tam nav atrasts neviens autentisks apstiprinājums, iespējams, ka reāla vara viņam bija tikai Aukštaitijas zemē.
Pēc Ģedimina atraitnes Jevnas nāves 1344. gadā viņa brāļi Aļģirds un Ķēstutis noslēdza savienību pret Jaunuti un viņu atbalstošo Narimantu un 1345. gada ziemā Ķēstutis ieņēma Viļņu.

Jaunutim kā atkāpšanās tiesa tika piešķirta Zaslavļas pils netālu no Minskas, tomēr viņš aizbēga pie sava māsasvīra un Aļģirda sāncenša Maskavijas kņaza Simeona Ivanoviča Lepnā (*Симеoн Иоаннович Гордый*, valdīja 1340-1353). Maskavā viņš 1345. gada novembrī tika kristīts kā Ivans.

Nesaņēmis gaidīto atbalstu no Maskavijas, Jaunutis 1347. gadā pakļāvās dižkunigaitim Aļģirdam un līdz mūža beigām valdīja kā viņa vasalis Zaslavļas kņazistē. Miris 1366. gadā, kad viņa vārds pēdējo reizi rakstīts Lietuvas kņazu līgumā ar Polijas karali.

## Jaunuta bērni
* Semjons
* Mihails, Zaslavļas kņazs (līdz 1399)

## Atsauces
Brūveri (Vecumnieku pagasts)

**Brūveri** (arī **Brūveru sala**) ir ciems Bauskas novada Vecumnieku pagastā. Izvietojies pagasta austrumos starp Taļķi un autoceļu P88  no pagasta centra Vecumniekiem,  no novada centra Bauskas un  no Rīgas.

Ciems izvietojies uz līdz  augsta paaugstinājuma (salas) starp meliorētiem purvu masīviem; sastāv no 12 gar ceļu izvietotām viensētām. Ciema austrumos atrodas Brūveru kapi.

## Atsauces
Brūveri

**Brūveri** var būt:
* Brūveri — apdzīvota vieta Aglonas pagastā
* Brūveri — apdzīvota vieta Vecumnieku pagastā
* Brūveri (Briuveri) — Upenieku ciema daļa Jersikas pagastā
* Briuveru Rudzātu pagastā cits nosaukums
Antonīns Panenka

**Antonīns Panenka** (; dzimis  Prāgā) ir bijušais Čehoslovākijas futbolists.

## Klubu karjera
Panenka spēlēja uzbrūkošā pussarga pozīcijā un izcēlās ar piespēļu kvalitāti un tiešajiem brīvsitieniem. Lielāko karjeras daļu viņš aizvadīja Prāgas “Bohemians” rindās, pievienojoties klubam no jauniešu komandas 1959. gadā. 1981. gadā Panenka pameta *Bohemians*, lai spēlētu Austrijas klubā *[[SK Rapid Wien|Rapid Vienna]]*, ar kuru viņš ieguva divus Bundeslīgas titulus un Austrijas kausu. 1985. gadā *Rapid* sasniedza Kausu ieguvēju kausa finālu. Panenka spēlē iesaistījās kā rezervists, bet viņa komanda zaudēja *[[Everton F.C.|Everton]]* ar 1—3. Vēlāk tajā pašā gadā viņš pārcēlās uz *[[VSE St. Pölten]]*, kur aizvadīja divas sezonas, pirms pārcēlās uz zemākajām Austrijas līgām, no 1987. līdz 1989. gadam spēlējot *Slovan Vienna*, bet no 1989. līdz 1991. gadam *ASV Hohenau* un no 1991. līdz 1993. *Kleinwiesendorf* rindās.

## Panenkas 11 metru sitiens
Starptautisku atpazīstamību Panenka ieguva, spēlējot Čehoslovākijas izlasē 1976. gada Eiropas čempionātā, kad Čehoslovākija sasniedza finālu, kur stājās pretī Rietumvācijai. Pēc papildlaika rezultāts bija 2–2, tāpēc tika nozīmēta pirmā pēcspēles 11 metru sitienu sērija Eiropas čempionātu finālos. Pirmie septiņi sitieni bija veiksmīgi, līdz Rietumvācijas pārstāvis Uli Hēness bumbu pārsita pāri vārtiem. Pie rezultāta 4–3, Panenka stājās izpildīt piekto Čehoslovākijas 11 metru sitienu, lai veiksmes gadījumā uzvarētu spēli un turnīru. Vācijas vārtsargs Zeps Maiers lēca uz kreiso pusi, bet Panenka viegli uzsita pa bumbas apakšu, virzot to pa vārtu vidu un tā ar slaidu loku ielidoja vārtos. Izpildījums lika kādam franču žurnālistam Panenku nodēvēt par "dzejnieku". Šie gūtie vārti ir vieni no slavenākajiem 11 metru sitieniem, padarot Panenkas vārdu saistītu ar šāda veida 11 metru sitienu izpildi.

## Trenera karjera
Šobrīd viņš ir *[[Bohemians 1905]]* kluba prezidents.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Antonín Panenka and his famous goal – fotogrāfijas
* Antonín Panenka's penalty (EURO 1976 in Belgrade. Czechoslovakia vs. Germany) – video
Korrozija Metalla

***Korrozija Metalla*** () ir Krievijas smagā metāla mūzikas grupa no Maskavas, ko 1984. gadā. dibināja Sergejs Troickis.

## Grupas dalībnieki

* Sergejs Troickis
* Dmitrijs Remeševskis
* Sergejs Visokosovs
* Romans Ļebedevs
* Aleksandrs Bondarenko
* Maksims Laiko
* Konstantins Lipatovs
* Vasilijs Kazurovs
* Dmitrijs Ginkuls
* Andrejs Martiņenkovs
* Dmitrijs Ablazovs
* Aleksejs Akimovs
* Kostja Vihrevs

## Diskogrāfija

* 1988. gads - *Орден Сатаны* 
* 1989. gads - *Russian Vodka* 
* 1990. gads - *Каннибал* 
* 1990. gads - *Дебош в Орленке* 
* 1992. gads - *Садизм* 
* 1995. gads - *1.966* 
* 1995. gads - *Nicht Kapitulieren* 
* 1996. gads - *Задержите поезд* 
* 1997. gads - *Компьютер-Гитлер* 
* 1997. gads - *Венера* 
* 1997. gads - *Человек со шрамом* 
* 1997. gads - *Адский концерт* 
* 1998. gads - *Угар в Полярном!* 
* 1998. gads - *Танцевальный рай & ад* 
* 1999. gads - *Он не любил учителей* 
* 2000. gads - *Бей чертей — спасай Россию!* 
* 2001. gads - *С Новым годом!* 
* 2001. gads - *Легенды русского рока. Коррозия металла* 
* 2001. gads - *Самогон* 
* 2002. gads - *Глаза вампира* 
* 2002. gads - *Языческие боги* 
* 2003. gads - *Белые волки* 
* 2003. gads - *Чад кутежа* 
* 2003. gads - *Радостная жизнь* 
* 2004. gads - *В раю* 
* 2004. gads - *The Greatest Hits* 
* 2005. gads - *Grand Collection. Коррозия металла* 
* 2005. gads - *Съешь живьем!* 
* 2006. gads - *Неизданные песни 1985—2006* 
* 2007. gads - *Vlastь Zla* 
* 2008. gads - *Russian Vodka.American Release* 
* 2010. gads - *Война миров*

## Ārējās saites
* Grupas mājaslapa
Luiss Alverto Svaress

**Luiss Alverto Svaress Diass** (, ; dzimis  Salto, Urugvajā) ir profesionāls urugvajiešu futbolists, spēlē uzbrucēja pozīcijā, Urugvajas izlases dalībnieks. Kopš 2024. gada Svaress spēlē *[[MLS]]* komandā Maiami "Inter".

Viņa vecākais brālis Paolo Svaress arī ir profesionāls futbolists.

2005. gadā viņš uzsāka profesionāļa karjeru Urugvajas klubā *[[Club Nacional de Football|Nacional]]*. Vēlāk spēlējis Nīderlandes klubu *[[FC Groningen|Groningen]]* un *[[Amsterdamas "Ajax"|Ajax]]* sastāvos. Pēdējās divas sezonas *Ajax* klubā urugvajietis bija vienības kapteinis. 2010. gadā L. Svaress tika atzīts par gada labāko futbolistu Nīderlandē, lielā mērā pateicoties 35 gūtajiem vārtiem čempionātā (sezonas līderis). 2011. gadā viņš pievienojās Anglijas Premjerlīgas klubam *[[Liverpool FC|Liverpool]]*.

Urugvajas izlases sastāvā L. Svaress ir uzvarējis *[[2011. gada Copa América]]* turnīrā, izlases labā viņš guva četrus vārtus un tika atzīts par turnīra vērtīgāko spēlētāju (MVP).

Svaress piedalījās 2014. gada Pasaules kausa grupu turnīrā, taču pēc spēles ar Itālijas izlasi saņēma četru mēnešu diskvalifikāciju par košanu Itālijas valstsvienības aizsargam Džordžo Kjelīni.

2014. gada jūlijā Svaress pievienojās Spānijas Pirmās divīzijas klubam *[[FC Barcelona]]*. *Barcelona* sastāvā Svaress izcīnīja četrus *[[La Liga]]* titulus un vienu UEFA Čempionu līgas kausu.

2020. gadā Svaress pameta Barselonu un pievienojās Madrides "''Atletico''".

## Sasniegumi
**Nacional**

* Urugvajas Pirmā divīzija: 2005—06, 2022

**Ajax**

* Eredivisie: 2010—11
* Nīderlandes kauss futbolā: 2009—10

**Liverpool**

* Anglijas Līgas kauss: 2011—12

**Barcelona**

* Spānijas futbola čempionāta Pirmā divīzija: 2014—15, 2015—16, 2017—18, 2018—19
* Spānijas Karaļa kauss: 2014—15, 2015—16, 2016—17, 2017—18
* Spānijas Superkauss: 2016, 2018
* UEFA Čempionu līga: 2014—15
* UEFA Superkauss: 2015
* FIFA Klubu Pasaules kauss: 2015
**Atlético Madrid**

* Spānijas La Liga: 2020—21

**Grêmio**

* Campeonato Gaúcho: 2023
* Recopa Gaúcha: 2023

**Urugvaja**

* Copa América: 2011
* 2024. gada Copa América: 3. vieta

**Individuālie sasniegumi**

* *[[AFC Ajax]]* gada labākais spēlētājs: 2008—09, 2009—10
* Eredivisie labākais vārtu guvējs: 2009—10
* *[[Liverpool FC]]* sezonas labākais spēlētājs: 2012—13, 2013—14
* Anglijas Premjerlīgas sezonas labākais spēlētājs: 2013—14
* Anglijas Premjerlīgas labākais vārtu guvējs: 2013—14
* Eiropas Zelta zābaks: 2013—14, 2015—16
* *[[FC Barcelona]]* sezonas labākais spēlētājs: 2015—16
* La Liga labākais vārtu guvējs: 2015—16

## Atsauces

## Ārējās saites

* Mājaslapa 

* ESPN Soccernet profils  
* Premjerlīgas profils
Par dzimto valodu!

**Par dzimto valodu!** (), līdz 2012. gadam **13. janvāra kustība** () bija no 2009. līdz 2016. gadam pastāvējusi nacionālboļševiku politiskā partija Latvijā. Tās vadītājs bija Vladimirs Lindermans.

2016. gadā pieņemts tiesas lēmums par partijas darbības izbeigšanu.

## Vēsture
Partija "Par dzimto valodu!" tika izveidota 2012. gadā, kad notika "13. janvāra kustības" sapulcē, kurā tika pieņemts lēmums pāeveidot partijas nosaukumu, jo kustības mērķis bija veikt referendumu par piešķiršanu krievu valodai otrās valsts valodas statusu. Par partijas līderi kļuva Vladimirs Lindermans, par valdes locekļiem Jevgeņijs Osipovs un Ilarions Girss..

2012. gada referendumā par Satversmes grozījumiem nobalsoja 273 347 vēlētāji (24,88% no balsojušajiem), ar to nebija pietiekami un grozījumi tika noraidīti. Pēc referenduma partija organizēja vairākas akcijas, atbalstot Latvijas krievvalodīgus iedzīvotājus un aizstāvot nepilsoņus un cilvēkus, kuriem nav tiesības piedalīties vēlēšanās Latvijas Republikas teritorijā.

Partija piedalījās 2013. gada vēlēšanās, tomēr neieguva vietu nevienā pašvaldībā. Rīgā partijas rezultāts bija tikai 0,34%.

## Atsauces
Gulag (grupa)

***Gulag*** () ir Krievijas pankroka grupa, ko 1999. gadā dibināja Pāvels Grigorjevs.

## Grupas dalībnieki

* Pavels Grigorievs
* Aleksandrs Hrenovs
* Artems Kačalins
* Romans Zajnulins
* Dmitrijs Ogniejevs

## Diskogrāfija

* 1999. gads — *Последняя революция (Акустика)*
* 2000. gads — *Dance На Пределе*
* 2000. gads — *Жара*
* 2001. gads — *Убивать (На кассетах: Время убивать!)*
* 2006. gads — *Прощальные песни*
* 2006. gads — *Танцы*
* 2006. gads — *Лирика
* [[2006. gads|2006]]. gads — *La Lucha Continua!*
* [[2009. gads|2009]]. gads — *Пусть льётся кровь!*
* [[2009. gads|2009]]. gads — *Экстремизм*
* [[2009. gads|2009]]. gads — *Время героев не ждёт''

## Ārējās saites
* Grupas oficiālā mājaslapa
* Gulags
Armands Krauze

**Armands Krauze** (dzimis  Rīgā) ir latviešu biškopis, agronoms un politiķis, Latvijas Zemnieku savienības biedrs. Šobrīd Latvijas Republikas zemkopības ministrs un 14. Saeimas deputāts no Zaļo un Zemnieku savienības, bijis ievēlēts arī vairākos citos Saeimas sasaukumos.

## Biogrāfija
A. Krauze ir rīdzinieks vairākās paaudzēs. 1988. gadā absolvēja Vecbebru tehnikumu biškopja specialitātē. 1996. gadā viņš absolvēja Latvijas Lauksaimniecības universitāti, ieguva lauksaimniecības bakalaura un dārzkopja izglītību. 2000. gadā pabeidza šo pašu universitāti kā lauksaimniecības maģistrs. Apsaimnieko bišu dravu Siguldas novadā.

Kopš 2000. gada marta viņš ir Latvijas Biškopības biedrības valdes priekšsēdētājs, kā arī bijis Lauksaimnieku organizāciju sadarbības padomes valdes priekšsēdētājs. Iepriekš bijis Latvijas Tirdzniecības un rūpniecības kameras padomes loceklis, no amata atkāpies līdz ar ievēlēšanu Saeimā. Bijis arī Lauksaimnieku organizāciju sadarbības padomes (LOSP) valdes loceklis un lauksaimnieku pārstāvis Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejā (EESK).

2014. gadā saņēmis IV šķiras Atzinības krustu.

## Politiskā darbība
2010. gadā A. Krauze kandidēja 10. Saeimas vēlēšanās no Zaļo un Zemnieku savienības saraksta un tika ievēlēts Saeimā no Vidzemes vēlēšanu apgabala. Viņš saņēma mandātu un to nolika, lai pārstāvētu Latvijas lauksaimnieku intereses Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejā, kur viņu aptiprināja ar Eiropas Padomes lēmumu nepilnu mēnesi pirms ievēlēšanas Saeimā. Viņa vietā par deputātu kļuva Didzis Zemmers. Darbojās ES Ekonomikas un sociālo lietu komitejā, no 2010. gada novembra līdz 2011. gada oktobrim A. Krauze bija arī Zemkopības ministrijas parlamentārais sekretārs.

2013. gadā nesekmīgi kandidēja Rīgas domes vēlēšanās (A. Krauze bija Latvijas Zemnieku savienības saraksta līderis, taču partija nepārvarēja 5% barjeru).
 
2014. gada Eiropas Parlamenta vēlēšanās A. Krauze kandidēja no Zaļo un Zemnieku savienības saraksta un netika ievēlēts. Taču šī paša gada rudenī ievēlēts 12. Saeimā, vienlaikus atgriežoties arī Zemkopības ministrijas parlamentārā sekretāra amatā. 2015. gadā viņu ievēlēja par Zaļo un Zemnieku savienības valdes priekšsēdētāju. 2016. gadā, kad par valdības vadītāju kļuva Māris Kučinskis, A. Krauzi apstiprināja par Ministru prezidenta parlamentāro sekretāru.

Rīgas domes vēlēšanās 2017. gada A. Krauze atkal bija Latvijas Zemnieku savienības pārstāvētā saraksta līderis, taču Zaļo un Zemnieku savienības saraksts arī šajās vēlēšanās nepārvarēja 5% barjeru. 2018. gada rudenī ievēlēts 13. Saeimā. 2019. gada aprīlī A. Krauze tika ievēlēts par Latvijas Zemnieku savienības priekšsēdētāju, pārņemot amatu no ilggadējā tās vadītāja Augusta Brigmaņa (amatā līdz 2023. gada aprīlim, kad to pārņēma Viktors Valainis).

2022. gadā A. Krauzi ievēlēja 14. Saeimā no Zaļo un Zemnieku savienības saraksta. Pirmajā jaunā parlamenta sēdē tika ievēlēts Saeimas prezidijā par Saeimas sekretāru.

2023. gada 15. septembrī kļuva par zemkopības ministru Evikas Siliņas Ministru kabinetā. Kandidēja 2024. gada Eiropas Parlamenta vēlēšanās, bet netika ievēlēts.

## Atsauces
Krauze

**Krauze** var būt:

* Ance Krauze — latviešu mūziķe;
* Armands Krauze — latviešu biškopis, agronoms un politiķis;
* Arnis Krauze — latviešu žurnālists un TV diktors;
* Jānis Krauze — latviešu svarcēlājs;
* Kārlis Krauze — latviešu grafiķis (1904–1942);
* Orla Krauze (*Orla Hermann Krause*) — Dānijas šahists (1867—1935);
* Valters Krauze — latviešu TV personība.
2011. gada Copa América

**2011. gada ''[[Copa América]]**'' kausa izcīņa notika Argentīnā, laika posmā no 1. līdz 24. jūlijam.

Par turnīra uzvarētājiem kļuva Urugvajas izlase, kas finālā uzvarēja Paragvaju. Par turnīra MVP tika atzīts Luiss Svaress. Urugvaja kļuva par visvairāk titulus izcīnījušo izlasi turnīra vēsturē.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Mājaslapa
E. V. Ļimonova Cita Krievija

**E. V. Ļimonova Cita Krievija** () ir nereģistrēta Krievijas politiskā partija. Partija dibināta 2010. gadā ar nosaukumu "Cita Krievija". Tās priekšsēdētājs Eduards Ļimonovs, arī liela daļa tās aktīvistu iepriekš darbojušies Nacionālboļševiku partijā.

2020. gadā pēc Ļimonova nāves partiju viņam par godu pārdēvēja par "E. V. Ļimonova Cita Krievija".

## Ārējās saites
* Partijas mājaslapa
Pūre (nozīmju atdalīšana)

**Pūre** var būt:
* Pūre — apdzīvota vieta Pūres pagastā
* Pūre — dzelzceļa stacija līnijā Tukums—Ventspils
* Pūre — upe, Abavas pieteka

## Skatīt arī
* Pūres pagasts
* Pūres pilskalns
Celtne

[thumbnail|235px|[Sidnejas operteātris]]
[thumbnail|235px|Stadions ''[Allianz Arena*]]
*'Celtne** ir [[celtniecība|celtniecībā]] radīts objekts vai to kopums. Dažreiz celtnes tiek sauktas arī par **būvēm**, lai gan precīzāk ar šo terminu apzīmē celtniecības stadijā esošās celtnes. Savukārt ar terminu "**ēka'''" apzīmē celtnes, kuras tiek izmantotas dzīvošanai, saimnieciskai darbībai, ražošanai un tamlīdzīgi.

## Dažādu celtņu uzskaitījums

* Aizsprosts
* Akvedukts
* Amfiteātris
* Autoosta
* Bāka
* Baraka
* Bazilika
* Baznīca
* Bibliotēka
* Cietums
* Debesskrāpis
* Ferma
* Guļbūve
* Iglu
* Jurta
* Katedrāle
* Kinoteātris
* Klosteris
* Lapene
* Lauku mājas
* Lidosta
* Māja
* Monuments
* Mošeja
* Muzejs
* Nams
* Nojume
* Observatorija
* Operteātris
* Piemineklis
* Pils
* Piramīda
* Pirts
* Savrupmāja
* Sinagoga
* Skola
* Stadions
* Strūklaka
* Šķūnis
* Teātris
* Templis
* Tilts
* Tornis
* Tunelis
* Vasarnīca
* Viensēta
* Vigvams
* Villa

## Atsauces
Pūre

**Pūre** ir apdzīvota vieta Tukuma novada Pūres pagastā, pagasta centrs. Izvietojusies Abavas labajā krastā pie autoceļa A10 21 km no novada centra Tukuma un 83 km no Rīgas. No šeit esošā torņa (Daigones iela 24) pārraida Star FM.

## Vēsture
Vēstures avotos Pūre (*Pyrre*) pirmo reizi minēta 1230. gadā Alnas Balduīna līgumā ar kuršiem. Pūres muiža (*Puhren*) pirmo reizi minēta . Apdzīvotā vieta izveidojusies ap muižas centru. 

1930. gadā Pūrē izveidoja dārzkopības izmēģinājumu staciju. Par lielāku apdzīvoto vietu Pūre izauga padomju gados. Pūrē atrodas pagasta pārvalde, pamatskola, bērnudārzs, kultūras nams, bibliotēka, frizētava, Pūres luterāņu baznīca. Lielākais uzņēmums ir SIA “Puratos” (zīmols "Pure Food").
## Iedzīvotāji
### Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSP un OSP datiem.

## Galerija

Pūres baznīca. 2000-10-28.jpg|Pūres baznīca (2000)
Pūres muiža.JPG|Pūres muižas kungu māja
Pures muiža 1866.jpg|Skats uz Pūres muižu (Štafenhāgens, 1866).


## Atsauces
Pure

**Pure** var būt:
* Pūres cits nosaukums,
* ''Pure'' — datorspēle,
* ''Pure'' — 2002. gada filma.
* ''Pure'' — *Godflesh* albums.
1988. gada F1 sezona

**1988. gada F1 sezona** bija 39. F1 sezona. Tā sākās  un beidzās  pēc sešpadsmit aizvadītām sacīkstēm.
Par čempionu kļuva Airtons Senna izcīnot pirmo no saviem trim čempiona tituliem. Viņu pārstāvētā *[[McLaren]]* komanda ieguva konstruktoru kausu.

## Komandas un piloti

## Piezīmes un atsauces
Medemciems

**Medemciems** ir ciems Olaines novada Olaines pagastā. Izvietojies Medema purva vidū starp Rīgas—Jelgavas dzelzceļu un Baložu pilsētu 9,6 km no pagasta centra Jaunolaines, 12 km no novada centra Olaines un 14 km no Rīgas centra.

Apdzīvotā vieta izveidojusies pēckara gados kā vasarnīcu un mazdārziņu kolonija. Lielāko daļu veido dārzkopības kooperatīvi (VEF-Baloži, Ieviņa-99, Komutators, Rīts, Rītausma), kas ierīkoti bijušo kūdras izstrādņu teritorijā. Ciema ziemeļdaļā ir viensētu apbūves rajons. Ciemam teritoriāli pieskaitīti arī jaunie apbūves rajoni dienvidaustrumos no Baložu stacijas (Virši, Purmaļi).

Medemciemā iedzīvotāju skaits ir pieaudzis no 84 personām 2000. gadā līdz 1618 deklarētajiem iedzīvotājiem 2022. gadā.

Medemciema iedzīvotāji sarīkoja pirmo Latvijā tiešsaistes protesta akciju, prasot tuneļa izbūvi slēgtā autoceļa A8 pagrieziena uz Medemciemu vietā.

2024. gadā Valsts valodas centrs Olaines novada domi aicināja mainīt ciema oficiālo nosaukumu uz Mēdemciems, taču tā ierosinājumu noraidījusi, pamatojot ar to, ka apdzīvotajai vietai nav saistības ar Mēdemu dzimtu.

## Iedzīvotāji
### Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSP un OSP datiem.

## Atsauces
Valdis Mārtiņš Drinks

**Valdis Mārtiņš Drinks** (dzimis , miris ) bija latviešu ķīmiķis, pedagogs, augstskolas pasniedzējs un luterāņu mācītājs. Viņš bija Latvijas Universitātes pasniedzējs, 30 gadus strādāja neorganiskās ķīmijas katedrā.

## Biogrāfija
Dzimis 1937. gadā. Otrā pasaules kara beigās Drinku ģimene devās bēgļu gaitās uz Vāciju, tomēr 1946. gadā atgriezās Latvijā, pēdējo ceļa daļu noejot kājām. V. M. Drinks bija slavena Sanktpēterburgas salūta meistara un pirotehniķa Aleksandra Drinka dēls, viņam bija raksturīga mīlestība pārsteigt studentus ar dažādiem ķīmiskiem procesiem un pārvērtībām.

Ilgus gadus bija Rīgas 55. un 49. vidusskolas, kā arī Ulbrokas vidusskolas skolotājs. Vadīja skolēnu ķīmijas pulciņu un vasaras nometni "Deflegmators". Lasīja kvalifikācijas celšanas kursus Latvijas ķīmijas skolotājiem.

Pēc Latvijas neatkarības atjaunošanas V. M. Drinks kļuva arī par luterāņu mācītāju. 1990. gadā beidza Teoloģiskos evaņģēliski luteriskās baznīcas kursus, un sāka strādāt par mācītāju sākumā Secē, Sēlpilī, pēc tam Birzgalē, Tomē un Ķegumā. Visilgākā darbība tomēr notika Jaunjelgavas luterāņu baznīcā. Pēdējo dievkalpojumu V. M. Drinks novadīja savā 65. dzimšanas dienā .

Miris , apglabāts Ulbrokas meža kapos Stopiņu pagastā.

## Bibliogrāfija
* Valdis Drinks. *360 eksperimenti ķīmijā*. Rīga : Zvaigzne, 1979
* Valdis Mārtiņš Drinks. *456 eksperimenti ķīmijā*. Rīga : Zvaigzne ABC, 1995. .

## Atsauces
Kristiāna Lībane-Šķēle

**Kristiāna Lībane-Šķēle** (dzimusi **Kristiāna Lībane** ) ir latviešu advokāte un bijusī politiķe. Bijusi 5., 6. un 7. Saeimas deputāte. Bijušā Latvijas Ministru prezidenta Andra Šķēles sieva.

## Biogrāfija
Kristiāna Lībane 1989. gadā pabeidza Rīgas 50. vidusskolu. 1992. gadā viņa piedalījās Orhūsas Universitātes politoloģijas kursos, bet 1993. gadā absolvēja Latvijas Universitāti, ieguva bakaulaura grādu jurisprudencē. 1994. gadā viņa piedalījās Londonas Universitātes starptautisko tiesību kursos, savukārt 1998. gadā kļuva par tiesību maģistri Latvijas Universitātē.

1993. gadā Lībane iesaistījās politikā, piedalījās Saeimas vēlēšanās no partijas "Latvijas Ceļš" saraksta. Sākotnēji netika ievēlēta, taču 1995. gada janvārī kļuva par 5. Saeimas deputāti, jo mandātu nolika Ivars Silārs. Darbojās Saeimas Juridiskajā komisijā. 1995. gadā ievēlēta 6. Saeimā, darbojusies Eiropas lietu un Juridiskajā komisijā. 1996. gadā kļuvusi par "Latvijas Ceļa" frakcijas priekšsēdētāja Andreja Panteļējeva vietnieci, bet 1998. gadā — par frakcijas priekšsēdētāju. Tajā pašā gadā ievēlēta 7. Saeimā, atkal darbojusies Eiropas lietu un Juridiskajā komisijā un bijusi frakcijas priekšsēdētāja.

2002. gadā Lībane piedalījās 8. Saeimas vēlēšanās, taču LC nepārvarēja 5% barjeru un netika pārstāvēta Saeimā. 2003. gada janvārī izstājās no partijas, bet aprīlī — iestājās "Tautas partijā". No 2007. gada līdz partijas likvidācijai 2011. gadā atradās partijas valdē. Nav kandidējusi nevienās vēlēšanās.

## Privātā dzīve
Kristiāna Lībane ir dzimusi .  viņa apprecējās ar uzņēmēju, bijušo Latvijas Ministru prezidentu un "Tautas partijas" dibinātāju Andri Šķēli. Pēc kāzām viņa nomainīja uzvārdu uz Lībane-Šķēle.  piedzima dēls Edvards.
Brālis - Valdis Lībans, uzņēmējs.
## Atsauces
Latvijas Vienības partija

**Latvijas Vienības partija** bija politiska partija Latvijā. Tā piedalījās trijās Saeimas vēlēšanās, tika pārstāvēta 6. Saeimā un Šķēles 1. Ministru kabinetā. Pirmais partijas priekšsēdētājs bija Ralfs Sviriņš, vēlāk Alberts Kauls, kurš Šķēles kabinetā bija Ministru prezidenta biedrs un zemkopības ministrs. Partiju valdībā ir pārstāvējis arī Roberts Dilba, Kaula pēctecis zemkopības ministra amatā.

LVP Saeimas frakcija izjuka  nepietiekama biedru skaita dēļ. Lielākā daļa deputātu, kas tika ievēlēti no LVP saraksta, pievienojās Latvijas Zemnieku savienībai vai Demokrātiskajai partijai "Saimnieks".

## Rezultāti Saeimas vēlēšanās
Ansbahas Karolīne

**Ansbahas Karolīne**, **Vilhelmīna Šarlote Karolīne fon Brandenburga-Ansbaha** (, ; dzimusi ; mirusi ) bija Lielbritānijas karaļa Džordža II sieva.

Bērnību pavadījusi Prūsijas karaļa Frīdriha I sievas Hanoveres Sofijas Šarlotes galmā. Apprecējās ar Hanoveres kūrfirstu Georgu Augustu (nākamo Lielbritānijas karali). 1714. gadā, kad vīrs kļuva par Velsas princi, ģimene pārcēlās uz Lielbritāniju. Kopā ar vīru bija politiskā opozīcijā vīratēvam — Džordžam I. Politiski Karolīne atbalstīja Robertu Volpolu. Pēc Karolīnes nāves 1737. gadā karalis atteicās precēties vēlreiz.

## Ārējās saites
Kosts Martakis

**Kosts Martakis** (; dzimis , Atēnās) ir grieķu dziedātājs un modelis.

## Biogrāfija
Kosts Martakis piedzima  Grieķijas galvaspilsētā Atēnās, uz kurieni no Krētas bija pārcēlušies viņa vecāki. Kostam ir vecāka māsa un jaunāks brālis. Bērnībā viņš aktīvi nodarbojās ar basketbolu un pat piedalījās jauniešu basketbola izlasē. Veiksmīgi debitēja modeļu biznesā, vienlaicīgi iegūstot datortehnoloģiju jomas izglītību Amerikas Koledžā Atēnās.

Divus mēnešus apmeklēja "Fame studio" vokāla stundas, pēc kā izturēja atlasi konkursā "Dream Show". Šajā konkursā Kostas kļuva par vienu no finālistiem, bet vēlāk parakstīja līgumu ar ierakstu kompāniju Sony BMG Greece. 2006. gada novembrī tika izdots debijas singls "Πάντα Μαζί", kas gūst lielu atsaucību Grieķijā un Kiprā. 2007. gada jūnijā tika izdots viņa pirmais albums "Ανατροπή", kas ieguva "MAD Video Music Awards" balvu nominācijā "Labākais Jaunais Albums". Šī gada vasarā Kosts piedalās starptautiskajā konkursā Jaunais Vilnis. Konkursā viņš ieguva 7. un 8. vietu, ko dalīja ar dalībnieku no Vācijas, iegūstot 299 punktus.

2007. gada decembrī Kosts paziņoja par saviem nolūkiem piedalīties konkursā "Eirovīzija 2008" Grieķijas atlases konkursā, kur ieņēma otro vietu. 2008. gadā konkursā Jaunais Vilnis, Kosts piedalās ka viesmākslinieks ar dziesmu krievu valodā.

2009. gadā, pēc gada dienesta armijā, Kosts izdod savu otro singlu un otro albumu "Πιο κοντά".
1991. gada 17. marta referendums par PSRS saglabāšanu

thumb|300px|PSRS varas iestāžu sagatavotais balsošanas biļetens.
**Vissavienības referendums par PSRS saglabāšanu** (*Всесоюзный референдум о сохранении СССР*) notika 1991. gada 17. martā.
Referendumu izdevās veikt tikai deviņās PSRS republikās, jo trīs Baltijas republikas, kā arī Armēnija, Gruzija un Moldova referendumu boikotēja.

## Referenduma organizēšana
PSRS Tautas deputātu IV kongress 1990. gada 24. decembrī nolēma, ka ir nepieciešams saglabāt padomju republiku savienību kā līdztiesīgu suverēnu republiku atjauninātu federāciju.
Pēc PSRS prezidenta Mihaila Gorbačova pieprasījuma kongress pieņēma lēmumu rīkot divus referendumus — par zemes privatizāciju un par PSRS saglabāšanu.

Lai varētu veikt referendumu, Tautas deputātu kongress 27. decembrī pieņēma likumu "Par visas tautas nobalsošanu" (*«О всенародном голосовании (референдуме СССР)*» un 1991. gada 16. janvārī PSRS Augstākā Padome nolēma, ka visas tautas nobalsošana notiks 17. martā un vēlētājiem tajā būs jāatbild uz jautājumu:

## Baltijas republiku nostāja
Neilgi pēc 1991. gada 13. janvāra PSRS karaspēka uzbrukuma Viļņas TV tornim Lietuvas Republikas Augstākā Padome 1991. gada 18. janvārī pieņēma rīkojumu "Par Lietuvas Republikas iedzīvotāju aptauju" 9. februārī, kurā vēlētājiem jāatbild uz jautājumu "Vai Jūs esat par neatkarīgu demokrātisku Lietuvas Republiku?"
PSRS prezidents Gorbačovs 5. februārī izdeva rīkojumu, kurā šo lēmumu nosauca par mēģinājumu bloķēt referendumu par PSRS saglabāšanu. Viņš to nodēvēja arī par juridiski nepamatotu mēģinājumu veikt plebiscītu par Lietuvas valsts nākotni. Tomēr tautas aptauja Lietuvā notika, kurā piedalījās 84% vēlētāju, no kuriem 90% uz biļetena jautājumu atbildēja pozitīvi. 12. februārī Islande atzina Lietuvu par neatkarīgu valsti.

1991. gada janvāra notikumu un Lietuvas aptaujas iespaidā arī Latvijas un Igaunijas republiku parlamenti pieņēma lēmumus rīkot līdzīgas tautas aptaujas. 1991. gada 3. marta balsojumā Latvijā piedalījās 88% vēlētāju, no kuriem 74% uz biļetena jautājumu atbildēja pozitīvi, bet Igaunijā piedalījās 83% balsstiesīgo iedzīvotāju, no kuriem pozitīvi atbildēja 78% vēlētāju.

Pamatojoties uz šiem rezultātiem Baltijas republiku varas iestādes PSRS saglabāšanas referendumu boikotēja, tomēr PSRS Centrālā vēlēšanu komisija piereģistrēja "patstāvīgi izveidotos vēlēšanu iecirkņus" Rīgā un citās pilsētās un rajonos ar lielu cittautiešu īpatsvaru. Tāpat vēlēšanu iecirkņi tika izveidoti PSRS karaspēka daļās.

## Rezultāti

### Republikās, kas piedalījās referendumā

### Rezultāti Latvijā un citās referendumu boikotējušajās republikās

Šo republiku valdības neveidoja Centrālās vēlēšanu komisijas, bet PSRS Centrālā vēlēšanu komisija piereģistrēja "tautas deputātu padomju, darbaļaužu kolektīvu un armijas daļu patstāvīgi izveidotos vēlēšanu iecirkņus". Vēlēšanās piedalījās mazāk kā 50% balsstiesīgo un šie rezultāti netika oficiāli paziņoti.

## Atsauces
Natālija Gordijenko

**Natālija Gordijenko** (, , dzimusi  Kišiņevā) ir  moldāvu dziedātāja, diskžokeja, dejotāja, modele un TV raidījumu vadītāja. Viņa kopā ar grupu *[[Arsenium]]* pārstāvēja Moldovu 2006. gada Eirovīzijas dziesmu konkursā Atēnās, Grieķijā ar dziesmu *[[Loca]]*. Konkursa finālā grupa ieguva 20. vietu. Natālija ir arī 2007. gada Jaunā Viļņa, kas notika Jūrmalā, Latvijā, uzvarētāja. Viņa piedalīsies, pārstāvot Moldovu, arī 2021. gada Eirovīzijas dziesmu konkursā Roterdamā, Nīderlandē ar dziesmu *[[Sugar]]*.

## Biogrāfija
Dzimusi  Kišiņevā ukraiņu izcelsmes ģimenē. Viņa bērnībā ir dziedājusi skolas korī, mācījusies spēlēt klavieres 7 gadus mūzikas skolā un dejojusi skolas dejas ansamblī 10 gadus. Natālija sāka piedalīties mūzikas konkursos un sacensībās no 15 gadu vecuma. Viņa ir mācījusies Moldovas Mūzikas, teātra un tēlotājmākslas akadēmijā.

### Mūzikas karjera
2005. gadā Natālija kļuva par grupas *[[Millenium]]* dalībnieci. Tajā pašā gadā grupa piedalījās starptautiskā konkursā *[[Golden Stag]]* Brašovā, Rumānijā, kur tā ieguva 3. vietu. Grupa piedalījās arī Moldovas nacionālajā atlasē 2006. gada Eirovīzijas dziesmu konkursam, taču vēlāk atlases rezultāti tika anulēti.

 Natālija kopā ar *[[Arsenium]]*, piedaloties *[[Connect-R]]* ar dziesmu *[[Loco]]*, startēja atkārtotajā Moldovas nacionālajā atlasē 2006. gada Eirovīzijas dziesmu konkursam. Viņi uzvarēja atlasē un piedalījās dziesmu konkursā Atēnās, Grieķijā. Tā kā Moldova bija jau kvalificējusies finālam automātiski, dziedātājiem bija jāuzstājas tikai konkursa finālā , kur viņi ieguva 20. vietu no 24 dalībvalstīm ar 22 punktiem.

2007. gadā, pārstāvot Moldovu, viņa piedalījās 6. starptautiskajā jauno izpildītāju konkursā "Jaunais Vilnis" Jūrmalā, Latvijā. Natālija konkursā, iegūstot 312 punktus, uzvarēja. 2008. gadā viņa saņēma Moldovas Republikas nopelniem bagātās mākslinieces titulu. 2009. gadā viņa iesaisījās projektā *DJ Star*, kurā viņa piedalījās ar skatuves vārdu *DJ Tasha*. Natālija tajā uzvarēja, lai gan viņai iepriekš nebija bijusi pieredze diskžokeja darbā. 2010. gadā viņa izlaida savu debijas albumu *Time*, bet gadu vēlāk viņa izlaida albumu *Cununa de flori*. 2015. gadā viņa izlaida savu pirmo singlu kopš dalības Eirovīzijā *Summertime*. Savas karjeras laikā viņa ir piedalījusies arī vairākos citos, gan Moldovas, gan starptautiskos, mūzikas konkursos.

 Natālija piedalījās Moldovas nacionālajā atlasē 2020. gada Eirovīzijas dziesmu konkursam Roterdamā, Nīderlandē ar dziesmu *[[Prison]]*. Nacionālajā atlasē viņa pārliecinoši uzvarēja, iegūstot lielu daudzumu gan skatītāju, gan žūrijas balsis, un būtu piedalījusies dziesmu konkursā, ja tas nebūtu ticis atcelts COVID-19 pandēmijas dēļ.  Moldovas Radio un televīzija paziņoja, ka dziedātāja pārstāvēs Moldovu 2021. gada Eirovīzijas dziesmu konkursā Roterdamā, Nīderlandē.  tika izlaista dziesma *[[Sugar]]*, ar kuru Natālija piedalīsies dziesmu konkursā.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Natālijas Gordijenko profils ''Eurovision.tv'' lapā
* 
*
Vārpa

**Vārpa** var būt:
* Vārpa — auga daļa
* Vārpa — apdzīvota vieta Līvbērzes pagastā
* Vārpa — latviešu dibināts ciems Brazīlijas Sanpaulu pavalstī
* Bērzu ciema agrākais nosaukums
* Lugažu ciema agrākais nosaukums
* Sporta biedrība „Vārpa”

## Skatīt arī
* Vārpas
* Vārpas kalns
2011. gada Latvijas čempionāts vieglatlētikā

**2011. gada [[Latvija]]s čempionāts [[vieglatlētika|vieglatlētikā]]** norisinājās Liepājā, laikā no 30. līdz 31. jūlijam.
Liepājā notika 90. čempionāts vieglatlētikā, kurā 2011.gada Latvijas čempionus noskaidroja 39 disciplīnās.Latvijas čempionāts Liepājā notika pirmo reizi. Liepāja ir septītā pilsēta, kurai bijis piešķirts gods sarīkot nacionālo čempionātu. Līdz tam – Rīgā, Ogrē, Jūrmalā, Valmierā, Ventspilī un Jēkabpilī.
## Ārējās saites
* Latvijas Vieglatlētikas Savienība
Bērzkalni

**Bērzkalni** (agrāk **Jaunbauska**) ir Bauskas pilsētas daļa (agrāk ciems). Izvietojies Mūsas kreisajā krastā Bauskas pilsētas dienvidaustrumos 1,9 km no Bauskas centra un 69 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta sāka veidoties pēc 1962. gada, kad Bērzkalnos uzcēla stapkolhozu konservu ražošanas kombinātu. Bērzkalnos atrodas viesu nams, Īslīces SOS bērnu ciemats,, bērnudārzs, vairāki rūpniecības uzņēmumi.

2020.gadā ciemu atdalīja no Īslīces pagasta un pievienoja Bauskas pilsētai.

## Iedzīvotāji
### Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSP datiem.

## Atsauces
Gubina (pilsēta)

**Gubina** () ir pilsēta Polijas rietumos, Lubušas vojevodistē, pie Neises upes. Upes pretējā, kreisajā krastā atrodas Vācijas pilsēta Gūbene. Līdz 1945. gadam abas pilsētas bija vienotas, bet, pamatojoties uz Jaltas un Potsdamas konferenču lēmumiem, Gūbenes pilsētas daļa ar vēsturisko centru tika piešķirta Polijai, bet vācu iedzīvotāji padzīti. Pilsētas centrā vēl aizvien stāv pilsētas galvenās baznīcas drupas.

No 1951. līdz 2002. gadam Gubinā atradās liela armijas bāze. Pilsētas pievārtē - ogļu ieguve. Gubina ir VDR politiķa Vilhelma Pīka (*Wilhelm Pieck*, 1876 - 1960) dzimtā pilsēta. Pilsētas pievārtē (Starosedlē) dzimis vācu/amerikāņu teologs un filozofs Pauls Tillihs (*Paul Tillich*, 1886 - 1965).
Bērzi (nozīmju atdalīšana)

**Bērzi** var būt:

* Bērzi — bērzu dzimtas lapu koku, krūmu vai puskrūmu ģints;
* Bērzi — apdzīvota vieta Bauskas novada Īslīces pagastā;
* Būtnāru agrākais nosaukums;
* Emburgas agrākais nosaukums.

## Skatīt arī
* Bērzs
* Baltie Bērzi
* Bērziņi
Spilve (Babītes pagasts)

**Spilve** ir ciems Mārupes novada Babītes pagastā. Izvietojies uz Spilves poldera pie Rīgas rietumu robežas uz ziemeļiem no autoceļa A5 4,5 km no pagasta centra Piņķiem, 10 km no novada centra Mārupes un 12 km no Rīgas centra. Ciems aizņem teritoriju starp Rīgas un Jūrmalas robežām; dienvidos robežojas ar Babīti, ziemeļos — ar Mežārēm.

Apdzīvotā vieta izveidojusies 20. gadsimta beigās, kad Pierīgā strauji attīstījās jaunie individuālās apbūves rajoni. Ciems izveidojies gar vēsturisko pagasta ceļu, kas savieno veco Jūrmalas ceļu ar Vārnukroga ceļu. Spilves ciemā iekļauta daļa no vēsturiskā Babītes ciema. 20. gadsimta sākumā Spilves ciema teritorijā atradās tādas mājas kā „Siliņi”, „Katliņi”, „Alste” un „Kapenieki”.

Spilvē atrodas Latvijas Universitātes Rododendru selekcijas un izmēģinājumu audzētava “Babīte” un pārtikas uzņēmuma SIA *[[Orkla Foods Latvija]]* (zīmols "Spilve") ražotne.

## Iedzīvotāji
### Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSP un OSP datiem.

## Atsauces
Laidze

**Laidze** ir ciems Talsu novada Laidzes pagastā, pagasta centrs. Izvietojusies Laidzes ezera dienvidrietumu krastā pie autoceļa P127 8 km no novada centra Talsiem un 124 km no Rīgas.
Laidzē atrodas pagasta pārvalde, bērnudārzs, bibliotēka, brīvā laika pavadīšanas centrs. Līdz 2018. gadam darbojās Laidzes pamatskola un līdz 2019. gadam Rīgas Valsts tehnikuma Laidzes teritoriālā struktūrvienība (agrāk Laidzes tehnikums).

## Vēsture
Laidze rakstu avotos pirmoreiz minēta 1428. gadā. Apdzīvotā vieta veidojusies ap bijušo Laidzes muižas (*Laidsen*) centru (tagadējā muižas ēka celta 19. gadsimta vidū). 1930. gados Laidzes apkārtnē vairāk nekā citos apriņķa pagastos uz darbu ieradās latgaļu un poļu laukstrādnieki.

1921. gadā Laidzē dibināta Laidzes Lauksaimniecības skola, kas pēc tam ilgus gadus bija pazīstama kā Laidzes lauksaimniecības tehnikums, vēlāk Laidzes profesionālā vidusskola, sākot ar 2014. gadu pievienota Rīgas Valsts tehnikumam kā Laidzes struktūrvienība. Skola slēgta 2019. gadā.

## Iedzīvotāji
### Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSP un OSP datiem.

## Cilvēki
* Osvalds Šmīdebergs (1838-1921), farmakologs, Tērbatas Universitātes profesors

## Atsauces
Vilhelms I Hoencollerns

**Vilhelms I** (; dzimis , miris ) bija Hoencollernu dinastijas Prūsijas karalis no 1840. gada līdz savai nāvei 1888. gadā.

Pateicoties kanclera Oto fon Bismarka politikai, Vilhelma I laikā notika Vācijas apvienošana — 1871. gada 18. janvārī pēc franču sakāves Francijas—Prūsijas karā Vilhelmu I Versaļas pilī kronēja kā pirmo Vācijas ķeizaru.

Tēvs — Prūsijas karalis Frīdrihs Vilhelms III. Vilhelms I piedalījās Napoleona karos. Vilhelmam I bija vecākais brālis — kopš 1840. gada karalis Frīdrihs Vilhelms IV. 1857. gadā Frīdrihs Vilhelms IV cieta no insulta, kļuva valdīt nespējīgs, tāpēc Vilhelms I kļuva par reģentu, bet pēc brāļa nāves 1861. gadā — par karali.

1878. gadā pret imperatoru notika divi neveiksmīgi atentāti. Izmantojot tos par iemeslu, Reihstāgs pieņēma Pretsociālistu likumus (*Sozialistengesetze*).

## Ārējās saites
Zaļenieki

**Zaļenieki** (agrāk **Zaļā muiža**) ir ciems Jelgavas novada Zaļenieku pagastā, pagasta centrs. Izvietojies Tērvetes labajā krastā pie autoceļa P95 22 km no novada centra Jelgavas un 66 km no Rīgas.

Zaļeniekos atrodas pagasta pārvalde, pamatskola, Zaļenieku komerciālā un amatniecības vidusskola, bērnudārzs, pasts, kultūras nams, bibliotēka, vairāki veikali, doktorāts. Zaļenieku muižas pils ar parku ir valsts nozīmes arhitektūras piemineklis.

## Vēsture
Zaļenieku ciems izveidojās ceļu krustojumā Zaļās muižas (*Grünhof*) centrā. Pirmās ziņas par Zaļo muižu vēsta, ka 1541. gadā Livonijas ordeņa Jelgavas komturs Jakobs Valtravens to izlēņoja bruņiniekam Hermanim Heikingam. 

Tagadējā muižas pils būvēta 1768. gadā. 1920. gada zemes reformas laikā muižu atsavināja un pilī ierīkoja Zaļenieku valsts ģimnāziju, 1935. gadā pilī ierīkoja Valsts Zaļenieku mājturības skolu, ko Latvijas PSR laikā pārveidoja par sovhoztehnikumu, bet 1999. gadā — par Zaļenieku arodvidusskolu. 1970. gados sohvoztehnikumam tika pievienoti kolhozi «Pavasaris» un «Zaļenieki» un Zaļeniekos tika izveidots saimniecības centrs ar ražojošo un apkalpojošo infrastruktūru.
## Iedzīvotāji
### Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSP un OSP datiem.

### Ievērojamas personības
* Aldons Vrubļevskis (1957), latviešu advokāts un sporta organizators. Bijušais Latvijas Olimpiskās komitejas prezidents (2004—2020) un ģenerālsekretārs (1988—2004)

## Atsauces
Zaksenhauzenes koncentrācijas nometne

thumb|300px|Ieslodzītie Zaksenhauzenes koncentrācijas nometnē
**Zaksenhauzenes koncentrācijas nometne** (, ) bija nacistiskās Vācijas koncentrācijas nometne Orānienburgā, uz ziemeļiem no Berlīnes. Tika izveidota 1936. gadā un līdz Vācijas kapitulācijai 1945. gadā kalpoja kā ieslodzījuma vieta režīma politiskajiem pretiniekiem. Pēc Otrā pasaules kara atradās Padomju okupācijas zonā un līdz 1950. gadam kalpoja kā NKVD speciālais cietums Nr. 7. Komplekss mūsdienās ir muzejs.

Pazīstami nometnes ieslodzītie nacisma laikā — Bavārijas prinča Ruprehta ģimene, politiķis Jūliuss Lēbers, mācītājs Martins Nīmellers, terorists Heršels Grīnšpans, Austrijas kanclers Kurts Šušnigs, spāņu politiķis Fransisko Largo Kabaljero, franču politiķis Pols Reno, ukraiņu politiķis Stepans Bandera, atentāta pret Hitleru autors Georgs Elzers, Staļina dēls Jakovs Džugašvili, Čehoslovākijas komunistu politiķis Antonīns Zāpatockis, norvēģu politiķis Einars Gerhardsens, norvēģu politiķis Trigve Brateli. NKVD laikā viens no nometnes komandantiem bija Romāns Rudenko — galvenais apsūdzētājs no PSRS puses Nirnbergas procesā.

## Ārējās saites

* Zaksenhauzenes koncentrācijas nometne
Grünhof

***Grünhof*** var būt šādu apdzīvoto vietu vai bijušo muižu vāciskais nosaukums:
* Zaļais ciems Usmas pagastā;
* Zaļāmuiža Kurmāles pagastā;
* Zaļā muiža Zaļenieku pagastā.
Oļegs Sudakovs

**Oļegs Sudakovs,** pazīstams arī kā **Managers** (; dzimis  Novosibirskā), ir krievu pankroka mūziķis un Nacionālboļševiku partijas politiķis. Sudakovs ir pankroka grupas Rodina pamatlicējs un līderis.

## Diskogrāfija
### Anarhija
* 1988. gads - *Паралич*

### Armija Vlasova
* 1989. gads - *Армия Власова*

### Ciganjata i ja s Iliiča
* 1989. gads - *Гаубицы лейтенанта Гурубы*
* 1990. gads - *Арджуна-драйв*
* 2021. gads - *Заклятие царей*

### Rodina
* 1995. gads - *Быть живым*
* 2002. gads - *Тот свет*
* 2004. gads - *Колесница звёзд*
* 2008. gads - *Добровольный Эдем*
## Ārējās saites
Oļegs Sudakovs
Nataļja Medvedeva

**Nataļja Medvedeva** (; dzimusi  Sanktpēterburga, mirusi  Maskavā) bija Krievijas aktrise, dziedātāja un arī literāte. No 1973. līdz 1995. gadam viņa bija Eduarda Ļimonova sieva.

## Diskogrāfija
* 1994. gads - *Париж - кабаре рюс*
* 1995. gads - *Russian Trip*
* 1997. gads - *Она пела королю Египта. Голливуд*
* 1999. gads - *А у них была стRRасть*
* 2002. gads - *XX век. Хроника предпоследнего лета*
* 2002. gads - *Звериная лирика*
* 2005. gads - *Мирными средствами не достичь блаженства*

## Ievērojamākie darbi
* 1988. gads - *Мама, я жулика люблю*
* 1989. gads - *Последнее 16 декабря 1989 года*
* 1989. gads - *Maman, j’aime un voyou*
* 1990. gads - *Au Pays des Merveilles*
* 1990. gads - *Wir nennen es Liebe*
* 1992. gads - *Отель Калифорния*
* 1992. gads - *В стране чудес*
* 1993. gads - *Мама, я жулика люблю*
* 1994. gads - *Моя борьба*
* 1995. gads - *Любовь с алкоголем*
* 1995. gads - *Я рею знаменем», Сборник стихотворений*
* 1997. gads - *А у них была страсть*
* 2001. gads - *Любовь с алкоголем*
* 2003. gads - *Ночная певица*
* 2003. gads - *Мой любимый*

## Ārējās saites
* Nataļja Medvedeva
* Nataļja Medvedeva
Krosno Odžaņske

**Krosno Odžaņske** (), vēsturiski arī Krosene pie Oderas () ir pilsēta Polijas rietumos, Lubušas vojevodistē, pie Bobras upes ietekas Odrā. Līdz 1945. gadam pilsēta atradās Vācijā, bet, pamatojoties uz Jaltas un Potsdamas konferenču lēmumiem, tā tika piešķirta Polijai, bet vācu iedzīvotāji padzīti.

Rakstos pirmoreiz minēta 1005. gadā. XI līdz XIII gs. pilsēta spēlēja lielu lomu kā robeža starp Poliju un Svētās Romas impēriju. 1238. gadā pilsētā mira Polijas valdnieks Henriks I Bārdainais. XIV gadsimtā - hercogistes centrs. Kopš 1538. gada - Brandenburgas sastāvā. Otrā pasaules kara laikā Krosno Odžaņske tapa nopostīta par 65%. No Otrā pasaules kara beigām līdz 1998. gadam pilsētā bāzējās Polijas armijas 4. kājnieku divīzija.

Poļu futbolista Tomaša Kuščaka (*Tomasz Kuszczak*, 1982 - ) dzimtā pilsēta. Pilsētas tuvumā ir dzimis vācu mākslinieks Georgs Venceslavs fon Knobelsdorfs (*Georg Wenzeslaus von Knobelsdorff*, 1699 - 1753).
Kārlis Ludvigs Henke

**Kārlis Ludvigs Henke** (; dzimis , miris ) bija vācu astronoms-amatieris.

Piedalījies Napoleona karos, ievainots. Strādāja par pasta priekšnieku. 1845. gada 8. decembrī no savas privātās observatorijas atklāja asteroīdu 5 Astraea. Tā kā iepriekšējais asteroīds tika atklāts vēl 1807. gadā (4 Vesta), daudzi domāja, ka citu asteroīdu nav. 1847. gadā Henke atklāja vēl vienu asteroīdu — 6 Hebe.

## Ārējās saites
Henke

**Henke** var būt:

* Breds Viljams Henke (*Brad William Henke*; 1966—2022) — amerikāņu aktieris un profesionāls amerikāņu futbola spēlētājs;
* Kārlis Ludvigs Henke (*Karl Ludwig Hencke*; 1793—1866) — vācu astronoms-amatieris.
Polderis

thumbnail|275px|Poldera aizsargdambis Nīderlandē

**Polderis** (no ) ir ar aizsargdambjiem norobežota nosusināta platība palienēs, piejūras zemienēs, jūrai atkarotās teritorijās. Veido hidroloģisku sistēmu, kura režīmu regulē mākslīgi. T.s. ziemas jeb nepārplūstošie polderi palos neapplūst, pretēji t.s. vasaras jeb pārplūstošajiem polderiem. Latvijā 1984. gadā bija polderi apm. 40 000 ha platībā. Par polderi sauc arī ar dambjiem vai meliorācijas grāvjiem norobežotu māršu vai mitrāju. Milzīgas polderu platības ir Nīderlandē.

## Atsauces