open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Rīss Ivanss

**Rīss Oueins Evanss** (; dzimis ), plašāk pazīstams kā **Rīss Ivanss** (*Rhys Ifans*), ir Velsas aktieris.

Pazīstamākās Ivansa lomas ir romantiskajā komēdijā "Notinghilla" (1999), psiholoģiskajā trillerī *[[Enduring Love]]* (2004), fantāzijas filmā "Harijs Poters un Nāves dāvesti: Pirmā daļa" (2010), supervaroņu filmās "Apbrīnojamais Zirnekļcilvēks" (2010) un "Zirnekļcilvēks: Mājupceļa nav" (2021), kā arī spraiga sižeta filmā "The King's Man: Pirmā misija" (2021).

Piedalījies arī televīzijas seriālos *[[Berlin Station]]*, "Elementāri, Vatson!" un "Pūķa nams".

## Filmogrāfija

## Ārējās saites
Dagupana

**Dagupana** (, , , ) ir neatkarīga iekļautā pilsēta Filipīnās, Centrālās Lusonas reģionā. Atrodas Lusonas rietumos Dienvidķīnas jūras Lingajenas līča krastā Agno upes paplašinātajā deltā. Dažkārt statistiskos nolūkos tiek pieskaitīta Pangasinanas provincei, no kuras ir administratīvi un politiski neatkarīga. Lielākā daļa iedzīvotāju ir pangasinani, iloki un tagali.

## Vēsture
Apdzīvotā vieta dibināta 1590. gadā purvainā ar mangrovēm apaugušā apvidū. 1892. gadā Dagupanu ar Manilu savienoja dzelzceļa līnija, kas deva impulsu tās izaugsmei. 1947. gadā Dagupanai piešķirts pilsētas statuss.

## Atsauces

## Ārējās saites
Sarkanās gaismas

**"Sarkanās gaismas"** () ir 2012. gada Spānijas un ASV psiholoģiskā trillera filma, kuras režisors, scenārists un viens no producentiem ir Rodrigo Kortess. Filmā galvenās lomas atveido Kilians Mērfijs, Sigurnija Vīvere, Roberts De Niro, Tobijs Džonss, Džoelija Ričardsone, Elizabete Olsena un Leonardo Sparalija.

Filma stāsta par fiziķi (Mērfijs) un universitātes psiholoģijas profesori (Vīvere), kuri specializējas pārdabiski fenomenu atspēkošanā, kā arī par ekstrasensu (De Niro), kuru viņi mēģina atmaskot.

Filmas "Sarkanās gaismas" pirmizrāde notika  Sandensas kinofestivālā. Filma saņēma galvenokārt negatīvas kritiķu atsauksmes un nopelnīja 14,1 miljonu ASV dolāru pie 14 miljonu budžeta. Tīmekļa vietnē *[[Rotten Tomatoes]]* 31% vērtējums.

## Atsauces

## Ārējās saites
Sanfernando (Launiona)

**Sanfernando** (, , ) ir pilsēta Filipīnās, Ilokosas reģiona Launionas provincē, reģiona un provinces centrs. Atrodas Lusonas salas ziemeļrietumos Dienvidķīnas jūras krastā. Lielākā daļa iedzīvotāju ir iloki. Nozīmīgs reģionāls finanšu, saimniecības un kultūras centrs.

## Vēsture
Apdzīvoto vietu formāli 1786. gadā dibināja augustīniešu ordenis un Pindanganas ciemu (*Pindangan*) pārdēvēja par godu Kastīlijas un Leonas karalim Ferdinandam III. 1850. gadā nodibināja Launionas provinci un Sanfernando nozīmēja par tās galvaspilsētu. 1998. gadā Sanfernando piešķirts pilsētas statuss.

## Atsauces

## Ārējās saites
Lidostas "Rīga" ielu uzskaitījums

**Lidostas "Rīga" ciema ielu uzskaitījums** iekļauj sevī 14 ielas, kuras atrodas Mārupes novada Mārupes pagasta Lidostā "Rīga".

## Ielu uzskaitījums
* Biroju iela
* Dzirnieku iela
* Mazā Gramzdas iela
* Mazā iela
* Miglas iela
* Muzeju iela
* Nākotnes iela
* Parka iela
* Pasta iela
* Piestātnes iela
* Pilotu iela
* Tehnikas iela
* Torņa iela
* Ziemeļu iela

## Skatīt arī
* Lidosta "Rīga"

## Atsauces
Holivudlenda

**"Holivudlenda"** () ir 2006. gada ASV mistērijas filma, kuras režisors ir Allens Kulters. Filmā galvenās lomas atveido Adriens Brodijs, Daiena Leina, Bens Afleks un Bobs Hoskinss.

Filmas pamatā ir stāsts par populārā 1950. gadu aktiera Džordža Rīvsa noslēpumaino nāvi. Filmā detektīvs Luiss Simo (Brodijs) izmeklē Rīvsa (Afleks) nāvi.

Filmas "Holivudlenda" pirmizrāde notika  Venēcijas kinofestivālā. Filma saņēma galvenokārt pozitīvas kritiķu atsauksmes, īpaši izceļot Afleka aktierspēli, par ko viņš arī saņēma Venēcijas kinofestivāla labākā aktiera balvu, kā arī nomināciju Zelta globusa balvai. Tīmekļa vietnē *[[Rotten Tomatoes]]* filmai ir 68% vērtējums.

## Atsauces

## Ārējās saites
TARDIS (fizika)

***Traversable acausal retrograde domains in spacetime*** jeb **TARDIS** ir precīzs Einšteina vienādojuma atrisinājums, ko 2017. gadā atvasināja Bens Tipets un Deivids Cangs, pieļaujot, ka ārpus melnā cauruma notikumu horizonta iespējams eksistēt slēgtai laika līknei.

## Vēsture
Saskaņā ar vispārējo relativitātes teoriju mūsu Visumā ir iespējama slēgtu laika līkņu pastāvēšana (, CTC). Ja pārvietotos pa šīm līknēm, varētu ceļot nākotnē un pagātnē, pēc tam atgriežoties sākuma punktā.

Ir atrasti daudzi dažādi nosacījumi, kādos varētu rasties CTC. Tomēr Stīvens Hokings ierosināja hronoloģijas aizsargātības pieņēmumu, kurā teikts, ka mēģinājumam izveidot slēgtas laika līknes noteikti jārada melnais caurums. Tomēr jaunā pētījuma autori uzskata, ka šie ierobežojumi neattiecas uz viņu jauno modeli.

Fiziķis un matemātiķis Bens Tipets un astrofiziķis Deivids Cangs ir attīstījuši teoriju par jaunu laika mašīnas matemātisko modeli, principā līdzīgu vērpes dzinējam, kas ļautu kosmosa kuģim pārsniegt gaismas ātrumu. Tomēr TARDIS būtu jāpārvietojas pa slēgtu laika līkni, lai ceļotāji pieredzētu pastāvīgu paātrinājumu. Šajā gadījumā ārējais novērotājs "burbuļa" iekšpusē redzēs divas ceļotāju versijas: vienai laiks plūst normāli, bet otrai pretējā virzienā.

Lai gan šādas laika mašīnas pastāvēšana, pēc pētnieku domām, teorētiski ir iespējama, šim modelim, tāpat kā Alkubjerres dzinējam, ir nepieciešama eksotiskā matērija.

## Interesanti fakti
* Laika mašīna ar nosaukumu TARDIS tiek rādīta britu zinātniskās fantastikas televīzijas seriālā *[[Doctor Who]]*.

## Skatīt arī
* Vērpes dzinējs
* Ceļošana laikā
* Melnais caurums

## Atsauces
Launiona

**Launiona** (, , ) ir viena no Filipīnu provincēm valsts ziemeļdaļā, Ilokosas reģionā. Administratīvi dalās 1 pilsētā un 19 municipalitātēs un sīkāk 576 barangajās. Provinces centrs un lielākā pilsēta ir Sanfernandos. Lielākā daļa iedzīvotāju ir iloki (90 %).

## Ģeogrāfija
Province izvietojusies Lusonas salas ziemeļrietumos pie Dienvidķīnas jūras Lingajenas līča. Ziemeļos robežojas ar Dienvidilokosu, austrumos —  ar Bengetu, bet dienvidos — ar Pangasinanu. Rietumos provinces krastus apskalo Dienvidķīnas jūra un Lingajenas līcis. Reljefā dominē piekrastes zemiene rietumos un Centrālās Kordiljeras priekškalnes austrumos. Augstākais kalns ir Talalangs (1520 m vjl).

## Vēsture
Province dibināta 1850. gadā, nodalot 3 municipalitātes no Dienvidilokosas un 9 municipalitātes no Pangasinanas. 1920. gadā Launionai tika pievienota daļa likvidētās Amburajanas komandansijas.

## Ārējās saites
Aizsardzības no masveida iznīcināšanas ieročiem rota

**Aizsardzības no masveida iznīcināšanas ieročiem rota** (saīsināti **AMII**) ir Latvijas Republikas Zemessardzes 1. Rīgas brigādes rota. Šī ir vienīgā Latvijas Nacionālo bruņoto spēku vienība, kas sniedz atbalstu personāla aizsardzības un informācijas menedžmenta jautājumos, masu iznīcināšanas ieroču pielietošanas vai toksisku industriālo materiālu noplūdes gadījumā un tās galvenais uzdevums ir reaģēt uz šādiem incidentiem valsts teritorijā, kā arī sniegt atbalstu valsts, pašvaldības un civilajām institūcijām krīzes situācijās, dabas katastrofu un tehnogēno avāriju seku likvidēšanā. Rota dislocēta Rīgā saistībā ar industriālo objektu koncentrāciju, tādējādi samazinot reaģēšanas laiku.

Kopš  rotas komandieris ir kapteinis Oskars Rozenbilds.

## Vēsture
Ar Aizsardzības ministra pavēli  apstiprināja pirmo Aizsardzības no masu iznīcināšanas ieročiem rotas štatu. Kopš  rotas pastāvīgā dislokācijas vieta bija Mobilo strēlnieku bataljons Alūksnē un tā bija pakļauta Sauszemes spēku komandierim. 2005. gada janvārī rotu pievienoja Zemessardzes 31. kājnieku bataljonam un bataljonu reorganizēja un pārsauca par Zemessardzes 31. AMII bataljonu ar dislokācijas vietu Balvos. 2009. gada decembrī bataljona štābu pārvietoja no Balviem uz Alūksni, Nacionālo bruņoto spēku Kājnieku skolas bāzes teritorijā. 2016. gada janvārī rotu pārvietoja uz Rīgu, NBS Štāba bataljonu, samazinot reaģēšanas laiku un nodrošinot atbalstu Valsts ugunsdzēsības un glābšanas dienestam, sakarā ar industriālo objektu koncentrāciju Rīgā un Rīgas apkārtnē. Zemessardzes 31. AMII bataljonu restrukturēja 2017. gada jūlijā, atdalot rotu no 31. bataljona, un rotas personālu iekļāva Zemessardzes štāba sastāvā paliekot Zemessardzes komandiera rīcībā. No 2018. gada janvāra rota iekļauta Rīgas 1. Brigādes sastāvā, saglabājot savu dislokācijas vietu.

## Atsauces
Autsaideru banda

**"Autsaideru banda"** () ir 1964. gada franču jaunā viļņa krimināldrāmas filma, kuras režisors un scenārija autors ir Žans Liks Godārs. Filmā galvenās lomas atveido Anna Karina, Sami Frejs un Klods Brasērs.

Filma stāsta par trim cilvēkiem, kuri plāno veikt laupīšanu.

Filmas "Autsaideru banda" pirmizrāde notika . Filma saņēma pozitīvas kritiķu atsauksmes un ir pazīstama ar savu dejas ainu, kas vairākkārt pieminēta populārajā kultūrā, kā, piemēram, Kventina Tarantīno filmā "Lubene" (1994). Tarantīno "Autsaideru bandu" ir nodēvējis par savu mīļāko Godāra filmu un tās vārdā nosaucis savu filmu producēšanas kompāniju *[[A Band Apart]]*. Tīmekļa vietnē *[[Rotten Tomatoes]]* filmai ir 94% vērtējums.

## Sižets

Jauna sieviete, vārdā Odila (Karina), angļu valodas stundā satiek vīrieti, vārdā Francs (Frejs). Viņa tam pastāsta par lielu naudas summu, kas noglabāta villā Parīzes priekšpilsētā, kurā viņa dzīvo ar savu tanti Viktoriju un viņas vīru Stolca kungu. Francs par naudu pastāsta draugam Arturam (Brasērs), un abi izdomā to nozagt.

Francs un Arturs dodas uz angļu valodas nodarbību, kur Arturs flirtē ar Odilu. Viņi tai jautā par naudu. Odila dodas mājās un atrod naudu Stolca istabā. Pēc tam viņa satiekas ar Francu un Arturu, un visi trīs dodas uz kafejnīcu, kur pasūta dzērienus un dejo. Odila paziņo Arturam, ka mīl viņu, un abi pavada nakti kopā.

Nākamajā dienā arī Artura tēvocis uzzina par naudu un vēlas to savākt sev. Francs, Arturs un Odila nolemj veikt laupīšanu agrāk nekā bija plānojuši. Visi trīs satiekas un rekordīsā laikā izskrien cauri Luvrai. Tajā vakarā viņi dodas uz Odilas māju un konstatē, ka Stolca istabas durvis ir aizslēgtas. Arturs liek Odilai atrast atslēgu. Francs un Arturs atgriežas mājā nākamajā naktī, un Odila paziņo, ka slēdzenes ir nomainītas. Viņi sasien Viktoriju un iesloga viņu skapī. Viņi dodas uz Stolca istabu, kur atklāj, ka naudas vairs nav. Viņi pārmeklē māju un atrod tikai nelielu naudas summu. Viņi atver skapi, lai nopratinātu Viktoriju, bet noprot, ka viņa ir mirusi. Francs un Odila pamet māju, atstājot Arturu aiz muguras.

Braucot prom, Francs un Odila redz Artura tēvoci, kas dodas uz villu. Viņi dodas atpakaļ. Villā viņi redz, ka Arturs atlikušo naudu atradis suņu būdā. Arturs un viņa tēvocis iesaistās apšaudē un nogalina viens otru. Stolcs atgriežas mājās un atrod dzīvu Viktoriju. Francs un Odila ar nelielo naudas summu pamet villu. Viņi bēg uz Dienvidameriku un atzīstas viens otram mīlestībā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Asinssārtā gandrene

**Asinssārtā gandrene** (*Geranium sanguineum*) ir gandreņu suga, kas ir izplatīta Eiropā, tostarp nereti visā Latvijas teritorijā. Augs veido grupas sausos mežos, meža laucēs un pļavās, atklātās nogāzēs, izcirtumos, upju krastu terasēs, ceļmalās un dzelzceļu uzbērumos.

## Apraksts
Asinssārtā gandrene ir daudzgadīgs, 15—50 cm garš lakstaugs, kurš ir klāts ar atstāvošiem matiņiem. Stublājs ir pacils vai gulošs, iesārts, tas bagātīgi zaro, tādējādi veidojot kupolveidīgu ceru. Lapas ir pretēji izvietotas, 4—8 cm platas, dziļi dalītas 5—7 šaurās plūksnās. Plūksnas šķeltas. Tuvojoties rudenim, stublājs un lapas iegūst sārtu nokrāsu. Ziedi ir lieli, 1,5—2 cm gari, pa vienam garos ziednešos lapu žāklēs, purpursārti, vainags apmēram divreiz garāks nekā kauss. Vainaglapas nereti ar jomu. Auglis ir riekstiņu skaldauglis ar apmatotām vārsnēm. Zied no jūnija līdz augustam.

## Atsauces
Miks Jurkatamms

**Miks Jurkatamms** (; dzimis  Tallinā) ir igauņu basketbolists, spēlē uzbrūkošā aizsarga pozīcijā, Igaunijas basketbola izlases dalībnieks. 2025. gadā pārstāv Itālijas klubu *[[Avellino Basket]]*, bet iepriekš spēlējis gan Itālijā, gan Igaunijā.

M. Jurkatamma tēvs ir bijušais basketbolists Veiko Jurkatamms.

M. Jurkatamms ir Tallinas *Audentes* sporta skolas audzēknis. Kopš 2016. gada karjeru attīstīja Itālijā, Boloņas "Virtus" klubā, kura pieaugušo komandā debitēja 2018. gadā. Pēc tam vienu sezonu pārstāvējis citu Itālijas A sērijas klubu Trevizo "Basket", bet kopš 2023. gada spēlēja spēcīgākajā Igaunijas klubā Tallinas "Kalev/Cramo", bet 2024. gada vasarā atgriezās Itālijā.

Pārstāvējis visu vecumu Igaunijas jaunatnes izlases. 2020. gadā debitējis Igaunijas basketbola izlasē.

## Atsauces

## Ārējās saites
Piecas naktis pie Fredija

**"Piecas naktis pie Fredija"** () ir 2023. gada ASV pārdabiska šausmu filma, kas balstīta uz Skota Koutona veidotās tāda paša nosaukuma datorspēļu franšīzes motīviem. Filmas režisore ir Emma Tammi, galvenās lomas atveido Džošs Hatčersons, Elizabete Leila, Paipera Rubio, Mērija Stjuarte Mastersone un Metjū Lilards. Hatčersons atveido norūpējušos apsargu, kas sāk darbu pamestā picērijā un ģimenes izklaides centrā, kur atklāj, ka animatroniskos maskotus apsēduši slepkavnieciski bērni.

Spēles adaptācijas izstrādi uzsāka 2015. gada aprīlī kompānijas *[[Warner Bros. Pictures]]* vadībā. To plānoja producēt Rojs Lī, Deivids Katcenbergs un Sets Greiems-Smits, bet Gilu Kinanu izvēlējās par režisoru un scenārija līdzautoru. Pēc vairākkārtējas ražošanas kavēšanās Kinans projektu pameta, un turpmāko filmas izstrādi pārcēla no *Warner Bros.* uz Džeisona Blūma uzņēmumu *[[Blumhouse Productions]]*. Krisu Kolumbusu nolīga par režisoru un scenārija līdzautoru, tomēr viņš arī projektu pameta un 2022. gada oktobrī viņu aizstāja Emma Tammi. Filmas budžets bija 20 miljoni ASV dolāru un filmēšana norisinājās Ņūorleānā no 2023. gada februāra līdz aprīlim.

Filmas "Piecas naktis pie Fredija" pirmizrāde notika  Apvienotajā Karalistē. 27. oktobrī ASV to sāka izplatīt vienlaicīgi gan straumēšanas platformā *[[Peacock]]*, gan kinoteātros. Latvijā filmas pirmizrāde notika . Filma saņēma negatīvas kritiķu atsauksmes, taču guva komerciālus panākumus, kļūstot par *Blumhouse* ienesīgāko filmu un nopelnot 293 miljonus ASV dolāru. Filmas turpinājuma pirmizrāde plānota .

## Atsauces

## Ārējās saites
Ķerra

thumbnail|upright=1.2|Ķerra
**Ķerra** ir ar rokām stumjams vai velkams transportlīdzeklis ar vienu vai diviem riteņiem, kravas kasti un diviem gariem rokturiem. To izmanto, lai cilvēki ar savu spēku varētu pārvadāt smagus vai lielus priekšmetus, kā arī ērti pārvietot zemi, smiltis, mēslojumu vai citus materiālus. Ķerras ir noderīgas un efektīvas lauksaimniecības, celtniecības un dārzkopības darbos, kur ir nepieciešams pārvadāt smagākus vai lielākus materiālus. To var izmantot arī mājsaimniecībā mazāku darbu veikšanai, neizmantojot smago tehniku. Ķerras atvieglo fizisku darbu veikšanu, samazinot spēku, kas nepieciešams tā veikšanai ar rokām pārvietojot objektus.

## Ārējās saites
Dienvidilokosa

**Dienvidilokosa** (, , ) ir viena no Filipīnu provincēm valsts ziemeļdaļā, Ilokosas reģionā. Administratīvi dalās 2 pilsētās un 32 municipalitātēs un sīkāk 768 barangajās. Provinces centrs ir Vigana, bet lielākā pilsēta — Kandonas. Lielākā daļa iedzīvotāju ir iloki. Provincē atrodas divas UNESCO Pasaules mantojuma vietas — Viganas mantojuma pilsēta un Santamarijas baroka baznīca.

## Ģeogrāfija
Province izvietojusies Lusonas salas ziemeļrietumos pie Dienvidķīnas jūras. Ziemeļos robežojas ar Ziemeļilokosu, austrumos —  ar Abru un Kalnu provinci, bet dienvidos — ar Bengetu un Launionu. Rietumos provinces krastus apskalo Dienvidķīnas jūra. Reljefā dominē piekrastes zemiene rietumos un Centrālās Kordiljeras priekškalnes austrumos. Augstākais kalns ir Kamingingels (2371 m vjl).

## Vēsture
Kad spāņu kolonizatori 1572. gadā ieradās Lusonas ziemeļrietumos, tur jau pastāvēja plaukstošas pilsētas, kas bija zināmas japāņu, ķīniešu un malajiešu tirgotājiem. 1574. gadā tika dibināta Fernandina (*Fernandina*; mūsdienās — Vigana), kas kļuva par Ilokosa (*Ylokos*) pārvaldes centru. Ilokosas teritorija apvēra mūsdienu Ziemeļilokosas, Dienvidilokosas, Abras un daļēji Launionas un Kalnu provinces teritorijas. 1818. gadā Ilokosa tika sadalīta Ziemeļilokosā un Dienvidilokosā. 1850. gadā trīs dienvidu municipalitātes tika nodalītas jaundibinātajai Launionas provincei, bet 1917. gadā no Dienvidilokosas tika nodalīta Abras province. 1920. gadā Dienvidilokosai tika pievienota daļa likvidētās Amburajanas komandansijas.

## Ārējās saites
Aizkraukles iela (Ogre)

**Aizkraukles iela** ir iela Ogrē, Ogres novadā. Tā sākas krustojumā ar Ķeguma ielu un beidzas krustojumā ar Vidzemes ielu. Ielai aptuveni pa vidu ir neliela šķērsiela, kuras apbūve numurējas ar Aizkraukles ielas māju numerāciju.

Iela nosaukta Latvijas pilsētas Aizkraukles vārdā.

## Ielas raksturojums
Iela visā tās garumā klāta ar grants segumu. Satiksme notiek vienā joslā katrā virzienā. Uz ielas neatrodas neviena autobusa pietura. Tuvākā autobusu pietura atrodas uz Vidzemes ielas.

Ielas apbūvē dominē privātmājas.

## Ielu savienojumi
Aizkraukles iela ir savienota ar šādām ielām:
* Ķeguma iela (T veida krustojums)
* Vidzemes iela (T veida krustojums)

## Skatīt arī
* Ogres ielu uzskaitījums
Kārlis Aļošins-Dombrovskis

**Kārlis Aļošins-Dombrovskis** (1898—1937) bija latviešu izcelsmes čekists Padomju Savienībā.

## Dzīvesgājums
Piedzima 1898. gadā Rīgā. Ieguva sākumizglītību, strādāja par amatnieku.

Bija Politiskās pārvaldes Maskavas apgabala Pilnvarotās pārstāvniecības Kalugas pilsētas nodaļas priekšnieks (1934), Iekšlietu Tautas komisariāta (IeTK) Maskavas apgabala pārvaldes Serpuhovas pilsētas nodaļas priekšnieks (līdz 1936). IeTK Maskavas apgabala pārvaldes Ieslodzījuma vietu nodaļas priekšnieks no 1936. gada 20. aprīļa.

1937. gada 29. aprīlī ieskaitīts IeTK Valsts drošības galvenās pārvaldes rezervē. 5. oktobrī arestēts. Apsūdzēts piederībā poļu militārajai organizācijai IeTK struktūrā. 22. decembrī IeTk komisija un PSRS prokurors īpašā kārtībā piesprieda Aļošinam-Dombrovskim nāvessodu. 28. decembrī nošauts un aprakts Butovas poligonā.

## Atsauces
Grābeklītes

**Grābeklītes** (*Erodium*) ir ģints gandreņu dzimtā. Tās dabiskais izplatības areāls ir mērenajā Eirāzijā, ASV dienvidrietumu un dienvidu-centrālajā daļā, kā arī Dienvidamerikā. Ģintī ir akceptētas aptuveni 120 sugas, no kurām Latvijā ir sastopama viena — velnarutku grābeklīte (*Erodium cicutarium*) (L.) L’Hér.

## Sugas
Ģintī ir klasificētas šādas sugas (nepilns saraksts):

* Stārķu grābeklīte (*Erodium ciconium*) (L.) L’Hér.
* Lipīgā grābeklīte (Erodium lebelii)
* Sarmatainā grābeklīte (*Erodium laciniatum*) (Cav.) Willd.
* Velnarutku grābeklīte (*Erodium cicutarium*) (L.) L’Hér.
* *Erodium acaule* (L.) Bech. & Thell.
* *Erodium alnifolium* Guss.
* *Erodium astragaloides* Boiss. & Reut.
* *Erodium botrys* (Cav.) Bertol.
* *Erodium brachycarpum* (Godr.) Thell.
* *Erodium chium* (L.) Willd.
* *Erodium chrysanthum* L'Hér. ex DC.
* *Erodium cygnorum* Nees
* *Erodium glandulosum* (Cav.) Willd.
* *Erodium hendrikii* Alpinar
* *Sarmatainā grābeklīte* (*Erodium laciniatum*) (Cav.) Willd.
* *Erodium macrophyllum* Hook. & Arn.
* *Erodium malacoides* (L.) L’Hér.
* *Erodium manescavi* Coss.
* *Erodium moschatum* (L.) L’Hér.
* *Erodium sosnowskianum* Fed.
* *Erodium texanum* A. Gray

## Galerija

Attēls:Erodium cicutarium 110644368.jpg|link=|Velnarutku grābeklīte (*Erodium cicutarium*)
Attēls:Erodium botrys (Cav.) Bertol. (43409974120).jpg|link=|*Erodium botrys*
Attēls:Erodium chrysanthum yellow form - Flickr - peganum.jpg|link=|*Erodium chrysanthum*
Attēls:Erodium ciconium (7072216665).jpg|link=|*Erodium ciconium*
Attēls:Erodium paularense.jpg|link=|*Erodium paularense*


## Atsauces
Akmeņu iela (Ogre)

**Akmeņu iela** ir iela Ogrē, Ogres novadā. Tā sākas krustojumā ar Jura Alunāna ielu un beidzas krustojumā ar Austrumu ielu. Starp Kārļa Kvanta ielu un Ziemeļu ielu atrodas ielas atzars, kurā apbūve numurējas ar Akmeņu ielas māju numerāciju.

## Ielas raksturojums
Ielas sākumā ir privātmāju apbūve, bet vidus posmā sākas daudzdzīvokļu māju apbūve. Ielas beigu posmā rūpnieciskā zona. Rūpnieciskajā zonā atrodas šķiroto atkritumu laukums, Ogres rajona Brīvprātīgo ugunsdzēsēju biedrība un AS *[[HansaMatrix]]* ražotne. Uz ielas neatrodas neviena autobusa pietura. Tuvākā pietura atrodas pie A6 šosejas ("Akmeņu iela") un ielas krustojumā ar Austrumu ielu ("CSDD").

## Ielu savienojumi
Akmeņu iela ir savienota ar šādām ielām:
* Jura Alunāna iela (T veida krustojums)
* Krastmalas iela (T veida krustojums)
* Lielvārdes iela (T veida krustojums)
* Viļa Januma iela (T veida krustojums)
* Kaijas iela (T veida krustojums)
* Kārļa Kvanta iela
* Ziemeļu iela (T veida krustojums)
* Ķeguma iela (T veida krustojums)
* Daugavmalas iela (T veida krustojums)
* Rotas iela (T veida krustojums)
* Vidzemes iela (T veida krustojums)
* Austrumu iela (T veida krustojums)

## Skatīt arī
* Ogres ielu uzskaitījums
Baložu gandrene

**Baložu gandrene** (*Geranium columbinum*) ir gandreņu ģints suga, kura ir sastopama Eiropā, kā arī dažviet Āzijā un Āfrikā. Kultivējot tā ir ieviesusies arī Ziemeļamerikā. Lai gan Latvija atrodas nedaudz uz ziemeļaustrumiem no sugas vienlaidu izplatības areāla, tā ir reti sastopama valsts rietumdaļā, kur atsevišķi eksemplāri aug tīrumos, nezālienēs un ceļmalās.

## Atsauces
Bohēmijas gandrene

**Bohēmijas gandrene** (*Geranium bohemicum*) ir gandreņu suga. Tā ir sastopama Eiropā, kur nodalāmi divi izplatības reģioni: Skandināvijas—Baltijas un centrālās un austrumu Eiropas reģioni. Suga visbiežāk sastopama Zviedrijā, Latvijā ļoti reti. Tā ir ierakstīta Baltijas jūras reģiona Sarkanajā grāmatā un Latvijas Sarkanajā grāmatā 2. kategorijā.

Salīdzinājumā ar citām Latvijā sastopamajām gandrenēm diezgan viegli atšķirama pēc nepatīkamās smakas un lipīgā stublāja. Raksturīga ziedu zili violetā krāsa ar tumšāku, zaraini starveida dzīslojumu vainaglapu iekšpusē. Bohēmijas gandrene ekoloģiski ir ļoti īpatnēja. Sēklu dīgšanu stimulē uzkarsēšana; tipiskas augšanas vietas ir meža degumos, kur atsevišķi eksemplāri sastopami otrajā vai trešajā gadā pēc meža ugunsgrēka. Atrodama arī mežu ceļmalās un mežmalās skrajās vietās, kur notikusi augsnes nostumšana vai uzirdināšana.

## Atsauces
Meža gandrene

**Meža gandrene** (Geranium sylvaticum) ir mainīga izskata suga gandreņu ģintī. Tā ir plaši sastopama Eiropā, tostarp bieži visā Latvijas teritorijā, un Rietumāzijā.

Dažāda lieluma grupas aug krūmājos, mežos, aizaugošās pļavās un mežmalās.

## Atsauces
Mīkstā gandrene

**Mīkstā gandrene** (*Geranium molle*) ir augu suga gandreņu ģintī. Tā savvaļā ir sastopama Eiropā, un kā nezāle ir izplatījusies citos kontinentos.

Latvijā suga ir sastopama ļoti reti, galvenokārt valsts ziemeļrietumos, jūras piekrastē. Atsevišķi eksemplāri vai nelielas grupas aug atmatās, nezālienēs un ganībās tiešā jūras vai Rīgas līča tuvumā. Suga ir ierakstīta Latvijas Sarkanajā grāmatā 1. kategorijā.

Vizuāli ļoti līdzīga diezgan bieži visā valstī sastopamajai sīkajai gandrenei (*Geranium pusillum*).

## Atsauces
Kandona

**Kandona** (, , ) ir pilsēta Filipīnās, Ilokosas reģionā, Dienvidilokosas provinces lielākā pilsēta. Atrodas Lusonas salas ziemeļrietumos Dienvidķīnas jūras krastā. Lielākā daļa iedzīvotāju ir iloki. Nozīmīgs reģionāls kūrorts, kā arī *Virginia* tabakas audzēšanas un pārstrādes centrs — tiek dēvēta par «Filipīnu tabakas galvaspilsētu». 

## Vēsture
1780. gadā Kandonas ciems tika reorganizēts par municipalitāti, kas arī tiek uzskatīts par Kandonas dibināšanas gadu. Otrā pasaules kara laikā Kandona tika nopostīta, bet pēc tam atjaunota. 2001. gadā Kandonai piešķirts pilsētas statuss.

## Atsauces

## Ārējās saites
Pērkona dienas

**"Pērkona dienas"** () ir 1990. gada ASV spraiga sižeta sporta filma, kuras režisors ir Tonijs Skots. Filmā galvenās lomas atveido Toms Krūzs, Roberts Dūvols, Rendijs Kveids, Nikola Kidmena, Kerijs Elvess un Maikls Rukers.

Filma stāsta par jauno un karstasinīgo braucēju, kuram tiek iespēja piedalīties NASCAR sacensībās.

Filmas "Pērkona dienas" pirmizrāde notika  un to izplatīja *[[Paramount Pictures]]*. Filma saņēma dažādus kritiķu vērtējumus, slavējot sacīkšu ainas, Hansa Cimmera mūziku, kā arī Krūza un Dūvola aktierspēli, bet kritizējot oriģinalitātes trūkumu, scenāriju un līdzību ar filmu "Labākais šāvējs". Filmu nominēja Amerikas Kinoakadēmijas balvai kategorijā "Labākā skaņa". "Pērkona dienas" nopelnīja 157,9 miljonus ASV dolāru pie 60 miljonu budžeta. Tīmekļa vietnē *[[Rotten Tomatoes]]* filmai ir 38% vērtējums.

## Atsauces

## Ārējās saites
Zooīds

[thumb|330px|[Sešstarainie koraļļi|Sešstarainā koraļļa *[[Parazoanthus axinellae]]* zooīdi]]
**Zooīds** jeb **zoīds** ir koloniālo organismu atsevišķs īpatnis. Zooīdu koloniju dzīvesveids var būt sastopams vairākās radniecīgi nesaistītās organismu grupās. Parasti zooīdi ir daudzšūnu koloniāli organismi, kuru uzbūve ir līdzīga radniecīgiem savrupiem organismiem. Zooīdu kolonija var būt savā starpā cieši saistīta, jo katrs zooīds pilda savu funkciju. Zooīdi var būt savienoti ar kopējiem audiem (piemēram, koraļļpolipi, sifonoporas un pirosomas) vai arī ar kopēju skeletu (sūneņi un spārnžauņi), un tos atdala vienu no otra cenocijs. Volvoksiem (vienšūņu aļģu kolonija) zooīdi ir savienoti ar protoplazmiskiem "tiltiņiem". Visa volvoksa kolonija pārvietojas ar zooīdu saskaņotām viciņu kustībām. Zooīdu kopējā kolonija tiek saukta par zoonu. Koraļļpolipu zooīdus mēdz saukt arī par polipiem.

Zooīdiem var izpausties polimorfisms, t.i. dažādi zooīdi var pildīt atšķirīgas funkcijas: piemēram, koloniālajam bezmugurkaulniekam *[[Physalia physalis]]* viens zooīds var veidot pūsli ar buru, kas piepūsts ar gāzi peld pa ūdens virsmu, bet apakšpusē atrodas zooīdi ar gariem taustekļiem.

## Atsauces
Vigana (Filipīnas)

**Vigana** (, , ) ir pilsēta Filipīnās, Ilokosas reģionā, Dienvidilokosas provinces centrs. Atrodas Lusonas salas ziemeļrietumos Dienvidķīnas jūras krastā. Lielākā daļa iedzīvotāju ir iloki. Nozīmīgs reģionāls saimnieciskais un kultūras centrs. Viganas vēsturiskā pilsēta kopš 1999. gada iekļauta UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā kā spilgts spāņu Āzijas koloniālās pilsētas paraugs.

## Vēsture
Pirms spāņu ierašanās Vigana bija nozīmīga tirdzniecības pilsēta; tās vārds cēlies no tajā dzīvojušo ķīniešu tirgotāju dotā nosaukuma 美岸 (*bí-gān*), kas dienvidminu dialektā nozīmē ‘Skaistais krasts’. Spāniskā interpretācijā tas pārvērtās par Viganu. 1572. gadā spāņu kolonizatori tirdzniecības pilsētiņas vietā dibināja savu apmetni, ko nodēvēja par **Fernandinu** (*Villa Fernandina de Vigan*) par godu karaļa Filipa II dēlam Ferdinandam. Vigana kopš dibināšanas sākotnēji kopējās Ilokosas provinces, bet no 181. gada — Dienvidilokosas provinces centrs. 1758. gadā Viganai pirmoreiz piešķīra pilsētas statusu (*Ciudad Fernandina de Vigan*) un tā kļuva par Nuevasegovijas bīskapa rezidenci. 1999. gada Vigana iekļauta UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā, bet 2001. gadā Viganas municipalitātei apstiprināts 1758. gadā piešķirtais pilsētas statuss.

## Atsauces

## Ārējās saites
Šohei Otani

**Šohei Otani** (, *Ōtani Shōhei*, dzimis ), ar iesauku "Shotime", ir japāņu profesionāls beisbola spēlētājs, metējs un izraudzītais atsitējs. Kopš (2023) pārstāv MLB komandu Losandželosas "Dodgers".

2016. gada Japānas čempionāta uzvarētājs ar Hokaido "Nippon-Ham Fighters". Japānas Profesionālās līgas metēju ātrākās piespēles rekords — 165 km/h (102,5 jūdzes stundā) pieder Otani. Par meistarību metēja un atsitēja pozīcijā ir ticis salīdzināts ar tādiem divvirzienu spēlētājiem kā Mazulis Rūts, Balets Rogans un Bo Džeksons. Bieži
tiek dēvēts par labāko beisbola spēlētāju, ja ne vēsturē, tad mūsdienās.

Sākotnēji tika uzskatīts par elites divvirzienu spēlētāju, Otani bija "Fighters" pirmā izvēle 2012. gada draftā. No 2013. līdz 2017. gadam viņš spēlēja Japānas profesionālajā līgā, spēlējot metēja un laukuma uzbrucēja pozīcijā, kā arī 2016. gadā uzvarēja Japānas čempionāta sērijā. Pēc 2017. gada sezonas klubs viņu atbrīvoja un Otani parakstīja līgumu ar Losandželosas "Angels". Savā debijas sezonā viņš ieguva Amerikāņu līgas gada debitanta balvu.

Pēc traumu nomāktajām sezonām 2019. un 2020. gados, viņam ir izdevies pabeigt to, ko daudzi uzskata par vēsturisku 2021. gada sezonu: Otani kļuva par pirmo spēlētāju, kuram ir vairāk nekā 10+ home run un 20+ nozagtas bāzes sitēja pozīcijā , kā arī 100+ straikauti un 10+ kā metējs. , turklāt būdams viens no līgas līderiem mājas skrējienu skaitā 14 startos. Pateicoties viņa izcilībai gan kā uzbrūkošajam spēlētājam, gan kā metējam, kas ir retums divvirzienu spēlētājiem, Otani sniegumu daudzi uzskata par vienu no labākajiem beisbola vēsturē, un daži viņu salīdzina ar viņa agrīnās karjeras Mazuli Rūtu.

2023. gadā Otani arī uzstādīja vairākus vēsturiskus rekordus, kļūstot par pirmo spēlētāju Augstāko beisbola līgu vēsturē ar 10 uzvarām un 40 mājas skrējieniem sezonā, pirmo japāņu spēlētāju, kurš kļuvis par mājinieku skrējienu līderi Augstāko beisbola līgu sezonā. (44), pirmais spēlētājs Augstāko beisbola līgu vēsturē, kurš divreiz pēc kārtas ar vienbalsīgu lēmumu ieguvis vērtīgākā spēlētāja balvu, kā arī pirmais japāņu spēlētājs ar līgas vislabāk pārdoto spēļu kreklu.

2023. gada 9. decembrī beisbola spēlētājs Otani parakstīja 10 gadu līgumu ar Losandželosas "Dodgers" 700 miljonu dolāru vērtībā, kas kļuva par rekordlīgumu beisbola un visu Ziemeļamerikas sporta veidu vēsturē.

## Atsauces

## Ārējās saites
* https://www.mlb.com/player/shohei-Otani-660271
* Shohei Ohtani Career Stats — MLB
*
Zilupes vidusskola

**Zilupes vidusskola** ir vispārizglītojoša skola Latgalē. Tās juridiskā adrese ir Skolas iela 1, Zilupe.

## Izglītības progrāmmas
* Pamatizglītības programma (kods 21011111)
* Speciālās pamatizglītības programma izglītojamajiem ar mācīšanās traucējumiem (21015611)
* Speciālās pamatizglītības programma izglītojamajiem ar garīgās veselības traucējumiem (21015721)
* Vispārējās vidējās izglītības vispārizglītojošā virziena programma (31011011)
* Vispārējās vidējās izglītības vispārizglītojošā virziena neklātienes programma (31011013)
* Vispārējās pirmsskolas izglītības programma (01011121)

## Vēsture
1912. gada 28. janvārī atklāja Tautas izglītības ministrijas Rozenovas divklašu pamatskolu.
1920. gada novembrī atklāja Rozenovas latviešu sešklasīgo pamatskolu. 1927. gadā pēc arhitekta Indriķa Blankenburga projekta uzcēla četrstāvu valsts pamatskolas ēku.

Pēc Latvijas okupācijas 1944. gadā Zilupes pamatskolā pārgāja uz krievu mācību valodu un to pārveidoja par vidusskolu.
1993. gadā Zilupes vidusskolā atjaunoja mācības arī latviešu valodā.
2010. gadā Zilupes vidusskolai pievienoja Pasienes pamatskolu.

### Skolas pārziņi un direktori
Jānis Ozoliņš (1933—1937), Jānis Lejiņš (1938—1940), Serafims Dinaburskis (1940—1941), Jāzeps Račko (1941—1944), Praskovja Romanovska (1944), Vladimirs Andrejevs (1945—1946), Arkādijs Tihomirovs (1947—1948), Timofejs Sļomkins (1948—1954), Nikolajs Belošapko (1954—1974), Ņina Lastovska (1975—1989), Regīna Iļjina (1989—2013), Alla Čekstere (kopš 2013. gada).

## Atsauces
Keina dumpis

**"Keina dumpis"** () ir 1954. gada ASV kara filma, kuras režisors ir Edvards Dmitriks, bet producents Stenlijs Kreimers. Filmā galvenās lomas atveido Hamfrijs Bogarts, Hosē Ferrers, Vans Džonsons, Freds Makmarijs, Roberts Frānsiss un Meja Vinna. Filma balstīta uz Hermana Vouka 1951. gada Pulicera balvu saņēmušu tāda paša nosaukuma romānu.

Filmas darbība norisinās Otrā pasaules kara laikā Klusajā okeānā, kur uz kuģa kapteinis izrāda garīgas nestabilitātes pazīmes, kas pirmajam virsniekam mudina apsvērt domu par viņa atbrīvošanu no pienākumiem.

Filmas "Keina dumpis" pirmizrāde notika  un to izplatīja *[[Columbia Pictures]]*. Filma saņēma kritiķu atzinību un guva finansiālus panākumus, kļūstot arī par 1954. gada otru pelnošāko filmu. Filmu nominēja Amerikas Kinoakadēmijas balvai septiņās kategorijās, tai skaitā kategorijās "Labākā filma", "Labākais aktieris galvenajā lomā" (Bogarts), "Labākais aktieris otrā plāna lomā" (Toms Tallijs) un "Labākais adaptētais scenārijs". Tīmekļa vietnē *[[Rotten Tomatoes]]* filmai ir 93% vērtējums.

Filmas nosaukums iedvesmoja aktieri Maiklu Keinu, kura īstais vārds ir Maikls Miklvaits, mainīt pseidonīmu no Maikla Skota uz Maiklu Keinu.
none|thumb|235x235px|Kadrs no filmas

## Atsauces

## Ārējās saites
Edvards Dmitriks

**Edvards Dmitriks** (; dzimis , miris ) bija Kanādas un ASV kinorežisors.

## Karjera
Pazīstams ar savām 1940. gadu Holivudas *[[film noir]]* filmām. Par vienu no tām, *[[Crossfire]]* (1947), nominēts Amerikas Kinoakadēmijas balvai kategorijā "Labākais režisors". Citas pazīstamākās filmas: *[[The Devil Commands]]* (1941), "Slepkavība, mana dārgā" (1944) un *[[Cornered]]* (1945).

1940. gadu vidū neilgu laiku bijis ASV komunistiskās partijas biedrs. Makartisma laikā, 1947. gadā viņu iekļāva Holivudas melnajā sarakstā pēc tam, kad viņš atteicās liecināt kongresa priekšā. Dmitriks aizbēga uz Angliju, kur radīja filmas *[[Obsession]]* (1949) un *[[Give Us This Day]]* (1949). Kad viņa ASV pasei beidzās derīguma termiņš, viņš atgriezās ASV, kur tika arestēts. 1951. gadā vairāk nekā četrus mēnešus pavadījis cietumā. Tajā pašā gadā liecinājis vēlreiz, šoreiz atbildot uz visiem jautājumiem, kas attaisnoja viņu, bet izbojāja vairāku citu režisoru karjeras.

1952. gadā Dmitriku noalgoja tolaik neatkarīgais producents Stenlijs Kreimers. 1954. gadā režisējis vienu no savām pazīstamākajām filmām, kara drāmu "Keina dumpis", kas kļuva par otru pelnošāko gada filmu un nominēta Kinoakadēmijas balvai vairākās kategorijās. Režisējis arī tādas filmas kā *[[The Sniper]]* (1952), *[[Broken Lance]]* (1954), *[[The Left Hand of God]]* (1955), "Reintrī apgabals" (*Raintree County*, 1957), "Jaunie lauvas" (*The Young Lions*, 1958), *[[Warlock]]* (1959), *[[Walk on the Wild Side]]* (1962), *[[The Carpetbaggers]]* (1964), "Mirāža" (1965), *[[Alvarez Kelly]]* (1966), "Šalako" (1968) un *[[Bluebeard]]* (1972).

## Atsauces

## Ārējās saites
Demogrāfiskā krīze Krievijā

thumb|Dzimušo un mirušo skaita dinamika Krievijā 1995.–2015. gadā, milj.
**Demogrāfiskā krīze Krievijas Federācijā** ir Krievijas iedzīvotāju dzimstības samazināšanās un tās paredzamās sekas.

Lai saglabātu iedzīvotāju skaitu līdzšinējā līmenī, nepieciešams, lai kopējais dzimstības līmenis būtu aptuveni 2,1 bērnu uz vienu sievieti mūža garumā. Demogrāfiskās krīzes cēlonis Krievijā, tāpat kā lielākajā daļā pasaules valstu, ir demogrāfiskā pāreja, kas izraisa Zemes iedzīvotāju demogrāfisko novecošanos (izņemot Subsahāras Āfriku). PSRS, īpaši Eiropas tautu vidū, dzimstības rādītāji pirmo reizi 1967. gadā samazinājās zem dzimstības atjaunošanas līmeņa (2,1 dzimšana uz vienu sievieti), bet kopš 1992. gada Krievijā — zem mirstības līmeņa. Straujākais dzimstības samazinājums Krievijā (līdz 1,157) notika pēc 1998. gada defolta. Citādi līdzīgas demogrāfiskās tendences ir raksturīgas industrializētajām un postindustriālajām sabiedrībām gan attīstītajās, gan jaunattīstības valstīs, kurās demogrāfiskā pāreja jau ir pabeigta.

Krievijas iebrukums Ukrainā un daļējas mobilizācijas izsludināšana, pēc ekspertu domām, būs demogrāfisks pārbaudījums valstij. Saskaņā ar Gaidara institūta datiem kopējais dzimstības līmenis 2023. gadā var samazināties līdz 1,3–1,39 bērniem uz sievieti. Starp negatīvajiem faktoriem jāmin ekonomiskās situācijas pasliktināšanās, daļas vīriešu iesaukšana armijā un trauksmes līmeņa pieaugums.

*[[The Economist]]* 2023. gada 4. martā rakstīja, ka Krievijā notiek "demogrāfiska traģēdija". COVID-19 epidēmijas, kara Ukrainā, emigrācijas un iedzīvotāju skaita samazināšanās laikā 2020.–2022. gadā par aptuveni 2 miljoniem pārsniedza parasto līmeni. 15 gadus vecu vīriešu paredzamais dzīves ilgums šajā periodā samazinājās gandrīz par pieciem gadiem un ir tāds pats kā Haiti. Dzimstības līmenis 2022. gada aprīlī sasniedza Vācijas okupācijas perioda līmeni. Mobilizācijas un emigrācijas rezultātā sieviešu bija par 10 miljoniem vairāk nekā vīriešu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Raiņa iela (Ilūkste)

**Raiņa iela** ir maģistrālas nozīmes iela Ilūkstē, daļa no reģionālās nozīmes autoceļa P72 “Ilūkste (Virsaiši)—Bebrene—Birži”. Tā sākas krustojumā ar Brīvības ielu un Pilskalnes ielu pilsētas centrālajā daļā un beidzas pie pilsētas robežas un turpinās tālāk kā autoceļš P72. Kopējais ielas garums — aptuveni 1100 metri. Visā garumā iela klāta ar asfalta segumu un autotransporta satiksmei atvēlētas pa vienai braukšanas joslai katrā virzienā.

## Ielu savienojumi
Raiņa iela ir savienota ar šādām ielām:
* Brīvības iela (ielas turpinājums austrumu virzienā) / Pilskalnes iela (T veida krustojums nepāra numuru pusē)
* Stadiona iela (neregulējams T veida krustojums ielas nepāra numuru pusē)
* Jēkabpils iela (neregulējams T veida krustojums ielas nepāra numuru pusē)
* Grāvju iela (neregulējams T veida krustojums ielas nepāra numuru pusē ar divām atdalītām brauktuvēm)
* Jelgavas iela (neregulējams T veida krustojums ielas pāra numuru pusē)
* autoceļš P72 (ielas turpinājums aiz Ilūkstes pilsētas robežas)

## Infrastruktūra
* Raiņa ielā 8 atrodas Valsts policijas Latgales reģiona pārvaldes  Daugavpils iecirkņa Kārtības policijas Sēlijas iecirknis.
* Raiņa ielā 21 atrodas Valsts ugunsdzēsības un glābšanas dienesta Ilūkstes postenis.
* Raiņa ielā 35 atrodas SIA “Veselības centrs “Ilūkste””.
* Raiņa ielā 49 atrodas Ilūkstes Raiņa vidusskola.

### Sabiedriskais transports
Pa Raiņa ielu kursē starppilsētu autobusi.

## Skatīt arī
* Ilūkste
* Ilūkstes ielu uzskaitījums

## Atsauces
Ciblas pamatskola

**Ciblas pamatskola** ir vispārizglītojoša skola Ciblā.

## Izglītības progrāmmas
* Pamatizglītības programma (kods 21011111)
* Speciālās pamatizglītības programma izglītojamajiem ar mācīšanās traucējumiem (21015611)
* Speciālās pamatizglītības programma izglītojamajiem ar garīgās attīstības traucējumiem (21015811)
* Speciālās pamatizglītības programma izglītojamiem ar smagiem garīgās attīstības traucējumiem vai vairākiem smagiem attīstības traucējumiem (21015911)

## Vēsture
1865. gada Eversmuižas zemnieku sapulcē nolēma celt jaunu skolas ēku, 1867. gadā sāka darboties Eversmuižas tautskola. 1921. gadā Eversmuižas pamatskolai piešķīra muižas trīsstāvu mūra ēku ar dārzu un 6 ha zemes. 
1922. gadā Eversmuižas četrklasīgo pamatskolu paplašināta par sešklasīgo. Pēc Otrā pasaules kara 1945. gadā to pārveidoja par Ciblas vidusskolu ar latviešu mācību valodu. 1964. gada 1. septembrī atklāja jaunu skolas ēku. 2024. gada 1. septembrī Ciblas vidusskola reorganizēta par pamatskolu.

## Atsauces
Vjatkas guberņa

thumb|Vjatkas guberņa Krievijas Impērijas kartē (1914)
**Vjatkas guberņa** () bija Krievijas Impērijas, Krievijas Republikas un KPFSR guberņa ar centru Vjatkas pilsētā (mūsdienu Kirovā). Tā tika izveidota 1796. gadā no Vjatkas vietvaldes.

Saskaņā ar 1897. gada tautas skaitīšanas rezultātiem Vjatkas guberņa ar vairāk nekā 3 miljoniem iedzīvotāju bija otrā visvairāk apdzīvotā guberņa Krievijas Impērijā aiz Kijivas guberņas.

1929. gada 14. decembrī Vjatkas guberņa kļuva par daļu no Ņižņijnovgorodas novada. Bijušās Vjatkas guberņas teritorijā ietilpst lielākā daļa tagadējā Kirovas apgabala un Udmurtijas.

## Ārējās saites
Okeānija (1984)

thumb|Pasaules politiskā karte romānā "1984" Okeānijas kontrolētās teritorijas kartē ir atzīmētas gaiši rozā krāsā
**Okeānija** () ir izdomāts militāri politisks konfederācijas bloks Džordža Orvela romānā "1984". Galvenie varoņi Vinstons un Džūlija dzīvo Okeānijā, kur risinās romāna notikumi. Tas ir hipotētisks (romāna tapšanas laikā) Ziemeļamerikas un Dienvidamerikas tālākās attīstības modelis, kā arī Amerikas Savienoto Valstu un Lielbritānijas ar tās valdījumiem absorbēšana vienotā valstiskā veidojumā, proti — totalitārā blokā.

Visus Okeānijas plašsaziņas līdzekļus kontrolē valdošā partija. Oficiālā propaganda, kas tiek īstenota ar drukāto mediju un televīzijas starpniecību, mudina iedzīvotājus cīnīties pret ārējo ienaidnieku (Eirāziju vai Austrumāziju), kā arī iekšējiem ienaidniekiem — disidentiem.

## Ārējās saites
Priežu iela (Ilūkste)

**Priežu iela** ir vietējas nozīmes iela Ilūkstē, daļa no reģionālā autoceļa P72 *Ilūkste (Virsaiši)—Bebrene—Birži*. Tā sākas krustojumā ar Brīvības ielu pilsētas dienvidu daļā un beidzas pie pilsētas robežas un turpinās tālāk kā autoceļš P72. Kopējais ielas garums — 1013 metri. Visā garumā klāta ar asfalta segumu un autotransporta satiksmei atvēlētas pa vienai braukšanas joslai katrā virzienā.

## Ielas raksturojums
Priežu iela sākas Y veida krustojumā ar Brīvības ielu un virzās kā divu joslu asfaltēts ceļš dienvidu virzienā, abās pusēs izbūvētas gājēju ietves un tiešā ielas tuvumā atrodas vien dažas vienstāvu saimniecības ēkas. Šajā posmā abos virzienos *kabatiņās* izbūvētas arī starppilsētu autobusu pieturvietas, no kurām pilsētas virziena pietura aprīkota ar soliņu, bet ārpilsētas virziena pietura — ar nojumi un soliņu. Atļautais braukšanas ātrums noteikts 50 km/h, izņemot īsi pirms Brīvības ielas un Priežu ielas krustojuma tas samazināts līdz 30 km/h.

Pēc aptuveni 140 metriem no ielas sākuma seko krustojums ar Patversmes ielu, pa kuru iespējams nokļūt uz Katoļu kapiem un Vecticībnieku kapiem. Pēc iepriekšminētā ielu pieslēguma abās pusēs — mežs un gājēju ietves vairs neturpinās. Aptuveni 150 metrus tālāk no pēdējās krustošanās vietas uzstādītas ceļazīmes, kas liecina par apdzīvotas vietas beigām, līdz ar to tālāk atļautais braukšanas ātrums palielināts uz 90 km/h.

Vēl viens savienojums ielai ir apmēram 170 metrus pirms tās beigām, kur vienā no meža masīva pusēm tai klāt pieslēdzas 4. maija gatve. Priežu iela beidzas pie Ilūkstes pilsētas robežas, pēc kā turpinās kā reģionālais autoceļš P72 Augšdaugavas novada Sventes pagastā.

### Ielu savienojumi
Priežu iela ir savienota ar šādām ielām:
* Brīvības iela (neregulējams Y veida krustojums)
* Patversmes iela (neregulējams krustojums)
* 4. maija gatve (neregulējams T veida krustojums)
* autoceļš P72 (ielas turpinājums aiz Ilūkstes pilsētas robežas)

## Infrastruktūra
Pēc 2023. gada Zemesgrāmatas datiem Priežu ielā, tās minimālās apbūves dēļ, nav reģistrēta neviena adrese.

### Sabiedriskais transports
Ielas sākumā, kvartālā starp Brīvības ielu un Patversmes ielu, atrodas starppilsētu autobusu pietura "Bez nosaukuma", kurā pēc pieprasījuma pasažierus izlaiž un uzņem autubusi starppilsētu maršrutos nr. 6165. *Daugavpils—Randene—Ilūkste*, nr. 7493. *Rīga—Vecumnieki—Ilūkste—Daugavpils* (abus apkalpo SIA "Daugavpils autobusu parks"), kā arī nr. 7897. *Jēkabpils—Zasa—Ilūkste—Daugavpils* (apkalpo SIA "Tukuma auto").

## Skatīt arī
* Ilūkste
* Ilūkstes ielu uzskaitījums

## Atsauces
Ziemeļilokosa

**Ziemeļilokosa** (, , ) ir viena no Filipīnu provincēm valsts ziemeļdaļā, Ilokosas reģionā. Administratīvi dalās 2 pilsētās un 21 municipalitātē un sīkāk 559 barangajās. Provinces centrs un lielākā pilsēta ir Laoaga. Lielākā daļa iedzīvotāju ir iloki.

## Ģeogrāfija
Province izvietojusies Lusonas salas ziemeļrietumos pie Dienvidķīnas jūras. Austrumos robežojas ar Kagajanu un Apajao, bet dienvidos — ar Abru un Dienvidilokosu. Reljefā dominē piekrastes zemiene rietumos un Centrālās Kordiljeras priekškalnes austrumos. Augstākais kalns ir Sikapo (2361 m vjl).

## Vēsture
Kad spāņu kolonizatori 1572. gadā ieradās Lusonas ziemeļrietumos, tur jau pastāvēja plaukstošas pilsētas, kas bija zināmas japāņu, ķīniešu un malajiešu tirgotājiem. Ilokosas teritorija sākotnēji apvēra mūsdienu Ziemeļilokosas, Dienvidilokosas, Abras un daļēji Launionas un Kalnu provinces teritorijas. 1818. gadā Ilokosa tika sadalīta Ziemeļilokosā un Dienvidilokosā.

## Ārējās saites
Pireneju gandrene

**Pireneju gandrene** (*Geranium pyrenaicum*) ir suga gandreņu ģintī. Tā ir Dienvideiropas kalnu apvidu suga, kas ir plaši izplatījusies Eiropā. Latvijā Pireneju gandrene ir sastopama reti, pārsvarā valsts dienvidrietumu daļā, kur dažāda lieluma grupas aug upju krastu nogāzēs, vecos parkos, zālājos, retāk nezālienēs un gar dzelzceļiem.
No pārējām Latvijā sastopamajām gandrenēm atšķirama diezgan viegli pēc blīvi apmatota stublāja, ieapaļām lapām, kam šķelto lapu plūksnas ļoti satuvinātas (nevis atstatu), kā arī gaišvioletā zieda vainaga, kas divreiz garāks nekā kauss (nevis aptuveni vienāds), vainags ar dziļu jomu vai iešķelts (nevis joma sekla).

## Atsauces
Plašā gandrene

**Plašā gandrene** (*Geranium divaricatum*) ir augu suga gandreņu ģintī. Tās pamatareāls ir Eiropas centrālajā un dienvidaustrumu daļā, un Rietumāzija. Tā ir pāris reizes atrasta uz dzelzceļa Rīgā.

Vizuāli līdzīga sīkajai gandrenei (*Geranium pusillum*).

## Atsauces
Džastins Tkačenko

**Džastins Veins Tkačenko** (angļu: *Justin Wayne Tkatchenko*, dzimis 1972. gada 2. jūnijā Austrālijā) ir ukraiņu izcelsmes Papua-Jaungvinejas politiķis. Parlamenta deputāts (kopš 2012. gada), bijušais Papua-Jaungvinejas ārlietu ministrs un sporta ministrs (no 2022. līdz 2023. gadam).

## Dzīvesgājums
Dzimis Austrālijā ukraiņu imigrantu ģimenē. 1985, gadā beidzis vidusskolu Melburnas priekšpilsētā Heidelbergā, kā arī vietējo koledžu 1989. gadā. Vēlāk viņš pārcēlās uz Papua-Jaungvineju, kur izcēlās dažādās jomās: nodarbojās ar uzņēmējdarbību, vadīja vietējo regbija federāciju un audzēja orhidejas, nodibināja orhideju dārzu parku valsts galvaspilsētā Portmorsbī. Kļuva pazīstams kā populārā televīzijas raidījuma "Laimīgais dārznieks" vadītājs.
Aleksandra Druviņa iela

**Aleksandra Druviņa iela** ir iela Ogrē, Ogres novadā. Tā sākas pie Rīgas ielas un beidzās netālu no Jaunogres stacijas perona virzienā uz Ogri. Ielā ir privātmāju apbūve.

Sākotnēji iela bija nosaukta rakstnieka Andreja Upīša vārdā.
2022. gadā ielu pārdēvēja virsnieka vietnieka Aleksandra Druviņa vārdā, kurš bija Kureļa grupas bataljona komandieris 1944. gadā, un pēc kara dzīvoja un strādāja Ogres rajonā.

## Ielas raksturojums
Posmā no krustojuma ar Rīgas ielu līdz Jaunogres prospektam iela ir klāta ar grants segumu, savukārt no krustojuma ar Jaunogres prospektu līdz ielas beigām tā ir klāta ar asfalta segumu. Satiksme notiek vienā joslā katrā virzienā. Uz ielas neatrodas neviena autobusa pietura. Tuvākā autobusu pietura atrodas uz Jaunogres prospekta ("A. Upīša iela").

Ielas apbūvē dominē privātmājas.

## Ielu savienojumi
Aleksandra Druviņa iela ir savienota ar šādām ielām:
* Rīgas iela
* Jaunogres prospekts
* Pulkveža Brieža iela
* Zaļā iela

## Skatīt arī
* Ogres ielu uzskaitījums

## Atsauces
Kērkvolas katedrāle

{
  "type": "ExternalData",
  "service": "geoshape",
  "ids": "Q732112"
}

**Kērkvolas katedrāle** jeb **Svētā Magnusa katedrāle** () ir Skotijas Baznīcas draudzes baznīca, kas atrodas Orkneju salu galvaspilsētas Kērkvolas centrā. Tā kā Skotijas Baznīca pieturas pie kalvinisma prezbiteriānisma novirziena, katedrāles nosaukums dievnamam ir tikai tradīcija.

Dievnams ir senākā katedrāle Skotijā un vistālāk uz ziemeļiem esošā katedrāle Lielbritānijā. Celta 12. gadsimtā kā 11. gadsimtā dibinātās Orkneju diecēzes centrs. Baznīca nosaukta svētā Orknejas Magnusa vārdā. Dievnams sākts celt 1137. gadā un bija Tronheimas arhibīskpijas pakļautībā. 1468. gadā Orkneju salas tika pievienotas Skotijas Karalistei, 1472. gadā, nodibinoties arhibīskapijai Skotijā, par Kērkvolas katedrāles mātes baznīcu kļuva  Sentendrūsas katedrāle. 20. gadsimta sākumā katedrāle tika restaurēta.


St_Magnus_Cathedral,_Kirkwall_-_front.jpg
St._Magnus_Cathedral_10.jpg
Journal_of_the_Royal_Society_of_Antiquaries_of_Ireland_(1899)_(14762030436).jpg
St Magnus Cathedral interior - geograph.org.uk - 1320924.jpg
Kirkwall-Kathedrale-38-2009-gje.jpg


## Ārējās saites
*