open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Colt 1911

***Colt 1911***, ***M1911*** jeb ***Automatic Pistol, Caliber .45, M1911*** (no  '.45 kalibra automātiskā pistole, *M1911*) ir ASV konstruēta pusautomātiska pistole. Tā šauj ar .45 ACP patronām. Pistoli konstruēja Džons Braunings, un tā bija standarta pistole ASV bruņotajos spēkos no 1911. līdz 1985. gadam. To arī mūsdienās vēl lieto dažas ASV bruņotās vienības.
## Ārējās saites
*Colt Model 1911 page on Sam Lisker's Colt Automatic Pistols site (coltautos.com)
*The M1911 Magazine FAQ
*The Thompson-LaGarde Cadaver Tests of 1904
*M1911 Pistols Organization main page, Detailed animated drawing of all operational parts and Syd's 1911 Notebook on M1911.org
Līdumnieku pagasts

**Līdumnieku pagasts** () ir viena no Ludzas novada administratīvajām teritorijām tā austrumos, Krievijas pierobežā, Ludzas un Zilupes starpupē. Robežojas ar sava novada Ciblas, Blontu un Briģu pagastiem. Pagasta centrs ir Līdumniekos.

## Daba
### Hidrogrāfija
#### Upes
Kurjanka, Rūbeža upe, Zilupe.

#### Ezeri
Daļkas ezers, Kurjanovas ezers, Ļebedinca ezers, Peiteļa ezers, Siņicas ezers, Zabolotjes ezers, Zilezers.

## Vēsture
1945. gadā Ciblas pagastā tika izveidota Līdumnieku ciema padome. 1956. gadā Līdumnieku ciemam pievienoja Jasencu ciemu. 1971. gadā Līdumnieku ciema Puškina kolhoza teritoriju pievienoja Krivandu ciemam, savukārt 1973. gadā visu Krivandu ciemu pievienoja Līdumnieku ciemam. 1990. gadā ciemu reorganizēja par pagastu. 2000. gadā Līdumnieku pagasts kopā ar Ciblas pagastu apvienojās Ciblas novadā. 2021. gadā Ciblas novadu iekļāva Ludzas novadā.

### Pieminekļi
* Peiteļu pilskalns (Purva saliņa)

## Iedzīvotāji
### Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSP datiem.

### Apdzīvotās vietas

## Saimniecība
### Transports

## Izglītība un kultūra
1920. gadā privātās telpās atvēra Brigu pagasta Krupišu 1. pakāpes latviešu pamatskolu, kurā 1927. gadā mācījās 34 skolēni, bet 1931. gadā – 46 skolēni. 
1934. gadā skolu pārveidoja par jauktu tautību 4-klasīgo skolu. 1950. gadā Krupīšu pamatskolu pievienoja Krivandas septiņgadīgajai skolai.

## Atsauces
Līdumnieku ciems

**Līdumnieku ciems** var būt:
* Ludzas novada Līdumnieku pagasta nosaukums no 1945. līdz 1990. gadam
* Daugavpils rajona Līdumnieku pagasta nosaukums no 1945. līdz 1990. gadam. 1998. gada 28.septembrī Līdumnieku pagasts tika apvienots ar Demenes pagastu, likvidējot Līdumnieku pagasta administratīvo teritoriju un nosakot Demenes pagasta administratīvo centru Demenes ciemā.
Karagājiens uz Kursu un Kuldīgas nodibināšana (1242)

[250px|thumb|[Livonijas konfederācijas karte XIII. gs. vidū. Livonijas ordeņa karaspēks iebruka Kurzemes vidienē un uzcēla atbalsta cietoksni Kuldīgā pie Ventas rumbas (kartē — *Goldingen*).]]

**1242. gada karagājiens uz Kursu un Kuldīgas nodibināšana** notika pēc Dānijas karaļa Valdemāra II un Romas pāvesta Gregorija IX nāves 1241. gadā, jo pirms tam abi pretojās Kurzemes pievienošanai Vācu ordeņa zemēm.

## Priekšvēsture
Pāvests Gregorijs IX, paklausot Kursas jaunkristīto lūgumam, 1232. gadā bija apstiprinājis sava legāta un Zemgales bīskapa Balduīna ar ķēniņu Lamekinu 1230. gada 28. decembrī noslēgto līgumu un nodrošināja kuršiem tajā paredzētās brīvības. Paklausot Bandavas, Vanemas un Ventavas jaunkristīto lūgumam, pāvests apstiprināja arī ar viņiem 1232. gada 17. janvārī noslēgto līgumu. 1234. gada septembrī pāvesta legāts Modenas Vilhelms iecēla dominikāņu mūku Engelbertu par pirmo Kurzemes bīskapu, bet 1236. vai 1237. gadā bīskaps tika nogalināts kuršu sacelšanās laikā, kas sekoja pēc Saules kaujas.

Pārkāpjot iepriekš slēgtos līgumus, pāvesta legāts Modēnas Vilhelms 1242. gada aprīlī deva atļauju Vācu ordenim celt pili vai pilsētu pie Ventas. Jaunais ordeņa mestrs Dītrihs fon Grīningens Rīgā sapulcināja karaspēku, kurā piedalījās ordeņa sabiedrotie leti un līvi, kā arī Tērbatas un Sāmsalas bīskapu un Dānijas karaļa vasaļu karadraudzes.

## Karagājiena apraksts
Karagājiens sākās Rīgas jūras līča krastā, kur karaspēka vienības sapulcējās zem saviem karogiem. Iebrucēji droši vien izvēlējās 1229. gada karagājiena maršrutu un izpostīja kuršu zemes gar Abavas tirdzniecības ceļu. Pēc kuršu karaspēka sakāves viņu vecākie sūtīja uz vācu karaspēka nometni sūtņus, kas piedāvāja atjaunot 1230. un 1232. gadā slēgtos miera līgumus. Tomēr šoreiz krustneši devās tālāk un pakalnā pie Ventas rumbas, netālu no kuršu Vec-Kuldīgas pilskalna uzbūvēja nocietinājumu, kuru dēvēja par "Jēzus pili". Cietoksnī nometināja bruņinieku garnizonu, kam bija jākalpo par tālāko uzbrukumu bāzi Kurzemē.

## Skatīt arī
* Livonijas krusta kari
Priāpuli

**Priāpuli** () ir savdabīgu brīvi dzīvojošu jūras tārpu tips ar sēdošu vai racēju dzīvesveidu. Priāpulu tipu veido nedaudzas ģintis un sugas. Fosilā veidā priāpuli zināmi jau no kembrija perioda.

## Morfoloģija
Ķermeņa garums no dažiem milimetriem līdz 20 cm. Ķermeņa priekšējā daļa — snuķītis — var ievilkties ķermenī ar īpašu muskuļu (retraktoru) palīdzību, vai arī ķermeņa dobuma šķidruma spiediena rezultātā izbīdīties uz āru. Snuķītis ir gareniski klāts ar sīku adatu un kāsīšu rindām. Sekundārā ķermeņa dobuma esamība tuvina priāpulus augstākajiem tārpveidīgajiem, no kuriem tie atšķiras ar to, ka priāpulu ķermenis nav posmots. Asinsrites sistēmas priāpuliem nav. Elpošana notiek caur ādu, vai arī ar aizmugurējo žaunu piedēkļu palīdzību. Nervu sistēma sastāv no pierīkles gredzena un vēdera stiegras. Izvadorgāni (protonefrīdiji) un dzimumorgāni (pāra gonādas) savienoti kopīgā uroģenitālā sistēmā.

## Ekoloģija
Dzīvo Ziemeļatlantijas, Arktikas un Antarktikas aukstajos ūdeņos (litorālē vai sublitorālē), bet ir sastopami okeānos (vairāku kilometru dziļumā) arī tropu joslā. Priāpuliem ir plēsīgs dzīvesveids. Tie ierokas jūras dibena dūņās, no kurienes medī sīkus tārpveidīgos (pārsvarā daudzsaru tārpus), bet var nomedīt arī holotūrijas, ofiūras un pat savas sugas pārstāvjus. Dzīvo samērā ilgi (vairākus gadus).

### Vairošanās un attīstība
Priāpuli ir šķirtdzimuma dzīvnieki. Ārējā apaugļošanās. Olas ir sīkas, taču satur diezgan daudz dzeltenuma. Radiālā drostalošanās priāpulus tuvina otrmutniekiem. Attīstība ar pārvēršanos. Priāpulu kāpuri klāti ar cietu čaulu un kāpura stadija var vilkties ap 2 gadus.

## Sistemātika
Priāpuliem ir zināmas ap 20 sugām un 6—7 ģintis.

Tips: Priapulida
:::: Ģints: †*[[Ancalagon]]*
:::: Ģints: †*[[Anningvermis]]*
:::: Ģints: †*[[Corynetis]]*
:::: Ģints: †*[[Ottoia]]*
: Klase: Priapulimorpha
:: Kārta: Priapulimorphida
::: Dzimta: Priapulidae
:::: Ģints: *[[Acanthopriapulus]]*
:::: Ģints: *[[Priapulopsis]]*
:::: Ģints: *[[Priapulus]]*
::: Dzimta: Tubiluchidae
:::: Ģints: *[[Meiopriapulus]]*
:::: Ģints: *[[Tubiluchus]]*
: Klase: Halicryptomorpha
:: Kārta: Halicryptomorphida
::: Dzimta: Halicryptidae
:::: Ģints: *[[Halicryptus]]*
: Klase: Seticoronaria
:: Kārta: Seticoronarida
::: Dzimta: Maccabeidae
:::: Ģints: *[[Maccabeus]]*

(†) — izmirušu organismu grupa.
Embūtes kauja (1244)

**Embūtes kauja** notika 1244. gadā pēc tam, kad Livonijas ordeņa Kuldīgas pils karadraudze 1243. gadā ieņēma Embūtes pilskalnu, kas atradās apmēram 50 km uz dienvidiem no Kuldīgas pie Ventas tirdzniecības ceļa uz Dienvidkursas zemēm. Lietuvas dižkunigaitis Mindaugs savāca lielu karaspēku, kurā pēc hronikas ziņām ietilpa līdz 30 000 karavīru, un caur Žemaitiju un Dienvidkursu devās pret Embūtes pilskalnu. Kāds ziņotājs brīdināja Kuldīgas garnizonu par lietuviešu karaspēka tuvošanos, tādēļ viņi sapulcināja savus kuršu vasaļus un 30 ordeņa brāļu vienība bruņnieka Berneka no Hārenes vadībā kopā ar 500 vīru stipro kuršu karaspēku devās uz Embūti.
            
Pie Embūtes pils tie mežā ierīkoja slēpni un vēroja lietuviešu uzbrukumu pilij ar aplenkuma iekārtām. Kad lietuvieši bija iekarsuši kaujā, vācu un kuršu jātnieku karaspēks pēkšņi strauji devās uzbrukumā no aizmugures. Lietuvieši metās bēgt un kaujā zaudēja vairāk kā 1500 kritušo. Livonijas ordenis esot zaudējis tikai četrus kritušos un nezināmu skaitu kuršu karotāju.

Embūtes kaujas apraksta iespaidā Rainis radījis traģēdiju "Indulis un Ārija" (1911).

## Skatīt arī
* Livonijas krusta kari
* Embūtes pilskalns
Jānis Gaigals

**Jānis Gaigals** (dzimis ) ir latviešu politiķis, bijušais Latvijas izglītības un zinātnes ministrs.

## Dzīvesgājums
Jānis Gaigals dzimis  Rīgā. Mācījās Rīgas 6. vidusskolā. 1979. gadā absolvēja studijas Igaunijas Valsts mākslas institūtā (*Eesti NSV Riiklik Kunstiinstituut, ERKI*) interjera un mēbeļu dizaina specialitātē. Strādāja par arhitektu interjeristu, vadošo konstruktoru, reklāmas biroja vadītāju. No 1989. gada bija Rīgas Amatniecības vidusskolas direktors, valsts ministrs, ministra padomnieks.

Trīs reizes bija Izglītības un zinātnes ministrs no partijas Latvijas Ceļš — Māra Gaiļa, Guntara Krasta un Viļa Krištopana valdībās. Ievēlēts 7. Saeimā no LC saraksta.

Līdz 2021. gadam bija Izglītības un zinātnes ministrijas Profesionālās izglītības un vispārējās izglītības departamenta direktors.
Čhve Toksins

**Čhve Toksins** (, * 1914. 17. septembris - † 1989. gada 14. novembris, Phenjanā) - korejiešu militārpersona, diplomāts, garīdznieks, reliģisks domātājs.

## Biogrāfija

Augstāko militāro izglītību guvis pirms II Pasaules kara Ķīnā, Vampoa (*Whampoa*), studējis Japānā. Brīvi pārvaldīja ķīniešu, japāņu, vācu un angļu valodas. Pēc kara turpinājis izglītoties ASV militārajās mācību iestādēs Firtrilejā (*Fort Riley*) un kājnieku karaskolā Fortbeningā (*US Infantry School at Fort Benning*). Karjeru turpināja Dienvidkorejas bruņotajos spēkos, sasniedzot ģenerāļa dienesta pakāpi. Korejas kara laikā 11. kājnieku divizijas (*11th ROKA Division*) komandieris.

Precējies ar Rju Mijunu (*Ryu Mi-Yong*), ģimenē trīs meitas un divi dēli.

Beidzoties karadarbībai, pārgāja diplomātiskajā dienestā, kļūstot par militāro atašeju Japānā, vēlāk par vēstnieku Dienvidvjetnamā. Dienvidkorejas ārlietu ministrs laikā no 1961. līdz 1963. gadam. Vēstnieks Vācijas Federatīvajā Republikā laikā no 1963. līdz 1967. gadam.

60. gadu otrajā pusē izvirzījās par čondogjo (*Cheondogyo*) reliģiskās denominācijas līderi.

1977. gadā reliģisko vajāšanu dēļ Dienvidkorejā viņš emigrēja uz ASV, kur lūdza politisko patvērumu. 1984. gadā pirmo reizi ieradās Ziemeļkorejā, kura uz viņu atstāja tādu iespaidu, ka 1986. gadā ģimene (divas meitas un viens dēls palika) pārcēlās uz dzīvi turp.

Bija Ziemeļkorejas *Tēvzemes mierīgas atkalapvienošanos komitejas* priekšsēdētāja vietnieks un *Korejas reliģijas lietu padomes* priekšsēdētājs. Sarakstījis grāmatu "Nācija un es", kurā skaidro savu pasaules redzējumu un to, kāpēc zinot dzīvi gan kapitālismā, gan sociālismā, izvēlējies pēdējo.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Choi Duk Shin, 75, Ex-South Korean Envoy. // The New York Times, November 19, 1989
* Чо Док Син. Социальные аспекты Северной Кореи. // Нация и я.
* Чо Док Син. Здесь нет «профессиональных развлекателей». // Нация и я.
* Чо Док Син. Налоговый вопрос. // Нация и я.
Rīss

**Rīss** var būt:

* uzvārds:
** Ādams Rīss (*Adam Riess*) — amerikāņu astrofiziķis (dzimis 1969. gadā);
** Bjarne Rīss (*Bjarne Riis*) — Dānijas riteņbraucējs un menedžeris (dzimis 1964. gadā);
** Metjū Rīss (*Matthew Rhys*) — Velsas aktieris (dzimis 1974. gadā);

* rīsi — graudzāļu dzimtas augi.
Jaundienvidvelsa

**Jaundienvidvelsa** () ir Austrālijas visapdzīvotākais štats. Tā atrodas Austrālijas dienvidaustrumos un robežojas dienvidos ar Viktoriju, rietumos ar Dienvidaustrāliju un ziemeļos ar Kvīnslendu. Štats tika izveidots 1788. gadā un sākotnēji tajā tika iekļautas plašākas teritorijas no Austrālijas nekā mūsdienās. Tolaik Jaundienvidvelsas pakļautībā atradās arī Tasmanija, Lorda Hava sala un Norfolkas Sala.

Kad briti 1840. gadā anektēja Jaunzēlandi, tad arī to pievienoja Jaundienvidvelsai. 19. gadsimtā Jaunvdienvidvelsa tika sadalīta sīkāk un tai palika teritorijas, kuras arī mūsdienās ir pakļautas šim štatam.

Jaundienvidvelsas galvaspilsēta ir Sidneja.

## Ārējās saites
"Dienvidparks" sēriju uzskaitījums

right|184x184px
**"[[Dienvidparks]]"** () ir amerikāņu animēta situāciju komēdija, kuru izveidojuši Mets Stouns un Trejs Pārkers televīzijas kanāla *[[Comedy Central]]* vajadzībām. Šajā televīzijā "Dienvidparks" pirmo reizi uz ekrāniem tika izrādīts 1997. gadā. Tajā tiek stāstīts par četriem zēniem un viņu draugiem un paziņām, kuri visi dzīvo mazpilsētā ar nosaukumu Dienvidparks, Kolorādo štatā.

2021. gada 5. augustā *Comedy Central* izsludināja, ka Pārkers un Stouns ir parakstījuši 900 miljonus ASV dolāru vērtu līgumu, lai seriālu pagarinātu līdz 30 sezonām (līdz 2027. gadam). Līgums paredzēja izveidot arī 14 specizlaidumus straumēšanai *[[Paramount+]]* servisā, bet 2025. gadā līgums tikai mainīts un seriāls atgriezās ierastajā 10 sēriju sezonas formātā.

Latvijā šis seriāls ticis pārraidīts TV3, TV6 televīzijas kanālos.

__NOTOC__
;Sezonas
: Pilotsērijas
: 1
: 2
: Filma
: 3
: 4
: 5
: 6
: 7
: 8
: 9
: 10
: 11
: 12
: 13
: 14
: 15
: 16
: 17
: 18
: 19
: 20
: 21
: 22
: 23
: 24
: 25
: 26
: 27
* Atsauces


## Sezonas


## Sērijas
### Pilotsērijas

### Pirmā sezona

### Otrā sezona

### Pilnmetrāžas filma

### Trešā sezona

### Ceturtā sezona

### Piektā sezona

### Sestā sezona

### Septītā sezona

### Astotā sezona

### Devītā sezona

### Desmitā sezona

### Vienpadsmitā sezona

### Divpadsmitā sezona

### Trīspadsmitā sezona

### Četrpadsmitā sezona

### Piecpadsmitā sezona

### Sešpadsmitā sezona

### Septiņpadsmitā sezona

### Astoņpadsmitā sezona

### Deviņpadsmitā sezona

### Divdesmitā sezona

### Divdesmit pirmā sezona

### Divdesmit otrā sezona

### Divdesmit trešā sezona

### Divdesmit ceturtā sezona

### Divdesmit piektā sezona

### Divdesmit sestā sezona

### Divdesmit septītā sezona

## Atsauces
Blontu pagasts

**Blontu pagasts** () ir viena no Ludzas novada administratīvajām teritorijām tā vidienē, Ludzas upes kreisajā krastā. Robežojas ar sava novada Līdumnieku, Ciblas, Zvirgzdenes, Pušmucovas, Mērdzenes un Goliševas pagastiem. Pagasta centrs ir Blontos.

## Daba
Blontu pagasta teritorija atrodas Mudavas zemienes Zilupes līdzenumā, Latgales augstienes Burzavas pauguraines austrumu malas atzarojumos un Rēzeknes pazeminājumā. Pie Būbiniem un Kucevkas atrodas augstākie pauguri (166,2 m, 163,8 m virs jūras līmeņa), bet pagasta zemākā vieta ir Kreiču purvā – 106,8 m virs jūras līmeņa. Trešdaļu teritorijas aizņem meži, lielākais ir Dubrovkas meža masīvs pagasta austrumu daļā. Pagasta ziemeļu daļā atrodas Kreiču purvs, tā platība ir 3830 ha. Krietni mazāki ir  Zuju, Kreņevas, Spirku un Vonogu purvi.

### Reljefa formas
Greizie kalni

### Hidrogrāfija
#### Ūdensteces
Čodarānu upe, Ludza, Rūbežneica, Silagaiļu upīte.

#### Ūdenstilpes
Blaževiču dzirnavezers, Blontu dīķi, Rojevkas ezers.

#### Purvi
Degļovas pūrs, Kreiču pūrs, Trukšānu pūrs.

### Dabas aizsardzība
Pagasta teritorijā atrodas daļa no dabas lieguma Kreiču purvs.

## Vēsture
1945. gadā Mērdzenes pagastā izveidota Blontu ciema padome. Blontos bija Kirova kolhoza, bet Degļevā kolhoza “Krasnoje znamja” centrs.
1954. gadā Blontu ciemam pievienoja likvidēto Degļevas ciemu. 1979. gadā daļu Blontu ciema teritorijas pievienoja Goliševas un Zvirgzdenes ciemiem. 1990. gadā ciems tika reorganizēts par pagastu. 2009. gadā pagastu kā administratīvo teritoriju iekļāva Ciblas novadā. 2021. gadā Ciblas novadu iekļāva Ludzas novadā.

### Pieminekļi
* Blontu viduslaiku kapsēta
* Čenčevas senkapi

## Iedzīvotāji
### Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSP datiem.

### Apdzīvotās vietas
Pagasta centrs atrodas Blontu ciemā, mazākas apdzīvotas vietas ir Būbini, Cabuli, Čodorāni, Degļova, Dubrovka, Gutki, Jakuči, Ierzeļova, Kreiči, Lielā Medišova, Ļustiki, Mazā Medišova, Morozovka, Ožorgi, Plaudiši, Pureņi, Silagaiļi, Skradeļi, Škinči, Vonogi.

## Saimniecība
### Transports

## Izglītība un kultūra

## Atsauces
Kurzemes futbola čempionāts

**Kurzemes futbola čempionāts** bija viens no Latvijas futbola 2. līgas reģionālajiem čempionātiem. 2017. gadā tas tika apvienots ar Zemgales futbola čempionātu, izveidojot Kurzemes/Zemgales futbola čempionātu.

## Uzvarētāji
* 2014 — FC Nikers/Kuldīgas NSS
* 2015 — SK Babīte
* 2016 — Grobiņas SC

## Ārējās saites
* Latvijas Futbola federācija
Kurzemes futbola čempionāts 2009

**Kurzemes futbola čempionāta 2009. gada sezonā** piedalījās tikai divas komandas - COLDGEL/Varavīksne un FK Kuldīga, kuras divās savstarpējās spēlēs izspēlēja Kurzemes čempiona titulu un ceļazīmi uz 2. līgas finālsacensībām.

Par čempioniem kļuva COLDGEL/Varavīksne (Liepāja) uzvarot pārspēlēs ar rezultātu **5—3**.

## Spēļu rezultāti

## Rezultatīvākie spēlētāji

## Ārējās saites
* Latvijas Futbola federācija
Lietuviešu karagājiens uz Kursu (1245)

** 1245. gada lietuviešu karagājiens uz Kursu** notika apmēram gadu pēc Embūtes kaujas, un tajā piedalījās ap 5000 lietuviešu karavīru. Nonākuši Kursā, tie kādā ielejā izveidoja apmetni un viņu labieši sapulcējās uz kara apspriedi. Daudz mazāks skaits Livonijas ordeņa brāļu, vācu krustnešu un to kuršu sabiedroto izlēma negaidīti uzbrukt lietuviešu karaspēka vadoņu sapulcei. Bruņinieki ar zirgiem pēkšņi uzbruka labiešiem, un kurši nogalināja tos, kas stājās pretī uzbrucējiem. Kaujā krita puse no lietuviešiem, bet neviens no ordeņa brāļiem. Uzvarēto zirgi un ieroči tika sadalīti starp vāciešiem un kuršiem.

Kaujas vieta hronikā nav norādīta, bet pēc Atskaņu hronikas teksta "Tad vienu gadu atteicās uz Embūti tas ceļā doties; to varu teikt jums nešauboties" var noprast, ka karagājiens bija atkal vērsts pret Embūtes zemi, kas atradās Livonijas ordeņa un Lietuvas dižkunigaiša Mindauga teritoriālo interešu sadures zonā.

## Atsauce

## Skatīt arī
* Livonijas krusta kari
Saliņš

**Saliņš** (sieviešu dzimtē Saliņa) ir latviešu cilmes uzvārds, kas radies no vārda „sala” vai „sals” pamazināmās formas. Cilvēki ar šo uzvārdu:

* Ansis Saliņš (1983) — latviešu lauksaimnieks un politiķis;
* Eduards Saliņš (1894—1938) — latviešu strēlnieks, padomju valsts drošības iestāžu darbinieks;
* Gunars Saliņš (1924—2010) — latviešu trimdas dzejnieks.

## Skatīt arī
* Sala
Stens Maršs

**Stens Maršs** ir viens no animācijas seriāla Dienvidparks galvenajiem varoņiem. Viņu ir ierunājis Trejs Pārkers. Stens kopā ar Kailu Broflovski, Keniju Makormiku un Ēriku Kartmenu veido seriāla galveno četrotni.

Stens ir parasts trešklasnieks (sākot ar ceturto sezonu ceturtklasnieks), kurš dzīvo mazpilsētā Dienvidparks, kas atrodas Kolorādo štatā.
Melnā saule

**Melnā saule** ir apgāda "Grāmatu draugs" 1967. gadā Bruklinā izdots Gunara Saliņa otrais dzejoļu krājums

## Tapšana

"Melno sauli" no debijas krājuma "Miglas krogs un citi dzejoļi" šķir 10 gadu pārtraukums — šajā laikā miris Saliņa domubiedrs dzejnieks Linards Tauns, retākas kļuvušas grupējuma "Elles ķēķis" bohēmiskās tikšanās. Šī krājuma dzejoļos izskan drūmums un pesimisms par latviešu trimdas dzīvi, tās radošo apsīkumu. Taču citi dzejoļi ir krāšņas, fantasmagoriskas vīzijas ("Kādā izrādē"), kur autora fantāzija sapludina dažādus laikus un notikumus.

## Ietekme

"Melnā saule" nostiprināja Saliņa dzejnieka reputāciju. Kritiķis Jānis Rudzītis rakstīja, ka Saliņš ir "majestāte starp savas paaudzes dzejniekiem". 1968. gadā grāmatai tika piešķirta PBLA Kultūras fonda balva.

Krājums pārpublicēts Latvijā 2006. gadā, Saliņa Rakstu 1. sējumā.
Satikšanās

**Satikšanās** ir Gunara Saliņa trešais dzejoļu krājums. Izdevis apgāds "Grāmatu Draugs" Bruklinā (Ņujorkā), ASV, 1979. gadā.

## Tapšana
Krājumā apkopoti gan 60. gadu beigās tapušie dzejoļi ("Puisis stiprinieks", "Kāda trimdas dzejnieka stāsts"), gan arī 70. gados sarakstītie darbi. Nozīmīgs impulss ir 1976. gada ceļojums uz Latviju — pirmais pēc došanās bēgļu gaitās 1944. gadā. Šī apciemojuma iespaidā tapuši daudzi grāmatas dzejoļi.

## Ietekme
Krājums gūst cildinošas atsauksmes trimdas presē, tam 1980. gadā tiek piešķirta PBLA Kultūras fonda balva, bet 1982. gadā — Zinaīdas Lazdas fonda balva. Krājums pārpublicēts Latvijā 2006. gadā, Rakstu 1. sējumā.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Jāņa Andrupa recenzija "Ticības atjaunošana"
Miglas krogs un citi dzejoļi

**Miglas krogs un citi dzejoļi** ir Gunara Saliņa pirmais dzejoļu krājums. To izdevis apgāds "Grāmatu Draugs" Bruklinā (Ņujorkā, ASV), 1957. gadā. 

## Tapšana

Krājumā apkopoti galvenokārt 50. gadu vidū ASV sarakstītie dzejoļi, kuros Saliņš tiecās savienot latviešu dzejai tradicionālos motīvus, Aleksandra Čaka un Erika Ādamsona ietekmes ar Ņujorkā gūtajiem lielpilsētas iespaidiem (piemēram, tituldzejolī "Miglas krogs"). Krājumā ir vieta arī spilgtai mīlestības lirikai ("Ielās bij vētra", "Biklā"), kā arī atmiņām par bērnības un jaunības gadiem Latvijā ("Iemīlēšanās"). 

## Ietekmes

Krājums ievadīja jaunas dzejnieku paaudzes ienākšanu trimdas latviešu dzejā - tam drīz vien sekoja arī Linarda Tauna, Jāņa Krēsliņa (seniora) un Olafa Stumbra pirmās grāmatas. Latvijā krājums pārpublicēts 2006. gadā, Saliņa Rakstu 1. sējumā.
Rīgas futbola čempionāts 2009

**Rīgas futbola čempionāta 2009. gada sezonā** piedalījās 8 komandas, kas aizvada divu riņķu turnīru. Par čempioniem kļuva RFS/Flaminko.

## Turnīra tabula

**Sp** = Aizvadītās spēles; **U** = Uzvaras; **N** = Neizšķirti; **Z** = Zaudējumi; **+** = Gūtie vārti; **-** = Zaudētie vārti; **V** = Vārtu starpība; **Pkt** = Punkti

## Ārējās saites
* Latvijas Futbola federācija
Jidišs

**Jidišs** (ייִדיש, *yidish*, /ˈjidiʃ/) ir ģermāņu saimes ebreju valoda. 20. gadsimta sākumā šajā valodā runāja 11 miljoni ebreju. Jidišs vēsturiski ir bijusi aškenazu valoda.

Lai gan lielākā daļa Izraēlas aškenazu ebreju jau runā ivritā, dažu tradicionālo reliģisko kopienu locekļi savā starpā sazinās galvenokārt jidišā. Tā kā jidiša lietojums turpina samazināties, tā runātāji kļūst arvien vecāki, un tā pārmantošana no paaudzes paaudzē ir pārtraukta, UNESCO ir iekļāvusi jidišu apdraudēto valodu sarakstā.

## Vēsture
[left|thumb|[Amerikas Savienotās Valstis|Amerikas Pirmā pasaules kara laika plakāts jidišā: "*Pārtika uzvarēs karu — Jūs ieradāties šeit, meklējot brīvību, tagad jums jāpalīdz to saglabāt. Mums jāapgādā sabiedrotie ar kviešiem — nekas nedrīkst iet zudumā*". Krāsaina litogrāfija, 1917. gads]]
Jidišs radies Centrāleiropā un Austrumeiropā 10.–14. gadsimtā uz vācu valodas dialektu (augšģermāņu) bāzes ar plašiem aizguvumiem no ivrita un aramiešu valodām (līdz 15–20% leksikas) un (austrumu atzarā) slāvu valodām (dialektos līdz 15%), bet vēlāk arī no mūsdienu vācu valodas. 

Pēc Pirmā pasaules kara vairākās valstīs (īpaši Polijā) ebreju izglītības autonomija veicināja formālās izglītības palielināšanos jidišā un 1925. gadā tika dibināts Jidiša zinātniskais institūts (YIVO). Viļņā notika debates par to, kurai valodai — ivritam vai jidišam vajadzētu būt primārai. Īpaši pēc Oktobra revolūcijas Krievijā, jidišs kļuva par nozīmīgu Austrumeiropas valodu. Tās bagātā literatūra tika izdota plašāk nekā jebkad agrāk, uzplauka jidiša teātris un kino, un uz kādu laiku tā ieguva vienas no oficiālajām valodām statusu īslaicīgajā Galīcijas Padomju Sociālistiskajā Republikā, kādu laiku tā tika lietota kā viena no četrām oficiālajām valodām BPSR kopā ar baltkrievu, krievu un poļu valodām.

20. gadsimtā jidišs būtiski mainījās. Kad 19. gadsimta beigās un 20. gadsimta sākumā aizvien vairāk jidiš valodā runājošo pārcēlās no slāviski runājošajiem Austrumiem uz Rietumeiropu un Ameriku, viņi tik ātri atteicās no slāvu valodas vārdu krājuma, ka tā laika ievērojamākie ebreju rakstnieki, kas joprojām dzīvoja slāviski runājošajās valstīs, pārskatīja savu darbu drukātos izdevumus, lai no tiem izņemtu novecojušos un "nevajadzīgos" slāvismus. Izraēlā lietotā leksika pārņēma daudzus mūsdienu ebreju valodas vārdus, un līdzīgs, bet mazāks angļu valodas komponenta pieaugums jidiša valodā bija vērojams arī Amerikas Savienotajās Valstīs un, mazākā mērā, Apvienotajā Karalistē. Tas ir radījis zināmas grūtības saziņā starp jidiša runājošajiem no Izraēlas un citām valstīm.

Otrais pasaules karš (tostarp un galvenokārt holokausts), ebreju asimilācija Rietumos un PSRS, tostarp ebreju skolu slēgšana, un centieni strauji ieviest ivritu Izraēlā — visi šie faktori izraisīja gandrīz vispārēju jidiša kultūras dzīves izzušanu un strauju tā ikdienas lietošanas samazināšanos.

## Skatīt vēl

* Stereotipi par ebrejiem

## Atsauces
Amerikas ūdri

Amerikas ūdri (*Lontra*) ir viena no sermuļu dzimtas (*Mustelidae*) ģintīm, kas apvieno 4 mūsdienās dzīvojošas sugas. 

Amerikas ūdri ir attīstījušies no Eirāzijas ūdriem. Eirāzijas ūdri dzīvoja Eirāzijas kontinentā jau pliocēnā. Eirāzijas ūdru aizvēsturiskā suga *Lutra licenti*, kas dzīvoja pleistocēnā mūsdienu Ķīnas teritorijā, pirms 1,7 miljoniem gadu migrēja uz Ziemeļameriku. No šīs aizvēsturiskās sugas attīstījās visas 4 mūsdienās dzīvojošās ūdru sugas Amerikā, kā arī daudzas citas aizvēsturiskas sugas, kas mūsdienās ir izmirušas.

Amerikas ūdri kādreiz tika iedalīti Eirāzijas ūdru ģintī (*Lutra*), tomēr DNS pētījumi ir likuši tos izdalīt atsevišķā ģintī. Daudzos informācijas avotos visas četras Amerikas ūdru sugas joprojām ir iedalītas Eirāzijas ūdru ģintī.

## Izskats
Amerikas ūdriem tāpat kā citiem ūdriem ir raksturīgs slaids, garš, cilindrisks ķermenis ar īsām kājām. Tiem ir plata, noapaļota galva, mazas austiņas un tie spēj nāsis noslēgt, atrodoties zem ūdens. Visi Amerikas ūdri ir tumši brūni, un to pavēderes un pazodes ir gaišākas kā muguras. Kājām ir peldplēves, un to nagi ir asi. Mātītēm ir 4 piena dziedzeri. Priekškājas ir īsākas kā pakaļkājas, kas ļauj attīstīt ievērojamu ātrumu peldot. Kad ūdrs peld lēni, tas airējas ar visām 4 pleznotajām kājām. Kad ūdrs nirst vai peld ātri, priekškājas tiek cieši piespiestas pie ķermeņa, bet pakaļkājas kopīgi ar spēcīgu astes propellerveida kustību stumj ūdri cauri ūdenim.

Mazākais no visiem Amerikas ūdriem ir jūrasūdrs, kas nepārsniedz 1 metra garumu, un to svars ir apmēram 5 kg. Lielākais ir Ziemeļamerikas upesūdrs, kura ķermeņa garums var sasniegt 1,07 m un svars 14 kg.

## Sistemātika
**Amerikas ūdru ģints** (*Lontra*)
* Dienvidu upesūdrs (*Lontra provocax*)
* Garastes upesūdrs (*Lontra longicaudis*)
* Jūrasūdrs (*Lontra felina*)
* Ziemeļamerikas upesūdrs (*Lontra canadensis*)

## Atsauces
Karagājiens uz Nalseni (1245)

**1245. gada karagājiens uz Nalseni** notika ap 1245. gadu pēc tam, kad no Aizkraukles pils pārvaldīto sēļu zemju pierobežā, kur *dzīvo kristīgie visgarām*, esošo zemju valdnieki brāļi Tūšis, Miļģerīns un Ģiņģeiķis pieņēma kristietību un noslēdza militāru savienību ar Livonijas ordeņa mestru Dītrihu no Grīningenas. Savienība bija vērsta pret Nalsenes vietvaldi Lengvīnu, kuram viņa radinieks Lietuvas dižkunigaitis Mindaugs bija pavēlējis pakļaut šos novadus. Ordeņa mestrs apsolīja jaunkristītajiem savu draudzību, bagātību, godu, mantu, labu atalgojumu un aizsardzību, lai tiem "laba dzīve sākas". Atgriezušies savā zemē, viņi slepus ielavījās Lengevīna zemē un to nolaupīja izjādes laikā. Uz muguras sasietām rokām Lengevīns tika aizvests uz Miļģerīna zemi. Tad Tūšis, Miļģerīns un Ģiņģeiķis kopā ar savām karadraudzēm, ģimenēm, lopiem un iedzīvi devās uz Aizkraukles novadu, kur mežā izveidoja apmetni. Paši brāļi Tūšis, Miļģerīns un Ģiņģeiķis jāja pie ordeņa mestra, kurš tiem lika atvest gūstekni uz Rīgu. Kad viņi to bija izdarījuši, ordeņa mestrs "deva tiem ar grāmatu ļaudis, zemi, mantību", proti, tie kļuva par viņa vasaļiem. 

Ordeņa mestrs Dītrihs no Grīningenas izlēma doties karagājienā uz Nalseni. Viņa karavīriem pie Daugavas piepulcējās Dānijas karaļa vasaļi no Rēveles, leti, līvi, kā arī jauniegūtie sēļu (leišu) vasaļi. Pārcēlušies Daugavas kreisajā krastā, un izgājuši caur purviem, mežiem un upēm, iebrucēji nopostīja vairākas zemes. Daļa karaspēka Ģiņģeiķa vadībā ieņēma Lengevīna pili un ar kara laupījumu un par ķīlniekiem sagūtītajām sievām, viņu bērniem, zirgiem, govīm un teļiem jāja atpakaļ uz Rīgu. Atceļā viņiem purvainā apvidū uzbruka lietuviešu karaspēks, bet tika sakauts. Kaujā krita Lengevīna brālis.

Gūstā saņemtais Lengevīns, par sakāvi uzzinājis, Rīgā mēģināja pakārties, bet to nepieļāva ordeņa apsardze. 

[thumb|300px|Lietuviešu zemes XIII. gadsimta vidū. Ar tumšāku krāsu apzīmētas vēlākajam Lietuvas karalim [Mindaugs|Mindaugam pakļautās teritorijas, bet ar gaišāku krāsu - zemes, uz kurām notika lietuviešu cilšu karagājieni. Uz ziemeļiem no Lietuvas atradās sēļu zemes, kurās valdīja brāļi Tūšis, Miļģerīns un Ģiņģeiķis.]]

## Skatīt arī
* Livonijas krusta kari
* Mindauga dzimta

## Atsauces
Karagājiens uz Nalseni

**Karagājiens uz Nalseni** var būt:
* Karagājiens uz Nalseni (1235) - Livonijas krusta karu karagājiens 1235. gadā vai 1236. gada sākumā uz Nalsenes zemi pēc Zobenbrāļu mestra Folkvīna aicinājuma;
* Karagājiens uz Nalseni (1245) - Livonijas krusta karu 1245. gada karagājiens Livonijas ordeņa mestra Dītriha no Grīningenas vadībā. 
* Karagājiens uz Nalseni un Lietuvu (1250) - Livonijas krusta karu 1250. gada karagājiens Livonijas ordeņa mestra Andreasa no Felves vadībā. 

## Skatīt arī
* Nalsene
Kvīnslenda

**Kvīnslenda** ( — ‘Karalienes zeme’) ir viens no Austrālijas štatiem, kurš atrodas valsts ziemeļaustrumos. Kvīnslenda rietumos robežojas ar Ziemeļu teritoriju, dienvidrietumos ar Dienvidaustrāliju, bet dienvidos ar Jaundienvidvelsu. Austrumos Kvīnslendu apskalo Koraļļu jūra un Klusais okeāns. Kvīnslenda ir Austrālijas otrs lielākais štats pēc Rietumaustrālijas un trešais apdzīvotākais pēc Jaundienvidvelsas un Viktorijas. Lielākās pilsētas ir Brisbena (štata galvaspilsēta), Goldkosta, Ipsviča, Logana, Redklifa, Tuvumba, Vorvika, Bandaberga.

## Ārējās saites
2. gadsimts p.m.ē.

thumb|300px|Pasaules karte 200. gadā p.m.ē.
thumb|300px|Pasaules karte 100. gadā p.m.ē.

**2. gadsimts p.m.ē.** ir gadsimts, kas sākās 199. gadā p.m.ē. un beidzās 100. gadā p.m.ē. 

Šis gadsimts uzskatāms par daļu no Antīkā laikmeta, tomēr atkarībā no apskatāmā reģiona, šī gadsimta apzīmēšanai var izmantot arī citus terminus. Vidusjūras austrumu reģionā šo gadsimtu apzīmē kā hellēnisma periodu.

## Pārskats
Romas Republika turpināja paplašināties kaimiņu teritorijās, pievienojot Grieķiju un Ziemeļāfrikas krastu, pilnībā izpostot Kartāgas pilsētu. Romas ietekme bija jūtama Tuvajos Austrumos. Senajā Indijā valdīja Maurju impērija.

## Notikumi
* 195. gadā p.m.ē. 14. marts : Romā novēroja Saules aptumsumu.
* 168. gadā p.m.ē. 21. jūnijs : Romā novēroja Mēness aptumsumu.
* 148. gadā p.m.ē. Roma iekaroja Maķedoniju.
* 146. gadā p.m.ē.
** Trešais pūniešu karš. Roma sagrāva un nodedzināja Kartāgas pilsētu.
** Roma iekaroja Korintu.

## Gadsimta celtnes


Via Tecta acropolis Pergamum 487 detail.jpg|Pergamas akropole
Macellum of Pompeii (5027).jpg|Pompeju tirgus (*macellum*)
Theatre at Pompeii.JPG|Pompeju teātris
Beja tours 03.JPG|Bedžas cietoksnis Tunisijā


## Nozīmīgas personas

* Rodas Apollonijs — sengrieķu dzejnieks.
* Jūda Makabejs — Matatija trešais dēls.
* Lūcijs Kornēlijs Sulla — Romas kara vadonis.
* Simacjaņs — vēsturnieks, rakstnieks, astronoms Haņ impērijā.

## Izgudrojumi un atklājumi
* Papīrs (Ķīna)
* Zīda ceļš starp Āziju un Eiropu.
1186. gads

**1186**. ()

## Notikumi
* Brēmenes arhibīskaps Hartvigs II iesvēta Meinardu par Ikšķiles bīskapu.
* Gaznevīdu impērija beidza savu pastāvēšanu.

## Dzimuši

* datums nezināms — Ugedejs (*Өгэдэй*), mongoļu lielhans (miris 1241.)
1198. gads

**1198**. ()

## Notikumi
* Vasarā kaujas laikā ar lībiešiem Ikšķiles bīskapu Bertoldu nogalina.

### Janvāris
* 8. janvāris — par Romas pāvestu kļuva Inocents III.

## Miruši
* Bertolds, otrais Ikšķiles bīskaps
* 8. janvāris — Celestīns III (*Caelestinus II*I), Romas pāvests (dzimis ap 1106.)
* 27. novembris — Sicīlijas Konstance (*Costanza d'Altavilla*), Sicīlijas karaliene (dzimusi 1154.)
* 10. decembris — Ibn Rušds, arābu filozofs un zinātnieks (dzimis 1126.)
Ronijs Hodels

**Ronijs Hodels** (, dzimis  Horvā, Lucernā) ir bijušais Šveices futbola aizsargs, kurš 2009. gada sezonā spēlēja FK Ventspils.

## Spēlētāja karjera
Karjeru viņš uzsāka 2000. gadā vietējā klubā FC Lucerne, bet 2005. gadā pārcēlās uz BSC Young Boys. Tur viņš pavadīja 2 gadus, līdz 2006./2007. gada sezonas beigās pārgāja uz FC Basel. Viņš tiek uzskatīts par vienu no labākajiem Šveices kreisās malas pussargiem, lai arī nacionālajā izlasē nav spēlējis. Viņš bija Šveices futbola izlases kandidātos 2006. gada Pasaules kausam, bet galīgajā sastāvā netika iekļauts, jo priekšroka tika dota viņa konkurentiem Kristofam Spiheram un Ludovikam Maņinam.

Hodels aizvadījis 4 spēles Šveices U21 izlasē.

2009. gada 18. jūnijā Bāzeles kluba jaunais treneris Torstens Finks nolēma nepagarināt ar viņu līgumu. Drīz pēc tam viņš pievienojās FK Ventspils, kuri bija kvalificējušies UEFA Eiropas līgai.

2010. gada februārī viņš pameta Ventspils klubu, cerot parakstīt līgumu ar *[[Servette FC]]*, tomēr medicīniskajās pārbaudēs atklājās nopietnas problēmas ar ceļgalu un spēlētājam nācās beigt karjeru.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Profils FC Basel 
* Profils Šveices futbola līgas lapā
Salas ezers

**Salas ezers** var būt:
* Salas ezers (Baznīcezers) - ezers Madonas austrumos
* Salas ezers - ezers Indrānu pagasta dienvidos
* Salas ezers - ezers Lēdurgas pagastā, Zaltes purvā
* Salas ezers - ezers Līgatnes pagastā, Sudas purvā

## Skatīt arī
* Liepsalas ezers
* Siksalas ezers
Gaigals

**Gaigals** (sieviešu dzimtē Gaigale) ir latviešu cilmes uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:

* Jānis Gaigals (1956) — politiķis;
* Laimons Gaigals (1922—1990) — dokumentālo filmu režisors un kinooperators;
* Roberts Gaigals (1913—1982) — virsnieks.
Kvadrātkods

thumb|180px|Kvadrātkods ar saiti uz http://www.lv.m.wikipedia.org

**Kvadrātkods** jeb **QR kods** () ir divdimensiju kods, ko 1994. gadā radīja Japānas korporācija *[[Denso Wave]]*. "QR" ir abreviatūra no vārdiem "ātra atbilde" (), jo tā radītājs bija paredzējis kodu un tā saturu atkodēt īsā laika brīdī.

QR kodi ir populāri Japānā, kur tie ir populārākie no divdimensiju kodiem. Vairums mūsdienu viedtālruņu spēj šos kodus nolasīt ar iebūvēto fotokameru un speciālu programmatūru.

## Vēsture
QR kodu 1994. gadā izgudroja Japānas uzņēmums *[[Denso Wave]]*, kas ir daļa no Toyota grupas. Tas sākotnēji tika radīts, lai uzlabotu ražošanas procesu un nodrošinātu ātru un efektīvu datu piekļuvi. Automobiļu rūpnīcās QR kodus izmantoja detaļu izsekošanai un pārvaldībai ražošanas līnijās. Atšķirībā no svītrkoda, QR kods varēja saturēt datus gan horizontāli, gan vertikāli (2D formātā). Tas ļāva tajā ievietot daudz vairāk informācijas, piemēram, tekstu, URL saites vai pat attēlus. Kompānija pieņēma lēmumu nepatentēt QR koda tehnoloģiju, ļaujot to brīvi izmantot un pielāgot visā pasaulē. Tas veicināja QR koda plašo izplatību dažādās nozarēs, piemēram, tirdzniecībā, loģistikā un mārketingā.

COVID-19 pandēmijas laikā QR kodu popularitāte pieauga vēl vairāk, jo tas piedāvāja bezkontakta risinājumus: ēdienkartes restorānos, reģistrācijas formas un maksājumus.

## Licence
Kvadrātkods ir atvērts formāts, tā specifikācija ir brīvi pieejama izmantošanai un tā īpašnieks ir apsolījis neizmantot patenta tiesības. Pats termins *QR Code* ir reģistrēta preču zīme, kas pieder *Denso Wave Incorporated*.

## Atsauces
.fi

**.fi** ir Somijas Interneta augstākā līmeņa domēns (ccTLD).
Šo domēnu pārvalda FICORA, Somijas Telekomunikāciju regulators.


 Somijas Unix lietotāju grupa no Tamperes nosūtīja pieteikumu domēna .fi reģistrēšanai. Pieteikums tika pieņemts un domēna administrācija tika nodota Tamperes Tehniskai universitātei. Vēlāk administrācija tika nodota FICIX, tad FICORA.

Agrāk FICORA noteica ļoti striktus domēna reģistrēšanas noteikumus. Domēna vārdu drīkstēja reģistrēt tikai juridiskas personas, kurām piederēja preču zīmes. Šī iemesla dēļ Somijas uzņēmumi reģistrēja domēnus zem citiem augstāka līmeņa domēniem. Šis noteikums tika mainīts .

**.fi** domēns ārpus Somijas bija zināms saistībā ar Penet remailer (anon.penet.fi), privātu serveri, kurš ļāva sūtīt anonīmas e-pasta un Usenet vēstules deviņdesmito gadu sākumā.

Kopš  iespējams reģistrēt skandināvu burtus (ä, å, ö), kaut arī nav ieteicama šo burtu izmantošana primāram domēnam.
Kopš  arī privātpersonas var reģistrēt domēna vārdus. Tomēr pastāv dažādi ierobežojumi šim domēnam, piemēram, domēnu ar uzņēmuma nosaukumu vai preču zīmi var reģistrēt attiecīgais uzņēmums vai preču zīmes īpašnieks.*Skatīt arī:* .ax, Olandes lēnes augstāka līmeņa domēns.

## Ārējās saites
* IANA .fi whois informācija 
* FICORA Domēna vārdu reģistrators
Halkogēni

thumb|250px|Halkogēni (skābeklis, sērs, selēns un telūrs) ampulās
**Halkogēni** ( - varš, arī rūda; *genos (γενος)* - izcelsme) ir periodiskās sistēmas VIA jeb 16. grupas elementi. Nosaukums radies no tā, ka pazīstamākie šīs grupas elementi - skābeklis O un sērs S - ir galvenie dažādu rūdu veidotāji. Halkogēnu grupā ietilpst arī selēns Se, telūrs Te, radioaktīvais polonijs Po, kā arī mākslīgi iegūtais livermorijs Lv.

Šo elementu bināros savienojumus ar metāliem sauc par **halkogenīdiem**. Šādos savienojumos parasti halkogēniem ir oksidēšanas pakāpe -2, retāk -1.

Halkogēnu grupas nosaukums mūsdienās tiek izmantots samērā reti un tam vairāk ir vēsturiska nozīme. Halkogēnus nedrīkst sajaukt ar halogēniem.

## Ārējās saites
.pl

**.pl** ir Polijas Interneta augstākā līmeņa domēns (ccTLD). Šo domēnu administrē NASK, Polijas izpētes un attīstības organizācija, kas ir arī viena no CENTR (ENALDP) dibinātājām.

## Vēsture

Valsts augstākā līmeņa domēns **.pl** izveidots 1990. gadā, kad atcelts COCOM (EKKK) aizliegums sadarboties ar pēckomunistiskām valstīm. Pirmais otrā līmeņa domēns bija **.pwr.pl**, kurš piederēja Vroclavas Tehniskajai universitātei.

Kopš 2003. gada ir iespējams reģistrēt starptautiskus domēna vārdus. Iespējams reģistrēt domēna vārdus ar Latīņu, Grieķu, Kirilicas, Arābu un Ebreju alfabēta burtiem.

Kopš 2004. gada NASK ir aktīvs ITU-T biedrs, darbojas Study Group 17, kura nodarbojas ar starptautiskiem domēniem.

## Pieejamie otrā līmeņa domēni
Ir vairāki nozīmju un ģeogrāfiskie otrā līmeņa domēni:
* **.art.pl** - mākslai 
* **.com.pl**, **biz.pl** - komerciālām struktūrām
* **.edu.pl** - mācību iestādēm
* **.gov.pl** - valsts pārvaldes struktūrām
* **.info.pl** - informatīvām mājas lapām
* **.org.pl**, **.ngo.pl** - bezpeļņas organizācijām
* **.mil.pl** - valsts aizsardzības iestādēm
* **.net.pl** - interneta pakalpojumu sniedzējiem
* **.waw.pl**, **.warszawa.pl** - Varšava (pilsēta)
* **.wroc.pl**,**.wroclaw.pl** - Vroclava (pilsēta)
* **.krakow.pl** - Krakova (pilsēta)
* **.katowice.pl** - Katovice (pilsēta)
* **.poznan.pl** - Poznaņa (pilsēta)
* **.lodz.pl** - Lodza (pilsēta)
* **.poznan.pl** - Poznaņa (pilsēta)
* **.gda.pl**, **.gdansk.pl** - Gdaņska (pilsēta)
* **.slupsk.pl** - Slupska (pilsēta)
* **.radom.pl** - Radoma (pilsēta)
* **.szczecin.pl** - Ščecina (pilsēta)
* **.lublin.pl** - Ļubļina (pilsēta)
* **.bialystok.pl** - Bjalistoka (pilsēta)
* **.olsztyn.pl** - Olština (pilsēta)
* **.torun.pl** - Toruņa (pilsēta)
* **.gorzow.pl** - Gožova Velkopolska (pilsēta)
* **.zgora.pl** - Zelona Gura (pilsēta)
Daudzi reģistrētāji gan dod priekšroku otrā līmeņa domēnam — 2009. gadā ir reģistrēti vairāk kā 1052917 šādu domēnu http://www.dns.pl/english/zonestats.html .

## Ārējās saites
* IANA .pl whois informācija 
* .pl, .com.pl, .net.pl, .org.pl domēni ar IP adresēm
* DNS.pl Domēna vārdu reģistrators
Britu Austrumindijas kompānija

**Britu Austrumindijas kompānija** () bija akciju sabiedrība, kas tika izveidota  un ar karalienes Elizabetes I dekrētu ieguva plašas privilēģijas tirdzniecības darbībai Indijā. Faktiski kompānijai tika piešķirts monopols tirdzniecībai ar Indiju. Sākotnēji bija 125 akcionāri, bet uzņēmuma kapitāls — 72 tūkstoši sterliņu mārciņu. Uzņēmums agri ieguva valstiskas un militāras funkcijas, kuras zaudēja tikai 1858. gadā.

Pēc Nīderlandes Austrumindijas kompānijas parauga arī briti savas kompānijas akcijas ievietoja biržā.

## Atsauces
## Ārējās saites

* Charter of 1600
* Seals and Insignias of East India Company
* The Secret Trade  The basis of the monopoly.
* Trading Places  – a learning resource from the British Library
* Port Cities: History of the East India Company 
* Ships of the East India Company
* Plant Cultures: East India Company in India
Palestīnieši

[thumb|200px|Palestīniešu izvietojums pasaules valstīs ārpus [Rietumkrasts|Rietumkrasta un Gazas joslas]]
**Palestīnieši** (, *al-Filasṭīniyyūn*, ) ir apzīmējums arābu valodas dialektā runājošiem Palestīnas apvidus Vidusjūras austrumu piekrastes iedzīvotājiem, kas pēc paražām un dzīvesveida (tradicionāla zemkopju sabiedrība) — t.i. kultūras īpatnībām, — atšķiras no pārējām reģiona arābu tautām. Mūsdienās apdzīvo Palestīniešu pašpārvaldi (~4 000 000), Izraēlu un tās okupētās teritorijas (~1 500 000). XX gs. politisko konfliktu dēļ liels skaits palestīniešu apmeties uz pagaidu dzīvi virknē citu valstu: Jordānijā (~2 700 000), Sīrijā (~450 000), Libānā (~400 000), Čīlē (~500 000), ASV (~70 000), Hondurasā (~55 000), Brazīlijā (~50 000), Lībijā, Jemenā, Kuveitā, Ēģiptē u.c. Precīzs palestīniešu skaits nav zināms, jo ar dzimstības vidējo pieaugumu 3,5% gadā tas pārāk strauji mainās, uzskaites netiek veiktas. Dominējošā reliģija ir islāms (93%), taču ir arī liels skaits (6%) kristiešu.

## Etnoģenēze
thumb|150px|Palestīniešu zemnieki dzer kafiju (ap 1900.)
left|thumb|150px|Palestīniešu meitene (ap 1914.)
thumb|150px|Palestīniešu kristiešu kāzas (1940.)
Etniski palestīnieši ir kanaāniešu, filistiešu, amoriešu, samariešu, senebreju u.c. reģiona pirmiedzīvotāju tautu un cilšu pēcnācēji, kas pēdējā gadu tūkstoša laikā pilnībā arabizējušies. Gēnu pētījumi norāda uz senebrejiem kā ticamākajiem mūsdienu palestīniešu senčiem, ko daļēji apstiprina arī vēl XIX gs. pirmajā pusē palestīniešu vidū pastāvējušās jūdaisma paražas.

Interesanti ir Džifnas un Silidžas ciemi, kurus apdzīvo tiešie krustnešu pēcnācēji, kas ievērojami saglabājuši savas, no apkārtējām kopienām atšķirīgas antropoloģiskā un etnogrāfiskās iezīmes kā arī ciemu ēku arhitektūru.

## Statuss
thumb|150px|Palestīniešu jaunieši (2004.)
Ārpus Palestīnas dzīvojošie minimāli asimilējas citu arābu vidū, arābu valstīs tiem kā etniski svešiem liek dzīvot īpašās tikai viņiem atvēlētās bēgļu nometnēs.

Izraēlā dzīvojošie palestīnieši, atšķirībā no arābiem un druziem, nedien Izraēlas bruņotajos spēkos.

## Atsauces

## Ārējās saites
* United Nations Development Programme of Assistance to the Palestinian People 
* Bernard Sabella. Palestinian Christians: Challenges and Hopes.
* Борис Шустеф. Kто они палестинские арабы?
Amfetamīni

[thumb|200px|[Amfetamīns|Amfetamīna struktūrformula]]
**Amfetamīni** ir vielu klase, kas iekļauj vairākus stimulantus, entaktogēnus, halucinogēnus un citas vielas. Tie satur feniletilamīna kodolu ar alfa ogleklim pievienotu metilgrupu. Amfetamīnu grupai pieder tādas vielas kā amfetamīns, metamfetamīns, efedrīns, katinons, MDMA un DOM. Amfetamīni atrodas arī dabā, piemēram, efedras un katas koka augos.
Latvijas turki

thumb|Turku karavīru kapi Cēsīs (pirms 1914).
[thumb|Turku karavīru pieminekļa atklāšana Cēsīs (1937). Pirmajā rindā otrais no kreisās – Turcijas sūtnis Nuri Batu, trešais – militārais atašejs
Mathats Akčakoča, ceturtais – Cēsu pilsētas galva [Rūdolfs Kauce.]]
**Latvijas turki** () ir Latvijā dzīvojošie turki, viena no skaitliski nelielākajām Latvijas mazākumtautībām. Saskaņā ar Pilsonības un migrācijas lietu pārvaldes datiem Latvijā 2010. gada 1. jūlijā starp iedzīvotājiem bija 142 turki (no tiem 13 Latvijas pilsoņi un 4 Latvijas nepilsoņi).

## Vēsture
Pirmie 100 turku patstāvīgie iedzīvotāji Latvijā nokļuvuši 1877. gada ziemā, kad tie atvesti uz Cēsīm un Līvānu novadu kā karagūstekņi pēc Krievijas Impērijas uzvaras kaujā pie Pļevnas krievu—turku karā (1877—1878). Šā notikuma sakarā Līvānu novada Turku pagasts ieguvis savu tagadējo nosaukumu. Cēsīs nomitinātie 26 turki miruši nepiemēroto laikapstākļu un dažādu slimību ietekmē, bet pārējie ar laiku atbrīvoti un turpinājuši dzīvot pilsētā. Vietējiem iedzīvotājiem esot iegaršojusies turku ceptā maize, tādēļ Cēsīs, Rīgas ielā 22 turki atvēruši ceptuvi.
Novadpētnieks Aivars Smeceris Krievijas un Baltkrievijas arhīvos izpētīja, ka Krustpilī nometināti vismaz 236 turku karagūstekņi.

1913. gadā Rīgā bija reģistrēti 510 musulmaņi, no kuriem lielākajai daļai dzimtā bija tatāru vai turku valoda, vēl 41 persona, kas oficiāli skaitījās Osmaņu impērijas un Persijas pavalstnieks. Rīgā bija arī 26 armēņi, kas arī bija Osmaņu impērijas vai Persijas pavalstnieki. Pēc Pirmā pasaules kara 1920. gadā Latvijā dzīvoja tikai 19 turki.

### Turku kapi
#### Cēsis
Cēsīs esošie turku kapi () atzīti par vienu no 100 neparastākajiem kultūras mantojumiem Latvijā. 1937. gadā atklāts pēc Turcijas konsula iniciatīvas turku kapu ansamblis. Kapus projektējis Kārlis Dzirkalis. 2004./2005. gadā kapu ansamblis rekonstruēts par Turcijas vēstniecības piešķirtajiem līdzekļiem.
Uz kapu kopiņām izveidoti betona kapakmeņi, izveidotas uzejas kāpnes, vārtu stabi, kā arī veikti citi labiekārtošanas darbi. 2008. gadā šie turku karavīru kapi iekļauti 2008. gada Eiropas kultūras mantojuma dienu “Neparastais mantojums” pieminekļu sarakstā. 

#### Citur Latvijā

Par turku kapiem Latvijā tiek sauktas šādas apbedījuma vietas: 
* Dunsku senkapi (Krāslavas novads, Ūdrīšu pagasts, Dunskos),
* Škutānu senkapi (Krāslavas novads, Kombuļu pagasts, Škutānos),
* Lejas Romuļu senkapi (Krāslavas novads, Ūdrīšu pagasts, Lejas Romuļos),
* Katoļnieku viduslaiku kapsēta (Krāslavas novads, Skaistas pagasts, Katoļniekos, Dridza ezera Z krastā),
* Krieviņu viduslaiku kapsēta (Smiltenes novads, Raunas pagasts, pie Krieviņiem (bij. Krieviņkrogs)),
* Klabauču senkapi (Krāslavas novads, Asūnes pagasts, Klabaučos),
* Pūricu senkapi II (Cēsu novads, Straupes pagasts, pie Pūricām),
* Teņņu viduslaiku kapsēta (Cēsu novads, Raiskuma pagasts, pie Jaunteņņiem).

## Saites
* Turki
* Turki Apvienotajā Karalistē
* Turki Vācijā

## Atsauces
Cēres pagasts

**Cēres pagasts** ir viena no Tukuma novada administratīvajām teritorijām tā ziemeļos. Robežojas ar sava novada Kandavas, Zentenes un Pūres pagastu, kā arī Talsu novada Strazdes un Balgales pagastu.

## Vēsture
Mūsdienu Cēres pagasta teritorijā vēsturiski atradās Cēres muiža (*Gut Zehren*, Cēre), Oksles muiža (*Gut Oxeln*, Oksle).

1935. gadā Cēres pagasta platība bija 106 km². 1945. gadā pagastā izveidoja Cēres un Oksles ciema padomes, bet pagastu 1949. gadā likvidēja. 1954. gadā **Cēres ciemam** pievienoja likvidēto Oksles ciemu. 1961. gadā kolhoza «Dzintars» teritoriju pievienoja Pūres ciemam. 1977. gadā Cēres ciemu likvidēja, teritoriju pievienoja Zentenes ciemam. 1990. gadā, atdalot no Zentenes ciema, atjaunoja Cēres pagastu. 1996. gadā Cēres pagastu kopā ar Kandavas pagastu pievienoja Kandavai, izveidojot Kandavas lauku teritoriju. 2009. gadā, reformējot Kandavas novadu, Cēres pagastu atjaunoja kā atsevišķa administratīvā teritorija novada ietvaros. 2021. gadā Kandavas novadu iekļāva Tukuma novadā.

## Iedzīvotāji
### Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSP un OSP datiem.

### Apdzīvotās vietas
Lielākās apdzīvotās vietas: Cēre (pagasta centrs), Oksle, Vecciems, Korģeļciems, Balklāvi, Rēzes.

## Saimniecība
### Transports

## Izglītība un kultūra

## Atsauces
Paramaribo

**Paramaribo** (, ) ir Surinamas lielākā pilsēta, valsts galvaspilsēta un ostas pilsēta. Neoficiāli tās saīsinātais nosaukums ir **Parbo**. Paramaribo atrodas pie Surinamas upes, aptuveni 10 km no tās ietekas Atlantijas okeānā. Pilsēta atrodas Paramaribo apgabalā. 2019. gadā Paramaribo dzīvoja 224 tūkstoši iedzīvotāju, gandrīz puse no visas valsts iedzīvotāju skaita. Kopš 2002. gada Paramaribo vēsturiskais centrs ir iekļauts UNESCO Pasaules mantojuma objektu sarakstā.

Paramaribo sākotnēji atradās Amerikas pamatiedzīvotāju ciems. Ap 1640. gadu šajā vietā apmetni izveidoja Francijas Karalistes kolonisti. 1651. gadā kolonija nonāca Britu impērijas sastāvā. 1667. gadā Paramaribo un pārējā Surinama kļuva par daļu no Nīderlandes Karalistes. 1975. gadā Surinama ieguva neatkarību un Paramaribo kļuva par jaunās valsts galvaspilsētu.

Paramaribo ir attīstīta krāsu, margarīna, cementa un alus ražošana. Pilsētas saimniecībā nozīmīga loma ir ostai, jo tā saistīta ar preču eksportu un importu. Attīstīta garneļu zveja, kuras pēc tam transportē tālāk uz Ziemeļamerikas valstīm. Nozīmīgs ienākumu avots ir arī tūrisms.

## Atsauces

## Ārējās saites

*