Latvijas poļi

thumb|Latvijas poļu īpatsvars Augšdaugavas novadā.
[thumb|Poļu īpatsvars [Sēlijas un Latgales novados Pirmā pasaules kara laikā (1916).]]

**Latvijas poļi** ir viena no vēsturiskajām Latvijas mazākumtautībām. Vairums Latvijas poļu dzīvo gan Daugavpils (10 064, 12,8%), Rīgas (10 068, 1,7%) un Jelgavas (876, 1,6%) pilsētās, gan arī Augšdaugavas novadā (2533, 10,2%), Krāslavas novadā (1096, 5,4%).

## Vēsture
Poļu priekšteči Latvijā kopš 17. gadsimta ieceļoja no Polijas-Lietuvas kopvalsts un līdz pat 20. gadsimta sākumam pat grūti nosākama konkrētu personu etniskā piederība pie poļiem vai lietuviešiem.
Pēc tautas skaitīšanas datiem 1897. gadā poļi (65 056 cilvēki) veidoja 3,4% no iedzīvotāju kopskaita, apmēram puse no viņiem dzīvoja agrākajā Poļu Livonijas administratīvajā centrā Daugavpilī un Latgales laukos un miestos, pārējie Sēlijas Ilūkstes apriņķī — 11 380, Rīgā — 13 415, Liepājā — 6015). Atbilstoši tā laika uzskaitei, Latvijas poļiem bija augsts muižnieku kārtas īpatsvars (Latgales šļahta), taču vairums no viņiem neieņēma augstu sociālo stāvokli un viņus vienoja piederība katoļu baznīcai.

[thumb|Poļu kultūras centrs [Daugavpils|Daugavpilī]]
Industrializācijas dēļ līdz Pirmajam pasaules karam poļu īpatsvars Latvijas lielajās pilsētās vēl vairāk pieauga, taču pēc kara, neatkarīgajā Latvijā, atkal samazinājās. Poļi Latvijas Republikā veidoja apmēram 3% no iedzīvotāju kopskaita, taču viņu pārstāvji aktīvi piedalījās valsts politiskajā (Latvijas Poļu savienības deputāti bija visās pirmskara Saeimās) un sabiedriskajā dzīvē. Darbojās poļu skolas un biedrības. Pēc Otrā pasaules kara Latvijas poļi tika atstāti bez savām izglītības iestādēm un pakļauti straujai pārtautošanai.

Poļu sabiedriski aktīvākā daļa noteikti atbalstīja latviešu tautas cīņu par neatkarības atjaunošanu un ir iekļāvušies valsts un sabiedrības dzīvē, vienlaikus aktīvi piedaloties savas nacionālās dzīves (skolu, biedrību) veidošanā.

2026. gadā, kad tika slēgta poļu valodas sekcija LSM+ un likvidēti raidījumi poliski Latvijas Radio 4. kanālā, Latvijā poliski saglabājās tikai Polijas ĀM stundas radioraidījums *Polskofalówka* Daugavpilī reizi nedēļā, Daugavpils poļu biedrības videoraidījums *Akcenty Polskie* reizi divās nedēļas un šīs pašas biedrības žurnāls *Polak na Łotwie*. 

## Ievērojamas personības
* Konstance Benislavska (1747—1806), dzejniece
* Kazimirs Bujņickis (1788—1878), rakstnieks un kultūras darbinieks
* Vladislavs Soltāns (1870—1943), jurists un politiķis, Polijas Iekšlietu ministrs (1923—1924)
* Konstantīns Rončevskis (1875–1935), arhitekts un mākslinieks
* Ferdinands Antonijs Osendovskis (1878–1945), ceļotājs, rakstnieks, žurnālists 
* Vladislavs Raginis (1908—1939), virsnieks
* Ita Kozakeviča (1955–1990), filoloģe, žurnāliste
* Zbigņevs Stankevičs (dzimis 1955), Romas Katoļu baznīcas Rīgas arhibīskaps

## Demogrāfija
Poļu skaita izmaiņas Latvijā (1897—2023) pēc tautas skaitīšanu datiem:

2025. gadā Latvijā poļi bija ceturtā lielākā mazākumtautībaː

## Poļi latvju dainās
Krišjāņa Barona "Latvju dainās" apkopoti 173 tautasdziesmu varianti ar leksēmu "poļi", bet Latvijas Universitātes Literatūras, folkloras un mākslas institūta Latviešu folkloras fondu materiālos atrodamas 205 poļu (poļaku) tematikas tautasdziesmu varianti, pie kam visvairāk dziesmu nākušas no Latgales (43%) un Kurzemes (26%). Ne viemēr leksēma *poļi* nozīmē etnisko piederību, bet dažreiz apzīmē Latgales (t. s. poļu Inflantijas) latviešus.

Daļa latviešu tautasdziesmu par poļiem radušās kā atmiņas par poļu-krievu kariem vai kā apdziedāšanās dziesmas:

## Literatūra
*Arkadiusz Janicki. Kurlandia w latach 1795-1915. Z dziejów guberni i jej polskiej mniejszości*. (Kurzeme 1795.-1915. gados. No guberņas un tās poļu minoritātes vēstures.) Gdansk: Wydawnictwo Uniwersytetu Gdanskiego, 2011 — 1027 lappuses

## Skatīt arī
* Poļi

## Atsauces