Daugava

**Daugava** (lībiešu: *Vēna*), vēsturiski pazīstama arī kā **Dina** (, ), bet augšpus Latvijas teritorijas — **Rietumu Dvina** (, baltkrievu: *Заходняя Дзвіна*), ir Latvijas lielākā upe. Tā sākas no Valdaja augstienes Krievijā, tek cauri Krievijai, Baltkrievijai un Latvijai, līdz ietek Baltijas jūras Rīgas līcī, kur veido Rīgas ostas akvatoriju. Daugavas garums ir 1005 km, no tiem 352 km Latvijā.

## Nosaukuma cilme
Upes latviešu nosaukums „Daugava” un lietuviešu „Dauguva” ir cēlies no seniem baltu vārdiem „daudz” un „ūdens”. Vairumā citu valodu lietotais nosaukums *Dyna — Двина — Дзьвіна — Dźwina — Düna — Dvina* cēlies no Baltijas somu valodās lietotā upes nosaukuma *Vīna-Väina* (līvu: *vēna* — 'jūras šaurums'; 'osta', 'upes ieteka jūrā'). Šis nosaukums visagrāk pieminēts vikingu sāgās un Nestora hronikā. Kādā vikingu rūnakmenī nosaukta par *Tūnu*, ko vācu tirgotāji saukuši par *Dune* vai *Dīnu*, bet senie slāvi par *Dveinu* un *Dvinu*.
 
Klaudija Ptolemaja 2. gadsimtā veidotajā kartē redzams Rīgas līcis un tajā ietekošā upe **Rubona**. Tā sauktais ziemeļu jeb dzintara ceļš Romas impērijai bija visnotaļ pazīstams, jau sengrieķu dzejnieki bija apjūsmojuši upi vārdā **Eridāna**. Grieķu teika stāsta, ka pa Eridānu mājup no brauciena pa Melno jūru atgriezušies argonauti. Tā gan ir tikai viena no versijām par argonautu mājupceļu, parastākais viedoklis ir tāds, ka argonauti nav atstājuši Melnās jūras baseinu un Balkānus. Par Eridānu parasti pieņem Padas upi, kas tek Itālijas ziemeļos, kuru tagad sauc par Po. Tomēr pastāv arī viedoklis, ka mītā par Faetonu, epizodē, kurā Zeva zibens notriektais Faetons iekrīt Eridānas upē, pēc dažu pētnieku uzskatiem ar Eridānas upi var identificēt Daugavu, un pats notikums saistāms ar meteorīta nokrišanu Sāmsalā (Kāli meteorīta krāteri). Grieķu rakstītajos avotos Eridāna minēta kā upe tālu ziemeļos, kurā bagātīgi tiek atrasts dzintars.

## Kulturālais nozīmīgums
Daugava latviešiem ir arī viens no nacionālajiem simboliem, kuru apdzied dziesmās, dēvējot par „Daugavu māmuļu”, par tautas „likteņupi”. Ar cīņu 20. gadsimta beigās pret Daugavas HES būvniecību, kuru izveidojot tiktu applūdināts Daugavas loku dabas parks starp Daugavpili un Krāslavu, sākās tautas atmoda, kas atnesa Latvijai neatkarību.

## Vēsture

[thumb|250px|Viens no [Borisa akmeņi|Borisa jeb Daugavas (Dvinas) akmeņiem (12. gadsimts) pie senā Daugavas ūdensceļa. Laukakmens ar izkaltu krustu atrodas Daugavas kreisajā krastā pie Drujas ciema.]]
Vikingu sāgās par Daugavas ūdens ceļu („Ceļš no varjagiem uz grieķiem”) ir vairāk detalizētas informācijas nekā par citām Austrumeiropas upēm. Tas liecina par Daugavas (vikingu: *Dyna*) lielo nozīmi tā laika tirdzniecības sakaros.

Nestors savas hronikas sākumā rakstīja: 

### Izmaiņas vēstures gaitā
[thumb|250px|Daugavas baseina karte [Zviedru Vidzemes laikā (ap 1630).]]
Daugavas grīva kopš seniem laikiem bija sekla, pieblīvēta ar sanesto smilšu sēkļiem, kas veicināja lielus plūdus pavasaros. Ūdens masu Daugavas lejtecē pavasaros palielināja arī Lielupes un Juglas notece pa Daugavu. Ūdens līmenis pavasaros strauji cēlās, appludinot plašo līdzenumu un bieži izraujot jaunu gultni. Vartbergas Hermanis savā hronikā min 1363. gada plūdus, kuru rezultātā Rīga uz vairākām nedēļām pilnībā tika izolēta no ārpasaules. Kaspars Padels savās piezīmēs min 1562., 1578., 1590. gadu plūdus, kad noslīkuši daudzi cilvēki un mājlopi. 1597. gadā plūdi ilguši no 6. aprīļa līdz 19. aprīlim, bet 1615. gadā Daugavas ūdeņi nav spējuši izlauzt ledus barjeru pie Doles salas un Daugava uz laiku izlauzusi sev jaunu gultni uz Juglas ezeru. 1708.—1709. gada ziemā ledus biezums Daugavā sasniedza 1,7 m — uznākot atkusnim sākās plūdi, kas izlauza Rīgas vārtus un pilsēta applūda (ūdens līmenis sasniedza 4,68 m virs jūras līmeņa).

Līdz 16. gadsimta vidum Daugava ietecēja jūrā pie Vecāķiem (tagadējā Vecdaugava), bet tagadējās Daugavas grīvas vietā atradās lēzens kāpu valnis. 1567. gada pavasara plūdos upe pārrāva kāpas un izveidoja jaunu ieteku jūrā. 16.—17. gadsimtā jaunā Daugavas grīva kļuva aizvien plašāka, bet vecā pamazām aizsērēja.

Lai pasargātu Daugavas gultni no aizsērēšanas un Rīgas pilsētu no plūdiem, 16.—17. gadsimta mijā upes lejtecē sāka celt dambjus. Līdz ar to tika paātrināts upes tecējums, bet tas savukārt veicināja smilšu aizskalošanu no gultnes. Ar dambjiem no upes pamatstraumes tika atšķeltas salas, īpaši tās, kas atradās pretī Sarkandaugavai un Mīlgrāvim, aiz kurām upes attekas sāka aizsērēt, bet pašas salas „augt”. Vesela salu rinda — Putnu, Kundziņu, Kurpnieku, Iļķena, Kroņa, Gubernatora, — pēc dambju uzcelšanas saplūda kopā, izveidojot lielo Kundziņsalu. Līdzīgā kārtā palielinājās Lucavsala, Ķīpsala un citas.

### Daugava kā senais tirdzniecības ceļš

Upe izsenis tika izmantota kā ērts tirdzniecības ceļš preču pārvadāšanai. No Daugavas kopējā garuma ūdens transportam varēja izmantot ap 980 km. Izmantojot Daugavas augšteces pietekas, pa vairākiem valkiem varēja bez sevišķām grūtībām sasniegt Dņepru, Volgu un to pietekas. Taču tā kā Daugava ir viena no Austrumeiropā krāčainākajām upēm (kopskaitā ap 150 krāču), un diezgan sekla (vasarās pat lejtecē vietām tās dziļums nepārsniedza 1 m), bet ledus klāja upi 4 mēnešus gadā, navigācijas sezona bija tikai agrā pavasarī vai vēlā rudenī. 15.—16. gadsimta mijā Daugavā no jūras varēja ienākt kuģi ar maksimālo iegrimi 4 olektis (2,4 m), bet lielākiem kuģiem nācās stāvēt Daugavgrīvā un preces uz pilsētu un atpakaļ vest ar liellaivām. Sausās vasarās (vairākas tādas bija 17. gadsimta beigās) bieži vien kuģi vispār nevarēja ienākt Daugavā.

Šo upes īpatnību dēļ nevarēja izmantot tos pašus peldlīdzekļus gan jūrā, gan upē — preces upes grīvā vajadzēja pārkraut no jūras kuģiem upes plakandibena laivās. Tas nāca par labu Rīgai kā šādam pārkraušanas centram.

### Seni Daugavas attēli


Daugava pie Aizkraukles .jpg|Daugava pie Aizkraukles 
Kokneses pilsdrupas pirms 1915.jpg|Kokneses pilsdrupas (pirms 1915)
Skats uz Daugavu un Pērses tiltu pie Kokneses pilsdrupām pēc 1935.jpg|Skats uz Daugavu un Pērses tiltu pie Kokneses pilsdrupām (pēc 1935)
Motorkuģis Staburadze pie Kokneses ap 1935.jpg|Motorkuģis Staburadze pie Kokneses (ap 1935)
Staburags 1924.jpg|Staburags 1924. gadā
Lorelejas klints pie Pļaviņām.jpg|Nāru (Lorelejas) klints pie Pļaviņām
Daugavas klintis pie Pļaviņām.jpg|Daugavas klintis pie Pļaviņām
Oliņkalns pie Daugavas.jpg|Oliņkalns pie Daugavas


## Pietekas
thumb|300x300px|Daugavas galvenās pietekas
Lielākā Daugavas pieteka pēc garuma un caurplūdes ir Meža Krievijā, bet pēc baseina platības — Aiviekste Latvijā.

### Lielākās Daugavas pietekas Latvijā

## Pilsētas Daugavas krastos
[thumb|250px|Daugava [Naujenes apkārtnē]]

## Daugavas hidroelektrostacijas
Uz Daugavas upes atrodas piecas HES (hidroelektrostacijas) — Rīgas HES 35 km no upes grīvas Rīgas līcī, Ķeguma HES, kas atrodas 70 km attālumā no grīvas, un Pļaviņu HES, kas atrodas jau 107 km no grīvas. Bija plānots arī celt Daugavpils HES, bet sabiedrības protestu dēļ to nepabeidza. HES dēļ tika iztaisnoti vairāki upes līkumi, tādējādi Daugavas garums ir samazinājies par 15 km (Latvijas teritorijā iepriekš Daugavas garums bija 367 km). Baltkrievijā teritorijā ir vēl 2 HES: Polockas HES un Vitebskas HES.

## Daugavas šķērsojumi Latvijā

## Dabas parks „Daugavas loki”
thumb|250px|Daugavas loki
Šķērsojot Latvijas robežu, Daugava jau ir 200 m plata upe. Augštecē Latvijas teritorijā tā plūst starp Augšzemes un Latgales augstieni, veidojot desmit plašus lokus. No Latvijas robežas līdz Daugavpilij saglabājusies Daugavas dabiskā ieleja, kurā atrodas daudzi vērtīgi biotopi. Augu sugu daudzveidības ziņā tā ir viena no interesantākajām teritorijām Latvijā. Skaistās ainavas un daudzie pilskalni rada priekšnoteikumus tūrisma attīstībai. Te ir izveidots Augšdaugavas aizsargājamais ainavu apvidus un dabas parks "Daugavas loki".

## Attēlu galerija

Attēls:Belarus-Vitsebsk-Kirov Bridge.jpg|Daugava Vitebskā, Baltkrievijā
Daugava pie Daugavpils 2000-07-21.jpg|Daugava pie Daugavpils
Attēls:Parceltuve_Livanos.jpg|Pārceltuve pār Daugavu pie Līvāniem
Attēls:Daugava_Jekabpilī.JPG|Daugava Jēkabpilī
Attēls:Daugava_pie_Jaunjelgavas.jpg|Daugava pie Jaunjelgavas
Attēls:AkmensTilts.jpg|Akmens tilts pār Daugavu Rīgā
Attēls:DzTiltsNoAkmensTilta.jpg|Dzelzceļa tilts pār Daugavu Rīgā


## Piezīmes un atsauces

## Ārējās saites

* Daugavas apraksts
* Galveno laivu pārvilkšanas ceļu apraksts vikingu laikos