open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Bogdhanūls

**Bogdhanūls** (), agrāk arī **Bogdūls** (*Богд уул*), **Hanūls** (*Хан-Уул*), **Čoibalsanūls** (*Чойбалсан уул*), **Bogddundžingaravs** (*Богд Дүнжингарав*), ir kalns Mongolijā, Henteja grēdas dienvidos. Atrodas galvaspilsētas Ulanbatoras administratīvajā teritorijā dienvidaustrumos no pilsētas. Tiek uzskatīts par svētvietu un 1996. gadā kopā ar diviem citiem mongoļu sakrālajiem kalniem — Burhanhaldunu un Otgontengeru — tika iekļauts UNESCO Pasaules mantojuma kandidātu sarakstā kā kultūras un dabas mantojuma objekts. Lai arī kalns un teritorija ap to par dabas rezervātu tika nominēta tikai 1953. gadā, jau 1778. gadā Ķīnas imperators Cjaņluns izdeva rīkojumu, kas apstiprināja Mongolijas vietvalža lēmumu aizsargāt ainaviski izcilo kalnu pret jebkādām saimnieciskām darbībām, tādējādi padarot to par pasaulē vecāko oficiāli aizsargāto dabas teritoriju.

## Atsauces

## Ārējās saites
Fuerteventura

**Fuerteventura** (; izrunā: ) ir otrā lielākā no septiņām Spānijai piederošajām Kanāriju salām. Izvietojusies Atlantijas okeānā netālu no Āfrikas piekrastes. Tā atrodas vistuvāk Āfrikas krastiem un attālums līdz krastam  ir 115 kilometri. Sala ir 1660 km<sup>2</sup> liela, pēc 2009. gada datiem tajā dzīvo  iedzīvotāji. Tā ir viena no mazāk apdzīvotajām salām arhipelāgā. Fuerteventuras galvaspilsēta un lielākā pilsēta ir Puerto del Rosario.

Fuerteventurā tāpat kā citās Kanāriju arhipelāgu salās, galvenā ekonomiskā nozare ir tūrisms. Salā ir izplatīta arī lopkopība, it īpaši kazu audzēšana. Pateicoties pastāvīgajam vējam, salu ir iecienījuši tādu sporta veidu piekritēji, kā vindsērfings, kaitbords un sērfings.

2009. gadā Fuerteventuras salu iekļāva UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā kā biosfēras rezervātu.

## Atsauces

## Ārējās saites
MEASAT-3b

***MEASAT-3b*** ir Malaizijas uzņēmuma *[[MEASAT|MEASAT International]]* sakaru pavadonis. Palaists 2014. gada septembrī. 
Ģeostacionārajā orbītā 91,5° austrumu garuma tas nodrošina sakarus klientiem Malaizijā, Indonēzijā, Indijā un Austrālijā.

Pavadoni izgatavojis uzņēmums *[[Airbus Defence and Space]]* uz platformas *[[Eurostar E3000|Eurostar E3000 L]]* bāzes.
Apgādāts ar 48 Ku joslas, 1 S joslas raidītājiem.
Projekts izmaksājis 350 miljonus USD.

Līgums par *MEASAT-3b* būvi noslēgts 2011. gada jūnijā.
2012. gada februārī Austrālijas operators *NewSat Ltd.* paziņoja, ka izmantos daļu *MEASAT-3b* kanālu ar nosaukumu ***Jabiru 2***.

*MEASAT-3b* tika palaists  22:05 *[[UTC]]* ar nesējraķeti *[[Ariane 5ECA]]* (lidojums *VA218*) no Gviānas kosmiskais centra. Kopā ar to tika palaists arī Austrālijas sakaru pavadonis *[[Optus 10]]*. Kosmiskais aparāts no pēdējās pakāpes atdalījās 26 minūtes 54 sekundes pēc starta un tika ievadīts ģeostacionārajā pārejas orbītā. Ģeostacionāro orbītu tas sasniedza ar saviem dzinējiem.

*MEASAT-3b* tika izvietots punktā 91,5° austrumu garuma līdzās pavadoņiem *[[MEASAT-3]]* un *[[MEASAT-3a]]*.
Pēc orbitālo pārbaužu pabeigšanas 16. oktobrī tas nodots pasūtītājam un sākta pavadoņa ekspluatācija.

## Atsauces

## Ārējās saites
* MEASAT Fleet MEASAT 
* Flight VA218  Arianespace, 
* MEASAT 3b (Jabiru 2) Gunter's Space Page
Raundas scinks

**Raundas scinks** jeb **Telfēra scinks** (*Leiolopisma telfairii*) ir scinku dzimtas ķirzaka, kas endēma Maurīcijai. Vienīgā populācija izdzīvojusi nelielajā Raundas saliņā.
 
Sugas latīniskais nosaukums ir par godu īru izcelsmes botāniķim Čārlzam Telfēram (1778—1833), kas Maurīcijā un Reinjonā izveidoja botāniskos dārzus, kā arī iestājās par dzīves apstākļu uzlabošanu un izglītības ieviešanu vergu starpā.

## Izskats
thumb|left|Telfēra scinks tuvplānā.
Garums no 30—40 cm. Īsās, bet spēcīgās kājas piemērotas bedru kašņāšanai un rakšanai. Šādi grāmatā "Zeltainie sikspārņi un sārtie baloži" Raundas scinku apraksta Džeralds Darels:
*"Scinki bija skaistas ķirzakas ar smagnēju, stūrainu ķermeni, īsām kājām un garu asti... Āda ķirzakām bija tīkamā brūnā vai pelēkā krāsā, taču, kad uz tās noteiktā leņķī atmirdzēja saules stari, gludās zvīņas kā skaista mozaīka pēkšņi iezalgojās violetā, zaļā, koši zilā un zeltainā tonī, gluži kā varavīkšņaina eļļas kārtiņa ceļa grambā satecējušā peļķē".*

## Barība un uzvedība
Visēdāji, pārtiek no sēklām, augļiem, kukaiņiem un mazākām ķirzakām. Nav svešs kanibālisms, kad pieaugušie scinki nogalina un apēd jaunākos sugasbrāļus. To izturēšanos Darels pielīdzināja piejaucētu mājdzīvnieku uzvedībai: *"Viņi droši nāca mums klāt un, it kā būtu nebrīvē dzimuši, rausās klēpī un ņēma tieši no rokas treknus, melnus prusakus un sulīgus banānu gabaliņus tik droši, ka mēs patiesi jutāmies glaimoti".*

Aktīvi augu diennakti, atpūšoties vienīgi dienas karstākajā laikā. Vairošanās sezonā mitrā, smilšainā augsnē izdēj duci vai vairāk mīkstčaulainu olu, kuru inkubācijas periods ilgst divus mēnešus. Pēc izšķilšanās jaunās ķirzaciņas ir vārīgas, miniatūras savu vecāku kopijas.

## Aizsardzība
[thumb|left|250px|Telfēra scinks [Egretas salas dabas rezervātā]]
Pirms kolonizācijas Telfera scinks bija izplatīts gan Maurīcijā, gan tai pieguļošājās saliņās. Ievazāto dzīvnieku — kazu, žurku un trušu un citu invazīvo sugu postošās darbības rezultātā līdz 19. gadsimta vidum tas saglabājās vairs tikai nomaļajā Raundas salā. 1976. gadā salu apmeklēja Džeralds Darels. Tika sagūstīti vairāki sugas pārstāvji un Darela savvaļas dzīvnieku aizsardzības tresta vadībā uzsākta veiksmīga scinku pavairošanas programma nebrīvē. Saliņu atbrīvoja no kazām un trušiem, kas ļāva sugai pamazām atgūties. 2011. gadā veiktie pētījumi liecināja, ka 25 gadus pēc trušu izskaušanas scinku skaits Raundā pieaudzis no 4500 īpatņiem līdz vairāk nekā 44000.

2007. gadā no Raundas 260 Telfēra scinkus pārveda uz Egretu Maurīcijas dienvidaustrumu piekrastē, 250 — netālo Ganerskveinu, palielinot sugas izplatības areālu par 40%. Pirms ķirzaku reintrodukcijas abas saliņas tika atbrīvotas no vairākām invazīvajām sugām, tādējādi panākot vairoties spējīgu populāciju izveidošanu.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Leiolopisma telfairii, Sarkanā grāmata
Aukstasiņu dzīvnieks

thumbnail|Termgrāfisks attēls: aukstasiņu dzīvnieks - čūska apēd siltasiņu dzīvnieku - peli.
**Aukstasiņu dzīvnieks** jeb **poikilotermijs** ir dzīvnieks, kura ķermeņa temperatūra mainās atkarībā no vides temperatūras. Pie aukstasiņu dzīvniekiem pieder rāpuļi, abinieki, zivis un visi bezmugurkaulnieki.

Ja aukstasiņu dzīvnieks nonāk vidē ar pārāk zemu temperatūru, tas sasalst un mirst, jo audos un šūnās atrodas daudz ūdens, kas sasalstot izplešas. Izplešoties ūdens pārplēš audus un šūnas.

## Skatīt arī
* Siltasiņu dzīvnieks
Purmsāti (stacija)

**Purmsāti** ir dzelzceļa stacija līnijā Priekule—Kalēti, starp staciju Priekule un pieturas punktu Apule. Tā atrodas Dienvidkurzemes novada Virgas pagastā. Pie stacijas atrodas apdzīvota vieta Purmsāti.

## Vēsture
Pormsātu stacija atklāta reizē ar Bajoru—Priekules dzelzceļa līnijas atklāšanu . Stacija 1920. gadā slēgta, bet 1928. gadā atvērts pieturas punkts Purmsāte. Pēc 2. pasaules kara stacija dēvēta par Purmsātiem.

## Atsauces
Ruby on Rails

***Ruby on Rails*** jeb vienkārši ***Rails*** ir interneta lietotņu izstrādes ietvars (*framework*), kas izmanto *[[Ruby]]* programmēšanas valodu*. Ruby* ir atvērtā koda programmēšanas valoda, kurā tiek uzsvērta vienkāršība un produktivitāte. *Rails* izmanto labi pazīstamus programmatūras inženierijas modeļus un paradigmas, tajā skaitā *Convention over Configuration* (CoC), *Don't Repeat Yourself* (DRY) un *Model — View — Controller* (MVC) izstrādes arhitektūru.

## Vēsture

## Atsauces
Latvijas prezidentūra Eiropas Savienības Padomē

thumb|Latvijas prezidentūras logo
**Latvijas [[prezidentūra Eiropas Savienības Padomē]]** norisinājās 2015. gada pirmajā pusē no 1. janvāra līdz 30. jūnijam. Latvija pārņēma prezidentūru no Itālijas un nodeva to Luksemburgai; šīs trīs valstis kopīgi veido ES trio prezidentūras () programmu no 2014. gada 1. jūlija līdz 2015. gada 31. decembrim. Šī ir pirmā prezidentūra Latvijas vēsturē kopš iestāšanās Eiropas Savienībā 2004. gadā.

Latvija izvirzīja trīs galvenos mērķus: digitālā sfēra, risinājumi Eiropas Savienības lomas palielināšanai pasaulē un Eiropas ekonomiskās izaugsmes veicināšana.
Plānošanas periodā tika lēsts, ka kopumā Latvijas prezidentūras periodā tiks organizētas ap 1500 ES sanāksmēm, no kurām 200 būs Latvijā, ka Latviju prezidentūras laikā apmeklēs ap 25 000 dažāda līmeņa amatpersonu.

Galvenie prezidentūras pasākumi notika Latvijas Nacionālās bibliotēkas galvenajā ēkā.

## Latvijas Prezidentūras prioritātes
Latvijas prezidentūra koncentrējās uz trīs galvenajām prioritātēm:

# Konkurētspējīga Eiropa: darbs pie Eiropas Investīciju plāna, turpināt darbu pie Vienotā tirgus stiprināšanas, uzsākt diskusijas un sākt strādāt pie ES Enerģētikas Savienības un veicināt rūpniecības konkurētspēju.
# Digitāla Eiropa: datu aizsardzības jautājumu sekmēšana, darbs pie Vienotā telekomunikāciju tirgus un diskusijas par Vienotā digitālā tirgus stratēģijas uzsākšana.
# Iesaistīta Eiropa: sekmēt kaimiņattiecību politikas pārskatīšanu, virzīt transatlantisko partnerību, stiprināt ES drošību un koncentrēties uz ilgtspējīgu attīstību.

## Logo
Latvijas prezidentūras Eiropas Savienības Padomē logo izveidoja mākslinieks Gunārs Lūsis.
Prezidentūras logo ir stāsts par valsti — stāsts, kas sakņojas katras valsts vēsturē un tradīcijās, bet reizē lūkojas arī kopīgā Eiropas Savienības nākotnē.
Par Latvijas prezidentūras Eiropas Savienības Padomē logo ir izvēlēts arhetipisks dzirnakmens tēls. Tā grafikas un jēdzieniskuma cēlā nozīme ir tuva un saprotama visām Eiropas tautām. Tas ir simbols ar dziļām vēsturiskām saknēm, kas izaug jau no civilizāciju pirmsākumiem. Zīmes vizuālā izteiksme rosina dažādu asociāciju virkni, kur centrālā nozīme ir dzirnakmenim kā darba simbolam. Eiropas labklājības un panākumu pamatā ir tieši radoša un produktīva darba tikumi.

## Kultūras programma
Prezidentūra ir arī iespēja iedvesmot Eiropas sabiedrību ar daudzveidīgu un izcilu kultūras programmu, tādēļ Latvija savas prezidentūras sešos mēnešos piedāvāja spilgtu un efektīvu savas valsts kultūras prezentāciju Eiropā un citur pasaulē.

## Atsauces

## Ārējās saites
*
Gustavs Holsts

**Gustavs Teodors Holsts** (; dzimis **Gustavs Todors fon Holsts** (*Gustavus Theodore von Holst*) , miris ) bija angļu komponists, aranžētājs un skolotājs.

Pazīstams ar svītu "Planētas", vēl ir sarakstījis dažāda žanra vairākus darbus, tomēr plašu ievērību un atzinību nav guvis neviens. Karjeras sākumā spēlējis trombonu. Strādājis Svētā Paula meiteņu skolā un Morlija koledžā.

## Ārējās saites
* 
*
Bendžamins Britens

**Eduards Bendžamins Britens** (; dzimis , miris ) bija angļu komponists, diriģents un pianists.

Dzimis Safolkā, zobārsta ģimenē. Jau kopš bērnības izrādījis savas muzikālās dotības. Studējis Londonas Karaliskajā Mūzikas koledžā, mācījies privāti pie komponista Frenka Bridža. 

Bendžamins Britens bija centrālā personība 20. gadsimta britu klasiskajā mūzikā, sacerējis dažāda veida darbus — gan operas, gan variācijas orķestrim, simfonijas. Studējis Karaliskajā mūzikas koledžā Londonā. Pirmo ievērību guvis ar *[[a capella]]* darbu *A Boy Was Born* 1934. gadā. Ar 1945. gada operu "Pīters Graimss" (*Peter Grimes*) iemantoja pasaules līmeņa slavu. Nākamo 28 gadu laikā sarakstījis vēl 14 operas, kļūstot par vienu no vadošajiem savā žanrā.

## Ārējās saites
* 
*
Hentejs

**Hentejs** (, ) ir kalnu grēda Mongolijas ziemeļos, ziemeļu atzari iestiepjas Krievijas Federācijas Aizbaikāla novadā. Stiepjas apmēram 250 km garumā ziemeļaustrumu—dienvidrietumu virzienā un ir daļa no ūdensšķirtnes starp Kluso okeānu un Ziemeļu Ledus okeānu. Virsotnes lēzenas, sena apledojuma pēdas; augstākā virsotne ir Asralthairhanūls (2800 m vjl) grēdas vidusdaļā. Apaugumu veido galvenokārt mežastepe, ziemeļu nogāzēs vietumis lapegļu un ciedrupriežu taiga. Daļu grēdas teritorijas aizņem Gorhi-Tereldžas nacionālais parks. Henteja grēdā atrodas divi no mongoļu sakrālajiem kalniem: Burhanhalduns, pie kura pēc leģendas dzimis un apglabāts Čingishans un Bogdhanūls galvaspilsētas Ulanbatoras pievārtē.

## Atsauces

## Ārējās saites
Panamas kanāla zona

250 px|thumbnail|Panamas kanāla zonas karte

**Panamas kanāla zona** (, ) bija zona ap Panamas kanālu, kas no 1903. līdz 1979. gadam piederēja ASV kā neinkorporētā teritorija (*unincorporated U.S. territory*), savukārt no 1979. līdz 1999. gadam, kad tā tika likvidēta, Panamas kanāla zonu kopīgi pārvaldīja ASV un Panama.

ASV atbalsts ļāva Panamai 1903. gadā proklomēt neatkarību no Kolumbijas. Tā kā amerikāņi bija iecerējuši realizēt Panamas kanāla būvniecību, panamiešu valdība starpvalstu vienošanās rezultātā piešķīra ASV nepieciešamo teritoriju. Savukāt 1904. gadā Panama piešķīra ASV absolūtas tiesības pārvaldīt un kontrolēt Panamas kanāla zonu.

ASV Panamas kanāla zonu, kur tā 1914. gadā pabeidza Panamas kanāla būvniecību, pārvaldīja no 1903. līdz 1979. gadam. Starp Panamu un ASV 1977. gadā tika noslēgti Torihosa—Kārtera līgumi, kuru rezultātā no 1979. gada kanāla zonu valstis pārvaldīja kopīgi. Turklāt ASV atzina Panamas suverēnās tiesības uz konkrēto teritoriju. Atbilstoši minētajiem līgumiem 1999. gada 31. decembrī ASV pameta kanāla zonu, un tā pilnībā pārgāja Panamas kontrolē.

Teritoriāli zonu veidoja pats Panamas kanāls un 5 jūdžu josla uz abām pusēm no kanāla centra, izņemot Panamas un Kolonas pilsētu. Vēlāk, kad slūžu vajadzībām kanālam tika pievienoti lielie ezeri, arī tie iekļāvās zonā. Kopumā zonā iekļāvās 1432 km². Teritorijas administratīvais centrs atradās Balboa. Amerikāņi šeit izbūvēja militārās būves — bāzes, lidlaukus, slimnīcas u.c.

## Ārējās saites
Johans Valentīns Mēders

**Johans Valentīns Mēders** (; dzimis , miris 1719. gada jūlijā) bija baroka laika vācu komponists, ērģelnieks, dziedātājs un skolotājs, kurš dzīvoja arī Rīgā.

## Dzīvesgājums
Dzimis mūsdienu Tīringenē mūziķa ģimenē. No 1666. gada studēja teoloģiju Leipcigā, vēlāk pārcēlās uz Jēnu. Darbojās Gotā (1671), Brēmenē (1672—1673), Hanburgā (1673), vēlāk Kopenhāgenā un Lībekā, kur 1674. gadā tikās ar Bukstehūdi.

No 1674. līdz 1680. gadam Mēders bija Tallinas ģimnāzijas mūzikas skolotājs, pēc tam pārcēlās uz dzīvi Zviedru Vidzemes galvaspilsētā Rīgā, kur pilsētas tipogrāfs Nellers (Nöller, 1658–1712) labprāt iespieda viņa sacerējumus prominentu baltiešu kāzām.
No 1687. līdz 1698. gadam Mēders dzīvoja Dancigā un Kēnigsbergā.

Pirms Lielā Ziemeļu kara viņš atkal ieradās Rīgā, kur pēc Vidzemes kapitulācijas bija Rīgas Doma ērģelnieks un nodzīvoja līdz mūža beigām 1719. gadā.

## Darbi
thumb|250px|Mēdera rokraksts Rīgas skaņdarbam (1684).
Apmēram 130 darbu autors. To vidū radījis 12 mesas, 4 pasijas, 5 magnifikātus un daudz motešu. Rakstījis arī laicīgu mūziku dziesmuspēli, divas operas, operu-baletu, vokālos skaņdarbus un kamerkompozīcijas.

1684. gadā viņš pēc Rīgas rātes pasūtījuma sacerēja skaņdarbu "Ko gan kurn tas cilvēks?" (lejasvācu: *"Wie murren denn die Leut’?"*) pateicībā par Rīgas atbrīvošanu no maskaviešu aplenkuma 1656. gada rudenī. Skaņdarba rokraksts pēc Lielā Ziemeļu kara nonāca Zviedrijā un šodien kā viens no Dībena kolekcijas autogrāfiem glabājas Upsālas Universitātes bibliotēkā (*S-Uu, vok.mus.i hs. 28:9*).

## Atsauces

## Ārējās saites
* Johana Valentīna Mēdera profils ''AllMusic'' 
* Johana Valentīna Mēdera notis ''IMSLP''
Raundas boa

**Raundas boa** (*Casarea dussumieri*) ir Maskarēnu žņaudzējčūsku dzimtas (*Bolyeriidae*) suga un viena no retākajām čūskām pasaulē. Vienīgā izdzīvojusī savvaļas populācija bija saglabājusies nelielajā Raundas salā. 

Abu Raundas salā sastopamo Maskarēnu dzimtas sugu čūskas nav indīgas. Otra dzimtas suga — Raundas alu boa (*Bolyeria multocarinata*) — nav redzēta kopš 1975. gada un tiek uzskatīta par izmirušu.

## Nosaukums
Sugas latīniskais nosaukums ir par godu franču ceļotājam un tirgotājam Žanam-Žakam Dussumieri, kurš Indijas okeānā savāca lielu skaitu zinātnei līdz tam nezināmu molusku un zivju kolekciju.

## Izskats
Garums 1—1,5 m. Ķermeni klāj nelielas zvīņas, katra no tām beidzas ar izteiktu ķīli. Pieaugušo mugura pamatā tumši brūna, vēders gaišāks ar tumšiem plankumiem. Diennakts laikā boa maina krāsu no tumšākas dienas gaišajā periodā līdz gaišākai posmā no vakara mijkrēšļa līdz rītausmai. Mazuļu krāsa stipri atšķiras no pieaugušo čūsku atturīgā krāsojuma — tie ir košā ķieģeļkrāsā ar dzelteniem plankumiem. Šādi grāmatā "Sārtie baloži un zeltainie sikspārņi" pieaugušu Raundas boa apraksta Džeralds Darels:
*"Boa bija apmēram trīs pēdas gara, pamatā olīvzaļa ar nespodri dzelteniem plankumiem uz astes pusi. Galva tai bija garena un šaura, gandrīz lapas formā. Kopumā šī čūska nemaz neizskatījās pēc boa'".*

## Izplatība
Agrāk bija sastopama Maurīcijā un apkārtējās saliņās. Kolonizācijas laikā izdzīvoja vienīgi Raundā, sekmīgi reintroducēta Ganerskveinā.

## Dzīvesveids
Aktīva naktīs. Sākotnēji dzīvoja cietkoku mežos un palmu savannās. Pēc vides degradācijas boa mitinās izdzīvojušās palmu audzēs un krūmājos. Dienas laikā gozējas latānijas palmu vēdekļos un sauso lapu vainagā, kas nokarājas līdz palmu pamatnei. Pārtiek no salā sastopamajām ķirzakām un putnu mazuļiem.

## Aizsardzība
IUCN Sarkanajā grāmatā Raundas boa šobrīd ierindojusi apdraudēto sugu sarakstā. Salas veģetācija un fauna bija stipri cietusi no tur ievazātajām invazīvajām sugām — kazām un trušiem. 20. gadsimta 80. gados šīs sugas tika izskaustas, ļaujot salai pamazām atgūt savu sākotnējo dabisko vidi. 1996. gadā savvaļā bija atlikušas ne vairāk par 250 čūskām. Taču dzīvesvides atjaunošanas rezultātā to populācija 2012. gadā bija pieaugusi jau līdz 1400 īpatņiem. 

2012. gadā Maurīcijas savvaļas fonds sadarbībā ar Darela savvaļas dzīvnieku aizsardzības trestu no Raundas rūpīgi pārveda 30 boa tēviņus un 30 mātītes uz Ganerskveinas saliņu, kuru tās kādreiz apdzīvoja. 2013. gadā tur tika konstatēti Raundas boa jaunuļi, kas liecināja par sekmīgi īstenotu boa reintrodukcijas programmu Ganerskveinā.

## Atsauces

## Literatūra
* Zeltainie sikspārņi un sārtie baloži. Džeralds Darels. Rīga. Zinātne. 1981.  
* Šķirsta jubileja. Džeralds Darels. Nordik. 2003.
Maija Silmale

**Maija Silmale** (1924—1973) bija latviešu rakstniece un tulkotāja, nacionālās pretošanās kustības (t. s. Franču grupas) dalībniece, disidente un politieslodzītā.
 
## Dzīves gājums
Dzimusi 1924. gada 20. maijā Rīgā, mācījās Rīgas Valsts 1. ģimnāzijā, līdz 1939. gadam viņas vārds bija Maija Ilga Šmite. Pēc Otrā pasaules kara beigām strādāja Latvijas Lauksaimniecības akadēmijā Jelgavā (1945—1946), no 1944. līdz 1949. gadam studēja romāņu valodas Latvijas Universitātes Filoloģijas fakultātē. 1944.–1949. gadā aktieru Irmas un Arnolda Stubavu dzīvoklī Dzirnavu ielā, kā arī Maijas Silmales dzīvoklī notika literāri vakari, kuru vairākus dalībniekus 1951. gadā apcietināja un tiesāja kā "franču grupu" (lai arī vakaros apsprieda ne tikai franču literatūru, bet arī citus tematus (piemēram, V. Majakovska daiļradi, M. Lutera un M. Gandija idejas, tējas tradīcijas Ķīnā u.c.), analizēja cits cita tulkojumus un lasīja nepublicētus sacerējumus). Apcietināto vidū bija Maija Silmale, Mirdza Ersa, Skaidrīte Sirsone, Milda Grīnfelde, Ieva Lase, Elza Stērste, Eleonora Sausne, Miervaldis Ozoliņš, Kurts Fridrihsons, Arnolds Stubavs, Irīna (Irma) Stubava, Alfrēds Sausne un Gustavs Bērziņš. Maijai Silmalei piesprieda 10 gadus ilgu ieslodzījumu. Pēc Staļina nāves viņu 1956. gada maijā atbrīvoja no lēģera.

Pēc atgriešanās dzimtenē Silmale strādāja par tulkotāju. 1970. gadā viņa sastādīja franču mūsdienu dzejas izlasi "Es tevi turpinu" ar Kurta Fridrihsona ilustrācijām. Tas iznāca 16 000 eksemplāru lielā tirāžā, ko ātri izpirka, un tad nāca rīkojums to izņemt no apgrozības. Kad franču avīze *Le Monde* atzinīgi novērtēja Rīgā izdoto antoloģiju, šo ziņu PSRS neļāva izplatīt.

1971. gada februārī Maiju Silmali smagi slimu apcietināja un bez tiesas sprieduma ievietoja cietuma slimnīcā, martā pārvietoja uz psihiatrisko slimnīcu. Tā bija ierasta Brežņeva ēras metode cīņai ar citādi domājošajiem. Starptautiska spiediena ietekmē maija beigās viņu atbrīvoja, tomēr šī brīvība joprojām bija tikai iluzora. M. Silmalei aizliedza publicēties, kas savukārt liedza viņai eksistences līdzekļus.

Mirusi ar vēzi 1973. gada 22. decembrī Rīgā, apbedīta Meža kapos.
Latvijas Okupācijas muzeja pastāvīgajā ekspozīcijā ir ietvertas liecības par Maiju Silmali.

## Pazīstamākie tulkojumi
* Es tevi turpinu. Sastādījusi Maija Silmale. Rīgā: Liesma, 1970. - 211 lpp. Recenzija: FRANČU MŪSDIENU DZEJAS IZLASE  Dzintars Freimanis, Jaunā Gaita nr. 97, 1973. gadā
* Albērs Kamī. Mēris.

## Ārējās saites
* Franču grupa. No Sibīrijas lēģera līdz Miterāna rokasspiedienam Undīne Adamaite. *[[Diena]]* 2012. gada 11. maijā
* "Franču grupa" un mākslinieks Kurts Fridrihsons Gundega Repše, žurnāls "Studija" 2005. gada 3. janvārī

## Atsauces
Aleksejs Arakčejevs

**Aleksejs Arakčejevs** (; dzimis , miris ) bija ietekmīgs Krievijas impērijas karavadonis un politiķis caru Pāvila I un Aleksandra I laikā.

Sevišķi ietekmīgs bija Aleksandra I valdīšanas otrajā pusē. Artilērijas speciālists. Pēc zaudējuma Austerlicas kaujā veica krievu artilērijas spēku reformu. Liels muštras un frunta piekritējs. No 1817. gada t.s. militāro apmetņu (*Военные поселения*) izveidotājs un priekšnieks, kur stingrā militārā disciplīnā karavīriem vajadzēja nodarboties arī ar zemkopību. Zaudēja ietekmi pēc Nikolaja I nākšanas pie varas.

Krievu valodā ar vārdu "arakčejevisms" (*аракчеевщина*) tiek apzīmēta militāristiska, patvaļīga un netaisna iekārta.

## Ārējās saites

* *Аммон Ф. Г.* В фаворе у кесаря: Александр I и Аракчеев
Celmiņa

**Celmiņa** (vīriešu dzimtē Celmiņš) ir latviešu cilmes uzvārds, kas radies no vārda „celms” pamazināmās formas. Cilvēki ar šo uzvārdu:
* Helēna Celmiņa (1929—2017) — latviešu rakstniece un nacionālās pretošanās kustības dalībniece, bijusī politieslodzītā;
* Vija Celmiņa (1938) — latviešu izcelsmes ASV gleznotāja un grafiķe.
Rijnieks

**Rijnieks** (sieviešu dzimtē Rijniece) ir latviešu cilmes uzvārds ar nozīmi 'cilvēks, kas pārzina darbus rijā'. Cilvēki ar šo uzvārdu:
* Dailis Rijnieks (1934) — nacionālās pretošanās kustības dalībnieks un politieslodzītais;
* Jānis Rijnieks (1905) — nacionālās pretošanās kustības dalībnieks un politieslodzītais;
* Jānis Rijnieks (1939—2021) — diriģents;
* Juris Rijnieks (1958) — aktieris un režisors.
## Atsauces
Vikingi (seriāls)

**„Vikingi”** () ir Maikla Hersta izveidots Īrijas un Kanādas vēsturiskās drāmas seriāls. Seriāla pirmizrāde notika 2013. gada 3. martā ASV un Kanādā. Tas ir vairākkārt ticis nominēts ''Emmy'' balvai.

„Vikingu” galvenais varonis ir Ragnārs Lodbroks, viens no pazīstamākajiem vikingu teiksmainajiem varoņiem, kurš kļuva bēdīgi slavens ar saviem 9. gadsimta vidū rīkotajiem sirojumiem Anglosakšu un Rietumfranku karalistēs. Seriāla pirmajās 4 sezonās parādīts Ragnāra ceļš uz slavu, no parasta zemnieka kļūstot par savas dzimtās apmetnes Kategatas jārlu un vēlāk visas Dānijas karali, bet, sākot ar 5. sezonu, galvenā darbība norisinās ap viņa dēliem.

## Avoti
Seriālā atainoti Skandināvijas iedzīvotāju agrīno viduslaiku sirojumi, tirgošanās un atklājumi, kas balstīti uz 13. gadsimta sāgām *Ragnars saga Loðbrókar* un *Ragnarssona þáttr*, kā arī Sakša Gramatiķa 12. gadsimtā sarakstītajos „Dāņu darbos” (*Gesta Danorum*) aprakstītajiem teiksmainā vikingu virsaiša Ragnāra Lodbroka, viņa karadraudzes un dzimtas piedzīvojumiem. Skandināvu leģendārās sāgas bija daļēji izdomātas teikas, kuru pamatā bija skandināvu mutvārdu tradīcijas, kas pierakstītas aptuveni 200 līdz 300 gadus pēc tajās aprakstītajiem notikumiem. Papildus izmantoti ir arī dažādi tā laika vēsturiskie avoti, piemēram, otrajā sērijā atainotajā Lindisfārnas izlaupīšanā vai Ahmeda ibn Fadlāda 10. gadsimta liecība par Rusas kaganātu. Seriāla darbība sākas īsi pirms t.s. vikingu laikiem, par kuru sākumu uzskata 793. gada uzbrukumu Lindisfārnai.

## Aktieri

* Treviss Fimmels — Ragnārs Lodbroks (1.—4. sezona)
* Ketrīna Vinnika — Lagerta
* Klaivs Stendens — Rollo
* Džesalīna Gilsiga — Sigija (1.—3. sezona)
* Gustavs Skārsgords — Floki
* Džordžs Blagdens — Atelstāns (1.—3. sezonā viens no galvenajiem aktieriem, 4. sezonā — viesaktieris)
* Geibriels Bairnss — jārls Haraldsons (1. sezona)
* Elisa Sazerlenda — Aslēga (1.—4. sezona)
* Donals Lougs — karalis Horiks (1.—2. sezona)
* Aleksandrs Ludvigs — Bjērns Dzelzssāns (2.—6. sezona)
* Lainass Roučs — Egberts no Veseksas (2.—4. sezona)
* Bens Robsons — Kalfs (3.—4. sezona)
* Kevins Djūrands — Hārbards (3.—4. sezona)
* Lotērs Bluto — Rietumfrankijas imperators Karls (3.—4. sezona)
* Džons Kavanags — gaišreģis un pāvests Leons IV (4. sezonā — viesaktieris)
* Pīters Francens — Haralds Skaistmatis (4.—6. sezona)
* Jaspers Pēkenens — Halvdans Melnais (4.—6. sezona)
* Mo Denfords — Ētelvulfs (2.—5. sezona)
* Alekss Hūgs — Ivars Bezkaulainais (4.—6. sezona)
* Marko Ilsū — Hvitserks (4.—6. sezona)
* Deivids Lindstrēms — Sigurds Čūskacs (4. sezona)
* Džordans Smits — Ube (4.—6. sezona)
* Džonatans Rīss Meijerss — bīskaps Hīmunds (4.—5. sezona)
* Daņila Kozlovskis — Oļegs (kņazs) (6. sezona)

## Atsauces

## Ārējās saites
*  

### Raksti
* Gerda Pulkstene. „Ko tu nezināji par vikingiem jeb seriāls „Vikingi” šķērsgriezumā!”  . tvnet.lv. 2014. gada 29. marts. Skatīts: 2015. gada 13. novembrī.
* „„Troņu spēlēm” konkurents? Seriāls „Vikingi”” . tvnet.lv 2013. gada 7. marts. Skatīts: 2015. gada 13. novembrī.
Arnulfo Arjass

**Arnulfo Arjass Madrids** (;  — ) bija panamiešu politiķis. Trīs reizes ievēlēts par Panamas prezidentu, tomēr ne reizi nav saglabājis amata pilnvaras līdz termiņa beigām, jo ticis gāzts valsts apvērsumos.

## Biogrāfija

Dzimis Penonomē Antonija Arjasa un Karmenas Madridas ģimenē. Skolas gaitas uzsācis dzimtajā pilsētā. Studējis ķirurģiju Hārvarda Universitātē. Vēlāk specializējies psihiatrijā un endokrinoloģijā.

Pēc atgriešanās dzimtenē 1925. gadā iesaistījies valsts politiskajā dzīvē, pieslienoties nacionālistiskajām organizācijām, kas iestājās par ASV ietekmes samazināšanu Panamā.

1931. gadā piedalījies prezidenta Arosomena gāšanā, savukārt nākamajā gadā atbalstījis vecākā brāļa Armodio Arjasa nokļūšanu prezidenta (1932—1936) amatā. Šajā laikā ieņēmis amatus valdībā, kā arī pildījis diplomātiskos pienākumus.

1940. gadā Arjasa tika ievēlēts par Panamas prezidentu no Nacionālrevolucionārās partijas (vēlāk — Panamiešu partija). Arjasa atklātā simpātija pret Ass valstīm noveda pie ASV atbalstīta un Panamas nacionālās gvardes veikta valsts apvērsuma 1941. gada oktobrī, kura rezultātā Arjass zaudēja savu amatu.

1948. gadā viņš atkal kandidēja prezidenta vēlēšanās. Lai arī viņš oficiāli zaudēja vēlēšanās, jau nākamajā gadā parlaments atzina viņu par šo vēlēšanu uzvarētāju. Arjass savā otrajā prezidenta termiņā ierobežoja konstitūcijas darbību, izsludinot ārkārtas stāvokli, kā arī izveidoja slepenpoliciju, lai vērstos pret saviem pretiniekiem. Korupcijas un sabiedrības nemieru dēļ Nacionālā gvarde apvērsuma ceļā Arjasu atkal gāza no amata.

Pēc neveiksmīgā starta 1964. gada prezidenta vēlēšanās Arjass tika ievēlēts par Panamas prezidentu 1968. gada vēlēšanās. Uzreiz pēc stāšanās amatā viņš veica darbības, lai ierobežotu parlamenta un augstākās tiesas pilnvaras. Vienlaikus Arjass pieņēma lēmumus, kas bija vērsti uz Nacionālās gvardes reorganizāciju. Tikai 11 dienas pēc stāšanās amatā Arjass atkal tika gāzts no amata. Viņš bēga no valsts, apmetoties ASV.

Pēc Omāra Terihosa veiktās režīma liberalizācijas Arjass 1978. gadā atgriezās dzimtenē. 1984. gadā viņš atkārtoti kandidēja vēlēšanās, tomēr pēc balsu skaitīšanas uzsākšanas, kas uzrādīja viņa pārsvaru, balsu skaitīšana tika apturēta. Drīz pēc tam tika pasludināta Manuela Norjegas, kas tobrīd bija Panamas *[[de facto]]* vadītājs, favorīta uzvara. Arjass pameta valsti, 1988. gadā viņš mira Maiami, ASV.

Norjegas režīms tika gāzts 1989. gadā, Panamā iebrūkot ASV karaspēkam. Arjasa partija atguva politisko lomu valstī. Par valsts prezidentu tika iecelts Giljermo Endara — Arjasa partijas biedrs. Savukārt 1999. gadā par pirmo prezidenti valsts vēsturē tika ievēlēta Arjasa otrā sieva — Mireja Moskoso.

## Ārējās saites
Andrejs Kleinmihels

**Andrejs Kleinmihels** (, dzimis 1757. gadā, miris ) bija Rīgā dzimis vācbaltiešu izcelsmes Krievijas impērijas ģenerālleitnants.

Dzimis mācītāja ģimenē. 1775. gadā iestājās karadienestā Kijivas musketieru pulkā. Dienēja Polijā un Krimā. No 1799. līdz 1815. gadam vadīja Otro kadetu korpusu - kara skolu Sanktpēterburgā (no 1800. līdz 1804. gadam formāli skolas vadītājs bija Valeriāns Zubovs). Īsu brīdi (no 1814. gada 13. decembra līdz 1815. gada 25. jūnijam ) bija Krievijas impērijas Kara ministrijas inspektora daļas direktors (*Директор Инспекторского департамента Военного министерства Российской империи*), kas mūsdienās atbilstu Ģenerālštāba priekšnieka amatam. Andreja Kleinmihela dēls Pjotrs Klienmihels kļuva par Krievijas satiksmes ministru (1842—1855).

## Ārējās saites
*Kleinmihels Erik-Amburger-Datenbank
Slēgtā sala

**"Slēgtā sala"**' () ir 2010. gada ASV psiholoģiskais trilleris, kura režisors ir Mārtins Skorsēze. Filmas sižets veidots pēc Denisa Līheina 2003. gada romāna *Shutter Island*.

Filma ir stāsts par diviem *United States Marshals Service* pārstāvjiem, kas ieradušies cietumā garīgi slimiem noziedzniekiem tā sauktajā Slēgtajā salā. Tur viņi izmeklē kādas pacientes pazušanu. Tajā galvenās lomas attēlo Leonardo Di Kaprio, Marks Rafalo, Bens Kingslijs, Mišela Viljamsa, Patriša Klārksone un Makss fon Sīdovs.

Filmas pirmizrāde notika Berlīnes Starptautiskajā kinofestivālā . Tā galvenokārt saņēma pozitīvas kritiķu atsauksmes.

## Atsauces

## Ārējās saites

*
Procenti

**Procenti** ir naudas summa, ko nopelna aizdevējs, tā ir atlīdzība par atļauju aizņēmējam izmantot viņa naudu un par izdevuma atmaksas gaidīšanas laiku. Kad cilvēks aizņemas naudu, procenti parasti tiek izmaksāti no pamatsummas. 

Maksas lielums procentos par aizņēmumu vai noguldījumu bankā tiek saukts par procentu likmi. Procentu likme var būt fiksēta vai mainīga. Fiksētā procentu likme saglabājas nemainīga visu aizdevuma vai noguldījuma periodu, nodrošinot stabilitāti un prognozējamību. Mainīgā procentu likme var mainīties atkarībā no tirgus apstākļiem, piemēram, centrālās bankas noteiktajām bāzes likmēm vai inflācijas līmeņa.

Procenti var tikt aprēķināti pēc vienkāršo procentu vai salikto procentu metodes. Vienkāršie procenti tiek aprēķināti tikai no sākotnējās pamatsummas, savukārt saliktie procenti tiek aprēķināti arī no iepriekš uzkrātajiem procentiem, tādējādi palielinot kopējo maksājamo summu ilgākā laika posmā.

## Ārējās saites
Triecienlidmašīna

[thumb|right|[Amerikas Savienotās Valstis|ASV triecienlidmašīna *[[A-10 Thunderbolt II]]*.]]

**Triecienlidmašīna** ir taktiska militāra lidmašīna, kuras galvenais uzdevums ir uzbrukt mērķiem uz sauszemes un jūrā, ar lielāku precizitāti, nekā to spēj bumbvedēji, kā arī tie ir labāk sagatavoti cīņai pret zema līmeņa pretgaisa aizsardzību.
TiungSAT-1

***TiungSAT-1*** (radioamatieru nosaukumi ***OSCAR 46***, ***MO 46***) bija Malaizijas valsts uzņēmuma *[[Astronautic Technology (M) Sdn. Bhd.]]* (*ATSB*) eksperimentāls mikropavadonis. Palaists 2000. gada septembrī. Darbību ir beidzis

Pavadoni izgatavoja Apvienotās Karalistes uzņēmums *[[Surrey Satellite Technology]]* (*SSTL*) uz platformas *[[SSTL-70]]* bāzes. Kosmiskā aparāta izmēri bija 690 x 366 x 366 mm un masa 50,8 kg.

*TiungSAT-1* bija paredzēts Zemes tālizpētes uzdevumiem un sakaru eksperimentiem. Sekundārie uzdevumi bija pozicionēšana ar GPS uztvērēju un kosmiskā starojuma novērošana.
Divas kameras bija ar izķširtspēju 72 m un 1,2 km.
Pavadonis izmantoja radioamatieru frekvences, tādējādi radioamatieriem bija iespējams iegūt Zemes attēlus un izmantot sakaru iespējas.

*TiungSAT-1* tika palaists  10:05 UTC ar nesējraķeti *[[Dnepr (nesējraķete)|Dnepr]]* no Baikonuras kosmodroma. Kopā ar to tika palaists arī mikropavadoņi *[[MegSat 1]]*, *[[Unisat 1]]*, *[[Saudisat 1a]]*, *[[Saudisat 1b]]*.

## Atsauces

## Ārējās saites
* TiungSAT ANGKASA
* TiungSat-1 SSTL
* TiungSat 1 (MySat 1, OSCAR 46, MO 46) Gunter's Space Page
Olga Romanova (lielkņaziene)

**Lielkņaze Olga Aleksandrovna** (; dzimusi , mirusi ) bija Krievijas Impērijas ķeizara Aleksandra III jaunākā meita un pēdējā Krievijas Impērijas ķeizara Nikolaja II māsa.

Bērnību pavadījusi Gatčinā. 1901. gadā apprecējās ar Oldenburgas Pjotru Aleksandroviču. Laulība bija neveiksmīga un pāris dzīvoja šķirti, līdz 1916. gadā laulība tika oficiāli šķirta. Tūlīt pēc tam Olga Aleksandrovna apprecējās ar kavalērijas virsnieku Nikolaju Kuļikovski, ar ko kopā nodzīvoja ilgus gadus. Pirmā pasaules kara laikā strādāja par žēlsirdīgo māsu.

Pēc Nikolaja II atteikšanās no troņa ar ģimeni devās uz Krimu. Olga Aleksandrovna bija viena no retajiem Krievijas imperatora ģimenes locekļiem, kam izdevās izvairīties no noslepkavošanas. 1920. gada februārī emigrēja uz Dāniju. 1948. gada maijā emigrēja uz Kanādu. Sadzīvē bija pazīstama ar savu pieticību.

## Ārējās saites
Armodio Arjass

**Armodio Arjass Madrids** (,  — ) bija panamiešu jurists un politiķis.

Studējis tieslietas Apvienotajā karalistē, absolvējis Kembridžas Universitāti. Pēc studijām vairākus gadus strādājis par juristu ģimenes uzņēmumā. Drīz pēc iesaistīšanās politikā nokļuvis vadošos amatos ārlietu ministrijas resorā. Vienlaikus darbojies kā pasniedzējs tieslietās, vairāku grāmatu autors. Īslaicīgi 1931. gada janvārī bija Panamas prezidenta pienākumu izpildītājs, savukārt no 1932. gada 5. jūnija līdz 1936. gada 1. oktobrim pildījis šos pienākumus kā vēlēšanās ievēlētais prezidents. Vēlāk emigrējis uz ASV, kur dzīvojis līdz mūža beigām. Arī viņa jaunākais brālis — Arnulfo Arjass — bija Panamas prezidents.

## Ārējās saites
Olga Romanova

**Olga Romanova** var būt:

*Olga Aleksandrovna (*Ольга Александровна*, 1882-1960) - Krievijas cara Aleksandra III jaunākā meita un pēdējā Krievijas cara Nikolaja II māsa
*Olga Nikolajevna (*Ольга Николаевна*, 1895-1918) - Krievijas pēdējā Krievijas cara Nikolaja II vecākā meita
Aloizs Trūps

**Aloizs Lauris Trūps** jeb **Aleksejs Trups** (; dzimis , miris ) bija latviešu izcelsmes Krievijas cara Nikolaja II ģimenes kalpotājs.

1874. gadā, 18 gadu vecumā, Trūps devās dienēt Krievijas Impērijas armijā un nokļuva gvardes vienībā. Viņš bija gara auguma un gaišiem matiem, tāpēc viņu pamanīja Krievijas imperatore-konsorte Marija Fjodorovna. Tādējādi viņš nokļuva dienestā cara pilī un kļuva par kalpotāju Nikolaja II ģimenē.

Arī pēc Oktobra revolūcijas Trūps palika kopā ar cara ģimeni. Kad 1918. gada 17. jūlijā Ipatjeva namā Jekaterinburgā cara ģimene tika nogalināta, kopā ar viņiem nogalināja arī vairākus kalpotājus, tai skaitā Trūpu.

1981. gadā Krievijas Pareizticīgā baznīca Ārzemēs Trūpu kanonizēja, kaut arī viņš pēc ticības bija katolis. 1998. gadā Trūps apglabāts kopā ar cara ģimeni Pētera un Pāvila katedrālē Sanktpēterburgā.

2009. gada 16. oktobrī Krievijas Federācijas Ģenerālā prokuratūra reabilitēja 52 cara ģimenei pietuvinātās represētās personas, tai skaitā arī Trūpu.

## Atsauces

## Ārējās saites

* "Kūpā ar Krīvijas caru", Mōras Zeme
Dmitrijs Bortņanskis

**Dmitrijs Bortņanskis** (, ; dzimis , miris ) bija ukraiņu/krievu komponists. Galma dziesmu kapellas (*Придворная певческая капелла*) Sanktpēterburgā audzēknis un vadītājs. Mūsdienās visplašāk pazīstama Bortņanska garīgā kora mūzika. Sacerējis skaņdarbus franču, itāļu, latīņu, vācu un baznīcslāvu valodā. 1882. gadā tika izdoti Bortņanska darbu izdevums 10 sējumos Pētera Čaikovska redakcijā.

Dzimis Hluhivā lemku (rusīnu) izcelsmes ģimenē. Septiņu gadu vecumā pieņemts par audzēkni Galma dziesmu kapellā. 1769. gadā, septiņpadsmit gadu vecumā, kopā ar kapelas vadītāju Baldasari Galupi devās uz Itāliju, kur radīja vairākas operas un garīgos skaņdarbus. 1779. gadā atgriezās Sanktpēterburgā un 1796. gadā kļuva par kapelas vadītāju.

## Ārējās saites

* Dmitrija Bortņanska profils ''AllMusic'' 
* Bortņanska notis ''IMSLP''
Arjass

**Arjass** (; sieviešu dzimtē **Arjasa**) ir spāņu cilmes uzvārds, retāk arī vārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:

* Armodio Arjass (*Harmodio Arias*; 1886—1963) — panamiešu jurists un politiķis;
* Arnulfo Arjass (*Arnulfo Arias*; 1901—1988) — panamiešu ārsts un politiķis;
* Oskars Arjass (*Óscar Arias*; dzimis 1940) — Kolumbijas prezidents, Nobela miera prēmijas laureāts;
* Santjago Arjass (*Santiago Arias*; dzimis 1992) — Kolumbijas futbolists.
Belisario Porass

**Belisario Porass Baraona** (,  — ) bija panamiešu jurists, žurnālists, kā arī politiķis — vairākkārt bijis Panamas prezidents.

## Biogrāfija

Ieguvis jurista izglītību universitātē Bogotā, Kolumbijā un Beļģijā. Pēc atgriešanās dzimtenē strādājis žurnālistikā un iesaistījies politiskajā darbībā, pievienojoties Kolumbijas Liberālajai partijai. Politiskā darbības dēļ pametis valsti, apmetoties Nikaragvā, vēlāk Salvadora, kur turpinājis nodarboties ar žurnālistiku un lasījis lekcijas augstskolās.

Kad Kolumbijā norisinājās Tūkstoš dienu karš, 1900. gadā atgriezies dzimtenē. Vadījis nemiernieku armiju, tomēr, zaudējis kaujā par Panamas pilsētu, atkal pameta valsti. Pēc Panamas neatkarības proklamēšanas 1904. gadā atgriezies dzimtenē. Līdz 1912. gadam bijis Panamas diplomāts. Kā viens no cīnītājiem par Panamas neatkarību, baudīja popularitāti tautā.

Trīs reizes pildījis Panamas prezidenta pienākumus. Viņa prezidentūras laikā tika pieņemta jauna konstitūcija, kā prezidents rūpējies par jaunās valsts konsolidāciju, uzmanību veltījis infrastruktūras un medicīniskās palīdzības uzlabošanai Panamā.
Bolnisi

**Bolnisi** () ir pilsēta Gruzijas dienvidaustrumos, Bolnisi municipalitātes centrs Lejaskartlijas mharē. Izvietojusies Mašaveras upes krastā pārsvarā azerbaidžāņu apdzīvotā reģionā.

## Vēsture
Apdzīvotā vieta dibināta 1818. gadā, kad šeit apmetās 95 vācu kolonistu ģimenes no Švābijas, un tika nosaukta par godu Krievijas cara Aleksandra I māsai Jekaterinai par **Katerinenfeldi**. 1921. gadā pārdēvēta par **Luksemburgu** par godu vācu komunistei Rozai Luksemburgai. 2. pasaules kara laikā visi vācu tautības iedzīvotāji tika deportēti uz Sibīriju vai Kazahiju, bet ciemu 1944. gadā pārdēvēja tagadējā vārdā pēc netālās Bolnisi Sionas baznīcas, kas ir vecākais kriestiešu dievnams Gruzijas teritorijā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Lajošs Bīro

**Lajošs Bīro** (, dzimis , miris ) bija ungāru rakstnieks, lugu autors un kinoscenārists, kas sarakstīja daudzus scenārijus filmām laika posmā no 1920. līdz 1940. gadiem.

Biro piedzima Naģvāradā, Austroungārijā (mūsdienās Oradja, Rumānija). Pārcēlies uz Apvienoto Karalisti, viņš strādāja par galveno scenāristu Aleksandra Korda vadītajā studijā *[[London Film Productions]]*. Lajošs Bīro nomira  Londonā no sirdslēkmes. Apbedīts Hamstedas kapos.

1929. gadā viņš tika izvirzīts 1. Kinoakadēmijas balvai nominācijā "Labākais literatūras oriģinālavots" par darbu filmā *[[The Last Command]]*, tomēr balvu ieguva otrs šajā nominācijā izvirzītais — Bens Hekts — par darbu filmā *[[Underworld (1927. gada filma)|Underworld]]*.

## Ārējās saites
Milda Grīnfelde

**Milda Grīnfelde** (1909-2000) bija latviešu rakstniece un tulkotāja.

## Dzīvesgājums
Dzimusi 1909. gada 20. aprīlī Novosibirskā, pēc 1905. gada revolūcijas izsūtīto latviešu ģimenē. 
Studēja Latvijas Universitātē, iestājās studentu korī Dziesmuvara, strādāja par telefonisti, bija redaktore apgādā "Zelta ābele". Pēc Otrā pasaules kara beigām strādāja Latvijas Zinātņu akadēmijas Valodas un literatūras institūtā par zinātnisko līdzstrādnieci.  1945. gada oktobrī M. Grīnfeldi piespieda kļūt par VDM slepeno ziņotāju pēc tam, kad tika arestēts viņas brālis Miervaldis Ziedainis. M. Grīnfelde bija dzejnieka Aleksandra Čaka pēdējo gadu līdzgaitniece, kurai veltītā A. Čaka mīlas lirika atrodama krājumā "Debesu dāvana".

1951. gada 17. aprīlī Grīnfeldi apcietināja kopā ar t. s. "Franču grupas" locekļiem, apsūdzot buržuāziskajā nacionālismā un dalībā pretpadomju sanāksmēs. 
Citi apcietinātie grupas dalībnieki bija Mirdza Ersa, Skaidrīte Sirsone, Maija Silmale, Ieva Lase, Elza Stērste, Eleonora Sausne, Miervaldis Ozoliņš, Kurts Fridrihsons, Arnolds Stubavs, Irīna (Irma) Stubava, Alfrēds Sausne un Gustavs Bērziņš. 
 
1951. gada 8. septembrī PSRS Iekšlietu tautas komisariāta Sevišķā apspriede viņai piesprieda 10 gadus labošanas darbu nometnē ar mantas konfiskāciju. Apsūdzības tika saistītas ar šādiem “nodarījumiem”:  M. Grīnfelde vācu okupācijas laikā esot publicējusi pretpadomju grāmatu bērniem “Tētis karavīrs”; pēc kara uzturējusi sakarus ar “bandītiem” Jūrkalnes pagastā un slēpusi “Dzimtenes nodevēju” Ziedaini (savu brāli); glabājusi vācu laikā izdotu pretpadomju literatūru; 1946. gadā vairākkārt piedalījusies pretpadomju sanāksmēs. Iespējams, nevēlēšanās un nespēja ziņot par saviem paziņām bija viens no viņas aresta iemesliem.

Pēc atbrīvošanas Milda Grīnfelde aktīvi nodarbojās ar tulkošanu. Kopā ar rakstnieku Valdi Rūmnieku viņa sarakstīja grāmatu "Kāpēc es esmu Čaks?" 
2000. gada 4. februārī Valsts prezidente Vaira Vīķe - Freiberga pasniedza tulkotājai Mildai Grīnfeldei 5. šķiras Triju Zvaigžņu ordeni.
Mirusi 2000. gada 29. septembrī Rīgā.
Latvijas Okupācijas muzeja pastāvīgajā ekspozīcijā ir ietvertas liecības par Mildu Grīnfeldi.

## Pazīstamākie tulkojumi
M. Grīnfeldes tulkojusi vairāk nekā 60 grāmatu, kuru autori ir Albērs Kamī, brāļi Gonkūri, Onorē de Balzaks, Romēns Rolāns. Uz teātru skatuvēm uzvesti vairāki desmiti viņas tulkotu lugu.

## Ārējās saites
* Franču grupa. No Sibīrijas lēģera līdz Miterāna rokasspiedienam Undīne Adamaite. *[[Diena]]* 2012. gada 11. maijā
* "Franču grupa" un mākslinieks Kurts Fridrihsons Gundega Repše, žurnāls "Studija" 2005. gada 3. janvārī

## Atsauces
Aleksandrs Lembergs

**Aleksandrs Lembergs** (, miris ) bija latviešu baletdejotājs, baletmeistars.

## Dzīvesgājums
No 1938. līdz 1939. gadam bija franču balettrupas *Ballet de la jeunesse* solists, pēc tam kļuva par Latvijas Nacionālās operas premjeru, ar pārtraukumiem līdz 1965. gadam. No 1968. līdz 1985. gadam bija Latvijas Nacionālās operas galvenais baletmeistars. Iestudējis vairāk nekā 15 baletus. No 1965. līdz 1968. gadam bijis Rīgas Horeogrāfijas skolas direktors un pedagogs.

1955. gadā saņēma Latvijas PSR Nopelniem bagātā mākslinieka goda nosaukumu, 1971. gadā — Latvijas PSR Tautas skatuves mākslinieka, 1982. gadā — PSRS Tautas skatuves mākslinieka goda nosaukumu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Vecāks par desmit minūtēm

**"Vecāks par desmit minūtēm"** ir 1978. gada Latvijas PSR dokumentālā filma, kuras režisors un scenārija autors ir Hercs Franks. Filmā tiek uzņemts mazs bērns, kura emocijas un izjūtas atspoguļojas viņa sejā.

2002. gadā Kannu starptautiskajā kinofestivālā notika veltījums Frankam un Jurim Podniekam — starptautisks projekts "Vecāks par desmit minūtēm", kurā apkopotas dažādu ievērojamu režisoru īsfilmas. Filma ir iekļauta Latvijas kultūras kanonā.

## Atsauces

## Ārējās saites
*
Vanadziņš (filma)

**"Vanadziņš"** ir 1978. gada Latvijas PSR leļļu animācijas filma, kuras režisors ir Arnolds Burovs. Filmas sižets veidots pēc Viļa Lāča tāda paša nosaukuma stāsta.

Filmas galvenie varoņi ir mazais puika Vanadziņš, rotaļbiedrs kaķēns un tēvs zvejnieks. Filma ir iekļauta Latvijas kultūras kanonā.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Filmas apraksts un noskatīšanās - Filmas.lv
Alfrēds Jaunušans

**Alfrēds Jaunušans** (dzimis , miris ) bija latviešu aktieris un režisors.

1947. gadā sāka strādāt LPSR Valsts Drāmas teātrī (mūsdienās Nacionālais teātris), no 1966. līdz 1987. gadam bijis tā galvenais režisors. Vairāk nekā 40 iestudējumu autors. 1954. gadā kļuvis par pedagogu Latvijas Mūzikas akadēmijā. Uzņēmies vairākās filmās.

1954. gadā Jaunušāns saņēma Latvijas PSR Nopelniem bagātā skatuves mākslinieka goda nosaukumu , pēc tam — Latvijas PSR Tautas skatuves mākslinieka nosaukumu (1965), bet 1973. gadā saņēmis PSRS Tautas skatuves mākslinieka goda nosaukumu. 1972. gadā saņēmis Latvijas PSR Valsts prēmiju. 1995. gadā ticis apbalvots ar ceturtās šķiras Triju Zvaigžņu ordeni.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Alfrēds Jaunušans izrades.lv
Arnolds Liniņš

**Arnolds Liniņš** (dzimis , miris ) bija latviešu aktieris un režisors. Dailes teātra studijas, Latvijas Valsts konservatorijas, Latvijas Kultūras akadēmijas mācībspēks.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1930. gadā Rīgā, viņa māte vācbaltiešu izceļošanas laikā 1939. gadā aizbrauca uz Vācijas okupēto Polijas daļu, atstādama Arnoldu Latvijā. Mācījās Rīgas 5. vidusskolā, studēja Latvijas Valsts konservatorijas teātra fakultātē, ko beidza 1952. gadā. 
No 1952. līdz 1960. gadam strādāja Dailes teātrī, papildinājās Maskavas Valsts Teātra mākslas institūta Augstākajos režisoru kursos (1965). 

Bija Latvijas Nacionālā teātra un Dailes teātra režisors, no 1971. līdz 1987. gadam Dailes teātra galvenais režisors. Spēlējis vairākās filmās un iedziedājis estrādes dziesmas.

## Apbalvojumi un pagodinājumi
* Latvijas PSR Valsts prēmija (1976)
* Latvijas PSR Tautas skatuves mākslinieks (1977)

## Atsauces

## Ārējās saites

* Arnolds Liniņš izrades.lv
Liniņš

**Liniņš** (sieviešu dzimtē Liniņa) ir latviešu cilmes uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:

* Arnolds Liniņš (1930—1998) — latviešu aktieris un režisors;
* Māris Liniņš(1963—2004) — latviešu aktieris.
Liepājas Svētās Annas baznīca

**Liepājas Svētās Annas Evaņģēliski luteriskā baznīca** ir Latvijas Evaņģēliski luteriskās baznīcas dievnams Eduarda Veidenbauma ielā 1, Liepājā. Baznīcā darbojas Liepājas Svētās Annas evaņģēliski luteriskā draudze. Valsts nozīmes arhitektūras piemineklis.

## Vēsture
Annas baznīca ir vecākais dievnams Liepājā. Ēka celta hercoga Gotharda valdīšanas beigās 1587. gadā un nosaukta viņa sievas Annas vārdā, tornis celts no 1688. līdz 1693. gadam. Ēka un torņi tikuši pārbūvēti 19. gadsimta otrajā pusē. Ēkas pārbūves projekta autors ir Pauls Makss Berči, torņa pārbūves projekta autors — Oto Dīce. Baznīcai ir trīs jomi, tā balstās uz 6 pīlāru pāriem.

Baznīcā esošās ērģeles ir trešās lielākās Latvijā. Tās 1913. gadā būvētas pēc Alfrēda Kalniņa skices, izgatavojis Liepājas meistars Kārlis Hermanis. Baznīcā esošā 5,8x9,7 m lielā altāra autors ir Nikolass Sēfrenss (altāra retabls ir iekļauts Latvijas kultūras kanonā).

## Atsauces

## Ārējās saites

*
Pieprasījums un piedāvājums

thumb|right|240px|Preces cena ''P'' tiek noteikta pēc pieprasījuma ''D'' un piedāvājuma ''S'' līknes krustpunkta. Diagrammā tiek parādīts, ka pieprasījuma palielināšanās no D<sub>1</sub> līdz D<sub>2</sub> palielina preces cenu (P) un pārdoto produkcijas daudzumu (Q)
**Pieprasījums un piedāvājums** mikroekonomikā ir ekonomisks modelis, kurā tiek atspoguļota cenas noteikšana tirgū. Šis ir galvenais ekonomikā lietotais modelis cenu noteikšanā.

Pieprasījums atspoguļo pircēju vajadzību iegādāties kādu noteiktu preci. Piedāvājums atspoguļo ražotāju spēju piedāvāt preces tirgū. Preces cena tiek noteikta pēc tirgus pieprasījuma un piedāvājuma mijiedarbības. Līdzsvara cena ir tāda cena, par kuru pircēji būs gatavi pirkt un ražotāji izgatavot preces, tātad sakrīt abu pušu intereses. Ja tiek noteikta lielāka cena, tad samazinās pieprasījums un palielinās piedāvājums, taču var rasties pārpalikums. Ja tiek noteikta zemāka cena, pieaug pieprasījums un samazinās piedāvājums, līdz ar to var rasties iztrūkums.

## Pieprasījuma un piedāvājuma likumi
Pieprasījuma likums ir likums, kurš nosaka to, ka pircējs vienu un to pašu preci pirks vairāk par mazāku naudas summu, nekā par lielāku naudas summu. Tas nozīmē, ka pircējs vairāk gribēs nopirkt pienu, kas maksā 30 santīmus, nekā to pašu pienu, kas maksās 50 santīmus. Pircējs vienmēr gribēs nopirkt vairāk preču, bet par tām maksāt mazāk. Dažas preces šai ziņā ir elastīgākas nekā citas. Piemēram, ja samazina cenu kurpju auklām, pircēji nepirks daudz vairāk auklu, jo šo preci pērk ļoti reti. Taču, piemēram, benzīns ir elastīgāks, jo ja tam samazina cenu, cilvēki vairāk brauc ar mašīnām. Tāpēc cenas samazināšana benzīna pieprasījumu palielinās daudz vairāk, nekā, piemēram, kurpju auklām, kur to nevarēs īpaši daudz just.

Piedāvājuma likums nosaka to, ka ražotājs vēlas vairāk preču pārdot par augstāku cenu, nekā par zemāku cenu. Tas nozīmē, ka ražotājs, piemēram, "Limbažu piens", varētu vēlēties savu saražoto pienu pārdot nevis par 30 santīmiem, bet par 50 santīmiem. Ražotājs vienmēr vēlēsies savu preci pārdot par lielāku naudas summu, nekā par mazāku naudas summu.

Maksimālās alus cenas likums darbojas Apvienotajā Karalistē. Sākoties gada siltajai sezonai - sezonai, kad tiek dzerts vairāk alus, Anglijā par alus pudeli cena aug atbilstoši pieaugošajam pieprasījumam. Tiesa, alus cena apstājas pie tās cenas, kad cenas/patēriņa/ražošanas izmaksu attiecības nes ražotājam vislielāko peļņu. Proti - tiek meklēts tas brīdis, kad, iespējams, pat pie nedaudz samazināta pārdošanas apjoma ražotājs saņem vislielāko peļņu par visu saražoto produkciju, nevis par katru atsevišķu pārdoto pudeli.

## Ārējās saites