open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Sofija Šovo

**Sofija Šovo** (; dzimusi  Ženēvā, Šveicē) ir franču biatloniste, 2024. gada pasaules čempione sieviešu stafetē.

## Karjera
2016. gada decembrī Sofija Šovo sāka startēt IBU kausā junioriem, kur 2018. gada sākumā sasniedza savu pirmo pjedestālu, ieņemot trešo vietu sprintā Nove Mesto Morāvijā. 2017. gada Eiropas Jaunatnes ziemas olimpiskajā festivālā Erzurumā viņa izcīnīja sudrabu jauktajā stafetē. 2018. gada Eiropas čempionātā junioriem Pokļukā ieguva divas bronzas medaļas: sprintā un iedzīšanā. Tajā pašā gadā Pasaules čempionātā junioriem Otepē labāko rezultātu sasniedza sprintā, kur ieņēma 10. vietu. Pēc gada Pasaules čempionātā junioriem Brezno uzvarēja stafetē, startējot kopā ar Kamilu Benedu un Lū Žanmono. Viņa arī izcīnīja bronzas medaļu iedzīšanas sacensībās. Neilgi pēc tam Šovo debitēja pieaugušo sacensībās Eiropas čempionātā Raubičos un bija diezgan veiksmīga, ieņemot 8. vietu 15 km individuālajā distancē.

2019.—2020. gada sezonā Šovo jau regulāri startēja IBU kausā pieaugušajiem. 2021. gadā pēdējo reizi startēja Pasaules čempionātā junioriem un Obertilliahā izcīnīja uzvaru stafetē. Nedaudz vēlāk IBU kausa posmā, kas risinājās turpat Obertilliahā, ieguva trešo vietu īsajā individuālajā distancē. Šajā līmenī Šovo cīnījās arī visu 2021.—2022. gada sezonu, un labākie rezultāti bija trīs ceturtās vietas sprintos Brezno, Lencerheidē un Ridnaunā.

Pasaules kausa sacensībās debitēja  Kontiolahti ar 37. vietu 15 km individuālajā distancē. Tā paša gada 16. decembrī Ansī S. Šovo tikai nedaudz pietrūka līdz goda pjedestālam — viņa ieņēma 4. vietu sprintā. 2023. gadā debitēja Pasaules čempionātā, kas norisinājās Oberhofā. Sprintā ierindojās 27. vietā, bet iedzīšanā spēja pakāpties līdz 9. vietai. Savu pirmo Pasaules kausa sezonu Šovo noslēdza 21. vietā.

 Oberhofā ieņēma 3. vietu sprintā, izcīnot pirmo pjedestālu Pasaules kausa posmos. Tajā pašā posmā tika iekļauta Francijas komandas sastāvā stafetē un kopā ar Lū Žanmono, Žistīni Brezā-Bušē un Žiliju Simonu izcīnīja uzvaru. 2024. gada Pasaules čempionātā Nove Mesto ieguva ceturto vietu sprintā, piekāpjoties tikai trim citām Francijas biatlonistēm (Simonai, Brezā-Bušē un Žanmono). Kopā ar Žanmono, Brezā-Bušē un  Simonu uzvarēja sieviešu stafetē, tas bija Francijas pirmais zelts pasaules čempionātos šajā disciplīnā.

## Karjeras rezultāti
### Pasaules čempionāts

### Pasaules kausa kopvērtējums

## Atsauces

## Ārējās saites
Jakovs Saveļjevs

**Jakovs Saveļjevs** (; dzimis , miris pirms 1995. gada) bija Daugavpilī dzimis Sarkanās armijas karavīrs, mīnmetēju apkalpes komandieris Otrajā pasaules karā, visu trīs Slavas ordeņu kavalieris.

Dzimis Daugavpilī, bet pirms Otrā pasaules kara dzīvoja Rīgā, kur 1939. gadā pabeidza septiņgadīgo skolu. Vēlāk strādāja rūpnīcā par stikla pūtēju.

1944. gada jūlijā Rēzeknē iesaukts Sarkanajā armijā. 1944. gada novembrī apbalvots ar pirmo 3. pakāpes Slavas ordeni par kaujām Auces apkaimē. Divus Slavas ordeņus Saveļjevs saņēma par kaujām Berlīnes ielās. Kļūdas dēļ divreiz saņēma 3. pakāpes ordeni. 1946. gada novembrī demobilizēts. Pēc kara strādāja par ugunsdzēsēju. 1971. gadā atzīts par visu trīs Slavas ordeņu kavalieri.
Tālsatiksmes patruļmašīna

**Tālsatiksmes patruļmašīna** () ir 6x6 patruļmašīna, ko izmantoja Austrālijas īpašā gaisa dienesta pulks (SASR) Afganistānā un Irākā.

## Dizains
SASR pirmie tālsatiksmes patruļas transportlīdzekļi bija modificēti II sērijas *[[Land Rover]]* transportlīdzekļi. Tie tika izstrādāti 1970. gadu sākumā un tika izmantoti mācībās Austrālijas ziemeļrietumos no 1973. gada.

LRPV tika izstrādāts no Austrālijas armijas *[[Land Rover Perentie]]* dizaina sešu riteņu piedziņas varianta astoņdesmito gadu beigās. Šāda dizaina transportlīdzekļus bija paredzēts izmantot speciālajā vienībā, lai patrulētu attālos Austrālijas reģionos. LRPV ir mehāniski vienkāršs un salīdzinoši viegli kopjams remontējams lauka apstākļos. Mašīna ir paredzēta trīs cilvēku apkalpei. LRPV mašīna ir aprīkota ar centrālo gredzenu stiprinājumu, ko var aprīkot ar M2 smago ložmetēju vai Mk 19 automātisko granātmetēju (AGL). FN MAG vidējais ložmetējs parasti tiek uzstādīts arī pasažiera (kreisās puses) sēdekļa priekšā. Turklāt LRPV mašīnā var pārvadāt arī *[[Suzuki DRZ]] 250cc* motociklu uz bagāžas nodalījuma durvīm, lai to izmantotu izlūkošanas nolūkos.

## Atsauces

## Ārējās saites
* https://www.alamy.com/stock-photo/long-range-patrol-vehicle.html?sortBy=relevant
* Long Range Patrol Vehicle 
* Long Range Patrol Vehicle 
* Long Range Patrol Vehicle
Indriķis Lēmanis

**Indriķis Lēmanis** (1904—1960) bija latviešu rakstnieks un žurnālists. Latvijas PSR Ministru Padomes Radioraidījumu un televīzijas komitejas priekšēdētājs (1946—1960).

## Dzīvesgājums
Dzimis 1904. gada 21. februārī Zvārdes pagasta Ķērkliņu muižas kalpu ģimenē.

Pirmā pasaules kara laikā mācījās Blīdenes pagastskolā (1915—1919), tad Auces Vītiņu skolā (1919—1922). Darbojās Auces komjaunatnes pagrīdes pulciņā "Sarkanā ausma". 1922. gadā nelegālais laikraksts "Jaunais Komunārs" iespieda viņa dzejoli "Kārlim Lībknehtam".
1924. gadā I. Lēmani apcietināja par piederību Latvijas Revolucionāro rakstnieku, žurnālistu un mākslinieku nelegālajai apvienībai.

Pēc Latvijas okupācijas 1940.—1941. gadā Lēmanis bija Radiofona direktors un "Literatūras avīzes" atbildīgais redaktors. Pēc Vācijas iebrukuma bija latviešu strēlnieku divīzijas politdarbinieks, laikraksta "Latviešu Strēlnieks" atbildīgais sekretārs (1942) un laikraksta "Par Padomju Latviju" atbildīgais redaktors.

Pēc kara beigām bija Latvijas PSR Ministru Padomes Radioraidījumu un televīzijas komitejas priekšēdētājs (1946—1960), esot licis iznīcināt Latvijas skaņuplašu kolekciju.

Miris 1960. gada 13. februārī.

## Atsauces
Supernova 2025

**"Supernova 2025"** bija 2025. gada Eirovīzijas dziesmu konkursa Latvijas nacionālā atlase, kuru rīkoja Latvijas Televīzija.

Pieteikšanās konkursam notika no  līdz . Konkursa uzvarētājam būs paredzēta iespēja pārstāvēt Latviju 2025. gada Eirovīzijas dziesmu konkursā Bāzelē, Šveicē.

Konkursā uzvarēja "Tautumeitas" ar dziesmu "Bur man laimi".

## Formāts

### Norises vieta un laiks
Konkurss notika Rīgas Kinostudijā. Tiešraides pārraidīja LTV1 kanālā un vietnē *replay.lsm.lv* visā pasaulē pusfinālā  un finālā  plkst. 21:10 ().

### Vadītāji
Konkursu vadīja iepriekšējo konkursu vadītāja, Ketija Šēnberga un mūziķis Lauris Reiniks.

### Žūrija
Žūrijas pārstāvji tika atklāti pēc Eirovīzijas dziesmu konkursa fināla :
* Reinis Sējāns — mūziķis, komponists un producents
* Anna Platpīre — LTV satura redaktore
* Una Stade — dziedātāja, komponiste, vokālā pedagoģe un diriģente
* Mārtiņš Pabērzis — Latvijas Radio 5 ētera personība
* Saulius Urbonavičius — televīzijas producents (Lietuva)
* Tommi Kīra — mūzikas industrijas profesionālis (Somija)
* Robs Gruške — mūzikas industrijas kolektīvo tiesību pārvaldības eksperts (Nīderlande)
* Grētela Kilinga — mūzikas industrijas profesionāle un mākslinieku menedžere (Igaunija).

## Priekšatlase
Konkursam saņemti 96 dziesmu pieteikumi.

Visas konkursa nolikumam atbilstošās dziesmas piedalījās pirmajā priekšatlases kārtā, kur starptautiskā žūrija klausījās visas dziesmas, nezinot ne to izpildītājus, ne arī autorus. No visām dziesmām, 20 kvalificējās nākamajai kārtai.

 paziņoja visus 20 konkursa pusfināla dalībniekus. No pusfināla finālam kvalificēsies desmit dalībnieki.

 Grēta Grantiņa paziņoja, ka izstājas no konkursa veselības problēmu dēļ.

## Pusfināls

Pusfināls norisinājās  plkst. 21.10.
No pusfināla finālā kvalificējās 10 dziesmas, kas žūrijas un skatītāju kopvērtējumā ieguva visvairāk punktus.

## Fināls

Fināls norisinājās  plkst. 21.10. Uzvarētāju noteica 50% skatītāju balsojums un 50% žūrijas balsojums. Uzvarētājiem būs iespēja pārstāvēt Latviju 2025. gada Eirovīzijas dziesmu konkursā. Finālā kā viesmāksliniece piedalījās Aminata ar dziesmu *[[Love Injected]]*.

Konkursā uzvarēja Tautumeitas ar dziesmu "Bur man laimi". Otrajā vietā ierindojās Emilija, savukārt trešo vietu ieguva Citi Zēni.

## Latvija Eirovīzijā

Konkursā Bāzelē, Šveicē grupa *[[Tautumeitas]]* ar dziesmu *[[Bur man laimi]]* savā, 2. pusfinālā, uzstājās 1. pusē iekļūstot finālā. Finālā grupa ieguva 13. vietu.

### Balsošana

#### Iegūtie Latvijas punkti

#### Atdotie Latvijas punkti

## Atsauces

## Ārējās saites
* "Supernova" mājaslapa
Zābaki

thumbnail|upright=1.0|Zābaki
**Zābaki** ir apavi, kas ietērpj pēdu un kāju augstāk par potīti, aptverot arī apakšstilbu. Parasti tiem ir stingra zole un zemi, plati papēži. Zābakus izgatavo no dažādiem materiāliem — no ādas, gumijas, filca, auduma. Zābakus izmanto ikdienas darbu darīšanai, militārajos uzdevumos, kalnu pārgājienos un citur. Tie ir arī daļa no modes.

Zābakus valkā gan vīrieši, gan sievietes. To izskats un dizains ir atkarīgs no izmantošanas mērķa.

## Ārējās saites
Jaroslavļas kņaziste

thumb|Jaroslavļas kņaziste Ziemeļaustrumu Krievzemes kartē (13. gadsimts)
**Jaroslavļas kņaziste** (krievu: *Ярославское княжество*) bija krievu kņaziste ar centru Jaroslavļas pilsētā. Tā pastāvēja no 1218. līdz 1463. gadam (nomināli līdz 1471. gadam).

## Jaroslavļas kņazi
* Vsevolods Konstantonovičs（*Всеволод Константинович*, 1218-1238）
* Vasilijs Vsevolodovičs（*Василий Всеволодович*, 1238-1249）
* Konstantīns Vsevolodovičs（*Константин Всеволодович*, 1249-1255/1257, kritis kaujā pret mongoļiem, pēc tam valdīja viņa meita kņaziene Anastasija 
* Fjodors Rostislavičs（*Фёдор Ростиславич Чёрный*, ap 1260-1299), kņazienes Anastasijas vīrs, arī Smoļenskas lielkņazs (1279—1297)
* brāļi Konstantīns Fjodorovičs（*Константин Фёдорович Улемец*）un Dāvids Fjodorovičs (*Давид Фёдорович*, 1299-1321)
* Vasilijs Davidovičs (*Василий Давидович Грозные Очи*, 1321-1345)
* Vasilijs Vasiļjevičs（*Василий Васильевич*, 1345-1380?）
* Ivans Vasiļjevičs（*Иван Васильевич Большой*, 1380?-1426）
* Fjodors Vasiļjevičs（*Фёдор Васильевич*, 1426-1434）
* Aleksandrs Fjodorovičs（*Александр Фёдорович Брюхатый*, 1434-1463/1471）

Pēdējais Jaroslavļas kņazs Aleksandrs Fjodorovičs Brjuhatijs, kurš Maskavas lielkņazistes karos, tāpat kā viņa tēvs Fjodors Vasiļjevičs, atbalstīja Vasiliju II Tumšo pret viņa pretiniekiem. Šī konflikta laikā 1433. gadā Jaroslavļu izlaupīja. 1463. gadā Aleksandrs Fjodorovičs bija spiests pārdot kņazistes tiesības nākamajam Maskavas lielkņazam Ivanam III.

## Ārējās saites
Gruzijas guberņa

**Gruzijas guberņa** (gruzīnu: საქართველოს გუბერნია, krievu: *Грузинская губерния*) bija Krievijas Impērijas administratīvā vienība ar centru Tiflisā.

Tā tika izveidota 1801. gadā uz Gruzijas zemēm, kas saskaņā ar manifestu par Austrumgruzijas aneksiju kļuva par Krievijas Impērijas sastāvdaļu. Tā tika paplašināta 1812. gadā uz Aizkaukāza teritoriju rēķina, kas tika nodotas Krievijai saskaņā ar Bukarestes līgumu.

1840. gadā to likvidēja, tās teritorijas kļuva par daļu no Gruzijas-Imeretijas guberņas.

## Skatīt arī

* Gruzija Krievijas Impērijas sastāvā

## Ārējās saites
Gaļas balodis

thumb|Cepti baloži
**Gaļas balodis** jeb **skvobs** (no ) ir gaļas ieguvei audzēts mājas baložu veids.

Baložu gaļu uzskata par delikatesi. Tā ir maiga, sulīga un ar bagātīgāku garšu nekā citu mājputnu gaļai. Liemenī ir salīdzinoši maz gaļas; visvairāk gaļas ir krūtiņā, kas sver piecas reizes vairāk nekā kājiņas.

Gaļas baložu audzēšana kā rūpnieciskās putnkopības nozare ir attīstīta ASV. Cāļus audzē līdz aptuveni viena mēneša vecumam, kad tie sasniedz pieauguša putna lielumu, un nokauj, pirms tie sāk lidot. Ķīniešu virtuvē ceptu baložu gaļu parasti pasniedz svētku maltītēs, piemēram, Ķīniešu Jaunajā gadā.

## Vēsture
Baložus lietoja uzturā jau Senajā Ēģiptē un Senajā Romā, bet vēlāk arī viduslaiku Eiropā, taču baložu gaļa bija drīzāk delikatese, nevis pamatēdiens. No tā laika saglabājušās receptes ir vairāk domātas bagātīgai svētku maltītei, nevis parastām vakariņām.

## Ārējās saites
Škoda Transportation

***Škoda Transporation a.s.*** ir Čehijas transportlīdzekļu būves uzņēmums, kas specializējas dzelzceļa un autotransporta ražošanā. Privatizācijas procesā 20. gadsimta 90. gados *Škoda Transportation* sadales procesā pārņēma daļu no Emila Škodas 1859. gadā dibinātā uzņēmuma *Škodovy závody*. Mūsdienās auto ražošanas daļa, *[[Škoda|Škoda Auto]]*, pieder *[[Volkswagen AG]]*.

## Ražotie produkti

Attēls:Škoda 16Ev.jpg|*[[Škoda 16Ev]]* elektrovilciens
Attēls:Riga, Škoda 15T.jpg|*[[Škoda 15T]]* tramvajs
Attēls:J27 433 Škoda-102 003.jpg|*Deutsche Bahn* 102. klase
Attēls:Praha-Bubeneč, trať 091, nová jednotka 471.059.jpg|*Škoda CityElefant*


## Ārējās saites
Lombardo-Venēcijas Karaliste

thumb|Lombardo-Venēcijas Karaliste 1815. gadā
**Lombardo-Venēcijas Karaliste** (itāļu: *Regno Lombardo-Veneto*, vācu: *Königreich Lombardo-Venetien*) bija karaliste Ziemeļitālijā, kas tika izveidota 1815. gadā Vīnes kongresā 1814.—1815. gadā no Itālijas ziemeļu reģioniem Lombardijas un Venēcijas. Tā bija viena no Austrijas Impērijas kroņa zemēm.

Vienīgais karalis, kas tika kronēts par Lombardo-Venēcijas Karalistes karali, bija imperators Ferdinands I.

## Ekonomika
Lombardijas-Venēcijas Karalistes ekonomika jau kopš tās dibināšanas bija saistīta ar lauksaimniecību, kurai vienmēr ir bijusi liela nozīme, jo īpaši Lombardijā. Galvenie kultūraugi, kas nodrošināja valsts iztiku un eksportu, bija kvieši, mieži, rudzi un īpaši rīsi.

Milānā bija arī aktīva tirdzniecība, kas bija saistīta ar lielām apstrādes rūpniecības nozarēm, tostarp apavu un dzelzs rūpnīcām. Venēcijā bija plaši izplatīta zvejniecība un kuģubūve, tā bija Austrijas Impērijas galvenā osta un vienīgā nozīmīgākā piekļuve Vidusjūrai.

## Ārējās saites
Sinoptiķis (filma)

**"Sinoptiķis"** () ir 2005. gada ASV komēdijdrāmas filma, kuras režisors ir Gors Verbinskis. Filmā galvenās lomas atveido Nikolass Keidžs, Maikls Keins, Houpa Deivisa, Maikls Rispoli, Gils Belouss un Nikolass Holts.

Filma stāsta par sinoptiķi, kurš piedzīvo pusmūža krīzi.

Filmas "Sinoptiķis" pirmizrāde notika  un to izplatīja *[[Paramount Pictures]]*. Filma nopelnīja 19 miljonus ASV dolāru pie 20 miljonu budžeta un saņēma atšķirīgus kritiķu vērtējumus. Tīmekļa vietnē *[[Rotten Tomatoes]]* filmai ir 60% vērtējums.

## Atsauces

## Ārējās saites
Datuodinsinsuata

**Datuodinsinsuata** (, , ) ir municipalitāte Filipīnās, Bangsamoro autonomajā reģionā, Ziemeļmagindanao provinces galvaspilsēta. Atrodas provinces dienvidaustrumos pie robežas ar Dienvidmagindanao provinci. Lielākā daļa iedzīvotāju ir magindanaji. Municipalitātes teritorijā atrodas Kotabato Avangas lidosta.

## Vēsture
**Dinaigas** (*Dinaig* — ‘nevaldāmā’) municipalitāte dibināta 1947. gada 18. augustā, tās teritorija plešas uz dienvidiem no Mindanao attekas Tamontakas, bet municipalitātes centrs atrodas tās pašos austrumos. 1955. gadā no Dinaigas atdalīja Upi municipalitāti. 1994. gadā municipalitāte pārdēvēta tagadējā vārdā par godu pirmajam mēram datu Odinam Sinsuatam. No 2006. līdz 2008. gadam Datuodinsinsuata bija Šarifkabunsuanas provinces galvaspilsēta, bet kopš Magindanao provinces sadalīšanas 2023. gadā — Ziemeļmagindanao provinces galvaspilsēta.

## Atsauces

## Ārējās saites
Franču Alžīrija

thumb|Francijas Alžīrijas hronoloģiskā karte
**Franču Alžīrija** (franču: *Algérie française*, arābu: الجزائر المستعمرة) bija Francijas kolonija, vēlāk vairāki Francijas departamenti tagadējā Alžīrijā, kas pastāvēja no 1830. līdz 1962. gadam.

Zemes trūkums, kuras lielāko daļu kontrolēja lielās eiropiešu plantāciju saimniecības, palielināja konkurenci par citiem ierobežotajiem reģiona resursiem. Tas viss noveda pie Neatkarības kara. Pēc neatkarības iegūšanas 20. gadsimta 60. gadu sākumā gandrīz visi eiropiešu izcelsmes iedzīvotāji (kā arī musulmaņi, kas atbalstīja Franciju) pameta valsti.

## Skatīt arī
* Francijas Alžīrijas iekarošana

## Ārējās saites
Filipīnu operācija (1941—1942)

**Filipīnu operācija** (angļu: *The Philippines campaign*) bija 1941. gada Japānas Impērijas iebrukums Filipīnās, ko aizsargāja filipīniešu un amerikāņu karaspēks.

Sabiedroto spēki pārsniedza japāņu karaspēku kopējā cilvēku skaita ziņā, taču bija vāji apbruņoti un apmācīti (tas galvenokārt attiecas uz Filipīnu vienībām), japāņi pārsniedza arī ekipējuma ziņā. Turklāt pēc tam, kad japāņi bija sagrābuši Nīderlandes Austrumindiju un Malaju, apgāde arhipelāgā, kas atradās dziļi aiz ienaidnieka līnijām, bija apgrūtināta, kas galu galā noveda pie tā, ka atlikušie Sabiedroto spēki Filipīnās kapitulēja.

Līdz 1942. gada jūnijam japāņu armija ieņēma visas Filipīnu arhipelāga salas. Sabiedroto spēku sakāve noveda pie Filipīnu okupācijas, kas ilga divarpus gadus. Okupācijas laikā japāņu karaspēks pastrādāja daudzus kara noziegumus, piemēram, nāves maršu Bataanas pussalā. Pie šiem noziegumiem pieder arī briesmīgie apstākļi japāņu karagūstekņu nometnēs. Daudzi karagūstekņi tika aizvesti uz Japānu, lai strādātu raktuvēs un rūpnīcās uz tā sauktajiem elles kuģiem, kur transportēšanas apstākļi bija vēl sliktāki nekā nometnēs. Turklāt šie kuģi nebija īpaši marķēti, daudzus no tiem nogremdēja sabiedroto lidmašīnas un zemūdenes.
## Skatīt arī
* Filipīnu operācija (1944—1945)
## Atsauces

## Ārējās saites

* 
* 
* Battle for Bataan
Elles kuģi

thumb|''Oryoku Maru'' Otrajā pasaules karā
**"Elles kuģi"** () ir termins, ar ko apzīme Japānas Impērijas tirdzniecības kuģus, kas pārvadāja karagūstekņus un strādniekus, kuri tika piespiedu kārtā aizvesti no okupētajām teritorijām.

"Elles kuģiem" nebija īpašu apzīmējumu. ASV un Britu Impērijas karaspēks tos nogremdēja vispārēju iemeslu dēļ.

## Etimoloģija
Terminu "elles kuģis" lietoja amerikāņu karagūstekņi, lai aprakstītu briesmīgos apstākļus un nežēlīgo izturēšanos, ko viņi piedzīvoja uz britu kuģiem Amerikas revolūcijas kara laikā. Amerikāņu karavīri, kuri atteicās zvērēt uzticību Lielbritānijai, tika ieslodzīti vecajos kuģos, un aptuveni 11 000 no viņiem gāja bojā. Kuģis *Jersey* bija lielākais un bēdīgi slavenākais no visiem kuģiem, jo tas bija paredzēts 400 jūrniekiem, bet kara laikā uz tā tika iesprostoti līdz pat 1100 vīru. Kad 1783. gadā briti atstāja Ņujorku, viņi aizdedzināja *Jersey* kuģi ar gūstekņiem, kas joprojām atradās uz tā.

Otrā pasaules kara laikā sabiedroto karagūstekņi lietoja terminu "elles kuģis", lai apzīmētu tirdzniecības kuģus, ko Japānas Impērija rekvizēja, lai pārvadātu karagūstekņus un piespiedu strādniekus uz dažādām Japānas kontrolē esošām vietām. Saskaņā ar amerikāņu vēsturnieka Gregorija F. Mihno (*Gregory F. Michno*) datiem Otrā pasaules kara laikā 134 japāņu "elles kuģi" vairāk nekā 156 reisos pārvadāja aptuveni 126 000 sabiedroto karagūstekņu. Kara laikā japāņi plaši izmantoja piespiedu darbu, tostarp sabiedroto karagūstekņu piespiedu darbu, lai ražotu milzīgu daudzumu izejvielu, kas bija nepieciešamas militāro operāciju uzturēšanai. Tādējādi šie kuģi tika izmantoti, lai pārvestu karagūstekņus uz apgabaliem, kur viņi piespiedu kārtā ražoja materiālus Japānas kara vajadzībām.

Apstākļi uz šiem kuģiem bija drausmīgi, jo pasažieriem bieži vien bija liegta piekļuve atbilstošai pārtikai, dzeršanai un tualetēm, turklāt tie bija ievietoti šaurās telpās. Galējā dehidratācija, hipertermija un bads, kā arī tūlītēja nāvessoda izpilde un pārmērīga sišana izraisīja dažu cilvēku nāvi, lai gan lielākais karagūstekņu nāves cēlonis uz šiem kuģiem bija sabiedroto uzbrukumi, kuros netīšām gāja bojā tūkstošiem pasažieru.

Terminu "elles kuģis" britu prese lietoja arī attiecībā uz kuģiem, kurus sabiedroto karagūstekņu pārvadāšanai izmantoja nacistiskā Vācija, piemēram, naftas tankkuģi *Altmark*.

## Atsauces

## Ārējās saites

*
*
*Rolls of those who died on ''Hell Ships''
*Documentary ''Hell Ships to Flores and the Moluccas''. 2012. Kees Maaswinkel, at youtube.com
*Documentary ''Hell ships to Sumatra''. 2012. Kees Maaswinkel, at youtube.com
Pāvils Vīlips

**Pāvils Vīlips** (1901—1979) bija latviešu skolotājs un dzejnieks.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1901. gada 22. decembrī Rīgā. Mācījās Biķernieku draudzes skolā (1910—1914). Pēc Pirmā pasaules kara sākuma pārcēlās uz dzīvi Tallinā, kur mācījās Pētera I reālskolā (1914—1918) un Tallinas Krievu reālģimnāzijā (1918—1919).

1919. gadā piedalījās Latvijas brīvības cīņās, tad turpināja mācības Rīgas pilsētas 4. vidusskolā (1919—1921). Studēja filozofiju Latvijas Universitātes Filoloģijas un filozofijas fakultātē, līdztekus strādāja par privātskolotāju (1921—1931) un Latvijas Republikas Finanšu ministrijas ārštata ierēdni (1928). 1927. gadā apprecējās ar aktrisi Elvīru Brambergu.

Vēlāk bija Ebreju privātās Ezras ģimnāzijas skolotājs (1929—1940). Bija Kulturālās tuvināšanās biedrības ar SPRS tautām biedrs.

Pēc Latvijas okupācijas Vīlipu iecēla par Latvijas PSR Valsts operas un baleta teātra literārās daļas vadītāju. Vācu okupācijas laikā viņu līdz 1941. gada novembrim ieslodzīja Rīgas Centrālcietumā.

Pēc kara beigām nodarbojās vienīgi ar rakstniecību un tulkošanu, bija Latvijas rakstnieku savienības biedrs. 1961. gadā izdeva arābu prozas izlasi "Ko tu esi izdarījis, Hanafi?".

Miris 1979. gada 4. septembrī.

## Dzejas krājumi un izlases

* 1929: "Traģiskā poēma"
* 1930: "21 dzeja"
* 1930: "Romantika autobusā"
* 1932: "Poēma par Annu Lazdu un melno runci"
* 1949: "Tuksnešu dārzos"
* 1949: "Fabrika pie Gaujas"
* 1956: "Saules grieži"
* 1960: "Lapas ugunskurā"
* 1964: "Baltās ābeles dziesma"
* 1966: "Avota lāses"
* 1966: "Pavisam dīvaini, Lori!"
* 1968: "Ziemas hronika"
* 1978: "Karavānsarajs"

### Dzeja bērniem
* 1943: tēlojums "Diženā vasara"
* 1943: dzejojums "Apses bērni"
* 1951: "Lielais lidojums"
* 1952: "Vāverītes ceļojums" (kopā ar J. Ņečkaju)

## Pagodinājumi

* LPSR Nopelniem bagātais kultūras darbinieks (1970)

## Atsauces
Shahed 136

thumb|''Shahed 136''
***Shahed 136*** ir Irānā ražots tāla darbības rādiusa militārais drons.

Drona kopējais garums ir aptuveni 3 metri, spārnu platums — nedaudz vairāk par 2 metriem, tas sver aptuveni 200 kg. Lādiņa svars ir 40—50 kg. Viena drona cena ir no 20 000 līdz 50 000 eiro. Darbības rādiuss ir 1000—2000 kilometru.

Saskaņā ar militārā analītiķa Breta Frīdmena (*Brett Friedman*) teikto, *Shahed-136* kravnesība ir aptuveni 40 kg sprāgstvielu (salīdzinājumam — tipiskā M795 155 mm artilērijas lādiņa kravnesība ir 11 kg sprāgstvielu). Tādējādi viens *Shahed-136* nes vairāk nekā trīs M795 sprāgstvielu lādiņus.

## 2022. gada Krievijas iebrukums Ukrainā
thumb|Notriekts ''Shahed 136'' Kijivas Tiesu ekspertīžu zinātniskās pētniecības institūtā
*Shahed 136* plaši izmanto Krievijas iebrukumā Ukrainā ar nosaukumu ***Герань-2***. 2023. gadā Krievija sāka izmantot Tatarstānas Alabugas rūpnīcā ražotu šī drona versiju. Līdz 2022. gada novembra sākumam Krievija bija izmantojusi aptuveni 400 *Shahed-136*. Militārie eksperti norāda, ka lielāko daļu no tiem notrieca Ukrainas iznīcinātāji un pretgaisa artilērijas uguns. Līdz 2023. gada februāra sākumam, pēc Ukrainas Gaisa spēku datiem, bija notriekti vairāk nekā 540 dronu.

2024. gada septembrī izplatījās ziņa, ka Krievijas militārā rūpniecība uzbrukumiem Ukrainai kopš 2023. gada sākusi ražot jaunu šī drona versiju ar nosaukumu "Harpija-A1" (*Гарпия-A1*), kurā izmanto Ķīnā ražotus dzinējus.

## Atsauces

## Ārējās saites
Salaspils Mūzikas un mākslas skola

**Salaspils Mūzikas un mākslas skola**  ir Salaspils novada domes dibināta izglītības iestāde profesionālās ievirzes mūzikas un mākslas izglītības programmu īstenošanai.

Atrodas Salaspilī, Līvzemes ielā 9.

## Vēsture
Skola tika dibināta 1991. gada 20. septembrī kā Salaspils mūzikas skola, mākslas nodaļa tika pievienota 1995. gada 31. augustā, līdz ar to skola pārdēvēta par Salaspils Mākslu skolu. Tomēr 2002. gada 30. janvārī skola tika pārveidota par profesionālās ievirzes pašvaldības izglītības iestādi Salaspils Mūzikas un mākslas skola.

## Īstenotās izglītības programmas

* Vizuāli plastiskā māksla
* Klavierspēle
* Akordeona spēle
* Vijoles spēle
* Kokles spēle
* Ģitāras spēle
* Flautas spēle
* Saksofona spēle
* Sitaminstrumentu spēle

## Atsauces
Mohameds Šahabudins

thumb|Mohameds Šahabudins 2023. gadā
**Mohameds Šahabudins** (bengāļu: মোহাম্মমদ সাহাবুদ্দিন; dzimis 1949. gada 10. decembrī, Pabnā, Pakistānas Domīnijā) ir Bangladešas jurists un tiesnesis. Bangladešas prezidents kopš 2023. gada 24. aprīļa.

2023. gada 13. februārī viņš tika ievēlēts par Bangladešas 22. prezidentu, bija vienīgais kandidāts uz šo amatu. Stājās amatā 2023. gada 24. aprīlī.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1949. gada 10. decembrī Austrumbengālijas provincē.

Viņš ieguvis bakalaura grādu Valsts Edvarda koledžā un psiholoģijas grādu Radžšahi Universitātē. Vēlāk ir ieguvis arī tiesību zinātņu bakalaura grādu Mohamada Aminudina Juridiskajā koledžā.

Piedalījās 1971. gada Bangladešas Neatkarības karā kā studentu kustības koordinators. 1975. gadā Šahabudins tika ieslodzīts cietumā uz 3 gadiem par protestu organizēšanu pēc Bangladešas pirmā prezidenta Mudžibura Rahmana slepkavības valsts apvērsumā.

2023. gada 13. februārī Šahabudins tika ievēlēts par Bangladešas prezidentu.

Šahabudins ir precējies un viņam ir dēls.

## Atsauces

## Ārējās saites
Sinapse

**Sinapse** ir divu neironu saskares vieta, vai arī nerva un muskuļa saskares vieta, kur notiek signāla pārraide starp tām. Sinapses nervu sistēmā nodrošina informācijas pārraidi starp šūnām. Nervu impulsu pārnešanā no vienas nervu šūnas uz otru parasti iesaistīti neiromediatori, ķīmiskas vielas, kas tiek atbrīvoti sinapsē un pārnes signālu uz nākamo šūnu. Šis process ļauj organismam reaģēt uz vides kairinājumiem, vadīt ķermeni, regulēt orgānu funkcijas un veikt citus nozīmīgus procesus organismā.

## Ārējās saites
Nehemijas grāmata

thumbnail|upright=1.0|Jeruzalemes mūra būvēšana
**Nehemijas grāmata**, saīsinājumā ***Neh*** (, *séfer nekhemyá*), ir Vecās Derības grāmata, viena no vēsturiskajām grāmatām. Par tā autoru tradicionāli uzskata Nehemiju, kas bija amatpersona persiešu valdnieka galmā. Grāmata galvenokārt sarakstīta pirmās personas formā no Nehemijas skatpunkta. Grāmata sastāv no 13 nodaļām, un tajā tiek stāstīts par Jeruzalemes pārbūvēšanu Otrā tempļa periodā, kas aptuveni sakrīt ar 5. gadsimtu p.m.ē. Nehemija tika nosūtīts uz Jeruzalemi tās pārbūves uzraudzīšanā, it īpaši Jeruzalemes mūra celtniecības darbos. Grāmatā tiek stāstīts arī par ebreju ikdienas dzīvi.

## Ārējās saites
Ģirdžu katoļu baznīca

{
  "type": "ExternalData",
  "service": "geoshape",
  "ids": "Q16451761"
}

**Ģirdžu Sv. Marijas Magdalēnas baznīca** () ir Romas katoļu dievnams, kas atrodas Lietuvas rietumos, Jurbarkas rajona pašvaldības Ģirdžu ciemā.

Ap 1809. gadu Ģirdžos tika uzcelta koka kapela. 1858. gadā tā pārbūvēta. Pašreizējā koka baznīca uzcelta 1926. gadā. Bija Jurbarkas draudzes filiālbaznīca, vēlāk nodibinājās atseviška draudze.


Girdziu baznycia.jpg
Kirko Sankta Maria Magdalena en Girdžiai interne a.JPG
Kirko Sankta Maria Magdalena en Girdžiai interne c.JPG


## Ārējās saites
Krāsainais pērkonamoliņš

**Krāsainais pērkonamoliņš** (*Anthyllis colorata*) ir pērkonamoliņu taksons, kas, atkarībā no autora, tiek klasificēta kā atsevišķa suga vai brūču pērkonamoliņa (*Anthyllis vulneraria*) pasuga (*Anthyllis vulneraria subsp. colorata*). Atšķirībā no brūču pērkonamoliņa, augam stublājs vismaz lejasdaļā un piezemes lapu kāti ar atstāvošiem (nevis visiem piegulošiem) matiņiem. Augs ir reti atrasts sausās pļavās Kurzemē.

## Atsauces
Datu

[thumb|250px|Filipīniešu augstmaņi 16. gadsimta [Spānija|Spānijā izdotajā *Boxer Codex*]]
**Datu** (*datu*) ir aristokrātu tituls Dienvidaustrumāzijā, galvenokārt Filipīnās, ko lieto dažādu rangu monarhi, suverēni prinči un virsaiši, kas pārvalda noteiktu teritoriju un lielākoties ir pakļauti sultānam vai radžam. Atkarībā no pārvaldītās teritorijas un pilnvarām pielīdzināms Eiropas hercogam, grāfam vai marķīzam. Tiek lietots arī mūsdienās, galvenokārt Mindanao, Sulu arhipelāgā un Palavanā, bet agrākos laikos lietots arī Lusonā un Visajās.

Termins atvasināts no malajiešu *dato* vai *datok* — ‘[persona ar] varu’. Senākie rakstu pieminekļi, kuros minēti datu, ir 7. gadsimta Šrīvidžajas ieraksti, kur šādi apzīmēti mazāki karaļi vai to vasaļi.

## Atsauces

## Ārējās saites
Sālahs el Arūri

**Sālahs el Arūri** (; dzimis , miris ) bija *[[Hamās]]* vecākais vadītājs un tās militārā spārna *[[Izz ad-Din al-Qassam]]* brigādes dibinātājs. Bijis arī *Hamās* politiskā biroja priekšsēdētāja vietnieks un *Hamās* militārais komandieris Jordānas Rietumkrastā, lai gan nāves brīdī viņš dzīvoja Libānā.

1985. gadā viņš iestājās Hebronas Universitātē, lai studētu islāma šariatu, studiju laikā ievēlēts par islāma frakcijas vadītāju universitātē un savervēts *Hamās* pirmajā pret Izraēlas okupāciju vērstās intifadas laikā 1987. gadā. Sākot ar 1990. gadu, Izraēla viņu vairākas reizes arestēja saistībā ar *Hamās* darbībām, sākot ar administratīvo aizturēšanu, un izcieta garāko sodu 15 gadus pirms atbrīvošanas 2007. gadā. Pēc tam Izraēla viņu izraidīja no palestīniešu teritorijām uz Sīriju, vēlāk viņš pārcēlās uz Turciju un beidzot 2015. gadā apmetās uz dzīvi Libānā.

Viņš raksturots kā "spējīgs, harizmātisks, aizdomīgs un gudrs vadītājs ar lieliskiem sakariem". Viņš arī strādāja par vervētāju un aktīvi iesaistījās līdzekļu vākšanā un pārskaitīšanā *Hamās* vārdā. Arūri uzskatīts par vienu no 7. oktobra uzbrukuma Izraēlai plānotājiem, un viņš bija pazīstams arī ar savu lomu *Hamās* darbības paplašināšanā Rietumkrastā.

ASV 2015. gadā viņu atzina par teroristu, un atlīdzība par viņu bija noteikta 5 miljonu dolāru apmērā. Viņš nogalināts Izraēlas triecienā 2024. gadā Izraēlas un ''Hamās'' kara laikā.

## Atsauces

## Ārējās saites
S/2018 J 4

**S/2018 J 4** ir neliels Jupitera pavadonis. To 2018. gadā atklāja Skots Šepards (*Scott S. Sheppard*) Cerro Tololo observatorijā, Čīlē. Mazo planētu centrs par pavadoņa atklāšanu paziņoja tikai  pēc pilnīgas pavadoņa orbītas noskaidrošanas. Pagaidām pavadonim ir piešķirts tikai pagaidu apzīmējums *S/2018 J 4*.

S/2018 J 4 ir neliels pavadonis, diametrs tikai apmēram 2 km. Tas pieder nelielajai Karpo grupai, kurā pagaidām zināmi tikai divi pavadoņi (Karpo un S/2018 J 4).

## Atsauces
Žanna Rišāra

**Žanna Rišāra** (; dzimusi  Tononlebēnā) ir franču biatloniste.

## Karjera
Savu pirmo starptautisko pieredzi Ž. Rišāra ieguva 2019. gada decembrī, kad divas reizes piedalījās IBU kausa izcīņā junioriem Martelā. Nākamā gada sākumā viņa piedalījas 2020. gada ziemas jaunatnes olimpiskajās spēlēs Lozannā un kopā ar Matjē Garsiju izcīnīja zelta medaļu 1+1 jauktajā stafetē, bet 10 km individuālajā distancē ieguva sudraba godalgu.

2021. gada martā Pasaules čempionātā jauniešiem Obertilliahā uzvarēja 10 km individuālajā distancē, arī stafetē izcīnīja zelta medaļu. Nākamajā ziemā turpat Obertilliahā Rišāra debitēja IBU kausā pieaugušajiem. 2022. gada Eiropas čempionātā junioriem Pokļukā viņa izcīnīja zelta medaļu jauktajā stafetē, kā arī ieguva divas sudraba medaļas: 12,5 km individuālajā distancē un iedzīšanā. Tā paša gada Pasaules čempionātā junioriem ieguva bronzu stafetē.

2022.—2023. gada ziemā viņa tika uzņemta B izlasē un startēja IBU kausa posmā Ridnaunā un Eiropas čempionātā Lencerheidē, visās sacensībās iekļūstot  labāko 20 vidū. 2023. gada Eiropas čempionātā junioriem Madonā labāko rezultātu sasniedza iedzīšanā, ieņemot 4. vietu. Tā paša gada Pasaules čempionātā junioriem, kas risninājās Kazahstānā, izcīnīja piecas sudraba medaļas.

Pirmajās 2023.—2024. gada sezonas sacensībās IBU kausa posmā Kontiolahti Rišāra izcīnīja uzvaru 15 km individuālajā distancē. Tā kā viņa vēl sešas reizes finišēja labāko desmitniekā, ieskaitot divus goda pjedestālus, pēc pirmā trimestra izvirzījās IBU kausa vadībā. Pēc šiem panākumiem viņa tika iekļauta pirmajā komandā startam Pasaules kausa izcīņā. Pasaules kausā debitēja  Oberhofā ar astoto vietu sprintā. Savā debijas Pasaules čempionātā 2024. gadā Nove Mesto ieņēma 15. vietu sprintā un 18. vietu iedzīšanā.

 Rūpoldingā, finišējot trešajā vietā distancē ar kopēju startu, izcīnīja pirmo individuālo pjedestālu karjerā Pasaules kausa posmos. 2025. gada Pasaules čempionātā Lencerheidē labāko rezultātu sasniedza distancē ar kopēju startu, ieņemot 4. vietu. 2024.—2025. Pasaules kausa kopvērtējumā ieņēma sesto vietu. Sezonas laikā atradās U-23 ieskaites vadībā, bet beigās par 5 punktiem piekāpās tautietei Osenai Mišelonai un ieņēma otro vietu.

## Karjeras rezultāti
### Pasaules čempionāts

### Pasaules kausa kopvērtējums

## Atsauces

## Ārējās saites
Heilija Beneta

**Heilija Beneta** (; dzimusi ) ir amerikāņu aktrise.

Savu kino debiju piedzīvojusi filmā "Mūzika un vārdi" (*Music and Lyrics*, 2007). Atveidojusi lomas arī tādās filmās kā *[[Kaboom]]* (2010), "Stabilizators" (2014), "" (2015), "Lieliskais septiņnieks" (2016), "Meitene vilcienā" (2016), *[[Swallow]]* (2019), *[[The Devil All the Time]]* (2020), *[[Hillbilly Elegy]]* (2020) un "Sirano" (2021).

## Filmogrāfija

## Ārējās saites
Džūno Templa

**Džūno Templa** (; dzimusi ) ir angļu aktrise. Vislabāk pazīstama ar lomām komēdijseriālā *[[Ted Lasso]]* (2020—2023) un krimināldrāmas seriāla "Fārgo" (2023—2024) piektajā sezonā. Par abām lomām Templu nominēja ''Emmy'' balvai, bet par lomu seriālā "Fārgo" saņēmusi arī Zelta globusa balvas nomināciju. 2013. gadā saņēmusi BAFTA kino balvu kā "Uzlecošā zvaigzne".

Savu karjeru sākusi kā bērnu aktrise filmās "Piezīmes par kādu skandālu" (2006), "Piedošana" (2007), "Otra Boleinu meita" (2008) un "Misters Neviens" (2009). Atveidojusi lomas tādās filmās kā *[[Kaboom]]* (2010), "Trīs musketieri" (*The Three Musketeers*, 2011), "Slepkava Džo" (2011), "Tumšais bruņinieks atgriežas" (2012), "Ragi" (*Horns*, 2013), "Melnā feja Malefisenta" (2014), "Grēku pilsēta: Liktenīgā sieviete" (2014), "Tālu no trokšņainā pūļa" (*Far from the Madding Crowd*, 2015), "Brīnumu rats" (2017), "Neprāts caur telefona kameru" (2018), "Melnā feja Malefisenta: Tumsas valdniece" (*Maleficent: Mistress of Evil*, 2019), *[[Palmer (filma)|Palmer]]* (2021) un "Jumtu bandīts" (2025).

## Ārējās saites
Ķībartu jaunapustuliskā baznīca

{
  "type": "ExternalData",
  "service": "geoshape",
  "ids": "Q20504317"
}

**Ķībartu jaunapustuliskā baznīca** () ir 1863. gadā dibinātās, mūsdienās Cīrihē bāzētās Jaunapustuliskās bazmīcas dievnams, kas atrodas Lietuvas dienvidrietumos, Vilkavišķu rajona pašvaldības Ķībartu pilsētā.

Jaunapustuliskās baznīcas draudze Ķībartos nodibinājās 1925. gadā. Pašreizējā baznīca uzcelta 2001. gadā.

## Ārējās saites
Linkolnas katedrāle

{
  "type": "ExternalData",
  "service": "geoshape",
  "ids": "Q390169"
}


**Linkolnas katedrāle** () jeb **Sv. Jaunavas Marijas katedrāles baznīca** (), saukta arī **Linkolnas minsters** ir no 1072. līdz 1131. gadam celta anglikāņu katedrāle, kas atrodas Anglijas ziemeļdaļā, Linkolnšīras Linkolnas pilsētā. 679. gadā dibinātās (ar nosaukumu Lesteras diecēze) Linkolnas diecēzes galvenā baznīca.

Baznīcu sākts celt 1072. gadā, kad bīskaps pārcēla rezidenci no Dorčesteras pie Temzas uz Linkolnu. Baznīca tika pabeigta 1092. gadā, bet 1185. gadā to nopostīja zemestrīce. Tā tika atjaunota gotiskā stilā. 1311. gadā tika uzcelta baznīcas torņa smaile, kas bija 160 metrus augsta. Līdz 1549. gadam, kad tā gāja bojā vētrā, tā bija augstākā celtne pasaulē, par vairāk nekā 10 metriem pārspējot Heopsa piramīdu. Katedrālei pieder viena no četriem saglabātajiem Lielās brīvības hartas oriģināliem. Katedrāle ir pēc platības ceturtā lielākā baznīca Anglijā.


The_Bishop's_Eye_-_geograph.org.uk_-_713975.jpg
Vault_of_Nave_-_Lincoln_Cathedral.jpg
MK17998_Lincoln_Cathedral.jpg
Lincoln_Cathedral_Nave_1,_Lincolnshire,_UK_-_Diliff.jpg
Lincoln_Cathedral_Choir,_Lincolnshire,_UK_-_Diliff.jpg
Lincoln_Cathedral_Chapter_House.jpg
Interior_of_York_Minster31.JPG
LincCathplanDehio.jpg


## Ārējās saites
*
Ostrovnas pilskalns

**Ostrovnas pilskalns** atrodas Latgalē, Krāslavas novada Indras pagastā Ostrovnas ezera austrumu krastā. Valsts nozīmes kultūras piemineklis.

Pilskalns ir apmēram 20 metrus augsts paugurs. Plakuma izmērs — 50 x 15 metri. Datējums — vidējais/vēlais dzelzs laikmets. Pilskalns atklāts 20. gadsimta piecdesmitajos gados. 1971. gadā to plašāk aprakstīja Māris Atgāzis un Jolanta Daiga.
Attēls:Ostrovnas pilskalns2.jpg|Pilskalna 3D modelis


## Ārējās saites

* Ostrovnas pilskalns portālā https://www.latvijas-pilskalni.lv/
Sejembikes tornis

{
  "type": "ExternalData",
  "service": "geoshape",
  "ids": "Q2166466"
}

**Sejembikes tornis** (, ) ir 18. gadsimta sākumā celts Kazaņas kremļa sargtornis, viens no Tatarstānas galvaspilsētas Kazaņas simboliem. 

Līdz 19. gadsimta pirmajai pusei tornis saucās "Oberkomendanta mājas caurbraucamais tornis ar smaili" (), mūsdienu nosaukums radās romantiskas leģendas iespaidā. Celtniecības precīzs laiks nav zināms, 1703. gadā tornis pieminēts rakstos. 1730. gadā torņa virsotnē tika novietots Krievijas Impērijas ērglis. No 1918. līdz trīsdesmitajiem gadiem to rotāja pusmēness, vēlāk to nomainīja zvaigzne, bet kopš 1993. gada to atkal rotā pusmēness. Torņa motīvs izmantots Maskavas Kazaņas stacijas arhitektūrā.

## Ārējās saites
Kaboom

***Kaboom*** ir 2010. gada ASV un Francijas zinātniskās fantastikas mistērijas kinokomēdija, kuras režisors un scenārija autors ir Gregs Araki. Filmā galvenās lomas atveido Tomass Dekers, Heilija Beneta, Kriss Zilka, Roksana Meskilda, Džūno Templa un Kellija Linča.

Filma stāsta par koledžas studentiem, kas izmeklē savādu kultu.

Filmas *Kaboom* pirmizrāde notika  Kannu kinofestivālā, kur tā saņēma pirmo *[[Queer Palm]]* balvu. Filma saņēma atšķirīgus kritiķu vērtējumus. Tīmekļa vietnē *[[Rotten Tomatoes]]* filmai ir 59% vērtējums.

## Atsauces

## Ārējās saites
Endžeļu vecticībnieku lūgšanu nams

**Dievmātes Patvēruma Endžeļu vecticībnieku draudzes lūgšanu nams** ir vecticībnieku dievnams, kas atrodas Jēkabpils novada Mežāres pagasta Endžeļu ciema nomalē. Blakus atrodas A12 (E22) autoceļa posms Jēkabpils—Rēzekne.

Senākā uzticamā pieminēšana par lūgšanu namu ir datēta ar 1826. gadu, kad tas tika reģistrēts "grāfa I. Borha Stirnienes muižā Endžeļos". Ir zināms, ka 1844. gadā un 1851. gadā lūgšanu nama ieejas durvis bija ar izpildvaras pavēli plombēti. 1907. gada 9. aprīlī vecticībnieku kopiena lūdza atļauju uzcelt jaunu lūgšanu namu ciema malā, ir minēts, ka lūgšanu nams atrodas ciema vidū. Domājams, ka šī ir pašreizējā ēka. 1907. gada 17. augustā tika nodibināta “Režicas apgabala Stirnienes pagasta Endžeļu vecticībnieku draudze”. Saglabājusies 1926. gada fotogrāfija, kas sniedz priekšstatu par lūgšanu nama sākotnējo izskatu. 1927. gadā lūgšanu nams tika renovēts, celtne tika paplašināta un palielināta augstumā. Visi logi kļuva vienādi, sienas bija apšūtas ar dēļiem, jumta lubiņu segums tika nomainīts ar skārdu. Šādā formā lūgšanu nams saglabājies līdz mūsdienām. Pēc 2011. gada renovācijas lūgšanu nama krāsu gamma mainījās, sienu apšuvumu nokrāsoja gaišos toņos. 2015. gada 25. jūlijā zvanu torņa dzelzs sliede tika nomainīta pret sešiem jauniem baznīcas zvaniem, no kuriem smagākais sver 70 kg.

## Attēlu galerija

Endžeļu vecticībnieku baznīca. 2002-09-21 - panoramio.jpg|Endžeļu vecticībnieku lūgšanu nams 2002. gadā.
Endzeļu vecticībnieku baznīca 2003 - panoramio.jpg|Endžeļu vecticībnieku lūgšanu nams 2003. gadā, skats no autoceļa A12.
Endzeli oldbelievers church 2.jpg|Endžeļu vecticībnieku lūgšanu nams 2012. gadā. 2010. gadā stipras vētras laikā nogāzās visi augstie koki, bet lūgšanu nams nebija bojāts.
Endzeli oldbelievers church 1.jpg|Endžeļu vecticībnieku lūgšanu nams 2012. gadā.
Endzeli old believers church 2 2015.jpg|Endžeļu vecticībnieku lūgšanu nams 2015. gadā.


## Atsauces

## Ārējās saites
Endžeļi (ciems)

**Endžeļi** ir ciems Mežāres pagasta Jēkabpils novadā.  Atrodas pie šosejas A12 (E22), netālu tek upe Ataša. Atrodas 169 km attālumā no Rīgas.  2008. gadā ciemā dzīvoja 68 cilvēki.   Ciemā atrodas Endžeļu vecticībnieku draudzes lūgšanu nams, kas celts 1907. gadā. 

1897. gadā vecticībnieku ciemā bija 17 sētas ar 143 cilvēkiem.

## Atsauces
Einstein Probe

***Einstein Probe*** (爱因斯坦探针卫星, *Aiyinsitan Tanzhen*) ir Ķīnas rentgenstaru orbitālā observatorija. Šis ir Ķīnas zinātņu akadēmijas projekts sadarbībā ar Eiropas kosmosa aģentūru un Maksa Planka Ārpuszemes fizikas institūtu. Projekta galvenie mērķi ir "atklāt augstas enerģijas pārejas procesus un novērot mainīgos objektus". Kosmiskais aparāts orbītā tika palaists 2024. gada 9. janvārī.

## Konstrukcija
*Einstein Probe* masa ir 1450 kg, izmēri ir 3 × 3,4 metri.

Tai ir divi instrumenti:
* *Wide-field X-ray Telescope* (*WXT*) — platleņķa rentgenstaru teleskops, kā redzeslauks ir 3600 kvadrātgrādu. Tam ir izmantota modernākā omāra acs optika, kas ļauj aplūkot rentgenstaru notikumus dziļāk un plašāk, nekā tas bija iespējams līdz šim. "Omāra acs" optiku pirmo reizi izmēģināja Ķīnas zinātņu akadēmijas izstrādātajā *Lobster Eye Imager for Astronomy* (*LEIA*) misijā, kas bija izvietota 2022. gadā palaistajā pavadonī *[[SATech-01]]*.
* *Follow-up X-ray Telescope* (*FXT*) — sekojošais rentgena teleskops. Tā spoguļu modulis sastāv no 54 ielocītiem Voltera spoguļiem ar fokusa attālumu 1600 mm un efektīvo laukumu, kas lielāks par 300 cm² pie 1,5 keV. *FXT* optika ir pārņemta no Maksa Planka Ārpuszemes fizikas institūtā izstrādātā instrumenta *eROSITA*, kas bija uzstādīts 2019. gadā palaistajā Krievijas observatorijā *[[Spektr-RG]]*.

Kosmiskajā aparātā ir iebūvēta datu apstrāde un autonomas sekošanas iespējas, kas ļauj darbināt *FXT*, tiklīdz *WXT* konstatē rentgenstaru notikumu.

## Lidojuma gaita
*Einstein Probe* tika palaists  07:03 *[[Universālais koordinētais laiks|UTC]]* ar nesējraķeti *[[Chang Zheng 2D]]* no Sjičanas pavadoņu palaišanas centra. Kosmisko aparātu ievadīja apļveida aptuveni 600 km augstā maza slīpuma orbītā.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Einstein Probe National Astronomical Observatories, Chinese Academy of Sciences
* Einstein Probe factsheet ESA
* Einstein Probe Max Planck Institute for Extraterrestrial Physics
* Einstein Probe (EP, Aiyinsitan Tanzhen) Gunter Dirk Kreb
Meinhards Rudzītis

**Meinhards Rudzītis** (1910—1966) bija latviešu dzejnieks un žurnālists.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1910. gada 10. aprīlī Rīgā strādnieces ģimenē. Mācījās Rīgas pilsētas 2. pamatskolā, 1923. gadā nonāca Mazgadīgo darba namā, kur apguva galdnieka amatu.
1926. gadā laikraksta "Sociāldemokrāts" pielikumā "Literatūra un Dzīve" nopublicēja Meinharda Rudzīša dzejoli "Gāju putniem".
Strādāja par galdnieku un grāmatu pārdevēju, 1929. gadā sāka mācīties Rīgas pilsētas amatniecības skolā, tad Raiņa strādnieku jaunatnes ģimnāzijā, taču skolu pameta.
Darbojās laikrakstā "Literatūras Avīze" (1931—1932), strādāja bruģēšanas un asfaltēšanas darbos, rediģēja jauno literātu almanahu "Signāls". 1933. gada septembrī piedalījās Vispasaules jaunatnes pretkara un pretfašisma kongresā Parīzē.

Pēc Ulmaņa apvērsuma Meinhardu Rudzīti ieslodzīja Liepājas koncentrācijas nometnē. 1934. gada 11. jūnijā Rīgas apgabaltiesas prokurors pret viņu izvirzīja apsūdzību par darbību Latvijas Komunistiskajā partijā, lai grozītu Latvijā pastāvošo valsts iekārtu. 1935. gada 8. aprīlī Rīgas apgabaltiesa pierādījumu trūkuma dēļ viņu attaisnoja. Pēc apprecēšanās ar Aizgādības valdes grāmatvedi Lidiju Pavniņu strādāja par kontrolieri Aizgādības valdē (1937—1940).

Pēc Latvijas okupācijas Otrā pasaules kara laikā Rudzītis iestājās Latvijas Padomju rakstnieku savienībā un kļuva par laikraksta "Jaunais Komunārs" Mākslas un literatūras nodaļas vadītāju. Pēc Vērmahta iebrukuma Latvijā 1941. gada jūlijā viņš devās bēgļu gaitās uz Tatārijas APSR. 1941. gada septembrī Gorohovecas nometnē viņu ieskaitīja 201. latviešu strēlnieku divīzijas 122. pulkā, bet tā paša gada oktobrī slimās kājas dēļ atbrīvoja no karadienesta. Līdz 1942. gada maijam Rudzītis bija Kirovas 6. amatnieku skolas komandants, tad gatavoja literāros materiālus Latvijas PSR Valsts Mākslas ansamblim.
1943. gada decembrī kļuva par Latvijas Padomju rakstnieku savienības tehnisko sekretāru Maskavā.

Pēc atgriešanās Rīgā bija Latvijas PSR Radiokomitejas literāri dramatisko raidījumu galvenais redaktors.
1949. gadā viņu iecēla par laikraksta "Padomju Jaunatne" Kultūras nodaļas vadītāju, tad par laikraksta "Literatūra un Māksla" Literatūras nodaļas vadītāju (1950—1953). Nodarbojās ar Aleksandra Tvardovska dzejas tulkošanu.

Miris 1966. gada 17. janvārī Rīgā, apglabāts Raiņa kapos.

## Dzejas un rakstu krājumi

* 1931: Vīrs ar basām kājām
* 1934: Torņa ielā Rīgā
* 1944: Nāves vilciens (poēma)
* 1946: Dzimtā zeme
* 1948: Dziesmu ceļš (poēma)
* 1956: Mūsu darbs un laime
* 1959: Rīgas piefrontē
* 1960: Zelmenis (izlase)
* 1964: Ausma pār Daugavu (balādes)
* 1967: Vārsmas laikabiedriem
* 1968: Rīga, es mīlēju tevi
* 1978—1979: Raksti (1., 2. sējums)

## Atsauces
Džons Hemms

**Džonatans Denjels Hemms** (; dzimis ) ir amerikāņu kino un televīzijas aktieris un komiķis. Pazīstams ar galveno lomu televīzijas seriālā *[[Mad Men]]* (2007—2015), par ko viņš saņēma gan ''Emmy'' balvu, gan Zelta globusa balvu.

Atveidojis galvenās lomas filmās *[[Stolen]]* (2009), *[[Million Dollar Arm]]* (2014), "Kaimiņos ar spiegiem" (2016), *[[Beirut (filma)|Beirut]]* (2018) un *[[Confess, Fletch]]* (2022), kā arī otrā plāna lomas filmās "Pilsēta" (2010), "Aizliegtais paņēmiens" (*Sucker Punch*, 2011), "Līgavas māsas" (*Bridesmaids*, 2011), "Draugi ar bērniem" (*Friends with Kids*, 2011), "Zaļknābis pie stūres" (2017), "Ķērāji" (2018), "Grūtie laiki viesnīcā "El Royale"" (2018), "Lūsija debesīs" (2019), "Ziņojums" (2019), "Ričards Džūels" (2019), "Bez pēkšņām kustībām" (2021) un "Top Gun: Maveriks" (2022). Ieskaņojis lomas animācijas filmās "Šreks: Ilgi un laimīgi" (2010) un "Minioni" (2015).

Piedalījies arī vairākos seriālos, kā *[[A Young Doctor's Notebook]]* (2012—2013), *[[Black Mirror]]* (2014), *[[Good Omens]]* (2019—2023), *[[Legion]]* (2018) un "Fārgo" (2023—2024). Nominēts *Emmy* balvai par lomām seriālos *[[30 Rock]]* (2009—2010, 2012) un *[[Unbreakable Kimmy Schmidt]]* (2015—2020).

## Filmogrāfija

## Ārējās saites
Jānis Grants

**Jānis Grants** (īstajā vārdā **Jānis Jēkabsons**, 1909—1970) bija latviešu rakstnieks un žurnālists. Laikraksta "Literatūra un Māksla" redaktors (1946—1949).

## Dzīvesgājums
Dzimis 1909. gada 16. jūnijā Daugavgrīvas zvejnieku ģimenē.

Mācījās Bolderājas pamatskolā (1919—1925) un Latvijas Kultūras veicināšanas biedrības vakara vidusskolā (1926—1930), strādāja Jaunciema kokzāģētavās un Rīgas ostā par kuģu un vagonu krāvēju. 1931. gadā sāka publicēties laikrakstā "Pamatšķira" un žurnālā "Strādnieku Sports un Sargs".
Pēc Ulmaņa apvērsuma 1934. gadā Jākobsonu par pretvalstisku darbību ieslodzīja Rīgas Centrālcietumā un Daugavpils cietumā, atbrīvoja 1938. gadā.

Pēc Latvijas okupācijas Otrā pasaules kara laikā Jākobsons iestājās Latvijas Padomju rakstnieku savienībā un kļuva par laikraksta "Darbs" redaktora vietnieku, tad par žurnāla "Atpūta" atbildīgo redaktoru.
Pēc Vērmahta iebrukuma Latvijā 1941. gada jūlijā viņš devās bēgļu gaitās uz Čuvašijas APSR. 1941. gada septembrī Gorohovecas nometnē viņu ieskaitīja 201. latviešu strēlnieku divīzijā, bet pēc ievainojuma Maskavas aizstāvēšanas kaujās atbrīvoja no karadienesta. Darbojās laikrakstos "Padomju Strēlnieks" un "Par Padomju Latviju" (1942—1944).

Pēc kara beigām bija Latvijas PSR Ministru Padomes Mākslas lietu pārvaldes Repertuāra komisijas priekšsēdētājs (1945—1946), tad laikraksta "Literatūra un Māksla" redaktors (1946—1949).

Miris 1970. gada 4. decembrī.

## Stāsti

* 1945: "Mazās upes sākums".
* 1947: "Kalna sādžas aizstāvēšana" (apvienoti krājumā "Frontes stāsti").
* 1948: "Frontes stāsti".
* 1949: "Vēja pusē".
* 1954: "Aiz mums Maskava".
* 1959: "Ausma ceļā".
* 1959: "Šalc zilais lauks".
* 1962: "Saules lēkti Vēju salā".
* 1964: "Kuģis piestāj jaunības krastā".
* 1965: "Doka komandieris".
* 1968: "Liesmo zilā uguntiņa".

## Pagodinājumi
* Latvijas PSR Valsts prēmija (1960)
* LPSR Nopelniem bagātais kultūras darbinieks (1969)

## Atsauces
Ķēniņu iela

**Ķēniņu iela** var būt:
* Ķēniņu iela Rīgā;
* Ķēniņu iela Ogresgala pagasta Ciemupē;
* Ķēniņu iela Salacgrīvas pagasta Vecsalacā;
* *Ķēniņu iela* — Jūrnieku ielas Liepājā nosaukums līdz 1949. gadam.

## Skatīt arī
* Ķoniņu iela