open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Bleiks Vīlers

**Bleiks Vīlers** (; dzimis ) ir amerikāņu bijušais hokejists, malējais uzbrucējs.

## Spēlētāja karjera
Pēc vairākām NCAA aizvadītām sezonām, profesionāļa karjeru Vīlers sāka 2008.—09. gada sezonā, kad noslēdza līgumu ar NHL klubu Bostonas "Bruins" un izcīnīja vietu tās sastāvā. Jau 2008. gada 9. oktobrī savā debijas spēlē NHL guva arī pirmos vārtus, pārspējot Peteru Budaju. 2010.—11. gada sezonas otrajā pusē tika aizmainīts uz Atlantas "Thrashers". Sezonas nogalē viņa līdzšinējais klubs, Bostonas "Bruins", izcīnīja Stenlija kausu.

2011. gada vasarā Vīlers kopā ar franšīzi pārcēlās uz Vinipegas "Jets". Tās sastāvā hokejists kļuva par vienu no komandas vadošajiem uzbrucējiem. 2014.—15. gada sezonā sāka pildīt kapteiņa palīga funkcijas, taču divas sezonas vēlāk kļuva par komandas kapteini.

2023. gada 1. jūlijā Vīlers kā brīvais aģents parakstīja viena gada līgumu ar Ņujorkas "Rangers" 800 000 ASV dolāru vērtībā ar vēl $ 300 000 vērtiem bonusiem.

ASV hokeja izlases rindās spēlējis 2014. gada olimpisko spēļu turnīrā, kā arī 2011. gada Pasaules čempionātā.

## Ārējās saites

## Atsauces
Eiropas čempionāts šosejas riteņbraukšanā

Eiropas čempiona krekliņš|thumb
**Eiropas čempionāts šosejas riteņbraukšanā** ir vairākas sacensības šosejas riteņbraukšanā dažādās disciplīnās un distancēs, kurās tiek noskaidroti Eiropas čempioni. Sacensības kopš 1995. gada rīko Eiropas Riteņbraukšanas savienība. Sacensības kopš 2005. gada notiek tikai U23 un junioru grupām. Čempionātā kopš 1997. gada iekļautas grupas un individuālā brauciena sacensības, sieviešu un junioru sacensību distance ir īsāka kā U23 grupas sacensības. 2019. gadā pirmoreiz notika jauktā komandu stafete.

Čempionātā var piedalīties braucēji, kurus izvēlas nacionālās riteņbraukšanas federācijas un sacensībās tiek pārstāvētas nacionālās izlases.

Saskaņā ar riteņbraukšanas tradīcijām, čempionātu uzvarētājiem papildus zelta medaļai tiek piešķirts īpašs, atpazīstams velokrekls, ko drīkst valkāt līdz nākamā gada sacensībām atbilstošajā disciplīnā. Tas ir zilas krāsas krekls ar zelta krāsas Eiropas zvaigznēm.

## Sacensības

## Ārējās saites
* Eiropas Riteņbraukšanas savienība
Tertius gaudens

**Tertius gaudens**  (burtiskā tulkojumā *trešais, kas priecājas*) ir izprotams kā trešā persona, kas no divu pretinieku strīda vai cīņas gūst labumu.

## Ārējās saites
*http://letonika.lv/groups/default.aspx?r=10011062&q=tertius%20gaudens&cid=151456&g=2
Elmpti

thumb|200px|Baronu Elmptu ģerbonis.
thumb|200px|Grāfu Anrepu-Elmptu ģerbonis.

**Fon Elmpti** () bija vācbaltiešu dzimta, kas ieceļoja Sāmsalā 14. gadsimta beigās un 18. gadsimtā Kurzemes guberņā. 1784. gadā baroni fon Elmpti ierakstīti Kurzemes bruņniecības matrikulā, bet 1854. gadā matrikulā ierakstīti grāfi Elmpti. Dzimtas valdījumā atradās Svitenes muiža Zemgalē.

## Vēsture
Zināms, ka Vilhelma no Elmetes (1361–1406) dēls pārcēlās uz dzīvi Sāmsalā un tika uzņemts Sāmsalas bruņniecībā, bet viņa dēls Johans van Elmete dzīvoja Tallinā.   
Cita Elmptu dzimtas atzara pārstāvis bija Johans Martins fon Elmpts (1726-1802), kas ķeizarienes Elizabetes valdīšanas laikā 1749. gadā iestājās Krievijas Impērijas karadienestā un piedalījās Septiņgadu karā (1756-1763) pret Prūsiju.
Vēlāk kā ģenerālis piedalījās arī Krievu—turku karā (1768—1774) un (1787—1792).
1790. gadā ieguva mantojamu Svētās Romas impērijas grāfa titulu, bet 1797. gadā ģenerālfeldmaršala pakāpi. Ieguva savā īpašumā Svitenes muižu, kurā pēc ģenerālfeldmaršala Johana Martina fon Elmpta nāves no 1802. gada saimniekoja viņa dēls grāfs Filips fon Elmpts (1763—1818), kas uzdienējās līdz Krievijas Impērijas armijas ģenerālleitnanta pakāpei.

Grāfa Johana fon Elmpta meita Cecīlija (*Cäcilie Philippine von Elmpt*, 1812-1892) apprecējās ar ķeizara Nikolaja I ģenerāladjutantu, ģenerālleitnantu Jozefu Karlu fon Anrepu (1798-1860) un 1853. gadā saņēma atļauju apvienot abu dzimtu uzvārdus vienā **Anrepi-Elmpti** (*Grafen Anrep-Elmpt*).
1855. gadā dzimta ierakstīta Igaunijas bruņniecības matrikulā. Viņu dēls bija ģeogrāfs grāfs Reinholds Anreps-Elmpts (*Reinhold Johann Philipp, Graf Anrep-Elmpt*, 1834-1888).

Svitenes muiža pārgāja Anrepu-Elpmtu dzimtas valdījumā, 1843. gadā tur piedzima viņu meita Marija (*Maria Cäcilie Magdalene von Anrep-Elmpt*, 1843-1925) un 1847. gadā meita Cecīlija, precējusies fon Keizerlinga (*Cecile Maria Anna Amalie Elisabeth von Keyserlingk*, 1847-1928).

## Atsauces

## Ārējās saites
* Эльмпт - Словари и энциклопедии на Академике
* Эльмпт - Центр генеалогических исследований
* Анрепы-Эльмпты (графы и Анрепы дворяне) - Словари и энциклопедии на Академике
* Анрепы-Эльмпты (графы и Анрепы дворяне)
* Анрепы-Эльмпты // Энциклопедия Брокгауза и Ефрона 
* граф Анреп-Эльмпт Иосиф Романович
Dzirciems (Zentenes pagasts)

**Dzirciems** ir apdzīvota vieta Latvijā, Tukuma novada Zentenes pagastā. Izvietojusies pagasta dienviddaļā pie autoceļa V1436 (Brīvnieki—Dzirciems—Jēči) 3,5 km no pagasta centra Zentenes, 22 km no novada centra Tukuma un 87 km no Rīgas. Apdzīvotā vieta veidojusies ap bijušās Dzirciema kroņa muižas (*Selgerben*, *Sergerbergen*) centru. Ciemā atrodas Dzirciema luterāņu baznīca, netālu no ciema — Pastariņa muzejs.

## Atsauces
Zentene

**Zentene** ir ciems Latvijā, Tukuma novada Zentenes pagasta centrs autoceļu V1437 (Bieļas—Kaive—Lamiņi—Zentene), V1435 (Līgas—Zentene—Rideļi) un V1364 (Balgale—Zentene) krustojumā.

Ciems veidojies ap Zentenes muižas kompleksu.

## Iedzīvotāji
### Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSP un OSP datiem.

## Atsauces
Eisaks

**Eisaks** var būt:

* Kalvis Eisaks — Latvijas riteņbraucējs (dzimis 1983. gadā);
* Juris Eisaks — PSRS kamaniņu braucējs (dzimis 1958. gadā).

## Skatīt arī
* Eizaks
Kalvis Eisaks

**Kalvis Eisaks** (dzimis  Rīgā) ir bijušais profesionālais Latvijas šosejas riteņbraucējs. Karjeras laikā pārstāvējis komandu *[[Rietumu Banka-Rīga]]*, kā arī Francijas amatieru komandas.

Eisaka lielākais sasniegums ir 2004. gada Eiropas čempionātā Igaunijā izcīnītā uzvara grupas braucienā.

Latvijas čempionātos grupas braucienā labākais sasniegums ir 2008. gadā izcīnītā otrā vieta aiz Normunda Laša. Individuālajā braucienā 2004. gadā izcīnīta sudraba medaļa aiz Oļega Meļeha.

Kalvis Eisaks uzaudzis riteņbraucēju ģimenē. Viņa tēvs Aivars tika iekļauts PSRS treka riteņbraukšanas izlases sastāvā 1976. gada Monreālas Olimpiskajām spēlēm, bet netika pieteikts startam komandu braucienā. Tēvs pēc tam strādājis riteņbraukšanas klubā Marss par mehāniķi. Kalvis bērnībā trenējies BMX, bet 12 gadu vecumā kopā ar brāļiem Gustu un Ingu sācis treniņus pie trenera Jāņa Krišlauka.

Mācījies Natālijas Draudziņas ģimnāzijā, vēlāk Murjāņu sporta ģimnāzijā, trenējies pie Jāņa Veides.

## Atsauces

## Ārējās saites
* 
*
Futbols Turcijā

**Futbols Turcijā** ir populārākais sporta veids.

Turcijas nacionālās izlases pirmā spēle bija 1923. gadā ar Rumānijas izlasi.
[thumbnail|[Stambulas "Galatasaray", 1908-1909]]
Slaveni Turcijas futbola klubi ir Stambulas "Galatasaray", Stambulas "Fenerbahçe" un Stambulas "Beşiktaş".

2000. gadā Stambulas "Galatasaray" klubs, izcīnot UEFA kausu un Superkausu, nostiprināja savas pozīcijas kā ievērojams Eiropas futbola klubs.

Divus gadus vēlāk 2002. gada Pasaules kausa finālturnīrā Turcijas futbola izlase ieguva trešo vietu, savukārt 2008. gada Eiropas čempionātā izlase iekļuva pusfinālā, kur piekāpās Vācijas futbola izlasei.

Ataturka Olimpiskajā stadionā Stambulā notika 2005. gada UEFA Čempionu līgas fināls, bet Šikri Saradžoglu stadionā Stambulā notika 2009. gada UEFA kausa fināls.

## Atsauces

## Skatīt arī

* Turcijas futbola izlase
* Ataturka Olimpiskais stadions
* Stambulas "Beşiktaş"
* Stambulas "Fenerbahçe"
* Stambulas "Galatasaray"
Samuels Rozentāls

**Samuels Rozentāls** (; , Suvalki — , Neijī pie Sēnas) bija ebreju izcelsmes Polijas un Francijas šahists.

## Biogrāfija
Piedzimis tagadējā Polijā, studējis Varšavā tiesību zinātni, taču pēc Polijas sacelšanās 1863. gadā bijis spiests emigrēt uz Parīzi. Šeit kļuvis par profesionālu šahistu un šaha žurnālistu. Trīs reizes pēc kārtas uzvarējis Parīzes šaha kafejnīcas *Café de la Régence* čempionātos (1865—1867). Piedalījies piecos starptautiskos šaha turnīros, no kuriem lielākais panākums bijis 1873. gadā Vīnē aiz Vilhelma Steinica, Džozefa Blekbērna un Ādolfa Andersena izcīnītā 4. vieta. Spēlējis arī mačus, kuros zaudējis Ignacam Kolišam (1864. gadā — +1, –7, =0), Gustavam Neimanim (1869. gadā — +3, –7, =2) un Johannesam Cukertortam (1880. gadā — +1, –7, =11). 1880. gadā uzvarējis pirmajā neoficiālajā Francijas šaha čempionātā. Bijis talantīgs šahists, taču labākus rezultātus turnīros un mačos liegusi sasniegt vājā veselība un aizraušanās ar šaha žurnālistiku. Rakstījis daudziem izdevumiem un no 1885. gada līdz pat savai nāvei 1902. gadā bijis franču žurnāla *Le Monde illustré* šaha nodaļas redaktors.

Šaha atklātņu teorijā ir pazīstams trīszirdziņu aizsardzības variants, kas nosaukts Rozentāla vārdā: 1. е4 е5 2. Zf3 Zc6 3. Zс3 g6 4. d4 exd4 5. Zd5.

## Atsauces

## Ārējās saites
Shiphola

{
  "type": "ExternalData",
  "service": "geoshape",
  "ids": "Q9694"
}


**Karaliskā Shipholas lidosta** () ir starptautiska lidosta Nīderlandē. Atrodas 9 km uz dienvidrietumiem no Amsterdamas. Piektā noslogotākā lidosta Eiropā (pēc pasažieru skaita). Tai ir viens liels terminālis. KLM bāzeslidosta.

 atvērta kā militārā aviobāze, nosaukta pēc bijušā nocietinājuma *(Fort Schiphol)*. Pēc Pirmā pasaules kara to sāka izmantot arī kā civilo lidostu. Otrā pasaules kara laikā iznīcināta spridzināšanas laikā, pēc kara tās darbība ātri tika atjaunota.

Vispopulārākie lidojumu galamērķi no Amsterdamas lidostas ir Londona, Barselona un Parīze.

## Atsauces

## Ārējās saites

*
Neobruchidius

***Neobruchidius*** ir lapgraužu dzimtas ģints, kurā ietilpst 10 sugas. Septiņas no desmit šajā ģintī ietilpstošajām sugām senāk ietilpa *[[Acanthoscelides]]* ģintī (*N. barinas*, *N. canar*, *N. curimagua*, *N. guatemala*, *N. macheta*, *N. tibiospinalis* un *N. zacatlan*) un divas — *[[Bruchus]]* ģintī (*N. lituratus* un *N. abidus*). *Neobruchidius lovie* ir ģints tipu suga.

## Atsauces
Buburra

***Buburra*** ir lapgraužu dzimtas ģints, kuras sastāvā vienīgā suga ir ***Buburra jeanae*** Reid & Beatson, 2013. Sastopama Austrālijā. Ģints nosaukums "Buburra" balangamida valodā (izmirusi Viktorijas štata valoda) nozīmē 'kalns'.

## Atsauces
Bruchinae

***Bruchinae*** ir lapgraužu apakšdzimta, kurā ietilpst apmēram 1700 sugu, kas ir izplatītas visā pasaulē. Vairākas sugas ir izplatītas tropos un subtropos. Tās ir sīka un vidēja izmēra vaboles. Kāpuru stadijā barojas ar pākšaugu sēklām. Dažas sugas ir nopietni lauksaimniecisko kultūru kaitēkļi.

## Atsauces
Sennius

***Sennius*** ir lapgraužu dzimtas ģints, kurā ietilpst vairāk nekā 60 sugas, kas sastopamas Nearktikas un Neotropu ekozonās. Šīs ģints lapgraužu kāpuri ir oligofāgi, kas barojas pārsvarā ar noteiktiem augiem no *[[Cassiinae]]* tauriņziežu cilts: kasijas, *[[Senna (augu ģints)|Senna]]* un *[[Chamaecrista]]*.

## Atsauces

## Ārējās saites
* *[http://www.gbif.org/species/1048262 Sennius Bridwell, 1946]*. GBIF.org
Stūri (Blīdenes pagasts)

**Stūri**, agrāk arī **Stūrmuiža** un **Stūru muiža**, ir ciems Latvijā, Saldus novada Blīdenes pagastā pie autoceļa V1120 (Lielauce—Pilsblīdene). Ciems veidojies ap vēsturisko Stūru muižu (*Gut Stuhrhof*).

## Atsauces
Holla efekts

thumb|Holla efekta ilustrācija: <br />Zīmējumā '''A''' Holla devējs iegūst augšpusē negatīvu lādiņu (attēlots ar zilu nokrāsu), bet apakšpusē - pozitīvu lādiņu (sarkanā nokrāsa). Zīmējumos '''B''' un '''C''' elektriskajam vai magnētiskajam laukam ir pretējs virziens un līdz ar to mainās arī lādiņa polaritāte. Zīmējumā '''D''' pretējais virziens ir abiem laukiem, kas dod tādu pašu polaritāti kā zīmējumā '''A'''. <br />Apzīmējumi:<br />
&nbsp; '''1'''&nbsp; elektroni<br />
&nbsp; '''2'''&nbsp; el. vadītājs vai Holla devējs <br />
&nbsp; '''3'''&nbsp; magnēti<br />
&nbsp; '''4'''&nbsp; magnētiskais lauks<br />
&nbsp; '''5'''&nbsp; sprieguma avots

Edvīna Holla vārdā nosauktais **Holla efekts** apraksta elektriskā sprieguma rašanos elektriskajā vadītājā, pa kuru plūst elektriskā strāva un kurš atrodas stacionārā magnētiskajā laukā. Spriegums rodas perpendikulāri gan strāvas, gan magnētiskā lauka virzienam un saucas **Holla spriegums** U_{\mathrm{H}}.

Sprieguma vērtību var aprēķināt pēc šādas formulas:

:U_{\mathrm{H}}=A_\mathrm{H}\,\frac{IB}{d}

kur 
* I - elektriskās strāvas stiprums, 
* B - magnētiskā lauka indukcija,
* d - elementa biezums B lauka virzienā, 
* A_\mathrm{H} - *[[Holla konstante]]* (jeb Holla koeficients).

## Skatīt arī

* Kvantu Holla efekts
Pršibislava

**Pršibislava** () ir pilsēta Čehijā, Visočinas apgabala Havlīčkūvbrodas apriņķī pie Sāzavas upes.

## Vēsture
Rakstos pirmoreiz minēta 1235. gadā. Ilgu laiku apdzīvotā vieta atradās Hābsburgu impērijas sastāvā. No 1919. gada — Čehoslovākijā. Kopš 1993. gada — Čehijā.

## Cilvēki
1424. gada 11. oktobrī Pršibislavā no mēra mira čehu nacionālais varonis Jans Žižka.
Viktorjēns Sardū

**Viktorjēns Sardū** (; dzimis , miris ) bija franču dramaturgs. Vislielākos panākumus guva Napoleona III laikā. Rakstīja populāras lugas, bieži tā laika vadošajām aktrisēm, piemēram, Sārai Bernārai. Zaudēja popularitāti 20. gadsimta sākumā. Pēc Sardū lugas motīviem Džakomo Pučīni 1900. gadā radīja operu "Toska".

## Ārējās saites
Augšzeme (aizsargājamo ainavu apvidus)

**Augšzeme** ir Sēlijas aizsargājamo ainavu apvidus Augšdaugavas novadā. Izvietojies Augšzemes augstienē Daugavas kreisajā krastā, aizņemot Ilūkstes pauguraines dienvidaustrumus ar Egļukalnu un Skrudalienas pauguraines dienvidrietumus. Izveidots 1977. gadā, lai saglabātu ainaviski ļoti augstvērtīgu teritoriju, kurā ietilpst Sventes un Medumu ezeri ar salām, kā arī vairāki mazi ezeriņi to apkārtnē. Teritorija iekļauj Medumu ezeraines un Sventes dabas parkus, Bardinska ezera, Medumu ezera salu, Skujines ezera un Sventes ezera salu dabas liegumus, kā arī vairākus citus aizsargājamus dabas objektus. *[[Natura 2000]]* teritorija.

## Atsauces
Iļja Smirins

**Iļja Smirins** (; ; dzimis , Vitebskā) ir Izraēlas (agrāk PSRS un Baltkrievijas) starptautiskais lielmeistars šahā (1990).

## Biogrāfija
Šahista karjeru sācis dzimtajā Baltkrievijā. 1987. gadā uzvarējis Baltkrievijas šaha čempionātā un ieņēmis 4. vietu Baltijas republiku un Baltkrievijas čempionātā Kuldīgā. Uzvarējis arī PSRS šaha čempionāta I līgas turnīros 1987. gadā Sverdlovskā un 1989. gadā Daugavpilī.

1992. gadā pārcēlies dzīvot uz Izraēlu. Četras reizes uzvarējis Izraēlas šaha čempionātos (1992, 1994, 1999, 2002). Daudzu starptautisko šaha turnīru godalgoto vietu ieguvējs.

Piedalījies arī Pasaules šaha čempionātos pēc izslēgšanas sistēmas. 1999. gadā Lasvegasā izstājies 2. kārtā, 2000. gadā Deli arī 2. kārtā zaudējis Aleksandram Griščukam, bet 2001. gadā Maskavā ticis līdz 3. kārtai. 

Izraēlas izlases sastāvā sekmīgi piedalījies šaha komandu sacensībās:
* Pasaules šaha olimpiādēs piedalījies 11 reizes (1992-2006, 2010, 2014, 2018). Komandu kopvērtējumā izcīnījis bronzas (2010) medaļu. Individuālajā vērtējumā izcīnījis sudraba (2018) medaļu;
* Pasaules komandu šaha čempionātos piedalījies 4 reizes (2005-2011, 2015). Individuālā vērtējumā izcīnījis zelta (2005) un bronzas (2015) medaļas;
* Eiropas komandu šaha čempionātos piedalījies 8 reizes (1992-2007, 2011). Komandu kopvērtējumā izcīnījis 2 sudraba (2003, 2005) medaļas.

## Atsauces

## Ārējās saites
*  šahista profils vietnē fide.com
*  šahista profils vietnē chessgames.com
*  šahista profils vietnē 365chess.com
*  šahista profils vietnē chesstempo.com
*  šahista profils vietnē olimpbase.org (Pasaules šaha olimpiādes)
*  šahista profils vietnē olimpbase.org (Pasaules komandu šaha čempionāti)
*  šahista profils vietnē olimpbase.org (Eiropas komandu šaha čempionāti)
Alfreds Dombrovskis

**Alfreds Dombrovskis** (, Aizpute — , Rīga) bija latviešu šaha žurnālists un problēmists — starptautiskais meistars un tiesnesis šaha kompozīcijā.

Latvijas PSR Šaha federācijas kompozīcijas komisijas priekšsēdētājs (1947—1949, 1954—1961).

Žurnālu "Šahs" un "Šahmati" () kompozīcijas nodaļas redaktors.

## Sasniegumi šaha kompozīcijā

### Publicētie un godalgotie uzdevumi
No 1939. gada publicējis vairāk par 300 šaha uzdevumu. Ieguvis vairāk par 200 godalgu, tai skaitā 40 pirmās. FIDE Albumos publicēti 28 uzdevumi.

### Godalgotās vietas čempionātos
* Pirmā vieta LPSR čempionā divvilču grupā — 5 reizes.
* Pirmā vietā LPSR čempionā trīsvilču grupā — 2 reizes.
* Trešā vieta 4. PSRS čempionātā divvilču grupā 1955. gadā.
* Trešā-ceturtā vieta 5. PSRS čempionātā divvilču grupā 1959. gadā.
* Otrā vieta 17. PSRS čempionātā divvilču grupā 1989. gadā.

### Iegūtie tituli
* PSRS sporta meistars šaha kompozīcijā no 1957. gada.
* WFCC starptautiskais tiesnesis šaha kompozīcijā no 1956. gada.
* WFCC starptautiskais meistars šaha kompozīcijā no 1989. gada.

### Sasniegumi šaha kompozīcijas tematikā
Izstrādājis tēmu šaha kompozīcijā, kas nosaukta viņa vārdā par Dombrovska tēmu.

## Publikācijas
* 

## Piezīmes

## Atsauces

## Ārējās saites
* https://web.archive.org/web/20180924185936/http://chesscomposers.blogspot.com/2012/04/april-19th.html
* Dombrovska tēmas apraksts.
* Dombrovska uzdevumi bāzē YACPDB.
Rūdolfs Saule

**Rūdolfs Saule** (dzimis , miris ) bija latviešu baletdejotājs. Latvijas Nacionālās operas baletdejotājs starpkaru periodā. Pazīstams kā Skaramuša lomas atveidotājs *[[Commedia dell'arte]]* uzvedumos. Pēc Otrā pasaules kara devās trimdā, kur dzīvoja ASV un strādāja par galdnieku un noliktavas strādnieku.

## Ārējās saites
* Niklāva Strunkes mets Jana Sibeliusa baletam "Skaramušs"
Hanss Millers

**Hanss Millers** (; , Vīne — , Vīne) bija Austrijas šahists.

## Biogrāfija
1930. gados bijis viens no spēcīgākajiem Austrijas šahistiem. 1933. gadā kopā ar Ernstu Grīnfeldu dalījis pirmo vietu Trebiča memoriālā un uzvarējis starptautiskā šaha turnīrā Vīnē. Austrijas izlases sastāvā 5 reizes (1928-1930, 1933-1935, 1950) piedalījies Pasaules šaha olimpiādēs, kā arī 1936. gada neoficiālajā šaha olimpiādē Minhenē, kurās izcīnījis individuālo bronzas (1933) medaļu. Pēc Otrā pasaules kara ieņēmis godalgotas vietas Austrijas šaha čempionātos: 1947. gadā - dalījis 1.-4. vietu, bet 1949. gadā - 2.-3. vietu. 1950. gadā FIDE viņam kā vienam no pirmajam piešķīrusi starptautiskā meistara (IM) nosaukumu. No 1928. gada līdz 1970. gadam publicējis vairākas grāmatas par šaha sacensībām un teoriju. Devis nozīmīgu ieguldījumu šaha atklātņu teorijā, sevišķi simetriskās aizsardzības attīstībā.

## Atsauces

## Ārējās saites
*  šahista profils vietnē chessgames.com
*  šahista profils vietnē 365chess.com
*  šahista profils vietnē olimpbase.org (Pasaules šaha olimpiādes)
*  šahista profils vietnē olimpbase.org (neoficiālās Pasaules šaha olimpiādes)
Latvijas vērtīgāko uzņēmumu uzskaitījums

Šajā uzskaitījumā apkopoti **Latvijas vērtīgākie uzņēmumi** saskaņā ar investīciju pakalpojumu sniedzēja Prudentia un biržas Nasdaq Riga kopš 2005. gada veidoto Latvijas vērtīgāko uzņēmumu TOP101.

## 2020. gada Latvijas vērtīgākie uzņēmumi

## 2015. gada Latvijas vērtīgākie uzņēmumi

## Atsauces

## Ārējās saites
* Latvijas vērtīgāko uzņēmumu TOP101
Emburga (Cieceres pagasts)

**Emburga** arī **Annaskalni**, agrāk arī **Bērzi**, ir ciems Latvijā, Saldus novada Cieceres pagastā starp Brocēniem un Saldu, netālu no autoceļa P109 (Kandava—Saldus). Emburgā ir varāki uzņēmumi, kas ir plaši pazīstami visā Latvijā. Piemēram SIA **"DLL-Transports"**, **"Werkstatt"**, **"ASEG"**. Ciematā atrodas bibliotēka, veikals, ***SPA centrs "Laipa"***. Ciemats izveidojies pateicoties vēsturiski lieliem uzņēmumiem - flīžu rūpnīcai un spirta rūpnīcai.    

Iesākumā apdzīvotā vieta veidojusies ap vēsturisko Emburgas (*Annenberg*) pusmuižu.

## Atsauces
Neocrepidodera

***Neocrepidodera*** ir lapgraužu dzimtas ģints, kurā ietilpst vairāk nekā 100 sugas. Izplatītas Holarktikas, Āfrikas un Orientālajā apgabalos, gandrīz puse no sugām izplatītas Palearktikas apgabalā.

*Neocrepidodera* lapgraužus raksturo šādas pazīmes:
* ķermenis ir vidēja izmēra, ovāls, skatoties laterāli, vairāk vai mazāk izliekts;
* ķermeņa krāsa ir dažāda: dzeltena, tumši brūna, melna ar vai bez metāliska spīduma, metāliski zaļa vai zila;
* galva ar ūsiņu kalijām (), kas ir paceltas, ovālas, ar savienotām malām, dažreiz bez redzamas vagas no verteksa;
* ūsas diegveidīgas un sastāv no 11 posmiem;
* pronotums kvadrātisks ar apaļām malām (subkvadrātisks), ar antibazālo šķērsiedobumu, ko  sānos ierobežo īsas iegarenas vagas;
* segspārnu punktiņi kārtīgi novietoti rindās (strijās), šis strijas ir neregulāras vai pat nekārtīgi izmētātas.

Latvijā sastopamas šādas sugas:
* suga: *[[Neocrepidodera crassicornis]]* (Faldermann, 1837)
* suga: *[[Neocrepidodera femorata]]* (Gyllenhal, 1813)
* suga: *[[Neocrepidodera ferruginea]]* (Scopoli, 1763)
* suga: *[[Neocrepidodera interpunctata]]* (Motschulsky, 1859)
* suga: *[[Neocrepidodera motschulskii]]* Konstantinov, 1991
* suga: *[[Neocrepidodera nigritula]]* (Gyllenhal, 1813)
* suga: *[[Neocrepidodera transversa]]* (Marsham, 1802)

## Atsauces

## Ārējās saites
Valdis Vancovičs

**Valdis Vancovičs** (dzimis 1968. gadā 24. jūnijā, Rīgā) ir Tele2 Latvijā valdes priekšsēdētājs.

## Izglītība
Vidējo izglītību 1986. gadā ieguvis Rīgas 2. vidusskolā. 1996. gadā ieguva Inženierzinātņu maģistra (*M.Sc.*) grādu telekomunikācijās Rīgas Tehniskajā universitātē. 2003. gadā ar izcilību absolvēja *IEDC Bled School of Management*, Slovēnijā, iegūstot uzņēmumu augstākās vadības starptautisko MBA grādu.

## Karjera
Profesionālās karjeras sākums bija Latvijas Valdības sakaru centrā 1992. gadā. No 1994. gada līdz 2009. gadam ieņēmis dažādus vadošus amatus Lattelecom, tajā skaitā bijis galvenais tehniskais direktors, valdes loceklis un izpilddirektora vietnieks. 2003. un 2004. gadā bijis LMT Padomes loceklis, pārstāvot Lattelecom daļas šajā uzņēmumā.
 
No 2010. gada ir Tele2 Latvijā valdes priekšsēdētājs. Darbojas sabiedriskajās organizācijās — kā valdes loceklis Latvijas Telekomunikāciju asociācijā un kā valdes priekšsēdētājs sporta burāšanas biedrībā “Rīgas jahtklubs”.
 
Viņš ir uzstājies un vadījis starptautiskas telekomunikāciju biznesa konferences, kā arī lasījis lekcijas par uzņēmumu vadību un attīstību Direktoru skolā. Ir vairāku nozares publikāciju autors. 2013. gadā laikraksta “Dienas Bizness” aptaujā iekļuvis Latvijas efektīvāko vadītāju topā.
Eduards Gorņevs

**Eduards Gorņevs** (, Ludzas apriņķis — , Rīga) bija Latvijas šahists.

## Biogrāfija
1928. gadā beidzis Ludzas latviešu vidusskolu un iestājies Latvijas Universitātes Tautsaimniecības un tiesību zinātņu fakultātē. Mācības augstskolā gan nav beidzis un turpmākajos gados strādājis ostā, dzelzceļā un dažādās rūpnīcās. Šahu iemācījies spēlēt trīsdesmit gadu vecumā. Otrā pasaules kara laikā šaha komandu turnīros pārstāvējis rūpnīcas "Vairogs" komandu. Pēc kara iesaistījies Latvijas šaha dzīves atjaunošanā. 1948. gadā bijis otrais sporta biedrības "Daugava" šaha ātrspēles čempionātā. Četras reizes piedalījies Latvijas šaha čempionātu finālos, kuros parasti ieņēmis vietu turnīra tabulas vidusdaļā. Labākos savus rezultātus sasniedzis Rīgas šaha čempionātos. 1949. gadā kļuvis par Rīgas čempionu, turnīrā par punktu apsteidzot tuvākos sekotājus. 1957. gada Rīgas šaha čempionātā ierindojies 4. vietā (uzvarējis Pēteris Kampenuss), bet 1958. gadā spēcīgā konkurencē aiz Marka Pasmana un Andreja Pētersona izcīnījis 3. vietu. 1959. gada Latvijas šaha čempionāta finālā bijis turnīra vecākais dalībnieks. Vēlākajos gados šaha turnīros piedalījies reti.

## Vietas Latvijas šaha čempionātā
* 1948. gads — 10.-11. vieta.
* 1949. gads — 16.-17. vieta.
* 1957. gads — 17. vieta.
* 1959. gads — 11.-12. vieta.

## Atsauces

## Literatūra
* Encyclopedia of Latvian chessplayers : 1900-2000 / compiled by Val Zemitis ; editors, J. Vitomskis ... [et al. ]. [ASV : b. n.], 2009 2 sēj. : il., portr. ; 29 cm.

## Ārējās saites
Ģula Brejers

**Ģula Brejers** (; , Budapešta — , Bratislava) bija Ungārijas šahists.

## Biogrāfija
Šahu iemācījies spēlēt studiju gados. 1911. gadā piedalījies savā pirmajā starptautiskajā šaha turnīrā Ķelnē, kur ieguvis 6. vietu. 1912. gadā uzvarējis Ungārijas šaha čempionātā. Četras reizes uzvarējis Ungārijas šaha meistaru turnīros Budapeštā (1915—1917). Citi labākie rezultāti: Bādene (1914) — 4. vieta, Manheima (1914) — dalīta 4.-6. vieta, Košice (1918) — 3.-4. vieta, Berlīne (1920) — 1. vieta, Vīne (1921) — 3. vieta. Īpaši jāatzīmē uzvara Berlīnē (+6, −2, =1), kur Brejers apsteidza tādus izcilus sava laika šahistus kā Jefims Bogoļubovs, Savelijs Tartakovers, Rihards Rēti, Gēza Maroci un Zīgberts Tarrašs.

1921. gadā uzstādījis pasaules rekordu simultānspēles seansā, neskatoties uz galdiņu, kad spēlējis vienlaicīgi ar 25 pretiniekiem (+15, −3, =7). Bijis arī ungāru sporta laikraksta *Szellemi Sport* redaktors.

Šaha vēsturē tiek uzskatīts par vienu no modernās hipermodernisma skolas pamatlicējiem, kuri savās partijās atteicās no centra kontroles, lai iegūtu iniciatīvu flangos. Devis nozīmīgu ieguldījumu šaha atklātņu teorijā. Mūsdienās pazīstamākais ir viņa vārdā nosauktais spāņu atklātnes variants (1. e4 e5 2. Zf3 Zc6 3. Lb5 a6 4. La4 Zf6 5. 0-0 Le7 6. Te1 b5 7. Lb3 0-0 8. c3 d6 9. h3 Zb8 10. d4 Zbd7), kuru bieži lietojis Pasaules eksčempions šahā Boriss Spaskis un citi vadošie šahisti.

Pāragri miris no sirdslēkmes. Ticis apglabāts Bratislavā, bet 1987. gadā pārapbedīts Budapeštas kapsētā.

## Atsauces

## Literatūra
* 

## Ārējās saites

* Ģ. Brejera šaha kompozīcijas mājaslapā PDB
Chrysomela

***Chrysomela*** ir lapgraužu dzimtas ģints, kurā ir aprakstītas apmēram 40 sugas. Latvijā sastopamas *[[Chrysomela collaris]]*, *[[Chrysomela cuprea]]*, *[[Chrysomela lapponica]]*, *[[Chrysomela populi]]*, *[[Chrysomela saliceti]]*, *[[Chrysomela tremula]]* un *[[Chrysomela vigintipunctata]]*.

## Pieaugušas vaboles apraksts
Pieaugušu vaboļu (imago) ķermeņa garums dažādām sugām variē no 5 līdz 13 mm; ķermenis ir ovāls, retāk izstiepts; sugām, kurām ķermenis ir izstiepts, pleca paugurs ir vāji attīstīts, ar garenām punktu rindām un rudām segspārnu sānu malām. Šīs ģints vabolēm ir raksturīgas šādas īpašības:
* pronotums ar sāna valnīšiem;
* postnotuma izaugumam starp vidus koksām () nav apmales.

## Ekoloģija
Šīs vaboles kāpuri ir dažādu krūmu un koku lapgrauži; par barības augiem tiem kalpo vītolu, rožu, bērzu un pabērzu dzimšu sugas. Dažas šīs ģints lapgraužu sugas tiek uzskatītas par koku stādījumu kaitēkļiem, galvenokārt vītolu un apses (piemēram, lielais apšu lapgrauzis).

## Attīstīšanās
Kāpuri pirms pārejas kūniņas stadijā piestiprinās pie barības auga apakšējās virsmas, kad kāpurs ir pārvērties par kūniņu, tā paliek karājoties pie lapas. Citu sugu kāpuri kūniņas veido augsnē (piemēram, *[[Chrysomela collaris]]*).

## Skatīt arī
* "Chrysomela" ir viena no Roberta Herrika angļu dzejnieka poēmām.

## Atsauces
Bruchidius

***Bruchidius*** ir lapgraužu dzimtas ģints, kurā ietilpst vairāk nekā 300 sugu. Ļoti izplatīta Vecajā Pasaulē. Dažas sugas ir introducētas ārpus sava areāla. Vairāku sugu kāpuru barības augi galvenokārt ir no tauriņziežu dzimtas, bet arī no citām dzimtām, piemēram, čemurziežu un kurvjziežu dzimtām. Latvijā sastopama tikai *[[Bruchidius marginalis]]*.

## Atsauces
Jānis Vītoliņš (aktieris)

**Jānis Vītoliņš** (1937—2000) bija latviešu aktieris un režisors. Strādāja Rīgas Jaunatnes teātrī un Latvijas Radio. 

## Dzīvesgājums
Dzimis 1937. gada 21. oktobrī Aizkraukles "Maurēnu" māju saimnieka farmaceita un ķīmiķa Heinriha Vītoliņa (1896—1978) ģimenē. 

1965. gadā apprecējās ar Jaunatnes un Dailes teātra aktrisi Ludmilu Leimani.

Pabeidza režisora studijas un saņēmis režisora diplomu pie Arnolda Liniņa 1982. gadā

Miris 2000. gada 20. decembrī, dienā, kad viņam ar atvadu vārdiem bija jāpiedalās aktiera Ulda Pūcīša bērēs.

## Lomas
* Uģa loma Raiņa lugā "Indulis un Ārija" 
* Voļika loma S. Lungina un I. Nusinova "SKOLOTĀJU ISTABĀ" 
* Spānijas karalis Filips II Šarla de Kostēra "Leģenda par Pūcesspieģeli" 
* Petjas loma "Pēdējie romantiķi" 
* Kārļa loma mākslas filmā "Nauris" (1957)

## Režija
* I. Ziedoņa "Kurzemīte" (1974)
* G. Priedes radio lugu pirmuzvedumi — "Ceturtdienas ciemiņi" un "Auseklītis virs Betlēmes"

## Ģimene
thumb|left|Vītoliņu ģimene, visi kopā. Foto no personīgā arhīva.
Sieva ir Dailes teātra aktrise Ludmila Leimanе, režisora Leonīda Leimaņa vecāka meita laulībā ar Dailes teātra aktrisi Elvīru Leimani.

Ģimenē ir 4 bērni: Jāna, Zemgus, Lelde un Līna.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Timenote.info
* nekrologs
* Memuārs. Izdots 2004. gadā. Materiālus atlasījusi un sakārtojusi, grāmatas ievadu un nobeigumu rakstījusi Gundega Saulīte
Chrysolina americana

***Chrysolina americana*** ir lapgraužu dzimtas suga, kas sastopama Austrumeiropā un Vidusjūras apgabalā. Latvijā nav reģistrēta jau no 20. gadsimta 50. gadiem. Vabolēm ir īsi (jeb reducēti) spārni un tāpēc tās nespēj lidot, šie apstākļi neļauj vabolēm ātri un vispār izplatīties jaunās teritorijās. Primāri barības augi ir ārstniecības rozmarīns un šaurlapu lavanda, sekundāri — parastais mārsils, ārstniecības salvija, perovskijas. Uz šīs vaboles kāpuriem un kūniņām parazitē *[[Mymaridae]]* dzimtas (*[[Anaphes chrysomelae]]*) plēvspārņi, kas dēj olas kāpurā; divspārņu kāpuri no kāpurmušu dzimtas (*[[Macquartia dispar]]*, *[[Macquartia tenebricosa]]*, *[[Macquartia tessellum]]* un *[[Meigenia dorsalis]]*) ir vaboļu kāpuru ektoparazīti.

## Atsauces
Svetla pie Sāzavas

**Svetla pie Sāzavas** () ir pilsēta Čehijā, Visočinas apgabala Havlīčkūvbrodas apriņķī pie Sāzavas upes.

## Vēsture
Rakstos pirmoreiz minēta 1204. gadā. Ilgu laiku apdzīvotā vieta atradās Hābsburgu impērijas sastāvā. No 1919. gada — Čehoslovākijā. Kopš 1993. gada — Čehijā.

## Ekonomika
## Iestādes
## Tūrisms
## Cilvēki
Svetlā pie Sāzavas ir dzimuši vai dzīvojuši:
*Jaroslavs Panuška (1872–1958), gleznotājs un ilustrators; dzīvojis pilsētā no 1923–1958. gadam
*Oskars Morāvecs (1917–2007), kanādiešu komponists
*Martina Krupičkova (1975), gleznotāja

## Fakti
## Atsauces

## Ārējās saites
*
Oškalni

**Oškalni**, agrāk arī **Ciecere**, ir ciems Latvijā, Saldus novada Cieceres pagastā uz austrumiem no Saldus, netālu no autoceļa P109 (Kandava—Saldus).

Apdzīvotā vieta eksistējusi vismaz kopš padomju okupācijas gadiem. 1997. gadā tajā dzīvoja 417 iedzīvotāju.

## Atsauces
Engelberts Dollfuss

**Engelberts Dollfuss** (; dzimis , miris ) bija Austrijas līderis austrofašisma periodā. Nogalināts nacistu puča laikā.

Būdams  mežu un lauksaimniecības ministrs no konservatīvās Austrijas Kristīgi sociālās partijas, Dollfuss 1932. gadā tika iecelts par Austrijas federālo kancleru. 1933. gada sākumā, izmantojot Austrijas parlamenta krīzi, atlaida paralmentu un nodibināja valstī autoritāru režīmu. Uzvarot sociāldemokrātus īsā Austrijas pilsoņu karā no 1934. gada 12. līdz 16. februārim, Dollfuss nostiprināja varu 1934. gada 1. maijā pieņemot jaunu konstitūciju, kura vlastī nodibināja vienpartijas režīmu. 1934. gada 25. jūlijā Dollfuss tika nogalināts savā darba vietā, kad valstī izcēlās nacistu organizēts pučs. Pučs tika apspiests ar bruņotu spēku, bet par Austrijas līderi izvirzījās Kurts Šušnigs.

## Ārējās saites
Georgs Marko

**Georgs Marko** (; , Čerņivci — , Vīne) bija rumāņu izcelsmes Austrijas šahists.

## Biogrāfija
Ar šahu nopietni sācis nodarboties Bukarestē, kad iepazinies ar tā laika vadošo rumāņu šahistu Ādolfu Albinu. No 1885. gada dzīvojis Vīnē, kur strādājis par pilsētas šaha kluba sekretāru. No 1898. gada līdz 1916. gadam bijis žurnāla *Wiener Schachzeitung* redaktors. Publicējis daudz rakstu par šaha atklātņu teoriju, kā arī tā laika lielāko turnīru partiju krājumus un apskatus. Piedalījies daudzos šaha turnīros. Labākie rezultāti ir izcīnītās trešās vietas 1903. gadā Vīnē (aiz Mihaila Čigorina un Frenka Māršala) un 1912. gadā Stokholmā (turnīrā uzvarēja Aleksandrs Aļehins). Mačos divas reizes spēlējis neizšķirti ar Kārli Šlehteru - 1893. gadā 5:5 (+0, =10, -0) un 1894. gadā 5½:5½ (+4, =3, -4), 1901. gadā uzvarējis Ādolfu Albinu ar 6:4, bet 1904. gadā zaudējis Davidam Janovskim ar 2:4. Pēc spēles stila bijis pozicionāls šahists, kurš izcēlies ar attapību uzbrukumā un sīkstu aizsardzību.

## Atsauces

## Ārējās saites

* G. Marko šaha kompozīcijas vietnē PDB-Server
Nikola Padevskis

**Nikola Padevskis** (; dzimis , Plovdivā, miris ) bija Bulgārijas starptautiskais lielmeistars šahā (1964).

## Biogrāfija
Viens no vadošajiem Bulgārijas šahistiem 20. gadsimta vidū. Četras reizes kļuvis par Bulgārijas šaha čempionu (1954, 1955, 1962, 1964). Sekmīgi piedalījies vairākos starptautiskos šaha turnīros, tajā skaitā 1963. gadā uzvarējis Akibas Rubinšteina I memoriālā Polaņicazdrojā.

1957. gadā FIDE viņam piešķīra starptautiskā meistara (IM), bet 1964. gadā - starptautiskā lielmeistara (GM) nosaukumu.

Bulgārijas izlases sastāvā sekmīgi piedalījies šaha komandu sacensībās:
* Pasaules šaha olimpiādēs piedalījies 11 reizes (1956-1974, 1978). Komandu kopvērtējumā izcīnījis bronzas (1968) medaļu;
* Eiropas komandu šaha čempionātos piedalījies 2 reizes (1970, 1977). Individuālā vērtējumā izcīnījis sudraba (1970) medaļu;
* Pasaules studentu komandu šaha čempionātos piedalījies 6 reizes (1954-1959). Komandu kopvērtējumā izcīnījis zelta (1959), 2 sudraba (1957, 1958) un bronzas (1954) medaļu;
* Balkānu valstu komandu šaha čempionātos piedalījies 9 reizes (1971-1978, 1983). Komandu kopvērtējumā izcīnījis 2 zelta (1973, 1974), 5 sudraba (1971, 1972, 1975, 1976, 1983) un 2 bronzas (1977, 1978) medaļas. Individuālā vērtējumā izcīnījis 3 zelta (1972, 1975, 1976), sudraba (1983) un 3 bronzas (1973, 1974, 1977) medaļas.

## Atsauces

## Ārējās saites
*  šahista profils vietnē fide.com
*  šahista profils vietnē chessgames.com
*  šahista profils vietnē 365chess.com
*  šahista profils vietnē chesstempo.com
*  šahista profils vietnē olimpbase.org (Pasaules šaha olimpiādes)
*  šahista profils vietnē olimpbase.org (Eiropas komandu šaha čempionāti)
*  šahista profils vietnē olimpbase.org (Pasaules studentu komandu šaha čempionāti)
*  šahista profils vietnē olimpbase.org (Balkānu valstu komandu šaha čempionāti)
Ašu purvs

**Ašu purvs** ir dabas liegums Smiltenes novadā. Izvietojies ieplakā starp Ašu paugurmasīvu rietumos un Vaidavas pazeminājumu austrumos. Aizņem 76 ha lielu teritoriju, kas iekļauj Ezera (Ašu) purvu un mežu masīvus ap to. Izveidots 2004. gadā, lai aizsargātu pārejas purvu un purvaino mežu biotopus, kā arī Lēzeļa lipares un purva sūnenes atradnes. Teritorijā ir klajš pārejas un zāļu purvs, kas izveidojies, aizaugot ezeram. Purvu ietver purvains priežu mežs, kā arī nosusināti priežu un jaukto koku meži. Liegums ir iekļauts *[[Natura 2000]]* — Eiropas nozīmes aizsargājamo dabas teritoriju tīklā.

## Atsauces
Ādaži (aizsargājamo ainavu apvidus)

**Ādaži** ir 2004. gadā izveidots aizsargājamo ainavu apvidus Ādažu un Saulkrastu novados,
Pierīgā, Gaujas lejteces labajā krastā Ādažu poligonā un tā blakusteritorijās. Apvidus izveidots, lai saglabātu militārajās mācībās izveidojušos Latvijas apstākļiem retus biotopus — sausus virsājus un klajas iekšzemes kāpas ar kāpsmildzenes pļavām, zilganās molīnijas pļavas un mezotrofus ezerus, kā arī ievērojamu skaitu īpaši aizsargājamu augu un dzīvnieku sugu. Teritorija iekļauj arī Lieluikas un Mazuikas ezeru dabas liegumu. Mazuikas ezers atzīts par dzidrūdens ezera etalonu Baltijas reģionā. *[[Natura 2000]]* teritorija. Liela daļa no teritorijas ir putniem nozīmīgā vieta.

Līdz 2019. gadam saimnieciskās darbības apvidū regulēja vispārējie noteikumi par īpaši aizsargājamo teritoriju izmantošanu, bet kopš 2019. gada 24. oktobra stājušies spēkā tam īpaši izstrādāti aizsardzības un izmantošanas noteikumi. 

## Atsauces

## Ārējās saites

* Ādaži, Dabas aizsardzības pārvalde
* Ādaži BirdLife International
Burhards Malihs

**Burhards Malihs** (; dzimis , Šveidnicā) ir Vācijas starptautiskais lielmeistars šahā (1975).

## Biogrāfija
Viens no vadošajiem Vācijas Demokrātiskās Republikas šahistiem 20. gadsimta vidū. 1951. gadā uzvarējis valsts skolēnu šaha čempionātā, bet 1953. gadā - jauniešu šaha čempionātā. Divas reizes kļuvis par Vācijas Demokrātiskās Republikas šaha čempionu (1957, 1973) un sešas reizes bijis otrais (1962, 1963, 1967, 1971, 1972, 1974). Divas reizes (1963, 1972) piedalījies Pasaules šaha čempiona izcīņas cikla zonālajos turnīros. 1962. gadā FIDE viņam piešķīra starptautiskā meistara (IM), bet 1975. gadā - starptautiskā lielmeistara (GM) nosaukumu.

Vācijas Demokrātiskās Republikas izlases sastāvā sekmīgi piedalījies šaha komandu sacensībās:
* Pasaules šaha olimpiādēs piedalījies 8 reizes (1958-1972);
* Eiropas komandu šaha čempionātos piedalījies 1 reizi (1970). Komandu un individuālā vērtējumā izcīnījis 2 bronzas medaļas;
* Pasaules studentu komandu šaha čempionātos piedalījies 3 reizes (1958-1960).

1961. gadā Rīgā piedalījies Vācijas Demokrātiskās Republikas, Latvijas un Lietuvas izlašu mačturnīrā, kur pie 3. galdiņa zaudējis Latvijas meistaram Andrejam Pētersonam.

2004. gadā Vācijas izlases sastāvā uzvarējis Pasaules senioru šaha komandu čempionātā.

## Atsauces

## Ārējās saites
*  šahista profils vietnē fide.com
*  šahista profils vietnē chessgames.com
*  šahista profils vietnē 365chess.com
*  šahista profils vietnē chesstempo.com
*  šahista profils vietnē olimpbase.org (Pasaules šaha olimpiādes)
*  šahista profils vietnē olimpbase.org (Eiropas komandu šaha čempionāti)
*  šahista profils vietnē olimpbase.org (Pasaules studentu komandu šaha čempionāti)
Sociolingvistika

**Sociolingvistika** ir valodniecības apakšnozare, kas pēta ar valodu un sabiedrību saistītas problēmas. Uzmanība tiek veltīta sabiedrības ietekmei uz valodu. Sociolingvistika daļēji pārklājas ar pragmatiku. Nozare radusies 20. gadsimta 20.—30. gados.

Sociolingvisti pēta, kā atšķiras lietotā valoda dažādām sabiedrības grupām (piemēram, cilvēkiem ar dažādu izglītības līmeni, vecumu, reliģiju, statusu sabiedrībā).

Svarīga loma sociolingvistikā ir valodas variācijām, kas atklājas dažādu dialektu, akcentu un reģionālo valodu lietojumā. Sociolingvisti analizē, kā un kāpēc cilvēki maina savu runas veidu atkarībā no sociālajiem apstākļiem, kā arī kā valodas maiņa norit laika gaitā, sabiedrībai attīstoties. Būtisks sociolingvistikas aspekts ir diglosija, kas raksturo situāciju, kurā vienā sabiedrībā pastāv divas valodas vai valodas varianti, kurus cilvēki izmanto atšķirīgos kontekstos, piemēram, formālajā un neformālajā saziņā.

Sociolingvistika sniedz arī ieskatu par valodas politiku, lingvistisko diskrimināciju, valodas standartizāciju, kā arī valodu un identitātes jautājumiem, kas bieži vien ir svarīgi daudznacionālās un daudzkultūru sabiedrībās.

## Atsauces

## Ārējās saites
*
Breidens Holtbijs

**Breidens Holtbijs** (; dzimis ) ir kanādiešu hokejists, vārtsargs. Pašlaik (2021) Holtbijs spēlē Nacionālās hokeja līgas kluba Dalasas "Stars" sastāvā.

## Spēlētāja karjera
Profesionāļa karjeru Holtbijs sāka 2009.—10. gada sezonā, to dalot starp spēlēšanu ECHL un AHL. AHL Hēršijas "Bears" rindās aizvadīja 37 spēles, un kopā ar komandu izcīnīja Kaldera kausu. Nākamajā sezonā Holtbijs debitēja NHL, Vašingtonas "Capitals" rindās aizvadot 14 spēles. 2011.—12. gada sezonu Holtbijs pamatā aizvadīja AHL, taču sezonas izskaņā, Tomāša Vokouna un Mihala Noivirta savainojumu dēļ, tika izsaukts uz NHL, veiksmīgi palīdzot "Capitals" Stenlija kausa izcīņā sasniegt konferences pusfinālu, kurā gan tā septiņās spēlēs piekāpās Ņujorkas "Rangers" hokejistiem.

Lielā mērā pateicoties Holtbija sniegumam izslēgšanas spēlēs, 2012.—13. gada sezonu viņš sāka jau kā "Capitals" pamatvārtsargs. 2014.—15. gada sezonā izcīnīja uzvaru 41 aizvadītajā spēlē, tādējādi atkārtojot Olafa Kelciga uzstādīto "Capitals" rekordu. 2015.—16. gada sezonā kā līgas labākais vārtsargs ieguva Vezinas balvu. 2018. gadā kopā ar "Capitals" izcīnīja Stenlija kausu.

2020. gada oktobrī, pēc 10 "Capitals" rindās aizvadītām sezonām, Holtbijs noslēdza divu gadu līgumu ar Vankūveras "Canucks".

## Ārējās saites
Upenieki (Bikstu pagasts)

**Upenieki**, agrāk **Upesmuiža**, ir ciems Latvijā, Dobeles novada Bikstu pagastā pie Bērzes upes un autoceļa Jurģi—Jostas stacija—Upenieki. Ciems veidojies ap vēsturisko Upes muižu (*Gut Bächhof*).

## Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSP datiem.

## Atsauces
Honkena balva

**Honkena balva** ir hokeja apbalvojums, kuru pasniedz katras sezonas labākajam hokeja vārtsargam Zviedrijā. Visbiežāk balvu iegūst kāds no Zviedrijas hokeja līgas spēlētājiem. Visvairāk, trīs reizes, balvu ieguvis Henriks Lundkvists.

## Balvas ieguvēji
Johans Kēlers

**Johans Kēlers** (; dzimis , miris ) bija igauņu profesionālās glezniecības pamatlicējs. Cēsu daiļkrāsotāja māceklis, Cēsu Sv.Jāņa baznīcas altārgleznas *Pieta* autors. Kārļa Roberta Jakobsona draugs.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1826. gadā kā septītais bērns zemnieku ģimenē. Mācījās Vīlandes pilsētas skolā, pēc tam strādāja pie daiļkrāsotāja Cēsīs, kur tika pamanīts Kēlera gleznotāja talants. Ar Cēsu pilsmuižas īpašnieka Emanuela fon Zīversa finansiālu atbalstu Kēlers studēja Pēterburgas mākslas akadēmijā. No 1857. līdz 1861. gadam viņš ceļoja pa Rietumeiropu un Itāliju.

No 1862. līdz 1874. gadam viņš bija Krievijas Impērijas ķeizara Aleksandra II meitas Marijas Aleksandrovnas zīmēšanas skolotājs, līdztekus no 1869. līdz 1870. gadam arī akadēmijas pasniedzējs.
No 1886. līdz 1889. gadam Kēlers strādāja ārzemēs, pēc atgriešanās dzimtenē no 1891. līdz 1893. gadam bija Igauņu literātu biedrības (*Eesti Kirjameeste Selts*) prezidents.

Miris 1899. gadā, apglabāts Sūrejāni kapos.


JOHANN KÖLER 1859-1862 Itaalia maastik.jpg
Johann Köler Itaallanna lastega ojal.jpg|
JOHANN KÖLER 1876 Daami portree.jpg
Philipp Karell 1886.jpg
Johann Köler - Kristus ristil.jpg
Portrait of Hugo Treffner by Johann Köler.jpg
Johann Köler Eva granaatõunaga 1879-1880.png
Johann Köler - Eva pärast pattu langemist.jpg


## Ārējās saites
Šiliņš

[thumb|220px|Karaļa [Džordžs V Vindzors|Džordža V attēls un Skotijas ģerbonis uz 1933. gadā kaltā Apvienotās Karalistes šiliņa.]] 
[thumb|300px|[Livonijas hercogistes ģerbonis uz 1572. gadā Doles pilī kaltā sudraba šiliņa (*I*/SCHIL/LING/.72). Apkārt - leģenda: * DVCATVS * LIVONIE (Livonijas hercogiste) un *MONE*NOVA*ARGENTE (jaunā sudraba monēta).]]
[thumb|220px|[Ketleru dzimtas un Kurzemes hercogistes ģerboņi uz 1576. gadā Jelgavā kaltā sudraba šiliņa.]]

**Šiliņš** (, ) bija viduslaiku monētas, no 1550. gada Anglijas, vēlāk Apvienotās Karalistes (1707-1971) un tās koloniju naudas vienības nosaukums. 
1643. gadā arī hercogs Jēkabs lika uzsākt sudraba Kurzemes šiliņu (*Curlandiae solidus*) kalšanu, kas kalpoja kā Kurzemes hercogistes galvenā naudas vienība.

Mūsdienās par šiliņiem dēvēta arī Austrijas nauda (1924-1938, 1945-2002), no 1966. gada Kenijas, Somālijas, Tanzānijas un Ugandas nauda.

## Etimoloģija
Vārda "šiliņš" izcelsme nav viennozīmīga. Nosaukums cēlies no Kārļa Lielā laika solidiem (), kas bija 20 daļa no sudraba mārciņas. Šī sudraba svara vienība tautā dēvēta par šiliņu. Uzskata, ka vārda saknei ir sakars ar senajās indoeiropiešu valodās sastopamo sakni **(s)kel-* „skaldīt, nogriezt“.

## Latvijā kaltie šiliņi
Arhibīskapa Johana VI Ambundi valdīšanas laikā pēc 1422. gada monetārās reformas visās Livonijas Konfederācijas naudas kaltuvēs tika ieviests vienots standarts un ieviesta vienota Livonijas monetārā sistēma. 1 ārtavs (ārtigs) tika pielīdzināts 12 Lībekas vecajiem šiliņiem un kopš 1426. gada 18. janvāra Livonijas landtāga lēmuma tika dēvēts par šiliņu (*schilling*), bet mazākās monētas tika sauktas par šerfiem (*scherf*). Vienā šiliņā bija 8 šerfi. 
No 1515. gadā Rīgā sāka kalt lielākas sudraba monētas - vērdiņus (*ferding*), markas un dālderus (*thaler*).
Starp naudas vienībām bija šādas attiecības: 1 dālderis = 4,5 markas = 18 vērdiņi, savukārt 1 vērdiņš = 9 šiliņi = 27 feniņi.

Pirmais Kurzemes un Zemgales hercogs Gothards Ketlers nodibināja naudas kaltuvi Jelgavā, kur no 1575. gada tika kalti pirmie hercogistes šiliņi (0,95-1,05 g) un dālderi. 
1643. gadā hercogs Jēkabs Jelgavā lika uzsākt 0,45-0,52 gramu, 1646. gadā — 0,70-0,80 gramu sudraba Kurzemes šiliņu (*Curlandiae solidus*) kalšanu, kas kalpoja kā hercogistes galvenā naudas vienība.

1687. gadā hercoga Frīdriha Kazimira valdīšanas laikā ieviesa jaunu monetāro sistēmu, kurā bez 1,27-1,32 gramu šiliņiem (1696. gadā) un 3,51 gramu zelta dukātiem 1687., 1689., 1695. un 1696. gadā kala arī 1,02 gramu sudraba trīspolherus (*Dreipolcher*), 1689. un 1694. gadā kala 3,03 gramu sudraba sešgrašus (*6 Grossus*) un sudraba ortus (*Ort*).
1762. gadā, kad saasinājās cīņa par hercogistes troni, hercogs Kārlis Kristians Jozefs lika kalt 1,17-1,32 gramu vara šiliņus, 1,05-1,20 gramu sudraba grašus un 2,68 gramu sudraba sešgrašus. Pēc varas atgūšanas hercogs Ernests Johans 1763. gadā lika kalt 1,25-1,28 gramu vara šiliņus, 3,57 gramu vara grašus.

## Atsauces
Andrija Fuderers

**Andrija Fuderers** (; , Subotica — , Palamosa) bija horvātu izcelsmes Dienvidslāvijas un Beļģijas starptautiskais lielmeistars šahā (1990). Pēc profesijas - ķīmiķis.

## Biogrāfija
Piedzimis horvātu ģimenē Vojvodinā. Pēc Otrā pasaules kara kļuvis par vienu no Dienvidslāvijas spēcīgākajiem šahistiem. 1947. gadā kopā ar Borislavu Ivkovu dalījis pirmo vietu Dienvidslāvijas junioru šaha čempionātā. No 1951. gada līdz 1953. gadam bijis Dienvidslāvijas šaha čempionāta godalgoto vietu ieguvējs. 1954. gadā ieņēmis 3. vietu Hastingsas tradicionālajā šaha festivālā (aiz Vasilija Smislova un Paula Keresa).

Dienvidslāvijas izlases sastāvā sekmīgi piedalījies šaha komandu sacensībās:
* Pasaules šaha olimpiādēs piedalījies 3 reizes (1952-1954, 1958). Komandu vērtējumā izcīnījis sudraba (1958) un 2 bronzas (1952, 1954) medaļas, bet individuālajā vērtējumā sudraba (1954) un bronzas (1958) medaļas;
* Eiropas komandu šaha čempionātos piedalījies 1 reizi (1957). Komandu vērtējumā izcīnījis sudraba medaļu, bet individuālajā vērtējumā bronzas medaļu;
* Pasaules studentu komandu šaha čempionātos piedalījies 1 reizi (1955) un izcīnījis sudraba medaļu komandu vērtējumā.

1955. gadā piedalījies Pasaules šaha čempiona izcīņas cikla starpzonu turnīrā Gēteborgā, kur līdz turnīra vidum bijis līderu skaitā, taču ļoti neveiksmīgais finišs atstājis viņu tikai 15. vietā.
Pēc šīs neveiksmes Fuderers sācis retāk piedalīties šaha turnīros un nopietni pievērsies ķīmijai.

Beidzis Zagrebas Universitātes ķīmijas fakultāti, kļuvis par ķīmijas zinātņu doktoru un daudzu patentētu izgudrojumu autoru. 1968. gadā no Dienvidslāvijas pārcēlies uz dzīvi Beļģijā, vēlāk ieguvis šīs valsts pilsonību. Mūža nogalē dzīvojis Spānijā.

1952. gadā FIDE Fudereram piešķīrusi starptautiskā meistara (IM), bet 1990. gadā - starptautiskā lielmeistara (GM) goda nosaukumu par bijušajiem sasniegumiem šahā.

## Atsauces

## Ārējās saites
*  šahista profils vietnē chessgames.com
*  šahista profils vietnē 365chess.com
*  šahista profils vietnē chesstempo.com
*  šahista profils vietnē olimpbase.org (Pasaules šaha olimpiādes)
*  šahista profils vietnē olimpbase.org (Eiropas komandu šaha čempionāti)
*  šahista profils vietnē olimpbase.org (Pasaules studentu komandu šaha čempionāti)
Groba uzbrukums

**Groba uzbrukums**  ir šaha atklātne, kas sākas ar gājienu: **1. g2-g4 **.

To klasificē pie flanga atklātnēm ar Šaha atklātņu enciklopēdijas kodu A00.

## Vēsture
Atklātne ir nosaukta Šveices starptautiskā meistara Henrija Groba vārdā, kas to cītīgi analizējis un lietojis daudzās korespondencšaha partijās. Agrāk Groba uzbrukums bija pazīstams kā Ālhauzena atklātne, jo vācu šahists Kārlis Ālhauzens (1835-1892) bija viens no pirmajiem gājiena 1. g2-g4 lietotājiem. Savelijs Tartakovers, kas bija šo atklātni šad tad spēlējis simultanspēles seansos, bija aicinājis to dēvēt par Dženovas atklātni, jo šai pilsētā viņš to pirmoreiz izmēģinājis. Dažās pasaules vietās tā tiek saukta arī par kolibri atklātni.

## Stratēģiskā ideja
Pēc melno bieži spēlētā 1. ... d7-d5, baltie ar 2. Lf1-g2 piedāvā bandinieka upuri. Tā pieņemšanas gadījumā 2. ...Lc8xg4 , baltie spēlējot 3. c2-c4 c7-c6 4. c4xd5 c6xd5 6. Dd1-b3 iegūst bīstamu iniciatīvu. Tāpēc melnajiem labāk upuri nepieņemt.

## Galvenie varianti
* **1. g2-g4 d7-d5 
** **2.Lf1-g2**
*** **2. ... c7-c6 3. g4-g5**
*** **2. ... Lc8xg4 3. c2-c4 d5-d4**
* **1. ... e7-e5*'

== Literatūra ==
*  

== Ārējās saites ==
* [https://web.archive.org/web/20151107073019/http://www.chess.com/opening/eco/A00_Grob_Opening Atklātnes apskats vietnē *chess.com*]
* [http://www.365chess.com/eco/A00_Grob's_attack Atklātnes apskats vietnē *365chess.com*]
* [http://crestbook.com/?q=node/109 *Атака Гроба — гроб для черных'' (Groba uzbrukums — melno zārks)]