open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Kevins Džeimss

**Kevins Džordžs Knipfings** (; dzimis ), labāk pazīstams ar savu skatuves vārdu **Kevins Džeimss** (*Kevin James*), ir amerikāņu aktieris, komiķis, rakstnieks un producents.

Pazīstams ar Daga Hefernena lomu CBS televīzijas komēdijseriālā "Ņujorkas karalis", kur filmējās laikā no 1998. līdz 2007. gadam. Tāpat Džeimss ir pazīstams ar lomām dažādās kinokomēdijās, tai skaitā "Pasludinu jūs par Čaku un Leriju", "", "Lielie", "Zoodārza sargs" un "Lielie 2". 2005. gadā kopā ar Villu Smitu filmējās romantiskajā kinokomēdijā "Hičs. Konsultants mīlas jautājumos".

## Atsauces

## Ārējās saites

*
Snuķaiņi

**Snuķaiņi** (*Proboscidea*) ir zīdītāju klases (*Mammalia*) kārta, kurā ir tikai viena mūsdienās dzīvojošu dzīvnieku dzimta — ziloņu dzimta (*Elephantidae*) — un vairākas izmirušas dzimtas. Šīs kārtas sugu galvenās īpašības ir garš, muskuļots snuķveidīgs deguns un ilkņi, kas senākajām sugām ir īsi un neattīstīti. Arī zinātniskais nosaukums *Proboscidea* ir cēlies no latīņu vārda *proboscis*, kas latviski nozīmē *snuķis*.

## Evolūcija
[thumb|left|260px|[Mamuts un mastodonts, datorgrafika]]
Snuķaiņu izcelšanās notikusi Āfrikā. Vissenākais zināmais snuķainis *[[Eritherium azzouzorum]]*, kas ir arī viens no senākajiem placentāļu (*Eutheria*) pārstāvjiem, bija mazs, lapsas izmēra dzīvnieks. Tā fosilijas atklātas Marokā, mazais snuķainis ir dzīvojis pirms apmēram 60 miljoniem gadu paleocēna beigās. Paleocēna beigās dzīvoja arī otrs senākais snuķainis *[[Phosphatherium]]*, kura fosilijas arī atrastas Marokā. Eocēna laikā un oligocēna sākumā attīstījās daudzas dažādas sugas, piemēram, eocēna laikā Āfrikā radās *[[Numidotheriidae]]*, *[[Moeritheriidae]]* un *[[Barytheriidae]]* snuķaiņu dzimtas. Tie bija tapīra auguma dzīvnieki, kuriem bija jau daļēji attīstīti ilkņi un kuri mitinājās seklu ūdenstilpju krastos. Tiem bija raksturīgs daļēji ūdenī dzīvojošu dzīvnieku dzīves veids. Indijas subkontinentā attīstījās snuķaiņu dzimta *[[Anthracobunidae]]*. Ar laiku snuķaiņi sāka dzīvot plašās teritorijās Ziemeļamerikā, Eiropā, Āzijā un Āfrikā.

Lielākā daļa snuķaiņu dzimtu mūsdienās ir izmirušas kopš pēdējā ledus laikmeta. Snuķaiņu sistemātika līdz galam nav skaidra un ik pa laikam tiek mainīta, balstoties uz jaunākajiem zinātniskajiem pētījumiem un atklājumiem. Saskaņā ar 2005. gada sistemātiku snuķaiņu kārtā ir vismaz 177 sugas, kas tiek iedalītas 43 ģintīs.

## Sistemātika
**Snuķaiņu kārta** (*Proboscidea*)
**incertae sedis †[[Moeritheriidae]]*
**†Plesielephantiformes*
***†[[Barytheriidae]]*
***†[[Deinotheriidae]]*
***†[[Numidotheriidae]]*
**[[Elephantiformes]]*
***incertae sedis †[[Hemimastodon]]*
***†[[Palaeomastodontidae]]*
***†[[Phiomiidae]]*
***Elephantimorpha*
****incertae sedis †[[Eritreum]]*
****†Mammutida*
****†Mastodontīdi (*Mammutidae*)
****Elephantida*
*****†Gomphotherioidea*
******†[[Gomphotheriidae]]*
*****Elephantoidea*
******incertae sedis †[[Tetralophodon]]*
******incertae sedis †[[Morrillia]]*
******incertae sedis †[[Anancus]]*
******incertae sedis †[[Paratetralophodon]]*
******†[[Stegodontidae]]*
*****Ziloņu dzimta (*Elephantidae*)

## Atsauces

## Ārējās saites

*Dabas muzejs: Paleontoloģijas ekspozīcija "Zemes un biosfēras evolūcija"
Frīzlends

**Frīzlends** () vai **Barnāra kalns** () ir kalns Dienvidšetlendas salās Antarktikā, Livingstona salas augstākā virsotne. Izvietojies Tangras kalnu grēdā salas austrumos.

Kalns bija zināms jau 19. gadsimta sākuma amerikāņu un britu roņu medniekiem, kas to dēvēja par «Frīzlendas kalnu» pēc salas tā laika nosaukuma «Frīzlenda». 1825. gadā Džeimss Vedels salas piekrastē esošu kalnu (mūsdienās Nīdlpīks) nodēvēja par Barnāra kalnu *(Barnard Peak)* par godu kapteinim Barnāram *(Capt. C.H. Barnard)*, bet pēc 1900. gada šis nosaukums kļūdaini tika attiecināts uz Frīzlenda kalnu. Pēc FIDS ekspedīcijas 1950. gadu beigās kalnam tika atgriezts sākotnējais nosaukums, bet Čīles un Argentīnas avotos tas joprojām tiek dēvēts par **Barnāra kalnu**.

Kalnā pirmā 1991. gada 30. decembrī uzkāpa kataloņu alpīnisti Fransesks Savats *(Francesc Sàbat*) un Horhe Enrike *(Jorge Enrique)* no netālās Spānijas polārstacijas Huankarlosa I.

## Atsauces

## Ārējās saites
Bauskas iela

**Bauskas iela** var būt:

* iela valstspilsētās:
** Bauskas iela — iela Daugavpilī
** Bauskas iela — iela Jelgavā
** Bauskas iela — iela Jēkabpilī
** Bauskas iela — iela Jūrmalā
** Bauskas iela — iela Rēzeknē
** Bauskas iela — iela Rīgā
* iela novadu pilsētās:
** Bauskas iela — iela Preiļu novada Preiļos
* iela novadu apdzīvotās vietās:
** Bauskas iela — iela Bauskas novada Bārbeles pagasta Bārbelē
** Bauskas iela — iela Bauskas novada Dāviņu pagasta Dāviņos
** Bauskas iela — iela Bauskas novada Gailīšu pagasta Uzvarā
** Bauskas iela — iela Bauskas novada Skaistkalnes pagasta Skaistkalnē
** Bauskas iela — iela Bauskas novada Vecumnieku pagasta Vecumniekos
** Bauskas iela — iela Jelgavas novada Elejas pagasta Elejā
** Bauskas iela — iela Jelgavas novada Jaunsvirlaukas pagasta Mežciemā
** Bauskas iela — iela Olaines novada Olaines pagasta Grēnēs

## Skatīt arī
* Mazā Bauskas iela
* Bauska
Antuāns Lorāns de Žisjē

**Antuāns Lorāns de Žisjē** (; dzimis , miris ) bija franču botāniķis. 1789. gadā publicēja darbu *Genera plantarum*, kurā radīja augu klasifikāciju, kas pamatos tiek izmantota arī mūsdienās, izmantojot sava tēvoča Bernāra de Žisjē nepublicētos materiālus. Ieviesis dzimtas jēdzienu botānikā.

## Ārējās saites
Kāmenca

**Kāmenca** (, ) ir pilsēta Vācijā, Saksijas zemē, Baucenes apriņķī pie Švarce Elsteres upes.

## Vēsture
Rakstos pirmoreiz minēta 1225. gadā. 1319. gadā ieguva pilsētas tiesības. Viduslaikos ietilpa Lužicas līgā. Līdz 1635. gadam - Bohēmijas, vēlāk - Saksijas sastāvā. VDR laikos pie pilsētas bija kara aviācijas bāze.

## Kultūra
Kāmencā atrodas Lesinga muzejs un Rietumlauzicas muzejs. Vācu grupa *[[Silbermond]]* tradicionāli noslēdz savas pasaules tūres Kāmencas pilsētā.

## Cilvēki
Kāmenca ir mākslinieka Georga Bāzelica (*Georg Baselitz*, 1938) un rakstnieka Gotholda Efraima Lesinga (*Gotthold Ephraim Lessing*, 1729-1787) dzimtā pilsēta.

## Atsauces

## Ārējās saites
2013. gada Pasaules čempionāts orientēšanās sportā

**2013. gada Pasaules čempionāts orientēšanās sportā** bija 30. Pasaules čempionāts orientēšanās sportā, kas notika Somijas slēpošanas kūrortā Vokati, līdzās esošajā Sotkamo un to apkārtnē no  līdz . Pasaules čempionāts Somijā notika ceturto reizi. Sacensību programma bija tradicionāla: sprints, vidējā distance, garā distance un stafete.

Par čempionāta lielāko zvaigzni kļuva Šveices sportiste Simona Nigli-Lūdere, kas izcīnīja trīs zelta medaļas individuālajās distancēs un bronzu stafetē. Viņas karjerā pēc šī čempionāta ir jau 23 Pasaules čempiones tituli.

Pasaules čempionātā piedalījās arī 9 Latvijas orientieristi. Komandas līderis Edgars Bertuks tāpat kā iepriekšējā Pasaules čempionātā kļuva par bronzas medaļas ieguvēju garajā distancē. Vidējā distancē viņam neizdevās aizstāvēt Pasaules čempiona titulu, distances beigu daļā E. Bertuks guva acs traumu, zaudēja ātrumu un finišēja 8. vietā. Veiksmīgi startēja arī Inga Dambe un Mārtiņš Sirmais — abiem 12. vieta vidējā distancē. Arī abas stafešu komandas finišēja 12. vietā.
[300px|right|thumb|[Simona Nigli-Lūdere uz goda pjedestāla augstākā pakāpiena sprinta sacensību apbalvošanā]]

## Rezultāti
### Vīrieši
#### Garā distance
# Tjerī Žoržu  1.41.39
# Jani Lakanens  1.42.57
# Edgars Bertuks  1.43.29
[300px|right|thumb|[Tjerī Žoržu vidējās distances kvalifikācijas sacensībās]]

#### Vidējā distance
# Leonīds Novikovs  37:45
# Tjerī Žoržu  37:54
# Gustavs Bergmans  38:21

#### Sprints
# Mortens Bostrēms  14.19,6
# Skots Freizers  14.36,7
# Jonass Leandersons  14.37,8

#### Stafete
#  (Leonīds Novikovs, Valentīns Novikovs, Dmitrijs Cvetkovs) 1.47.47
#  (Anderss Holmbergs, Peters Ēbergs, Gustavs Bergmans) 1.42.37
#  (Pavlo Uškvaroks, Oleksandrs Kratovs, Deniss Ščerbakovs) 1.42.55

### Sievietes
#### Garā distance
# Simona Nigli-Lūdere  1.20.02
# Tove Aleksandersone  1.23.01
# Lēna Eliasone  1.23.08
[300px|right|thumb|Skatītāju tribīnes sprinta finālsacensībās [Sotkamo stadionā]]

#### Vidējā distance
# Simona Nigli-Lūdere  35:25
# Tove Aleksandersone  37:10
# Merja Rantanena  37:59

#### Sprints
# Simona Nigli-Lūdere  14.10,6
# Annika Bilstama  14.18,7
# Venla Niemi  14.48,5

#### Stafete
#  (Heidi Ēstilda Bagstevolda, Mari Fastinga, Anne Margrēte Hauskena Nordberga) 1.37.53
#  (Venla Niemi, Anni-Maija Finke, Minna Kaupi) 1.39.07
#  (Sāra Lušere, Judīte Vīdere, Simona Nigli-Lūdere) 1.43.44

## Medaļu tabula

## Atsauces

## Ārējās saites

* Čempionāta oficiālā mājaslapa
Žoržs Kivjē

**Žans Leopolds Nikolā Frederiks Kivjē** (, pazīstams kā **Žoržs Kivjē** (); dzimis , miris ) bija franču dabaspētnieks un zoologs. Salīdzinošās anatomijas, biostratigrāfijas un paleontoloģijas pamatlicējs. Izvirzīja tēzi par to, ka ir dzīvnieku sugas, kas ir izmirušas.

Oponēja Žana Batista Lamarka izvirzītajai evolūcijas teorijai. Atklāja mastodontu un nosauca vārdā pterodaktilu. Viens no pirmajiem, kurš izvirzīja tēzi, ka vēsturiski uz Zemes kādreiz dominējuši rāpuļi. Pazīstamākais darbs - *Le Règne Animal* (1817).

## Ārējās saites
Filtronic

***Filtronic plc*** ir Apvienotās Karalistes uzņēmums, kas nodarbojas ar sakaru iekārtu izstrādi, ražošanu un pārdošanu. Dibināts 1977. gadā.

Uzņēmums piedāvā radiofrekvences, mikroviļņu un milimetru viļņu komponentes un apakšsistēmas. Produkciju izmanto bezvadu sakaru ierīcēs, punkts uz punktu sakaru iekārtās, kā arī militārajā un drošības sektorā. *Filtronic* klienti ir iekārtu ražotāji un mobilo sakaru tīklu operatori.

*Filtronic* akcijas tiek kotētas Londonas fondu biržā. Lielākie akciju turētāji 2012. gada novembrī bija: *Aberforth Partners LLP* (16,9 %), *Legal & General Investment Management Limited* (11,7 %), *Henderson Global Investors* (9,9 %), *Aviva plc* (8,3 %), *Prudential plc* (4,2 %), *John David Rhodes* (3,9 %).

## Vēsture
***Filtronic*** dibināts 1977. gadā, lai pētītu, izstreādātu un ražotu mikroviļņu filtrus un apakšsistēmas. 1980. gadu pirmajā pusē uzņēmumā investīcijas veica *Advent Limited* un *Apax Partners & Co. Ventures Limited*.

1992. gadā no *Filtronic* tika atdalīts uzņēmums ***Filtronic Comtek plc***, kura akcijas 1994. gada oktobrī sāka kotēt Londonas fondu biržā.
1998. gadā iegādāti *Filtronic Components Limited* un *Filtronic Cable Communications Limited*. *Filtronic Comtek plc* pārdēvēts par ***Filtronic plc***.
1998. gadā no Somijas uzņēmuma *[[Nokia]]* nopirkts mobilo telefonu un bāzes staciju komponentu ražotājs *LK-Products*, *Nokia* nododot 7,5 % *Filtronic* kapitāldaļu.
Nākamos gadus *Filtronic* strauji auga un veica uzņēmumu pirkšanas.

2003. gadā bizness reorganizēts trīs galvenajās nodaļās: *Wireless Infrastructure*, *Handset Products* un *Integrated Products*. 2005. gadā *Handset Products* pārdots.
2005. gadā antenu un mobilo ierīču komponentu ražotājs *LK-Products* pārdots ASV *Technitrol* (tagad *[[Pulse Electronics]]*).
2006. gada oktobrī *Filtronic* atbrīvojās no *Wireless Infrastructure* nodaļas lielākās daļas. 
2007. gada oktobrī pārdots meitas uzņēmuma *Sage Laboratories, Inc.* militārās elektronikas bizness.
2008. gada martā zaudējumus nesošais meitas uzņēmums *Compound Semiconductor* pārdots *[[RF Micro Devices|RF Micro Devices Inc.]]*
2008. gada augustā militāro ierīču bizness pārdots *[[Teledyne|Teledyne Technologies]]*.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Filtronic vietne
1073. gads

**1073. gads** () bija gads, kas pēc Jūlija kalendāra sākās otrdienā.

## Notikumi
* 22. aprīlis — Gregorijs VII kļuva par Romas pāvestu.

### Nezināms datums
* Svjatoslavs II kļuva par Kijivas lielkņazu.
* Širakava kļuva par Japānas imperatoru.
* Seldžuki iekaroja Ankaru.

## Miruši
* 21. aprīlis — Aleksandrs II, Romas pāvests
Kēnigsbrika

**Kēnigsbrika** (, ) ir pilsēta Vācijā, Saksijas zemē, Baucenes apriņķī.

## Vēsture
Rakstos pirmoreiz minēta 1225. gadā. 1331. gadā pirmoreiz minēta kā pilsēta. Līdz 1635. gadam - Bohēmijas, vēlāk - Saksijas sastāvā. No 1906. līdz 1992. gadam pie pilsētas atradās armijas poligons.

## Atsauces

## Ārējās saites
Buļļu sala

**Buļļu** jeb **Daugavgrīvas sala** ir sala starp Rīgas līci un Buļļupi pie Daugavas un Lielupes ietekas jūrā. Tā ir lielākā sala Latvijā. Administratīvi ietilpst Rīgas pilsētā un uz tās izvietojušās Daugavgrīvas (austrumos), Rītabuļļu (vidusdaļā) un Vakarbuļļu (rietumos) pilsētas daļas.

## Ģeogrāfija un ģeoloģija
Sala ir 8,5 km gara, 1—2 km plata, vidējais augstums ir 2—4 m vjl, lielākais — 14 m. Izvietojusies Rīgas jūras līča dienviddaļā starp Daugavas ieteku austrumos, Lielupes ieteku rietumos un Buļļupi dienvidos. Salas pamatā ir smilšainie Litorīnas un Pēclitorīnas jūras, lagūnas un aluviālie nogulumi, virspusē vēja pārpūstas eolas smiltis. Gar jūras krastu ir 30—80 m plata, smilšaina pludmale un 250—400 m plata vaļņveida kāpu josla. Salas centrālā un rietumu daļa lielākoties apmežota, austrumu daļā — apbūve. Daugavgrīvas dabas liegums.

Salas austrumdaļā atrodas Daugavgrīvas dzīvojamais rajons, Daugavgrīvas cietoksnis, mols un bāka, kā arī Komētforts. Šaurāko vidusdaļu aizņem NBS bāze un Rīgas notekūdeņu attīrīšanas iekārtas, rietumos ir bijušie zvejniekciemi Rītabuļļi un Vakarbuļļi, kāpu meži un Buļļupes pļavas.

## Vēsture
Sala izveidojusies 1755.—1757. gados, Lielupei pavasara palos pārraujot šauro un garo no Kauguriem līdz Vecāķiem akumulatīvo strēli un izveidojot jaunu ieteku līcī. Līdz tam Lielupe ietecēja Daugavā pa tagadējo Buļļupi.

1679. gada pavasara palos Lielupe pārrāva kāpu joslu Buļļu salas vidū, izveidojot jaunu gultni (tagadējā Ziemeļupe), pa kuru tā ieplūda Rīgas līcī. Arī 1709. un arī 1759. gadā Lielupe izveidoja pārrāvumu starp Rītabuļļiem un Daugavgrīvu. Ar laiku jaunā grīva aizsērēja un tika daļēji aizbērta.

Izveidojot tagadējo ieteku līcī, Lielupe divās daļās sadalīja Buļļu muižu (*Bullenhof*), no kā ir cēlies viens no salas nosaukumiem.

1923. gadā salu iekļāva Rīgas pilsētā.

## Atsauces
Dālbergs

**Dālbergs** (, no *dahl* — 'ieleja' un *berg* — 'kalns'; sieviešu dzimtē **Dālberga**) ir zviedru cilmes uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:

* Artūrs Dālbergs (1896—1941) — latviešu virsnieks;
* Ēriks Dālbergs (*Erik Dahlberg*; 1625—1703) —  zviedru virsnieks, kara inženieris, arhitekts, Rīgas un Zviedru Vidzemes ģenerālgubernators.
Prans

**Prans Krišans Sikands** (*Pran Krishan Sikand*; dzimis , miris ) bija indiešu aktieris.

Karjeras laikā filmējies vairāk nekā 350 filmās. Tās sākumā vairāk tēloja labos varoņus, taču vēlāk pievērsās ļaundaru attēlošanai. Filmējies tādās filmās kā *[[Khandaan]]* (1942), *Pilpili Saheb* (1954), *Halaku* (1956), *[[Madhumati]]* (1958), *[[Jis Desh Men Ganga Behti Hai]]* (1960), *[[Upkar]]* (1967),  *[[Shaheed]]* (1965),  *[[Aansoo Ban Gaye Phool]]* (1969), *[[Johny Mera Naam]]* (1970), *[[Victoria No. 203]]* (1972), *[[Be-Imaan]]* (1972), *[[Zanjeer]]* (1973),  *[[Don (filma)|Don]]* (1978) un *[[Duniya (1984 film)|Duniya]]* (1984). Par savu aktierspēli saņēmis vairākus apbalvojumus. 2010. gadā CNN viņu iekļāva savā 25 visu laiku izcilāko Āzijas aktieru sarakstā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Arnolds Mitulis

**Arnolds Mitulis** ( — 1942. gads) bija Latvijas politiķis, sabiedrisks darbinieks. Bijis Latvijas zemkopības ministrs no 1926. līdz 1928. gadam.

## Biogrāfija
Arnolds Mitulis piedzima  Kalnamuižas pagasta Pasiļu mājās. Beidzis Jelgavas reālskolu un Rīgas Politehniskā institūta lauksaimniecības nodaļu. Pirmā pasaules kara laikā devies bēgļu gaitās, strādājis kā agronoms Krievijā. 1918. gadā atgriezies Latvijā.

Bijis viens no Latvijas Jaunzemnieku savienības dibinātājiem, Latvijas Mazsaimniecību veicināšanas biedrības līdzdibinātājs, kā arī abu organizāciju valdes loceklis. 1925. gadā kandidējis 2. Saeimas vēlēšanās no Jaunzemnieku savienības saraksta, nav ievēlēts. 1926. gada decembrī kļuva par zemkopības ministru Marģera Skujenieka Ministru kabinetā, amatā bija līdz valdības krišanai 1928. gada janvārī. Tā paša gada nogalē kandidējis 3. Saeimas vēlēšanās no Jaunzemnieku savienības saraksta, atkal nav ievēlēts.

1941. gada jūnijā no dzīvokļa Leona Paegles ielā (tagad — Antonijas iela) deportēts uz Iekškrieviju. Miris izsūtījumā 1942. gadā.

Bijis precēts ar Amildu, laulībā dzimuši: meita Aida, dēls Arnolds Teodors Eduards un meita Vijolīte Anita.

## Atsauces
Āfrikas nagaiņi

**Āfrikas nagaiņi** (*Paenungulata*) ir zīdītāju klases (*Mammalia*) virskārta, kas pieder Āfrikas placentāļiem (*Afrotheria*). Tā apvieno 3 mūsdienās dzīvojošu sugu kārtas (ziloņus, sirēnas un dasijus) un 2 izmirušas kārtas.

Šīs grupas bāzes kārta ir damanu karta (*Hyracoidea*) un tai seko embritopodi (*Embrythopoda*). Atlikušās trīs kārtas — sirēnas, desmostilijas un snuķaiņi ir savstarpēji vistuvāk radniecīgas. Zinātnieki uzskata, ka šīm pēdējām trim kārtām bijis kopīgs ūdenī dzīvojošs priekštecis, kas dzīvojis Tetisa jūras piekrastēs.

## Sistemātika
* **Āfrikas nagaiņu virskārta** (*Paenungulata*)
** kārta 
** kārta †
** kārta †
** kārta Sirēnas (*Sirenia*)
** kārta 

## Galerija

Image:African Bush Elephant Mikumi.jpg|Āfrikas savannas zilonis (*Loxodonta africana*)
Image:Manatee with calf.PD.jpg|Vestindijas lamantīns (*Trichechus manatus*)
Image:Ein klippschliefer.jpg|Krūmu damans (*Heterohyrax brucei*)
Image:Desmostylus2DB.jpg|Desmostilijas atgādināja mūsdienu nīlzirgus 
Image:Arsinoitherium hharder.png|Embritopodi savukārt līdzinājās degunradžiem

## Atsauces
Andruss Kivirehks

thumb|Andruss Kivirehks (2021)
**Andruss Kivirehks** (, dzimis ) ir igauņu rakstnieks un dramaturgs. Viņa darbi tulkoti vairākās valodās.

## Biogrāfija
A. Kivirehks ir viens no pazīstamākajiem un latviski visvairāk tulkotajiem mūsdienu igauņu rakstniekiem – līdz šim izdotas 7 viņa grāmatas bērniem, 2 romāni un 1 stāstu krājums, turklāt viņš pagaidām ir vienīgais ārzemju autors, kas divas reizes saņēmis Jāņa Baltvilka balvu – 2011. un 2013. gadā. 2006. gadā Valmieras Drāmas teātrī iestudēta A. Kivirehka luga "Igauņu bēres", 2022. gadā šo izrādi iestudēja arī Liepājas teātris.

## Darbi latviešu tulkojumos
* *Rijkuris jeb Novembris*. Tulk. Zane Balode. Rīga: Latvijas Avīze (sērija "Lata romāns"), 2009.
* *Sirli, Sīms un noslēpumi*. Tulk. Maima Grīnberga. Rīga: Liels un mazs, 2009.
* *Lote no Izgudrotāju ciema*. Tulk. Guntars Godiņš. Rīga: Zvaigzne ABC, 2010.
* *Vīrs, kas zināja čūskuvārdus*. Tulk. Zane Balode. Rīga: Latvijas Avīze, 2011.
* *Kaka un pavasaris*. Tulk. Guntars Godiņš. Rīga: Liels un mazs, 2012.
* *Skaistais dzīvnieks*. Tulk. Maima Grīnberga. Rīga: Mansards, 2013.
* *Lotes ceļojums uz dienvidiem*. Tulk. Guntars Godiņš. Rīga: Zvaigzne ABC, 2013.
* *Karnevāls un kartupeļu salāti*. Tulk. Guntars Godiņš. Rīga: Liels un mazs, 2016.
**Zilais, ragainais dzīvnieks*. Tulk. Maima Grīnberga. Rīga: Latvijas Mediji, 2021.
* *Kocenieki un tāsenieces*. Tulk. Guntars Godiņš. Rīga: Pētergailis, 2021.
* *Lidojums uz Mēnesi*. Tulk. Guntars Godiņš. Rīga: Pētergailis, 2023.

## Atsauces

## Ārējās saites
Jāņa Baltvilka balva

**Jāņa Baltvilka balva** ir ikgadēja balva par sasniegumiem bērnu literatūrā, ko pasniedz katru gadu jūlijā, Jāņa Baltvilka dzimšanas dienā.

## Vēsture
Balva dibināta 2004. gadā, to pasniedz Latvijas Bērnu un jaunatnes literatūras padome, kura katru gadu izvēlas atšķirīgus balvas žūrijas komisijas dalībniekus.

Kopš 2008. gada līdzās latviešu autoriem un grāmatu māksliniekiem tiek apbalvoti arī gada labāko ārzemju bērnu literatūras tulkojumu autori — Baltijas jūras reģiona rakstnieki un viņu tulkotāji.

## Laureāti
* **2005**: Māris Rungulis un Anita Paegle.
* **2006**: Māra Cielēna un Anita Paegle.
* **2007**: Inese Zandere un Juris Petraškevičs.
* **2008**: Pauls Bankovskis, Reinis Pētersons, Aidi Vallika un Maima Grīnberga.
* **2009**: Juris Zvirgzdiņš, Edmunds Jansons un Mudīte Treimane.
* **2010**: Pēters Brūveris, mākslinieku grupa (Mārtiņš Grauds, Kristaps Kalns, Rūta Briede un Artis Briedis), Ķēstutis Kasparavičs un Indra Brūvere.
* **2011**: Māra Cielēna, Aleksejs Naumovs, Andruss Kivirehks un Guntars Godiņš.
* **2012**: Māra Zālīte, Ingmāra Balode, Reinis Pētersons un Mihails Ložiņskis.
* **2013**: Juris Zvirgzdiņš, Edmunds Jansons, Andruss Kivirehks un Guntars Godiņš.
* **2014**: Māris Rungulis, Gundega Muzikante, Henrika Andersone un Mudīte Treimane.
* **2015**: Luīze Pastore, Anita Paegle, Aino Pervika un Maima Grīnberga.
* **2016**: Kārlis Vērdiņš, Anna Vaivare, Heli Lāksonena un Guntars Godiņš.
* **2017**: Māris Rungulis, Elīna Brasliņa, Anete Mīrsva un Inga Karlsberga.
* **2018**: Lauris Gundars, Gita Treice, Tīa Selli un Maima Grīnberga.
* **2019**: Aivars Kļavis, Anete Melece, Andžela Naneti un Dace Meiere.
* **2020**: Rasa Bugavičute-Pēce, Lote Vilma Vītiņa, Jurge Vile, Lina Itagaki un Dace Meiere.
* **2022:** Luīze Pastore, Gundega Muzikante, Juhani Pitseps un tulkotāja Marika Muzikante.
* **2023** Žebers, Ernests Kļaviņš, Igne Zarambaite un Dace Meiere.
* **2024** Inese Zandere, Aleksandra Runde, Kirana Milvuda Hārgreiva un Renāte Punka.
* **2025** Krišjānis Zeļģis, Dace Krēsliņa, Zahars Ze 

## Atsauces
Filips (Beļģija)

**Filips** (dzimis ) ir pašreizējais Beļģijas karalis.

Sāka valdīt , kad viņa tēvs Alberts II atteicās no troņa.

Izglītību ieguvis Beļģijas Karaliskajā militārajā akadēmijā, Triniti koledžā un Stenforda Universitātē. 1999. gadā apprecējās ar princesi Matildi, viņiem ir četri bērni. 2013. gadā karalis Alberts II paziņoja par atteikšanos no troņa 2013. gada jūlijā Filipa labā.

## Ārējās saites
Melānija Vanaga

**Melānija Vanaga** (dzimusi **Šleija** 1905. gada 4. septembrī Drabešu pagasta „Kalna Sermuļos”, mirusi 1997. gada 23. septembrī Carnikavā) bija latviešu rakstniece un žurnāliste.

## Dzīvesgājums
Dzimusi 1905. gada 4. septembrī Drabešu pagasta „Kalna Sermuļos”. 1912. gada rudenī sāka mācīties Doles (tagad Amatas) pamatskolā, vēlāk mācījās Cēsu Valsts ģimnāzijā. Studēja tieslietas Latvijas Universitātē un dziedāja universitātes korī Dziesmuvara. M. Vanaga strādāja tiesā, laikrakstos „Brīvā Zeme” un „Daugavas Vēstnesis”, kā arī Rīgas radiofonā.

1941. gada 14. jūnijā viņu kopā ar astoņgadīgo dēlu Alni izsūtīja uz Krasnojarskas novadu Sibīrijā. Vīru Aleksandru nošķīra no ģimenes un izsūtīja uz Gulaga nometni Urālos, kur 1942. gadā nošāva. 

1957. gadā M. Vanagai atļāva atgriezties Latvijā, piecus gadus strādāja Cēsu rajona kolhozos par gani. Viņa apkopoja Drabešu pagasta un citu Āraišu draudzes novadā esošo pagastu māju vēsturi, teiku pierakstus, dokumentus, fotogrāfijas, kopumā vairāk kā 100 sējumus.
Uzrakstīja Sibīrijas atmiņu grāmatu „Veļupes krastā”, kuru publicēja 1991. gadā.

## Darbi
* 13 rokrakstu sējumi par Amatas upi, 7 sējumi par LU kori „Dziesmuvara”, 7 sējumi „Mana dzimtā puse”, 80 sējumi "Mūžs un mirkļi", kas daļēji atrodas Latvijas Nacionālās bibliotēkas Retumu nodaļā.  
* Sešu darbu cikls „Dvēseļu pulcēšana”.
* Sibīrijas atmiņu grāmata „Veļupes krastā”.

## Apbalvojumi
* Triju Zvaigžņu ordenis.
* 1992. gadā M. Vanagai par grāmatu „Veļupes krastā” piešķīra Kultūras ministrijas balvu, 1993. gadā kardināla Juliāna Vaivoda fonda balvu. 
* 1994. gadā par dokumentālo romānu virknes „Dvēseļu pulcēšana” pirmo grāmatu „Tēvu cilts” viņa saņēma Eduarda Veidenbauma literāro prēmiju.

## Piemiņa
2000. gada 2. septembrī Amatas pamatskolā atvēra Melānijas Vanagas piemiņas muzeju.
2016. gadā režisors Viesturs Kairišs pēc grāmatas „Veļupes krastā” motīviem uzņēma filmu „Melānijas hronika”.

## Ārējās saites
* Nacionālie dārgumi. 100 g kultūras. Melānija Vanaga . 2016. gada 6. novembrī. Latvijas Televīzija. Lsm.lv. SKatīts: 2016. gada 7. novembrī.
* Ar ļaunumu dzīvot nevar. Melānijas Vanagas mantojuma gaišais spēks LR1 "Īstenības izteiksme 15 minūtēs" un intervija ar M. Vanagu 1995. gadā

## Atsauces
Markuss Gailītis

**Markuss Gailītis** ( — ) bija Latvijas politiķis, sabiedrisks darbinieks. Bijis Latvijas zemkopības ministrs no 1925. līdz 1926. gadam, kā arī Latvijas Satversmes sapulces un 2. Saeimas deputāts.

## Dzīvesgājums
Dzimis  Dzērbenes pagastā skolotāja Toma Gailīša ģimenē.  1911. gadā beidza studijas Rīgas Politehniskā institūta inženieru nodaļā.

Pirmā pasaules kara laikā 1916. gadā viņu iesauca Krievijas Impērijas armijā. Pēc Brestļitovskas miera līguma noslēgšanas Gailītis atgriezās Latvijā, 1918. gadā sāka strādāt izdevniecībās Valkā un Rīgā, pēc Latvijas valsts pasludināšanas iestājās Latvijas Pagaidu valdības bruņotajos spēkos. 1919. gada februārī viņu iecēla par Latvijas Pagaidu valdības pilnvaroto Ziemeļlatvijā, bija Igaunijas-Latvijas robežkomisijas loceklis. 1919. gada oktobrī piedalījās kaujās pret Bermonta armiju. No 1919. gada decembra līdz 1920. gada jūnijam bija Latvijas diplomātiskais pārstāvis Igaunijā.

1920. gadā Gailīti ievēlēja Satversmes sapulcē no Bezpartijisko bezzemnieku un mazsaimnieku grupas saraksta. Strādājis līdz 1922. gadam, kad Satversmes sapulce beidza darbību. 1926. gadā pēc deputāta Ernesta Bauera atkāpšanās no deputāta amata viņš kļuva par 2. Saeimas deputātu līdz jaunā sasaukuma ievēlēšanai 1928. gadā. Paralēli darbam parlamentā no 1925. gada marta līdz 1926. gada decembrim bija Latvijas zemkopības ministrs trijās dažādās valdībās.

No 1927. līdz 1932. gadam Gailītis bija Latvijas Bankas padomes loceklis, līdz 1940. gadam Diskonta bankas direktors un valdes priekšsēdētājs.

Pēc Latvijas okupācijas atcelts no amatiem, strādāja par Celtniecības tresta 2. celtniecības kantora celtniecības darbu vadītāju Rīgā.
Pēc 1941. gada 14. jūnija deportācijas apcietināts, ieslodzīts cietumā un izsūtīts uz Vjatlagu. Tur  uzrādīta apsūdzība: Gailītis bija Latvijas brīvības cīņu dalībnieks; būdams Satversmes sapulces deputāts, piedalījies agrārreformas izstrādāšanā; aizsargs; bankas direktors. Pēc Krievijas PFSR kriminālkodeksa 58. panta Gailītim piesprieda nāvessodu nošaujot.  Miris 1942. gada . Pēc nometnes arhīva datiem miris pirms sprieduma pasludināšanas no "poliavitaminozā kolīta".

## Apbalvojumi
Apbalvots ar Lāčplēša Kara ordeņa III šķiru, Triju Zvaigžņu ordeņa III šķiru, kā arī Igaunijas un Somijas ordeņiem.

## Atsauces
Augusts Veismanis

**Frīdrihs Leopolds Augusts Veismanis** (; dzimis , miris ) bija vācu zoologs un evolūcijas teorijas pētnieks. Freiburgas Universitātes profesors. Oponēja Lamarka evolūcijas teorijai. Izvirzīja tēzi, ka organisma gametas nosaka somatisko šūnu iedzimtās īpašības, bet ne otrādi. Tāpēc organisma dzīves laikā iegūtās īpašības netiek mantotas nākamajām paaudzēm. Šie secinājumi tika izdarīti pirms Gregora Mendeļa darbu atkalatklāšanas 1900. gadā.

## Ārējās saites
Lauta (Saksija)

**Lauta** (, ) ir pilsēta Vācijā, Saksijas zemē, Baucenes apriņķī.

## Vēsture
Rakstos pirmoreiz minēta 1374. gadā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Anglijas futbola līga

**Anglijas futbola līga** () ir profesionālā futbola klubu līga, kurā spēlē klubi no Anglijas un Velsas. Līga tika dibināta 1888. gadā, tādējādi tā ir pasaulē vecākā futbola līga.

Šī bija augstākā futbola līga Anglijā no tās pirmsākumiem līdz pat 1992. gadam, kad tika izveidota Premjerlīga.

Kopš 1995. gada līgā startē 72 klubi, kas sadalīti trijās divīzijās: čempionātā, Pirmajā līgā un Otrajā līgā.

Visvairāk reižu (18) Anglijas futbola līgā ir uzvarējis *[[Liverpool FC]]* klubs.

## Ārējās saites

*
LZ 129 Hindenburg

thumb|250px|''LZ 129 Hindenburg''
thumb|250px|Dirižabļa avārija
***LZ 129 Hindenburg*** bija Vācijas komerciālais dirižablis, kas paredzēts pasažieru pārvadājumiem. Tas bija *Hindenburg* klases dirižabļu ievērojamākais, vadošais lidaparāts un savas uzbūvēšanas brīdī lielākais lidaparāts pasaulē. Dirižablim bija dūralumīnija struktūra. Vienlaikus tas varēja uzņemt 50—72 pasažierus. *Hindenburg* bija 245 metrus garš, tā diametrs bija 41,18 metri. Tas varēja attīstīt 135 km/h lielu ātrumu.

Gaisa kuģis nosaukts Vācijas prezidenta Paula fon Hindenburga vārdā.

*LZ 129 Hindenburg* projektēja un būvēja cepelīnu uzņēmums *Luftschiffbau Zeppelin*. To būvēja laikā no 1931. līdz 1936. gadam. Pirmais lidojums ar to notika , kopumā līdz 1937. gadam notika 63 lidojumi, līdz  tas avarēja un nodega, nosēžoties Leikhērstā ASV.

## Atsauces
Vess Andersons

**Veslijs Veilss "Vess" Andersons** (; dzimis ) ir amerikāņu kinorežisors, scenārists un producents. Sešas reizes nominēts Amerikas Kinoakadēmijas balvai dažādās kategorijās — par filmām "Karaliskie Tenenbaumi" (2001), "Lieliskais Lapsas kungs" (2009), "Mēness lēkta karaļvalsts" (2012), "Viesnīca "Diženā Budapešta"" (2014). Par filmu "Viesnīca "Diženā Budapešta"" saņēmis Zelta globusa balvu kategorijā "Labākā muzikālā filma vai komēdija" kā producents, kā arī saņēmis BAFTA kino balvu par labāko oriģinālscenāriju. Andersons pazīstams ar savu īpatnējo estētiku.

## Filmogrāfija

### Pilnmetrāžas filmas

* 1996 — *[[Bottle Rocket]]*
* 1998 — "Rašmoras skola" (*Rushmore*)
* 2001 — "Karaliskie Tenenbaumi" (*The Royal Tenenbaums*)
* 2004 — "Ūdensdzīve ar Stīvu Zisū" (*The Life Aquatic with Steve Zissou*)
* 2007 — "Ceļojums uz Dardžilingu" (*The Darjeeling Limited*)
* 2009 — "Lieliskais Lapsas kungs" (*Fantastic Mr. Fox*)
* 2012 — "Mēness lēkta karaļvalsts" (*Moonrise Kingdom*)
* 2014 — "Viesnīca "Diženā Budapešta"" (*The Grand Budapest Hotel*)
* 2018 — "Suņu sala" (*Isle of Dogs*)
* 2021 — "Francijas Vēstnesis" (*The French Dispatch*)
* 2023 — "Asteroīdu pilsēta" (*Asteroid City*)
* 2025 — "Feniķiešu shēma" (*The Phoenician Scheme*)

### Īsfilmas

* 1994 — *Bottle Rocket*
* 2007 — *Hotel Chevalier*
* 2013 — *Castello Cavalcanti*
* 2023 — "Brīnišķīgais stāsts par Henriju Cukuru" (*The Wonderful Story of Henry Sugar*)

## Ārējās saites
Stīvs Redgreivs

**Stīvens Džefrijs "Stīvs" Redgreivs** (; dzimis ) ir bijušais angļu airētājs.

Piedalījies piecās Olimpiskajās spēlēs (, , , , ). Kopumā izcīnījis piecas zelta medaļas un vienu bronzu (pie tam zelta medaļu izcīnījis katrās Olimpiskajās spēlēs, kurās startējis). Ar 5 zelta un 1 bronzas medaļu viņš ir veiksmīgākais airētājs Olimpisko spēļu vēsturē starp vīriešiem. 1992. un 1996. gada Olimpiskajās spēlēs Redgreivs bija arī Lielbritānijas karognesējs atklāšanas ceremonijā. Viņš ir vienīgais izturības sporta veidu pārstāvis, kas ir izcīnījis zelta medaļu piecās Olimpiskajās spēlēs. Viņš tiek uzskatīts par vienu no izcilākajiem britu olimpiešiem. Redgreivs ir pirmais brits, kas Olimpiskajās spēlēs ir izcīnījis piecas zelta medaļas, šo sasniegumu vēlāk atkārtojis treka riteņbraucējs Kriss Hojs. Tāpat ar 6 medaļām ir trešais panākumiem bagātākais brits Olimpiskajās spēlēs pēc Hoja un riteņbraucēja Bredlija Viginsa (7 medaļas). Vairākas medaļas izcīnījis arī Pasaules čempionātā.

2002. gadā ieņēma 36. vietu BBC 100 izcilāko britu aptaujā.

## Atsauces

## Ārējās saites
*
Redgreivs

**Redgreivs** ir angļu uzvārds. Cilvēki ar šādu uzvārdu var būt:

* Maikls Redgreivs (*Michael Redgrave*; 1908—1985) — angļu aktieris, režisors, producents, scenārists un autors;
* Stīvs Redgreivs (*Steve Redgrave*; 1962) — bijušais angļu airētājs.

## Skatīt arī
* Redgreiva
* *[[Redgrave]]*
Redgrave

***Redgrave*** ir angļu uzvārds. *Redgrave* var būt:

* Redgreiva — uzvārds sieviešu dzimtē;
* Redgreivs — uzvārds vīriešu dzimtē.
Pitkērniešu valoda

**Pitkērniešu valoda** ir no 18. gadsimta angļu valodas dialekta un taitiešu valodas veidojusies kreoliska valoda. 

Tā ir galvenā Pitkērnas salas valoda līdzās angļu valodai, kas ir salas oficiālā valoda. Tā tiek lietota ikdienas saziņā ģimenēs un kopienā, taču pēdējo gadu laikā tā ir apdraudēta, jo daudzi jaunākās paaudzes pārstāvji dod priekšroku angļu valodai.

Daudz pitkērniešu valodas pratēju dzīvo arī Austrālijai piederošajā Norfolkā, uz kurieni daļa Pitkērnas iedzīvotāju pārcēlās 19. gadsimtā. Tur valoda ir pazīstama kā norfolkiešu valoda.

## Vēsture
Pitkērniešu valoda radās, kad HMS ''Bounty'' sacelšanās dalībnieki kopā ar polinēziešu (taitiešu tautības) vīriešiem un sievietēm apmetās uz dzīvi neapdzīvotajā Pitkērnas salā, lai izvairītos no britu varasiestādēm. Sacelšanās vadītājs Fletčers Kristians un viņa biedri bija no dažādām Lielbritānijas daļām, tostarp Anglijas rietumiem un Skotijas.

Sākotnējā kopienā bija tikai 9 britu jūrnieki, 6 taitiešu vīrieši un 12 taitiešu sievietes, un viņiem nācās izveidot kopīgu saziņas līdzekli, lai saprastos. Tā radās valoda, kas apvienoja angļu valodas leksiku ar taitiešu gramatikas un fonētikas elementiem. Šis sajaukums, laika gaitā attīstoties izolētā vidē, kļuva par kreolizētu valodu – proti, tā pārtapa no vienkāršotas saziņas formas (pidžina) par dzimto valodu nākamajām paaudzēm.

19. gadsimta vidū, pēc iedzīvotāju skaita pieauguma un resursu trūkuma, 1856. gadā visa Pitkērnas sala tika pārvietota uz Norfolkas salu Klusā okeāna rietumos, kas tobrīd bija neapdzīvota. Liela daļa kopienas gan vēlāk atgriezās Pitkērnā, taču daudzi palika Norfolkā, un līdz ar viņiem tur nostiprinājās valodas paveids, ko sauc par norfolkiešu valodu. Šodien abas valodas tiek uzskatītas par ļoti cieši saistītām.

20. un 21. gadsimtā pitkērniešu valodai sāka draudēt izzušana, jo angļu valoda ieguva dominējošo lomu izglītībā, medijos un administrācijā. Turklāt salā dzīvo ļoti neliels iedzīvotāju skaits (mazāk par 50 cilvēkiem), un jaunākā paaudze bieži dod priekšroku angļu valodai.

## Bieži lietojamas frāzes
1185. gads

**1185. gads** () bija parastais gads, kas sākās otrdienā.

## Notikumi
* Ikšķile kļuva par Livonijas bīskapijas centru
* Nodibināta Polijas ciems Kurova
* Polijas pilsētā Buskozdroja nodibināta premonstriešu klosteris
* Par Romas pāvestu kļūst Urbāns III
* Par Portugāles karali kļūst Alfonso II
* Temudžins apvienoja visas mongoļu ciltis, atjaunojot Mongoļu impēriju

## Dzimuši
### Nezināms datums
* Aleksandrs IV, Romas pāvests no 1254-1261. gadam (miris 1261. gadā)
* Lešeks I Baltais, Pjastu dinastijas Krakovas kņazs (miris 1227. gadā)
* Engelberts II, Ķelnes arhibīskaps (miris 1225. gadā)

## Miruši
* Alfonsu I Bargoņja, Portugāles karalis (dzimis 1109. gadā)

## Kalendārs
1870. gada dziesmu diena Dobelē

[thumb|250px|Zemgaļu pilskalns ar [Dobeles komturi|Dobeles komturu pils drupām, kur notika pirmie Kurzemes latviešu dziesmu svētki.]]
**1870. gada dziesmu diena Dobelē** bija pirmie Kurzemes guberņas latviešu dziesmu svētki, kas notika 1870. gada 26. jūnijā Dobelē. Tajā piedalījās 15 kori no Dobeles, Ārlavas, Bauskas, Bērzmuižas (Jaunbērzes), Bukaišiem, Durbes, Džūkstes, Iecavas, Irlavas, Jaunpils, Kalnamuižas, Svitenes pagasta Ķeveles, Līvbērzes, Sesavas un Struteles ar apmēram 400 dalībniekiem.

Kājām no aptuveni 50 kilometru tālās Irlavas Dobelē ieradās skolotāju semināra audzēkņu orķestris, kopā dziesmu dienā piedalījās ap 40 vīru liels simfoniskais orķestris.

## Priekšvēsture
thumb|250px|Piemiņas zīme Augustam Bīlenšteinam Dobelē.
1864. gadā notika pirmā Vidzemes latviešu dziesmu diena Dikļos. 1869. gadā Tērbatā notika Pirmie igauņu vispārējie dziesmu svētki.

Dziesmu dienas oficiālais rīkotājs bija Dobeles luterāņu draudzes mācītājs Augusts Bīlenšteins, kas bija Latviešu literārās biedrības toreizējais priekšnieks, bet ideja par pirmo Kurzemes dziesmu dienu pieder Irlavas skolotāju semināra skolotājiem Bētiņam un Šķutem. Šo ideju dedzīgi aizstāvēja vēl citi Bētiņa bijušie audzēkņi: Vīgners, Šepskis, Kade, Veidemanis u. c.

## Norise
Svētku norise bija iedalīta trijās daļās. Tā sākās ar garīgu aktu Dobeles luterāņu baznīcā, kurā piedalījās Sesavas koris, ērģelnieks Jānis Bētiņš ar savu 13 gadus veco dēlu Ludvigu, kas četrrocīgi spēlēja Mocarta "Fantāziju". 
Otrs cēliens notika Dobeles latviešu mācītāja muižas priedēs, kur Bīlenšteins apsveica dziedātājus. Dziesmu programmu atskaņoja kopkoris ar Bētiņa vadīto orķestri. Pēc tam visi pārcēlās uz Dobeles pilsdrupām, kur kopkoris nodziedāja vēl vienu dziesmu.
Tālāk kā svētku trešā daļa sekoja atsevišķu koru parāde.

Dobeles dziesmu diena bija pulcējusi ap 4000 klausītāju, kopējie ienākumi bija ap 400 zelta rubļu, ko novēlēja latviešu kurlmēmo skolai.

## Skatīt arī
* I Vispārējie latviešu Dziedāšanas svētki

## Atsauces
Pulsnica

**Pulsnica** (, ) ir pilsēta Vācijā, Saksijas zemē, Baucenes apriņķī.

## Vēsture
Rakstos pirmoreiz minēta 1225. gadā. Pilsētas tiesības tai tika piešķirtas 1375. gadā

## Kultūra
Pilsēta kopš 1558. gada slavena kā piparkūku izgatavošanas vieta, un tās iesauka ir Piparkūku pilsēta (*Pfefferkuchenstadt*). Arī mūsdienās šeit ir 8 piparkūku ceptuves.

## Cilvēki
Pulsnica ir mācītāja un Indijas misionāra Bartolomeja Cīgelbalga (*Bartholomäus Ziegenbalg*, 1682-1719) dzimtā pilsēta.

## Atsauces

## Ārējās saites
1193. gads

**1193. gads** () bija gads, kas pēc Jūlija kalendāra sākās piektdienā.

## Notikumi
* 15. augusts — Francijas karalis Filips II Augusts apprecējās ar Dānijas karaļa Valdemāra I Lielā meitu Ingeborgu.

### Nezināms datums
* Romas pāvests Celestīns III aicināja uzsākt Krusta karu pret pagāniem Ziemeļeiropā.
* Sākās Daugavas un Gaujas lejteces zemju pakļaušana.

## Dzimuši
* *iespējams*
** Alberts Lielais, katoļu svētais (miris 1280. gadā)

## Miruši
* 4. marts — Saladīns, kurdu izcelsmes musulmaņu karavadonis (dzimis 1137. vai 1138. gadā)

## Kalendārs
Ričards Bērtons

**Ričards Bērtons** (; dzimis **Ričards Volters Dženkinss** (*Richard Walter Jenkins*) , miris ) bija velsiešu aktieris.

Bērtons aktiera karjeras laikā tika septiņas reizes nominēts Amerikas Kinoakadēmijas balvai (no tām sešas nominācijas bija kategorijā "Labākais aktieris"), tomēr nevienu balvu viņš neieguva. Nominācijas bija par filmām "Mana māsīca Reičela" (*My Cousin Rachel*, 1952), *[[The Robe]]* (1953), *[[Becket (filma)|Becket]]* (1964), *[[The Spy Who Came in from the Cold]]* (1965), "Kurš baidās no Virdžīnijas Vulfas?" (1966), *[[Anne of the Thousand Days]]* (1969) un *[[Equus (filma)|Equus]]* (1977). Aktieris ir saņēmis divas Zelta globusa balvas, BAFTA kino balvu un ''Tony'' balvu kā labākais aktieris, kā arī saņēmis ''Grammy'' balvu par labāko ierakstu bērniem.

## Ārējās saites

*
Ernests Švehs

**Ernests Aleksandrs Švehs** (*Ernst Alexander Schwech*, 1819–1898) bija vācbaltiešu izcelsmes Rūjienas skolotājs, ērģelnieks, kordiriģents un grāmatu izplatītājs.
Kopā ar Dikļu luterāņu mācītāju Juri Neikenu piedalījās 1864. gada Dikļu dziesmusvētku rīkošanā, 1866. gadā organizēja dziesmu dienu Rūjienā. Dibināja Rūjienas Zemkopības biedrību un Rūjienas Krājaizdevu kasi. 

## Dzīvesgājums
Dzimis 1819. gada 16. (28.) oktobrī Sējas muižas pārvaldnieka Johana Švēha un Katarinas Dorotejas Petersones ģimenē. Strādāja par palīgskolotāju Āraišu draudzes skolā (1835–1837) un skolotāju Rūjienas draudzes skolā (1837–1890). Savas skolas vajadzībām sarakstījis baznīcas vēsturi, ko skolēni pārrakstījuši. Līdztekus piepelnījās ar grāmatu iesiešanu, kā atkaļpārdevējs piedalījās K. Kaktiņa grāmatu izplatīšanas pasākumā (1842). Piedalījās J. Cimzes “Dziesmu rotas” izstrādāšanā (l872).

Miris 1898. gada 5. (17.) jūnijā Rūjienā.

## Darbi
* *Jauna ābece* (1856, daudzi atkārtoti izdevumi līdz 1884) 
* *Padomi pēc bērnu mācīšanas* (1856, 1860).

## Literatūra
* Baltijas Vēstnesis Nr. 219.–220. (1898) 
* "Īstais Baltijas kalendārs" (1899).

## Atsauces
Valsrodes putnu parks

**Valsrodes putnu parks** (*Weltvogelpark Walsrode*) ir zoodārzs, kas atrodas Lejassaksijas federālajā zemē Vācijas ziemeļrietumos, netālu no Valsrodes pilsētas. Sugu skaita un platības ziņā tas ir pasaulē lielākais putnu parks  (pasaulē lielākais putnu skaits ir Jurongas putnu parkā Singapūrā). Zoodārzā mītošās vairāk kā 675 sugas pārstāv visus zemeslodes kontinentus un klimatiskās zonas. Pavasarī parkā uzzied dažādi dekoratīvie augi, un šajā gadalaikā tas vienlaicīgi ir gan putnu parks, gan botāniskais dārzs.

Putnu dārzā ir vairāki aviāriji un brīvdabas iežogojumi. Atsevišķu putnu māju iekštelpas iekārtotas bez nožogojumiem. Zoodārza apmeklētāji tur var aplūkot brīvi lidojošus putnus apstākļos, kas pēc iespējas pietuvināti to dabiskajai videi.

Plašā brīvdabas laukumā tiek demonstrēti piekūnu, papagaiļu un citu putnu lidojumi. Skatītājiem iespējams vērot dzīvnieku barošanu, kā arī piedāvāta iespēja pašiem piedalīties atsevišķu sugu barošanā.

## Galerija

Attēls:Walsrodes parks.JPG|Parka vidi veido gan koki un krūmāji, gan puķu dobes
Attēls:Walsrode Guttera pucherani.JPG|Cekulainās pērļu vistas *(Guttera pucherani)*
Attēls:Walsrode Goura victoria.JPG|Viktorijas vainagbalodis * (Goura victoria)* Džungļu Mājā
Attēls:Walrode Eudocimus ruber.JPG|Sarkanie ibisi *(Eudocimus ruber)*, āmurgalvis *(Scopus umbretta)*, kalēju ķīvīte *(Vanellus armatus)*
Attēls:Walsrode Aratinga solstitialis.JPG|Aratingu *(Aratinga solstitialis)* un citu putnu lidojumus iespējams vērot demonstrējumu laikā
Attēls:Walsrode Balearica regulorum.JPG|Pelēkās vainagdzērves *(Balearica regulorum)*
Attēls:Riesentukan (Toco Toucan) Weltvogelpark Walsrode 2010.jpg|Parastais tukāns *(Toco toucan)* 
Attēls:Walsrode Ara macao.JPG|Sarkanā ara *(Ara macao)* demonstrējumu laikā
Attēls:Walsrode Alectroenas madagascariensis, Cinnyricinclus leocogaster.JPG|Dažādas sugas bieži vērojamas barošanas vietās, kā Madagaskaras zilganais balodis *(Alectroenas madagascariensis)* un Ametista strazds *(Cinnyricinclus leocogaster)*    


## Atsauces

## Ārējās saites
*
*Walsrode Bird Park on ''National Geographic Brasil'' (blog of the photographer João Marcos Rosa)
*Excursion report by the Bielefeld Zoo
*Photographs from the Walsrode Bird Park
Jānis Straume (komponists)

**Jānis Straume** (1861-1929) bija latviešu komponists, rakstnieks un kritiķis. Ārrīgas dziedāšanas biedrības priekšnieks un kora diriģents, laikraksta "Dienas Lapa" teātra recenzents, publicējis recenzijas laikrakstā "Tēvija", bija latviešu strēlnieku organizācijas komitejas sekretārs, strādāja par mūzikas skolotāju Rīgas komercskolā.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1861. gada 28. septembrī Druvienas pagasta Ķempos, saimnieka ģimenē. Mācījās Druvienas pagastskolā un Tirzas draudzes skolā. Muzikālo izglītību ieguva pie Ernesta Vīgnera.
Viņa pirmā publikācija bija dzejolis "Labu nakt!" laikrakstā "Mājas Viesis" (1877), sacerēja stāstus un lugas "Vagars" un "Zaņķis". Sastādīja latviešu dzejas antoloģiju "Dzejas rota".

Komponēja daudz kora dziesmu, kļuva pazīstams III Vispārīgajos latviešu Dziedāšanas svētkos ar kompozīciju "Pa upes viļņiem straujajiem". Sastādījis kora dziesmu krājumu "Dziesmu pagalms" un "Mūzikas rakstu krājumu", krājumus "Mūsu mūzikas mākslinieki" un "Rokas grāmata kora dziedātājiem". Kopā ar E. Prūsi sastādīja krājumu "Brīvības dziesmas".

Publicēja materiālus par J. Cimzi, J. Bētiņu, A. Jurjānu un J. Vītolu. Žurnāla "Mūzikas nedēļa" redaktors.

Miris 1929. gada 19. septembrī Rīgā, apbedīts Meža kapos.

## Atsauces
Dāvids Cimze

**Dāvids Cimze** (1822—1872) bija latviešu pedagogs un komponists. Jāņa Cimzes jaunākais brālis, viens no pirmajiem latviešu tautasdziesmu apdarinātājiem.

Strādāja Vecgulbenes draudzes skolā (1843—1845), dažādās skolās Pēterburgā, palīdzēja brālim Jānim Cimzem sastādīt un izdot krājumu „Dziesmu rota”.

Miris 1872. gada 16. oktobrī. 

Jau pēc viņa nāves Dāvida Cimzes apdare „Kas tie tādi, kas dziedāja” izskanēja 1873. gada I Vispārējo latviešu Dziedāšanas svētku Laicīgās mūzikas koncertā.

Auseklis viņam pēc nāves veltīja šādas rindas:

"Kas tas tādis, kas koklēja 
sērdienīšiem dziedājot? 
Tas ir tautas vaidelotis, 
grūtdienīšu gaudulis. 

Tas aizgāja Saules namā, 
Gaismas piles pagalmes; 
Tur vairs nebirst asariņas, 
tur vairs nevaid koklītes. 

Tevi apģērbj Dievu dēli 
sarkanbaltiem palagiem, 
Tevi pušķo Saules meitas 
zelta staru vaiņagiem".

## Pazīstamākās tautasdziesmu apdares

* Div' dūjiņas gaisā skrēja,
* Maza biju, neredzēju
* Saulīt tecēj' tecēdama 
* Meitiņ' sēdēj' aiz ūdeņa
Lerijs Nivens

**Lorenss van Kots Nivens** (; dzimis ) ir amerikāņu rakstnieks. Raksta zinātniskās fantastikas žanrā. Pazīstamākais darbs - 1970. gadā publicētais romāns Gredzenpasaule (*Ringworld*), kas ieguvis Hugo un Nebulas balvas.

## Ārējās saites
* 
* Lerija Nivena mājaslapa  
*
Oskars Šepskis

**Oskars Šepskis** (*Oscar Schepsky*, 1850-1914) bija latviešu ērģelnieks, diriģents un mūzikas pedagogs. Veicis latviešu tautas dziesmu apdares (“Sit, Jānīti, vara bungas” u.c.).

## Dzīvesgājums
Dzimis 1850. gada 24. janvārī Jaunpilī, Kurzemes ērģelnieka ģimenē. Mācījās pie Jāņa Bētiņa Irlavas skolotāju seminārā, 1867. gadā uzsāka studijas Leipcigas konservatorijā, taču naudas trūkuma pēc gada studijas pārtrauca.

No 1869. gada O. Šepskis strādāja Saldus luterāņu baznīcā par ērģelnieku un muzicēja 1873. gada I Vispārīgajos latviešu dziedāšanas svētkos. 1876. gadā viņu uzaicināja kļūt par skolotāju Pābsta mūzikas skolā Rīgā. 1881. gadā O. Šepskis vēlreiz devās uz Vāciju, kur studēja ērģeļu spēli un mūzikas teoriju Drēzdenē un Berlīnē. Atgriezies Latvijā, viņš no 1884. gada līdz pat mūža beigām strādā par ērģelnieku Jēzus baznīcā un vecajā Ģertrūdes baznīcā Rīgā. Kā viņa audzēkņus var minēt Alfēdu Kalniņu, K. Zigmundu, P. Šūbertu, A. Mežsētu. Piedalījās I-IV Vispārīgo latviešu dziesmu svētku organizēšanā. Bija Rīgas Latviešu biedrības Mūzikas komisijas darbinieks.

III Vispārīgo latviešu Dziedāšanas svētku konkursā par jaunām dziesmām vīru korim par labākajām atzina Oskara Šepska un Jurjānu Andreja dziesmas.

Miris 1914. gada 31. decembrī Rīgā, apglabāts Saldus kapos.

## Daiļrade
No O. Šepska kordarbiem tautā iegāja vairākas garīgās dziesmas, kas, kaut gan neizcēlās ar individuālāku stilu, tehniski bija labi veidotas un ilgi aizpildīja robu, kāds bija jūtams latvju baznīcas mūzikā. 1880. gadā II Vispārīgajiem latviešu dziedāšanas svētkiem Šepskis bija devis laicīgā koncertā jaukto koru dziedāto ziņģi "Ak, puķīt', tavu noskumšan" un vīru korim ļoti vienkārši harmonizētu tautas dziesmu "Teci, teci, kumeliņi". Abas minētās dziesmas gan nesasniedz to līmeni, kāds raksturīgs autora labākajiem garīga satura skaņdarbiem.

1881. gadā iznāca O. Šepska dziesmu krājums, kurā ir 20 dziesmas, no kurām 15 ir tautas dziesmu apdares, 2 oriģināldziesmas un 3 vācu dziesmas ( “Dziesmas, salasītas un priekš jauktā kora sastādītas no O. Šepska” ). Tautas dziesmu apdares parasti ir strofiskā formā, četrbalsīgā salikumā un stila ziņā neatšķiras no J. Cimzes apdarēm. Interesantākā apdare ir Jāņu dziesma “Sit, Jānīti, vara bungas”, kas veidota trijdaļu formā. Dziesmas vidusdaļā jauna melodija “Visiem vārti appušķoti”, kas variējoties izskan vairākas reizes. Tas ir viens no pirmajiem variāciju paraugiem kora dziesmā. Ļoti vērtīga šīs apdares īpašība ir visas kora faktūras melodizācija, pat ar zināmu tieksmi uz polifonizāciju.

1880. gadu beigās O. Šepska gādībā tika izdotas viņa un citu autoru kompozīcijas žurnālā "Austrums". Uzskatāms, ka viņš bijis žurnāla muzikālā satura redaktors, jo uz viņa vārdu un adresi lūgts atsaukties lasītājiem kādas dziesmas sakarā, par kuru Šepskis vēlējies gūt papildus informāciju.

20. gadsimta sākumā O. Šepskis sastādīja un publicēja dziesmu krājumu “Dziesmu pūrs”.

## Literatūra
* Iveta Gaile. Oskars Šepskis, Signe, 1998.

## Atsauces
Demi (albums)

***Demi*** ir amerikāņu dziedātājas Demijas Lovāto ceturtais studijas albums. Tas tika izdots  sadarbībā ar ierakstu kompāniju *[[Hollywood Records]]*.

## Dziesmu saraksts

## Atsauces

## Ārējās saites
* *[http://www.metacritic.com/music/demi/demi-lovato/critic-reviews Metacritic]*
Četema salas

**Četema salas** () vai **Farekauri** () ir arhipelāgs Klusajā okeānā ap 680 km uz dienvidaustrumiem no Jaunzēlandes. Tas sastāv no aptuveni 10 salām, no kurām lielākās ir Četema sala un Pita sala. Arhipelāga nosaukums morioru valodā ir *Rēkohu*, kas nozīmē 'miglainā saule', bet maori to sauc par *Wharekauri*. Oficiāli tā ir Jaunzēlandes daļa jau no 1842. gada. Salas ietver Jaunzēlandes tālāko austrumu punktu.

## Klimats
Vidējā temperatūra janvārī ir 15.7 °C, jūlijā 8.4 °C (dienvidu puslodē tā ir ziema) °C. Nokrišņu daudzums janvārī ir 49.2 mm, bet jūlijā — 72.3 mm.

## Atsauces

## Ārējās saites
Rādeberga

**Rādeberga** () ir pilsēta Vācijā, Saksijas zemē, Baucenes apriņķī. Pilsētā ir evaņģēliskā un Romas katoļu baznīca, kā arī sena pils.

## Vēsture
Rakstos pirmoreiz minēta 1219. gadā.

## Ekonomika
Pilsētā atrodas 1872. gadā dibinātā alusdarītava *[[Radeberger]]*. Šeit atrodas elektronikas uzņēmums *PRETTL Electronics AG*.

## Cilvēki
Rādeberga ir Vidzemes ģenerālsuperintendanta Kārļa Gotloba Zontāga (*Carl Gottlob Sonntag*, 1765-1827) dzimtā pilsēta.

## Atsauces

## Ārējās saites

*Radeberger Exportbierbrauerei
*PRETTL Electronics AG