Raibkakla ūdrs

**Raibkakla ūdrs** (*Hydrictis maculicollis*) ir gan ūdenī, gan uz sauszemes dzīvojošs sermuļu dzimtas (*Mustelidae*) plēsējs, kas ir vienīgā suga **raibkakla ūdru ģintī** (*Hydrictis*). Daži zinātnieki to klasificē kā Eirāzijas ūdru ģintij (*Lutra*) piederošu sugu, saucot to par *Lutra maculicollis*.

Raibkakla ūdrs ir plaši izplatīts Āfrikas centrālās daļas rietumu pusē. Tam patīk apmesties Āfrikas vidienes saldūdens ezeru krastos, jo tajos ir daudz zivju. Tas ir sastopmas gan Viktorijas, gan Tangaņikas ezerā. Raibkakla ūdrs dzīvo arī upīšu un strautu krastos, nenoniecinot kalnu ūdeņus līdz 2500 metriem virs jūras līmeņa. Tā kā ūdrs necieš piesārņotus ūdeņus un cilvēku tuvumu, tā dzīves telpa nepārtraukti samazinās. Vietējie iedzīvotāji to medī gaļas un kažokādas ieguvei.

## Izskats un īpašības
Raibkakla ūdrs ir apmēram 85—105 cm garš, tā svars 6 kg, tēviņi ir lielāki par mātītēm. Tā ķermenis, tāpat kā citiem ūdriem, ir garš, slaids un cilindrveidīgs, ar īsām, spēcīgām kājām. Starp visiem Āfrikā dzīvojošiem ūdriem raibkakla ūdrs ūdenī pavada visvairāk laika, un tas ir labi piemērojies dzīvei ūdenī; visām ķepām ir peldplēves līdz pašiem pirkstu galiem, tā kažoks ir dubults. Kažoka garākie akotmati nosedz īsāko pavilnu, pasargājot to no samirkšanas. Apmatojuma krāsa ir tumši brūna, ar gaišiem raibumiem pakaklē. Aste ir gara, konusveidīga un muskuļota. Ūdram ir labi attīstīti nagi, bet mazāki zobi kā citiem ūdriem, kas ir vairāk piemēroti zivju ķeršanai un ēšanai, nekā vēžveidīgo sakošanai.

## Uzvedība
Raibkakla ūdri priekšroku dod skaidriem ūdeņiem, ar akmeņainu dibenu. Lai gan apmetas kalnu upīšu krastos, tie izvairās no straujiem ūdeņiem, kā arī nemīl seklus, sārmainus ezerus. Ūdeņu piekrastēs ūdri sev piemeklē dabas veidotas alas, kurās iekārto migu. Raibkakla ūdrs ir vientuļnieks, izņemot mātes ar mazuļiem. Tēviņiem ir plašas teritorijas, kas var pārklāties ar vairāku mātīšu teritorijām.

Raibkakla ūdrs ir pļāpīgs dzīvnieks. Tam ir raksturīgi spalgi svilpieni, kas atgādina kaijas kliedzienus. Briesmu gadījumā kliegšana kļūst īpaši spiedzoša. Ūdram ļoti patīk spēlēties gan ar citiem ūdriem, gan vienatnē.

## Barība
Raibkakla ūdrs pamatā medī zivis, gliemjus, vardes, ūdens kukaiņus un vēžveidīgos. Medījot tas izmanto savu labo redzi, tādēļ izvēlas skaidrus ūdeņus. Lai sašķaidītu gliemju čaulas un vēžveidīgos, ūdrs lieto akmeņus. Darba rīku pielietojums liecina par ūdru augsto inteliģenci. Parasti raibkakla ūdrs dodas medīt agri no rīta vai uzreiz pēc saulrieta, lai gan tos var novērot medījot arī dienas laikā.

## Vairošanās
Dzimumbriedumu raibkakla ūdri sasniedz apmnēram 2 gadu vecumā. Grūsnības periods ilgst apmēram 60 dienas. Septembrī mātes iekārtotā alā parasti piedzimst 2—3 mazuļi. Māte par mazuļiem rūpējas apmēram vienu gadu. Arī tēvs var piedalīties mazuļu audzināšanā.

## Sistemātika
Raibkakla ūdram ir 5 pasugas:
* *Hydrictis maculicollis chobiensis* — Kongo upes baseins, Angola, Zambija, Namībija, Botsvāna, Zimbabve;
* *Hydrictis maculicollis kivuana* — Kongo baseina austrumu daļa, Uganda, Kenijas dienvidrietumi, Ruanda, Burundi un Tanzānijas ziemeļrietumi;
* *Hydrictis maculicollis maculicollis* — Zimbabves dienvidi, Malavi, Mozambika, Dienvidāfrika;
* *Hydrictis maculicollis matschiei* — Nigēra, Nigērija, Kamerūna, Gabona;
* *Hydrictis maculicollis nilotica* — Sudānas dienvidi, Etiopija.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Spotted-Necked Otter
* Raibkakla ūdra foto (ARKive)
* Raibkakla ūdra foto (seapics.com)
* A Guide to the: Spotted-Necked Otter 
* African spotted-necked otter