open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Kārlis Šiliņš

**Kārlis Šiliņš** (dzimis  Rīgā) ir latviešu basketbolists, spēlē centra pozīcijā. Latvijas basketbola izlases spēlētājs. 2025. gadā pārstāv Turcijas Basketbola līgas klubu *[[Trabzonspor (basketbols)|Trabzonspor]]*, bet iepriekš spēlējis trīs citās no vadošajām Eiropas līgām: Spānijas ACB līgā, Itālijas A sērijā un Vācijas Bundeslīgā, kā arī Latvijas klubā BK Liepāja un augstskolu basketbolā NCAA turnīrā ASV.

## Karjera
Jaunatnes vecumā trenējies un spēlējis LJBL Basketbola skolas "Rīga" Pārdaugavas sistēmā, kur viņa pirmie treneri bija Alda Juškēvica un Edgars Toms. 2016. gadā atzīts par LJBL U19 grupas finālturnīra vērtīgāko spēlētāju.

Pieaugušo līmenī debitējis LBL2 turnīrā, pārstāvot "VEF skola" komandu, kuru trenēja Raimonds Feldmanis. 2013.—2014. gada LBL sezonā pārstāvēja no jauniešiem veidoto komandu "LMT Basketbola akadēmija". 2015.—2016. gada LBL sezonā spēlēja augstāka līmeņa komandā BK Barons.

Pēc vidusskolas beigām studēja ASV un spēlēja NCAA turnīrā, trīs sezonas pārstāvot *Florida Atlantic Owls* komandu. Studiju laikā divas reizes guvis smagas traumas, pārraujot ceļgala krustenisko saiti.

Pēc studijām ASV 2021. gadā K. Šiliņš noslēdza līgumu ar Latvijas—Igaunijas Basketbola līgas un Latvijas Basketbola līgas (LBL) klubu BK Liepāja, kļūstot par vienu no komandas līderiem. Savā otrajā sezonā kļuva par vienu no vadošajiem spēlētājiem Latvijas—Igaunijas Basketbola līgā, tika atzīts par labāko spēlētāju oktobra mēnesī (vidēji 14,8 punkti un 9,3 atlēkušās bumbas spēlē). 2022. gada 22. novembrī K. Šiliņš aizvadīja karjeras rezultativāko spēli, gūstot 30 punktus un 13 atlēkušās bumbas zaudētā spēlē pret Latvijas Universitātes komandu (88:91). 2023. gada 28. janvārī viņš pārspēja savu rezultativitātes rekordu Latvijas—Igaunijas Basketbola līgā, iemetot 32 punktus un savācot 13 atlēkušās bumbas zem groziem zaudējumā pret Tallinas "Kalev/Cramo". Sezonu komanda noslēdza ar izcīnītām LBL bronzas medaļām, kas ir līdz šim augstākais sasniegums spēlētāja karjerā. Latvijas Basketbola savienība pēc sezonas K. Šiliņu atzina par sezonas Latvijas Basketbola līgas progresējošāko spēlētāju.

2023. gada vasarā K. Šiliņš pārcēlās uz Vācijas Bundeslīgas komandu *[[BG Göttingen]]*. Pēc sekmīgas sezonas Vācijā (32 spēlēs Bundeslīgā vidēji 12,6 punkti un 5,4 atlēkušās bumbas) 2024. gada vasarā viņš noslēdza līgumu ar Itālijas klubu *[[Pistoia Basket 2000|Pistoia]].* 2025. gada sākumā pārcēlās uz Spānijas ACB līgas klubu *[[Básquet Coruña]]*, bet vasarā noslēdza līgumu ar Turcijas Basketbola līgas klubu *[[Trabzonspor (basketbols)|Trabzonspor]]*, tādējādi trīs sezonu laikā spēlējot četrās no piecām vadošajām Eiropas nacionālajām basketbola līgām.

### Latvijas izlase
Pārstāvējis Latvijas U18 izlasi 2015. gada Eiropas čempionātā. Pieaugušo Latvijas izlasē debitējis 2021. gadā un pamazām nostiprinājies kā viens no vadošajiem garajiem spēlētājiem tās sastāvā.

## Privātā dzīve
K. Šiliņa vecāki ir aktrise Daiga Gaismiņa-Šiliņa un Rihards Šiliņš — Latvijas Nacionālās operas trompetists.

K. Šiliņa draudzene ir basketboliste Paula Kļeščova, kura arī spēlēja Vācijas Bundeslīgas sieviešu komandā no Getingenes.

## Atsauces

## Ārējās saites
Oto Ado

**Oto Ado** (; dzimis  Hamburgā) ir Ganas futbola treneris un bijušais futbolists. Spēlējis pussarga pozīcijā, pārstāvējis Vācijas klubus, bijis Ganas futbola izlases spēlētājs. Pašlaik ir Ganas izlases galvenais treneris. Strādā arī par Dortmundes "Borussia" talantu treneri.

## Futbolista karjera
Dzimis Hamburgā, sākotnēji spēlējis šīs pilsētas jauniešu komandās un zemāko līgu klubos. 1996. gadā pārgāja uz *[[Hannover 96]]*, kas tolaik spēlēja Reģionālajā līgā un ar to iekļuva 2. Bundeslīgā. 1999. gadā pievienojās Dortmundes "Borussia". 2002. gadā šī kluba sastāvā kļuva par Bundeslīgas čempionu. Tajā pašā gadā spēlēja arī UEFA kausa finālā, kurā *Borussia* ar 2:3 piekāpās Roterdamas "Feyenoord". 2003. gadā guva nopietnu traumu un bija spiests izlaist visu 2004. gadu. 

2005.—2006. gada sezonas sākumā pārgāja uz citu Bundeslīgas klubu *[[1. FSV Mainz 05|Mainz 05]]*. Tajā aizvadīja divas sezonas. 2007. gada augustā parakstīja līgumu ar dzimtās pilsētas klubu *[[Hamburger SV]]*. Karjeru noslēdza 2008. gadā 32 gadu vecumā.

Ganas izlasē debitēja  pret Eritreju. Piedalījās 2000. gada Āfrikas Nāciju kausā. Guva vienus vārtus spēlē pret Togo. 2006. gada FIFA Pasaules kausa finālturnīrā izgāja laukumā divās spēlēs. Pret Čehiju spēlēja sakumsastāvā, bet pret ASV iznāca uz maiņu. Kopumā izlasē aizvadījis 15 spēles un guvis divus vārtus.

## Trenera karjera
Trenera karjeru sāka *[[Hamburger SV]]* klubā kā jauniešu treneris. 2013. gadā bija viens no pagaidu treneriem kluba galvenajā komadā. No 2013. līdz 2015. gadam bija galvenais skauts Ganas izlasei. Vēlāk strādāja kā talantu treneris Menhengladbahas "Borussia" un Dortmundes "Borussia" klubos. 2020. gadā, kad par Dortmundes "Borussia" galvenā trenera pienākumu izpildītāju kļuva Edins Terzičs, Ado kļuva par viņa asistentu.

2021. gada septembrī kļuva par Ganas izlases galvenā trenera Milovana Rajevaca asistentu. Kad pēc Ganas neveiksmīgā starta 2021. gada Āfrikas Nāciju kausā Rajevacs amatu atstāja, Ado kļuva par galvenā trenera pienākumu izpildītāju. 2022. gada FIFA Pasaules kausa kvalifikācijas izšķirošajās spēlēs Gana pieveica Nigēriju, un Ado tika oficiāli apstiprināts par izlases galveno treneri. Pasaules kausa finālturnīrā Ado vadībā Gana izcīnīja vienu uzvaru pret Dienvidkoreju, bet zaudēja abās pārējās grupas spēlēs un nespēja iekļūt astotdaļfinālā. Pēc finālturnīra Ado atstāja izlases galvenā trenera amatu, lai koncetrētos darbam Dortmundes "Borussia".

 Ado atgriezās Ganas izlases galvenā trenera amatā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Transportieris

thumb|Uz biezāka papīra izdrukājami un izgriežami transportieri
**Transportieris** (no  — 'pārnest') ir leņķu mērīšanai un konstruēšanai paredzēts instruments. Transportieris sastāv no lineāla un pusloka skalas, iedalītas 180 grādos. Transportierus parasti izgatavo no caurspīdīgas plastmasas, arī no koka, metāla vai citiem materiāliem. Jo transportieris ir lielāks, jo sīkākas var būt iedaļas un precīzāki mērījumi.
Ivans Iļjins

**Ivans Iļjins** (; 1883—1954) bija krievu filozofs un publicists. Viņa uzskati balstījās pārliecībā, ka pasaule ir samaitāta un tai vajadzīga pestīšana, ko var dot tāda pilnīgi totalitāra nācija kā Krievija.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1883. gada 9. aprīlī (28. martā pēc VS) Maskavā jurista Aleksandra Iļjina un viņa sievas Karolīnas Luīzes, dzimušas Šveikertes fon Štadionas, ģimenē. Studēja tieslietas Maskavas Universitātes Juridiskajā fakultātē, pēc studiju beigšanas 1906. gadā viņš turpināja darboties universitātē, no 1909. gada kļuva par privātprofesoru, bet pēc disertāciju "Hēgeļa filozofija kā mācība par Dieva un cilvēka konkrētību" (*Философия Гегеля как учение о конкретности Бога и человека*) aizstāvēšanas 1918. gadā — par profesoru Juridiskajā fakultātē.

Pēc Padomju Savienības nodibināšanas 1922. gada 29. septembrī viņu ar vācu kuģi *Oberburgermeister Haken* izsūtīja no Petrogradas uz Štetīni Vācijā. No 1923. līdz 1934. gadam Iļjins strādāja Krievijas Zinātņu institūtā Berlīnē, izdeva žurnālu *Русский колокол* (1927—1930).

Pēc Hitlera nākšanas pie varas 1934. gadā Vācijas varas iestādes viņu arestēja, taču drīz atbrīvoja. 1938. gadā Iļjins apmetās uz dzīvi Ženēvā, publicēja savus rakstus krievu emigrantu izdevumos.

Miris 1954. gada 21. decembrī un apglabāts Collikonā pie Cīrihes.

2005. gada oktobrī Iļjinu un viņa sievu, klātesot prezidentam Putinam, pārapbedīja Svētā Donas klostera kapsētā Maskavā.

## Darbi
Ivans Iļjins uzrakstīja vairāk nekā 50 grāmatu un brošūru un simtiem rakstu krievu, vācu un citās Eiropas valodās. 2005. gadā Krievijā izdeva viņa kopotos rakstus 23 sējumos.

### Krieviski
* *Философия Гегеля как учение о конкретности Бога и человека*, 1918;
* *О сопротивлении злу силою*, 1925;
* *Наши задачи*, 1956 (200 rakstu, kas tapuši no 1948. līdz 1954. gadam);
* *Аксиомы религиозного опыта*, 1956.

### Vāciski
* Kommunismus oder Privateigentum? Berlin: Verlagsanstalt d. Deutschen Hausbesitzes, 1929.
* Wider die Gottlosigkeit. Berlin: Eckart-Verl., 1931.
* Die Ziele und die Hoffnungen; Die Arbeitsmethoden; Das System des Terrors; Kommunismus als Beamtenherrschaft; Das Schicksal des russischen Bauern; Die Lage der Arbeiter // Welt vor dem Abgrund. Politik, Wirtschaft und Kultur im kommunistischen Staate. Berlin: Eckart-Verl., 1931. S. 15-34, 35-53, 99-118, 119—142, 183—218, 371—400.
* Gift — Geist und Wesen des Bolschewismus. Berlin: Eckart-Verl., 1931.
* Entfesselung der Unterwelt. Berlin: Eckart-Verl., 1932.
* Was hat das Martyrium der Kirche in Sowjet-Rußland den Kirchen der anderen Welt zu sagen? Neukirchen: Stursberg, 1936.
* Der Angriff auf die christliche Ostkirche. Neukirchen: Stursberg, 1937.
* Das Martyrium der Kirche in Rußland. Neukirchen: Stursberg, 1937.

## Atsauces

## Ārējās saites
Roberts Lācis

**Roberts Lācis** (1891—1946) bija 2. Vidzemes divīzijas mīnmetēju rotas leitnants. Lāčplēša Kara ordeņa kavalieris.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1891. gada 8. novembrī Majoros gruntnieka ģimenē. Beidzis tirdzniecības skolu. Kantorists, pasta ierēdnis.

Krievu armijā iestājies brīvprātīgi 1914. gadā, dienējis 201. Poti kājnieku pulkā. Piedalījies kaujās Polijā, apbalvots ar Jura krusta III, IV šķ. Smagi ievainots. Pēc izveseļošanās turpinājis dienestu. 1915. gada augustā pēc paša vēlēšanās pārcelts uz 3. Kurzemes latviešu strēlnieku bataljonu, vada komandieris. 1917. gada vasarā nosūtīts uz 5. Maskavas praporščiku skolu. 1919. gada sākumā mobilizēts Sarkanajā armijā, no tās 26. maijā pārgājis pie igauņiem.

Latvijas armijā iestājies brīvprātīgi 1919. gada 31. maijā, piedalījies kaujās pret bermontiešiem. 11. novembrī pa Daugavas ledu pārveda mīnmetējus uz Zaķusalu un ar to uguni būtiski atviegloja Lucavsalas un Pārdaugavas ieņemšanu.

1919. gada 17. novembrī pie Cenas kroga uz Rīgas-Jelgavas šosejas, kad ienaidnieka bruņuvilciens izlauzās cauri 6. Rīgas kājnieku pulka ķēdēm un radīja vispārēju sajukumu, Lācis, neraugoties uz pretinieka stipro uguni un to, ka mīnmetēju vads nokļuvis ielenkumā, turpināja apšaudīt uzbrūkošo pretinieku, piespieda to atkāpties un atjaunoja agrāko stāvokli; 18. novembrī pašaizliedzīgi ar zirgiem izveda mīnmetējus no apšaudes rajona; 29. novembrī sadursmē ar ienaidnieka jātniekiem personiski 2 nogalināja, tika ievainots kājā, bet palika ierindā.

Lāčplēša Kara ordeni saņēmis 1920. gadā.

Atvaļināts 1920. gada decembrī. Muitas eksperts Reņģē, pēc tam Mežu departamenta darbinieks, vēlāk gadījuma darbu strādnieks. Dzīvojis Rīgas Jūrmalā, kur Majoros piešķirts apbūves gabals. Miris 1946. gada 22. februārī Rīgas Jūrmalā.

## Atdusas vieta
[thumb|Roberta Lāča atdusas vieta [Jaundubultu kapi|Jaundubultu kapos]]Roberts Lācis apglabāts Jūrmalā, Jaundubultu kapos. Uz kapa uzstādīts neliels granīta piemineklis.

1998. gadā Jūrmalas pilsētas domes būvvaldes Kultūrvēsturiskā mantojuma nodaļa blakus tuvinieku uzstādītajam piemineklim uzstādījusi tipveida granīta piemiņas plāksni, kas pēc arhitektes Anitas Naudišas meta izgatavota uzņēmuma “Akmens — 1” darbnīcā Slokā. Tajā iekalts teksts:LĀČPLĒŠA KARA ORDEŅA KAVALIERIS

ROBERTS LĀCIS

1891 — 1946
Namejs Zeltiņš

**Namejs Zeltiņš** (dzimis ) ir latviešu fiziķis, Latvijas Zinātņu akadēmijas goda loceklis, valsts emeritētais zinātnieks inženierzinātnē (2015).

## Dzīvesgājums
Dzimis 1935. gada 12. augustā Dobelē atvaļināta Latvijas armijas virsnieka 4. Vidzemes latviešu strēlnieku pulka komandiera Anša Zeltiņa ģimenē. 1966. gadā absolvēja studijas Latvijas Valsts universitātes Fizikas un matemātikas fakultātē. Strādāja Fizikālās Enerģētikas institūtā, publicēja rakstus par enerģijas efektivitātes un energosistēmu attīstības jautājumiem. 

1984. gadā aizstāvēja inženierzinātņu kandidāta grādu par tēmu "Kompleksās metodes energoresursu izmantošanai rūpniecībā", bet 1993. gadā ieguva habilitētā inženierzinātņu doktora grādu (*Dr. habil. ing.*), aizstāvot disertāciju par tēmu "Siltumapgādes sistēmu integrētie pētījumi: enerģētiskā un ekonomiskā efektivitāte, ekoloģija".

Bija Fizikālās enerģētikas institūta Energoefektivitātes centra vadītājs un Rīgas Tehniskās universitātes profesors. No 2001. gada Pasaules Enerģijas padomes Latvijas Nacionālās komitejas prezidents.

## Anša Zeltiņa piemiņa
Namejs Zeltiņš piedzima, kad tēvs Ansis Zeltiņš jau bija atvaļinājies no Latvijas armijas. Kad Namejam Zeltīņam bija septiņi gadi, tēvs 78 gadu vecumā nomira, tomēr saglabājusies piemiņa par tēva gaitām sarežģītajā vēstures periodā.

Namejs Zeltiņš finansēja Jāņa Hartmaņa grāmatas "4. Vidzemes latviešu strēlnieku pulks 1915-1917" izdošanu.
2016. gadā Namejs Zeltiņš iedibināja tradīciju Vecpiebalgas vidusskolā piešķirt pulkveža Anša Zeltiņa stipendiju par latviešu valodas godāšanu un popularizēšanu.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Publikācijas Ortus.RTU.lv
Iļja Ivanovs

**Iļja Ivanovs** (dzimis ) ir Latvijas politiķis. Ievēlēts 14. Saeimā no partijas "Stabilitātei!" saraksta, kuru pametis.

2017. gadā ieguva vidējo izglītību Daugavpils 13. vidusskolā. Augstāko izglītību nav ieguvis.

Pirms ievēlēšanas Saeimā strādāja par konsultantu mūzikas instrumentu veikalā "MUZ PRO".

2022. gada rudenī notikušajās 14. Saeimas vēlēšanās ievēlēts 14. Saeimā no partijas "Stabilitātei!" saraksta. Iļja Ivanovs ir viens no jaunākajiem politiķiem, kas ievēlēti par Saeimas deputātu, kopš neatkarības atjaunošanas (jaunākais savulaik bijis Jānis Dombrava).

2026. gadā I. Ivanovs izstājās no partijas "Stabilitātei!"

## Atsauces
Rudzu lāčauza

**Rudzu lāčauza** () ir graudzāļu dzimtas lāčauzu ģints suga. Tā savvaļā ir sastopama Austrumu un Centrālajā Eiropā, bet daudzviet izzūd, un mūsdienās kādreizējā vienlaidu areālā sastopama no ļoti reti līdz retumis.

Latvijā rudzu lāčauza ir reti sastopama, izzūdoša nezāle. Tās atsevišķi īpatņi un nelielas augu grupas aug sējumos un ceļmalās.

## Apraksts
Rudzu lāčauza ir viengadīgs pārziemojošs, 15—60 cm garš lakstaugs. Stiebrs ir stāvs, gluds un kails. Lapas ir lineāras, 0,4—0,6 cm platas, īsākas nekā stiebrs un atrodas pārsvarā tā lejasdaļā. Lapas plātne un mala ir klāta ar izklaidus matiņiem, lapas maksts kaila un slēgta. Skara ir 6—15 cm gara un novietota stiebra galotnē, pēc ziedēšanas tā ir mazliet nokarena, diezgan šaura. Vārpiņas ir masīvas, ap 2 cm garas, sāniski saplacinātas. Ārējā vārpiņas plēksne ir ar 3—5 dzīslām, iekšējā — ar 5—7 dzīslām. Ārējā zieda plēksne ir strupa, ar 1—2 cm garu akotu un 7—11 dzīslām. Plēksnes augļu laikā atstāv, tomēr malas ieliecas un pilnīgi nosedz masīvo, veltenisko graudu, kurš ir ap 0,8 cm garš. Graudam ir dziļa garenrieva. Zied jūnijā un jūlijā.

## Atsauces


## Ārējās saites
Izspūrusī lāčauza

**Izspūrusī lāčauza** () ir graudzāļu dzimtas suga, kuras dabiskais izplatības areāls ir Eiropā (neiekļaujot ziemeļu un ziemeļaustrumu daļu), kā arī Rietumāzijā un Ziemeļāfrikā. Latvijā izspūrusī lāčauza ir rets adventīvs (ievazāts) augs.

## Apraksts
Izspūrusī lāčauza ir viengadīgs, 15—60 cm garš lakstaugs ar stāvu siebru. Lapas un maksts ar matiņiem. Lapas ir 0,3—0,6 cm platas un kopumā īsas. Skara parasti vienpusēja. Skaras zari nokareni, vārpiņas parasti pa vienai, lielas — 2,5—4 cm garas un 0,7—1,2 cm platas, kailas vai īsi apmatotas. Vārpiņā ir 10—14 ziedi. Ārējā vārpiņas plēksne ir ar 3—5 dzīslām, iekšējā — ar 5—9 dzīslām. Vārpiņas plēksnes ir nevienādas; ārējā ir daudz mazāka. Ārējā zieda plēksne ir plati olveidīga, malas šķautne strupa, izvirzīta un galā divzobaina. Akots ir aptuveni 1 cm garš, ziedēšanas sākumā taisns, graudu gatavības laikā un izžāvētam augam atliecas. Grauds šaurs, bez vadziņas jeb garenrievas. Zied jūnijā un jūlijā.

## Atsauces


## Ārējās saites
Inter (TV kanāls)

***Inter*** () — prokrievisks informatīvi izklaidējošs televīzijas kanāls Ukrainā, kas pieder oligarham Dmitro Firtašam (Ukrainas Nacionālās drošības un aizsardzības padomes sankcionēts) un politiķim Serhijam Ļovočkinam (prokrieviskā, nu jau aizliegtā partija "Opozīcijas platforma - Par dzīvi" (*Опозиційна платформа — За життя*)). Kanāls raida virszemes apraidē, kabeļtīklos un satelīttelevīzijā, tehniskais pārklājums — 99,7% Ukrainas teritorijas. Tā ir daļa no mediju konglomerāta *Inter Media Group*, kas ietilpst konglomerātā *Group DF*.

Kopš Krievijas 2022. gada iebrukuma kanāls piedalās Vienoto ziņu telemaratonā, kopā ar pārējiem lielākajiem Ukrainas TV kanāliem.

Šim kanālam ir arī starptautiskā versija *[[Inter+]]*, kuru piedāvā arī Latvijas kabeļoperatori.

## Satelītelevīzijas parametri

## Logotipi

Attēls:Інтер (1996, icon).svg|Pirmais kanāla logotips no 1996. gada 20. oktobra līdz 2000. gada 3. decembrim
Attēls:Inter TV-Channel (2000-2007).svg|Otrais logotips no 2000. gada 4. decembra līdz 2007. gada 23. augustam
Attēls:Inter 2007.svg|Trešais logotips no 2007. gada 24. augusta līdz 2011. gada 12. februārim
Attēls:Інтер TV logo.jpg|Ceturtais logo no 2011. gada 13. februāra līdz 5. septembrim
Attēls:Inter TV-Channel (2011-2013).svg|Piektais logo no 2011. gada 6. septembra līdz 2013. gada 21. februārim
Attēls:Inter TV-Channel logo.svg|Sestais logo no 2013. gada 22. februāra līdz šim brīdim


## Atsauces

## Ārējās saites

*  (ukraiņu valodā)
Rumānija 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs

**[[Rumānija]]** bija pārstāvēta **[[1900. gada vasaras olimpiskās spēles|1900. vasaras olimpiskajās spēlēs]]**, kas norisinājās Francijas galvaspilsētā Parīzē no 1900. gada 14. maija līdz 28. oktobrim. Šīs bija pirmās vasaras olimpiskās spēles, kurās tā startēja.

Šajās olimpiskajās spēlēs Rumānija bija pārstāvēta ar vienu sportistu, George Plagino, kurš startēja šaušanas sacensībās. Šajā reizē Rumānija neieguva olimpiskās medaļas. 

## Sportisti
### Sportistu sadalījums pa sporta veidiem
*  — Pirmoreiz valsts pārstāvēta šajā sporta veidā.

## Rezultāti
### [[Attēls:Shooting pictogram.svg|20px]] Šaušana

## Skatīt arī
* Rumānija olimpiskajās spēlēs

## Atsauces

## Ārējās saites
* Rumānija 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs (''Sports Reference'') 
* Rumānija 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs (''Olympedia'')
Puertoviljamsa

**Puertoviljamsa** (, ) ir pilsēta Čīles dienvidos Ugunszemes arhipelāgā. Izvietojusies arhipelāga ceturtās lielākās salas Navarino ziemeļu krastā pie Bīgla šauruma. Administratīvi ietilpst Magaljanesas reģionā, Čīles Antarktikas provinces un Kabo de Ornosas komūnas administratīvais centrs. Puertoviljamsa tiek uzskatīta par pasaules vistālāk uz dienvidiem esošo pilsētu.

## Vēsture
Osta tagadējās pilsētas vietā dibināta 1953. gada 21. novembrī kā **Puertoluisa** (*Puerto Luisa*). 1956. gada 22. augustā pārdēvēta tagadējā vārdā par godu britu kara jūrniekam Džonam Viljamsam Vilsonam (*John Williams Wilson*), kurš komandēja čīliešu šoneri *Ancud* un 1843. gadā pārņēma Čīles kontrolē Magelāna šaurumu, nodibinot tā krastā Bulnesas cietoksni.

## Infrastruktūra
Pilsētā atrodas provinces un komūnas administratīvās iestādes, licejs, Martina Gusindes antropoloģijas muzejs, slimnīca, vairāki dievnami un viesnīcas. Transportu nodrošina Gardemarīna Zanjartas lidosta, kas savieno ar regulāriem reisiem ar Puntaarenasu. Prāmja satiksme savieno ar Ušvaju un Puntaarenasu. Pilsētā atrodas Čīles Kara flotes bāze.

## Atsauces

## Ārējās saites
Kārlis Roberts Neselrode

thumb|270px|Grāfs Kārlis Roberts Neselrode Krievijas Impērijas Valsts kanclera tērpā.

**Kārlis Roberts fon Neselrode-Ēreshovens** (, ; 1780—1862), pazīstams arī kā **Šarls de Neselrode** () bija vācu izcelsmes Krievijas Impērijas diplomāts, ilggadējs ārlietu ministrs (1816—1856).

## Dzīvesgājums
Dzimis 1780. gada 14. decembrī Lisabonā Krievijas Impērijas sūtņa grāfa Vilhelma fon Neselrodes (1724—1810) un hugenotu tirgotāja meitas Luīzes Gontāras (*Gontard*, 1746—1785) ģimenē. Kad viņa tēvs 1787. gadā kļuva par Krievijas Impērijas sūtni Prūsijā, viņš sāka mācīties Berlīnes ģimnāzijā. 1788. gadā sāka dienēt Krievijas kara flotē, vēlāk iestājās Krievijas diplomātiskajā dienestā Berlīnē, tad Hāgā.

Ceturtās koalīcijas kara laikā 1806. gada viņš bija ģenerāļa Frīdriha Bukshēvdena diplomātiskais sekretārs, piedalījās Prūšu Eilavas kaujā 1807. gada janvārī un Tilzītes miera līguma sarunās. Pēc tam darbojās kā Krievijas Impērijas sūtniecības padomnieks Parīzē, bet 1810. gadā atgriezās Pēterburgā.
1814. gadā Neselrode kļuva par valsts sekretāru un Krievijas Impērijas delegācijas vadītāju Vīnes kongresā, bet 1816. gadā Neselrode kļuva par Krievijas Impērijas ārlietu ministru. Pavadīja ķeizaru Aleksandru I uz Āhenes, Tropavas, Laibahas un Veronas kongresiem.
1824. gadā viņš Pēterburgā vadīja sarunas ar ASV, kuras beidzās ar robežlīgumu par Krievijas Amerikas dienvidu robežu. 1829. gadā viņš pēc Krievu—turku kara (1828—1829) Adrianopoles miera līguma sarunās panāca Serbijas kņazistes, Moldāvijas un Valahijas autonomiju, kā arī neatkarīgas Grieķijas Karalistes dibināšanu 1832. gadā.

No 1845. gadā Neselrodi iecēla par Krievijas Impērijas Valsts kancleru, 1849. gadā viņš nosūtīja Krievijas Impērijas karaspēku apspiest Lajoša Košuta vadīto Ungārijas revolūciju. Neselrodes centieni paplašināt Krievijas Impērijas ietekmi Balkānos un Vidusjūras reģionā izraisīja konfliktu ar Osmaņu impēriju, Apvienoto Karalisti, Franciju un Sardīnijas Karalisti, kuras sakāva Krievijas Impēriju Krimas karā (1853—1856). Neselrode atkāpās no amata un mira 1862. gada 23. martā Pēterburgā.

## Darbi
* *Autobiographie*. Parīze, 1866 (krievu tulkojumā *Записки*);
* *Correspondance diplomatique du C-te Pozzo di Borgo et du C-te de Nesselrode 1814—1818*. Parīze, 1890.

## Atsauces

## Ārējās saites
Eds Beglijs

**Edvards Džeimss Beglijs vecākais** (, dzimis , miris ) bija amerikāņu kino, televīzijas, teātra un radio aktieris.

Saņēmis Amerikas Kinoakadēmijas balvu kategorijā "Labākais aktieris otrā plāna lomā" par sniegumu filmā *[[Sweet Bird of Youth]]* (1962). Iespējams, vislabāk pazīstams pēc lomas klasiskajā Sidnija Lūmeta filmā "Divpadsmit saniknotu vīru" (1957). Piedalījies arī filmā *[[The Unsinkable Molly Brown]]* (1964). Saņēmis Emmy balvas nomināciju par lomu seriālā *Inherit the Wind*.

Viņa dēls Eds Beglijs jaunākais arī ir pazīstams aktieris.

## Ārējās saites
Valentīns Silamiķelis

thumb|Valentīns Silamiķelis pirms iesaukšanas leģionā (1944).
**Valentīns Silamiķelis** (1924–2005) bija latviešu arhitekts, rakstnieks un politiski represētais. 1998. gadā viņš publicēja atmiņu un dokumentu grāmatu par Baltiešu leģionāru izdošanu "Ar Baltijas karogu izdotie", kuru izdeva arī zviedru un angļu valodās.

## Dzīvesgājums
Dzimis Rīgā 1924. gada 26. augustā Antona un Mildas Silamiķeļu ģimenē. Mācījās Rīgas pilsētas 1. ģimnāzijā, Latvijas vācu okupācijas laikā darbojās jaunatnes patriotiskajā kustībā "Nacionālā sardze", kas dokumentēja padomju okupācijas laikā veiktos noziegumus. 

1944. gada vasarā Silamiķeli iesauca latviešu leģiona 19. divīzijā. Kara beigās 1945. gadā viņš devās bēgļu gaitās uz Zviedriju, kur viņu internēja un vēlāk kopā ar citiem baltiešu karavīriem izdeva Padomju Savienībai un ieslodzīja filtrācijas nometnē.
Pēc atbrīvošanas Silamiķelis no 1947. līdz 1951. gadam studēja arhitektūru Latvijas Valsts universitātē, taču atradās čekas uzraudzībā. Drīz pēc kāzām, 1950. gadā viņu denuncēja, 1951. gada 10. augustā apcietināja un piesprieda 25 gadu ieslodzījumu Gulaga nometnē Vorkutā par "Dzimtenes nodevību". 

Pēc Staļina nāves 1955. gadā viņa sieva, ārste, pievienojās vīram izsūtījumā, un tā paša gada 15. oktobrī viņu atbrīvoja. Silamiķelim izdevās pabeigt pārtrauktās studijas, bet biogrāfijas dēļ viņam bija grūti atrast darbu arhitekta specialitātē.
Pēc Latvijas neatkarības atjaunošanas Zviedrijas valdība Silamiķeli uzaicināja apmeklēt Zviedriju, kur pieņemšanā pie karaļa viņš saņēma atvainošanos par izdošanu PSRS. 

Miris 2005. gadā.

## Darbi
* Ar Baltijas karogu izdotie. Rīga: Jumava, 1998. - 390 lpp.

## Atsauces
Konajeva

**Konajeva** () ir pilsēta Kazahstānā, Almati apgabala centrs. Atrodas Iles upes krastā pie Kapšaghaja ūdenskrātuves  uz ziemeļiem no Almati.

## Vēsture
Dibināta 1970. gadā ar nosaukumu **Kapšaghaja** (*Қапшағай*) kā Kapšaghajas HES būvnieku un enerģētiķu pilsēta. 2000. gados kādreiz industriālā pilsēta attīstījās kā kūrorts un azartspēļu centrs. 2022. gada 3. maijā pilsēta pārdēvēta tagadējā vārdā par godu kādreizējam Kazahijas PSR komunistiskās partijas centrālkomitejas pirmajam sekretāram (1964—1986) Dinmuhammedam Konajevam. Kopš 2022. gada 8. jūnija apgabala centrs.

## Atsauces

## Ārējās saites
Abaja apgabals

**Abaja apgabals** () ir viens no Kazahstānas apgabaliem valsts austrumos. Tā galvaspilsēta ir Semeja. Apgabals robežojas ar Krieviju ziemeļos, Austrumkazahstānas apgabalu austrumos, Ķīnu (Siņdzjana) dienvidaustrumos, Žetisu apgabalu dienvidos, Karaghandi apgabalu rietumos un Pavlodaras apgabalu ziemeļrietumos.

Apgabals izveidots 2022. gadā teritorijā, kurā no 1939. līdz 1997. gadam pastāvēja Semipalatinskas apgabals. Jaunais apgabals nodēvēts par godu kazahu dzejniekam un apgaismotājam, mūsdienu kazahu rakstu literatūras pamatlicējam Abajam Kunanbajuli (1845—1904).

## Atsauces

## Ārējās saites
Mamblreps

**Mamblreps** (, no *mumble* — 'murmināt')  ir 2010. gadu sākumā tiešsaistes audio izplatīšanas platformā *[[SoundCloud]]* radies hiphopa mikrožanrs, kam raksturīgs neskaidrs, murmināšanai līdzīgs vokāls un atkāpes no žanram tradicionālā lirisma.

Lai gan apzīmējums ir plaši kritizēts kā neprecīzs un nievājošs, daži mākslinieki to ir pieņēmuši, bet citi stilu aizstāvējuši kā jaunu posmu žanra attīstībā.

## Stils un etimoloģija
Apzīmējumu "mumble rap" 2014. gadā pirmo reizi lietoja *VladTV* repa cīņu žurnālists Maikls Hjūzs intervijā ar cīņu dalībnieku *Loaded Lux* ​​par šī stila parādīšanos pamatplūsmas hiphopā. Pastāv domstarpības par to, kurš pirmais šādā stilā repojis, lai gan tā radīšana ir piedēvēta tādiem reperiem kā *[[Gucci Mane]]*, *[[Chief Keef]]* un jo īpaši *[[Future]]*, kura 2011. gada singls "Tony Montana" bieži tiek minēts kā pirmā mamblrepa dziesma; tomēr ir bijuši avoti, kas datēti jau 2011. gada oktobrī par vēl senākiem citu mākslinieku izdevumiem. Šo apzīmējumu vispirms lietoja, lai aprakstītu reperus, kuru dziesmu teksti bija neskaidri, taču ar laiku šī apzīmējuma lietojums ir paplašinājies. Daži apgalvo, ka tādi mākslinieki kā *Das EFX* un *Fu-Schnickens* līdzīgā stilā repojuši jau vairākus gadus pirms šī apzīmējuma radīšanas. Mamblreperi savās dziesmās mēdz runāt par narkotikām, seksu, naudu, rotaslietām, dizaineru apģērbiem un ballītēm.

## ''SoundCloud'' repa skatuve
2017. gadā mūzikas kritiķis Džons Karamanika no *[[The New York Times]]* izteicās, ka *SoundCloud* reps "pēdējā gada laikā ir kļuvis par visdzīvīgāko un revolucionārāko jauno hiphopa kustību". *[[Alampo Records|Alamo Records]]* dibinātājs Tods Maskavics to nosauca par "lo-fi kustību", norādot uz stipri izkropļoto basu un apzināto apstrādes trūkumu skaņā. Spins atzīmēja, ka *SoundCloud* uzņēmums nav spējis izmantot *SoundCloud* repa popularitāti, lai risinātu savas finansiālās problēmas. Pēc amerikāņu reperu *[[Lil Peep]]* un *[[XXXTentacion]]* nāves (attiecīgi 2017. un 2018. gadā), *Lil Xan* iestāšanās rehabilitācijā un *[[6ix9ine]]* juridiskajām problēmām mamblreps piedzīvoja pagrimumu, bet *[[Juice Wrld|Juice WRLD]]* nāvi 2019. gadā *[[Rolling Stone]]* žurnālists Stīvens Vits ir nosaucis par visa mamblrepa nāvi.
Silamiķelis

**Silamiķelis** (varianti: Silmiķelis) ir latviešu cilmes uzvārds, cēlies no vārdiem sils + Miķelis. Šāds uzvārds Latvijā pirmo reizi minēts Vidzemes guberņas Gulbenes draudzes novadā (*Sillemikkel*, 1826), mūsdienās biežāk sastopams Gulbenē, Beļavā, Strados.

## Cilvēki ar šādu uzvārdu
* Valentīns Silamiķelis, leģionārs un rakstnieks

## Skatīt arī
* Silamiķeļi, ciems Lejasciema pagastā.

## Atsauce
Inter+

***Inter+*** (ukraiņu: *Інтер+*) ir starptautisks Ukrainas satelītelevīzijas kanāls, televīzijas kanāla *[[Inter (TV kanāls)|Inter]]* starptautiskā versija. Tas ietilpst mediju konglomerātā *Inter Media Group*.

Kanālu piedāvā arī Latvijas kabeļoperatori.

## Raidīšana
2014. gada 3. martā televīzijas kanāls sāka raidīt brīvpiekļuvē uz satelīta Astra 4A (4,8°E).

Kopš 2016. gada 15. oktobra TV kanāls raida platekrāna 16:9 attēla formātā.

No 2021. gada 1. janvāra TV kanāls pārtrauca raidīšanu Krievijā.

2021. gada 12. aprīlī televīzijas kanāls sāka pārraidīt augstas izšķirtspējas (HD) formātā.

Sakarā ar Krievijas iebrukumu Ukrainā telekanāls no 2022. gada 24. februāra līdz 19. aprīlim visu diennakti pārraidīja informatīvo vienoto ziņu maratonu. Ēterā nebija nekādas reklāmas.

No 2022. gada 20. aprīļa televīzijas kanāls atsāka neatkarīgu apraidi, mainot programmu režģi. Padomju un krievu filmas tika noņemtas no ētera.

## Satelītelevīzijas parametri

## Atsauces

## Ārējās saites

*  (ukraiņu valodā)
Volters Matau

**Volters Matau** (; dzimis , miris ) bija amerikāņu aktieris, komiķis un kinorežisors.

Matau piedzima kā Volters Džons Matovs Ņujorkā ebreju ģimenē. Viņa tēvs bija ukraiņu imigrants, bet māte lietuviešu imigrante.

Matau vislabāk pazīstams ar lomām Elija Kazana drāmā *[[A Face in the Crowd]]* (1957), Maikla Kertica muzikālajā filmā "Karalis Kreols" (1958) un sporta komēdijā *[[The Bad News Bears]]* (1976). Piedalījies 10 filmās kopā ar Džeku Lemonu, no kurām pazīstamākās ir *[[The Odd Couple]]* (1968), ''The Front Page'' (1974) un *[[Grumpy Old Men]]* (1993). Par lomu Billija Vaildera komēdijā *[[The Fortune Cookie]]* (1966) Matau saņēma Amerikas Kinoakadēmijas balvu kategorijā "Labākais aktieris otrā plāna lomā".

Piedalījies arī tādās filmās kā *[[Bigger Than Life]]* (1956), "Šarāde" (1963), *[[Fail Safe]]* (1964), *[[Hello, Dolly!]]* (1969), *[[A New Leaf]]* (1971), *[[Plaza Suite]]* (1971), *[[Charley Varrick]]* (1973), *[[The Sunshine Boys]]* (1975), *[[California Suite]]* (1978) un *[[Hopscotch]]* (1980).

1962. gadā par lomu Brodvejas lugā *A Shot in the Dark* un 1965. gada lugā *The Odd Couple* saņēmis Tony balvu. Savas karjeras laikā saņēmis arī divas BAFTA kino balvas un Zelta globusa balvu. Par lomu seriālā *The DuPont Show of the Week* 1963. gadā nominēts Emmy balvai. 1982. gadā Matau piešķīra zvaigzni Holivudas Slavas alejā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Ulitau apgabals

**Ulitau apgabals** () ir viens no Kazahstānas apgabaliem valsts centrālajā daļā. Tā administratīvais centrs ir Žezkazghana. Apgabals robežojas ar Kostanajas apgabalu ziemeļrietumos, Karaghandi apgabalu ziemeļos un austrumos, Žambilas, Tirkistanas un Kizilordas apgabaliem dienvidos un Aktebes apgabalu rietumos. 

Apgabals izveidots 2022. gadā teritorijā, kurā no 1973. līdz 1997. gadam pastāvēja Džezkazganas apgabals. Jaunais apgabals nodēvēts pēc Ulitau kalnu masīva apgabala rietumdaļā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Vīķis

**Vīķis** var būt:

* Ivars Vīķis (1953) — latviešu sabiedriskais darbinieks;
* Kārlis Vīķis (1913—1938) — latviešu jūrnieks.

## Skatīt arī
* Vīķe
Neselrode

**Neselrode** var būt:

* Kārlis Roberts Neselrode (*Karl Robert Nesselrode*; 1780—1862) — vācu izcelsmes Krievijas Impērijas diplomāts;
* Vilhelms Neselrode (*Wilhelm Nesselrode*; 1724—1810) — vācu izcelsmes Krievijas Impērijas diplomāts.
Chief Keef

**Kīts Farels Kozarts** (dzimis 1995. gada 15. augustā), pazīstams ar skatuves vārdu **Chief Keef**, ir amerikāņu reperis, dziedātājs, dziesmu autors un ierakstu producents. Viņa mūzika pirmo reizi kļuva populāra 2010. gadu sākumā Čikāgas Dienvidsaidas vidusskolēnu vidū. 2012. gadā viņa populāro singlu "*I Don't Like*" remiksēja amerikāņu reperis Kanje Vests, singls sasniedza Billboard Rap Top 20, tādējādi vēl vairāk popularizējot Kozarta mūziku. Starp lielākajiem ierakstu izdevējiem izveidojās izsoles karš, kura rezultātā Kozarts slēdza līgumu ar Interscope. 2012. gada decembrī tika izdots debijas albums *Finally Rich*, kurš saturēja singlus "*I Don't Like*" un "*Love Sosa*", kas popularizēja Čikāgas repa apakšžanra *drillu*.

Chief Keef savas karjeras laikā ir saskāries ar vairākām juridiskām problēmām, tostarp apsūdzībām par ieroču glabāšanu, mājas arestu un Čikāgas varas iestāžu noteiktu uzstāšanās aizliegumu. Lai gan 2014. gada beigās Interscope ar viņu lauza līgumu un vēlāk Kozarts parakstīja līgumu ar ierakstu studiju 1017 Records, viņš turpināja veidot mūzikas projektus ar savu zīmolu *Glo Gang*. Šie albumi bija: *Nobody* (2014), *Back from the Dead 2* (2014), *Bang 3* (2015) un *Thot Breaker* (2017).

Kopš 2010. gadu beigām kritiķi, ņemot vērā *Chief Keef* mūzikas stila ietekmi uz citiem māksliniekiem, ir viņu izcēluši kā *drilla* apakšžanra pamatlicēju.

## Atsauces
Grieķija 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs

**[[Grieķija]] ([[Grieķijas Karaliste]])** bija pārstāvēta **[[1900. gada vasaras olimpiskās spēles|1900. vasaras olimpiskajās spēlēs]]**, kas norisinājās Francijas galvaspilsētā Parīzē no 1900. gada 14. maija līdz 28. oktobrim. Šīs bija otrās vasaras olimpiskās spēles, kurās tā startēja. 

Šajās olimpiskajās spēlēs Grieķija bija pārstāvēta ar trim sportistiem, kuri startēja vieglatlētikā un golfā (pirmoreiz pārstāvēta). Šajā reizē Grieķija neieguva olimpiskās medaļas.

## Sportisti
### Sportistu sadalījums pa sporta veidiem
 — Pirmoreiz valsts pārstāvēta šajā sporta veidā.

## Rezultāti
### [[Attēls:Golf pictogram.svg|20px]] Golfs

### Vieglatlētika
; Laukuma disciplīnas

## Skatīt arī
* Grieķija olimpiskajās spēlēs

## Atsauces

## Ārējās saites
* Grieķija 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs (''Sports Reference'') 
* Grieķija 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs (''Olympedia'')
2023. gada Pasaules čempionāts skriešanā

**2023. gada Pasaules čempionāts skriešanā** notika Rīgā, Latvijā, no 2023. gada 30. septembra līdz 1. oktobrim. 
Tas bija pirmais pasaules čempionāts skriešanā šosejā, kas ietvēra gan Pasaules čempionātu pusmaratonā, kas pēdējo reizi notika 2020. gadā Gdiņā, gan arī 5 kilometru un jūdzes distances. Sacensības notika viena apļa plakanā trasē Rīgas ielās.

Pasaules čempionātu skriešanā “Rīga 2023” organizēja *[[World Athletics]]* kopā ar Rimi Rīgas maratonu un Rīgas domi.

Pasaules čempionāta sacīkstes tika aizvadītas pusmaratona, 5 km un jūdzes distancēs. Sacīkstes notika vienādās trasēs gan elites dalībniekiem, gan masu sacensību dalībniekiem.

Šī bija arī pirmā reize, kad jebkurš skrējējs varēja reģistrēties kādam no oficiālajiem Pasaules čempionāta masu skrējieniem Rīgā un nopelnīt Pasaules čempionāta medaļu.

## Čempionāta laika plāns

## Medaļu ieguvēji
### Vīrieši

### Sievietes

## Medaļu kopvērtējums

## Atsauces

## Ārējās saites
* Oficiālā mājas lapa
Lil Tecca

**Tailers Džastins Entonijs Šārps** (dzimis 2002. gada 26. augustā), profesionāli pazīstams kā ***Lil Tecca***, ir amerikāņu reperis un dziedātājs. Viņš kļuva pazīstams, izdodot savu 2019. gada singlu "Ransom", kas *[[Billboard Hot 100]]* topā sasniedza 4. vietu. Singls tika iekļauts viņa debijas miksteipā *We Love You Tecca* (2019), kas *ASV Billboard 200* ieņēma 4. vietu. Miksteipā bija iekļauti arī singli "Love Me" un "Did It Again". Viņa debijas studijas albums *Virgo World* (2020) debitēja *Billboard 200* 10. vietā un iekļāva *Billboard Hot 100* topā iekļuvušās dziesmas "Dolly" (piedalās *[[Lil Uzi Vert]]*) un "When You Down". Viņa otrais miksteips *We Love You Tecca 2* tika izdots 2021. gada augustā, un tajā bija iekļautas dziesmas “Repeat It” un “Lot of Me”.

## Diskogrāfija

###### Studijas albumi

* *Virgo World* (2020)
* *We Love You Tecca 2* (2021)
Trippie Redd diskogrāfija

Amerikāņu repera Trippie Redd diskogrāfija sastāv no četriem studijas albumiem, sešiem miksteipiem, astoņiem EP ierakstiem un 31 singlu (tostarp 15 kā galvenais mākslinieks).

*Trippie Redd* pirmais izdevums bija EP *Awakening My InnerBeast*, kas tika izdots 2016. gada 25. augustā. 2016. gadā un 2017. gada sākumā viņš izdeva vēl vairākus EP, pirms 2017. gada 21. maijā izdeva savu pirmo miksteipu *[[A Love Letter To You|A Love Letter to You]]*, kas kļuva par viņa albumu. pirmais izdevums lielāko topu sarakstā, sasniedzot ASV ''Billboard'' 200 virsotni ar 69. numuru. Pēc tam viņš izdeva singlus "Love Scars" un "Poles 1469" no miksteipa, kuri abi parādījās Bubbling Under Hot 100 topā. Trippie Redd sekoja miksteipam ar tā turpinājumu *[[A Love Letter To You 2|A Love Letter to You 2]]*, kas 2017. gada oktobrī ieņēma *Billboard* 200 34. vietu.

Vēlāk 2017. gadā dziesma "Dark Knight Dummo", kurā piedalās kāds amerikāņu reperis un dziedātājs Travis Scott, kļuva par Trippie Redd pirmo dziesmu, kas iekļuvusi ASV *Billboard* Hot 100 topā, sasniedzot 72. vietu. Dziesma bija galvenais singls no viņa debijas albuma *[[LIFE'S A TRIP]]*, kas tika izdots 2018. gada 10. augustā. Albums parādījās 20 labāko topu topā visā pasaulē, tostarp Apvienotajā Karalistē un Austrālijā. *Trippie Redd* vēlāk izdeva singlu "Taking A Walk", kas parādījās *Billboard* Hot 100 ar 46. numuru. Tāpat 2018. gadā viņš izdeva singlu "Topanga" no sava trešā miksteipa *[[A Love Letter To You 3|A Love Letter to You 3]]*. Miksteips kļuva par viņa augstāko līmeni, *Billboard* 200 debitējot trešajā vietā, savukārt "Topanga" tajā pašā nedēļā pārcēlās uz 52. vietu *Billboard* Hot 100.

## Albumi

### Studijas albumi

### Luksusa albumi

## Miksteipi
Verners Cēge fon Manteifels

**Verners Maksimiliāns Frīdrihs Cēge fon Manteifels** (; 1857—1926) bija vācbaltiešu ķirurgs un Tērbatas Universitātes medicīnas profesors. Pirmais ieviesis sterilizētu operācijas gumijas cimdu lietošanu.

## Dzīvesgājums

Dzimis 1857. gada 13. jūlijā (1. jūlijā pēc VS) Mēri muižā (*Määri mõis*, ) tagadējā Veikemārjas pagastā muižnieka Hermaņa Cēges fon Manteifeļa un viņa sievas Bertas, dzimušas Parrotas ģimenē. Mācījās Tallinas Domskolā (1867—1878).

Studēja Tērbatas Universitātes Medicīnas fakultātē (1878—1885), 1886. gadā ieguva doktora grādu, bija Hospitālās ķirurģijas klīnikas asistents (1886) un uroloģijas docents (1889). 1897. gadā viņš ieteica ķirurģijā izmantot sterilizējamus gumijas cimdus. 1899. gadā Manteifeli ievēlēja par ārkārtas profesoru un viņš piedalījās Ķirurģijas enciklopēdijas (*Enzyklopädie der Chirurgie*, 1901—1903) veidošanā.

Krievijas—Japānas kara laikā viņš kā ķirurģijas konsultants darbojās Sarkanā Krusta organizācijā, 1905. gadā Manteifeli ievēlēja par Tērbatas Universitātes ķirurģijas profesoru un arī Pirmā pasaules kara laikā viņš bija Sarkanā Krusta konsultants Krievijas Impērijas Rietumu frontē.

Pēc pasaules kara beigām profesors Manteifels 1918. gada decembrī pārcēlās uz Tallinu un Igaunijas brīvības cīņu laikā no 1918. līdz 1920. gadam kā kara ārsts ģenerālmajora pakāpē strādāja Tallinas slimnīcā, apbalvots ar Igaunijas Brīvības krustu.

Miris 1926. gada 14. martā Tallinā.

## Tērbatas Velna tilts
1913. gadā profesors Manteifels piedalījās gājēju tilta celtniecībā, kuru pēc viņa uzvārda iesauca par Velna tiltu (, ).

## Literatūra
* Werner Zoege von Manteuffel, 1857-1926, Professor der Chirurgie in Dorpat: ein Lebensbild in Briefen, Erinnerungen und Worten seiner Freunde und Schüler / zusammengefasst von Anna von Kügelgen. Reval: Kentmann, 1931
* A. von Kügelgen: W. Zoege von Manteuffel. Ein Lebensbild. Schriften des Deutschen Auslandsdienst, Reihe 3, Bd. 4. Stuttgart, 1931.

### Biedrības
* Vācu Dabaszinātnieku biedrība *Leopoldina* (1927)

## Atsauces
Puertotoro

**Puertotoro** () ir ciems Čīles dienvidos Ugunszemes arhipelāgā. Izvietojies arhipelāga ceturtās lielākās salas Navarino austrumu krastā pie Piktona šauruma  no provinces centra Puertoviljamsas. Administratīvi ietilpst Magaljanesas reģiona Čīles Antarktikas provinces Kabo de Ornosas komūnā. Puertotoro tiek uzskatīta par pasaules vistālāk uz dienvidiem esošo pastāvīgo civilo apdzīvoto vietu, ja neņem vērā Antarktikas polārstacijas. Ziemeļu puslodē šajos platuma grādos (55° 05') atrodas Lietuvas pilsēta Jonava.

## Vēsture
Puertotoro dibināta 1892. gadā Ugunszemes zelta drudža laikā kā pirmā apdzīvotā vieta uz dienvidiem no Bīgla šauruma. Strauji attīstījās par nozīmīgu pilsētiņu, kas galvenokārt apkalpoja zelta raktuves netālajā Lenoksa salā. Pēc zelta krājumu izsīkšanas ciems panīka. Mūsdienās ciemā dzīvo galvenokārt zvejnieki, kas nodarbojas ar krabju zveju. Ar ārpasauli ciems savienots tikai ar jūras un helikopteru satiksmi. 

## Atsauces

## Ārējās saites
Itālija 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs

**[[Itālija]] ([[Itālijas Karaliste (1861—1946)|Itālijas Karaliste]])** bija pārstāvēta **[[1900. gada vasaras olimpiskās spēles|1900. vasaras olimpiskajās spēlēs]]**, kas norisinājās Francijas galvaspilsētā Parīzē no 1900. gada 14. maija līdz 28. oktobrim. Šīs bija otrās vasaras olimpiskās spēles, kurās tā startēja.

Itālija šajās olimpiskajās spēlēs bija pārstāvēta ar vismaz 25 sportistiem (24 vīrieši un 1 sieviete, kuriem ir iznāma identitāte), kuri startēja 6 dažādos olimpiskajos sporta veidos. Visvairāk sportistu, 10 sportisti, no Itālijas bija pārstāvēti paukošanā. Pirmo reizi tā bija pārstāvēta jāšanā, paukošanā, peldēšanā, vieglatlētikā un vingrošanā.

Šajās olimpiskajās spēlēs izcīnīja pirmās olimpiskās medaļas spēļu vēsturē. Itālija izcīnīja kopumā 5 olimpiskās medaļas, 3 zelta un 2 sudraba medaļas, trijos olimpiskajos sporta veidos (jāšanā, paukošanā un riteņbraukšanā). Šajos sporta veidos tās bija pirmās medaļas Itālijai. Medaļu kopvērtējumā tā ierindojās 8. vietā. Džans Džordžo Trisīno bija vienīgais no sportistiem, kurš izcīnīja divas olimpiskās medaļas (1 zelta un 1 sudraba medaļu), viņš startēja jāšanas sacensībās.

## Sportisti
### Sportistu sadalījums pa sporta veidiem
*  — Pirmoreiz valsts pārstāvēta šajā sporta veidā.

## Medaļu ieguvēji
[200px|thumb|[Džans Džordžo Trisīno šajās olimpiskajās spēlēs izcīnīja vienu zelta un vienu sudraba medaļu.]]
### Medaļnieki

### Sportisti ar vairākām medaļām

### Medaļu sadalījums pa sporta veidiem

*  — Pirmā izcīnītā olimpiskā medaļa šajā sporta veidā
*  — Pirmā izcīnītā zelta medaļa šajā sporta veidā
*  — Pirmā izcīnītā sudraba medaļa šajā sporta veidā
*  — Pirmā izcīnītā bronzas medaļa šajā sporta veidā

## Rezultāti
### [[Attēls:Equestrian pictogram.svg|20px]] Jāšana

### [[Attēls:Fencing pictogram.svg|20px]] Paukošana

### [[Attēls:Swimming pictogram.svg|20px]] Peldēšana

### Riteņbraukšana
**OR** — Olimpiskais rekords

### [[Attēls:Athletics pictogram.svg|20px]] Vieglatlētika
; Skrejceļa disciplīnas

### Vingrošana

## Skatīt arī
* Itālija olimpiskajās spēlēs

## Atsauces

## Ārējās saites
* Itālija 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs (''Sports Reference'') 
* Itālija 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs (''Olympedia'')
Izidors Vucens

**Izidors Vucens** (dzimis  Jersikas pagastā, miris  Rīgā) bija Latvijas dzelzceļa tehniskās direkcijas ceļu iecirkņa meistars. V šķiras Triju Zvaigžņu ordeņa kavalieris (1928), saņēmis arī V šķiras Atzinības krustu (1938). I. Vucens uz dzelzceļa nostrādājis vairāk nekā 40 gadus.

Savas dzelzceļnieka gaitas I. Vucens iesācis 1898. gada 1. martā uz bijušā Rīgas-Orlas dzelzceļa kā remonta strādnieks, Dubultu stacijā. Vēlāk kalpojis kā priekšstrādnieks Zasulauka stacijā, tad kā ceļu meistars Ķemeru stacijā un kā vecākais ceļu meistars Brjanskā un Krustpilī. I. Vucens kopš 1919. gada 5. jūnija strādāja Krustpils stacijā kā vecākais ceļu meistars. Vēlāk viņš ir ņēmis arī dalību pie Daugavas dzelzceļa tilta Daugavpilī vidējā posma pagaidu atjaunošanas, kamdēļ par nopelniem I. Vucens tika apbalvots ar V. Šķiras Triju Zvaigžņu ordeni.

Apbedīts Rīgas Miķeļa kapos.

## Atsauces
Mjanmas futbola izlase

**Mjanmas futbola izlase** ir nacionālā futbola komanda, kas pārstāv Mjanmu starptautiskās futbola sacensībās. Līdz 1989. gadam, kad Birma tika pārdēvēta par Mjanmu, to sauca par **Birmas futbola izlasi**. 1968. gada Āzijas kausa izcīņā tā ieņēma otro vietu, bet pēc tam čempionātam vairāk nav kvalificējusies. Izlasi pārvalda Mjanmas Futbola federācija.

20. gadsimtā Mjanmas izlase nav piedalījusies nevienā Pasaules kausa kvalifikācijā. 

## Pasaules čempionātos
* 1930—1938 — *nepiedalījās*
* 1950 — *atteicās*
* 1954—1990 — *nepiedalījās*
* 1994—2010 — *atsauca pieteikumu*
* 1998 — *nepiedalījās*
* 2002 — *atsauca pieteikumu*
* 2006 — *diskvalificēta*
* 2010—2022 — *nekvalificējās*
* 2026 — *[[2026. gada FIFA Pasaules kausa kvalifikācija — AFC zona|Nekvalificējās]]*

## Atsauces

## Ārējās saites

* Mjanmas Futbola federācijas tīmekļa vietne
NG-18

***NG-18*** bija ASV uzņēmuma *[[Northrop Grumman]]* kravas kosmosa kuģa *[[Cygnus (kosmosa kuģis)|Cygnus]]* (***S.S. Sally Ride***) Starptautiskās kosmosa stacijas (SKS) apgādes misija *[[Nacionālā aeronautikas un kosmosa administrācija|NASA]]* programmā *[[Commercial Resupply Services 2]]* (*CRS-2*). Kravas kuģis orbītā tika palaists 2022. gada 7. novembrī, darbību beidza 2023. gada 22. aprīlī.

Kosmosa kuģis nosaukts par godu 2012. gadā mirušajai astronautei Sallijai Raidai, kura bija pirmā ASV sieviete kosmosā.

## Derīgā krava
Kopējā kravas masa bija 3707 kg (kopā ar iepakojumu 3749 kg), kas bija izvietota kosmosa kuģa hermētiskajā nodalījumā: lietas apkalpei (1637 kg), rezerves daļas stacijas iekārtām (1077 kg), krava zinātniskajiem pētījumiem (850 kg), datoru iekārtas (78 kg), ārpuskuģa aktivitāšu aprīkojums (66 kg). 

Kravā bija arī universitāšu pārrobežu projekta *BIRDS-5* nanopavadoņi: *[[PearlAfricaSat-1]]* (Ugandas pirmais pavadonis), *[[ZIMSAT-1]]* (Zimbabves pirmais pavadonis) un *[[TAKA (pavadonis)|TAKA]]*.
 
## Lidojuma gaita
*Cygnus NG-18* tika palaists  10:32:42 *UTC* ar nesējraķeti *[[Antares 230+]]* no Vidusatlantiskā reģionālā kosmoporta (*MARS*) starta laukuma *LP-0A*.

Pēc ieiešanas orbītā atvērās tikai viens no diviem saules bateriju paneļiem, bet *Northrop Grumman* pārstāvji kliedēja bažas, ka tas varētu negatīvi ietekmēt kosmosa kuģa spēju sasniegt kosmosa staciju.

9. novembrī *Cygnus* pietuvojās stacijai. 10:20 *UTC* kosmosa kuģi satvēra ar stacijas manipulatoru, ko vadīja Nikola Manna. 13:05 *UTC* *Cygnus* bija pievienots pie *[[Unity (SKS)|Unity]]* moduļa apakšējās pieslēgvietas.

2023. gada 21. aprīlī 08:37 *UTC* ar *Canadarm2* manipulatoru, ko vadīja lidojuma vadītāji no zemes, *Cygnus* tika atvienots no *Unity* moduļa. 11:22  *UTC* to  palaida brīvā lidojumā.
22. aprīlī 01:42 *UTC* kravas kuģis tika novadīts no orbītas; tas sasniedza atmosfēras blīvos slāņus un 003:12 *UTC* sadega virs Klusā okeāna dienvidu daļas.

## Stacijas orbītas paaugstināšanas manevri

## Atsauces

## Ārējās saites

* NASA Commercial Resupply Mission NG-18 Northrop Grumman
* Overview for Northrop Grumman's 18th Commercial Resupply Mission  NASA
* Cygnus-PCM (enhanced) Gunter Dirk Krebs
Melnais Ādams

**"Melnais Ādams"** () ir 2022. gada ASV supervaroņu filma par *[[DC Comics]]* tēlu Melno Ādamu, ko atveido Dveins Džonsons. Tas ir filmas "Šezam!" (2019) atvasinājums un vienpadsmitā filma *[[DC Extended Universe]]* (DCEU). Filmas režisors ir Žaume Koljets-Serra, scenārija autori ir Ādams Štikels, Rorijs Heinss un Sorabs Noširvani. Džonsons ir arī viens no producentiem. Pārējās lomās filmējas Eldiss Hodžs, Noa Sentineo, Sāra Šahi, Marvans Kenzari, Kvintesa Svindela, Mo Amers, Bodi Sabongui un Pīrss Brosnans. Filmu veidojušas studijas *[[New Line Cinema]]*, *[[DC Films]]*, *[[Seven Bucks Productions]]* un *[[Beau Flynn|FlynnPictureCo.]]*, bet izplata studija *[[Warner Bros. Pictures]]*.

Džonsons jau bija izvēlēts lomai jau filmas "Šezam!" izstrādes sākumā un 2014. gada septembrī apstiprināja, ka atveidos ļaundari Melno Ādamu, tomēr vēlāk producenti nolēma varonim izveidot atsevišķu filmu. Līgumu ar Štikelu noslēdza 2017. gada oktobrī. Kolets-Serra projektam pievienojās 2019. gada jūnijā. Sākotnējā filmas pirmizrāde bija ieplānota 2021. gada decembrī, taču to atlika COVID-19 pandēmijas ierobežojumu dēļ. Nākamajā gadā veica papildu aktieru atlasi, tostarp četrus Amerikas Taisnības sabiedrības locekļus, un scenāriju pārrakstīja Heinss un Noširvani. Filmēšana ilga no 2021. gada aprīļa līdz augustam *[[Trilith Studios]]* Atlantā, Džordžijas štatā, kā arī Losandželosā.

Filmas "Melnais Ādams" pasaules pirmizrāde notika  Mehiko. Latvijas kinoteātros filmu demonstrēja no , bet ASV — dienu vēlāk, no 21. oktobra. Filmas pasaules kases ieņēmumi ir vairāk nekā  ASV dolāru un tā ir saņēmusi dažādas kritiķu atsauksmes, kas slavē vizuālos efektus un Džonsona tēlojumu, bet kritizē scenāriju.

## Atsauces

## Ārējās saites