open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Sinklērs Lūiss

**Harijs Sinklērs Lūiss** (; dzimis , miris ) bija amerikāņu romānu, īso stāstu rakstnieks un dramaturgs.

1930. gadā Lūiss kļuva par pirmo amerikāņu rakstnieku, kas saņēmis Nobela prēmiju literatūrā. Par 1925. gadā izdoto romānu *Arrowsmith* viņam tika piešķirta Pulicera balva, taču Lūiss no tās atteicās. 1931. gadā iznāca filma *Arrowsmith* pēc grāmatas motīviem, kas tika nominēta četrām Amerikas Kinoakadēmijas balvām, arī par labāko adaptēto scenāriju. Vēl ir sarakstījis grāmatas *Main Street* (1920), *Babbitt* (1922), *Elmer Gantry* (1927) un *Dodsworth* (1929). Viņam tikusi veltīta pastmarka ASV Pasta servisa sērijā *Great Americans series*.

## Ārējās saites

*
Peteri Nummelins

**Timo Peteri Nummelins** (; dzimis ) ir bijušais somu hokejists, aizsargs. Karjeras laikā trīs sezonas aizvadījis Nacionālajā hokeja līgā, taču lielāko daļu profesionāļa karjeras spēlējis Šveices un Somijas vadošajās hokeja līgās. Somijas hokeja izlases sastāvā kļuvs par septiņkārtēju pasaules čempionātu medaļu ieguvēju, izcīnījis 2006. gada olimpisko spēļu sudraba medaļas.

Viņa tēvs Timo Nummelins ir bijušais futbola un hokeja spēlētājs, māsa ir precējusies ar citu somu hokejistu — Anti Niemi.

## Spēlētāja karjera
Karjeras laikā spēlējis Zviedrijā, Somijā, NHL, Šveicē. 2000. gada NHL draftā viņu Kolumbusas "Blue Jackets" izraudzījās ar kopējo 133. kārtas numuru. NHL spēlējis "Blue Jackets" rindās vienu sezonu un Minesotas "Wild" sastāvā divas sezonas. Kopumā regulārajā sezonā aizvadījis 139 spēles, kurās guvis 9 vārtus un atdevis 36 rezultatīvas piespēles. Lielāko daļu karjeras aizvadījis Šveices hokeja līgas HK Lugāno sastāvā (ar pārtraukumiem kopš 1997.—1998. gada sezonas). Divas reizes kļuvis par Šveices čempionu, vienu reizi izcīnījis arī Somijas čempiontitulu.

Somijas izlases sastāvā izcīnījis  sudraba medaļu, tāpat vairākas medaļas izcīnījis pasaules čempionātā (1 zelts, 4 sudrabi, 2 bronzas). Karjeras laikā piecas reizes iekļauts pasaules čempionāta simboliskajā izlasē.

## Trenera karjera
2023. gada Pasaules čempionātā bija viens no Latvijas hokeja izlases trenera asistentiem. Kopā ar komandu tika izcīnīta 3. vieta un bronzas medaļa.

## Ārējās saites
Aleksandrs Prokopčuks

**Aleksandrs Prokopčuks** (dzimis  Rīgā) ir bijušais latviešu vieglatlēts, startējis maratona un citās garo distanču skriešanas distancēs. Pēc sportista karjeras beigām — treneris.

Piedalījies  Atlantā, kur ieņēma 51. vietu maratona sacensībās. Vairāk nekā 10 reizes izcīnījis Latvijas čempiontitulu dažādās distancēs. Vairākas reizes piedalījies Helsinku starptautiskajā maratonā, kur vairākkārt ir ierindojies pirmajā trijniekā. 1993. gadā piedalījies Pasaules čempionātā pusmaratonā, 1995. gadā — Eiropas kausu sacensībās. Ilgu laiku ir bijis Latvijas rekordists pusmaratonā (1.04:57 h) un maratonā (2.15:56 h).

Precējies ar skrējēju Jeļenu Prokopčuku, ir viņas treneris.

## Personiskie rekordi

## Sasniegumi

## Atsauces

## Ārējās saites

* LOK profils
2013. gada Latvijas Superkauss futbolā

**2013. gada Latvijas Superkauss futbolā** bija pirmā Latvijas Superkausa izcīņa futbolā. Tajā sacentās 2012. gada Latvijas futbola Virslīgas čempioni Daugavpils "Daugava" un 2011.—2012. gada Latvijas kausa izcīņas uzvarētāji *[[Skonto FC]]*. Spēle notika Daugavas stadionā, Daugavpilī, . Tajā ar rezultātu 4:1 (3:0) uzvarēja FC "Daugava".

## Atsauces

## Ārējās saites
* Latvijas Futbola federācija
Latvijas Superkauss futbolā

**Latvijas Superkauss futbolā** ir Latvijas Futbola federācijas rīkota futbola spēle, kurā par kausu cīnās Latvijas futbola Virslīgas čempioni un Latvijas Kausa ieguvēji. Pirmoreiz spēle par Latvijas Superkausu notika 2013. gadā un tajā uzvarēja Daugavpils "Daugava".

Pēc 11 gadu pauzes, 2024. gadā Latvijas Futbola federācija izziņoja par Superkausa atgriešanos, kurā piedalījās Virslīgas čempionu RFS un Kausa ieguvēju Riga FC komandas. 2. martā "Rīgas derbija" atkārtojumā pēc rezultāta 1:1 sekojošajā 11 metru soda sitienu sērijā ar 5:4 virsroku guva Riga FC.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Latvijas Futbola federācija
Sosnovka

**Sosnovka** var būt:
* Sosnovka — pilsēta Kirovas apgabalā Krievijā
* Sosņivkas Ukrainā krieviskais nosaukums
Sosņivka

**Sosņivka** (), līdz 1957. gadam — **Kirove** (), ir pilsēta Ukrainas rietumos, Ļvivas apgabala Šeptickas rajonā pie Rietumu Bugas. Dibināta 1955. gadā (Ukrainas PSR laikā) akmeņogļu ieguves rajonā kā Kirovas ciems. No 1968. gada - pilsēta. Kopš 1979. gada Sosņivkā darbojas Červonohradas ogļu bagātināšanas uzņēmums ().

## Atsauces

## Ārējās saites
Stebnika

**Stebnika** () ir rajona nozīmes pilsēta Ukrainas rietumos, Ļvivas apgabala Drohobičas pilsētas pašvaldībā.

Apkaimē kālija sāļu iegulas, kas tiek ekspluatētas no 1922. gada. Mūsdienās kālija sāļu ieguvi nodarbojas uzņēmums "Polimineral" (). Pilsētā ir sarežģīta ekoloģiskā situācija.

## Vēsture
Pilsēta rakstos pirmoreiz minēta 1440. gadā kā **Izdebnika** () Polija karalistes sastāvā. Pilsēta attīstījās kā sāls ieguves centrs. Pēc Polijas pirmās dalīšanas 1772. gadā pilsēta iekļāvās Austrijas impērijā. 1834. gadā pie pilsētas tika atklātas kālija sāļu iegulas.

Pēc Pirmā pasaules kara Stebnika neilgu laiku Rietumukrainas Tautas Republikā, tomēr vēlāk tika iekļauta jaunizveidotajā Polijas valstī. 1922. gadā sākās kālija sāļu iegulu ekspluatācija.

Sākoties Otrajam pasaules karam, pamatojoties uz Molotova-Ribentropa paktu, pilsētu ieņēma PSRS karaspēks, un tā tika iekļauta Ukrainas PSR. Pēc Vācijas uzbrukuma PSRS Stebnikā iegāja Vācijas karaspēks. Pilsēta tika iekļauta Ģenerālgubernatūras sastāvā.

Pēc kara līdz 1991. gadam — Ukrainas PSR sastāvā. 1983. gada 14. septembrī lietus pārrāva atliku glabātuves dambi, un Stebnikā notika ekoloģiska katastrofa — 5 miljoni tonnas kālija sāļu ieguves blakusproduktu iekļuva upē, piesārņojot Dņestru, piesārņojumam nokļūstot arī Melnajā jūrā.

## Ārējās saites

## Atsauces
Kolmens

**Kolmens** (*Coleman*) ir vīriešu dzimtes īru un angļu izcelsmes uzvārds. Cilvēki ar šādu uzvārdu:

* Bleiks Kolmens (*Blake Coleman*; dzimis 1991. gadā), ASV hokejists;
* Debnijs Kolmens (*Dabney Coleman*; 1932—2024), amerikāņu aktieris;
* Kriss Kolmens (*Chris Coleman*; dzimis 1970. gadā), Velsas futbolists un treneris;
* *[[Big L]]* (Lamonts Kolmens (*Lamont Coleman*); 1974—1999), amerikāņu reperis;
* Ornets Kolmens (*Ornette Coleman*; 1930—2015), saksofonists, vijolnieks, trompetists un komponists;
* Šeimuss Kolmens (*Séamus Coleman*; dzimis 1988. gadā), īru futbolists.

## Skatīt arī
* *[[Coleman]]*
* Kolmena
Minasžeraisas federālā universitāte

**Minasžeraisas federālā universitāte** (, UFMG) ir universitāte, kas atrodas Brazīlijas pilsētā Belu Orizonti.

Universitāte dibināta . Tā ir viena no vecākajām un prestižākajām Brazīlijas universitātēm.
Ornets Kolmens

**Ornets Kolmens** (*Ornette Coleman*, dzimis **Randolhs Denards Ornets Kolmens**; —) bija amerikāņu saksofonists, vijolnieks, trompetists un komponists. Viņš bija viens no galvenajiem mūziķiem, kas 1960. gados radīja brīvā džeza mūzikas kustību un žanru.

Kolmena mūzikas raksturīgais tembrs ir izsmalcināta un "kliedzoša" skaņa, kas cieši saistās ar blūzu. Agrīnie Kolmena ieraksti, kuros Kolmens veidoja nestrukturētas kompozīcijas un attīstīja neparastus akordus un ritma organizācijas, saņēma ļoti pretrunīgas reakcijas: daudzi mūziķi, to vidū Mailss Deiviss, asi kritizēja Kolmena stilu, bet citi, to vidū Leonards Bernstains, viņā saskatīja ģēniju.

Mūsdienās šie Kolmena ieraksti, it īpaši 1959. gada albums *[[Shape of Jazz to Come]]*, ir kļuvuši par vieniem no ievērojamākajiem ierakstiem džeza vēsturē. No Kolmena 1960. gada albuma *[[Free Jazz: A Collective Improvisation]]* cēlās brīvā džeza (*free jazz*) žanra nosaukums.

2007. gadā Kolmena albums *[[Sound Grammar]]* saņēma Pulicera balvu mūzikā.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Oficiālā mājaslapa
Feiras di Santanas štata universitāte

**Feiras di Santanas štata universitāte** (, UEFS) ir  dibināta universitāte Brazīlijas Baijas štata pilsētā Feirā di Santanā
Ninsjas Hueju autonomais reģions

**Ninsjas Hueju autonomais reģions** (, ) ir viens no Ķīnas 5 autonomajiem reģioniem. Autonomais reģions atrodas Ķīnas centrālajā daļā. Robežojas ar Iekšējo Mongolijas autonomo reģionu un ar Gaņsu un Šaaņsji provincēm. Ninsjas administratīvais centrs un lielākā pilsēta ir Iņčuaņa. 2010. gadā reģionā dzīvoja 6,30 miljoni iedzīvotāju, no kuriem 62% ir haņi un 34% ir hueji.

## Ārējās saites
Vinniki

**Vinniki** () ir pilsēta Ukrainas rietumos, Ļvivas apgabala Ļvivas rajonā. Tabakas rūpniecības centrs. Pie pilsētas atrodas Vinniku ezers — populāra ļviviešu atpūtas vieta.

Pilsēta atrodas uz austrumiem no Ļvivas (6 km).

## Vēsture
Pilsēta rakstos pirmoreiz minēta 1352. gadā. Pilsēta attīstījās kā vīna audzēšanas un ražošanas centrs, kas piegādāja vīnu kņaza galmam. Pēc Polijas pirmās dalīšanas 1772. gadā Vinniki iekļāvās Austrijas impērijā. Kopš 18. gadsimta beigām pilsēta kļuva par tabakas audzēšanas un pārstrādes centru. Arī mūsdienās šeit atrodas tabakas izstrādājumu fabrika.

Pēc Pirmā pasaules kara Vinniki neilgu laiku bija Rietumukrainas Tautas Republikas sastāvā, tomēr vēlāk tika iekļauta jaunizveidotajā Polijas valstī.

Sākoties Otrajam pasaules karam, pamatojoties uz Molotova-Ribentropa paktu, pilsētu ieņēma PSRS karaspēks, un tā tika iekļauta Ukrainas PSR. Pēc Vācijas uzbrukuma PSRS Vinnikā iegāja Vācijas karaspēks. Pilsēta tika iekļauta Ģenerālgubernatūras sastāvā.

Pēc Otrā pasaules kara, līdz 1991. gadam — Ukrainas PSR sastāvā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Persejs

[thumbnail|200px|[Benvenuto Čellīni veidota statuja, kurā attēlots Persejs ar Medūzas galvu rokā]]
**Persejs** (, *Perseús*) sengrieķu mitoloģijā ir Zeva un Danajas dēls, gorgonas Medūzas slepkava un Andromedas glābējs no jūras briesmoņa. Perseja māte Danaja bija Argosas valdnieka Akrisija meita. Tā kā orākula pareģojums vēstīja, ka meitas dēls nogalinās Akrisiju, tad valdnieks pēc Perseja piedzimšanas abus ar māti ieslodzīja aiznaglotā kastē un iemeta jūrā. Kaste tika izskalota Serifas salā. Salas valdnieks Polidekts iemīlējās Danajā, un, lai tiktu vaļā no Perseja, aizsūtīja viņu nogalināt gorgonu Medūzu. To viņš arī izdarīja. Atgriežoties Argosā, Persejs sacensībās nejauši arī nogalināja savu vectēvu Akrisiju, kā to bija pareģojis orākuls.

Saskaņā ar leģendu Persejs ar ciklopu palīdzību ir uzcēlis grieķu pilsētu Mikēnas. Perseja vecākais dēls Perss tiek uzskatīts par persiešu ciltstēvu.

## Ārējās saites
Ināra Tetereva

**Ināra Tetereva** (dzimusi ) ir filantrope Latvijā, kopš 2010. gada vada Borisa un Ināras Teterevu fondu.

## Dzīvesgājums
thumb|270px|Ināra un Boriss Teterevi ar Latvijas Valsts prezidentu Valdi Zatleru un viņa dzīvesbiedri Lilitu Rundāles pils jubilejā 2010. gada jūnijā.
Dzimusi 1953. gadā Rīgā. No 1960. gada līdz 1971. gadam mācījās Rīgas Teikas vidusskolā, pēc tam no 1971. gada līdz 1974. gadam studēja Latvijas Mākslas akadēmijā. 1993. gadā viņas vīrs Boriss Teterevs sāka vadīt Latvijas kompānijas *Mūsa Motors* filiāli Krievijā, 1995. gadā kļuva par tās īpašnieku un prezidentu.

1997. gadā Teterevu ģimene sāka atbalstīt Rundāles pils rekonstrukciju. 2010. gadā Ināra Tetereva un Boriss Teterevs nodibināja Borisa un Ināras Teterevu fondu ar mērķi atbalstīt izcilas un sabiedrībai noderīgas labdarības iniciatīvas Latvijā un pasaulē.

Fonds atbalstīja Latvijas Laikmetīgās mākslas muzeja izveidi, raidījumu un pārraižu ciklu “Teātris.zip”, Latvijas radioteātri, Mihaila Čehova Rīgas Krievu teātra darbību, u.c. kultūras notikumus, sadarbojās ar Rīgas Stradiņa universitāti, Latvijas Mākslas akadēmiju un Jāzepa Vītola Latvijas Mūzikas akadēmiju. Fonds sniedza atbalstu arī kopienu attīstības organizācijām, dzīvnieku aizsardzībai un palīdz maznodrošinātu un trūcīgu personu grupām.

## Apbalvojumi un pagodinājumi
* Latvijas Mākslas akadēmijas goda locekle (2015) 
* Latvijas Zinātņu akadēmijas Goda mecenāte (2015)
* Latvijas Universitātes Goda biedre (2014)
* Rīgas Stradiņa universitātes Goda doktore (*Doctor honoris causa*, 2012)
* Dantes Aligjēri biedrības Latvijas nodaļa (*Società Dante Alighieri in Lettonia*) Gada Lielā balva (2012) par ieguldījumu Itālijas kultūras mantojuma saglabāšanā Latvijā.
* apbalvojums "Gada rīdzinieks 2012" par labdarības un kultūras mecenātisma tradīciju iedzīvināšanu Rīgā.
* Izglītības un zinātnes ministrijas Goda raksts Eiropas Brīvprātīgā darba gada ietvaros (2011) par kvalitatīvu darbu sabiedrības labā un nozīmīgu ieguldījumu brīvprātīgā darba attīstībā Latvijā.
* Valsts kultūras pieminekļu aizsardzības inspekcijas, UNESCO Latvijas Nacionālās komisijas un biedrības ICOMOS Latvija Kultūras mantojuma Gada balvas Īpašā balva (2011) par mecenātismu.
* Cicerona balva (2011)
* Triju Zvaigžņu ordenis (2011)
* Lietišķo sieviešu apvienības gada balva kā dāsnākajai mecenātei (2010)

## Atsauces

## Ārējās saites

*
Urbāns I

**Pāvests Urbāns I** (, dzimšanas gads nav zināms, miris ) bija Romas bīskaps no 222. līdz 230. gadam un līdz ar to katolisma tradīcijā tiek uzskatīts par vienu no Romas pāvestiem. Par viņa dzīvi ir zināms ļoti maz. Pat viņa apbedījuma vieta īsti nav zināma. Urbāna I pontifikāta laikā turpināja pastāvēt domstarpības ar Romas baznīcu, kuru vadīja antipāvests Ipolīts, un kuras sākās iepriekšējā bīskapa Kaliksta I laikā. Ipolīts un viņa sekotāji turpināja atšķelties no katolisma. Urbāna I valdīšanas laikā Ipolīts uzrakstīja darbu *Philosophumena*, kurā nosodīja Kalikstu I. 222. gadā par Romas imperatoru kļuva Aleksandrs Severs. Viņš deva priekšroku reliģiskajai eklektikai un aizsargāja arī kristietību. Vairākus gadsimtus tika uzskatīts, ka Urbāns I, līdzīgi kā viņa priekšgājēji, bija moceklis, bet veicot pētījumus, tas netika apstiprināts.

## Ārējās saites
*
Nīcas Romas katoļu misiju punkts

**Nīcas Romas katoļu misiju punkts** bija Romas katoļu Rīgas metropolijas Liepājas diecēzes draudzes misiju punkts. Tas atradās Dienvidkurzemes novada Nīcas pagasta centrā Nīcā. 

Misiju punkts tika izveidots 2009. gadā ar mērķi sniegt garīgo aprūpi Romas katoļu ticīgajiem cilvēkiem. Dievkalpojumi noritēja divas reizes mēnesī Nīcas luteriskās baznīcas telpās.  

## Atsauces

## Ārējās saites
* Nīcā atklāts Romas Katoliskās Baznīcas misiju punkts www.katedrale.lv
Teterevs

**Teterevs** ( — 'rubenis'; sieviešu dzimtē Tetereva (*Тетерева́*) ir krievu cilmes uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu: 

* Boriss Teterevs (*Борис Тетерев*; 1953—2019) — Latvijas  ārsts, uzņēmējs un mecenāts;
* Vitālijs Teterevs (*Виталий Тетерев*; 1983) — Baltkrievijas šahists.

## Skatīt arī
* Teterevu fonds
Serensens

**Serensens** (; sieviešu dzimtē Serensena) ir dāņu cilmes uzvārds, kam norvēģu valodā sastopams līdzīgs uzvārds ar tādu pašu cilmi — Sērensens (). Cilvēki ar šo uzvārdu:

* Brians Holms Serensens (*Brian Holm Sørensen*; 1962) — Dānijas riteņbraucējs;
* Kriss Ankers Serensens (*Chris Anker Sørensen*; 1984—2021) — Dānijas riteņbraucējs;
* Niki Serensens (*Nicki Sørensen*; 1975) — Dānijas riteņbraucējs;
* Rolfs Serensens (*Rolf Sørensen*; 1865) — Dānijas riteņbraucējs;
* Tomass Serensens (*Thomas Sørensen*; 1976) — Dānijas futbolists.

## Atsauces
Blome

**Blome** (agrāk arī **Blomi**, **Blommuiža**) ir ciems Smiltenes novada Blomes pagastā, pagasta centrs. Izvietojusies pagasta vidienē Nigras krastos autoceļu V243, V254 un V323 krustojumā  no novada centra Smiltenes un  no Rīgas.

Blomē atrodas pagasta pārvalde, pamatskola, kultūras nams, bibliotēka, feldšeru un vecmāšu punkts, veikali, autodarbnīca.

## Vēsture
Apdzīvotā vieta izveidojusies ap bijušās Blomes *(Blumenhof)* muižas centru. Muiža izveidojusies ap 1400. gadu, kad Rīgas arhibīskaps Vallenrode iedeva savam novadniekam Štameram zemes gabalu tagadējās Blomes teritorijā, kur pie Nigras upes tika uzcelta Štamera muiža. 1428. gadā šo muižu savā īpašumā ieguva brāļi Nikolajs un Simons Blomi jeb Blomes. Blomes te saimniekoja līdz Zviedru Vidzemes muižas redukcijai ap 1620. gadu. Pēc Vidzemes pievienošanas Krievijas impērijai Blomes muiža bija kroņa muiža.

1920. gada zemes reformas laikā Blomes muižu sadalīja 140 vienībās 2021 ha kopplatībā. Tagadējā apdzīvotā vieta izaugusi padomju gados kā kolhoza «Uzvara» ciemats.

## Iedzīvotāji
### Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSP datiem.

## Atsauces
Kriss Ankers Serensens

**Kriss Ankers Serensens** (; ; dzimis , miris ) bija Dānijas šosejas riteņbraucējs, kura karjera ilga no 2005. līdz 2018. gadam.

## Karjera
Dzimis Hammelā, Serensens profesionālo karjeru uzsāka 2007. gadā ar . Pēc daudzsološa snieguma 2008. gada *[[Tour of Austria]]* viņš kopā ar Niki Serensenu un Braienu Vandborgu pārstāvēja Dāniju 2008. gada olimpiskajās spēlēs grupas braucienā, ierindojoties 12. vietā.

2010. gada sezonā Serensens uzvarēja vienā *[[Giro d'Italia]]* posmā.

2012. gada ''Tour de France'' Serensens finišēja 14. vietā kopvērtējumā un viņam tika piešķirta agresīvākā braucēja balva par daudziem kalnu posmos veiktajiem uzbrukumiem.

2018. gada februārī Serensens paziņoja, ka sezonas beigās beigs sportista karjeru.

## Sasniegumi lielajās tūrēs

Piezīme: IZST — izstājās

## Personīgā dzīve
No 2017. gada līdz savai nāvei viņš strādāja par sporta komentētāju Dānijas TV2.

### Nāve
2021. gada 18. septembrī Serensens nomira no gūtajām traumām, kad viņu riteņbraukšanas treniņa laikā notrieca kravas mikroautobusa vadītājs netālu no Zēbriges, Beļģijā; viņš bija plānojis komentēt 2021. gada Pasaules čempionātu riteņbraukšanā, kas sākās nākamajā dienā. Saskaņā ar Briges izmeklētāju 19. septembrī publiskoto paziņojumu, Serensens nebija devis ceļu vietā, kur tas viņam bija jādara.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Personīgā tīmekļa vietne 

* ''Palmares'' no ''CyclingBase''  
* VeloNews.com: Sorensen wins stage 8 of the 2010 Giro d'Italia
Infims

**Infims** ir vislielākais no tādiem skaitļiem, kuri ir mazāki vai vienādi par jebkuru kādas skaitļu kopas elementiem. Piemēram, skaitļu kopas {3, 5, 6} infims ir skaitlis 3, intervāla [2; 4] infims ir 2 utt.

## Piemēri
* Intervāla [2; 4] infims ir 2;
* Intervāla (2; 4) infims ir 2;
* Kopas {1; \tfrac{1}{2}; \tfrac{1}{3}; \tfrac{1}{4};...} infīms ir skaitlis 0.

Kopas A infimu apzīmē ar inf A.

## Skatīt arī
* Suprēms
1115. gads

**1115. gads** () bija gads, kas pēc Jūlija kalendāra sākās piektdienā.

## Notikumi
* 28. janvāris — Vaņjans Aguda kļuva par Dzjiņu dinastijas imperatoru.

### Nezināms datums

## Dzimuši

## Miruši
* 22. decembris — Olafs Magnusons, Norvēģijas karalis
* Oļegs Svjatosavičs, Severskas Novgorodas kņazs
Auces katoļu baznīca

**Auces Svētās Terēzes no Bērna Jēzus Romas katoļu baznīca** ir Romas katoļu Rīgas metropolijas Jelgavas diecēzes draudzes baznīca. Tā atrodas Dobeles novada Auces pilsētā, Bēnes ielā 29.

## Vēsture
Pirmos dievkalpojumus Aucē privātās mājās sāka noturēt 1930. gadā Jelgavas draudzes prāvests K. Jasenas, bet vēlāk Rīgas Sāpju Dievmātes draudzes vikārs Juris Pudāns. 1936. gadā K. Jasenas par vikāru nozīmēja jauniesvētīto priesteri Leonu Kundziņu, kuru prāvests nosūtīja uz Auci, lai tur nodibinātu draudzi un uzceltu dievnamu. Šajā gadā sākta metriku grāmatu vešana. L. Kundziņš noīrēja četru istabu dzīvokli, kur noturēja dievkalpojumus un arhibīskapa Antonija Springoviča Kūrijas uzdevumā Auces pilsētas valdei pieprasīja zemi baznīcas celtniecībai. Valde piešķīra 0,9 ha zemes, uz kuras, 1937. gadā nodibinot draudzi, uzsākta dievnama celtniecība. Būvplānu izstrādājis Jelgavas būvinspektors Reizāns. Ēkas pamatiem nepieciešamos akmeņus saveduši draudzes locekļi. Mežniecībā nopirkuši par 200 latiem 120 m3 kokmateriālu, kurus draudzes locekļi arī izveduši un sazāģējuši. Finanses celtniecībai ziedojuši draudzes locekļi, labdari no Daugavpils un Jelgavas, kā arī priesteris Kundziņš, kurš, kļūstot 1937. gadā par Latvijas lauksaimniecības kameras kapelānu, savu ikmēneša algu — 300 latus izlietoja dievnama būvniecībai. 1938. gadā prāvests L. Kundziņš iesvētīja jauno baznīcu Svētās Terēzes no Bērna Jēzus godam.

## Eksterjers
Baznīca ir koka celtne, 20 metrus gara, 10 metrus plata un 2,5 metrus augsta ēka ar skārda jumtu bez torņa. Virs ieejas uz jumta ir dzelzs krusts. Kopējā mājas platība ir 200 m 2. Ēka ar šķērssienu ir sadalīta uz pusēm, kuras vienā galā ir baznīca, bet otrā — dzīvoklis un sakristeja. No ārpuses baznīca ir apšūta ar dēļiem, bet pie ieejas ir 1950. gadu beigās uzbūvēts vējtveris. Dievnamu ietver dārzs, ko noslēdz metāla žogs. Dārzā ir uzstādīts liels Misiju krusts. Aplūkojama Dievmātes grota, kur parādījusies Svētā Marija.
 
## Interjers
Tā ir vienas navas telpa ar koka grīdu un griestiem. Virs ieejas ir kora telpas. Dievnamā ir trīs koka altāri. Lielais jeb centrālais altāris ir pirmā prāvesta ierīkots, tajā ir Svētās Terēzes no Bērna Jēzus glezna.

## Draudze
Draudze iekļaujas Romas Katoļu Rīgas Metropolijas klēra Jelgavas diecēzē. Draudzi apkalpo prāvests Pēteris Skredeļs. Draudze dibināta 1937. gadā. Draudzei piederīgi ir katoļi, kas dzīvo Aucē un tās apkārtnē. Dievkalpojumi notiek reizi nedēļā.

### Draudzes lielākie svētki
Draudzes lielākie svētki ir Svētā Antona no Padujas diena, Karmela kalna Dievmātes svētki,  Vissvētākās Jaunavas Marijas debesīs uzņemšanas svētki, Svētās Terēzes no Bērna Jēzus diena.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Auces Romas katoļu Svētās Terēzes no Bērna Jēzus baznīca  www.auce.lv
* Katoļu baznīca   www.auce.lv 
* Dievnama vēsture  www.auce.lv
* Auces Romas katoļu baznīca www.vietas.lv
* Auces Romas katoļu baznīca  www.kulturaskarte.lv
Aleksandrs Jegorovs

**Aleksandrs Jegorovs** (; dzimis , miris ) bija padomju karavadonis, PSRS maršals. 

Beidzis ģimnāziju Samarā. Armijā no 1901. gada. Piedalījās 1905. gada revolūcijas apspiešanā Kaukāzā. Piedalījās Pirmajā pasaules karā. Pēc Februāra revolūcijas apakšpulkveža pakāpē iestājās eseru partijā. 

Krievijas pilsoņu kara laikā no 1918. gada augusta Sarkanās armijas sastāvā komandēja armijas un frontes, arī kaujās pie Caricinas un Orlas-Kromu operāciju. Piedalījās Poļu-padomju karā.

Pēc kara Ukrainas kara apgabala (no 1924. līdz 1925. gadam) pavēlnieks, līdz 1926. gadam - kara atašejs Ķīnā, vēlāk Baltkrievijas kara apgabala pavēlnieks (no 1927. līdz 1931. gadam). No 1931. līdz 1937. gadam - Sarkanas armijas ģenerālštāba priekšnieks.

1938. gada martā arestēts, 1939. gada februāri sodīts ar nāvi. 1956. gadā reabilitēts.

## Ārējās saites
Miegupe

**Miegupe** (arī ** Ķempe**, **Miedziņa**, **Miega**, **Miegas upīte**, **Miegupīte**, **Sapa**) ir upe Latvijā, Gaujas kreisā pieteka Valmieras un Cēsu novadā. Sākas Mārsnēnu pagastā pie Pintuļiem. Augštecē nav izteiktas ielejas, gultne taisnota. Sākumā tek ziemeļaustrumu virzienā, pie Jaunvāles krasi pagriežas uz rietumiem. Mūrmuižā uz Miegupes izveidots Miegupes dzirnavezers. Lejpus Mūrmuižas upe tek pa izteiktu ieleju, kas pakāpeniski padziļinās. Gaujas senlejas krastu pie Sapām šķērso dziļā gravā. Ietek Gaujā pie Līčiem. Lielākās pietekas ir Adzele, Grūžupe (labās) un Mīļuma (kreisā). Upi šķērso Rīgas—Valkas dzelzceļš un autoceļš P20.

## Atsauces
Progress M-18M

**Progress M-18M** (*Прогресс М-18М*; SKS apzīmējums ***ISS-50P***) bija Krievijas automātisks kravas kosmosa kuģis kravu nogādāšanai uz Starptautisko kosmosa staciju (SKS). To palaida 2013. gada februārī. Bija trešais kuģis, kas saslēdzies ar SKS sešu stundu laikā pēc starta.

## Krava
Kopējā kravas masa starta brīdī bija 2638 kg. Īpašajās tvertnēs ietilpa degviela 800 kg, skābeklis (50 kg), ūdens (420 kg). Hermētiskajā kravas telpā (pavisam 1368 kg) atradās iekārtas stacijas apkalpošanai un zinātniskajiem pētījumiem, pārtikas preces, apģērbs, higiēnas, medicīnas preces, tai skaitā 101 kg amerikāņu segmentam.

## Lidojuma gaita
*Progress M-18M* startēja no Baikonuras kosmodroma  14:41:46 UTC ar nesējraķeti Sojuz-U. 14:50 UTC kosmosa kuģis atdalījās no pēdējās pakāpes un iegāja orbītā.

Saslēgšanās ar SKS notika tajā pašā dienā 20:35:21 UTC pie Pirs moduļa automātiskā režīmā.

 20:44 UTC *Progress M-18M* atvienojās no SKS. 23:53 UTC kosmosa kuģis iedarbināja dzinēju bremzēšanas manevram. Kosmosa kuģis nogāja no orbītas un sadega Zemes atmosfērā. Nesadegušās daļas 26. jūlijā aptuveni 00:42 UTC iekrita Klusā okeāna dienviddaļā.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Progress M-18M lapa SKS Lidojumu vadības centrā
Moršina

**Moršina** () ir apgabala nozīmes pilsēta Ukrainas rietumos, Ļvivas apgabalā Karpatu piekalnēs. Kūrortpilsēta, minerālūdens atradnes.

## Vēsture
Rakstos pirmoreiz minēta 1482. gadā. Ietilpa Žečpospolitā. Pēc Polijas pirmās dalīšanas 1772. gadā pilsēta iekļāvās Austrijas impērijā. 19. gadsimta beigās pilsēta sāka attīstīties kā balneoloģisks kūrorts.

Pēc Pirmā pasaules kara Moršina neilgu laiku ietilpa Rietumukrainas Tautas Republikā, tomēr vēlāk tika iekļauta jaunizveidotajā Polijas valstī, un bija populārs kūrorts. Sākoties Otrajam pasaules karam , pamatojoties uz Molotova-Ribentropa paktu, Moršinā iegāja PSRS spēki. Pēc Vācijas uzbrukuma PSRS Moršinu ieņēma vācieši. Pilsēta tika iekļauta Ģenerālgubernatūras sastāvā.

Pēc Otrā pasaules kara lielākā daļa atlikušie poļu iedzīvotāji pārcēlās vai tika padzīti uz dzīvi Polijā, sevišķi uz tās rietumu apgabaliem, no kuriem savukārt tika padzīti vācieši. Pēc kara līdz 1991. gadam Moršina bija Ukrainas PSR sastāvā.

## Ārējās saites

## Atsauces
Dreika šaurums

**Dreika šaurums** (, ) vai **Osesa jūra** () ir ap  plats jūras šaurums Dienvidu okeānā, kas atdala Dienvidameriku no Antarktīdas. Par šauruma ziemeļu malu uzskata Hornas ragu, dienvidu — Dienvidšetlendas salas. Šaurums savieno Kluso okeānu ar Atlantijas okeāna Skotijas jūru un pa to plūst Antarktikas cirkumpolārā straume. Šaurums ir grūti kuģojams, jo tajā ir biežas, spēcīgas un neprognozējamas vētras, dienvidu daļā — aisbergi.

thumb|left|250px|Dreika šauruma šķērsprofils
Par šauruma pirmatklājēju tiek uzskatīts angļu pirāts Frānsiss Dreiks, kura kuģi 1578. gada septembrī pēc Magelāna šauruma izbraukšanas vētra aiznesa tālāk uz dienvidiem, kā rezultātā tika atklāts vēl viens abu okeānu savienojums. Pusgadsimtu agrāk, 1525. gadā spāņu jūrasbraucējs Fransisko de Osess, iespējams, izbraucis šo jūrasšaurumu, kādēļ spāņu avotos tas nereti tiek saukts par Osesa jūru.

## Atsauces

## Ārējās saites
Bauskas katoļu baznīca

**Bauskas Vissvētākā Sakramenta Romas katoļu baznīca** ir Romas katoļu Rīgas metropolijas Jelgavas diecēzes draudzes baznīca. Tā atrodas Bauskā, Katoļu ielā 2. Dievnams ir arī Bauskas dekanāta rezidence.

## Vēsture
Sākotnēji Bauskā ir bijis lūgšanu nams, kuru apkalpojuši jezuīti no Skaistkalnes draudzes baznīcas.

Pašreizējo ķieģeļu mūra baznīcu uzcēla 1865. gadā priestera Aleksandra Milevska vadībā, kurš pēc ordinācijas 1861. gadā strādājis par vikāru Skaistkalnē, jo Bauskas draudze bijusi tās filiāle. Par to liecina izgrieztais baznīcas celšanas gads skārda vējrādī, kas atrodas uz dievnama jumta. Pēc cita avota — "Direct.Telsensis" raksta dievnams uzcelts 1864. gadā. 1901. gadā tā tika paplašināta. 2009. gadā tika veikta baznīcas rekonstrukcija.

## Eksterjers
Baznīca ir ķieģeļu celtne, 20 metrus gara, 8 metrus plata un 7 metrus augsta ēka ar skārda jumtu. Baznīcas priekšā ir piebūvēta 4,5 metrus gara, 3 metrus plata priekštelpa un 4 metrus gara, 4 metrus plata sakristeja. Virs baznīcas jumta pie ieejas trīs mazi tornīši, no kuriem viens atrodas jumta smailē, bet pārējie jumta sānos, virs presbitērija divi tādi paši stabveidīgi tornīši jumta sānos. Mūra zvanu tornis, kurā iekārts viens zvans, uzbūvēts 1891. gadā, bet 1930. gados pārbūvēts. Tas atrodas baznīcas dārzā dievnama priekšējā daļā kreisajā pusē. Baznīcu ieskauj dārzs, ko noslēdz dzelzs žogs ķieģeļu stabiņos. Pie dievnama ir plaša plebānija.
[thumb|left|250px|Dievnams [2001. gadā.]]

## Interjers
Tā ir vienjoma telpa ar koka grīdu un griestiem, kas ir lēzeni segti. Virs ieejas ir kora telpas, kurās atrodas ērģeles un harmonijs. Presbitērija daļa veidota ieapaļā formā, kurā atrodas lielais altāris. Divi sānu altāri ir iebūvēti sienu nišās. Kancele bagātīgi rotāta kokgriezumiem. Dievnama labajos sānos atrodas sakristeja ar liturģisko inventāru.

## Draudze
Draudze iekļaujas Romas Katoļu Rīgas Metropolijas klēra Jelgavas diecēzē. Draudzi apkalpo prāvests monsinjors un Bauskas dekanāta dekāns Jānis Zviedrāns. Draudze kā jezuītu misiju punkts pastāvējis jau 18. gadsimtā, bet kā patstāvīga draudze tā darbojās no 19. gadsimta otrās puses. Metriku grāmatas saglabājušās no 1898. gada, kad tajā laikā tā bijusi Telšu diecēzes Skaistkalnes filiāle. Draudzei piederīgi ir katoļi, kas dzīvo Bauskā un tās apkārtnē. Dievkalpojumi notiek katru dienu, baznīca ir atvērta tikai dievkalpojumu laikā.

### Draudzes lielākie svētki
Draudzes lielākie svētki ir Jaunais gads, Vissvētākā Sakramenta svētki, Svētā Asīzes Franciska diena.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Bauskas Sv. Trīsvienības katoļu baznīca www.vietas.lv 
* Bauskas katoļu baznīca www.tourism.bauska.lv
* Bauskas katoļu baznīca  www.travelnet.lv
* Bauskas katoļu baznīca maina veidolu  www.katedrale.lv
* Bauskas katoļu baznīca www.celogudri.lv
* Bauskas katoļu baznīca www.tourism.bauska.lv
* Baznīcas attēli www.foto.eks.lv
Lorāns Žalabērs

**Lorāns Žalabērs** (; dzimis  Mazamē) ir bijušais profesionālais Francijas šosejas riteņbraucējs, kura karjera ilga no 1989. līdz 2002. gadam. Karjeras laikā viņa iesauka bija *"Žaža"* (sarunvalodā "glāze vīna"; kad viņš turpināja dzert vīnu profesionāļa karjeras laikā, iesauka saglabājās līdzības ar viņa vārdu dēļ). Viņš uzvarēja daudzās viendienas un daudzdienu sacensībās un bija Pasaules ranga līderis 1990. gados. Lai arī viņš nekad neuzvarēja *[[Tour de France]]*, kur viņš cieta no augstuma slimības, 1995. gadā viņš uzvarēja *[[Vuelta a España]]*; kopā ar kopvērtējuma uzvarētāja krekliņu viņš ieguva punktu un kalnu karaļa krekliņu, kļūstot tikai par trešo braucēju, kurš to ir paveicis Lielajā tūrē. Kopā ar Alesandro Petaki, Ediju Merksu un Džamolidinu Abdužaparovu viņš ir viens no četriem braucējiem, kuri ieguvuši punktu klasifikācijas uzvarētāja titulu visās trijās lielajās tūrēs.

## Dopings
Viņa vārds parādījās ziņojumā par EPO lietošanu 1998. gada Tour de France, kuru 2013. gada 24. jūlijā publicēja Francijas Senāts. Paraugi tika savākti 1998. gadā un vēlreiz pārbaudīti 2004. gadā.

## Sasniegumi lielajās tūrēs

Piezīme: IZST — izstājās

## Atsauces
Altonavas iela

**Altonavas iela** ir iela Rīgā, Zemgales priekšpilsētā, Torņakalnā. Altonavas iela sākas krustojumā ar Ojāra Vācieša ielu un beidzas krustojumā ar Vienības gatvi. Kopējais ielas garums ir 624 metri un tā sastāv no 2 braukšanas joslām. Altonavas iela ir klāta ar bruģa un asfalta segumu.
Altonavas ielas un Vienības gatves stūrī atrodas Bloka muižas ēka (Vienības gatve 27).

## Vēsture
Pirmo reizi minēta 1794. gadā ar nosaukumu **Altonas ceļš** (*Altonscher Weg*), jo tas veda uz Pierīgas izpriecu un vasaras izbraukumu vietu *Altonas villu* aiz Marijas dzirnavām (tagad Ojāra Vācieša ielā 37). Līdz 1985. gadam daļu no senās Altonavas ielas pārdēvēja par Ojāra Vācieša ielu.

2024. gada beigās Rīgas dome nolēma slēgt autosatiksmi uz Altonavas ielas pārvada pār dzelzceļu Rīga—Tukums un to pārbūvēt divu gadu laikā.

## Ielas raksturojums
Altonavas iela ir 700 metrus gara, pārsvarā bruģēta iela Torņakalnā un daļēji arī Bieriņos. Tā sākas krustojumā ar Ojāra Vācieša ielu un iet dienvidaustrumu-austrumu virzienā. Iela šķērso divas dzelzceļa līnijas: Rīga—Tukums pa satiksmes pārvadu un Rīga—Jelgava (šeit nav pārbrauktuves transporta līdzekļiem, tikai gājēju celiņš, līdz ar to Altonavas ielas divi posmi ir savstarpēji nesavienoti satiksmei). Altonavas ielas posms aiz šīs dzelzceļa līnijas ir ar bruģa segumu. Krustojumā ar Indriķa ielu Altonavas iela tālāk neturpinās taisni, bet atsākas ar nobīdi, aptuveni 30 metrus tuvāk Torņakalna ielai (varētu teikt, ka šos 30 metrus iela pāriet Indriķa ielā). Altonavas iela beidzas krustojumā ar Vienības gatvi.


Altonovas iela.JPG|Ielas sākums pie Vienības gatves (redzama Bloka muižas ēka)
RigaAltonavasIela.jpg|
Altonavas iela 9.jpg|ēka krustojumā ar Indriķa ielu
Šķērsieliņa uz dzelzceļa pusi - mikroskops - Panoramio.jpg|gājēju celiņš pāri dzelzceļam Rīga—Jelgava
Bieriņi, Zemgales priekšpilsēta, Rīga, Latvia - panoramio.jpg|gājēju celiņš pāri dzelzceļam Rīga—Jelgava
Dzelzceļa viadukts-1.JPG|Altonavas ielas dzelzceļa viadukts 
RigaAltonavasIelaBierini.jpg|Altonavas ielas dzelzceļa viadukts 


## Ielu savienojumi
Altonavas iela ir savienota ar šādām ielām:
* Ojāra Vācieša iela (T veida krustojums)
* Grobiņas iela
* Tēriņu iela
* Ārlavas iela (T veida krustojums)
* Indriķa iela (abas reizes T veida krustojums)
* Biešu iela (T veida krustojums)
* Gustava iela (T veida krustojums)
* Vienības gatve (T veida krustojums)

## Sabiedriskais transports
Pirms satiksmes pārvada slēgšanas 2024. gadā īsā posmā starp Ojāra Vācieša ielu un Ārlavas ielu (arī pa satiksmes pārvadu pāri dzelzceļa līnijai Rīga—Tukums) pa Altonavas ielu kursēja 25., 55. un 56. maršruta autobusi.

## Skatīt arī
* Torņakalns

## Atsauces
Rakšupe

**Rakšupe** (arī ** Rakstupīte**, **Jēčupīte**, **Vītega**, augštecē **Rakšupīte**, **Simtupe**, **Simtēnupīte**) ir upe Latvijā, Gaujas kreisā pieteka Cēsu novada Drabešu pagastā. Sākas no Lazdiņu ezera Vaives pagastā. Augštecē tek cauri Pūcītim un Āraišu ezeram. Nelielā posmā lejpus Āraišu ezera upe iztaisnota. Nonākot no Vidzemes augstienes malas Gaujas senielejā tek pa dziļu gravu un Rakšupe ir viena no straujākajām mazajām Latvijas upēm. Ietek Gaujā lejpus Rakšu krācēm iepretī Kvēpenes pilskalnam. Lielākās pietekas ir Jungas strauts (kreisā) un Meijermuižas upīte (labā). Upi šķērso Rīgas—Valkas dzelzceļš un autoceļš P20.

## Atsauces
Budbergas katoļu baznīca

**Budbergas Svētās Trīsvienības Romas katoļu baznīca** ir Romas katoļu Rīgas metropolijas Jelgavas diecēzes draudzes baznīca. Tā atrodas Bauskas novada Brunavas pagasta Budbergas ciemā.

## Vēsture
Dievnamu Budbergā sākuši celt 1930. gados, par to rūpējies toreizējās Kūrijas kanclers Eduards Stukels, kurš bija cēlies no šīs draudzes. Līdzekļus baznīcas devuši kanclers un draudzes locekļi. Dievnamu būvējuši Krāslavas būvuzņēmēji Jānis un Ferdinands Miltoviči, kas bija arī cēluši Kūkovas baznīcu.
Baznīcas plānu veidoja pēc Kauņas katedrāles parauga, tikai samazinātā veidā, līdzīgi kā cēla Rīgas Kristus karaļa dievnamu un Aknīstes baznīcu. Dievnamu uzcēla un iesvētīja 1938. vai 1939. gadā, veltot to Vissvētākās Trīsvienības godam. Otrā pasaules kara laikā tika nopostītas ērģeles un cieta torņa smaile, kas tika atjaunota saīsinātā veidā.

## Eksterjers
Baznīca ir celta modernisma stilā no cementa ķieģeļiem, tā ir 24 metrus gara, 11 metrus plata un 8 metrus augsta  celtne ar vienu 15 metrus augstu torni, lēzeni segtu cinkotā skārda jumtu un nelielu krustu virsū. Dievnams no ārpuses nav apmests. Presbitērija daļā piebūvētas divas sakristejas, kas padotas uz āru. Katrā baznīcas pusē ir 7 šauri un augsti logi, bet virs presbitērija katrā pusē 3 apaļi logi. Katrā sakristejā ir trīs logi un vienas durvis. Sienas katrā pusē atbalsta pieci piloni. Ieejas durvis no gala un sāniem. Apkārt dievnamam ir dārzs bez žoga, kurā aug dažādi koki, galvenokārt egles. Dārzā uzstādīts koka  Misiju krucifikss.
 
## Interjers
Tā ir telpa ar cementa klona grīdu un koka, vēlāk apmestiem griestiem. Sienas ir apmestas.  Virs ieejas atrodas kora telpas, kas balstās uz betona pīlāriem. Presbitērijā ir viens altāris, kurā ir Jēzus Sirds glezna. Sānos, lūgšanu zāles pusē ir mazi sānu altāri.

## Draudze
Draudze iekļaujas Romas Katoļu Rīgas Metropolijas klēra Jelgavas diecēzē. Draudzi apkalpo prāvests Romualds Baļčūns. Draudze tika izveidota 1927. gadā, atdalot to no Brunavas draudzes.  Draudzei piederīgi ir katoļi, kas dzīvo Budbergā un tās apkārtnē. Dievkalpojumi notiek reizi mēnesī. Draudzes lielākie svētki ir Vissvētākās Trīsvienības svētki un Kristus Karaļa svētki. Draudzei ir viena kapsēta.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Budbergas Romas katoļu baznīca www.vietas.lv
* Baznīcas attēli www.foto.eks.lv
Novijrozdila

**Novijrozdila** () ir apgabala nozīmes pilsēta Ukrainas rietumos, Ļvivas apgabalā. Sākusi veidoties Ukrainas PSR no 1953. gada līdz ar sēra ieguves attīstību. Mūsdienās sēra ieguve nenotiek.

Attālums līdz Ļvivai — 54 km.

1959. gadā pilsētā dzīvoja 2,7 tūkstoši cilvēku, 1979. gadā — 22,1 tūkstoši cilvēku, 2011. gadā — 29 553 tūkstoši cilvēku. Vairāk nekā 95 % ir ukraiņi.

## Atsauces

## Ārējās saites
Mercatone Uno

***Mercatone Uno*** bija profesionāla riteņbraukšanas komanda, kuras sākotnējā mājvieta bija Sanmarīno un pēc tam Itālijā. 1990. gados tā bija viena no spēcīgākajām Itālijas komandām peletonā. Komandu sponsorēja lielveikalu ķēde Itālijā.

## Vēsture
### Sanmarīno komanda
Komanda izveidojās 1992. gadā kā *Mercatone Uno-Zucchini* un bija bāzēta Sanmarīno. Braucot komandā, Adriāno Bafi uzvarēja punktu ieskaitē 1993. gada ''Giro d'Italia''. Komanda beidza pastāvēt 1995. gada sezonas beigās, kad sponsors atsauca savu līdzdalību. Jaunizveidotajai komandai bija tas pats sponsors, bet tā bija pilnīgi cita komanda.

### Komanda ap Marko Pantāni
Kad *Carrera Jeans* ražotāji 1996. gada beigās pārtrauca sponsorēt pazīstamo Itālijas komandu **, tika ziņots, ka menedžeris Dāvids Boifava veidos komandu ap Marko Pantāni ar *Mercatone Uno* kā galveno sponsoru. Tomēr par jaunās komandas prezidentu kļuva Lučiāno Peci, kā sporta direktorus ieceļot Džuzepi Martinelli, Dāvidu Kasāni un Alesandro Džannelli un pārņemot desmit *Carrera* braucējus, ieskaitot Pantāni. Itālijā bāzētā komanda ar Pantāni kā līderi par velosipēdu piegādātāju izvēlējās *[[Bianchi]]*. Saskaņā ar bijušā braucēja Feličes Džimondi teikto, komanda tika veidota ap Pantāni un sporta direktors Martinelli atteicās pievienot komandai sprinteri, kurš varētu komandai radīt citus mērķus. Saskaņā ar Džimondi, šajā veidā komanda tika veidota līdzīgi kā *[[Bianchi (riteņbraukšanas komanda)|Bianchi]]* komanda 1940. gadu vidū tika veidota ap Fausto Kopi.

1997. gada sezonā Pantāni finišēja trešajā vietā *[[1997. gada Tour de France|Tour de France]]* un uzvarēja vairākos posmos, ieskaitot posmā uz *[[Alpe d'Huez]]*. Nākamajā gadā Pantāni uzvarēja 1998. gada ''Giro d'Italia'' un pēc tam arī *[[1998. gada Tour de France|Tour de France]]*, kļūstot par tikai septīto braucēju vēsturē, kurš gada laikā uzvarējis gan *[[Giro d'Italia|Giro]]*, gan *[[Tour de France|Tour]]*. Pantāni savu uzvaru veltīja nesen mirušajam komanda ģenerālmenedžerim Lučiāno Peci. Pēc šī lielā panākuma *Mercatone Uno* lielveikalu vadītājs Romāno Cenni izteicās, ka sponsors paliks riteņbraukšanā, kamēr vien Pantāni piedalīsies sacensībās.

1999. gada ''Giro d'Italia'' Pantāni dominēja sacensībās, līdz viņu izslēdza no tām par pārāk augsta hematokrita līmeņa uzrādīšanu. Tā rezultātā no sacensībām izstājās visa *Mercatone Uno*komanda.

Nākamajā gadā komanda uzvarēja 2000. gada ''Giro d'Italia'' ar Stefano Garcelli, kurš Pantāni pateicās par palīdzību. Lai arī Garcelli bija līgums līdz 2001. gada sezonas beigām, viņš pameta komandu 2000. gada beigās.

Kad Pantāni izstājās no 2002. gada ''Giro d'Italia'', baumoja, ka *Mercatone Uno* pārtrauks sponsorēt komandu pēc 2002. gada sezonas, jo komanda nebija ielūgta uz 2001. un 2002. gada ''Tour de France''. Tomēr komanda turpināja dalību sacensībās 2003. gada sezonā un Pantāni ierindojās 14. vietā *[[2003. gada Giro d'Italia|Giro d'Italia]]* kopvērtējumā. Sezonas beigās komanda tika likvidēta saistībā ar Pantāni prognozējamo aiziešanu no sporta, vairākiem braucējiem pārejot uz Dienvidāfrikas komandu *[[Barloworld (riteņbraukšanas komanda)|Barloworld]]*.

## Atsauces
Antarktiskā konverģence

**Antarktiskā konverģence** ir Antarktiku pilnībā apskaujoša līkne, kas iezīmē robežu, kur uz ziemeļiem plūstošās aukstās ūdens masas no dienvidiem sastopas ar Subantarktikas relatīvi siltākajām ūdens masām. Konverģences zona ir aptuveni  plata un tās atrašanās ģeogrāfiskais platums sezonāli var mainīties  robežās. Antarktisko konverģenci pirmais aprakstījis angļu astronoms un ģeofiziķis Edmonds Halejs 1700. gadā.

Konverģences līnija šķērso Atlantijas, Indijas un Kluso okeānus starp 48° un 61° dienvidu paralēlēm ziemeļos no Rietumvēju straumes. Šo līniju dažkārt uzskata par Dienvidu okeāna dabisko ziemeļu robežu.

Konverģences zonā aukstākais un blīvākais Antarktikas ūdens iegrimst zem siltākā no ziemeļiem plūstošā ūdens aptuveni 800 m dziļumā un turpina plūst ziemeļu virzienā. Uz iegrimšanas robežas ūdens temperatūra var strauji kristies no  līdz . Ūdens konverģences zona ir ļoti produktīva vide jūras organismiem, sevišķi Antarktikas krilam. 1980. gadā tika noslēgta konvencija Antarktikas jūras resursu aizsardzībai, kur konverģences līnija tika definēta šādām koordinātām: 50°S, 0°; 50°S, 30°E; 45°S, 30°E; 45°S, 80°E; 55°S, 80°E; 55°S, 150°E; 60°S, 150°E; 60°S, 50°W; 50°S, 50°W; 50°S, 0°.

## Atsauces
Sapraša

**Sapraša** (arī **Pestava**) ir upe Latvijā un Igaunijā, Rūjas kreisā krasta pieteka Valmieras novadā. Sākas no grāvju sistēmas Igaunijā dienvidaustrumos no Meizakilas, tek dienvidu virzienā. Upes baseins atrodas Burtnieka līdzenuma ziemeļu daļā. Augštecē un vidustecē upes gultne regulēta, lejtecē no Vilpulkas — meandrēta. Ietek Rūjā starp Virķēniem un Rūjienu. Lielākās pietekas: Maratas upīte, Kaučupīte, Melderīšupīte (visas kreisās). Upi šķērso autoceļš P21 un bijušais Rīgas—Tallinas dzelzceļš.

## Atsauces
Sventes baznīca

**Sventes Vissvētākās Trīsvienības Romas katoļu baznīca** ir Romas katoļu Rīgas metropolijas Jelgavas diecēzes draudzes baznīca. Tā atrodas Augšdaugavas novada Sventes pagasta centrā Sventē.

## Vēsture
Jau 18. gadsimta sākumā Sventē darbojās jezuīti, kuriem šeit bija misija un saimniecība. 1721. gadā Sventes misiju sagrāva un jezuīti devās prom.

Pašreizējo mūra baznīcu uzcēla 1800. gadā Sventes muižas muižnieks Kazimirs Zībergs, veltot to Vissvētākās Trīsvienības godam un aizbildniecībai.

## Eksterjers
Baznīca ir laukakmeņu mūra taisnstūra formas celtne, 26 metrus gara, 16 metrus plata un 8 metrus augsta ēka ar cinkotā skārda jumtu un 5 metrus augstu torni ar zvaniem galvenās fasādes pusē. Sienas no ārpuses apmestas un krāsotas. Redzami stūru pīlāri, logu un durvju ierāmējumi. Ieejas durvis no gala, sāniem un sakristejas. Pie ieejas durvīm ir cementa kāpnes. Abos baznīcas sānos ir 5 logi, pie ieejas no gala 2 logi un katrā sakristejā viens logs. Dievnamu ieskauj dārzs, ko noslēdz mūra žogs. Ieejas vārti ir no gala un sāniem. Dārzā aug veci lapu koki. Aiz dievnama žoga, pretī presbitērijam atrodas plebānija.

[thumb|left|250px|Dievnams [2008. gadā.]]

## Interjers
Tā ir vienas navas telpa ar flīžu grīdu un koka griestiem, kas klāti ar mazu ieloku. Virs ieejas atrodas kora telpa ar ērģelēm, kura balstās uz diviem lieliem mūra pīlāriem. Presbitērija abās pusēs ir sakristejas, virs kurām ir noliktavas. Presbitēriju no lūgšanu zāles atdala koka dievgalds. Presbitērija labajā stūrī atrodas koka skulptūra "Ecce Homo". Kanceli, dievlūdzēju solus un trīs baznīcā esošos altārus izgatavojis galdnieks Staņislavs Meinards. Galvenais jeb centrālais altāris atrodas centrā pie presbitērija gala sienas, tas ir ar diviem pīlāriem, starp kuriem ir Vissvētākās Trīsvienības glezna. Sānu altāri veidoti līdzīgi un atrodas dievgalda galos pie abām sienām lūgšanu zāles pusē. Labajā pusē ir Svētā Miķeļa altāris ar svētā gleznu, bet kreisajā pusē — Svētā Jura altāris ar viņa gleznu. Aplūkojamas ir 1913. gadā Serafinoviča ģipsī veidotās Krustaceļa bildes.

## Draudze
Draudze iekļaujas Romas Katoļu Rīgas Metropolijas klēra Jelgavas diecēzē. Draudzi apkalpo prāvests Rolands Šakals. 1920. gadā, atjaunojoties Rīgas bīskapijai, Sventes draudze kļuva patstāvīga, lai gan sāka veidoties jau 18. gadsimta sākumā, bet no 1911. gada Sventē pastāvīgi dzīvojis priesteris. Draudzei piederīgi ir katoļi, kas dzīvo Sventē un tās apkārtnē. Dievkalpojumi notiek katru dienu. Draudzei ir četras kapsētas — Sventes, Purniku, Zemkrusta un Timšānu kapi.

### Draudzes lielākie svētki
Draudzes lielākie svētki ir Svētā Jura diena, Vissvētākās Trīsvienības svētki un  Svētā Erceņģeļa Miķeļa diena.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Sventes Vissvētās Trīsvienības Romas katoļu baznīca www.vietas.lv
* Sventes Miķeļa Erceņģeļa Romas katoļu baznīca www.travelnews.lv
* Sventes Miķeļa Erceņģeļa Romas katoļu baznīca www.belladvina.com
* Baznīcas attēli www.foto.eks.lv
Cietais rieksts (filmu cikls)

**"Cietais rieksts"** () ir filmu cikls, kas stāsta par Ņujorkas policistu Džonu Makleinu, kuru atveido aktieris Brūss Viliss. Šajā filmu ciklā ir uzņemtas 5 filmas.

## "Cietais rieksts"
Pirmā cikla filma ir 1988. gada filma "Cietais rieksts" (). Šī filma ir par to kā teroristu grupa ieņēmusi ēku, kurā atrodas Džons Makleins un kā Makleins cīnās ar šiem teroristiem. Filma veidota pēc Roderika Torpa grāmatas *Nothing Lasts Forever* motīviem.

## "Cietais rieksts 2"
Otrā cikla filma ir 1990. gada filma "Cietais rieksts 2" (). Šī filma ir par to kā teroristu grupa ir ieņēmusi lidostu un kā Makleins cīnās ar šiem teroristiem. 

## "Cietais rieksts 3"
Trešā cikla filma ir 1995. gada filma "Cietais rieksts 3" (). Šī filma ir par to kā pirmās filmas terorista brālis draud uzspridzināt Ņujorku un kā Makleins cīnās ar viņu. Viņam palīdz elektriķis Zevs Karvers, kuru atveido aktieris Semjuels Džeksons.

## "Cietais rieksts 4"
Ceturtā cikla filma ir 2007. gada filma "Cietais rieksts 4" (). Šī filma ir par to kā Makleins cīnās ar kiberteroristiem.

## "Cietākais rieksts"
Piektā cikla filma ir 2013. gada filma "Cietākais rieksts", saukta arī "Cietais rieksts 5" (). Šī filma ir par to kā Makleins kopā ar savu dēlu cīnās Krievijā.

## Aktieri
Sambira

**Sambira** () ir pilsēta Ukrainas rietumos, Ļvivas apgabalā pie Dņestras upes. Dzelzceļa mezgls. Vietējā baznīcā atrodas Svētā Valentīna relikvijas.

Sambira ir vieglatlēta Valērija Borzova (*Валерій Пилипович Борзов*, 1949) dzimtā pilsēta.

## Vēsture
Rakstos pirmoreiz minēta 1241. gadā. Pilsēta pašreizējā vietā radās pēc mēra epidēmijas 1542. gadā. Vecā Sambiras pilsēta augšup pa Dņestru arī saglabājās un mūsdienas ir Starijsambiras pilsēta. Ietilpa Žečpospolitā. Pēc Polijas pirmās dalīšanas 1772. gadā pilsēta iekļāvās Austrijas impērijā.

Pirmā pasaules kara laikā 1915. gadā pilsētā atradās Brusilova armijas štābs. Pēc Pirmā pasaules kara Sambira bija cīņas arēna starp Rietumukrainas Tautas Republiku un Poliju, un tika iekļauta jaunizveidotajā Polijas valstī. Sākoties Otrajam pasaules karam, pamatojoties uz Molotova-Ribentropa paktu, Sambirā iegāja PSRS spēki. Pēc Vācijas uzbrukuma PSRS Sambiru ieņēma vācieši. Pilsēta tika iekļauta Ģenerālgubernatūras sastāvā.

Pēc Otrā pasaules kara lielākā daļa atlikušie poļu iedzīvotāji pārcēlās vai tika padzīti uz dzīvi Polijā, sevišķi uz tās rietumu apgabaliem, no kuriem savukārt tika padzīti vācieši. Pēc kara līdz 1991. gadam Sambira bija Ukrainas PSR sastāvā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Alberts Holanders

thumb|Kopā ar sievu Šarloti.
**Alberts Voldemārs Holanders** (*Albert Woldemar Hollander*, 1796—1868) bija vācbaltiešu pedagogs. Bērzaines ģimnāzijas dibinātājs un pirmais vadītājs (1826—1861). Jēnas Universitātes goda doktors (1850).

## Dzīvesgājums
Dzimis 1796. gada 22. septembrī bagātu Rīgas patriciešu Holanderu ģimenē. Mācījās Berlīnes Pelēkā klostera ģimnāzijā (*Gymnasium zum Grauen Kloster*), atgriezās Rīgā un pabeidza Vidzemes guberņas ģimnāziju. Studēja teoloģiju un filoloģiju Tērbatas, Jēnas un Berlīnes Universitātē (1815—1819). Stipri ietekmējās no Šveices  pedagoga Johana Heinriha Pestaloci institūta apmeklējuma Iverdonas pilī (*Yverdon-les-Bains*).

Pēc atgriešanās dzimtenē Holanders 1825. gadā Vecbrenguļos nodibināja savu privāto skolu. 1826. gadā viņš nopirka Bērzaines muižu pie Cēsīm un skolu pārcēla uz turieni. 1837. gadā skolā atvēra visas ģimnāzijas klases un tā ieguva Bērzaines ģimnāzijas nosaukumu. Mācību valoda bija vācu valoda, un tā tika uzskatīta par vienu no labākajām Baltijas ģimnāzijām. 1861. gadā nodeva ģimnāzijas vadīšanu savam sekotājam Martinam Lofleram.

Miris 1868. gada 18. martā Bērzainē pie Cēsīm, pēc tam, kad bija saaukstējies, ziemā glābjot kāda zemnieka sievu.

## Literatūra
* Eckardt. *Hollander, Albert Woldemar*, in: Allgemeine Deutsche Biographie, 12 (1880) - S. 749

## Atsauces
Savčenko

**Savčenko** () ir ukraiņu cilmes uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:

* Aļona Savčenko (*Олена авченко*; 1984) — ukraiņu daiļslidotāja, kura sacensībās pārstāv Vāciju;
* Nadija Savčenko (*Надія Савченко*; 1981) — ukraiņu militārā pilote un virsniece;
* Larisa Neilande (dzimusi Savčenko (*Лариса Савченко*); 1966) — ukraiņu izcelsmes Latvijas un PSRS tenisiste;
* Staņislavs Savčenko (*Станіслав Савченко*; 1967) — ukraiņu šaha lielmeistars.