open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Jūlijs Ērglis

**Jūlijs Ērglis** ( — ) bija Latvijas pulkvedis-leitnants un politiķis. Bijis 2. un 3. Saeimas deputāts. Pārstāvējis Latviešu zemnieku savienību.

## Biogrāfija
Jūlijs Ērglis piedzima  Meirānu pagastā. Pirmā pasaules kara laikā kā zemessargs iesaukts Krievijas Impērijas armijā, pēc neilga laika iestājās Gatčinas Kara skolā, kuru pabeidza 1915. gadā. Lielāko daļu kara atradās frontē. Par dalību karā apbalvots ar IV šķiras Sv. Annas ordeni, III šķiras Sv. Staņislava ordeni un Jura Zelta zobenu.

1919. gada februārī brīvprātīgi iestājies Latvijas armijā, lai piedalītos Neatkarības karā. Vispirms bija Kalpaka bataljona Neatkarības rotas sastāvā, vēlāk — bataljona komandieris 1. Liepājas kājnieku pulkā. Apbalvots ar III šķiras Lāčplēša Kara ordeni par cīņām Latgales frontē 1919. gada 1. novembrī un par izlūkgājienu pie Makužu sādžas 1920. gada 6. janvārī, pārņemot Nagļus un Makužus no lieliniekiem. Paaugstināts par pulkvežleitnantu.

Pēc kara Ērglis atgriezās tēva mājās, nodarbojās ar lauksaimniecību un iesaistījās sabiedriskajā dzīvē. Iecelts par 9. Madonas aizsargu pulka komandieri, bet no amata atteicies Zāmuēla valdības laikā, jo piedalījās Nacionālo organizāciju kongresā. 1924. gadā piedalījās Latvijas Piensaimniecības centrālās savienības izveidē, no 1932. gada bija tās valdes priekšsēdētājs.

1925. gadā ievēlēts 2. Saeimā no Latviešu zemnieku savienības saraksta. 1928. gadā ievēlēts 3. Saeimā. Parlamentā strādājis līdz 1931. gadam. Bija pēdējais Lāčplēša Kara ordeņa kavalieru biedrības priekšsēdētājs. 1937. gadā kļuva par Aizsargu aviācijas pulka priekšnieku, 1939. gadā — par akciju sabiedrības "Degviela" valdes priekšsēdētāju un rīkotājdirektoru. Ērglis bija arī Latvijas Tirdzniecības un rūpniecības kameras priekšsēdētāja vietnieks, Latvijas Banku padomes loceklis un akciju sabiedrības "Kūdra" padomes priekšsēdētājs.

Latvijas okupācijas laikā  Jūlijs Ērglis tika apcietināts.  Rīgas apgabaltiesa viņam piesprieda nāvessodu. Spriedums izpildīts  pie Lielā Baltezera. Jūlijā apbedīts Ādažu kapos.

Apbalvots ar II un III šķiras Triju Zvaigžņu ordeni, II šķiras Viestura ordeni (ar šķēpiem), Lietuvas Aizsargu zvaigzni, III šķiras Čehoslovākijas Baltās Lauvas ordeni.

## Atsauces

## Ārējās saites
Bībops

**Bībops** (), dēvēts arī par **bopu**, ir džeza stils, kam raksturīgs ātrs temps, instrumentāla virtuozitāte un improvizācijas, kuru pamatā ir harmoniska struktūra. Bībops attīstījās 1940. gadu vidū. Pretstatā tradicionālajam džezam, bībopu 1960. gados sāka dēvēt par moderno džezu.

Tā attīstība ir saistīta ar jauno mūziķu vēlmi meklēt alternatīvas tobrīd džeza mūzikā populārajam svinga stilam, izveidojot džezu, kas būtu orientēts uz ieklausīšanos, nevis dejošanu. Neesot vairs deju mūzika, tā ļāva mūziķiem attīstīt lielāku tempu, nestandarta harmonijas, iekļautās melodijas, blakusskaņas, alternētus septakordus, nonakordus un undecīmakordus, līdz ar to ļaujot daudz vairāk attīstīt džeza mūziķu tehniskās spējas. Biežāk izmantotā mūzikas instrumentu kombinācija bībopa skaņdarbos ir saksofons,trompete, kontrabass, bungas un klavieres.

Ievērojamākie bībopa mūziķi ir Dizijs Gilespijs, Čārlijs Pārkers, Teloniuss Monks, Čārlzs Minguss, Mailss Deiviss, Kenijs Klārks, Džons Koltreins.

## Atsauces
163693 Atira

**Atira**, arī **163693 Atira** ir asteroīds ar diametru apmēram 2,5 km. Objekts ir Zemei tuvais asteroīds, pieder Atiras tipa asteroīdu grupai, ir šīs grupas lielākais pārstāvis.

Asteroīdu atklāja  LINEAR projekta ietvaros Sokoro observatorijā, Ņūmeksikā. Objektam tika piešķirts pagaidu apzīmējums 2003 CP20. Pēc orbītas noskaidrošanas Mazo planētu centrs to iekļāva sarakstā ar kārtas numuru 163693. 2008. gada 22. janvārī Starptautiskā Astronomijas savienība asteroīdu nodēvēja par Atiru. Atira Pauni indiāņu mitoloģijā ir Zemes mātes un vakara zvaigznes dievība.

Atira ir pirmais atklātais asteroīds, kura orbītu pilnībā aptver Zemes orbīta. Asteroīda vārdā ir nosaukta grupa asteroīdu ar līdzīgiem orbītu parametriem. 2015. gada aprīlī bija zināmi 15 Atiras tipa asteroīdi. 

## Atsauces

## Ārējās saites
Atiras orbīta
Magnetofons

200px|thumb|Magnetofona uzbūve
**Magnetofons** ir skaņas saglabāšanas ierīce, kas spēj ierakstīt un atskaņot skaņas, izmantojot magnētiskās lentes un skaņas ieraksta galviņu. Magnetofona pirmsākumos tas neizmantoja ne magnētiskās lentes, ne elektrību, bet izmantoja papīra strēmeles, kas tika pārklātas ar bišu vasku un parafīnu. Šādu magnetofonam līdzīgu aparātu izgudroja Aleksandra Bella laboratorijā. Pirmo reizi magnētiskās lentes šajā ierīcē sāka izmantot jau 1930. gados.

## Magnetofona darbība
Ierakstot skaņu ar magnetofonu, skaņas celiņš tiek iezīmēts magnētiskajā lentē, kas slīd gar īpašu skaņas ieraksta galviņu. Skaņas svārstības, pārvērstas elektriskajās svārstībās, magnetizē lentei uzklātu speciālu magnētiskās vielas kārtiņu. Atskaņojot magnētisko lenti, notiek pretējs process. Lente noteiktā ātrumā slīd gar atskaņošanas galviņu. Magnētiskais skaņas celiņš tajā izraisa tādas pašas elektriskās svārstības kā skaņu ierakstot. Elektriskās svārstības savukārt tiek pastiprinātas un iesvārsta skaļruņu membrānu, un rodas skaņa. Lai pasargātu magnetofona lenti no bojājumiem, tā tiek iemontēta kasetē.
Tuvais ezers

**Tuvais ezers** (arī Foļvarkas ezers) ir neliela ūdenstilpe Krāslavas novada Kastuļinas pagastā Foļvarkas ezeru grupā. Izvietojies pagasta dienvidrietumu daļā Foļvarkas ciemā. Ietek strauts no Sausā Priedaiņa, iztek strauts uz Tālo ezeru. Ezera austrumu krastā atrodas valsts nozīmes arhitektūras piemineklis Foļvarkas vecticībnieku baznīca.

## Atsauces
Foļvarkas ezers

**Foļvarkas ezers** var būt:
* Foļvarkas ezers Šķeltovas pagastā 
* Tālā ezera cits nosaukums
* Tuvā ezera cits nosaukums
Tvinpīka

**"Tvinpīka"** () ir ASV drāmas seriāls, kura autori ir Marks Frosts un Deivids Linčs. Seriālu laikā no  līdz  pārraidīja ABC televīzijas kanāls. Tam kopumā iznāca divas sezonas (30 sērijas).

"Tvinpīka" ir par FIB īpašā aģenta Deila Kūpera vadītu Loras Pālmeras slepkavības izmeklēšanas lietu. Seriāla darbība notiek mazā, izdomātā pilsētā Tvinpīkā Vašingtonas štatā.

Seriāls kļuva par vienu no sava laika labāk novērtētajiem seriāliem. Tas kļuva par kulta seriālu. 1992. gadā iznāca filma "Tvinpīka: Caur uguni", kas ir par notikumiem pirms slepkavības. *[[TV Guide]]* "Tvinpīku" ierindoja starp 50 visu laiku izcilākajiem seriāliem, kā arī iekļāva starp tiem seriāliem, kas "pārāk ātri tikuši atcelti".

2014. gada oktobrī tika paziņots par jauna seriāla filmēšanu, kura pārraide tika paredzēta *[[Showtime]]* kanālā. 2017. gadā tika uzņemtas jaunā seriāla 18 sērijas.

## Ārējās saites
Itiņka

**Itiņka** (arī Dūņu ezers, Itiņa ezers, Šumsku ezers) ir mazs ezeriņš Preiļu novada Aglonas pagastā. Izvietojies pagasta dienvidaustrumos uz robežas ar Grāveru pagastu. Cauri tek Zelta upīte no Jazinka ezera uz Raudiņu ezeru, ietek arī strauts no ziemeļaustrumiem.

## Atsauces
Dūņu ezers

**Dūņu ezers** var būt:
* Dūņu ezers Medumu pagastā
* Dūņu ezers Skaistas pagastā
* Dūņu ezers Kalkūnes pagastā
* Dūņu ezers Baldones pagastā
* Dolģiņkojes cits nosaukums
* Douņenīka cits nosaukums
* Dūmezera cits nosaukums
* Dūņīša cits nosaukums
* Dūņezera Ādažu novadā cits nosaukums
* Dūņezera Limbažu pagastā cits nosaukums
* Dūņezera Puzes pagastā cits nosaukums
* Dūņiera cits nosaukums
* Itiņkas cits nosaukums
Koškinas ezers

**Koškinas ezers** (arī Koškina ezers, Foškino ezers) ir ūdenstilpe Krāslavas novada Kastuļinas pagastā. Izvietojies pagasta dienvidu daļā uz dienvidiem no autoceļa P60. Krasti zemi, slīpi, vietām — stāvi, dibens — smilšains, granšains, akmeņains. Ezera ziemeļrietumu daļā 0,8 ha lielā Lusasa sala. Ietek divi grāvji, iztek strauts uz Pertoškas ezeru dienvidos. Mīt līdaka, asaris, rauda, karūsa, plaudis, plicis, rudulis, līnis. Ziemeļrietumu krastā peldvieta.

Dienvidu krastā Koškinas ciems, ziemeļaustrumu — Konovalova.

## Atsauces
Ūsti pie Labas

**Ūsti pie Labas** (, , ) ir pilsēta Čehijas ziemeļos, Ūstu apgabala administratīvais centrs. Atrodas pie Bilīnas ietekas Labā, galvenā Labas (Elbas) osta. Nozīmīgs dzelzceļa mezgls, Ziemeļbohēmijas rūpniecības un tirdzniecības centrs. Ar vairāk nekā 93,5 tūkstošiem iedzīvotāju tā ir septītā lielākā pilsēta valstī.

Pilsētas vēsture sniedzas līdz 10. gadsimtam, galvenokārt pilsēta attīstījusies kopš 19. gadsimta. Pilsētā atrodas Stržekovas hrada (*Hrad Střekov*), ievērojama ir arī Jaunavas Marijas Debesbraukšanas katedrāle, kurā atrodas 15. gadsimta beigās tapusi vēlīnās gotikas altārglezna, ievērojama būve ir tilts pār Labi. Katedrāles tornis Otrā pasaules kara laikā pēc pilsētas bombardēšanas novirzījies par 1 m no vertikālās ass.

Pilsēta atrodas Bohēmijas Šveices nacionālā parka teritorijā.

## Ārējās saites

*
Kustības sensors

thumb|240px|Pasīvais infrasarkanais kustības sensors pie apgaismojuma ierīces
**Kustības sensors** jeb **kustības detektors** ir ierīce, kas reaģē uz objektu kustību. To visbiežāk izmanto drošības sistēmās, automātiskā apgaismojuma kontrolē, mājokļa kontroles sistēmās, enerģijas taupīšanas un citās sistēmās.

240px|thumb|Mikroviļņu kustības sensors
Kustības sensoros var pielietot dažādas tehnoloģijas. Populārākās no tām:
;Pasīvais infrasarkanais (PIR): Tas ir jutīgs pret objekta temperatūru vidējā infrasarkanajā viļņu garumā attiecībā pret fona objektiem un telpas temperatūru. Lai noteiktu, vai objekts kustas, tiek izmantota optiskā sistēma, kura fokusē infrasarkano starojumu uz piroelektriķi. Objektam kustoties, starojums fokusējas dažādās vietās, un tiek ģenerēti vairāki elektriskie impulsi. Atkarībā no uzstādītās sensora jutības, izpildelements tiek ieslēgts pēc noteikta impulsu skaita.
;Mikroviļņu: Darbojas pēc Doplera efekta principa. Ierīce nepārtraukti izstaro mikroviļņus. Tie atstarojas no apkārtējiem objektiem un tiek uztverti sensorā. Objekta kustība tiek noteikta pēc viļņu fāzes izmaiņām.
;Ultraskaņas: Darbojas līdzīgi mikroviļņu sensoram, bet izmanto ultraskaņu. Šai sistēmai traucējumus var radīt skaņas viļņu atstarošanās telpas stūros.
;Tomogrāfiskās kustības sensors: Reaģē uz traucējumiem radioviļņos. Spēj kontrolēt zonu pilnībā, jo darbojas caur sienām un šķēršļiem.
;Video kameras programmatūra: Izmanto lētu ciparu videokameru un attiecīgu programmatūru.

Dažkārt par kustības sensoriem kļūdaini sauc akselerometrus, kas var noteikt ķermeņa paātrinājumu, bet nereaģē uz vienmērīgu kustību.
Glagolica

**Glagolica** (Ⰳⰾⰰⰳⱁⰾⰹⱌⰰ) ir senākais zināmais slāvu alfabēts, kuru, kā pieņemts uzskatīt, ap 860. gadu izveidojuši brāļi svētais Kirils un svētais Metodijs. Pamazām glagolicu nomainīja kirilica, taču visilgāk tā saglabājās Horvātijas Romas katoļu lietojumā, kuri atsevišķos reģionos glagolicā rakstītas grāmatas izmantoja līdz pat 20. gadsimta sākumam.

## Vēsture
863. gadā pēc valdnieka Ratislava lūguma Bizantijas imperators Mihaels III uz Lielmorāviju nosūta sludināt Konstantīnu Filozofu jeb svēto Kirilu un viņa vecāko brāli Metodiju. Izmantodami par pamatu viņu dzimtajā pilsētā Salonikos runāto slāvu valodas dialektu, viņi izveido senbaznīcslāvu valodu un slāvu valodu skaņu atveidei izstrādā glagolicu.

Ziemeļos un austrumos Lielmorāvija robežojās ar nekristītām, pagānu, ciltīm, bet rietumos ar Svēto Romas impēriju, kura baznīcas liturģijā atzina tikai trīs valodas — senebreju, sengrieķu un latīņu. Lai gan tajā laikā Bizantijas baznīca vēl atzina Romas pāvesta autoritāti, tā pret dievkalpojumiem citās, dzīvajās valodās izturējās tolerantāk. Šī iemesla dēļ Lielmorāvijas Ratislavs lūdza Bizantijas imperatoru atsūtīt kādu, kurš vietējiem iedzīvotājiem varētu sludināt viņiem saprotamā valodā. Tā kā tajā laikā atšķirība starp dažādās vietās dzīvojošo slāvu runāto valodu nebija tik krasa kā mūsdienās, Lielmorāvijas slāvi spēja saprast Kirilam un Metodijam zināmo dialektu, uz kura pamata viņi izveidoja alfabētu slāvu skaņu atveidei un no sengrieķu valodas iztulkoja liturģijai nepieciešamos tekstus.

Tomēr dievkalpojumi slāvu valodā izsauca vācu bīskapu neapmierinātību, kas Kirila un Metodija misijai radīja šķēršļus un lika viņiem doties uz Romu meklēt pāvesta aizbildniecību. Pāvests Adrians Otrais, atbalstīdams Kirilu un Metodiju, iecēla viņus par Morāvijas un Panonijas arhibīskapiem, kas atviegloja viņu darbu.

Uzturēdamies Romā, Konstantīns saslima un nomira 869. gada 14. februārī, pirms nāves kļūdams par mūku un pieņemdams Kirila vārdu, ar kuru viņš pazīstams mūsdienās. Pēc brāļa nāves Metodijs atgriezās Lielmorāvijā, taču dievkalpojumi slāvu valodā pamīšus tika gan aizliegti, gan atkal atļauti. Pēc Metodija nāves 885. gadā viņa sekotājus padzina un grāmatas slāvu valodā tika iznīcinātas. Metodija un Kirila sekotāji pārvietojās uz mūsdienu Bulgārijas un Ziemeļmaķedonijas teritorijām, kur viņi izstrādāja otru slāvu alfabētu, kas par godu sv. Kirilam nosaukts par kirilicu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Atiras tipa asteroīds

[thumb|250px|Atiras tipa asteroīdi (zaļš), [Merkurs (planēta)|Merkurs (melns), Venera (dzeltens), Zeme (zils), Marss (sarkans).]]
**Atiras tipa asteroīdi** – Zemei tuvo asteroīdu grupa, kuru orbītas pilnībā ietver Zemes orbīta. Šīs grupas asteroīdiem orbītu lielās pusasis ir mazākas par 1 AU, afēlijs atrodas tuvāk par 0,983 AU. 

Grupa nodēvēta pirmā šīs grupas atklātā asteroīda 163693 Atira vārdā. 2015. gada aprīlī bija zināmi 15 Atiras tipa asteroīdi, četrus no tiem Mazo planētu centrs ir iekļāvis sarakstā, piešķirot numurus.  

Atiras tipa asteroīdi nerada tiešus draudus Zemei, jo orbītas nekrustojas, bet šo objektu orbītas var nākotnē mainīties, tiem mijiedarbojoties ar Merkuru vai Veneru.

## Atsauces
Šopu salāti

**Šopu salāti** jeb **Bulgārijas salāti** (bulgāru, maķedoniešu un serbu: *Шопска салата*; bosniešu un horvātu: *Šopska salata*; ; ; ; ) ir tradicionāli Bulgārijas aukstie salāti, kas ir populāri Balkānos un Centrāleiropā. Tie tiek gatavoti no tomātiem, gurķiem, sīpoliem vai sīpollokiem, svaigiem vai ceptiem pipariem, tradicionāla balta sālītā aitas siera un pētersīļiem.

Dārzeņi parasti tiek sagriezti kubiciņos un apkaisīti ar sāli, tiek pievienota saulespuķu vai olīveļļa, reizēm arī etiķis. Etiķa pievienošana papildina tomātu skābeno garšu. Restorānos eļļa un etiķis tiek piedāvāti atsevišķi. Visbeidzot, dārzeņi tiek pārkaisīti ar biezu siera gabaliņu kārtu. Salāti bieži vien tiek patērēti kā uzkoda pie rakijas (vīnogu degvīna).

Šopu salāti nosaukumu ieguvuši no šopu apdzīvotā reģiona. Tie ir Bulgārijas sociālisma ēras produkts un vienīgā lietošanā saglabājusies recepte no piecām vai sešām receptēm, kas tika radītas 1950. gadu beigās ar mērķi atstāt iespaidu uz tūristiem, kas apmeklēja valsti. *[[Balkanturist]]* vadošie pavāri radīja Dobrudžas, Maķedonijas, Trāķijas un vairākus citus salātus ar līdzīgiem nosaukumiem, kurus saistīja ar atšķirīgiem etnogrāfiskajiem reģioniem. Izrādījās, ka no šiem salātiem izdzīvoja tikai šopu salāti savas unikālās garšu kombinācijas dēļ.

Šopu salāti uzvarēja 2014. gadā rīkotajā Eiropas Parlamenta konkursā "Eiropas garša".

## Atsauces
Makaroni

200px|thumb|right|Radziņu formas makaroni
**Makaroni** (no ) ir cauruļveida kaltētu miltu izstrādājumu jeb pastas paveids itāļu virtuvē, ko parasti gatavo no neraudzētas kviešu mīklas. 

Vispiemērotākie milti makaroniem ir augstāka labuma un 1. šķiras speciāla maluma makaronu milti no cietajiem kviešiem vai stiklainiem mīkstajiem kviešiem, kuru lipekļa daudzums ir vismaz 28%, tomēr tos var arī gatavot no auzu, miežu un rudzu miltiem.

## Skatīt arī
* Lazanja
* Njoki
* Nūdeles
* Spageti

## Atsauces

## Ārējās saites

* „Zili Brīnumi”: Kā top makaroni
Latvijas futbola izlase 2015. gadā

**[[Latvijas futbola izlase]] [[2015. gads|2015]]. gadā** aizvadīja astoņas spēles, četras no tām beidzās ar neizšķirtu rezultātu, bet četrās tika piedzīvoti zaudējumi.

Sezonu Latvijas izlase uzsāka , kad Čehijas galvaspilsētā Prāgā tikās ar Čehijas futbola izlasi un nospēlēja 1—1.  Ukrainas pilsētā Ļvivā komanda pārbaudes spēlē tikās ar Ukrainas futbola izlasi un vēlreiz nospēlēja 1—1. 12. jūnijā Rīgā tika piedzīvots zaudējums Nīderlandei ar 0-2. Nākamā spēle notika 3. septembrī, Konjā Turcijā, kad Latvijas izlase nospēlēja neizšķirti 1-1 ar Turcijas izlasi, bet 6. septembrī Rīgā tika piedzīvots zaudējums Čehijas izlasei ar 1-2. 10. oktobrī Reikjavikā Latvijas izlase nospēlēja neizšķirti 2-2 ar Islandes izlasi, bet 13. oktobrī 2016. gada Eiropas čempionāta kvalifikācijas turnīra pēdējā spēlē Rīgā ar 0-1 zaudēja Kazahstānas izlasei. Gada pēdējā spēlē 30. novembrī Latvijas izlase tikās ar Ziemeļīrijas futbola izlasi un zaudēja ar 0-1.

## FIFA rangs

## Spēles

## Atsauces
Diakritiskās zīmes

**Diakritiskās zīmes** ( — 'atšķirt; atšķirīgs') ir papildu rakstu zīmes, kas tiek rakstītas virs vai zem burta, blakus vai pāri tam, lai norādītu citādu burta izrunu, nekā tas parasti tiktu izrunāts. Latviešu valodā diakritiskās zīmes norāda uz skaņas garumu (ā, ē, ī, ū), mīkstinājumu (ģ, ķ, ļ, ņ) vai arī uz šņāceni (č, š, ž, dž). Īpašas diakritiskās zīmes lieto fonētiskajā transkripcijā, piemēram, zilbes intonācijas zīmes. Diakritiskās zīmes arī lieto, lai atšķirtu homonīmus, piemēram, franču valodā gan *là*, gan *la* tiek izrunāti abi vienādi — kā , bet to nozīme ir atšķirīga. Tilde, punkts, komats, apostrofs un citas zīmes tiek izmantotas kā diakritiskās zīmes, lai gan tām ir arī citi izmantošanas veidi.
Bīlastu muiža

**Bīlastu muižas** () kungu māja atrodas Dobeles novada Krimūnu pagastā, apmēram 70 km no Rīgas un 4 km no Dobeles. 

## Vēsture
Pirmās ziņas par Bīlastu muižu saglabājušās no 1437. gada Livonijas ordeņa valsts laikā. 1628. gadā hercogs Frīdrihs izlēņoja šo muižu savam kalpotājam B. Jēgerim. Sākotnēji muižai ir bijušas 3 klaušu mājas. Līdz mūsdienām ir saglabājusies tikai viena ēka.

1840. gadā minēts, ka Bīlastu mājās mācās un tikuši pārklaušināti 13 bērni — 6 zēni un 7 meitenes, bet no 1849. līdz 1850. gadam apmācīti un pārklaušināti 10 bērni. Pēc Latvijas brīvības cīņām muiža nokļuva ģenerāļa Eduarda Aires īpašumā. Kopš 2000. gada muižas teritorijā atrodas kokaudzētava.

## Bīlastu ozols
Muižas parkā atrodas Bīlastu ozols. Tā augstums — 18 m, apkārtmērs — 4,11 m, vecums — apmēram 160 gadi. Ozolam ir iespaidīga vainaga projekcija — 680 kvadrātmetri, padarot to par vienu no kuplākajiem ozoliem Latvijā. Koku dažkārt sauc arī par Aires ozolu par godu ģenerālim Airem.

## Atsauces
Agripa (krāteris)

**Agripa** ir triecienkrāteris Mēness redzamajā pusē. Tas atrodas Tvaiku jūras dienvidaustrumu malā. Uz ziemeļiem atrodas Godēna krāteris, uz austrumiem — Tempela krāteris, ziemeļos un ziemeļaustrumos stiepjas *Ariadaeus* plaisa (*Rima Ariadaeus*). Krāteris nodēvēts grieķu astronoma Agripas vārdā.

Agripas krāterim ir neparasta forma — tas atgādina vairogu ar noapaļotu dienviddaļu un stūrainu ziemeļdaļu. Krātera vidusdaļā atrodas apmēram  augsts pacēlums. Domājams, ka krāteris izveidojies Eratostena perioda laikā, kas ilga pirms 1,1 līdz 3,2 miljardiem gadu.

Starptautiskā Astronomijas savienība vārdu Agripa krāterim piešķīra 1935. gadā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Kārlis Janišs

**Kārlis Ferdinands fon Janišs** (; ;  Viborga —  Sanktpēterburga) bija somu izcelsmes Krievijas meistars šahā un matemātikas profesors.

## Biogrāfija
Bērnību un jaunību pavadījis Maskavā. Izglītību ieguvis Sanktpēterburgas satiksmes inženieru institūta korpusā, pēc kura beigšanas atstāts savā augstskolā par profesoru. Pēc tam bijis ierēdnis Krievijas Impērijas finanšu ministrijā.

Ar šahu iepazinies jau bērnībā. 1830. gados kļuvis par vienu no spēcīgākajiem Sanktpēterburgas šahistiem. 1838. gadā korespondencšaha mačā starp Sanktpēterburgu un Tērbatu uzvarējis Lionelu Kīzericki. 1840. gados šahs tā aizrāvis Janišu, ka viņš atstāja profesora un ierēdņa karjeru, lai pilnībā sevi veltītu šaha teorijas analīzēm. 1842. gadā Drēzdenē Janišs publicēja franču valodā savu traktātu "Analyse nouvelle des ouvertures du jeu des échecs" ("Jaunākā šaha atklātņu analīze"), kas bija vērtīgs pētījums tā laika šaha atklātņu teorijā. Tas tika vairākkārt papildināts, tulkots vairākās valodās un izdots atkārtoti. 1851. gadā Janišu uzaicināja piedalīties pirmajā lielajā starptautiskajā šaha turnīrā Londonā, taču viņš nokavēja tā sākumu un netika iekļauts dalībnieku skaitā. No 1856. gada bijis pirmās Krievijas šaha nodaļas redaktors Sanktpēterburgas avīzē "Vedomosti". Izstrādājis arī pirmo Krievijas šaha kodeksu un bijis Sanktpēterburgas šaha kluba sekretārs. 1862-1863. gados publicējis grāmatu "Traité des applications de l'analyse mathématique au jeu des échecs" ("Traktāts par matemātiskās analīzes \lietošanu šaha spēlei").

Janiša vārdā ir nosaukts gambīts Spāņu atklātnē: 1.e4 e5 2.Zf3 Zc6 3.Lb5 f5.

## Atsauces

## Ārējās saites

* K. Janiša šaha kompozīcijas vietnē PDB-Server
Biešons

**Biešons** (; arī **Bēšonu ezers**, Bešona ezers, Bešons, Bēšons, Biešona ezers, ) ir subglaciālas izcelsmes ezers Preiļu novada Aglonas pagastā. Izvietojies pagasta dienvidaustrumos uz ziemeļiem no autoceļa P62 uz robežas ar Šķeltovas pagastu. Krasti zemi, slīpi, vietām — stāvi, dibens — mālains, smilšains, oļains, dūņains. Ietek Zelta upīte un grāvis no Karašu ezera, iztek Tartaks (Cirišu upe) uz Ciriša ūdenskrātuvi. Mīt līdaka, asaris, rauda, plaudis. Ziemeļaustrumu krastā atpūtas vieta, peldvieta.

Dienvidu krastā Bēšonu ciems, austrumu — Boreksti, ziemeļu — Atšķiras Madelāni.

## Atsauces
Pelēča ezers

**Pelēča ezers** (arī **Pelēču ezers**) ir subglaciālas izcelsmes ezers Preiļu novada Aizkalnes pagastā. Izvietojies pagasta dienvidos uz robežas ar Pelēču pagastu. Krasti zemi, slīpi, lēzeni, dibens — dūņains, dūņu slānis līdz 2 m. Ietek četri grāvji, tajā skaitā grāvis no Limankas ezera, iztek strauts uz Jašu. Mīt līdaka, asaris, rauda, līnis, karūsa, plaudis, ķīsis, ausleja, plicis. Austrumu krastā atpūtas vietas, peldvietas.

Austrumu krastā Pelēčankas ciems, rietumu — Rošmoni. Gar rietumu krastu iet autoceļš P58, gar dienvidaustrumu — V748. Ezera rietumu krastam piekļaujas dabas liegums Pelēču ezera purvs.

## Atsauces
Herdera nams

thumbnail|Herdera laukums

**Herdera nams** – trīsstāvu stūra ēka Vecrīgā, atrodas Bīskapa gātē 2, Bīskapa gātes, Palasta ielas un Herdera laukuma krustojumā netālu no Rīgas Doma. 

## Vēsture
Ēku uzbūvēja 1884.gadā pēc Girgensonu (Girgensohn) ģimenes pasūtījuma vācu arhitekts Ludvigs Hermanis Geigenmillers, kurš ir desmitiem būvju projektu autors Rīgā, tai skaitā Blaumaņa ielā 15 (1869.), Palasta ielā 1 (1869.), Dzirnavu ielā 62 (1879.), Blaumaņa ielā 22/24 (1869.-1871.) un citām.

Līdz XX gadsimta 20.gadiem ēkai bija paralēla numerācija: Herdera laukums 1. 

XIX gadsimta pirmajā pusē Herdera laukumā 1 atradās Millera (Müller) grāmatu tipogrāfija, kas bija viens no tā laika lielākajiem poligrāfijas uzņēmumiem. XIX gadsimta otrajā pusē šeit darbojās Veides un Everta  (Weyde und Ewertz) tipogrāfija, kurā bez visa cita tika drukāta avīze „Baltijas Vēstnesis”. XX gadsimta sākumā namā atradās vācu avīzes „Rigasche Zeitung” redakcija (1797-1915, 1922). 

No 1904. gada līdz Pirmā pasaules kara sākumam ēkā atradās zviedru elektriskās akciju sabiedrības „Lux” kantoris, XX gadsimta 20. gados – vācu avīzes „Baltische Stimmen” redakcija un krievu avīzes „Segodņa” (1919.1940.) redakcija, kantoris un ekspedīcija. 

XX gadsimta 70.-80. gados ēkā atradās Latvijas PSRS Tirdzniecības ministrijas Darba zinātniskās organizācijas un zinātniski tehniskās informācijas laboratorija.

1995. gadā ēka tika nodota Anglikāņu baznīcas Eiropas Gibraltāra Diecēzei. XIX gadsimta beigās – XX gadsimta sākumā šeit atradās auditoru kompānijas Deloitte Latvija birojs.  

Šobrīd namā Bīskapa gātē 2 atrodas kreditēšanas uzņēmuma Grand Credit birojs. 

## Ievērojami objekti
Uz mājas fasādes atrodas piemiņas plāksne vācu valodā „Šeit dzīvoja Johans Gotfrīds Herders. 1764.-1769.”, kas liecina par piecus gadus ilgo Rīgas periodu izcilā apgaismotāja, rakstnieka, teologa un filozofa Johana Gotfrīda Herdera (1744.-1803.) dzīvē. 

Ēkas vietā Bīskapa gātē 2 atradās māja, kurā Herders dzīvoja laikā, kad strādāja par kolaboratoru (skolotāja palīgu) Rīgas Doma skolā, Pilsētas bibliotekāra palīgu (no 1764. gada decembra), bet vēlāk (no 1767. gada jūlija) arī par garīdznieka palīgu divās priekšpilsētas baznīcās – Ģertrūdes baznīcā un Jēzus baznīcā. 

Pretim parādes ieejai ēkā Bīskapa gātē 2, Herdera laukuma centrālajā daļā atrodas piemineklis pašam Johanam Gotfrīdam Herderam. Pirmo reizi šajā vietā tas tika novietots 1864. gada 25. augustā par godu 100 gadiem kopš Herdera ierašanās Rīgā. Pieminekļa izveides iniciators bija advokāts V. Petersens, finansējums tika iegūts no rīdzinieku saziedotās naudas.

## Atsauces

## Literatūra
* Holcmanis A. Vecrīga – pilsētbūvniecības piemineklis. - Rīga: “Zinātne apgāds”, 2007.
* Rīgas ielas. Enciklopēdija. – Rīga: “Drukatāva, 2008. 
* Caune A. Rīgas vecpilsēta pirms 100 gadiem. – Rīga: “Zinātne”, 1994. 
* Dāvidsone I. Rīgas dārzi un parki. – Rīga: “Liesma”, 1988.

## Ārējās saites
* Izstāde Herders un Rīga 1764-1769
* Rīgas pašvaldības portāls
Amerikāņu šausmu stāsts

**"Amerikāņu šausmu stāsts"** () ir ASV televīzijas šausmu seriāls, kura autori ir Raiens Mērfijs un Breds Falčuks. Seriālu kopš  pārraida televīzijas kanāls FX. Tam kopumā ir iznākušas vienpadsmit sezonas un 123 sērijas.

Katrā sezonā ir sava darbības vieta, lielākā daļa aktieru un stāsts. Piemēram, pirmā sezona ir par ģimeni, kas ievācas mājā, kurā spokojas tās mirušie bijušie iedzīvotāji, un ceturtā sezona par vienu no pēdējiem frīku šoviem ASV. "Amerikāņu šausmu stāsts" ir guvis kritiķu atzinību, tas ir saņēmis vairākus apbalvojumus. Seriāls tiek izrādīts arī Latvijā.

## Atsauces

## Ārējās saites

*
Asta Dambravaite

**Asta Dambravaite** (; dzimusi 1971. gadā Vilkavišķos) ir Lietuvas šaha meistare.

## Biogrāfija
Vilkavišķu šaha trenera Kēstuta Dambravas audzēkne. Vairākkārt piedalījusies Lietuvas sieviešu šaha čempionātos un izcīnījusi 3 bronzas (1991, 1992, 1997) medaļas. 1992. gadā pārstāvējusi Lietuvas izlasi Pasaules šaha olimpiādē. Eiropas sieviešu šaha klubu čempionātā 3 reizes (1998, 1999, 2000) pārstāvējusi Vilkavišķu šaha klubu "Širvinta".

1991. gadā kopā ar jaunāko māsu Ritu piedalījusies Latvijas atklātā sieviešu šaha čempionātā, kur izcīnjusi godalgoto 3. vietu.

Kopš 2006. gada šaha turnīros piedalās reti.

## Atsauces

## Ārējās saites
Akselerometrs

thumb|Akselerometra shematisks attēlojums
**Akselerometrs** ir ierīce, kas mēra relatīvo paātrinājumu (pārslodzi) — starpību starp objekta īsto paātrinājumu un gravitācijas paātrinājumu.

Vienkāršākais akselerometrs veidots kā noteiktas masas objekts, kas iekārts elastīgā iekarē. Masas objekta novirze no sākotnējā stāvokļa rāda paātrinājuma lielumu.

Akselerometrus plaši pielieto transportā, rūpniecībā un zinātnē un citās jomās. Augstas jūtības akselerometri ir iebūvēti inerciālās navigācijas sistēmās un stabilizācijas sistēmās lidaparātos un raķetēs. Akselerometrus izmanto, lai noteiktu un kontrolētu rotējošu iekārtu vibrāciju. Tie ir drošības spilvenu reaģēšanas sistēmas sastāvdaļa.
Akselerometri ir iebūvēti daudzos planšetdatoros un ciparu kamerās, lai notiktu to vertikālo stāvokli fotografējot. Tos izmanto soļu skaitītājos.
Dauntonas abatija

**"Dauntonas abatija"** () ir britu televīzijas seriāls, kura autors ir Džulians Felouss. Tas no  līdz 2015. gada 25. decembrim tika pārraidīts televīzijas kanālā ITV. Seriālam kopumā ir sešas sezonas (52 sērijas).

Seriāls ir par aristokrātu Krouliju ģimeni un viņu kalpiem 20. gadsimta sākuma Anglijā un par to, kā pasaules notikumi (piemēram, "Titānika" nogrimšana, Pirmais pasaules karš, spāņu gripa) ietekmē viņu dzīvi.

"Dauntonas abatija" ir guvusi kritiķu atzinību, ir iegūti dažādi apbalvojumi, tai skaitā Zelta globusa balva un ''Primetime Emmy'' balva. Ginesa rekordu grāmatā seriāls iekļuva kā 2011. gada kritiķu vislabāk novērtētais seriāls angļu valodā. Seriāls ir ieguvis visvairāk nomināciju starp starptautiskajiem seriāliem *Primetime Emmy* vēsturē (pēc otrās sezonas). Tas bija skatītākais seriāls gan ITV (Lielbritānija un Īrija), gan PBS (ASV), tāpat tā bija veiksmīgākā britu kostīmdrāma kopš 1981. gada *Brideshead Revisited*. Trešajā sezonā šis seriāls kļuva par vienu no visvairāk skatītākajiem drāmas seriāliem pasaulē. Seriāls tiek pārraidīts kanālā LNT un Kanāls 2.

2015. gada martā tika paziņots, ka seriāla sestā sezona būs pēdējā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Mušas ezers

**Mušas ezers** (arī **Dunsku ezers**, Mušeņš, Mukša ezers, Muša ezers) ir brūnūdens ezers Krāslavas novada Kastuļinas pagastā. Izvietojies pagasta ziemeļrietumos. Krasti lēzeni, slīpi, vietām — stāvi, dibens — dūņains, dūņu slānis 2 m un vairāk. Ietek divi grāvji, iztek strauts uz Rušonu. Mīt līdaka, līnis, asaris, rauda, plaudis, karpa. Ligzdo pīles.

Austrumu krastā Dunsku ciems.

## Atsauces
Endomondo

***Endomondo*** bija tiešsaistes sociālais tīkls — lietotne sportošanai, ko izstrādājis uzņēmums *Endomondo LLC*. Lietotne spēja izsekot savu lietotāju fizisko aktivitāšu statistiku, izmantojot mobilo tālruni. *Endomondo* pamata pakalpojumi bija bezmaksas, bet par papildu samaksu bija iespējams iegūt pieeju plašākai statistikai. *Endomondo* tika izdots 2007. gadā ar mērķi, lai motivētu cilvēkus dzīvot aktīvāku un veselīgāku dzīvesveidu. Lietotne spēja izsekot vairāku sportisko aktivitāšu statistiku, kā, piemēram, skriešanas ātrumu, ilgumu, noskrieto attālumu un nodedzinātās kalorijas.

2015. gada februārī *Endomondo* iegādājās sporta apģērbu uzņēmums *[[Under Armour]]* par 85 miljoniem ASV dolāru. Šajā laikā lietotnei bija 20 miljoni lietotāju.

2020. gadā tika paziņots, ka gadam noslēdzoties *Endomondo* beigs darboties.

## Skatīt arī
* *[[Strava]]*

## Atsauces

## Ārējās saites
* 
* Lietotnes blogs
Rita Varniene

**Rita Varniene** (; dzimusi , Vilkavišķos kā **Rita Dambravaite**) ir Lietuvas šaha meistare, kas divas reizes uzvarējusi Lietuvas sieviešu šaha čempionātā (1991, 1999).

## Biogrāfija
Vilkavišķu šaha trenera Kēstuta Dambravas audzēkne. 1991. gadā beigusi Vilkavišķu vidusskolu "Aušros", bet 1995. gadā — Kauņas Vītauta Dižā universitātes informātikas fakultāti. Lietuvas sieviešu šaha čempionātā piedalījusies 7 reizes un izcīnījusi 2 zelta (1991, 1999), 3 sudraba (1990, 1992, 2000) un 2 bronzas (1993, 2002) medaļas.

Vairākkārt pārstāvējusi Lietuvas izlases lielākajos komandu šaha turnīros:
* Pasaules šaha olimpiādēs piedalījusies 3 reizes (1992, 2000, 2002).
* Eiropas komandu šaha čempionātos piedalījusies 1 reizi (1999).
Eiropas sieviešu šaha klubu čempionātā 2 reizes (1999, 2000) pārstāvējusi Vilkavišķu šaha klubu "Širvinta".

1991. gadā kopā ar vecāko māsu Astu piedalījusies Latvijas atklātajā sieviešu šaha čempionātā, kur ierindojusies 8. vietā.

Kopš 2007. gada šaha turnīros piedalās reti.

## Atsauces

## Ārējās saites
*  šahista profils vietnē fide.com
*  šahista profils vietnē chessgames.com
*  šahista profils vietnē 365chess.com
*  šahista profils vietnē 365chess.com
*  šahista profils vietnē chesstempo.com
*  šahista profils vietnē olimpbase.org (Pasaules šaha olimpiādes)
*  šahista profils vietnē olimpbase.org (Pasaules šaha olimpiādes)
*  šahista profils vietnē olimpbase.org (Eiropas komandu šaha čempionāti)
Vīnes Svētā Stefana katedrāle

**Svētā Stefana katedrāle** () ir Romas katoļu baznīcas dievnams Vīnē, Austrijā. Mūsdienās viens no Vīnes atpazīstamākajiem objektiem.

Atrodas Stefana laukumā, šī baznīca ir celta romānikas un gotikas stilā divu bijušo baznīcu drupu vietā. Dievnams celts laikā no 1137. līdz 1160. gadam, 1147. gadā daļēji uzceltā baznīca tika iesvētīta par godu svētajam Stefanam. Augstākā torņa, kas tiek saukts par Šteflu (*Steffl*), celtniecība ilga no 1368. līdz 1433. gadam. Tornis ir 136 m augsts. Baznīca attēlota uz Austrijas 10 centu monētas.

1741. gadā katedrālē notika komponista Antonio Vivaldi bēres.

## Atsauces

## Ārējās saites

*
Vīnes Valsts opera

**Vīnes Valsts opera** () ir lielākais operteātris Austrijā, mūzikas kultūras centrs. Viens no ievērojamākajiem operteātriem pasaulē.

Dibināts 17. gadsimta vidū. Sākotnējais nosaukums — **Vīnas galma opera** (*Wiener Hofoper*), pašreizējais nosaukums kopš 1918. gada. Par vienu no ievērojamākajiem un vadošajiem operteātriem pasaulē izveidojies Gustava Mālera vadībā.

Tikuši iestudēti dažādi vācu, austriešu, itāļu, franču un krievu komponistu darbi. Pazīstama ar Riharda Vāgnera, Volfganga Amadeja Mocarta un Riharda Štrausa darbu uzdevumiem. Valsts operā ir dziedājušas arī latviešu solistes Elīna Garanča, Kristīne Opolais.

## Atsauces

## Ārējās saites

*
Daudzcīņa (riteņbraukšana)

Treka riteņbraukšanā **daudzcīņa** ( — ‘no visiem’) ir vairāku disciplīnu kopvērtējums. Vēsturiski daudzcīņas elementi ir mainījušies. Mazāk populārs šis termins ir šosejas riteņbraukšanā, kur tas apraksta vairāku dienu sacensības ar trīs galvenajiem šosejas riteņbraukšanas sacensību paveidiem.

## Vēsture
Pasaules čempionātā daudzcīņa atgriezās 2007. gadā vīriešiem un 2009. gadā sievietēm kā piecu sacensību formāts. 2010. gadā UCI pievienoja vēl vienas sacensības — izslēgšanas braucienu — un pagarināja citu disciplīnu distances garumu, lai dotu lielākas iespējas izturības braucējiem.

Daudzcīņa kopš  aizvietoja individuālo iedzīšanu, punktu sacensību un medisonu. Šīs izmaiņas izpelnījās kritiku no riteņbraucējas Rebekas Romero, kas nevarēja izstāvēt savu olimpisko titulu.

## Šībrīža formāts
[thumb|upright=1.2|Daudzcīņas skreča sacensības [2016. gada vasaras olimpiskās spēles|Riodežaneiro olimpiskajās spelēs]]
Spēkā no 2014. gada 20. jūnija, daudzcīņu nosaka Starptautiskās Riteņbraukšanas savienības (UCI) noteikumi, un tā sastāv no sešām sacensībām divu dienu laikā:

# skrečs
# individuālā iedzīšana
#: 4000 metri vīriešiem, 3000 metri junioriem un sievietēm un 2000 metri juniorēm
# izslēgšanas sacensības
# individuālais brauciens
#: 1 km vīriešiem, 500 metri sievietēm
# Lidojošais aplis (uz laiku)
# punktu sacensība
#: 40 km vīriešiem, 25 km sievietēm, 25 km junioriem, 20 km juniorēm

Par pirmajām piecām sacensībām uzvarētājs katrs saņem 40 punktus, otrā vieta 38 punktus, trešā 36 punktus u. t. t. 21. vieta un zemāk saņem vienu punktu.

Punktu sacensībās dalībnieki var gan papildināt savus punktus, gan zaudēt, pamatojoties uz iegūtajiem un zaudētajiem apļiem un sprintos iegūtajiem punktiem.

Daudzcīņas uzvarētās ir braucējs, kas ieguvis visvairāk punktu. Neizšķirta gadījumā visu izšķir ieņemtā vieta pēdējā sprintā pēdējā sacensībās (punktu sacensībā).

Braucējam ir jāfinišē visās daudzcīņas sacensībās.

## Rezultāti Olimpiskajās spēlēs

### Vīrieši

### Sievietes

## Daudzcīņa šosejas riteņbraukšanā
Šosejas riteņbraukšanas daudzcīņa sastāv no individuālā brauciena, kritērija brauciena un grupas brauciena. Tā parasti tiek rīkota nedēļas nogalē vai citā 2-3 dienu periodā. Punktus piešķir augstāko vietu ieguvējiem, un kopvērtējumā uzvar sportists ar visvairāk punktiem. Dalībniekiem ir jāfinišē visās sacensībās.

## Atsauces
Jānis Ģībietis

**Jānis Ģībietis** ( — ) bija Latvijas sabiedrisks darbinieks un politiķis. Bijis 2. Saeimas deputāts. Pārstāvējis Latviešu zemnieku savienību.

## Biogrāfija
Jānis Ģībietis piedzima  (pēc vecā stila — ) Gramzdas pagasta «Vecģibiešos». Mācījies vietējā ministrijas skolā, tālāk nodarbojies ar pašizglītību. 1894. gadā atgriezies no dienesta Krievijas armijā.

Ģībietis bija Gramzdas pagasta tiesas priekšsēdētājs, kā arī Priekules Pārtikas biedrības priekšsēdētājs. Vēlāk bija Liepājas apriņķa pašvaldības likvidācijas komisijas loceklis un Latvijas Bankas Liepājas nodaļas diskontu komisijas loceklis. Savstarpējās apdrošināšanas biedrības «Zeme» dibinātājs un valdes priekšsēdētājs. Pirmā pasaules kara laikā Gramzdas un Skodas draudzēs uzņēmās baptistu mācītāja pienākumus, kristījis 30 cilvēkus. Piedalījies Aizsargu organizācijā, bija bataljona komandieris. 1925. gadā ievēlēts 2. Saeimā no Latviešu zemnieku savienības saraksta. Parlamentā strādāja līdz 1928. gadam.

1939. gada decembra beigās ievietots Liepājas slimnīcā. Miris . Apbedīts  Gramzdas kapos.

Apbalvots ar IV šķiras Triju Zvaigžņu ordeni, III šķiras Viestura ordeni, Aizsargu Nopelnu krustu, Latvijas Aizsardzības biedrības medaļu un Latvijas Ugunsdzēsēju medaļu.

## Atsauces
Jānis Rācenis

**Jānis Rācenis** (dzimis 1915. gadā Rīgā, miris 1980. gadā Karakasā) bija latviešu biologs, entomologs, kas pēc Otrā pasaules kara darbojās Dienvidamerikā.

## Dzīves gājums
Dzimis 1915. gada 10. aprīlī Rīgā, rakstnieka Jāņa Rāceņa (1881-1971) dēls. Pirms kara aktīvi darbojies ornitoloģijā, vērojis un gredzenojis putnus. Pabeidzis Latvijas Universitātes Matemātikas un dabaszinātņu fakultāti. Kara gados strādājis Latvijas Dabas muzejā.

Otrā pasaules kara beigās 1944. gadā emigrēja uz Vāciju. 1948. gadā Erlangenes Universitātē ieguva doktora grādu ar darbu ornitoloģijā. Tajā pašā gadā pārcēlies dzīvot uz Venecuēlu, kur līdz 1976. gadam strādāja par pasniedzēju Karakasas Universitātē. Pētījis Dienvidamerikas kukaiņus, kļūdams par vienu no ievērojamākajiem šī kontinenta entomologiem.

## Darbi
* Rácenis, J. 1953: Contribución al estudio de los odonata de Venezuela. Separata de los Anales de la Universidad Central de Venezuela. XXXV:1-68
* Rácenis, J. 1953: Algunas notas sobre las especies venezolanas del género *Nephepeltia* (Odonata: Liibellulidae). Acta Biologica Venezuelica, 1(7):133-140.
* Rácenis, J. 1953: Una nueva especie del género *Neoneura* (Odonata: Protoneuridae) de Venezuela. Acta Biologica Venezuelica, 1(9):155-158.
* Rácenis, J. 1955: El género *Metaleptobasis* (Odonata: Coenagrionidae) en Venezuela. Boletín del Museo de Ciencias Naturales, Caracas. 1(1):3-20.  
* Rácenis, J. 1958: Los odonatos neotropicales en la colección de la Facultad de Agronomía de la Universidad Central de Venezuela. Acta Biologica Venezuelica,  2(19):179-226.
* Rácenis, J. 1958: dos nuevas especies del género *Aeshna* (Odonata: Aeshnidae) de Venezuela. Acta Biologica Venezuelica,  2:323-330.
* Rácenis, Janis. 1959. Lista de los odonatos del Perú. Acta Biologica Venezuelica 2(34):467-522.
* Rácenis, J. 1960: Cuatro nuevas especies del género Epipleoneura (Odonata: Protonevridae). Acta Biologica Venezuelica, 3(2):25-42.
* Rácenis, J. 1966: Preliminary list of Venezuelan Odonata. Instituto de Zoología Tropical, Universidad Central de Venezuela. Caracas. 16p. 
* Rácenis, J. 1968: Los odonatos de la región del Auyantepui y de la Sierra de Lema, en la Guayana Venezolana. 1 Superfamilia Agrionoidea. Memoria de la sociedad de Ciencias Naturales La Salle, 28:151-176.
* Rácenis, J. 1970: Los odonatos de la región del Auyantepui y de la Sierra de Lema, en la Guayana Venezolana. 2 Las familias Gomphidae, Aeshnidae y Corduliidae. Acta Biologica Venezuelica, 7(1):23-39.
* DeMarmels J, & Rácenis J. 1982; An analysis of the cophysa-group of Tramea Hagen, with descriptions of two new species (Anisoptera: Libellulidae). Odonatologica. 11(2):109-28.

## Atsauces
Rācenis

**Rācenis** (*Brassica rapa*) ir kāpostu ģints suga. Vairākās rāceņu pasugas tiek kultivētas dažādiem mērķiem. Pastāv šādas rāceņu pasugas:
* komacuna (*Brassica rapa* subsp. *perviridis*)
* Ķīnas kāposts (*Brassica rapa* subsp. *chinensis*),
* Pekinas kāposts (*Brassica rapa* subsp. *pekinensis*),
* ripsis (*Brassica rapa* subsp. *oleifera*),
* lauka rācenis (*Brassica rapa* var. *rapa*),
* ''Brassica rapa'' var. ''glabra'',
* ''Brassica rapa'' var. ''narinosa'',
* ''Brassica rapa'' subsp. ''parachinensis'',
* ''Brassica rapa'' var. ''rapifera'',
* ''Brassica rapa'' subsp. ''trilocularis''.
Agripa

**Agripa** () bija sengrieķu astronoms, kurš veica novērojumus 1. gadsimta beigās. Agripa ir minēts Ptolemaja darbā "*[[Almagest]]*". Tajā aprakstīts astronomisks novērojums, kuru Agripa veicis m.ē. 92. gadā. Ptolemajs raksta, ka Agripa novēroja Plejāžu aizklāšanu ar Mēness dienviddaļu Domiciāna valdīšanas 12. gada bitīniešu mēneša *Metros* 7. dienā.
 
Iespējams, ka Agripas novērojuma mērķis bija pārbaudīt ekvinokciju precesiju, kuru bija atklājis Hiparhs.

Mēness redzamās puses krāteris Agripa nodēvēts astronoma vārdā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Ievārījums

[250px|right|thumb|[Zemenes|Zemeņu ievārījums]]

**Ievārījums** jeb sarunvalodā **zapte** (no  — 'sula') ir līdz plūstošai konsistencei savārīta veselu vai gabaliņos sagrieztu augļu vai ogu un cukura masa. Ievārījums no džema lielākoties atšķiras vien ar savu konsistenci, kas džemam ir želejveida, ko panāk, izmantojot augļus un ogas ar lielāku pektīnu un organisko skābju saturu vai gatavošanas laikā šīs vielas pievienojot mākslīgi.

## Gatavošana

Ievārījumu gatavojot mājās, augļus vai ogas parasti ap 100 °C lielā temperatūrā aptuveni pusstundu vāra cukura sīrupā, kura cukura koncentrāciju atkarībā no augļu un ogu veida izvēlas no 40 līdz 70%. Savārīšanas laikā cukura sīrups iesūcas augļos vai ogās, saglabājot ne vien to formu, bet arī garšu, smaržu un krāsu. Ievārījumu ražojot rūpnieciski, augļiem un ogām papildus cukuram pievieno arī citronskābi, invertcukuru, askorbīnskābi un pārtikas krāsvielas, un vārīšanas vietā vien īslaicīgi uzkarsē līdz temperatūrai virs 100 °C, tādējādi labāk saglabājot augļos un ogās esošās dabīgās vielas.

## Atsauces

## Ārējās saites
Džems

[250px|thumb|right|[Zemenes|Zemeņu džems]]

**Džems** (no ) ir cukura sīrupa un veselu vai gabaliņos sagrieztu augļu vai ogu ievārījums ar biezu, želejveida konsistenci. Lai iegūtu džemam raksturīgo konsistenci, izmantotajos augļus un ogās jābūt vismaz 1% pektīnvielu un ap 1% organisko skābju. Pie šādiem augļiem un ogām pieskaitāmi, piemēram, āboli, ērkšķogas, jāņogas, upenes un dzērvenes.

Ja džemu gatavo no augļiem un ogām, kuros dabīgi nav vajadzīgā daudzuma pektīnvielu un organisko skābju (piemēram, bumbieriem, ķiršiem un zemenēm), tos var pievienot mākslīgi, gatavošanas laikā pieberot 0,2—0,4% citronskābes un recinātāju (piemēram, pektīnvielu pulveri) vai izmantojot īpašu ievārījuma cukuru, kam jau iepriekš pievienotas pektīnvielas.

## Atsauces
Gonec-M № 21

***Gonec-M № 21*** (*Гонец-М № 21*) ir Krievijas pavadonis no zemo orbītu sakaru pavadoņu sistēmas *[[Gonec-M]]*. Tas orbītā palaists 2015. gada martā.

*Gonec-M № 21* tika palaists  13:47:56 UTC ar nesējraķeti *[[Rokot-KM]]* no Pļeseckas kosmodroma. 
15:45 UTC tas atdalījās no pēdējās pakāpes *[[Briz-KM]]* un bija ievadīts orbītā.
Kopā ar to palaisti analoģiski sakaru pavadoņi *[[Gonec-M № 22]]*, *[[Gonec-M № 23]]* un militārais pavadonis *[[Kosmos-2504]]*.
10. jūlijā paziņots, ka visi trīs *Gonec-M* nodoti ekspluatācijā.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Gonets-M Gunter Dirk Krebs
Gonec-M № 23

***Gonec-M № 23*** (*Гонец-М № 23*) ir Krievijas zemo orbītu sakaru pavadoņu sistēmas *[[Gonec-M]]* pavadonis. Tas orbītā tika palaists 2015. gada martā.

*Gonec-M № 23* tika palaists  13:47:56 *[[UTC]]* ar nesējraķeti *[[Rokot-KM]]* no Pļeseckas kosmodroma. 
15:45 *UTC* pavadoņi atdalījās no pēdējās pakāpes *[[Briz-KM]]*, un bija ievadīti orbītā.
Kopā ar to palaisti analoģiski sakaru pavadoņi *[[Gonec-M № 21]]*, *[[Gonec-M № 22]]* un militārais pavadonis *[[Kosmos-2504]]*.

10. jūlijā tika paziņots, ka visi trīs *Gonec-M* nodoti ekspluatācijā.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Gonets-M Gunter Dirk Krebs
19521 Haoss

**Haoss**, arī **19521 Haoss** ir transneptūna objekts ar diametru apmēram 600 km. Tas atrodas Koipera joslā un pieder klasiskajiem Koipera joslas objektiem.  Haoss, iespējams, ir pundurplanēta, bet precīzi tas nav zināms, jo debess ķermenis atrodas pārāk tālu.

Haosu atklāja  projekta *Deep Ecliptic Survey* ietvaros Kitpīkas observatorijā, izmantojot 4 m teleskopu. Objektam tika piešķirts pagaidu nosaukums .  Starptautiskā Astronomijas savienība tam oficiāli piešķīra vārdu Haoss. Sengrieķu mitoloģijā no Haosa ir radušies dievi.

## Atsauces

## Ārējās saites
Haosa orbīta
UNESCO Pasaules mantojuma vietas Ziemeļeiropā

[250px|thumb|[Ziemeļeiropa]]
Šajā rakstā ir apkopoti visi **[[UNESCO]] [[UNESCO Pasaules mantojuma objekts|Pasaules mantojuma objekti]], kas atrodas [[Ziemeļeiropa|Ziemeļeiropā]]**. UNESCO (Apvienoto Nāciju Izglītības, zinātnes un kultūras organizācija) ir noteikusi **36 Pasaules mantojuma vietas** (32 kultūras, 3 dabas, un 1 jaukta tipa objektu/vietu) astoņās valstīs. Ziemeļeiropā tiek ietvertas šādas valstis: Dānija, Igaunija, Islande, Latvija, Lietuva, Norvēģija, Somija un Zviedrija, tas ir, apvienojot Ziemeļvalstis un Baltijas valstis. Sarakstā nav iekļauta arī Grenlande, jo lai gan tā ir viena no Dānijas daļām tā ir pieskaitīta Ziemeļamerikai. Atsevišķos gadījumos Lielbritānija un Īrija tiek pieskaitītas pie Ziemeļvalstīm, taču šeit šīs valstis ir iekļautas Rietumeiropā. Pēc UNESCO Pasaules mantojuma ģeogrāfiskajām zonām Ziemeļeiropa ietilpst Eiropas un Ziemeļeiropas zonā.

Zviedrijā atrodas visvairāk UNESCO Pasaules mantojuma vietas, kopā 15 vietas/objekti, to tiem 2 objekti/vietas atrodas arī citās valstīs. Trīs UNESCO Pasaules mantojuma vietas atrodas vairākās valstīs: Kuršu kāpas (Krievijā un Lietuvā), Augstais krasts/ Kvarkena arhipelāgs (Somijā un Zviedrijā) un Strūves ģeodēziskais loks (10 Centrāleiropas un Ziemeļeiropas valstīs). Pirmās vietas, kas no šī reģiona tika iekļauta UNESCO Pasaules mantojuma vietas sarakstā bija Urnes koka baznīca un Brigene, 1979. gadā UNESCO komijas 3. sesijas laikā. Katru gadu, UNESCO Pasaules mantojuma komiteja var ierakstīt jaunu vietu iekļaušanu sarakstā, vai iepriekš iekļauto vietu svītrošanu no saraksta, ja tās vairs neatbilst kritērijiem. Izvēles pamatā ir 10 kritēriji: 6 kultūras mantojuma (i-vi) un 4 dabas mantojuma (vii-x) kritēriji. Dažas vietas/objekti, kas apzīmēti "jaukta tipa vietas," gan kultūras un dabas mantojums.

Pasaules mantojuma komiteja var arī norādīt, ka vieta/objekts ir apdraudēts, atsaucoties uz "apstākļiem, kas apdraud pašus raksturlielumus, pēc kuriem šīs objekts/vieta ticis iekļauts Pasaules mantojuma sarakstā." Nevienā no vietām Ziemeļeiropā esošajām vietām nav atzīta kā apdraudēta.

## Vietu/objektu sadalījums pa valstīm un tipiem

## Sarakstā iekļautās vietas/objekti

## Karte

## Vietu/objektu sadalījums pa iekļaušanas gadiem

## Atsauces
Psihoterapija

**Psihoterapija** ir terapija indivīda garīgās veselības uzlabošanai. Tā visbiežāk risina indivīda garīgās un emocionālās problēmas, bet tā var arī palīdzēt veidot personību un ļaut dziļāk izprast sevi. Psihoterapija notiek caur runas terapiju, ar cita cilvēka starpniecību, kas var būt psihoterapeits, psihologs, sociālais darbinieks, garīdznieks vai jebkura cita veida persona, kurai ir ļoti labas zināšanas par cilvēka psihi un pietiekama pieredze šāda veida palīdzības sniegšanā. Veiksmīgā psihoterapijā klients pozitīvi izmainās, viņu nenomāc iepriekšējā uzvedība, uzskati, vēlmes, domas un emocijas. Ideālā gadījumā tās nomaina daudz patīkamākās un vajadzīgākas alternatīvas.

Psihoterapija sastāv no interaktīva procesa starp personu vai grupu un psihoterapeitu. Tās mērķis ir saprast nomācošu domu, jūtu vai uzvedības cēloņus un apjomu, lai atrisinātu problēmu un ļautu pilnvērtīgi funkcionēt. Pareizi praktizētas psihoterapijas rezultāts ir indivīds, kas apzinās, ka viņa labklājība ir uzlabojusies. Psihoterapeits izmanto dažādus paņēmienus, lai uzlabotu pacienta vai grupas (piemēram, ģimenes) garīgo veselību. To vidū var būt draudzīgu attiecību veidošana ar pacientu, dialogs, komunikācija un uzvedības maiņa.

Latvijā, kā arī vēl dažās citās Eiropas valstīs, psihoterapeita amats nav regulēts, tituls nav aizsargāts, darba kvalitāte netiek kontrolēta. Dažās valstīs pastāv neatkarīgas profesionālās apvienības ar brīvprātīgas reģistrācijas sistēmām - sūdzību gadījumā klientam tad pastāv iespēja griezties pie attiecīgās profesionālās apvienības. Vēl citās valstīs - piemēram Vācijā - psihoterapeita amats tiek stingri regulēts. Šī regulācija attiecas gan uz pašu pieeju amatam, gan arī uz psihoterapeita izglītības saturu un sertifikāciju, gan arī uz titulu piešķiršanu un lietošanu. Arī regulētie un aizsargājamie tituli dažādās valstīs ir dažādi.

## Skatīt arī
* Psihoanalīze
* Psihiatrija
* Hipnoze

## Atsauces
Beverīnas iela (Rīga)

**Beverīnas iela** ir iela Rīgā, Zemgales priekšpilsētā, Ziepniekkalnā. Beverīnas iela sākas krustojumā ar Vienības gatvi un beidzas krustojumā ar Spulgas ielu, krustojoties vēl tikai ar Blīdenes ielu. Kopējais ielas garums ir 552 metri. Iela klāta ar asfalta segumu, šeit ir tikai savrupmāju apbūve.

Iela ir nosaukta Beverīnas — teiksmainās seno latgaļu pils, kuras patiesā atrašanās vieta nav zināma — vārdā.

## Ielu savienojumi
Beverīnas iela ir savienota ar šādām ielām:
* Vienības gatve (T veida krustojums)
* Blīdenes iela (T veida krustojums)
* Spulgas iela (T veida krustojums)

## Skatīt arī
* Ziepniekkalns

## Atsauces