open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Siringomiēlija

**Siringomiēlija**  (no grieķu *syrinx, syringos* — ‘caurule’, ‘kanāls’ un *myelos* — ‘muguras smadzenes’) ir patoloģisks stāvoklis, ko raksturo likvoru saturošu dobumu ("sirinksu") veidošanās muguras smadzenēs. Šiem veidojumam ir tendence saspiest apkārtējos nervu audus, radot šķērsli normālai nervu impulsu pārraidei pa muguras smadzenēm un izraisot lielāku vai mazāku neiroloģisko deficītu. Bērniem un pusaudžiem siringomiēlijas raksturīga pazīme ir skolioze, it īpaši straujas attīstības skolioze bērniem līdz desmit gadu vecumam ar izliekumu vairāk par divdesmit grādiem. .

Izšķir primāro siringomiēliju, kuras etioloģija nav skaidra, un sekundāro, kas attīstās kā citas slimības komplikācija. Atšķirībā no pieaugušajiem, kuriem tā ir saistīta lielākoties ar Arnolda—Kiari malformāciju, bērniem tā var būt saistīta ar vairākām patoloģijām, tādām kā ahondroplāzija, mukopolisaharidoze, Dauna sindroms, Marfāna sindroms, nepilnīgā osteoģenēze, mugurkaulāja šķeltne (*spina bifida*), kā arī infekcijas vai traumas izraisīts arahnoidīts.

Posttraumatiskā siringomiēlija attīstās parasti pēc vairākiem gadiem pēc smagas mugurkaula traumas, piemēram, pēc nopietna auto negadījuma, kritiena ar skriemeļu lūzumu un paralīzi vai paraplēģiju.

## Epidemioloģija
Siringomiēlija pieder pie retajām slimībām. Tās izplatība tiek vērtēta kā 8 gadījumi uz 100 000 iedzīvotāju. Ir pazīstama slimības ģimenes forma, tā sastāda aptuveni 2% no kopējās statistikas un tiek pārmantota autosomāli recesīvā ceļā. 

## Vēsture
Šarls-Prospērs Olivjē d'Anžē 1824. gadā Parīzē publicēja pirmo no trim viņa "Traktāta par muguras smadzeņu slimībām" izdevumiem. Tiek uzskatīts, ka viņš ieviesis siringomiēlijas terminu.

1882. gadā Oto Kālers un Frīdrihs Šulce publicēja slimības klīniskās ainas aprakstu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Gudenieku lidlauks

**Gudenieku lidlauks** jeb **Kuldīgas lidlauks** ir nesertificēts lidlauks Kuldīgas novada Gudenieku pagastā. Izvietojies pagasta vidusdaļā starp autoceļiem V1264 un V1289  uz ziemeļaustrumiem no Gudenieku ciema centra. Lidlaukā ir viens  garš un  plats asfalta seguma skrejceļš. Izbūvēts padomju laikā un izmantots kā lauksaimniecības lidlauks. Lidlaukam ICAO kods bija **EVJA**, bet ICAO kodu tagad izmanto Jūrmalas lidosta. Lidlauka teritorija kādu laiku izmantota uzņēmuma *First Forest International* kokapstrādes ražotnei, 2010. gadā lidlauks renovēts un izmantojams lidojumiem.

## Atsauces
The National

***The National*** ir amerikāņu indīroka grupa, kas dibināta Sinsinati, Ohaio štatā, un šobrīd savu darbību bāzē Bruklinā. Grupa sastāv no dziedātāja un tekstu autora Meta Berningera, dvīņu brāļiem Braisa (ģitāra, taustiņinstumentri) un Ārona Desneriem (ģitāra, taustiņinstumenti, basģitāra) un brāļiem Skota (basģitāra) un Braiena Devendorfiem (sitamie instrumenti). Grupa ierakstījusi 6 studijas albumus, no kuriem jaunākais, 2013. gadā iznākušais *[[Trouble Will Find Me]]*, ticis nominēts *[[Grammy]]* balvai kā labākais alternatīvās mūzikas albums.

## Diskogrāfija
* *[[The National (albums)|The National]]* (2001)
* *[[Sad Songs For Dirty Lovers]]* (2003)
* *[[Alligator]]* (2005)
* *[[Boxer]]* (2007)
* *[[High Violet]]* (2010)
* *[[Trouble Will Find Me]]* (2013)
* *Sleep Well Beast* (2017)
* *I Am Easy to Find* (2019)
* *First Two Pages of Frankenstein* (2023)
* *Laugh Track* (2023)
Distonija

**Distonija** jeb **muskuļu distonija** ir hiperkinēzes veids, kas izpaužas kā lēna nepatvaļīga permanenta kontrakcija ar nevienmērīgu tonusa paaugstināšanos dažādās muskuļu grupās. Tas ir neiroloģisks simptoms, kas liecina par centrālās nervu sistēmas slimību. Šis stāvoklis neietekmē cilvēka intelektuālo attīstību, bet bieži ir sociālās atstumtības cēlonis, jo ārējā izskata kroplības dēļ daudzi mēdz uzskatīt slimniekus par garīgi atpalikušiem.

## Klasifikācija un simptomi
Ģeneralizēta distonija iesaista visu ķermeni vai tā lielāko daļu. 
Fokāla (lokāla) distonija skar tikai noteiktus locekļus, tā ir multifokāla, ja skar vismaz divus nesaistītus locekļus. Ja tā ietver blakus ķermeņa daļas, runā par segmentālo distoniju.
Hemidistonija skar tikai vienu ķermeņa pusi.

Pie lokālām distonijām pieder sejas vai acu plakstiņu spazma, laringospazma, kakla spazma u.c. Ģeneralizētā jeb torsijas distonija bieži sākas ar kakla spazmu. Vēlāk tā izplatās, izraisot ķermeņa griešanos ap savu asi un muguras muskuļu savilkšanos ar piespiedu pozas ieņemšanu. Mugurkauls izliecas uz priekšu kakla un jostas daļā. Staigājot, sēžot, stāvot mugurkauls izliecas dažādos virzienos. Dažos gadījumos šī stājas deformācija apgrūtina gaitu un pat izraisa nespēju staigāt (abāzija) un sevi apkopt. Miegā distonija parasti izzūd.

Dažreiz distonijas apzīmē ar iesaistīto orgānu nosaukumiem. Piemēram, oromandibulārā (no latīņu *oris* - mute, *mandibula* - apakšžoklis) forma izraisa spazmas žokļa, lūpu un mēles muskuļos, radot problēmas  ar runāšanu un rīšanu.

## Cēloņi
Primārās muskuļu distonijas rašanās cēloņi ne vienmēr ir skaidri. Sekundāri tā attīstās visbiežāk kā komplikācija bērnu cerebrālai triekai (70% slimnieku), deģeneratīvām centrālās nervu sistēmas slimībām (piemēram Halevordena-Špatsa slimība (*Hallervorden-Spatz disease*)), dažām autoimūnām slimībām, piemēram 40 – 60 % izkaisītās sklerozes slimnieku, smadzeņu infekcijām (encefalīts, arahnoidīts u.c), galvas traumām un organiskiem bojājumiem (trieka, audzējs), saindēšanai ar oglekļa monoksīdu, saindēšanai ar medikamentiem.

## Atsauces
Almazna

**Almazna** () ir pilsēta Ukrainas austrumos Luhanskas apgabalā, pakļauta Kadijivkas pilsētas padomei. Izvietojusies apgabala rietumdaļā, ietilpst Alčevskas-Kadijivkas aglomerācijā (kopā  iedzīvotāju (2001)).

## Vēsture
Apdzīvoto vietu uz muižniekam Stebeļskim piederošās zemes 1870. gadā dibināja no Harkivas guberņas Izjumas pilsētas apkaimes pārceltie dzimtļaudis un jauno ciemu nosauca par **Izjumu**. 1878. gadā ciems tika savienots ar dzelzceļa līniju un uzbūvēta stacija, ko tāpat, kā ciematu pie tās nosauca par Izjumu. Tā kā Harkivas guberņā jau bija viena stacija ar tādu nosaukumu, jaunuzbūvēto staciju un ciemu 1895. gadā pārdēvēja par Almaznu. Ciemats izauga saistībā ar intensīvo akmeņogļu ieguvi apkaimē. 1898. gadā tika uzsākta metalurģiskās rūpnīcas būve. 1962. gadā tika uzbūvēta ferrosakausējumu rūpnīca. 1977. gadā Almaznai piešķirts pilsētas statuss. 2001. gadā metalurģiskā rūpnīca likvidēta. Iedzīvotāju skaits pilsētā samazinājies no 7487 1989. gadā līdz 4301 2011. gadā.

## Atsauces
Valstu uzskaitījums pēc nominālā IKP

**Valstu uzskaitījums pēc IKP faktiskajās cenās** parāda dažādu pasaules valstu iekšzemes kopprodukta (IKP) lielumu. Tomēr par attiecīgo valstu iedzīvotāju turības līmeni liecina nevis IKP faktiskajās cenās, bet gan Iekšzemes kopprodukts pēc pirktspējas līmeņa (PSL), kas attiecināts uz vienu iedzīvotāju.

## Valstu uzskaitījums


Attēls:Map of countries by GDP (nominal) in US$.png|Pasaules valstis ar lielāko IKP faktiskajās cenās iezīmētas tumšākā krāsā (2012).


## Atsauces
Kipuče

**Kipuče** () ir pilsēta Ukrainas austrumos Luhanskas apgabala Perevaļskas rajonā. Izvietojusies apgabala rietumdaļā, ietilpst Alčevskas-Kadijivkas aglomerācijā (kopā  iedzīvotāju (2001)).

## Vēsture
Jau pirms 1875. gada tagadējās pilsētas vietā bijušas akmeņogļu raktuves. 1910. gadā akciju sabiedrība *Jekaterininskie ugol'nye kopi* nodibināja ciematu, ko sākotnēji sauca par **Jekaterinovskijrudņiku** () vai **Kateriņivku** (, ). 1923. gadā to pārdēvēja par **Artemu** (*селище імені Артема*) par godu revolucionāram Sergejam Fjodorovam, kurš plašāk bija zināms ar segvārdu «Artjoms» (Artems). 1938. gadā piešķirts pilsētciemata statuss un pārdēvēta par Artemivsku. Pilsēta kopš 1961. gada. 2016. gadā Ukrainas Augstākā rada pārdēvēja pilsētu par Kipuči, lai gan faktiski tā tobrīd atradās separātiskās Luhanskas tautas republikas kontrolē, kura izmaiņu neatzīst.

## Atsauces

## Ārējās saites
Zaļiščiki

**Zaļiščiki** () ir pilsēta Ukrainas rietumos, Ternopiļas apgabala Zaļiščiku rajona centrs Dņestras upes kreisajā krastā Dņestras kanjona rajonā. Upes pretējā krastā ir Čerņivcu apgabala teritorija, jeb vēsturiskā Bukovina. Tūrisma centrs.

## Vēsture
Rakstos pirmoreiz minēta ap 1469. gadu. Kopš 14. gadsimta vidus - Polijas sastāvā. Pēc Polijas Pirmās dalīšanas 1772. gadā pilsēta iekļāvās Austrijas impērijā (Austroungārijā) un bija tur līdz Pirmā pasaules kara beigām, izņemot laiku no 1809. līdz 1815. gadam, kad tā ietilpa Krievijā.

Pēc Pirmā pasaules kara Zaļiščiki iekļāvās jaunizveidotajā Polijas valstī, bet upes otrajā krastā starp pasaules kariem bija Rumānijas teritorija. Pilsēta bija pazīstams kūrorts un vīnkopības centrs. Kad 1939. gadā, pēc Vācijas uzbrukuma Polijai, pamatojoties uz Molotova-Ribentropa paktu, arī PSRS no austrumiem iebruka valstī, Zaļiščiki pāris dienas bija Polijas valdības rezidence, līdz tā evakuējās uz Rumāniju. Pilsēta līdz ar apkārtējo reģionu tika iekļauta Ukrainas PSR. No 1941. gada 7. jūlija līdz 1944. gada 24. martam atradās vācu okupācijā. Vācu okupācijas laikā pilsētas ebreji tika iznīcināti. Pēc kara pilsētas poļu iedzīvotāji tika pārcelti uz Poliju. No 1991. gada - neatkarīgās Ukrainas sastāvā.

## Ārējās saites
Zbaraža

**Zbaraža** () ir pilsēta Ukrainas rietumos, Ternopiļas apgabala Ternopiļas rajonā.

## Vēsture
Rakstos pirmoreiz minēta 1211. gadā kā Volīnijas kņazistes apdzīvotā vieta. Kopš 14. gadsimta - Lietuvas lielkņazistes (vēlāk Lietuvas-Polijas) sastāvā. Pēc Polijas Pirmās dalīšanas 1772. gadā pilsēta iekļāvās Austrijas impērijā (Austroungārijā) un bija tur līdz Pirmā pasaules kara beigām.

Pēc Pirmā pasaules kara Zbaraža iekļāvās jaunizveidotajā Polijas valstī. 1939. gadā, pamatojoties uz Molotova-Ribentropa paktu, PSRS iebruka Polijā un Zbaraža tika iekļauta Ukrainas PSR. No 1941. gada jūlija līdz 1944. gada martam atradās vācu okupācijā. Vācu okupācijas laikā pilsētas ebreji tika iznīcināti. Pēc kara pilsētas poļu iedzīvotāji tika pārcelti uz Poliju. No 1991. gada - neatkarīgās Ukrainas sastāvā.

## Tūrisms

Pilsēta labi saglabājusies 17. gadsimtā celtā Zbaražas pils. Tās aplenkums 1649. gadā aprakstīts Henrika Senkeviča romānā "Ar uguni un zobenu".

## Cilvēki

Zbaraža ir poļu politiķa Ignacija Dašiņska (*Ignacy Daszyński*, 1866-1936) dzimtā pilsēta.

No pilsētas nācis arī Serhijs Pritula, televīzijas vadītājs, sabiedriskais darbinieks un brīvprātīgo kustības organizētājs Ukrainā.

## Ārējās saites
NOAA 18

***NOAA 18*** (pirmsstarta nosaukums ***NOAA N***) ir ASV meteoroloģiskais pavadonis no NOAA polāro orbītu pavadoņu sērijas *[[Polar Operational Environmental Satellites|POES]]*. Palaists 2005. gada maijā. 

Kosmisko aparātu izgatavojis ASV uzņēmums *[[Lockheed Martin]]* uz platformas *[[TIROS-N]]* bāzes.

thumb|left|200px| uzņemtais viesuļvētras "Dīns" attēls
Pavadonī uzstādīti instrumenti:
* *Advanced Microwave Sounding Unit A* (*AMSU-A*), daudzkanālu mikroviļņu radiometrs;
* *Microwave humidity sounder* (MHS*), mikroviļņu mitruma mērierīce;
* *Advanced Very High Resolution Radiometer* (*AVHRR*), augstas izšķirtspējas radiometrs;
* *High Resolution Infrared Radiation Sounder/4* (*HIRS/4*), augstas izšķirtspējas [[infrasarkanais starojums|infrasarkanā]] mērierīce;
* *Solar Backscatter Ultraviolet Radiometer/2* (*SBUV/2*), Zemes atmosfēras [[ozons|ozona]] blīvuma un izplatības mērītājs;
* *Automatic Picture Transmission* (*APT*), instruments analogai attēlu pārraidīšanai.
Tajā arī uzstādīta meklēšānas un glābšanas sistēmas *KOSPAS-SARSAT* aparatūra.

== Lidojuma gaita ==
*NOAA N* tika palaists  10:22:01[[UTC]] ar nesējraķeti *Delta 7320-10C* no [[Vandenberga Gaisa spēku bāze]]s. Pēc veiksmīgā starta tam piešķirts nosaukums *NOAA 18*.

*NOAA 18'' vairākārt pārsniedzis plānoto 2 gadu ekspluatācijas ilgumu.

## Ārējās saites

* NOAA 18 Spacecraft Status Summary Office of Satellite Operations 
* NOAA 18, 19 (NOAA N, N') Gunter Dirk Krebs
Šumska

**Šumska** () ir pilsēta Ukrainas rietumos, Ternopiļas apgabala Šumskas rajona centrs.

## Vēsture
Rakstos pirmoreiz minēta 1152. gadā kā Volīnijas kņazistes apdzīvotā vieta, vēlāk bija nelielas kņazistes centrs. Nopostīta 13. gadsimtā mongoļu iebrukuma laikā. Vēlāk pilsēta ietilpa Polijas-Lietuvas karalistē. Pēc Polijas dalīšanām pilsēta iekļāvās Krievijas impērijā un bija tur līdz Pirmā pasaules kara beigām.

Pēc Pirmā pasaules kara Šumska iekļāvās jaunizveidotajā Polijas valstī. 1939. gadā,  pamatojoties uz Molotova-Ribentropa paktu, pēc PSRS iebrukuma Polijā iekļauta Ukrainas PSR. No 1941. līdz 1944. gadam atradās vācu okupācijā. Vācu okupācijas laikā pilsētas ebreji tika iznīcināti. Pēc kara pilsētas poļu iedzīvotāji tika pārcelti uz Poliju. No 1991. gada - neatkarīgās Ukrainas sastāvā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Eduards Ševardnadze

**Eduards Ševardnadze** (; dzimis , miris ) bija gruzīnu valsts darbinieks, politiķis un diplomāts.

Politisko karjeru sācis 1940. gadu beigās kā vietējās Komjaunatnes organizācijas darbinieks. Laikā no 1972. līdz 1985. gadam bija Gruzijas Komunistiskās partijas pirmais sekretārs, pēc tam kļuva par PSRS ārlietu ministru (līdz 1991. gadam). Laikā no 1985. līdz 1990. gadam bija PSKP CK Politbiroja loceklis.

Neilgi pēc Padomju Savienības sabrukuma 1995. gadā E. Ševarnadze kļuva par otro Gruzijas prezidentu (pēc pirmā prezidenta Zviada Gamsahurdijas gāšanas sākotnēji bija valsts padomes, pēc tam parlamenta priekšsēdētājs). Bija spiests atkāpties 2003. gadā Rožu revolūcijas laikā.

## Ārējās saites
Svešinieki vilcienā

**"Svešinieki vilcienā"** () ir 1951. gada amerikāņu psiholoģiska trillera filma, kuras režisors ir Alfreds Hičkoks. Filmas sižets veidots pēc Patrīcijas Haismitas 1950. gada romānu ar tādu pašu nosaukumu. Filma ir stāsts par diviem svešiniekiem: amatieri tenisa spēlētāju un psihopātu. Viņi abi satiekas vilcienā, kur, tā kā abi vēlas tikt vaļā no kāda, psihopāts piedāvā samainīties ar noslepkavojamajām personām, jo viņi netiks pieķerti motīva trūkuma dēļ. Pēc pirmās izdarītās slepkavības psihopāts cenšas piespiest tenisa spēlētāju izdarīt savu darījuma daļu.

Filmā galvenās lomas attēlo Fērlijs Grendžers, Ruta Romāna, Roberts Volkers, Leo Kerols, Patrīcija Hičkoka un Laura Eliota. Filmā epizodiska loma ir arī tās režisoram Hičkokam, viņš filmas sākuma daļā iekāpj vilcienā ar kontrabasu. "Svešinieki vilcienā" filmas pirmizrāde notika .

## Atsauces

## Ārējās saites
Ptolemajs I Soters

**Ptolemajs I Sotērs** (; dzimis ap 367. p.m.ē., miris 283. p.m.ē.) bija viens no Maķedonijas Aleksandra karavadoņiem, Ēģiptes valdnieks (no 305. p.m.ē. — faraons), Ptolemaju valsts un Ptolemaju dinastijas dibinātājs.

Ptolemajs bija viens no Maķedonijas Aleksandra tuvākajiem karavadoņiem. Piedalījās Aleksandra iekarošanas karagājienos, izceldamies Afganistānā un Indijā. Pēc Aleksandra nāves 323. gadā p.m.ē. kļuva par Ēģiptes satrapu, formāli Filipa III un Aleksandra IV vadībā, bet faktiski realizēja neatkarīgu politiku. Karoja pret Perdiku, aktīvi piedalījās Diadohu karos.

Ptolemajs I bija museona un Aleksandrijas bibliotēkas dibinātājs. Atbalstīja zinātni, citu zinātnieku starpā atbalstīja Eiklīdu. Ieviesa Ēģiptē Serāpida kultu.

289. gadā p.m.ē. par līdzvaldnieku iecēla dēlu Ptolemaju II Filadelfu, kurš pēc Ptolemaja I nāves mantoja troni.

## Ārējās saites
ZGA

**ZGA** (ЗГА) ir 1984. gadā Rīgā dibināta eksperimentālās / avangarda mūzikas grupa, kas uzskatāma par abstract, noise, experimental, industrial pionieriem Latvijā un Padomju Savienībā, ar zināmu autoritāti pasaules scēnā.

## Vēsture
Grupu Pārdaugavā dibina Nikolajs Sudņiks (Николай Судник / Nick Soudnick) kopā ar Valēriju Dudkinu (1965-2004). ZGA sāk ar ierakstiem dzīvokļa apstākļos un saviem spēkiem izdod dažus šādu 'mājas ierakstu' albumus magnetofona lentēs. 1989. gadā viņu plati 'ZGA:(Riga)' izdod Krisa Katlera (Chris Cutler) leibla Recommended Records izdevniecība Points East. Iespējams, tā ir pirmā Latvijas grupa, kuras ierakstus izdeva atzīta rietumu izdevniecība. Turpmākajos gados Recommended Records izdod vēl dažus grupas albumus. Sākot ar 1990. gadu, ZGA piedalās vairākos festivālos ārvalstīs (Kanādā, Vācijā, Zviedrijā u.c.), kā arī veic pirmos ierakstus profesionālā studijā. 1991. gadā ZGA pārceļas uz Sanktpēterburgu, kur darbojas joprojām. Kopš Aleksandra Žiļina (1959) nāves 1994. gadā grupas vienīgais konstantais dalībnieks ir Nikolajs Sudņiks.

## Diskogrāfija (izlase)

### Albumi
* *ZGA:(Riga) * (1989) 
* *The End Of An Epoch* (1991) 
* *ZGAmoniums* (1995)
* *Sub Luna Morrior* (1996)
* *Полёт Заразы* (1999)
* *Детский Альбом (Kinderalbum) * (2003)
* *MaraZGAmatikA* (2004)
* *Gloom* (2004)
* *ZGA + Opus Posth — Carmina Moriturorum* (2007)
* *Футуроз (Futurosis)* (2012)

### Albumi (Nikolajs Sudņiks, solo)
* *Tauromakhia* (‎2001)
* *Promenade / Прогулка * (‎2002)
* * Noise Paradise* (‎2003)
* *Delikatessen* (‎2005) , w / Vyacheslav Gayvoronsky
* *Pas De Trois * (2008)
* *Not Quite Songs* (‎2010), w/ Sainkho Namchylak
* *Depot Of Genius Delusions / Депо Гениальных Заблуждений* (‎2011)
* *Opera of the Second Hour* (2017)
* *Opera of the Fourth Hour* (2017)
* *Gothic Liturgy for Laymen* (2017)

## Atsauces

## Ārējās saites
* ZGA Bandcamp profils
* zga.gez21.ru
* ZGA last.fm profils
* Recommended Records
* zga.nonmuseum.ru
Borisogļebska

**Borisogļebska** () ir pilsēta  pie Voronas ietekas Hopjorā, Voroņežas apgabalā Krievijas dienvidos. Izvietojusies pie federālā autoceļa R22 "Kaspija" 204 km no apgabala centra Voroņežas.

## Vēsture
Dibināta 1698. gadā (pēc citiem datiem — 1645. gadā) kā nocietinājums aizsardzībai pret sirotājiem no dienvidu stepēm. Sākotnēju saucās par **Pavlovsku** vai **Novopavlovsku**, bet 1704. gadā tika uzcelta Svēto Borisa un Gļeba baznīca, kuras nosaukums vēlāk pārgāja uz apdzīvoto vietu. 1708. gadā Borisogļebska pieskaitīta Azovas guberņai, no 1719. gada — Tambovas guberņā, bet no 1732. gada — Voroņežas guberņā. Kopš 1779. gada — apriņķa pilsēta. 

## Atsauces

## Ārējās saites
35 (skaitlis)

**35 (trīsdesmit pieci)** ir skaitlis, kas naturālo skaitļu rindā atrodas starp 34 un 36. Sadalot skaitli 35 pirmskaitļos, iegūst .

## Matemātika
* 35 dažādos veidos var paņemt trīs priekšmetus no septiņiem priekšmetiem (kombinācija)
* Pastāv 35 dažādi sekstamino (polimino veids)

## Zinātne
* Broma atomskaitlis

## Citas nozares
* 35. gads
* 35. gads p.m.ē.
* 35 mm filma ir fotofilma, kas ir ļoti plaši izmantota
* 35 gadi ir minimālais vecums, kad drīkst kandidēt ASV prezidenta vēlēšanās
Pols Pogba

**Pols  Pogba** (; dzimis ) ir gvinejiešu izcelsmes Francijas futbolists, kas spēlē pussarga pozīcijā, Francijas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2025. gada Pogba pārstāv Francijas 1. līgas komandu *[[AS Monaco|Monaco]]*.

Profesionāļa karjeru uzsācis Anglijas klubā Mančestras "United", kura sistēmā aizvadīja jau jauniešu karjeras pēdējos gados. Pēc *United* viņš pārgāja uz Itālijas A sērijas klubu *[[Turīnas "Juventus"|Juventus]]*. Tā sastāvā četras reizes ir kļuvis par Itālijas čempionu. 2016. gada 8. augustā par rekordlielu pārejas summu Pogba atgriezās "United". 2022. gadā, pēc vairākām nesekmīgām sezonām "United", Pogba atgriezās *Juventus*. 2024. gadā *Juventus* lauza līgumu ar Pogbu pēc tam, kad viņam tika piespriesta 18 mēnešu diskvalifikācija dopinga dēļ. 2025. gada vasarā pievienojies *[[AS Monaco|Monaco]]*.

Kopš 2013. gada pārstāv Francijas nacionālo izlasi. Pirms tam 2013. gada Pasaules U-20 kausā izcīnīja uzvaru attiecīgā vecuma izlases sastāvā, pats Pogba tika atzīts par turnīra labāko spēlētāju. Ticis atzīts par 2013. gada labāko jauno futbolistu Eiropā. Nacionālās izlases sastāvā spēlējis , kur tika atzīts par labāko jauno spēlētāju, kā arī , kur kopā ar izlasi finālā piekāpās Portugālei.

## Sasniegumi
**Juventus**

* Itālijas Serie A: 2012—13, 2013—14, 2014—15, 2015—16
* Coppa Italia: 2014—15, 2015—16
* Supercoppa Italiana: 2013, 2015

**Manchester United**

* Anglijas Līgas kauss: 2016—17
* UEFA Eiropas līga: 2016—17

**Francija**

* FIFA U-20 Pasaules kauss: 2013
* FIFA Pasaules kauss: 2018
* UEFA Nāciju līga: 2020—21

**Individuālie sasniegumi**

* Zelta puisēns: 2013
* FIFA Pasaules kausa labākais jaunais spēlētājs: 2014

## Atsauces

## Ārējās saites
Slampes lidlauks

**Slampes lidlauks** ir pamests lidlauks Tukuma novada Slampes pagastā. Izvietojies pagasta vidusdaļā  uz rietumiem no Slampes ciema. Lidlaukā ir viens  garš un  plats asfalta seguma skrejceļš. Izbūvēts padomju laikā un izmantots kā lauksaimniecības lidlauks. Slampes lidlauks bija vieta, no kurienes pacēlās Padomju Savienība plaši izmantotās *[[An-2|Antonov An-2]]* lidmašīnas, ko izmantoja Zemgales padomju saimniecības (sovhoza) labības lauku miglošanai ar pesticīdiem. Netālu no lidlauka atradās ūdenstornis, kuru izmantoja ūdens spiediena nodrošināšanai lauksaimniecības vajadzībām. Skrejceļa segums daļēji sabrucis, izmantojams tikai ārkārtas gadījumos. Lidlauka perons izmantots skābbarības uzglabāšanai, un to vēl izmanto radio vadāmo bezpilota lidaparātu modeļu lidošanai.

## Atsauces

## Ārējās saites
Tālivaldis Vilciņš

**Tālivaldis Vilciņš** (dzimis , miris ) bija latviešu vēsturnieks un sociologs, habilitētais vēstures doktors (1993), profesors. Tiek uzskatīts par nozīmīgāko pēckara laika Latvijas (LPSR) sociologu.

## Dzīvesgājums
Beidzis Rīgas Skolotāju institūtu (1942). Pēc leģionāra gaitām un sekojoša izsūtījuma strādājis par skolotāju, neklātienē beidzis LVU Vēstures fakultāti (1953). Kopš 1963. gada strādājis ZA Vēstures institūtā, pirmais Latvijā ieviesis socioloģiskas metodes humanitārajās zinātnēs, kvantitatīvi izvērtējot profesiju prestižu Latvijas jaunatnes vidū (monogrāfija “Profesiju prestižs un profesiju izvēle mūsdienās”, 1968), kā arī zinātnes prestižu un kolhoznieku priekšstatus par toreizējās dzīves realitātēm, par ko kritizēts Kompartijas  plēnumā un partijas presē. Lasījis lekciju kursu “Matemātikas metodes socioloģijā”, publicējis vairāk nekā 60 zinātnisku darbu, to skaitā vairākas grāmatas. LZA Tālivalža Vilciņa balva socioloģijā iedibināta ar LZA Senāta 1998.gada 22.septembra lēmumu.

## Izglītība
* 1967.: LPSR ZA Vēstures institūts
* 1953.: Latvijas Valsts Universitātes Vēstures  fakultāte
* 1942.: Rīgas Skolotāju institūts

## Darba vietas
* 1963.-1997.: ZA Vēstures institūts

## Publikācijas (izlase)
* "Skolu jaunatne nacionālajā cīņā: 1940-1941". Latvijas Valsts arhīvs, 79 lpp. Rīga: 1997.
* "Zinātne Latvijā: 1918-1940 (metod. palīglīdz. skolot.)". LR IZM Izglītības satura un eksaminācijas centrs. Rīga: 1994.
* "Izpētes objekts — zinātne". LPSR ZA Vēstures institūts, 130 lpp., Zinātne. Rīga: 1979.
* "Socioloģiskie pētījumi: organizācija un metodikas jautājumi". M. Ašmane (red.), D. Fišmeistare, T. Vilciņš ; Latvijas KP CK Marksisma-ļeņinisma universitāte. Rīga: 1977.
* "Profesiju prestižs un profesiju izvēle. Vēsturiski socioloģisks pētījums". LPSR ZA Vēstures institūts, Zinātne, 271 lpp. Rīga: 1968.
* "Историко-социологические проблемы выбора трудового пути и профессии молодежью (на материалы Латвийской ССР)". Aвтореферат диссертации кандидата исторических наук: № 571 — история СССР. Академия наук Латвийской ССР. Институт истории. Рига: 1967.

## Atsauces
Termocaurule

**Termocaurule** jeb **termocaurulīte** ir plastmasas izolācijas caurulīte, kas sarūk karstuma iedarbībā un stingri aptver izolējamo vietu. 

Lieto kabeļu elektroizolācijai un aizsardzībai.

## Ārējās saites
Falēras Dēmetrijs

**Falēras Dēmetrijs** (, dzimis ap 350. p.m.ē., miris ap 280. p.m.ē.) bija hellēnisma laika Atēnu orators, viens no Aleksandrijas bibliotēkas dibinātājiem.

Dzimis Atēnu pievārtē. Mācījies Likejā un bija Teofrasta skolnieks. Maķedonijas valdnieka Kasandra laikā 10 gadus darbojās par Atēnu pārvaldnieku, kur realizēja likumu reformu. 307. gadā p.m.ē. bija spiests doties trimdā, vispirms uz Tēbām, bet pēc 297. gada p.m.ē. uz Ēģipti, Ptolemaja I galmu Aleksandrijā, kur bija viens no Aleksandrijas bibliotēkas dibinātājiem. Rakstījis par vēstures, retorikas un literatūras jautājumiem.

## Ārējās saites
Adri van der Pūls

**Adri van der Pūls** (; dzimis  Hogerheidē) ir bijušais profesionālais Nīderlandes velokrosa un šosejas riteņbraucējs. Van der Pūls bija profesionālis no 1981. līdz 2000. gadam. Karjeras laikā viņš uzvarēja 6 klasikās, divos *[[Tour de France]]* posmos un 1996. gada Pasaules čempionātā velokrosā. Viņš arī ieguva sudraba medaļu 1983. gada Pasaules čempionātā šosejas riteņbraukšanā aiz Grega Lemona un piecas otrās vietas Pasaules čempionātos velokrosā.

Van der Pūls karjeru uzsāka šosejas riteņbraukšanā un savā pirmajā sezonā viņš ieguva otro vietu Parīze—Nica daudzdienu velobraucienā aiz  Stīvena Roča un otro vietu *[[La Flèche Wallonne]]* sacensībās. *[[Tour de France]]* viņš uzvarēja divos posmos; viņa uzvara posmā 1988. gadā uzstādīja rekordu kā ātrākais posms (kopš tā laika to pārspējuši trīs sportisti). Ziemā Van der Pūls piedalījās arī velokrosa sacensībās un guva lielus panākumus, karjeras beigu daļā pievēršoties velokrosam pilnībā, 1996. gadā uzvarot Pasaules čempionātā, bet 1997. gadā Pasaules kausa un *Superprestige* kopvērtējumā. Van der Pūls karjeru beidza pēc 2000. gada Pasaules čempionāta velokrosā, kur viņš finišēja ceturtais.

Viņa vārdā ir nosauktas sacensības *[[Grand Prix Adri van der Poel]].*

## Ģimene
Van der Pūls ir populārā Francijas riteņbraucēja Raimona Pulidora znots. Viņa dēli Davids un Matjē arī ir riteņbraucēji. Matjē Van der Pūls 2012. un atkal 2013. gadā pats kļuva par Pasaules junioru čempionu velokrosā. 2015. gadā viņš atkārtoja tēva panākumu, kļūdams par pasaules čempionu.

Van der Pūla jaunākais brālis Žaks arī bija profesionāls riteņbraucējs; viņa karjera ilga no 1986. līdz 1992. gadam.

## Atsauces

## Ārējās saites
*
Tarragona

**Tarragona** (, ; ) ir ostas pilsēta Katalonijā, Spānijā. Atrodas pie Vidusjūras. Tarragonas provinces administratīvais centrs. 2012. gadā iedzīvotāju skaits Tarragonā sasniedza 134 tūkstošus.

Tarako arheoloģiskais ansamblis 2000. gadā tika iekļauts UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā.

## Iedzīvotāji

## Klimats




## Atsauces

## Ārējās saites

*
Jāņa 1. vēstule

**Jāņa 1. vēstule** ir viena no Jaunās Derības vēstulēm, par kuras autoru tradicionāli uzskata evaņģēlistu Jāni. Vēstule visticamāk tikusi uzrakstīta Efesā laikposmā starp 95. un 110. gadu. Vēstulei ir 5 nodaļas. Tā kā šai vēstulei nav tradicionālā vēstuļu ievada un noslēguma, to var uzskatīt par uzrakstītu sprediķi. Vēstulē lasītāji tiek brīdināti par draudzi pametušo cilvēku mācītajiem bīstamajiem maldiem.

## Atsauces

## Ārējās saites
* 
* Bībeles grāmatas 
* Jāņa vēstules 
* Vēstules teksts
Jāņa 2. vēstule

**Jāņa 2. vēstule** ir viena no Jaunās Derības vēstulēm, par kuras autoru tradicionāli uzskata evaņģēlistu Jāni. Vēstule visticamāk tikusi uzrakstīta apmēram 2. gadsimta sākumā. Vēstulei ir tikai viena nodaļa un 13 panti, pēc pantu skaita šī ir īsākā grāmata Jaunajā Derībā. Šī vēstule ir kā brīdinājums par briesmām, šajā gadījumā — no cilvēkiem, kas novērsušies no Baznīcas un cenšas pievērst saviem uzskatiem citus.

## Atsauces

## Ārējās saites
* 
* Bībeles grāmatas 
* Jāņa vēstules 
* Vēstules teksts
Jāņa 3. vēstule

**Jāņa 3. vēstule** ir viena no Jaunās Derības vēstulēm, par kuras autoru tradicionāli uzskata evaņģēlistu Jāni. Vēstule, visticamāk, tikusi uzrakstīta apmēram 1. gadsimta beigās. Vēstulei ir tikai viena nodaļa un 15 panti. Tā tikusi adresēta Gajam, dievbijīgam kristietim, tajā Jānis cenšas viņu iedrošināt un spēcināt.

## Atsauces

## Ārējās saites
* 
* Bībeles grāmatas 
* Jāņa vēstules 
* Vēstules teksts
Teiču purvs

thumb|300px|Skats no skatu torņa
**Teiču purvs** ir purvs, kas atrodas Jersikas līdzenumā, Austrumlatvijas zemienē. Šis ir ne vien lielākais purvs Latvijā, bet arī Baltijā, apsteidzot gan 112 km2 plašo Lietuvas Čepkeļu, gan 110 km2 lielo Igaunijas Kureso purvu. Tā platība ir 19 587 ha, no kuriem 188 ha ir zemais purvs, savukārt 19 399 ha — augstais purvs. Lielākā daļa purva ietilpst Teiču dabas rezervātā.

Purvs radies apmēram pirms deviņiem tūkstošiem gadu, izveidojies seklā un plašā ledāja izveidotā ieplakā. Apmēram pirms 7,5 tūkstošiem gadu uzsākās vēl mūsdienās notiekošā ezera, kas izveidojās pēc gruntsūdeņa pacelšanās, aizaugšana. Purva pētījumi tikuši uzsākti 20. gadsimta 20.—30. gados.

Kūdras slānis ir vidēji 4,1 metru dziļš, lielākais dziļums — 9,5 metri. Kopējie kūdras krājumi purvā sasniedz 723,5 miljonus m, no kuriem 86,1 miljons m ir rūpnieciski izmantojami.

Teiču purvā ir 19 ezeri, no kuriem 18 ir lielāki par 2 ha (to kopējā platība sasniedz 394 ha). Lielākie ir Kurtavas ezers (74 ha), Pielaista ezers (54,7 ha), Mindaukas ezers (36 ha) un Liepasalas ezers (35,4 ha). Teiču purvā ir tikušas konstatētas vairāk nekā 900 augu, 300 tauriņu, 40 zīdītāju, 190 ligzdojošu putnu u.c. sugas.

1989. gadā ticis iekļauts Eiropas nozīmīgo putnu vietu sarakstā, 1971. gadā — starptautiskas nozīmes mitrāju sarakstā.

Teiču purva malā uzbūvēts skatu tornis  par Eiropas savienības līdzkļiem.

## Atsauces

## Ārējās saites
Alise Koučmena

**Alise Mērija Koučmena** (; dzimusi , mirusi ) bija amerikāņu vieglatlēte. Piedalījusies augstlēkšanas sacensībās.

 Londonā izcīnījusi zelta medaļu augstlēkšanas sacensībās ar rezultātu 1,68 m. Koučmena kļuva par pirmo melnādaino sievieti, kas Olimpiskajās spēlēs kļuvusi par čempioni. Skrējusi arī sprinta distances.

## Atsauces
Igaunijas augstākie pauguri

Šis ir **[[Igaunija]]s augstāko pauguru** saraksts. Visi 20 Igaunijas augstākie pauguri atrodas Hānjas augstienē. Igaunijas augstākais punkts ir 317,4 m augstais Lielais Munameģis.

## Igaunijas augstākie punkti
thumb|300px|Skatu tornis Lielā Munameģa virsotnē

## Igaunijas augstieņu augstākie virsas punkti

## Avoti
* www.geo.ut.ee
* www.haanja.ee
Kaizerslauterne

**Kaizerslauterne** () ir pilsēta Reinzemes-Pfalcas federālajā zemē, Vācijā. Iedzīvotāju skaits pilsētā sasniedz 97 tūkstošus. Pilsētā atrodas Kaizerslauternes Tehnoloģiju universitāte un Vācijas futbola 2. Bundeslīgā spēlējošais *[[1. FC Kaiserslautern]]*. *Fritz-Walter-Stadion* stadionā tika aizvadīta daļa no  spēlēm.

Pilsētā un tās apkārtnē uzturas apmēram 50 tūkstoši NATO militārā personāla, no kuriem lielākā daļa ir amerikāņi, kas veido lielāko amerikāņu iedzīvotāju centru ārpus ASV teritorijas.

## Atsauces

## Ārējās saites

*
Infekciozā mononukleoze

thumb|Mononukleozei raksturīgi ādas izsitumi
thumb|Mononukleozei raksturīgs rīkles iekaisums
**Infekciozā mononukleoze** (no grieķu *μὀνος* — 'viens' un latīņu *nucleus* — 'kodols') ir akūta infekcijas slimība, ko izraisa Epstaina—Bāras vīruss, kas pieder pie herpesvīrusu grupas *Herpesviridae*.

Ar infekciozo mononukleozi var saslimt jebkurā vecumā. Parasti tas notiek bērnībā vai pusaudža gados ar klasisko simptomu ainu — drudzi, sāpēm kaklā (faringīts), ādas izsitumiem, limfmezglu palielināšanos (limfadenopātija) un vispārējo vājumu, kas var ilgt vairākas nedēļas. Pavisam mazi bērni bieži pārslimo vieglā formā, simptomi viņiem var palikt pat nepamanīti. Komplikācijas, tādas kā konjunktivīts, hemolītiskā anēmija, aplastiskā anēmija, trombocitopēniskā purpura, agranulocitoze, hepatīts un liesas bojājumi, perikardīts, miokardīts, meningoencefalīts, ir vairāk raksturīgas pieaugušajiem. Ar mononukleozi slimo tikai vienreiz dzīvē, pēc pirmās inficēšanās ar Epstaina—Bāras vīrusu, kas vēlāk paliek organismā neaktīvs līdz cilvēka dzīves beigām. Slimniekiem ar pavājinātu imunitāti, piemēram AIDS slimniekiem, var attīstīties ļaundabīga, potenciāli nāvējoša B-limfocītu proliferācija.

## Epidemioloģija
Epstaina—Bāras vīruss ir ļoti izplatīts visā pasaulē. Apmēram 50% pusaudžu un 90% pieaugušo ir tā nesēji. Tā iesaistība ir pierādīta arī Hodžkina slimības, Burkita limfomas, deguna dobuma un rīkles karcinomas ierosināšanā.
Novērojumi liecina, ka inficēšanās ar šo vīrusu ir saistīta ar paaugstinātu risku vēlāk saslimt ar dažām autoimūnām slimībām, it īpaši ar dermatomiozītu, sistēmisko sarkano vilkēdi, reimatoīdo artrītu, Šēgrēna sindromu un izkaisīto sklerozi.

## Simptomi
Sākums parasti ir pēkšņs. Drudzis (38,5—40 °C) un nogurums ir ļoti izteikti. Tiem pievienojas galvassāpes, muskuļu un locītavu sāpes, apetītes zudums, bezmiegs. Visbiežāk attīstās rīkles iekaisums ar baltu aplikumu uz mandelēm vai rīkles dziļumā, bet dažreiz tie var būt plēvjaini, netīri pelēki, blīvi aplikumi, kas atgādina difteriju. Sāpes apgrūtina rīšanu. Balss ir piesmakusi. Limfmezglu pietūkums ir viens no galvenajiem slimības simptomiem, it īpaši ir palielināti aizmugurējie kakla limfmezgli. Dažreiz var novērot ādas izsitumus, tie ir sīki, lokalizēti uz muguras un kāju augšstilbiem. To veidošanos nereti izraisa penicilīna preparātu lietošana. Attīstās aknu un liesas palielināšanās, kas ļoti retos gadījumos var komplicēties ar spontānu liesas plīsumu. Pēc akūto simptomu pāriešanas nogurums un vispārējs vājums paliek ilgāku laiku, dažreiz nedēļām vai pat mēnešiem.

## Atsauces

## Ārējās saites
Pausanijs

**Pausanijs** (; dzimis ap 110. gadu, miris ap 180. gadu) bija romiešu laika grieķu ģeogrāfs un ceļotājs. Darbojies imperatoru Adriāna, Antonija Pija un Marka Aurēlija laikā. Vienīgais zināmais Pausanija darbs ir "Grieķijas apraksts" () 10 daļās, kurā viņš aprakstījis paša redzēto dažādos reģionos. Bez Grieķijas ceļojis pa Tuvajiem Austrumiem, Ēģipti un Itāliju.

## Ārējās saites
* 
* Pausānijs "Grieķijas apraksts (grieķiski)
Gajs Marijs

**Gajs Marijs** (, dzimis 157. gadā p.m.ē, miris 86. gada 13. janvārī p.m.ē.) bija romiešu karavadonis un politiķis. Septiņas reizes (107. gadā p.m.ē.., no 104. līdz 100. gadam p.m.ē. un 86. gadā p.m.ē.) bijis Romas konsuls. Veica romiešu armijas reformu, atvieglojot iespējas izvēlēties militāro karjeru valsts zemākajām šķirām un faktiski radot profesionālu armiju.

Dzimis mūsdienu Lacio reģionā. Jau no jaunības iesaistījās valsts politikā. 107. gadā p.m.ē. pirmoreiz kļuva par konsulu un veica militārās reformas. Kopā ar Sullu komandēja romiešus Jugurtas karā Numīdijā no 112. līdz 106. gadam p.m.ē. Marija vadībā romieši sakāva iebrukušās ģermāņu ciltis - teitoņus 102. gadā p.m.ē. un kimbrus 101. gadā p.m.ē. Gajs Marijs bija Romas republikas militārais līderis Sabiedroto kara laikā no 90. līdz 88. gadam p.m.ē.

Kad Grieķijas teritorijā iebruka Pontas valdnieks Mitridats VI, par karaspēka pavēlnieku cīņai pret Mitridatu Romas senāts iecēla Marija politisko pretinieku Sullu. Politisko intrigu rezultātā komīcijas par pavēlnieku vēlāk iecēla Mariju. Sulla ar to nesamierinājās un ar sev uzticīgu karaspēku, pretēji romiešu tradīcijām, ieņēma Romu. Gajs Marijs devās trimdā uz Āfriku. Pēc tam, kad Sulla ar karaspēku devās cīņā pret Mitridatu, 86. gadā p.m.ē. Marijs atgriezās Romā, kļūdams par konsulu septīto reizi. Tomēr īsi pēc tam viņš mira, paguvis Romā asiņaini izrēķināties ar saviem politiskajiem pretiniekiem.

## Ārējās saites
Renne

**Renne** () ir lielākā pilsēta Dānijas salā Bornholmā, kas atrodas Baltijas jūrā. No 1970. līdz 2002. gadam tā bija neatkarīga pašvaldība 29,11 km2 platībā, bet mūsdienās tā ir Bornholmas pašvaldības administratīvais centrs.

Tās dabiskās ostas un stratēģiskās atrašanās vietas Baltijas jūrā dēļ Rennei ir interesanta vēsture Vācijas un Zviedrijas ietekmē, attīstoties par siļķu zvejas ostu.

## Sadraudzības pilsētas
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Ārējās saites
Doņecka (Krievija)

**Doņecka** () ir apgabala pakļautības pilsēta Krievijas dienvidrietumos Rostovas apgabalā. Izvietojusies apgabala rietumos Doņecas upes labajā krastā pie pašas Ukrainas robežas.

Apdzīvoto vietu 1681. gadā dibinājuši Donas kazaki kā **Gundorovskas** staņicu. Pēc Donbasa akmeņogļu iegulu atklāšanas sāka attīstīties kā ogļraču ciemats. 1951. gadā piešķirts pilsētas statuss ar nosaukumu **Gundorovka**, 1955. gadā pārdēvēta tagadējā vārdā pēc Doņecas upes.

## Atsauces

## Ārējās saites
Voldemārs Kalpiņš

**Voldemārs Kalpiņš** (dzimis , miris ) bija latviešu žurnālists, padomju kultūras un valsts darbinieks, Latvijas PSR kultūras ministrs un ārlietu ministrs (1959—1962).

1962. gadā apsūdzēts nacionālkomunismā un atstādināts no amata.

## Dzīvesgājums
Dzimis Pirmā pasaules kara laikā  Smoļenskā bēgļu gaitās esošā talsinieka Kriša Kalpiņa ģimenē. Viļa Lāča sievasbrālis. Pēc Latvijas okupācijas bija laikraksta "Cīņa" atbildīgais sekretārs (1940—1941), Otrā pasaules kara laikā Sarkanās armijas frontes avīzes "Latviešu Strēlnieks" žurnālists, pēc kara laikraksta "Cīņa" redaktora vietnieks (1946—1949) un nedēļas laikraksta "Literatūra un Māksla" vadītājs (1949—1952, 1954—1958). Kad 1953. gada aprīlī nodibināja LPSR Kultūras ministriju, Voldemāru Kalpiņu iecēla par ministra pirmo vietnieku, vēlāk par kultūras ministru.

Šajā amatā viņš 1955. gadā panāca Dziesmu svētku norises pārcelšanu no Esplanādes uz Mežaparka Lielo estrādi. Organizēja Latviešu Mākslas un literatūras dekādi Maskavā, kas notika no 1955. gada 14. līdz 26. decembrim un kurā pārliecinoši tika demonstrēts Latvijas kultūras augsti profesionālais un mākslinieciskais sniegums. Lai panāktu Rīgas Brāļu kapu reabilitāciju un Mūžīgās uguns iedegšanu, 1958. gadā pēc viņa mudinājuma tur apglabāja Otrajā pasaules karā kritušos padomju karavīrus. 1958. gada decembrī organizēja Latgales kultūras nedēļu Rīgā, atbalstīja Dzintaru koncertzāles piebūves celtniecību Jūrmalā. 1962. gadā buržuāziski nacionālistiska rakstura kļūdu pieļaušanā apsūdzētā Voldemāra Kalpiņa vietā par LPSR Kultūras ministru iecēla Vladimiru Kaupužu, bet Kalpiņu pārcēla darbā par Raiņa Literatūras muzeja direktoru.

Ar V. Kalpiņa atbalstu nodibināja muzeja filiāles Rūdolfa Blaumaņa mājā "Brakos", Raiņa dzīves vietās "Tadenavā", "Jasmuižā", vasarnīcā Majoros, Eduarda Veidenbauma "Kalāčos", Annas Brigaderes "Sprīdīšos", brāļu Kaudzīšu "Kalna Kaibēnos", Jāņa Jaunsudrabiņa "Riekstiņos", Friča Bārdas "Rumbiņos", Druvienas Vecajā skolā, Emīla Dārziņa, Jāņa Sudrabkalna "Jāņskolā" un Eduarda Smiļģa Teātra muzejā. Laikā, kad Voldemārs Kalpiņš bija LPSR Tenisa federācijas priekšsēdētājs, tika uzcelti tenisa korti Rīgā un Jūrmalā.

1982. gadā V. Kalpiņš aizgāja pensijā, bija vecākais zinātniskais līdzstrādnieks Viļa Lāča memoriālajā muzejā Mežaparkā (1983—1993).

Miris 1995. gada 11. februārī Rīgā, apglabāts Rīgas Raiņa kapos.

## Literatūra
* Zenta Briede. Kam vajadzīga auksta sirds? "Padomju Jaunatne", 1988. gada 26. janvārī,
* Lija Brīdaka. Pievienojos sabiedriskajai domai. "Padomju Jaunatne", 1988. gada 13. aprīlī,
* Kopīgi domāt, kopīgi rīkoties. "Padomju Jaunatne", 1988. gada 10. jūnijā,
* Boriss Sebjakins, V. Sirmgalvis, Valentīns Semjonovs. Pārnāca mājās ar uzvaru. "Padomju Jaunatne", 1988. gada 14. septembrī,
* "Stāja: Voldemāra Kalpiņa laiks". Sastādītājs Andrejs Grāpis. Rīga: Apgāds "Pils", 2011. — 405. lpp.

## Atsauces
Stabulnieku lidlauks

**Stabulnieku lidlauks**, **Zabulneiku lidlauks** jeb **Preiļu lidlauks** ir nesertificēts lidlauks Preiļu novadā. Izvietojies Stabulnieku pagasta dienvidrietumies pie Meža Trūpiem  uz rietumiem no Stabulnieku ciema. Lidlaukā ir viens  garš un  plats asfalta seguma skrejceļš. Izbūvēts padomju laikā un izmantots kā lauksaimniecības lidlauks.

## Atsauces

## Ārējās saites
Pauls Dzērve

**Pauls Dzērve** (1918–1961) bija latviešu ekonomists, ekonomikas zinātņu kandidāts. LPSR ZA korespondētājloceklis (1958–60; atjaunots 1988. gadā pēc nāves). LPSR ZA Ekonomikas institūta direktora vietnieks (1953), direktors (1958), kura vadībā izstrādāja Latvijas PSR attīstības koncepciju, kas paredzēja racionālāku rūpniecības ģeogrāfisko izvietojumu, tādu nozaru attīstību, kam vajag mazāk izejvielu un darbaspēka (elektronika, precīzā aparātbūve u.c.), kā arī patēriņa preču ražošanas paaugstināšanu. 1959. gada beigās tika apsūdzēts nacionālkomunismā un 1960. gadā atstādināts no amata. Gājis bojā neskaidros apstākļos.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1918. gada 3. septembrī. Studēja tautsaimniecību Latvijas Universitātē pie profesora Arnolda Aizsilnieka, līdztekus kopā ar E. Berklavu, P. Kurli u. c. darbojās komunistiskajā pagrīdē. Otrā pasaules kara laikā bija Sarkanās armijas latviešu strēlnieku divīzijā. Pēc kara bija LPSR komjaunatnes CK sekretārs un pabeidza studijas LVU. Pēc tam mācījās aspirantūrā Ļeņingradā, no 1953. lîdz 1958. gadam bija ZA Ekonomikas institūta direktora vietnieks zinātniskajā darbā, bet pēc Friča Deglava nāves no 1958. līdz 1960. gadam šī institūta direktors. 

Viņš pētīja Latvijas PSR tautsaimniecības perspektīvas, izstrādāja programmu "Latvijas PSR tautsaimniecības perspektīvas", kurā paredzēja Latvijas tautsaimniecību orientēt uz vietējām vajadzībām, palielināt B grupas produktu attīstību salīdzinājumā ar A grupu, atbalstīt zinātņietilpīgās nozares, piemēram, radiotehniku. Viņš protestēja pret forsētu Latvijas industrializāciju un ražotņu celtniecību tālu no izejvielu bāzēm, arī pret līdz ar izejvielām importētu darbaspēku.

P. Dzērve bija Latvijas PSR Augstākās padomes deputāts un komisijas vadītājs. 1959. gada beigās Arvīds Pelše sakarā ar apvainojumiem revizionismā un nacionālismā P. Dzērvi ne tikai atcēla no Ekonomikas institūta direktora posteņa, bet arī 1960. gada 13. jūnijā lika izslēgt no Zinātņu akadēmijas sastāva un norīkoja strādāt rūpnīcā "Autoelektropribor" par ceha ekonomistu. 
 
Miris 1961. gada 21. decembrī neskaidros apstākļos autokatastrofā pie Ropažu dzelzceļa pārbrauktuves.
Apglabāts Rīgas Meža kapos.

## Darbi
* 1929-1933. g. ekonomiskā krīze buržuāziskajā Latvijā un tās īpatnības. Latvijas Valsts Izdevniecība, 1953. - 238 lappuses
* Padomju Latvijas 15 gadi: Latvijas Padomju Sociālistiskā Republika, 1940-1955. LVI, 1955.
* Pēteris Stučka. LVI, 1957. - 167 lpp.

## Ārējās saites
* Latvijas Komunistiskās partijas CK Zinātnes, skolu un kultūras nodaļas vadītājas L. Lapinas ziņojums CK birojam par Latvijas PSR Zinātņu akadēmijas Ekonomikas institūta pārbaudes rezultātiem 1959. gada 15. decembrī
* Robert Wellington Campbell. A Biobibliographical Dictionary of Russian and Soviet Economists  Routledge, 2012 - Business & Economics  p. 87 (angliski)

## Atsauces
Ieva Melgalve

**Ieva Melgalve** (dzimusi 1981. gada 13. janvārī Rīgā) ir latviešu rakstniece.

## Biogrāfija
I. Melgalve ir prozaiķes Valdas Melgalves meita. Uzaugusi Rīgā, Vecmīlgrāvī. Mācījusies Rīgas 31. vidusskolā (1987—1996), beigusi Rīgas komercskolu (2000). No 2000. līdz 2002. gadam studējusi Latvijas Kultūras akadēmijā. Kopš 2005. gada strādā par reklāmas tekstu autori. Vada praktiskās nodarbības topošajiem literātiem "Literārajā Akadēmijā". Latvijas Rakstnieku savienības biedre (2004).

Literārajai darbībai pievērsusies 12 gadu vecumā. Vairākkārt piedalījusies skolēnu un jauniešu literārajā nometnē "Aicinājums". Plašu ievērību un rezonansi izpelnījās viņas publikācija laikrakstā "Izglītība un Kultūra" 1996. gada 4. aprīlī, prozas darbs "Definīcijas", kas saturēja necenzētu leksiku un kļuva par skandāla iemeslu, jo tika apbalvota Izglītības ministrijas rīkotā skolēnu jaunrades darbu konkursā. Tajā pašā gadā žurnāla "Karogs" romānu konkursā ar atzinības godalgu tika atzīmēts viņas miniromāns "Kā es gaidīju pavasari jeb Ledussirds" (publicēts žurnālā "Karogs", 1996, Nr. 9). Abi šie darbi kopā ar citiem asociatīviem īsprozas tekstiem un viencēlieniem publicēti I. Melgalves pirmajā krājumā "Bezzaudējuma punkts" (1999). Šajā laika posmā periodikā un kopkrājumā "21 no 21. gadu simteņa" (1999) publicējusi arī dzejoļus.

Pievērsusies arī dramaturģijai. Kopā ar Daini Grīnvaldu sarakstījusi lugu "Mistērijas" (2002). 2005. gadā iestudēta I. Melgalves luga "Metāls". 2013. gadā izdota fantastikas luga "Necilvēki".

Vēlāk pievērsusies fantastikas žanram, sarakstījusi romānu "Mirušie nepiedod", kas nominēts "Literatūras gada balvai 2013" kā labākais prozas darbs, un grāmatu bērniem "Bulta, Zvaigzne un Laī", kas nominēta "Literatūras gada balvai 2014" kā labākā grāmata bērniem. Atsevišķi darbi un darbu fragmenti tulkoti arī lietuviešu, vācu un zviedru valodā.

2016. gadā uzsākusi studijas Latvijas Universitātes Humanitāro zinātņu fakultātes Kultūras un sociālās antropoloģijas studiju programmā.

## Bibliogrāfija
* *Bezzaudējumu punkts*. Rīga: Jumava, 1999.
* *Mirušie nepiedod*. Rīga: Zvaigzne ABC, 2013.
* *Bulta, Zvaigzne un Laī*. Rīga: Zvaigzne ABC, 2014.
* *Mēness teātris.* Rīga: Zvaigzne ABC, 2016.
* *Mājas bez durvīm*. Rīga: Zvaigzne ABC, 2016.
* *Mamma, kas apēda bērnus*. Rīga: Zvaigzne ABC, 2017.
* *Vēsais prāts*. Rīga: Zvaigzne ABC, 2018.
* *Īsti cilvēki*. Rīga: Zvaigzne ABC, 2019.
* Emī un Rū. Robota sirds. Rīga: Tuta Media, 2020. (kopdarbs ar autori Elizabeti Lukšo-Ražinsku). 
* Emī un Rū. Draudzības kods. Rīga: Tuta Media, 2022. (kopdarbs ar autori Elizabeti Lukšo-Ražinsku).

## Atsauces
44 (skaitlis)

**44** (**četrdesmit četri**) ir naturāls skaitlis, kas atrodas starp skaitli 43 un 45.

## Matemātika
* 44 ir pāra skaitlis

## Zinātne
* Rutēnija atomskaitlis

## Citas nozares
* Gada 44. diena ir 13. februāris
* 44. gads
* +44 ir Apvienotās Karalistes tālsarunu kods
Dilatācijas kardiomiopātija

**Dilatācijas kardiomiopātija** ir sirds patoloģija, ko raksturo sirds kambaru, it īpaši kreisā sirds kambara, tilpuma pieaugums un sirds mazspēja, kas visbiežāk izpaužas sistoliskās funkcijas traucējumā. Par primāro tiek uzskatīta forma, kas nav saistīta ar citu organisku sirds bojājumu. 20-35% tādu gadījumu ģimenes anamnēzē atklāj līdzīgus simptomus kādam no slimnieka pirmās pakāpes radiniekiem (tēvs, brālis). To pamatā ir ģenētiskā mutācija. Sekundārā forma attīstās kā citu slimību komplikācija. Tās var būt kā ģenētiskās slimības (piemēram, progērija), tā virālās infekcijas (infekciozā mononukleoze, riketsioze), autoimūnās slimības (sistēmiskā sarkanā vilkēde, sklerodermija), intoksikācijas (ķīmijterapija, alkohols). Ilgtermiņa prognoze ir atkarīga no slimības iemesla, smaguma un funkcionālā traucējuma pakāpes. Dilatācijas kardiomiopātija ir viens no pirmajiem sirds transplantācijas iemesliem bērniem.

## Epidemioloģija
Dilatācijas kardiomiopātija  ir reta slimība, tās izplatību vērtē kā vienu gadījumu uz 2500 iedzīvotāju, bet šķiet, ka ne visi gadījumi tiek uzskaitīti. Saskaņā ar pediatrijas kardiomiopātijas reģistra datu bāzi, šāda veida miopātijas tiek konstatētas aptuveni vienam no 200 000 bērnu, ar aptuveni vienu jaunu gadījumu uz 160 000 bērnu katru gadu Amerikas Savienotajās Valstīs. Tā aptuveni veido 55-60% no visiem bērnu kardiomiopātijas gadījumiem.

## Atsauces
46 (skaitlis)

**46** (**četrdesmit seši**) ir naturāls skaitlis, kas atrodas starp skaitli 45 un 47.

## Matemātika
* 46 ir pāra skaitlis

## Zinātne
* Pallādija atomskaitlis
* Cilvēka hromosomu skaits
* Punkta ASCII kods
* Aptuvenā etanola molmasa (46,07 g/mol)

## Citas nozares
* Gada 46. diena ir 15. februāris
* 46. gads
* +46 ir Zviedrijas tālsarunu kods
Lukrēcijs

**Tits Lukrēcijs Kārs** (; dzimis apmēram 99. gadā p.m.ē., miris apmēram 55. gadā p.m.ē.) bija romiešu dzejnieks un filozofs.

Par Lukrēcija biogrāfiju ir zināms maz. Viņa vienīgais zināmais darbs ir filozofiskā poēma "Par lietu dabu" (*De rerum natura*) par epikūrisma principiem un filozofiju. Tas ievērojami ietekmēja renesanses laika filozofiskās domas attīstību.

## Ārējās saites

* ''Vesture.eu'' ieraksts
* Lukrēcija "Par lietu dabu"
Augstākā Padome

**Augstākā Padome** var būt:
* Kurzemes hercoga Augstākā Padome;
* Latvijas PSR Augstākā Padome;
* Latvijas Republikas Augstākā Padome;
* PSRS Augstākā Padome;
* Piedņestras Augstākā Padome;
* Ukrainas PSR Augstākā Padome.