open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Jānis Krēsliņš (vēsturnieks)

**Jānis Krēsliņš** (dzimis 1924. gada 19. augustā Mālpils pagastā, miris 2021. gada 17. februārī ASV, Ņujorkas štatā) bija trimdas latviešu vēstures un mākslas vēstures pētnieks, bibliogrāfs un dzejnieks.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1924. gada 19. augustā Mālpils pagastā Arnolda Krēsliņa (1892–1958) un viņa sievas Valijas, dzimušas Lubauas, ģimenē. Mācījās Rūjienas pamatskolā, Rūjienas vidusskolā, Rīgas pilsētas 2. ģimnāzijā.
Otrā pasaules kara beigās devās bēgļu gaitās uz Austriju, tad Vāciju, kur studēja vēsturi, anglistiku un mākslas vēsturi Tībingenes Universitātē (1946–1949).

1949. gadā pārcēlās uz ASV, kur studēja Kolumbijas Universitātē Ņujorkā (1951–1963), ieguva maģistra grādu arī bibliotēku zinātnē. Dzīvoja Bronksā kopā ar dzīvesbiedri Skaidrīti un trīs bērniem, strādāja par bibliogrāfu un informācijas speciālistu ASV Ārpolitikas padomē Ņujorkā (1953–1993), līdztekus bija Ņujorkas Publiskās bibliotēkas padomnieks Baltijas vēstures un grāmatniecības jautājumos.

Kopš 1960. gadiem viņa apcerējumi par trimdas latviešu māksliniekiem, literātiem, vēsturniekiem, recenzijas par Baltijas valstu vēsturi regulāri publicēti žurnālā “Jaunā Gaita” un laikrakstā “Laiks”.

Viens no grupējuma "Elles ķēķis" dalībniekiem. Izdots dzejoļu krājums "Tomēr, es atceros" (1960), vēlāko dzejoļu un atdzejojumu kopas ar nosaukumiem "Kā kauli grab" un "Pieminiet viņu!" apkopotas Rakstu 1. sējumā. Atdzejojis T. S. Eliota poēmu "Četri kvarteti", tās fragmentu atdzejojumu publikācijas periodikā no 1977. gada, pilns atdzejojums iekļauts viņa "Rakstu" 1. sējumā.

Viņa dēls ir Jānis Krēsliņš jun. ir Zviedrijas Karaliskās Bibliotēkas bibliotekārs.

## Darbi
* *Foreign Affairs Bibliography* by Henry L. Roberts, Jean Gunther, and Janis A. Kreslins, 1955.
* *Tomēr, es atceros*. Ņujorka: Ceļinieks, 1960.
* *Foreign affairs bibliography: a selected and annotated list of books on international relations, 1962–1972*. New York, London: 1976.
* Chronology 1982. *Foreign Affairs*, 1982, pp. 714-746.
* *Recent publications on Baltic history*. Baltic Studies Newsletter Association for the Advancement of Baltic Studies  (autors un redaktors)
* *Raksti 3 sējumos.* Sastādītāja, priekšvārdu un komentāru autore Dace Lūse. Rīga: Valters un Rapa, 2004–2008: 
# sējums. *Ceļi un neceļi* (2004)
# sējums. *Vēstures vārtos* (2006)
# sējums. *Laikmeta liecības* (2008)

## Ārējās saites
* Jānis Krēsliņš un latviešu "grūtā dzimšana" Irēne Avena, Jaunā Gaita nr. 241, jūnijs 2005.

## Apbalvojumi un pagodinājumi
* Triju Zvaigžņu ordenis, V šķira (1998)
* Ērika Raistera Piemiņas fonda prēmijas laureāts (1995)
* Anšlava Eglīša un Veronikas Janelsiņas fonda laureāts (2009)
* Latvijas Zinātņu akadēmijas ārzemju loceklis (1998)

## Atsauces
Milans Velimirovičs

**Milans Velimirovičs** (dzimis , miris ) bija Serbijas, agrāk Dienvidslāvijas, šaha problēmists un publicists.

## Šaha kompozīcija
Milans Velimirovičs savu pirmo šaha uzdevumu sastādījis 1967. gadā. Viņš ir publicējis ap 400 šaha kompozīcijas, no kurām vairāk nekā puse ieguvusi atzinības sastādīšanas konkursos. No 1977. gada viņš ir starptautiskais tiesnesis šaha kompozīcijā, 1977. gadā iegūst titulu lielmeistars šaha kompozīciju risināšanā, bet 2010. gadā arī lielmeistara titulu šaha kompozīciju sastādīšanā. FIDE albumos ir 86 viņa kompozīcijas.

Viņš bija arī laikraksta *Mat Plus* redaktors un šaha kompozīciju risināšanas datorprogrammas MatPlus Librarian autors.

## Šaha uzdevuma piemērs

**Atrisinājums**
: Maldinājums
: 1. Df3? (draud 2. Dd3#)
: 1. ... Tg3 2. Ld5#
: 1. ... c6 2. Zxd6#
: 1. ... Lg3 2. Dc3#
: atspēko 1. ... Tb5!

: Risinājums
: 1. Db1! (draud 2. Dd3#)
: 1. ... Tg3/Tb5 2. Db5#
: 1. ... c6 2. Zb6#
: 1. ... Lg3 2. Tb4#
: 1. ... Zc2 2. Da2#
: Uzdevumā attēlota Bristoles tēma.

## Bibliogrāfija
* 
* 
* 

## Atsauces

## Ārējās saites
* M. Velimiroviča šaha kompozīcijas PDB vietnē.
* MatPlus.net
Velitss

**Velitss** var būt:
* Martins Velitss (*Martin Velits*; 1985) — Slovākijas riteņbraucējs;
* Peters Velitss (*Peter Velits*; 1985) — Slovākijas riteņbraucējs, Martina dvīņubrālis.
Martins Velitss

**Martins Velitss** (; dzimis  Bratislavā) ir profesionāls Slovākijas šosejas riteņbraucējs, kurš pārstāv **' komandu. Viņa karjeras lielākais sasniegums ir uzvara 2010. gada Slovākijas čempionātā individuālajā braucienā. Viņa dvīņubrālis [[Peters Velitss]] pārstāv **' komandu, līdz 2013. gadam abi brāļi brauca vienā komandā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Pikusola

**Pikusola** (arī **Pikusala**) ir ciems Balvu novada Šķilbēnu pagastā. Izvietojies pagasta austrumu daļā 7,5 km no pagasta centra Rekovas, 18,6 km no Viļakas un 254,4 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta izvietojusies nomaļus no valsts autoceļiem.

## Atsauces
Plešova (Šķilbēnu pagasts)

**Plešova** (arī **Pleševa**) ir ciems Balvu novada Šķilbēnu pagastā. Izvietojies pagasta dienvidrietumos 4,6 km no pagasta centra Rekovas, 23,3 km no Viļakas un 242,8 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta izvietojusies netālu no autoceļa P46 (Dubļeva—Cērpene), uz rietumiem no ciema atrodas Balvu novada Lazdulejas pagasta ciems ar tādu pašu nosaukumu - Plešova.

1897. gadā bija 5 sētas.

## Iedzīvotāji
### Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSP datiem.

### Ievērojamas personības
* Miķelis Bukšs (1912-1977), literatūrvēsturnieks.

## Atsauces
Pleševa

**Pleševa** var būt:

* Pleševa — skrajciems Balvu novada Lazdulejas pagastā
* Balvu novada Lazdulejas pagasta skrajciema Plešovas cits nosaukums
* Balvu novada Šķilbēnu pagasta skrajciema Plešovas cits nosaukums
* Pleševa (*Pleszew*) — pilsēta Polijā, Lielpolijas vojevodistē
Porskova

**Porskova** ir ciems Balvu novada Šķilbēnu pagastā. Izvietojies pagasta dienvidrietumu daļā 3,3 km no pagasta centra Rekovas, 22 km no Viļakas un 243,9 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta izvietojusies nomaļus no valsts autoceļiem. Porskovā atrodas valsts nozīmes arheoloģijas piemineklis — Mistra kalns - pilskalns.

1897. gadā ciemā bija 2 sētas ar 74 cilvēkiem.

## Atsauces
Prisjolova

**Prisjolova** ir ciems Balvu novada Šķilbēnu pagastā. Izvietojies pagasta centrālajā daļā 5,1 km no pagasta centra Rekovas, 18,9 km no Viļakas un 252,1 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta nomaļu no valsts autoceļiem, Rikas upes krastā.

## Atsauces
Križovka

**Križovka** var būt:
* Križovka — apdzīvota vieta Krāslavas novada Šķeltovas pagastā;
* Križovka — apdzīvota vieta Preiļu novada Pelēču pagastā.

## Skatīt arī
* Jaunā Križovka
* Vecā Križovka
Križovka (Šķeltovas pagasts)

**Križovka** ir ciems Krāslavas novada Šķeltovas pagastā. Izvietojies pagasta rietumu daļā 4 km no pagasta centra Šķeltovas un 246 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta izvietojusies nomaļus no autoceļa V636, netālu no Dubnas upes.

1897. gadā vecticībnieku ciemā bija 17 sētas ar 107 cilvēkiem.
## Atsauces
Gāršas iela (Jūrmala)

**Gāršas iela** ir iela Jūrmalā, Valteru apkaimē. Gāršas iela sākas krustojumā ar Vasarnīcu ielu un beidzas krustojumā ar Valtera prospektu. Kopējais ielas garums ir 340 metri, tā ir klāta ar grants segumu. Gāršas ielā satiksmes kustība norit vienā joslā. Ielā ir savrupmāju apbūve.

## Ielu savienojumi
Gāršas iela ir savienota ar šādām ielām:
* Vasarnīcu iela (T veida krustojums)
* Gaismas iela (T veida krustojums)
* Valtera prospekts (T veida krustojums)

## Skatīt arī
* Valteri
Lejas Kudiņi

**Lejas Kudiņi**, arī **Lejas Kūdeņi** (), ir ciems Krāslavas novada Šķeltovas pagastā. Izvietojies pagasta austrumu daļā 9 km no pagasta centra Šķeltovas un 246 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta izvietojusies pie autoceļa V641, Kaļveita ezera krastā.

1897. gadā katoļu ciemā bija 22 sētas ar 156 cilvēkiem.
## Atsauces
Tokajas vīna reģions

**Tokajas vīna reģions** (, ) ir vēsturisks vīna reģions Ungārijas ziemeļaustrumu un Slovākijas dienvidaustrumu daļā. Tas ir viens no septiņiem Ungārijas vīna reģioniem.

Reģions sastāv no 28 uzskaitītiem ciematiem un 11 149 hektāriem vīna dārzu, no kuriem šobrīd iekopti ir 5500 hektāri. 2002. gadā Tokaja tika atzīta par UNESCO Pasaules mantojuma objektu ar nosaukumu **Tokajas vīna reģiona vēsturiskā ainava**. Tomēr reģions bija pazīstams jau iepriekš kā *Tokaji* vīna izcelesmes vieta. Tas ir pasaulē vecākais vīns, kura gatavošanā izmanto vīnogas, kuras skārusi cēlā puve (*Botrytis cinerea*).

Saskaņā ar Trianonas līgumu neliela daļa vēsturiskā vīna reģiona šobrīd pieder Slovākijai.

## Raksturīgās iezīmes
Dažas no iezīmēm, kas Tokajas vīna reģionu padara unikālu:
* Augsne un mikroklimats. Tokajas zeme sastāv no māla vai lesa uz vulkāniskas apakšaugsnes. Mikroklimatu nosaka saulainās, uz dienvidiem vērstās nogāzes un Tisas un Bodrogas upju tuvums, kas ir labvēlīgs *[[Botrytis cinerea|Botrytis]]* (cēlā puve) attīstībai un sekojošajai vīnogu sažūšanai.
* Vietējās vīnogu šķirnes. Jau gadsimtiem ilgi reģionā tiek kultivētas *Furmint* un *Hárslevelü* šķirnes, kas kopā ar dzelteno muskatu (), *Kabar*, *Kövérszőlő* un *Zéta* ir vienīgās vīnogu šķirnes, ko oficiāli reģionā drīkst audzēt.
* Pagrabi. No 1400. līdz 1600. gadiem klintīs tika izveidota plaša pagrabu sistēma. Tā nodrošina nemainīgu 10-12&nbsp;°C temperatūru. Pagrabi ir pārklāti ar raksturīgu pelējumu, kas barojas no nogatavināšanas laikā izgarotā alkohola un uztur gaisa mitrumu 85-90% robežās, kas raksturīga *Tokaji* vīniem.
* Apelācijas sistēma. 1757. gadā tika izdots karaļa dekrēts, kas noteica slēgtu vīna ražošanas rajonu Tokajā. Tā bija otra vecākā vīna apelācijas sistēma (pēc *Chianti* 1716. gadā). Vīna dārzu klasifikācija tika uzsākta 1730. gadā un noslēgta ar valsts līmeņa skaitīšanām 1765. un 1772. gadā.

## Atsauces

## Ārējās saites

* UNESCO apraksts
Raipoļi

**Raipoļi** (arī **Raipuļi**, latgaliešu: **Raipuli**) ir ciems Balvu novada Šķilbēnu pagastā. Izvietojies pagasta austrumu daļā 6,9 km no pagasta centra Rekovas, 23,7 km no Viļakas un 251 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta izvietojusies nomaļus no valsts autoceļiem.

## Atsauces
Roguļeva

**Roguļeva** ir ciems Balvu novada Šķilbēnu pagastā. Izvietojies pagasta centrālajā daļā 4,2 km no pagasta centra Rekovas, 18,7 km no Viļakas un 251,2 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta izvietojusies nomaļus no valsts autoceļiem, Rikas upes.

## Atsauces
Rozumegi

**Rozumegi** ir ciems Balvu novada Šķilbēnu pagastā. Izvietojies pagasta ziemeļaustrumu daļā 7 km no pagasta centra Rekovas, 18,1 km no Viļakas un 254 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta izvietojusies nomaļus no valsts autoceļiem. Visticamāk, ciemu dibināja igauņu ģimenes, kuras no 19. gadsimta beigām līdz Pirmajam pasaules karam dzīvoja Šķilbēnu pagastā (no  — 'Rožkalni'), dažām no tām paliekot pagastā arī pēc tam un latviskojoties.

## Atsauces
Lavanila

**Lavanilas Maskarēnu rezervāts** () ir dabas parks Maurīcijas dienvidos, līdzās Rivjēras de Angijas ciemam. Līdztekus dzīvnieku kolekcijām plaši pārstāvēta gan vietējā, gan citzemju tropiskā augu valsts, kā arī aplūkojami vairāki muzeji.

## Flora
[thumb|left|[Tropi|Tropisko augu džungļi Lavanilas parkā]]
Dārzu raksturo bagātīgā augu valsts. Daži no tur redzamajiem augiem ir pudeļpalma, kafijas koks, kokospalma un orkāna palmas Maurīcijas varietāte. Tropisko augu briksnājā apmeklētājiem izveidotas taciņas un tiltiņi, un to caurvij tērcītes ar koi karpām.

## Fauna
### Rāpuļi un akvārijs
Sākotnēji zoodārzs tika dibināts kā privāta Nīlas krokodilu audzētava. Tā joprojām pastāv, un šo reptiļu kolekciju veido ap 1500 dažāda vecuma īpatņi.

Lavanilas parkā ir pasaulē lielākā nebrīvē turētā Aldabras milzu bruņurupuču populācija, kas sastāda aptuveni 1000 bruņurupučus. Starp tiem arī vispazīstamākais parka iemītnieks, ap 1910. gadu dzimušais Domino, kas sver  un ir viens no desmit lielākajiem bruņurupučiem pasaulē. 2006. gadā no Lavanilas uz Raundu pārvietoja Aldabras milzu bruņurupučus un starainos bruņurupučus, kuri tur aizņem kolonizācijas laikā iznīcināto milzu bruņurupuču ekoloģisko nišu.

Zoodārzā tāpat mitinās krokodilu kaimani, *[[Phelsuma]]* ģints gekoni, zaļās iguānas. Saldūdens akvārijā apskatāmas gan zivis, gan vēžveidīgie un vairāku citu sugu bruņurupuči.

### Zīdītāji
Sikspārņi ir vienīgie sauszemes zīdītāji, kas piederīgi Maurīcijas dabiskajai faunai. Zoodārzā mitinās un sekmīgi vairojas abas vietējās augļēdājsikspārņu sugas — Rodrigesas augļēdājsikspārnis un Maurīcijas augļēdājsikspārnis.

Zoodārzā aplūkojamas arī atsevišķas Maurīcijā ievestās zīdītāju sugas — krabjēdāji makaki, Javas brieži (*Rusa timorensis*), mangusti, meža cūkas, kā arī vairāki mājdzīvnieki.

## Insektārijs
thumb|Daži insektārija eksponāti
Dabas parka insektārijā aplūkojama viena no pasaulē lielākajām privātajām tauriņu un citu kukaiņu kolekcijām. Plaši izstādīti Maskarēnu un Madagaskaras pārstāvji, kā arī vairāk nekā trīsdesmit gadu garumā vākti un klasificēti aptuveni 20000 eksponāti no visas pasaules.

## Muzeji
Fosiliju muzejā izstādīta vairāku simtu eksemplāru liela amonītu fosiliju kolekcija, kas iepazīstina ar šīs galvkāju apakšklases dažādību un bioloģiju. Izstādē tāpat aplūkojami ap Maurīcijas krastiem dzīvojošie jūras zīdītāji.

Mazais bruņurupuču muzejs veltīts izzudušajai Maurīcijas un Madagaskaras faunai. Precīzi manekeni, akvareļi, oriģinālu zīmējumu kopijas palīdz iztēloties izmirušos milzu bruņurupučus, Maurīcijas milzu scinkus, dodo, ziloņputnus.

## Ārējās saites
* Lavanilas mājaslapa
Lāslo Bodrogi

**Lāslo Bodrogi** (; dzimis  Budapeštā) bija Ungārijas un Francijas šosejas riteņbraucējs, kurš specializējās individuālajā braucienā. Bijis desmitkārtējs Ungārijas čempions individuālajā braucienā un trīskārtējs grupas braucienā.

## Biogrāfija
Bodrogi dzimis 1976. gadā Budapeštā, jau no bērnības viņa karjeru veidoja viņa tēvs, arī Lāslo Bodrogi.

### Pirmie panākumi Ungārijā
1990. gados viņa galvenais sponsors bija Ungārijas velosipēdu ražotājs *Schwinn-Csepel* (*Csepel* pēctecis), savukārt Bodrogi bija uzņēmuma galvenais sportists. Viņa uzdevums bija pārbaudīt praksē dažādus uzņēmuma produktus, to skaitā viņš sacensībās izmantoja *Schwinn-Csepel* magnija sakausējuma šosejas velosipēda rāmi. Viņš pārstāvēja vairākas vietējās komandas, ieskaitot *FTC* (1991), *BVSC-Intertraverz* (1992), *KSI* (1993) un *Stollwerck-FTC* (1994).

### Pārcelšanās uz Franciju
1995. gadā pēc tam, kad viņa tēvs ieguva darbu Francijā kā ārsts, Lāslo apmetās Francijā un sāka trenēties ar *AC Bisontine* komandu. Viņš pameta studijas universitātē, lai veltītu laiku sportista karjerai. Pēc labas 1996. gada sezonas viņu uzaicināja uz Lionas komnadu *VC Vaux-en-Velin*, kas bija **' jauniešu komanda. Pēc tam, kad ''Festina'' komandu satricināja [[Festina afēra|dopinga skandāls]] ''[[Tour de France]]'' laikā, Lāslo netika pievērsta īpaša uzmanība. 1999. gadā viņš pārcēlās uz ''CCC Étupes'' komandu.

=== Profesionālā karjera ===
2000. gadā viņš uzsāka profesionāļa karjeru **' komandu un Pasaules čempionātā ieguva bronzas medaļu individuālajā braucienā. 2007. gadā viņš šajā pašā disciplīnā ieguva sudraba medaļu aiz Fabiana Kančellāras, 2005. gadā viņš piedalījās *[[2005. gada Tour de France|Tour de France]]* un finišēja 119. vietā. Viņš joprojām ir vienīgais Ungārijas riteņbraucējs, kas piedalījies šajās sacensībās.

2008. gadā viņš ieguva Francijas pilsonību. Līdz ar to viņš vairs nepiedalījās Ungārijas čempionātā, kur bijis desmitkārtējs Ungārijas čempions individuālajā braucienā un trīskārtējs grupas braucienā.

2008. gada *Tour of Germany* laikā viņš savainoja kāju un bija nepieciešams astoņu mēnešu ilgs atgūšanās periods. Pēc tam, kad *Credit Agricole* beidza sponsorēt viņa komandu, Bodrogi pievienojās **'. Karjeru noslēdza 2012. gadā **' komandā*.*

Viņš ar ģimeni dzīvo Francijā, Juras departementa Nē pilsētā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Sergejs Diduhs

**Sergejs Diduhs** (; dzimis ) ir ukraiņu šaha problēmists.

Pēc profesijas angļu un franču valodas skolotājs.
 
## Šaha kompozīcija
Sergejs Diduhs savu pirmo etīdi sastādījis 2003. gadā.  Kopumā publicētas aptuveni 200 etīdes, apmēram puse no tām ieguvusi godalgas.

Viņš ir pasaules čempions (2010—2012) un vicečempions (2007—2009) šaha kompozīcijā etīžu žanrā. Ukrainas 2010. gada čempions. Bijis Ukrainas komandas sastāvā, kas ieguva otro vietu pasaules šaha kompozīcijas turnīrā (WCCT 2010—2013).

Diduhs ir daudzu šaha kompozīcijai veltītu rakstu autors, vada etīžu daiļradei veltītu tīmekļa žurnālu (blogu).

## Etīdes piemērs

Risinājums
: **1. Le6 ! dxe6 2. Ld6 !**
: (2. Lxc5? Dc3 3. Zd4 Dd3; 2. Txh7+ Kg8 3. Ld6 Dc3)
: **2... Dc3 3. Zd4 ! Dxd4 4. Te5 !**
: (4. Le5? f3)
: **4... Dd3 !**
: (4... Dxe5 5. Lxe5 Txe5 6. Tg8+ Kxg8)
: 5. **Te4 Dc3 6. Td4 Dc2 7. Td3 Db2 8. Tc3 Db1 9. Tc2 Da1 10. Tb2 Dxb2 11. Le5 Txe5 12. Tg8+ Kxg8 pats**

## Atsauces

## Ārējās saites
* Šaha kompozīcijai veltīts S. Diduha blogs.
* S. Diduha etīdes vietnē jmrw.com
Vasiļs Djačuks

**Vasiļs Djačuks** (dzimis ) ir Ukrainas—Slovākijas šaha problēmists.

## Šaha kompozīcija
No 2010. gada Vasiļs Djačuks ir lielmeistars šaha kompozīcijā . Viņš ir specializējies divvilču sastādīšanā. Augstās vietas ieguvis pasaules čempionātos: pirmajā (WCCI 1998—2000) — 4. vietu, otrajā (WCCI 2001—2003) un ceturtajā (WCCI 2007—2009) — 3. vietu, piektajā (WCCI 2010—2012) - otro vietu, bet trešajā (WCCI 2004—2006) kļuvis par pasaules čempionu. Sestajā čempionātā (WCCI 2013—2015) ieguvis divas medaļas: sudraba divvilčos un zelta pasaku šahā.

No 2004. gada viņš ir arī starptautiskais tiesnesis šaha kompozīcijā, bijis divvilču grupas tiesnesis 2. FIDE pasaules kausa izcīņas sacensībās (2011).

## Šaha uzdevuma piemērs

**Atrisinājums**
: Iluzoriskā spēle:
: 1. ... Sf4 2. Qa3#
: 1. ... Sf6 2. Qxf6#
: 1. ... Qc8 2. Sxf7#

: Risinājums:
: **1. Qxf7!** (draud 2. Sf5#)
: **1. ... Sf4 2. Qd7#**
: **1. ... Sf6 2. Qe6#**
: **1. ... Qc8 2. Qe7#**
: (1. ... Qxf7+2. Sxf7#)

## Piezīmes

## Atsauces

## Ārējās saites
* V. Djačuka šaha kompozīcijas PDB vietnē
Ungārijas Gizela

**Ungārijas Gizela** jeb **Bavārijas Gizela** (arī **Gisela**, **Gisele**, **Gizella**) ( bija Bavārijas hercoga Henrija II un Burgundijas Gizelas meita. Dzimusi ap 984. gadu Pasavā, Bavārijā. Audzināta dievbijīgā garā, visticamāk Rēgensburgas bīskapa Volfganga uzraudzībā.

996. gadā Ištvāns I, kurš bija pirmais Ungārijas karalis (1000—1038), Ungārijas valsts pamatlicējs un kristietības ieviesējs Ungārijā, apprecēja Gizelu, lai tuvinātu valsts saiknes ar Rietumiem. Laulātajam pārim bija tikai viens dēls, kurš nodzīvoja līdz pieaugušam vecumam — Imrans, zināms arī kā Svētais Emeriks. Viņš mira 1031. gada 2. septembrī mežacūku medībās.

Ištvāna I un Gizelas laulības bija pagrieziena punkts Ungārijas vēsturē. Karaliene Gizela ieņēma ļoti nozīmīgu lomu kristietības un Rietumu kultūras izplatīšanā Ungārijā.

Karalis Ištvāns I nomira 1038. gadā un 1046. gadā Gizela ar saviem apkalpotājiem un zināmu skaitu Bavārijas izcelsmes ienācējiem pameta Ungāriju, lai atgrieztos Bavārijā, kur viņa pievienojās Nīdernburgas klosterim Pasavā un kļuva par klostera priekšnieci.
 
Gizela nodzīvoja Pasavā līdz mūža beigām. Viņas kaps ir labi zināma svētvieta. Gizelas vārdā ir nosaukta reālskola Pasavā.

18. gadsimtā notika mēģinājums Ungārijas Gizelu kanonizēt svēto kārtā, bet tas neizdevās. 1975. gadā tika pasludināta viņas beatifikācija. Ungārijas Gizelas piemiņas diena ir 7. maijā un 1. februārī.

Gizela un viņas vīrs netika apglabāti kopā, bet gandrīz tūkstoti gadu vēlāk, 1996. gada 4. maijā viņu pīšļi tika atkalapvienoti. Īpašā ceremonijā Karaļa Ištvāna labās rokas pīšļi un Gizelas rokas kauls tika ievietoti apzeltītā stikla šķirstā un pašreiz ir novietoti Rietumungārijas pilsētas Vesprēmas bazilikā.

Ungāru mākslinieks Sondors Kiss atveidojis Svētīto Gizelu kaļķakmens cilnī Sv. Pētera bazilikā Romā izveidotajā Dievmātes — ungāru karalienes kapelā, kur attēlotas ainas no ungāru svēto dzīves.

## Galerija

Attēls:Gizella ereklye Veszprém.JPG
Attēls:Gizella szobra a veszprémi várban.png
Attēls:Szekely-bertalan-gizella-kiralyne-imre-herceggel-1873.jpg
Attēls:Veszprem Istvanesgizella.jpg


## Atsauces

## Ārējās saites

* 
*
Zvejnieku bastions

thumb|275px|Viens no Zvejnieku bastiona septiņiem torņiem

**Zvejnieku bastions** () ir neogotikas un neoromantisma stila terase, kas atrodas Ungārijā, Budapeštas rietumu daļā Budā, uz Budas kalna, pie Māķāša katedrāles. Tā tika uzcelta laika posmā no 1895. līdz 1902. gadam pēc arhitekta Friģeša Ščuleka projekta. Bastiona celtniecība padarīja blakus esošās 13. gadsimtā celtās dominikāņu baznīcas pamatus nestabilus, tādēļ šī baznīca bija jāpārvieto lejup. Bastiona galvenā daļa ir aptuveni 140 metrus gara un atrodas paralēli Donavai. No 1947. līdz 1948. gadam Jānošs Ščuleks, Friģēša Ščuleka dēls, pārraudzīja Zvejnieku bastiona rekonstrukciju pēc tam, kad Otrā pasaules karā tas tika gandrīz iznīcināts.

No bastiona torņiem un terasēm ir redzami skati uz Donavu, Margitas salu, pilsētas austrumu daļu Peštu un Gellērta kalnu.

Zvejnieku bastions ir veltīts Ungārijas dibināšanas tūkstošgadei, un tā septiņi torņi pārstāv septiņas ungāru ciltis, kas 896. gadā apmetās dzīvot Karpatu baseinā.

Zvejnieku bastions savu nosaukumu ir ieguvis no zvejnieku ģildes, kuru pienākums viduslaikos bija aizsargāt bastiona vietā esošo pilsētas aizsargmūri, lai gan ir arī teorijas, ka nosaukums ir gūts no bastionam netālu esošā zivju tirgus vai arī zvejniekiem, kas dzīvojuši tam tuvumā, nevis to aizsargājuši.

1906. gadā starp bastionu un Māķāša katedrāli tika uzstādīta bronzas statuja, kurā redzams Svētais Ištvāns I uz zirga. Statuju veidoja Alajošs Štrobls, bet tās neoromantisma stila pjedestāls tika veidots pēc Friģeša Ščuleka plāna, attēlojot uz tā ainas no Ištavāna I dzīves.

Bastions bija pieturas punkts ASV televīzijas šova "Skrējiens pēc miljona" sestajā sezonā.

## Atsauces

## Ārējās saites

* 
* Zvejnieku bastions Budas pils mājaslapā
* Zvejnieku bastiona aerofotogrāfijas
* Zvejnieku bastiona aerofotogrāfijas
Piekrastes iela (Jūrmala)

**Piekrastes iela** ir maģistrāle Jūrmalā, kas atrodas Valteru apkaimē. Tā sākas krustojumā ar Rubeņu ielu un beidzas krustojumā ar Rītupes ielu. Piekrastes ielas turpinājumi ir Slokas iela (austrumu virzienā) un 
Mežmalas iela (rietumu virzienā). Kopējais ielas garums ir 1530 metri, tā ir klāta ar asfalta segumu. Piekrastes ielā satiksmes kustība norit divās joslās. Ielā ir savrupmāju un vasarnīcu apbūve.

## Ielu savienojumi
Piekrastes iela ir savienota ar šādām ielām:
* Slokas iela (ielas turpinājums Druvciema virzienā)
* Rubeņu iela (T veida krustojums)
* Dagnijas iela (T veida krustojums)
* Maigas iela (T veida krustojums)
* Tērces iela (T veida krustojums)
* Ābeļu iela (T veida krustojums)
* Vasarnīcu iela (T veida krustojums)
* Gaismas iela (T veida krustojums)
* Valtera prospekts (T veida krustojums)
* Riekstu iela (T veida krustojums)
* Kalnu iela (T veida krustojums)
* Olgas iela (T veida krustojums)
* Rītupes iela (T veida krustojums)
* Mežmalas iela (ielas turpinājums Krastciema virzienā)

## Sabiedriskais transports
Pa **Piekrastes ielu** kursē 3. autobuss.

## Skatīt arī
* Valteri
* Autobusu satiksme Jūrmalā
Saucīne

**Saucīne** ir ciems Balvu novada Šķilbēnu pagastā. Izvietojies pagasta rietumu daļā 1,4 km no pagasta centra Rekovas, 20,1 km no Viļakas un 247,6 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atrodas uz rietumiem no pagasta centra Rekovas, nomaļus no valsts autoceļiem, pie Stiglovas ietekas Rikā.

1897. gadā *Савчино* ciemā bija 4 sētas ar 58 cilvēkiem.

## Atsauces
Sišova

**Sišova** (latgaliešu: **Syšova**) ir ciems Balvu novada Šķilbēnu pagastā. Izvietojies pagasta rietumu daļā 3,5 km no pagasta centra Rekovas, 21,7 km no Viļakas un 247,3 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta izvietojusies nomaļus no valsts autoceļiem.

1897. gadā *Колесово-Сишево* ciemā bija 2 sētas ar 81 cilvēku.
## Atsauces
Stabļova

**Stabļova** ir ciems Balvu novada Šķilbēnu pagastā. Izvietojies pagasta dienvidos 4,3 km no pagasta centra Rekovas, 23 km no Viļakas un 248,4 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta izvietojusies netālu no autoceļa V478 (Upītes–Demerova).

1897. gadā ciemā bija 4 sētas ar 100 civlēkiem.

## Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSP datiem.

## Atsauces
Stiglova

**Stiglova** var būt:

* Stiglova — upe Balvu novadā
* Stiglova — skrajciems Balvu novada Šķilbēnu pagastā

## Skatīt arī
* Krīvu Stiglova
* Latvīšu Stiglova
Stiglova (ciems)

**Stiglova** (latgaliešu: **Styglova**) ir ciems Balvu novada Šķilbēnu pagastā. Izvietojies pagasta rietumos 6,4 km no pagasta centra Rekovas, 25,1 km no Viļakas un 244,6 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta izvietojusies nomaļus no valsts autoceļiem, pie Stiglovas upes. Pie ciema atrodas dabas piemineklis Stiglavas atsegumi.

1897. gadā ciemā bija 2 sētas ar 94 cilvēkiem.

## Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSP datiem.

## Atsauces
Stiglova (upe)

**Stiglova** (arī **Stiglava**, latgaliešu: **Styglova**) ir Rikas labā krasta pieteka Balvu novadā. 

Izteka - Ploskines ezera Ploskines purvā. Pa Ploskines purvu tek uz ziemeļiem, vēlāk pagriežas austrumu virzienā. Ietek Kourā pie Saucīnes.  

Upi šķērso valsts autoceļš P46 (Dubļeva—Cērpene). Apdzīvotās vietas upes krastos: Medveževka, Plešova, Dmitrijevka, Stiglova, Saucīne. Upes ielejā atrodas dabas piemineklis Stiglavas atsegumi.

## Atsauces
Supretka

**Supretka** ir ciems Balvu novada Šķilbēnu pagastā. Izvietojies pagasta centrālajā daļā 5,1 km no pagasta centra Rekovas, 19,5 km no Viļakas un 252,1 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta izvietojusies nomaļus no valsts autoceļiem, Rikas upes krastā.

## Atsauces
Svičova

**Svičova** ir ciems Balvu novada Šķilbēnu pagastā. Izvietojies pagasta ziemeļaustrumos 7,8 km no pagasta centra Rekovas, 18,8 km no Viļakas un 254,8 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta izvietojusies pie autoceļa V458 (Šķilbēni–Krievijas robeža), Moseikas upes krastā.

## Atsauces
Sviļova (Šķilbēnu pagasts)

**Sviļova** ir ciems Balvu novada Šķilbēnu pagastā. Izvietojies pagasta centrālajā daļā 2,4 km no pagasta centra Rekovas, 18,4 km no Viļakas un 249,4 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta izvietojusies uz ziemeļiem no pagasta centra Rekovas, pie autoceļa V477 (Šķilbēni–Logini).

## Atsauces
Bēla Maģari

**Bēla Maģari** (; dzimis , miris ) bija Ungārijas gaisa spēku lidotājs, pulkvedis. 1980. gadā viņš bija Ungārijas pirmā kosmonauta Bertalana Farkaša dublieris.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1949. gadā Kiškunfēleģhāzā Bāčas-Kiškunas meģē. 1967. gadā viņš iestājās Augstākajā lidotāju tehniskajā skolā. No 1969. līdz 1972. gadam mācījās Padomju Savienībā Krasnodaras augstākajā kara lidotāju skolā.
1972. gadā sāka dienēt Ungārijas pretgaisa aizsardzības iznīcinātāju aviācijā.

1978. gada janvārī Bēla Maģari kopā ar Bertalanu Farkašu tika izvēlēts par kosmonauta kandidātu. Martā sāka gatavoties kosmiskajam lidojumam Kosmonautu sagatavošanas centrā PSRS. 1980. gada 11. maijā Bertalans Farkašs oficiāli tika apstiprināts kosmosa kuģa *[[Sojuz-36]]* pamatapkalpē, bet Bēla Maģari — dublieru apkalpē.

1987. gadā Maģari pabeidza studijas Budapeštas Tehniskajā universitātē Transporta mašīnbūves fakultātē. Pēc tam viņš Tehniskajā universitātē veica zinātniskos pētījumus kosmonautikas nozarē.

No 1991. gada strādāja Aizsardzības ministrijā dažādos amatos.
1994. gadā Bēla Maģari ieguva doktora grādu kosmiskās tehnikas jomā.
2001. gadā atvaļinājās no bruņotajiem spēkiem.
No 2003. līdz 2006. gadam strādāja Ungārijas kosmisko pētījumu institūtā.
Bija Ungārijas astronautikas biedrības priekšsēdētājs.

## Ārējās saites

* Biogrāfija astronaut.ru
Maģari

**Maģari** var būt:
* ungāri, somugru tauta
* Bēla Maģari (*Magyari Béla*), Ungārijas kosmonauts (dzimis 1949. gadā)
Valērijs Semeņenko

**Valērijs Semeņenko** (; dzimis ) ir ukraiņu šaha problēmists.

## Šaha kompozīcija
Pirmo šaha uzdevumu Valērijs Semeņenko publicējis 1975. gadā. Kopš tā laika publicējis aptuveni 600 kompozīcijas, no tām apmēram 300 apbalvotas starptautiskos konkursos, tai skaitā 150 ar pirmo godalgu. Sastādījis galvenokārt palīgmata uzdevumus. No 1982. gada ir sava dvīņu brāļa Oleksandra Semeņenko treneris un līdzautors. 

Valērijs  Semeņenko ir Ukrainas nopelniem bagātais sporta meistars šahā, Ukrainas lielmeistars šaha kompozīcijā. Vairākkārtīgs Ukrainas čempions individuālā un komandu ieskaitē. Ukrainas izlases komandas treneru padome loceklis. Ukrainas komandas sastāvā vienreiz kļuvis par pasaules čempionu, bet trīsreiz par vicečempionu. 

Viņš ir FIDE meistars (2022) un starptautiskās kategorijas tiesnesis (2010) šaha kompozīcijā.

Triloģijas "Palīgmata antoloģija" (*Антология кооперативного мата*) līdzautors.

## Uzdevuma piemērs

Risinājums
: 1) 1.Db6! Ze4! 2.Dxf2+ Kxf2 3.fxe4 Zc6#
: 2) 1.Db8! Zg4! 2.Dxf4+ Kxf4 3.fxg4 Za6#

Pirmajā risinājumā melnie nosit balto figūru, kura matos otrajā risinājumā. Otrajā — otrādi melnie nosit figūru, kura matoja pirmajā risinājumā.

## Bibliogrāfija
* 
* 
* 

## Atsauces

## Ārējās saites
* V. Semeņenko šaha kompozīcijas PDB vietnē
Wizz Air

***Wizz Air*** (pilns nosaukums ***Wizz Air Hungary Légiközlekedési Kft.***) ir Ungārijas zemo cenu lidsabiedrība. Tā dibināta 2003. gadā. Galvenais birojs atrodas Budapeštas Ferenca Lista starptautiskā lidostā Budapeštā.

*Wizz Air* mātes uzņēmums *Wizz Air Holdings Plc* ir reģistrēts Džērsijā, un tā akcijas tiek kotētas biržā *[[London Stock Exchange]]*.

## Vēsture
thumb|left|140px|''Wizz Air'' logotips līdz 2015. gadam
Lidsabiedrība dibināta 2003. gada septembrī. Lielākais investors bija ASV privāto ieguldījumu uzņēmums *Indigo Partners*.
Pirmais lidojums notika 2004. gada 19. maijā no Katovices.

Desmit gados *Wizz Air* kļuva par Centrālās un Austrumeiropas lielāko zemo cenu lidsabiedrību.

2015. gada 25. februārī mātes uzņēmums *Wizz Air Holdings* pabeidza sākotnējo publisko piedāvājumu un tā akcijas sāka kotēt Londonas Fondu biržā.

2015. gada maijā *Wizz Air* paziņoja par pilnīgu zīmola atjaunināšanu un lidmašīnu apdrukas dizaina maiņu.

## Flote
thumb|''Wizz Air'' galvenā mītne Budapeštā.
2016. gada janvārī *Wizz Air* flotē bija 63 *[[Airbus A320|Airbus A320-200]]* un 4 *[[Airbus A320|Airbus A321 CEO]]*.

## Rīgas bāze
2017. gadā Rīgas starptautiskajā lidostā bāzējās divas *Wizz Air* lidmašīnas un vairāk nekā 70 apkalpes locekļu darbojās klientu apkalpošanā, nodrošinot no Latvijas galvaspilsētas lidojumus uz 13 galamērķiem.
Lidsabiedrība 2016. gadā no Rīgas pārvadāja 476 200 pasažieru, kas bija par 0,7% vairāk nekā 2015. gadā.

No 2015. līdz 2020. gadam lidsabiedrības tirgus daļa Rīgas lidostā veidoja no 8 līdz 9%, tomēr 2021. gada 3. oktobrī "Wizz Air" slēdza savu bāzi Rīgā. 2023. gada vasarā tā lidoja no Rīgas uz Kutaisi un uz Lutonas lidostu Londonā.

## Atsauces

## Ārējās saites

* ''Wizz Air''
* ''Wizz Air'' latviešu valodā
Oleksandrs Semeņenko

**Oleksandrs Semeņenko** (; dzimis ) ir ukraiņu šaha problēmists.

## Šaha kompozīcija
Pirmo šaha uzdevumu Oleksandrs Semeņenko publicējis 1982. gadā. Kopš tā laika publicējis aptuveni 700 kompozīcijas, no tām apmēram 350 apbalvotas starptautiskos konkursos, tai skaitā 150 ar pirmo godalgu. Sastādījis galvenokārt palīgmata uzdevumus. Sekmīgi startējis duetā ar savu dvīņu brāli Valēriju Semeņenko. 

Oleksandrs  Semeņenko ir Ukrainas nopelniem bagātais sporta meistars šahā, Ukrainas lielmeistars šaha kompozīcijā. Vairākkārtīgs Ukrainas čempions individuālā un komandu ieskaitē. Ukrainas izlases komandas treneru padome loceklis. Ukrainas komandas sastāvā vienreiz kļuvis par pasaules čempionu, bet trīsreiz par vicečempionu. 

Viņš ir starptautiskais lielmeistars (2018) un starptautiskās kategorijas tiesnesis (2010) šaha kompozīcijā.

Ceturtajā (WCCI 2007—2009) un sestajā (WCCI 2013—2015) individuālā pasaules čempionātā  palīgmatu žanrā kļuva par pasaules čempionu, piektajā WCCI 2010—2012) — par vicečempionu. 

Triloģijas "Palīgmata antoloģija" (*Антология кооперативного мата*) līdzautors.

## Uzdevuma piemērs

Risinājums
: 1) **1. Kg4 Kxd3+** (Kc5?) **2. Kh3 Tf4 3. Db4 Le6#**
: 2) **1. Kg6 Kc5** (Kxd3?) **2. Kh7 Lf7 3. Db3 Th4#**

## Bibliogrāfija
* 
* 
* 

## Atsauces

## Ārējās saites
* O. Semeņenko šaha kompozīcijas PDB vietnē
Krīviņi

**Krīviņi** var būt:
* Krīviņi — apdzīvota vieta Krāslavas novada Šķeltovas pagastā;
* Krīviņi — apdzīvota vieta Krāslavas novada Krāslavas pagastā;
* Krīviņi — apdzīvota vieta Rēzeknes novada Ozolmuižas pagastā.

## Skatīt arī
* Lielie Krīviņi
* Mazie Krīviņi
Marhileviči

**Marhileviči**, arī **Marhiļeviči** vai **Markauski**, ir ciems Krāslavas novada Šķeltovas pagastā. Izvietojies pagasta ziemeļu daļā 5 km no pagasta centra Šķeltovas un 240 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta izvietojusies pie autoceļa V636.

1897. gadā katoļu ciemā bija 12 sētas ar 81 cilvēku.
## Atsauces
Iveta Radičova

**Iveta Radičova** (; ; dzimusi ) ir bijusī Slovākijas premjerministre, pirmā sieviete šajā amatā. Premjerministres amatu viņa ieņēma no 2010. līdz 2012. gadam. Radičova vadīja koalīcijas valdību, kurā viņa īslaicīgi pēdējos piecos koalīcijas mēnešos ieņēma arī aizsardzības ministres amatu. Iepriekš no 2005. līdz 2006. gadam ieņēma nodarbinātības ministres amatu otrajā Dzurindas valdībā.

2009. gada Slovākijas prezidenta vēlēšanās Iveta Radičova neveiksmīgi kandidēja uz prezidentes amatu. 2012. gada martā paziņojusi par aiziešanu no politikas.

## Personīgā dzīve
Radičova dzimusi Bratislavā 1956. gada 7. decembrī. Viņai ir viena meita no 2005. gadā mirušā Stano Radiča, pazīstama slovāku komiķa un aktiera. Bez dzimtās slovāku valodas Radičova brīvi pārvalda krievu valodu, labi pārzina angļu, vācu un poļu valodu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Kazeņu iela (Jūrmala)

**Kazeņu iela** ir iela Jūrmalā, Valteru apkaimē. Kazeņu iela sākas krustojumā ar Riekstu ielu un beidzas krustojumā ar Olgas ielu. Kopējais ielas garums ir 270 metri, tā ir klāta ar grants segumu. Kazeņu ielā satiksmes kustība norit vienā joslā. Ielā ir savrupmāju apbūve.

## Ielu savienojumi
Kazeņu iela ir savienota ar šādām ielām:
* Riekstu iela (T veida krustojums)
* Kalnu iela 
* Olgas iela (T veida krustojums)

## Skatīt arī
* Valteri
Coptosperma borbonicum

***Coptosperma borbonicum*** ir rubiju dzimtas koks, kas endēms Maskarēnu salām. Tā ir viena no 19 *[[Coptosperma]]* ģints sugām, kuras sastopamas Āfrikas rietumos, Arābijas pussalā un vairākās Indijas okeāna rietumu daļā.

## Apraksts
Jauno kociņu lapas ir krāsainas un rakstainas. To dzīsla sākumā sarkana, kas mazos kociņus pasargā no bruņurupučiem. Šie zālēdāji spēj atšķirt sarkano krāsu, kuru uzskata par indīgu.

Būdami svaigi, pieaugušu koku baltie ziedi izplata patīkamu smaržu. Taču pēc novīšanas to smaka kļūst smirdīga, tāpēc šī auga vietējais nosaukums ir *bois de rat* ("žurkas koks").

## Izplatība
Endēms Maurīcijai un Reinjonai. Augu izmanto dārzniecībā un ainavu veidošanā.

## Atsauces

## Literatūra
* The Native Plants and Animals of Mauritius. The Mauritius Wildlife Foundation. , page 19

## Ārējās saites
Fertē—Hanšāgas nacionālais parks

**Fertē—Hanšāgas nacionālais parks** () ir nacionālais parks Ungārijas ziemeļrietumos, Ģēras-Mošonas-Šopronas meģē, pie valsts robežas ar Austriju. Tas tika atvērts 1991. gadā, trīs gadus vēlāk saistoties kopā ar Austrijā esošo Neizīdles ezera—Zēvinkeles nacionālo parku (abi parki atrodas pie Neizīdles (Fertē) ezera, bet katrs attiecīgajā robežas pusē). Parka kopējā platība ir 237,31 km², un tas sastāv no divām galvenajām daļām — Fertē ezera un Hanšāgas.

Nacionālā parka apkārtnē ligzdo vairāki putni, kā, piemēram, lielais baltais gārnis, rudais gārnis, karošknābis un meža zoss, kopumā ezera apkārtnē ligzdo ap 300 putnu. Migrācijas sezonā šajā apkārtnē parādās arī sloku dzimtas putni. Reti novērotas arī sarkankakla zosis, jūras ērglis un lauku lija. Ezerā mīt līdakas, kazes un pīkstes. Pļavās uz rietumiem no ezera aug tādi reti augi kā dzeltenā dzegužkurpīte, mušu ofrīda un ungāru īriss, kā arī sastopamas vairākas tauriņu sugas.

1991. gadā nacionālo parku kopā ar Austrijā esošo saistīto parku atzina Starptautiskā dabas un dabas resursu aizsardzības savienība (IUCN). Apkārtnes ievērojamās floras un faunas dēļ Fertē ezers kļuva par aizsargājamo ainavu apvidu jau 1977. gadā, bet Hanšāga gadu agrāk — 1976. gadā. 2001. gadā UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā iekļauti abās valstīs esošie nacionālie parki, kas ietver ezeru.

## Fertē ezers un Hanšāga
**Fertē ezers** ir lielākais Eiropas stepes ezers un lielākais Austrijas ezers. Seklā ūdens līmeņa un valdošo vēju dēļ ezera lielums un forma mainās, bieži applūstot. Ungārijas daļā ezera krasti ir purvaini ar daudzām niedrēm. Purvāju pārtrauc tikai nelieli iekšējie ezeri un ūdens kanālu tīkls, kas tika izveidots, lai nodrošinātu satiksmi. Starp niedrēm ir arī meldri un zāģu grīšļi, netālu no krasta arī aug gari grīšļi un atrodas mitrās un purva pļavas.

1960. gados parkā esošajā **Hanšāgas** apkārtnē bija diezgan zems mežu īpatsvars, bet bija vairāki alkšņu un vītolu purvi, kā arī ozolu meži. Pēc meliorācijas bija ievērojama mežu platības pārkārtošanās. Sākotnējie meži, kas palika (Cšīkoša, Vešsēša, Figurāka mežs) veido izcilu dabas mantojumu, kurā ir ļoti bagātīga kukaiņu fauna un tā ir vairāku dziedātājputnu ligzdošanas vieta.

## Atsauces

## Ārējās saites

*
Krīveņi

**Krīveņi** var būt:
* Krīveņi — apdzīvota vieta Ludzas novada Zvirgzdenes pagastā;
* Krīveņi — apdzīvota vieta Ludzas novada Malnavas pagastā;
* Krīviņu Krāslavas novada Šķeltovas pagastā cits nosaukums;
* Krīviņu Krāslavas novada Krāslavas pagastā cits nosaukums;
* Krīviņu Rēzeknes novada Ozolmuižas pagastā cits nosaukums;
* bijušās apdzīvotās vietas Rusačku Krāslavas novada Asūnes pagastā cits nosaukums.
Krīviņi (Šķeltovas pagasts)

**Krīviņi**, arī **Krīveņi** (), ir ciems Krāslavas novada Šķeltovas pagastā. Izvietojies pagasta dienvidaustrumu daļā 6 km no pagasta centra Šķeltovas un 269 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta izvietojusies nomaļus no autoceļa V676.

1897. gadā katoļu ciemā bija 6 sētas ar 35 cilvēkiem.
## Atsauces
Hamiltona (Bermuda)

**Hamiltona** () ir Britu aizjūras teritorijas Bermudas galvaspilsēta un lielākā pilsēta. Pilsēta atrodas Bermudu salu centrālajā daļā. Pēc 2016. gada datiem pilsētā dzīvoja 854 iedzīvotāji. Hamiltona ir Bermudu salu galvenais finanšu centrs un ostas pilsēta, kā arī populārs tūrisma galamērķis.

Pilsēta ir dibināta 1790. gadā, bet 1897. gadā tā ieguva pilsētas tiesības. Hamiltonā atrodas pasaulē lielākā alkoholisko dzērienu ražotāja *[[Bacardi]]* galvenais ofiss. Zemā uzņēmumu nodokļu likme padara to pievilcīgu Amerikas Savienoto Valstu uzņēmumiem.

## Atsauces

## Ārējās saites
Akmens

[thumb|250px|Latvijā lielākais laukakmens — [Nīcgales Lielais akmens]]
thumb|250px|Pludmales oļi
**Akmens** ir ciets, ūdenī nešķīstošs nemetālisks iezis vai tā gabals. Ieguves rūpniecībā par akmeņiem tiek uzskatītas iežu frakcijas, kas lielākas par 70 mm (5—70 mm lielas frakcijas tiek uzskatītas par granti un oļiem, frakcijas, kas mazākas par 5 mm, — par smilti). Iežu atlūzas, kuru diametrs lielāks par , uzskata par laukakmeņiem. Latvijā laukakmeņus ar tilpumu virs  uzskata par valsts nozīmes dabas pieminekļiem, bet  — par vietējas nozīmes dižakmeņiem.

## Atsauces

## Ārējās saites
Molotova līnija

thumb|300px|Aptuvenā Molotova līnija ar numurētiem nocietinātajiem rajoniem.
[thumb|300px|Sarkanās armijas bunkurs uz Molotova līnijas 13 km no [Šilales Lietuvā.]]
**Molotova līnija** ir nosaukums pēc Ribentropa-Molotova pakta noslēgšanas no 1940. līdz 1941. gadam daļēji izbūvētai nocietinājumu līnijai gar paktā nosprausto PSRS rietumu robežu okupētajā Lietuvā, Baltkrievijā, Polijā un Ukrainā. Līniju veidoja nocietinātie rajoni () ar betona bunkuriem un ložmetēju dzotiem, tāpat kā pirms Otrā pasaules kara izbūvētajā Staļina līnijā.

Tā sastāvēja no Telšu, Šauļu, Kauņas un Alītas nocietinātajiem rajoniem Lietuvā, Grodņas un Brestas nocietinātajiem rajoniem Baltkrievijā, Osovecas (*Osowiec*), Zambrovas (*Zambrów*) un Pšemislas nocietinātajiem rajoniem Polijā un Koveļas, Volīnijas Vladimiras, Kamjankas-Buzkas, Ravas-Ruskas nocietinātajiem rajoniem Ukrainā. Gar Ungārijas un Rumānijas robežu jauni nocietinātie rajoni netika izveidoti.

## Vēsture
Pēc Polijas kampaņas 1939. gadā un Baltijas valstu okupācijas 1940. gadā tika pieņemts lēmums pamest Staļina līniju, lai izveidotu tā saukto Molotova līniju anektētajā Baltijā un Polijā. 
1941. gada vācu iebrukuma brīdī jaunā līnija nebija pabeigta un Staļina līnija bija pārsvarā pamesta un neremontēta. Neviena no šīm līnijām nebija izmantojama aizsardzībai pret operāciju "Barbarosa".

Lietuvas un Latvijas (Telšu un Šauļu nocietināto rajonu ietvaros gar galvenajiem ceļiem un dzelzceļiem arī Latvijas teritorijā bija uzbūvēti vairāki dzoti) teritorijā līdz 1941. gada 22. jūnijam bija pabeigta 101 dzelzsbetona bunkura izbūve, tomēr tie nespēja ilgstoši aizkavēt Vērmahta uzbrukumu.

## Literatūra
* Neil Short, *The Stalin and Molotov Lines: Soviet Western Defences 1926–41*, Osprey Publishing, 2008,  (Google Books )

## Ārējās saites

* Page about Molotov Line  in southeast Poland, includes excellent gallery
* Molotov Line statistics
* http://bikelis.lt/tunelis/fortification/molotov/index.en.html – Molotov line pictures in Lithuania
* Slovaks against the Molotov Line (I.)
* Slovaks against the Molotov Line (II.)
* Molotov Line - the largest database with map and GPS positions (in Polish)

### Bunkuri Google Street View
* Tauragė, Lithuania
* Tauragė, Lithuania
* Przemyśl, Poland
* Przemyśl, Poland
* Przemyśl, Poland
Gabro

[250px|right|thumb|Gabro atlūza no [Sjerranevada (ASV)|Sjerranevadas kalniem, ASV]]
**Gabro** (no ) ir magmatisks intruzīvs iezis. Sastāv no bāziskajiem plagioklaziem (labradors, bitovnīts) un monoklīnajiem piroksēniem; piemaisījumā titanīts, apatīts, magnetīts, ilmenīts, titanomagnetīts. Gabro ir melns, retāk pelēks, rupjgraudains, masīvs. Latvijā gabro un gabronīti kopā ar anortozītiem veido daudzus prekembrija masīvus kristāliskajā pamatklintājā Kurzemes dienvidos, kā arī laukakmeņus. Gabro reizēm satur rūdu minerālus un var tikt izmantots kā vara, niķeļa un titāna rūda. Bieži izmanto būvniecībā, lielākoties kā pulētu apdares materiālu vai šķembu ražošanai. Tāpat gabro bieži izmanto kapa pieminekļu izgatavošanai. Nosaukums cēlies no Gabro ciema Toskānā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Tribunova

**Tribunova** ir ciems Balvu novada Šķilbēnu pagastā. Izvietojies pagasta ziemeļaustrumos 9 km no pagasta centra Rekovas, 13 km no Viļakas un 256 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta izvietojusies nomaļus no valsts autoceļiem.

1897. gadā viensētā bija 7 cilvēki.
## Atsauces
Upīte (ciems)

**Upīte** ir ciems Balvu novada Šķilbēnu pagastā. Izvietojies pagasta dienvidaustrumu daļā 5,5 km no pagasta centra Rekovas, 24,2 km no Viļakas un 249,7 km no Rīgas. Izveidojies padomju laikos pie Kudreva sādžas kā kolhoza "Cīņa" un Upītes ciema centrs.

Apdzīvotā vieta izvietojusies pie autoceļa V459 (Pleševa–Čilipīne–Kudreva).

## Iedzīvotāji
### Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSP datiem.

## Atsauces
Orkāna palma

**Orkāna palma** (*Dictyosperma album*) ir palmu dzimtas suga, kas sastopama Maskarēnu salās Indijas okeāna rietumu daļā. Tā ir vienīgā ***Dictyosperma*** ģints pārstāve. Palmas savvaļas populācijas ir tuvu izmiršanai.

Pieaugušas orkāna palmas lieliski un graciozi slejas gar piekrasti orkānu un vētru zonā. Savukārt mazus stādiņus iespējams audzēt arī iekštelpu apstākļos.

Koku serdi uzskata par delikatesi un izmanto salātos un marinādē.

## Apraksts
[thumb|left|230px|Nepieaugusi [Raundas varietāte *Dictyosperma album conjugatum* Egretas salā]]
Stumbra augstums līdz 12 m, diametrs ap 15 cm. Stumbra pamatne nedaudz platāka. Lapu vainaga platums līdz 4,5 m, augstums — 3 m. Lapas klāj balta vaska kārtiņa, pateicoties kam tā latīniskais nosaukums ir *album* ("balts"). Jaunās lapiņas tumši zaļas.

Ziedi sīki, dzelteni, saliktās vārpās. Nogatavojušies augļi tumši vai melni; katrs no tiem satur vienu brūnu, elipsoīdveida sēklu.

## Biotopi
Sugas savvaļas populācijas sastopamas zemieņu mežos. Savvaļā palma ļoti reti sastopama, taču izplatīta daudzās plantācijās. 

## Sistemātika
Orkāna palma veido trīs varietātes:
**Dictyosperma album* var. *album*, (Bory) Scheff. — sastopama Maurīcijā un Reinjonā; zaļš, līdz 30 cm garš kātiņš un izteikts dzīslojums;
**Dictyosperma album* var. *aureum*, Balf.f. in J.G.Baker — sastopama Rodrigesā; jauno lapiņu apakšpusē labi saskatāms dzeltens svītrojums un neizteikts dzīslojums;
**Dictyosperma album* var. *conjugatum*, H.E.Moore & J.Guého — pēdējais savvaļas īpatnis līdz 2024. gadam auga Raundā; īsāka palma ar lielāku stumbru, lapu galiņus savstarpēji savieno gara stīga.

## Raundas varietāte
Pēdējo Raundas orkāna palmu 2024. gadā salauza brāzmaina septembra vētra. Trīsdesmit gadus tā bija vienīgā atlikusī savvaļas populācijas pārstāve. Raundas sala līdz 19. gadsimta sākumam bija pēdējā vieta, kur vēl saglabājās neskarta un plaukstoša pirmatnīgās Maurīcijas ekosistēma. Ievestās invazīvās kazas un truši nograuza jaunos stādiņus, izraisot eroziju un ekoloģisko katastrofu. 1994. gadā bija atlikuši divi orkāna palmas īpatņi, taču februāra ciklons izgāza vienu no tiem.

Sēklas no 1994. gada ciklona kritušās palmas izdevās izdiedzēt Egretas saliņā, kur, rūpīgi uzraudzītas, patlaban aug 18 Raundas pārstāves. Trīs no tām sākušas producēt ziedus un augļus, kas dod cerību tās nākotnes reintrodukcijai. 

## Galerija

Attēls:Dictyosperma album fruits.JPG|Orkāna palmas augļi
Attēls:Dictyosperma album big foot with roots.JPG|Stumbra pamatne 
Attēls:Dictyosperma album conjugatum.JPG|*Dictyosperma album* var. *conjugatum* lapu galiņus savieno gara stīdziņa


## Atsauces
Noliktavas iela (Jūrmala)

**Noliktavas iela** ir iela Jūrmalā, Valteru apkaimē. Noliktavas iela sākas krustojumā ar Rubeņu ielu un beidzas krustojumā ar Viņķu ielu. Kopējais ielas garums ir 340 metri, tā ir klāta ar grants segumu. Noliktavas ielā satiksmes kustība norit vienā joslā. Ielā ir savrupmāju apbūve.

## Ielu savienojumi
Noliktavas iela ir savienota ar šādām ielām:
* Rubeņu iela (T veida krustojums)
* Viņķu iela (T veida krustojums)

## Skatīt arī
* Valteri
Viduči (Šķilbēnu pagasts)

**Viduči** ir daļēji izzudis ciems Balvu novada Šķilbēnu pagastā. Izvietojies pagasta austrumu daļā 7,5 km no pagasta centra Rekovas, 23 km no Viļakas un 251,6 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta izvietojusies nomaļus no valsts autoceļiem.

## Atsauces
Vilkova

**Vilkova** (latgaliešu: **Vylkova**) ir ciems Balvu novada Šķilbēnu pagastā. Izvietojies pagasta ziemeļrietumu daļā 3,7 km no pagasta centra Rekovas, 17,1 km no Viļakas un 250,7 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta izvietojusies pie autoceļa V477 (Šķilbēni–Logini), pie Rikas upes.

1897. gadā ciemā bija 4 sētas ar 98 cilvēkiem.

## Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSP datiem.

## Atsauces
Zaļčupe

**Zaļčupe** (arī **Zaļčups**) ir ciems Balvu novada Šķilbēnu pagastā. Izvietojies pagasta ziemeļos 6,2 km no pagasta centra Rekovas, 17,3 km no Viļakas un 253,2 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta izvietojusies pie autoceļa V458 (Šķilbēni–Krievijas robeža).

## Atsauces
Zatišje

**Zatišje** var būt:

* Zatišje — skrajciems Krāslavas novada Kalniešu pagastā
* Zatišje — skrajciems Ludzas novada Pildas pagastā
* Zatišje — skrajciems Balvu novada Šķilbēnu pagastā
Zeļči (Šķilbēnu pagasts)

**Zeļči** (arī **Zelči**) ir ciems Balvu novada Šķilbēnu pagastā. Izvietojies pagasta dienvidaustrumos 8 km no pagasta centra Rekovas, 26,6 km no Viļakas un 252,1 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta izvietojusies pie valsts robežas ar Krieviju, nomaļus no valsts autoceļiem, Krākupes krastā.

1897. gadā ciemā bija 4 sētas ar 119 cilvēkiem.

## Atsauces
Zatišje (Šķilbēnu pagasts)

**Zatišje** ir ciems Balvu novada Šķilbēnu pagastā. Izvietojies pagasta ziemeļos 7 km no pagasta centra Rekovas, 18,1 km no Viļakas un 254 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta izvietojusies nomaļus no valsts autoceļiem.

1897. gadā ciemā dzīvoja 107 cilvēki.

## Atsauces
Zogadi

**Zogadi** (latgaliešu: **Zuogadi**) ir ciems Balvu novada Šķilbēnu pagastā. Izvietojies pagasta austrumos 7,6 km no pagasta centra Rekovas, 22,1 km no Viļakas un 254,6 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta izvietojusies nomaļus no valsts autoceļiem.

1897. gadā ciemā bija 1 sēta ar 43 cilvēkiem.
## Atsauces