open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Lenons—Makartnijs

thumb|right|Džons Lenons un Pols Makartnijs 1964. gadā
**Lenons—Makartnijs** () bija grupas *[[The Beatles]]* mūziķu Džona Lenona (1940—1980) un Pola Makartnija (dzimis 1942. gadā) dziesmu rakstīšanas duets. Laikā no 1962. līdz 1969. gadam tika publicētas apmēram 180 viņu kopīgi sarakstītas dziesmas, no kurām lielāko daļu ierakstīja *The Beatles*. Pārdoto ierakstu skaita ziņā šī ir viena no veiksmīgākajām partnerībām mūzikas vēsturē — līdz 2004. gadam *The Beatles* pārdeva vairāk nekā 600 miljonus ierakstu.

Pretstatā daudziem duetiem, kur viens no autoriem raksta mūziku un otrs raksta vārdus, gan Lenons, gan Makartnijs rakstīja gan vārdus, gan mūziku. Dažkārt, jo īpaši sadarbības sākumā, viņi sadarbojās dziesmu rakstīšanā. Vēlāk dziesmu parasti uzrakstīja viens no viņiem, ar minimālu partnera iesaisti. Pirms *The Beatles* kļuva slaveni, Lenons un Makartnijs vienojās, ka abi tiks norādīti kā autori dziesmām, ko saraksta viens vai abi no viņiem.

Lenona—Makartnija dziesmām ir veidotas daudzas kaverversijas. Pēc *[[Guinness World Records]]* datiem, dziesmai *[[Yesterday]]* ir vairāk kaverversiju nekā jebkurai citai dziesmai.

## Atsauces
Nikola Hospa

**Nikola Hospa** (; dzimusi ) ir austriešu kalnu slēpotāja.

Pasaules kausa sacensībās debitējusi 2001. gadā, ir izcīnījusi vairāk nekā 10 uzvaras atsevišķos posmos, tāpat vairāk nekā 50 reizes kāpusi uz goda pjedestāla. Viņas augstākais sasniegums Pasaules kausa kopvērtējumā ir 2007. gadā izcīnītais Lielais kristāla globuss, vēl 2008. gada ir izcīnījusi 2. vietu kopvērtējumā. Ar panākumiem startējusi Pasaules čempionātā, kur izcīnījusi divas zelta, divas sudraba un trīs bronzas medaļas.  izcīnījusi sudraba medaļu slalomā, nākamās Olimpiskās spēles izlaidusi traumas dēļ.  austriete izcīnīja sudrabu kombinācijā un bronzu supergigantā.

## Ārējās saites
*
Volfgangs Loicls

**Volfgangs "Vulfs" Loicls** (; dzimis ) ir austriešu tramplīnlēcējs.

Sacensībās startē kopš 1997. gada, kad arī debitēja Pasaules kausa izcīņā. Piedalījās , kur izcīnīja zeltu lielā tramplīna sacensībās komandām.

Ar panākumiem startējis Pasaules čempionātā, kur izcīnījis 7 zelta un 1 bronzas medaļu, no kurām lielākā daļa izcīnītas komandu sacensībās. 2008.—2009. gada sezonas Četru tramplīnu turnejā Loicls guva uzvaru. Sportista augstākais sasniegums Pasaules kausa kopvērtējumā ir 2008.—2009. gada sezonā izcīnītā 3. vieta. 2009. gadā ticis atzīts par Austrijas gada labāko sportistu.

## Ārējās saites
*
Oklendas salas

**Oklendas salas** () vai **Motumaha** () ir Jaunzēlandei piederošs neapdzīvotu vulkānisku salu arhipelāgs Klusā okeāna dienvidos Subantarktikā, administratīvi daļa no Jaunzēlandes Ārējām salām. Izvietojies ap  uz dienvidiem no Jaunzēlandes Dienvidsalas. Arhipelāgu veido divas galvenās salas — Oklenda sala un Edamsa sala, kā arī vairākas sīkas saliņas un klintis. Kopš 1998. gada kopā ar pārējām Jaunzēlandes Subantarktikas salām pasludinātas par UNESCO Pasaules mantojuma vietu.

Salās ar atrastas agrākas maoru apdzīvotības liecības, bet kad 1806. gada 18. augustā britu kapteinis Abrahams Bristovs salas atklāja, tās bija neapdzīvotas. Arhipelāgs tika nosaukts par godu Bristova tēva draugam Viljamam Īdenam, 1. baronam Oklendam *(William Eden, 1st Baron Auckland)*.

Pēc salu atklāšanas līdz 1812. gadam tur notika intensīvas roņu medības. 1840. gadā salas apmeklēja francūža Žila Dimona d'Irvila un brita Džeimsa Rosa ekspedīcijas. 1841. gadā salā apmetās vairākas maoru ģimenes ar morioru vergiem. 1849. gadā salās tika nodibināta lauksaimnieku un vaļu mednieku kolonija Hārdvika *(Hardwicke)*, bet nelabvēlīgo klimatisko apstākļu dēļ kolonizācijas mēģinājums bija neveiksmīgs un pēc 2 gadiem un 9 mēnešiem salas tika pamestas.

Jaunzēlande 2014. gadā plāno salās izbūvēt jaunu Bleikas pētniecības staciju, kas varēs uzņemt līdz 14 līdzstrādnieku un kuras galvenās pētniecības jomas būs klimata izmaiņas un Dienvidu okeāna faunas izpēte.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Journey to the Auckland Islands: The lost Islands
Eduarda Bērziņa velosipēdu darbnīca

thumbnail|Eduarda Bērziņa velosipēdu darbnīcas velosipēda „Baltija” emblēma

**Eduarda Bērziņa velosipēdu darbnīca** bija velosipēdu ražotājs, kas darbojās no 1907. līdz 1915. gadam Rīgā, Latvijā un izgatavoja velosipēdus „Baltija”.

## Vēsture

Dibināta 1907. gadā Rīgā, Ģertrūdes ielā 54. Darbnīcā izgatavotie velosipēdi „Baltija” drīz vien ieguva izturīgu un glītu, kā arī vieglu divriteņu slavu. To kvalitāti atzinīgi novērtēja vairākās izstādēs Latvijā, un tos apbalvoja ar *Grand Prix* un *Zelta medaļu* izstādē Romā 1912. gadā.

Ar velosipēdu „Baltija” Stokholmas olimpiskajās spēlēs 1912. gadā un Viskrievijas olimpiādē Kijivā 1913. gadā izcilus rezultātus sasniedza viens no pazīstamākajiem tā laika latviešu riteņbraucējiem Andrejs Apsītis.

E. Bērziņa velosipēdu būvētava darbojās daudzpusīgi - E. Bērziņš bija noslēdzis līgumu ar angļu motociklu fabrikām „Triumph” un „Douglas” par to ražojumu pārstāvniecību Baltijā. 20. gadsimta sākumā E. Bērziņa darbnīcā izgatavoja arī dažus motociklus ar 2,75 ZS „Douglas” divcilindru dzinējiem.

Bērziņa uzņēmumā savas gaitas uzsāka Gustavs Ērenpreiss — vēlāk viens no ievērojamākajiem Latvijas velosipēdu rūpniekiem. Kaut arī G. Ērenpreiss bija ļoti jauns, Eduards Bērziņš viņam uzticēja darbnīcas vadību. Kad 1915. gada jūnijā Pirmā pasaules kara laikā darbnīcu izveda uz Harkivu, to uzticēja veikt Gustavam Ērenpreisam, jo uzņēmuma īpašnieks Bērziņš 1914. gadā jau bija miris.

## Atsauces
Bjērns Einars Rumērens

**Bjērns Einars Rumērens** (; ) ir norvēģu tramplīnlēcējs.

Pasaules kausā startē kopš 2001. gada, pirmo uizvaru guvis 2002.—2003. gada sezonā Četru tramplīnu turnejas ietvaros. Izcīnījis vienu sudraba un divas bronzas medaļas Pasaules čempionātā (visas komandu sacensībās).  izcīnīja bronzas medaļu lielā tramplīna sacensībās komandām, tāpat startēja .

2005. gada martā uzstādīja pasaules rekordu garākajam lēcienam, sacensībās Slovēnijā viņš aizlēca 239 m attālumā. Tas pasaules rekorda statusā noturējās līdz 2011. gadam, kad to par dažiem metriem pārspēja cits norvēģis Juhans Rēmens Evensens (*Johan Remen Evensen*).

## Ārējās saites
*
Vanesa Meja

**Vanesa Meja Vanakorna Nikolsone** (*Vanessa-Mae Vanakorn Nicholson*; dzimusi ) ir Singapūrā dzimusi tajiešu-ķīniešu izcelsmes vijolniece, kas dzīvo Apvienotajā Karalistē.

Četru gadu vecumā pārcēlusies dzīvot no Singapūras uz Apvienoto Karalisti. Kļuvusi pazīstama jau bērnībā, kad regulāri piedalījās dažādos televīzijas raidījumos. Desmit gadu vecumā debitēja ar koncertu kopā ar Filharmonijas orķestri Londonā. 13 gadu vecumā kļuva par jaunāko solisti, kas ierakstījusi Ludviga van Bēthovena un Pētera Čaikovska vijoļu koncertus. 2006. gadā viņa bija Apvienotajā Karalistē bagātākā izklaides industrijas pārstāve zem 30 gadiem. Mūziķes karjeras laikā izdevusi 14 studijas albumus.

## Sporta karjera
Kopš četru gadu vecuma nodarbojas ar kalnu slēpošanu. Vanakorna pārstāvēja Taizemi milzu slalomā  ar vārdu **Vanesa Vanakorna**. Viņa finišēja pēdējā – 67. – vietā, lai gan 23 no 90 dalībniecēm nefinišēja vispār. Sportistes vājais sniegums radīja šaubas par viņas kvalificēšanos Olimpiskajām spēlēm, un veiktā izmeklēšana pierādīja, ka sacensībās Slovēnijā, kur viņa izpildīja kvalifikācijas normu, Vanesas Mejas rezultāts tika viltots, par ko vairākas šīs valsts sporta amatpersonas vēlāk saņēma diskvalifikāciju.

## Ārējās saites
*
Soču olimpiskais stadions

**Soču olimpiskais stadions** jeb **''Fisht'' olimpiskais stadions** () ir stadions Sočos, Krievijā. Stadions atrodas Soču olimpiskā parka teritorijā un nosaukts Fišta kalna vārdā. Tajā ir 40 000 sēdvietu, futbola spēļu laikā to var palielināt līdz 45 994. Stadions tika atklāts 2013. gadā. Tajā notika 2014. gada ziemas olimpisko spēļu un paraolimpisko spēļu atklāšanas un noslēguma ceremonija. Tāpat Soču Olimpiskajā stadionā tiks aizvadītas 2018. gada FIFA Pasaules kausa spēles.

## Celtniecība
Fišta olimpisko stadionu projektēja kompānija *[[Populous]]* un Apvienotās Karalistes dizaina konsultantu uzņēmums *[[BuroHappold Engineering]]*. Stadiona jumts celtniecībā izmantots apmēram  etilēna tetrafluroetilēns (ETFE) un tas projektēts tā, lai atgādinātu sniegotu kalna virsotni. No stadiona jumta atvēruma ziemeļu virzienā paveras skats Krasnajas Poļanas kalniem, bet no augšējās rindas dienvidu virzienā redzama Melnā jūra.

Stadions atklāts 2013. gadā un tā celtniecība izmaksāja 779 miljonus ASV dolāru. Mūsdienās stadions ir Krievijas futbola izlases treniņu un mājas spēļu vieta. Tajā norisinājās 2017. gada FIFA Konfederāciju kausa spēles un paredzēts 2018. gada FIFA Pasaules kauss.

Stadionā un FIFA kausa laiku tā atvērtajos galos tiks izvietotas papildus sēdvietas, palielinot sēdvietu skaitu līdz , sēdvietu skaits pēc spēlēm tiks samazināts uz sākotnējo.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Soču olimpisko spēļu profils
Lara Guta-Behrami

**Lara Guta-Behrami** (; dzimusi ) ir Šveices kalnu slēpotāja. Specializējusies nobrauciena un supergiganta disciplīnās, startē arī milzu slalomā. L. Guta ir 2015.—2016. gada un 2023.—2024. gada pasaules kausa sezonas kopvērtējuma uzvarētāja, vienīgā Šveices sportiste, kas to sasniegusi 21. gadsimtā.  čempione supergigantā.

Pasaules kausā debitējusi 2007. gada decembrī. Pirmo uzvaru guvusi gandrīz pēc gada, kad savā dzimtenē Šveicē uzvarēja supergiganta distancē. L. Guta 17 gadu un 237 dienu vecumā kļuva par jaunāko sportisti, kas pasaules kausa posmā izcīnījusi uzvaru supergiganta distancē.

Pasaules kausa posmos ir guvusi 48 uzvaras, 100 reizes kāpusi uz goda pjedestāla. Tāpat ar panākumiem startējusi pasaules čempionātā, kur izcīnījusi divas zelta, četras sudraba un trīs bronzas medaļas. 2014. gada ziemas olimpiskajās spēlēs izcīnīja bronzas medaļu nobraucienā.  Pekinā kļuva par olimpisko čempioni supergigantā un izcīnīja bronzu milzu slalomā.

## Karjeras rezultāti

### Olimpiskās spēles

### Pasaules čempionāts

## Personiskā dzīve
2018. gada jūlijā apprecējās ar futbolistu Valonu Behrami.

## Atsauces

## Ārējās saites

*
Mao Asada

**Mao Asada** (, *Asada Mao*; dzimusi ) ir japāņu daiļslidotāja.

Piedalījusies , kur izcīnīja sudraba medaļu. Ar panākumiem startējusi Pasaules čempionātā, kur izcīnījusi divas zelta (2008, 2010), vienu sudraba (2007) un vienu bronzas medaļu (2013). Tāpat ir trīs reizes uzvarējusi Četru kontinentu turnīrā (2008, 2010, 2013), kā arī četras reizes ISU *Grand Prix* finālsacensībās. Panākumus guvusi arī jaunatnes vecumā, 2005. gadā kļuvusi par Pasaules junioru čempioni.

Bija 87 dienas par jaunu, lai startētu . Asada ir piektā sieviete un pirmā juniore, kas sacensībās veikusi trīskāršo akselu (paveikusi 2005. gadā). 2010. gada Olimpiskajās spēlēs viņa kļuva par pirmo sievieti, kas vienās sacensībās izpildījusi trīs trīskāršos akselus, kas tika atzīmēts Ginesa rekordu grāmatā.

## Ārējās saites

*
Tarhūns

**Tarhūns** () ir Gruzijas izcelsmes gāzēts dzēriens, kura garšu veido estragons un to tradicionāli iekrāso zaļu. To 1887. gadā izgudroja gruzīnu farmaceits Mitrofans Lagidze, kurš saviem estragona sīrupa maisījumiem sāka pievienot gāzētu ūdeni. 1981. gadā tas Padomju Savienībā nonāca ražošanā un ieguva plašu popularitāti. Dzēriena nosaukums cēlies no estragona populāra apzīmējuma gruzīnu un persiešu valodā, līdzīgs nosaukums ir arī citās valodās kā arābu, turku un vairākās Kaukāza un Balkānu valodās.

## Preču zīmes statuss
2006. gada 28. aprīlī Igaunijas Ekonomikas un Komunikāciju ministrija, izšķirot preču zīmes strīdu starp *OÜ Acerra* un *AS Tallinna Karastusjoogid* noteica, ka tarhūns ir dzērienu aprakstošs vārds un saskaņā ar Igaunijas Republikas likumdošanu nevar tikt reģistrēts kā preču zīme.

## Atsauces
Kempbela salas

**Kempbela salas** () ir Jaunzēlandei piederoša neapdzīvotu vulkānisku salu grupa Klusā okeāna dienvidos Subantarktikā, administratīvi daļa no Jaunzēlandes Ārējām salām. Izvietojušās ap  uz dienvidiem no Jaunzēlandes Dienvidsalas, un, neskaitot Antarktiku, Kempbela salas ir vistālāk dienvidos izvietotā Jaunzēlandes teritorija. Arhipelāgu veido galvenā Kempbela sala, kas aizņem 112,7 km² no 113,3 km² kopējās salu grupas platības. Otra lielākā Dentas sala ir tikai 0,26 km² liela. Kopš 1998. gada kopā ar pārējām Jaunzēlandes Subantarktikas salām pasludinātas par UNESCO Pasaules mantojuma vietu.

Kempbela salu 1810. gada janvārī atklāja austrāliešu kapteinis Frederiks Haselboro ar kuģi *Perseverance* un nosauca to kuģa īpašnieka Roberta Kempbela *(Robert Campbell)* vārdā. Pats Haselboro tā paša gada 4. novembrī noslīka pie salas krastiem kuģa vārdā nosauktajā Preseverensa līcī. Kempbela salā 2. pasaules kara laikā tika ierīkota novērošanas stacija, kas vēlāk pārveidota par meteostaciju, kas darbojās līdz 1995. gadam, kad aizstāta ar automātisku.

## Kempbela salas koks
Salās ir tundrai raksturīgs okeānisko pļavu augājs un vienīgais koks tajās ir ap 100 gadu veca stādīta Sitkas egle, kas ierakstīta Ginesa rekordu grāmatā kā «pasaulē vientuļākais koks», jo tuvākie koki atrodas 220 km attālajās Oklendas salās. Lai arī meteostacijas personāls egles galotni regulāri nozāģēja, lai izmantotu to par Ziemassvētku egli, koks nelabvēlīgajā klimatā ir izdzīvojis un izaudzis  (2011) augsts.

## Atsauces
Jaunzēlandes Subantarktikas salas

**Jaunzēlandes Subantarktikas salas** () ir kopīgs apzīmējums neapdzīvotajām Jaunzēlandes salu teritorijām Subantarktikā, kas 1998. gadā kopēji iekļautas UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā.. 

Jaunzēlandes Subantarktikas salās ietilpst:

## Atsauces

## Ārējās saites
GIGO

**GIGO** (akronīms no  - **Atkritumi iekšā – atkritumi ārā**) informātikā apzīmē datu apstrādes īpatnību, kad datorsistēmas, pēc noteikta algoritma apstrādājot kļūdainus ievaddatus, ģenerē bezjēdzīgus izvaddatus.

## Vēsture
Lielāka izplatība šim jēdzienam bija 1960. gados, bet tas ir pielietojams arī šobrīd, kad daudz jaudīgākas datorsistēmas, apstrādājot daudz lielākus datu apjomus, spēj ģenerēt lielu daudzumu kļūdainu un bezjēdzīgu datu. Pirmais pielietojums tiek datēts ar 1963. gada 1. aprīli Jēdziens kļuva populārs, jo to mīlēja lietot IBM 305 RAMAC tehniķis un eksperts Džordžs Fueksels (George Fuechsel). Iespējams, ka jēdziens ir atvasināts no LIFO un FIFO saīsinājumiem.

## Pielietojums
;Digitalizācija
:Jēdziens var tikt izmantots, lai aprakstītu digitalizēta audio vai video faila zemo kvalitāti. Digitalizācija gan ir pirmais solis audio vai video signāla uzlabošanas procesā, bet kā tāds tas kvalitāti neuzlabo. Oriģinālā analogā signāla kropļojumi tiek pārņemti digitālā formā, un tos papildus ir nepieciešams novērst.
;Paļaušanās
: () ir modernāks saīsinājuma atšifrējums un saprotams kā sarkastiska piezīme cilvēku naivai ticībai datorsistēmu izvaddatiem.  
;Lēmumu pieņemšana
:GIGO tiek lietots, lai aprakstītu kļūdainu lēmumu pieņemšanu, gadījumos, kad izejas dati ir kļūdaini vai neprecīzi.

## Skatīt arī
*FIFO

## Atsauces
Kristaps Bungšs

**Kristaps Bungšs** (arī **Buņģis**;  — ) bija Latvijas politiķis. Bijis Tautas padomes loceklis, Latvijas Satversmes sapulces, 1. un 2. Saeimas deputāts. Latvijas Sociāldemokrātiskās strādnieku partijas biedrs un Centrālās komitejas loceklis.

## Biogrāfija
Kristaps Bungšs dzimis  (pēc vecā stila — ) Dobeles pagasta Bērzbeķes muižas "Bāļu" kalpa Kristapa Bungša (*Bunkschķe*) un Annas ģimenē. Ieguvis pagastskolas izglītību, strādājis par atslēdznieku.

1904. gadā kļuvis par Latvijas Sociāldemokrātiskās strādnieku partijas biedru. Aktīvi darbojies partijā, no 1914. gada bija tās Centrālās komitejas loceklis. Darbojies strādnieku organizācijās. Vairākkārt par politisko darbību arestēts (1906., 1912. un 1914. gadā), pēc pēdējā aresta uz diviem gadiem izsūtīts uz Oloņecas guberņas Vigozeras ciemu.

Kļuvis par Latvijas Republikas pagaidu parlamenta — Tautas padomes — locekli. Vēlāk ievēlēts Satversmes sapulcē (1920), 1. Saeimā (1922) un 2. Saeimā (1925).

Miris  Dobeles pagastā.

## Atsauces
Gubernators

[thumb|[Arnolds Švarcenegers ir bijis Kalifornijas gubernators]]
**Gubernators** (no  — ‘valdnieks’) vairums gadījumos ir publiska amatpersona, kuras rokās ir izpildvara nesuverēnā teritorijā, un tas ir pakļauts valsts vadītājam. Bieži gubernators ir lielas administratīvās teritorijas vai federatīvās vienības vadītājs. Dažādās politiskās sistēmās gubernatora vara var stipri atšķirties. Dažās valstīs gubernatoriem ir nomināla un ceremoniāla vara, bet citās — gubernatoriem ir pilnīga vara pār teritorijas valdību.

Gubernatora tituls vairāk ir izplatīts federālās valstīs, piemēram, Amerikas Savienotajās Valstīs katram štatam ir savs gubernators, toties parlamentārās valstīs šāds tituls ir sastopams retāk.

## Ārējās saites
Gagauzu valoda

**Gagauzu valoda** (*gagauz dili*, *gagauzça*) ir tjurku valoda, Gagauzijas Autonomās Teritoriālās vienības oficiālā valoda, kā arī minoritātes valoda Moldovā un Ukrainā. Gagauzu valoda pieder oguzu valodu grupai, pie kuras pieder arī azerbaidžāņu, turkmēņu un turku valoda. Pavisam gagauzu valodu prot ap 170 tūkstoši cilvēku, galvenokārt Moldovā, Ukrainā, Krievijā un Turcijā dzīvojošie gagauzi.

Neraugoties uz dažādiem likumiem, kas atbalsta iedzīvotāju tiesības uz izglītību dzimtajā valodā, Gagauzijas skolās gandrīz visa apmācība notiek krievu valodā. Lietvedības procesi Gagauzijā, tostarp valsts iestādēs, arī notiek krievu valodā.

## Leksika
Līdz šim gagauzu sarunvalodu īpaši ietekmējušas slāvu valodas. Reliģiskā leksika ir savijusies ar grieķu un arābu valodu. Tehniskās, juridiskās un zinātniskās leksēmas bieži ir atvasinātas no latīņu, turku un rumāņu valodas. Daži aizgūto vārdu piemēri: 

* bulgāru, ukraiņu, krievu — Unuku (mazdēls), Maşına (automašīna), Mamu (māte), Garmon (harmonijs), Traktor (traktors), Babu (vecmāmiņa), Şkola (skola), Student (students), Direktor (direktors), Kanikul (brīvdienas).
* arābu — Käämil (lielisks), Kitab (grāmata), Sabaa (rīts), Käfir (pagāns), Syfır (nulle), İslää (labs).
* rumāņu — Juridik (juridisks), Hırleţ (lāpsta), Furkuliţa (dakša), Primar (mērs), Armata (armija), Prost (slikts), Oloy (eļļa).

## Atsauces

## Ārējās saites
Krista Lūdinga

**Krista Lūdinga-Rotenburgere** (; dzimusi ) ir bijusī vācu ātrslidotāja un treka riteņbraucēja.

Lielākos panākumus guvusi ātrslidošanā. Ir piedalījusies četrās ziemas olimpiskajās spēlēs (, , , ). 1984. gadā Sarajevā izcīnījusi zeltu 500 m distancē, 1988. gadā Kalgari — zeltu 1000 m un sudrabu 500 m, savukārt 1992. gadā Albērvilā — bronzu 500 m. Vairākas medaļas ir izcīnījusi Pasaules sprinta čempionātos: divas zelta, divas sudraba un četras bronzas.

Ar panākumiem startējusi arī treka riteņbraukšanā. Ir piedalījusies  Seulā, kur izcīnīja sudrabu sprinta distancē. Lūdinga ir pirmā un pēdējā (pašlaik ziemas un vasaras olimpiskās spēles notiek ar divu gadu starpību) sportiste olimpisko spēļu vēsturē, kas vienā gadā izcīna medaļu gan Vasaras, gan ziemas olimpiskajās spēlēs, tāpat viņa ir viena no retajām sportistēm, kas vispār izcīna medaļu abās olimpiskajās spēlēs. Pasaules čempionātā sprinta distancēs Lūdinga ir uzvarējusi 1986. gadā un nākamajā gadā izcīnījusi sudrabu.

## Ārējās saites

* Olimpiskās kustības profils
Dienvidsala

**Dienvidsala** () vai **Vaipounamu** () ir lielākā no divām galvenajām Jaunzēlandes salām. Ziemeļos Kuka šaurums to atdala no otras lielākās un vairāk apdzīvotās Ziemeļsalas, dienvidos Fovo šaurums — no Stjuarta salas, bet rietumos to apskalo Tasmana jūra. Sala atrodas mērenajā klimata joslā, bet to apdzīvo tikai 23% Jaunzēlandes iedzīvotāju, no kuriem 91% ir eiropiešu pēcteči.

## Daba

Sala izstiepta ziemeļaustrumu—dienvidrietumu virzienā 840 km garumā. Sala lielākajā daļā teritorijas ir kalnaina to visā garumā šķērso Dienvidalpu kalnu grēda ar tās augstāko virsotni Kuka kalnu (3754 m vjl). Salas austrumdaļā plešas Kenterberijas līdzenums. Krasti austrumu pusē galvenokārt līdzeni, ziemeļos un dienvidos robota ar daudziem līčiem, pussalām un piekrastes saliņām. Salas dienvidaustrumos izteikti fjordu krasti. Dienvidaustrumos Vāhipounamu apvidus, kas iekļauj četrus nacionālos parkus ar kopējo platību  km², iekļauts UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā.

Salā valda mērenais klimats, gada vidējā temperatūra ir 8 °C. Siltākie mēneši ir janvāris un februāris, jūlijs — aukstākais. Vēsturiskais minimums −21.6 °C reģistrēts 1995. gada 3. jūlijā Ofirā, maksimums 42.4 °C — 1973. gada 7. februārī vienlaicīgi Raniroā un Džordenā. Laikapstākļi variējas no ļoti mitriem Vestkostā līdz pustuksnesim Makenzi ielejā Kenterberijā. Nokrišņu daudzums ir no 640 mm Kraistčērčā līdz 1600 mm rietumu piekrastē.

## Vēsture

Pirmie Jaunzēlandes kolonizētāji, kas vēlāk pašidentificējās kā maori, ieradās salā starp 1250. un 1300. gadu. Sākotnēji to galvenie apdzīvotības rajoni bija Dienvidsalas ziemeļu gals un austrumu piekraste, no kurienes tie vēlāk izpletās pa visu tagadējo Jaunzēlandi.

Pirmie eiropieši, kas atklāja Dienvidsalu, bija holandieša Ābela Tasmana ekspedīcija ar kuģiem *Heemskerck* un *Zeehaen*. 1642. gada decembrī tie piestāja salas ziemeļu galā līcī, ko pēc sadursmes ar maoriem nosauca par Slepkavu līci. Tasmans nokartēja Ziemeļsalas un Dienvidsalas rietumu krastus un nodēvēja jaunatklāto zemi par Statenlandi *(Staten Landt)* pēc Nīderlandes Ģenerālštatiem. Vēlāk holandiešu kartogrāfi nosaukumu latīniskoja par *Nova Zeelandia* pēc Holandes Zēlandes nosaukuma.

Pirmā eiropiešu apmetne Dienvidsalā tika nodibināta Blafā salas dienvidu galā 1823. gadā. Lielbritānija anektēja Jaunzēlandi 1840. gadā un neilgu laiku tā bija daļa no Jaundienvidvelsas. Otago salas dienvidos bija galvenais kolonizācijas apvidus un kolonizētāji sākotnēji bija galvenokārt skoti. Sakarā ar zelta drudzi 1860. gados Dienvidsalas iedzīvotāju skaits strauji pieauga un līdz pat 1910. gadiem Dienvidsala bija Jaunzēlandes apdzīvotākā daļa.

19. gadsimtā sala tika dēvēta par **Vidussalu** *(Middle Island)* (par Dienvidsalu sauca Stjuarta salu) vai **Jaunmansteru** *(New Munster)* pēc Mansteras provinces Īrijā. Tikai 1907. gadā Dienvidsalai tika nostiprināts tagadējais nosaukums. Maoru nosaukums **Vaipounamu** («nefrīta ūdeņi»), domājams,  cēlies no *Te Wāhi Pounamu* — ‘Nefrīta Zeme’. Cits maoru nosaukums salai ir Vakaamāui *(Te Waka-a-Māui)* — ‘Māui laiva’ (Ziemeļsalas maoru nosaukums ir Ikaamāui — ‘Māui zivs’).

## Atsauces

## Ārējās saites
Potencas province

**Potencas province** () ir viena no Itālijas provincēm valsts dienvidos, Bazilikatas reģionā. Dienvidrietumos to apskalo Tirēnu jūra. Potencas provinces administratīvais centrs un lielākā pilsēta ir Potenca. Potencas province sīkāk iedalās 100 komūnās.

## Ārējās saites
Taranto province

**Taranto province** () ir viena no Itālijas provincēm  valsts dienvidaustrumos, Apūlijas reģionā. Provinci dienvidos apskalo Jonijas jūras Taranto līcis. Tās administratīvais centrs un lielākā pilsēta ir Taranto. Taranto province sīkāk iedalās 29 komūnās.

## Ārējās saites
Raisa Smetaņina

**Raisa Smetaņina** (; dzimusi ) ir bijusī krievu distanču slēpotāja, kas starptautiskās sacensībās pārstāvējusi PSRS, NVS un Krieviju.

Piedalījusies piecās ziemas olimpiskajās spēlēs (, , , , ). 1976. gadā Insbrukā izcīnīja zeltu 10 km distancē un 4x5 km stafetē un sudrabu 5 km. 1980. gadā Leikpleisidā — zeltu 5 km un sudrabu 4x5 km stafetē. Pēc četriem gadiem Sarajevā ieņēma 2. vietu 10 km un 20 km distancēs. 1988. gadā Kalgari 10 km distancē izcīnīja sudrabu, bet divreiz garākā distancē — bronzu. 1992. gadā Albērvilā, pārstāvot NVS, kļuva par čempioni 4x5 km stafetē.

Smetaņina ir pirmā sportiste starp sievietēm, kas ziemas olimpiskajās spēlēs ir izcīnījusi desmit medaļas (vēl to ir spējušas divas citas slēpotājas: itāliete Stefānija Belmondo un norvēģiete Mārita Bjergena), kā arī pirmā, kas medaļu izcīnījusi piecās ziemas olimpiskajās spēlēs pēc kārtas. Izcīnot zeltu NVS stafetes komandas sastāvā 1992. gadā 39 gadu vecumā, Smetaņina kļuva par vecāko čempioni ziemas olimpisko spēļu vēsturē.

Ar panākumiem startējusi Pasaules čempionātā: izcīnījusi astoņas zelta, 5 sudraba un 4 bronzas medaļas. 1981. gadā uzvarējusi Pasaules kausa kopvērtējumā.

## Atsauces

## Ārējās saites

* ESPN biogrāfija
Irēna Vista

**Irene Karleina "Irēna" Vista** (*Irene Karlijn "Ireen" Wüst*; dzimusi ) ir bijusī Nīderlandes ātrslidotāja. Viņa ir visu laiku veiksmīgākā olimpiskā ātrslidotāja, izcīnot vismaz vienu olimpisko zelta medaļu katrās no piecām olimpiskajām spēlēm, kurās ir piedalījusies, tādējādi viņa ir arī vienīgā sportiste olimpiskajā vēsturē, kura ieguvusi individuālo zelta medaļu piecās olimpiskajās spēlēs. Ar kopā izcīnītajām 13 olimpiskajām medaļām viņa ir otrajā vietā starp visiem (abu dzimumu) sportistiem ziemas olimpiskajās spēlēs, atpaliekot tikai no Norvēģijas distanču slēpotājas Māritas Bjergenas. I. Vistas karjera bija sekmīga visos vecumos: viņa ir gan jaunākā olimpiskā zelta medaļniece Nīderlandes sporta vēsturē, gan arī 35 gadu vecumā Pekinas olimpiskajās spēlēs kļuva par visu laiku visvecāko zelta medaļas ieguvēju ātrslidošanā olimpiskajās spēlēs.

I. Vista ir arī septiņkārtēja Pasaules čempione daudzcīņā, piecpadsmitkārtēja pasaules čempione individuālajās distancēs un pieckārtēja Eiropas čempione daudzcīņā. 2014. gadā *[[Reuters]]* viņu atzina par *The World 's Sportswoman*. 2006. gadā I. Vista tika atzīta par Nīderlandes Gada labāko sportisti.

Savās pirmajās olimpiskajās spēlēs 2006. gadā Turīnā izcīnījusi zeltu 3000 m distancē un 1500 m distancē bronzu, pēc četriem gadiem Vankūverā izcīnīja vēl vienu zelta medaļu, šoreiz 1500 m distancē.

Pēc 2022. gada ziemas olimpiskajām spēlēm Pekinā I. Vista paziņoja par profesionālā sporta karjeras beigām.

## Atsauces

## Ārējās saites

*
Atmoda Latvijai

**Partija "Atmoda Latvijai"** (līdz 2019. gadam "**No sirds Latvijai**", NSL, 2019. gadā – **"Atmoda"**) bija 2014. gadā dibināta konservatīva un mēreni eiroskeptiska Latvijas politiskā partija. Tās izveidotāja un ilglaicīga vadītāja bija Inguna Sudraba.

## No sirds Latvijai
Pirms partijas dibināšanas tika izveidota biedrība "No sirds Latvijai". Par saviem plāniem veidot jaunu tautas kustību Inguna Sudraba paziņoja 2013. gada 27. novembrī, kā iespējamo nosaukumu minot "Latvija — manas mājas". Biedrība "No sirds Latvijai" oficiāli ir reģistrēta 2014. gada 28. janvārī ar mītni Pulkveža Brieža ielā 21-11, Rīgā.

Partija "No sirds Latvijai" tika dibināta 2014. gada 5. maijā. 12. Saeimas vēlēšanās, par spīti intensīvai reklāmas kampaņai, partija ieguva vien 7 deputātu krēslus, nokļuva opozīcijā un pakāpeniski sāka izirt. 13. Saeimas vēlēšanās partija zaudēja visus ievēlētos deputātus, savācot tikai 0,84% balsu un nepārvarot vēlēšanu barjeru.

## "Atmoda", partijas noriets
thumb|Ingunas Sudrabas reklāmas fotogrāfija 14. Saeimas vēlēšanu laikā
2019. gada februārī partija "No sirds Latvijai" mainīja nosaukumu, kļūstot par partiju "Atmoda". Juridiski gan tās nosaukums nemainījās līdz 2019. gada 28. novembrim, kad "No sirds Latvijai" apvienojās ar "Gods kalpot mūsu Latvijai", izveidojot partiju "Atmoda Latvijai". Gada sākumā partija pievienojās Apvienībai SKG, kura 2019. gada 13. martā mainīja nosaukumu uz par **apvienību "Atmoda"**. Apvienības sastāvā bija "Atmoda Latvijai" un Kristīgi demokrātiskā savienība.

2020. gada martā Inguna Sudraba atstāja partijas valdi. Viņu aizvietoja bijušais Baldones novada domes priekšsēdētājs Andrejs Požarnovs un Kristīgi demokrātiskās savienības valdes priekšsēdētājs Mareks Raups.

2024. gada 11. jūnijā Rīgas pilsētas tiesa lēma par partijas darbības izbeigšanu un uzsāka tās likvidāciju.

## Dalība Saeimas vēlēšanās

## Atsauces

## Ārējās saites
*
Luijs Agasi

**Žans Luijs Rodolfs Agasi** (, ; dzimis , miris ) bija šveiciešu/amerikāņu dabaszinātnieks, viens no glacioloģijas pamatlicējiem.

Studējis medicīnu Cīrihē, Heidelbergā un Minhenē. Apmeklējis Parīzi, kur iepazinies ar Aleksandru fon Humboltu un Žoržu Kivjē, kuru piemērs pamudināja pievērsties dabas zinātnei. 

Iesākumā nodarbodamies ar ihtioloģiju, vēlāk pievērsās fosiliju pētīšanai. 1837. gadā ledāju pētīšanas rezultātā izvirzīja tēzi, ka uz Zemes kādreiz bijis ledus laikmets. No 1846. gada darbojās ASV. 

Agasi neatzina darvinismu un bija poligēnisma piekritējs. 

Agasi vārdā nosaukts Agasi rags un Agasi ezers.

## Darbi

* *Recherches sur les poissons fossiles* (1833–1843)
* *History of the Freshwater Fishes of Central Europe* (1839–1842)
* *Études sur les glaciers* (1840)
* *Études critiques sur les mollusques fossiles* (1840–1845)
* *Nomenclator Zoologicus* (1842–1846)
* *Monographie des poissons fossiles du Vieux Gres Rouge, ou Système Devonien des Îles Britanniques et de Russie* (1844–1845)
* *Bibliographia Zoologiae et Geologiae* (1848)
* *Principles of Zoology for the use of Schools and Colleges* (Boston, 1848)
* *Lake Superior: Its Physical Character, Vegetation and Animals, compared with those of other and similar regions* (Boston: Gould, Kendall and Lincoln, 1850)
* *Contributions to the Natural History of the United States of America* (Boston: Little, Brown, and Co., 1857–1862)
* *Geological Sketches* (Boston: Ticknor & Fields, 1866)
* *A Journey in Brazil* (1868)


File:Agassiz, Louis – Nouvelles études et expériences sur les glaciers actuels, 1847 – BEIC 12025435.jpg|*Nouvelles études et expériences sur les glaciers actuels*, 1847


## Ārējās saites
*
Tītiņi

**Tītiņi** jeb **grozgalvji** (*Jynx*) ir dzilnu dzimtas (*Picidae*) putnu ģints, kas ir vienīgā **tītiņu apakšdzimtā** (*Jynginae*). Šajā ģintī apvienotas 2 dzilnveidīgo putnu sugas, kas sastopamas tikai Vecajā Pasaulē — Eirāzijā un Āfrikā. Latvijā sastopama Eirāzijas tītiņu ģints suga — tītiņš (*Jynx torquilla*).

## Kopīgās īpašības
[thumb|left|200px|[Sarkankakla tītiņš (*Jynx ruficollis*) mājo Āfrikā]]
Līdzīgi kā citiem dzilnveidīgajiem putniem tītiņiem ir lielas galvas, garas mēles un pēdas ar 4 pirkstiem, no kuriem malējie pirksti vērsti uz aizmuguri, bet vidējie uz priekšu. Tomēr atšķirībā no dzilnu apakšdzimtas sugām tiem nav stīvo astes spalvu, kuras dzeņi un dzilnas izmanto, lai atspiestos, kamēr atrodas uz koka stumbra. Tītiņi tādēļ uzturas koku zaros biežāk, nekā uz koku stumbriem. Arī to knābji ir īsāki un nav piemēroti cietu koku kalšanai vai dobumu izveidošanai. 

Abām tītiņu sugām ir brūni raibumots apspalvojums, kas tiem palīdz saplūst ar apkārtējo vidi. Savu nosaukumu — grozgalvji — šie putniņi ieguvuši tadēļ, ka spēj pagriezt savas galvas par gandrīz 180°, bet grozot uz abām pusēm tas var redzēt gandrīz visus 360°. Ja tos iztraucē perēšanas laikā, tītiņi kā čūskas groza galvu un šņāc.

## Uzvedība
Tītiņi galvenokārt barojas ar skudrām, kuras atrod, kaļot trupējošu koku vai rakņājot augsni. Ligzdošanai tie paši dobumus netaisa, bet izmanto dzeņu vai dzilnu izkaltos dobumus. Olas ir baltas. 

## Sistemātika
**Tītiņu ģints** (*Jynx*)
*Sarkankakla tītiņš (*Jynx ruficollis*)
*Tītiņš (*Jynx torquilla*)

## Atsauces

## Ārējās saites

*Wryneck. Ageing and sexing
*Wryneck
*Selgas foto: Tītiņš
Pēteris Cimoška

**Pēteris Cimoška** (1914–1940) bija latviešu karavīrs robežsargs. Viens no Masļenku robežincidentā nogalinātajiem Latvijas robežsargiem.

## Biogrāfija
Pēteris Cimoška dzimis 1914. gada 27. janvārī Krāslavas pagasta Aišpuru sādžā.
No 1936. līdz 1937. gadam dienējis Latvijas armijas Štāba bataljonā Rīgā. Dienesta laikā kļuvis par 1. klases šāvēju ar kaujas šauteni un ieguvis dižkareivja dienesta pakāpi.
1939. gada septembrī iekļuvis Latvijas armijas atkārtotajā iesaukumā un ieskaitīts 3. Jelgavas kājnieku pulka ložmetēju rotā.
Tā paša gada novembrī demobilizēts.

1940. gada 8. maijā sācis dienestu Robežsargu brigādē, 3. Abrenes bataljonā. Kritis sadursmē ar NKVD kaujiniekiem 1940. gada 15. jūnija rītausmā. Apbedīts Abrenes pilsētas katoļu kapos.

## Masļenku robežincidents
1940. gada 15. jūnija naktī, NKVD kaujinieku uzbrukuma brīdī, Cimoška pildīja dienesta pienākumus un atradās slēpnī. Atskanot pirmajiem uzbrucēju raidītajiem šāvieniem, Cimoška pieņēma kauju un atklāja pretuguni no slēpņa. Neskatoties uz slikto redzamību, uzbrucēji ātri atklāja slēpņa atrašanās vietu un sāka to ielenkt. Cimoška to saprotot, visticamāk, bija sācis atkāpties sardzes ēkas virzienā, tomēr to nesasniedza, jo uzkāpa uz uzbrucēju izliktā rokasgranātu saišķa netālu no ēkas. Gājis bojā sprādziena brīdī. Vēlāk, sabrūkot degošajai sardzes ēkai, viņa mirstīgās atliekas pārogļojās.

## Izmantotie avoti un literatūra
* Feldmanis Andrejs Edvīns, *Masļenku traģēdija - Latvijas traģēdija*, Rīga, 2002.
* Grīnvalds Valdis, *Iebrukums Masļenkos*, Daugavas Vanagu Mēnešraksts, no. 2, 1979
Vidussala

**Vidussala** var būt:
* Vidussola — apdzīvota vieta Lazdukalna pagastā
* Dienvidsalas agrākais nosaukums *(Middle Island)*
Kanopuss

**Kanopuss** (), pazīstams arī kā **Kuģa Ķīļa Alfa** jeb **Kuģa Ķīļa α** (*α Car*; *Alpha Carinae*), ir otra spožākā zvaigzne nakts debesīs (aiz Sīriusa), kas atrodas Kuģa Ķīļa zvaigznājā. Kanopuss atrodas aptuveni 310 gaismas gadu attālumā no Zemes un ir vismaz 9 reizes masīvāks par Sauli. Arī tā rādiuss ir samērā iespaidīgs — tas ir teju 70 reizes lielāks nekā Saulei, padarot to par vienu no lielākajām zvaigznēm Saules sistēmas apkārtnē. Turklāt, pateicoties savam spožumam, Kanopuss ir kalpojis par svarīgu objektu navigācijas vēsturē.

## Skatīt arī
* Kuģa Ķīlis

## Atsauces
Ziemeļsala

**Ziemeļsala** () vai **Ikaamāui** () ir otra lielākā un visapdzīvotākā no divām galvenajām Jaunzēlandes salām. Dienvidos Kuka šaurums to atdala no lielākās Dienvidsalas, rietumos to apskalo Tasmana jūra, bet ziemeļos — Fidži jūra. Salā dzīvo 77% valsts iedzīvotāju, te atrodas galvaspilsēta Velingtona un lielākā pilsēta Oklenda.

## Daba
[thumb|left|200px|Ezers [Ruapehu vulkāna krāterī]]
Ziemeļsalā reljefs paugurains, bet tas ir mazāk kalnains nekā Dienvidsalā. Veidojies galvenokārt vulkānisku aktivitāšu rezultātā. Salas augstākā virsotne Ruapehu ir aktīvs vulkāns (pēdējoreiz izvirdis 1995.—1996. gadā), bet salas lielākā ūdenstilpe Taupo ezers ir izveidojies pirms  gadu eksplodējuša vulkāna kalderā. Līdzenumi sastopami salas ziemeļdaļā un gar piekrasti. Piekraste stipri izrobota ar daudziem līčiem, ziemeļdaļā piekrastē daudz nelielu saliņu.

Klimats salā mērens, ziemeļdaļā — subtropisks. Gada vidējā temperatūra ir ap 16 °C.

## Vēsture
[thumb|left|170px|[Džeimss Kuks|Kuka zīmētā Jaunzēlandes karte]]
Pirmie Jaunzēlandes kolonizētāji, kas vēlāk identificējās kā maori, ieradās salās starp 1250. un 1300. gadu. Sākotnēji to galvenie apdzīvotības rajoni bija Dienvidsalas ziemeļu gals un austrumu piekraste, no kurienes tie vēlāk izpletās pa visu tagadējo Jaunzēlandi, ieskaitot Ziemeļsalu.

Pirmie eiropieši, kas atklāja Dienvidsalu, bija holandieša Ābela Tasmana ekspedīcija ar kuģiem *Heemskerck* un *Zeehaen*. 1642. gada decembrī tie piestāja Dienvidsalas ziemeļu galā līcī, ko pēc sadursmes ar maoriem nosauca par Slepkavu līci. Tasmans nokartēja Ziemeļsalas un Dienvidsalas rietumu krastus kā vienotu sauszemi un nodēvēja jaunatklāto zemi par Statenlandi (*Staten Landt*) pēc Nīderlandes Ģenerālštatiem. Vēlāk holandiešu kartogrāfi nosaukumu latīniskoja par *Nova Zeelandia* pēc Holandes Zēlandes nosaukuma.

Kuka šaurumu, kas atdala Ziemeļsalu no Dienvidsalas, atklāja Džeimsa Kuka ekspedīcija 1769. gadā. Pirmā eiropiešu kolonistu apmetne Ziemeļsalā Kerikeri tika nodibināta 1822. gadā, bet Bejofailendsa krastā salas ziemeļos 1840. gada 6. februārī tika parakstīts Vaitani līgums, kas noteica maoru zemju attiecības ar Lielbritāniju un ļāva sākt plašu Jaunzēlandes kolonizēšanu.

19. gadsimtā sala lielākoties tika dēvēta par **Jaunolsteru** (*New Ulster*) pēc Olsteras provinces Īrijā vai arī maoru vārdā par Ikaamāui (*Ika-a-Māui* — ‘Māui zivs’). Maoru nosaukums sakņojas teiksmās par leģendāro varoni Māui, kurš no savas laivas Vakaamāui (*Te Waka-a-Māui*), kā maori dēvē Dienvidsalu, ķer lielo zivi — Ziemeļsalu. Ziemeļsalas nosaukums kā galvenais nostiprinājās tikai 20. gadsimta sākumā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Džordžs Santajana

**Horhe Augustīns Nikolāss Ruiss de Santajana i Borrāss** (, pazīstams kā **Džordžs Santajana** (; dzimis , miris ) bija amerikāņu/spāņu filozofs, dzejnieks un rakstnieks. 

Kaut arī dzimis Spānijā, uzauga ASV un pats sevi uzskatīja par amerikāņu intelektuāli. Tomēr četrdesmit astoņu gadu vecumā pameta amatu Hārvarda Universitātē, devās uz Eiropu un ASV vairs nekad neatgriezās. Plaši citētu aforismu autors; pazīstamākie no tiem ir "Tie, kuri neatceras pagātni, ir spiesti to atkārtot" (*Those who cannot remember the past are condemned to repeat it*) un "Tikai mirušie ir piedzīvojuši kara beigas." (*Only the dead have experienced the end of war*).

## Pazīstamākie darbi

**The Sense of Beauty*, 1896
**The Life of Reason*, 1905/06
**Scepticism and Animal Faith*, 1923
**The Realms of Being*, 1942

## Ārējās saites
Dziesma par ledu un uguni

**"Dziesma par ledu un uguni"** () ir fantāzijas grāmatu sērija, kuras autors ir amerikāņu rakstnieks un scenārists Džordžs R. R. Mārtins. Pirmo grāmatu, "Troņu spēle" (*A Game of Thrones*), Mārtins uzsāka rakstīt 1991. gadā, to publicēja 1996. gadā. Autors pakāpeniski pagarināja grāmatu sēriju, sākotnēji domātās triloģijas vietā pašlaik ir sarakstītas piecas  un nākotnē iznāks vēl divas grāmatas. Pēdējā iznākusī grāmata 2011. gadā ir "Deja ar pūķiem" (*A Dance with Dragons*). Pašlaik autors strādā pie 6. grāmatas — "Ziemas vēji" (*The Winds of Winter*).

"Dziesmas par ledu un uguni" sižets norisinās izdomātos kontinentos Vesterosā un Esosā, kuru vēsture stiepjas tūkstoš gadu garumā. Stāsta skatupunkts katrā nodaļā ir no kāda varoņa 3. personas skata, kur varoņu skaits aug no deviņiem - pirmajā daļā, līdz trīsdesmit vienam - piektajā. Stāstu veido trīs galvenie notikumi: varenāko dinastiju cīņa par dzelzs troņa kontroli Vesterosā, Svešo pieaugošais spēks ziemeļos un Dinerīsas Tārgārjenas centieni ieviest jaunu kārtību vergu līcī un sapulcināt sev armiju, ar kuras palīdzību viņa varētu atgriezties no trimdas un atņemt uzurpatoriem dzelzs troni, uz kura gadsimtiem ilgi bija sēdējuši viņas senči.
## Ārējās saites
* George R. R. Martin's official website
* So Spake Martin, Collection of statements, correspondences and interviews by George R. R. Martin
Pasaules koru olimpiāde

thumb|right|Pasaules koru olimpiādes logo
thumb|right|Pasaules koru olimpiāde Austrijā 2008. gadā
**Pasaules koru olimpiāde** () ir pasaulē lielākais koru mūzikas festivāls, to organizē Vācijas kultūras organizācija "Interkultur Management". Olimpiāde notiek reizi divos gados, katru reizi citā kontinentā. Tās ideja un mērķis ir caur dziesmu veicināt izpratni un mieru starp tautām, vienot cilvēkus no visas pasaules draudzīgā sacensībā. Pirmā koru olimpiāde notika Austrijas pilsētā Lincā 2000. gadā. Kopš tā laika koru olimpiādēs piedalījušies vairāk nekā 5800 koru un 260 000 dziedātāju no 100 valstīm. 8. Pasaules koru olimpiāde notika Rīgā 2014. gada jūlijā kā viens no galvenajiem Rīga 2014 Eiropas kultūras galvaspilsētas notikumiem.

## Norises vietas
Pasaules koru olimpiāžu norises vietas:

## Latvija koru olimpiādē
Pasaules koru olimpiādēs ir piedalījušies vairāki kori no Latvijas, piemēram, "Balsis", "Gaudeamus", "Absolventi" un citi. 2006. gada Pasaules koru olimpiādē pirmo vietu ieguva koris "Kamēr...", saņemot 96 no iespējamiem 100 punktiem. Šis rezultāts aizvien nav pārspēts. 2012. gada olimpiāde Latvijai devusi pavisam četras zelta medaļas, korim "Sōla" iegūstot atzinību trīs konkursa kategorijās — jaukto koru, folkloras un sakrālās mūzikas, tikmēr vokālā sieviešu grupa "Latvian Voices" kamerkoru kategorijā saņēmusi zeltu un augstāko iespējamo novērtējumu — čempiona titulu.

## Rīga 2014

8. koru olimpiāde notika 2014. gadā Rīgā no 9. līdz 19. jūlijam. Atklāšanas un noslēguma ceremonija notika Arēnā Rīga. Līdzīgi kā Dziesmusvētkos notika arī kopkoru koncerts Mežaparka lielajā estrādē un dalībnieku gājiens.

2014. gada olimpiādes oficiālā dziesma ir *My Song* (vārdi Rabindranats Tagore, mūzika Ēriks Ešenvalds).

## Atsauces

## Ārējās saites
* interkultur.com Pasaules koru olimpiādes oficiālā vietne
* Pasaules koru olimpiāde Rīgā 2014 
*
Progress M-22M

**Progress M-22M** (*Прогресс М-22М*; SKS apzīmējums ***ISS-54P***) bija Krievijas automātisks kravas kosmosa kuģis kravu nogādāšanai uz Starptautisko kosmosa staciju (SKS). Tas palaists 2014. gada februārī, un aprīlī lidojums tika beigts.

## Krava
Kopējā kravas masa starta brīdī bija 2370 kg. Īpašajās tvertnēs ietilpa degviela 656 kg, skābeklis (50 kg), ūdens (420 kg). Hermētiskajā kravas telpā (pavisam 1244 kg) atradās iekārtas stacijas apkalpošanai un zinātniskajiem pētījumiem, pārtikas preces, apģērbs, higiēnas, medicīnas preces.

## Lidojuma gaita
*Progress M-22M* tika palaists  16:23:32 UTC ar nesējraķeti Sojuz-U no Baikonuras kosmodroma starta laukuma 1 palaišanas iekārtas 5.
Tajā pašā dienā pēc sešām stundām kosmosa kuģis pietuvojās stacijai. Saslēgšanās automātiskā režīmā notika 22:22 UTC pie Pirs moduļa.

 13:58 UTC *Progress M-22M* atvienojās no SKS. Autonomā lidojumā tiks veikts eksperiments *Radar-Progress*.

 *Progress M-22M* tika novadīts no orbītas. Nesadegušās daļas aptuveni 15:46 UTC iekrita Klusā okeāna dienviddaļā.

## Stacijas orbītas paaugstināšanas manevri

## Atsauces

## Ārējās saites

* Progress M-22M lapa SKS Lidojumu vadības centrā
V. E. B. Dibuā

**Viljams Edvards Burgharts "V. E. B." Dibuā** (; dzimis , miris ) bija amerikāņu sabiedrisks darbinieks, sociologs, vēsturnieks un rakstnieks.

Pēc Hārvarda Universitātes beigšanas, kur Dibuā kļuva par pirmo afroamerikāni, kurš ieguvis doktora grādu, darbojās Atlantas Universitātē, kur darbojās līdz 1910. gadam un no 1933. līdz 1943. gadam. 1905. gadā dibināja Niagāras kustību, kas oponēja Bukera Vašingtona proponētajam Atlantas kompromisam, iestājoties par afroamerikāņu pilnīgu līdztiesību. 1909. gadā bija viens no Krāsaino iedzīvotāju attīstības nacionālās asociācijas (*National Association for the Advancement of Colored People*) dibinātājiem. Atbalstīja antikoloniālismu, atbruņošanos un panāfrikānismu.

Pazīstamākās Dibuā grāmatas ir 1903. gadā izdotā *The Souls of Black Folk* un 1935. gadā publicētā *Black Reconstruction in America*.

Ļeņina Miera prēmijas laureāts.

## Ārējās saites

## Atsauces
Bauskas plūdi (1928)

thumbnail|right|Baļķu sanesums pie tilta
thumbnail|right|Baļķu krāvums uz sagrautā tilta balsta
thumbnail|right|Plūdu postījumi
**Bauskas plūdi**, kas notika 1928. gadā, bija vieni no postošakajiem plūdiem Bauskas vēsturē. Smago vasaras lietavu izraisītā Mēmeles līmeņa celšanās 20. jūnijā aizrāva sev līdzi pa upi pludinātos baļķus, appludināja upei tuvākās Bauskas vecpilsētas ielas un sagrāva daļu no Mēmeles tilta.

1928. lietainā vasara izraisīja plūdus daudzviet Latvijā un Igaunijas dienvidos. Šajos gados notika aktīva mežā izcirsto baļķu pludināšana pa upēm uz kokzāģētavām Bauskā, Jelgavā un Rīgā. Jau jūnija sākumā pie Mēmeles tilta bija izveidojies bīstami liels baļķu sanesums. Taču lielie plūdi sākās pāris nedēļas vēlāk, kad Mēmeles ūdeņu spiediens pārrāva baļķu nosprostojumus kādus četrus kilometrus pirms Bauskas, un straumes nestie baļķi sablīvējās pie Mēmeles tilta. Lietavu dēļ 20. un 21. jūnijā Mēmelē bija dubultojies ūdens daudzums. Milzīgais baļķu aizsprosts aizdambēja upi un pacēla ūdens līmeni par 6 metriem virs normas, appludinot daudzas pilsētas ielas.

Pārplūdusī upe rāva sev līdzi slikti nostiprinātos baļķu plostus, kas sablīvējās pie Mēmeles tilta, veidojot koka aizsprostu. Upmalas ēkas un ieliņas applūda. Piektdien, 22. jūnijā 4.00 no rīta straumes nestie baļķi izlauza ap 10 metrus garu tilta posmu. Ūdens un baļķi daļēji sagrāva vairākas ēkas. Upes ūdens izrāva sev ceļu gar upes krastu vecpilsētas pusē, aizskalojot un daļēji sagraujot upmalas šķūnīšus, ebreju sinagogu un dažas citas ēkas.

Visvairāk plūdos cietušas vācietim Štēbenam piedrošās Lejas dzirnavas, kam nodarītie zaudējumi sasnieguši 8 miljonus rubļu, bet Teodora Lodiņa alus darītavai nodarīti zaudējumi par 300 000 rubļiem.

## Plūdu sekas
Sākot ar 23. jūnija vakaru ūdens krities jau par 3 metriem, atstājot aiz sevis baļķu sanesumus. Baļķu aizvākšanu sāka organizēt Bauskas pašvaldība, piesaistot šiem darbiem 350 strādniekus.

Pilsētas dāmas, notāra Jura Varenā kundzes, Latvijas Sarkanā Krusta Bauskas nodaļas priekšnieces vadībā izveidoja palīdzības komiteju, kas izmantoja Sarkanā Krusta piešķirtos līdzekļus, lai plūdos cietušajiem pāris nedēļas izdalītu pārtiku — zupu, maizi, sviestu, gaļu, zivis, cukuru u.c. Pirmajās dienās palīdzību saņēmuši 300 cilvēki, katram dienā piešķirta palīdzība 64 santīmu apmērā.

Sagrautais tilts nozīmēja, ka Bauskai vairs nebija sauszemes satiksmes ar 16 no apriņķa 20 pagastiem. Apstājās tirdzniecība tirgū un samazinājās rūpniecības apjomi. Jau dažas nedēļas vēlāk zirgu satiksmei tika atklāts plosta tilts, bet gājējiem tika uzbūvēta koka laipa.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Zudusī Latvija
Kuka šaurums

**Kuka šaurums** () vai **Raukava** ( — ‘rūgtās lapas’) ir ap  garš un šaurākajā vietā ap  plats jūras šaurums Jaunzēlandē, kas savieno Tasmana jūru ar Kluso okeānu un atdala Ziemeļsalu no Dienvidsalas. Nosaukts par godu Džeimsam Kukam, pirmajam no eiropiešiem, kas to caurkuģoja 1769. gadā.

Šauruma ziemeļaustrumu krastā atrodas Jaunzēlandes galvaspilsēta Velingtona. Šaurumu šķērso prāmja satiksme no Velingtonas ziemeļsalā līdz Piktonai Dienvidsalā. Tā kā šaurums atrodas tuvu rēcošajiem četrdesmitajiem, tas neprognozējamo vēju un straumju dēļ tiek uzskatīts par vienu no kuģošanai bīstamākajiem.

## Atsauces

## Ārējās saites
Ģertrūde Staina

**Ģertrūde Staina** (; dzimusi , mirusi ) bija amerikāņu rakstniece, sabiedriska persona un mākslas kolekcionāre, kura lielāko aktīvā mūža daļu pavadījusi Parīzē.

Dzimusi Pensilvānijā, uzaugusi Oklendā, Kalifornijā. 1903. gadā apmetās Parīzē, kur nodzīvoja līdz mūža beigām.

Parīzē kopā ar brāli Leo Steinu pievērsās mākslas kolekcionēšanai, lielākoties iepērkot modernos autorus.

Stainas dzīvoklis *27 rue de Fleurus* kādus četrdesmit gadus bija mākslas salons, kurā sestdienas pēcpusdienās tikās daudzi pazīstami 20. gadsimta mākslas cilvēki, to vidū Ernests Hemingvejs, Pablo Pikaso, Frānsiss Skots Ficdžeralds, Gijoms Apolinērs, Sinklērs Lūiss, Džeimss Džoiss, Ezra Paunds, Torntons Vailders, Huans Griss, Šervuds Andersons, Frānsiss Pikabia, Kārlis Van Vehtens, Anrī Matiss, Žoržs Braks, Andrē Derēns, Maksis Žakobs, Anrī Ruso. Šo salonu Hemingvejs aprakstījis memuāru grāmatā "Mūžīgi svētki" (*A Moveable Feast*). 1933. gadā arī Steina publicēja memuārus *The Autobiography of Alice B. Toklas*, kurā ar Stainas dzīvesbiedres Elisas Toklasas acīm (Steina bija homoseksuāle) arī aprakstīti šie notikumi.

Tiek uzskatīts, ka Steina radījusi jēdzienu zudusī paaudze. Viņa ir izteiciena "Roze ir roze ir roze ir roze" (*Rose is a rose is a rose is a rose*) autore.

## Ārējās saites

* "Pērtiķītis iet kā ēzelis: krājuma "Maigās pogas" darbu tulkojumi latviešu valodā. Punctum, 2023. gada 20. jūlijā. Tulkojis Artis Ostups.
Lāči (stacija)

**Lāči** ir neizmantots dzelzceļa pieturas punkts dzelzceļa līnijā Jelgava—Liepāja starp stacijām Glūda un Dobele, Dobeles novada Krimūnu pagastā, gandrīz uz robežas ar Jelgavas novada Glūdas pagastu. Pietura atrodas blakus autoceļa V1105 Šķibe—Krimūnas pārbrauktuvei. Saglabājies pieturas perons un blakus peronam neapdzīvota ēka "Lāči".

## Vēsture
Lāču pietura tika atvērta , tā bija paredzēta pasažieru iekāpšanai un izkāpšanai, kā arī bagāžas pieņemšanai un izdošanai. Lāčos līdz 2001. gadam apstājās dīzeļvilciens Rīga—Liepāja. Kopš 2001. gada pieturas punkts ir neizmantots.

## Attēlu galerija

Attēls:Lāču stacija.JPG|Lāču ēka 2015. gadā
Attēls:Lāču stacija 01.jpg|Lāču ēka no pagalma puses
Attēls:Lāču stacija 04.jpg|Lāču pieturas punkts, vilciens uz Dobeli
Attēls:Lāču stacija 13.jpg|Kokos ieaugušās pieturas kopskats, priekšplānā pārbrauktuve
Attēls:Lāču stacija 11.jpg|Kravas vilciens dodas uz Jelgavu
Attēls:Lāču stacija 05.jpg|Vilciens uz Dobeli ("Ceriņu ekspresis") pie Lāču pieturas punkta


## Ārējās saites
* Lāču stacija Krimūnu pagastā

## Atsauces
Ferrāras province

**Ferrāras province** () ir viena no Itālijas provincēm valsts ziemeļaustrumos, Emīlijas-Romanjas reģionā. Provinci austrumos apskalo Adrijas jūra. Tās administratīvais centrs un lielākā pilsēta ir Ferrāra. Provinces kopējā platība ir 2632 km2 liela, 2012. gada beigās tajā dzīvoja  iedzīvotājs. Ferrāras province sīkāk iedalās 21 komūnā.

## Ārējās saites
Katānijas province

**Katānijas province** (, ) ir bijusī Itālijas province valsts dienvidrietumos, Sicīlijas autonomajā reģionā. Austrumos to apskalo Vidusjūra. Tās administratīvais centrs un lielākā pilsēta bija Katānija. Provinces kopējā platība — 3552 kvadrātkilometri, 2012. gada beigās tajā dzīvoja  iedzīvotāju. Katānijas province sīkāk iedalījās 58 komūnās. 2015. gada augustā province reorganizēta par Katānijas metropoli.

## Ārējās saites