open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Tomāšs Hertls

**Tomāšs Hertls** (; dzimis ) ir čehu hokejists, centra uzbrucējs. Kopš 2024. gada Hertls spēlē Nacionālās hokeja līgas kluba Vegasas "Golden Knights" sastāvā.

## Spēlētāja karjera
Savu karjeru Hertls sāka Čehijas kluba Prāgas "Slavia" sistēmā. 2010.—11. gada sezonā uzbrucējs debitēja "Slavia" pamatsastāvā Čehijas Ekstralīgā. Jau nākamo sezonu Hertls pilnībā aizvadīja "Slavia" rindās. 2012.—13. gada sezonu hokejists noslēdza kā komandas rezultatīvākais spēlētājs.

2013. gada 3. jūnijā Hertls noslēdza trīs gadu līgumu ar Sanhosē "Sharks". NHL uzbrucējs debitēja ar rezultatīvu piespēli 2013. gada 3. oktobra spēlē pret Vankūveras "Canucks". Jau nākamajā spēlē Hertls guva divus vārtus, taču 8. oktobra spēlē pret Ņujorkas "Rangers" Hertls kļuva par jaunāko NHL spēlētāju kopš 1987.—88. gada sezonas, kas vienā spēlē guvis četrus vārtus. 2018.—19. gada sezonu Hertls noslēdza ar 74 punktiem un bija otrs rezultatīvākais "Sharks" spēlētājs aiz Brenta Bērnsa.

2024. gada 8. martā Hertls kopā ar 2025. un 2027. gada trešās kārtas drafta izvēlēm tika aizmainīts uz Vegasas "Golden Knights" komandu pret jauno zviedru spēlētāju Dāvidu Edstromu un 2025. gada pirmās kārtas drafta izvēli.

Čehijas hokeja izlases sastāvā Hertls spēlējis 2013. gada Pasaules čempionātā, kā arī 2012. un 2013. gada Pasaules čempionātos junioriem.
## Atsauces

## Ārējās saites
Deniss Bodrovs

**Deniss Bodrovs** (; dzimis ) ir krievu hokejists, aizsargs. Pašlaik (2014) Bodrovs spēlē Kontinentālās hokeja līgas kluba Ufas "Salavat Julajev" sastāvā.

## Spēlētāja karjera
Dzimis Toljati, tur Bodrovs arī uzsāka savas spēlētāja gaitas. Profesionāļa karjeru aizsargs sāka 2004.—05. gada sezonā Krievijas Augstākās līgas kluba Samāras CSK VVS rindās. Jau nākamo sezonu viņš aizvadīja Krievijas Superlīgas vienībā Toljati "Lada", tās sastāvā aizvadot nākamās divarpus sezonas.

2008.—09. gada sezonas vidū Bodrovs pārcēlās uz Mitišču "Atlant" rindām. 2009.—10. gada sezonas vidū Bodrovs "Atlant" pameta, pievienojoties Amerikas hokeja līgas klubam Adirondekas "Phantoms".

Jau 2010. gada vasarā hokejists atgriezās KHL, noslēdzot līgumu ar Maskavas "Spartak". 2013.—14. gada sezonā pildīja arī "Spartak" kapteiņa funkcijas. 2014. gada maijā noslēdza trīs gadu līgumu ar Ufas "Salavat Julajev".

Krievijas hokeja izlases rindās izcīnījis sudraba medaļu 2006. gada Pasaules čempionātā junioriem.

## Ārējās saites
2007. gada Pasaules čempionāts hokejā junioriem

**2007. gada Pasaules čempionāts hokejā junioriem** norisinājās no 2006. gada 26. decembra līdz 2007. gada 5. janvārim Morā un Leksandā, Zviedrijā. Tas bija jau 31. oficiālais Pasaules čempionāts hokejā junioriem.

## Augstākā divīzija
### Pirmā kārta
#### A grupa

#### B grupa

### Turnīrs par palikšanu

### Izslēgšanas kārta

#### Fināls

### Vietu sadalījums un statistika

#### Vietu sadalījums

#### Rezultatīvākie spēlētāji

#### Labākie vārtsargi

## Ārējās saites
*Starptautiskās Hokeja federācijas oficiālā mājaslapa
Igaunijas eiro monētas

**Igaunijas eiro monētas** ir eiro monētas, kuras izdevusi Igaunija.

## Valsts puses izskats
Visu Igaunijas monētu valsts pusē ir Igaunijas karte. Uz 2 eiro monētas jostas ir valsts nosaukums igauņu valodā.

## 2 eiro apgrozības piemiņas monētas
Igaunija ir izdevusi vienu 2 eiro apgrozības piemiņas monētu 2012. gadā, kad visas eirozonas valstis kopā izdeva eiro banknošu un monētu ieviešanas desmitgadei veltītas monētas. Igaunija ir izdevusi arī trīs piemiņas monētas, kas nav paredzētas apgrozībai.
 
Attēls:Euro-Bargeld Estland 2012.jpg|2012 — 10 gadi kopš eiro ieviešanas

## Skatīt arī
Lāčplēsis (filma)

**"Lāčplēsis"** ir  uzņemta latviešu mēmā spēlfilma. Filmas pirmizrāde notika  Rīgā, kinoteātrī *[[Palladium Rīga|Palladium]]*. Uz to ieradās Latvijas Valsts prezidents Gustavs Zemgals, Saeimas priekšsēdētājs Pauls Kalniņš, ministru prezidents Hugo Celmiņš, iekšlietu ministrs Eduards Laimiņš, pagaidu valdības galva Kārlis Ulmanis u.c, bet pieprasījums pēc biļetēm bija tik liels, ka pie kinoteātra uz ielas pulcējās lieli cilvēku pūļi, kas, netikuši pie biļetēm, gaidīja filmas nākamo izrādi.

Filmas budžets bija 40 000 latu, no kuriem 10 000 piešķīra valdība. Uzņemšanu ļoti atbalstīja arī kara resors, kas filmēšanā iesaistīja vairākas karavīru vienības un deva pamatīgus materiālus līdzekļus.

## Sižets
Filmas darbība risinās divos laikmetos — mītiskajā pasaulē, kur darbojas Lāčplēsis, Laimdota un Melnais bruņinieks, un 20. gadsimta pirmajā pusē — 1905. gada revolūcijas, Pirmā pasaules kara un Latvijas brīvības cīņu laikā, kuru laikā risinās mīlas stāsts.


Voldemārs Dimze filmā Lāčplēsis 1930.jpg|Voldemārs Dimze Lāčplēša lomā
Lilita Bērziņa Laimdotas lomā filmā Lāčplēsis 1930.jpg|Lilita Bērziņa Laimdotas lomā 
Osvalds Mednis Melnā Bruņinieka lomā filmā Lāčplēsis 1930.jpg|Osvalds Mednis Melnā Bruņinieka lomā 
Bermontiešu dzīres filmā Lāčplēsis.jpg|Bermontiešu dzīres 


## Lomās
* Voldemārs Dimze — *Lāčplēsis/Jānis Vanags*
* Lilita Bērziņa — *Laimdota/Mirdza Saulīte*
* Osvalds Mednis — *Melnais Bruņinieks/Svešais*
* Jēkabs Upenieks — *Kangars/Subjekts*
* Kristaps Kreicbergs — *Mirdzas tēvs*

## Atsauces

## Ārējās saites
* 
* Filmas.lv profils
Īrijas eiro monētas

**Īrijas eiro monētas** ir eiro monētas, kuras izdevusi Īrija. 

## Valsts puses izskats
Visu Īrijas monētu valsts pusē ir ķeltu arfa, kas redzama arī Īrijas ģerbonī, un valsts nosaukums īru valodā. 

## 2 eiro apgrozības piemiņas monētas
Īrija līdz šim ir izdevusi tikai trīs Eiropas ekonomiskajai vienotībai veltītas monētas, kuras izdeva visas eirozonas valstis kopā, kā arī zelta un sudraba piemiņas monētas, kas nav paredzētas apgrozībai.
 
Attēls:€2 commemorative coin Ireland 2007 TOR.jpg|2007 — 50 gadi kopš Romas līguma noslēgšanas
Attēls:2 Euro Irland 2009 Währungsunion.jpg|2009 — 10 gadi kopš Eiropas Ekonomikas un monetārā savienības izveides
Attēls:2 Euro Irland 2012 Bargeld.jpg|2012 — 10 gadi kopš eiro ieviešanas

## Skatīt arī
Stiksa

**Stiksa** var būt:

* Stiksa (mitoloģija) - grieķu mitoloģijā upes dieviete veļu valstībā,
* Stiksa (pavadonis) - Plutona pavadonis.
Dzeguzes

**Dzeguzes** (*Cuculus*) ir dzegužu dzimtas (*Cuculidae*) ģints, kas apvieno 11 mūsdienās dzīvojošas Vecās pasaules sugas. Saskaņā ar jaunāko sistemātiku visas vanagdzegužu sugas izdalītas jaunā ģintī — vanagdzeguzes (*Hierococcyx*).

Lielākā sugu dažādība sastopama Āzijas dienvidu un dienvidaustrumu tropu mežos. Latvijā mājo tikai viena šīs ģints suga – dzeguze (*Cuculus canorus*).

## Izskats un īpašības
[thumb|left|240px|[Madagaskaras mazā dzeguze (*Cuculus rochii*) ir viena no mazākajām sugām ģintī]]
Dzegužu ģints sugām ir raksturīgi slaidi ķermeņi, garas astes, īsas, spēcīgas kājas un gari, slaidi spārni. Mazākās ģintī ir mazā dzeguze (*Cuculus poliocephalus*) un Madagaskaras mazā dzeguze (*Cuculus rochii*), abas sugas ir apmēram 25 cm garas. Lielākās ģintī ir dzeguze un Sulavesi dzeguze (*Cuculus crassirostris*), kuru ķermeņa garums ir apmēram 32—36 cm. Lielākā daļa sugu ir pelēkas vai brūnganpelēkas ar gaišāk pelēku pavēderi, uz kuras ir tumšākas šķērsjoslas. Dažas sugas savstarpēji ir tik līdzīgas, ka tās dabā ir grūti vienu no otras atšķirt. Tās ārēji atgādina vanagus gan ar savu apspalvojumu un ķermeņa formām, gan lidojuma raksturu.

## Uzvedība
Lielākā daļa dzegužu mājo mežos, bet daļa sugu dod priekšroku atklātai ainavai. Dažas dzegužu sugas ir migrējošas. Visas sugas ir vokālas, ar skaļu balsi. Tās barojas ar lieliem kukaiņiem un to kāpuriem, spalvainos tauriņu kāpurus ieskaitot, kurus citi putni nemedī. Dažas sugas daļēji barojas arī ar augļiem un ogām. 

Visas dzegužu ģints sugas ir ligzdošanas parazīti — tie olas dēj dažādu sugu dziedātājputnu ligzdās. Pamatā katrai dzegužu sugai atbilst noteikta dziedātājputna suga. Dzeguzes olas krāsa ir tāda pati kā atbilstošo audžuvecāku olu krāsa. Vispazīstamākā dzegužu ģints suga ir parastā dzeguze. Dzeguze parasti no audžuvecāku ligzdas izmet vienu no tur esošajām olām un iedēj vienu savu olu. Dzeguzēns parasti izšķiļas ātrāk par audžuvecāku putnēniem, tas aug ātrāk, ļoti bieži dzeguzēns pārējās olas izmet no ligzdas.

## Sistemātika
**Dzegužu ģints** (*Cuculus*) 
* Austrumu dzeguze (*Cuculus optatus*)
* Āfrikas dzeguze (*Cuculus gularis*)
* Parastā dzeguze (*Cuculus canorus*)
* Himalaju dzeguze (*Cuculus saturatus*)
* Indijas dzeguze (*Cuculus micropterus*)
* Madagaskaras mazā dzeguze (*Cuculus rochii*)
* Mazā dzeguze (*Cuculus poliocephalus*)
* Melnā dzeguze (*Cuculus clamosus*)
* Sarkankrūšu dzeguze (*Cuculus solitarius*)
* Sulavesi dzeguze (*Cuculus crassirostris*)
* Zundu dzeguze (*Cuculus lepidus*)

## Atsauces

## Ārējās saites

*Dzegužveidigie 
*Latvijas daba: Dzegužu dzimta
*Dzeguzes rūpes par bezrūpīgu dzīvi
Fostera osta

**Fostera osta** (, ) ir ap 10 km garš un līdz 7 km plats līcis Disepšenas salā Antarktikā. Līci veido applūdusi vulkāna kaldera, ko ar Brensfīlda šaurumu savieno ap 550 m platais šaurums Neptūna Plēšas. Jau kopš salas atklāšanas laikiem Fostera osta un tās krastā esošie līcīši tiek uzskatīti par vienām no drošākajām enkurvietām Antarktikā.

Disepšenas salas iekšējo līci 1820. gada 15. novembrī atklāja Natenjels Pālmers, bet nokartēja Roberts Faildss 1821. gadā. Līcis sākotnēji saukts par **Disepšenas ostu** *(Deception Harbour)* vai **Viljama ostu** *(Port William)* pēc Viljama Smita brigas *Williams*, kā arī kļūdaini dēvēta par **Jenkiju ostu** (*Yankee Harbour*; īstā Jenkiju osta atrodas Griničas salas piekrastē). Pēc 1938. gada nodēvēta tagadējā vārdā par godu britu zinātniekam Henrijam Fosteram, kurš 1929. gadā Svārsta līcī veica svārsta gravimetrijas un magnētisma novērojumus.

1948. gadā Fumarolu līča krastā ostas rietumos tika izveidota Argentīnas polārstacija Desepsjona, 1955. gadā Svārsta līcī ostas ziemeļaustrumos — Čīles polārstacija Presidente Pedro Agirre Serda (nopostīta 1967. gada vulkāna izvirdumā), bet 1989. gadā 1 km no Desepsjonas — Spānijas polārstacija Gabrjela de Kastilja. 1986. gadā diviem areāliem ostas ziemeļaustrumos tika piešķirts speciāli aizsargājamas teritorijas statuss ilgtermiņa bentosa izpētei (ASPA Nr. 145).

## Atsauces
Viktors Emanuels II

**Viktors Emanuels II** (; dzimis , miris ) bija Sardīnijas karalis no 1849. gada. 1861. gada 17. martā tika kronēts par apvienotās Itālijas karali.

Dzimis Sardīnijas karaļa Kārļa Alberta ģimenē. Piedalījies Pirmajā Itālijas neatkarības karā. Kļuva par karali, kad tēvs atkāpās no troņa pēc pjemontiešu sakāves Novaras kaujā 1849. gadā.

1852. gadā Viktors Emanuels II par karalistes premjerministru iecēla Kavūru. Sekojot karaļa padomam, Kavūrs iesaistīja Pjemontu Krimas karā. 1858. gadā Kavūrs un Napoleons III tikās Lotringā, un noslēdza vienošanos, ka, apmaiņā pret Savoju un Nicu, Francija atbalstīs Pjemontu tās karā pret Austriju Lombardijas un Veneto atkarošanai. 1859. gadā sākās Otrais Itālijas neatkarības karš, kura rezultātā Pjemonta ieguva Lombardiju, bet Francija — Savoju un Nicu.

1860. gadā Viktors Emanuels II sūtīja karaspēku pret Pāvesta valsti, par ko tika ekskomunicēts no baznīcas. No 1860. līdz 1861. gadam Viktors Emanuels II atbalstīja Garibaldi Tūkstoša ekspedīciju, kuras rezultātā krita Abu Sicīliju karaliste. 1860. gada 26. oktobrī Teano tikās Viktors Emanuels II un Garibaldi. Tikšanās rezultātā, kuras iespējamā gaita ir folklorizējusies, Garibaldi nodeva Itālijas dienvidus Viktora Emanuela II rīcībā.

1861. gada 17. martā oficiāli tika deklarēta Itālijas karaliste ar Viktoru Emanuelu II kā Itālijas karali. Par Itālijas karalistes galvaspilsētu kļuva Turīna. 1865. gadā galvaspilsēta tika pārcelta uz Florenci. 1866. gadā Itālija kā Prūsijas sabiedrotā austriešu-prūšu karā uzsāka karu pret Austriju. Itālijas kontekstā šis karš tiek dēvēts par Trešo Itālijas neatkarības karu. Kara rezultātā Itālija ieguva Veneto. 1870. gadā, Franču-prūšu kara aizsegā, itāliešu ieņēma arī Romu. Par Itālijas galvaspilsētu 1871. gadā kļuva Roma, un Itālijas apvienošanu bija noslēgusies. Par karaļa rezidenci kļuva Kvirināla pils. Viktors Emanuels II miris 1878. gadā Romā un apglabāts Romas Panteonā.

## Ārējās saites
Stiksa (pavadonis)

**Stiksa** ir neliels pundurplanētas Plutona dabiskais pavadonis.  Tas ir piektais atklātais Plutona pavadonis, un to atklāja 2012. gada 26. jūnijā, gadu pēc ceturtā Plutona pavadoņa Kerbera atklāšanas. Stiksa ir otrs tuvākais Plutona pavadonis. Tas ir ļoti nespodrs — pavadonis ir divreiz nespodrāks par Kerberu un tūkstošiem reižu nespodrāks par Plutonu. 

Stiksas atklāšana pastiprināja teoriju, ka Plutona pavadoņi ir paliekas no planētas un kāda cita liela Koipera joslas objekta sadursmes pirms miljoniem gadu. 
## Atklāšana
Stiksu atklāja astronomu grupa Marka R. Šovaltera vadībā, izpētot attēlus, kurus uzņēma ar Habla kosmisko teleskopu laikā no 2012. gada 26. jūnija līdz 9. jūlijam. Par šo atklājumu tika paziņots 2012. gada 11. jūlijā. 
left|thumb|Stiksas attēls, kas uzņemts ar ''New Horizons''
Izpētītie attēli tika uzņemti, lai atklātu potenciālus apdraudējumus starpplanētu zondes *[[New Horizons]]* ceļā. Šis atklājums raisīja bažas, ka šajā Saules sistēmas daļā varētu būt vēl citi nelieli ķermeņi, kas ir pārāk mazi, lai tos novērotu no Zemes, un ka zondi varētu sabojāt šāds nezināms objekts vai neredzams gredzens, tai šķērsojot Plutona sistēmu ātrumā, kas pārsniedz 13 m/s. 
Zonde lidoja gar Plutona sistēmu 2015. gada 14. jūlijā un neatklāja jaunus planētas pavadoņus vai nezināmus gredzenus. 

## Orbīta un fizikālie parametri
Stiksa apriņķo Plutona – Harona sistēmas baricentru apmēram 42 000 km attālumā. Pavadoņa orbīta atrodas starp Haronu un Nikti un ir vienā plaknē ar pārējiem Plutona pavadoņiem.  Starp Haronu un Stiksu pastāv gandrīz pilnīga orbitālā rezonanse 1:3 (starpība tikai 5,4%).

Novērojot teleskopā Stiksas izmēri bija grūti nosakāmi. Tika pieņemts, ka pavadonim ir neregulāra forma, un tā diametrs tika lēsts starp 10 un 25 km. *New Horizons* 631 000 km attālumā uzņemtās fotogrāfijas analīze noskaidroja, ka pavadonis tiešām ir ļoti neregulāras formas un tā izmērs ir 5 un 7 km.

Pavadonis apriņķo Plutonu 20,16155 dienās. Tā rotācija ap savu asi ir haotiska un līdzinās citu mazo Plutona pavadoņu rotācijai.

## Nosaukums
Sākumā jaunatklātais pavadonis ieguva pagaidu mazās planētas nosaukumu S/2012 (134340) 1 un neoficiālo nosaukumu P5, kas nozīmē "piektais atklātais Plutona pavadonis".

Pēc tradīcijas Plutona pavadoņi tiek izvēlēti no sengrieķu vai romiešu mitoloģijas tēliem, kas saistīti ar pazemes dievu Plutonu. 2013. gada sākumā tika izsludināta aptauja, kuras mērķis bija izvēlēties nosaukumus diviem pēdējiem atklātajiem Plutona pavadoņiem. Aptaujā varēja balsot gan par kādu no piedāvātajiem ar dievu Plutonu saistītajiem vārdiem, gan pievienot jaunu variantu. Aptaujā visvairāk balsu izpelnījās nosaukumi Vulkāns, Kerbers un Stiksa, kas grieķu mitoloģijā ir upes dieviete veļu valstībā, viena no Okeāna un Tētijas meitām. Galējo lēmumu pieņēma Starptautiskā Astronomijas savienība, nodēvējot pavadoni P4 par Kerberu un P5 par Stiksu 2013. gada 2. jūlijā. 

## Atsauces
Kepler-4b

thumb|right|250px|Planēta Kepler-4b salīdzinājumā ar Neptūnu. (Neptūns kreisajā pusē)
**Kepler-4b** sākotnēji pazīstama kā **KOI 7.01** ir citplanēta, kas atrodas Pūķa zvaigznājā. Planēta riņķo ap Kepler-4 zvaigzni 0,046 AU attālumā. 1 gads uz planētas ilgst tikai 3,2 diennaktis. Kepler-4b ir masīva gāzu planēta, kas pēc masas un rādiusa līdzinās Neptūnam (vidējais blīvums 1,9 ± 0,4 g/cm³), bet tomēr tuvums zvaigznei to padara karstāku par jebkuru, no Saules sistēmas planētām. Nav izslēgts, ka tās atmosfēras augšējie slāņi iztvaiko kosmiskajā telpā. Planētas vecums tiek lēsts uz 4,5 ± 1,5 mljrd. gadu.

Kepler-4b ir viena no pirmajām piecām citplanētām, kas tika atklāta ar kosmisko teleskopu Kepler, izmantojot tranzīta metodi. Planētas atklāšana kopā ar četrām citām planētām tika paziņota Vašingtonā, 2010. gada 4. janvārī. Vēlāk atklājums tika apstiprināts arī Keka observatorijā, Havaju salās.
Karlušs I

**Karlušs I** (; dzimis , miris ) bija Portugāles karalis no 1889. gada līdz savai nāvei 1908. gadā atentāta jeb t.s. Lisabonas regicīda rezultātā.

Dzimis Portugāles karaļa Luiša I ģimenē. Kļuva par karali pēc tēva nāves 1889. gadā. Karaļa varas prestižu iedragāja pakļaušanās Lielbritānijas 1890. gada ultimātam, kura rezultātā Portugāle atmeta plānus apvienot Angolas un Mozambikass teritorijas. Valsts divreiz (1892. un 1902. gadā) deklarēja bankrotu.

1908. gada 1. februārī Lisabonas centrālajā laukumā Karlušu I un viņa troņmantinieku Luišu Filipi atentātā nogalināja divi republikāņi. Par nākamo karali kļuva Karluša I jaunākais dēls Manuels II.

## Ārējās saites
1296. gads

**1296. gads** () bija garais gads, kas pēc Jūlija kalendāra sākās svētdienā.

## Notikumi

### Nezināms datums

## Dzimuši
* 10. augusts — Jans Luksemburgs, Bohēmijas karalis, Luksemburgas grāfs (miris 1346. gadā)
* *iespējams*
** Aļģirds, Lietuvas dižkunigaitis (miris 1377. gadā)

## Miruši
* 8. februāris — Pšemisls II Pjasts, Polijas karalis (dzimis 1257. gadā)
* 19. maijs — Celestīns V, Romas pāvests (dzimis 1215. gadā)
* 4. jūlijs — Konrāds fon Feihtvangens, Livonijas un Prūsijas mestrs (dzimis ap 1230. gadu)
Seišasa rags

thumb|250px|Pludmale Seišasa ragā

**Seišasa rags** () ir zemesrags Brazīlijas austrumos Atlantijas okeāna krastā, Dienvidamerikas kontinentālās daļas galējais austrumu punkts. Izvietojies Žuaunpesoas pilsētas robežās. 800 m uz ziemeļrietumiem atrodas Kabubranku zemesrags ar tajā izbūvētu bāku, kas agrāk tika uzskatīts par kontinenta galējo punktu.

## Atsauces
Kouluņas pilsētcietoksnis

thumb|300px|Skats uz Kouluņas pilsētcietoksni 1989. gadā
**Kouluņas pilsētcietoksnis** () bija blīvi apdzīvota, pārsvarā nekontrolēta apmetne Kouluņā, Honkongā. Sākotnēji tas bija militārs ķīniešu forts, bet 1898. gadā tas kļuva par anklāvu pēc tam, kad Jaunās Teritorijas tika iznomātas britiem. Tā iedzīvotāju skaits dramatiski palielinājās pēc tam, kad Japāna Otrā pasaules kara laikā okupēja Honkongu. 1987. gadā šeit 0,026&nbsp;km2 dzīvoja 33 000 cilvēku. Laika posmā no 1950. līdz 1970. gadiem to kontrolēja Triādas un plaši bija izplatīta prostitūcija, azartspēles un narkotiku lietošana.

1987. gada janvārī Honkongas valdība paziņoja par apmetnes nojaukšanu. Pēc sarežģīta iedzīvotāju pārvietošanas procesa tika uzsākta nojaukšana, kura tika pabeigta 1994. gada aprīlī. 1995. gada decembrī apmetnes vietā tika atklāts Kouluņas pilsētcietokšņa parks. Ir saglabāti daži vēsturiski artefakti no apmetnes, ieskaitot tā pārvaldnieka ēku un atliekas no dienvidu vārtiem.

## Ārējās saites

* A rare insight into Kowloon Walled City
* Old and rare external shots of the City
* Historical, architectural and political overview
* A team's exploration of the City before demolition
* Video clip of the City 
* Cross-section image of the City 
* What's Left of the Kowloon Walled City  *UrbanPhoto* vietnē
* Internal shots published by the Daily Mail
* Oficiālā Kouluņas pilsētcietokšņa parka lapa ar karti
* Kowloon Walled City life
Andris Petrovs

**Andris Petrovs** (dzimis 1967. gada 5. novembrī) ir latviešu dzejnieks, žurnālists un sabiedrisks darbinieks.

## Biogrāfija
Andris Petrovs dzimis latviešu valodas, literatūras un vācu valodas skolotājas Veltas Krātiņas un šujmašīnu meistara un atslēdznieka Georga Petrova ģimenē. Andris Petrovs ir mācījies Rīgas 39. vidusskolā, Rīgas Radioelektronikas aparātbūves tehnikumā, kur ieguvis elektrosakaru tehniķa diplomu, un studējis Latvijas Universitātes filoloģijas fakultātē. 

Desmit gadu vecumā sācis nodarboties ar fotografēšanu Pionieru pils fotopulciņā, kuru vadīja Andris Veide. Vēlāk kļuva par Jura Krieviņa vadītās Jauniešu Tautas fotostudijas "Īriss" dalībnieku.

1992. gadā sācis publicēties laikrakstā "Atmoda Atpūtai" un citos preses izdevumos. No 1995. līdz 1996. gadam bijis Rīgas jauno literātu apvienības vadītājs. Vislatvijas folkfestivālā Cēsīs ieguvis galveno dzejas balvu "Pegazs". Strādājis pie žurnāla "Vides Vēstis" izveidošanas.

No 2000. līdz 2003. gadam bijis laikraksta "Jaunā Avīze" kultūras žurnālists un kultūras nodaļas redaktors. No 2003. līdz 2005. gadam bijis laikraksta "Vakara Avīze Vakara Ziņas" ziņu redaktors. Vēlāk bijis žurnālu "Antikvariāts", *Popcorn*, "A-ZET" galvenais redaktors. Ļoti daudzos izdevumos darbojies kā ārštata autors, ir vairāku grāmatu līdzautors.

Petrovam iznākuši dzejoļu krājumi "Mezgli" (Rīga, "Artava", 1996) un "Ežu demonstrācija" (Rīga, "Nordik", 1999). Petrova dzeja ir tulkota krievu un vācu valodā. Daži dzejoļi ir kļuvuši par dziesmu tekstiem, ko komponējuši Helēna Kozlova, Adrians Kukuvass u.c.

2005. gadā Petrovs kļuva par Latvijas Amatniecības kameras biedru (fotogrāfu), no 2007. gada — Latvijas Žurnālistu savienības biedrs.

Petrovs pievērsies arī prozas rakstīšanai — 2008. gada 6. jūnija žurnālā "Ievas stāsti" publicēts A. Petrova stāsts "Atgriešanās skolas solā". 2011. gadā apgāds "Zvaigzne ABC" izdeva Petrova tulkoto Albīnas Kočeginas grāmatu "SU-DŽOK: SĒKLU TERAPIJA mājas apstākļos". Petrova debija dramaturģijā — 2022. gada sākumā interneta vietne *InfoTOP.lv* publicēja Petrova traģēdiju "Pandēmijas karaļu sapulce".

Petrovs nodarbojies arī ar sarīkojumu organizēšanu un vadīšanu. 2009. gada 11. septembrī rīkojis Dzejas lasījumus pie Raiņa pieminekļa Esplanādē, bet 2011. gada 11. septembrī bijis arī šo lasījumu vadītājs. Ir vadījis Vislatvijas dziesminieku saieta koncertus Jaunpiebalgā un citus sarīkojumus. 2022. gadā pievienojies "Brīvvalsts" komandai un kļuvis par "Brīvības studijas" sarunu vadītaju. Izveidojis savus *[[Telegram]]* un *TikTok* kanālus. Bijis Latvijas Republikas 8. un 14. Saeimas deputāta kandidāts. 2025. gadā kļuvis par Rīgas domes deputāta kandidātu.

## Bibliogrāfija
* Dzejoļu krājums "Mezgli" (Rīga, Artava, 1996)
* Dzejoļu krājums "Ežu demonstrācija" (Rīga, Nordik, 1999)
* Līdzautors grāmatai "XX gadsimts post scriptum" (Rīga, Virus Art, 2003)
* Tulkojums — Albīna Kočegina "SU-DŽOK: SĒKLU TERAPIJA mājas apstākļos" (Rīga, Zvaigzne ABC, 2011)
* Fotogrāfijas — Andris Bernāts "Omulību klubiņa stāstījumi 10 gados" (Rīga, Jumava, 2013)

## Atsauces

## Ārējās saites
* Divi literāti pārņem tradicionālo „Dzejas dienu” nišu
Nīderlandes eiro monētas

**Nīderlandes eiro monētas** ir eiro monētas, kuras izdevusi Nīderlande.

## Valsts puses izskats
Uz Nīderlandes eiro monētu valsts puses attēlots Nīderlandes karalis vai karaliene. Līdz 2013. gadam valdīja karaliene Beatrikse, kura atkāpās no troņa par labu savam dēlam Vilemam Aleksandram, tāpēc paredzams, ka monētu dizains tiks mainīts uz jaunā karaļa attēlu. Tāpat Nīderlandes līdz šim izdoto monētu dizains pilnībā neatbilst Eiropas Savienības vadlīnijām, kas nosaka, ka uz tām jābūt valsts nosaukumam vai tā saīsinājumam un zvaigznēm no Eiropas Savienības karoga jābūt izkārtotām aplī gar monētas ārmalu. Uz pašreizējām monētām esošais uzraksts nozīmē "Beatrikse Nīderlandes karaliene" un zvaigznes izkārtotas vai nu šī uzraksta iekšpusē (uz centu monētām) vai pusaplī (uz eiro monētām). Uz 2 eiro monētas jostas ir uzraksts "Dievs esi ar mums" nīderlandiešu valodā, kura vārdus atdala piecstaru zvaigznes. Nīderlandē netiek izmantotas 1 un 2 centu monētas, tās kaļ tikai nelielā daudzumā priekš kolekcionāriem.

## 2 eiro apgrozības piemiņas monētas
Nīderlande 2 eiro piemiņas monētas izdod kopš 2007. gada. Nīderlande ir izdevusi trīs Eiropas ekonomiskajai vienotībai veltītas monētas, kuras izdeva visas eirozonas valstis kopā, Roterdamas Erasmam veltītu monētu un valdnieku maiņai veltītu monētu. Turklāt Nīderlande ir izdevusi vairākas zelta un sudraba piemiņas monētas, kas nav paredzētas apgrozībai.

Attēls:€2 commemorative coin Netherlands 2007 TOR.jpg|2007 — 50 gadi kopš Romas līguma noslēgšanas
Attēls:2 Euro Niederlande 2009 WWU.jpg|2009 — 10 gadi kopš Eiropas Ekonomikas un monetārā savienības izveides
Attēls:2 Euro Niederlande 2011 Erasmus von Rotterdam.jpg|2011 — Roterdamas Erasms
Attēls:2 Euro Niederlande 2012 Bargeld.jpg|2012 — 10 gadi kopš eiro ieviešanas
Attēls:2 Euro Thronwechsel Niederlande 2013.jpg|2013 — Karaliene Beatrikse un Orānijas princis Vilems Aleksandrs


## Īpašas iezīmes
Uz Nīderlandes monētām ir kaltuves zīme un meistara zīme. Kaltuves zīme uz visām monētām ir Merkura zizlis, kas apzīmē Nīderlandes karalisko naudas kaltuvi. Meistara zīme uz dažādu gadu izlaiduma monētām ir atšķirīga. Uz 1999. gada monētām tā ir loks ar bultu (meistars Kriss van Drānens), uz 2000. gada — loks ar bultu un zvaigzne (Eriks J. van Shauvenburgs), uz 2001. gada monētām vīnogu zars ar ogām (Roberts Brīnss), uz 2002. gada monētām vīnogu zars ar ogām un zvaigzne, bet kopš 2003.gada trīsmastu burukuģis (abas apzīmē meistaru Mārtenu Brauveru). Zvaigzne kombinācijā ar iepriekšējā meistara zīmi apzīmē kaltuves vadītāja vietas īslaicīgu izpildītāju.

## Skatīt arī
Maestro (1990. gada filma)

**"Maestro"** ir 1990. gada Latvijas mākslas filma, kuras režisors ir Pēteris Krilovs. Tā uzņemta Rīgas Kinostudijā. Filma uzņemta pēc Anšlava Eglīša stāsta "Maestro" motīviem.

Filma stāsta par 20. gadsimta trīsdesmito gadu mākslas pasauli. Filmā atspoguļojas Anšlavam Eglītim raksturīgais ironiskais skatījums. 

## Lomās
* Eduards Pāvuls  - *Maestro*
* Ligita Viduleja - *Mākslinieka sieva*
* Juris Gornavs - *Autors*
* Leonīds Grabovskis - *Vērdiņš*
* Baiba Nollendorfa - *Medmāsa*

**Epizodēs**: Elita Kļaviņa, Vizma Kvēpa, Andis Kvēps

## Filmēšanas grupa
* Režisors: Pēteris Krilovs
* Scenārija autors: Pēteris Krilovs
* Operators: Andris Pavlovskis
* Māksliniece: Brigita Rozenbrika 
* Skaņu režisors: Normunds Kļaviņš
* Montāžas režisore: Dzintra Krūmiņa
* Kostīmu māksliniece: Sandra Sila
* Grima māksliniece: Karina Lapiņa 
* Direktores: Indra Lūkina, Marina Gulmane

## Atsauces

## Ārējās saites
* Kino Muzejs
Nora (priekšvārds)

**Nora** ( vai ) ir latviešu sieviešu priekšvārds; tas sastopams arī citās valstīs, piemēram, Vācijā, Anglijā un Īrijā.

## Vārda cilme
Vārdam "Nora" ir divējāda izcelsme. Ziemeļvalstīs lietotais personvārds radies no sena ķeltu un normaņu vārda *Honora* vai *Honoria*, kas savukārt ir atvasinājums no latīņu vārda "gods" (*Honor*).

Savukārt Viduseiropā un Dienvideiropā lietotais vārds ir radies no senebreju vārda *Norah* ( — ‘mirdzošā’) vai arābu *Nūrah*, ( — ‘gaisma’). Līdzīga izcelsme arī sieviešu personvārdam Eleonora, kas Eiropā pirmo reizi parādījās kā vairāku viduslaiku karalieņu vārds 11.—12. gadsimtā.

Latvijas teritorijā vārds pirmoreiz reģistrēts Matīšos 1792. gadā. Latvijā kļuva populārs saistībā ar norvēģu rakstnieka Ibsena lugas "Leļļunams" (1879) galvenās varones Noras vārdu.

Pēc Latvijas vārdu kalendāra šim vārdam vārdadiena tiek svinēta 12. jūnijā. 2013. gadā Latvijā bija reģistrētas 911 personas ar vārdu Nora.

## Atsauces
Labākais literatūras oriģinālavots (Amerikas Kinoakadēmijas balva)

**Kinoakadēmijas balva "Labākais literatūras oriģinālavots"** () bija Amerikas Kinoakadēmijas balva, ko piešķīra autoram, pēc kura literārā darba veidots filmas scenārijs.

Balvu piešķīra sākot ar pirmo apbalvošanas ceremoniju 1929. gadā. Vēlāk, 1941. gadā, izveidoja vēl vienu līdzīgas nozīmes balvu "Labākais oriģinālscenārijs". Abas balvas līdztekus piešķīra līdz pat 1957. gadam (par 1956. gada filmām). Pēc tam balvu "Labākais literatūras oriģinālavots" pilnībā aizstāta ar balvu "Labākais oriģinālscenārijs".

## Balvas ieguvēji

## Vairākkārtējie balvas ieguvēji
Vairāk kā vienu reizi Amerikas Kinoakadēmijas balvu šajā kategorijā ieguvuši:

;2 balvas
* Bens Hekts (no 2 nominācijām)
* Daltons Trambo (no 2 nominācijām)

## Atsauces

## Ārējās saites
* Oscars.org Oficiālā Kinoakadēmijas mājaslapa 
* Oficiālā Kinoakadēmijas balvu datubāze
Nora

**Nora** var būt:
* Nora — sieviešu priekšvārds
* Nora — Francijas departaments
* Nora — 2018. gada filma
* nora — neliela klaja vieta, pļava mežā
Rūdu kalnu apriņķis

**Rūdu kalnu apriņķis** () ir apriņķis Vācijā, Saksijas federālajā zemē. Apriņķis robežojas ar Saksijas Fogtlandes apriņķi, Cvikavas apriņķi, Cvikavu, Vidussaksijas apriņķi, kā arī Čehiju.

Rūdu kalnu apriņķis iedalās 27 pilsētās un 35 kopienās. Pilsētas ir Annaberga-Buholca, Aue, Čopava, Cvēnica, Eibenštoka,  Elsnica/Rūdu kalni, Elterleine, Ērenfrīdersdorfa, Geiere, Grinhaina-Beierfelde, Jēštate, Johanngeorgenštate, Lautere-Bernsbaha, Lesnica, Lūgava, Marienberga, Obervīzentāle, Olbernhava, Pokava-Lengefelde, Šeibenberga, Šletava, Šnēberga, Štollberga/Rūdu kalni, Švarcenberga/Rūdu kalni, Talheima/Rūdu kalni, Tuma, Volkenšteina.

Rūdu kalnu apriņķī dzimuši: distanču slēpotāja Klaudija Nīstade (*Claudia Nystad*, 1978), jurists Samuels fon Pūfendorfs (*Samuel von Pufendorf*, 1632-1694) un tramplīnlēcējs Jenss Veisflogs (*Jens Weißflog*, 1964).

## Ārējās saites
Benjats Inčausti

**Benjats Inčausti Eloriaga** (; dzimis  Amorebjetā-Ečano, Biskajā) ir bijušais Spānijas šosejas riteņbraucējs.

## Karjera
2012. gadā viņš uzvarēja *[[Vuelta a Asturias]]* sacensībās un ierindojās 10. vietā *[[Vuelta a Espana 2012|Vuelta a Espana]]* kopvērtējumā, lai arī strādāja savas komandas līdera Alehandro Valverdes labā. 2013. gadā Inčausti uzvarēja ''Giro d'Italia'' 16. posmā, esot atrāvienā ar citiem braucējiem, un kopvērtējumā ierindojās 8. vietā. Viņš vienu dienu nēsāja arī līdera krekliņu. 2015. gada Giro d'Italia viņam izdevās uzvarēt astotajā posmā.

2013. gadā Inčausti uzvarēja *[[Tour of Beijing]]* kopvērtējumā.

Pēc piecām sezonām *Movistar* komandā, 2015. gada septembrī, **' paziņoja, ka Inčausti pievienosies komandai ar divu gadu līgumu.

2019. gadā pievienojās [[Spānija]]s komandai **', bet pēc sezonas paziņoja par karjeras beigām.

## Atsauces

## Ārājās saites

*
Honkonga (sala)

**Honkonga** () ir sala Honkongas Speciālajā Administratīvajā reģionā. Tās iedzīvotāju skaits ir 1 289 500 un apdzīvotības blīvums 16 390/km² (2008. gada dati). Kad Pirmā Opija kara laikā salu okupēja Lielbritānija, tajā bija ap 3000 iedzīvotājiem, kuri bija izkaisīti pa vairākiem zvejnieku ciematiem. 1842. gadā saskaņā ar Nankinas līgumu sala formāli uz mūžīgiem laikiem tika atdota Lielbritānijai un uz salas tika izveidota Viktorijas pilsēta, godinot Karalieni Viktoriju. 

1997. gadā saskaņā ar 1984. gada Ķīnas-Lielbritānijas vienoto deklarāciju sala tika atdota atpakaļ Ķīnas pārvaldībā.

Centrālā salas daļa ir Honkongas vēsturiskais, politiskais un ekonomiskais centrs. Salas ziemeļu krasts veido Viktorijas ostas dienvidu piekrasti, tā ir lielā mērā atbildīga par Honkongas attīstību, jo tās dziļie ūdeņi piesaista lielus tirdzniecības kuģus.

Salā atrodas daudzi no Honkongas pazīstamākajiem skatiem, tādi kā Viktorijas virsotne, *Ocean Park* atrakciju parks, daudzas vēsturiskas būves un lieli iepirkšanās centri. Salā esošie kalni piedāvā plašas pārgājienu iespējas.

Honkongas salas ziemeļu daļa kopā ar Kouluņu veido Honkongas apdzīvotāko daļu. To kopējā platība ir aptuveni 88,3 km2 un iedzīvotāju skaits sastāda 3 156 500, ar apdzīvotības blīvumu 35 700/km².

## Atsauces

## Ārējās saites
Sanpedru un Sanpaulu salas

**Sanpedru un Sanpaulu salas** () ir Brazīlijai piederošs neliels neapdzīvots vulkānisks arhipelāgs Atlantijas okeānā. Atrodas ap 940 km no Dienvidamerikas piekrastes un administratīvi ietilpst Riugrandi du Norti štatā. Arhipelāgs sastāv no 15 maziņām saliņām un klintīm, kas izvietojušās ekvatoriālajā konverģences zonā. Salās nav saldūdens avotu, veģetācija nabadzīga.

Salas 1511. gada 20. aprīlī nejauši atklāja portugāļu flotile Garsijas di Noroņas vadībā, kas sešu kuģu sastāvā devās uz Indiju. Nakts laikā viens no flotiles kuģiem, *São Pedro*, uzskrēja uz klints līdz tam neizpētītā apvidū. Nākamajā dienā *São Pedro* apkalpi izglāba cits flotiles kuģis, *São Paulo*. Atklātais arhipelāgs tika nosaukts par godu šiem abiem kuģiem. Pēc citiem datiem, salas 1511. gadā atklāja portugāļu kuģotājs Manuels di Kaštru Alkoforadu.

1930. gadā salās uzbūvēja bāku, kas guva bojājumus zemestrīcē 1931. gadā un tika pamesta 1933. gadā. Jaunu bāku uzbūvēja 1995. gadā. 1998. gadā salās tika izveidota Brazīlijas kara flotes pētniecības stacija, ko 15 diennakšu maiņās apdzīvo 4 cilvēku komanda. Pastāvīgi apdzīvotas stacijas izveidošana ļāva ievērojami paplašināt Brazīlijas speciālo ekonomisko zonu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Zvaigžņu iela

**Zvaigžņu iela** var būt:

* iela valstspilsētās:
** Zvaigžņu iela (Daugavpils) — iela Daugavpilī;
** Zvaigžņu iela (Jēkabpils) — iela Jēkabpilī;
** Zvaigžņu iela (Jelgava) — iela Jelgavā;
** Zvaigžņu iela (Jūrmala) — iela Jūrmalā;
** Zvaigžņu iela (Ogre) — iela Ogrē;
** Zvaigžņu iela (Rēzekne) — iela Rēzeknē;
** Zvaigžņu iela (Rīga) — iela Rīgā;
** Zvaigžņu iela (Valmiera) — iela Valmierā;
** Zvaigžņu iela (Ventspils) — iela Ventspilī;

* iela novadu pilsētās:
** Zvaigžņu iela (Aizkraukle) — iela Aizkrauklē;
** Zvaigžņu iela (Aizpute) — iela Aizputē;
** Zvaigžņu iela (Baloži) — iela Baložos;
** Zvaigžņu iela (Bauska) — iela Bauskā;
** Zvaigžņu iela (Cēsis) — iela Cēsīs;
** Zvaigžņu iela (Dobele) — iela Dobelē;
** Zvaigžņu iela (Gulbene) — iela Gulbenē;
** Zvaigžņu iela (Krāslava) — iela Krāslavā;
** Zvaigžņu iela (Lielvārde) — iela Lielvārdē;
** Zvaigžņu iela (Līgatne) — iela Līgatnē;
** Zvaigžņu iela (Limbaži) — iela Limbažos;
** Zvaigžņu iela (Mārupe) — iela Mārupē;
** Zvaigžņu iela (Salacgrīva) — iela Salacgrīvā;
** Zvaigžņu iela (Salaspils) — iela Salaspilī;
** Zvaigžņu iela (Saulkrasti) — iela Saulkrastos;
** Zvaigžņu iela (Sigulda) — iela Siguldā;
** Zvaigžņu iela (Skrunda) — iela Skrundā;
** Zvaigžņu iela (Talsi) — iela Talsos;
** Zvaigžņu iela (Tukums) — iela Tukumā;
** Zvaigžņu iela (Valka) — iela Valkā;
** Zvaigžņu iela (Viļāni) — iela Viļānos.

* iela novadu apdzīvotās vietās:
** Zvaigžņu iela (Bērvircava) — iela Sesavas pagasta Bērvircavā;
** Zvaigžņu iela (Bilska) — iela Bilskas pagasta Bilskā;
** Zvaigžņu iela (Egļupe) — iela Allažu pagasta Egļupē;
** Zvaigžņu iela (Garkalne, Ādažu pagasts) — iela Ādažu pagasta Garkalnē;
** Zvaigžņu iela (Garkalne, Garkalnes pagasts) — iela Garkalnes pagasta Garkalnē;
** Zvaigžņu iela (Inciems) — iela Krimuldas pagasta Inciemā;
** Zvaigžņu iela (Inčukalns) — iela Inčukalna pagasta Inčukalnā;
** Zvaigžņu iela (Jaunolaine) — iela Olaines pagasta Jaunolainē;
** Zvaigžņu iela (Ķesterciems) — iela Engures pagasta Ķesterciemā;
** Zvaigžņu iela (Ņukši) — iela Ņukšu pagasta Ņukšos;
** Zvaigžņu iela (Ozolnieki) — iela Ozolnieku pagasta Ozolniekos;
** Zvaigžņu iela (Rāmava) — iela Ķekavas pagasta Rāmavā;
** Zvaigžņu iela (Roja) — iela Rojas pagasta Rojā;
** Zvaigžņu iela (Sidgunda) — iela Mālpils pagasta Sidgundā;
** Zvaigžņu iela (Skulte) — iela Skultes pagasta Skultē;
** Zvaigžņu iela (Spilve) — iela Babītes pagasta Spilvē;
** Zvaigžņu iela (Straupciems) — iela Salas pagasta Straupciemā;
** Zvaigžņu iela (Vietalva) — iela Vietalvas pagasta Vietalvā.

## Skatīt arī
* Mazā Zvaigžņu iela
Zvaigžņu iela (Rīga)

**Zvaigžņu iela** ir Rīgas iela Latgales priekšpilsētas Grīziņkalna apkaimē. Zvaigžņu iela sākas pie Tallinas ielas krustojuma un beidzas pie Pērnavas ielas (citā variantā pie Terēzes ielas) krustojuma. Zvaigžņu ielas kopējais garums ir 499 metri.

## Ielu savienojumi
Zvaigžņu iela ir savienota ar šādām ielām:
* Tallinas iela;
* Laboratorijas iela;
* Alauksta iela;
* Terēzes iela;
* Pērnavas iela.

## Objekti
Ēkas Zvaigžņu ielā 21, 22, 24, 30 ir vietējas nozīmes arhitektūras pieminekļi.

Zvaigžņu ielā 6 atrodas Rīgas pirmsskolas izglītības iestāde "Zvaigznīte".

Zvaigžņu ielā 11 atrodas Privātā pirmsskolas izglītības iestāde "Mūsmājas"

## Galerija

Zvaigžņu iela 22.jpg|Zvaigžņu iela 22, arh. Oskars Bārs
Rīga, Zvaigžņu iela 24.jpg|Zvaigžņu iela 24, arh. Aleksandrs Vanags
Zvaigžņu iela (2).jpg|Zvaigžņu iela 30, arh. Rūdolfs Donbergs


## Atsauces

## Ārējās saites
* Ielas apraksts Rīgas Austrumu izpilddirekcijas sagatavotajā vēstures materiālā
Annaberga-Buholca

**Annaberga-Buholca** () ir pilsēta Vācijā, Saksijas zemē, Rūdu kalnu apriņķa centrs.

## Vēsture
Annaberga-Buholca izveidota 1945. gadā, apvienojot Annabergas un Buholcas pilsētas. Tās kopš 15. gadsimta attītījušās kā kalnraču pilsētas, jo apkārtnes kalnos tradicionāli ieguva sudrabu, alvu un kobaltu. Kopš 16. gadsimta beigām pilsēta ir arī mežģīņu ražošanas centrs, kad to ieviesa bēgļi no mūsdienu Beļģijas. No 1952. līdz 1990. gadam Annaberga-Buholca bija Karlmarksštates pilsētas daļa.

## Izglītība, kultūra, tūrisms un sports
Mūsdienās pilsēta ir tūrisma un ziemas sporta centrs. Tā ir pazīstama ar saviem ziemassvētku tirdziņiem un sarežģītiem Ziemassvētku kokgriezumiem. Šeit atrodas matemātiķa Ādama Rīza un Rūdu kalnu muzeji. Notiek tradicionāls folkloras festivāls *Annaberger Kät* un Vācijā lielākā kalnraču parāde (*Bergparade*).

Anjnabergas pilsētas vārdā nosaukts minerāls annabergīts.

## Cilvēki
Annaberga-Buholca ir slēpotājas Violas Baueres (*Viola Bauer*, 1976), divcīņnieka Tino Edelmaņa (*Tino Edelmann*, 1985), divcīņnieka Ērika Fencela (*Eric Frenzel*, 1988), futbolista Matiāsa Hergeta (*Matthias Herget*, 1955), diskmetējas Evelīnas Jālas (*Evelin Jahl*, 1956) dzimtā pilsēta.

Pilsētā lielu daļu no mūža pavadījis matemātiķis Ādams Rīzs (*Adam Ries*, 1492-1559). 1907. gadā Annabergas lauksimniecības skolā strādāja Kārlis Ulmanis.

## Atsauces

## Ārējās saites
Bukera balva

**Bukera balva** () ir literārs apbalvojums, kas tiek piešķirta rakstniekam par gada labāko romānu, kas sarakstīts angļu valodā. Bukera balvu līdz 2013. gadam varēja saņemt vienīgi Nāciju Sadraudzības, Īrijas vai Zimbabves pilsonis. No 2014. gada balvu varēs saņemt jebkurš, ja vien darbs ir angliski un ir izdots Apvienotajā Karalistē. Šī ir viena no prestižākajām balvām literatūrā.

Pašreizējais (2025) Bukera balvas ieguvējs ir britu ungāru rakstnieks Deivids Salaji (*David Szalay*), kas balvu saņēma par darbu *Flesh*.

1971. gadā tika mainīti kandidātu izraudzīšanās noteikumi — līdz tam balvas piešķīra par iepriekšējā gada darbiem, savukārt kopš 1971. gada Bukera balvu piešķir par attiecīgā gada darbiem. Līdz ar to netika apbalvots 1970. gada labākā darba autors. 2010. gadā tika pasniegta "aizmirstā" Bukera balva par 1970. gada darbiem, to saņēma Džeimss Gordons Farels.

## Atsauces

## Ārējās saites
*
Jāņa 3:16

**Jāņa 3:16** ir Jāņa evaņģēlija trešās nodaļas 16. pants. Tas ir viens no citētākajiem pantiem no Bībeles, tāpat tas tiek saukts par Bībeles populārāko pantu. Vēl Jāņa 3:16 tiek saukts par "Evaņģēliju īsumā", jo to var uzskatīt par tradicionālās kristietības centrālo dogmu:

Šo frāzi Jēzus izteica diskusijā ar farizeju Nikodēmu.

## Atsauces

## Ārējās saites

*Jāņa 3:16 populārajā kultūrā
Maražo

**Maražo** () ir sala Amazones deltā Brazīlijā. Maražo ir pasaules 35. lielākā sala un lielākā upju sala pasaulē. Administratīvi ietilpst Paras štatā. Salas reljefs ir zemiene, rietumu daļu aizņem tropu meži, austrumu — savanna. Ziemeļos salas krastus apskalo viena no Amazones attekām (Dienvidu kanāls), dienvidos — Para, dienvidaustrumos — Paras un Tokantinsas satekestuārs Maražo līcis, rietumos — Paru un Amazoni savienojošās attekas Brevisa, Makakosa un Žakare. Lai arī salas krastam piekļaujas Atlantijas okeāns, Amazones un Paras straumju dēļ to vienmēr apskalo saldūdens.

Sala vāji apdzīvota, lielākās apdzīvotās vietas izvietojušās dienvidu un ziemeļu krastos.

## Atsauces

## Ārējās saites
Comedy Club

***Comedy Club*** ir Krievijas *stand-up* komēdijas televīzijas raidījums, kas Krievijā tiek pārraidīts TNT kanālā kopš .

Raidījuma vadītājs ir Gariks Martirosjans, raidījumā piedalās tādi komiķi kā Timurs Batrutdinovs, Gariks Harlamovs, Pāvels Voļa, Aleksandrs Reva, Aleksandrs Ņezlobins. 2013. gadā raidījums  savu desmit gadu jubileju atzīmēja ar uzstāšanās koncertiem Jūrmalā.

## Dalībnieki
* Gariks Martirosjans
* Pāvels Voļa
* Gariks Harlamovs
* Timurs Batrutdinovs
* Dmitrijs Gračevs
* Andrejs Moločnijs
* Antons Lirniks
* Ruslans Belijs
* Sergejs Gareļikovs
* Andrejs Averins
* Vadims Galigins

## Atsauces

## Ārējās saites
*
Kristīna Riči

**Kristīna Riči** (; dzimusi ) ir amerikāņu aktrise.

Kļuvusi pazīstama ar Trešdienas Adamsas lomu filmās "Adamsu ģimene" (1991) un "Adamsu ģimenes dārgumi" (1993) un Ketas Hārvijas lomu 1995. gada filmā "Kaspers". Pēc tam filmējusies tādās filmās kā "Ledus vētra" (1997), *[[Buffalo '66]]* (1998), *[[The Opposite of Sex]]* (1998), "Jātnieks bez galvas" (1999), "Monstrs" (2003), "Penelopa" (2006), "Melnās čūskas vaidi" (2006). Par lomu filmā *The Opposite of Sex* Riči tika nominēta Zelta globusa balvai kā galvenā aktrise. 2006. gadā tika nominēta ''Emmy'' balvai par lomu seriālā "Grejas anatomija.

## Ārējās saites
Riči

**Riči** var būt:

* Kristīna Riči (*Christina Ricci*; 1980) — amerikāņu aktrise;
* Mateo Riči (*Matteo Ricci*; 1552—1610) — itāļu jezuītu misionārs, viens no Jezuītu Ķīnas misiju dibinātājiem.
Braiens Kuksons

**Maikls Braiens Kuksons** (; dzimis ) ir bijušais Starptautiskās Riteņbraukšanas savienības (UCI) prezidents, amatā no 2013. gada septembra līdz 2017. gada septembrim.

Kuksons iepriekš no 1997. līdz 2013. gadam darbojās kā Lielbritānijas Riteņbraukšanas federācijas prezidents, pirms tam darbojās kā ārkārtas komitejas dalībnieks, kura bija izveidota, lai glābtu organizāciju no maksātnespējas 1996. gadā. Viņam, esot neapmaksātajā federācijas prezidenta amatā, piedēvē veiktās pārmaiņas, kuras krasi uzlaboja riteņbraukšanas sporta stāvokli Lielbritānijā. Lielbritānija šajā laika periodā ieguva 19 olimpiskās zelta medaļas, 28 Paraolimpiskās zelta medaļas, divreiz valsts pārstāvis uzvarēja *[[Tour de France]], *kā arī tika iegūti vairāki Pasaules čempiona tituli šosejas, treka un BMX riteņbraukšanas disciplīnās.

## Ārējās saites
* 
* Lielbritānijas Riteņbraukšanas federācijas direktori
Bills Marijs

**Viljams Džeimss "Bills" Marijs** (; dzimis ) ir amerikāņu aktieris, komiķis un rakstnieks. Pazīstams ar lomām filmās  "Spoku mednieki" (1984) un "Pazudis tulkojumā" (2003).

## Biogrāfija
Dzimis Ilinoisas štatā īru katoļu izcelsmes ģimenē, kurā bija deviņi bērni. Par aktieriem kļuva vēl trīs no Mariju ģimenes dēliem: Džons, Džoels un Braiens.

Bills Marijs kļuva pazīstams ar darbību televīzijas seriālā *[[Saturday Night Live]]*, divus gadus vadījis arī *Weekend Update* ar Džeinu Kērtinu, vēlāk filmējies dažādās kinokomēdijās, tai skaitā *[[Meatballs]]* (1979), "Golfa nūju pienesējs" (1980), "Spoku mednieki" (1984), *[[What About Bob?]]* (1991) un "Murkšķa diena" (1993). Vēl ir attēlojis lomas filmās "Cilvēks, kurš pārāk maz zināja" (1997), "Rašmoras skola" (1998), "Karaliskie Tenenbaumi" (2001), "Ūdensdzīve ar Stīvu Zisū" (2004), *[[Broken Flowers]]* (2005), "Gaismas pilsēta" (2008), "Lieliskais Lapsas kungs" (2009), "Mēness lēkta karaļvalsts" (2012), "Mirušie nemirst" (2019) un citās filmās.

## Apbalvojumi
Marijs guva kritiķu atzinību par tēlojumu filmā "Pazudis tulkojumā" (2003), par ko saņēma Zelta globusa balvu un BAFTA kino balvu, kā arī tika nominēts Amerikas Kinoakadēmijas balvai. Vēl piecas reizes nominēts Zelta globusa balvai — par lomām filmās "Spoku mednieki", "Rašmoras skola", *[[Hyde Park on Hudson]]* (2012), *[[Olive Kitteridge]]* (2014), *[[St. Vincen']]* (2014).

Par lomām televīzijā trīs reizes nominēts ''Emmy'' balvai, no kurām divas reizes to ieguvis — par lomām TV seriālā *Saturday Night Live* (1975) un TV miniseriālā *Olive Kitteridge* (2014).

## Filmogrāfija

## Atsauces

## Ārējās saites
Spānijas eiro monētas

**Spānijas eiro monētas** ir eiro monētas, kuras izdevusi Spānija.

## Valsts puses izskats
Spānijas eiro monētu valsts puses dizainā izmantoti trīs attēli. Uz 1, 2 un 5 centu monētām attēlota Santjago de Kompostelas katedrāle. Uz 10, 20 un 50 centu monētām attēlots rakstnieks Migels de Servantess, kura darbiem bija ievērojama ietekme uz spāņu valodas un literatūras attīstību, viņa pazīstamākais darbs ir romāns "Dons Kihots", kas tiek uzskatīts par pirmo moderno romānu un vienu no nozīmīgākajiem darbiem pasaules literatūras vēsturē. Uz 1 un 2 eiro monētām, kas izdotas līdz 2014. gadam attēlots Spānijas karalis Huans Karloss I, bet uz kopš 2015. gada izdotajām - Spānijas karalis Felipe VI. Spānija ir izdevusi divas standarta monētu sērijas — pēc 2010. gada izdotajām monētām ir pilnveidots dizains, lai tās atbilstu visām Eiropas Savienības prasībām.

## 2 eiro apgrozības piemiņas monētas
Spānija 2 eiro piemiņas monētas izdod kopš 2005. gada. Kopš 2010. gada Spānija izdod UNESCO Pasaules mantojuma objektiem Spānijā veltītu monētu sēriju, kas varētu turpināties līdz 2050. gadam.

Bez šīs sērijas Spānija ir izdevusi trīs Eiropas ekonomiskajai vienotībai veltītas monētas, kuras izdeva visas eirozonas valstis kopā un romāna "Dons Kihots" pirmizdevuma 400. gadadienai veltītu monētu 2005. gadā. Turklāt Spānija ir izdevusi vairākas zelta un sudraba piemiņas monētas, kas nav paredzētas apgrozībai.

Attēls:€2 commemorative coin Spain 2005.png|2005 — Dons Kihots
Attēls:€2 Commemorative Coin Spain 2007 TOR.png|2007 — 50 gadi kopš Romas līguma noslēgšanas
Attēls:Gemeinschaftsausgabe EWWU 2009.jpg|2009 — 10 gadi kopš Eiropas Ekonomikas un monetārā savienības izveides
Attēls:Gemeinschaftsausgabe 10 Jahre Euro-Bargeld.jpg|2012 — 10 gadi kopš eiro ieviešanas
Attēls:Spain2euros2014.jpg|2014 — Valdnieku maiņa


## Īpašas iezīmes
Uz Spānijas monētām ir kaltuves zīme — M burts ar kroni virs tā, kas ir Spānijas Nacionālās naudas un pastmarku fabrikas logo. 
## Skatīt arī
Aue

**Aue** () ir pilsēta Vācijā, Saksijas zemē, Rūdu kalnu apriņķī pie Cvikavas Muldes upes.

## Vēsture
Pirmoreiz rakstos minēta 1219. gadā. Kopš 15. gadsimta attīstījusies kā alvas un sudraba kalnraču pilsēta, vēlāk bijusi vara, titāna un kaolinīta ieguves centrs. No 17. gadsimta piegādāja izejvielas Meisenes porcelāna rūpnīcai. VDR laikos līdz 1991. gadam Auē atradās PSRS un VDR urāna ieguves kopuzņēmuma *SDAG Wismut* galvenā mītne. Otrā pasaules kara beigās, pēc Vācijas kapitulācijas, neskaidru apstākļu dēļ ap Aui līdz pat 1945. gada 24. jūnijam, kad to ieņēma PSRS spēki, bija rajons, kurā nebija okupācijas karaspēka.

## Ekonomika
Auē atrodas niķeļa un citu krāsaino metālu apstrādes uzņēmums *Nickelhütte Aue*.

## Izglītība, kultūra, tūrisms un sports
Vietējais futbola klubs *FC Erzgebirge Aue* spēlē 2. Bundeslīgā.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Nickelhütte Aue
Čopava

**Čopava** () ir pilsēta Vācijā, Saksijas zemē, Rūdu kalnu apriņķī.

## Vēsture
932. gadā tika sākta celt Vildekas pils. Čopava pirmoreiz rakstos minēta 1286. gadā. Pilsēta vēsturiski saistīta ar motociklu ražošanu. Līdz 2013. gadam šeit darbojās arī 1906. gadā dibinātā kompānija *MZ Motorrad- und Zweiradwerk*, kas izlaida MZ zīmola motociklus. 1916. gadā šeit tika dibināta kompānija DKW (pēdējā šī motoautobūves uzņēmuma un zīmola automašīna tika izlaista 1966. gadā). VDR laikā šeit rotaļlietu rūpnīcā *VEB Plasticart* tika ražoti tehnikas modeļi - konstruktori.

## Ievērojami cilvēki
Čopavā dzimuši šādi cilvēki:

* Markuss Burgharts (dzimis 1983. gadā), riteņbraucējs
* Klaudija Nīstade (dzimusi 1978. gadā), distanču slēpotāja

## Atsauces

## Ārējās saites