open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Taless

**Taless** no Milētas (Θαλῆς ὁ Μιλήσιος, ap 624—546 p.m.ē.) ir pirmssokratiskais domātājs. Tiek uzskatīts par pirmo filozofu un Jonijas skolas dibinātāju. Taless bija viens no grieķu septiņiem gudrajiem. Talesa darbi nav saglabājušies, taču par viņa dzīvi, filozofiskajiem uzskatiem un atklājumiem vēstī nostāsti un leģendas.

## Dzīve
Taless dzīvoja Milētas pilsētā, Mazāzijas rietumu krastā (šodien — Turcijas teritorijā, Ajdinas apgabalā), pie Meandras upes iztekas. Vēsturnieki pieļauj, ka viņa tēvs ir bijis feniķietis, bet māte — grieķiete. Filozofs bija zinātnieks, ievērojams tirgotājs, valstsvīrs. Leģendas liek noprast, ka Taless bijis patriotiski noskaņots un aktīvi piedalījies savas pilsētas politiskajā dzīvē.

## Ūdens kā pirmpamats
Taless par visa pirmvielu uzskatīja ūdeni nemitīgā kustībā, no kā izveidojies viss pārējais. No ūdens pārvērtībām viss ir radies, un par to viss arī pārtop. Viņš arī apgalvoja, ka zeme ir plakans disks, kas peld virs pirmatnējā ūdens.

## Atklājumi zinātnē
Taless kļuva ievērības cienīgs ar to, ka pareģoja saules aptumsumu, kas, kā tiek uzskatīts, notika 585. gadā p.m.ē.
Taless esot bijis Ēģiptē un tādējādi atnesis grieķiem no Ēģiptes ģeometriju. Viņš esot atklājis veidu, kā aprēķināt attālumu no kuģa jūrā, kā arī piramīdas augstumu pēc ēnas, ko tā met. Daudzi citi ģeometriski aprēķini tiek piedēvēti viņam, bet iespējams, ka tie ir maldīgi.

## Atsauces

## Ārējās saites
Vēja enerģija

**Vēja enerģija** ir enerģija, ko iegūst no vēja, izmantojot vēja ģeneratorus. Vējš pieder pie atjaunojamiem, ekoloģiski relatīvi tīriem enerģijas avotiem. Vēja turbīnas enerģiju sāk ražot, līdzko vēja ātrums sasniedz 2,5 m/s. Nominālais vēja ātrums — 12 m/s. Vētrā turbīnas apstājas. Enerģijas daudzums, ko var iegūt no vēja, ir proporcionāls vēja plūsmas iedarbības laukumam un vēja ātrumam kubā: E~S·v³. Vispiemērotākās vietas vēja ģeneratoru izvietošanai ir jūras piekraste, jūras šelfs un kaili pakalni.

## Eiropa

## Atsauces
Miķelis

[thumbnail|200px|right|Statuja "Svētā Miķeļa uzvara pār nelabo" virs ieejas [Hamburgas Svētā Miķeļa baznīca|Hamburgas Svētā Miķeļa baznīcā.]]
Vārds **Miķelis** ir radies no vārda **Mihaēls** jeb **Mihaels** (ebreju מִיכָאֵל / מיכאל, *Mikha'el*), kas nozīmē 'Kas līdzinās Dievam?'. Miķeļi pēc katoļu baznīcas kalendāra svinēti 29. septembrī par godu virseņģelim Miķelim.

## Miķelis latviešu tradīcijās

Astronomiskie rudens saulgrieži — brīdis, kad nakts kļūst tikpat gara kā diena, ir 23. septembrī. Tomēr no folkloras materiāliem varam spriest, ka saulgriežu svinības laika gaitā tika piesaistītas Miķeļa dienai — 29. septembrim. Tādēļ šos svētkus bieži vien mēdz saukt par Miķeļiem.

Miķelis latviešiem aizstāja rudens saulgriežu Jumi. Miķeļi ir apjumības jeb appļāvības — pēdējā pļaujas diena, kad ar maģisku rituālu palīdzību cenšas nodrošināt veiksmi nākamajā gadā un iegūt Jumja labvēlību.
Raksturīgākā appļāvību tradīcija ir Jumja ņemšana, kas ar maģisku rituālu palīdzību cenšas nodrošināt Jumja labvēlību arī nākamajā gadā. Pēc tam diena paliek īsāka par nakti un iestājas Veļu laiks.

## Mihaēls jūdaismā un kristietībā

Jūdaismā Mihaēls tiek uzskatīts par vienu no augstākajiem sargeņģeļiem, Izraēla aizstāvis. Apokaliptiskajā literatūrā tas vienmēr stādīts Dievam labajā pusē. Lai gan jūdi vērsās pret eņģeļiem kā starpniekiem, Mihaēls savu vietu ir nosargājis. Ebreju apokrifos Mihaēls tiek uzskatīts par gaismas dēlu, kas vadīs cīņu pret tumsas dēliem. Miķelis ir minētas arī Jaunajā Derībā Jāņa atklāsmes grāmatā 12. nodaļā

 
7 Izcēlās karš debesīs, Miķelis ar saviem eņģeļiem sāka karot ar pūķi. Pūķis un viņa eņģeļi turējās pretim.
8 Bet tie nespēja, un tiem nebija vairs vietas debesīs.
9 Lielais pūķis, vecā čūska, to sauc par velnu un sātanu, kas pieviļ visu pasauli, tapa gāzts; viņš tika nomests uz zemi un līdz ar viņu tā eņģeļi.
Lindisfārna

**Lindisfārna** ir šaura zemes strēle Nortambrijā, Ziemeļanglijā, kuru divreiz dienā no krasta šķir Ziemeļjūras paisums. Bēguma laikā uz salas iespējams nokļūt kājām. 
thumbnail|263px|right| Lindisfārnas pils

thumb|200px| Lindisfārnas evaņģēlijs
Salu slavenu vispirms padarīja ķeltu mūks Eidans, kurš ap 635. gadu pēc karaļa Osvalda pieprasījuma dibināja klosteri. No šejienes tika sekmīgi evaņģelizēta Ziemeļanglija, kā arī tika nosūtīta veiksmīga misija uz Anglijas vidieni. Pēc tam Lindisfārnu slavenu darīja Lindisfārnas evaņģēlijs. Šajā grāmatā ir neticami krāšņas ilustrācijas. Grāmata tiek dēvēta par *Nortambrijas renesanses* šedevru. Slavenais Lindisfārnas evaņģēlijs tapis neilgi pirms 700. gada. Tajā redzams krusts, kuru veido apbrīnojami skaists, mežģīnēm līdzīgs raksts no fantastiskās formās savītiem pūķu un čūsku gredzeniem, kas atrodas uz vēl sarežģītāk ornamentēta fona. Ir ārkārtīgi aizraujoši mēģināt orientēties šajā galvu reibinošajā labirintā un vēl pārsteidzošāk atklāt, ka šie raksti nerada vis nepārskatāmu jucekli, bet gan līniju un krāsu harmoniju.
Grūti pat iedomāties cilvēku, kuram būtu piemitusi tik bagāta iztēle un bezgalīga pacietība savas ieceres īstenošanā.
793. gadā notikušais vikingu uzbrukums klosterim, kas bija pirmais vikingu iebrukums Lielbritānijā, iezīmē Vikingu laika sākumu Lielbritānijas vēsturē. Pēc atkārtotiem uzbrukumiem mūki pameta klosteri 875. gadā, bet tiem izdevās izvest Lindisfārnas evaņģēliju, kamēr citi dārgumi tika izlaupīti. Benediktīniešu mūki jaunu klosteri iepriekšējā vietā uzcēla 11. gadsimtā. 1540. gadā no klostera akmeņiem tika uzbūvēta Lindisfārnas pils, bet 1903. gadā tā pārveidota par dzīvojamo ēku, kurai piekļaujas mūru ieskauts dārzs.

## Ārējās saites

* Lindisfārnas svētā sala 
* Northumbrian association Lindisfarne Gospels
Nortambrija

**Nortambrija** bija anglosakšu karaliste 7.–10. gadsimtā, kura atradās mūsdienu Anglijas ziemeļos un Skotijas dienvidaustrumos.

## Vēsture
Ap 556. gadu anglosakši Britānijā nodibināja septiņas ķēniņvalstis, ko vēlāk sāka dēvēt par Heptarhiju.
Nortambrija kļuva par ietekmīgāko. Tajā valdīja trīs spēcīgi valdnieki Edvins (*Edwin*, 616—632), Osvalds (*Oswald*, 633—641) un Osvijs (*Oswiu*, 641—670).

7. un 8. gadsimtā Nortambrijā uzplauka mākslas, reliģijas un citi intelektuālie sasniegumi, no šejienes izplatījās ķeltu kristietība un šis laiks tiek dēvēts par Zelta laikmetu. Eidans (600-651) nodibināja klosteri Lindisfārnā, Katberts kā eremīts dzīvoja Inerfārnā un tika uzskatīts par svēto, Beda Cienījamais (673-735) bija viens no izglītotākajiem sava laika cilvēkiem, viņš sarakstīja "Angļu cilšu baznīcas vēsturi". Tomēr 867. gadā dāņi iekaroja Nortambriju.

886. gadā Jorkā un Nortambrijā sāka valdīt dāņu ieliktenis. 10. gadsimta sākumā Nortambrijai uzbruka citi vikingi no rietumiem, no Īru jūras, tajā pašā laikā pastiprinājās spiediens no ziemeļiem, no Skotijas. Pēc tam, kad dāņi 944. gadā pameta Jorku, nodibinājās Nortambrijas grāfiste.

1066. gadā Viljams Iekarotājs kļuva par Anglijas karali un viņam nācās atzīt tālās Nortambrijas nosacīto patstāvību, lai atvairītu skotu uzbrukumus. Tomēr Nortambrijā sākās sacelšanās pret normaņiem un viņi sarīkoja asiņainu reidu. Normaņi 1080. gadā uzcēla Ņūkāslu, lai pārvaldītu reģionu.

Mūsdienās Nortambrija ir sadalīta vairākās administratīvajās vienībās. Tajā lieto īpašu angļu valodas dialektu, kurā saglabātas senās angļu (senģermāņu) un britu vikingu valodu izpausmes.

## Nortambrijas iepazīšana

Nortambrijas piekrastē ir daudz vēsturisku apskates vietu, visievērojamākā ir Lindisfārnas klostera un pils drupas. Pilis atrodamas arī Bemboro, Enikā un Vokervērtā. Iekšzemē plešas plaši lauki un Nortamberlendas nacionālā parka teritorijas. Ievērību pelna Daremas pils un katedrāle, kā arī Ņūkāsla.

**Čevjotu kalni**

Kailie, vientulīgie tīreļi veido dabisku robežu starp Skotiju un Angliju. Dabu šeit gandrīz nemaz nav skārusi cilvēka roka, tomēr šī zeme var lepoties ar garu vēsturi. Šejienes ceļus un takas ir minuši romiešu leģionāri, skotu un angļu karavīri, lopu dzinēji un viskija kontrabandisti.

** Adriāna mūris **

Mūsu ēras 120. gadā pēc imperatora Adriāna pavēles sākās darbs pie 117 km gara mūra celtniecības. Visa mūra garumā tika izvietotas armijas daļas un ik pēc 8 km tika celti lieli torņi, kas vēlāk pārtapa par cietokšņiem. Mūris tika pamests novārtā, kad 383. gadā romieši atkāpās no Britānijas. Mūris stiepjas no vienas piekrastes līdz otrai.
## Ārējās saites
* Lowlands-L, An e-mail discussion list for those who share an interest in the languages & cultures of the Lowlands
* Lowlands-L in Nothumbrian 
* Northumbrian Language Society 
* Northumbrian Small Pipes Encyclopedia
* Northumbrian Traditional Music
* Visit Northumberland – The Official Visitor Site for Northumberland
Olimps

**Olimps** var būt:

* Olimpa kalns Ziemeļgrieķijā, 12 dievu mājvieta sengrieķu mitoloģijā;
* Olimpa kalns (Kipra) — augstākais kalns (1952 m vjl.) Kiprā;
* Olimpa kalns (Marss) — vulkāns uz Marsa;
* Futbola klubs JFK Olimps;
Piskovice

**Piskovice** () ir pilsēta Polijas dienvidos, Silēzijas vojevodistē Augšsilēzijas aglomerācijā uz ziemeļiem no Glivices. ASV kompānijas *Pridgeon & Clay* and Korejas uzņēmuma *Yushin Precision* kopuzņēmums *YSP&C* - metālapstrādes rūpnīca.
Ožeše

**Ožeše** () ir pilsēta Polijas dienvidos, Silēzijas vojevodistē uz austrumiem no Červjonkas-Leščiniem, Augšsilēzijas aglomerācijā.
Termorelejs

**Termorelejs** ir releja veids, kuram kā vadības signāls kalpo noteiktas temperatūras sasniegšana. 

## Termoreleju veidi
thumb|350px|Bimetāliskais termorelejs
thumb|350px|Vienkāršs bimetāliskais termorelejs
### Bimetāliskie termoreleji
Vienkāršākā termoreleja darbības princips balstās uz bimetāliskas plāksnītes (divu dažādu metālu vai to sakausējumu ar dažādiem termiskās izplešanās koeficientiem plakaniski kopā sametinātas divas plāksnītes) spēju izliekties temperatūras iedarbībā. Uzsilstot līdz noteiktai temperatūrai, termoreleja plāksnīte izliecas tik lielā mērā, ka saslēdz elektriskās ķēdes kontaktus. Atdziestot kontakti tiek atslēgti. 

### Kontakttermometra termoreleji
thumb|350px|Dzīvsudraba kontakttermometrs, paredzēts 69°C temperatūrai
Daudz precīzāki ir kontaktermometra termoreleji - tajos kā termojutīgais elements kalpo parastais dzīvsudraba termometrs, kura dzīvsudraba stabiņš saslēdz kontaktus un var iedarbināt parasto elektromehānisko releju. Tomēr šāds relejs ir visai trausls un prasa speciālu aizsardzību, turklāt satur indīgu vielu.

### Elektroniskie termoreleji
Mūsdienās mehānisko vai kontakttermometru termoreleju vietā parasti izmanto elektroniskas shēmas ar termosensoriem (termopāriem, pretestības termometriem, dažādiem pusvadītāju sensoriem. Šādām shēmām ir viegli regulējama histerēze (temperatūras diapazons starp shēmas ieslēgšanos un izslēgšanos).

## Izmantošana
Termoreleji tiek izmantoti termostatu konstrukcijās, kā arī citur, kur nepieciešams regulēt temperatūru vai veikt kādas darbības, sasniedzot noteiktu temperatūru.
Madonnas diskogrāfija

Ir pieejamas divas dziedātājas Madonnas diskogrāfijas lapas.

* Madonnas albumu diskogrāfija
* Madonnas singlu diskogrāfija
Apsīda

Astronomijā **apsīda** ir astronomiskā objekta orbītas vistālākais vai vistuvākais punkts, attiecībā pret centrālo ķermeni.

Orbītas tuvāko punktu sauc par **periapsīdu** jeb **pericentru**, bet tālāko punktu — par **apoapsīdu** jeb **apocentru**. Līniju, kas savieno pericentru ar apocentru, sauc par **apsīdu līniju**. Šī līnija ir orbītas elipses garākā ass.

Atkarībā no astronomiskā objekta, ap kuru riņķo ķermenis, tā pericentru un apocentru sauc dažādi:

## Atsauces
Leņdzini

**Leņdzini** () ir pilsēta Polijas dienvidos, Silēzijas vojevodistē uz austrumiem no Tihiem. Akmeņogļu ieguve (*Kopalnia Węgla Kamiennego Ziemowit*).

## Atsauces

## Ārējās saites
Ustroņa

**Ustroņa** () ir pilsēta Polijas dienvidos, Silēzijas vojevodistē uz austrumiem no Cešinas, Vislas augštecē. Kūrostpilsēta, ziemas sporta centrs. Pilsētas apbūvē izceļas milzīgi piramīdveida sanatorijas korpusi. Ustroņā mūža pēdējos gadus dzīvoja sociālistiskās Polijas vadītājs XX gadsimta septeņdesmitajos gados Edvards Gereks (*Edward Gierek*, 1913 - 2001).

## Apskates objekti

*Ustroņas Annas baznīca (*Kościół św. Anny w Ustroniu*)

## Galerija

Kosciol_sw._Anny_w_Ustroniu_2009-04-28.jpg|Ustroņas Annas baznīca
Ustroń

***Ustroń*** var būt:
* Ustroņa — pilsēta Polijā
* Ustroņu Sokolku pagastā kādreizējais muižas nosaukums
Skočova

**Skočova** () - pilsēta Polijas dienvidos, Silēzijas vojevodistē uz austrumiem no Cešinas pie Vislas upes. Priestera Sv. Jana Sarkandera (*Jan Sarkander*, 1526 - 1620) dzimtā pilsēta. 1919. gada 3. februārī pie pilsētas notika kauja starp Polijas un Čehoslovākijas spēkiem par kontroli pār Cešinas Silēziju.

## Atsauces
Radlina

**Radlina** () ir pilsēta Polijas dienvidos, Silēzijas vojevodistē uz ziemeļiem no Vodzislavas Slonskas, Ribņikas ogļu baseina (*Rybnicki Okręg Węglowy*) teritorijā.
Brocēnu ezers

**Brocēnu ezers** ir caurteces ezers Austrumkursas augstienē, Saldus novada Cieceres pagastā ziemeļos no Rīgas — Liepājas dzelzceļa un autoceļa A9.

Kāšveida ezerdobe; no dziļās ziemeļu daļas atzars uz dienvidrietumiem (garums 1,3 km) un šaurāks atzars uz dienvidaustrumiem (1 km). Cauri Brocēnu ezeram tek Cieceres pieteka Vēršāda; ietek Kazenieku strauts. Ezera krasti ir lēzeni, kūdraini, vietām smilšaini, avotaini. Apkārt meži (austrumos), pļavas. Ezera dibens - līdzens, dūņains, apaudzis (70% platībā, viscaur aizaudzis austrumu līcis). Atpūtas bāzes, parks.

## Atsauces
Klobucka

**Klobucka** () ir pilsēta Polijas dienvidos, Silēzijas vojevodistē uz ziemeļrietumiem no Čenstohovas. Polijas kampaņas laikā 1939. gadā pie pilsētas notika Mokras kauja - viena no retajām kaujām, kurā poļi guva uzvaru. Lielākoties Klobucka atrodas 240 līdz 260 metrus virs jūras līmeņa, un augstākais pilsētas punkts ir *Dębowa Góra* kalns (284 metri). Klobuckas teritorija ir 47&nbsp;km2 liela, tās meži aizņem 20% no visas platības.
Klobuckas apriņķis

**Klobuckas apriņķis** () ir apriņķis Polijā, Silēzijas vojevodistē. Robežojas ar Silēzijas vojevodistes Čenstohovu, Čenstohovas un Lubliņecas apriņķiem, Lodzas vojevodistes Veluņas apriņķiem un Pajenčno, kā arī Opoles vojevodistes Olesno apriņķi.
Visla (pilsēta)

**Visla** () ir pilsēta Polijas dienvidos, Silēzijas vojevodistē uz dienvidiem no Ustroņas Silēzijas Beskidos. Pilsētas teritorijā satek kopā Baltā un Melnā Viselka un izveido lielāko Polijas upi - Vislu. Populārs kalnu slēpošanas un tramplīnlēkšanas centrs. Vienīgā Polijas pilsēta, kurā iedzīvotāju vairākums ir protestanti. Visu laiku izcilākā poļu tramplīnlēcēja Adama Mališa (1971) dzimtā pilsēta.

## Apskates objekti
*Zadņi Groņas kapella (*Kaplica św. Jadwigi Śląskiej na Zadnim Groniu w Wiśle-Czarnem*)

## Galerija

Wisla_030.jpg|Zadņi Groņas kapella
Blahovņa

**Blahovņa** () ir pilsēta Polijas dienvidos, Silēzijas vojevodistē uz rietumiem no Čenstohovas. Pie pilsētas ungāru ķīmiskās kompānijas *[[BorsodChem]]* rūpnīca.
Čenstohovas apriņķis

**Čenstohovas apriņķis** () ir apriņķis Polijā, Silēzijas vojevodistē. Tas robežojas ar Silēzijas vojevodistes Zaverces, Miškovas, Lubliņecas, Klobuckas apriņķiem un Čenstohovas pilsētu, Lodzas vojevodistes Pajenčno un Radomsko apriņķiem, kā arī Sventokšiskas vojevodistes Vloščovas apriņķi.
Hamburgas Svētā Miķeļa baznīca

**Hamburgas Svētā Miķeļa baznīca** () ir jaunākā no piecām Hamburgas centra baznīcām. Hamburgieši to sauc vienkārši par Miķeli (*Michel*).

Svētās Miķeļa baznīcas tornis ilgu laiku bija pirmais Hamburgas pilsētas tornis, ko ieraudzīja jūrasbraucēji, iebraucot Elbas upes grīvā. Tā tas kļuva par Hamburgas galveno atpazīšanas zīmi.

## Vēsture
Sākumā tā bija baznīca nabagiem, kuri dzīvoja pilsētas nomalē *(Neustadt)*, bet vēlāk kļuva par galveno pilsētā. Baznīca ir pārbūvēta vairākas reizes. Pirmā baznīca uzcelta 1669. gadā, bet pilnībā nodegusi 1756. gadā.

Otrā baznīca sākta celt 1762. gadā un pilnībā pabeigta 1786. gadā. Šīs baznīcas forma saglabāta mūsdienās, kaut gan baznīca vairākas reizes pārbūvēta. Pirmoreiz pēc ugunsgrēka 1906. gadā, tad 1912. gadā, kā arī pēc bombardēšanām 1944. un 1945. gadā.
thumbnail|180px|left|Statuja "Erceņģeļa Miķeļa uzvara pār nelabo" virs ieejas baznīcā
## Raksturojums
Hamburgas Svētā Miķeļa baznīca tiek atzīta par vissvarīgāko protestantu baroka celtni Ziemeļvācijā. Baznīcas sēdvietu skaits ir 2500. Virs baznīcas portāla atrodas neogotiskā virse'nģeļa Miķeļa bronzas statuja, kurš nogalina velnu.

Baznīcas tornis ir 132 metrus augsts, tajā ir ierīkots skatu laukums 82 metru augstumā. Tur iespējams nokļūt gan kāpjot pa kāpnēm, gan braucot ar liftu.

## Ārējās saites
Laima (nozīmju atdalīšana)

Vārdam **Laima** ir vairākas nozīmes: 

* Laima — dieviete latviešu mitoloģijā;
* Laima — latviešu sieviešu personvārds;
* Laima — saldumu ražošanas uzņēmums;
* Laima — pilsēta ASV, Ohaio štatā.

## Skatīt arī
* Laimas slimība
Laima

[220px|thumb|right|[Ansis Cīrulis|Anša Cīruļa Rīgas pils sūtņu akreditēšanas griestu glezna „Laima”]]
[220px|right|thumb|[Ansis Cīrulis|Anša Cīruļa vitrāža Lielās Ģildes namā]]

**Laima**, arī **Laimes māte**, ir likteņlēmēja dievība latviešu un lietuviešu mitoloģijā ().

Senlatviešiem bija priekšstats, ka katram ir sava Laima, turklāt viena cilvēka likteni varēja noteikt vairākas likteņa dievības (Dievs, Velns, Māra, Veļu māte u.c.). Latviešu Laimas kults katoļticības ietekmē līdz 16. gadsimtam saplūda ar Māras kultu — Livonijas ordeņa piekopto Dievmātes Marijas  godināšanu. Tādēļ Marijas tēlam Livonijā sāka piedēvēt īpašības, kas agrāk bija raksturīgas tieši Laimai.

Laimas zīme ir skujiņa, kas līdzinās skujām egles zarā. Zīmei nav garuma ierobežojuma, jo tā simbolizē nodzīvotā mūža ilgumu. Simbols plaši sastopams senajā keramikā un rotās, kā arī drēbēs. Izšuvumos un adījumos bieži arī veidoja Laimas slotiņas simbolus.

## Etimoloģija
Valodnieku pētījumi liecina par Laimas vārda seno cilmi. Jānis Endzelīns uzskatīja, ka tas ir atvasināts no darbības vārda "laist saknes". Ernests Frenkels skaidroja, ka šis vārds ir radies no baltu pirmvalodas vārda **laid-me*, tas savukārt no indoeiropiešu pirmvalodas vārda saknes **leid-* "likt, atlaist". 
To apstiprina arī viens no Laimas epitetiem *licējiņa*, jo viņas likums nosaka cilvēku likteņus. Laimai, Dēklai un Kārtai ir līdzība ar citu indoeiropiešu tautu likteņa dievietēm, piemēram, sengrieķu moirām un romiešu parkām.

## Izskats
Dainās minēts, ka Laima tek basām kājām, vaļējiem matiem, ar zaļu bērzu vai liepu zaru slotiņu padusē, svētkos tērpjas greznās drēbēs un zelta kurpēs, bet reizēm parādās kā balta vai melna vista, reizēm kā zila vai melna čūska.

## Pienākumi
Kā sakrālo tiesību dievieti Laimu raksturo viņas likums, lēmums, vēlējums. Latvju dainās Laima tiek vainota par grūtu mūžu. Laima gādā par jaunavām, apveltīdama tās ar skaistumu un gudrību, sargā to godu, tādēļ viņas vērsās pie Laimas, lūdzot padomu dzīvesbiedra izvēlē. Kad jaunava bija izgājusi tautās, Laima stājas mātes-žēlotājas vietā, kā arī nodrošina veiksmīgu dzemdību norisi. Topošā māte, dodamās uz pirti, pie ieejas atstāj ziedojumu Laimai. Laima nosaka arī bērnu skaitu. Laima uzrauga un sekmē sievietes dzimumdzīvi, dievietei liela nozīme arī citās auglības sfērās.

Laimas kā dievietes darba lauks ir plašs. Tā ir likteņa dieviete, bārenīšu aizstāve, rūpējas par meitu godu un izprecināšanu, kā arī ir visu sieviešu aizstāve.

## Laima latvju dainās

## Atsauces

## Literatūra
* Peteris Šmits. *Latviešu mitoloģija*. Rīga 1926.
* Norbertas Vėlius. *Mitinės lietuvių sakmių būtybės*. Vilnius, 1977
* Rolf Wilhelm Brednich. *Volkserzählungen und Volksglaube von den Schicksalsfrauen*. Helsinki 1964.

## Ārējās saites
* Latvju dainas par Laimu
Ontoģenēze

**Ontoģenēze** ( - esošais, *genesis* - izcelsme) ir organisma individuālā attīstība. Tā vairumam organismu sākas no zigotas izveidošanās un turpinās līdz organisma bojāejai jeb nāvei. Ontoģenēzes laikā realizējas ģenētiskā informācija, kas iegūta no vecākiem.

Daudzšūnu dzīvniekiem izšķir embrionālo un postembrionālo ontoģenēzes pamatfāzi. Dzīvdzemdējošiem dzīvniekiem izdala prenatālo (pirms dzimšanas) fāzi un postnatālo (pēc dzimšanas) ontoģenēzes fāzi.

Ontoģenēzes terminu pirmais ieviesa vācu dabaszinātnieks un filozofs Ernsts Hekels 1866. gadā.
Vojkovice

**Vojkovice** () ir pilsēta Polijas dienvidos, Silēzijas vojevodistē, Augšsilēzijas aglomerācijā uz ziemeļiem no Čeladzas un austrumiem no Bitomas un Pekariem Slonskiem.

thumb|left|200px
Mjastečko Slonske

**Mjastečko Slonske** () ir pilsēta Polijas dienvidos, Silēzijas vojevodistē uz ziemeļaustrumiem no Tarnovske Guriem. Pie pilsētas - cinka rūpnīca.
Lazi

**Lazi** () ir pilsēta Polijas dienvidos, Silēzijas vojevodistē uz dienvidrietumiem no Zaverces. Liels dzelzceļa depo.

## Atsauces

## Ārējās saites
18. gadsimts

[thumb|Pasaules politiskā karte pēc [Krievijas Impērijas dibināšanas 1721. gadā.]]
thumb|Pasaules politiskā karte 1750. gadā.
**18. gadsimts** jeb **XVIII gadsimts** bija laika posms vēsturē no 1701. līdz 1800. gadam. Eiropā tas bija jauno laiku periods un apgaismības laikmets, kas noslēdzās ar Amerikas neatkarības karu un Franču revolūciju.

## Notikumi
* 1707: Skotijas un Anglijas ūnija. Apvienotās Lielbritānijas Karalistes izveidošanās.
* 1700—1721: Norisinās Lielais Ziemeļu karš, kurā Zviedrija zaudēja kontroli pār Baltijas provincēm un Krievijas cariste okupēja Ingrijas, bet pēc Vidzemes un Igaunijas kapitulācijas arī Vidzemes un Igaunijas provinces.
* 1733—1735: Polijas troņa mantošanas karš, kurā Krievijas Impērija piespieda Polijas—Lietuvas kopvalsti oficiāli atteikties no vēsturiski pamatotajām pretenzijām uz Pārdaugavas Livonijas hercogisti (Vidzemi un Rīgu).
* 1756—1763: norisinājās Septiņgadu karš, kura laikā Krievijas armija ieņēma Kurzemi un Latgali, lai izmantotu tās kā placdarmu uzbrukumam Austrumprūsijai. Viens no Krievijas diplomātijas tā brīža mērķiem bija iegūt Kurzemi un Latgali apmaiņā pret Austrumprūsiju.
* 1764: izgatavoja pirmo vērpjamo mašīnu.
* 1772—1795: notika Polijas—Lietuvas dalīšanas. Pēc pirmās dalīšanas Krievijas Impērijai pievienoja Latgali. Pēc trešās dalīšanas Polijas—Lietuvas kopvalsts beidza pastāvēt 
* 1795: Krievijas Impērija piespieda Kurzemes hercogu Pēteri atkāpties no troņa un anektēja Kurzemes hercogisti
* 1789—1799: notika Franču revolūcija.

## Gadsimta celtnes

Attēls:20190227 Dresden 044.jpg|Drēzdenes Dievmātes baznīca (1743)Drēzdene, Vācija.
Attēls:Vue du Petit Trianon.JPG|Mazais Trianons (1762—1768)Versaļa, Francija.
Attēls:Modica-duomo-san-giorgio.JPG|Svētā Georga katedrāle (1702—1738)Modika, Italija.
Attēls:Le parc et le palais de Rundale (7656233348).jpg|Rundāles pils (1736—1768). Pilsrundāle, Latvija.
Attēls:Петропавловская крепость с Невы - panoramio.jpg|Pētera un Pāvila cietoksnis (1740).Sanktpēterburga, Krievija.
Attēls:Holy Mother of God Cathedral, Vagharshapat 014.jpg|Svētās Dievmātes katedrāle (1767)Vagaršapata, Armēnija.
Attēls:Catedral Metropolitana de Chihuahua.jpg|Čivavas katedrāle (1792)Čivava, Meksika.
Attēls:Мечеть Марджани (Эфенди, Юнусовская).jpg|Mardžani mošeja Kazaņā (1767—1770)Tatarstāna, Krievijas Federācija.
Attēls:Architecture of Shiraz (47).jpg|Vakilas mošeja (1751—1773)Šīrāza, Irāna.
Attēls:Krishna Chandraji Temple - Kalna - 2.jpg|Krišnas Čandras templis (1751–1755)Kalna, Indija.
Attēls:Kenchoji Sanmon 2009.jpg|Kentjodzi tempļa sanmons (1754)Kamakura, Japāna.
Attēls:夕阳下的五塔.png|Piecu pagodu templis (1727—1732)Huhhota, Ķīna.
16. gadsimts

[thumb|Pasaules politiskā karte pēc 1525. gada, kad [Vācu ordenis pārtapa Prūsijas hercogistē.]]
**16. gadsimts** jeb **XVI gadsimts** bija laika posms no 1501. gada līdz 1600. gadam. Eiropā tas iezīmējās ar jauno laiku sākumu. Šajā gadsimtā laika skaitīšanā sākās pāreja no Jūlija kalendāra uz Gregora kalendāru. 
16. gadsimtā notika kristīgās baznīcas reformācija un turpinājās lielie ģeogrāfiskie atklājumi. Gadsimta laikā tika apgūta un daļēji kolonizēta Amerika un atklāti jauni jūras ceļi, kas ievērojami mainīja eiropiešu zināšanas par pasauli. Izveidojās Polijas-Lietuvas kopvalsts, turpinājās Krievijas caristes ekspansija bijušās Zelta Ordas zemēs Pievolgā un Sibīrijā.

## Notikumi Latvijā
Latvijas teritorijā notika Livonijas karš, pēc sakāvēm Tirzas un Ērģemes kaujās tika sagrauta Livonijas Konfederācija.

1565. gadā Krievijas cariste pabeidza būvēt aizsardzības mūri ap Pečoru klosteri, ko nosauca par „Dieva pili” (*Град Божий*). 
1566. gadā pēc Rīgas arhibīskapijas bruņniecības padošanās akta parakstīšanas Livonijas Pārdaugavas daļa tika nosaukta par "Livonijas hercogisti". Lietuva piedāvāja krieviem sadalīt Livoniju (atdot bijušo Tērbatas bīskapijas daļu), tomēr cars izlēma turpināt karu. 1566. gada 26. decembrī Grodņā tika noslēgta Livonijas un Lietuvas reālūnija ().

## Gadsimta celtnes

Attēls:Muefrauenki21122007c99.jpg| Minhenes Dievmātes baznīca (Frauenkirhe, celta līdz 1525)Minhene, Vācija.
Attēls:Belem Tower, Lisbon, Portugal-26Dec2003.jpg|Belenas tornis (1515—1521)Lisabona, Portugāle.
Attēls:Secretary Pompeo Attends the Inaugural Mass of Dominican President Abinader (50234159166).jpg|Sv. Marijas katedrāle (1514—1541)Santodomingo, Dominikāna.
Attēls:Bauskas castle 4.jpg|Kurzemes hercoga rezidence (1596). Bauska, Latvija.
Attēls:France Loir-et-Cher Chambord Chateau 03.jpg|Šamboras pils (1519—1547)Luāra, Francija.
Attēls:Kreml Moskau3.jpg|Maskavas kremļa aizsargmūris (līdz 1516).Maskava, Krievija.
Attēls:Istanbul asv2020-02 img49 Süleymaniye Mosque.jpg|Suleimana mošeja (1550—1557)Stambula, Turcija.
Attēls:Abdullaxon madrasasi 2.jpg|Abdullahana medrese (1588—1590)Buhāra, Uzbekija.
Attēls:Virabhadra temple tower.JPG|Virabhadras templis (ap 1530)Lepaksi, Indija.
Attēls:Vat Phra Kèo.JPG|Phakeo templis (1565—1566)Vjenčana, Laosa.
Attēls:130608 Matsumoto Castle Matsumoto Nagano pref Japan02bs4.jpg|Macumoto pils (1593—1594)Macumoto, Japāna.
Attēls:LingLong Pagoda, Cishou, Ming - panoramio.jpg|Cišou tempļa pagoda (1576)Pekina, Ķīna.



## Atsauces
14. gadsimts

thumb|Eiropas politiskā karte 1328. gadā.
thumb|Āzijas karte 1335. gadā.
**14. gadsimts** jeb **XIV gadsimts** bija laika posms vēsturē no 1301. līdz 1400. gadam. Eiropā tas bija vēlo viduslaiku periods.

## Notikumi Latvijas vēsturē
* 1307. gadā dižkungs Vītenis Polockas kņazisti iekļāva Lietuvas dižkunigaitijas sastāvā un lietuvieši pieteica pretenzijas arī uz bijušajām Jersikas ķēniņa zemēm Latgalē.
* 1313. gadā Livonijas ordenis atguva lietuviešu nopostīto Vec-Daugavpili (Naujeni).
* 1323. gadā Livonijas ordeņa vicemestrs Konrāds Ketelhods iebruka tajā Lotigolas daļā, kas atradās Novgorodas pakļautībā.
* 1324. gadā Novgorodas karaspēks iebruka ordeņa pārvaldītajā Latgales daļā un aizveda gūstā daudz iedzīvotāju.
* 1338. gadā pēc kara ar lietuviešiem uz austrumiem no Aiviekstes drīkstēja brīvi tirgoties gan vācieši, gan lietuvieši un krievi.
* 1345. gadā Lietuvas dižkunigaitis Aļģirds kopā ar savu brāli Ķēstuti iebruka Zemgalē, ieņēma Tērvetes pili un aizdedzināja Jelgavas pili. 
* 1346. gadā lietuvieši nopostīja Mežotnes pili.
* 1347. gadā ordeņa mestrs Gosvins fon Hērike nostiprināja Daugavpils cietoksni ar četriem torņiem. 
* 1351. gadā Mēra pandēmija (1346–1353) sasniedza Latviju.
* 1367. gadā Livonijas ordeņa mestrs Vilhelms fon Frimersheims par strīdīgajām teritorijām karoja ar Novgorodas republiku.
* 1399. gadā Livonijas ordeņa mestrs Vennemars fon Brigenejs agrākās latgaļu koka pils vietā uz zemes joslas starp Lielo un Mazo Ludzas ezeru uzcēla Ludzas pili. Pils atradās pie pašas Pleskavas republikas robežas, tāpēc pleskavieši, baidīdamies no ordeņa bruņinieku iebrukumiem, iepretī Ludzas pilij 1463. gadā uzcēla Krasnogorodskas cietoksni (*Krasnij Gorodok*).

## Gadsimta celtnes

Attēls:Cathédrale Notre-Dame de Paris - panoramio (3).jpg|Parīzes Dievmātes katedrāle (1345)Parīze, Francija.
Attēls:Piazza dei Miracoli (Pisa) 033.jpg|Pizas tornis (1372)Piza, Itālija.
Attēls:Ludza Ruinen der Ordensburg 2.JPG|Ludzas pils drupas. Ludza, Latvija.
Attēls:Castillo de san Servando - 01.jpg|Sanservando pils (1386)Toledo, Spānija.
Attēls:NV FSt 05.jpg|Teodora Stratilata baznīca "pie Strauta" (1360—1361).Novgoroda, Krievija.
Attēls:Mosque-Madrassa of Sultan Hassan - Exterior.jpg|Sultāna Hasana mošeja (1356—1362)Kaira, Ēģipte.
Attēls:Rear view of shrine, sikhara, mantapa and gopura of Someshwara temple at Kolar1.jpg|Samešvaras templis.Kolara, Indija.
Attēls:Candi Jabung, Paiton, Probolinggo, East Java, 2017-09-14 02.jpg|Jabungas budistu templis (1359)Austrumjava, Indonēzija.
Attēls:Kakurinji Temple Main Hall 20150725.JPG|Kakurindži templis (1397)Kakogava, Japāna.
15. gadsimts

thumb|Eiropas politiskā karte 1470. gadā.
[thumb|Āzijas karte pēc [Mongoļu impērijas sadalīšanās.]]
**15. gadsimts** jeb **XV gadsimts** bija laika posms vēsturē no 1401. līdz 1500. gadam. Eiropā tas bija laiks starp viduslaikiem, agro renesansi un jaunajiem laikiem.

## Notikumi
Turpinājās Lietuvas krusta kari, kas beidzās ar Vācu ordeņa sagrāvi Grunvaldes (Žalgires) kaujā 1410. gadā. Līdz 1434. gadam turpinājās husītu kari.
Līdz 1453. gadam noritēja Simtgadu karš par Francijas karaļa troni, kurā uzvarēja Valuā dinastija. 1453. gadā Osmaņu impērija ieņēma Konstantinopoli. Anglijā notika Sarkanās un Baltās rozes karš.
1492. gadā Kristofors Kolumbs sasniedza Bahamas, bet 1498. gadā Vasko da Gama sasniedza Keralas piekrasti.

### Notikumi Latvijas vēsturē
* 1432. gadā ordeņa mestrs Cise fon Rūtenbergs karoja Lietuvā.
* 1435. gada 1. septembrī Livonijas ordenis tika smagi sakauts Pabaiskas kaujā.
* 1435. gada 4. decembrī Valkā Livonijas ordenis un tā vasaļi parakstīja "vienu draudzīgu vienošanos" (*eiine fruntliche eyntracht*) ar visiem Livonijas Konfederācijas partneriem par kopīgu militāru sadarbību.
* 1461.-1464. gadā, kad ordeņa mestrs Johans fon Mengede apcietināja Rīgas arhibīskapu Silvestri un izlaupīja viņa zemes, Pleskavas karaspēks okupēja arhibīskapam piederošās Adzeles austrumu daļu (tagadējo Pitalovas rajonu). Tās iedzīvotājus vai nu deportēja, vai pārkristīja pareizticībā. 
* 1478. gadā Maskavija anektēja Novgorodu un Maskavas lielkņazs Ivans III pieprasīja Livonijas Konfederācijai maksāt uz 13. gadsimta līgumiem balstītos Novgorodai nesamaksātos meslus Maskavijai.
* 1480. gadā Livonijas ordeņa mestrs Bernds fon der Borhs un Rēzeknes fogts nesekmīgi mēģināja ieņemt Pleskavas kremli.
* 1481. gadā Maskavijas karaspēks, ko vadīja lielkņazs Ivans III, iebruka Latgalē, ieņēma Daugavpili un nopostīja Rēzekni un Ludzas pili.
* 1493. gada 13. martā ordeņa mestrs Johans Freitāgs fon Loringhofe noslēdza miera līgumu ar Maskaviju uz 10 gadiem, un krievi atsacījās no okupētājām Latgales zemēm.

## Gadsimta celtnes

Attēls:Duomo from Palazzo Vecchio n01.jpg|Florences katedrāle (1436)Florence, Itālija.
Attēls:Brussels, townhall oeg2043-00090 foto3 2015-06-07 08.38.jpg|Briseles rātsnams (1455)Brisele, Beļģija.
Attēls:Bauskas pilsdrupas 1999-07-10 - panoramio.jpg|Bauskas pils drupas (1438—1450). Bauska, Latvija.
Attēls:Cappella Sistina - 2005.jpg|Siksta kapela (1473—1481)Vatikāns.
Attēls:Moscow Kremlin Assumption Cathedral.jpg|Uspenskas katedrāle (1479).Maskava, Krievija.
Attēls:Ulugbek Medressa - The Registan - Samarkand - Uzbekistan (7488531980).jpg|Ulugbeka medrese (1420)Samarkanda, Uzbekija.
Attēls:Jain (5581480058).jpg|Džainistu templis.Ranakpura, Indija.
Attēls:Candi Sukuh Java 399.jpg|Sukuhas templis (ap 1437)Centrālā Java, Indonēzija.
Attēls:2 Temple of Heaven.jpg|Debesu templis (1420)Pekina, Ķīna.
Slavkova

**Slavkova** () ir pilsēta Polijas dienvidos, Silēzijas vojevodistē uz austrumiem no Dombrovas Gurņičas. Pilsēta veido Beņdzinas apriņķa eksklāvu. Pilsētā beidzas 1520&nbsp;mm platsliežu dzelzceļš (*Linia Hutnicza Szerokotorowa*), kura no Hrubešovas pie Ukrainas robežas stiepjas 400&nbsp;km valsts iekšienē. Pateicoties tam, pilsētā tiek veidots loģistikas centrs plašākiem sakariem ar Ukrainu.

## Atsauces
Jonosfēra

**Jonosfēra** (jons + , *sphaira* — 'lode') ir Zemes atmosfēras daļa, kurā ir paaugstināts jonizētu gāzes molekulu un brīvo elektronu skaits. Jonosfēra pārsvarā ietilpst termosfērā un ir magnetosfēras iekšējā sastāvdaļa.
thumb|right|400px|Jonosfēras vieta Zemes atmosfērā
Jūtama gāzu jonizācija sākas jau 50—60 km augstumā un, attālinoties no Zemes virsmas, jonizēto molekulu attiecība pret neitrālajām nepārtraukti pieaug. Savukārt jonu un elektronu absolūtais skaits tilpuma vienībā pieaug tikai līdz zināmai robežai (apmēram 300 km), jo atmosfēras blīvums šādā attālumā no Zemes virsmas ir kļuvis ļoti mazs.

## Sastāvs
Jonosfēra galvenokārt sastāv no slāpekļa un skābekļa molekulām gan neitrālā, gan jonizētā veidā. Jonizētā gāzes daļa uzskatāma par kvazineitrālu plazmu, jo pozitīvi un negatīvi lādētas daļiņas tajā ir apmēram vienādā skaitā.

## Jonosfēras slāņi
Starp jonosfēras slāņiem nav izteiktu robežu un tie ir atkarīgi no diennakts laika, gadalaika, ģeogrāfiskā platuma, Saules aktivitātes un citiem faktoriem.

### D slānis
D slānis ir zemākais jonosfēras slānis, kurā jonizācija ir vēl ļoti vāja (100—1000 elektroni 1 cm3 gaisa). Šeit molekulas tiek jonizētas galvenokārt Saules rentgenstarojuma ietekmē, kā arī kosmisko staru iedarbībā. Naktī D slānī jonizācija gandrīz izzūd.

### E slānis
E slānis atrodas 90 līdz 120 km augstumā un tajā jonizācijas līmenis sasniedz 105 elektronus kubikcentimetrā. Šeit jonizāciju dod pārsvarā Saules UV starojums, tādēļ naktī E slāņa jonizācija ir gandrīz 100 reižu mazāka. Magnētisko vētru laikā E slāņa jonizācija ir lielāka arī naktī. Dažkārt apmēram 100—110 km augstumā izveidojas relatīvi ļoti plāns (0,5—1 km) spēcīgāk jonizēts slānis, ko dēvē par Es slāni (*s* — sporādisks), un kas stipri ietekmē radioviļņu (vidējo viļņu un īsviļņu) izplatīšanos.

### F slānis
Augstāko jonosfēras slāni sauc par F slāni. Arī tajā jonizācija notiek galvenokārt Saules starojuma iedarbībā, taču jonu rekombinācija notiek lēnāk, jo atmosfēras blīvums ir mazs, bet Saules starojumā ir pārsvarā ar enerģiju bagāti UV stari ar viļņa garumu 10—100 nm. Jonizācijas līmenis F slānī sasniedz pat 106 elektronus kubikcentimetrā, kam ir liela nozīme radiosakaros (samērā gari radioviļņi no šī jonosfēras slāņa spēj atstaroties gandrīz bez zudumiem, tādējādi nodrošinot sakarus lielos attālumos un globālo garo viļņu radionavigācijas sistēmu darbību). Ultraīsviļņi jonosfērai iziet cauri, tādēļ parasti ir uztverami tikai tiešās redzamības zonā. Dienas laikā F slāņa apakšdaļā veidojas pastiprinātas jonizācijas apgabals, ko sauc par F1 slāni, bet augšējo F slāņa daļu — par F2 slāni.

## Ārējās saites
ASV Tiesību bils

**Amerikas Savienoto Valstu Tiesību bils** ir ASV Konstitūcijas pirmie desmit labojumi. Kongresu ar tiem iepazīstināja 1789. gada septembrī, bet spēkā tie stājās 1791. gada 15. decembrī. Sākotnēji labojumi tika attiecināti tikai uz federālās valdības darbību, taču 1925. gadā ASV Augstākā tiesa lēma, ka saskaņā ar konstitūcijas četrpadsmito labojumu daļa tiesību bila attiecas arī uz štatu valdībām. Līdz ar tiesību bilu tika piedāvāti vēl divi labojumi, kurus mūsdienās neuzskata par tiesību bila daļu, viens no tiem tā arī netika pieņemts, bet otrs vairāk kā divsimt gadu vēlāk, 1992. gadā tika ratificēts kā ASV konstitūcijas divdesmit septītais labojums.

## Ārējās saites

* ASV Konstitūcijas tulkojums ar komentāru
* Balodis R. ASV Pirmā labojuma nozīme un izpratnes transformācija "Likums un tiesības" Nr. 8 un 9, 2006
National Space Science Data Center

***National Space Science Data Center*** jeb **NSSDC** (no  "Nacionālais kosmiskās zinātnes datu centrs") ir NASA Saules sistēmas izpētes nodaļas departaments. Tas tika izveidots, lai arhivētu NASA kosmosa misiju datus. NSSDC atrodas NASA Godarda kosmisko lidojumu centrā Grīnbeltā, Mērilendā. NSSDC sniedz brīvu pieeju NASA datiem zinātniekiem un citiem interesentiem. Tiek piedāvāti gan neapstrādāti zinātniski dati, gan attēli.

## Galvenais katalogs
NSSDC uztur starptautisku identifikatoru katram palaistajam kosmiskajam aparātam un Zemes mākslīgajam pavadonim. Šī un papildu informācija ir pieejama galvenajā katalogā, izmantojot internetu.

## Ārējās saites
* Par NSSDC
* NSSDC tīmekļa vietne
* NSSDC galvenais katalogs
Koņecpole (Polija)

**Koņecpole** () ir pilsēta Polijas dienvidos, Silēzijas vojevodistē uz austrumiem no Čenstohovas pie Pilicas upes. Viduslaikos ietekmīgās šļahtiču dzimtas Koņecpolsku (*Koniecpolscy*) ģimenes īpašums. Magnāta un Polijas-Lietuvas valstsvīra Staņislava Koņecpolska (*Stanisław Koniecpolski*, 1590/1594 - 1646) dzimtā pilsēta.
Ščirka

**Ščirka** () ir pilsēta Polijas dienvidos, Silēzijas vojevodistē Silēzijas Beskidos (*Beskid Śląski*) uz dienvidiem no Belsko-Bjalas. Populārs ziemas sporta centrs ar vairāk kā 30 slēpošanas pacēlājiem un citu sporta infrastruktūru. Pilsētā dzimuši vairāki pazīstami ziemas sporta veidu sportisti. 1985. un 1999. gadā šeit notika Eiropas čempionāts kamaniņu sportā dabīgajās trasēs.

## Apskates objekti

*Ščirkas baznīca (*Kościół św. Jakuba w Szczyrku*)

## Galerija

Church_of_Saint_James_in_Szczyrk_10.jpg|Ščirkas baznīca


## Atsauces

## Ārējās saites
Mihails Tihonravovs

**Mihails Tihonravovs** (*Михаил Клавдиевич Тихонравов*; dzimis , miris ) bija padomju raķešu un kosmisko aparātu konstruktors.

Mihails Tihonravovs dzimis Vladimirā, Krievijā, jurista un skolotājas ģimenē. 1918. gadā ģimene pārcēlās uz Pereslavļu.

Pēc Žukovska kara aviācijas akadēmijas pabeigšanas 1925. gadā viņš strādāja vairākos lidmašīnu būves uzņēmumos. 1932. gadā viņš kļuva par raķešbūves biedrības GIRD nodaļas vadītāju. Grupa izveidoja pirmo padomju šķidrās degvielas raķešdzinēju.

Tihonravovs piedalījās pirmās starpkontinentālās ballistiskās raķetes R-7 konstruēšanā.
Viņš deva lielu ieguldījumu ZMP Sputņik-3, kosmosa kuģa Vostok un pirmo starpplanētu zonžu izveidē.

Paralēli konstruktora darbam viņš strādāja par pasniedzēju Maskavas aviācijas institūtā, kopš 1962. gada — profesors.

## Ārējās saites

* Mark Wade. Encyclopedia Astronautica
* www.russianspaceweb.com
* Переславль-Залесский музей-заповедник
* ЦНИИ РТК — Энциклопедия космонавтики
Dabas parks

thumb|Šveices nacionālais parks
**Dabas parks** ir aizsargājamā dabas teritorija, kas pārstāv noteikta apvidus dabas un kultūrvēsturiskās vērtības un kas ir piemērota sabiedrības atpūtai, izglītošanai un audzināšanai. Atpūtas organizēšana un saimnieciskā darbība dabas parkos veicama, nodrošinot tajos esošo dabas un kultūrvēsturisko vērtību saglabāšanu.

Dabas parkos tiek veicināta ilgtspējīga teritorijas apsaimniekošana, kas ietver gan bioloģiskās daudzveidības saglabāšanu, gan tradicionālā ainavu rakstura uzturēšanu. Šajās teritorijās var tikt izveidoti izziņas un izglītības maršruti, informatīvi stendi un vides izglītības centri, kas palīdz apmeklētājiem labāk izprast dabas un kultūras mantojuma nozīmi.

Latvijā ir 42 dabas parki.

## Atsauces

## Skatīt arī
* Latvijas dabas parki
* Latvijas īpaši aizsargājamās dabas teritorijas

## Ārējās saites
* Likums par īpaši aizsargājamām teritorijām
Dabas liegums

**Dabas liegums** ir aizsargājama dabas teritorija. Saskaņā ar Latvijas likumiem dabas liegums ir cilvēka darbības mazpārveidota vai dažādā pakāpē pārveidota dabas teritorija, kas ietver īpaši aizsargājamo savvaļas augu un dzīvnieku sugu dzīvotnes un īpaši aizsargājamos biotopus. Šajā teritorijā ir ierobežota vai aizliegta saimnieciskā darbība. Pasaulē parasti dabas liegumus vai tiem pielīdzināmas teritorijas veido, lai aizsargātu salīdzinoši nelielu teritoriju dabas kompleksus (pārsvarā mazākus par dabas rezervātiem) vai arī lai īpaši aizsargātu tikai kādu no dabas kompleksu veidojošajiem elementiem (botāniskie, zooloģiskie, ģeoloģiskie, hidrogrāfiskie u.c. liegumi).

## Atsauces

## Ārējās saites
* Likums: Par īpaši aizsargājamām dabas teritorijām

## Skatīt arī
* Latvijas dabas liegumi
2007.—2008. gada BBL sezona

**2007.—2008. gada Baltijas Basketbola līgas sezona** bija ceturtā Baltijas Basketbola līgas sezona.

Par BBL sezonas čempioniem kļuva Kauņas "Žalgiris", kas finālā uzvarēja Viļņas "Lietuvos Rytas".

## Komandas
### Elites divīzija

### Izaicinājuma kauss

## Regulārā sezona
### Elites divīzija

### Izaicinājuma kauss

## Izslēgšanas spēles

## Ārējās saites
* BBL profils
Seveža

**Seveža** () ir pilsēta Polijas dienvidos, Silēzijas vojevodistē uz rietumiem no Beņdzinas. Rakstos pirmoreiz minēta 1125. gadā, kad tā bija Bitomas kastelāna pakļautībā. 1298. gada 26. februārī Kujāvijas un Mazovijas kņazs, nākamais Polijas karalis Vladislavs I pie pilsētas sakāva Polijas kņaza Henrika IV karaspēku. Sakāves rezultātā Henriks atzina sevi par Bohēmijas karaļa Vāclava II vasali, kas bija sākums Silēzijas aneksijai no Bohēmijas puses turpmāko gadu laikā. No XIV gadsimta vidus līdz XVIII gadsimta beigām Seveža bija neatkarīgas kņazistes centrs. 1443. gadā pilsētu iegādājās Krakovas bīskaps Zbigņevs Olesņickis. 1807. gadā Napoleons kņazisti atjaunoja un piešķīra to maršalam Žanam Lannam. Pēc Napoleona sakāves Seveža tika iekļauta Kongresa Polijā. Pilsētā atrodas romāņu stila Jāņa Kristītāja baznīca un Krakovas bīskapa celtās pils drupas.

## Atsauce
Fetišisms

**Fetišs** (no ) ir objekts, kam piedēvē pārdabiskas spējas un kam, cilvēka veidotam objektam, ir spējas pār citiem. Būtībā **fetišisms** ir pārdabisku spēju un spēka piedēvēšana šim objektam (fetišam).

## Skatīt arī

* Animisms
* Totēmisms
* Seksuālais fetišisms
Matīsa iela (Rīga)

**Matīsa iela** ir Rīgas iela, Centra rajona Centra un Latgales priekšpilsētas Avotu apkaimē. Matīsa iela sākas krustojumā ar Brīvības, Miera un Šarlotes ielas un beidzas, šķērsojot Dārzciema robežu, krustojumā ar Vietalvas un Mazā Matīsa ielu iepretīm Matīsa kapiem. Ielas kopējais garums ir 2070 metri.
thumb|Matīsa ielas dzelzceļa pārbrauktuve

## Vēsture
Pirmo reizi minēta 1810. gada Rīgas ielu sarakstā kā **Lēģera iela**. Tā sākās no Lazaretes (tag. Krišjāņa Valdemāra) ielas un turpinājās līdz Lielajai Pirts (tag. Krišjāņa Barona) ielai. 1885. gadā Lēģera ielas daļa no Aleksandra (tag. Brīvības) ielas līdz Suvorova (tag. Krišjāņa Barona) ielai un tās turpinājums — **Palisādu iela** — pārdēvēti par **Matīsa ielu**; nosaukums cēlies no 1871. gadā atklātajiem Svētā apustuļa un evanģēlista Mateja brīvkapiem ielas Dienvidu galā. 1950. gadā 7. jūnijā PSRS okupācijas vara ielu pārdēvēja par **Revolūcijas ielu**, lai godinātu 1917. gada boļševiku oktobra apvērsumu. 1990. gada 20. aprīlī ar Rīgas pilsētas Tautas deputātu padomes lēmumu Nr. 1/19 Andra Teikmaņa vadībā ielai atjaunots vēsturiskais nosaukums. Rīgā eksistēja vairākas Palisādu ielas, dažādās vietās.

## Ielu savienojumi
Matīsa iela ir savienota ar šādām ielām:
* Miera iela
* Šarlotes iela
* Brīvības iela
* Tērbatas iela
* Krišjāņa Barona iela
* Aleksandra Čaka iela
* Krāsotāju iela ("T" veida krustojums)
* Avotu iela
* Mūrnieku iela ("T" veida krustojums)
* Pļavas iela ("T" veida krustojums)
* Valmieras iela
* Vagonu iela
* Pērnavas iela ("T" veida krustojums)
* Vietalvas iela/Mazā Matīsa iela ("T" veida krustojums)

## Atsauces

## Skatīt arī
* Centra rajons
* Latgales priekšpilsēta
* Centrs
* Avoti
Kuzņa Raciborska

**Kuzņa Raciborska** (*Kuźnia Raciborska*) - pilsēta Polijas dienvidos, Silēzijas vojevodistē uz dienvidrietumiem no Ribņikas.
Amulets

[thumb|right|Seno ēģiptiešu amulets no Krūmu-Dieva [BES pastāvīgo krājumu par Indianapolisas Bērnu muzejs.]]
**Amulets** ir priekšmets (parasti piekariņš), kam piedēvē maģisku spēju pasargāt tā īpašnieku no burvestībām, slimībām un nelaimēm.

## Pielietojums
Amuletus nēsā uz ķermeņa (bieži vien kā rotaslietas), uz apģērba (kā aksesuārus), novieto transportlīdzekļos vai dzīvesvietā. Tie var būt izgatavoti no dažādiem materiāliem, kuriem tiek piedēvētas dažādas maģiskas īpašības, kas var pasargāt amuleta nēsātāju. Amuletus cilvēki izmanto jau kopš pirmatnējo kopienu laikiem, bieži vien izgatavojot no medījuma (zobi un kauli), tika uzskatīts, ka tie var nēsātājam piešķirt īpašu spēku. Tie bieži vien tiek izmantoti netradicionālajā medicīnā. Šie priekšmeti ir sastopami gandrīz visās reliģijās. Kopš akmens laikmeta izmanto gliemežvākus un pērles, īpaši akmeņus, kā piemēram, dzintaru vai kalnu kristālus. Visbiežāk amuletus var sastapt kaklarotu veidolā. Kā piemēram, arābu tautām par amuletiem kalpot nelielas ādas somiņas, kurās ir iešūts neliela papīra gabaliņš, uz kura ir uzrakstīta kāda Korāna sūra vai uzzīmēta kāda maģiska zīme.

## Atsauces

## Ārējās saites
Kšepice

**Kšepice** () ir pilsēta Polijas dienvidos, Silēzijas vojevodistē uz ziemeļrietumiem no Klobuckas pie Lisvartas (*Liswarta*) upes.
Birži

**Birži** var būt:
* Birži (*Biržai*) — pilsēta Lietuvā;
* Birži — apdzīvota vieta Salas pagastā;
* Birži — apdzīvota vieta Rudbāržu pagastā;
* Basu ciema cits nosaukums.
Totēmisms

**Totēmisms** ir viena no pirmatnējās reliģijas formām, ticība pārdabiskam sakaram vai radniecībai starp cilvēku vai cilvēku grupām (ģintīm) un zināmiem materiāliem objektiem, visbiežāk dzīvniekiem vai augiem.
Matīsa iela

**Matīsa iela** var būt:

* valstspilsētās:
** Matīsa iela — iela Jūrmalā.
** Matīsa iela — iela Rīgā.

* novadu pilsētās:
** Matīsa iela — iela Baložos.
** Matīsa iela — iela Subatē.

* citās apdzīvotās vietās:
** Matīsa iela — iela Ozolnieku pagasta Ozolniekos.
** Matīsa iela — iela Olaines pagasta Ielejās.

## Skatīt arī
* Mazā Matīsa iela
Ustinovs

**Ustinovs** (, no personvārda Ustins *(Устин)*; sieviešu dzimtē Ustinova *(Усти́нова)*) ir krievu cilmes uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:

*Dmitrijs Ustinovs (*Дмитрий Устинов*; 1908—1984) — padomju politiķis;
*Pīters Ustinovs (*Peter Ustinov*; 1921—2004) — britu aktieris.
Dmitrijs Ustinovs

**Dmitrijs Ustinovs** (*Дмитрий Фёдорович Устинов*; dzimis , miris ) bija PSRS politiskais darbinieks, aizsardzības ministrs no 1976. gada līdz viņa nāvei.

No 1941. līdz 1953. gadam Ustinovs bija PSRS tautas komisārs, pēc tam bruņojuma ministrs. 1953. — 1957. viņš bija PSRS aizsardzības rūpniecības ministrs. No 1957. līdz 1965. gadam viņš bija PSRS Ministru padomes priekšsēdētāja vietnieks, vēlāk — 1. vietnieks. 1965. — 1976. bija PSKP Centralās komitejas sekretārs. 1976. gadā D. Ustinovs kļuva par PSRS aizsardzības ministru.

## Ārējās saites
Ogrodzeneca

**Ogrodzeneca** (*Ogrodzieniec*) - pilsēta Polijas dienvidos, Silēzijas vojevodistē uz dienvidaustrumiem no Zaverces. Pazīstama ar iespaidīgām pilsdrupām.