open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Hija

**Hija** ( *Khíos, Híos*, ) ir piektā lielākā Grieķijas sala, atrodas Egejas jūrā ap 7 km no Anatolijas krasta. No Turcijas to atdala Hijas jūras šaurums. Pazīstama kā "mastikas sala".

Platība 842,5 km, apmēram 50 km gara ziemeļu—dienvidu virzienā, 13—24 km plata. Sala ir kalnaina, augstākā virsotne ir Pelinejs (1297 m v.j.l.). Hiju veido kaļķakmeņi un slānekļi. 2011. gadā iedzīvotāju skaits uz salas sasniedza 51,9 tūkstošus. Salas lielākajā pilsētā Hijā (ostas pilsēta) dzīvo 23,7 tūkstoši cilvēku (2001. gada dati).

Ievērojams ir Hijas Neamoni klosteris, kas iekļauts UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā, viduslaiku ciemati.

Tiek uzskatīts, ka Hijā dzīvojis Homērs. Kādu laikposmu (pirms mūsu ēras) bija pazīstama kā viena no labāk pārvaldītajām vietām Grieķijā. Romiešu un bizantiešu periodā uzplauka tirdzniecība (visvairāk tika pārdoti vīni). 11. gadsimtā salu okupēja Seldžuku dinastija, vēlāk — Dženova. No 1566. gada atradusies Osmaņu impērijas sastāvā. 1822. gadā Grieķijas Neatkarības karā daudzi kristīgie salas iedzīvotāji tika nogalināti vai pārdoti verdzībai. Atkal iekļauta Grieķijas sastāvā pēc Balkānu kariem (1912—1913).

## Ārējās saites
*
Marija Kalla

**Marija Kalla** (, ; dzimusi **Kalogeropula** () , mirusi ) bija ASV dzimusi grieķu dziedātāja (soprāns). Viena no slavenākajām un ievērojamākajām 20. gadsimta operdziedātājām.

Dziedāja dažāda žanra operās — no *opera seria* līdz pat *[[bel canto]]*. Tikusi saukta par "dievišķo" (*La Divina*). Ievērojamākās lomas ir Kerubīni *Medea*, Bellīni *Norma*, Doniceti *Lucia di Lammermoor*, Verdi *La traviata* un Pučīni *[[Tosca]]*.

## Dzīvesgājums
Dzimusi 1923. gadā Ņujorkā grieķu imigrantu ģimenē. 1929. gadā viņas tēvs nomainīja savu uzvārdu no Kalogeropulu uz Kallass. Pēc vecāku šķiršanās viņa 1937. gadā kopā ar māti un māsu pārcēlās uz dzīvi Atēnās, absolvēja Atēnu konservatoriju un 1939. gadā sāka radošo darbību Atēnu operteātrī. Pēc Otrā pasaules kara beigām dzīvoja Itālijā, 1948. gadā atgriezās Ņujorkā, kur Ņujorkas Metropoles opernamā dziedāja titullomu Verdi operā Aīda un Bellīni operā Norma, 1949.-1950. gadā Vāgnera operā Valkīra. 1949. gadā apprecējās ar itāļu uzņēmēju no Veronas Džovanni Menegīni.

Kopš 1950. gada dziedāja Eiropas lielākajos operteātros, tai skaitā Milānas *[[La Scala]]* un Londonas Koventgārdenā (1952).
No 1953. līdz 1954. gadam Kalla zaudēja gandrīz 36 kg svara. Tas aizsāka viņas vokālo spēju samazināšanos. Sākot ar 1959. gadu Kalla piedzīvoja karjeras norietu. To veicināja arī viņas personīgā dzīve un skandāli, kuros viņa bija iesaistīta. 1957. gadā viņa iepazinās ar grieķu kuģu īpašnieku un miljardieri Aristoteli Onasi. 1959. gadā viņš gatavojās šķirties no savas sievas un sāka atklāti tikties ar Kallu. Attiecības turpinājās vairākus gadus, dažkārt ar pārtraukumiem strīdu dēļ. 1966. gadā Kalla atteicās no ASV pilsonības, lai vieglāk varētu nokārtot šķiršanos no sava itāļu vīra Menegīni. Bet 1968. gadā Onasis apprecējās ar ASV prezidenta Džona Kenedija atraitni Žaklīnu Kenediju.

1965. gadā Kalla uz skatuves bija pēdējo reizi, uzstājoties Londonas Koventgārdena operā. 1969. gadā Kalla tēloja Mēdejas lomu itāļu režisora Pjēra Paolo Pazolīni filmā "Mēdeja". Vēlāk Kalla uzstājās meistarklasēs Džuljarda skolā Ņujorkā (1971, 1972). 1973. gadā kopā ar tenoru Džuzepi Di Stefano devās koncerttūrēs pa Eiropu, ASV, Dienvidkoreju un Japānu. Lai arī abiem bija problēmas ar balsi, publika viņus uzņēma atsaucīgi. Pēdējo reizi Kalla uzstājās publikas priekšā 1974. gada 11. novembrī Saporo. Pēc tam pēdējos savas dzīves gadus Kalla pavadīja Parīzē, izolējusies no apkārtējās sabiedrības.

Mirusi 1977. gada 16. septembrī 53 gadu vecumā no sirdstriekas.

## Piemiņa
2002. gadā itāļu režisors Franko Dzefirelli uzņēma filmu "Kalla mūžīgi mūžos" (*Callas Forever*) ar Faniju Ardānu Kallas lomā, sižetā attēlojot izdomātu versiju par Kallas pēdējo dzīves posmu.
2007. gadā Kalla tika apbalvota ar ''Grammy'' balvu par mūža ieguldījumu (*Grammy Lifetime Achievement Award*).

Māksliniecisko sasniegumu dēļ Leonards Bernstains Kallu reiz nosauca par "operas bībeli". Kallai bijusi ilgstoša ietekme uz opermākslas pasauli. 2006. gadā *Opera News* rakstīja, ka "gandrīz 30 gadus pēc nāves Kalla joprojām ir dīvas kā mākslinieces piemērs un ir viena no vislabāk pārdotākajām vokālistēm klasiskajā mūzikā".

## Atsauces

## Ārējās saites
Kallasa

**Kallasa** var būt:

* Kaja Kallasa (*Kaja Kallas*, 1977) — Igaunijas politiķe;
* Marija Kalla (*Μαρία Κάλλας*, 1923—1977) — grieķu dziedātāja.

## Skatīt arī
* Kallass
Austrālija Eirovīzijas dziesmu konkursā

**[[Austrālija]] [[Eirovīzijas dziesmu konkurss|Eirovīzijas dziesmu konkursā]]** ir piedalījusies 10 reizes, no kurām finālos ir piedalījusies 7 reizes, debitējot 2015. gada konkursā. Austrālija konkursā nekad nav uzvarējusi, un pašlaik labākais rezultāts tai ir 2. vieta 2016. gada konkursā, kad to pārstāvēja Damī Ima ar dziesmu *Sound of Silence*.

Austrālija ir pirmā Okeānijas valsts, kas piedalās Eirovīzijā, un pirmā, kuras raidorganizācija nav EBU locekle. Austrālijā Eirovīzijas dziesmu konkurss ir ticis pārraidīts kopš 1983. gada. Konkurss iemantoja lielu popularitāti austrāliešu vidū, 2006. un 2007. gada konkursi bija starp 25 skatītākajiem raidījumiem attiecīgajās televīzijas sezonās. 2014. gada konkursā Austrālijai tika ļauts sūtīt savu mākslinieku uzstāties kā viesiem — Džesika Mauboja izpildīja dziesmu *Sea of Flags*.

2015. gada konkursā, konkursa 60 gadu jubilejas gadā, Austrālijai tika ļauts pirmo reizi piedalīties pašā konkursā. Par Austrālijas pārstāvi tika izraudzīts Gajs Sebastjans, kas izpildīja dziesmu *Tonight Again*. Austrālija automātiski kvalificējas finālam kopā ar rīkotājiem un lielo piecinieku. 2015. gada konkursā Austrālija arī pirmoreiz oficiāli varēja balsot. Finālā valsts ierindojās 5. vietā.

2016. gada konkursā Austrālijai tika atļauts atgriezties konkursā, pašlaik valstij ir dota atļauja no EBU piedalīties konkursā.

## Austrālijas pārstāvji Eirovīzijā
:  *Uzvarētāji*
:  *Otrā vieta*
:  *Trešā vieta*
:  *Pēdējā vieta*
:  *Nekvalificējās finālam*

## Galerija

Attēls:20150520 ESC 2015 Guy Sebastian 2819.jpg|Gajs Sebastjans 2015. gada konkursā Vīnē, Austrijā.
Attēls:ESC2016 - Australia 03.jpg|Damī Ima 2016. gada konkursā Stokholmā, Zviedrijā.
Attēls:Isaiah (Australia). Photo 464.jpg|Jesaja 2017. gada konkursā Kijivā, Ukrainā.
Attēls:ESC2018 - Australia 06.jpg|Džesika Mauboja 2018. gada konkursā Lisabonā, Portugālē.
Attēls:ESC-Australia-2019-KateMiller-Heidke-001.jpg|Keita Millere-Haidke 2019. gada konkursā Telavivā, Izraēlā. 


## Piezīmes un atsauces

### Piezīmes

### Atsauces

## Ārējās saites
* Austrālijas profils Eurovision.tv lapā
* Austrālijas pārstāvju un rezultātu uzskaitījums – ''EUROVISIONWORLD.COM''
Jukio Hatojama

**Jukio Hatojama** (, *Hatoyama Yukio*; dzimis ) ir japāņu politiķis, bijušais Japānas premjerministrs. Japānas Demokrātiskās partijas pārstāvis.

Viņa radinieki bija politiķi, vecvectēvs bija parlamenta deputāts, vectēvs — Liberāldemokrātiskās partijas dibinātājs, Japānas premjerministrs. Otrs vectēvs bija *[[Bridgestone Corporation]]* dibinātājs.

Ieguvis inženiera izglītību, absolvēja Tokijas Universitāti un Stenforda Universitāti. Bijis pasniedzējs Tokijā, vēlāk kļuva par tēva personīgo sekretāru. 1986. gadā Hatojama tika ievēlēts parlamentā (bija Liberāldemokrātiskās partijas biedrs). 1993. gadā pameta Liberāldemokrātisko partiju. Pievienojās par galveno opozīcijas partiju kļuvušajai Japānas Demokrātiskajai partijai. Bija partijas prezidents no 1999. līdz 2002. gadam un ir kopš 2009. gada.

2009. gada vēlēšanās Hatojamas partija uzvarēja ilgi valdījušo Liberāldemokrātisko partiju, Hatojama kļuva par valsts premjeru. Sākotnējos mēnešos turēja solījumu samazināt izdevumus, tomēr ar laiku viņa administrācija kļuva neefektīva. Samazinoties atbalsta reitingam un uztraucoties par tuvojošajām vēlēšanām, Hatojama atkāpās gan no premjerministra, gan no partijas prezidenta amata.

## Ārējās saites

*
Petrol (Slovēnijas uzņēmums)

***Petrol d.d.*** (pilns nosaukums ***Petrol, Slovenian Energy Company d.d., Ljubljana***) ir Slovēnijas enerģētikas uzņēmums. Tas ir viens no lielākajiem uzņēmumiem valstī un viens no lielākajiem degvielas izplatītājiem bijušajā Dienvidslāvijā. Galvenais birojs atrodas Ļubļanā. Uzņēmums dibināts 1947. gadā.

*Petrol* ir vairāk nekā 660 degvielas uzpildes stacijas Slovēnijā, Bosnijā un Hercegovinā, Horvātijā, Serbijā, Melnkalnē un Kosovā.

*Petrol* akcijas tiek kotētas Ļubļanas biržā (kods *PETG*). Lielākie akcionāri (2015. gada martā): valsts uzņēmums *Slovenska odškodninska  družba* (19,75 %), *Češkoslovenska Obchodni bank, A.S.* (12,79 %), *Kapitalska Družba, d.d.* (8,27 %).

## Vēsture
Uzņēmums dibināts 1947. gadā ar nosaukumu ***Jugopetrol Ljubljana***. Tas nodarbojās ar degvielas tirdzniecību. 1952. gadā pārņemta Mariboras naftas pārstrādes rūpnīca.
1953. gada 17. martā uzņēmuma nosaukums mainīts uz ***Trgovsko podjetje Petrol v Ljubljani*** (saīsināti ***Petrol***). Tika izveidotas apkopes stacijas.
1962. gadā *Petrol* tika sadalīts 16 ekonomiskās vienībās.
1973. gadā uzņēmums reorganizēts.
1974. gadā izveidota struktūrvienība *TOZD Zemeljski plin*, kas nodarbojās ar dabasgāzi.

1995. gadā sākās *Petrol* privatizācijas process.
1996. gada 24. decembrī uzņēmums pārveidots par akciju sabiedrību ar nosaukumu ***Petrol, Slovenska naftna družba, d.d. Ljubljana***.
1997. gada 5. maijā sākās *Petrol* akciju kotēšana Ļubļanas biržā.
2000. gados *Petrol* paplašinājās, atverot jaunas stacijas un iegādājoties enerģētikas uzņēmumus Slovēnijā un citās Balkānu valstīs.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Oficiālā vietne
Dundagas jūrskola

**Dundagas jūrskola** bija Dundagas pagasta Ģipkā, 1869. gadā dibināta jūrskola. Pazīstama arī kā Ģipkas jūrskola, vēlāk arī kā Mazirbes jūrskola.

## Vēsture
Dundagas jūrskola dibināta 1869. gadā Ģipkā, balstoties uz 1867. gada jūrskolu likumu kā I (zemākās) kategorijas jūrskola. 1894. gadā jūrskola no Ģipkas tiek pārcelta uz Mazirbi. Kopš 1880.gada bija II kategorijas jūrskola.
Periodā no 1869. līdz 1898. gadam jūrskolā mācījās 1057 audzēkņi. Eksāmenus nokārtojuši 7 tālbraucēju stūrmaņi un tuvbraucēju kapteiņi kā arī 197 tuvbraucēju stūrmaņi.
Pēc 1902. gada jūrskolu likumdošanas izmaiņām kļuvusi par zemākās kategorijas, jeb sagatavošanas jūrskolu.

Pirmā pasaules kara laikā jūrskola evakuēta uz Tartu, Igaunijā. Vēlāk uz Taganrogu. Pēc kara darbību Latvijā nav atjaunojusi.

## Atsauces
* Latvijas Jūrniecības enciklopēdija, Rīga, 1998.
Naumova

**Naumova** var būt:
* Naumova — apdzīvota vieta Alūksnes novada Pededzes pagastā;
* Naumova — upe Latvijā, Kūdupes pieteka;
* Darja Naumova (*Дар’я Сяргееўна Навумава*; dzimusi 1996. gadā) — baltkrievu svarcēlāja;
* Marija Naumova — Latvijas dziedātāja (dzimusi 1973. gadā);

## Skatīt arī
* Naumovs
Tenu Ennepalu

**Tenu Ennepalu** (; dzimis ), pazīstams arī ar pseidonīmiem **Emīls Tode** () un **Antons Nigovs** () ir igauņu dzejnieks un rakstnieks.

Ennepalu dzimis Tallinā un no 1980. līdz 1985. gadam studējis bioloģiju Tartu Universitātē. Dzejnieka karjeru viņš uzsāka 1985. gadā un ir publicējis vairākus savu darbu izdevumus. 1993. gadā viņš piesaistīja starptautisku uzmanību ar savu romānu *Piiririik* (latviski izdots ar nosaukumu "Robežvalsts"), ko publicēja ar pseidonīmu Emīls Tode. Grāata tika tulkota 14 valodās un kļuva par tulkotāko 1990. gadu igauņu grāmatu. Šajā gadā viņš saņēma Baltijas asamblejas ikgadējo literatūras balvu. Ennepalu darbs bieži apskata tādas tēmas kā homoseksualitāte, izolācija un nodevība.

1992. gadā viņa dzejolis *Inquiétude du Fini* tika pielāgots kora vajadzībām, un tas tika izpildīts, igauņu komponistam Erki Svenam Tīram to diriģējot.

Bez romānu rakstīšanas Tenu Ennepalu ir tulkojis no franču uz igauņu valodu tādu autoru darbus kā Fransuā Moriaks, Šarls Bodlērs un Marsels Prusts. Ennepalu ir rakstījis arī publikācijas angļu valodā priekš *[[Poetry Society]]*. Ennepalu ir arī *Eesti Maaülikool* valdes loceklis.

## Romāni
* *Piiririik* ("Robežvalsts", kā Emīls Tode)
** Izdots *Tuum*, 1993.

* *Hind* (kā Emīls Tode)
** Izdots *Tuum*, 1995.

* *Mõõt* (kā Emīls Tode)
** Izdots *Tuum*, 1996.

* *Printsess* (kā Emīls Tode)
** Izdots *Täht*, 1997.

* *Harjutused* (kā Antons Nigovs)
** Izdots *Eesti Keele Sihtasutus*, 2002.

* *Raadio* (kā Emīls Tode)
** Izdots *Eesti Keele Sihtasutus*, 2002.

* *Paradiis* (kā Tenu Ennepalu)
** Izdots *Varrak*, 2009.

* *Mandala* (kā Tenu Ennepalu)
** Izdots *Varrak*, 2012.

## Dzejas krājumi
* *Jõeäärne maja*, 1985
* *Ithaka*, 1988
* *Sel maal*, 1990
* *Mõõt*, 1996
* *Enne heinaaega ja hiljem*, 2005
* *Kevad ja suvi ja*, 2009

## Atsauces
Jēkabs Lange

thumb|Kapa vieta Smiltenē
**Jēkabs Lange** jeb **Jakobs Lange** (, 1711–1777) bija Apgaismības laikmeta Vidzemes teologs un valodnieks, Vidzemes ģenerālsuperintendents (1771–1777). Ievērojams skolu atbalstītājs un latviešu izglītības veicinātājs. Piedalījās Glika Bībeles latviskā tulkojuma pārskatīšanā (1738).

## Dzīvesgājums
Dzimis Kēnigsbergā Smiltenes draudzes mācītāja Miķeļa Langes ģimenē 1711. gada jūnijā vai līdz 9. jūlijam.

Darbojās kā Ēveles (1736–1745) un Smiltenes luterāņu mācītājs (1745–1771), uzrakstīja "Vidzemes ļaužu vecās un jaunās būšanas stāstus" (1753), kuros raksturoja latviešu valodas Vidzemes vidusdialekta izloksnes. 1757. gadā sagatavoja vāciski–latvisko un latviski–vācisko vārdnīcu, bet Septiņgadu kara dēļ tās iespiešanu sāka tikai 1773. Oberpālē, bet pabeidza Jelgavā  1777. gadā. No šīs vārdnīcas daudz aizņēmušies vēlākie leksikogrāfi, īpaši Vecais Stenders.

Tulkoja latviski žurnālu "Latviešu ārste" (1768).

1771. gada viņu ievēlēja par Vidzemes ģenerālsuperintendentu. 1773. gadā latviski izdeva viņa sagatavoto Katehismu ar aizrādījumiem un piemēriem no latviešu dzīves.

Miris 1777. gada 17. martā.

## Darbi
* *Vidzemes ļaužu vecās un jaunās būšanas stāsti* (1753)
* *Tā atzīšana tās patiesības .. no tā mazā Luterus Katehisma tiem latviešiem ierādīta* (1773); 
* *Vollständiges Deutsch-Lettisches und Lettisch-Deutsches Lexikon* (1777).

## Literatūra
* Pēteris Šmits. Langes latviešu vārdnīca. RKr. XVI, 1912, 21–58

## Atsauces
FK Staiceles Bebri

**FK Staiceles Bebri** ir Latvijas futbola klubs no Staiceles, kas pašlaik spēlē 2. līgā. Mājas spēles aizvada Latvijas Futbola federācijas mācību un treniņu centrā (MTC) "Staicele".

## Vēsture

FK Staiceles Bebri dibināts 1994. gadā. 2014. gadā klubs ieguva pirmo vietu 2. līgas Vidzemes futbola čempionātā, izcīnīja otro vietu līgas finālturnīrā un tika paaugstināts uz 1. līgu. 2018. gadā "Staiceles Bebri" palika priekšpēdējā (11.) vietā 1. līgā un izkrita uz 2. līgu.

## Iegūtās vietas Latvijas čempionātā

ImageSize = width:600 height:60
PlotArea = left:10 right:10 bottom:30 top:10
TimeAxis = orientation:horizontal format:yyyy
DateFormat = dd/mm/yyyy
Period = from:01/07/2004 till:01/07/2018
ScaleMajor = unit:year increment:1 start:2005
Colors =
  id:bl1  value:rgb(0.5,0.8,0.5)
  id:bl2  value:rgb(0.9,0.9,0.3)
  id:bl3  value:rgb(0.9,0.5,0.5)
  id:rs  value:rgb(0.8,0.6,0.6)
  id:rn  value:rgb(0.9,0.1,0.1)

PlotData=
  bar:Position width:15 color:white align:center

  from:01/07/2004 till:01/07/2005  shift:(0,-4) text: 3
  from:01/07/2005 till:01/07/2006  shift:(0,-4) text:2
  from:01/07/2006 till:01/07/2007  shift:(0,-4) text:3
  from:01/07/2007 till:01/07/2008  shift:(0,-4) text:5
  from:01/07/2008 till:01/07/2009  shift:(0,-4) text:6
  from:01/07/2009 till:01/07/2010  shift:(0,-4) text:2
  from:01/07/2010 till:01/07/2011  shift:(0,-4) text:9
  from:01/07/2011 till:01/07/2012  shift:(0,-4) text:3
  from:01/07/2012 till:01/07/2013  shift:(0,-4) text:2
  from:01/07/2013 till:01/07/2014  shift:(0,-4) text:1
  from:01/07/2014 till:01/07/2015  shift:(0,-4) text:13
  from:01/07/2015 till:01/07/2016  shift:(0,-4) text:10
  from:01/07/2016 till:01/07/2017  shift:(0,-4) text:12
  from:01/07/2017 till:01/07/2018  shift:(0,-4) text:11

  from:01/07/2004 till:01/07/2014  color:bl3 shift:(0,13)  text: "2. līga Vidzeme"
  from:01/07/2014 till:01/07/2018  color:bl2  shift:(0,13)  text: "1. līga"
 

## Komandas sastāvs
:*.*

## Komandas personāls

## Atsauces

## Ārējās saites
* Oficiālā Twitter lapa
* Facebook profils
* Latvijas Futbola federācija
FK Priekuļi

**FK Priekuļi** ir Latvijas futbola klubs no Priekuļiem. Kluba vīriešu komanda “**FK Priekuļi**” piedalās Latvijas futbola 2. līgas čempionātā, bet sieviešu komanda “**Cēsis/ FK Priekuļi**” —  Sieviešu futbola 1. līgā.

Futbola klubā "Priekuļi" ir izveidota arī jauniešu futbola sistēma, kura pārstāvēta dažādās vecuma grupās. 

Līdz 2018. gadam kluba spēļu mājvieta bija Priekuļu vidusskolas stadions, bet kopš 2018. gada — Cēsu pilsētas stadions.

## Vēsture
"FK Priekuļi" dibināts 2004. gadā. Vairākas sezonas tas piedalījās 2. līgas Vidzemes čempionātā, bet 2013. un 2014. gada sezonās spēlēja Vidzemes čempionāta 3. līgā. 2015. gadā klubs atgriezās 2. līgā.

Par līdz šim veiksmīgāko sezonu uzskatāms 2020. gads, kad divpadsmit komandu konkurencē "FK Priekuļi" izcīnīja 4. vietu un ieguva tiesības spēlēt 2. līgas finālturnīrā, kandidējot uz pirmās līgas čempionātu. 

2014. gadā tika izveidota sieviešu futbola komanda.

## Atsauces

## Ārējās saites
*Latvijas Futbola federācija
*Vidzemes futbola centrs
Olsens

**Olsens** (,  — 'Oles dēls', no personvārda Ole (*Ole*); sieviešu dzimtē Olsena) ir dāņu/vācu cilmes uzvārds, kam citās ģermāņu valodās sastopami līdzīgi uzvārdi ar tādu pašu cilmi — Ulsons () un Ulsens (). Cilvēki ar šo uzvārdu:

* Andrēass Skovs Olsens (*Andreas Skov Olsen*; 1999) — Dānijas futbolists;
* Dilans Olsens (*Dylan Olsen*; 1991) — Kanādas izlases hokejists;
* Džastins Olsens (*Justin Olsen*; 1987) — ASV bobslejists;
* Džons Flemings Olsens (*Jon Flemming Olsen*; 1964) — vācu mūziķis, grafiķis-dizaineris un aktieris;
* Jespers Olsens (*Jesper Olsen*; 1961) — dāņu futbolists;
* Joahims Olsens (*Joachim Olsen*; 1977) — dāņu vieglatlēts;
* Larss Olsens (*Lars Olsen*; 1961) — dāņu futbola treneris;
* Mortens Olsens (*Morten Olsen*; 1949) — dāņu futbola treneris.

## Skatīt arī
* *[[Olsen Brothers]]*
* Ulsons
* Ulsens
* Olsons
Pertti Kurikan Nimipäivät

***Pertti Kurikan Nimipäivät*** (PKN) bija somu pankroka grupa, tika izveidota 2009. gadā. Visiem grupas dalībniekiem ir attīstības traucējumi.

2015. gadā pārstāvēja Somiju 2015. gada Eirovīzijas dziesmu konkursā ar dziesmu *Aina mun pitää*.

## Ārējās saites

*
Nokia 5100

**Nokia 5100** ir GSM mobilais telefons, kuru ražoja Nokia. Tā ražošana tika uzsākta 2003. gadā, par tā izlaišanu tika paziņots jau 2002. gadā, bet šobrīd šī mobilā telefona ražošana ir pārtraukta. Tam ir iebūvēts stereo FM radio. Nokia 5100 ir *[[Tri-Band]]* ierīce, kas spēj darboties līdz 300 h miega režīmā.

Tas tika pārdots kā ierīce lietošanai brīvā dabā, tādēļ tam ir gumijas korpuss, kas nodrošina aizsardzību pret mitrumu, triecieniem un putekļiem. Tam ir vairākas funkcijas kā, piemēram, termometrs, lukturītis, kaloriju skaitītājs un skaļuma mērītājs (dB). Telefons ir pieejams gaiši zilā, tumši pelēkā, zaļā un oranžā krāsā, kā arī tam ir nomaināmi *Xpress-on-Shells* korpusi.

## Atsauces

## Ārējās saites

*
Pormalis

**Pormalis** (sieviešu dzimtē Pormale) ir latviešu cilmes uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:
* Andrejs Pormalis (1898—1977) — latviešu keramiķis;
* Raimonds Pormalis (1926—2012) — latviešu prozaiķis.

## Skatīt arī
* Pormals
* Purmalis
Parathormons

**Parathormons** ir peptīdhormons, kas sastāv no 84 aminoskābēm un tā galvenā funkcija ir kalcija līmeņa regulācija asinīs. To sekretē epitēlijķermenīšu galvenās šūnas reaģējot uz zemu kalcija līmeni asinīs. Asinīs cirkulējošais parathormons, piesaistoties parathormona receptoram 1, kurš atrodas nierēs un kaulos, dažās minūtēs palielina kalcija līmeni. Kaulos parathormons palielina osteoklastu — kaulu noārdošo šūnu aktivitāti, un izraisa kalcija atbrīvošanos no kauliem vienas līdz divu stundu laikā, bet nierēs paaugstina kalcija reabsorbciju un samazina tā izdali ar urīnu. Parathormona receptors 2 atrodas centrālajā nervu sistēmā, sēkliniekos un placentā. Ilgstošāka parathormona iedarbība stimulē enzīma 1α-hidrolāzes aktivitāti nierēs, veicinot aktīvā D vitamīna (kalcitriola) sintēzi, kas paaugstina kalcija uzsūkšanos tievajās zarnās un kalcija apriti kaulos vairāku dienu garumā. Parathormonam pussabrukšanas laiks ir 4 minūtes, tā molekulārā masa ir 9.4 kDa.

## Atsauces
Bazālā membrāna

**Bazālā membrāna** ir šaurs, fibrozs, bezšūnu slānis, kas atdala epitēliju (ādā, elpceļos, gremošanas traktā u.c), mezotēliju (pleiras dobumā, perikarda dobumā u.c.), endotēliju (asinsvados, limfvados u.c.) no zemāk pieguļošajiem saistaudiem.

## Funkcijas
Bazālā membrāna savieno saistaudus ar citiem audiem, orientē un stabilizē šūnu slāņus un vienlaikus ietekmējot kaimiņšūnu polaritāti, dalīšanos, metabolismu, migrāciju un reģenerāciju. Šajā procesā aktīvi piedalās laminīna un perlekāna molekulas, mijiedarbojoties ar attiecīgajiem epiteliocītu receptoriem. Pie tam bazālā membrāna darbojas arī kā selektīva barjera starp blakusesošajiem audiem. Cauri tai  starp epitēliju un saistaudiem notiek vielmaiņas procesi — vielu difūzija un filtrācija. Piemēram, acs lēcas bazālā membrāna ne tikai balsta, bet arī piešķir lēcas kapsulai elastību. Tādēļ lēca var mainīt formu.

## Atsauces

## Ārējās saites
23 Talija

**Talija**, arī **23 Talija** ir asteroīds ar diametru apmēram 108 km, atrodas asteroīdu joslā, pieder S tipa asteroīdu grupai. 

Asteroīdu atklāja  angļu astronoms Džons Hainds Bišopa observatorijā Londonā. Haindam tas bija astotais atklātais asteroīds (kopā 10). Asteroīds nodēvēts mūzas Talijas vārdā. Vārdu izvēlējās observatorijas īpašnieks Džordžs Bišops. Grieķu mitoloģijā Talija ir Zeva un Mnēmosines meita, komēdijas un vieglās dzejas mūza.

Talija ir neregulāras formas asteroīds, spektrs liecina, ka tas ir S tipa asteroīds, kura virsmu  klāj dzelzi un magniju saturoši silikātu minerāli. Asteroīda orbītas lielā pusass ir 2,62 AU, tā atrodas asteroīdu joslā starp 3:1 un 5:2 orbitālās rezonanses Kirkvuda spraugām.

## Atsauces

## Ārējās saites
*Talijas orbīta
Hennings fon Treskovs

**Hermanis Hennings Kārlis Roberts fon Treskovs** (, dzimis , miris ) bija vērmahta ģenerālmajors, viens no vācu pretošanās kustības pret Hitleru līderiem.

Dzimis prūšu militāristu ģimenē. Bija precējies ar Pirmā pasaules kara laika ģenerālštāba priekšnieka Ēriha fon Falkenhaina meitu Ēriku. Piedalījies Pirmajā pasaules karā. Pēc kara piedalījās spartakiešu sacelšanās apspiešanā. Demobilizējās no armijas, tomēr 1926. gadā ar Hindenburga rekomendāciju atgriezās armijā.

Otrā pasaules kara laikā kā štāba virsnieks plānoja Vācijas kaujas operācijas Čehijā, Polijā, Francijā un PSRS. Darbojoties Austrumu frontē, pulcināja ap sevi pret Hitleru noskaņotus virsniekus, plānoja Hitlera nogalināšanu un varas pārņemšanu valstī.

Organizēja vairākus neveiksmīgus atentātus pret Hitleru, līdz 1944. gada 20. jūlijā Klausam fon Štaufenbergam izdevās izraisīt sprādzienu Hitlera mītnē pie Rastenburgas (mūsdienu Kentšinas). Domādami, ka Hitlers miris, sazvērnieki sāka varas pārņemšanas plāna realizāciju. Tomēr Hitlers izdzīvoja, un viņam lojālās struktūras salīdzinoši viegli apspieda sazvērestību. Redzēdams, ka plāns izgāzies, Hennings fon Treskovs izdarīja pašnāvību, inscenēdams partizānu uzbrukumu.

## Ārējās saites
Jans Huss

thumb|200px|Piemineklis veltīts Janam Husam, Prāgas centrālajā laukumā
**Jans Huss** (; ; dzimis 1369. gadā, miris 1415. gada 6. jūlijā), bieži saukts arī **Jānis Huss**, bija čehu priesteris, filozofs un Kārļa Universitātes rektors Prāgā. Huss tiek uzskatīts par pirmo baznīcu reformistu, vēl pirms Lutera, Kalvina un Cvinglija.

Viņa mācība rosināja reformāciju, tā kļuva par pamatu protestantisma tradīcijām, kā arī lielā mērā Rietumu civilizācijas kultūrvēsturiskai kopībai.

## Jaunības gadi
Jaunībā Huss devās uz Prāgu, kur viņš pelnīja iztiku dziedot un kalpojot baznīcās. Viņš uzcītīgi mācījās, 1393. gadā ieguva bakalaura grādu Prāgas Universitātē un 1396. gadā maģistra grādu. 1400. gadā tika iesvētīts par priesteri, kļuva par rektoru universitātē (1402-1403).

Husu uzskata par 1406. gadā sarakstītās ***[[:en:Orthographia_bohemica|De orthographia bohemica]]*** autoru. Šai darbā izveidota čehu rakstība ar diakritiskajām zīmēm. Modificētu Husa alfabētu lieto arī Latvijā.

## Reformācija
Huss bija protestantisma priekštecis, viņa mācībām bija liela ietekme Eiropas valstīs. Reformistus atbalstīja Bohēmijā. Ar Bohēmijas karaļa atbalstu čehu reformisti universitātē guva virsroku, un vācieši bija spiesti pārcelties uz citām universitātēm.

Huss un viņa piekritēji iedvesmojās no angļu reformatora Džona Viklifa teoloģijas un filozofijas, īpaši no viņa neoplatoniskām mācībām par Dievu. Huss uzskatīja, ka Svētā Trīsvienība ir augstākā autoritāte, kurai pakļauta baznīca. Baznīcas autoritāte ir spēkā tikai tad, ja tā pārstāv Dieva patiesību. Patiesība ir Husa mācības galvenais jēdziens: tā pastāv vienīgi Kristū un tai ir spēks atbrīvot cilvēku no grēka.

Husu tiesāja par ķecerību pret Katoļu Baznīcu un viņam piesprieda nāvessodu sadedzinot uz sārta.  nāvessods tika izpildīts, viņš tika sadedzināts uz sārta Konstancā.

## Pēc nāves
Pēc Jana Husa nāves 1415. gadā viņa sekotāji (zināmi kā husīti) sacēlās pret saviem katoļu valdniekiem. 1419. gadā pāvests Martins V izsludināja krusta karu pret husītiem. Husīti uzvarēja divus no pieciem krusta kariem, taču vēlāk sašķēlās un tika uzvarēti. Tomēr vēl pēc gadsimta 90% Čehijas iedzīvotāju bija Husa mācības sekotāji.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Jans Huss LU kopotajos rakstos  
*
Astarte-Nafta

**SIA "Astarte-Nafta"** ir 1995. gadā dibināts Latvijas degvielas tirgotājs ar 100% Latvijas kapitālu. Pēc 2022. gada maija datiem tā īpašumā ir 30 degvielas uzpildes stacijas (DUS). "Astarte-Nafta" pamatdarbība ir degvielas mazumtirdzniecība un vairumtirdzniecība.

SIA "Astarte-Nafta" īpašnieki (2025. gada oktobrī) ir Jānis Anspoks (92,73 %) un Ligita Dzene (7,27 %).

## Vēsture
2005. gadā "Astarte-Nafta" iegādājās 5 degvielas uzpildes stacijas no VIADA.

2014. gadā "Astarte-Nafta" atklāja savu pirmo degvielas uzpildes staciju Rīgā, Krasta ielā 93.

2016. gadā "Astarte-Nafta" iegādājās DUS tīklu RNS-D un pievienoja savam tīklam 8 DUS.

2018. gadā "Astarte-Nafta" iegādājās DUS Oktāns-A, Baldones novadā.

2025. gada 21. martā tika paziņots, ka SIA *[[Circle K Latvia]]* iegādāsies "Astarte-Nafta" 26 degvielas uzpildes staciju tīklu Latvijā. Konkurences padome šo darījumu atļāva 24. jūlijā, bet ar nosacījumu, ka Dobelē iegādāto DUS pārveidotu par automātisko degvielas uzpildes staciju, kamēr tur darbojas *Circle K* franšīzes DUS. 19. augustā "Astarte-Nafta" paziņoja, ka ir pārtraukusi uzsāktās sarunas ar *Circle K Latvija* un uzsākusi citu sadarbības partneru meklēšanu; tā turpināja darbu ierastajā režīmā. "Astarte-nafta" valdes priekšsēdētājs Ojārs Karčevskis skaidroja, ka vēlas risinājumu, lai KP lēmums būtu bez ierobežojumiem.
2025. gada 1. oktobrī tika paziņots, ka SIA NAFTIMPEKS īpašnieks Armands Sadauskis plāno iegūt izšķirošu ietekmi pār SIA "Astarte-Nafta".
23. oktobrī Konkurences padome atļāva Armandam Sadauskim iegūt SIA NAFTIMPEKS 25 degvielas uzpildes stacijas un ar tām saistītos nekustamos īpašumus un pamatlīdzekļus. Apvienošanās darījums neietvēra 2 degvielas uzpildes stacijas, kas palika SIA "Astarte-Nafta" īpašumā, kā arī neskāra uzņēmuma darbību degvielas vairumtirdzniecības tirgū.

2026. gada 19. februārī uzņēmums AS "Virši-A" paziņoja, ka plāno iegūt ilgtermiņa nomas tiesības uz SIA "Naftimpeks" piederošajām 19 "Astarte Nafta" degvielas uzpildes stacijām.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Astarte-Nafta tīmekļa vietne
Darjušs Latka

**Darjušs Latka** (; dzimis ) ir bijušais Polijas futbolists (pussargs), kas no 2014. gada līdz 2015. gadam pārstāvēja Latvijas futbola Virslīgas klubu FK Jelgava.

## Sasniegumi
 FK Jelgava:
* Latvijas kauss futbolā (1): 2014.—2015.

## Atsauces

## Ārējās saites

* 90minut.pl profils 
* jagiellonia.neostrada.pl profils
Ēbersvalde

**Ēbersvalde** () ir pilsēta Vācijā, Brandenburgas zemē, Barnimas apriņķa centrs. Izvietojusies valsts ziemeļaustrumu daļā pie Oderas—Hāfeles kanāla un Fīnovkanāla 50&nbsp;km uz ziemeļaustrumiem no Berlīnes un 22&nbsp;km uz rietumiem no Oderas. Pilsēta atrodas ievērojamu mežu masīvu vidū līdzās Šorfheides-Horīnes biosfēras rezervātam un Plāgefennas stingrā aizsardzības režīma rezervātam un dažkārt tiek dēvēta par Mežu pilsētu (*Waldstadt*).

## Vēsture
Pirms vācu kolonizācijas šeit atradās slāvu apmetne. 1913. gadā Ēbervaldē tika atrasts bronzas laikmeta Ēbervaldes depozīts, kurā ietilpa 81 zelta priekšmets. Depozīts Otrā pasaules kara beigās tika nolaupīts, un pašlaik atrodas Puškina muzeja Maskavā krājumos.

Pilsētu 1254. gadā kā Ēversvoldi (*Everswolde* — "Mežakuiļu mežs") dibināja Askaniju markgrāfs Johans I. Dokumentos pirmoreiz tā minēta 1276. gadā, kad šeit apmeties markgrāfs Albrehts III. 1300. gadā Ēbervaldei piešķirtas tirgus tiesības. 1499. gadā pilsētu nopostīja ugunsgrēks.

Pēc atjaunošanas Ēbersvalde kļuva par Brandenburgas markgrāfistes ievērojamu rūpniecisko pilsētu ar attīstītu metalurģiju. No 1605. līdz 1620. gadam tika izbūvēts Fīnovkanāls, kas ir vecākais joprojām funkcionējošais mākslīgais ūdensceļš Vācijā. Pilsēta smagi cieta Trīsdesmitgadu kara laikā.

Ēbersvaldē izgatavoti pirmie Vācijā dzinēju katli. 1877. gada 23. novembrī ierīkota pirmā Vācijā telefona līnija, bet 1923. gadā no Ēbersvaldes pārraidīts Vācijā pirmais radiokoncerts. 1892. gadā Ēbervaldē tika nodibināta Starptautiska meža pētniecības organizāciju apvienība.

Otrā pasaules kara beigās 1945. gada 22. aprīlī pilsētu ieņēma Sarkanā armija, un pēc šīs ziņas saņemšanas Hitlers esot nolēmis izdarīt pašnāvību.

VDR laikos pie Ebervaldes atradās liela PSRS kara bāze. 1970. gadā Ēbersvalde apvienota ar Fīnovas pilsētiņu un līdz 1993. gadam dēvēta par **Ēbersvaldi-Fīnovu** *(Eberswalde-Finow)*. Pēc Vācijas apvienošanās liela daļa no pilsētas rūpniecības, nespēdama konkurēt, ir panīkusi.

## Transports
Ēbersvalde ir viena no trijām Vācijas pilsētām, kurā darbojas trolejbuss.

## Cilvēki
1929. gadā vācu ārsts Verners Forsmanis (*Werner Forssmann*, 1904 – 1979) Ēbervaldes slimnīcā pats sev caur vēnu ievadīja sirdī katetru, par ko 1956. gadā ieguva Nobela prēmiju. No 1947. līdz 1949. gadam vietējā PSRS kara bāzē ar vecākiem dzīvoja krievu mūziķis un aktieris Vladimirs Visockis.

## Atsauces

## Ārējās saites
Nīmanis

**Nīmanis** (; sieviešu dzimtē Nīmane) ir vācu cilmes uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:

* Artis Nīmanis (1978) — latviešu stikla mākslinieks;
* Arturs Nīmanis (1972) — latviešu komponists, aranžētājs, dizaineris, dzejnieks, rakstnieks, programmētājs
* Hanss Nīmanis (2003) — ASV šaha lielmeistars;
* Jānis Nīmanis (1988) — latviešu kalējs;
* Jēkabs Nīmanis (1980) — latviešu komponists;
* Jons Nīmanis — (*John Niemann*; 1905—1990) — vācu šaha problēmists.

## Skatīt arī
* Neimanis
* Naumanis
Palmīra

**Palmīra** (, *Tedmurtā* ; , *Tadmor*; , *Tdmor*; ) ir sena semītiešu pilsēta mūsdienu Sīrijas teritorijā. Atrodas 210 km attālumā no Damaskas. Pilsēta tikusi pieminēta ebreju Bībelē, Asīrijas valdnieku annālēs, atradusies Seleikīdu un Romas impērijas sastāvā. 

Viens no nozīmīgākajiem kultūras centriem antīkajā pasaulē. Pilsētā ir vairāki ievērojami tempļi, pieminekļi. Arhitektūrā un mākslā apvienots grieķu un romiešu stils ar vietējām tradīcijām.

## Vēsture
Pilsēta pieminēta tikusi jau 19. gadsimtā p.m.ē. 3. gadsimtā p.m.ē. guvusi ievērību, kad caur to sāka vest viens no galvenajiem austrumu-rietumu tirdzniecības ceļiem. Palmīra uzcelta oāzē, pusceļā starp Vidusjūru rietumos un Eifratu austrumos. Palīdzēja savienot Romu ar Divupi un Austrumiem.

260. gadā tās valdnieks Odenats sakāva sasanīdu persiešus un nostiprināja Palmīras ietekmi reģionā. Pēc viņa nāves varu pārņēma viņa sieva, leģendārā karaliene Zenobija, kura pasludināja Palmīras impērijas neatkarību no Romas un iekaroja plašas teritorijas, tostarp Sīriju, Ēģipti un daļu Mazāzijas. Palmīras impērija pastāvēja tikai dažus gadus, līdz 272. gadā Romas imperators Aureliāns sakāva Zenobijas armiju un pilsēta tika iekļauta Romas impērijas sastāvā. Drīz pēc tam Palmīra zaudēja savu nozīmi, un vēlāk tika izpostīta.

1929.—1932. gadā pilsēta tika pilnībā pamesta, jo Sīrijas valdība nolēma pārvietot vietējos iedzīvotājus uz jaunu apmetni ārpus senās pilsētas teritorijas. Šis solis tika veikts arheoloģisko izrakumu un saglabāšanas darbu nolūkā, jo Palmīra bija kļuvusi par nozīmīgu vēsturisku vietu. Līdz tam laikam daļa pilsētas drupu bija apdzīvotas, un iedzīvotāji dzīvoja seno romiešu un palmīriešu ēku paliekās.

1980. gadā Palmīra tikusi iekļauta UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā, kopš 2013. gada atrodas arī apdraudēto Pasaules mantojuma objektu sarakstā.

2015. gada maijā senā pilsēta nonāca Islāma valsts kaujinieku kontrolē, daļa pilsētas arheoloģisko pieminekļu tika iznīcināti.

## Atsauces

## Ārējās saites
Æ

200px|thumb|Burts "Æ"
**Æ** (**æ**) ir grafēma un ligatūra, kas sastāv no burtiem "a" un "e". Sākotnēji "Æ" bija divskanis, bet senangļu valodā un mūsdienu dāņu, norvēģu, islandiešu valodā šis netiek uzskatīts par ligatūru un ir patstāvīgs patskaņa burts ar savu vietu alfabētā. Šī ligatūra joprojām ir sastopama angļu un franču valodā drukātos tekstos, bet pēdējā laikā ir tendence lietot atsevišķus *A* un *E*. Mūsdienu angļu ortogrāfijā "Æ" netiek uzskatīts par atsevišķu burtu, bet kā viens no rakstības variantiem, kā, piemēram, vārda "enciklopēdija" rakstībā angliski: *encyclopædia / encyclopaedia / encyclopedia*. Šis burts ir cēlies no viduslaiku latīņu valodas, kur tā bija papildu ligatūra dažos vārdos, kā, piemēram, *Æneas*. Līdzīgi franču valodā tiek lietotas ligatūras "Œ" un "œ", kas vajadzības gadījumā var tikt aizstātas ar atsevišķajiem burtiem "o" un "e".

## Ārējās saites
Klemenss Frīdrihs Meiers

**Klemenss Frīdrihs Meiers** (; dzimis , miris ) bija vācu rakstnieks un žurnālists. Strādājis par mājskolotāju pie Rekiem Jaunpilī un Mēdemiem Vecaucē.

Dzimis ādas pārstrādes komersanta ģimenē. No 1837. līdz 1838. gadam mācījās ģimnāzijā Veclārā, vēlāk tehniskajā skolā Kaselē un no 1840. gada Klaustālē. Mācījies arī universitātē Berlīnē, tomēr finansiālo grūtību dēļ mācības nebeidza.

Ieradās Kurzemē, kur strādāja par mājskolotāju Rekiem Jaunpilī un Mēdemiem Vecaucē. Iestājās Krievijas valsts dienestā, pārcēlās uz Tartu, kur bija vācu un latīņu valodas skolotājs. 1851. gadā pārcēlās uz Sanktpēterburgu, kur kļuva par vietējās vācu avīzes *St. Petersburgische Zeitung* galveno redaktoru. 1874. gadā atgriezās Vācijā, kur apmetās Heidelbergā. No 1880. gada — privātdocents, no 1885. gada — goda profesors.

Bija precējies ar Kurzemes ārsta Kārļa Bursi meitu Doroteju. Ģimenē bija divi dēli un vairākas meitas.

## Ārējās saites
* Klemenss Meiers ''Deutsche Biographie''
Il Volo

***Il Volo*** ir itāļu popmūzikas trio, kura sastāvā ir tenori Pjero Barone, Ignacio Bosketo un baritons Džanluka Džinoble.

2009. gadā visi trīs jaunieši piedalījās *Ti lascio una canzone* dziedāšanas šovā, sākumā kā solomākslinieki. Ideja par puišu apvienošanu grupā pieder šova autoram Roberto Čenči, kas vēlējies izveidot trio, līdzīgu "trim tenoriem" (Lučāno Pavaroti, Plasido Domingo un Hosē Karerass).

Kopumā karjeras laikā grupa izdevusi trīs studijas albumus un vienu EP ierakstu. Piedalījušies *We Are the World 25 for Haiti* ierakstā. 2015. gadā grupa uzvarēja Sanremo mūzikas festivālā ar dziesmu *Grande amore*, kļūstot arī par Itālijas pārstāvi 2015. gada Eirovīzijas dziesmu konkursā.

Grupa izdevusi septiņus studijas albumus. Jaunākā albuma nosaukums ir *Il Volo Sings Morricone*, un tas ir Ennio Morrikonem veltīts albums.

## Diskogrāfija
;Studijas albumi
* *Il Volo* (2010)
* *We Are Love* (2012)
* *Buon Natale: The Christmas Album* (2013)
**Grande Amore // Grande Amore International Version // L'amore Si Muove* (2015)
**Ámame* (2018)
**Musica* (2019)
**Il Volo Sings Morricone* (2021)

## Atsauces

## Ārējās saites

*
Dienvidmorāvijas apgabals

**Dienvidmorāvijas apgabals** () ir viens no Čehijas apgabaliem valsts dienvidaustrumos. Tas robežojas ar Dienvidčehijas, Visočinas, Pardubices, Olomoucas un Zlīnas apgabaliem, kā arī Slovākiju un Austriju.

## Administratīvais iedalījums

Apgabalā 7 apriņķi - Blansko apriņķis, Brno lauku apriņķis, Brno pilsētas apriņķis, Bržeclavas apriņķis, Hodonīnas apriņķis, Viškovas apriņķis, Znojmo apriņķis.

## Pilsētas

Apgabalā ir 48 pilsētas:

**Trekninātas** - pilsētas, kas ir apriņķu centri.

 
* **[[Brno]]** —  377 440 iedz.
* **[[Znojmo]]** —  33 761 iedz.
* **[[Hodonīna]]** —  24 975 iedz.
* **[[Bržeclava]]** —  24 949 iedz.
* **[[Viškova (Čehija)|Viškova]]** —  21 312 iedz.
* **[[Blansko]]** —  20 800 iedz.
* Kijova —  11 505 iedz.
* Boskovice —  11 504 iedz.
* Veseli pie Morāvas —  11 319 iedz.
* Kuržima —  10 971 iedz.
* Ivančice —  9 603 iedz.
* Tišnova —  8 984 iedz.
* Mikulova —  7 443 iedz.
* Šlapanice —  7 273 iedz.
* Letovice —  6 751 iedz.
* Bučovice —  6 482 iedz.
* Slavkova pie Brno —  6 456 iedz.
* Dubņani —  6 362 iedz.
* Rosice —  5 895 iedz.
* Hustopeče —  5 859 iedz.
* Moravski Krumlova —  5 836 iedz.
* Strāžnice —  5 637 iedz.
* Rousīnova —  5 620 iedz.
* Modržice —  4 996 iedz.
* Pohorželice —  4 711 iedz.
* Oslavani —  4 639 iedz.
* Adamova —  4 576 iedz.
* Vracova —  4 534 iedz.
* Bzeneca —  4 304 iedz.
* Velke Opatovice —  3 857 iedz.
* Velke Bīlovice —  3 853 iedz.
* Zbīšova —  3 841 iedz.
* Lanžhota —  3 758 iedz.
* Rājeca-Jastršebi —  3 663 iedz.
* Židlohovice —  3 659 iedz.
* Valtice —  3 532 iedz.
* Rajhrada —  3 428 iedz.
* Hrušovani pie Jevišovkas —  3 286 iedz.
* Ūjezda pie Brno —  3 203 iedz.
* Velke Pavlovice —  3 094 iedz.
* Ivanovice pie Hanas —  2 917 iedz.
* Podivīna —  2 907 iedz.
* Miroslava —  2 903 iedz.
* Kunštāta —  2 775 iedz.
* Ždānice —  2 576 iedz.
* Dolni Kounice —  2 420 iedz.
* Klobouki pie Brno —  2 420 iedz.
* Olešnice —  1 697 iedz.
* Jevišovice —  1 159 iedz.

## Ārējās saites
6. Baltijas Šaha savienības kongress

[thumb|[Kurzemes viesnīca, kur norisinājās turnīrs]]
**6. [[Baltijas Šaha savienība]]s kongress** notika no 1913. gada 14. (26.) aprīļa līdz 22. (4. maijam) aprīlim Jelgavā.

## Dalības nosacījumi un godalgas
Turnīra nolikums paredzēja, ka piedalīties turnīrā var jebkurš Baltijas šahists, ieskaitot tos, kas dzīvoja ārpus tās teritorijas. Dalībniekiem bija jāmaksā dalības nauda: reģionālo šaha organizāciju biedriem par dalību galvenajā turnīrā 5 rbļ, blakusturnīrā 3 rbļ., pārējiem galvenajā turnīrā 15 rbļ., blakusturnīrā 6 rbļ. Papildus bija jāiemaksā drošības nauda, kuru atmaksāja, turnīram beidzoties; galvenajā turnīrā 5 rbļ., blakusturnīrā 3 rbļ. Galvenajā turnīrā bija paredzētas 5 godalgas: I — 150 rbļ., II — 100 rbļ., III — 70 rbļ., IV — 50 rbļ. un V — 25 rbļ., bet blakusturnīrā 4 godalgas: I — 35 rbļ., II — 25 rbļ. III — 15 rbļ. un IV — 10 rbļ.. Bez tam Rīgas 1. šaha biedrības priekšnieks P. Kerkoviuss ziedoja 25 rbļ. balvai par skaistāko partiju galvenajā turnīrā un A. Līts divas balvas 15. rbļ. un 10 rbļ. tiem spēlētājiem, kas uzrādīs labāko rezultātu galvenajā un blakusturnīrā pret godalgoto vietu ieguvējiem.

## Kongresa gaita

### Atklāšana
Kongresu 14. aprīļa rītā Jelgavas Amatnieku biedrības telpās atklāja Jelgavas Šaha savienības priekšsēdētājs Barons fon der Ropps. Uz atklāšanu pulcējās turnīra dalībnieki, tiesneši, reģionālo organizāciju delegāti un viesi. Pēc apsveikuma uzrunas izlēma, ka galvenajā turnīrā spēlēs 15 dalībnieki vienā aplī, bet blakusturnīrā 12 dalībnieki. Pēc tam darbu uzsāka kongresa delegātu pilnsapulce, uz kuru bija ieradušies pārstāvji no Rīgas, Liepājas, Tērbatas un Jelgavas šaha organizācijām. Par Baltijas Šaha savienības sekretāru uz turpmākiem diviem gadiem delegāti ievēlēja Augustu Lītu (Rīga), bet par nākamā 7. Baltijas Šaha savienības kongresa norises vietu apstiprināja Tērbatu.

### Turnīra norise
Šaha turnīra pirmā kārta sākās 14. aprīļa vakarā. Visas spēļu kārtas līdz pat turnīra noslēgumam risinājās Kurzemes viesnīcā.

### Turnīra rezultāti

#### Galvenā turnīra rezultātu tabula

#### Blakusturnīra rezultātu tabula

### Noslēgums
21. aprīlī tika pabeigtas pēdējās partijas un 22. aprīļa vakarā turnīra dalībnieki pulcējās uz noslēguma sarīkojumu. 1. godalgu un Baltijas meistara titulu ieguva galvenā turnīra uzvarētājs rīdzinieks Alfrēds Hartmanis. Arī pārējās galvenā turnīra godalgas ieguva rīdzinieki. Otro godalgu saņēma S. Lurjē, bet trešo, ceturto un piekto savā starpā sadalīja A. Gīze, F. Mašarovs un I. Strazdiņš. Balvu par skaistāko partiju saņēma L. Ovens par partiju pret E. Ullmanu. Balvu par labāko rezultātu pret godalgoto vietu ieguvējiem saņēma Dr. T. Vankins no Liezeres. A. Gīzes ziedoto gandarījuma balvu saņēma jelgavnieks Vilhelms Vittekopfs par labāko rezultātu negodalgoto dalībnieku savstarpējās cīņās. Blakusturnīrā uzvarēja un I godalgu ieguva G. Veikmanis, otro un trešo godalgu sadalīja F.Apšenieks un H. Vittekopfs, ceturto godalgu saņēma T.Lemba. Balvu par labāko rezultātu pret godalgotām vietām ieguva J. Gailis.

## Skatīt arī
* Kurzemes viesnīca

## Atsauces
Blansko apriņķis

**Blansko apriņķis** () ir Čehijas Dienvidmorāvijas apgabala administratīvā iedalījuma vienība. Robežojas ar Dienvidmorāvijas apgabala Viškovas un Brno lauku apriņķiem, Visočinas apgabala Ždjāras pie Sāzavas apriņķi, Pardubices apgabala Svitavu apriņķi, kā arī Olomoucas apgabala Prostejovas apriņķi.

## Ārējās saites
*
Adamova (Čehija)

**Adamova** () ir pilsēta Čehijā, Dienvidmorāvijas apgabala Blansko apriņķī.

## Vēsture
Rakstos pirmoreiz iespējams minēta 1360. gadā. Ilgu laiku pilsēta atradās Hābsburgu impērijas sastāvā. No 1918. gada — Čehoslovākijā. Kopš 1993. gada — Čehijā.

## Tūrisms
Netālu no Adamovas atrodas Morāvijas karsta apvidus.
Baldones novada karogs

**Baldones novada karogs** bija viens no Baldones novada oficiāliem simboliem. Apstiprināts 2014. gada jūnijā. Karogu veido trīs krāsu joslas (sarkana, balta, zila) proporcijā 2:1:2, centrā novietots novada ģerbonis. Karoga sarkanā un zilā krāsa simbolizē Baldones piederību Zemgalei (līdz 1923. gadam) un Vidzemei, attēlojot šo novadu ģerboņu krāsas. Baltā josla simbolizē caur novadu tekošo Ķekaviņas upi.

Karoga dizains izvēlēts atklātā konkursā no 10 iesniegtajiem priekšlikumiem, modificējot iedzīvotāju balsošanā izvēlēto variantu. 

## Karoga priekšlikumi

File:Baldone flag proposal.jpg
File:Baldone flag proposal (table flag).jpg


## Atsauces

## Ārējās saites
* Iesvētīts Baldones novada karogs!
* Ogres TV: BALDONE: Iesvēta jauno novada karogu
Bledas ezers

**Bledas ezers** () ir ezers Jūlija Alpos, Slovēnijas ziemeļrietumu daļā, pie tā atrodas Bledas pilsēta. Apkārtne ir populārs tūrisma galamērķis. Ezers atrodas 35 km no Ļubļanas starptautiskās lidostas un 55 km no valsts galvaspilsētas Ļubļanas.

## Ģeogrāfija un vēsture

Ezera izcelsme ir jaukta glaciāla un tektoniska. Tas ir 2120 metrus garš un 1380 metrus plats, tā maksimālais dziļums ir 29,5 metri. Ezers atrodas ainaviskā vietā, to ieskauj kalni un meži. Tā ziemeļu krastā atrodas viduslaiku Bledas pils. Ezera rietumos atrodas Zakas ieleja.

## Bledas sala
thumb|left|Bledas sala
Ezerā atrodas Bledas sala (). Uz tās atrodas vairākas ēkas, galvenā no tām ir svētceļojumu baznīca, kas veltīta Jaunavas Marijas debesīs uzņemšanai (); esošajā formā tā uzbūvēta 17. gadsimta beigās. Baznīca izgreznota ar gotisku fresku atliekām no aptuveni 1470. gada un bagātīgiem baroka elementiem. Baznīcai ir 52 metrus augsts tornis ar 1655. gadā būvētām baroka kāpnēm no 98 akmens pakāpieniem. Baznīca ir bieži apmeklēta, un tajā regulāri notiek kāzu ceremonijas. Tradicionāli kāzu dienā līgavainim veiksmīgai laulībai līgava ir pa kāpnēm jāuznes tornī, jānozvana zvans un jāievēlas vēlēšanās baznīcā.

## Aktīvā atpūta un sports
Ezers ir populārs airētāju vidū, jo nodrošina sporta veidam labvēlīgus apstākļus. 1966., 1979., 1989. un 2011. gadā tajā notika Pasaules čempionāts airēšanā.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Bledas salas vietne
77 (skaitlis)

**77 (septiņdesmit septiņi)** ir naturāls un palindromisks skaitlis, kas veselo skaitļu rindā atrodas starp 76 un 78. Gada septiņdesmit septītā diena ir 18. marts (garajā gadā 17. marts).

Romiešu skaitļu sistēmā septiņdesmit septiņi tiek pierakstīts šādi — LXXVII, bet binārajā skaitīšanas sistēmā septiņdesmit septiņi ir 10011012, oktālajā skaitīšanas sistēmā — 1158 un heksadecimālajā skaitīšanas sistēmā — 4D16. Septiņdesmit septiņi ir nepāra skaitlis.

Ķīmisko elementu periodiskā tabulā septiņdesmit septiņi ir irīdija (Ir) atomskaitlis.

## Skatīt arī
* 77. gads
* 77. gads p.m.ē.
Ekspress-AM7

***Ekspress-AM7*** (*Экспресс-АМ7*) ir Krievijas uzņēmuma *[[Kosmičeskaja svjaz']]* sakaru pavadonis. Tas orbītā tika palaists 2015. gada martā. Pavadonis nodrošina sakarus Krievijā, Eiropā, Āfrikā un Dienvidāzijā. 

2011. gadā nesējraķetes kļūmes dēļ tika zaudēts sakaru pavadonis *[[Ekspress-AT2]]*. 2012. gada martā *[[Kosmičeskaja svjaz']]* noslēdza līgumu ar *[[EADS Astrium]]* par tā aizvietotāja *[[Ekspress-AM4R]]* un jauna pavadoņa *Ekspress-AM7* izgatavošanu.

Kosmisko aparātu izgatavoja Francijas uzņēmums *[[Airbus Defence and Space]]* (agrākais *Astrium*) uz platformas *[[Eurostar E3000]]* bāzes ar derīgās kravas jaudu 14 kW un plānoto darbības ilgumu 15 gadi. Tam ir 62 aktīvie raidītāji: 36 Ku, 24 C un 2 L joslas; 10 antenas.

## Lidojuma gaita
*Ekspress-AM7* palaišana notika  22:05:00  *[[UTC]]* no Baikonuras kosmodroma 200. laukuma 39. palaišanas iekārtas ar nesējraķeti *[[Proton-M / Briz-M]]*. No dzinējbloka *[[Briz-M]]* pavadonis atdalījās 07:18 *UTC*. Ģeostacionāro orbītu tas sasniedza ar saviem dzinējiem.

Pavadonis tika izvietots ģeostacionārajā orbītā 40° austrumu garuma, kur aizvietoja 2013. gadā darbību beigušo *[[Ekspress-AM1]]*. 24. aprīlī tika sākta *Ekspress-AM7* ekspluatācija.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Express AM4R and Express AM7  Airbus Defence and Space 
* Ekspress-AM7 Kosmičeskaja svjaz' mājaslapā 
* Ekspress-AM 7 Gunter Dirk Krebs
Vladimirs Voroņins

**Vladimirs Voroņins** (, ; dzimis ) ir Moldovas politiķis, kopš 1994. gada Moldovas komunistu partijas pirmais sekretārs. Laikā no 2001. līdz 2009. gadam bija Moldovas prezidents. Viņš bija pirmais valsts vadītāja amatā demokrātiski ievēlētais komunistiskās partijas līderis Eiropā pēc Austrumu bloka sabrukšanas.

## Dzīvesgājums
1960. gados Voroņins bija maizes fabrikas direktors, darbojās Moldāvijas Komunistiskajā partijā un ieņēma arvien augstākus amatus partijā, bija arī Moldāvijas PSR iekšlietu ministrs.

Pēc PSRS sabrukuma Voroņins 1993. gadā atjaunoja Moldovas komunistisko partiju. Kad 2001. gadā tā uzvarēja parlamenta vēlēšanās, Voroņinu ievēlēja par valsts prezidentu. Prezidentūras pirmajos gados neveiksmīgi mēģināja samazināt lielo valsts parādu un bezdarba līmeni. Lai arī vispārēji Voroņina lēmumi ārlietās bija Krievijai labvēlīgi, attiecības ar Krievijas prezidentu Putinu palika vēsākas, jo Voroņins atteicās piešķirt autonomijas statusu Piedņestras Moldāvu Republikai, separātistu režīmam ar Krievijas militāro klātbūtni, kas kontrolē Pārdņestras reģionu. Vēlāk meklēja atbalstu Rietumu valstīs, lai atrisinātu konfliktu. 

Viņa partija vēlēšanās uzvarēja arī 2005. gadā, uz otru termiņu ievēlēja arī Voroņinu. Solīja atrisināt Piedņestras jautājumu, uzlabot dzīves standartus, atcelt ierobežojumus plašsaziņas līdzekļiem, veicināt lielāku integrāciju Eiropā. Neatzina 2006. gada referenduma par Piedņestras Moldāvu Republikas pievienošanu Krievijai rezultātus.
Tā kā saskaņā ar konsitūciju Voroņins nedrīkstēja tikt ievēlēts prezidenta amatā uz trešo termiņu, 2009. gadā viņu ievēlēja parlamenta spīkera amatā.

## Ārējās saites
* 
*
Edvardsa plato

**Edvardsa plato** () ir dziļi saposmots galdveida kaļķakmens plato ASV dienvidos. Izvietojies Teksasas vidienē starp Kolorādo un Riograndes upēm, daļa no Lielajiem līdzenumiem. Ziemeļrietumos to norobežo Lano Estakado, rietumos — Pekosas upe un Stoktona plato, dienvidos — Balkonsas krauja. Savanna ar subtropu klimatu, nokrišņi 500—600 mm gadā. Ganību lopkopība.

## Atsauces