Jaguārs

**Jaguārs** (*Panthera onca*) ir Jaunajā pasaulē dzīvojoša kaķu dzimtas (*Felidae*) suga. Tas ir viens no četriem panteru ģints (*Panthera*) lielajiem kaķiem. Pārējie trīs lielie panteru ģints kaķi: lauva, tīģeris un leopards, dzīvo tikai Vecajā pasaulē.

Jaguārs ir trešais lielākais kaķis pēc lauvas un tīģera, un lielākais kaķu dzimtas pārstāvis Amerikā. Jaguārs dzīvo, sākot ar Meksiku Centrālamerikā un beidzot ar Argentīnas ziemeļiem un Paragvajas dienvidiem Dienvidamerikā. Kopš  jaguāri ASV vairs nav sastopami, lai gan pēdējos gados ir novērots, ka jaguārs ir atgriezies Arizonā. Mūsdienās jaguāru skaits samazinās, tādēļ ir ieviesti to saudzēšanas noteikumi. Lai gan jaguārus nedrīkst medīt un to ādu tirgošana ir aizliegta, tomēr zemnieki joprojām medī lielo plēsēju, aizsargājot savus mājlopus. Jaguārs ir Meksikas nacionālais zīdītājs.

Jaguārs vislabprātāk uzturas biezajos lietus mežos, bet to var sastapt arī atklātākās vietās, bet vienmēr ūdens tuvumā. Tāpat kā tīģerim tam patīk peldēt.

Jaguāriem, lauvām, leopardiem, tīģeriem, sniega leopardiem un dūmakainajiem leopardiem kopējs priekštecis dzīvoja pirms 6—10 miljoniem gadu. Jaguārs ir atdalījies no pārējās panteru ģints pirms 280 000—510 000 gadiem.

## Izskats un īpašības
thumb|left|220px|Jaguāra žokļi ir labi attīstīti, un tā sakodiens ir spēcīgākais starp lielajiem kaķiem
thumb|220px|left|Jaguāram ir proporcionāli īsas kājas, tādēļ tas veikli kāpj kokos un klintīs
[thumb|240px|Melnais jaguārs jeb [melnā pantera]]
thumb|240px|right|Melnais jaguārs var būt arī ar melniem raibumiem
Lai gan jaguāra plankumainais kažoks atgādina leopardu, tomēr tas ir lielāks par leopardu, un tā uzbūve ir līdzīgāka tīģerim. Jaguāram ir ļoti spēcīgs sakodiens, visspēcīgākais starp lielajiem kaķiem, kā arī pastāv uzskats, ka tas ir otrs spēcīgākais sakodiens starp visiem zīdītājiem. Jaguārs spēj pārkost stingro un biezo lielo rāpuļu ādu, bruņurupuču bruņas, un upuru nogalināšanā izmanto tikai sev raksturīgu paņēmienu: jaguārs pārkož upura galvaskausu tieši starp ausīm. Jaguāra zobi iecērtas smadzenēs, izdzēšot upura dzīvību. Ir novērots, ka jaguārs spēj pavilkt liellopu, kas sver 360 kg, un jaguāra zobi samaļ jebkādus kaulus. Savvaļā jaguārs medī dzīvniekus, kas sver līdz 300 kg, un upura svars var pārsniegt jaguāra svaru 3—4 reizes.

Jaguāra uzbūve ir kompakta, ar labi attīstītiem muskuļiem, kājas proporcionāli paīsas, piemērotas kāpšanai kokos, klintīs un peldēšanai. Jaguāra izmēri var būt ļoti dažādi. Jo tālāk uz dienvidiem, jo jaguāri lielāki. Mazākie ir Meksikas jaguāri, bet lielākie — Brazīlijas jaguāri. Mežos dzīvojošie jaguāri ir mazāki un tumšāki par tiem, kas dzīvo atklātās vietās. Jaguāra svars variē 56—96 kg. Lielākais datētais tēviņš ir svēris 159 kg, bet mazākais 36 kg. Mātītes vidēji ir par 10—20% mazākas nekā tēviņi. Ķermeņa garums variē no 162—183 cm, astes garums apmēram 75 cm, augstums skaustā 67—76 cm.

Jaguāra kažoka pamatkrāsa ir gaiši dzeltenīgi brūna, bet var būt arī sarkanīgi brūna. Uz brūnā fona ir melni gredzeni, kuru vidū ir viens vai vairāki melni plankumiņi. Uz galvas un kakla, kā arī uz astes plankumi parasti ir viendabīgi, bez gredzena ap tiem. Raibumu daudzums dažādiem indivīdiem variē. Pavēderē, pazodē un kāju iekšpusē kažoka pamatkrāsa ir balta.

Jaguāri reizēm ir melni, tad tos sauc par panterām. Panteras jeb melnie jaguāri ir daudz retāk sastopami kā raibie. Tie ir apmēram 6% no visas jaguāru populācijas. Melnais jaguārs ir pilnīgi melns, bet ir sastopami arī ar raibumu rakstu. Panteras nav atsevišķa pasuga, tām ir tikai atšķirīgs kažoka apmatojums. Tāpat kā citām lielo kaķu sugām reizēm piedzimst albīni indivīdi.

Ārēji jaguāra kažoks atgādina leopardu, tomēr tie ir atšķirīgi. Jaguāra raibumus veido gredzens ar sīkākiem plankumiem gredzena vidusdaļā, bet leoparda raibumi ir viendabīgi, melni plankumi, leopardam nekad nav gredzena formas raibumu. Jaguāriem ir apaļākas galvas un īsākas, masīvākas kājas, salīdzinot ar leopardu.

## Uzvedība
Kā lielākā daļa kaķveidīgo, jaguāri ir vientuļnieki izņemot mātītes ar mazuļiem. Pieauguši indivīdi satiekas tikai, lai pārotos. Katram jaguāram ir diezgan liela teritorija; mātītēm tā sasniedz 25—40 kvadrātkilometrus un var pārklāties ar citas mātītes teritoriju, bet jaguāri cenšas izvairīties viens no otra. Tēviņu teritorija ir apmēram divas reizes lielāka kā mātītēm. Teritorijas izmērs ir atkarīgs no pieejamā medījuma daudzuma un kopējā jaguāru blīvuma. Tēviņu teritorijas nekad nepārklājas. Teritorija tiek iezīmēta ar urīnu un skrāpējumiem koku mizā.

Jaguāri, tāpat kā citi lielie kaķi, spēj skaļi rēkt, tēviņu rēciens ir spēcīgāks kā mātītēm. Ar rēcieniem tiek paziņots par aizņemtu teritoriju un tiek meklēti pārošanās partneri. Pārošanās laikā tēviņi reizēm savā starpā sakaujas, bet tas notiek reti. Biežāk tēviņi cīnās par teritoriju, sargājot to no citiem tēviņiem, sargāta tiek arī mātītes teritorija, reizēm tēviņš uzrauga 2 līdz 3 mātīšu teritorijas.

Parasti jaguārs tiek raksturots kā nakts dzīvnieks, bet medīt tas biežāk dodas krēslā gan vakarā, gan agri no rīta. Medījot tēviņš apstaigā lielāku platību nekā mātītes, jo tajā pašā laikā tiek apsekota teritorija. Jaguārs bieži medī arī dienā, ja medījums ir pieejams. Kopumā jaguāru var raksturot kā enerģisku dzīvnieku; 50—60% no dienas laika tas pavada aktīvi.

## Barība
Jaguārs, kā visi kaķveidīgie, ir tipisks plēsējs un barojas tikai ar gaļu. Jaguārs medī visu, ko savā ceļā satiek, apmēram 87 dažādas sugas. Tam labāk patīk liels medījums nekā sīks. Visbiežāk tiek medīti brieži, kapibaras, tapiri, mežacūkas, zorro, lapsas. Reizēm jaguārs medī anakondas un kaimanus.

Tomēr jaguārs nelaidīs garām arī mazākus medījumus kā vardes, peles, putnus, zivis, sliņķus, mērkaķus un bruņurupučus. Reizēm jaguāri uzbrūk mājlopiem, neatsakoties no pieaugušiem liellopiem un zirgiem.

Jaguārs lēnām apstaigā savu teritoriju, uztverot apkārtējās skaņas un smaržas. Nolūkotajam upurim parasti uzbrūk no slēpņa. Lielajiem dzīvniekiem jaguārs salauž galvaskausu tieši starp ausīm, bet mazākus medījumus, piemēram, savvaļas suņus, tas nosit ar ķepu. Pēc medījuma nogalināšanas jaguārs to pārvieto uz drošāku vietu. Plēsoņa ir ļoti spēcīgs un var aiznest lielus medījumus. Ēst tas sāk biežāk no kakla un krūtīm nekā no vēdera. Katru dienu nelielam jaguāram, kas sver 34 kg, ir nepieciešami 1,4 kg gaļas. Savvaļā jaguārs spēj vienā reizē apēst vairāk gaļas kā tas nepieciešams un uzkrāt enerģiju ilgākam laikam. Nomedījis upuri, tas vienā reizē var apēst līdz 25 kg gaļas, pēc tam jaguārs kādu laiku nemedī. Tāpat kā citi lielie kaķi tas reti uzbrūk cilvēkam. Ja kāds jaguārs sāk medīt cilvēkus, tad tas parasti ir vecs vai slims dzīvnieks.

## Vairošanās
thumb|220px|left|Jaguāra mātīte sagatavojas pacelt mazuli aiz skausta ādas un pārvietot uz citu vietu
Jaguāru mātītes dzimumbriedumu sasniedz 2 gadu vecumā, bet tēviņi 2 vai 4 gados. Lai gan jaguāri var pāroties visu gadu, tomēr visbiežāk mazuļi dzimst laikā, kad medījuma ir vairāk. Jaguāri neveido ilgstošus pārus, pēc pārošanās tie uzreiz šķiras, un mātīte mazuļus audzina viena pati. Grūsnības periods ilgst 93—105 dienas. Parasti piedzimst līdz 4 mazuļiem, visbiežāk divi. Pēc mazuļu dzimšanas mātīte nepieļauj neviena jaguāru tēviņa klātbūtni, sargājot bērnus no apēšanas. Jaguāru tēviņi pie iespējas mēdz saplēst un apēst mazuļus, šāds pats kanibālisms ir novērots arī tīģeriem.

Mazuļi piedzimst akli, acis atveras pēc 2 nedēļām. Māte mazuļus zīda ar pienu 3 mēnešus, bet tie paliek mātes iekārtotajā migā 6 mēnešus, tad sāk sekot mātei līdzi uz medībām. Tie paliek kopā ar māti 1 vai 2 gadus līdz izveido savu teritoriju. Jaunie tēviņi sākumā ir klejotāji, jo, lai iegūtu teritoriju, vecais jaguārs ir jāpadzen vai jāatrod teritorija bez saimnieka. Savvaļā jaguāri dzīvo 12—15 gadus, nebrīvē tie var nodzīvot līdz 23 gadiem.

## Sistemātika
1939. gadā, analizējot jaguāru galvaskausus, tika izdalītas 8 jaguāru pasugas, tomēr vēlākos gados, veicot padziļinātus pētījumus, par patiesām jaguāru pasugām atzina tikai 3 no tām, lai gan arī šo pasugu esamība tiek apšaubīta. Dažādos informācijas avotos joprojām tiek lietotas 3 izdalītās pasugas, kuru nosaukumos kā sinonīmi saglabājas vecās 8 pasugas:

* **Peru jaguārs** (*Panthera onca onca* jeb *Panthera onca peruviana*) — Venecuēla, Peru ;
* **Meksikas jaguārs** (*Panthera onca hernandesii* jeb *Panthera onca centralis* jeb *Panthera onca arizonensis* jeb *Panthera onca veraecrucis* jeb *Panthera onca goldmani*) — Meksika, Salvadora, Kolumbija, Arizona, Teksasa, Gvatemala, Beliza;
* **Brazīlijas jaguārs** (*Panthera onca palustris*) — Brazīlija, Bolīvija, Paragvaja, Argentīna.

Informācijas avots "*Mammal Species of the World*" izdala vēl devīto pasugu *P. o. paraguensis*.

## Jaguārs mākslā, literatūrā un reliģijā
Pirmskolumba laika Amerikā jaguārs bija varas un spēka simbols. Andos jaguāra kults, ko izplatīja agrīnā Čavinas kultūra, izplatījās lielākajā daļā mūsdienu Peru līdz 900. gadam pirms mūsu ēras. Vēlākā Moče kultūra Peru ziemeļos izmantoja jaguāru kā spēka simbolu daudzos savos keramikas izstrādājumos. Muiskas reliģijā Andu plato *Altiplano Cundiboyacense* jaguārs tika uzskatīts par svētu dzīvnieku, un cilvēki reliģisko rituālu laikā ģērbās jaguāra ādās. Ādas tika tirgotas ar tautām tuvējā Orinokijas reģionā. Muiskas valdnieka Nemekenes vārds atvasināts no čibča valodas vārdiem *nymy* un *quyne*, kas nozīmē "jaguāra spēks".

Skulptūras ar jaguāra attēlojuma motīviem atrastas Jukatanas pussalā Verakrusā un Tabasko; tajās redzami stilizēti jaguāri ar puscilvēku sejām. Vēlākajā maiju civilizācijā jaguārs daudzās maiju valodās bija pazīstams kā *balāms* vai *boloms*, un to izmantoja, lai apzīmētu elitārus karotājus, jo viņi ir drosmīgi, nikni un spēcīgi. Kaķis bija saistīts ar pazemes valstību, un tā tēls tika izmantots kapu un kapu trauku dekorēšanai.

Acteku civilizācija jaguāru sauca par *ocelotlu* un uzskatīja par visu dzīvnieku karali. Tika uzskatīts, ka tas ir nikns un drosmīgs, bet arī gudrs, cienīgs un uzmanīgs. Acteku karotājiem bija divas karavīru klases: ocelotli jeb jaguāru karavīri un *kuauhtli* jeb ērgļu karavīri, un katrs bija ģērbies kā viņu reprezentatīvais dzīvnieks. Turklāt aristokrātu kārtas pārstāvji arī rotājās jaguāru ādās. 
thumb|Jaguāru karavīrs acteku kultūrā.

Jaguārs kā simbols tiek izmantots arī mūsdienu kultūrā. Tas ir Gajānas nacionālais dzīvnieks, un ir attēlots tās ģerbonī.

Belizas futbola izlases iesauka ir jaguāri.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Lielie kaķi. Jaguārs
* Amerikas kaķi — puma un jaguārs
* Jaguārs
* Word of jaguar
* Phylogeography, population history and conservation genetics of jaguars
* Guidelines for captive management of jaguars
* Focus on Brazil
* Jaguar Fact Sheet
* Black jaguars in Belize?
* Reproductive characteristics of captive male jaguars
* Jaguar: The Western Hemisphere's Top Cat
* Jaguar Conservation
* Jaguars
* Jaguar Panthera Onca
* Path of the Jaguar