Operācija "Atriebība"

**Operācija "Atriebība"** () bija amerikāņu militārā operācija, kuras mērķis bija nogalināt Japānas Impērijas flotes admirāli Isoroku Jamamoto 1943. gada 18. aprīlī Zālamanu salu kampaņas laikā Klusā okeāna teātrī Otrā pasaules kara laikā. Jamamoto, Japānas impērijas flotes Apvienotās flotes komandieris, gāja bojā netālu no Bugenvilas salas, kad viņa G4M1 transporta lidmašīnu notrieca Amerikas Savienoto Valstu armijas gaisa spēku iznīcinātāji, kas lidoja no Kukuma lidlauka Gvadalkanalā.

ASV lidotāju misija bija tieši nogalināt Jamamoto, un tas bija iespējams, pateicoties Amerikas Savienoto Valstu flotes izlūkdienestam, kas atšifrēja japāņu radio pārraides par Jamamoto ceļojuma maršrutu caur Zālamana salu teritoriju. Jamamoto nāve, kā ziņots, iedragāja Japānas flotes personāla morāli, paaugstināja sabiedroto spēku morāli un bija paredzēta kā ASV līderu atriebība, kuri vainoja Jamamoto uzbrukumā Pērlhārborai, kas izraisīja karu starp Japānas impēriju un Amerikas Savienotajām Valstīm.

ASV piloti apgalvoja, ka misijas laikā notriekuši trīs japāņu divmotoru bumbvedējus un divus iznīcinātājus, taču Japānas ieraksti liecina, ka notriekti tikai divi bumbvedēji. Pastāv strīdi par to, kurš pilots notrieca Jamamoto lidmašīnu, taču vairums mūsdienu vēsturnieku par vainīgo uzskata pulkvedi Reksu Bārberu.
## Operācijas priekšvēsture

Lai uzlabotu japāņu morāli pēc sakāves Gvadalkanālā, Jamamoto nolēma personīgi pārbaudīt karaspēku Klusā okeāna dienvidu daļā. 1943. gada 14. aprīlī ASV izlūkošanas operācijas ar kodēto nosaukumu "Operācija "Maģija"" laikā pārtvēra un atšifrēja japāņu radio ziņojumu, kurā bija detalizēta informācija par Jamamoto lidojumu, tostarp ierašanās grafiks visās bāzēs, kā arī lidmašīnu skaits un tipi, ar kuriem viņš un viņa eskorts lidos. Ziņojumā bija norādīts, ka Jamamoto 1943. gada 18. aprīļa rītā lidos no Rabaulas uz Balalae lidlauku, Bugenvilas salā Zālamana salās.

ASV prezidents Franklins D. Rūzvelts lūdza ASV Jūras spēku sekretāram Frenkam Noksam par katru cenu "dabūt Jamamoto". Nokss nodeva prezidenta vēlmes admirālim Česteram V. Nimicam. Tad admirālis Nimics konsultējās ar admirāli Viljamu Halsiju jaunāko, Klusā okeāna dienvidu daļas flotes operatīvās grupas komandieri, un pēc tam 17. aprīlī atļāva operāciju, lai pārtvertu un notriektu Jamamoto lidmašīnu.

Pārtveršanas veikšanai tika izvēlēta 13. gaisa spēku 347. iznīcinātāju grupas 339. iznīcinātāju eskadriļa, jo to P-38 Lightning lidmašīnām bija pietiekams darbības rādiuss. Piloti tika informēti, ka viņi pārtvers "svarīgu augsta ranga virsnieku", taču viņiem netika paziņota mērķa identitāte.
## Kauja
18. aprīļa rītā, neskatoties uz vietējo komandieru ieteikumu atcelt lidojumu, baidoties no amerikāņu slazda, Jamamoto pacēlās no Rabaulas pēc grafika ar "Betty" (Mitsubishi G4M) bumbvedēju (Jamamoto sēdēja kabīnē pa kreisi no pilota), lai veiktu 315 jūdžu garo lidojumu.

Neilgi pēc tam no Gvadalkanalas pacēlās astoņpadsmit amerikāņu P-38 lidmašīnas, kas bija īpaši aprīkotas ar papildu degvielas tvertnēm (viena nespēja pacelties, viena atgriezās ar darbības traucējumiem, un divas iekrita jūrā). Tās lidoja ļoti zemā augstumā un lielāko daļu 430 jūdžu garā lidojuma ievēroja radio sakaru klusumu, lai izvairītos no to atklāšanas. Plkst. 09:34 pēc Tokijas laika pretinieku grupas satikās, un izcēlās gaisa kauja starp 14 P-38 lidmašīnām (vismaz divām neizdevās atbrīvoties no papildu degvielas tvertnēm pirms uzbrukuma, un vismaz divām citām bija jāaizsargā tās, tāpēc amerikāņu eskadriļa nebija izteiktā skaitliskā vairākumā) un sešiem "Zero" iznīcinātājiem, kas pavadīja Jamamoto.

Leitnants Rekss T. Bārbers uzbruka pirmajam no diviem japāņu bumbvedējiem, kas bija Jamamoto lidmašīna. Viņš apšaudīja lidmašīnu ar ložmetēju, līdz bumbvedēja kreisais dzinējs sāka dūmot. Bārbers pagriezās, lai uzbruktu otrajam bumbvedējam; tajā brīdī Jamamoto lidmašīna zaudēja augstumu un nogāzās džungļos. Otrā "Betty", Bārbera un citu amerikāņu pilotu uzbrukumā, sāka nolaisties un veica avārijas nosēšanos ūdenī. Tajā esošie Jamamoto štāba virsnieki, izņemot viceadmirāli Ugaki un vēl divus cilvēkus, gāja bojā.

Pēc kaujas cits pilots, kapteinis Tomass Džordžs Lanfjērs jaunākais, mēģināja pievākt sev slavu par pirmā japāņu bumbvedēja notriekšanu. Šis apgalvojums aizsāka strīdu, kas ilga gadu desmitiem, līdz īpaša ekspedīcija izanalizēja ložu trajektorijas avārijas vietā. Lielākā daļa vēsturnieku mūsdienās bumbvedēju notriekšanu piedēvē Bārberam. Oficiāli ASV gaisa spēki sadalīja atbildību starp Bārberu un Lanfjēru, un šis lēmums nekad nav mainīts.
## Kaujas iznākums
Nākamajā dienā japāņu glābšanas komanda armijas inženieru leitnanta Hamasunas vadībā atrada avārijas vietu un admirāļa Jamamoto līķi džungļos, uz ziemeļiem no bijušās Austrālijas pludmales priekšposteņa Buinas. Saskaņā ar Hamasunas teikto, Jamamoto bija izmests no lidmašīnas korpusa zem koka, viņa ķermenis sēdēja vertikāli, piesprādzēts sēdeklī, ar baltos cimdos tērptu roku turot katanas rokturi. Hamasuna vēlāk atzina, ka Jamamoto bija diezgan viegli identificēt, viņa galva bija sasvērta, it kā viņš būtu iegrimis domās. Autopsija atklāja, ka Jamamoto bija guvis divas ložu brūces, vienu kreisā pleca aizmugurē un vienu apakšžoklī, ar izejas brūci virs labās acs. Neskatoties uz visiem pierādījumiem, jautājums par to, vai admirālis izdzīvoja avārijā, Japānā ir kļuvis par plašu debašu objektu. Kaujā gāja bojā tikai viens amerikāņu pilots, leitnants Reimonds Hains. Viņa lidmašīna neatgriezās bāzē pēc tam, kad to notrieca Šoiči Sugita, pilots no Japānas imperatora flotes 504. gaisa grupas. Ņemot vērā, ka iznīcinātājiem bija jācīnās sava lidmašīnas darbības rādiusa robežās un ar papildu degvielas tvertnēm, notriektajam pilotam nebija nekādu iespēju atgriezties atpakaļ bāzē.

Tā bija garākā gaisa pārtveršanas operācija kara vēsturē, Japānā tā kļuva pazīstama kā "Jūras incidents A" (海軍甲事件). Tas pacēla morāli Amerikas Savienotajās Valstīs un šokēja Japānu, kas oficiāli atzina incidentu tikai 1943. gada 21. maijā. Lai slēptu no japāņiem, ka viņu radio kods ir uzlauzts, amerikāņu laikraksti ziņoja, ka civilie novērotāji redzējuši Jamamoto iekāpjam lidmašīnā Zālamana salās. Arī amerikāņu pilotu vārdi tika slēpti — vienam no viņiem bija brālis japāņu gūstā, un viņi baidījās par viņa drošību.

Kapteinis Vatanabe un viņa svīta kremēja Jamamoto mirstīgās atliekas Buinā, un pelni vēlāk tika nogādāti Tokijā ar kaujas kuģi "Musaši", Jamamoto pēdējo flagmaņkuģi. Jamamoto tika godpilni apglabāts 1943. gada 3. jūnijā, un pēc nāves viņš saņēma flotes admirāļa pakāpi un Krizantēmas ordeni (pirmās šķiras). Vācijas valdība viņam piešķīra arī Dzelzs krusta ar ozollapām un zobeniem bruņinieka ordeni. Daļa viņa pelnu tika apglabāta Tamas vispārējos kapos (多摩霊園), bet otra daļa - viņa senajos ģimenes kapos Čoko-dži templī Nagaokā.
## Avārijas vieta
Jamamoto lidmašīnas, no 705. Kokutai pulka, atliekas atrodas džungļos aptuveni 14 km attālumā no Pangunas pilsētas (). Avārijas vieta atrodas aptuveni stundas gājiena attālumā no tuvākā ceļa.

Lai gan suvenīru meklētāji ir rūpīgi pārmeklējuši lidmašīnas vraku, fizelāžas daļas joprojām ir saglabājušās avārijas vietā. Avārijas vieta atrodas uz privātās zemes. Iepriekš piekļuve bija apgrūtināta, jo zemes īpašumtiesības bija apstrīdētas. Tomēr kopš 2015. gada apmeklētājiem ir iespējams piekļūt avārijas vietai, iepriekš vienojoties ar zemes īpašniekiem.

Daļa no viena lidmašīnas spārna ir noņemta un pastāvīgi ir izstādīta Isoroku Jamamoto ģimenes muzejā Nagaokā, Japānā. Vienas no lidmašīnas durvīm atrodas Papua-Jaungvinejas Nacionālajā muzejā un mākslas galerijā.
## Mantojums
Jamamoto slepkavība ir bijusi plašu vēsturisku un juridisku diskusiju objekts militārajās, politiskajās un akadēmiskajās aprindās.

Pēc Irānas ģenerāļa Kasema Soleimani slepkavības 2020. gadā augsta ranga ASV amatpersonas Jamamoto slepkavību minēja kā precedentu. Dažādi lieli plašsaziņas līdzekļi un ievērojami eksperti arī izcēla Jamamoto slepkavību kā atbilstošu salīdzinājumu, tostarp laikraksts The New York Times, kas ziņoja, ka Jamamoto slepkavība bija "pēdējā reize, kad Amerikas Savienotās Valstis nogalināja nozīmīgu militāro vadītāju ārvalstī" pirms Soleimani slepkavības.
## Atsauces

## Literatūra
* 
* 
*  – obituary on the death of Lieutenant Colonel Frank Holmes.
* 
* transcript and audio recording: "Rex Barber, Louis Kittel and Throck Chandler Oral History Conversation"  (attack pilots in shootdown), National Museum of the Pacific War, undated

## Ārējās saites

* Yamamoto's Plane Wreck footage of wreck published in 2015 (YouTube)