open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Epīras perifērija

**Epīras perifērija** () ir Grieķijas administratīvais apgabals (perifērija), kurš atrodas Epīras vēsturiskā apgabala dienvidu daļā. Epīras perifērija robežojas ziemeļaustrumos ar Rietummaķedonijas, austrumos ar Tesālijas, un dienvidaustrumos ar Rietumgrieķijas perifēriju. Ziemeļrietumos tā robežojas ar Albāniju. Dienvidos to apskalo Ambrakiks, bet dienvidrietumos Jonijas jūra, kur Epīras perifērijai ir jūras robeža ar Jonijas salu perifēriju. Perifērijas sastāvā ietilpst Artas, Prevezas, Tesprotijas un Janinas perifērijas vienības.

Epīras perifērija tika izveidota 1987. gadā, bet 2011. gadā saskaņā ar "Kalikratis" programmu sastāv Epīras un Rietummaķedonijas decentralizētajā administrācijā. Perifērijas administratīvais centrs atrodas Janinā. 2010. gadā par Epīras periferiahu tika izvēlēts Aleksandross Kahrimanis (Αλέξανδρος Καχριμάνης).

## Lielākās pilsētas
*Janina (Ιωάννινα)
*Arta (Άρτα)
*Igumenica (Ηγουμενίτσα)
*Preveza (Πρέβεζα)
*Peta (Πέτα)
*Filipja (Φιλιππιάδα)
*Kanalaki (Καναλλάκι)

## Atsauces
Centrālās Maķedonijas perifērija

**Centrālās Maķedonijas perifērija** () ir Grieķijas administratīvais apgabals (perifērija), kurš atrodas Maķedonijas vēsturiskā apgabala dienvidu daļā. Centrālās Maķedonijas perifērija robežojas rietumos ar Rietummaķedonijas, dienvidrietumos ar Tesālijas, un austrumos ar Austrummaķedonijas un Trāķijas perifēriju. Ziemeļos tā robežojas ar Ziemeļmaķedoniju un Bulgāriju, bet dienvidaustrumos ar Ajonoru. Dienvidos perifēriju apskalo Egejas jūra. Perifērijas sastāvā ietilpst Imatijas, Kilikidas, Pelas, Pierijas, Saloniku, Seres un Halkidikas perifērijas vienības.

Centrālās Maķedonijas perifērija tika izveidota 1987. gadā, bet 2011. gadā saskaņā ar "Kalikratis" programmu sastāv Maķedonijas un Trāķijas decentralizētajā administrācijā. Perifērijas administratīvais centrs atrodas Salonikos. 2010. gadā par Centrālās Maķedonijas periferiahu tika izvēlēts Panagiotis Psomiadis (Παναγιώτη Ψωμιάδη).

## Lielākās pilsētas
*Saloniki (Θεσσαλονίκη)
*Katerini (Κατερίνη)
*Verija (Βέροια)
*Janica (Γιαννιτσά)
*Sere (Σέρρες)
*Kilkida (Κιλκίς)
*Aleksandrija (Αλεξάνδρεια)

## Atsauces
Rezerves policisti

**Rezerves policisti** () ir 2010. gada ASV asa sižeta kinokomēdija, kuras režisors, kā arī viens no producentiem un scenārija autoriem ir Ādams Makejs. Galvenās lomas filmā atveido Vills Ferels, Marks Volbergs, Eva Mendesa, Maikls Kītons, Stīvs Kūgans, Rejs Stīvensons, Semjuels Džeksons un Dveins Džonsons. Filmas pirmizrāde notika  Ņujorkā.

Divi nesaderīgi Ņujorkas detektīvi Alens un Terijs tiek pie iespējas kļūt tādiem pašiem kā pilsētas labākajiem policistiem, kurus abi dievina, tomēr lietas gluži nenotiek tā, kā Alens un Terijs plānojuši.

## Atsauces

## Ārējās saites
Austrummaķedonijas un Trāķijas perifērija

**Austrummaķedonijas un Trāķijas perifērija** () ir Grieķijas administratīvais apgabals (perifērija), kurš atrodas Maķedonijas vēsturiskā apgabala dienvidaustrumu un Trāķijas vēsturiskā apgabala dienvidrietumu daļā. Austrummaķedonijas un Trāķijas perifērija robežojas rietumos ar Centrālās Maķedonijas perifēriju, ziemeļos ar Bulgāriju, bet austrumos ar Turciju. Dienvidos perifēriju apskalo Egejas jūra. Perifērijas sastāvā ietilpst Dramas, Kavalas, Ksanti, Rodopu, Tasas un Evrosas perifērijas vienības.

Austrummaķedonijas un Trāķijas perifērija tika izveidota 1987. gadā, bet 2011. gadā saskaņā ar "Kalikratis" programmu sastāv Maķedonijas un Trāķijas decentralizētajā administrācijā. Perifērijas administratīvais centrs atrodas Komotini pilsētā. Austrummaķedonijas un Trāķijas periferiahs ir Hristoss Metioss (Χρήστος Μέτιος), kurš nomainīja 2014. gadā ievēlēto, bet 2016. gadā mirušo Giorgosu Paulidisu (Γιώργος Παυλίδης).

## Lielākās pilsētas
*Aleksandrupole (Αλεξανδρούπολη)
*Kavala (Καβάλα)
*Komotini (Κομοτηνή)
*Ksanti (Ξάνθη)
*Drama (Δράμα)
*Orestiada (Ορεστιάδα)
*Hrisupole (Χρυσούπολη)

## Atsauces
Andrē Zeme (Svalbāra)

**Andrē Zeme** () ir neapdzīvots dabas apgabals Špicbergenas ziemeļu daļā, Svalbārā. Tās ziemeļu daļu veido 60 km gara un līdz 30 km plata pussala, ko rietumos apskalo Vudfjords, bet austrumos — Veidefjords. Dienvidos Andrē Zeme robežojas ar Diksona Zemi un Džeimsa I Zemi, bet dienvidrietumos — ar Hokona VII Zemi. Nosaukta par godu zviedru inženierim un polārpētniekam Salomonam Augustam Andrē. 

Krasta līnija mēreni izrobota. Reljefs kalnains, augstākais kalns ir Leindfjellets (1377 m vjl). Iekšzemē vairāki nelieli ledāji. Zemes dienvidaustrumu daļu aizņem Iekšveidefjorda nacionālais parks.

## Atsauces
Andrē Zeme

**Andrē Zeme** var būt:
* Andrē Zeme — pussala Špicbergenas ziemeļos;
* Andrē Zeme — pussala Grenlandes rietumos.
Ilhanāts

**Ilhanāts** (, *Ilxānān*, ) bija haniste, kas izveidojās 1256. gadā, kad sīkāk sadalījās Mongoļu impērija. Par tās pirmo valdnieku kļuva Hulegu, Čingishana mazdēls, kurš vadīja mongoļu iebrukumus Dienvidrietumāzijā. Pēc pirmā valdnieka vārda šī haniste tiek saukta arī par **Huleguīdu valsti**. Valsts kodols izveidojās mūsdienu Irānas un apkārtējo valstu teritorijās. Dominējošā reliģija sākotnēji bija šamanisms, bet 1295. gadā par jauno dominējošo reliģiju kļuva islāms.

## Ārējās saites
Vidinas apgabals

**Vidinas apgabals** () ir apgabals Bulgārijas ziemeļrietumos, nosaukts tā administratīvā centra — Vidinas — vārdā. Dienvidaustrumos tas robežojas ar Montanas apgabalu, ar Serbiju rietumos, bet ziemeļos ar Rumāniju. Administratīvi sīkāk Vidinas apgabals dalās 11 pašvaldībās. Vidinas apgabala un Rumānijas robežu veido Donava. 2016. gadā Vidinas apgabalā dzīvoja 88,9 tūkstoši iedzīvotāju. Lielākās pilsētas ir Vidina, Bregova, Dunavci, Kula un Belogradčika. Vidinas apgabalā atrodas Maguras ala.

## Ārējās saites
Rātsnams

[thumbnail|235px|[Bauskas rātsnams]]
**Rātsnams** (, , ) ir ēka, kurā atrodas vai vēsturiski atradās municipālā pārvalde, pilsētas rāte. Šādas celtnes sākotnēji bija pilsētās, kurām bija Magdeburgas tiesības (Latvijā Daugavpilij un Jēkabpilij), bet vēlāk arī citām pilsētām Svētās Romas impērijā, Polijas—Lietuvas ūnijā, kā arī citur.

Rātsnamiem bieži raksturīgs, ka to priekšpusē ir pulkstenis.

## Skatīt arī
* Rīgas rātsnams
Delta Latvija

**«Delta Latvija»** jeb **Latvijas PSR VDK pretizlūkošanas nodrošinājuma informācijas automatizētā sistēma** ir Latvijas PSR VDK elektronisku ierakstu sistēma, kas 1991. gada augustā nonāca Latvijas Republikas rīcībā.

Šajā datubāzē atreferēta tikai neliela daļa no visiem ziņojumiem, kas tapuši VDK darbības laikā. Atšķirībā no kartotēkas, kuru dēvē par "čekas maisiem", "Delta Latvija" nav publicēta internetā, tomēr ir pieejama pētniekiem.

## Vēsture
«Delta Latvija» sākotnēji konstruēta uz firmas «Siemens» elektroniskajām skaitļojamajām mašīnām Pērses ielā 2, Rīgā, kur atradās slepeni, pagrabā, Latvijas PSR Valsts Plāna komitejas telpās. Dati bija izdzēsti, datus atjaunoja no izdzēstām magnētiskajām lentēm.

2018. gada vidū Satversmes aizsardzības birojs (SAB), balstoties uz likumu "Par bijušās VDK dokumentu saglabāšanu, izmantošanu un personu sadarbības fakta ar VDK konstatēšanu", to nodeva VDK zinātniskās izpētes komisijas darba vajadzībām. 2018. gada nogalē veiktie likuma grozījumi paredzēja, ka LPSR VDK dokumenti vēstures vai juridiskās pētniecības nolūkos, akadēmiskās, mākslinieciskās vai literārās izpausmes, kā arī žurnālistikas vajadzībām pieejami, iekļaujot visus dokumentos minētos personas datus. "Delta Latvija" nerediģētā versija kļuva pieejama no 2019. gada maija sākuma.

«Delta Latvija» atradās SAB Totalitārisma seku dokumentēšanas centrā līdz 2019. gada 24. aprīlim un līdz 2019. gada 1. maijam bija pieejama ar daļēji slēptu informāciju.
Šobrīd tā atrodas Latvijas Nacionālā arhīva Kinofotofonodokumentu arhīvā.

## Saturs

"Delta" ietver 9141 aģenta ziņojumu atreferējumus (7765 ziņojumu un 1376 signālu) un VDK darbinieku sagatavotas izziņas vai citu informāciju par personām vai notikumiem un ar to saistīto VDK rīcību.

## Atsauces
Dzintars Ērglis

**Dzintars Ērglis** (dzimis 1967. gadā) ir latviešu vēsturnieks. 2014. gadā viņu iecēla par Latvijas PSR VDK zinātniskās izpētes komisijas locekli.

## Dzīvesgājums
Mācījās Kolkas pamatskolā, 1985. gadā beidza mācības Rojas vidusskolā. 1992. gadā absolvēja studijas Latvijas Universitātē. Strādāja par pētnieku Latvijas Universitātes Latvijas vēstures institūtā, 2003. gadā aizstāvēja vēstures zinātņu doktora disertāciju ar monogrāfiju "Latvijas Centrālās padomes vēstures nezināmās lappuses" (2003). 

## Apbalvojumi
Latvijas Zinātņu akadēmijas un "Aldara" gada balva zinātnē (2004).

## Darbi
* rakstu krājums "Okupētā Latvija divdesmitā gadsimta četrdesmitajos gados"
* rakstu krājums holokausts Latvijā īpaši Krustpilī. 
* ziņojums par Latvijas Centrālo padomi 

* zinātniskais pētījums par Dundagas pagasta Dūmeles ciema iedzīvotāju Gustavu Eltmani (1911—1994).

## Atsauces
Bosnijas baznīca

**Bosnijas baznīca** () bija neatkarīga kristiešu baznīca viduslaiku Bosnijas teritorijā no aptuveni 11. līdz 15. gadsimtam. Gan katoļu, gan pareizticīgo baznīca uzskatīja Bosnijas baznīcu par ķeceriem.

Pēc 1054. gada Lielās shizmas Eiropas kristietība sadalījās divās lielās kopienās - katolismā un pareizticībā. Bosnija atradās uz robežas starp šīm grupām. Reliģiskā ziņā abas konfesijas Bosniju kontrolēja vāji, kas radīja priekšnoteikumus neatkarīgas baznīcas radīšanai. Iesākumā Bosnijas baznīcu ietekmēja bogomili un patarēni, kas ievērojamā daudzumā ienāca Bosnijā, tomēr vēlāk tā attīstījās atsevišķi. 

Par baznīcas struktūru un doktrīnu saglabājušies maz rakstīto avotu, un tie paši lielākoties ir katoļu rakstīti. Baznīcas liturģija notika baznīcslāvu valodā, izmantojot kirilicas alfabēta bosniešu variantu. Baznīcas vadītāja tituls bija "vectēvs" (*djed*), bet paši baznīcas locekļi sevi sauca vienkārši par kristiešiem (*krstjani*). Baznīcas garīgais centrs atradās Bosnijas viduslaiku galvaspilsētā Visoko, kur atradās arī baznīcas mācību iestāde. 1203. gadā Bosnijas bans Kulins un Bosnijas baznīca Zadarā atzina Romas virsvadību, tomēr realitātē turpināja neatkarīgu darbību. No 1235. līdz 1241. gadam ungāri ar pāvesta Honorija III akceptu realizēja krusta karu Bosnijā, tomēr tas beidzās bez rezultātiem, jo no austrumiem Ungārijā iebruka mongoļi. 

Bosnijas baznīca pamazām beidza eksistēt līdz ar Bosnijas nonākšanu Osmaņu impērijas sastāvā. Viena no vēstures teorijām skaidro, ka mūsdienu Bosnijā relatīvi plaši ieviesās islāms, jo puslegālās Bosnijas baznīcas piekritēji un nelegālie bogomili masveidā pievērsās islāmam. 

## Ārējās saites

*Vjera Crkve bosnaske
Gorņaka

**Gorņaka** var nozīmēt:

* Gorņaka (Krievija) — pilsēta Krievijā, Altaja novadā
* Gorņaka (Ukraina) — pilsēta Ukrainā, skat. Hirnika
Gadimes ala

**Gadimes ala** jeb **Marmora ala** () ir ala Kosovā, Gadimes ciemā netālu no Lipļanas, apmēram 20 km no Prištinas, blakus ceļam uz Skopji. Tās ieejas atrodas Klisiras upes abos krastos — trīs labajā un viena kreisajā krastā.

## Apraksts
Alu izveidojuši karsta procesi marmorā, kas notiek samērā reti. Pirms atvēršanas tā bija gandrīz pilnībā aizpildīta ar dubļiem un dūņām. Daudzi alas atzarojumi vēl nav iztīrīti, tāpēc tie nav arī izpētīti. Zināmo koridoru kopējais garums ir aptuveni 1260 metri, un to platība — 1350 m². Zemākajos līmeņos ir vairāk nekā 25 pastāvīgie ezeri, kuru dziļums sasniedz 10 metrus. Alas koridoros sastopami daudzi stalaktīti un stalagmīti. Šeit var atrast arī lielus, līdz 30 cm garus aragonīta kristālus, kas aug visos virzienos.

Ieeju Gadimes alā 1966. gadā atklāja vietējais iedzīvotājs Ahmets Diti, kas griezis akmeņus savas mājas pagalmam un nejauši ieraudzījis kvēlojošu caurumu klintī. Pēc tuvākas izpētes viņš bija pārsteigts, ka spīdums radies no alas, kas pilna ar kristalizētiem stalagmītiem. Apmeklētājiem ala tika atvērta 1976. gadā.

## Galerija

From inside the Marble Cave in Gadime,municipality of Lipjan 40.JPG
Photo Arben Llapashtica Shpella e Gadimes.jpg
Shpella e Gadimes foto nga Mejtim Bytyçi.jpg


## Atsauces

## Ārējās saites
*
Narciss

**Narciss**, arī **Narkiss** (, *Nárkissos*), sengrieķu mitoloģijā ir skaists jauneklis, mednieks, kurš iemīlējās savā atspulgā un nomira aiz mīlas pret sevi. Viņš ir upes dieva Kēfisa un upju nimfas Liriopes dēls. Sengrieķu mitoloģijā viņš tiek uzskatīts par vienu no skaistākajiem vīriešiem, skaistumā varēja sacensties ar Dionīsu un Apollonu. Viņu dievināja daudzas sievietes un nimfas. Viena no nimfām Ēho nelaimīgas mīlestības dēļ pret Narcisu izdēdēja un beigās nomira. Narciss esot iemīlējies sevī kādu dienu spoguļojoties ūdens atspulgā. No mīlestības pret sevi, nespēdams remdināt jūtas, Narciss nomira. Viņš turpināja spoguļoties pat pazemes ūdeņos. Meklējot Narcisa mirstīgās atliekas, nimfas pie ūdeņiem uzgāja smaržīgas puķes, narcises.

Sengrieķu mitoloģijā pastāv arī versija, ka Narcisam bija dvīņumāsa, kuru ļoti mīlējis. Kad māsa nomirusi, viņš esot sērojis pie ūdens peļķes, vērojot atspulgu (dvīņumāsas ārējais izskats esot bijis tieši tāds pats kā Narcisam), ilgojoties pēc viņas. Mīts par Narcisu tiek saistīts ar dabas bojāeju un atdzimšanu, kā arī ar pārvēršanos (metamorfozēm), cilvēkam pārvēršoties par augu. Skatīt arī romiešu dzejnieka Ovidija darbu “Metamorfozes”.

Pārnestā nozīmē mūsdienās termins “narciss” tiek izmantots, lai apzīmētu cilvēku, kurš tīksminās par savu skaistumu, kurš iemīlējies pats sevī.

## Ārējās saites
Vracas apgabals

**Vracas apgabals** () ir apgabals Bulgārijas ziemeļrietumos, nosaukts tā administratīvā centra — Vracas — vārdā. Austrumos tas robežojas ar Plevenas apgabalu, dienvidaustrumos ar Lovečas apgabalu, dienvidos ar Sofijas apgabalu, rietumos ar Montanas apgabalu, bet ziemeļos no Rumānijas to atdala Donava. Administratīvi sīkāk Vracas apgabals dalās 10 pašvaldībās. 2016. gadā Vracas apgabalā dzīvoja 170 tūkstoši iedzīvotāju. Lielākās pilsētas ir Vraca, Mezdra, Bjala Statina, Mizija, Orjahova, Kozloduja, Krivodola un Romana. Vracas apgabalā atrodas Vracas karsts.

## Ārējās saites
Pavlovska

**Pavlovska** var būt:

**Latvijā:**
* Pavlovska — ciems Daugavpils novada Biķernieku pagastā.

**Krievijā:**
* Pavlovska — pilsēta Krievijā, Sanktpēterburgas federālās pilsētas sastāvā
* Pavlovska — pilsēta Krievijā, Voroņežas apgabala sastāvā
Ahmeds ibn Fadlāns

**Ahmeds ibn Fadlāns ibn el Abāss ibn Rāšids ibn Hamāds** (, *Aḥmad ibn Faḍlān ibn al-ʿAbbās ibn Rāšid ibn Ḥammād*, dzimis , miris ) bija 10. gadsimta arābu ceļotājs, ievērību guvis kā Abāsīdu kalifāta vēstnieks Volgas Bulgārijā. Viņš bija arī ievērojams Islāma zelta laikmeta ģeogrāfs un rakstnieks. Viņa darbi ir ievērojami ar to, ka tajos detalizēti aprakstīti baškīri, protobulgāri, hazāri, kā arī Volgas vikingi un viņu kuģi.

## Ārējās saites
Tatjana Kuzņecova

**Tatjana Kuzņecova** (*Татьяна Дмитриевна Кузнецова*; dzimusi , mirusi ) bija PSRS inženiere, kosmonaute, nav lidojusi kosmosā.

## Dzīvesgājums

1958. gadā Tatjana Kuzņecova pabeidza vidusskolu Maskavā. Pēc mašīnrakstīšanas un stenogrāfijas kursiem 1959. gadā viņa sāka strādāt Elektroniskās rūpniecības ministrijas zinātniski petnieciskajā institūtā *[[NII-35]]* Maskavā par stenogrāfisti. No 1960. līdz 1961. gadam viņa bija komjaunatnes sekretāre. 1961. gadā viņa sāka strādāt par vecāko laboranti.

Kopš 1959. gada Kuzņecova 1. Maskavas aeroklubā nodarbojās ar izpletņlēkšanu. 1961. gadā viņa kļuva par PSRS izpletņlēkšanas sporta meistaru, bija daudzu sacensību čempione.
    
1962. gada sākumā *[[DOSAAF]]* avioklubos tika izvēlētas kandidātes pirmajai sieviešu kosmonautu grupai. Kuzņecova februārī izgāja medicīnas komisiju. 12. aprīlī viņa tika ieskaitīta kosmonautu sagatavošanas grupā un iesaukta armijā.

Līdz 1965. gada janvārim Tatjana Kuzņecova apguva vispārējo kosmonautu sagatavošanas kursu. Pēc eksāmenu nokārtošanas 23. janvārī viņa tika iekļauta kosmonautu 2. vienībā. Viņa bija jaunākā no visiem kosmonautiem, bet ļoti pieredzējusi izpletņlēkšanā. Kuzņecova gatavojās lidojumam kosmosa kuģī ar *[[Vostok (kosmosa kuģis)|Vostok]]*. Līdz 1962. gada vasaras beigām dažu neveiksmju dēl fiziski un emocionāli grūtajā sagatavošanās režīmā viņa pārtrauca treniņus. 1965. gadā viņa atsāka kosmisko sagatavošanu. 1965. un 1966. gadā Kuzņecova gatavojās sieviešu apkalpes lidojumam ar *[[Voshod (kosmosa kuģis)|Voshod]]* ar iziešanu atklātā kosmosā. 1966. gadā *Voshod* programma tika atcelta.
No 1964. gada Kuzņecova studēja Žukovska Kara gaisa inženieru akadēmijā inženieru fakultātē, ko absolvēja 1969. gadā, iegūstot kvalifikāciju "lidotājs kosmonauts inženieris".1969. gada 1. oktobrī Kuzņecova tika izslēgta no kosmonautu vienības sakarā ar sieviešu kosmonautu grupas izformēšanu.

Tatjana Kuzņecova turpināja dienestu gaisa spēkos kā inženiere, vēlāk kā militārā pārstāve vairākās organizācijās.

1978. gadā, kad tika atjaunota ideja par sieviešu kosmisko lidojumu, Kuzņecova atsāka kosmonautu gatavošanos.
1979. gadā viņa kā inženiere sāka dienestu Kosmonautu sagatavošanas centrā. 1982. gadā viņa kļuva par 4. laboratorijas vadītāju.
Militāro dienestu Kuzņecova atstāja 1991. gada 6. aprīlī Gaisa spēku pulkveža pakāpē.

## Ārējās saites
* Татьяна Дмитриевна Кузнецова astronaut.ru
Jelabuga

**Jelabuga** () jeb **Alabugha** () ir pilsēta Tatarstānā Krievijas Federācijā, Jelabugas rajona administratīvais centrs. Tā atrodas Kamas upes labajā krastā, aptuveni 200 km uz austrumiem no Kazaņas. Kamas otrajā krastā atrodas Naberežnije Čelni. 2018. gadā Jelabugā dzīvoja 74 tūkstoši iedzīvotāju. Pilsētas statuss iegūts 1780. gadā, bet ir liecības, ka Volgas Bulgārijas pastāvēšanas laikā tā jau bija apdzīvota vieta.

Jelabugas rajonā, 10 km attālumā no Jelabugas 3900 ha platībā ir izveidota īpašā ekonomiskā zona "Alabuga". Tajā viens no lielākajām ražotnēm ir autobūves uzņēmums *[[Sollers Alabuga]]*.

## Atsauces

## Ārējās saites
SpaceX CRS-17

***SpaceX CRS-17*** bija ASV uzņēmuma *[[SpaceX]]* bezpilota kravas kosmosa kuģa *[[Dragon (kosmosa kuģis)|Dragon]]* lidojums uz Starptautisko kosmosa staciju NASA *[[Commercial Resupply Services]]* (*CRS*) pagarinātajā programmā. *Dragon* orbītā tika palaists 2019. gada 4. maijā; nolaižamais aparāts uz Zemes atgriezās 2019. gada 3. jūnijā.

Šoreiz tika izmantots 2017. gada augustā kosmosā lidojis *Dragon* nolaižamais aparāts (*[[SpaceX CRS-12|CRS-12]]*).

## Derīgā krava
*Dragon* kopējā kravas masa augšupceļā bija 2482 kg.
Hermētiskais nodalījums bija piepildīts ar 1517 kg kravas (kopā ar iepakojumu). Transportkuģa hermētiskajā sekcijā atradās: zinātnisko eksperimentu aparatūra un materiāli (726 kg), mantas un pārtika apkalpei (338 kg), stacijas rezerves daļas un aprīkojums amerikāņu segmentam (357 kg), ārpuskuģa aktivitāšu aparatūra (10 kg), datoru piederumi (75 kg), Krievijas krava (11 kg).

Nehermētiskajā kravas sekcijā (965 kg) bija divas kravas:
* ***[[Orbiting Carbon Observatory 3|OCO-3]]*** (*Orbiting Carbon Observatory 3*) — instrumenti datu vākšanai par oglekļa dioksīda (CO2) koncentrāciju un izplatību Zemes atmosfērā; to bija paredzēts uzstādīt uz *[[Kibo (SKS)|Kibo]]* moduļa ārējās platformas;
aparatūra identiska tai, kas uzstādīta pavadonī *[[Orbiting Carbon Observatory 2|OCO-2]]*;
* ***STP-H6*** (*Space Test Program-Houston 6*) — iekārta sakaru tehnoloģijas demonstrēšanai, izmantojot modulētus rentgena starus.

## Lidojuma gaita
*Dragon* tika palaists  06:48 *UTC* ar nesējraķeti *[[Falcon 9 Full Thrust]]* no Kanaveralas zemesraga Gaisa spēku stacijas starta laukuma *SLC-40*.

Pēc derīgās kravas atdalīšanas raķetes pirmā pakāpe nosēdās uz peldošas platformas *Of Course I Still Love You*.

Kravas kuģis SKS sasniedza 6. maijā. 11:04 *UTC* to satvēra ar stacijas manipulatoru *[[Canadarm2]]*, ko vadīja Davids Senžaks. Kosmosa kuģis tika pārvietots uz *[[Harmony (SKS)|Harmony]]* moduļa apakšējo pieslēgvietu; pilnībā pieslēgts 13:33 *UTC*.

10. un 11. maijā ar manipulatoru *Canadarm-2* no *Dragon* nehermētiskās kravas sekcijas izņemti *OCO-3* un *STP-H6*. *OCO-3* tika uzstādīts uz *[[Kibo (SKS)|Kibo]]* moduļa atklāto platformas vietā *EFU3*. *STP-H6* tika pārvietots uz *[[ExPRESS Logistics Carrier|ELC-3]]* 3. vietu. 
Pēc tam no *Kibo* atklātās platformas tika noņemts eksperiments *CATS*, kas darbojās no 2015. gada, un ievietots *Dragon* nehermētiskajā kravas sekcijā, kas sadegs Zemes atmosfērā. Tur ievietoja arī *SCAN* izmēģinājumu iekārtu, ko noņēma no *ELC-3*.

3. jūnijā 12:35 *UTC* *Dragon* ar *Canadarm2* palīdzību tika atvienots no *Harmony* moduļa. Brīvā lidojumā kravas kuģis palaists 16:01 *UTC*. *Dragon* aptuveni 20:56 *UTC* iedarbināja dzinējus un veica noiešanu no orbītas. 21:55 *UTC* nolaižamais aparāts nolaidās Klusajā okeānā punktā aptuveni 121° R 32° Z.

## Atsauces

## Ārējās saites
* CRS-17 Mission SpaceX
* SpaceX CRS-17 spaceflightnow.com
Melitons Borha

**Melitons Borha** (; dzimšanas gads nav zināms — miršanas gads nav zināms) bija Filipīnu nacionālais meistars šahā.

## Biogrāfija
No 1950. gadu sākuma līdz 1960. gadu pirmajai pusei bijis viens no vadošajiem Filipīnu šahistiem. 1953. un 1957. gadā uzvarējis Filipīnu šaha čempionātos. Sekmīgi pārstāvējis Filipīnu komandu Pasaules šaha olimpiādēs, kurās piedalījies 3 reizes (1958-1960, 1964) un 1958. gadā individuālajā vērtējumā izcīnījis bronzas medaļu.

Pēc profesijas bijis advokāts.

## Atsauces

## Ārējās saites
Maķedonija 1996. gada vasaras olimpiskajās spēlēs

**[[Maķedonijas Republika]]** piedalījās **[[1996. gada vasaras olimpiskās spēles|1996. gada vasaras olimpiskajās spēlēs]]**, kas notika ASV pilsētā Atlantā no 1996. gada 19. jūlija līdz 4. augustam. Šīs bija pirmās vasaras olimpiskās spēles, kurās Meķedonija piedalījās kā neatkarīga valsts, kopš Dienvidslāvijas sabrukuma. Maķedonija olimpiskajās spēlēs piedalījās ar nosaukumu — **Bijusī Dienvidslāvijas Republika** **Maķedonija**. Iepriekšējās, 1992. gada Barselonas spēlēs, Maķedonija kopā ar Dienvidslāvijas Federatīvo Republiku (Serbiju un Melnkalni) startēja kā Neatkarīgie olimpiskie dalībnieki.

Maķedonija olimpisko komandu 1996. gada vasaras olimpiskajās spēlēs veidoja 11 sportisti (8 vīrieši un 3 sievietes), kuri startēja 4 olimpiskajos sporta veidos. Šī ir lielākā Maķedonijas sportistu komanda, kas ir piedalījusies vasaras olimpiskajās spēlēs. Visvairāk sportisti no Maķedonijas bija pārstāvēti peldēšanā. Pa trim sportistiem no Maķedonijas startēja cīņas sportā un smaiļošanā un kanoe airēšanā, savukārt viens sportists bija pārstāvēts šaušanā.

1996. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Maķedonijas sportisti nespēja izcīnīt olimpiskās medaļas.

Maķedonijas karognesējs olimpisko spēļu atklāšanas ceremonijā bija Vladimirs Bogojevskis.

## Dalībnieki

### Sportistu uzskaitījums

#### Vīrieši
* Kire Filipovskis ()
* Aleksandrs Malenko ()
* Darko Naseski ()
* Lazārs Popovskis ()
* Vlatko Sokolovs ()
* Šabans Tērstena ()
* Nenads Trpovskis ()
* Valēri Verhušins ()

#### Sievietes
* Mirjana Boševska ()
* Nataša Meškovska ()
* Ana Ugrinovska ()

### Sadalījums sporta veidiem

## Ārējas saites
* Macedonia at the 1996 Atlanta Summer Games
2019. gada Giro d'Italia

**2019. gada ''Giro d'Italia*** bija triju nedēļu garas [[šosejas riteņbraukšana]]s daudzdienu sacensības, kas notika Itālijā no 11. maija līdz 2. jūnijam. Tā bija 102. reize, kad notika *Giro d'Italia* sacensības un tās bija 23. sacensības [[2019. gada UCI Pasaules tūre]]s kalendārā. Tās sākās 11. maijā [[Boloņa|Boloņā]] ar 8,2 km garu [[Individuālais brauciens ar atsevišķu startu|individuālo braucienu]], bet noslēdzās 2. jūnijā ar vēl vienu individuālo braucienu [[Verona|Veronā]]. Sacensību kopvērtējumā uzvarēja [[Ričards Karapass]] (**), kurš kļuva par pirmo [[Ekvadora]]s sportistu, kas uzvarējis *Giro*. Kopvērtējumā otrais bija Itālijas sportists [[Vinčenco Nibali]] (**), bet trešais Slovēnijas braucējs [[Primožs Rogličs]] (**).

Punktu klasifikācijā ar nelielu pārsvaru uzvarēja [[Paskāls Akermanis]] (**), kurš pārspēja [[Arno Demārs|Arno Demāru]] (**). Kalnu braucēju klasifikācijā labākais bija [[Džulio Čikone]] (**), kurš tajā bija vadībā 20 no 21 sacensību posmiem. Jauno braucēju klasifikācijā uzvarēja [[Migels Anhels Lopess (riteņbraucējs)|Migels Anhels Lopess]] (**) bet komandu klasifikācijā pārākā bija **.

== Komandas ==


Tā kā *Giro d'Italia* bija [[2019. gada UCI Pasaules tūre|UCI Pasaules tūres]] sacensības, visas 18 UCI *WorldTeam* komandas tika ielūgtas un dalība tām bija obligāta. Papildus tika uzaicinātas četras UCI profesionālās kontinentālās komandas, veidojot 22 komandu [[pelotons|pelotonu]].

Starp organizatoriem *RCS Sport* un Itālijas kausu riteņbraukšanā (*Coppa Italia di ciclismo*) ir vienošanās, ka viena vieta pienākas kausa kopvērtējuma uzvarētājiem. Tāpēc viens ielūgums pienācās **. 2019. gada 25. janvārī organizatori paziņoja, ka pārējie ielūgumi piešķirti **, ** un **. Visas ielūgtās komandas bija piedalījušās Giro jau iepriekš, trīs no tām [[2018. gada Giro d'Italia|iepriekšējā gadā]]. Izņēmums bija *Nippo-Vini Fantini*, kas pēdējoreiz piedalījās [[2016. gada Giro d'Italia|2016]]. Katra komanda varēja pieteikt astoņus braucējus. Komandu prezentācija notika [[Boloņa|Boloņā]] 9. maijā, divas dienas pirms atklāšanas posma.



== Pirmssacensību favorīti ==
Galvenie *Maglia Rosa* favorīti bija iepriekšējie *Giro d'Italia* uzvarētāji, [[Vinčenco Nibali]] (**) un [[Toms Dimulēns]] (**). Citu favorītu vidū bija [[Migels Anhels Lopess (riteņbraucējs)|Migels Anhels Lopess]] (**), [[Mikels Landa]] (**), [[Primožs Rogličs]] (**) un [[Saimons Jeitss]] (**).

Par nozīmīgākajiem sprinta posmu favorītiem tika uzskatīti francūzis [[Arno Demārs]] (**), austrālietis [[Keilebs Jūans]] (**) un itālis [[Elia Vivjāni]] (**).

== Distance un posmi ==


== Klasifikāciju līderi ==


== Rezultāti ==

=== Kopvērtējums ===


=== Papildu klasifikācijas ===


==== Punktu klasifikācijas ====



==== Kalnu karaļa klasifikācija ====





==== Jauno braucēju ieskaite ====



==== Komandu klasifikācija ====




==Dopings==
2019. gada 15. maijā UCI paziņoja, ka pagaidu diskvalifikācija piešķirta [[Kristijans Korens|Kristijanam Korenam]] (**) par viņa iesaisti [[Operācija Aderlass|operācijas *Aderlass'']] dopinga lietā. Komanda atsauca sportistu no sacensībām.

## Atsauces

## Ārējās saites

* 
*
Maķedonija 2000. gada vasaras olimpiskajās spēlēs

**[[Maķedonijas Republika]]** piedalījās **[[2000. gada vasaras olimpiskās spēles|2000. gada vasaras olimpiskajās spēlēs]]**, kas notika Austrālijas pilsētā Sidnejā no 2000. gada 15. septembra līdz 1. oktobrim. Šī bija otrā reize, kad Maķedonija piedalījās vasaras olimpiskajās spēlēs, kopš Dienvidslāvijas sabrukuma. Maķedonija olimpiskajās spēlēs piedalījās ar nosaukumu — **Bijusī Dienvidslāvijas Republika** **Maķedonija**.

Maķedonija olimpisko komandu 2000. gada vasaras olimpiskajās spēlēs veidoja 10 sportisti (6 vīrieši un 4 sievietes), kuri startēja 5 olimpiskajos sporta veidos. Visvairāk sportisti no Maķedonijas bija pārstāvēti peldēšanā. Maķedonija pirmo reizi bija pārstāvēta vieglatlētikā.

2000. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Maķedonija izcīnīja savu pirmo olimpisko medaļu. Šo medaļu, bronzas medaļa, izcīnīja cīņas sporta pārstāvis Magomeds Ibragimovs.

Maķedonijas karognesējs olimpisko spēļu atklāšanas ceremonijā bija kanoe airētājs Lazārs Popovskis.

## Medaļnieki
[250px|thumb|[Magomeds Ibragimovs bija pirmais Maķedonijas sportists, kurš olimpiskajās spēlēs izcīnīja medaļu]]
* * Skatīt arī: [[1996. gada vasaras olimpisko spēļu medaļu tabula]] un [[1996. gada vasaras olimpisko spēļu medaļnieki]]*

### Sadalījums sporta veidiem

## Dalībnieki

### Sportistu uzskaitījums

#### Vīrieši
* Nasirs Gadžihanovs ()
* Magomeds Ibragimovs ()
* Zorans Lazarovskis ()
* Aleksandars Miladinovskis ()
* Lazārs Popovskis ()
* Vančo Stojanovs ()

#### Sievietes
* Mirjana Boševska ()
* Daniela Kuleska ()
* Divna Pešiča ()
* Vesna Stojanovska ()

### Sadalījums sporta veidiem

## Ārējas saites
* Macedonia at the 2000 Sydney Summer Games
Maķedonija 2004. gada vasaras olimpiskajās spēlēs

**[[Maķedonijas Republika]]** piedalījās **[[2004. gada vasaras olimpiskās spēles|2004. gada vasaras olimpiskajās spēlēs]]**, kas notika Grieķijas galvaspilsētā Atēnās no 2004. gada 13. līdz 29. augustam. Šī bija trešā reize, kad Maķedonija piedalījās vasaras olimpiskajās spēlēs, kopš Dienvidslāvijas sabrukuma. Maķedonija olimpiskajās spēlēs piedalījās ar nosaukumu — **Bijusī Dienvidslāvijas Republika Maķedonija**.

Maķedonija olimpisko komandu 2004. gada vasaras olimpiskajās spēlēs veidoja 10 sportisti (7 vīrieši un 3 sievietes), kuri startēja 5 olimpiskajos sporta veidos. Visvairāk sportisti no Maķedonijas bija pārstāvēti peldēšanā. No 10 sportistiem 7 sportisti bija ar iepriekšējo vasaras olimpisko spēļi pieredzi Sidnejā, tajā skaitā kanoe airētājs Lazārs Popovskis, kuram šīs bija ceturtās vasaras olimpiskās spēles (pirmajās 1992. gada Barselonas spēlēs viņš pārstāvēja neatkarīgos olimpisko dalībnieku komandu). Kā arī olimpiskās komandas sastāvā bija pirmās Maķedonijas olimpiskās medaļas ieguvējs, cīņas sporta pārstāvis Magomeds Ibragimovs, kurš šo medaļu ieguva, iepriekšējās, 2000. gada vasaras olimpiskajās spēlēs.

2004. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Maķedonijas sportisti nespēja izcīnīt olimpiskās medaļas.

Maķedonijas karognesējs olimpisko spēļu atklāšanas ceremonijā bija bijušais basketbolists, 1976. gada olimpisko spēļu sudraba medaļas ieguvējs, trenera asistents Blagoja Georgijevskis. Savukārt šo olimpisko spēļu noslēguma ceremonijā Maķedonijas karogu nesa peldētājs Aleksandars Miladinovskis.

## Dalībnieki

### Sportistu uzskaitījums

#### Vīrieši
* Magomeds Ibragimovs ()
* Zorans Lazarevskis ()
* Aleksandars Malenko ()
* Aleksandrs Miladinovskis ()
* Sihamirs Osmanovs ()
* Lazārs Popovskis ()
* Vančo Stojanovs ()

#### Sievietes
* Divna Pešiča ()
* Vesna Stojanovska ()
* Aleksandra Vojnevska ()

### Sadalījums sporta veidiem

## Ārējas saites
* Macedonia at the 2004 Athens Summer Games

## Atsauces
Protagors

**Protagors** (, *Protagóras*, dzimis ap 486. gadu p.m.ē., miris ap 411. gadu p.m.ē.) bija Senās Grieķijas filozofs, sofisma kustības pamatlicējs. Viņš uzskatīja, ka visas zināšanas, vērtības, likumi un tradīcijas ir tikai subjektīvas aktivitātes izpausme. Protagora darbi līdz mūsdienām nav saglabājušies, par viņa darbiem tiek spriests, izmantojot tikai citu darbus. Ir zināms, ka 441. gadā p.m.ē. Protagors izraidīts no Atēnām par ķecerību un viņa darbs “Par dieviem” sadedzināts, jo tas sācies ar vārdiem “Par dieviem mēs nevaram zināt, vai tie ir vai to nav, jo to noskaidrot kavē gan tēmas neskaidrība, gan cilvēka mūža īsums”.

## Ārējās saites

*
Marko Antila

**Marko Antila** (; dzimis ) ir somu hokejists, spēlē uzbrucēja pozīcijā. Pašlaik (2024) Antila pārstāv Somijas hokeja līgas komandu Oulu "Kärpät". Iepriekš Antila ir spēlējis Somijas hokeja līgas komandās Tamperes "Ilves" un Turku TPS, Zviedrijas hokeja līgas komandā Örebro HK, un KHL komandās Novokuzņeckas "Metallurg" un Helsinku "Jokerit".

Somijas hokeja izlases sastāvā Antila ir spēlējis sesōs Pasaules čempionātos un 2018. gada ziemas olimpiskajās spēlēs. 2022. gada ziemas olimpiskajās spēlēs izcīnīja pirmo zelta medaļu ar Somijas izlasi.

## Ārējās saites

## Atsauces
Maķedonija 2008. gada vasaras olimpiskajās spēlēs

**[[Maķedonijas Republika]]** piedalījās **[[2008. gada vasaras olimpiskās spēles|2008. gada vasaras olimpiskajās spēlēs]]**, kas notika Ķīnas galvaspilsētā Pekinā no 2008. gada 8. līdz 24. augustam. Šī bija ceturtā reize, kad Maķedonija piedalījās vasaras olimpiskajās spēlēs, kopš Dienvidslāvijas sabrukuma. Maķedonija olimpiskajās spēlēs piedalījās ar nosaukumu — **Bijusī Dienvidslāvijas Republika** **Maķedonija**.

Maķedonijas olimpisko komandu 2008. gada vasaras olimpiskajās spēlēs veidoja 7 sportisti (5 vīrieši un 2 sievietes), kuri startēja 5 olimpiskajos sporta veidos. Peldēsanā un vieglatlētikā piedalījās pa 2 sportistiem no Maķedonijas. Savukārt cīņas sportā, smaiļošanā un kanoe airēšanā un šaušanā Maķedonija bija pārstāvēta ar vienu sportistu.

2008. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Maķedonijas sportisti nespēja izcīnīt olimpiskās medaļas. 

Maķedonijas karognesējs olimpisko spēļu atklāšanas ceremonijā bija kanoe airētājs Atanas Nikolovskis. Viņš nesa valsts karogu arī olimpisko spēļu noslēguma ceremonijā.

## Dalībnieki
### Sportistu uzskaitījums

#### Vīrieši
* Sašo Nestorovs ()
* Atanass Nikolovskis ()
* Mihajlo Ristovskis ()
* Redžeps Selmans ()

#### Sievietes
* Elena Popovska ()
* Murads Ramazanovs ()
* Ivana Rožmana ()

### Sadalījums sporta veidiem

## Ārējas saites
* Macedonia at the 2008 Beijing Summer Games
Epidaura

**Epidaura** () bija sengrieķu pilsēta Peloponēsas ziemeļaustrumos, Argolīdas pussalas austrumu piekrastē. Antīkajos laikos tā bija nelielā Epidaurijas (*Επιδαυρία*) vēsturiskā apgabala centrs. Mūsdienās tur atrodas neliels ciemats, kas saucas Palea-Epidaura, nepilnus 7 kilometrus uz ziemeļiem atrodas ciemats Nea-Epidaura. Savukārt, par Epidauru tiek dēvēts senajā Grieķijā slavenais Asklēpija kulta centrs ar pazīstamo Epidauras teātri, kas atrodas apmēram 8 km uz rietumiem un ir UNESCO Pasaules mantojuma objekts. Šeit atrodas arī Epidauras arheoloģijas muzejs.

## Vēsture
Asklēpija kults ir zināms jau no 6. gadsimta pr.Kr., kad senā Maleatas Apollona svētnīca paugura virsotnē kļuva par šauru. Epidauras asklepions bija pats populārākais klasiskās Grieķijas dziedniecības centrs, vieta, uz kurieni devās slimie cerībā tikt dziedināti. Lai atrastu pareizās zāles viņu slimībām, tie pavadīja nakti enkoimeterijā — lielā guļamajā zālē. Viņu sapņos pats dievs ieteica tiem, kas viņiem jādara, lai atjaunotu veselību. Svētnīcā bija viesu nams ar 150 vietām. Netālu bija arī minerālavoti, kas, iespējams, tika izmantoti ārstniecībā.

Asklēpijs, senatnē svarīgākais dziedinātājs dievs, atnesa šeit uzplaukumu, kura rezultātā 4. un 3. gadsimtā pr.Kr. tika veiktas ambiciozas monumentālu celtņu celtniecības, paplašināšanas un rekonstrukcijas programmas. Popularitāte un uzplaukums turpinājās visu hellēnisma periodu. Pēc Korintas sagraušanas 146. gadā pr.Kr. Lucijs Mummijs apmeklēja asklepionu un atstāja tur divus veltījumus. 87. gadā pr.Kr. svētnīcu izlaupīja romiešu karavadonis Sulla. 74. gadā pr.Kr. pēc Marka Antonija Kretikusa (*Marcus Antonius Creticus*) rīkojuma šeit tika izvietots romiešu garnizons, kas radīja graudu trūkumu. Neskatoties uz to, 67. gadā pr.Kr. svētnīcu izlaupīja pirāti. 2. gadsimtā romiešu laikā asklepions piedzīvoja jaunu pacēlumu, bet 395. gadā svētnīcai uzbruka goti.

4. gadsimtā Teodosija I laikā, izplatoties kristietībai un cīnoties ar pagānismu Asklēpija templi slēdza. Taču arī pēc kristietības ieviešanas un pagānisma apkarošanas vēl 5. gadsimtā Epidauras asklepions bija pazīstams kā kristiešu ārstnieciskais centrs. Asklēpija kults turpinājās, līdz 426. gadā to oficiāli atcēla Teodosijs II. Kulta vieta tika pamesta un tā sabrukšanu paātrināja arī 522. un 551. gada zemestrīces.

Teritorijas arheoloģiskos pētījumus iesāka Francijas zinātniskā ekspedīcija. Taču sistemātiskus izrakumus 19. gadsimta beigās uzsāka Grieķijas Arheoloģiskā biedrība. Šajā laikā arī tika atklāts asklepions un Maleata Apollona svētnīca. Izrakumi tika veikti no 1879. līdz 1928. gadam, un turpināti no 1948. līdz 1951. gadam. No 1974. gada līdz mūsdienām tie notiek nepārtraukti. Līdz ar arheoloģiskajiem izrakumiem tiek veikta pieminekļu restaurācija un atjaunošana.
thumb|250px|Asklēpija tempļa rekonstrukcija.
thumb|250px|Epidauras teātra plāns.
[thumb|250px|[Toloss|Tolosa rekonstrukcija.]]
[thumb|250px|[Abatons.]]
thumb|250px|Epidauras stadions.

## Pausānija apraksts
Antīkais ģeogrāfs Pausānijs Epidauras asklepionu aprakstīja šādi:

## Atsauces
Maķedonija 2012. gada vasaras olimpiskajās spēlēs

'''Maķedonijas Republika''' piedalījās **[[2012. gada vasaras olimpiskās spēles|2012. gada vasaras olimpiskajās spēlēs]]**, kas  notika Lielbritānijas galvaspilsētā Londonā no 2012. gada 27. jūlija līdz 12. augustam.  Šī bija piektā reize, kad Maķedonija piedalījās vasaras olimpiskajās spēlēs, kopš Dienvidslāvijas sabrukuma. Maķedonija olimpiskajās spēlēs piedalījās ar nosaukumu — **Bijusī Dienvidslāvijas Republika Maķedonija**.

Maķedonijas olimpisko komandu 2012. gada vasaras olimpiskajās spēlēs veidoja 4 sportisti (2 vīrieši un 2 sievietes), kuri startēja 2 olimpiskajos sporta veidos — vieglatlētikā un peldēšanā. Šī bija mazākā Maķedonijas olimpiskā komanda, kāda ir piedalījusies vasaras olimpiskajās spēlēs. 

2012. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Maķedonijas sportisti nespēja izcīnīt olimpiskās medaļas. 

Maķedonijas karognesējs olimpisko spēļu atklāšanas ceremonijā bija peldētājs Marko Blaževskis, bet olimpisko spēļu noslēguma ceremonijā Maķedonijas karogu nesa sprinteris Kristijans Jefremovs.

## Dalībnieki

### Sportistu uzskaitījums

#### Vīrieši
* Marko Blaževskis ()
* Kristijans Jefremovs ()

#### Sievietes
* Simona Marinova ()
* Hristina Risteska ()

### Sadalījums sporta veidiem

## Ārējas saites
* Macedonia at the 2012 London Summer Games
Septiņas minūtes pēc pusnakts

**Septiņas minūtes pēc pusnakts** () ir 2016. gada fantāzija, kas balstīta uz Patrika Nesa tāda paša nosaukuma grāmatu. Filmas režisors ir Huans Antonio Bajona. Galvenās lomas filmā atveido Sigurnija Vīvere, Felisita Džonsa, Tobijs Kebels, Luiss Makdogals un Liams Nīsons. Filmas pirmizrāde notika  Toronto kinofestivālā.

Konors ir 13 gadus vecs puisis, kura māte ir neārstējami slima. Kādu nakti Konoru apciemo briesmonis, kas maskējies kā īve, un apsola, ka viņš ieradīsies vēlreiz un pastāstīs Konoram trīs stāstus.

## Atsauces

## Ārējās saites
Rezonanse (ķīmija)

[400px|thumb|[Karbonāti|Karbonātjona rezonanses struktūras]]
Ķīmijā par **rezonansi** sauc molekulu vai jonu struktūras aprakstīšanas veidu valences saišu teorijā, kurā tie tiek aprakstīti kā vairāku atsevišķu struktūru (rezonanses struktūru) kombinācija (rezonanses hibrīds).

Rezonanse darbojas kā paplašinājums idejai, ka molekulu un jonu uzbūvi var attēlot ar Lūisa struktūru, kur tiek attēloti atomi daļiņā, saites starp tiem (parasti tās ir kovalentās saites, ko veido kopīgs elektronu pāris), kā arī brīvie elektronu pāri atomos. Ar šāda veida struktūrām ir iespējams attēlot lielu daļu no daļiņu struktūrām, tomēr ir molekulas un joni, kam nav iespējams uzzīmēt vienkāršu Lūisa struktūru, kura atbilstu eksperimentālajiem datiem.

400px|thumb|Nitrītjona rezonanses struktūras un rezonanses hibrīds
Piemēram, ir eksperimentāli noskaidrots, ka nitrīta jonā (NO2−) abu N−O saišu garums ir vienāds. Tomēr nav iespējams uzzīmēt vienkāršu šī jona Lūisa struktūru, kur abu N−O saišu kārta ir vienāda. Turklāt ir noskaidrots, ka šo saišu garums (ap 125 pm) ir mazāks par tipisku N−O vienkāršās saites garumu (piemēram, 145 pm hidroksilamīnā H2N−OH), bet lielāks par tipisku N=O dubultsaites garumu (piemēram, 115 pm nitronija jonā [O=N=O]+). Šos novērojumus var izskaidrot, izmantojot rezonansi: nitrīta jonu var attēlot, izmantojot divas rezonanses struktūras, katrā viens skābekļa atoms ir saistīts ar slāpekļa atomu ar divkāršo saiti, bet otrs — ar vienkāršo saiti. Par rezonanses hibrīdu pieņem "vidējo" no abām rezonanses struktūrām. Izmantojot rezonanses struktūras var secināt, ka katra N−O saite ir starp vienkāršo un divkāršo saiti, katras saites kārta ir 1,5, kas atbilst eksperimentālajiem rezultātiem. Šādas "daļveida" saites parasti rezonanses hibrīda struktūrā attēlo ar raustītām līnijām.

Rezonanses struktūras nav reālas daļiņas, bet gan veids, kā attēlot reālas daļiņas, kuras precīzāk atbilst rezonanses hibrīdam. Daļiņās, ko raksturo ar rezonanses struktūrām, ir delokalizētie elektroni — elektroni, kuri nav piesaistīti konkrētam atomam vai kovalentajai saitei.

Rezonanse ir raksturīga daudzām daļiņām, piemēram, ozonam, sulfāta, nitrāta, karbonāta joniem, aromātiskajiem savienojumiem, piemēram, benzolam.
Arieti no liliputu zemes

**Arieti no liliputu zemes** () ir 2010. gada animācijas filma, kas balstīta uz Mērijas Nortones grāmatu *The Borrowers*. Filmas režisors ir Hiromasa Jonebajaši. Galvenās lomas filmā ierunājuši Mirai Šida, Riunosuke Kamiki, Šinobu Otake, Keiko Takešita un Tatsuja Fujivara. Filmas pirmizrāde notika .

Pulkstenīši ir četras collas garu cilvēciņu ģimene, kas slepus dzīvo kādas ģimenes mājā un aizņemas vienkāršas lietas, lai izdzīvotu. Pulkstenīšu dzīve sagriežas kājām gaisā, kad viņus atklāj cilvēku ģimenes pusaudžu dēls Sjo.

## Atsauces

## Ārējās saites
How I Live Now

***How I Live Now*** ir 2013. gada Kanādas un Apvienotās Karalistes drāmas filma, kas balstīta uz Megas Rosovas tāda paša nosaukuma romānu. Filmas režisors ir Kevins Makdonalds. Galvenās lomas filmā atveido Sīrša Ronana, Džordžs Makkejs, Toms Holands un Anna Čanselora. Filmas pirmizrāde notika 2013. gada septembrī Toronto kinofestivālā.

Amerikāņu pusaudzi Deiziju aizsūta uz Anglijas laukiem, kur viņai visa vasara jāpavada ar radiniekiem. Tur Deizija atrod mīlestību un dzīves mērķi laikā, kad karš apņem Deizijas apkārtējo pasauli.

## Atsauces

## Ārējās saites
Pilgrimage

***Pilgrimage*** ir 2017. gada trillera filma, kuras režisors ir Brendans Maldaunijs. Galvenās lomas filmā atveido Toms Holands, Ričards Armitadžs un Džons Berntāls. Filmas pirmizrāde notika  Tribekas filmu festivālā.

Filmas sižets notiek Īrijā 13. gadsimtā, kad kādai mūku grupai jāved svēta relikvija pāri Īrijai, kur no visām pusēm uzglūn briesmas.

## Atsauces

## Ārējās saites
Gukova

**Gukova** () ir pilsēta Krievijā, Rostovas apgabala ziemeļrietumos. 2017. gadā Gukovā dzīvoja 66,3 tūkstoši iedzīvotāju. Gukovu veido seši atsevišķi mikrorajoni (bijušās ogļraču apmetnes), kas savstarpēji ir izvietoti vairāku kilometru attālumā. Pilsēta atrodas pie Krievijas un Ukrainas robežas, nedaudz robežojoties ar Ukrainu.

Gukova 1878. gadā dibināta kā dzelzceļa stacija, izbūvējot dzelzceļa līniju, kas savieno Kamensku-Šahtinsku ar Debaļcevi (mūsdienās Ukrainā). Tālāko pilsētas attīstību veicinājusi akmeņogļu ieguve tās apkārtnē.

## Atsauces

## Ārējās saites
Parnavazs I

**Parnavazs I** (, , dzimis 329., 326. vai 311. gadā p.m.ē., miris 237., 234. vai 219. gadā p.m.ē.) bija Kartlijas, vēlāk senās gruzīnu valsts Ibērijas valdnieks (მეფე, *mepe*). Gruzīnu hronikā viņš tiek minēts kā pirmais Kartlijas monarhs, bet tikmēr Kartlijas hronikā Parnavazs minēts kā otrais šīs valsts valdnieks. Arī valdīšanas laiks dažādos avotos ir atšķirīgs, sākot ar 302. gadu p.m.ē. un beidzot ar 219. gadu p.m.ē.

284. gadā p.m.ē. Parnavazs I reformēja gruzīnu alfabētu, radīdams pirmo gruzīnu raksta formu — asomtavruli (kapitālrakstu).

## Ārējās saites
Parnavazs

**Parnavazs** var būt:

* Parnavazs I — gruzīnu Ibērijas valsts valdnieks 3. gadsimtā p.m.ē.;
* Parnavazs II — gruzīnu Ibērijas valsts valdnieks 1. gadsimtā p.m.ē.
Čistopoļa

**Čistopoļa** () jeb **Čistaja** () ir pilsēta Krievijas Federācijas Tatarstānas Republikā, Čistopoļas rajona administratīvais centrs. Tā atrodas Kamas upes kreisajā krastā, pie Kuibiševas ūdenskrātuves, aptuveni 140 km uz dienvidaustrumiem no Kazaņas. 2019. gadā Čistopoļā dzīvoja 59,8 tūkstoši iedzīvotāju (pēc 2010. gada tautskaites datiem krievi 62,2 %, tatāri 34,2 %, čuvaši 2,1 %). 

## Vēsture
**Čistoje Poļes** (*Чистое Поле*) ciems vēstures avotos pirmoreiz minēts 17. gadsimta beigās. 1781. gadā ciemam piešķīra pilsētas statusu, apstiprināja par apriņķa centru, un tas ieguva tagadējo nosaukumu. 19. gadsimta beigās pilsēta bija ievērojams labības tirdzniecības centrs.

1915. gadā uz Čistopoļu evakuēja Baltijas skolotāju semināru, kur to 1919. gadā padomju varas iestādes pārveidoja par Tautas izglītības institūtu.

2. pasaules kara laikā uz Čistopoļu bija evakuēta PSRS Rakstnieku savienība, un šeit mita vairāki tā laika ievērojami literāti: Boriss Pasternaks, Marina Cvetajeva u.c. 

## Atsauces

## Ārējās saites
Maķedonija 2016. gada vasaras olimpiskajās spēlēs

**[[Maķedonijas Republika]]** piedalījās **[[2016. gada vasaras olimpiskās spēles|2016. gada vasaras olimpiskajās spēlēs]]**, kas notika Brazīlijas pilsētā Riodežaneiro no 2016. gada 5. līdz 21. augustam.  Šī bija sestā reize, kad Maķedonija piedalījās vasaras olimpiskajās spēlēs, kopš Dienvidslāvijas sabrukuma.

Maķedonija olimpiskajās spēlēs piedalījās ar nosaukumu — **Bijusī Dienvidslāvijas Republika Maķedonija**. Šo valsts nosaukuma variantu vasaras olimpiskajās spēlēs Maķedonija lietoja pēdējoreiz, jo 2019. gadā tika mainīts valsts nosaukums uz Ziemeļmaķedoniju, līdz ar to, nākamajās 2020. gada Tokijas spēlēs tā startēs ar jauno valsts nosaukumu.

Maķedonijas olimpisko komandu 2016. gada vasaras olimpiskajās spēlēs veidoja 6 sportisti (2 vīrieši un 4 sievietes), kuri startēja 4 olimpiskajos sporta veidos. Pirmo reizi, kopš Maķedonija piedalās olimpiskajās spēlēs tās komandā bija vairāk sieviešu nekā vīriešu. Maķedonija pirmo reizi bija pārstāvēta džudo sacensībās un pēc 8 gadu pārtraukuma atkal šaušanas sacensībās. Katrā no šiem sporta veidiem startēja pa vienam sportistam, savukārt peldēšanā un vieglatlētikā Maķedonija bija pārstāvēta ar 2 sportistiem.

No olimpiskās komandas 6 sportistiem, 5 sportistiem šīs bija pirmās olimpiskās spēles. Vienīgais sportists, kas bija ar iepriekšējo 2012. gada Londonas spēļu pieredzi bija peldētājs Marko Blaževskis. 

2016. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Maķedonijas sportisti nespēja izcīnīt olimpiskās medaļas. 

Maķedonijas karognesēja olimpisko spēļu atklāšanas ceremonijā bija peldētāja Anastasija Bogdanovski. Viņa bija pirmā Maķedonijas sieviete—sportiste, kas olimpisko spēļu ceremonijā ir nesusi valsts karogu. Savukārt olimpisko spēļu noslēguma ceremonijā Maķedonas karogu nesa kāds no olimpisko spēļu brīvprātīgajiem dalībniekiem.

## Dalībnieki

### Sportistu uzskaitījums
#### Vīrieši
* Marko Blaževskis ()
* Riste Pandevs ()

#### Sievietes
* Nīna Balabana ()
* Anastasija Bogdanovski ()
* Drita Islami ()
* Katerina Nikoloska ()

### Sportistu sadalījums sporta veidiem

## Atsauces

## Ārējas saites
* Macedonia at the 2016 Rio de Janeiro Summer Games
Kjustendilas apgabals

**Kjustendilas apgabals** () ir apgabals Bulgārijas rietumos, nosaukts tā administratīvā centra — Kjustendilas — vārdā. Ziemeļos tas robežojas ar Pernikas apgabalu, austrumos ar Sofijas apgabalu, dienvidos ar Blagojevgradas apgabalu, bet rietumos robežojas ar Ziemeļmaķedoniju un Serbiju. Kjustendilas apgabals administratīvi sīkāk iedalās 9 pašvaldībās. 2016. gadā Kjustendilas apgabalā dzīvoja 123 tūkstoši iedzīvotāju. Lielākās pilsētas ir Kjustendila, Dupnica un Bobovdola.

Kjustendilas apgabalā atrodas Rilas klosteris un daļa no Rilas nacionālā parka.

## Ārējās saites
Ausekļa iela (Jelgava)

**Ausekļa iela** ir Jelgavas iela, kas sākas Driksas malā pie Jelgavas tirgus un beidzas krustojumā ar Dobeles ielu.

Otrā pasaules kara laikā ielas apbūve netika iznīcināta, to veido galvenokārt pirmskara laikā celtas ēkas. 
thumb|255px|Marijas iela (''Marien- Strasse'') un Vaļņu iela (''III. Wall- Strasse'') 1917. gada kartē.

## Ielu savienojumi
Ausekļa iela ir savienota ar šādām ielām:

* Uzvaras iela
* Blaumaņa iela
* Viestura iela
* Pulkveža Brieža iela
* Dobeles iela


Corner of Ausekļa iela and Blaumaņa iela, Jelgava.JPG|Ausekļa iela 12 krustojumā ar Blaumaņa ielu
Ausekļa iela, Jelgava 05.JPG|krustojums ar Viestura ielu
Ausekļa iela 15 (Jelgava).jpg|Ausekļa iela 15
Ausekļa iela, Jelgava 01.JPG|krustojums ar Pulkveža Brieža ielu
Ausekļa iela 17 (Jelgava).jpg|Ausekļa iela 17 krustojumā ar Pulkveža Brieža ielu
Ausekļa iela, Jelgava 04.JPG|Ausekļa iela 38
Jelgava Ausekļa iela 46.jpg|Ausekļa iela 46
Savrupmāja Jelgavā, Ausekļa iela 54.jpg|Savrupmāja Ausekļa ielā 54
Dzīvojamā ēka Jelgavā, Ausekļa iela 70.jpg|Ausekļa iela 70
Ausekļa iela, Jelgava 06.JPG|krustojums ar Dobeles ielu


## Vēsture
Iela senākajās Jelgavas kartēs atrodama ar nosaukumu **Marijas iela** (), kas veda gar pilsētas nocietinājumiem no Ezera vārtiem uz Dobeles vārtiem. Pēc pilsētas vaļņu nojaukšanas 19. gadsimtā izveidojās **Arsenāla iela** (*Zeughausstraße*). Pirmā pasaules kara laikā to pārdēvēja par  Vaļņu ielu (), ko latviski dēvēja par **Valles ielu**.

1940. gada 27. martā Marijas ielai pievienoja Vaļņu ielu un nosauca par Ausekļa ielu. Otrajā pasaules karā izpostīto ielas sākumu pie tirgus pagarināja līdz Driksas upei, pievienojot nelielu daļu no agrākā Jāņa Čakstes bulvāra.

## Atsauces
Apšukrogs

**Apšukrogs** ir apdzīvota vieta Jelgavas novada Elejas pagastā. Izvietota pagasta ziemeļos pie autoceļa A8  no pagasta centra Elejas,  no novada domes Jelgavā un  no Rīgas.

## Atsauces