Latvijas Sarkanā grāmata

**Latvijas [[Sarkanā grāmata]]** ir reģistrs, kurā apkopoti dati par Latvijā reti sastopamiem un apdraudētiem augiem, sēnēm un dzīvniekiem. Par “Sarkano grāmatu” to sauc turpinot tradīciju, kuru aizsāka Starptautiskā dabas aizsardzības savienība (IUCN), kā pirmo 1948. gadā publicējot apdraudēto dzīvnieku sarakstu. Latvijas Sarkanā grāmata satur zinātniskas rekomendācijas un pamatojumus dabas aizsardzības likumdošanai un aizsardzības pasākumu veikšanai.

Latvijas Sarkanajā grāmatā (LSG) iekļautas tās sugas, kuru stāvoklis atbilst IUCN Reto un iznīkstošo sugu komisijas izstrādātajiem kritērijiem. 1. un 2. izdevumā tās iedalītas 5 kategorijās:
* **0. kategorija** — acīmredzot iznīkušas sugas, kuras nav sastopamas dabā vairākus gadus, taču, iespējams, saglabājušās atsevišķās vietās vai arī nebrīvē;
* **1. kategorija** — sugas, kurām draud iznīkšana, to turpmāka pastāvēšana nav iespējama bez sevišķu pasākumu veikšanas;
* **2. kategorija** — retas sugas, kurām nedraud iznīkšana, bet tās sastopamas tik nelielā skaitā vai pēc platības tik ierobežotās teritorijās, ka tās var ātri iznīkt;
* **3. kategorija** — sugas, kuru indivīdu skaits samazinās un areāls sašaurinās vairākus gadus vai nu dabisku cēloņu dēļ vai cilvēka darbības rezultātā, vai arī abu minēto faktoru ietekmē; 
* **4. kategorija** — nepietiekami pētītas sugas; iespējams, ka tām draud iznīkšana, bet ziņu trūkuma dēļ nevar precīzi novērtēt to pašreizējo stāvokli.

Kategoriju apzīmēšanai mēdz lietot arī krāsas 0. – melna, 1. – sarkana, 2. – balta, 3. – dzeltena, 4. – pelēka.

Jāatzīmē, ka LSG 2. izdevumā lietotās kategorijas tikai daļēji atbilda IUCN tā laikā pieejai, jo tieši 1994. gadā uzsākta pāreja uz mūsdienās pazīstamo kategoriju un kritēriju sistēmu. Savukārt, LSG 3. izdevumā jau ir pavisam cits iedalījums:
* **reģionāli izzudušās sugas** (RE);
* **kritiski apdraudētās sugas** (CR);
* **stipri apdraudētās sugas** (EN);
* **jutīgās sugas** (VU);
* **gandrīz apdraudētās sugas** (NT);
* **trūkst datu** (DD).

Izstrādājot Latvijas Republikas Ministru Kabineta Noteikumus par īpaši aizsargājamo sugu un ierobežoti izmantojamo īpaši aizsargājamo sugu sarakstu (nr.396, 2000.14.11) izmantoti gan Latvijas zinātnieku ieteikumi (piemēram, Sarkanā grāmata), gan Eiropas Savienības Putnu direktīvas un Biotopu direktīvas prasības.

## Latvijas PSR Sarkanā grāmata
Pēckara Latvijā līdz Sarkanās grāmatas sastādīšanai jau bija spēkā īpaši aizsargājamo dzīvnieku un augu saraksti un to aizsardzības un izmantošanas noteikumi. Sarkanās grāmatas sastādīšana un izdošana ļāva pievērst sabiedrības uzmanību apdraudēto augu un dzīvnieku sugu saglabāšanai un dabas aizsardzībai kopumā.
thumb|Pirmā Latvijas Sarkanā grāmata, 1980. LU Bioloģijas institūta eksemplārs.

1977. gadā Latvijas PSR Ministru Padome pieņēma lēmumu “Par Latvijas PSR teritorijā esošo dabas objektu apstiprināšanu”. Lēmums uzdeva LPSR Zinātņu Akadēmijai, sadarbībā ar Lauksaimniecības ministriju un Mežkopības un mežrūpniecības ministriju, izveidot Latvijas PSR Sarkano grāmatu. Šo darbu organizēt uzdeva Bioloģijas institūtam.

Latvijas PSR Sarkanās grāmatas oriģinālais variants tika veidots rokrakstā, t.i. teksts ir rakstīts mašīnrakstā un attēli zīmēti ar roku uz tipogrāfijā iespiestām veidlapām. Lapas tai ir sastiprinātas ar skavām un lapas mala iekrāsota kategorijai atbilstošā krāsā. Tas dotu iespēju atjaunināt Sarkano grāmatu, kādu lapu nomainot pret citu — ar aktualizētu informāciju. Šī iespēja tomēr nekad tā arī netika izmantota.
thumb|left|200px|Latvijas PSR Sarkanās grāmatas 1985. gada izdevums
1985. gadā minēto darbu publicēja izdevniecībā "Zinātne". Grāmatā par katru augu un dzīvnieku sugu sniegtas ziņas par tās izplatību, aizsardzības statusu, skaita un izplatības apgabala izmaiņu cēloņiem, kā arī priekšlikumi par aizsardzību un pētniecību. Grāmata bija pārsvarā domāta zinātniekiem un dabas aizsardzības praktiķiem, tai bija ierobežots metiens (6000) un tā nebija plaši pieejama. Tāpēc vēlāk tika izdota plašai publikai domāta “Populārzinātniskā Latvijas sarkanā grāmata. Dzīvnieki” (1990) un “Populārzinātniskā Latvijas sarkanā grāmata. Augi” (1992).
thumb|left|200px|Populārzinātniskās Sarkanās grāmatas
Atbilstoši LPSR Ministru Padomes 1984. gada 12. janvāra lēmumam Nr.17. visas Sarkanajā grāmatā ierakstītās sugas bija īpaši aizsargājamas un bija aizliegta to ieguve vai vākšana. Izņēmuma gadījumus izskatīja un atļaujas izsniedza Lauksaimniecības ministrija.

1980. gada Sarkanajā grāmatā ierakstītas 119 dzīvnieku (106 mugurkaulnieku un 13 bezmugurkaulnieku) un 112 ziedaugu un paparžaugu sugas.

## Latvijas Sarkanā grāmata (2. izdevums)
thumb|200px|Latvijas Sarkanā grāmata EU LIFE rezultāts
Pēc Latvijas neatkarības atgūšanas, kad bija jau pagājuši gandrīz 20 gadi kopš pirmās Sarkanās grāmatas sagatavošanas, tika  uzsākts darbs pie jauna izdevuma, kas aptvertu visas sistemātiskās augu, sēņu un dzīvnieku grupas. Bija uzkrājies jauns zinātniskais materiāls un paplašinājusies izpratne par dabas aizsardzību.  Bioloģijas institūts ieguva Eiropas Savienības “LIFE” programmas finansējumu jaunas Sarkanās grāmatas sastādīšanai.
1996.—2003. gadā grāmata izdota 5 sējumos un tajā aprakstītas 38 sēnes, 34 ķērpji, 319 paparžaugi un sēklaugi, 163 bezmugurkaulnieki (tārpi, gliemji, posmkāji, kukaiņi), 15 zivis, 6 abinieki, 3 rāpuļi, 79 putni, 24 zīdītāji — kopumā 681 suga. 
Projekta vadītājs un galvenais redaktors bija Dr. biol. Gunārs Andrušaitis.  Sējums par aļģēm un sūnām netika sagatavots.

## Latvijas Sarkanā grāmata (3. izdevums)
Latvijas Sarkanās grāmatas (LSG) 3. izdevuma sagatavošanai sugu izvērtēšana notika 2021.—2023. gadā EU LIFE programmas projekta LIFE FOR SPECIES ietvaros, izmantojot IUCN 2012. un 2019. gadā apstiprinātās vadlīnijas un ieteikumus. Izvērtēšanu veica 55 sugu eksperti no Latvijas un Igaunijas. Darbā iesaistījās Latvijas Universitātes Bioloģijas institūts, Dabas aizsardzības pārvalde, Daugavpils Universitāte, Latvijas Ornitoloģijas biedrība, kā arī vairāku citu institūciju un brīvprātīgie eksperti. Sugu vērtējumus recenzēja 37 eksperti no astoņām Eiropas valstīm, pārstāvot zinātniskās, vides aizsardzības un citas institūcijas. Izmantotā IUCN metodika ir pasaulē atzīts standarts sugu apdraudējuma un izzušanas riska novērtēšanai, kas ļauj salīdzināt datus gan nacionālā, gan starptautiskā mērogā.

Pamatojoties uz izvērtējuma rezultātiem sugas tiek iedalītas kategorijās:
* **reģionāli izzudušās sugas** (RE) — sugas, kuru pēdējais potenciāli vairoties spējīgais indivīds reģionā ir miris vai izzudis no savvaļas;
* **kritiski apdraudētās sugas** (CR) — sastopamības apgabals mazāks par 100 km2 un (vai) apdzīvotā platība mazāka par 10 km2. Novērota vai prognozēta indivīdu skaita mazināšanās par 25% 3 gados vai 1 paaudzes laikā;
* **stipri apdraudētās sugas** (EN) — sastopamības apgabals mazāks par 5000 km2 un (vai) apdzīvotā platība mazāka par 500 km2. Novērota vai prognozēta indivīdu skaita mazināšanās par 20% 5 gados vai 2 paaudžu laikā;
* **jutīgās sugas** (VU) — sastopamības apgabals mazāks par 20 000 km2 un (vai) apdzīvotā platība mazāka par 2000 km2. Novērota vai prognozēta indivīdu skaita mazināšanās par 10% 10 gados vai 3 paaudžu laikā;
* **gandrīz apdraudētās sugas** (NT) — var kļūt par kādu no apdraudēto sugu kategorijām nākotnē, ņemot vērā populācijas vai izplatības tendences;
* **trūkst datu** (DD) — daļēji novērtētas sugas.

Sastopamības apgabals un apdzīvotā platība ir ģeogrāfiskās izplatības rādītāji. Sastopamības apgabals ir teritorija, kuru ietver iedomāta īsākā līnija, iekļaujot visas zināmās vai potenciālās atradnes, kur suga sastopama. Tāpēc tas var pārsniegt valsts sauszemes teritorijas platību, jo šī līnija var ietvert arī kaimiņvalstu teritorijas daļas. Savukārt apdzīvotā platība ir sastopamības apgabala daļa, kur sastopami attiecīgās sugas indivīdi.

Izvērtējot sugas iekļaušanu kādā no izzušanas riska kategorijām, tiek ņemts vērā pieaugušo indivīdu skaits populācijās, kā arī sugas populāciju esamība un statuss ārpus Latvijas teritorijas. Piemēram, indivīdu migrācija no kaimiņvalstīm var mazināt sugas izzušanas risku Latvijā. Savukārt, reģionālās populācijas izolētība risku palielina.

LSG 3. izdevuma izstrādē izvērtēti 1624 taksoni un putnu populācijas, galvenokārt īpaši aizsargājamo sugu sarakstā esošās, LSG 2. izdevumā minētās un citas Latvijā potenciāli retas vai apdraudētas sugas. Rezultātā sešos sējumos sagatavoti un 2025. gadā publicēti apraksti par 1069 taksoniem (sugas un pasugas). Pirmo reizi LSG ir iekļautas sūnas, gļotsēnes un mieturaļģes.
* 1. sējums. Sēnes, ķērpji, gļotsēnes.
* 2. sējums. Sūnas, mieturaļģes.
* 3. sējums. Vaskulārie augi.
* 4. sējums. Bezmugurkaulnieki.
* 5. sējums. Zivis, abinieki, rāpuļi, zīdītāji.
* 6. sējums. Putni.

Lai gan tieša LSG izdevumu salīdzināšana nav objektīva izmantotās atšķirīgās metodikas dēļ, tomēr pozitīvs fakts, ka 76 sugas jeb 13%, kas LSG 2. izdevumā bija iekļautas 1.—3. kategorijā, šobrīd netiek uzskatītas par apdraudētām. Vēl 17 sugas, kas tika uzskatītas par izzudušām, pēdējās desmitgadēs atkārtoti konstatētas Latvijā.

LSG 3. izdevumam ir brīvi pieejama elektroniskā versija.

## Avoti
# Aigare V., Andrušaitis G., Lipsbergs J., Lodziņa I., Tabaka L. Latvijas PSR Sarkanā grāmata. “Zinātne”, Rīga, 1985.
# Lipsbergs J., Kačalova O., Ozols G., Rūce I., Šulcs A. Populārzinātniskā Latvijas Sarkanā grāmata: Dzīvnieki. “Zinātne”, Rīga, 1990.
# Baroniņa V., Lodziņa I. Populārzinātniskā Latvijas Sarkanā grāmata. Augi. Izplatība ekoloģija, aizsardzība. “LANA”, Rīga, 1992.
# Vimba E., Piterāns A. Latvijas Sarkanā grāmata. Sēnes un ķērpji, 1.sēj. Rīga, 1996.
# Baroniņa V., Cepurīte B., Cinovskis R., Eglīte Z., Fatare I., Gavrilova G., Kabucis I., Rēriha I., Šmite D., Šulcs V., Tabaka L. Latvijas Sarkanā grāmata. Vaskulārie augi, 3.sēj. Rīga, 2003.
# Barševskis A., Cinītis M., Ozoloņš K., Parele E., Pilāte D., Piterāns A., Poikāns M., Rudzīte M., Savenkovs N., Spuņģis V., Spuris Z., Šternbergs M. Latvijas Sarkanā grāmata. Bezmugurkaulnieki, 4.sēj. Rīga, 1998.
# Plikšs M., Aleksejevs Ē., Roze A., Bērziņš A., Bērziņa I., Zvirgzds J. Latvijas Sarkanā grāmata. Zivis, abinieki, rāpuļi, 5.sēj. Rīga 2003.
# Bergmanis M., Keišs O., Lebuss R., Lārmanis V., Lipsbergs J., Opermanis O., Pētersons G., Petriņš A., Pilāts V., Račinskis E., Stīpniece A., Strazds M. Latvijas Sarkanā grāmata. Putni un zīdītāji, 6.sēj. Rīga, 2000.

## Atsauces