open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Hādžs

**Hādžs** (, *ḥajj*, ) islāmā ir ikgadējs svētceļojums uz svēto pilsētu Meku, Saūda Arābijā, vai arī uz Medīnu, Muhameda kapa vietu. Neatkarīgi no dzimuma, ikvienam musulmanim vismaz vienu reizi dzīvē ir jādodas šajā svētceļojumā. Ja līdzekļi neļauj to paveikt, tad hādžā var doties konkrētā ticīgā “vietnieks”. Hādžs ir piektais un pēdējais no islāma pīlāriem. Hādžs sākas islāma kalendāra pēdējā mēneša du al-hidžā 7. dienā un noslēdzas 12. dienā. Hādža laikā svinīgākais un centrālais notikums ir stāvēšana Arafata kalnā, simbolizē stāšanos Allāha priekšā, notiek mēneša 9. dienā. Svētki noslēdzas ar Upurēšanas svētkiem (*ʿĪd al-Aḍḥā*). Musulmaņi, kuri ir veikuši hādžu, iegūst titulu hādžī.

## Rituāli
[thumbnail|left|Iešana apkārt [Kaaba|Kaabai]]
Musulmaņi hādžā dodas tā, lai galamērķī, Mekā vai Medīnā, nonāktu islāma kalendāra pēdējā mēneša du al-hidžā septītajā dienā. Nonākot galamērķī vispirms tiek veikti attīrīšanas rituāli, tas ir, nomazgājas, apgriež matus, sakopj nagus. Attīrīšanās rituāla beigās tiek uzvilkts ihrams — apģērbs, kuru veido divi balti auduma gabali un tie nav apstrādāti ar adatu. Viens no tiem tiek aptīts ap gurniem, bet otrs nosedz krūtis un muguru, pārmetot to pāri kreisajam plecam. Vīrieši iztiek bez galvassegas, bet sievietēm galva noteikti ir apsegta.

Hādžs turpinās līdz du al-hidžā mēneša divpadsmitajai dienai. Parasti pirms hādža tiek veikta umra, mazais svētceļojums, apmeklējot Harāma mošeju. Svētceļotāji septiņas reizes apiet apkārt Kaabai un ik reizi noskūpsta Melno akmeni, veic tavafu. Raksturīga ir arī iešana starp Safas un Marvā pakalniem, tādā veidā ejot to pašu ceļu, pa kuru gāja Abrahāma sieva, lai uzmeklētu ūdeni viņu abu dēlam. Tās pašas dienas vakarā musulmaņi dodas prom no Mekas.

Du al-hidžā mēneša astotajā datumā musulmaņi dodas uz Arafata ieleju, kur nonākot pārlaiž nakti pavadot lūgšanās.

Hādža trešajā dienā musulmaņi stāv Arafata kalnā un kopā lūdz piedošanu Dievam. Tas ir hādža centrālais notikums, simbolizē ticīgo stāšanos Allāha priekšā. Procesija turpinās līdz saulrietam. Pēc saulrieta sākas ifada, mūzikas un šāvienu pavadībā svētceļotāji dodas uz Muzdalifa ieleju. Atkal laiks tiek pavadīts lūgšanās. Svētceļnieki sagatavo arī mazus akmentiņus nākamās dienas rituāliem.

Ceturtajā dienā, desmitajā datumā, musulmaņi katrs ar septiņiem maziem akmentiņiem nomētā trīs akmens stabus, kas simbolizē pagānisma elkus, Iblīsu.

Svētki noslēdzas ar Upurēšanas svētkiem (*ʿĪd al-Aḍḥā*). Tiek upurētas aitas, kazas un kamieļi. Tos var iegādāties turpat no vietējiem tirgotājiem. Upurēto dzīvnieku gaļa tiek izdalīta trūcīgajiem. Dzīvnieku upurēšana tiek aizstāta arī ar naudas ziedojumu vākšanu labdarībai.

Pirms došanās mājup musulmaņi vēl pēdējo reizi dodas uz Kaabu, lai veiktu tavafu, Melnā akmens noskūpstīšanas rituālu.

## Hādža norisināšanās laiki
Svētceļojums sākas islāma kalendāra pēdējā mēneša du al-hidžā 7. dienā un beidzas 12. dienā. Katru gadu hādžs iekrīt citos datumos pēc Gregora kalendāra.

## Atsauces

## Ārējās saites
Mīlestības tiltiņš (Jēkabpils)

**Mīlestības tiltiņš** ir viens no Jēkabpils tiltiem, kas atrodas Daugavas labajā pusē, vēsturiski Krustpilī, netālu no Krustpils luterāņu baznīcas, Rīgas ielā 211a.

Mīlestības tiltiņš ir mūra gājēju tilts pār Donaviņas upi (agrākais nosaukums Dzirnupīte). Tas ir būvēts 19. gadsimta beigās ka vienlaiduma dolomīta mūra loka tilts. Tilts ir industriālā mantojuma piemineklis.

## Aizsardzība
Mīlestības tiltiņš ir iekļauts aizsargājamo kultūras pieminekļu sarakstā kā pašvaldības nozīmes kulturvēsturisks objekts industriālo objektu sadaļā.

## Atsauces
Tunelis-caurbrauktuve (Jēkabpils)

thumb|250px|Tunelis—caurbrauktuve 2013. gadā
thumb|250px|Tunelis—caurbrauktuve 1930. gados
**Tunelis-caurbrauktuve** ir viens no arhitektūras apskates objektiem Jēkabpilī, kas atrodas Pļaviņu ielā blakus tiltam.

Tunelis, kura garums ir 43,04 metri, ir vienīgā saglabājusies būve, kas tika celta 20. gadsimta trīsdesmitajos gados vienlaicīgi ar Krustpils—Jēkabpils tiltu, kurš Otrā pasaules kara laikā tika uzspridzināts.

Tunelis ir viena no retajām monolīta dzelzsbetona paraboliskas formas būvēm Latvijā. Tā caurbrauktuves segums ir saglabājis sākotnējo klājumu — bruģi.

## Atsauces
Dražens Petrovičs

**Dražens Petrovičs** (; dzimis  Šibenikā, Horvātijas SR, Dienvidslāvijā, miris  Denkendorfā, Vācijā) bija profesionāls dienvidslāvu un horvātu basketbolists, spēlēja uzbrūkošā aizsarga pozīcijā, bija Dienvidslāvijas un Horvātijas izlašu dalībnieks. Profesionāļa karjeras laikā spēlēja vairākos Eiropas un NBA klubos. D. Petrovičs mira autoavārijā Vācijā 28 gadu vecumā.

Karjeru veiksmīgi iesāka Eiropā, 1989. gadā debitēja NBA kluba Portlendas "Trail Blazers" sastāvā. Debijas sezonā viņš bija rezerves spēlētājs, taču jau nākamajā sezonā viņš bija viens no līgas labākajiem uzbrūkošajiem aizsargiem, kad bija pārgājis uz Ņūdžersijas "Nets". Numuru "3", ar kuru D. Petrovičs spēlēja "Nets" sastāvā, klubs 1993. gadā iemūžināja viņa piemiņai. 2002. gadā viņš tika uzņemts basketbola slavas zālē.

Dienvidslāvijas izlases sastāvā izcīnīja Olimpisko spēļu sudraba (1988) un bronzas (1984) medaļas, Pasaules čempionāta zelta (1990) un bronzas (1986) godalgas, kā arī triumfēja (1989) un izcīnīja bronzu (1987) Eiropas čempionātos. Horvātijas izlases sastāvā viņš izcīnīja sudraba medaļu 1992. gada Olimpiskajās spēlēs, finālā piekāpjoties ASV "Dream Team".

## Statistika NBA

### Regulārā sezona

|-
| style="text-align:left;"|
| style="text-align:left;"|"Trail Blazers"|Portland]]
| 77 || 0 || 12,6 || 48,5 || **45,9** || 84,4 || 1,4 || 1,5 || 0,3 || 0 || 7,6
|-
| style="text-align:left;"|
| style="text-align:left;"|"Trail Blazers"|Portland]]
| 18 || 0 || 7,4 || 45,1 || 16,7 || 68,2 || 1 || 1,1 || 0,3 || 0 || 4,4
|-
| style="text-align:left;"|
| style="text-align:left;"|"Nets"
| 43 || 0 || 20,5 || 50,0 || 37,3 || 86,1 || 2,1 || 1,5 || 0,9 || 0 || 12,6
|-
| style="text-align:left;"|
| style="text-align:left;"|"Nets"
| **82** || **82** || 36,9 || 50,8 || 44,4 || 80,8 || **3,1** || 3,1 || **1,3** || 0,1 || 20,6
|-
| style="text-align:left;"|
| style="text-align:left;"|"Nets"
| 70 || 67 || **38,0** || **51,8** || 44,9 || **87,0** || 2,7 || **3,5** || **1,3** || **0,2** || **22,3**
|- class="sortbottom"
| style="text-align:center;" colspan="2"|Karjera
| 290 || 149 || 26,4 || 50,6 || 43,7 || 84,1 || 2,3 || 2,4 || 0,9 || 0,1 || 15,4
|}

### Izslēgšanas spēles

|-
| style="text-align:left;"|1990
| style="text-align:left;"|"Trail Blazers"|Portland]]
| **20** || 0 || 12,7 || 44,0 || 31,3 || 58,3 || 1,6 || 1 || 0,3 || 0 || 6,1
|-
| style="text-align:left;"|1992
| style="text-align:left;"|"Nets"
| 4 || 4 || **40,8** || **53,9** || **33,3** || **84,6** || **2,5** || **3,3** || **1** || **0,3** || **24,3**
|-
| style="text-align:left;"|1993
| style="text-align:left;"|"Nets"
| 5 || **5** || 38,6 || 45,5 || **33,3** || 80,0 || 1,8 || 1,8 || 0,4 || 0 || 15,6
|- class="sortbottom"
| style="text-align:center;" colspan="2"|Karjera
| 29 || 9 || 21,0 || 47,4 || 32,4 || 69,6 || 1,8 || 1,4 || 0,4 || 0 || 10,2
|}
## Ārējās saites
Petrovičs

**Petrovičs** (, , no personvārda Petrovs; sieviešu dzimtē Petroviča) ir serbhorvātu cilmes uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:

* Dražens Petrovičs (*Dražen Petrović*; 1964—1991) — horvātu basketbolists;
* Dragans Petrovičs (*Драган Петровић*; dzimis 1952) — serbu šaha problēmists;
* Džordže Petrovičs (*Ђорђе Петровић*; dzimis 1999) — Serbijas futbolists;
* Nenads Petrovičs (*Nenad Petrović*; 1907—1989) — Dienvidslāvijas šaha problēmists.
Zimbabve-Rodēzija

**Zimbabve-Rodēzija** (oficiāli **Zimbabves-Rodēzijas Republika**) bija neatzīta valsts Dienvidāfrikā, tagadējās Zimbabves teritorijā. Pastāvēja no 1979. gada 1. jūnija līdz 12. decembrim.

## Ārējās saites

*
2011. gada Eiropas čempionāts vieglatlētikā telpās

**2011. gada Eiropas čempionāts vieglatlētikā telpās** notika Parīzē, Francijā, no 2011. gada 4. līdz 6. martam. Čempionāta laikā tika labots viens pasaules rekords, ko spēja trīssoļlēcējs Tedijs Tamgo (Francija). Visvairāk zelta medaļas izcīnīja Krievijas sportisti, kas uzvarēja arī neoficiālajā medaļu kopvērtējumā.

## Rezultāti

### Vīrieši

### Sievietes

## Medaļu kopvērtējums

## Latvijas sportisti
Latviju čempionātā pārstāvēja septiņi sportisti. Neilgi pirms čempionāta sākuma no dalības tajā atteicās Staņislavs Olijars.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Čempionāta oficiālā mājaslapa
2005. gada Pasaules čempionāts bobslejā un skeletonā

**2005. gada [[Pasaules čempionāts bobslejā un skeletonā]]** norisinājās no  līdz 27. februārim, Kalgari, Kanādā. Tā bija ceturtā reize, kad Kalgari norisinājās pasaules čempionāts.

## Pasaules kausa rezultāti
2004.—2005. gada Pasaules kausa kopvērtējumā bija šādi rezultāti:

## Bobslejs
### Vīriešu divnieki

### Vīriešu četrinieki

### Sieviešu divnieki

## Skeletons
### Vīrieši

### Sievietes

## Medaļas
Dabasgāze

thumb|right|200px|Gāzes deglis mājsaimniecībā
**Dabasgāze** ir no ogļūdeņražiem sastāvoša gāze, kas veidojusies un uzkrājusies Zemes garozā. Tās galvenā sastāvdaļa ir metāns un 0—20 % citi ogļūdeņraži. Dabasgāze ir viena no galvenajām tautsaimniecībā izmantojamām deggāzēm.

Vairums dabasgāzes ir veidojusies divos mehānismos: biogēnajā un termogēnajā. Biogēnajā procesā gāzi izdala mikroorganismi purvos, organismu atlieku sakopojumos, seklos nogulumos. Dziļāk Zemes dzīlēs pie augstākas temperatūras un spiediena gāze termogēnajā procesā veidojas no nogulumos esošām organismu atliekām.

Pirms dabasgāzi nogādā patērētājiem, to parasti attīra, atstājot pamatā tikai metānu. Metāns ir gāze bez smaržas un krāsas. Lai vieglāk būtu noteikt noplūdes, dabasgāzei pievieno odorantus, kuriem ir spēcīga smaka.

Dabasgāzei, salīdzinot ar citiem kurināmā veidiem, priekšrocība ir samērā zemā cena un tas, ka to sadedzinot, nerodas gandrīz nekādi izmeši. Tai sadegot, izdalās gandrīz tikai oglekļa dioksīds un ūdens tvaiks. Dabasgāzes 1 m³ siltumspēja ir aptuveni 35 600 kJ.

Dabasgāzi plaši izmanto ķīmiskajā rūpniecībā. No metāna iegūst etilēnu un acetilēnu, kurus tālāk izmanto dažādu produktu ražošanai. Tāpat metānu izmanto ūdeņraža rūpnieciskai ieguvei.

## Sastāvs

## Gāzes smarža
Dabasgāze nesmaržo pati par sevi. Tomēr drošības nolūkos dabasgāzei tiek pievienots smaržīgs savienojums, parasti merkaptāns, kas piešķir tai spēcīgu, nepatīkamu smaržu, līdzīgu sapuvušām olām vai sēram. Šī smarža palīdz cilvēkiem vieglāk pamanīt gāzes noplūdes, jo dabasgāze ir viegli uzliesmojoša un potenciāli bīstama. Pateicoties šim pievienotajam smaržīgam komponentam, noplūdes var ātri atklāt un novērst, novēršot iespējamos negadījumus.

## Atsauces

## Ārējās saites
Oklēra

**Oklēra** () ir pilsēta ASV Viskonsinas štatā. 2010. gadā pilsētā dzīvoja 65 883 iedzīvotāju, kas padara to par devīto lielāko pilsētu Viskonsinas štatā. Pilsēta atrodas 145 kilometru attālumā no Mineapolisas. Tā ir dibināta 1856. gadā.
Jalmārs Sēderberjs

**Jalmārs Sēderberjs** (;  — ) bija zviedru rakstnieks un žurnālists. Kā rakstnieks darbojās prozā, poēzijā un dramaturģijā. Tiek raksturots kā kritizētājs reālists, psiholoģisko tēlojumu meistars. Pazīstamākie darbi ir romāni "Doktors Glass", "Nopietnā rotaļa" un "Martina Birka jaunība". Vairāki darbi tulkoti arī latviešu valodā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Disidents

**Disidents** (no  — 'atkritējs, pretī runājošs') plašākajā nozīmē ir cilvēks, kam ir citādi, pretēji uzskati nekā pastāvošajai varai vai sabiedrības vairākumam.

Sākotnēji ar šo vārdu saprata cilvēkus, kuri nepiederēja pie valstī valdošās reliģijas, konfesijas. Pirmo reizi vēstures avotos šis vārds lietots 1766. gadā, lai apzīmētu protestantus. Politiskā kontekstā to pirmo reizi lietoja 1940. gadā attiecinot uz opozicionāriem totalitārās valstīs.

Divdesmitā gadsimta sešdesmitajos gados Rietumvalstīs par disidentiem sāka saukt opozicionārus Padomju Savienībā un citās komunistiskajās valstīs. Šī jaunā opozicionārā kustība radās Hruščova "atkušņa" periodā. Disidenti atšķīrās no citām opozīcijas kustībām ar to, ka viņi izmantoja nevardarbīgās cīņas metodes. Disidenti apelēja pie vispārējām vērtībām, kā arī tiesībām, kas bija ierakstītas padomju normatīvajos aktos, bet netika ievērotas. Par disidentismu cilvēkus vajāja un represēja, nereti viņus kā "vājprātīgos" ieslodzīja psihiatriskajās slimnīcās. Ievērojami padomju disidenti bija rakstnieks Aleksandrs Solžeņicins, zinātnieks Andrejs Saharovs un citi.

Pazīstamākie latviešu disidenti Latvijas okupācijas laikā bija Konstantīns Čakste, Gunārs Astra, Ints Cālītis, Eduards Berklavs, Lidija Doroņina-Lasmane, "Franču grupa", Knuts Skujenieks un citi.

Bijuši disidenti, kas cīnījušies par cilvēktiesībām totalitārās un autoritārās valstīs, piemēram, Nobela miera prēmijas laureāts ķīnietis Liu Sjaobo.

## Atsauces

## Ārējās saites
Henrijs Kisindžers

**Henrijs Alfrēds Kisindžers** (; dzimis 1923. gada 27. maijā, miris 2023. gada 29. novembrī) bija ebreju izcelsmes ASV diplomāts un 1973. gada Nobela miera prēmijas laureāts. Ričarda Niksona un Džeralda Forda prezidentūras laikā Kisindžers ieņēma ASV Nacionālās drošības padomnieka, vēlāk arī ASV Valsts sekretāra amatus.

## Dzīvesgājums
Dzimis kā Heincs Kisingers 1923. gadā Firtē Vācijā skolotāja ģimenē. 1938. gadā kopā ar vecākiem pārcēlās uz Londonu, tad uz Ņujorku. Otrā pasaules kara laikā dienēja ASV armijā. Studēja politikas zinātni Harvarda universitātē un 1954. gadā aizstāvēja doktora disertāciju *A World Restored: Metternich, Castlereagh and the Problems of Peace 1812–1822*.
Vēlāk strādāja par Harvarda Universitātes mācībspēku.

Starp 1969. un 1977. gadu Kisindžeram bija nozīmīga loma ASV ārpolitikā. Kisindžers iniciēja soļus, kas noveda pie otrā atslābuma perioda Aukstajā karā. Šajā laikā ASV uzlaboja attiecības ar Ķīnas Tautas Republiku, kā arī panāca miera līguma parakstīšanu, saskaņā ar kuru ASV izveda no Vjetnamas savu karaspēku un beidza Vjetnamas karu.

1972. gadā amerikāņu žurnāls *[[TIME]]* atzina Kisindžeru par Gada cilvēku.

Kisindžers nomira savās mājās Kentā, Konektikutas štatā, 2023. gada 29. novembrī 100 gadu vecumā. Viņam ir palikusi sieva Nensija Maginnesa Kisindžere; divi bērni, Dāvids un Elizabete; un pieci mazbērni.

## Atsauces

## Ārējās saites

*Henrija Kisindžera biogrāfija Nobela prēmijas mājaslapā
Tomass Hobss

**Tomass Hobss** (, ; dzimis , miris ) bija angļu filozofs un materiālists, kurš vislabāk pazīstams ar savu ieguldījumu politiskās filozofijas attīstībā. Viņa galvenie darbi ir “Filozofijas elementi” un “Leviatāns” (*Leviathan*). Šie darbi ir nozīmīgi valstu filozofijā sabiedriskā līguma teorijas dēļ. Tāpat viņš interesējās par vēsturi, ģeometriju, gāzu fiziku, teoloģiju, ētiku, vispārīgo filozofiju un politoloģiju. Viņš bija viens no pirmajiem, kas ieviesa materiālisma jēdzienu filozofijā. Tāpat Tomass Hobss bija nozīmīgākā persona jaunajos laikos, kurš aizstāvēja valsts varas absolutizēšanu. Tajā pašā laikā viņš izstrādāja dažas fundamentālas Eiropas liberālisma idejas — indivīda tiesības, cilvēku dabisko vienlīdzību.

## Biogrāfija

Tomass Hobss ir dzimis lauku priestera ģimenē , Dārbišīras grāfistē, Anglijas Karalistē. No 1603. līdz 1608. gadam mācījās Magdalēnas koledžā (Oksfordas Universitātē), kur ieguva bakalaura grādu mākslā. Pēc tam strādāja par privātskolotāju, vēlāk par sekretāru, Devonšīras erla Viljama Kevendiša ģimenē. No 1621. līdz 1626. gadam Hobss sadarbojās ar Frānsisu Bēkonu. Pēc tam viņš devās vairākos ceļojumos uz Francijas Karalisti un Toskānas lielhercogisti (mūsdienu Itāliju), kur iepazinās ar Galileo Galileju, kurš atstāja lielu iespaidu uz Tomasu Hobsu.

1640. gadā, Anglijas pilsoņu kara priekšvakarā, Tomass Hobss devās uz Parīzi, kur nodzīvoja 11 gadus.

## Atsauces

## Ārējās saites

* T. Hobsa biogrāfija
Mājup ar uzvaru

**"Mājup ar uzvaru"** ir 1947. gadā Rīgas Mākslas filmu studijā Latvijas PSR uzņemta spēlfilma. Filmas režisors ir Aleksandrs Ivanovs. Filma uzņemta pēc Viļa Lāča lugas "Uzvara" motīviem. Filmas pirmizrāde notika 1948. gada jūnijā. 1954. gada 6. novembrī filmu demonstrēja pirmajā izmēģinājuma televīzijas pārraidē Latvijā.

## Sižets
Leitnants Augusts Grieze, piesedzot biedru atkāpšanos, nokļūst ienaidnieka rokās. Neiegūstot no gūstekņa informāciju, tiek organizēta viņa diskreditācijas akcija. Ēterā atskaņo safabricētu Griezes paziņojumu, kurā viņš piesauc padoties. Aviācijas uzlidojuma laikā Augustam izdodas izbēgt. Viņš piebiedrojas partizāniem un ar izdomātu vārdu drīz kļūst par vienu no veiksmīgākajiem un bezbailīgākajiem kareivjiem. Karam beidzoties, kad viņa kara biedri atgriežas savās dzimtajās vietās, veiksmīgajam partizānam uzsmaida laime. Pēc veiksmīga izlūku uzdevuma veikšanas tiek sagūstīts oberšturmfīrers Budbergs, kurš apliecina Griezes nevainību un izstāsta par kāda Harmaņa īsto lomu, kurš uzdodas par bēgli Paulu Naglu un ar laiku iekļāvies sarkanarmiešu rindās.

## Lomās
* Artūrs Dimiters — *Augusts Grieze*
* Ludmila Špīlberga — *Augusta māte*
* Velta Līne — *Biruta Aže*
* Leonīds Leimanis — *Opmanis*
* Artūrs Filipsons — *Veršiņins*
* Visvaldis Silenieks — *Draudiņš*
* Pāvels Volkovs — *Meļņikovs*
* Edgars Zīle — *Pauls Nagla*
* Herberts Zommers — *oberšturmfīrers Budbergs*
* Rihards Zandersons — *Lazda*
* Žanis Katlaps — *Tolens*
* Luijs Šmits — *skolotājs Vītols*
* Jānis Osis — *pagasta vecākais*
* Arnolds Milbrets — *Pēteris*
* Harijs Avens — *Jurciņš*
* Hermanis Vazdiks — *Ērmanis*
* Berta Rūmniece — *vecenīte ar zaru nastu*
* Kārlis Sebris — *epizodē*

## Filmēšanas grupa
* Režisors: Aleksandrs Ivanovs
* Scenārija autori: Mihails Bleimans, Konstantīns Isajevs
* Operators: Eduards Tisē
* Komponists: Anatols Liepiņš
* Mākslinieks: Voldemārs Valdmanis
* Kombinēto ainu mākslinieks: Viktors Šildknehts
* Dziesmu tekstu autors: Jūlijs Vanags

## Interesanti fakti
* Epizodēs filmēta Ikšķiles jaunā luterāņu baznīca.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Kino Muzejs
## Video
*
Ēteriskās eļļas

[thumb|100px|Stikla pudelīte ar [sandalkoka eļļa|sandalkoka eļļu]]

**Ēteriskās eļļas** ir koncentrēti hidrofobi šķīdumi, kas satur gaistošus, no augiem iegūtus aromātiskos savienojumus. Ēteriskās eļļas ir arī pazīstamas kā **gaistošās eļļas**. Tās parasti iegūst destilācijas ceļā. Ēteriskās eļļas izmanto smaržās, kosmētikā, ziepēs un citos produktos, attiecībā uz garšvielām arī pārtikā un dzērienos, kā arī pievieno mājsaimniecības tīrīšanas līdzekļiem.
Svešiniece ciemā

**"Svešiniece ciemā"** ir 1958. gadā Latvijas PSR uzņemta drāma. Filmas režisore ir Ada Neretniece. Šī filma ir Gunāra Cilinska kino debija.

## Sižets
Zvejnieks Jānis atgriežas ciemā kopā ar jaunu sievu, zivju pārstrādes rūpnīcas jauno direktori. Neviesmīlīgi, kā svešinieci, Elzu sagaida gan vīra ģimene, gan ciema iedzīvotāji. Bet, neskatoties uz sākotnējām neveiksmēm, viņai tomēr izdodas uzlabot rūpnīcas darbu, pārveidot zvejniecības saimniecību, un pamazām jaunā sieviete iemanto mīlestību un uzticību.

## Lomās
* Vija Artmane — Elza
* Gunārs Cilinskis — Jānis
* Kārlis Sebris — Ķīsis
* Alfrēds Jaunušans — Staģis
* Ēvalds Valters — Sustrups
* Benita Ozoliņa — Katrīna
* Harijs Liepiņš — Cālītis
* Anita Salduma — Anlīze
* Jānis Osis — Stagars
* Inta Tirole — Lūcija
* Tālivaldis Āboliņš — Bernats
* Harijs Misiņš — Ozolkalns
* Ārija Orlovska — Melānija
* Uldis Pūcītis — zvejnieks

## Filmēšanas grupa
* Režisore: Ada Neretniece
* Scenārija autors: Jānis Grants
* Operators: Zigurds Vītols
* Mākslinieks: Andris Mailītis
* Komponists: Nikolajs Zolotonoss

## Ārējās saites

* Kino muzejs

## Video
*
Latviešu strēlnieka stāsts

**"Latviešu strēlnieka stāsts"** ir 1958. gada Latvijas PSR spēlfilma. Filmas režisors ir Pāvels Armands. Tā uzņemta Rīgas Kinostudijā, kā turpinājums 1956. gada filmai "Kā gulbji balti padebeši iet".

## Sižets
Filmā pēc Jāņa Fabriciusa biogrāfijas motīviem virsnieka Mārtiņa Ventas un kareivja Jankas Pipara likteņos atspoguļots ceļš, kuru nogājuši latviešu strēlnieks no latviešu strēlnieku pulku veidošanas līdz Krievijas pilsoņu kara kaujām. Mārtiņš Venta labi saprot visu notiekošo un rādīts kā pārliecināts un revolūcijai uzticīgs cīnītājs. Tomēr notikumu centrā izvirzās "Grišķenes puikas" Jankas Pipara pārdzīvotais. Vērtējot Eduarda Pāvula veikumu šajā filmā Jankas Pipara tēlā, uzsvērta viņa apbrīnojamā prasme apvienot raksturlomu ar varoņlomu, atklāt vispilnasinīgāko latviešu strēlnieka tēlu mūsu kinematogrāfā. Visos priekšstatos šis tēls nav šķirams no strādnieku Rīgas, kur pirmo reizi filmā parādās Janka Pipars. Reizē it kā nevērība pret savu ārieni, it kā bravūra, bet — arī vēlēšanās patikt, būt saprastam, arī sirsnība. Tieši viņš ir tas, kas filmas finālā saglabājis optimismu un var uzmundrināt arī biedrus.

## Lomas
* Valdemārs Zandbergs — *Mārtiņš Venta*
* Eduards Pāvuls — *Janka Pipars*
* Rita Meirāne — *Zelma*
* Roberts Mustaps — *pulkvedis Rudzītis*
* Alfrēds Videnieks — *apakšpulkvedis Ezeriņš*
* Jānis Tomsons — *praporščiks Laimonis Venta*
* Jānis Zenne — *praporščiks Bērziņš*
* Uldis Koškins — *poručiks Eglons*
* Pēteris Cepurnieks — *feldfēbelis*
* Roberts Ligers — *Jānis Saulītis*
* Harijs Avens — *Maizīte*
* Arnolds Milbrets — *Milzis*
* Gunārs Placēns — *Augusts Cauna*
* Andris Vidiņš — *Juris Jokums*
* Žanis Priekulis — *Kārkliņš*
* Bierants Ignāts — *Celmiņš*
* Zigrīda Stungure — *Marta*
* Egons Leopolds — *Priede*
* Aleksandrs Kutepovs — *Sverdlovs*
* Kārlis Ozolkāja — *Voitinskis*
* Artūrs Kalējs — *Radko-Dmitrijevs*
* R. Lindermane — *Vija*

## Filmēšanas grupa
* Režisors: Pāvels Armands
* Otrais režisors: Rolands Kalniņš
* Scenārija autori: Jūlijs Vanags un Semjons Nagornijs
* Operators: Māris Rudzītis
* Komponists: Ādolfs Skulte
* Mākslinieks: Herberts Līkums
* Diriģents: Leonīds Vīgners
* Kombinēto uzņēmumu mākslinieks: Viktors Šildknehts
* Pirotehniķis: Eigino Oškalns

## Apbalvojumi
* 1959 — Baltijas republiku un Baltkrievijas kinofestivāla godalga Mārim Rudzītim par operatora darbu.
* 1959 — LPSR Valsts prēmija galvenās lomas tēlotājam Eduardam Pāvulam.

## Interesanti fakti
* Epizodes filmētas Cēsīs (pie pilsmuižas klēts) un pie Zvārtes ieža.
* Aleksandrs Kutepovs, pateicoties līdzībai Jakovam Sverdlovam, Sverdlova lomu tēlo vēl piecās filmās, arī Rīgas Kinostudijas filmā "Sūtņu sazvērestība" (1965).

## Atsauces

## Literatūra
* Matīsa, Kristīne. Vecās labās... : latviešu kinoklasikas 50 spožākās pērles / Kristīne Matīsa ; [red. Pēteris Upesbrants]. — Rīga : ATĒNA, 2005. — 502 lpp. 

## Ārējās saites

* filmas.lv
Diena bez vakara

**"Diena bez vakara"** ir 1962. gadā uzņemtā Latvijas PSR aktierfilma. Filmas režisors ir Māris Rudzītis. Filma uzņemta Rīgas Kinostudijā.

## Sižets
Ārsts Egle lemts nāvei, jo ilgajos darba gados pie rentgenaparāta ieguvis staru slimību smagā formā. Savu personisko traģēdiju ārsts cenšas paturēt noslēpumā un intensīvi turpina darbu pie jauna ārstnieciska preparāta, kuru izmēģinājis pie sevis, lai pēc tam ar to ārstētu smagi slimus pacientus. Maskavas profesora Dubnova izdarītā operācija, sievas Hertas, kolēģu un bijušo slimnieku rūpes un gādība tā arī nespēj glābt Egli.

## Lomās
* Alfrēds Videnieks — *ārsts Egle*
* Lidija Freimane — *medmāsa Gārša*
* Velta Līne — *Herta Egle*
* Vija Artmane — *Kaire*
* Jānis Filipsons — *Jānelis*
* Valentīns Skulme — *Vedings*
* Valdemārs Zandbergs — *Bērsons*
* Artūrs Kalējs — *Muraška*
* Kārlis Sebris — *direktors*
* Harijs Avens — *Vagulis*
* Lidija Pupure — *Lazda*

## Filmēšanas grupa
* Režisors: Māris Rudzītis
* Scenārija autors: Miervaldis Birze
* Operators: Miks Zvirbulis
* Mākslinieks: Laimonis Grasmanis
* Komponists: Nikolajs Zolotonoss

## Apbalvojumi
* 1963 - Baltijas republiku un Baltkrievijas filmu festivālā Rīgā balva par labāko vīrieša lomu Alfrēdam Videniekam.

## Interesanti fakti
* Filma uzņemta Tērvetes pagastā.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Kino muzejs
Mājiņa kāpās

**"Mājiņa kāpās"** () ir 1963. gadā Latvijas PSR uzņemta aktierfilma. Filmas režisori ir Arkādijs Koļcatijs un Anatolijs Markelovs. Filma uzņemta Rīgas Kinostudijā.

## Sižets
Kuģu dzinēju meistars, savu nostrādājis, nolemj iet pensijā. Sapņojot par klusu un mierīgu dzīvi, viņš vēlās kopā ar sievu un mazdēlu Volodju apmesties uz dzīvi pie jūras. Liekas, ka sapnis jau piepildījies, atrasts ērts namiņš, kuru pārdod pensionārs, bijušais zvejnieks. Bet vectēvs un mazdēls uzzina, ka mājiņas saimnieks, ir gatavs no tā šķirties tikai tādēļ, ka viņa ģimene nokļuvusi grūtā situācijā. Padomājot, vectēvs ar Volodju izlemj naudu, kas iekrāta mājas iegādei, aizdot vecajam zvejniekam.

## Lomās
* Nikolajs Sergejevs — *vectēvs*
* Varvara Popova — *vecāmāte*
* Agris Muižnieks — *Volodja*
* Hugo Laurs — *zvejnieks*
* Karina Jarmolinska — *meitene*
* Mihails Vasiļjevs — *Bubiks*

Epizodēs filmējušies Harijs Avens, Bruno Oja, Gunārs Placēns, Velga Vīlipa, Juris Strenga

## Interesanti fakti
* Mājiņu ar trīs sienām Rīgas Kinostudijas dekoratori uzbūvēja Pabažu kāpās.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Kino Muzejs
Evelina Sašenko

**Evelina Sašenko** (, ; dzimusi  Rūdišķēs) ir lietuviešu–poļu džeza dziedātāja, kas ir dzimusi un pašlaik dzīvo Lietuvā. Viņa pārstāvēs Lietuvu 2011. gada Eirovīzijas dziesmu konkursā ar dziesmu *[[C'est ma vie]]*. Sašenko ir plaši zināma Lietuvā arī kā vairāku televīzijas projektu dalībniece.

## Atsauces
Būmeisters

**Būmeisters** (; sieviešu dzimtē **Būmeistere**) ir vācu cilmes uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:

* Kārlis Būmeisters (dzimis 1986) — latviešu mūziķis;
* Kārlis Būmeisters (1888—1967) — latviešu politiķis;
* Rodrigo Būmeisters (dzimis 2000) — latviešu basketbolists;
* Valentīns Būmeisters (1914—1987) — latviešu ārsts.

## Skatīt arī
* Baumeisters
Frīdenbergs

**Frīdenbergs** (; sieviešu dzimtē **Frīdenberga**) ir vācu cilmes uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:

*Andrejs Frīdenbergs (1875—1941) — latviešu advokāts un politiķis;
*Valters Frīdenbergs (1987) — latviešu mūziķis.
Hidroplāns

[thumb|250px|[DeHaviland Single Otter pludiņu hidroplāns]]
[thumb|250px|[H-4 Hercules "Spruce Goose" astoņmotoru pasažieru lidlaiva]]
**Hidroplāns** ir lidaparāts, kas var pacelties no ūdens virsmas, kā arī nolaisties uz ūdens. Hidroplānus izmanto transportā, glābšanas darbos, mežu ugunsgrēku dzēšanā u. c. Hidroplānu izmantošana būtiski paplašina nokļūšanas iespējas vietās, kur nav attīstīta lidlauku un sauszemes transporta infrastruktūra. Hidroplānu transports visplašāk ir attīstīts jūru un ezeru piekrastes reģionos.

Atkarībā no lidaparāta šasiju konstrukcijas hidroplānus iedala:
* pludiņu hidroplāns — lidaparāts, kam pie šasijas piestiprināti speciāli pludiņi, lai pārvietotos pa ūdens virsu;
* lidlaiva — lidaparāts, kura fizelāžas apakšējā daļa konstruēta laivas formā;
* amfībija — abu iepriekšminēto lidaparātu modelis, kas piemērots kustībai kā pa ūdeni, tā arī sauszemi.

Pie hidroplāniem reizēm pieskaita ekranoplānus, kas spēj atrauties no gaisa spilvena un pārvietoties aerodinamiskā lidojumā.

## Atsauces

## Ārējās saites
.tk

**.tk** ir augšējā līmeņa domēns (ccTLD), kura paredzētais pielietojums ir saistīts ar Tokelau. Domēns izveidots 1997. gadā. Domēna sponsors ir Tokelau valdība un *Telecommunication Tokelau Corporation* (*Teletok*), bet domēnu reģistrēšanu nodrošina *Dot TK*. Tokelau ir Jaunzēlandes teritorija, tāpēc tur plaši izmanto Jaunzēlandes augšējā līmeņa domēnu .nz nevis šo domēnu .tk. Pateicoties tam, ka šo domenu reģistrēšana un izmantošana ir bezmaksas, aizvien palielinās to lietotāju skaits, kuri šo domēnu reģistrē ļaunprātīgiem nolūkiem, tādēļ vairāki pakalpojumu sniedzēji savos resursos ir lieguši piekļuvi vietnēm, kuras veda no šā domēna.

## Ārējās saites

*  IANA .tk whois information
Jolanta (filma)

**"Jolanta"** () ir 1963. gadā Latvijas PSR uzņemta filma—opera. Filmas režisors ir Vladimirs Gorikers. Filma uzņemta Rīgas Kinostudijā. Šī filma ir Pētera Čaikovska tāda paša nosaukuma operas, kas veidota pēc dāņu dzejnieka un dramaturga Henrika Gerca drāmas "Karaļa Renē meita", ekranizācija.

## Sižets
Provansas karaļa Renē meita, kas jau no dzimšanas ir akla, pateicoties tēva centībai, nenojauš par savu nelaimi. Viņa ir saderināta ar Burgundijas hercogu Robertu. Tēvs ar mauru ārsta palīdzību cer līdz kāzām atgriezt meitai redzi. Pilī ierodas Roberts un viņa draugs Gotfrīds Vodemons, Isodūnas, Šampaņas, Klervo un Montaržī grāfs. Roberts ir iemīlējies Lotaringijas grāfienē Matildē un vēlas lūgt karalim Renē lauzt doto solījumu. Vodemons redz guļošo Jolantu, iemīlas viņā un lūdz karalim viņa meitas roku. Uzzinot, ka Roberts mīl citu, karalis piekrīt kāzām. Ārsta pūles ir sekmīgas, meitenei atgriežas redze un viņa laimīga apprecas.

## Lomās
* Natālija Rudnaja (dzied Gaļina Oleiņičenko) — *Jolanta*
* Fjodors Ņikitins (dzied Ivans Petrovs) — *Renē*
* Jurijs Perovs (dzied Zurabs Andžaparidze) — *Vodemons*
* Aleksandrs Beļavskis (dzied Pāvels Ļisicins) — *Roberts*
* Petrs Gļebovs (dzied Vladimirs Valaitis) — *Ebn-Hakia*
* Valentina Ušakova (dzied Jevgeņija Verbicka) — *Marta*
* Valdemārs Zandbergs (dzied Valērijs Jaroslavcevs) — *Bertrans*
* Jānis Filipsons (dzied V. Vlasovs) — *Almeriks*
* Valentīna Šarikina (dzied Margarita Miglau) — *Brigita*
* Olga Amaļina (dzied Kira Ļeonova) — *Laura*
* Arnolds Mīlbrets — *āksts*
* T. Starova — *Matilde*

## Filmēšanas grupa
* Režisors un scenārija autors: Vladimirs Gorikers
* Operators: Vadims Mass
* Mākslinieki: Viktors Šildknehts un Herberts Līkums

## Apbalvojumi
* 1964 - Vissavienības filmu festivālā Ļeņingradā prēmija par labāko skaņu režisora darbu Viktoram Zorinam.

## Ārējās saites

* Kino-teatr.ru

## Video
*
Drente

**Drente** () ir Nīderlandes province valsts ziemeļaustrumos. Austrumos tā robežojas ar Lejassaksiju (Vāciju), ziemeļos ar Groningenu, rietumos ar Frīzlandi, bet dienvidos ar Overeiselu. Provinces administratīvais centrs ir Asena.

Vairāk nekā 50 megalītiski kapu pieminekļi (dolmeni) liecina, ka šī teritorija ir bijusi apdzīvota jau aizvēsturē. No 1046. līdz 1522. gadam teritorija bija daļa no Utrehtas bīskapijas. 1536. gadā zeme tika nodota Svētās Romas imperatoram Kārlim V Hābsburgam. Drente kā province pirmo reizi tika izveidota tikai 1796. gadā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Nernsta vienādojums

**Nernsta vienādojums** elektroķīmijā ir vienādojums, ko var izmantot (kopā ar citu informāciju), lai noteiktu elektroķīmiskās šūnas potenciālu. To var arī izmantot, lai noteiktu kopējo spriegumu (EDS) arī akumulatoram, kas sastāv no vairākām elektroķīmiskajām šūnām. Tas ir nosaukts par godu vācu fizikālķīmiķim, kurš pirmais formulēja to, Valteram Hermanim Nernstam.

Nernsta vienādojuma pilnā forma:

E = E^0 + \frac{RT}{nF} \ln\frac{a_{\rm{Ox}}}{a_{\rm{Red}}},

kur
* \ E — elektroda potenciāls, V; E^0 — elektroda standartpotenciāls, V;
* \ R — universālā gāzu konstante, vienāda ar 8,31 J/(mol·K);
* \ T — absolūtā temperatūra, K;
* \ F — Faradeja konstante, vienāda ar 96485,35 C·mol−1;
* \ n — elektronu, kuri iesaistīti procesā, molu skaits;
* \ {a_{\rm{Ox}}} un \ {a_{\rm{Red}}} — pusreakcijās iesaistīto oksidētāju un reducētāju ķīmiskā aktivitāte.

Ja Nernsta vienādojumā ievieto  konstanšu R un F vērtības un pāriet no naturālā logaritma uz decimālo, tad pie T=298{\rm K} iegūstam:

E = E^0 + \frac{0,059}{n} \lg\frac{a_{\rm{Ox}}}{a_{\rm{Red}}}

## Ārējās saites
Elvijs Misāns

**Elvijs Misāns** (dzimis  Siguldā) ir latviešu vieglatlēts, startē tāllēkšanas, trīssoļlēkšanas un sprinta skriešanas distancēs. Pašreizējais Latvijas rekordists tāllēkšanā (8,08 m). Atzīts par 2017. gada labāko vieglatlētu.

Studējis Latvijas Universitātē.

2010. gada Latvijas čempionātā kļuva par valsts čempionu 200 m distancē. 2011. gada februārī LVS kausa izcīņā telpās viņš uzvarēja tāllēkšanā ar 8 metrus tālu lēcienu, uzstādot jaunu personisko rekordu. Kopumā par Latvijas čempionu dažādās disciplīnās kļuvis 16 reizes.

2011. gada Eiropas čempionātā telpās E. Misāns ieņēma 10. vietu tāllēkšanas sacensībās. 2011. gada Eiropas U-23 čempionātā izcīnīja 5. vietu tāllēkšanā. 2013. gada Eiropas čempionātā telpās ieņēma 8. vietu tāllēkšanas sacensībās.

2016. gada Eiropas čempionātā Amsterdamā ar rezultātu 16,32 m E. Misāns ieņēma 9. vietu trīssoļlēkšanā. 12. jūlijā Saldū E. Misāns par 1 cm laboja 33 gadus veco Jura Tones Latvijas rekordu tāllēkšanā, sasniedzot 8,08 m. 2017. gada Eiropas čempionātā telpās Belgradā E. Misāns ar personisko rekordu 17,02 m palika ceturtajā vietā trīssoļlēkšanas sacensībās. E. Misāns startēja 2017. gada Pasaules čempionātā Londonā, kur trīssoļlēkšanā ieņēma 16. vietu (16,55 m), nekvalificējoties finālam.

## Personiskie rekordi

## Atsauces

## Ārējās saites

* LVS profils
* Intervija — Misāns: "Eiropas U-23 čempionātā ceru uz medaļu"
Misāns

**Misāns** (sieviešu dzimtē Misāne) ir latgaliešu cilmes uzvārds, kas radies no vietvārda Misāni. Cilvēki ar šo uzvārdu:
* Elvijs Misāns (1989) — latviešu vieglatlēts;
* Ilgvars Misāns (1955) — latviešu vēsturnieks;
* Roberts Misāns (1986) — latviešu dambretists.

## Skatīt arī
* Misāne
2011. gada Pasaules čempionāts vieglatlētikā

**2011. gada Pasaules čempionāts vieglatlētikā** bija 13. Pasaules čempionāts vieglatlētikā, kas notika Tegu, Dienvidkorejā, no  līdz . Iepriekšējais Pasaules čempionāts notika 2009. gadā Berlīnē, Vācijā. Šī bija pirmā reize Pasaules čempionātu vēsturē, kad tas notiek kontinentālajā Āzijā.

Čempionātā piedalījās 1848 sportisti no 203 valstīm (iepriekšējā čempionātā Berlīnē bija 1895 sportisti no 200 valstīm). Deviņu dienu laikā tika izcīnīti 47 medaļu komplekti: 24 vīriešiem un 23 sievietēm (sievietes nesacenšas 50 km soļošanā).

Veiksmīgākā no čempionāta dalībvalstīm tradicionāli bija ASV, kas ieguva 25 medaļas (12 zelta, 8 sudraba, 5 bronzas). Pasaules čempionātā tika labots tikai viens pasaules rekords (to paveica Jamaikas komanda 4x100 m stafetē), bet arī 3 Pasaules čempionātu rekordi un 41 nacionālais rekords.

Latviju Pasaules čempionātā pārstāvēja 13 sportisti. Jau otrajā sacensību dienā Ineta Radēviča ieguva bronzas medaļu tāllēkšanā, pēdējā lēcienu sērijā uzrādot savu sezonas labāko rezultātu 6,76 m. Šis panākums bija pirmā medaļa Pasaules čempionātos Latvijai kā neatkarīgai valstij un tikai otrā medaļa vispār latviešu sportistiem (1983. gadā pie medaļas šķēpa mešanā tika Dainis Kūla). 2017. gadā, pēc tam, kad Krievijas sportiste Olga Kučerenko tika diskvalificēta par dopinga lietošanu, I. Radēviča saņēma čempionāta sudraba medaļu.

Čempionāta rezultātus ietekmēja dopinga gadījumi, kas tika fiksēti pēc čempionāta, īpaši Krievijas komandas sportistu vidū, kuriem turpmākajos gados tika atņemtas vienpadsmit medaļas, no kurām septiņas bija zelta.

## Rezultāti
### Vīrieši


**[[#nbFoot01a|^]]** Trešo vietu ieguva Imane Merga (Etiopija), bet tika diskvalificēts par izkāpšanu ārpus skrejceļa.

**[[#nbFoot02a|^]]** Skrējienā uzvarēja Dajrons Robless (Kuba), bet tika diskvalificēts par traucēšanu Liu Sjanam.



### Sievietes

## Medaļu kopvērtējums

## Atsauces

## Ārējās saites
* Oficiālā mājaslapa
Acoustic Ladyland

***Acoustic Ladyland*** ir britu džeza-pankmūzikas grupa no Londonas. Tās sastāvu veido Pīts Verhams (*Pete Wareham*, balss, tenorsaksofons un baritonsaksofons), Sebs Ročfords (*Seb Rochford*, bungas), Kriss Šārkijs (*Chris Sharkey*, ģitāra), un Rūta Gollere (*Ruth Goller*, basģitāra). Grupas pirmo trīs disku ierakstos basģitāru spēlēja Toms Herberts no grupas *The Invisible*. Acoustic Ladyland ir arī džeza mūzikas apvienības F-IRE () dalībnieki.

## Vēsture
Lai arī Acoustic Ladyland izveidojās 2001. gadā, viņu pirmais albums *Camouflage*, kas sarakstīts, iedvesmojoties Džimija Hendriksa dziesmās, nāca klajā tikai 2004. gadā. Grupas otrais albums *Last Chance Disco* tika izdots 2005. gadā un kļuva par tā gada labāko albumu britu džeza mūzikas izdevniecības *Jazzwise* skatījumā.

2005. gada Acoustic Ladyland ieguva BBC Džeza prēmiju kā 2005. gada labākā grupa. Viņu trešais albums *Skinny Grin* nāca klajā V2 ierakstu kompānijā 2006. gada novembrī.

*Polar Bear* ir Acoustic Ladyland bundzinieka Seba Ročforda, kā arī Toma Herberta un Pīta Verhama paralēls projekts. 
2010. gada 13. novembrī Pīts Verhams nāca klajā ar paziņojumu par to, ka "grupa, kādu visi to pazīstam, vairs nepastāv"; 2010. gada decembrī grupa nospēlēja pēdējo atvadu koncertu sēriju.

## Sastāvs
* Sebs Ročfords (*Seb Rochford*)- bungas
* Pīts Verhams (*Pete Wareham*) - tenora un baritona saksofoni, balss
* Kriss Šārkijs (*Chris Sharkey*) - ģitāra
* Rūta Gollere (*Ruth Goller*) - basģitāra

## Diskogrāfija
* *Living with a Tiger* (2009, *Strong and Wrong*)
* *Skinny Grin* (2006, *V2*)
* *Last Chance Disco* (2005, *Babel*)
* *Camouflage* (2004, *Babel*)

## Ārējās saites
* Īsa grupas biogrāfija un izlaisto albumu saraksts 
* Grupas oficiālā mājaslapa
Jēkabpils pilsētas ebreju pamatskola

[thumb|250px|Bijušās skolas ēka [2010. gads|2010. gadā.]]

**Jēkabpils pilsētas ebreju pamatskola** bija viena no Jēkabpils pamatskolām, kas pastāvēja pirmās Latvijas brīvvalsts laikā. Tā atradās Jēkabpilī, Lielā ielā 145.

Jēkabmiesta ebreju skola tika nodibināta jau 1861. gadā. Skola atradās toreizējā Lielajā ielā — tagad tā ir Brīvības iela, iepretim Kalpaka laukumam. Mācības notika ebreju valodā (ivritā vai idišā).

Pirmās brīvvalsts pieņemtais likums "Par Latvijas izglītības iestādēm" bija progresīvākais Eiropā, kas deva iespējas saņemt izglītību mazākumtautību bērniem dzimtajā valodā.

1929./ 1930. mācību gadā skolai bija pieteikušies un tajā mācījās 108 skolnieki. Skolā pasniedza 18 skolotāji.
Mācību iestādi vadīja skolas pārzinis Joselis Taics, kurš 1933. gadā tika apbalvots ar Triju Zvaigžņu ordeni.

Skola pastāvēja līdz padomju okupācijai.

## Atsauces
2013. gada Pasaules čempionāts vieglatlētikā

**2013. gada Pasaules čempionāts vieglatlētikā** bija 14. Pasaules čempionāts vieglatlētikā, kas notika Maskavā, Krievijā, no  līdz . Divus gadus pirms šī čempionāta notika 13. Pasaules čempionāts Tegu, Dienvidkorejā.

Latviju pārstāvēja desmit sportisti, no kuriem augstākajā vietā ierindojās septiņcīņniece Laura Ikauniece (11. vieta).

## Rezultāti
### Vīrieši

### Sievietes

## Medaļu kopvērtējums

## Latvija
Latviju Pasaules čempionātā pārstāvēja desmit sportisti.

;Vīrieši
* Mareks Ārents (kārtslēkšana — 33. vieta)
* Arnis Rumbenieks (20 km soļošana — 42. vieta)
* Igors Sokolovs (vesera mešana — 19. vieta)
* Vadims Vasiļevskis (šķēpa mešana — 15. vieta)

;Sievietes
* Lauma Grīva (tāllēkšana — 16. vieta)
* Laura Ikauniece (septiņcīņa — 11. vieta)
* Anita Kažemāka (20 km soļošana — 42. vieta)
* Līna Mūze (šķēpa mešana — 14. vieta)
* Madara Palameika (šķēpa mešana — 27. vieta)
* Agnese Pastare (20 km soļošana — 23. vieta)

## Atsauces

## Ārējās saites
*  
* IAAF profils  
* Sacensību rezultāti
Disco Discovert

***Disco Discovert*** ir latviešu mūziķes *[[Jana Hermane|Jana Hermann]]* debijas studijas albums, kas tika izdots  ierakstu kompānijas *[[One Man And A Drum Machine]]*/*[[Elektrikana Rekordz]]* paspārnē. Albums tika nominēts 2008. gada Latvijas Mūzikas ierakstu gada balvai nominācijā "gada alternatīvās mūzikas albums" un gada debija.

## Dziesmu saraksts

## Ārējās saites
* ''Disco Discovert'' ''CD Baby'' veikalā
Dzelzceļa līnija Tukums II—Jelgava

200px|thumb|Dzelzceļa līnija Tukums II—Jelgava pie Džūkstes pieturas
[200px|thumb|right|[Slampe (stacija)|Slampes stacijas ēka ]]
200px|thumb|Dzelzceļa līnija Tukums II—Jelgava pie Praviņu pieturas

**Tukums II—Jelgava** ir 56 km gara dzelzceļa līnija Latvijā, kuru 1904. gadā uzbūvēja Ribinskas dzelzceļu sabiedrība. Posms Tukums—Jelgava bija daļa no Ventspils—Maskavas—Ribinskas dzelzceļa līnijas. Līdz pasažieru pārvadājumu slēgšanai 1998. gadā pa šo līniju kursēja vietējās satiksmes vilciens Rīga—Jelgava—Ventspils (agrāk vēl arī dīzeļvilciens Rīga—Jelgava—Tukums II), bet pašlaik šī līnija tiek izmantota vienīgi kravas vilcienu satiksmei. 

*Sīkāk par līnijas vēsturi skaties rakstu *'Dzelzceļa līnija Jelgava I—Krustpils**'

## Stacijas un pieturas punkti

* Tukums II
* Praviņi
* Slampe
* Džūkste
* Apšupe
* Līvbērze
* Brakšķi
* Jelgava I
Ceļa pārvads

[thumb|280px|Ceļa pārvads [Ziemeļkarolīna|Ziemeļkarolīnā.]]
[280px|thumb|Jaunbūvējamais ceļa pārvads [Rīga|Rīgā, Gaujas ielā]]
**Ceļa pārvads** ir mākslīga inženiertehniskā būve divu vai vairāku ceļu krustojumam atšķirīgos līmeņos.  Ceļu pārvads novērš viena līmeņa krustojumu un pārbrauktuvju negatīvos faktorus. Var būt gan autoceļa pārvadi, gan dzelzceļa pārvadi, gan gājēju ceļa pārvadi, gan veloceļa pārvadi. Viena ceļu šķērsojummezgla robežās var būt vairāki ceļa pārvadi; tie var būt taisni, liekti vai vairākos virzienos izlocīti. Ceļa pārvada apakšas konstrukcijai jābūt 4,55 metru augstumā virs šķērsojamās brauktuves, bet konstrukcijām virs dzelzceļa līnijām nepieciešams nodrošināt būvju tuvinājuma gabarīta izmērus, ko prasa būvnormatīvi. Ceļu pārvads ir virsējā līmeņa inženierbūves konstrukcijas.

## Atsauces
Krustpils pilsētas ebreju pamatskola

[thumb|250px|Bijušās skolas ēka, [2010. gads|2010. gads.]]

**Krustpils pilsētas ebreju pamatskola** bija viena no Krustpils (tagad Jēkabpils) pamatskolām, kas pastāvēja pirmās Latvijas brīvvalsts laikā. Tā atradās Krustpilī, Rīgas ielā 170.

Tolaik pieņemtais likums "Par Latvijas izglītības iestādēm" bija progresīvākais Eiropā, kas deva iespējas saņemt izglītību mazākumtautību bērniem dzimtajā valodā.

Leiba Kleinmaņa pārziņā tika atvērta sešu klašu pamatskola Rīgas ielas namā, kurā vēlāk, padomju varas gados ilgstoši atradās restorāns "Staburags", bet vēlāk ar tādu pašu nosaukumu veikals. Mācības notika ebreju valodā (ivritā vai idišā). Skolā pasniedza arī latviešu izcelsmes skolotāji Kārlis Krastiņš un Vilis Kakstāns — Kalnāre (Krustpils bāriņu tiesas priekšsēdētājs).

1929./ 1930. mācību gadā skolai bija pieteikušies un tajā mācījās 161 skolnieks. Skolā pasniedza 7 skolotāji.
Mācību iestādi šajā laikā vadīja skolas pārzinis Guditors.

Skola pastāvēja līdz 1941. gada jūnija mēnesim, kad vācu karaspēks ieņēma pilsētu. 1941. gada jūlijā skolas ēkā tika ierīkota geto.

## Atsauces
Sovvaļnīks

***Sovvaļnīks*** (no latgaliešu valodas — 'palaidnis') ir grupas *[[Borowa MC]]* ģitārista Ingara Gusāna 2008. gadā izveidots smagā roka soloprojekts.

Dziesmu vārdu pamatā tiek ņemti dažādu latgaliešu dzejnieku latgaliešu valodā sarakstītu dzejoļu teksti. 2009. gada viņš izdeva savu debijas albumu *[[Sūpluok]]* (no latgaliešu — 'blakus'). Tajā pašā gadā *Sovvaļnīku* uzaicināja piedalīties Leuvardenā notiekošajā Nīderlandes starptautiskajā mazākumtautību mūziķu festivālā *Liet International 2009*. Lai *Sovvaļnīks* varētu uzstāties, tika pieaicināts taustiņinstrumentālists Gints Stankevičs, ģitārists Māris Lovniks un bundzinieks Raitis Auksmuksts, un viņi festivālā izpildīja dziesmu „*Pats sevī dzeivs*”.

2010. gadā *Sovvaļnīks* izdeva savu otro studijas albumu *[[Bolts susātivs]]* (), kas veltīts latgaliešu dzejniekam un māksliniekam nelaiķim Antonam Kūkojam, kuram decembra beigās apritētu 70 gadi. 2014. gada 10. oktobrī *Sovvaļnīks* laida klajā dziesmu „*Sāta*” (no latgaliešu — 'sēta'), bet tā paša gada 24. decembrī — dziesmu „Kalado”.

## Diskogrāfija

### Studijas albumi

### Videogrāfija

* *Vysi vieji* (2010)
* *Vosoruošonai* (2010)
* *Nikas nav najaušs* (2011)
* *Aiz azara bolti bārzi* (2011)
* *Latgola* (2012)
* Ceļš (2016)

## Atsauces

## Ārējās saites
* Sovvaļnīka oficiālā mājaslapa 
* Ēriks Zeps (2017. gada 6. janvāris). Smagā roka pārstāvis Sovvaļnīks, susātivi un Latgales šmakovkas vēsture. *Kolnasāta*. Latvijas Radio 1. Lsm.lv. Skatīts: 2017. gada 28. februārī.
* Roberts Buivids (2015. gada 25. janvāris). Sovvaļnīks: Annas Rancānes dzeja skan, labi skan! *Atveriet, te dziesma!* Latvijas Radio 2. Lsm.lv. Skatīts: 2017. gada 28. februārī.
* Haralds Strapāns (2012. gada 5. oktobris). Sovvaļnīks — zinātnieks + metālists no Rēzeknes  tvnet.lv. Skatīts: 2017. gada 28. februārī.
Cielaviņas armija

**"Cielaviņas armija"** () ir 1964. gadā uzņemtā Latvijas PSR ģimenes filma. Filmas režisors ir Aleksandrs Leimanis. Filma uzņemta Rīgas Kinostudijā pēc Arkādija Mlodika un Aleksandra Vlasova tāda paša nosaukuma noveles motīviem.

## Sižets
Filmas varoņi ir pusaudži, kuri kopā ar pieaugušajiem piedalās pilsoņu karā Sarkanās armijas pusē. Pilsētā, ko ieņēmušas Kolčaka bandas, briest sacelšanās, bet pēkšņi, baltajiem par pārsteigumu, no sliedēm noskrien ešelons, un atbildību par šo atgadījumu uzņemas "Cielaviņas armija". Kolčakieši domā, ka tie ir boļševiki, bet pagrīdnieku vadonis Platais par tādu armiju neko nezina. Noskaidrojas, ka draudīgā organizācija sastāv no trim puišiem-klaidoņiem: krievu zēna ar iesauku Cielaviņa, latvieša Mikas un čigāna.

## Lomās
* Viktors Holmogorovs — *Cielaviņa*
* Jurijs Koržovs — *Čigāns*
* Aivars Galviņš — *Mika*
* Gunārs Cilinskis — *Platais*
* Ivans Kuzņecovs — *Kondrāts*
* Viktors Pļuts — *Nikolajs*
* Aleksejs Aleksejevs — *pulkvedis*
* Gurgens Tonuncs — *jesauls*
* Uldis Dumpis — *adjutants*
* Pāvels Špringfelds — *apgaitnieks*

**Epizodēs:**
* Valdemārs Zandbergs

## Filmēšanas grupa
* Režisors: Aleksandrs Leimanis
* Režisora asistents: Jānis Streičs
* Scenārija autori: Aleksandrs Vlasovs un Arkādijs Mlodiks
* Operators: Māris Rudzītis
* Mākslinieks: Viktors Šildknehts
* Komponists: Kirils Molčanovs
* Montāža: Ērika Meškovska
* Pirotehniķis: Eigino Oškalns

## Interesanti fakti
* Filmas lielākā daļa uzņemta Liepājā, bet dažas epizodes arī Rīgā, Tukumā un Ķemeros.
* Bērnu lomu atlasē tika noklausīti 2500 pretendentu un izvēlējās 2 Rīgas skolniekus - Viktoru Holmogorovu un Aivaru Galviņu (pēc tam galvenā loma filmā "Kapteiņa Enriko pulkstenis"). Čigānu zēna lomai izvēlējās Juriju Koržovu no Harkivas čigānu ansambļa (vēlāk Kijivas čigānu ansambļa "Romen" vadītājs).

## Skatīt arī
* "Cielaviņas armija atkal cīnās"

## Atsauces

## Literatūra
* Matīsa, Kristīne. Vecās labās... : latviešu kinoklasikas 50 spožākās pērles / Kristīne Matīsa ; [red. Pēteris Upesbrants]. - Rīga : ATĒNA, 2005. - 502 lpp. 

## Ārējās saites

* Nacionālais Kino centrs
Jēkabmiesta apriņķa skola

[thumb|250px|Bijušās Jēkabpils apriņķa skolas ēka [1920. — 1930. gadi.]]

**Jēkabpils apriņķa skola** (, ) bija viena no Jēkabpils skolām.

## Vēsture
Skolu nodibināja 1805. gadā kā Jaunjelgavas apriņķa skolu ar vācu mācību valodu. Skolā bija trīs klases ar pieciem skolotājiem, ieskaitot krievu valodas un zīmēšanas pasniedzējus. Skolas uzturēšanā bija jāpiedalās arī jēkabpiliešiem, maksājot 100 dālderus gadā par telpu īri un 25 dālderus gadā skolotājam.

1808. gadā skola nokļuva valsts īpašumā, tomēr pilsētniekiem bija jāmaksā alga — 120 dālderus gadā krievu valodas skolotājam.
1820. gadā valsts uzcēla jaunu ēku klasicisma stilā apriņķa skolai (tagad Pasta iela 1), ēkas arhitekts O. Hūns.
Skolā uzņēma Jaunjelgavas apriņķa zēnus pēc draudžu un pagasta skolu beigšanas. Skolnieku skaits nebija liels, lielākoties tie bija ierēdņu un turīgu tirgotāju bērni. Skola audzināja paklausību Krievijas Impērijai.

Skola pastāvēja līdz Pirmajam pasaules karam. Šobrīd skolas ēkā atrodas Jēkabpils Agrobiznesa koledža.

## Atsauces
Aleksandrs Jeļisejevs

**Aleksandrs Jeļisejevs** (dzimis  Daugavpilī) ir bijušais Latvijas futbolists, uzbrucējs. Lielāko daļu savas karjeras viņš aizvadīja Latvijas un zemāko līgu Krievijas klubos. Šobrīd jauniešu treneris JFC Skonto.

Latvijas izlasē aizvadījis 37 spēles, gūstot 4 vārtus. Izlasē debitēja 1992. gada 10. jūlijā Baltijas kausa spēlē pret Igaunijas izlasi.

## Ārējās saites

* Statistika klisf.info