open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
1978. gada Tour de France

**1978. gada ''Tour de France*** bija 65. ***[[Tour de France]]**'' daudzdienu velobrauciens, kas notika no 1978. gada 29. jūnija līdz 23. jūlijam. Dalībniekiem bija jāveic 3913 km 22 posmu laikā un to viņi paveica ar vidējo ātrumu 36,084 km/h. Šajā gadā velobraucienā pirmo reizi savā karjerā uzvarēja Bernārs Ino. Viņš vadību kopvērtējumā ieguva tikai trīs posmus pirms velobrauciena beigām.

## Rezultāti
### Kopvērtējums
Rāzna

**Rāzna** var būt:

* Rāznas ezers;
* Rehabilitācijas centrs "Rāzna".

## Uzvārds
* Stefans Rāzna, politiķis, uzņēmējs, pašvaldību darbinieks
Harolds Pinters

**Harolds Pinters** (, dzimis , miris ) bija Anglijas dramaturgs, scenāriju autors, aktieris, teātra režisors un cilvēktiesību aizstāvis. Viņš bija viens no ietekmīgākajiem britu dramaturgiem 20. gadsimtā. 2005. gadā Harolds Pinters saņēma Nobela prēmiju literatūrā. Guvis panākumus arī kā kinoscenārists — saņēmis divas BAFTA kino balvas par scenāriju filmām *[[The Pumpkin Eater]]* (1964) un *[[The Go-Between]]* (1971), kā arī 1997. gadā ieguvis balvu *[[BAFTA Fellowship]]* (1997). Divreiz nominēts Amerikas Kinoakadēmijas balvai par labāko adaptēto scenāriju filmām "Franču leitnanta draudzene" (1981) un *[[Betrayal]]* (1983).

Harolds Pinters piedzima Londonā, Harknejas kvartālā. Abi Pintera vecāki bija ebreji. Otrā pasaules kara sākumā Pinters tika evakuēts no Londonas. Pirmo lugu "Istaba" (*The Room*) viņš uzrakstīja 1957. gadā, bet starp slavenākajiem viņa darbiem ir "Dzimšanas dienas svinības" (*The Birthday Party*, 1957) un "Sargs" (*The Caretaker*, 1959). Arī Latvijas teātros ir uzvestas vairākas Pintera lugas, piemēram, "Sargs", "Mēmais viesmīlis" (*The Dumb Waiter*) un "Nodevība" (*Betrayal*). 2004. gadā Pinters paziņoja, ka pārtrauc lugu rakstīšanu un pievērsās politiskajai žurnālistikai.

## Atsauces

## Ārējās saites

* 
* Oficiālā mājaslapa
Monarhisms

**Monarhisms** ir politisks virziens, kustība, kas aizstāv monarhiju kā valsts pārvaldes formu, un darbojas, lai nodibinātu, restaurētu to vai arī nosargātu tās pastāvēšanu attiecīgajā valstī. Lielākoties monarhisms ir raksturīgs valstīm, kurās pastāv monarhija vai arī tā ir pastāvējusi nesenā vēsturē.
Brāļu kapi pie Jēkabpils valsts ģimnāzijas

thumb|250px|Pirmā pasaules karā kritušo krievu karavīru kapa piemineklis Jēkabpilī.

**Brāļu kapi pie Jēkabpils valsts ģimnāzijas** ir vieni no krievu karavīru Brāļu kapiem, kas atrodas Jēkabpils pilsētā.

Brāļu kapos atrodas Pirmā pasaules karā kritušo krievu karavīru kapa piemineklis, kas ir arī viens no Jēkabpils kultūrvēsturiskiem objektiem. Tas ir uzstādīts virs kapa 1915. gada kritušajiem 3. Kaukāza strēlnieku pulka krievu karavīru piemiņai.

Brāļu kapos ir apbedīti 139 karavīri un divi virsnieki, kuri krita 1915. gada septembrī- oktobrī pie Jēkabpils, uzbrukuma laikā, ar mērķi pārraut fronti virzienā uz Panevēžu. Šajās asiņainās kaujās bija daudz kritušo abās pusēs.

## Attēlu galerija

Attēls:Brāļuk ģimn1.jpg|
Attēls:Brāļuk ģimn2.jpg|Fragments.
Attēls:Brāļuk ģimn3.jpg|Fragments.
Attēls:Brāļuk ģimn4.jpg|Fragments.
Attēls:Brāļuk ģimn5.jpg|


## Atsauces
Korejas pussala

**Korejas pussala** (, *Chosŏn Pando* (Ziemeļkorejā), 한반도, *Han Bando* (Dienvidkorejā)) ir pussala Austrumāzijā. Tās garums ziemeļu–dienvidu virzienā ir aptuveni 1100 km, bet aptuvenā platība 220 tūkstoši km². No austrumiem to apskalo Japāņu jūra, no dienvidiem — Austrumķīnas jūra, bet no rietumiem — Dzeltenā jūra. Lielākā daļa no Korejas pussalā dzīvojošajiem ir korejieši.

## Vēsture

Korejas pussalā pirmā valsts Gočosona radās 2333. gadā p.m.ē. 676. gadā Sillas valsts ar spēku apvienoja pussalu. 

1910. gadā Korejas pussalu okupēja Japāna.

1945. gadā pēc Japānas kapitulācijas un sekmīgās Mandžūrijas ofensīvas Korejas pussalu vienlaicīgi okupēja ASV un PSRS. Pussalas sadalīšanu divās okupācijas zonās pa 38. paralēli abas lielvalstis uztvēra kā pagaidu pasākumu. 1948. gada maijā dienvidos no 38. paralēles ASV okupācijas zonā notika vēlēšanas un proklamēta Korejas Republika. Par valsts vadītāju kļuva bijušais Vašingtonas universitātes pasniedzējs Li Sins Mans. Tika postulēts, ka tā ir visas Korejas valdība, ar ko nevarēja samierināties pussalas ziemeļu daļā dominējošie komunisti (iedzīvotāju daļa, kas apdzīvoja PSRS okupācijas zonu, vēlēšanās nepiedalījās) un PSRS. Kā atbilde uz dienviddaļā notiekošo, 1948. gada vasarā ziemeļos no 38. paralēles notika *Korejas Augstākās tautas sapulces* vēlēšanas, kuru rezultātā 9. septembrī proklamēja Korejas Tautas Demokrātisko Republiku (KTDR) ar Kimu Irsenu vadībā.

## Atsauces

## Ārējās saites
1976. gada Tour de France

**1976. gada ''Tour de France*** bija 63. ***[[Tour de France]]*** daudzdienu velobrauciens, kas notika no [[1976]]. gada 24. jūnija līdz 18. jūlijam. Dalībniekiem bija jāveic 4017 km 22 posmu laikā un to viņi paveica ar vidējo ātrumu 34,518 km/h. Šajā gadā velobraucienā uzvarēja kalnu speciālists [[Lisjēns Van Imps]], kurš teju ieguva arī *kalnu karaļa'' titulu, no uzvarētāja Džankarlo Belini atpaliekot par vienu punktu.

## Rezultāti
### Kopvērtējums
Kuldīgas Mākslas un humanitāro zinību vidusskola

**Kuldīgas Mākslas un humanitāro zinību vidusskola** ir vispārizglītojoša skola, kas atrodas Pētera ielā 5 un 10 Kuldīgā. 

## Vēsture
thumb|left|Kuldīgas vācu ģimnāzijas ēka.
Skolas ēka celta Kuldīgas vācu ģimnāzijas vajadzībām par Vācu vecāku savienības vākto naudu un atklāta 1930. gadā. 
Tūlīt pēc Otrā pasaules kara ēkā atradās Kuldīgas 1. pamatskola. Vēlākajos gados ēkas trešajā stāvā atradās pilsētas bērnu bibliotēka.
1978. gadā nodibināja Kuldīgas bērnu mākslas skolu. Pirmajā gadā šeit mācījās 60 audzēkņu, vecākiem noteiktā mācību maksa bija 20 padomju rubļu gadā. Ar audzēkņiem strādāja tikko Mākslas akadēmiju beigušie pasniedzēji Anna Mētra un Pēteris Sidars, skolas direktors bija gleznotājs Valdis Līcītis. 

1989. gadā Kuldīgas mākslas skola apvienojās ar humanitāro zinību skolu, izveidojot eksperimentālo skolu, kur mācību darbā bija ieviesti dažādi jauninājumi - uz savstarpēju sapratni balstītas bērnu un pedagogu attiecības, pasniedzēju veidotas mācību programmas, darba burtnīcas utt. Ieviesa vairākus jaunus mācību priekšmetus - skolēni apguva gan Bībeles pamatus, gan folkloru, novada vēsturi un mākslas priekšmetus.  2005. gadā par skolas direktori pieņemta darbā Valda Gaure un šajā pašā gadā skola tiek pārdēvēta par Kuldīgas Mākslas un humanitāro zinību vidusskolu. 

1993. gadā skolu pārdēvēja par Kuldīgas Mākslas un humanitāro zinību skolu, 2012. gadā izremontēja, piebūvēja trešo stāvu, rekonstruēja pagrabu, veica ārējo apdari un izremontēja klases.
Kopš 1989. gada ēkā atrodas Kuldīgas mākslas un humanitāro zinību vidusskola. 

## Skolas ēka
Skolas ēka vairākkārt pārbūvēta, mainītas klašu starpsienas visos stāvos, uzbūvēts ceturtais stāvs. Mākslas klātbūtne jūtama visā ēkā, tā rada sevišķu gaisotni. Savu artavu telpu izdaiļošanā devuši daudzi mākslas skolas absolventi, kuri gan veidojuši sienu gleznojumus, gan atstājuši savus diplomdarbus.  Tagad mākslas skola ir pārcelta uz ēku ielas otrā pusē. Tajā notiek arī vecāko klašu nodarbības un vizuālās mākslas nodarbības.

## Direktori
* Valdis Līcītis (1878-1990)
* Juris Andersons (1990-1991)
* Vija Astaševska (1991-1998)  
* Guntra Buivide (1998-2005)
* Valda Gaure (2005-)

## Atsauces
1977. gada Tour de France

**1977. gada ''Tour de France*** bija 64. ***[[Tour de France]]*** daudzdienu velobrauciens, kas notika no [[1977]]. gada 30. jūnija līdz 24. jūlijam. Dalībniekiem bija jāveic 4092 km 22 posmu laikā un to viņi paveica ar vidējo ātrumu 35,419 km/h. Šajā gadā velobraucienā otro reizi karjerā uzvarēja [[Bernārs Tevenē]].

Pagājušā gada uzvarētājs [[Lisjēns Van Imps]] cerēja atkārtot panākumu. Tiesa, aktīvi viņa cerības centās sagraut gan Ennī Kuipērs, gan Tevenē. Galu galā triumfēja pēdējais no viņiem, turklāt ar mazāko starpību kopš [[Tour de France 1968|1968]]. gada *Tour de France*. 

Pēdējo *Tour de France'' velobraucienu šajā gadā veica pieckārtējais čempions Edijs Merkss, kurš sasniedza finišu sestajā pozīcijā. Savukārt Jops Zūtemelks nespēja piedalīties cīņā par uzvaru, jo saņēma 10 minūšu sodu par dopinga lietošanu.

## Rezultāti
### Kopvērtējums
Google Maps

***Google Maps*** (agrāk ***Google Local***) ir tīmekļa karšu serviss un tehnoloģija, ko bez maksas (nekomerciālai lietošanai) piedāvā *[[Google]]*. Uz tā balstās daudzi karšu pakalpojumi, ieskaitot *Google Maps* tīmekļa vietni, *[[Google Ride Finder]]*, *Google Transit*, un citas vietnes, kurās kartes tiek iekļautas, izmantojot *Google Maps* API. Tajā var izmantot ielu kartes, maršruta plānotāju iešanai ar kājām, braukšanai ar auto vai sabiedrisko transportu un daudzās pasaules valstīs vietējo uzņēmumu meklētāju. Atsaucoties vienu no autoriem, Larsu Rasmusenu, *Google Maps* ir "veids, kā ģeogrāfiski organizēt pasaules informāciju".

*Google Maps* izmanto modificētu Merkatora projekciju, tāpēc tajā nevar attēlot reģionus pie zemes poliem. Saistītais produkts *[[Google Earth]]*, kas ir atsevišķa programma, izmanto ortogonālo projekciju un piedāvā visas zemeslodes aplūkošanas iespējas, ieskaitot polāros apgabalus.

## Atsauces
Durvis

[200px|right|thumb|Senatnīgas durvis [Heidelberga|Heidelbergā.]]
thumb|Skaistas durvis
**Durvis** ir ēkas konstruktīva daļa, ar kuru noslēdz ēkas ieejas un izejas. Tās tiek ievietotas durvju ailēs. Durvju izmērus, izvietojumu un citus parametrus nosaka saskaņā ar ēkas funkcionālo shēmu un ugunsdrošības prasībām. Parasti durvis sastāv no vienas vai vairākām vērtnēm. Vērtnes izgatavo no dažādiem materiāliem, piemēram, koka, metāla, plastmasas, stikla. Pastāv dažāda tipa durvis: griežamās durvis (virpuļdurvis), bīdāmās durvis (vagontipa durvis), salokāmās un satinamās durvis.
1975. gada Tour de France

**1975. gada ''Tour de France*** bija 62. ***[[Tour de France]]**'' daudzdienu velobrauciens, kas notika no 1975. gada 26. jūnija līdz 20. jūlijam. Dalībniekiem bija jāveic 3999 km 22 posmu laikā un to viņi paveica ar vidējo ātrumu 34,899 km/h. Šajā gadā velobraucienā pirmo reizi savā karjerā uzvarēja Bernārs Tevenē. Lai gan lielas cerības uz savu sesto titulu bija Edijam Merksam, viņš kļuva par vardarbības upuri - vietējie francūži nevēlējās, lai ārzemnieks pārspēj Žaka Anketila sasniegumu un pielietoja visus paņēmienus savu mērķu sasniegšanai. Kāds no faniem pat sacensības laikā izleca uz trases un iesita riteņbraucējam pa nierēm.

## Rezultāti
### Kopvērtējums
Kuldīgas pamatskola

**Kuldīgas pamatskola** bija vispārizglītojoša skola Kuldīgā, Ventspils ielā 16 (agrāk 26). 

Par ēkas pirmsākumiem ziņu nav. Vien zināms, ka no 20. gadsimta 20. gadiem līdz pat mūsdienām tā ir saistīta ar pilsētas skolu dzīvi. Šeit bija izvietota viena no četrām Kuldīgas pamatskolām — 1. sešklasīgā pamatskola. To uzturēja pašvaldība. Laika gaitā vecais nams apbūvēts — pirms Otrā pasaules kara uzbūvēta pamatīga piebūve uz pagalma pusi, apgūta arī blakus ēka, kurā kādreiz bijuši skolotāju dzīvokļi. Otrā pasaules kara laikā te atradies vācu armijas štābs, bet pagrabos — cietums. Līdz šodienai skolas telpas ir pārbūvētas. No nelielām telpām, kur mācījās 12 — 15 skolēni, tika izveidotas lielākas klases 30 bērniem, kā tas vajadzīgs pamatskolai. Māja būvēta pamatīgi, tā ir silta.

No 2018. gada 1. jūlija Kuldīgas pamatskola apvienota ar Kuldīgas ģimnāziju, izveidojot  Viļa Plūdoņa Kuldīgas vidusskolu. 

## Atsauces
Zelta ābele

**"Zelta ābele"** bija Latvijas grāmatu izdevniecība, kuru 1935. gadā izveidoja Miķelis Goppers. Izdevniecības grāmatas izcēlās ar savu māksliniecisko noformējumu un augsto poligrāfisko kvalitāti. "Zelta ābeles" grāmatas tika izdotas nelielās tirāžās.

Padomju okupācijas laikā no 1940 līdz 1941. gada rudenim izdevniecība tika aizvērta, bet Vācijas okupācija laikā tā atsāka savu darbību. Vēlāk Miķelis Goppers emigrēja uz Zviedriju, kur  1945. gadā atkal atjaunoja izdevniecības "Zelta ābele" darbību. Apgāds darbību turpināja līdz 1985. gadam.

Kopā izdevniecība izdeva 116 grāmatas, no kurām 50 iznāca līdz 1940. gadam, bet atlikušās 66 vācu okupācijas laikā un vēlāk trimdā Zviedrijā. "Zelta ābele" izdeva Aspazijas, Jāņa Akuratera, Ernesta Birznieka-Upīša, Rūdolfa Blaumaņa, Viļa Plūdoņa, Jāņa Poruka, Anšlava Eglīša un citu autoru darbus, kā arī ārvalstu literatūras tulkojumus, memuārus, kartogrāfiskus izdevumus u.c. darbus. 1942. gadā izdevniecība laida klajā fotouzņēmumu krājumu "Baigais gads".

Latvijas Universitātes Bibliotēkā izveidota Latvijas Universitātes Bibliotēkas apgāda "Zelta Ābele" kolekcija.
Raudze

[thumb|[Zelts|Zelta raudze]]

**Raudze** ir skaitlis, kas norāda tīro dārgmetālu — platīna, zelta, sudraba un dažās valstīs pallādija — procentuālo daudzumu noteiktā sakausējumā. Dažādās valstīs Δ tiek apzīmēts ar dažādiem lielumiem, atkarībā no dārgmetāla svara izteikšanas metriskajās mērvienībās (gramos) vai karātos.

## Zelta raudzes karātu piemēri

.999 = 24 karāti = 99,9% 
  
.916 = 22 karāti = 91,6% 

.750 = 18 karāti = 75% 

.585 = 14 karāti = 58,5% 

.375 = 9 karāti = 37,5% 

24 karātu zelts ir tīrs zelts. Tātad .575 jeb 57,5% = 13,8 karātu tīrs zelts.

## Atsauces
Ģintermuiža

thumb|250px|Ģintermuižas slimnīcas vēsturiskā apbūve 2016. gadā
[thumb|200px|Ēka, kurā dzīvoja [Katerfelds|L. Katerfelds 19. gadsimta beigās]]

**Ģintermuiža** () ir bijusī muiža Jelgavā, kur 1887. gadā atklāja vienu no pirmajām psihiatriskajām ārstniecības iestādēm Latvijā.

## Vēsture

1887. gada 22. maijā Ģintermuižā atklāja garīgi slimo cilvēku aprūpes iestādi ar 15 gultām un jau pirmajā dienā ievietoja 2 slimniekus. Slimnīca tika nosaukta par „Taboru”, jo saskaņā ar Jauno Derību, Jēzus Kristus pie Tabora kalna dziedinājis kādu jaunieti, kas cietis no epilepsijas. Sākumā slimnīca mitinājās īrētās telpās, bet ar laiku ieguva apkārtējo zemi īpašumā, līdz ar to pacēlās viena ēka pēc otras. Nostāsti vēsta, ka nosaukums Ģintermuiža radies no tuvējā veikalnieka vārda, kurš saukts par Ginteru. Savukārt nodaļu nosaukumi tika ņemti no dažādiem Bībeles sižetiem.

Pirmais vadītājs mācītājs Ludvigs Katerfelds cēlis viena ēku pēc otras, arvien slimnīcu paplašinādams. 1901. gadā, blakus "Taboram" tika atklāta valsts uzturēta slimnīca, kurā tika celtas mūra nodaļas, ar tiem laikiem modernu, paviljona tipa izvietojumu
„Taboru” uzturēja arī ar Jelgavas pilsētas, bet vēlāk ar Liepājas un Kurzemes muižniecības atvēlēto 1000 rubļu pabalstu gadā, ar dažādu labdarības biedrību ziedojumiem un maksu, kura tika iekasēta par aizgādājamiem slimniekiem (55 rubļi mēnesī).
Tabora iestāde, līdz ar slimnieku skaita pieaugumu, sāka arvien vairāk paplašināties.

1921. gadā abas institūcijas apvienojās un ieguva nosaukumu "Ģintermuiža".

## Ārējās saites

* Ģintermuiža
Ziemeļu rajons (Rēzekne)

**Ziemeļu rajons** ir viens no jaunākajiem Rēzeknes mikrorajoniem, kurš sāka veidoties pēc Otrā pasaules kara, kad Rēzekne sāka veidoties par nozīmīgu reģiona rūpniecisko centru. Rajons primāri veidojās kā pilsētas rūpnieciskais rajons. Rajona robeža pilsētā iet pa Ventspils—Maskavas un Pēterburgas—Varšavas dzelzceļa līnijām.

## Vēsture

200px|thumbnail|left|Kultūras un atpūtas centrs "Ziemeļblāzma" ilgus gadus bija RPKK kultūras centrs
Rēzeknes Ziemeļu rajons sāka veidoties uz Kleperovas ciema teritorijas, kas tolaik bija ciema padomes centrs. Pirmās ēkas, kuras tika uzceltas vēl ciemā, bija būvniecības un uzstādīšanas pārvaldei (, saīsināti *СМУ*) piederošās trīs dzīvojamās mājas, kurām bija sava katlu māja un veikals.

Pēc Kleperu ciema padomes likvidēšanas 1954. gadā lielākā daļa Kleperovas tika pievienota Rēzeknei. Kopš tā laika Ziemeļu rajonā sākās masveida būvniecība. 1957. gadā Ziemeļu rajonā tika uzbūvēts Piena konservu kombināts, bet pēc pieciem gadiem ekspluatācijā tika nodota Slaukšanas iekārtu rūpnīca.

Latvijas PSR Ministru Padome 1967. gadā pieņēma lēmumu izveidot elektrisko būvinstrumentu rūpnīcu, kuru arī paredzēja celt Ziemeļu rajonā. «Rēzeknes elektrobūvinstrumentu rūpnīcas» (REBIR) pirmo kārtu komisija pieņēma 1970. gada 31. decembrī. Pirmā rūpnieciskā elektroinstrumentu partija tika izlaista 1971. gada 10. decembrī. Rūpnīcas celtniecība pabeigta 1973. gada 1. janvārī.

## Atsauces
Rēzeknes ielu uzskaitījums

**Rēzeknes pilsētas ielu uzskaitījumā** iekļautas 142 ielas.

## Ielu uzskaitījums

* 8. marta iela
* 18. novembra iela
* Ābeļu iela
* Akmeņu iela
* Alūksnes iela
* Ančupānu iela
* Andreja Pumpura iela
* Andreja Upīša iela
* Atbrīvošanas aleja
* Atmodas iela
* Ausekļa iela
* Austrumu iela
* Avotu iela
* Bauskas iela
* Baznīcas iela
* Bērzpils iela
* Bērzu iela
* Blaumaņa iela
* Brāļu Skrindu iela
* Brīvības iela
* Bukmuižas iela
* Celtnieku iela
* Ceriņu iela
* Cēsu iela
* Čaču iela
* Dagdas iela
* Dārzu iela
* Daugavpils iela
* Dzelzceļnieku iela
* Dzintaru iela
* Dzirnavu iela
* Egļu iela
* Eksporta iela
* Ezera iela
* Franciska Varslavāna iela
* Franča Kempa iela
* Franča Trasūna iela
* Galdnieku iela
* Gravas iela
* Grāvju iela
* Gvardes iela
* Īsā iela
* Izraēlas iela
* Jaunjelgavas iela
* Jaunpleikšņu iela
* Jaunprojekta iela
* Jaunupes iela
* Jelgavas iela
* Jupatovkas iela
* Jurija Tiņanova iela
* Kadiķu iela
* Kalēju iela
* Kalna iela
* Kaļķu iela
* Kaunatas iela
* Keramikas iela
* Klusā iela
* Koku iela
* Komunālā iela
* Kooperatīva šķērsiela
* Kosmonautu iela
* Krāslavas iela
* Krāsotāju iela
* Krasta iela
* Krimuldas iela
* Krišjāņa Barona iela
* Krišjāņa Valdemāra iela
* Krustpils iela
* Kuldīgas iela
* Kūdras iela
* Ķiršu iela
* Lakstīgalu iela
* Lapu iela
* Latgales iela
* Lauku iela
* Liepājas iela
* Liepu iela
* Līkā iela
* Lokomotīvju iela
* Lokomotīvju šķērsiela
* Lubānas iela
* Ludzas iela
* Ļermontova iela
* Maskavas iela
* Mazā iela
* Mediķu iela
* Metālistu iela
* Meža iela
* Miera iela
* Nākotnes iela
* Nikodema Rancāna iela
* Noliktavu iela
* Ozolu iela
* Parka iela
* Pils iela
* Pirts iela
* Pļavu iela
* Priežu iela
* Pulkveža Brieža iela
* Pūpolu iela
* Purva iela
* Raiņa iela
* Rēznas iela
* Rīgas iela
* Robežu iela
* Rožu iela
* Rūpnīcas iela
* Saules iela
* Seimaņa Putāna iela
* Siguldas iela
* Siņicina iela
* Skolas iela
* Slimnīcas iela
* Smilšu iela
* Sprūževas iela
* Stacijas iela
* Stadiona iela
* Strādnieku šķērsiela
* Strēlnieku iela
* Taku iela
* Torņa iela
* Turaidas iela
* Upes iela
* Valērijas Seiles iela
* Valmieras iela
* Varoņu iela
* Ventspils iela
* Vidus iela
* Vilhelma Purvīša iela
* Viļakas iela
* Viļānu iela
* Vipingas iela
* Viršu iela
* Zaļā iela
* Zavoloko iela
* Zemes iela
* Zemnieku iela
* Ziedu iela
* Ziemeļu iela
* Zilupes iela
* Zvaigžņu iela
* Zvirbuļu iela

## Skatīt arī
* Rēzekne

## Atsauces
Kuldīgas Tehnoloģiju un tūrisma tehnikums

**Kuldīgas Tehnoloģiju un tūrisma tehnikums** ir profesionālās ievirzes izglītības iestāde Kuldīgā. Dibināta 1989. gadā kā Kuldīgas 78. arodvidusskola, kas atradās bijušajā Baltijas skolotāju semināra ēku kompleksā.

## Vēsture
Semināra galvenā ēka celta 1879. gadā. No 1886. gada uz Kuldīgu pārcēla Baltijas skolotāju semināru. Seminārā gatavoja skolotājus Baltijas guberņu tautskolām. Baltijas skolotāju semināru beiguši šādi rakstnieki un dzejnieki: Voldemārs Zālītis (Valdis), Sudrabu Edžus, Oto Grundulis un Vilis Plūdons. 1924. gada 30. martā bijušā skolotāju semināra ēku iesvētīja par Kuldīgas Valsts vidusskolas otro skolas namu. Otrajā skolas namā pārgāja sieviešu ģimnāzijas klases. Ar 1928./1929. gadu skola tika pārdēvēta par Kuldīgas Valsts ģimnāziju. 1931. gada 14. janvārī Izglītības ministrija nodeva nekustamo īpašumu — Baltijas skolotāju semināra ēku Liepājas ielā 31/33 Kuldīgas ģimnāzijai. Te Kuldīgas ģimnāzija, vēlāk Kuldīgas vidusskola, atradās līdz 1964. gadam. Kopš 1989. gada šajā ēkā atrodas arodskola.

2008. gadā Kuldīgas 78. arodvidusskolu pārdēvēja par Kuldīgas Tehnoloģiju un tūrisma profesionālo vidusskolu, bet vēlāk — par tehnikumu.

Baltijas skolotāju semināra ēka ar 1998. gadu ir pasludināta par valsts nozīmes vēstures kultūras pieminekli.

2021. gadā paplašinot skolas platību, tai pievienoja blakus esošo cara laika adatu fabrika, kurā vēlāk atradusies arī pilsētas slimnīca. Ēka bija avārijas stāvoklī un tās pārbūve un pielāgošana mācību iestādes vajadzībām ilga četrus gadus. 2025. gadā ēku atklāja mācībām, tajā atrodas kokapstrādes un restauratoru darbnīcas, teorētisko mācību telpas, kā arī pārtikas tehnologu laboratorijas. Jaunā tehnikuma ēka Latvijas Būvniecības gada balvā kategorijā "Pārbūve" ieguva pirmo vietu, bet Latvijas Arhitektūras gada balvā — starptautiskās žūrijas īpašo atzinību.

## Izglītības programmas
* Autotransporta nodaļa
* Ēdināšanas un restorāna servisa nodaļa
* Galdnieku nodaļa
* Tūrisma komercdarbības nodaļa

## Atsauces

## Ārējās saites
* Oficiālā tīmekļa vietne
Poznaņas "Lech"

**Poznaņas "Lech"** (, ) ir Polijas futbola klubs no Poznaņas. Klubs nosaukts leģendārā Polijas dibinātāja Leha vārdā. Pašlaik spēlē Polijas futbola čempionāta augstākajā līgā *[[Ekstraklasa]]*, mājas spēles aizvada Poznaņas Pilsētas stadionā (pašlaik sponsorēšanas dēļ oficiāli saukts par INEA stadionu), kur ir 43&nbsp;269 skatītāju vietas.

No 2010. līdz 2012. gadam komandu pārstāvēja Latvijas futbola izlases spēlētājs Artjoms Rudņevs, 2017. gadā komandā spēlēja Latvijas izlases uzbrucējs Deniss Rakels.

Kluba pirmsākumi saistīti ar 1922. gadā dibināto klubu *Lutnia Dębiec*, kurš kopš tā laika vairākkārt mainīja nosaukumu. No 1933. līdz 1994. gadam klubam bija cieša sadarbība ar Polijas nacionālo dzelzceļa kompāniju, no kā radās populārā kluba iesauka *Kolejorz* (*dzelzceļnieks* vietējā sarunvalodā). Polijas augstākajā divīzijā klubs debitēja 1948. gada martā. Lielākie *Lech* panākumi tika sasniegti 1980. un 1990. gadu sākumā. *Lech* deviņas reizes uzvarējis Polijas čempionātā, pēdejoreiz 2024.—2025. gada sezonā, kā arī piecas reizes ieguvis Polijas kausu.

thumb|290px|Poznaņas "Lech" 2010–11
[thumb|right|250px|[Mejski stadions,
Poznaņa]]

## Sasniegumi
* **[[Ekstraklasa|Ekstraklasa (Pirmā divīzija)]]:**
** **1. vieta** (9): 1983., 1984., 1990., 1992., 1993., 2010., 2015., 2022., 2025.
** **2. vieta** (3): 2013., 2014, 2020.
** **3. vieta** (7): 1949., 1950., 1978., 2009., 2017., 2018., 2023.
* **[[Polijas kauss]]:**
** **Uzvarētāji** (5): 1982., 1984., 1988., 2004., 2009.
** **Finālisti** (6): 1980., 2011., 2015, 2016., 2017., 2022.
* **[[Polijas superkauss]]:**
** **Uzvarētāji** (6): 1990., 1992., 2004., 2009., 2015., 2016.
** **Finālisti** (3): 1983., 1988., 2010.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Kluba oficiālā vietne
* Oficiāla Lech'fanu vietne 
* Lech/90min.pl
* Blogs: Rudņeva jaunā mājvieta — Poznaņas "Lech"
1974. gada Tour de France

**1974. gada ''Tour de France*** bija 61. ***[[Tour de France]]*** daudzdienu velobrauciens, kas notika no [[1974]]. gada 27. jūnija līdz 21. jūlijam. Dalībniekiem bija jāveic 4098 km 22 posmu laikā un to viņi paveica ar vidējo ātrumu 35,241 km/h. Šajā gadā velobraucienā piekto reizi savā karjerā uzvarēja [[Edijs Merkss]]. Tāpat beļģu riteņbraucējs šajā sezonā triumfēja arī *Giro d'Italia'' un pasaules čempionātā.

## Rezultāti
### Kopvērtējums
Fernando Verdasko

**Fernando Verdasko** (: dzimis  Madridē, Spānijā) ir profesionāls spāņu tenisists. Profesionāļa karjeru uzsāka 2001. gadā. F. Verdasko labākais sasniegums ATP Tūres rangā ir sasniegtā 7. vieta, kas tika sasniegta , dubultspēlēs — 31. vieta (). Kopā ar Spānijas Deivisa kausa izlasi izcīnījis divus Deivisa kausus, 2008. un 2009. gadā uzvarot izšķirošajā spēlē par titulu.

## Vietas Grand Slam turnīros

|}

## Ārējās saites

*
Radeks Štepāneks

**Radeks Štepāneks** (, izrunā: ; dzimis  Karvinā, Čehoslovākijā) ir profesionāls čehu tenisists. Savu profesionāļa karjeru uzsāka 1996. gadā, sākumā vairāk startēja dubultspēļu turnīros. R. Štepāneka labākais sasniegums ATP Tūres rangā ir sasniegtā 8. vieta, kas tika sasniegta , dubultspēlēs — 13. vieta (). Viņš kļuva pazīstams pēc uzvaras pār bijušo ranga līderi Gustavo Kuertenu 2003. gada Austrālijas Atklātā čempionāta 3. kārtas spēlē. Piedalījies divās Olimpiskajās spēlēs (, ).

## Vietas Grand Slam turnīros

|}

## Ārējās saites
Tomijs Robredo

**Tomijs Robredo** (: dzimis  Hostalrikā, Spānijā) ir bijušais profesionāls spāņu tenisists. Savu profesionāļa karjeru uzsāka 1998. gadā un noslēdza 2022. gadā. T. Robredo labākais sasniegums ATP Tūres rangā ir sasniegtā 5. vieta, kas tika sasniegta , dubultspēlēs — 16. vieta (). Pirmoreiz vienspēļu ranga pirmajā desmitniekā viņš iekļuva , taču augstāko pozīciju rangā sasniedza īsi pēc uzvaras Hamburgas *Masters* turnīrā. Kopā ar Spānijas Hofmaņa kausa izlasi izcīnījis divus Hofmaņa kausus.

T. Robredo ir nosaukts par godu The Who grupas rokoperas *[[Tommy]]* nosaukumam, viņa tēvs bija liels šīs grupas fans.

## Vietas Grand Slam turnīros

|}
## Atsauces

## Ārējās saites

*
1973. gada Tour de France

**1973. gada ''Tour de France*** bija 60. ***[[Tour de France]]*** daudzdienu velobrauciens, kas notika no [[1973]]. gada 30. jūnija līdz 22. jūlijam. Dalībniekiem bija jāveic 4140 km 20 posmu laikā un to viņi paveica ar vidējo ātrumu 33,918 km/h. Šajā gadā velobraucienā pārliecinoši uzvarēja [[Luiss Okaņa]]. Savukārt četrkārtējais čempions [[Edijs Merkss]] uz sacensībām neieradās, daļēji baidoties no francūžu atbalstītājiem, daļēji pēc sponsoru vēlmes startējot un uzvarot gan *Giro d'Italia*, gan *Vuelta a Espana''.

## Dopinga lietas
Trīs sportisti uzrādīja pozitīvas dopinga analīzes 1973. gada Tour de France:
* Berijs Hobans, pēc 9. posma
* Klods Bods, pēc 13. posma
* Mišels Rokiss, pēc 18. posma
Visi trīs saņēma 1000 Šveices franku sodu un viena mēneša diskvalifikāciju, kā arī desmit minūšu sodu pie kopvērtējuma laika.

## Rezultāti
### Kopvērtējums

## Atsauces
Kapeles brāļu kapi

**Kapeles brāļu kapi** ir kritušo karavīru apbedījumi, kas atrodas Jēkabpilī, Kapeles kapos, Krustpils ziemeļu daļas nomalē aiz Krustpils dzelzceļa stacijas pie Zvaigžņu ielas.

Brāļu kapos ir apbedīti Latvijas brīvības cīņās kritušie 4. Valmieras kājnieku pulka karavīri, kuri krita cīņās, ieņemot un atbrīvojot Krustpili un Jēkabpili no Padomju Krievijas iebrucējiem.

1938. gadā Kapeles kapos tika atklāts granīta piemineklis Brīvības cīņās kritušajiem 4. Valmieras kājnieku pulka karavīriem, pieminekļa autors — V.Vitlands.

## Atsauces
Kapeles Otrā pasaules kara kritušo vācu karavīru Brāļu kapi

**Kapeles Otrā pasaules kara kritušo vācu karavīru Brāļu kapi** ir vieni no Jēkabpils Brāļu kapiem, kas atrodas Kapeles kapos. Kapeles kapi atrodas pilsētas labās puses Krustpils ziemeļu daļas nomalē aiz Krustpils dzelzceļa stacijas pie Zvaigžņu ielas.

Otrajā pasaules karā kritušo vācu karavīru Brāļu kapi atrodas kapsētas ziemeļu pusē aiz žoga. Brāļu kapos apbedīti Sarkanās armijas uzbrukuma operācijas laikā kaujās ar 1. Baltijas frontes 4. triecienarmijas 378. un 29. strēlnieku divīziju 1944. gada 7.- 9. augustā kritušie aptuveni 300 Krustpils grupējuma vācu karavīri. 
Šajos Brāļu kapos arī pārapbedīti arī 13 Brandenburgas vācu karavīri, kas sākotnēji bija apbedīti Liepu ielas galā Jēkabpilī. Šie karavīri krita kaujas laikā, kas risinājās Vērmahta uzbrukuma operācijas laikā 1941. gada 28. jūnijā, Jēkabpils tilta ieņemšanas laikā.

## Atsauces
Ludvigs Katerfelds

thumb|130px|L. Katerfelds

**Traugots Kristiāns Frīdrihs Ludvigs Katerfelds** (, 1843—1910) bija vācbaltiešu luterāņu mācītājs un sabiedrisks darbinieks.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1843. gada 1. jūlijā Priekules luterāņu mācītāja Ernesta Katerfelda ģimenē.
Mācījās Tallinas Domskolā (1858—1860) un Jelgavas ģimnāzijā (1860—1862). Studēja teoloģiju Tērbatas Universitātē (1863—1866) un Erlangenes Universitātē (1867—1868). 1870. gadā atgriezās dzimtenē, bija Jelgavas mācītāja Eduarda Neandera adjunkts (1870—1873), tad Hersonas guberņas Kaseles (*Kassel*) vācu kolonijas mācītājs (1873—1875) un Aleksandra patversmes (*Alexander-Asyl*) mācītājs un rektors Saratā (Besarābija, 1875—1877). Krievu turku kara laikā iekārtoja Diakonisu kara hospitāli Benderā (1877—1878).

1880. gadā sāka kalpot par mācītāju Jelgavas Svētā Jāņa draudzē . 1882. gadā Ludviga Katerfelda vadībā pabeigta Sv. Jāņa baznīcas torņa izbūve un tas iesvētīts.
1887. gadā, pildot Kurzemes mācītāju sinodes uzdevumu, viņš Jelgavā dibināja Tabora iestādi — slimnīcu garīgi slimiem cilvēkiem, kura tiek atklāta 1887. gada 3. jūnijā (tagadējā "Ģintermuižas" slimnīca). No 1880. gada, būdams Jelgavas diakonisu iestādes rektors, viņš to būtiski pārveidoja un paplašināja. apmācot vājinieku aprūpētājus, ar to likdams pamatus želsirdīgo māsu sagatavošanas darbam.

Pēc Katerfelda ierosmes tika atvērti diakonisu nami Tukumā, Kandavā, Sabilē, Aizputē, Talsos un Liepājā. Pēc Vācijas parauga veidotā diakonistu misija plaši izplatījās Baltijas guberņās. Par šo darbu 1881.gadā viņš tika apbalvots ar III klases Staņislava ordeni un 1895. gadā ar Zelta Krūšu krustu. Katerfelds apvienoja vairākus amatus, būdams draudzes mācītājs, diakonisu iestādes vadītājs un Tabora slimnīcas vadītājs.

Pēc 1905. gada Katerfelds nodarbojās vienīgi ar Tabora iestādes vadīšanu. 1909. gadā viņš pārcēlās dzīvot uz Ventspili, kur miris 1910. gada 21. novembrī. Apbedīts Tabora kapos Jelgavā.

## Atsauces
Otrā pasaules kara kritušo padomju karavīru Brāļu kapi Jēkabpils pilsētas kapsētā

[thumb|250px|[2010. gads|2010. g.]]
[thumb|250px|[2010. gads|2010. g.]]

**Otrā pasaules kara kritušo padomju karavīru Brāļu kapi Jēkabpils pilsētas kapsētā** ir vieni no Brāļu kapiem Jēkabpilī, kas atrodas Jēkabpils pilsētas kapsētā.

Brāļu kapos apbedīta daļa no kopskaitā 1268 kritušiem padomju 1. Baltijas frontes 4. triecienarmijas 378. un 29. strēlnieku divīzijas un 2. Baltijas frontes 22. armijas karavīriem, kuri krita kaujās pie Jēkabpils 1944. gada 7.—9. augustā.

## Atsauces
Neatkarīgās Tukuma Ziņas

**"Neatkarīgās Tukuma Ziņas"** ir reģionāls preses izdevums, kas darbojas Tukuma novadā. Laikraksts iznāk otrdienās, ceturtdienās un piektdienās. Tā vidējā tirāža ir 5 300 eksemplāru, bet kopējā viena numura auditorija ir ap 26 000 cilvēku.

Laikraksta aizsākumi saistās ar 1995. gadu, kad Tukumā sāka iznākt pašvaldības un vietējo uzņēmēju laikraksts "Tukuma Ziņas". Pēc vairākiem konfliktiem ar laikraksta īpašniekiem 2000. gadā redakcijas kolektīvs izveidoja savu SIA "Novadu Ziņas" kopā ar SIA "Dienas Mediji", kurai pieder 34% uzņēmuma kapitāla daļu. 2000. gada 24. februārī tika izdots pirmais "Neatkarīgo Tukuma Ziņu" numurs.

"Neatkarīgo Tukuma Ziņu" mērķauditorija ir bijušā Tukuma rajona iedzīvotāji vecumā no 15 līdz 74 gadiem. Laikraksts ir krāsains un tā formāts ir A3. Apjoms — 8 līdz 12 lapaspuses. Ir vairākas tematiskās rubrikas, kas veltītas atsevišķi novadu dzīvei, gan arī kopējām ziņām par ekonomiku, izglītību, atpūtu un citām tēmām. Katru ceturtdienu pielikumā atrodama televīzijas programma "tvDiena". Ir pielikumi "Darbs Dara Darītāju" un "CeļoJums", “Mūsu Veselībai”, “Laiks Kultūrai”, “Laiks Uzņēmējam”. Ik gadu tiek izdota arī “Tukuma Gadagrāmata”, kuru par izdevīgu cenu var iegādāties laikraksta abonētāji. Katru gadu ar pirmo laikrakstu visi abonenti saņem sienas pārliekamo kalendāru.

## Atsauces
Jēkabpils Pirmā pasaules kara kritušo vācu karavīru Brāļu kapi

[thumb|250px|Kapakmens Jēkabpils Pirmā pasaules kara kritušo vācu karavīru Brāļu kapos. [2010. gads|2010. g. ]]

**Jēkabpils Pirmā pasaules kara kritušo vācu karavīru Brāļu kapi** ir vieni no pilsētas Brāļu kapiem, kas atrodas Jēkabpils pilsētas kapsētas teritorijā pareizticīgo kapu sektorā.

Brāļu kapos apbedīti 1917. gada 21. septembrī kritušie vācu 58. armijas korpusa karavīri.
Kapu vietā ir uzstādīts memoriāls piemineklis.

## Atsauces
Katerfelds

**Katerfelds** (; sieviešu dzimtē Katerfelda) ir vācu cilmes uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:

* Ādolfs Katerfelds (1855—1905) — ārsts;
* Ludvigs Katerfelds (*Ludwig Katterfeld*, 1843—1910) — vācbaltiešu luterāņu mācītājs un sabiedrisks darbinieks;
* Oskars Katerfelds (*Oskar Katterfeld*, 1877—?) — vācbaltiešu dārznieks un sabiedriskais darbinieks, Tautas padomes loceklis.
Pirmā pasaules kara kritušo baltvācu zemessardzes karavīru Brāļu kapi

**Pirmā pasaules kara kritušo baltvācu zemessardzes karavīru Brāļu kapi** ir vieni no Brāļu kapiem, kas atrodas Jēkabpils pilsētas kapsētas teritorijā.

Brāļu kapos apbedīti Latvijas brīvības cīņu laikā 1919. gadā pie Līvāniem kritušie vācbaltu zemessardzes karavīri. Viņu vārdi ir iemūžināti krustiņos.

## Atsauces
Rokas lielgabals

[thumb|[mongoļi|Mongoļu Juaņu dinastijas rokas lielgabals (1271. – 1368. gads)]]

**Rokas lielgabals** (, , ) ir agrīns šaujamierocis. Tas tiek uzskatīts par senāko pārnēsājamo un vienu no tā laika vienkāršākajiem šaujamieročiem, jo lielākajā daļā gadījumu ir tikai nepieciešama tieša, pašrocīga piešķilšana caur saskares caurumu, bez nekāda šaušanas mehānisma nepieciešamības. Rokas lielgabals tika plaši lietots Eiropā un Āzijā līdz 1520. gadiem, kad to aizstāja efektīvāki šaujamieroči.

## Skatīt arī
* Lielgabals
Arsenāls (kinofestivāls)

thumb|250px|Festivāla logo
**Rīgas Starptautiskais kino forums "Arsenāls"** bija Latvijā rīkots starptautisks kinofestivāls, kas norisinājās no 1988. līdz 2012. gadam, bet kā filmu skate — kopš 1986. gada. Kino foruma "Arsenāls" organizētājs un vadītājs bija Augusts Sukuts.

Kino forumu rīkoja Starptautiskais Kino centrs sadarbībā ar Latvijas Republikas Kultūras ministriju un Rīgas domi. Festivālā tika rīkotas divas filmu skates: Starptautiskais konkurss un Baltijas konkurss, kurās filmām tika pasniegti dažādi apbalvojumi.

XX Rīgas Starptautiskais Kinoforums "Arsenāls" norisinājās no 2010. gada 17. septembra līdz 26. septembrim.

Festivāls tika slēgts 2012. gada martā.

## Apbalvojumi un to ieguvēji
* ***Grand Prix***
** 1988. gadā: "Kroņa ceļš" ()
** 1990. gadā: "Šaviens un pretšāviens" (; 1988)
** 1992. gadā: "J.Švankmajera īsfilmas" ()
** 1994. gadā: "Koks, mērs un mediatēka" (; 1993)
** 1996. gadā: "Jaunā akardeonista dzīvesstāsts" (; 1994)
** 1998. gadā: "Asiņainais bērns" (; 1996)
** 2000. gadā: "Žurku ķērājs" (; 1999)
** 2002. gadā: "Meža bites" (; 2001)
** 2004. gadā: "Skumjākā mūzika pasaulē" (; 2003)
** 2006. gadā: "Vīri, pie ieročiem!" (; 2005)
** 2008. gadā: "Lūžņu bode" (; 2007)
** 2010. gadā: "Mamma nomira sestdien virtuvē..." (; 2009)
* **[[FIPRESCI]] diploms**
** 1994. gadā: "Dzimtene" ()
** 2002. gadā: "Pau un viņa brālis" (, ; 2001)
** 2004. gadā: "Pitons" (; 2003)
** 2006. gadā: "Tu esmu es" (; 2006)
** 2006. gadā: "Neērtais cilvēks" (; 2006)
** 2008. gadā: "Vogelfrei" (; 2007)
** 2008. gadā: "Andalūzija" (; 2007)
** 2010. gadā: "Svētā Tonija kārdināšana" (, , ; 2009)
* **Labākā Baltijas dokumentālā filma**
** 2000. gadā: "Nāves eņģeļi" (; 1998)
** 2002. gadā: "Mostieties" (; 2000)
** 2004. gadā: "Autobuss" (, , , ; 2004)
** 2006. gadā: "Tārps" (; 2005)
** 2008. gadā: "Pretvēja nams" (; 2007)
** 2010. gadā: "Igauņu stāsti. Pasaules čempions" (; 2009)
* **Labākā Baltijas animācijas filma**
** 2002. gadā: "Ja Tev ir dvēsele" (; 2002)
** 2004. gadā: "Trofeja" (; 2004)
** 2006. gadā: "Sapņu institūts" (; 2006)
** 2008. gadā: "Čiža acīm" (; 2007)
** 2010. gadā: "Norīt krupi" (; 2010)
* **Labākā Baltijas spēlfilma**
** 2002. gadā: "Noma" (; 2002)
** 2004. gadā: "Somnambulisms" (, ; 2003)
** 2006. gadā: "Tu esmu es" (; 2006)
** 2008. gadā: "Rudens balle" (; 2007)
** 2010. gadā: "Svētā Tonija kārdināšana" (, , ; 2009)
* **Labākā Baltijas filma**
** 2000. gadā: "Pagalms" (, ; 1999)
** 2002. gadā: "Venēcija dzīve un Cēzara nāve" (; 2002)
** 2004. gadā: "Autobuss" (, , , ; 2004)
** 2006. gadā: "Teodors" (; 2006)
** 2008. gadā: "Klase" (; 2007)
* **INTERFILM žūrijas balva**
** 2006. gadā: "Tas, kura nav" (; 2004)
** 2006. gadā: "Cilvēks stumj ratus" (; 2005)
** 2006. gadā: "Ex Āmens" (; 2006)
** 2008. gadā: "Klusā gaisma" (, , , ; 2007)
** 2010. gadā: (Baltijas kategorija) "Kā Tev klājas, Rūdolf Ming?" (; 2010)
** 2010. gadā: (Starptautiskā kategorija) "Svētā Tonija kārdināšana" (, , ; 2009)

## Atsauces

## Literatūra
* *Arsenāls. Kādas ķecerības vēsture *, Augusts Sukuts, Kristīne Matīsa, Rīga: Juris Frīdmanis, 2009.
Jēkabpils Pirmā pasaules kara kritušo krievu karavīru Brāļu kapi

[thumb|250px|Jēkabpils Pirmā pasaules kara kritušo krievu karavīru Brāļu kapi. [2010. gads|2010. g. ]]

Jēkabpils Pirmā pasaules kara kritušo krievu karavīru Brāļu kapi ir vieni no Brāļu kapiem, kas atrodas Jēkabpils pilsētas kapsētas pareizticīgo un vecticībnieku kapu sektorā.

Brāļu kapos apbedīti 1917. gada 21. septembrī kritušie vairāk nekā 300 krievu armijas korpusa karavīri.
Viņu piemiņai uzstādīts granīta obelisks ar Jura krusta zīmi pakājē.
Vecticībnieki savas konfesijas draudzes kapu sektorā arī ir uzstādījuši piemiņas zīmi savas ticības kritušajiem par Latvijas brīvību.

## Attēlu galerija

Attēls:1. Pas par1.jpg|Obelisks .
Attēls:1. Pas par2.jpg|Obeliska fragments.
Attēls:1.PasVect.jpg|Vecticībnieku uzstādītā piemiņas zīme.
Attēls:1.PasVect1.jpg|Vecticībnieku uzstādītās piemiņas zīmes fragments.

## Atsauces
Seja

[thumbnail|200px|Leonardo da Vinči gleznā "[Mona Liza" attēlotās sievietes seja.]]
**Seja** ir daļa no cilvēka galvas priekšpuses. Sejas robežas pa vertikāli ir no zoda līdz matu sākumam, bet pa horizontāli — no vienas auss līdz otrai. Seju veido piere, uzacis, acis, deguns, vaigi, lūpas un zods. Vīrieši var uz sejas uzaudzēt arī ūsas un/vai bārdu. Dažiem cilvēkiem ir arī vasaras raibumi.

Bieži vien pēc sejas var pateikt cilvēka emocijas, tas ir, vai viņš ir priecīgs, bēdīgs un tamlīdzīgi.

## Skatīt arī
* Fizionomija

## Ārējās saites
Sičuaņa

**Sičuaņa** (, piņjiņs: *Sìchuān*) ir Ķīnas province valsts centrālajā un dienvidu daļā. Tās administratīvais centrs ir Čendu. Sičuaņa robežojas ar Cjinhai, Gaņsu, Šaaņsji, Guidžou un Juņnaņas provincēm, Čuncjinas municipalitāti un Tibetas autonomo reģionu. Sičuaņas platība ir aptuveni 485 tūkstoši km², un tur 2009. gadā dzīvoja aptuveni 81,6 miljoni iedzīvotāju, no tiem lielākā daļa ir haņi (93,90 %).

Sičuaņa Ķīnā ir vadošā province pēc izaudzēto rīsu, kukurūzas un saldo kartupeļu daudzuma.

## Ārējās saites
Cieņa un mīlestība

**Cieņa un mīlestība** ir Ozola pirmais albums, kas klaja nāca 2001. gadā.

## Dziesmu saraksts
# Atbildi
# Cīņa pied.(Astra)
# Aha pied.(Asna, Vella)
# Sirds (pied. Guiseppe, R-Viss)
# Ozols (skits)
# Bokss (pied. Gustavo, Astra)
# Vienoti Vienotībā (pied. Manipash, Rool Makaz)
# Sūdi (pied. Kurts, Guiseppe)
# Bokss II (pied. PEC)
# 1976 (pied. Astra, Čižiks)
# Neko 2005 (pied. Rool Makaz) (Gustavo remix)
# Gella (skits)
# Rajons (pied. R.D.K.)
# Spēks (pied. R-Viss, Guiseppe)
# Ceļā (outro)
# Bokss (DJ Vital instrumental remix)
# Bokss (krievu versija) (pied. Vella)
# Bokss (remix) (pied.Gustavo)
Vāle

[200px|right|thumb|[Hērakls ar vāli cīnās pret hidru.]]

**Vāle** jeb **runga** (no viduslejasvācu: *runge* — 'vāle') ir sitamais ierocis — īsa, parasti no koka izgatavota nūja.
Tipiskas vāles ir turamas vienā rokā, lai gan tās var būt arī abās rokās turamas kā garā nūja. Vāles tiek izmantotas cīņas mākslā, kā policijas ierocis (steks) un citur.

## Atsauces
Streetshop Mixtape Vol. 1

***Streetshop Mixtape Vol. 1*** ir iesildošais albums pirms gaidāmajiem Ozola un Nātres solo albumiem. Albums izdots . Šis albums netika laists tirdzniecībā, bet gan tika dots kā papildinājums iepērkoties visos *Streetshop* veikalos. Albumā piedalās Nātre, Ozols, Ritvars, Kurts un Saule.

## Dziesmu saraksts
# Ozols & Nātre - Par spīti
# Ozols - Roks
# Nātre - Liktenis
# Ozols & Nātre - Internacionālā mīla
# Nātre & Ritvars - Atteikšanās
# Ozols & Nātre - Zaļais cirkulē
# Kurts, Ozols & Nātre - Pilsoņa pienākums
# Kurts, Ozols & Nazīc - Ticība tam
# Kurts, Ozols & Saule - Pilsēta naktīs
# Kurts, Ozols & Nazīc - Nesaspringstu
# Nātre & Ozols - Cits
# Nātre - Izgaršojot paša izmisumu
# Nātre - E=MC2
# Saule - Laipni lūdzu, šeit ir Rīga (*bonuss*)

## Atsauces
Furkads

**Furkads** var būt:
* Martēns Furkads — franču biatlonists;
* Simons Furkads — franču biatlonists.
Huans Martins del Potro

**Huans Martins del Potro** (, ; dzimis  Tandilā, Argentīnā) ir argentīniešu tenisists. Profesionāļa karjeru uzsāka 2005. gadā. H. M. del Potro labākais sasniegums ATP rangā ir 3. vieta, kas tika sasniegta , dubultspēlēs — 105. vieta (). Pirmoreiz vienspēļu ranga pirmajā desmitniekā viņš iekļuva . Viņa labākais panākums *[[Grand Slam (teniss)|Grand Slam]]* turnīros ir uzvara 2009. gada ASV atklātajā čempionātā.

## Karjeras statistika
### Vietas ''Grand Slam'' turnīros

|}

### ''Grand Slam'' fināli
#### Uzvaras

#### Zaudējumi

## Ārējās saites

*
Karolīnas "Hurricanes"

**Karolīnas "Hurricanes"** () ir profesionāls ASV hokeja klubs, kas bāzēts Roli, Ziemeļkarolīnas štatā, ASV. Klubs spēlē Nacionālās hokeja līgas Austrumu konferences Metropolitēna divīzijā. Klubs tika dibināts 1972. gadā Bostonā ar nosaukumu **Jaunanglijas "Whalers"**, tad pārcēlies uz Hārtfordu un pārdēvēts par **Hārtfordas "Whalers"**, bet kopš 1997. gada pārcēlies uz Ziemeļkarolīnu un ieguvis pašreizējo nosaukumu.

Savas pastāvēšanas vēsturē "Hurricanes" ir vienu reizi uzvarējis NHL čempionātā, divas reizes kļuvis par konferences uzvarētāju un trīs reizes — divīzijas čempionu. Mājas spēles komanda aizvada *[[PNC Arena]]* hallē.

## Sasniegumi
* **[[Stenlija kauss]]**: 1
** 2005–06
* **Konferences čempioni**: 2
** 2001–02, 2005–06
* **Divīzijas čempioni**: 5
** 1998–99, 2001–02, 2005–06, 2020-21, 2021-22

## Spēlētāji
### Pašreizējais sastāvs
*Pēdējoreiz atjaunots 2025. gada 1. februārī.*
#### Vārtsargi
* 31  Frederiks Andersens
* 52  Pjotrs Kočetkovs

#### Aizsargi
* 4  Kelvins de Hāns
* 5  Džeilens Četfīlds
* 7  Dmitrijs Orlovs
* 8  Brents Bērnss
* 15  Dilans Kuglans
* 22  Brets Pesks
* 25  Ītans Bērs
* 41  Šeins Gostisbērs
* 51  Džeiks Gārdiners
* 61  Railijs Stilmens
* 74  Džeikobs Sleivins (Kapteiņa palīgs)
* 77  Entonijs Deandželo

#### Uzbrucēji
* 11  Džordans Stols (Kapteinis)
* 16  Raiens Suzuki
* 20  Sebastians Aho (Kapteiņa palīgs)
* 24  Sets Džārviss
* 27  Nikolajs Ēlerss
* 37  Andrejs Svečņikovs
* 48  Džordans Martinoks (Kapteiņa palīgs)
* 71  Teilors Hols
* 73  Ondržejs Kaše
* 82  Jesperi Kotkaniemi
* 98  Džeks Roslovics
 Jespers Fasts

### Latvijas hokejisti "Hurricanes" sastāvā

## Līderi
### Komandas visu laiku rezultatīvākie spēlētāji

### Kluba spēlētāju rekordi
* Visvairāk gūto vārtu sezonā: Bleins Stotons, 56 (1979.—80.)
* Visvairāk rezultatīvo piespēļu sezonā: Rons Frānsiss, 69 (1989.—90.)
* Visvairāk gūto punktu sezonā: Maiks Rodžers, 105 (1979.—80., 1980.—81.)
* Visvairāk soda minūšu sezonā: Torijs Robertsons, 358 (1985.—86.)
* Visvairāk gūto punktu sezonā, starp aizsargiem: Marks Hovs, 80 (1979.—80.)
* Visvairāk gūto punktu sezonā, starp debitantiem: Silvēns Turžons, 72 (1983.—84.)

## Ārējās saites

* Kluba oficiālā mājaslapa 
* Hockey-Reference profils
Tampabejas "Lightning"

**Tampabejas "Lightning"** () ir profesionāls ASV hokeja klubs, kas bāzēts Tampā, Floridas štatā, ASV. Klubs spēlē Nacionālās hokeja līgas Austrumu konferences Atlantijas okeāna divīzijā. Tas tika dibināts 1992. gadā un kopš dibināšanas brīža spēlē NHL.

2003.—04. gada sezonā komandai izdevās izcīnīt Stenlija kausu. Par konferences čempioni "Lightning" kļuvusi četras reizes, ceturto reizi Stenlija kausa finālu sasniedzot 2021.—22. gada sezonā. Tajā "Lightning" sērijā ar 2—4 piekāpās Čikāgas "Blackhawks" hokejistiem. Mājas spēles komanda aizvada *[[Amalie Arena]]* hallē. Otro Stenlija kausa titulu komanda izcīnīja 2019.—20. gada sezonā, finālsērijā ar 4—2 pārspējot Dalasas "Stars". Trešo Stenlija kausu tā izcīnīja sekojošajā 2020.—21. gada sezonā, finālsērijā pārspējot Monreālas "Canadiens" vienību ar rezultātu 4—1 (piecu spēļu sērijā).

## Sasniegumi
* **Stenlija kauss**: 3
** 2003.—04., 2019.—20.,2020.-21.
* **Konferences čempioni**: 4
** 2003.—04., 2014.—15., 2019.—20., 2021.—22.
* **Regulārās sezonas čempioni**: 1
** 2018.—19.

## Spēlētāji
### Pašreizējais sastāvs
*Pēdējoreiz atjaunots 2025. gada 19. oktobrī.*

#### Vārtsargi
* 31  Jūnass Jūhansons
* 88  Andrejs Vasiļevskis

#### Aizsargi
* 24  Makss Krozjē
* 27  Raiens Makdonehs (Kapteiņa palīgs)
* 43  Darens Redišs
* 64  Stīvens Santīni
* 77  Viktors Hedmans (Kapteinis)
* 78  Ēmils Lillebergs
* 81  Eriks Černāks
* 90  Janiss Mozers

#### Uzbrucēji
* 10  Korijs Perijs
* 14  Konors Gīkijs
* 20  Niks Pols
* 21  Breidens Points
* 22  Olivers Bjorkstrands
* 28  Zemgus Girgensons
* 29  Pontuss Holmbergs
* 37  Janni Gurds 
* 38  Brendons Heigels
* 41  Mičels Čafī
* 42  Kērtiss Daglass
* 46  Skots Saburins
* 59  Džeiks Gencels
* 62  Džeks Finlijs
* 71  Entonijs Sirelli
* 86  Ņikita Kučerovs (Kapteiņa palīgs)
* 93  Geidžs Gonsalvess

### Latvijas hokejisti "Lightning" sastāvā

## Līderi
right|250px|thumb|2007–2011
### Komandas visu laiku rezultatīvākie spēlētāji



Punkti
Vārti
Rezultatīvas piespēles













### Kluba spēlētāju rekordi
* Visvairāk gūto vārtu sezonā: Stīvens Stemkoss, 60 (2011.—12.)
* Visvairāk rezultatīvo piespēļu sezonā: Ņikita Kučerovs, 87 (2018.—19.)
* Visvairāk gūto punktu sezonā: Ņikita Kučerovs, 128 (2018.—19.)
* Visvairāk soda minūšu sezonā: Zenons Konopka, 265 (2009.—10.)
* Visvairāk gūto punktu sezonā, starp debitantiem: Jani Gords, 64 (2017.—18.)
* Visvairāk gūto punktu sezonā, starp aizsargiem: Viktors Hedmans, 72 (2016.—17.)

### Galvenie treneri
*Terijs Krisps (1992—1997)
*Žaks Demērs (1997—1999)
*Stīvs Ladziks (1999—2001)
*Džons Tortorella (2001—2008)
*Berijs Melrouzs (2008)
*Riks Točets (2008—2010)
*Gijs Bušē (2010—2013)
*Džons Kūpers (2013—*pašlaik*)

### Kapteiņi
* Pols Isebērs (1995—1997)
* Mikaels Renbergs (1997—1998)
* Robs Zemuners (1998—1999)
* Bills Holders (1999)
* Kriss Gretons (1999—2000)
* Vinsents Lekavaljē (2000—2001)
* Deivs Andrejčuks (2002—2006)
* Tims Teilors (2006—2008)
* Vinsents Lekavaljē (2008—2013)
* Martēns Senluī (2013—2014)
* Stīvens Stemkoss (2014—2024)
## Atsauces

## Ārējās saites

* Kluba oficiālā mājaslapa 
* Hockey-Reference profils
Kulinārija

thumbnail|200px|Pavāri gatavojam ēdienu
**Kulinārija** ( — 'virtuves') jeb **pavārmāksla** ir ēdienu pagatavošanas māksla. Bieži vien ēdienu pagatavošanā tiek izmantota uguns, un ēdiens tiek cepts vai vārīts, bet daudzkārt bez tās var arī iztikt, piemēram, gatavojot salātus un citus aukstos ēdienus. Ēdiena gatavošanas speciālists ir pavārs, bet pavārmāksla ir arī izplatīts vaļasprieks. Ēdiena pagatavošanas paņēmienus apraksta receptēs, un nereti šīs receptes tālāk tiek apkopotas pavārgrāmatās.

## Skatīt arī
* Sēņu kulinārija

## Ārējās saites
Stokholmas arhipelāgs

**Stokholmas arhipelāgs** () ir Zviedrijas lielākais arhipelāgs un viens no lielākajiem salu arhipelāgiem Baltijas jūrā.

Arhipelāgs atrodas 60&nbsp;km uz austrumiem no Stokholmas. No ziemeļiem uz dienvidiem arhipelāgs izstiepts gar Sēdermanlandes un Upsālas lēnēm. Pavisam arhipelāgā ir apmēram 24 000 salu un klinšu, tomēr tikai aptuveni 1000 no tām ir apdzīvotas.