open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Naukšēnu novada pašvaldības vadītāju uzskaitījums

150px|thumb|Naukšēnu novada ģerbonis
Šajā uzskaitījumā apkopoti **[[Naukšēnu novads|Naukšēnu novada]] pašvaldības vadītāji**. Naukšēnu novads tika izveidots 2009. gada 1. jūlijā, apvienojot Ķoņu un Naukšēnu pagastus.

## Uzskaitījums

## Ārējās saites
* Naukšēnu novads 

## Atsauces
Mārupes novada pašvaldības vadītāju uzskaitījums

Šajā uzskaitījumā apkopoti **[[Mārupes novads|Mārupes novada]] pašvaldības vadītāji**. Mārupes novads tika izveidots 2009. gada 1. jūlijā, pārveidojot Mārupes pagastu par novadu. 2021. gada 1. jūlijā Mārupes novadu apvienoja ar Babītes novadu.

## Uzskaitījums

## Ārējās saites
* Mārupes novads

## Atsauces
Līgatnes novada pašvaldības vadītāju uzskaitījums

150px|thumb|Līgatnes novada ģerbonis
Šajā uzskaitījumā apkopoti **[[Līgatnes novads|Līgatnes novada]] pašvaldības vadītāji**. Līgatnes novads tika izveidots 2009. gada 1. jūlijā, apvienojot Līgatnes pagastu un Līgatnes pilsētu.

## Uzskaitījums

## Ārējās saites
* Līgatnes novads

## Atsauces
Krimuldas novada pašvaldības vadītāju uzskaitījums

thumb|178x178px|Krimuldas novada ģerbonis
Šajā uzskaitījumā apkopoti **[[Krimuldas novads|Krimuldas novada]] pašvaldības vadītāji**. Krimuldas novads tika izveidots 2009. gada 1. jūlijā, apvienojot Krimuldas un Lēdurgas pagastus.

## Uzskaitījums

## Ārējās saites
* Krimuldas novads

## Atsauces
Rožērs II

**Rožērs II** (, ; dzimis , miris ) bija Sicīlijas grāfs no 1105. gada, Apūlijas un Kalabrijas hercogs no 1127. gada un Sicīlijas karalis no 1130. gada līdz nāvei 1154. gadā. Rožēram II izdevās apvienot savā varā normaņu iekarojumus Itālijā un izveidot augsti centralizētu, bet reliģiski iecietīgu valsti (tajā dzīvoja gan katoļi, gan pareizticīgie, gan musulmaņi).

Bija Sicīlijas grāfa Rožēra I un tā trešās sievas Savonas Adelaidas dēls. Kļuva par Sicīlijas grāfu deviņu gadu vecumā ar māti kā reģentu. 1112. gadā Rožērs II sāka valdīt pats. Cenšoties apvienot Dienviditālijas valdījumus, sastapās ar pāvesta un vietējo feodāļu pretošanos. 1130. gadā antipāvests Anaklēts II piešķīra Rožēram II karaļa troni. Lai nostiprinātu savu statusu, Rožēram II nācās izcīnīt desmit gadu cīņu ar ārējiem un iekšējiem pretiniekiem. Izveidoja spēcīgu floti, kas ļāva iekarot vairākas svarīgas pilsētas Tunisijas piekrastē. Valdīšanas laikā atbalstīja dažādu reliģiju zinātni un kultūru, tai skaitā pēc Rožēra II pasūtījuma Muhameds el Idrīsī izveidoja *[[Tabula Rogeriana]]* pasaules karti. Pēc Rožēra II tika uzcelta Palermo "Pils kapella" (*Cappella Palatina*), kā arī *Martorana* baznīca.

## Ārējās saites
Baldones pilsētas priekšsēdētāju uzskaitījums

150px|thumb|Balvu pilsētas ģerbonis
Šajā uzskaitījumā apkopoti **[[Baldone]]s pilsētas priekšsēdētāji** jeb **Baldones mēri** kopš 1994. gada, kad notika pirmās pašvaldības vēlēšanas. Baldone pilsētas tiesības ieguva 1991. gada 12. jūnijā. Līdz 2009. gadam Baldones pilsētai bija atsevišķs pilsētas priekšsēdētājs, taču pēc 2009. gada pašvaldību reformas Baldones pilsētas priekšsēdētāja amatu pildija Baldones novada priekšsēdētājs.

## Uzskaitījums

## Skatīt arī
* Baldones novada pašvaldības vadītāju uzskaitījums

## Ārējās saites
* Baldone 

## Atsauces
Rojas novada pašvaldības vadītāju uzskaitījums

thumb|178x178px|Rojas novada ģerbonis
Šajā uzskaitījumā apkopoti **[[Rojas novads|Rojas novada]] pašvaldības vadītāji**. Rojas novads tika izveidots 2008. gada 30. jūnijā, pārveidojot Rojas pagastu par novadu.

## Uzskaitījums

## Ārējās saites
* Rojas novads 

## Atsauces
Salacgrīvas novada pašvaldības vadītāju uzskaitījums

150px|thumb|Salacgrīvas novada ģerbonis
Šajā uzskaitījumā apkopoti **[[Salacgrīvas novads|Salacgrīvas novada]] pašvaldības vadītāji**. Salacgrīvas novads tika izveidots 2009. gada 1. jūlijā, apvienojot Ainažu, Liepupes, Salacgrīvas pagastus un Ainažu un Salacgrīvas pilsētas.

## Uzskaitījums

## Ārējās saites
* Salacgrīvas novads

## Atsauces
Sigetvāras apriņķis

**Sigetvāras apriņķis** () ir Ungārijas Baraņas meģes administratīvā iedalījuma vienība valsts dienvidos. Robežojas ar Baraņas meģes Heģhātas apriņķi ziemeļaustrumos, Sentlērincas apriņķi austrumos un Šeljes apriņķi dienvidos, kā arī Šomoģas meģes Barčas apriņķi rietumos un Kapošvāras apriņķi ziemeļos.
Sigetvāra

**Sigetvāra** () ir pilsēta Ungārijas dienvidos, Baraņas meģes Sigetvāras apriņķa centrs.

Apdzīvotā vieta pirmoreiz rakstos minēta 1391. gadā. Vēsturē iegājusi ar 1566. gada Sigetvāras aplenkumu, kurā apmēram 3000 cietokšņa aizstāvji imperatora Ferdinanda I komandiera Mikloša Zrīņi vadībā aizstāvējās pret vairāk nekā 100 000 osmaņu karavīriem. Lai arī pils tika ieņemta, aplenkuma laikā mira osmaņu sultāns Suleimans Lieliskais. 1994. gadā pilsētā tika izveidots Ungāru un turku draudzības parks (*Magyar-Török Barátság Park*), kas veltīts šim notikumam. Pilsētas tiesības no 1966. gada. Pilsētā saglabājušās turku laika celtnes.

## Atsauces

## Ārējās saites

*
Straupes draudzes novads

thumb|250px|Straupes (kartē ''Roop'') draudzes novads (1798).

**Straupes draudzes novads** () bija viens no 16 Vidzemes guberņas Valmieras apriņķa (līdz 1783. gadam — Rīgas apriņķa) draudzes novadiem.

## Vēsture
Straupes draudzes novads izveidojās Rīgas arhibīskapijas Līvu galā, senās Idumejas zemes teritorijā. Indriķa hronikas tekstā par 1223. gada notikumiem pieminēts arī Rozulas novads (*Rosula*).

13. gadsimta otrajā pusē Rīgas arhibīskaps Straupes novadu izlēņoja Rozenu dzimtai. 1325. gadā pirmo reizi minēta Straupes pilsēta, kas no 1356. gada piederēja Hanzas savienībai. Straupes pilsēta nopostīta Poļu—zviedru karā (1600—1629), bet pēc Lielā mēra epidēmijas tajā palika tikai 115 iedzīvotāji.
Straupes baznīca celta kopā ar Straupes pili 13. gadsimta beigās. Sākotnēji baznīca ir bijusi trīsjomu celtne, taču, likvidējot pārseguma velves laikā no 1726. līdz 1730. gadam, tā tika pārveidota par vienjoma celtni.

## Muižas
thumb|250px|Straupes draudzes novada muižas 1903. gadā (no ''Wegekarte des Wolmarschen Kreises mit den Kirchspiels- und Gutsgrenzen'', 1903).
Straupes draudzes novadā 1826. gadā bija šādas muižas:

* Straupes mācītājmuiža (*Pastorat Roop*)
* Lielstraupes muiža (*Gross-Roop*)
* Mazstraupes muiža (*Klein-Roop*)
* Raiskuma muiža (*Raiskum*)
* Auciema muiža (*Auzeem*)
* Kūduma muiža (*Kudum, Kuddum, Kuhdum*)
* Stalbes muiža (*Stolben*)
* Rozbeķu muiža (*Rosenbek, Rosenbeck*)
* Daibes muiža (*Daiben*)
* Augstrozes muiža (*Hochrosen*)
* Dauguļu muiža (*Daugeln*)
* Ungurmuiža (*Orellen*)
thumb|250px|Straupes luterāņu baznīca (2011).
 

BM06164Am.jpg|Straupes mācītājmuiža (Broce, 1794)
Lielstraupe 1779.jpg|Lielstraupes pils, 1779
BM09168Am.jpg|Lielstraupes pasta stacija, 1804
BM06066Am.jpg|Mazstraupes muižas pils
Bm05216am.jpg|Rozbeķu muiža, 1794
BM06008Am.jpg|Stalbes muiža, 1794
BM06080Am.jpg|Stalbes muiža, 1794
Orellen Gutsensemble Brotze 1794.JPG|Ungurmuiža, 1794
Ungurmuizha 2013.09.29.JPG|Ungurmuižas kungu māja (2013)
Auciema muiža.jpg|Auciema muižas kungu māja (2001)
Raiskuma muižas pils 2000-08-19.jpg|Raiskuma muižas pils (2000)


## Ārējās saites
* 
* 
* 
* 

## Atsauces
Rožērs I

**Rožērs I** (, ), saukts arī Boso (*Bosso*), Lielais Grāfs (*Grand Comte*), jarls Rogeirs (*Jarl Rogeirr*; dzimis ap 1031. gadu, miris ) bija jaunākais no Otvilu brāļiem no Normandijas, kurš no 1061. līdz 1091. gadam atkaroja Sicīliju no arābiem un lika pamatus Sicīlijas Karalistei. 1057. gadā no Normandijas ieradās Dienviditālijā un palīdzēja brālim Robertam Guiskāram no Bizantijas atkarot Kalabriju.

## Ārējās saites
Šeljes apriņķis

**Šeljes apriņķis** () ir Ungārijas Baraņas meģes administratīvā iedalījuma vienība valsts dienvidos. Robežojas ar Baraņas meģes Sigetvāras apriņķi un Sentlērincas apriņķi ziemeļos, Pēčas apriņķi ziemeļaustrumos un Šiklošas apriņķi austrumos, Šomoģas meģes Barčas apriņķi rietumos, kā arī Horvātiju dienvidos.
Šelje

**Šelje** () ir pilsēta Ungārijas dienvidos, Baraņas meģes Šeljes apriņķa centrs.

Apdzīvotā vieta pirmoreiz rakstos minēta 1292. gadā. No 19. gadsimta beigām - dzelzceļa mezgls. Pilsētas tiesības no 1997. gada. 2001. gadā 6,1% no pilsētas iedzīvotājiem bija horvāti.

## Atsauces

## Ārējās saites

*
Zilākalna Marta

**Zilākalna Marta**, īstajā vārdā **Marta Rācene** (1908—1992), bija latviešu tautas dziedniece, kas lielāko mūža daļu pavadīja savā zemnieku saimniecībā Zilākalna pagasta "Zažēnu" mājās.

## Dzīvesgājums
Dzimusi 1908. gada 30. martā Augstrozes Lielneikenu mājās zemnieka Pētera Rāceņa un viņa sievas Annas ģimenē. Kristīta Dikļu luterāņu draudzē,  Bērnību pavadīja galvenokārt pie krustvecākiem – mātes māsām Karlīnes Tenisones un Alvīnes Pētersones. Jau no bērnības esot pieredzējusi dažādas vīzijas.
Mācījās Dauguļu pagasta pamatskolā. Pēc tēva nāves 1923. gadā pārcēlās uz Dikļu pagasta Lāčiem, vēlāk dzīvoja Birzgaļos un Pokuļmājās.

Otrā pasaules kara laikā viņas brāli Jāni Rāceni iesauca Latviešu leģionā, un Sarkanās armijas uzbrukuma laikā 1944. gadā viņa devās bēgļu gaitās uz Kurzemi.
Pēc kara beigām atgriezās Dikļu pagasta Bebros, kopš 1948. gada dzīvoja Dikļu pagasta Zažēnos pie Valmieras-Dikļu autoceļa, kas kļuva par vietu, ar kuru Marta visvairāk saistās cilvēku atmiņā. 1952. gada 11. septembrī salaulājās ar Voldemāru Dzērbeli, kļuva par populāru tautas dziednieci, ziedoja naudu Dikļu luterāņu baznīcas uzturēšanai, bija īslaicīgi apcietināta par savu dziednieces darbību.

Kad ieslodzītie sāka celt Zilākalna melases fabriku, 1981. gadā viņa bija spiesta aiziet no savām mājām un dzīvoja Raunas pagasta "Renslavās" un "Rožugravās". 1986. gadā par tautas dziedniekiem Rīgas kinostudija uzņēma dokumentālo filmu "Brīnumdakteri", kurā viņa dēvēta par "Melno Martu".
Dzīves pēdējos gados Marta mājoja Iecavā pie Elzas Skrodeles. Mirusi 1992. gada 21. maijā Iecavā, apglabāta Sila kapos.

## Piemiņa
* 2009. gadā Jaunais Rīgas teātris pēc aculiecinieku atmiņām iestudēja izrādi "Zilākalna Marta".
* Folkloras pētniece Janīna Kursīte-Pakule izveidoja ceļojošu izstādi "Kaut kas no debesīm. Zilākalna Marta — mīti un patiesība".

## Literatūra
* Jānis Arvīds Plaudis. Leģendārā Zilākalna Marta. Izdevniecība "Aplis", 2002. — 251 lpp.
* Jānis Arvīds Plaudis. Zilākalna Marta. Jumava, 2008.
* Jānis Arvīds Plaudis. Ar mīlestību, Jūsu Zilākalna Marta. Ameija, 2015.
* Tā bija... Zilākalna Marta. Zilākalna Martas fonds, 2016. — 183 lpp.

## Atsauces
Rubenes draudzes novads

thumb|250px|Rubenes (''Papendorf'') draudzes novads (1798).

**Rubenes draudzes novads** () bija viens no 16 Vidzemes guberņas Valmieras apriņķa (līdz 1783. gadam — Rīgas apriņķa) draudzes novadiem.

## Vēsture
Rubenes draudzes novads izveidojās Rīgas arhibīskapijas Līvu galā, senās Imeras zemes teritorijā, kur dzīvojis Indriķa hronikas autors priesteris Indriķis. 1224. gadā noslēgtais Tālavas dalīšanas līgums piešķīra Imeras novadu Livonijas bīskapijai. Vaidavas ezera austrumu krastā atradās labi nocietināts pilskalns, kuru grāfs Zīverss uzskatīja par Beverīnas pilsvietu, bet V.D.Balodis par Metimnes pilsvietu. 
Rubenes baznīca sākotnēji bija koka ēka, tagadējo izskatu ieguva 1739. gadā. 
    
## Muižas
thumb|250px|Rubenes draudzes novada muižas 1903. gadā (no ''Wegekarte des Wolmarschen Kreises mit den Kirchspiels- und Gutsgrenzen'', 1903).
Rubenes draudzes novadā 1826. gadā bija šādas muižas:

*Rubenes mācītājmuiža (*Pastorat Papendorf*)
*Ķieģeļu muiža (*Kegeln*)  
*Briežu muiža (*Palmhof*)
*Podzēnu muiža (*Podsem*)
*Pāpēna muiža (*Rosenblatt*)
*Sprēstiņu muiža (*Spurnal*)
*Vaidavas muiža (*Waidau*)
*Veļķu muiža (*Welkenhof*)
thumb|250px|Rubenes luterāņu baznīca (2000).


BM08105Am.jpg|Rubenes baznīca (Broce)
Veļķu muiža - šobrīd Vaidavas internātskola Skolas iela 5, Vaidava, Vaidavas pagasts, Kocēnu novads, Latvia - panoramio.jpg|Veļķu muiža (2011)


## Ārējās saites
*
*
*
*

## Atsauces
Sieksāte

**Sieksāte** (arī **Kalnmuiža**) ir ciems Kuldīgas novada Rudbāržu pagastā. Atrodas pagasta ziemeļu daļā 7,8 km no pagasta centra Rudbāržiem (caur Kandeļiem), 9,4 km no Skrundas un 159,4 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atrodas netālu no autoceļu P117 (Skrunda — Aizpute) un V1273 (Sieksāte–Laidi) krustojuma. Veidojusies ap vēsturisko Kalnamuižu (*Gut Berghof*).

## Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSP un OSP datiem.

## Atsauces
Dikļu draudzes novads

thumb|250px|Dikļu (''Dikkeln'') draudzes novads (1798).
thumb|250px|Dikļu luterāņu baznīca (2002).

**Dikļu draudzes novads** () bija viens no 16 Vidzemes guberņas Valmieras apriņķa draudzes novadiem.

## Vēsture
Pēc 1224. gada Tālavas dalīšanas līguma Dikļu novadu ieguva Livonijas bīskapija, vēlāk tas ietilpa Rīgas arhibīskapijas Līvu galā. 1436. gadā Rīgas arhibīskaps Henings piešķīra savam vasalim Detlefam fon der Pālenam Dikļu novadā tiesības būvēt baznīcu, kas līdz 1600. gadam bija Umurgas baznīcas filiālbaznīca.

Dikļu luterāņu baznīca pirmo reizi minēta Zviedru Vidzemes laikā 1630. gadā. Baznīca pārbūvēta 1722. un 1848. gadā. Mācītājs un rakstnieks Juris Neikens Dikļu mācītājmuižas dārzā 1864. gadā sarīkoja pirmo latviešu dziesmu dienu.

## Muižas
thumb|250px|Dikļu draudzes novada muižas 1903. gadā (no ''Wegekarte des Wolmarschen Kreises mit den Kirchspiels- und Gutsgrenzen'', 1903).
Dikļu draudzes novadā 1826. gadā bija šādas muižas:

*Dikļu mācītājmuiža (*Pastorat Dikkeln*)
*Dikļu muiža (*Dikkeln*)
*Ozolmuiža (*Lappier*),
*Budenbroka muiža (*Schujenpahlen*)
*Mazbrenguļu muiža (*Klein-Wrangelshof*)


Dikļu pils (Dikli palace) - Uldis Osis - Panoramio.jpg|Dikļu muižas pils (2007)
Ozolu muiža (Lappier).jpg|Ozolmuižas kungu māja (1904)
Ozolmuiža manor (3).jpg|Ozolmuižas kungu māja (2011)
Budenbrokas muiža pirms 1940.JPG|Budenbroka muiža (pirms 1940)


## Ārējās saites
*
*
*
*

## Atsauces
Burtnieku draudzes novads

thumb|250px|Burtnieku (''Burtneek'') draudzes novads (1798)
thumb|250px|Burtnieku luterāņu baznīca un mācītājmuiža (2015)

**Burtnieku draudzes novads** () bija viens no 16 Vidzemes guberņas Valmieras apriņķa draudzes novadiem.

## Vēsture
Burtnieku novads līdz 13. gadsimtam bija letgaļu Tālavas zemes ziemeļu robežnovads, caur kuru veda senais ceļš no Gaujas ielejas un Sakalu un Ugauniju. Pēc Tālavas dalīšanas 1224. gadā Ramekas novadu līdz Burtnieku ezeram (*Astyerwe*) ieguva Zobenbrāļu ordenis, vēlāk tas bija viens no Livonijas ordeņa *[[Gaujas koridors|Gaujas koridora]]* novadiem.
Livonijas ordeņa mestrs Villekens no Endorpes ap 1284. gadu Burtnieku ezera stāvkrastā uzcēla Burtnieku baznīcu un pili, kas 1357. gadā minēta ar nosaukumu *Burtneck*. Ilgu laiku pils bija strīdus objekts starp Rīgas arhibīskapiem un Livonijas ordeni, 1366. gadā Livonijas ordenis taisnojās, ka no Burtnieku pilsnovada (*castrum Burtenik alias Astigerwe*) Rīgas arhibīskaps pats esot atteicies. 1434. gadā pieminēts Burtnieku draudzes novads (*Burtenigh*).

Draudzes novads bija  pakļauts Cēsu komturiem, kopš 1481. gada Livonijas ordeņa mestriem, kas rezidēja Cēsu pilī. Pēc Livonijas ordeņa likvidēšanas 1561. gadā Somijas hercogs Juhans Vāsa Viļņā apprecēja Lietuvas dižkunigaiša Sigismunda II Augusta māsu Katrīnu Jagailieti un saņēma Burtnieku pilsnovadu, pievienojot to saviem Somijas īpašumiem. Livonijas kara laikā 1577. gadā pils nopostīta. 1582. gada  pilsnovadu iekļāva Pērnavas prezidiāta sastāvā.

Zviedru Vidzemes laikā 1654. gadā  ugunsgrēkā nodega Burtnieku Svētās Marijas baznīca, 1669. gadā atjaunota, 1683. gadā uzsāka jaunas gotiskas mūra baznīcas celšanu tagadējā tās atrašanās vietā. 1746. gadā nodega blakus baznīcai esošā Burtnieku mācītājmuiža, 1805. gadā tika atjaunots baznīcas tornis. Latvijas PSR laikā 1962. gadā Burtnieku baznīcu atsavināja draudzei, kas atjaunojās Atmodas kustības laikā 1988. gadā, no 1988. līdz 1993. gadam notika baznīcas restaurācija.

## Muižas
thumb|250px|Burtnieku draudzes novada muižas 1903. gadā (no ''Wegekarte des Wolmarschen Kreises mit den Kirchspiels- und Gutsgrenzen'', 1903)
Burtnieku draudzes novadā 1826. gadā bija šādas muižas:

*Burtnieku mācītājmuiža (*Pastorat Burtneek*)
*Burtnieku muiža (*Schloss-Burtneek*)
*Luteru muiža (*Luttershof*), arī Lutres muiža
*Seķu muiža (*Sekkenhof, Seckenhof*)
*Rūtes muiža (*Rutenhof*)
*Eiķenu muiža (*Heidekenshof, Heidekenhof, Heydekenhof*)
*Zvārtes muiža (*Swarten*)
*Briedes muiža (*Wredenhof*)
*Dūres muiža (*Durenhof, Duhren*)
*Jaunburtnieku muiža (*Sternhof*)
*Baložu muiža (*Ballod*)
*Sauļu muiža (*Saulhof*)
*Labrenču muiža (*Labbrenz, Labrenzhof*) 
*Lizdēnu muiža (*Lisden*)
*Rencēnu muiža (*Ranzen*) 
**Fioren*


Asti ordulinnus 15.jpg|Burtnieku viduslaiku pilsdrupas un pilsmuiža (no Pauluči albuma, ap 1830)
Burtneck-Burtnieki.jpg|Burtnieku pilsmuiža (20. gs. sākumā)
Dures muiza.jpg|Dūres muižas kungu māja


## Ārējās saites
*
*
*
*

## Atsauces
Tomass Sullings

**Tomass Andress Sullings** (, 1940) ir igauņu sirds ķirurgs. Medicīnas zinātņu doktors (1974), profesors. Igaunijas Torakālās un Sirds ķirurģijas biedrības prezidents.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1940. gada 15. februārī Tallinā. Mācījās Tallinas Nemmes ģināzijā, studēja Tartu Universitātes (TU) medicīnas fakultātē, ko absolvēja 1964. gadā.
Strādāja TU asinsvadu ķirurģijas laboratorijā (1967–1969), bija tās vadītājs (1969–1979), tad vadīja TU Vispārējās un Molekulārās patoloģijas institūta kardioloģijas un koronārās ķirurģijas daļu (1979–1987) un Igaunijas Sirds aritmiju centru (1987–1995). Veica pirmo aortokoronārās šuntēšanas operāciju Tallinā (1980).

No 1995. gada vadīja Ziemeļigaunijas Reģionālās slimnīcas (Mustamē) kardiovaskulārās ķirurģijas klīniku.

## Darbi
* Off-Pump or On-Pump Coronary-Artery Bypass Grafting at 30 Days. N Engl J Med 2012; 366:1489-97.

## Apbalvojumi un pagodinājumi
* Igaunijas PSR Valsts prēmija (1985)
* PSRS Valsts prēmija (1988)

## Ārējās saites
* Mart Niineste. "Doktor Toomas Sulling – 10 000 südant, 150 000 aastat", Eesti Päevaleht, 2010. gada 6. februārī (igauniski)
Rūdolfs Skaidrais

**Rūdolfs Skaidrais** (1882-1954) bija latviešu ārsts. Pirmā pasaules kara dalībnieks.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1882. gada 26. jūlijā Vecpiebalgas pagasta Jēkuļos zemnieka Pētera Skaidrā un viņa sievas Mades, dzimušas Gūtes, ģimenē. Mācījās Vecpiebalgas pagastskolā (1891—1893), Vecpiebaldas novada draudzes skolā (1893—1896), tad Rīgas pilsētas ģimnāzijā (1896-1903).

Studēja medicīnu Tērbatas Universitātē (1903-1909) iestājās studentu korporācijā Lettonia, strādāja par Alūksnes ārstu (1909-1914), Raunas ārstu (1914). Apprecējās ar Adu Kundziņu (1890-1918).
Pirmā pasaules kara laikā mobilizēts Krievijas impērijas armijā, bija pulka ārsts, ordinators divīzijas lazaretē, sanatorijas vadītājs skorbuta slimnīcā, artilērijas pulka ārsts Rumānijas frontē. Pēc Brestļitovskas miera līguma noslēgšanas 1918. gadā demobilizējās, piedalījās Krievijas pilsoņu karā (1918-1920). 

1920. gadā atsāka ārsta darbu Raunas ambulancē, bija Raunas kora diriģents, 1927. gadā papildinājās Vīnē. 1929. gada 27. jūlijā otrreiz apprecējās ar ārsti Elzu Barisu (1900–1989) un Tanīsa kalna pakājē pēc arhitekta Paula Kundziņa projekta uzcēla māju Cēsu ielā 8, kas iekļauta Valsts aizsargājamo kultūras pieminekļu sarakstā kā arhitektūras piemineklis.
Bija Cēsu 10. aizsargu pulka bataljona ārsts, Raunas draudzes brīvības pieminekļa biedrības priekšnieks un Raunas dārzkopības biedrības priekšnieks.

Miris 1954. gadā, apglabāts Raunas kapos.

## Apbalvojumi
* Sv. Staņislava ordenis, 3. šķira ar šķēpiem un banti (1914)
* Sv. Annas ordenis, 3. šķira ar šķēpiem un banti (1915)
* Sv. Staņislava ordenis, 2. šķira ar šķēpiem (1916)
* Atzinības krusts, 5. šķira (1939)

## Piemiņa
* Raunā dzimušais ASV ārsts Ansis Muižnieks 1991. gadā nodibināja ārsta Rūdolfa Skaidrā vārdā nosaukto prēmiju, lai veicinātu jaunu latviešu ārstu darbu Latvijas laukos.   

## Atsauces
Saldus ģerbonis

**Saldus pilsētas ģerbonis** ir viens no Saldus pilsētas oficiālajiem simboliem. Apstiprināts .

## Heraldiskais apraksts
Ģerboņa vairogs zilā krāsā. Uz tā attēlota sudraba koka pils ar trim torņiem, kas atrodas uz sudraba pamatnes. Iespējams ģerboņa ideja aizgūta no Saldus ezera dienvidu galā esošā 12 metrus augstā kuršu pilskalna.

## Atsauces
Saulkrastu ģerbonis

**Saulkrastu pilsētas ģerbonis** ir viens no Saulkrastu pilsētas oficiālajiem simboliem. Apstiprināts 1998. gadā, tā autore – Gundega Ruņģe.

## Heraldiskais apraksts
Ģerboņa vairogs horizontāli sadalīts divās daļās. Apakšējā vairoga daļā attēlotas vertikālas joslas: četras sudraba un piecas zaļas. Sudraba joslas simbolizē četras upes —
Aģi, Pēterupi, Inčupi un Ķīšupi, bet zaļās joslas simbolizē piecus ciemus (Bātciemu, Katrīnbādi, Pēterupi, Neibādi un Zvejniekciemu), kas atrodas šo upju krastos un kurus apvienojot izveidojās Saulkrastu pilsēta. Vairoga augšdaļā uz zila fona attēlota puse no zelta saules.
Mazsalacas draudzes novads

thumb|250px|Mazsalacas draudzes novads (1798).

**Mazsalacas draudzes novads** () bija viens no 16 Vidzemes guberņas Valmieras apriņķa (līdz 1783. gadam — Rīgas apriņķa) draudzes novadiem.

## Vēsture
Draudzes novads izveidojās Livonijas ordeņa mestram pakļautajā teritorijā, Mazsalacas Sv. Marijas baznīca dokumentos pirmo reizi minēta 1533. gadā. 1582. gadā pilsnovads tika iekļauts Livonijas hercogistes Pērnavas prezidiāta sastāvā. Zviedru Vidzemes laikā ap 1697. gadu baznīca atjaunota. 
1861. gadā Valtenberģu muižas īpašnieks Arnolds Fītinghofs sāka iznomāt apbūves gabalus namu celtniecība. 1890. gadā uzcelta pašreizējā Mazsalacas Svētās Annas evaņģēliski luteriskā baznīca.

## Muižas
thumb|250px|Mazsalacas draudzes novada muižas 1903. gadā (no ''Wegekarte des Wolmarschen Kreises mit den Kirchspiels- und Gutsgrenzen'', 1903).
Mazsalacas draudzes novadā 1782. un 1826. gadā bija šādas muižas:

*Mazsalacas mācītājmuiža (*Pastorat Salisburg*)
*Mazsalacas muiža (*Salisburg mit Idden*) jeb Valtenberģu muiža
*Skulberģu muiža (*Kolberg*)
*Idus muiža (*Idwen*) 
*Pantenes muiža (*Panten*) 
*Sēļu muiža (*Sehlen*) 
*Košķeles muiža (*Ostrominsky, Osthof*) 
*Vecates muiža (*Alt-Ottenhof*)
*Jaunates muiža (*Neu-Ottenhof*)
thumb|250px|Mazsalacas luterāņu baznīca (2006).


BM09188Am.jpg|Mazsalacas muiža, 1804
BM09196Am.jpg|Mazsalacas mācītājmuiža, 1804
Vecates muižas kungu māja ap 1910. gadu.gif|Vecates muižas kungu māja (ap 1910)
Sēļi manor house.jpg|Sēļu muižas kungu māja (2010)
Skaņkalnes pareizticīgo baznīca 2003-11-08.jpg|Skaņkalnes (Skulberģu) pareizticīgo baznīca (2003)


## Ārējās saites
*
*
*
*

## Atsauces
Kečkemēta

**Kečkemēta** (, ) ir pilsēta Ungārijas centrālajā daļā, Bāčas-Kiškunas administratīvais centrs. 2016. gadā pilsētā dzīvoja 112 tūkstoši iedzīvotāju. Tā ir Ungārijas astotā lielākā pilsēta. Izslavēts ir Kečkemētas aprikožu brendijs *[[barackpálinka]]*.

Pilsētu dibināja Ārpādu dinstijas valdīšanas laikā. 14. gadsimtā tā bija viena no privileģētajām lauku pilsētām (*oppida*).

Kečkemētā dzimis ungāru dramaturgs Jozefs Katona (*Katona József*) un komponists Zoltāns Kodalī (*Kodály Zoltán*).

## Atsauces

## Ārējās saites
Matīšu draudzes novads

thumb|250px|Matīšu draudzes novads (1798).
thumb|250px|Matīšu luterāņu baznīca (2000).

**Matīšu draudzes novads** () bija viens no 16 Vidzemes guberņas Valmieras apriņķa (līdz 1783. gadam — Rīgas apriņķa) draudzes novadiem.

## Vēsture
Draudzes novads izveidojās pēc Sv. Mateja baznīcas (*St. Matthäi, St. Matthiä*) uzcelšanas. Pirms tam ietilpa Livonijas ordeņa mestram pakļautajā Burtnieku novada teritorijā, kas 1582. gadā bija iekļauta Livonijas hercogistes Pērnavas prezidiāta sastāvā. Tagadējo baznīcu Zviedru Vidzemes laikā 1687. gadā cēlis Rīgas būvmeistars Ruperts Bindenšū.

## Muižas
thumb|250px|Matīšu draudzes novada muižas 1903. gadā (no ''Wegekarte des Wolmarschen Kreises mit den Kirchspiels- und Gutsgrenzen'', 1903).
Matīšu draudzes novadā 1782. un 1826. gadā bija šādas muižas:

*Matīšu mācītājmuiža (*Pastorat St. Matthiä*)
*Bauņu muiža (*Bauenhof*)
*Mīlītes muiža (*Neuhall, Drosseln*)
*Pučurgas muiža (*Galantfeld*)
*Vilzēnu muiža (*Wilsenhof*)
*Braslavas muiža (*Breslau*)
*Kārļa muiža (*Karlshof*)
*Zēmeles muiža (*Sehmel*)


BM10174Am.jpg|Matīšu baznīca (Broce)
BM09167Am.jpg|Matīšu baznīca un Jaunburtnieku muižas vējdzirnavas 
Aleja uz paviljonu Braslavas muižas parkā 1912.jpg|Aleja uz paviljonu Braslavas muižas parkā (1912)
Bauņu muiža 18. gs. Broce.jpg|Bauņu muižas kungu māja (Broce, 1800)
Baunu muiza.jpg|Bauņu muižas kungu māja (1928)


## Ārējās saites
*
*
*
*

## Atsauces
Sedas ģerbonis

**Sedas pilsētas ģerbonis** ir viens no Sedas pilsētas oficiālajiem simboliem. Apstiprināts 2002. gadā.

## Heraldiskais apraksts
Ģerboņa vairogs horizontāli sadalīts divās daļās. Vairoga apakšējā daļa ir rūtota ar zelta un melnām rūtiņām, kas simbolizē Sedas tīreli, kur tiek veikta kūdras ieguve (lielākais uzņēmums pilsētā ir kūdras uzņēmums AS "Seda", kam pilsētā darbojas pārstrādes un fasēšanas rūpnīca). Vairoga augšējā daļā uz zaļa fona attēlotas trīs zelta eglītes.
Siguldas ģerbonis

**Siguldas pilsētas ģerbonis** ir viens no Siguldas pilsētas oficiālajiem simboliem. Apstiprināts . Ģerboņa autors nav zināms, bet pastāv uzskats, ka tas ir Riharda Zariņa audzēknis, talantīgais grafiķis Kārlis Krauze.

## Heraldiskais apraksts
Vairogs diagonāli sadalīts divās daļās — augšējā sudraba un apakšējā zaļā. Gar dalījuma līniju abās pusēs izvietoti objekti: sudraba pusē trīs zaļas lapas, zaļajā pusē trīs sudraba pieclapu ievu ziedi. Ģerbonis simbolizē Siguldas pilsētas dabas skaistumu.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Fakti par Siguldas ģerboņa tapšanas vēsturi (PDF)
* Siguldas simboli
Valmieras draudzes novads

thumb|250px|Valmieras (''Wolmar'') draudzes novads (1798).

**Valmieras draudzes novads** () bija viens no 16 Vidzemes guberņas Valmieras apriņķa draudzes novadiem.

## Vēsture
Valmieras novads izveidojies kā viens no trim Tālavas zemes galvenajiem novadiem blakus Burtniekiem un Trikātai, caur to veda senais ceļš no Gaujas ielejas uz Pleskavu un Ugauniju. Pēc Tālavas dalīšanas 1224. gadā to ieguva Zobenbrāļu ordenis, vēlāk tas bija viens no Livonijas ordeņa *[[Gaujas koridors|Gaujas koridora]]* novadiem.
Livonijas ordeņa mestrs Villekens no Endorpes Tālavas pārvaldei 1283. gadā Gaujas labajā krastā uzcēla mūra pili un Svētā Sīmaņa baznīcu. 1323. gadā Valmiera minēta ar nosaukumu "Valdemāra pilsēta".

Livonijas kara laikā 1560. gadā krievu karaspēks aplenca un bombardēja Valmieru, tomēr cietoksni ieņemt nespēja. 1577. gadāValmieras cietoksnis padevās Livonijas ķēniņam Magnusam.

## Muižas
thumb|250px|Valmieras draudzes novada muižas 1903. gadā (no ''Wegekarte des Wolmarschen Kreises mit den Kirchspiels- und Gutsgrenzen'', 1903).
Valmieras draudzes novadā 1826. gadā bija šādas muižas:

*Valmieras mācītājmuiža (*Pastorat Wolmar*)
*Valmiermuiža (*Wolmarshof*) 
*Kokmuiža (*Kokenhof*)
*Kaugurmuiža (*Kaugershof*) 
*Mūrmuiža (*Muremois, Muremuisch*)
*Mujānu muiža (*Mojahn, Myan, Mojen*)
*Dūķeru muiža (*Duckershof, Dukershof*)
*Mārtiņmuiža (*Martinshof*) 
*Ķeņģu muiža (*Kenge*)
*Annasmuiža (*Annenhof*), pusmuiža
*Jēru muiža (*Jehrenhof*), pusmuiža
*Savarina muiža (*Beatenthal*), pusmuiža
thumb|250px|Valmieras Sv. Sīmaņa luterāņu baznīca (2016).


View of Valmiera by Johans Kristofs Broce in 1791.jpg|Valmieras Sv. Sīmaņa baznīca (Broce, 1791)
Huns Koceni pie Valmieras.jpg|Kokmuižas kungu māja (Kārlis Hūns, 1855.)
Valmiermuiža 20. gs. sākumā (atklātne).jpg|Valmiermuiža (20. gs. sākuma atklātne)
Mujānu pilsdrupas.jpg|Mujānu pilsdrupas ar Balto torni (20. gs. sākums)
Valmiermuižas pils tornis 2000-08-05.jpg|Valmiermuižas pils tornis (2000)
Mūrmuiža 02.jpg|Mūrmuižas kungu māja (2014)
Kocēnu muiža (Kokenhof) - panoramio.jpg|Kokmuižas kungu māja (2014)


## Ārējās saites
*
*
*
*

## Atsauces
Karbonilgrupa

thumb|200px|Karbonilgrupa (iekrāsota zilā krāsā)
**Karbonilgrupa** (>C=O) ir divvērtīga organisko savienojumu funkcionālā grupa, kas sastāv no viena oglekļa un viena skābekļa atoma. Karbonilgrupu saturošas vielas organiskajā ķīmijā sauc par **karbonilsavienojumiem** (neorganiskie metālu karbonili ir pavisam cita rakstura vielas, kas pieder pie kompleksajiem savienojumiem). Karbonilgrupu, kas saistīta ar diviem oglekļa atomiem, sauc arī par **ketogrupu**, jo tā ir ketonu pamatā. Ja karbonilgrupai pievienots viens ūdeņraža atoms, veidojas aldehīdgrupa −CHO. To saturošos karbonilsavienojumus sauc par aldehīdiem. Savukārt karbonilgrupu ar pievienotu hidroksilgrupu sauc par karboksilgrupu −COOH. Karboksilgrupa ir karbonskābju funkcionālā grupa. Atsevišķi tiek izdalīti hinoni — vielas, kuru molekulās ir sešlocekļu cikls ar divām dubultsaitēm un divām karbonilgrupām, kā arī ketēni — vielas, kuru molekulās karbonilgrupa ar dubultsaites palīdzību saistīta ar vienu oglekļa atomu. 

Pats vienkāršākais karbonilsavienojums ir formaldehīds, kura molekula sastāv no karbonilgrupas, kam pievienoti divi ūdeņraža atomi. Pie karbonilsavienojumiem nosacīti var pieskaitīt arī tādas neorganiskas vielas kā fosgēns.

## Atsauces
Berlīnes Tēgeles lidosta

**Berlīnes Tēgeles Oto Lilientāla lidosta** () bija lidosta Vācijā, tās galvaspilsētas Berlīnes galvenā starptautiskā lidosta. Tā bija izvietota pilsētas ziemeļrietumu daļā Reinikendorfas apriņķī, 11 km no pilsētas centra. Tā bija viena no retajām mūsdienu lidostām, kas izvietota pašā pilsētā. Līdz slēgšanai 2020. gadā tā pēc pasažieru plūsmas bija 4. noslogotākā lidosta Vācijā un 23. Eiropā.

## Vēsture
Lidostas pirmsākumi meklējami 1906. gadā, kad bijušajā artilērijas poligonā tika izveidota Prūsijas gaisa kuģu bataljona bāze Reinikendorfas gaisa osta (*Luftschiffhafen Reinickendorf*). Pirmā pasaules kara laikā apvidus tika izmantots par gaisa izlūkošanas poligonu. 1930. gados apvidus tika izmantots kā raķešbūves izmēģinājumu poligons.

Pēc Otrā pasaules kara, Rietumberlīnes blokādes laikā, kad tika noorganizēts Berlīnes gaisa tilts, pa kuru Berlīni apgādāja ar nepieciešamajām precēm un materiāliem, radās nepieciešamība pēc vēl viena lidlauka papildus Tempelhofas lidlaukam. Pēc Francijas okupācijas administrācijas, kuras pārziņā atradās pilsētas ziemeļrietumu daļa, pasūtījuma 90 dienu laikā no 1948. gada 5. augusta līdz 5. novembrim tika izbūvēts 2428 m garš skrejceļš (tajā laikā garākais Eiropā) un jau 17. novembrī tika uzsākti regulāri kravas lidojumi.

Pēc Rietumberlīnes blokādes beigām 1950. gados Tēgeles lidlauks tika reorganizēts par pasažieru lidostu, kuras skrejceļš varēja uzņemt modernos reaktīvos pasažieru lainerus (Tempelhofas lidostas skrejceļš bija par īsu). Tā kā Rietumberlīnes speciālais statuss paredzēja, ka gaisa koridorus uz Rietumberlīni varēja izmantot tikai okupācijas spēku (ASV, Lielbritānijas un Francijas) valstu gaisa kuģi, visus komerciālos reisus Aukstā kara laikā uz Rietumberlīnes lidostām veica minēto valstu lidsabiedrības. Pirmā lidsabiedrība, kas uzsāka regulārus reisus uz Tēgeles lidostu, bija *[[Air France]]* 1960. gada 2. janvārī. Pēc lidostas rekonstrukcijas 1970. gadu sākumā, kā arī *[[PanAm]]* un *[[British Airways]]* pārbāzēšanās, Tēgeles lidosta kļuva par Rietumberlīnes galveno lidostu. 1988. gadā lidostu nosauca vācu aviācijas pioniera Oto Lilientāla vārdā.

Pēc Vācijas apvienošanās Tēgeles lidosta kļuva par lidsabiedrības *[[Air Berlin]]* mezgla lidostu un *[[Germanwings]]* bāzes lidostu.

2016. gadā Tēgeles lidosta nodrošināja 60 % no Berlīnes aviopasažieru plūsmas.
Pēc Brandenburgas lidostas atklāšanas Tēgeles lidosta tika slēgta 2020. gada 8. novembrī.

## Atsauces

## Ārējās saites
Bauskas novada pašvaldības vadītāju uzskaitījums

[thumb|175x175px|[Bauskas novada ģerbonis]]
Šajā uzskaitījumā apkopoti **[[Bauskas novads|Bauskas novada]] pašvaldības vadītāji**. Bauskas novads tika izveidots 2009. gada 1. jūlijā, apvienojot Brunavas, Ceraukstes, Codes, Dāviņu, Gailīšu, Īslīces, Mežotnes, Vecsaules pagasti un Bauskas pilsēta. 2021. gada 1. jūlijā Bauskas novadu apvienoja ar Iecavas, Rundāles un Vecumnieku novadiem.

## Uzskaitījums

## Ārējās saites
* Bauskas novads 

## Atsauces
Kokneses novada pašvaldības vadītāju uzskaitījums

150px|thumb|Kokneses novada ģerbonis
Šajā uzskaitījumā apkopoti **[[Kokneses novads|Kokneses novada]] pašvaldības vadītāji**. Kokneses novads tika izveidots 2009. gada 1. jūlijā, apvienojot Bebru, Iršu un Kokneses pagastiem.

## Uzskaitījums

## Ārējās saites
* Kokneses novads

## Atsauces
Ludvigs Nikolajs fon Hallarts

**Ludvigs Nikolajs fon Hallarts** (*Ludwig Nikolaus von Hallart*) (1659–1727) bija Pētera I armijas ģenerālis, muižnieks, Valmiermuižas nomnieks, hernhūtiešu kustības atbalstītājs.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1659. gadā Dānijai piederošajā Huzumā ģenerālmajora Heinriha Hallarda "Elliota" (1620–1681) un viņa sievas Kunigundes ģimenē. Dienēja Saksijas armijā, apguva militārā inženiera profesiju. 
Lielā Ziemeļu kara laikā piedalījās Saksijas  armijas karagājienā uz Baltijas provincēm, kur pārgāja Krievijas cara Pētera dienestā un ieguva ģenerāļa pakāpi. Pēc 1700. gada Narvas kaujas nokļuva zviedru gūstā. 1705. gadā viņu apmainīja pret krievu sagūstīto zviedru ģenerāli Arvīdu Hornu (*Arwid Horn*) un 1706. gadā nozīmēja par Saksijas sūtni Krievijā. Pēc karaļa Augusta Stiprā atteikšanās no Polijas-Lietuvas kopvalsts troņa viņš 1706. gadā atkal pārgāja Krievijas militārajā dienestā.
Viņš vadīja Polockas nocietinājumu būvi, 1708. gadā komandēja 3. divīziju Poltavas kaujā, apbalvots ar Sv. Andreja ordeni. Pēc Krievijas armijas iebrukuma Baltijas provincēs viņš 1710. gada 18. jūnijā apprecējās ar Beļavas muižas, Ungurmuižas un Kūduma muižas īpašnieci Magdalēnu Elizabeti Leijonu (*Leyon*), kuras vīrs bija kritis kaujā pie Ļesnas 1708. gadā un abi dēli mira Lielā mēra epidēmijā.

1711. gadā viņš piedalījās krievu—turku karā, pēc tam dāņu, sakšu un krievu uzbrukumā zviedru kontrolē esošajām Baltijas jūras ostām Vismārai un Štrālzundei. Pēc militārajām neveiksmēm tika atstādināts no karaspēka vadības un atgriezās pie sievas Vidzemē. 
1716. gadā viņš devās uz Saksiju, kur bija Saksijas cietokšņu ģenerālinstruktors. Drēzdenē viņš iepazinās ar piētisma idejām un jauno grāfu Ludvigu Nikolaju fon Cincendorfu, kas 1722. gadā savos zemes īpašumos Saksijā izveidoja pirmo Hernhūtes brāļu draudzi.

1721. gadā kopā ar piētistu sludinātāju Albertu Antonu Fīrortu (*Vierorth*) uzturējās Pēterburgas galmā, tad komandēja Krievijas armiju austrumu Ukrainā. 1723. gadā Menšikova intrigu dēļ viņš tika atcelts no komandēšanas un devās uz Pēterburgu.
1725. gadā Krievijas ķeizariene Katrīna I ģenerāli Hallartu apbalvoja ar Aleksandra Ņevska ordeni un piešķīra mūža rentē Valmiermuižu, Mūrmuižu, Burtnieku un Zvārtes muižas, tajā pašā gadā Valmiermuižā tika iekārtota zemnieku bērnu skola.

Miris 1727. gada 27. maijā Valmiermuižā. Viņa sieva Magdalēna Elizabete fon Hallarte kļuva par muižu mantinieci un viņa darba turpinātāju.

## Atsauces

## Ārējās saites
* www.battle.poltava.ua - Privatseite auf Deutsch mit Personenangaben zu Hallart
Mangostāns

**Mangostāns** jeb **mangustīns** (*Garcinia mangostana*) ir mūžzaļš tropu asinszāļu dzimtas koks, kura dabiskais izplatības areāls ir Zunda salas un Moluku salas, kuras atrodas Indonēzijā. Mūsdienās to audzē visā Dienvidaustrumāzijā, Indijā, kā arī tādos tropiskos reģionos kā Puertoriko vai Floridā. Mangostāni izaug no 6 līdz 25 metriem augsti. Tā augļus cilvēki izmanto uzturā.
Viktors Kuzkins

**Viktors Kuzkins** (; dzimis , miris ) bija krievu hokejists, aizsargs. Karjeras laikā kļuvis par trīskārtēju olimpisko čempionu, kā arī astoņkārtēju Pasaules čempionu. Karjeras laikā aizvadījis 18 sezonas PSRS čempionāta komandā Maskavas CSKA, 13 reizes kļūstot par PSRS čempionu. Vēlāk strādājis kā treneris.

## Spēlētāja karjera
Hokejista karjeru Kuzkins sāka 1958.—59. gada sezonā, kad debitēja PSRS hokeja čempionāta vienībā Maskavas CSKA. Kopumā PSRS čempionātā karjeras laikā aizvadījis 530 spēles, tajās gūstot 71 vārtus. Kuzkins kopā ar Vladislavu Tretjaku ir vienīgie divi hokejisti, kam izdevies izcīnīt 13 PSRS čempiona titulus. Ilgāku laiku Kuzkins bija PSRS hokeja izlases kapteinis.

## Trenera karjera
Uzreiz pēc karjeras noslēgšanas Kuzkins kļuva par CSKA galvenā trenera palīgu, par to turpinot strādāt līdz pat 1988. gadam. 1988.—89. gada sezonā strādāja Japānā, taču tad atgriezās Maskavā, kur līdz 1999. gadam ar atsevišķiem pārtraukuma turpināja strādāt kā CSKA trenera palīgs. No 1999. līdz 2005. gadam bija Samāras "CSK VSS" galvenais treneris.

## Ārējās saites
Gulbenes novada pašvaldības vadītāju uzskaitījums

[thumb|179x179px|[Gulbenes novada ģerbonis]]
Šajā uzskaitījumā apkopoti **[[Gulbenes novads|Gulbenes novada]] pašvaldības vadītāji**. Gulbenes novads tika izveidots 2009. gada 1. jūlijā, apvienojot Beļavas, Daukstu, Druvienas, Galgauskas, Jaungulbenes, Lejasciema, Litenes, Lizuma, Līgo, Rankas, Stāmerienas, Stradu, Tirzas pagastus un Gulbenes pilsētu.

## Uzskaitījums

## Ārējās saites
* Gulbenes novads

## Atsauces
Masa (nozīmju atdalīšana)

**Masa** var būt:

* masa — fizikāls lielums, kas raksturo matērijas daudzumu;
* Masa (pilsēta) — pilsēta Itālijā, Toskānas reģionā;
* Felipe Masa — brazīliešu autosportists, pazīstams pateicoties savai Formula 1 karjerai.

## Skatīt arī
* māsa (nozīmju atdalīšana)
Sombatheja

**Sombatheja** (, ) ir pilsēta Ungārijas rietumos, netālu no robežas ar Austriju. Sombatheja ir Vašas administratīvais centrs. 2015. gadā Sombathejā dzīvoja 77,9 tūkstoši iedzīvotāju. Pēc šī rādītāja tā ir desmitā lielākā Ungārijas pilsēta.

## Vēsture
thumb|200px|left|Romas impērijas laika bruģētais ceļš caur Savariju uz Romu (daļa no "Dzintara ceļa")
Senās Romas laikā te atradās 296. gadā dibinātās Pirmās Panonijas provinces (*Pannonia Prima*) administratīvais centrs **Savarija** (*Savaria*, *Sabaria*). Caur pilsētu gāja cauri Dzintara ceļš, kas savienoja Baltijas jūru ar Romu.

## Skatīt arī
* Panonija

## Atsauces

## Ārējās saites

*
2017. gada Olaines novada domes vēlēšanas

**[[2017. gads|2017]]. gada Olaines novada domes vēlēšanas** bija Olaines novada domes vēlēšanas, kas notika , 2017. gada Latvijas pašvaldību vēlēšanās. Vēlēšanās uz 17 domes deputātu vietām kandidēja 100 kandidāti no 6 sarakstiem. Balsošana notika divos vēlēšanu iecirkņos Olainē un pa vienam iecirknī Jaunolainē un Stūnīšos (Gaismās), tajā piedalījās 45,97%, jeb 5287 vēlētāji.

## Kandidātu saraksti

## Ievēlētie deputāti
Vēlēšanās Olaines novada domē tika ievēlēti 17 deputāti.

## Ārējās saites
* Kandidātu saraksti
Ventspils pašvaldības vadītāju uzskaitījums

150px|thumb|Ventspils valstspilsētas ģerbonis
Šajā uzskaitījumā apkopoti **[[Ventspils]] pašvaldības vadītāji** jeb **Ventspils domes vadītāji vai Ventspils mēri** no 1882. gada. Atsevišķos periodos amata nosaukumam ir bijušas dažādas variācijas.

## Uzskaitījums

## Ārējās saites
* Ventspils

## Atsauces
Lielvārdes novada pašvaldības vadītāju uzskaitījums

150px|thumb|Lielvārdes novada ģerbonis
Šajā uzskaitījumā apkopoti **[[Lielvārdes novads|Lielvārdes novada]] pašvaldības vadītāji**. Lielvārdes novads tika izveidots 2004. gada 16. novembrī reorganizējot Lielvārdes pilsētu ar lauku teritoriju. 2009. gada 1. jūlijā novadam pievienoja Jumpravas un Lēdmanes pagastus.

## Uzskaitījums

## Ārējās saites
* Lielvārdes novads 

## Atsauces
Berlīnes Šēnefeldes lidosta

**Berlīnes Šēnefeldes lidosta** () bija lidosta Vācijā, tās galvaspilsētas Berlīnes otra lielākā starptautiskā lidosta. Tā bija izvietota pilsētas dienvidaustrumu pierobežā Brandenburgas federālajā zemē, 20 km no pilsētas centra. Lidostas nosaukums bija veidots no netālās Šēnefeldes pilsētiņas. Ilgus gadus Šēnefeldes lidlauks bija lielākais un galvenais Austrumvācijas aviotransporta mezgls. Līdz slēgšanai 2020. gadā tā bija lidsabiedrību *[[Condor]]*, *[[easyJet]]* un *[[Ryanair]]* bāzes lidosta.

## Vēsture
1934. gada 15. oktobrī tagadējā lidlauka vietā tika sākta lidlauka izbūve ar trim 800 m gariem skrejceļiem Šēnefeldē esošās *Henschel* lidmašīnu rūpnīcas vajadzībām. Otrajā pasaules kara laikā tur tika uzbūvēti ap  ''Dornier'' vidējie bumbvedēji. Pēc kara, 1946. gadā, lidlauku izmantoja Sarkanā armija, un padomju lidsabiedrība *[[Aeroflot]]* sāka veikt aviopārvadājumus. 1947. gadā tika uzsākta civilā lidlauka būvniecība, kas kļuva par Vācijas Demokrātiskās Republikas lidsabiedrību *[[Interflug]]* bāzi.

2006. gadā līdzās Šēnefeldes lidostai tika uzsākta Brandenburgas lidosta būvniecība. Jaunā lidosta tika atklāta 2020. gada 31. oktobrī, bet Šēnefeldes lidosta slēgta 25. oktobrī. Daļu no vecās lidostas infrastruktūras paredzēts izmantot Vācijas valdības vajadzībām.
 
## Atsauces

## Ārējās saites
Gulbenes pilsētas priekšsēdētāju uzskaitījums

150px|thumb|Gulbenes pilsētas ģerbonis
Šajā uzskaitījumā apkopoti **[[Gulbene]]s pilsētas priekšsēdētāji** jeb **Gulbenes mēri** kopš 1928. gada, kad Gulbenei tika piešķirtas pilsētas tiesības.

## Uzskaitījums

## Skatīt arī
* Gulbenes novada pašvaldības vadītāju uzskaitījums

## Ārējās saites
* Gulbene

## Atsauces
Krustpils novada pašvaldības vadītāju uzskaitījums

150px|thumb|Krustpils novada ģerbonis
Šajā uzskaitījumā apkopoti **[[Krustpils novads|Krustpils novada]] pašvaldības vadītāji**. Krustpils novads tika izveidots 2009. gada 1. jūlijā, apvienojot Atašienes, Krustpils, Kūku, Mežāres, Variešu un Vīpes pagastus.

## Uzskaitījums

## Ārējās saites
* Krustpils novads

## Atsauces
Āmirs Hāns

**Āmirs Hāns** (, , ; dzimis ) ir Indijas aktieris, režisors un producents.

Visu karjeru pavadījis Bolivudā, kļūstot par vienu no populārākajiem un ietekmīgākajiem indiešu aktieriem. Viņš ieguvis daudzus dažādus apbalvojumus. Piedalījies arī filmā, kura nominēta Amerikas Kinoakadēmijas balvai kategorijā "Labākā filma svešvalodā" (filma *[[Lagaan]]*, kurā viņš atveidoja galveno lomu).

## Ārējās saites
SpaceX CRS-12

***SpaceX CRS-12*** bija ASV uzņēmuma *[[SpaceX]]* bezpilota kravas kosmosa kuģa *[[Dragon (kosmosa kuģis)|Dragon]]* lidojums uz Starptautisko kosmosa staciju NASA *[[Commercial Resupply Services]]* (CRS) programmā. *CRS-12* orbītā palaists 2017. gada augustā; nolaižamais aparāts uz Zemes atgriezās septembrī.

Šī bija pēdējā reize, kad izmantots jaunbūvēts *Dragon* pirmās versijas kravas kuģa nolaižamais aparāts, un pēdējā misija no *NASA* *CRS* programmas sākotnējā 12 misiju līguma. Nākamajās *CRS* misijās dosies tikai agrāk kosmosā lidojuši *Dragon* nolaižamie aparāti.

## Derīgā krava
*Dragon* kopējā kravas masa augšupceļā bija 2910 kg.
Hermētiskais nodalījums bija piepildīts ar 1652 kg kravas (kopā ar iepakojumu). Transportkuģa hermētiskajā sekcijā atradās: zinātnisko eksperimentu aparatūra un materiāli (916 kg), mantas un pārtika apkalpei (220 kg), stacijas rezerves daļas un aprīkojums amerikāņu segmentam (339 kg), ārpuskuģa aktivitāšu aparatūra (30 kg), datoru piederumi (53 kg).
Kravā bija arī nanopavadoņi *[[Kestrel Eye 2M]]*, *[[ASTERIA]]*, *[[Dellingr]]*, *[[OSIRIS-3U]]*, *[[Overview 1A]]*.

Nehermētiskajā kravas sekcijā bija kosmiskā starojuma (līdz 1015 eV) reģistrēšanas iekārta *ISS-CREAM* (*ISS Cosmic Ray Energetics and Mass Experiment*). Tā masa ir 1258 kg.

## Lidojuma gaita
*Dragon* tika palaists  12:31 UTC ar nesējraķeti *[[Falcon 9 Block 4]]* no Kanaveralas zemesraga Gaisa spēku stacijas starta laukuma *LC-39A*. Šī bija pirmā reize, kad startēja *Falcon 9* versija *Block 4*.

Pēc otrās pakāpes atdalīšanās raķetes pirmā pakāpe nosēdināta Kanaveralas zemesraga Gaisa spēku stacijas *Landing Zone 1* laukumā.

Kravas kuģis SKS sasniedza 16. augustā. 10:52 UTC to satvēra ar stacijas manipulatoru *[[Canadarm2]]*, kuru vadīja Džeks Fišers un Paolo Nespoli. Kosmosa kuģis tika pārvietots uz *[[Harmony (SKS)|Harmony]]* moduļa apakšējo pieslēgvietu; pilnībā pieslēgts 13:07 UTC.

21. augustā ar manipulatoru *Canadarm-2* no *Dragon* nehermētiskās kravas sekcijas izņemta *CREAM* iekārta. Tā pārvietota uz *[[Kibo (SKS)|Kibo]]* moduli, kur to pārņēma Japānas manipulators un uzstādīja uz ārējās platformas *EFU2*.

16. septembrī aptuveni 20:00 UTC *Dragon* ar *Canadarm2* palīdzību tika atvienots no *Harmony* moduļa. Brīvā lidojumā tas palaists 
17. septembrī 08:40 UTC. Kosmosa kuģis 13:24 UTC iedarbināja dzinējus un veica noiešanu no orbītas. 14:14 UTC nolaižamais aparāts nolaidās Klusajā okeānā 540 km uz rietumiem no Sandjego. Lidojuma ilgums 32 dienas 21 stundas 42 minūtes.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Dragon Resupply Mission (CRS-12) Press Kit, SpaceX
Aleksandrs Raguļins

**Aleksandrs Raguļins** (; dzimis , miris ) bija krievu hokejists, aizsargs. Karjeras laikā kļuvis par trīskārtēju Olimpisko čempionu, kā arī desmitkārtēju Pasaules čempionu. Karjeras laikā aizvadījis 16 sezonas PSRS čempionāta komandās Voskresenskas "Khimik" un Maskavas CSKA, deviņas reizes izcīnot līgas čempiona titulu.

## Spēlētāja karjera
Hokejista karjeru Raguļins sāka 1957.—58. gada sezonā, kad debitēja PSRS hokeja čempionāta vienībā Voskresenskas "Khimik". Tās sastāvā spēlēja līdz 1961.—62. gada sezonai, pēc kuras pārcēlās uz Maskavas CSKA.

Piecas reizes Raguļins iekļauts Pasaules čempionāta simboliskajā izlasē. 1997. gadā iekļauts IIHF Slavas zālē.

## Ārējās saites
Hahn

***Hahn*** ir vācu cilmes uzvārds. *Hahn* var būt:

* Hāna — uzvārds sieviešu dzimtē;
* Hāns — uzvārds vīriešu dzimtē.
Lei Tindzje

**Lei Tindzje** (, ; dzimusi  Čuncjina) ir Ķīnas starptautiskā lielmeistare šahā (2014).

## Biogrāfija
2014. gadā uzvarējusi 4. Ķīnas sieviešu šaha meistaru turnīrā. 2015. gadā uzvarējusi Maskavas starptautiskā šaha festivāla *Moscow Open* sieviešu turnīrā, apsteidzot Aleksandru Gorjačkinu.  2015. gada decembrī dalījusi 1.-5. vietu Bēnlingenes starptautiskajā šaha turnīrā Vācijā. 2017. gadā uzvarējusi Ķīnas sieviešu šaha čempionātā. 2017. gada augustā bijusi labākā dāmu konkurencē "RTU Open" "A" turnīrā. 2018. gada decembrī Sanktpēterburgā izcīnījusi bronzas medaļu Pasaules čempionātā sievietēm šaha ātrspēlē.

Piedalījusies Pasaules šaha čempionātos sievietēm pēc izslēgšanas sistēmas:
* 2015. gadā Sočos 1. kārtā uzvarējusi Dejsi Kori, bet 2. kārtā zaudējusi Humpi Koneru; 
* 2018. gadā Hantimansijskā 1. kārtā uzvarējusi Anitu Garu, 2. kārtā uzvarējusi Nanai Dzagnidzei, 3. kārtā uzvarējusi Alisai Gaļļamovai, bet ceturtdaļfinālā zaudējusi Katerinai Lagno.

2021. gada novembrī Rīgā uzvarējusi 2021. gada "FIDE Chess.com Grand Swiss" turnīrā sievietēm un iekļuvusi 2022. gada FIDE Pretendenšu turnīrā.

2022. gada oktobrī un novembrī Monako ceturtdaļfināla un pusfināla pretendenšu mačos uzvarējusi Mariju Muzičuku un Annu Muzičuku ar vienādu rezultātu 2½:1½. 2023. gada aprīlī Čuncjinā pretendenšu turnīrā finālā uzvarējusi Taņu Džunji ar rezultātu 3½:1½ un ieguvusi tiesības piedalīties mačā par Pasaules sieviešu šaha čempiones titulu.

2023. gada jūlijā Šanhajā un Čuncjinā mačā par Pasaules šaha čempiones nosaukumu ar 5½:6½ (+1, = 9, -2) zaudējusi Pasaules šaha čempionei Dzjui Veņdzjuņai.

2023. gada decembrī Samarkandā izcīnījusi 3. vietu Pasaules ātrā šaha čempionātā sievietēm.

2024. gada aprīlī Toronto dalījusi 2.-4. vietu Pasaules šaha čempionāta pretendenšu turnīrā (pēc papildu rādītājiem bijusi trešā). 2024. gada decembrī Ņujorkā izcīnījusi 2. vietu Pasaules šaha ātrspēles čempionātā sievietēm.

2025. gada jūlijā Batumi izcīnījusi 4. vietu FIDE Pasaules kausa izcīņā sievietēm.

Sekmīgi pārstāvējusi Ķīnas komandu lielākajos komandu šaha turnīros:
* Pasaules šaha olimpiādēs piedalījusies 1 reizi (2018). Komandu vērtējumā izcīnījusi zelta (2018) medaļu, bet individuālajā vērtējumā izcīnījusi sudraba (2018) medaļu;
* Āzijas komandu šaha čempionātos piedalījusies 2 reizes (2012, 2016). Komandu vērtējumā izcīnījusi zelta (2016) medaļu. Individuālajā vērtējumā izcīnījusi sudraba (2012) medaļu;
* Pasaules komandu šaha čempionātos piedalījusies 3 reizes (2015, 2017-2019). Komandu vērtējumā izcīnījusi zelta (2019), sudraba (2017) un bronzas (2015) medaļas. Individuālajā vērtējumā izcīnījusi 3 zelta (2015, 2017 - divas) medaļas.

Par panākumiem turnīros FIDE 2014. gadā Lei Tindzje piešķīra starptautiskās lielmeistares (WGM) nosaukumu, bet 2017. gadā - starptautiskā lielmeistara (GM) nosaukumu.

## Atsauces

## Ārējās saites