open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Ekspertu asambleja

**Ekspertu asambleja**, (, burtiski tulkojot— ‘Vadības ekspertu asambleja’) zināma arī kā **Ekspertu sapulce**, ir Irānas padomdevēja institūcija, kas ir pilnvarota iecelt, uzraudzīt un atcelt Irānas Augstāko vadītāju. Visiem tieši ievēlētajiem locekļiem vispirms ir jāiziet Aizbildņu padomes pārbaude, kuras locekļus savukārt tieši vai netieši ieceļ augstākais vadītājs. Šāda kārtība ir izraisījusi strīdus, jo daudzi reformistu vai opozīcijas kandidāti tiek izslēgti, ierobežojot Ekspertu asamblejas ievēlētāju izvēles iespējas.

Asambleju veido 88 šiītu islāma garīdznieki (eksperti), kas tiek ievēlēti no rūpīgi pārbaudītu kandidātu sarakstiem (2016. gadā Aizbildņu padome apstiprināja 166 kandidātus no 801 kandidāta, kas pieteicās kandidēt uz amatu), tiešā atklātā balsojumā uz astoņu gadu termiņu. Sapulces locekļu skaits ir svārstījies no 82 ievēlētajiem 1982. gadā līdz 88 ievēlētajiem 2016. gadā. Pašreizējie likumi nosaka, ka asamblejai jāsanāk vismaz divas reizes sešos mēnešos.

Saskaņā ar Irānas konstitūcijas 111. pantu "ikreiz, kad Vadītājs kļūst nespējīgs pildīt savus konstitucionālos pienākumus vai zaudē kādu no 5. un 109. pantā minētajām kvalifikācijām, vai kļūst zināms, ka viņam sākotnēji nebija dažu no kvalifikācijām, viņš tiks atlaists." Tomēr pārejas process notika tikai vienu reizi, pēc tā laika Irānas līdera Homeinī nāves, un tas paaugstināja nākamā Augstākā vadītāja Hāmenejī ar "zemākas reliģiskās kvalifikācijas" statusu no *[[Hujjat al-Islam|hojatoleslam]]* statusa uz augstāko ājatollas pakāpi amata pēctecības nolūkos. Faktiski asambleja kalpo tikai Augstākā vadītāja uzskatu apstiprināšanai, viņa vadības slavēšanai un ir kļuvusi par ceremoniālu institūciju bez jebkādas reālas varas.

2026. gada 3. martā, 2026. gada Irānas kara laikā, ASV un Izraēlas gaisa spēku triecienā sabojāja Ekspertu asamblejas biroja ēku Kumā.

## 1979. gada Ekspertu asamblejas vēlēšanas
Tuvojoties 1979. gada 3. augusta Ekspertu asamblejas vēlēšanām, Rūhollāhs Homeinī sāka dod mājienus Irānas tautai, kurus kandidātus viņiem vajadzētu atbalstīt un no kuriem vajadzētu izvairīties. Homeinī raksturoja opozīciju kā "rietumnieciskus intelektuāļus, marksistus un morāli korumpētas laicīgās grupas", kas netic islāmam vai kas iebilda pret Irānas Islāma Republikas izveidi. Ekspertu asamblejas vēlēšanu rezultāti sasniedza Homeinī mērķus, jo 68 % ievēlēto pārstāvju bija šiītu islāma garīdznieki jeb 50 no 73 locekļiem bija garīdznieki.

## Atsauces
Tenisa korts

thumb|Tenisa korta izmēri
**Tenisa korts** ir vieta, kur tiek spēlēts teniss. Korts ir cieta taisnstūrveida virsma ar zemu tīklu, kas izstiepts centrā. Vienu un to pašu virsmu var izmantot gan dubultspēļu, gan vienspēļu spēlēm. Tenisa korta izveidei var izmantot dažādas virsmas, katrai no tām ir savas īpašības, kas ietekmē spēles stilu.

## Izmēri
Tenisa korta izmērus nosaka un regulē Starptautiskās Tenisa federācijas (ITF) pārvaldes institūcija, un tie norādīti ikgadējā dokumentā "Tenisa noteikumi". Korta garums ir . Tā platums ir  vienspēļu mačos un  dubultspēļu mačos. Serves līnija atrodas  attālumā no tīkla. Ap kortu ir nepieciešama papildu brīva vieta, lai spēlētāji spēlēt ārpus korta lidojošās bumbas, tādēļ korta kopējais platums ir  un garums . Tīkls ir izstiepts visā korta platumā, paralēli bāzes līnijām, sadalot to divos vienādos galos. Tīkla augstums pie stabiem ir , bet centrā — . Tīkla stabi atrodas  attālumā ārpus dubultspēļu laukuma katrā pusē vai, vienspēļu tīklam, tādā pašā attālumā ārpus vienspēļu laukuma katrā pusē.

Balstoties uz tenisa standarta noteikumiem, laukuma izmērs tiek mērīts no attiecīgajām bāzes līnijām un sānu līnijām. "Servisa" līnijas ("T" un "servisa" līnija) ir centrētas. Lai bumbiņa tiktu uzskatīta par "ārpus laukuma", tai pilnībā jāšķērso līnija. Tas nozīmē arī to, ka līnijas platumam (izņemot centrālo serves līniju) nav nozīmes spēlē. Centrālās serves līnijas platums ir , pārējās līnijas ir no 3 līdz , savukārt bāzes līnijas platums var būt līdz .

### Mazāki korti
ITF kampaņa "Spēlē un paliec" (*Play and Stay*) popularizē jaunāku bērnu spēlēšanu mazākos kortos ar lēnākām sarkanām, oranžām un zaļām bumbām. Tas dod bērniem vairāk laika un kontroles, lai viņi varētu servēt, izspēlēt bumbu un gūt punktus jau no pirmās nodarbības kortos, kas ir pielāgoti viņu ķermeņa izmēriem. ITF ir noteikusi, ka oficiālas sacensības bērniem vecumā līdz 10 gadiem (ieskaitot) notiek "oranžajos" kortos, kuru garums ir  un platums . Sacensības bērniem līdz 8 gadu vecumam notiek "sarkanajos" kortos, kuru garums ir  un platums . Tīkls centrā vienmēr ir  augsts.

## Atsauces

## Ārējās saites

* International Tennis Federation (ITF) — Tennis court construction guidelines
Autoceļš V636

|}
|}

**V636** autoceļš **Krāslava-Izvalta-Šķeltova-Aglona** ir Latvijas vietējais autoceļš, kas savieno Krāslavu, Izvaltu, Šķeltovu un Aglonu. Autoceļš ir  garš, klāts ar grants un asfalts segumu un atrodas Krāslavas un Preiļu novadā.
Kekertalika

**Kekertalika** (,  jeb *Salu apvidus*) ir viena no 5 Grenlandes administratīvā iedalījuma komūnām. Komūna atrodas Grenlandes rietumos. Ziemeļos tā robežojas ar Avannātas komūnu, dienvidos ir Kekkatas komūna, bet austrumos Sermersokas komūna. Lielāko teritorijas daļu, izņemot piekrasti un salas, aizņem neapdzīvojamais Grenlandes ledus vairogs (Sermersuaks). Kekertalikas komūna no dienvidiem un caur Kekertarsuakas salu no ziemeļrietumiem aptver Disko līci, bet tā ziemeļaustrumu krasti un Nūsuakas pussala pieder blakus esošajai Avannātas pašvaldībai.

## Administrācija

Komūna pašreizējās robežās tika izveidota 2018. gadā un sastāv no 4 pilsētām (Āsiātas, Kanātsiakas, Kasigiannuitas un Kekertarsuakas), kas vienlaikus ir rajonu centri. Rajoni sīkāk iedalās 8 ciematos. Tā ir pēc skaita vismazāk apdzīvotā Grenlandes pašvaldība ar 5969 iedzīvotājiem; neskatoties uz to, tā ir otrā visblīvāk apdzīvotā pašvaldība ar 0,1 cilvēku uz kvadrātkilometru. Pirmajās divās komūnas padomes vēlēšanās kopš tās izveides pārsvars bija labējiem sociālistiem - neatkarības piekritējiem,, lai gan pēc 2025. gada vēlēšanām tiem nācās kļūt trīs partiju koalīcijā par jaunākajiem partneriem kopā ar neatkarību atbalstošajiem sociāldemokrātiem un Dānijai salīdzinoši lojālajiem sociālliberāļiem. Vēlēšanās ik 4 gadus ievēl 15 deputātus.

Galvenās valodas ir rietumgrenlandiešu dialekts un dāņu valoda.

## Atsauces

## Ārējās saites
Bads Korts

**Volters Edvards Kokss** (; dzimis , miris ), profesionāli zināms kā **Bads Korts** (*Bud Cort*), bija amerikāņu aktieris.

Atveidojis lomas Roberta Oltmena filmā *[[Brewster McCloud]]* (1970), par ko nominēts ''Golden Laurel'' balvai, un Hala Ešbija filmā "Harolds un Moda" (*Harold and Maude*, 1971), par ko viņu nominēja Zelta globusa balvai un BAFTA kino balvai. Atveidojis otrā plāna lomas tādās filmās kā "Lazarete" (1970), *[[Electric Dreams]]* (1984), "Sadursme" (1995), "Dogma" (1999), "Bārs "Coyote Ugly"" (2000), "Poloks" (*Pollock*, 2000) un "Ūdensdzīve ar Stīvu Zisū" (2004).

Korts nomira no pneimonijas aprūpes iestādē Norvolkā, Konektikutas štatā, 2026. gada 11. februārī 77 gadu vecumā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Daisons Denjelss

**Daisons Džeimss Denjelss** (; dzimis  Bendigo) ir Austrālijas basketbolists, spēlē saspēles vadītāja un uzbrūkošā aizsarga pozīcijā. Austrālijas basketbola izlases dalībnieks. 2026. gadā pārstāv Nacionālās basketbola asociācijas (NBA) klubu Atlantas "Hawks". Viņš ir 2025. gada NBA progresējušākais spēlētājs un tika iekļauts līgas simboliskajā pirmajā aizsardzības izlasē.

## Karjera
Basketbolā sācis trenēties 7 gadu vecumā. Skolas laikā līdztekus basketbolam P. Milss augstā līmenī spēlēja arī austrāliešu futbolu. Pirmais pieaugušo klubs, kuram D. Denjelss pievienojās 2019. gadā bija Bendigo "Braves", kurā spēlējis arī viņa tēvs.

2021. gada vasarā viņš devās uz ASV un pievienojās eksperimentālam G Līgas projektam *[[NBA G League Ignite]]*, noraidot vairāku augsta līmeņa koledžu piedāvājumu. 2022. gada NBA draftā viņu Ņūorleānas "Pelicans" izraudzījās ar kopējo 8. kārtas numuru pirmajā kārtā.

2024. gada jūlijā "Pelicans" D. Denjelsu kopā ar E. Dž. Laidelu, Leriju Nensu un Kodiju Zelleru aizmainīja uz Atlantas "Hawks" pret Dežonti Mariju. Jau no pirmajām spēlēm D. Denjelss ieņēma vietu "Hawks" starta pieciniekā, izpelnoties aizsardzības speciālista reputāciju. Sezonas noslēgumā viņš kļuva par līgas līderi pārķertajās bumbās, kā arī tika atzīts par NBA progresējušāko spēlētāju un iekļauts līgas simboliskajā pirmajā aizsardzības izlasē.

D. Denjelss ir spēlējis Austrālijas jaunatnes izlasēs. 2021. gada 20. februārī viņu 17 gadu vecumā pirmo reizi iekļāva pieaugušo Austrālijas basketbola izlasē un debijas spēlē pret Jaunzēlandi viņš guva 23 punktus, pārķēra 6 bumbas un iedeva 4 rezultatīvas piespēles. Pārstāvēja Austrālijas izlasi arī 2024. gada olimpisko spēļu basketbola turnīrā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Pagaidu vadības padome

**Pagaidu vadības padome** arī **Pārejas vadības padome** vai **Pagaidu augstākā padome** bija *[[de facto]]* augstākā Irānas kolektīvās valsts vadības institūcija, kas īslaicīgi pildīja Irānas Augstākā vadītāja amata pienākumus no 2026. gada 1. līdz 8. martam, kad tika ievēlēts jaunais augstākais vadītājs Modžtaba Hāmenejī. Tā bija augstākais varas orgāns Irānā laikā, kad Augstākā vadītāja amats bija vakants. Pagaidu vadības padome tika izveidota 2026. gada 1. martā pēc iepriekšējā vadītāja Alī Hāmenejī nogalināšanas kopīgo ASV un Izraēlas triecienu Irānas kara laikā, un tās locekļi bija Irānas prezidents Masuds Pezeškiāns, Augstākās tiesas priekšsēdētājs Gulāmhuseins Mohsenī-Ežeī un ājatolla Alirezā Arafi.

Trīs Pagaidu vadības padomes locekļi tika saukti par pienākumu izpildītājiem vai pagaidu augstākajiem vadītājiem, jo ​​Pagaidu vadības padome pārņēma augstākā vadītāja amata pienākumus.

## Atsauces
Džeimss van der Bīks

**Džeimss Deivids van der Bīks** (; dzimis , miris ) bija amerikāņu aktieris.

Van der Bīks plašāk pazīstams ar Dousona Līrija lomu *[[The WB]]* seriālā "Dousona līcis" (*Dawson's Creek*, 1998—2003), vēl viņš atveidojis izdomātu sevis versiju ABC kulta situāciju komēdijseriālā *[[Don't Trust the B---- in Apartment 23]]* (2012—2013), kā arī atveidojis FIB aģentu Eliju Mundo seriālā "" (2015—2016) un atveidojis Meta Bromlija lomu FX drāmas seriāla *[[Pose]]* (2018) pirmajā sezonā.

Van der Bīks filmējies tādās filmās kā "Pēdējā spēle" (1999), *[[Texas Rangers (filma)|Texas Rangers]]* (2001), "Seksa noteikumi" (*The Rules of Attraction*, 2002), *[[Formosa Betrayed]]* (2009), "Trauslās sirdis" (*Labor Day*, 2013) un *[[Bad Hair]]* (2020).

2023. gada 31. augustā van der Bīkam diagnosticēja zarnu vēzi trešajā stadijā. Publikai viņš par to paziņoja tikai 2024. gada novembrī. Aktieris nomira 2026. gada 11. februārī 48 gadu vecumā, mazāk nekā mēnesi pirms savas 49. dzimšanas dienas.

## Atsauces

## Ārējās saites
Oleksandra Merkušina

**Oleksandra Merkušina** (; dzimusi ) ir Ukrainas biatloniste.

## Karjera
Ar biatlonu O. Merkušina sāka nodarboties 2015. gadā. 2019. gada decembrī 14 gadu vecumā viņa uzvarēja Ukrainas pieaugušo biatlona čempionātā un kļuva par jaunāko biatlonisti, kas jebkad to izdarījusi. Starptautiskās sacensībās debitēja 2021. gadā, piedaloties Pasaules čempionātā jauniešiem Obertilliahā. 2021. gada decembrī pirmo reizi piedalījās IBU kausā junioriem. 2022. gadā Merkušina tika iekļauta rezerves izlasē, lai gatavotos 2022.—2023. gada biatlona sezonai.  viņa debitēja IBU kausa sacensībās pieaugušajiem ar 24. vietu. Pēc četrām dienām, 8. decembrī, pirmo reizi piedalījās arī Pasaules kausā, 7,5 km sprintā Hohfilcenē ieņemot 72. vietu. 2023. gada janvārī Antholcā pirmo reizi kvalificējās iedzīšanas sacensībām, sprintā finišējot 44. vietā. Tomēr, gatavojoties 2023. gada Eiropas jaunatnes ziemas olimpiskajam festivālam, viņa iedzīšanā nestartēja. Jaunatnes olimpiskajā festivālā Merkušina ieguva zeltu sprintā un bronzu individuālajā distancē. 2023. gada Eiropas čempionātā junioriem Madonā ieguva bronzas medaļu jauktajā stafetē. Tajā pašā gadā Pasaules čempionātā jauniešiem, kas risinājās Kazahstānā, viņa ieguva divas bronzas medaļas: individuālajā distancē un jauktajā stafetē.

2024. gada februārī Pasaules čempionātā jauniešiem Otepē Oleksandra ieguva zelta medaļu distancē ar kopēju startu 60 dalībniekiem. Pirmos punktus Pasaules kausa ieskaitē viņa ieguva  Kontiolahti, ieņemot 33. vietu saīsinātajā individuālajā distancē. 2025. gada ziemas universiādē Turīnā izcīnīja zelta medaļu 1+1 jauktajā stafetē un sudrabu distancē ar kopēju startu. Tajā pašā gadā Pasaules čempionātā junioriem Estešundā masu startā ieguva bronzas medaļu. 2025.—2026. gada sezonā jau kļuva par regulāru Pasaules kausa dalībnieci. 2026. gada februārī pirmo reizi piedalījās ziemas olimpiskajās spēlēs. Tajās 15 km individuālajā distancē ieņēma 17. vietu. Ukrainas komandas sastāvā startēja gan sieviešu, gan jauktajā stafetē, ieņemot attiecīgi 9. un 8. vietu. 2026. gada Pasaules čempionātā junioriem viņa izcīnīja trīs medaļas: sudrabu 12,5 km individuālajā distancē, zeltu distancē ar kopēju startu un bronzu stafetē.

## Privātā dzīve
O. Merkušina nāk no sportiskas ģimenes. Viņas māte Irina Merkušina ir bijusī biatloniste, 1998. gada ziemas olimpisko spēļu dalībniece, 2003. gada pasaules čempionāta sudraba medaļas ieguvēja stafetē, bet tēvs — treneris. Viņas māsa Anastasija Merkušina, kas ir tieši 10 gadus vecāka, arī ir biatloniste. 

## Karjeras rezultāti
### Olimpiskās spēles

### Pasaules kausa kopvērtējums

### Pasaules čempionāts jauniešiem un junioriem

## Atsauces

## Ārējās saites
Aizupes ciems

**Aizupes ciems** bija 1973. gadā likvidēts ciems tagadējā Vānes pagastā. Tā platība bija 72,1 km², 1965. gadā tajā dzīvoja 988 cilvēki. Ciema padome atradās Pūcēs, cita liela apdzīvota vieta bija Aizupe.

Ciems atradās Austrumkursas augstienes līdzenajā daļā tās ziemeļos. Aizupes ciema nosaukums radies no tā atrašanās starp divām upēm - Imulu un Amulu. Gar abām upēm galvenokārt pletās dabiskās pļavas un drenēti purvi. Austrumdaļā bija vairāk mežu, daļu no kuriem apmācībām izmantoja Aizupes meža tehnikums. Ciemā esošais kolhozs "Amula" specializējās lopkopībā, cūkkopībā, pīļkopībā un dīķsaimniecībā. Ciemā dzimis un Aizupes pamatskolā mācījies rakstnieks Žanis Grīva.

## Atsauces
Autoceļš V7

|}
|}

**V7** autoceļš **Baloži-Plakanciems-Iecava** ir Latvijas vietējais autoceļš, kas savieno Autoceļu A5, Plakanciemu un Iecavu. Autoceļš ir  garš, klāts ar asfalta un grants segumu un atrodas Olaines, Ķekavas un Bauskas novadā.

## Atsauces
Adapedontas

**Adapedontas** () ir gliemeņu klases kārta. Šīs kārtas izveidošana tiek piedēvēta franču malakologiem Morisam Kosmanam un Albertam Peiro, kuri 1909. gadā izveidoja *Adapedonta* apakškārtu. Adapedontas dzīvo, ierokoties dziļi smiltīs vai ieurbjoties cietā substrātā (infauna). Ģeohronoloģiski adapedontu pārstāvji ir zināmi no devona līdz mūsdienām.

## Apraksts
Čaula ir izstiepta, šaura, nesimetriska līdz ļoti nesmetriskai (priekšējā puse ir garāka), bieži vien variē no taisnstūrveidīgas līdz neregulārai, var būt arī cauruļveidīga. Tā ir plāna, gluda vai arī ornamentēta no smalkām līdz rupjām (krokainām), koncentriskām augšanas līnijām. Čaulu no ārpuses klāj periostraka organiskais (konhiolīna) slānis, kurš var lobīties. Čaulu veido ārējais, vienveidīgs vai prizmatisks aragonīta slānis un iekšējais, krusteniski plātņainais kalcīta slānis. Perlamutra slāņa nav. Čaulas galos parasti ir spraugas priekš sifona un kājas. Slēdzenes plātne parasti ir šaura un vāji izteikta. Slēdzenes zobi ir lielākā vai mazākā mērā reducēti, vai arī to vispār var nebūt. Čaulas vāku saite ir ārēja, opistodetiska, izvietota izstieptā gar aizmugurējo malu vagā. Tai var būt sarežģīta trīsslāņaina struktūra. Uz čaulas iekšējās virsmas ir divi adduktoru muskuļu nospiedumi (izomiāri vai nedaudz anizomiāri). Bieži vien tie ir izvietoti salīdzinoši augstu (tuvu čaulas dorsālajai malai). Blakus adduktoru muskuļu nospiedumiem var būt arī kājas muskuļu nospiedumi. Mantijas līnija mūsdienu formām ir ar dziļu vai seklu un platu sīnusu. Izmirušajiem *[[Edmondioidea]]* pārstāvjiem mantijas līnija ir vesela. Attiecīgi, mūsdienu formām ir labi attīstīti sifoni, barības filtrēšanai. Kāja varbūt dažādā pakāpē attīstīta.

Molekulārā līmenī adapedontām ir konservatīvs gēnu izvietojums, kas kalpo par galveno ģenētisko diagnosticējošo instrumentu. Ģanētiskie pētījumi (kā, piemēram, PCA) konsekventi ievieto adapedontas atsevišķā izolētā klāsterī, skaidri atdalot tās no citām imparidentiju kārtām, ieskaitot sirsniņgliemenes un cietgliemenes.

## Sistemātika
Adapedontu kārtas virsdzimtas un dzimtas:
* kārta: ***Adapedonta*** Cossmann & Peyrot, 1909
:* virsdzimta: *[[Edmondioidea]]* W. King, 1850 †
::* dzimta: *[[Edmondiidae]]* W. King, 1850 †
::* dzimta: *[[Pachydomidae]]* P. Fischer, 1887 †

:* virsdzimta: *[[Hiatelloidea]]* J.E. Gray, 1824
::* dzimta: *[[Hiatellidae]]* J.E. Gray, 1824

:* virsdzimta: *[[Solenoidea]]* Lamarck, 1809
::* dzimta: *[[Pharidae]]* H. Adams & A. Adams, 1856
::* dzimta: *[[Solenidae]]* Lamarck, 1809

(†) - izmirušu organismu grupa.

## Atsauces
Betija Zvejniece

**Betija Zvejniece** (dzimusi  Rīgā) ir latviešu kino režisore un dzejniece.

## Biogrāfija
Kinorežisora izglītību ieguvusi Latvijas Kultūras akadēmijas Filmu skolā, absolvējusi 2023. gadā. 2024. gadā pabeigusi Rakstnieku savienības organizēto kultūrizglītības programmu Literārā akadēmija dzejas novirzienā pie Ivara Šteinberga.  

Pirmo īsfilmu ar nosaukumu "?" izveidoja 2021. gadā. 2022. gadā iznāca Zvejnieces filma "Einaratīvs", kas ieguva sešas Lielā Kristapa nominācijas un saņēma balvu "Gada inovācija kino mākslā". Savukārt 2025. gadā Zvejnieces dokumentālā īsfilma "Grestomātija" saņēma Lielā Kristapa nomināciju kategorijā "Labākā īsfilma".

Kopš 2023. gada Zvejniece regulāri izpilda Malkolma Legrisa performanci "Horror Film 1".

2021. gadā publicēta pirmā Zvejnieces dzejas kopa. 2025. gadā Zvejnieces dzejolis "Dzīvesvietu autobiogrāfija" iekļauts žurnāla Strāva izdotajā kopkrājumā "Atbildes". 

Viena no mēnešraksta Avīzes Nosaukums dibinātājām un redaktorēm.

## Filmogrāfija

## Atsauces
Modžtaba Hāmenejī

**Modžtaba Hoseinī Hāmenejī** (; dzimis ) ir irāņu šiītu garīdznieks un politiķis. Irānas Augstākais līderis pēc viņa tēva Alī Hāmenejī noɡalināšanas Irānas kara laikā .

## Dzīvesɡājums
Dzimis 1969. gadā Mešhedā kā otrais bērns ājatollas Alī Hāmenejī sešu bērnu ģimenē. 1979. gadā piedzīvoja Islāma revolūciju, kuras laikā viņa tēvs kļuva par Homeinī tuvu līdzgaitnieku, Revolucionārās padomes locekli, vēlāk par Irānas prezidentu (1981–1989). 

18 gadu vecumā Modžtaba Hāmenejī piedalījās Irānas—Irākas kara beigu ofensīvā Irākas Kurdistānas reģionā, pēc tam turpināja teoloģijas studijas. Vēlāk viņš ilɡlaicīɡi darbojās Kumas šiītu teoloģijas seminārā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Maleahija grāmata

thumbnail|upright=0.9|Maleahija grāmatas 13. gadsimta manuskripts
**Maleahija grāmata** (, *Sēfer Malʾākhî*) ir viena no Bībeles praviešu grāmatām. Tanahā (Ebreju Bībelē) tā ietilpst *[[Neviīm]]* sadaļā kā pēdējā no Divpadsmit mazo praviešu grāmatām, savukārt kristīgajā Vecās Derības kanonā tā parasti tiek uzskatīta par pēdējo praviešu grāmatu pirms Jaunās Derības. Tradicionāli par grāmatas autoru uzskata pravieti Maleahiju, tomēr mūsdienu pētniecībā bieži norādīts, ka vārds ‘Maleahija’ var būt ebreju izteiciens ar nozīmi “mans vēstnesis”, un tādēļ teksts nereti tiek uzskatīts par anonīmu pravietisku darbu. Grāmatas sarakstīšana parasti tiek datēta ar pēctrimdas periodu Jūdejā, aptuveni 5. gadsimtā p. m. ē., laikā, kad jau darbojās Otrā tempļa kulta sistēma.

Tematiski Maleahija grāmata kritizē reliģisko un morālo stāvokli pēctrimdas sabiedrībā. Tajā nosodīta priesteru nevērība kulta praksē, tautas neuzticība derībai un sociālais netaisnīgums. Vienlaikus grāmata uzsver Dieva taisnīgumu, aicina uz atgriešanos un runā par gaidāmo dievišķo tiesu — “Kunga dienu”, kā arī par “vēstneša” nākšanu, kas sagatavos ceļu šiem notikumiem.

## Ārējās saites
Habakuka grāmata

thumbnail|upright=0.9|Habakuka grāmatas tulkojums angļu valodā 1790.-tajos gados
**Habakuka grāmata** (, *Sēp̄er Ḥăḇaqqûq*) ir viena no Bībeles praviešu grāmatām. Tanahā (Ebreju Bībelē) tā ietilpst praviešu sadaļā *[[Neviīm]]* kā astotā no Divpadsmit mazo praviešu grāmatām, savukārt kristīgajā Vecās Derības kanonā tā parasti tiek pieskaitīta mazo praviešu grāmatu kopumam. Grāmatas autorība tradicionāli tiek piedēvēta pravietim Habakukam. Tās sarakstīšana parasti tiek datēta ar 7. gadsimta p.m.ē. beigu posmu, visbiežāk ar laiku ap 605.–597. gadu p.m.ē., kad Jūdejas valstī pieauga Babilonijas politiskā un militārā ietekme. Šis vēsturiskais konteksts atspoguļojas arī grāmatas saturā.

Habakuka grāmata izceļas ar neparastu struktūru starp praviešu tekstiem, jo tajā dominē dialoga forma starp pravieti un Dievu par ļaunuma, netaisnības un dievišķās taisnības problēmu. Grāmatas centrālās tēmas ir jautājums par to, kāpēc ļaunajiem šķietami klājas labi, Dieva tiesa pār tautām, kā arī aicinājums uz ticību un uzticēšanos Dievam vēsturisku satricinājumu laikā. Teksta noslēgumā iekļauta arī psalmu veidīga lūgšana vai himna, kas uzsver paļāvību uz Dieva glābjošo spēku.

## Ārējās saites
Laijuze

**Laijuze** () ir lielciems Igaunijas centrālajā daļā, Jegevas apriņķa Jegevas pagastā. Tas atrodas uz austrumiem no Jegevas pilsētas un vēsturiski bijis viens no nozīmīgākajiem reģiona administratīvajiem un aizsardzības centriem.

## Vēsture
Ciems rakstītos avotos pirmoreiz minēta 1585. gadā kā Sotaga; tas piederējis 14. gadsimtā celtajai Laijuzes pilij (*Lais Schloss*), kas Livonijas ordeņa laikā kalpoja kā svarīgs pierobežas cietoksnis. Pils kļuva plaši pazīstama pēc Lielā Ziemeļu kara, kad tajā 1700.–1701. gada ziemā uzturējās Zviedrijas karalis Kārlis XII.

1950. gadā tika izveidota Sotagas ciema padome. 1954. gadā no bijušajām Sotagas, Meizamā un Kivijerves ciema padomēm tika izveidota Laijuzes ciema padome, kas vēlāk tika apvienota ar Jegevas ciema padomi.

## Saimniecība
Mūsdienās Laijuze ir nozīmīgs lauksaimniecības un tūrisma centrs. Lielciemā atrodas pamatskola, bibliotēka, tautas nams un ambulance. Vietējā saimnieciskā dzīve galvenokārt saistīta ar graudkopību un lopkopību apkārtējās teritorijās. Tāpat nozīmīga loma ir kultūrvēsturiskajam tūrismam, ko piesaista pils drupas un vēsturiskā Svētā Jura baznīca.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Jēgevas pagasta tīmekļvietne (igauniski)
Paralepa

**Paralepa** () ir lielciems Igaunijas rietumu daļā, Lēnes apriņķī, administratīvi ietilpst Hāpsalu pilsētas pašvaldībā. Ciems ziemeļos robežojas ar Hāpsalu pilsētu un faktiski ir kļuvis par tās piepilsētu.

## Vēsture
Paralepa rakstītos avotos pirmoreiz minēta 1565. gadā. Nozīmīgu attīstību tā piedzīvoja 19. gadsimta beigās un 20. gadsimta sākumā, kad līdzās Hāpsalu kūrortam Paralepa izveidojās par iecienītu atpūtas vietu ar plašām pludmalēm un priežu mežiem.

## Saimniecība
Mūsdienās Paralepas saimniecība ir cieši saistīta ar tūrismu un Hāpsalu pilsētas infrastruktūru. Šeit atrodas populāra pludmale, kempingi un viesnīcas. Lielākā daļa iedzīvotāju strādā Hāpsalu. Paralepas mežaparks ir viena no iecienītākajām vietējo iedzīvotāju un tūristu pastaigu vietām reģionā.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Hāpsalu pašvaldības tīmekļvietne (igauniski)
Prillimē

**Prillimē** () ir lielciems Igaunijas ziemeļrietumu daļā, Raplas apriņķa Kohilas pagastā. Tas atrodas uz 30 km dienvidiem no Tallinas.

## Vēsture
Atšķirībā no daudziem citiem Igaunijas lielciemiem, Prillimē ir salīdzinoši jauna apdzīvotā vieta, kas izveidojusies 20. gadsimta vidū. Tās attīstība sākās pēc Otrā pasaules kara saistībā ar dārzeņu un lopkopības saimniecības izveidi, bet vēlāk ciemats kļuva par nozīmīgu tehnisko bāzi.

## Saimniecība
Mūsdienās Prillimē ir nozīmīgs vietējais rūpniecības un loģistikas mezgls. Šeit darbojas Tallinas mākslas keramikas ražotne (*Tallinna Kunstkeraamika Tehas*), vairāki metālapstrādes un automašīnu rezerves daļu tirdzniecības uzņēmumi. Ciemā ir attīstīta infrastruktūra: bērnudārzs un bibliotēka, kas apkalpo arī apkārtējos mazākos ciemus.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Kohilas pagasta tīmekļvietne (igauniski)
Nasva

**Nasva** () ir lielciems Igaunijas rietumos, Sāmsalas apriņķa Sāmsalas pagastā. Tas atrodas salas dienvidu piekrastē, pie Nasvas upes ietekas Sūrkatelā, dažus kilometrus uz rietumiem no Kuresāres.

## Vēsture
Nasva rakstītos avotos pirmoreiz minēta 1798. gadā. Apdzīvotā vieta vēsturiski veidojusies kā zvejnieku ciems stratēģiskā vietā pie upes grīvas. 19. gadsimta beigās un 20. gadsimta sākumā šeit attīstījās tirdzniecība un neliela kuģubūve.

## Saimniecība
Mūsdienās Nasva ir viens no ekonomiski aktīvākajiem Sāmsalas ciemiem. Šeit atrodas viena no lielākajām kuģubūves rūpnīcām reģionā — *Baltic Workboats*, kas specializējas loču un patruļkuģu būvē. Ciemā ir attīstīta arī zivju pārstrāde un tūrisms. Nasvas osta kalpo gan rūpniecības, gan jahtu tūrisma vajadzībām. Iedzīvotājiem ir pieejams klubs, bibliotēka un vairākas viesu mājas.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Sāmsalas pagasta tīmekļvietne (igauniski)
Uhtna

**Uhtna** () ir lielciems Igaunijas ziemeļu daļā, Rietumviru apriņķa Rakveres pagastā. Tas atrodas Kundas upes krastā starp Rakveres un Kundas pilsētām.

## Vēsture
Apdzīvotā vieta rakstītos avotos (Dāņu zemes grāmatā) pirmoreiz minēta 1241. gadā kā *Uchtene*. 19. gadsimtā šeit attīstījās Uhtnas muiža (*Uchten*), kuras centrā tika uzcelta vēlā klasicisma stila kungu māja.

## Saimniecība
Mūsdienās Uhtna ir nozīmīgs lauksaimniecības un vietējo pakalpojumu centrs. Ciemā darbojas pamatskola, bērnudārzs, bibliotēka un kultūras nams. Šeit atrodas arī vairāki lauksaimniecības uzņēmumi, kas nodarbojas ar graudkopību un lopkopību. Pateicoties atrašanās vietai pie reģionālajiem autoceļiem, daļa iedzīvotāju strādā tuvējā Rakveres pilsētā.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Rakveres pagasta tīmekļvietne (igauniski)
Frančeska Kirke

**Frančeska Kirke** (dzimusi ) ir latviešu gleznotāja. Kopš 1974. gada viņa aktīvi piedalās izstādēs gan Latvijā, gan ārzemēs.

## Biogrāfija
Dzimusi  Rīgā, Latvijā, mākslinieku ģimenē. Viņas tēvs ir Gunārs Kirke, māte — Večella Varslavāne un vectēvs — Francisks Varslavāns. Viņas vīrs ir Andrejs Silenieks, kinooperators.

Frančeska Kirke ir absolvējusi Jāņa Rozentāla Mākslas vidusskolu (1972) un Latvijas Mākslas akadēmijas Glezniecības nodaļu ar diplomdarbu *"Iskra" Rīgā* (1978). Izstādēs piedalās kopš 1974. gada un ir Latvijas Mākslinieku savienības biedre kopš 1982. gada. 2003. gadā ieguvusi mākslas maģistra grādu.

Kirke ir saņēmusi Latvijas Mākslinieku savienības balvas: Gada balvu par izstādi "Metropole. Rīga."1999. gadā, 2001. gadā — Zelta medaļu par personālizstādi "Muzejs" Latvijas Nacionālajā mākslas muzejā, kā arī 2002. gadā — balvu par nozīmīgu kuratora darbu izstādē "Metropole. Rīga", bet 2020. gadā AKKA/LAA Autora balvu*.* Ievērojams pēdējās desmitgades veikums ir personālizstāde "Trauslums/Fragila" Mākslas muzejā "Rīgas Birža " (2019). Frančeskas Kirkes darbi ir iekļauti publiskās kolekcijās: Latvijas Nacionālajā mākslas muzejā un Mākslinieku savienības muzejā (Rīgā), Ludviga muzejā (Ķelnē, Vācijā), Tretjakova galerijā (Maskavā, Krievijā), Džeinas Vūrhīsas Cimmerlija mākslas muzejā Ratdžersa universitātē (Ņūbransvikā, Ņūdžersijā, ASV).

## Māksla
Frančeska Kirke ir māksliniece ar plašu darbības jomu, kas radījusi monumentālas gleznas, skaņuplašu vākus, piedalījusies divu leļļu filmu veidošanā un zīmējusi ilustrācijas. Veidojusi arī vairākas Latvijas Bankas lata un eiro monētas. Nozīmīgu ieguldījumu un savas spējas viņa ir atklājusi glezniecībā (*Veltījums F. Varslavānam*, 1979; *Groteskas maskas*, 1979; *Pašportrets ar otu*, 1981; *Brokastis*, 1981; *Liktenīgā sieviete*, 1993; *Dīva*, 1993; *Amadejs*, 1993/94). Dziļi emocionāla māksliniece, kas strauji mainās un attīstās mākslinieciskās izteiksmes līdzekļu ziņā. Kirkes pieeja pasaules lielajām problēmām un klasiskajiem tēliem ir aktuāla, taču šo motīvu saistību ar mūsdienām bieži ietekmē ironijas un groteskas klātbūtne. Tradicionālos glezniecības paņēmienus un kompozīcijas principus gleznotāja savieno ar postimpresionismam raksturīgu skatījumu uz pasauli. Uzskata, ka mākslinieka darbā nepieciešama provokācija, un tiek uzskatīta par Latvijā ietekmīgu postmodernisma pārstāvi.

## Atsauces

## Ārējās saites
Alīgarha

**Alīgarha** (; ; ), vēsturiski arī **Koila** vai **Kola**, ir pilsēta Indijas ziemeļos, Utarpradēšas štatā. Tā ir Alīgarhas apgabala administratīvais centrs un vienlaikus arī Alīgarhas administratīvās divīzijas galvenā pilsēta. Pilsēta atrodas rietumu Utarpradēšā Gangas–Jamunas starpupes reģionā, aptuveni 100–130 km uz dienvidaustrumiem no Deli. Saskaņā ar 2011. gada Indijas tautas skaitīšanas datiem Alīgarhas municipālajā teritorijā dzīvoja  iedzīvotāji, padarot to par vienu no nozīmīgākajām pilsētām Utarpradēšas rietumu daļā. Pilsēta ir svarīgs reģionāls izglītības, saimniecības un transporta centrs.

Alīgarha īpaši pazīstama ar Alīgarhas Musulmaņu universitāti, kas ir viena no ievērojamākajām augstākās izglītības iestādēm Indijā. Pilsēta ir arī nozīmīgs metālapstrādes un slēdzeņu ražošanas centrs, tāpēc tā bieži tiek dēvēta par “slēdzeņu pilsētu” (*City of Locks*).

## Atsauces

## Ārējās saites
Būris (filma)

**"Būris"** ir 1993. gada Latvijas spēlfilma, kuras režisors ir dokumentālists Ansis Epners, šī ir vienīgā viņa režisētā spēlfilma. Filma balstīta uz Alberta Bela 1972. gadā izdotā tāda paša nosaukuma romāna. Filmas sižets seko arhitektam Edmundam, kas neskaidros apstākļos nonācis būrī meža vidū, bez iespējas no tā izkļūt. Galveno lomu atveido Austrālijas latviešu aktieris Ivars Kants.

Filma saņēma Lielā Kristapa balvu kā 1993. gada labākā spēlfilma.

## Lomās
* Ivars Kants — *Edmunds Bērzs un Brālis*
* Regīna Razuma — *Edīte*
* Dace Volfarte — *Mare*
* Elvīra Baldiņa — *māte*
* Jānis Streičs — *izmeklētājs*
* Vilnis Kundrāts — *Irbe*
* Vladimirs Veļičko — *brālis*

## Atsauces

## Ārējās saites
Jakobs Kulbins

**Jakobs Kulbins** (; dzimis  Tallinā) ir Igaunijas biatlonists.

## Karjera
2021. gadā J. Kulbins pirmo reizi piedalījās Pasaules čempionātā jauniešiem Obertilliahā. Individuāli labāko rezultātu sasniedza iedzīšanā, ieņemot 28. vietu, bet stafetē Igaunijas komandas sastāvā ieguva astoto vietu. 2022. gada janvārī Pokļukā viņš debitēja IBU kausā junioriem. 2022. gada Pasaules čempionātā jauniešiem, kas risinājās ASV, 16 gadus vecumā igaunis pārsteidzoši izcīnīja zelta medaļu sprintā. Stafetē viņam nedaudz pietrūka līdz vēl vienai medaļai, kopā ar Marku Markosu Kehvu un Mehisu Udamu ieņemot ceturto vietu.

2022. gada decembrī Obertilliahā uzvarēja IBU junioru kausa posmā individuālajā distancē. 2024. gada janvārī viņš debitēja pieaugušo sacensībās IBU kausā Ridnaunā, uzreiz iegūstot punktus ar 16. vietu sprintā. Pēc tam viņam tika dota iespēja sacensties savā pirmajā Pasaules kausa posmā Antholcā, kur jauktajā stafetē kopā ar komandas biedriem Tūli Tomingasu, Reginu Ermitsu un Kristo Sīmeru ieņēma 13. vietu. 2024. gada Eiropas čempionātā junioriem Kulbins izcīnīja divas bronzas medaļas: individuālajā distancē un sprintā. Tajā pašā gadā debitēja arī Pasaules čempionātā, kur piedalījās tikai stafetē un ieņēma 17. vietu. 2024. gada Pasaules čempionātā jauniešiem viņš izcīnīja sudraba medaļu distancē ar kopēju startu. Sezonas noslēgumā piedalījās Pasaules kausa posmā Soldžerholovā, pirmo reizi startējot sprintā, kur ieņēma 48. vietu un kvalificējās iedzīšanai.

2025. gada Pasaules čempionātā Lencerheidē 20 km individuālajā distancē ieguva 32. vietu. 2025. gada Pasaules čempionātā junioriem Estešundā labāko rezultātu arī sasniedza individuālajā distancē, ierindojoties 4. vietā. 2025.—2026. gada sezonas pirmajā Pasaules kausa posmā turpat Estešundā individuālajā distancē sasniedza savu karjeras rekordu, izcīnot 12. vietu un tobrīd kļūstot par līderi U-23 ieskaitē. Savās pirmajās ziemas olimpiskajās spēlēs 2026. gadā Kulbins ieņēma 74. vietu sprintā un 87. vietu individuālajā distancē. Startēja arī stafetē, kur Igaunijas komanda finišēja 13. vietā. 2026. gada Pasaules čempionātā junioriem Vācijā viņš izcīnīja divas medaļas — bronzu individuālajā disatncē un sudrabu masu startā.

## Karjeras rezultāti

### Olimpiskās spēles

### Pasaules čempionāts

### Pasaules kausa kopvērtējums

### Pasaules čempionāts jauniešiem un junioriem

## Atsauces

## Ārējās saites
Gžegožs Galica

**Gžegožs Galica** (; dzimis  Zakopanē) ir Polijas biatlonists, olimpisko spēļu un Pasaules kausa dalībnieks, 2026. gada pasaules junioru čempions sprintā.

## Karjera
Pirmo starptautisko pieredzi G. Galica ieguva 2022. gada decembrī IBU kausā junioriem. 2023. gada Pasaules čempionātā jauniešiem Kazahstānā viņš ieņēma 47. vietu individuālajā distancē un 66. vietu sprintā. Piedalījās 2024. gada ziemas jaunatnes olimpiskajās spēlēs, kur labāko rezultātu sasniedza sprintā, ieņemot 9. vietu. Tajā pašā gadā Pasaules čempionātā jauniešiem Otepē iekļuva labāko desmitniekā visās disciplīnās, stafetē tikai nedaudz pietrūka līdz medaļai, finišējot 4. vietā.

2025. gada Eiropas čempionātā junioriem Altenbergā Galica izcīnīja trīs zelta medaļas: individuālajā distancē, jauktajā stafetē un distancē ar kopēju startu. Vēlāk Eiropas jaunatnes olimpiskajā festivālā, kas risinājās Gruzijā, ieguva zelta medaļas individuālajā distancē un sprintā. Tajā pašā gadā Pasaules čempionātā jauniešiem Estešundā izcīnīja sudraba medaļu 12,5 km individuālajā distancē. Stafetē piedalījās junioru kategorijā un kopā ar Jakubu Potoņecu, Konradu Badaču un Fabjanu Suhodolski izcīnīja bronzas godalgu.

 pirmo reizi startēja IBU kausa sacensībās pieaugušajiem. Pasaules kausā debitēja tā paša gada 12. decembrī Hohfilcenē un jau savā pirmajā startā ieguva Pasaules kausa punktus, sprintā izcīnot 24. vietu. Vēlāk Oberhofas posmā uzlaboja personisko rekordu Pasaules kausā, iedzīšanā finišējot 23. vietā. Viņš tika iekļauts Polijas izlases sastāvā dalībai . Savā debijas olimpiādē visās individuālajās disciplīnās iekļuva labāko 40 vidū, bet stafetē ieguva 11. vietu. 2026. gada Pasaules čempionātā junioriem Vācijā izcīnīja zelta medaļu sprintā. Tas Polijai bijai pirmais zelts junioru čempionātos vīriešiem pēc 53 gadu pārtraukuma. 

## Karjeras rezultāti

### Olimpiskās spēles

### Pasaules kausa kopvērtējums

### Pasaules čempionāts jauniešiem un junioriem

## Atsauces

## Ārējās saites
Nepi

**Nepi** () ir lielciems Igaunijas ziemeļu daļā, Rietumviru apriņķa Rakveres pagastā. Tas atrodas pie Rakveres pilsētas ziemeļaustrumu robežas, un faktiski ir tās priekšpilsēta.

## Vēsture
Nepi rakstītos avotos pirmoreiz minēti 1533. gadā kā *Neppe*. Apdzīvotā vieta vēsturiski veidojusies ap Nepi muižu, taču strauju izaugsmi tā piedzīvoja 20. gadsimta otrajā pusē, kad šeit tika uzcelta liela lopbarības rūpnīca un attīstījās pārtikas rūpniecība.

## Saimniecība
Mūsdienās Nepi ir nozīmīgs Rakveres reģiona industriālais mezgls. Šeit darbojas vairāki lieli ražošanas uzņēmumi, tostarp kokapstrādes rūpnīca *Stora Enso* un dažādi loģistikas centri. Ciemā atrodas skola bērniem ar speciālām vajadzībām un bibliotēka. Pateicoties attīstītajai rūpniecībai un tuvumam pilsētai, Nepi ir viens no ekonomiski stabilākajiem ciemiem pagastā.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Rakveres pagasta tīmekļvietne (igauniski)
Varstu

**Varstu** () ir lielciems Igaunijas dienvidu daļā, Veru apriņķa Reuges pagastā. Tas atrodas Mustjegi krastā stratēģiski nozīmīgā vietā pie autoceļa Veru—Ape, aptuveni 15 kilometrus no Latvijas robežas. Līdz 2017. gada administratīvajai reformai ciems bija Varstu pagasta administratīvais centrs.

## Vēsture
Varstu rakstītos avotos pirmoreiz minēta 1419. gadā kā *Warste*. Vēsturiski apdzīvotā vieta veidojusies ap Varstu muižu, taču tās nozīme pieauga 20. gadsimtā, kad ciems kļuva par vietējo administratīvo un izglītības centru.

## Saimniecība
Mūsdienās Varstu ir nozīmīgs pakalpojumu un lauksaimniecības centrs Dienvidigaunijā. Šeit atrodas pamatskola, bērnudārzs, bibliotēka, ambulance un kultūras nams. Vietējā saimnieciskā darbība galvenokārt saistīta ar mežizstrādi un graudkopību.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Reuges pagasta tīmekļvietne (igauniski)
Al-Ettifaq Club

***Al-Ettifaq Club*** () ir profesionāls Saūda Arābijas futbola klubs no Dammāmas, kas piedalās valsts augstākajā līgā jeb Saūda Arābijas profesionālajā līgā. Klubs savas mājas spēles aizvada *[[EGO STADIUM]]* stadionā, kurā ir 12 924 skatītāju vietas.

Klubs tika dibināts 1945. gadā, apvienojot trīs Dammāmā bāzētās komandas. *Al-Ettifaq* bija pirmā Saūda Arābijas komanda, kas izcīnīja starptautisku trofeju — 1984. gada Arābu klubu čempionu kausu. Klubs savā pastāvēšanas vēsturē ir izcīnījis divus Saūda Arābijas augstākās līgas titulus.

## Ārējās saites

*
Teravere

**Teravere** () ir lielciems Igaunijas dienvidu daļā, Tartu apriņķa Neo pagastā. Tas atrodas aptuveni 20 kilometrus uz dienvidrietumiem no Tartu, pie stratēģiski svarīgā dzelzceļa (Teraveres stacija) un autoceļa Tartu—Valga.

## Vēsture
Teravere rakstītos avotos pirmoreiz minēta 1582. gadā. Strauju izaugsmi un starptautisku atpazīstamību apdzīvotā vieta ieguva 20. gadsimta 50. un 60. gados, kad šeit tika nolemts pārcelt Tartu observatoriju. 1964. gadā pabeigtais observatorijas komplekss kļuva par vienu no nozīmīgākajiem astrofizikas centriem Ziemeļeiropā.

## Zinātne un saimniecība
Teravere ir viens no svarīgākajiem Igaunijas zinātnes centriem. Šeit atrodas Tartu Universitātes Tartu observatorija, kurā uzstādīts lielākais optiskais teleskops Baltijas valstīs. Līdzās zinātniskajam darbam ciemā ir attīstīta arī tehnoloģiju nozare, tostarp kosmosa tehnoloģiju izstrāde. Ciemā atrodas bibliotēka, ambulance un dzelzceļa stacija. Lielākā daļa iedzīvotāju ir saistīti ar zinātnisko darbību vai strādā tuvējā Tartu pilsētā.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Neo pagasta tīmekļvietne (igauniski)
* Tartu observatorijas tīmekļvietne (igauniski)
Aktinodontīdas

**Aktinodontīdas** () ir izmirušu gliemeņu kārta. Šo kārtu 1952. gadā izveidoja franču paleontoloģe Kolete Dešazo, par pamatu ņemot 1912. gadā franču paleontologa Anrī Duvilē izveidoto "*Les Actinodontidés*" taksonu. Ģeohronoloģiski aktinodontīdu pārstāvji ir zināmi no agrā ordovika līdz krīta periodam.

## Apraksts
Čaulas ir ar vienādiem vākiem, asimetriska (priekšējā daļa ir īsāka vai ar atšķirīgu formu), Tās forma pamatā ir nedaudz iztiepta, ovāla, taisnstūrveidīga vai nedaudz trīsstūrveidīga, mēreni izliekta. Virsotne nobīdīta uz priekšējo galu (prosogira). Čaulas malas ir noslēgtas pa visu perimetru (bez spraugām). Čaulas ārējā virsma ir gluda vai arī ornamentēta ar koncentriskām augšanas līnijām. Slēdzenes plātne ir samērā plata. Galvenā aktinodontīdu diagnosticējošā īpašība ir slēdzenes zobu sistēma, kuru veido no virsotnes radiāli jeb vēdekļveidīgi atejoši zobi. Turklāt, sānu zobi nav atdalīti no pamatzobiem ar atstarpi, bet tie sākas tieši zem virsotnes un stiepjas gar čaulas dorsālo malu. Čaulu veido ārējais prizmatiskais kalcīta vai aragonīta slānis un iekšējais perlamutra slānis. Uz čaulas iekšējās virsmas ir divi izomiāri vai nedaudz anizomiāri adduktoru muskuļu nospiedumi. Dažām gintīm (piemēram, *[[Cycloconcha]]*) ir vēl papildus nospiedums, kas atrodas nedaudz augstāk par aizmugurējā adduktora nospiedumu, un kas iespējams bija kājas vai iekšējo orgānu muskuļa stiprinājuma vieta. Mantijas līnija ir vesela, bez sīnusa, kas norāda uz to, ka aktinodontīdām nebija sifona. Aktinodontīdas bija sestonofāgi, kas pārtika, filtrējot ūdeni, guļot jūras dibenā vai nedaudz ierakoties smiltīs.

## Sistemātika
Aktinodontīdu dalījums virsdzimtās:
* kārta: ***Actinodontida*** Dechaseaux, 1952 †
:* virsdzimta: *[[Amnigenioidea]]* Khalfin, 1948 †
:* virsdzimta: *[[Anodontopsoidea]]* S.A. Miller, 1889 †
:* virsdzimta: *[[Nyassoidea]]* S.A. Miller, 1877 †
:* virsdzimta: *[[Oriocrassatelloidea]]* Boyd & Newell, 1968 †
:* virsdzimta: *[[Palaeomuteloidea]]* Lahusen, 1897 †

(†) - izmirušu organismu grupa.

## Atsauces
Halliste (ciems)

**Halliste** () ir lielciems Igaunijas dienvidu daļā, Viljandi apriņķa Mulgi pagastā. Tas atrodas vēsturiskajā Mulgimā reģionā, aptuveni 25 kilometrus uz dienvidrietumiem no Viljandi. Līdz 2017. gada administratīvajai reformai ciems bija Hallistes pagasta administratīvais centrs.

## Vēsture
Halliste rakstītos avotos pirmoreiz minēta 1504. gadā. Tā ir vēsturiskā Hallistes draudzes novada centrs. Apdzīvotās vietas centrālais objekts ir Hallistes Svētās Annas baznīca, kas celta 15. gadsimtā, vairākkārt degusi un pēc pēdējā ugunsgrēka 1959. gadā ilgstoši atradās drupās. Baznīca tika pilnībā atjaunota 1990. gadu sākumā, kļūstot par vienu no Igaunijas nacionālās atmodas simboliem.

## Saimniecība
Mūsdienās Halliste ir svarīgs Mulgimā kultūras un lauksaimniecības centrs. Ciemā atrodas pamatskola, bērnudārzs, bibliotēka un tautas nams. Ciemā darbojas vairāki lauksaimniecības uzņēmumi, un tas ir iecienīts tūrisma objekts, pateicoties atjaunotajai baznīcai un tās unikālajam melnajam altārim (mākslinieks Jiri Arraks).

## Atsauces

## Ārējās saites

* Mulgivallu pagasta tīmekļvietne (igauniski)
Al Fateh SC

***Al Fateh Sports Club*** () ir profesionāls Saūda Arābijas futbola klubs no Elmubarazas, kas piedalās valsts augstākajā līgā jeb Saūda Arābijas profesionālajā līgā. Komanda savas mājas spēles aizvada *[[Al-Fateh Stadium]]* stadionā, kurā ir 11 851 skatīāju vietas.

Klubs ir dibināts 1958. gadā. Tas ir vienu reizi izcīnījis Saūda Arābijas augstākās līgas čempionu titulu.

## Ārējās saites

*
Al-Fayha Club

***Al-Fayha Club*** () ir profesionāls Saūda Arābijas futbola klubs no Madžmāhas, kas piedalās valsts augstākajā līgā jeb Saūda Arābijas profesionālajā līgā. Klubs savas mājas spēles aizvada *[[Majmaah Sports City Stadium]]* stadionā, kurā ir 7 000 skatītāju vietas.

Klubs tika dibināts 1953. gadā. Pirmo reizi valsts augstākajā līgā *Al-Fayha* iekļuva 2017. gadā. 2022. gadā klubs pirmo reizi izcīnīja Karaļa kausu.

## Ārējās saites

*
Autoceļš V8

|}
|}

**V8** autoceļš **Jaunolaine–Plakanciems** ir Latvijas vietējais autoceļš, kas savieno Jaunolaini ar Autoceļu V7. Autoceļš ir  garš, klāts ar asfalta un grants segumu un atrodas Olaines novadā.

## Atsauces
Warner Bros. Animation

***Warner Bros. Animation*** ir kinostudija, kas darbojas animācijas žanrā. Atrodas Kalifornijā, ASV.

## Animācijas filmas
* ** (1993)
* "Zvaigžņu basketbols" (1996)
* *[[Cats Don't Dance]]* (1997)
* *[[Quest for Camelot]]* (1998)
* "Dzelzs gigants" (1999)
* *[[Osmosis Jones]]* (2001)
* "Trakie Tūņi. Piedzīvojumi turpinās" (2003)
* "Tīņu Titāni. Aiziet uz kino!" (2018)
* "Gredzenu pavēlnieks: Rohāņu karš" (2024)
* "Trakie Tūņi. Dafijs un Porkijs glābj pasauli" (2025)

## Ārējās saites

*
Habaja

**Habaja** () ir lielciems Igaunijas ziemeļu daļā, Harju apriņķa Kozes pagastā. Tas atrodas apmēram 50 kilometrus uz dienvidaustrumiem no Tallinas.

## Vēsture
Apdzīvotā vieta vēstures avotos pirmoreiz minēta 1419. gadā kā Apas (*Appa*) ciems. Apdzīvotā vieta vēsturiski attīstījusies ap 1646. gadā dibināto Habajas muižu (*Habbat*), kuras tagadējā vēlā baroka stila koka kungu māja celta 18. gadsimta beigās. 1858. gadā šeit norisinājās zemnieku nemieri, kas vēsturē pazīstami kā "Habajas karš" un bija saistīti ar neapmierinātību pret klaušu darbiem un vēlmi pēc reformas.

## Saimniecība
Mūsdienās Habaja ir vietējas nozīmes lauksaimniecības un pakalpojumu centrs. Ciemā atrodas bibliotēka, bērnudārzs un pārtikas veikali. Vēsturiskā muižas spirta brūža ēka ir pārveidota par modernu vīna darītavu, kas piesaista tūristus. Cauri ciemam plūst Kuivajegi upe, kuras uzpludinājums veido gleznainu dīķi muižas parka malā.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Kose pagasta tīmekļvietne (igauniski)
Karjakila

**Karjakila** () ir lielciems Igaunijas ziemeļrietumu daļā, Harju apriņķa Rietumharju pagastā. Tas atrodas Keilas upes krastā 4 km uz ziemeļiem no Keilas pilsētas centra.

## Vēsture
Karjakila rakstītos avotos pirmoreiz minēta 1241. gadā (*Kariakyla*). Vēsturiski tā veidojusies kā muižas centrs. Karjakilas muiža (*Hohenhof*) piederējusi dažādām vācbaltiešu dzimtām, un tās neogotikas stila kungu māja celta 19. gadsimta otrajā pusē. 20. gadsimta sākumā muižā darbojās viena no pirmajām lauksaimniecības skolām reģionā.

## Saimniecība
Mūsdienās Karjakila ir plaši pazīstama kā viens no Igaunijas zvērkopības centriem — šeit atrodas liela ūdeļu un lapsu audzētava. Ciemā darbojas bibliotēka un sociālās aprūpes centrs. Pateicoties atrašanās vietai blakus Keilai un labajam transporta savienojumam ar Tallinu, ciems ir iecienīta dzīvesvieta tiem, kas strādā tuvējās pilsētās.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Lēnes-Harju pagasta tīmekļvietne (igauniski)
Tammiku

**Tammiku** () ir lielciems Igaunijas ziemeļaustrumos, Austrumviru apriņķa Jehvi pagastā. Tas atrodas tiešā Jehvi pilsētas tuvumā un vēsturiski bijis cieši saistīts ar reģiona kalnrūpniecības attīstību.

## Vēsture
Tammiku rakstītos avotos pirmoreiz minēts 1241. gadā Dānijas zemes grāmatā. Apdzīvotā vieta vēsturiski veidojusies ap Tammiku muižu (*Eichenhain*), kuras kungu māja celta 18. gadsimta beigās. 20. gadsimta otrajā pusē ciems piedzīvoja strauju izaugsmi, pateicoties blakus esošajām degslānekļa raktuvēm, kas kļuva par galveno nodarbinātības avotu reģionā.

## Saimniecība
Mūsdienās Tammiku ir mierīga dzīvojamā zona un vietējais pakalpojumu centrs. Ciemā atrodas bibliotēka, tautas nams un sporta bāze. Pēc raktuvju slēgšanas ciema saimniecība ir pāorientējusies uz pakalpojumu sfēru un mazo uzņēmējdarbību. Tā kā ciems atrodas tikai dažu kilometru attālumā no Jehvi un Kohtla-Jerves, lielākā daļa iedzīvotāju strādā šajās pilsētās.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Jehvi pagasta tīmekļvietne (igauniski)
Lelle (ciems)

**Lelle** () ir lielciems Igaunijas centrālajā daļā, Raplas apriņķa Kehtnas pagastā. Tas atrodas stratēģiski nozīmīgā dzelzceļa līniju krustpunktā.

## Vēsture
Lelle rakstītos avotos pirmoreiz minēta 1559. gadā. Apdzīvotā vieta vēsturiski veidojusies ap Lelles muižu (*Lelle*), taču tās straujā izaugsme sākās 19. gadsimta beigās līdz ar dzelzceļa līnijas Tallina—Pērnava un vēlāk arī Lelle—Vīlande izbūvi.

## Saimniecība
Mūsdienās Lelle ir nozīmīgs transporta mezgls. Lelles dzelzceļa stacijā sadalās maršruti uz Pērnavu (pašlaik gan pasažieru satiksme šajā posmā ir ierobežota līdz *[[Rail Baltica]]* izbūvei) un Vīlandi. Ciemā atrodas bibliotēka, ambulance un veikali. Vietējā ekonomika ir cieši saistīta ar dzelzceļa infrastruktūras uzturēšanu, mežizstrādi un lauksaimniecību.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Kehtnas pagasta tīmekļvietne (igauniski)
Kepu

**Kepu** () ir lielciems Igaunijas dienvidrietumu daļā, Viljandi apriņķa Ziemeļsakalas pagastā. Tas atrodas Koliojas upītes krastos pie stratēģiski svarīgā autoceļa Vīlande—Pērnava.

## Vēsture
Kepu rakstītos avotos pirmoreiz minēta 1568. gadā. Apdzīvotā vieta izveidojusies ap Kepu muižu (*Groß-Köppo*), kuras vēlā klasicisma stilā celtā kungu māja (pabeigta 1847. gadā) ir viena no iespaidīgākajām reģionā. Kopš 1921. gada muižas ēkā darbojas skola.

## Saimniecība
Mūsdienās Kepu ir nozīmīgs lauksaimniecības, izglītības un tūrisma centrs. Ciemā atrodas pamatskola, bibliotēka, sporta halle un ambulance. Pateicoties tam, ka Kepu atrodas Somā nacionālā parka pierobežā, ciems kalpo kā iecienīts sākumpunkts tūristiem un dabas pētniekiem. Vietējā saimnieciskā dzīve ir cieši saistīta ar mežizstrādi un graudkopību.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Ziemeļsakalas pagasta tīmekļvietne (igauniski)
Ambla

**Ambla** () ir lielciems Igaunijas centrālajā daļā, Jervas apriņķa Jervas pagastā. Tas atrodas Amblas upes augštecē 45 km no apriņķa centra Paides.

## Vēsture
Ambla rakstītos avotos pirmoreiz minēta 1253. gadā kā *Ampele*. Tā ir viena no senākajām draudzēm viduslaiku Igaunijā; ap 1270. gadu šeit uzceltā Svētās Marijas baznīca ir saglabājusies līdz mūsdienām un ir galvenais ciema arhitektūras piemineklis. 19. gadsimtā Ambla izveidojās par nozīmīgu tirdzniecības un amatniecības centru.

## Saimniecība
Mūsdienās Ambla ir vietējās nozīmes pakalpojumu un kultūras centrs. Ciemā atrodas pamatskola, bērnudārzs, bibliotēka un kultūras nams. Tāpat šeit darbojas vairāki lauksaimniecības un kokapstrādes uzņēmumi.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Jervas pagasta tīmekļvietne (igauniski)
Autoceļš V10

|}
|}

**V10** autoceļš **Babītes stacija–Vārnukrogs** ir Latvijas vietējais autoceļš, kas savieno Babītes staciju ar Vārnukrogu. Autoceļš ir  garš, klāts ar asfalta segumu un atrodas Jūrmalā un Mārupes novadā.

## Atsauces