open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
1521. gads

**1521. gads** (MDXXI) ir īsais gads, kas pēc Jūlija kalendārā sākās otrdienā.

## Notikumi
* 6. marts — Fernāns Magelāns atklāja Guamu
* 16. marts — Filipīnās pirmo reizi ieradās eiropieši. Ekspedīciju vadīja Fernāns Magelāns
* 18. aprīlis — Mārtiņš Luters stājās Svētas Romas impērijas reihstāga priekšā, kur uz viņu tika izdarīts spiediens par to, lai viņš atsakās no saviem uzskatiem
* 27. aprīlis — Filipīnu salās nogalināja Fernānu Magelānu 
* 8. augusts — Ernans Kortess sakauj acteku karavīrus
* 13. augusts — Ernana Kortesa vadītie spāņu konkistadori ieņēma Tenočtitlanu un sagūstīja valdnieku Kavtemoku un viņa augstākos padomdevējus. Drīz vien Tenočtitlana bija izlaupīta un pilnīgi izpostīta, Kavtemoks pēc ilgas spīdzināšanas 1525. gadā tika nogalināts, bet varenā acteku impērija beidza pastāvēt
* 29. augusts — osmaņu armija Suleimana I vadībā iekaroja Belgradu

### Nezināms datums
* Zviedrija izstājās no Kalmāras ūnijas
* Sanhuans Bautista atklāja Puertoriko

## Dzimuši
* 8. maijs — Petruss Kanisijs (*Petrus Canisius*) nīderlandiešu jezuīts (miris 1597.)
* 4. augusts — Urbāns VII (*Urbanus VII*), Romas pāvests (miris 1590.)
;datums nezināms
* Antuāns Karons, franču manierisma gleznotājs (miris ap 1599.)

## Miruši
* 27. aprīlis — Fernāns Magelāns, portugāļu pētnieks (dzimis ap 1480.)
* 27. augusts — Žoskēns de Prē, flāmu komponists (dzimis starp 1450. un 1455.)
* 1. decembris — Leons X, Romas pāvests (dzimis 1475.)
* 13. decembris — Manuels I, Portugāles karalis (dzimis 1469.)
Koheles pašvaldība

**Koheles pašvaldība** (vācu: *Verwaltungsgemeinschaft Kochel am See*) ir pašvaldība Vācijā, Bavārijas federālās zemes Bādtelcas-Volfratshauzenes apriņķī. Pašvaldība izveidota 1978. gadā, apvienojot toreizējās Koheles un Šlēdorfas pašvaldības, kas saglabājušas administratīvo vienību statusu (vācu: *Gemeinde* - draudze, pagasts).

## Iekšējās saites
* Vācijas administratīvais iedalījums
Ļebedeva

**Ļebedeva** (; vīriešu dzimtē Ļebedevs (*Ле́бедев*)) ir krievu cilmes uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:

* Alīna Ļebedeva (1985) — Latvijas krievu sociālā pedagoģe un bijusī aktīviste;
* Tatjana Ļebedeva (*Татьяна Лебедева*; 1976) — Krievijas vieglatlēte.

## Skatīt arī
* Ļebedevs
Jaunzeme

**Jaunzeme** (vīriešu dzimtē Jaunzemis vai Jaunzems) ir latviešu cilmes uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:

* Ieva Jaunzeme (1971) — valsts amatpersona;
* Inese Jaunzeme (1932—2011) — vieglatlēte;
* Žaneta Jaunzeme-Grende (1964) — uzņēmēja un politiķe.

## Skatīt arī
* Neilande
Donhoja

**Donhoja** () ir pilsēta Vjetnamā. Donhoja ir Kuanbiņas provinces administratīvais centrs. Pilsētas platība ir 155,54 km². 2006. gadā pilsētā dzīvoja 103 988 iedzīvotāji. Donhoja atrodas Bakbo līča krastā, aptuveni 500 km uz dienvidiem no valsts galvaspilsētas Hanojas. 50 km uz ziemeļiem no Donhojas atrodas Fonņas-Kebana nacionālais parks, kas ir UNESCO Pasaules mantojuma objekts.
Šostakoviča 7. simfonija

**[[Dmitrijs Šostakovičs|Dmitrija Šostakoviča]] 7. "Ļeņingradas" simfonija C mažorā** (Op. 60) ir simfonija orķestrim, kas veltīta Šostakoviča dzimtajai pilsētai Ļeņingradai. Tā tika pabeigta 1941. gada 27. decembrī un 2. pasaules kara laikā kā simbols pret nacisma totalitārismu un militārismu piedzīvoja neiedomājuma popularitāti gan Padomju Savienībā, gan arī ārpus tās. Kā skaņdarbs, kas nosoda vācu armijas iebrukumu Padomju Savienībā, tas attēlo Šostakoviča pašnoteikto politisko attieksmi un atbildību pret to, kas tobrīd notika viņa dzimtajā valstī, neskatoties uz konfliktiem un kritiku savas karjeras laikā, ko komponists saņēma no padomju cenzoriem un Josifa Staļina.

Simfonijas pirmatskaņojums notika 1942. gada 5. martā Kuibiševā. 

## Tapšanas vēsture
Simfonijas vispazīstamākā pirmās daļas tēma tapa vēl pirms nacistu iebrukuma PSRS - 30. gadu beigās vai 1940. gadā. Tās bija variācijas uz nemainīgu tēmu pasakālijas formā, līdzīgas Morisa Ravēla "Bolero". 1940. gadā D. Šostakovičs rādīja šo darbu kolēģiem un skolniekiem, bet to nepublicēja un neatskaņoja. 1941. gada vasarā, kad Šostakovičs sāka rakstīt jaunu simfoniju, iepriekš sarakstītā pasakālija kļuva par lielu variāciju epizodi, kas aizvietoja pirmās daļas, kuru paabeidza tā gada augustā, izstrādājumu.

1941. gada septembrī, kad jau notika Ļeņingradas blokāde, komponists pabeidza simfonijas otro daļu un aizsāka trešo. 1. oktobrī kompnists kopā ar ģimeni tika izvests no Ļeņingradas. Pēc neilgas atrašanās Maskavā, viņš devās uz Kuibiševu, kur 1941. gada 27. decembrī simfonija tika pabeigta.

## Pirmatskaņojumi
Darba pirmatskaņojums notika 1942. gada 5. martā Kuibiševā, kur tobrīd evakuētais Lielā teātra kolektīvs. 7. simfonija pirmoreiz tika atskaņota Kuibiševas operas un baleta teātrī, kur to nospēlēja Lielā teātra simfoniskais orķestris diriģenta Samuila Samosuda vadībā. 

Otrā premjēra notika 29. martā Maskavā.

Nedaudz vēlāk simfoniju izpildīja Ļeņingradas filharmonijas orķestris diriģenta Jevgēņija Mravinska vadībā, kas tolaik tika evakuēts uz Novosibirsku.

7. simfonijas premjēra ārzemēs notika 1942. gada 22. jūnijā Londonā, kur to izpildīja Londona Simfoniskais orķestris diriģenta Henrija Vuda vadībā. 19. jūlijā notika premjēra Ņujorkā - to izpildīja Ņujorkas radio Simfoniskais orķestris, kuru vadīja diriģents Artūro Toskanīni.

Pirmatskaņojums bloķētājā Ļeņingradā notika 1942. gada 9. augustā, to vadīja diriģents Karls Eliasbergs.

## Forma
Simfonija sadalīta četrās daļas. Tā ir garākā Šostakoviča simfonija, un tās aptuvenais garums ir 1 stunda un 15 minūtes.
# *Allegretto* (25—30 minūtes)
# *Moderato (poco allegretto)* (10—15 minūtes)
# *Adagio* (15—20 minūtes)
# *Allegro non troppo* (15—20 minūtes)

## Ārējās saites
* Informācija par Šostakoviča septīto simfoniju
Runcis Leopolds

thumb|right|200px|Runcis Leopolds
***Runcis Leopolds*** () ir padomju laiku animācijas seriāls par miermīlīgu un inteliģentu kaķi Leopoldu. Leopolds vienmēr nēsā kaklasaiti-tauriņu. Seriālā pret viņu vienmēr darbojas divas palaidnīgas peles — Mitja un Motja. To 1975. - 1987. gadā uzņēma *[[Studio Ekran|T/O Ekran]]* studija. 11 sēriju kopējais garums ir 87 minūtes. 1995. gadā visas sērijas tika izdotas DVD formātā.

## Sērijas
# 1975 — "Leopolds un zelta zivtiņa" / *Леопольд и золотая рыбка*
# 1975 — "Runča Leopolda atriebība" / *Месть кота Леопольда*
# 1981 — "Runča Leopolda bagātība" / *Клад кота Леопольда*
# 1981 — "Runča Leopolda televizors" / *Телевизор кота Леопольда*
# 1982 — "Runča Leopolda pastaiga" / *Прогулка кота Леопольда*
# 1982 — "Runča Leopolda dzimšanas diena" / *День рождения кота Леопольда*
# 1983 — "Runča Leopolda vasara" / *Лето кота Леопольда*
# 1984 — "Runcis Leopolds sapnī un miegā" / *Кот Леопольд во сне и наяву*
# 1984 — "Intervija ar runci Leopoldu" / *Интервью с котом Лепольдом*
# 1986 — "Runča Leopolda poliklīnika" / *Поликлиника кота Леопольда*
# 1987 — "Runča Leopolda automašīna" / *Автомобиль кота Леопольда*

## Ārējās saites
* 
* ''Runcis Leopolds'' Animator.ru vietnē
Trokšņu mūzika

[thumb|[Luidži Rusolo, 1923]]
**Trokšņu mūzika** ir termins, kas raksturo dažādu avangarda mūziku un skaņas mākslu, kurā tiek izmantoti tādi elementi kā disonanse, atonalitāte, kakofonija, aleatorika un šo elementu variēta atkārtošanās to lietojumā.

Trokšņu mūzikas estētiku sākotnēji izmantoja dadaisma un futūrisma pārstāvji, bet vēlāk arī sirreālisti. Visplašāko pielietojumu tā guva fluksus kustības pārstāvošo mākslinieku vidū.

Nozīmīgākie trokšņu mūzikas komponisti ir Luidži Rusolo, Džons Keidžs, Joko Ono, Karlheincs Štokhauzens, Z'EV, La Monte Jangs, Nams Džuns Paiks, *[[Merzbow]]*.

## Skatīt arī
* *[[No wave]]*
* Trokšņu roks

## Atsauces
*Trokšņu mūzika AllMusic
Oļģerts Hehts

**Oļģerts Hehts** (dzimis , miris ) bija latviešu basketbolists, spēlējis uzbrucēja pozīcijā, Latvijas PSR basketbola izlases dalībnieks, bijis PSRS basketbola izlases kandidāts. Trīskārtējs Eirolīgas čempions Rīgas ASK sastāvā (1958, 1959, 1960) un četrkārtējs PSRS čempions (1955, 1956, 1957, 1958). Viņš ir pirmais latvietis, kas oficiālā spēlē veicis *[[slam dunk]]*. Pēc sportista karjeras  strādājis par Latvijas Lauksaimniecības akadēmijas Fiziskās audzināšanas katedras vadītāju. Uzņemts Latvijas Basketbola savienības Goda zālē.

## Atsauces

## Ārējās saites
* ASK Rīgas profils
* Basketpedya profils
Boulevard of Broken Dreams

"**Boulevard of Broken Dreams**" ir amerikāņu pankroka grupas Green Day otrais singls no septītā studijas albuma *[[American Idiot]]*. Singls tika izdots  sadarbībā ar ierakstu kompāniju Reprise Records. Dziesmu sarakstīja grupa Green Day un tās vokālists Billijs Džo Ārmstrongs, taču singla producents ir Robs Kavallo. Dziesma sasniedza otro vietu ASV topos, šī ir Green Day veiksmīgākā un slavenākā dziesma.

Grupa par šo dziesmu saņēma Grammy balvu 2006. gadā par labāko gada ierakstu.

Līdz 2010. gadam singls ir ticis pārdots 2 miljonos kopiju ASV.

Reaģējot uz viesuļvētras "Katrīna" nodarītajiem postījumiem un dziesmas milzīgo popularitāti, grupa visus ienākumus, kas gūti iTunes, novēlēja Sarkanā Krusta biedrībai.

## Dziesmu saraksts

## Piezīmes un atsauces

## Ārējās saites
* Green Day oficiālā mājaslapa
Lidija Aleksejeva

**Lidija Aleksejeva** (; dzimusi  Maskavā, PSRS, mirusi ) bija krievu basketbola spēlētāja un trenere.

Kā spēlētāja viņa uzvarēja PSRS čempionātā piecas reizes (1947, 1951, 1954, 1955, 1956) un 1952. gadā ieguva PSRS kausu. Kopā ar PSRS izlasi viņa ieguva četras Eiropas čempionātu zelta medalas (1950, 1952, 1954, 1956). Vēlāk viņa pievērsās treneres karjerai. PSRS izlasi viņa vadīja 22 gadus, kuru laikā nezaudēja nevienā turnīrā, kurā piedalījās. Olimpiskajās spēlēs tika iegūtas divas zelta medaļas, Pasaules čempionātos — 5 un Eiropas čempionātos Aleksejevas vadītā PSRS izlase uzvarēja 12 reizes.

Lidija Aleksejeva ir uzņemta Basketbola slavas zālē (2012), Sieviešu basketbola slavas zālē (1999) un FIBA slavas zālē (2007).

## Ārējās saites
* Džeimsa Neismita piemiņas Basketbola slavas zāles profils 
* FIBA slavas zāles profils
FK Jelgava-2

**FK Jelgava-2** bija Latvijas futbola komanda no Jelgavas, FK Jelgava rezervistu komanda. 2010. gada sezonā tā piedalījās 1. līgas čempionātā.

## Komandas sastāvs
*Uz :*

## Ārējās saites
* FK "Jelgava" oficiālā vietne
* Latvijas Futbola federācija
Šenija Tveina

**Šenija Tveina** (*Shania Twain*; dzimusi  Vindsorā, Kanādā) ir kanādiešu katrīdziedātāja. Šenijas trešais studijas albums *[[Come On Over]]* ir visu laiku pārdotākais albums, ko ir izdevusi sieviete, un vispārdotākais albums kantrimūzikas vēsturē. Viņa ir vienīgā dziedātāja, kura par saviem ierakstiem ir saņēmusi trīs dimanta diskus pēc RIAA sertificēšanas sistēmas. Šenija Tveina ir otra komerciāli veiksmīgākā kanādiešu dziedātāja pēc Selinas Dionas. Šenija ir saņēmusi piecas Grammy balvas un ir pārdevusi savus ierakstus 65 miljonos kopiju visā pasaulē, to skaitā 48 miljonus ASV.

## Diskogrāfija
;Studijas albumi
* *[[Shania Twain (albums)|Shania Twain]]* (1993)
* *[[The Woman in Me]]* (1995)
* *[[Come On Over]]* (1997)
* *[[Up!]]* (2002)
* *Now* (2017)
* *Queen of Me* (2023)

## Ārējās saites

* Oficiālā mājaslapa
Tara Rīda

**Tara Donna Rīda** (; dzimusi ) ir amerikāņu aktrise.

Zināmākās filmas, kurās viņa filmējusies ir "Lielais Lebovskis" (1998), "Pilsētas leģendas" (*Urban Legend*, 1998), "Amerikāņu pīrāgs" (1999), "Amerikāņu pīrāgs 2" (2001), *[[Josie and the Pussycats]]* (2001), "Vens Vailders: kompānijas dvēsele" (2002), "Mana bosa meita" (2003), *[[Alone in the Dark]]* (2005).

## Ārējās saites
Dzeltenā tēja

200 px|thumb|Dzeltenā tēja.
**Dzeltenā tēja** pēc savām īpašībām ir diezgan tuva zaļajai tējai, tomēr, pateicoties vieglajai fermentācijai, tējas uzlējumam piemīt viegli dzeltena krāsa. Dzeltenā tēja tiek uzskatīta par elitāru un dārgu tēju, ko līdz pat 20. gs sākumam bija aizliegts izvest no Ķīnas, par šī likuma pārkāpšanu draudēja nāvessods. 
Dzeltenā tēja tiek ievākta un apstrādāta tikai ar rokām. Tās pagatavošanai tiek izmantoti tikai tējas pumpuri - lai iegūtu vienu kilogramu tējas nepieciešami 25 000 tējas pumpuru. Tējas iegūšanai tiek audzēts salīdzinoši jauns tējas krūms ar izturīgiem, lieliem un sulīgiem zeltaini-zaļas krāsas pumpuriem, nosegtiem ar maigiem, baltiem matiņiem. Dzeltenās tējas sagatavošanas laikā tējas lapas netiek pakļautas augstas temperatūras iedarbībai, tādējādi fermentācija ir diezgan maza.
Dzelteno tēju pagatavo, to aplejot ar 60-70 grādus siltu ūdeni un ļaujot ievilkties apmēram 3 minūtes. Gatavajai tējai piemīt maiga garša un spēcīgs, izsmalcināts aromāts.
Katabatiskais vējš

thumb|250px|No ledāja "noplūstošs" katabatiskais vējš.
**Katabatiskais vējš** (no  — nolaišanās) ir blīva un auksta gaisa plūsma, kas veidojas, atdzisušām gaisa masām gravitācijas ietekmē nolaižoties pa zemes virsmas nogāzēm. Par katabatikām sauc arī lejupejošas gaisa plūsmas gubu-lietus mākoņos.

Ne visi vēji, kas virzās uz leju pa nogāzēm, ir katabatiski. Piemēram, činuks, fēns un bergvinds ir lietus ēnas vēji, kad nogāzes vēja pusē gaisa masas zaudē mitrumu un aizvēja pusē nolaižas sausas un siltas. Katabatiskie vēji piekalnēs atnes aukstumu, ko nespēj kompensēt adiabatiskā sasilšana. Katabatiskie vēji var sasniegt orkāna ātrumu; Antarktīdas piekrastēs tie sasniedz ātrumu 320 km/h (Keipdenisonas stacija).

thumb|left|Katabatisko vēju veidošanās.
Katabatiskie vēji sastopami daudzās vietās un bieži tiem ir savi vietējie nosaukumi. Zināmākie ir bora un mistrāls. Norvēģijā tādu vēju sauc par *elvergustu*, Brazīlijas austrumos — par *terrealtosu*, Japānā — par *orosi*, Kalifornijas dienvidos — par *santaanu*.

Katabatisko vēju veidošanos izskaidro gaisa masu atdzišana kalnu plato, virsotnēs, uz ledājiem. Tā kā samazinoties temperatūrai gaisa blīvums palielinās, smaguma spēks to novelk lejup pa nogāzi. Laižoties lejup, gaisa masas adiabatiski sasilst un tā gala temperatūra atkarīga no sākuma augstuma un reģiona. Piemēram, santaana piekrastē var būt karsts, bet Antarktīdas vēji vienmēr ir ļoti auksti.

Visbiežāk katabatiskie vēji pūš no ledājiem klātajiem Antarktīdas un Grenlandes augstajiem plato. Grenlandē tādu vēju sauc par pitaraku (*pitaraq*) un tie ir sevišķi spēcīgi, kad piekrastē ir zema spiediena apgabals. Ugunszemes un Aļaskas piekrastēs kuģošanai ļoti bīstami ir brāzmainie vilivo (*williwaw*), kas veidojas piekrastes kalnos un var sasniegt ātrumu 200—300 km/h.

## Avoti

* Weather A-Z — Katabatic Winds By Bill Giles OBE
* 
* Разрушительная роза ветров
Valdis Lukss

**Valdis Lukss** (īstajā vārdā **Voldemārs Lukss**;  — ) bija latviešu dzejnieks, žurnālists un politiskais darbinieks.

## Biogrāfija

Dzimis Ozolnieku (tagad Smārdes) pagastā. Mācījies Tukuma apriņķa skolā. Pēc tās pabeigšanas 1937. gadā pabeidza studijas Latvijas Universitātē. Otrā pasaules kara laikā bija padomju frontes laikraksta "Latviešu Strēlnieks" redakcijas darbinieks. 1944. gadā uzņemts VK(b)P. Pēc kara no 1945. līdz 1947. gadam bija laikraksta "Literatūra un Māksla" redaktors. No 1950. līdz 1965. gadam Lukss bija Latvijas Padomju rakstnieku savienības valdes pirmais sekretārs. 1958. gadā apbalvots ar Latvijas PSR Valsts prēmiju. Bijis LKP CK loceklis. No 1958. līdz 1962. gadam Valdis Lukss bija Latvijas PSR Augstākās Padomes deputāts.

Pirmie Valda Luksa dzejoļi parādījās periodikā jau no 1925. gada. Pirmais dzejoļu krājums "Skarbums" iznāca 1941. gadā. Tajā dominējoši bija revolucionārās cīņas motīvi. Vairāki dzejas krājumos apkopoti kara laika dzejoļi, piemēram, krājumos "Sniga sniegi" (1943) un "Kara krūze" (1945). Pēc kara iznāca dzejoļu krājumi "Rita sāk dzīvot" (1948), "Dzejas" (1949), kas bija veltīti pēckara dzīvei. Revolucionāriem veltītās poēma "Slava" (1958), dzejas krājumi "Augsim" (1948), "Rīta solis" (1951), "Pirmklasnieki" (1956), "Tinces varavīksne" (1957). Luksam raksturīga bija emocionāli ekspresīva, sabiedriski aktuāla dzeja.

## Ārējās saites
Baltā tēja

**Baltā tēja** ir minimāli oksidēta tēja, kas tiek iegūta no tējas koka galvenokārt Fudzjaņas provincē Ķīnā. Tēja tiek iegūta, novācot no tējas koka pumpurus un jaunas lapas, kuras vēl nav līdz galam nogatavojušās.

## Apstrāde
Baltās tējas vākšanas laikā īpaša uzmanība tiek pievērsta tējas lapu atlasīšanai. Parasti baltajai tējai tiek lasītas tikai pirmās ražas pašas jaunākās, vēl līdz galam neatvērušās tējas lapiņas, ko piesedz daļēji atvēries tējas pumpurs. Elitārajām baltajām tējām tiek noplūktas tikai pašas augšējās lapiņas (pumpurs), vai pumpurs un nākamā lapiņa. Baltā tēja sagatavošanas procesā tiek pakļauta minimālai apstrādei, kas sastāv tikai no diviem posmiem — tās tiek kaltētas maigos saules staros, un pēc tam vēlreiz žāvētas, tādējādi iegūstot minimālu fermentācijas pakāpi. Tējas lapas pēc apstrādes gandrīz nemaina krāsu, paliekot zaļas vai pelēkzaļas, to apakšējā daļā jābūt redzamiem maziem, baltiem tējas matiņiem. Baltās tējas sagatavošana ir sarežģīts process, jo jaunās tējas lapiņas prasa īpašu uzmanību un rūpību, un ir diezgan izvēlīgas pret apstrādes procesu, kas tiek veikts tikai un vienīgi ar rokām; mehanizēta baltās tējas sagatavošana un apstrāde nav iespējama. Pastāv dažādas baltās tējas šķirnes: Baltā peonija, Sudraba adatas, Zaļais sniegs un citas. Baltās tējas uzlējumam piemīt maigi dzeltena vai maigi zaļa nokrāsa, viegls ziedu aromāts un izteikti maiga garša. Baltā tēja ir bagāta ar vitamīniem, aminoskābēm un pektīniem, kas palīdz organismam atjaunoties. Tā kā tējā ir augsta ēterisko eļļu koncentrācija, tai nevajadzētu ievilkties ilgāk par 5 minūtēm, pagatavošanā jāizmanto tikai mīksts, ne pārāk karsts ūdens (50-70 grādi), pārāk karsta ūdens lietošana tēju “sadedzinās”, iznīcinot maigos aromātus un garšu.

## Izplatība
Baltā tēja tiek ražota Fudzjaņas, Aņhui un Dzjansji provincēs Ķīnā. Tā ir izplatīta tikai Ķīnā un tiek uzskatīta ar vienu no augstāk vērtētākajiem un arī dārgākajiem tējas veidiem. Pārējās pasaules daļās lielākoties ir pierasts pie citiem tējas veidiem, kaut gan nelielos apjomos baltā tēja tiek ievākta arī Indijā, Nepālā un Āfrikā. Tā kā baltā tēja tās cenas un kvalitātes dēļ nav pieejama parastiem cilvēki, Ķīnā pastāv pat skumji-ironisks teiciens: “Viņš dzer balto tēju” — kas nozīmē grūtu laiku iestāšanos, kad par “balto tēju” tiek saukts vienkārši vārīts ūdens.
Puers

**Puers** (**Pu-erh**) ir fermentēta tēja, ko iegūst no tējas koka galvenokārt Juņnaņas provincē Ķīnā. 

Pueru tradicionāli pagatavo no vecu savvaļas tējas krūmu lapām, izvēloties īpašus krūmus ar platām tējas lapām, kas ir sastopami Ķīnas dienvidrietumos. Šādu krūmu pumpuri un jaunās lapas ir noklātas ar maziem baltiem matiņiem, un parasti tās ir lielākas nekā pārējo tējas šķirņu lapas. Tā kā šādu tējas krūmu nav pārāk daudz, puera tēju pagatavo no dažādos reģionos augušu tējas krūmu lapām, tomēr aizvien vairāk tējas pazinēju izvēlas puera tēju, kas ievākta un apstrādāta vienā reģionā. 

Ķīnā, kur pilnīgi oksidēta tēja (melnā tēja) ir pazīstama kā sarkanā tēja, puera tēja tiek klasificēta kā melnā, pēcfermentētā tēja.

Ir šāda puera klasifikācija: 
* Šena pueru vēl dēvē par svaigu vai zaļu. Šena puera ražošanā savāktās tējas lapas tiek sausinātas (visbiežāk saulē) un presētas dažādās formās. Šena puers ir zaļā tēja, kas vākta no savvaļas tējas kokiem. Jaunajam šena pueram ir spilgta un piesātināta garša, kas patīk vairumam cilvēku, bet ir arī tādi, kas uzskata to par pārāk asu. Ja šādu tēju noliek uzglabāšanai, tad ar gadiem tās garša kļūst mīkstāka un iegūst jaunas nianses. Tādēļ daži pērk jaunu šena pueru, lai dzertu to svaigu, bet citi — lai noliktu to glabāšanā uz dažiem gadiem un izdzertu tad, kad tas ieguvis mīkstāku un vairāk sabalansētu garšu.

* Šen (svaigs, zaļš) puers ir “dzīva” tēja. Tā, līdzīgi vīnam, ar gadiem pilnveido savu garšu, mīkstinās un iegūst jaunas nianses. Tomēr pareizai puera attīstīšanai ārkārtīgi svarīgi ievērot tā glabāšanas apstākļus, it īpaši — izvairīties no liela (vairāk par 90%) mitruma, nepiederošām smakām un nodrošināt svaigā gaisa pieplūdi.

* Šu puers ir fermentēta tēja, bet tai, protams, nav tādu garšas nianšu kā izturētam 20—30 gadu šena pueram. Labs šu pers ir patīkams mīksts dzēriens ar saldenu garšu, tādas tējas aromātā var just riekstu, karameles un koka nianses. Tomēr izgatavot labu šu pueru nav viegli — nepieciešama liela pieredze, lai noķertu brīdi, kad vajadzētu apstādināt tējas fermentēšanu. Par daudz fermentēta tēja zaudē garšas bagātību, kļūst pliekana un neinteresanta, aromātā parādās nepatīkamas nianses.
66. Kinoakadēmijas balva

**66. Kinoakadēmijas balvas** tika pasniegtas  "Dorothy Chandler Pavilion", Losandželosā, ASV. Balvu pasniegšanu vadīja aktrise Vūpija Goldberga.

Visvairāk balvu (septiņas) saņēma filma "Šindlera saraksts".

## Galvenās balvas
Uzvarētājs atzīmēts treknrakstā.

### [[Labākā filma (Amerikas Kinoakadēmijas balva)|Labākā filma]]

### [[Labākais režisors (Amerikas Kinoakadēmijas balva)|Labākais režisors]]

### [[Labākais aktieris galvenajā lomā (Amerikas Kinoakadēmijas balva)|Labākais aktieris galvenajā lomā]]

### [[Labākā aktrise galvenajā lomā (Amerikas Kinoakadēmijas balva)|Labākā aktrise galvenajā lomā]]

### [[Labākais aktieris otrā plāna lomā (Amerikas Kinoakadēmijas balva)|Labākais aktieris otrā plāna lomā]]

### [[Labākā aktrise otrā plāna lomā (Amerikas Kinoakadēmijas balva)|Labākā aktrise otrā plāna lomā]]

----

### [[Labākais oriģinālscenārijs (Amerikas Kinoakadēmijas balva)|Labākais oriģinālscenārijs]]

### [[Labākais adaptētais scenārijs (Amerikas Kinoakadēmijas balva)|Labākais adaptētais scenārijs]]

### [[Labākā starptautiskā spēlfilma (Amerikas Kinoakadēmijas balva)|Labākā filma svešvalodā]]

## Otrā plāna balvas

### [[Labākā oriģinālmūzika (Amerikas Kinoakadēmijas balva)|Labākā oriģinālmūzika]]

### [[Labākā dziesma (Amerikas Kinoakadēmijas balva)|Labākā dziesma]]

### [[Labākā animācijas īsfilma (Amerikas Kinoakadēmijas balva)|Labākā animācijas īsfilma]]

### [[Labākā īsfilma (Amerikas Kinoakadēmijas balva)|Labākā īsfilma]]

### [[Labākā dokumentālā filma (Amerikas Kinoakadēmijas balva)|Labākā dokumentālā filma]]

### [[Labākā dokumentālā īsfilma (Amerikas Kinoakadēmijas balva)|Labākā dokumentālā īsfilma]]

## Tehniskās balvas

### [[Labākais operatora darbs (Amerikas Kinoakadēmijas balva)|Labākais operatora darbs]]

### [[Labākais mākslinieka darbs (Amerikas Kinoakadēmijas balva)|Labākais mākslinieka darbs]]

### [[Labākā montāža (Amerikas Kinoakadēmijas balva)|Labākā montāža]]

### [[Labākie kostīmi (Amerikas Kinoakadēmijas balva)|Labākie kostīmi]]

### [[Labākais grims un matu sakārtojums (Amerikas Kinoakadēmijas balva)|Labākais grims]]

### [[Labākā skaņa (Amerikas Kinoakadēmijas balva)|Labākā skaņa]]

### [[Labākā skaņas montāža (Amerikas Kinoakadēmijas balva)|Labākā skaņas montāža]]

### [[Labākie vizuālie efekti (Amerikas Kinoakadēmijas balva)|Labākie vizuālie efekti]]

## Piezīmes un atsauces
68. Kinoakadēmijas balva

**68. Kinoakadēmijas balvas** tika pasniegtas  *Dorothy Chandler Pavilion*, Losandželosā, ASV. Balvu pasniegšanu vadīja aktrise Vūpija Goldberga.

Visvairāk nominācijas (desmit) saņēma filma "Drošsirdis". Visvairāk balvu (piecas) saņēma filma "Drošsirdis".

68. Kinoakadēmijas balva

## Laureāti un nominācijas

## Atsauces
Pīters Šiltons

**Pīters Leslijs Šiltons** (; dzimis  Lesterā, Anglijā) ir bijušais futbola vārtsargs, kuram pieder rekords ar visvairāk aizvadītām spēlēm Anglijas izlasē. Karjeras laikā viņš izlasē aizvadīja 125 spēles.

## Sasnieugmi
**Leicester City**

* Otrā divīzija: 1970–71
* FA Charity Shield: 1971

**Nottingham Forest**

* Pirmā Divīzija: 1977–78
* Anglijas Līgas kauss: 1978–79
* FA Charity Shield: 1978
* Eiropas kauss: 1978–79, 1979–80
* Eiropas Superkauss: 1979

**Individuālie sasniegumi**

* *[[Nottingham Forest]]* sezonas labākais spēlētājs: 1981–82
* ''Southampton'' sezonas labākais spēlētājs: 1984–85, 1985–86

## Atsauces

## Ārējās saites
Daglass Mosons

Sers **Daglass Mosons** (; dzimis  Anglijā, miris  Austrālijā) bija austrāliešu polārpētnieks un ģeologs. Līdzās Roaldam Amundsenam, Robertam Skotam un Ernestam Šekltonam bija viens no Antarktikas "Heroiskā izpētes laikmeta" galvenajiem ekspedīciju līderiem.

## Biogrāfija
Daglass Mosons dzimis 1882. gadā 5. maijā Roberta Mosona un Margaretas Mosonas (dzimusi Mūra (*Moore*)) ģimenē. Dzimis Jorkšīrā Anglijā, bet divu gadu vecumā ar ģimeni emigrēja uz Sidneju Austrālijā. Viņš apmeklēja Fortstrītas Paraugskolu un Sidnejas Universitāti, kuru absolvēja 1902. gadā ar bakalaura grādu.

Pirmajās ģeoloģiskajās ekspedīcijās Mosons devās uz Jaunhebridu salām 1903. gadā. 1907. gadā Mosons kā ģeologs piedalījās Ernesta Šekltona antarktiskajā ekspedīcijā. Viņš bija to pētnieku grupā, kas pirmie uzkāpa Erebusa vulkānā, kā arī kopā ar Edžvortu Deividu sasniedza Dienvidu magnētisko polu.

1911. gadā Mosons vadīja savu pirmo patstāvīgo ekspedīciju. Austrālāzijas Antarktiskā ekspedīcija (*Australasian Antarctic Expedition*) viņa vadībā no 1911, līdz 1914. gadam pētīja Karaļa Džordža V Zemi un Adelijas Zemi. Komonvelta līča piekrastē tika izbūvēta ekspedīcijas bāzes stacija Keipdenisona. Vieta izrādījās nepieredzēti vējaina — gada vidējais vēja ātrums bija ap 80 km/h.

Mosona ekspedīcija divu sezonu laikā (otrā pārziemošana bija neplānota) veica piekrastes pētīšanu un kartēšanu.

Vēlāk Mosons piedalījās vēl vairākās ekspedīcijās uz Antarktīdu.

Mosona vārdā nosaukta Mosonas polārstacija, Mosona krasts un Mosona jūra.

## Atsauces
Mawson

***Mawson*** var būt:
* Daglass Mosons (*Douglas Mawson*; 1882—1958), Austrālijas polārpētnieks, ģeologs;
* Mosona (*Mawson Station*) — polārstacija Antarktīdā;
* Mosona krasts (*Mawson Coast*) — dabas apgabals Antarktīdā;
* Mosona jūra (*Mawson Sea*) — malas jūra Antarktikā;
* Mosona smaile (*Mawson Peak*) — virsotne Hērda salā.
Rūdolfs Hess

**Rūdolfs Valters Rihards Hess** (; dzimis , miris ) bija prominents Trešā reiha politiķis, kurš darbojās kā Ādolfa Hitlera vietnieks NSDAP.

## Dzīvesgājums
Otrā pasaules kara laikā, 1941. gada 10. maijā Hess viens pats aizlidoja uz Skotiju ar mērķi veikt sarunas par miera noslēgšanu starp Trešo reihu un Apvienoto Karalisti, bet tika arestēts. Pēc kara beigām viņu tiesāja Nirnbergas Starptautiskais kara tribunāls. Hesam tika piespriests mūža ieslodzījums, ko viņš pavadīja Špandavas cietumā Berlīnē līdz 1987. gadam, kad izdarīja pašnāvību.
Otsa krasts

**Otsa krasts** () ir dabas apgabals Austrumantarktīdā, Somova jūras krastā. Stiepjas no Viljamsa raga austrumos (142°02′E﻿) līdz Hadsona ragam rietumos (153° 45' E). Krasts austrumos robežojas ar Penela krastu, rietumos — ar Džordža V krastu un tiek pieskaitīts Viktorijas Zemei. Galvenie Otsa krasta ģeogrāfiskie objekti ir Lilija glečers, Obas līcis, Renika glečers, Suvorova glečers, Žileta šelfa ledājs, Lauritsena ledājs. Iekšzemē paceļas Bauersa un USARP kalnu grēdas.

Rietumos no Žileta šelfa ledāja atrodas tagad iekonservētā krievu polārstacija Ļeņingradska, iekšzemē pie Lilija glečera - slēgtā vācu polārstacija Lillīmarlēna.

Krasta austrumu daļu 1911. gadā atklāja Roberta Skota ekspedīcijas kuģis *Terra Nova* ar kapteini Hariju Penelu un nosauca to Skota traģiskā Dienvidpola pārgājiena dalībnieka Lorensa Otsa *(Lawrence E.G. Oates)* vārdā.

## Atsauces
33. autobusu maršruts (Rīga, 1959)

**33. autobusu maršruts** bija Rīgas sabiedriskā transporta autobusu maršruts, kas kursēja no Abrenes ielas līdz Kundziņsalai.

33. autobusu maršruta kopējais garums bija 19,156 km. Maršruta **[[Abrenes iela (Rīga)|Abrenes iela]]** — **[[Sarkandaugava]]** — **[[Kundziņsala]]** kopējais garums bija 9,965 km, bet maršruta **[[Kundziņsala]]** — **[[Abrenes iela (Rīga)|Abrenes iela]]** kopējais garums bija 9,191 km.

Darbdienās pa 33. autobusu maršrutu kursēja tikai 1 autobuss, tāpat arī brīvdienās — tikai 1 autobuss.

33. autobusu maršrutu apkalpoja 7. autobusu parks.

Maršruts tika atklāts 1959. gadā un sākotnēji kursēja līdz Kundziņsalai no Tilta ielas. Vēlāk to pagarināja līdz Rīgas centram.
 33. autobusu maršruts tika slēgts. Tā vietā uz Kundziņsalu sāka kursēt atsevišķi 3. trolejbusu maršruta reisi.

## Maršruts
**[[Abrenes iela (Rīga)|Abrenes iela]]** — **[[Sarkandaugava]]** — **[[Kundziņsala]]** kursē pa šādām ielām: Abrenes iela, Vilhelma Purvīša iela, Emīlijas Benjamiņas iela, Marijas iela, Merķeļa iela, Kalpaka bulvāris, K. Valdemāra iela, Duntes iela, Tilta iela, apgriešanās galapunktā "Sarkandaugava", Tilta iela, Tvaika iela, Aptiekas iela un Kundziņsalas 6. šķērslīnija.

**[[Kundziņsala]]** — **[[Abrenes iela (Rīga)|Abrenes iela]]** kursē pa šādām ielām: Kundziņsalas 6. šķērslīnija, Aptiekas iela, Tvaika iela, Duntes iela, K. Valdemāra iela, Raiņa bulvāris, Emīlijas Benjamiņas iela, Vilhelma Purvīša iela un Abrenes iela.

thumb|255px|33. autobuss K. Valdemāra ielā
thumb|255px|33. autobuss Kundziņsalā (pēdējā kursēšanas dienā)

## Pieturvietas
33. autobusu maršrutā pavisam kopā ir 41 pietura. Maršrutā **[[Abrenes iela (Rīga)|Abrenes iela]]** — **[[Sarkandaugava]]** — **[[Kundziņsala]]** ir 21 pietura, bet maršrutā **[[Kundziņsala]]** — **[[Abrenes iela (Rīga)|Abrenes iela]]** ir 20 pieturas.

## Skatīt arī
* Rīga
* Autobusu satiksme Rīgā
* Trolejbusu satiksme Rīgā
* Tramvaju satiksme Rīgā
* Sabiedriskais transports Rīgā
* Rīgas satiksme
* Rīgas metropolitēns

## Piezīmes un atsauces

### Atsauces

## Ārējās saites
* www.rigassatiksme.lv
*
Zemgales futbola čempionāts 2009

**Zemgales futbola čempionāta 2009. gada sezona** sākās , bet noslēdzās . Čempionātā no sākuma piedalījās 7 komandas, kas aizvadīja divu riņķu turnīru, tomēr pēc 4 nospēlētajām spēlēm FK Jelgava-2 atteicās no dalības. Bet par Zemgales čempioniem kļuva FK Ozolnieki.

## Turnīra tabula

**Sp** = Aizvadītās spēles; **U** = Uzvaras; **N** = Neizšķirti; **Z** = Zaudējumi; **+** = Gūtie vārti; **-** = Zaudētie vārti; **V** = Vārtu starpība; **Pkt** = Punkti

## Ārējās saites
* Latvijas Futbola federācija
1535. gads

**1535. gads** (MDXXXV) ir īsais gads, kas pēc Jūlija kalendārā sākās piektdienā.

## Notikumi
* 18. janvāris — Fransisko Pisarro dibināja Peru galvaspilsētu Limu
* 10. marts — Grajs Tomass de Berlanga (*Fray Tomás de Berlanga*) atklāja Galapagu salas
* 2. oktobris — Žaks Kartjē atklāja salu Sentlorensas upē, kur vēlāk tiek uzcelta Monreāla

### Nezināms datums
* Apvienotā Zviedrijas un Dānijas flote kaujā uzvarēja Hanzas savienības floti
* Spāņu bruņotie spēki cieta sakāvi, cenšoties otro reizi iekarot Jukatanu
* Spāņu jūras braucēji Klusajā okeānā atklāja Galapagu salas
* Svētas Romas impērijas ķeizars Kārlis V iekaroja Tunisu
* Tika uzrakstīta pirmā grāmata igauņu valodā — "*Wanradt's and Koell's Catechism*"

## Dzimuši
* 11. februāris — Gregors XIV (*Gregorius XIV*), Romas pāvests (miris 1591. gadā)
* 2. jūnijs — Leons XI (*Leo XI*), Romas pāvests (miris 1605. gadā)

## Miruši
* 28. februāris — Valters fon Pletenbergs (*Wolter von Plettenberg*), Livonijas ordeņa mestrs (dzimis 1450. gadā)
* 6. jūlijs — Tomass Mors (*Thomas More*), angļu valsts darbinieks un humānists (dzimis 1478. gadā)
1547. gads

**1547. gads** (MDXLVII) ir īsais gads, kas pēc Jūlija kalendāra sākās sestdienā.

## Notikumi
* 16. janvāris — Maskavijas lielkņazs Ivans Bargais kļuva par pirmo Krievijas caru
* 28. janvāris — Eduards VI Tjudors pēc sava tēva Henrija VIII nāves kļuva par Anglijas karali
* 20. februāris — Vestminsteras abatijā tika kronēts Eduards VI
* 31. marts — Anrī II pēc sava tēva Fransuā I nāves kļuva par Francijas karali
* 24. aprīlis — Mīlbergas kauja: Svētās Romas imperators Kārlis V sakāva Šmalkaldes līgu

### Nezināms datums
* Nodrukāta pirmā grāmata lietuviešu valodā

## Dzimuši
* 29. septembris — Migels de Servantess (*Miguel de Cervantes*), spāņu rakstnieks (miris 1616.)

## Miruši

* 28. janvāris — Henrijs VIII Tjudors (*Henry VIII*), Anglijas karalis (dzimis 1491.)
* 31. marts — Fransuā I (*François Ier*), Francijas karalis (dzimis 1494.)
* 7. augusts — Svētais Kajetāns (*San Gaetano Thiene*), katoļu svētais (dzimis 1480.)
* 2. decembris — Ernans Kortess, spāņu konkistators (dzimis 1485.)
35. autobusu maršruts (Rīga)

**35. autobusu maršruts** bija Rīgas sabiedriskā transporta autobusu maršruts, kas kursēja no Abrenes ielas līdz Pleskodālei.

Darbdienās pa 35. autobusu maršrutu kursēja 1 autobuss, bet brīvdienās maršruts nekursēja. To apkalpoja 6. autobusu parks.

## Vēsture
Atklāts 2004. gadā. 2010. gada 1. jūnijā tika pagarināts līdz Pleskodālei. No 2020. gada 1. februāra līdz 13. martam iekāpšana 35. maršruta autobusos notika tikai pa priekšējām durvīm, lai mazinātu bezbiļetnieku skaitu, šo kārtību pārtrauca vīrusa COVID-19 pandēmija.

Sakarā ar Latvijā izsludināto ārkārtas situāciju no 2020. gada 21. marta tika pieņemts lēmums uz laiku slēgt 35. autobusu maršrutu pasažieru skaita krituma dēļ. Maršruts atsāka kursēt no 2020. gada 1. septembra, līdz 21. oktobrim iekāpšana notika pa priekšējām durvīm. No 2021. gada 16. janvāra līdz 31. augustam maršruts atkal tika slēgts saistībā ar otrā ārkārtas stāvokļa izsludināšanu valstī un COVID-19 pandēmijas izraisīto reisu samazināšanu.

Maršruts nekursē kopš 2021. gada 3. novembra, kad tas tika slēgts pandēmijas izraisītā transportlīdzekļu vadītāju trūkuma dēļ.

## Maršruts
**[[Abrenes iela (Rīga)|Abrenes iela]]** — **[[Pleskodāle]]** kursēja pa šādām ielām: Abrenes iela, Vilhelma Purvīša iela, Emīlijas Benjamiņas iela, 13. janvāra iela, 11. novembra krastmala, Akmens tilts, Slokas iela, Kalnciema iela, Lielirbes iela, Baseina iela, Volguntes iela, Zasulauka iela, Jūrkalnes iela, Apuzes iela, Volguntes iela un Kalnciema iela.

**[[Pleskodāle]]** — **[[Abrenes iela (Rīga)|Abrenes iela]]** kursēja pa šādām ielām: Kalnciema iela, Apuzes iela, Jūrkalnes iela, Zasulauka iela, Volguntes iela, Rucavas iela, Kalnciema iela, Ventspils iela, Lielirbes iela, Kalnciema iela, Daugavgrīvas iela, Raņķa dambis, Uzvaras bulvāris, Akmens tilts, 11. novembra krastmala, 13. janvāra iela, Emīlijas Benjamiņas iela, Vilhelma Purvīša iela un Abrenes iela.

## Pieturvietas
35. autobusu maršrutā pavisam kopā ir 43 pieturas. Maršrutā **[[Abrenes iela (Rīga)|Abrenes iela]]** — **[[Pleskodāle]]** bija 21 pietura, bet maršrutā **[[Pleskodāle]]** — **[[Abrenes iela (Rīga)|Abrenes iela]]** bija 22 pieturas.

## Skatīt arī
* Rīga
* Autobusu satiksme Rīgā
* Trolejbusu satiksme Rīgā
* Tramvaju satiksme Rīgā
* Sabiedriskais transports Rīgā
* Rīgas satiksme
* Rīgas metropolitēns

## Piezīmes un atsauces

### Atsauces

## Ārējās saites
* www.rigassatiksme.lv
*
1431. gads

**1431. gads** (MCDXXXI) ir īsais gads, kas pēc Jūlija kalendārā sākās pirmdienā.

## Notikumi
* 9. janvāris — Ronā sākās Žanna d'Arkas pirmstiesas izmeklēšana
* 3. marts — par Romas pāvestu kļuva Eugenijs IV
* 30. maijs — Žanna d'Arka tika sadedzināta sārtā
* 16. decembris — Anglijas karalis Henrijs VI Lankasters tika kronēts arī par Francijas karali

## Dzimuši
* novembris/decembris — Vlads III Drakuls, Valahijas princis (miris 1476.)

## Miruši
* 20. maijs — Martins V (*Martinus V*), Romas pāvests (dzimis 1369.)
* 30. maijs — Žanna d'Arka (*Jeanne d'Arc*), Francijas kareive un svētā (dzimusi ap 1412.)
38. autobusu maršruts (Rīga)

**38. autobusu maršruts** ir Rīgas sabiedriskā transporta autobusu maršruts, kas kursē no Abrenes ielas līdz Dzirciema ielai.

Tagadējais 38. autobusu maršruts agrāk bija 38b. autobusu maršruts. 38. maršruta autobuss līdz 2004. gada oktobrim, kad to apvienoja ar 21. autobusu maršrutu, kursēja no Stacijas laukuma līdz Imantai.

38. autobusu maršruta kopējais garums ir 21,512 km. Maršruta **Abrenes iela** — **Dzirciema iela** kopējais garums ir 10,529 km, bet maršruta **Dzirciema iela** — **Abrenes iela** kopējais garums ir 10,983 km.

Gan darbdienās, gan brīvdienās 38. autobusu maršrutā kursē 2 autobusi.

38. autobusu maršrutu apkalpo 6. autobusu parks.

No 2021. gada 16. janvāra līdz 31. augustam maršruts nekursēja saistībā ar otrā ārkārtas stāvokļa izsludināšanu valstī un COVID-19 pandēmijas izraisīto reisu samazināšanu.

## Maršruts
thumb|255px|38. maršruta autobuss Vīlipa ielā
thumb|255px|38. maršruta autobuss Abrenes ielā
thumb|255px|38. maršruta autobuss Buļļu ielā
thumb|255px|38. maršruta autobuss Dzirciema ielā
**[[Abrenes iela (Rīga)|Abrenes iela]]** — **[[Dzirciema iela]]** kursē pa šādām ielām: Abrenes iela, Dzirnavu iela, Satekles iela, Marijas iela, 13. janvāra iela, 11. novembra krastmala, Akmens tilts, Uzvaras bulvāris, Bāriņu iela, Nometņu iela, Lapu iela, Melnsila iela, Vīlipa iela, Dzirciema iela, Buļļu iela, Spilves iela un Dzirciema iela.

**Dzirciema iela** — **[[Abrenes iela (Rīga)|Abrenes iela]]** kursē pa šādām ielām: Dzirciema iela, Spilves iela, Buļļu iela, Dzirciema iela, Vīlipa iela, Melnsila iela, Lapu iela, Nometņu iela, Bāriņu iela, Uzvaras bulvāris, Akmens tilts, 11. novembra krastmala, 13. janvāra iela, Marijas iela, Satekles iela, Dzirnavu iela un Abrenes iela.

## Pieturvietas
38. autobusu maršrutā pavisam kopā ir 44 pieturas. Maršrutā **[[Abrenes iela (Rīga)|Abrenes iela]]** — **[[Dzirciema iela]]** ir 21 pietura, bet maršrutā **[[Dzirciema iela]]** — **[[Abrenes iela (Rīga)|Abrenes iela]]** ir 24 pieturas.

### Agrākie pieturvietu nosaukumi

* ''Stockmann'' centrs (pārdēvēta par "Autoosta")
* Kuģu iela (pārdēvēta par "Nacionālā bibliotēka")
* Lapu iela (pieturvieta slēgta)
* Palangas iela pārdēvēta par "Garā iela")
* Nordeka centrs (pārdēvēta par "Spilves iela")
* Tilts (pārdēvēta par "Skodas iela")
* U.B.A.K (pārdēvēta par "Spilves iela 16")
* Pārbrauktuve (pieturvieta slēgta)
* "Nordeka" (pārdēvēta par "Dzirciema iela 119")
* Spilves iela (pārdēvēta par "Saulgožu iela")
* 11. novembra krastmala (pārdēvēta par "Grēcinieku iela")
* Slokas iela (pārdēvēta par "Uzvaras parks")

## Skatīt arī
* Rīga
* Autobusu satiksme Rīgā
* Trolejbusu satiksme Rīgā
* Tramvaju satiksme Rīgā
* Sabiedriskais transports Rīgā
* Rīgas satiksme
* Rīgas metropolitēns

## Piezīmes un atsauces

### Atsauces

## Ārējās saites
* www.rigassatiksme.lv
*
1453. gads

**1453. gads** (MCDXXXI) ir īsais gads, kas pēc Jūlija kalendārā sākās pirmdienā. 1453. gads bieži tiek saukts par viduslaiku beigu gadu.

## Notikumi
* 29. maijs — Konstantinopoles krišana. Osmaņu impērijas sultāns Mehmeds II noslēdza Bizantijas impērijas iekarošanu

### Nezināms datums
* Johans Gūtenbergs izgudroja pārvietojamās grāmatu iespiedmašīnas

## Dzimuši
* 1. septembris — Gonzalo Fernandess de Kordova, spāņu ģenerālis un valstsvīrs (miris 1515.)
* 13. oktobris — Edvards Lankasters, Velsas princis (miris 1471.)

## Miruši
* 29. maijs — Konstantīns XI Dragašs, pēdējais Bizantijas imperators (dzimis 1404.)
* 17. jūlijs — Dmitrijs Šemjaka, Maskavijas princis
* 17. jūlijs — Džons Talbots, angļu militārais līderis (dzimis 1384./1387.)
Neoliberālisms

**Neoliberālisms** ir politiska ideoloģija, kas atbalsta ekonomisko liberālismu, brīvo tirdzniecību, tirgus deregulāciju un privatizāciju. Neoliberālisms radās 1930. gados, taču plaši izplatīts kļuva 1980. gados, kad šādu politiku aktīvi piekopa Amerikas Savienoto Valstu prezidents Ronalds Reigans un Apvienotās Karalistes premjerministre Mārgarita Tečere.

Ekonomists Breds Delongs neoliberālismu, citkārt dēvētu par tečerismu vai reiganekonomiku, skaidro kā disciplīnu, kas atbalsta brīvo tirgu, minimālu valsts iejaukšanos ekonomiskajās attiecībās, kā arī īpašuma tiesības. Breds Delongs norāda uz diviem neoliberālisma pamatprincipiem, kas ir: ciešs ekonomiskais kontakts starp kapitālistiskajām (jeb attīstītajām) valstīm un jaunattīstības valstīm, kas ir labākais veids, kā paātrināt tehnoloģiju pārvietošanos. Tas ir galvenais priekšnoteikums, lai nabadzīgās valstis kļūtu pārtikušas; valstu valdībām kopumā trūkst spējas pārvaldīt lielus rūpnieciskus vai komerciālus uzņēmumus, tāpēc valsts pārvalde jāsamazina un tai jāpilda tikai paši būtiskākie uzdevumi — ienākumu pārdale, tiesību sistēmas pārvalde, sabiedrisko labumu nodrošināšana u. c. Pārējiem sektoriem jābūt privatizētiem.

## Kritika

Deivids Hārvijs (*David Harvey*), kas pazīstams ar marksisma metožu atdzīvināšanu globālā kapitālisma kritikā, neoliberālismu skaidro kā šķiru veidojošu projektu, kas tikai maskējas aiz retorikas par individuālo brīvību, personīgo atbildību, brīvo tirgu un privatizāciju. Šim tā dēvētajam projektam pēc Deivida Hārvija domām ir veiksmīgi izdevies atjaunot un nostiprināt sabiedrības šķiras. Deivids Hārvijs neredz, kādu labumu darbinieku šķira būtu guvusi no neoliberālisma, un viņaprāt, darbinieku stāvoklis īpaši pasliktinājies pēdējos 7, 8 gados, taču nav novērota būtiska sabiedrības protesta rīcība.

Deivids Hārvijs kā vienu no spilgtākajām neoliberālisma pamatnostādnēm min 70. gados Ņujorkas krīzes laikā izstrādāto, un vēlāk kā starptautiski pirmo reizi Meksikas krīzes laikā 1982. gadā pielietoto principu, ka valstij par jebkādu cenu jāaizstāv finanšu institūcijas. Lai Meksikas krīzes laikā paglābtu Ņujorkas investīciju bankas, Starptautiskais Valūtas fonds (SVF) un ASV Valsts kase apvienojās galvojumam Meksikai. Šo rīcību Deivids Hārvijs dēvē par banku glābšanu un cilvēku iznīcināšanu, ar ko SVF nodarbojas aizvien, 2007.—2010. gada finanšu krīzi ieskaitot.

## Skatīt arī
* Klasiskais liberālisms un mūsdienu liberālisms
* Nopilēšanas ekonomiskā teorija

## Ārējās saites
* Deivida Hārvija Par neoliberālisms krīzi . 

## Atsauces
Kārlis Zeltiņš

thumb|250px|Kārlis Zeltiņš

**Kārlis Zeltiņš** (dzimis  Vestienas pagastā, miris , Rīgā) bija plaši pazīstams lauksaimnieks un aktīvs sabiedriskais darbinieks. 4. šķiras Triju Zvaigžņu ordeņa kavalieris.
                                                                 
Kārļa Ulmaņa līdzgaitnieks lopkopības pārraudzības organizēšanā. Pēc Pirmā pasaules kara nopircis saimniecību "Pupas" Krimuldas pagastā, vēlāk to izveidojot par vienu no priekšzīmīgākajām Latvijā, sevišķi ganāmpulka ziņā. Saņēmis Triju Zvaigžņu ordeni. 

Bijis Latvijas Lauksaimniecības kameras valdes loceklis, vadījis tās būvniecības un vēlāk lopkopības sekciju. Aktīvi darbojies kā Vestienas, tā Krimuldas lauksaimniecības, lopkopības un citu biedrību valdēs. 
thumb|Kārlis Zeltiņš ar sievu Matildi
Pēc Kārļa Ulmaņa ierosinājuma dibināts "Zeltiņa fonds" labāko lauksaimniecības rakstu godalgošanai.

## Kārļa Zeltiņa fonda laureāti

## Piezīmes un atsauces
1469. gads

**1469. gads** (MCDLXIX) ir īsais gads, kas pēc Jūlija kalendārā sākās svētdienā.

## Notikumi
* 19. oktobris — Aragonas princis Ferdinands II apprecēja Kastīlijas princesi Izabellu I. Šis notikums tiek uzskatīts par Spānijas valsts apvienošanu

## Dzimuši
* 3. maijs — Nikolo Makjavelli, itāliešu vēsturnieks un politiskais rakstnieks (miris 1527.)
* 31. maijs — Manuels I, Portugāles karalis (miris 1521.)
* 20. oktobris — Guru Nānaks Dēvs, sikhisma dibinātājs (miris 1539.)

: *iespējams*
* Vasko da Gama, pētnieks (miris 1524.)
* Roterdamas Erasms, nīderlandiešu humānists un teologs (miris 1536.)

## Miruši
* 8. oktobris — Filipo Lipi, itāļu gleznotājs (dzimis 1406.)
* 2. decembris — Pjēro de Kozimo Mediči, Florences valdnieks (dzimis 1416.)

: *datums nezināms*
* Montesuma I, acteku valdnieks Tenočtitlanā
Viļņas karaskola

[300px|thumb|[Viļņas universitātes dabas zinātņu fakultātes ēka, kurā senāk atradās Viļņas karaskola]]
[300px|thumb|Viļņas junkurskolas 1906. gada izlaiduma latviešu grupa. 1. rindā kreisās: Andrejs Pekka, Reinholds Naksniņš, [Aleksandrs Kaupiņš, Roberts Tauriņš, Jānis Toms, Jānis Ceplītis; 2. rindā no kreisās: Jānis Pauka, Oskars Dankers, Aleksandrs Reiss, Fricis Hermansons, Krišjānis Berķis; 3. rindā no kreisās: Kārlis Ramats, Pēteris Skrapce, Pēteris Preimanis, Roberts Kļaviņš, Jēkabs Ruškevics.]]
**Viļņas karaskola** () bija viena no vecākajām Krievijas impērijas armijas karaskolām. Četrdesmit sešos gados karaskolu pabeidza 47 izlaidumi, kas sagatavoja 4 371 podporučikus un virsniekus. Daudzi latvieši ieguva savu pirmo militāro izglītību šajā karaskolā.

## Vēsture

Dibināta 1864. gada 29. oktobrī kā **Viļņas kājnieku junkurskola** ar divu gadu mācību programmu. Štatos ietilpa divas mācību rotas ar 200 junkuriem. 1868. gadā uzsāka kazaku virsniekvietnieku sagatavošanu virsnieku dienesta pakāpes iegūšanai. 1874. gadā štatus palielināja līdz 300 junkuriem un paplašināja apmācību vispārējos priekšmetos. 

1876. gadā darbību sāka īpašais jātnieku vads ("kazaku nodaļa") ar 35 junkuru štata vietām, lai sagatavotu kazaku virsniekvietniekus virsnieku pakāpes iegūšanai. Ievērojot to, ka jaunie junkuri bija vāji sagatavoti vispārējos priekšmetos, 1877. gadā pie skolas atvēra sagatavošanās klasi. 1878. gadā atvēra virsnieku kursu 37 praporščikiem, kas ieguvuši savu dienesta pakāpi Krievu-turku karā. 1885. gadā aizvēra kazaku nodaļu, šīs klases junkurus nododot citām karaskolām. Sagatavošanas klase arī tika slēgta. 

Kad 1886. gadā izformēja Rīgas kājnieku junkurskolu, tās sastāvu pārvietoja uz Viļņas kājnieku junkurskolu. 1901. gada 1. septembrī sakarā ar to, ka mācību kursu paplašināja līdz karaskolas līmenim, apmācība notika trijos gados. 1904. gada 9. augustā skolu pirmo reizi pabeidza podporučiki nevis podpraporščiki. Skolas štatu palielināja līdz 400 junkuriem, kas bija sadalīti 4 rotās. 1910. gada 1. septembrī skolu pārdēvēja par Viļņas karaskolu. 

1914. gada rudenī, pēc Pirmā pasaules kara sākuma, karaskolā uzsāka četru mēnešu paātrināto apmācības kursu. Štatus palielināja no 500 uz 900 junkuriem. 1915. gadā Viļņas karaskolu evakuēja uz Poltavu, kur 1918. gada 2. janvārī to izformēja.

## Ārējās saites

* Regiment.ru 
* Сайт ВВКУРЭ ПВО 
* История ВВУ (ВПЮУ) 
* История Виленского пехотного юнкерского училища - Виленского военного училища
1516. gads

**1516. gads** (MDXVI) ir garais gads, kas pēc Jūlija kalendārā sākās otrdienā.

## Notikumi
* marts — pēc Ferdinanda II nāves viņa mazdēls Kārlis no Ģentes kļuva par Spānijas karali ar vārdu Karloss I
* jūlijs — Selims I no Osmaņu impērijas pieteica karu mamelukiem un iebruka Sīrijā
* 4. decembris — tika noslēgts Briseles miera līgums, kas noslēdza karu starp Franciju un Impēriju

### Nezināms datums
* Pedro de Soliss atklāja Laplatu
* Roterdamas Erasms publicēja divvalodīgu (latīņu un grieķu valodā) Jaunās Derības versiju
* Leonardo da Vinči pieņēma Francijas karaļa Fransuā I piedāvājumu ierasties Francijā

## Dzimuši
* 18. februāris — Marija Tjudora, Anglijas un Īrijas karaliene (mirusi 1558.)
* 26. marts — Konrāds Gesners, Šveices biologs (miris 1565.)

: *datums nezināms*
* Manko Inka Jupanki, inku valdnieks (miris 1544.)

## Miruši
* 20. janvāris — Huans Diass de Soliss, spāņu jūrnieks un pētnieks (dzimis 1470.)
* 22. janvāris — Džovanni Bellīni, itāliešu gleznotājs (dzimis 1430.)
* 23. janvāris — Aragonas Ferdinands II (*Fernando II*), Sicīlijas un Aragonas karalis (dzimis 1452.)
* 13. marts — Vladislavs II, Bohēmijas un Ungārijas karalis (dzimis 1456.)
* augusts — Hieronīms Boss, nīderlandiešu gleznotājs (dzimis 1450.)

: *datums nezināms*
* Džuljāno Sangallo, itāļu tēlnieks un arhitekts (dzimis 1443.)
39. autobusu maršruts (Rīga)

**39. autobusu maršruts** ir Rīgas sabiedriskā transporta autobusu maršruts, kas kursē no Abrenes ielas līdz Lāčupes kapiem.

Agrāk 39. autobusu maršruts bija 38.A autobusu maršruts. Padomju laikos ar 39. numuru tika apzīmēts vasaras sezonas maršruts no Imantas uz Bulduriem.

39. autobusu maršruta kopējais garums ir 22,717 km. Maršruta **[[Abrenes iela (Rīga)|Abrenes iela]]** — **[[Lāčupes kapi]]** kopējais garums ir 11,349 km, bet maršruta **[[Lāčupes kapi]]** — **[[Abrenes iela (Rīga)|Abrenes iela]]** kopējais garums ir 11,368 km.

Darbdienās pa 39. autobusu maršrutu kursē 2 autobusi, tāpat arī brīvdienās — tikai 1 autobuss.

39. autobusu maršrutu apkalpo 6. autobusu parks.

## Maršruts
thumb|250px|39. maršruta autobuss Buļļu ielā
thumb|250px|39. maršruta autobuss 13. janvāra ielā
[thumb|250px|Agrākais 38a. maršruta autobuss [13. janvāra iela|13. janvāra ielā.]]
**[[Abrenes iela (Rīga)|Abrenes iela]]** — **[[Lāčupes kapi]]** kursē pa šādām ielām: Abrenes iela, Dzirnavu iela, Satekles iela, Marijas iela, 13. janvāra iela, 11. novembra krastmala, Akmens tilts, Uzvaras bulvāris, Bāriņu iela, Nometņu iela, Lapu iela, Melnsila iela, Vīlipa iela, Dzirciema iela, Buļļu iela un Baltegļu iela.

**[[Lāčupes kapi]]** — **[[Abrenes iela (Rīga)|Abrenes iela]]** kursē pa šādām ielām: Baltegļu iela, Buļļu iela, Dzirciema iela, Vīlipa iela, Melnsila iela, Lapu iela, Nometņu iela, Bāriņu iela, Uzvaras bulvāris, Akmens tilts, 11. novembra krastmala, 13. janvāra iela, Marijas iela, Satekles iela, Dzirnavu iela un Abrenes iela.

## Pieturvietas
39. autobusu maršrutā pavisam kopā ir 47 pieturas. Virzienā **[[Abrenes iela (Rīga)|Abrenes iela]]** — **[[Lāčupes kapi]]** ir 22 pieturas, bet virzienā **[[Lāčupes kapi]]** — **[[Abrenes iela (Rīga)|Abrenes iela]]** ir 25 pieturas.

**Iepriekšējie pieturvietu nosaukumi**

Spilves iela (pārdēvēta par "Saulgožu iela")

11. novembra krastmala (pārdēvēta par "Grēcinieku iela")

Slokas iela (pārdēvēta par "Uzvaras parks")

## Skatīt arī
* Rīga
* Autobusu satiksme Rīgā
* Trolejbusu satiksme Rīgā
* Tramvaju satiksme Rīgā
* Sabiedriskais transports Rīgā
* Rīgas satiksme
* Rīgas metropolitēns

## Piezīmes un atsauces

### Atsauces

## Ārējās saites
* www.rigassatiksme.lv
*