open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
2013. gada Eiropas U-20 čempionāts basketbolā

**2013. gada [[Eiropas U-20 čempionāts basketbolā]]** notika Igaunijā 2013. gadā, laikā no 9. līdz 21. jūlijam. Par čempioniem kļuva Itālijas izlases basketbolisti, kas finālspēlē ar 67—60 pārspēja Latvijas izlasi. Latvijai izcīnītās sudraba medaļas ir augstākais sasniegums ne vien U-20 vecuma čempionātos, bet vispār vīriešu basketbola izlašu turnīros pēc valstiskās neatkarības atjaunošanas. Turnīra finals bija visu laiku skatītākā spēle Eiropas U-20 čempionātā.

## Pirmā kārta

### A grupa

|}

### B grupa

|}

### C grupa

|}

### D grupa

|}

## Otrā kārta

### E grupa

|}

### F grupa

|}

## Klasifikācijas turnīrs (13.—20. vieta)
### G grupa

|}

### H grupa

|}

## Izslēgšanas spēles
### 1.—8. vieta

### 5.—8. vieta

### 9.—12. vieta

### 13.—16. vieta

### 17.—20. vieta

## Vietu sadalījums

## Atsauces

## Ārējās saites
* Čempionāta oficiālā mājaslapa
Baltā kāpa (Jūrmala)

**Baltā kāpa** ir Bolderājas—Priedaines kāpu grēdas galējais rietumu gals, kas beidzas ar 15—20 m augstu, brūkošu krauju, ko pastāvīgi apskalo Lielupe. Izvietojusies Jūrmalas pilsētas teritorijā Lielupes labajā krastā starp Priedaini un Vārnukrogu. Baltā kāpa ir asimetriska vaļņveida kāpa ar garu (100—200 m), lēzenu ziemeļu nogāzi un īsāku (30—50 m), stāvu dienvidu nogāzi. Absolūtais augstums ir 20—21 m v.j.l. Veidojusies Lielupes krastā, kad tā bija savienota ar Daugavu, vējam lielas smilšu masas pārvietojot iekšzemes virzienā. Kopš 1991. gada vietējas nozīmes īpaši aizsargājamais ģeoloģiski ģeomorfoloģiskais dabas objekts ar platību 35 ha.

## Atsauces
Mazlandziņas ezers

**Mazlandziņas ezers** (arī **Mežezers**, **Mazlaudriņa ezers**, **Mazlaudriša** **ezers**) ir ezers Ādažu novada Carnikavas pagastā. Tas veidojies, ceļojošai kāpai aizberot Langas upi jeb Ilgupi (*Elge Uppe*), tādējādi atdalot atsevišķu mazu ezeriņu —  bijušo Langas upes daļu.

## Atsauces

## Atsauces
Baltā kāpa

**Baltā kāpa** var būt:
* Baltā kāpa — kāpa Engures pagastā;
* Baltā kāpa — kāpa Jūrmalā;
*Baltā kāpa — kāpa un atsegums Saulkrastos;
* Baltā kāpa — kāpa Ventspilī;
* Baltā kāpa — kāpa Vērgales pagastā;
*Pūrciema Baltā kāpa — kāpa Rojas pagastā.
Ādams Ore

**Ādams Ore** (1855-1927) bija pirmais akadēmiski izglītotais latviešu ērģeļu virtuozs un komponists. Guvis izcilus mākslinieciskus sasniegumus Latvijā un Rietumeiropā ar slaveniem ērģeļu koncertiem.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1855. gada 12. jūnijā Valtenberģu pagasta "Ores" mājās. Divdesmit gadu vecumā viņš devās uz Rīgu mācīties klavieru un ērģeļu spēlē. Vēlāk izglītojās Štutgartē un Neapolē. 1880. gadā III Vispārīgajiem latviešu dziedāšanas svētkiem Ore bija sacerējis tautas dziesmas "Kur tu augi, daiļa meita" harmonizējumu. Arī cita Ādama Ores dziesma "Daugaviņa, māmuliņa" laika straumē ieguva tautas dziesmas popularitāti.

Pēc ērģeļspēles studiju beigām Ore kā koncertants apbraukāja Vāciju, Austriju, Šveici, Itāliju, Holandi un citas valstis, gūdams lokālus panākumus. Sacerēja viencēliena operu "Gunda", kas 1899. gadā uzvesta kādā Berlīnes teātrī.
Savus vasaras brīvlaikus un arī mūža vakaru Ādams Ore pavadīja tēva mājās un Mazsalacas draudzē kā ērģelnieks.
Miris 1927. gada 10. jūnijā Rīgā, apglabāts Mazsalacas kapos.

## Daiļrade
Par Ores ražīgumu liecina dziesmu krājumi "Jaunā dziesmu rota" un "Dziesmu kokle", kas nāca klajā Rīgā 1890. gadā. Paliekošākas vērtības Ores darbiem tomēr nav, jo to autoram trūka atbilstošas kompozīcijas tehnikas. Bez tam Ore — kā viņu raksturojis Jāzeps Vītols — "apzinīgi padevās svešu kultūru vilinājumiem un, nepietiekoši stiprs, lai iekarotu savu individuālo vietu, viņš pamazām zaudēja zem kājām dzimtenes zemīti, tautiskos, nacionālos pamatus, tapa bāls un 
nenozīmīgs".

Desmit Ādama Ores skaņdarbi izdoti žurnālā "Austrums", sākot 1889. gada janvārī ar "Dievs, svētī Latviju!" (jauktam korim), kuram izmantots modificēts Baumaņu Kārļa teksts, taču pēdējais "Austrumā" publicētais Ores opuss ir "Klusu, klusu klausījos" (jauktam korim, publicēts 1890. gada oktobrī).

## Atsauces
Skorpions (zodiaka zīme)

thumbnail|200px|Skorpiona zodiaka zīmes simbols
**Skorpions** () ir astotā zodiaka zīme, kas reprezentē Skorpiona zvaigznāju. Cilvēki, kas pēc horoskopa ir skorpioni, ir dzimuši laika posmā no 24. oktobra līdz 21. novembrim. Tā simbols ir šāds: ♏. Pēc astrologu uzskatiem, tā ir viena no trim ūdens zīmēm. Skorpiona zīmi pārvaldošās planētas ir Plutons un Marss.

## Atsauces
Jānis Kade

**Jānis Kade** (1858—1923) bija Irlavas skolotāju semināra skolotājs, ērģelnieks, komponists un diriģents. Savā laikā piederēja rosīgāko latviešu mūziķu pulkam, bija IV Vispārīgo latviešu Dziedāšanas svētku virsdiriģents Jelgavā (1895).

## Dzīvesgājums
Dzimis 1858. gada 26. augustā Džūkstes pagasta Pienavā. 1878. gadā beidza Irlavas skolotāju semināru, pēc tam palika turpat par skolotāju līdz pat semināra slēgšanai. 1888. gadā III Vispārīgo latviešu Dziedāšanas svētku garīgo dziesmu koncertā vīru koris atskaņoja J. Kades dziesmu "Gavilējiet" jeb 100. Dāvida dziesmu, pa vienai viņa dziesmai dziedāja vēl arī IV un V dziesmu svētkos.

1902. gadā Jānis Kade pārnāca uz Rīgu, kur pieņēma ērģelnieka vietu Jēzus luterāņu baznīcā. Miris 1923. gada 21. jūlijā.

## Atsauces
Skorpions (nozīmju atdalīšana)

**Skorpions** var būt:

* skorpioni — zirnekļveidīgo kārta;
* Skorpions (zvaigznājs) — zvaigznājs;
* Skorpions (zodiaka zīme) — zodiaka zīme.
Marjus Stankevičs

**Marjus Stankevičs** (; dzimis  Kauņā) ir bijušais Lietuvas futbola aizsargs.

Stankevičs ir divkārtējs Lietuvas kausa ieguvējs Panevēžas "Ekranas" sastāvā, Spānijas Karaļa kausa ieguvējs *[[Sevilla FC]]* sastāvā, Itālijas kausa ieguvējs Romas "Lazio" sastāvā, kā arī divkārtējs Lietuvas gada futbolists.

## Ārējās saites
Baltijas skolotāju seminārs

[thumb|250px|Baltijas skolotāju semināra ēka Kuldīgā, kurā tagad ir [Kuldīgas Tehnoloģiju un tūrisma tehnikums.]]

**Baltijas skolotāju seminārs** () bija pirmā valsts pedagoģiskā mācību iestāde Latvijā, kas darbojās Rīgā (1870—1886), pēc tam Kuldīgā (1886—1915). Pirms tam jau pastāvēja Vidzemes bruņniecības uzturētais Vidzemes skolotāju seminārs Valkā un Valmierā (1839—1890), kā arī Kurzemes bruņniecības uzturētais Irlavas skolotāju seminārs (1840—1900).

## Vēsture
Seminārs sākotnēji atradās Rīgā un sagatavoja pareizticīgās baznīcas draudzes skolu skolotājus. Skolotāju seminārs bija pakļauts Rīgas mācību apgabala kuratoram un mācību valoda bija krievu valoda. Mācību ilgums bija trīs gadi, vislielāko uzmanību pievērsa krievu valodai un reliģijai, mācīja arī matemātiku, vēsturi un pedagoģiju. Apmēram 2/3 audzēkņu saņēma stipendiju. Baltijas skolotāju semināra koris 1873. gadā piedalījās Pirmajos Vispārējos dziedāšanas svētkos Rīgā.

Sākoties Baltijas pārkrievošanai, seminārā sāka gatavot visu Latvijas lauku tautskolu un pilsētas elementārskolu skolotājus. Mācību ilgumu no 1877. gada pagarināja līdz četriem gadiem. 1879. gadā uzcēla jaunu semināra ēku. 1886. gadā Baltijas skolotāju semināru pārcēla uz Kuldīgu, kur tas darbojās līdz Pirmā pasaules kara sākumam. Semināra audzēkņi aktīvi iesaistījās 1905. gada revolūcijas norisēs.
Pēc Pirmā pasaules kara sākuma 1915. gadā semināru evakuēja uz Čistopoļu tagadējā Tatarstānā, kur to 1919. gadā padomju varas iestādes pārveidoja par Tautas izglītības institūtu.

### Skolotāju semināra ēka Kuldīgā
1924. gada 30. martā bijušā skolotāju semināra ēkā uzsāka darboties Kuldīgas Valsts vidusskola, ko 1928./1929. gadā pārdēvēja par Kuldīgas Valsts ģimnāziju. Pēc Otrā pasaules kara ēkā bija Kuldīgas vidusskola, kas tur atradās līdz 1964. gadam. Kopš 1989. gada šajā ēkā atradās Kuldīgas 78. arodvidusskola, ko 2008. gadā pārdēvēja par Kuldīgas Tehnoloģiju un tūrisma profesionālo vidusskolu.

Baltijas skolotāju semināra ēka Liepājas ielā 31/33 Kuldīgā ar 1998. gadu ir pasludināta par valsts nozīmes vēstures kultūras pieminekli.

## Semināra audzēkņi
Šo semināru pavisam beiguši 1026 audzēkņi, tajā mācījās arī vēlāk populārie rakstnieki Bebru Juris (1876—1881), Valdis (1882—1886), Sudrabu Edžus (1860—1941), Plūdons (1891—1895), Pēteris Birkerts (1897—1900), arhitekts Ernests Pole (1888—1892) un daudzi atzīti pedagogi.

## Atsauces

## Skatīt arī
* Vidzemes skolotāju seminārs
* Irlavas skolotāju seminārs
MUOS 2

***MUOS 2*** ir ASV militārās mobilo sakaru sistēmas *[[Mobile User Objective System]]* otrais pavadonis. Palaists 2013. gada jūlijā.
To izgatavojis uzņēmums *[[Lockheed Martin]]* ASV Jūras kara flotes uzdevumā.

Pavadonis izgatavots uz modificētas platformas *[[A2100]]* bāzes. Divas 14 m reflektora antenas izgatavojis uzņēmums *[[Harris Corporation|Harris]]*, bet sakaru aparatūru izgatavoja *[[Boeing IDS]]*.

*MUOS 2* tika palaists  13:00 UTC ar nesējraķeti *[[Atlas V/551]]* (sērijas numurs *AV-040*) no Kanaveralas zemesraga Gaisa spēku stacijas starta kompleksa *SLC-41*. Ģeostacionāro orbītu *MUOS 2* sasniedza 8 dienu laikā. Tad tika izvērsti saules bateriju paneļi, un lielo antenu reflektori izvērsti 12 dienas pēc starta.

2013. gada decembrī, pēc izmēģīnājumiem un pārbaudēm, *MUOS 2* nodots pasūtītājam.

## Atsauces

## Ārējās saites
* MUOS Lockheed Martin vietnē
* MUOS 1, 2, 3, 4, 5 Gunter Dirk Krebs
Veismanis

**Veismanis** (, *Weissman(n)*; sieviešu dzimtē Veismane) ir vācu cilmes uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:

* Andris Veismanis (dzimis 1965) — latviešu mūziķis;
* Augusts Veismanis (*August Weismann*; 1834—1914) — vācu zoologs un pētnieks;
* Gustavs Emanuēls fon Veismanis (1729—ap 1800) — inženieris;
* Jānis Veismanis (1867—1913) — dzejnieks un rakstnieks;
* Oto Ādolfs fon Veismanis (1726—1773) — militārpersona.

## Skatīt arī
* Veismaņi fon Veisenšteini
Vilcāne

**Vilcāne** ir latviešu cilmes uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:

* Antonija Vilcāne (1956) — latviešu arheoloģe;
* Margarita Vilcāne (1940) — latviešu popmūzikas dziedātāja.

## Skatīt arī
* Vilcāni
* Vilcāns
1251. gads

**1251. gads** () bija gads, kas pēc Jūlija kalendāra sākās svētdienā.

## Notikumi
* 26. decembris — Skotijas karalis Aleksandrs III Dankelds apprecējās ar Anglijas karaļa Henrija III Plantageneta meitu

### Nezināms datums
* Turpinājās Septītais Krusta karš, kas sākās 1248. gadā.
* Tika kristīts Lietuvas dižkunigaitis Mindaugs.
* Aleksandrs Ņevskis noslēdza miera līgumu starp Kijivas lielkņazisti un Norvēģiju.
* Beidza pastāvēt Zemgales bīskapija, kas tika sadalīta starp Rīgas bīskapu un Livonijas ordeni.
* Pilsētas tiesības ieguva mūsdienu Igaunijas pilsēta Pērnava.
* Mūsdienu Vācijas galvaspilsēta Berlīne ieguva pilsētas tiesības.

## Dzimuši

## Miruši
* 31. marts — Vilhelms no Modenas, pāvesta legāts Baltijas valstīs

## Kalendārs
Velsas princis Džordžs

**Velsas princis Džordžs** (), īstajā vārdā **Džordžs Aleksandrs Luijs** (; dzimis ) ir prinča Viljama un viņa sievas Katrīnas dēls.

Džordžs ir pāra pirmais bērns, kā arī Apvienotās Karalistes karaļa Čārlza III un viņa pirmās sievas princeses Diānas pirmais mazbērns. Princis Džordžs ir otrais Apvienotās Karalistes monarhijas mantošanas līnijā pēc tēva.

Mazulis piedzima  plkst. 18.24 (pēc Latvijas laika). Piedzimšanas brīdī viņš svēra 3,80 kg.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Kembridžas princis Džordžs karaliskās ģimenes mājaslapā
* Kembridžas hercoga un hercogienes mājaslapa
Ernests Borgnains

**Ernests Borgnains** (; dzimis **Ermess Efrons Bornīno** (*Ermes Effron Borgnino*) , miris ) bija amerikāņu kino un televīzijas aktieris.

Viņa aktiera karjera ilga vairāk nekā sešas desmitgades. 1955. gadā ieguvis Amerikas Kinoakadēmijas balvu kā labākais aktieris par lomu filmā *[[Marty]]*. Vēl tēlojis filmās "Džonijs Ģitāra" (*Johnny Guitar*, 1954), "Fēniksa lidojums" (1965), "Netīrais ducis" (*The Dirty Dozen*, 1967), *[[The Poseidon Adventure]]* (1972), *[[The Black Hole]]* (1979), "Bēgšana no Ņujorkas" (*Escape from New York*, 1981), *[[Deadly Blessing]]* (1981), "Gataka" (*Gattaca*, 1997) un "RED aģenti: atvaļināti un sevišķi bīstami" (2010), kā arī tādos televīzijas seriālos kā *[[Airwolf]]* un *[[McHale's Navy]]*. No 1999. līdz 2012. gadam ieskaņoja Sirēnvīru animācijas seriālā "Sūklis Bobs Kvadrātbiksis".

## Ārējās saites
Asinsgrēks

**Asinsgrēks** jeb **incests** (no  — 'nešķīsts') ir dzimumattiecības starp tuviem asinsradiniekiem.

Asinsgrēka tabu ir viens no izplatītākajiem kultūras tabu gan mūsdienās, gan agrākajos laikos. Lielai daļai valstu mūsdienās ir likumi attiecībā uz asinsgrēkiem vai ciešu asinsradniecības laulību sabiedriskie aizliegumi. Ir sabiedrības, kur asinsgrēks ir nelikumīgs.

Dažās sabiedrībās, piemēram, Senajā Ēģiptē karaliskajās ģimenēs brāļa—māsas, tēva—meitas, mātes—dēla u.c. attiecības piekoptas karaliskās pēctecības saglabāšanai.

Bērnam, kura bioloģiskajiem vecākiem ir ciešas ģenētiskās attiecības, ir ievērojami paaugstināts risks saslimt ar iedzimtu slimību, nāves iespējamība. Neplānotas seksuālas attiecības starp tuviem asinsradiniekiem var notikt arī, ja nav zināms viens vai abi bērna bioloģiskie vecāki.

## Atsauces
Donalds Plezenss

**Donalds Henrijs Plezenss** (; dzimis , miris ) bija angļu kino, televīzijas un skatuves aktieris.

Plezenss ir attēlojis psihiatru Semu Lūmisu "Halovīna" filmu sērijā, ļaundari Džeimsa Bonda filmā "Tu dzīvo tikai divreiz" (1967), aviācijas kapteini filmā "Lielā bēgšana" (1963) un SEN 5241 Džordža Lūkasa filmā "THX 1138" (1971).

Četras reizies ticis nominēts ''Tony'' balvai.

## Ārējās saites
Džonijs Junaits

**Džons Konstantīns "Džonijs" Junaits** (, ; dzimis , miris ) bija lietuviešu izcelsmes ASV amerikāņu futbola spēlētājs, spēlēja saspēles vadītāja pozīcijā.

Lielāko daļu profesionālās karjeras aizvadījis NFL klubā Baltimoras "Colts", kur spēlēja laikā no 1956. līdz 1972. gadam. 52 gadus spēlētājam piederēja rekords par visvairāk pēc kārtas aizvadītajām spēlēm ar piezemējuma piespēli (1956—1960), 2012. gadā to laboja Drū Brīss. 1970. gadā "Colts" sastāvā ieguva Superkausu. Vaitākas sezonas ticis atzīts par līgas vērtīgāko spēlētāju *[[Associated Press]]*, *United Press International* un *Newspaper Enterprise Association* vērtējumā.

## Ārējās saites
* NFL profils
Pēteris Aronietis

**Pēteris Aronietis** ( — ) bija Latvijas inženieris, politiķis, sabiedrisks darbinieks. Bijis Latvijas satiksmes ministrs no 1925. līdz 1926. gadam.

## Dzīvesgājums
Dzimis  Grostonas pagastā zemnieka Pētera Aronieša ģimenē. Studēja Rīgas Politehniskajā institūtā. Strādāja Kaukāza reģionā, pēc Pirmā pasaules kara 1919. gadā atgriezās Latvijā, strādāja par būvinženieri. Tautas padomes loceklis no Latvijas Radikāldemokrātiskās partijas.
1925. gada decembrī kļuva par Latvijas satiksmes ministru Kārļa Ulmaņa vadītajā valdībā. Amatu saglabājis, uzsākot darbu Artura Alberinga valdībai. 1926. gadā, līdz ar Alberinga valdības krišanu, amatu zaudēja.

Vairākkārt kandidēja Rīgas domes un Saeimas vēlēšanās, bija Rīgas domes deputāts. 

1941. gada 14. jūnija deportācijas laikā viņu Jūrmalā apcietināja un izsūtīja uz Krievijas PFSR, kur 1942. gada 24. aprīlī viņš gāja bojā Vjatlagā.

## Atsauces
Vecates muiža

thumb|270px|Vecates muižas kungu māja ap 1910. gadu.
**Vecates muiža** () bija muiža Salacas kreisajā krastā pie tās iztekas no Burtnieku ezera tagadējā Valmieras novada Vecates pagastā pie autoceļa P16. No 1755. gada līdz 1920. gada agrārajai reformai muiža piederēja fon Zīversu dzimtai.

## Vēsture
Zviedru Vidzemes laikā 1640. gadā Zviedrijas karaliene Kristīne I Vāsa Ates muižu uzdāvināja franču izcelsmes ģenerālim Delabaram (*Vilhelm de la Barre*), pēc tam muiža nonāca bijušā Vidzemes ģenerālgubernatora Aksela Oksenšernas (1583-1654) īpašumā, un gadsimta beigās atkal valsts īpašumā.
Pēc Vidzemes inkorporācijas Krievijas Impērijas sastāvā 1744. gadā ķeizariene Katrīna II Lielā Vecates muižu uzdāvināja gvardes majoram Matvejevam, kurš muižu pārdeva Vidzemes landrātam pulkvedim Kārlim Gustavam fon Patkulam (1686—1750), pēc viņa nāves muižas īpašniece bija pulkveža atraitne Johanna Šarlote fon Drentelna (1696—1754). 1755. gadā muižu pārdeva Joahimam Johanam fon Zīversam (1699—1770).
1770. gadā muižu mantoja majors Kārlis Eberhards fon Zīverss (1745—1821), kas līdz 1820. gadam uzbūvēja jaunu muižas kungu māju.

Muižu mantoja viņa dēls ģenerālis Johans Georgs fon Zīverss (1778—1827), pēc viņa nāves Vecates muižā dzīvoja J.G. fon Zīversa atraitne Emīlija fon Krīdenere (1793—1863). Līdz 1905. gada revolūcijai muiža saimniekoja viņu dēls Nikolajs Kārlis fon Zīverss (1826-1910), kas 1907. gadā to uzdāvina  savai meitai Marijai Emīlijai Olgai fon Zīversai (1873—1958).

Pēc Otrā pasaules kara muižas koka kungu mājā līdz 1960. gadiem bija klubs, mūsdienās no tās saglabājušās vien drupas un parks.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Vecates muiža 1930. gados
Tangras kalni

**Tangras kalni** (, ) ir ap 30 km gara un līdz 7 km plata kalnu grēda Antarktikā, Dienvidšetlendas salu otrā lielākajā salā - Livingstona salā. Izvietojusies salas dienvidaustrumos gar Brensfīlda šaurumu un stiepjas no Renjē raga ziemeļaustrumos līdz Barnāra ragam dienvidrietumos. Sastāv no trim kalnu masīviem: Frīzlenda grēda dienvidrietumos, Levski grēda vidusdaļā un Delčeva grēda ziemeļaustrumos. Grēda ir līdz 1700 m augsta; augstākā virsotne ir Frīzlends. Līdz 2001. gadam grēdai nebija nosaukuma. 2001. gadā tai piešķīra seno bulgāru un tjurku dievības Tangras (Tengri) vārdu. 2004./2005. gada sezonā grēdas ziemeļu piekalnē darbojās Bulgārijas vasaras lauka nometne Akademija.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Ivanov, L. General Geography and History of Livingston Island. In: *Bulgarian Antarctic Research: A Synthesis*. Eds. C. Pimpirev and N. Chipev. Sofia: St. Kliment Ohridski University Press, 2015. pp. 17-28. 
* Ivanov, L.L. Livingston Island: Tangra Mountains, Komini Peak, west slope new rock route; Lyaskovets Peak, first ascent; Zograf Peak, first ascent; Vidin Heights, Melnik Peak, Melnik Ridge, first ascent. *The American Alpine Journal*, 2005. pp. 312-315.
* Gildea, D. ''Mountaineering in Antarctica: complete guide: Travel guide.'' Primento and Editions Nevicata, 2015.
Širgisvalde-Kiršava

**Širgisvalde-Kiršava** (, ) ir pilsēta Vācijā, Saksijas zemē, Baucenes apriņķī pie Šprē upes.

## Vēsture
Pilsēta nodibināta 2011. gada, apvienojot Širgisvaldes pilsētu un Kiršavas un Krostavas ciemus. Širgisvalde rakstos pirmoreiz minēta 1346. gadā. Kad 1635. gadā pārējā Lauzicas teritorija iekļāvās Saksijā (pirms tam tā bija Bohēmijas daļa), Širgisvaldes piederība bija neskaidra līdz pat 1810. gadam, kad to anektēja Saksija. Galīgi pilsētas pievienošanās Saksijai juridiski tika noformēta 1845. gadā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Kintana

**Kintana** var būt:

* Nairo Kintana (*Nairo Quintana*) — kolumbiešu šosejas riteņbraucējs;
* Orestess Kintana (*Orestes Quintana*) — spāņu airētājs un futbolists.
Benedikta Bokoli

**Benedikta Bokoli** (; dzimusi  Milānā) ir Itālijas aktrise. Viņa ir Brigitas Bokoli, arī aktrises, māsa. Viņa debitēja televīzijā agrā jaunībā, programmā *Pronto, chi gioca?*, bet turpmākajā karjerā viņa vairāk bija zināma kā teātru aktrise. Režisors un aktieris Džordžo Albertacci (*Giorgio Albertazzi*), kurš bija režisors 2008. gada filmā *Sunshine* ('Saules gaisma'), nosauca viņu par "ļoti māksliniecisku".

## Televīzija

* *Pronto, chi gioca?*, kinorežisors *[[Gianni Boncompagni]]*
* *Domenica In* – ar savu māsu *Brigitta Boccoli* no 1987 līdz 1990
* *Viva Colombo* - 1991
* *Gelato al limone* - ar *[[Massimiliano Pani]]*
* *Unomattina* - 1994
* *Due come noi* – ar *Wilma De Angelis* - 1997
* *Incantesimo*
* *Reality Circus* - realitātes šovs 2006/2007

## Teātris (nepilnīgs saraksts)

* *Blithe Spirit*, *[[Noël Coward]]*, ar *[[Ugo Pagliai]]* un *[[Paola Gassman]]* - 1992/1993 -
* *Cantando Cantando*, *Maurizio Micheli*, ar *Maurizio Micheli*, *[[Aldo Ralli]]* un *[[Gianluca Guidi]]* - 1994/1995 -
* *Buonanotte Bettina*, *Pietro Garinei* un *Sandro Giovannini*, 1995/1996/1997 -
* *Can Can* - mūzikls, *[[Abe Burrows]]*, 1998/1999 -
* *[[Orfeo all'inferno]]* - opera, Žaks Ofenbahs - 1999 - *[[Tersicore]]*
* *Polvere di stelle*, 2000/2001/2002
* *Le Pillole d'Ercole* 2002/2003/2004
* *[[Anfitrione]]*, *[[Plautus]]*, 2004
* *[[Stalker]]*, *[[Rebecca Gillmann]]*, 2004
* *[[Plutus]]*  (Aristofans), 2004
* *Fiore di cactus* 2004/2005/2006
* *Prova a farmi ridere*, *[[Alan Aykbourn]]*, 2006
* *[[Vētra (luga)|Vētra]]*, Viljams Šekspīrs, - 2006 - *Ariel*
* *Sunshine*, *William Mastrosimone*, kinorežisors *[[Džordžo Albertacci]]*, 2007/2008 -
* *The Apartment*, Billijs Vailders, 2009–2010
* *Il marito scornato (Georges Dandin)*, Moljērs, (2011)
* *Vite private*, *[[Noël Coward]]*, 2012-2013
* *Dis-order*, *[[Neil LaBute]]*, kinorežisors Marcello Cotugno, with Claudio Botosso - 2014
* *Incubi d'Amore*, *Augusto Fornari, Toni Fornari, Andrea Maia, Vincenzo Sinopoli*, kinorežisors *Augusto Fornari*, 2014
* *Crimes of the Heart*, *Beth Henley*, kinorežisors Marco Mattolini - 2015

## Filmās (nepilnīgs saraksts)

**[[Gli angeli di Borsellino]]*, kinorežisors *Rocco Cesareo* - 2003
**Valzer*, kinorežisors *Salvatore Maira* - 2007
**[[Pietralata]]*, kinorežisors *Gianni Leacche* - 2008

## Attēlu galerija


Attēls: Benedicta-boccoli-1998.jpg|Benedikta Bokoli 1998. gadā
Attēls: Benedicta Boccoli Milan May 3rd 2015.JPG|Benedikta Bokoli 2015. gadā 


## Atsauces

## Ārējās saites

*
Vails

**Vails** var būt:

*Noa Vails (*Noah Wyle*, 1971) —- amerikāņu aktieris
*Pjotrs Vails (*Пётр Львович Вайль*, 1949-2009) —- Rīgā dzimis krievu žurnālists
Noa Vails

**Noa Strosers Spīrs Vails** (; dzimis ) ir amerikāņu kinoaktieris. Pazīstams kā Džona Kārtera lomas atveidotājs Maikla Kraitona medicīnas seriālā *[[ER (seriāls)|ER]]* (1994-2009), Toma Meisona lomas atveidotājs fantastikas seriālā *[[Falling Skies]]* (2011–pašlaik) un kā Stīva Džobsa atveidotājs filmā *[[Pirates of Silicon Valley]]* (1999).

## Ārējās saites
Kims Stenlijs Robinsons

**Kims Stenlijs Robinsons** (; dzimis ) ir amerikāņu rakstnieks. Raksta zinātniskās fantastikas žanrā. Pazīstamākais darbs ir 1993-96. gadā publicētā Marsa triloģija par Marsa kolonizēšanu. Triloģijas romāni (*Red Mars*, *Green Mars* un *Blue Mars*) ieguvuši Hugo un Nebulas balvas.

## Ārējās saites
* 
*
Kamilla, Apvienotās Karalistes karaliene konsorte

**Kamilla, Apvienotās Karalistes karaliene konsorte** (; dzimusi ) ir Apvienotās Karalistes karaliene konsorte un karaļa Čārlza III sieva.

## Dzīvesgājums
Dzimusi 1947. gadā Londonā kā Kamilla Rozmarija Šenda (*Camilla Rosemary Shand*).
Izglītību ieguva Anglijā, Šveicē un Francijā. 1973. gadā apprecējās ar britu armijas virsnieku Endrū Pārkeru-Boulzu (*Parker Bowles*), ar kuru viņai ir divi bērni un pieci mazbērni. Pāris izšķīrās 1995. gadā, gadu pēc Boulza aiziešanas no armijas.

Kamillai un princim Čārlzam bijušas attiecības kopš 1980. gada, vēl pirms viņa laulībām ar Diānu Spenseri 1981. gadā, ko plaši atspoguļoja plašsaziņas līdzekļos, īpaši dzeltenajā presē. 2005. gadā viņi apprecējās. Tā vietā, lai pieņemtu titulu "Velsas princese", Kamilla izvēlējās vīra otršķirīgo titulu "Kornvolas hercogiene" (Skotijā — "Rotesajas hercogiene"), jo Velsas princeses tituls tolaik asociējās ar Čārlza pirmo sievu princesi Diānu.

Pēc Elizabetes II Vindzoras nāves 2022. gada 8. septembrī Kamilla kļuva par Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotās Karalistes un Britu aizjūras domīniju karalieni konsorti.

## Ārējās saites

* Britu monarhijas profils
Maikls Kītons

**Maikls Džons Daglass** (; dzimis ), pazīstams kā **Maikls Kītons** (*Michael Keaton*), ir amerikāņu aktieris, režisors, producents un komiķis.

Pseidonīms "Kītons" aizgūts no izcilākā mēmā kino komiķa Bastera Kītona (īstajā vārdā Džozefs Frenks Kītons). Kītons izvēlējās pseidonīmu, lai izvairītos no sajaukšanas ar aktieri Maiklu Daglasu, kas bieži vien traucēja kādas lomas iegūšanai jaunos kino projektos.

Viņš kļuva pazīstams ar karjeras sākumā attēlotajiem tēliem komēdijās, tai skaitā Tima Bērtona režisētajā filmā "Bītldžūss" (1988), kur attēloja galveno lomu. Pēc tam Kītons attēloja Betmenu / Brūsu Veinu Bērtona režisētajās filmās "Betmens" (*Batman*; 1989) un "Betmens atgriežas" (*Batman Returns*; 1992).

Tēlojis tādās filmās kā *[[Night Shift]]* (1982), *[[Mr. Mom]]* (1983), *[[Clean and Sober]]* (1988), *[[Pacific Heights]]* (1990), *[[My Life]]* (1993), "Džekija Brauna" (1997), "Hērbijs: Pilnā aprīkojumā" (2005) un "Rezerves policisti" (2010), ieskaņojis tēlus *[[Pixar]]* animācijas filmās "Vāģi" un "Rotaļlietu stāsts 3", kā arī animācijas filmai "Minioni" (2015). Kā režisors un galvenās lomas tēlotājs piedalījies filmas *[[The Merry Gentleman]]* (2008) tapšanā.

Par galveno lomu TV filmā *[[Live from Baghdad]]* (2002) tika nominēts Zelta globusa balvai. Lielākos panākumus guvis ar galvenās lomas tēlojumu filmā "Putncilvēks" (2014), par ko saņēma Zelta globusa balvu un vairākas citas balvas, kā arī tika nominēts Amerikas Kinoakadēmijas balvai un BAFTA kino balvai. Vēlāk piedalījies filmās "Uzmanības centrā" (2015), "Dibinātājs" (2016), *[[Worth]]* (2020) un *[[The Trial of the Chicago 7]]* (2020).

## Filmogrāfija

## Ārējās saites
Marks Makgvairs

**Marks Deivids Makgvairs** (; dzimis ) ir bijušais amerikāņu beisbolists, tagad — beisbola treneris. Pašlaik (2013) ir MLB kluba Losandželosas "Dodgers" sišanas treneris.

Karjeras laikā pārstāvējis divus MLB klubus: Oklendas "Athletics" un Sentluisas "Cardinals". 1989. gadā "Athletics" sastāvā guva uzvaru Pasaules sērijas izcīņā. Tāpat 12 reizes piedalījies Visu zvaigžņu spēlē. 2010. gadā publiski atzinis, ka karjeras laikā lietojis dopingu. 1984. gadā ASV izlases sastāvā izcīnījis sudraba medaļu . 2001. gadā beidzis karjeru.

Pēc sportista karjeras beigām kļuvis par treneri. 2010. gadā sāka strādāt "Cardinals" klubā, tomēr 2013. gadā pievērsās trenēšanai Losandželosas "Dodgers" klubā, kur ir sišanas treneris.

Ticis iekļauts MLB līgas gadsimta simboliskajā izlasē.

## Atsauces

## Ārējās saites

* MLB profils 
* ''Baseball-Reference'' profils
Pols Kofijs

**Pols Kofijs** (; dzimis 1961. gada 1. jūnijā) ir bijušais kanādiešu hokejists, aizsargs, kurš 21 sezonu aizvadīja dažādu NHL klubu rindās, četras reizes izcīnot Stenlija kausa titulus, kā arī trīsreiz kā līgas labākais aizsargs iegūstot Džeimsa Norisa balvu. 2004. gadā uzņemts Hokeja Slavas zālē.

## Spēlētāja karjera
Profesionāļa karjeru Kofijs sāka 1980.—81. gada sezonā NHL kluba Edmontonas "Oilers" rindās. Jau 1981.—82. gada sezonu aizsargs noslēdza ar 89 punktiem 80 spēlēs, tādējādi gūstot plašu ievērību. Spēlējots "Oilers" rindās, 1984., 1985. un 1987. gadā Kofijs izcīnīja Stenlija kausu, tāpat 1985. un 1986. gadā ieguva Džeimsa Norisa balvu. 1985.—86. gada sezonā Kofijs guva 48 vārtus, labojot Bobija Ora rekordu starp aizsargiem.

Pēc nesaskaņām ar "Oilers" vadību, 1987. gadā Kofijs tika aizmainīts uz Pitsburgas "Penguins". 1991. gadā viņš "Penguins" rindās kļuva jau par četrkārtēju Stenlija kausa ieguvēju. Jau 1991.—92. gada sezonā Kofijs apsteidza Denisu Potvinu kā visu laiku rezultatīvākais NHL aizsargs. Sezonas vidū gan aizsargs tika aizmainīts uz Losandželosas "Kings", savukārt vien gadu vēlāk nonāca jau Detroitas "Red Wings" rindās.

Kopā ar "Red Wings" Kofijs sasniedza 1994.—95. gada sezonas Stenlija kausa finālu, trešo reizi iegūstot arī Džeimsa Norisa balvu. 1996.—97. gada sezonas ievadā tika aizmainīts uz Filadelfijas "Flyers", turpmākajos gados īslaicīgi spēlējot arī Čikāgas "Blackhawks", Karolīnas "Hurricanes" un Bostonas "Bruins" rindās, līdz pēc pirmā 2000.—01. gada sezonas noslēguma paziņoja par spēlētāja karjeras beigām.

Jau Kofija pēdējās profesionālās sezonas gaitā Rejs Burks apsteidza viņu kā visu laiku rezultatīvākais NHL aizsargs.

## Ārējās saites
2001. gada Pasaules čempionāts šosejas riteņbraukšanā

**2001. gada [[Pasaules čempionāts šosejas riteņbraukšanā]]** notika Lisabonā, Portugālē, no 9. līdz 14. oktobrim. Čempionāts sastāvēja no grupas un individuālā brauciena vīriešiem, sievietēm, vīriešiem līdz 23 gadu vecumam, jauniešiem un jaunietēm. Tas bija 74. Pasaules čempionāts.

## Sacensību kopsavilkums

## Medaļu tabula

## Ārējās saites
* Rezultāti un ziņojums cyclingnews.com
Ints Teterovskis

**Ints Teterovskis** (dzimis ) ir latviešu diriģents.

2001. gadā absolvējis Jāzepa Vītola Latvijas Mūzikas akadēmiju, kur ieguva maģistra grādu kordiriģēšanā. 1994. gadā dibinājis jauniešu kori "Tiāde", ko arī vadījis līdz 2005. gadam. Pēc tam kļuva par Jāzepa Vītola Latvijas Mūzikas akadēmijas studentu jauktā kora māksliniecisko vadītāju (līdz 2009. gadam). 2009. gadā Teterovskis sācis izstrādāt Rīgas pilsētas Kultūras stratēģijas realizācijas plānu, tāpat ir virsdiriģents Jelgavas apriņķa korim. Bijis vairāku vispārējo latviešu Dziesmu un Deju svētku virsdiriģents. Ir jauniešu kora "Balsis" mākslinieciskais vadītājs.

## Atsauces
Deniss Potvins

**Deniss Potvins** (; dzimis 1953. gada 29. oktobrī) ir bijušais kanādiešu hokejists, aizsargs, kurš 15 sezonas aizvadīja NHL kluba Ņujorkas "Islanders" rindās, tās sastāvā izcīnot četrus Stenlija kausa titulus, kā arī trīsreiz kā līgas labākais aizsargs iegūstot Džeimsa Norisa balvu. 1991. gadā uzņemts Hokeja Slavas zālē.

## Spēlētāja karjera
1973. gada NHL draftā Potvinu ar kopējo pirmo numuru izvēlējās Ņujorkas "Islanders", kuras sastāvā aizsargs iekļāvās jau nākamajā sezonā, tās izskaņā kā līgas labākais debitants izcīnot arī Kaldera balvu. Sezonu pirms Potvina pievienošanās komandai "Islanders" bija noslēgusi ar NHL vēsturē sliktāko rezultātu. 1976., 1978. un 1979. gadā Ors kā līgas labākais vārtsargs ieguva Džeimsa Norisa balvu. 1970. gadu otrajā pusē, profesionāļa karjeru beidzot Bobijam Oram, Potvins līdzās Lerijam Robinsonam tika uzskatīts par līgas vadošo aizsargu. 1978.—79. gada sezonā Potvins kļuva par otro aizsargu aiz Ora, kam sezonu izdevies noslēgt ar vairāk nekā 100 rezultativitātes punktiem.

1979.—80. gada sezonu aizsargs uzsāka jau kā komandas kapteinis. Turpmākos četrus gadus pēc kārtas "Islanders" kopā ar Potvinu izdevās izcīnīt Stenlija kausu.

Pēc 1987.—88. gada sezonas Potvins noslēdza profesionālā spēlētāja karjeru. Tobrīd ar 1060 karjeras gaitā gūtajiem punktiem viņš bija visu laiku rezultatīvākais NHL aizsargs, taču vēlāk viņu apsteidza Pols Kofijs un Rejs Burks.

## Ārējās saites
Ādams Krieviņš

**Ādams Krieviņš** ( — ) bija Latvijas politiķis, sabiedrisks darbinieks. Līdz 1923. gadam — Latvijas Sociāldemokrātiskās strādnieku partijas biedrs, vēlāk pievienojies Radikālo demokrātu partijai. Bijis Latvijas darba ministrs (1924—1925) un Rīgas pilsētas galva (1928—1931).

## Biogrāfija
Ādams Krieviņš piedzima  Mazsalacas pagastā. Mācījies Limbažu pilsētas skolā. Par dalību 1905. gada revolūcijā ticis apcietināts. 1908. gadā nolicis skolotāja eksāmenu Rīgas Nikolaja ģimnāzijā. Līdz Pirmā pasaules kara sākumam 1914. gadā strādājis Katlakalnā un Salas pagastā par skolotāju. Pēc Februāra revolūcijas 1917. gadā kļuvis par Vidzemes valdības komisāra vietnieku un Rīgas apriņķa zemes padomes priekšsēdētāju.

Neilgi pēc Latvijas Republikas dibināšanas kļuvis par Tautas padomes locekli. No 1921. gada līdz 1923. gada augustam bija Rīgas domes deputāts, pilsētas darba nodaļas vadītājs un pilsētas galvas biedrs, pārstāvot Latvijas Sociāldemokrātiskās strādnieku partijas (LSDSP). No visiem amatiem atkāpies un izstājies no partijas, pēc tam, kad nonāca konfliktā ar LSDSP frakciju. 1924. gada janvārī kļuvis par darba ministru Voldemāra Zāmuēla vadītajā valdībā. Amatu saglabājis pēc tam, kad par Ministru prezidentu kļuva Hugo Celmiņš. 1925. gada martā no amata atkāpies. Pēc tam bija Hipotēku bankas direktors.

1926. gada pavasarī piedalījies Radikālo demokrātu partijas dibināšanā. No 1928. gada marta līdz 1931. gada maijam bija Rīgas pilsētas galva. Šajā laikā ekspluatācijā nodots Rīgas Centrāltirgus, kā arī uzbūvētas vairākas dzīvojamās ēkas.

1941. gada 14. jūnijā izsūtīts uz Krievijas PFSR. 1946. gadā nomira viņa sieva, pēc kā Krieviņš savam kādreizējam kaimiņam, Latvijas PSR Augstākās Padomes Prezidija priekšsēdētājam Augustam Kirhenšteinam lūdza atļauju atgriezties Latvijā, kas tika atteikts. Atradies Noriļlagā,  miris Noriļskas pilsētā.

## Atsauces
Saldais ķirsis

**Saldais ķirsis** (*Prunus avium*) ir plūmju ģints suga. To dabiskais izplatības areāls ir Eiropas dienvidu daļa, Ziemeļāfrika, Kaukāzs un Anatolija. Saldais ķirsis ir bieži audzēts kultūraugs, kas tiek audzēts daudzviet pasaulē (arī Latvijā), kur pāriet arī savvaļā. Tie ir koki, kas izaug līdz 15 m augstumam, dažreiz vēl augstāki.

Latvijā savvaļā sastopams reti, pārsvarā Kurzemē un Zemgalē.

## Atsauces

## Ārējās saites
*
Vankūvera (sala)

**Vankūvera** () ir ap 450 km gara un līdz 100 km plata sala Klusā okeāna ziemeļaustrumu piekrastē Kanādā. Vankūvera ir Kanādas 11. un pasaules 43. lielākā sala. Ietilpst Britu Kolumbijas provincē; tās dienvidu galā izvietojusies provinces galvaspilsēta Viktorija.

Sala izstiepta ziemeļrietumu—dienvidaustrumu virzienā. No kontinenta to atdala Karalienes Šarlotes un Džonstona šaurumi ziemeļaustrumos un Sališu jūra (Huana da Fukas šaurums un Džordžijas šaurums) dienvidaustrumos un dienvidos. Sala kalnaina, Vankūveras salas grēdas, kas stiepjas visā salas garumā, sadala to mitrākajā un kalnainākajā rietumu daļā un sausākajā un līdzenākajā austrumu daļā. Salas augstākā virsotne ir Goldenhaindls (2195 m vjl). Krasta līnija stipri robota, daudz fjordu un šēru. Iekšzemē daudz ezeru, purvu un upju. Rietumu krastā izveidots Pasifikrima nacionālais parks, centrālajā daļā — Stratkonas provinces parks.

Salu pirmiedzīvotāji ir trīs indiāņu tautas, lielākā no kurām ir krasta sališi. Pirmais no eiropiešiem salu atklāja spānis Huans Hose Peress Ernandess *(Juan José Pérez Hernández)* 1774. gadā. Pirmā 1792. gadā apkārt salai apkuģoja spāņa Dionisio Alkalas Galjano *(Dionisio Alcalá Galiano)* ekspedīcija. Sala tika nosaukta par **Kvadras un Vankūvera salu** *(The Island of Quadra and Vancouver)* par godu spāņu ceļotājam Huanam Fransisko de la Bodegam i Kvadram *(Juan Francisco de la Bodega y Quadra)* un britu kapteinim Džordžam Vankūveram *(George Vancouver)*, kas risināja sarunas par salas piederību. Vēlāk salas nosaukumā palika tikai Vankūvera vārds. 1848. gadā salā tika nodibināta Lielbritānijas Vankūveras salas kolonija, kas 1866. gadā tika pievienota Britu Kolumbijai.

## Atsauces

## Ārējās saites
Taitiešu valoda

**Taitiešu valoda** (taitiešu: *Reo Mā'ohi*; *Reo Tahiti*) ir austronēziešu saimes austrumpolinēziešu valoda, kas izplatīta galvenokārt Franču Polinēzijā, kur tai ir reģionālās valodas statuss. Taitiešu valoda ir cieši saistīta ar citām valodām Franču Polinēzijā, piemēram, marķīziešu, tuamotiešu un manareviešu valodu.

## Vēsture

1797. gadā protestantu misionāri ieradās Taiti, un starp viņiem bija Henrijs Nots. Tajā laikā šai valodai nebija rakstības, tā bija tikai runāta valoda. Henrijs Nots strādāja kopā ar Taiti karali Pomare II, lai pārtulkotu Bībeli no angļu uz taitiešu valodu. Viņi pieņēma 5 patskaņu un 9 līdzskaņu sistēmu, kas kļuva par taitiešu alfabētu. Pēc aptuveni 30 gadu ilga darba, misionāri pabeidza tulkot bībeli taitiešu valodā. Šim tulkojumam bija liela nozīme polinēziešu valodu vēsturē un attīstībā.

## Bieži lietojamas frāzes

## Atsauces
Krieviņš

**Krieviņš** var būt:

* krieviņš — līdz 19. gadsimta otrajai pusei Bauskas apkaimē dzīvojošas etniskas grupas pārstāvis;
* Krieviņš — uzvārds.

## Skatīt arī
* Krievs
Kara māksla

thumbnail|200px|Klasiska no bambusa veidota grāmata, kurā ierakstīta "Kara māksla"
**"Kara māksla"** (, *Sūnzǐ bīngfǎ* — ‘Suņdzi traktāts’) ir Džou dinastijas valdīšanas laikā uzrakstīts militārais traktāts, par kura autoru uzskata Suņdzi — augsta ranga karaspēka ģenerāli, stratēģi un taktiķi. Teksts ir sarakstīts 13 nodaļās, kur katrā ir aplūkots kāds no karošanas aspektiem. Šī grāmata savā laikā tika uztverta kā militārās stratēģijas un taktikas rokasgrāmata.

1772. gadā darbs pirmo reizi tika pārtulkots franču valodā — kādā no eiropiešu valodām.

## Ārējās saites
* „Sun Dzi. Kara māksla”
* "Суньцзы.Искусство войны"
* „Sun Tzu.On the art of war”
Spēlmaņu nakts 2012/2013

**[[Spēlmaņu nakts]] 2012/2013** teātra balvu pasniegšanas ceremonija bija tradicionāli paredzēta  — Eduarda Smiļģa dzimšanas dienā. Tā tika atcelta pēc Zolitūdes traģēdijas izsludināto sēru dēļ. Ceremonijas vietā balvu pasniegšana notika  šaurā lokā, piedaloties balvu pasniedzējiem, saņēmējiem un teātru vadības pārstāvjiem. Balvas — Skatuves naglas tika pasniegtas 17 kategorijās. Papildus tika pasniegtas arī 3 skatītāju simpātiju balvas un Latvijas Dramaturgu ģildes speciālbalva "Pazudušais dēls". Balvas par mūža ieguldījumu teātra mākslā tika pasniegtas aktrisei Ligitai Dēvicai un aktierim un režisoram Laimonim Siliņam.

## Žūrija
Jauniestudējumus valsts un nevalstiskajos teātros vērtēja deviņu profesionāļu žūrija:
* teātra zinātniece Ingrīda Vilkārse (žūrijas komisijas priekšsēdētāja)
* LTV raidījuma "100g kultūras" vadītājs un "Neatkarīgās Rīta Avīzes" kultūras nodaļas redaktors Arno Jundze,
* žurnāla "Ir" izpildredaktore Dace Smildziņa
* teātra režisore un pedagoģe Anita Sproģe
* teātra kritiķe Henrieta Verhoustinska
* režisors un kustību konsultants Modris Tenisons
* teātra zinātniece Maija Svarinska
* teātra un dejas kritiķe Dita Eglīte
* teātra kritiķe Līvija Dūmiņa
Pretendentus nominācijā "Gada sasniegums laikmetīgajā dejā" izvirzīja Latvijas profesionālās mūsdienu dejas horeogrāfu asociācija, nominācijā "Gada sasniegums baleta mākslā" — Latvijas Nacionālā opera un Latvijas Profesionālā Baleta asociācija.

## Laureāti un nominācijas
*Piez.: Pie nominācijām uzskaitīti visi izvirzītie pretendenti; laureāti atrodas saraksta augšgalā un ir izcelti *'treknrakstā**.''


=== Dramaturgu Ģildes balva "Pazudušais dēls" ===
*  **Inga Gaile — "Mūsu Silvija debesīs", Ģertrūdes ielas teātris**
** [[Jānis Balodis (dramaturgs)|Jānis Balodis]], [[Valters Sīlis]], [[Uģis Bērziņš]] — "Nacionālais attīstības plāns", [[Dirty Deal Teatro]]
** [[Rasa Bugavičute-Pēce|Rasa Bugavičute]], [[Rēzija Kalniņa]], [[Elmārs Seņkovs]] — "Es par Rēziju", [[Dailes teātris]]
** [[Andris Kalnozols]] — "Labākais cilvēks Tahkurannā", [[Dirty Deal Teatro]]
** [[Ēriks Vilsons]], [[Ināra Slucka]] — "Zudušo laiku citējot", [[Latvijas Nacionālais teātris]]

=== Skatītāju simpātijas balvas ===
* Gada izrāde — **"Oņegins" — Dailes teātris, režisors Dž. Dž. Džilindžers**
* Gada aktrise — **Kristīne Nevarauska — Salome izrādē "Salome", Skārleta O’Hāra izrādē "Vējiem līdzi", Dailes teātris**
* Gada aktieris — **Artūrs Skrastiņš — Semjons Semjonovičs Podsekaļņikovs izrādē "Finita la comedia!", Dailes teātris'''

## Atsauces

## Ārējās saites
* Spēlmaņu nakts oficiālā mājaslapa
Ernests Bauers

**Ernests Bauers** ( — ) bija Latvijas politiķis, sabiedrisks darbinieks. Bijis Latviešu zemnieku savienības biedrs, vēlāk pievienojies Latvijas Jaunzemnieku savienībai. Bijis Latvijas zemkopības ministrs no 1923. gada janvāra līdz 1924. gada decembrim. Tautas padomes, Satversmes sapulces, kā arī 1. un 2. Saeimas deputāts.

## Biogrāfija
Ernests Bauers piedzima  Rankas pagasta "Pakalniešos". Mācījies Cēsu apriņķa skolā. Līdz 1905. gadam bijis tautskolotājs Palsmanē. Pēc tam devies studēt uz Halles lauksaimniecības institūtu, ko absolvēja 1910. gadā. Tad atgriezies Latvijā un sniedzis lekcijas zemkopjiem. 1913. gadā apceļojis Dāniju un Zviedriju. Pirmā pasaules kara laikā vadījis lauksaimniecības skolu Priekuļos.

1918. gada novembrī bija viens no Tautas padomes dibinātājiem, Latviešu zemnieku savienības pārstāvis. Bijis agrārlietu departamenta vadītājs Pagaidu valdībā. 1920. gadā ievēlēts Satversmes sapulcē no Bezpartijisko bezzemnieku un mazsaimnieku grupas — Latvijas Jaunzemnieku savienības priekšteces — saraksta. 1922. gadā ievēlēts 1. Saeimā, bet 1925. gadā — 2. Saeimā. No 1923. gada janvāra līdz 1924. gada decembrim bija Latvijas zemkopības ministrs Jāna Pauļuka, Zigfrīda Annas Meierovica un Voldemāra Zāmuēla vadītajās valdībās. Sirds slimības dēļ aizgāja no politikas.

Miris no sirdstriekas  plkst. 12 savā dzīvoklī Rīgā, Jēkaba ielā 28. Apbedīts Jaunpiebalgas kapos.

Bijis žurnālu "Latvijas Lauksaimnieks" un "Mazsaimnieks" redaktors, kā arī laikraksta "Līdums" līdzdibinātājs.

## Atsauces
Sabiedriskais transports Ogrē

**Sabiedriskais transports Ogrē** ir pasažieru pārvadāšanas pakalpojumi Ogrē, kurus nodrošina SIA "Ogres autobuss". Pasažieru pārvadājumi notiek ar autobusiem, pa 6 līnijām. Biļetes cena ir 35 santīmi, pensionāriem (uzrādot pensionāra apliecību) — 30 santīmi, bet pensionāriem, vecākiem par 75 gadiem (uzrādot Ogres novada braukšanas apliecības) — 15 santīmi.

## Autobusu maršruti

### Bijušie autobusu maršruti

## Bijušās biļešu cenas

Līdz aptuveni 2008. gadam Ogres pilsētas autobusos (ne visos) biļetes pārdeva kasieri. No aptuveni 2010. gada biļetes tiek printētas tiek drukātas no elektroniskā printera. Līdz tam biļetes tika pārdotas no papīra rullīšiem.

## Autobusu modeļi
### Ekspluatācijā esošie autobusu modeļi

Visi augstāk minētie autobusi, izņemot modeļus SOR, Iveco un Kapena tika piegādāti lietoti.

### Ekspluatācijā bijušie autobusu modeļi

Arī visi augstāk esošie modeļi tika piegādāti lietoti (izņemot Autosan).

## Ārējās saites
* Ogres pilsētas autobusu kustības saraksts
1934. gada Pasaules čempionāts šosejas riteņbraukšanā

**1934. gada [[Pasaules čempionāts šosejas riteņbraukšanā]]** notika Leipcigā, Vācijā. Tas bija astotais Pasaules čempionāts profesionāļiem un tajā notika divas sacensības — atsevišķi grupas braucieni profesionāļiem un amatieriem.

## Sacensību kopsavilkums

## Medaļu tabula

## Atsauces
Martins Straka

**Martins Straka** (; dzimis 1972. gada 3. septembrī) ir bijušais čehu hokejists, centra uzbrucējs, ilggadējs Čehijas hokeja izlases dalībnieks. Pēdējās karjeras sezonas spēlēja Čehijas Ekstralīgas kluba HK Pilzene sastāvā, pildot arī tās kapteiņa funkcijas. Viņš ir arī komandas ģenerālmenedžeris un līdzīpašnieks.

## Spēlētāja karjera
Profesionāļa karjeru Straka sāka 1990.—91. gada sezonā Čehoslovākijas hokeja līgas kluba HK Pilzene rindās. Tās sastāvā viņš aizvadīja divas sezonas, pirms 1992. gada vasarā pārcēlās uz Ziemeļameriku, kur pievienojās Pitsburgas "Penguins" vienībai. 1994.—95. gada sezonas otrajā pusē tika aizmainīts uz Otavas "Senators" rindām.

Jau nākamajā sezonā Straka tika aizmainīts vēlreiz, šoreiz pievienojoties Ņujorkas "Islanders" rindām. Pēc 22 klubā aizvadītām spēlēm "Islanders" ievietoja čehu uzbrucēju neaizsargāto spēlētāju sarakstā, tiesības uz Straku pārņemot Floridas "Panthers" vienībai. Pēc 1996.—97. gada sezonas "Panthers" ar hokejistu līgumu nepagarināja, Strakam noslēdzot vienošanos ar Pitsburgas "Penguins".

"Penguins" sastāvā Straka aizvadīja savas NHL karjeras labākās sezonas, 1998.—99. un 2000.—01. gada sezonas noslēdzot ar vairāk nekā vienu vidēji spēlē gūtu punktu. "Penguins" rindās uzbrucējs aizvadīja sešarpus sezonas, 2003.—04. gada sezonas pirmajā pusē tiekot aizmainītam uz Losandželosas "Kings". Pēc 2004.—05. gada NHL sezonas lokauta, kura laikā Straka spēlēja Čehijas Ekstralīgas kluba HK Pilzene sastāvā, viņš pievienojās Ņujorkas "Rangers" rindām, tajās aizvadot nākamās trīs sezonas.

2008.—09. gada sezonu Straka uzsāka jau kā Čehijas Ekstralīgas kluba HK Pilzene kapteinis, 2012.—13. gada sezonā izcīnot arī līgas čempiona titulu. Komandas līdzīpašnieks Straka ir kopš 2009. gada, ģenerālmenedžera funkcijas savukārt pildot kopš 2008. gada.

2014. gadā paziņoja par hokejista karjeras beigām.

## Ārējās saites
Jūrascūciņu apakšdzimta

**Jūrascūciņu apakšdzimta** (*Caviinae*) ir jūrascūciņu dzimtas (*Caviidae*) apakšzimta, kas apvieno 16 mūsdienās dzīvojošas sugas 3 ģintīs un vairākas izmirušas ģintis. Šī ir lielākā jūrascūciņu dzimtas apakšdzimta un apvieno lielāko daļu jūrascūciņu sugu. Šajā apakšdzimtā nav ietvertas tikai kapibaras un maras. Vēl nesenā nākotnē pie jūrascūciņu grupas tika pieskaitītas arī moko (*Kerodon*) sugas, tomēr ģenētiskajos pētījumos noskaidrojās, ka tās ir tuvāk radniecīgas kapibarām un marām. 

Jaunākajās sistemātikās moko ģints tiek klasificēta kapibaru apakšdzimtā (*Hydrochoerinae*) kopā ar kapibarām. DNS pētījumi liecina, ka jūrascūciņas (*Cavia*) un kalnu jūrascūciņas (*Microcavia*) ir savstarpēji tuvāk radniecīgas, salīdzinot ar trešo apakšdzimtas ģinti — dzeltenzobu jūrascūciņām (*Galea*).

## Sistemātika
*Jūrascūciņu apakšdzimta (*Caviinae*)
**ģints: Dzeltenzobu jūrascūciņas (*Galea*)
***Brazīlijas dzeltenzobu jūrascūciņa (*Galea flavidens*)
***Dzeltenzobu jūrascūciņa (*Galea musteloides*)
***Minsteres dzeltenzobu jūrascūciņa (*Galea monasteriensis*)
***Spiksa dzeltenzobu jūrascūciņa (*Galea spixii*)
**ģints: Jūrascūciņas (*Cavia*)
*** 
*** 
*** 
*** 
*** 
*** 
*** 
*** 
*** 
**ģints: Kalnu jūrascūciņas (*Microcavia*)
***Andu kalnu jūrascūciņa (*Microcavia niata*)
***Argentīnas kalnu jūrascūciņa (*Microcavia shiptoni*)
***Dienvidu kalnu jūrascūciņa (*Microcavia australis*)
**ģints: †*[[Allocavia]]*
**ģints: †*[[Caviops]]*
**ģints: †*[[Dolicavia]]*
**ģints: †*[[Macrocavia]]*
**ģints: †*[[Neocavia]]*
**ģints: †*[[Neoprocavia]]*
**ģints: †*[[Palaeocavia]]*
**ģints: †*[[Pascualia]]*

## Atsauces

## Ārējās saites
Kapibaru apakšdzimta

**Kapibaru apakšdzimta** (*Hydrochoerinae*) ir jūrascūciņu dzimtas (*Caviidae*) apakšdzimta, kas apvieno 4 mūsdienās dzīvojošas sugas 2 ģintīs un vairākas izmirušas ģintis. Līdz 2005. gadam kapibaras un to izmirušie radinieki tika klasificēti atsevišķā kapibaru dzimtā. Pēdējo gadu ģenētiskie pētījumi ir ieviesuši izmaiņas mūsdienu sistemātikā un minētā taksonomiskā vienība ir likvidēta. DNS pētījumos atklājās, ka moko (*Kerodon*) sugas ir tuvu radniecīgas kapibarām un kapibaras tika iekļautas jūrascūciņu dzimtā, izdalot tās kopā ar moko atsevišķā apakšdzimtā. 

Dažādos informācijas avotos, paleontoloģijas klasifikāciju ieskaitot, joprojām var redzēt likvidētās kapibaras dzimtas (*Hydrochoeridae*) pielietojumu. Paleontoloģijas avotiem šobrīd ir raksturīgi, ka izmirušās ģintis tiek norādītas piederīgas kapibaru dzimtai, bet mūsdienās dzīvojošās ģintis kapibaru apakšdzimtai. Arī izmirušo ģinšu skaits pēdējos gados ir samazināts līdz ar atklājumu, ka kapibarām dzerokļiem var būt plaša formas dažādība, kas mainās pat viena indivīda dzīves laikā.

## Sistemātika
**Kapibaru apakšdzimta** (*Hydrochoerinae*)
*ģints: Kapibaras (*Hydrochoerus*)
**† Grenādas kapibara (*Hydrochoerus gaylordi*)
**Kapibara (*Hydrochoerus hydrochaeris*)
**Mazā kapibara (*Hydrochoerus isthmius*)
*ģints: Moko (*Kerodon*)
**Akrobātiskā jūrascūciņa (*Kerodon acrobata*)
**Moko (*Kerodon rupestris*)
*ģints: †*[[Anatochoerus]]*
*ģints: †*[[Cardiatherium]]*
*ģints: †*[[Contracavia]]*
*ģints: †*[[Hydrochoeropsis]]*
*ģints: †*[[Neochoerus]]*
*ģints: †*[[Nothydrochoerus]]*
*ģints: †*[[Phugatherium]]*
*ģints: †*[[Porcellusignum]]*
*ģints: †*[[Protohydrochoerus]]*
*ģints: †*[[Xenocardia]]*

## Atsauces
Kapibaras

**Kapibaras** (*Hydrochoerus*) ir kapibaru apakšdzimtas (*Hydrochoerinae*) ģints, kas pieder pie jūrascūciņu dzimtas (*Caviidae*). Tā apvieno 2 mūsdienās dzīvojošas sugas un vienu izmirušu sugu. Kapibaras sastopamas plašā teritorijā Dienvidamerikā un Panamā. Izmirusī Grenādas kapibara (*Hydrochoerus gaylordi*) bija endēma Grenādas salai un dzīvoja salā pliocēna laikā. Kapibaru tuvākie radinieki ir moko (*Kerodon*) ģints sugas.

Ģints zinātniskais nosaukums *Hydrochoerus* cēlies no grieķu vārdiem — ὕδωρ (*hýdor*, ūdens) un χοίρος (*choíros*, cūka), kas latviski tiešā tulkojumā būtu *ūdenscūka*.

## Izskats
thumb|left|220px|Kapibaras ir daļēji ūdenī dzīvojoši grauzēji
Kapibaras ir vislielākie grauzēji pasaulē. No abām sugām lielākā ir kapibara (*Hydrochoerus hydrochaeris*), kuras ķermeņa garums ir 106—134 cm, augstums skaustā 50—62 cm, svars 35—66 kg. Mazākā ģintī ir mazā kapibara (*Hydrochoerus isthmius*), kuras ķermeņa garums ir nedaudz mazāks kā 100&nbsp;cm, bet svars apmēram 30&nbsp;kg.

## Uzvedība un barība
Kapibarām ir raksturīgs daļēji ūdenī dzīvojošs dzīves veids. Tās mājo ezeru, upju, purvu un applūdušas savannas krastos. Kapibaras barojas ar dažādām zālēm un lakstaugiem.

Kapibaras ir ļoti sabiedriskas. Tās veido lielus barus, kuros var būt līdz 100 īpatņiem. Tās savā starpā sazinās ar dažāda rakstura skaņām. Tēviņi veido harēmus, kuros ir vairākas mātītes. Grūsnības periods ilgst 130—150 dienas. Piedzimst 2—8 mazuļi (visbiežāk 4).

## Sistemātika
***Kapibaru ģints** (*Hydrochoerus*)
**† Grenādas kapibara (*Hydrochoerus gaylordi*)
**Kapibara (*Hydrochoerus hydrochaeris*)
**Mazā kapibara (*Hydrochoerus isthmius*)

## Atsauces
Meņķa upīte

**Meņķa upīte** ir aptuveni 6,3 kilometrus gara upe, kas iztek no Linaites pūra un ietek Daugavā pie Buivānu mājām.

Upe tek pa Dignājas pagastu un tai nav dabisku pieteku.
Padomju gados tā ir tikusi pārveidota un tai izveidotas mākslīgās pietekas meliorācijas vajadzībām

Upīti šķērso vietējas nozīmes autoceļš V14(5)783 Jēkabpils—Dignāja—Ilūkste un mazāki autoceļi Meņķis—Kaļvāres un Kalna Majori—Linaites purvs.

Meņķa upīte gandrīz visā savā tecējumā ir nekopta, un tā aizaug ar krūmiem.