open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Bārbere

**Bārbere** var būt:

* Kelsija Lī Bārbere (*Kelsey-Lee Barber*; 1991) — Austrālijas vieglatlēte;
* Penija Bārbere (*Penny Barber*; 1985) — amerikāņu pornoaktrise.

## Skatīt arī
* *[[Barber]]*
* Bārbers
Mikols Alekna

**Mikols Alekna** (; dzimis ) ir lietuviešu vieglatlēts, startē diska mešanas sacensībās. Viņš ir pašreizējais pasaules rekordists ar rezultātu 75,56 m. M. Alekna ir  sudraba medaļas ieguvējs, kā arī triju pasaules čempionāta medaļu ieguvējs un 2022. gada Eiropas čempions.

Viņa tēvs ir Virgīlijs Alekna, divkārtējs olimpiskais un divkārtējs pasaules čempions diska mešanā. Arī brālis Martins nodarbojas ar diska mešanu.

## Karjera
2019. gadā piedalījies Eiropas Jaunatnes olimpiskajā festivālā Baku, kur ieņēma 9. vietu. Uzvarējis 2021. gada Eiropas U-20 čempionātā Tallinā. Tajā pašā gadā izcīnīja zeltu arī Pasaules U-20 čempionātā, kas norisinājās Nairobi, Kenijā. 2022. gadā pirmo reizi uzvarēja Lietuvas čempionātā.

2022. gada Pasaules čempionātā izcīnīja sudraba medaļu ar rezultātu 69,27 m. 2022. gada Eiropas čempionātā Minhenē, raidot disku 69,78 metrus tālu, kļuva par Eiropas čempionu un laboja Eiropas čempionātu rekordu. 2023. gada jūlijā uzvarēja Eiropas U-23 čempionātā Espo, sasniedzot rezultātu 68,34 m, kas ir jauns čempionātu rekords. 2023. gada Pasaules čempionātā Budapeštā ieguva bronzas godalgu.

 *Oklahoma Throws Series* sacensībās ASV laboja kopš 1986. gada Jirgenam Šultam no VDR piederošo pasaules rekordu diska mešanā, sasniedzot rezultātu 74,35 metri. 2024. gada Eiropas čempionātā Romā ieguva bronzas medaļu.  Parīzē izcīnīja sudraba medaļu. Otrajā mēģinājumā raidot disku 69,97 metru tālumā, par astoņiem centimetriem laboja savam tēvam Virgīlijam kopš 2004. gada piederošo olimpisko rekordu, bet vēlāk to pārspēja sacensību uzvarētājs jamaikietis Rožē Stona.

2025. gada 13. aprīlī *Oklahoma Throws Series* sacensībās ASV viņš vēlreiz laboja pasaules rekordu, sasniedzot 75,56 m. 2025. gada Pasaules čempionātā Tokijā izcīnīja sudraba medaļu, piekāpjoties tikai zviedram Dānielam Stolam.

## Sasniegumi

## Atsauces

## Ārējās saites
Šona Millere-Uibo

**Šona Millere-Uibo** (; dzimusi  Naso) ir Bahamu vieglatlēte, sprintere, startē 200 un 400 metru distancēs. Viņa ir divkārtēja olimpiskā čempione un 2022. gada pasaules čempione 400 metros.

Precējusies ar igauņu desmitcīņnieku Maikelu Uibo.

## Karjera
Olimpiskajās spēlēs debitēja 2012. gadā, piedalījās 400 metru distancē, bet nefinišēja priekšskrējienā. Pirmo reizi Pasaules čempionātā piedalījās 2013. gadā Maskavā, ieņemot 4. vietu 200 metru distancē. 2014. gada Pasaules čempionātā telpās Sopotā izcīnījusi bronzas medaļu 400 m. 2015. gada Pasaules čempionātā ieguva sudrabu 400 metros. Piedalījās arī 4x400 m stafetē, kur komanda ieņēma 10. vietu.

 Riodežaneiro bija savas delegācijas karognesēja atklāšanas ceremonijā. Viņa kļuva arī par olimpisko čempioni 400 metru distancē. 2017. gada Pasaules čempionātā Londonā ieguva bronzu 200 metros, bet 400 metru distancē finišēja 4. vietā. 2017. gada Dimanta līgas finālsacensībās izcīnīja uzvaras gan 200 m, gan 400 m distancēs.

2018. gadā uzvarēja 200 m Nāciju Sadraudzības spēlēs Goldkostā. 2019. gada Pasaules čempionātā ieguva sudrabu 400 metros, labojot kontinenta rekordu ar rezultātu 48,37 sekundes.  Tokijā piedalījās gan 200 m, gan 400 m skrējienos. Abās distancēs iekļuva finālā. 200 metros ieņēma 8. vietu, bet 400 metros izcīnīja savu otro olimpisko zelta medaļu, vēlreiz labojot Ziemeļamerikas rekordu (48,36 s). 2022. gada Pasaules čempionātā Jūdžīnā izcīnīja zelta medaļu 400 m.

## Atsauces

## Ārējās saites
Saraja

thumb|250px|Batu Sarajas rekonstrukcija (2013)
**Saraja** (*Sarāy* no persiešu valodas سرای, sarāy — 'māja, mājvieta') bija viduslaiku pilsēta, Zelta Ordas galvaspilsēta un viena no lielākajām viduslaiku Eirāzijas pilsētām.

## Vecā Saraja
**Veco Saraju** jeb **Batu Saraju** () ap 1242. gadu dibināja Batuhans pie Volgas attekas Ahtubas, aptuveni 120 kilometrus uz ziemeļiem no Astrahaņas. Tā bija Zelta Ordas ekonomiskais un tirdzniecības centrs pie Zīda ceļa ziemeļu atzara.

## Jaunā Saraja
Berkehans ap 1260. gadu nodibināja jaunu pilsētu jeb **Berkes Saraju** () aptuveni 180 km augšpus Vecās Sarajas, netālu no mūsdienu Volgogradas. Uzbeghana valdīšanas laikā 1330. gados sākās jaunas galvaspilsētas būve, kas pieminēta viņa dēla Džanibeka valdīšanas laikā ap 1342. gadu.

1395. gadā Tamerlans nopostīja **Jauno Saraju**, tomēr to līdz 1402. gadam atjaunoja. 1471. gadā Saraju pilnīgi izpostīja krievu laupītāji uškuiņiki (*ушкуйники*).

Pēc Astrahaņas hanistes iekarošanas 1556. gadā krievi iznīcināja Sarajas cietokšņa paliekas un 1558. gadā uzcēla Caricinas cietoksni.

## Arheoloģiskie izrakumi
No 1919. līdz 1922. gadam latviešu arheologs Francis Balodis veica arheoloģiskos izrakumus Sarajā un citās Pievolgas tatāru senpilsētās.

## Ārējās saites
Kelsija Lī Bārbere

**Kelsija Lī Bārbere** (; dzimusi **Robertsa** (*Roberts*)  Dienvidāfrikā) ir Austrālijas vieglatlēte, startē šķēpa mešanas sacensībās. Viņa ir divkārtēja pasaules čempione un  bronzas medaļas ieguvēja.

Uz Austrāliju ar ģimeni parcēlusies 2000. gadā.

## Karjera
2014. gada Nāciju Sadraudzības spēlēs izcīnījusi bronzas medaļu. Tās bija viņas pirmās augsta līmeņa starptautiskās sacensības. Pirmo reizi Pasaules čempionātā piedalījusies 2015. gadā Pekinā. Kvalifikācijā ieņēma 20. vietu un finālam nekvalificējās. Olimpiskajās spēlēs debitēja 2016. gadā ar 28. vietu kvalifikācijā.

2017. gada Pasaules čempionātā iekļuva finālā un ieņēma 10. vietu. 2018. gada Nāciju Sadraudzības spēlēs izcīnīja sudraba medaļu ar rezultātu 63,89 m. 2019. gada Okeānijas čempionātā uzvarēja ar 65,61 m tālu raidījumu. 2019. gada jūlijā *Spitzen Leichtathletik* sacensībās Lucernā sasniedza rezultātu 67,70 m, kas ir viņas personiskais rekords. 2019. gada Pasaules čempionātā Dohā izcīnīja zelta medaļu ar rezultātu 66,56 m. 2020. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Tokijā ieguva bronzu. 2022. gada jūlijā Pasaules čempionātā Jūdžīnā izcīnīja savu otro zeltu ar rezultātu 66,91 m.

## Sasniegumi

## Personiskais rekords

## Atsauces

## Ārējās saites
Plakanā glīvene

**Plakanā glīvene** () ir mainīga izskata glīveņu dzimtas suga. Savvaļā tā ir plaši sastopama Āzijā (Japānā, Kazahstānā, Krievijā, Ķīnā, Mongolijā) un Eiropā (Austrijā, Dānijā, Francijā, Īrijā, Krievijā, Lielbritānijā, Nīderlandē, Polijā, Somijā, Spānijā, Šveicē, Vācijā, Zviedrijā, Ukrainā), tostarp nereti, bet nevienmērīgi, sastopama Latvijā stāvošos un lēni tekošos ūdeņos.

## Apraksts
Plakanā glīvene ir daudzgadīgs, liels (ga 0,5—2 m garš) lakstaugs. Stublājs ir pilnīgi iegremdēts, plakans, divšķautņains, tievs (diametrā 0,2—0,3 cm) un zaro. Ir tikai iegremdētas lineāras, sēdošas (garumā 5—25 cm, plakanas 0,2—0,6 cm) lapas. Lapas gals ir strups ar īsu dzeloņsmaili. Uz stublāja pie lapu pamata nekad nav kārpiņu; tas ir gluds. Lapām ir 5 izteiktas dzīslas, kas galā gandrīz savienojas un daudzām sīkām gareniskām dzīsliņām. Ziedi ir izvietoti īsās (1,5—3,5 cm) vārpās, ziedkopas kāts ir garāks (3—8 cm) nekā vārpa. Auglis ir ieapaļš (0,2—0,35 cm garš) riekstiņš ar grumbuļainu malu un īsu, resnu, piespiestu knābi. Zied no jūnija beigām līdz augusta vidum.

## Atsauces

## Ārējās saites
Smaillapu glīvene

**Smaillapu glīvene** () ir mainīga izskata glīveņu dzimtas suga. Savvaļā tā ir sastopama Eiropas rietumu, centrālajā un austrumu daļā. Latvijā suga sastopama reti, tikai valsts vidus un dienvidaustrumu daļā. Tā veido grupas stāvošos ūdeņos, parasti uz smilšaina pamata.

Sugu apdraud izbradāšana, piesārņojums un izbraukšana ar laivām. Tā ir ierakstīta Baltijas jūras reģiona Sarkanajā grāmatā un Latvijas Sarkanajā grāmatā 2. kategorijā.

## Apraksts
Smaillapu glīvene ir daudzgadīgs, vidējs (20—60 cm garš) lakstaugs. Augs ir pilnīgi iegremdēts ūdenī. Stublājs ir nedaudz saspiests, tomēr ieapaļš (diametrā 0,2—0,25 cm), pie lapu pamata kārpains un zarojošs. Lapas ir lineāras (5—10 cm garas, 0,2—0,3 cm platas), ar 3 labi saskatāmām gareniskām dzīslām, kas galā savienojas. Bez gareniskajām pamatdzīslām ir arī daudzas sīkas garendzīslas un dažas šķērsdzīslas. Lapas gals ir nosmailots vai dzeloņsmails. Pielapes ir brīvas (ap 2 cm garas) un ar noapaļotu galu. Ziedu vārpas ir īsas (garumā ap 1 cm), ar parasti 4—6 ziediem, vārpas kāts īss. Augļi ir ļoti lieli (ga 0,3—0,5 cm), ieapaļi riekstiņi ar īsu, taisnu knābi, kuram šķautne ir sīkpauguraina. Zied jūlijā un augustā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Sidnija Maklaflina-Levrona

**Sidnija Mišela Maklaflina-Levrona** (; dzimusi ) ir ASV vieglatlēte, startē 400 m barjerskrējienā, 400 metru gludajā sprintā, kā arī stafetēs. Viņa ir ieguvusi četras olimpisko spēļu zelta medaļas, uzvarot 400 m barjerskrējienā un 4x400 metru sieviešu stafetē gan . gada, gan . Viņa ir arī piecas Pasaules čempionāta zelta medaļas. Maklaflina-Levrona ir pasaules rekordiste 400 metru barjerskrējienā un Ziemeļamerikas rekordiste 400 metros.

## Karjera
2015. gadā 15 gadu vecumā kļuva par pasaules jauniešu (U-18) čempioni 400 m/b. 2016. gadā viņa kvalificējās olimpiskajām spēlēm, ieņemot trešo vietu ASV olimpiskajā atlasē.  Riodežaneiro 400 metru barjerskrējienā iekļuva pusfinālā, kur ieņēma piekto vietu un neiekļuva finālā, kopvērtējumā ierindojoties 17. vietā. 2019. gada Pasaules čempionātā Dohā izcīnīja sudraba medaļu 400 m/b, piekāpjoties tikai Delailai Muhamedai, kura šajās sacensībās laboja pasaules rekordu. Maklaflina distanci veica 52,23 sekundēs, labojot personisko rekordu, kas tobrīd bija trešais ātrākais rezultāts vieglatlētikas vēsturē. Šajā čempionātā viņa izcīnīja arī zelta medaļu 4x400 metru stafetē.

 ASV olimpiskās atlases sacensībās Jūdžīnā laboja Muhamedai piederošo pasaules rekordu 400 m/b, sasniedzot rezultātu 51,90 s.  Tokijā vēlreiz laboja pasaules rekordu (51,46), izcīnot olimpisko zelta medaļu. Arī 4x400 metru stafetē kļuva par olimpisko čempioni.  ASV čempionātā Jūdžīnā uzlaboja savu pasaules rekordu 400 metru barjerskrējienā līdz 51,41 sekundei. 2022. gada Pasaules čempionātā vēlreiz laboja pasaules rekordu, sasniedzot finišu 50,68 sekundēs un kļuva par pasaules čempioni. Izcīnīja zelta medaļu arī ASV komandas sastāvā 4x400 metru stafetē.

2023. gada Pasaules čempionātā S. Maklaflina nestartēja ceļa traumas dēļ.  ASV olimpisko spēļu atlases sacensībās Jūdžīnā laboja sev piederošo pasaules rekordu 400 metru barjersprintā, veicot distanci 50,65 sekundēs.

 Parīzē vēlreiz izcīnīja zeltu 400 m barjerskrējienā, labojot sev piederošo pasaules rekordu (50,37). Vēlāk palīdzēja ASV komandai uzvarēt arī 4x400 metru sieviešu stafetē.

2025. gada sezonā pārsvarā pievērsās 400 metru gludā sprinta distancei. 2025. gada Pasaules čempionātā Tokijā izcīnīja zelta medaļu 400 metros, distanci veicot 47,78 sekundēs, kas bija jauns pasaules čempionātu un Ziemeļamerikas rekords, kā arī otrais visu laiku labākais rezultāts pasaulē šajā distancē. Arī 4×400 m stafetē izcīnīja zelta medaļu.

## Sasniegumi

## Atsauces

## Ārējās saites
799. gads

**799. gads** () bija parastais gads, kas pēc Jūlija kalendāra sākās otrdienā.

## Notikumi

* Vikingi pirmo reizi uzbruka Akvitānijas piekrastei.
Maikls Kertics

**Maikls Kertics** (; dzimis **Mano Kertēss Kaminers** () , miris ) bija ungāru izcelsmes amerikāņu kinorežisors, viens no ražīgākajiem režisoriem kino vēsturē. Režisējis vairākas klasiskās mēmā kino ēras filmas, kā arī vairākas pazīstamas Holivudas Zelta laikmeta filmas.

Savu kinokarjeru sācis Eiropā, kur kopumā režisējis 64 filmas. 1926. gadā, 39 gadu vecumā, parakstījis līgumu ar *[[Warner Bros.]]* Savas Holivudas karjeras laikā izveidojis 102 filmas, lielākoties *Warner Bros.* studijā. Padarījis par zvaigznēm tādus aktierus un aktrises kā Erolu Flinnu, Olīviju de Hevilendu un Betu Deivisu. Nominēts piecām Amerikas Kinoakadēmijas balvām, no kurām saņēmis divas: kategorijā "Labākā īsfilma" par *[[Sons of Liberty]]* (1939) un kategorijā "Labākais režisors" par filmu "Kasablanka" (1942).

Kertics bija viens no tiem, kas ieviesa Holivudā vizuālo stilu, izmantojot māksliniecisku apgaismojumu, plašu un plūstošu kameras kustību un neparastus kameras leņķus. Kertics bija daudzpusīgs režisors un veidojis melodrāmas, kinokomēdijas, romantiskās filmas, *[[film noir]]*, mūziklus, kara filmas, vesternus, šausmu filmas un episkās filmas.

Vairākas viņa filmas tiek uzskatītas par klasiku: "Eņģeļi ar netīrām sejām" (1938), *[[The Sea Wolf]]* (1941), "Kasablanka" un "Mildreda Pīrsa" (*Mildred Pierce*, 1945). Režisējis arī piedzīvojumu filmas *[[Captain Blood]]* (1935) un "Robina Huda piedzīvojumi" (*The Adventures of Robin Hood*, 1938), mūziklus *[[Yankee Doodle Dandy]]* (1942), *[[This Is the Army]]* (1943), *[[White Christmas]]* (1954) un "Karalis Kreols" (1958), kinokomēdijas *[[Life with Father]]* (1947) un *[[We're No Angels]]* (1955), kā arī šausmu filmas *[[Mystery of the Wax Museum]]* (1933) un *[[The Walking Dead (filma)|The Walking Dead]]* (1936).

## Ārējās saites
Karalis Kreols

**"Karalis Kreols"** () ir 1958. gada ASV muzikāla drāmas filma, kuras režisors ir Maikls Kertics. Filmā galvenās lomas atveido Elviss Preslijs, Kerolina Džounsa un Volters Matau.

Filma stāsta par 19 gadus veco skolnieku Deniju Fišeru (Preslijs), kurš sapinas ar mafiju un divām sievietēm.

"Karalis Kreols" pirmizrāde notika . Preslijs vēlāk norādīja, ka no visiem viņa aktiera karjeras laikā attēlotajiem varoņiem, Denija Fišera loma filmā bija viņa mīļākā. Filma guva komerciālus panākumus un saņēma kritiķu pozitīvās atsauksmes, īpaši izceļot Preslija aktierspēli.

## Atsauces

## Ārējās saites
Jakubs Vadlejhs

**Jakubs Vadlejhs** (; dzimis  Prāgā) ir čehu vieglatlēts, startē šķēpa mešanas sacensībās. Viņš ir  sudraba medaļas ieguvējs, 2024. gada Eiropas čempions, kā arī pasaules čempionātu medaļnieks.

Piedalījies četrās vasaras olimpiskajās spēlēs (, , , ). Debijas reizē 2012. gadā Londonā neiekļuva finālā, ar rezultātu 77,61 metri ieņemot 25. vietu kvalifikācijā. 2016. gadā Riodežaneiro ieņēma 8. vietu. 2020. gada olimpiskajās spēlēs Tokijā (notika 2021. gadā) izcīnīja sudraba medaļu. 2024. gadā Parīzē ierindojās 4. vietā.

Pasaules čempionātā pirmo reizi piedalījās 2011. gadā Tegu, kad ieņēma 16. vietu. 2017. gadā Londonā izcīnīja sudraba medaļu, raidot šķēpu 89,73 metrus tālu un sasniedzot personisko rekordu. 2019. gada Pasaules čempionātā ieņēma 5. vietu. 2022. gadā Jūdžīnā ieguva bronzas medaļu. 2022. gada Eiropas čempionātā Minhenē kļuva par sudraba laureātu. 2022. gada Pasaules čempionātā Budapeštā otro reizi pēc kārtas izcīnīja bronzu.

## Personiskie rekordi

## Ārējās saites
Noslēpumainais vilciens

**"Noslēpumainais vilciens"** () ir 1989. gada ASV komēdijdrāmas antoloģijas filma, kuras režisors un scenārija autors ir Džims Džārmušs. Filmā galvenās lomas atveido Juki Kudo, Masatoši Nagase, Džejs Hokinss, Sinke Lī, Nikoleta Braski, Elizabete Brako, Džo Strummers, Riks Eviless un Stīvs Bušemi.

Filma ir sadalīta trīs daļās: *Far from Yokohama* stāsta par jaunu japāņu pāri, kuri ierodas Memfisā kulturālā svētceļojumā, *A Ghost* stāsta par itāļu atraitni, kura pa nakti iestrēgusi pilsētā, bet *Lost in Space* stāsta par tikko šķīrušos bez darba esošu angli un viņa biedru neveiksmēm. Stāstus saista nolaista viesnīca, Elvisa Preslija dziesma *Blue Moon* un ieroča šāviens.

"Noslēpumainais vilciens" pirmizrāde notika  Kannu kinofestivālā, kur tā sacentās par Zelta palmas zaru. Džārmušs festivālā saņēma balvu par labāko māksliniecisko sniegumu. Kritiķi filmu vērtēja pārsvarā pozitīvi, slavējot filmas struktūru, humoru un varoņus, bet kritizēja par to, ka tā nav pietiekami aizrautīga.

## Ārējās saites
Andersons Pīterss

**Andersons Pīterss** (; dzimis ) ir Grenādas vieglatlēts, kas startē šķēpa mešanas sacensībās. Viņš ir divkārtējs pasaules čempions.

## Karjera
2016. gada Pasaules U-20 čempionātā Bidgoščā izcīnīja bronzas medaļu. Savā pirmajā Pasaules čempionātā 2017. gadā Londonā neiekļuva finālā, ieņemot 20. vietu kvalifikācijā. 2018. gada Nāciju Sadraudzības spēlēs ieguva bronzu. 2019. gadā uzvarēja Panamerikas spēlēs Limā ar rezultātu 87,31 metri, kas bija Grenādas vēsturē pirmā uzvara Panamerikas spēlēs. 2019. gada Pasaules čempionātā Dohā izcīnīja zelta medaļu, raidot šķēpu 86,89 metru tālumā.

 Tokijā neiekļuva finālā, ar rezultātu 80,42 metri paliekot 15. vietā kvalifikācijā.  Dimanta līgas sacensībās Dohā pirmo reizi pārsniedza 90 metru atzīmi, sasniedzot rezultātu 93,07 metri. 2022. gada Pasaules čempionātā Jūdžīnā izcīnīja savu otro pasaules čempiona titulu un zelta medaļu.

 Parīzē izcīnīja bronzas medaļu šķēpa mešanā vīriešiem ar rezultātu 88,54 m. 2025. gada Pasaules čempionātā Tokijā Pīterss izcīnīja sudraba medaļu. 

## Personiskie rekordi

## Atsauces

## Ārējās saites
Nīradžs Čopra

**Nīradžs Čopra** (; dzimis ) ir Indijas vieglatlēts, kas startē šķēpa mešanas sacensībās. Viņš ir  čempions šķēpa mešanā, kā arī 2023. gada pasaules čempions. Viņš ir pirmais šķēpmetējs no Āzijas, kurš izcīnījis zelta medaļu šajā disciplīnā lielākajās vieglatlētikas sacensībās.

## Karjera
2016. gada Pasaules U-20 čempionātā Bidgoščā kļuva par pasaules junioru čempionu, izcīnot zelta medaļu. Sasniedzot rezultātu 86,48 m, viņš laboja pasaules junioru rekordu, kas līdz tam piederēja Zigismundam Sirmajam. 2018. gadā uzvarēja gan Āzijas spēlēs, gan Nāciju Sadraudzības spēlēs.

Savās pirmajās olimpiskajās spēlēs 2021. gada augustā Tokijā ar rezultātu 87,58 m kļuva par olimpisko čempionu. Tā bija visu laiku pirmā Indijas zelta medaļa vieglatlētikā. 2022. gada Pasaules čempionātā Jūdžīnā izcīnīja sudraba medaļu. 2022. gada septembrī uzvarēja Dimanta līgas finālā Cīrihē, kļūstot par pirmo Indijas vieglatlētu Dimanta līgas čempionu. 2023. gada Pasaules čempionātā Budapeštā kļuva par pasaules čempionu ar rezultātu 88,17 m. Tā bija pirmā Indijas zelta medaļa pasaules čempionātos vieglatlētikā. 2023. gada oktobrī uzvarēja 2022. gada Āzijas spēlēs Handžou ar 88,88 metrus tālu metienu.

## Sasniegumi

## Personiskie rekordi

## Atsauces

## Ārējās saites
Bens Gazara

**Bjadžo Entonijs Gazara** (; dzimis , miris ) bija amerikāņu aktieris un kinorežisors. Saņēmis vairākas balvas, tai skaitā Emmy balvu un *[[Drama Desk Award]]* balvu, kā arī ticis nominēts trīs Zelta globusa balvām un trīs Tony balvām.

Dzimis Ņujorkā, viņa vecāki bija itāļu imigranti. Viņa izlaušanās loma Brodvejā bija lugā *[[Cat on a Hot Tin Roof]]* (1955—1956). Viena no viņa zināmākajām kinolomām ir apsūdzētā karavīra loma Ota Prēmingera tiesu drāmā "Slepkavības anatomija" (1959). Par lomu seriālā *[[Run for Your Life]]* (1965—1968) viņš tika nominēts trīs Zelta globusiem un diviem *Emmy*. *Emmy* balvu saņēmis par lomu seriālā *[[Hysterical Blindness]]* (2002).

Vairākkārt sadarbojies ar režisoru Džonu Kasavetisu, piedaloties viņa filmās *[[Husbands]]* (1970), *[[The Killing of a Chinese Bookie]]* (1976) un *[[Opening Night]]* (1977). Piedalījies arī citās pazīstamās filmās kā *[[The Bridge at Remagen]]* (1969), "Kapone" (*Capone*, 1975), *[[Voyage of the Damned]]* (1976), *[[Saint Jack]]* (1979), *[[Road House (1989. gada filma)|Road House]]* (1989), *[[The Spanish Prisoner]]* (1997), "Lielais Lebovskis" (1998), *[[Buffalo '66]]* (1998), ''Happiness'' (1998), "Tomasa Krauna afēra" (1999), *[[Summer of Sam]]* (1999), "Dogvila" (2003) un "Parīze, es mīlu tevi" (*Paris, je t'aime*, 2006).

## Ārējās saites
Ģimnāzijas iela (Liepāja)

**Ģimnāzijas iela** ir iela Liepājā, Vecliepājas apkaimē. Ģimnāzijas iela sākas krustojumā ar Vītolu ielu un beidzas krustojumā ar Republikas ielu. Ielas garums ir aptuveni 130 metri un to pilnībā sedz asfalts.

## Ielu savienojumi
Ģimnāzijas iela ir savienota ar šādām ielām: 
* Vītolu iela (T veida krustojums)
* Republikas iela (T veida krustojums)

## Skatīt arī
* Vecliepāja
Invalīdu iela (Liepāja)

**Invalīdu iela** ir iela Liepājā, Karostas apkaimē. Invalīdu iela sākas krustojumā ar Kristiāna Dāla ielu un beidzas krustojumā ar Turaidas ielu. Ielas garums ir aptuveni 467 metri un to pilnībā sedz asfalts.

* Invalīdu ielā 4 atrodas Karostas cietums.
* Invalīdu ielā 8 atrodas pamesta maza pareizticīgo baznīca (kapela).

## Ielu savienojumi
Invalīdu iela ir savienota ar šādām ielām: 
* Kristiāna Dāla iela (T veida krustojums)
* Turaidas iela (T veida krustojums)

## Atsauces

## Skatīt arī
* Karosta
Hisa kūlīša labā zara blokāde

**Hisa kūlīša labā zara blokāde** jeb **Labā saišķa/zara blokāde** (angļu: RBBB (right bundle branch block) ir sirds blokāde elektriskās vadīšanas sistēmas Hisa kūlīša labajā zarā.
thumb|Tipisks EKG, labā zara blokādes gadījumā, kas parāda plašus QRS kompleksus ar gala R vilni V1 novadījumā un ilgāku S vilni V6 novadījumā.
Labā atzara blokādes laikā impulsi, kas ceļo caur labo saišķa atzaru, tieši neaktivizē labo kambari. Tomēr kreiso kambari joprojām parasti aktivizē kreisais atzars. Tad šis impulss var ceļot caur kreisā kambara miokardu uz labo kambari un šādā veidā depolarizēt labo kambari. Tā kā vadīšana caur miokardu ir lēnāka nekā vadīšana caur Hisa – Purkinje šķiedru kūli, QRS komplekss ir paplašināts. QRS komplekss bieži vien uzrāda papildu novirzi, kas atspoguļo kreisā kambara ātru depolarizāciju, kurai seko labā kambara lēnāka depolarizācija.

## Nepilna Hisa labā zara blokāde
Daļēja jeb nepilna labā kūļa zaru blokāde (IRBBB) ir vadīšanas anomālija labā kūļa zaru blokā. Kamēr pilnīgam RBBB QRS ilgums ir 120 ms vai vairāk, nepilnam blokam viļņa ilgums ir no 110 ms līdz 120 ms. IRBBB ir salīdzinoši augsta izplatība, un pētījumā, kas tika veikts jaunām Šveices militārpersonām, kuru vidējais vecums ir 19 gadi, atklāja 13,5% izplatību. Tas skar visu vecumu pacientus, biežāk vīriešus un sportistus, tomēr tas ne vienmēr ir labdabīgs atklājums. Tāpēc, ja fiziskajā pārbaudē tiek atklātas novirzes, jāveic turpmāka pārbaude, lai izslēgtu sirds slimības.

## Cēloņi
Bieži sastopamie cēloņi ir: normālas izmaiņas, izmaiņas saišķa zaru struktūrā, piemēram, mehāniska stiepšanās, krūškurvja trauma, labā kambara hipertrofija vai sastiepums, iedzimta sirds slimība, piemēram, priekškambaru starpsienas defekts, un išēmiska sirds slimība. Turklāt labā saišķa blokādi var izraisīt arī Brugadas sindroms, plaušu embolija, reimatiska sirds slimība, miokardīts, kardiomiopātija vai hipertensija. 

Nepilnas labā kambara zara blokādes cēloņi ir fiziskās slodzes izraisīta labā kambara remodelācija, palielināts labā kambara brīvās sienas biezums, īpaši sportistiem, kas nodarbojas ar ilgstošu izturības slodzi (riteņbraukšana, skriešana, utt).

## Elektrokardiogrammas

Attēls:RBBB with first degree AV block.jpg|RBBB ar saistīto pirmās pakāpes AV blokādi
Attēls:Cardiogram indicating right bundle branch block with tachycardia.jpg|RBBB ar saistītu tahikardiju
Attēls:Cardiogram indicating right bundle branch block.jpg|RBBB


## Atsauces
Slepkavības anatomija

**"Slepkavības anatomija"** () ir 1959. gada ASV tiesu drāmas filma, kuras režisors un producents ir Oto Prēmingers. Filmā galvenās lomas atveido Džeimss Stjuarts, Lī Remika, Bens Gazara, Arturs O'Konels, Īva Ārdena, Ketrina Grānta un Džordžs Skots. Filma ir balstīta uz Džona Volkera 1958. gada romāna ar tādu pašu nosaukumu.

Filma stāsta par advokātu (Stjuarts), kuram jāaizstāv karavīrs, kurš apgalvo, ka nogalinājis vīrieti īslaicīga ārprāta dēļ pēc tam, kad upuris izvaroja viņa sievu.

"Slepkavības anatomija" pirmizrāde notika . Tā tiek uzskatīta par vienu no labākajām tiesu drāmām vēsturē. "Slepkavības anatomija" tika nominēta sešām Amerikas Kinoakadēmijas balvām kategorijās "Labākā filma", "Labākais aktieris galvenajā lomā" (Stjuarts), "Labākais aktieris otrā plāna lomā" (O'Konels un Skots), "Labākais adaptētais scenārijs", "Labākais operatora darbs" un "Labākā montāža", tomēr nevienu nesaņēma. Filmai ir 100% vērtējums tīmekļa vietnē *[[Rotten Tomatoes]]*. 2012. gadā filma tika iekļauta ASV Kongresa bibliotēkas Nacionālajā kino reģistrā kā "kulturāli, vēsturiski vai estētiski nozīmīga filma".

## Atsauces

## Ārējās saites
Jaunā iela (Liepāja)

**Jaunā iela** ir iela Liepājā, Vecliepājas apkaimē. Jaunā iela sākas krustojumā ar Bāriņu ielu un beidzas netālu no Liepājas ezera. Ielas garums ir aptuveni 1230 metri un to sedz asfalts un bruģis. Ielas apbūve sastāv no pirmskara mūra un koka ēkām, kā arī savrupmājām.

## Ielu savienojumi
Jaunā iela ir savienota ar šādām ielām: 
* Bāriņu iela (T veida krustojums)
* Mārtiņa iela (T veida krustojums)
* Ganību iela
* Zirņu iela
* Fēniksa iela (T veida krustojums)
* Rudbāržu iela (T veida krustojums)

## Skatīt arī
* Vecliepāja
Vadžrajāna

**Vadžrajāna** (, *vajrayāna* — ‘dimanta rats’ vai ‘zibens šautras rats’), arī **tantriskais budisms** un **ezotēriskais budisms**, ir budisma virziens, kas izplatīts Mongolijā, Ķīnas ziemeļos un Tibetā. Vadžrajānā ir atšķirīgas doktrīnas un prakses formas no teravādas, mahājānas un citiem budisma novirzieniem. Vadžrajānai ir raksturīga ezotērika un tantras.

Lamaisms jeb Tibetas budisms ir daļa no vadžrajānas.

## Ārējās saites
Maija Hoka

**Maija Reja Tūrmane Hoka** (; dzimusi ) ir amerikāņu aktrise, modele, dziedātāja un dziesmu autore.

Viņa ir aktrises Umas Tūrmanes un aktiera Ītana Hoka meita. Pēc modeles karjeras uzsākšanas Hokas kā aktrises debija bija 2017. gada BBC seriālā "Mazās sievietes" (*Little Women*), kam sekoja Robinas Baklijas loma *[[Netflix]]* zinātniskās fantastikas šausmu seriāla *[[Stranger Things]]* trešajā un ceturtajā sezonā. Atveidoja Lindas Kasabianas lomu Kventina Tarantīno filmā "Reiz Holivudā" (2019). Tāpat piedalījusies filmās *[[Fear Street Part One: 1994]]* (2021), *[[Do Revenge]]* (2022), "Asteroīdu pilsēta" (2023) un "Maestro" (2023).

Kā mūziķe izdevusi trīs studijas albumus.

## Atsauces

## Ārējās saites
Hugo balva

**Hugo balva** () ir ikgadēja literārā balva par labākajiem iepriekšējā gada zinātniskās fantastikas vai fantāzijas darbiem un sasniegumiem, ko piešķir Pasaules zinātniskās fantastikas konventā (*Worldcon*). Hugo balva tiek uzskatīta par zinātniskās fantastikas galveno balvu.

Balvu administrē Pasaules zinātniskās fantastikas biedrība. Tā ir nosaukta Hugo Gernsbeka, novatoriskā zinātniskās fantastikas žurnāla *[[Amazing Stories]]* dibinātāja vārdā. Hugo balvas pirmo reizi tika pasniegtas 1953. gadā 11. Pasaules zinātniskās fantastikas konventā Filadelfijā, un tās tiek piešķirtas katru gadu kopš 1955. gada.

## Balvas vēsture
Sākotnēji balvas tika piešķirtas septiņās kategorijās. Šīs kategorijas gadu gaitā ir mainījušās, un pašlaik balva tiek piešķirta septiņpadsmit literāru un dramaturģijas darbu kategorijās. Iepriekšējā un pašreizējā gada Pasaules zinātniskās fantastikas konventa dalībnieki var nominēt līdz pieciem darbiem katrā kategorijā. Pieci labākie darbi katrā kategorijā tiek iekļauti galīgajā balsojumā, par kuru balso pašreizējie konventa dalībnieki. Uzvarētāji saņem balvu — statueti, kas attēlo uz pamatnes izvietotu, stilizētu raķeti. Balvas dizains katru gadu mainās, lai gan pati raķete ir standartizēta kopš 1984. gada. Hugo balvas tiek uzskatītas par galveno balvu zinātniskās fantastikas žanrā. Hugo balvu oficiālais logotips tiek ievietots uz uzvarētāju grāmatu vāka.

2021. gada balvas tika pasniegtas 79. Pasaules zinātniskās fantastikas konventā *Discon III* Vašingtonā, 2021. gada 18. decembrī. 2022. gada balvas tiks pasniegtas 80. Pasaules zinātniskās fantastikas konventā *Chicon 8*, Čikāgā, 2022. gada 4. septembrī.

## Atsauces

## Ārējās saites

*  
* Rules of the World Science Fiction Society The World Science Fiction Society
*
Kijivas Universitāte

**Kijivas Tarasa Ševčenko Nacionālā universitāte** () ir lielākā un trešā vecākā Ukrainas universitāte pēc Ļvivas Universitātes (dibināta 1661. gadā) un Harkivas Universitātes (dibināta 1805. gadā). Tā atrodas Kijivā un nosaukta ukraiņu dzejnieka Tarasa Ševčenko vārdā. Tās sastāvā ietilpst 16 fakultātes, 6 zinātniski pētnieciskie institūti un citas struktūrvienības. Universitātes ēkas atrodas pilsētas centrā, bet studentu pilsētiņā Kijivas dienvidos.

## Vēsture
Universitāte dibināta pēc Novembra sacelšanās apspiešanas kā Kijivas Svētā Vladimira Ķeizariskā universitāte, lai pēc Krievijas Impērijas ķeizara Nikolaja I rīkojuma veicinātu impērijai pievienotās Ukrainas daļas pārkrievošanu. Svinīgā universitātes atklāšana notika 1834. gada 15. jūlijā, kad pirmie 62 studenti sāka studijas četru gadu garumā. Par mācībspēkiem uzaicināja ap 30 vācu izcelsmes profesorus no Tērbatas Universitātes un citām universitātēm.

Sākumā bija vienīgi Filozofijas fakultāte ar filoloģijas nodaļu un fizikas un matemātikas nodaļu, 1835. gadā nodibināja Juridisko fakultāti, bet 1841. gadā Medicīnas fakultāti, uzaicinot profesorus no slēgtās Viļņas Universitātes Medicīnas fakultātes.

Ukrainas PSR laikā 1920. gadā to pārdēvēja par Kijivas Tautas izglītības institūtu (*Киевский институт народного образования имени М. П. Драгоманова*), 1933. gadā par Kijivas Valsts universitāti, kurai 1939. gadā piešķīra Tarasa Ševčenko vārdu. 1999. gadā tā ieguva tagadējo nosaukumu.

### Ar Latviju saistītie mācībspēki un studenti
* Anna Bormane
* Jānis Jankovskis
* Aleksandrs Kovaļevskis
* Arsenijs Starkovs
* Jūlijs Šimanovskis
* Ernests Rūdolfs fon Trautfeters

## Ārējās saites

*
Imants Andersons

**Imants Andersons** (1923—?) bija Latvijas PSR nomenklatūras darbinieks, LKP CK biroja loceklis.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1923. gada 19. martā Tušino ciemā, Maskavas apgabalā, Krievijas PFSR. Otrā pasaules kara laikā 1944. gadā ieradās okupētajā Latvijā, bija LĻKJS CK loceklis (1944—1950) un LĻKJS CK sekretārs (1950—1956), līdztekus mācījās PSKP CK Augstākajā partijas skolā, tad 1959. gadā beidza mācības Augstākajā diplomātiskajā skolā. Darbojās Ārlietu ministrijā (1959—1961) un diplomātiskajā dienestā.

1961. gadā kļuva par LKP CK nodaļas vadītāju, 1963. gadā par Latvijas PSR Augstākās padomes deputātu.
Bija Latvijas PSR Augstākās un vidējās speciālās izglītības ministrs (1970—1975), tad LKP CK ideoloģijas sekretārs (03.07.1975.-28.3.1985.), šajā amatā viņu nomainīja Anatolijs Gorbunovs.

Dzīve pēc 1985. gada nav zināma.

## Publikācijas
* Andersons, I. Trešais bērns. Liesma, 1979., 28 lpp. krieviski: Андерсон И.А. Третий ребенок: К вопросу о демогр. обстановке и пробл. стимулирования естеств. прироста населения в ЛатвССР. Лиесма, 1979, 31 с.
* Непримиримость к буржуазной идеологии, пережиткам национализма: по материалам науч.-практ. конф. "Развитие нац. отношений в условиях зрелого социализма. Опыт и пробл. патриот. и интернац. воспитания" [Докл. конф.], Рига, 28-30 июня 1982 г. / под общ. ред. И. А. Андерсона — Международные отношения: Москва, 1982, 190 с.
* Андерсон И.А. Советская Латвия в братской семье народов СССР. ВДНХ СССР: Рига, 1977, 30 с.
* Рост благосостояния и духовной культуры жителей села: Повышение жизненного уровня сел населения ЛатвССР и актуал. проблемы идейно-воспит. работы : [Сб. статей] / И.А. Андерсон (отв. ред.) и др. Лиесма: Рига, 1978, 398 с.
* И.А. Андерсон. Важный аспект интернационализации духовной жизни народа. Вопросы научного атеизма. Выпуск 22. Москва: Мысль, 1978

## Atsauces
Šons Levijs

**Šons Ādams Levijs** (; dzimis ) ir kanādiešu kinorežisors, producents, aktieris un uzņēmuma *[[21 Laps Entertainment]]* dibinātājs. Viņš darbojas dažādos žanros, tomēr plašāk zināms kā "Nakts muzejā" filmu sērijas režisors un viens no *[[Netflix]]* seriāla *[[Stranger Things]]* izpildproducentiem.

Sākotnēji strādājot kā televīzijas režisoram, Levijs plašāku atpazīstamību ieguva 2000. gados režisējot komēdijas "Lielais, resnais melis" (2002) un "Tikko precējušies" (2003), kam sekoja filmu "Ducis ir lētāk" (2003), "Rozā pantera" (2006) un "Nakts muzejā" (2006) režisēšana. 2010. gadu sākumā viņš režisēja tādas filmas kā "Neprātīgais vakars" un "Cietais tērauds", izstrādāja vairākas televīzijas komēdijseriālu pilotsērijas un producēja televīzijas kanāla ABC situāciju komēdijseriālu "Pēdējais īstais vīrs". Levijs producēja 2016. gada zinātniskās fantastikas filmu "Atnācēji", par ko saņēma nomināciju Amerikas Kinoakadēmijas balvai kategorijā "Labākā filma".

No 2016. gada Levijs ir *Netflix* seriāla *Stranger Things* izpildproducents. Viņš režisējis katras sezonas trešo un ceturto seriāla sēriju. Kopš ta laika viņš ir režisējis arī filmu "Brīvais" (2021), *[[The Adam Project]]* (2022), *Netflix* seriālu *[[All the Light We Cannot See]]* un filmu "Dedpūls & Vilknadzis" (*Deadpool & Wolverine*, 2024).

## Atsauces

## Ārējās saites
Šalonenšampaņa

**Šalonenšampaņa** (, ) ir komūna un pilsēta Francijas ziemeļaustrumos, Grandestas reģionā, Marnas departamenta administratīvais centrs. 2019. gadā Šalonenšampaņā dzīvoja 44,4 tūkstoši iedzīvotāju. Līdz 1998. gadam komūnas nosaukums bija **Šalonsurmarna** (*Châlons-sur-Marne*).

## Atsauces

## Ārējās saites
Senlo

**Senlo** (, , ) ir komūna un pilsēta Francijas ziemeļrietumos, Normandijas reģionā. Tas ir Manšas departamenta administratīvais centrs, lai gan pēc iedzīvotāju skaita Šerbūra ir lielāka pilsēta par Senlo. 2019. gadā Senlo dzīvoja 19,1 tūkstoši iedzīvotāju. Senlo ir arī Senlo apgabala administratīvais centrs.

## Atsauces

## Ārējās saites
Alpu glīvene

**Alpu glīvene** () ir mainīga izskata glīveņu dzimtas suga. Savvaļā tā ir plaši sastopama aukstos un kalnu apvidos Ziemeļu puslodē — Ziemeļamerikā, Āzijā un Eiropā, tostarp nereti visā Latvijas teritorijā. Augs veido grupas un blīvas audzes stāvošos un lēni tekošos ūdeņos.

## Apraksts
Alpu glīvene ir daudzgadīgs, liels (50—200 cm garš) lakstaugs. Tā stublāja garums variē atkarībā no augšanas vietas dziļuma. Augam ir tikai iegrimušas vai iegrimušas un peldošas lapas. Stublājs ir 0,2—0,3 cm plats, augšdaļā zarains, parasti iesarkans. Peldošās lapas ir izvietotas rozetveida pušķī, tās ir otrādi olveida vai lāpstveida (3-8 cm garas un 2—5 cm platas). Lapu kāts ir īsāks nekā puse plātnes garuma. Iegrimušās lapas ir lancetiskas (7—12 cm garas un 1—2,5 cm platas), tās ir gandrīz sēdošas, to mala ir gluda, gals strups, tās ir ļoti plānas, nedaudz ieliektas. Pielapes plēvjveidīgas (3—5 cm garas), brūnsārtas. Ziedi ir blīvā vārpveida ziedkopā (2—4 cm gara), ziedkopas kāts ir garāks nekā vārpa. Auglis ir šķautņains, gluds riekstiņš ar īsu knābi. Zied no jūnija līdz septembrim.

## Atsauces

## Ārējās saites
Senbrijē

**Senbrijē** (, ) jeb **Santbriega** (, ) ir komūna un pilsēta Francijas ziemeļrietumos, Bretaņas reģionā, Kotdarmoras departamenta administratīvais centrs. 2019. gadā Senbrijē dzīvoja 43,6 tūkstoši iedzīvotāju. Senbrijē ir arī Senbrijē apgabala administratīvais centrs.
## Ievērojamas personības
Senbrijē dzimuši vai dzīvojuši:
* Žans Kristofs Bujons (Jean-Christophe Boullion; 1969) ir Francijas sacīkšu pilots
## Atsauces

## Ārējās saites
The Gray Man

***The Gray Man*** ir 2022. gada ASV asa sižeta trillera filma. Filmas režisori ir Entonijs un Džo Russo, Džo Russo kopā ar Kristoferu Markusu un Stīvenu Makfīliju ir scenārija autori. Filma veidota pēc Marka Grīnija 2009. gada tāda paša nosaukuma romāna motīviem. Lomas filmā atveido Raiens Goslings, Kriss Evanss, Ana de Armasa, Džesika Henvika, Regejs Žans Peidžs, Vāgners Moura, Džūlija Batersa, Dhanušs, Elfri Vudārda un Billijs Bobs Torntons. Filmu veidoja brāļu Russo producentu kompānija *[[AGBO]]*, un tā paredzēta kā sākums filmu sērijai, kas veidota pēc Grīnija *The Gray Man* romānu sērijas.

Par Grīnija romāna adaptāciju sākotnēji paziņoja 2011. gadā, ar Džeimsu Greju režisora krēslā un Bredu Pitu, vēlāk Šarlīzi Teronu galvenajās lomās, tomēr no sākotnējās ieceres nekas netika īstenots. Filmas ražošanas attīstība iestrēga līdz 2020. gada jūlijam, kad par režisoriem nolīga brāļus Russo, kā arī Goslingu un Evansu apstiprināja galvenajām lomām. Filmēšana sākās 2021. gada martā Losandželosā un noslēdzās tā paša gada jūlijā Prāgā. Ar  ASV dolāru lielu ražošanas budžetu šī ir dārgākā *[[Netflix]]* veidotā filma.

Filmas *The Gray Man* pirmizrāde notika  un to demonstrēja ierobežotā seansu daudzumā, bet no 22. jūlijā filma pieejama straumēšanas servisā *Netflix*. Tā saņēma dažādas kritiķu atsauksmes, kas slavē aktieru atlasi, savukārt kritizēja klišejisko scenāriju.

## Atsauces

## Ārējās saites
2022. gada Eiropas čempionāts vieglatlētikā

**2022. gada Eiropas čempionāts vieglatlētikā** bija 25. Eiropas čempionāts vieglatlētikā. Tas notika Minhenē, Vācijā, no 2022. gada 15. līdz 21. augustam. Sacensības pamatā notika Minhenes olimpiskajā stadionā.

Vieglatlētikas sacensības bija daļa no apvienotā Eiropas čempionāta vairākos sporta veidos. Čempionāta rīkošanas tiesības Minhenei tika piešķirtas 2019. gada novembrī.

Medaļas izcīnīja 29 valstu pārstāvji. Visvairāk zelta medaļu ieguva mājinieki — Vācijas vieglatlēti (7). Kopā visvairāk medaļu (20) izcīnīja Lielbritānijas un Ziemeļīrijas sportisti.

Čempionātā piedalījās astoņi Latvijas vieglatlēti. Labāko rezultātu sasniedza Patriks Gailums, kurš šķēpa mešanas sacensībās izcīnīja 6. vietu.

## Rezultāti
### Vīrieši

### Sievietes

## Medaļu kopvērtējums

## Latvijas sportisti

## Atsauces

## Ārējās saites

* Oficiālā tīmekļa vietne
Amunda Ringnesa sala

**Amunda Ringnesa sala** () ir liela neapdzīvota sala Kanādas ziemeļos Karalienes Elizabetes salu arhipelāgā. 

## Ģeogrāfija
Atrodas Kanādas Arktiskā arhipelāga Karalienes Elizabetes salu Sverdrupa salu grupā. Mesija šaurums austrumos to atdala no Aksela Heiberga sala, Hendriksena šaurums dienvidos — no Kornvolas, bet Hasela šaurums rietumos — no Ellefa Ringnesa salas. Krasti zemi, roboti ar lieliem līčiem; piekrastē vairākas nelielas saliņas, lielākā no kurām ir Heiga-Tomasa sala dienvidaustrumu piekrastē. Salas reljefs pārsvarā līdzens, augstākais punkts ir 265 m augsts ģipša evaporāts salas ziemeļdaļā.

## Vēsture
Salu 1900. gada 16. aprīlī atklāja Oto Sverdrupa ekspedīcija un nosauca to par godu vienam no ekspedīcijas atbalstītājiem, alus darītavas *Ringnes* līdzdibinātājam Amundam Ringnesam. 

## Atsauces

## Ārējās saites

* International Map of the World 1:1,000,000 Belcher Channel NT-12/13/14/15/16
Austrālijas un Jaunzēlandes armijas korpuss

**Austrālijas un Jaunzēlandes armijas korpuss (ANZAC)** ()  bija Vidusjūras ekspedīcijas spēku Pirmā pasaules kara armijas korpuss. Tas tika izveidots Ēģiptē 1914. gada decembrī un darbojās Galipoli kampaņas laikā. Ģenerālis Viljams Bērdvuds komandēja korpusu, kurā galvenokārt bija Austrālijas Pirmo karalisko spēku un Jaunzēlandes 1. ekspedīcijas spēku karaspēks, lai gan kampaņas laikā reizēm bija pievienotas arī Lielbritānijas un Indijas vienības. Korpuss izformēja 1916. gadā pēc sabiedroto evakuācijas no Galipoli pussalas un I ANZAC korpusa un II ANZAC korpusa izveidošanas.

Korpuss īslaicīgi tika atjaunots Otrā pasaules kara laikā Grieķijas kaujas laikā 1941. gadā.

Korpusa sastāvā ir karojuši vismaz 157 vīri, kas ir dzimuši Latvijas teritorijā.
## Atsauces

## Ārējās saites
* Beersheba ANZAC Memorial Center
* Latvians.htm
Rhadinacanthus deltosquamosus

***Rhadinacanthus deltosquamosus*** ir diplakantīdu akantodu suga. Tās pārstāvji bija izplatīti vidusdevonā, živetas laikmetā (Burtnieku svīta), galvenajā devona laukā. Sugu pirmo reizi aprakstīja Darja Pinakina un Tiju Mersa 2018. gadā. Nosaukums *Rhadinacanthus deltosquamosus* nozīmē deltveidīgo zvīņu (no latīņu *delta* un *squamosus* - zvīņa, no deltveidīga zvīņas ornamentējuma) radinakants. Holotips ir radinakanta zvīņa, kas tika atrasta atsegumā Hallistes upes krastā pie Karksi-Nuijas pilsētas. Šīm zivīm ir zināmas tikai zvīņas. Veseli ķermeņi nav atrasti. Suga bija izplatīta Igaunijā (Hallistes upes krastos pie Karksi-Nuijas) un Krievijā, Ļeņingradas apgabalā (pie Novinkas).

## Apraksts
Zivis bija klātas vidēja lieluma zvīņām (vainaga izmērs 0,4–0,6 mm) ar V-veida izvirzījumu uz vainaga, kas vainaga priekšējā un vidusdaļā dalās daudzos zarojošos valnīšos. Uz šī izvirzījuma dažām zvīņām attīstās aizmugurē saplūstoši ķīļi. Lielais kanāls iet cauri pamatni līdz pirmajai augšanas plātnītei, kur tas izlokās horizontāli un saplūst ar radiāliem kanāliem, no kuriem daudzi ir ļoti sarežģīti, izlocīti un paplašināti. Kanāla atvērums atrodas nedaudz uz aizmuguri no pamatnes gala.

## Atsauces
Mesija šaurums

**Mesija šaurums** () ir jūras šaurums Kanādas Arktiskajā arhipelāgā starp Aksela Heiberga salu austrumos un Amunda Ringnesa salu rietumos. Savieno Norvīdžena līci dienvidos ar Sverdrupa un Pīrija šaurumiem ziemeļos. Šauruma dienvidu galā atrodas Heiga-Tomasa sala.

## Atsauces

## Ārējās saites
Heiga-Tomasa sala

**Heiga-Tomasa sala** () ir neliela neapdzīvota sala Kanādas ziemeļos Karalienes Elizabetes salu arhipelāgā. 

## Ģeogrāfija
Atrodas Kanādas Arktiskā arhipelāga Karalienes Elizabetes salu Sverdrupa salu grupā. Izvietojusies Mesija šauruma dienviddaļā 8 km no Amunda Ringnesa salas krasta. Nosaukta par godu britu ornitologam Deividam Heigam-Tomasam, kurš to atklāja 1939. gada pavasarī, veicot kamanu pārgājiemu no Grenlandes uz Amunda Ringnesa salu.

## Atsauces

## Ārējās saites

* International Map of the World 1:1,000,000 Belcher Channel NT-12/13/14/15/16
Leonards Bartkevičs

**Leonards Bartkevičs** (dzimis  Dagdas pagastā; miris ) ir bijušais Latvijas PSR sabiedriskais darbinieks, padomju nomenklatūras loceklis. Latvijas PSR ārlietu ministrs (1985—1989).

## Dzīvesgājums
Dzimis  Dagdas pagastā Leopolda Bartkeviča ģimenē. Pēc Otrā pasaules kara darbojās Komjaunatnes Dagdas rajona komitejā (1950—1960), vēlāk bija Rīgas pilsētas komitejas sekretārs (1960—1963) un Latvijas komjaunatnes CK 1. sekretārs (1963—1969). Līdztekus 1963. gadā absolvēja studijas Latvijas Valsts Universitātē.

No 1969. gada bija Latvijas Komunistiskās partijas (LKP) Kirova rajona 1. sekretārs (1969—1976), LKP CK nodaļas vadītājs (1971—1976).
1976. gadā Bartkeviču iecēla par Latvijas PSR TV un radioraidījumu komitejas priekšsēdētāju. 1976. gadā viņš absolvēja PSKP CK Sabiedrisko zinātņu akadēmiju un aizstāvēja vēstures zinātņu kandidāta grādu. 1985. gadā kļuva par Latvijas PSR ārlietu ministru un Ministru padomes priekšsēdētāja vietnieku.

## Atsauces

## Ārējās saites
* https://www.bibliotekakraslava.lv/?p=3070&pp=2766&lang=633
Viktors Krūmiņš

**Viktors Krūmiņš** (1923—1990) bija Latvijas PSR sabiedriskais darbinieks, padomju nomenklatūras loceklis. Latvijas PSR ārlietu ministrs (1967—1985).

## Dzīvesgājums
Dzimis 1923. gada 13. martā Petrogradā Krievijas PFSR Miķeļa Krūmiņa ģimenē. Strādāja par mehāniķi Ļeņingradas rūpnīcā *Электросила*, piedalījās Otrajā pasaules karā.

Pēc kara beigām darbojās Latvijas PSR Vietējās rūpniecības komisariātā, 1946. gadā absolvēja PSKP CK Augstāko partijas skolu, tad kļuva par Latvijas Komunistiskās partijas (LKP) Jelgavas pilsētas 2. sekretāru (1947—1948), LKP CK nodaļas vadītāju (1952—1957). 1952. gadā absolvēja PSKP CK Sabiedrisko zinātņu akadēmiju un aizstāvēja filozofijas zinātņu kandidāta grādu un bija LKP CK Republikāniskās partijas skolas docētājs (1952—1955).

1960. gadā Krūmiņu iecēla par LPSR Ministru padomes priekšsēdētāja vietnieku, 1967. gadā par Latvijas PSR ārlietu ministru.
1972. gadā viņš kā Latvijas ārlietu ministrs piedalījās ANO 27. ģenerālās asamblejas sesijā Ņujorkā Padomju Savienības delegācijas sastāvā.

Miris 1990. gada 19. oktobrī, apglabāts Raiņa kapos.

## Atsauces
Eižens Počs

**Eižens Počs** (dzimis 1939. gadā) ir bijušais PSRS diplomāts un Latvijas PSR sabiedriskais darbinieks. Latvijas PSR ārlietu ministrs (1989—1990).

## Dzīvesgājums
Dzimis 1939. gada 28. martā Viļānu pagastā zemnieka Antona Poča un viņa sievas Teklas, dzimušas Pastares, piecu bērnu ģimenē. Mācījās Viļānu vidusskolā 1962. gadā absolvēja studijas Liepājas Pedagoģiskajā institūtā un sāka strādāt par skolotāju Dekšāru astoņgadīgajā skolā. Pēc dienesta Baltijas kara flotē viņu iecēla par Latvijas Komjaunatnes (LĻKJS) CK instruktoru. 1966. gadā apprecējās ar Gunu Melni, piedzima divas meitas. 1967. gadā kļuva par LĻKJS Limbažu rajona komitejas sekretāru.

No 1971. līdz 1974. gadam studēja PSRS Ārlietu ministrijas Augstākajā diplomātiskajā skolā, pēc bija PSRS vēstniecības ASV pirmais sekretārs (1974-1980), tad PSRS Ārlietu ministrijas padomnieks Maskavā (1980-1985), PSRS ģenerālkonsuls Indonēzijā (1985-1988) un PSRS Ārlietu ministrijas Konsulārā departamenta vadītāja pirmais vietnieks (1988-1989).
Atmodas kustības laikā 1989. gadā viņu iecēla par Latvijas PSR ārlietu ministru.
Pēc Latvijas PSR Augstākās Padomes 1990. gada 15. februāra "Deklarācijas jautājumā par Latvijas valstisko neatkarību" Latvijas PSR Augstākās Padomes Prezidija priekšsēdētājs Anatolijs Gorbunovs Poču iekļāva komisijā pasākumu sagatavošanai Latvijas ekonomiskās un politiskās neatkarības atjaunošanai.

1990. gada 22. maijā Eižens Počs līdz ar visu Viļņa Breša valdību atkāpās no amata, un jaunajā Godmaņa valdībā ārlietu ministra portfelis tika piešķirts Jānim Jurkānam.
No 1990. gada 14. augusta līdz 1992. gada 31. decembrim Eižens Počs bija PSRS, tad Krievijas Federācijas vēstnieks Zambijas Republikā.
1993. gada 12. martā viņš bija viens no paziņojuma “Mūsu sāpe — Latvija” parakstītājiem, aicinot balsot 5. Saeimas vēlēšanās par "Republikas platformu".
6. Saeimas vēlēšanās 1995. gadā nesekmīgi kandidēja no Latvijas Vienības partijas saraksta. Tajā pašā laikā strādājis par Latvijas Universitātes Starptautisko attiecību institūta lektoru un SIA “Livingstons” direktoru. No 1996. līdz 2010. gadam — "Ventspils naftas" pārstāvniecības vadītājs Maskavā.

## Darbi
2023. gadā publicēja atmiņu krājumu "Počs PSRS un Latvijas diplomātijas gaiteņos". Otrais būtiski papildinātais izdevums — “Laikmeta krustpunktā: Diplomāta atklāsmes” (2024).

## Atsauces
Galēji labēja politika

**Galēji labējā politika** jeb **labējais ekstrēmisms** ir labējās politikas galējā izpausme, kam ir raksturīgs ultrakonservatīvisms, autoritārisms, ultranacionālisms un natīvisms.

Vēsturiski jēdziens lietots fašisma un nacisma ideoloģijas apzīmēšanai, bet mūsdienās par galēji labēju politiku bieži uzskata visu, kas ietver neofašismu, neonacismu, trešo pozīciju, alternatīvi labējos, rasu pārākumu un citas ideoloģijas, kam raksturīgi ultranacionālistiski, šovinistiski, ksenofobiski, rasistiski un/vai reakcionāri uzskati.

## Skatīt arī
* Labēja politika
Berhtolda glīvene

**Berhtolda glīvene** () ir mainīga izskata glīveņu dzimtas suga. Savvaļā tā ir plaši sastopama Ziemeļamerikā teritorijās pola tuvumā, kā arī Eirāzijā, tostarp diezgan bieži visā Latvijas teritorijā. Augs veido grupas dažādos stāvošos ūdeņos.

## Apraksts
Berhtolda glīvene ir daudzgadīgs, 10—60 cm garš lakstaugs, kurš aug pilnīgi iegremdēts ūdenī. Stublājs ir tievs un cilindrisks. Lapas ir lineāras, 3—5 cm šauras, 0,1—0,15 cm platas, to gals ir strups un īsi dzeloņsmails. Lapām ir 3 garendzīslas, šķērsdzīslu nav. Malējās sāndzīslas ir izliektas, galā savienojas ar vidusdzīslu. Pielapes ir nelielas (garumā ap 1 cm), strupas, ātri nokrīt. Ziedu vārpa ir īsa un blīva (0,5—1 cm gara), ziedi 3—6 ir izvietoti mieturos. Ziedkopas kāts ir nedaudz garāks nekā vārpa. Auglis ir sīks un plakans riekstiņš (garumā 0,1—0,2 cm) ar īsu knābi un gludu šķautni. Zied jūlijā, augustā.

Vizuāli Berhtolda glīvene ir ļoti līdzīga sīkajai glīvenei (*P. pusillus*).

## Atsauces

## Ārējās saites
Prija Fergusone

**Prija Nikola Fergusone** (; dzimusi ) ir amerikāņu aktrise. Plašāk zināma pēc Ērikas Sinklēras lomas *[[Netflix]]* zinātniskās fantastikas šausmu seriālā *[[Stranger Things]]*.

## Atsauces

## Ārējās saites
Brets Gelmens

**Brets Klifords Gelmens** (; dzimis ) ir amerikāņu aktieris un komiķis. Plašāk pazīstams pēc Marija Baumana lomas *[[Netflix]]* zinātniskās fantastikas šausmu seriālā *[[Stranger Things]]* un Mārtina lomas BBC komēdijseriālā "Asprātīgā sieviete" (*Fleabag*).

Gelmens savu karjeru uzsāka 2000. gados kā komiķis, pamazām iegūstot atpazīstamību ar dalību dažādos *[[Adult Swim]]* seriālos un raidījumos. Papildu tam viņš filmējās NBC situāciju komēdijseriālā *[[Go On]]*, *[[Comedy Central]]* seriālā *[[Another Period]]* un FX komēdijseriālā *[[Married]].*

Gelmens plašāku popularitāti ieguva 2010. gados pēc dalības seriālos "Asprātīgā sieviete" (*Fleabag*) un *Stranger Things*, kā arī seriālos *[[Camping]] un [[Mr. Mercedes]]*. Kā balss aktieris darbojies *Comedy Central* animācijas seriālos *[[Jeff & Some Aliens]]* un *[[TripTank]]*, un *Netflix* seriālos *[[I Heart Arlo]]* un *[[Inside Job]]*, kā arī vairākos citos. Piedalījies filmās "Rezerves policisti" (2010), "Aplaupīt 30 minūtēs" (2011), "Džobss" (2013), "Katastrofu mākslinieks" (2017), "Lils, Lils, Krokodils!" (2022) un citās.

## Atsauces

## Ārējās saites