open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Sanaje Takaiči

**Sanaje Takaiči** (, dzimusi ) ir Japānas politiķe. Kopš 2025. gada 21. oktobra ir Japānas premjerministre un ir Liberāli demokrātiskās partijas (LDP) prezidente. Viņa ir pirmā sieviete, kura ieņem kādu no šiem amatiem. No 1993. līdz 2003. gadam un atkārtoti kopš 2005. gada Takaiči ir Japānas Pārstāvju palātas deputāte. Premjerministru Šindzo Abes un Fumio Kisidas valdīšanas laikā viņa ieņēma arī vairākus ministru amatus. 

Takaiči ir dzimusi un augusi Jamatokorijamā, Naras prefektūrā, absolvējusi Kobes Universitāti un pirms savas politiskās karjeras uzsākšanas strādājusi par grāmatu rakstnieci, jurista palīdzi un TV raidījumu vadītāju. 1993. gada vispārējās vēlēšanās viņa tika ievēlēta Pārstāvju palātā kā neatkarīgā kandidāte un 1996. gadā pievienojās Liberāli demokrātiskajai partijai (LDP). Bijusi premjerministra Abes protežē, viņa Abes premjerministra pilnvaru laikā ieņēma dažādus amatus, galvenokārt iekšlietu un komunikāciju ministres amatu. Viņa kandidēja 2021. gada LDP līderes vēlēšanās, bet pirms otrās kārtas tika izslēgta, ieņemot trešo vietu. No 2022. līdz 2024. gadam viņa Fumio Kisidas premjerministra valdībā bija ekonomiskās drošības valsts ministre.

Takaiči otro reizi kandidēja uz LDP partijas prezidenta amatu 2024. gada vadības vēlēšanās, kur viņa pirmajā kārtā ieguva pirmo vietu, bet otrajā kārtā ar nelielu pārsvaru zaudēja savam priekšgājējam Sigeru Isibam. Galu galā viņa trešo reizi kandidēja 2025. gada partijas vadības vēlēšanās, abās balsošanas kārtās ieguva pirmo vietu un kļuva par partijas pirmo sievieti prezidenti.

Takaiči politiskie uzskati ir raksturoti kā konservatīvi vai ultrakonservatīvi. Takaiči ir raksturota kā tāda, kura pauž revizionistiskus uzskatus par Japānas Impērijas rīcību Otrā pasaules kara laikā. Viņas iekšpolitika ietver atbalstu proaktīviem valdības tēriņiem un Abes ekonomiskās politikas turpināšanau. Viņa ir ieņēmusi konservatīvas nostājas sociālajos jautājumos, piemēram, iebilstot pret viendzimuma laulībām, atsevišķu uzvārdu atzīšanu laulātajiem un sieviešu nonākšanu Japānas imperatora tronī. Viņa atbalsta Japānas Konstitūcijas 9. panta pārskatīšanu, kas atsakās no militārā spēka izmantošanas, ārpolitikā atbalsta Taivānu un ASV—Japānas militārās alianses stiprināšanu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Rabīns Akiva

**Rabīns Akiva** (, dzimis ap 50. gadu pirms mūsu ēras, miris ap 135. gadu) bija viens no ievērojamākajiem ebreju rabīniem un likuma zinātājiem, kas dzīvoja Otrā tempļa laikā. Viens no svarīgākajiem Talmuda un Mišna sastādītājiem, Akiva ir pazīstams ar savu ieguldījumu ebreju likumu interpretācijā un attīstībā.

Akiva tika uzskatīts par vienu no vissvarīgākajiem rabīniem pēc Hillēla un bija liela autoritāte Sinedrionā. Viņa mācības uzsvēra mīlestību un toleranci, un viņš bija pazīstams ar savu teicienu: “Mīli savu tuvāko kā sevi pašu” ().

Akiva ir arī ievērojams ar to, ka viņš bija viens no galvenajiem ebreju kustības vadītājiem ''Bar Kokhba'' sacelšanās laikā pret romiešiem, kas notika 2. gadsimtā mūsu ēras sākumā. Viņš tika sodīts ar nāvi pēc tam, kad romieši viņu arestēja.

## Ārējās saites
Atbudžošana

[250px|thumb|1930. gadu [padomju propagandas plakāts ar saukli „Patriec budzi no kopsaimniecības” un Vladimira Ļeņina citātu: „Budži ir viszvērīgākie, visrupjākie, vismežonīgākie ekspluatatori, t.i., tie, kas citās valstīs atjaunoja zemes īpašnieku, caru, garīdznieku un kapitālistu varu.”]]

**Atbudžošana** jeb **atkulakošana** (, ) bija Padomju Savienības Apvienotās valsts politiskās pārvaldes (OGPU) no 1929. līdz 1933. gadam pret turīgāko zemnieku jeb padomju propagandā — „budžu” (, ) — un viņu ģimenēm īstenota politisko represiju (apcietinājumu, izsūtīšanas un nāvessodu) kampaņa.

Lai arī pret turīgākajiem zemniekiem lielinieki sāka vērsties jau pēc Oktobra revolūcijas, kampaņa oficiāli sākās ar Josifa Staļina 1929. gada 27. decembra paziņojumu par „budžu likvidēšanu kā šķiru” un norisinājās vienlaikus ar kolektivizāciju. Atbudžošana skāra miljoniem zemnieku, no kuriem 1,5—2 miljonus izveda uz piespiedu darba nometnēm attālos PSRS apgabalos, kur simtiem tūkstoši gāja bojā skarbo apstākļu un bada dēļ, bet desmitiem tūkstošu tā saukto „budžu” OGPU izpildīja nāvessodu.

## Ārējās saites
Pieturzīme

thumb|300px|Dažādas pieturzīmes
**Pieturzīme** ir rakstības grafiskā zīme, kas palīdz strukturēt teikumu un atklāt tā nozīmi. Tās norāda, kur beidzas viena teikuma daļa un sākas otra, kā arī izceļ intonācijas un emocionālās nianses. Citkārt ar terminu *interpunkcija* saprot gan atsevišķo pieturzīmju lietošanu, gan kopumu šo zīmju. Mūsdienu latviešu valodā lietotās galvenās pieturzīmes ir punkts, komats, semikols, kols, daudzpunkte, jautājuma zīme, izsaukuma zīme, domuzīme, iekavas, pēdiņas (divkāršas un vienkāršas), apostrofs, defise, pusiekava un divpunkte. Katram no šiem simboliem ir savas funkcijas — piemēram, punkts norāda teikuma beigām, komats atdala teikuma daļas, jautājuma zīme liecina par jautājumu, savukārt izsaukuma zīme — par izsaukumu vai emocionālu uzsvaru.

## Galvenie pieturzīmju veidi

## Latviešu valodas pieturzīmju lietojuma salīdzinājums ar citām valodām
Latvijas valodas pētījumi rāda, ka pieturzīmju kopums ir līdzīgs daudzām rietumu valodām: latviešu valoda lieto tās pašas pamatzīmes kā angļu valoda (punkts, komats, jautājuma zīme utt.). Stilistiskā lietojumā gan latviešu un angļu tekstos ir daudz līdzību — piemēram, abās valodās iespējama vairākkārtēja (!) vai (???) izmantošana spriedzes izcelšanai. Tika novērots, ka gan latviešu, gan angļu avotos parādās dubultas vai trīskāršas izsaukuma/jautājuma zīmes un neparastas daudzpunktu variācijas. Vienlaikus ir arī atšķirības. Piemēram, citātu atdalīšanas ziņā vācu un latviešu valodā lieto atšķirīgas pēdiņas: latvieši parasti izmanto tā saucamās ‘lodziņpēdiņas’ (piem., „teksts”), kamēr vāciešiem sākotnējā pēdiņa ir zemā formā („teksts”), turpretī turpinājumā — augšējā (‘teksts’) Angļu valodā parasti izmanto citādu sistēmu (‘...’ un “...”), bet latviešu rakstos iekļaujas pašmāju normās balstīta pēdiņu prakse. Tāpat dažādās valodās atšķiras interpunkcijas smalkas nianses, kurās jāievēro katras valodas likumības.

## Pieturzīmju vēsture
Pieturzīmju lietošana rakstītā valodā aizsākās jau senatnē: piemēram, senajā Grieķijā un Romā tika lietoti punkti vai vertikālas zīmes, kas norādīja uz pauzēm vai teikumu beigām. Viduslaikos, kad rokrakstu izgatavošana bija roku darbs, pieturzīmju likumi bija mazāk stingri un atkarīgi no katra rakstītāja vai izdevēja. Ar iespiešanas tehnoloģiju ienākšanu 15.—17. gadsimtā pieturzīmju lietošana kļuva sistemātiskāka, jo bija svarīgi nodrošināt vienotu un saprotamu tekstu plašākai auditorijai.

## Atsauces

## Ārējās saites
Danmoras ananass

**Danmoras ananass** () ir parka paviljons-oranžērija Danmoras parkā netālu no Ērtas, Stērlingas apgabalā, Skotijā. 1995. gadā to atzina par "dīvaināko ēku Skotijā".

## Vēsture un apraksts
thumb|Danmoras ananass|left
Danmoras muiža, kurā atrodas šī ēka sastāv no galvenās mājas (Damorhausa) un apkārtējā parka ar dažādām ēkām, tostarp divām oranžērijām.

Oranžērija, kas pazīstama kā Danmoras ananass, uzcelta 1761. gadā pēc muižas īpašnieka Džona Mareja, ceturtā Dunmoras grāfa, rīkojuma. Paviljons kalpoja utilitāriem mērķiem un to izmantoja augļu, īpaši ananasu, audzēšanai. Nepieciešamo temperatūru oranžērijā uzturēja krāsns ar sarežģītu skursteņu sistēmu, kurā cirkulēja siltais gaiss. Dūmi galu galā izplūda caur četriem skursteņiem ēkas jumtā, kas veidoti kā puķupodi. Papildus pašai oranžērijai paviljonā atradās dzīvokļi dārzniekiem, kuri bija atbildīgi par krāšņu kurināšanu un augu kopšanu.

Oranžērijas fasādes veidotas no pelēka akmens un lielākoties nav rotātas. Uz tā fona izceļas galvenā ieeja, kas veidota kā palladiešu portiks ar četrām Toskānas kolonnām, četriem skursteņa podiem uz jumta un, pats galvenais, kupols virs ēkas centrālās daļas, kas veidots kā milzīgs ananass uz kāta. Šis ananass ir aptuveni 14 metrus augsts. Neskatoties uz ēkas netradicionālo izskatu, tā saglabā klasiskajai arhitektūrai raksturīgās proporcijas. Tādējādi ēkas augstums no zemes līmeņa līdz ananasa augšdaļai ir aptuveni puse no tās garuma. Ananasa augstums ir aptuveni vienāds ar portika augstumu. Ēkas arhitekts nav zināms, taču skotu arhitekta Sera Viljama Čembersa projektēšanas iespēja nav izslēgta.

Muiža palika Danmoru ģimenes īpašumā līdz 1970. gadam. Tiek uzskatīts, ka 1803. gadā, Džordža Mareja, piektā Danmoras grāfa, kāzu laikā ar lēdiju Sūzenu Daglasu-Hamiltoni, devītā Hamiltonas hercoga meitu, portikam zem ananasa pievienoja nelielu bareljefu, kas attēlo sirdi un uzrakstu *Fidelis in Adversis*.

1970. gadā Danmoras muižas īpašumu pārdeva pa daļām. Daļu, tostarp Danmoras ananasu audzētavu un 6,5 hektārus dārzu un mežu, iegādājās un 1974. gadā ziedoja Skotijas Nacionālajam fondam.

## Ananass kā dekoratīvais motīvs
thumb|Kupola elementi
Ananasus uz Eiropu no Karību jūras salas Gvadelupas 1493. gadā pirmo reizi atveda Kristofors Kolumbs, un tie kļuva par retu delikatesi Eiropā, kas asociējās ar varu un bagātību. Arhitekti, amatnieki un meistari pārņēma ananasu kā motīvu ēkās visā Apvienotajā Karalistē, veidojot to vārtu stabos, margās, vēja spārnos un durvju pārsedzēs, tā simbolizējot viesmīlību, bagātību un laipnu uzņemšanu. Motīvs bija redzams arī interjera dekorā, audumos un mēbelēs. Rakstā, kurā dokumentēti arhitektūras izrakumi Glāzgovā, vēsturnieks Džefrijs Stels nosauca Danmoras ananasu par "18. gadsimta ananāsu modes galveno izpausmi".

## Atsauces

## Ārējās saites

* The Pineapple at National Trust for Scotland
* The Dunmore Pineapple  at VisitFalkirk.com
* Gazetteer for Scotland
* A Scottish Pineapple
* The Pineapple at Landmark Trust
Mondemarsāna

**Mondemarsāna** (, , ) ir pilsēta Francijas dienvidrietumos, Jaunakvitānijas reģionā, pie Dūzas ietekas Midūzas upē. Tā ir Landas departamenta prefektūra un reģionāls pārvaldes, pakalpojumu un militārais centrs, pazīstams arī ar aviācijas bāzi pilsētas tuvumā. Stratēģiskais novietojums pie divu upju satekas un Landas mežu malā vēsturiski veicinājis pilsētas izaugsmi kā viduslaiku robežtirdzniecības, amatniecības un nocietinājumu centru. Mondemarsānas identitāti veido reģionālā arhitektūra, vēsturiskās mūra struktūras, muzeji, kultūras dzīve (tostarp skulptūru biennāles), kā arī tradicionālie festivāli un spēcīgas sporta tradīcijas, īpaši regbijs. Pilsēta saglabā vēsturisko kodolu ar tiltiem un krastmalām, vienlaikus reģionā pildot nozīmīgas administratīvās un saimnieciskās funkcijas un apvienojot bagātu mantojumu ar mūsdienīgu infrastruktūru.

## Atsauces

## Ārējās saites
Amazon Prime Video

alt=Prime Video|thumb|341x341px|Prime Video logo kopš 2024. gada
***Amazon Prime Video*** jeb ***Prime Video*** ir amerikāņu uzņēmumam Amazon piederošā video straumēšanas vietne. Tā ir otra populārākā pasaulē aiz Netflix. *Prime Video* piedāvā plašu klāstu filmu un seriālu. 2011. gadā tā sāka veidot pati savu oriģinālsaturu. Šobrīd vietnei ir ap 220 miljoniem abonentu, Eiropā tie ir ap 25 miljoniem. 

*Prime Video* ir iespējams piekļūt gandrīz visur pasaulē. Tā nav pieejama kontinentālajā Ķīnā, Kubā, Irānā, Ziemeļkorejā, Sudānā, Krievijā, Baltkrievijā, Sīrijā un Vjetnamā. Lai piekļūtu video straumēšanai, ir nepieciešams lejupielādēt lietotni *Prime Video* un reģistrēties, izveidojot savu kontu.

## Vēsture
thumb|278x278px|Sākotnēji ''Prime Video'' nosaukums bija ''Amazon Unbox'', tad tas tika pārdēvēts uz ''Amazon Instant Video on Demand''
*Prime Video* sākotnējā versija tika palaista 2006. gada 7. septembrī ar nosaukumu *Amazon Unbox,* pēc tam nosaukums tika mainīts uz *Amazon Instant Video on Demand.* 2015. gadā *Amazon* slēdza *Unbox* pakalpojumus un pilnībā pārgāja uz *Amazon Video*, 2018. gadā pakalpojums tika pārdēvēts, kā šobrīd zināmais *Prime Video*, kuram līdz 2020. gadam bija vairāk nekā 150 miljoni abonentu visā pasaulē. 

## Populārākais oriģinālsaturs

## Latvijā
Kopš 2016. gada *Amazon Prime Video* ir pieejams vairāk nekā 200 valstīs, tostarp Latvijā. Straumēšana ir pieejama Android un iOS viedtālruņos un planšetdatoros, kā arī LG un Samsung smart viedtelevizoros. Pirmās septiņas dienas ir bez maksas, iepriekš reģistrējoties, pēc tam mēneša maksa ir 6,99 eiro. 

## Atsauces
Vilki (folkloras kopa)

thumb|Vīru kopa "Vilki" 2009. gadā
**Vīru kopas "Vilki"** ir latviešu folkloras mūzikas grupa, kuras repertuāra pamatā ir karavīru dziesmas no vissenākajiem laikiem līdz mūsdienām.

## Pirmsākums
Vīru kopas "Vilki" pirmsākumi meklējami 1980. gadā Engurē, kur skolotājs Māris Ošs izveidoja folkloras kopu, kas nosaukta Jukuma Vācieša — Pirmā pasaules kara latviešu sarkano strēlnieku komandiera — vārds. Ansambļa nosaukums un darbības virziens neatbilda padomju okupācijas režīma ideoloģiskajām nostādnēm, tādēļ 1982. gadā Latvijas PSR Valsts drošības komiteja ierosināja pret Māri Ošu safabricētu krimināllietu, un viņu arestēja.

Pēc šiem notikumiem "Engures folkloras ansambli, kas nosaukts par godu Jukumam Vācietim" reorganizēja. Daļa dalībnieku turpināja darbību jaunā sastāvā Bērtuļa Piziča, toreizējā Dailes teātra direktora, vadībā. 1987. gadā izveidoja folkloras grupu "Liepavots", kuras mērķis bija turpināt popularizēt latviešu karavīru kultūras mantojumu. 1992. gada 5. novembrī vīru kopa ieguva tagadējo nosaukumu — "Vilki".

## Repertuārs
Pamatā ir karavīru dziesmas no vissenākajiem laikiem līdz mūsdienām. Dziesmas repertuāram tiek meklētas E. Melngaiļa, A. Jurjāna, J. Vītoliņa, A. Krūmiņa savāktajos latviešu tautas mūzikas materiālos, bet liela daļa Pirmā pasaules kara latviešu strēlnieku, brīvības cīņu, Otrā pasaules kara latviešu leģionāru un nacionālo partizānu dziesmas pierakstītas no šo cīņu dalībniekiem.

## Dalībnieki
Kopas sastāvā darbojas 6 vīri:
* Andris Balcers
* Edgars Lipors
* Uģis Treide
* Jānis Krūmiņš
* Raimonds Kundziņš
* Gundars Kalniņš

## Radošā darbība
Vīru kopas darbības mērķis ir latviešu kultūras mantojuma popularizēšana un saglabāšana. Šī mērķa īstenošanai kopa regulāri uzstājas izglītības iestādēs un armijas vienībās. Skolās kopas dalībnieki stāsta par latviešu kultūras saknēm, seno karavīru apģērbu un bruņojumu, tradicionālajiem mūzikas instrumentiem, kā arī 20. gadsimta brīvības cīnītājiem. Starptautiskos festivālos un koncertos kopa demonstrē latviešu folkloras daudzveidīgo skanējumu, mūzikas instrumentu plašo klāstu un to izmantojumu tradicionālajās dziesmās, dejās, rotaļās un senajos rituālos, tādējādi veicinot Latvijas kultūras atpazīstamību ārpus valsts.

## Diskogrāfija
* "Dievs līdz' manim izdienēti"
* "Bunkurs 13"
* "Cīņai sveiks"
* "Jūras braucēju dziesmas"
* "Pulcējaties zem latviešu karogiem!"
* "Brīvības kareivji"
* "Latviešu leģions"
* "Mans bērī'ts kumeliņš"
* "Kroga dziesmas"
* "Aši, aši zīle dzied"
* "Uz priekšu, latvieši"
* "Dzelzīm dzimu"
* "Dzeloņdrātis"
* "Stobri jau karsti"

## Atsauces

## Ārējās saites
* Oficiālā tīmekļa vietne
Pgrep

***pgrep*** ir *[[Unix]]* komandrindas programma, kas tiek izmantota, lai meklētu procesus, kas darbojas uz sistēmas, pamatojoties uz norādītiem meklēšanas kritērijiem, piemēram, procesa nosaukumu vai cita veida informāciju. Tā ļauj lietotājiem viegli atrast procesus, kas atbilst konkrētām īpašībām, un var būt noderīga gan administratīvajiem uzdevumiem, gan arī procesu uzraudzībai un diagnostikai.

Ar *pgrep* var meklēt procesus pēc to nosaukumiem (vai daļējiem nosaukumiem), lietotāju vārdiem, PID (procesa ID) un citiem parametriem. Komanda atgriež procesa ID (PID), kuru var izmantot tālākai darbībai ar attiecīgo procesu.

Piemērs:
* Komanda *pgrep* *apache2* atgriezīs visus procesus, kas saistīti ar *Apache* serveri.
* Komanda *pgrep* *-u user* atgriezīs visus procesus, kas pieder konkrētam lietotājam.
Killall

***killall*** ir *[[Unix]]* komandrindas programma, kas tiek izmantota, lai nosūtītu signālus visiem procesiem, kuru nosaukumi atbilst norādītajam. Tā ļauj pārtraukt vairākus procesus vienlaikus, vienkāršojot uzdevumu pārvaldīt sistēmas procesus, bez nepieciešamības manuāli atrast katra procesa ID (PID). *killall* nodrošina dažādus parametrus, kas ļauj precizēt, kuri procesi jāaptur, piemēram, pēc lietotāja vārda vai citiem kritērijiem.
Write (Unix)

***write*** ir *[[Unix]]* komandrindas programma, kas ļauj lietotājiem nosūtīt īsas ziņas citiem lietotājiem, kas ir pieslēgušies sistēmai. Komanda *write* ļauj tieši rakstīt citam lietotājam, ja viņš ir pieejams (ieslēdzis sesiju), un ziņa tiek parādīta viņa terminālī.

Tā tiek plaši izmantota, lai ātri sazinātos ar citiem sistēmas lietotājiem bez nepieciešamības izmantot e-pastu vai citas saziņas metodes. Komanda arī piedāvā iespēju ierakstīt ziņas tieši no komandrindas.
Passwd

***passwd*** ir *[[Unix]]* komandrindas programma, kas tiek izmantota, lai mainītu lietotāja paroli. Komanda ļauj gan lietotājam mainīt savu personīgo paroli, gan sistēmas administratoram (*root*) mainīt citu lietotāju paroles.

Kad tiek izpildīta komanda *passwd*, lietotājam tiek lūgts ievadīt jauno paroli, kā arī apstiprināt to, lai nodrošinātu, ka parole tiek ievadīta pareizi. Parole tiek glabāta šifrētā formā, un tai jāatbilst noteiktiem drošības kritērijiem, kas var ietvert minimālo garumu un simbolu kombināciju.
Su (Unix)

***su*** ir *[[Unix]]* komandrindas programma, kas ļauj lietotājam mainīt savu lietotāja identitāti uz citu lietotāju, parasti uz superlietotāju (*root*). Komanda *su* tiek izmantota, lai iegūtu piekļuvi augstākām sistēmas tiesībām, kas ir nepieciešamas administratīviem uzdevumiem.

Komanda *su* pieprasa paroli lietotājam, uz kuru tiek veikta pāreja, parasti *root* lietotāja paroli. Ja tiek ievadīta komanda bez papildu parametriem, tiek pieprasīta root paroles ievadīšana, un lietotājs iegūst *root* tiesības.
Fuser (Unix)

***fuser*** ir *[[Unix]]* komandrindas programma, kas tiek izmantota, lai identificētu un parādītu, kuri procesi izmanto noteiktus failus, direktorijas vai tīkla portus.

Komanda *fuser* ir noderīga, lai pārbaudītu, kuri procesi piekļūst konkrētiem resursiem, piemēram, failiem vai portiem. To bieži izmanto, lai noteiktu, vai kāds process bloķē failu vai direktoriju, kā arī lai pārvaldītu sistēmas resursus. Piemēram, ja kāds fails ir pieejams tikai lasīšanai vai ir aizslēgts, *fuser* var palīdzēt identificēt, kurš process to izmanto, lai veiktu turpmākus soļus, piemēram, pārtraukt procesu vai veikt citas administratīvās darbības.
Whatis

***whatis*** ir *[[Unix]]* komandrindas programma, kas tiek izmantota, lai iegūtu īsu aprakstu par kādu komandu vai rīku, kas ir pieejams sistēmā.

Komanda *whatis* pārmeklē sistēmas *manpages* (rokasgrāmatas) un izvada īsu aprakstu par konkrēto komandu, funkciju vai rīku, kas palīdz ātri iegūt informāciju bez nepieciešamības atvērt pilnu rokasgrāmatu. Tā ir noderīga, ja vēlies ātri uzzināt, kas ir konkrēts rīks vai komanda, un kāda ir tās pamatfunkcionalitāte.
Locate (Unix)

***locate*** ir *[[Unix]]* komandrindas programma, kas tiek izmantota, lai ātri meklētu failus sistēmā, izmantojot iepriekš izveidotu datu bāzi par failu ceļiem.

Komanda locate meklē failus, kuru nosaukumi atbilst norādītajai meklēšanas frāzei, un tā ir daudz ātrāka nekā tradicionālā komanda find, jo tā izmanto iepriekš ģenerētu failu datu bāzi (parasti to veido ar komandu updatedb). Tas padara *locate* īpaši noderīgu, lai ātri atrastu failus, kas var būt dziļi iekšējās direktorijās vai ja meklēšana jāveic uz lielām sistēmām.
Find

***find*** ir *[[Unix]]* komandrindas programma, kas tiek izmantota, lai meklētu failus un direktorijas, pamatojoties uz noteiktiem kritērijiem, piemēram, faila nosaukumu, tipu, datumu, izmēru vai īpašībām.

Komanda *find* ir ļoti jaudīga un elastīga, ļaujot veikt detalizētu meklēšanu un filtrēšanu pa failu sistēmu. Tā ļauj lietotājiem meklēt failus pēc dažādiem parametriem, piemēram, pēc datuma, kad fails tika mainīts, vai pēc īpašnieka, kā arī veikt darbības uz atrastajiem failiem, piemēram, dzēst, pārsūtīt vai mainīt atļaujas.
Mkdir

***mkdir*** ir *[[Unix]]* komandrindas programma, kas tiek izmantota, lai izveidotu jaunas direktorijas (mapes) failu sistēmā.

Komanda *mkdir* ļauj lietotājiem izveidot jaunas direktorijas noteiktā ceļā, un tā bieži tiek izmantota, lai organizētu failus un direktorijas vai sagatavotu jaunas darba struktūras. Ar šo komandu var arī izveidot vairākas direktorijas vienlaikus, izmantojot atbilstošus argumentus, kā arī pievienot atļaujas vai rekursīvas opcijas, lai izveidotu vairāku līmeņu struktūru.
Cat (Unix)

***cat*** ir *[[Unix]]* komandrindas programma, kas tiek izmantota, lai parādītu faila saturu uz ekrāna, apvienotu vairākus failus vai izveidotu jaunus failus.

*cat* ir viena no *Unix* sistēmās visbiežāk izmantotajām komandām. Tā ļauj ātri skatīt teksta failu saturu, apvienot vairākus failus un izvadīt rezultātu uz ekrāna vai saglabāt to jaunā failā. Tā ir ļoti ērta, lai ātri pārbaudītu vai apstrādātu failu saturu, un tā bieži tiek izmantota kopā ar caurulēm (*pipes*) un citām komandām, lai veiktu dažādas datu apstrādes darbības.
Fsck

***fsck*** (*File System Consistency Check*) ir *[[Unix]]* komandrindas programma, kas tiek izmantota, lai pārbaudītu un labotu failu sistēmas kļūdas. Tā tiek izmantota, lai nodrošinātu, ka failu sistēma ir konsekventa un nav bojāta pēc neparedzētiem sistēmas izslēgšanas gadījumiem vai citiem traucējumiem.

Komanda *fsck* pārbauda failu sistēmu uz iespējamiem bojājumiem un, ja nepieciešams, mēģina labot tos. Tā var tikt palaista uz konkrētas datu partitīcijas vai failu sistēmas, un tai ir vairākas opcijas, kas ļauj pielāgot tās darbību, piemēram, labot kļūdas automātiski vai tikai paziņot par tām.

*fsck* ir būtiska komanda, lai nodrošinātu datu integritāti un novērstu datu zudumu bojātas failu sistēmas dēļ.
Rdate

***rdate*** ir *[[Unix]]* komandrindas programma, kas tiek izmantota, lai sinhronizētu lokālo sistēmas laiku ar attālinātu serveri. rdate ļauj iestatīt sistēmas laiku, izmantojot laika serveri, kas darbojas kā atsauce, piemēram, caur TCP/IP tīklu. Šī komanda ir īpaši noderīga, ja nepieciešams pārliecināties, ka sistēmas laiks ir precīzs, kas ir svarīgi sistēmas uzraudzībai, drošībai un failu žurnālu pareizai apstrādei.

*rdate* pieņem kā argumentu attālināta servera adresi, kas piedāvā precīzu laiku, un tā sinhronizē lokālo sistēmu ar šo serveri. Tā var izmantot protokolus, piemēram, *Time Protocol* vai NTP (*Network Time Protocol*), lai iegūtu precīzu laiku.
Clear (Unix)

***clear*** ir *[[Unix]]* komandrindas programma, kas tiek izmantota, lai notīrītu ekrānu un atbrīvotu termināļa logu no iepriekšējām komandām un izvadēm.

Komanda *clear* palīdz izveidot tīru darba vidi, noņemot visu iepriekšējo tekstu terminālā vai konsolē. Tā ir īpaši noderīga, ja vēlies sākt darbu ar jauniem datiem, izvairīties no pārblīvēta ekrāna vai vienkārši vizuāli organizēt darba vidi. Tā nedara nekādu izmaiņu sistēmas stāvoklī vai procesā – tā tikai notīra termināļa ekrānu.
Ping (tīkla utilītprogramma)

***ping*** ir *[[Unix]]* komandrindas programma, kas tiek izmantota, lai pārbaudītu tīkla savienojumu starp datoriem, nosūtot ICMP (*Internet Control Message Protocol*) pieprasījumus un gaidot atbildi.

Komanda ping ļauj lietotājiem pārbaudīt, vai attālā sistēma (piemēram, serveris vai cits dators) ir sasniedzama tīklā. Tā tiek bieži izmantota, lai diagnosticētu tīkla problēmas un noteiktu, vai datu ceļš ir pieejams, kā arī lai izmērītu atbildes laiku un tīkla latenci. Ja ping saņem atbildi, tas norāda, ka savienojums ir veiksmīgs, savukārt, ja atbildes nav, tas var liecināt par tīkla problēmām.
Rlogin

***rlogin*** ir *[[Unix]]* komandrindas programma, kas tiek izmantota, lai attālināti pieslēgtos citai *Unix* vai *[[Linux]]* sistēmai pa tīklu, izmantojot TCP/IP protokolu.

Komanda *rlogin* ļauj lietotājiem piekļūt attālinātām sistēmām, ja tās ir pareizi konfigurētas un atbalsta attālināto pieslēgumu. rlogin autentificē lietotāju, izmantojot sistēmas lietotājvārdu un paroli, un nodrošina pilnīgu piekļuvi attālinātajai sistēmai, līdzīgi kā vietējā sesijā. Tā ir daļa no tradicionālajiem rīkiem, kas ļauj veikt attālinātas pieslēgšanās, bet mūsdienās tā ir aizstāta ar drošākiem protokoliem, piemēram, ssh (*Secure Shell*), kas piedāvā šifrētu savienojumu.
Uptime

***uptime*** ir *[[Unix]]* komandrindas programma, kas tiek izmantota, lai parādītu informāciju par sistēmas darbības laiku, pašreizējo slodzi un sistēmas lietotāju aktivitāti.

Komanda uptime izvada, cik ilgi sistēma ir bijusi ieslēgta kopš pēdējās restartēšanas, kā arī norāda vidējo sistēmas slodzi pēdējās 1, 5 un 15 minūtēs. Tā arī parāda skaitu lietotāju, kas pašlaik ir pieteikušies sistēmā. Šī komanda ir ļoti noderīga, lai ātri iegūtu sistēmas stāvokļa pārskatu un novērtētu tās veiktspēju.
Aizkraukles Profesionālā vidusskola

**Aizkraukles Profesionālā vidusskola** ir Aizkraukles profesionālā vidējās izglītības iestāde.

## Vēsture
Skolas pirmsākumi meklējami 1978. gadā, kad Jaunjelgavā atvērās profesionāla izglītības iestāde, kurā varēja apgūt mūrnieka, galdnieka, krāsotāja un apmetēja profesijas. 1983. gadā tika uzcelta pašreizējā skolas ēka Aizkrauklē. Kopš 2011. gada 1. septembra skolas nosaukums ir **Aizkraukles Profesionālā vidusskola** (iepriekšējais nosaukums — **Aizkraukles arodvidusskola**).

## Pamatprogrammas
4 gadu mācību programma:
* Automehāniķis;
* Pavārs;
* Būvniecības un ceļa būves mašīnu tehniķis;
* Būvizstrādājumu galdnieks;
* Datorizētu kokapstrādes iekārtu operators.

1 gada mācību programma:
* Metinātājs (MAG);
* Metinātājs (TIG).

## Atsauces
Jubilate

***Jubilate*** ir Latvijas Universitātes absolventu jauktais koris, kas dibināts 2006. gadā. Tā galvenais diriģents un mākslinieciskais vadītājs ir profesors Juris Kļaviņš.

## Vēsture
Koris *Jubilate* ir Latvijas Universitātes mākslinieciskās pašdarbības kolektīvs kopš 2006./2007. gada sezonas. Līdz tam liela daļa dziedātāju un arī galvenais diriģents astoņus gadus darbojās Latvijas telekomunikāciju uzņēmuma *[[Lattelecom]]* jauktajā korī, kurš dibināts 1998. gadā un savu darbību pārtrauca 2006. gadā.

Lielākā koristu daļa ir Latvijas Universitātes absolventi, tostarp LU kora ''Juventus'' kādreizējie koristi.

Koris *Jubilate* piedalījies Dziesmu un deju svētkos "Rīgai 810", XXIV, XXV, XXVI un XXVII Vispārējos latviešu dziesmu un deju svētkos, VIII Ziemeļu un Baltijas valstu Dziesmu svētkos, kā arī vairākos starptautiskos konkursos. 2013. gadā, piedaloties pirmajā starptautiskajā Kopernika koru konkursā *Per musicam ad astra* Toruņā, Polijā, koris ieguva sudraba diplomu. Koris uzstājies ārpus Latvijas, koncertējot Igaunijā, Lietuvā, Slovākijā, Čehijā, Polijā, Austrijā, Zviedrijā, Indijā un Kazahstānā. 2024. gadā koris *Jubilate* izcīnīja *Grand Prix* starptautiskajā jaukto koru konkursā Moldovā.

Koris atskaņo gan latviešu tautas dziesmu apdares un latviešu komponistu oriģinālmūziku, gan cittautu komponistu skaņdarbus. Kora repertuārā nozīmīga vieta ir garīgajai mūzikai. Kora nosaukums latīņu valodā nozīmē "gavilējiet".

Kormeistari ir Andris Mockus un Armands Leja. *Jubilate* koncertmeistare ir Latvijas Mūzikas akadēmijas docētāja Ilze Dzērve.

## Atsauces
Jānis Lediņš

**Jānis Lediņš** (dzimis ) ir latviešu inženieris, ekonomists un politiķis. Kopš 2025. gada 24. novembra ir Jūrmalas domes priekšsēdētājs. Pirms tam bijis Jūrmalas domes priekšsēdētāja vietnieks.

1989. gadā Latvijas Universitātē ieguvis inženiera, ekonomista maģistra grādu. Nesekmīgi kandidējis gan Rīgas domes vēlēšanās 1997. gadā, gan arī 11. un 13. Saeimas vēlēšanās. 2013. gadā pirmo reizi ievēlēts Jūrmalas domē. 2022. gada decembrī ievēlēts par domes priekšsēdētājas vietnieku. Atkārtoti amatā ievēlēts arī pēc 2025. gada pašvaldību vēlēšanām. Pēc tam, kad iepriekšējais domes priekšsēdētājs Gatis Truksnis atkāpās no amata, kad viņam netika piešķirta pieeja valsts noslēpumam, 2025. gada 24. novembrī J. Lediņš tika ievēlēts par domes priekšsēdētāju.

## Atsauces
PUBG: Battlegrounds

***PUBG: Battlegrounds***, agrāk ***PlayerUnknown’s Battlegrounds***, ir 2017. gadā izlaista daudzspēlētāju videospēle *[[battle royale]]* žanrā, ko izstrādā *[[PUBG Studios]]* un izdod Dienvidkorejas uzņēmums *[[Krafton]]* (agrāk pazīstama kā *PUBG Corporation*). Spēle 2017. gada 23. martā tika publicēta agrīnās piekļuves režīmā *[[Microsoft Windows]]* platformā *[[Steam]]* veikalā, savukārt pilnā *Windows* versija iznāca 2017. gada 20. decembrī. Tās spēles mehānika paredz, ka līdz pat simts spēlētāju vienlaikus nokļūst lielā kartē, meklē ieročus un ekipējumu, savstarpēji sacenšas un cenšas izdzīvot līdz pēdējam dalībniekam. Pēc *Windows* versijas *PUBG: Battlegrounds* tika pielāgota *[[Xbox One]]* un *[[PlayStation 4]]* konsolēm, un tā ir spēlējama arī uz *[[Xbox Series X un Series S|Xbox Series X/S]]* un *[[PlayStation 5]]*, izmantojot atpakaļsaderību. Spēle bija pieejama arī mākonspēlēšanas platformā *[[Stadia]]*, un tai ir izstrādāta atsevišķa mobilā versija *[[PUBG Mobile]]* *Android* un *iOS* ierīcēm. *PUBG: Battlegrounds* tiek plaši uzskatīta par vienu no nozīmīgākajām spēlēm, kas veicinājusi *battle royale* žanra masveida popularitāti, un kopš 2022. gada janvāra tā visās galvenajās platformās ir pieejama kā bezmaksas (*free-to-play*) spēle.

## Ārējās saites
Renārs Grantiņš

**Renārs Grantiņš** (dzimis  Rīgā) ir latviešu bobsleja pilots.

## Karjera
Ar bobsleju R. Grantiņš sāka nodarboties 2019. gadā. Piedalījās 2020. gada ziemas jaunatnes olimpiskajās spēlēs, kur startēja monobobsleja sacensībās un ieņēma 8. vietu. Eiropas kausā pirmo reizi piedalījās  Siguldas trasē divnieku sacensībās kopā ar stūmēju Reini Vasiļevski, ieņemot 5. vietu. Četrinieku sancensībās Eiropas kausā viņš pirmo reizi piedalījās  Insbrukā un ieņēma 13. vietu.  Eiropas čempionātā junioriem Siguldā kopā ar stūmēju Mairi Kļavu izcīnīja sudraba medaļu divniekos. Tas vienlaicīgi bija arī Eiropas kausa posms, kurā tika ieņemta trešā vieta. Nākamajās divās dienās turpat Siguldā Eiropas kausa sacensībās Grantiņš divreiz izcīnīja 2. vietu, katru dienu startējot ar citu stūmēju — vispirms ar Edgaru Unguru, tad ar Edgaru Nemmi. 2024.—2025 gada Eiropas kausa kopvērtējumā divniekos ieņēma 2. vietu.

Pasaules kausā debitēja  Kortīnā d'Ampeco, ieņemot 23. vietu divnieku sacensībās ar stūmēju E. Unguru. Nākamajā dienā startēja arī četrinieku sacensībās, pirmajā braucienā ieņēma  14. vietu un kvalificējās otrajam braucienam, bet divu braucienu summā ieņēma 20. vietu. 2025.—2026. gada sezonā labāko rezultātu divniekos sasniedza Vinterbergā, kur ieņēma 11. vietu, bet četriniekos Lillehammeres otrajās sacensībās ierindojās 12. vietā. Nestartēja sezonas pēdējā Pasaules kausa posmā Altenbergā, jo tajā laikā piedalījās Eiropas kausā Insbrukā, kur izcīnīja trešo vietu divniekos ar stūmēju Lauri Kaufmani. Pasaules kausa sezonas kopvērtējumā Grantiņš ieņēma 20. vietu divniekos un 22. vietu četriniekos. 2026. gada Pasaules čempionātā junioriem gan divnieku, gan četrinieku sacensībās izcīnīja 4. vietu, bet U-23 ieskaitē abās disciplīnās ieguva zelta medaļu. Viņš tika iekļauts Latvijas izlases sastāvā dalībai , taču pirmajā treniņbraucienā olimpiskajā trasē ar divnieku ekipāžu piedzīvoja kritienu, un gūtā trauma liedza dalību olimpiskajās spēlēs.

## Sasniegumi divnieku ekipāžām

### Pasaules kauss

## Sasniegumi četrnieku ekipāžām

### Pasaules kauss

## Atsauces

## Ārējās saites
Emīls Indriksons

**Emīls Indriksons** (dzimis  Rīgā) ir latviešu skeletonists, Pasaules kausa dalībnieks. Viņš ir 2024. gada ziemas jaunatnes olimpisko spēļu čempions un 2025. gada Eiropas junioru čempions.

## Karjera
Ar skeletonu E. Indriksons sāka nodarboties 2022. gadā, pirms tam trenējies kalnu slēpošanā. Tā paša gada novembrī debitēja Eiropas kausa posmā Lillehammerē, ieņemot 21. vietu. 2023. gadā viņš piedalījās "Omega" jaunatnes sacensību seriālā, izcīnot vairākas uzvaras.

Startējis 2024. gada ziemas jaunatnes olimpiskajās spēlēs Alphensijas trasē Phjončhanā, Dienvidorejā, un izcīnījis zelta medaļu. 2025. gada Pasaules čempionātā junioriem Sanktmoricā ieguva 5. vietu, bet U-20 ieskaitē kļuva par vicečempionu. Tā paša gada Eiropas junioru čempionātā Siguldā uzvarēja. 

Pasaules kausā Indriksons debitēja  Kortīnā d'Ampeco ar 23. vietu. Tajā pašā dienā viņš startēja arī jauktajā komandu stafetē un kopā ar Dārtu Neimani ieņēma 8. vietu.  individuāli ieguva 18. vietu. Kopā ar Martu Andžāni startēja arī jauktajā komandu stafetē un ieņēma 13. vietu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Samārija

thumb|Samārija kartē
**Samārija** (, , ) ir vēsturisks apgabals Tuvajos Austrumos, kas mūsdienās atrodas galvenokārt Izraēlas centrālajā daļā. Senajos laikos tā bija viens no trim Izraēlas valstības apgabaliem. Mūsdienās Samārija ietilpst galvenokārt Izraēlas teritorijā, bet arī daļa no tās ir iekļauta Palestīniešu pašpārvaldes teritorijā (Jordānas rietumkrasts).

Samārija kā administratīvais un politiskais centrs tika dibināta ķēniša Omri laikā ap 880. gadu p.m.ē., kad viņš izvēlējās šo teritoriju par Ziemeļizraēlas valstības galvaspilsētu. Samārijas atrašanās vieta, kas bija stratēģiski izdevīga tirdzniecībai un militārajai kontrolei, veicināja tās nozīmi. Tā tika uzcelta uz augsta kalna, kas nodrošināja labu aizsardzību un piekļuvi apkārtējām teritorijām. Tā kalpoja kā galvaspilsēta līdz Ziemeļizraēlas valstības krišanai 722. gadā p.m.ē., kad Asīrijas impērija sagrāva valsti, iznīcinot galvaspilsētu un deportējot lielu daļu iedzīvotāju. Pēc Ziemeļizraēlas valstības krišanas Samārija nonāca Asīrijas impērijas kontrolē. Asīrieši ieviesa politiku, kas paredzēja vietējo iedzīvotāju migrāciju, tādējādi veidojot jaunas etniskās grupas, kas bija daļēji izveidojušās no vietējiem izraēliešiem, asīriešiem un citiem. Šis process vēlāk noveda pie samariešu sabiedrības izveides, kuru raksturoja īpaša reliģiskā un etniskā identitāte, kas atšķīrās no jūdaisma un kas ir svarīga arī vēlākajos periodos.

Pēc Asīrijas impērijas krišanas Samārija nonāca Persijas impērijas sastāvā, tomēr persiešu valdīšanas laikā reģions saglabāja savu ievērojamo stratēģisko nozīmi.

Pēc Aleksandra Lielā iekarošanas Samārija nonāca Hellenistiskās Grieķijas valdījumā, un vēlāk kļuva par daļu no Seleikīdu impērijas. Romiešu iekarošanas laikā (1. gs. p.m.ē.) Samārija kļuva par romiešu provinces teritoriju, kas tika administrēta kopā ar pārējo Jūdeju. Šajā laikā samarieši un jūdi turpināja konfliktēt par reliģiskām un politiskām atšķirībām, īpaši attiecībā uz Svētā Templi Jeruzālemē un svētajiem rituāliem. Samārija turpināja būt politiski un militāri nozīmīgs apgabals līdz pat mūsdienām. Vēsturiski tā ir bijusi stratēģiski svarīga vieta, kas nonāca gan Ottomāņu, gan britu impēriju kontrolē. Mūsdienās lielākā daļa Samārijas teritorijas atrodas Izraēlas centrālajā daļā, un tā ir sadalīta starp Izraēlas un Palestīniešu pašpārvaldes teritoriju.

## Ārējās saites
Animācijas brigāde

**"Animācijas Brigāde"** ir Latvijas profesionālā leļļu animācijas studija, kas specializējas īsfilmu, literāro darbu ekranizāciju, animētu stāstu un izglītojošu projektu veidošanā.

## Vēsture
"Animācijas Brigāde" dibināta 1992. gadā pēc Rīgas leļļu animācijas grupas reorganizācijas, kas izveidota 1960. gados režisora Arnolda Burova vadībā.

1990. gadu beigās un 2000. gadu sākumā studija paplašināja sadarbību ar Skandināvijas un Baltijas animācijas studijām, piedaloties kopprodukcijās un starptautiskos projektos.

## Mākslinieciskais stils un tehnoloģijas
"Animācijas Brigādes" vizuālā identitāte ir detalizētas dekorācijas, spilgtas krāsas un stilizēti tēli, kuriem raksturīgs viegls humors un skaidra emociju izteiksme. Studija kombinē tradicionālās stop-kadra animācijas metodes ar digitālām tehnoloģijām, piemēram, CGI elementiem un kustību fiksēšanu, lai padarītu tēlus dinamiskākus un vizuāli pievilcīgākus.

Lelles un dekorācijas veidotas, izmantojot metāla karkasu, audumu, silikonu un citus materiālus. Studijas darbi raksturojas ar vizuāli balstītu stāstījumu, kur emocionālo un vizuālo informāciju pārsvarā nodod caur tēlu darbībām, nevis dialogu.

## Projekti un filmogrāfija
Studijas filmu klāsts ietver īsfilmas, literatūras adaptācijas, animētus stāstus bērniem un izglītojošus projektus. Starptautiski atzītākie darbi piedalījušies festivālos Polijā, Vācijā,Itālijā, Lietuvā un Skandināvijā, bieži saņemot balvas par māksliniecisko izcilību un tehnisko precizitāti.

Populārākie darbi:

* "Lielais Indriķis" — studijas pirmā pilnmetrāžas leļļu animācijas filma;
* "Zīļuks" — bērnu filma pēc Margaritas Stārastes darba motīviem.;
* "Avārijas Brigāde" — animācijas seriāls, kas guvis lielu atpazīstamību Latvijas televīzijā un medijos.

Studija regulāri piedalās izglītības projektos, rīkojot darbnīcas, animācijas kursus un nometnes skolēniem un studentiem.

## Atsauces

## Ārējās saites
Adulisa

**Adulisa** (geezā:ኣዱሊስ) bija sena ostas pilsēta, kas atradās Sarkanās jūras rietumkrastā, mūsdienu Eritrejā. 

Radusies 2. gadu tūkstoša vidū p. m. ē. Iespējams tā bija *Wddt* Puntā, sastopama Ēģiptes 18. dinastijas rakstos. Vēlāk tā bija Damotas un Aksumas valsts osta, kas uzturēja sakarus ar Seno Grieķiju un Romu. Osta panīka 7. gadsimtā līdz ar musulmaņu nostiprināšanos Sarkanās jūras reģionā. Viena no pirmajām Aksumas pilsētām, kurā veikti arheoloģiskie izrakumi (sākot no 1840. gada).

## Attēlu galerija

Adulis_(8529061940).jpg
Adoulis_Canal_nord.jpg
Figuretta_reale_da_adulis,_I_millennio_ac..jpg
ADOULIS_Canal_Sud_détail.jpg


## Ārējās saites
Fizioterapija

**Fizioterapija** ir fizisko vingrinājumu izmantošana terapeitiskiem un profilaktiskiem mērķiem visaptverošā procesā, lai atjaunotu vai uzlabotu veselību, fizisko stāvokli un darbspējas. Fizioterapijas veidus un nepieciešamību nosaka slimības raksturs, pacienta vispārējais veselības stāvoklis, rehabilitācijas periods un stadija, kā arī fiziskās terapijas režīms. Termins fizioterapeits attiecas uz apmācītu speciālistu, kurš sniedz fizioterapijas pakalpojumus.

## Fizioterapeits
Fizioterapeiti diagnozē un veic visu vecumu cilvēku ārstēšanu, kam ir medicīniskas problēmas vai kādas citas ar veselību saistītas diagnozes, kas traucē tiem pilnvērtīgi pārvietoties vai veikt ikdienas aktivitātes. Fizioterapeits izmeklē katru pacientu un izstrādā individuālu plānu, kurā iekļautas tehnikas un ārstniecības veidi, lai uzlabotu pacienta spēju kustēties, samazinātu sāpes, atjaunotu ķermeņa kustības funkcijas un novērstu invaliditāti.

## Fizioterapijas metodes
Lai novērtētu veselības stāvokli, fizioterapeiti novērtē kustību apjomu, muskuļu garumu un muskuļu spēku. Tie veic arī līdzsvara un koordinācijas novērtēšanu, personas stājas un kustību analīzi un veic testus, lai noteiktu sirds un asinsvadu sistēmas reakciju uz fizisku slodzi.
thumb|Fizioterapijas process
Fizioterapijā tiek izmantotas dažādas aktīvās metodes veselības uzlabošanai, piemēram, aktīvie ārstnieciskie vingrinājumi, muskuļu spēka uzlabošanas un muskuļu stiepšanas vingrinājumi, elpošanu uzlabojošie vingrinājumi, līdzsvara un koordinācijas vingrinājumi, stājas koriģēšana, kustību korekcija, spēka attīstīšana, relaksācijas metodes.

## Fizioterapijas praktizēšanas vietas
thumb|Viena no fizioterapijas praktizēšanas vietām

* ambulatorās klīnikas vai ārstu prakses;
* stacionārās rehabilitācijas iestādes;
* aprūpes, ilgstošās aprūpes vai subakūtās aprūpes iestādes;
* pacientu mājas;
* izglītības vai pētniecības centri;
* skolas;
* hospisi;
* rūpnieciskā vide, darba vietas vai citas arodvides;
* fitnesa centri un sporta treniņu iestādes.

## Atsauces

## Ārējās saites
Heinrihs fon Gālens (garīdznieks)

**Heinrihs fon Gālens** () bija 16. gadsimta garīdznieks Livonijā. Bija pirmā Kurzemes hercogistes hercoga Gotharda Ketlera galma mācītājs. Iesākumā bija katolis, tomēr jau 1561. gadā apprecējās un tajā pašā gadā Ketlers piešķīra fon Gālenam zemi Jelgavas apkaimē. 1565. gadā pameta īpašumu un kļuva par Kandavas draudzes mācītāju.

## Ārējās saites
Elizabete (Bībeles personāžs)

thumb|Elizabete
**Elizabete** (ivritā: אֱלִישֶׁבַע, *Elīšéva*‘) ir viena no ievērojamākajām sievietēm Jaunajā Derībā, īpaši pazīstama kā Jāņa Kristītāja māte. Viņas stāsts ir dziļi simbolisks, jo tas ne tikai atspoguļo Dieva žēlastību, bet arī sniedz svarīgas mācības par ticību, pacietību un lūgšanām. Viņa tiek godāta kā svētā Romas katoļu, austrumu pareizticīgo, austrumu ortodoksālo un luterāņu baznīcās, kā arī ir ļoti cienīta persona islāmā.

Viņas stāsts tiek minēts Lūkas evaņģēlijā (1. nodaļā), kur tiek aprakstīts, ka viņai bija grūtības iegūt bērnus, un viņa jau bija veca, kad viņai tika paziņots, ka viņa dzemdēs dēlu, kuru sauks par Jāni. Tādējādi viņa kļuva par svarīgu personāžu, jo viņas dēls kļūs par Jāni Kristītāju, pravieti, kas sagatavoja ceļu Kristum.

Elizabete (Jāņa Kristītāja māte) parādās vairākos apokrifiskos rakstos, jo īpaši Jēkaba ​​Protevaņģēlijā, kurā aprakstīta viņas dēla Jāņa Kristītāja dzimšana, viņas vīra Zaharijas nogalināšana un Elizabetes un viņas bērna brīnumainā izglābšanās Nevainīgo bērnu slaktiņā.

## Ārējās saites
Jonieši

[thumb|Ap 480. gadu p.m.ē uz [Kserkss I|Kserksa I kapa pieminekļa grebts cilnis, kurā attēlots Ahemenīdu impērijas karaspēkā dienējošs joniešu karavīrs]]
**Jonieši** ( (*Íōnes*), vienskaitlī *Ιων* (*Íōn*)) bija viena no četrām galvenajām sengrieķu ciltīm (kopā ar doriešiem, ahajiem un ajoliešiem). Viņi galvenokārt apdzīvoja Grieķijas un Mazāzijas Melnās jūras piekrasti. Jonieši lietoja sengrieķu valodas joniešu dialektu, kam bija liela ietekme uz mūsdienu grieķu valodu.

Ar savu kultūru un politisko darbību jonieši būtiski būtiski ietekmēja sengrieķu pasaules attīstību. Viņu pilsētas (Milēta, Efesa, Halikarnāsa, Klazomena, Smirna u.c.) bija svarīgi sengrieķu intelektuālie centri. No Jonijas cēlušies daudzi ievērojami sengrieķu filozofi un rakstnieki, tostarp Taless, Anaksimandrs, Anaksimens, Hēraklīts, Anaksagors, Hērodots, Homērs un Anakreonts. Jonieši bija arī aktīvi Grieķu—persiešu karu dalībnieki.

## Ārējās saites
Ahaji

[thumbnail|235px|Ahaju valdnieka [Agamemnons|Agamemnona bēru maska, ko 1876. gadā Mikēnās atrada vācu arheologs Heinrihs Šlīmanis]]

**Ahaji** ( (*Akhaioí*), vienskaitlī *Ἀχαιός* (*Akhaiós*)) jeb **ahajieši** bija viena no četrām galvenajām sengrieķu ciltīm (kopā ar doriešiem, joniešiem un ajoliešiem). Viņi galvenokārt apdzīvoja Tesāliju, bet no 2. gadu tūkstoša p.m.ē. — arī Ahaju, Peloponesu un vairākas Egejas jūras salas. 

Ahaji runāja ahajiešu dialektā, kas bija viens no sengrieķu valodas vecākajiem dialektiem un bija saistīts ar mikēniešu grieķu valodu. Cilts ieguva īpašu ievērību, pateicoties savai lomai Trojas karā, kas aprakstīts Homēra eposos "Iliāda" un "Odiseja", kur vārds "ahaji" lietots kā vispārējs apzīmējums grieķu karotājiem, kas piedalījās Trojas aplenkšanā. Klasiskajā laikmetā ahaji Spartas vadītās Peloponēsas savienības pusē piedalījās Peloponēsas karā pret Atēnu vadīto Dēlas jūras savienību. Hellēnisma laikmetā ahaji nodibināja ietekmīgu pilsētvalstu apvienību — Ahaju savienību, kas ilgstoši pretojās Senās Maķedonijas un vēlāk arī Romas Republikas ietekmei Grieķijā. Ahaji atstāja paliekošu ieguldījumu sengrieķu kultūrā, īpaši politiskās organizācijas attīstībā, arhitektūrā un literatūrā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Naktsklubs

**Naktsklubs** ir publiska izklaides vieta, kas darbojas galvenokārt nakts stundās un piedāvā mūziku, dejas, dzērienus un iespēju socializēties. Parasti tajos ir deju grīda, profesionāla skaņas un gaismu sistēma, kā arī bārs.

Naktsklubi ir nozīmīga nakts ekonomikas daļa — tie veicina pilsētas publisko dzīvi, sociālo kapitālu un savstarpējo mijiedarbību. Naktsklubi kalpo kā satikšanās vieta, kur cilvēki, īpaši jaunieši, meklē izklaidi, jaunus kontaktus un piederības sajūtu kopienai. Naktsklubu esība arī veicina kriminālu personu koncentrāciju tajos un ap tiem, radot bīstamību iedzīvotājiem un tūristiem, kā arī rada troksni naktīs un kļūst par vidi narkotiku izplatīšanai.

Naktsklubu kultūra ietver plašu tehnoloģiju un māksliniecisko elementu klāstu — dažādus mūzikas žanrus, dīdžeja kultūru, skaņas un gaismas dizainu, kā arī telpas estētiku. Tāpat klubu vide bieži nosaka noteiktas sociālās normas, piemēram, apģērba kodu, uzvedības noteikumus vai selektīvu ieeju, kas veido konkrētu atmosfēru un identitāti katram klubam.

## Naktsklubu vēsturiskā attīstība
Naktsklubu kultūra radās 20. gadsimta sākumā, kad pilsētās strauji pieauga pieprasījums pēc nakts izklaides un mūzikas. Agrīnie klubveidīgie iestādījumi Amerikas Savienotajās Valstīs bija bāri sausā likuma laikā, kur cilvēki pulcējas, lai klausītos mūziku un dejotu.

Pēc sausā likuma atcelšanas un līdz ar džeza un svinga popularitāti ASV izveidojās pirmie modernie naktsklubi. Tikmēr 1940.—1950. gados Eiropā radās diskotēku koncepts — deju telpas, kur mūziku atskaņoja plašu atskaņotāji, nevis dzīvie orķestri. Šīs modelis kļuva par pamatu mūsdienu dīdžeju kultūrai.

1970. gados naktsklubi piedzīvoja masveida uzplaukumu līdz ar disko ēru, un šajā laikā naktsdzīve kļuva par globālu parādību. 1980.—1990. gados sākās elektroniskās mūzikas revolūcija.

## Mūsdienu naktsklubu kultūra
Mūsdienu naktsklubi ir ļoti dažādi un pēdējās desmitgadēs būtiski mainījušies, pielāgojoties tehnoloģijām, ekonomikai un globāliem notikumiem. Klubi mūsdienās specializējas pēc mērķauditorijas, stila un mūzikas žanra.

### Ekskluzīvie ''boutique'' klubi
Lielpilsētās, piemēram, Londonā, Losandželosā vai Ņujorkā, populāri ir mazi un ļoti ekskluzīvi klubi ar stingru ieejas politiku. Parasti tie uzņem mazāk nekā 200 cilvēkus, piedāvā VIP zonu, pudeļu servisu un piesaista slavenības.

### EDM mega — klubi
Lasvegasa un citas izklaides pilsētas 2000. gados kļuva par elektroniskās dejas mūzikas centriem. Klubos uzstājas pasaulē vadošie dīdžeji, bet augsta līmeņa skaņas un gaismu sistēmas, pirotehnikas un īpaši vizuālie efekti padara tos multimediālām izrādēm.

### Mūzikas žanru daudzveidība
Naktsklubi turpina specializēties dažādos mūzikas virzienos. Eiropā dominē *house*, *techno* un *trance*, Amerikas Savienotajās Valstīs — *HipHop*, *R&B* un popmūzikas miksējumi. Mazākās vietās bieži atrodami *indie*, *electroclash* vai nišas elektronika tiem, kas meklē alternatīvu atmosfēru.

### Pēcpandēmijas perioda tendences
Pēc 2020. gada pandēmijas, kuru daudzi klubi pārdzīvoja nelegālā stāvoklī, nozare piedzīvoja pārmaiņas: pieauga brīvdabas pasākumi un jumtu bāri.

## Atsauces

## Ārējās saites
Ajolieši

**Ajolieši** (, viensk. *Αἰολεύς*), bija viena no galvenajām sengrieķu ciltīm, kas apdzīvoja daļu no Mazāzijas ziemeļrietumu piekrastes, kā arī daļēji Peloponēsā un citās teritorijās. Ajolieši bija viena no četrām lielākajām sengrieķu cilšu grupām (kopā ar joniešiem, doriešiem un ahajiešiem).

Ajolieši runāja ajoliešu dialektā, kas bija viens no vecākajiem un ietekmīgākajiem sengrieķu dialektiem. Šīs ciltis kļuva pazīstamas ar saviem mākslinieciskajiem un kultūras sasniegumiem, kā arī ar savu lomu sengrieķu kolonizācijā.

Ajolieši bija īpaši aktīvi kolonizējot teritorijas, piemēram, viņu ietekme bija jūtama tādās pilsētās kā *Mytilene* (Lesbas sala) un *Kyzikos*. Viņi ir zināmi ar savu ieguldījumu mūzikā, literatūrā un filozofijā, un dažādiem mākslinieciskajiem darbiem, ko radījuši viņu pārstāvji.

Ajoliešu loma ir ievērojama arī antīkajā literatūrā – viens no slavenākajiem viņu rakstniekiem bija Alkejs, dzejnieks, kura darbi atspoguļoja gan personīgās sajūtas, gan sabiedrisko dzīvi.

## Ārējās saites