open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Andreass Vezālijs

**Andreass Vezālijs** (*Andreas Vesalius*; dzimis , miris ) bija flāmu anatoms, ārsts un autors vienai no visietekmīgākajām grāmatām par cilvēka anatomiju "Par cilvēka ķermeņa uzbūvi" (*De humani corporis fabrica*).

Viņš nācis no ārstu ģimenes. 1528. gadā iestājās Lēvenas Universitātē, lai studētu mākslu, bet 1533. gadā pārcēlās uz Parīzi, kur Parīzes Universitātē apmeklēja militārās studijas. Šajā laikā sāka interesēties arī par anatomiju. Tomēr drīz bija jāpārtrauc studijas, jo Svētā Romas impērija pieteica karu Francijai. 1536. gadā Vezālijs atgriezās Lēvenā, kur pabeidza medicīnas studijas. Pēc tam devās uz Padujas Universitāti, kur 1537. gadā ieguva doktora grādu.

Vezālijs bieži vien tiek uzskatīts par mūsdienu cilvēka anatomijas zinātnes aizsācēju. Bijis profesors Padujas Universitātē, vēlāk bijis ārsts Kārļa V galmā.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Biogrāfija
Ivars Birkāns

**Ivars Birkāns** (dzimis  Jelgavā, miris  Rīgā) bija latviešu komponists, flautists, saksofonists, klarnetists un mūzikas pedagogs.

1957. gadā beidzis mācības Emīla Dārziņa mūzikas vidusskolā, 1962. gadā absolvējis Latvijas konservatorijas Štrāla un Racbauma flautas klasi. Pēc absolvēšanas sāka spēlēt Operas un baleta teātra orķestrī (līdz 1965. gadam). No 1967. līdz 1972. gadam bijis koncertmeistars Latvijas Filharmonijas Rīgas estrādes orķestrī, pēc tam līdz 1995. gadam spēlējis Latvijas TV un radio estrādes un vieglās mūzikas orķestrī. Bijis projekta *[[Mirage Jazz Orchestra]]* dalībnieks.

1985. gadā saņēmis Latvijas PSR Nopelniem bagātā skatuves mākslinieka goda nosaukumu, 1995. gadā — Lielo mūzikas balvu.

## Atsauces
Rotenburga/Oberlauzica

**Rotenburga/Oberlauzica** (, ) ir pilsēta Vācijā, Saksijas zemē, Gerlicas apriņķī pie Neises upes, kas ir robeža ar Poliju.

## Vēsture

Rakstos pirmoreiz minēta 1268. gadā. 1815. gadā Vīnes kongresa rezultātā iekļāvās Prūsijā. Pēc Otrā pasaules kara kļuva par robežpilsētu, jo pa Neises upi tika novilkta Polijas - Vācijas robeža, un iekļāvās VDR sastāvā. VDR laikā pie pilsētas atradās PSRS kara aviācijas bāze.

## Ekonomika

PIe pilsētas 2009. gadā atklāja saules elektrostaciju ar 20,5 MW jaudu.

## Izglītība, kultūra, tūrisms un sports

Bez vietējā novada muzeja Rotenburgā atrodas arī aviācijas muzejs.

## Atsauces

## Ārējās saites
Veisvasere

**Veisvasere** (, ) ir pilsēta Vācijā, Saksijas zemē, Gerlicas apriņķī.

## Vēsture
Pilsēta rakstos pirmoreiz pieminēta 1552. gadā. 1815. gadā pēc Vīnes kongresa tā iekļāvās Prūsijas sastāvā. 19. gadsimtā izveidojās par ievērojamu stikla rūpniecības centru. Pēc Otrā pasaules kara iekļāvās VDR. Vietējais hokeja klubs "Dinamo" savulaik bija viens no labākajiem VDR.

## Cilvēki
Veisvaserē dzimis viens no holokausta realizētājiem Latvijā Rūdolfs Lange (*Rudolf Lange*, 1910-1945?)  un ātrslidotāja Krista Lūdinga (*Christa Luding*, 1959).

## Atsauces

## Ārējās saites
Zeifhennersdorfa

**Zeifhennersdorfa** (, ) ir pilsēta Vācijā, Saksijas zemē, Gerlicas apriņķī pie Čehijas robežas. Otrpus robežas atrodas Čehijas pilsētas Rumburka un Varnsdorfa.

## Vēsture
Pilsēta rakstos pirmoreiz pieminēta 1250. gadā.

Otrā pasaules kara laikā pilsētā atradās Flosenburgas koncentrācijas nometnes apakšnometne.

## Cilvēki
Zeifhennersdorfā dzimusi peldētāja Rika Reiniša (*Rica Reinisch*, 1965).

## Atsauces

## Ārējās saites
WTA ranga pirmo numuru saraksts

[thumb|Pašreizējā ranga līdere vienspēlēs [Arina Sabaļenka]]
[thumb|Pašreizējā ranga līdere dubultspēlēs [Kateržina Sinjakova]]

**WTA ranga pirmo numuru saraksts** ir Sieviešu tenisa asociācijas veidotā ranga līderu saraksts.

Kopš profesionālā WTA ranga ieviešanas 1975. gadā vienspēļu ranga līderes statusā ir bijušas 29 spēlētājas. Visilgāk (377 nedēļas) ranga līderes godā ir bijusi vāciete Štefija Grāfa, viņai arī pieder rekords par visvairāk nedēļām pēc kārtas ranga līderes godā (186 nedēļas). Pašreizējā ranga līdere vienspēlēs ir Arina Sabaļenka.

Dubultspēļu ranga līderes statusā ir bijušas 49 spēlētājas. Visilgāk (237 nedēļas) ranga līderes godā ir bijusi ASV pārstāve Martina Navrātilova, viņai arī pieder rekords par visvairāk nedēļām pēc kārtas ranga līderes godā (181 nedēļa). Pašreizējā ranga līdere dubultspēlēs ir Kateržina Sinjakova. Ranga līderes godā ir bijusi arī Latvijas pārstāve Larisa Neilande (4 nedēļas).

Ranga līdere ir tā tenisiste, kas pēdējo 52 nedēļu laikā ir sakrājusi visvairāk punktu. Rangs tiek atjaunināts un publicēts gandrīz katru pirmdienu.

## Ranga līderes vienspēlēs

## Ranga līderes dubultspēlēs

## Skatīt arī
* ATP ranga pirmo numuru saraksts

## Ārējās saites
* WTA oficiālā mājaslapa
ATP ranga pirmo numuru saraksts

**ATP ranga pirmo numuru saraksts** ir Tenisa profesionāļu asociācijas veidotā ranga līderu saraksts.

Kopš profesionālā ATP ranga ieviešanas 1973. gadā vienspēļu ranga līdera statusā ir bijuši 29 spēlētāji. Visilgāk (428 nedēļas) ranga līdera godā ir bijis serbs Novaks Džokovičs. Rekords par visvairāk nedēļām pēc kārtas ranga līdera godā pieder Rodžeram Federeram (237 nedēļas). Pašreizējais ranga līderis vienspēlēs ir Itālijas tenisists Janniks Sinners.

Dubultspēļu ranga līdera statusā ir bijuši 56 spēlētāji. Visilgāk (506 nedēļas) ranga līdera godā ir bijis ASV pārstāvis Maiks Braiens, viņam kopā ar Bobu Braienu pieder rekords par visvairāk nedēļām pēc kārtas ranga līdera godā (139 nedēļas). Pašreizējais ranga līderis dubultspēlēs ir britu tenisists Džo Solsberijs.

Ranga līderis ir tas tenisists, kas pēdējo 52 nedēļu laikā ir sakrājis visvairāk punktu. Rangs tiek atjaunināts un publicēts gandrīz katru pirmdienu.

## Ranga līderi vienspēlēs
[upright|thumb|200px|right|[Ilje Nestase kļuva par pirmo ranga līderi vienspēlēs 1973. gada 23. augustā]]

[200px|thumb|right|[Rodžers Federers|Rodžeram Federeram pieder rekords ranga augšgalā - 310 nedēļas]]

[200px|thumb|right|[Rafaels Nadals.]]

## Skatīt arī
* WTA ranga pirmo numuru saraksts

## Ārējās saites
* ATP oficiālā mājaslapa
Čārlijs Padoks

**Čārlzs "Čārlijs" Viljams Padoks** (; dzimis , miris ) bija amerikāņu vieglatlēts, startējis 100 m un 200 m sprinta distancēs.

Piedalījies trijās Olimpiskajās spēlēs (, , ). 1920. gadā Antverpenē izcīnījis zeltu 100 m individuālajā distancē un 4x100 m stafetē ASV komandas sastāvā, kā arī sudrabu 200 m distancē. 1924. gadā Parīzē atkārtoja panākumu 200 m distancē, 100 m ierindojās 5. vietā. 1928. gadā neguva lielus panākumus, startējot vienīgi 200 m distancē.

Podokam ir piederējis pasaules rekords 100 m distancē.

## Ārējās saites
Tūve Jānsone

**Tūve Marīka Jānsone** (; dzimusi , mirusi ) bija Somijas zviedru rakstniece un māksliniece.

Tūve Jānsone ir cēlusies no Somijas zviedru mazākumtautības un rakstīja zviedru valodā. Studējusi mākslu Stokholmā, Helsinkos un vēlāk Parīzē. Viņas pirmā mākslas izstāde bija 1943. gadā. Tajā pašā laikā viņa rakstīja dažādus īsos stāstus un rakstus, kā arī ilustrēja dažādu grāmatu vākus. 1933. gadā izdota viņas pirmā grāmata "Sāra un Pelle, un Ūdens gariņa astoņkāji", ko viņa sarakstīja 1927. gadā.

Vislabāk Jānsone pazīstama kā autore grāmatām par trollīšiem Muminiem, kas visā pasaulē pārdotas vairāk nekā 15 miljonus eksemplāros. Par Mumina prototipu esot ņemts Imanuels Kants. Jaunībā pēc strīda ar brāli par Kanta jautājumiem viņa uz tualetes sienas esot uzzīmējusi "neglītāko iedomājamo radījumu" ar parakstu "Kants". Laikā gaitā būtnes izskats mainījies, līdz ieguvis pašreizējo veidolu. Par Muminiem ir sarakstītas vairākas grāmatas. Pirmā grāmata "Mazie troļļi un lielie plūdi" (*Småtrollen och den stora översvämningen*) iznāca 1945. gadā, tomēr lielo popularitāti rakstniecei nodrošināja nākamās grāmatas: "Komēta nāk" (*Kometjakten*; 1946), "Burvja cepure" (*Trollkarlens hatt*; 1948). 1970. gadā Jānsone sarakstīja trollīšiem Muminu sērijas pēdējo grāmatu "Vēlu novembrī".

1966. gadā saņēmusi Hansa Kristiana Andersena medaļu.

## Atsauces

## Ārējās saites
*
Džesijs Džeimss

**Džesijs Vudsons Džeimss** (; dzimis , miris ) bija amerikāņu likumpārkāpējs, bandas līderis, banku laupītājs, vilcienu laupītājs un slepkava.

Viņš bija ievērojamākais Džeimsa—Jangera bandas pārstāvis. Jau dzīves laikā būdams slavens, pēc nāves Džeimss kļuva par leģendāru personību Mežonīgajos rietumos. Kopā ar brāli Frenku bija konfederātu partizāni Pilsoņu kara laikā. Viņi tika apsūdzēti par piedalīšanos nežēlīgos noziegumos pret Savienības karavīriem. Pēc kara kā dažādu bandu locekļi viņi aplaupīja bankas, pasta ratus un vilcienus. Lai arī bieži Džeimss ticis attēlots kā sava laika Robins Huds, kas aplaupīja bagātos un laupījumu atdeva nabadzīgākajiem cilvēkiem, nav nekādu pierādījumu tam, ka Džeimss un viņa bandas laupījumu būtu atdevuši kādam citam.

Džeimsi kopā ar bandām visaktīvāk darbojās laikā no 1866. līdz 1876. gadam, kad bankas aplaupīšanas mēģinājumā mira vai tika apcietināti vairāki bandas dalībnieki. Viņi turpināja darboties arī pēc tam, izraudzījās arī jaunus līdzdalībniekus, tomēr likumsargi bija tuvu viņu apcietināšanai. Džesiju Džeimsu nošāva Roberts Fords, kas bija Džeimsa mājās dzīvojošo bandas locekļu sastāvā un kas vēlējās iegūt atlīdzību par Džeimsa nogalināšanu.

## Ārējās saites
* Biogrāfija
Latvju himna

**Latvju himna** ir patriotiska Alfrēda Kalniņa dziesma jauktajam korim ar Plūdoņa vārdiem, kas pirmo reizi atskaņota Sestajos latvju vispārējos dziesmu svētkos 1926. gadā.

Pēc Latvijas okupācijas dziesmas atskaņošana bija aizliegta. 

## Raksturojums
Jēkabs Graubiņš "Latvju himnas" panākumus publikā izskaidroja vairāk ar Plūdoņa tekstu, nekā ar Kalniņa mūziku, kurā neesot nekā latviska. Mūzikā
neesot tā pirmatnējā spēka un nelokāmības, kas tekstā.

Tomēr Valentīns Bērzkalns rakstīja, ka arī skaņdarba mūzikā ir nenoliedzams spars un dinamika, kas aizrauj kā korus, tā publiku. Jānis Cīrulis par dziesmas triumfa iemeslu minējis tiklab patriotisko tekstu, kā „spēcīgo mūziku".

## Dziesmas vārdi

## Atsauces
Brīvības sala

**Brīvības sala** (*Liberty Island*) ir maza, neapdzīvota sala Ņujorkā, ASV. Uz salas atrodas Brīvības statuja. Lai arī sala šādi tika saukta jau kopš 20. gadsimta sākuma, par oficiālo nosaukumu tas kļuva vien 1956. gadā. Iepriekš tās oficiālais nosaukums bija **Bedlo sala** (*Bedloe's Island*). Brīvības sala ir 59 558 m2 liela.
Roberts Gesinks

**Roberts Gesinks** (; dzimis  Varseveldē) ir profesionāls Nīderlandes šosejas riteņbraucējs, kurš šobrīd pārstāv *UCI ProTeam* komandu **. Viņa lielākās uzvaras ir 2012. gada *[[Tour of California]]*, 2011. gada *[[Tour of Oman]]*, 2010. gada *[[Grand Prix Cycliste de Montréal]]* un 2013. gada *[[Grand Prix Cycliste de Québec]]*. Gesinks divreiz uzvarējis arī *[[Giro dell'Emilia]]* un uzrādījis labus rezultātus lielajās tūrēs, galvenokārt pateicoties savām kalnu braucēja spējām.

2016. gada Vuelta a España izcīnījis pirmo uzvaru kādā no lielo tūru posmiem.

## Atsauces

## Ārējās saites

*

*Profils ''Belkin Pro Cycling'' vietnē 
*Rezultāti ''Cycling Base'' vietnē
Brīvība (dziesma)

**Brīvība** ir Alfrēda Kalniņa dziesma jauktajam korim ar Ausekļa vārdiem, kas pirmo reizi atskaņota Sestajos latvju vispārējos dziesmu svētkos 1926. gadā.

Gatavojoties 1950. gada XI Vispārējiem Dziesmu svētkiem "Brīvību" gan iestudēja, bet no koncerta programmas izsvītroja.

## Raksturojums
Jēkabs Graubiņš rakstīja, ka "Brīvība" bija labākā Kalniņa dziesma svētku programmā. Tai skaists ievads ar tenora un basa solo, vienkāršs motīvs, kas aug un attīstās līdz lielam spēkam un izskan gavilējošā plašumā. 

Valentīns Bērzkalns rakstīja, ka formā tā ir cietāka kaluma nekā tajos pašos dziesmu svētkos atskaņotā garīgā satura dziesma "No 137. Dāvida dziesmas", ietekmējot tiklab ar melodiski vareno sākumu, kā ar metriski interesanto 5/8 veidoto spraigo noslēguma daļu. Ka šai dziesmai netrūka dziļāku atbalšu, liecina tas, ka to atskaņoja arī nākamajos, VII vispārējos dziesmu svētkos.

## Dziesmas vārdi

## Atsauces
2. tūkstošgade

**2. tūkstošgade** ir laika periods, kas sākās  un beidzās . Tas ir mūsu ēras otrais gadu tūkstotis.

Otrajā tūkstošgadē bija vidējie viduslaiki, renesanse, jaunie laiki, koloniālisma laikmets, industrializācija, nacionālo valstu pieaugums. 20. gadsimts savukārt ir iezīmējies ar zinātnes ietekmi, plašo izglītību, vispārējo veselības aprūpi un vakcinēšanos. Lielā mēroga karadarbība ar augsto tehnoloģiju ieročiem balansēja ar pieaugošo miera kustību veidošanu, reliģiskajām kampaņām, kurās tika brīdināts par vardarbību. Tāpat tika atjaunotas Olimpiskās spēles.

Sākot ar 16. gadsimtu, cilvēki sāka migrāciju no Eiropas, Āzijas uz (kā tolaik sauca) Jauno pasauli, sākot globalizācijas procesu.

Iedzīvotāju skaits pieauga divas reizes pirmajos septiņos gadsimtos (no 310 miljoniem 1000. gadā līdz 600 miljoniem 1700. gadā), pēc tam šī izaugsme kļuva straujāka, 2000. gadā iedzīvotāju skaits sasniedza 6 miljardus.

## Otrās tūkstošgades gadsimtu uzskaitījums
* 11. gadsimts
* 12. gadsimts
* 13. gadsimts
* 14. gadsimts
* 15. gadsimts
* 16. gadsimts
* 17. gadsimts
* 18. gadsimts
* 19. gadsimts
* 20. gadsimts

## Izgudrojumi, atklājumi, ieviesumi

## Atsauces
Gilgamešs

[thumb|200px|713.—706. gada p.m.ē. radīts [cilnis, kurā, iespējams, attēlots Gilgamešs, kas ar kreiso roku satvēris lauvu, bet ar labo roku — čūsku]]

**Gilgamešs** ( (*Bilgames*)) bija Urūkas (atradās mūsdienu Irākas teritorijā) pilsētvalsts piektais valdnieks ap 2500. gadu p.m.ē..
Saskaņā ar šumeru ķēniņu sarakstu Gilgamešs esot valdījis 126 gadus. Viņš parasti tiek attēlots par divām trešdaļām kā dievs un par vienu trešdaļu kā cilvēks.

## Poēma

Gilgamešs ir "Poēmas par Gilgamešu" galvenais varonis.
Ķīļrakstā rakstīto eposu 19. gadsimta vidū atklāja arheoloģiskajos izrakumos Asīrijas valdnieka Ašurbanipala bibliotēkas vietā Ninīvē (tagadējā Mosulā). Pašlaik bibliotēkas krājums atrodas Britu muzejā.

## Ārējās saites
Hajao Mijadzaki

**Hajao Mijadzaki** (, *Miyazaki Hayao*; dzimis ) ir japāņu kinorežisors, animators, scenārists un mangas mākslinieks. Pārsvarā darbojies anime filmu veidošanā.

Karjeru sācis 1961. gadā *[[Toei Animation]]* studijā. Vairāk nekā 50 gadu ilgās karjeras laikā guvis starptautisku atzinību kā anime filmu veidotājs un kā viens no filmu un animācijas studijas *[[Studio Ghibli]]* dibinātājiem. Filmu panākumu dēļ Mijadzaki salīdzināts ar amerikāņu animatoru Voltu Disneju, britu animatoru Niku Parku un amerikāņu režisoru Robertu Zemeki.

Viņa filmas guva panākumus Japānā, tomēr rietumos tās popularitāti ieguva vien tad, kad *[[Miramax|Miramax Films]]* sāka translēt filmu "Princese Mononoke" (1997). Divas Mijadzaki veidotās anime filmas "Gariem līdzi" (2001) un "Zēns un gārnis" (2023) ieguva Amerikas Kinoakadēmijas balvu nominācijā "Labākā animācijas filma". Vēl divas viņa filmas nominētas šajā kategorijā — "Ceļojošā pils" (2004) un *[[The Wind Rises]]* (2013). 2014. gadā Mijadzaki apbalvots ar Kinoakadēmijas goda balvu.

## Filmogrāfija

## Atsauces

## Ārējās saites

*
Leihtenbergas Žozefīne

**Leihtenbergas Žozefīne** (; dzimusi , mirusi ) bija Zviedrijas un Norvēģijas karaliene konsorte, karaļa Oskara I sieva.

Dzimusi Napoleona sievas Žozefīnes dēla no pirmās laulības, Itālijas vicekaraļa Ežēna de Boarnē un Bavārijas karaļa meitas Augustas ģimenē. 1823. gada 22. maijā Minhenē notika Žozefīnes laulību ceremonija ar Zviedrijas princi Oskaru, bez laulāto piedalīšanās. 19. jūnijā notika atkārtota ceremonija ar Stokholmā, šoreiz piedaloties abām pusēm. Laulība esot bijusi veiksmīga. Žozefīne līdz 1844. gadam darbojās kā kroņprincese, atbalstot mākslu, kādu laiku ar vīru dzīvoja Norvēģijā. Valdīšanas laikā esot bijusi politiski aktīva, konsultējot vīru par dažādiem jautājumiem.

## Ārējās saites
Rāmavas ozols

**Rāmavas ozols** ir Alfrēda Kalniņa dziesma jauktajam korim ar Matīsa Siliņa vārdiem, kas pirmo reizi atskaņota Sestajos latvju vispārējos dziesmu svētkos 1926. gadā.

## Raksturojums
Jēkabs Graubiņš rakstīja, ka "Rāmavas ozolā" pielietoti nacionāli motīvi, bet tie nav pietiekoši izmantoti un apstrādāti dziesmai cauri, kamdēļ tai trūkst
īstas viengabalainības. Nav izturēts balādisks raksturs, kādu prasa teksts. Beigas sastrupinātas, it kā par vieglprātīgu balādei. Dziesma iecerēta instrumentāli, balsīs grūtumi un neveiklības. 

Valentīns Bērzkalns rakstīja, ka tā ir gara un tehniski pagrūta dziesma. Formā tai trūkst tā kaluma, kāds ir A. Kalniņa "Brīvībai", bet "Rāmavas ozols" valdzina ar tautasdziesmai radniecīgo tematiku, kas, kaut arī bez noteiktāka mērķa, ir dzīva un inspiratīva.

## Dziesmas vārdi

## Atsauces
Gustavs I

**Gustavs I** (; dzimis , miris  ) bija Zviedrijas karalis no 1523. gada līdz nāvei 1560. gadā.

No 1521. gada dēvēja sevi par valsts protektoru (*Rikshövitsman*) un izvirzījās par Zviedrijas līderi pēc Stokholmas asinspirts 1520. gadā, vadīdams zviedrus Zviedrijas neatkarības karā pret Dānijas karali Kristiānu II. Kara rezultātā tika likvidēta Kalmāras ūnija un Zviedrijā augstmaņu demokrātijas vietā nodibināta mantojama monarhija.

Kļuvis par karali, valdīja stingru roku, apspiezdams vairākas sacelšanās (Dālarnā, Vesterjētlandē un Smolandē). No 1527. gada veica luterisma ieviešanu Zviedrijā un katoļu baznīcas mantas konfiskāciju.

1526. gadā nodibināja vienu no vecākajiem pasaules orķestriem — Karalisko galma kapellu (*Kungliga Hovkapellet*).

Dažkārt vērtēts kā tirāns, tomēr uzskatāms par mūsdienu Zviedrijas pamatlicēju. Pēc leģendas pirmo atbalstu cīņai pret dāņiem Gustavs guva Dālarnā, kad jau bija devies ceļā uz Norvēģiju. Viņu panāca divi sūtņi uz slēpēm, aicinādami vadīt cīņu pret dāņiem. Šī notikuma piemiņai mūsdienās notiek populārās *[[Vasaloppet]]* 90 kilometru slēpošanas sacensības.

## Ārējās saites
Dzimtenē (dziesma)

**Dzimtenē** ir Alfrēda Kalniņa dziesma jauktajam korim ar Brigaderes vārdiem, kas pirmo reizi atskaņota Sestajos latvju vispārējos dziesmu svētkos 1926. gadā.

## Raksturojums
Jēkabs Graubiņš rakstīja, ka "Dzimtene" sākas visai apsološi, bet tad to sabojā visai neizteiksmīgas, bet grūtas modulācijas un apnicīgi teksta atkārtojumi.

Valentīns Bērzkalns rakstīja, ka šajā dziesmā Alfrēda Kalniņa mūzika ir vaļsirdīgāka, un daudzie teksta atkārtojumi rāda, ka pārlieku svaru lielajām līnijām šai
homofoni veidotajā dziesmā autors nav devis.

## Dziesmas vārdi

## Atsauces
Līgsmošana

**Līgsmošana** ir Alfrēda Kalniņa dziesma jauktajam korim ar Jāņa Jaunsudrabiņa vārdiem, kas pirmo reizi atskaņota Sestajos latvju vispārējos dziesmu svētkos 1926. gadā.

## Raksturojums
Jēkabs Graubiņš rakstīja, ka "Līgsmošana" ir braša dziesma, bet tās atskaņošanu padara grūtu ritmiskie krikumiņi un sīkumiņi, kuri pie tam nekādu efektu nerada. 

Valentīns Bērzkalns rakstīja, ka dziesma ir koriski pagrūta, bet gaišā noskaņā un rūpīgā homofonā apdarē veidota.

## Dziesmas vārdi

## Atsauces
Gustavs V

**Gustavs V** (; dzimis , miris ) bija Zviedrijas karalis no 1907. gada līdz nāvei 1950. gadā.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1858. gadā Zviedrijas karaļa Oskara II ģimenē. Jaunībā bija pazīstams tenisists un ar pseidonīmu *Mr G* piedalījās tenisa turnīros. No 1897. līdz 1907. gadam bija Zviedrijas Sporta asociācijas vadītājs un kā karalis oficiāli atklāja 1912. gada vasaras olimpiskās spēles.
Viņš bija pēdējais Zviedrijas karalis, kurš tieši iejaucās valsts politiskajos procesos, kad neilgi pirms Pirmā pasaules kara sākuma 1914. gada 6. februāra runā (t.s. *Borggårdstalet*) kritizēja valdību par nepietiekamu valsts militāro attīstību, kā rezultātā krita liberāļu valdība un par premjeru tika iecelts Hjalmars Hammaršelds. Tomēr vēlāk liberāļi un sociāldemokrāti vēlēšanās ieguva vēl vairāk balsu un 1917. gadā premjeru kļuva Nilss Edēns. Edēna valdība *de facto* atcēla jebkādu iespēju karalim ietekmēt politiskos procesus.

Otrā pasaules kara laikā Gustavs V uzturēja personiskus kontaktus ar Vācijas augstākajām amatpersonām, neformāli ietekmējot Zviedrijas lēmumu atļaut vācu karaspēka tranzītu no Norvēģijas uz Somiju 1941. gada jūnijā - jūlijā.

Pēc viņa nāves 1950. gados izcēlās Haijbī skandāls (*Haijbyaffären*), kurā parādījās ziņas par karaļa iespējamo homoseksuālismu.

## Vizīte Igaunijā un Latvijā
[thumb|[Atpūta (žurnāls)|Žurnāla "Atpūta" vāks 1929. gada 28. jūnijā.]]
1929. gada 27.-30. jūnijā Gustavs V veica oficiālu atbildes vizīti Igaunijā un Latvijā.
27. jūnijā karalis no Stokholmas ar bruņu kuģi „*Sverige*”, ko pavadīja militārais kreiseris „*Drotning Victoria*” un 4 mīnu kuģi, ieradās Tallinas ostā. 
Rīgā karalis ieradās 29. jūnijā ar Tallinas speciālvilcienu cauri Valkai, Cēsīm un Siguldai, apmeklēja Rīgas Brāļu kapus, piedalījās svinīgā ceremonijā Latvijas Universitātē (LU), kuras laikā viņu iecēla par LU goda doktoru. LU prorektors Arnolds Spekke teica slavinājuma runu latīņu valodā. Pirmās dienas vakarā augstajam viesim par godu Nacionālajā operā notika baletu “Apburtā princese” un “Pahita” fragmentu izrāde, kam sekoja rauts Rīgas pilī. Mājup karalis devās 30. jūnijā ar karaliskās flotes bruņukuģī *Sverige*, kas kopā ar karakuģu eskadru bija noenkurojies Daugavā.

Zviedrijas karalis Gustavs V nokāpj no kuģa Tallinā 1929.jpeg|Tallinas ostā pie karaliskā kuģa "*Sverige*"
Zviedrijas karalis Gustavs V kopā ar prezidentu Gustavu Zemgalu Rīgas stacijā 1929jpg.jpeg|Kopā ar prezidentu Gustavu Zemgalu pie vilciena
Zviedrijas karalis Gustavs V pēc ierašanās Rīgas stacijā 1929.jpg|Sagaidīšana Rīgas stacijā 
Zviedrijas karalis Gustavs V pie Latvijas Universitātes 1929.jpg|Pie Latvijas Universitātes galvenās ēkas
Zviedrijas karalis Gustavs V kopā ar prezidentu Gustavu Zemgalu Brāļu kapos 1929.jpg|Brāļu kapos 
Zviedrijas karalis Gustavs V kopā ar prezidentu Gustavu Zemgalu pieņem karaspēka parādi 1929.jpg|Kopā ar prezidentu Gustavu Zemgalu karaspēka parādē Esplanādē
Zviedrijas karaļa Gustava V eskorts pie Kr. Valdemāra un Citadeles ielu stūra 1929.jpg|Zviedrijas karaļa Gustava V eskorts ceļā uz ostu pie Kr. Valdemāra un Citadeles ielas stūra


## Atsauces

## Ārējās saites
Pils iela (Rēzekne)

**Pils iela** ir iela Rēzeknē, kuras sākums ir pilsētas rietumdaļā, izejot no Valmieras ielas un noslēgums pie Zeimuļa ēkas un Rēzeknes pilsdrupām, Nikodema Rancāna laukumā. Ielas garums ir 700 m.

## Ielas raksturojums
Iela iesākas līdz ar Valmieras ielas mesto līkumu, netālu no tās krustojuma ar Krustpils ielu pilsētas rietumu daļā. Tālāk Pils iela, izmetot līkumu, krusto Viļānu ielu. No šī krustojuma sākas ielas taisnais posms līdz tiltam pāri Rēzeknes upei. Tilts būvēts 2012. gadā, līdz ar Festivāla parka rekonstrukciju, upes krastu labiekārtošanu, kā arī koncertzāles celtniecību. Rēzeknes koncertzāle, jeb Latgales vēstniecība "Gors" ir viena no pilsētas iespaidīgākajām celtnēm, kas ir pirmā koncertzāle Latvijā, kas uzbūvēta pēc neatkarības atjaunošanas. Tās lielajā zālē var ietilpt 1000 skatītāji. "Gors" atrodas pils ielā 4, ielas labajā pusē. Gandrīz lielāko daļu pils ielas posma no Viļānu ielas līdz Rēzeknes upei aizņem koncertzāles apmeklētājiem domātais automašīnu stāvlaukums, kas stiepjas līdz pašai koncertzālei.
Ielai pārejot upes otrā krastā, tās kreisajā pusē, pirms krustojuma ar Atbrīvošanas aleju ir automašīnu stāvlaukums festivāla parka apmeklētājiem. Pēc krustojuma ar pilsētas galveno ielu seko T — veida krustojums ar Galdnieku ielu. Iela noslēdzas tās krustojumā ar Dārzu ielu, Nikodema Rancāna laukumā pie Austrumlatvijas radošo pakalpojumu centra un Livonijas ordeņa pilsdrupām ar pilskalnu.
Pils un Dārzu ielas krustojumā ir "Rēzeknes ūdens" administratīvā ēka — arhitektoniski izteiksmīga ar tornīti, celta 20. gs. 90. gadu vidū.

## Ielu savienojumi
* Valmieras iela
* Viļānu iela
* Atbrīvošanas aleja
* Galdnieku iela (T-veida krustojums)
* Dārzu iela
* Nikodema Rancāna laukums

## Objekti
* Latgales vēstniecība "Gors" — koncertzāles un kino daudzfunkcionālais centrs (Pils iela 4)
* Livonijas ordeņa pilsdrupas (Krasta iela)
* Austrumlatvijas radošo pakalpojumu centrs "Zeimuļs" — bērnu un jauniešu interešu centrs (Krasta iela)
* Rēzeknes festivāla parks

## Skatīt arī
* Latgales vēstniecība "Gors"
* Centra rajons
* Rēzeknes ielas

## Atsauces
Nasavas Sofija

**Nasavas Sofija** (); dzimusi , mirusi ) bija Zviedrijas un Norvēģijas karaliene konsorte, karaļa Oskara II sieva.

Bija Nasavas hercoga Vilhelma I jaunākā meita. 1857. gada 6. jūnijā apprecējās ar Zviedrijas princi Oskaru, un pārcēlās uz Zviedriju. Pēc Oskara brāļa Kārļa XV nāves 1872. gadā, kļuva par Zviedrijas un Norvēģijas karalieni - konsorti.

## Ārējās saites
Brīvības iela (Rēzekne)

**Brīvības iela** ir viena no Rēzeknes vēsturiskajām ielām. Tā ir 777 m gara un atrodas pilsētas Dienvidu rajonā. Iela sākas krustojumā ar Atbrīvošanas aleju un beidzas pie dzelzceļa stacijas Rēzekne I. Sākotnējais ielas nosaukums bija **Vakzāles iela**, 1923. gadā tā ieguvusi nosaukumu — **Vienības iela**, bet 1940. gadā un pēc Otrā pasaules kara to nosauca par **Brīvības ielu**. Šo nosaukumu tā ir saglabājusi līdz mūsdienām.

## Ielas raksturojums
Rēzekne ir viena no retajām Latvijas pilsētām, kur Brīvības ielas nosaukums nav piešķirts pilsētas galvenajai ielai. Šī Rēzeknes iela nav pat viena no galvenajām. Tās sākums ir krustojumā ar Atbrīvošanas aleju pie Atbrīvošanas alejas tilta pāri Rēzeknes upei. Otrpus Atbrīvošanas alejai turpinās Latgales iela.
270px|thumbnail|right|Vienības iela (pašreiz. Brīvības iela) 20.gs. 20. gados. Attēlā redzamā ielas apbūve nav saglabājusies.
[270px|thumbnail|right|pašreizējās Brīvības, [Atbrīvošanas alejas un Latgales ielas krustojums 20. gs. sākumā. No Brīvības ielas (toreizējā Vienības iela) puses.]]
Sākotnēji, kopš 1902. gada iela tika saukta par Vakzāles ielu, jo tā savienoja pilsētas pirmo staciju (pašreizējo staciju Rēzekne I) ar Rēzeknes centru. 1923. gadā tā tika pārdēvēta par Vienības ielu. Savu pašreizējo nosaukumu iela ieguvusi 1940. gadā, kurš ir saglabājies arī līdz mūsdienām.
Brīvības iela smagi cieta II pasaules kara laikā. 1944. gadā, kad notika Rēzeknes bombardēšana, tā tika gandrīz pilnībā nopostīta.
Līdz mūsdienām ir saglabājušās dažas ēkas ielas sākumposmā, gar Rēzeknes upes krastu, piemēram pašreizējā viesnīca "Rēzekne", kas celta 20. gs. 30. gados un atrodas Brīvības un Atbrīvošanas alejas krustojumā un vairākas ēkas ielas labajā pusē.
Gandrīz 800 metru garā ielas sākums ir Atbrīvošanas alejas un Latgales ielas krustojumā. Tālāk, vairāk nekā 400 metrus to nekrusto neviena cita iela, tikai piebraucamie ceļi pie mājām. Krustojumā ar Viļānu un Cēsu ielām, Brīvības iela met līkumu, taisnā virzienā uz dzelzceļa staciju Rēzekne I, pirms tam krustojot Dzintaru ielu. Brīvības iela beidzas laukumā pie stacijas ēkas. No laukuma uz dienvidiem gar Rēzeknes ezeru iziet Ezera iela. Kopumā Brīvības ielā ir 47 ēkas.

## Ielu savienojumi
Brīvības iela ir savienota ar šādām ielām:
* Dzintaru iela
* Viļānu iela
* Cēsu iela
* Atbrīvošanas aleja
* Latgales iela

## Objekti
* stacijas ēka Rēzekne I
* viesnīca "Rēzekne"
* piemineklis Brīvības un Viļānu ielu krustojumā

## Skatīt arī
* Rēzekne I
* Dienvidu rajons
* Rēzeknes ielas

## Atsauces
Ulvis Katlaps

**Ulvis Katlaps** (dzimis , miris ) bija latviešu hokejists, spēlējis aizsarga pozīcijā.

Hokeju sācis spēlēt septiņu gadu vecumā. Karjeras sākumā spēlējis dažādos Latvijas klubos, tai skaitā Rīgas "Dinamo", kura sastāvā 1988. gadā arī izcīnīja sudraba medaļu PSRS čempionātā. Katlaps pārstāvēja PSRS jauniešu izlases (U-18 un U-20), U-18 izlasē bijis arī kapteinis. 1992. gadā pārcēlās uz ASV, kur pārstāvēja Viskonsinas universitātes hokeja komandu NCAA čempionātā.

Latvijas izlases sastāvā spēlēja 1994. gada Pasaules čempionāta B divīzijā.

Pēc hokejista karjeras beigām palika uz dzīvi ASV, kur sāka strādāt par hokeja treneri, bija Milvoki "Admirals" U-18 komandas treneris.

Miris 2013. gada augustā no ļaundabīga audzēja.

## Atsauces

## Ārējās saites
Kārlis XV

**Kārlis XV** (); dzimis , miris  ) bija Zviedrijas un Norvēģijas karalis no 1859. gada līdz nāvei 1872. gadā.

Pirmais Zviedrijā dzimušais Bernadotu karalis. Karaļa Oskara I vecākais dēls. Pirms valdīšanas no 1857. gada - reģents tēva slimības dēļ. Kārļa XV valdīšanas laikā valstī notika būtiskas likumdošanas reformas - tika pieņemti jauni likumi par pašvaldībām (1862. gadā), par baznīcu (1863. gadā), krimināllikums (1864. gadā). 1866. gadā notika Rigsdaga reforma. Atbalstīja Skandināvijas vienotību, tomēr 1864. gada Dāņu-prūšu karā saglabāja neitralitāti. Pēc Kārļa XV nāves troni mantoja Kārļa brālis Oskars II.

## Ārējās saites
Katlaps

**Katlaps** ir uzvārds latviešu valodā. Cilvēki ar šādu uzvārdu:

* Krišjānis Katlaps (1892—1964), ārsts, mākslas kolekcionārs un mecenāts;
* Ulvis Katlaps (1968—2013), hokejists;
* Žanis Katlaps (1907—1968), aktieris.
Kari Jalonens

**Kari Jalonens** (: dzimis  Oulu) ir bijušais somu hokejists un hokeja treneris.

Pašlaik (2022) Jalonens ir Čehijas hokeja izlases galvenais treneris.

## Spēlētāja karjera
Profesionāļa karjeru Jalonens sāka 1978.—79. gada sezonā SM līgas kluba Oulu "Kärpät" rindās, sezonas beigās saņemot arī līgas labākā jaunā spēlētāja balvu. "Karpat" rindās uzbrucējs spēlēja līdz 1981.—82. gada sezonas noslēgumam, kad pārcēlās uz NHL klubu Kalgari "Flames", tā rindās aizvadot 25 spēles. Nākamās sezonas gaitā Jalonens tika aizmainīts uz Edmontonas "Oilers", taču pēc sezonas beigām atgriezās Eiropā.

1984.—85. gada sezonā Jalonens spēlēja Helsinku HIFK rindās, taču tad divas sezonas aizvadīja "Karpat" sastāvā. 1986.—87. gada sezonā Jalonens bija visas līgas rezultatīvākais uzbrucējs. 1987.—88. gada sezonu uzbrucējs aizvadīja *[[Hockeyallsvenskan]]* līgas kluba Šellefteo AIK rindās, taču tad kopā ar Turku TPS izcīnīja Somijas čempiona titulu.

TPS uzbrucējs spēlēja līdz 1992.—93. gada sezonas noslēgumam, tad sezonu aizvadīja Raumas "Lukko" rindās, bet savu karjeru noslēdza 1996. gadā pēc divām Francijas hokeja līgas kluba HK Ruāna aizvadītās rindās.

Somijas hokeja izlases rindās spēlējis sešos Pasaules čempionātos.

## Trenera karjera
Trenera karjeru Jalonens sāka 1998.—99. gada sezonā kā SM līgas kluba Turku TPS galvenā trenera Hannu Jortikas palīgs. 2001. gadā viņš kļuva par komandas galveno treneri. 2004.—05. gada sezonā Jalonens kļuva par Oulu "Kärpät" galveno treneri, nākamajās četrās sezonās kopā ar klubu izcīnot trīs SM līgas čempiones titulus.

No 2008. līdz 2011. gadam Jalonens bija Helsinku HIFK galvenais treneris, taču tad divas sezonas strādāja ar KHL klubu Ņižņijnovgorodas "Torpedo". 2013.—14. gada sezonā kopā ar Prāgas "Lev" sasniedza Gagarina kausa finālu, tajā gan septiņās spēlēs piekāpjoties Magņitogorskas "Metallurg". No 2014. līdz 2016. gadam Jalonens bija Somijas hokeja izlases galvenais treneris, 2016. gada Pasaules čempionātā kopā ar komandu izcīnot sudraba medaļas.

No 2016. līdz 2020. gadam bija Šveices kluba *[[SC Bern]]* galvenais treneris Nacionālajā līgā. Divas reizes (2017. un 2019. gadā) aizveda komandu līdz Šveices čempiontitulam. 2022. gada martā tika apstiprināts par Čehijas hokeja izlases galveno treneri.

## Ārējās saites

* ''Eliteprospects'' profils (kā trenerim)
Darbs un dziesma

**Darbs un dziesma** ir Alfrēda Kalniņa kantāte jauktajam korim un orķestrim ar Raiņa vārdiem, kas pirmo reizi atskaņota Sestajos latvju vispārējos dziesmu svētkos 1926. gadā. Kaut gan skaņdarbu sacensībā kantāti godalgoja, tā ieguva nelabvēlīgas kritiķu atbalsis.

## Raksturojums
Jēkabs Graubiņš rakstīja, ka "Darbs un dziesma" nav gluži izdevusies kompozīcija. Motīvu daudz, bet tie nekopojas, nesavijas vienā veselā plūstošā dziesmā. Skan fragmentāri, saraustīti, neattīstās un neaug ne spēkā, ne vienībā liekas, ka atskaņotāji nevar vien dziesmu iesākt un gandrīz līdz pat beigām dzied tikai it kā ievadus. Šur tur iepītais bērnu koris nekādu sevišķu efektu neradīja, jo maz atšķiras no pieaugušo balsīm. Orķestra pavadījumā labi raksturots darba skarbums, bet dziesmu vieglums un daile, kā arī darba un dziesmas apvienība vājāk. 

Jānis Cīrulis piezīmēja, ka šī kantāte pati par sevi jau nevar lepoties ar lielāku viengabalainību un mūzika nekad neatrisinās sabiedriskās un filozofiskās problēmas, tai vajadzīga īsta brīva poēzija.
Valentīns Bērzkalns rakstīja, ka recenzentu spriedumus — vismaz daļēji — varēja ietekmēt arī šā darba pavājais atskaņojums.

## Dziesmas vārdi

## Atsauces
Jānis Cīrulis

**Jānis Cīrulis** (1897-1962) bija latviešu diriģents, komponists, mūzikas pedagogs un kritiķis, kas pēc Otrā pasaules kara beigām dzīvoja Kanādā. Viens no Latviešu Dziesmusvētku biedrības Kanādā dibinātājiem, tās padomes priekšsēdis, pirmo trīs Kanādas latviešu dziesmusvētku virsdiriģents.

## Dzīvesgājums
Jānis Cīrulis ir dzimis 1897. gada 31. decembrī Umurgā. Mācījās Valmieras pilsētas skolā, kur apguva vijoļspēli pie Jēkaba Mediņa, tad pie J. Nabaldjana Pēterburgā un no 1919. gada Latvijas Konservatorijā pie Ed. Lučīni. Pirmajā pasaules karā ievainotās labās rokas dēļ vijoļspēli pameta un 1921. gadā iestājas Latvijas Konservatorijas profesora Jāzepa Vītola kompozīcijas teorijas klasē.

Strādāja par dziedāšanas un mūzikas skolotāju V. Olava komercskolā, obligātās mūzikas teorijas klases vadītāju Rīgas Tautas konservatorijā. Pirmās J. Cīruļa kora dziesmas iespiestas 1924. gadā J. Graubiņa "Skolēnu koru" pirmajā un otrajā krājumā. Pēc tam komponista dziesmas parādās VI Vispārējo dziesmusvētku rīcības komitejas izdotajās "15 dziesmās" un krājumos "Dziesmu pūriņš", "Tēvzemes dziesmas".
No 1922. gada regulāri publicējās kā mūzikas kritiķis "Izglītības ministrijas mēnešrakstā", laikrakstā "Rīgas ziņas", "Latvis" un mēnešrakstā "Burtnieks". Rakstīja arī "Balsī", "Ilustrētā žurnālā" u. c.
Bija mūzikas pedagogs Rīgas Skolotāju institūtā (1936–1937) un Cēsu Skolotāju institūtā (1938–1940), kur darbojās kā diriģents, vadot vairākus novadu dziesmusvētkus.

Otrā pasaules kara beigās 1944. gadā devās bēgļu gaitās uz Vāciju, vēlāk izceļoja uz Kanādu. Kanādā diriģēja Hamiltonas latviešu biedrības kori (1951 - 1956), vīru kori "Viesturs" (1955 - 1959), jaukto kori "Daina" (1961 - 1962), bija pirmo trīs Kanādas latviešu dziesmusvētku (1953, 1957, 1961) virsdiriģents, recenzents avīzēs "Laiks" un "Latvija Amerikā". 
  
Uzrakstīja grāmatu "Muzikanta piezīmes", kas publicēta 1961. gadā Toronto. 
Miris 1962. gada 13. februārī Toronto.

## Darbi
* Jānis Cīrulis. Kora dziesmas. Toronto: 1961 (tautasdziesmu apdaru un oriģināldziesmu krājums)

## Atsauces
Lūsija Herisa

**Lūsija Herisa-Stjuarte** (; dzimusi **Lūsija Herisa** (*Lusia Harris*) , mirusi ) bija amerikāņu basketboliste.

Studējusi Deltas štata universitātē, pārstāvējusi universitātes basketbola komandu NCAA priekštecī *Association for Intercollegiate Athletics for Women* turnīrā, kur arī uzvarēja trīs gadus pēc kārtas (1975—1977). Spēlējusi profesionāli basketbolu *Women's Professional Basketball League* līgas klubā Hjūstonas "Angels".

1977. gada vīriešu profesionālās NBA līgas draftā viņu septītajā kārtā izraudzījās Jūtas "Jazz" ar kopējo 137. kārtas numuru. Viņā kļuva par otro sievieti pēc Denīzes Longas (1969. gada NBA draftā viņu izraudzījās Sanfrancisko "Warriors"), kuru izraudzījušies NBA draftā. Tomēr līga anulēja "Warriors" izvēli, tāpēc Herisa ir pirmā un pašlaik vienīgā sieviete, kas izraudzīta NBA draftā. Herisa neizrādīja vēlmi spēlēt NBA un noraidīja "Jazz" piedāvājumu. Vēlāk tika atklāts, ka basketboliste tobrīd bija stāvoklī un tādēļ viņa arī nevarētu piedalīties treniņnometnē.

ASV izlases sastāvā izcīnīja sudraba medaļu  (pirmais Olimpisko spēļu basketbola turnīrs sievietēm).

Spēlētāja 1992. gadā tika uzņemta Neismita basketbola slavas zālē, 1999. gadā — Sieviešu basketbola slavas zālē.

Mirusi 2022. gada 18. janvārī.

## Atsauces

## Ārējās saites
Vivisekcija

**Vivisekcija** (no  - 'dzīvs' un *sectio* - 'griešana') tiek definēta kā ķirurģiska operācija, kas izmēģinājumu nolūkos tiek veikta dzīviem organismiem, parasti dzīvniekiem, kam ir centrālā nervu sistēma, lai novērotu dzīvu iekšējo struktūru. Šo terminu mēdz definēt arī plašāk kā jebkādus izmēģinājumus ar dzīviem dzīvniekiem. Šo terminu bieži lieto organizācijas, kas ir pret izmēģinājumiem ar dzīvniekiem, bet retāk zinātnieki, kas šādus izmēģinājumus veic.

## Vēsture, termina rašanās
Apzīmējums “vivisekcija” radies 19. gadsimtā, lai apzīmētu dzīvnieku, tostarp cilvēku, preparēšanu izmēģinājumu nolūkos. Šo terminu ieviesa dzīvnieku aizstāvji, kas iestājās pret izmēģinājumiem ar dzīvniekiem. Romiešu ārsts Auls Kornēlijs Celzs (*Celsus*) ir minējis, ka 3. gadsimtā p.m.ē. Aleksandrijas ārsti veikuši vivisekciju notiesātajiem noziedzniekiem, bet pārsvarā cilvēku vivisekcija esot bijusi aizliegta. Izmēģinātāji bieži izmantoja dzīvus dzīvniekus. Daļa jauno laiku sākuma zinātnieku atzina dzīvnieku vivisekciju par pieņemamu praksi, jo uzskatīja, ka dzīvnieki nejūt sāpes. Pat tie, kas jauno laiku sākumposmā iebilda pret vivisekcijas veikšanu, to nedarīja aiz līdzcietības pret dzīvniekiem. Daļa no viņiem uzskatīja, ka šāda prakse izmēģinātājus padara neiejūtīgus, bet citiem bija bažas par to, ka dzīvnieku organisms izmēģinājumu stresa apstākļos ir izmainījies salīdzinājumā ar dabīgiem apstākļiem.

Eksperimentālās fizioloģijas ieviešana un pastiprinātā dzīvnieku izmantošana tajā rodināja antivivisekcijas kustības rašanos 1860. gados. Kustības galvenais virzītājspēks — žurnālists Frānsiss Pauers Kobs (*Cobbe*) — 1875. gadā dibināja Britu Viktorijas ielas biedrību jeb Nacionālo antivivisekcijas biedrību, kuras iespaidā Lielbritānijas valdība 1876. gadā pieņēma Likumu par nežēlību pret dzīvniekiem. Šis likums regulēja dzīvu dzīvnieku izmantošanu izmēģinājumos.

## Atsauces

## Izmantotā literatūra
* Kopaladze, R. A. 'Ivan P. Pavlov's view on vivisection', Integr. Physiol. Behav. Sci., 4 (2000), pp 266-271
* Lansbury, C. The Old Brown Dog: Women, Workers, and Vivisection in Edwardian England. (Madison: University of Wisconsin Press, 1985)
* Mason, P. The Brown Dog Affair: The Story of a Monument that Divided the Nation (London: Two Stevens, 1997)
* Rupke, N. A. (ed.) Vivisection in Historical Perspective (London: Crooms Helm, 1987)
Kriss Horners

**Kristofers Lī Horners** (; dzimis ) ir profesionāls ASV šosejas riteņbraucējs, kurš šobrīd pārstāv *[[UCI Continental]]* komandu *Lupus Racing Team*. Horners dzimis Japānā, Okinavā, bet uzaudzis Bendā Oregonā, kur dzīvo arī šobrīd. Viņš 2013. gadā 41 gada vecumā uzvarēja *[[2013. gada Vuelta a España|Vuelta a España]]* sacensībās, kļūdams par vecāko Lielo tūru uzvarētāju.

## Sasniegumi lielajās tūrēs

Piezīme: IZST — izstājās

## Atsauces

## Ārējās saites

* USA Cycling biogrāfija
* 
* Intervija ar Horneru ''Bikerumor.com''
Horners

**Horners** var būt:

* Džeimss Horners (*James Horner*) — amerikāņu komponists (1953—2015);
* Kriss Horners (*Christopher Horner*) — amerikāņu riteņbraucējs (dzimis 1971. gadā).
Džeimss Heriss Simonss

**Džeimss Heriss Simonss** (; dzimis  Keimbridžā, Masačūsetsas štatā, miris  Ņujorkā) bija ASV matemātiķis, uzņēmējs un mecenāts. Viņa bagātība tika lēsta ap 14 miljardiem ASV dolāru (2015. gada jūnijā).

1978. gadā viņš atstāja akadēmisko zinātni, lai kļūtu par investoru. Būdams profesionāls matemātiķis, viņš izmantoja sarežģītus matemātiskus modeļus, lai analizētu tirgu un kļuva par vienu no lielākajiem investoriem visā pasaulē.

Simons ieguldījis vairāk nekā 4 miljardus dolāru filantropiskiem mērķiem. Simonss kopā ar sievu Merilinu Horiju Simonsu 1994. gadā dibināja Simonsa fondu — labdarības organizāciju, kas papildus zinātniskiem pētījumiem atbalsta projektus, kas saistīti ar izglītību un veselību.

Miris Ņujorkā 2024. gada 10. maijā, 86 gadu vecumā. Līdz mūža beigām aktīvi darbojās sava fonda darbā.

## Atsauces
Aderkaši

**Aderkaši** ir apdzīvota vieta Ogres novada Taurupes pagastā. Izvietojusies pagasta dienvidos Taukātnes upes krastā autoceļu V964 un V977 krustojumā  no pagasta centra Taurupes,  no novada centra Ogres un  no Rīgas. Apdzīvotā vieta veidojusies ap bijušo Aderkašu muižas (*Fistehlen*) centru un veco Taurupes pagasta valdi. Aderkašu pilskalns ir valsts nozīmes arheoloģijas piemineklis, bet 1867. gadā celtā Aderkašu pareizticīgo baznīca ir arhitektūras piemineklis.

## Atsauces
Atbrīvošanas alejas tilts

**Atbrīvošanas alejas tilts** ir tilts pāri Rēzeknes upei Rēzeknē. 2011. gada Atbrīvošanas alejas rekonstrukcijas laikā tilts pilnībā uzbūvēts no jauna.

## Vēsture
320px|thumbnail|left|Atbrīvošanas alejas dzelzsbetona arkas tilts 20. gs. 30. gados. Pastkarte.
Pirmais Atbrīvošanas alejas tilts pāri upei bija jau 20. gadsimta sākumā. 20. gados tika uzbūvēts jauns dzelzsbetona tilts ar arku, kas sagrauts Otrā pasaules kara laikā. Nākamais tilts šajā vieta uzbūvēts Latvijas PSR laikā, kurš pastāvēja līdz 2011. gada rekonstrukcijai.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Atbrīvošanas alejas un satiksmes pārvadu rekonstrukcija, nodrošinot Rēzeknes kā Austrumlatvijas kultūras un izglītības centra pieejamību
Metāla dzelzceļa tilts (Rēzekne)

**Metāla dzelzceļa tilts** ir 1947. gadā atjaunotais dzelzceļa tilts pāri Rēzeknes upei un Viļānu ielai Rēzeknes pilsētā. Tilts ir atjaunots pēc 1899. gadā celtā dzelzceļa tilta uzspridzināšanas 1944. gadā. Pāri tiltam ejošais sliežu ceļš savieno dzelzceļa stacijas Rēzekne I un Rēzekne II.
Šis ir arkas tipa metāla tilts. Pats arkas izliekums ir nevis virs laiduma, kā tas ir lielākajai daļai tiltu, bet zem tā.
20 metrus uz rietumiem no tilta ir otrs dzelzceļa tilts, būvēts no dzelzsbetona, pār kuru iet dzelzceļa līnija Kārsava—Rēzekne I.

## Atsauces

## Ārējās saites
Times New Roman

thumb|right|200px|''Times New Roman'' paraugs
***Times New Roman*** ir *[[serif]]* burtveidolu grupa, ko 1931. gadā ieviesa Apvienotās Karalistes laikraksts *[[The Times]]*. To izveidoja uzņēmuma  *[[Monotype]]* dizainers Viktors Lardents.

*Times New Roman* tika ieviests pēc Stenlija Morisona raksta, kurā viņš kritizēja *The Times* par nekvalitatīvu druku un tipogrāfisku antīkumu. Burtveidolu Morisona pārraudzībā izveidoja *The Times* reklāmas nodaļas mākslinieks Viktors Lardents. Par pamatu tam tika izmantots 1913. gadā izveidotais burtveidols *Plantin*. Tam tika uzlabota lasāmība un vietas ekonomija. Jauno burtveidolu nodēvēja par *Times New Roman*, un pirmoreiz to izmantoja *The Times* 1932. gada 3. oktobra laikrakstā. Pēc gada burtveidolu izlaida komerciālā pārdošanā. *The Times* burtveidolu *Times New Roman* izmantoja 40 gadus, bet kopš 1972. gada ražošanas tehnoloģijas un formāta maiņu dēļ laikraksts mainījis burtveidolu piecas reizes, lai gan visi jaunie burtveidoli veidoti uz oriģinālā *New Roman* bāzes.

Vārds *Roman* burtveidola nosaukumā nozīmē "romiešu", jo viduslaikos taisnu burtveidolu sauca par romiešu, bet slīpu — par itāliešu (*Italic*).

## Ārējās saites
Dārza iela (Rīga)

**Dārza iela** ir iela Rīgā, Kurzemes rajonā, Dzirciema apkaimē. Mūsdienās vēsturiskā Dārza iela ir pārtraukta ar Rīgas Stradiņa universitātes ēku kompleksu, Dzirciema ielu un daudzstāvu ēku masīvu, bet ielas daļa, kas atrodas uz rietumiem no Dzirciema ielas, ir pārdēvēta par Usmas ielu. Atlikušās Dārza ielas garums ir 390 metri un tā visā garumā ir klāta ar asfalta segumu.

## Vēsture
Dārza iela ir minēta Rīgas adrešu grāmatā jau 1861. gadā. Sākotnēji tā sākās no Aleksandra ielas (tagadējā Kandavas iela), daļēji iekļaujot tagadējo Konsula ielu. Latvijas PSR laikā iela ir pārrauta, izbūvējot Rīgas Medicīnas institūta (Rīgas Stradiņa universitāte) ēku kompleksu. Ielas beigu posms ir likvidēts, izbūvējot Jūrmalas gatves satiksmes pārvadu pār dzelzceļu.

2015. gadā ielas daļa, kas atrodas uz rietumiem no Dzirciema ielas Rīgas adresācijas sakārtošanas projekta ietvaros ir pārdēvēta par Usmas ielu.

## Ielas raksturojums
Dārza iela ir 390 metrus gara iela Dzirciema apkaimē. Tā sākas krustojumā ar Slokas ielu, krustojas ar Ķiršu ielu un izbeidzas aiz Rīgas Stradiņa universitātes ēku kompleksa (šeit caur stāvlaukumu savienota ar Mazo Dārza ielu un Konsula ielu). Dārza ielā ir īres namu un savrupmāju apbūve, kā arī vairākas sabiedriskas ēkas: pie krustojuma ar Slokas ielu atrodas Rīgas 41. vidusskola (Slokas ielā 49a), ielu pārtrauc Rīgas Stradiņa universitātes ēku komplekss (Dzirciema ielā 16). Dārza ielā atrodas Zengbuša muižas kungu māja (Dārza ielā 3) un daļēji saglabājies muižas parks.

## Ielu savienojumi
Dārza iela ir savienota ar šādām ielām:
* Slokas iela (T veida krustojums)
* Ķiršu iela (T veida krustojums)

## Skatīt arī
* Dzirciems

## Atsauces
Nordenšelds

**Nordenšelds** var būt:

* Ādolfs Nordenšelds (*Adolf Erik Nordenskiöld*, 1832-1901) — zviedru polārpētnieks;
* Oto Nordenšelds (*Otto Nordenskjöld*, 1869-1928) — zviedru polārpētnieks.

## Skatīt arī
* Nordenšelda — Zviedrijas un Somijas kopēja polārstacija Antarktīdā
Ādolfs Ēriks Nordenšelds

**Ādolfs Ēriks Nordenšelds** (, dzimis , miris ) bija Somijas zviedru izcelsmes polārpētnieks, botāniķis, ģeologs un mineralogs. Nordenšelda vadītā ekspedīcija no 1878. līdz 1879. gadam pirmā veica Ziemeļu jūras ceļu no Atlantijas uz Kluso okeānu gar Krievijas impērijas krastiem.

## Dzīvesgājums
Dzimis Helsinkos, kas tolaik bija Krievijas impērijas sastāvā esošās Somijas lielhercogistes galvaspilsēta, dižciltigā Somijas zviedru ģimenē. Tēvs bija pazīstams mineralogs. Ādolfa Nordenšelda sieva Anna Marija Mannerheima bija vēlākā Somijas prezidenta Karla Gustava Mannerheima tēvamāsa.

Mācījās Porvo skolā, studēja mineraloģiju Helsinku Universitātē. Politisku iemeslu dēļ (iestājās par Somijas lielāku neatkarību no Krievijas, palīdzot Zviedrijai) bija spiests studijas pabeigt Berlīnē. Vēlāk atgriezās Helsinkos, tomēr, tā kā viņam tika liegta iespēja darboties universitātē, Nordenšelds emigrēja uz Zviedriju.

Zviedrijā Nordenšelds kļuva par Zviedrijas parlamenta un Zviedrijas akadēmijas locekli. Piedalījās vairākās ekspedīcijās uz Grenlandi (1870), Svalbāru ar pārziemošanu (1872/1873), un divreiz līdz Jeņisejas ietekai Karas jūrā 1875. un 1876. gadā. 

1878. gada 22. jūnijā Nordenšelds ar kuģi "Vega" no Karlskrūnas devās ekspedīcijā pa Ziemeļu jūras ceļu. Tā paša gada septembra beigās "Vega" iesala ledū netālu no Beringa šauruma. Apkalpe pārziemoja un nākamā gadā pirmoreiz vēsturē veica pilnu ceļojumu gar Sibīrijas ziemeļu robežu.

SS Vega.jpg|*SS Vega* (pastkarte)  
620 of 'Les Grands voyageurs de notre siècle. Ouvrage contenant ... dessins ... et ... cartes, etc' (11199603293).jpg|Nordenšelda ekspedīcijas ceļš gar Sibīrijas ziemeļu krastu
Nordenskiold resa.gif|Nordenšelda ekspedīcijas pilnais ceļš apkārt Eirāzijai 1878.-1879. gadā
The Explorer A.E. Nordenskiöld (Georg von Rosen) - Nationalmuseum - 18399.tif|Nordenšelds pie ledū iesalušā tvaikoņa "Vega" (G. fon Rozena glezna)
NMA.0077091 Fartyget Vega fastfruset i isen vid Pitlekai.jpg|Ledū iesalušais kuģis "Vega"
Return of the Vega to Stockholm 24. April 1880.jpg|Ekspedīcijas sagaidīšana Stokholmā (1880)


## Ārējās saites