open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Valjala

**Valjala** () ir lielciems Igaunijas rietumos, Sāmsalas apriņķa Sāmsalas pagastā. Atrodas salas centrālajā daļā 25 km no apriņķa centra Kuresāres. Līdz 2017. gada administratīvajai reformai Valjala bija Valjalas pagasta administratīvais centrs.

## Vēsture
Valjala ir viena no senākajām un vēsturiski svarīgākajām apdzīvotajām vietām Sāmsalā. Aptuveni 700 metrus uz dienvidiem no ciema atrodas Valjalas pilskalns, kas bija viens no galvenajiem sāmsaliešu centriem. 1227. gadā pēc Valjalas pilskalna aplenkuma un padošanās beidzās krusta kari Igaunijā, un sāmsalieši pieņēma kristietību. Tūlīt pēc šiem notikumiem tika uzsākta Valjalas baznīcas būvniecība, kas tiek uzskatīta par vecāko mūra baznīcu Igaunijas teritorijā. Līdz 1795. gadam apdzīvotā vieta tika dēvēta par *Pappi-Allewe*. Kā baznīcas ciems šī vieta piederēja Valjalas draudzei, kur atradās Valjalas mācītājmuiža. 1977. gadā Valjalai tika piešķirts lielciema statuss.

## Apskates objekti
* Valjalas Svētā Mārtiņa baznīca — celta 1227. gadā, sākotnēji kā kapela, vēlāk paplašināta par baznīcu-cietoksni. Tajā saglabājies unikāls 13. gadsimta romanikas stila kristāmais trauks.
* Valjalas pilskalns ir spēcīgākais vēlā dzelzs laikmeta nocietinājums salā, kas joprojām iespaidīgi izceļas ainavā ar saviem vaļņiem.
* Valjalas pamatskola izvietota vēsturiskajā mācītājmuižas ēkā.

## Saimniecība un infrastruktūra
Mūsdienās Valjala ir nozīmīgs lauksaimniecības un vietējo pakalpojumu centrs. Šeit atrodas Valjalas pamatskola, bērnudārzs, bibliotēka un kultūras nams.

Apkārtnē ir attīstīta piena lopkopība un graudkopība.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Sāmsalas pagasta oficiālā vietne (igauniski)
Salme

**Salme** () ir lielciems Igaunijas rietumos, Sāmsalas apriņķa Sāmsalas pagastā. Tas atrodas Sāmsalas dienvidrietumos, Serves pussalas šaurākajā vietā pie Sūrkatela līča 19 km no apriņķa centra Kuresāres. Līdz 2017. gada administratīvajai reformai Salme bija Salmes pagasta administratīvais centrs.

## Vēsture
## Vēsture
Salme kā ciems (*Salm*) rakstiskajos avotos pirmo reizi minēta 1461. gadā (pēc citiem avotiem — 1453. gadā). Viduslaikos šeit galvenokārt dzīvoja zviedri.

Salmes ciems smagi cieta Otrā pasaules kara laikā. Mūsdienu apdzīvotā vieta lielākoties tika uzbūvēta 20. gadsimta 60. gados, kad tā kļuva par padomju saimniecības *Sõrve* centru.

Lielciems kļuva starptautiski pazīstams 2008. gadā, kad ceļu būves darbu laikā tika atrastas divu vikingu kuģu atliekas (Salmes kuģi). Arheoloģiskie izrakumi liecināja, ka šie kuģi šeit atradušies kopš aptuveni 750. gada, padarot tos par senākajiem zināmajiem vikingu kuģiem Baltijā. Kuģos tika atrastas vairāk nekā 40 karotāju mirstīgās atliekas un bagātīgs kapu inventārs — ieroči, spēļu kauliņi un rotaslietas.

## Ģeogrāfija
Salme atrodas stratēģiski nozīmīgā vietā — pie zemesšauruma, kas savieno Serves pussalu ar pārējo Sāmsalu. Senatnē šeit pastāvēja šaurs jūrasšaurums, ko sauca par Salmes upi, taču zemes celšanās un sanesu rezultātā tas ir aizsērējis, un tagad tur atrodas Salmes kanāls.

## Saimniecība un kultūra
Ciems ir nozīmīgs vietējais centrs, kurā atrodas Salmes pamatskola; bibliotēka, kultūras nams, brīvdabas estrāde. Darbojas zivju pārstrādes uzņēmumi un viesu nami tūristu uzņemšanai.

Ciemā ir uzstādīta piemiņas zīme un informatīvie stendi par vikingu kuģu atradumu vietu. Katru gadu šeit notiek pasākumi, kas veltīti vikingu vēsturei un mantojumam.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Sāmsalas pagasta oficiālā vietne (igauniski)
Sūrkatels

**Sūrkatels** ( — ‘Lielais katls’) ir līcis Baltijas jūras austrumu daļā, Sāmsalas dienvidu piekrastē, Igaunijas teritoriālajos ūdeņos. Tas ir Rīgas līča ziemeļu daļas atzars, ko ierobežo Serves pussala rietumos un Abrukas sala austrumos.

## Ģeogrāfija
Līcis ir salīdzinoši sekls, tā maksimālais dziļums sasniedz aptuveni 13 metrus. Krasta līnija ir stipri izrobota, veidojot vairākus mazākus līčus, no kuriem pazīstamākais ir Kuresāres līcis ziemeļu daļā.

Sūrkatela austrumu daļā atrodas Abrukas sala un vairākas mazākas saliņas, no kurām lielākā ir Vahase. Rietumos līci no atklātās jūras atdala Serves pussalas ziemeļu daļa.

## Saimniecība un ekoloģija
Līča ziemeļu krastā atrodas Sāmsalas administratīvais centrs — Kuresāre. Šeit atrodas arī Kuresāres jahtu osta un Romasāres osta, kas ir galvenais mezgls satiksmei ar Abrukas salu un kravu pārvadājumiem.

Sūrkatels ir nozīmīga zvejas vieta, kā arī svarīga teritorija migrējošajiem ūdensputniem. Daļa no līča akvatorijas un krasta zonas ietilpst dažādos dabas liegumos (Nodes akmeņozolu mežs un Jerves kāpu grēdas), lai aizsargātu piekrastes biotopus.

## Atsauces

## Ārējās saites
Vastsekūste

**Vastsekūste** () ir lielciems Igaunijas dienvidaustrumu daļā, Pelvas apriņķa Pelvas pagastā. Atrodas apriņķa ziemeļos pie Tartu—Koidulas dzelzceļa 17 km no apriņķa centra Pelvas. Līdz 2017. gada administratīvajai reformai Vastsekūste bija Vastsekūstes pagasta administratīvais centrs.

## Vēsture
Apdzīvotā vieta izveidojusies ap Vastsekūstes muižu (*Neu-Kusthof*), kas 18. gadsimta beigās tika nodalīta no vecākās Kūstes muižas. 1789. gadā celtā muižas kungu māja ir saglabājusies un mūsdienās tajā atrodas vietējā skola.

Ciema straujāka izaugsme sākās 1930. gados pēc Tartu—Pečoru dzelzceļa līnijas izbūves, kas padarīja Vastsekūsti par nozīmīgu apkārtnes saimniecisko centru. Padomju periodā šeit atradās kolhoza *Rahu* centrālais ciemats.

## Saimniecība un infrastruktūra
Vastsekūste pilda vietējā pakalpojumu centra funkcijas Pelvas pagasta ziemeļu daļā. Šeit atrodas Vastsekūstes skola (muižas ēkā), bibliotēka, kultūras nams un bērnudārzs, kā arī veikali un vietējie uzņēmumi, tostarp gaļas pārstrādes cehs.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Pelvas pagasta oficiālā vietne (igauniski)
Rannu

**Rannu** () ir lielciems Igaunijas dienvidaustrumu daļā, Tartu apriņķa Elvas pagasta sastāvā (līdz 2017. gadam bija Rannu pagasta centrs), tas atrodas dažus kilometrus uz austrumiem no Vertsjerva ezera.

## Vēsture
Rannu vēstures avotos pirmo reizi minēts 1224. gadā. Viduslaikos šeit atradās vasaļa pils, kas piederēja Tīzenhauzenu dzimtai. Pils tika nopostīta Livonijas kara laikā, un tās akmeņi vēlāk izmantoti muižas ēku būvniecībai; muiža vēstures avotos pirmoreiz minēta 1471. gadā. 

Rannu draudzes novads vēsturiski bijis nozīmīgs kultūras centrs. Šeit 17. gadsimta beigās darbojās viena no pirmajām zemnieku skolām Igaunijā.

## Apskates objekti
* Rannu Svētā Mārtiņa baznīca — celta 15. gadsimta pirmajā pusē, tā ir viena no retajām Igaunijas lauku baznīcām, kas saglabājusi savas sākotnējās gotikas formas bez lielām vēlākām pārbūvēm.
* Rannu muižas parks — šeit atrodas 19. gadsimtā veidots parks un piemineklis Igaunijas brīvības cīņu (1918–1920) varoņiem.
* "Rannu vārti" — divi lieli laukakmeņi pie iebraukšanas lielciemā, kas simbolizē senos vārtus uz pilsnovadu.

## Saimniecība un infrastruktūra
Mūsdienās Rannu ir vietējās nozīmes pakalpojumu centrs. Lielciemā atrodas Rannu skola, bērnudārzs, bibliotēka, tautas nams un jauniešu centrs, kā arī vairāki lauksaimniecības uzņēmumi, kas specializējas graudkopībā.

Tā kā Rannu atrodas netālu no Vertsjerva ezera, ciema dzīvē nozīmīga loma ir arī tūrismam un zvejniecībai.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Elvas pagasta oficiālā vietne (igauniski)
Mišels Barnjē

**Mišels Žans Barnjē** (, dzimis ) ir franču politiķis, kurš no 2024. gada septembra līdz decembrim bija Francijas premjerministrs. Savas politiķa karjeras laikā pārstāvējis dažādas gollistu partijas. Kopš 2015. gada viņš ir Republikāņu partijas biedrs. No 1993. gada līdz 2009. gadam ieņēmis vairāku ministru amatus Eduāra Balladūra un Fransuā Fijona kabinetos. No 2010. gada līdz 2014. gadam bijis Eiropas Komisijas Iekšējā tirgus un pakalpojumu komisārs, bet no 2010. gada līdz 2015. gadam bijis Eiropas Tautas partijas viceprezidents. No 2016. gada oktobra līdz 2021. gadam viņš bija ES galvenais sarunu vedējs par Apvienotās Karalistes izstāšanos no Eiropas Savienības.

2024. gada 5. septembrī, 73 gadu vecumā, Barnjē kļuva par vecāku Francijas premjerministru Piektā republikas laikā. 2024. gada 4. decembrī Barnjē pēc neuzticības balsojuma zaudēja amatu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Strāva (žurnāls)

**Strāva** ir latviešu literatūras žurnāls, kas iznāk kopš 2021. gada.

Tā redakcijas komanda ir latviešu literāti Ieva Melgalve, Arvis Viguls, Anna Auziņa, Ivars Šteinbergs un žurnāla idejas autore Elvīra Bloma. Žurnāla numurus rotācijas kārtībā veido viens no redaktoriem.

Žurnāla izdevējs ir izdevniecība "Strāva" (biedrība "Līdzstrāva").

## Vēsture
Žurnāla pirmais numurs tika atklāts 2021. gada 11. decembrī, bet ideja par žurnāla dibināšanu radās jau 2020. gada sākumā. Viens no žurnāla dibināšanas mērķiem bija sociāli un politiski aktīvas literatūras publicēšana. 2025. gada decembrī iznāca 17. žurnāla numurs. 

Žurnāls publicē gan latviešu, gan ārzemju autorus. Autoru piesaistei žurnāls rīko dažādus tematiskus literāros konkursus, kuros autori var iesūtīt savus darbus.

Kopš 2024. gada izdevniecība "Strāva" iesāka grāmatu sēriju "Mazās Strāvas", kurā līdz šim izdotas trīs grāmatas.

2025. gadā izdevniecība "Strāva" izdeva arī divas grāmatas ārpus "Mazo Strāvu" sērijas – Baltijas jauno autoru antoloģiju "7 grādi pēc Celsija" un Ausmas Perons debijas grāmatu “Tā beidzot Tu”.

2026. gada 14. februārī kopā ar žurnāliem "Tvērums", "Avīzes Nosaukums" un "Asalwaysunknown" realizē pirmo Vientulības festivālu.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Žurnāla izdevēja, biedrības "Līdzstrāva" mājaslapa
* Vadlīnijas žurnāla autoriem
Sīkgliemenes

**Sīkgliemenes** () ir kosmopolītiska gliemeņu klases ģints. Šo ģinti 1832. gadā izveidoja angļu naturālists  Leonards Dženinss. Ģints tipiskā suga ir avotu sīkgliemene *Euglesa personata* (Malm, 1855). Latvijas iekšējos ūdeņos ir zināmas 11 sīkgliemeņu sugas. Ģeohronoloģiski sīkgliemeņu ģints pārstāvji ir zināmi no miocēna līdz mūsdienām.

## Apraksts
Čaula ir neliela (garums 2,5-6,0 mm). Virsotnes ir nobīdītas uz aizmugurējo malu vai arī atrodas tuvu čaulas viduslīnijai. Līdzīgi zirnīšgliemenēm, sīkgliemeņu sugām ir tikai viens izelpas sifons un mantijas žaunu atvere. Žaunu sifons ir reducēts. Sīkgliemenēm parasti ir ārējā pusžauna (daļēji reducēta) un iekšējā pusžauna. Bez to, dažām sugām ir raksturīga ļoti maza ārējā pusžauna, kā arī tās pilnīga redukcija (piemēram, abi šīs īpašības stāvokļi ir novērojami Ziemeļamerikas sugai *[[Euglesa compressa]]*).

## Sistemātika
Sīkgliemeņu ģintī ir daudz sugu. Latvijā ir konstatētas šādas sugas:
* ģints: ***Euglesa*** Jenyns, 1832
:* suga: *[[Euglesa casertana]]* (Poli, 1791) - parastā sīkgliemene
:* suga: *[[Euglesa henslowana]]* (Sheppard, 1825) - plakanā sīkgliemene
:* suga: *[[Euglesa lilljeborgii]]* (Clessin, 1886) - apaļā sīkgliemene
:* suga: *[[Euglesa milium]]* (Held, 1836) - stūrainā sīkgliemene jeb četrstūrainā sīkgliemene
:* suga: *[[Euglesa nitida]]* (Jenyns, 1832) - mirdzošā sīkgliemene jeb mazā sīkgliemene
:* suga: *[[Euglesa obtusalis]]* (Lamarck, 1818) - strupā sīkgliemene
:* suga: *[[Euglesa parvula]]* (Westerlund, 1873) - gludā sīkgliemene
:* suga: *[[Euglesa personata]]* (Malm, 1855) - avotu sīkgliemene
:* suga: *[[Euglesa ponderosa]]* (Stelfox, 1918) - biezā sīkgliemene
:* suga: *[[Euglesa subtruncata]]* (Malm, 1855) - slīpā sīkgliemene
:* suga: *[[Euglesa supina]]* (A. Schmidt, 1851) - izstieptā sīkgliemene jeb pilienveida sīkgliemene

## Atsauces
Luhmans 16

**Luhmans 16**, arī **WISE J104915.57−531906.1** un saīsināti **WISE 1049−5319** ir divu brūno punduru dubultsistēma Buru zvaigznājā. Tā ir Saulei trešā tuvākā zvaigžņu sistēma pēc Centaura Alfas un Bārnarda zvaigznes, kā arī tuvākie zināmie brūnie punduri. Atrodas 6,51 gaismas gadu attālumā.

Tā kā abas sistēmas zvaigznes ir blāvas, tās nav saskatāmas bez teleskopa. Sistēmu atklāja Kevins Luhmans, Pensilvānijas štata universitātes astronoms, 2013. gadā, pētot infrasarkanā teleskopa WISE 2010.-2011. gadā uzņemtos attēlus un pamanot tās ātro redzamo kustību, kas liecināja par zvaigznes tuvumu. Vēlāk noskaidrojās, ka sistēma nokļuvusi arī 1978. un citu gadu dažādu teleskopu uzņēmumos, taču neviens tai nav pievērsis tādu uzmanību, lai izpētītu sīkāk. Pēc tam Luhmans lūdza uzņemt zvaigznes attēlus dienvidu debess puslodes novērošanas observatorijai Čīlē, fokusējoties tieši uz šo mērķi, un tie parādīja, ka zvaigzne ir divkārša ar diviem brūnajiem punduriem.

Luhmans 16 ir Centaura Alfai tuvākā zināmā zvaigžņu/brūno punduru sistēma, kas atrodas apmēram 3,5 gaismas gadu attālumā no tās. Abas sistēmas no Zemes redzamas blakus esošos zvaigznājos. Pirms Luhmana 16 atklāšanas Centaura Alfai tuvākā zināmā sistēma bija Saules sistēma. Arī Luhmanam 16 tuvākā zināmā zvaigžņu sistēma ir Centaura Alfa.

## Apraksts
Pirmais komponents ir ar L7,5 spektru, bet otrais ar T0,5±1. Luhmana 16 A un B masas ir attiecīgi 34 un 28 Jupitera masas, un to vecums dažādos avotos tiek lēsts 400—800 miljonu gadu robežās. Luhmans 16 A un B riņķo viens ap otru aptuveni 3,5 astronomisko vienību attālumā un to orbitālais periods ir aptuveni 27,4 gadi. Vismaz vienai no komponentēm, Luhmanam B, atmosfērā ir mākoņi, kas izraisa spožuma izmaiņas līdz 20%.

Ir izteiktas aizdomas par lielas planētas eksistenci, kas riņķotu ap vienu no punduriem un būtu lielāka par Jupiteru, taču 2020. gadu vidus novērojumi tādu nav uzrādījuši.

## Atsauces

## Ārējās saites
Bleiks Bašofs

**Bleiks Vorens Bašofs** (; dzimis ) ir amerikāņu aktieris, kurš plašāk pazīstams kā Kārls Mārtins seriālā "Pazudušie". Pazīstams arī ar lomām seriālos *[[Judging Amy]]* un *[[Mad Men]]*. Šobrīd aktieris vairs nefilmējas.

## Dzīvesgājums
Bleiks Bašofs piedzima 1981. gada 30. maijā Filadelfijā, Pensilvānijā, ebreju vecākiem Airīnai un Kenetam Bašofiem. Bleikam ir arī holandiešu, angļu, poļu un vācu saknes.

Deviņu gadu vecumā Bleika vecāki, sekojot skolotāju padomam, nosūtīja viņu uz dziedāšanas nodarbībām. Dziedāšanas skolotāja vēlāk iepazīstināja viņu ar aģentūru, kas reklamēja vietējos izpildītājus. Pateicoties tam, jau desmit gadu vecumā Bleiks Bašofs sāka piedalīties reklāmās un uzstāties teātrī.

## Karjera
1994. gadā, 13 gadu vecumā, Bleiks debitēja kā aktieris seriālā *[[Lifestories: Families in Crisis]]*, kā arī parādījās seriālu "Likums un kārtība" un *[[The New York Undercover]]* epizodēs. 1995. gadā filmas *[[Bushwhacked]]* galvenās lomas atveidotājs un producents Denjels Stērns pamanīja Bleiku Bašofu un uzaicināja viņu atveidot otrā plāna lomu šajā filmā. Tajā pašā gadā Bleiks atveidoja otrā plāna lomu filmā *[[Big Bully]]*.

No 2001. līdz 2003. gadam aktieris parādījās vienpadsmit seriāla *[[Judging Amy]]* sērijās. Viņš piedalījās arī seriālu "Skaitļi" un "Amulets" epizodēs. 2006. gadā Bleiks Bašofs ieguva otrā plāna Kārla lomu seriāla "Pazudušie" trešajā sezonā. Vēlāk, viņš parādījās arī vairākās ceturtās sezonas sērijās. Vienlaikus 2007. gadā aktieris ieguva galveno lomu Brodvejas iestudējumā *Spring Awakening*, aizstājot galvenās lomas atveidotāju pēc viņa aiziešanas. Viņš sāka uzstāties tūlīt pēc sava tēla nāves seriālā "Pazudušie". 2008. gada decembrī Bleiku Bašofu šajā iestudējumā nomainīja cits aktieris.

2010. gadā Bleiks Bašofs parādījās vienā seriāla "Grejas anatomija" sērijā un trijās seriāla *[[Mad Men]]* sērijās. Viņa pēdējā loma bija īsfilmā *[[Finding Neighbors]]*. Pēc tam viņš pabeidza aktiera karjeru un tagad dzīvo fermā kopā ar savu partneri.

## Filmogrāfija

### Lomas filmās

### Televīzija

## Atsauces

## Ārējās saites
Andrejs Laņkovs

**Andrejs Laņkovs** (, dzimis  Ļeņingradā, Krievijas PFSR) ir Krievijas orientālists, Korejas pētnieks un publicists, kurš kopš 1992. gada dzīvo un strādā ārpus Krievijas, speciālists Korejas TDR jautājumos, kuros tiek uzskatīts par pasaules līmeņa ekspertu.

Dzimis strādnieka un tramvaja vadītājas ģimenē Ļeņingradas Ohtas rajonā. 1986. gadā absolvēja Ļeņingradas Valsts universitātes Orientālistikas fakultāti. 1989. gadā viņš pabeidza aspirantūras studijas Orientālistikas fakultātē, aizstāvot disertāciju par Korejas viduslaiku vēsturi ar nosaukumu ""Partijas" un politiskā cīņa Korejā 16.-18. gadsimtā". No 1989. līdz 1992. gadam pasniedza korejiešu valodu un Korejas vēsturi Ļeņingradas Valsts universitātes/Sanktpēterburgas Valsts universitātes Orientālistikas fakultātē.

No 1992. līdz 1996. gadam Laņkovs strādāja Dienvidkorejā. No 1996. līdz 2004. gadam viņš pasniedza korejiešu valodu un vēsturi Austrālijas Nacionālajā universitātē Kanberā. Kopš 2004. gada viņš atkal strādā Dienvidkorejā, Kukminas Universitātē Seulā, kur ieņem vēstures profesora amatu.

Līdz 2017. gada beigām viņš regulāri publicējās kā komentētājs un slejas autors Dienvidkorejas laikrakstā *[[The Korea Times]]*.

Kopš aptuveni 2018. gada viņš ir regulārs komentētājs amerikāņu tīmekļa vietnē *NK News*, kas veltīta Ziemeļkorejai.

2025. gadā Krievijas varas iestādes viņam uzlika sodu par "dalību nevēlamā organizācijā", tomēr tas netraucēja Laņkovam arī turpmāk darboties Krievijā, palīdzot organizēt ekskursijas uz Ziemeļkoreju no Vladivostokas.

2026. gada 24. februārī viņš tika aizturēts Rīgā, pirms sāka lekciju par tēmu "Ziemeļkoreja: ko vēlas augšas un no kā tās baidās". Pēc lekcijas organizatoru teiktā, Laņkovs dažas dienas pirms tam bija iekļauts Latvijas melnajā sarakstā ar aizliegumu ieceļot valstī, tomēr viņš tika ielaists. Prese, atsaucoties uz Laņkova advokātu, atzīmēja, ka šādus lēmumus pieņem ārlietu ministre Baiba Braže, un aresta brīdī Laņkovu pavadīja strīdīgi vērtētais Krievijas uzņēmējs un Latvijas pilsonis Pjotrs Avens, kurš iepriekš bija uzsācis tiesvedību pret Braži, bet vairākas nedēļas pirms šī incidenta to pārtrauca. Pēc paša lūguma Laņkovs tika izraidīts uz Igauniju, kur viņam bija ieplānota nākošā lekcija.

## Grāmatas

* 평양 지붕의 밑 (Zem Phenjanas jumtiem)
* Северная Корея: Вчера и сегодня.
* 북한현대정치사 (Ziemeļkorejas mūsdienu politiskā vēsture)
* Политическая борьба в Корее XVI—XVIII вв.
* Корея: Будни и праздники.
* From Stalin to Kim Il Sung
* 1956: The Challenge to Kim Il Sung and the Failure of de-Stalinization in the DPRK.
* Неформальная история Северной Кореи.
* Быть корейцем.
* North of the Dmz: Essays on Daily Life in North Korea. Seattle
* The Dawn of Modern Korea
* Август, 1956 год. Кризис в Северной Корее
* The Real North Korea: Life and Politics in the Failed Stalinist Utopia
* К северу от 38-й параллели. Как живут в КНДР
* Корея: рывок в современность
* Не только кимчхи. История, культура и повседневная жизнь Кореи

## Atsauces

## Ārējās saites
Tekstprocesors

**Tekstprocesors**, **tekstapstrādes programma** jeb **vārdu procesors** () ir lietojumprogrammatūra, kas paredzēta teksta ievadei, rediģēšanai, formatēšanai, saglabāšanai un drukai. Tā galvenais uzdevums ir strukturētu dokumentu, piemēram, vēstuļu, referātu, līgumu, atskaišu un citu tekstu sagatavošana ar vizuāli noformētu izkārtojumu. Atšķirībā no vienkārša teksta redaktora, kas apstrādā neformatētu tekstu bez paplašinātām noformējuma iespējām, tekstprocesors nodrošina plašu dokumentu veidošanas funkcionalitāti. Tā ietver fontu un rindkopu stilu maiņu, lappušu izkārtojuma iestatījumus, galveņu un kājeņu veidošanu, tabulu un attēlu ievietošanu, automātisku pareizrakstības un gramatikas pārbaudi, satura rādītāju ģenerēšanu, kā arī drukas priekšskatījumu. Šīs funkcijas ļauj sagatavot dokumentus gan digitālai apritei, gan drukai.

Mūsdienās tekstprocesori ir būtiska biroja programmatūras pakotņu sastāvdaļa līdzās izklājlapu un prezentāciju programmām. Tie tiek plaši izmantoti izglītībā, valsts pārvaldē un uzņēmējdarbībā, nodrošinot efektīvu dokumentu izveidi, rediģēšanu un apmaiņu digitālajā vidē.

## Ārējās saites
Konstantīna dinastija

**Konstantīna dinastija** bija Senās Romas valdnieku dzimta, kas pārņēma varu tetrarhijas periodā un atjaunoja impērijas vienotību pēc tetrarhijas likvidēšanas.

Konstantīna dinastijai piederēja Senās Romas imperatori
* Konstancijs Hlors, valdīja kā cēzars (293-305), tad kā auɡusts (305–306) rietumu provincēs
* Konstantīns I, valdīja kā cēzars (306-307/310), tad kā auɡusts rietumu provincēs, no 324. ɡada vienvaldnieks
* Krisps, Konstantīna I dēls, valdīja kā cēzars (317–326) rietumu provincēs
* Konstantīns II, Konstantīna I dēls, valdīja kā cēzars no 317. ɡada Itālijā, no 328. ɡada Gallijā, tad kā auɡusts kopā ar brāļiem rietumu provincēs (337–340)
* Konstantijs II, Konstantīna I dēls, valdīja kā cēzars (324–337), tad kā auɡusts austrumu provincēs (337–361), tad vienvaldnieks (350/353–360)
* Konstants, Konstantīna I dēls, valdīja kā cēzars Itālijā (333–337), tad kā auɡusts rietumu provincēs (337–350) kopā ar Konstantīnu II (līdz 340), īslaicīɡi arī austrumu provincēs (338–339) 
* Jūliāns, Konstancija Hlora mazdēls, valdīja kā cēzars Gallijā (355–360), tad kā auɡusts rietumu provincēs (360–363), tad no 361. ɡada kā vienvaldnieks

Const.chlorus01 pushkin.jpg| Konstancijs Hlors
Rome-Capitole-StatueConstantin.jpg|Konstantīns I
Campidoglio, Roma - Costantino II cesare dettaglio.jpg|Konstantīns II
Bust of Constantius II (Mary Harrsch).jpg|Konstantijs II
Head of Emperor Constans (r. 337–50) MET DT5196.jpg|Konstants
INC-1822-a Солид Крисп цезарь ок. 317 г. (аверс).png|Krisps
Gold Solidus of Julian the Apostate, Sirmium.jpg|Jūliāns

 
## Ārējās saites
Aistere (nozīmju atdalīšana)

**Aistere** var būt:

* Aistere — Durbes kreisā krasta pieteka Dienvidkurzemes novadā;
* Aistere — ciems Dienvidkurzemes novada Tadaiķu pagasta ziemeļu daļā;
* Vēsma Aistere (1960) — latviešu volejboliste.
Tvērums (žurnāls)

**Tvērums** ir latviešu filozofijas žurnāls, kas iznāk kopš 2021. gada.

Tā redakcijas komanda sastāv no galvenā redaktora Toma Babinceva, projekta vadītājas Adelīnas Kalniņas, redaktoriem Emīla Zaveļa, Sofijas Annas Kozlovas, Rūda Bebriša, Tomasa Stepiņa, Rinalda Onckuļa, Aurēlijas Džordanas Auzeres un Jāna Gaņģa.

Žurnāla izdevējs ir biedrība "Tvērums".

## Vēsture
Žurnāla pirmais numurs tika atklāts 2021. gada 26. februārī. 2026. gada ziemā iznāca žurnāla 12. numurs.

2021. gada pavasarī žurnāla komanda izveidoja filozofijas krīzes tālruni, uz kuru bija iespējams piezvanīt ar sev neskaidriem jautājumiem.

2025. gadā izdevniecība "Tvērums" izdeva filosofijas tēzauru "Lexicon Philosophicum".

2026. gada 14. februārī kopā ar žurnāliem "Strāva", "Avīzes Nosaukums" un "Asalwaysunknown" realizē pirmo Vientulības festivālu.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Žurnāla mājaslapa
Hatērijas

**Hatērijas** (*Sphenodon*) ir rāpuļu ģints, kas pieder knābjgalvju kārtai un mūsdienās ir vienīgā saglabājusies šīs senās evolūcijas līnijas ģints. Pašlaik atzīta ir tikai viena dzīvā suga, tā ir **hatērija** (*Sphenodon punctatus*; dažkārt izdala arī otru sugu — *Sphenodon guntheri*). Mezozoja ērā knābjgalvji bija plaši izplatīti, taču vēlāk lielākā daļa šīs grupas pārstāvju izzuda. Hatērijas ir endēmiskas Jaunzēlandei un savvaļā sastopamas galvenokārt piekrastes salās un īpaši aizsargājamās teritorijās. To izplatību vēsturiski būtiski ierobežoja introducētie plēsēji un cilvēka darbība, tādēļ populācijas samazinājās; mūsdienās tiek īstenotas aktīvas aizsardzības un reintrodukcijas programmas.

Evolucionārajā kontekstā hatērijas bieži dēvē par “dzīvajām fosilijām”, jo tās ir vienīgie mūsdienās dzīvojošie pārstāvji ļoti senai rāpuļu grupai un saglabājušas vairākas primitīvas morfoloģiskās pazīmes. Tām raksturīga labi attīstīta parietālā jeb tā dēvētā “trešā acs”, kā arī īpatnēja zobu uzbūve — zobi ir saauguši ar žokļa kaulu (akrodonti) un nav periodiski nomaināmi kā vairumam ķirzaku. Lai gan ārēji hatērijas atgādina ķirzakas, tās nepieder zvīņrāpuļu kārtai, bet pārstāv atsevišķu, daudz senāku rāpuļu līniju, kas atšķēlusies jau triasa periodā. Anatomiskās atšķirības ietver galvaskausa uzbūvi un knābjveidīgu priekšžokļa kaula veidojumu, kas skaidri norāda uz to atšķirīgo evolūcijas izcelsmi.

## Ārējās saites
Kioa

**Kioa** () ir sala Fidži ziemeļaustrumos, netālu no Vanua Levu salas austrumu krasta. Tā ietilpst Ziemeļu apgabala Zakaundroves provincē. Kioa ir unikāla ar to, ka to apdzīvo tuvaliešu kopiena, kas šeit pārcēlās no Vaitupu atola.

## Vēsture
Sala vēsturiski piederēja fidžiešiem, taču 19. gadsimta vidū tā nonāca privātīpašumā. 1946. gadā Vaitupu atola iedzīvotāji (tagadējā Tuvalu), reaģējot uz pārapdzīvotību savā dzimtenē, nolēma iegādāties salu kā jaunu mājvietu. Pirkums tika apmaksāts no līdzekļiem, ko Vaitupu kopiena bija iekrājusi, pārdodot kopru un strādājot fosfātu raktuvēs Banabā.

Pirmā 37 tuvaliešu grupa ieradās Kioa 1946. gada 26. oktobrī. Atšķirībā no kaimiņos esošās Rambi salas iedzīvotājiem, Kioa kopienas pārcelšanās bija brīvprātīgs un pašfinansēts process.

## Pārvalde
Kioa iedzīvotājiem ir dubultā identitāte — viņi ir Fidži pilsoņi, taču uztur ciešas kultūras un radniecības saites ar Tuvalu. Salu pārvalda Kioa salas padome (*Kioa Island Council*), kas atrodas Salias ciemā. Padome ir atbildīga par salas iekšējo lietu kārtošanu un kopienas labklājību.

## Ģeogrāfija un saimniecība
Kioa ir vulkāniska sala ar kalnainu reljefu, kas ievērojami atšķiras no Tuvalu koraļļu atoliem. Augstākais punkts sasniedz 280 metrus virs jūras līmeņa. 

Saimnieciskā darbība balstās uz zveju un jūras velšu ieguvi, lauksaimniecību (galvenokārt taro un kokosriekstu audzēšana) un amatniecību (tradicionālo tuvaliešu pīto izstrādājumu ražošana).

## Kultūra
Kioa iedzīvotāji ir saglabājuši savu valodu (tuvaliešu valodas dialektu) un unikālo kultūras mantojumu, tostarp tradicionālās dejas un dziesmas. Katru gadu oktobra beigās tiek svinēta "Kioa diena", pieminot pirmos ieceļotājus. Lielākā daļa iedzīvotāju pieder Tuvalu Kristīgajai baznīcai.

## Atsauces

## Ārējās saites
Čīles klinšu žurka

**Čīles klinšu žurka** () ir Dienvidamerikas grauzēju suga no Degu dzimtas.

Šim grauzējam ir īsa aste, kažoks ir ar tumši brūnu muguru un spilgti sarkanu, gaiši brūns vai bālganu vēderu. Tā ķermeņa garums ir no 13,5 līdz 18,7 cm, astes garums ir 5,8–8 cm, un tas sver 121–143 gramus.

Tas ir sastopams tikai Čīles un Argentīnas augstajos Andos augstumā līdz 4000 m virs jūras līmeņa. Tas dzīvo tikai vēsos, mitros mežos, ko no citiem mežiem izolē vairāk nekā tūkstoš kilometru pampas vai tuksneša platības. Dominējošie koki tā dzīvotnē ir dienvidu dižskābarži (*Nothofagus*).

Tas galvenokārt ir aktīvs naktī, mazāk dienā. Tas ir aktīvs arī ziemā, zem sniega. Tas barojas ar zālaugiem, saknēm un augļiem. Tā vokalizācija ir augsta pīkstēšana.

Dzīvnieciņam ir plašs izplatības areāls un šķiet, ka suga patreizējos apstākļos ir daudzskaitlīga. Nav konstatēti īpaši draudi šai sugai, un Starptautiskā dabas aizsardzības savienība ir novērtējusi tā aizsardzības statusu kā "vismazāk bīstamu".

## Atsauces

## Ārējās saites
* Animaldiversity.org
* Inaturalist.org
Gabriels Atāls

**Gabriels Atāls** (, dzimis ) ir franču politiķis, kurš kopš 2024. gada ir partijas Renesanse ģenerālsekretārs. No 2024. gada janvāra līdz septembrim Atāls bija Francijas premjerministrs.

Pēc ievēlēšanas Nacionālajā asamblejā 2017. gada parlamenta vēlēšanās Atāls 2018. gadā kļuva par nacionālās izglītības un jaunatnes ministra palīgu, tādējādi kļūstot par jaunāko valdības locekli kopš Piektās republikas izveides. Vēlāk viņš bija valdības preses pārstāvis, valsts budžeta ministrs 2022. gadā, kā arī izglītības ministrs 2023. gadā. 2024. gada 9. janvārī Francijas prezidents Emanuels Makrons viņu iecēla par premjerministru, nomainot Elizabeti Bornu, Atalam tobrīd esot 34 gadus vecam. Viņš kļuva par jaunāko, kā arī pirmo atklāti homoseksuālo premjerministru Francijas vēsturē.

Atāls vadīja valdošo koalīciju 2024. gada jūnija parlamenta vēlēšanās pēc tam, kad Makrons, sekojot sakāvei iepriekšējās Eiropas Parlamenta vēlēšanas, atlaida Nacionālo asambleju. Ārkārtas vēlēšanu rezultātā atkal izveidojās sadrumstalots parlaments, un valdība cieta sakāvi. Atals jūlijā atkāpās no premjerministra amata un palika pagaidu valdības vadītājs līdz 2024. gada 5. septembrī viņu nomainīja Mišels Barnjē.

## Atsauces

## Ārējās saites
Elizabete Borna

**Elizabete Borna** (, dzimusi ) ir franču politiķe, kura no 2022. gada maija līdz 2024. gada janvārim bija Francijas premjerministre. No 2024. gada decembra līdz 2025. gada oktobrim bijusi arī Francijas izglītības ministre.

Ieguvusi inženierceltniecības grādu, Borna iepriekš bija transporta ministre (2017—2019) un ekoloģijas ministre (2019—2020). No 2020. līdz 2022. gadam viņa bija darba ministre Žana Kasteksa valdībā. 2022. gada 16. maijā pēc Kasteksa atkāpšanās prezidents Emanuels Makrons viņu iecēla par premjerministri.

Premjerministres amatā Borna vadīja pretrunīgi vērtēto pensiju sistēmas reformu, ar kuru pensionēšanās vecums tika paaugstināts no 62 līdz 64 gadiem, atcēla lielāko daļu COVID-19 pandēmijas laikā ieviesto ierobežojumu un panāca daudzgadu militārās plānošanas likuma pieņemšanu, kas pavēra ceļu militāro izdevumu palielināšanai par 40 % laika posmā no 2024. līdz 2030. gadam. Viņa arī vadīja valdības finanšu reakciju uz pieaugošajām dzīves dārdzības problēmām. 2024. gada 8. janvārī pēc Makrona lūguma Borna atkāpās no premjerministres amata valdības krīzes rezultātā, ko izraisīja stingrās imigrācijas likumdošanas pieņemšana.

## Atsauces

## Ārējās saites
Žans Kastekss

**Žans Kastekss** (, dzimis ) ir franču politiķis, kurš no 2020. gada jūlija līdz 2022. gada maijam bija Francijas premjerministrs.

Līdz 2020. gadam pārstāvējis Republikāņu partiju. No 2008. gada līdz 2020. gadam bijis Pradesas pilsētas mērs. 2020. gada 3. jūlijā prezidents Emanuels Makrons Kasteksu iecēla premjerministra amatā. Pēc 2022. gada Francijas prezidenta vēlēšanām Kastekss amatu atstāja. Vēlāk no 2022. gada līdz 2025. gadam bijis valstij piederošā sabiedriskā transporta operatora *[[Groupe RATP]]* prezidents. Kopš 2025. gada Kastekss ir valstij piederošā dzelzceļa operatora *[[SNCF]]* prezidents.

## Atsauces

## Ārējās saites
Indijas zirnīšgliemenes

**Indijas zirnīšgliemenes** () ir gliemeņu klases ģints. Šo ģinti 2023. gadā izveidoja krievu zoologi Maksims Vinarskis un Jūlija Bespalaja. Ģints tipiskā suga ir *[[Hindupisidium clarkeanum]]* (G. Nevill & H. Nevill, 1871). Ģints nosaukums "*Hindupisidium*" ir atvasināts no "Hindu" (Indija, ģints izplatības areāls) un "*pisidium*" (no latīņu vārda *Pisum* — zirnis). Indijas zirnīšgliemenes ir izplatītas Indijā, Nepālā, Indoķīnas pussalā un Indonēzijā. Šai ģintij pagaidām ir zināmas tikai recentās formas.

## Apraksts
Čaulas maksimālais garums ir 3,6 mm. Čaulas forma ir trīsstūrveidīga, mēreni izliekta. Virsotnes ir izbīdītas, salīdzinoši šauras un ievērojami nobīdītas uz aizmuguri. Indijas zirnīšgliemenēm ir tikai viens (izelpojamais) sifons. Ūdens ieelpas plūsma iet caur kājas spraugu. Ārējā pusžauna ir pilnībā reducēta vai arī ir ļoti maziņa. Šai ģintij olas attīstās īpašos marsūpijos.

## Sistemātika
Indijas zirnīšgliemeņu ģints sugas:

* ģints: ***Hindupisidium*** Vinarski & Bespalaya, 2023
:* suga: *[[Hindupisidium clarkeanum]]* (G. Nevill & H. Nevill, 1871)
:* suga: *[[Hindupisidium javanum]]* (van Benthem Jutting, 1931)
:* suga: *[[Hindupisidium nevillianum]]* (Theobald, 1876)

## Atsauces
Apaļgliemeņu kārta

**Apaļgliemeņu kārta** (*Sphaeriida*) ir monofilētisks imparidentiju gliemeņu taksons. Šo kārtu 2019. gadā izveidoja amerikāņu speciālisti Sāra Lemera, Rīdigers Bīlers un Gonsalo Giribets, pamatojoties uz molekulārās filoģenētikas pētījumu rezultātiem. Latvijas iekšējos ūdeņos ir sastopamas šai kārtai piederošas sugas. Ģeohronoloģiski apaļgliemeņu pārstāvji ir zināmi no juras perioda līdz mūsdienām.

## Apraksts
Apaļgliemeņu kārtu raksturo sīki izmeri, čaulas specializētas struktūras un unikālas reprodukcijas adaptācijas. Čaulas izmēri ir ļoti mazi no apmēram 3 mm līdz apmēram 25 mm. Slēdzeni veido kardinālie zobi, izvietoti zem galotnes un sānu zobi gar čaulas ārējo malu. Čaulas labajam vākam ir divi zobi, bet kreisajam viens zobs. Čaulas parasti ir plānas, trauslas un bieži vien caurspīdīgas vai salmu krāsā. Čaulu ārējā virsma ir bez izteikta ornamentējuma, bet iekšējā virsma bez perlamutra.

Apaļgliemenēm žaunu struktūra ir reducēta. Daudzām sugām ir tikai viens iekšējais pusžaunu pāris, bet ārējais pusžaunu pāris ir ļoti reducēts vai arī tā vispār nav. Sifonu skaits un saaugšanas pakāpe dažādām ģintīm variē. Tā apaļgliemenēm parasti ir divi sifoni (ieejošais un izejošais), kuri var būt saauguši pie pamatnes, bet zirnīšgliemenēm parasti ir tikai viens (izejošais) sifons, bet ieelpa notiek caur atveri mantijā. Apaļgliemeņu kārtas pārstāvjiem ir gara, ļoti elastīga, muskuļota kāja, ar kuru tie rok alas un pat rāpo pa ūdensaugiem.

Apaļgliemeņu kārtas pārstāvji ir dzīvdzemdētāji, atšķirībā no gliemeņu lielākās daļas, kas nērš ūdenī olas. Apaļgliemenes iznēsā olas īpašā marsūpijā, kas veidojas iekšējā pusžaunā. Mātīte apgādā embrijus ar barības vielām, līdz tie pamet to, kad pilnībā noformējas par pieaugušiem īpatņiem. Gandrīz visi apaļgliemeņu kārtas pārstāvji ir funkcionāli hermafrodīti, kas ļauj tiem potenciali nodibināt jaunu populāciju.

## Sistemātika
Apaļgliemeņu virsdzimtas dalījums dzimtās:
* kārta: ***Sphaeriida*** Lemer, Bieler & Giribet, 2019
:* virsdzimta: *[[Sphaerioidea]]* Deshayes, 1855 (1820)
::* dzimta: *[[Kijidae]]* C.M. Kolesnikov, 1977 †
::* dzimta: *[[Limnocyrenidae]]* C.M. Kolesnikov, 1977 †
::* dzimta: *[[Neomiodontidae]]* R. Casey, 1955 †
::* dzimta: *[[Sibireconchidae]]* C.M. Kolesnikov, 1977 †
::* dzimta: *[[Sphaeriidae (gliemenes)|Sphaeriidae]]* Deshayes, 1855 (1820)

(†) - izmirušu organismu grupa.

## Atsauces
Zilaiskalns (dabas liegums)

**Zilaiskalns** ir dabas liegums 
Valmieras novadā, Kocēnu pagastā. Aizņem 118 ha plašu mežotu teritoriju, kas pieder Latvijas valsts mežiem un Valsts mežu dienestam. 
Teritorijai ir vairākkārtēja aizsardzība, jo liegums ir iekļauts *[[Natura 2000]]* — Eiropas nozīmes aizsargājamo dabas teritoriju tīklā, atrodas  Ziemeļvidzemes biosfēras rezervātā, tajā atrodas trīs mikroliegumi, un lieguma teritorijā esošais Zilaiskalns ir valsts kultūras piemineklis.

## Atsauces
Habībs Būrgība

**Habībs Būrgība** (, *il-Ḥbīb Būrgībah*; dzimis , miris ) bija Tunisijas politiķis un valstsvīrs, viens no galvenajiem valsts neatkarības kustības līderiem un mūsdienu Tunisijas valsts veidotājiem. Viņš bija centrāla figūra nacionālajā kustībā pret Francijas koloniālo varu un piedalījās politiskajos procesos un sarunās, kas 1956. gadā noveda pie Tunisijas neatkarības iegūšanas. Pēc neatkarības pasludināšanas Būrgība kļuva par valdības vadītāju, bet 1957. gadā — pēc monarhijas atcelšanas — par Tunisijas Republikas pirmo prezidentu. Šo amatu viņš ieņēma līdz 1987. gadam.

Būrgības politisko ideoloģiju raksturo kā sekulāru un modernizējošu nacionālismu ar uzsvaru uz valsts institūciju stiprināšanu, izglītības attīstību un sociāli ekonomiskām reformām. Viņš iestājās par pragmatisku un pakāpenisku reformu īstenošanu, īpaši ārpolitikā un ekonomikas pārvaldībā. Daļā politoloģiskās literatūras viņš raksturots arī kā mēreni sociālistiski orientēts līderis, kura galvenais mērķis bija Tunisijas sabiedrības modernizācija un valsts stabilitātes nodrošināšana.

## Ārējās saites
Haosa teorija

[thumbnail|upright=1.1|[Lorenca atraktors|Lorenca atraktora attēlojums pie parametriem r=28, σ=10, b=8/3]]
**Haosa teorija** ir matemātikas un fizikas nozare, kas pēta deterministisku haosu nelineārās dinamiskās sistēmās. Tā analizē sistēmas, kuru attīstību pilnībā nosaka deterministiski likumi,  piemēram, diferenciālvienādojumi, taču kuru ilgtermiņa uzvedība var būt ārkārtīgi sarežģīta un praktiski neprognozējama. Mūsdienu haosa teorija strauji attīstījās 20. gadsimta otrajā pusē, īpaši saistībā ar meteorologa Edvarda Lorenca pētījumiem par atmosfēras modeļiem. Būtiska ir atšķirība starp nejaušību un deterministisku haosu. Nejaušās sistēmās nākotnes stāvokļi nav pilnībā noteikti ar iepriekšējiem stāvokļiem, savukārt haotiskās sistēmās evolūcija ir stingri determinēta ar sākuma nosacījumiem un sistēmas vienādojumiem. Tomēr pat ļoti niecīgas atšķirības sākuma datos var radīt būtiski atšķirīgas trajektorijas nākotnē. Šo jutību pret sākuma nosacījumiem bieži ilustrē ar tā dēvēto “tauriņa efektu”.

Haotiskām sistēmām raksturīga nelinearitāte, proti, sistēmas reakcija nav proporcionāla iedarbībai. To dinamika fāžu telpā bieži saistīta ar atraktoriem — stāvokļu kopām, uz kurām sistēma ilgtermiņā tiecas. Īpaša nozīme ir dīvainajiem atraktoriem, kuru ģeometriskā struktūra ir sarežģīta un bieži fraktāla, un uz kuriem sistēmas kustība ir haotiska. Haosa teorija tiek pielietota daudzās jomās, tostarp meteoroloģijā, astronomijā, bioloģijā, ekonomikā un inženierzinātnēs, lai analizētu sarežģītu sistēmu dinamiku, kur lineāras un vienkāršotas pieejas nav pietiekamas.

## Ārējās saites
Buffalo MPV

**Buffalo MPV** ir mīnu sprādzienu izturīga bruņumašīna, ko ražo ASV uzņēmums "Force Protection, Inc." (General Dynamics nodaļa). Tas ir lielākais transportlīdzeklis "Force Protection" mašīnu klāstā, kam seko "Cougar" HE MRAP un "Ocelot" viegli aizsargātais patruļtransportlīdzeklis (LPPV).

## Vēsture
Buffalo transportlīdzeklis tika izstrādāts, pamatojoties uz veiksmīgo Dienvidāfrikas ražojuma "Casspir" transportlīdzekli, kas ir aizsargāts pret sauszemes mīnu iedarbību. Casspir ir četrriteņu transportlīdzeklis, savukārt Buffalo ir seši riteņi. Buffalo ir aprīkots arī ar lielu manipulatora strēli, ko izmanto munīcijas neitralizēšanai. Abiem transportlīdzekļiem ir V veida monokorpusa šasija, kas novirza sprādziena spēku prom no mašīnas pasažieriem.

Buffalo tagad ir aprīkots arī ar BAE Systems LROD korpusa bruņām papildu aizsardzībai pret RPG-7 prettanku ieroču munīcijas šāviņiem. Stikla bruņas ir veidotas  6 collu biezumā. Uz visiem sešiem riteņiem ir uzstādītas avārijdrošas riepas. Buffalo apvieno ballistisko un sprādzienbīstamo aizsardzību ar infrasarkano tehnoloģiju, lai atklātu bīstamas munīcijas klātbūtni, un robotizētu strēli, lai deaktivizētu sprādzienbīstamo munīciju. Personāls vada Buffalo 30 pēdu garo robotizēto manipulatora strēli un veic darbības no mašīnas bruņotā korpusa iekšpuses, izmantojot uzstādītu kameru un sensoru aprīkojumu, lai droši neitralizētu mīnas un paštaisītus spridzekļus.

2004. gadā Amerikas Savienotajām Valstīm ekspluatācijā bija ierobežots skaits Buffalo lidmašīnu, un tika pasūtītas vēl 15 mašīnas par 10 miljoniem ASV dolāru. 2008. gada 6. jūnijā Force Protection, Inc. kompānija piegādāja ASV Armijai savu 200. Buffalo bruņu mašīnu.

2009. gadā Force Protection sāka ražot A2 versiju ar būtiskām izmaiņām Axle Tech aizmugurējās asīs, Cat C13 dzinējā, Cat CX31 transmisijā un piekarē, kā arī papildu uzlabojumiem HVAC sistēmā, motora pārsegā un priekšējā bamperī. Vienkāršākais veids, kā atšķirt bruņuautomobiļa A1 versiju no A2 versijas, ir tas, ka A2 priekšējam bamperim ir lielāks profils. Pēdējais Buffalo A2 MRAP 795 bruņu automobilis tika izlaists 2014. gada jūnijā. Force Protection kompāniju 2011. gadā par 350 miljoniem ASV dolāru iegādājās General Dynamics Land Systems (GDLS).

## Varianti
* Buffalo H
* Buffalo A2

## Galerija

Image:Buffalo mine-protected vehicle and GI.jpg|Buffalo MPV un amerikāņu karavīrs
File:Counter IED training 130220-A-ZR192-423.jpg|Buffalo ar manipulatora strēli
Image:Buffalo IED.jpg|BufFalo, kas izdzīvoja ar neskartu kabīni pēc uzbrukuma, ar noņemtiem diviem priekšējiem riteņiem un asi
Image:Looking for IED near Shindand.jpg|Buffalo mašīna Itālijas armijas rīcībā
File:Buffalo Vehicle Part of Talisman Suite in Convoy in Afghanistan MOD 45153768.jpg|Buffalo britu armijas dienestā ar režģu bruņām


## Atsauces

## Ārējās saites

*Buffalo series ForceProtection.net
*Buffalo MPCV EOD Technical Data Sheet and Pictures Army Recognition
Vēdekļgliemeņu kārta

**Vēdekļgliemeņu kārta** () ir gliemeņu klases taksons, kas ietver sevī četras mūsdienās dzīvojošu gliemeņu virsdzimtas. Šo kārtu ar nosaukumu "* Pectinacea*" 1854. gadā izveidoja angļu zoologs Džons Edvards Grejs. Ģeohronoloģiski vēdekļgliemeņu kārtas pārstāvji ir zināmi no silūra līdz mūsdienām.

## Apraksts
Vēdekļgliemeņu čaulas var būt ar vienādiem vai nevienādiem vākiem. Parasti tās ar priekšējām un aizmugurējām ausīm vai arī ar priekšējām ausīm un aizmugurējiem spārniem. Zem labās auss bieži vien ir attīstīts bisusa izgriezums. Slēdzene ir bez zobiem vai arī pseidotaksodonta, retāk cita tipa. Čaulas vāku saite ir amfidētiska, retāk opistodētiska vai iekšēja, izvietota saites iedobē. Var būt arī abi varianti. Uz čaulas iekšējās virsmas ir adduktora muskuļa nospiedums, retāk divi. Mantijas līnija ir vesela. Vēdekļgliemeņu kārtas pārstāvji ir jūras dibena sestonofāgi, kas stiprinās pie substrāta ar bisusa pavedieniem vai piecementējoties. Atsevišķas sugas var arī brīvi gulēt, rāpot un pat uzpeldēt virs jūras dibena.

## Sistemātika
Vēdekļgliemeņu kārtas dalījums virsdzimtās un tajās neiekļautajās dzimtās:

* kārta: ***Pectinida*** Gray, 1854
::* dzimta: *[[Saharopteriidae]]* G. Termier & H. Termier, 1972 †
:* virsdzimta: *[[Anomioidea]]* Rafinesque, 1815
:* virsdzimta: *[[Aviculopectinoidea]]* Meek & Hayden, 1865 †
:* virsdzimta: *[[Buchioidea]]* L.R. Cox, 1953 †
:* virsdzimta: *[[Chaenocardioidea]]* S.A. Miller, 1889 †
:* virsdzimta: *[[Dimyoidea]]* P. Fischer, 1886
:* virsdzimta: *[[Entolioidea]]* Teppner, 1922 †
:* virsdzimta: *[[Euchondrioidea]]* Newell, 1938 †
:* virsdzimta: *[[Eurydesmatoidea]]* Reed, 1932 †
:* virsdzimta: *[[Heteropectinoidea]]* Beurlen, 1954 †
:* virsdzimta: *[[Leiopectinoidea]]* Krasilova, 1959 †
:* virsdzimta: *[[Oxytomoidea]]* Ichikawa, 1958 †
:* virsdzimta: *[[Pectinoidea]]* P. Fischer, 1886
:* virsdzimta: *[[Plicatuloidea]]* Gray, 1854
:* virsdzimta: *[[Prospondyloidea]]* Pchelintseva, 1960 †
:* virsdzimta: *[[Pseudomonotoidea]]* Newell, 1938 †
:* virsdzimta: *[[Pterinopectinoidea]]* Newell, 1938 †

(†) - izmirušu organismu grupa.

## Atsauces
Arkgliemeņu kārta

**Arkgliemeņu kārta** () ir gliemeņu klases taksons, kas ietver sevī divas mūsdienās dzīvojošu gliemeņu virsdzimtas. Šīs kārtas izveidošana tiek piedēvēta angļu zoologam Džonam Edvardam Grejam, kurš 1854. gadā izveidoja arkgliemeņu apakškārtu ar nosaukumu "*Arcacea*". Ģeohronoloģiski vēdekļgliemeņu kārtas pārstāvji ir zināmi no ordovika līdz mūsdienām.

## Apraksts
Arkgliemeņu čaulas ir ar vienādiem, izomiāriem, apaļas vai trapecveidīgas formas vākiem. To iekšējā mikrostruktūra ir krusteniski plātņaina. Slēdzene ir neotaksodonta. Čaulas vāku saite ir ārēja, amfideta vai opistodeta, retāk iekšēja. Adduktoru muskuļu abi nospiedumi uz čaulas iekšējās virsmas ir gandrīz vienādi, retāk priekšējais nospiedums ir mazāks, un ļoti reti tas vispār var nebūt. Mantijas līnija ir vesela. Mūsdienu formām žaunas ir pavedienveidīgas. Arkgliemeņu kārtas pārstāvji ir brīvi sēdoši organismi vai arī stiprinās pie substrāta ar bisusa pavedieniem.

## Sistemātika
Vēdekļgliemeņu kārtas dalījums virsdzimtās un tajās neiekļautajās dzimtās:

* kārta: ***Arcida*** Gray, 1854
:* virsdzimta: *[[Arcoidea]]* Lamarck, 1809
::* dzimta: *[[Arcidae]]* Lamarck, 1809
::* dzimta: *[[Catamarcaiidae]]* Cope, 2000 †
::* dzimta: *[[Cucullaeidae]]* R.B. Stewart, 1930
::* dzimta: *[[Frejidae]]* Ratter & Cope, 1998 †
::* dzimta: *[[Glycymerididae]]* Dall, 1908 (1847)
::* dzimta: *[[Noetiidae]]* R.B. Stewart, 1930
::* dzimta: *[[Parallelodontidae]]* Dall, 1898
:* virsdzimta: *[[Glyptarcoidea]]* J.C.W. Cope, 1996 †
::* dzimta: *[[Glyptarcidae]]* Dall, 1898 †
::* dzimta: *[[Pucamyidae]]* T.M. Sánchez & Benedetto, 2007 †
:* virsdzimta: *[[Limopsoidea]]* Dall, 1895
::* dzimta: *[[Limopsidae]]* Dall, 1895
::* dzimta: *[[Philobryidae]]* F. Bernard, 1897

(†) - izmirušu organismu grupa.

## Atsauces
Gastrohenoīdejas

**Gastrohenoīdejas** (*Gastrochaenoidea*) ir gliemeņu virsdzimta. Šīs virsdzimtas izveidošana tiek piedēvēta angļu zoologam Džonam Edvardam Grejam, kurš 1840. gadā izveidoja gastrohenīžu dzimtu ar nosaukumu "*Gastrochaenadae*". Ģeohronoloģiski gastrohenoīdeja ir zināmas no juras perioda līdz mūsdienām.

## Apraksts
Čaulas ir porcelānveidīgas, ar vienādiem vākiem, ļoti nesimetriskas, ar prozogirām, uz priekšu nobīdītām galotnēm un ar platu priekšējo vai, reizēm, aizmugurējo spraugu. Čaulas ārējā virsma ir ornamentēta ar koncentriskām augšanas līnijām. Slēdzenei nav zobu. Adduktoru muskuļu nospiedumi uz čaulas iekšējās virsmas ir atšķirīgi (aizmugurējais ir lielāks par priekšējo). Čaulas vāku saite ir ārēja, opistodetiska, izvietota uz nimfas. Mantijas līnija ir ar dziļu sīnusu. Gastrohenoīdejas ir sestonofāgi, urbēji.

## Sistemātika
Gastrohenoīdeju dalījums dzimtās ģintīs:
* virsdzimta: ***Gastrochaenoidea*** J.E. Gray, 1840
:* dzimta: *[[Gastrochaenidae]]* J.E. Gray, 1840
::* ģints: *[[Carterochaena]]* Fürsich, T. J. Palmer & Goodyear, 1994 †
::* ģints: *[[Cucurbitula]]* A.A. Gould, 1861
::* ģints: *[[Dufoichaena]]* Jousseaume, 1923
::* ģints: *[[Eufistulana]]* Eames, 1951
::* ģints: *[[Gastrochaena]]* L. Spengler, 1783
::* ģints: *[[Gastrochaenopsis]]* Chavan, 1952 †
::* ģints: *[[Lamychaena]]* Freneix, 1979
::* ģints: *[[Llosaria]]* Quintana, 2015 †
::* ģints: *[[Rocellaria]]* Blainville, 1829/small>
::* ģints: *[[Spengleria]]* Tryon, 1861
::* ģints: *[[Spenglerichaena]]* J.G. Carter, 2011

(†) - izmirušu organismu grupa.

## Atsauces
Karditīdas

**Karditīdas** () ir gliemeņu kārta. Šīs kārtas izveidošana tiek piedēvēta amerikāņu malakologam Viljamam Dallam, kurš 1889. gadā izveidoja *Carditacea* apakškārtu. Ģeohronoloģiski karditīdu pārstāvji ir zināmi no silūra līdz mūsdienām.

## Apraksts
Čaulas ir ar vienādiem vākiem. Slēdzene satur kardinālos zobus, parasti vienu līdz divus, retāk līdz trim. Sānu zobi ir priekšējie un aizmugurējie. Dažām karditīdu grupām slēdzenēs var būt tikai daļa sānu zobu vai vispār tie var nebūt. Adduktoru muskuļu nospiedumi uz čaulas iekšējās virsmas parasti ir vienādi lieli, retāk priekšējais ir nedaudz mazāks. Čaulas vāku saite ir ārēja, opistodetiska vai arī iekšēja, iegremdēta rezīlijā (retos gadījumos var būt abi varianti). Mantijas līnija ir vesela. Karditīdas ir sestonofāgi.

## Sistemātika
Viļņgliemeņu kārta dalījums virsdzimtās:

* kārta: ***Carditida*** Dall, 1889
::* dzimta: *[[Archaeocardiidae]]* Khalfin, 1940 †
::* dzimta: *[[Eodonidae]]* J.G. Carter, D.C. Campbell & M.R. Campbell, 2000 †
:* virsdzimta: *[[Carditoidea]]* A. Férussac, 1822
::* dzimta: *[[Cardiniidae]]* Zittel, 1881 †
::* dzimta: *[[Carditidae]]* A. Férussac, 1822
::* dzimta: *[[Condylocardiidae]]* F. Bernard, 1896
:* virsdzimta: *[[Crassatelloidea]]* A. Férussac, 1822
::* dzimta: *[[Aenigmoconchidae]]* Betekhtina, 1968 †
::* dzimta: *[[Astartidae]]* A. d'Orbigny, 1844 (1840)
::* dzimta: *[[Crassatellidae]]* A. Férussac, 1822
::* dzimta: *[[Myophoricardiidae]]* Chavan, 1969 †

(†) - izmirušu organismu grupa.

## Atsauces
Genotips

[thumbnail|upright=1.1|Ar [Puneta kvadrāts|Puneta kvadrāta palīdzību ir ilustrēta saistība starp genotipu un fenotipu, izmantojot pākšaugu ziedlapu krāsas pazīmi. Burti B un b apzīmē krāsas alēles, bet attēli rāda iegūtos ziedus. Shēmā parādīts krustojums starp diviem heterozigotiem vecākiem, kur B apzīmē dominanto alēli (violeta krāsa), bet b – recesīvo alēli (balta krāsa)]]
**Genotips** ir organisma hromosomās lokalizēto gēnu kopums, proti, tā ģenētiskā informācija. Tas ietver gan visu organisma genomu kopumā, gan konkrētu gēnu alēļu kombinācijas, kas nosaka noteiktas pazīmes. Genotips ir molekulārā līmenī organizēta informācijas struktūra, kas tiek pārmantota no vecākiem pēcnācējiem ar dzimumšūnu (gametu) starpniecību. Genotipu jānošķir no fenotipa. Fenotips apzīmē organisma novērojamās pazīmes — morfoloģiskās, fizioloģiskās, bioķīmiskās un uzvedības īpatnības. Fenotips veidojas genotipa un vides faktoru mijiedarbībā, tādēļ viens un tas pats genotips dažādos vides apstākļos var izpausties atšķirīgi. Līdz ar to genotips raksturo iedzimto potenciālu, bet fenotips — šī potenciāla konkrēto izpausmi.

Mantojuma procesos genotipam ir centrāla nozīme, jo tieši gēnu un to alēļu kombinācijas tiek nodotas no paaudzes paaudzē saskaņā ar ģenētiskajām likumsakarībām. Klasiskās mendeliskās shēmas un mūsdienu molekulārās ģenētikas pētījumi apliecina, ka genotips nosaka iespējamo pazīmju diapazonu, savukārt to realizāciju ietekmē gēnu regulācijas mehānismi un vides apstākļi.

## Ārējās saites