open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Parastā daiļspāre

**Parastā daiļspāre** (*Ischnura elegans*) ir viena no spāru kārtas (*Odonata*) sugām, kas pieder vienādspārnu spāru apakškārtai (*Zygoptera*).

Parastā daiļspāre ir plaši izplatīta un parasta Eiropā mītoša spāre, kas ir sastopama arī Latvijā. Lido no maija līdz septembrim. Biežāk sastopama pie stāvošu ūdeņu ūdenstilpēm, kā ezeri un dīķi, un retāk pie tekošiem ūdeņiem. Parastā daiļspāre ir pat izturīga pret vājiem sālsūdeņiem.

## Morfoloģija
thumb|left|220px|Tēviņš ir melns ar zilu
thumb|left|220px|Parastās daiļspāres mātītei var būt dažādas ķermeņa krāsas — sārta, violeta vai zaļgana
Parastā daiļspāre ir tieva, smalka spāre, kuras ķermeņa garums ir apmēram 27—35 mm, spārnu plētums apmēram 35 mm. To lielās fasetacis ir novietotas tālu viena no otras, ar plašu atstarpi. Acis ir zilas ar melnu vai zilas ar zaļu. Abiem dzimumiem tās ir tumšas ar nelielu, apaļu krāsainu laukumiņu acs aizmugurē. Vēdera augšpuse pamatā ir melna un atkarībā no dzimuma ar ziliem vai violetiem krāsu akcentiem, bet apakšpuse ir gaiša. Astesgalā tai ir raksturīgs zils vai zilizaļš gredzens. Atpūšoties parastās daiļspāres tāpat kā citas vienādspārnu spāres spārnus tur sakļautus virs ķermeņa un paralēli tam.

### Tēviņš
Parastās daiļspāres tēviņa galva un ķermenis ir zils ar melnu, un tas ārēji atgādina dienvidu daiļspāres (*Ischnura pumilio*) tēviņu. Tomēr salīdzinoši parastā daiļspāre ir lielāka, un zils ir tikai astotais ķermeņa segments. Toties dienvidu daiļspārei zils ir gan astotais, gan devītais segments. Katrs segments no augšas izskatās gandrīz melns, tikai pašā segmentu savienojuma vietā ir šaura, pelēka josliņa.

### Mātīte
Jauna, tikko izšķīlusies mātīte var būt vairākās krāsās — tās ķermeņa krāsainā daļa var būt violeta, sārta vai gaiši zaļa. Spārei nobriestot, krāsas kļūst arvien tumšākas, līdz beidzot mātīte kļūst brūngani zaļa vai zila.

## Dzīves veids
thumb|180px|Pārošanās ritenis
Pieaugusi spāre ir plēsīga un medī lidojumā nelielus kukaiņus, kurus noķer gaisā vai nolasa no augu lapām. Kāpurs apmēram gadu, retos gadījumos divus dzīvo zem ūdens un barojas, medījot ūdens kukaiņus vai citus kāpurus.

Spāres ātri nobriest un aktīvi pārojas. Pārošanās ir samērā garš process, kas aizņem 3—6 stundas. Olas parastā daiļspāre dēj augu šūnās. Turklāt mātīte to dara viena pati. Dēšana parasti notiek pēcpusdienā, kad tēviņu aktivitāte ir mazinājusies. Pieaugušas spāres mūžs ir dažas dienas.
 
## Atsauces

## Ārējās saites

* Animal Photo Album: Blue-tailed Damselfly 
* Latvijas daba: Parastā daiļspāre
* Ogres spāres II
Trīs Zvaigžņu balva

**Trīs Zvaigžņu balva** ir Latvijas gada labāko sportistu un sporta notikumu noteikšanas un apbalvošanas pasākums, ko rīko Latvijas sporta vadība. Ar šādu nosaukumu un jaunā formātā balva pastāv kopš 2020. gada.

Trīs Zvaigžņu balva ir stājusies **Latvijas Gada balvas sportā** vietā, ko organizēja Igo Japiņa Sporta aģentūra un Latvijas Olimpiskā komiteja kopš 2005. gada.  tika nolemts izveidot Trīs Zvaigžņu balvu, nespējot vienoties ar Igo Japiņu par tālāko sadarbību.

Balvas pasniedz dažādās kategorijās gan vīriešiem, gan sievietēm. Ir arī speciālbalvas, ko pasniedz gan par mūža ieguldījumu sportā, gan arī populārākajiem gada sportistiem, ko nosaka līdzjutēji.

## Gada sportists un sportiste

## Populārākie sportisti (līdz 1993)
Aptauju par populārāko sportistu organizēja jau pirms Otrā pasaules kara. Rīgas Latviešu biedrības namā godināja aptaujas uzvarētāju — šāvēju Kārli Kļavu, pirmo latvieti, kas uzvarēja pasaules čempionātā. To organizēja „Sporta pasaule”. Pēc kara laikraksts „Sports” organizēja aptauju par gada izcilāko sportistu, to veica sporta žurnālistu vidū. Tad uzvarēja leģendārais basketbolists Maigonis Valdmanis. Vēlāk aptaujā piedalījās arī lasītāji un par laureāti tika izvēlēta slavenā basketboliste Skaidrīte Smildziņa-Budovska, olimpiskais čempions Jānis Lūsis, pasaules šaha čempions Mihails Tāls. Vēlāk balsoja arī par labākajiem treneriem, komandām, sporta veidiem. 

**Laikraksta "Sports" aptaujas laureāti**

## Atsauces

## Ārējās saites
* Latvijas Olimpiskās komitejas oficiālā mājaslapa
* www.latvijassports.lv
Rugāju novads

**Rugāju novads** bija 2009. gada teritoriālajā reformā izveidots novads Latgales ziemeļu daļā, kurš robežojās ar Gulbenes, Balvu un Lubānas novadiem. Novada centrs bija Rugāji.

2021. gadā Rugāju novadu pievienoja Balvu novadam.

## Daba

## Vēsture

## Teritoriālais iedalījums
Novadā apvienojās Balvu rajona Rugāju un Lazdukalna pagasti. 

### Apdzīvotās vietas

## Iedzīvotāji
### Etniskais sastāvs

## Pašvaldība
Rugāju pagasta priekšsēdētāja (2021) - Sandra Kapteine ("Vienoti novadam")

## Tautsaimniecība

## Izglītība
Rugāju pagastā atrodas Rugāju novada vidusskola un bērnudārzs. Novadā vēl ir Bērzpils un Eglaines skolas.

## Sports

## Kultūra

## Reliģija

## Ievērojami novadnieki
* Tālis Matīss (1904—1985), operdziedātājs

## Ievērojamas vietas

## Attēlu galerija

## Atsauces

## Ārējās saites
*
Viļakas novads

**Viļakas novads** bija 2009. gadā izveidota un 2021. gada 1. jūlijā likvidēta pašvaldība Latgales ziemeļaustrumos, kurā bija apvienota bijušā Balvu rajona Viļakas pilsēta un seši pagasti. Robežojās ar Alūksnes, Balvu un Baltinavas novadiem, kā arī Krievijas Pleskavas apgabalu. Novada centrs bija Viļakas pilsēta.

2021. gadā Viļakas novadu pievienoja Balvu novadam.

## Vēsture
Līdz 1224. gada Tālavas un Adzeles dalīšanai mūsdienu Viļakas novada teritorijā atradās Adzeles zemes Purnavas pilsnovads (). 1293. gadā Rīgas arhibīskaps Johans Fehte savu Atzeles īpašumu katolizēšanai un aizsargāšanai pret Novgorodas kņazu iebrukumiem uz Viļakas ezera salas nodibināja klosteri, ko nodēvēja par "Marijas māju" (*Marienhausen*). 1509. gadā arhibīskaps Jaspers Linde uz salas uzcēla Marienhauzenas pili aizsardzībai pret Maskavijas karaspēka iebrukumiem. 
Lielā Ziemeļu kara laikā Marienhauzenas pils tika pilnīgi nopostīta.
13.-16. gadsimtā novads atradās Rīgas arhibīskapijas Marienhauzenas pilsnovada, 17.-18. gadsimtā Inflantijas vaivadijas Viļakas stārastijas, 19. gadsimtā Vitebskas guberņas Ludzas apriņķa teritorijā. 
 
Līdz 1920. gada zemes reformai novadā atradās Barisavas muižas, Moriņpoles muižas, Raču muižas, Šķilbēnu muižas, Viļakas muižas un citu muižu zemes.

## Daba

## Teritoriālais iedalījums

* Viļakas pilsēta
* Kupravas pagasts
* Medņevas pagasts
* Šķilbēnu pagasts
* Susāju pagasts
* Vecumu pagasts
* Žīguru pagasts

## Apdzīvotās vietas

## Iedzīvotāji

## Pašvaldība

Visu novada pastāvēšanas laiku – no 2009. līdz 2021. gadam – novada domes priekšsēdētāja pienākumus pildīja Sergejs Maksimovs.

## Tautsaimniecība

## Izglītība

## Sports

## Kultūra

## Reliģija

## Ievērojami novadnieki
* Ģertrūde Eniņa (1926—2019), neiroloģijas profesore, izgudrotāja; 
* Kazimirs Duļbinskis (1906-1991), katoļu bīskaps; 
* Valerijans Zondaks (1908-1986), katoļu bīskaps.

## Ievērojamas vietas

## Attēlu galerija

Attēls:2009 vēlēšanas Viļakas novads.PNG|2009. gada Viļakas novada pašvaldību vēlēšanu rezultāti
Attēls:Viļakas novada bibliotēka - panoramio.jpg|Viļakas novada bibliotēka Viļakā
Attēls:Kupravas katoļu baznīca.JPG|Kupravas katoļu baznīca
Attēls:Viļakas ezers 2001-06-16 - panoramio.jpg|Viļakas ezers


## Atsauces

## Ārējās saites
*
1994. gada Latvijas futbola 1. līgas sezona

**Latvijas futbola 1. līgas 1994. gada sezona** bija 3. Pirmās līgas sezona. Pirmajā līgā piedalījās 12 komandas, kas aizvadīja divu riņķu turnīru.  Par 1. līgas čempioniem kļuva "Kvadrāts".

## Turnīra tabula

**Sp** = Aizvadītās spēles; **U** = Uzvaras; **N** = Neizšķirti; **Z** = Zaudējumi; **+** = Gūtie vārti; **-** = Zaudētie vārti; **V** = Vārtu starpība; **Pkt** = Punkti

## Ārējās saites
* Latvijas Futbola federācija
Viļānu novads

**Viļānu novads** bija 2009. gadā izveidota pašvaldība Latgales centrālajā daļā, 2021. gadā Viļānu novadu apvienoja ar Rēzeknes novadu.

## Daba
Novada teritorijā atrodas Radopoles un Notras ezeri. Apmēram puse no pagastā esošā Knāvas purva (2045 ha) teritorijas ir nodalīta kūdras rūpnieciskai ieguvei, jo kūdras slānis purvā sasniedz līdz pat 5 m biezumu. Purva austrumu malā tek 9 km garā Spiergas upīte, kas pie dzelzceļa tilta Viļānos ietek Maltas upē.

## Vēsture

## Teritoriālais iedalījums
Novadā bija apvienota agrākā Rēzeknes rajona Viļānu pilsēta, kā arī Dekšāres, Sokolku un Viļānu pagasti.

### Apdzīvotās vietas

## Iedzīvotāji

Pēc PMLP 2020. gada 1. janvāra datiem, Viļānu novadā dzīvoja 5786 iedzīvotāji, lielākais iedzīvotāju skaits koncentrējās Viļānu pilsētā — 2983 jeb 51.56% no visiem novada iedzīvotājiem. Vidējais Viļānu novada iedzīvotāju blīvums uz 1 km² ir 20,3.
2,15% Viļānu novada iedzīvotāju ir vecuma grupā līdz darbspējas vecumam (jaunāki par 15 gadiem), 64,21% darbspējas vecumā (15 — 62 gadi) un 23,64% virs darbspējas vecuma (vecāki par 62 gadiem).

Iedzīvotāju ienākumu gūšanas avoti ir lauksaimnieciskā ražošana, mežsaimniecība. Pagasta nozīmīgākie uzņēmumi ir a/s "Lopkopības izmēģinājumu stacija "Latgale"" (piena lopkopība) un a/s "Viļānu selekcijas izmēģinājumu stacija" (graudkopība, kartupeļi). Katru gadu tie rīko lauksaimniecības izstādes.

## Pašvaldība

## Tautsaimniecība

## Izglītība

## Sports

## Kultūra

## Reliģija

## Ievērojami novadnieki
* Jānis Klīdzējs (*Juoņs Klīdziejs*, 1914—2000), rakstnieks un dzejnieks.

No Viļānu pagasta Broku ciema nāk Dailes teātra direktors Bērtulis Pizičs, no Lielajiem Tučiem — priesteris Edmunds Juškevičs, no Masalsku ciema — Triju Zvaigžņu ordeņa kavalieris, grāmatizdevējs Eduards Kozlovskis, kurš Rēzeknē dibinājis pirmo latviešu grāmatu spiestuvi "Dorbs un Zineiba". Poču ciemā dzimis fiziķis Konstantīns Počs — Latvijas Zinātņu akadēmijas goda doktors, kurš līdzdarbojies ASV Mēness pētījumu programmā un izlūklidmašīnas AWACS radīšanā.

## Ievērojamas vietas

4 km attālumā no Viļāniem uz ziemeļiem, Piziču ciematā, atrodas pilskalns Kaupra kalns, kas stiepjas 3 km garumā. Nelielā ieplakā atrodas Trūpu Velna akmens, kas nosaukumu ieguvis no tā, ka velns te esot kaltējis naudu. Lielais akmens sašķelts trīs dalās, lielākā daļas garums — 4 m, platums — 3 m, augstums — 1,9 m. Akmens virspusē redzams neregulārs iedobums, kas, iespējams, liecina par šeit bijušo kulta vietu. Uz Maltas upes redzamas Medisku dzirnavu paliekas.

## Attēlu galerija

## Atsauces

## Ārējās saites
* 
* Viļānu pilsētas portāls
* Viļānu pilsētas bibliotēkas portāls
Revanšisms

**Revanšisms** ( no *revanche* — 'atriebība') ir vēlme, prasība atgūt valsts kādreiz zaudētās teritorijas.

## Vēsture

Pirmo reizi šis termins parādījās 19. gadsimta 70. gados, kad pēc Francijas zaudējuma Francijas—Prūsijas karā Elzasas—Lotringas apgabals, kurā dzīvoja gan vācieši, gan franči, pārgāja Vācijas Impērijas rokās. Sabiedrībā un tālāk arī politiķu vidū radās prasība atgūt šīs teritorijas. Revanšisms ir populārs starp patriotiski noskaņotiem cilvēkiem, nacionālistiem, irrendistiem. Revanšistu pausto ideju popularitāte sabiedrībā var būt par iemeslu karam, kā arī kalpot par ieganstu tam.

Revanšisti savus uzskatus bieži pamato ar vēsturiskām tiesībām uz atsevišķām teritorijām. Tāpat par pamatu var kalpot tās pašas tautas dzīvošana zaudētājā teritorijā. Revanšisms, kas radās Francijā pēc Elzasas-Lotringas zaudēšanas nostādīja to pret Vācijas Impēriju un atstāja ietekmi gan uz tās iesaistīšanos Antantē, gan Versaļas miera līgumu.

Arī mūsdienās revanšisms ir saskatāms, piemēram, Serbijas attieksmē pret Kosovu, kura savulaik bija tās sastāvdaļa, bet tagad ir kļuvusi par patstāvīgu valsti, vai Krievijas 2014. gadā veiktajā Krimas aneksijā.

## Skatīt arī
* Revizionisms

## Atsauces
Vārkavas novads

**Vārkavas novads** bija 2002. gadā izveidota un 2021. gada 1. jūlijā likvidēta pašvaldība Latgales centrālajā daļā, kura robežojās ar Līvānu, Preiļu un Daugavpils novadiem. Novada centrs bija Vecvārkavas ciems.

Saskaņā ar 2014. gada statistikas datiem Vārkavas novads bija otrs nabadzīgākais novads Latvijā.

2021. gadā Vārkavas novadu pievienoja Preiļu novadam.

## Daba

## Vēsture
thumb|270px|Vārkavas muižas pils (2001).
Zināms, ka 13. gadsimta sākumā pieminētais Varkas pilsnovads () bija seno latgaļu Jersikas valsts jeb Letijas daļa. Vārkavas katoļu draudzes novads nodibināts 1670. gadā. 17. gadsimtā tas ietilpa  Inflantijas vaivadijas Daugavpils trakta (1629-1772) sastāvā. 17. gadsimtā Vārkavas katoļu baznīca piederēja jezuītiem, tad neilgu laiku dominikāņiem no Aglonas. Rožkalnu pagastā esošā Arendoles muiža (*Randol*) 18. gadsimtā piederēja Līdinhauzeniem-Vulfiem. No 1776. gada novads ietilpa Daugavas provinces Daugavpils apriņķī, no 1796. gada Baltkrievijas guberņas, bet no 1802. gada Vitebskas guberņas sastāvā. 
Senākā Vecvārkavas jeb Upmalas katoļu baznīca celta 1799. gadā. 1861. gada 1. augustā Arendoles grāfs Staņislavs Plāters-Zībergs iztulkoja zemnieku brīvlaišanas likumu latgaliešu valodā. Pēc dzimtbūšanas atcelšanas izveidoja Varkovas (, ) pagastu. Pašreizējā Vārkavas mūra baznīcas būve pabeigta 1880. gadā. 1926. gadā uzcelta Kalupes evaņģēliski luteriskā baznīca.

1945. gadā Daugavpils apriņķa Kalupes pagastā izveidoja Rožkalnu ciema padomi. 1949. gadā likvidēja apriņķus un Vārkavas pagastu, un tā teritorijā izveidoja vairākus ciemus. Preiļu rajona Upmalas ciems izveidots 1975. gadā no likvidētā Stradiņu ciema un Vārkavas ciema teritorijas daļas. Pie bijušās Vārkavas muižas centra izveidojās kolhoza "Dubna" ciemats. 
1990. gadā ciemus reorganizēja par pagastiem.  2002. gadā Preiļu rajona Rožkalnu un Upmalas pagasti apvienojās un izveidoja Vārkavas novadu. 2009. gadā rajonus likvidēja un novadam pievienoja Vārkavas pagastu. 2021. gadā Vārkavas novada teritoriju pievienoja jaunajam Preiļu novadam.

## Teritoriālais iedalījums
Novadā apvienojās Preiļu rajona Rožkalnu un Upmalas pagasti. 2009. gadā novadam pievienoja Vārkavas pagastu.

### Apdzīvotās vietas

## Iedzīvotāji

## Pašvaldība

## Tautsaimniecība

## Izglītība

## Sports
Ievērojamākie novada sportisti ir: Māris Ceplis, Andis Briška,
Sandis Rudzāts, Dāvis Salcevičs, Edgars Vaivods, Edgars Nikiforovs, Eglons Raudziņš, Zane Gavare.

## Kultūra

## Reliģija

## Ievērojami novadnieki

* Aleksandrs Kovaļevskis (1840-1901), viens no embrioloģijas pamatlicējiem,
* Vladimirs Kovaļevskis (1842-1883), viens no paleontoloģijas pamatlicējiem
* Julijans Vaivods (1895-1990), katoļu kardināls

## Ievērojamas vietas

## Attēlu galerija

## Atsauces

## Ārējās saites
*
Viesītes novads

**Viesītes novads** bija 2009. gadā izveidota un 2021. gada 1. jūlijā likvidēta pašvaldība Sēlijas centrālajā daļā, kurā bija apvienota bijušā Jēkabpils rajona Viesītes pilsēta ar lauku teritoriju un Elkšņu, Rites un Saukas pagasti. Robežojās ar Neretas, Jaunjelgavas, Salas, Jēkabpils un Aknīstes novadiem, kā arī Lietuvas Panevēžas apriņķi. Novada centrs bija Viesītes pilsēta.

2021. gadā Viesītes novadu pievienoja Jēkabpils novadam.

## Vēsture
Līdz 13. gadsimtam šeit atradās sēļu Kalves zeme. Livonijas ordeņa valsts laikā novads atradās Sēlpils fogtejas un Daugavpils komturejas teritorijā.
Kurzemes un Zemgales hercogistes laikā te atradās Sēlpils draudzes novads.
Kopš 1819. gada ietilpa Sēlpils virspilskunga tiesas Jaunjelgavas apriņķī, kopš 1924. gada Jēkabpils apriņķī, kopš 1949. gada Jēkabpils rajonā. 2009. gadā izveidoja Viesītes novadu. 2021. gadā Viesītes novada teritoriju pievienoja jaunajam Jēkabpils novadam.

## Daba
Viesītes novadu šķērso Sēlijas paugurvalnis, austrumos atrodas Aknīstes pacēlums, bet rietumos Taurkalnes līdzenums.
Augstākie pauguri ir Ormaņkalns (165 m), Stampānu kalns (141 m) un Sperjāņu kalns (133 m). Vaļņa platākajās vietās glaciālās dobēs vai pie vaļņa pamata atrodas Piksteres, Aumaņa, Viesītes, Klauces, Saukas, Krigānu, Viņaukas un Aizdumbļu ezeri.

## Teritoriālais iedalījums
Novadā apvienoti Elkšņu pagasts, Rites pagasts, Saukas pagasts, Viesītes pagasts un Viesītes pilsēta.

## Apdzīvotās vietas

* Viesītes pilsēta
* Vidējciemi: Cīruļi, Elkšņi, Lone, Klauce
* Mazciemi: Apserde, Brieži, Eķengrāve, Kacīte, Silikāti, Vārnava
* Skrajciemi: Aizdumble, Kalnieši, Rite, Zaķi

## Iedzīvotāji

## Pašvaldība

## Tautsaimniecība

## Izglītība

## Sports

## Kultūra

## Reliģija

## Ievērojami novadnieki
* Aleksandrs Dauge (1868—1937), latviešu pedagogs un publicists, Latvijas Republikas izglītības ministrs (1921-1923).
* Kristaps Krišs Upelnieks (1891-1944), Kureļa grupas štāba priekšnieks, Latvijas Centrālās Padomes Militāras komisijas faktiskais vadītājs
* Pauls Stradiņš (1896-1958), ķirurgs un veselības aprūpes organizētājs
* Arvīds Žilinskis (1905—1993), komponists un pianists
* Andrievs Ezergailis (1930), vēsturnieks

## Ievērojamas vietas

## Attēlu galerija

## Atsauces

## Ārējās saites
*
Salas novads

**Salas novads** bija pašvaldība Sēlijas ziemeļos, kurā apvienoti bijušā Jēkabpils rajona Sēlpils pagasts un Salas pagasts. Robežojās ar Jēkabpils pilsētu, Jēkabpils, Viesītes, Jaunjelgavas novadiem un pa Daugavu ar Pļaviņu un Krustpils novadiem. Novada centrs bija Salas ciems.

2021. gadā Salas novadu pievienoja Jēkabpils novadam.

## Daba

## Vēsture

## Teritoriālais iedalījums

### Apdzīvotās vietas

## Iedzīvotāji
### Nacionālais sastāvs

## Pašvaldība

## Tautsaimniecība

## Izglītība

## Sports

## Kultūra

## Reliģija

## Ievērojami novadnieki

* Pēteris Barisons (1904—1947), komponists un diriģents
* Ludis Skosta (1936—2009), lauksaimnieks un valsts darbinieks

## Ievērojamas vietas

## Attēlu galerija

## Atsauces
Parlophone

**Parlophone Records** ir ASV ierakstu kompānija, kura savu darbību sāka 1896. gadā. Vēlāk kompāniju nopirka Warner Music Group. Kompānija ir bāzēta ASV. Kopā ar kompāniju ir sadarbojusies pasaulslavenā grupa *[[The Beatles]]*.

## Ārējās saitess
* Oficiālā mājaslapa
Epic Records

**Epic Records** ir ASV ierakstu kompānija, kura savu darbību sāka 1953. gadā. Vēlāk kompāniju nopirka Sony Music Entertainment. Kompānija ir bāzēta ASV.

## Ārējās saites
* Oficiālā mājaslapa
Kamčatkas brūnais lācis

**Kamčatkas brūnais lācis** (*Ursus arctos beringianus*) ir viena no brūno lāču (*Ursus arctos*) pasugām. To mēdz saukt arī par **Tālo Austrumu brūno lāci**. Kamčatkas brūnais lācis apdzīvo Kamčatkas pussalu, Karaginskas salu, Šantarskas salas, Kuriļu salas un Ohotskas jūras piekrasti.

## Izskats un īpasības
Kamčatkas brūnais lācis ir liels lācis, viens no lielākajiem brūnajiem lāčiem, un ārēji ir ļoti līdzīgs Kadjakas lācim, kas dzīvo Aļaskā, lai gan ir par to nedaudz mazāks un ar tumšākas krāsas kažoku. Lielākā daļa Kamčatkas brūno lāču ir tumši brūni, vai gandrīz melni, bet tie var būt arī dzeltenbrūni. Tam ir plata galva, ar purnu, kas slīpi pievienojas pierei. Nagi ir tumši brūni, ar dzelteniem galiem, un apmēram 10 cm gari. Ķermeņa garums ir apmēram 275 cm, astes garums 16—22 cm, augstums skaustā 127—135 cm, svars tēviņiem 360 kg, mātītēm 317 kg. Tēviņi var sasniegt pat 690 kg. 

Lielākie īpatņi dzīvo Kamčatkas pussalā un Šantarskas salās. Kamčatkas brūnie lāči izaug lieli tādēļ, ka to galvenā barība ir laši, kas ir bagāti ar olbaltumvielām, kā arī pateicoties diezgan maigajām piekrastes ziemām. To ziemas miega periods ir īsāks kā kontinenta lāčiem.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Kamčatkas lāču saglabāšanas programma (angliski)
* Kamchatka Brown Bear - Species Detail
* Russian Miners Too Terrified to Work After Bears Eat 2 Colleagues
Atlasa lācis

**Atlasa lācis** (*Ursus arctos crowtheri*) ir lāču dzimtas (*Ursidae*) viena no brūno lāču (*Ursus arctos*) pasugām.

Šī brūno lāču pasuga ir izmirusi. Atlasa lācis ir vienīgais lācis, kas dzīvoja Āfrikā. Kādreiz tas bija bieži sastopams teritorijās, sākot ar Maroku un beidzot ar Lībiju. Šie lāči izmira intensīvu medību rezultātā; tos lielos daudzumos jau medīja Senās Romas laikā un veda uz Romu arēnu spēlēm. Pēdējais zināmais Atlasa lācis tika nogalināts  Marokā Rifa kalnos.

Reizēm izskan minējumi, ka šis lācis joprojām varētu būt dzīvs Āfrikas austrumu rajonos, kuram dots vārds Nandi lācis, tomēr šiem apgalvojumiem pietrūkst reālu, apliecinošu faktu. Kā arī ir zinātnieki, kas uzskata, ka šāds lācis vispār nav dzīvojis

## Izskats un ieradumi
Atlasa lāča kažoka krāsa bija tumši brūni, gandrīz melna, un uz purna tam bija baltas zīmes. Pavēdere sarkanoranža. Kažoka matojums bija 10 - 13 cm garš. Salīdzinot ar citiem lāčiem, tā purns un nagi bija īsāki, ķermeņa proporcijas tam bija kompaktākas un smagnējākas. Atlasa lāci bija visēdājs un bez gaļas ēda arī augu saknes, zīles un riekstus.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Senās Romas iznīcinātie dzīvnieki
Saldus novads (2009—2021)

**Saldus novads** bija 2009. gada teritoriālajā reformā izveidota Kurzemes pašvaldība, kurā apvienota bijušā Saldus rajona Saldus pilsēta un 15 pagasti. Robežojās ar Vaiņodes, Skrundas, Kuldīgas, Kandavas, Brocēnu un Auces novadiem, kā arī Lietuvas Telšu un Šauļu apriņķiem. Novada centrs bija Saldus.

Pēc 2021. gada Administratīvi teritoriālās reformas novadā iekļauts Blīdenes pagasts, Brocēnu pilsēta, Cieceres pagasts, Ezeres pagasts, Gaiķu pagasts, Jaunauces pagasts, Jaunlutriņu pagasts, Kursīšu pagasts, Lutriņu pagasts, Nīgrandes pagasts, Novadnieku pagasts, Pampāļu pagasts, Remtes pagasts, Rubas pagasts, Saldus pagasts, Saldus pilsēta, Šķēdes pagasts, Vadakstes pagasts, Zaņas pagasts, Zirņu pagasts un Zvārdes pagasts.

## Daba

## Vēsture

## Teritoriālais iedalījums
Novadā bija apvienoti Saldus pilsēta un 15 pagasti - Ezeres, Jaunauces, Jaunlutriņu, Kursīšu, Lutriņu, Nīgrandes, Novadnieku, Pampāļu, Rubas, Saldus, Šķēdes, Vadakstes, Zaņas, Zirņu un Zvārdes pagasti.

## Apdzīvotās vietas

## Iedzīvotāji
### Nacionālais sastāvs

## Pašvaldība
Saldus novada pašvaldība bija Latvijas Universitātes fonda sudraba mecenāts. Atbalstīja LU 2013.-2019. gadā, kad izveidoja stipendiju ‘’Medusmaize’’, kas paredzēta sava novada jauniešiem, kuri pēc vidusskolas absolvēšanas uzsāk pamatstudijas kādā no Latvijas augstskolām. Izpildot kritērijus, atbalsts tiek sniegts visu pamatstudiju laiku.

## Tautsaimniecība

## Izglītība

## Sports

## Kultūra

## Reliģija

## Ievērojami novadnieki
*Kārlis Beizaks (1915 - 1940), robežsargs
*Ansis Bīlenšteins (*Hans Bielenstein*, 1863 - 1919), mācītājs
*Emīls Bretšneiders (*Emil Bretschneider*, 1833 - 1901), vācbaltiešu ārsts, botāniķis, ceļotājs
*Vilhelms Roberts fon Bulmerinks (*Wilhelm Robert von Bulmerincq*, 1862 - 1953), Rīgas pilsētas galva (1913 - 1915)
*Teodors Eihmans (1897 - 1938), čekists
*Pauls Galenieks (1891 - 1962), botāniķis, sabiedriskais darbinieks
*Irma Grebzde (1912 - 2000), rakstniece
*Jānis Grīnbergs (1869 - 1923), mācītājs
*Alfrēds Hartmanis (1881 - 1927), šahists
*Jēkabs Janševskis (1865 - 1931), rakstnieks
*Arturs Kāposts (1888 - 1941), jurists, sabiedriskais darbinieks
*Jānis Klovāns (1935 - 2010), šahists
*Kārlis Kļava (1907 - 1941), šāvējs
*Kārlis Krūza (1884 - 1960), dzejnieks
*Kārlis Neilis (1906 - 1991), mākslinieks
*Ernests Pole (1872 - 1914), arhitekts
*Janis Rozentāls (1866 - 1917), mākslinieks
*Jānis Rudzutaks (1887 - 1938), politiķis
*Sofija Švarca (1754 - 1789), vācbaltiešu literāte
*Jukums Vācietis (1873 - 1938), karavīrs
*Māris Miezis (1994), hokejists

## Ievērojamas vietas

## Attēlu galerija

## Atsauces

## Ārējās saites
*
Turcija (nozīmju atdalīšana)

**Turcija** var būt:
* Turcija jeb Turcijas Republika - Eirāzijas valsts.

Bijušās valstis:
* Turcijas sultanāts (1077-1307);
* Osmaņu Turcija (1299-1922).
2009. gada Latvijas futbola 1. līgas sezona

**Latvijas futbola 1. līgas 2009. gada sezona** bija 18. Pirmās līgas sezona, kas sākās , bet noslēdzās 7. novembrī. Pirmajā līgā piedalās 14 komandas, kas aizvada divu riņķu turnīru. Par 1. līgas čempioniem kļuva FK Jelgava. Bet par rezultatīvāko spēlētāju ar 24 gūtajiem vārtiem kļuva Igors Avanesovs.

## Turnīra tabula

## Rezultātu tabula

 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 

 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 

 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 

 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 

 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 

 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 

 
 
 
 
 
 2
 
 
 
 
 
 
 
 

 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 

 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 

 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 

 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 

 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 

 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 

 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 

## Rezultatīvākie spēlētāji

## Atsauces

## Ārējās saites
* Latvijas Futbola federācija
Vaiņodes novads

**Vaiņodes novads**  bija 2009. gadā izveidota un 2021. gada 1. jūlijā likvidēta pašvaldība Kurzemes dienvidos, kas robežojās ar Priekules, Aizputes, Skrundas un Saldus novadiem, kā arī Lietuvas Klaipēdas un Telšu apriņķiem. Novada centrs bija Vaiņode.

2021. gadā Vaiņodes novadu pievienoja jaunajam Dienvidkurzemes novadam.

## Daba

## Vēsture

## Teritoriālais iedalījums
Novadā bija apvienoti Embūtes un Vaiņodes pagasti.

### Apdzīvotās vietas

## Iedzīvotāji
### Nacionālais sastāvs

## Pašvaldība

## Tautsaimniecība

## Izglītība

## Sports

## Kultūra

## Reliģija

## Ievērojami novadnieki

*Fēlikss Circenis (1929 - 2004) - pedagogs, sportists, sporta organizētājs
*Fricis Deglavs (1898 - 1957) - politiķis
*Ādolfs Valters (1880 - ?) - politiķis

## Ievērojamas vietas

## Attēlu galerija

## Atsauces

## Ārējās saites
*
Kocēnu novads

**Kocēnu novads** bija 2009. gada administratīvi teritoriālajā reformā izveidota pašvaldība, kurā apvienoti pieci agrākā Valmieras rajona pagasti: Bērzaines pagasts, Dikļu pagasts, Kocēnu pagasts, Vaidavas pagasts un Zilākalna pagasts.

No novada izveidošanas 2009. gadā līdz 2010. gada 28. janvārim tā nosaukums bija **Valmieras novads**. Novada centrs bija Kocēni.

2021. gadā Kocēnu novads tika iekļauts jaunizveidotajā Valmieras novadā.

## Daba

## Vēsture

## Teritoriālais iedalījums

### Apdzīvotās vietas

## Iedzīvotāji
### Etniskais sastāvs

## Pašvaldība

## Tautsaimniecība

## Izglītība

## Sports

## Kultūra

## Reliģija

## Ievērojami novadnieki

## Ievērojamas vietas

## Attēlu galerija

## Atsauces

## Ārējās saites
*
Gobi lācis

**Gobi lācis** (*Ursus arctos gobiensis*), () ir viena no brūnā lāča pasugām. Lai gan starp zinātniekiem notiek diskusijas par to, vai Gobi lācis ir brūnā lāča pasuga vai atsevišķa suga, oficiāli tas tiek klasificēts kā pasuga.

Gobi lācis dzīvo Gobi tuksnesī, Mongolijā. Mūsdienās tā izdzīvošana ir ļoti kritiska, jo Gobi lāču populācijā mūsdienās ir ap 30 īpatņiem. Gobi lācis ir ietverts Mongolijas Sarkanajā grāmatā. Zinātnieki uzskata, ka Gobi lācis ir apdzīvojis Gobi tuksneša teritoriju laikos, kad klimats šeit bija maigāks. Mūsdienās lāčus parasti var sastapt Gobi tuksneša rietumu daļā; kalnos un akmeņainajā tuksneša daļā, kāda ūdens baseina tuvumā, pie ezeriņa vai avota.

## Izskats un ieradumi
Gobi lāci var redzēt ļoti reti, tā kā tas izvairās no cilvēkiem. Tā uzbūve ir spēcīga, ar izteiktu skausta kumpu. Gobi lāčiem ir garākas kājas kā citiem lāčiem, toties kažoka matojums īsāks. Kažoks zeltaini brūnā krāsā.

Barojas ar krūmu lapām, dažādu augu saknēm, kukaiņiem un ķirzakām.

## Atsauces
Smiltenes novads (2009—2021)

thumb|right|Novada un valsts karogi
**Smiltenes novads** bija pašvaldība Vidzemes vidienē, kurā 2009. gadā apvienoja bijušā Valkas rajona Smiltenes pilsētu un astoņus pagastus. Robežojās ar Valkas, Apes, Gulbenes, Raunas, Vecpiebalgas, Priekuļu, Beverīnas un Strenču novadiem. Novada centrs bija Smiltenes pilsēta.

Pēc 2021. gada Administratīvi teritoriālās reformas novadā iekļauts Apes pagasts, Apes pilsēta, Bilskas pagasts, Blomes pagasts, Brantu pagasts, Drustu pagasts, Gaujienas pagasts, Grundzāles pagasts, Launkalnes pagasts, Palsmanes pagasts, Raunas pagasts, Smiltenes pagasts, Smiltenes pilsēta, Trapenes pagasts, Variņu pagasts un Virešu pagasts.

## Daba

## Vēsture

## Teritoriālais iedalījums

## Apdzīvotās vietas

## Iedzīvotāji
### Nacionālais sastāvs

## Pašvaldība
thumb|right|Novada domes ēka Smiltenē

## Tautsaimniecība

## Izglītība

## Sports

## Kultūra

## Reliģija

## Ievērojami novadnieki
* Jēkabs Dravnieks (Jēkabs Draviņ-Dravnieks, 1858—1927), skolotājs, grāmatizdevējs un enciklopēdists
* Zigfrīds fon Fēgezaks (*Siegfried von Vegesack*, 1888—1974), vācbaltiešu vēsturnieks un rakstnieks
* Ķikuļu Jēkabs (1740—1777), audējs, hernhūtietis
* Jēkabs Lange (1711—1777), Smiltenes evaņģēliski luteriskās draudzes mācītājs, kurš sarakstījis pirmo vācu — latviešu vārdnīcu
* Pauls Līvens (1875—1963), Smiltenes muižas īpašnieks
* Rūdolfs Pērle (1875—1917), mākslinieks 
* Jūlijs Pētersons (1880—1945), latviešu rakstnieks

## Ievērojamas vietas

## Attēlu galerija

## Atsauces

## Ārējās saites
*
Strenču novads

**Strenču novads** bija pašvaldība Vidzemes ziemeļaustrumos,  Robežojās ar Valkas, Smiltenes, Beverīnas un Burtnieku novadiem. Novada centrs bija Strenču pilsēta.

2021. gadā Strenču novadu pievienoja Valmieras novadam.

## Daba

## Vēsture

## Teritoriālais iedalījums
Novadā apvienojās Valkas rajona Strenču pilsēta, Sedas pilsēta ar lauku teritoriju, Jērcēnu pagasts un Plāņu pagasts.

### Apdzīvotās vietas

## Iedzīvotāji
### Nacionālais sastāvs

## Pašvaldība

## Tautsaimniecība

## Izglītība

## Sports

## Kultūra

## Reliģija

## Ievērojami novadnieki

## Ievērojamas vietas

## Attēlu galerija

## Atsauces

## Ārējās saites
*
Vecpiebalgas novads

**Vecpiebalgas novads** bija 2009. gadā izveidota un 2021. gada 1. jūlijā likvidēta pašvaldība Vidzemē, Vidzemes augstienē.  Robežojās ar Amatas, Cēsu, Priekuļu, Raunas, Smiltenes, Jaunpiebalgas, Madonas, Ērgļu un Ogres novadiem. Novada centrs bija Vecpiebalgas ciemā.

2021. gadā Vecpiebalgas novadu pievienoja Cēsu novadam.

## Daba

thumb|Vecpiebalgas augstiene (240 metri virs jūras līmeņa)

## Vēsture

## Teritoriālais iedalījums
Novadā bija apvienoti pieci bijušā Cēsu rajona pagasti
* Vecpiebalgas pagasts
* Taurenes pagasts
* Dzērbenes pagasts
* Inešu pagasts
* Kaives pagasts

### Apdzīvotās vietas

## Iedzīvotāji

## Pašvaldība

## Tautsaimniecība

## Izglītība
Vecpiebalgas novadā atrodas:
* Vecpiebalgas vidusskola 
* Vecpiebalgas novada pamatskola
* 4 pirmsskolas izglītības iestādes Dzērbenē, Inešos, Taurenē un Vecpiebalgā.

## Sports

## Kultūra

* Dzērbenes radošā māja MEMBERI
* Dzērbenes amatu māja
* 5 kultūras nami un 5 bibliotēkas pagastu centros — Dzērbenē, Inešos, Kaivē, Taurenē un Vecpiebalgā.

## Reliģija
Vecpiebalgā atrodas luterāņu baznīca. Luterāņu baznīca atrodas arī Dzērbenē. Taurenes pagastā atrodas Lodes (Apšu) luterāņu baznīca.

## Ievērojami novadnieki
* Reinis Kaudzīte (1839—1920), un Matīss Kaudzīte (1848—1926), rakstnieki, novadpētnieki, pedagogi, pirmā latviešu romāna "Mērnieku laiki" autori
* Pauls Gailītis (1869—1943), sabiedriskais darbinieks, luterāņu mācītājs un skolotājs. Latvijas Republikas izglītības ministrs (1923)
* Voldemārs Zāmuēls (1872—1948), politiskais darbinieks, jurists. Latviešu pagaidu nacionālās padomes priekšsēdētājs (1917—1918), Latvijas Ministru prezidents (1924)
* Kārlis Bormanis (1877—1958), tautskolotājs, kultūras darbinieks, bezalkoholiskā vīnes receptes izgudrotājs, pirmo ģeogrāfijas mācību grāmatu autors Latvijā
* Kārlis Skalbe (1879—1945), latviešu dzejnieks, prozaiķis un politiķis
* Antons Austriņš (1884—1934), latviešu rakstnieks
* Pauls Putniņš (1937—2018), latviešu dramaturgs, režisors, publicists un politiķis, 5., 6. un 9. Saeimas deputāts
* Aleksandrs Kiršteins (1948), latviešu politiķis un arhitekts, Latvijas Republikas Augstākās Padomes un vairāku Saeimas sasaukumu deputāts

## Ievērojamas vietas

## Attēlu galerija

## Atsauces

## Ārējās saites
*
Džegers

**Džegers** () ir angļu uzvārds. Cilvēki ar šādu uzvārdu var būt:

* Dīns Džegers (*Dean Jagger*; 1903—1991) — amerikāņu kino, teātra un televīzijas aktieris;
* Miks Džegers (*Mick Jagger*; 1943) — angļu dziedātājs, komponists un aktieris.
Lī Svets

**Lī Svets** (; dzimis 1985. gada 13. augustā) ir bijušais ASV hokejists - aizsargs, kurš 2009.-2010. gada sezonā spēlēja KHL klubā Rīgas "Dinamo", bet 2011. gada sākumā debitēja NHL Vankūveras "Canucks" sastāvā.

2002.-2003. gada sezonā L. Svets spēlēja USHL līgas klubā Čikāgas "Steel", bet nākamās četras sezonas aizvadīja NCAA studentu līgas Kolorādo koledžas klubā. 2006.-2007. gada sezonā Svīts aizvadīja 11 spēles arī AHL klubā Sanantonio "Rampage". 2007.-2008. gada sezonā Svīts spēlēja SM līgas klubā Turku TPS, bet 2007.-2008. gada sezonā EBEL līgas klubā Zalcburgas "Red Bull".

2009.—2010. gada KHL sezonā L. Svets pārstāvēja Rīgas "Dinamo", bet pēc tam atgriezās Turku TPS. 2010. gada vasarā viņš noslēdza divvirzienu līgumu ar NHL klubu Vankūveras "Canucks" un pēc 41 aizvadītām spēlēm tā fārmklubā Manitobas "Moose" AHL 2010. gada 23. janvārī tika izsaukts uz NHL. Jau pirmajā NHL spēlē pret Našvilas "Predators" L. Svets guva vārtus. Rezultatīvs metiens viņam bija izdevies arī debijas spēlē KHL Rīgas "Dinamo" sastāvā. 2011. gada augustā beidza karjeru.

## Atsauces
Rīgas Pāvila baznīca

right|thumb|200px|Rīgas Svētā Pāvila evaņģēliski luteriskā baznīcas tornis
**Rīgas Svētā Pāvila evaņģēliski luteriskā baznīca** ir 1887. gadā celts Latvijas Evaņģēliski luteriskās Baznīcas dievnams Rīgā, Latgales priekšpilsētā (Augusta Deglava iela 1). Valsts nozīmes arhitektūras piemineklis, būvēts angļu gotikas stilā. Atrodas Grīziņkalnā, trijstūrveida laukumā starp Tallinas, Jāņa Asara un Augusta Deglava ielu.

## Mācītājs
Šobrīd mācītājs ir Ģirts Prāmnieks.

## Vēsture

1878. gada 11. martā Rīgas rāte piešķīra līdzekļus un zemes gabalu Svētā Pāvila baznīcas uzcelšanai — pamatakmens likts 1885. gada 19. maijā. Ēku projektējis arhitekts Gustavs Hilbigs (1822—1887), bet pēc viņa nāves darbu turpinājis un pabeidzis tā dēls arhitekts Hermanis Hilbigs (1860—1939). Ēka iesvētīta 1887. gada 8. novembrī.

1912. gadā tika iebūvēti sānu portāli un pārveidoti griesti sakristejā, kā arī uzstādītas ērģeles. Altārgleznu 1937. gadā gleznojis Jānis Roberts Tilbergs.

1973. gadā Svētā Pāvila baznīcā noīrēja telpas PSRS pirmā reģistrētā Vasarsvētku draudze (mācītājs Antons Lāčkāja).

Baznīcas telpās ir filmēts padomju seriāls “Septiņpadsmit pavasara mirkļi”.

## Ievērojami draudzes locekļi

* dziedātājs Alfreds Aleksandrs Vinters

## Piezīmes un atsauces

## Ārējās saites
* Svētā Pāvila baznīca portālā Cita Rīga
* Rīgas Latgales priekšpilsētas baznīcas 
* Rīgas Svētā Pāvila evaņģēliski luteriskai baznīcai un draudzei — 120
* Luterāņu baznīcas Latvijā
British Racing Motors

***British Racing Motors*** (parasti saīsināti saukta par **BRM**) bija Formula 1 autosacīkšu komanda, kuru dibināja briti Reimonds Mejs un Pīters Bertons. Formula 1 čempionātā tā piedalījās no . līdz . gadam, izcīnot vienu konstruktoru kausu un vienu pasaules čempiona titulu (abus . gadā).

## Vēsture
thumb|left|250px|Greiems Hills (. gada )

Reimonds Mejs un Pīters Bertons 1945. gadā dibināja *British Racing Motors*. . gadā komanda sāka piedalīties Formula 1 sacensībās. Komandas pirmo uzvaru . gada  guva zviedrs Jo Bonniers. . gadā komandā brauca Greiems Hills un Dens Gērnijs. Togad Hills izcīnīja komandas vienīgo čempiona titulu, turklāt, komanda ieguva konstruktoru kausu. 1970. gados komandas sniegums kļuva vājāks, līdz komanda beidza pastāvēt pēc . gada.
Porsche Boxster

**Porsche Boxster** ir autokoncerna Porsche rodsters ar sešcilindru opozitīvo motoru, kas novietots gareniski automobiļa centrā.

## Vēsture
Pirmās paaudzes modeļa pirmizrāde notika 1996. gadā. Automobilim tika uzstādīts 2,7 litru un 220 Zs motors. Automobilī tika izmantotas 20-30% detaļas no vecāka 911 modeļa (996 virsbūve), tai skaitā virsbūves un salona elementi. 2000. gadā parādījās modifikācija *Porsche BoxsterS*, kuras galvenā atšķirība bija 3,2 litru un 252 Zs motors. Pēc pasūtījuma varēja uzstādīt noņemamu cieto jumtu.

2005. gadā tika izlaists jaunās paaudzes modelis. Jaunajam automobilim tika uzlabots motors (*Boxster* modifikācijas jauda tika palielināta par 25 Zs, savukārt *BoxsterS* par 43 Zs), uzlabota piekare, kā arī izmainīts virsbūves un salona dizains.
Mazliet vēlāk parādījās automobilis Porsche Cayman, kas konstruktīvi  atgādina *Porsche Boxster*, bet ir ar kupejas virsbūvi un pozicionējas kā atsevišķs modelis.
Bergmaņa lācis

**Bergmaņa lācis** (*Ursus arctos piscator*) ir lāču dzimtas (*Ursidae*) viena no brūno lāču (*Ursus arctos*) pasugām. Bergmaņa lācis, iespējams, ir izmirusi pasuga un tas dzīvoja Kamčatkas pussalā. Šo pasugu identificēja zviedru zoologs Stens Bergmans 1920. gadā.

Bergmaņa lācis tika klasificēts kā atsevišķa pasuga, jo to kažoka krāsa bija atšķirīga no pārējiem Kamčatkas brūnajiem lāčiem, kažoks tiem bija absolūti melns, kā arī pēdu nospiedumi zemē bija milzīgi, 36 x 25 cm. Bergmaņa lāča pēdu nospiedumi bija izteikti lielāki nekā pārējiem lāčiem. Kopš 1936. gada šie lāči vairs netika novēroti. Daudzi entuziasti uzskata, ka aukstā kara laikā, laikā, kad Padomju vara šo teritoriju bija slēgusi jebkādām aktivitātēm, lācis ir varējis atjaunot savu populāciju.

Interese par Bergmaņa lāci atjaunojās . Vietējais mednieks Rodions Sivolobovs ziņoja, ka reizēm var sastapt neparasti lielus lāčus. Vietējie tos sauc par "dieva lāčiem", jo tie ir ļoti lieli. Balstoties uz Sivolobova apraksta, biologs N.K. Vereščagins izteica minējumu, ka *dieva lāči* varētu būt izmirušie milzu īssejas lāči (*Arctodus simus*). Pārējie zinātnieki nepieņēma krievu biologa versiju, jo milzu īssejas lāča fosilijas nekad nav atrastas ārpus Amerikas, lai gan cilvēkiem patīk ieklausīties krievu biologa teiktajā.

## Atsauces
Himalaju brūnais lācis

**Himalaju brūnais lācis** jeb **Himalaju sarkanais lācis** (*Ursus arctos isabellinus*) ir viena no brūno lāču (*Ursus arctos*) pasugām. Himalaju brūno lāci var sastapt Tjanšana, Pamira, Himalaju kalnos un Pakistānas ziemeļu daļā. Pastāv uzskats, ka Himalaju brūnais lācis ir izraisījis mītiskās leģendas par sniega cilvēku.

## Izskats
thumb|left|220px|Himalaju brūnais lācis ir lielākais plēsējs, kas dzīvo Himalaju kalnu reģionā
Himalaju brūno lāču tēviņi ir lielāki par mātītēm. Tēviņiem ķermeņa garums ir apmēram 1,5—2,2 m, mātītēm 1,4—1,8 m. Tie ir lielākie dzīvnieki, kas apdzīvo attiecīgās kalnu teritorijas. Lielākie sver apmēram 160 kg. Uz skausta tiem ir izteikta muskuļu kumpa, profils nedaudz ieliekts. Priekškājām ir gaiši pelēki, dažreiz pat balti nagi, to garums 8—10 cm.

Kažoka krāsa parasti ir gaišāka kā citiem brūnajiem lāčiem, tā ir smilšu brūna vai koši sarkanbrūna, tādēļ tos mēdz saukt arī par sarkanajiem lāčiem. Jaunie lāči ir gaišāki par pieaugušajiem, bet mazuļiem reizēm ir balta apkakle. Pieaugušie tēviņi ir vistumšākie, bet ar laiku apmatojuma gali paliek balti, līdz ar to kažoks kļūst līdzīgs grizlilāča kažokam. Ziemā Himalaju brūnajiem lāčiem uzaug biezs dubults kažoks, un tā akotmati ir apmēram 175 mm gari.

## Ieradumi
Himalaju brūnais lācis ir visēdājs. Tas ēd dažādu augu augļus, ogas, sēklas, saknes un gumus. Ja rodas izdevība, nomedī dažādus grauzējus: žurkas, peles, vāveres un murkšķus; ežus un zivis. Retu reizi lāči uzbrūk mājlopiem: liellopiem un aitām.

Himalaju brūnais lācis guļ ziemas miegu apmēram 5—7 mēnešus; no novembra līdz aprīlim. Miega laikā lāča ķermeņa temperatūra ir pazemināta, un sirds darbība lēnāka. Kā visi lāči arī Himalaju brūnais lācis ir vientuļnieks, tikai mātes ar bērniem dzīvo ģimenēs. Riesta laikā no maija līdz jūnijam tēviņš ar mātīti pavada kopā apmēram 2 nedēļas. Mātīte pārojas tikai katru trešo vai ceturto gadu, šo intervālu iespaido arī augsto kalnu retinātais gaiss. Parasti piedzimst 2 mazuļi, lai gan var piedzimt arī trīs.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Himalaju brūnā lāča foto1
* Himalaju brūnā lāča foto2
* Himalayan brown bear in India
Usūrijas brūnais lācis

**Usūrijas brūnais lācis** (*Ursus arctos lasiotus*) ir viena no lāču dzimtas (*Ursidae*) brūno lāču (*Ursus arctos*) pasugām. Tas dzīvo Sibīrijas austrumos Usūrijā, Amūras apgabalā, Ķīnas ziemeļaustrumos, Sahalīnā, Korejas pussalā un vairākās Japānas salās — Hokaido, Kunaširas un Iturupas salās. Šo lāci mēdz saukt arī par **melno grizlilāci**. Tiek uzskatīts, ka Usūrijas brūnais lācis ir Amerikas grizlilāča priekštecis. Tas apmēram pirms 100 000 gadu ieradās Aļaskā un iedzīvojās Ziemeļamerikas kontinentā. Japānā Usūrijas lāci sauc par **Hokaido brūno lāci** jeb **Ezo brūno lāci**. Šobrīd vienā Hokaido salā dzīvo apmēram 3000 lāču.

## Izskats un īpašības
Usūrijas brūnais lācis ir ļoti līdzīgs Kamčatkas brūnajam lācim, tomēr pirmajam ir slaidāks un garāks galvaskauss, zemāka pieres daļa un garākas nāsu ejas. Tā kažoks, salīdzinot ar Kamčatkas lāci, ir tumšāks, turklāt daži indivīdi ir pilnīgi melni. Kādreiz valdīja maldīgs uzskats, ka Usūrijas lāči ar melnu apmatojumu ir brūnā lāča un Āzijas melnā lāča hibrīdi. Tēviņi var sasniegt ievērojamu izmēru. Lielākie indivīdi var būt pat lielāki par Kamčatkas lāčiem, kas vidēji ir lielāki nekā Usūrijas lāči. 

## Barība
Usūrijas brūnais lācis ir visēdājs, un liela daļa tā barības ir augi. Tas ēd dažādus augļus, pumpurus, kā arī barojas ar grauzējiem, zivīm, putniem un kukaiņiem, īpaši daudz patērējot skudras.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Hokaido brūnā lāča foto1
* Hokaido brūnā lāča foto2
* Hokaido brūnā lāča foto3
* Brown bears live in the mountains of a big city
Ataturka Olimpiskais stadions

**Ataturka Olimpiskais stadions** () ir lielākais ietilpības skaita ziņā stadions Turcijā, kas atrodas Stambulā. Stadions nosaukts Mustafa Kemala Ataturka vārdā. Tā celtniecība sākās 1999. gadā un tika pabeigta 2002. gadā. Tas tika uzcelts Turcijas Olimpiskajām spēlēm un izmaksas bija aptuveni 350 miljoni eiro.
Gerkāns

**Gerkāns** () ir latviešu cilmes uzvārds. Cilvēki ar šādu uzvārdu:

* Jānis Gerkāns (*Johann Gerkan*; 1811—1875), pedagogs
* Armīns fon Gerkāns (*Armin von Gerkan*; 1884—1969) — arheologs;
* Meinhards fon Gerkāns (*Meinhard von Gerkan*; 1935—2022) — arhitekts.

## Skatīt arī
* Gerkens 
* Semīrs Gerkāns (*Semir Gerkhan*) — Vācijas seriāla "Trauksme Kobrai 11 — Lielceļa policija" tēls.
Apenīnu brūnais lācis

**Apenīnu brūnais lācis** jeb **Marsikana lācis** (*Ursus arctos marsicanus*) ir lāču dzimtas (*Ursidae*) viena no brūno lāču (*Ursus arctos*) pasugām.

Apenīnu brūnais lācis dzīvo tikai Apenīnu kalnos 800 līdz 1700 metrus virs jūras līmeņa, un tā izdzīvošana ir ļoti apdraudēta. Mūsdienās tas dzīvo Abruco Nacionālajā parkā, un tā populācija sastāv no 30 īpatņiem. Iespējams, ka 5 lāči dzīvo Trentīno apkārtnē. Lāča izdzīvošanu apdraud kalnu slēpošanas tūrisma attīstība Abruco apkārtnē, malumedniecība un lāču indēšana.

## Izskats
Apenīnu brūnais lācis augumā ir līdzīgs Eirāzijas brūnajam lācim. Tā svars ir 95—130 kg, rudenī pirms ziemas miega tas sver vairāk kā 200 kg. Tā ķermeņa garums ir apmēram 2 metri. Tam ir mazas, apaļas ausis un īsa aste, apmēram 5—10 cm gara. Kažoks parasti ir tumši brūnā krāsā, lai gan dažiem lāčiem ir zeltaini brūns tonējums.

## Ieradumi
Apenīnu brūnais lācis ir nakts dzīvnieks. Tas vairojas ļoti lēni, un tam patīk plašas teritorijas. Parasti piedzimst 1—2 lācēni, ļoti reti 3 vai 4 mazuļi. Piedzimstot tie sver 400—500 g. Mazuļi dzimst decembrī vai janvārī ziemas miega laikā. Mazuļi paliek kopā ar māti 2—3 gadus. Šajā laikā mātītes nepārojas. Ziemas miegs nav dziļš, un lāči mēdz ziemas laikā saulainās dienās uz dažām stundām alu pamest, lai meklētu kaut ko ēdamu.

Apenīnu brūnais lācis ir visēdājs un 60—70% barības ir veģetāra. Lāči ēd dažādus augus, augļus, sēnes, saknes un gumus, kā arī medu, olas, kukaiņus un reizēm nomedī kādu lielo zālēdāju. Ļoti reti lāči uzbrūk aitām vai citiem mājlopiem. Tas neatsakās no maitas un pie izdevības atņem medījumu mazākiem plēsējiem, piemēram, vilkiem. Nebrīvē Apenīnu brūnais lācis dzīvo apmēram 30 gadus.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Italy Battles to Save the Last of Its Wild Bears
* Taking responsibility for the Earth‚Äôs wildlife
* The Apennine Brown Bear: A Critical Review of Its Status and Conservation Problems
Meksikas grizli lācis

**Meksikas grizli lācis** (*Ursus arctos nelsoni*) ir lāču dzimtas (*Ursidae*) viena no brūno lāču (*Ursus arctos*) pasugām, kas mūsdienās ir izmirusi.

Šo pasugu tā nosauca dabas pētnieks Edvards Viljams Nelsons, kas šādu lāci nošāva 1899. gadā Čivavas apkārtnē. Meksikas grizli lācis dzīvoja Meksikas ziemeļu teritoriju priežu mežos kalnos un savannas ziemeļos, kā arī ASV Arizonas un Ņūmeksikas štatos.

Pirmo reizi eiropieši sastapa Meksikas grizli lāci 16. gadsimtā, kad konkistadori atklāja Ameriku. Tā kā Meksikas brūnie lāči reizēm uzbruka mājlopiem, zemnieki tos intensīvi medīja, indēja un gūstīja. Tas kļuva par lielu retumu . Pēdējie Meksikas grizli lāči dzīvoja Čivavas apkārtnē trijos dažādos reģionos kalnos. 1960. gadā bija saglabājušies tikai 30 lāči. Lai arī lāči tika aizsargāti ar likumu, to malumedniecība turpinājās, un 1964. gadā Meksikas grizli lācis tika pasludināts par izmirušu. No vietējiem iedzīvotājiem vēl 1969. gadā turpināja pienākt ziņas, ka ir redzēts lācis, tomēr amerikāņu biologam K. Kofordam tā arī neizdevās atrast nevienu lāci.

## Izskats un ieradumi
Meksikas grizli lācis bija viens no lielākajiem un masīvākajiem Meksikas dzīvniekiem. Tā ķermeņa garums bija apmēram 183 cm un svars 318 kg. Tā kažoks bija sudrabaini brūns, tādēļ to sauca arī par **sudraba lāci** ().

Meksikas grizli lācis galvenokārt barojās ar augiem, augļiem, kukaiņiem, un grauzējiem. Retu reizi tas nomedīja kādu mājlopu, kā arī ēda maitu. Katru trešo gadu tiem dzima 1 - 3 mazuļi.

## Atsauces

## Ārējās saites
* https://web.archive.org/web/20071021032500/http://www.endangeredspecieshandbook.org/persecution_bears.php
* http://www.bearbiology.com/fileadmin/tpl/Downloads/URSUS/Vol_6/Trevino_Jonkel_Vol_6.pdf
Šikri Saradžoglu stadions

**Šikri Saradžoglu stadions** ir futbola stadions Stambulas Kadikējas rajonā, Turcijā un tas ir mājas stadions Stambulas "Fenerbahçe". Tas tika uzcelts 1908. gadā un atjaunots starp 1999. un 2006. gadu. Stadions ir viens no pieczvaigžņu UEFA stadioniem Turcijā kopā ar Ataturka Olimpisko stadionu, kas arī atrodas Stambulā.
Stambulas "Anadolu Efes"

**Stambulas "Anadolu Efes S.K."** () ir profesionāls Turcijas basketbola klubs no Stambulas. Kluba sponsors ir *[[Efes Beverage Group]]*. Klubs ir dibināts 1976. gadā. Tas ir vissveiksmīgākais klubs Turcijas Basketbola līgas vēsturē, uzvarot līgā 16 reizes. Klubs savas mājas spēles aizvada *	Sinan Erdem Dome*. Klubā ir spēlējis Kaspars Kambala.

2024. gada 8. februārī Latvijas galvaspilsētā Rīgā "Arēnā Rīga" notika Turkish Airlines Eirolīgas čempionāta spēle starp "Anadolu Efes" un Telavivas "Maccabi" . Ar rezultātu 105:91 uzvaru guva Stambulas klubs.

## Spēles pret NBA komandām
2006. gadā "Efes Pilsen" kļuva par pirmo Turcijas basketbola klubu, kas tika uzaicināts spēlēt ar NBA komandām. Viņi 11. oktobrī sacentās pret Denveras "Nuggets" Denverā, Kolorādo štatā, un pret Goldensteitas "Warriors" Oklendā, Kalifornijā 12. oktobrī. 2007. gadā Efes Pilsen uzņēma Minesotas "Timberwolves" Abdi İpekçi arēnā Stambulā.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Oficiālā mājaslapa   
* Eirolīgas profils
Sibīrijas brūnais lācis

**Sibīrijas brūnais lācis** (*Ursus arctos collaris*) ir lāču dzimtas (*Ursidae*) viena no brūno lāču (*Ursus arctos*) pasugām. Tas dzīvo lielākajā daļā Sibīrijas, Mongolijas ziemeļos un Kazahstānas austrumos.

## Izskats
Sibīrijas brūnais lācis pēc lieluma ierindojas starp Eirāzijas brūno lāci un Kamčatkas brūno lāci. Tas ir masīvāks par Eirāzijas brūno lāci, lielāku galvaskausu, bet mazāks par Kamčatkas brūno lāci. Ķermeņa garums 120 — 210 cm, svars 135 — 250 kg, lielākie sver līdz 360 kg. Tie ir apmēram grizli lāču augumā. To kažoks ir viskrāšņākais no visiem brūnajiem lāčiem. Matojums ir garš un mīksts. Krāsa variē no tumši brūnas līdz gaiši pelēkbrūnai. Kājas parasti ir tumšākas kā pārējais kažoks. Daži īpatņi ir dzeltenbrūni vai kanēļkrāsā, vai melni. Nagi ir tumši brūni vai melni, līki un gari, apmēram 85 mm.

## Ieradumi
Sibīrjas brūnais lācis ir labs peldētājs un skrējējs. Tie ir agresīvi, gan tēviņi, gan mātītes, un to raksturs ir līdzīgs Amerikas grizlilāčiem. Sibīrijas brūnie lāči ir ļoti spēcīgi, un pat, ja tas ir vieglāks par Sibīrijas tīģeri, tas cīņā nepaliek zaudētājos.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Sibīrijas brūnā lāča foto