B-17 Flying Fortress

***B-17 Flying Fortress*** bija pirmais ASV sērijveida smagais četru dzinēju bumbvedējs.

Lidmašīnu sāka konstruēt 1934. gadā kā daļu no konkursa izveidot piekrastes bumbvedēju, kas darbojas pret kuģiem. Gadu vēlāk tika izveidots *Model 299* prototips, kura pirmais lidojums notika tā paša gada 28. jūlijā. *[[Boeing]]* rūpnīcas izstrādāja un ražoja B-17 "lidojošo cietoksni" ASV gaisa spēkiem tieši 12 mēnešus vēlāk. Kopumā rūpnīcās tika ražots 6981 dažādu modifikāciju bumbvedējs B-17 (no eksperimentālā ***Model 299*** līdz **B-17G**). *Douglas* un *Lockheed* rūpnīcās saskaņā ar licenci tika uzbūvēti vēl 5745 B-17F un B-17G modifikāciju lidmašīnas. Kopā tika uzbūvētas 12 731 lidmašīnas.

B-17 sāka izmantot Klusā okeāna karā, kur tas veica reidus pret Japānas kuģiem un lidlaukiem. Taču to galvenokārt izmantoja USAAF dienas laikā sabiedroto stratēģiskās bombardēšanas kampaņā pār Eiropu, papildinot RAF Bumbvedēju pavēlniecības nakts bumbvedējus, uzbrūkot Vācijas rūpnieciskajiem, militārajiem un civilajiem mērķiem. No aptuveni 1,5 miljoniem tonnu bumbu, ko sabiedroto lidmašīnas nometa uz nacistisko Vāciju un tās okupētajām teritorijām, vairāk nekā 640 000 tonnu (42,6 %) tika nomestas no B-17 lidmašīnām.

2022. gada novembrī četras B-17 lidmašīnas joprojām ir lidojumam derīgas, neviena gan no tām nav lidojusi kaujā. Desmitiem citu ir glabāšanā vai statiski izrādītas muzejos, no kuriem vecākais ir *The Swoose*, B-17D, kas tika izmantots kaujā Klusajā okeānā pirmajā dienā, kad ASV iesaistījās Otrajā pasaules karā.

## Izveidošanas vēsture
1934. gada 8. augustā ASV armijas gaisa korpuss izsludināja konkursu par smago bumbvedēju, lai aizstātu Martin B-10 lidmašīnu. Bija nepieciešams pārvadāt “lielu bumbu kravu” trīs kilometru augstumā 10 stundas ar maksimālo ātrumu vismaz 320 km/h. 3200 km attālums un 400 km/h ātrums bija vēlams, taču tas nebija nepieciešams. Gaisa korpuss meklēja bumbvedēju, lai stiprinātu gaisa spēkus Havaju salās, Panamā un Aļaskā. Konkurences testēšana notika Raita lidlaukā netālu no Deitonas, Ohaio štatā. *Boeing* sacentās ar *[[Douglas DB-1]]* un *Martin Model 146* lidmašīnām par ASV gaisa spēku līgumu.

B-17 prototipu ar nosaukumu *Model 299* izveidoja inženieru komanda Giforda Emerija un Edvarda Velsa vadībā, izmantojot *[[Boeing]]* pašu līdzekļus. Tas apvienoja eksperimentālā bumbvedēja *Boeing XB-15* un transporta lidmašīnas *[[Boeing 247]]* iespējas. B-17 bruņojums sastāvēja no aviācijas bumbām (līdz 2200 kg uz diviem statīviem bumbas nodalījumā zem kabīnes) un pieciem 7,62 mm ložmetējiem. Dzinējspēku veidoja četri *R-1690 Pratt & Whitney* radiālie dzinēji, kas attīstīja 750 ZS. Ar.(600 kW) 2100 m augstumā.

Ar 299. modeli 1935. gada 28. jūlijā pirmo reizi lidoja izmēģinātājs pilots Less Tauers. Ričards Viljamss, *[[Seattle Times]]* reportieris, izdomāja nosaukumu "Lidojošais cietoksnis", kad modelis 299 izripoja no sava angāra, kas bija apkārts ar ložmetējiem. *Boeing* ātri saprata segvārda vērtību un reģistrēja to kā preču zīmi. 20. augustā prototips no Sietlas uz Raita lidlauku izlidoja 9 stundās un 3 minūtēs ar vidējo ātrumu 378 km/h, kas bija daudz ātrāk nekā konkurentiem.

Pirms Japānas uzbrukuma Pērlhārborai ASV armijā darbojās nedaudz mazāk par 200 B-17 lidmašīnu, taču ražošana ievērojami paātrinājās, un B-17 kļuva par pirmo patiesi masveidā ražoto lielo lidmašīnu. Lidmašīna piedzīvoja cīņu visos Otrā pasaules kara karadarbības teātros, un tās ražošana beidzās tikai 1945. gada maijā. Kopā *Boeing*, *Douglas* un *Vega* rūpnīcās (*[[Lockheed]]* nodaļa) tika saražota 12 731 lidmašīna.

## Dizains un modifikācijas
Lidmašīna piedzīvoja vairākas izmaiņas katrā tā projektēšanas stadijā un variantā. No 13 YB-17, kas tika pasūtīti servisa pārbaudei, 12 tika izmantoti 2. bumbvedēju grupai *Langley Field*, Virdžīnijā, lai izstrādātu smagās bombardēšanas metodes, un 13. tika izmantota lidojuma testēšanai Materiālu nodaļā Raitfīldā, Ohaio štatā. Eksperimenti ar šo lidmašīnu noveda pie *General Electric* turbokompresoru kvarteta izmantošanas, kas vēlāk kļuva par standartu B-17 līnijā. 14. lidmašīna YB-17A, kas sākotnēji bija paredzēta tikai testiem uz zemes un tika modernizēta ar turbokompresoriem, pēc testēšanas tika pārdēvēta par B-17A.

## Operāciju vēsture
B-17 sāka izmantot Otrajā pasaules karā Karaliskajos gaisa spēkos (RAF) 1941. gadā un Klusā okeāna dienvidrietumos ar ASV armiju. 19. bombardēšanas grupa bija dislocēta Klārka lidlaukā Filipīnās dažas nedēļas pirms Japānas uzbrukuma Pērlhārborai kā pirmais no plānotajiem smago bumbvedēju izvietojumiem Klusajā okeānā. Puse no grupas B-17 tika iznīcināti 1941. gada 8. decembrī, kad tie tika pārsteigti uz zemes degvielas uzpildes un pārapbruņošanās laikā plānotajam uzbrukumam Japānas lidlaukiem Formosā. Nelielie B-17 spēki darbojās pret Japānas iebrukuma spēkiem, līdz tie tika atsaukti uz Darvinu Austrālijas ziemeļu teritorijā. 1942. gada sākumā 7. bombardēšanas grupa sāka ierasties Javā ar jauktu spēku B-17 un LB-30/B-24. B-17 eskadriļa no šiem spēkiem atdalījās uz Tuvajiem Austrumiem, lai pievienotos Pirmajai pagaidu bombardēšanas grupai, tādējādi kļūstot par pirmo amerikāņu B-17 eskadriļu, kas devās karā pret vāciešiem. Pēc sakāves Javā, 19. grupa atkāpās uz Austrāliju, kur turpināja cīņu, līdz to nosūtīja mājās ģenerālis Džordžs Kennijs, kad viņš ieradās Austrālijā 1942. gada vidū. 1942. gada jūlijā pirmie USAAF B-17 lidaparāti tika nosūtīti uz Angliju, lai pievienotos 8. gaisa armijai. Vēlāk tajā pašā gadā divas grupas pārcēlās uz Alžīriju, lai pievienotos 12. gaisa armijai operācijām Ziemeļāfrikā. B-17 lidaparāti galvenokārt bija iesaistīti dienasgaismas precīzās stratēģiskās bombardēšanas kampaņā pret vācu mērķiem, sākot no zemūdeņu bāzēm, dokiem, noliktavām un lidlaukiem līdz rūpnieciskiem mērķiem, piemēram, lidmašīnu rūpnīcām. Kampaņā pret vācu lidmašīnu spēkiem, gatavojoties iebrukumam Francijā, B-17 un B-24 lidmašīnu reidi tika vērsti pret vācu lidmašīnu ražošanas fabrikām, kamēr amerikāņu klātbūtne ievilka *[[Luftwaffe (Vērmahts)|Luftwaffe]]* iznīcinātājus cīņā ar sabiedroto iznīcinātājiem.

Otrā pasaules kara laikā B-17 izveidoja 32 aizjūras kaujas grupas, un 1944. gada augustā lidaparātu kopskaits sasniedza 4574 USAAF lidmašīnas visā pasaulē. Britu smagie bumbvedēji Avro Lancaster un Handley Page Halifax nometa attiecīgi 608 612 garās tonnas (681 645 īsas tonnas) un 224 207 garās tonnas (251 112 īsās tonnas).

### Sākotnējās ASV Armijas gaisa spēku operācijas Eiropā
ASV Gaisa korpuss, kas 1941. gada 20. jūnijā tika pārdēvēts par Amerikas Savienoto Valstu armijas gaisa spēkiem (USAAF), izmantoja B-17 un citus bumbvedējus, lai bombardētu no liela augstuma, izmantojot tolaik slepeno Norden optisko tēmēkli, kas pazīstams kā "Blue Ox", kas bija optiski elektromehāniski žirostabilizēts analogais dators. Ierīce spēja pēc bumbvedēja ievadītajiem mainīgajiem datiem noteikt punktu, kurā lidmašīnas bumbas jāizmet, lai sasniegtu mērķi. Bombardieris būtībā pārņēma lidmašīnas vadību bumbas palaišanas laikā, pēdējos brīžos pirms izlaišanas saglabājot vienādu augstumu virs jūras līmeņa.
thumb|Simboli un burti kas attēloti uz B-17 lidmašīnu astes, kas izmantotas Eiropā.

## Lidmašīnas tehniskā specifikācija
thumb|B-17G lidmašīnas shēma
Tālāk norādītās īpašības atbilst B-17G modifikācijai:
**Tehniskie parametri**
* Apkalpe: 10 cilvēki (gaisa kuģa komandieris, 2. pilots, stūrmanis/navigators (priekšgala torņa ložmetējnieks), bombardieris (priekšgala torņa ložmetējnieks), lidojumu inženieris (augšējā torņa ložmetējnieks), radio operators, ložmetējnieks zemfizelāžas tornī, sānu ložmetējnieks (pa kreisi), sānu ložmetējnieks (pa labi), astes torņa ložmetējnieks)
* Garums: 22,66 m
* Spārnu platums: 31,62 m
* Augstums: 5,82 m
* Spārna platība: 131,92 m²
* Spārna profils: NACA 0018 / NACA 0010
* Tukšsvars: 16 391 kg
Pacelšanās svars:
** normāli 25 000 kg
** pārkraušana 32 700 kg
* Dzinēji: 4× Wright R-1820-97 “Cyclone” turbo virzuļdzinēji ar pacelšanās jaudu 1200 ZS katrs. Ar. (895 kW) katrs
**Lidojuma īpašības**
* Maksimālais ātrums:
** pie zemes — 374 km/h
** 8800 m augstumā- 500 km/h
** 10 000 m augstumā — 478 km/h
* Kreisēšanas ātrums: ~ 400 km/h
* Maksimālais lidojuma diapazons (lidojuma svars 27000 kg, uzpildot degvielu 7740 kg) 3050 m — 4100 km augstumā (14 stundas 25 minūtes)
* Kaujas rādiuss: 3219 km ar 2277 kg bumbām
* Izmantošanas griesti: 11 000 m
* Kāpiena ātrums: 4,6 m/s
* Spārnu slodze: 185,7 kg/m²
* Vilces un svara attiecība: 150 W/kg
**Bruņojums**
* Ložmetēji: 12 × 12,7 mm (0,5 collas) Browning M2
* Bumbu slodze: maksimālā līdz 8000 kg (ar uzstādītiem ārējiem balstiekārtas turētājiem). Faktiskā bumbu slodze ir atkarīga no paredzamās degvielas slodzes konkrētai kaujas misijai (sk. slodzes opcijas sadaļā Gaisa kuģa konstrukcija)

## Ievērojami B-17 piloti un apkalpes locekļi

### Goda medaļas saņēmēji
[thumb|Meinards Smits saņem ''Goda medaļu'' no [ASV Kara sekretāra Henrija Stimsona]]
Daudzi B-17 lidmašīnu apkalpes locekļi saņēma militārus apbalvojumus un 17 no tiem saņēma Medal of Honor ordeni, augstāko militāro apbalvojumu, ko piešķīrušas Amerikas Savienotās Valstis:
* Brigādes ģenerālis Frederiks Kāsls (lidoja kā otrais pilots) — apbalvots pēc nāves par lidmašīnas kontrolēšanu, kamēr pārējā komanda var evakuēties no bojāta gaisa kuģa.
* 2. leitnants Roberts Femojers (navigators) — ordenis piešķirts pēc nāves
* 1. leitnants Donalds J. Gots (pilots) — apbalvots pēc nāves
* 2. leitnants Deivids R. Kingslijs (bombardieris) — pēc nāves apbalvots par ievainoto apkalpes locekļu aprūpi un izpletņa nodošanu citai personai
* 1. leitnants Viljams Laulijs jaunākais — "varonība un izcilas lidošanas prasmes"
* Seržants Arčibalds Matiss (inženieris-ložmetējnieks) — apbalvots pēc nāves
* 1. leitnants Džeks Matiss (bombardieris) — pēc nāves pirmais lidotājs Eiropas karadarbības teātrī, kuram tika piešķirta Goda medaļa
* 2. leitnants Viljams Mecers jaunākais. (otrais pilots) — apbalvots pēc nāves
* 1.leitnants Edvards Maikls
* 1. leitnants Džons Morgans
* Kapteinis Hārls Pīzs (apbalvots pēc nāves)
* 2. leitnants Džozefs Sarnoskis (apbalvots pēc nāves)
* Seržants Meinards Smits (ložmetējnieks)
* 1. leitnants Volters Trampers (apbalvots pēc nāves)
* Seržants Forests Voslers (radiooperators)
* Brigādes ģenerālis Kenets Vokers V bumbvedēju pavēlniecības komandieris, nogalināts, vadot nelielus spēkus reidā Rabaulā — apbalvots pēc nāves
* Majors Džejs Zīmers jaunākais (pilots) — ordeni nopelnījis bez pavadības izlūkošanas misijā Klusajā okeānā, tādā pašā misijā kā Sarnoskis

## Audiovizuālās norādes
* "Летающая крепость" над Европой. Война в воздухе. Часть 4 
* INSIDE A WWII BOMBING RAID: A Real B-17 and B-24 Mission From 1944. The Air War In Color 

## Attēlojums mākslā un kino

### Mūzikā
* Viena no populārākajām Otrā pasaules kara dziesmām ir veltīta bumbvedējam B-17: “Comin' In On A Wing And A Prayer”.
* B-17 un *[[Messerschmitt Bf-109 G-6]]* tikšanās 1943. gadā ir veltīta zviedru pauermetāla grupas Sabaton*[[Sabaton]]* dziesma “No bullets fly”

### Kino
* Amerikāņu *[[Playtone]]*, *[[Amblin Entertainment]]*, *[[Apple Studios]]* 2024. gada miniseriāls "Debesu pavēlnieki" (*Masters of the Air*)

## Atsauces

## Ārējās saites

* The Official Memphis Belle Web Site — Memphis Belle Memorial Association 
* B-17 Preservation Ltd — The Sally B Web Site 
* B-17 Bomber Flying Fortress — The queen of the skies.