open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Postkoloniālisms

**Postkoloniālisms** ir starpdisciplinārs teorētisks virziens, kas pēta koloniālisma un imperiālisma ietekmi uz bijušajām kolonijām un to kultūrām, identitāti, politiku un ekonomiku. Tas analizē, kā koloniālā pagātne turpina ietekmēt mūsdienu pasauli, izpaužoties dažādās formās, piemēram, nevienlīdzībā, kultūras dominancē un globālās varas attiecībās.

Postkoloniālā teorija radās 20. gadsimta otrajā pusē, īpaši pēc Otrā pasaules kara, kad daudzas kolonijas ieguva neatkarību. Tā kritiski analizē Rietumu dominanci pār pārējo pasauli, dekonstruējot veidus, kā koloniālās varas konstruēja "citu" kā zemāku un mazāk attīstītu. Postkoloniālisms ne tikai pēta vēsturiskās attiecības starp kolonizatoriem un kolonizētajiem, bet arī aplūko, kā šīs attiecības atbalsojas mūsdienu politikā, ekonomikā un kultūrā.

## Galvenie postkoloniālisma teorētiķi un idejas

* Edvards Saīds un orientālisms – Savā darbā *Orientālisms* (1978) Saīds analizēja, kā Rietumu valstis konstruēja eksotizētu un stereotipisku priekšstatu par Austrumiem, lai attaisnotu savu dominanci. Viņš parādīja, ka orientālisms nav tikai zinātniska disciplīna, bet arī ideoloģisks instruments, kas palīdzēja uzturēt koloniālo varu.
* Frantss Fanons un dekolonizācijas psiholoģija – Fanons, īpaši savā grāmatā *Zemes pabērni* (*The Wretched of the Earth*, 1961), analizēja, kā koloniālisma apspiešana ietekmēja kolonizēto psiholoģiju un kultūras identitāti. Viņš uzsvēra vardarbības lomu dekolonizācijas procesos un apsprieda to, kā koloniālais režīms radīja mazvērtības kompleksus starp iezemiešiem.
* Homī Bhabha un hibriditātes teorija – Bhabha pievērsās tam, kā koloniālās un postkoloniālās sabiedrības veidoja jaunas, hibrīdas identitātes, kas sapludināja dažādas kultūras. Viņš ieviesa jēdzienus, piemēram, "trešā telpa", kas apzīmē starpposmu, kurā veidojas jaunas nozīmes un identitātes.
* Gajatri Spivaka un subalternie pētījumi – Spivaka analizēja, vai "subalternie" (t.i., kolonizētie un apspiestie cilvēki) var paši izteikt savu balsi bez dominējošo struktūru ietekmes. Viņa kritizēja Rietumu akadēmisko vidi par to, ka tā bieži runā par postkoloniālajām sabiedrībām viņu vietā, nevis ļauj tām pašām definēt savu identitāti.

## Ārējās saites
Spekulācija

**Spekulācija** ir finanšu darījumu veikšana ar mērķi gūt peļņu no aktīvu (piemēram, akciju, valūtu, nekustamā īpašuma vai preču) cenu svārstībām īstermiņā. Spekulanti neiegulda aktīvos ilgtermiņā, balstoties uz to fundamentālo vērtību, bet gan cenšas izmantot tirgus svārstības, lai ātri nopelnītu.

Spekulācija bieži tiek saistīta ar augstu risku, jo tirgus cenas var būt neparedzamas un pakļautas dažādiem faktoriem, piemēram, ekonomikas datiem, politiskajiem notikumiem, investoru noskaņojumam un pat globālām krīzēm.

Spekulanti izmanto dažādas stratēģijas, piemēram, dienas tirdzniecību (*day trading*), kur darījumi tiek veikti vienas dienas ietvaros, svinga tirdzniecību (*swing trading*), kas izmanto vidēja termiņa cenu svārstības, un arbitrāžu, kur tiek izmantotas cenu atšķirības dažādos tirgos.

Lai gan spekulācija var veicināt tirgus likviditāti un palīdzēt efektīvāk noteikt aktīvu cenas, pārmērīga spekulācija var radīt burbuļus un krasus cenu kritumus, kā arī palielināt finanšu tirgu nestabilitāti.

## Ārējās saites
Nikolajs Barabanovs

**Nikolajs Barabanovs** (; dzimis 1880., Sanktpēterburga, Krievijas Impērija — 1975, Ļeņingrada, PSRS) bija krievu estrādes mākslinieks un dejotājs, kurš specializējās travesti un parodiju žanros. Tiek uzskatīts par travesti baleta pamatlicēju un deju-estrādes parodijas pionieri. Darbojās zem pseidonīma **Ikars**.

## Dzīvesgājums
thumb|Matildas Kšešinskas tēlā (ap 1910. gadu)|left
No 1908. līdz 1915. gadam Barabanovs regulāri uzstājās teātrī "*Kривое зеркало*", kļūstot par vienu no tā zvaigznēm. Viņa uzstāšanās bija īpašas ar to, ka viņš nopietni un pārdomāti atveidoja sieviešu lomas, radot unikālu komisma veidu. Viņš atdarināja tādas balerīnas kā Tamāru Karsavinu, Jeļizavetu Gerdtu, Annu Pavlovu un citas. Viens no viņa populārākajiem numuriem bija "Mirstošais gulbis" pēc Kamila Sensānsa mūzikas, kurā viņš precīzi atveidoja Pavlovas deju.

Pēc 1917. gada revolūcijām Barabanovs cerēja palikt Krievijā, taču politiskās situācijas dēļ bija spiests emigrēt. Viņš devās uz Konstantinopoli, pēc tam caur Sīriju nokļuva Marseļā un tālāk Parīzē. Tur viņš uzstājās krievu emigrantu sabiedrībās un vēlāk pārcēlās uz Berlīni, kur vadīja Jauniešu teātri. 1921. gadā viņš pēc diriģenta Jurija Pomeranceva uzaicinājuma pārcēlās uz Romu, kur uzstājās "Krievu tavernā" un piedalījās dažādos teātra projektos.

1947. gadā viņš atgriezās PSRS, taču varas iestādes viņam neļāva dzīvot Ļeņingradā, un viņš bija spiests apmesties Uļjanovskā, kur strādāja par aktieri vietējā drāmas teātrī un pasniedza ritmiku un plastiku Pionieru pilī. Vēlāk viņš pārcēlās uz Maskavu, kur vadīja dramatisko pulciņu pie šūšanas fabrikas "Spartaks". 1952. gadā viņš devās pensijā un pārcēlās uz Ļeņingradas Skatuves veterānu namu, kur dzīvoja līdz pat savai nāvei 1975. gadā.

## Mantojums
Barabanova ieguldījums travesti žanrā iedvesmoja citus māksliniekus, piemēram, Fjodoru Polujanovu, kurš pēc 1917. gada revolūcijas, atveidojot baleta prīmas, pieņēma pseidonīmu "Ikars 2".

## Ārējās saites
Viber

***Rakuten Viber*** jeb ***Viber*** ir vairākplatformu IP balss pārraides un tūlītējas ziņojumapmaiņas programmatūra, kura pieder Japānas konglomerātam *[[Rakuten]]*. To 2010. gadā izstrādāja Talmons Marko un Igors Magazinniks no Izraēlas.

Programmatūra *Viber* tika izlaista operētājsistēmai *[[iOS]]* Izraēlā 2010. gada 9. novembrī un starptautiski 2. decembrī, operētājsistēmas *[[Android]]* versija iznāca 2011. gada 19. jūlijā. 2016. gadā aplikācijai bija 800 miljoni lietotāju, no kuriem 266 miljoni bija aktīvi lietotāji.

*Viber* izstrādātājs, uzņēmums ***Viber Media Ltd*** (agrāk ***Viber Media (CY) Ltd***) tika reģistrēts 2012. gada 30. martā, Kiprā. 2014. gadā *Rakuten* nopirka *Viber Media Ltd* par 900 miljoniem ASV dolāru, un *Viber* uzņēmums tika pārreģistrēts Luksemburgā kā ***Viber Media S.à r.l.*** 2017. gadā uzņēmums mainīja savu korporatīvo identitāti uz ***Rakuten Viber***.

## Atsauces

## Ārējās saites
*
Ulāngoma

**Ulāngoma** (, ) ir pilsēta un sums Mongolijas ziemeļrietumos, Uvsa aimaka administratīvais centrs un lielākā apdzīvotā vieta. Atrodas Uvsnūra līdzenumā  no ezera krasta un  uz rietumiem no galvaspilsētas Ulanbatoras.

## Vēsture
Tiek uzskatīts, ka pilsēta dibināta 1686. gadā, kad oiratu Džungārijas hanistes valdnieks Galdans Bošigts šeit pavēlēja ierīkot irigāciju un attīstīt lauksaimniecību. 1871. gadā pie pilsētas dienvidos esošā Čandmana kalna tika nodibināts budistu Dečinravdžas dacans. Pakāpeniski tas kļuva par nozīmīgu kultūras un reliģisko centru, kurā mita ap 1500 mūku; tas ļāva Ulāngomai attīstīties par reģionālu saimniecisku, politisku un administratīvu centru. 1931. gadā Ulāngoma kļuva par jaundibinātā aimaka centru, bet 1959. gadā nodalīta no suma par patstāvīgu pilsētu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Bajanulgī aimaks

**Bajanulgī aimaks** (, ) ir viens no Mongolijas aimakiem. Atrodas valsts pašos rietumos, robežojas ziemeļos ar Krievijas Tivas un Altaja republikām, rietumos un dienvidos — ar Ķīnas Siņdzjanas autonomo reģionu, bet austrumo — ar Hovdas un Uvsa aimakiem. Aimaka centrs un lielākā apdzīvotā vieta ir Ulgī. Administratīvi iedalās 14 sumos.

## Vēsture
Aimaks tagadējās robežās izveidots 1940. gadā, nodalot kazahu apdzīvotās zemes no 1931. gadā izveidotajiem Hovdas un Uvsa aimakiem. Nosaukums, domājams, cēlies no kazahu valodas *Бай Өлке* — ‘Bagātais novads’.

## Iedzīvotāji
Aimakā viendabīgs iedzīvotāju etniskais sastāvs — šeit pārsvarā dzīvo (2020) kazahi (91,0 %) un urjanhaji (5,6 %), kā arī tuvieši, halhi un durvudi. 1990. gadu pirmajā pusē daudzi etniskie kazahi izceļoja uz Kazahstānu, kā rezultātā iedzīvotāju skaits samazinājās no 102 tūkstošiem 1991. gadā līdz 75 tūkstošiem 1993. gadā, bet vēlāk daļa emigrantu atgriezās un mūsdienās iedzīvotāju skaits jau ir pārsniedzis 1991. gada līmeni.

## Ģeogrāfija
Aimaks atrodas Mongolijas Altaja austrumu nogāzē; tas ir valstī augstākais aimaks — augstumi ir starp 1301 un 4374 m vjl (valsts augstākā virsotne Huitens) un 95 % aimaka teritorijas atrodas virs 1600 m vjl. Cauri aimakam plūst Hovdas upe ar pietekām, tās baseinā atrodas vairāki ievērojami saldūdens ezeri: Ačitnūrs, Tolbonūrs, Dajannūrs, Hurgannūrs un Hotonnūrs. Ielejās stepe, augstāk — alpīnās pļavas un kalnu tundra.

Aimaka teritorijā izveidoti vairāki nacionālie parki: Altaja Tavanbogda nacionālais parks (1996, 6362 km²), Cambagarava nacionālais parks (2000, 1109 km², daļa), Munhairhana nacionālais parks (2011, 5061 km², daļa), Sīlhemas kalnu nacionālais parks un Čigertejas nacionālais parks.

## Atsauces

## Ārējās saites
Ulgī

**Ulgī** () vai **Elke** () ir pilsēta un sums Mongolijas rietumos, Bajanulgī aimaka administratīvais centrs un lielākā apdzīvotā vieta. Atrodas starpkalnu ielejā Hovdas upes krastos  uz rietumiem no galvaspilsētas Ulanbatoras. 

## Vēsture
Apdzīvotā vieta dibināta kazahu ciema vietā 1940. gadā kā jaundibinātā aimaka administratīvais centrs. Lielākā daļa apbūves uzcelta 1950.—1960. gados. 1961. gadā piešķirts pilsētas statuss. 1990. gadu sākumā liela daļa etnisko kazahu izceļoja uz Kazahstānu, bet vēlākos gados daļa atgriezās. Mūsdienās pilsēta ar valsts pārējo daļu savienota ar autoceļu; ir regulāra aviosatiksme. Attīstīta vilnas pārstrādes un pārtikas rūpniecība.

## Ārējās saites
ASV nacionālā zelta glabātuve

**Amerikas Savienoto Valstu dārgmetālu depozitārijs** (), biežāk zināma arī kā **Fortnoksa** (), ir nocietināta velvju ēka, kas atrodas ASV armijas kompleksā Fortnoksa, Kentuki štatā. To pārvalda ASV Valsts kases departaments. Glabātava tiek izmantota, lai uzglabātu lielu daļu ASV zelta rezervju, kā arī citus vērtīgus priekšmetus, kas pieder federālajai valdībai vai ir tās glabāšanā. Pašlaik tajā glabājas 147,3 miljoni unču zelta stieņu, kas ir nedaudz vairāk nekā puse no kopējā zelta, kas pašlaik ir federālās valdības rīcībā. Amerikas Savienoto Valstu naudas kaltuves policija nodrošina objekta apsardzi.

Valsts kases departaments uzcēla depozitāriju 1936. gadā uz zemes, kas tam tika nodota no armijas puses. Tās mērķis bija glabāt zeltu, kas toreiz tika glabāts Ņujorkā un Filadelfijā, saskaņā ar valdības stratēģiju pārvietot zelta rezerves no piekrastes pilsētām uz apgabaliem, kas ir vairāk aizsargāti pret ārvalstu militāriem uzbrukumiem. Pirmais zelta sūtījums uz depozitāriju notika 1937. gada pirmajā pusē, otrā piegāde tika pabeigta 1941. gadā. Šo sūtījumu apjoms, ko pārraudzīja Amerikas Savienoto Valstu pasta departaments, sasniedza aptuveni 417 miljonus Trojas unču (12 960 t), kas ir gandrīz divas trešdaļas no kopējām ASV zelta rezervēm.

Depozitārijs ir viens no aizsargātākajiem objektiem ASV. Starp tā nožogoto perimetru un granīta betona ēku atrodas dzeloņstiepļu gredzeni. Teritorija tiek uzraudzīta ar augstas izšķirtspējas nakts redzamības videokamerām un mikrofoni. Pazemes velve ir izgatavota no tērauda plāksnēm, H veida sijām un cilindriem, kas iestrādāti betonā. Glabātuvi noslēdz ugunsdrošas un pret mehānisku iedarbību drošas durvis 53 cm biezumā un durvis sver 18 tonnas. Glabātavas durvis ir iestatītas uz 100 stundu laika slēdzeni, un tās var atvērt tikai depozitārija darbinieki, kuriem ir jāsastāda atsevišķas skaitļu koda kombinācijas. Glabātava ir tik droša, ka frāze "tik drošs kā Fortnoksa" ir kļuvusi par drošības un drošības klišeju ASV sabiedrības uztverē.

## Atsauces

## Literatūra
* 
* 
* 

## Ārējās saites

* 

* 
*
Tesa (upe)

**Tesa** (, ) ir upe Centrālāzijā, Uvsnūra galvenā pieteka Mongolijā un Krievijas Tivas Republikā. Sākas Mongolijas Huvsgula aimakā Bulnaja grēda ziemeļu nogāzēs, satekot nelielajām Udžigai un Dzalagai. Plūst ziemeļrietumu—rietumu virzienā. Altanelsa smiltāja austrumu galā noplūst Uvsnūra ieplakā Tivas Republikas teritorijā. 120 km garumā upe plūst pa Krievijas teritoriju, līdz nokļūst atpakaļ Mongolijā, kur ieplūst Uvsnūra ezera ziemeļaustrumu galā. Uvsnūra ieplakā Tesa ir tipiska līdzenumu upe ar daudzām attekām un meandriem.

Upes krastos izveidotas vairākas aizsargājamās dabas teritorijas: Ubsunura ieplakas rezervāts (izveidots 1993. gadā no 9 klāsteriem ar kopējo platību ) Krievijas daļā un Tesas upes dabas rezervāts (izveidots 2006. gadā  platībā) upes lejtecē Mongolijas daļā. 2003. gadā upes lejtece tika iekļauta UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā kā abu valstu kopējs objekts «Uvsnūra ieplaka»  platībā. 

## Atsauces

## Ārējās saites
Melnkalne Eirovīzijas dziesmu konkursā

**[[Melnkalne]] [[Eirovīzijas dziesmu konkurss|Eirovīzijas dziesmu konkursā]]** ir piedalījusies 13 reizes, debitējot 2007. gada konkursā, kad to pārstāvēja Stevans Fadijs ar dziesmu "Ajde, kroči" (Ајде, крочи)". Melnkalne Eirovīzijā nav uzvarējusi, bet labākais rezultāts ir bijis 2015. gada konkursā, iegūstot 13. vietu.

## Melnkalnes pārstāvji Eirovīzijā
:  *Uzvarētāji*
:  *Otrā vieta*
:  *Trešā vieta*
:  *Pēdējā vieta*
:  *Nekvalificējās finālam*
Dāliju iela (Daugavpils)

:Šis raksts ir par nenumurēto Dāliju ielu. Daugavpilī ir arī numurētas 1., 2., 3., 4. un 5. Dāliju ielas.

**Dāliju iela** ir iela Daugavpilī, Mazo Stropu apkaimē. Ielā ir vasarnīcu apbūve, tā ir dārzkopības sabiedrības "Uzvara" centrālā iela.

Dāliju iela sastāv no diviem savstarpēji perpendikulāriem posmiem. Viens posms stiepjas gar Lielā Stropu ezera ziemeļu krastu, tas sākas netālu no Dzintaru ielas nobeiguma un beidzas krustojumā ar 2. Kumelīšu ielu (starp 1. un 2. Kumelīšu ielu Dāliju iela nav izbūvēta). Šī posma kopējais garums ir aptuveni 490 metri.

Otrais ielas posms sākas pirmā posma vidū un ved uz ziemeļiem līdz Dravnieku ielai. Šī posma garums ir aptuveni 455 metri.

Visā garumā Dāliju iela klāta ar grants segumu, satiksmes kustība norit vienā joslā abos virzienos. Sabiedriskais transports pa Dāliju ielu nekursē, bet pie savienojuma ar Dzintaru ielu atrodas 3. autobusa galapunkts "Dārzkopju kooperatīvs".

Iela izveidota 1980. gados, bet nosaukums tai piešķirts tikai 2005. gada 30. jūnijā.

## Ielu savienojumi
Dāliju iela ir savienota ar šādām ielām:
* Dzintaru iela / Asteru iela (savienojums ar Dāliju ielas bezvārda turpinājumu)
* 1. Dāliju iela
* 2. Dāliju iela
* 3. Dāliju iela
* 4. Dāliju iela
* Kumelīšu iela
* 1. Kumelīšu iela
* 2. Kumelīšu iela (nav tieša savienojuma)

* 2. Narcišu iela
* 1. Narcišu iela
* Narcišu iela
* 5. Dāliju iela
* Īrisu iela
* Dravnieku iela

## Atsauces
2025. gada Latvijas Superkauss futbolā

**2025. gada Latvijas Superkauss futbolā** bija trešā Latvijas Superkausa izcīņa futbolā. Tajā sacentās 2024. gada Latvijas futbola Virslīgas čempioni FK RFS un otrās vietas ieguvēji Riga FC. Spēlē, kas notika  LNK Sporta parka mākslīgajā laukumā, uzvarēja FK RFS.

## Spēle

## Atsauces

## Ārējās saites

* Latvijas Futbola federācija
Uvsnūra ieplaka

**Uvsnūra ieplaka** (, ) ir tektonisks pazeminājums Centrālāzijā, Lielo Ezeru ieplakas ziemeļu daļa. Administratīvi ietilpst Mongolijas Uvsnūra aimakā un Krievijas Tivas Republikā. Atrodas starp Altaja kalnu Turgenūla masīvu rietumos, Tannuolas grēdu ziemeļos un Sajānu Horumnugtaigu un Sengiļenu austrumos. Dienvidos relatīvi zemākā Hanhuha grēda Uvsnūra ieplaku atdala no pārējās Lielo Ezeru ieplakas. 

Ieplaka stiepjas apmēram  garumā austrumu—rietumu virzienā, tās platums līdz 125 km. Ieplakas centrālais elements ir Uvsnūra beznoteces sālsezers, kurā ieplūst vairākas upes, lielākā no kurām ir 568 km garā Tesa. Citi lielāki ieplakas ezeri ir Torehols un Bajannūrs. Ainavā dominē sausa stepe, bet daļu teritorijas austrumos aizņem Būrugdelīna un Altanelsa smiltāji.

## UNESCO Pasaules mantojums
Uvsnūra ieplaka ir vistālāk ziemeļos esošā Centrālāzijas beznoteces ieplaka; šeit sastopas smilšu tuksneši un tundras zona, kas rada unikālu ekosistēmu. Uvsnūra ieplakas daļas 2003. gadā iekļauta UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā. Pasaules mantojuma objekts sastāv no vairākām zonām:
* Mongolijā:
** Uvsnūra īpaši aizsargājamā zona (424 298 ha),
** Cagānšuvūta īpaši aizsargājamā zona (23 170 ha),
** Turgenūla īpaši aizsargājamā zona (116 831 ha),
** Altanelsa īpaši aizsargājamā zona (148 246 ha),
** Tesas upes dabas rezervāts (97 688,5 ha),
* Krievija (Ubsunura ieplakas dabas rezervāts):
** Monguntaiga (1589 ha),
** Ubsunurs (4490 ha),
** Orokušinā (28 750 ha),
** Ariskannigs (15 000 ha),
** Jamāligs (800 ha),
** Cugērelss (4900 ha),
** Ulars (18 000 ha).

## Atsauces

## Ārējās saites
RAF-251

**RAF-251** ir Latvijas PSR ražots autobuss. Tā koka virsbūve bija apsista ar metāla loksnēm un izvietota uz GAZ-51 šasijas. Rīgas autobusu fabrikas pirmais patstāvīgi ražotais transportlīdzekļa modelis.

## Vēsture
Modelis izstrādāts 1954. gadā Rīgas autobusu fabrikā, sērijveida ražošana uzsākta 1955. gada novembrī. Numurs 251 saskaņā ar tā saukto Vienoto automašīnu detaļu, mezglu un agregātu un modeļu numerācijas sistēmu sākotnēji bija paredzēts Novosibirskas automobiļu rūpnīcai, ko nodeva Ķīmiskās rūpniecības ministrijas jurisdikcijā un būvniecības noslēgumā tā kļuva par Novosibirskas ķīmisko koncentrātu rūpnīcu. 1959. gadā saistībā ar modeļu indeksa diapazona 975-999 nodošanu RAF rūpnīcai, modeli pārdēvēja par RAF-976 un ražošanu novirzīja uz 1. Rīgas autoremonta rūpnīcu. Faktiski no šī brīža līdz 1960. gadu sākumam autobusus ar nedaudz pārveidotu optiku ražoja 2. Rīgas autoremonta rūpnīcā kā RAF-976, pēc tur tiem līdz 90. gadu sākumam veica kapitālos remontus, tostarp virsbūves nomaiņu pret jaunu.

## Konstrukcija
Dzinējs izvietots salonā blakus šoferim. Saīsinātais stūres statnis uzstādīts gandrīz vertikāli. Tā kā priekšējai asij ir ievērojami lielāks svars, priekšējās lokšņu atsperes ir pastiprinātas ar divām loksnēm katra. Grīda izgatavota no  bieza apstrādāta finiera saplākšņa, kas pārklāts ar linoleju. Labākai salona ventilācijai uz jumta izvietotas divas gaisa ieplūdes atveres. Autobuss aprīkots ar radio staciju no *[[Moskvich-400]]*. Antena novietota uz jumta, un skaļruņi atradās starpsienā starp šofera sēdekli un pasažieru nodalījumu. Salona apgaismošanai izmantoti ZIM (GAZ-12) priekšējās apgaismes lukturi. Prototipiem bija slēgtas riteņu arkas, taču tās neapstiprināja sērijveida ražošanā. Pirmajiem sērijveida autobusiem bija cita dekoratīvā radiatora režģi.

Transportlīdzekļi galvenokārt bija paredzēti lietošanai Baltijas valstu vietējos maršrutos, tādēļ autobusi bija aprīkoti ar divām divvērtņu automātiskajām durvīm. Laika gaitā visizplatītākais kļuva dienesta RAF-251S ar vienām veramām durvīm autobusa vidū. Ražoja arī saīsinātas autobusa versiju mazajām pilsētām.

## Modifikācijas
* RAF-251S — dienesta autobuss, vienas pasažieru durvis, 27 sēdvietas. Šis modelis bija paredzēts lauku apvidum, kur ir mazāk pieturvietu, un lielāka pasažieru ietilpība ir svarīgāka nekā ātra viņu iekāpšana vai izkāpšana.
* RAF-251T — kravas pasažieru taksometrs (14 pasažieri un 800 kg kravas).
* RAF-251T — kravas pasažieru taksometrs ar pikapa virsbūvi.
* RAF-975 — tas pats RAF-251, ko ražoja 2. Rīgas autoremonta rūpnīcā no 1958. gada.
* RAF-976 — RAF-975 modernizētā versija, ārēji atšķiras tikai ar modificētu radiatora dekoratīvo režģi.
* RAF-976M — 2. Rīgas autoremonta rūpnīcas 1967. gadā izstrādāts pilnīgi jauns autobuss ar pilnībā metāla virsbūvi un jaunu dizainu. Paredzētas 30 pasažieru vietas.

## Atsauces
Itāļu Lībija

thumb|Itāļu Lībija kartē
**Itāļu Lībija** bija Itālijas kolonija Ziemeļāfrikā, kas pastāvēja no 1911. līdz 1943. gadam. Tā izveidojās pēc Itālijas un Osmaņu impērijas kara (1911–1912), kad Itālija anektēja Tripolitāniju un Kirenaiku (mūsdienu Lībijas rietumu un austrumu daļas). Sākotnēji šie reģioni tika pārvaldīti atsevišķi, bet 1934. gadā Itālija tos oficiāli apvienoja vienā kolonijā — Lībijā.

Itālijas valdība centās nostiprināt kontroli pār koloniju, saskaroties ar spēcīgu pretošanos no vietējiem berberu un arābu iedzīvotājiem, īpaši Senūsītu kustības vadībā Kirenājā. Pretošanās kulminācija bija Lībijas nemieri un partizānu karš, ko Itālija apspieda ar brutāliem represīviem pasākumiem, tostarp koncentrācijas nometnēm un deportācijām. No 1920. gadiem Itālija veicināja kolonistu ieceļošanu, cerot attīstīt lauksaimniecību un industrializēt reģionu. Benito Musolīni režīms 1930. gados centās padarīt Lībiju par "Itālijas ceturto krastu" (*Quarta Sponda*), investējot infrastruktūrā un ceļu tīklā, kā arī uzsākot propagandas kampaņas, lai nostiprinātu Itālijas ietekmi.

Otrā pasaules kara laikā Lībija kļuva par nozīmīgu fronti starp Itālijas un Vācijas spēkiem no vienas puses un Lielbritānijas un Sabiedroto spēkiem no otras. Pēc ilgstošām kaujām, tostarp Alameinas kaujas (1942), Sabiedrotie pārņēma kontroli pār reģionu, un 1943. gadā Itālija zaudēja Lībiju. Pēc kara Apvienoto Nāciju Organizācija 1949. gadā lēma, ka Lībija kļūs par neatkarīgu valsti, un tā oficiāli pasludināja neatkarību 1951. gadā.

## Ārējās saites
Lībijas tuksnesis

**Lībijas tuksnesis** (, *aṣ-ṣaḥrāʾ al-Lībiya*) ir tuksnesis Ziemeļāfrikā, Sahāras tuksneša ziemeļaustrumu daļa rietumos no Nīlas. Tas aptver Lībijas austrumu daļu, Ēģiptes rietumus un Sudānas ziemeļrietumus. Tuksneša Ēģiptes daļu reizēm dēvē par **Rietumu tuksnesi** pretēji Austrumu tuksnesim starp Nīlu un Sarkano jūru. Platība — ap 2 000 000 km².

Tā ir viena no sausākajām un karstākajām vietām uz Zemes, kur dienas gaisa temperatūra var sasniegt +50 °C, bet naktī nokrist līdz 0 °C, un nokrišņu daudzums daudzviet nepārsniedz 5 mm gadā. Ainavu raksturo plašas smilšu kāpas jeb ergi, kas vietām sasniedz pat 150 metru augstumu, akmeņaini līdzenumi jeb hammadi, kā arī depresijas un oāzes, piemēram, Kufras oāze un Katāras ieplaka.

Senatnē Lībijas tuksnesis bija nozīmīga tirdzniecības ceļu daļa, savienojot Vidusjūru ar Centrālāfriku, bet Otrā pasaules kara laikā reģions kļuva par stratēģisku kaujas lauku starp britu un Itālijas/Vācijas spēkiem. Mūsdienās šis reģions ir nozīmīgs galvenokārt tā bagātīgo naftas un dabasgāzes resursu dēļ, kas ir būtiski Lībijas ekonomikai.

## Atsauces

## Ārējās saites
Depresija (ģeoloģija)

thumb|Ūdenskrātuve ir dabiska ieplaka, kurā uzkrājas ūdens un kur dzīvnieki atnāk padzerties
**Depresija** ģeoloģijā ir zemes virsmas ieplaka, kas atrodas zem apkārtējā reljefa vai jūras līmeņa. Tās var veidoties dažādu ģeoloģisko procesu rezultātā, piemēram, tektonisko kustību, erozijas, karsta procesu vai ledāju darbības dēļ.

Depresijas nereti ir nozīmīgas gan ekoloģiski, gan ekonomiski, jo tajās var atrasties ūdenskrātuves, derīgo izrakteņu ieguves vietas vai pat apdzīvotas teritorijas, neskatoties uz sarežģītajiem dabas apstākļiem.

## Depresijas piemēri
* Nāves jūras depresija (Izraēla, Jordānija, Palestīna) – zemākais sauszemes punkts pasaulē (~430 m zem jūras līmeņa).
* Katāras depresija (Ēģipte) – ap 133 metriem zem jūras līmeņa, viena no lielākajām Sahāras ieplakām.
* Tūrpanas depresija (Ķīna) – viena no zemākajām vietām Āzijā (~154 m zem jūras līmeņa).
* Kaspijas jūras depresija – ietver teritorijas Krievijā, Kazahstānā un Turkmenistānā, atrodas līdz 28 m zem jūras līmeņa.

## Ārējās saites
Depresija (ekonomika)

**Depresija** ekonomikā ir ilgstošs un smags ekonomiskās aktivitātes kritums, kas pārsniedz parastas recesijas apmērus. To raksturo ievērojams iekšzemes kopprodukta (IKP) kritums, augsts bezdarba līmenis, strauja investīciju un patēriņa samazināšanās, plaša uzņēmumu bankrotēšana un finanšu tirgu sabrukums.

Ekonomiskā depresija var ilgt vairākus gadus un atstāt ilgstošas sekas uz sabiedrību un valsts ekonomiku. Vēsturē spilgtākais piemērs ir Lielā depresija, kas sākās 1929. gadā un būtiski ietekmēja pasaules ekonomiku. Lai mazinātu depresijas sekas, valdības un centrālās bankas parasti ievieš stimulējošus pasākumus, piemēram, monetārās un fiskālās politikas pielāgojumus, lai veicinātu ekonomikas atveseļošanos.

## Ārējās saites
Ineses Jaunzemes iela

**Ineses Jaunzemes iela** ir Rīgas iela Vidzemes priekšpilsētā, Juglas apkaimē, Šmerļa mežā. Ineses Jaunzemes iela sākas Rīgas 5. pamatskolas — attīstības centra teritorijā, iet ziemeļrietumu virzienā un beidzas krustojumā ar Šmerļa ielu.

Iela nosaukta 2023. gada 30. augustā latviešu vieglatlētes, šķēpa metējas un ārstes Ineses Jaunzemes vārdā.

## Ielu savienojumi
Ineses Jaunzemes iela ir savienota ar šādām ielām:
* Šmerļa iela (T veida krustojums)

## Skatīt arī
* Šmerlis
* Jugla

## Atsauces
Alise (priekšvārds)

[200px|thumb|"[Alises piedzīvojumi Brīnumzemē", ko ilustrējis Džons Teniels, ir viens no Alises vārda popularizētājiem]]
**Alise** ir sieviešu dzimtes priekšvārds, kura izcelsme sakņojas franču un vācu valodās.

## Etimoloģija
Alise ir senfranču vārda *Alis* vai *Alys* (senāks *Alais*) forma, kas ir vārda *Adelais* saīsinājums, kurš savukārt cēlies no senā augšvācu vārda *Adalhaidis*, kas sastāv no senajiem ģermāņu vārdiem *aþala-* ('nozīmīgs') un *haidu-* ('izskats'). Personvārda senā franču forma ir *Alaïs*.

## Priekšvārda popularitāte
2015. gadā šo priekšvārdu iekļāva 100 populārāko meiteņu vārdu sarakstā Austrālijā, Beļģijā, Francijā, Kanādā, Īrijā, Skotijā, Anglijā, Velsā un Ziemeļīrijā. Anglijā un Velsā 2015. gadā tas bija 24. populārākais vārds. ASV tas savu popularitātes atdzimšanu piedzīvoja tikai salīdzinoši nesen. Atsevišķi avoti atsaucas uz atdzimšanu, kas sākās 2000. gadā, savukārt citi uzrāda vārda popularitātes palielināšanos, sākot ar 2010. gadu. Viens avots to attiecina uz aktrisi Tīnu Feju, kura 2005. gadā nosauca savu meitu par Alisi, lai gan tas, visticamāk, ir nejaušības, nevis cēloņsakarības gadījums. Citi avoti popularitātes pieaugumu saista ar Stefanijas Meieres grāmatu sērijas "Krēsla" izdošanu. Zviedrijā un Itālijā 2010. gadu beigās tas arī ierindojies populārāko nosaukumu desmitniekā. 2022. gadā tas bija 11. populārākais meiteņu vārds Kanādā.

Šis vārds ASV bija ļoti populārs Viktorijas laikmetā un 20. gadsimta mijā. To popularizēja Lūisa Kerola grāmata "Alises piedzīvojumi Brīnumzemē". Priekšvārds bija populārs arī pateicoties princesei Alisei, karalienes Viktorijas meitai. Amerikas Savienotajās Valstīs prezidenta Teodora Rūzvelta meitu Alisi Rūzveltu Longvortu, presē laiku pa laikam tika dēvēta par "Princesi Alisi", un tā iedvesmoja dziesmu ar nosaukumu *Alice Blue Gown*.

## Varianti
Starptautiski sastopama priekšvārda forma *Alice*, no kuras mūsdienās izveidojušies vārda varianti ir *Alicia* (Alisija, Alicija, Ališa), *Alison* (Alisone, Alisons, Elisone) un saīsinātā forma *Allie* (Elija). *Alisa* () ir priekšvārda forma, ko plaši izmanto Krievijā, Igaunijā un citās valstīs. *Aliki* ir forma, ko lieto grieķu valodā. *Eilis* ir sastopama īru valodas personvārda forma.

## Atsauces
Mongolijas Altaja petroglifi

**Mongolijas Altaja petroglifu komplekss** () ir UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā iekļauts arheoloģisks piemineklis Mongolijas rietumos. Administratīvi atrodas Bajanulgī aimakā Mongolijas Altaja ziemeļos. Petroglifi izvietoti plašā teritorija ledāju izgrauzto Hovdas baseina upju ielejās kalnu austrumu nogāzē. Pasaules mantojuma objekts sastāv no trijiem klāsteriem: Cagānsalā-Bagaoigora (2100 ha) ziemeļos Sogo upes ielejā, Šivēthairhana (9000 ha) Cagāngolas augštece un Araltolgoja (200 ha) ziemeļrietumos no Hotonnūra ezera; pēdējais atrodas Altaja Tavanbogda nacionālā parka teritorijā.

Šajās trīs vietās atrastie daudzie klinšu grebumi un apbedīšanas pieminekļi ilustrē kultūras attīstību tagadējās Mongolijas teritorijā  gadu laikā. Agrākie attēli atspoguļo laiku ( —  gadus p.m.ē.), kad teritorija bija mežaināka un ielejas nodrošināja dzīvotni lielo medījamo dzīvnieku medniekiem. Vēlākajos attēlos redzama pāreja uz ganību lopkopību kā dominējošo dzīvesveidu. Jaunākie attēli parāda pāreju uz no zirgiem atkarīgu nomadu dzīvesveidu 1. tūkstošgades sākumā p.m.ē., skitu laikmetā un vēlākajā tjurku laikmetā (mūsu ēras 7. un 8. gadsimtā). Šie grebumi sniedz vērtīgu ieguldījumu izpratnē par aizvēsturiskajām cilvēku kopienām Āzijas ziemeļdaļā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Elektroniskā nauda

**Elektroniskā nauda** ir digitāls naudas ekvivalents, kas tiek glabāts elektroniskā formā un izmantots maksājumiem bez fiziskas skaidras naudas iesaistes. Tā var būt piesaistīta bankas kontam, priekšapmaksas kartei vai digitālajam maciņam un tiek izmantota dažādos elektroniskos maksājumu risinājumos, piemēram, interneta pirkumos, mobilajos maksājumos un bezkontakta norēķinos. 

Elektroniskās naudas emisiju un regulējumu nosaka finanšu iestādes un centrālās bankas, lai nodrošinātu drošību un uzticamību. Salīdzinājumā ar tradicionālo naudu elektroniskā nauda piedāvā ātrākus un ērtākus darījumus, taču tās izmantošana var būt ierobežota atkarībā no maksājumu sistēmu pieejamības un tiesiskā regulējuma.

Eiropas Savienībā elektroniskā nauda tiek definēta un regulēta saskaņā ar Elektroniskās naudas direktīvu (2009/110/EK), kas nosaka juridisko ietvaru tās emisijai un izmantošanai. Saskaņā ar šo regulējumu elektroniskā nauda ir digitāli uzglabāta naudas vērtība, kas tiek emitēta apmaiņā pret naudas līdzekļiem un tiek izmantota maksājumiem trešajām personām. To var izdot elektroniskās naudas iestādes (EMI), kredītiestādes un citi licencēti finanšu pakalpojumu sniedzēji.

## Ārējās saites
Pensiju fonds

**Pensiju fonds** ir finanšu iestāde, kas uzkrāj un pārvalda naudas līdzekļus, lai nodrošinātu pensiju izmaksas dalībniekiem pēc pensionēšanās. Šie fondi iegulda uzkrātos līdzekļus dažādos finanšu instrumentos, piemēram, akcijās, obligācijās un citos aktīvos, lai palielinātu kapitālu ilgtermiņā. Pensiju fondi var būt valsts, privāti vai uzņēmumu pārvaldīti, un tie darbojas pēc dažādiem pensiju sistēmu modeļiem, piemēram, obligātās un brīvprātīgās pensiju shēmas.

Eiropā viens no lielākajiem pensiju fondiem ir Nīderlandes fonds ABP (*Algemeen Burgerlijk Pensioenfonds*). Vācijā lielākais pensiju fonds ir *Bayerische Versorgungskammer*. Latvijas pensiju fondos uzkrāti gandrīz 10 miljardi eiro, no kuriem Latvijā 2023. gadā bija ieguldīti vien 8%, bet pārējais — ārvalstīs, īpaši ASV akciju tirgū.

## Atsauces

## Ārējās saites
Poliklīnika

**Poliklīnika** ir ārstniecības iestāde, kas nodrošina ambulatoro medicīnisko aprūpi, diagnostiku un rehabilitāciju pacientiem, kuriem nav nepieciešama stacionāra ārstēšana. Tā piedāvā plašu veselības aprūpes pakalpojumu klāstu, tostarp ģimenes ārstu un dažādu specializāciju ārstu konsultācijas, laboratoriskos un diagnostiskos izmeklējumus, vakcināciju, fizioterapiju un profilaktisko veselības aprūpi.

Poliklīnikas galvenais mērķis ir slimību diagnosticēšana laikus, ārstēšana un profilakse, lai novērstu to progresēšanu un nepieciešamību pēc hospitalizācijas. Tajās strādā dažādi medicīnas speciālisti, piemēram, terapeiti, pediatri, ginekologi, kardiologi, dermatologi, neirologi, endokrinologi un citi ārsti. Poliklīnikās bieži vien ir pieejami moderni izmeklējumi, piemēram, rentgens, ultrasonogrāfija (USG), magnētiskā rezonanse (MR), datortomogrāfija (CT), elektrokardiogramma (EKG) un citi testi. Turklāt poliklīnikas bieži piedāvā arī rehabilitācijas pakalpojumus, tostarp masāžas un ergoterapiju.

## Ārējās saites
Ultrasonogrāfija

**Ultrasonogrāfija** ir neinvazīva diagnostikas metode, kas izmanto augstas frekvences skaņas viļņus (ultraskaņu), lai iegūtu attēlus no iekšējiem orgāniem, audiem un asins plūsmas. Šī metode ir plaši pielietota medicīnā, jo tā ir droša, salīdzinoši lēta, nesāpīga un tajā netiek izmantots jonizējošais starojums.

Ultrasonogrāfijas darbības princips balstās uz ultraskaņas viļņu atstarošanos no dažādiem audiem. Ierīce, ko sauc par ultrasonogrāfu, izstaro skaņas viļņus caur devēju (zondi), kas tiek novietots uz ādas virsmas ar speciālu gelu, lai nodrošinātu labāku kontaktu. Atstarotie viļņi tiek uztverti atpakaļ un pārvērsti digitālos attēlos, kas tiek attēloti ekrānā.

Ultrasonogrāfiju izmanto dažādās medicīnas nozarēs, piemēram:

* Dzemdniecībā un ginekoloģijā — augļa attīstības kontrolei, grūtniecības komplikāciju diagnosticēšanai.
* Kardioloģijā — sirds struktūras un funkciju izpētei (ehokardiogrāfija).
* Gastroenteroloģijā — aknu, aizkuņģa dziedzera, žultspūšļa un citu vēdera dobuma orgānu izmeklēšanai.
* Uroloģijā — nieru, urīnpūšļa un prostatas izmeklēšanai.
* Muskuļu un skeleta sistēmas izmeklēšanai — locītavu, cīpslu un muskuļu bojājumu diagnostikai.

Modernās ultrasonogrāfijas tehnoloģijas ietver Doplera ultrasonogrāfiju jeb doplerogrāfiju, kas ļauj novērtēt asins plūsmu, kā arī 3D un 4D ultrasonogrāfiju, kas nodrošina detalizētākus un telpiskus attēlus.

## Ārējās saites
Ātrais kredīts

**Ātrais kredīts** ir īstermiņa aizdevuma veids, kas paredzēts operatīvai finanšu vajadzību segšanai. Parasti šie kredīti tiek izsniegti bez nodrošinājuma un ar vienkāršotu pieteikšanās procesu, kas ļauj aizņēmējam saņemt nepieciešamos līdzekļus dažu minūšu vai stundu laikā. Tie tiek piedāvāti gan banku, gan nebanku kreditēšanas iestāžu sektorā, un to atmaksas termiņš parasti svārstās no dažām dienām līdz vairākiem mēnešiem.

Ātrajiem kredītiem raksturīgas salīdzinoši augstas procentu likmes un komisijas maksas, kas kompensē kredītiestāžu uzņemto risku, jo šāda veida aizdevumi bieži tiek piešķirti bez padziļinātas kredītspējas pārbaudes. Daudzās valstīs šāda veida kreditēšana ir pakļauta stingram regulējumam, lai aizsargātu patērētājus no pārmērīgas parādsaistību uzņemšanās un negodprātīgiem aizdevējiem.

Lai gan ātrie kredīti var kalpot kā efektīvs finanšu instruments neparedzētu izdevumu segšanai, to izmantošana prasa detalizētu finanšu plānošanu un rūpīgu riska izvērtējumu. Nepietiekama maksātspējas analīze un bieža šo aizdevumu izmantošana var palielināt finanšu nestabilitātes risku, veicinot pārmērīgu parādsaistību uzkrāšanos un ilgtermiņa ekonomiskās grūtības.

## Ārējās saites
KidZone Max

***KidZone Max***, agrāk zināms kā ***KidZone TV***, ir Igaunijas bērnu televīzijas kanāls. To pārraida trīs valstīs: Igaunijā, Latvijā un Lietuvā. Savu darbību sāka  plkst. 15:00. Kanāls pārraida programmas, kas paredzētas vecākai un jaunākai auditorijai. *KidZone TV* 2023. gada 1. novembrī pārdēvēja par *KidZone Max*.

## Atsauces

## Ārējās saites
*
RAF-10

**RAF-10 "Festivāls"** ir mikroautobuss, ko uz automašīnas GAZ M-20 "Pobeda" agregātu bāzes ražoja Rīgas autobusu fabrikā no 1957. līdz 1959. gadam.

Mikroautobusa virsbūve ir pilnībā no metāla un daļēji nesošā. Aprīkots ar 10 sēdvietām, uz ko norāda modeļa indekss. Būtiskākā izskata atšķirība no RAF-8 ir transportlīdzekļa garums, kas palielināts par vienu sekciju, kā arī nedaudz izmainīta priekšpuse.

## Vēsture
Pirmo sērijveida mikroautobusu ražošanu PSRS uzsāka Rīgas autobusu fabrika. 1957. gadā fabrika uzsāka transportlīdzekļa ražošanu, kura konstrukcijā plaši izmantoti "Pobedas" sastāvdaļas un mezgli (dzinējs, transmisija, priekšējā un aizmugurējā ass, stūres mehānisms un riteņi). Jaunajā vagona virsbūves automašīnā ar pilno metāla virsbūvi bija 10 pasažieru sēdvietas. Atbilstoši 1950. gadu beigu tendencei jumta sānu slīpumos katrā pusē atradās četras loga rūtis. Jauno mikroautobusu nosauca "Festivālu" par godu VI Pasaules jauniešu un studentu festivālam, kas notika Maskavā.

Mikroautobusu bija paredzēts izmantot galvenokārt kā dienesta transportlīdzekli. Lai arī ietilpības ziņā tas bija uz pusi mazāks par citu to gadu dienesta autobusu PAZ-652A, tomēr degvielas ekonomijas (vidējais degvielas patēriņš —  uz ), ātruma (maksimālais ātrums ), manevrēšanas spējas un pasažieru komforta ziņā tas bija ievērojami pārāks par to. Atšķirībā no dažiem ārvalstu analogiem ar aizmugurējo izvietoto dzinēju, "Festivālā" dzinējs atradās virs priekšējās ass, tā pārsegs atradās starp šofera un priekšējā pasažiera sēdekļiem.

Pēc dažiem mēnešiem Rīgas autobusu fabrikā uzsāka mikroautobusa modernizētās versijas ražošanu. Tam bija uzlabots virsbūves dizains un dzinēja dzesēšanas sistēma. Pasažieru ietilpība paliek nemainīga. Jaunā modeļa versija no vecās atšķīrās ar jaunu priekšējo lukturu izkārtojumu un radiatora režģa dizainu. 1958. gadā mikroautobuss piedzīvoja kārtējo modernizāciju un turpmāk ražošanā bija kā RAF-977.

## Literatūra
* *Захаров А.* *"РАФ-10"*, žurnāls *За рулём*, 1983. gada 11. numurs, izdevniecība ДОСААФ, issn 03214249
* 

## Ārējās saites

* Микроавтобус РАФ-10 žurnāls *За рулём* — 1957. gada jūlijs (nr. 3) 
* РАФ-10: история и описание vietnē *Русские и советские автобусы и троллейбусы*
Ezeru iela (Daugavpils)

__NOTOC__
**Ezeru iela** ir iela Daugavpilī, Vecajā un Jaunajā Forštatē. Ezeru iela sākas krustojumā ar Mazo Ezeru ielu Šuņezera krastā (no kā cēlies ielas nosaukums), ved austrumu virzienā un beidzas strupceļā, nesasniedzot Aveņu ielu. Ezeru ielā pārsvarā ir privātmāju apbūve.

Ezeru ielas kopējais garums ir aptuveni 1100 metri. Gandrīz visā garumā iela ir klāta ar grants segumu, izņemot mazu posmu pie Forštates kultūras nama, kas ir asfaltēts. Satiksmes kustība norit abos virzienos pa vienu joslu. Sabiedriskais transports pa Ezeru ielu nekursē, bet Vidzemes ielā ir 4., 5., 18. un 21. autobusu maršrutu pietura "Ezeru iela".

## Vēsture
Ezeru iela () ir šīs ielas vēsturiskais nosaukums, kas laika gaitā nav mainījies.

1875. gadā Ezeru ielā tika uzcelts koka vienstāva ebreju lūgšanu nams ar 50 vietām. Tas pastāvēja līdz 2. pasaules karam.

## Ievērojamie objekti
[273px|thumb|[Daugavpils Jēzus Sirds baznīca|Jēzus Sirds baznīca]]
* Nr. 42 — Jēzus Sirds Romas katoļu baznīca.
* Forštates kultūras nams (Vidzemes iela 41A).

## Ielu savienojumi
Ezeru iela ir savienota ar šādām ielām:
* Mazā Ezeru iela (T veida krustojums)
* Vidzemes iela
* Ciema iela (T veida krustojums)
* Artilērijas iela
* Baložu iela
* Telts iela
* Aveņu iela (savienojums tikai gājējiem)

## Atsauces
RAF-8

**RAF-8 "Sprīdītis"** ir mikroautobuss, ko uz automašīnas Moskvitch-407 agregātu bāzes ražoja Rīgas autobusu fabrikā no 1958. līdz 1960. gadam.

Virsbūve ļoti līdzinās modelim RAF-10. Aprīkots ar 8 sēdvietām, uz ko norāda modeļa indekss. Mikroautobuss mazā izmēra dēļ nosaukts latviešu pasaku tēla vārdā Sprīdītis.

## Vēsture
Mikroautobusa pirmos prototipus izstrādāja 1958. gadā. Attīstot šo un RAF-10 modeļus izveidoja modeli RAF-977, kam par pamatu ņēma GAZ-21 "Volga" agregātus. RAF-8 modeļus, kas bija aprīkoti ar GAZ-21 agregātiem, piešķīra nosaukumu RAF-978, un tos saražoja tikai nelielā rūpnieciskā partijā.

## Konstrukcija
Mikroautobusam ir pilnībā no metāla izgatavota vagonveida nesošā virsbūve. Astoņas pasažieru sēdvietas ir izvietotas sekojoši: viena šoferim labajā pusē, divas otrajā rindā, trīs trešajā rindā un atkal divas ceturtajā. Nepieciešamības gadījumā aizmugurējā sēdekļu rinda ir viegli noņemama, lai atbrīvotu vietu bagāžās pārvadāšanai. Transportlīdzeklim ir četras durvis: šofera, divas pasažieru un bagāžas nodalījuma.

Transportlīdzeklis aprīkots ar dzinēju, sajūgu, pārnesumkārbu, kā arī citiem agregātiem no vieglās automašīnas Moskvitch-407. Savukārt piekare aizgūta no automašīnas GAZ-21 "Volga". No "Volgas" aizgūti arī riteņi, riepas un bremžu sistēma.

## Atsauces

## Ārējās saites

*
Jelgavas ceļš

**Jelgavas ceļš** ir iela Mārupes pagasta Tīrainē, kā arī Mārupē. Tā sākas kā Vienības gatves atzarojums pie Rīgas pilsētas robežas un stiepjas pa Mārupes novada teritoriju līdz pat Olaines novada robežai, aiz kuras turpinās kā autoceļš V13. Ielas garums ir aptuveni 1820 metri. Visā garumā Jelgavas ceļš ir vietējā autoceļa V13 daļa.

Ielas sākums atrodas Mārupes pilsētā, kur Jelgavas ceļš šķērso dzelzceļa līniju Rīga—Jelgava, bet jau pēc 100 metriem sākas Tīraines ciema teritorija. Ielā ir gan dzīvojama, gan noliktavu apbūve. Daži zemesgabali vēl nav apbūvēti.

Visā garumā Jelgavas ceļš ir klāts ar asfalta segumu. Satiksmes kustība norit abos virzienos pa vienu joslu katrā virzienā. Pa Jelgavas ceļu kursē 5139. un 5034. maršruta autobusi.

## Ielu savienojumi
Jelgavas ceļš ir savienots ar šādām ielām:
* Vienības gatve ()
* Rudzrogu iela
* Ūdru iela
* Tīraines iela
* Viskalnu iela
* Viršu iela
* Lapiņu dambis

## Atsauces

## Skatīt arī
* Mārupe
* Autoceļš V13
Rehabilitācija

**Rehabilitācija** (no  — 'atjaunošana') ir sistemātisks un zinātniski pamatots ārstniecības un atbalsta pasākumu kopums, kura mērķis ir atjaunot, uzlabot vai kompensēt personas darbības spējas pēc slimības, traumas vai iedzimtiem vai iegūtiem veselības traucējumiem. Tās pamatuzdevums ir mazināt funkcionēšanas ierobežojumus, sekmēt personas neatkarību ikdienas dzīvē un uzlabot tās dzīves kvalitāti. Rehabilitācija balstās uz individuālu pieeju, ņemot vērā pacienta veselības stāvokli, vecumu, dzīves apstākļus un personiskos resursus.

Kā starpnozaru pasākumu kopums rehabilitācija ietver medicīniskus, psiholoģiskus, sociālus un profesionālus pasākumus. Tajā integrē dažādas terapijas metodes, piemēram, ārstniecisko vingrošanu, fizisko terapiju, ergoterapiju, logopēdiju un psihoterapiju, nodrošinot mērķtiecīgu un koordinētu iedarbību uz darbības traucējumiem.

Medicīniskā rehabilitācija ietver ārstniecisko vingrošanu, fizikālās medicīnas procedūras, tehnisko palīglīdzekļu pielāgošanu un citas terapeitiskas metodes, kas vērstas uz kustību, izzināšanas un citu organisma spēju atjaunošanu vai uzlabošanu. Sociālā rehabilitācija sekmē personas spēju patstāvīgi darboties sabiedrībā, pielāgoties ikdienas prasībām un izmantot sociālā atbalsta resursus. Profesionālā rehabilitācija ir vērsta uz darbspēju saglabāšanu vai atjaunošanu, profesionālo prasmju attīstīšanu un iekļaušanos darba tirgū. Psiholoģiskā rehabilitācija nodrošina psihoemocionālu atbalstu, palīdzot pārvarēt ar veselības traucējumiem saistītās emocionālās un uzvedības grūtības.

Rehabilitācijas efektivitāti nosaka laicīga uzsākšana, skaidri noteikti mērķi, individuāli izstrādāts rehabilitācijas plāns un koordinēta dažādu speciālistu sadarbība, kas nodrošina visaptverošu un nepārtrauktu atveseļošanos.

## Ārējās saites
Pedoloģija

**Pedoloģija** kā bērnu attīstības zinātne bija starpdisciplināra pieeja, kas attīstījās 19. gadsimta beigās un 20. gadsimta sākumā. Tā apvienoja psiholoģiju, pedagoģiju, medicīnu un socioloģiju, lai pētītu bērnu fizisko, kognitīvo, emocionālo un sociālo attīstību. Šīs zinātnes pamatā bija uzskats, ka bērnu audzināšanai un izglītošanai jābalstās uz viņu individuālajām attīstības īpašībām. 

Tomēr, neraugoties uz sākotnējo popularitāti, pedoloģija 20. gadsimta vidū zaudēja nozīmi vairāku iemeslu dēļ. Pārmērīga standartizēta testēšana noveda pie individuālo atšķirību ignorēšanas, bet politiskie faktori, īpaši Padomju Savienībā, izraisīja tās aizliegumu 1936. gadā, jo tā neatbilda valsts ideoloģijai. Laika gaitā pedoloģija sadalījās vairākās atsevišķās nozarēs, un tās vietā nostiprinājās attīstības psiholoģija un pedagoģija. Lai gan pedoloģija kā patstāvīga zinātne izzuda, tās idejas un atziņas joprojām ietekmē mūsdienu bērnu psiholoģiju, izglītības zinātni un neirozinātni.

## Ārējās saites
Pilngadība

thumb|500px|right|Pilngadības vecums dažādās pasaules valstīs

**Pilngadība** ir juridisks un sabiedrisks stāvoklis, kas apzīmē personas sasniegto vecumu, no kura tai ir pilnas tiesības un pienākumi sabiedrībā. Tā iezīmē brīdi, kad indivīds kļūst pilnīgi tiesiski atbildīgs par savām darbībām un iegūst pilnu rīcībspēju, piemēram, tiesības slēgt līgumus, balsot vēlēšanās un precēties bez vecāku atļaujas.

Dažādās valstīs pilngadības vecums var atšķirties, taču visbiežāk tas ir 18 gadi. Dažos gadījumos, piemēram, attiecībā uz alkohola un tabakas iegādi, pilngadības tiesības var tikt noteiktas citā vecumā. Tāpat ir situācijas, kad pilngadība var iestāties agrāk, piemēram, caur emancipāciju vai laulību.

Pilngadība ne tikai nosaka personas juridisko stāvokli, bet arī simbolizē pāreju no bērnības uz pieaugušo dzīvi, kas saistīta ar lielāku atbildību un autonomiju.

## Ārējās saites
Neauglība

**Neauglība** ir medicīnisks stāvoklis, kas raksturo nespēju ieņemt bērnu pēc regulāra, neaizsargāta dzimumakta vismaz 12 mēnešu garumā. Tā var skart gan sievietes, gan vīriešus un rodas dažādu faktoru dēļ, tostarp hormonālu traucējumu, anatomisku problēmu, ģenētisku faktoru, infekciju vai dzīvesveida ietekmes dēļ.

Neauglību iedala primārajā (kad pāris nekad nav spējis ieņemt bērnu) un sekundārajā (kad pēc iepriekšējas grūtniecības iestāšanās kļūst neiespējama). Diagnostika un ārstēšana ietver dažādas metodes, piemēram, hormonālo terapiju, ķirurģiskas procedūras vai reproduktīvās tehnoloģijas, piemēram, mākslīgo apaugļošanu (IVF). 

Papildus medicīniskajiem aspektiem neauglība var radīt arī psiholoģiskas un sociālas grūtības, ietekmējot cilvēka emocionālo labsajūtu un attiecības. Mūsdienās pieejamas dažādas iespējas, kas palīdz pārvarēt neauglības problēmas, nodrošinot atbalstu gan medicīniski, gan emocionāli.

## Statistika
Neauglība ir izplatīta problēma, kas skar ievērojamu daļu pāru gan Latvijā, gan pasaulē. Pasaulē neauglība skar aptuveni 13–15% pāru.

## Atsauces

## Ārējās saites
Tesla Model S

thumb|''Model S''
***Tesla Model S*** ir ASV uzņēmuma *[[Tesla (uzņēmums)|Tesla Motors]]* ražots pilnībā elektrisks sedans, ko ražo no 2012. gada. Tas izceļas ar lielu nobraukumu (no aptuveni  līdz ) ar vienu uzlādi, augstu veiktspēju un modernām tehnoloģijām, tostarp "autopilota" (pilnveidotā šofera atbalsta sistēma) funkciju.

*Model S* ir viens no pirmajiem elektromobiļiem, kas pierādīja, ka elektriskās automašīnas var būt gan jaudīgas, gan praktiskas, sasniedzot pat vairāk nekā  nobraukumu un paātrinājumu no 0 līdz  mazāk nekā 2 sekundēs (*Plaid* versijā). *Model S* palīdzējis popularizēt elektromobiļus visā pasaulē.

*Tesla Model S* uzlāde, izmantojot sienas lādētāju, aizņem aptuveni 7,5 stundas. Ātrās līdzstrāvas uzlādes stacija var uzlādēt akumulatoru no 10 līdz 80% tikai 30 minūtēs. *Tesla Supercharger* stacijā 15 minūtēs iespējams palielināt nobraukumu līdz 320 km.

## Atsauces

## Ārējās saites
Teodors Irmers

**Teodors Irmers** (, 1814—1874) bija vācbaltiešu ārsts, Rīgas Praktizējošo ārstu biedrības prezidents (1855—1857).

## Dzīvesgājums
Dzimis 1814. gada 22. jūlijā Rīgā tirgotāja Georga Magnusa Irmera (1771—1830) un viņa sievas Evas, dzimušas Kestneres (1791—1862), ģimenē.
Pēc medicīnas studijām Tērbatas Universitātē (1832—1836) viņš papildinājās Vircburgā un Vīnē (1836—1838).

1838. gadā sāka strādāt par privāti praktizējošu ārstu Rīgā, vēlāk bija Vidzemes guberņas kroņa muižu pārvaldes (*Domänenhof*) ārsts (1842—1852), tad Vidzemes medicīniskās pārvaldes (*Medizinalverwaltung*) akušieris (1851—1855) un inspektors (1855—1873). 1855. gadā viņu ievēlēja par Rīgas Praktizējošo ārstu biedrības prezidentu. Pēc kļūšanas par īsteno valsts padomnieku viņu 1864. gadā iecēla dižciltīgo kārtā kā fon Irmeru.
 
Miris 1874. gada 5. februārī.

## Atsauces

*
Tendences līnijas

thumb
**Tendences līnijas** ir tehniskās analīzes elements, ko jo īpaši izmanto, lai noteiktu cenu tendences dažāda veida biržās.

Tendenču līnijas ir analizējamo rādītāju vidējo vērtību ģeometriskais attēlojums, kas iegūts, izmantojot jebkuru matemātisku funkciju. Funkcijas izvēli tendences līnijas veidošanai parasti nosaka datu izmaiņu raksturs laika gaitā.

Pastāv trīs tendenču veidi:

* *Bullish* (augošas) — cenas pieaug;
* *Bearish* (lejupvērsta) — cenas krītas;
* *Flat* (sāniski) — cenas ir cenu diapazonā. Parasti konsolidācija notiek pirms nākamā kāpuma vai krituma.

## Ārējās saites
2025. gada Eiropas čempionāts vieglatlētikā telpās

**2025. gada [[Eiropas čempionāts vieglatlētikā telpās]]** notika *[[Omnisport Apeldoorn]]* arēnā Apeldornā, Nīderlandē, no 2025. gada 6. līdz 9. martam. Tas bija 38. Eiropas čempionāts vieglatlētikā telpās. Četru dienu ilgās sacensībās tika sadalīti 27 medaļu komplekti (13 disciplīnās vīriešiem, 13 sievietēm un jauktajā stafetē). 

Apeldorna par čempionāta norises vietu tika apstiprināta Eiropas Vieglatlētikas asociācijas padomes sanāksmē  Minhenē. Tā bija trešā reize, kad Nīderlande rīkoja Eiropas čempionātu telpās, iepriekš tas šajā valstī aizvadīts arī 1973. gadā Roterdamā un 1989. gadā Hāgā. 2024. gada martā par turnīra direktori iecelta bijusī vieglatlēte Dafne Shipersa.

Visvairāk zelta medaļu (7) izcīnīja mājinieki — Nīderlandes vieglatlēti. Viņi ieguva arī visvairāk medaļu kopumā — deviņas. No Latvijas vieglatlētiem vislabāko rezultātu sasniedza kārtslēcējs Valters Kreišs, kas izcīnīja sesto vietu.

## Sacensību kalendārs
*Sacensību sākuma laiki norādīti pēc [[Austrumeiropas laiks|Latvijas laika]] ([[UTC+2]])*.

## Rezultāti
### Vīrieši

### Sievietes

### Jaukti

## Medaļu kopvērtējums

## Latvijas sportisti
Latviju šajā čempionātā pārstāv trīs vieglatlēti: skrējēja Agate Caune 3000 metru distancē, augstlēcēja Patrīcija Jansone un kārtslēcējs Valters Kreišs.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Oficiālā tīmekļa vietne