Aleksejs Navaļnijs

**Aleksejs Navaļnijs** (; dzimis  Maskavas apgabalā, miris  Harpas ciemā Jamalas Ņencu autonomajā apvidū) bija krievu jurists, politiskais aktīvists un pret Vladimiru Putinu vērstās opozīcijas līderis.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1976. gadā Butiņas ciemā Maskavas apgabalā strādnieku ģimenē. Bērnībā dzīvoja Kalugas apgabala Obņinskā un pie vecmāmiņas Ukrainā. Studēja tieslietas Krievijas Tautu draudzības universitātē un Krievijas Federācijas valdības finanšu universitātē. Strādāja par juristu dažādos Krievijas uzņēmumos. 2000. gadā pievienojās Krievijas Apvienotajai Demokrātiskajai partijai "Jabloko", bet 2007. gadā piedalījās Nacionālās Krievu atbrīvošanās kustības ("Narod") dibināšanā.

2009. gadā ieguva advokāta tiesības un kļuva pazīstams kā blogeris un cīnītājs pret korupcijas izraisītajām problēmām Krievijā.

2010. gadā pēc Garija Kasparova, Jevgeņijas Albaсas, Sergeja Gurjeva un Oļega Civinska ieteikuma viņš studēja sešus mēnešus Jeila Universitātē programmā *Yale World Fellows*.

2011. gadā Navaļnijs nodibināja Korupcijas apkarošanas fondu. Cita starpā tas publicēja atmaskojošus video un pētījumus par korupciju Krievijā un varas iestādēs. Par zināmāko un skandalozāko pētījumu var uzskatīt video un izmeklēšanu par tā saucamo Putina pili. 2020. gadā fondu likvidēja un viņu mēģināja noindēt.

### Saindēšana
, ar lidmašīnu atgriežoties no Tomskas uz Maskavu, Aleksejam Navaļnijam kļuva slikti, tādēļ veikta ārkārtas nosēšanās Omskā, kur Navaļnijs tika hospitalizēts ar aizdomām par saindēšanos.
Vēlāk tika ziņots, ka Alekseju Navaļniju Omskas slimnīcā mēģinājuši saindēt vēl vienu reizi.

22. augustā Navaļniju no Omskas ar nevalstiskās organizācijas *[[Cinema for Peace]]* nolīgtu lidmašīnu nogādāja Šaritē — Berlīnes Universitātes slimnīcā. 2. septembrī Vācijas eksperti paziņoja, ka iegūti neapstrīdami pierādījumi, kas apliecina, ka Navaļnijs ir saindēts ar nervus paralizējošu kaujas vielu, kas pieder pie "Novičok" grupas. Šo slēdzienu apstiprināja arī Francijas un Zviedrijas laboratorijas un Ķīmisko ieroču aizlieguma organizācija (*OPCW*). Krievijas delegācija *OPCW* noraidīja ārvalstu laboratoriju secinājumus un pārmetusi Vācijai, ka tā izmanto šo lietu, lai izdarītu politisko spiedienu uz Krieviju un piemērotu tai sankcijas.'

14. decembrī pētnieciskā grupa *[[Bellingcat]]* sadarbībā ar medijiem CNN, *Insider*, *Der Spiegel* un *El Pais* prezentēja savu versiju par notikušo, nosaucot astoņu vīriešu vārdus, kuri trīs gadu laikā izspiegojuši Alekseju Navaļniju.
Navaļnijs paziņoja, ka *"Tie nav [[FSB|fsbešņiki]], kuri strādā pēc kāda manas darbības laikā aizvainota oligarha vai ierēdņa pasūtījuma. Vesels [[FSB]] departaments augsti stāvošu priekšnieku vadībā divu gadu garumā īsteno operāciju, kuras laikā vairākas reizes mēģināts nogalināt mani un manas ģimenes locekļus, slepenā valsts laboratorijā saņemot ķīmisku ieroci. Protams, šāda mēroga un garuma operāciju nevar būt organizējis neviens cits, kā FSB galva [[Aleksandrs Bortņikovs|Bortņikovs]], kurš nekad nesadūšotos to darīt bez Putina pavēles."*

### Aizturēšana un ieslodzījums
thumb|left|Alekseja Navaļnija cietuma kartiņa (2021)
Pēc četru mēnešu rehabilitācijas Vācijā Navaļnijs 2021. gada 17. janvārī atgriezās Krievijā, bet tūlīt pēc ielidošanas Šeremetjevas lidostā viņu aizturēja, inkriminējot 2014. gadā piespriestā nosacītā cietumsoda noteikumu šķietamu pārkāpšanu, ārstējoties Vācijā. 20. februārī Maskavas Babuškinas rajona tiesa viņam piesprieda divarpus gadu ilgu cietumsodu. Piespriesto cietumsodu Navaļnijs izcieta Vladimiras apgabala Pokrovas cietumā. 31. martā viņš pieteica badastreiku, pieprasot "pienācīgu medicīnisko aprūpi un iespēju konsultēties ar neatkarīgiem mediķiem".
2022. gada martā viņam piesprieda vēl deviņus gadus ieslodzījumā par "krāpšanu" un "necieņu pret tiesu" un nosūtīja uz stingrā režīma soda koloniju.

2023. gada augustā Navaļnijam piesprieda 19 gadu cietumsodu par "ekstrēmismu", bet decembrī pēkšņi pa maršrutu Vladimira—Maskava—Čeļabinska—Jekaterinburga—Kirova—Vorkuta pārveda uz stingrā režīma soda koloniju Harpas ciemā Jamalas Ņencu autonomajā apvidū. 

## Nāve
Aleksejs Navaļnijs nomira soda nometnē pēkšņā nāvē 2024. gada 16. februārī, viņa atraitne Jūlija Navaļnaja 2025. gadā paziņoja, ka divas neatkarīgas laboratorijas ir konstatējušas to, ka viņas vīrs neilgi pirms nāves tika saindēts. 2026. gada februārī Francijas, Lielbritānijas, Nīderlandes, Vācijas un Zviedrijas ārlietu ministrijas paziņoja, ka pirms diviem gadiem mirušā Navaļnija paraugu analīzes pārliecinoši apstiprina epibatidīna toksīna klātbūtni.

## Atzinība
2021. gada oktobrī Eiropas Parlaments Navaļnijam piešķīra Saharova balvu "par domas brīvību".

## Atsauces

## Ārējās saites

* Alekseja Navaļnija mājaslapa