open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Midelburga

**Midelburga** (, ) ir pilsēta Nīderlandes dienvidrietumos. Tā ir Zēlandes provinces administratīvais centrs. 2014. gadā pilsētā dzīvoja 47,7 tūkstoši iedzīvotāju. Pilsēta stipri cieta Otrā pasaules kara laikā. Ievērojamākās apskates vietas ir pilsētas dome, Svētā Nikolaja abatija un 16. gadsimtā celtā baznīca. Ir saglabājušies arī vairāki pilsētas vārti.

Tehnoloģiju ziņā Midelburgai bija ievērojama loma zinātniskajā revolūcijā agrīnajā mūsdienu periodā. Nīderlandes zinātnes un tehnoloģiju zelta laikmetā pilsēta bija objektīvu izgatavošanas centrs. Mikroskopa un teleskopa izgudrojums 16. gadsimta beigās un 17. gadsimta sākumā bieži tiek piedēvēts Midelburgas briļļu veidotājiem (ieskaitot Zahariju Jansenu un Hansu Lipersiju).

## Vēsture
Midelburgas pilsēta, iespējams, datēta ar 8. gadsimta beigām vai 9. gadsimta sākumu. Pirmoreiz Midelburga pieminēta kā viena no trim nocietinātām pilsētām (borgām), kas uzcelta Valkerenā (toreizējā salā), lai pasargātu no vikingu reidiem. 844. gadā šajā vietā tika uzcelts klosteris, kas līdz reformācijai palika aktīvs katoļu fonds. Pamati Midelburgas "staltajai un gleznainajai" galvenajai baznīcai pirmo reizi tika likti 10. gadsimtā; papildu celtniecība turpinājās viduslaikos.

Pilsētas tiesības Midelburgai tika piešķirtas 1217. gadā. Viduslaikos tā kļuva par nozīmīgu tirdzniecības centru tirdzniecībā starp Angliju un augošajām Flandrijas pilsētām. 13. un 14. gadsimtā pilsēta turpināja iegūt varu un prestižu.

No 1559. līdz 1603. gadam Midelburga bija katoļu bīskapijas bīskapa krēsls, kas aptvēra visu Zēlandi. Astoņdesmit gadu karā Midelburgu  ilgstoša ​​aplenkuma laikā (1572–1574) ieņēma Spānijas spēki.

Sākotnējo zemju ziemeļu provinces ieguva neatkarību no bijušajiem Spānijas Hābsburgu valdniekiem un izveidoja Nīderlandi - protestantu valsti. Vēlāk, 17. gadsimtā Midelburga pēc Holandes metropoles Amsterdamas kļuva par nozīmīgāko Nīderlandes Austrumindijas kompānijas centru Septiņu Apvienoto Nīderlandes Republikā. Midelburgai arī bija nozīmīga loma 17. gadsimta vergu tirdzniecībā.

Midelburgā, sefardu apbedījumu vietā, kas atrodas Jodengangā ārpus pilsētas sienas, ir apbedīts
Samuels ben Izraēls, Menasa ben Izraēla dēls. Menass ben Izraēls veda sarunas ar Kromvelu par Anglijas un tās koloniju atvēršanu ebrejiem. Midelburgā ir arī Aškenazi apbedījumu vieta, kas atrodas pie *Walensingel* pilsētas sienas iekšpusē. 1994. gadā tika atjaunota sinagoga, jo tā tika daļēji iznīcināta Otrā pasaules kara laikā. Šī sinagoga bija trešā, kas tika uzcelta Nīderlandē zelta laikmetā. Dzelzceļa stacijas zālē ir piemiņas plāksne Zēlandes ebrejiem, kuri sāka ceļu uz nāves nometnēm no Midelburgas dzelzceļa stacijas.

## Ārējās saites
Letes

**Letes** ir ciems Gulbenes novada Beļavas pagastā. Izvietojies pagasta ziemeļaustrumos pie Letes ezera un autoceļa V419  no pagasta centra Beļavas,  no novada centra Gulbenes un  no Rīgas. Letēs atrodas pasts, feldšeru-vecmāšu punkts, veikals un SIA «Gulbenes zvērsaimniecība». Apdzīvotā vieta izveidojusies pēc 1953. gada pie jaunizveidotās kažokzvēru (lapsu) fermas.

## Iedzīvotāji
### Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSP datiem.

## Atsauces
Svelberģis

**Svelberģis**, agrāk arī **Mežotnes**, ir ciems Gulbenes novada Beļavas pagastā. Izvietojies pagasta dienvidos Gulbenes pilsētas ziemeļrietumu pierobežā pie autoceļa P27  no pagasta centra Beļavas,  no novada administrācijas Gulbenes centrā un  no Rīgas. Svelberģī atrodas veikals, viesu māja, degvielas uzpildes stacija un vairāki uzņēmumi. Apdzīvotā vieta attīstījusies kā Gulbenes rūpnieciskā zona.
2016. gadā Svelberģī atklāja SIA “Baltic Agro” servisa centru.

## Iedzīvotāji
### Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSP datiem.

## Atsauces
Aksels Sparre

**Aksels Sparre** (, dzimis , miris ) bija Zviedrijas grāfs (no 1720. gada), feldmaršals (no 1721. gada), karaļa Kārļa XII līdzgaitnieks un gleznotājs.

Piedalījās Lielajā Ziemeļu karā, tai skaitā Latvijas teritorijā, izceldamies Daugavas kaujā 1701. gadā. Pazīstami ir divi Sparres veidotie Kārļa XII portreti, no kuriem viens gleznots Bauskā. Piedalījās Poltavas kaujā. Pēc zviedru sakāves un Kārļa XII došanās prom no Benderiem tika iecelts par atlikušā karaspēka pavēlnieku.

## Ārējās saites
*Aksels Sparre ''Svenskt biografiskt handlexikon''
XI Latvijas Skolu jaunatnes dziesmu un deju svētki

**XI Latvijas Skolu jaunatnes dziesmu un deju svētki** bija Latvijas Skolu jaunatnes dziesmu un deju svētki, kas norisinājās Rīgā no  līdz . Tajos piedalījās 37 890 dalībnieki. Par svētku logo konkursa kārtībā no 132 iesniegtajiem darbiem tika izvēlēts mākslinieces Elīnas Eleres zīmētais gailis. Šajos svētkos pirmo reizi piedalījās bērni ar īpašām vajadzībām, kā arī - diasporas pārstāvji no citām valstīm.  Visvairāk skatītājus un dalībniekus pulcēja: deju lielkoncerts "Līdz varavīksnei tikt", pūtēju orķestru lielkoncerts "Taures sauc" , svētku gājiens "ābēcēdē...ūvēzēžē" un noslēguma koncerts "Manā dziesmā Tu ...".

Noslēguma koncerta apvienoto koru virsdiriģenti bija Kaspars Ādamsons, Gints Ceplenieks, goda virsdiriģents Jānis Erenštreits, Eduards Grāvītis, Mārtiņš Klišāns, Arvīds Platpers, Māris Sirmais, Romāns Vanags un Edgars Vītols.

Pūtēju orķestru virsdiriģenti: Andris Muižnieks, Jānis Smilga, Haralds Bārzdiņš un Agris Celms.

Deju svētku virsvadītāji: Dace Adviljone, Gints Baumanis, Agris Daņiļevičs, Jānis Ērglis,Taiga Ludborža, Ilze Mažāne, Iluta Mistre, Indra Ozoliņa, Iveta Pētersone-Lazdāne, Inga Pulmane un Jānis Purviņš.

Deju kolektīvu goda virsvadītāji: Taisa Aruma, Inta Dimante, Indra Filipsone, Olga Freiberga, Ojārs Lamass, Liene Lūse, Janīna Nurka, Ingrīda Saulīte, Rita Spalva un Baiba Šteina. 

## Atsauces

## Ārējās saites
* XI Latvijas Skolu jaunatnes dziesmu un deju svētku oficiālā mājaslapa
* Noslēguma koncerts "Manā dziesmā tu.."
Grabara

**Grabara** var būt:

* Kamils Grabara (*Kamil Grabara*; dzimis 1999. gadā), poļu futbolists;
* Kolinda Grabara-Kitaroviča (*Kolinda Grabar-Kitarović*; dzimusi 1968. gadā), horvātu diplomāte un politiķe.
Hodonīnas apriņķis

**Hodonīnas apriņķis** () ir Čehijas Dienvidmorāvijas apgabala administratīvā iedalījuma vienība. Robežojas ar Dienvidmorāvijas apgabala Bržeclavas un Viškovas apriņķiem, Zlīnas apgabala Kromeržīžas un Uherske Hradištes apriņķiem, kā arī Slovākiju.
Ance (ciems)

**Ance** () ir ciems Kurzemē, Ventspils novada Ances pagasta centrs pie Stendes upes. Atrodas autoceļu P77 (Ventspils — Dundaga), V1339 (Ance — Trumpi) un V1311 (Ugāle — Ance) krustojumā. Ancē atrodas kultūras nams, bibliotēka, Ances pamatskola un pirmsskolas izglītības iestāde.

Apdzīvotā vieta veidojusies uz Ances muižas (*Anzen*) zemes, kas piederējusi Bēru dzimtai. 1798. gadā Ances muižā miris *[[Academia Petrina]]* profesors Johans Nikolajs Tīlings. 1812. gada kara laikā Ances muižas ēkas postīja Napoleona karaspēks.

## Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSP un OSP datiem.

## Atsauces

## Ārējās saites
Elkšņi (nozīmju atdalīšana)

**Elkšņi** var būt:
* Elkšņi — apdzīvota vieta Elkšņu pagastā;
* Elkšņi (Dricānu pagasts) — apdzīvota vieta Dricānu pagastā;
* Elkšņi (Ilzeskalna pagasts) — apdzīvota vieta Ilzeskalna pagastā;
* Elkšņi (Tabores pagasts) — apdzīvota vieta Tabores pagastā;
* Elkšņi (Ikšķile) — Ikšķiles pilsētas daļa;
* Oļšankas cits nosaukums.
Asbels Kiprops

**Asbels Kipruto Kiprops** (*Asbel Kipruto Kiprop*; dzimis ) ir Kenijas vieglatlēts, startē vidējo distanču skriešanā, specializējies 1500 m distancē.

Divas reizes piedalījies Olimpiskajās spēlēs (, ). 2008. gadā Pekinā A. Kiprops finišēja otrajā vietā 1500 m distancē, taču pēc sākotnējā uzvarētāja Rašida Ramzi diskvalifikācijas par dopinga lietošanu Kiprops tika atzīts par sacensību uzvarētāju. 2012. gadā Londonā šajā distancē ierindojās 12. vietā. Divas reizes ir kļuvis par pasaules čempionu 1500 m distancē: 2011. gadā Tegu un 2013. gadā Maskavā.

Arī viņa tēvs Deivids Kebenei bijis skrējējs.

## Ārējās saites
* 

* Biogrāfija
Bērlingtona (Vērmonta)

**Bērlingtona** () ir pilsēta Vērmontas štatā, ASV. Apgabala administratīvais centrs. Atrodas Šampleina ezera krastā 72 km uz dienvidiem no ASV—Kanādas robežas. Štata apdzīvotākā pilsēta.

Kopš 20. gadsimta vidus pilsētas ekonomika galvenokārt atkarīga no pakalpojumu nozares. Te atrodas 1791. gadā dibinātā Vērmontas Universitāte. Ievērojams ir arī 18 ha plašais Šelburnas muzejs.

## Iedzīvotāji

## Atsauces

## Ārējās saites
Ida Karuzina

**Ida Karuzina** (arī Ida Vēvere; ; , Maskava - , Rīga) bija Latvijas šahiste.

## Biogrāfija
Piedzimusi japāņu emigrantu ģimenē, kas 1920. gadu beigās saņēmusi politisko patvērumu Padomju Savienībā. Otrā pasaules kara laikā bijusi bērnu nama audzēkne Tatarstānā.

Pēc kara sākusi strādāt Rīgas turbomehāniskajā rūpnīcā, bijusi frēzētāja komjauniešu brigādē, kā arī aktīvi piedalījusies sabiedriskajā darbā. 1950. gados pabeigusi Rīgas industriālo politehnikumu.

Ar šahu sākusi aizrauties 1940. gadu beigās. Sešpadsmit reizes piedalījusies Latvijas sieviešu šaha čempionātu finālos. Lai gan šajos turnīros rezultāti ir bijuši nevienmērīgi, Karuzina jau debijas reizē 1953. gadā dalījusi augsto 2.-3. vietu. Šo panākumu izdevies atkārtot 1960. gadā. Spēlējusi arī Rīgas sieviešu šaha čempionātos. 1955. gadā bijusi PSRS sporta biedrības "Spartaks" sieviešu čempionāta jaunākā dalībniece. 1962. gadā Latvijas šaha izlases sastāvā piedalījusies komandu mačos Minskā ar Baltkrieviju un Viļņā ar Lietuvu. 1972. gadā Latvijas PSR komandu čempionātā šahā "Dinamo" komandas sastāvā ieguvusi 3. vietu kopvērtējumā.

Bijusi precējusies un kopš 1969. gada šaha turnīros piedalījusies kā Vēvere, bet vēlāk atguvusi veco uzvārdu. 1970. gadu vidū pārtraukusi aktīvās šahistes gaitas.

## Vietas Latvijas šaha čempionātā
* 1953. gads — 2.-3. vieta.
* 1956. gads — 3.-4. vieta.
* 1957. gads — 8.-10. vieta.
* 1958. gads — 8.-9. vieta.
* 1959. gads — 6. vieta.
* 1960. gads — 2.-3. vieta.
* 1961. gads — 7. vieta.
* 1962. gads — 3.-4. vieta.
* 1964. gads — 12. vieta.
* 1965. gads — 5.-6. vieta.
* 1966. gads — 11.-12. vieta.
* 1967. gads — 6.-8. vieta.
* 1968. gads — 9. vieta.
* 1969. gads — 12.-13. vieta.
* 1973. gads — 12. vieta.
* 1974. gads — 12.-14. vieta.

## Atsauces

## Literatūra
* Encyclopedia of Latvian chessplayers : 1900-2000 / compiled by Val Zemitis ; editors, J. Vitomskis ... [et al. ]. [ASV : b. n.], 2009 2 sēj. : il., portr. ; 29 cm.
Autoceļš V4

|}
|}

**V4** autoceļš **Baldone-Tome** ir Latvijas vietējais autoceļš, kas savieno Baldoni ar P85 pie Tomes. Autoceļš ir  garš, klāts ar grants segumu un atrodas Ķekavas un Ogres novados.

Autoceļa V4 tiešā tuvumā atrodas Tomes skola.

## Atsauces
Domi

**Domi** var būt:

* Makss Domi (*Max Domi*; 1995) — kanādiešu hokejists;
* Tajs Domi (*Tie Domi*; 1969) — kanādiešu hokejists.
Daukstes

**Daukstes** var būt:
* Daukstes — apdzīvota vieta Daukstu pagastā
* Daukstes — apdzīvota vieta Dricānu pagastā
* Daukstes — apdzīvota vieta Turku pagastā
* Daukstes — apdzīvota vieta Vīpes pagastā
Daukstes (Daukstu pagasts)

**Daukstes** ir ciems Gulbenes novada Daukstu pagastā. Izvietojies pagasta austrumdaļā Audiles un tās pietekas Grūžupītes krastā pie autoceļa V427  no pagasta centra Stariem,  no novada centra Gulbenes un  no Rīgas. Daukstēs atrodas bibliotēka, pasts, feldšeru un vecmāšu punkts, veikals. Līdz tās slēgšanai 2016. gadā atradās arī Daukstes pamatskola. Apdzīvotā vieta izaugusi pēckara gados kā kolhoza «Uzvara» centrālais ciemats.

## Iedzīvotāji
### Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSP datiem.

## Atsauces
Krapa

**Krapa** ir ciems Gulbenes novada Daukstu pagastā. Izvietojies pagasta rietumdaļā pie autoceļa V847,  no pagasta centra Stariem,  no novada centra Gulbenes un  no Rīgas. Krapā atrodas veikals. Apdzīvotā vieta izveidojusies ap Krapas muižas *(Kroppenhof)* centru. Muižas apbūve ar pārvaldnieka māju, klēti un kūti ir vietējas nozīmes arhitektūras piemineklis.

## Iedzīvotāji
### Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSP datiem.

## Atsauces
Limpopo

**Limpopo** ir upe dienvidu Āfrikā, kontinenta otra lielākā Indijas okeānā ietekošā upe. Sākas uz Dienvidāfrikas un Botsvānas robežas, saplūstot no dienvidiem tekošajai Krokodilrifīrai un no dienvidrietumiem tekošajai Mariko. Tek sākotnēji ziemeļaustrumu—austrumu virzienā, veidojot Dienvidāfrikas robežu ar Botsvānu un Zimbabvi. Tālāk pagriežas uz dienvidaustrumiem un tek pa līdzenu apvidu Mozambikā. Pie Šaišai pilsētas ieplūst Indijas okeānā. Daļa upes lejtecē kuģojama.

## Ārējās saites
Autoceļš V3

|}
|}

**V3** autoceļš **Rāmava-Baloži** ir Latvijas vietējais autoceļš, kas savieno autoceļu A7 pie Rāmavas ar Baložiem. Autoceļš ir  garš, klāts ar asfaltbetona segumu un atrodas Ķekavas novada Baložu pilsētā.

## Atsauces
Kroppenhof

***Kroppenhof*** var būt šādu apdzīvoto vietu vai bijušo muižu vāciskais nosaukums:
* Krapa Daukstu pagastā,
* Krapes muiža Krapes pagastā.
Jēkabs Kukainis

**Jēkabs Kukainis** ( — ) bija Latvijas sabiedriskais darbinieks un politiķis. Bijis 4. Saeimas deputāts, Latvijas Jaunsaimnieku un sīkgruntnieku partijas biedrs.

## Biogrāfija
Jēkabs Kukainis piedzima  (pēc vecā stila — ) Bauskas Pilsmuižas pagastā Miķeļa un Grietas Kukaiņu ģimenē. Vecgulbenē 18 gadus vadīja pasta nodaļu. Strādājis pasta nodaļās Liepājā un Tartu. 1929. gadā, pēc 49 aizvadītiem darba gadiem, devās pensijā.

1931. gadā ievēlēts 4. Saeimā no Agrāko naudas noguldītāju un citu cietušo partijas saraksta. Drīz pēc ievēlēšanas pievienojies Latvijas Jaunsaimnieku un sīkgruntnieku partijai un tās Saeimas frakcijai. Parlamentā darbojās līdz Ulmaņa apvērsumam 1934. gadā.

Miris no sirdstriekas  ap plkst. 8.30 savā dzīvoklī Rīgā, Krišjāņa Valdemāra ielā 57/59. Apbedīts Rīgas Meža kapos .

## Apbalvojumi
* Triju Zvaigžņu ordenis — 4. šķira.

## Atsauces
Laserena

**Laserena** () ir pilsēta Čīlē, Kokimbo reģiona administratīvais centrs. 2012. gadā pilsētā dzīvoja 198 tūkstoši iedzīvotāju. Blakus Laserenai atrodas Kokimbo pilsēta un kopējā aglomerācijā iedzīvotāju skaits sasniedz 300 tūkstošus, kas ir ceturtā lielākā konurbācija Čīlē. Laserena dibināta 1544. gadā un ir otra vecākā pilsēta Čīlē aiz galvaspilsētas Santjago. Tā ir Laserenas arhibīskapijas centrs.

## Atsauces

## Ārējās saites
Džovanni Antonio Skopoli

**Džovanni Antonio Skopoli** (, dzimis , miris ) bija itāļu/austriešu dabaszinātnieks un ārsts no Tiroles. 

Dzimis Kavalēzē advokāta ģimenē. Studēja medicīnu Insbrukas universitātē. Pēc universitātes beigšanas strādāja par ārstu dzimtajā Kavalēzē, Venēcijā un Idrijā. Daudz ceļoja pa Alpiem, kur kolekcionēja kukaiņus un augus. Idrijā, kurā bija attīstīta dzīvsudraba ieguve, publicēja darbu par saindēšanos ar dzīvsudrabu. 1769. gadā tika iecelts par ķīmijas un metalurģijas profesoru skolā Banska Štjavnicā. Sadarbojās ar Linneju, kaut arī nekad personīgi ar viņu nav ticies.

## Ārējās saites
Iesaiņojuma gāzes

[200px|thumb|right|[Aizsargvide|Aizsargvidē iesaiņotas siera nūjiņas]]

**Iesaiņojuma gāzes** ir gāzes (izņemot gaisu), ko iepilda pārtikas iesaiņojumā pirms vai pēc tās iesaiņošanas vai iesaiņošanas laikā, lai kavētu pārtikas sastāvdaļu oksidēšanos un mikrobioloģisku bojāšanos, tādējādi pagarinot pārtikas uzglabāšanas laiku. Visbiežāk izmantotās iesaiņojuma gāzes ir oglekļa dioksīds (E290) un slāpeklis (E241).

## Atsauces
Sekulārisms

[thumb|Britu rakstnieks [Džordžs Holioks (1817–1906), kas 1851. gadā ieviesa terminu "sekulārisms"]]
**Sekulārisms** ( — ‘laikmets’) ir principu un uzskatu kopums, kas ir brīvs no reliģijas un Dieva. Sekulārismu nereti saista ar to, ka valsts valdībai un citām institūcijām jāpastāv atsevišķi no reliģijas, un savos lēmumos nedrīkst ietekmēties reliģisku apsvērumu dēļ. Par sekulārisma idejām pirmie aizdomājās grieķu un romiešu filozofi kā Epikūrs vai Marks Aurēlijs un apgaismības laikmeta domātāji kā Denī Didro, Voltērs, Benedikts Spinoza, Džeimss Medisons un citi.

Sekulārismu nevajadzētu jaukt ar ateismu vai indiferentismu.

## Skatīt arī
* Teokrātija
* Reliģijas brīvība
Kapueira

thumbnail|Kapueiras nodarbība uz ielas
**Kapueira** () ir brazīliešu nacionālā cīņas māksla, kas sevī ietver akrobātikas, dejas un spēles elementus.

Vēsturiski radusies ap 18. gadsimtu starp vergiem, kas tagadējās Brazīlijas teritorijā tika ievesti no Āfrikas. Ņemot vērā, ka šī cīņu māksla bija populāra ielu bandu un nemiernieku vidū, pirmajā Brazīlijas konstitūcijā 1892. gadā kapueiras praktizēšana tika aizliegta. Aizliegums tika atcelts tikai pēc valsts apvērsuma 1930. gadā. 2014. gadā kapueira ieguva UNESCO kultūras mantojuma statusu.

Kapueirai raksturīga sitienu izdarīšana no zemiem stāvokļiem — pieliecoties un pietupjoties, kā arī primāri sitieni ar kājām. Tāpat to raksturo akrobātiskas un dejai līdzīgas kustības. Neatņemama nodarbību sastāvdaļa ir brazīliešu tautas mūzikas ritmu un dziedājumu izpilde. Gan treniņi, gan arī sacensības lielākoties notiek bez tieša kontakta.

## Atsauces
Ernests Erhards

**Ernests Erhards** ( — ) bija Latvijas sabiedriskais darbinieks un politiķis. Bijis 4. Saeimas deputāts, Latvijas Jaunsaimnieku un sīkgruntnieku partijas biedrs.

## Dzīvesgājums
Dzimis  Cīravas pagastā bezzemnieka Jāņa Erharda ģimenē. Drīz pēc tam ģimene pārcēlās dzīvot uz Sakas pagastu, kur ieguva 9 pūrvietas (aptuveni 3,3 hektāri) lielu zemes gabalu bez ēkām.

1913. gadā Erhards pabeidza četras klases Aizputes pilsētas skolā un ieguva skolotāja tiesības. Pirmā pasaules kara laikā viņš tika iesaukts Krievijas armijā un pievienojās latviešu strēlniekiem. Erhards tika nosūtīts uz Alekseja kara skolu, pēc kuras pabeigšanas dienēja 5. Zemgales latviešu strēlnieku pulkā. Demobilizēts 1918. gada janvārī.

1931. gadā kandidēja Saeimas vēlēšanās no Latvijas Jaunsaimnieku un sīkgruntnieku partijas saraksta. Sākotnēji nav ievēlēts, bet 1932. gada jūlijā kļuva par 4. Saeimas deputātu pēc partijas biedra Arkādija Eglīša nāves. Parlamentā darbojās līdz Ulmaņa apvērsumam 1934. gada maijā.

1941. gada 14. jūnija deportācijas laikā Raņķu pagastā apcietināts un deportēts uz Vjatlagu, kur miris 

## Atsauces
Erhards

**Erhards** var būt:

* Ernests Erhards (1894—1941) — latviešu politiķis;
* Heincs Erhards (*Heinz Erhardt*, 1909—1979) — vācbaltu filmu aktieris, kabaretists, mūziķis un dzejnieks;
* Jūlijs Erhards (1855—1944) — latviešu kapteinis, Ainažu jūrskolas skolotājs;
* Ludvigs Erhards (*Ludwig Erhard*, 1897—1977) — vācu politiķis, Vācijas kanclers.
Galgauska

**Galgauska**, agrāk — **Veiši**, ir ciems Gulbenes novada Galgauskas pagastā, pagasta centrs. Izvietojies pagasta vidusdaļā Vijatas upes krastā pie autoceļa V847 un tagad slēgtā Ieriķu—Abrenes dzelzceļa (stacija Galgauska),  no novada centra Gulbenes un  no Rīgas. Galgauskā atrodas pagasta pārvalde, kultūras nams, bibliotēka, feldšeru punkts un veikals. Bijušās pamatskolas (slēgta 2019. gadā) ēkā atrodas pirmsskolas izglītības iestādes "Ābolīši" Galgauskas grupa.

## Vēsture

Apdzīvotā vieta (Veiši) izveidojusies pie Veišu pusmuižas, Galgauskas pagasta valdes un skolas — ap 4 km no vēsturiskās Galgauskas muižas centra. Izaugusi pēckara gados kā ciema padomes un kolhoza "Kopdarbība" ciemats. Galgauskas pamatskolas ēka un dziedāšanas biedrības nams ir vietējas nozīmes arhitektūras pieminekļi.

Uz ziemeļiem no Galgauskas atradās PSRS raķešu bāze (23. raķešu divīzijas 30. raķešu pulka 3. diviziona pozīcijas), ko pilnībā demontēja 2017. gadā.

Galgauskas muiža 1928.jpg|Galgauskas muižas ēka pie Tirzas upes (1928)
Galgauskas pamatskola (2).jpg|Galgauskas pamatskola (2018)


## Iedzīvotāji
### Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSP datiem.

## Atsauces
Rimstavas

**Rimstavas** var būt:
* Rimstavas — apdzīvota vieta Galgauskas pagastā
* Rimstavas — apdzīvota vieta Rugāju pagastā
Rimstavas (Galgauskas pagasts)

**Rimstavas** ir ciems Gulbenes novada Galgauskas pagastā. Izvietojies pagasta dienvidaustrumos pie autoceļa V847  no pagasta centra Galgauskas,   no novada centra Gulbenes un  no Rīgas Apdzīvotā vieta izveidojusies pēckara gados kā kolhoza «Kopdarbība» ciemats.

## Iedzīvotāji
### Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSP datiem.

## Atsauces
Eduards Reiziņš

**Eduards Reiziņš** (dzimis , miris ) bija latviešu biologs, Ņižņijnovgorodas universitātes zooloģijas muzeja pirmais direktors. 

Dzimis zemnieku ģimenē. 1907. gadā ieguva skolotāja tiesības. Strādāja par skolotāju Bauskā, Pļaviņās, vasarās dodoties ekspedīcijās uz Krievijas ziemeļiem. No 1915. gada mācījās Šaņavska universitātē Maskavā. No 1918. līdz 1923. gadam strādāja Ņižņijnovgorodas universitātē. Pēc atgriešanās Latvijā 1923. gadā kļuva par Centrālā pedagoģijas institūta lektoru. Vecākais dēls Rūdolfs Reiziņš kļuva par ķīmijas zinātņu doktoru, bet jaunākais - Linards Reiziņš - par matemātiķi.

## Ārējās saites
*Par Reiziņu
Sitamie instrumenti

[thumb|[Sitēji orķestrī]]
[thumb|Ļoti liels [bungu komplekts]]
**Sitamais instruments**, arī **perkusija** (no  — 'sadursme', 'sišana'), ir mūzikas instruments, kas rada skaņu, mūziķim instrumentu sitot, kratot, berzējot vai jebkādi citādāk izraisot vibrācijas. Sitamos instrumentus uzskata par vecākajiem mūzikas instrumentiem, piebiedrojoties cilvēka balsij.
Sitamie instrumenti orķestrī parasti sastāv no timpāniem, mazajām bungām, lielajām bungām, šķīvjiem, trīsstūra un tamburīna. Tiesa gan, sitamo instrumentu grupa var saturēt arī cita veida instrumentus, piemēram svilpi, pātagu, sirēnu un citus. Bet no otras puses, taustiņinstrumenti, piemēram, čelesta, parasti nav sitamie instrumentu grupas sastāvdaļa, savukārt, grupai pieskaitīti tiek zvaniņi un ksilofons.

Sitamie instrumenti visbiežāk tiek iedalīti divās grupās: sitamie instrumenti ar noteiktu skaņas augstumu un sitamie instrumenti ar nenoteiktu skaņas augstumu.

## Vēsture
Antropologi un vēsturnieki izsaka viedokli, ka sitamie instrumenti bijuši pirmie cilvēku radītie skaņrīki. Cilvēka balss visticamāk bija pirmais mūzikas instruments, bet sitamie instrumenti šā vārda plašā nozīmē bija, piemēram, rokas, kājas, cilvēka ķermenis, zariņi, akmeņi, un dzīvnieku kauli. Tie bija plaši izplatīti pirms jebkādiem pierakstiem par mūzikas vēsturi.

## Funkcijas
Sitamie instrumenti spēj atskaņot ne tikai ritmu, bet arī melodiju un harmoniju.

Sitamie instrumentus mūziķu ansamblī bieži sauc par *mugurkaulu* vai *sirdi*, parasti sadarbojoties ar basa instrumentiem. Džezā un citos populāros mūzikas ansambļos, pianistu, basistu, bundzinieku un dažreiz ģitāristu sauc par ritma sekciju jeb ritma bloku.

## Atsauces
Druviena

**Druviena** ir ciems Gulbenes novada Druvienas pagastā, pagasta centrs. Izvietojies pagasta austrumdaļā Azandas upes krastā autoceļu V433, V437 un V847 krustojumā  no novada centra Gulbenes un  no Rīgas. Druvienā atrodas pagasta pārvalde, latviskās dzīvesziņas centrs, kultūras nams, bibliotēka, feldšeru-vecmāšu punkts, pasts un veikals. 

## Vēsture
Apdzīvotā vieta izveidojusies pie vēsturiskās Druvienas muižas (*Druween*) centra. Izaugusi pēckara gados kā ciema padomes un kolhoza «Plēsums» ciemats. Druvienas muižas apbūve ir vietējas nozīmes kultūrvēstures piemineklis.

## Iedzīvotāji
### Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSP datiem.

## Atsauces
Sirpis un āmurs

thumbnail|Padomju Savienības karogā attēlotais sirpis un āmurs
**Sirpis un āmurs** (☭; ) ir viens no komunisma simboliem, kas uzsver sirpja simbolizētās zemniecības un āmura simbolizētās strādniecības vienotību cīņā pret mantīgajām šķirām. 

Simbols radies 1918. gadā, kad boļševiki to pieņēma kā emblēmu, kas tika izmantota zīmogos un dokumentu veidlapās, aizvietojot iepriekš izmantoto sirpi un arklu. Vēlāk tas kā heraldikas elements tika iekļauts padomju ģerboņos, karogos un citur. Arī ārpus Padomju Savienības šis simbols gan tieši, gan arī pielāgojot tā elementus tika izmantots kā nacionālo un starptautisko komunistisko kustību simbols. Mūsdienās vairākās valstīs, tajā skaitā Latvijā, sirpja un āmura simbola izmantošana publiskos pasākumos ar nolūku slavināt totalitārismu un noziedzīgo padomju režīmu ir aizliegta.

## Atsauces
Poga

thumbnail|200px|Pogas ar trim pogcaurumiem
**Poga** ir neliels, parasti apaļš priekšmets, kuru piešuj pie apģērba, somas vai cita objekta, lai veidotu tā aizdari vai rotājumu. Tām parasti ir pogcaurumiņi, caur kuriem piešuj pie auduma. Visbiežāk pogas izgatavo no plastmasas, bet var būt arī no koka, metāla vai pat gliemežvākiem.

Pogu kolekcionēšanu sauc par filobutonistiku.
Perkusija

**Perkusija** var būt:
* Perkusija (medicīna) — medicīnas izmeklēšanas metode;
* Sitamie instrumenti — mūzikas instrumentu grupa.
Bzeneca

**Bzeneca** () ir pilsēta Čehijā, Dienvidmorāvijas apgabala Hodonīnas apriņķī.

## Vēsture
Rakstos pirmoreiz esot minēta 1015. gadā. Ilgu laiku apdzīvotā vieta atradās Hābsburgu impērijas sastāvā. No 1919. gada — Čehoslovākijā. Kopš 1993. gada — Čehijā.
Gli angeli di Borsellino

**"Borsellino eņģeļi"** (, ) ir 2003. gada Itālijas drāmas filma, kuras režisors ir Roko Čezareo.

## Ārējās saites
Pogas

**Pogas** var būt:

* poga
* Pogas — ciems Valgundes pagastā, Jelgavas novadā;
* Pogas — ciems Upmalas pagastā, Preiļu novadā.
Jūrkalne

**Jūrkalne** ir ciems Kurzemē, Ventspils novada Jūrkalnes pagasta centrs netālu no Baltijas jūras krasta. Atrodas netālu no autoceļu P111 (Ventspils (Leči)—Grobiņa) un P119 (Kuldīga—Alsunga—Jūrkalne) krustojuma. Jūrkalnē atrodas tautas nams, bibliotēka. Jūrkalnes pamatskola slēgta 2016. gadā. Ciemā atrodas Jūrkalnes baznīca. Pie ciema ir pludmale ar 20 metru augstu stāvkrastu.

## Vēsture
Jūrkalne atrodas tradicionālajā suitu novadā.
Līdz 1925. gadam tās nosaukums bija **Feliksberga** (). Pirms 1844. gada tās nosaukums bija **Medeņciems** (*Meddenzeem*), arī **Jūrciems** (*Jorizeem*).

Napoleona karu periodā 1809. gada 15. maijā Jūrkalnes pludmalē notika kauja starp angļu un dāņu jūrniekiem. No 1872. gada šeit darbojās trīsgadīgā Jūrkalnes jūrskola, kas līdz Pirmajam pasaules karam sagatavoja tālbraucēju stūrmaņus un tuvbraucēju kapteiņus.

### Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSP un OSP datiem.

## Personības
* Ābrams Cvi Idelsons (1882-1938), komponists.

## Atsauces
Nerlings

**Nerlings** (; sieviešu dzimtē **Nerlinga**) ir vācu cilmes uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:

* Arnolds Vilhelms Nerlings (*Arnold Wilhelm Nerling*; 1837—1902) — vācbaltiešu izcelsmes luterāņu mācītājs;
* ‎Francs Johans Nerlings (*Franz Johann Nerling*; 1835—1909) —  vācbaltiešu izcelsmes luterāņu mācītājs.
Trīsstūris (instruments)

**Trīsstūris** ir sitamais instruments no metāla, pārsvarā to tērauda, saliekts trijstūra formā. Instrumentu tur cilpā vai uz metāla āķīša. Pirmo reizi izgatavots 16. gadsimtā.

## Forma

Trīsstūrim viens no leņķiem ir noņemts, trīsstūra abām malām nesaskaroties. Tas izraisa nenoteiktu toni instrumenta skanējumā. Tas parasti tiek sists ar metāla stienīti, dodot tam augsta toņa skanējumu.

Lai gan mūsdienās instrumentam parasti ir vienādmalu trijstūra forma, agrākos laikos trīsstūri tika veidoti kā vienādsānu trijstūri. Trīsstūriem bija visi trīs leņķi un zvārguļi zemākajā pusē.

## Ārējās saites
Rīgas pilsētas Sarkankalna slimnīca

**Rīgas pilsētas Sarkankalna slimnīca** (), arī **Rīgas Sarkankalna vājprātīgo iestāde** (*Irrenanstalt Rothenberg*), vēlāk **Valsts Rīgas II psihiatriskā slimnīca** (1941), bija Rīgas psihiatriskā slimnīca, kas pastāvēja no 1862. līdz 1942. gadam.

## Vēsture
1862. gada 24. decembrī Rīgas ārsts Gregors Brucers (*Gregor Brutzer*, 1834–1883) nopirka vairākus gruntsgabalus agrāko cukurfabriku teritorijā pie Sarkandaugavas un atvēra savu dziedniecības iestādi – Sarkankalna dziednīcu pie Rīgas (*Heilanstalt Rothenberg bei Riga*) jeb Sarkankalna patversmi (*Asyl Rothenberg*).  Slimnīca pirmajos gados varēja uzņemt 20 slimniekus – 12 vīriešus un 8 sievietes –, bet 1871. gadā slimnieku skaits pieauga līdz 42.  
1872. gadā G. Brucers slimnīcu pārdeva Rīgas pilsētai un pats palika par tās galveno ārstu. Tā ieguva nosaukumu Rīgas Sarkankalna garīgi slimo ārstēšanas un kopšanas iestāde. 1879. gadā uzcēla bumbotavas māju, vēlāk slimnīcā tika ierīkots arī tenisa korts. 1887. gada beigās slimnīcā mitinājās 250 slimnieku. 
1888. un 1889. gadā pēc arhitekta H. Šēla projekta uzcēla divus mūra paviljonus un administratīvo korpusu.
1889. gadā Rīgas pilsētas dārznieka Georga Kūfalta vadībā izveidoja slimnīcas parku. 1910. gadā slimnīcā sveces un petrolejas lampas nomainīja elektriskā apgaismošana.
1937. gadā slimnīcā bija 6 ārstu vakances, slimnieku skaits pieauga līdz 900.
Otrā pasaules kara laikā 1942. gada 29. janvārī Biķernieku mežā tika nošauti 368 slimnieki, Sarkankalna slimnīca tika slēgta, un tās vietā tika ierīkots Vērmahta kara hospitālis. Slimnīcas direktors Hermanis Buduls tika apvainots daļas psihisko slimnieku izlaišanā no slimnīcas, lai glābtu viņus no nošaušanas. 1946. gada 24. jūlijā slimnīcas telpās tika nodibināts Rīgas Ortopēdijas un reparatīvās ķirurģijas institūts.

## Direktori
* Gregors Brucers (1862–1883)
* Teodors Tīlings (1883–1913)
* Jūlijs Šrēders (1913–1919)
* Hermanis Buduls (1919–1942)

## Atsauces
Nikolajs Jozefs fon Žakēns

**Nikolajs Žozefa de Žakēns** (; dzimis , miris ) bija Nīderlandē dzimis austriešu botāniķis, ķimiķis un metalurģijas speciālists.

Dzimis Leidenē un mācījās vietējā universitātē. Pēc mācībām iesākumā apmetās Parīzē, vēlāk pārcēlās uz Vīni.  No 1755. līdz 1759. gadam Marija Terēzes vīra Franca I uzdevumā apceļoja Karību jūras zemes, vākdams botānisko kolekciju Šēnbrunnas pilij. No 1763. līdz 1768. gadam strādāja par ķīmijas un mineraloģijas profesoru Bavska Štjavnicā, vēlāk kļuva par Vīnes Universitātes botānisko dārzu direktoru.

Nikolaja Žozefa jaunākais dēls Emīls Gotfrīds un meita Franciska bija Mocarta tuvi draugi. Vairākas Mocarta kompozīcijas veltītas Žakēnu ģimenei.

## Ārējās saites
Žakēns

**Žakēns** var būt:

* Nikolajs Jozefs fon Žakēns (*Nikolaus Joseph von Jacquin*; 1727―1817) ― austriešu botāniķis, ķimiķis un metalurģijas speciālists;
* Žists Žakēns (*Just Jaeckin*; 1940―2022) ― franču kinorežisors.
Sergejs Fjodorovs (gleznotājs)

**Sergejs Fjodorovs** (; dzimis ) ir krievu ikonu gleznotājs.

Ikonu gleznošanu apguvis Daniila klosterī Maskavā. Daudzus gadus dzīvoja Apvienotajā Karalistē, tāpēc Fjodorova darbi sastopami vairākās Anglijas katedrālēs, tai skaitā Vesminsteras abatijā. Fjodorovs gleznojis ikonas Bauskas pareizticīgo baznīcai.

## Ārējās saites
* Par Sergeju Fjodorovu The Independent 
* Bauskas baznīcas ikonostass
Dubņani

**Dubņani** () ir pilsēta Čehijā, Dienvidmorāvijas apgabala Hodonīnas apriņķī.

## Vēsture
Rakstos pirmoreiz minēta 1349. gadā. Ilgu laiku apdzīvotā vieta atradās Hābsburgu impērijas sastāvā. No 1919. gada — Čehoslovākijā. Kopš 1993. gada — Čehijā.
Vēde

**Vēde** ir ciems Kurzemē, Ventspils novada Popes pagasta ziemeļos, autoceļu P77 (Ventspils—Dundaga) un V1312 (Oliņi—Vēde) krustojumā.

Atrodas 12,4 km no pagasta centra Popes, 25,9 km no novada centra Ventspils un 182,4 km no Rīgas. Vēsturiski veidojies pie Vēdes pusmuižas (*Weden*) centra.

## Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSP un OSP datiem.

## Atsauces

## Ārējās saites
Isabelle (prāmis)

***Isabelle*** (agrākais nosaukums ***Isabella***) ir Igaunijas kuģniecības *[[Tallink]]* kruīza prāmis. Uzbūvēts 1989. gadā Horvātijas kuģu būvētavā *[[Brodosplit]]*. Pierakstīts Rīgas ostā. Kursē maršrutā Rīga—Stokholma.

Sākotnēji tas ar nosaukumu ***Isabella*** bija Somijas kuģniecības *[[SF Line]]* īpašumā.
1992. gadā pārbūvēts Nāntali.
1995. gadā pārdots *[[Viking Line]]*. 2000. un 2007. gadā vēlreiz pārbūvēts Nāntali.

2013. gadā kuģi nopirka Igaunijas uzņēmums *[[Tallink]]*. Tas tika pārdēvēts par ***Isabelle*** un pierakstīts Rīgas ostā.
2013. gada maijā prāmis sāka kursēt līnijā Rīga—Stokholma, nomainot līdz šim šajā līnijā kursējošo prāmi *[[Silja Festival]]*.
2017. gada 16. februārī pēc tehniskās apskates Somijā,. kuģis pārkrāsots baltā krāsā.

## Atsauces

## Ārējās saites

* ''Isabelle''  *Tallink* mājaslapā
Ernests Paukuls

**Ernests Paukuls** (1872-1941) bija latviešu veterinārārsts un patologs, Latvijas Universitātes Medicīnas fakultātes profesors.

## Dzīves gājums
Dzimis 1872. gada 13. decembrī Smiltenē tirgotāja ģimenē. Mācījās Harnaka privātskolā Cēsīs un Rīgas pilsētas ģimnāzijā. Studēja veterinārmedicīnu Tērbatas veterinārinstitūtā (1894-1899). No 1901. gada bija prozektora palīgs, no 1902. gada vispārīgās patoloģijas privātdocents.
No 1903. gada strādāja Bernes universitātes fizioloģijas institūtā, pēc  *dr. vet. med.* grāda aizstāvēšanas strādāja par asistentu Patoloģiskās anatomijas institūtā. No 1906. gada Tērbatas veterinārinstitūtā lasīja vispārīgās patoloģijas kursu.
Papildinājās Freiburgas un Vircburgas universitātēs (1909-1910). Ievēlēts par Tērbatas veterinārinstitūta ārkārtas profesoru (1916), profesoru (1917), pēc tā pievienošanas Tērbatas Universitātei, bija tās vispārīgās patoloģijas un farmakoloģijas profesors (1919). 

1920. gadā E. Paukulu iecēla par Latvijas Universitātes vispārīgās patoloģijas profesoru, LU Organizācijas padomes locekli un LU Veterinārmedicīnas fakultātes pagaidu dekānu (1920-1922). Bija Latvijas Universitātes Medicīnas fakultātes sekretārs (1923-1929, 1937-1939). Piedalījās Latviešu Konversācijas vārdnīcas veterinārmedicīnisko rakstu veidošanā.
 
Miris 1941. gada 7. februārī Rīgā, apglabāts Rīgas Meža kapos.

## Darbi
* *К казуистике и гистогенезу гладкомышечных новообразований желудочно-кишечного канала*. Ж. научн. и практ. вет. мед. Юрьевского Вет. инст-та 1 (1906)
* *Le faisceau atrioventriculaire*. Comptes rendus de séancen de la Societé de Biologie 65 (1909)
* *Die formale Genese der abdominalen Nebenlungen*. Archiv für wissenschaftliche und praktische Tierheilkunde 39 (1913)
* *Железистые образования в гладкомышечной опухоле матки у собак*. Ж. научн. и практ. вет. мед. Юрьевского Вет. инст-та 9 (1916)
* Alkohola galvenie ļaunumi, Rīga, 1930
* Infekcija un imunitāte. Rīga, 1935
* Vispārīgās patoloģijas pamati. Rīga, 1939

## Atsauces
Dviete

**Dviete**, arī **Dvīts**, ir ciems Augšdaugavas novada Dvietes pagastā, pagasta centrs. Izvietojies pagasta dienvidos Dvietes upes un tās pietekas Rotupes krastā autoceļu V710 un V783 krustojumā  no novada centra Daugavpils,  no tuvākās pilsētas Ilūkstes un  no Rīgas. Dvietē atrodas pagasta pārvalde, kultūras nams, bibliotēka, feldšeru punkts, pasts, veikals, katoļu baznīca. Saglabājušās muižas ēkas un baznīca ir vietējas nozīmes arhitektūras pieminekļi.

## Vēsture
Apdzīvotā vieta izveidojusies ap bijušās Dvietes muižas (*Dweeten*) centru. 19. gadsimtā īpašums piederēja Kazimiram Plāteram-Zībergam. Muižas māja ar asimetriskiem spārniem un verandu celta 19. gadsimta beigās. Pēc 1920. gada zemes reformas kungu mājā bija skola, kas nodegusi. Saglabājies muižas parks un saimniecības ēkas.

Pēc Otrā pasaules kara Dvietē izveidoja kolhoza «Mičurins» centrālo ciematu. 

Dvietes muižas kungu māja ap 1916.jpg|Dvietes muižas kungu māja (ap 1916)
Dvietes muiža ap 1916.jpg|Dvietes muiža un sagrautā baznīca (ap 1916)


## Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSP datiem.

## Atsauces
Magnetohidrodinamika

**Magnetohidrodinamika** (**MHD**) ir fizikas nozare, kas pētī elektrību vadošu gāzu vai šķidrumu mijiedarbību ar elektromagnētisko lauku. Nosaukums veidojies kā trīs šajā nozarē svarīgāko jēdzienu apvienojums — "magneto" no magnētiskā lauka, "hidro" no šķidruma un "dinamika" no kustības. 

Magnetohidrodinamikā tiek veikti nepārtrauktās vides pētījumi, kā vidi izmantojot plazmu, šķidros metālus, sāļu ūdeni vai elektrolītus. Tiek pētīta elektromagnētisko lauku ietekme uz vides kustību, tās fizikālajiem parametriem. Saskaņā ar MHD fundamentālo koncepciju, magnētiskais lauks kustībā esošā, elektrovadošā šķidrumā inducē strāvu, kas savukārt polarizē šķidrumu un līdz ar to ietekmē sākotnējo magnētisko lauku. Lai veiktu MHD pētījumu matemātisko aprakstu, izmanto vienādojumu sistēmu, kurā apvienoti Navjē-Stoksa vienādojumi no hidrodinamikas un Maksvela vienādojumi no elektromagnētisma nozares.

Par magnetohidrodinamikas pētījumu aizsācēju tiek uzskatīts Hanness Alfvēns, kas 1942. gadā publicēja zinātnisku darbu par elektromagnetohidrodinamiskiem viļņiem. Par fundamentālo darbu un atklājumiem magnetohidrodinamikā 1970. gadā Alfvēns tika apbalvots ar Nobela prēmiju fizikā.

## MHD pētījumi Latvijā
Fundamentālie un lietišķie pētījumi MHD jomā vairāk kā 50 gadus tiek veikti Latvijas Universitātes Fizikas institūtā. Šajā laikā iegūti vairāk par 500 patentiem, kas saistīti ar MHD tehnoloģijām. Kopš 1965. gada tika izdots Latvijas PSR Zinātņu Akadēmijas žurnāls *Магнитная Гидродинамика*, kurā tika publicēti pētījumi MHD jomā. Žurnāls tika izdots krievu valodā un bija vadošais MHD nozarē PSRS. Vēlāk žurnāls sāka iznākt divās valodās — krievu un angļu valodā (galvenais redaktors Jānis Lielpēteris). No 2001. gada žurnāls iznāk tikai angļu valodā ar nosaukumu *[[Magnetohydrodynamics (žurnāls)|Magnetohydrodynamics]]*.

## Literatūra
* Juris Birzvalks. *Magnetohidrodinamika*. Rīga : Zinātne, 1984, 144 lpp.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Calvert,  James B. (20 October 2002) "Magnetohydrodynamics: The dynamics of conducting fluids in an electromagnetic field" (self published by an Associate Professor Emeritus of Engineering, University of Denver, U.S.A.)
* Магнитная гидродинамика  в энциклопедии Кругосвет
Pietralata

**"Pietralata"** ir 2008. gada Itālijas drāmas filma, kuras režisors ir Gianni Leacche.

Filmas nosaukums nāk no rajona Romā, uz austrumiem no pilsētas.

## Atsauces

## Ārējās saites
Jānis Miķelsons

**Jānis Miķelsons** (1888-1954) bija latviešu ārsts internists, Latvijas Universitātes Medicīnas fakultātes profesors.

## Dzīves gājums
Dzimis 1888. gada 22. oktobrī Umurgas pagasta "Riekavās" zemnieka ģimenē. Mācījās Breģu pagastskolā, Sārmes ministrijas skolā, Limbažu pilsētas skolā (1906). Pēc apriņķa skolotāja eksāmenu nokārtošanas Pleskavas ģimnāzijā (1908) strādāja Umurgas draudzes skolā, Ļidas zēnu proģimnāzijā un Verhņedņeprovskas pilsētas zēnu skolā Ukrainā. 1913. gadā kā eksterns nokārtoja ģimnāzijas abitūrijas eksāmenus Rīgas mācību apgabala kuratorijā un uzsāka medicīnas studijas Tērbatas universitātē. 
Pirmā pasaules kara laikā 1917. gadā J. Miķelsonu iesauca karadienestā, bija kara ārsts, 1918. gadā Tomskas universitātē ieguva ārsta diplomu. Strādāja Tomskas guberņas zemstē, vadīja Gorodkas slimnīcu, pēc tam bija profesora M. Ļeparska asistents Tomskas universitātes hospitālās terapijas klīnikā (1919-1921). 

1921. gadā atgriezās Latvijā, strādāja par Latvijas Universitātes Medicīnas fakultātes profesora Vasilija Kļimenko asistentu. 1925. gadā aizstāvēja medicīnas doktora disertāciju "Par dažām tuberkulozes serodiagnostikas metodēm", tika ievēlēts par privātdocentu. 1928. gadā viņš kļuva par LU Hospitālās terapijas katedras un klīnikas vadītāju Rīgas pilsētas 2. slimnīcā, 1930. gadā par docentu, 1932. gadā par profesoru, bija Kārļa Ulmaņa personiskais ārsts. Pēc Latvijas okupācijas 1940. gadā J. Miķelsonu iecēla par LU Medicīnas fakultātes prodekānu.  

Pēc Otrā pasaules kara vadīja LVU Iekšķīgo slimību diagnostikas un propedeitikas katedru Rīgas pilsētas 1. slimnīcā, bija LPSR ZA Bioloģijas un eksperimentālās medicīnas institūta zinātniskais līdzstrādnieks, veica Baldones, Ķemeru, Valmieras un Siguldas minerālūdens dziedniecisko īpašību izpēti. LPSR Terapeitu zinātniskās biedrības priekšsēdētājs.
Miris 1952. gada 22. novembrī, apglabāts Umurgas kapos.

## Darbi
* Par kuņģa sulas sekrēcijas traucējumiem (1924)
* Kombinēta žultspūšļa izmeklēšana ar holecistogrāfiju un duodēna zondēšanu (1929)

## Atsauces
Jānis Jankovskis

**Jānis Jankovskis** (1876-1925) bija latviešu ķirurgs, latviešu strēlnieku ārsts. Latvijas Sarkanā Krusta dibinātājs (1918) un pirmais tā priekšnieks. Sarkanā Krusta slimnīcas galvenais ārsts. Latvijas Universitātes Medicīnas fakultātes profesors.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1876. gada 7. februārī Panevēžas apriņķa Poislīces muižas zemnieka Jāņa Jankovska ģimenē. Mācījās Jelgavas ģimnāzijā un Rīgas ģimnāzijā (1897). Studēja medicīnu Kijivas (1897) un Berlīnes universitātēs (1899–1902). Pēc diploma iegūšanas bija ordinators Pēterburgas kara medicīnas akadēmijas Dzemdētāju un sieviešu slimību klīnikā (1902–1903), pēc tam Berlīnes universitātes Iekšējo slimību klīnikā.
Krievijas-Japānas karā bija ķirurgs Sarkanā krusta Liepājas nodaļas virsnieku lazaretē Harbinā (1904–1905). 
 
Pēc atgriešanās dzimtenē bija Rīgas pilsētas 1. slimnīcas virsārsta Ādolfa fon Bergmaņa asistents (1906), vecākā ārsta palīgs (1912). Tērbatas Universitātē aizstāvēja *dr. med.* disertāciju "Par šautiem un durtiem vēdera orgānu ievainojumiem" (1910). 
Pirmā pasaules kara laikā Jānis Jankovskis izveidoja (1915) un vadīja Latviešu strēlnieku bataljonu apvienoto lazareti. Pēc Brestļitovskas miera līguma noslēgšanas 1918. gadā strādāja par Rīgas pilsētas 1. pilsētas slimnīcas II. ķirurģiskās nodaļas vecāko ārstu. Latvijas brīvības cīņu laikā 1918. gada 20. novembrī J. Jankovskis nodibināja Latvijas Sarkanā Krusta organizāciju, bija Sarkanā Krusta slimnīcas galvenais ārsts. Latvijas-Vācijas miera sarunu delegācijas loceklis Berlīnē (1920). Pateicoties viņa iniciatīvai, 1921. gadā Rīgā tika nodibināta žēlsirdīgo māsu skola (vēlākā Sarkanā Krusta medicīnas koledža), 1922. gadā kaulu tuberkulozes sanatorija Krimuldas pilī.

Latvijas Universitātes Medicīnas fakultātes docents un Hospitālās ķirurģijas klīnikas vadītājs (1920), profesors (1924).
Miris 1925. gada 6. decembrī Rīgā. Apbedīts Meža kapos, kur 1927. gadā uzstādīts viņa kapa piemineklis (tēlnieks Kārlis Jansons).

## Darbi
* К вопросу о колото-резаных и огнестрельных проникающих повреждениях брюшной полости . Диссертация на степень доктора медицины Ивана Ивановича Янковского. Рига: Л. Гренцталь. 1909

## Literatūra
* Latviešu konversācijas vārdnīca, VII. sējuma 13912-13914 slejas

## Atsauces
Šēdere

**Šēdere**, agrāk arī **Šedere**, ir ciems Augšdaugavas novada Šēderes pagastā, pagasta centrs. Izvietojies pagasta ziemeļrietumos Ilūkstes upes krastā autoceļu V699 un V724 krustojumā  no novada centra Daugavpils un  no Rīgas. Šēderē atrodas pagasta pārvalde, kultūras nams, bibliotēka, feldšerpunkts, pasts, veikals. 
Apdzīvotā vieta izveidojusies ap bijušās Šederes muižas (*Schödern*) centru; izaugusi pēckara gados kā kolhoza «Cīņa» ciemats. Bijusī Lašu pamatskola (tagad kultūras nams) ir vietējas nozīmes arhitektūras piemineklis.

## Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSP datiem.

## Atsauces
Pašuliene

**Pašuliene**, agrāk arī **Pašulina** vai **Mētras**, ir ciems Augšdaugavas novada Šēderes pagastā. Izvietojies pagasta ziemeļaustrumos pie autoceļa V724 un dzelzceļa līnijas Eglaine—Daugavpils  no pagasta centra Šēderes,  no novada centra Daugavpils un  no Rīgas. Pašulienē atrodas bibliotēka, pasts, veikals, stadions. Apdzīvotā vieta izveidojusies laika posmā no 1970. līdz 1990. gadam netālu no bijušās Pašelinu pusmuižas sakarā ar benzīna pārsūknēšanas stacijas «Ilūkste» (SIA «LatRosTrans» struktūrvienība) būvniecību pie Ilūkstes dzelzceļa stacijas. Ciemā uzceltas 6 daudzdzīvokļu mājas, sadzīves un kultūras komplekss, attīrīšanas iekārtas, siltumcentrāle.

## Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSP datiem.

## Atsauces
Mētras (nozīmju atdalīšana)

**Mētras** var būt:
* mētras — lūpziežu dzimtas ģints
* Mētras — apdzīvota vieta Mārupes novadā
* Mētras — apdzīvota vieta Medumu pagastā
* Pašulienes agrākais nosaukums
Matrožu iela

**Matrožu iela** var būt:

* iela valstspilsētās:
** Matrožu iela — iela Jūrmalā.
** Matrožu iela — iela Liepājā.
** Matrožu iela — iela Rīgā.

## Skatīt arī
* Matrozis
Operācija "Blau"

**Operācija "Blau"** () jeb **"Blau" plāns** (*Fall Blau*), sākotnēji pazīstama kā operācija "*Siegfried*", bija 1942. gada Vācijas vasaras stratēģiskā ofensīva Padomju Savienības dienvidrietumu apgabalā ar mērķi sasniegt Kaukāza naftas atradnes un nodrošināt pozīcijas gar Volgas upi. Tā bija otrā lielā vasaras ofensīva pēc Vācijas iebrukuma Padomju Savienībā, kuras rezultātā no 1942. gada augusta līdz 1943. gada februārim norisinājās Staļingradas kauja.

Atšķirībā no 1941. gada, kad Vācijas stratēģisko ofensīvu bija uzņēmušās visas trīs armiju grupas, 1942. gada vasarā prioritāte tika dota vienīgi armiju grupai "Dienvidi". Operācija sākās 1942. gada 28. jūnijā pēc tam kad vācu Otrā armija un 4. tanku armija, kuras bija izvietotas ap Kursku, devās triecienā austrumu virzienā uz Voroņežu, nevis ziemeļu virzienā uz Orlu un Maskavu, kā bija gaidījis Staļins. Lai gan sākotnēji vācu ofensīva guva zināmus panākumus, sakāve pie Staļingradas 1943. gada sākumā piespieda Hitleru atvilkt pārējos spēkus no Kaukāza apgabala, tādējādi pilnībā izbeidzot vācu militārās darbības PSRS dienvidrietumu teritorijās.

## Plānošana
1942. gada 5. aprīlī Hitlera štābs pavēlēja sākt kampaņu, lai gūtu galīgo uzvaru Austrumos. Līdz ar to bija paredzēts, ka armiju grupa "Ziemeļi" veiks operāciju "Nordlicht", lai sekmīgi pabeigtu Ļeņingradas ielenkšanu un apvienotos ar somiem, kamēr galvenā ofensīva — operācija "Blau" — norisinātos PSRS dienvidrietumos. Šī iemesla dēļ 1942. gada 1. jūnijā Hitlers atstāja Rastenburgu, lai izlidotu uz armiju grupas "Dienvidi" galveno štābu Poltavā Ukrainas austrumos, lai tādējādi apspriestu lielo vasaras ofensīvu. Hitlers apspriedās ar jauniecelto armiju grupas "Dienvidi" virspavēlnieku feldmaršalu Fedoru fon Boku un viņa augstākajiem komandieriem, kur par galveno mērķi gaidāmajai vasaras ofensīvai tika nozīmētas Kaukāza naftas atradnes. Ne velti Hitlers bija atzīmējis, ka "ja mēs neieņemsim Maikopu un Grozniju, tad es būšu spiests beigt karu".

Pirmā operācijas "Blau" fāze sevī ietvēra Voroņežas ieņemšanu, par ko lielākoties atbildīga būtu vācu Otrā armija. Otrajā fāzē bija paredzēts veidot "spīles" un tādējādi ielenkt padomju karaspēka vairākumu uz rietumiem no Donas upes. Visbeidzot vācu Sestā armija dotos Staļingradas virzienā, lai nodrošinātu ziemeļaustrumu flangu, kamēr ģenerāļa Ēvalda fon Kleista 1. tanku armija un Septiņpadsmitā armija okupētu Kaukāza reģionu. Par spīti operācijas attīstībai armiju grupas "Dienvidi" virspavēlnieks Fedors fon Boks šaubījās, vai vērmahtam varētu pietikt spēka, lai vienlaicīgi ieņemtu un noturētu tik plašas teritorijas Volgas un Kaukāza reģionā.

## Skatīt arī
* Kauja par Kaukāzu
* Staļingradas kauja

## Atsauces

## Literatūra
*

## Ārējās saites
Gemini 3

***Gemini 3*** bija NASA programmas *[[Gemini (kosmiskais projekts)|Gemini]]* kosmosa kuģa *Gemini* pirmais pilotējamais lidojums. Palaists 1964. gada martā.

## Apkalpe
Kuģa *Gemini* apkalpe augšupceļā un lejupceļā:

Dublieru apkalpe:
* Volters Širra, komandējošais pilots
* Tomass Stefords, pilots

Sākotnēji pamatapkalpes sastāvs bija: Alans Šepards (komandējošais pilots) un Tomass Stefords (pilots). 1964. gada sākumā Šepardam tika atklāta Menjēra slimība, un apkalpi atstādināja.

## Lidojuma gaita
*Gemini 3* tika palaists  19:16:31 UTC ar nesējraķeti *[[Titan II GLV]]* no Kanaveralas zemesraga Gaisa spēku stacijas starta laukuma *LC-19*.

15:57:00 UTC, pirmā apriņķojuma beigās, uz 1 minūti 14 sekundēm iedarbināti manevrēšanas dzinēji, mainot orbītu no 161,2 × 224,4 km uz 158 × 169 km. Tas bija pirmais orbitālais manevrs, kuru veicis pilotējams kosmosa kuģis. Otrajā manevrā tika mainīts orbītas slīpums par 0,02 grādiem. Trešajā manevrā perigejs tika pazemināts līdz 72 km.

Kosmosa kuģa nolaižamais aparāts  19:16:31 UTC nolaidās Atlantijas okeānā.

## Ārējās saites

* On The Shoulders of Titans: A History of Project Gemini  NASA
* NASA Gemini 3 Press Kit