open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Baltezera iela (Rīga)

**Baltezera iela** ir iela Rīgā, Vidzemes priekšpilsētā, Juglā. Baltezera iela ir sadalīta divās atsevišķās daļās. Pirmā ielas daļa sākas no Salamandras ielas un beidzas T veida krustojumā ar Brīvības gatvi. Otrā ielas daļa sākas netālu no Strazdupītes un beidzas T veida krustojumā ar Murjāņu ielas atzaru. Otrajā ielas daļā raksturīga savprupmāju apbūve.

## Vēsture
19. gadsimtā iela bija Salamandras ielas daļa, vēl 1908. gada pilsētas plānā no dzelzceļa pārbrauktuves līdz Brīvības gatvei šis ielas posms atzīmēts kā Salamandras iela. Ielai nosaukums piešķirts 1934. gadā. Kopš 1937. gada daudzās kartēs iela jau nodēvēta par Baltezera ielu. Baltezera iela sākās no Vidzemes šosejas (tagadējās Brīvības gatves) un gāja dienvidu virzienā caur neapbūvētiem zemesgabaliem. Otrā pasaules kara vācu okupācijas laikā iela saucās *Weißer-See-Straße*. Ielas daļu no Brīvības gatves līdz Strazdupītei 1957. gadā rezervēja daudzstāvu māju apbūvei. 1963. gadā apstiprināja "Lielās Juglas" izbūves plānu, kā rezultātā šo ielas posmu likvidēja.

## Ielu savienojumi
Baltezera iela ir savienota ar šādām ielām:
* Pirmā ielas daļa:
** Salamandras iela
** Vidzemes aleja (T veida krustojums)
** Auduma iela (T veida krustojums)
** Brīvības gatve
* Otrā ielas daļa:
** Tramplīna iela (T veida krustojums)
** Slēpotāju iela
** Krosa iela
** Murjāņu iela (T veida krustojums)

## Objekti
Baltezera iela šķērso dzelzceļa līniju Rīga—Lugaži.
* Baltezera ielā 6 atrodas Rīgas 63. vidusskola

## Skatīt arī
* Vidzemes priekšpilsēta
* Jugla
* Baltezera iela citās Latvijas pilsētās

## Atsauces
Baltinavas iela

**Baltinavas iela** ir iela Rīgā, Vidzemes priekšpilsētā, Dreiliņos. Lokveida iela, kas sākas no Augusta Deglava ielas un beidzas pie Ēvalda Valtera ielas. Ielas vidusposms tikpat kā neizbraucams. Individuālo māju apbūve.

## Vēsture
Ielai nosaukums piešķirts 1975. gadā un sākotnēji tā veidoja pilnu loku no un līdz Augusta Deglava ielai.

## Ielu savienojumi
Baltinavas iela ir savienota ar šādām ielām:
* Augusta Deglava iela (T veida krustojums)
* Dzilnas iela (T veida krustojums)

## Skatīt arī
* Vidzemes priekšpilsēta
* Dreiliņi

## Atsauces
Frenks Abagneils

**Frenks Viljams Abagneils** (; dzimis  Bronksvilā, Ņujorkas štatā, ASV) ir amerikāņu finanšu drošības konsultants, pazīstams ar saviem agrākajiem kriminālajiem pārkāpumiem — naudas viltošanu un krāpniecību, ko viņš veica 15 līdz 21 gadu vecumā. Viņu uzskata par vienu no visu laiku slavenākajiem viltvāržiem, ar vismaz astoņām dažādām personas identitātēm, viņš bija pilots, ārsts, lektors, palīgs ģenerālprokurora birojā, viltojot savu vecumu. 

No 1964. līdz 1969. gadam piesavinājās svešas identitātes, profesijas, viltoja dokumentus, banknotes, kā arī izrakstīja viltotus čekus vairāku miljonu dolāru vērtībā. Divas reizes viņam izdevās izvairīties no policijas apcietinājuma.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1948. gadā Ņujorkas štatā jauktā amerikāņu-itāļu-franču ģimenē. Kad viņa vecāki izšķīrās, Abagneils kopā ar tēvu un jauno pamāti pārcēlās uz Mauntvernonas pilsētu. 1964. gada decembrī viņš 16 gadu vecumā iestājās ASV Jūras spēkos, bet drīz vien tika atbrīvots. Mauntvernonā viņu arestēja par viltus policista tēlošanu un pēc tiesas lēmuma izmeklēja psihiatriskajā institūtā.
1965. gada jūnijā Federālais izmeklēšanas birojs Abagneilu arestēja Kalifornijā par automašīnas zādzību un par uzdošanos par muitas amatpersonu. 
1965. gada jūlijā Abagneils uzdevās, ka ir absolvējis *American Airlines* pilotu skolu Fortvērtā, viņam piesprieda trīs gadu ieslodzījumu cietumā Fortannā. Pēc atbrīvošanas 1968. gada 24. decembrī 20 gadus vecais jauneklis pārģērbās par TWA pilotu un pārcēlās uz Batonrūžas pilsētu Luiziānas štatā, kur viņu arestēja 1969. gada 14. februārī. Pēc aresta atklājās, ka viņš nelikumīgi izvedis īrēto automašīnu no Floridas štata, izmantojot viltotu aviokompānijas darbinieka apliecību. Divas nedēļas pēc aresta ordera izdošanas viņš aizbēga uz Eiropu.

1969. gada septembrī viņu Monpeljē apcietināja Francijas policija, ieslodzījumā viņš pavadīja 6 mēnešus, tad viņu izdeva Zviedrijai, kur arī pavadīja 6 mēnešus ieslodzījumā, visbeidzot izdeva ASV, kur viņš cietumā pavadīja mazāk par 5 no tiesas piespriestajiem 12 gadiem. 
Abagneilu atbrīvoja pret vienošanos, ka viņš palīdzēs tiesībsargājošajām iestādēm atklāt ar naudas viltošanu saistītus pārkāpumus. Vairāk nekā 30 gadus viņš sadarbojās ar FIB, lasīja lekcijas FIB akadēmijā, konsultēja darbiniekus FIB nodaļās, rakstīja grāmatas un atvēra konsultāciju firmu.

### Autobiogrāfija un filma
1980. gadā sarakstīja autobiogrāfiju *Catch Me If You Can*, pēc kuras Stīvens Spīlbergs uzņēma filmu "Noķer mani, ja vari" (*Catch Me If You Can*; 2002), kurā Abagneilu attēloja Leonardo Di Kaprio, pašam Abagneilam arī bija epizodiska loma filmā.

## Skatīt arī
* Viktors Lustigs (krāpnieks, kurš pārdeva Eifeļa torni).

## Atsauces

## Ārējās saites
* ''Crimelibrary''
2013. gada Pasaules čempionāts bobslejā un skeletonā

**2013. gada [[Pasaules čempionāts bobslejā un skeletonā]]** norisinājās 2013. gada janvārī—februārī Sanktmoricas trasē Šveicē. Tas bija 22. FIBT pasaules čempionāts, kas ir rīkots Sanktmoricā.

## Bobslejs
### Vīriešu divnieki

### Vīriešu četrinieki

### Sieviešu divnieki

## Skeletons
### Vīrieši

### Sievietes

## Jauktā komanda

## Medaļas
Hankendi

**Hankendi** (), agrāk — **Stepanakerta** (, ), ir pilsēta Azerbaidžānā.  

Līdz 2023. gadam tā bija pašpasludinātās Arcahas Republikas galvaspilsēta, 15. oktobrī pilsētu apmeklēja prezidents Ilhams Alijevs un oficiāli pacēla Azerbaidžānas karogu pie ēkas, kas agrāk tika izmantota kā Arcahas prezidenta pils.

## Klimats
Hankedi klimats ir subtropisks, daļēji sauss. Vasaras ir salīdzinoši karstas, taču liels karstums ir reti sastopams ģeogrāfiskā novietojuma dēļ. Jūlijs ir siltākais mēnesis ar vidējo temperatūru +24°C, aukstākais mēnesis ir janvāris.

## Iedzīvotāji
Līdz 2023. gadam Stepanakertā dzīvoja aptuveni  armēņu, kas veidoja lielāko iedzīvotāju daļu. 2023. gada 19.–20. septembrī Azerbaidžāna uzsāka jaunu ofensīvu reģionā, kas beidzās ar pamieru un dažas dienas vēlāk izraisīja masveida etnisko armēņu bēgšanu.  

Stepanakertā dzimuši Roberts Kočarjans, otrais Armēnijas prezidents, un Seržs Sargsjans, trešais Armēnijas prezidents.

## Sadraudzības pilsētas
* 
* 

## Atsauces

## Ārējās saites
Lielā Sfinksa

{
  "type": "ExternalData",
  "service": "geoshape",
  "ids": "Q130958"
}

**Lielā Sfinksa** ( ) ir kaļķakmens sfinksas (mītisks radījums ar lauvas ķermeni un cilvēka galvu) statuja, kas atrodas blakus Gīzas piramīdām Ēģiptē.

Šī ir pasaulē lielākā monolīta statuja, tā ir 73,5 metrus gara, 19,3 metrus plata un 20,22 metrus augsta. Tāpat Lielā Sfinksa ir vecākā zināmā monumentālā skulptūra, tiek uzskatīts, ka tā tika izveidota faraona Hefrena valdīšanas laikā (apmēram 2558.—2532. gads p.m.ē.).

## Atsauces

## Ārējās saites
Noķer mani, ja vari

**"Noķer mani, ja vari"** () ir 2002. gada ASV biogrāfiskā kriminālfilma, kuras režisors ir Stīvens Spīlbergs. Filma ir par Frenka Abagneila dzīvi, kas līdz savai 19. dzimšanas dienai bija veiksmīgs krāpnieks, būdams *Pan American World Airways* pilots, ārsts no Džordžijas štata, prokurors no Luiziānas štata; viņa galvenais pārkāpums bija krāpšanās ar čekiem. Abagneils bija tik veiksmīgs savā nodarbē, ka FIB lūdza viņa palīdzību citu krāpnieku notveršanā. Filmā galvenās lomas atveido Leonardo Di Kaprio un Toms Henkss. Filma guva komerciālus panākumus, kā arī kritiķu atzinību, arī pats Abagneils filmu novērtēja pozitīvi.

## Atsauces

## Ārējās saites
*
Šekltona krasts

**Šekltona krasts** () ir ap  garš Rosa šelfa ledāja dienvidrietumu daļas piekrastes apgabals starp Dufeka krastu dienvidaustrumos un Hilarija krastu ziemeļos. Krastu norobežo Birdmora glečers dienvidaustrumos un Selborna rags pie Bērda glečera ziemeļos. Krasts 1961. gadā nosaukts par godu britu polārpētniekam Ernestam Šekltonam.

## Atsauces
Panteons (Roma)

**Panteons** () ir būve Romā, Itālijā. 27. gadā p. m. ē. to sāka būvēt Markuss Agripa kā templi visiem Senās Romas dieviem, taču 126. gadā m. ē. imperatora Adriāna valdīšanas laikā tas tika pārbūvēts. Tiek uzskatīts, ka ēkas arhitekts ir Damaskas Apolodors.

Panteons ir cilindriska ēka ar portiku, kas pārsegta ar puslodes kupolu, tam ir 16 korintiešu tipa kolonnas. Gandrīz divus tūkstošus gadu pēc uzcelšanas Panteona kupols joprojām ir pasaulē lielākā šāda veida konstrukcija no betona. Kupola diametrs ir 43 metri, centrā tam ir gaismas atvere, kuras diametrs ir 9 metri. Panteons ir 22 metrus augsts. Viduslaikos Panteons tika pārvērsts par kristīgo baznīcu, taču pašlaik tā ir memoriāla celtne.

Tā ir viena no tām Senās Romas ēkām, kas saglabājušās vislabāk. Tā nepārtraukti tika izmantota visā savā vēsturē, un kopš 7. gadsimta Panteons tiek izmantots kā baznīca. Panteona priekšpuses laukumu sauc par *Piazza della Rotonda*.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Panteons 
*
Kristofers Volkens

**Ronalds Volkens** (; dzimis ), profesionāli pazīstams kā **Kristofers Vokens** (*Christopher Walken*), ir amerikāņu aktieris.

Viņš ir attēlojis lomas vairāk nekā 100 filmās, tai skaitā tādās filmās kā "Enija Hola" (1977), "Briežu mednieks" (1978), *[[The Prophecy]]* triloģijā, *[[The Dogs of War]]* (1980), "Debesu vārti" (1980), *[[Brainstorm (filma)|Brainstorm]]* (1983), "Mirusī zona" (1983), "Skats uz slepkavību" (1985), *[[At Close Range]]* (1986), "Ņujorkas karalis" (1990), "Betmens atgriežas" (1992), "Īstā mīlestība" (1993), "Lubene" (1994), "Jātnieks bez galvas" (1999), *[[Joe Dirt]]* (2001), "Noķer mani, ja vari" (2002), "Laipni lūgti džungļos" (2003), "Nelūgtie viesi" (2005), "Klikt!" (2006), "Matu laka" (2007). Tāpat piedalījies vairāku mūzikas mākslinieku videoklipu uzņemšanā. Vairākkārt vadījis raidījumu *[[Saturday Night Live]]* (7 reizes).

Karjeras laikā saņēmis vairākas balvas, tāpat vairākām ir ticis nominēts. Par lomu 1978. gada filmā "Briežu mednieks" saņēmis Amerikas Kinoakadēmijas balvu kā labākais otrā plāna aktieris. Saņēmis BAFTA kino balvu par lomu filmā "Noķer mani, ja vari". Filmas ar Volkena piedalīšanos ASV ir guvušas 1,8 miljardus ASV dolāru lielus ieņēmumus.

## Filmogrāfija

## Atsauces

## Ārējās saites
Bads (romāns)

**"Bads"** () ir norvēģu rakstnieka Knuta Hamsuna pirmais romāns, kas tika publicēts 1890. gadā. Romāns, kurā Hamsuns iekļāva autobiogrāfiskās detaļas no laika, kad viņš dzīvoja trūkumā, atnesa autoram atzinību Eiropā un pasaulē. Tas tiek uzskatīts par vienu no pirmajiem modernisma romāniem. Latviešu valodā darbu tulkoja E. Jansons un Antons Austriņš (1905), Kārlis Skalbe (1913),
E. Bērziņš, kā arī Elija Kliene (1976).

Romāns stāsta par Kristiānijā mītošu rakstnieku, kurš nemitīgi cīnās ar naudas grūtībām, kas liek tam badoties un dzīvot nabadzībā, tomēr galvenais varonis atsakās no jebkuras palīdzības. Bads un nabadzība ir galvenā varoņa visu domu pamatā. Absolūts izmisums mijas ar traģikomiskām ainām.

## Atsauces
Volodimira

**Volodimira** () ir pilsēta Ukrainas ziemeļrietumos, Volīnijas apgabalā pie Polijas robežas. Volodimiras rajona centrs. Pilsētā bāzējas Ukrainas armijas 51. motorizētā brigāde.

## Vēsture

Volodimira pirmoreiz rakstos minēta 988. gadā un ir viena no senākajām pilsētām reģionā. 992. gada Volodimira ir bīskapa rezidence. 11. un 12. gadsimtā Volodimira jeb **Volīnijas Vladimira** bija viena no lielākajām pilsētām Kijivas Krievzemē. No 12. gadsimta — Volīnijas kņazistes centrs, no 13. gadsimta — Galīcijas-Volīnijas kņazistē (no 1253. gada — karaliste). 13. gadsimta pirmā puse bija Volodimiras vislielākā uzplaukuma laiks. 1241. gadā pilsētu nopostīja hana Batija karaspēks.

14. gadsimta otrajā ceturksnī vairākus gadus Volodimira bija Kijivas un Visas Krievzemes patriarha Teognosta rezidence. Pēc Galīcijas-Volīnijas karalistes sabrukuma 14. gadsimta vidū Volodimira iekļāvās Lietuvas lielkņazistē, kopš 1569. gada atradās Polijas-Lietuvas kopvalsts sastāvā. Pēc Polijas otrās dalīšanas 1793. gadā pilsētu iekļāva Krievijas impērijas sastāvā.

Pirmā pasaules kara laikā no 1915. līdz kara beigām 1918. gadā Volodimira bija Austroungārijas okupācijā. Pēc Pirmā pasaules kara pilsēta iekļāvās jaunizveidotajā Polijas valstī (kā *Włodzimierz Wołyński*).

Polijas kampaņas laikā, pamatojoties uz Molotova-Ribentropa paktu, 1939. gadā Volodimiru-Volinsku ieņēma PSRS karaspēks. Pēc Vācijas uzbrukuma PSRS pilsētu ieņēma vācu karaspēks. Vācu okupācijas laikā tika iznīcināta pilsētas ebreju kopiena, bet pilsētas apkārtnē ukraiņu kaujinieki no UNA izvērsa represijas pret poļu civiliedzīvotājiem.

Pēc kara lielākā daļa atlikušie poļu iedzīvotāji pārcēlās vai tika pārcelti uz dzīvi Polijā, sevišķi uz tās rietumu apgabaliem, no kuriem savukārt tika padzīti vācieši. Pēc kara līdz 1991. gadam Volodimira bija Ukrainas PSR sastāvā.

## Cilvēki
Volodimira ir katoļu svētā Josafata Kunceviča (*Йосафат Кунцевич*, 1580-1623) dzimtā pilsēta.

## Atsauces

## Ārējās saites
Horohivas rajons

**Horohivas rajons** () ir Volīnijas apgabala rajons Ukrainā. Robežojas ar Volīnijas apgabala Ivaniču, Lokaču un Luckas rajoniem, Rivnes apgabala Demidivkas un Radiviļivas rajoniem, kā arī Ļvivas apgabala Brodu, Radehivas un Sokaļas rajoniem.

## Ārējās saites
Berestečko

**Berestečko** () ir rajona nozīmes pilsēta Ukrainas ziemeļrietumos, Volīnijas apgabala Luckas rajonā pie Stiras upes.

Pilsētas tiesības no 1547. gada. Kopš 1569. gada -  Polijas-Lietuvas kopvalsts sastāvā. 1651. gadā, no 10. līdz 20. jūnijam, pilsētas pievārtē notika Berestečko kauja, kuras rezultātā poļi Jana II Kazimira vadībā sakāva Bohdana Hmeļnicka kazaku un Krimas tatāru karaspēku. Kaujas rezultātā tajā pašā gada noslēdza Bilacerkvas miera līgumu. Pēc Polijas trešās dalīšanas 1795. gadā pilsētu iekļāva Krievijas Impērijas sastāvā.

Pēc Pirmā pasaules kara Berestečko iekļāvās atjaunotajā Polijas valstī. Otrā pasaules kara Polijas kampaņas laikā 1939. gada septembrī Berestečko ieņēma Sarkanā armija, bet 1941. gadā to ieņēma Vērmahts. Vācu okupācijas laikā iznīcināja pilsētas ebreju kopienu, bet pilsētas apkārtnē ukraiņu kaujinieki no UNA izvērsa represijas pret poļu civiliedzīvotājiem.

Pēc kara lielākā daļa atlikušie poļu iedzīvotāji pārcēlās vai tika pārcelti uz dzīvi Polijā, sevišķi uz tās rietumu apgabaliem, no kuriem savukārt tika padzīti vācieši. Pēc kara līdz 1991. gadam Berestečko bija Ukrainas PSR sastāvā.

## Ārējās saites

## Atsauces
Havjers Ernandess Balkasars

**Havjers Ernandess Balkasars** (; zināms arī kā **Čičarito** (); dzimis ) ir meksikāņu futbolists, spēlē uzbrucēja pozīcijā, Meksikas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2024. gada pārstāv *[[Liga MX]]* komandu *[[C.D. Guadalajara|Guadalajara]]*.

Profesionāļa karjeru sācis 2006. gadā Meksikas klubā *[[C.D. Guadalajara|Guadalajara]]*, kā sastāvā 2006. gadā uzvarēja *Apertura* turnīrā (viena no Meksikas čempionāta daļām). *Guadalajara* sastāvā spēlēja līdz 2010. gadam, kad kļuva par pirmo meksikāni, kas pievienojies Anglijas Premjerlīgas klubam *[[Manchester United FC|Manchester United]]*. Tā sastāvā 2010.—2011. gada sezonā tika uzvarēts Premjerlīgā. To Manchester United ar Ernandesu sastāvā paveica arī 2012.-2013. gada sezonā. 2014. gadā viņš tika izīrēts *[[La Liga]]* klubam Madrides "Real" ar iespēju viņu iegādāties pēc īres termiņa beigām. Real sastāvā viņš debitēja , nomainot Karīmu Benzemā 2-1 zaudējumā pret Madrides "Atletico".  viņš guva savus pirmos un otros vārtus Real sastāvā 8-2 uzvarā pret Akoruņas "Deportivo".  pārgāja uz Vācijas klubu Leverkūzenes "Bayer", parakstot trīs gadu līgumu.

Meksikas sastāvā debitējis 2009. gadā. Pārstāvējis izlasi 2010. un 2014. gada FIFA Pasaules kausā un 2011. gada CONCACAF Zelta kausā.

Pazīstams kā Čičarito (no : ‘mazais zirnis’), jo viņa tēvam, arī futbolistam, Havjeram Enrandesam Gutjeresam bija iesauka Čičaro (no : ‘zirnis’) zaļo acu dēļ.

## Sasniegumi
**Manchester United**

* Anglijas Premjerlīga: 2010—11, 2012—13
* FA Community Shield: 2010

**Real Madrid**

* FIFA Klubu Pasaules kauss: 2014

**Sevilla**

* UEFA Eiropas līga: 2019—20

**Meksika**

* CONCACAF Zelta kauss: 2011

## Atsauces

## Ārējās saites
54. gads

**54. gads** () bija gads, kas pēc Jūlija kalendāra sākās otrdienā.

## Notikumi
* 13. oktobris — iespējams, ka Agripīna noindēja savu vīru, Romas imperatoru Klaudiju. Par jauno Romas imperatoru kļuva Klaudija audžudēls Nerons.

### Nezināms datums
* Romas imperators Nerons mēģināja aizliegt gladiatoru spēles.
* Romieši iekaroja Adenu, lai aizsargātu jūrasceļu starp Aleksandriju un Āziju.
* Romieši nosūtīja divus centurionus uz Āfriku, lai tie atrastu Nīlas izteku.

## Dzimuši

## Miruši
* 13. oktobris — Klaudijs, Romas imperators
Stamford Bridge

***Stamford Bridge*** ir futbola stadions, kas atrodas Londonā, Apvienotajā Karalistē.

Šajā stadionā savas mājas spēles aizvada Anglijas futbola Premjerlīgas klubs *[[Chelsea F.C.]]*. *Stamford Bridge* ir 41 312 skatītāju vietas. Tas tika atklāts 1877. gadā, sākotnēji to izmantoja Londonas vieglatlētikas klubs, taču kopš 1905. gada šis ir *Chelsea* mājas stadions. *Stamford Bridge* savas mājas spēles ir aizvadījusi arī Anglijas futbola izlase, tāpat ir notikuši FA kausa fināli. Lielākais fiksētais skatītāju skaits ir bijis 82 905 (1935. gada oktobrī spēlei starp *Chelsea* un *[[Arsenal FC|Arsenal]]*).

## Ārējās saites
Rīgas arhidiecēzes draudzes

**Rīgas arhidiecēzes draudzes** ir Romas katoļu Rīgas metropolijas Rīgas arhidiecēzes pārvaldījumā atrodošas ticīgo jeb laju un garīdznieku kopas, kas apvienojušās lūgšanām dievnamos — katedrālēs, baznīcās, kapelās, lūgšanu namos vai misiju punktos.

Kopumā Rīgas arhidiecēzē ir 39 draudzes, kuras apkalpo 1 kardināls, 2 bīskapi un 49 priesteri un 3 diakoni.

## Rīgas arhidiecēzes draudžu uzskaitījums

Rīgas arhidiecēzē ietilpstošās draudzes:
* Aizkraukles Svētās Terēzes no Bērna Jēzus draudze;
* Allažu Svētā Gara draudze;
* Alojas Romas katoļu draudze;
* Alūksnes Svētā Bonifācija draudze;
* Ādažu draudze;
* Baldones draudze;
* Birzgales draudze;
* Cesvaines Svētās Jaunavas Marijas Sirds draudze;
* Cēsu Kristus Karaļa draudze;
* Daudzevas misiju punkts;
* Dzelzavas draudze;
* Ērgļu Svētā Krusta Romas katoļu draudze;
* Gulbenes Vissvētākā Sakramenta draudze;
* Ikšķiles Svētā Meinarda draudze;
* Inčukalna Svētās Terēzes no Bērna Jēzus draudze;
* Iršu Svētā Mārtiņa draudze;
* Jaunkalsnavas draudze;
* Jaunolaines misiju punkts;
* Jaunpiebalgas Vissvētākās Jaunavas Marijas draudze;
* Jumpravas draudze;
* Kauguru Dieva Žēlsirdības Godam draudze;
* Kokneses Svētā Jāņa Kristītāja draudze;
* Krapes draudze;
* Krimuldas Romas katoļu draudze;
* Ķeguma draudze;
* Ķeipenes Svētās Ģimenes draudze;
* Ķekavas draudze;
* Ķemeru Svētā Jāņa Kristītāja draudze;
* Lauberes draudze;
* Lēdmanes Svēto apustuļu Pētera un Pāvila draudze;
* Lielvārdes Svētā Krusta Paaugstināšanas draudze;
* Limbažu Svētā Laurencija draudze;
* Lubānas draudze;
* Ļaudonas draudze;
* Madlienas draudze;
* Madonas Kristus Karaļa draudze;
* Majoru Dievmātes Bezvainīgās Sirds draudze;
* Mazozolu draudze;
* Mazsalacas draudze;
* Mālpils draudze;
* Meņģeles draudze;
* Ogres Svētā Meinarda draudze;
* Ogresgala draudze;
* Olaines Bezvainīgās Jaunavas Marijas draudze;
* Pēternieku Svētā Pētera draudze;
* Plakanciema misiju punkts;
* Pļaviņu Kunga Debesskāpšanas godam draudze;
* Raunas draudze;
* Rīgas Betānijas Dominikāņu māsu kongregācijas Svētā Jāzepa draudze;
* Rīgas Bolderājas Vissvētākās Jaunavas Marijas Debesīs uzņemšanas draudze;
* Rīgas Svētās Terēzes no Bērna Jēzus draudze;
* Rīgas Kristus Karaļa draudze;
* Rīgas mūsu Kunga Jēzus Kristus apskaidrošanās grieķu-katoļu draudze
* Rīgas Sāpju Dievmātes draudze;
* Rīgas Svētā Alberta draudze;
* Rīgas Svētā Franciska draudze;
* Rīgas Svētā Jāzepa draudze;
* Rīgas Svētā Jēkaba draudze;
* Rīgas Svētās Marijas Magdalēnas draudze;
* Rīgas Vissvētākās Trīsvienības draudze;
* Ropažu Svētā Gara Romas katoļu draudze;
* Rūjienas Svētā Antona Romas katoļu draudze;
* Salacgrīvas Svētās Marijas Goreti draudze;
* Salaspils Dievmātes Rožukroņa karalienes draudze;
* Saulkrastu Dieva žēlsirdības draudze;
* Sedas Vissvētākās Jaunavas Marijas draudze;
* Siguldas Jēzus Sirds draudze;
* Skrīveru Vissvētākās Jaunavas Marijas — Miera Karalienes draudze;
* Slokas Svētās Ģimenes draudze;
* Smiltenes Svētā Jāzepa draudze;
* Suntažu Vissvētākās Trīsvienības draudze;
* Taurenes draudze;
* Taurupes draudze;
* Valmieras Svētās Jaunavas Marijas Debesīs uzņemšanas draudze;
* Vecbebru Svētās Ģimenes draudze.

## Atsauces
Guntis Berelis

**Guntis Berelis** (dzimis  Cēsīs) ir latviešu literatūrkritiķis un rakstnieks.

## Biogrāfija
Berelis ir studējis Latvijas Universitātes Fizikas un matemātikas fakultātē (1979—1981) un Latvijas Universitātes Filoloģijas fakultātes Bibliotēku zinātnes un bibliogrāfijas nodaļā. Strādājis par bibliotekāru Skujenē, kā arī žurnālā "Karogs" (1989—1992 un 2003—2010). 1986. gadā sācis publicēt literāros darbus. Izdevis vairākus stāstu krājumus, grāmatas bērniem. Tāpat rakstījis par postmodernisma iezīmēm latviešu prozā un citām tēmām. Par grāmatu "Neēd šo ābolu, tas ir mākslas darbs", kurā ir apskatīta 1990. gadu latviešu proza, kā arī romānu "Ugunīgi vērši ar zelta ragiem" saņēmis Literatūras gada balvu. 1994. gadā kļuvis par Latvijas Rakstnieku savienības biedru.

G. Bereļa aktīvākais darbības laiks ir 20. gs. 90. gadi, kad viņš daudz raksta par jaunāko latviešu prozu, formulējot Aivara Ozoliņa, Jāņa Einfelda, Arvja Kolmaņa, Noras Ikstenas, Jāņa Vēvera un citu jauno autoru poētikas iezīmes, skaidrojot postmodernās literatūras principus un pārskatot mākslinieciskuma kritērijus latviešu prozā. Šajā laikā sarakstītas viņa nozīmīgās literatūrkritiskās grāmatas "Klusums un vārds", "Latviešu literatūras vēsture" un "Neēd šo ābolu, tas ir mākslas darbs". 21. gadsimta sākumā G. Berelis strādā žurnālā "Karogs", kurā regulāri publicē apskatus par jaunāko literatūru.

2015. gadā vēsturisko romānu sērijā "Latvija. XX gadsimts" izdots G. Bereļa romāns "Vārdiem nebija vietas". Tas ieguvis Egona Līva piemiņas balvu "Krasta ļaudis" un laikraksta "Diena" gada balvu kultūrā. Romāns nominēts Literatūras gada balvai kā labākais prozas darbs.

## Bibliogrāfija
### Proza
* *Mitomānija* [stāstu krājums]. Rīga: Liesma, 1989.
* *Agnese un Tumsas valdnieks* [stāsts bērniem]. Rīga: Daugava, 1995.
* *Mīnotaura medības* [stāstu krājums]. Rīga: Atēna, 1999.
* *Ugunīgi vērši ar zelta ragiem* [romāns]. Rīga: Dienas grāmata, 2007.
* *Vārdiem nebija vietas* [romāns]. Rīga: Dienas grāmata, 2015.
* *Es nekad nerunāju muļķības* [stāstu krājums]. Rīga: Dienas grāmata, 2018.

### Esejas un kritika
* *Klusums un vārds* [eseju un recenziju krājums]. Rīga: Daugava, 1997.
* *Latviešu literatūras vēsture*. Rīga: Zvaigzne ABC, 1999.
* *Neēd šo ābolu, tas ir mākslas darbs* [esejas]. Rīga: Atēna, 2001.
* *...rakstīt...* [esejas]. Rīga: Orbīta, 2022.

### Tulkojums
* Andrejs Ļevkins. *Dūmi miglā*. Rīga: Orbīta, 2016.

### Grāmatas citās valodās
* *Härra Heideggerile meeldivad kassid ja teisi jutte* [Heidegera kungam patīk kaķi; stāsti, igauņu valodā tulk. Contra]. Loomingu Raamatukogu, 2022.
* *Sõnad olid liigsed* [Vārdiem nebija vietas; igauņu valodā tulk. Contra]. Mina Ise, 2023.
* *Sin mediar palabra* [Vārdiem nebija vietas; spāņu valodā tulk. Rafael Martin Calvo]. Bunker Books, 2024.

## Atsauces

## Ārējās saites
* ''Literature.lv'' profils
* ''Makslinieki.lv'' profils
* Autora paša publicētās e-grāmatas
* Autora emuārs "''Guntis Berelis vērtē''", raksti par literatūru
Lido

**AS "Lido"** ir Latvijas sabiedriskās ēdināšanas uzņēmums. Tā kapitāldaļas pieder Igaunijas uzņēmumam *OÜ Treeland* (96 %, īpašnieks *[[Apollo Group]]*) un SIA "K.E.Projekti" (4 %, īpašnieks Gunārs Ķirsons).

"Lido" uzņēmuma grupā ir 13 restorāni un 4 veikali Latvijā (Rīgā un Ādažos), 4 restorāni Igaunijā (Tallinā), gaļas un kulinārijas ražotne, alus darītava un konditoreja Rīgā. Lielākais restorāns ir Rīgā, Krasta ielā 76, un tajā vienlaikus var uzņemt aptuveni 1000 cilvēku, tajā ir atrakciju parks. Tā ir viena no lielākajām guļbūvēm Eiropā.

## Vēsture
Uzņēmumu 1987. gadā nodibināja Gunārs Ķirsons, kurš 1988. gadā Lāčplēša ielā 53 Rīgā atvēra pirmo restorānu-bāru LIDO, kas darbojās 8 gadus. 
1989. gadā izveidoja kokapstrādes cehu, kur izgatavoja LIDO restorānu un bistro interjera detaļas.
1991. gadā Tirgoņu ielā 6 Vecrīgā atvēra "Balto LIDO", kas darbojās piecus gadus.
1991. gada 9. septembrī uzņēmumu reģistrēja kā SIA "Lido".
1992. gadā Ģertrūdes ielā 54 atklāja "Pirmo bistro" ar iespēju ieturēt maltīti ātri un no vienreizējas lietošanas traukiem. 
1999. gadā Krasta ielā 76 atklāja "LIDO Atpūtas centru".
2003. gadā Atpūtas centru papildināja ar atrakciju parku un slidotavu.
2005. gadā uzņēmuma apgrozījums sasniedza 18,3 miljonus latu.
2012. gada 13. decembrī uzņēmumu pārreģistrēja par akciju sabiedrību. 

2020. gadā Konkurences padome atļāva *[[Amber Beverage Group|Amber Beverage Group Holding]]* iegūt kopīgu izšķirošo ietekmi pār AS *LIDO*, 2021. gadā par AS "Lido" 51 % akciju turētāju kļuva Igaunijas uzņēmējam Ivaram Vendelinam piederošā *OÜ Mirrow Institute* meitas uzņēmums *OÜ Treeland*,kas pieder Igaunijas izklaides pakalpojumu un ēdināšanas grupai *[[Apollo Group]]*, kuras mazākuma īpašnieks ir Vendelins. Augustā Igaunijas Konkurences padome atļāva šo darījumu, Latvijas Konkurences padome to atļāva oktobrī.
2023. gada oktobrī *Apollo Group* meitas uzņēmums *OÜ Treeland* palielināja līdzdalību "Lido" kapitālā līdz 75 %.

2024. gada 25. janvārī "Lido" paziņoja, ka divos tirdzniecības centros ieviesis robotus trauku savākšanā, lai atvieglotu darbinieku ikdienu. Šādas līdzīgas tehnoloģijas plānots ieviest visā restorānu tīklā.
Finanšu gadā no 2023. gada maija līdz 2024. gada aprīlim AS "Lido" bija 59,71 miljonu eiro apgrozījumu, savukārt peļņa pēc bija 3,03 miljoni eiro, tādējādi tas bijis veiksmīgākais finanšu gads visā uzņēmuma pastāvēšanas vēsturē.
2025. gada 31. janvārī paziņoja, ka *OÜ Treeland* no SIA "K.E.Projekti" iegādājies 21 % akciju, tādējādi *Apollo Group* piederēja 96 % kapitāldaļu, bet Gunārs Ķirsons saglabāja 4 % kapitāldaļu un izstājās no uzņēmuma padomes.
2025. gadā jūlijā "Lido" vadība paziņoja, ka par vairāk nekā 40 miljoniem eiro bijušās rūpnīcas "Rīgas Radiotehnika" teritorijā attīstīs jaunas ražotnes, noliktavas un biroja ēku.

## Attēlu galerija

Attēls:Restaurace Lido.jpg| LIDO Atpūtas centrs, Krasta iela 76, Rīga
Attēls:Restaurante Lido en Riga.jpg| LIDO Vērmanītis, Elizabetes iela 65, Rīga 


## Atsauces

## Ārējās saites
* Lido vietne
Kauguri (ciems)

**Kauguri** ir apdzīvota vieta Valmieras novada Kauguru pagastā. Izvietojusies Adzeles krastos pie autoceļa V187  no pagasta centra Mūrmuižas un  no Rīgas.

Apdzīvotā vieta izveidojusies padomju gados pie bijušās Kauguru pagasta valdes kā kolhoza «Kaugurieši» ciemats. Kauguros atrodas pagasta kultūras nams, Kauguru pamatskola,vairāki uzņēmumi.

## Veloceļš

2025. gada augustā uzsāka apvienotā gājēju un velobraucēju ceļa būvi gar autoceļu V187 (Valmiera–Rauna), kas no Valmieras līdz Kauguru pamatskolai atradīsies ceļa brauktuves labajā pusē, bet tālāk līdz Mūrmuižai – kreisajā pusē. Darbus veic SIA "Limbažu ceļi" par līgumcenu 1 933 678,29 eiro (ar PVN), 85% no tās sedz ES Kohēzijas fonda līdzfinansējums.

## Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSP un OSP datiem.

## Atsauces
Kērks Daglass

**Kērks Daglass** (; , miris ) bija amerikāņu aktieris, kinoproducents un rakstnieks.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1916. gadā kā Isers Daņielovičs () ebreju ģimenē, kas bija ieceļojusi ASV no Baltkrievijas (toreizējās Krievijas Impērijas teritorijas).

Viņš ir filmējies tādās filmās kā *[[Out of the Past]]* (1947), *[[Champion (filma)|Champion]]* (1949), *[[Ace in the Hole]]* (1951), "Sliktais un skaistā" (*The Bad and the Beautiful*, 1952), *[[20,000 Leagues Under the Sea]]* (1954), *[[Lust for Life]]* (1956), "Slavas ceļi" (1957), *[[Gunfight at the O.K. Corral]]* (1957), "Vikingi" (*The Vikings*, 1958), "Spartaks" (1960), *[[Lonely Are the Brave]]* (1962), *[[Seven Days in May]]* (1964), *[[The Heroes of Telemark]]* (1965) un "Skarbie zeļļi" (*Tough Guys*, 1986).

Daglass trīs reizes nominēts Amerikas Kinoakadēmijas balvai kā labākais aktieris galvenajā lomā — par lomām filmās *[[Champion (filma)|Champion]]* (1949), "Sliktais un skaistā" (*The Bad and the Beautiful*, 1952) un *[[Lust for Life]]* (1956). Par lomu filmā *Lust for Life* Daglass saņēma Zelta globusa balvu kā labākais aktieris dramatiskā filmā.

1960. gadā Daglasam piešķīra zvaigzni Holivudas Slavas alejā. 1968. gadā apbalvots ar Zelta globusa goda balvu *Cecil B. DeMille Award* par mūža ieguldījumu. 1996. gadā Daglass saņēma Kinoakadēmijas goda balvu par savu 50 gadus ilgo darbību kino jomā.
[thumb|Daglasa zvaigzne [Holivudas Slavas aleja|Holivudas Slavas alejā]]
1999. gadā Amerikas Kinoinstitūts Daglasu ierindoja sarakstā "AFI 100 gadi... 100 zvaigznes "Visu laiku izcilākā vīriešu kārtas zvaigzne" 17. vietā.

Viņš bija pēdējais dzīvais Holivudas "zelta paaudzes" laika pārstāvis. Daglasss nomira 2020. gada 5. februārī, 103 gadu vecumā.

Daglass bija precējies divas reizes. Laulībā ar pirmo sievu aktrisi Diānu Daglasu (dzim. Dilla) viņam bija divi dēli, kas kļuva par aktieriem (Maikls un Ēriks). Vēl divi dēli dzimuši laulībā ar otro sievu producenti un filantropi Annu Baidensu — producents Džoels Daglass un aktieris Pīters Daglass.

## Atsauces

## Ārējās saites
Džonatans Litels

**Džonatans Litels** (; dzimis ) ir ASV dzimis franču un angļu valodā rakstošs autors, kurš dzīvo Barselonā. Litela 2006. gadā publicētais romāns "Labvēlīgās" (*Les Bienveillantes)*, kurā aplūkota holokausta un Otrā pasaules kara tēma kāda ''SS'' virsnieka acīm, ieguva Gonkūru balvu un Franču Akadēmijas balvu un kļuva par bestselleru Francijā.

Dzimis Ņujorkā rakstnieka Roberta Litela ģimenē. Kopš trīs gadu vecuma dzīvoja Parīzē. 1989. gadā absolvējis ASV Jeila Universitāti. No 1994. līdz 2001. gadam strādāja humānās palīdzības organizācijā *Action Against Hunger*. Darbojies Bosnijā, Kongo, Sjerraleonē, Afganistānā, Krievijā. Viegli ievainots nolaupīšanas mēģinājumā Čečenijā.

## Ārējās saites
* 
* Par Litellu ''auteurs.contemporain''
Pāvilostas katoļu baznīca

**Pāvilostas Svētā Gara Romas katoļu baznīca** ir Romas katoļu Rīgas metropolijas Liepājas diecēzes draudzes baznīca. Tā atrodas Dienvidkurzemes novada Pāvilostas pilsētā. Viena no mazākajām baznīcām Kurzemē.

## Vēsture
Sākoties atmodai, Pāvilostas cilvēki arvien vairāk sāka pievērsties katoļticībai, bet nebija telpu dievkalpojumu noturēšanai. Tāpēc deviņdesmito gadu sākumā aktīvākie katoļi vērsās ar šo problēmu pašvaldībā, pēc kā Pāvilostas Domes priekšsēdētājs uzsāka sarunas ar Jūrkalnes draudzes prāvestu par draudzes dibināšanu Pāvilostā. Draudzi nodibināja un dievkalpojumus, līdzdarbojoties Ingai Šnorei, sāka noturēt viņas vadītajā izglītības iestādē — Pāvilostas mūzikas skolā. 1997. gadā draudzē sāka kalpot priesteris Bruno Dānis, pateicoties kura vadības spējām, kā arī Pāvilostas domes lēmumam par zemes pārdošanu un būvatļauju dievnama celtniecībai 1998. gadā nolēma, ka Pāvilostā cels katoļu baznīcu. Vieta dievnama būvei bija atrasta Sakas upes krastā uzkalnītē, un 1999. gada maijā sākās darbs pie dievnama celtniecības. Vislielākie nopelni baznīcas tapšanā bija  prāvestam Bruno Dāvim, jo ar viņa finansiālo ieguldījumu dievnams tika būvēts strauji, tā paša gada 21. jūlijā tika svinēti spāru svētki, bet 19. decembrī tika svinēta pirmā Svētā Mise, ko celebrēja toreizējais Liepājas diecēzes ģenerālvikārs, bet vēlāk bīskaps Vilhelms Lapelis. Sākot ar 2000. gadu, Pāvilostā Svētās Mises tika noturētas regulāri divas reizes mēnesī. 2000. gada 23. septembrī noritēja dievnama konsekrācija, ko vadīja toreizējais Liepājas diecēzes bīskaps Ārvaldis Andrejs Brumanis, piedaloties Saldus dekānam Gatim Bezdelīgam, dominikāņu mūkam, tēvam Oskaram Jabloņskim OP, Skaistkalnes dekānam Pēterim Skredelim, jaunās baznīcas prāvestam Bruno Dānim, kā arī vietējo luterāņu un baptistu draudžu mācītājiem, oficiālo iestāžu pārstāvjiem un ticīgajiem. Baznīcu veltīja Svētā Gara godam. 2001. gada sākumā draudzi un dievkalpojumus vadīja galvenokārt Liepājas dominikāņi, vēlāk sāka kalpot laicīgie priesteri.

## Draudze
thumb|left|150px|Dievnama zvans
Draudze iekļaujas Romas Katoļu Rīgas Metropolijas klēra Liepājas diecēzē. Draudze tika nodibināta 1998. gada 7. maijā. Dievkalpojumi notiek divas reizes mēnesī.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Pāvilostas Svētā Gara Romas katoļu draudzes vēsture www.catholic.lv
* Pāvilostas apkates objekti  www.pavilosta.lv
* Pāvilostas Romas katoļu baznīca www.latvia.travel.lv
* Baznīcas attēli www.foto.eks.lv
Horohiva

**Horohiva** () ir rajona nozīmes pilsēta Ukrainas ziemeļrietumos, Volīnijas apgabala Horohivas rajona centrs.

## Vēsture
Rakstos pirmoreiz minēta 1240. gadā. 15. gadsimta pirmajā pusē - Švitrigaiļa īpašumā. Kopš 1569. gada -  Polijas-Lietuvas kopvalsts sastāvā. Pilsētas tiesības no 1600. gada. Pēc Polijas trešās dalīšanas 1795. gadā pilsētu iekļāva Krievijas Impērijas sastāvā.

Pēc Pirmā pasaules kara laikā iekļāvās atjaunotajā Polijas valstī. Otrā pasaules kara Polijas kampaņas laikā 1939. gada septembrī Horohivu ieņēma Sarkanā armija, bet 1941. gadā to ieņēma Vērmahts. Vācu okupācijas laikā iznīcināja pilsētas ebreju kopienu, bet pilsētas apkārtnē ukraiņu kaujinieki no UNA izvērsa represijas pret poļu civiliedzīvotājiem. 1944. gada 13. jūlijā, pārraujot fronti pie Horohivas, sākās Sarkanās armijas Ļvivas-Sandomiras operācija.

Pēc kara lielākā daļa atlikušie poļu iedzīvotāji pārcēlās vai tika pārcelti uz dzīvi Polijā, sevišķi uz tās rietumu apgabaliem, no kuriem savukārt tika padzīti vācieši. Pēc kara līdz 1991. gadam Horohiva bija Ukrainas PSR sastāvā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Ivaniču rajons

**Ivaniču rajons** () ir Volīnijas apgabala rajons Ukrainā. Robežojas ar Volīnijas apgabala Volodimiras-Volinskas, Lokaču un Horohivas rajoniem, Ļvivas apgabala Sokaļas rajoniem, kā arī Poliju.

## Ārējās saites
Kamiņas-Kaširskas rajons

**Kamiņas-Kaširskas rajons** () ir Volīnijas apgabala rajons Ukrainā. Robežojas ar Volīnijas apgabala Ļubešivas, Maneviču, Koveļas, Staras Viživkas un Ratnes rajoniem.

## Ārējās saites
Kauguri

**Kauguri** var būt:
* Kauguri — Jūrmalas pilsētas daļa
* Kauguri — apdzīvota vieta Kauguru pagastā

## Skatīt arī
* Kaugurieši
* Kaugurmuiža
* FK Kauguri-PBLC
* Kauguru nemieri
Luišs Razija

**Luišs Tadeu Razija Filju** (; dzimis  Bareirasā, Brazīlijā) ir brazīliešu autosportists, kurš . gada sezonā būtu debitējis *[[Marussia]]* komandas sastāvā, bet 23 dienas pēc līguma noslēgšanas *Marussia* to lauza un noslēdza līgumu ar Žilu Bjanki.

Līdz šim F1 piedalījies . gada sezonā, kur divos posmos bija *[[Lotus F1 Racing|Team Lotus]]* testpilots.

## Formula 1 rezultāti

## Atsauces

## Ārējās saites

* Oficiālā mājaslapa 
*  , 
* Luiz Razia, pilota profils portālā ESPN F1
Varka (pilsnovads)

thumb|300px|Jersikas (Letijas) teritorijas variācijas 12.—13.gadsimtā pēc dažādām vēstures kartēm.

**Varkas pilsnovads** () bija seno latgaļu Jersikas valsts jeb Letijas daļa uz austrumiem no Lubāna ezera, kas pieminēta ar Romas pāvesta legāta Modenas Viļuma starpniecību panāktajā 1226. gada 20. aprīļa izlīgumā starp Livonijas bīskapu Albertu fon Bukshēvdenu un Zobenbrāļu ordeni.

Dokumentā rakstīts, ka no Letijā iekarojamām zemēm mestrs var, nedaloties ar bīskapu, pakļaut tikpat lielu novadu, kādu bīskaps izlēņoja Varkā Teoderiham no Kokneses ().

Varkas zeme zivīm bagātā Lubāna ezera austrumu krastos uz ilgāku laiku kļuva par strīdus objektu starp Livonijas ordeni un Rīgas arhibīskapu. Pēc 1256. gada izlīguma Varkas zemi () ieguva Livonijas ordenis, nemainot arhibīskapa un ordeņa zemnieku zvejas tiesības.

Pēc Kokneses pārvaldnieka Teoderiha nāves 1269. gadā viņa zemes (arī Varkas rietumu daļu) lēņa valdījumā ieguva Hanss Tīzenhauzens.

## Lokalizācija
Tā kā bīskapa Albertam pakļautās zemes šajā laikā ietvēra arī Aiviekstes baseinu starp Daugavu un Lubāna ezeru, tad Kokneses Teoderiha lēnī varēja ietilpt arī tagadējā Varakļānu apkārtne, kur Ernests Brastiņš aprakstījis divus pilskalnus.

Pēc Livonijas kara beigām 1583. gadā Borhu dzimta ieguva savā īpašumā Varakļānu novadu uz dienvidiem no Lubāna, tas tika dēvēts par "Varkas zemi" (). Tā ietvēra tagadējo Varakļānu, Galēnu, Stirnienes, Atašienes un Barkavas pagastu teritorijas.

## Atsauces
Liepājas Māras Romas katoļu baznīca

**Liepājas Māras Romas katoļu baznīca** ir Romas katoļu Rīgas metropolijas Liepājas diecēzes draudzes baznīca. Tā atrodas Liepājā, Ziemeļu priekšpilsētā, Koku ielā 7. Jaunākā baznīca pilsētā.
Dievnamā turpinās iekšējās apdares un labiekārtošanas darbi.

## Vēsture
Ziemeļu priekšpilsētā, Laumas mikrorajonā 2002. gadā Liepājas Svētā Jāzepa Romas katoļu draudze nopirka 2403 m2 zemesgabalu dievnama celtniecībai. Baznīcai tika dots Māras vārds Vissvētākās Jaunavas Marijas godam. Baznīcas pamatakmeni iesvētīja 2005. gada 14. maijā un sākās ēkas celtniecības darbi, kas turpinās. 2009. gada 12. septembrī toreizējais Liepājas diecēzes bīskaps Vilhelms Lapelis iesvētīja Māras baznīcas kapelu, piedaloties Liepājas bīskapam emeritus Ārvaldim Andrejam Brumanim, Dienvidkurzemes dekānam Gatim Bezdelīgai, Māras draudzes prāvestam Jānim Meļņikovam, priesterim Antonam Springovičam un ticīgajiem.

## Raksturojums
2009. gada labāko arhitektūras darbu vidū ir iekļauts arhitektu Ausmas Skujiņas un Judītes Skujiņas Liepājas Māras baznīcas projekts. Dievnams ir tumši brūnu ķieģeļu nosacīti piramidāla ēka ar 243 m2 lielu lūgšanu zāli, kanceleju, sakristeju, labdarības virtuvi. Baznīcai ir zvanu tornis ar krustu 30 metru augstumā. Zvanu tornī atradīsies zvanu komplekts ar devīzi "Salve Regina" (Esi sveicināta Marija — karaliene!). Zvanus vadīs elektroniska sistēma un tie zvanīs trīs reizes dienā. Dievnama fasāde ir triju stāvu augstumā un vērsta uz Baltijas jūras pusi, altāris atradīsies austrumu pusē pirmā stāva līmenī simbolizējot Jēzu kā uzlēcošo sauli. Baznīcā ir paredzētas 250 sēdvietas, kā arī vietas otrajā stāvā — balkonā un stāvvietas. Otrajā stāvā atradīsies kora telpas, kurām blakus būs arī mobilas telpas svētdienas skolai un draudzes pasākumiem, kuras nepieciešamības gadījumā varēs transformēt simfoniskā orķestra kapelas koncertiem. Dievnama ēkā arī iekļausies plebānija — priestera dzīvoklis, kā arī  telpas un labdarības virtuve trūkumcietējiem, kas bija baznīcas finansētāja Bruno Dāņa iecere.

### Dievnama finansētāji
Dievnama celtniecību finansējuši: mirušais priesteris Bruno Dānis, Itālijas un Amerikas katoļu bīskapu konferences dalībnieki, Vācijas katoliskās organizācijas "Bonifatiuswerk" un "Renovabis", Ole Tonsbergs no Norvēģijas un vietējie ziedotāji.

## Draudze
Draudze iekļaujas Romas Katoļu Rīgas Metropolijas Liepājas diecēzē. Draudzi apkalpo prāvests Edijs Silevičs. Draudzei pieder katoļticīgie, kas dzīvo Ziemeļu priekšpilsētas un Karostas teritorijā. Dievkalpojumi notiek divas trīs reizes nedēļā Māras baznīcas kapelā.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Iesvēta kapelu Māras baznīcā  www.katedrale.lv
* Sv.Māras baznīca www.liepajnieks.lv
* Mikrorajonā būvē Skujiņas projektēto baznīcu www.a4d.lv
* Māras baznīcas projekts - viens no labākajiem  www.baznicekas.lv
Rojas katoļu baznīca

**Rojas Svētā apustuļa Andreja Romas katoļu baznīca** ir Romas katoļu Rīgas metropolijas Liepājas diecēzes draudzes baznīca. Tā atrodas Talsu novada Rojas pagasta centrā Rojā. Adrese: Kāpu ielā 2b. 2019. gada 4. jūlijā baznīca tika nodota ekspluatācijai.

## Vēsture
2003. gadā baznīca iesniedza iesniegumu Rojas pagasta padomei ar lūgumu piešķirt atļauju baznīcas celtniecībai, ko pagasta vadība atbalstīja. 2004. gadā draudze iegādājās zemes gabalu no privātīpašnieka Guntara Grosbaha. 2005. gada 23. jūlijā Liepājas diecēzes bīskapa Vilhelma Lapeļa vadībā noritēja Svētā apustuļa Andreja baznīcas pamatakmens iesvētīšana un kapsulas ar vēstījumu nākamajām paaudzēm iemūrēšana. Ceremonijā piedalījās visi Kurzemes dekāni —  Ziemeļkurzemes dekāns Andrejs Mediņš, Viduskurzemes dekāns Gatis Bezdelīga, Dienvidkurzemes dekāns Marcins Vozņaks, kā arī cilvēki no Talsiem un Rojas.Tajā pašā gadā uzsākās dievnama celtniecība, ko veica Edgara Stikāna vadītā būvfirma "Alberts GS" pēc arhitekta Jura Paegļa un arhitektu biroja "Rigers" izstrādātā projekta. 
Līdzekļu trūkuma dēļ 2007. gadā būvniecības darbi tika pārtraukti, tos atsāka 2010. gadā. No 2011. gada vasaras baznīcā notiek regulāri dievkalpojumi.

## Raksturojums
Dievnams ir viena joma ēka, celta modernisma stilā. Dievnams celts, pielietojot mūsdienu celtniecības tehnoloģijas, no lieliem betona ķieģeļiem, plaši izmantojot arī koku. Jumtu stiprina koka sijas, kas vienlaicīgi pilda dekoratīvu funkciju. Dievnamu apgaismo plašu trīsstūra formas logu karkass galvenās fasādes priekšējās un presbitērija  sienas augšējā daļā, kas nobeidzas ar jumtu.  Virs ieejas dievnamā atradīsies kora telpas. Dievnama grīda būs klāta ar flīzēm. Dievnamā tiek veikti iekšdarbi.

### Dievnama finansētāji
Dievnama celtniecību finansējuši: Vācijas un Amerikas katoļi, kā arī vietējie draudzes un Latvijas ziedotāji.

## Draudze
Draudze iekļaujas Romas Katoļu Rīgas Metropolijas klēra Liepājas diecēzē. Draudzi apkalpo prāvests Toms Priedoliņš. Draudzei pieder Rojas katoļticīgie iedzīvotāji. Draudze izveidojās 1992. gadā toreizējā priestera Vilhelma Lapeļa vadībā. Sākotnēji draudzes dievkalpojumi notikuši Rojas kultūras namā, bet vēlāk vairākus gadus Rojas evaņģēliski luteriskajā baznīcā.  Dievkalpojumi baznīcā notiek no 2011. gada vasaras katru svētdienu un svētku dienās. Draudzē darbojas Svētdienas skola.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Svētā apustuļa Andreja baznīcas pamatakmens iesvētīšana Rojā  www.katedrale.lv
* Rojas katoļu baznīcas būvniecība www.uzcelsimbaznicu.lv
Marfa

[thumb|Marfa atrodas štata rietumos, Meksikas [Plakankalne|plakankalnē, Čivavas tuksnesī]]
thumb|''Aerostat'' dirižablis izvietots Marfā
**Marfa** ir maza pilsēta un apgabala centrs rietumu Teksasā, ASV.

## Vēsture
Marfa dibināta ap 1880. gadu kā dzelzceļa pietura. Pilsētas nosaukums aizņemts no personāža Dostojevska romānā "Brāļi Karamazovi". Otrā pasaules kara laikā Marfas apkaimē apmācīja tūkstošiem lidotāju, (tai skaitā kinoaktieri Robertu Stērlingu), kā arī daudzus ASV Armijas mīnmetēju bataljonus. 1956. gadā Warner Bros. Pictures Marfā uzņēma filmu *Gigants* ar aktieriem Elizabeti Teilori un Džeimsu Dīnu. Mūsdienās Marfā apmetušies mākslinieki un attīstījies savdabīgs mākslas tūrisms.

## Kultūra
Uz Marfu ceļo, lai apskatītu saglabāto klasisko Teksasas mazpilsētas pilsētvidi un jauno mākslu. Amerikāņu minimālists Donalds Džads (*Donald Judd*) atjaunojis vairākas Marfas ēkas un apkārtnē izvietojis dažus savus darbus. Marfā ir vairākas mākslas iestādes un galerijas
un apkārtnē joprojām notiek savdabīgi pasākumi. Piemēram, trīs vācu mākslinieki nopirkuši pamesto Lobos ciemu un rīko "kino festivālus". Citviet ir uzbūvēts paviljons lai naktī novērot noslēpumainās "Marfas gaismas".
Marfas tuvumā ceļ "Garās tagadnes pulksteni", kas arī saukts par 10 000 gadu pulksteni un par pasaules lēnāko datoru. Marfas mākslas galerijas līdzīpašnieks Vilis Inde angliski iztulkojis Raiņa lugu "Zelta zirgs". Pie Marfas ASV drošības iestādes izvietojušas dirižabli pret kontrabandistiem.

## Atsauces

## Ārējās saites
Ezeres Kristus Karaļa Romas katoļu baznīca

**Ezeres Kristus Karaļa Romas katoļu baznīca** ir Romas katoļu Rīgas metropolijas Liepājas diecēzes draudzes baznīca. Tā atrodas Saldus novada Ezeres pagasta centrā Ezerē. Dievnamā notiek pārbūves darbi.

## Vēsture
Dievkalpojumus Ezerē sāka noturēt Saldus prāvests Gatis Bezdelīga 1996. gadā. Sākotnēji tie notika Ezeres kultūras centrā, vēlāk pagasta padomes ēkā. 1999. gadā Ezerē iesvētīja katoļu kapelu.  
2000. gadā tika reģistrēta Ezeres Kristus Karaļa Romas katoļu draudze. 2004. gadā draudze lūdza Ezera pagasta padomi piešķirt zemi dievnama celtniecībai, ko padome piešķīra 2004. gada 7. aprīlī un tika noslēgts līgums uz 10 gadiem ar tiesībām iegūt zemi īpašumā. 2012. gadā tika izsolē nopirkts īpašums — ēka, ko plānots pārbūvēt par baznīcu.

## Kapela
Kapela iekārtota 1999. gadā Ezeres pagasta padomes namā. Tā atrodas ēkas kreisā spārna otrajā stāvā, īrējot divas telpas, kuru kopplatība ir 39 m 2. Tajā pašā gadā Liepājas bīskaps  Ārvaldis Andrejs Brumanis kapelu iesvētīja, veltot to Kristus Karaļa godam. Kapelas altāri rotā mākslinieces Evitas Saknes gleznotā Kristus Karaļa altāra glezna.

## Topošās baznīcas raksturojums
Topošās baznīcas ēka ir Ezeres vidusskolas bibliotēkas bijušā ēka. Tā ir sarkanu ķieģeļu celtne, kurā pašlaik norisinās pārbūves darbi. Ēkas iegādi finansiāli atbalstīja Vācijas katoļu labdarības organizācija "Bonifatiuswerk", kā arī draudzes locekļi.

## Draudze
Draudze iekļaujas Romas Katoļu Rīgas Metropolijas klēra Liepājas diecēzē. Draudzi apkalpo prāvests Andrejs Mediņš. Draudzei pieder Ezeres katoļticīgie iedzīvotāji. Draudze tika reģistrēta 2010. gadā. Dievkalpojumi notiek kapelā no 1999. gada. Dievkalpojumi notiek divas reizes mēnesī. Draudzē darbojas Svētdienas skola, ko vada skolotāja Biruta Stone, kas arī ticības mācības skolotāja Ezeres vidusskolā.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Ezerē top baznīca  www.katedrale.lv 
* Ezeres Kristus Karaļa draudze  www.katedrale.lv
Melisa Metisone

**Melisa Metisone** (, dzimusi , mirusi ) bija amerikāņu scenāriste un kinoproducente, plašāk zināma ar scenāriju filmai "Citplanētietis", par kuru viņa tika nominēta vairākām prestižam kino balvām, tajā skaitā arī Amerikas Kinoakadēmijas balvai.

## Biogrāfija
Dzimusi 1950. gada 3. jūnijā Losandželosā, Kalifornijā. Beigusi Bērbankas vidusskolu. No 1983. līdz 2004. gadam bija precējusies ar aktieri Harisonu Fordu, kopīgi divi bērni, dēls Malkolms (dzimis 1987. gadā) un meita Džordžija (dzimusi 1990. gadā).

## Filmogrāfija

## Balvas un nominācijas

## Ārējās saites
* 
* Balvas ''IMDb'' vietnē
Liepājas katoļu baznīca

**Liepājas katoļu baznīca** var būt:
* Liepājas Māras Romas katoļu baznīca,
* Liepājas Svētā Dominika Romas katoļu baznīca,
* Liepājas Svētā Meinarda Romas katoļu baznīca,
* Liepājas Svētā Jāzepa Romas katoļu katedrāle.
Baijas Federālā universitāte

**Baijas Federālā universitāte** (, UFBA) ir universitāte, kas atrodas Brazīlijas pilsētā Salvadorā. Universitāte dibināta . Tā ir viena no vecākajām un prestižākajām Brazīlijas universitātēm. Baijas Universitāte tika izveidota uz Medicīnas skolas pamata, kas tika dibināta 1808. gadā. Baijas Universitātē ir 10 fakultātes, 10 institūti un 10 dažāda novirziena skolas.
PL/SQL

**PL/SQL** () ir *[[Oracle Corporation]]* radīta programmēšanas valoda — SQL valodas procedurāls paplašinājums Oracle datubāzu pārvaldības sistēmai. PL/SQL sintakse ir līdzīga Ada un Pascal programmēšanas valodām.

Tā ir viena no trim *Oracle Database* iebūvētajām valodām (vēl SQL un Java). Neskaitot Oracle, PL/SQL atbalsta arī TimesTen un IBM DB2 (sākot ar 9.7 versiju) datubāzu pārvaldības sistēmas.

PL/SQL tiek pastāvīgi atjaunota. Sākot ar Oracle 8, tās versiju numerācija sakrīt ar *Oracle Database* versijām.

## Funkcionalitāte
PL/SQL ļauj izmantot mainīgos, nosacījumus, ciklus, izņēmumu apstrādi, kā arī masīvus. Sākot ar astoto versiju, PL/SQL ir iekļautas objektorientētās programmēšanas iespējas.

## Programmas uzbūve
PL/SQL programma sastāv no blokiem, kas var gan sekot viens otram, gan būt iekļauti citos blokos. Bloku struktūra, tāpat kā daļa valodas sintakses, PL/SQL ir aizgūta no *Ada* programmēšanas valodas.


```plsql
-- Anonīmā bloka uzbūve
DECLARE
   -- Bloka apraksts, mainīgie, tipi, trigeri, lokālās apakšprogrammas  (neobligāta daļa)
BEGIN
   -- Programmas kods - procedurālie un SQL operatori (OBLIGĀTA daļa)
EXCEPTION
   -- Izņēmumu apstrāde - kļūdu apstrādes operatori (neobligāta daļa)
END;    -- bloks tiek noslēgts ar semikolu
/* Vairāku rindu komentārus  
izdala šādi */
-- Komentārs vienā rindā
```


## PL/SQL koda piemērs

```plsql
DECLARE
   mansteksts varchar2(50) ;         -- definē mainīgo
BEGIN
   mansteksts := 'Sveika, pasaule!' ; -- piešķir mainīgajam vērtību
   dbms_output.put_line(mansteksts) ; -- izvada mainīgā vērtību - Sveika, pasaule!   
END;
```


## Ārējās saites
* PL/SQL uzziņas 
* Oracle BUJ: PL/SQL 
* Oracle tehnoloģiju centrs