open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Šipkas pāreja

**Šipkas pāreja** () ir kalnu pāreja Bulgārijā, Stara Planinas kalnos 1 190 metru augstumā, uz Gabrovas un Stara Zagoras apgabala robežas. Pāreju šķērso autoceļš I-5, kas savieno Rusi pie Donavas ar Makazas pāreju Rodopos pie Grieķijas robežas un tālāk ved uz Edirni.

Šipkas pāreja, kas ir galvenā saikne starp ziemeļu un dienvidu Bulgāriju, bija pazīstama jau antīkajos laikos. To šķērsojis Maķedonijas Aleksandrs, bet romieši caur to izbūvēja divus ceļus. Krievu—turku kara laikā 1877./1878. gadā pārejā notika Šipkas kauja - faktiski četru kauju sērija, kurā krievu karaspēkam ar bulgāru brīvprātīgajiem izdevās noturēt pāreju pret turku karaspēku. Pārejā 1934. gadā tika atklāts Šipkas Brīvības piemineklis Leipcigas Nāciju kaujas pieminekļa stilā.

## Ārējās saites
Edipa komplekss

**Edipa kompleksa** nosaukums radies pēc Sofokla traģēdijas "Valdnieks Edips" sižeta. Edipa komplekss atspoguļo katra cilvēka vēlmi bērnībā stāties seksuālās attiecībās ar pretējā dzimuma vecāku un "nogalināt" konkurentu – sava dzimuma vecāku.
3. tramvaju maršruts (Ščecina)

thumb|250x250px|3. maršruta tramvajs Neatkarības avēnijā 1990. gados
thumb|250x250px|3. maršruta tramvajs Kristofora Kolumba ielā
thumb|250x250px|3. maršruta tramvajs Atbrīvošanas avēnijā
**3. tramvaju maršruts** ir Ščecinas sabiedriskā transporta tramvaju maršruts, kas kursē no Pomožani () līdz Las Arkoņski (). Šis maršruts izveidots 1905. gadā.

3. tramvaju maršruta kopējais garums ir 17,25 km. Virziena Pomožani — Las Arkoņski kopējais garums ir 8,58 km, bet virziena Las Arkoņski — Pomožani kopējais garums ir 8,67 km.

3. tramvaju maršrutu apkalpo "Tramwaje Szczecińskie" Pogodno un Golencin tramvaju depo.

## Maršruts
Virzienā **Pomožani — Las Arkoņski** tramvaji brauc pa šādām ielām: Smolaņska iela, Zigmunda Hmelevska iela, Kristofora Kolumba iela, Jauna iela, Stacijas iela, Neatkarības avēnija, Polijas karavīra laukums, Atbrīvošanas avēnija, Zigmunda Krasiņska iela, Nemežiņas iela un Arkoņska iela.

Virzienā **Las Arkoņski — Pomožani** tramvaji brauc pa šādām ielām:
Arkoņska iela, Nemežiņas iela, Zigmunda Krasiņska iela, Atbrīvošanas avēnija, Polijas karavīra laukums, Neatkarības avēnija, Stacijas iela, Jauna iela, Kristofora Kolumba iela, Zigmunda Hmelevska iela un Smolaņska iela.

## Pieturvietas
3. tramvaju maršrutā pavisam kopā ir 44 pieturas. Virzienā **Pomožani — Las Arkoņski** ir 22 pieturas, bet virzienā **Las Arkoņski — Pomožani** ir 22 pieturas.

## Skatīt arī

* Ščecina
* Autobusu satiksme Ščecinā
* Tramvaju satiksme Ščecinā
* Sabiedriskais transports Ščecinā
* Ščecinas lielpilsētas dzelzceļš

## Piezīmes un atsauces

### Atsauces

## Ārējās saites

* zditm.szczecin.pl
*
Filipīnu karogs

**[[Filipīnas|Filipīnu]] nacionālais karogs** () ir horizontāls, divkrāsains karogs ar vienādu sarkano un karaliski zilo joslu, ar baltu vienādsānu trijstūri karoga kreisajā pusē. Trijstūra vidū ir zeltaini dzeltena saule ar astoņiem galvenajiem stariem, kas reprezentē Filipīnu astoņas sākotnējās provinces. Katrā trijstūra virsotnē ir zeltaini dzeltena zvaigzne, katra zvaigzne apzīmē Filipīnu trīs galvenās salu grupas — Lusona, Visajas (oriģināli attiecināts uz Panaju) un Mindanao.

## Dizains

### Konstrukcija
550px|center|thumb|Filipīnu karoga konstrukcija
Karoga garums ir divreiz garāks par karoga platumu, dodot tam 1:2 proporcijas lielumu. Baltā trijstūra malu garums visām malām kopā ir vienāds ar karoga garumu. Saulei ir 8 biezi stari un 16 tievi stari, kopā 24 stari. Biezie stari ir divreiz biezāki nekā tievie stari. Zeltaini dzeltenā saule nav novietota tieši trijstūra vidū, tā ir novietota mazliet uz labo pusi. Katras zvaigznes viena virsotne ir tieši pretīm katrai trijstūra virsotnei. Saules platums ir vienāds ar vienu tievo un biezo staru kopā.

### Krāsa

Karogā zilā krāsa ir mainījusies laika gaitā, sākot ar oriģinālo krāsu *lazuli Rosco*. Nav zināma šīs nokrāsas nozīme, bet iespējams kandidāts ir zilā krāsa no Kubas karoga, kāda teorija stāsta ka Kubas karogs ietekmējis Filipīnu karoga izveidi. Karoga krāsas ir līdzīgas krāsām kuras izmantotas ASV karogā.

### Simbolisms

Filipīnu karogam ir taisnstūra dizains kurš sastāv no:

Balta, vienādsānu trijstūra, kurš simbolizē brīvību, vienlīdzību un brālību;

Horizontāla zila josla simbolizē mieru, patiesību un taisnīgumu;

Horizontāla sarkana josla simbolizē patriotismu.

Trijstūra centrā atrodas astoņstaru zelta saule, kas simbolizē vienotību, brīvību, tautas demokrātiju un suverenitāti.

Stari reprezentē šādas provinces: Manila, Bulakana, kavite, Pampanga, Moronga, Laguna, Batangasa, Nuevaesiha.

Katra zeltaini dzeltenā piecvirsotņu zvaigzne simbolizē trīs galvenās Filipīnu salu grupas: Visajas, Lusonu un Mindanao.

Karoga oriģinālais simbolisms ir aprakstīts neatkarības proklamēšanas tekstā.

## Izmantošana
Karogam vajadzētu būt uz visām valdības ēkām, publiskām iestādēm un pie skolām. Nacionālajā karogu dienā (28. maijs) un Neatkarības dienā (12. jūnijs) Filipīnu iedzīvotāji izkar Filipīnu karogus pie mājām, pie mašīnām un pie apģēbiem.

## Ārējās saites
Sublitorāle

[thumb|350px|Jūras dibens sublitorālajā zonā. ([Sarkanā jūra)]]
**Sublitorāle** jeb **sublitorālā zona** ir Pasaules okeāna piekrastes ekoloģiskā zona, kas atrodas kontinentālā šelfa robežās starp bēguma maksimālo ūdens līmeni un šelfa ārējo robežu. Šī zona vienmēr ir klāta ar jūras ūdeni un aptuveni ir ekvivalenta nerītiskajai zonai. Jūras bioloģijā sublitorālā zona attiecas uz apgabaliem, kur Saules gaisma sasniedz okeāna dibenu, t.i. kur ūdens dziļums nav tik liels, lai atrastos ārpus fotiskās zonas. Tāpēc šajā zonā ir augsta bioloģiskā produktivitāte un šeit dzīvo jūras organismu sugu lielākā daļa.

Termins "sublitorāle" veidots no diviem latīņu vārdiem priedēkļa "*sub*" — zem un vārda "*litoralis*" — krasta.

## Kontinentālā šelfa zona
Sublitorāle savā augšdaļā robežojas ar litorāli, ar kuru kopā aizņem visu kontinentālo šelfu, bet apakšdaļā — ar batiāli, kas atbilst kontinentālajai nogāzei. Sublitorāles platums variē atkarībā no šelfa platuma un var sastādīt no dažiem desmitiem vai simtiem metru (Beringa jūras dienvidrietumu daļā, Ohotskas jūrā, Melnajā jūrā) līdz vairākiem simtiem kilometru, piemēram, Beringa jūras ziemeļaustrumu daļā un Dienvidamerikas austrumu piekrastē Patagonijas reģionā. Šelfa (sublitorāles) maksimālais platums — 1400 km. ir novērojams pie Kanādas arktiskās piekrastes, Kanādas arktiskā arhipelāga reģionā, un Eiropas ziemeļos, Barenca jūrā līdz 1000 km. Sublitorāles kopējais laukums aizņem 27,5 mlj. km² jeb 7,6 % no Pasaules okeāna platības.

Nozīmīgas sublitorales apgabalu platības, kas tiek uzskatītas kā šefa zona, var atrasties arī pie t.s. mikrokontinentiem — Madagaskaras plato, Šeišeļu un Saja de Maljas pacēlumiem Indijas okeānā, kā arī Jaunzēlandes plato rajonā Klusajā okeānā, kas pēc Zemes garozas uzbūves iekļaujot granīta slāni ir līdzīgi kontinentiem.

Ekoloģiskie apstākļi sublitorālēs tai atbilstošajā pelaģiāles nerītiskajā zonā, salīdzinājumā ar atklātā okeāna zonu, ir visoptimālākie daudzu jūras organismu dzīvošanai. Sublitorāles ūdeņiem ir raksturīgs plašs temperatūras un sāļuma svārstību diapazons. Šeit ir pietiekoši daudz biogēno vielu, kā arī tiek uzturēti dzīvošanai labvēlīgi hidroloģiskie, temperatūras un gāzu režīmi. Pateicoties tam bioloģiskās daudzveidības ziņā sublitorāle ir visbagātākā šelfa zonas daļa, un šeit bentisko augu un dzīvnieku masa sasniedz augšdaļā 10—15, bet reizēm pat 20—30 kilogramus uz 1 m² dibena platības. Savukārt, sublitorāles apakšējā daļā tā sasniedz no dažiem gramiem līdz 100—300 g/m², bet reizēm līdz pat 700 g/m². Šeit atrodas arī visbagātākā Pasaules okeāna zivju nozvejas zona, kur koncentrējas līdz 80% visu zivju resursu.

## Bezšelfa zonas
Atbilstoši sublitorāles piekrastes zonai priekš okeāniskajām vulkāniskajām salām un zemūdens pacēlumiem (zemūdens grēdas un gajoti) dziļumos virs 200 m, apakšējās zemūdens nogāzes atbilst talasobatiālei, bet piekrastes pelaģiāle — pseidonerītiskajai zonai. Šādos gadījumos tiek lietots ekvivalents termins — talasosublitorāle jeb talasoepibentāle.

Termins "sublitorāle" tiek lietots arī dažās ezeru ekoloģiskās zonēšanas shēmās.

## Atsauces
Filtru burbulis

**Filtru burbulis** interneta programma, kas  nepārtraukti filtrē lietotāja izmantoto saturu – aplūko lietas, kuras lietotājam šķietami patīk vai izmanto visvairāk - filtrs mēģina to uztvert un apstrādāt. Kopā šīs darbības, kuras veido algoritmi, rada unikālu informācijas krājumu par katru no lietotājiem un būtiski maina veidu, kā lietotāji sastopas ar idejām un informāciju.

Filtru burbulis izolē indivīdus no viedokļiem, kuriem viņi nepiekrīt, tie saskaras tikai informāciju, kas atbalsta viņu ideoloģiju un viedokļus. Par spīti tam, indivīds vienmēr ir rīkojies tā, lai, galvenokārt, apmierinātu tikai savas intereses, turklāt lietojis medijus, kurus pats izvēlas, un izvairījies no tā, kas nav viņa interešu lokā. Jēdziens “filtru burbulis” guvis savu aktualitāti pēdējo septiņu gadu laikā, līdz ar straujo informācijas un komunikācijas tehnoloģiju attīstību un modernizāciju, kā arī interneta vidē stabilizējoties un ieņemot nozīmīgu pozīciju tādiem milžiem kā *[[Facebook]]* un *[[Google]]*.

## Filtra burbuļa raksturojums
Lietotājs burbulī atrodas viens. Pieejamā informācija apmierina tikai šauras lietotāja intereses, tām ir arī citi skatītāji, ja lietotājs ar tām dalās. Bet burbulī indivīds ir pilnīgi viens. Mūsdienās dalīta informācija ir kļuvis par kopīgas pieredzes veidotāju, bet filtru burbulis atšķir lietotāju no tās.

Filtru burbulis ir neredzams. Tas lietotājam piedāvās informāciju pēc iepriekš iegaumētiem lietotāja uzskatiem. Nav definēts, kādēļ indivīds saņems konkrēto informāciju, vai pēc kādiem kritērijiem tā tika atlasīta un nodota viņam. Indivīds nevar būt drošs, ka pieņēmumi, kurus filtri ir izdarījuši par viņu ir pareizi vai nepareizi, nav pat zināms, vai pieņēmumi par indivīdu ir primārais, kādēļ tiek piedāvāta konkrētā informācija. Lietotājs pats neizvēlas kritērijus, pēc kādiem informāciju būtu nepieciešams atlasīt, tādēļ iespējams, ka šī informācija, kuru viņš saņems nebūs objektīva, viņam piemērota. Atrodoties burbulī, nav iespējams noteikt, cik objektīva ir informācija, ko burbulis sniedz indivīdam.

Lietotājs atrodoties internetā jau ir nokļuvis burbulī. Izvēloties kādu konkrētu mediju, indivīds izvēlas, kādu nozīmi piešķirt tam, kas notiek pasaulē. Tomēr, ar personalizētajiem filtriem – nav izvēles – viņi paši dodas pie lietotāja. Turklāt daudzi no tiem domāti, lai lapa gūtu peļņu. Šie filtri kļūst aizvien spēcīgāki, un lietotājam kļūst aizvien grūtāk no tiem izvairīties.

## Atsauces

1. Pariser, E. (2011) The Filter Bubble : What the Internet is Hiding from You. New York, NY: Penguin Press. pp. 7 – 66 .

2. Wood, M.A. (2016) Antisocial media and algorithmic deviancy amplification: Analysing the id of Facebook’s technological unconscious. Theoretical Criminology [online] pp. 11

3. Pariser, E. (2011) The Filter Bubble : What the Internet is Hiding from You. New York, NY: Penguin Press. pp. 7 – 66 .
Sergejs Vinogradovs

**Sergejs Vinogradovs** (; 1869—1938) bija krievu gleznotājs, Pēterburgas Mākslas akadēmijas īstenais loceklis, kas kopš 1924. gada dzīvoja Rīgā.

## Dzīvesgājums

Dzimis 1869. gada 13. (1.) jūlijā Kostromas guberņas Boļšije soļi ciemā (tagad Ņekrasovskoje Jaroslavļas apgabalā) pareizticīgo priestera ģimenē. 1891. gadā viņš absolvēja Maskavas Glezniecības, Tēlniecības un Arhitektūras skolu un sāka piedalīties "peredvižņiku" izstādēs. 1903. gadā Sergejs Vinogradovs ierosināja Krievu mākslinieku savienības dibināšanu un kļuva par šīs savienības priekšsēdētāju. No 1906. gada mākslinieks piedalījās starptautiskās izstādēs, 1916. gadā viņš kļuva par Pēterburgas Mākslas Akadēmijas īsteno locekli.

1923. gadā Sergejs Vinogradovs sava ārzemju ceļojuma laikā pēc tikšanās ar emigrējušo krievu gleznotāju Nikolaju Bogdanovu-Beļski izlēma apmesties uz pastāvīgu dzīvi Rīgā.

Dzīvojot Latvijā, Sergejs Vinogradovs ražīgi un sasprindzināti strādāja. Viņš uzgleznoja simtiem mākslas darbu, kas atrodami gan dažādu valstu muzeju (arī Maskavas Tretjakova galerijas un Pēterburgas Krievu muzeja) ekspozīcijās, gan privātajās kolekcijās. Tikai nedaudzi S. Vinogradova mākslas darbi palika Latvijā.
Rīgā Vinogradovs izveidoja glezniecības studiju, 1933. gadā notika viņa mācekļu darbu izstāde, pazīstamākie no viņiem bija А. Kopelovičs, N. Kazackis, M. Krūmiņš, J. Ņesterova, A. Spredova, M. Beatere, L. Aļeksejeva un T. Kosinska. Viņš publicēja daudz rakstu Rīgas laikrakstā Segodņa, piemēram, "Tikšanās ar Ļ. Tolstoju", "Mākslinieki brāļi Korovini", "S. Ščukins. Ievērojamā Maskavas kolekcionāra piemiņai", "Maskavas mecenāti", "Mani profesori", "Lieldienas Maskavā".

Miris 1938. gada 5. februārī Rīgā, apbedīts Pokrova kapos.

## Galerija

File:Виноградов Двор Конвента Рига.jpg|Rīgas Konventa sēta
File:1932 Vinogradov Auf der Datscha anagoria.JPG|vasarnīcā
File:Виноградов На работу.jpg|uz darbu
File:Vinogradov Belfry.jpg|Pleskavas klosteris 
File:Sergei Vinogradov - Igraet . 1914.jpg|spēle
File:Vinogradov Maliy Vlasievskiy5.jpg|nams
File:Сергей А. Виноградов - Мальчик поднимается вниз по набережной.jpg|zēns pie upes
File:Сергей А. Виноградов - В лес за грибами.jpg|sēņošana
|ceļotājas
File:Sergei Vinogradov - In a House - 1913.jpg|mājās
File:Виноградов В келье.jpg|cellē
File:Виноградов Барышня в сарафане.jpg|jaunkundze sarafānā
File:Woman (1890) - Sergei Arsenevich Vinogradov.jpg|vecmāmiņa
File:Виноградов Бабы (Подруги).jpg|draudzenes
File:Виноградов Бабы тульские.jpg|Tulas sievas
File:Виноградов Купола Успенского собора.jpg|Pleskavas klosteris
File:Нищие Виноградов.jpg|ubagi
File:Виноградов Купчиха за самоваром.jpg|tirgotāja pie patvāra
File:Виноградов Сергей Арсеньевич К преподобному. 1910.jpg|svētceļnieki
File:Сергей А. Виноградов - Деревня мальчиков.jpg|sādžas puikas
File:Замоскворечье. Церковь Воскресенья в Кадашах.jpg|Baznīca Kadišos


## Atsauces
Raba

{
  "type": "ExternalData",
  "service": "geoshape",
  "ids": "Q13277"
}

**Raba** () ir Horvātijas sala Kvarnera līcī starp Horvātijas cietzemi austrumos, Pagu dienvidos, Cresu rietumos un Krku ziemeļos.

Sala, kuras iedzīvotāju skaits ir apmēram 9000, ziemeļaustrumos ir gandrīz bez veģetācijas, bet dienvidrietumu daļā atrodas viens no Vidusjūras reģionā reti saglabātajiem ozolu mežiem. Sala rakstos kā Arba minēta no 4. gadsimta pirms mūsu ēras. Tradīcija vēsta, ka no Rabas salas cēlies Svētais Marīno — Sanmarīno valsts pamatlicējs. Salai ir īpaša vieta nūdisma kustības vēsturē, jo 1936. gadā šeit tika oficiāli atklāta pasaulē pirmā nūdistu pludmale.

## Ārējās saites
*
Didzis Šmits

**Didzis Šmits** (dzimis ) ir latviešu uzņēmējs un politiķis. Bijis Latvijas zemkopības ministrs. Ievēlēts 14. Saeimā no apvienības "Apvienotais saraksts" (no tās Saeima frakcijas izstājies). Bijis arī 13. Saeimas deputāts, ievēlēts no partijas KPV LV saraksta. Šobrīd ir Latvijas Zaļās partijas biedrs.

## Dzīvesgājums
Beidzis Rīgas Franču liceju un Latvijas Universitāti (politikas zinātnes bakalaura grāds starptautiskajās attiecībās (1998)), kā arī Parīzes 11. Universitātē ieguvis maģistra grādu starptautisko organizāciju diplomātijā (2000).

Darbojies kā lobists. Bijis Latvijas Zivrūpnieku asociācijas prezidents (ievēlēts 2006. gada nogalē) un Latvijas Pārtikas uzņēmumu federācijas padomes priekšsēdētājs, kā arī Eiropas Krabju zvejas asociācijas vadītājs.

## Politiskā darbība
2004. gadā D. Šmits bija Tautas partijas ārlietu ministru Riharda Pīka un Arta Pabrika biroja vadītājs.

Pats politikā iesaistījies 2005. gadā, kad nesekmīgi kandidēja Rojas pagasta padomes vēlēšanās no saraksta "Roja mūsu galvaspilsēta", vēlāk kļūstot par deputātu.

2006. gadā, pirms 9. Saeimas vēlēšanām, iestājies partijā "Jaunais laiks", kļūstot arī par partijas Saeimas frakcijas konsultantu un preses sekretāru. 2009. gadā D. Šmits bija partijas "Jaunlatvija" dibinātāju skaitā, ievēlēts par partijas vadītāju un kandidēja Rīgas domes vēlēšanās, taču saraksts vēlētāju atbalstu neguva. 2010. gadā D. Šmits piedalījās partiju apvienības "Par labu Latviju" dibināšanā, pārstāvot tajā partiju "Jaunlatvija", taču partijas kopsapulce vēlāk dalības ieceri noraidīja.

2018. gadā D. Šmits iestājās partijā KPV LV, no tās saraksta tika ievēlēts 13. Saeimā. Veidojot Krišjāņa Kariņa valdību, D. Šmitam tajā bija paredzēts ekonomikas ministra portfelis, taču neilgi pirms balsojuma par valdības apstiprināšanu viņš no piedāvājuma atteicās. 2019. gada Valsts prezidenta vēlēšanās viņš kandidēja uz Valsts prezidenta amatu, piekāpjoties Egilam Levitam. Vēlāk izstājies no KPV LV Saeimas frakcijas un partijas. 2021. gada maijā, kad KPV LV Saeimas frakciju bija pametusi virkne deputātu, tika paziņots, ka D. Šmits atgriezīsies frakcijas sastāvā, lai gan viņš nepiedalījās Saeimas sēdēs kopš Covid-19 pandēmijas laikā ieviestā Saeimas attālinātā darba sākuma.

2022. gada sākumā kļuvis par Latvijas Zaļās partijas biedru un sadarbojās ar Zaļo un Zemnieku savienības Saeimas frakciju. 2022. gada rudenī notikušajās Saeimas vēlēšanās ievēlēts 14. Saeimā no apvienības "Apvienotais saraksts". Decembrī apstiprināts par zemkopības ministru Krišjāņa Kariņa valdībā.

Pēc valdības demisijas atjaunojis Saeimas deputāta mandātu. 2025. gada februārī izstājies no "Apvienotā saraksta" Saeimas frakcijas, turpinot darbību Latvijas Zaļajā partijā.

2025. gada oktobrī D. Šmits bija politiskās organizācijas "Bez partijām" dibinātāju skaitā.

## Personīgā dzīve
D. Šmita māsa ir māksliniece Gita Šmite, precējusies ar reklāmas un sabiedrisko attiecību speciālistu Ēriku Stendzenieku.

## Atsauces
Viktorijas sala (Krievija)

**Viktorijas sala** () ir neliela Krievijas Federācijai piederoša sala Ziemeļu Ledus okeānā. Izvietojusies starp Norvēģijai piederošo Svalbāras arhipelāga Kvitejas salu rietumos un Franča Jozefa Zemi austrumos. Ietilpst Arhangeļskas apgabala administratīvajā teritorijā «Franča Jozefa Zemes un Viktorijas salas salu teritorija», bet vietējās pašvaldības nozīmē pieder Primorskas rajonam. Caur Viktorijas salu tiek vilkta Barenca jūras ziemeļu robeža.

## Ģeogrāfija
Sala ir vistālāk rietumos esošais Krievijas valdījums Arktikā. Sala ir ap  gara un līdz  plata. Līdz 1990. gadu vidum salas lielāko daļu klāja līdz  augsts ledus kupols, piekrastē nobeidzoties ar stāvu krauju; no ledus brīva bija tikai ap  liela teritorija salas ziemeļos. Intensīvas ledus kušanas rezultātā ledus sega 2012. gadā bija samazinājusies līdz 56% no salas teritorijas un turpina samazināties.

Salā mīt leduslāči un valzirgi. Salu plānots iekļaut nacionālajā parkā Krievu Arktika.

## Vēsture
Salu 1898. gada 20. jūlijā atklāja norvēģu jūrasbraucēji Johanness Nīlsens un Ludvigs Sebulonsens un nosauca to par godu Nīlsena jahtai *Victoria*.

Līdz 1926. gadam uz salu nepretendēja neviena valsts. Sala atradās ārpus 1920. gadā ar Svalbāras līgumu noteiktajiem Norvēģijas polārajiem valdījumiem. 1926. gada 15. aprīlī Padomju Savienības valdība pasludināja, ka PSRS jūras robeža turpinās no PSRS un Somijas robežas (meridiāns 32°4’35) uz ziemeļiem līdz Ziemeļpolam, kā arī no Bēringa šauruma vidus (168°49’30) līdz Ziemeļpolam, ietverot zināmās un nezināmās salas. Tādējādi Viktorijas sala nokļuva PSRS, pēc 1991. gada Krievijas Federācijas pakļautībā.
Norvēģija šīs pretenzijas apstrīdēja un 1929. gadā sarīkoja ekspedīciju uz Viktorijas salu un Franča Jozefa Zemi, bet smago ledus apstākļu dēļ salas nesasniedza. 1929. gada 29. jūlijā Franča Jozefa Zemi sasniedza profesora Oto Šmita ekspedīcija ar ledlauzi *Sedov*, kas Hukera salā pacēla PSRS karogu.

Norvēģija oficiāli neapstrīdēja Franča Jozefa Zemes aneksiju un koncentrējās uz Viktorijas salu. 1930. gada 8. augustā salu sasniedza ekspedīcija ar kuģi *Bratvaag* Gunara Horna vadībā, kas pieteica Norvēģijas tiesības uz salu, uzstādot tur zīmi un atstājot krastā būvmateriālus un darbarīkus. Vēlāk Norvēģija oficiāli nav pieteikusi tiesības uz salu.
1932. gada 29. augustā salu sasniedza padomju pētniecības kuģis *Nikolai Knipovich*.

No 1959. gada salā sāka darboties padomju polārstacija Ostrovviktorija. No 1985. līdz 1990. gadu sākumam salā darbojās arī pretgaisa aizsardzības spēku radiolokācijas rota. 1994. gada 1. aprīlī staciju slēdza un iekonservēja.

## Atsauces
2020. gada Vuelta a España

**2020. gada ''Vuelta a España*** bija triju nedēļu garas [[šosejas riteņbraukšana]]s daudzdienu sacensības, kas notika [[Spānija|Spānijā]]. Sākotnēji tās bija paredzētas no 14. augusta līdz 6. septembrim, bet globālās [[COVID-19 pandēmija]]s un citu sacensību pārplānošanas dēļ tika pārceltas uz 20. oktobri — 8. novembri.

Sākotnēji bija paredzēts, ka pirmie trīs posmi notiks [[Nīderlande|Nīderlandē]], ar sacensību startu [[Utrehta|Utrehtā]]. Tā būtu bijusi ceturtā reize, kad *Vuelta* sākusies ārpus Spānijas un otrā reize, kad tā būtu sākusies Nīderlandē (iepriekš [[2009. gada Vuelta a España|2009. gada *Vuelta a España*]]). Rīkojot sacensību startu, Utrehta būtu kļuvusi par pirmo pilsētu, kurā notikuši visu triju [[lielās tūres|lielo tūru]] posmi. Tomēr aprīlī pandēmijas ierobežojumu dēļ tika atcelti plāni par startu ārpus Spānijas, atceļot Nīderlandē trīs paredzētos posmus.

== Komandas ==

Tā kā *Vuelta a España* bija [[2020. gada UCI Pasaules tūre|UCI Pasaules tūres]] sacensības, visas 19 UCI *WorldTeam'' komandas tika ielūgtas un dalība tām bija obligāta.Papildus tika uzaicinātas trīs UCI Profesionālās kontinentālās komandas, kuras tika paziņotas 8. maijā.

## Distance un posmi

## Atsauces

## Ārējās saites

* 
*
Muhtars Auezovs

**Muhtars Auezovs** (, dzimis , miris ) bija kazahu rakstnieks, dramaturgs un zinātnieks, Ļeņina un Staļina prēmiju ieguvējs.

Kazahijas PSR Zinātņu Akadēmijas loceklis, Kazahstānas rakstnieku savienības priekšsēdētājs. Viņa romāns "Abaja ceļš" ir iekļauts Padomju Savienībā izdotajā grāmatu sērijā "Pasaules literatūras bibliotēkā".

## Dzīvesgājums
Dzimis 1897. gada 28. septembrī Semipalatinskas apgabala Šingistau savrupienē. Vectēvs iemācīja zēnu lasīt un rakstīt. Auezovu ģimene bija rados pazīstamo kazahu dzejnieku Abaju Kunanbajuli.

Agri zaudēja vecākus. Tēvs nomira 1900. gadā, māte — 1912. Zēnu audzināja onkulis Kasimbeks. Ieguva izglītību Semipalatinskas Skolotāju Seminārijā un Ļeņingradas Valsts universitātē.

Pirmā uzrakstīta luga *Енлик-Кебек* balstīta uz tautas teikām un stāsta par diviem jauniem mīļotājiem. Lugas sižets ir līdzīgs Viljama Šekspīra darbam "Romeo un Džuljeta". Kopumā sarakstīja vairāk nekā divdesmit lugas, dažas veltītas sociālismam Kazahstānā. Pēc lugu pabeigšanas Auezovs pievērsies romāniem. Romāniem "Abajs" un "Abaja ceļš", kas stāsta par pazīstamā kazahu dzejnieka Abaja Kunanbajuli dzīvi Auezovs veltīja 20 savas dzīves gadus. Iztulkoja kazahu valodā Nikolaja Gogoļa lugu "Revidents" un Šekspīra komēdiju "Spītnieces savaldīšana".

Auezova romāns "Abaja ceļš" tiek uzskatīts par vienu no pazīstamākiem padomju literatūras darbiem. Romānā tiek parādīta sarežģītā kazahu sabiedrības dzīve 19. gadsimta otrajā pusē, kad sabruka senais kazahu nomadiskais dzīvesveids. Epopeja sastāv no četrām grāmatām, par pirmām divām daļām autors tika apbalvots ar Staļina prēmiju, bet pēc epopejas pabeigšanas Auezovu apbalvoja ar Ļeņina prēmiju. Epopejas pirmā grāmata tika pabeigta 1942. gadā, bet ceturtā — 1956. Romāns ir tulkots 30 valodās. 1944. gadā Auezovs sarakstīja operas "Abajs" libretu. Tā tiek uzskatīta par "vienu no skaistākajām operām kazahu valodā."

1960. gadā kopā ar padomju rakstnieku grupu viņš apmeklēja ASV. Tā pašā gada vasarā sāka darbu pie eseju sērijas ar nosaukumu "Amerikāņu iespaidi". 1960. gada vasarā sāka rakstīt romānu "Jaunā cilts".

Plānoja doties uz Angliju, tomēr 1961. gada 3. jūnijā viņam bija jāaizbrauc uz Maskavu, lai veiktu medicīniskās pārbaudes. Rakstnieks nomira 1961. gada 27. jūnijā operācijas laikā. Pēc rakstnieka nāves Kazahstānā tika nolēmts iemūžināt viņa vārdu. Kazahijas PSR Zinātņu akadēmijas Literatūras un mākslas institūts tika pārdēvēts par Auezova vārdā nosaukto Zinātņu akadēmijas literatūras un mākslas institūtu. Viņa vārdā ir nosaukts arī Kazahstānas Valsts akadēmiskais drāmas teātris, memoriālais muzejs, skola, vairākas Kazahstānas ielas un Almati pilsētas apkaime.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Almaty Expatriate Site Biography of Auezov
* Authors' Corner Biography of Auezov
* Site Biography of Auezov
Nītaures iela (Rīga)

**Nītaures iela** ir iela Rīgā, Vidzemes priekšpilsētā, Centrā. Iela sākas krustojumā ar Krišjāņa Valdemāra ielu un beidzas ar strupceļu aiz krustojuma ar Tomsona ielu. Gājējiem iespējams savienojums ar Vesetas ielu, līdz 1980. gadiem iela turpinājās līdz Vesetas ielai, kad tika uzbūvētas daudzstāvu dzīvojamās ēkas. Nītaures iela ir klāta ar asfalta segumu, tajā ir daudzstāvu dzīvojamo namu apbūve.

## Vēsture
Iela ir nosaukta Nītaures ciema — Cēsu novada Nītaures pagasta centra — vārdā. Rīgas ielu sarakstos Nītaures iela sastopama kopš 1918. gada ar tagadējo nosaukumu, kas nav mainījies.

## Ielu savienojumi
Nītaures iela ir savienota ar šādām ielām:
* Krišjāņa Valdemāra iela
* Tomsona iela (T veida krustojums)
* Vesetas iela (savienojums gājējiem)

## Skatīt arī
* Centrs

## Atsauces
Zaubes iela (Rīga)

**Zaubes iela** ir iela Rīgā, Vidzemes priekšpilsētā, Centrā. Iela sākas krustojumā ar Krišjāņa Valdemāra ielu un beidzas krustojumā ar Vesetas ielu. Tā ir klāta ar asfalta segumu.

## Vēsture
Iela ir nosaukta Zaubes vārdā. Pirmo reizi Rīgas ielas sarakstos Zaubes iela minēta 1932. gadā. 1966. gadā ielu pārdēvēja par **[[Alfreds Amtmanis-Briedītis|Alfrēda Amtmaņa-Briedīša]] ielu**, jo režisors un aktieris mitinājies tās 8. namā. 1990. gadā Zaubes iela atguva savu nosaukumu.

## Ielu savienojumi
Zaubes iela ir savienota ar šādām ielām:
* Krišjāņa Valdemāra iela (T veida krustojums)
* Vesetas iela (T veida krustojums)

## Skatīt arī
* Centrs

## Atsauces
Vingrotāju iela

**Vingrotāju iela** ir Rīgas iela, Centra rajonā, Centra apkaimē. Iela sākas krustojumā ar Krišjāņa Valdemāra ielu un beidzas pie pilsētas kanāla.

Vingrotāju ielas kopējais garums ir 132 metri. Iela ir asfaltēta, un satiksme ir atļauta abos virzienos. Brauktuves platums ir aptuveni 6 metri.

## Vēsture
Iela izveidojās pēc tam, kad 1868. gadā Strēlnieku dārzā uzcēla Strēlnieku biedrības vingrošanas zāli (). 2015. gadā renovētajā ēkā Vingrotāju ielā 1 atklāja privātklīnikas "Rigaer Turn-Verein" un "MAMA Rīga".

## Atsauces

## Skatīt arī
* Centra rajons
* Rīgas centrs
LustīgsRadio

alt=|thumb|221x221px|LustīgsRadio suvenīri
**LustīgsRadio** ir radio stacija, kas atrodas Saldū. Tas ir pirmais un vienīgais kantrimūzikas radio Latvijā.

LustīgsRadio izveidots . Tā sauklis ir: "Lai laba mūzika mūs vieno!" LustīgsRadio ēterā skan kantrimūzika no visas pasaules un, protams, Latvijas. LustīgsRadio ir interneta radio.

## LustīgsRadio programma
* Dardadienu vakaros (pirmdienas - ceturtdienai) 21.00 - 23.00 studijā Mārtiņš Bergmanis
* Piektdienu vakaros 21.00 - 00.00 studijā Ginta Riekstiņa
* Sestdienu rītos 09.00 - 12.00 studijā Ginta Riekstiņa

Raidījumi:
* Vakara pasaka kopā ar Oskaru Zveju pulksten 22.00; 
* Rubrika Jāņa Justa fakts šai dienai 22.45;
* "Kantri mūzikas jaunumu apskats Latvijā un pasaulē" kopā ar Ilvu Birzkopi pirmdienā 22.15;
* "Jubilāru dziesmas" kopā ar Lindu Lauzi ceturtdienās 10.00 - 11.00; 
* "Piecas minūtes Tev" - katru trešdienas vakaru 22.15, kurās izaicinātais klausītājs var darīt ko vēlas, protams, lai to dzird klausītāji! Dzeja, dziesma, pasakas, anektdotes utt; 
* Katru ceturtdienu 22.05 – 23.00 ir dziesmas par konkrētu tēmu, kuru iesaka klausītāji;
* "Latviešu mūzikas stunda" katru sestdienas rītu 09.00 - 10.00. 

## Radio personības
* Mārtiņš Bergmanis
* Ginta Riekstiņa
* Ilva Birzkope
* Linda Lauze
* Jānis Justs
* Oskars Zvejs
* Vita Lorence 

## Atsauces

## Ārējās saites
* LustīgsRadio mājaslapa  
* Kantri mūzikas radio lapa  
* Twitter profils 
* Facebook profils
Mālpils iela (Rīga)

**Mālpils iela** ir iela Rīgā, Vidzemes priekšpilsētā, Centrā un Skanstē. Iela sākas krustojumā ar Krišjāņa Valdemāra ielu un beidzas krustojumā ar Skanstes ielu. Tā ir klāta ar asfalta segumu. Mālpils ielā ir daudzstāvu dzīvojamā apbūve, kā arī vairākas sabiedriskas ēkas: Arēna Rīga, ''Rimi'' Olimpiskais centrs, Rīgas 66. pirmsskolas izglītības iestāde.

## Vēsture
Iela ir nosaukta lielciema Vidzemē — Mālpils — vārdā. Mālpils iela Rīgas pilsētas ielu sarakstos sastopama kopš 1932. gadā ar savu tagadējo nosaukumu, kas laika gaitā nav mainījies. Posms Skanstes apkaimē (aiz krustojuma ar Vesetas ielu) tika pievienots ielai 2006. gadā.

## Ielu savienojumi
Mālpils iela ir savienota ar šādām ielām:
* Krišjāņa Valdemāra iela
* Tomsona iela
* Vesetas iela
* Grostonas iela
* Skanstes iela

## Skatīt arī
* Centrs
* Skanste

## Atsauces
Karakuma kanāls

**Karakuma kanāls** () ir apūdeņošanas kanāls, kas izbūvēts cauri Karakuma tuksnesim Turkmenistānas teritorijā. 1445 km garais kanāls ir vienas no lielākajām apūdeņošanas un ūdensapgādes sistēmām pasaulē. Vairākos posmos kanāls tika izbūvēts Padomju Savienības laikā no 1954. līdz 1988. gadam. Karakuma kanāls nodrošināja lauksaimniecības zemju (pārsvarā kokvilnas sējumu) apūdeņošanu, to platībām Turkmenistānā pēc kanāla izbūves pieaugot vairākkārt. Karakuma kanāls novada aptuveni 45% Amudarjas ūdeņu (to nodrošina paštece), un tādēļ tas ir galvenais iemesls Arāla jūras izsīkšanai. Kanāla izveidei ir arī cita veida ietekme uz reģiona ekosistēmu, piemēram, tas izraisa augsnes sasāļošanos. Būtiska daļa pa Karakuma kanālu novadīto Amudarjas ūdeņu nenonāk lauksaimniecības apūdeņošanai, bet izsīkst (iefiltrējas gruntī) vai iztvaiko, nedodot nekādu saimniecisku labumu.

 garumā Karakuma kanāls izmantojams kuģošanai.

## Atsauces

## Ārējās saites
Shakespears Sister

**Shakespears Sister** ir Lielbritānijā bāzēts popmūzikas duets, kas slavas zenītā atradās 90. gadu sākumā, pateicoties tādiem hitem kā "Stay" un "Hello (Turn Your Radio On)", kas vairākās valstīs nonāca hitparāžu pirmajās vietās, un albumam "Hormonally Yours". Muzikālo projektu 1988. gadā pēc trio "Bananarama" pamešanas aizsāka īru mūziķe Ševona Fāhi, bet projektā jau pirmā albuma "Sacred Heart" tapšanas laikā tika iesaistīta amerikāņu mūziķe bijusī Ērika Kleptona grupas dalībniece Marsela Detroita. Muzikālais projekts pamatā ticis pozicionēts kā Fāhi un Detroitas duets. Vairumā kompozīciju pirmajos divos albumos galveno vokāla partiju izpilda Fāhi, tomēr dueta slavenākajā hitā "Stay", kas 1992.gadā astoņas nedēļās atradās Apvienotās Karalistes hitparādes pirmajā vietā, galveno vokāla partiju izpilda Detroita.

## Diskogrāfija

### Studijas abumi

* *Sacred Heart* (1989)
* *Hormonally Yours* (1992)
* *#3* (2004)
* *Songs from the Red Room* (2009)

### Izlases

* *Cosmic Dancer* (2011)
* *Singles Party* (2019)

### Minialbums

* *Ride Again* (2019)
Baltijas Modes federācija

**Baltijas Modes federācija** ir organizācija, kuras mērķis ir veicināt modes attīstību Baltijā. Mērķu īstenošanai federācija apvieno modes industriju tai skaitā: modes apģērbu un aksesuāru dizainerus, ražotājus, tirgotājus un eksportētājus. Baltijas Modes federācija rīko tādus pasākumus kā Rīgas Modes nedēļa un Latvijas Modes Gada balva.

Juridiskā adrese ir Rīga, Stabu iela 19-301.

## Atsauces
Mugursoma

[thumbnail|Mugursoma uz [manekens|manekena]]
**Mugursoma** ir uz muguras nēsājama soma, kas parasti novietojama ar divām siksnām pāri pleciem un zem padusēm. Mugursomas  paredzētas nesamā pārnēsāšanai, ko nebūtu ērti nest rokās. Sporta mugursomas, kas domātas izmantošanai, piemēram, skriešanā, riteņbraukšanā, pārgājienos, parasti atslogo lielāko daļu svara (līdz aptuveni 90%) no to svara ar polsterētu gūžas jostu, atstājot plecu siksnas galvenokārt, lai stabilizētu slodzi. Tas uzlabo iespēju pārnēsāt smagu nesamo, jo gurni ir stiprāki par pleciem, kā arī palielina veiklību un līdzsvaru, jo slodze ir tuvāk paša lietotāja masas centram.

## Atsauces

## Ārējās saites
Rīgas Modes nedēļa

**Rīgas modes nedēļa** () ir nedēļu garš pasākumu kopums, kurā Latvijas un ārvalstu modes dizaineri rāda savas jaunākās kolekcijas. Pirmo reizi norisinājās 2004. gadā. 2019. gadā no 29. oktobra līdz 2. novembrim norisinājās 31. sezona, tika prezentētas 2020. gada pavasara—vasaras sezonas kolekcijas. *Riga Fashion Week* programmu veido ne tikai dizaineru kolekciju prezentācijas modes skašu veidā, bet arī dažādu pasākumu virkne — izstādes, konkursi, ballītes un citi pasākumi, kuri ir *Riga Fashion Week* neatņemama daļa un kuri ir vērsti uz apmeklētāju izglītošanu modes jomā, kontaktu dibināšanu un izklaidi. Daži no tiem ir atvērti arī visiem interesentiem.

## Organizatori
Rīgas modes nedēļu rīko Baltijas Modes federācija, kuras prezidente ir Jeļena Strahova. Organizēšanā piedalās arī brīvprātīgie, kas iegūst prakses iespējas.

## Dalībnieki

### Pavasaris/vasara 2020
Dizaineri no Latvijas, kas piedalījās Rīgas Modes nedēļas pavasara/vasaras 2020 kolekciju modes skatē bija *[[Amoralle]]*, *Anna Led*, *Bergs Prive*, *Katya Katya London*, *MCouture*, *Natalija Jansone*, *Nolo*, *Noname Atelier* un *Selina Kee*, kā arī tādi, kas veidoja skates bērniem *Aristocrat Kids*, *Baronessa* un *Rock and Mouse*.

Rīgas modes nedēļā ss2020 piedalījās arī modes zīmoli no Igaunijas, kas ieguvuši starptautisku atpazīstamību, piemēram, *[[Baltika Group|Ivo Nikkolo]]* un *Pohjanheimo*. Pie dizaineriem no var pieskaitīt lietuvieti *Agne Kuzmickaite*. Kā arī vēl daudz un dažādi dalībnieki no ārzemēm: Ukrainas zīmols *Golets*, armēņu izcelsmes dizainere *Naira Khachatryan*, Itālijas zīmols *DiLiborio*, Beļģijas dizainere *Lena Lumelsky* un no Uzbekistānas *Zulfiya Sulton*.

## Citi pasākumi
Rīgas Modes nedēļā rīko akciju LMA studentu atbalstam, kuras ietvaros veido T-kreklus ar īpašu dizainu. 2019. gada 2. novembrī darbojās *Riga Fashion Week pop-up* veikals, kurā bija iespējams iegādāties *RFW* T-kreklus ar Latvijas populāro mūziķu iedvesmotu dizainu no slaveniem Latvijas modes māksliniekiem, piemēram, zīmolu *Dace Bahmann*, *Anna Led*, *MCouture*, *One Wolf*, *ArtJam* dizaineriem. Visa saziedotā nauda nonāks LMA studentiem, lai atbalstītu veidot jaunas modes skates.

## Norises vieta
Veidojot pasākumu jau 15. gadu pēc kārtas, 2019. organizatori izlēma, ka Rīgas Modes nedēļas norises vieta būs Hanzas perons.

## Atsauces
Sevis izrādīšana ikdienas dzīvē

**"Sevis izrādīšana ikdienas dzīvē"** () ir 1959. gadā kanādiešu sociologa Ērvinga Gofmaņa sarakstīta grāmata. Tajā viņš apraksta, kā cilvēki mijiedarbojas ar citiem cilvēkiem, lai stratēģiski veidotu iespaidu par sevi. Gofmaņa izstrādātā koncepcija ir kļuvusi par pamatu daudziem akadēmiskiem pētījumiem par iespaida vadību gan klātienes attiecībās, gan arī saziņā ar mediju starpniecību.

## Sevis izrādīšana ikdienas dzīvē
Grāmatā "Sevis izrādīšana ikdienas dzīvē" Gofmanis rakstīja, ka visi cilvēki cenšas saglabāt atbilstošu iespaidu par sevi sociālajā kontekstā, lai iegūtu pozitīvu vērtējumu no citiem. Gofmanis sociālo mijiedarbību skaidro ar dramatiskas izrādes vai teātra metaforu, aprakstot, ka cilvēku verbālās un neverbālās izturēšanās izvēle sociālajā mijiedarbībā, lai panāktu gaidīto iespaidu, ir pārējo indivīdu vai situācijas gaidu piepildīšana. Šī Gofmaņa "Sevis izrādīšanas" koncepcija parāda, ka jebkura veida sociālajā mijiedarbībā cilvēk cenšas kontrolēt iespaidus par sevi citu cilvēku acīs un uzskatos.

## Sevis izrādīšana sociālajos medijos
Pēc sociālo mediju parādīšanās savas sociālās aktivitātes ir izvērsuši arī tiešsaistes vidē, kur tiem ir iespēja veidot savus attēlus, izmantojot tekstu, bildes, skaņu un citas simbolu sistēmas.

Sociālajos medijos cilvēki "operē" ar savu personīgo mājas lapu, fotoalbumiem un statusu, izmantojot tekstu, attēlus, audio, video un citus līdzekļus, ar kuriem tie mijiedarbojas viens ar otru, tādējādi spējot izveidot arvien jaunu sociālo mijiedarbību ar citiem un parādīt sevi neredzamajām auditorijām, bieži vien liekot tām domāt par sevi nepatiesus un maldīgus uzskatus. Piemēram, parādot tiešsaistē sabiedrībai vēlamās un sev tīkamās iezīmes — ievietojot jaunu bildi, kurā izskatās labi vai atzīmējot sevi, dodoties kādā ceļojumā, tādējādi liekot auditorijām noprast par sevi tikai labo, ko arī turpmāk tās no konkrētā indivīda visdrīzāk gaidīs. Runājot par sevis izrādīšanu sociālajos medijos, kopumā pastāv trīs sevis izrādīšanas stratēģijas: pozitīva iespaida sevis izrādīšana, revīzijas iespaidu kontrole un neskaidra iespaida veidošanās izplūdušā kontrolē.

### Sevis izrādīšanas sociālajos medijos stratēģijas
Proaktīvā stratēģija norāda, ka cilvēki sociālajos medijos novērtē citu cilvēku uztveri par sevi un vēlas parādīt savu pozitīvo pusi, augšupielādējot fotoattēlus, lai parādītu sevi sev patīkamā un sociāli vēlamā veidā.

Izplūdušā vispārināšanas stratēģija norāda, ka, lai citi neizveidotu stereotipiskus uzskatus par sevi sociālajos medijos, indivīdi mēdz izteikt savas iekšējās domas un jūtas neskaidri, līdz galam neatklājot savu patieso "Es".

Pasīvā stratēģija attiecas uz negatīvo emociju un negatīvās attieksmes kontroli sociālajos medijos.

## Atsauces
Strenču iela (Rīga)

**Strenču iela** ir Rīgas iela Latgales priekšpilsētas Avotu apkaimē. Strenču iela sākas pie Pērnavas ielas krustojuma un beidzas ar strupceļu. Ielas garums ir 74 metri, tā klāta ar asfalta segumu.

Pirmoreiz Rīgas ielu sarakstos minēta 1935. gadā ar esošo nosaukumu, tas laika gaitā nav mainījies. Iela nosaukta par godu Strenču pilsētai Vidzemē.

## Ielu savienojumi
Strenču iela ir savienota ar šādām ielām:
* Pērnavas iela

## Atsauces
Sociālo mediju monitorings

thumb|325x325px|Apzīmējuma “teszt” izmantošana sociālā medijā Twitter 2012. gadā
**Sociālo mediju monitorings, sociālo mediju mērīšanās** vai **sociālā klausīšanās** ir process, kurā tiek identificēts un novērtēts, kas tiek teikts par uzņēmumu, indivīdu, produktu vai zīmolu sociālos medijos. Tas ir sistemātiska, nepārtraukta un specifiska sociālo mediju satura (parasti lietotāja radīts saturs) meklēšana, apkopošana, apstrāde, analīze, interpretācija un glabāšana. Procesā vispirms tiek apkopoti dati no dažādām vietnēm un pēc tam tiek veikta analīze, pamatojoties uz dažādiem rādītājiem, piemēram, lapā pavadīto laiku, vidējo klikšķu skaitu, dalīšanu ar saturu, komentāriem, teksta analītiku.

Sociālā medija monitoringa mērķis ir sniegt organizācijām nepārtrauktu pārskatu par tirgus tendencēm viņu pašu un saistītajos tirgos, kā arī identificēt pozitīvas vai negatīvas emocijas par viņu zīmolu.

## Sociālo mediju monitoringa process
Sociālā medija monitoringa process sākas ar sasniedzamā mērķa noteikšanu un procesa gaidāmā rezultāta noteikšanu. Paredzamais rezultāts mainās atkarībā no mērķa, un to parasti mēra pēc dažādiem rādītājiem. Pēc tam seko iespējamo sociālo stratēģiju identificēšana, kuras tiks izmantotas mērķa sasniegšanai. Nākamais solis ir izstrādāto stratēģiju izstrāde un konfigurācijas rīku iestatīšana, kas atvieglos datu vākšanas procesu. Nākamajā posmā stratēģijas un rīki tiek izvietoti reālajā laikā. Šajā solī tiek pārbaudīts izmantoto datu vākšanas metožu kvalitāte. Pēdējā posmā tiek analizēti no sistēmas savāktie dati un vajadzības gadījumā tiek pilnveidoti izpildes laikā, lai uzlabotu izmantoto metodiku. Pēdējais solis nodrošina iegūtā rezultāta lielāku atbilstību pirmajā posmā noteiktajam mērķim.

## Sociālo mediju monitoringa priekšrocības
Izmantojot sociālās medījas monitoringa funkciju, organizācijas var apkopot un analizēt dažādus klientu viedokļus un uzskatus par zīmolu, produktu, reklāmu, notikumu, klientu apkalpošanu, konkurentiem u.c., kā arī iegūtos datus izmantot savā biznesā daudziem mērķiem. Piemēram:

* Organizācijas var izprast klienta reakciju uz viņu reklāmu (gandrīz) reālā laikā un pielāgot mārketinga veicināšanu un mārketinga piedāvājumus, kas tiek izmantoti reklāmai, lai uzlabotu iezīmētās reklāmas efektivitāti.
* Organizācijas var izprast klientu lēmumu pieņemšanas kritērijus, pārraugot, kā klienti pieņem lēmumus par pirkšanu, un piemērot kritērijus klienta prāta pozicionēšanai, produkta koncepcijas veidošanai un produkta pozicionēšanai.
* Organizācijas var atzīmēt neapmierinošo klientu apkalpošanas kvalitāti, noteikt kopējos modeļus un attiecīgi pilnveidot un uzlabot klientu apkalpošanas procesus.
* Organizācijas var iepriekš brīdināt par negatīva klientu viedokļa palielināšanos par savu biznesa praksi un veikt preventīvus pasākumus, lai to mazinātu, pirms negatīvie atzinumi pārvēršas negatīvās darbībās.

## Atsauces
Ūdrēni

**Ūdrēni** ir apdzīvota vieta Cēsu novada Inešu pagastā. Atrodas pagasta rietumu daļā 5,8 km no Vecpiebalgas.

Apdzīvotā vieta atrodas nomaļus no valsts autoceļiem.

## Atsauces
Loketas pils

**Loketas pils** () ir 13. gadsimtā celta pils Čehijas rietumos pie Loketas pilsētas. No trijām pusēm to ietver Ohržes upe. Mūsdienās pilī ierīkots muzejs. Pie pils notiek tradicionāls operas festivāls.

Pils pirmoreiz rakstos minēta 1234. gadā. Pils vairākkārt pārbūvēta un paplašināta. Līdz 15. gadsimtam pils kalpoja kā viena no karaļa rezidencēm. 1725. gadā tā nodega. No 1822. līdz 1948. gadam Loketas pilī bija ierīkots cietums.

## Attēlu galerija

071107-Loket-Castle-Hrad.jpg
Loket_Castle_-_Margrave's_House.JPG
Hrad_Loket_září_2019_(2).jpg
Overview_of_courtyard_at_Loket_castle_in_Loket,_Sokolov_District.JPG
Overview of hall at Loket castle in Loket, Sokolov District.JPG


## Ārējās saites

*
Air Greenland

***Air Greenland*** ir 1960. gadā dibināta Grenlandes nacionālā lidsabiedrība. Tās galvenā mītne un bāze atrodas Nūkas lidostā. Nodrošina lidojumus uz Grenlandes apdzīvotajām vietām, tostarp daudzi maršruti tiek nodrošināti ar helikopteru palīdzību. Veic regulārus lidojumus arī uz Dāniju un Islandi. Kompānijai pieder arī viesnīca un tūrisma aģentūras. Kopš 2019. gada vienīgais uzņēmuma īpašnieks ir Grenlandes valdība.

## Ārējās saites
* 
*
Mazā Emajegi

**Mazā Emajegi** (), agrāk **Mazā Mētra**, ir 82 kilometrus gara Vertsjerva ezera pieteka Igaunijas dienvidos.

Izteka no Pihajerva ezera dienvidiem pie Sihvas. Augštecē tek dienvidu virzienā, sasniedzot Īgasti, pamazām pagriežas uz ziemeļiem, lejtecē tek ziemeļu virzienā. Ietek Vertsjerva ezera dienvidu galā (no ezera ziemeļu gala iztek Emajegi). Lielākās pietekas — kreisā krasta Pedele un labā krasta Lātre. Mazās Emajegi krastos atrodas Sangaste, Cirgulīna un Hummuli.

## Skatīt arī
* Emajegi

## Ārējās saites
Kauhanevas-Pohjankangasas nacionālais parks

{
  "type": "ExternalData",
  "service": "geoshape",
  "ids": "Q1737079"
}


**Kauhanevas - Pohjankangasas nacionālais parks** () ir 1982. gadā izveidots nacionālais parks Somijas dienvidrietumos. Parkā aizsargā vairākus mitrājus, tādus kā Kauhanevas purvu. Tā ir Rāmsaras vieta, kā arī tā ietilpst *[[Natura 2000]]* tīklā.

## Galerija

Kauhaneva 24.JPG
Kauhaneva 10.JPG
Kauhaneva 2.JPG
Kauhaneva–Pohjankangas_National_Park_map.png


## Ārējās saites

*
Tehnoloģiskais determinisms

**Tehnoloģiskais** **determinisms** ir redukcionistiska interpretācija par tehnoloģiju lomu sabiedrības attīstībā. Saskaņā ar tehnoloģiskā determinisma skaidrojumiem tehnoloģijas ir galvenie vēstures un sociālo pārmaiņu virzītāji. Tehnoloģiju attīstība un inovācija kļūst par galveno sociālo, ekonomisko un politisko pārmaiņu dzinējspēku. Tā mēģina izskaidrot to, kam un kāda varētu būt kontrolējošā vara cilvēku lietās. Tehnoloģiskais determinisms izpaužas dažādos līmeņos, kas sākas ar jaunāko tehnoloģiju dažādu izmaiņu ieviešanu, un dažkārt šīs izmaiņas var izraisīt arī jau esošo zināšanu zudumu. Piemēram, jaunāko lauksaimniecības rīku un metožu ieviešana ir piedzīvojusi pakāpenisku zināšanu zudumu par tradicionālajiem lauksaimniecības veidiem. Tāpēc tehnoloģijas ietekmē arī zināšanu līmeni sabiedrībā.

Mūsdienās tehnoloģiskais determinisms netek uzskatīts par precīzu skaidrojumu tam, kā sabiedrība mijiedarbojas ar tehnoloģijām. Tomēr šī pieeja vienā vai otrā veidā joprojām parādās daudzos ar tehnoloģiju attīstību saistītos darbos, tai skaitā mediju ziņās par tehnoloģijām.

## Alternatīvs skatījums
Cits skatījums uz tehnoloģisko determinismu saka, ka tehnoloģija kalpo kā konfliktu risināšanas process, jo, neskatoties uz to, kas noved pie pārmaiņām kultūrā, politikā, ekonomikā to faktiski tāpat kontrolē cilvēki. Kontrole pār tehnoloģijām lēnām samazinās, kad tās nonāk cilvēku rokās, bet, kad cilvēks pilnībā pārņem tehnoloģiju, tad pats nonāk tās kontrolē. Šo uzskatu par cilvēkiem, kuriem nav kontroles, sauc par “autonomu tehnoloģisku determinismu”.

## Piemēri
Tehnoloģiskais determinisms tiecas plaša sociālās pārmaiņas skaidrot ar vienas atsevišķas tehnoloģijas klātbūtni. Piemēram, saskaņā ar šādu skaidrojumu, ieroča izgudrošana mainīja to, kā strīdi tika izšķirti, un pilnībā mainīja kaujas gaitu. Lai izmantotu pistoli, ir nepieciešama minimāla piepūle un prasmes, lai to varētu veiksmīgi izmantot pat no droša attāluma. Tas, salīdzinot ar agrākiem laikiem, izraisa radikālas pārmaiņas karā. Šodien ar atomenerģijas atklāšanu tiks izcīnīti nākotnes kari ar kodolarsenālu. Katrs jauns atklājums izraisa pāreju uz atšķirīgu sabiedrību. Tvaika enerģijas izmantošana industriālās sabiedrības attīstībā un datoru ieviešanā ir mūs novedusi līdz informācijas laikmeta rītausmai.

Amerikāņu socioloģijas zinātnieks Torstens Veblens (1857—1929) bija pirmais, kurš izmantoja terminu “tehnoloģiskais determinisms”. Šo termina nozīmi raksturoja kā atteikšanos no varas, kuras mašīnām nemaz nav.

## Atsauces
Pijdedoms

**Pijdedoms** () ir vulkāniskais kupols, kas atrodas Centrālajā masīvā, Francijas Pijdedomas departamentā uz rietumiem no Klermonferānas. Vulkāna izvirdums noticis pirms apmēram  gadiem. 

Gan galliem, gan romiešiem kalns bija svētvieta. 1. gadsimtā kalna virsotnē tika ierīkots Merkura templis. Kalns ir populāra atpūtas vieta. Uz kalna virsotni ierīkotas vairākas takas, kā arī zobratu vilciens (*panoramique des Dômes*). Dažkārt kalna virsotnē ierīko kāda *[[Tour de France]]* posma finišu.

## Ārējās saites
Supralitorāle

[thumb|350px|[Baltijas jūras supralitorālā zona pie Staldzenes.]]
**Supralitorāle** (no  — 'virs' un *litoralis* — 'krasta') jeb **supralitorālā zona**, arī **epilitorāle** ir viļņu darbības zona uz robežas starp jūru un sauszemi, kas atrodas virs maksimālā paisuma. Par supralitorāli tiek uzskatīta zona, kas atrodas virs litorāles vai arī litorāles augšējā daļa.

Šī zona jūras bangu un spēcīgu vētru rezultātā uz laiku var tikt appludināta un kopumā raksturojas ar lielu mitruma pakāpi.

## Bioloģiskā daudzveidība
Supralitorālē ir sastopama gan jūras, gan sauszemes flora un fauna. Dzīvnieku sugu šeit ir samērā maz, taču to daudzums var būt diezgan liels. Supralitorāle visbagātākā ir mērenajā klimatiskajā joslā, jo polārajos apgabalos tās apdzīvotību ierobežo ledus sega, bet tropos augstā Saules radiācija.

### Flora
Floru veido daži sauszemes augi — ziedaugi, piemēram, balandas, sālzāles u.c. balandu dzimtas pārstāvji, kā arī ķērpji. Jūras floru pārstāv dažas zaļaļģes un zilaļģes.

### Fauna
Jūras izmešos dzīvo kukaiņi un izskalotajās aļģēs dzīvojošie dzīvnieki. Mitrajā gruntī mājo tārpi, moluski un vēžveidīgie. Ūdens dzīvniekus pārstāv vienādkājvēži sānpeldes, kā arī vēderkāji, bet tropu platuma grādos — krabji, Coenobita ģints vientuļniekvēži, atsevišķas zivis, piemēram, dūņlēkātājas un anabasi. Ar supralitorāli ir saistīti daži jūras bruņurupuči un jūras zīdītāji, piemēram, roņi, valzirgi, jūrasziloņi.

Daudzi sauszemes mugurkaulnieki, īpaši putni, šeit atrod sev barības bāzi. Sauszemes bezmugurkaulniekus pārstāv piekrastes spīļastes, īsspārņi, sārtērces, Garypus ģints māņskorpioni un daži daudzkāji.

Daži supralitorāles iemītnieki, piemēram, sānpeldes, jūras blusas, krabji vēži vientuļnieki var to pamest un uz ilgu laiku pārcelties dziļāk sauszemē.

## Atsauces