open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Kornvola

**Kornvola ** (, ; , ) ir ceremoniālā grāfiste un unitārā pašvaldība Anglijā, Apvienotajā Karalistē. Aizņem Kornvolas pussalas rietumu daļu, ietilpst Dienvidrietumanglijas reģionā. Grāfistes galvaspilsēta un Kornvolas unitārās pašvaldības administratīvais centrs ir Trūro, bet lielākā apdzīvotā vieta — Redrutas un Kambornas aglomerācija.

## Ģeogrāfija
Kornvolai ir raksturīgas ar purviem klātas ainavas, daudzveidīga krasta līnija ar jūrām, kas to apskalo. Kornvolas un Rietumdevonšīras kalnrūpniecības ainavu 2006. gadā iekļāva UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā. Liela nozīme Kornvolas saimniecībā ir tūrismam, tomēr tā ir viena no nabadzīgākajām Apvienotās Karalistes grāfistēm (šeit vidējā alga ir 75% no valsts vidējās algas). Tai ir arī viens mazākajiem ieguldījumiem valsts saimniecībā.

## Iedzīvotāji
Korni, kuri apdzīvo Kornvolu, ir viena no sešām mūsdienās joprojām esošajām ķeltu etniskajām grupām. Par korniem sevi pēc dažādām aplēsēm uzskata 7—44 % grāfistes iedzīvotāju. Daļa sabiedrības ik pa laikam prasa Apvienotajai Karalistei piešķirt Kornvolai lielāku autonomiju.

## Administratīvais iedalījums
Korvolas ceremoniālā grāfiste ietver divas unitārās pašvaldības — Kornvolu  (99,5% no visas grāfistes teritorijas) un Sili salas (unitārā pašvaldība *[[sui generis]]* — kopš dibināšanas 1890. gadā; pārējās Anglijas unitārās pašvaldības izveidotas saskaņā ar 1972. gada Administratīvo likumu).

### Kornvolas unitārā pašvaldība
Sākotnēji Kornvola tika izveidota kā divlīmeņu nemetropoles grāfiste, ko administratīvi veidoja seši nemetropoles distrikti — Karadona, Kerika, Kerjera, Penvita, Restormela un Ziemeļkornvola. 2009. gadā nemetropoles grāfiste tika reorganizēta par unitāro pašvaldību, apvienojot visus distriktus. Sīkāk unitārā pašvaldība iedalās vienā lielpilsētā (*city*) Trūro (17 431 iedzīvotājs), 28 pilsētās (*town*), no kurām lielākās ir Felmuta (26 767), Penzensa (21 168), Kamborna (20 010), Ņūkī (19 423), Sentostela (18 378), Solteša (14 964), Bodmina (12 881), Redruta (12 352) un Sentaivsa (11 165), kā arī 188 pagastos.

## Atsauces

## Ārējās saites

*
Geto

thumb|Geto Nikolsburgā (20. gadsimta sākums)
**Geto** var būt: 
* Viduslaikos — Rietumeiropas pilsētās izolēts ebreju kvartāls ar savu iekšējo jurisdikciju.
* Jaunākajos laikos — Nacistiskās Vācijas un tās okupētajās teritorijās ebreju nometināšanas vietas pilsētās. Gandrīz visi ebreju geto ieslodzītie tika iznīcināti holokausta laikā.

Mūsdienās terminu "geto" dažkārt lieto, lai apzīmētu pilsētas rajonus, kuros apmetušās etniskās minoritātes, piemēram, Ņujorkas afroamerikāņu geto — Hārlema.

## Skatīt arī

* Rīgas geto
* Luckas geto
* Varšavas geto

## Ārējās saites
Viduslaiku karamāksla

**Viduslaiku karamāksla** ir viduslaiku karadarbība. Tehnoloģiskie, kultūras un sociālie sasniegumi bija noveduši pie nopietnām pārmaiņām karadarbības raksturā no senatnes, mainot militāro taktiku un kavalērijas un artilērijas lomu. Attiecībā uz nocietinājumiem viduslaikos Eiropā parādījās termins Viduslaiku pils, kas pēc tam izplatījās uz Svēto zemi (mūsdienu Izraēla un Palestīna).

## Karamāksla vēlīnos viduslaikos
Radikālas izmaiņas karamākslā bija vērojamas vēlīnos viduslaikos (Renesansē). Progresēja valstu militārā organizācija, karošanas stratēģija, taktika, lietojamo ieroču tehniskais līmenis. To veicināja gan Zinātniskās revolūcijas atklājumi, gan ar Reformāciju saistītie reliģiskie konflikti, kas izvērsās militārās sadursmēs un pilsoņu karos. Karotāji sāka izmantot arvien efektīvākus ieročus, tai skaitā pīķus, musketes un uzlabotu artilēriju, kuru savstarpējai sadarbībai kaujās tika pilnveidota taktika.

Apvērsumu daudzās jomās radīja artilērija. Lielgabalu izgatavošana, izmantošana un tālākā tehniskā pilnveidošana prasīja inženieru zināšanas fizikā, metalurģijā, ķīmijā (šaujampulvera izgatavošana), nocietinājumu veidošanā u.c. Artilērijas izmantošana uz jūras prasīja jaunas, inovatīvas izmaiņas kuģu konstrukcijā, jo bija jānodrošina lielāku karakuģu celtspēju (tonnāžu), saglabājot pietiekamu to ātrumu un manevrētspēju.

thumb|300px|Nocietinājumu sistēma
Lai aizsargātos no arvien efektīvākās artilērijas uguns uz sauszemes un no jūras, progresēja nocietinājumi. Pilsētas un stratēģiski nozīmīgākie punkti agrāko mūra sienu vietā tika apjozti ar aizsardzības sistēmu, kuru veidoja zemi bastioni ar stūriem šaurā leņķī, kas ne tikai būtiski samazināja aplencošās artilērijas efektivitāti, bet arī palielināja forta artilērijas atbildes ugunsspēju. Arī skanstes, ierakumi, kanāli, grāvji, dažādas lamatas utt. daudzās kaujās pierādīja fortu augsto aizsardzības potenciālu pret aplencošā karaspēka triecieniem. Tipiskas šādas aizsardzības sistēmas ir Daugavgrīvas cietoksnis, Dinaburgas cietoksnis Daugavpilī u.c.

Efektīvāka kļuva arī kavalērija. Tā specializējās taktiski atšķirīgās vienībās. Radās vieglā kavalērija izlūkošanai un ātriem uzbrukumiem, ulāni izšķirīgiem triecieniem atklātā kaujas laukā, ar šaujamieročiem bruņoti dragūni — kā mobilas strēlnieku vienības.

Daudzo izmaiņu dēļ militārā stratēģija un taktika un specializētās militārās vienībās strukturēto karaspēku vadība kļuva arvien sarežģītāka. Lai to pilnībā apgūtu, karaspēki arvien vairāk profesionalizējās, bet lai sagatavotu virsniekus to apmācīšanai un komandēšanai, sāka dibināties militārās akadēmijas.

## Ārējās saites
* Medieval Warfare Siege warfare, open battles, weapons, armour and fighting techniques.
*Database of thousands of English soldiers during the later medieval period
*Medieval History Database (MHDB), which includes medieval military records
*Guide to researching records of medieval soldiers, from the British National Archives site
Baltā jūra

**Baltā jūra** (, , ) ir Ziemeļu Ledus okeānam piederīga malas jūra Eiropas ziemeļaustrumu daļā. Daļa no Barenca jūras. Faktiski Baltā jūra ir dziļš jūras līcis.

## Robežas
Ziemeļos atrodas Kolas pussalas dienvidu piekraste, ziemeļaustrumos — savienojums ar Barenca jūru un Kaņina pussala, austrumos un dienvidos — Arhangeļskas apgabals, dienvidrietumos un rietumos — Karēlijas Republika.

## Vispārējs apraksts
Lielākās jūrā ieplūstošās upes ir Mezeņa (33 km³ gadā), Oņega (21 km³ gadā), Ziemeļu Dvina (143 km³ gadā). Jūras ziemeļu daļu krievi dēvē *Voronka* (‘piltuve’) — šī daļa savieno Balto jūru ar Barenca jūru. Ziemeļu daļas platums ir 100—170 km, dziļums sasniedz 80 metrus, vidējais dziļums — 34 metri. Savukārt jūras dienvidu un centrālo daļu sauc *Gorlo* (‘kakls’),— tās dziļums ir 40—60 metri.

Ūdens virsējā slāņa temperatūra vasarā sasniedz 14—15 °C Kandalakšas līcī, 20—24 °C seklākos līčos un tikai 7—8 °C centrālajā daļā. Ziemā daļu no jūras klāj ledus, taču pilnībā jūra aizsalst reti. Ūdens virsējā slāņa temperatūra ziemā ir tuvu sasalšanas punktam, kas, atkarībā no sāļuma, ir 0 līdz -1,9 °C. Aptuveni 130 metru dziļumā ūdens temperatūra visu gadu ir nemainīga, ap -1,4 °C.

Jūras ūdens sāļums Baltajā jūrā ir atkarīgs no attāluma no lielo upju ietekām. Jūras centrālajā daļā ūdens virsējā slāņa sāļums ir 24—27 ‰, dziļumā — ap 30 ‰. Baltās jūras sāļums ir nedaudz mazāks, kā līdzās esošajai Barenca jūrai. Kopējā saldūdens pieplūde jūrā gadā ir 228 km³.

## Līči un salas
Baltajai jūrai ir četri galvenie līči:
* Kandalakšas līcis rietumos, vidējais dziļums — 109 metri. Kandalakšas līcī atrodas dziļākā Baltās jūras dzelme — 340 m dziļa.
* Oņegas līcis dienvidos, vidējais dziļums — 19 metri
* Dvinas līcis dienvidaustrumos, vidējais dziļums — 49 metri
* Mezeņas līcis ziemeļaustrumos, līdz 13 metrus dziļš

250px|thumb|Baltā jūra 2001. gada maijā un 2000. gada aprīlī
Jūras dienvidu daļā atrodas Solovecas salas. Oņegas līcī atrodas nelielā Kijas sala, uz kuras atradās vēsturisks Krestnijas klosteris (1656—1922). Pie ieejas Mezeņas līcī atrodas Moržovecas sala.

## Vēsture
Vairākus gadsimtus Baltā jūra bija Krievijas galvenais jūras savienojums ar pārējo Pasaules okeānu. Tirdzniecības sakarus ar pārējo pasauli nodrošināja pomorieši, kuru galvenā osta atradās Holmogoros — tagad tas ir neliels ciematiņš 75 kilometrus dienvidaustrumos no Arhangeļskas.

Padomju Savienības laikā Baltā jūra kalpoja par nozīmīgu jūras kara flotes un zemūdeņu flotes bāzi. Baltā jūra ir Krievijas iekšējie ūdeņi. Starp Baltijas jūru un Balto jūru 1933. gadā tika izbūvēts Baltās jūras—Baltijas jūras kanāls.

## Ekonomika
Galvenā osta Baltās jūras krastā ir Arhangeļska. Baltās jūras ostas ir aizsalstošas no oktobra—novembra līdz maijam.

Kandalakšas līcī atrodas vairākas bioloģisko pētījumu stacijas.

## Ārējās saites

* Baltās jūras bioloģiskā stacija, Maskavas Lomonosova universitāte (krieviski)
* Baltās jūras bioloģiskā stacija, Krievijas Zinātņu Akadēmija (krieviski)
Stonhendža

{
  "type": "ExternalData",
  "service": "geoshape",
  "ids": "Q39671"
}


**Stonhendža** (, ) ir neolīta un bronzas laikmetā veidots arheoloģiskais piemineklis Viltšīrā, Apvienotajā Karalistē. Tā atrodas 3 km uz rietumiem no Eimberijas pilsētas, aptuveni 13 km attālumā uz ziemeļiem no Solsberijas. Stonhendža ir veidota no aplī izvietotiem milzīgiem akmens bluķiem. Stonhendža ir veidojusies ilgstošā laika posmā, no 3100. gada p.m.ē. līdz 1600. gadam p.m.ē. Stonhendža, pēc daļas zinātnieku domām, ir veidota kā senais Mēness un Saules kalendārs. Šo akmeņu izvietojums pieļauj, ka noteiktā laikā Saule spīd starp noteiktiem akmeņiem. 1986. gadā Stonhendža, kā arī tās tuvumā esošā Eivberija un citi apkārtējie pieminekļi tika iekļauti UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā.

Astronomiski nozīmīgās dienās pie Stonhendžas pulcējas moderno pagānisko kultu aktīvisti.

## Struktūra un apkārtne
Stonhendža ir veidota no aplī izvietotiem milzīgiem smilšakmens bluķiem. Stonhendža tapa trīs posmos laikā no 3100. gada p.m.ē. līdz 1600. gadam p.m.ē. Arheologi domā, ka apkārtējais zemes valnis un grāvis ir veidoti ap 3100. gadu p.m.ē., bet stāvošie akmeņi tika uzcelti laika periodā no 2400. un 2200. gadu p.m.ē. Joprojām nav skaidrības, kā tieši šos akmeņus attransportēja uz pašreizējo Stonhendžas vietu, it īpaši tāpēc, ka tas bija pirms riteņa izgudrošanas.

Stonhendžas apļa iekšpusē ir atrodami mazāki akmens bluķi, kuru masa ir no 2 līdz 5 tonnām. Tie tiek saukti par "zilajiem akmeņiem", jo ir zilganā krāsā, kad kļūst mitri. 30 no šiem akmeņiem ir no diabaza, 5 ir no riolīta, vēl citi 5 ir no dažādiem magmatiskajiem iežiem, bet pēdējie 3 ir no smilšakmens. Tiek pieļauts, ka šie akmeņi ir vesti no mūsdienu Velsas teritorijas, aptuveni 220 km attāluma.

Vēl apļa iekšpusē pa perimetru ir atrodamas 56 mazas bedrītes (tiek sauktas arī par Obrija bedrēm), kuras, iespējams, izmantotas astronomiskiem mērījumiem. Tajās ievietoja koka vai akmens stabus, kas ļāva sekot līdzi debess ķermeņu kustībām.

Netālu no Stonhendžas atrodas pārslogota automaģistrāle A303, kuru pēc gadiem ilgiem tiesu strīdiem 2024. gadā galīgi izlēma ieslēpt tunelī.

## Atsauces

## Ārējās saites
*English Heritage lapa
Lucīlijs

**Lucīlijs** var būt:
* romiešu dzejnieks Gajs Lucīlijs;
* romiešu dzejnieks, Senekas draugs Lucīlijs Jaunākais.
Gnejs Nēvijs

**Gnejs Nēvijs** (, dzimis ap 265.g. p.m.ē., miris ap 200.g. p.m.ē.) bija romiešu dzejnieks un dramaturgs.

Nēvijs dzimis Kampānijā, pēc tam dzīvojis Romā, piedalījies Pirmajā pūniešu karā. Savu pirmo lugu uzvedis 235.g. p.m.ē. Veiksmīgi iestudēja savas lugas, līdz ar kādu no tām saniknojis ietekmīgo Metellu dzimtu, un nokļuvis ieslodzījumā. Lai arī tribūna atbrīvots, tomēr vēlāk izsūtīts uz mūsdienu Tunisiju, kur izdarījis pašnāvību.

No Nēvija darbiem saglabājušies tikai fragmenti. Viņš rakstījis komēdijas (pēc sengrieķu jaunatiskās komēdijas paraugiem — tāpat kā viņa sekotājs Plauts), kā arī traģēdijas — izmantojot gan grieķu traģēdiju tematiku, gan aktuālus notikumus no Romas vēstures. Ļoti nozīmīga bijusi viņa poēma par pūniešu karu *Bellum Punicum*, kas ietekmējusi arī Enniju un Vergīliju. Viņa darbus augstu vērtējis arī Cicerons, kā arī Marks Aurēlijs.

## Ārējās saites

* Fragmenti no darbiem
Nēvijs

**Nēvijs** var būt:
* romiešu dramaturgs un dzejnieks Gnejs Nēvijs;
* romiešu valstsvīrs Nēvijs Sutorijs Makrons.
Džons Raskins

**Džons Raskins** (; dzimis , miris ) bija angļu mākslas un sociālais kritiķis, rakstnieks un dzejnieks. Viens no ietekmīgākajiem Viktorijas un Edvarda laika kritiķiem. Viens no prerafaelītu atbalstītājiem.

Dzimis Londonā, vīna tirgotāja ģimenē. Mācījās Oksfordas Universitātē. 1843. gadā ar pseidonīmu *An Oxford Graduate* publicēja darbu "Mūsdienu gleznotāji" (*Modern Painters*), kurā pauda atbalstu toreizējai glezniecībai, sevišķi Džozefa Tērnera vēlīnajiem darbiem. Vēlāk publicēja ietekmīgus darbus arhitektūras teorijā.

1848. gadā Raskins apprecējās ar Efiju Greju (*Effie Gray*), tomēr laulība bija nelaimīga, un vēlāk Greja apprecējās ar Raskina protežē - gleznotāju Džonu Everetu Milē, izraisot skandālu. Milē kopā ar Viljamu Holmenu Hantu un Danti Gabrielu Roseti 1848. gadā bija nodibinājuši Prerafaelītu brālību, kuru finansiāli un morāli atbalstīja Raskins.

XIX gadsimta otrajā pusē Raskins pameta mākslas kritiku un vairāk pievērsās sociālajiem jautājumiem, ietekmējoties no sava drauga Tomasa Kārlaila. Raskins nodibināja labdarības fondu. Dzīves nogalē cieta no garīgiem traucējumiem. 1858. gadā Raskins iepazinās ar deviņgadīgo, saasināti reliģiozo Rozu la Taču (*Rose la Touche*), kurā, pēc paša vārdiem, iemīlējies, un, kad viņai palika sešpadsmit, bildināja, tomēr meitene atteicās. Daži biogrāfi (piemēram, *Tim Hilton, John Ruskin: The Early Years, Yale University Press, 1985*) definē, ka seksuālo noslieču ziņā Raskins bija pedofils.

Ietekmējis Ļeva Tolstoja, Marsela Prusta, Mahātmas Gandija un Oskara Vailda uzskatus.

## Ārējās saites
Ostrakisms

**Ostrakisms** ( (*ostrakismos*), no  *(ostrakon*) — 'lauska') bija likums Atēnās, Argosā u.c. senās Hellādas polisās, ka jebkuru pilsoni, kurš savu rakstura īpašību un talantu dēļ varēja būt bīstams pastāvošajai iekārtai, varēja bez pierādījumiem, tikai nobalsojot, uz 10 gadiem izraidīt no polisas (vēlāk laiku samazināja uz 5 gadiem). Tas netika uzskatīts par sodu, līdz ar to izraidītais pilsonis saglabāja savu īpašumu.

417. gadā p.m.ē. ostrakismu atcēla kā sevi diskreditējušu paražu, jo politisko partiju (Alkibiada partija pret Nikija partiju) savstarpējo cīņu un intrigu rezultātā no ostrakisma cieta neitrāls politiķis Hiperbols.

## Procedūra
Janvārī, (sestajā pritānijā pēc Atēnu kalendāra) Piecu simtu padome (*pritani*) tautas sapulcē izvirzīja balsošanai ostrakismam deleģēto pilsoņu sarakstu. Ja sapulce atzina kādu no saraksta par apspriežamu, astotajā pritānijā (marts—aprīlis) notika ostrakisma balsošana, izraidāmā vārdu uzrakstot uz poda lauskas ("ostrakas") un metot urnā. Ja balsošanā bija piedalījušies mazāk nekā 6000 pilsoņi, balsojumu anulēja. Ja balsotāju kvorums tika savākts, saskaitīja, par kuru personu balsots visvairāk, un tai 10 dienu laikā bija jādodas trimdā.

## Zināmākie ostrakismam pakļautie atēnieši
* Hiparhs, Harma dēls, tirāna Pasistrata radinieks — 487. g. p.m.ē.
* Ksantips, Perikla tēvs — 484. g. p.m.ē.
* Aristids Taisnīgais — 482. g. p.m.ē.
* Temistokls — 471. g. p.m.ē.
* Kimons — 461. g. p.m.ē.
* Tukidids, Melasija dēls, Perikla oponents — 443. g. p.m.ē.

## Mūsdienās
Ostrakisms ir novērots vairākās dzīvnieku sugās, kā arī mūsdienu cilvēku sabiedrībā. Sociālais psihologs Kiplings Viljamss definējis ostrakismu kā jebkuru darbību, ar kuru indivīds vai grupa ignorē un izslēdz kādu citu indivīdu vai grupu, un ne vienmēr šādas darbības ietver verbālu vai fizisku vardarbību. Viljamss norāda, ka visizplatītākā izstumšanas forma ir klusēšana, atteicoties sazināties ar personu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Austrumsibīrijas jūra

**Austrumsibīrijas jūra** () ir Ziemeļu Ledus okeānam piederīga malas jūra.

## Robežas
Ziemeļos plešas Ziemeļu Ledus okeāns (pastāvīgās ledus segas dienvidu robeža), austrumos — Vrangeļa sala un Čukču jūra, dienvidos atrodas Austrumsibīrija — Čukotkas autonomais apvidus un Jakutija, rietumos — Jaunsibīrijas salas, Ļahova salas un Laptevu jūra.

## Vispārējs apraksts
Lielāko daļu gada jūru klāj ledus. Jūra atrodas virs kontinentālā šelfa, 70% jūras ir seklāka par 50 metriem, vidējais dziļums — 66 metri, lielākais dziļums — 358 metri. Rietumu daļā Sibīrijas piekraste ir līdzena — jūra apskalo Janas—Indigirkas zemieni un Kolimas zemieni. Rietumu daļā jūrā ieplūst lielas upes — Indigirka un Kolima, kā arī nedaudz mazākās Alazeja, Raučua u.c. Austrumu daļā piekraste kalnaina. Gaisa temperatūra vasarā  līdz  ( dienvidu daļā), ziemā — līdz .

Ūdens virsējā slāņa sāļums no 5 ‰ pie upju ietekām līdz 30 ‰ ziemeļu daļā, temperatūra ziemā  līdz , vasarā  līdz .

Lielākie līči ir Kolimas līcis pie Kolimas ietekas un Čaunas līcis austrumu daļā. Pie Čaunas līča ieejas atrodas Ajonas sala.

Lielākā osta jūras krastā ir Peveka jūras austrumu piekrastē pie Čaunas līča. Jūrā notiek zveja, roņu medības.

## Vēsture
Krievu jūrasbraucēji jūru sasniedza 17. gadsimtā, braucot no vienas upes ietekas līdz citai. 1648. gadā Semjons Dežņovs un Fedots Aleksejevs šķērsoja jūru no Kolimas ietekas, šķērsojot arī Čukču jūru, Beringa šaurumu un sasniedzot Anadiras ieteku.

Sistemātiska jūras izpēte un kartēšana notika vairākās ekspedīcijās, kas tika organizētas 1735.—1742. gadā, 1820.—1824. gadā, 1909. gadā, 1911.—1914. gadā.

## Ārējās saites
Beatles for Sale

**Beatles for Sale** ir ceturtais grupas *[[The Beatles]]* albums. Tas tika izdots Lielbritānijā un pārējā Eiropā; Ziemeļamerikā joprojām tika izdoti kompilācijas albumi.

ASV astoņas no četrpadsmit dziesmām no šī albuma tika iekļautas albumā "Beatles '65". Pārējās sešas varēja dzirdēt albumā "Beatles VI", kas tika izdots tikai 11 dienas pēc "Beatles for Sale", deviņas dienas pirms Ziemassvētku vakara.

## Dziesmu saraksts
Visas dziesmas sarakstīja Lenons/Makartnijs, izņemot, kur pieminēts.
### Pirmā puse
# "No Reply" - 2:15
# "I'm a Loser" - 2:31
# "Baby's in Black" - 2:02
# "Rock and Roll Music" - 2:02 (Berijs)
# "I'll Follow the Sun" - 1:46
# "Mr. Moonlight" - 2:35 (Džonsons)
# "Kansas City/Hey Hey Hey Hey" - 2:30 (Lībers/Štollers/Penimans)

### Otrā puse
# "Eight Days a Week" - 2:43
# "Words of Love" - 2:12 (Hollijs)
# "Honey Don't" - 2:55 (Pērkinss)
# "Every Little Thing" - 2:01
# "I Don't Want to Spoil the Party" - 2:33
# "What You're Doing" - 2:30
# "Everybody's Trying to Be My Baby" - 2:23 (Pērkinss)
Gajs Lucīlijs

**Gajs Lucīlijs** (*Gaius Lucilius*, dzimis ap 180.g. p.m.ē., miris 103.g. p.m.ē.) bija romiešu dzejnieks satīriķis. No Lucīlija darbiem saglabājušies tikai fragmenti.

Lucīlijs dzimis turīgā ģimenē un daudz — atšķirībā no citiem romiešu dzejniekiem pirms viņa — galvenokārt uzturējies augstākajā sabiedrībā. Iespējams, viņš visai ilgu laiku pavadījis, izglītojoties Atēnās. Lucīlijs bijis draugs Scīpionam.

Satīras žanru aizsāka Ennijs, tomēr to nostiprināja un lielā mērā izveidoja tieši Lucīlijs. Lucīlija satīras pamatā bijušas rakstītas heksametrā.

## Ārējās saites
Karlsrūe

**Karlsrūe** () ir pilsēta Vācijas rietumos, Bādenā-Virtembergā pie Reinas upes, netālu no robežas ar Franciju.

Pilsētas nosaukums cēlies no Bādenes-Durlahas markgrāfa Kārļa Vilhelma vārda, kurš 1715. gadā nodibināja pilsētu, pārceļoties no iepriekšējās galvaspilsētas Durlahas (tagad Durlaha ir Karsrūes rajons). Līdz 1771. gadam Karsrūe bija Bādenes-Durlahas galvaspilsēta, bet līdz 1945. gadam — Bādenes galvaspilsēta. No 2. pasaules kara beigām līdz 1995. gadam pilsētā atradās ASV kara bāze.

Pilsētas plānojums ir regulārs, pilsētas ielām stiepjoties radiāli no centrā novietotās pils.

Pilsētā atrodas Vācijas konstitucionālā tiesa (*Bundesverfassungsgericht*) un augstākā apelācijas tiesa (*Bundesgerichtshof*). No izglītības iestādēm jāpiemin Karlsrūes Tehnoloģiju institūte (*Karlsruhe Institute of Technology (KIT)*) — viena no labākajām tehniskajām augstskolām Eiropā.

Pilsētas apkārtnē atrodas lielākais Vācijas naftas pārstrādes uzņēmums. Karsrūe ir viena no pirmajām pilsētām, kurā ieviesa tramvaja kustību pa parastā dzelzceļa sliedēm, šādi optimizējot sabiedrisko transportu.

## Cilvēki
Karlsrūē dzimuši:
* Olivers Bīrhofs (*Oliver Bierhoff*, 1968) — futbolists
* Karls Bencs (*Carl Benz*, 1844—1929) — izgudrotājs
* Kārlis Drezs (*Karl Drais*, 1785—1851) — izgudrotājs
* Hanss Franks (*Hans Frank*, 1900—1946) — politiķis
* Frīdrihs I (*Friedrich I.*, 1826—1907) — Bādenes lielhercogs
* Frīdrihs II (*Friedrich II.*, 1857—1928) — Bādenes lielhercogs
* Olivers Kāns (*Oliver Kahn*, 1969) — futbolists
* Kārlis Ludvigs Frīdrihs (*Karl Ludwig Friedrich*, 1786—1818) — Bādenes lielhercogs
* Kārlis Frīdrihs (*Karl Friedrich*, 1728—1811) — Bādenes lielhercogs
* Gustavs Landauers (*Gustav Landauer*, 1870—1919) — anarhists
* Leopolds (*Leopold*, 1790—1852) — Bādenes lielhercogs
* Ludvigs I (Bādenes lielhercogs) (*Ludwig I.*, 1763—1830) — Bādenes lielhercogs
* Ludvigs II (Bādenes lielhercogs) (*Ludwig II.*, 1824—1858) — Bādenes lielhercogs
* Peters Sloterdaiks (*Peter Sloterdijk*, 1947) — filozofs
* Mehmets Šolls (*Mehmet Scholl*, 1970) — futbolists
* Rihards Vilšteters (*Richard Willstätter*, 1872—1942) — ķīmiķis

## Atsauces

## Ārējās saites
Karlsruhe

***Karlsruhe*** var būt:
* Karlsrūe — pilsēta Vācijā
* Kārļumuiža — bijusī muiža Drabešu pagastā
Čukču jūra

**Čukču jūra** (, ) ir Ziemeļu Ledus okeānam piederīga malas jūra. Apskalo gan Āzijas gan Ziemeļamerikas krastus, ar Kluso okeānu savieno Beringa šaurums. Nosaukta jūras krastā dzīvojošas tautas čukču vārdā.

## Robežas
Ziemeļos, pie polārās ledus cepures robežas, robežojas ar Ziemeļu Ledus okeānu, rietumos robežojas ar Boforta jūru — robežlīnija tiek vilkta no Barova raga Aļaskā. Dienvidaustrumos Čukču jūra apskalo Aļaskas krastu, dienvidos atrodas Beringa šaurums, kas savieno ar Kluso okeānu. Dienvidrietumos apskalo Čukču pussalu, rietumos atrodas Vrangeļa sala un Austrumsibīrijas jūra.

## Apraksts
Kuģot jūrā iespējams četrus mēnešus gadā, ledus klāj jūru no oktobra—novembra līdz maijam—jūnijam. Atrodas uz kontinentālā šelfa, 56% jūras platības ir seklāka par 50 metriem. Vidējais dziļums ir 71 metrs.

Ūdens virsējā slāņa temperatūra ziemā 0 °C līdz -1,7 °C, vasarā dienvidu daļā līdz 7 °C, sāļums 27 līdz 36‰.

Šķērsām pāri Čukču jūrai iet datumu maiņas līnija. Lielākā osta ir Ueļena Krievijā.

## Ārējās saites
Boforta jūra

**Boforta jūra** () ir Ziemeļu Ledus okeānam piederīga malas jūra, apskalo Aļaskas un Kanādas Ziemeļrietumu Teritoriju krastus. Nosaukta britu hidrogrāfa Frensisa Boforta (1774-1857) vārdā.

## Robežas
Par jūras ziemeļu robežu uzskata pastāvīgās ledus segas dienvidu malu, rietumu robežu — Kanādas Arktiskais arhipelāgs (Benksa sala), dienvidos jūra apskalo Kanādas Ziemeļrietumu Teritoriju un Aļasku, bet rietumos sastopas ar Čukču jūru. Galējais dienvidrietumu punkts ir Barova rags.

## Vispārējs apraksts
thumb|left|Boforta jūra pavasarī
Lielāko daļu gada jūra ir aizsalusi. Virsējā ūdens slāņa temperatūra vasarā -1,5&nbsp;°C, ziemā -1,8&nbsp;°C, sāļums 27—32 ‰.

Jūrā ietek lielā Makenzi upe un citas mazākas upes. Jūra ir nozīmīga dzīvotne vaļiem un jūras putniem, relatīvi maz skarta un dabiska.

Jūras robeža starp Kanādu un ASV joprojām nav nosprausta — pastāv viedoklis, ka zem jūras ir nozīmīgi naftas un dabasgāzes krājumi, jau ir atklātas atradnes pie Makenzi ietekas. Naftas resursu izpēte Boforta jūrā uzsākta 1960. gadā, 1986. gadā sāka darboties pirmā naftas platforma (Amaugilakas projekts).

## Ārējās saites

* NASA Earth observatory, ledus izplatība Boforta jūrā (angliski)
NPD (nozīmju atdalīšana)

**NPD** var būt:
* Vācijas Nacionāldemokrātiskā Partija - galēji labēja nacionālistu politiskā partija Vācijā, kuras nosaukums vācu valodā ir *Nationaldemokratische Partei Deutschlands*
* Vācijas Nacionāldemokrātiskā Partija (VDR)
* Jaunā Demokrātiskā partija - partija Kanādā, kuras nosaukums franču valodā ir *Nouveau Parti Démocratique*
Babītes pagasts

**Babītes pagasts** ir viena no Mārupes novada administratīvajām teritorijām tā austrumos. Robežojas ar sava novada Mārupes un Salas pagastu, Jūrmalas pilsētu, Rīgas pilsētu, Olaines novada Olaines pagastu un Jelgavas novada Valgundes pagastu.

## Daba
### Reljefa formas
Baznīckalns, Garā kāpa, Krievu Ložmetējkalns, Nordeķu-Kalnciema kāpu grēda

### Hidrogrāfija
#### Ūdensteces
Beberbeķu strauts, Bļodnieku poldera kanāls, Brasla grāvis, Cena, Dzilnupe, Dzilnupes poldera kanāls, Hapaka grāvis, Klīves kanāls, Miglupīte, Neriņa, Sarkanais grāvis, Skolasceļa grāvis, Trenču poldera apvadkanāls, Trenču poldera kanāls, Zuteņu grāvis.

#### Ūdenstilpes
Babītes ezers, Beberbeķu dzirnavezers, Božu ūdenskrātuve, Piņķu ūdenskrātuve, Skaista ezers.

#### Purvi
Antiņu purvs, Cenas tīrelis, Gailīšu purvs, Rāvājs.

#### Dabas aizsardzība
Pagasta teritorijā atrodas dabas parks Beberbeķi, daļa no dabas lieguma Babītes ezers, daļa no dabas lieguma Cenas tīrelis.

## Vēsture
Pēc 1920. gada zemes reformas Beberbeķu muižas, Švarcmuižas, Piņķu muižas un mācītājmuižas zemi nesadalīja un tās piederēja Rīgas pilsētai.
1935. gadā Babītes pagasta (līdz 1925. gadam **Piņķu pagasts**) platība bija 359 km². 1945. gadā pagastā izveidoja Babītes, Mazcenu un Trenču ciema padomes, bet pagastu 1949. gadā likvidēja. 1954. gadā Babītes ciemam pievienoja Trenču ciemu. 1974. gadā daļu ciema teritorijas pievienoja Rīgas pilsētai. 1977. gadā pievienoja likvidēto Salas ciemu un daļu Kalnciema ciema. 1989. gadā daļu Babītes ciema iekļāva jaunizveidotajā Gātes ciemā. 1990. gadā ciemu reorganizēja par pagastu. 2009. gadā Babītes pagastu apvienoja ar Salas pagastu izveidojot Babītes novadu.

### Pieminekļi
* Baznīckalns - kulta vieta
* Dizaina objekts robežzīme RĪGA
* Piņķu Sv. Nikolaja luterāņu baznīca
* Piņķu Sv. Annas luterāņu baznīca
* Pluģu skansts

## Iedzīvotāji
### Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSP datiem.

### Apdzīvotās vietas
Lielākās apdzīvotās vietas ir Babīte, **[[Piņķi]]** (pagasta centrs), Spilve, Mežāres, Brīvkalni, Dzilnuciems, Sēbruciems, Lapsas, Skārduciems, Klīves, Kalnciema masīvs.

## Saimniecība
### Transports

## Izglītība un kultūra

## Atsauces
Monca

**Monca** (, , ) ir sena pilsēta Itālijā, Lombardijas reģionā, apmēram 15 kilometrus uz ziemeļaustrumiem no Milānas, pie Po pietekas Lambro (Lambro).

Moncas katedrālē atrodas viena no slavenākajām viduslaiku relikvijām t. s. Lombardijas dzelzs kronis. Leģenda apgalvo, ka tas izgatavots no Kristus krusta naglas.

1900. gada 29. jūlija novakarē anarhists Gaetano Breši Moncā atentātā nogalināja Itālijas karali Umberto I.

Pilsētas pievārtē atrodas autotrase (*Autodromo Nazionale Monza*), kurā kopš 1921. gada notiek Itālijas GP sacensības (kopš 1950. gada Formula 1). Pilsētā ir bāzēts futbola klubs *[[AC Monza]]*.

## Atsauces

## Ārējās saites
Hanss Franks

**Hanss Mihaels Franks** (*Hans Michael Frank*,  — ) bija vācu jurists, nacistiskās Vācijas augsta amatpersona. Pēc Polijas kampaņas vadīja Ģenerālgubernatūras darbību, par ko Nirnbergas prāvā tika sodīts ar nāvi pakarot.

## Dzīvesgājums
Dzimis Karlsrūē jurista ģimenē. 1917. gadā iestājās Vācijas armijā, bet 1919. gadā - Vācijas Strādnieku partijā, kura vēlāk kļuva par NSDAP. Studēja jurisprudenci Minhenē un kļuva par Ādolfa Hitlera personisko juridisko konsultantu. 1930. gadā tika ievēlēts Reihstāgā, bet 1933. gadā kļuva par Bavārijas tieslietu ministru. No 1934. gada bija reihministrs bez portfeļa.

Kad Otrā pasaules kara laikā tika sakauta Polija, un tās vietā nodibināja Ģenerālgubernatūru, Franks kļuva par tās vadītāju. Nirnbergas prāva deklarēja, ka Franks bija atbildīgs par poļu un ebreju iznīcināšanas akcijām Ģenerālgubernatūras teritorijā, kaut arī pats Franks apgalvoja, ka visas akcijas tieši vadīja Heinrihs Himlers. Procesā laikā paudis nožēlu par veiktajiem kara noziegumiem, bet arī apsūdzējis sabiedrotus, it sevišķi Padomju Savienību citu kara noziegumu veikšanā. Nirnbergas tiesa piesprieda Frankam nāvessodu pakarot, kas tika izpildīts .

## Ārējās saites
Glāžu atsaite

250px|thumb|Uzstādīta glāžu atsaite
**Glāžu atsaite** ir ierīce, kas savieno automobiļa amortizatoru augšējos galus, tādējādi palielinot virsbūves stingrību un pretestību vērpei. Šādas atsaites tiek uzstādītas gan priekšējiem, gan aizmugurējiem amartizatoriem.
Marians Hosa

**Marians Hosa** (; dzimis 1979. gada 12. janvārī Stara Ļubovņā, Čehoslovākijā) ir bijušais slovāku hokejists, uzbrucējs, Slovākijas hokeja izlases dalībnieks. Karjeras laikā aizvadījis 19 sezonas un 1309 spēles dažādos Nacionālās hokeja līgas klubos, guvis 1134 punktus. Kopā ar Čikāgas "Blackhawks" kļuvis par 2010., 2013. un 2015. gada Stenlija kausa čempionu. 2020. gadā uzņemts Hokeja slavas zālē.

Mariana jaunākais brālis Marcels arī bija profesionāls hokejists.

## Spēlētāja karjera
1998. gadā kopā ar WHL klubu Portlendas "Winterhawks" izcīnīja CHL čempiones titulu - Memoriālo kausu.

Savu NHL karjeru Hosa iesāka Otavas "Senators", kuras sastāvā aizvadīja 7 sezonas. Hosu 1997. gada NHL draftā 1. kārtā ar kopējo 12. numuru draftēja Otavas "Senators". Pirmā pilnā sezona kopā ar "Senators" Hosam bija 1998-99 sezona un viņam pietrūka pavisam nedaudz, lai iegūtu Kaldera balvu, jo labāks izrādījās tikai Kriss Drarijs no Kolorādo "Avalanche".

2010., 2013. un 2015. gadā, spēlējot Čikāgas "Blackhawks" sastāvā, izcīnījis Stenlija kausu. Pirms 2017.—18. gada sezonas "Blackhawks" paziņoja, ka savainojuma dēļ Hosa gaidāmo sezonu izlaidīs. 2018. gada maijā hokejists paziņoja, ka vairs nevarēs spēlēt profesionālu hokeju.

Slovākijas hokeja izlases sastāvā viņš piedalījies 1997., 1999., 2001., 2004., 2005., 2006. un 2007. gada Pasaules čempionātos, kā arī 2002. , 2006. un 2010. gadā olimpiskajās spēlēs, kopā izlasē 66 spēlēs gūstot 31 vārtus.

## Klubu statistika

## Ārējās saites
Linkolna jūra

**Linkolna jūra** (, ) ir Ziemeļu Ledus okeānam piederīga malas jūra ziemeļos no Grenlandes un Elsmīra salas. Nosaukta ASV kara sekretāra Roberta Linkolna (ASV prezidenta Abrahama Linkolna dēls) vārdā; nosaukumu piešķīra Adolfusa Grīlija 1881.—1884. gadu arktiskā ekspedīcija.

## Robežas
Ziemeļu robeža tiek vilkta no Morisa Džesepa raga Grenlandes ziemeļos līdz Kolumbijas ragam Elsmīra salas ziemeļos. Dienvidos apskalo Grenlandes un Elsmīra salas krastus; trīs šaurumu sistēma starp tām (Robsona šaurums, Kenedija šaurums un Smita šaurums), kopā saukts Nersa šaurums, Linkolna jūru savieno ar Bafina jūru.

## Vispārējs apraksts
Jūras krasti klinšaini, stāvi, ar izteiktiem fjordiem, pa kuriem jūrā noplūst ledāji. Straumes plūst austrumu virzienā. Plūdmaiņu augstums ap 0,8 m.

Jūru visu gadu klāj daudzgadīga dreifējoša ledus sega. Ledus sega šeit ir visbiezākā visā Ziemeļu Ledus okeānā — tās biezums ir līdz 15 metriem, līdz ar to Linkolna jūra uzskatāma par planētas aukstāko jūru.

Elsmīra salas līča piekrastē atrodas Alerta — vistālāk ziemeļos novietotā pastāvīgā cilvēku apmetne.

## Atsauces

## Ārējās saites
Koro jūra

**Koro jūra** () ir Klusajam okeānam piederīga starpsalu jūra, atrodas Fidži arhipelāgā starp Viti Levu rietumos, Vanua Levu ziemeļos un Lau salām austrumos. Nosaukumu guviusi no Koro salas jūras ziemeļdaļā.

Vasarā (no oktobra līdz martam) ūdens virsējā slāņa temperatūra ir 26—29&nbsp;°C, ziemā (no aprīļa līdz septembrim) — 22—26&nbsp;°C. Iecienīta niršanas vieta.

Koro jūra ir sekla, pēdējā ledus laikmeta laikā pirms aptuveni  gadu lielākā daļa šīs jūras bija sauszeme. Tagad jūrā ir vairāk nekā 300 salu.

## Ārējās saites
Jacuširo jūra

**Jacuširo jūra** (japāniski - 八代海, *Yatsushiro-kai*) — maza, Klusajam okeānam, Austrumķīnas jūrai piederīga iekšējā jūra Japānā, Kjusju salas rietumu piekrastē.

Jacuširo jūra ir gandrīz pilnībā atdalīta no pārējās Austrumķīnas jūras ar Amakusas salām. Tālāk ziemeļos atrodas līdzīga izmēra neliela jūra - Ariakes jūra.

1950. - 1960. gados jūra tika spēcīgi piesārņota ar dzīvsudrabu - piesārņojumu radīja ķīmiskā rūpnīca Minamatā. Dzīvsudrabs uzkrājās jūrā dzīvojošās gliemenēs un zivīs. Šo zivju un gliemeņu lietošana pārtikā noveda pie saslimšanas ar t.s. Minamatas slimību. No piesārņojuma cieta tūkstošiem piekrastes iedzīvotāju.
Vatu jūra

{
  "type": "ExternalData",
  "service": "geoshape",
  "ids": "Q26080"
}


**Vatu jūra** (, , , ) ir Atlantijas okeānam piederīgās Ziemeļjūras dienvidaustrumu daļa. Vatu jūra ir šaura Ziemeļjūras piekrastes daļa starp Frīzu salām un Dānijas, Vācijas un Nīderlandes piekrasti. Nosaukums visdrīzāk cēlies no nīderlandiešu valodas vārda *wad* — ‘dubļu klajums’. Nereti par Vatu jūru dēvē mazāku rietumu daļu, kas atrodas starp Rietumfrīzu salām un Nīderlandes krastu. 2009. gadā Vatu jūras Nīderlandes un Vācijas daļa iekļauta UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā, 2014. gadā teritorijas robežas paplašinātas, iekļaujot arī Dānijas daļu.

## Ģeogrāfija
[200px|thumb|left|Vatu jūra Vācijā pie [Vilhelmshāfenes]]
Vatu jūra stiepjas no Helderas Nīderlandē līdz Skallingenei Dānijā, ziemeļos no Esbjergas. Jūra ir ļoti sekla un tās krasti — ļoti zemi. Jūrā ieplūst vairākas lielas upes (Elba, Vēzere, Emsa), kas jūrā ienes daudz sanesu, jūras ūdens parasti ir duļķains.

Vatu jūrā atrodas ievērojamas dabasgāzes atradnes, kas tiek aktīvi apgūtas.

Vatu jūrai raksturīgas izteiktas plūdmaiņas. Tā kā jūras gultnes slīpums ir ļoti neliels, plūdmaiņu laikā ūdens un sauszemes robeža atkāpjas un uzvirzās par daudziem kilometriem. Plašajā, dubļiem klātajā plūdmaiņu joslā izveidojusies neparasta ekosistēma. Vatu jūra ir bagāta ar putnu faunu un citur Rietumeiropā izmirušām augu un dzīvnieku sugām. Intervāls starp paisumu un bēgumu ir 6 stundas un 12 minūtes.

Vēstures gaitā, cīnoties pret katastrofālajiem jūras uzplūdiem, Vatu jūras krastā izbūvēta grandioza dambju sistēma. Daļa no Vatu jūras ir nosusināta un padarīta par sauszemi.

Kopš 1978. gada visas trīs valstis — Dānija, Vācija un Nīderlande — sadarbojas Vatu jūras dabas aizsardzībā. 1982. gadā pieņemta kopēja deklarācija, kas palīdz koordinēt dabas aizsardzības aktivitātes, 1997. gadā pieņemts trīspusējs Vatu jūras rīcības plāns. Lielākā daļa Vatu jūras iekļautas nacionālajos parkos, Vācijas daļā ir arī biosfēras rezervāts.

1976. gadā Vatu jūras daļa pie Austrumfrīzu salām un Dollarta līcis tika iekļauts Rāmsaras konvencijas aizsargājamo vietu sarakstā.

## Atsauces

## Ārējās saites

* LANCEWAD Mapping the Landscape and Cultural Heritage in the Wadden Sea Region (angliski)
* Otto S. Knottnerus, History of human settlement, cultural change and interference with the marine environment, 2005 (angliski)
Bafina jūra

**Bafina jūra** jeb **Bafina līcis** (, , , ) ir Ziemeļu Ledus okeānam piederīga iekšējā jūra starp Grenlandi un Kanādas Arktisko arhipelāgu. Vairākās valodās tiek saukta par līci, kaut gan neatbilst līča definīcijai — tā ir savienota ar Pasaules okeānu ar vairākiem šaurumiem. Nereti to uzskata arī par Atlantijas okeāna daļu.

## Robežas
Ziemeļos atrodas Nersa šaurums (*Nares Strait*) starp Grenlandi un Elsmīra salu, kas savienojas ar Linkolna jūru. Austrumos atrodas Grenlandes rietumu piekraste. Dienvidos ar Atlantijas okeānam piederīgo Labradoras jūru savieno Deivisa šaurums. Rietumos atrodas Kanādas Arktiskais arhipelāgs — Bafina Zeme, Bailota sala, Devona un Elsmīra sala.

## Vispārējs apraksts
200px|left|thumb|Aisbergs Grenlandes piekrastē
Vidējais dziļums ir 861 m, virsējā ūdens slāņa temperatūra vasarā , ziemā — . Lielāko daļu gada jūra nav kuģojama, jo tajā ir ļoti daudz aisbergu.

Jūras ziemeļu daļā, pie ieejas Smita šaurumā, atrodas neaizsalstoša jūras daļa, kuras platība ir ap  (*North Water Polynya*).

Jūrā dzīvo ap  baltvaļu, kas pārtiek no mazām zivīm un vēžveidīgajiem. Šī iemesla dēļ jūrā 19. gadsimtā notika aktīvas vaļu medības.

## Vēsture
Jūru pirmais sasniedza britu avantūrists Džons Deiviss 1585. gadā. Viljams Bafins veica piecus ceļojumus uz Arktiku, sasniedzot Bafina jūru 1616. gadā. Šo ceļojumu mērķis bija atklāt ziemeļrietumu jūras ceļu apkārt Ziemeļamerikai un pētnieki pārliecinājās, ka Hudzona līča rajonā šāda jūras ceļa nav.

## Ārējās saites
Grenlandes jūra

**Grenlandes jūra** (dāņu un , ) ir Ziemeļu Ledus okeānam piederīga malas jūra. Reizēm jūru pieskaita arī Atlantijas okeānam.

## Robežas
Ziemeļos Frama šaurums jūru savieno ar Ziemeļu Ledus okeānu un Vandela jūru, ziemeļaustrumos atrodas Špicbergena, austrumos un dienvidaustrumos atrodas Atlantijas okeānam piederīgā Norvēģu jūra, robeža ar kuru tiek vilkta no Špicbergenas galējā dienvidu punkta līdz Jana Majena salai un tālāk līdz Islandes galējam austrumu punktam. Dienvidos un dienvidrietumos atrodas Islande un Dāņu šaurums, kas savieno ar Irmingera jūru, rietumos — Grenlande.

## Vispārējs apraksts
Vidējais dziļums ir 1526 m, dziļākā dzelme ap 140 km rietumos no Špicbergenas — Malojas ieplaka (5608). Ūdens virsējā slāņa temperatūra ziemā -2 °C līdz 1 °C, vasarā 0 °C līdz 6 °C, sāļums 32—34‰. Plūdmaiņu augstums 2—3 m.

Ziemeļu daļa maz piemērota kuģošanai — šeit atrodas dreifējoša ledus sega. Ziemā aizsalst visa jūra.

Produktīva jūra, kas bagāta ar zemākajām dzīvības formām. Notiek zveja.

## Ārējās saites
Pasaules okeāni un jūras

**Pasaules okeāni un jūras** kopā aizņem 71% no Zemes virsmas platības - 360 000 000 km². Mūsdienās izdala 5 okeānus, savukārt jūru kopskaits ir atkarīgs no interpretācijas un svārstās ap 70. Vikipēdijā aprakstītas 79 jūras, ja neskaita ezerus un ūdenskrātuves, kas arī nereti tiek dēvēti par jūrām.

Zemāk esošā tabula uzskaita Vikipēdijā aprakstītos okeānus un jūras:

## Ārējās saites
Jeļena Ābele

**Jeļena Ābele** (agrāk **Ština**, dzimusi  Rīgā) ir Latvijas vieglatlēte, 800 m un 1500 m distanču skrējēja. Deviņkārtēja Latvijas čempione: 800 m — 2003. un 2009. gadā, telpās — 2009. gadā; 1500 m — 2004., 2005. un 2009. gadā, telpās — 2009. gadā; 3000 m — 2010. gadā; pusmaratonā — 2009. gadā.

## Sacensību rekordi
### 2003. gada Pasaules Jauniešu čempionāts vieglatlētikā
Trešais IAAF Pasaules Jauniešu Čempionāts (notika Šērbrukā, Kanādā) Jeļenai bija ļoti veiksmīga, jo viņa tajā ieguva sudraba medaļu 1500 m distancē. Viņas laiks bija 4:17.43 un uzvarai būtu pieticis tikai par 0.03 sekundēm ātrāks skrējiens, jo uzvarētājas laiks bija 4:17.41. Štinas personīgais rekords šajā distancē ir 4:12.67 (sasniegts neilgi pirms čempionāta), un skrējiens šādā laikā noteikti būtu devis pirmo vietu.

### 2004. gada Pasaules Junioru čempionāts vieglatlētikā
2004. gada Pasaules Junioru čempionātā (notika Groseto, Itālijā) Ština arī skrēja 1500 m distanci, tikai šoreiz čempionāts nebija tik veiksmīgs, jo Jeļena palika tikai 9. vietā ar rezultātu – 4:19.96.
Fjords

right|thumb|250px|Fjords Norvēģijā
**Fjords** () ir šaurs, dziļš un bieži vien izstiepts, garš un sazarots ledāja veidots jūras līcis ar stāviem, klinšainiem krastiem. Fjorda garums vismaz dažas reizes pārsniedz tā platumu, parasti tas ir dažus desmitus reižu garāks, nekā ir tā platums. Pats garākais fjords Eiropā ir Sognefjords Norvēģijā (219 km), bet garākais fjords pasaulē ir Skorsbija līcis (350 km) Grenlandes austrumu piekrastē.

## Atsauces

## Ārējās saites
Zikurāts

[thumb|200px|Zikurāta pamatnes paliekas [Irāka|Irākā.]]
thumb|200px|Septiņstāvu Bābeles zikurāta (''Etemenanki'') rekonstrukcija.
**Zikurāts** (babiloniešu *ziqqurrat*) bija kulta celtne senajā Mezopotāmijā, babiloniešu templis (parasti pakāpienveidīgas piramīdas formā). 

## Uzbūve
Zikurātu virsotnē atradās dievu nams jeb templis. Sākotnēji zikurātiem bija tīri praktiska nozīme — plūdu laikā uz šīm platformām patvērās pilsētvalsts iedzīvotāji. Par to liecina senākie zikurāti, uz kuru platformām atradās arī ikdienišķas celtnes. Vēlāk uz platformām cēla tikai tempļus un zikurātā drīkstēja kāpt tikai priesteri. Zikurāti bija gandrīz visās Divupes pilsētās. 

## Bābeles tornis
Augstākais no tiem atradās Bābelē — tas bija 90 metrus augsts un sastāvēja no septiņiem stāviem. Vēsturē tas pazīstams kā Bābeles tornis, un tas uzcelts par godu Bābeles galvenajam dievam Mardukam.

## Skatīt arī
* Bābeles tornis

## Atsauces
Džovanni Lorenco Bernīni

**Džovanni Lorenco Bernīni** (; dzimis  Neapolē, miris  Romā) bija itāliešu gleznotājs, arhitekts, tēlnieks un dramaturgs, baroka tēlniecības aizsācējs.

## Dzīvesgājums
Bernīni ir dzimis Neapolē 1598. gada 7. decembrī tēlnieka un gleznotāja Pjetro Bernīni ģimenē. 1605. gadā ģimene pārbrauca uz Romu. Dž. L. Bernīni mācījās pie sava tēva un ātri ieguva Romas pāvesta atzinību, bet 1622. gadā ieguva Kristus ordeni.

Bernīni saņēma no Vatikāna vissvarīgākos baznīcu pasūtījumus. 1629. gadā viņš tika iecelts par galveno Svētā Pētera bazilikas arhitektu.

1640. gados Bernīni uz laiku izraidīja no Vatikāna. Šajā laikā viņš radīja vienu no saviem visslavenākajiem darbiem "Svētās Terēzes ekstāze", kas atrodas Romas baznīcā *Santa Maria della Vittoria*. Vēlāk mākslinieks atgriezās pie monumentāliem darbiem Sv. Pētera katedrālē.

1665. gadā Parīzē Bernīni izpildīja Luvras jaunās fasādes projektus.

Bernīni sarakstījis 40 komēdijas, no kurām tikai viena — *Impressario* — saglabājusies līdz mūsdienām. Meistars bija ļoti talantīgs gleznotājs un skatuves inženieris; viņš izgudroja rindu mehānismu.

## Darbu izlase

Bernini - Damned Soul.jpg|Nolādētā dvēsele. (1619)
Gian Lorenzo Bernini, Nettuno e il Tritone (c 1622-1623), Victoria and Albert Museum, London, UK.jpg|Neptūns un Tritons. (1622-23)
St. Peter's Baldachin by Bernini.jpg|Sv. Pētera baldahīns. (1623-1634)
Santa teresa di bernini 03.JPG|Sv. Terēzas ekstāze. (1647-52)
Saint Jerome by Bernini.jpg|Sv. Hieronīms. (1659-63)


## Ārējās saites
Ilūkste (upe)

**Ilūkste**, vidustecē **Šēderes upe**, Lietuvā **Lukšta**, ir Daugavas kreisā krasta pietekas Berezaukas labā satekupe (ar Dvieti) Augšdaugavas novadā un Lietuvā.

Baseina reljefu veido Augšzemes augstiene, ko pārdala Ilūkstes senleja, kas upes lejtecē savienojas ar Daugavas senleju. Ilūkste iztek no Lukšta ezera Lietuvā. Baseinā apmēram 40 ezeru (kopplatība ). Latvijas pierobežā neliela pieteka no labā krasta ievada Ilūkstē Marijas un Šarlotes ezeru ūdeņus, bet kreisā pieteka Rauda — Čičira, Suviena, Sodžu ezeru ūdeņus no Lietuvas. Ilūkstes apkārtne no Latvijas robežas līdz Ilūkstei ir pauguraina, krastos tīrumi mijas ar mežu puduriem. Lejpus Ilūkstes pilsētas Ilūkste plūst pa plašajām Daugavas palienēm. Palu laikā, kad Daugavā pie Glaudānu salas veidojas ledus sastrēgumi, ūdeņi appludina Ilūkstes lejteci līdz pat Ilūkstei.

Pašā augštecē Ilūkstes reljefa kritums ir apmēram 1 m/km, vidustecē Ilūkstes paugurainē — pakāpienveidīgs, vietām līdz 10—15 m/km; lejtecē Aknīstes nolaidenumā tas ir neliels&nbsp;— 0,3—1 m/km. Upē ir Ilūkstes un Šēderes dzirnavezers, pie pēdējā izbūvēta hidroelektrostacija. Lielākās pietekas: Rauda (24 km), Eglaine (10 km; tai tikpat gara pieteka Lašupīte), Kazupe (9 km), Šēdere (12 km), Munde. Ilūksti šķērso Daugavpils—Panevēžas dzelzceļa līnija un Daugavpils—Jēkabpils ceļš.

## Atsauces
Oasis

**Oasis** (tulkojumā — *Oāze*) ir britpopa un rokmūzikas grupa no Mančestras. Tā tika dibināta 1990. gadā un izjuka 2009. gadā. Lielākos panākums tā sasniedza 1990. gados. 2024. gadā grupas izveidotāji paziņoja par atkalapvienošanos koncerttūrei nākamajā gadā.

## Diskogrāfija
* 1994: *[[Definitely Maybe]]* 
* 1995: *[[(What's the Story) Morning Glory?]]* 
* 1997: *[[Be Here Now]]*
* 2000: *[[Standing On The Shoulder Of Giants]]* 
* 2002: *[[Heathen Chemistry]]*
* 2005: *[[Don't Believe the Truth]]*
* 2008: *[[Dig Out Your Soul]]*

## Atsauces

## Ārējās saites
Bābeles tornis

[thumb|right|250px|[Bābeles tornis (glezna)|Bābeles tornis - Pītera Brēgela Vecākā glezna (1563. gads)]]
[thumb|right|250px|[Gistavs Dorē|Gistava Dorē grafika *Valodu sajaukšana* (1865. gads)]]

**Bābeles tornis**, saskaņā ar Bībeles Pirmās Mozus grāmatas 11. nodaļu, bija celtne, ko cēla cilvēki, lai sasniegtu debesis. Dievs, redzēdams cilvēces vienotību torņa celšanā, nolēma iznīcināt torni, kā arī sajaukt līdz tam vienoto cilvēku valodu daudzās valodās, lai nākotnē šādi mēģinājumi nevarētu atkārtoties. Torņa iznīcināšana pašā Pirmajā Mozus grāmatā nav aprakstīta, taču uz to ir norādes Jubileju grāmatā un citviet.

## Leģendas izcelsme
Daudzi Bībeles pētnieki saista Bābeles torni ar tai laikā Mezopotāmijā celtajām kulta celtnēm — zikurātiem. Pats augstākais zikurāts — Etemenaki zikurāts, kura augstums sasniedza 91 metru — atradās Bābelē. Nav zināms, kad tieši tas tika uzcelts, bet tas noticis vēl pirms Hammurapi valdīšanas laika (1792-1750 p.m.ē.). 689. gadā p.m.ē. Asīrijas valdnieks Sinaheribs iznīcināja Bābeli un arī Etemenaki zikurātu. Zikurātu atjaunoja Jaunbabilonijas valdnieks Nebukadnecars II. 
Tas sastāvēja no septiņām terasēm, kas bija krāsotas dažādās krāsās un veltītas septiņiem dieviem. Zikurāta pašā augšā atradās neliela svētnīca, kas no ārpuses bija apšūta ar tirkīzziliem glazētiem ķieģeļiem. Svētnīcu uzskatīja par dieva Marduka un viņa sievas — rītausmas dievietes Sarpanitas mājokli. Šeit atradās dieva Marduka zelta statuja.

## Ārējās saites

* Pirmās Mozus grāmatas (sauktas Genesis) 11. nodaļas teksts
Abava (nozīmju atdalīšana)

**Abava** var būt:
* Abava - upe Latvijā, Ventas kreisā krasta pieteka;
* Abava RP-8330 - Radiotehnikas ražots pārnēsājams radioaparāts.

## Skatīt arī
* Abavas ciems
* Abavas iela
* Abavas pagasts
* Abavas rumba
* Abavas senlejas dabas parks
Babīte

**Babīte** ir apdzīvota vieta Mārupes novada Babītes pagastā. Izvietojusies pie Rīgas rietumu robežas abpus Rīgas—Tukuma dzelzceļam (stacija Babīte) starp autoceļiem A5 un A10 4,7 km no pagasta centra Piņķiem, 9,5 km no novada centra Mārupes un 13 km no Rīgas centra. Babītē saglabājusies izteikta starveida vēsturisko ceļu struktūra, kas savienojas Babītes centrā pie dzelzceļa stacijas (vēsturiskās pārbrauktuves).

Babītē atrodas divi bērnudārzi, privātā sākumskola "Vinnijs", ģimenes ārsta prakse, vairāki veikali, Babītes un Tīreļu mežniecības, pasts, vairāki uzņēmumi.

## Vēsture
Babītes ciems veidojies ap Pūpes (*Pupe*) krogu un Pūpes dzelzceļa staciju, kas bija nozīmīgs pieturas punkts toreizējai tranzītsatiksmei starp Rīgu un jūrmalas ciemiem, iecienītām rīdzinieku vasaras atpūtas vietām. Pusceļā no Rīgas uz Dubultiem, tagadējās Babītes dzelzceļa pieturas tuvumā, tolaik atradās Pūpja krogs, ko saukāja par Krējuma kūku krogu (*Schmantkuchenkrug*). Braucot uz jūrmalu un atpakaļ, tajā pa laikam pūtināja zirgus un baudīja kafiju ar krējuma kūkām. 
## Iedzīvotāji
### Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSP un OSP datiem.

## Atsauces

## Skatīt arī
* Babītes pilskalns
Venta (nozīmju atdalīšana)

**Venta** var būt:
* Venta — upe Latvijā un Lietuvā
* Venta — apdzīvota vieta Rumbas pagastā
* FK Venta — bijušais Latvijas futbola klubs
* Venta-1 — pirmā Latvijas Zemes mākslīgā pavadoņa projekts
* Venta (*Venta*) — pilsēta Lietuvā
Abavas senleja (dabas parks)

{
  "type": "ExternalData",
  "service": "geoshape",
  "ids": "Q16350225"
}

**Abavas senlejas dabas parks** ir īpaši aizsargājama dabas teritorija, kas aptver daļu Abavas senlejas un Abavas upes ieleju Austrumkursas augstienes ziemeļaustrumu un ziemeļu malā Ventspils, Kuldīgas, Talsu un Tukuma novados. Senleja ir izveidojusies ledus laikmetā, kad, ledājam kūstot, pa to plūda ledāja kušanas ūdeņi. Aizsargājamā teritorija izveidota 1957. gadā kā Abavas ielejas kompleksais dabas liegums, paplašināts 1977. gadā līdz 6697 ha. Parks sevī ietver arī īpaši aizsargājamo kultūrvēsturisko teritoriju «Abavas ieleja», kā arī Čužu purva dabas liegumu. Abavas senleja ir putniem nozīmīgā vieta.

## Dabas objekti
Abavas senlejas ievērojamākie ģeoloģiskie un ģeomorfoloģiskie objekti:
* Sudmaļu ūdenskritums
* Imulas dolomīta klintis
* Kalnamuižas kraujas
* Cimmermaņu krauja
* Īvandes ūdenskritumi
* Muižarāju klintis
* Galmicu klintis
* Sildruvu klintis
* Muižarāju klinti
* Langsēdes klintis
* Abavas Velnakmens
* Mazrendas ūdenskritums
* Veģu ūdenskritums
* Mazrendas klintis
* Abavas Velnala
* Māras kambari
* Abavas rumba
* Laupītāju ala
* Zarvalka ūdenskritumi
* Elciņu valka ūdenskritums
* Čužu sērūdeņu avoti

### Arhitektūras un kultūras objekti
* Sabiles pilsēta
* Pedvāles brīvdabas mākslas muzejs
* Kandavas pilsēta

## Attēlu galerija

Attēls:2015 01 Abavas senleja (1).jpg
Attēls:2015 01 Abavas senleja (3).jpg
Attēls:2015 01 Abavas senleja (4).jpg
Attēls:2015 01 Abavas senleja (6).jpg
Attēls:2015 04 Abavas trelis III (22).jpg
Attēls:2015 04 Abavas trelis III (28).jpg
Attēls:2015 04 Abavas trelis (22).jpg


## Atsauces

## Ārējās saites

* Dabas aizsardzības pārvaldes mājas lapa
* Dabas parka "Abavas senleja" individuālie aizsardzības un izmantošanas noteikumi
* Tūrisma infrastruktūras karte
* ARDIC Abavas ielejas attīstības centrs
* Abavas senleja BirdLife International
Phoenix

**Phoenix** var būt:
* Fēniksa (mitoloģisks putns) nosaukums latīņu un angļu valodā;
* Fīniksa — pilsēta ASV, Arizonas štatā;
* Phoenix — Marsa zonde;
* Fēniksa zvaigznāja latīniskais nosaukums;
* *[[Mozilla Firefox]]* pārlūkprogrammas sākotnējais nosaukums;
* *[[Phoenix (albums)|Phoenix]]* — amerikāņu grupas *[[Zebrahead]]* albums;
* Fīnikss — uzvārds;
* Rīgas vagonbūves rūpnīcas sākotnējais nosaukums;
* dateļpalmu zinātniskais nosaukums.

## Skatīt arī
* Fēnikss