open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Seržants Bills

**Seržants Bills** () bija Kanādas āzis no Saskačevanas, kas Pirmā pasaules kara laikā kalpoja par Kanādas ekspedīcijas spēku 5. kājnieku bataljona talismanu.

Bills spēja dzirdēt un brīdināt karavīrus par tuvojošamies artilērijas šāviņu sprādzieniem, dažu sekunžu laikā iedzenot 3 karavīrus tranšejā, tā izglābjot viņiem dzīvību. Citā gadījumā viņš iedzina stūrī 3 ienaidnieka sargkareivjus. Āzis arī palīdzēja apsargāt ieslodzītos pretinieku karavīrus. Bills izdzīvoja karalaiku, tika vairākkārt ievainots un guva apdegumus indīgo gāzu uzbrukumā. Par savu rīcību viņam piešķirta 1914. gada zvaigzne, Vispārējā dienesta medaļa un Uzvaras medaļa.

Sežants Bills divas reizes stājās arī kara tiesas priekšā: vienreiz par sava bataljona personāla saraksta apēšanu un otrreiz par strīdu ar citu āzi. Kara beigās seržants Bills pavadīja savus biedrus uz Berlīni un piedalījās lielajā Eiropas Uzvaras parādē, tērpies izšūtā zilā plīša mētelī ar seržanta dienesta pakāpes uzšuvēm. Pēc kara āzis atlikušo mūža daļu nodzīvoja Vinipegā pie savas saimnieces Deizijas Karveinas.

Seržanta Billa izbāzenis mūsdienās atrodas Brodvjū pilsētas vēstures muzejā Saskačevanā.

Kanādiešu bērnu literatūras autores Mireijas Mesjē bērnu grāmata "Seržants Billijs — patiess stāsts par āzi, kas devās karā" (2019) balstīta uz seržanta Billa dzīvesstāstu.

## Apbalvojumi
* 50px 1914. gada zvaigzne (*1914 Star*)
* 50px Vispārējā dienesta medaļa (*General Service Medal* (Kanāda))
* 50px Lielbritānijas uzvaras medaļa (*Victory Medal* (Apvienotā Karaliste))

## Atsauces

## Ārējās saites

* CBC.ca/news
* Mireille.ca
* Worldwar-1.co.uk
Tafea

**Tafea** (*Tafea*) ir viena no Vanuatu provincēm. Tā atrodas valsts dienvidos un aizņem Erromango, Tannas, Aneitjumas, Futunas un Anivas salas. Ziemeļos no Tafeas provinces atrodas Šefas province. Provinces administratīvais centrs ir Isangela Tannas salā. Administratīvi iedalās 12 pašvaldībās. Lielākā daļa provinces iedzīvotāju ir melanēzieši, bet nelielās Futunas un Anivas salas pieder Polinēzijas eksklāviem un tās apdzīvo polinēzieši.

Province tagadējās robežās izveidota 1968. gadā kā **Dienvidu distrikts** ar centru Lenakelā Tannas salā. 1985. gadā to reorganizēja par Tafeas (*Taféa*) salu reģionu, pārceļot administratīvo centru uz netālo Isangelu, bet 1995. gadā reorganizēja par provinci. Tās nosaukums ir akronīms no provinci veidojošo salu nosaukumiem: **T**anna, **A**neitjuma, **F**utuna, **E**rromango un **A**niva.

## Atsauces

## Ārējās saites
Glarusa

**Glarusa** () ir pilsēta Šveices austrumos un Glarusas kantona administratīvais centrs. Tā atrodas Linthas ielejā, starp Alpu masīviem, veidojot raksturīgu kalnu pilsētvidi ar ainaviskām upju ielejām, tradicionāliem ciematiem un nozīmīgiem reģionālajiem transporta maršrutiem. Vēsturiski Glarusa bija viens no Šveices tekstilrūpniecības centriem, īpaši 18.–19. gadsimtā, kad tā kļuva par nozīmīgu kokvilnas un apdrukātu audumu ražošanas vietu. Tekstilrūpniecība veicināja pilsētas izaugsmi un nostiprināja tās saimniecisko nozīmi visā reģionā. Mūsdienās Glarusa saglabājusi reģionālās saimniecības un kultūras centra funkcijas.

Glarusa ir arī simboliska vieta Šveices demokrātijas vēsturē, jo kantonā joprojām tiek rīkota Glarusas tautas sapulce (*Landsgemeinde*) — viena no senākajām un autentiskākajām tiešās demokrātijas formām pasaulē, kur pilsoņi atklātā laukā balso par kantona likumiem, budžetu un politiskiem lēmumiem.

## Ārējās saites
Jeruns Krabē

**Jeruns Ārts Krabē** (; dzimis ) ir nīderlandiešu aktieris un režisors, piedalījies gan vietējās, gan Holivudas filmās.

Guvis starptautisku atpazīstamību ar lomām Pola Verhovena filmās *[[Soldaat van Oranje]]* (1977) un *[[De vierde man]]* (1983). Atveidojis ļaundari Džeimsa Bonda filmā "Dzīvās ugunis" (1987). Atveidojis lomas arī tādās filmās kā "Soģis" (1989), "Paisuma princis" (*The Prince of Tides*, 1991), "Kalna karalis" (*King of the Hill*, 1993), "Bēglis" (1993), "Nemirstīgā mīļotā" (*Immortal Beloved*, 1994), "Pelnrušķītes stāsts" (*Ever After*, 1998), "Djūss Bigalo: Eiropas žigolo" (*Deuce Bigalow: European Gigolo*, 2005) un "Kurjers 3" (*Transporter 3*, 2008).

## Ārējās saites
Jafets Koto

**Jafets Frederiks Koto** (; dzimis , miris ) bija amerikāņu aktieris.

Pazīstams ar lomām asa sižeta filmā *[[Across 110th Street]]* (1972), Džeimsa Bonda filmā "Dzīvo un ļauj mirt" (1973), krimināldrāmā *[[Blue Collar]]* (1978), šausmu filmā "Svešais" (1979), drāmā *[[Brubaker]]* (1980), zinātniskās fantastikas filmā "Skrienošais cilvēks" (1987) un asa sižeta komēdijā "Pusnakts skrējiens" (1988).

## Ārējās saites
Rūta Beidere-Ginsburga

**Rūta Beidere-Ginsburga** (; dzimusi , mirusi ) bija ASV Augstākās tiesas tiesnese no 1993. līdz 2020. gadam, viena no ietekmīgākajām 20.–21. gadsimta amerikāņu juristēm un tiesiskās domas veidotājām mūsdienu ASV vēsturē. Viņa bija otrā sieviete ASV vēsturē, kas ieņēmusi šo amatu, un kļuva par vienu no galvenajām dzimumu līdztiesības un sieviešu tiesību aizstāvēm. Pirms iecelšanas Augstākajā tiesā Beidere-Ginsburga bija profesore un advokāte, kas ar stratēģiskiem tiesas procesiem un juridiskiem argumentiem būtiski nostiprināja vienlīdzīgu tiesisko statusu sievietēm saskaņā ar ASV Konstitūcijas vienlīdzīgas aizsardzības klauzulu. Viņas tiesneša darbs Augstākajā tiesā izcēlās ar konsekventu cilvēktiesību, sociālā taisnīguma un pilsoniskās līdzdalības principu aizstāvību, bieži iemiesojot liberālās tiesu domas balansu tiesas spriedumos.

Mūsdienu kultūrā Beidere-Ginsburga kļuva par plaši atpazītu sabiedrisku un kulturālu ikonu, īpaši jaunākās paaudzes vidū, iegūstot iesauku *Notorious R.B.G.* — simbolu viņas neatkarībai, principialitātei un ilgstošajai ietekmei uz Amerikas tiesiskumu un sabiedrības vērtībām.

## Ārējās saites
Androsa

**Androsa** () ir Bahamu valstī ietilpstoša salu grupa Atlantijas okeānā. Bieži tiek uzskatīta par vienu salu un ir Bahamu pēc platības lielākā sala un piektā lielākā sala Vestindijā aiz Kubas, Espanjolas, Jamaikas un Puertoriko. Administratīvi dalās četros distriktos (Ziemeļandrosa, Centrālā Androsa, Mangrovkī un Dienvidandrosa), lielākā apdzīvotā vieta ir Androstauna Androsas ziemeļaustrumos. Androsā mazattīstīta tūrisma infrastruktūra un šeit saglabājusies dabīgā ainava — lielu daļu teritorijas aizņem Vestsaida un Blūholsa nacionālie parki.

## Ģeogrāfija
Androsa atrodas Bahamu arhipelāga ziemeļrietumos, Tangofteošena šaurums austrumos to atdala no Ņūprovidensas un Eksumas salām. Androsu veido vairāki simti salu, sēkļu un rifu, no kurām lielākās ir Ziemeļandrosa (3439 km², sestā lielākā Vestindijas sala), Dienvidandrosa (1447 km²) un Mangrovkī. Salas atdala daudzskaitlīgi šaurumi un iekļauj Androsas barjerrifs, kas ir sestais garākais pasaulē. Sala koraļļu izcelsmes, zema un purvaina. Krasti stipri izroboti, līčaini, plašas mangrovju audzes. Valda tropu klimats ar vasaras temperatūru 27–29 °C un ziemas temperatūru 21–24 °C. Biežas viesuļvētras.

## Vēsture
Salu pamatiedzīvotāji lukaji to dēvējuši par *Habacoa* vai *Babucca.* 

Spāņi salu atklāja 15. gadsimta beigās un nodēvēja to par *Espiritu Santu* *– ‘*Svētā Gara [salu]’. Vēlākajās kartēs sala dēvēta par *San Andreas* un *Andrews Island*. Tagadējo nosaukumu sala, visticamāk, ieguvusi par godu britu karaspēka virspavēlniekam Barbadosā 1672. gadā Seram Edmundam Androsam, vēlākajam Ņujorkas, Masačūsetsas un Jaunanglijas gubernatoram.

Līdz 1520. gadam vergu tirdzniecības un ievazāto slimību rezultātā aborigēnie lukaji salās bija iznīcināti, un līdz 18. gadsimtam tās izmantoja lielākoties pirāti un dažādi avantūristi.

18. gadsimta beigās Androsā apmetās britu lojālisti no ASV pēc revolūcijas, kā arī kolonisti no Moskitu krasta. 19. gadsimta sākumā Androsā apmetās arī «melnie seminoli» un izbēgušie vergi no Floridas. 

## Atsauces

## Ārējās saites
Krabē

**Krabē** () ir nīderlandiešu cilmes uzvārds. Cilvēki ar šādu uzvārdu:

* Jeruns Krabē (*Jeroen Krabbé*; 1944) — nīderlandiešu aktieris un režisors;
* Tims Krabē (*Tim Krabbé*; 1943) — Nīderlandes literāts, žurnālists un šahists.
Jeļena Ivanova

**Jeļena Ivanova** (; dzimusi , mirusi ) bija krievu paleontoloģe, bioloģijas zinātņu doktore, pleckāju pētniece, Viskrievijas paleontoloģijas biedrības goda biedre.

## Dzīvesgājums
Jeļena Ivanova dzimusi 1901. gada 21. aprīlī, Maskavā, krievu ģeologa Alekseja Ivanova ģimenē. 1924. gadā pabeidza Maskavas Valsts universitātes, fizikas-matemātikas fakultātes, dabaszinātņu nodaļu. Strādāja Maskavas ģeoloģijas trestā, bet pēc tam Viskrievijas minerālo izejvielu zinātniski pētnieciskajā institūtā (*ВИМС*). 1936. gadā sāka strādāt Maskavas paleontoloģijas institūtā. 1938. gadā viņai bez disertācijas aizstāvēšanas tika piešķirts ģeoloģiski mineraloģisko zinātņu kandidāta grāds. No 1940. līdz 1942. gadam Ivanova bija institūta zinātniskā sekretāre. Otrā pasaules kara laikā no 1942. līdz 1943. gadam viņa bija direktora vietniece. 1948. gadā Ivanova aizstāvēja bioloģijas zinātņu doktora disertāciju par tēmu "Dažu Piemaskavas katlienes vidējā un augšējā karbona pleckāju dzīves apstākļi, ekoloģija un evolūcija" (*Условия существования, экология и эволюция некоторых брахиопод среднего и верхнего карбона Подмосковной котловины*). Savas zinātniskās darbības laikā ir publicējusi virs 100 publikācijām, iekaitot 8 monogrāfijas. No viņas darbiem var minēt "Faunas attīstība sakarā ar dzīves apstākļiem" (*Развитие фауны в связи с условиями существования*, 1958. g.), "Ievads spiriferīdu pētniecībā (salīdzinošā morfoloģija)" (*Введение в изучение спириферид (сравнительная морфология)*, 1971. g.), "*Paeckelmannellacea* virsdzimtas morfoloģija un attīstība" (*Морфология и развитие надсемейства Paeckelmannellacea*, 1981. g.) u.c. Ivanova nodarbojās ar brahiopodu, karbona ģeoloģijas, paleontoloģijas vispārējās problemātikas jautājumiem, kā arī ar kolekciju inventarizāciju un glabāšanu. 1986. gadā J. Ivanova aizgāja no Maskavas paleontoloģijas institūta. Mirusi 2005. gada 15. februārī, Maskavā.

## Atzinība
1967. gadā saņēma Maskavas dabas pētnieku biedrības (*МОИП*) prēmiju. 1979. gadā tika atzīta par Viskrievijas paleontoloģijas biedrības (*ВПО*) goda biedru, bet 1881. gadā par Maskavas dabas pētnieku biedrības goda biedru.

## Atsauces

## Ārējās saites
Super Mario Bros.

***Super Mario Bros.*** ir platformera žanra videospēle, ko 1985. gadā izstrādāja un izdeva *[[Nintendo]]* konsolei *[[Nintendo Entertainment System]]* (NES). Spēles galvenie autori ir Sigeru Mijamoto un Takaši Tezuka, kuri izveidoja sānskata ritējuma (*side-scrolling*) dizainu ar precīzu vadības mehāniku un vairāklīmeņu struktūru, kas kļuva par mūsdienu platformera žanra standartu un noteica 8-bitu videospēļu estētiku. Spēle tiek uzskatīta par vienu no ietekmīgākajām un nozīmīgākajām videospēlēm vēsturē, jo tā būtiski veicināja videospēļu industrijas atdzimšanu pēc 1983. gada krīzes un nostiprināja mājas konsoļu tirgus dominanci. *Super Mario Bros.* ieviesa daudzus ikoniskus spēles elementus, tostarp *[[Super Mushroom]]*, *[[Fire Flower]]* un *[[Starman]]*, kā arī radīja Mario, Luidži, Princesi Pīču, Bauzera un Sēņu karalistes pasauli, kas kļuva par *Nintendo* atpazīstamāko simboliku.

*Super Mario Bros.* ne tikai iesāka Mario franšīzes attīstību, bet arī kļuva par kultūras un komerciālu fenomenu, kas definēja platformera dizainu, paaugstināja spēļu kvalitātes standartus un nostiprināja Mario tēlu kā globālu popkultūras ikonu.

## Ārējās saites
Protorhīdas

**Protorhīdas** (*Protorthida*) ir paleozoja pleckāju kārta, kuras pārstāvji dzīvo no apakškembrija līdz augšdevonam (frānas stāvs). Šo kārtu 1931. gadā izveidoja amerikāņu paleontologi Gustavs Kūpers un  Čārlzs Šuherts.

## Apraksts
Protorhīdām ir strofiskas čaulas ar platu, atvērtu deltīriju un nototīriju. Ventrālā apsaklīnā interareja parasti ir gara un plakana. Dorsālā anaklīnā interareja ir īsa un rudimentāra. Deltidiodontie zobi ar zobu ķīļiem, vienkārši vai rudimentāri, atrodas nedaudz laterālāk no deltiriālajām malām un savienojas ar brīvo spondīliju. Mantijas kanālu ventrālā sistēma ir maisveidīga un retos gadījumos iespiesta čaulas vāka iekšējā virsmā. Čaulas sekundārais slānis, domājams, ir šķiedrains un nepunktēts kā skenidioīdām.

## Sistemātika
Protorhīdu kārtā ir iekļautas šādas virsdzimtas un dzimtas:
* kārta: ***Protorthida*** Schuchert & Cooper, 1931 †
:* virsdzimta: *[[Protorthoidea]]* Schuchert & Cooper, 1931
::* dzimta: *[[Arctohedridae]]* Williams & Harper in Williams et al., 2000 †
::* dzimta: *[[Leioriidae]]* Cooper, 1976 †
::* dzimta: *[[Protorthidae]]* Schuchert & Cooper, 1931 †

:* virsdzimta: *[[Skenidioidea]]* Kozlowski, 1929 †
::* dzimta: *[[Skenidiidae]]* Kozlowski, 1929 †

(†) - izmirušu organismu grupa.

## Atsauces
Džordžs Vends

**Džordžs Roberts Vends jaunākais** (; dzimis , miris ) bija amerikāņu aktieris.

Vislabāk pazīstams ar lomu *[[NBC]]* situāciju komēdijā *[[Cheers]]* (1982—1993), par ko nominēts sešām ''Emmy'' balvām.

Pazīstams arī ar lomām tādās kinokomēdijās kā *[[Airplane II: The Sequel]]* (1982), *[[No Small Affair]]* (1984), "Flečs" (1985), *[[The Little Rascals]]* (1994), *[[Man of the House]]* (1995), *[[Spice World]]* (1997), *[[Outside Providence]]* (1999) un *[[Sandy Wexler]]* (2017), kā arī tādās drāmās kā *[[Somewhere in Time]]* (1980), *[[Dreamscape]]* (1984), "Mūžīgi jauns" (*Forever Young*, 1992), *[[Lakeboat]]* (2000) un *[[The Climb (filma)|The Climb]]* (2019).

## Ārējās saites
Spiriferinīdas

**Spiriferinīdas** (*Spiriferinida*) ir izmirušu pleckāju kārta, kuras pārstāvji dzīvoja no apakšdevona līdz apakšjurai. Šo kārtu 1972. gadā izveidoja krievu paleontoloģe Jeļena Ivanova. Kārtā pašlaik ir zināmas 116 ģintis.

## Apraksts
Spiriferinīdas ir pleckāji ar punktētām čaulām, ar ko tās atšķiras no morfoloģiski līdzīgām spiriferīdām, kurām čaulas ir nepunktētas. Čaulu punktējums ir rupjš un viegli konstatējams vienām ģintīm, vai smalks un grūti konstatējams citām ģintīm, kas prasa pielietot sarežģītas preparēšanas metodes, lai to novērotu. Otra atšķirība ir jugums, kas savieno kopā spirāliskā rokas aparāta jeb brahīdija abas daļas. Brahīdijs ir spirālisks, kur tā spirāles ir vērstas laterāli vai posterolaterāli. Parasti spiriferinīdas ir mazākas par spiriferīdām, un to čaulas ir abpusēji izliektas, platākas par savu garumu. Ventrālais vāks ir uzpūsts, resnāks par dorsālo vāku. Čaulas vāki no ārpuses ir ar rupjām krokām. Tām ir augsta vai ļoti augsta, saplacināta apsaklīni-proklīna ventrālā interareja. Atšķirībā no spiriferīdu lielākās daļas, spiriferinīdu ģintīm parasti ir struktūras, kas saīsina ventrālo addutoru garumu. Šīs struktūras var būt ventrālas starpsienas veidā, iespiestas deltiriālās plātnes vai sirinksa veidā, kā arī spondīlija vai neīstā spondīlija (spondīlija funkcionāls analogs, bet ar zobu adminikuliem) veidā. Slēdzenes mala ir strofiska.

Visas spirferinīdas, acīmredzot, dzīvoja, piestiprinoties pie substrāta vai cita pie citas ar muskuļainas kājas palīdzību. Tās ir sastopamas parastajos seklūdens vai mēreni dziļajos jūras nogulumos, bet dziļūdens nogulumos tās ir sastopamas reti vai arī vispār nav sastopamas.

## Sistemātika
Spiriferinīdu kārtā ir iekļautas šādas apakškārtas un virsdzimtas:
* kārta: ***Spiriferinida*** Ivanova, 1972 †
:* apakškārta: *[[Cyrtinidina]]* Carter & Johnson, in Carter et al., 1994
::* virsdzimta: *[[Cyrtinoidea]]* Fredericks, 1911 †
::* virsdzimta: *[[Spondylospiroidea]]* Hoover, 1991 †
::* virsdzimta: *[[Suessioidea]]* Waagen, 1883 †
:* apakškārta: *[[Spiriferinidina]]* Ivanova, 1972 †
::* virsdzimta: *[[Pennospiriferinoidea]]* Dagys, 1972 †
::* virsdzimta: *[[Spiriferinoidea]]* Davidson, 1884 †
::* virsdzimta: *[[Syringothyridoidea]]* Frederiks, 1926 †

(†) - izmirušu organismu grupa.

## Atsauces
Fricis Lipstons

**Fricis Lipstons** (1889—1965) bija latviešu jūrnieks, kara flotes virsnieks. Latvijas kara flotes pēdējais štāba priekšnieks (1939—1940), komandkapteinis (1939).

## Dzīvesgājums
Dzimis  Zentenes pagastā. Beidzis Ventspils tālbraucēju jūrskolu. Pirmā pasaules kara sākumā 1914. gada jūlijā Tukuma apriņķī tika mobilizēts un ieskaitīts Baltijas kara flotē. Pēc pārbaudījumu nokārtošanas 1916. gada janvārī tika paaugstināts jūras praporščika dienesta pakāpē, dienēja kā virsnieks uz mīnu kuģiem 1. Baltijas flotes ekipāžā. Pēc Brestļitovskas miera līguma 1918. gada aprīlī tika atvaļināts no dienesta. No 1918. gada maija līdz augustam dzīvoja Krievijā, bija transporta kuģa "Hopjor" kapteiņa palīgs. Tā paša gada oktobrī atgriezās Latvijā, dzīvoja Tukuma apriņķī.

Latvijas Neatkarības kara laikā 1919. gada 7. aprīlī tika mobilizēts Latvijas Pagaidu valdības bruņotajos spēkos leitnanta dienesta pakāpē. Dienēja Liepājas Jaunformējamos spēkos, no jūnija Rīgas Jaunformējamos spēkos. Jūlijā tika iecelts par Rīgas ostas policijas iecirkņa priekšnieku, novembrī sāka dienestu Armijas virspavēlnieka štāba Jūras daļā. Bermontiādes laikā bija Lielupes diviziona komandieris, no 3. novembra Latvijas armijas vispārējā uzbrukumā sniedza atbalstu armijas desanta vienībām. Decembrī tika paaugstināts par jūras virsleitnantu. 1920. gada martā tika pārcelts uz Robežsargu divīziju, bet maijā atpakaļ uz Armijas virspavēlnieka štāba Jūras daļu.

1921. gadā tika iecelts par jūras sakaru dienesta Liepājas rajona priekšnieku. 1922. gada aprīlī tika atvaļināts no dienesta sakarā ar štatu samazināšanu. 1926. gadā tika ieskaitīts dienestā uz karakuģa "Virsaitis" kā vaktsleitnants (virsleitnants). 1929. gada tika paaugstināts par kapteini un iecelts par karakuģa komandiera palīgu. 1931. gadā tika iecelts par tralera "Imanta" komandieri. 1935. gadā tika iecelts par tralera "Viesturs" komandieri Mīnu divizionā. 1939. gadā tika paaugstināts par komandkapteini, tā paša gada janvārī tika iecelts par Latvijas Kara flotes štāba priekšnieku.

Pēc Latvijas okupācijas 1940. gada jūlijā tika iecelts par Mīnu diviziona komandieri. Septembrī tika pārskaitīts PSRS Baltijas kara flotē, vēlāk tika atvaļināts. Vācu okupācijas laikā strādāja par kancelejas ierēdni Rīgas pilsētas 2. slimnīcā. Pēc Otrā pasaules kara dzīvoja Rīgā, strādāja paraugtipogrāfijā, vēlāk pensionējās.

Miris  Rīgā. Apglabāts Rīgas 2. Meža kapos.

## Apbalvojumi
* Sv. Staņislava ordenis, III šķira (ar šķēpiem),
* Sv. Annas ordenis, IV šķira,
* Triju Zvaigžņu ordenis, V šķira (1931),
* Viestura ordenis, IV šķira (1938),
* Polijas "Polonia Restituta" ordenis, IV šķira,
* Zviedrijas Šķepa ordenis, IV šķira.

## Literatūra
* Latvijas armijas augstākie virsnieki, 1918-1940: biogrāfiska vārdnīca. (Sast. Ē. Jēkabsons, V. Ščerbinskis); Latvijas Valsts vēstures arhīvs. Rīga: 1998. – 313.-314. lpp.

## Atsauces
Ziemeļandrosa

**Ziemeļandrosa** () ir Bahamu valstī ietilpstoša sala Atlantijas okeānā, valsts pēc platības lielākā sala un sestā lielākā sala Vestindijā. Administratīvi ietilpst divos distriktos — Ziemeļandrosā un Centrālajā Androsā, lielākā apdzīvotā vieta ir Androstauna salas austrumu krastā. Androsā mazattīstīta tūrisma infrastruktūra un šeit saglabājusies dabīgā ainava — lielu daļu teritorijas aizņem Vestsaida un Blūholsa nacionālie parki.

## Ģeogrāfija

Ziemeļandrosa atrodas Lukaju arhipelāga ziemeļrietumos Androsas salu grupas ziemeļos. Tangofteošena šaurums austrumos to atdala no Ņūprovidensas un Eksumas salām. Sala koraļļu izcelsmes, zema un purvaina. Krasti stipri izroboti, līčaini, plašas mangrovju audzes un koraļļu rifi. Salai raksturīgi tā sauktie «zilie caurumi» — ar okeāna ūdeni pildītas vertikālas alas; šeit ir lielākā šādu alu koncentrācija pasaulē un 2002. gadā izveidots nacionālais parks 16 tūkstošu ha platībā. Valda tropu klimats ar vasaras temperatūru 27–29 °C un ziemas temperatūru 21–24 °C. Biežas viesuļvētras.

## Atsauces

## Ārējās saites
2025.—2026. gada Pasaules kauss biatlonā

**2025.—2026. gada [[Pasaules kauss biatlonā]]** bija vairāku posmu biatlona sacensības, kas sākās  Estešundā, Zviedrijā, un noslēdzās  Holmenkollenē, Norvēģijā. Pasaules kausa sacensības rīkoja Starptautiskā Biatlona savienība. Kopumā tika aizvadīti deviņi posmi.

Sezonas nozīmīgākais notikums bija , kas no 8. līdz 21. februārim notika Milānā un Kortīnā d'Ampeco, Itālijā, bet biatlona sacensības notika Antholcā-Anterselvā. Šo sacensību rezultāti netika iekļauti Pasaules kausa kopvērtējumā.

Iepriekšējās sezonas kopvērtējuma uzvarētāji bija Sturla Holms Legreids (Norvēģija) un Franciska Preisa (Vācija), bet nevienam no viņiem neizdevās aizstāvēt savu titulu. Par Pasaules kausa ieguvēju vīriešiem pirmo reizi kļuva Francijas biatlonists Eriks Pero, bet sievietēm arī pirmo reizi uzvarēja Lū Žanmono (Francija).

## Punktu piešķiršana

## Norises vietas
Kartēs parādītas visas 10 Pasaules kausa un olimpisko spēļu norises vietas 2025.—2026. gada sezonā.

## Kalendārs

## Rezultāti
### Vīrieši

### Sievietes

### Vīriešu stafetes

### Sieviešu stafetes

### Jauktās stafetes

## Kopvērtējums
### Vīrieši

### Sievietes

### Jaukti

## Atsauces

## Ārējās saites
* IBU oficiālā tīmekļa vietne
JFK Ventspils

**JFK Ventspils** ir Latvijas futbola klubs no Ventspils. Dibināts 2021. gadā. Pašlaik spēlē Nākotnes līgā. 

## Vēsture
Komanda tika izveidota 2021. gada jūnijā uz futbola skolas "Ventspils" bāzes pēc tam, kad FK Ventspils atsauca dalību no Latvijas čempionāta. 2021. gadā klubs dalību Latvijas čempionātā sāka Latvijas 3. līgas Rietumu zonā. Turnīrs tika noslēgts priekšlaicīgi COVID-19 pandēmijas dēļ, pēc 10 aizvadītajām spēlēm komanda ieņēma 2. vietu. 2022. gada sezonā komanda jau startēja 2. līgā un 1. posma Rietumu zonā ieņēma otro vietu aiz FK Karosta. 2. posmā A grupā ieņēma otro vietu aiz FK Beitar, nodrošinot tiesības pacelties līgu augstāk.

Pirms 2023. gada sezonas klubam tika piešķirta licence dalībai Nākotnes līgā. Debijas sezonā Nākotnes līgā komanda ieņēma 9. vietu, bet 2024. gada sezonā ierindojās 10. vietā. 2025. gadā izcīnīja līdz šim labāko panākumu kluba vēsturē — 4. vietu Nākotnes līgā. Latvijas kausa izcīņā komanda ir divas reizes aizkļuvusi līdz astotdaļfinālam.

## Komandas personāls

## Atsauces

## Ārējās saites

* JFK Ventspils futbola skolas "Vent5spils" tīmekļa vietnē
* Kluba ''Facebook'' lapa
Džundži Ito

**Džundži Ito** (; dzimis ) ir japāņu šausmu mangas rakstnieks. Viņa ievērojamākie darbi ir triju sējumu mangas *Tomie* un *[[Uzumaki]]*, kā arī divu sējumu manga *Gyo*. Citi pazīstamie darbi ir īso stāstu krājums *The Junji Ito Horror Comic Collection* un pašparodijas manga *Junji Ito's Cat Diary: Yon & Mu*.

Ito darbi ieguvuši kulta statusu un viņš tiek dēvēts par ikonisku šausmu mangas mākslinieku. Pēc viņa mangas motīviem veidotas gan filmas, gan anime seriāli, tostarp filmas par *Tomie*, kā arī antoloģijas anime seriāli *Junji Ito Collection* un *Junji Ito Maniac: Japanese Tales of the Macabre*.

## Biogrāfija un karjera
Dzimis 1963. gada 31. jūlijā Gifu prefektūras Sakašitas pilsētā, kas mūsdienās ir Nakucugavas daļa, bērnību aizvadīja laukos pie Nagano. Sāka zīmēt mangu 4 gadu vecumā, iedvesmojoties no darbiem, kurus lasīja žurnālos. 1984. gadā kļuva par zobu tehniķi, zīmēšanu turpinot kā hobiju. 1987. gadā viņš iesūtīja savu īso stāstu žurnālam *Monthly Halloween*, kur tas ieguva atzinību Kazuo Umezu balvas konkursā. Stāsta turpinājumus publicēja 13 gadu garumā un vēlāk izdeva sērijveidā ar nosaukumu *Tomie*.

Par saviem iedvesmotājiem uzskata Kazuo Umezu, Šigeru Mizuki, Hideši Hino, Šiniči Koga, Jasutaka Cucui, Edovaga Ranpo un H.F Lavkraftu. Ito paziņoja, ka Umezu iedvesmoja viņa stāstīšanas prasmi, bet Hino — spēju radīt darba noskaņu. Viņš arī teica, ka apbrīno Giljermo del Toro darbus.

Režisors Giljermo del Toro savā *[[Twitter]]* kontā minēja, ka sākotnēji Ito bija videospēles *[[Silent Hills]]* līdzautors, kuru Giljermo del Toro veidoja kopā ar videospēļu dizaineri Hideo Kodzimu, taču pēc gada šī projekta autortiesību īpašnieks *[[Konami]]* to atcēla.

### Apbalvojumi
2003. un 2009. gadā viņu nominēja Aisnera balvai par darbu *[[Uzumaki]]*. 2019. gadā saņēma savu pirmo Aisnera balvu kategorijā "Labākā adaptācija no cita medija" par Mērijas Šellijas romāna "Frankenšteins" mangas adaptāciju.

2021. gadā saņēma vēl divas Aisnera balvas par saviem darbiem *Remina* un *Venus in the Blind Spot*, iegūstot tās kategorijās "Labākais starptautiskais materiāls ASV izdevumā — Āzija" un "Labākais rakstnieks / mākslinieks".

2023. gadā apbalvots ar *Inkpot* balvu ikgadējā *[[San Diego Comic-Con]]* festivālā.

### Personīgā dzīve
2006. gadā apprecējās ar ilustratori Ajako Išiguro, pārim ir divas meitas.

## Atsauces

## Ārējās saites

*
Lusia Stolla

**Lusia Stolla** (; dzimusi 2009. gadā) ir Francijas šahiste, Eiropas jauniešu šaha čempionāta uzvarētāja (2025).

## Biogrāfija
Vandjevras pie Nansī šaha kluba audzēkne.

2019. gadā uzvarējusi Francijas, Vācijas, Beļģijas un Luksemburgas *Grande Région* jauniešu šaha čempionātā U8-U10 vecuma grupā.

Vairākkārt pārstāvējusi savu valsti Pasaules un Eiropas jauniešu šaha čempionātos dažādās vecuma grupās, kuros lielāko panākumu guvusi 2025. gada novembrī Budvā, kad uzvarējusi Eiropas jauniešu šaha čempionāta meiteņu G16 vecuma grupā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Alī Bongo

**Alī Bongo Ondimba** (, dzimis ) ir Gabonas politiķis, kurš no 2009. līdz 2023. gadam pildīja Gabonas prezidenta pienākumus, līdz pēc strīdīgām vēlēšanām tika gāzts militārā apvērsumā. Viņš pārstāv Gabonas Demokrātisko partiju (PDG) un nāk no Bongo politiskās dinastijas, kas vairāk nekā piecus gadu desmitus dominējusi Gabonas politiskajā sistēmā, sākot ar viņa tēvu — ilggadējo prezidentu Omāru Bongo. Alī Bongo prezidentūra iezīmēja pārejas periodu starp vecākās paaudzes autoritatīvajām struktūrām un modernizācijas centieniem, īpaši attiecībā uz valsts pārvaldi un naftas saimniecības diversificēšanu. Vienlaikus viņa valdīšanas laiks raisīja diskusijas par vēlēšanu caurskatāmību, varas koncentrāciju un politiskās opozīcijas iespējām.

Reģionālā mērogā Alī Bongo ieņēma ievērojamu vietu Centrālās Āfrikas drošības un diplomātiskajās norisēs, atspoguļojot plašākas problēmas, kas saistītas ar dinastiju varas tradīcijām, militārām un politiskām pārejām un resursu atkarības saimniecību šajā reģionā.

## Ārējās saites
Dakšas

thumb|250px|Piecu zaru dakša blakus komposta tvertnei
**Dakšas** ir lauksaimniecības rokas darbarīks, ko izmanto irdenu materiālu, piemēram, siena, salmu, kūtsmēslu vai lapu pārnešanai. Tai ir garš rokturis un parasti divi līdz pieci tievi zari, kas paredzēti šādu materiālu efektīvai pārvietošanai.

Tipiskas dakšas sastāv no koka kāta ar diviem līdz pieciem nedaudz ieliektiem metāla zariem, kas piestiprināti pie roktura viena gala. Dakšas zari parasti izgatavoti no tērauda, ​​kaltas dzelzs vai kāda cita sakausējuma, bet vēsturiski izmantoja koku vai bambusu.

Dakšas ar dažiem zariem, kas izvietoti tālu viens no otra, parasti izmanto lielgabarīta materiāliem, piemēram, sienam vai salmiem; tās, kurām ir vairāk zaru un kas izvietoti tuvāk viens otram, izmanto irdenākiem materiāliem, piemēram, skābbarībai, kūtsmēsliem, lapām vai kompostam.

## Vēsture
Eiropā dakšas pirmo reizi sāka izmantot agrīnajos viduslaikos, apmēram vienlaikus ar ecēšām. Tās pilnībā bija izgatavotas no koka.

Viduslaikos dakšas dažkārt izmantoja kā improvizētu ieroci kaujā, tos pārsvarā izmantoja zemnieki, kuri nebija pieejami pienācīgi ieroči. Vizuālā idioma, kurā zemnieku pūlis sarīko sacelšanos, bruņojoties tikai ar lāpām un dakšām, ir labi zināma un bieži sastopama dažādos mākslas izteiksmes līdzekļos.

## Skatīt arī
* Dakšiņa
* Trijzaris

## Atsauces

## Ārējās saites
Lielā Inagva

**Lielā Inagva** () ir Bahamu valstī ietilpstoša sala Atlantijas okeānā, valsts pēc platības otra lielākā sala. Administratīvi kopā ar neapdzīvoto Mazo Inagvu (127 km²) veido atsevišķu Inagvas distriktu; vienīgā apdzīvotā vieta ir Metjūtauna salas dienvidrietumu krastā. 

## Ģeogrāfija

Lielā Inagva atrodas Lukaju arhipelāga pašos dienvidos 85 km no Kubas krasta. Sala koraļļu izcelsmes, līdzena, augstākais punkts ir Īsthils 33 m vjl salas ziemeļaustrumos. Krasti maz izroboti, piekrastē koraļļu rifi. Salas rietumdaļā 20 km garais Rozas ezers, kura daļā tiek veikta sāls ieguve — gadā iegūst ap 500 tūkstošiem tonnu. Valda tropu klimats, biežas viesuļvētras. Lielu daļu salas teritorijas aizņem 1965. gadā izveidotais Inagvas nacionālais parks 743 km² platībā; šeit mīt ap 80 tūkstoši pāru Amerikas flamingo (*Phoenicopterus ruber*), kā arī vairākas citas putnu sugas.

## Atsauces

## Ārējās saites
Diņlebēna

**Diņlebēna** (, ) ir pilsēta Francijas dienvidaustrumos, Provansas–Alpu–Azūra krasta reģionā, Bleonas ielejā Alpu priekškalnē. Tā ir Augšprovansas Alpu departamenta administratīvais centrs (prefektūra) un nozīmīgs apkalpes un pakalpojumu centrs apkārtējam kalnu reģionam. Pilsēta atrodas kalnainā vidē, kur vēsturiska pilsētvide organiski savienojas ar dabas daudzveidību.

Diņlebēna ir pazīstama kā termālais kūrorts, kur ārstnieciskos minerālūdeņus izmanto jau kopš seniem laikiem, kas veidojis tās reputāciju kā veselības tūrisma galamērķim. Pilsētā atrodas UNESCO atzītais Augšprovansas ģeoparks — teritorija ar ievērojamiem ģeoloģiskiem un paleontoloģiskiem objektiem, kas padara Diņlebēnu par vienu no reģiona svarīgākajiem dabas un kultūras mantojuma centriem. Pilsētas kultūrvēsturiskais centrs, kurā saglabājusies viduslaiku un jaunāko laiku arhitektūra, kā arī muzeji un reģionālās tradīcijas, veido nozīmīgu tūrisma un kultūras galamērķi Provansas un Alpu krustpunktā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Slengs

**Slengs** jeb **vienkāršruna** ir neliterārā leksika un citu neliterāro valodas izteiksmes līdzekļu kopums (vārdi, frāzes), ko galvenokārt izmanto neformālā mutvārdu saziņā, bet izvairās formālajā rakstībā un runā. Tas bieži vien attiecas arī uz valodu, ko izmanto noteiktu grupu locekļi, lai noteiktu grupas identitāti un izslēgtu nepiederošos. Pats termins radās 18. gadsimtā un kopš tā laika definēts dažādos veidos, un valodniecībā tam nav vienots tehniskais lietojums.

## Etimoloģija
Agrākajā pierādītajā lietojumā (1756. gadā) vārds "slengs" apzīmēja "zemas" vai "apšaubāmas" raudzes cilvēku vārdu krājumu. 19. gadsimta sākumam to vairs neizmantoja tikai saistībā ar apšaubāmas raudzes cilvēkiem, bet turpināja izmantot, lai apzīmētu zemāku par standarta izglītotas runas līmeni. Angļu valodas Skotijas dialektā tas nozīmēja "sarunas, pļāpāšana, tenkas", Ziemeļanglijas dialektā tas nozīmēja "nekaunība, aizskaroša valoda".

Vārda "slengs" izcelsme nav skaidra. Pirmo reizi drukātā veidā tas lietots ap 1800. gadu, lai apzīmētu apšaubāmās un noziedzīgās šķiras valodu Londonā, lai gan tā lietojums, visticamāk, aizsākās senāk. Vārdam iespējama skandināvu izcelsme (piemēram, norvēģu *slengenavn* nozīmē "iesauka"), taču, pamatojoties uz "datumu un agrīnajām asociācijām", Oksfordas angļu valodas vārdnīca noraida šo iespēju. Tomēr Džonatans Grīns piekrīt skandināvu izcelsmes iespējamībai, saistot ar to ar vārda *sling* sakni, kas nozīmē "mest", un norādot, ka slengs ir mētāta valoda — ātrs un godīgs veids, kā pateikt savu viedokli.

## Atsauces

## Ārējās saites
Kaora

**Kaora** (, ; ) ir pilsēta Francijas dienvidrietumos, Oksitānijas reģionā, un Lo departamenta administratīvais centrs (prefektūra). Tā atrodas ainaviskā vidē — Lo upes meandra veidotā pussalā, kur upes krasti apņem pilsētas vēsturisko centru; apkārtējās stāvās nogāzes un vīnogulāju audzes raksturo reģiona ainavu un saimniecisko dzīvi. Kaora ir nozīmīgs kultūrvēsturisks centrs, kas pazīstams ar savu viduslaiku ielu tīklu, Valentrē tiltu (*Pont Valentré*), Svētā Stefana katedrāli un citiem romānikas un viduslaiku arhitektūras pieminekļiem. Vēsturiski pilsēta bijusi tirdzniecības, amatniecības un intelektuālās dzīves centrs, savukārt mūsdienās tā ir reģionāls pārvaldes, pakalpojumu, kultūras un tūrisma mezgls.

Kaora plaši pazīstama arī ar savām vīna darīšanas tradīcijām, jo īpaši ar *[[Cahors AOC]]* vīnu, ko nereti dēvē par “Kaoras melno vīnu” intensīvās krāsas un raksturīgās garšas dēļ. Vīnkopība un ar to saistītais tūrisms joprojām ir būtiska Lo ielejas saimniecības daļa.

## Atsauces

## Ārējās saites
Onjeka Okongvu

**Onjeka Okongvu** (; dzimis  Losandželosā) ir nigēriešu izcelsmes amerikāņu basketbolists, kurš spēlē centra pozīcijā. 2026. gadā pārstāv Nacionālās basketbola asociācijas (NBA) komandu Atlantas "Hawks", kurā aizvadījis visu profesionālā basketbola karjeru.

O. Okongvu ir dzimis Kalifornijā, bet viņa vecāki ir imigranti no Nigērijas. Viņa aizraušanos ar basketbolu ietekmēja brālis Nnamdi, kurš nomira 17 gadu vecumā 2014. gadā pēc skeitbordingā gūtas galvas traumas. Brāļi Okogvu mācījās *Chino Hills* vidusskolā, kur viņu skolas biedri bija vēlākās NBA zvaigznes Lonzo, Liandželo un Lamelo Boli.

## Karjera
Pēc spožas vidusskolu basketbola karjeras *Chino Hills* sastāvā (divreiz saņēmis prestižo *California Mr. Basketball balvu*) O. Okongvu nonāca Dienvidkalifornijas Universitātē, uzreiz kļūstot par tās NCAA komandas vadošo spēlētāju.

Pēc viena gada universitētē, kurā sezonas noslēgumu pārtrauca Covid19 pandēmija, O. Okongvu pieteicies dalībai 2020. gada NBA draftā. Drafta pirmajā kārtā viņu ar kopējo sesto numuru izvēlējās Atlantas "Hawks". Sešās sezonās "Hawks" sastāvā viņš lielākoties bijis rezervists, kā viens no pirmajiem dodoties laukumā uz maiņu. 2025. gada 13. novembrī O. Okongvu uzrādīja karjeras rezultativitātes rekordu, iemetot 32 punktus uzvarā pār Jūtas "Jazz" (132–122).

## Atsauces

## Ārējās saites
Maksimins Trāķietis

**Gajs Jūlijs Vers Maksimins** (), pazīstams kā **Maksimins Trāķietis** (*Maximinus Thrax*; dzimis ap 173. gadu, miris 238. gadā) bija Romas imperators no 235. līdz 238. gadam, kuru armija pēc imperatora Severa Aleksandra nogalināšanas pie Reinas pasludināja par valdnieku. 

Viņš ieņem īpašu vietu Senās Romas vēsturē kā pirmais imperators no zemnieku slāņa, nepiederot senatoru kārtai. Viņš bija no pierobežas reģiona nācis vienkāršs kareivis, kas militāri izcēlās un pakāpeniski kļuva par profesionālu karavadoni. Šī sociālā izcelsme simbolizēja jaunas, militarizētas elites izvirzīšanos valsts vadībā. Maksiminu bieži raksturo kā pirmo tā saukto “kazarmu imperatoru”, un viņa valdīšana tradicionāli tiek uzskatīta par Trešā gadsimta juku perioda sākumu — krīze, ko raksturoja politiskā nestabilitāte, biežas uzurpācijas, ekonomiska lejupslīde, leģionu lojalitātes problēmas un impērijas pierobežās pastāvīgi militāri draudi. Lai gan viņš baudīja ievērojamu armijas atbalstu, Maksimina politika (īpaši smagās nodokļu prasības un centralizācijas centieni) provincēs izraisīja plašu neapmierinātību.

238. gadā pret viņu vērstā sacelšanās noslēdzās ar Maksimina nogalināšanu pie Akvilejas, tomēr viņa nāve neapturēja krīzi, kas turpinājās arī nākamajās desmitgadēs.

## Ārējās saites
Torre del Greko

**Torre del Greko** () ir pilsēta Itālijas dienvidos, Kampānijas reģionā, kas ietilpst Neapoles metropoles pilsētā. Tā atrodas pie Neapoles līča, uz Vezuva rietumu nogāzē, un ir daļa no Vezuva nacionālā parka. Pilsētas ģeogrāfiskā vide — vulkāna pakāje, jūras tuvums un vēsturiski apdzīvoti slāņi — veido raksturīgu ainavu, kur dabas un kultūras elementi savijas ilgā vēsturiskā procesā. Torre del Greko ir starptautiski pazīstama ar savu koraļļu un kameju amatniecību, kas attīstījusies jau kopš 18. gadsimta un īpaši uzplaukusi 18.–19. gadsimtā. Jūras koraļļu griešana, kameju veidošana un juvelierizstrādājumu darināšana padarījusi pilsētu par vienu no pasaules vadošajiem koraļļu apstrādes centriem. Šī tradīcija joprojām ir nozīmīga vietējās saimniecības, kultūras mantojuma un tūrisma sastāvdaļa, piesaistot gan meistarus, gan apmeklētājus no visas pasaules.

## Atsauces

## Ārējās saites
Svēto un grēcinieku zemē

**"Svēto un grēcinieku zemē"** () ir 2023. gada Īrijas asa sižeta trillera filma, kuras režisors ir Roberts Lorencs. Filmā galvenās lomas atveido Liams Nīsons, Kerija Kondone, Džeks Glīsons, Kolms Mīnijs un Kīrens Haindzs.

Filma stāsta par bijušo algoto slepkavu, kurš bauda mierīgu dzīvi nelielā Īrijas piekrastes ciematā. Drīz vien ciematā ierodas īru republikāņu armijas spridzinātāju grupa, izraisot haosu.

Filmas "Svēto un grēcinieku zemē" pirmizrāde notika  80. Venēcijas kinofestivālā. Filma saņēma pozitīvu kritiķu novērtējumu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Divkārša neveiksme

**"Divkārša neveiksme"** () ir 1999. gada ASV trillera filma, kuras režisors ir Brūss Beresfords. Filmā galvenās lomas atveido Ešlija Džada, Tomijs Lī Džonss, Brūss Grīnvuds un Anabeta Giša.

Filma stāsta par Libiju Pārsoni (Džada), kura tiek notiesāta par sava vīra slepkavību. Uzzinot, ka viņš patiesībā ir dzīvs, Libija pēc iznākšanas no cietuma nolemj viņu atrast.

Filmas "Divkārša neveiksme" pirmizrāde notika  un to izplatīja *[[Paramount Pictures]]*. Filma saņēma kopumā viduvēju kritiķu novērtējumu, bet bija finansiāli veiksmīga, nopelnot 177,8 miljonus ASV dolāru.

## Atsauces

## Ārējās saites
Brūss Beresfords

**Brūss Beresfords** (; dzimis ) ir Austrālijas kinorežisors, scenārists un kinoproducents. Karjeras sākumā bijis viens no vadošajiem Austrālijas jaunā viļņa kinorežisoriem. Savā vairāk nekā 50 gadus ilgajā karjerā uzņēmis vairāk nekā 30 pilnmetrāžas filmas. Strādājis gan Austrālijā, gan Holivudā.

Karjeras sākumā Austrālijā uzņēmis tādas "jaunā viļņa" filmas kā *[[Don's Party]]* (1976), *[[The Getting of Wisdom]]* (1977), *[[Money Movers]]* (1978) un *[[Breaker Morant]]* (1980). Filma *Breaker Morant* saņēma 10 Austrālijas AACTA balvas, kā arī Beresfordam nomināciju Amerikas Kinoakadēmijas balvai kategorijā "Labākais adaptētais scenārijs". Par filmu *[[Tender Mercies]]* (1983) nominēts Kinoakadēmijas balvai kategorijā "Labākais režisors", savukārt viņa uzņemtā filma "Deizijas kundzes šoferis" (*Driving Miss Daisy*, 1989) saņēma Kinoakadēmijas balvu kategorijā "Labākā filma".

Bijis režisors arī tādām filmām kā *[[Crimes of the Heart]]* (1986), *[[Black Robe]]* (1991), *[[Silent Fall]]* (1994), "Divkārša neveiksme" (1999), *[[Mao's Last Dancer]]* (2009) un *[[Ladies in Black]]* (2018).

## Ārējās saites
Stīvens Naits

**Stīvens Naits** (; dzimis ) ir angļu scenārists, kinoproducents un režisors.

Bijis scenārists tādām pazīstamām filmām kā "Netīrā jaukā dzīve" (2002), *[[Amazing Grace (2006. gada filma)|Amazing Grace]]* (2006), "Austrumu solījumi" (2007), "Slēgtā ķēde" (*Closed Circuit*, 2013), "Septītais dēls" (2014), "Upurējot bandinieku" (2014), "Sabiedrotie" (2016), "Viņa dodas uz priekšu" (*Woman Walks Ahead*, 2017), "Meitene zirnekļa tīklā" (*The Girl in the Spider's Web*, 2018), *[[Locked Down]]* (2021), "Spensere" (2021) un "Marija" (2024). Bijis arī režisors filmām "Kolibri efekts" (*Hummingbird*, 2013), "Loke" (2013) un "Pirms vētras" (2019).
## Filmogrāfija
### Televīzijas seriāli

## Ārējās saites
Lielā Abako

**Lielā Abako** () ir Bahamu valstī ietilpstoša sala Atlantijas okeānā, valsts ceturtā lielākā sala. Administratīvi dalās trijos distriktos: Ziemeļabako (kopā ar Mazo Abako), Centrālā Abako un Dienvidabako. Lielākā apdzīvotā vieta ir valsts trešā lielākā pilsēta Māršhārbora ar 5314 iedzīvotājiem. Nozīmīgs tūrisma un finanšu centrs.

## Ģeogrāfija
thumb|left|250px|Lielās Abako piekraste
Lielā Abako sala atrodas Lukaju arhipelāga ziemeļos, Abako salu dienvidos. Ziemeļaustrumu Providensas šaurums dienvidos to atdala no Ilūteras. Sala koraļļu izcelsmes, veidota no kaļķakmens masīva, zema. Sala atrodas plaša koraļļu atola dienvidaustrumos, piekrastē daudz seklu koraļļu rifu. Valda tropu klimats, biežas viesuļvētras.

Salas dienvidu galā atrodas 1994. gadā dibinātais Abako nacionālais parks 9105 ha platībā.

## Vēsture
left|thumb|Leonarda M. Tompsona starptautiskā lidosta pie Māršhārboras
Sākotnējie salas iedzīvotāji bija taino cilts lukaji, kas to dēvēja par *Lucayoneque* – ‘tautas tālie ūdeņi’. Spāņi salu atklāja 15. gadsimta beigās. Līdz 1520. gadiem salas pamatiedzīvotāji spāņu ievazāto slimību un vergu tirdzniecības rezultātā bija pilnībā iznīcināti. Agrīnajās kartēs sala tika apzīmēta kā *Habacoa*. Līdz pat 18. gadsimta beigām sala palika lielākoties neapdzīvota un tās piederība vairākkārt mainījās starp Spāniju un Lielbritāniju, līdz 1783. gada līgumam, kas nostiprināja britu īpašumtiesības pār visām Bahamu salām. 19. gadsimta beigās salā sāka apmesties britu lojālisti no Amerikas kolonijām; pirmā apmetne Karltona (*Carleton*) tika ierīkota netālu no mūsdienu kūrtpilsētas Trežerkejas, bet otra, Maksvela — pie mūsdienu Māršhārboras. Salās tika attīstīta kokvilnas audzēšana.

Pēc pašpārvaldes piešķiršanas Bahamām 1964. gadā un plānotās pilnās neatkarības Lielās Abako iedzīvotāju padome 1971. gadā iesniedza Lielbritānijas karalienei pecīciju, lūdzot atzīt Abako par patstāvīgu teritoriju britu jusdikcijā, kas tika noraidīta. 1972. gada tautas nobalsošanā Abako neatkarības atbalstītāji ieguva tikai nelielu pārsvaru, atšķirībā no pārējām Bahamām. Lielās Abako padome atkārtoti nosūtīja savus pārstāvjus uz Londonu, pieprasot Abako atdalīšanu no Bahamām, bet šī prasība atkal tika noraidīta. 1973. gada augustā tika nodibināta Abako Neatkarības kustība, ko atbalstīja amerikāņu libertārieši un finansists Maikls Olivers, bet jau pēc 1977. gada vispārējām vēlēšanām šī kustība beidza pastāvēt.

## Atsauces

## Ārējās saites
Diktionelīdas

**Diktionelīdas** (*Dictyonellida*) ir paleozoja pleckāju kārta. Diktionelīdas dzīvoja no augšordovika līdz apakšpermam. Šo kārtu 1956. gadā izveidoja amerikāņu paleontologs Gustavs Kūpers.

## Apraksts
Diktionelīdu čaulām ventrālā interareja ir attīstīta dažādā pakāpē. Ventrālā perforācija stiepjas uz priekšu līdz galotnei rezobcijas dēļ un to piesedz kolleplakss. Deltīrijs ir atvērts vai arī to sedz ieliekts pseidodeltīdijs. Čaulas dorsālais vāks ir ar kardinālo izaugumu. Tam ir augsta mediālā starpsiena. Dorsālie mantijas kanāli ir spalvveidīgi.

## Sistemātika
Diktionelīdu kārtā ir viena virsdzimta ar divām dzimtām:
* kārta: ***Dictyonellida*** Cooper, 1956 †
:* virsdzimta: *[[Eichwaldioidea]]* Schuchert, 1893 †
::* dzimta: *[[Eichwaldiidae]]* Schuchert, 1893 †
:::* ģints: *[[Eichwaldia]]* Billings 1858 †
:::* ģints: *[[Eodictyonella]]* Wright, 1994 †
::* dzimta: *[[Isogrammidae]]* Schuchert & Levene, 1929 †
:::* ģints: *[[Isogramma]]* Meek & Worthen, 1870 †
:::* ģints: *[[Megapleuronia]]* Cooper, 1952 †
:::* ģints: *[[Schizopleuronia]]* Liao, 1983 †

(†) - izmirušu organismu grupa.

## Atsauces
Obolelīdas

**Obolelīdas** (*Obolellida*) ir paleozoja pleckāju klase. Obolelīdas dzīvoja tikai kembrija periodā no apakškembrija līdz viduskembrijam. Šo kārtu 1965. gadā izveidoja britu un amerikāņu paleontologs Alberts Rovels. Obolelīdu pārstāvji ir senākie zināmie pleckāji ar kalcīta čaulu.

## Apraksts
Obolelātu čaulai priekšējā komisūra ir taisni malēja vai viegli rievota. Ventrālā interareja ir zema un salīdzinoši īsa. Deltīrijs ir vaļējs vai pārklāts ar izliektu pseidodeltīdiju. Pāra zobiņi, ja tādi ir, bez balsta struktūrām. Mantijas kanālu sistēma abos čaulas vākos ir bakulēta, ar ventrālo un dorsālo *vascula lateralia*, kā arī ar dorsālo *vascula media*. Čaula ir nepunktēta, ar plātņainu sekundāro slāni.

## Sistemātika
Obolelīdu kārtā ir divas vai trīs dzimtas ar trim dzimtām un desmit ģintīm:
* kārta: ***Obolellida*** Rowell, 1965 †
:* dzimta: *[[Egyngolellidae]]* Malakhovskaya, 2014 †
::* ģints: *[[Egyngolella]]* Malakhovskaya, 2014 †
:* dzimta: *[[Obolellidae]]* Walcott & Schuchert, 1908 †
::* ģints: *[[Bicia]]* Walcott 1901 †
::* ģints: *[[Brevipelta]]* Geyer, 1994 †
::* ģints: *[[Ivshinella]]* Koneva, 1979 †
::* ģints: *[[Jagoellus]]* Brock, Zhang & Holmer, 2025 †
::* ģints: *[[Magnicanalis]]* Rowell, 1962 †
::* ģints: *[[Obolella]]* Billings, 1861 †
:* dzimta: *[[Trematobolidae]]* Williams et al., 2000 †
::* ģints: *[[Alisina]]* Rowell, 1962 †
::* ģints: *[[Sibiria]]* Goryanskii, 1977 †
::* ģints: *[[Trematobolus]]* Matthew, 1892 †

(†) - izmirušu organismu grupa.

## Atsauces
Palgas

**Palgas** ir ciems Ventspils novada Zlēku pagastā. Izvietojies pagasta  vidusdaļā.

Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa V1309 (Piltene–Zlēkas).

## Atsauces
Normunds Mazūrs

**Normunds Mazūrs** (dzimis  Gulbenē) ir Gulbenes novada domes priekšsēdētājs kopš 2025. gada 30. jūnija.

Studējis Vidzemes augstskolā, apgūstot specialitāti "Tūrisma vadība un tūrisma uzņēmuma vadītājs" (2009). Strādājis vairākos uzņēmumos.

Vairākus sasaukumus darbojās Gulbenes novada pašvaldībā kā deputāts. 2025. gada pašvaldību vēlēšanās ievēlēts kā partijas Latvijas attīstībai kandidāts. 2025. gada 30. jūnijā vienbalsīgi ievēlēts par Gulbenes novada domes priekšsēdētāju.

## Atsauces
Trimerelīdas

**Trimerelīdas** (*Trimerellida*) ir paleozoja pleckāju kārta. Trimerelīdas dzīvoja no ordovika līdz silūram. Kārtu 1985. gadā izveidoja krievu paleontologi V. Gorjanskis un L. Popovs.

## Apraksts
Trimerelīdas ir pleckāji ar neparasti lielām un biezām, nevienmērīgi abpusēji izliektām, brīvi gulošām čaulām. Čaulas abi vāki aug jaukti perifēriski. Čaulas virsma parasti ir gluda. Ventrālā kardinālā interareja parasti ir labi attīstīta. Slēdzenes struktūru veido ventrālā kardinālā ligzda un dorsālā slēdzenes plātne (izņemot *[[Ussuniidae]]*). Mantijas daivas, iespējams, nav saaugušas gar aizmugurējo malu. Muskulatūra, acīmredzot, sastāv no pāra aizmugures un priekšējiem adduktoriem un ārējiem laterālajiem muskuļiem. Iekšējo slīpo muskuļu pāris stiprinās pie dorsālās slēdzenes plātnes aizmugurējā gala (izņemot *[[Gasconsia]]*). Mantijas kanālu sistēma var būt stieņveidīga, divdaļīga vai spalvveidīga, reizēm ar *vascula lateralia* un *vascula media* abos čaulas vākos.

## Sistemātika
Trimerelīdu kārtā ir iekļauta viena virsdzimta ar trim dzimtām:
* kārta: ***Trimerellida*** Goriansky & Popov, 1985 †
:* virsdzimta: *[[Trimerelloidea]]* Davidson & King, 1872 †
::* dzimta: *[[Adensuidae]]* Popov & Rukavishnikova, 1986 †
::* dzimta: *[[Trimerellidae]]* Davidson & King, 1872 †
::* dzimta: *[[Ussuniidae]]* Nikitin & Popov, 1984 †

(†) - izmirušu organismu grupa.

## Atsauces
Oksfordas katedrāle

{
  "type": "ExternalData",
  "service": "geoshape",
  "ids": "Q1736208"
}


**Kraistčērčas katedrāle Oksfordā** () ir starp 1160. un 1200. gadu uzcelta anglikāņu katedrāle, kas atrodas Anglijas dienviddaļā, Oksfordā. 1542. gadā dibinātās Oksfordas diecēzes galvenā baznīca. Vienlaicīgi tā ir Oksfordas Universitātes Kraistčērčas koledžas kapela un atrodas tās teritorijā. Viena no pēc izmēra ziņā mazākajām katedrālēm

Baznīca celta vietā, kur atradās svētās Fridesvides (650—727) dibinātais klosteris, kuru nopostīja Sv. Braisa slaktiņa laikā 1002. gada 13. novembrī. Tā kā vieta kļuva par svētceļojumu mērķi, 1122. gadā šeit atkal ierīkoja augustīniešu klosteri, ar mūsdienu katedrāli kā klostera baznīcu. 1524. gadā klosteri slēdza tā vietā ierīkojot Kraistčērčas koledžu. Par katedrāli baznīca kļuva 1545. gadā, kad uz šejieni pārcēla bīskapa sēdekli no Osnī abatijas (*Osney Abbey*).

No 1526. līdz 1530. gadam katedrālē par ērģelnieku un kormeistaru strādāja Džons Taverners (*John Taverner*; ap 1490—1545). 1725. gadā katedrālē ordinēja vēlāko metodisma pamatlicēju Džonu Vesliju (*John Wesley*; 1703—1791). Katedrālē apglabāts filozofs Džordžs Bērklijs (1685—1753).


Cathedral_oxford.jpg
Christ_Church_Cathedral_Interior_3,_Oxford,_UK_-_Diliff.jpg
Christ_Church_Cathedral_Interior_2,_Oxford,_UK_-_Diliff.jpg
Oxford_cathedral_08.JPG
Oxford's_Christ_Church_Cathedral,_floor_memorial_(d)_-_geograph.org.uk_-_2352762.jpg
Christ_Church_Cathedral_Interior_1,_Oxford,_UK_-_Diliff.jpg
John_Locke_memorial_stone.jpg


## Ārējās saites

*