open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Old Funeral

**Old Funeral** bija nāves metāla grupa no Norvēģijas. Grupa ir plašāk zināma ar to, ka tajā ir spēlējuši vēlāk plaši pazīstami Norvēģijas melnā metāla mūziķi (Abbath un Demonaz no Immortal, Kristians Vikerness no Burzum).

## Diskogrāfija
* *Demo* (1989) (demo)
* *Abduction of Limbs* (1990) (demo)
* *Devoured Carcass* (1991) (minialbums)
* *Join the Funeral Procession* (1999) (izlase)
* *The Older Ones* (1999) (izlase)
* *Grim Reaping Norway* (2002) (koncertieraksts)

## Ārējās saites
* Encyclopaedia Metallum ieraksts
Nirburgringa

**Nirburgringa** () ir motoru sporta komplekss ar  skatītāju ietilpību, kas atrodas Nirburgā, Reinzemē-Pfalcā, Vācijā. Tajā ietilpst 1984. gadā uzbūvēta *Grand Prix* sacīkšu trase un gara Ziemeļu apļa (*Nordschleife*) trase, kas uzbūvēta 1920. gados, ap Nirburgas ciematu un viduslaiku pili Eifela kalnos. Ziemeļu aplis ir  garš, un tajā ir vairāk nekā 300 metru augstuma maiņa no tā zemākā līdz augstākajam punktam. Skotu autosportists Džekijs Stjuarts trasi iesauca par "Zaļo elli" (*The Green Hell*).

Sākotnēji trasei bija četras konfigurācijas:  km garā *Gesamtstrecke*, kas savukārt sastāvēja no toreizējās  garās Ziemeļu apļa (*Nordschleife*) trases, un  garās Dienvidu apļa (*Südschleife*) trases. Ap boksu zonu bija arī  gara iesildīšanās apļa trase ar nosaukumu Finiša aplis (*Zielschleife*) vai Betona aplis (*Betonschleife*). Laikā no 1982. līdz 1983. gadam starta-finiša zonu nojauca, lai izveidotu jaunu GP trasi (*GP-Strecke*), ko tagad izmanto visām lielākajām un starptautiskajām sacīkstēm. Tomēr saīsināto Ziemeļu apļa trasi joprojām izmanto sacīkstēm, testiem un publiskai piekļuvei.

Pirms Otrā pasaules kara Nirburgringā no 1927. līdz 1939. gadam notika 13 Vācijas ''Grand Prix'' sacīkstes. Tajā notikušas 42 Formula 1 (F1) *[[F1 Grand Prix saraksts|Grand Prix]]* sacīkstes, tostarp Vācijas, Eiropas, Luksemburgas un — pavisam nesen — 2020. gada *Eifel Grand Prix*; Mihaels Šūmahers guvis visvairāk uzvaru Nirburgringā, uzvarot piecas reizes laikā no 1995. līdz 2006. gadam. 1976. gada Vācijas *Grand Prix*, kas notika Ziemeļu apļa trasē, bija pēdējās F1 sacīkstes, kas jebkad notikušas 10 kilometru vai garākā trasē. Kopš 2025. gada šajā trasē notiek vairākas nacionālas GT sacīkstes, tostarp *[[Deutsche Tourenwagen Masters]]*.

## Formula
Nirburgringā notika Formula 1 sacīkstes. Trase bija bāzēta uz slavenās Ziemeļu apļa trases un bija apmēram piecus kilometrus gara.

Ziemeļu aplī miruši četri Formula 1 piloti un viens Formula 2 pilots. Ceneks Juneks 1928. gadā kļuva par pirmo pilotu, kurš ir gājis bojā autosacīkstēs. 1984. gadā atklāja rekonstruēto Ziemeļu apļa trases daļu. 12. maijā tajā notika paraugdemonstrējumu sacīkstes, kurā ar identiskiem Mercedes 190E 2.3-16 startēja Džeks Brebems, Fils Hills, Denijs Halms, Džeimss Hants, Žaks Lafits, Nikijs Lauda, Karloss Reutemans, Keke Rosbergs, Džodijs Šekters, Manfrēds Šurti, Airtons Senna un Džons Votsons. Uzvarēja Senna. Tajā pašā gadā atjaunotā trase rīkoja Eiropas ''Grand Prix'' un gadu vēlāk Vācijas ''Grand Prix'', vienīgo reizi Nirburgringas vēsturē. Trasi nelietoja 10 gadus, līdz 1995. tur atkal notika Eiropas *Grand Prix*. Tas pats bija pēc gada, tomēr 1997. un 1998. gadā Eiropas *Grand Prix* notika Heresā, bet Vācijas *Grand Prix* — Hokenheimringā, tādēļ nolēma rīkot tuvējās Luksemburgas ''Grand Prix''. Kopš 1999. gada trasē norisinājās Eiropas *Grand Prix*, bet sākot ar 2007. gadu Hokenheima un Nirburgringa Vācijas *Grand Prix* rīkoja uz maiņām.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Oficiālā mājaslapa ,
Tetrode

thumb|120px|Tetrode 6Э5П. Šāda lampa spēj darboties frekvencēs līdz 200MHz.
**Tetrode** ( — četr... + (elektr)ods) — elektronu lampa ar četriem elektrodiem — anodu, karsējamu katodu un diviem tīkliņiem — vadīšanas (stūrēšanas) tīkliņu un ekrāntīkliņu. Tetrode ir triodes uzlabots variants, kam novērsts parazītiskās kapacitātes efekts starp anodu un tīkliņu.

## Vēsture
Pirmais triodei pievienot papildu elektrodu (ekrānu) ieteica Ērvings Lengmīrs, bet praktisku konstrukciju izgudroja vācu inženieris Valters Šotkijs (no Siemens) I pasaules kara laikā. Papildu tīkliņš bija nepieciešams, lai lampa varētu darboties augstākās frekvencēs, jo, sasniedzot noteiktu frekvenci, triode sāk pašierosināties — kļūst par ģeneratoru un zaudē pastiprināšanas īpašības. Tas notiek tādēļ, ka stūrējošais tīkliņš un anods veido it kā savdabīga kondensatora klājumus ar visai mazu kapacitāti (daži pikofaradi), kas tomēr ir pietiekama, lai augstfrekvences enerģija no anodķēdes nokļūtu tīkliņķēdē, radot atgriezenisko saiti, kas noved pie ģenerācijas. Ja starp anodu un triodes tīkliņu ievieto papildu elektrodu — ekrānu — viena parazītiskā kondensatora vietā rodas divi ar daudz mazākām kapacitātēm. Savukārt divu virknē slēgtu kondensatoru kopējā kapacitāte vienmēr ir mazāka par mazāko no tiem. Protams, ekrāns nedrīkst būt nepārtraukts, jo tad elektronu plūsma lampā tiks bloķēta. Tādēļ ekrānu izveidoja stieples spirāles formā.

Tetrodes pēc to izgudrošanas ātri vien aizstāja triodes radiotraktos.

## Uzbūve
[thumb|350px|Tetrodes 6P25 anoda [voltampēru raksturlīknes pie dažādiem stūrējošā tīkliņa spriegumiem. Šādas raksturlīkņu saimes uzņem pie viena noteikta (šajā gadījumā — 250V) ekrāntīkliņa sprieguma.]]
Tetrodes uzbūve līdzīga triodes uzbūvei, bet tai starp anodu un stūrējošo tīkliņu atrodas vēl viens elektrods — ekrāntīkliņš. Arī tam ir tievas stieplītes spirāles forma, tāpat kā stūrējošajam tīkliņam, tikai spirāles diametrs un vijumu solis ir lielāki (staru tetrodēm solis ir tāds pats). Tetrodēm bieži balona iekšpusi pārklāj ar metāla kārtiņu, vai ievieto tā iekšpusē ar katodu savienotu metāla sietiņu, lai novērstu ārējo traucējumu ietekmi. Tādēļ tetrodes sauc arī par ekranētajām lampām.

## Darbības princips
Tetrodes darbības princips ir līdzīgs triodes darbības principam, bet ekrāntīkliņam, tāpat kā stūrējošajam tīkliņam, tiek pievadīts pozitīvs potenciāls attiecībā pret katodu, tādēļ tetrodes spēj ne tikai darboties augstākās frekvencēs, bet tām ir arī labākas pastiprināšanas īpašības, jo ekrāntīkliņš piešķir elektronu plūsmai papildu ātrumu.

## Tetrožu tipi
Bez "klasiskajām" tetrodēm ir arī staru tetrodes ar nedaudz savādāku konstrukciju un elektrometriskās tetrodes, kam arī ir divi tīkliņi, bet to darbības princips ir atšķirīgs.

## Izmantošana
Tetrodes agrāk plaši lietoja radiotehnikā, bet mūsdienās izmanto galvenokārt kā jaudas pastiprinātājus radioraidītājos vai kā regulējošās lampas augstsprieguma stabilizatoros.
Sepanga

**Sepanga** () ir Formula 1 sacīkšu trase, kas atrodas Sepangas pilsētā, Malaizijā, netālu no Kualalumpuras starptautiskās lidostas. Tā tika uzbūvēta 1999. gadā un kopš tā laika nav piedzīvojusi pārmaiņas. Tā bija viena no pirmajām trasēm, kuras projektu izstrādāja vācietis Hermans Tilke.

Galvenā trase, kuru izmanto F1 piloti, ir 5,543 kilometrus gara. Tās izvietojums ir diezgan neparasts, divas ļoti garas taisnes ir savienotas ar tikai vienu ciešu līkumu. Trasē ir izbūvēti arī citi ceļi, piemēram, ir 2,5 kilometrus garais posms, kurš pārsvarā ir tikai pirmā trases daļa. Pie sestā līkuma ir pagrieziens, kurš ved uz starta-finiša taisni. Ir arī atsevišķas trases motokrosam un kartingiem.

thumb|left|Sepangas trases tribīnes

## Skatīt arī
* F1 trašu saraksts

## Ārējās saites

* Oficiālā mājaslapa
Bahreinas Starptautiskā trase

**Bahreinas Starptautiskā trase** () ir Formula 1 sacīkšu trase, kura atrodas Sahirā, Bahreinā. Tāpat kā daudzas citas 21. gadsimta sākumā būvētas F1 trases, to ir projektējis vācietis Hermans Tilke. Tā bieži tiek vienkārši saukta par Sahiru.

Tā atrodas tuksnesī, tādēļ pirms sacīkstes smiltis tiek apstrādātas ar īpašu smidzināmu līdzekli, lai pēc iespējas mazāks to daudzums nonāktu uz trases un tādējādi tiktu nodarīti minimāli bojājumi braucēju rezultātiem un formulu vadāmībai. Trases būvniecība nedaudz aizkavējās, tāpēc trases pārstāvji lūdza Bērnijam Eklstonam inaugurālo sacīksti islāma valstī pārcelt uz 2005. gadu, tomēr lūgums tika noraidīts. Pirmās sacīkstes laikā trase bija nepabeigta, tomēr pietiekami labā stāvoklī, lai tur varētu notikt Formula 1 sacensības. Trases būvniecība izmaksāja 150 miljonus ASV dolāru. 

Tā ir vairākas trases vienā, no kurām divi izkārtojumi ir izmantoti Formula 1 sacensībās. Citus izkārtojumus izmanto, piemēram, dragreisā u.c. sacīkšu klasēs. Trases kopgarums ir 6,4 kilometri.

## Galerija

File:Bahrain International Circuit--Endurance Circuit.svg|"Izturības trases" izklājums. Izmantots tikai . gada sezonā


## Skatīt arī
* F1 trašu saraksts

## Ārējās saites

* Oficiālā mājaslapa
Kataluņja Montmelo

**Kataluņja Montmelo** () ir Formula 1 sacīkšu trase, kura atrodas netālu no Barselonas, Spānijā. Tā tika uzbūvēta 1991. gadā. Parasti fanu un darbinieku vidū trase vienkārši tiek saukta par Barselonu, neskatoties uz to, ka patiesībā trase atrodas kilometriem tālu no pilsētas robežas.

Tajā bieži tiek rīkoti Formula 1 testi, tādēļ tā ir ļoti zināma trase Formula 1 pilotiem un mehāniķiem, jo īpaši vecākajiem. Tādēļ ir ierosināts samazināt testu apjomu šajā trasē un tādējādi uzlabot sacīkšu intrigu. Pēdējā laikā vienīgie trases uzlabojumi bija "La Caixa" līkuma saīsināšana un papildu bremzētāja izveide pirms starta-finiša taisnes. Šajā apvidū vēja virziens bieži mainās, tādēļ aerodinamiskais risinājums, kurš bija ļoti labs no rīta var izrādīties nederīgs pēcpusdienā. Tas var izraisīt negaidītus rezultātus no dažām komandām un pilotiem.

## Skatīt arī
* F1 trašu saraksts

## Ārējās saites

* Oficiālā mājaslapa , , ,
Maņikūra

**Maņikūra** () ir Formula 1 sacīkšu trase, kura atrodas Nevērā, Francijā. Tā tika uzbūvēta 1991. gadā. Lai gan  Bērnijs Eklstons paziņoja, ka . gadā Maņikūrā F1 sacīkstes nenotiks,  joprojām tiek iekļauts Formula 1 sacīkšu sarakstos. Tā vietā, lai izslēgtu sacīkstes Maņikūrā, tiek izslēgtas citas sacensības. Neilgi pēc oficiālā kalendāra iznākšanas . gadam Francijas GP atsauca finanšu trūkuma dēļ.

1960. gadā Žans Bernigo atvēra braukšanas skolu, kurā mācījās tādi braucēji kā Žaks Lafits un Fransuā Sevērs. Tomēr astoņdesmitajos gados trases stāvoklis bija ļoti slikts, tādēļ vadību pār to pārņēma Nievras apgabals. Deviņdesmitajos gados Ligier (un pēc komandas pārdošanas, Prost) Maņikūru izmantoja kā testu trasi. Vairāki trases līkumi ir nosaukti par godu dažādām sacīkšu trasēm, piemēram, ir Eštorilas un Adelaides līkumi. Trase ir diezgan līdzena un ja arī ir kādi pauguri, tie ir nemanāmi. Trasē ir maz apdzīšanas iespēju, tādēļ sacīkstes parasti ir diezgan vienmuļas. Izņēmums bija . gads, kad stipra lietus apstākļos savu sezonas pirmo uzvaru izcīnīja Heincs Haralds Frencens ar Jordan formulu.

## Skatīt arī
* F1 trašu saraksts

## Ārējās saites

* Oficiālā mājaslapa ,
Sveces apriņķis

**Sveces apriņķis** () ir apriņķis Polijā, Kujāvijas-Pomožes vojevodistes ziemeļos. Robežojas ar Kujāvijas-Pomožes vojevodistes Grudzjondzas, Helmno, Bidgoščas un Tuholas apriņķiem, Grudzjondzas pilsētu, kā arī Pomožes vojevodistes Starogardas, Tčevas un Kvidzinas apriņķiem.

## Ārējās saites
576. gads

**576. gads** () bija garais gads, kas pēc Jūlija kalendārā sākās trešdienā.

## Notikumi
* Gokturki aplenc Pantikapaumu Krimā
* Vestgoti Toledo izveido savas karalistes galvaspilsētu 

## Dzimuši
* Gao Šilians, ķīniešu kanclers no Tanu dinastijas (m. 647)

## Miruši
* Svētais Hermanis no Parīzes
* Amina, Muhameda māte
2xBBM

**2xBBM** (*Bizbizmārītes un Bigbīta mācekļi*) bija Latvijas roka grupa, kas atskaņoja  Imanta Kalniņa dziesmas.

Grupa izveidojās 1969. gadā kā Liepājas pilsētas ansamblis. Grupa izpildīja Imanta Kalniņa sacerētas dziesmas ("Dziesma par melno aroniju", "Septiņas skumjas zvaigznes", "Smilšu rausis", "Dziesmiņa, dziedama pusčetros no rīta", "Dziesma par to gadījumu ar Džordano Bruno", "Jautrā dziesmiņa", "Laiks ir beigt", kā arī tautasdziesmas apdare "Aiz kalniņa dūmi kūp"), instrumentālus skaņdarbus, kā arī atsevišķas kompozīcijas no *[[The Beatles]]* repertuāra. 1970. gadā grupa uzvarēja festivālā *[[Liepājas dzintars]]*.

1970. gada 30. jūlijā pēc iepriekšēja vakara koncerta Ogres rajona kultūras namā, grupas dalībnieki tika aizvesti uz milicijas iecirkni, kur grupas dalībniekiem (izņemot Imantu Kalniņu, kurš nogrieza sev matus patvaļīgi tikai vēlāk) tika nogriezti mati. Pēc šī atgadījuma, grupa – milicijas uzraudzījumā – nospēlēja savu pēdējo koncertu Aucē.

Pēc aptuveni gadu ilgas pastāvēšanas, kuras laikā tika sniegti aptuveni 30 koncerti, grupu izformēja, kā oficiālo ieganstu minot "finanšu disciplīnas pārkāpumus".

Grupa spēlēja arī dziesmas, kuras I. Kalniņš bija sarakstījis Rīgas Kinostudijas mākslas filmai "Elpojiet dziļi" (1967). Gan šīs, gan arī citas dziesmas vēlāk nonāca grupas "Menuets" repertuārā, kā arī tās albumā "Dzeguzes balss" (1979).

Oriģinālizpildījumā "2xBBM" dziesmas saglabājušās tikai dažos ļoti retos un sliktas kvalitātes koncertierakstos. 2005. gadā izdotajā dziesmu izlasē "Latviešu populārās mūzikas klasika. Septiņdesmitie"*[[Latviešu populārās mūzikas klasika. Septiņdesmitie.|.]]* ir iekļauta dziesma "Smilšu rausis" "2xBBM" izpildījumā, savukārt 2006. gada izlasē "Latviešu populārās mūzikas klasika. Septiņdesmitie. 2" — dziesma "Nes savu nesamo". "Dziesma par melno aroniju" grupas "2xBBM" izpildījumā iekļauta filmā "Kriminālās ekselences fonds" (2018).

## Sastāvs
* Imants Kalniņš — elektroērģeles "Jonika", balss
* Egils Putniņš — ģitāra
* Eduards Butkēvičs — bass, balss
* Juris Radionovs — vijole, ģitāra, balss
* Andris Krūziņš — bungas
* Jānis Preiss — saksofons
* Andris Ligers — saksofons

## Atsauces
Katods

**Katods** ( — 'lejupceļš, atgriešanās') ir dažādu elektrisku ierīču negatīvais pols vai arī elektriskās strāvas vai sprieguma avota pols ar negatīvu potenciālu attiecībā pret anodu — otru polu.
[thumb|200px|[Varš|Vara katods galvaniskajā šūnā]]
Elektrolīzes procesos (šķīdumu vai kausējumu elektroķīmiskā sadalīšanā) katods ir negatīvais elektrods, uz tā notiek metālu reducēšanās.

Galvaniskajā elementā, kas strāvu nevis patērē, bet rada, katods ir pozitīvais elektrods.

## Radiolampu katodi
thumb|left|300px|Netiešās kvēles radiolampas katods izjauktā veidā (kvēldiegs izņemts no katoda)
Elektronu lampu katodi tiek pārklāti ar sastāvu, kas augstā temperatūrā viegli izstaro brīvus elektronus, pamatojoties uz termoelektronu emisijas parādību. Pirmo radiolampu katodus izgatavoja no volframa, tāpat kā apgaismošanas spuldzēm. Vēlāk atklāja, ka efektīvāki ir ar torija plānu kārtiņu pārklāti katodi (torētie katodi). Vislabākā emisija ir ar sārmu un sārmzemju metālu oksīdiem pārklātiem katodiem (lieto arī tīru bārija oksīdu, bet pārsvarā izmanto bārija, kalcija un stroncija oksīdu maisījumu). Torētos katodus izmanto jaudīgās ģeneratorlampās, bet volframa katodus joprojām lieto rentgenlampās un citās augstsprieguma ierīcēs.

## Ārējās saites
Anods

**Anods** (no , anodos — ‘augšupceļš’) ir dažādu elektrisku ierīču pozitīvais pols vai arī elektriskās strāvas vai sprieguma avota pols ar pozitīvu potenciālu attiecībā pret katodu - otru polu.
[thumb|200px|[cinks|Cinka anods galvaniskajā šūnā]]
Elektrolīzes procesos (šķīdumu vai kausējumu elektroķīmiskā sadalīšanā) anods ir pozitīvais elektrods, uz tā notiek oksidēšanās.

Galvaniskajā elementā, kas strāvu nevis patērē, bet rada, anods ir negatīvais elektrods.

## Ārējās saites
Ernē Rubiks

[thumb|right|Ernē Rubika pazīstamākais izgudrojums — [Rubika kubs]]
**Ernē Rubiks** (, dzimis  Budapeštā) ir ungāru izgudrotājs, tēlnieks un arhitektūras profesors. Viņš ir plašāk zināms kā mehānisku mīklu autors, to skaitā Rubika kubs, Rubika maģija un Rubika čūska.

## Dzīvesgājums
Rubiks dzimis 1944. gada 13. jūlijā Budapeštā. Rubika tēvs bija aviācijas inženieris un lidmašīnu dizainers, bet māte — rakstniece. Viņa interese par konstrukcijām un mehāniku izveidojās jau bērnībā, iedvesmojoties no tēva darba. Viņš studēja arhitektūru Budapeštas Lietišķo mākslu universitātē, kur specializējās trīsdimensiju ģeometrijā un arhitektūras dizainā. Vēlāk viņš sāka strādāt kā pasniedzējs.

Ernē Rubiks izstrādāja Rubika kubu 1974. gadā, sākotnēji kā mācību rīku studentiem, lai palīdzētu saprast trīsdimensiju ģeometriju, bet tas ātri kļuva par globālu fenomenu. Kubu dēvēja par "Burvju kubu" (ungāru valodā *Bűvös kocka*), un tas kļuva par komerciālu produktu 1980. gadā, kad to laida tirgū uzņēmums Ideal *Toy Corp*. Līdz 1982. gadam tas bija pārdots vairāk nekā 100 miljonos eksemplāru, un tajā pašā gadā Budapeštā notika pirmais pasaules Rubika kuba risināšanas čempionāts.

Ernē Rubiks turpināja strādāt dizaina un inovāciju jomā, veidojot citas prāta spēles un attīstot jaunas idejas izglītībai. Viņš ir dibinājis Rubika Stipendiju fondu, lai atbalstītu jaunos talantus zinātnes, tehnoloģiju, inženierijas un matemātikas (STEM) jomās.

Rubika kubs ir saņēmis vairākas balvas un atzinības, un pats tiek uzskatīts par vienu no ietekmīgākajiem 20. gadsimta dizaineriem. Viņš ir arī publicējis grāmatu "*Cubed: The Puzzle of Us All*" (2020), kurā stāsta par savu dzīvi, izgudrojuma vēsturi un tā ietekmi uz pasauli.

## Personīgā dzīve
Ernē Rubiks dzīvo Budapeštā un ir precējies ar Āgnesi Rubiku, pārim ir 4 bērni. Viņa vaļasprieki ietver mākslu, dizainu un filozofiju.

## Atsauces

## Ārējās saites
Valensijas ielu trase

**Valensijas ielu trase** () ir Formula 1 sacīkšu trase, kura atrodas Valensijas ielās.  tika paziņots par septiņu gadu līgumu ar Valensijas pilsētu un to, ka sākot ar 2008. gadu  norisināsies Valensijā.

Līdz ar to, 2008. gadā Spānija ir vienīgā valsts ar diviem Formula 1 posmiem ( notiks Barselonā). 2007. gadā šādu valstu nav, bet 2006. gadā tās bija Vācija ( un ) un Itālija ( un ). Trasē ir 25 līkumi, padarot Valensijas posmu par līkumaināko 2008. gada sezonā. Tika lēsts, ka apļa laiks būs apmēram 1 minūte un 37 sekundes, bet maksimālais ātrums būs 323 km/h. Valensija ir pirmā jaunieviestā ielu trase F1 kopš Fīniksas. 2008. gada maijā piloti sacentās Monako, bet septembrī sacīkstes norisinājās Singapūras ielās.

## Skatīt arī
* F1 trašu saraksts

## Ārējās saites
* Oficiālā mājaslapa , ,
Helmno

**Helmno** (), vēsturiski arī **Kulma** () ir Polijas pilsēta Kujāvijas-Pomožes vojevodistē uz dienvidrietumiem no Grudzjondzas pie Vislas upes. Kulmas zemes (*ziemia chełmińska, Kulmerland*) vēsturiskā galvaspilsēta. Pilsētā labi saglabājusies vecpilsēta ar aizsardzības mūriem.

## Vēsture
Pirmoreiz rakstos minēta 1065. gadā. Kulmai vairākkārt uzbruka prūši. Lai pasargātos no prūšu uzbrukumiem, 1226. gadā Mazovijas kņazs Mazovijas Konrāds uzaicināja Vācu ordeņa brāļus uz Kulmas zemi un Kulma kļuva par vienu no krustnešu galvenajiem atbalsta punktiem cīņā pret prūšiem. 1233. gada 28. decembrī Hermanis Balke un Hermanis no Zalcas tai piešķīra pilsētas tiesības ar Magdeburgas tiesību pārveidotu formu. Šīs pilsētu tiesību veids jeb t. s. Kulmas tiesības bija paraugs vairāk kā 200 citu pilsētu (arī Varšavas, Kēnigsbergas un Klaipēdas) pilsētu tiesību likumam. Vēsturisks bīskapijas centrs. Pilsēta strauji attīstījās kā Hanzas savienības locekle.

Līdz 1466. gadam Kulma bija Vācu ordeņa valsts sastāvā, līdz Trīspadsmitgadu kara rezultātā iekļāvās poļu Karaļa Prūsijas sastāvā. 16. gadsimta pirmajā pusē Kulmas bīskaps bija Tīdemans Gīze — Nikolaja Kopernika tuvs draugs, ar kura gādību Nirnbergā tika nodrukāts Kopernika galvenais darbs *[[De revolutionibus orbium coelestium]]* (Par debess sfēru griešanos). 1772. gadā, pēc Polijas Pirmās dalīšanas, Kulma iekļāvās Prūsijā. 17. gadsimta sākumā pilsētā jaunības dienas pavadīja vācu filozofs Makss Štirners. No 1807. līdz 1815. gadam tā bija Varšavas hercogistē. No 1816. līdz 1818. gadam vietējā karaskolā mācījās nākamais Prūsijas ministru prezidents Albrehts fon Rons.

Pēc Pirmā pasaules kara 1920. gadā iekļāvās jaunajā Polijas valstī. Vēsturiski pilsētas iedzīvotāju sastāvs bijis jaukts (vācu/poļu), tomēr pēc Otrā pasaules kara pilsētas vācu iedzīvotāji tika padzīti.

## Cilvēki

Helmno (Kulmā) dzimuši:

* Heincs Guderians (*Heinz Guderian*, 1888—1954) — vācu ģenerālis
* Kurts Šūmahers (*Kurt Schumacher*, 1895—1952) — vācu politiķis

## Atsauces

## Ārējās saites
Indianapolisas trase

**Indianapolisas trase** () ir dažādu sacīkšu trase, kas atrodas Indianapolisas priekšpilsētā Spīdvejā, ASV. Tā tika uzbūvēta 1911. gadā un līdz ar to ir viena no vecākajām trasēm pasaulē. Tajā ir ovāls, kur katru gadu norisinās Indy 500 sacensības, kuras no . līdz . gadam bija iekļautas Formula 1 kalendārā. Tās tiek uzskatītas par vienām no prestižākajām autosporta sacensībām. Pašlaik šī sacīkste notiek Indy Racing League ietvaros.

2000. gadā ovāla vidū tika izbūvēta papildu trase, kurā līdz . gadam notika F1 sacensības, . Starta finiša taisne un viens līkums ir no ovāla. Tikai divas reizes tajā neuzvarēja Ferrari pilots. Mika Hekinens un Luiss Hamiltons ar *[[McLaren]]* ir uzvarējuši attiecīgi 2001. un 2007. gadā. Par pārsteigumu faniem sacīkste netika iekļauta 2008. gada kalendārā. F1 sacīkstes Indianapolisā divreiz izcēlās ar skandāliem. 2002. gadā Rubenšs Barikello uzvarēja, tomēr visu sacīksti vadībā bija viņa komandas biedrs Mihaels Šūmahers. Abi piloti mēģināja finišēt reizē, tomēr Barikello mazliet pasteidzās. Izcēlās līdzīgs skandāls kā tā paša gada Austrijas GP, kur Barikello palaida Šūmaheru pa priekšu pēdējā līkumā, lai pēdējais varētu cīnīties par titulu. Tas viņam arī izdevās un vēl pirms ASV GP vācietis jau bija pieckārtējais pasaules čempions. 2005. gadā rievoto asfaltu treniņbraucienos nepanesa Michelin riepas. Tobrīd tās lietoja 7 no 10 komandām. Lai gan bija daudzi piedāvājumi, kā šo lietu risināt (tostarp izveidot pagaidu S-veida bremzētāju pēdējā līkuma vietā), pēc iesildīšanās apļa visas ar Michelin apgādātās formulas iebrauca boksos un sacīkstēs piedalījās tikai seši piloti.

Iekšējā trase gan nekļuva neizmantota. Sākot ar 2008. gadu pazīstamās motociklu sacīkstes MotoGP arī viesojas šajā trasē. Tiesa gan, ir nelielas izmaiņas trases izkārtojumā un piloti brauc pretēji pulksteņrādītāja virzienam, tāpat kā tie, kas brauc pa ovālu.

## Skatīt arī
* F1 trašu saraksts

## Ārējās saites
* Oficiālā mājaslapa
Red Bull Rings

**Red Bull Rings** () ir bijusī Formula 1 sacīkšu trase, kura atrodas Špīlbergā, Austrijā. Tā tika saukta par **Osterreihringu** (), kas burtiskā tulkojumā nozīmē Austrijas Aplis, līdz 1987. gadam. Deviņdesmito gadu vidū trase tika rekonstruēta un pārsaukta par A1 Ringu. No 1997. līdz 2003. gadam tur notika Austrijas GP. Pēc rekonstrukcijas trase ieguva jaunu nosaukumu - Red Bull Rings.

Trase atrodas Špīlbergas pilsētā, tomēr laikā, kad trasi vēl sauca par Osterraihringu parasti stāstīja, ka trase atrodas Celtvēgā. Tas bija tāpēc, ka Celtvēga ir lielāka pilsēta. 2004. gadā, jau pēc trases slēgšanas tika nojauktas pitstopu ēkas un tribīnes, padarot trasi nelietojumu jebkuram motoru sporta veidam. Tā paša gada beigās un 2005. gada sākumā klīda baumas, ka Red Bull, trases īpašnieks, atradīs citu pielietojumu trasei. Īpašnieks Dītrihs Matešics vēlāk paziņoja, ka nešķiedīs naudu šīs trases renovācijai. Apgabala valdošie politiskie spēki ir atbalstījuši šo projektu. Visa 2005. gada laikā bija runas par to, ka Red Bull Racing A1 Ringu izmantos kā savu testu trasi, tomēr tas nav piepildījies. 2006. gadā austrietis Aleksandrs Vurcs izteica vēlmi šo trasi nopirkt un renovēt, tomēr pagaidām tas nenotika. 2008. gada aprīlī Red Bull paziņoja, ka renovēs trasi.

## Skatīt arī
* F1 trašu saraksts

## Ārējās saites
Sudzukas trase

**Sudzuka** () ir bijusī Formula 1 sacīkšu trase, kura atrodas Sudzukas pilsētā, Japānā. Tā ir viena no vecākajām un slavenākajām japāņu sacīkšu trasēm. Tā ir Honda koncerna īpašumā.

Pirmās Formula 1 sacīkstes Suzukā notika 1987. gadā. Tas bija trešais Japānas GP, vēl divi notika Fudži septiņdesmito gadu vidū. Tās projektētājs bija nīderlandietis Džons Hūgenholcs. Trase ir viena no nedaudzajām, kuras šķērso pašas sevi. Līdz ar to tā no augšas tā mazliet atgādina astotnieku. Tā ir viena no garākajām, kuras pēdējos gados ir bijušas F1 kalendārā - 5,8 kilometri. Sudzuka ir viena no sarežģītākajām sacīkšu trasēm pasaulē. Tā kā šeit sacīkstes vienmēr notika sezonas beigās, bieži čempionāts izšķīrās tieši šeit. Līkums 130R, kas tolaik tika salīdzināts ar "Eau Rouge" Spā trasē, nebija pa spēkam Alanam Maknišam. Viņš kvalifikācijā 2002. gadā avarēja un sacīkstē nepiedalījās. Līkums tika pārbūvēts, tomēr MotoGP sacīkstē šajā līkumā nositās Daidžiro Kato. Kopš tā laika MotoGP nav atgriezies Sudzukā.

Pēdējā sacīkste Sudzukā notika 2012. gadā.

## Skatīt arī
* F1 trašu saraksts

## Ārējās saites
* Oficiālā mājaslapa
Ēriks Ķiģelis

**Ēriks Ķiģelis** (dzimis  Saldū, miris  uz Rīgas—Liepājas šosejas) bija latviešu ģitārists, kas spēlējis grupās Līvi un Corpus. Pazīstams rokmūziķis ir arī viņa dēls Fēlikss Ķiģelis.

## Biogrāfija
Dzimis  Saldū. Mācījies spēlēt akordeonu bērnu mūzikas skolā. Padsmit gadu vecumā, kad smagas kājas traumas dēļ bija spiests vairākus gadus pavadīt slimnīcā, nopietnāk pievērsās mūzikai — sāka apgūt ģitārspēli un sacerēja pirmās dziesmas. Pēc iznākšanas no slimnīcas Saldū kopā ar brāli nodibināja grupu Forte, kas atskaņoja savas un Jimi Hendrix Experience kompozīcijas. Pēc tam īslaicīgi muzicēja citā Saldus grupā *Cantus*.

1970. gadu vidū pārcēlās uz Liepāju, kur iepazinās ar Juri Pavītolu. 1976. gadā abi izveidoja jaunu grupu, kam deva iepriekšējās Pavītola grupas nosaukumu — Līvi. Laika gaitā starp J. Pavītolu un Ē. Ķiģeli radās arvien lielākas domstarpības, līdz 1978. gadā Ķiģelis atstāja "Līvus" un nodibināja jaunu grupu Corpus. Tieši Corpus sastāvā Ķiģelis sacerējis savas zināmākās dziesmas: *[[Zīlīte (dziesma)|Zīlīte]]*, *[[Vēju muzikants]]*, *[[Mazais sapnītis]]* u.c.

1980. gada rudenī Ē. Ķiģelis atstāja *Corpus* un atgriezās "Līvos". Tieši šajā laikā "Līvi" kļuva par vienu no populārākajām un nozīmīgākajām latviešu rokgrupām, jau 1981. gadā kopā ar Credo uzvarot republikas skatē. 1982. gadā "Līvus" atstāja Pavītols, bet par vienu no gada hitiem kļuva Ē. Ķiģeļa vēl *Corpus* laikos sacerētā *Zīlīte* "Līvu" izpildījumā.

Ē. Ķiģelis arvien vairāk centās sevi apliecināt lielākas formas skaņdarbos. Tapa piecpadsmit minūšu skaņdarbs *Veltījums Liepājai* ar Māra Čaklā dzeju, kas bija iecerēts kā skaņdarbs rokgrupai un simfoniskajam orķestrim, lai arī tas tika realizēts tikai grupas versijā. Vēlāk tapa dziesmu cikls *[[Kurzemei — saules ceļš]]* ar Olafa Gūtmaņa dzeju.

 notika "Līvu" koncerts ar cikla *Kurzemei — saules ceļš* pirmatskaņojumu. Divas dienas vēlāk — 3. oktobra naktī — Ķiģeļa vadītā automašīna VAZ iebrauca pretējā braukšanas joslā un sadūrās ar pretimbraucošo smago automašīnu. Ē. Ķiģelis šai avārijā gāja bojā.

Kopš 1987. gada Ērika Ķiģeļa piemiņai Saldū tiek rīkots rokfestivāls "Saldus Saule", kuru pēdējos gados organizē dēls — Fēlikss Ķiģelis.

## Atsauces

## Ārējās saites
Marinas līča ielu trase

**Marinas līča ielu trase** (angļu: *Marina Bay Street Circuit*), pazīstama arī kā **Singapūras ielu trase** (*Singapore Grand Prix Street Circuit*), ir pirmās formulas sacīkšu trase Singapūras ielās Marinas līča apkaimē, un ir norises vieta Singapūras ''Grand Prix'' izcīņai. Tajā *F1* sacensības pirmo reizi notika 2008. gadā. Marinas līča ielu trase kļuva slavena ar to, ka tajā notika pirmā oficiālā nakts sacīkste pirmās formulas vēsturē.

Marinas līča ielu trasi ir projektējis vācu inženieris Hermans Tilke. Trases izkārtojums vēlāk ir mazliet mainīts. Līdzīgi kā tas ir Monako un Valensijas ielu trases gadījumā, Singapūras ielu trase arī ir izbūvēta gar jūras krastu (gar Marinas līča piekrasti blakus Singapūras finanšu distriktam). Trase ir 5,065 kilometrus gara., un tajā ir 23 līkumi.

## Skatīt arī
* F1 trašu saraksts

## Atsauces

## Ārējās saites

* Oficiālā mājaslapa
Naklo apriņķis

**Naklo apriņķis** () ir apriņķis Polijā, Kujāvijas-Pomožes vojevodistes rietumos. Robežojas ar Kujāvijas-Pomožes vojevodistes Sempulno, Bidgoščas un Žņinas apriņķiem, kā arī Lielpolijas vojevodistes Vongrovecas un Pilas apriņķiem.
The Jimi Hendrix Experience

**The Jimi Hendrix Experience** bija īsu brīdi pastāvoša, bet ļoti ietekmīga Anglijas rokgrupa, kas ir pazīstama tās līdera - ģitārista Džimija Hendriksa dēļ. Pazīstamākās dziesmas - "Purple Haze", "Foxy Lady", "Fire", "Hey Joe", "Voodoo Child", "All Along the Watchtower" un "Spanish Castle Magic".

## Diskogrāfija

* Are You Experienced (1967)
*  (1967 un 1968)
* Electric Ladyland (1968)
* BBC Sessions (1998)

Ar Billiju Koksu
* The Cry of Love (1971)
* Jimi Hendrix: Live at Berkeley (2003)
* First Rays of the New Rising Sun (1997)
Kolkasrags

**Kolkasrags** () ir Kurzemes pussalas tālākais ziemeļu punkts Talsu novada Kolkas pagastā. Zemesrags atdala Baltijas jūru no Rīgas līča. Dienvidos no Kolkasraga atrodas ciems Kolka.

Saskaroties jūras un līča ūdeņiem, veidojas virpuļi, kas ir bīstami peldētājiem. No Kolkasraga uz ziemeļaustrumiem stiepjas aptuveni 6—7 kilometrus gara un 2 metrus dziļa sēre, kuras pamatā ir dolomīta sēklis. Sēres galā atrodas Kolkas bāka, kura uz mākslīga paaugstinājuma tika uzcelta 1884. gadā, bet kopš 1985. gada šī bāka darbojas automātiski. Kolkasrags ir pazīstams kā putnu vērošanas vieta, jo šeit ir intensīvākais putnu migrācijas ceļš Latvijas teritorijā. Dažās aprīļa dienās ik stundu to pārlido 30—50 tūkstoši putnu.

## Nosaukums
Nosaukums Kolka saistāms ar Baltijas somu valodās izplatītu vārdu: tas pielīdzināms igauņu — *kolgas, kolk,* somu *kolkka* — kakts, stūris, nostūris, igauņu valodā sastopama arī nozīme — jūras līcis. Tomēr lībiešu valodā šis vārds zināms tikai kā vietvārds, tādēļ pieļaujams, ka "Kolka" ir igauņu izcelsmes nosaukums. Lībiešu lietotais Kolkasraga apzīmējums *Kūolka nanā* burtiski tulkojams kā "Kolkas deguns".

## Vēsture
thumb|200px|left|Vecā Kolkasraga bāka pēc sagraušanas (1915).
Kolkasrags ir viena no rakstu avotos vissenāk pieminētajām vietām Latvijas teritorijā (vēsturiskais tā nosaukums bija *Domesnes*). Mervalas rūnu akmens, kas tiek datēts ap 1040. gadu, piemin vikingu Svenu, kas bieži braucis ap Kolkasragu (*Tumisnis*) uz Zemgali (*Simkala*).

Kolkasraga sērē guļ neskaitāmu laivu un kuģu atliekas. Senatnē šo sēkli dēvēja par "ļaunā milža Toma degunu".

Nostāsti vēstī, ka Kolkasragā, brīdinot jūrniekus, senatnē tika dedzināti ugunskuri. Laiku pa laikam jūras laupītāji pārvietojuši ugunskurus uz Zilajiem kalniem, un kuģi uzskrējuši sēkļos. Vietējie iedzīvotāji sevi agrāk sauca par “rāndalist” — jūrmalniekiem.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Mervalas rūnu akmens foto, uz kura minēts Kolkasraga vārds
* Kolkasrags
* Informācija par Kolku
Ripina

**Ripina** () ir pilsēta Kujāvijas-Pomožes vojevodistē Polijā, uz dienvidiem no Brodņicas. Pilsētas vārdā nosaukts Marsa krāteris.
Ripinas apriņķis

**Ripinas apriņķis** () ir apriņķis Polijā, Kujāvijas-Pomožes vojevodistes austrumos. Robežojas ar Kujāvijas-Pomožes vojevodistes Lipno, Golubas-Dobžiņas un Brodņicas apriņķiem, kā arī Mazovijas vojevodistes Žurominas un Serpcas apriņķiem.
Naklo pie Notecas

**Naklo pie Notecas** () ir pilsēta Polijā, Kujāvijas-Pomožes vojevodistē uz rietumiem no Bidgoščas pie Notecas upes, Krajnas (*Krajna*) vēsturiskajā apvidū. Naklo pie Notecas ir pianista Rafala Blehača (*Rafał Blechacz*, 1985) dzimtā pilsēta.

Pilsēta sāka attīstīties X gadsimta vidū. 1299. gadā ieguva pilsētas tiesības. Pēc Polijas Pirmās dalīšanas 1772. gadā ietilpa Prūsijā. Pilsēta strauji attīstījās pēc Bidgoščas kanāla izbūves, kas savienoja pilsētu ar Bidgošču, bet Vislu ar Oderas baseinu. No 1807. līdz 1815. gadam ietilpa Varšavas hercogistē, vēlāk Prūsijas sastāvdaļā — Pozenes lielhercogistē, bet 1871. gadā — jaunajā Vācijas valstī. Pēc Pirmā pasaules kara pēc Versaļas līguma nosacījumiem iekļāvās Polijā.

## Atsauces
Helmža

**Helmža** (), vēsturiskais vācu nosaukums **Kulmzē** () ir pilsēta Polijā, Kujāvijas-Pomožes vojevodistē uz ziemeļiem no Toruņas. Līdz 1823. gadam bija Kulmas bīskapa rezidence. 1266. gadā Helmžā mira Sv. Juta (*Jutta von Sangerhausen*), Prūsijas svētā aizbildne. Helmžas katedrālē apglabāts Vācu ordeņa lielmestrs Zigfrīds fon Feihtvangens (*Siegfried von Feuchtwangen*, miris 1311. gadā), kurš izveidoja Malborkas pili par ordeņa centru.

## Cilvēki
Helmžā dzimis Mihals Kvjatkovskis (*Michał Kwiatkowski*, 1990) — riteņbraucējs, 2014. gada pasaules čempions.

## Ārējās saites
Toruņas apriņķis

**Toruņas apriņķis** () ir apriņķis Polijā, Kujāvijas-Pomožes vojevodistes centrālajā daļā. Robežojas ar Kujāvijas-Pomožes vojevodistes Helmno, Vombžezno, Golubas-Dobžiņas, Lipno, Aleksandrovas, Inovroclavas un Bidgoščas apriņķiem, Bidgoščas pilsētu, bet Toruņas pilsēta ir anklāvs apriņķa teritorijā.
Soleca Kujavska

**Soleca Kujavska** () - pilsēta Polijā, Kujāvijas-Pomožes vojevodistē Vislas kreisajā krastā starp Toruņu un Bidgošču. Uz ziemeļiem no pilsētas atrodas Polijas radio raidītāja galvenās antenas, kuras tika izbūvētas pēc Varšavas radiotorņa pie Gombinas nogāšanās 1991. gadā. Pilsētā dzimis poļu arhitekts Zigmunds Gorgolevskis (*Zygmunt Gorgolewski*, 1845 - 1903) - Ļvivas Lielā teātra projekta autors.
Bidgoščas apriņķis

**Bidgoščas apriņķis** () ir apriņķis Polijā, Kujāvijas-Pomožes vojevodistes rietumdaļā. Robežojas ar Kujāvijas-Pomožes vojevodistes Tuholas, Sveces, Helmno, Toruņas, Inovroclavas, Žņinas, Naklo un Sempulno apriņķiem, kā arī ar Bidgošču.
Helmno apriņķis

**Helmno apriņķis** () ir apriņķis Polijā, Kujāvijas-Pomožes vojevodistes centrālajā daļā. Robežojas ar Kujāvijas-Pomožes vojevodistes Sveces, Grudzjondzas, Vombžezno, Toruņas un Bidgoščas apriņķiem.

## Apskates objekti

* Helmno vecpilsēta (*Zespół staromiejski Chełmno*)

## Attēlu galerija

Chełmno_Market_Square.jpg|Helmno vecpilsēta
Gaisa spēki

[thumbnail|235px|Amerikāņu iznīcinātājs [F-15 Eagle]]
**Gaisa spēki** ir nacionāla militārā organizācija, kuras primārā darbība ir karadarbības organizēšana gaisa telpā, izmantojot dažāda veida lidaparātus. Parasti gaisa spēki nodrošina gaisa telpas kontroli un aizsardzību, veic stratēģiskas un taktiskas bombardēšanas misijas un sniedz atbalstu citām bruņoto spēku struktūrvienībām.

Gaisa bruņotajos spēkos ir dažāda veida lidaparāti. Visbiežāk tajos ir iznīcinātāji, bumbvedēji, helikopteri un transporta lidmašīnas.

Daudzu valstu gaisa spēki atbild arī par militārām operācijām kosmosa telpā un starpkontinentālajām ballistiskajām raķetēm

## Skatīt arī
* ASV Gaisa spēki
* Latvijas Gaisa spēki
Arkādija

**Arkādija** var būt:
* Arkādijas dārzs Rīgā
* Arkādija (sporta komplekss)
* Arkādijas reģions Grieķijā
* Arkādijas pilsēta ASV
Meierovics

**Meierovics** (varianti: Meijerovičs, Meirovičs, Meirovics) ir cēlies no uzvārda Meiers, kuram pievienota slāviska izskaņa -ovics. Šāds uzvārds pirmo reizi reģistrēts Kurzemes guberņas ebrejiem.

tas var būt:
* Gunārs Meierovics (1920—2007) — latviešu politiķis, Zigfrīda Meierovica dēls
* Zigfrīds Anna Meierovics (1887—1925) — pirmais Latvijas Republikas ārlietu ministrs, ministru prezidents

## Skatīt arī
* Imants Meirovics (1930—2015), latviešu ķīmiķis, RTU profesors

## Atsauces
Rubiks

**Rubiks** var būt:

* Alfrēds Rubiks (1935) — latviešu politiķis;
* Artūrs Rubiks (1970) — latviešu politiķis;
* Ernē Rubiks (*Rubik Ernő*; 1944) — ungāru izgudrotājs, tēlnieks un arhitektūras profesors, Rubika kuba izgudrotājs;
* Raimonds Rubiks (1963) — latviešu politiķis.

## Skatīt arī
* Rubika kubs — telpiska matemātiskā rotaļlieta kuba formā
Ķiģelis

**Ķiģelis** var būt:
* Ēriks Ķiģelis — latviešu muzikants, ģitārists (1955—1985)
* Fēlikss Ķiģelis — latviešu dziedātājs, dziesmu autors, Ērika Ķiģeļa dēls (1976)
Mihailovs

**Mihailovs** (, no personvārda Mihails *(Михаи́л)*; sieviešu dzimtē **[[Mihailova (uzvārds)|Mihailova]]** (*Михайлова*)) ir krievu/bulgāru cilmes uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:

* Aleksejs Mihailovs (1927—1976) — krievu aktieris, darbojās Latvijas PSR;
* Boriss Mihailovs (*Борис Михайлов*; 1944) — krievu hokejists
* Dmitrijs Mihailovs (1987) — Latvijas futbolists;
* Nikolajs Mihailovs (1940) — krievu inženieris un sabiedriskais darbinieks, Latvijas Augstākās padomes deputāts;
* Vladimirs Mihailovs (*Владимир Михайлов*; 1929—2008), krievu rakstnieks;
* Vladimirs Mihailovs (politiķis) (1952) — krievu inženieris un sabiedriskais darbinieks, Latvijas Augstākās padomes deputāts.
Gunārs Meierovics

**Gunārs Meierovics** ( — ) bija Latvijas politiķis, Zigfrīda Meierovica dēls.

## Biogrāfija
Gunārs Meierovics ir studējis tautsaimniecību un inženierzinātnes Latvijas un Baltijas Universitātē. Otrajā pasaules karā tika iesaukts latviešu leģionā, vēlāk pēc bēgļu gaitām Vācijā izceļoja uz ASV, kur strādāja ASV Aizsardzības departamentā. Aktīvi darbojās Amerikas Latviešu apvienībā.

1961. gadā bija viens no galvenajiem aktīvistiem Apvienoto baltiešu komitejas izveidē ASV. Tāpat Meierovics ilgstoši vadīja Pasaules brīvo latviešu apvienību. 2001. gadā Meierovicam tika piešķirta PBLA balva "par plašo, ilgstošo un sekmīgo darbu baltiešu polītiskā stāvokļa nostiprināšanā ASV un Eiropā, cīņā par mūsu tautas brīvību un par jaunās paaudzes ievadīšanu latviešu centrālo organizāciju darbā".

1993. gadā no "Latvijas ceļa" saraksta tika ievēlēts 5. Saeimā, izvirzīts par Valsts prezidenta kandidātu. 1993.—1994. gadā Valda Birkava valdībā Meierovics ieņēma Baltijas valstu un ziemeļvalstu valsts ministra posteni Ārlietu ministrijā.

Meierovics bija latviešu studentu korporācijas *[[Talavija]]* biedrs. 1995. gada novembrī viņam tika piešķirts III šķiras Triju Zvaigžņu ordenis. Gunārs Meierovics nomira 2007. gada 11. februāri pēc ilgas un grūtas slimības. 

## Atsauces
Starpvietņu skriptošana

**Starpvietņu skriptošana** (), arī **XSS**, ir datoru drošības ievainojamību paveids, kas, visbiežāk, skar tīmekļa lietojumprogrammas.

Uzbrucējs izmanto XSS, lai iemānītu sevis izveidotu skriptu gala lietotājam. Tā kā lietotāja pārlūkprogramma uzskata, ka skripts ir saņemts no uzticama informācijas avota un tai nav nekādas iespējas uzzināt, to ka skriptam nedrīkst uzticēties, programma palaidīs skriptu, tādējādi nodrošinot tam piekļuvi jebkurām lietotāja sīkdatnēm (*cookies*), sesiju datiem un citai informācijai, kuru lietotāja pārlūkprogrammā izmanto tīmekļa lapā. Ar šādu skriptu palīdzību iespējams pārrakstīt HTML lapas saturu.

## XSS piemērs
Tīmekļa lapa, kurai kā parametrs tiek nodots kāda cilvēka vārds vai iesauka, lai apsveiktu to dzimšanas dienā:


http://example.lv/happy_birthday.php?name=Bob


Atverot šo adresi, lietotājam parādās uzraksts "Happy birthday, Bob", kas HTML valodā izskatās šādi:


Happy birthday, Bob


Bet atverot šo adresi:


http://example.lv/happy_birthday.php?name=Bob


lapas saturs pārvērtīsies par:


Happy birthday, Bob


Šajā gadījumā tiek injicēta HTML *font* birka, kas pati par sevi neko ļaunu lietotājam nenodara, bet font taga vietā iespējams ievietot *script* birku, ar kuras palīdzību lapā var ievietot JavaScript kodu.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Cross Site Scripting
Poruka iela (Madona)

**Poruka iela** ir viena no Madonas centrālajām ielām. Tā atrodas starp Saules ielu un Blaumaņa ielu. Iela ir tikai pārsimts metrus gara, tomēr tajā atrodas vairākas vēsturiskas celtnes, kurās izvietotas arī daudzas institūcijas un pakalpojumu sniegšanas uzņēmumi, kā arī Madonas Maiznieka maizes ceptuve.
Heksode

**Heksode** ( - seši + (elektr)ods) - elektronu lampa ar sešiem elektrodiem - anodu, karsējamu katodu un četriem tīkliņiem.

## Vēsture
Pentodes, kuru bremztīkliņam bija atsevišķs izvads, bija iespējams izmantot ne tikai vienkāršai signāla pastiprināšanai, bet arī kā tā saucamās dubultās stūrēšanas lampas. Šādā slēgumā signāls tiek padots arī uz trešo pentodes tīkliņu un ar šo papildus signālu iespējams mainīt lampas pastiprinājumu. Šādam mērķim tika izveidotas speciālas pentodes ar pagarinātu voltampēru raksturlīkni (varimī). Tomēr šādai shēmai piemīt tetrodei raksturīgais trūkums - dinatronefekts, jo trešais tīkliņš vairs nestrādā kā bremztīkliņš. Tādēļ tika izgudrota lampa ar vēl vienu tīkliņu, ko lietot kā bremztīkliņu - heksode. Tomēr heksodes nekad nav tikušas plaši pielietotas un to ražošana (vienā balonā ar triodi) daudzmaz tika attīstīta vēl pēc heptodes un pentagrīda izgudrošanas.

## Uzbūve
Heksodes uzbūve no pentodes uzbūves atšķiras ar vēl vienu papildus tīkliņu. Skaitot no katoda, heksodes pirmais tīkliņš ir stūrējošais tīkliņš, otrais - ekrāntīkliņš, trešais - stūrējošais tīkliņš dubultajai vadībai, ceturtais - bremztīkliņš. Ir arī tādas heksožu konstrukcijas, kas paredzētas frekvences pārveidošanai - tām otrais un ceturtais tīkliņš balona iekšienē savienoti savā starpā un kalpo kā ekrāntīkliņi, pirmais tīkliņš ir signāla ieeja, bet trešais - heterodīna ieeja. Bremztīkliņa šādām lampām nav. Parasti heksode atrodas vienā balonā ar triodi kā kombinētā lampa, lai to būtu ērtāk lietot kā frekvences pārveidotāju.

## Darbības princips
Heksodes darbības princips būtiski neatšķiras no pentodes darbības principa, bet to ir ērtāk izmantot dubultajai stūrēšanai.

## Izmantošana
Heksodes tika izmantotas automātiskās pastiprinājuma regulēšanas shēmās un radiofrekvenču pārveidotājos.
Heptode

**Heptode** ( - septiņi + (elektr)ods) - elektronu lampa ar septiņiem elektrodiem - anodu, karsējamu katodu un pieciem tīkliņiem. Bieži par heptodi dēvē jebkuru septiņelektrodu radiolampu, taču īstenībā ir divi piectīkliņu lampu tipi - par heptodi pieņemts saukt divkāršās vadības lampu, kas paredzēta izmantošanai kopā ar atsevišķu heterodīnu (tādēļ tās mēdz ražot vienā balonā ar triodi kā kombinētās lampas). Otro tipu - lampas, kas var darboties kā pilnīgi neatkarīgs frekvences pārveidotājs - sauc par pentagrīdiem. 
thumb|320px|Heptode vienā balonā ar triodi (kombinētā lampa 6И1П)

## Vēsture
Heptožu parādīšanās cieši saistīta ar revolucionāru izgudrojumu radiouztveršanas tehnikā - superheterodīnu. Atšķirībā no tiešās pastiprināšanas radiouztvērējiem, superheterodīnos uztveramā radiofrekvence tiek pārveidota par pastāvīgu zemāku frekvenci - starpfrekvenci - ar speciāla papildus ģeneratora (heterodīna jeb oscilatora) palīdzību. Šādai frekvences pārveidošanai tika izmantotas jaucēju shēmas, kurās bija nepieciešamas divkāršās stūrēšanas lampas. Pārveidotājus varēja konstruēt ar diviem paņēmieniem - ar atsevišķu heterodīnu un jaucēju, kā arī ar tādām lampām, kas spēja vienlaicīgi veikt heterodīna un jaucēja funkcijas (sk. pentagrīdi). Atsevišķā heterodīna shēmās heterodīns tika būvēts ar triodi vai pentodi, bet jaucēja funkcijas varēja pildīt specializēta pentode vai arī heksode, bet vislabāk - heptode, jo tad vienlaicīgi varēja veikt automātisko pastiprinājuma regulēšanu. Heptodes plaši sāka izmantot jau 1930. gados.

## Uzbūve
thumb|320px|Heptode izjauktā veidā. Centrā redzams katods, ko aptver pieci spirālveida tīkliņi. Ārējais anods daļēji noņemts.
Heptodei ir pieci koncentriski spirāliski tīkliņi. "Klasiskās" heptodes pirmais un trešais tīkliņš (skaitot no katoda) tiek izmantoti kā stūrējošie tīkliņi, trešais un ceturtais - savienoti savā starpā un kalpo kā ekrāntīkliņi, bet piektais ir bremztīkliņš, kas parasti lampas balona iekšpusē savienots ar katodu.

thumb|120px|Heptode 6А2П
## Darbības princips
thumb|left|120px|Heptode ar pagarinātu raksturlīkni 6A8 metāliskā korpusā
"Klasiskā" heptode, ko izmanto kā divkāršās vadības lampu, darbojas tāpat kā heksode, bet tai ir labāki raksturlielumi, jo dinatronefekts ir novērsts ar bremztīkliņa iebūvēšanu konstrukcijā. Heptodi var lietot arī frekvences pārveidošanai bez atsevišķa heterodīna, bet tās slēgums ir savādāks, nekā pentagrīdiem.

## Izmantošana
Heptodes, tāpat kā pentagrīdus, plaši izmantoja superheterodīna uztvērējos līdz pat 20. gadsimta 70. gadiem. Gandrīz katra lampu superheterodīna neatņemama sastāvdaļa bija viena septiņelektrodu lampa.
Jurijs Maļenčenko

**Jurijs Maļenčenko** (, ; dzimis ) ir Krievijas kosmonauts.

Veicis sešus lidojumus kosmosā.

Piekto kosmisko lidojumu Maļenčenko veica 2012. gadā, esot kosmosa kuģa *[[Sojuz TMA-05M]]* komandierim, SKS 32. ekspedīcijas un 33. ekspedīcijas bortinženierim.

Sestais lidojums sākās 2015. gada decembrī, dodoties uz SKS ar kosmosa kuģi *[[Sojuz TMA-19M]]* (bija tā komandieris). Bija SKS-46 un SKS-47 lidojuma inženieris. Uz zemes atgriezās 2016. gada jūnijā.

2016. gada 2. septembrī Maļenčenko atstāja kosmonautu vienību un kļuva par Kosmonautu sagatavošanas centra 1. pārvaldes priekšnieku.

## Ārējās saites

* Bigrāfija astronaut.ru
Pegija Vitsone

**Pegija Anete Vitsone** (*Peggy Annette Whitson*; dzimusi ) ir ASV bioķīmijas pētniece, astronaute. Viņa ir bijusi Nacionālās aeronautikas un kosmosa administrācijas astronautu vienībā, bet pēc *NASA* atstāšanas darbojas uzņēmumā *[[Axiom Space]]*.

Vitsone pirmoreiz kosmosā devās 2002. gadā sešu mēnešu misijā Starptautiskajā kosmosa stacijā (SKS).

Otrais kosmiskais lidojums sākās 2007. gada oktobrī, kad Pegija Vitsone kļuva par pirmo sievieti SKS komandiera statusā.  kosmosa kuģī *[[Sojuz TMA-11]]* viņa atgriezās uz zemes.

Trešo reizi kosmosā Vitsone devās 2016. gada novembrī ar kosmosa kuģi *[[Sojuz MS-03]]*. Viņa bija SKS 50. ekspedīcijas lidojuma inženiere, pēc tam 52. ekspedīcijas komandiere, un vēl 52. ekspedīcijas lidojuma inženiere. Uz zemes atgriezās  kosmosa kuģī *[[Sojuz MS-04]]*, kosmosā pavadot nepārtraukti 289 dienas, kas ir jauns ASV rekords.

2018. gada 15. jūnijā Pegija Vitsone atstāja *NASA*.
Viņa iesaistījās uzņēmumā *[[Axiom Space]]* par konsultanti, vēlāk viņa kļuva par *Axiom Space* Pilotējamo lidojumu nodaļas direktori.
2021. gada janvārī tika paziņots, ka Vitsone būs pirmā komerciālā lidojuma *[[Ax-1]]* (*Axiom Mission 1*) rezerves apkalpes komandiere. 2021. gada maijā viņu apstiprināja par *[[Ax-2]]* pamatapkalpes komandieri.

Ceturto lidojumu kosmosā Pegija Vitsone sāka 2023. gada 21. maijā misijā *[[Ax-2]] kā* *[[Crew Dragon]]* kosmosa kuģa *Freedom* komandiere. Starptautiskajā kosmosa stacijā apkalpe pavadīja septiņas dienas. 31. maijā kosmosa kuģis atgriezās uz Zemes.

Piekto reizi kosmosā Vitsone devās 2025. gada 25. jūnijā misijā *[[Ax-4]]* kā *[[Crew Dragon]]* kosmosa kuģa *Grace* komandiere. Apkalpe kosmosā pavadīja 20 dienas. 15. jūlijā kosmosa kuģis atgriezās uz Zemes.

Kosmisko lidojumu kopsavilkums:

Iziešanas atklātā kosmosā:
Šeihs Muszafars Šukors

**Šeihs Muszafars Šukors** (*Sheikh Muszaphar Shukor Al Masrie bin Sheikh Mustapha*; dzimis ) ir Malaizijas medicīnas doktors, pirmais Malaizijas kosmonauts (angkasavans).

Šeihs Muszafars Šukors ir beidzis *Kebangsaan* universitāti ortopēdiskajā ķirurgijā, un strādā par ārstu ortopēdu universitātes slimnīcā Kualalumpurā.

## Kosmiskais lidojums

2006. gada martā Šukors tika izvēlēts kopā vēl ar trijiem malaiziešiem pirmā Malaizijas kosmonauta kandidātam no 11 tūkstošiem pretendentu. Visi četri devās uz Krieviju, lai veiktu medicīniskās pārbaudes par pielaišanu lidojumam kosmosā. Medicīnas komisija atzina viņa veselību par atbilstošu. 2006. gada 9. oktobrī Šeihs sāka treniņus Kosmonautu sagatavošanas centrā netālu no Maskavas. 2007. gada jūnijā Šukors izgāja sagatavošanas kursu ASV Džonsona Kosmiskajā centrā Hjūstonā.

Malaizijas kosmonauts tika iekļauts 2007. gada oktobra SKS 13. viesekspedīcijā uz Starptautisko kosmosa staciju (SKS) ar kosmosa kuģi Sojuz TMA-11, ar kuru uz staciju bija paredzēts doties 16. ekspedīcijas dalībniekiem Jurijam Maļenčenko un Pegija Vitsonei.

Sojuz TMA-11 starts notika  13.10 UTC no Baikonuras kosmodroma Kazahstanā. Pēc 10 dienām, 21 stundām un 14 minūtēm viņš kopā ar 15. ekspedīcijas dalībniekiem Fjodoru Jurčihinu un Oļegu Kotovu atgriezās uz zemes kosmosa kuģī Sojuz TMA-10.

## Skatīt arī
* Angasavana programma
Kadzuki Nakadžima

**Kadzuki Nakadžima** (; dzimis , Aiči, Japānā) ir Japānas autosportists, Formula 1 pilots. Viņa tēvs Satoru arī savulaik ir piedalījies F1. 2007. gadā Kadzuki piedalījās GP2 sacīkstēs. Tur viņš izcīnīja piekto vietu kopvērtējumā.

Aleksandrs Vurcs no Williams komandas beidza savu karjeru, lai varētu pavadīt vairāk laika ar savu pirms divām nedēļām dzimušo dēlu, tāpēc Nakadžimam pavērās iespēja braukt F1 jau 2007. gadā, kuru viņš izmantoja.  tika paziņots, ka viņš paliks Williams arī 2008. gadā. Pirmajā sezonas sacīkstē japānis finišēja 7. vietā un palīdzēja komandai izvirzīties 2. vietā konstruktoru kausā. Kopš tā laika Williams ir noslīdējuši kopvērtējumā uz leju, tomēr Nakadžima ik pa laikam izcīna punktus.

## Ārējās saites
* Oficiālā mājaslapa ,
Sojuz

**Sojuz** ( "savienība") var būt:
* Sojuz nesējraķešu saime
** Sojuz-U
** Sojuz-FG
** Sojuz 2-1a
* Sojuz (kosmosa kuģu sērija)
** Sojuz-TMA

## Skatīt arī
Savienība