Ilze Rēriha

**Ilze Rēriha**, dzimusi **Litvinčika**, (1957—2021) bija latviešu botāniķe, Slīteres nacionālā parka un citu Latvijas īpaši aizsargājamo dabas teritoriju floras pētniece, daudzu jaunu vaskulāro augu un sūnu sugu atklājēja Latvijā, vairāk nekā 40 zinātnisko publikāciju, to skaitā četru monogrāfiju autore un līdzautore.

## Dzīves gājums
Ilze Litvinčika dzimusi Rīgā 1957. gada 13. aprīlī, biškopju Staņislava un Ainas Litvinčiku ģimenē. Mācījusies Jelgavas 2. vidusskolā. 1975. gadā pēc vidusskolas beigšanas iestājusies Latvijas Universitātes Bioloģijas fakultātē. Pēc fakultātes beigšanas 1980. gadā Ilze uzsāka darba gaitas Slīteres valsts rezervātā kā jaunākā zinātniskā līdzstrādniece, vēlāk — eksperte-botāniķe. Mazirbē viņa kopā ar vīru Ojāru Rērihu izveidoja ģimeni, izaudzināja bērnus. Lībiešu krastam Kurzemes rietumos veltīta lielākā Ilzes darba mūža daļa. No 2009. gada 1. jūniju, kad tika reorganizēta īpaši aizsargājamo dabas teritoriju pārvaldība un izveidota Dabas aizsardzības pārvalde, Ilze Rēriha kļuva par šīs pārvaldes speciālisti un viņas pienākumi paplašinājās visā Latvijas teritorijā. No 2010. līdz 2019. gadam Rēriha strādāja AS “Latvijas valsts meži” par vecāko vides eksperti, un arī tad viņas pārraudzībā bija dabas vērtības mežos visā Latvijā.

Ilze Rēriha mirusi 2021. gada 27. janvārī Mazirbē, apglabāta Nevejas ciema Ošu kapos.

## Zinātniskā darbība
Ilze Rēriha ilgstoši un detalizēti pētījusi Slīteres nacionālā parka ziedaugu, paparžaugu un sūnu floru, sevišķi sekojot reto un aizsargājamo augu atradnēm, to populāciju dinamikai, piemēram grīņa sārtenei (*Erica tetralix*), dižajai jāņeglītei (*Pedicularis sceptrum-carolinum*), sarkanajai cefalantērai (*Cephalanthera rubra*), Eiropas kāpumiezim (*Hordelymus europaeus*), kalnu veronikai (*Veronica montana*), vienkāršajai ķekarpapardei (*Botrychium simplex*) un citām (Rēriha, 1985). Kopējais vaskulāro augu sugu skaits nacionālajā parkā tuvojas 900 (Rēriha, 1991, 1998).

Ilze Rēriha ir pētījusi floru visos Latvijas rezervātos, pirmkārt Kurzemē Moricsalā un Grīņos. Rezervātu flora izzināta ilgstošā laika periodā, vēlāk, pievēršoties arī augāja dinamikai un atsevišķu augu sugu ekoloģijai (Rēriha, 2002b, 2007; Rēriha un Rūsiņa, 2009). Paralēli floras un augāja pētījumiem Kurzemē Ilze Rēriha pētījusi arī pārējo Latvijas rezervātu floru un augāju. Kopā ar Baibu Bambi un Viju Kreili strādājusi Krustkalnu un Teiču dabas rezervātos. Teičos tika atrastas un noteiktas jaunas un retas sugas kā ūdeņu grīslis *Carex aquatilis*, gaišdzeltenā pūslene *Utricularia ochroleuca* un citas (Rēriha un Bambe, 1990). Vairākas retas augu sugas tika pirmo reizi atrastas arī Krustkalnu dabas rezervātā, piemēram, Devela grīslis *Carex davalliana*, purva sūnene *Hammarbya paludosa*, kopā Viju Kreili precizēts Bioloģijas institūta botānikas laboratorijas un Latvijas Universitātes Botānikas katedras pētnieku sastādītais Krustkalnu rezervāta floras saraksts (Rēriha, 1987b; Kreile un Rēriha, 1989).

Augi un biotopi pētīti arī citviet Latvijā. Kopā ar citiem biologiem publicējusi īsus kopsavilkumus par vērtīgām dabas teritorijām Kurzemē un citur Latvijā: Ovišu jūrmalu, Irbes ieleju, Ances mežiem un purviem, Kolkas jūrmalu, Popi, Raķupes ieleju, Pelcīšu purvu, un citām (Anon, 1992). Piedalījusies īpaši aizsargājamo dabas teritoriju dabas aizsardzības plānu izstrādē — var minēt Stikla purvus, Mazzalvītes purvu, Kaltenes kalvas, Dampeļu atsegumu un citas teritorijas.
[thumb|left|Foto: [Rūta Kazāka]]
Austras Āboliņas rosināta vairāk vērības veltīt sūnām, Ilze Rēriha īsā laikā kļuva par erudītu šīs sugu grupas speciālisti. Viņa īpaši pievērsās sūnām, kas aug specifiskās, maz pētītās augtenēs, piemēram, purvos avotu izplūdes vietās un uz smilšakmeņu atsegumiem (Āboliņa un Rēriha, 2004; Bambe un Rēriha, 2007; Rēriha, 2009; Reriha un Pakalne, 2014). Ar referātiem, kuros apkopotas un papildinātas agrāko pētnieku zināšanas par sūnām Latvijas purvos, Ilze ar kolēģēm piedalījās konferencēs Aļaskā un Igaunijā (Bambe un Rēriha, 2008; Bambe u.c., 2012), Rumānijā, Islandē, Ungārijā, Krievijā. Ilze Rēriha pirmo reizi Latvijā atradusi tādas sūnu sugas kā parastā līklape *Campylopus introflexus* (Priede u.c., 2016), sarkanbrūnais leskipns Loeskypnum badium, spīdīgā rudvācelīte *Pseudoephemerum nitidum*, važiņu leskejīte *Pseudoleskeela catenulata*, sirplapu strautsūna *Dichelyma falcatum* un citas (nepublicēti dati). Kopā ar Austru Āboliņu un citiem kolēģiem pētīta krūmīšu *Thamnobryum* ģints sistemātika un izplatība un citi Latvijas briofloras jaunumi (Abolina un Reriha, 2005; Abolina u.c., 2011).

Ilze Rēriha ir vairāk nekā 40 zinātnisko izdevumu autore. Autore un līdzautore 4 monogrāfijām. Pēdējos gados, paralēli spraigam vecākās vides ekspertes darbam A/S “Latvijas valsts meži”, Ilze daudz darba ieguldīja Latvijas biotopu noteicēju un rokasgrāmatu izveidē (Rēriha, 2013a,b,c,d,e; Rēriha u.c., 2013). Kopā ar citiem sugu un biotopu ekspertiem viņa strādāja un papildinājās aktuālajos dabas aizsardzības projektos — biotopu kartēšanā Lietuvā un Latvijā, dabisko mežu, purvu un zālāju biotopu inventarizācijā un citos.

Ilze Rēriha bija Latvijas Botāniķu biedrības biedre. Piedalījās Baltijas Botāniķu ekskursijās un konferencēs. Viņas ievāktais vaskulāro augu herbārijs glabājas LU Bioloģijas institūta Botānikas laboratorijas herbārijā (starptautiskais kods LATV), sūnu herbārijs — Latvijas Valsts mežzinātnes institūta „Silava” sūnu herbārijā.

## Darbi
Ilzes Rērihas publikāciju saraksts pēc Bambe B., Kreile V. Ilzes Rērihas devums Latvijas dabas izpētē. Latvijas Veģetācija, 2021. 91.—95. lpp.

# Litvinčika (Rēriha), I., Ružāne, Ē. 1981. Floristiskie pētījumi Pēterezera vigā. Mežsaimniecība un Mežrūpniecība 3: 21—23.
# Litvinčika (Rēriha), I., Ružāne, Ē. 1982a. Jaunas aizsargājamo augu atradnes Slīteres rezervāta. Grām.: Retie augi un dzīvnieki. Rīga: LatZTIZPI, 11.—12. lpp.
# Rēriha, I., Ružāne, Ē. 1982b. Slīteres rezervāta piejūras dabas kompleksu floristiskie pētījumi. Grām.: Kompleksi ekosistēmu pētījumi Slīteres rezervātā. Rīga: LatZTIZPI, 14.—21. lpp.
# Seile, A., Rēriha, I. 1983. Slītere. Rīga: “Zinātne”, sēr. “Daba un mēs”, 63 lpp.
# Rēriha, I. 1985. Jaunas reto un aizsargājamo augu atradnes Slīteres rezervātā. Mežsaimniecība un Mežrūpniecība 1: 15—17.
# Rēriha, I. 1986. Brūnganais baltmeldrs — Rhynchospora fusca (L.) Alt. Fil. Slīteres Valsts rezervātā. Grām.: Retie augi un dzīvnieki. Rīga: LatZTIZPI, 11.—12. lpp.
# Rēriha, I. 1987a. Vigu flora un veģetācija Slīteres Valsts rezervāta. Mežsaimniecība un Mežrūpniecība 2: 43—46.
# Rēriha, I. 1987b. Krustkalnu Valsts rezervāta vaskulāro augu floras saraksta papildinājums (1. ziņojums). Mežsaimniecība un Mežrūpniecība 4: 15—21.
# Rēriha, I. 1987c. Floristisko pētījumu rezultāti perspektīvā Raķupes lieguma teritorijā. Mežsaimniecība un Mežrūpniecība 4: 21—28.
# Rēriha, I. 1987d. Sīkmezglu donis — Juncus subnodulosus Schrank — Slīteres valsts rezervātā. Grām.: Retie augi un dzīvnieki. Rīga: LatZTIZPI, 4.—16. lpp.
# Cepurīte, B., Rēriha, I. 1988. Glyceria striata (Lam.) Hitchc. — jauna suga Latvijas florā. Grām.: Retie augi un dzīvnieki. Rīga: LatZTIZPI, 4.—7. lpp.
# Bambe B., Vija Kreile, Rēriha,I. 1988a. Pļava bez cilvēka. Dabas un Vēstures kalendārs. Rīga: “Zinātne”, 92.—94. lpp.
# Рериха И. 1988b. Сосудистые растения заповедника "Слитере". Флора и фауна заповедников СССР. Москва: 74 стр.
# Kreile, V., Rēriha, I. 1989. Krustkalnu Valsts rezervāta vaskulāro augu floras saraksta papildinājums (2. ziņojums). Mežsaimniecībaun Mežrūpniecība 4: 32—33.
# Rēriha, I. 1989a. Latvijas Valsts rezervātu floras izpētes vēsture. Rīga: LatZTIZPI, 24 lpp.
# Rēriha, I. 1989b. Slīteres valsts rezervāta teritoriālo dabas kompleksu floristiskās īpatnības. Grām.: Kurzemes rezervāti. Apskats. Rīga: Latvijas PSR Valsts plāna komiteja, Latvijas Zinātniski tehniskās informācijas un tehniski ekonomisko problēmu zinātniskās pētniecības institūts, 16.—32. lpp.
# Rēriha, I. 1989c. Antropogēno faktoru izraisītās izmaiņas Slīteres valsts rezervāta vaskulāro augu florā. Grām.: Kurzemes rezervāti. Apskats. Rīga: Latvijas PSR Valsts plāna komiteja, Latvi- jas Zinātniski tehniskās informācijas un tehniski ekonomisko problēmu zinātniskās pētniecī- bas institūts, 33.—49. lpp.
# Pēterhofs, E., Rēriha, I. 1989. Ornitofaunas un zemsedzes dinamikas kopsakarības Zilo kalnu kāp- lē. Grām.: Kurzemes rezervāti. Apskats. Rīga: Latvijas PSR Valsts plāna komiteja, Latvijas Zinātniski tehniskās informācijas un tehniski ekonomisko problēmu zinātniskās pētniecības institūts, 76.—98. lpp.
# Rēriha, I., Bambe, B. 1990. Teiču Valsts rezervāta vaskulāro augu flora. Apskats. Rīga: LIC, 55 lpp.
# Rēriha, I. 1991. Slīteres rezervāta vaskulāro augu sugu saraksta papildinājumi. Grām.: Retie augi. Rīga: LIC, 39.—43. lpp.
# Anon. 1992. WWF projekts 4568: Dabas aizsardzības plāns Latvijai. Rīga: LU EC “Vide”, 160 lpp.
# Rēriha, I. 1998. Kurzemes dabas rezervātu vaskulāro augu flora. Dundaga: Slīteres Valsts rerezervāts, 23 lpp., 52 lpp. sugu sistemātiskie saraksti (spirāliesējums).
# Rēriha, I. 2002a. Reto un aizsargājamo augu inventarizācijas rezultāti Ventspils un Talsu rajonos.Grām.: Retie augi. Rīga: 10.—38. lpp.
# Rēriha, I. 2002b. Veģetācijas atjaunošanās gaitas pētījumi Bažu purvā pēc 1992. gada ugunsgrēka. Grām.: LU 60. Zinātniskā konference. Ģeogrāfija. Ģeoloģija. Vides zinātne. Referātu tēzes. Rīga: LU, 105.—108. lpp.
# Āboliņa, A., Rēriha, I. 2004. Papildinājumi Slīteres nacionālā parka sūnaugu florai. Grām.: LU62. Zinātniskā konference. Ģeogrāfija. Ģeoloģija. Vides zinātne. Referātu tēzes. Rīga: LU, 14.—16. lpp.
# Abolina, A., Reriha, I. 2005. West-Latvian bryophytes — the peculiarities of separate species distribution and novelties. In: Actual Problems of Bryology. Sankt-Peterburg: p. 9—13.
# Rēriha, I. 2007. Moricsalas dabas rezervāta vaskulāro augu flora un tās dinamika. Latvijas Veģetācija 13: 39—64.
# Bambe, B., Rēriha, I. 2007. Floristical and ecological characteristics of spring and spring fen bryophytes in Latvia. In: European Committee for Conservation of Bryophytes — 7th Confe- rence. Bryophyte Conservation — Status and Perspectives. Abstracts & Program. Cluj Napo- ca — Padis (Apuseni Mountains), Romania, 2—4 September 2007, p. 8—9.
# Rēriha, I. 2008. Augi un biotopi dabas liegumā “Stiklu purvi”. Grām: Pakalne, M. (red.) Purvu aiz- sardzība un apsaimniekošana īpaši aizsargājamās dabas teritorijās Latvijā. Rīga: Jelgavas tipogrāfija, 56.—61. lpp.
# Bambe, B., Rēriha, I. 2008. Habitats and distribution of the genus Sphagnum in Latvia. In: 4th In- ternational Meeting on the Biology of Sphagnum. Symposium Schedule, Abstracts and List of Participants. Juneau, Anchorage, and Kenai Peninsula, Alaska, 1—11 August 2008, p. 5.
# Rēriha, I. 2009. Zilo kalnu smilšakmens atsegumu flora, sugu sastopamība, ekoloģiskās īpatnības. Grām.: LU 67. Zinātniskā konference. Ģeogrāfija. Ģeoloģija. Vides zinātne. Referātu tēzes. Rīga: LU, 114.—115. lpp.
# Rēriha, I., Rūsiņa, S. 2009. Zilganā seslērija Sesleria caerulea (L.) Adr. Slīteres nacionālajā parkā. Grām.: LU 67. Zinātniskā konference. Ģeogrāfija. Ģeoloģija. Vides zinātne. Referātu tēzes. Rīga: LU, 116.—118. lpp.
# Abolina, A.A., Reriha, I.S., Opmanis, A.G., Susko, U.A., Ignatova, E.A. 2011. New and rare moss records from Latvia. Arctoa 20: 265—266.
# Bambe, B., Āboliņa, A., Rēriha, I. 2012. Sūnas Latvijas purvos. Grām.: LU 70. zinātniskā konfe- rence. Ģeogrāfija, Ģeoloģija, Vides zinātne. Referātu tēzes. Rīga: LU, 268.—270. lpp. http://www.geo.lu.lv/fileadmin/user_upload/lu_portal/projekti/gzzf/Konferences/Tezu_kraju- mi/70.pdf.
# Strazdiņa, L., Brūmelis, G., Rēriha, I. 2013. Life-form adaptions and substrate availability explain a 100-year post-grazing succession of bryophyte species in the Moricsala Strict Nature Reser- ve, Latvia. Journal of Bryology 35(1): 33—46.
# Rēriha, I. 2013a. 1230 Jūras stāvkrasti. Grām.: Auniņš, A. (red.) Eiropas Savienības aizsargājamie biotopi Latvijā. Noteikšanas rokasgrāmata. 2. papildināts izdevums. Rīga: Latvijas Dabas fonds, Vides aizsardzības un reģionālās attīstības ministrija, 48.—51. lpp.
# Rēriha, I. 2013b. 7220 Avoti, kuri izgulsnē avotkaļķus. Grām.: Auniņš, A. (red.) Eiropas Savienī- bas aizsargājamie biotopi Latvijā. Noteikšanas rokasgrāmata. 2. papildināts izdevums. Rīga: Latvijas Dabas fonds, Vides aizsardzības un reģionālās attīstības ministrija, 237.—240. lpp.
# Rēriha, I. 2013c. 8210 Karbonātiskie pamatiežu atsegumi. Grām.: Auniņš, A. (red.) Eiropas Savienī- bas aizsargājamie biotopi Latvijā. Noteikšanas rokasgrāmata. 2. papildināts izdevums. Rīga: Latvijas Dabas fonds, Vides aizsardzības un reģionālās attīstības ministrija, 247.—249. lpp.
# Rēriha, I. 2013d. 8220 Smilšakmens atsegumi. Grām.: Auniņš, A. (red.) Eiropas Savienības aizsar- gājamie biotopi Latvijā. Noteikšanas rokasgrāmata. 2. papildināts izdevums. Rīga: Latvijas Dabas fonds, Vides aizsardzības un reģionālās attīstības ministrija, 250.—253. lpp.
# Rēriha, I. 2013e. 8310 Netraucētas alas. Grām.: Auniņš, A. (red.) Eiropas Savienības aizsargājamie biotopi Latvijā. Noteikšanas rokasgrāmata. 2. papildināts izdevums. Rīga, Latvijas Dabas fonds, Vides aizsardzības un reģionālās attīstības ministrija, 254.—255. lpp.
# Rēriha, I., Pēterhofs, E., Kalniņš, M. 2013. Kā atpazīt bioloģiski vērtīgu mežu. Rīga: AS “Latvijas valsts meži”, 64 lpp.
# Rēriha, I., Suško, U. 2014. Nozīmīgi vaskulāro augu un sūnu atradumi akciju sabiedrības “Latvijas valsts meži” pārvaldījumā esošajās zemēs. Grām.: LU 72. konference. Rīga: LU, 196.— 197. lpp.
# Reriha, I., Pakalne, M. 2014.Vegetation of Petrifying springs with tufa formation and Molinia meadows on calcareous soil in Latvia. In: 23rd International Workshop of the European Vegetation Survey. Ljubljana, p. 196. https://www.researchgate.net/profile/Pierangela_An-elini/publication/262641269_European_Vegetation_Archive_now_EVA_really_starts/ links/0a85e538588767c078000000/European-Vegetation-Archive-now-EVA-really-starts. pdf.
# Priede, A., Rēriha, I., Mežaka, A. 2016. Invazīva suga parastā līklape Campylopus introflexus Latvijā: izplatība, potenciālās ietekmes un perspektīvas nākotnes pētījumiem. Grām.: LU 74. zinātniskā konference. Ģeogrāfija, Ģeoloģija, Vides zinātne. Referātu tēzes. Rīga: LU, 28.— 30. lpp. https://www.geo.lu.lv/fileadmin/user_upload/lu_portal/projekti/gzzf/Konferences/LU_74_zin_konference_A5_F.pdf.
Citi interneta resursi:
* https://www.lvm.lv/jaunumi/255-valsts-mezos-vairojas-arvien-jaunas-dabas-vertibas https://www.lvm.lv/images/lvm/Dabas_dienas/Augi_biotopi_monitorings.pdf 
* https://www.lvm.lv/jaunumi/2249-lvm-vides-monitorings-atklaj-jaunas-sugas-latvija

## Avoti
* Enciklopēdija Latvijas daba. 6.sēj. Rīga, 1998. ISBN 9984-00-332-9
* B. Bambe, V. Kreile. Ilzes Rērihas devums Latvijas dabas izpētē. Latvijas Veģetācija, 2021. 91. — 95. lpp.
* Intervija ar Ojāru Rērihu 2025. gada 20. septembrī

## Atsauces