open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Dauguļi (Dikļu pagasts)

**Dauguļi** ir ciems Valmieras novada Dikļu pagastā. Izvietojies pagasta dienvidrietumos Gružupītes krastos pie autoceļa P11  no pagasta centra Dikļiem,  no novada centra Valmieras un  no Rīgas.

Apdzīvotā vieta veidojusies ap bijušās Dauguļu muižas () centru. Līdz 1949. gadam Dauguļu pagasta centrs. Dauguļos atrodas Dauguļu speciālā internātpamatskola un feldšeru un vecmāšu punkts.

## Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSP un OSP datiem.

## Atsauces
Zvejniekciems (stacija)

**Zvejniekciems** ir dzelzceļa pieturas punkts Limbažu novada Skultes pagastā dzelzceļa līnijā Zemitāni-Skulte. Attālums līdz Skultes stacijai ir 3&nbsp;km. Attālums no Rīgas Pasažieru stacijas — 53&nbsp;km, no Zemitāniem — 49&nbsp;km. Zvejniekciemā pietur visi vilcieni uz Skulti. Pie pieturas punkta atrodas vasarnīcu ciemata Mežvīns Pagasta ielas pārbrauktuve. Aptuveni 2&nbsp;km attālumā no pieturas punkta atrodas apdzīvota vieta Zvejniekciems, bet tas atrodas jau citā novadā. Pieturas punktā biļešu kase ir slēgta.

## Vēsture
Pieturas punkts tika atklāts 1934. gadā. No 1971. gada šeit bija elektrovilcienu galapunkts. Lai netraucētu tālāk Limbažu virzienā braucošajiem vilcieniem, elektrovilcieni līdz braukšanai pretējā virzienā stāvēja pie galvenā ceļa izbūvētā strupceļā, kas mūsdienās vairs nepastāv. Tehniski Zvejniekciems bija Saulkrastu stacijas vadībā esošs ceļa postenis. 1991. gadā, pagarinot elektrifikāciju līdz Skultei, stacija tika pārveidota par pieturas punktu. Pēc Saulkrastu apvedceļa izbūves nekas vairs neliecina, ka šeit bijis elektrovilcienu galapunkts.

## Attēlu galerija

Attēls:Zvejniekciema stacija.JPG|Zvejniekciema pasažieru nojume 2012. gadā
File:Elektrovilciens ER2-1300 Zvejniekciemā.jpg|Elektrovilciens Skulte - Rīga pie Zvejniekciema pieturas punkta
File:Sliežu ceļš Zvejniekciemā (4).jpg|Sliežu ceļš Skultes virzienā
File:Sliežu ceļš Zvejniekciemā (3).jpg|Sliežu ceļš Rīgas virzienā


## Atsauces
Kalngale (stacija)

**Kalngale** ir dzelzceļa pieturas punkts Ādažu novada Carnikavas pagastā dzelzceļa līnijā Zemitāni-Skulte. Kalngalē pietur visi vilcieni uz Carnikavu, Saulkrastiem un Skulti.

## Vēsture
Kalngales pieturas punkts tika atklāts 1933. gadā.

Biļešu kase slēgta no 2014. gada 30. septembra. 2024. gada beigās pabeigta pieturas punkta modernizācija - izbūvēti jauni peroni, nojumes, kustības saraksta tablo, norādes un piekļuves ceļi.

## Attēlu galerija

Attēls:Kalngales stacija.jpg|Kalngales pieturas punkts 2011. gadā
File:Sliežu ceļi Kalngalē (3).jpg|Sliežu ceļi Rīgas virzienā
File:Sliežu ceļi Kalngalē (4).jpg|Sliežu ceļi Skultes virzienā


## Atsauces
Inčupe (stacija)

**Inčupe** ir dzelzceļa pieturas punkts Saulkrastu novada Saulkrastu pagastā dzelzceļa līnijā Zemitāni-Skulte. Inčupē pietur daļa vilcienu uz Saulkrastiem un Skulti. Inčupi var uzskatīt arī par ceļa posteni, jo šeit notiek pāreja no vienceļa posma Lilaste—Inčupe uz divceļu posmu Inčupe—Saulkrasti, bet sadalošā pārmija pieder Saulkrastu stacijai. Uz pieturu ved zemesceļi, kas atzarojas no A1 šosejas un V101 autoceļa.
Pieturas punktā biļešu kase ir slēgta.

## Vēsture
No 2019. gada decembra samazināja Inčupē pieturošo pasažieru vilcienu reisu skaitu. 2022. gadā Inčupes pieturu bija paredzēts slēgt, taču tajā turpināja pieturēt elektrovilcienu reisi. 2023. gada augustā Sabiedriskā transporta padome (STP) nolēma līdz gada beigām pieturu slēgt, taču šis lēmums izsauca iedzīvotāju un novada domes iebildumus un satiksmes ministrs Briškens paziņoja, ka STP lēmumam nav likuma spēka un to vēl var pārskatīt. Plānotajā monitoringā, kas varētu ilgt līdz 2024. gada vidum, tiks izvērtēts pieturu izmantojošo pasažieru skaits. Paralēli monitoringam atbildīgie meklēs labāku izvietojumu šajā pieturā. Platformas Inčupē paliks vecās, pie tām piestās arī jaunie elektrovilcieni (Škoda 16EV). 2024. gada 8. augustā paziņots, ka stacija netiks slēgta.

## Attēlu galerija

Attēls:Inčupes stacija.JPG| Inčupes pietura 
Attēls:Sliežu ceļi Inčupē (3).jpg| Sliežu ceļi Rīgas virzienā
Attēls:Sliežu ceļi Inčupē (4).jpg| Sliežu ceļi Skultes virzienā

Attēls:Inčupes pietura 2023. gada decembrī.jpg|Inčupes pietura
Attēls:Sliežu ceļi Rīgas virzienā.jpg|Sliežu ceļi Rīgas virzienā
Attēls:Sliežu ceļi Skultes virzienā.jpg|Sliežu ceļi Skultes virzienā
Attēls:Skats uz Inčupes pieturu no aizmugures.jpg|Inčupes pietura (skats no aizmugures)


## Atsauces
Garciems (stacija)

**Garciems** ir dzelzceļa pieturas punkts Garciemā, Ādažu novada Carnikavas pagastā dzelzceļa līnijā Zemitāni-Skulte. Garciemā pietur visi vilcieni uz Carnikavu, Saulkrastiem un Skulti. Pieturas punktā biļešu kase ir slēgta.

## Vēsture
Garciema pietura tika atklāta 1933. gadā. Padomju laikā šeit bija ceļa postenis, jo līdz Carnikavai bija vienceļa posms. Bijušajam postenim pieslēdzās arī pievedceļš, kurš mūsdienās ir likvidēts. 2024. gada beigās pabeigta pieturas punkta modernizācija - izbūvēti jauni peroni, nojumes, kustības saraksta tablo, norādes un piekļuves ceļi.

## Attēlu galerija

Attēls:Garciema stacija.JPG|Garciema stacijas ēka 2010. gadā
File:Sliežu ceļi Garciemā (3).jpg|Sliežu ceļi Skultes virzienā
File:Sliežu ceļi Garciemā (4).jpg|Sliežu ceļi Rīgas virzienā


## Atsauces
Lilaste (stacija)

**Lilaste** ir dzelzceļa stacija Ādažu novada Carnikavas pagastā dzelzceļa līnijā Zemitāni-Skulte. Lilastē pietur visi vilcieni uz Saulkrastiem un Skulti. Lilaste ir B biļešu zonas gala stacija. Stacijā biļešu kase ir slēgta.

## Vēsture
Lilastes stacija tika atklāta 1934. gadā. Gadu vēlāk stacijas nosaukums bija *Līlaste*, bet vēlāk nosaukums tika mainīts atpakaļ uz *Lilaste*. Lilastes stacijai bija arī pievedceļš, bet tas ir nojaukts.

Līdz Otrajam pasaules karam starp Lilasti un Gauju bija stacija Garezers.

## Attēlu galerija

Attēls:Lilastes stacija.JPG|Lilastes stacija 2010. gadā
File:Sliežu ceļi Lilastē (3).jpg|Sliežu ceļi Skultes virzienā
File:Sliežu ceļi Lilastē (4).jpg|Sliežu ceļi Rīgas virzienā


## Atsauces
Gauja (stacija)

**Gauja** ir dzelzceļa pieturas punkts Ādažu novada Carnikavas pagastā dzelzceļa līnijā Zemitāni-Skulte. Gaujā pietur visi vilcieni uz Saulkrastiem un Skulti. Gaujas pieturas tuvumā atrodas Carnikavas stacijas robeža. Pieturas punktā biļešu kase ir slēgta.

## Vēsture
Gaujas pieturas punkts tika atvērts 1934. gadā.

Līdz Otrā pasaules karu starp Lilasti un Gauju bija stacija Garezers.

## Attēlu galerija

Attēls:Gaujas stacija.JPG|Gaujas pieturas nojume 2010. gadā
File:Sliežu ceļi Gaujā (3).jpg|Sliežu ceļi Rīgas virzienā
File:Sliežu ceļi Gaujā (4).jpg|Sliežu ceļi Skultes virzienā


## Atsauces
Ķīšupe (stacija)

**Ķīšupe** ir dzelzceļa pieturas punkts Saulkrastu novada Saulkrastu pagastā dzelzceļa līnijā Zemitāni-Skulte. Ķīšupē pietur visi elektrovilcieni uz Skulti. Pieturas punktā nav biļešu kases. Attālums līdz Skultes stacijai ir 6 km. Attālums no Rīgas Pasažieru stacijas — 50 km, no Zemitāniem — 46 km.

No 2019. gada decembra bija paredzēts samazināt pasažieru vilcienu reisu skaitu, kas pietur Ķīšupes pieturā , tas netika realizēts.

2024. gadā uzsākta stacijas rekonstrukcija.

## Vēsture
Pietura atvērta 1973. gadā tuvējā dārzkopju kooperatīva vajadzībām. Stacijas ēka (paviljons) uzbūvēta 1994. gadā pēc arhitekta Andra Aruma projekta, nojaukta 2024. gadā rekonstrukcijas darbu laikā.

## Attēlu galerija

Attēls:Ķīšupes stacija.JPG|Ķīšupes stacija 2012. gadā
File:Sliežu ceļš Ķīšupē (4).jpg|Sliežu ceļš Rīgas virzienā
File:Sliežu ceļš Ķīšupē (3).jpg|Sliežu ceļš Skultes virzienā


## Atsauces
Tūjasmuiža

**Tūjasmuiža** (agrāk arī **Tūja**, **Tūjas skola**) ir apdzīvota vieta Limbažu novada Liepupes pagastā. Izvietojusies pagasta vidusdaļā pie autoceļa P11  no pagasta centra Mustkalniem, 34 km no Salacgrīvas un 76 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta izveidojusies pie bijušās Dūjas muižas *(Taubenhof)* centra. 1564. gadā muiža piederēja Heinriham Ulenbrokam, 1624. gadā Jurgenam Aderkasam, bet 1646. gadā – Hansam Engedesam, no 1670. gadiem Tūju pārņēma Dunteni, bet līdz 1727. gadam tā piederēja Mekiem.

Līdz mūsdienām pārbūvētā veidā saglabājies kungu nams, kurā 1919. gadā iekārtoja skolu.

## Iedzīvotāji
### Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSP datiem.

## Atsauces
85. Kinoakadēmijas balva

**85. [[Amerikas Kinoakadēmijas balva|Kinoakadēmijas balvas]]** tika pasniegtas  Dolby teātrī, Holivudā, ASV. ASV ceremonija tika translēta ABC televīzijas kanālā. Balvu pasniegšanu vadīja Sets Makfārlins.

Nominanti tika paziņoti . Visvairāk nomināciju (12) saņēma filma "Linkolns". Par gada labāko filmu tika atzīta "Argo", nomināciju paziņoja un balvu pasniedza ASV pirmā lēdija Mišela Obama.

Amerikas Kinoakadēmijas balvas pasniegšanas jubilejas ceremonija bija netieši saistīta ar izdomāto slepeno aģentu Džeimsu Bondu. Translācijas laikā organizatori sagatavoja speciālu uznācienu, kas bija veltīts šim tematam, bet dziedātāja Adele nodziedāja dziesmu *[[Skyfall (dziesma)|Skyfall]]*, kas ir tituldziesma Bonda filmai "Operācija "Skyfall"".

## Uzvarētāji un nominanti
[right|thumb|150px|"Labākais režisors" — [Ans Lī]]
[right|thumb|150px|"Labākā aktrise galvenajā lomā" — [Dženifere Lorensa]]
[right|thumb|150px|"Labākais aktieris galvenajā lomā" — [Denjels Dejs-Lūiss]]
[right|thumb|150px|"Labākā aktrise otrā plāna lomā" — [Anna Hetaveja]]
[right|thumb|150px|"Labākais aktieris otrā plāna lomā" — [Kristofs Valcs]]
[right|thumb|150px|"Labākā filma svešvalodā" — [Mihaels Hāneke]]

### Balvu ieguvēji
Uzvarētāji atrodas saraksta augšgalā un ir izcelti **treknrakstā**.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Amerikas Kinoakadēmijas oficiālā mājaslapa
Eleitērijs

**Pāvests Eleitērijs** () bija Romas bīskaps un līdz ar to katolisma tradīcijā tiek uzskatīts par vienu no Romas pāvestiem. Šajā amatā viņš bija aptuveni no 174. līdz 189. gadam. Citos avotos minēts, ka šajā amatā bija no 171. līdz 185. gadam vai no 177. līdz 192. gadam. Viņš bija Romas diakons pāvesta Aniketa laikā, un visticamāk arī pāvesta Sotera laikā.

Cīnījās pret montanismu. Gan katoļiem, gan pareizticīgajiem pāvesta Eleitērija piemiņas diena ir 26. maijs.

## Ārējās saites
Pasterizēšana

[thumb|250px|Cauruļu tipa [siltummainis piena pasterizēšanai sierotavā]]

**Pasterizēšana** ir pārtikas produktu (parasti šķidrumu) siltumapstrādes un konservēšanas metode, kurā produktu uzkarsē un iztur noteiktā temperatūrā, kurā iet bojā patogēnie mikroorganismi un to veģetatīvās formas, kā arī inaktivējas fermenti, tādējādi aizkavējot produkta bojāšanos un paildzinot tā derīguma termiņu. Pēc pasterizēšanas produktu nekavējoties atdzesē un ievieto sterilā iesaiņojumā. Izšķir lēno pasterizēšanu, kurā produktu karsē 30 minūtes līdz 63—65°C temperatūrai un ātro pasterizēšana, kurā pāris minūtēs produktu uzkarsē līdz 75—90°C temperatūrai. Visbiežāk pasterizē pienu, krējumu, augļus, ogas un to sulas, kā arī dažādus citus dzērienus.

## Vēsture
[200px|thumb|[Luijs Pastērs savā laboratorijā, Alberta Edelfelta 1885. gada glezna]]

Pasterizēšanas tehnoloģiju 19. gadsimta vidū izstrādāju franču ķīmiķis mikrobiologs Luijs Pastērs, kura vārdā tā arī ir nosaukta. Lai arī vispazīstamākā ir tieši piena pasterizēšana, Pastērs sākotnēji pasterizēšanu bija paredzējis vīna un alus saskābšanas aizkavēšanai.

## Pasterizētāji

Pasterizēšanu visbiežāk veic universālajos plākšņu aparātos, ko var izmantot arī kā sildītājus, dzesētājus, ietvaicētājus un sterilizētājus. Plākšņu aparātu sildvirsmu veido daudzas kopā sastiprinātas 0,5—1,25 mm biezas plāksnes ar rievoti štancētu virsmu. Ar starpplāksēm, kurās iemontēti produkta pievadi un izvadi, tās atdala atsevišķās sekcijās, kur veic atsevišķus apstrādes posmus. Šādas sekcijas parasti ir 3 — sildīšanas, reģenerēšanas un dzesēšanas sekcija, tomēr, atkarībā no iekārtā apstrādājamo šķidrumu un citām rūpnieciskajām īpatnībām, mēdz pievienot līdz vēl divām papildu sekcijām, piemēram, speciālās piena rūpniecības iekārtās ir vēl viena pasterizēšanas sekcija. Starp plāksnēm veidojas šauri (3—6 mm) kanāli, pa kuriem plūst pasterizējamais produkts. Plākšņu rievojums uzlabo pasterizētāja darbību, jo veicina turbulentas plūsmas veidošanos starp plāksnēm radušajos kanālos, tādējādi optimizējot siltuma pāreju, kā arī padara plāksnes mehāniski izturīgākas un nedaudz palielina to sildvirsmu. Papildus tam, plākšņu aparātus veido pēc pretplūsmas principa, lai iegūtu optimālo temperatūru starpību un lielāku siltuma ietaupījumu nekā tas būtu līdzplūsmas siltummaiņos. Plāksnes atkarībā no apstrādājamā produkta parasti izgatavo vai nu no nerūsošā tērauda (pārtikas produktu siltumapstrādei) vai titāna (sāls šķīduma u.c. agresīvu produktu siltumapstrādei).

## Atsauces
Erlangene

**Erlangene** () ir pilsēta Bavārijas federālajā zemē Vācijā. 2011. gada beigās pilsētā dzīvoja 106 tūkstoši iedzīvotāju. Pēc šī rādītāja tā ir astotā lielākā Bavārijas pilsēta. 1974. gadā iedzīvotāju skaits sasniedza 100 tūkstošus, tādēļ Erlangene tika pasludināta par lielpilsētu, lai gan būtībā Erlangene ir daļa no Nirnbergas aglomerācijas.

Pilsētā atrodas Erlangenes-Nirnbergas universitāte, viena no koncerna *[[Siemens]]* galvenajām mītnēm. Viens no Erlangenes mērķiem ir kļūt par Vācijas "medicīnas tehnikas galvaspilsētu" (*Bundeshauptstadt der Medizintechnik*).

## Atsauces

## Ārējās saites
Vikipēdija latgaliešu valodā

**Vikipēdija latgaliešu valodā** () ir 2011. gada 18. martā izveidota brīvās tīmekļa enciklopēdijas Vikipēdijas latgaliešu valodas versija. Pirms tam tā vairāk nekā piecus gadus atradās *Wikimedia* "Inkubatorā". 2020. gada septembrī tajā bija 1000 rakstu, no kuriem pieci — vērtīgi.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Vikipēdija latgaliešu valodā
Nokia 2600

**Nokia 2600** ir GSM mobilais telefons, kuru ražoja Nokia. Ražošanā tas nonāca 2004. gada trešajā ceturksnī. 2600 ir aprīkots ar krāsainu ekrānu, polifoniskajām melodijām un spēlēm. Telefonam nav fotokameras un *[[Bluetooth]]*.

## Skatīt arī
* Nokia

## Atsauces

## Ārējās saites
*
Evaņģēlists Marks

**Svētais Evaņģēlists Marks** (, miris ) ir viens no četriem evaņģēlistiem. Tradicionāli tiek uzskatīts par Marka evaņģēlija autoru. Tiek uzskatīts par Aleksandrijas Baznīcas dibinātāju. Viņš bija pirmais Aleksandrijas bīskaps. Bija Svētā Pētera skolnieks. 68. gadā Marks mira mocekļa nāvē.

## Ārējās saites
Miķelis Pankoks

**Miķelis Pankoks (Veckupšu Miķis)** (dzimis , miris ) bija latviešu zvejnieks, galdnieks un koktēlnieks - autodidakts.

## Dzīvesgājums

Dzimis Jūrmalciemā, zvejnieku ģimenē. Pēc atgriešanās dzimtajā ciemā no Latvijas brīvības cīņām un karadienesta, pievērsās koktēlniecībai. Dzīvoja askētiski, vientulībā. No 1925. gada piedalījās izstādēs (pirmā izstāde — Nīcas baznīckrogā). Vairāk nekā 500 mākslas tēlu autors. Otrā pasaules kara laikā devās trimdā. 1944. gadā nokļuva Vācijā. Līdz 1950. gadam uzturējās bēgļu nometnē Forarlbergā. No 1951. gada — psihiatriskajā slimnīcā, tomēr arī tur veidoja savus darbus.

Visplašākā darbu kolekcija — Liepājas muzejā. Darbi eksponēti arī Šveicē.

Par Miķeli Pankoku režisors Rodrigo Rikards 1993. gadā radīja dokumentālo filmu "Miķelis Pankoks. Fantāzijas Miglāji".

## Ārējās saites
* Miķeļa Pankoka ekspozīcijas panorāma Liepājas muzējā
Peters Velitss

**Peters Velitss** (; dzimis  Bratislavā) ir bijušais Slovākijas šosejas riteņbraucējs.

Viņa karjeras lielākie sasniegumi ir uzvara 2007. gada Pasaules čempionāta U23 grupas braucienā, viena uzvara 2010. gada Vuelta a España posmā (piešķirta pēc Ezekiela Moskeras diskvalifikācijas) un 2012. gada *[[Tour of Oman]]* kopvērtējumā.

Petera dvīņubrālis Martins Velitss pārstāv **, līdz 2013. gadam abi brāļi brauca vienā komandā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Kaires ciems

**Kaires ciems**, arī **Kairuciems**, ir apdzīvota vieta Kurzemes dienvidrietumos, Dienvidkurzemes novada Nīcas pagastā uz dienvidiem no Liepājas, pie autoceļa V1231 (Klampji — Jūrmalciems). 

## Atsauces

## Ārējās saites
*LĢIA vietvārdu datubāze
Troškūni

**Troškūni** () ir pilsēta Lietuvā, Utenas apriņķī, Anīkšču rajona pašvaldībā, 18 kilometrus uz ziemeļrietumiem no Anīkščiem. Tā ir viena no mazākajām pilsētām Lietuvā; iedzīvotāju skaita ziņā mazāka ir tikai Panemune.

## Vēsture
Apdzīvotā vieta dibināta 1696. gadā, kad muižnieks Vladislavs Sakalausks uzaicināja bernardīniešu ordeņa brāļus un piešķīra zemi klostera un baznīcas celtniecībai. 18. gadsimtā pie klostera darbojās skola, kas bija viena no nozīmīgākajām izglītības iestādēm reģionā. 17.—18. gadsimtā apdzīvotā vieta dēvēta par **Vladislavovu** (*Vladislavovas*) par godu muižniekam Sakalauskam.

19. gadsimta beigās caur Troškūniem tika izbūvēts Panevēžas—Pastavu šaursliežu dzelzceļš, kas veicināja tirdzniecību un pilsētas izaugsmi. 1956. gadā Troškūniem tika piešķirtas pilsētas tiesības. Kopš 2003. gada pilsētai ir savs ģerbonis.

## Arhitektūra un apskates objekti
* Troškūnu Vissvētākās Jaunavas Marijas Ziedu baznīca un bernardiešu klosteris: valsts nozīmes arhitektūras piemineklis. Baznīca celta no 1774. līdz 1787. gadam vēlā baroka stilā. Klosteris un baznīca veido vienotu ansambli, kurā mūsdienās darbojas bernardiešu starptautiskais jaunatnes centrs.
* Šaursliežu dzelzceļa stacija: pilsētā atrodas vēsturiskā stacijas ēka. Šaursliežu dzelzceļš (*Aukštaitijos siaurasis geležinkelis*) joprojām tiek izmantots tūrisma vajadzībām.
* Pilsētas plānojums: Troškūniem raksturīga regulāra apbūve ap centrālo laukumu, kas saglabājusies no 18. gadsimta.

## Sabiedrība
Pilsētā darbojas Kaza Inčūras vārdā nosauktā ģimnāzija, bibliotēka, kultūras nams un pasts. Pilsēta ir pazīstama kā kultūras un reliģisko pasākumu norises vieta, pateicoties klostera ansambļa aktīvai darbībai.

## Atsauces

## Ārējās saites
Adams Gontjērs

**Adams Veids Gontjērs** (dzimis  ) ir kanādiešu mūziķis un dziesmu autors. Viņš bija rokgrupas Three Days Grace vadošais solists, ģitārists un dziesmu autors. Viņš tiek slavēts par viņa dziedāšanas spējām. Viņam piemīt balss diapazons no augstā tenora līdz pat vidēji zemajam basam. Ārpus grupas Three Days Grace, viņš ir sadarbojies arī ar citām grupām, kā piemēram Art of Dying un Apocalyptica.

## Jaunība
Gontjērs piedzima , Norvudā, Ontārio. Viņš apmeklēja Norvudas Apgabala Vidusskolu.

## Solo karjera
Adams Gontjērs 2012. gadā piedalījās Mārtina Sekstona koncerttūrē "Fall Like Rain", piesaistot sev uzmanību kā solistam. 2011. gadā Gontjērs saviem faniem sacerēja solo dziesmas *Try to Catch Up With the World* un *I Will Stay*. 2012. gadā viņš sacerēja kompozīciju *Lost Your Shot*.

## Cita darbība
Ārpus grupas Three Days Grace, Gontjērs piedzlījies vairāku citu albumu veidošanā. 2007. gadā viņš iedziedāja dziesmu *I Don't Care* grupas Apocalyptica albumā *Worlds Collide*.

Viņš piedalījās arī grupas Art of Dying dziesmas 'Raining' veidošanā, viņu albumā *Vices and Virtues*.

2006. gadā Gontjērs bija kanādiešu supergrupas Big Dirty Band loceklis.

2011. gadā Gontjērs dibināja Sludge Factory Records un noslēdza līgumu ar vietējo grupu Before the Curtain.

2013. gada 9. janvārī Gontjērs paziņoja, ka pamet paša dibināto grupu Three Days Grace.

## Apbalvojumi
Gonjērs ir ieguvis divas BMI popa balvas un ir bijis nominēts labākā kanādiešu rokmūzikas video balvai.
Herningas "Blue Fox"

**Herningas "Blue Fox"** () ir hokeja komanda, kas atrodas Herningā, Dānijā, un spēlē Dānijas hokeja līgā. Tā ir titulētākā līgas komandas - čempiones titulu komanda izcīnījusi 16 reizes, pēdējo reizi to paveicot 2012. gadā.

2001.—02. gada sezonu kluba sastāvā aizvadīja Sergejs Seņins, 2006.—07. gada sezonā vairākas spēles kluba sastāvā aizvadīja Aleksandrs Semjonovs, savukārt 2007.—08. gada sezonā piecas spēles "Blue Fox" rindās aizvadīja arī Agris Saviels. 2016.—17. gada sezonā tās rindās spēlēja latviešu uzbrucējs Roberts Jekimovs. 2023.—24. gada sezonā komandā spēlēja latviešu uzbrucējs Andris Džeriņš un aizsargs Oskars Cibuļskis.

## Ārējās saites
* Komandas oficiālā mājaslapa
* Eliteprospects.com komandas lapa
Nokia 2650

***Nokia 2650*** ir *[[Nokia]]* GSM mobilais telefons ar *[[Series 40]]* programmatūras platformu. Ražošanā tas nonāca 2004. gada otrajā ceturksnī. Izlaišanas laikā tas bija viens no dažiem *Nokia* salokāmajiem telefoniem un, pateicoties zemajai cenai, strauji kļuva populārs. ASV telefons ir pazīstams kā ***Nokia 2651***.

## Atsauces

## Ārējās saites
*
Kavarska

**Kavarska** () ir pilsēta Lietuvā uz dienvidrietumiem no Anīkščiem pie Šventojas upes.

Apdzīvotā vieta rakstos pirmoreiz minēta 1538. gadā. Iesākumā apdzīvotās vietas, tolaik muižas, nosaukums bija **Mažieji Pieņone** (), vēlāk tā nosaukta muižas īpašnieka Kavarska vārdā.

Pie pilsētas ir Kavarskas šūnakmens avoti (*Kavarsko tufų šaltiniai*), kas attēloti pilsētas ģerbonī.

## Atsauces

## Ārējās saites
Kalnišķi (Nīcas pagasts)

**Kalnišķi** ir apdzīvota vieta Kurzemes dienvidrietumos, Dienvidkurzemes novada Nīcas pagastā uz dienvidiem no Liepājas pie autoceļa A11 (Liepāja — Lietuvas robeža (Rucava)).

Kalnišķi ir mūziķes Austras Pumpures (1928) dzimtā vieta. Kalnišķos atrodas stādu audzētava "Deko dārzs".

## Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSP datiem.

## Atsauces

## Ārējās saites
*LĢIA vietvārdu datubāze
*Stādu audzētava "Deko dārzs"
Kalnišķi

**Kalnišķi** var būt:

* Kalnišķi — apdzīvota vieta Augšdaugavas novada Nīcgales pagastā;
* Kalnišķi — apdzīvota vieta Dienvidkurzemes novada Nīcas pagastā.
Ignalinas rajona pašvaldība

**Ignalinas rajona pašvaldība** () ir viena no Lietuvas pašvaldībām. Atrodas Utenas apriņķī, vēsturiskajā Aukštaitijas novadā. Tā robežojas ar Švenčoņu rajona, Utenas rajona, Zarasu rajona un Visaginas pašvaldībām, kā arī Baltkrieviju.

Domājams, ka šeit atradusies senās Sēļu zemes austrumu daļa (Tauragne), kas līdz Melnas līguma noslēgšanai 1422. gadā atradās Livonijas ordeņa valsts sastāvā.

## Seņūnijas

## Ārējās saites
Dūkšta

**Dūkšta** () ir pilsēta Lietuvā uz ziemeļiem no Ignalinas Dūkštas ezera krastā, netālu no Dīsnu ezera.

Attīstījusies pie 1862. gadā pabeigtās dzelzceļa līnijas Pēterburga—Varšava stacijas Dukšti (*Дукшты*). Pilsēta atrodas gaļas pārstrādes uzņēmuma "Biovela" galvenā mītne.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Biovela
Pāle

**Pāle** ir ciems Limbažu novada Pāles pagastā, pagasta centrs. Izvietojusies Pērļupes kreisajā krastā pie autoceļa P12  no novada centra Limbažiem un  no Rīgas.

Pālē atrodas pagasta pārvalde, pamatskola (ēka būvēta 1936. gadā), kultūras nams, bibliotēka, pasts, aptieka, novadpētniecības muzejs (vienīgā ekspozīcija Latvijā, kas veltīta Vidzemes lībiešu vēsturei), Pāles luterāņu baznīca (iesvētīta 1938), veikals. Augusta Annusa altārglezna «Kristus svētī bērnus» Pāles baznīcā ir valsts nozīmes mākslas piemineklis.

## Vēsture
Apdzīvotā vieta veidojusies ap Pāles muižas (, ) centru Limbažu draudzes novadā. Muižas nosaukums cēlies no lībiešu valodas *Sepkul* un nozīmē — ‘Kalējciems’, 
1510. gadā Johans Aderkass muižas daļu pārdeva Reinholdam Pālenam (*Pahlen*), tādēļ Pāles latviskais nosaukums cēlies no Pālenu dzimtas. 
Vēstures avotos atrodami arī nosaukumi *Sepkuell, Supkull, Szepkull, Zepkull, Settkull, Sepekyla*, bet Pālenu dzimtas hronikā konsekventi lietots vietvārds *Cepkul*.
Domājams, ka visa vēlākās muižas teritorija jau no 1533. gada pārgāja Pālenu īpašumā.

No 1911. līdz 1979. gadam cauri Pālei veda dzelzceļa līnija Ainaži—Valmiera—Smiltene.


Pāles baznīca 2002-03-16.jpg|Pāles baznīca (2002)
Zemnieku pajūgi Pāles muižā pirms 1918.jpg|Zemnieku pajūgi Pāles muižā (pirms 1918)
Vilciens Pāles stacijā pēc 1911.jpg|Vilciens Pāles stacijā (pēc 1911)


## Iedzīvotāji
### Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSP datiem.

## Atsauces
Kārlis Anušēvics

**Kārlis Anušēvics** (dzimis  Rīgā, miris ) bija latviešu aktieris.

Laikā no 1946. līdz 1949. gadam mācījies Jaunatnes teātra studijā. Strādājis Jaunatnes teātrī un Jaunajā Rīgas teātrī. Jaunatnes teātrī darbojās no 1946. gada līdz tā likvidācijai 1991. gadā. Lomas: Andris (A. Upīša "Laimes lācis", 1948), Krumbīgels (Ē. Kestnera "Emīls un Berlīnes zēni", 1957), Pēteris (Z. Ērgles "Mūsu sētas bērni", 1960), Laucinieks pilsētā, Strēlnieks u.c. lomas (A. Čaka "Spēlē, Spēlmani!", 1972), Saimnieks (J. Ekholma "Larsoni un Karlsoni", 1988).

1993. gadā sāka darbu Jaunajā Rīgas teātrī, piedaloties kā aktieris un rekvizitors, kā arī izrāžu vadītājs. Atveidojis galvenokārt epizodiskas lomas: Šamrajevs (A. Čehova "Kaija", 1996), Silmaču saimnieka rēgs (R. Blaumaņa "Skroderdienas SilmaČos", 1998), Dželabijs (T. Stoparda "Arkādija", 1998), Cincinata sievastēvs (V. Nabokova "Aicinājums uz nāvessodu", 2000), Valsts padomnieks (Aspazijas "Sidraba šķidrauts", 2005). JTR telpās ar Anuševica iniciatīvu saglabāts Eduarda Smiļģa memoriālais kabinets.

Anušēvics atveidojis lomas vairākās filmās, tai skaitā, "Nauris" (1957), "Dāvana vientuļai sievietei" (1973), "Zītaru dzimta" (1989).

1950. gadā kļuvis par Latvijas Teātra darbinieku savienības biedru. 1995. gadā ieguvis Ēvalda Valtera balvu un 1996. gadā — Spīdolas prēmiju. Apbedīts Rīgā, Meža kapos.

## Atsauces

## Ārējās saites
Korģīte

**Korģīte** (arī **Korģītes strauts**) ir Korģes labā krasta pieteka Limbažu novadā. Izteka no Lielpurva. Tek rietumu-dienvidrietumu virzienā. Ietek Korģē augšpus Korģenes. Tās krastos atrodas Zonapi.

## Atsauces
Ipsilon Networks

***Ipsilon Networks Inc.*** bija ASV uzņēmums, kurš nodarbojās ar ātrdarbīgu datortīklu iekārtu izstrādi. Dibināts 1994. gadā. Kopš 1997. gada Somijas uzņēmuma *[[Nokia]]* sastāvā.

*Ipsilon Networks* 1996. gadā izlaida tīkla komutatoru *IP Switch ATM 1600*, kas izmantoja esošo ATM aparatūru kopā ar pašu izstrādātu IP komutācijas protokolu IFMP (*Ipsilon Flow Management Protocol*).
Tas ļāva nosūtīt miljoniem pakešu sekundē salīdzinājumā ar esošajām tehnoloģijām, ar kurām varēja nosūtīt tikai simtiem līdz tūkstošiem pakešu sekundē. Diemžēl *Ipsilon Networks* neizdevās plaši ieviest savu tehnoloģiju, jo *[[Cisco Systems|Cisco]]*, kuram bija noteicošā loma datortīklu jomā, nomāca tirgu ar savām tehnoloģijām *Tag Switching* un MPLS, kuru atbalstīja IETF. *MPLS* izmantoja idejas no *Ipsilon Networks* tehnoloģijām.

Bez tam uzņēmums bija izstrādājis protokolu GSMP, kas kontrolēja ATM komutatorus.
1997. gadā izlaists komutators *FAS1200*.
Uzņēmums uz *[[FreeBSD]]* bāzes izveidoja operētājsistēmu *[[IPSO (operētājsistēma)|IPSO]]*, kuru izmantoja datortīklu drošības iekārtās.

*Ipsilon Networks* nesasniedza plānoto tirgus apjomu.
1997. gada 9. decembrī to par aptuveni 120 miljoniem ASV dolāru nopirka Somijas uzņēmums *[[Nokia]]* un tika integrēts *Nokia Telecommunications* sastāvā.

*Nokia* turpināja *IPSO* attīstīšanu, līdz 2009. gadā to pārdeva uzņēmumam *[[Check Point]]*.

## Atsauces

## Skatīt arī
* IPSO (operētājsistēma)
Vladimirs Gitiss

**Vladimirs Gitiss** (, 1881 — 1938) bija krievu un padomju militārais darbinieks, Krievijas PFSR Rietumu frontes pavēlnieks cīņās pret Latvijas armiju Latgales atbrīvošanas cīņu laikā.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1881. gada 24. jūnijā Pēterburgā. 1902. gadā beidza karaskolu. Piedalījās Pirmajā Pasaules karā, 1915. gadā apbalvots ar Svētā Jura 4. šķiras krustu. 1917. gadā bija 148. Kaspijas kājnieku pulka komandieris pulkveža pakāpē. 

Pēc Oktobra revolūcijas 1918. gadā iestājās Sarkanajā armijā, komandēja Ziemeļu frontes 6. armiju (11.09.-22.11.1918.), Dienvidu frontes 8. armiju (01.12.-23.12.1918.). 1919. gada 22. jūlijā viņu iecēla par Rietumu frontes komandieri, vadīja kaujas pret Polijas, Igaunijas un Latvijas armijām līdz 1920. gada 20. aprīlim. 
Pēc tam Kaukāza frontes komandieris (15.05.1920. - 29.05.1921.). 

Pēc Krievijas pilsoņu kara beigām bija Aizvolgas un Petrogradas kara apgabalu komandieris, no 1921. gada KPFSR Revolucionārās kara padomes loceklis. No 1926. gada Sarkanās armijas apgādes priekšnieka vietnieks, no 1930. gada Tirdzniecības tautas komisariāta pilnvarotais kara un jūras lietās.

1937. gada 28. novembrī viņu apcietināja un notiesāja "par dalību kontrrevolūcionārā militārā organizācijā un spiegošanā". Nāvessodu izpildīja 1938. gada 22. augustā Komunarkas poligonā pie Maskavas.

## Atsauce
Nokia 2310

**Nokia 2310** ir lēts GSM mobilais telefons, kuru ražoja Nokia. Tas bija paredzēts jaunattīstības valstīm. Tā ražošana tika uzsākta 2006. gadā, telefons kļuva populārs starp bērniem un jauniešiem, jo bieži tas tika dots līdzi bez maksas, nopērkot attiecīga priekšapmaksas operatora sākuma komplektu.

## Skatīt arī
* Nokia

## Atsauces

## Ārējās saites
* 
* https://web.archive.org/web/20120609152247/http://www.mobile-phones-uk.org.uk/nokia-2310.htm 2310 apskats
Progresa indikators

**Progresa indikators** ir grafiskās lietotāja saskarnes komponente, kuru izmanto, lai attēlotu ilgstošas datora darbības, kā, piemēram, lejupielādes, failu kopēšanas vai instalācijas, virzību. Dažkārt grafisko attēlojumu papildina progresa informācija tekstuālā formā, norādot to procentos.

Nedaudz vēlāk pārādījies ir **nenoteiktais progresa indikators**, kuru izmanto situācijās, kur uzdevums apjoms ir nezināms vai uzdevuma progress nav nosakām veidā, ko varētu izteikt procentuālā formā. Šis indikators izmanto kustību vai cita veida attēlojumu, lai norādītu, ka notiek virzība. Šie indikatori var būt arī citādākā formā.
Nokia 2610

**Nokia 2610** ir GSM mobilais telefons, kuru ražoja Nokia. Ražošanā tas nonāca 2006. gada martā. 2610 sver 91 gramu, un izmanto 1,6 collu (38mm) lielu CSTN ekrānu. Telefons izmanto programmatūras platformu *[[Series 40]]*, kura ietver daudz vairāk funkciju un iespēju kā pārējie *Nokia* *2000* sērijas telefoni, kas izmanto *[[Series 30]]* platformu.  

## Skatīt arī
* Nokia

## Atsauces

## Ārējās saites
*
2002. gada Pasaules čempionāts šosejas riteņbraukšanā

**2002. gada [[Pasaules čempionāts šosejas riteņbraukšanā]]** notika Limburgas reģionā, Beļģijā, no 8. līdz 13. oktobrim. Čempionāts sastāvēja no grupas un individuālā brauciena vīriešiem, sievietēm, vīriešiem līdz 23 gadu vecumam, jauniešiem un jaunietēm. Tas bija 75. Pasaules čempionāts.

## Sacensību kopsavilkums

## Medaļu tabula

## Ārējās saites
* Rezultāti un ziņojums cyclingnews.com
Mexsat Bicentenario

***Mexsat Bicentenario*** jeb ***Mexsat 3*** ir Meksikas Sakaru un transporta sekretariāta sakaru pavadonis, pirmais no *Mexsat* sērijas. Tas palaists 2012. gada decembrī. Pavadonis paredzēts fiksēto sakaru nodrošināšanai klientiem Meksikā un apkārtējā reģionā.

Pavadonis nosaukts par godu Meksikas neatkarības 200. gadadienai (*Bicentenario de la Independencia de México*), kuru atzīmēja 2010. gadā.

Kosmisko aparātu izgatavojis ASV uzņēmums *[[Orbital Sciences Corporation]]* pēc līguma ar *[[Boeing]]*, kurš izgatavo citus divus *Mexsat* mobilo sakaru nodrošināšanai. 
*Mexsat Bicentenario* būvēts uz platformas *[[Star-2.4]]* bāzes. Tam ir 12 C joslas, 12 Ku joslas raidītāji. Izmēri saliktā stāvoklī: 4,9 × 2,5 × 3,3 m.

*Mexsat Bicentenario* tika palaists  21:49 UTC ar nesējraķeti *[[Ariane 5ECA]]* (lidojums *VA-211*) no Gviānas kosmiskā centra kopā ar sakaru pavadoni *[[Skynet 5D]]*. No dzinējbloka pirmais atdalījās (27 min 9 s pēc starta) *Skynet 5D*; *Mexsat Bicentenario* tika atdalīts 22:13 UTC.

Ģeostacionāro orbītu 27. decembrī tas sasniedza ar saviem dzinējiem. Tas izvietots punktā 114,9° rietumu garuma.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Mexsat Bicentenario  Orbital 
* Skynet 5D and Mexsat Bicentenario Arianespace 
* MEXSAT 3 (Bicentenario) Gunter's Space Page,
Baltā iela

**Baltā iela** var būt:

* iela valstspilsētās:
** Baltā iela — iela Rīgā.

* iela novadu pilsētās:
** Baltā iela — iela Aizkraukles novada Aizkrauklē.
** Baltā iela — iela Cēsu novada Cēsīs.
** Baltā iela — iela Ķekavas novada Baložos.
** Baltā iela — iela Valmieras novada Valmierā.

* iela novadu apdzīvotās vietās:
** Baltā iela — iela Ropažu novada Garkalnes pagasta Bukultos.
** Baltā iela — iela Ķekavas novada Ķekavas pagasta Jenčos.
** Baltā iela — iela Mārupes novada Babītes pagasta Piņķos.

## Skatīt arī
* Balts
* Mazā Baltā iela
* Baltā raga iela
Jaunupe (kanāls)

**Jaunupe** ir kanāls, kas savieno Svētupi pie Avotkalniem ar Salacu iepretī Vecsalacai. Svētupē ūdens līmenis ir augstāks, tādēļ notece ir uz Salacu. Tek pa Piejūras zemieni. Netālu no ietekas Salacā Jaunupi šķērso autoceļš P12.

Jaunupe izrakta 17. gadsimtā.

## Atsauces
Jaunupe

**Jaunupe** var būt:
* Bērzes nosaukums lejtecē
* Jaunupe — apdzīvota vieta Tārgales pagastā
* Jaunupe — kanāls starp Svētupi un Salacu
* Jaunupe — upe Ventspils novadā
* Lielupes nosaukums lejtecē
* Spuņņupes cits nosaukums

## Skatīt arī
* Jaunups
Roberts Apinis

**Roberts Apinis** (1892—1938) bija latviešu strēlnieku komandieris un padomju militārais darbinieks, rakstnieks, žurnālists.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1892. gada 22. augustā Valkas apriņķa Jaungulbenes pagasta zemnieka Augusta Apiņa ģimenē. 1912. gadā viņš kļuva par Latvijas Sociāldemokrātijas biedru. Piedalījās Pirmajā Pasaules karā, no 1915. gada bija 5. Zemgales latviešu strēlnieku pulka 2. rotas vecākais apakšvirsnieks. Par varonību kaujā pie Mazās Juglas 1917. gada 19. augustā apbalvots ar Svētā Jura 4. šķiras krustu.

Oktobra revolūcijas laikā Apinis bija 5. Zemgales pulka komitejas priekšsēdētājs. Latvijas brīvības cīņu laikā viņš piedalījās karadarbībā pret Latvijas Republikas bruņotajiem spēkiem. 1918. gada decembrī viņš kā 2. latviešu strēlnieku brigādes komisārs vadīja sarkanos strēlniekus Inčukalna kaujā. Vēlāk kā Latviešu strēlnieku divīzijas komisārs 1919. un 1920. gadā piedalījās kaujās pret Deņikina un Vrangeļa armijām — Orlas-Kromu operācijā un Perekopa-Čongaras operācijā. Apbalvots ar Sarkanā Karoga ordeni.

Pēc Krievijas pilsoņu kara beigām darbojās Sarkanās armijas štābā (1921—1935) Maskavā. Kopā ar K. Jokumu sarakstīja lugu "Avantūra" (1935).  
1935. gadā pārcēlās uz dzīvi Magadanā, kur bija žurnāla "Kolima" un laikraksta "Padomju Kolima" atbildīgais redaktors.

1937. gada 7. decembrī viņu NKVD "Latviešu operācijā" apcietināja un notiesāja "par dalību latviešu kontrrevolucionārā teroristiskā organizācijā". 1938. gada 10. martā Apini nošāva un apraka Komunarkas poligonā pie Maskavas.

## Darbi
* Latvju revolucionārais strēlnieks. Red. R. Apinis, V. Strauss, K. Stucka, P. Vīksne. I; II sējums. Maskava: Prometejs, 1934., 1935.

## Literatūra
* Ingrīda Grivcova. *Roberts Apinis: dokumentāls dzīves apraksts*. Rīga: "Avots", 1981.

## Atsauce
One-X

***One-X*** ir kanādiešu rokgrupas *[[Three Days Grace]]* otrais studijas albums. Tas izdots 2006. gada 13. jūnijā, sadarbībā ar ierakstu kompāniju *[[Jive Records|Jive]]* un producentu Hauardu Bensonu. Šis ir pirmais apvienības albums, kas izveidots laikā, kad grupa sastāvējusi no četriem locekļiem, atšķirībā no viņu iepriekšējā albuma *[[Three Days Grace (albums)|Three Days Grace]]*, kad grupā bija tikai trīs locekļi.

## Albuma dizains
Vāks attēlo savienotas papīra lelles, kas atzīmētas ar ķeksīti, izņemot vienu lelli, kas atzīmēta ar x. Tas atsaucas uz albuma nosaukumu *One-X* jeb Viens-X. Uz kompaktdiska ir attēlotas sarkanas zivis, izņemot vienu melnu zivi. Tas pats attēls ir izmantots singla *Animal I Have Become* vāciņam. Albuma bukletā ir iekļauti dziesmu vārdi.

## Dziesmu saraksts
Baltā iela (Rīga)

**Baltā iela** ir iela Rīgā, Kurzemes rajonā, Iļģuciemā. Tā sākas krustojumā ar Daugavgrīvas ielu un beidzas krustojumā ar Lidoņu ielu, pēc kura tā Spilves virzienā turpinās kā Spilves iela. Visā garumā Baltā iela sastāv no divām braukšanas joslām, vienīgi posmā no ēkas ar numuru 3a līdz krustojumam ar Olaines ielu tā ir nedaudz šaurāka un līdz ar to šajā posmā ir vienvirziena iela, pa kuru var braukt Daugavgrīvas ielas virzienā. Visā garumā iela klāta ar asfalta segumu, tās kopējais garums ir 900 metri.

## Vēsture
Baltā iela pirmoreiz Rīgas adrešu grāmatā minēta 1861. gadā ar nosaukumu **Baltāsmuižas iela** (*Weissenhöfsche Straße*, *Веисенгофская улица*). Šādi iela visticamāk nosaukta tās galā esošās Baltās muižas dēļ. 1938. gadā ielu nosaukumu latviskošanas rezultātā iela pārdēvēta tagadējā nosaukumā. Otrā pasaules kara vācu okupācijas laikā atjaunots tās iepriekšējais nosaukums. Padomju okupācijas gados lēmums anulēts un iela atkal kļuvusi par Balto ielu. 1974. gadā, likvidējot Nordeķu ielu, tās posms no Daugavgrīvas ielas līdz Olaines ielai pievienots pie Baltās ielas.

## Ielas raksturojums
Baltā iela ir aptuveni 900 metrus gara iela Iļģuciema apkaimes austrumos-dienvidaustrumos. Tā sākas krustojumā ar Daugavgrīvas ielu (turpat blakus atrodas arī Daugavgrīvas, Lilijas un Tvaikoņu ielas krustojums) un iet ziemeļrietumu virzienā. Ielas nepāra numuru pusei raksturīga industriālā apbūve, kamēr pāra numuru puse ir reti apbūvēta, tajā atrodas 5. tramvaju maršruta galapunkts, autostāvvieta, krustojums ar Olaines ielu, kura tuvumā iela pagriežas vairāk uz ziemeļiem, un garāžas. Aiz krustojuma ar Riekstu ielu apbūves situācija mainās: abās ielas pusēs parādās daudzstāvu dzīvojamie nami ar sabiedriskajām ēkām (bērnudārzs, skola) pa vidu. Netālu no Rīgas Valdorfskolas iela pāra numuru pusē krustojas ar Cementa ielu, savukārt iepretī Rīgas 54. vidusskolai nepāra numuru pusē tai ir savienojums ar Motoru ielu. Baltā iela beidzas krustojumā ar Lidoņu ielu, pēc kura tā Spilves virzienā turpinās kā Spilves iela.

## Ielu savienojumi
Baltā iela ir savienota ar šādām ielām:
* Daugavgrīvas iela (T veida krustojums)
* Olaines iela (T veida krustojums)
* Riekstu iela
* Cementa iela (T veida krustojums)
* Motoru iela (T veida krustojums)
* Lidoņu iela
* Spilves iela (ielas turpinājums Spilves virzienā)

## Infrastruktūra

### Esošie objekti
* Baltā ielā 2a atrodas pašvaldības SIA "Rīgas satiksme" 5. tramvaju maršruta galapunkts "Iļģuciems".
* Baltā ielā 10 atrodas Rīgas Valdorfskola . Pirms tam ēkā atradās Sociālo tehnoloģiju augstskola. Skolas ēka būvēta 1910. gadā pēc arhitekta Reinholda Šmēlinga projekta Rīgas pilsētas bezmaksas abu dzimumu elementārskolas vajadzībām.
* Baltā ielā 15 nodarbības notiek Rīgas Valdorfskolas pirmsskolas izglītības grupām. Pirms tam ēkā atradās Iļģuciema sākumskola, kā arī līdz 1990. gadu vidum darbojās Rīgas pilsētas 30. bērnudārzs.
* Baltā ielā 22 atrodas Rīgas 54. vidusskola.

### Bijušie objekti
* Baltā ielā 3/9 atradās fabrika "Rīgas tekstils". Ēka celta laikā no 1894. līdz 1899. gadam.

## Skatīt arī
* Iļģuciems

## Atsauces
Klampjuciems

**Klampjuciems**, arī **Klampju ciems**, **Klampji**, agrāk **Klampja ciems** ir apdzīvota vieta Kurzemes dienvidrietumos, Dienvidkurzemes novada Nīcas pagastā uz dienvidiem no Liepājas autoceļu A11 (Liepāja — Lietuvas robeža (Rucava)) un V1231 (Klampji — Jūrmalciems) krustojumā.

## Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSP datiem.

## Atsauces

## Ārējās saites
*LĢIA vietvārdu datubāze
Rolfs Serensens

**Rolfs Serensens** (; dzimis ) ir bijušais profesionālais dāņu šosejas riteņbraucējs. Viņš ir visvairāk uzvaras guvušais Dānijas riteņbraucējs — 17 profesionāļa sezonu laikā guvis 53 uzvaras. Šobrīd Serensens strādā par riteņbraukšanas komentētāju un aģentu. Dzimis Helsingē, Dānijā, Serensens 17 gadu vecumā pārcēlās uz Itāliju, kur dzīvo līdz šim brīdim. Viņš sadarbojās ar pazīstamajiem sporta ārstiem Frančesko Konkoni un Luidži Čekīni, kuri izmantoja dažādas dopinga metodes. Savu blondo matu dēļ viņš ieguva iesauku *Il Biondo*. Precējies ar Suzannu Serensenu.

## Sasniegumi
Serensens uzvarējis tādās klasiskās viendienas sacensībās kā Flandrijas tūre, Ljēža—Bastoņa—Ljēža, Parīze—Brisele, Parīze—Tūra un Milāna—Turīna, kā arī mazāka prestiža sacensībās, kā *[[Coppa Bernocchi]]* (divreiz) un *[[Rund um den Henninger Turm]]*. Vairākas reizes viņš ir bijis Pasaules kausa līdera godā, 1989. un 1991. gada sezonu noslēdzot trešajā vietā, bet 1997. gadā palika otrais, kad lauztas kājas dēļ nevarēja startēt pēdējās divās Pasaules kausa sezonas sacensībās.

Serensens uzvarēja arī 1994. un 1996. gada Tour de France individuālajos posmos un 1991. gadā valkāja dzelteno krekliņu kā līderis pēc komandu brauciena, kurā uzvarēja viņa Itālijas komanda *[[Ariostea]]*. Viņš to saglabāja četras dienas, līdz salauza atslēgas kaulu.

Rolfs Serensens Tūrē piedalījās septiņas reizes, pēdējoreiz 2001. gadā. Viņš ir uzvarējis atsevišķos posmos arī citās daudzdienu sacensībās, ieskaitot 1995. gada *[[Giro d'Italia]]* 9. posmu, trīs posmus *[[Vuelta al País Vasco]]*, sešus posmus *[[Tirreno–Adriatico]]*, divus *[[Tour de Suisse]]* un divus *[[Tour de Romandie]]*.

## Dopings
Visas savas karjeras laikā Serensens noliedza dopinga lietošanu. Tomēr 2013. gada 18. martā viņš Dānijas TV2 kanālā atzinās EPO un neregulārā kortizona lietošanā.

## Atsauces

## Ārējās saites
* DCU profils  
*
Molētu rajona pašvaldība

**Molētu rajona pašvaldība** () ir viena no Lietuvas pašvaldībām. Atrodas Utenas apriņķī, vēsturiskajā Augštaitijas novadā. Tā robežojas ar Utenas rajona, Švenčoņu rajona, Viļņas rajona, Širvintu rajona, Ukmerģes rajona un Anīkšču rajona pašvaldībām.

## Seņūnijas
Administratīvi rajona pašvaldībā ietilpst 11 seņūnijas un pašvaldības centrs Molētu pilsēta, kas nevienā seņūnijā neietilpst.

## Ārējās saites
Life Starts Now

***Life Starts Now*** ir kanādiešu rokgrupas *[[Three Days Grace]]* trešais studijas albums. Tas tika izdots , sadarbībā ar producentu Hauardu Bensonu. Šī ir otrā reize pēc kārtas, kad apvienība sadarbojas ar šo producentu un tas notiek pēc komerciāli veiksmīgā albuma *[[One-X]]*. Salīdzinot ar grupas iepriekšējo albumu, *Life Starts Now* pauž gaišāku lirisko noskaņu.

## Tendences
Albums debitēja trešajā vietā *[[Billboard Tops|Billboard Top 200]]*, pirmajā nedēļā ASV pārdodot 79,000 kopijas. Albums debitēja arī *Billboard* Rokmūzikas Albumu Topā, gūstot otro vietu.
Visi šī albuma singli izņemot "Lost in You" tika iekļauti *Billboard magazine* rokmūzikas dziesmu topā.

## Dziesmu saraksts
Visas dziesmas sacerējuši grupas *Three Days Grace* dalībnieki.

## Atsauces
Transit of Venus

***Transit of Venus*** ir kanādiešu rokgrupas Three Days Grace ceturtais studijas albums. Tas izdots , sadarbībā ar producentu Donu Gilmoru un ierakstu kompāniju RCA. Dienā, kad bija redzama Veneras pāriešana, apvienība paziņoja albuma izdošanas datumu.
Šis ir pēdējais Three Days Grace albums, kura veidošanā piedalījies bijušais grupas līderis un solists Adams Gontjērs.

## Dziesmu saraksts

## Atsauces
Leisija Sturma

**Leisija Nikola Sturma** (dzimusi **Moslija** ) ir amerikāņu dziedātāja dziesmu autore no Ārlingtonas, Teksasas. Viņa ir alternatīvā metāla grupas *[[Flyleaf]]* līdzdibinātāja un bijusī grupas vadošā soliste.

2000. gadā, Sturma sāka spēlēt ar bundzinieku Džeimsu Kalpeperu. Viņi strādāja kopā ar ģitāristiem Semīru Batačarju un Džēredu Hārtmenu. 2002. gadā grupai, ko tolaik vēl sauca par *Passerby* pievienojās šobrīdējais basģitārists Pets Sīlss. Juridisku iemeslu dēļ, 2004. gada jūnijā grupa tika pārdēvēta par *Flyleaf*. 

Sturma ir sadarbojusies ar grupām Apocalyptica, iedziedot viņu dziesmu "Broken Pieces" un ar apvienību Third Day piedaloties viņu dziesmās "Run to You" un "Born Again". Sturma ir iedziedājusi filmas *Underworld: Awakening* tēmas dziesmu "Heavy Prey".

2012. gada 22. oktobrī, neilgi pirms albuma *[[New Horizons (albums)|New Horizons]]* izdošanas, Sturma paziņoja, ka pamet pašas dibināto grupu *Flyleaf*.

## Atsauces
The Animals

***The Animals*** bija angļu 20. gadsimta 60. gadu rokgrupa, kas dibināta Ņūkāslā pie Tainas dekādes sākumā. 1964. gadā grupa pārcēlās uz Londonu, lai dotos slavas meklējumos. *The Animals* bija pazīstami ar grubuļaino džeza skanējumu un zemo Ērika Burdona balsi. Kā piemērs minams viņu iespējams vispazīstamākais singls *[[The House of the Rising Sun]]*. ASV viņi bija pazīstami kā daļa no britu invāzijas.

*The Animals* 20. gadsimta 60. gadu vidū piedzīvoja vairākas sastāva maiņas un cieta no vājas pārvaldības. Ar nosaukumu ***Eric Burdon and the Animals*** apvienība pārcēlās uz Kaliforniju, kur guva komerciālus panākumus kā psihedēliskā roka un hārdroka grupa ar tādiem hitiem kā *[[San Franciscan Nights]]*, *[[When I Was Young]]* un *[[Sky Pilot]]*, kas notika vēl pirms izformēšanās dekādes beigās.

Oriģinālais sastāvs dažas reizes ir uzstājies 1975. un 1983. gadā. Ir bijuši vairāki pārgrupēšanās gadījumi. *The Animals* tika uzņemti Rokenrola Slavas zālē.

## Diskogrāfija
* *[[The Animals (American album)|The Animals]]* (1964; The Animals; US) / *[[The Animals (British album)|The Animals]]* (1964; The Animals; UK)
* *[[The Animals on Tour]]* (1965; The Animals; US)
* *[[Animal Tracks (UK album)|Animal Tracks]]* (1965; The Animals; UK) / *[[Animal Tracks (U.S. album)|Animal Tracks]]* (1965; The Animals; US)
* *[[Animalisms]]* (1966; The Animals; UK) / *[[Animalization]]* (1966; The Animals; US)
* *[[Animalism (album)|Animalism]]* (1966; The Animals; US)
* *[[Eric Is Here]]* (1967; Eric Burdon & The Animals; US)
* *[[Winds of Change (Eric Burdon & The Animals album)|Winds of Change]]* (1967; Eric Burdon & The Animals)
* *[[The Twain Shall Meet]]* (1968; Eric Burdon & The Animals)
* *[[Every One of Us]]* (1968; Eric Burdon & The Animals; US)
* *[[Love Is (The Animals album)|Love Is]]* (1968; Eric Burdon & The Animals)
* *[[Before We Were So Rudely Interrupted]]* (1977; The Animals)
* *[[Ark (The Animals album)|Ark]]* (1983; The Animals)

## Ārējās saites
Bens Hārpers

**Bendžamins Čeiss** "**Bens**" **Hārpers** (dzims ) ir amerikāņu dziedātājs, dziesmu autors un multi-instrumentālists. Hārpers spēlē elektroniskās mūzikas sajaukumu ar blūzu, folkmūziku, soulmūziku, regeju un rokmūziku un viņš ir pazīstams ar izcilajām ģitārspēles prasmēm, vokālu un 'dzīvajiem' priekšnesumiem.
Viņa albumi ir bijuši komerciāli veiksmīgi Ziemeļamerikā, Eiropā un Okeānijā. Hārpers ir divkārtējs Grammy balvas laureāts, par Labāko Pop-instrumentālo priekšnesumu un Labāko Tradicionālo Soulmūzikas Gospeļa Albumu, 2005. gadā.
Utenas rajona pašvaldība

**Utenas rajona pašvaldība** () ir viena no Lietuvas pašvaldībām. Atrodas Utenas apriņķī, vēsturiskajā Augštaitijas novadā. Tā robežojas ar Rokišķu rajona, Zarasu rajona, Ignalinas rajona, Švenčoņu rajona, Molētu rajona un Anīkšču rajona pašvaldībām.

Senās Sēļu zemes austrumu daļa (Tauragne), kas līdz Melnas līguma noslēgšanai 1422. gadā atradās Livonijas ordeņa valsts sastāvā.

## Seņūnijas

## Ārējās saites
Hammurapi likumi

thumb|220px|Hammurapi stēla
**Hammurapi likumi** ir labi saglabājies babiloniešu likumu kodekss, kas tiek datēts ar 1772. gadu p.m.ē. Tas ir viens no senākajiem atšifrētajiem garajiem rakstiem pasaulē. Tos izdeva sestais Babilonijas valdnieks Hammurapi. Likumu kodekss sastāv no 282 likuma pantiem, kas sākotnēji tika iekalti akmens stabā ķīļrakstā. Likumi tika sastādīti pēc "taliona" principa ("aci pret aci, zobu pret zobu"). Pašlaik Hammurapi stēla atrodas Luvrā.

## Atsauces

## Ārējās saites
* ''Vesture.eu'' informācija
* Daļa no likumu kodeksa teksta latviski
* Hammurapi likumi (angliski)
* Hammurapi likumi (krieviski)
Četrkājaiņi

**Četrkājaiņi** (*Tetrapoda*) jeb sauszemes mugurkaulnieki ir četrkājveidīgo mugurkaulnieku (*Tetrapodomorpha*) infraklase, kura ietver dzīvniekus ar četrām kājām, kas visbiežāk paredzētas, lai pārvietotos pa sauszemi. Kājas var būt evolūcijas gaitā pārveidojušās, lai piemērotos lidošanai (putniem, sikspārņiem) un peldēšanai (vaļiem, roņiem u.c.). Dažiem dzīvniekiem, piemēram, čūskām, kājas var būt pavisam izzudušas. Četrkājaiņiem raksturīga elpošana ar plaušām (ar žaunām elpo tikai abinieku kāpuri). Pazīstami apmēram 22 tūkstoši četrkājaiņu sugu.

## Literatūra
* Dž. L. B. Smits. Sencis četrkājis. R:, Zinātne, 1977.

## Atsauces
Kārlis II Plikgalvis

**Kārlis II Plikgalvis** (; dzimis , miris ) bija Karolingu dinastijas valdnieks: laikā no 843. līdz 877. gadam Rietumfranku valsts (vēlākās Francijas Karalistes) karalis, bet no 875. līdz 877. gadam arī Rietumu imperators. Viņš bija imperatora Luija I Dievbijīgā un viņa otrās sievas Bavārijas Judītes jaunākais dēls.

Pēc Luija I Dievbijīgā nāves 840. gadā sākās cīņas par Franku Karalistes valdnieka troni starp trim viņa dēliem. 843. gadā Kārlis Plikgalvis ar brāļiem, Kārļa Lielā mazdēliem Lotāru I un Ludviķi Vācieti noslēdza Verdenas līgumu, kā rezultātā sadalīja Franku valsti. Līguma parakstīšanas rezultātā Kārlis ieguva teritoriju uz rietumiem no Reinas. Pēc brāļa Lotāra I dēla Ludviga II nāves viņš ieguva arī Vidusfranku valsti (tostarp mūsdienu Itālijas ziemeļus) un pāvests Jānis VIII Kārli II kronēja par imperatoru.

Kārļa II valdīšanas laikā Rietumfranku valsti pastāvīgi apdraudēja vikingu iebrukumi. 845. gadā vikingu karaspēks, iespējams, leģendārā Ragnāra Lodbroka vadībā ieņēma un izlaupīja Parīzi. Vienīgā iespēja izvairīties no vikingu sirojumiem bija maksāt tiem izpirkuma maksu, lai atpirktos, karalis bija spiests izmaksāt 7000 mārciņas sudraba. 858. gadā Kārlis II uzsāka cīņu pret vikingiem, taču vienlakus viņam nācās cīnīties arī pret iekšējiem ienaidniekiem, īpaši Akvitānijas karali Pipinu II. No 860. gada franki pamazām guva panākumus, tai skaitā uzpērkot dāņu vikingus, lai tie uzbrūk citiem vikingiem Sēnas lejtecē. Daļa vikingu pārgāja franku karaļa pusē, pieņēma kristietību un palīdzēja aizsargāties pret iebrucējiem. Tāpat nozīmīga bija nocietinājumu būve ap pilsētām, kuru ieņemšanai vikingu sirotājiem prasmju nebija.

## Ārējās saites