open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
2016. gada Eirovīzijas dziesmu konkurss

**2016. gada Eirovīzijas dziesmu konkurss** (; ) bija 61. ikgadējais Eirovīzijas dziesmu konkurss. Tas notika Zviedrijā, kas konkursu rīko pēc Monsa Selmerlēva uzvaras 2015. gadā ar dziesmu *[[Heroes (dziesma)|Heroes]]*. Šī bija sestā reize Eirovīzijas vēsturē, kad konkurss notika Zviedrijā (iepriekš ., ., ., . un . gadā). Pirmo reizi kopš 1975. gada tiks mainīti balsošanas noteikumi. Tagad katra valstij būs divas balsošanas kārtas: skatītāju un žūrijas balsojums.

Pusfināli notika 10. un 12. maijā, savukārt fināls — 14. maijā.

Konkursā uzvarēja Ukrainas pārstāve Džamala ar dziesmu *[[1944 (dziesma)|1944]]*.

## Norises vieta
2015. gada 24. maijā Zviedrijas raidorganizācija *Sveriges Television* (SVT) paziņoja, ka nākamā Eirovīzijas norises vieta būs Tele2 arēna, bet vēlāk uz rīkošanu pieteicās vēl citas norises vietas. Zviedrijas raidorganizācija izvirzīja šādus nosacījumus:
* Ir jābūt brīvām telpām 4-6 nedēļas pirms Eirovīzijas, lai varētu uzstādīt skatuvi un nepieciešamās tehnoloģijas;
* Jābūt vietai preses konferencēm:
* Jābūt pietiekami daudz vietām viesnīcās;
* Rīkotājpilsētā jābūt lidostai.


 Rīkotāji

## Dalībvalstis
2015. gada 26. novembrī EBU publicēja 43 valstu dalībnieku sarakstu. Dalībvalstu skaits šoreiz ir viens no lielākajiem Eirovīzijas dziesmu konkursā. Starp šīm 43 valstīm ir arī Austrālija, kas Eirovīzijā piedalās kopš 2015. gada. Eirovīzijā piedalās arī Bosnija un Hercegovina, kas pēdējo reizi piedalījās 2012. gadā, Bulgārija un Horvātija, kas pēdējo reizi piedalījās 2013. gadā un Ukraina, kas pēdējo reizi piedalījās 2014. gadā. 2016. gada 20. aprīlī EBU paziņoja, ka konkursā tomēr piedalīsies 42 valstis.

### Pusfināla sadalījums
Pusfinālu izloze notika . Pārējās valstis, izņemot lielo piecinieku un rīkotājvalsti, tika sadalītas sešās grupās.

## Konkurss
### Pusfināls

thumb|right|

#### Pirmais pusfināls
Pirmajā pusfinālā piedalījās 18 valstis. Šajā pusfinālā balsoja Francija, Spānija un Zviedrija.

#### Otrais pusfināls
Otrajā pusfinālā piedalījās 18 valstis. Šajā pusfinālā balsoja Itālija, Lielbritānija un Vācija.

### Fināls

### Izpildītāji, kas atgriežas

## Atsauces
Viļnohirska

**Viļnohirska** () ir apgabala pakļautības pilsēta Ukrainas dienvidos, Dņipropetrovskas apgabalā. Izvietojusies apgabala rietumos Samotkaņas upes krastos  no apgabala centra Dņipro.

Pilsēta dibināta sakarā ar titāna rūdu iegulu atklāšanu Samotkaņas upes augštecē, un kur 1956. gadā tika sākta metalurģiskā kombināta būvniecība. Pie rūpnīcas izbūvēto ciematu nosauca par Viļnohirsku (‘Brīvkalne’), jo tas izvietojās netālu no dzelzceļa stacijas Viļni Hutori (*Вільні Хутори*) — ‘Brīvie Ciemi’. 1964. gadā Viļnohirskai piešķirtas pilsētas tiesības, bet 1990. gadā — apgabala pilsētas statuss.

## Atsauces

## Ārējās saites
1282. gads

**1282. gads** () bija garais gads, kas pēc Jūlija kalendāra sākās ceturtdienā.
## Notikumi
* Rīgas pilsēta noslēdza savienību ar ostas pilsētām Lībeku un Visbiju, lai kopīgiem spēkiem aizsargātu savas intereses Baltijas jūrā. Ar šo savienību Rīga pievienojās Hanzas pilsētu savienībai
* Dāņu augstmaņiem izdevās piespiest karali Eriku V parakstīt hartu, kas iegājusi vēsturē kā dāņu ''Magna Carta''
* Skopji ieņem serbi
* Skarjota iebrukums Rīgas arhibīskapijā
## Dzimuši
* aprīlis — Ludvigs IV Bavārietis (*Ludwig IV. der Bayer*), Svētās Romas impērators (miris 1347. gadā)
* Inokentijs VI, Romas pāvests (miris 1362.)
* Uzbekhans, Zelta Ordas hans (miris 1341.)

## Miruši
* Abakahans, mongoļu Persijas imperators (dzimis 1234.)
* Bohēmijas Agnese (*Svatá Anežka Česká*),  Čehijas karaļa Otokāra I meita, kanonizēta par katoļu baznīcas svēto (dzimis 1211.)
Marhaneca

**Marhaneca** () ir pilsēta Ukrainas dienvidos, Dņipropetrovskas apgabalā. Izvietojusies apgabala dienvidos Kahovkas ūdenskrātuves labajā krastā  no apgabala centra Dņipro. Marhanecas pilsētas padomei pakļauts Marjivkas ciemats un Maksimivkas ciems.

1880. gadā netālu no **Horodiščes** (*Городище*) ciema vietējie iedzīvotāji atklāja mangāna rūdu iegulas, ko vēlāk ģeologi apstiprināja par pasaulē lielākajām mangāna atradnēm. 1886. gadā ierīkota pirmā šahta. 1926. gadā Horodišče tika pārdēvēta par **Kominternu** (*Комінтерн*), bet 1938. gadā tai pievienoti vēl vairāki ciemati, piešķirtas pilsētas tiesības un pārdēvēta par Marhanecu ( — ‘mangāns’).

## Atsauces

## Ārējās saites
Horodišče

**Horodišče** var būt:
* Horodišče — pilsēta Čerkasu apgabalā Ukrainā
* Horodišče — ciemats Luhanskas apgabalā Ukrainā
* Marhanecas pilsētas Ukrainā agrākais nosaukums
Rise Like a Phoenix

***Rise Like a Phoenix*** ir Austrijas dziedātājas Končitas Vurstas dziesma, ar kuru viņa uzvarēja 2014. gada Eirovīzijas dziesmu konkursā.

Singls tika izdots , kad arī tika izdots mūzikas videoklips

## Ārējās saites
* Uzstāšanās 2014. gada Eirovīzijas pusfinālā video
2012.—2013. gada LBL sezona

**2012.—2013. gada LBL sezona** bija 22. Latvijas Basketbola līgas sezona. Par sezonas čempioniem kļuva Rīgas VEF basketbolisti. Par finālsērijas MVP tika atzīts Ērls Roulends.

## Regulārā sezona

## Izslēgšanas spēles

## Čempioni

## Atsauces

## Ārējās saites
* LBL mājaslapa
* ''Eurobasket'' profils
Nikopole

**Nikopole** (,  — ‘uzvaras pilsēta’) var būt pilsētas, provinces vai bīskapijas nosaukums helēniskās kultūras reģionā:

* Nikopole (Bulgārija)
* Nikopole (Epīra) (*Actia Nicopolis*), bijusī pilsēta Romas impērijas Epīras provincē
* Nikopole (Armēnija), tagad Turcijas teritorijā
* Nikopole (Bitīnija)
* Nikopole (Kapadokija)
* Nikopole (Kilikija)
* Nikopole (Ēģipte)
* Nikopole (Mēzija) (*Nicopolis ad Istrum*, *Nicopolis ad Haemum*), *Nicopolis ad Nestum*, *Nicopolis ad Iaterum*
* Nikopole (Bizantijas province)

* Afjonkarahisaras agrākais nosaukums

## Skatīt arī
* Ņikopole
Ņikopole

**Ņikopole** () ir pilsēta Ukrainas dienvidos, Dņipropetrovskas apgabalā. Izvietojusies apgabala dienvidos Kahovkas ūdenskrātuves labajā krastā  no apgabala centra Dņipro. Ņikopoles rajona centrs (rajonā neietilpst). Kopā ar apkārtējām pilsētām un ciematiem (Pokrova un Marhaneca) un ciematiem veido Ņikopoles aglomerāciju (ap  iedzīvotāju 2001. gadā).

## Vēsture
Par pilsētas pirmsākumiem tiek uzskatīta pie Dņepras 1638. gadā izveidotā kazaku **Ņikitinas Seča** *(Микитинська Січ)*, kas bija viens no Zaporižjas Sečas karaspēka centriem. 1648. gadā šeit par kazaku atamanu izvēlēja Bohdanu Hmeļnicki. 1667. gadā seču pārdēvēja par **Ņikitinskijperevozu** *(Микитинський Перевіз)*. 1775. gadā to kā miestu iekļāva Jekaterinoslavas guberņā un pārdēvēja par **Slovjansku** *(Слов'янськ)*, bet 1782. gadā — par Ņikopoli. 19. gadsimta vidū Ņikopolē parādījās pirmie rūpniecības uzņēmumi. Lielu iespaidu uz pilsētas attīstību atstāja netālo mangāna iegulu atklāšana 1886. gadā un dzelzceļa Krivijriha—Ņikopole—Oleksandrivska izbūve 1903. gadā. Mūsdienās ievērojams rūpniecības (metalurģijas, mašīnbūves) un transporta centrs.

## Atsauces

## Ārējās saites
Novomoskovska

**Novomoskovska** var būt:
* Novomoskovska — pilsēta Tulas apgabalā Krievijā;
* Samaras, pilsētas Dņipropetrovskas apgabalā Ukrainā, vecais nosaukums.
2013.—2014. gada LBL sezona

**2013.—2014. gada LBL sezona** bija 23. Latvijas Basketbola līgas sezona. Par sezonas čempionu kļuva BK Ventspils klubs, kas finālā uzvarēja Rīgas VEF klubu. Par fināla MVP tika atzīts čempionu komandas spēlētājs Jānis Timma. 3. vietu izcīnīja BK Jēkabpils.

## Regulārā sezona

## Izslēgšanas spēles

;Ceturtdaļfināli

;Pusfināli

;Fināli

## Čempionu sastāvs

## Atsauces

## Ārējās saites
* LBL mājaslapa
* ''Eurobasket'' profils
Samara (Ukraina)

**Samara** (), līdz 2024. gadam **Novomoskovska** () ir pilsēta Ukrainas dienvidos, Dņipropetrovskas apgabalā. Izvietojusies apgabala ziemeļdaļā Dņepras pietekas Samaras labajā krastā 27 km no apgabala centra Dņipro. Samaras rajona centrs.

Par pilsētas pirmsākumiem uzskata Samaras Nikolaja klostera dibināšanu 1672. gadā. 1688. gadā upes krastā tika uzbūvēts kazaku Novobogorodskas cietoksnis, pie kura izveidojās apmetne Stara Samara. Pēc robežu pārnešanas tālāk uz dienvidiem un cietokšņa izformēšanas, starp Stara Samaru un klosteri izveidojās kazaku apmetne **Novoselica** (*Новоселиця*). 1784. gadā, pēc Zaporižjas Sečas likvidēšanas, Novoselicai piešķīra pilsētas tiesības un 1794. gadā pārdēvēja par **Novomoskovsku**. 2024. gadā pārdēvēta par Samaru.

## Atsauces

## Ārējās saites
The Common Linnets

***The Common Linnets*** ir Nīderlandes mūzikas grupa, kuras sastāvā ir Ilse Delange un Veilons.

Grupa tika izveidota 2013. gadā speciāli koncertam *De Grolsch Veste* stadionā un dalībai 2014. gada Eirovizijas dziesmu konkursā, tomēr abi mākslinieki ir pazinuši viens otru jau ilgu laiku pirms dueta nodibināšanas.

Abi mūziķi ir no Nīderlandes austrumiem, kuru iedzīvotāji dažkārt tiek saukti par *heikneuters*, kas ir atvasināts vārds no dziedātājputna *kneu*, kas angliski ir pazīstams kā *common linnet* (kaņepītis), no kā arī cēlies grupas nosaukums.

 tika paziņots, ka *The Common Linnets* pārstāvēs Nīderlandi 2014. gada Eirovīzijā ar dziesmu *Calm After the Storm*. Pirmā dziesmas prezentācija notika , nākamajā dienā arī tika izdota dziesmas fināla versija. Savā Eirovīzijas pusfinālā grupa ierindojās 1. vietā,  notikušajā finālā viņi ieņēma 2. vietu, atpaliekot no uzvarētājas Končitas Vurstas par 52 punktiem. Dienu pirms fināla duets izdeva debijas studijas albumu *The Common Linnets*.

## Diskogrāfija
;Studijas albumi

## Ārējās saites

*
Novrūzs

thumbnail|235px|Novrūza svinēšana Kazahstānā
**Novrūzs** (,  — ‘jaunais gads’) ir persiešu, kurdu un citu irāņu tautu jaunais gads un pavasara svētki. Šīs tautas jauno gadu svin pavasara ekvinokcijas brīdī jeb astronomiskā pavasara sākšanās brīdī, tas ir, 20., 21. vai 22. martā. Irāņu kalendāri sākas ar Novrūzu. Irānā, Azerbaidžānā, Afganistānā un Pakistānā diena, kad svin Novrūzu, ir brīvdiena. Novrūza izcelsme ir meklējama Ahemenīdu impērijas laikā, kad par dominējošo reliģiju valstī kļuva zoroastrisms.

## Ārējās saites
Pokrova (Ukraina)

**Pokrova** (; līdz 2016. gadam **Ordžonikidze**) ir apgabala pakļautības pilsēta Ukrainas dienvidos, Dņipropetrovskas apgabala Ņikopoles rajonā. Izvietojusies apgabala dienvidos Kahovkas ūdenskrātuves labajā krastā  no apgabala centra Dņipro. Ietilpst Ņikopoles aglomerācijā. Pokrovas pilsētas padomei pakļauti Hirnickes un Čortomlikas ciemati.

Par pilsētas pirmsākumiem uzskatāms 1883. gads, kad apkaimē tika atrastas ievērojamas mangāna rūdas iegulas, pie kurām izveidojās šahtas. Pie šahtām izveidojās strādnieku ciemati, no kuriem vecākais ir Pričipilivci (*Причипилівці*). 1956. gadā septiņi ciemati tika apvienoti, izveidojot pilsētu, kurai piešķīra gruzīnu revolucionāra Sergo Ordžonikidzes vārdu. Mūsdienās ievērojams kalnrūpniecības un ķīmiskās rūpniecības centrs.

2016. gada 17. martā Ukrainas Augstākā Rada pieņēma lēmumu pārdēvēt Ordžonikidzi par Pokrovu. Lēmums stājās spēkā 2. aprīlī.

## Atsauces

## Ārējās saites
Eirovīzijas dziesmu konkursa uzvarētāji

**[[Eirovīzijas dziesmu konkurss|Eirovīzijas dziesmu konkursā]]** ir **uzvarējušas** 68 dziesmas. Konkursa vēsturē ir bijis daudz paņēmienu uzvarētāja noskaidrošanai, pašlaik tas tiek noteikts televīzijas skatītāju un žūrijas balsojumā. Dziesma, kas saņem visvairāk punktus, tiek pasludināta par uzvarētāju.

Līdz šim ir notikuši 68 konkursi, katru gadu ir bijis viens uzvarētājs, izņemot 1969. gada konkursu, kad bija četri uzvarētāji. Eirovīzijā uzvaru ir guvušas 27 dažādas valstis. Pirmajā konkursā . gadā uzvarēja Šveice. Visvairāk uzvaru ir Īrijai un Zviedrijai (septiņas). Vienīgie mākslinieki, kas Eirovīzijā uzvarējuši vairāk nekā vienu reizi, ir īrs Džonijs Logans (1980. gadā un 1987. gadā) un zviedriete Lorīna (2012. gadā un 2023. gadā). Arī Latvija ir uzvarējusi konkursā — 2002. gadā uzvarēja Marie N.

Pašreizējais uzvarētājs ir *[[Nemo]]* no Šveices.

## Saraksts

## Pēc valsts
thumb|300px|Eirovīzijas uzvarētājvalstis

Gadi *slīprakstā* apzīmē vairākus uzvarētājus

## Pēc valodas

## Atsauces un piezīmes

### Piezīmes

### Atsauces

## Ārējās saites

* Eirovīzijas dziesmu konkursa vēsture
Fabiāns

**Pāvests Fabiāns** (, dzimis ap 200. gadu, miris ) bija Romas bīskaps no  līdz  un līdz ar to katolisma tradīcijā tiek uzskatīts par vienu no Romas pāvestiem.

## Ārējās saites
Valstis Eirovīzijas dziesmu konkursā

thumb|350px|Karte ar dalībvalstu debijas gadu pēc desmitgades:
thumb|350px|Dalībvalstu skaits no 1956. līdz 2024. gadam
**[[Eirovīzijas dziesmu konkurss|Eirovīzijas dziesmu konkursā]]** ir piedalījušās 52 valstis. No tām 26 valstis ir guvušas vismaz vienu uzvaru.

Konkursā var piedalīties jebkura Eiropas Raidorganizāciju apvienības dalībvalsts. Lai piedalītos Eirovīzijā, nav obligāts nosacījums valsts ģeogrāfiskā atrašanās Eiropā. Konkursa dalībvalstu skaits ir pieaudzis no septiņām 1956. gadā līdz vairāk nekā 40 21. gadsimtā. Tā kā dalībvalstu skaits pieaug, laika gaitā ir bijuši dažādas priekšsacīkstes, pašlaik Eirovīzijā ir ieviesta pusfinālu sistēma.

## Saraksts
:  Valstis, kas piedalījušās iepriekš, bet nepiedalās tagad.
:  Valstis, kas piedalījušās iepriekš, bet tagad ir liegta iespēja piedalīties.
:  Valstis, kas vairs nepastāv.

## Dalībvalstis pa desmitgadēm
:  *Uzvarētājs*
:  *Otrā vieta*
:  *Trešā vieta*
:  *Pārējās vietas* (līdz priekšpēdējai vietai)
:  *Pēdējā vieta*
:  *Nekvalificējās* (valsts nekvalificējās finālam; 1996, 2004-pašlaik)
:  *Neizlemts* (valsts pieteica dalību, bet nepiedalījās)
:  *Debija*
:  *Nepiedalījās*
:  *Diskvalificēti konkursa laika*

: **X** apzīmē dalību attiecīgajā gadā

### 1950. gadi

### 1960. gadi

### 1970. gadi

### 1980. gadi

### 1990. gadi

### 2000. gadi

### 2010. gadi

### 2020. gadi

## Atsauces
Viljams Dana

**Viljams Hārvijs "Bills" Dana** (*William Harvey "Bill" Dana*; dzimis , miris ) bija ASV izmēģinātājpilots, NASA astronauts.

Bills Dana 1952. gadā Savienoto Valstu militārā akadēmijā ieguva bakalaura grādu. Četrus gadus viņš Gaisa spēkos dienēja kā lidotājs.

1958. gadā Dienvidkalifornijas Universitātē ieguva maģistra grādu aeronautikas inženierijā. 1958. gada 1. oktobrī Dana pievienojās NASA kā aeronautikas pētījumu inženieris Augsta ātruma lidojumu stacijā (vēlāk Draidena lidojumu pētnieciskais centrs, tagad Ārmstronga lidojumu pētījumu centrs) kā izmēģinātājpilots. Sākotnēji viņš nodarbojās ar raķešlidmašīnas *[[North American X-15|X-15]]* simulatora uzlabošanu un iznīcinātājbumbvedēja *[[F-107|F-107A]]* prototipa stabilitātes un vadības pētījumiem.

1959. gada septembrī Dana pārgāja uz Lidojumu operāciju nodaļu kā pētījumu pilots. Nākamās trīs dekādes viņš veica lidojumu eksperimentus ar dažāda veida lidaparātiem. No 1960. līdz 1962. gadam Bills Dana trenējās kosmoplāna *[[X-20 Dyna-Soar]]* pilotu astronautu grupā. 1965. gadā Dana tika iesaistīts raķešlidmašīnu *X-15* lidojumu programmā. Viņš veica 16 lidojumus, no tiem divos (1966. un 1968. gadā) pārsniegts 50 jūdžu (80 km) augstums, līdz ar to pēc ASV pieņemtajiem noteikumiem Viljams Dana tiek uzskatīts par astronautu. Viņš arī lidoja ar *[[HL-10]]*, *[[M2-F3]]* un *[[X-24B]]* bezspārnu lidaparātiem.

1986. gadā Dana kļuva par galveno pilotu Draidena lidojumu pētnieciskajā centrā. 1993. gadā viņš pārtrauca lidojumus un kļuva par galveno inženieri, esot atbildīgam par centra pētnieciskajiem projektiem un lidojumu drošību. 1998. gada maijā Dana atstāja NASA. Pēc septiņiem mēnešiem viņš atgriezās Draidena centrā kā uzņēmuma *Analytical Services and Materials, Inc.* pārstāvis, lai rakstītu dažādu programmu analītisko vēsturi. Pēc budžeta apgriešanas Dana uzteica darbu, bet turpināja darboties kā brīvprātīgais Vēstures birojā.

2005. gadā Billam Danam oficiāli tika piešķirts astronauta žetons par lidojumiem virs 50 jūdžu augstuma.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Biogrāfiskie dati NASA vietnē
Dana

**Dana** var būt:

* Dana (personvārds)

## Vārds
* Dana Avotiņa-Lāce
* Dana Reizniece-Ozola
* Dana Rožlapa
* Dana Rozmarija Skallona
* Dana Snaiders
* Dana Volmere

## Uzvārds
* Viljams Dana

## Skatīt arī
* Dana International
Tēmturis

**Tēmturis** jeb **mirkļbirka**, arī **atsauces tags** un **haštags** (), ir vārds vai frāze bez atstarpēm, kas sākas ar *#* zīmi. Tas ir viens no metadatu tēmturiem. Mūsdienās tēmturi tiek plaši izmantoti dažādās mikroblogošanas vietnēs un sociālajos tīklos, piemēram, *[[Twitter]]*, *[[Facebook]]*, *[[Google+]]* un *[[Instagram]]*. Teikumā "Paziņoti #PositivusFestival mākslinieki" tēmturis ir *#PositivusFestival*.

Ar atsauces tagiem var grupēt dažādas ziņas, kurām ir pievienots attiecīgais tēmturis.

*#* zīme informācijas tehnoloģijās tikusi bieži izmantota, lai izceltu īpašu nozīmi, vēlāk tā tika izmantota IRC tīklos, lai marķētu grupas un tematus. Kriss Mesina ieviesa tēmturi *Twitter* vietnē, lai grupētu dažādus tematus. Viņš pirmais ievietoja tēmturi tvītā: *how do you feel about using # (pound) for groups. As in #barcamp [msg]?*.

## Atsauces
Latvijas—Vācijas robeža

[thumb|300px|Latvijas armijas [Zemgales artilērijas pulks|Zemgales artilērijas pulka 1. diviziona karavīri zirgos un Vācijas robežsargi pie Latvijas un Vācijas robežas 1920. gadā.]]
thumb|300px|Palangas robežpunkts 1901. gadā.
thumb|right|Latvijas-Vācijas robeža 1921. gadā.
**Latvijas—Vācijas robeža** bija starpvalstu robeža, kas pēc Pirmā pasaules kara beigām atdalīja Latviju un Vāciju (1918—1921). Tā bija īsākā no Latvijas robežām — tikai 6,4 km gara.  Starptautiska arbitrāžas komisija Dž. J. Simpsona vadībā 1921. gadā nolēma piešķirt Palangas apkārtni Lietuvas Republikai un pārnest Latvijas—Lietuvas robežu uz ziemeļiem.

## Vēsture
Pirms Pirmā pasaules kara Palangas pagasts ietilpa Grobiņas apriņķa sastāvā un dienvidos 6,4 km garumā robežojās ar Vācijas impērijas sastāvā esošo Mēmeles apgabalu. Latvijas brīvības cīņu laikā kaujās pret Rietumkrievijas Brīvprātīgo armijas vācu algotņiem Latvijas armijas vienības līdz 1919. gada 13. decembrim ieņēma Žagari, Mažeiķu staciju un Palangu. 

Jau Parīzes Miera konferences laikā 1919. gada pavasarī sākās Latvijas un Lietuvas delegāciju sarunas par kopējās robežas nospraukšanu, kurās no Latvijas puses piedalījās Jānis Čakste, Zigfrīds Meierovics, Marģers Skujenieks un Fēlikss Cielēns. Latvijas pārstāvji ierosināja ievērot vispirms Kurzemes guberņas un Kauņas guberņas administratīvās robežas, tomēr Lietuvas puse aizrādīja, ka jāņem vērā arī vēsturiskie, reliģijas un kultūras argumenti. Tādēļ ne vien Palangas apvidus, bet arī viss Ilūkstes apriņķis un Daugavpils pienākoties Lietuvai. Tā kā Latvijas puse to nepieņēma, sarunas turpinājās līdz 1920. gada augustam Rīgā, Tallinā, Tartu, Jelgavā un Bulduru konferences laikā, kurās Lietuvas puse vairs neprasīja Daugavpili, bet neatteicās no prasībām pēc Palangas un Ilūkstes. Tādēļ 1920. gada 25. septembrī tika izveidota starptautiska šķīrējtiesa Edinburgas profesora Džeimsa Simpsona (*Simpson*; 1873—1934) vadībā, loceklis no Latvijas bija A. Bērziņš, bet no Lietuvas Antans Smetona. Tā beidza savu darbu 1921. gada 20. martā un Palangas un Sventājas teritorijas piešķīra Lietuvai, motivējot ar to, ka Lietuvai tajā laikā nebija izejas pie jūras. 1921. gada 14. maijā pieņēma konvenciju par robežas novilkšanu dabā. 1923. gada janvārī Lietuvas armija ieņēma Klaipēdas apgabalu un pievienoja arī to Lietuvas valstij. 
Robežas izbūves darbus pabeidza 1927. gada 15. oktobrī, no Latvijas puses beigu protokolu parakstīja Rucelis, Jansons un Pēteris Mantnieks.

Attēls:Palanga Šturns 1661.jpg|Palanga (*Palangen*) kā muitas vieta pie Prūsijas robežas 17. gadsimtā (Šturns, 1661)


## Skatīt arī
* Mazā Lietuva

## Atsauces

## Ārējās saites
* Parīzes Miera konferences Latvijas delegācijas Miera konferencei adresētais memorands
Hihona

**Hihona** (, ) ir pilsēta Spānijas ziemeļrietumos, Astūrijā. Tā ir ostas pilsēta, kas atrodas Biskajas līča krastā, netālu no Ovjedo. 2022. gadā Hihonā dzīvoja 355 tūkstoši iedzīvotāju. Tā ir lielākā Astūrijas pilsēta pēc iedzīvotāju skaita, bet nav apgabala administratīvais centrs.

Hihonu pirms 2700 gadiem dibināja Astūrijas kolonisti, un vēlāk to iekaroja romieši.

Tā ir Astūrijas nozīmīgākā pilsēta, lai gan tā nav Astūrijas administratīvā galvaspilsēta. Hihona veido 68% reģiona ekonomikas, pateicoties tās lielākajām jūras ostām, dzelzceļiem un ceļu tīklam.

Pilsētas lidosta atrodas 35 kilometru attālumā no Hihonas centra.

Viduslaiku tekstos Hihona tiek pieminēta kā *Gigia*.

## Sports
Hihonā tika izspēlētas trīs 1982. gada FIFA Pasaules kausa spēles. Pilsēta ir mājvieta futbola klubam Hihonas "Sporting".

## Atsauces

## Ārējās saites
Pjetro Badoljo

**Pjetro Badoljo** (; dzimis , miris ) bija itāļu karavīrs un politiķis. Itālijas premjerministrs pēc Benito Musolīni atcelšanas no amata.

Armijas dienestā no 1892. gada. Piedalījies Itālijas karadarbībā Eritrejā un Lībijā. Karoja Pirmajā pasaules karā, kuru pabeidza ar ģenerāļa dienesta pakāpi. Iesākumā bija opozīcijā Musolīni, tāpēc tika nosūtīts par vēstnieku Brazīlijā, tomēr 1924. gada 4. maijā iecelts par armijas štāba priekšnieku. 1926. gada 25. jūnijā kļuva par Itālijas maršalu.

No 1929. līdz 1933. gadam — Itāļu Lībijas gubernators, kur viņam izdevās salauzt vietējo iedzīvotāju pretošanos, un sodīt ar nāvi to līderi Omāru Muhtaru. 1935. gada 3. oktobrī tika iecelts par itāļu spēku komandieri Otrajā Itālijas—Etiopijas karā, nomainot Emilio De Bono. Salauza Etiopijas armijas pretošanos, izmantojot ķīmiskos ieročus. 1936. gada 5. maijā tika ieņemta Adisabeba, un Badoljo tika iecelts par Etiopijas vicekarali. 1936. gada 11. jūnijā Badoljo atkal tika iecelts par Itālijas armijas ģenerālštāba priekšnieku, bet par Etiopijas vicekarali kļuva Rodolfo Graciāni.

Badoljo atkāpās no amata pēc Itālijas armijas vājajiem panākumiem Grieķijas-Itālijas karā (no 1940. gada 28. oktobra) Balkānu kampaņas ietvaros. Pēc Sabiedroto iebrukuma Sicīlijā Lielā Fašisma padome atcēla Musolīni no amata, un par premjeru tika iecelts Badoljo. 3. septembrī tika parakstīts pamiers ar sabiedrotajiem, bet tikai 8. septembrī tas tika paziņots radio. 9. septembra rītā karalis un Badoljo pameta Romu un  ieradās Brindizi. Neskaidrības ar pamieru un tā noteikumiem ļāva vācu spēkiem daudzviet atbruņot Itālijas armiju un pārņemt kontroli pār to. Pieaugot opozīcijai pret Badoljo, 1944. gada 9. jūnijā Badoljo tika atcelts no amata.

Aukstā kara kontekstā Badoljo nekad nav tiesāts par kara noziegumiem Āfrikas teritorijā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Omars Bredlijs

**Omars Nelsons Bredlijs** (, dzimis , miris ) bija amerikāņu pieczvaigžņu ģenerālis (no 1950. gada). Viens no desmit pieczvaigžņu ģenerāļiem ASV vēsturē un pagaidām pēdējias, kurš ieguvis šo dienesta pakāpi.

Dzimis nabadzīga skolotāja ģimenē. Beidzis Vestpointu, kur mācījās vienā kursā ar Dvaitu Eizenhaueru. Nepiedalījās Pirmajā pasaules karā, kura laikā dienēja Bjūtā, Montānā.

Starp pasaules kariem — pasniedzējs Vestpointas akadēmijā. Kaujas darbībā iesaistījās 1943. gada sākumā, kad tika nosūtīts uz Ziemeļāfriku kā Dvaita Eizenhauera, vēlāk arī Džordža Patona vietnieks.

Bredlijs bija viens no sabiedroto izcelšanās Normandijā plānotājiem un realizētājiem. Bredlija komandētā ASV 1. armija izcēlās Normandijas piekrastē. Vēlāk Bredlijs tika iecalts par ASV 12. armijas grupas komandieri. Bredlijs plānoja un realizēja operāciju "Kobra", kaujas Falēzes ielenkumā un citas operācijas, komandējot 12. armijas grupu Eizenhauera pakļautībā.

Pēc kara strādāja par Kara veterānu lietu valsts sekretāru. 1948. gadā kļuva par ASV Armijas štāba priekšnieku. 1949. gadā, kad Harijs Trumens nodibināja ASV Štābu priekšnieku komiteju, Bredlijs kļuva par tās pirmo priekšsēdētāju. Militāri-politiski vadīja ASV karaspēku Korejas kara laikā. 1953. gadā demobilizējās.

Bredlija vārdā nosauktas ASV kājnieku kaujas mašīnas *[[M2 Bradley]]*.

## Ārējās saites

* Omar Nelson Bradley, Lt. General FUSAG 12TH AG – Omar Bradley's D-Day June 6, 1944, Maps restored, preserved and displayed at Historical Registry
* The American Presidency Project
*United States Army Officers 1939–1945
*Generals of World War II

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-
Lāčupe (stacija)

**Lāčupe** ir dzelzceļa stacija Rīgā, Kurzemes rajonā, līnijā Zasulauks—Bolderāja. Stacija atrodas starp Imantas un Iļģuciema apkaimēm. Lāčupē pastāv tikai kravas satiksme. Lāčupes staciju šķērso 2 pārbrauktuves — Slokas iela un Buļļu iela. Pie Slokas ielas gar Mellužu ielu no stacijas atzarojas mazizmantots pievedceļš uz uzņēmumu ABAVA un citiem Kleistu ielas tuvumā esošiem uzņēmumiem. Pie  stacijas sliežu izvērsuma Bolderājas virzienā atzarojas pievedceļi uz vairumtirdzniecības bāzi, atzars uz Iļģuciema Kravas staciju, kā arī 2013. gadā uzbūvētais Nordeka pievedceļš.

## Vēsture
Stacija atklāta 1951. gadā ar nosaukumu 4. kilometra ceļa postenis. Postenis paredzēts atzara uz Iļģuciemu apkalpošanai. 1970. gados tā statuss mainīts uz izmaiņas punktu, bet 1980. gados stacija pārdēvēta par Lāčupi.

## Attēlu galerija

Attēls:Lāčupes stacija.JPG|Lāčupes stacija 2014. gadā
Attēls:Lāčupes stacija 49.jpg|Lāčupes stacija 2019. gadā
Attēls:Lāčupes stacija 50.jpg|Lāčupes stacija, skats Bolderājas virzienā
Attēls:Lāčupes stacija 30.JPG|Stacijas elektrocentralizācijas posteņa ēka 2014. gadā
Attēls:Lāčupes stacija 15.jpg|Lāčupes stacijas ūdenstornis
Attēls:Lāčupes stacija 32.JPG|Sliežu izvērsums Bolderājas virzienā
Attēls:Lāčupes stacija 12.JPG|Stacija 2010. gadā. Pa labi — atzars uz Iļģuciemu
Attēls:Lāčupes stacija 38.JPG|Stacija 2014. gadā. Kreisajā pusē vairumtirdzniecības bāzes pievedceļš, vidū — līnija uz Bolderāju, tālāk pa labi — Nordekas pievedceļš, pa labi — līnija uz Iļģuciemu
Attēls:Lāčupes stacija 19.JPG|Slokas ielas pārbrauktuve
Attēls:Lāčupes stacija 31.JPG|Buļļu ielas pārbrauktuve
Attēls:Lāčupes stacija 28.JPG|Stacijas sliežu ceļi
Attēls:Lāčupes stacija 06.JPG|Lāčupes stacijas ēkas un sliežu ceļi


## Ārējās saites
* Lāčupes stacijas fotogrāfijas 

## Atsauces
Alfrēds Ieviņš

**Alfrēds Ieviņš** (1897-1975) bija latviešu inženieris ķīmiķis, *Dr. chem.* (1938), Latvijas Universitātes profesors (1940-1958). Viens no 1944. gada 17. marta Latvijas Centrālās padomes memoranda parakstītājiem.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1897. gada 16. jūlijā Bukaišu pagasta Ievalaišu mājās zemnieka Friča Ieviņa ģimenē. Mācījās Bukaišu pagastskolā (1907–1910), Dzeņa proģimnāzijā un Rīgas Aleksandra ģimnāzijā (1911-1917). 
Latvijas brīvības cīņu laikā dienēja Latvijas armijā (1919-1920), pēc tam studēja Latvijas Universitātes Ķīmijas fakultātē (1920-1924). Strādāja par LU ķīmija fakultātes subasistentu (1924-1925), jaunāko asistentu (1925-1934), privātdocentu (1934-1938). 1935. gadā kopā ar M. Straumani izstrādāja rentgenogrāfisko asimetrisko metodi kristālu struktūras noteikšanai. Pēc  doktora disertācijas "Asimetriskā metode režģa konstanšu noteikšanai un dažas tās izlietošanas iespējas" aizstāvēšanas viņu ievēlēja par docentu (1938-1940), bet 1940. gadā par profesoru.

Pēc Otrā pasaules kara vadīja LU Vispārīgās ķīmijas tehnoloģijas katedru (1944–1954), līdztekus strādāja Latvijas PSR Zinātņu Akadēmijas Ķīmijas, vēlāk Neorganiskās ķīmijas institūtā, no 1946. gada līdz 1953. gadam un no 1959. gada līdz 1962. gadam bija institūta direktors. No 1958. gada bija Rīgas Politehniskā institūta profesors, vadīja Latvijas skolēnu ķīmijas olimpiāžu organizēšanu (1956—1974).

Miris 1975. gada 2. oktobrī Rīgā.

## Darbi
Galvenos pētījumus A. Ieviņš veica rentgenogrāfijas jomā, izstrādājis asimetrisku metodi kristālu elementārdaļiņu parametru noteikšanai. Pētīja bora kompleksos savienojumus ar skābekli saturošajiem organiskajiem ligandiem.  Veica sārmu un sārmzemju metālu, kobalta un niķeļa heksaborātu struktūras atšifrēšanu un kristālisko īpašību noteikšanu.
* Mārtiņš Eduards Straumanis; Alfreds Ieviṇš. Die Präzisionsbestimmung von Gitterkonstanten nach der asymmetrischen Methode. Berlin: J. Springer, 1940. (vāciski)

## Literatūra
* Akadēmiķis Alfrēds Ieviņš biobibliografija. (Sastādītājas V. Allena un V. Lūkina). Rīga: 1967

## Piemiņa
1998. gada 22. septembrī LZA iedibināja Mārtiņa Straumaņa — Alfrēda Ieviņa balvu jaunajiem zinātniekiem par labāko darbu ķīmijā.

## Atsauces
Zigmants Balčītis

**Zigmants Balčītis** (; dzimis ) ir lietuviešu ekonomists, matemātiķis, Lietuvas sabiedrības un politikas persona. Bijis Lietuvas premjerministra amata pienākumu izpildītājs 2006. gadā. Pārstāv Lietuvas sociāldemokrātu partiju.

Augstāko izglītību ieguvis Viļņas Universitātē, ko absolvējis 1976. gadā. Bijis trīs Seima sasaukumu deputāts no 2000. līdz 2009. gadam, kad tika ievēlēts Eiropas Parlamentā. Bijis transporta ministrs (2001—2005), finanšu ministrs (2005—2007) Aļģirda Brazauska un Ģedimina Ķirķila valdībā. 2006. gadā uz īsu brīdi bija premjerministra pienākumu izpildītājs.

## Ārējās saites
*
Kristofers Loids

**Kristofers Elens Loids** (; dzimis ) ir amerikāņu aktieris.

Pazīstams ar Emeta Brauna lomu "Atpakaļ nākotnē" triloģijā, tēvoča Festera lomu filmās "Adamsu ģimene" (1991) un "Adamsu ģimenes dārgumi" (1993), tiesneša Dūma lomu filmā "Kurš iegāza trusīti Rodžeru?", tomēr populārs kļuva pēc Džima Ignatovska attēlošanas televīzijas seriālā *[[Taxi (seriāls)|Taxi]]*.

Ir ieguvis trīs ''Primetime Emmy'' balvas un vienu *Independent Spirit Award*.

## Ārējās saites
Marsels Kitels

**Marsels Kitels** (; dzimis  Arnštatē) ir bijušais Vācijas šosejas riteņbraucējs. Karjera laikā ticis uzskatīts par vienu no vadošajiem riteņbraukšanas sprinteriem.

Par Kitela lielākajiem sportiskajiem sasniegumiem uzskatāmas uzvaras visu triju Lielo tūru posmos: 1 uzvara *[[Vuelta a España]]*, 14 uzvaras *[[Tour de France]]* un 4 uzvaras *[[Giro d'Italia]]*.

Kitels profesionāļa karjeru iesāka **' komandā. 2016. gada sezonu viņš uzsāka **' sastāvā.

2018. gadā Kitels jau pievienojās **' komandai. Pēc neveiksmīgas 2018. gada sezonas un līdzīga turpinājuma 2019. gadā sezonas vidū viņš vienojās ar komandu par līguma izbeigšanu. Augusta beigās viņš paziņoja, ka profesionālajā sportā neatgriezīsies.

2025. gada novembrī paziņoja par pievienošanos **' komandai kā sprinta konsultants.

## Atsauces

## Ārējās saites
Piemineklis

[thumb|[Brīvības piemineklis Rīgā, Latvijā]]
**Piemineklis**, arī **monuments** (no  — 'piemineklis'), šaurākā nozīmē ir tēlniecības vai arhitektūras veidojums, kas veltīts piemiņai, pilsētas vai vietas izskata uzlabošanai un sociālās atmiņas kopšanai - piemēram, cilvēka vai vēsturiska notikuma piemiņai.

Plašākā nozīmē "piemineklis" apzīmē objektu, kas veido valsts, tautas, cilvēces kultūras mantojuma daļu. Šādā plašākā nozīmē mēdz runāt arī par pilsētbūvniecības un arhitektūras pieminekļiem, arheoloģiskajiem, dabas, mākslas, vēstures un kultūras pieminekļiem.

Pieminekļi ir tikuši celti jau tūkstošiem gadu senā pagātnē. Aizvēstures periodā ir būvēti dolmeni, Stonhendža, tumuli un citas līdzīgas struktūras. Ēģiptes piramīdas, Grieķijas Partenons, Lielais Ķīnas mūris, Indijas Tadžmahāls un Lieldienu salu moai ir daži no pazīstamākajiem senajiem pieminekļiem. ASV Brīvības statuja un Francijas Eifeļa tornis ir slaveni nesenākas pagātnes pieminekļi.

Viens no Latvijas ievērojamākajiem pieminekļiem ir Brīvības piemineklis. Šeit atrodams visu Valsts aizsargājamo kultūras pieminekļu saraksts Rīgā.

## Ārējās saites

* Valsts kultūras pieminekļu aizsardzības inspekcija
Aila Fišere

**Aila Langa Fišere** (; dzimusi  Maskatā) ir austrāliešu aktrise.

Dzimusi skotu izcelsmes ģimenē Omānā, kur viņas tēvs strādāja kā finansists Apvienoto Nāciju Organizācijas labā, bet sešu gadu vecumā ģimene pārcēlās uz Pērtu Austrālijā.

Karjeras sākumā tēlojusi ziepju operās *Paradise Beach* un *Home and Away*. Kopš 2002. gada pazīstama ar lomām Holivudas filmās, pārsvarā dažādās komēdijās, tai skaitā "Skubijs Dū" (2002), "Es mīlu Hakabijus" (2004), "Nelūgtie viesi" (2005), "Karstgalvis Rods" (2007), "Noteikti, varbūt" (2008), "Šopaholiķes atzīšanās" (2009), *[[Rango]]* (2011), "Vecmeitas" (2012), "Nakts dzīvnieki" (2016), "Kaimiņos ar spiegiem" (2016), "Ķērāji" (2018) un "Pludmales slaists" (2019), kā arī lomu TV seriāla *[[Arrested Development]]* (2013) ceturtajā sezonā. 2013. gadā filmējusies filmās "Lielais Getsbijs" un "Krāpšanas ilūzija". Par tēlojumu filmā "Nelūgtie viesi" saņēmusi *MTV Movie Awards*.

Precējusies ar komiķi un aktieri Sašu Baronu Koenu, ģimenē 3 bērni.

## Atsauces

## Ārējās saites
Kerkīra

**Kerkīra** (, *Kérkyra*; ; ), arī **Korfu** (), ir Grieķijas sala Jonijas jūrā, atrodas Jonijas salu ziemeļos. Šī ir otra lielākā no Jonijas salām. Sala ir daļa no Kerkīras reģionālās vienības. Salas galvenā pilsēta arī ir Kerkīra. Salā atrodas Jonijas universitāte.

Kerkīras dienvidu daļā ir paugurains līdzenums, savukārt dienviddaļā — zemkalnāji, ko veido kaļķakmeņi un māla slānekļi.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Kerkīras municipalitāte
Kultūras piemineklis

thumb|200px|Kultūras pieminekļu zīme
**Kultūras piemineklis** ir kultūrvēsturiskā mantojuma daļa. Pie kultūras pieminekļiem pieder pilsētu vēsturiskie centri, senkapi, kapsētas, parki, kultūrvēsturiskas ainavas un atsevišķas teritorijas, ievērojamu personu darbības vietas, vēstures notikumu norises vietas, mākslas darbi. Šiem pieminekļiem ir vēsturiska, zinātniska vai citāda kultūras vērtība.

Kultūras pieminekļi tiek iedalīti arhitektūras, arheoloģiskajos, mākslas, pilsētbūvniecības, vēstures pieminekļos. Vēl tie var tikt iedalīti vietējas un valsts nozīmes pieminekļos pēc mākslinieciskās vērtības un nozīmes. Tāpat pastāv kultūras pieminekļu iedalījums kustamajos un nekustamajos pieminekļos. Kultūras pieminekļu aizsardzība tiek noteikta dažādās starptautiskās hartās.

Ar kultūras pieminekļu pastiprinātu izpēti un apzināšanu Latvijā sāka nodarboties 19. gadsimta pirmajā pusē. Mūsdienās to aizsardzības kontroli veic Valsts kultūras pieminekļu aizsardzības inspekcija, iepriekš to veica dažādas citas organizācijas. 1997. gadā UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā tika iekļauts Rīgas vēsturiskais centrs.

## Skatīt arī
* Latvijas Valsts aizsargājamo kultūras pieminekļu saraksts
* UNESCO Pasaules mantojuma saraksts

## Atsauces
Žulju Sezars

**Žulju Sezars Soarišs di Espindola** (; dzimis ) ir bijušais brazīliešu futbolists, spēlēja vārtsarga pozīcijā, Brazīlijas futbola izlases dalībnieks.

Profesionāļa karjeru sācis Brazīlijas kluba *[[Riodežaneiro "Flamengo"|Flamengo]]* sastāvā, kur spēlēja laikā no 1998. līdz 2005. gadam. Pēc tam līdz 2012. gadam pārstāvējis Itālijas *[[Milānas "Internazionale"|Internazionale]]* klubu, 2005. gadā tika izīrēts citam Itālijas klubam *[[Veronas "Chievo"|Chievo]]*. Kopš 2012. gada ir Anglijas kluba *[[Queens Park Rangers FC|Queens Park Rangers]]* sistēmā, taču kopš 2014. gada tiek izīrēts MLS klubam *[[Toronto FC]]*.

Lielākos panākumus guvis, spēlējot *Internazionale* klubā — bijis pieckārtējs Itālijas čempions, ieguvis trīs Itālijas kausus, uzvarējis 2009.—2010. gada sezonas UEFA Čempionu līgas turnīrā, divas reizes ticis atzīts par Itālijas līgas labāko vārtsargu.

Brazīlijas izlases sastāvā spēlējis .,  un .

## Sasniegumi
**Inter Milan**

* Itālijas Serie A: 2005—06, 2006—07, 2007—08, 2008—09, 2009—10
* Coppa Italia: 2005—06, 2009—10, 2010—11
* Supercoppa Italiana: 2005, 2006, 2008, 2010
* UEFA Čempionu līga: 2009—10
* FIFA Klubu Pasaules kauss: 2010

**Benfica**

* Portugāles Premjerlīga: 2014—15, 2015—16, 2016—17
* Portugāles kauss futbolā: 2016—17

**Brazīlija**

* Copa América: 2004
* FIFA Konfederāciju kauss: 2009, 2013

## Atsauces

## Ārējās saites
Pavlohrada

**Pavlohrada** () ir pilsēta Ukrainas austrumos, Dņipropetrovskas apgabalā. Izvietojusies apgabala austrumdaļā, Samaras un Vovčas starpupē,  no apgabala centra Dņipro. Pavlohradas rajona centrs.

## Vēsture
Apdzīvotā vieta dibināta Katrīnas II valdīšanas laikā 1779. gadā un jau 1784. gadā ieguva pilsētas tiesības un nosaukta par godu Krievijas Impērijas troņmantiniekam Pāvilam I. 19. gadsimta beigās tā bija graudu un miltu tirdzniecības vieta. 1950. gados pilsēta attīstījās kā jaunapgūstamā Rietumdonbasa centrs. Mūsdienās ievērojams kalnrūpniecības, ķīmiskās rūpniecības, mašīnbūves (tajā skaitā raķešu) centrs.

## Atsauces

## Ārējās saites
Šahtarske

**Šahtarske** () ir pilsēta Ukrainas dienvidos, Dņipropetrovskas apgabala Sineļnikoves rajonā. Izvietojusies apgabala austrumdaļā  no apgabala centra Dņipro.

Apdzīvotā vieta dibināta 1954. gadā sakarā ar jaunu akmenogļu šahtu būvniecību jaunapgūstamajā Rietumdonbasa baseinā. 1957. apdzīvotajai vietai piešķirts ciemata statuss ar nosaukumu **Šahtarske** (*Шахтарське*). 1960. gadā piešķirts pilsētciemata statuss un pārdēvēta par **Peršotravnevi** (*Першотравневе* — ‘1. maija [ciemats]’). 1963. gadā nodota ekspluatācijā pirmā šahta. 1966. gadā piešķirtas pilsētas tiesības, pārdēvēta par **Peršotravenski** (*Першотравенськ*) un pakļauta Pavlohradas pilsētas padomei. 1989. gadā piešķirts apgabala pakļautības pilsētas statuss. 2024. gadā pilsētai atgriezts Šahtarskes nosaukums.

## Atsauces

## Ārējās saites
Šahtarske (nozīmju atdalīšana)

**Šahtarske** var būt:
* Šahtarske — pilsēta Ukrainā (bijusī Peršotravenska)
* Šahtarske — ciemats Luhanskas apgabalā Ukrainā
* Šahtarske — ciemats Doneckas apgabalā Ukrainā
Vekše

**Vekše** () ir pilsēta Vekšes komūnā, Krūnuberjas lēnē, Zviedrijā. Tā ir lēnes administratīvais, kultūras un rūpniecības centrs. Pilsētā atrodas Vekšes diecēzes bīskapa krēsls, kā arī Linneja Universitāte. Ar 60,8 tūkstošiem iedzīvotāju 2010. gadā tā ir 19. lielākā pilsēta valstī. Pilsētā ir vairāki sporta klubi.

## Iedzīvotāju skaits

## Atsauces

## Ārējās saites

*
Sineļnikove

**Sineļnikove** () ir pilsēta Ukrainas vidusdaļā, Dņipropetrovskas apgabalā. Izvietojusies apgabala austrumdaļā  no apgabala centra Dņipro. Sineļnikoves rajona centrs.

Apdzīvotā vieta radusies kā ciemats pie 1868. gadā būvētās dzelzceļa stacijas un savu nosaukumu ieguvusi no vietējā zemes īpašnieka ģenerāļa Ivana Siņeļņikova. Jau 1873. gadā kļuva par ievērojamu Dienvidkrievijas dzelzceļa mezglu, 1895. gadā uzbūvēts lokomotīvju depo un vagonu remonta rūpnīca. 1921. gadā piešķirtas pilsētas tiesības.

## Atsauces

## Ārējās saites
Ernests Dišlers

**Ernests Dišlers** (1880-1966) bija latviešu inženieris elektroķīmiķis, Latvijas Universitātes profesors (1939-1948). Viens no 1944. gada 17. marta Latvijas Centrālās padomes memoranda parakstītājiem.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1880. gada 22. februārī Lielsatiķu pagastā (tagad Gaiķu pagasts) "Lejaslaucinieku" māju saimnieka Ērmaņa Dišlera ģimenē. Mācījās Gaiķu pagasta skolā un Tukuma pilsētas skolā. Strādāja par tautskolotāju Kurzemē un Aizkaukāzā (1898), nokārtoja abitūrijas eksamenus Narvas ģimnāzijā (1904). 
Studēja Pēterpils Elektrotehniskajā institūtā, ko beidza 1911. gadā, strādāja par institūta asistentu un privātdocentu līdz 1918. gadam. Krievijas pilsoņu kara laikā bija Omskas tehniskās vidusskolas skolotājs un inženieris Omskas dzelzceļa virsvaldē (1919-1920). 
Pēc Latvijas brīvības cīņu noslēguma atgriezās dzimtenē, 1921. gadā kļuva par Latvijas Augstskolas elektroķīmiskās tehnoloģijas docentu, tad vecāko docentu (1921-1939). 
No 1928. gada vasaras pavadīja Bilstiņu muižā pie Pērses ietekas Daugavā. Sakarā ar agrāro reformu šīs muižas zeme tika piedāvāta privātai apbūvei Latvijas Universitātes pasniedzējiem, t.sk. Ernestam Dišleram un viņa brālim Kārlim Dišleram, tiesību zinātņu fakultātes dekānam.
1939. gadā viņu ievēlēja par LU ārkārtas profesoru, 1940. gadā par profesoru, vācu okupācijas laikā atkal bija ārkārtas profesors (1941-1944).

Pēc Otrā pasaules kara bija LVU profesors (1944-1948), Neorganiskās ķīmijas tehnoloģijas katedras vadītājs (1944–1952). 1947. gadā no Sibīrijas izsūtījuma  uz Latviju atbēga viņa brālis Kārlis Dišlers, kuru apcietināja un 1950. gadā atkal deportēja. 1948. gadā profesoru Ernestu Dišleru pazemināja par docentu un 1952. gadā atbrīvoja no darba sakarā ar aiziešanu pensijā.
Miris 1966. gada 20. martā Rīgā, apglabāts Rīgas Meža kapos.

## Atsauces un piezīmes
Turbīna

thumbnail|235px|Tvaika turbīnas rotors, kas tiek gatavots Vācijā
**Turbīna** (, *turbinis* — ‘griešanās, virpulis’) ir rotējoša iekārta, uz kuras ass nostiprināts darbrats ar lāpstiņām, kas šķidruma, tvaika vai gāzes spiediena potenciālo enerģiju pārvērš par kinētisko enerģiju. Pēc darbvielas izšķir tvaika turbīnas, gāzturbīnas un hidroturbīnas. Savukārt pēc iedarbības veida izšķir aktīvās turbīnas un reaktīvās turbīnas, bet pēc darbvielas plūsmas virziena — radiālās turbīnas un aksiālās turbīnas. Turbīnas iedala arī pēc lietošanas veida, tas ir, stacionārajās un transporta turbīnās.

## Atsauces
Terņivka

**Terņivka** () ir apgabala pakļautības pilsēta Ukrainas dienvidos, Dņipropetrovskas apgabalā. Izvietojusies apgabala austrumdaļā pie Velika Terņivkas ietekas Samaras upē  no apgabala centra Dņipro.

Apdzīvotā vieta dibināta 1775. gadā kā kazaku sloboda vietā, kur biezi augušas ērkšķu plūmes (). 1964. gadā pie ciema tika izbūvēta pirmā akmeņogļu ieguves šahta un ciemam piešķirts pilsētciemata statuss. 1976. gadā piešķirtas pilsētas tiesības.

## Atsauces

## Ārējās saites
Embrioloģija

**Embrioloģija** (, *embryon* — ‘dīglis’,  — ‘jēdziens, mācība’) ir zinātne, kas pēta embrija attīstību pirmsdīgļa (kurā ietilpst dzimumšūnu veidošanās un apaugļošanās), dīgļa, augļa un agrīnās attīstības stadijā. Pastāv vispārīgā, aprakstošā, salīdzinošā, eksperimentālā un patoloģiskā embrioloģija.

## Ārējās saites

* Embrioloģija
Urbāns VII

**Pāvests Urbāns VII** (, dzimis , miris ), īstajā vārdā **Džovanni Batista Kastanja** (*Giovanni Battista Castagna*), bija Romas pāvests 1590. gadā no 15. septembra līdz 27. septembrim. Pāvesta krēslā viņš bija 13 dienas. Tas ir visīsākais termiņš, kāds jebkad ir bijis kādam no Romas pāvestiem.

Džovanni Batista Kastanja ir dzimis 1521. gadā aristokrātu ģimenē Romā. Viņa vecāki bija nākuši no Venēcijas. 1583. gada 12. decembrī kļuva par kardinālu. Tajā pašā dienā par kardināliem kļuva vēl trīs cilvēki, kas vēlāk kļuva par Romas pāvestiem. Tie bija Gregorijs XIV, Leons XI un Inocents IX. Interesanti, ka neviens no šiem četriem pāvestiem šajā amatā nebija ilgāk par gadu. Pirms kļūšanas par kardinālu Kastanja bija Rosāno arhibīskaps un vairākus gadus pāvesta nuncijs Spānijā.

Džovanni Kastanja par pāvestu tika ievēlēts 1590. gada 15. septembrī. Lielā mērā viņa ievēlēšanu par pāvestu atbalstīja spāņi. Kļūstot par pāvestu, Džovanni Kastanja pieņēma vārdu Urbāns VII. 13 dienas vēlāk Urbāns VII nomira no malārijas. Šis ir visu laiku īsākais termiņš pāvesta amatā.

## Ārējās saites
Divpadsmit saniknotu vīru

**"Divpadsmit saniknotu vīru"** () ir 1957. gada ASV drāmas filma, kuras režisors ir Sidnijs Lūmets (režisora kinodebija).

Filma ir par 12 zvērinātajiem, kam ir jāizlemj, vai notiesātais ir pastrādājis noziegumu (un tāpēc notiesājams uz nāvi) vai arī nav. Saskaņā ar ASV likumdošanu šim lēmumam ir jābūt vienbalsīgam. Gandrīz visa filmas darbība notiek vienā telpā, vienīgi filmas sākumā ir aina pie tiesu nama un tiesas zālē, vēl divas īsas ainas tualetē, kā arī filmas beigās aina pie tiesas nama kāpnēm. Kopā pavadītais laiks ārpus galvenās darbības vietas ir 3 minūtes (filma ir 96 minūtes gara).

Filmā netiek nosaukti cilvēku vārdi, vienīgi divi zvērinātie filmas beigās pasaka viens otram savējos, filmas laikā zvērinātie tiek identificēti ar numuru, apsūdzētais tiek identificēts kā "zēns" un aculiecinieki — kā "vecais vīrs" un "dāma pāri ielai". 1997. gadā izdots jauns filmas ekranizējums.

2007. gadā filma "Divpadsmit saniknotu vīru" iekļauta ASV Kongresa bibliotēkas Nacionālajā kino reģistrā kā kulturāli, vēsturiski vai estētiski nozīmīga filma.

## Atsauces

## Ārējās saites
Henrijs Stimsons

**Henrijs Lūiss Stimsons** (; dzimis , miris ) bija amerikāņu politiķis no Republikāniskās partijas.

Bija ASV Kara sekretārs prezidenta Viljama Tāfta laikā no 1911. līdz 1913. gadam, Filipīnu ģenerālgubernators no 1927. līdz 1929. gadam, ASV Valsts sekretārs prezidenta Herberta Hūvera laikā no 1929. līdz 1929. gadam, un vēlreiz ASV Kara sekretārs Otrā pasaules kara laikā no 1940. līdz 1945. gadam. 1932. gadā definēja t.s. Stimsona doktrīnu, kas paredzēja neatzīt Japānas teritoriālos ieguvumus Ķīnā. Pirms ASV iesaistīšanās karā, Stimsons bija viens no redzamākajiem politiķiem, kurš atbalstīja kara sākšanu ar Vāciju. Otrā pasaules kara laikā pārraudzīja valsts militāro bedžetu (apmēram trešdaļu no IKP), personāli kontrolēja Manhatanas projekta virzību.

## Ārējās saites
Aleksandrovska

**Aleksandrovska** var būt:
* Oleksandrivskas pilsētas krieviskais nosaukums
* Zaporižjas nosaukums līdz 1921. gadam
Zobu urbjmašīna

thumbnail|235px|Zobu urbjmašīnas uzgalis, kurā iestiprina urbi
**Zobu urbjmašīna** sarunvalodā **bormašīna**, ir rotācijas darbarīks (urbjmašīna), ko izmanto materiālu apstrādē un medicīnā (stomatoloģijā, ķirurģijā).

## Atsauces
Sterilizācija (mikrobioloģija)

**Sterilizācija** ( — ‘neauglīgs’) ir dažādu priekšmetu, šķidrumu, pārtikas produktu, pārsienamā un brūces materiāla, operācijas veļas, ārstniecisko šķīdumu apstrāde ar fizikālām metodēm, lai iznīcinātu mikrofloru.

Pārsienamo materiālu un veļu parasti sterilizē speciālās metāla tvertnēs, tās ievietojot autoklāvā 120—132 °C temperatūrā un 150—200 kPa (1,5—2 at) spiedienā; ķirurģiskos instrumentus — vārot 25—30 minūtes (ja ir aizdomas par anaerobisko infekciju — līdz 40—45 minūtēm); traukus — speciālos skapjos 150—160 °C temperatūrā 10—15 minūtes; optiskos instrumentus (cistoskopus, laparoskopus, torakoskopus un urīnceļu katetrus) — formalīna tvaikos 24 stundas; asinsvadu katetrus — speciālos šķīdumos. Gumijas cimdus var sterilizēt autoklāvā. Šuvju materiālu (zīdu, ketgutu, perlonu u.c.) sterilizē speciāli šim nolūkam pagatavotos šķīdumos.

Sterilizācijas procesu atdala no tīrīšanas procesa laikā vai telpā. Darbinieks, kas veic sterilizāciju, nodrošina, lai nenotiktu nesterilo un sterilizēto objektu saskare (viena virziena princips "nav atpakaļceļa").

## Atsauces

## Ārējās saites
Pēteris Ozols

**Pēteris Ozols** (dzimis  Vijciema pagastā, miris  Ādažu slimnīcā) bija latviešu jurists, *mag. iur.*. Viens no 1944. gada 17. marta Latvijas Centrālās padomes memoranda parakstītājiem.

## Dzīvesgājums
Dzimis Vijciema pagastā tautskolotāja ģimenē. Mācības uzsāka Dubultos, bet Pirmā pasaules kara dēļ evakuējās uz Vidzemi, kur 1919. gadā Cēsīs pabeidza ģimnāziju.

1919. gada jūnijā brīvprātīgi iestājās Latvijas Bruņotajos spēkos un tika nosūtīts uz karaskolu. Piedalījās Brīvības cīņās un 1919. gada 18. novembrī kaujā pret bermontiešiem pie Vareļiem tika ievainots. 1920. gadā iestājās Latvijas Universitātes teoloģijas fakultātē. Pēc tam lūdza pāreju uz medicīnas fakultāti, bet 1924. gadā turpināja studijas tautsaimniecības un tieslietu zinātņu fakultātē. Paralēli strādāja, bija Tiesu palātas krimināldepartamenta sekretārs (1926—1936). 1937. gadā pabeidza universitāti ar tieslietu maģistra grādu. Strādāja tieslietu sistēmā.

Vācu okupācijas laikā bija Rīgas Bāriņtiesas priekšsēdētājs. Kara beigās ar ģimeni devās uz Ventspili.

Pēc padomju otrreizējās okupācijas un sievas Marijas apcietināšanas nevarēja strādāt par juristu. Strādāja dažādus darbus un bieži mainīja dzīves vietas. Pēdēja dzīves vieta bijusi Ulbroka.

Miris 1979. gada 10. novembrī Ādažu slimnīcā.

## Atsauces
Filips Šeridans

**Filips Henrijs Šeridans** (, dzimis , miris ) bija amerikāņu ģenerālis Amerikas pilsoņu kara un Indiāņu karu laikā.

Pilsoņu kara laikā cīnījās unionistu pusē. Kļuva slavens ar kavalērijas kampaņām Šenando ielejā Virdžīnijā 1864. gadā. Plaši izmantoja izdedzinātās zemes taktiku, sagraujot pretinieka ekonomisko bāzi. Līdzīgi rīkojās kaujās pret indiāņiem, nogalinot bizoņus, tā iznīcinot indiāņu resursus. Šeridanam piedēvē teicienu "labs indiānis ir beigts indiānis". Šeridans bija viena no ietekmīgākajām presonām, kas atbalstīja Jeloustonas nacionālā parka izveidošanu. 1888. gadā prezidents Grovers Klīvlends piešķīra Šeridanam armijas ģenerāļa pakāpi.

Šeridana vārdā tika nosaukts ASV tanks *[[M551 Sheridan]]*.

## Ārējās saites
* 
* PBS on Sheridan 
* PBS ''National parks'' on Sheridan, including rare images 
* ''Sheridan's Ride'' poem
* Pictures of US Treasury Notes featuring Philip Sheridan, provided by the Federal Reserve Bank of San Francisco.
Šeridans

**Šeridans** () var būt:

* Filips Šeridans (*Philip Sheridan*; 1831—1888) — amerikāņu ģenerālis;
* Tajs Šeridans (*Tye Sheridan*; 1996) — amerikāņu aktieris;
* Teilors Šeridans (*Taylor Sheridan*; 1970) — amerikāņu aktieris, scenārists un režisors.

## Skatīt arī
* *[[Sheridan]]*