Igaunijas Pareizticīgā baznīca

thumb|230px|Tallinas Aleksandra Ņevska katedrāle (celta 1900. gadā)

**Igaunijas Pareizticīgā baznīca**, kopš 1935. gada **Apustuliskā Igaunijas Pareizticīgā baznīca** (), ir Austrumu pareizticīgās baznīcas sastāvdaļa Igaunijā, kas atrodas Ekumeniskā jeb Konstantinopoles patriarhāta jurisdikcijā. Tai ir 64 draudzes. Līdztekus darbojas Maskavas patriarhāta Igaunijas Pareizticīgā baznīca ar 31 draudzi.

## Vēsture
Pēc Igaunijas Republikas izveides 1923. gada 7. jūlijā Konstantinopoles patriarhs pieņēma Igaunijas Pareizticīgo baznīcu savā jurisdikcijā. Bīskaps Aleksandrs kļuva par Tallinas un visas Igaunijas metropolītu. 1935. gadā tā pieņēma Igaunijas Apustuliskās pareizticīgās baznīcas nosaukumu.

Pēc Igaunijas okupācijas 1940. gada 23. septembrī Igaunijas Pareizticīgās baznīcas sinode vērsās pie Maskavas patriarhāta ar lūgumu saglabāt tās autonomiju, tomēr lūgums tika noraidīts un 1941. gada 30. martā Igaunijas Pareizticīgo baznīcu pakļāva Krievijas pareizticīgo baznīcai, iekļaujot to Latvijas un Igaunijas eksarhātā.
Vācu okupācijas laikā 1941. gada 19. septembrī atjaunoja Igaunijas Apustulisko pareizticīgo baznīcu, bet pēc atkārtotās padomju okupācijas 1945. gada 6. martā igauņu pareizticīgo draudzes atkal pakļāva Maskavas patriarhātam.
Igaunijas Apustuliskās pareizticīgās baznīcas sinode apmetās Stokholmā, paliekot pakļautībā Konstantinopoles patriarhātam. 1978. gada 13. aprīlī pēc Krievijas pareizticīgo baznīcas lūguma Konstantinopoles patriarhāts pasludināja par spēkā neesošu 1923. gada tomosu, ar kuru tika izveidota autonomā Igaunijas baznīca.

Pēc Igaunijas neatkarības atgūšanas Igaunijas Reliģisko lietu departaments 1993. gada 11. augustā reģistrēja Igaunijas Apustuliskās pareizticīgās baznīcas trimdā sinodi kā vienīgo Igaunijas Apustuliskās pareizticīgo baznīcas tiesību pārņēmēju. 1996. gada 22. februārī Konstantinopoles Patriarhāta Sinode atjaunoja 1923. gada tomosu un izveidoja autonomu baznīcu savā jurisdikcijā paralēli Maskavas patriarhāta Igaunijas Pareizticīgo baznīcai. Maskavas patriarhs Aleksijs II pēc sarunām ar Konstantinopoles patriarhātu atzina divu pareizticīgo baznīcu pastāvēšanu Igaunijā.
2011. gada 26. maijā Apustuliskā Igaunijas Pareizticīgo baznīca nolēma liturģiskajā dzīvē atteikties no Jūlija kalendāra.

2018. gada 3. jūnijā par Maskavas patriarhs Kirils par Tallinas un visas Igaunijas metropolītu (Jevgeņiju) iecēla Krievijas pilsoni Valēriju Rešetņikovu.
Sakarā ar Krievijas iebrukumu Ukrainā 2024. gada 5. februārī Igaunijas Policijas un robežsardzes departaments paziņoja metropolītam Jevgeņijam par atteikumu atjaunot termiņuzturēšanās atļauju valstī.

2025. gada 9. aprīlī Igaunijas parlaments pieņēma Baznīcu un draudžu likuma grozījumus, saskaņā ar kuriem baznīca, klosteris vai draudze, kas darbojas Igaunijā, nedrīkst būt pakļauta personai vai apvienībai, kas atrodas ārvalstī un kam ir būtiska ietekme, kā arī nedrīkst būt ekonomiski vai ar statūtiem, līgumiem vai citiem dokumentiem saistīta ar reliģisku apvienību, reliģisku centru, pārvaldes institūciju vai garīgo vadītāju, kas atrodas ārvalstī, ja tie apdraud drošību, valsts vai konstitucionālo kārtību, kā arī valsti vai sabiedrību. Šāds apdraudējums var rasties, ja reliģiskais centrs, pārvaldes iestāde, garīgais līderis, persona vai apvienība atbalsta vai ir atbalstījusi militāru agresiju vai ir aicinājusi uz karu, terora aktiem vai citu nelikumīgu ieroču vai vardarbības izmantošanu. Iemesls likuma grozīšanai bija Maskavas patriarhāta atklāti paustais atbalsts Krievijas karam pret Ukrainu un Igaunijas Kristīgās pareizticīgās baznīcas, kas agrāk bija pazīstama kā "Maskavas patriarhāta Igaunijas Pareizticīgā baznīca", atrašanās Maskavas patriarhāta pakļautībā.

## Atsauces