open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Pelagonitissa

thumb|Dievmāte Pelagonitissa, 1421.-1422. g., Maķedonija
**“Rotaļīgais Bērns” (Pelagonitissa)** ir viens no Dievmātes "Eleusas" ikonogrāfiskā varianta krieviskajiem nosaukumiem, kurš atspoguļo īpaši emocionālo Dievmātes un Dēla attiecību raksturu, abiem rotaļājoties (draiskojoties).

Krievijā šis nosaukums radies vēlīnajos viduslaikos, tas nav ne literārs epitets, ne toponīms, bet galvenokārt ikonogrāfu un ikonu gleznošanas cienītāju vidū lietots apzīmējums; nav zināmi gadījumi, kad šis nosaukums būtu lietots kā ikonas uzraksts. Nosaukums atvasināts no Pelagonijas pilsētas, mūdienu Bitolas Ziemeļmaķedonijā, nosaukuma.

***Nosaukums**: Rotaļīgais Bērns; Rotaļīgā; Pelagonitissa; Kardiotissa; Avramiotissa; 
* **Svētku dienas**: Pelagonitissa 7. novembrī; Šujas un Smoļenskas Dievmāte 2. novembrī, 11. jūlijā, 28. jūlijā;
* **Avoti**: Majūmas Kozma “Slavējamā daudz augstāk par ķerubiem”, pateriks, Atona; 
* **Ikonogrāfija**: Kristus Bērns sēž Dievmātei uz labās vai kreisās rokas, ar rociņām tiecas pret Dievmāti, pieskaroties Viņas zodam vai vaigam, krasi atmetis atpakaļ galvu;

## Kompozīcija
Vairākumā paraugu Kristus Bērns sēž uz Dievmātes labās vai kreisās rokas, strauji tiecas ar rociņām pie uztrauktās Dievmātes sejas, pieskaroties Viņas zodam vai kaklam, spēcīgi atmetis atpakaļ galvu. Viņa figūra ir dzīvīga, nepacietīgas kustības pilna, tādējādi Dievmātei nākas Dēlu pieturēt, maigi piespiežot vienu no Viņa kailajām kājiņām (tās bieži ir sakrustotas). Neatņemama ikonogrāfijas detaļa ir rakstu rullis Bērna uz aizmuguri atmestajā rokā.
thumb|Pelagonitissas gleznojums Svētā Georga baznīcā, Staro Nagoričane, Ziemeļmaķedonijā. (1310-tie gadi)

## Vēsture
Pastāv viedoklis, ka Bizantija aizguvusi šo tēlu no itāļu mākslas 15. gadsimtā, kur kompozīcija ar rotaļājošos Bērnu bija plaši izplatīta, saistot šī tipa rašanos rietumos ar gotikas mākslu. Tomēr liela daļa pētnieku nešaubās par ikonogrāfijas bizantisko izcelsmi, viņuprāt, šādas kompozīcijas Itālijā ienākušas no Austrumiem.

“Rotaļīgā Bērna” ikonogrāfija bija plaši izplatīta postbizantiskajā mākslā, īpaši slāviskajās zemēs (Serbijā, Ziemeļmaķedonijā, Krievijā, kā arī Grieķijā). Tās prototips, visticamāk, ir līdz mūsdienām nenonākušais senais Dievmātes Pelagonitissas tēls, ko godināja Pelagonijā (Ziemeļmaķedonijā).

Rotaļīgā bērna tipa ikonas sāka gleznot 12. un 13. gs Bizantijā, it īpaši mūsdienu Ziemeļmaķedonijas teritorijā. Pirmais gleznojums ar "Pelagonitissas" vārdu ir freska Svētā Georga baznīcā, Staro Nagoričane, Ziemeļmaķedonijā, kas ir datējama ar 1313. vai 1318. gadu, kad notika baznīcas restaurācija pēc serbu karaļa Milutina pavēles.

14. gadsimtā Ajonoras pussalā Grieķijā, tika uzbūvēts serbu Hilandaras klosteris, kurā ir uzgleznots īpašs Pelagontissas paveids, kuru sauc "Avramiotissa". Šis nosaukums ir raksturīgs tikai šim Pelagontissas atveidojumam.

## Atsauces
Ģula Gembešs

Jākfas grāfs **Ģula Gembešs** (; dzimis , miris ) bija ungāru labēji konservatīvs politiķis. Bijis Ungārijas premjerministrs no 1932. līdz 1936. gadam.

Dzimis skolotāja ģimenē. Austroungārijas armijas virsnieks. Izvirzījās par vienu no Mikloša Horti tuvākajiem līdzgaitniekiem, kad 1919. gadā Segedas pilsētā koncentrējās komunistiskās Ungārijas Padomju Republikas pretinieki. Pēc komunistu sakāves Ģula Gembešs kļuva par vienu no ungāru nacionālistu līderiem un premjerministra Ištvāna Betlena politiskajiem pretiniekiem.

1932. gadā Horti iecēla Gembešu par premjerministru. Amata pildīšanas laikā Gembešs, cenšoties likvidēt Trianonas līguma sekas, bija ļoti aktīvs ārpolitikā. Ārpolitiski tuvinājās Itālijai un Austrijai. Gembešs bija pirmais ārvalstu līderis, kurš ieradās vizītē pie Ādolfa Hitlera, kas tas bija kļuvis par kancleru. Pēc slimības miris 1936. gadā.

## Ārējās saites
Sandīnistu nacionālās atbrīvošanas fronte

**Sandīnistu nacionālās atbrīvošanas fronte** (, **FSLN**) ir kreisi orientēta politiskā partija Nikaragvā. To  dibināja Nikaragvas Nacionālās autonomās universitātes studenti un aktīvisti: Karloss Fonseka, Silvio Majorga un Tomass Borhe. Nosaukums ir par godu Nikaragvas nacionālajam varonim Augusto Sesaram Sandino. Sākotnēji tā bija militāra organizācija ar mērķi gāzt diktatūru, kuru bija nodibinājis Anastasio Somosa Garsija, bet turpināja viņa dēli.  FSLN gāza diktatūru un darbojās Nacionālās atjaunošanas valdības huntā kā vadošais spēks.  notika demokrātiskas vēlēšanas, kurās FSLN kā politiskā partija uzvarēja, iegūstot 67% balsu.  tā atkal zaudēja varu.

Kopš 2007. gada FSLN ir vadošā partija Nikaragvā ar tās līderi Danjelu Ortegu kā prezidentu.

## Skatīt arī

* Danjels Ortega
* Nacionālās atjaunošanas valdības hunta

## Atsauces
Belaja

**Belaja**  (;  , ;  ) ir upe Baškortostānā, Krievijā, Kamas kreisā pieteka. Baškortostānas lielākā upe. Izteka atrodas Urālu kalnu dienvidrietumos, Iremela kalna pakājē. Augštecē tā plūst uz dienvidrietumiem caur šauru kalnu ieleju, pēc tam strauji pagriežoties uz ziemeļiem, kur ieleja kļūst plašāka. Upes garums ir 1430 kilometri.

Nozīmīgākās apdzīvotās vietas Belajas krastos ir Tirļanska, Belorecka, Sterļitamaka, Ufa (Ufas upes pietekas vietā) un Birska. Pie Ņeftekamskas Belaja ietek Kamas upē. Galvenā Belajas pieteka ir Ufa.

left|thumb|Volgas baseins ar izceltu Belaju

## Ārējās saites

## Atsauces
Emīls Prauliņš

**Emīls Prauliņš** ( — ) bija latviešu politiķis. Bijis Latvijas Satversmes sapulces deputāts un Kaplavas pagasta padomes priekšsēdētājs, Mazinieku partijas pārstāvis.

## Biogrāfija
Emīls Prauliņš piedzima  Kaplavas pagasta «Braģišķos». Mācījies vietējā draudzes skolā.

1896. gadā Prauliņš kļuva par mācekli Daugavpils dzelzceļa darbnīcā, apguva metāllējēja profesiju. Līdz 1919. gadam strādāja par metāllējēju. Darbojies Daugavpils dzelzceļnieku kooperatīva valdē un revīzijas komisijā, Daugavpils un Grīvas Latviešu biedrībā. Pirmā pasaules kara laikā strādāja bēgļu komitejā vispirms Daugavpilī, bet no 1916. gada Jaroslavļā.

1918. gadā Prauliņš atgriezās Daugavpilī un tika ievēlēts pilsētas domē. 1920. gadā ievēlēts Latvijas Satversmes sapulcē no Latvijas Sociāldemokrātiskās strādnieku partijas (LSDSP) saraksta, īsi pēc ievēlēšanas kopā ar vairākiem partijas biedriem atšķēlies no LSDSP parlamentārās frakcijas un izveidoja Mazinieku partiju. Amatā bija līdz 1922. gadam. Pēc tam atgriezies Kaplavas pagastā, kur ievēlēts par pagasta padomes priekšsēdētāju. Darbojies vairākās biedrībās, bija pagasta tiesas priekšsēdētājs un žurnālists.

Miris , apbedīts .

## Atsauces
Ļūdi

**Ļūdi** ir apdzīvota vieta Cēsu novada Taurenes pagastā. Atrodas pagasta dienvidos 6,8 km no pagasta centra Taurenes, 40,3 km no novada centra Cēsīm un 120,4 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa P30 (Cēsis—Vecpiebalga—Madona).

## Atsauces
Mežrijas

**Mežrijas** var būt:

*Mežrijas - ciems Aizkraukles novada Aiviekstes pagastā
*Mežrijas - ciems Cēsu novada Taurenes pagastā
Ramdoti

**Ramdoti** (arī **Aprāni**, **Zaļkalns**) ir apdzīvota vieta Cēsu novada Taurenes pagastā uz dienvidiem no Taurenes. Atrodas pagasta centrālajā daļā 1,7 km no pagasta centra Taurenes, 35,4 km no novada centra Cēsīm un 115,4 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa P30 (Cēsis—Vecpiebalga—Madona), netālu no Stupēnu ezera. Apdzīvotajā vietā atrodas Zaļkalns — 237 m virs jūras līmeņa esošs Vidzemes augstienes paugurs, no kura paveras ainavisks skats dienvidu virzienā, līdz pat Elkas kalnam.

## Atsauces
Aprāni

**Aprāni** (arī **Aprēni**) ir apdzīvota vieta Aizkraukles novada Seces pagastā. Izvietojusies pagasta ziemeļdaļā Pļaviņu ūdenskrātuves krastā pie autoceļa V927  no pagasta centra Seces,  no novada centra Aizkraukles un  no Rīgas.

Apdzīvotā vieta izveidojusies netālu no bijušās Brunavas muižas *(Winzheim)* centra.

## Atsauces
Runtes

**Runtes** ir apdzīvota vieta Cēsu novada Taurenes pagastā. Atrodas pagasta dienvidaustrumos 9,7 km no pagasta centra Taurenes, 40,7 km no novada centra Cēsīm un 120,7 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atrodas nomaļus no valsts autoceļiem.

## Atsauces
Kīrica

**Kīrica** () ir pilsēta Vācijā, Brandenburgā, Ostprignicas-Rupīnes apriņķī 28 kilometrus uz rietumiem no Neirupīnes.

## Vēsture
Apdzīvotā vieta pirmoreiz rakstos minēta 946. gadā. 1225. gadā šeit tika nodibināts franciskāņu klosteris, kas pastāvēja līdz 1552. gadam. 1237. gadā Kīrica ieguva Štendālas pilsētas tiesības, bet 14. gadsimtā kļuva par Hanzas locekli. 1626. gadā 600 pilsētas iedzīvotāji mira no mēra. Pēc Otrā pasaules kara - VDR pilsēta, līdz 1990. gadā iekļāvās apvienotajā Vācijā.

## Cilvēki
Kīrica ir zviedru ģenerāļa Hansa Kristofa fon Kēnigsmarka (*Hans Christoff von Königsmarck*, 1600 - 1663) dzimtā pilsēta.

## Atsauces

## Ārējās saites
Ādams Šrafers

**Ādams Šrafers** (; apbedīts ) bija zviedru karavīrs un valsts darbinieks.

Bija viens no Zviedrijas armijas komandieriem Poļu—zviedru kara (1600—1629) laikā. Bija Tallinas ģenerālsuperintendants, Hāpsalu pārvaldnieks un no 1623. gada - Rīgas vietvaldis. Gustavs II Ādolfs piešķīra Šrafera īpašumā vairākas muižas Tartu apriņķī.
Mežandrēnu dīķi

**Mežandrēnu dīķi** ir dīķi Cēsu novada Taurenes pagasta centrālajā daļā pie Mežandrēnu mājām. 

## Atsauces
Nadzenītis

**Nadzenītis** ir caurteces ezers Cēsu novada Taurenes pagasta ziemeļos. Ezeram caurtek Mežriju strauts.

## Atsauces
Pīslas ezeriņš

**Pīslas ezeriņš** ir caurteces ezers Cēsu novada Taurenes pagasta dienvidrietumu daļā. Ezeram caurtek Pīslas upe uz Rijas ezeru.

## Atsauces
Rijas ezers

**Rijas ezers** (arī **Lodes ezers**) ir subglaciāls caurteces ezers Cēsu novada Taurenes pagasta centrālajā daļā. Ezera lielums ir 6,9 ha.

Ezerā ietek Gauja no Brenkūža, Meļļupe no Ilzes ezera un Pīsla no Pīslas ezeriņa, iztek Gauja uz Stupēnu ezeru. Ezerā dzīvo asari, līdakas, plauži, raudas, ruduļi, ķīši un pliči.

Ezera austrumu krastā atrodas Lodesmuiža, kā arī autoceļš V309 (Katrīna–Leimaņi–Kaive–Aprāni).

## Dati no nezināma avota

Ezera garums ir 355 m, lielākais platums 330 m. Aprēķinātais faktiskais ezera spoguļvirsmas laukums ir 69488 m2 jeb 0,069488 km2. Vidējais ezera platums pēc formulas Pv= ir 210 m. Veicot ezera izpēti, maksimālais konstatētais dziļums bija 8,1 m. 

Ezera tilpums ar konusa formulu ir 166554 m3.  

Vidējais dziļums 2,3 m. Krasta līnijas garums ir 1108 m. Krasta līnijas līkumotības koeficients ir 1,19.  

Rijas ezers ir diseitrofs jeb distrofs, kam ir raksturīga brūna vai dzeltenbrūna ūdens krāsa un maza caurredzamība (0,9 - 1,2 m), kas noteikta ar Sekki disku. Vislielākā redzamība bija pie Meļļupes ietekas (1,2 m), kur nonāk ūdens no mitrām, bet ne tik purvainām zemēm kā citu upju apkārtnēs, bet vissliktākā redzamība (0,9 m) konstatēta ezera dziļākajā vietā, kas atrodas uz rietumiem - dienvidrietumiem no ezera vidus.  

Ūdens apmaiņas laiks ir 5,27 stundas, kas ir netipiski ātri, salīdzinot ar citiem Latvijas ezeriem, jo tam sateces baseins ir tūkstošreiz lielāks nekā pati ezera platība, kaut pašā ezerā ietek tikai trīs nelielas upes. Liels ūdens apmaiņas ātrums ezerā ir veidojies jau pēdējā apledojuma degradācijas fāzē, kad ledāja kušanas ūdeņi izskaloja savdabīgu reljefa pazeminājumu virkni, kur mūsdienās veidojās notece no samērā plašas apkārtnes.  

Ezera ilgtspējas indekss 0,15. Indeksu izmanto, lai novērtētu krasta aizaugšanas un ezera aizpildīšanās ar limniskajiem nogulumiem ietekmi uz ezera tilpuma samazināšanos laika gaitā. Pēc šī indeksa Rijas ezeram var noteikt, ka ezera sagaidāmo dzīvildzi būtiski ietekmē bioloģiskie procesi, tomēr tai vajadzētu pārsniegt 100 gadus. 

Rijas ezera virsējā slāņa temperatūra, kas noteikta 15 cm dziļumā, 11.06.2022 svārstījās no 20,61 °C līdz 21,52 °C, bet 28.06.2022. tā svārstījās no 23,02 °C līdz 24,02. Vasarā ezerā ir iespējams novērot izteiktu temperatūras dziļuma stratifikāciju. 28.06.2022. hipolimnijā 7,75 m dziļumā temperatūra bija 6,7 °C, bet 26,3 °C tika noteikti epilimnijā.

## Atsauces
Lodes ezers

**Lodes ezers** var būt:

*Lodes ezers - ezers Krimuldas novada Lēdurgas pagastā
*Lodes ezers - ezers Tukuma novada Sēmes pagastā
*Ilzes ezera cits nosaukums
*Rijas ezera cits nosaukums
*Stundezera cits nosaukums
Stupēnu ezers

**Stupēnu ezers** (arī **Lielais ezers**, **Steimiķu ezers**, **Stemiķis**, **Stemiķu ezers**, **Stupenu ezers**, **Stupeņu ezers**, **Žuburu ezers**) ir subglaciāls caurteces ezers Cēsu novada Taurenes pagasta centrālajā daļā.

Dibens - smilšains. Krasti - lēzeni, dienvidos, ziemeļrietumos - zemi. Ezerā ietek Gauja no Rijas ezera, iztek Gauja uz Slīceni. Makrofīti - glīvenes, lēpes, ūdensrozes, elodejas, meldri, niedres, vilkvālītes, daudzlapes. Ezerā dzīvo līdakas, asari, līņi, raudas, plauži, ruduļi un pliči.

Ezera austrumu krastā atrodas Ramdoti.

## Atsauces
Mellupe

**Mellupe** var būt:

*Mellupe - Avīknes pieteka
*Mellupe - Baložu kanāla pieteka
*Mellupe - Dzirnupes pieteka
*Mellupe - Gaujas pieteka
*Mellupe - Mugurupes pieteka
*Mellupe - Igrīves pieteka
*Mellupe - Vecās Jāņupes pieteka
*Mellupe - Vinterupītes pieteka

*Druves nosaukums vidustecē
*Mazupes nosaukums vidustecē, lejtecē

*Lilastes ezera pietekas Melnupes cits nosaukums
*Smakupes cits nosaukums
*Smirdas cits nosaukums

* Zane Mellupe
Mellupe (Dzirnupes pieteka)

**Mellupe** (arī **Sērmūkšupe**) ir Dzirnupes kreisā satekupe Cēsu novadā.

Izteka uz austrumiem no Sērmūkšiem. Tek ziemeļu virzienā. Satekot ar Melnupi veido Dzirnupi.

Mellupi šķērso valsts autoceļi V300 (Drusti–Dzērbene–Skujene) un V294 (Cēsis–Rāmuļi–Bānūži), tās krastos nav lielāku apdzīvoto vietu.

## Atsauces
Mežrijas strauts

**Mežrijas strauts** ir Taurenes ezerā ietekošs strauts Cēsu novadā.

Izteka - Taurenes pagasta centrālajā daļā. Tek ziemeļrietumu virzienā. Ietek Taurenes ezerā no dienvidaustrumiem.

Mežrijas strautu šķērso valsts autoceļš V299 (Rauna–Taurene–Abrupe), tā krastos nav lielāku apdzīvoto vietu.

## Atsauces
Ņikitins

**Ņikitins** (, no personvārda Ņikita ( no  — "uzvarētājs"); sieviešu dzimtē Ņikitina (*Никитина*)) ir krievu cilmes uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:

* Afanasijs Ņikitins (*Афана́сий Ники́тин*; ?—1472) — Tveras krievu tirgotājs un ceļotājs;
* Anatolijs Ņikitins (1928—2022) — Latvijas ķirurgs;
* Ņikita Ņikitins (*Никита Никитин*; 1986) — Krievijas hokejists;
* Romāns Ņikitins (1977) — Latvijas hokejists.
Taurenes ezers

**Taurenes ezers** (arī **Taureņa ezers**, **Tauriņu ezers**) ir publisks subglaciāls caurteces ezers Cēsu novada Taurenes pagasta ziemeļos.

Dibens — dūņains, līdzens. Krasti — slīpi, ziemeļos un dienvidrietumos — zemi, bet austrumos — stāvi. Ūdens krāsa — brūnūdens. Ezerā ietek Gauja no Kālenīša un Mežrijas strauts, iztek Gauja. Makrofīti — meldri, niedres, ūdensrozes, raglapes, peldošās un spožās glīvenes. Ezerā dzīvo līdakas, asari, raudas, plauži un ruduļi.

Ezera dienvidos atrodas atpūtas vieta un peldvieta.

## Atsauces
Kosmos-2516

***Kosmos-2516*** (*Космос-2516*) ir Krievijas *[[GLONASS]]* globālās navigācijas sistēmas *[[GLONASS-M]]* sērijas pavadonis. Tas palaists 2016. gada maijā. *GLONASS* zemes vadības kompleksa numurs 753. Izvietots *Glonass* sistēmas otrajā orbitālajā plaknē, punktā Nr. 11.

*Kosmos-2516* tika palaists  08:44:37 UTC ar nesējraķeti *[[Sojuz-2.1b/Fregat]]* no Pļeseckas kosmodroma. Trešās raķešpakāpes dzinējs izslēdzās agrāk par noteikto laiku, tāpēc paātrinātājbloks *Fregat* tika darbināts ilgāk, lai derīgo kravu nogādātu paredzētajā orbītā. Pēc pavadoņa atdalīšanās *Fregat* tika aizvadīts uz "apbedīšanas orbītu" (19200 km augstumā).

2016. gada 27. jūnijā *Kosmos-2516* nodots ekspluatācijā.

2020. gada novembrī notika pavadoņa iekārtu konteinera dehermetizācija, un 19. novembrī tam tika pārtraukta ekspluatācija. To 2021. gada janvārī plānots nomainīt ar *[[Kosmos-2547]]* (*GLONASS № 705*).

## Atsauces
KazEOSat-2

***KazEOSat-2*** (sākotnējais nosaukums ***DZZ-MR***) ir Kazahstānas otrais Zemes tālizpētes pavadonis. Orbītā palaists 2014. gada jūnijā.

Kosmisko aparātu izgatavojis Apvienotās Karalistes uzņēmums *[[Surrey Satellite Technology]]* (*SSTL*) uz platformas *SSTL-150+* bāzes. Pavadonī uzstādīts vidējas izšķirtspējas multispektrālais attēlveidotājs *KEIS* (*Kazakh Earth Imaging System*) jeb *JSS-56* (*Jena-Optronik Spaceborne Scanner-56*) jeb *MSI* (*Multispectral Imager*) ar izšķirtspēju 6,5 metri, kas izstrādāts Vācijas uzņēmumā *[[Jena-Optronik]]*.

## Lidojuma gaita
*KazEOSat-2* tika palaists  19:11:11 UTC ar nesējraķeti *[[Dnepr-1]]* no Jasnijas militārās bāzes Orenburgas apgabalā Krievijā. Kopā ar *KazEOSat-2* solārsinhronā orbītā ievadīti 36 pavadoņi.

## Atsauces

## Ārējās saites
* KazEOSat-2 АО «НК «Қазақстан Ғарыш Сапары» 
* KazEOSat-2 Launched 2014  SSTL 
* KazEOSat 2 (DZZ-MR)) Gunter's Space page
Slīcenis

**Slīcenis** (arī **Slīcena ezers**, **Slīceņa ezers**, kartē dažkārt atzīmēts kā **Skolas ezers**) ir subglaciāls caurteces ezers Cēsu novada Taurenes pagasta centrālajā daļā. 

Ezerā ietek Gauja no Stupēnu ezera, iztek Gauja uz Dabaru ezeru.

## Atsauces
Kārlis Gilgs

**Karls Gilgs** (;  Novi Jičīnas apriņķis —  Kolbermūra) bija Čehoslovākijas un Vācijas starptautiskais meistars šahā (1953).

## Biogrāfija
Pēc izcelsmes bijis Sudetu vācietis, bet pēc profesijas — skolotājs. Šahu iemācījies spēlēt četru gadu vecumā. Pēc Pirmā pasaules kara aktīvi iesaistījies šaha dzīvē jaunizveidotajā Čehoslovākijas republikā. Daudzu starptautisko šaha turnīru dalībnieks. Lai gan Gilga rezultāti turnīros bija viduvēji, tomēr viņš bija viens no retajiem tā laika šahistiem, kas sasniedza pozitīvu savstarpējo rezultātu pret toreizējo Pasaules šaha čempionu Aleksandru Aļehinu (+1, =2).

Pārstāvējis Čehoslovākijas komandu lielākajos komandu šaha turnīros:
* Pasaules šaha olimpiādēs piedalījies 3 reizes (1927-1928, 1931). Komandu vērtējumā izcīnījis bronzas (1931) medaļu;
* neoficiālajā Pasaules šaha olimpiādē piedalījies 1936. gadā.

Pēc tam, kad 1939. gadā Trešais reihs okupēja un sadalīja Čehoslovākiju, Gilgs spēlēja Vācijas šaha čempionātos. 1939. gadā viņš ieņēma trešo vietu, bet gadu vēlāk dalīja trešo vietu ar Kurtu Rihteru.

Otrā pasaules kara laikā dienējis Vērmahtā. Pēc kara pārcēlies uz dzīvi Bavārijā un apmeties Rozenheimā. Turpinājis piedalīties šaha turnīros. Daudzkārtējais Rozenheimas pilsētas šaha čempions. Divas reizes uzvarējis Bavārijas federālās zemes šaha čempionātos. Tāpat divas reizes uzvarējis prestižajā Vācijas šaha kausā *Dähne-Pokal* (1954, 1963). Piedalījies arī Vācijas šaha čempionātos, kuros divas reizes dalījis 4. vietu (1951, 1953). Par rezultātiem turnīros FIDE 1953. gadā Gilgam piešķīrusi starptautiskā meistara (IM) nosaukumu.

Vācijas Federatīvās Republikas komandas sastāvā piedalījies Eiropas komandu šaha čempionātā 1957. gadā. Līdz 1980. gadam Vācijas šaha bundeslīgā spēlējis Rozenheimas pilsētas komandas sastāvā. Periodikā publicējis savus šaha galotņu pētījumus.

## Atsauces

## Ārējās saites
Josefs Rejfiržs

**Josefs Rejfiržs** (;  Prāga —  Prāga) bija Čehoslovākijas starptautiskais meistars šahā (1956).

## Biogrāfija
Pirms Otrā pasaules kara bijis viens no spēcīgākajiem Čehoslovākijas šahistiem. Divas reizes uzvarējis tradicionālajos Hastingsas (Anglija) turnīros B grupā (1932, 1933). Pēc Otrā pasaules kara kādu laiku nav piedalījies šaha turnīros, taču 1950. gadu beigās atjaunojis savu šahista karjeru.

Pārstāvējis Čehoslovākijas komandu lielākajos komandu šaha turnīros:
* Pasaules šaha olimpiādēs piedalījies 7 reizes (1928-1935, 1956-1958). Komandu vērtējumā izcīnījis sudraba (1933) un bronzas (1931) medaļas. Individuālajā vērtējumā izcīnījis bronzas (1931) medaļu;
* neoficiālajā Pasaules šaha olimpiādē piedalījies 1936. gadā;
* Eiropas komandu šaha čempionātos piedalījies 2 reizes (1957-1961). 1957. gadā gan komandu, gan individuālajā vērtējumā izcīnījis bronzas medaļas.

Par rezultātiem turnīros FIDE 1956. gadā Rejfiržam piešķīrusi starptautiskā meistara (IM) nosaukumu. Pārgari miris no miokarda infarkta.

## Atsauces

## Ārējās saites
Emilija Votsone

**Emilija Mārgarita Votsone** (; dzimusi ) ir angļu aktrise.

Nominēta Amerikas Kinoakadēmijas balvai kategorijā "Labākā aktrise galvenajā lomā" par lomām filmās *[[Breaking the Waves]]* (1996) un *[[Hilary and Jackie]]* (1998). Par lomu filmā *Breaking the Wawes* saņēmusi arī Eiropas Kino balvu kā gada labākā aktrise. Par vadošo lomu TV miniseriālā *[[Appropriate Adult]]* (2011) saņēmusi BAFTA televīzijas balvu kā labākā aktrise.

Attēlojusi lomas tādās filmās, kā *[[Cradle Will Rock]]* (1999), *[[Angela's Ashes]]* (1999), *[[The Luzhin Defence]]* (2000), "Gosforda parks" (2001), "Mīlas skurbulis" (2002), "Sarkanais pūķis" (2002), *[[The Life and Death of Peter Sellers]]* (2004), *[[Separate Lies]]* (2005), *[[Wah-Wah]]* (2005), *[[The Proposition]]* (2005), "Sinekdoha, Ņujorka" (2008), *[[Cold Souls]]* (2009), *[[Oranges and Sunshine]]* (2011), "Grāmatu zagle" (*The Book Thief,* 2013), "Teorija par visu" (2014), "Grēcīgā ābeļdārza iela" (*Apple Tree Yard,* 2017).

Attēlojusi vienu no galvenajām lomām TV miniseriālā "Černobiļa" (2019).

## Filmogrāfija

## Ārējās saites
Karogi (ciems)

**Karogi** ir ciems Limbažu novada Staiceles pagastā. Atrodas pagasta dienvidu daļā 4 km no pagasta centra Staiceles, 40,5 km no novada centra Limbažiem un 126 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa P15 (Ainaži—Matīši), Karogupītes (Dzelzāmuru upītes) krastā. Netālu atrodas smilšakmeņos izveidojošās Karogu jeb Karogupītes alas.

## Atsauces
Karels Skalička

**Karels Skalička** (; ;  Prāga —  Buenosairesa) bija Čehoslovākijas un Argentīnas šahists.

## Biogrāfija
Pirms Otrā pasaules kara bijis viens no spēcīgākajiem Čehoslovākijas šahistiem. Daudzu starptautisko šaha turnīru laureāts, tostarp 1925. gadā bijis otrais Kentas grāfistes 20. šaha kongresā Bromlejā (Anglija), kurā uzvarēja Hermanis Matisons.

Pārstāvējis Čehoslovākijas (arī kā Bohēmijas un Morāvijas protektorātu 1939. gadā) komandu lielākajos komandu šaha turnīros:
* Pasaules šaha olimpiādēs piedalījies 3 reizes (1931-1933, 1939). Komandu vērtējumā izcīnījis sudraba (1933) un bronzas (1931) medaļas. Individuālajā vērtējumā izcīnījis zelta (1931) medaļu;
* neoficiālajā Pasaules šaha olimpiādē piedalījies 1924. gadā un komandu vērtējumā izcīnījis zelta medaļu.

1939. gada septembrī pēc Pasaules šaha olimpiādes Buenosairesā nolēmis neatgriezties Otrā pasaules kara pārņemtajā Eiropā un mūža atlikušo daļu nodzīvojis Argentīnā. Mainījis savu vārdu no "Karels" uz "Karloss". 1940. gadu otrajā pusē piedalījies dažos turnīros Argentīnā, bet vēlāk vairāk bijis pazīstams ar savām publikācijām par dažādiem šaha turnīriem. Aizrāvies arī ar šaha kompozīciju.

## Atsauces

## Ārējās saites
Artūrs Rekems

**Artūrs Rekems** (; dzimis ; miris ) bija angļu grāmatu ilustrators. Ilustrējis daudzus angļu klasiskās bērnu literatūras un pasaku grāmatas, kā arī Šekspīru un Nībelungu dziesmu. Saņēmis medaļas vispasaules izstādēs. Ietekmējies no Džordža Krukšenka un Obri Bērdslija. Ietekmējis Timu Bērtonu un Giljermo del Toro.

## Ārējās saites
Abrahams Kupčiks

**Abrahams Kupčiks** (;  Bresta —  Ņūdžersija) bija ASV šahists.

## Biogrāfija
Piedzimis ebreju ģimenē tagadējā Baltkrievijā, taču jau 1903. gadā kopā ar vecākiem pārcēlies dzīvot uz ASV. Pēc Pirmā pasaules kara sekmīgi piedalījies šaha turnīros. Atsevišķās partijās spēlējis neizšķirti ar toreizējiem Pasaules šaha čempioniem Hosē Raulu Kapablanku un Aleksandru Aļehinu. Desmit reizes uzvarējis Manhatanas šaha kluba čempionātos. ASV komandas sastāvā piedalījies Pasaules šaha olimpiādē 1935. gadā. Komandu vērtējumā izcīnījis zelta, bet individuālajā — bronzas medaļu.

Pēc profesijas bijis grāmatvedis. Pēc Otrā pasaules kara šaha turnīros piedalījies reti. Miris Ņūdžersijas štata Montklēras pilsētā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Bukultu iela (Rīga)

**Bukultu iela** ir iela Rīgā, Ziemeļu rajonā, Sarkandaugavā. Bukultu iela sākas krustojumā ar Duntes ielu un beidzas krustojumā ar Ganību dambi, nekrustojot citas ielas. Ielas garums ir 1450 metri, tā ir gandrīz pilnīgi taisna un klāta ar asfalta segumu visā garumā. Iela izveidota paralēli dzelzceļa līnijai uz Rīgas ostu, šeit arī kravas stacija Ganību parks. Bukultu ielā ir gandrīz tikai saimnieciskā apbūve, vienīgā sabiedriskā celtne ir medicīnas centrs "Orto klīnika" Bukultu ielā 1A.

Iela ir nosaukta Bukultu — ciema Pierīgā, arī Rīgas daļas — vārdā.

## Ielu savienojumi
Bukultu iela ir savienota ar šādām ielām:
* Duntes iela (T veida krustojums)
* Ganību dambis (T veida krustojums)

## Skatīt arī
* Sarkandaugava

## Atsauces
Dimitrova

**Dimitrova** var būt:
* Aleksandra Dimitrova () — Krievijas šahiste (dzimusi 2000.);

* Dimitrova () — Ukrainas pilsētas Mirnohradas nosaukums no 1957. līdz 2016. gadam.
5. šaha olimpiāde

**5. [[šaha olimpiāde]]** notika no 1933. gada 12. jūnija līdz 23. jūnijam Kentas grāfistes ostas pilsētā Folkestonā, Anglijas dienvidrietumos.

## Vispārīgs apskats
Bija paredzēts, ka olimpiāde 1932. gadā notiks Spānijā. Tomēr Spānijas šaha federācija, novērtējot savas finanšu iespējas, no olimpiādes organizācijas atteicās. FIDE kongress 1932. gadā apstiprināja ASV priekšlikumu olimpiādi rīkot 1933. gadā Čikāgā. Pasaules finanšu krīze bija skārusi arī ASV šaha federāciju un arī tā "Nāciju turnīra" rīkošanu atteica. Lai gan līdz olimpiādes sākumam bija atlicis maz laika, situāciju glāba Lielbritānijas šaha federācija, uzņemoties organizatora lomu.

## Olimpiādes rezultāti
Olimpiādē piedalījās 15 komandas. Visas komandas spēlēja vienā grupā pēc apļa sistēmas, tas ir, katra ar katru.

Turnīra rezultāti apkopoti nākamajā tabulā:
:

### Labākie pie galdiņiem
: 

### Uzvarētāju individuālie rezultāti
#### 1. vieta — ASV

#### 2. vieta — Čehoslovākija

#### 3. vieta — Zviedrija

### Latvijas šahistu sniegums
Latviju pārstāvēja četri šahisti, rezervistu sūtīt neļāva finanšu trūkums. Latvijas komandas  (9. vieta) dalībnieku rezultāti apkopoti nākamā tabulā:

## Visīsākā partija

Latvijas šahistam V. Hāzenfūsam izdevās uzstādīt savdabīgu rekordu — nospēlēt visīsāko rezultatīvo partiju.

Kombe (Skotija) — Hāzenfūss (Latvija)

**1. d4 c5 2. c4 cxd4 3. Zf3 e5  4. Zxe5?? Da5+** (Skat. diagrammu). Baltie padevās.

## Atsauces

## Papildu literatūra
* 

## Ārējās saites
* 5th Chess Olympiad: Folkestone 1933
Rīts priežu mežā

**"Rīts priežu mežā"** () ir krievu mākslinieku Ivana Šiškina un Konstantīna Savicka  glezna. Lāčus ir gleznojis Savickis, bet mākslas kolekcionārs Pāvels Tretjakovs izdzēsa viņa parakstu, uzsverot, ka "no idejas līdz izpildījumam viss liecina, ka gleznošanas maniere un radošā metode atbilst tikai Šiškinam", tāpēc šobrīd glezna tiek piedēvēta Šiškinam vienam pašam.

"Rīts priežu mežā" izrādījās ārkārtīgi populāra glezna un tika reproducēta uz dažādiem priekšmetiem, to skaitā uz saldumu ražotāju "Laima" konfektēm "Lācītis ķepainītis" un "Krasnij oktjabrj" ražotajām konfektēm "Miška kosolapij". Saskaņā ar kādu aptauju, glezna Krievijā ir otra populārākā aiz Viktora Vasņecova "Varoņi" (). Līdzīgas Šiškina gleznas ir "Mežs pavasarī (1884) un "Sestroreckas mežs" (1896).

Tiek uzskatīts, ka Šiškins šo gleznu radījis  pie Narvas-Jēsū (Igaunijā), kur viņš vasarās bieži atpūties.

## Atsauces
Ķila

**Ķila** (no  — 'ciems'), arī **Ķilas**, ir ciems Limbažu novada Staiceles pagastā. Atrodas pagasta vidusdaļā 4 km no pagasta centra Staiceles, 47,5 km no novada centra Limbažiem un 145 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa V119, Planču purva rietumu krastā.

## Atsauces
Belpošta

***Belpošta*** (, ), pilns nosaukums **Republikāniskais unitārais pasta sakaru uzņēmums «Belpošta»** (*Рэспубліканскае ўнітарнае прадпрыемства паштовай сувязі «Белпошта»*) ir Baltkrievijas nacionālais pasta dienests. 1949. gadā tā kļuva par Pasaules Pasta savienības biedru.

## Vēsture
Pirmā pasta pakalpojumu izmantošana Baltkrievijas teritorijā hronikās minēta 885. gadā.

Kijivas Krievzemē pastāvēja atsevišķs amats — prinča ziņnesis. Kurjeri piegādāja prinča rīkojumus dažādos valsts nostūros. Dažkārt ziņojumi tika sūtīti, pašam ziņnesim iemācoties tekstu no galvas.

1583. gadā izveidots pirmais Baltkrievijas pasta ceļš (Varšava—Bjalistoka—Grodņa—Viļņa), ieviešot arī pirmo pasta tarifu sistēmu. Maksu noteica sūtījuma veids un svars.

1793. gadā Baltkrievija kļuva par daļu no Krievijas Impērijas un pasts tika attīstīts kā daļa no Impērijas pasta dienesta. Tika izveidoti pasta rajoni, ieskaitot Minsku, Vitebsku un Mogiļevu.

Pirmā telegrāfa stacija Baltkrievijā tika aprīkota 1859. gadā Minskas un Babruiskas pasta nodaļā, savienojot tās ar telegrāfa līniju.

Regulāri pasta pārvadājumi pa dzelzceļu tika uzsākti 1871. gadā maršrutā Minska—Maskava, Minska—Rivne, Minska—Bresta, Minska—Lubava. Pasta vagoniem bija speciāli plaukti pasta šķirošanai un glabāšanai. Pieturās tika izvietotas pastkastes sūtījumu ievietošanai.

1914. gadā mūsdienu Baltkrievijas teritorijā bija 380 sakaru komersanti.

Pirms Otrā pasaules kara Baltkrievijā darbojās 2300 pasta nodaļas. Tās visas kara laikā tika iznīcinātas un pasta darbība pilnībā tika atjaunota tikai 1948. gadā.

## Mūsdienās
2013. gada beigās Baltkrievijā pastāvēja 6 reģionālās filiāles, 3499 pasta nodaļas, darbinieku skaits sasniedza 27,8 tūkstošus cilvēku.

## Atsauces

## Ārējās saites

*
Jiržijs Pelikāns

**Jiržijs Pelikāns** (; ;  Častolovice — 1984. gada jūlijā Buenosairesas province) bija Čehoslovākijas un Argentīnas starptautiskais meistars šahā (1965).

## Biogrāfija
Pirms Otrā pasaules kara bijis viens no spēcīgākajiem Čehoslovākijas šahistiem. Daudzu starptautisko šaha turnīru laureāts, tostarp divas reizes uzvarējis turnīrā Prāgā (1935, 1936).
Pārstāvējis Čehoslovākijas (arī kā Bohēmijas un Morāvijas protektorātu 1939. gadā) komandu lielākajos komandu šaha turnīros:
* Pasaules šaha olimpiādēs piedalījies 3 reizes (1935-1939). Individuālajā vērtējumā izcīnījis sudraba (1935) medaļu;
* neoficiālajā Pasaules šaha olimpiādē piedalījies 1936. gadā.

1939. gada septembrī pēc Pasaules šaha olimpiādes Buenosairesā nolēmis neatgriezties Otrā pasaules kara pārņemtajā Eiropā un mūža atlikušo daļu nodzīvojis Argentīnā. Mainījis savu vārdu no "Jiržijs" uz "Horhe". Regulāri piedalījies dažādos Argentīnas šaha turnīros. 1960. gadā bijis trešais Argentīnas šaha čempionātā, bet 1966. gadā šajā turnīrā izcīnījis sudraba medaļu. Pēdējo reizi Argentīnas šaha čempionāta finālā piedalījies 1972. gadā un dalījis 11.-12. vietu.

Bijis pazīstams kā korespondencšahists. 1957. gadā uzvarējis pirmajā Argentīnas korespondencšaha čempionātā.

Par panākumiem turnīros FIDE 1965. gadā Pelikānam piešķīrusi starptautiskā meistara (IM) nosaukumu.

Devis ieguldījumu šaha atklātņu teorijā. Bijis viens no tagadējā sicīliešu aizsardzības Čeļabinskas varianta pirmatklājējiem: 1. e4 c5 2. Zf3 Zc6 3. d4 cxd4 4. Zxd4 Zf6 5. Zc3 e5.

## Atsauces

## Ārējās saites
Riekstu iela (Jūrmala)

**Riekstu iela** ir iela Jūrmalā, Valteru apkaimē. Riekstu iela sākas krustojumā ar Gulbju ielu un beidzas krustojumā ar Piekrastes ielu. Kopējais ielas garums ir 440 metri, tā ir klāta ar grants segumu. Riekstu ielā satiksmes kustība norit vienā joslā. Ielā ir savrupmāju apbūve.

## Ielu savienojumi
Riekstu iela ir savienota ar šādām ielām:
* Gulbju iela (T veida krustojums)
* Kazeņu iela (T veida krustojums)
* Piekrastes iela (T veida krustojums)

## Skatīt arī
* Valteri
Oskars Štāfenhāgens

**Oskars Štāfenhāgens** (; dzimis , miris ) bija vācbaltiešu izcelsmes vēsturnieks.

Dzimis ārsta ģimenē. Apmeklēja Bitnera privātskolu Kabilē. No 1864. līdz 1868. gadam mācījās Tallinas guberņas ģimnāzijā, bet 1868. gada - Rīgas guberņas ģimnāzijā. Studēja Tartu Universitātē, Getingenē, Leipcigā un Kēnigsbergā. No 1885. gada strādāja Tallinas pilsētas arhīvā. No 1885. līdz 1892. gadam - vēstures skolotājs Tallinā. No 1892. līdz 1903. gadam darbojās Tallinā, Rīgā, Kēnigsbergā, Dancigā, Berlīnē, Jelgavā. No 1903. līdz 1919. gadam bija Kurzemes guberņas arhīva direktors. No 1919. līdz 1923. gadam - Lībekā, vēlāk Rostokā.

## Ārējās saites
*
Aleksandrs Kolobņevs

**Aleksandrs Kolobņevs** (; dzimis ) ir bijušais Krievijas šosejas riteņbraucējs. Viņa lielākās uzvaras sacensībās ir 2007. gada *[[Monte Paschi Eroica]]*, posms Parīze—Nica un divas uzvaras Krievijas čempionātā. 2011. gadā viņš tika uz laiku atstādināts no dalības sacensībās, jo analīzēs tika uzrādīts iespējams citas vielas maskējošs aģents. Sporta arbitrāžas tiesa diskvalifikāciju atcēla 2012. gada februārī, un viņš atgriezās komandas sastāvā.

2012. gadā Starptautiskā Riteņbraukšanas savienība uzsāka izmeklēšanu par Kolobņevu un Kazahstānas sportistu Aleksandru Vinokurovu par Šveices laikrakstā *L’lllustre* un Itālijas laikrakstā *Corriere della Sera* paustajām apsūdzībām. Tie apsūdzēja Vinokurovu par darījuma noslēgšanu ar Kolobņevu 2010. gadā, lai tas ļautu viņam uzvarēt Ljēža—Bastoņa—Ljēža sacensībās, kad abi atradās izšķirošajā atrāvienā. Tika apgalvots, ka Vinokurovs samaksājis 150 tūkstošus eiro. 2019. gada 12. septembrī prokurors prasīja sešu mēnešu cietumsodu abiem dalībniekiem, konfiscējot 150 tūkstošus eiro no Kolobņeva bankas konta un liekot samaksāt vēl 50 tūkstošus; Vinokurovam liekot maksāt 100 tūkstošus. 2019. gada 5. novembrī tiesa abus attaisnoja pierādījumu nepietiekamības dēļ.

Pēc karjeras beigām izveidoja viesnīcu Spānijā, kurā atsevišķās telpās iespējams simulēt augstkalnes efektu, kas ļauj palielināt sportistu darbaspējas.

## Atsauces

## Ārējās saites
Anhedonija

**Anhedonija** (no  *(an-)* — 'ne' un *ἡδονή* (*hēdonḗ*) — 'bauda') ir nespēja gūt prieku no nodarbēm, kas parasti to sagādā, piemēram, no vaļaspriekiem, mūzikas, fiziskām, sociālām un seksuālām aktivitātēm. Anhedonija sastopama pie dažādām garīgajām slimībām (šizofrēnijas), kā arī garastāvokļa traucējumiem. Tā mēdz būt saistīta arī antipsihotisko līdzekļu lietošanu, kā arī novērojama opioīdu, stimulantu atcelšanas sindroma laikā.

## Atsauces
Lisjēns Bonaparts

**Lisjēns Bonaparts** (; dzimis , miris ) bija Napoleona jaunākais brālis. Kanino pirmais princis no 1814. gada. Francijas iekšlietu ministrs (1799—1800). Pēc pārliecības - republikānis, tāpēc dažkārt bija saspringtas attiecības ar brāli.

1804. gadā faktiski devās trimdā no Francijas uz Pāvesta valsti. Kad Lisjēns centās izbraukt uz ASV, viņu pārtvēra briti, tomēr Anglijā sagaidīja kā Napoleona pretinieku. Kad 1814. gada aprīlī Napoleons attiecās no troņa, Lisjēns atgriezās Francijā. Simts dienu laikā Lisjēns Bonaparts tomēr aktīvi atbalstīja Napoleona atgriešanos, tāpēc pēc sakāves bija spiests pamest Franciju.

Lisjēna Bonaparta dēls Šarls Lisjēns Bonaparts (*Charles Lucien Bonaparte*,  1803—1857) kļuva par pazīstamu ornitologu, bet Luijs Lisjēns Bonaparts (*Louis Lucien Bonaparte*, 1813—1891) - lingvistu.

## Ārējās saites
Neirupīne

**Neirupīne** () ir pilsēta Vācijā, Brandenburgā, Ostprignicas-Rupīnes apriņķa centrs Rupīnezera krastā, 60 kilometrus uz ziemeļrietumiem no Berlīnes. Saukta par "Fontānes pilsētu"(*Fontanestadt*), kā arī "visprūsiskāko no Prūsijas pilsētām" (*preußischste aller preußischen Städte*).

## Vēsture
Vieta bija slāvu apdzīvota, kad iespējams Vendu krusta kara laikā 1147. gadā šeit tika uzcelta pirmā vācu pils, kas atradās citā Rupīnezera krastā. 1238. gadā pirmoreiz minēta pašreizējā apdzīvotā vietā. 1246. gadā dominikāņi šeit nodibināja klosteri, kas bija pirmais teritorijā starp Elbu un Oderu. Pilsētas tiesības no 1256. gada. Kopš 1688. gada Neirupīne bija garnizona pilsēta. Pēc ugunsgrēka 1787. gadā tā tika atjaunota klasicisma manierē. Armija pilsētā bija līdz pat 1993. gadam, kad no kara bāzes uz Krieviju pārcēlās bijušās Padomju armijas daļas.

## Cilvēki
Neirupīnē dzimuši:
*ģenerālis Ferdinands fon Brēdovs (*Ferdinand von Bredow*, 1884 – 1934)
*rakstnieks Teodors Fontāne (*Theodor Fontane*, 1819 – 1898)
*kamaniņu braucēja Tatjana Hifnere (*Tatjana Hüfner*, 1983)
*šķēpmetējs Ūve Hons (*Uwe Hohn*, 1962)
*ģenerālis Hermanis Hots (*Hermann Hoth*, 1885 – 1971)
*arhitekts Kārlis Frīdrihs Šinkels (*Karl Friedrich Schinkel*, 1781 – 1841)

Neirupinē kristīts ārsts Johans Frīdrihs Štrūenzē (*Johann Friedrich Struensee*, 1737 – 1772). Pilsētā savulaik dzīvojuši karalis Frīdrihs Lielais (*Friedrich der Große*, 1712 – 1786), kara teorētiķis Kārlis fon Klauzevics (*Carl von Clausewitz*, 1780 – 1831) un arhitekts Georgs Venceslauss fon Knobelsdorfs (*Georg Wenzeslaus von Knobelsdorff*, 1699 – 1753). Vietējā ģimnāzijā mācījies dzejnieks Georgs Heims (*Georg Heym*, 1887 – 1912).

## Atsauces

## Ārējās saites
Klozapīns

**Klozapīns** ir atipiskais neiroleptiķis, ko parasti pielieto psihozes mazināšanā, piemēram, šizofrēnijas laikā. Tam ir antipsihotiska darbība un tas ietekmē vairākus receptorus. Klozapīns bloķē dofamīna 2 receptorus galvas smadzeņu mezokortikālajās un mezolimbiskajās zonās, kā arī serotonīna 5 HT2, un adrenoreceptorus. Retāk izsauc ekstrapiramidālos simptomus, neietekmē prolaktīna koncentrāciju asinīs, nav akatīziskas ietekmes, neietekmē intelektuālās spējas. Indikācijas klozapīna lietošanai ir šizofrēnija, emociju un uzvedības traucējumi, miega traucējumi, psihoze pie parkinsonisma. Savukārt biežākās blaknes ir galvas reiboņi, miegainība, bezmiegs, ļaundabīgais neiroleptiskais sindroms, svara pieaugums, hipertermija, nestabils asinsspiediens, granulocitopēnija, agranulocitoze, hipersalivācija, potences samazināšanās.

## Atsauces
Deinstitucionalizācija

**Deinstitucionalizācija** ir psihiatriskās palīdzības sniegšanas reforma. Deinstitucionalizācija ir vērsta uz neatkarīgas dzīves veicināšanu un sabiedrības radīto šķēršļu mazināšanu cilvēku ar invaliditāti pašnoteikšanās, līdzdalības un iekļaušanas iespējām. Šīs reformas mērķis ir mazināt pacientu atrašanās laiku psihiatriskajā stacionārā, lai izvairītos no šo pacientu norobežošanās no sabiedrības, tiesību ierobežojumiem, diskriminācijas. Reformas ietvaros notiek pakāpeniska valsts psihiatrisko stacionāru slēgšana, vietu skaita samazināšana, decentralizētu centru celšana, pacientu integrēšana sabiedrībā, ārstēšana kopēja profila slimnīcās, īslaicīga pacientu atrašanās stacionārā, optimāla pacientu – ārstu daudzuma attiecība.

## Atsauces
Semjons Nahimsons

**Semjons Nahimsons** (; dzimis , miris ) bija Latvijas ebreju izcelsmes revolucionārs. Pirmais Latviešu strēlnieku pulku komisārs no 1917. gada 20. oktobra.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1885. gadā Liepājā ebreju uzņēmēja ģimenē. 1902. gadā, mācoties Liepājas komercskolā, sāka darboties Bundā, bet 1904. gadā iestājās Latvijas Sociāldemokrātiskā Strādnieku partijā. Pēc 1905. gada revolūcijas apspiešanas bēga uz ārzemēm. 1907. gadā piedalījās KSDSP 5. kongresā Londonā, tad studēja filozofiju un ekonomiku Bernes universitātē.

1912. gadā atgriezās Krievijas impērijā, 1913. gadā viņu nometināja Liepājā. Sākoties Pirmajam pasaules karam, Nahimsons 1914. gadā pameta Liepāju, no 1915. gada dienēja Krievijas impērijas armijas medicīniskajā dienestā, 1917. gada februārī apsūdzēts spiegošanā un arestēts, bet pēc Februāra revolūcijas drīz vien atbrīvots. 1917. gada martā Nahimsonu ievēlēja par KSDSP boļševiku frakcijas (*РСДРП(б)*) Petrogradas komitejas locekli, viņš piedalījās partijas 6. kongresā. No 1917. gada augusta Nahimsons aktīvi darbojās Ziemeļu frontes 12. armijā kā boļševiku aģitators, 1917. gada 18. oktobrī viņu ievēlēja par 12. armijas Kara revolucionārās komitejas locekli, tad 28. oktobrī par Latviešu strēlnieku pulku komisāru, 14. novembrī par Iskosola (*исполком Совета солдатских депутатов, Искосол*) priekšēdētāju, bet 18. decembrī par Latviešu korpusa politisko komisāru. 1917. gada novembrī Ziemeļu frontes karavīri viņu ievēlēja par savu pārstāvi Krievijas Satversmes sapulcē, kas sanāca 1918. gada janvārī. Pēc Vācijas karaspēka operācijas "Dūres sitiens" apsūdzēts par 10 000 rubļu piesavināšanos, taču attaisnots. 1918. gada aprīlī par Latviešu strēlnieku divīzijas komisāru kļuva Kārlis Pētersons. 

1918. gada 30. maijā Nahimsonu iecēla par Jaroslavļas kara apgabala komisāru, šajā amatā viņš vadīja mobilizāciju Sarkanajā armijā. 
1918. gada 4. jūlijā Nahimsonu iecēla par Jarolavļas guberņas iazpildkomitejas priekšēdētāju, 6. jūlijā nogalināts Jaroslavļas sacelšanās sākumā. Apglabāts Petrogradas Marsa laukumā.

## Ārējās saites
*Par Nahimsonu
Karels Treibals

**Karels Treibals** (;  Kotopeki —  Prāga) bija Čehoslovākijas šahists un jurists.

## Biogrāfija
Pēc izglītības bijis jurists. Strādājis par apgabala tiesas priekšsēdētāju nelielajā Vidusčehijas apgabala Velvari pilsētiņā. Lai gan nekad nav bijis profesionāls šahists, tomēr sekmīgi spēlējis dažādos šaha turnīros. 1905. gadā Prāgā dalījis trešo vietu pirmajā Čehijas šaha čempionātā (uzvarējis Oldržihs Durass). 1907. gadā Brno otrajā Čehijas šaha čempionātā dalījis 2.—4. vietu. 1909. gadā trešajā Čehijas šaha čempionātā izcīnījis otro vietu aiz Durasa. Pirmā pasaules kara laikā ticis mobilizēts Austroungārijas armijā, piedalījies karadarbībā Austrumu frontē, bet vēlāk padevies Krievijas gūstā. Sava gūsta laikā piedalījies dažos šaha turnīros Sībirijā. Pēc atgriešanās mājās 1921. gada Čehoslovākijas šaha čempionātā dalījis 1.—3. vietu ar Karelu Hromādku un Ladislavu Prokešu. Nozīmīgāko panākumu savā šahista karjerā izcīnījis 1923. gadā, kad spēcīgajā Karlsbādes starptautiskajā šaha turnīrā dalījis 5.—6. vietu ar Āronu Nimcoviču. Pārstāvējis Čehoslovākijas komandu Pasaules šaha olimpiādēs, kurās piedalījies 3 reizes (1930, 1933-1935). Komandu vērtējumā izcīnījis sudraba (1933) medaļu.

Otrā pasaules kara laikā, kad Čehiju bija okupējis Trešais reihs, turpinājis strādāt par tiesnesi, taču 1941. gada 30. maijā ticis arestēts pēc safabricēta apvainojuma par it kā nelikumīgu ieroča glabāšanu. 1941. gada 2. oktobrī viņam piespriests nāvessods, kas tajā pašā dienā arī izpildīts. Treibala mirstīgās atliekas netika izdotas radiniekiem, tādēļ viņa kapa vieta ir nezināma.

## Atsauces

## Ārējās saites
Ariana Hilborna

**Ariana Hilborna** (; dzimusi **Ariana Zvērs** ) ir ASV un Latvijas vieglatlēte, startē garo distanču skriešanā (10 000 m, pusmaratons, maratons). Pašlaik sacensībās pārstāv Latviju.

Dzimusi Viskonsinas štatā, ASV. Viņas visi četri vecvecāki ir latvieši, kas Otrā pasaules kara beigās izceļoja no Latvijas un vēlāk pārcēlās uz ASV. 2014. gadā ieguvusi Latvijas dubultpilsonību.

2007. gadā sākusi trenēties skriešanā. 2014. gada ''Nordea'' Rīgas maratonā ieguvusi 2. vietu (2.40:22). 

2016. gada maijā A. Hilborna izpildīja  normatīvu maratonā. Olimpiskajās spēlēs viņa ieguva 106. vietu ar rezultātu 2.50:51, kas bija zemākais starp trijām Latvijas maratonskrējējām.

## Atsauces

## Ārējās saites
Henriks Frīdmans

**Henriks Frīdmans** (; 1903. gadā Ļviva — 1942. gadā) bija Polijas šahists.

## Biogrāfija
Piedzimis ebreju ģimenē tagadējās Ukrainas pilsētā Ļvivā. Starp Pirmo un Otro pasaules karu bijis viens no Polijas vadošajiem šahistiem. No 1926. līdz 1939. gadam septiņas reizes uzvarējis un divas reizes bijis otrais Ļvivas pilsētas šaha čempionātos. Piedalījies Polijas šaha čempionātu finālos. Labāko rezultātu sasniedzis 1935. gadā, kad dalījis 2.-4. vietu kopā ar Migelu Naidorfu un Paulino Frīdmanu (uzvarējis Savelijs Tartakovers).

Pārstāvējis Polijas komandu lielākajos komandu šaha turnīros:
* Pasaules šaha olimpiādē piedalījies 1935. gadā. Komandu vērtējumā izcīnījis bronzas medaļu;
* neoficiālajā Pasaules šaha olimpiādē piedalījies 1936. gadā un gan komandu, gan individuālajā vērtējumā izcīnījis sudraba medaļas.

Bijis arī spēcīgs korespondencšahists. Pirmajā Polijas korespondencšaha čempionātā ierindojies 2. vietā. 1934. gadā bijis viens no Polijas Korespondencšaha federācijas dibinātājiem. No 1933. gada Ļvivā bijis žurnālists un redaktors šaha laikrakstos *Szachista* un *Przegląd Szachowy*.

1939. gadā, sākoties Otrajam pasaules karam, Ļvivu ieņēma Sarkanā armija un pilsēta tika iekļauta Ukrainas PSR sastāvā. 1940. gadā Frīdmans piedalījās Ukrainas šaha čempionāta atlasē, taču finālā neiekļuva. Sākoties Vācijas uzbrukumam Padomju Savienībai palicis Ļvivā un 1941. gadā ticis arestēts kā ebreju tautības iedzīvotājs. 1942. gadā gājis bojā nacistu nāves nometnē.

## Atsauces

## Ārējās saites
Līciems

**Līciems** ir ciems Limbažu novada Staiceles pagastā. Atrodas pagasta austrumu daļā 12 km no pagasta centra Staiceles, 50,5 km no novada centra Limbažiem un 136 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa V163, pie Iģes ietekas Salacā.

## Atsauces
Mārciemi

**Mārciemi**, arī **Mārciems**, ir ciems Limbažu novada Staiceles pagastā. Atrodas pagasta centrālajā daļā 6 km no pagasta centra Staiceles, 49 km no novada centra Limbažiem un 117 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa P15 (Ainaži—Matīši), Salacas upes krastā. Pie Mārciemiem atrodas kempings "Sapali".

## Atsauces
Puršeni

**Puršeni**, arī **Puršēni** un **Vecpuršenu pusmuiža**, ir ciems Limbažu novada Staiceles pagastā. Atrodas pagasta rietumu daļā 7 km no pagasta centra Staiceles, 48 km no novada centra Limbažiem un 140 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa V118, Salacas upes krastā.

## Atsauces
Vīķi

**Vīķi**, agrāk **Vīķu muiža**, ir ciems Limbažu novada Staiceles pagastā. Atrodas pagasta dienvidaustrumu daļā 5 km no pagasta centra Staiceles, 45 km no novada centra Limbažiem un 130 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa V163, pie Spaļupes ietekas Salacā. Vīķos atrodas Darba terapijas un rehabilitācijas centrs "Vīķi".

## Vēsture
Zviedru Vidzemes laikā no 1677. līdz 1691. gadam Vīķu muiža (*Zarnau*) piederēja Rīgas pasta direktoram Stacijam Šteinam (*Statius Stein*), kas tika konfiscēta muižu redukcijas laikā. Pēc tam Vīķi ilgu laiku bija kroņa muiža.


Viki mõis.JPG|Vīķu muižas
Vīķi 2012.JPG|
Viki pood.JPG|
Viki veski.JPG|
Salaca, Vīķi.JPG|Salaca


## Iedzīvotāji
### Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSP datiem.

## Atsauces
Withings

thumb|right|160px|''Withings Steel HR Sport'' pulkstenis ar aktivitātes reģistratoru
thumb|right|160px|Svari ''WS30'' ar bezvadu interneta pieslēgumu
***Withings SA*** ir Francijas uzņēmums, kas piedāvā veselības un fizisko aktivitāšu ierīces un risinājumus. Tā galvenais birojs atrodas Parīzes piepilsētā Isilemulino. Uzņēmums ir dibināts 2008. gadā. No 2016. līdz 2018. gadam tas bija *[[Nokia]]* sastāvā, bet tagad pieder Erikam Karelam.

*Withings* piedāvā aktivitāšu sekošanas ierīces, viedos ķermeņa analīzes svarus, termometrus, asins spiediena monitorus, mājas un zīdaiņu monitorus un daudzas citas lietu interneta ierīces veselības jomā. 

## Vēsture
200px|right|thumb|Logotips ''Nokia'' laikā
*Withings* 2008. gadā dibināja divi tehnoloģiju uzņēmumu vadītāji: Eriks Karels (*Éric Carreel*; *[[Inventel]]* līdzdibinātājs) un Sedriks Hačings (*Cédric Hutchings*).
2009. gadā tika izlaisti svari ar bezvadu interneta pieslēgumu.

2011. gada septembrī *Withings* saņēma finansējumu 3,8 miljonus USD no risaka kapitāla fonda *Ventech*, lai attīstītu jaunus produktus.
2011. gada janvārī *Withings* demonstrēja viedo asins spiediena mērītāju, kuru varēja tieši pieslēgt mobilajā ierīcēm *[[iPhone]]*, *[[iPad]]* vai *[[iPod ]]*.
2013. gadā jūlijā tika saņemtas investīcijas 30 miljoni USD no *360 Capital Partner*, *[[Bpifrance (uzņēmums)|Bpifrance]]*, *Idinvest Partners* un *Ventech*.
2014. gada oktobrī tika izlaists integrācijas risinājums ar *[[Apple (uzņēmums)|Apple]]* platformu *HealthKit*.

2016. gada 26. aprīlī tika paziņots, ka Somijas uzņēmums *[[Nokia]]* par 170 miljoniem EUR iegādāsies *Withings*, lai stiprinātu pozīciju lietu interneta tirgū. Darījums pabeigts 31. maijā, *Withings* iekļaujot *[[Nokia Technologies]]* kā *Digital Health* nodaļu.
*Withings* zīmols tika izmantots līdz 2017. gada jūnijam , kad to aizstāja *Nokia*.

2018. gada 2. maijā tika paziņots, ka *Nokia* veselības risinājumu nodaļa *Digital Health* tiks pārdota bijušā *Withings* līdzdibinātājam un priekšsēdētājam Erikam Karelam. Darījums pabeigts 31. maijā.

2019. gada aprīlī *Withings* atvēra jaunu rūpnīcu Francijā, Isilemulino.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Withings vietne