open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Ādams Silvers

**Ādams Silvers** (dzimis ) ir amerikāņu jurists un pašreizējais Nacionālās basketbola asociācijas komisārs.

NBA organizācijā sācis strādāt 1992. gadā. Ir bijis komisāra speciālais asistents, NBA personāla vadītājs, *NBA Entertainment* vecākais viceprezidents un un tās prezidents. 2014. gada 1. februārī kļuva par jauno NBA komisāru, šajā amatā nomainot Deividu Stērnu.

2003. gadā ticis iekļauts *TIME Magazine* un CNN globālā biznesa ietekmīgāko personu sarakstā, tāpat vairākas reizes iekļauts *The Sporting News* 100 ietekmīgāko personu sportā sarakstā.
Eldars Rjazanovs

**Eldars Rjazanovs** (; dzimis 1927. gada 18. novembrī Samarā, miris  Maskavā) bija padomju un Krievijas kinorežisors, aktieris, scenārists, producents, TV raidījumu vadītājs un teātra pedagogs. Lielākā daļa viņa filmu ir liriskas traģikomēdijas.

Slavenākās Rjazanova filmas ir "Karnevāla nakts" (1956), "Huzāru balāde" (1962), "Sargies, auto!" (1966), TV filma "Likteņa ironija jeb Vieglu garu" (1975), "Dienesta romāns" (1977), "Garāža" (1979), "Stacija diviem" (1982), "Cietsirdīgā romance" (1984).

1950. gadā Rjazanovs pabeidza studijas režisoru fakultātē Vissavienības Valsts kinematogrāfijas institūtā (*ВГИК*), mācījās pie Grigorija Kozinceva. Sākumā veidoja sižetus kinožurnāliem un apskatiem. No 1955. gada uzsāka darbu kinostudijā Mosfilm (*Мосфильм*). Kinostudijas direktors Ivans Pirjevs uzdeva Rjazanovam veidot kinokomēdijas, un jau pēc gada iznāca Rjazanova filma "Karnevāla nakts" (1956), kas ieguva lielu popularitāti. Rjazanovs arī turpmāk pārsvarā uzņēma kinokomēdijas (gan jautras, gan liriskas, gan traģiskas), kļūstot par vienu no vadošajiem šī žanra meistariem PSRS.

1977. gadā Rjazanovs saņēmis PSRS Valsts prēmiju, 1984. gadā Rjazanovam piešķirts PSRS Tautas skatuves mākslinieka nosaukums. Rjazanova filmas guvušas plašu atzinību bijušās PSRS teritorijā. Saņēmis balvu "Nika" (galveno Krievijas balvu kinomākslā) kā labākais režisors 1991. gadā. Lielākajai daļai savu filmu bijis arī scenārija autors (visbiežāk sadarbībā ar Emīlu Braginski). Daudzās savās filmās tēlojis epizodiskas lomas. No 1979. līdz 1985. gadam bija populārā Krievijas TV raidījuma "Kinopanorāma" vadītājs, izveidojis vairāk nekā 200 TV autorprogrammas.

Rjazanova vārdā nosaukts asteroīds *4258 Ryazanov*.

Miris 2015. gada 30. novembrī Maskavā.

## Pazīstamākās filmas
* "Karnevāla nakts" (1956)
* "Huzāru balāde" (1962)
* "Sargies, auto!" (1966)
* "Itāliešu neticamie piedzīvojumi Krievijā" (1974), PSRS un Itālijas kopražojuma filma (kopā ar itāļu režisoru Franko Prosperi)
* "Likteņa ironija jeb Vieglu garu" (1975), TV filma
* "Dienesta romāns" (1977)
* "Garāža" (1979)
* "Par nabaga huzāru aizlieciet vārdu" (1980), TV filma
* "Stacija diviem" (1982)
* "Cietsirdīgā romance" (1984)
* "Aizmirsta melodija flautai" (1987)
* "Dārgā Jeļena Sergejevna" (1988)
* "Apsolītās debesis" (1991)

## Atsauces

## Ārējās saites

*
401. kilometrs

**401. kilometrs** ir dzelzceļa ceļa postenis, kas atrodas Augšdaugavas novada Naujenes pagastā, netālu no Kraujas ciema. Ceļa postenī līnijai Daugavpils—Indra pieslēdzas Daugavpils apvedceļa līnija (posms 524. km—401. km). Ceļa postenī atrodas 2 pārmijas un aizsargstrupceļš. Ceļa postenī pasažieru vilcieni nepietur.

## Vēsture
Ceļa postenis tika ierīkots 20. gadsimta 60. gados, līdz ar Daugavpils apvedceļa līnijas izbūvi.

 plkst. 22.10 te notika dzelzceļa avārija — kravas vilciena, kurš brauca 524. km posteņa virzienā, 17 cisternas noskrēja no sliedēm, no tām 16 apgāzās, bet no 5 cisternām noplūda apmēram 180 tonnas kravas. Avārijas iemesls bija pārmijas kreisā asmeņa lūzums divās vietās.

## Ārējās saites
* 401. kilometra ceļa posteņa fotogrāfijas 

## Atsauces
Erdēša skaitlis

**Erdēša skaitlis** apzīmē īsāko attālumu no kāda zinātnieka līdz ungāru matemātiķim Pālam Erdēšam, mērot to pēc kopīgajām zinātniskajām publikācijām. Erdēšs ir izdevis vairāk zinātnisko publikāciju (vismaz 1525), nekā jebkurš cits matemātiķis pasaules vēsturē.

Lai iegūtu Erdēša skaitli, ir jābūt zinātniska darba līdzautoram kopā ar kādu, kuram jau ir galīgs Erdēša skaitlis. Pāla Erdēša personīgais Erdēša skaitlis ir 0. Jebkuram citam tas ir k + 1, kur k ir mazākais kāda līdzautora Erdēša skaitlis. Pālam Erdēšam ir bijuši 511 līdzautori — šiem cilvēkiem Erdēša skaitlis ir 1. Cilvēkiem, kas ir sadarbojušies ar viņiem (bet ne ar Erdēšu), Erdēša skaitlis ir 2.

## Atsauces
Eiropas mikrovalstu monetārā vienošanās ar ES

thumb|300px|Ar dzeltenu krāsu iezīmētas četras Eiropas mikrovalstis, kurām ir monetārā vienošanās ar ES

**Eiropas mikrovalstu monetārā vienošanās ar Eiropas Savienību** ir starpvalstu vienošanās, kas paredz četrām Eiropas mikrovalstīm (Andorai, Monako, Sanmarīno, kā arī Vatikānam) izmantot eiro kā savu valūtu un izlaist savas eiro monētas.

Tomēr Eiropas Komisija tās neuzskata par pilntiesīgām Eirozonas valstīm un tām nav formālas pārstāvniecības Eirogrupā. 

## Vēsture
Vēl pirms eiro ieviešanas 2002. gadā Monako, Sanmarīno un Vatikāns noslēdza vienošanos ar Eiropas Savienību par pāreju no pirms tam lietotajiem franču frankiem (Monako) un itāļu lirām (Sanmarīno un Vatikānā) uz jauno valūtu eiro. Toties Andora vienpusēji pārgāja no franču franku un spāņu pesetu lietošanas uz *de facto* eiro lietošanu. 
2010. gada 1. janvārī Vatikāns, 2011. gada 30. jūnijā Andora, 2011. gada 1. decembrī Monako un 2012. gada 1. augustā Sanmarīno noslēdza jaunu monetāro vienošanos ar ES par savu eiromonētu izlaišanu.             

## Lihtenšteina
Piektā Eiropas mikrovalsts Lihtenšteina nav noslēgusi vienošanos par eiro ieviešanu un turpina lietot Šveices franku kā savu valūtu.

## Atsauces

## Skatīt arī
* Eiropas Savienība
Vigo

**Vigo** var būt:

* Vigo (personvārds)
* Bigo (), pilsēta Spānijas Galisijas autonomajā komūnā 

## Cilvēki ar šādu vārdu
* Vigo Roga
* Vigo Mortensens
* Pēters Vigo Kristensens
Bigo

**Bigo** jeb **Vigo** (, ) ir pilsēta Spānijas ziemeļrietumos Pontevedras provincē, Atlantijas okeāna krastā. 2020. gadā pilsētā dzīvoja 293 tūkstoši iedzīvotāju, un pēc šī rādītāja tā ir lielākā pilsēta Galisijas autonomajā komūnā un 14. lielākā pilsēta Spānijā.

Bigo ir viena no lielākajām zvejas ostām Eiropā. Pilsētā ir attīstīta saldēto un konservēto produktu rūpniecība.

1702. gadā angļu un nīderlandiešu kuģi Bigo līcī nogremdēja spāņu un franču kuģus, kas bija piekrauti ar Amerikas zeltu un dārgakmeņiem. Tiek uzskatīts, ka līča dzelmē joprojām atrodas ar dārglietām pilni kuģi.

Bigo bāzējas Spānijas augstākās līgas futbola klubs Bigo "Celta".

## Atsauces

## Ārējās saites
Eiropas Savienības Muitas savienība

thumb|300px|Eiropas Savienības Muitas savienībā ietilpst ES valstis, Turcija, Andora, Sanmarīno un Monako.

**Eiropas Savienības Muitas savienība** ir muitas savienība starp Eiropas Savienības valstīm, Turciju, Andoru, Sanmarīno un Monako. Savienības valstis lieto vienotus muitas tarifus.

## Vēsture
Pirmo Eiropas Ekonomikas Kopienas valstu muitas savienību noslēdza 1968. gadā. Muitas savienībai automātiski pievienojās arī Monako, kuras valdība jau 1963. gadā bija noslēgusi divpusēju muitas savienību ar Franciju.   
Savienības iekšienē aizliedza lietot muitas nodevas un ievedamo preču daudzuma ierobežojumus, neattiecinot to uz degvielu, tabakas izstrādājumiem, alkoholiskajiem dzērieniem un kafiju.  

1991. gadā ES Muitas savienībai pievienojās Andora un Sanmarīno, bet 1996. gadā arī Turcija.

## Muitas savienībai nepiederošās Eiropas valstis
Kaut arī Šveice un Eiropas Ekonomiskās Telpas valstis Islande, Norvēģija un Lihtenšteina nepieder ES Muitas savienībai, tomēr tās veido kopīgu brīvās tirdzniecības telpu bez vienotiem muitas tarifiem. 

ES Muitas zonai nepieder arī Apvienotā Karaliste un tās Balkānu valstis un Moldova, kas ievēro Centrāleiropas Brīvās Tirdzniecības vienošanos. 
Tāpat kopīgajai muitas zonai nepieder ES Austrumu partnerības valstis un Krievijas Federācija, kas ir izveidojusi Baltkrievijas, Kazahstānas un Krievijas Muitas savienību.

## Atsauces

## Skatīt arī
* Eiropas Ekonomiskā Telpa
* Eiropas Savienība
Trīkingsa salas

**Trīkingsa salas** ( — ‘Trīs karaļu salas’) vai **Manavatāfi** ( — ‘elsojošā elpa’) ir Jaunzēlandei piederoša neapdzīvotu vulkānisku salu grupa Klusā okeāna dienvidrietumos, administratīvi daļa no Jaunzēlandes Ārējām salām. Izvietojušās ziemeļrietumos no Jaunzēlandes Ziemeļsalas galējā ziemeļu Rēinas raga, no kā tās atdala 48 km plats un līdz 300 m dziļš jūrasšaurums. Salas veidojas no divām grupām, kas izstiepušās austrumu—rietumu virzienā: austrumu, kurā ietilpst arhipelāga lielākā (4 km²) un augstākā (295 m vjl) Greitailenda un Nortīstailenda un mazākās rietumu grupas (0,74 km²).

Salas 1643. gada 6. janvārī atklāja holandiešu jūrasbraucējs Ābels Tasmans un nosauca par godu atklāšanas dienai — Triju ķēniņu dienai *(Drie Koningen Eyland)*. Trīkingsa salas bija pirmā Jaunzēlandes teritorija, ko atklāja eiropieši. Līdz 1840. gadam salas apdzīvoja maori, bet to skaits nekad nebija vairāk par 100. Kopš 1930. gada salas ir aizsargājama dabas teritorija.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Topographic maps of New Zealand
Baltkrievijas, Kazahstānas un Krievijas Muitas savienība

thumb|300px|Eirāzijas Ekonomiskā savienība (EAEC), kas iekļauj Baltkrievijas, Kazahstānas un Krievijas Muitas savienību. 

**Baltkrievijas, Kazahstānas un Krievijas Muitas savienība** () ir muitas savienība starp Baltkrieviju, Kazahstānu un Krievijas Federāciju. Savienības valstis ir atcēlušas iekšējās muitas un ierobežojumus, lieto vienotus muitas tarifus pret trešajām valstīm.

Muitas savienība tiek uzskatīta par veidojamās Eirāzijas Ekonomiskās savienības () sastāvdaļu.

## Priekšvēsture
Pēc PSRS sabrukuma  Baltkrievijas, Krievijas un Ukrainas prezidenti kopīgi parakstīja Belovežas vienošanos par NVS izveidošanu.
 šo vienošanos Almati parakstīja vēl astoņu valstu (Azerbaidžānas, Armēnijas, Kazahstānas, Kirgizstānas, Moldovas, Tadžikistānas, Turkmenistānas, Uzbekistānas) prezidenti. 1995. gadā NVS pievienojās arī Gruzija. 
2005. gadā no NVS izstājās Turkmenistāna, bet  — Gruzija.

Krievija, Baltkrievija, Kazahstāna, Kirgizstāna un Tadžikistāna izveidoja NVS Muitas savienību. 2000. gada 10. oktobrī šo valstu vadītāji Kazahstānas galvaspilsētā Astanā paziņoja par jaunas starptautiskas organizācijas - Eirāzijas Ekonomiskās savienības izveidošanu, kurai 2006. gadā pievienojās Uzbekistāna.

## Dibināšana
2007. gada 6. oktobrī Dušanbē tika paziņots par nodomu dibināt vēl ciešāku Baltkrievijas, Kazahstānas un Krievijas Muitas savienību. 2008. gadā Uzbekistāna apturēja savu darbību Eirāzijas Ekonomiskajā savienībā.

2011. gada 18. oktobrī astoņu NVS valstu  (Krievijas, Ukrainas, Moldovas, Kirgizstānas, Kazahstānas, Baltkrievijas, Armēnijas un Tadžikistānas) vadītāji Pēterburgā noslēdza līgumu par brīvas tirdzniecības zonas izveidi. Vienošanās saturu nepubliskoja un neatklāja, kādas preces atbrīvoja no muitas nodevām.

2013. gada 25. decembrī Maskavā notika Eirāzijas Augstākās ekonomiskās padomes sanāksme, kurā notika sarunas starp trīs Muitas savienībā esošo valstu līderiem. Krievijas prezidents Vladimirs Putins paziņoja, ka līgumu par Eirāzijas Ekonomiskās savienības izveidi paredzēts parakstīt līdz nākamā gada maijam, lai tā sāktu darboties jau 2015. gada janvārī. Sanāksmē piedalījās arī Armēnijas un Kirgizstānas prezidenti, abas valstis apņēmās integrēties Muitas un līdz ar to arī Eirāzijas savienībā. Maskavā ieradās arī Ukrainas premjerministrs Mikola Azarovs, lai apspriestu Ukrainas pozīciju, kas ir novērotājas statusā.

## Atsauces

## Skatīt arī
* Neatkarīgo Valstu Savienība
Meža avene

**Meža avene** (*Rubus idaeus*) ir vidēja lieluma rožu dzimtas krūms. Stumbrs stāvs, apakšdaļā koksnains, zaro. Uz stumbra un zariem tievi dzeloņi. Pirmā gada dzinumi neziedoši, otrā gada ir ziedoši. Uz ziedošajiem dzinumiem lapas staraini saliktas no 3 lapiņām, uz neziedošajiem no piektās lapiņas iegareni olveidīgas, plātnes virspuse gandrīz kaila, apakšpuse pelēkbalta, tūbaina, gals smails, malas zobainas. Kauslapas paliek pie augļa, noziedot atliecas. Vainaglapas baltas, garākas nekā kauslapas. Auglis ir sārti sarkanā krāsā. Zied maijā, jūnijā. Augļi nogatavojas jūlija beigās, augustā. 

Meža avenes augļus cilvēki lieto uzturā. Tās ēd gan svaigā veidā, gan lieto kā piedevas ēdieniem un tējās.

## Biotops
No atsevišķiem eksemplāriem līdz blīvām audzēm mežos, krūmājos, izcirtumos, ceļmalās un ūdenstilpju krastos. Straujas izplatības suga ar plašu pielāgošanās spēju.

## Izplatība
Meža avenes dabiskais izplatības areāls galvenokārt ir Eiropa, Ziemeļamerika un Ziemeļāzija. Sastopama mainīgā izskatā. Latvijā meža avene sastopama ļoti bieži.


Raspberry - whole (Rubus idaeus).jpg|
Raspberry - halved (Rubus idaeus).jpg|
Raspberries (Rubus idaeus).jpg|


## Ārējās saites
Mars

**Mars** var būt:

* Mars-1 — PSRS kosmiskais aparāts;
* Mars-2 — PSRS kosmiskais aparāts;
* Mars-3 — PSRS kosmiskais aparāts;
* Mars-4 — PSRS kosmiskais aparāts;
* Mars-5 — PSRS kosmiskais aparāts;
* Mars-6 — PSRS kosmiskais aparāts;
* Mars-7 — PSRS kosmiskais aparāts;
* Mars-500 — Krievijas eksperiments, kurā tika imitēts pilotējams lidojums uz Marsu;
* Mars-96 — pirmais Krievijas mēģinājums palaist aparātu uz Marsu;
* Mars Express — ESA starpplanētu zonde;
* Bruno Mars — amerikāņu mūziķis;
* Makgila Arktikas pētniecības stacija

## Skatīt arī
* Mārs — plata, lēzena, apaļa vai ovāla krāterveida ieplaka;
* Marss — nozīmju atdalīšanas lapa.
Uguns (albums)

**"Uguns"** ir latviešu dziedātāja Igo un citu latviešu mūziķu 2010. gadā radīts un izdots mūzikas albums.

Albums “Uguns” veidots kā kopdarbs ar Jāņa Strazda mūziku un Igo dzeju. Visi skaņdarbi veltīti uguns tēmai un šīs stihijas dažādām izpausmēm un ir pirmais albums dabas tēmu ciklā. Albumā ir iekļauti Igo dueti ar dziedātājām Paulu Ķieti un Aiju Andrejevu.
Diska ierakstā piedalījušies Jānis Strazds, Egons Kronbergs, Vilnis Krieviņš, Mārtiņš Burkevics, Juris Kristons, saksofonists Zintis Žvarts, vokālistes Bizaķe (Zane Biķe), Alise (Alise Kante), Žubīne (Sabīne Žuga), koklētāja Laima Jansone un citi mūziķi. Albumā tiek sintezēta etnomūzika, rokamūzika un balādes.

## Dziesmu saraksts
# Ievads - Latv.t dz.  3:34
# Tavs vārds ir uguns - Jānis Strazds / Igo  3:50
# Uguns ceļš - Jānis Strazds 2:40
# Ugunszīme - Jānis Strazds / Igo 4:37
# Maldugunis - Jānis Strazds / Igo 4:01
# Karavīra sirds - Jānis Strazds / Igo 4:57
# Jāņugunis - Jānis Strazds / Igo 3:50
# Sakūrosi uguntiņu - Latv.t.dz., Jānis Strazds aranžējums / latv.t.dz. vārdi 5:08
# Nojausma - Jānis Strazds / Igo 3:48
# Vēlies vēl vienu stāstu - Jānis Strazds / Igo 9:27
# Ugunspuķe - Jānis Strazds / Igo 4:40
# Čuči, guli - Igo / latv.t.dz.v. 3:10
# Karavīra sirds (koncerta ieraksts) - Jānis Strazds / Igo 5:12
Saturn

**Saturn** var būt:

* Saturn (nesējraķešu saime) — ASV nesējraķešu saime;
* FK Saturn — Krievijas futbola klubs no Maskavas apgabala.

## Skatīt arī
* Saturns — nozīmju atdalīšanas lapa
Karmes grupa

**Karmes grupa** ir grupa Jupitera pavadoņu, kuriem ir Karmei līdzīgas orbītas. Grupas pavadoņiem, iespējams, ir līdzīga izcelsme.

Grupā ietilpst 17 pavadoņi: Herse, S/2003 J 10, Pāsiteja, Haldene, Arhe, Isonoja, Erinome, Kalē, Aitne, Tāigete, S/2003 J 9, Karme, Eirēne, Jupiters LXI, Kalike, Eukelade, Kallihora.

Karmes grupas pavadoņu orbītas lielās pusasis atrodas robežās no 22,9 līdz 24,1 miljoniem km. To orbītas inklinācija ir no 164,9° līdz 165,5°, ekscentricitāte no 0,23 līdz 0,27 (izņēmums ir S/2003 J 10).

Grupas pavadoņu līdzīgās orbītas liecina par to, ka tie, iespējams cēlušies no viena objekta, kurš sašķīdis pēc pagātnē notikušas sadursmes. Sākotnējais objekts bijis apmēram Karmes lielumā, Karmē joprojām koncentrēti 99 % grupas masas. Grupas pavadoņiem ir arī līdzīgas krāsas virsmas, tie visi (izņēmums ir Kalike, kura ir sarkanāka) ir gaiši sarkani. Infrasarkanais spektrs ir līdzīgs D tipa asteroīdiem. Tas liecina, ka sākotnējais objekts varētu būt Hildas grupas asteroīds vai arī trojietis.
Pāsifajas grupa

**Pāsifajas grupa** ir grupa Jupitera pavadoņu, kuriem ir Pāsifajai līdzīgas orbītas.

Grupā ietilpst 15 pavadoņi: Euridome, S/2003 J 23, Hēgemone, Pāsifaja, Sponde, Killēne, Megakleite, S/2003 J 4, Kalliroja, Sinope, Autonoja, Aoide, Jupiters LVI, Jupiters LI un Kore.

Pāsifajas grupas pavadoņu orbītas lielās pusasis atrodas robežās no 22,8 līdz 24,1 miljoniem km (līdzīgi kā Karmes grupas pavadoņiem). To orbītas inklinācija ir no 144,5° līdz 158,3°, ekscentricitāte no 0,25 līdz 0,43.

Grupas pavadoņu izcelsme pēc trieciena no viena objekta nav tik viennozīmīga kā Karmes vai Anankes grupas gadījumā. Iespējams grupa cēlusies no viena objekta — asteroīda, kuru Jupiters notvēris savā gravitācijas laukā un kurš vēlāk sadalījies kāda trieciena rezultātā. Sākotnējais objekts sašķīdis diezgan minimāli, jo 99 % grupas masas joprojām koncentrēti Pāsifajā (vai 87 %, ja Sinope pieder grupai).

Grupa varētu būt radusies arī no vairākiem objektiem. Par to liecina pavadoņu virsmas krāsu atšķirība. Pāsifaja ir pelēks, bet Kalliroja un Megakleite gaiši sarkani.
Georgijs Danelija

**Georgijs Danelija** (; ; dzimis , miris ) bija padomju / gruzīnu / krievu kinorežisors, scenārists un aktieris. Lielākā daļa viņa filmu ir liriskas un satīriskas komēdijas.

Danelija bija PSRS Valsts prēmijas (1978) un Krievijas valsts prēmijas (1996) laureāts. 1989. gadā Danelijam piešķirts PSRS Tautas skatuves mākslinieka nosaukums.

## Biogrāfija, karjera
Danelija ir dzimis Tbilisi, vēlāk ģimene pārcēlās uz Maskavu. 1954. gadā Danelija pabeidza Maskavas arhitektūras institūtu un strādāja par arhitektu līdz 1955. gadam.

No 1956. līdz 1959. gadam mācījās Augstākajos režisoru kursos, kas darbojās kinostudijā Mosfilm (*Мосфильм*). 1959. gadā sāka strādāt Mosfilm kinostudijā par režisoru.

Jau pirmā viņa režisētā filma "Serjoža" (1960, kopā ar Igoru Talankinu) guva ievērību. Bet viņa 1963. gadā uzņemtā filma "Es soļoju pa Maskavu" kļuva par vienu no svarīgākajiem kultūras notikumiem Hruščova atkušņa periodā.

1969. gadā Danelija uzņēma filmu "Neskumsti!" pēc franču rakstnieka Kloda Tilje romāna "Mans tēvocis Bendžamins" motīviem, pārnesot darbību uz Gruziju 19. gadsimta beigās, 20. gadsimta sākumā. Šī filma tapa sadarbībā ar Gruzijas kinostudiju un izciliem gruzīnu aktieriem. Pēc tam sekoja tādas nozīmīgas filmas kā "Afoņa" (1975), "Mimino" (1977), "Rudens maratons" (1979), "Kin-dza-dza" (1986), "Pase" (1990). Danelijas filmās piedalījušies ievērojami aktieri — Jevgeņijs Ļeonovs, Vahtangs Kikabidze, Sofiko Čiaureli, Oļegs Basilašvili, Jurijs Jakovļevs, Staņislavs Ļubšins

Lielākai daļai savu filmu Danelija bijis arī scenārija autors. Viņš sarakstījis scenāriju (kopā ar Viktoriju Tokarevu) arī slavenajai kinokomēdijai "Fortūnas džentlmeņi" (1971, režisors Aleksandrs Serijs). Dažās savās filmās Danelija tēlojis epizodiskas lomas.

## Pazīstamākās filmas
* "Serjoža" (1960) — kopā ar Igoru Talankinu
* *Путь к причалу* (1962)
* "Es soļoju pa Maskavu" (1963)
* "Trīsdesmit trīs" (1965)
* "Neskumsti!" (1969)
* "Fortūnas džentlmeņi" (1971) — scenārija autors Aleksandra Serija filmai (kopā ar Viktoriju Tokarevu)
* *Совсем пропащий* (1973)
* "Afoņa" (1975)
* "Mimino" (1977)
* "Rudens maratons" (1979)
* "Asaras lija" (1982)
* "Kin-dza-dza" (1986)
* "Pase" (1990)
* "Nastja" (1993)
* *Орёл и решка* (1995)
* "Fortūna" (2000)
* "Ku! Kin-dza-dza" (2013)

## Atsauces

## Ārējās saites
Dāvis Sīmanis vecākais

**Dāvis Sīmanis** (dzimis  Rīgā, miris  Rīgā) bija latviešu kinooperators.

1971. gadā pabeidzis Vissavienības Kinematogrāfiskā institūta Operatoru fakultāti Maskavā. 1961. gadā sācis strādāt Rīgas Kinostudijā, no 1964. līdz 1991. gadam bijis operators. Darbojies pie dažādu filmu uzņemšanas, bijis operators gan dokumentālajām, gan mākslas filmām. Vairākas filmas, kurām Sīmanis bijis operators, saņēmušas "Lielā Kristapa" balvu, tai skaitā, filmas "Puika" (1977), "Emīla nedarbi" (1985).

1977. gadā kļuvis par Latvijas Kinematogrāfistu savienības biedru. 2003. gadā Sīmanis ticis apbalvots ar IV šķiras Triju Zvaigžņu ordeni.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Dāvis Sīmanis filmas.lv
Rolands Zagorskis

**Rolands Zagorskis-Rolands** (līdz 2009. gadam **Rolands Zagorskis**; dzimis  Inčukalnā kā **Rolands Smilškalns**) ir latviešu kino un teātra aktieris un dziedātājs. Vēlāk arī režisors, teātra vadītājs un producents.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1949. gadā Zentas Smilškalnes, dzimušas Drubiņas, ģimenē. Četru gadu vecumā viņu adoptēja Antons Zagorskis, pēc adopcijas mainīja uzvārdu un kļuva par Rolandu Zagorski.  

1970. gadā viņš absolvēja Latvijas konservatorijas Teātra fakultāti un kļuva par Drāmas teātra (vēlāk Latvijas Nacionālais teātris) aktieri.
1974. gadā kļuva par Latvijas Teātra darbinieku savienības biedru, Latvijas Kinematogrāfu savienības biedru. No 1996. gada bija Latvijas Aktieru asociācijas prezidents un teātra-kluba "Hamlets" mākslinieciskais vadītājs. No 1995. gada līdz 2018. gadam vadīja Rolanda Zagorska teātra studiju.

## Pagodinājumi
* Latvijas PSR Nopelniem bagātais skatuves mākslinieks (1988).

## Ģimene
R. Zagorska meita ir dziedātāja Elizabete Zagorska, dēls Markuss Rolands. Ir trīs mazmeitas.

## Darbi
### Kino
Zagorskis tēlojis lomas daudzās filmās. Pazīstamākās no tām ir filmas "Ceplis" (1972), "Puika" (1977), "Rallijs" (1978), "Īsa pamācība mīlēšanā" (1982), "Fronte tēva pagalmā" (1984), "Apbraucamais ceļš" (1986), "Zītaru dzimta" (1989). Par lomu filmā "Medības" (2009) ieguvis Lielā Kristapa balvu nominācijā "Labākais aktieris otrā plāna lomā".

### Teātris
Spilgtas titullomas viņa karjerā — Spartaks, Mirabo, Olivers u.c. Citas ievērojamas lomas: Ņurga Brigaderes izrādē “Maija un Paija”, Aleksis un Dūdars (Blaumaņa “Skroderdienas Silmačos”), Emīls Tišbeins (Kestnera “Emīls un Berlīnes zēni”), Hļestakovs (Gogoļa “Revidents”), Rellings (Ibsena “Meža pīle”) un daudzas citas.

### Režisors, producents
Aristofana "Putni", J.&nbsp;Jurkāna "Dekamerons", Ž.&nbsp;Anuija "Bikses", mūzikls "Zolitūdes stāsts", muzikālā izrāde "Sapnis".

### Mūzika
Raimonda Paula, Imanta Kalniņa, Ulda Stabulnieka dziesmu izpildītājs.

## VDK kartotēka

Rolanda Zagorska kartīte atrasta publiskotajā VDK savervēto aģentu kartotēkas daļā. Tajā apgalvots, ka viņš kā aģents "Aivars" savervēts 1974. gada aprīlī. Pats Zagorskis 2010. gadā stāstīja, ka par savu atrašanos šajā kartotēkā uzzinājis piecus gadus pirms tam, un paziņoja, ka tolaik bijis LKP komitejas  sekretārs un visiem esot zināms, ka komunistus nedrīkstējuši vervēt. Viņš apstiprināja, ka uz teātri VDK "kuratori" nākuši bieži, taču viņam neko parakstīt nav nācies. Viņš arī izteica pieņēmumu, ka šis fakts varētu būt sastāvdaļa priekšvēlēšanu kampaņā un izteica gatavību tiesāties. Totalitārisma seku dokumentēšanas centra atzinums apgalvo, ka Zagorskis bijis VDK aģents, tomēr atzīst, ka tiesas šai lietā nav bijis. Vēl 2017. gadā Latvijas PSR VDK zinātniskās izpētes komisijas loceklis Jānis Taurēns izteica cerību uz komisijas papildu darbu pie šīs lietas, jo neesot pietiekamu skaidrojumu.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Rolands Zagorskis filmas.lv
2010. gada ziemas olimpisko spēļu komandu vērtējums

**2010. gada Vankūveras ziemas olimpisko spēļu neoficiālā komandu vērtējuma** tabulā apkopota informācija par **[[2010. gada ziemas olimpiskās spēles|XXI ziemas olimpisko spēļu]]** medaļu ieguvējiem un vietām labāko astotniekā.

Valstis sarindotas medaļu punktu (trīs punkti par pirmo vietu, divi par otro, viens par trešo) un papildpunktu (8 punkti par pirmo vietu, septiņi par otro utt.) kārtībā, ja medaļu vai vietu astotniekā valstij nav, tad dilstošā secībā pēc augstākās iegūtās vietas.

Kopā sadalīti 86 medaļu komplekti.

## Piezīmes

## Skatīt arī
* 2010. gada ziemas olimpiskās spēles
* 2010. gada ziemas olimpisko spēļu medaļu tabula
* Latvija 2010. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
* Igaunija 2010. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
* 2014. gada ziemas olimpisko spēļu komandu vērtējums
Eiro konverģences kritēriji

**Eiro konverģences kritēriji** (pazīstami arī ar nosaukumu **Māstrihtas kritēriji**) ir kritēriji, kurus jāizpilda Eiropas Savienības dalībvalstīm, lai sasniegtu Eiropas Monetārās Savienības trešo kārtu un ieviestu eiro kā valsts nacionālo valūtu.

Pastāv pieci konverģences kritēriji, par kurām vienojās Eiropas Savienības dalībvalstis Māstrihtas līgumā, kas tika parakstīts 1992. gada februārī un stājās spēkā . Kritēriji tika noteikti, lai nodrošinātu cenu līmeni un ekonomisko stabilitāti eirozonā un nodrošinātos, lai tas netiek negatīvi ietekmēts, kad eirozonai pievienojas jauna valsts.

## Eiro konverģences kritēriji
Pastāv pieci kritēriji.
# **Zema inflācija**. Inflācijas līmenis valstī nedrīkst būt lielāks par 1,5% no to Eiropas Savienības dalībvalstu, kurām ir viszemākais inflācijas līmenis, inflācijas vidējo aritmētisko rādītāju.
# **Zems budžeta deficīts**. Valsts budžeta deficīts nedrīkst pārsniegt 3% no iekšzemes kopprodukta.
# **Zems parāds**. Valdības kopējais parāds nedrīkst pārsniegt 60% no iekšzemes kopprodukta.
# **Stabila valūta**. Valstī ir nodrošināta valūtas kursa stabilitāte attiecībā pret eiro — divu gadu laikā pirms pievienošanās Eiropas Ekonomikas un monetārajai savienībai nacionālās valūtas svārstības attiecībā pret eiro nedrīkst pārsniegt +/-15%.
# **Zemas procentu likmes**. Ilgtermiņa procentu likmes (parasti tās ir valdības 10 gadu vērtspapīru procentu likmes) nedrīkst vairāk kā par 2% pārsniegt triju Eiropas Savienības valstu ar viszemāko inflāciju ilgtermiņa procentu likmju vidējo rādītāju.

## Atsauces
Benzpirēni

[thumb|right|Benz[''a'']pirēna struktūrformula|180px](https://lv.wikipedia.org/wiki/Att%C4%93ls:Benzo%28pqr%29tetraphene_200.svg)
[thumb|right|Benz[''e'']pirēna struktūrformula|155px](https://lv.wikipedia.org/wiki/Att%C4%93ls:Benzo%28e%29pyrene_200.svg)
**Benzpirēni** ir perikondensēti policikliskie aromātiskie ogļūdeņraži ar formulu C20H12. Tos var uzskatīt par pirēna atvasinājumiem, kas veidojas, pirēna molekulai ar vienu malu pievienojoties vēl vienam benzola gredzenam. Ir iespējami divi benzpirēna izomēri, ko sauc par benz[*a*]pirēnu un  benz[*e*]pirēnu. Benz[*a*]pirēns ir izplatītāks un bīstamāks, tādēļ ar terminu 'benzpirēns' parasti saprot šo izomēru.

Līdzīgs savienojums  ir tā saucamais olimpicēns, kura molekulā arī ir pieci benzola gredzeni, bet tie izvietoti olimpisko riņķu veidā. Tā molekulā ir tikai 19 oglekļa atomi un to sauc arī par .

Benzpirēns dabīgi izdalās meža ugunsgrēku un vulkānu izvirdumu laikā. Sastopams arī akmeņogļu darvā, cigarešu dūmos, kā arī ar uguni vai dūmiem apstrādātos pārtikas produktos. Tiek uzskatīts par kancerogēnu savienojumu.
Solandera salas

**Solandera salas** () vai **Hautere** ( — ‘lidojošais vējš’) ir Jaunzēlandei piederoša neapdzīvotu vulkānisku salu grupa Klusā okeāna dienvidrietumos, administratīvi daļa no Sautlendas distrikta, bet tiek pieskaitītas Jaunzēlandes Ārējām salām. Izvietojušās 38 km dienvidos no Jaunzēlandes Dienvidsalas un 64 km ziemeļrietumos no Stjuarta salas. Salu grupa sastāv no 0,65 km² lielās Solandera salas un vairākām mazām saliņām un klintīm. Solandera salas ir stingri aizsargāta daļa no Fjordlendas nacionālā parka.

Salas 1770. gada 11. martā atklāja britu jūrasbraucēja Džeimsa Kuka ekspedīcija un nosauca par godu vienam no ekspedīcijas dalībniekiem, zviedru dabaszinātniekam Danielam Solanderam *(Daniel Solander)*.

## Atsauces

## Ārējās saites
Alnilams

**Alnilams** (arī **Oriona ε**, **Oriona Epsilons**) ir zila pārmilzu zvaigzne Oriona zvaigznājā, atrodas Oriona jostas vidū. Tā ir 29. spožākā redzamā zvaigzne debesīs un 4. spožākā Oriona zvaigznājā. Zvaigznes vārds cēlies no arābu vārda , *an nizām* — ‘pērļu virtene’.

Alnilams ir viena no 58 zvaigznēm, kuras izmanto astronavigācijā, lai noteiktu atrašanās vietu. Visaugstāk virs horizonta tā atrodas ap pusnakti uz 15. decembri.

Relatīvi vienkāršais zvaigznes spektrs padara to derīgu starpzvaigžņu vides pētījumiem. Nākamo miljons gadu laikā Alnilams kļūs par sarkano pārmilzi un uzsprāgs kā pārnova. Zvaigzni ietver miglājs NGC 1990, kuru tā izgaismo, padarot par atstarojošo miglāju. Lādēto daļiņu plūsma no zvaigznes var sasniegt 2000 km/s lielu ātrumu, tādējādi Alnilams zaudē savu masu ap 20 miljonus reižu ātrāk kā Saule.

## Skatīt arī
* Betelgeize
* Orions (zvaigznājs)

## Atsauces
Nārnijas hronika

**"Nārnijas hronika"** () ir grāmatu sērija, kas sastāv no 7 atsevišķām grāmatām. Tās autors ir Klaivs Steiplss Lūiss. "Nārnijas hronika" tiek uzskatīta par bērnu literatūras klasiku un ir autora zināmākais darbs. Tā ir tulkota vairāk nekā 47 valodās un pārdota vismaz 100 miljonos kopiju. Grāmatas tika sarakstītas no 1949. līdz 1954. gadam, ilustrētas un oriģināli publicētas Londonā no 1950. gada līdz 1956. gadam. "Nārnijas hronika" ir tikusi adaptēta vairākas reizes gan radio, gan televīzijā, gan filmās.  

Darbība norisinās rakstnieka izdomātā pasaulē - Nārnijā - mistiskā vietā, kas pilna ar maģiju, mītiskiem zvēriem un runājošiem dzīvniekiem. Grāmata stāsta par vairāku bērnu piedzīvojumiem Nārnijā, kad tie no reālās pasaules tiek ierauti maģiskajā zemē, lai atgrieztu troni no ļaunajiem pie īstajiem īpašniekiem. Grāmatu sērijā tiek parādīts viss no Nārnijas dzimšanas grāmatā "Burvja māsasdēls" līdz Nārnijas iznīcībai grāmatā "Pēdējā cīņa".    

"Nārnijas hronikā" ir tikušas pielāgotas dažādas kristietības tēmas. Tās galvenie varoņi ir aizgūti no persiešu, sengrieķu mitoloģijas, tradicionālajām britu un īru pasakām. Grāmatas ir stipri ietekmējušas bērnu un pieaugušo literatūras attīstību kopš Otrā pasaules kara.

## Grāmatas
* 1. - Burvja māsasdēls
* 2. - Lauva, ragana un drēbju skapis
* 3. - Zirgs un viņa zēns
* 4. - Princis Kaspians
* 5. - "Rītausmas ceļinieka" brauciens
* 6. - Sudraba krēsls
* 7. - Pēdējā kauja

## Atsauces
PUCP-Sat-1

***PUCP-Sat-1*** ir Peru pirmais pavadonis. Tas orbītā palaists 2013. gada novembrī. *PUCP-Sat-1* paredzēts mazāka pavadoņa *[[Pocket-PUCP]]* palaišanai.
Projektu vada universitātes *[[Pontificia Universidad Católica del Perú]]* (PUCP) Radioastronomijas institūts.

*PUCP-Sat-1* veidots pēc *[[CubeSat]]* *1U* standarta kuba formā ar malām 10 cm un masu 1,27 kg (kopā ar *Pocket-PUCP*). Tajā ir izvietoti 19 iekšējie sensori temperatūras mērīšanai. Kosmiskajā aparātā iebūvēts pikopavadoņa *Pocket-PUCP* izmešanas mehānisms. Saules baterijas izgatavotas *[[EADS Astrium]]* Vācijā. Pavadoņa stabilizāciju nodrošina pasīvie neodimēdija magnēti un aktīvie žiroskopi.

*PUCP-Sat-1* tika palaists  07:10:11 UTC ar nesējraķeti Dnepr no Jasnijas raķešu palaišanas bāzes Orenburgas apgabalā Krievijā. 
Sākotnēji tas atradās Itālijas studentu pavadonī *[[UniSat-5]]*, kurš 07:25:48 UTC tika ievadīts solārsinhronai tuvā orbītā ar augstumu 634 km. No tā tika izlaists nanopavadonis *PUCP-Sat-1*.

6. decembrī 08:00 UTC no *PUCP-Sat-1* tika izlaists pikopavadonis *[[Pocket-PUCP]]*.

## Atsauces

## Ārējās saites
* ''PUCP-Sat-1''  Pontificia Universidad Católica del Perú  
* PUCP-Sat 1 *Gunter's Space Page*
Pocket-PUCP

***Pocket-PUCP*** ir pikopavadonis, kas palaists no pirmā Peru pavadoņa *[[PUCP-Sat-1]]*. Tas orbītā nogādāts 2013. gadā. 
Projektu vada universitātes *[[Pontificia Universidad Católica del Perú]]* (PUCP) Radioastronomijas institūts.

*Pocket-PUCP* izmēri ir 8,35 × 4,95 × 1,55 cm. Tā masa ir 97 g. Tajā ir izvietoti sensori temperatūras mērīšanai. Pavadoņa izmēri ir tādi, lai ietilptu *[[CubeSat]]* formas (10 × 10 × 10 cm) pavadoņa *PUCP-Sat-1* izmešanas ierīcē.

*Pocket-PUCP* tika palaists  07:10:11 UTC ar nesējraķeti Dnepr no Jasnijas raķešu palaišanas bāzes Orenburgas apgabalā Krievijā. 
Sākotnēji tas atradās pavadonī *PUCP-Sat-1*, kas savukārt atrādās Itālijas studentu pavadonī *[[UniSat-5]]*, kurš 07:25:48 UTC tika ievadīts solārsinhronai tuvā orbītā ar augstumu 634 km. No tā tika izlaists nanopavadonis *PUCP-Sat-1*.

*Pocket-PUCP* no *PUCP-Sat-1* tika izlaists 6. decembrī 08:00 UTC.

## Atsauces

## Ārējās saites
* ''PUCP-Sat-1''  Pontificia Universidad Católica del Perú  
* Pocket-PUCP *Gunter's Space Page*
Livorno province

**Livorno province** () ir viena no Itālijas provincēm, kas atrodas valsts centrālajā daļā, Toskānas reģionā. Provinces administratīvais centrs un lielākā pilsēta ir Livorno. Tā ietver arī vairākas salas Toskānas arhipelāgā Ligūrijas jūrā, tostarp Elbas salu un Kaparajas salu. Livorno provinces kopējā platība ir 1218 kvadrātkilometri, 2012. gada beigās provincē dzīvoja  iedzīvotāji. Livorno province sīkāk iedalās 20 komūnās.

## Ārējās saites
Atirau "Beibarys"

**Atirau "Beibarys"** ir hokeja komanda no Atirau, Kazahstānas. Kopš dibināšanas 2009. gadā tā spēlē Kazahstānas hokeja līgā un četras reizes ir kļuvusi par Kazahstānas čempioni.

Kopš 2009. gada komandas rindās spēlējuši 20 Latvijas hokejisti, no kuriem visvairāk spēles komandas rindās aizvadījuši Mārtiņš Raitums, Andrejs Smirnovs un Aldis Āboliņš.

## Sezonu statistika
**''Piezīme:** SP = spēles aizvadītas, U = uzvaras, Z= zaudējumi, UP = Uzvaras papildlaikā/pēcspēles metienos, ZP = zaudējumi papildlaikā/pēcspēles metienos, P = punkti, GV = gūtie vārti, ZV = zaudētie vārti''

## Ārējās saites
* Oficiālā mājaslapa
Kuneo province

**Kuneo province** () ir viena no Itālijas provincēm valsts ziemeļrietumu daļā, Pjemontas reģionā. Province rietumos robežojas ar Franciju. Tās administratīvais centrs un lielākā pilsēta ir Kuneo. Pēc platības tā ir trešā lielākā province Itālijā un lielākā pēc iedzīvotāju skaita, neskaitot metropoles. Kuneo province sīkāk iedalās 247 komūnās.

## Ārējās saites
NEE-02 Krysaor

***NEE-02 Krysaor*** bija Ekvadoras otrais pavadonis. Tas paredzēts fotografēšanai un video uzņemšanai kosmosā izglītojošiem mērķiem. Palaists 2013. gada novembrī. Misija beigta 2014. gada novembrī.

Pavadoni izgatavoja nevalstiska organizācija Ekvadoras civilā kosmosa aģentūra (EXA) un bija paredzēts kā rezerves aparāts pavadonim *[[NEE-01 Pegaso]]*. Tas būvēts *[[CubeSat]] 1U* formā ar izmēriem 10 × 10 × 10 cm un masu 1,2 kg. Tam ir divi atverami saules bateriju paneļi, bet to izvietojums ir atšķirīgs no *Pegaso*. Citādi tas ir analoģisks *NEE-01 Pegaso*.

## Lidojuma gaita
*NEE-02 Krysaor* tika palaists  07:10:11 UTC ar nesējraķeti *[[Dnepr (nesējraķete)|Dnepr]]* no Jasnijas raķešu palaišanas bāzes Orenburgas apgabalā Krievijā.

2014. gada janvāra beigās tika paziņots, ka ar *NEE-02 Krysaor* palīdzību nodibināts kontakts ar *NEE-01 Pegaso*, kurš 2013. gada maijā bija sadūries ar PSRS nesēraķetes *[[Ciklon-3]]* pēdējās pakāpes fragmentu un ar to tika zaudēti sakari.

*NEE-02 Krysaor* misija beigta 2014. gada 21. novembrī.

## Atsauces

## Ārējās saites
* NEE-02 KRYSAOR EXA
* NEE 02 Krysaor Gunter Dirk Kreb
Baunti salas

**Baunti salas** () ir Jaunzēlandei piederošs neapdzīvotu vulkānisku salu arhipelāgs Klusā okeāna dienvidos Subantarktikā, administratīvi daļa no Jaunzēlandes Ārējām salām. Izvietojies ap  uz dienvidaustrumiem no Jaunzēlandes Dienvidsalas un 530 km uz dienvidrietumiem no Četema salām. Arhipelāgs veidojas no trijām salu grupām, kas izretojušās dienvidaustrumu—ziemeļrietumu virzienā 4 km garumā. Kopš 1998. gada kopā ar pārējām Jaunzēlandes Subantarktikas salām pasludinātas par UNESCO Pasaules mantojuma vietu.

Salas 1788. gadā atklāja britu kuģis ''Bounty'' kapteiņa Viljama Blaja *(William Bligh)* vadībā, kurš tās nosauca par godu savam kuģim. Tas notika tikai dažus mēnešus pirms slavenā dumpja uz kuģa, kā rezultātā izveidojās Pitkērnas salas kolonija. 19. gadsimta sākumā salās intensīvi tika medīti roņi, pirmajos divos gados nogalinot ap  dzīvnieku. 1830. gadā salās palika tikai ap duci roņu.

## Atsauces
Padujas province

**Padujas province** () ir viena no Itālijas provincēm valsts ziemeļos, Veneto reģionā. Tās administratīvais centrs un lielākā pilsēta ir Paduja. Padujas province sīkāk iedalās 102 komūnās.

## Ārējās saites
Kaltanisetas province

**Kaltanisetas province** (, ) ir bijusī Itālijas province valsts dienvidrietumos, Sicīlijas autonomajā reģionā. Tās administratīvais centrs un lielākā pilsēta bija Kaltaniseta. Provinces kopējā platība bija 2138 kvadrātkilometri, 2012. gada beigās tajā dzīvoja  iedzīvotājs. Kaltanisetas province sīkāk iedalās 22 komūnās. 2015. gada augustā provinci reorganizēja par Kaltanisetas brīvo pašvaldību konsorciju.

## Ārējās saites
Ichthys

[thumb|Kristiešiem ''Ichthys'' ir [akronīms grieķu vārdiem *Ιησούς Χριστός Θεού Υιός Σωτήρας* ar nozīmi Jēzus Kristus Dieva Dēls Pestītājs]]
**Ichthys** (, *ichthys* — ‘zivis’; ) ir sens kristiešu simbols un populāra mūsdienu kristiešu emblēma. Zivs simbols bijis pazīstams jau aizvēsturiskos laikos kā jūras dievietes Astartes jeb Atargatas (grieķiem pazīstama arī kā Afrodīte) simbols.

*Ichthys* ir akronīms grieķu vārdiem *Ιησούς Χριστός Θεού Υιός Σωτήρας* ar nozīmi "Jēzus Kristus Dieva Dēls Pestītājs".

## Izcelsme
Kristieši Romas impērijā, slēpjot savas tikšanās vietas, esot atzīmējuši ceļu ar *Ichthys* simbolu. Romā, parasti grieķvalodīgie ticīgie esot latīniski arī saukti par *pisciculi* (zivtiņām).

Kristieši pieņem, ka Apustuļa Pētera aicinājums bijis "kļūt par cilvēku zvejnieku Debesu valstībai." Tā kā vairāki Jēzus apustuļi bijuši zvejnieki, tie vēlāk vispārināti arī saukti par dvēseļu zvejniekiem. Marka evaņģēlija 1. nodaļā (Mk 1:17) rakstīts:

*Ichthys* tradīciju uztur Bībeles raksti, kur pieminēta zivs.:
Mk.1:17, Mt.12:40, Mt.14:17, Lk.5:6, Lk.24:42, Jņ.21:6, 1.Kor.15:39.

## Skatīt arī
* *[[Vesica piscis]]*

## Galerija

Attēls:Derketo.jpg|Dieviete *Atargatis*uz Seleikīdu impērijas monētas
Attēls:1619433-The Pore269 fish-Porec.jpg|Mozaīka kādā  Horvātijas bazilikā 
Attēls:Ichthys and Psalm23.jpeg|Mūsdienuemblēma (arī elektroniski kā 


## Atsauces

## Ārējās saites

* https://web.archive.org/web/20140315070558/http://www.maminugrupa.lv/regularas%20tiksanas/080216simboli.htm Agrīno kristiešu akronīms 
* https://web.archive.org/web/20151006082944/http://www.bertuladraudze.lv/sprediki/simbols-zivs Mūsdienu sprediķis par simbolu
Augusts Ilziņš

thumbnail|right|Augusts Ilziņš
**Augusts Ilziņš** (dzimis 1872. gada 20. maijā Bauskas pagasta Ilziņos, miris 1939. gada 17. oktobrī Bauskā) Bauskas pilsētas vadītājs un sabiedriskais darbinieks.

Dzimis Ilziņu saimnieka ģimenē. Pirms Pirmā pasaules kara sācis strādāt par direktoru Bauskas latviešu krājaizdevumu kasē (no 1934. gada Bauskas krājaizdevu sabiedrība), amatā, ko ieņēma līdz mūža beigām.
 
Bauskas pilsētas Domes vadītājs no 1925. līdz 1934. gadam, kad pēc Ulmaņa apvērsuma viņu atceļ no amata, jau drīz pēc tam Ilziņš tiek iecelts par pilsētas valdes locekli un pilsētas vecākā Eduarda Kasparsona biedru, bieži aizvietojot slimo Kasparsonu. Pilsētas valdē Ilziņš strādā līdz savai nāvei.  

Ilziņa laikā Bauska attīstās Jaunā Bauska, uzcelta Bauskas Valsts ģimnāzijas ēka un Bauskas Brīvības piemineklis. 

Ilziņš bija 13. Bauskas Aizsargu pulka biedrs, Bauskas Brīvprātīgo ugunsdzēsēju biedrības biedrs, Bauskas sabiedriskās aptiekas pārvaldes priekšsēdētājs, Mednieku biedrības Bauskas nodaļas priekšsēdētājs. 

## Atsauces
Krievijas Federālais drošības dienests

**Krievijas Federācijas Federālais drošības dienests**, saīsinājumā **FDD** (, *ФСБ России*), ir Krievijas Federācijas valsts drošības aģentūra. 

## Izveide
Izveidota pēc PSRS sabrukuma uz 1991. gada novembrī likvidētās PSRS Valsts drošības komitejas pamatiem. Pēc prezidenta Borisa Jeļcina 1992. gada rīkojuma dibināta kā Krievijas Federācijas Drošības ministrija (*Министерство безопасности Российской Федерации*). Pēc apvērsuma mēģinājuma pret Jeļcinu 1993. gadā to pārveidoja par Krievijas Federācijas Federālo pretizlūkošanas dienestu (*Федеральная служба контрразведки Российской Федерации*), bet 1995. gadā par Krievijas Federācijas Federālo drošības dienestu.

### Krievijas Federācijas drošības dienesta nosaukumu maiņa
* 1992.—1993. gadā: Krievijas Federācijas Drošības ministrija
* 1993.—1995. gadā: Krievijas Federācijas Federālais pretizlūkošanas dienests 
* kopš 1995. gada: Krievijas Federācijas Federālais drošības dienests

## FDD priekšsēdētāji
* Nikolajs Goluško (1993—1994)
* Sergejs Stepašins (1994—1995)
* Mihails Barsukovs (1995—1996)
* Nikolajs Kovaļovs (1996—1998)
* Vladimirs Putins (1998—1999)
* Nikolajs Patruševs (1999—2008)
* Aleksandrs Bortņikovs (2008—)

## FDD dienesti
* Pretizlūkošanas dienests (*Служба контрразведки, СКР*), ārējā izlūkošana un pretizlūkošana
* Konstitucionālās kartības aizsardzības un pretterorisma dienests (*Служба по защите конституционного строя и борьбе с терроризмом, СЗКСиБТ*), iekšējā drošība 
* Zinātniski-tehniskais dienests (*Научно-техническая служба, НТС*), inovāciju ieviešana, datortehnoloģijas
* Ekonomiskās drošības dienests (*Служба экономической безопасности, СЭБ*), ekonomiskā pretizlūkošana un rūpnieciskā drošība
* Operatīvās informācijas un starptautisko sakaru dienests (*Служба оперативной информации и международных связей, СОИиМС*), notikumu analīze, prognozēšana, stratēģiskā plānošana
* Organizatoriskā un personāla darba dienests (*Служба организационно-кадровой работы, СОКР*), personāla atlase un pārraudzība
* Darbības nodrošinājuma dienests (*Служба обеспечения деятельности*)
* Robežapsardzes dienests
* Centrālās pakļautības vienības (*Подразделения центрального подчинения*)

## Atsauces
Bauskas Brīvprātīgo ugunsdzēsēju biedrība

**Bauskas Brīvprātīgo ugunsdzēsēju biedrība** ir 1869. gada 22. aprīlī dibināta biedrība. Tās sākotnējais nosaukums bija **Bauskas ugunsdzēsēju biedrība**, bet pēc statūtu maiņas 1923. gadā biedrība maina nosaukumu uz Bauskas Brīvprātīgo ugunsdzēsēju biedrību. Pašlaik atrodas Bauskā, Pilskalna ielā 13a. 

## Vēsture
19. gadsimta Bauskā ēkas bija no koka ar salmu jumtiem, kas bija par iemeslu biežiem ugunsgrēkiem. Biedrības statūti apstiprināti 1869. gada 1. martā. Uz pirmo sapulci sanākuši 32 biedri. Iegādāti dzēšamie rīki — divas ūdens mucas, šļūtene, kāpnes. Pirmie dibinātāji un vadītāji bija pilsētas vācieši, tāpēc arī oficiālā valoda bija vācu. 

1871. gada 11. janvārī nodibināta palīdzības kase, 1872. gadā iegādāti jauni dzēšamie rīki. 1891. gadā nodibināta arī slimības un bēru kase. 1894. gada 6. aprīlī biedrības 25 gadu jubileja atcelta, jo Bauskā plosījusies holēras epidēmija. Par neiztērēto naudu nopirkts jauns ūdens sūknis. 1902. gadā izveidots ūdens pieslēgums pie Teodora Lodinga alus darītavas ūdens rezervuāra. 1914. gadā no 54 biedriem pilsētā paliek tikai 21, jo pārējie tiek iesaukti armijā. Biedrības darbība turpmākos piecus gadus ir apgrūtināta.

Lielinieku varas laikā viens no biedrības ugunsdzēsējiem nošauts. Ugunsdzsdzēsēju biedrība ir pirmā, kas vēl lielinieku varas laikā savā pasākumā pilskalnā izmanto Latvijas sarkanbaltsarkano karogu. Pēc Bauskas atbrīvošanas no lieliniekiem 1919. gada 21. martā biedrība atkal atsāk aktīvu darbu. 1927. gadā biedrība iegādājas motorsūkni ar jaudu 600 litri minūtē. 1930. gadu beigās biedrībai ir 2 motorsūkņi, 3 rokas sūkņi, 1000 metri šļūteņu, uguns dzēšanai piemērots *Forda* auto un sešvietīgs *Fiat* auto komandas transportēšanai.  

1919. gada decembrī nodibināts ugunsdzēsēju pūtēju orķestris. No 1918. līdz 1919. gadā biedrības priekšnieks ir Kārlis Bergholcs. No 1919. gada ugunsdzēsēju biedrības priekšnieks ir Juris Varenais. Komandas virsnieks no 1919. līdz 1928. gadam ir Kārlis Bergholcs, bet no 1928. gada Jēkabs Freijs. 1929. gadā biedrībā ir 7 goda un 6 mūža biedri, 58 ugunsdzēsēji, 46 kārtībnieki, 1 feldšeris, 2 sanitāri, 12 biedri-veicinātāji, 21 mūziķis un dāmu komiteja.

## Atsauces
Aizturi elpu

**"Aizturi elpu"** ir astotais Normunda Rutuļa solo albums, kas tapis laikā no 2011. līdz 2014. gadam. Aranžēja un ieraksta procesu koordinēja Kristaps Krievkalns. Skaņas apstrādi veidoja un miksēja Armands Treilihs. Producēja pats Normunds Rutulis.

## Dziesmu saraksts

## Atsauces

## Ārējās saites
* Albums ''Normunds Rutulis'' mājaslapā
Snērsu salas

**Snērsu salas** ( vai *The Snares* — ‘lamatas’) vai **Tiniheke** () ir Jaunzēlandei piederošs neapdzīvotu vulkānisku salu arhipelāgs Klusā okeāna dienvidos Subantarktikā, administratīvi daļa no Jaunzēlandes Ārējām salām. Izvietojies ap  uz dienvidiem no Jaunzēlandes Dienvidsalas. Arhipelāgs veidojas no divām salu grupām, ko atdala ap 4 km plats jūrasšaurums. Kopš 1998. gada kopā ar pārējām Jaunzēlandes Subantarktikas salām pasludinātas par UNESCO Pasaules mantojuma vietu.

Salas 1791. gada 23. novembrī neatkarīgi viens no otra atklāja kuģa *Discovery* kapteinis Džordžs Vankuvers un leitnants Viljams Brotons no kuģa *Chatham*. Vankuvers salas atzīmēja kā bīstamību kuģošanai no nosauca par «Lamatām» *(The Snares)*. Atšķirībā no citām subantarktiskajām salām, Snērsu salās nav tikuši ievazāti dzīvnieki no ārpuses, tādēļ tur vispilnīgāk saglabājusies endēmā ekosistēma.

## Atsauces

## Ārējās saites
Juris Varenais

**Juris Varenais** (dzimis 1870. gada 20. janvārī Bauskas apriņķa Švitenes (tagad Svitenes) pagasta Ēmiņos, miris 1934. gada 9. decembrī Bauskā) Bauskas pilsētas vadītājs, notārs un Latvijas Ugunsdzēsēju savienības padomes priekšsēdētājs.

Pirms Pirmā pasaules kara bijis Bauskas apriņķa karaklausības komisijas sekretārs. 1916. un 1917. gados ir Kurzemes Pagaidu zemes padomes loceklis. 1917. un 1918. gadā Varenais ir Kazaņas latviešu kolonijas padomes loceklis un tās pirmais sekretārs. 1919. gadā atgriežas Bauskā, kur līdz 1920. gadam pilda Bauskas kara zaudējumu komisijas priekšnieka amatu.

No 1919. līdz 1925. gadam Varenais ir vēlēts Bauskas pilsētas galva. No 1926. gada 1. janvāra līdz savai nāvei ir Bauskas notārs. Vienlaikus turpina būt Bauskas pilsētas domnieks un revīzijas komisijas vadītājs pēc 15. maija apvērsuma.

## Sabiedriskais darbinieks
Varenais bija Latviešu zemnieku savienības Bauskas nodaļas priekšnieks līdz 1934. gada 15. maijam, kad tika likvidētas visas partijas. Viens no laikraksta "Bauskas Vēstnesis" dibinātājiem un akcionāriem.

Bija Bauskas Latviešu krājaizdevu kases padomes priekšsēdētājs. Bauskas latviešu draudzē baznīcas priekšnieks. Latvijas Sarkanā Krusta Bauskas nodaļas līdzdibinātājs. Pieminekļu valdes Bauskas nodaļas loceklis. 13. Bauskas Aizsargu pulka štāba rotas saimniecības vada komandieris. Darbojies Kara aviācijas fonda Bauskas apriņķa apakškomisijā. Bauskas Namīpašnieku Biedrības, Bauskas namīpašnieku savstarpējās ugunsapdrošināšanas biedrības, Bauskas namīpašnieku kredītbiedrības līdzdibinātājs un ilggadīgs vadītājs.

## Ugunsdzēsējs
Juris Varenais 1901. gadā iestājies Bauskas Brīvprātīgo ugunsdzēsēju biedrībā un līdz Pirmajam pasaules karam pilda ūdens piegādes komandiera vietnieka pienākumus. Atgriežoties Bauskā, kļūst par biedrības priekšnieku 1920. gadā un no 1931. gada ir tās goda biedrs. 1932. gadā ievēlēts Latvijas Ugunsdzēsēju savienības padomē un vēlāk kļūst par tās priekšsēdētāju. 1928. gadā pbalvots ar 4. šķiras Triju Zvaigžņu ordeni.

## Atsauces
Eduards Kasparsons

**Eduards Kasparsons** (no 1940. gada — **Avots**; dzimis 1898. gada 18. maijā Aizkraukles pagastā, miris 1943.(?) gadā) bija skolotājs un Bauskas pilsētas galva.

## Dzīvesgājums
Strādāja pilsētas skolu valdē un bija skolotājs Bauskas pilsētas pamatskolā. 1928. gadā apbalvots ar 5. šķiras Triju Zvaigžņu ordeni. Pēc 1934. gada 15. maija apvērsuma 31. maijā iecelts par Bauskas pilsētas vecāko bez jebkādas iepriekšējas pieredzes pašvaldības darbā. 1938. gadā apbalvots ar Atzinības krusta ordeņa 4. šķiru. Pēc jaunā pašvaldību likuma pieņemšanas 1939. gadā no jauna apstiprināts par Bauskas vadītāju. Uzvārdu latviskošanas kampaņas laikā, kas sākās pēc vācbaltiešu izceļošanas 1939. gada rudenī, 1940. gada aprīlī oficiāli mainīja savas ģimenes uzvārdu uz Avots.

Amatu zaudēja pēc Latvijas okupācijas 1940. gada 9. jūlijā, pēc vācu okupācijas 1941. gada septembra sākumā atjaunots amatā, taču veselības dēļ no tā drīz atkāpjas. Nāves datums neskaidrs, vēl 1943. gadā kā smagi slims ārstējās Bauskas slimnīcā.

13. Bauskas Aizsargu pulka rotas komandieris, pulka adjutants. Darbojās Latviešu veco strēlnieku biedrības Bauskas nodaļā, Bauskas apriņķa skolotāju biedrībā, Latvijas bērnu palīdzības sabiedrības Bauskas nodaļā, Bauskas trūcīgo bērnu apgādāšanas komitejā.

## Atsauces
Lūsija

thumb|Lūsijas kaulu fragmenti
**AL 288-1**, pazīstama arī kā **Lūsija**, ir vairāki simti kaulu fragmentu, kas ir apmēram 40% no sieviešu dzimuma Afāras australopiteka (*Australopithecus afarensis*) skeleta. Kauli tika atklāti  Etiopijā, Avašas upes ielejā. Tiek uzskatīts, ka Lūsija dzīvojusi pirms apmēram 3,2 miljoniem gadu, viņa tiek klasificēta kā hominīds.

Kaulus atrada amerikāņu paleoantropologs Donalds Džohansons (*Donald Johanson*) un viņa kolēģi. Viņi atradumam deva vārdu Lūsija, jo, svinot atradumu, vairākas reizes tika atskaņota *[[The Beatles]]* dziesma *[[Lucy in the Sky with Diamonds]]*. Šī senā cilvēkveidīgā būtne jau bija pārvietojusies stāvus, visticamāk, viegli ieliektiem ceļgaliem. Lūsijai bija nelielas smadzenes, zema piere un spēcīgi žokļi. Ar stiprajiem žokļiem viņa varēja sakošļāt daudzveidīgu augu barību. Iespējams, ka barības ieguvei izmantoja akmeņus vai nūjas. 

## Atsauces

## Ārējās saites