open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Fox Film

***Fox Film Corporation***, zināms arī kā ***Fox Studios***, bija ASV uzņēmums, kas veidoja kinofilmas un kuru 1914. gadā izveidoja Viljams Fokss. Tā bija korporatīvā pēctece Foksa agrākajām kompānijām *Greater New York Film Rental Company* un *Box Office Attraction Company*, kas dibināta 1913. gadā.

Uzņēmuma pirmās filmu studijas tika izveidotas Fortlī, Ņūdžersijā, bet 1917. gadā Viljams Fokss nosūtīja Solu Vurcelu (*Sol M. Wurtzel*) uz Holivudu Kalifornijā, lai pārraudzītu studijas jaunās rietumkrasta ražotnes, kur klimats bija viesmīlīgāks filmu veidošanai. 1926. gada 23. jūlijā *Fox Studios* iegādājās ''Movietone'' skaņas sistēmas patentus skaņas ierakstīšanai kinofilmā.

Pēc 1929. gada Volstrītas sabrukuma, Viljams Fokss zaudēja kontroli pār uzņēmumu 1930. gadā piespiedu pārņemšanas (*hostile takeover*) laikā. Jaunā uzņēmuma prezidenta Sidnija Kenta vadībā, jaunie īpašnieki apvienoja uzņēmumu ar *[[Twentieth Century Pictures]]*, lai 1935. gadā izveidotu *[[20th Century Studios|Twentieth Century-Fox Film Corporation]]*.

## Ārējās saites
Ūstu apgabals

**Ūstu apgabals** () ir viens no 13 Čehijas Republikas administratīvajiem apgabaliem (*kraje*). Tas atrodas Čehijas ziemeļrietumu daļā pie robežas ar Vāciju. Apgabala administratīvais centrs ir Ūsti pie Labas, kas ir arī viena no nozīmīgākajām pilsētām reģionā. Apgabala platība ir 5338 km², un tas ir viens no visblīvāk apdzīvotajiem Čehijā, ar vairāk nekā 811 tūkstošiem iedzīvotāju. Ūstu apgabals ir ievērojams ar savu rūpniecisko vēsturi, īpaši ar ogļu ieguvi un enerģētiku, kas attīstījās 19. un 20. gadsimtā. Vienlaikus reģionā atrodas arī ainaviski vērtīgas teritorijas, tostarp Čehijas Šveices nacionālais parks (*České Švýcarsko*), kas ir populārs tūrisma galamērķis. Apgabalā ir attīstīta transporta infrastruktūra, tostarp dzelzceļa un ūdens satiksmes ceļi gar Elbas upi, kas nodrošina savienojumu ar citiem Čehijas reģioniem un Vāciju.

Ūstu apgabals ir ekonomiski, kultūras un ģeopolitiski nozīmīgs reģions ar kontrastiem starp rūpniecības mantojumu, dabas vērtībām un sociāli ekonomiskajiem izaicinājumiem, kas īpaši izteikti pēcpadomju laikmetā.

## Ārējās saites
Sleiva

**Sleiva** () ir upe Kanādā. Iztek no Atabaskas ezera dienvidrietumu gala Pīsriveras un Atabaskas kopējā deltā pie Fortčipiveinas. Plūst ziemeļrietumu virzienā un ietek Greitsleivleikā pie Fortrezolūšenas. Upē vairākas krāces. Lielākā pieteka Pīsrivera. Ledus sega no oktobra līdz maijam. Upes kreisajā krastā Vudbafalo nacionālais parks. Upes nosaukums atvasināts no indiāņu tautas sleiviem (avokanakiem).

## Atsauces

## Ārējās saites
Finli

**Finli** () ir upe Kanādā, kas kopā Pīsriveru un Sleivu veido Makenzi upes tālāko izteku. Sākas Klinšu kalnos no Tūsteida ezera. Augštecē plūst ziemeļaustrumu virzienā, bet pēc Obo ietekas strauji pagriežas uz dienvidaustrumie, kur ietek Vilistona ezerā. Līdz Vilistona ezera ūdenskrātuves izbūvei 1960. gados Finli saplūda ar no dienvidaustrumiem plūstošo Parsnipu, veidojot Pīsriveru. Lielākās pietekas ir Ospika un Indženika.

Upes krasti mazapdzīvoti, lielākās apdzīvotās vietas krastos ir indiāņu rezervāciju ciemati Fortveira un Cajkeha. Upe nosaukta kanādiešu kažokādu tirgotāja un ceļotāja Džona Finli (*John Finlay*) vārdā, kurš 1797. gadā sasniedza upes augšteci. 

## Atsauces

## Ārējās saites
Imperatora iela

**Imperatora iela** ir iela Daugavpilī, Cietoksnī. Tā sākas krustojumā ar Nikolaja ielu pie Nikolaja vārtiem, ved ziemeļaustrumu virzienā un beidzas krustojumā ar Aleksandra ielu pie Aleksandra vārtiem. Imperatora ielas turpinājums ir Odu iela.

Ielas garums ir 363 metri, visā garumā tā klāta ar bruģa segumu. Satiksmes kustība norit abos virzienos. Pa Imperatora ielu kursē 13A., 14. un 21. maršruta autobusi.

Imperatora iela (līdz 1918. gadam ) ir šīs ielas vēsturiskais nosaukums. Starpkaru periodā tās nosaukums bija **Kareivju iela**, Latvijas PSR laikā to sauca par **Dvinskas ielu** (), no 1957. gada — par **Možaiska ielu**, par godu Krievijas kontradmirālim, lidaparātu izgudrotājam , un beidzot 2007. gada 13. decembrī iela atguva nosaukumu **Imperatora iela**.

## Ievērojami objekti
273px|thumb|Inženieru arsenāls, iekšpagalms

* Nr. 1 — trīsstāvu dzīvojamā ēka, valsts nozīmes kultūras piemineklis.
* Nr. 2 — divstāvu artilērijas smēde, valsts nozīmes kultūras piemineklis.
* Nr. 5 — trīsstāvu dzīvojamā ēka, valsts nozīmes kultūras piemineklis.
* Nr. 6 — bijusī jezuītu klostera ēka (pārbūvēta 19. gadsimta pirmajā pusē cietokšņa vajadzībām), valsts nozīmes kultūras piemineklis.
* Nr. 8 — Inženieru arsenāls, valsts nozīmes kultūras piemineklis. Pašlaik ēkā atrodas Tehnikas un industriālā dizaina centrs.
* Nr. 9 — trīsstāvu dzīvojamā ēka, valsts nozīmes kultūras piemineklis.

## Ielu savienojumi
Imperatora iela ir savienota ar šādām ielām:
* Nikolaja iela
* Mihaila iela
* Komandanta iela (T veida krustojums)
* Konstantīna iela
* Hospitāļa iela (T veida krustojums)
* Aleksandra iela
* Odu iela (ielas turpinājums)

## Atsauces
Klosterneiburga

**Klosterneiburga** (, ) ir pilsēta Austrijā, Lejasaustrijas federālajā zemē, kas atrodas tiešā tuvumā Austrijas galvaspilsētai Vīnei, Donavas upes labajā krastā. Tā ir viena no senākajām un kultūrvēsturiski nozīmīgākajām apdzīvotajām vietām šajā reģionā. Klosterneiburga ir zināma ar viduslaiku klosteri, vēsturisko mantojumu, vīna kultūru un ainavisko vidi pie Vīnes meža (*Wienerwald*) austrumu nogāzēm. Administratīvi Klosterneiburga ir statūtpilsēta (*Statutarstadt*), kas nozīmē, ka tai ir gan pašvaldības, gan apriņķa funkcijas. Pilsētā dzīvo aptuveni 27 tūkstoši iedzīvotāju, un tā tiek uzskatīta par vienu no saimnieciski attīstītākajām un dzīves kvalitātes ziņā pieprasītākajām vietām Austrijā. Klosterneiburga ir cieši saistīta ar Vīnes metropoles zonu, veidojot daļu no tās aglomerācijas.

## Atsauces

## Ārējās saites
Kregors Hermets

**Kregors Hermets** (; dzimis  Tallinā) ir igauņu basketbolists, spēlē spēka uzbrucēja pozīcijā, Igaunijas basketbola izlases dalībnieks. 2026. gadā pārstāv Francijas Nacionālās basketbola līgas *Pro A* klubu *[[JDA Dijon]]*, bet iepriekš vairākas sezonas spēlējis Igaunijas vadošajā komandā Tallinas "Kalev/Cramo". Spēlējis arī Spānijā un Polijā.

K. Hermets ir Tallinas *Audentes* sporta skolas audzēknis. Karjeru sācis Igaunijā, bet 2016. gadā pivienojās Spānijas klubam *[[Força Lleida]]*, ar kuru parakstīja līguma pagarinājumu 2017. gadā, tomēr gadu vēlāk viņš atgriezās Igaunijā. Vaiākas sezonas aizvadījis vadošajā Igaunijas klubā Tallinas "Kalev/Cramo". 2026. gad asākumā K. Hermets pārcēlās uz Francijas Nacionālās basketbola līgas *Pro A* klubu *[[JDA Dijon]]*.

Pārstāvējis visu vecumu Igaunijas jaunatnes izlases. 2017. gadā debitējis Igaunijas basketbola izlasē.

## Atsauces

## Ārējās saites
Obņinska

**Obņinska** () ir pilsēta Krievijā, Kalugas apgabalā, apmēram 100 kilometru attālumā uz dienvidrietumiem no Maskavas. Obņinskai ir federālas nozīmes zinātnes pilsētas (*наукоград*) statuss, ko tā ieguva 2000. gadā. Pilsēta ir pazīstama kā pasaulē pirmās atomelektrostacijas vieta, kas tika iedarbināta  un darbojās kā eksperiments kodolenerģijas izmantošanai miermīlīgiem nolūkiem. Mūsdienās Obņinska ir viens no Krievijas zinātnes un kodolenerģētikas centriem, kur darbojas vairāki valsts nozīmes pētniecības institūti, tostarp Valsts atomelektroenerģētikas pētniecības centrs FEI (*Физико-энергетический институт*). Pilsēta ir arī nozīmīgs izglītības un rūpniecības centrs ar attīstītu transporta infrastruktūru un labu sasniedzamību no Maskavas. Pēc iedzīvotāju skaita Obņinska ir viena no lielākajām Kalugas apgabala pilsētām.

## Atsauces

## Ārējās saites
Lilita Makunce

thumb|Lilita Makunce
**Lilita Makunce** (; dzimusi , Erevānā) ir armēņu filoloģe un valsts darbiniece. Kopš 2021. gada augusta viņa ieņem Armēnijas Republikas ārkārtējās un pilnvarotās vēstnieces amatu Amerikas Savienotajās Valstīs.

## Dzīvesgājums
Lilita Makunce dzimusi 1983. gada 7. janvārī Erevānā. No 1990. līdz 1999. gadam viņa mācījās galvaspilsētas vidusskolā № 195, pēc tam līdz 2003. gadam studēja Erevānas Valsts universitātes romāņu-ģermāņu filoloģijas fakultātē, kur ieguva bakalaura grādu.

Laikā no 2003. līdz 2005. gadam turpināja studijas tajā pašā fakultātē, iegūstot maģistra grādu. 2014. gadā aizstāvēja doktora disertāciju par tēmu "Patiesības un melošanas jēdzieni no kognitīvi-praktiskās lingvistikas skatpunkta". 2015. gada vasarā viņa apguva sertificētu kursu Fletčera vasaras skolā Tafsa Universitātē, ASV.

Kopš 2005. gada Makunce strādāja par pasniedzēju Krievijas-Armēnijas universitātē, bet 2018. gada februārī tika iecelta par starptautisko attiecību un sadarbības nodaļas vadītāju. No 2016. līdz 2018. gadam viņa strādāja Miera korpusā ASV vēstniecībā Armēnijā.

## Politiskā darbība
No 2004. līdz 2012. gadam Lilita Makunce bija Armēnijas Liberālās partijas valdes locekle un vadīja tās jauniešu organizāciju.

2012. gadā viņa kandidēja Armēnijas Nacionālās sapulces vēlēšanās, taču parlamentā neiekļuva.

2013. gada 12. maijā pēc Armēnijas premjerministra Nikola Pašinjana priekšlikuma prezidents Armens Sarkisjans iecēla Makunci par valsts kultūras ministri. 2018. gada parlamenta vēlēšanās viņa tika ievēlēta no partijas "Pilsoniskais līgums" uz Armēnijas Nacionālās sapulces VII sasaukumu un 2019. gada janvārī kļuva par parlamenta frakcijas "Mans solis" vadītāju.

2021. gada augustā Lilita Makunce, neraugoties uz diplomātiskās pieredzes trūkumu, tika iecelta par Armēnijas vēstnieci Amerikas Savienotajās Valstīs. Šis lēmums izraisīja kritiku gan pašā Armēnijā, gan ASV armēņu diasporas vidū.

## Personīgā dzīve
Lilita Makunce ir precējusies un viņai ir bērni. Brīvi pārvalda armēņu, krievu un angļu valodu.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Armēnijas vēstniecība ASV
Osteolepji

**Osteolepji** (*Osteolepis*) ir viena no osteolepjveidīgo kārtas (*Osteolepiformes*) ģintīm. Ģinti 1835. gadā izveidoja šveiciešu un amerikāņu dabaszinātnieks Luijs Agasi. Ģints tipiskā suga ir *[[Osteolepis macrolepidotus]]*. Šīs ģints aizvēsturiskie pārstāvji dzīvoja paleozoja ērā, sākot ar vidusdevonu, un izmira augšdevonā. 

## Apraksts
Osteolepji bija slaidas zivis 20-30 cm garumā. Parietālais vairogs ir 1,1-1,5 reizes garāks par postparietālo vairogu. Galvaskausa rostrālā un priekšējā sānu daļa ir mēreni krasi noliekta uz leju. Nāsis atrodas salīdzinoši anteriodorsāli virs asaru-žokļa iedobes. Priekšpusē izvietotie orbitālie izgriezumi ir vidēja vai liela izmēra, līdz 0,4 no postparietālā vairoga garuma, un sekli (garums vairāk kā trīs reizes pārsniedz dziļumu). Postorbitālais apgabals ir īss, mazāk par ⅓ no orbitālā un postorbitālā kopgaruma. Pineālā atvere ir neliela, ieapaļa, bez pineālajām plātnēm. Tā ir izvietota apgabalā starp acīm, rostrāli attiecībā pret parietālām bedrīšu līnijām, kuras parasti stiepjas līdz mediālajai šuvei starp parietālēm. *[[Intertemporale]]* ir salīdzinoši īss. Vaiga plātne ir vairāk kā divas reizes garāka par parietālo vairogu. *[[Jugale]]* robežojas ar acu orbītu. *[[Lacrimale]]* garums ir vairāk kā trīs reizes lielāks par augstumu. *[[Postorbitale]]* sastāda pusi no postparietālā vairoga garuma. *[[Operculum]]* garums nedaudz pārsniedz augstumu un ir tik pat garš vai garāks par postparietālo vairogu. *[[Maxillare]]* garums vairāk kā 6 reizes pārsniedz augstumu. Submandibulārā sērija nesasniedz simfīzu. Sānu gulāru garums ir trīs reizes lielāks par platumu un sasniedz 0,8-0,9 no apakšžokļa garuma. *[[Quadratojugale]]* bedrīšu līnija atrodas tuvu pie kaula priekšējās malas. Galvas vairoga un apakšžokļa sensoro kanālu izvadporas parasti ir izvietotas vienā rindā. Kleitruma vertikālais atzars ir augsts. Priekšējā muguras spura atrodas ķermeņa vidusdaļā. Vēdera spuras atrodas starp muguras spurām. Anālā spura izvietota starp otro muguras spuru un heterocerkālās astes spuras dorsālo daivu. Krūšu spurai ir attīstīta pamatne. Zvīņas ir rombiskas.

## Atsauces
Pēteris Drukers

**Pēteris Ferdinands Drukers** (, dzimis , miris ) jeb **Pīters Drakers** () bija austriešu izcelsmes amerikāņu ekonomists, kurš plaši tiek uzskatīts par mūsdienu vadībzinības teorijas tēvu. Viņš bija ietekmīgs vadībzinības teorētiķis, sociologs, filozofs, ekonomikas analītiķis, rakstnieks un ilggadējs augstskolu pasniedzējs, kura idejas būtiski mainīja 20. gadsimta skatījumu uz uzņēmumu vadību, organizāciju struktūru un sabiedrības attīstību kopumā. Viens no Drukera nozīmīgākajiem ieguldījumiem bija vadībzinības kā atsevišķas, sistemātiskas disciplīnas formulēšana. Viņš ieviesa tādus jēdzienus kā mērķos balstīta vadība (*management by objectives*), zināšanu darbinieks (*knowledge worker*) un decentralizēta organizācija, vienlaikus uzsverot, ka efektīvs vadītājs ir ne tikai ekonomisks, bet arī sociāls līderis. Drukers bija arī viens no pirmajiem, kurš paredzēja pāreju uz zināšanu sabiedrību un analizēja tās sekas ekonomikā, politikā un izglītībā.

Viņa darbi, tostarp grāmatas *[[The Practice of Management]]* (1954), *[[The Effective Executive]]* (1967) un ** (1973), kļuva par klasiku vadībzinības teorijā. Drukera idejas ir ietekmējušas gan uzņēmumu vadītājus, gan politikas veidotājus un nevalstiskās organizācijas, un viņa domāšana par efektivitāti, inovāciju un atbildību joprojām ir aktuāla mūsdienu organizāciju attīstībā. Pateicoties savam starpdisciplinārajam skatījumam, Pēteris Drukers tiek uzskatīts par vienu no ietekmīgākajiem 20. gadsimta sociālajiem un ekonomiskajiem domātājiem, kura idejas kalpoja kā tilts starp teoriju un praksi laikmetā, kurā organizāciju loma sabiedrībā kļuva arvien nozīmīgāka.

## Ārējās saites
Jaunpils iela (Rīga)

**Jaunpils iela** ir iela Rīgā, Zemgales priekšpilsētā, Pleskodāles apkaimē. Jaunpils iela sākas krustojumā ar Ventspils ielu un beidzas strupceļā pie Kārļa Ulmaņa gatves pēc krustojuma ar Mazirbes  ielu (īss posms ar nedaudz vēsturiskā bruģa un tālāk zemes segumu, kurā ir četras Jaunpils ielas adreses). Kopējais ielas garums ir 870 metri, tā ir klāta ar asfalta un grants segumu.

Jaunpils ielā ir gan dzīvojamā apbūve, gan saimnieciskā apbūve, kā arī vairākas sabiedriskās celtnes: pansionāts "Dzintara melodija" (Jaunpils ielā 18) un Valsts ugunsdzēsības un glābšanas dienesta Rīgas reģiona pārvaldes un tās 2. daļas mājvieta — depo, kas uzbūvēts 2019. gadā (Jaunpils ielā 13).

Iela nosaukta Jaunpils — ciema Tukuma novadā — vārdā.

## Ielu savienojumi
Jaunpils iela ir savienota ar šādām ielām:
* Ventspils iela (T veida krustojums)
* Spāres iela
* Paltmales iela (T veida krustojums)
* Mazirbes iela (T veida krustojums)

## Skatīt arī
* Pleskodāle

## Atsauces
Loģistikas iela

**Loģistikas iela** ir iela Daugavpilī, Ķīmijas un Jauno Stropu apkaimju robežā. Loģistikas iela sākas strupceļā pie dzelzceļa līnijas, ved austrumu, dienvidaustrumu un dienvidu virzienā un beidzas krustojumā ar Vaiņodes ielu. Loģistikas iela iet cauri mežam un pārsvarā neapbūvēta, blakus esošā industriāla apbūve attiecas uz Višķu ielu.

Loģistikas ielas garums ir aptuveni 1870 metri. Tā ir vietējas nozīmes iela, tās sarkano līniju platums ir 25 metri. Visā garumā ielai ir asfalta segums. Satiksmes kustība norit abos virzienos, pa vienu joslu katrā virzienā. Sabiedriskais transports pa Loģistikas ielu nekursē.

Loģistikas iela izbūvēta 1980. gados kā pievedceļš rūpnīcas celtniecībai un smilšu karjeram, bet nosaukums tai piešķirts tikai 2011. gada 10. oktobrī.

## Ievērojamie objekti
* Ielas sākumā atrodas Daugavpils preču stacijas muitas kontroles punkts (Piekrastes iela 32).
* Mežā netālu no ielas atrodas Stropu aktīvās atpūtas un sporta trase.

## Ielu savienojumi
Loģistikas iela ir savienota ar šādām ielām:
* Vaiņodes iela (T veida krustojums)
* Višķu iela (savienojums ar pievedceļiem)

## Atsauces
Nadežda Pavlova

thumb|Nadežda Pavlova
**Nadežda Pavlova** (čuvašu: *Надежда Павлова*; dzimusi , Čeboksaros) ir padomju čuvašu izcelsmes baleta māksliniece un pedagoģe. Padomju Savienības Tautas māksliniece (1984). Ļeņina komjaunatnes prēmijas laureāte (1975).

## Dzīvesgājums
Nadežda Pavlova dzimusi Čeboksaros daudzbērnu čuvašu ģimenē. 7 gadu vecumā sāka nodarboties ar horeogrāfiju pionieru nama deju pulciņā.

1966. gadā viņu pamanīja Permas horeogrāfiskās skolas komisija, kas meklēja talantīgus bērnus. Viņai tika piedāvāts mācīties Permā, un viņa tur studēja septiņus gadus, līdz absolvēšanai. Viņas pedagoģe bija L. Saharova. Jau studiju laikā piedalījās koncertos, kuros izpildīja horeogrāfa M. Gazijeva radītās dejas, kā arī bērnu lomas Permas operas un baleta teātrī. 1970. gadā, uzstājoties Maskavā, piesaistīja kritiķu uzmanību.

15 gadu vecumā viņa ieguva pirmo vietu Vispasaules baleta mākslinieku un horeogrāfu konkursā, bet 1973. gadā uzvarēja ar *Grand Prix* Starptautiskajā baleta mākslinieku konkursā Maskavā. Jau mācību laikā viņa bieži uzstājās gan PSRS, gan ārzemēs — Itālijā, Japānā, Ķīnā, Austrijā, Vācijā, Francijā un ASV.

## Profesionālā karjera
1974. gadā pēc absolvēšanas kļuva par solisti Permas operas un baleta teātrī, kur jau pirmajā sezonā dejoja Žizeles un Džuljetas lomas.

Kopš 1975. gada — soliste Maskavas Lielajā teātrī. Strādāja A. Mēsserera un M. Semjonovas vadībā. Viņas pastāvīgais partneris bija Vjačeslavs Gordуjevs, ar kuru tajā pašā gadā apprecējās. Citu partneru vidū bija Aleksandrs Bogatirjovs, Vladimirs Anisimovs, vēlāk — Andrejs Fadejevs, Jurijs Vasjučenko un Igors Muhamedovs. Viens no pēdējiem partneriem bija Nikolajs Ciskaridze.

Pavlovai bija plašs koncertu repertuārs, tostarp darbi, kas bija speciāli radīti viņai.

## Pedagoģiskā un administratīvā darbība
Pavlova 1984. gadā absolvējusi GITIS baletmeistaru nodaļu kā pedagoģe-repetitore. Viņa vadījusi meistarklases Francijā, Vācijā, Japānā un Somijā. No 1992. līdz 1994. gadam bija sava "Nadeždas Pavlovas baleta teātra" mākslinieciskā vadītāja, bet 1995. gadā vadīja trupas "*Renaissance Ballet*", kas specializējās klasiskā baleta iestudējumos. Piedalījusies starptautisko baleta konkursu žūrijās Luksemburgā (1995) un Honkongā (1996).

1999. gadā viņa piedalījās Krievijas kultūras centra atklāšanā Vašingtonā. 1998—1999. gadā uzstājās "Krievijas baleta" trupas izrādēs kā īpašā viešņa. 2000. gadā viņa strādāja kā pedagoģe-repetitore Krievijas baleta teātrī "GITIS" V. Ahundova vadībā.

## Vēlākā karjera
No 2009. gada — baletmeistare-repetitore Valsts klasiskā baleta teātrī N. Kasatkinas un V. Vasiļeva vadībā.

Pasniedz Krievijas Teātra mākslas akadēmijā — GITIS (profesore).

No 2013. gada — baletmeistare-repetitore Lielā teātra baleta trupā.

## Ārējās saites
Viktors Frankls

**Viktors Emīls Frankls** (; dzimis , miris ) bija Austrijas neirologs, psihiatrs, filozofs un holokausta izdzīvojušais, kurš kļuva plaši pazīstams kā logoterapijas, eksistenciālās psihoterapijas virziena, dibinātājs. Viņš ir viens no 20. gadsimta ievērojamākajiem domātājiem psiholoģijā, kura darbi būtiski ietekmējuši gan klīnisko praksi, gan eksistenciālās filozofijas attīstību. Viens no Frankla nozīmīgākajiem ieguldījumiem ir viņa grāmata “Cilvēks jēgas meklējumos” (*Der Mensch vor der Frage nach dem Sinn*, 1979), kurā viņš apraksta personīgo pieredzi koncentrācijas nometnēs un iepazīstina ar logoterapijas galveno ideju, tas ir, cilvēka pamatmotīvu pēc jēgas meklējuma dzīvē, pat ciešanu apstākļos. Šī grāmata ir tulkota vairāk nekā 40 valodās un kļuvusi par vienu no visvairāk lasītajiem psiholoģijas darbiem pasaulē.

Viktors Frankls tiek uzskatīts par tā sauktās trešās Vīnes psihoterapijas skolas pārstāvi, sekojot Zigmunda Freida psihoanalīzei un Alfrēda Ādlera individuālajai psiholoģijai. Viņa uzskati par brīvību, atbildību un dzīves jēgu ir būtiski paplašinājuši psihoterapijas un humānistiskās psiholoģijas robežas, padarot viņu par vienu no nozīmīgākajiem 20. gadsimta psiholoģijas un filozofijas pārstāvjiem.

## Atsauces

## Ārējās saites
Karalis (nozīmju atdalīšana)

**Karalis** var būt:

* karalis — monarha tituls;
* karalis (šahs) — šaha figūra;
* Emmanuils Karalis (*Εμμανουήλ Καραλής*; 1999) — Grieķijas kārtslēcējs.
Užvaldes iela

**Užvaldes iela** ir vietējas nozīmes iela Daugavpilī, Jaunbūves apkaimē. Užvaldes iela sākas krustojumā ar Andreja Pumpura ielu, ved austrumu virzienā un beidzas strupceļā pēc krustojuma ar Tukuma ielu. Užvaldes ielā ir pārsvarā mazstāvu dzīvojama apbūve.

Užvaldes ielas kopējais garums ir aptuveni 444 metri, visā garumā satiksmes kustība atļauta abos virzienos. No ielas sākuma līdz krustojumam ar Kauņas ielu Užvaldes iela ir asfaltēta, bet tālāk ielai ir grants segums. Sabiedriskais transports pa Užvaldes ielu nekursē, bet Andreja Pumpura ielā ir 2. un 4. tramvaju maršrutu pietura "Užvaldes iela".

Ielas sākotnējais nosaukums bija **[[Aleksandrs Suvorovs|Suvorova]] iela** ().  to pārdēvēja par Užvaldes ielu  (agrāk arī **Ošvaldes iela**), Izvaltas ciema vārdā (). Kopš 1924. gada ielas nosaukums vairs nav mainījies.

## Ielu savienojumi
Užvaldes iela ir savienota ar šādām ielām:
* Andreja Pumpura iela
* Kauņas iela
* Kļavu iela
* Ventspils iela
* Tukuma iela (T veida krustojums)

## Atsauces
Averkijs Hončarenko

**Averkijs Hončarenko** (; dzimis , miris ) bija ukraiņu karavīrs, UTR armijas daļu komandieris kaujā pie Krutiem, vēlāk 14. ieroču SS grenadieru divīzijas (ukraiņu Nr. 1) virsnieks.

## Biogrāfija
thumb|left|250px|Dienesta laikā Krievijas Impērijas armijā
Vecāki — Matvijs un Juliānija. Pamatizglītību ieguvis Priluku ģimnāzijā.

1912. gadā viņš ar izcilību absolvēja Čugujevas militāro skolu. Šajā pašā gadā piešķirta podporučika dienesta pakāpe. Dienējis Krievijas Impērijas armijas 76. Kubaņas kājnieku pulkā.

Kā poručiks piedalījās Pirmajā pasaules karā 260. Braclavas kājnieku pulka sastāvā. Vispirms viņš komandēja vienu no rotām, vēlāk 4. bataljonu. 1915. gadā ievainots un paaugstināts kapteiņa pakāpē. Apbalvots ar Svētā Jura krustu par militāriem nopelniem. Kopš 1916. gada viņš mācīja taktiku Kijivas praporščiku skolā. 1917. gadā paaugstināts par štabskapteini, pēc tam par kapteini.

1918. gada janvārī viņš bija Bahmačas komandants, Bohdana Hmeļnicka 1. Ukrainas karaskolas kadetu korpusa komandieris, kā arī piedalījies kaujā pie Krutu stacijas.

1918. gadā viņš bija Podolijas guberņas militārais komandants, bet 1919. gadā — galvenā atamana Simona Petļuras kancelejas vadītājs.

Pēc Ukrainas neatkarības kara, viņš dzīvoja Polijas kontrolētajā Staņislavovā (tagad Ivanofrankivska), kur strādāja ukraiņu lauksaimniecības kooperatīvā.

1943.—1945. gadā Hončarenko bija *[[Waffen-SS]]* 14. ieroču SS grenadieru divīzijas (ukraiņu Nr. 1) virsnieks. 14. divīzijas veterāns Volodimirs Malkošs savos memuāros rakstīja:

Pēc kara viņš atradās pārvietoto personu nometnē Rimini apkārtnē, Itālijā. 1947. gadā viņš emigrēja uz Lielbritāniju, bet 1952. gadā uz ASV, kur nodzīvoja pēdējos dzīves gadus. 1960. gados UTR trimdas valdība viņu paaugstināja par UTR armijas pulkvedi.

Miris 1980. gada 12. aprīlī astoņdesmit deviņu gadu vecumā.

## Piemiņa
2015. gadā Averkija Hončarenko vārdā Kijivas apgabala Brovaros tika nosaukta iela.

## Atsauces
Kuldīgas Digitālo inovāciju centrs

thumb|240x240px|Inovāciju centra logo
**Kuldīgas Digitālo inovāciju centrs** ir digitālo prasmju apguves un tehnoloģiju izmantošanas vieta. Tas atrodas Kuldīgā, Kalpaka ielā 4, bijušās adatu fabrikas ēkā, un tika atvērts 2022. gada 13. septembrī.

[thumb|240x240px|Valsts prezidents [Edgars Rinkēvičs (centrā) Kuldīgas Digitālo inovāciju centrā; otrais no labās Artis Gustovskis]]
Centrs piedāvā mācības, konsultācijas un sadarbības iespējas. To vada Artis Gustovskis.

## Darbības virzieni un projekti
Kuldīgas Digitālo inovāciju centrā tiek attīstīti vairāki projekti un iniciatīvas, kas saistīti ar digitālo pārveidi un tehnoloģiju izmantošanu dažādās jomās:

* Pašvaldības mobilā lietotne — izstrādāta kā progresīvā tīmekļa lietotne (PWA), tā paredzēta ērtākai saziņai ar pašvaldību, kā arī sniedz informāciju par pasākumiem un sabiedriskā transporta kustību reāllaikā.
* Pilsētas digitālais dvīnis — veidots trīsdimensiju Kuldīgas modelis, ko paredzēts izmantot pilsētplānošanā, drošības uzlabošanā un kultūras mantojuma dokumentēšanā.
* Digitālo prasmju apmācības — sadarbībā ar valsts institūcijām notiek apmācības dažādām iedzīvotāju grupām, tostarp senioriem un pašvaldības darbiniekiem.
* *Cooldiga Future Lab un Cooldiga Art Fest* — rīkoti pasākumi, kuros tiek veidoti projekti paplašinātajā un virtuālajā realitātē, apvienojot inovāciju un digitālo mākslu.
* Metapilsētas attīstība — Kuldīga ir viena no Latvijas pašvaldībām, kas pievienojusies metapasaules attīstības iniciatīvai, ar mērķi integrēt jaunas tehnoloģijas pilsētvidē.
* Sadarbība ar augstskolām — notiek kopprojekti ar Rīgas Tehnisko universitāti, Rīgas Stradiņa universitāti un citām izglītības iestādēm, fokusējoties uz digitālo risinājumu izstrādi.

## Nākotnes ieceres
Kuldīgas Digitālo inovāciju centrs turpina darbu pie digitālās transformācijas projektiem. Tiek plānots pilnveidot pilsētas digitālo dvīni un attīstīt tehnoloģiskos risinājumus, kas saistīti ar metaversu. Šajos procesos paredzēts iesaistīt vietējos iedzīvotājus, uzņēmējus un akadēmiskos partnerus. Centrs kalpo kā vieta ideju testēšanai un ieviešanai, ar mērķi veidot digitāli attīstītu un ilgtspējīgu pilsētvidi.

## 2024. gada aktualitātes
* “*IT Waffle Meetup* — Kuldīga“
* “*Cooldiga Art Fest*"
* Inovāciju darbnīca “*Cooldiga Future Lab*”
* Kuldīgas Digitālo Inovāciju centrs *5G Techritory* pasākumā Rīgā prezentē Kuldīgas UNESCO objektus Metaversā

## Atsauces
Tursiji

**Tursiji** (*Thursius*) ir viena no osteolepjveidīgo kārtas (*Osteolepiformes*) ģintīm. Ģinti 1888. gadā izveidoja skotu dabaszinātnieks un paleontologs Remzi Trakvairs. Ģints tipiskā suga ir *Dipterus macrolepidotus* Sedgwick et Murchison, 1829 jeb *[[Thursius macrolepidotus]]*. Šīs ģints aizvēsturiskie pārstāvji dzīvoja paleozoja ērā, sākot ar vidusdevonu, un izmira augšdevonā.

## Apraksts
Tursiji ir slaidas zivis līdz 30 cm garumā. Galvas parietālais un postparietālais vairogi ir vienādā garumā. Galvaskausa rostrālā daļa ir krasi noliekta uz leju. Nāsis atrodas verikālā stāvoklī, anterodorsāli attiecībā pret subnariālo stūri, un ir reti saskatāmas no augšas. Orbitālie izgriezumi izvietoti parietālā vairoga vidusdaļā. Tie ir lieli, apmēram ½ no aizmugurējā vairoga, un to dziļums variē. Postorbitālais apgabals ir līdz ⅓ no orbitālā un postorbitālā kopgaruma. Pineālā atvere atrodas orbītas aizmugurējās daļas līmenī, laterāli attiecībā pret parietālajām bedrīšu līnijām. Bedrīšu līnijas uz parietāles ir īsas, vai arī laterāli pret mediāno šuvi sniedzas līdz vairoga aizmugurējai malai. *[[Intertemporale]]* garums variē. Vaigu plātnes garums mazāk kā divas reizes pārsniedz parietālā vairoga garumu. *[[Jugale]]* robežojas ar acu orbītu. *[[Lacrimale]]* garums ir 2—2,5 reizes lielāks par augstumu. *[[Postorbitale]]* ir 1,5—1,8 reizes īsāks par postparietālā vairoga garumu. *[[Operculum]]* garums variē, parasti nedaudz pārsniedz augstumu, un ir īsāks par postparietālo vairogu. Sānu gulāru garums ir 2,5—3,2 reizes lielāks par platumu un sasniedz 0,8—0,9 no apakšžokļa garuma. *[[Quadratojugale]]* bedrīšu līnija atrodas kaula vidusdaļā. Submandibulārā sērija sasniedz mediānās gulāres priekšējo galu. Sensoro kanālu poras parasti ir izvietotas vienā rindā. Muguras spuras ir satuvinātas savā starpā un ar astes spuru. Attālums no mediānā *[[extrascapulare]]* līdz pirmajai muguras spurai ir vismaz piecas reizes lielāks par postparietālā vairoga garumu. Pirmā muguras spura atrodas apmēram iepretī vēdera spurai, bet otrā muguras spura pretī anālajai spurai. Pāru spuru gaļīgās pamatnes ir īsas. Zvīņas ir rombiskas.

## Atsauces
Indiānas Universitāte Blūmingtonā

**Indiānas Universitāte Blūmingtonā** (angļu: *Indiana University Bloomington*, *IU Bloomington*) ir publiska universitāte, kas atrodas Blūmingtonā, Indiānas štatā, ASV. Tā ir galvenā Indiānas Universitātes sistēmas universitātes pilsētiņa (kampuss) un viena no vecākajām un lielākajām augstākās izglītības iestādēm štatā. Universitāte tika dibināta 1820. gadā, un tā piedāvā plašu akadēmisko programmu klāstu dažādās jomās, tostarp biznesā, tiesību zinātnē, humanitārajās zinātnēs, dabaszinātnēs un inženierzinātnēs.

Indiānas Universitāte ir štata līmeņa universitāšu sistēma ar vairākiem kampusiem dažādās pilsētās, tostarp Indianapolisā, Fortveinā un Sautbendā. Lai gan arī šajos kampusos tiek piedāvātas dažādas akadēmiskās programmas, Blūmingtonas kampuss ir lielākais un vispazīstamākais.

## Atsauces
2025. gada Pasaules čempionāts daiļslidošanā

**2025. gada [[Pasaules čempionāts daiļslidošanā]]** notika no 25. līdz 30. martam ASV pilsētā Bostonā, sporta arēnā *[[TD Garden]]*. Medaļas tika sadalītas vīriešu, sieviešu, pāru un deju pāru slidojumos. Pēc šī čempionāta katrai valstij tika noteikts vietu skaits  un 2026. gada Pasaules čempionātā.

Bostonā pasaules čempionāts notika otro reizi, iepriekš šajā pilsētā tas norisinājās 2016. gadā.

## Arēna

## Kalendārs

## Medaļas

## Medaļu kopvērtējums

## Latvijas sportisti
Latviju šajā čempionātā pārstāvēja Deniss Vasiļjevs, Fedirs Kulišs un Sofja Stepčenko.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Oficiālā tīmekļa vietne  
* Pasaules čempionāts ISU tīmekļa vietnē
Giroptihīni

**Giroptihīni** (*Gyroptychiinae*) ir viena no osteolepjveidīgo kārtas (*Osteolepiformes*) apakšdzimtām. Apakšdzimtu 1955. gadā izveidoja krievu ihtiologs un evolucionists Ļevs Bergs. Šīs apakšdzimtas aizvēsturiskie pārstāvji dzīvoja paleozoja ērā, vidusdevonā. Apakšdzimtu pārstāv vienīgā *[[Gyroptychius]]* ģints.

## Apraksts
Giroptihīni bija seklūdens bentiskas vai pelaģiskas zivis 20 cm līdz 1 m garumā ar nosacīti šauru vai platu galvu. Astes spura bija dificerkāla ar lielu epihordālo daivu. Nepāra spuru izvietojums variē. Krūšu spuru daivas ir mazas. Galvaskauss preorbitālo stūru līmenī ir mēreni plats. Etmoīda garums ir mazāks par ½ no etmosfenoīda. Postparietālais vairogs ir īsāks par parietālo. Purna kauli ir saplūduši (bez redzamām šuvēm). Reizēm ir saskatāmi daudzie *[[postrostralia]]*. Iekšējā aizmugurējā deguna atvere ir nošķirta no neliela eksohoanālā izgriezuma. Deguna kapsulas ir plati nodalītas ar starpdeguna apgabalu un atrodas etmoīda sānu malās. Dermintermediālais izaugums ir mēreni attīstīts. Priekšējā aukslēju bedre iestiepjas starpdeguna apgabalā un tās dermālais klājums ir vāji attīstīts. Suprapterigoīdais izaugums nav attīstīts, un *[[palatoquadratum]]* sānu etmoīdās saites nav. Bazipterigoīdā saite ir veidota sarežģīta fiksācijas savienojuma veidā. Ausu saite veidota no dorsāli izvietota *palatoquadratum* ausu izauguma galvas vairoga apgabalā. Orbitālie izaugumi ir nelieli, izvietoti dorsolaterāli. Pineālā atvere parasti atrodas postorbitālajā apgabalā. Vaiga plātne ir gara. Žaunu apgabals ir vidēji garš. Submandibulārā sērija ir gara. Mediānā gulāre ir salīdzinoši liela. Lemeša kauli ir ar zemām vertikālām plātnītēm, kas savā starpā saskaras mediāni, un ar īsiem aizmugurējiem izaugumiem. Parasfenoīds iestiepjas starpdeguna apgabalā un tam ir šaura zobiņiem klāta plātne. Apakšžoklis ir ar infradentāliem flangiem. Simfīzo kaulu nav. Priekšējais prekoronoīdais izaugums reizēm ir klāts ar zobotu virsmu. Koronoīdās bedres ir sīkas. Koronoīdie ilkņi ir nelieli. Adsimfīzā plātne ir vāji diferencēta no koronoīdās sērijas. *[[Praearticulare]]* sniedzas līdz simfīzam. Priekšžokļu un priekšējie apakšžokļa zobi ir nelieli. Zobu dentīna krokas ir vienkāršas un starp tām iespraucas kauls (primitīvs poliplokodontais tips). Sensorie kanāli iet pa trabekulāro slāni un atveras vienā poru rindā. Kleitrums ir bez izteikta priekšējā izauguma. Skriemeļi ir gredzenveidīgi, veidoti ar intercentriem un pleirocentriem. Zvīņas ir rombiskas vai apaļīgas, klātas ar plānu kosmīna slāni.

## Atsauces
Žeļka Cvijanoviča

thumb|Žeļka Cvijanoviča 2024. gadā
**Žeļka Cvijanoviča** (serbu: *Жељка Цвијановић*, dzimusi **Grabovaca**; dzimusi 1967. gada 4. martā, Tesličā) ir Bosnijas un Hercegovinas politiķe. Kopš 2022. gada — Bosnijas un Hercegovinas Prezidentūras serbu locekle. Agrāk bijusi Serbu Republikas prezidente (2018—2022) un premjerministre (2013—2018).

## Dzīvesgājums

Dzimusi 1967. gada 4. martā Tesličā, toreizējā Dienvidslāvijas Sociālistiskajā Federatīvajā Republikā. Viņas tēvs bija bosniešu serbs, bet māte — bosniešu horvātiete.

Mācījusies Tesličā, kur pabeidza pamatskolu un vidusskolu. Pēc tam studēja Sarajevas Universitātes Filozofijas fakultātē un vēlāk absolvēja Banja Lukas Universitātes Filozofijas fakultāti. Turpināja izglītību diplomātiskajā un konsulārajā tiesību jomā Banja Lukas Universitātes Juridiskajā fakultātē. Aizstāvēja disertāciju par tēmu "Eiropas Savienības starptautiski tiesiskā pozīcija".

Pirms politiskās karjeras bija angļu valodas skolotāja.

## Politiskā karjera

No 2006. gada februāra strādāja par Serbu Republikas premjerministra padomnieci Eiropas integrācijas un starptautisko organizāciju sadarbības jautājumos, vēlāk kļūstot par premjerministra biroja vadītāju. Vadīja koordinācijas un Eiropas integrācijas departamentu Serbu Republikas valdībā un bija Eiropas integrācijas un reģionālās sadarbības komitejas eksperte Serbu Republikas Nacionālajā asamblejā.

2010. gada 29. decembrī iecelta par Serbu Republikas ekonomisko sakaru un reģionālās attīstības ministri premjerministra Aleksandra Džombića valdībā.

2011. gada 12. martā tika ievēlēta par Serbu Republikas premjerministri, 2014. gada decembrī atkārtojot pilnvaru termiņu.

2012. gada Bosnijas un Hercegovinas vispārējās vēlēšanās tika ievēlēta par Serbu Republikas prezidenti.

2013. gada 1. jūlijā paziņoja par savu kandidatūru Bosnijas un Hercegovinas vispārējās vēlēšanās, kandidējot uz serbu locekļa vietu Bosnijas un Hercegovinas Prezidentūrā. 2. oktobrī notikušajās vēlēšanās ieguva 51,65% balsu, pārspējot Demokrātiskās Serbijas partijas kandidātu Mirko Šaroviču, kurš saņēma 35,45%. Viņa kļuva par pirmo sievieti, kas ieņēmusi šo amatu kopš Bosnijas kara beigām.

2014. gada 16. novembrī tika inaugurēta kā Prezidentūras locekle kopā ar Denisu Bečiriviču un atkārtoti ievēlēto Žeļko Komšiču.

## Politiskais skatījums

Atbalsta unikālu identifikācijas karšu izmantošanu katrai Bosnijas un Hercegovinas etniskajai grupai.

Izsaka līdzjūtību kara upuriem un atbalsta materiālu kompensāciju Srebrenicas slaktiņa upuru radiniekiem.

## Personīgā dzīve

Žeļka Cvijanoviča ir precēta ar Aleksandru Cvijanoviču, pārim ir divi dēli.

## Ārējās saites
Giroptihi

**Giroptihi** (*Gyroptychius*) ir viena no osteolepjveidīgo kārtas (*Osteolepiformes*) ģintīm. Ģinti 1848. gadā izveidoja īru zoologs un paleontologs Frederiks Makojs. Ģints tipiskā suga ir *Dipterus agassizi* (Traill, 1841) jeb *[[Gyroptychius agassizi]]*. Šīs ģints aizvēsturiskie pārstāvji dzīvoja paleozoja ērā, vidusdevonā.

## Apraksts
Giroptihi bija 20 cm līdz 1 m garas zivis. Purna priekšējā mala ir atliekta uz iekšu. Parietālais vairogs ir 1,35—1,55 reizes garāks par postparietālo vairogu. Nāsis atrodas ventrāli, no augšpuses ir daļēji redzamas vai nav redzamas. Starpdeguna apgabals ir plats. Preorbitālā apgabala garums un platums var variēt. Postorbitālais apgabals sastāda vairāk kā ⅓ no orbitālā un postorbitālā kopgaruma. Galvaskauss būtiski paplašinās īso un dziļo orbitālo iegriezumu apgabalā. Pineālā atvere ir nobīdīta uz aizmuguri, postorbitālajā apgabalā, un tās izvietojums variē attiecībā pret parietālajām bedrīšu līnijām. Šuves starp pineālajām plātnēm parasti ir labi saskatāmas, vai arī šo plātņu nav. *[[Intertemporale]]* ir garš un šaurs. Vaiga plātne ir 2,2—2,5 reizes garāka par postparietālo vairogu. *[[Lacrimale]]* ir augsta un bieži vien saskaras ar postorbitāli, nošķirot *[[jugale]]* no acs orbītas. Postorbitāle ir gara un zema: tās garums sastāda 1,4—2 no aizmugurējās plātnes augstuma un 0,5 no garuma. *[[Maxillare]]* ir zema. Submandibulārā un branhiostegālā sērijas stiepjas gandrīz līdz simfīzam. Sānu gulāres sastāda mazāk kā 0,75 no apakšžokļa garuma. Apakšžoklis ir garš (vairāk, kā 2,5 reizes garāks par postparietālo vairogu), ar attīstītiem infradentāliem flangiem. Priekšējie apakšžokļa zobi ir sīki. Sensorie kanāli ir mēreni zaroti, un to izvadporas parasti izvietotas vienā rindā. Pirmā muguras spura ir mazāka par otro un tās abas atrodas attiecīgi nedaudz aiz vēdera un anālās spuru priekšējās malas. Astes spuras hipohordālā daiva ir augstāka par epihordālo daivu. Zvīņas ir nelielas un daudzskaitlīgas. Tām ir ieapaļa vai rombiska forma. Dorsālā rinda ķermeņa priekšējā daļā var sasniegt virs 30 zvīņām un pārsniedz postparietālā vairoga garumu vairāk, kā 7 reizes.

## Sistemātika
* ģints: ***Gyroptychius*** McCoy, 1848 †
:* suga: *[[Gyroptychius agassizi]]* (Traill, 1841) †
:* suga: *[[Gyroptychius angustus]]* M'Coy, 1848 †
:* suga: *[[Gyroptychius australis]]* Young et Corter, 1981 †
:* suga: *[[Gyroptychius diplopteroides]]* M'Coy, 1848 †
:* suga: *[[Gyroptychius dolichotatus]]* Jarvik, 1985 †
:* suga: *[[Gyroptychius elgae]]* Voro­byeva, 1977 †
:* suga: *[[Gyroptychius groenlandicus]]* Jarvik, 1950 †
:* suga: *[[Gyroptychius grossi]]* Vorobyeva, 1981 †
:* suga: *[[Gyroptychius kiaeri]]* Jarvik, 1949 †
:* suga: *[[Gyroptychius latvicus]]* Vorobyeva, 1981 †
:* suga: *[[Gyroptychius microlepidotus]]* Agassiz, 1844 †
:* suga: *[[Gyroptychius milleri]]* (Jarvik, 1948) †
:* suga: *[[Gyroptychius pauli]]* Voro­byeva, 1977 †
:* suga: *[[Gyroptychius taylori]]* Jessen, 1968 †
:* suga: *[[Gyroptychius tuwensis]]* Vorobyeva, 1972 †

(†) — izmirušu organismu grupa.

## Atsauces
Ģedimins Petraitis

**Ģedimins Petraitis** (; dzimis  Kauņā) ir lietuviešu izcelsmas ASV basketbola tiesnesis. Viņš tiesā Nacionālās basketbola asociācijas (NBA) spēles kopš 2014. gada.

Pirms kļūšanas par tiesnesi profesionālajā basketbolā viņš trīs sezonas strādāja par basketbola tiesnesi NCAA. Strādājis arī kā starptautiskais tiesnesis, tostarp tiesājis FIBA jaunatnes čempionātos. Tiesājis arī G Līgā, bet NBA debitēja 2014. gadā, vadot spēli starp Klīvlendas "Cavaliers" un Atlantas "Hawks".

Viņa tēvs Vidmatas Petraitis arī bija koledžas basketbola tiesnesis. G. Petraitis kļuva par ASV pilsoni 2015. gadā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Austrumu iela (Daugavpils)

**Austrumu iela** ir iela Daugavpilī, Daugavas kreisajā krastā, Judovkas apkaimē. Iela sākas krustojumā ar Silenes un Zemnieku ielu un ved austrumu virzienā līdz krustojumam ar Ostrovska ielu. Ielas turpinājums ir bezvārda ceļš, kas savienots ar Kriņicas ielu.

Austrumu iela iezīmē pilsētas robežu ar Laucesas pagastu. Nepārnumuru (ziemeļu) ielas pusē atrodas pilsētas privātmājas, bet pretējā pusē ir dažas Laucesas pagasta viensētas.

Ielas garums ir aptuveni 510 metri, visā garumā tā klāta ar grants segumu. Satiksmes kustība atļauta abos virzienos pa vienu joslu. Sabiedriskais transports pēc ierastās shēmas pa Austrumu ielu nekursē, bet citu ielu remontdarbu gadījumā autobusi var kursēt pa Austrumu ielu saskaņā ar mainīto shēmu.

Austrumu iela redzama jau starpkaru perioda kartēs, taču bez nosaukuma. Tagadējais ielas nosaukums sastopams kopš Latvijas PSR laika un nekad nav mainījies.

## Ielu savienojumi
Austrumu iela ir savienota ar šādām ielām:
* Silenes iela / Zemnieku iela
* Kurpnieku iela (T veida krustojums)
* Vakaru iela (T veida krustojums)
* Lejas iela (T veida krustojums)
* Demenes iela (T veida krustojums)
* Ostrovska iela
* Kriņicas iela (savienojums ar bezvārda ceļu)

## Atsauces
Edvīns Angers

**Edvīns Frederiks Angers** (; dzimis ) ir zviedru distanču slēpotājs.

## Karjera
Piedalījās 2020. gada ziemas jaunatnes olimpiskājās spēles Lozannā un izcīnīja zelta medaļu sprintā un sudrabu slēpošanas krosā. Pasaules čempionātos junioriem godalgas nav izcīnījis, labāko individuālo rezultātu sasniedza 2022. gada čempionātā, kur ieņēma sesto vietu sprintā.

Pasaules kausa sacensībās debitēja  Rukā. 2023. gada februārī Toblahā pirmo reizi kāpa uz goda pjedestāla ar Zviedrijas stafetes komandu, kad tā izcīnīja otro vietu. Pasaules čempionātā pieaugušajiem pirmo reizi piedalījās 2023. gadā Planīcā. Sprintā iekļuva ceturtdaļfinālā un ieņēma 29. vietu, komandu sprintā kopā ar Kalli Halvarsonu ieņēma piekto vietu, bet 15 km distancē brīvajā stilā ierindojās 50. vietā.

Pirmo reizi vietu uz pjedestāla Pasaules kausa posmos individuali izcīnīja , ieņemot otro vietu sprintā Davosā. 2023.—2024. gada Pasaules kausa sezonas kopvērtējumā uzvarēja U-23 ieskaitē.

 sprinta sacensībās Francijā izcīnīja savu pirmo uzvaru karjerā Pasaules kausā. 2025. gada Pasaules čempionātā Tronheimā izcīnīja divas bronzas medaļas: komandu sprintā kopā ar Oskaru Svensonu un stafetē. Individuāli labāko rezultātu sasniedza 10 km distancē klasistajā stilā ar intervāla startu, kur ieņēma ceturto vietu. 2024.—2025. gada Pasaules kausa sezonu noslēdza otrajā vietā absolūtajā kopvērtējumā un otro gadu pēc kārtas uzvarēja U-23 ieskaitē.

Savās pirmajās ziemas olimpiskajās spēlēs 2026. gadā Angers labāko rezultātu individuāli sasniedza sprintā, kur ieņēma 20. vietu. Stafetē un komandu sprintā ieguva 10. vietu.

## Rezultāti

### Olimpiskās spēles

### Pasaules čempionāts

### Pasaules kausa kopvērtējums

## Atsauces

## Ārējās saites
Gliptopomīni

**Gliptopomīni** (*Glyptopominae*) ir viena no osteolepjveidīgo kārtas (*Osteolepiformes*) apakšdzimtām. Apakšdzimtu 1909. gadā izveidoja angļu biologs Edvīns Stīvens Gudričs. Šīs apakšdzimtas aizvēsturiskie pārstāvji dzīvoja paleozoja ērā, augšdevonā. Apakšdzimta var būt parafilētiska.

## Apraksts
Gliptopomīni ir salīdzinoši slaidas un, acīmredzot, dziļūdens zivis, kas sasniedza 25-100 cm garumu. Astes spura ir heterocerkāla vai heterodificerkāla (ar trim daivām). Muguras spuras ir satuvinātas savā starpā un ar astes spuru, un atrodas attiecīgi pretī vēdera un anālajai spurām. Krūšu spuru daivas ir nedaudz pagarinātas. Galvas priekšējais un aizmugurējais vairogi ir apmēram vienādā garumā. Etmoīda garums sastāda apmēram pusi no etmosfenoīda. Aizmugurējā iekšdeguna atvere savienojas ar hoānu. Deguna kapsulas ir salīdzinoši šauras, izstieptas gar etmoīda sānu sieniņu. Starpdeguna apgabals ir plats, sastāda ap ½ no etmoīda platuma. Priekšējā deguna bedre ir dubultīga, īsa un dziļa. Tā atrodas priekšdeguna nodalījumā, pārdalīta ar platu endokraniālo izcilni, un norobežota ar lemeša kaulu un aukslēju plātni. Ausu izaugumi ieņem augšējo stāvokli. *[[Palatoquadratum]]* ausu saite, iespējams, ir ligamentoza. Rostrālie kauli nav atpazīstami. Orbitālie izgriezumi ir salīdzinoši lieli. Pineālā atvere atrodas postorbitālajā apgabalā vai arī tās var nebūt. Ārējā vaiga plātne ir salīdzinoši īsa. Žaunu apgabals ir garš, īpaši ģeoloģiski jaunākajām formām. Submandibulārā sērija ir salīdzinoši īsa. Mediānā gulāre ir maza, vai arī tās nav. Lemeša kauli ir ar salīdzinoši augstām vertikālajām plātnēm, kas savā starpā saslēdzas, ar īsiem aizmugurējiem izaugumiem. Apakšžokļi ir ar palielinātiem priekšējiem zobiem, vai arī ar ilkņveidīgu rupji krokotu zobu pāri. Zobiem ir vienkārša polipokodontā tipa struktūra. Žokļu mazie zobi ir ar gludu ārējo virsmu. Sensorie kanāli zarojas un to izvadporas izvietotas vairākās rindās. Kanāli iet pa trabekulārā slāņa augšējo daļu. Kleitrums var saaugt ar klavikulu. Rombiskās zvīņas ir klātas ar gludu, smalki porainu kosmīna slāni, kurš uz galvaskausa kauliem un zvīņām var arī nebūt. Zvīņas tādā gadījumā ir klātas ar kaula ornamentējumu.

## Atsauces
Darja Kapša

**Darja Kapša** (; dzimusi , Novo Mesto) ir slovēņu šahiste, starptautiskā lielmeistare sievietēm (WGM, 2005).

Pirmā Slovēnijas šahiste, kas ieguvusi lielmeistares titulu.

## Dzīvesgājums
Bērnību pavadījusi ciematā Prelesje (Črnomleas pašvaldība). Vidējo izglītību ieguvusi Ļubļanā. Viņai ir akadēmiskais grāds dizainā un fotogrāfijā. Universitātē sākotnēji studējusi mākslas vēsturi, bet vēlāk pārgājusi uz politoloģiju. 2009. gadā aizstāvējusi diplomdarbu.

2011. gadā kandidējusi parlamenta vēlēšanās vienmandāta apgabalā Črnomle—Metlika no partijas *Socialni demokrati* (SD), taču nav ievēlēta Slovēnijas Valsts asamblejā.

Strādājusi kā konsultante Slovēnijas premjerministra Boruta Pahora kancelejā.

Papildus politiskajai un šaha karjerai, viņa ir dalībniece tautas vokālajā ansamblī *Polanski Odmev*.

## Šaha karjera
Darja Kapša ir divkārtēja Slovēnijas čempione šahā (2001, 2004). Viņa izcīnījusi sudraba medaļas Slovēnijas čempionātos 2002. un 2011. gadā, kā arī bronzas medaļas 2003. un 2008. gadā (2008. gadā dalīja 1.—3. vietu ar Ano Srebriču un Janu Krivecu, bet piekāpās pēc papildu rādītājiem).

Jauniešu vecuma grupās viņa ir uzvarējusi Slovēnijas čempionātos 1992, 1993 (U12), 1995 (U14), 1997 (U16) un 1999 (U18) gadā, kā arī junioru čempionātos 1999. un 2001. gadā.

Kapša ir pārstāvējusi Slovēnijas izlasi vairākos starptautiskos turnīros:
* 4 šaha olimpiādes (2002, 2004, 2010, 2018);
* 5 Eiropas komandu čempionāti (2001, 2003, 2005, 2013, 2017);
* 2001. gadā ieguva individuālo sudraba medaļu pie 2. galdiņa;
* 2003. gadā izcīnīja individuālo bronzas medaļu kā rezerves spēlētāja,

* Mitropas kauss (2002) — Slovēnijas komanda kļuva par turnīra uzvarētāju.

Viņa ir piedalījusies arī vairākos jauniešu un junioru pasaules un Eiropas čempionātos, kā arī divos individuālajos Eiropas čempionātos (2002, 2013). 1998. gadā uzvarējusi starptautiskajā turnīrā Tapolcā.

## Papildinformācija
Kapša turpina aktīvi piedalīties šaha turnīros un turnīru organizēšanā Slovēnijā. Viņa arī raksta par šahu un politiku, analizējot to savstarpējās mijiedarbības aspektus.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Darja Kapša FIDE reitings
* Profil chess24.com
Ana Revenko

thumb|Ana Revenko 2023. gadā
**Ana Revenko** (; dzimusi , Kišiņevā) ir Moldovas politiķe. Moldovas Republikas iekšlietu ministre no 2021. gada 6. augusta līdz 2023. gada 14. jūlijam.

## Dzīvesgājums
Dzimusi 1977. gada 21. maijā Kišiņevā.

1994. gadā iestājās Moldovas Ekonomikas akadēmijas Starptautisko ekonomisko attiecību fakultātē, kuru absolvēja 1999. gadā, iegūstot licenciāta (bakalaura) grādu starptautiskajās ekonomiskajās attiecībās.

2002.—2003. gadā pabeidza alternatīvo profesionālās apmācības programmu CReDO — bezpeļņas organizācijā, kas nodarbojas ar cilvēktiesībām un pilsoniskās sabiedrības demokratizāciju, iegūstot maģistra grādu bezpeļņas pārvaldībā.

2014. gadā apguvusi starptautisko programmu *Visitor Leadership* ASV Valsts departamenta "Tieslietas un likums" nodaļā.

Brīvi pārvalda rumāņu, angļu un krievu valodu.

## Karjera
1997.—2000. gadā — sabiedrisko attiecību asistente ASV Starptautiskās attīstības aģentūras (USAID) pilotprojektā "Zeme", kas tika ieviests 72 kolhozu reformēšanai Moldovas lauksaimniecības sektorā un ko īstenoja ASV konsultāciju uzņēmums *Booz Allen Hamilton*.

2001. gadā nodibināja Moldovas filiāli starptautiskajam centram *La Strada*, kas cīnās pret cilvēku tirdzniecību. Bija šīs organizācijas izpilddirektore no 2001. līdz 2012. un no 2015. līdz 2020. gadam. 2009.—2011. gadā bijusi "La Strada Association" valdes locekle un prezidente. Kā koordinatore un līdzautore piedalījusies vairāk nekā 20 pētījumu.

2010.—2012. gadā bijusi viena no 26 Nacionālās dalības padomes locekļiem — konsultatīvā orgāna pie premjerministra, kurā pārstāvētas nevalstiskās organizācijas.

2012.—2015. gadā — Moldovas Republikas Iekšlietu ministrijas Policijas ģenerālinspektorāta Cilvēku tirdzniecības apkarošanas centra direktore. 2013.—2015. gadā — atbildīgā amatpersona Policijas ģenerālinspektorātā par Vīzu režīma liberalizācijas rīcības plāna ieviešanas organizēšanu sadarbībā ar Eiropas Savienību. 2019. gadā kļuva par Eiropas Padomes ekspertu grupas pret cilvēku tirdzniecību (GRETA) locekli.

2021. gada 21. janvārī iecelta par Moldovas Republikas prezidentes Maijas Sandu padomnieci aizsardzības un nacionālās drošības jautājumos, kā arī par Augstākās drošības padomes sekretāri.

2021. gada 5. februārī izvirzīta par iekšlietu ministres kandidāti premjerministres Natālijas Gavrilicas valdībā. 3. augustā atkārtoti izvirzīta šim amatam, un 6. augustā Moldovas Republikas Parlaments apstiprināja viņas kandidatūru.

Atstāja amatu 2023. gada 14. jūlijā.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Ana Revenko profila lapa Moldovas valdības mājaslapā
* Ana Revenko — Eiropas Padomes GRETA eksperte