open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Karla Sofija Gaskona

**Karla Sofija Gaskona** (; dzimis kā **Karloss Gaskons** (*Carlos Gascón*) ) ir spāņu aktrise. Daļu savas karjeras pavadījusi Ziemeļamerikā, filmējoties Meksikas kinokomēdijā *[[Nosotros los Nobles]]* (2013) un ASV narkotiku seriālā *[[El Señor de los Cielos]]* (2013).

Gaskona plašu uzmanību saņēmusi pēc galvenās varones lomas muzikālajā kriminālfilmā "Emilija Peresa" (2024), kuras scenārija autors un režisors ir Žaks Odijārs. Par šo lomu viņa kopā ar trim savām kolēģēm ieguva Kannu kinofestivāla balvu kā labākā aktrise, kļūstot par pirmo transdzimuma aktrisi, kas ieguvusi šo balvu. Saņēmusi arī Eiropas Kino balvu kā labākā aktrise. Viņa ir pirmā transdzimuma aktrise, kas nominēta Amerikas Kinoakadēmijas balvai kā labākā aktrise galvenajā lomā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Fernanda Torrisa

**Fernanda Piņeiru Monteiru Torrisa** (; dzimusi ) ir brazīliešu aktrise un rakstniece. Dzimusi Riodežaneiro aktieru Fernandu Torrisa un Fernandas Montenegru ģimenē. Saņēmusi vairākas balvas, tostarp Kannu kinofestivāla balvu kā labākā aktrise par filmu *[[Eu Sei que Vou Te Amar]]* (1986).

Pēc kritiķu atzinīgi novērtētās Eunisi Pajvas lomu drāmas filmā "Joprojām esmu šeit" (2024) Torrisa kļuva par pirmo Brazīlijas, Dienvidamerikas un portugāļu valodā runājošo aktrisi, kas ieguvusi Zelta globusa balvu kategorijā "Labākā aktrise drāmas filmā", kā arī nominēta Amerikas Kinoakadēmijas balvai kategorijā "Labākā aktrise galvenajā lomā", padarot viņu par otro Brazīlijas aktrisi pēc savas mātes, kas nominēta šajā kategorijā.

Kā rakstniecei viņas debijas romāns *The End* Brazīlijā pārdots vairāk nekā  eksemplāru, tulkots septiņās citās valodās un adaptēts miniseriālam.

## Atsauces

## Ārējās saites
Jura Borisovs

**Jurijs "Jura" Borisovs** (; dzimis ) ir krievu aktieris.

Kino debitēja krimināldrāmā "Jeļena" (*Елена*, 2011) un pēc tam ieguva Zelta ērgļa balvu par Mihaila Kalašņikova lomu biogrāfiskajā filmā "Kalašņikovs" (*AK-47*, 2020). Vēl filmējās filmās *[[Bik]]* (*Бык*, 2019), "Sudraba slidas" (*Серебряные коньки*, 2020), *[[Compartment No. 6]]* (2021) un "Kapteinis Volkonogovs izbēdzis" (*Капитан Волконогов бежал*, 2021). Plašāku pasaules atpazīstamību ieguva ar lomu filmā "Anora" (2024), par ko nominēts vairākām balvām, tostarp Amerikas Kinoakadēmijas balvai kā labākais aktieris otrā plāna lomā.

Krievijas GQ 2020. gadā izvēlējās viņu par Gada aktieri.

## Atsauces

## Ārējās saites
Divpunkte

**Divpunkte** ir papildu pieturzīme, ko lieto, lai parādītu vārdu, vārdkopu, teikuma daļu vai veselu teikumu izlaidumu citātos.

Ja izlaisto vārdu priekšā vai aiz tiem bijis komats, semikols, kols vai domuzīme, tad tur, kur tas nepieciešams citētā teksta precīzākai izpratnei, atstājama arī šī pieturzīme, piemēram:

    J. Endzelīns raksta: "(..) tautasdziesmas ir mūsu valodas pētniekiem svarīgākas nekā visi prozas teksti, svarīgākas arī par tautas pasakām."

Divpunkti var likt arī apaļajās vai taisnajās iekavās:

    "Baumaņu Kārļa spēcīgās, strupās, kā ar cirvi cirstās skaņas (..) ar Ausekļa vienkāršiem, spēcīgiem vārdiem mums allaž ausīs skan it kā Daugavas vaidi, bangu krākšana," rakstīja Kažoku Dāvis.
    (V. Bērziņa)

## Atsauces
Kailmutes

**Kailmutes** (*Gymnolaemata*) ir bezmugurkaulnieku sūneņu tipa klase, kas ir pati lielākā klase šajā tipā un aptver ap 650 mūsdienu sugu. Šo klasi 1856. gadā izveidoja īru biologs Džordžs Džeims Olmens. Kailmutes ir sēdoši koloniāli organismi, kas lielākoties dzīvo jūrās, piestiprinoties pie zemūdens akmeņiem, aļģēm, bet atsevišķos gadījumos pat pie dzīvniekiem (piemēram, pie zivīm). Šīs klases fosilijas ir zināmas no ordovika līdz mūsdienām.

## Apraksts
Šie pārsvarā jūras sūneņi ir ar apaļu lofoforu un mutes atveri bez epistoma. Kolonijas veido dažādas formas. To zooīdi ir cilindriskas vai saplacinātas formas, un cits no cita šķirti ar nodalījumu (cistīdu) sieniņām, kas var būt pārkaļķotas (heilostomāti) vai recekļainas (ktenostomāti). Dažkārt tiem var būt rudimentārs celomodukts caurulītes vai dorsālas poras veidā. Lofofors tiek izstumts ārā ar muskuļu palīdzību, kas stumj frontālo sienu.

## Sistemātika
Kailmutu klasē ir 2 kārtas, 13 apakškārtas un 1 tajās neietilpstoša virsdzimta:
* klase: ***Gymnolaemata*** Allman, 1856
:* kārta: *[[Cheilostomatida]]* Busk, 1852
::* apakškārta: *[[Belluloporina]]* Ostrovsky, 2013
::* apakškārta: *[[Flustrina]]* Smitt, 1868
::* apakškārta: *[[Inovicellata]]* Jullien, 1888
::* apakškārta: *[[Membraniporina]]* Ortmann, 1890
::* apakškārta: *[[Scrupariina]]* Silén, 1941
::* apakškārta: *[[Tendrina]]* Ostrovsky, 2013
::* apakškārta: *[[Thalamoporellina]]* Ostrovsky, 2013
:* kārta: *[[Ctenostomatida]]* Busk, 1852
:::* virsdzimta: *[[Benedeniporoidea]]* Delage & Hérouard, 1897
::* apakškārta: *[[Alcyonidiina]]* d'Hondt, 1985
::* apakškārta: *[[Flustrellidrina]]*
::* apakškārta: *[[Paludicellina]]* Allman, 1856
::* apakškārta: *[[Stoloniferina]]* Ehlers, 1876
::* apakškārta: *[[Vesicularina]]* Hincks, 1880
::* apakškārta: *[[Victorellina]]* Jebram, 1973

## Atsauces

## Ārējās saites
Hercegnovi

**Hercegnovi** () ir piekrastes pilsēta Melnkalnes rietumos pie Kotora līča ieejas, Adrijas jūras piekrastē, netālu no robežas ar Horvātiju. Tā ir Hercegnovi pašvaldības administratīvais centrs un viena no nozīmīgākajām kūrortpilsētām reģionā. 2011. gadā pilsētā dzīvoja 19,5 tūkstoši iedzīvotāju. Hercegnovi ir ievērojama ar savu daudzslāņaino vēsturi, kas aptver venēciešu, osmaņu, austriešu un slāvu kultūru mijiedarbību, atstājot bagātu arhitektūras un kultūras mantojumu. Pilsēta ir pazīstama arī ar Mimozu festivālu, vēsturiskajiem fortiem, vecpilsētu, kā arī minerālūdens un rehabilitācijas kūrortiem, īpaši Igalo. Hercegnovi ir nozīmīgs tūrisma centrs, kas piesaista apmeklētājus ar Vidusjūras klimatu, dabu un jūras ainavām, vienlaikus saglabājot nozīmīgu lomu arī reģionālajā kultūras un saimniecības dzīvē.

## Atsauces

## Ārējās saites
Nataļja Vodjanova

**Nataļja Vodjanova** (, dzimusi ) ir Krievijas modele, aktrise un starptautiski atzīta labdarības aktīviste, kas kļuvusi par vienu no redzamākajām figūrām mūsdienu modes industrijā.

Viņas karjera aizsākās pusaudzes gados, un, pateicoties savam talantam, harizmai un izteiksmīgajai ārienei, Vodjanova ātri kļuva par vadošo augstās modes zīmolu seju, piedaloties kampaņās un skatēs tādiem modes namiem kā *[[Calvin Klein]]*, *[[Chanel]]*, *[[Gucci]]* un *[[Louis Vuitton]]*. Papildus modeles karjerai Vodjanova aktīvi iesaistījusies filantropijā, īpaši ar savu dibināto fondu *[[Naked Heart Foundation]]*, kura mērķis ir atbalstīt bērnus ar īpašām vajadzībām un veicināt iekļaujošu sabiedrību Krievijā un ārpus tās. Viņas sabiedriskā darbība un spēja savienot augsto modi ar sociālo atbildību padarījuši viņu par ietekmīgu starptautisku personību, kas apvieno radošumu, empātiju un sociālo ietekmi.

## Ārējās saites
Monika Barbaro

**Monika Marija Barbaro** (; dzimusi ) ir amerikāņu aktrise.

Viņa sāka mācīties baletu jau agrā bērnībā un ieguva bakalaura grādu dejā Ņujorkas Universitātē. Aktieres karjeru uzsāka drīz pēc koledžas beigšanas, 2010. gados atveidojot nelielas lomas filmās un televīzijā, pirms savas pirmās lielās lomas seriāla "Nerealitātes šovs" (*Unreal*) otrajā sezonā (2016), kam sekoja lomas televīzijas seriālos "Čikāgas sardzē" (*Chicago P.D.*, 2016—2017), *[[Chicago Justice]]* (2017), *[[The Good Cop]]* (2018) un *[[Splitting Up Together]]* (2018—2019). Debija pilnmetrāžas filmā bija neatkarīgajā filmā *[[The Cathedral]]* (2021).

Barbaro izrāviens notika ar otrā plāna lomu asa sižeta filmā "Top Gun: Maveriks" (2022), pēc kuras viņa atveidoja galvenās lomas *[[Netflix]]* asa sižeta komēdiju seriālā *[[FUBAR]]* (2023), kā arī Džounas Baizas lomu biogrāfiskajā filmā "Bobs Dilans: Pilnīgi nezināms" (2024), par ko viņu nominēja Ekrāna aktieru ģildes balvai un Amerikas Kinoakadēmijas balvai kā labāko aktrisi otrā plāna lomā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Türksat 6A

thumb|right|240px|''Türksat 6A'' modelis 2015. gadā
***Türksat 6A*** ir Turcijas uzņēmuma *[[Türksat (uzņēmums)|Türksat A.Ş.]]* sakaru pavadonis. Orbītā to palaida 2024. gada 8. jūlijā. Ģeostacionārajā orbītā pavadonis nodrošina sakarus un datu pārraides pakalpojumus komerciālajiem un militārajiem lietotājiem, pārklājot Turciju, Āzijas rietumu daļu, Eiropu un Ziemeļāfriku. Šis ir pirmais Turcijā būvētais sakaru pavadonis.

Pavadoni izstrādāja un ražoja Turcijas speciālisti TÜBİTAK Kosmosa tehnoloģiju pētniecības institūta (*[[TÜBİTAK Uzay]]*) vadībā sadarbībā ar uzņēmumiem *[[TUSAŞ]]*, *[[ASELSAN]]* un *[[CTech Bilişim Teknolojileri]]*. *TUSAŞ* bija atbildīgs par kosmiskā aparāta konstrukcijas un apakšsistēmu (siltuma kontrole, dzinējsistēma u. c.) zemes stacijas aprīkojuma projektēšanu un ražošanu. *TUSAŞ* un *TÜBİTAK Uzay* sadarbojās, izstrādājot programmatūru pavadoņa datu apstrādei, kā arī tā vadībai un kontrolei. Tie kopīgi veica montāžas, integrācijas un testēšanas darbības *TUSAŞ* Pavadoņu montāžas integrācijas un testēšanas centrā (*Uydu Montaj Entegrasyon ve Test*) Ankarā. Lai veiktu manevrus orbītā, pavadonis izmanto ar ksenona gāzi darbināmus Hola efekta dzinējus *Hall-Effect Propulsion Motors* (*HALE*); tos izstrādāja *TÜBİTAK UZAY*.

Pavadonim ir 16 Ku joslas raiduztvērēji, papildus 4 rezervē, kā arī divi aktīvi un viens X joslas raiduztvērējs rezervē. Katra Ku joslas raiduztvērēja minimālā jauda ir 140 vati, bet X joslas raiduztvērēja minimālā jauda ir 150 vati.
*Türksat 6A* plānotais darbības laiks ir 16 gadi.

Līgums par *Türksat 6A* būvi tika noslēgts 2014. gada 15. decembrī.

## Lidojuma gaita
*Türksat 6A* tika palaists  23:30 *[[UTC]]* ar nesējraķeti *[[Falcon 9 Block 5]]* no Kanaveralas zemesraga Gaisa spēku stacijas starta laukuma *SLC-40*.

Savu pastāvīgo pozīciju ģeostacionārajā orbītā 42° austrumu garuma *Türksat 6A* sasniedza 2024. gada decembra beigās.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Türksat 6A Türksat 
* Turksat 6A Mission SpaceX 
* Türksat 6A Gunter Dirk Krebs 
* TURKSAT 6A *n2yo.com*, orbītas parametri
Dižkareivis

**Dižkareivis** (angļu: *Private First Class*; gaisa spēkos — *Airman First Class*) ir militārā dienesta pakāpe daudzu valstu bruņotajos spēkos. Latvijas Nacionālajos bruņotajos spēkos šādu dienesta pakāpi piešķir kareivim ne agrāk kā pēc triju mēnešu militārā dienesta vai kā apbalvojumu. Augstāka par šo ir kaprāļa pakāpe. Pakāpes NATO kods ir OR-3. Tā ir atbilstoša vecākajam zemessargam LR Zemessardzē un dižmatrozim NBS Jūras spēkos.

## Atsauces
Hekeļa iela

**Hekeļa iela** ir iela Daugavpilī, Cietoksnī. Tā sākas krustojumā ar Nikolaja un Mihaila ielu, ved ziemeļaustrumu virzienā un beidzas krustojumā ar Aleksandra ielu. Iela nosaukta Daugavpils cietokšņa arhitekta  vārdā.

Hekeļa iela apbūvēta ar 19. gadsimta kazarmu ēkam, kuras pašlaik pārsvarā netiek izmantoti. Ielas garums ir 305 metri, visā garumā tā klāta ar betona bruģa segumu. Ielas sarkano līniju platums ir 21 metrs. Satiksmes kustība Hekeļa ielā atļauta abos virzienos. Posmā no Aleksandra ielas līdz Lidotāju ielai kursē 21. maršruta autobusi, bet pieturvietu šeit nav.

Hekeļa ielas sākotnējais nosaukums ir **Artilērijas iela** (līdz 1920. gadam ). Latvijas PSR laikā to sauca par **Ūdens ielu** (), bet no 1957. gada — par **[[Aleksandrs Popovs (fiziķis)|Popova]] ielu**. Beidzot, 2007. gada 13. decembrī tā atguva nosaukumu **Hekeļa iela**.

## Ievērojami objekti
* Nr. 1 — divstāvu kazarmu ēka, valsts nozīmes kultūras piemineklis.
* Nr. 2 — trīsstāvu kazarmu ēka, valsts nozīmes kultūras piemineklis.
* Nr. 3 — tukšais zemesgabals, kur atradās Daugavpils augstākās kara aviācijas inženieru skolas galvenais korpuss (1987, nojaukts 2019. gadā).
* Nr. 4 — divstāvu kazarmu ēka, valsts nozīmes kultūras piemineklis.

## Ielu savienojumi
Hekeļa iela ir savienota ar šādām ielām:
* Nikolaja iela
* Mihaila iela
* Komandanta iela (T veida krustojums)
* Konstantīna iela / Lidotāju iela
* Hospitāļa iela (T veida krustojums)
* Aleksandra iela

## Atsauces
Baltausis

**Baltausis** var būt:

* Jānis Baltausis (1894—1938) — latviešu teātra aktieris;
* Kārlis Baltausis (1904—1938) — latviešu teātra aktieris.

## Skatīt arī
* Baltauss
Cialkovska iela

**Cialkovska iela** ir iela Daugavpilī, Ķīmijas apkaimē. Cialkovska iela sākas krustojumā ar Jātnieku ielu, ved dienvidaustrumu virzienā un beidzas savienojumā ar Zeļinska ielu. Ielā ir pārsvarā daudzstāvu dzīvojamā apbūve.

Pretējā virzienā no Jātnieku ielas ved 4 joslu platā iela bez nosaukuma, kuru daži avoti uzskata par Cialkovska ielas turpinājumu.

Cialkovska ielas garums ir 725 metri. Visā garumā iela klāta ar asfalta segumu. Satiksmes kustība norit abos virzienos, pa vienu joslu katrā virzienā.
Pa Cialkovska ielu kursē 3., 19., 20. un 24. maršruta autobusi. Citiem autobusu, kā arī tramvaju, maršrutiem ir pietura "Cialkovska iela" Jātnieku ielā.

Ielas nosaukums, par godu Krievijas zinātniekam Konstantīnam Ciolkovskim, piešķirts ar ielas uzbūvi 1964. gadā un laika gaitā nav mainījies.

2022. gadā biedrība "Publiskās atmiņas centrs" aicināja pārdēvēt šo ielu par Daugavpils pilsētas galvas, labklājības ministra Jāņa Volonta ielu, bet Daugavpils pilsētplānošanas un būvniecības departamenta sēdē tika nolemts saglabāt tagadējo nosaukumu.

## Ielu savienojumi
Cialkovska iela ir savienota ar šādām ielām:
* Višķu iela (savienojums ar bezvārda ielu)
* Jātnieku iela
* Arhitektu iela
* Zeļinska iela (ielas turpinājums)

## Ievērojami objekti
* Ielas sākumā atrodas skvērs ar pieminekli Afganistānas karā kritušajiem Latvijas dēliem (atklāts 2017. gadā).
* Jātnieku ielas citā pusē atrodas Porohovkas parks ar ezeru.

## Atsauces
Anabioze

**Anabioze** ir bioloģisko funkciju palēnināšanās vai apturēšana, lai saglabātu fizioloģiskās spējas. Šis stāvoklis ir izplatīts mikroorganismos un dažos augu audos. Daudzi dzīvnieki var pārziemot, un lielākajai daļai augu ir miera periodi, kas skaitās kā anabioze. Šis raksts galvenokārt koncentrējas uz lielu dzīvnieku, īpaši cilvēku, potenciālu tikt pakļautiem apturētai animācijai jeb anabiozei.

Anabioze ir dzīvības procesu un vielmaiņas apturēšana ar ārējiem vai iekšējiem līdzekļiem, neapturot pašu dzīvību . Elpošana, sirdsdarbība un citas nekontrolējamas funkcijas joprojām var notikt, taču tās var noteikt tikai ar mākslīgiem līdzekļiem. Šī iemesla dēļ šī procedūra dabā ir saistīta ar letarģisku stāvokli, kad dzīvnieki vai augi kādu laiku šķiet miruši, bet pēc tam var pamosties, neciešot nekādu kaitējumu. Dažādos kontekstos to dēvē par ziemas guļu vai miera periodu.
thumb|200x200px| Atjaunota mikrobu dzīvība ļoti vecos jūras nogulumos
2020. gada jūlijā jūras biologi ziņoja, ka organiski nabadzīgos nogulumos, kuru vecums sasniedza 101,5 miljonus gadu,  zem jūras dibena Dienvidu Klusā okeāna griezē, tika atrasti aerobie mikroorganismi anabiozē, un tie varētu būt visilgāk dzīvojošās dzīvības formas, kas jebkad atrastas.

## Cilvēku anabioze
Šis dzīvības pazīmju pārtraukšanas stāvoklis cilvēkiem var būt līdzīgs apturētas animācijas medicīniskai interpretācijai. Dzīvības pazīmes ir iespējams atgūt tikai tad, ja smadzenēs un citos dzīvībai svarīgos orgānos nenotiek šūnu degradācija, nekroze vai molekulāra nāve, ko galvenokārt izraisa skābekļa trūkums vai ekstrēma temperatūra (īpaši augsta temperatūra).

Ir gadījumi, kad indivīdi ir pamodušies pēc šī šķietamā dzīves pārtraukuma, kas ilgst vairāk nekā pusstundu, divas stundas, astoņas stundas vai ilgāk (ievērojot šos īpašos skābekļa un temperatūras apstākļus), taču šie gadījumi tiek uzskatīti par retām un neparastām parādībām. Smadzenes sāk iet bojā pēc piecām minūtēm bez skābekļa; nervu audi iet bojā starpposmā, kad notiek "somatiskā nāve", savukārt muskuļi iet bojā vienas līdz divu stundu laikā pēc šī pēdējā stāvokļa.

Ir bijis iespējams veiksmīgi atdzīvināt un atgūt dzīvību pēc šķietamas animācijas pārtraukuma tādos gadījumos kā anestēzija, karstuma dūriens, elektrotrauma, saindēšanās ar narkotiskām vielām, sirdslēkme vai sirdsdarbības apstāšanās, šoks, jaundzimušie, smadzeņu satricinājums vai holēra.

## Atsauces
Tetuāna

**Tetuāna** (, **) ir pilsēta Marokas ziemeļos, netālu no Vidusjūras krasta un Gibraltāra šauruma, Rīfas kalnu pakājē. Tā ir viena no galvenajām pilsētām Tanžeras—Tetuānas—Hoseimas reģionā, kurā tā ieņem svarīgu administratīvo un saimniecisko lomu. 2024. gadā Tetuānā dzīvoja 423 tūkstoši iedzīvotāju, un tā ir pazīstama ar Andalūzijas kultūras mantojumu, kas veidojies no musulmaņu un jūdu kopienām, kas spāņu rekonkistas laikā meklēja patvērumu Marokā. Pilsētas medīna (vēsturiskais centrs) ir iekļauta UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā, un tā tiek uzskatīta par vienu no visautentiskākajām un mazāk pārveidotajām Marokas vecpilsētām. Tetuāna ir arī reģionālās izglītības, amatniecības un mākslas centrs, un tās spēcīgās saiknes ar Spāniju veido pilsētas kultūras daudzveidību un stratēģisku nozīmi Marokas ziemeļu attīstībā. 

## Atsauces

## Ārējās saites
Dārlingtona (Dienvidkarolīna)

**Dārlingtona** ir pilsēta Amerikas Savienotajās Valstīs, Dienvidkarolīnā, Dārlingtonas apgabalā. 2024. gadā tās iedzīvotāju skaits bija . Dārlingtona zināma ar to, ka tajā atrodas slavenā Dārlingtonas sacīkšu trase, kurā Darba svētku nedēļas nogalē notiek ikgadējās NASCAR *Southern 500* sacīkstes, kā arī 400 jūdžu garās pavasara sacīkstes. Dārlingtona ir arī tabakas audzēšanas centrs.

## Atsauces

## Ārējās saites

*
Tabakas audzēšana

[right|thumb| Tabakas augi Interkūrā, [Pensilvānija|Pensilvānijā, 2006. gadā]]
**Tabakas audzēšana** parasti notiek ikgadēji. Tabaka dīgst siltumnīcās un pēc tam, to pārvieto uz lauku, kur tā tā nogatavojas. To audzē siltā klimatā ar bagātīgu, labi drenētu augsni. 2000. gadā visā pasaulē tika kultivēta tabaka apmēram miljonu hektāros, iegūstot vairāk nekā septiņus miljonus tonnu tabakas.
thumb|Tabakas audzēšana sausā upes gultnē, Tireli, Mali, 1980. gadā
Tabakas sēklas tiek izkaisītas uz augsnes virsmas, jo to dīgšanu aktivizē gaisma. Koloniskajā Virdžīnijā sēklu dobes mēsloja ar koksnes pelniem vai dzīvnieku mēsliem (bieži vien pulverveida zirgu mēsliem). Pēc tam sēklu dobes tika pārklātas ar zariem, lai pasargātu jaunos augus no sala bojājumiem, un augi tika atstāti mierā līdz aptuveni aprīlim.

19. gadsimtā jaunie augi arvien biežāk tika pakļauti dažu veidu blusvabolēm, kas iznīcināja pusi no ASV tabakas ražas. Turpmākajos gados tika veikti un apspriesti daudzi eksperimenti, lai kontrolētu blusvaboles. Līdz 1880. gadam audzētāji atklāja, ka zaru aizstāšana ar rāmi, kas pārklāts ar plānu audumu, efektīvi pasargāja augus no vabolēm. Šī tehnika izplatījās, kļūstot visuresoša 1890. gados.
[thumb| Tabakas novācēji [Nīderlandes Austrumindija|Nīderlandes Austrumu Indijā (mūsdienu Indonēzija ) ap 1920. gadu.]]
Udžda

**Udžda** (, **) ir pilsēta Marokas ziemeļaustrumos un Austrumu reģiona administratīvais centrs, kas atrodas tuvu robežai ar Alžīriju, stratēģiski nozīmīgā vietā starp Marokas iekšzemi un Sahāras reģioniem. 2024. gadā pilsētā dzīvoja 506 tūkstoši iedzīvotāju, padarot to par vienu no nozīmīgākajiem Marokas urbānajiem centriem. Udžda ir svarīgs reģionālās politikas, saimniecības un transporta mezgls, kā arī aktīvs kultūras centrs, kurā sastopas arābu, berberu un andalūziešu kultūras. Vēsturiski tā kalpojusi kā tirdzniecības un kontaktu punkts starp Maroku un Alžīriju, un mūsdienās pilsēta turpina attīstīties kā izglītības, loģistikas un mākslas centrs, vienlaikus saglabājot savas tradicionālās medīnas, mūzikas un kulinārā mantojuma vērtības. 

## Atsauces

## Ārējās saites
Tibors Sekeļs

**Tibors Sekeļs** (, dzimis , miris ) bija ungāru rakstnieks, žurnālists, ceļotājs un esperantists, kurš ieguva starptautisku atzinību ar saviem ceļojumu aprakstiem, etnogrāfiskajiem novērojumiem un darbiem esperanto valodā. Sekeļa dzīve bija cieši saistīta ar pasaules izzināšanu — viņš apceļoja Dienvidameriku, Āziju un citus reģionus, meklējot kontaktus ar dažādām kultūrām un tautām. Viņa grāmatas un reportāžas ne tikai sniedza spilgtus iespaidus par eksotiskiem apvidiem, bet arī sekmēja kultūru saprašanos un zinātniski populāras etnogrāfijas attīstību. Sekeļs bija arī aktīvs esperanto kustības dalībnieks, un ar saviem literārajiem un izglītojošajiem darbiem viņš atstāja nozīmīgu ieguldījumu esperanto kultūras mantojumā, veicinot starpkultūru dialogu un saprašanos pasaules mērogā.

## Ārējās saites
Hasans II

**Hasans II** (, *ilḥasna aṯ-ṯānī*, dzimis , miris ) bija Marokas karalis no 1961. līdz 1999. gadam, kurš valdīja četras desmitgades, atstājot būtisku ietekmi uz valsts politisko, sociālo un starptautisko attīstību. Viņš bija Alavītu dinastijas pārstāvis un karaļa Muhammeda V dēls, kas kļuva par valsts simbolu pārejā no kolonialisma uz neatkarīgu monarhiju. Hasana II valdīšanas laiks iezīmējās ar autoritatīvu pārvaldību, kam raksturīgi represīvi iekšpolitiskie pasākumi (“svina gadi”), kā arī institucionālas reformas, kuru mērķis bija nodrošināt monarhijas kontroli pār daudzpartiju sistēmu. Starptautiskajā politikā Hasans II nostiprināja Marokas stratēģisko partnerību ar Rietumvalstīm, īpaši Franciju un ASV, un aktīvi iesaistījās Rietumsahāras konflikta risinājumos. Viņa valdīšana tiek vērtēta gan kā stabilitātes un modernizācijas laikmets, gan kā periods ar ierobežotām politiskajām brīvībām. Pēc viņa nāves troņa mantojumu pārņēma viņa dēls karalis Muhammeds VI.

## Ārējās saites
Somoni

**Somoni** () ir Tadžikistānas nacionālā valūta, kuras starptautiskais valūtas kods ir **TJS**. Vienu somoni veido 100 dirami, un Tadžikistānā šī naudas vienība tika oficiāli ieviesta , nomainot Tadžikistānas rubli. Valūta nosaukta par godu Ismoilam Somonī — Samanīdu dinastijas dibinātājam un nozīmīgam Centrālāzijas valdniekam, tādējādi uzsverot nacionālo identitāti un vēsturisko nepārtrauktību. Somoni ieviešana iezīmēja svarīgu posmu Tadžikistānas ekonomiskajā stabilizācijā pēc Tadžikistānas pilsoņu kara un pārejā uz tirgus ekonomiku. Tā apgrozībā ir gan banknotes, gan monētas dažādās nominālvērtībās, un to emisiju pārvalda Tadžikistānas Nacionālā banka.

## Ārējās saites
Segmutes

**Segmutes** (*Phylactolaemata*) ir bezmugurkaulnieku sūneņu tipa klase (atsevišķos avotos - apakšklase vai kārta), kuras pārstāvji dzīvo vienīgi saldūdens baseinos. Šo klasi 1856. gadā izveidoja īru biologs Džordžs Džeimss Olmens. Segmutes visbiežāk var sastapt stāvošos ūdeņos. Tās klāj zemūdens akmeņus, kā arī piestiprinās pie ūdensaugu peldošo lapu apakšpuses vai arī pie ūdenī iegrimušiem koku zariem. No vairāk kā 5000 mūsdienu sūneņu sugām segmutes pārstāv tikai 74 sugas, no kurām 20 sugas dzīvo Eiropā. Latvijā ir zināmas 8 segmutu sugas. Fosilā veidā šīs klases pārstāvji slikti saglabājas. Tie ir zināmi no perma perioda līdz mūsdienām.

## Apraksts
Šai sūneņu klasei taustekļu nesējs (lofofors) ir pakavveidīgs, no kura atiet 20-90 taustekļu, kas apakšējā daļā ir saauguši. Segmutu muti sedz mutes vāciņš – epistoms (no tā arī klases nosaukums). Tiem ir viens celomoduktu pāris. To skelets nav pārkaļķots kā jūras sūneņiem, bet veidots no dažāda blīvuma hitīna. Sakarā ar to šo dzīvnieku kolonijas nav sadalītas un var veidot kārbveida vai zarotas formas. Atsevišķos gadījumos dažas segmutu sugas var veidot kunkuļainus veidojumus ar masu virs 1 kg. Šie dzīvnieki ir pielāgojušies gadalaiku maiņām. Bez vairošanās pumpurojoties un dzimumceļā, rudeņos tie veido ilglaicīgus statoblastus (guļošos pumpurus), kas ļauj tiem sekmīgi pārziemot aukstajās ziemās.

## Sistemātika
Segmutu klasē ir 1 kārta ar 8 dzimtām:

* klase: ***Phylactolaemata*** Allman, 1856
:* kārta: *Plumatellida* Pennak, 1953
::* dzimta: *[[Cristatellidae]]* Allman, 1856
::* dzimta: *[[Fredericellidae]]* Allman, 1856
::* dzimta: *[[Hirosellidae]]* Bibermair & Schwaha, 2023
::* dzimta: *[[Lophopodidae]]* Rogick, 1935
::* dzimta: *[[Pectinatellidae]]* Lacourt, 1968
::* dzimta: *[[Plumatellidae]]* Allman, 1856
::* dzimta: *[[Stephanellidae]]* Lacourt, 1968
::* dzimta: *[[Tapajosellidae]]* Wood & Okamura, 2017

## Atsauces

## Ārējās saites
FK Borac Banja Luka

***FK Borac Banja Luka*** (, ) ir Bosnijas un Hercegovinas profesionāls futbola klubs no Baņas Lukas, kurš spēlē Bosnijas un Hercegovinas Premjerlīgā, kur regulāri cīnās par augstām pozīcijām. Klubs dibināts 1926. gadā, un tas ir viens no senākajiem un tradīcijām bagātākajiem futbola klubiem reģionā. Kluba krāsas ir sarkana un zila, un tā iesauka ir “Crveno-plavi” (Sarkanzilie), kas simbolizē gan kluba identitāti, gan tā ciešo saikni ar vietējo kopienu. *Borac* ir ieguvis valsts čempiontitulus un kausus, kā arī piedalījies UEFA turnīros, nostiprinot savu vietu Bosnijas un Hercegovinas futbola elitē. Pēdējās sezonās *FK Borac* saglabā konkurētspēju gan vietējā čempionātā, gan kausu izcīņā, turpinot attīstīt arī savu jaunatnes akadēmiju un kluba infrastruktūru.

## Atsauces

## Ārējās saites

*
FK Borac

***FK Borac*** var būt:

* Čačakas "Borac" — futbola klubs Serbijā;
* *[[FK Borac Banja Luka]]* — futbola klubs Bosnijā un Hercegovinā.
Kunāls Naiars

**Kunāls Naiars** (; dzimis ) ir Apvienotajā Karalistē dzimis indiešu aktieris, kurš dzīvo Amerikas Savienotajās Valstīs. Plašu atpazīstamību ieguva ar indieša Radžas Kūtrapali lomu CBS situāciju komēdijseriālā "Lielā sprādziena teorija" (2007—2019) un ieskaņojot Vidžaju *[[Nickelodeon]]* animācijas situāciju komēdijseriālā "Sandžajs un Kreigs" (*Sanjay and Craig*, 2013—2016). Par otrā plāna lomu seriālā ** viņu 2021. gadā nominēja BAFTA televīzijas balvai.

Ieskaņojis tēlus tādās animācijas filmās kā "Ledus laikmets 4: Kontinentu dreifs" (2012), "Troļļi" (2016), "Troļļi 2" (2020), "Troļļi 3" (2023), kā arī filmējies *[[Netflix]]* zinātniskās fantastikas drāmā *[[Spaceman]]* (2024).

Žurnāls *[[Forbes]]* viņu 2015. un 2018. gadā ierindoja trešajā vislabāk apmaksāto pasaules televīzijas aktieru sarakstā, nopelnot attiecīgi 20 miljonus un 23,5 miljonus ASV dolāru.

Viņa vārdā nosaukts asteroīds *8627 Kunalnayyar*.

## Atsauces

## Ārējās saites
Kizilu dzimta

**Kizilu dzimta** (*Cornaceae*) ir augu rinda grimoņu rindā, kurai ir kosmopolītisks izplatības areāls. Dzimtā ir klasificētas divas ģintis*: [[Alangium]]*, kurā ir aptuveni 20 sugas, un kizili (*Cornus*), kurā ir 65 sugas.

## Atsauces
Berezinas kauja

**Berezinas kauja** (, ), arī **Barisavas kauja**, bija 1812. gada kara lielkauja, kas notika no 1812. gada 26. līdz 29. novembrim pie pārceltuves pār Bjarezinas upi uz ziemeļiem no Barisavas Baltkrievijā. Napoleona Bonaparta vadītajai Francijas Lielajai armijai ar lieliem zaudējumiem izdevās šķērsot daļēji aizsalušo Berezinas upi.

## Norise
Pēc atkāpšanās no Maskavas imperatora Napoleona I Lielo armiju no trim pusēm ielenca Kutuzova, Vitgenšteina un Čičagova komandētās krievu armijas. Napoleons I nolēma šķērsot Berezinas upi pāri tiltam netālu no Barisavas, tomēr 21. novembrī krievi iznīcināja šo tiltu. Tādēļ frančiem nācās uzbūvēt divus pagaidu tiltus Studziankā, apmēram 12 kilometrus uz ziemeļiem no Barisavas. Lielākajai daļai armijas izdevās šķērsot Bjarezinas upi par spīti krievu uzbrukumiem abos upes krastos.

1812. gada 29. novembrī no rīta Napoleons I lika aizdedzināt tiltus, apmēram 10 000 atpalikušo un ievainoto franču karavīru nonāca krievu gūstā. Atlikusī armijas daļa atkāpās līdz Viļņai, kur pēc desmit dienām notika vēl viena lielkauja.

Lawrence Alma-Tadema 12.jpeg|Pagaidu tilta būve pāri Bjarezinai
Crossing the Berezina River, by Peter von Hess.jpg|Bjarezinas upes šķērsošana



## Ārējās saites
Kizili

**Kizili** (*Cornus*) ir kizilu dzimtas ģints, kuras dabiskais izplatības areāls ir Eirāzijā līdz Indoķīnai, Āfrijā (no Dienvidsudānas līdz tropiskās Āfrikas dienvidiem), un Amerikās — no Ziemeļamerikas līdz Bolīvijai.

## Klasifikācija
Ģintī ir klasificētas sugas un dabiski sastopami hibrīdi:

* *Cornus* × *acadiensis* Fernald
* *Cornus alba* L.
* *Cornus alternifolia* L.f.
* *Cornus amomum* Mill.
* *Cornus* × *arnoldiana* Rehder
* *Cornus asperifolia* Michx.
* *Cornus austrosinensis* W.P.Fang & W.K.Hu
* *Cornus bretschneideri* L.Henry
* *Cornus canadensis* L.
* *Cornus capitata* Wall.
* *Cornus chinensis* Wangerin
* *Cornus controversa* Hemsl.
* *Cornus darvasica* (Pojark.) Pilip.
* *Cornus disciflora* Moc. & Sessé ex DC.
* *Cornus drummondii* C.A.Mey.
* *Cornus excelsa* Kunth
* *Cornus eydeana* Q.Y.Xiang & Y.M.Shui
* *Cornus florida* L.
* *Cornus foemina* Mill.
* *Cornus* × *friedlanderi* W.H.Wagner
* *Cornus glabrata* Benth.
* *Cornus hemsleyi* C.K.Schneid. & Wangerin
* *Cornus hongkongensis* Hemsl.
* *Cornus iberica* Woronow
* *Cornus koehneana* Wangerin
* *Cornus kousa* Bürger ex Hance
* *Cornus* × *lepagei* Gervais & Blondeau
* *Cornus macrophylla* Wall.
* *Cornus mas* L.
* *Cornus meyeri* (Pojark.) Pilip.
* *Cornus multinervosa* (Pojark.) Q.Y.Xiang
* *Cornus nuttallii* Audubon ex Torr. & A.Gray
* *Cornus obliqua* Raf.
* *Cornus oblonga* Wall.
* *Cornus officinalis* Siebold & Zucc.
* *Cornus oligophlebia* Merr.
* *Cornus papillosa* W.P.Fang & W.K.Hu
* *Cornus parviflora* S.S.Chien
* *Cornus peruviana* J.F.Macbr.
* *Cornus quinquenervis* Franch.
* *Cornus racemosa* Lam.
* *Cornus rugosa* Lam.
* *Cornus sanguinea* L.
* *Cornus schindleri* Wangerin
* *Cornus sericea* L.
* *Cornus sessilis* Torr.
* *Cornus* × *slavinii* Rehder
* *Cornus suecica* L.
* *Cornus sunhangii* T.Deng, Z.Y.Lv & Zhi M.Li
* *Cornus torreyi* S.Watson
* *Cornus ulotricha* C.K.Schneid. & Wangerin
* *Cornus unalaschkensis* Ledeb.
* *Cornus volkensii* Harms
* *Cornus walteri* Wangerin
* *Cornus wardiana* Rushforth & Wahlsteen
* *Cornus wilsoniana* Wangerin

## Atsauces
Boksberga

**Boksberga** var būt:

;Teritoriāla vienība
* Boksberga (*Boxberg*) — pilsētā Vācijā, Bādenes-Virtembergas federālajā zemē;
* Boksberga (*Boxberg*) — kopiena Vācijā, Saksijas federālajā zemē, Gerlicas apriņķī;
* Boksberga (*Boxberg*) — kopiena Vācijā, Reinzemes-Pfalcas federālajā zemē.

;Uzvārds
* Zelma Boksberga (1912—1938) — latviešu teātra aktrise.
Dārlingtona (nozīmju atdalīšana)

**Dārlingtona** () var būt:

* Dārlingtona — pilsēta Anglijā;
* Dārlingtona — unitārā pašvaldība ar boro statusu Anglijā;
* Dārlingtona — pilsēta ASV, Dienvidkarolīnas štatā.
Šahrisabza

**Šahrisabza** ( / *Шаҳрисабз*) ir pilsēta Uzbekistānas dienvidos, Kaškadarjas vilojatā, aptuveni 80 kilometru attālumā uz dienvidiem no Samarkandas. Pilsēta atrodas pie Kartas upes, Zeravšānas kalnu piekājē, un tai ir bagāta vēsture, kas sniedzas vairāk nekā 2000 gadu senā pagātnē. Šahrisabza ir īpaši nozīmīga kā leģendārā karavadona un Timurīdu lielvalsts dibinātāja Timura (Tamerlāna) dzimtā vieta. Timura valdīšanas laikā pilsēta kļuva par vienu no svarīgākajiem politiskajiem un kultūras centriem Centrālāzijā, un tajā tika uzcelti vairāki monumentāli arhitektūras pieminekļi, kas saglabājušies līdz mūsdienām. Šahrisabzas vēsturiskais centrs kopš 2000. gada ir iekļauts UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā kā izcils Timurīdu dinastijas arhitektūras mantojuma piemērs. Mūsdienās Šahrisabza ir reģiona centrs ar aptuveni 143 tūkstošiem iedzīvotāju, un tā ir svarīgs reģionālais centrs ar attīstītu lauksaimniecību, amatniecību un tūrisma nozari. Pilsēta saglabājusi savu vēsturisko šarmu un turpina piesaistīt gan vietējos, gan starptautiskos tūristus.

## Atsauces

## Ārējās saites
Vitebskas iela

__NOTOC__
**Vitebskas iela** ir iela Daugavpilī, Daugavas kreisajā krastā, Judovkas apkaimē. Iela sākas strupceļā Daugavas krastā un ved dienvidu virzienā līdz krustojumam ar Lielo ielu. Vitebskas ielā ir privātmāju apbūve.

Ielas garums ir aptuveni 250 metri, visā garumā tā ir klāta ar grants segumu. Ielas sarkano līniju platums ir 8—9 metri. Satiksmes kustība atļauta abos virzienos vienā joslā. Sabiedriskais transports pa Vitebskas ielu nekursē. Tuvākas autobusa pieturas ir "Zemnieku iela" un "Kooperācijas iela" Lielajā ielā.

## Vēsture
Sākotnējais ielas nosaukums bija **Daugavpils iela**. Padomju okupācijas laikā to pārdēvēja par **Vitebskas ielu**, un šis nosaukums vairs nav mainījies.

Līdz 1924. gadam nosaukums "Vitebskas iela" Daugavpilī bija tagadējai Strādnieku ielai.

## Ielu savienojumi
Vitebskas iela ir savienota ar šādām ielām:
* Lielā iela (T veida krustojums)

## Atsauces

## Skatīt arī
* Strādnieku iela (Daugavpils)
* Jersikas iela (Rīga)
Ānamudi

**Ānamudi** ( — ‘Ziloņa galva’) ir kalns Indijā, Rietumgatu grēdas augstākā virsotne, kā arī Indijas augstākā virsotne dienvidos no Himalajiem. Atrodas Kardamona kalnos Keralas štata austrumos. Veidots no gneisiem un granītiem, nogāzēs tropu bambusa un tīkkoku meži, bet virsotnē — pļavas. Ap kalnu 1978. gadā izveidots Eravikulamas nacionālais parks 97 km² platībā.

## Atsauce

## Ārējās saites
Hroma(III) oksīds

**Hroma(III) oksīds** ir hroma un skābekļa binārais savienojums ar formulu Cr2O3. Tas ir stabilākais no hroma oksīdiem, jo satur hromu oksidēšanās pakāpē +3. Pulverveida hroma(III) oksīds ir tumši zaļā krāsā, bet lielāki šīs vielas kristāli ir melni. Cr2O3 ir ļoti cieta viela, tās kristāliskā struktūra atbilst korunda struktūrai. Ūdenī hroma(III) oksīds nešķīst un ir ķīmiski visai inerts.

## Atrašanās dabā
Hroma(III) oksīds veido minerālu eskolaītu, kas ir atrodams ne tikai uz Zemes, bet arī retumis ietilpst hondrītu tipa meteorītu sastāvā.

## Iegūšana
Rodas ļoti smalka pulvera veidā, termiski sadaloties amonija dihromātam.

Rūpnieciski iegūst, karsējot hroma(III) hidroksīdu vai reducējot hroma(VI) savienojumus.
: 2Cr(OH)3​ → Cr2O3 + 3H2​O

## Ķīmiskās īpašības
Hroma(III) oksīds ir amfotērais oksīds, taču sava inertuma dēļ praktiski nereaģē ne ar skābēm, ne bāzēm (reaģē ar stiprām skābēm tikai ļoti smalki dispersā veidā). Tā amfotērās īpašības izpaužas, sakausējot kopā ar skābiem vai bāziskiem savienojumiem. Šādās reakcijās veidojas attiecīgi vai nu hroma(III) sāļi, vai oksohromāti(III) jeb hromīti.

Reducējams līdz metāliskajam hromam tikai augstā temperatūrā īpašu reducētāju klātienē.

## Izmantošana
Izmanto kā "hroma zaļo" pigmentu un kā abrazīvu materiālu (piemēram, pulēšanai). Ietilpst agrāk plaši pazīstamās GOI pastas sastāvā. Lieto arī par katalizatoru dažās ķīmiskās reakcijās, kā arī dažos keramikas un stikla ražošanas procesos.

## Atsauces
Pļavu iela (Daugavpils)

**Pļavu iela** ir iela Daugavpilī, Vecajā Forštatē. Pļavu iela sākas krustojumā ar Mazo Ezeru un Mazo Pļavu ielu Šuņezera krastā, ved austrumu virzienā un beidzas krustojumā ar Artilērijas ielu. Pļavu ielā pārsvarā ir privātmāju apbūve.

Ielas galvenās trases garums ir aptuveni 550 metri. Arī Pļavu ielai pieder 160 metru garš atzarojums pārnumuru pusē, kas savieno šo ielu ar Ciema ielu. Pļavu ielas sākums (līdz krustojumam ar Vidzemes ielu) klāts ar asfalta segumu, bet tālāk ielai ir grants segums. Satiksmes kustība visā garumā atļauta abos virzienos. Sabiedriskais transports pa Pļavu ielu nekursē, bet Vidzemes ielā ir 4., 5., 18. un 21. autobusu maršrutu pietura "Pļavu iela".

Līdz 1935. gadam ielas nosaukums bija **Lēģeru šķērsiela**. Kopš 1930. gadiem Pļavu ielas nosaukums nav mainījies.

## Ielu savienojumi
Pļavu iela ir savienota ar šādām ielām:
* Mazā Ezeru iela / Mazā Pļavu iela
* Žagaru iela (T veida krustojums)
* Zvīņu iela (T veida krustojums)
* Paegļu iela (T veida krustojums)
* Vidzemes iela
* Ciema iela (savienojums ar Pļavu ielas atzarojumu)
* Artilērijas iela (T veida krustojums)

## Atsauces
14. tramvaju maršruts (Rīga)

**14. tramvaju maršruts** ir Rīgas sabiedriskā transporta tramvaju maršruts, kas kursē no Iļģuciema līdz Ķengaragam. Maršruts atklāts 2025. gada 1. maijā. 

14. tramvaju maršruta kopējais garums ir . Virziena **Iļģuciems**—**Ķengarags** kopējais garums ir , bet virziena **Ķengarags**—**Iļģuciems** kopējais garums ir .

Darbdienās tajā kursē četri tramvaju sastāvi, bet brīvdienās — divi. Maršrutu apkalpo RP SIA "Rīgas satiksme" 5. tramvaju depo.

## Maršruts

Virzienā **[[Iļģuciems]]** — **[[Ķengarags]]** tramvaji kursē pa šādām ielām: Lilijas iela, Dagmāras iela, Slokas iela, Uzvaras bulvāris, Akmens tilts, 11. novembra krastmala, 13. janvāra iela, Prāgas iela, Centrāltirgus iela, Lastādijas iela, Mazā Krasta iela, Īsā iela un Latgales iela.

Virzienā **Ķengarags** — **Iļģuciems** tramvaji brauc pa šādām ielām: Latgales iela, Īsā iela, Mazā Krasta iela, Lastādijas iela, Centrāltirgus iela, Prāgas iela, 13. janvāra iela, 11. novembra krastmala, Akmens tilts, Uzvaras bulvāris, Slokas iela, Dagmāras iela un Lilijas iela.

## Pieturvietas
14. tramvaju maršrutā pavisam kopā ir 60 pieturas, pa 30 katrā virzienā.

## Maršruts ar mainītu virzienu
Virzienā **5. tramvaju depo ([[Brīvības iela (Rīga)|Brīvības ielā]])** — **[[Ķengarags]]** tramvaji brauc pa šādām ielām: Brīvības iela, Kr. Barona iela, Radio iela, 13. janvāra iela, Prāgas iela, Centrāltirgus iela, Lastādijas iela, Mazā Krasta iela, Īsā iela un Latgales iela.

Virzienā **Ķengarags** — **5. tramvaju depo (Brīvības ielā)** tramvaji brauc pa šādām ielām: Latgales iela, Īsā iela, Mazā Krasta iela, Lastādijas iela, Centrāltirgus iela, Prāgas iela, 13. janvāra iela, Radio iela, Kr. Barona iela un Brīvības iela.

Virzienā **5. tramvaju depo (Brīvības ielā)** — **[[Iļģuciems]]** tramvaji brauc pa šādām ielām: Krišjāņa Barona iela, Radio iela, 13. janvāra iela, 11. novembra krastmala, Akmens tilts, Uzvaras bulvāris, Slokas iela, Dagmāras iela un Lilijas iela.

Virzienā **Iļģuciems** — **5. tramvaju depo (Brīvības ielā)** tramvaji brauc pa šādām ielām: Lilijas iela, Dagmāras iela, Slokas iela, Uzvaras bulvāris, Akmens tilts, 11. novembra krastmala, 13. janvāra iela, Radio iela un Kr. Barona iela.

## Maršruta ar mainītu virzienu pieturvietas

Virzienā **5. tramvaju depo ([[Brīvības iela (Rīga)|Brīvības ielā]])** — **[[Ķengarags]]** ir 26 pieturas.

Tāpat arī virzienā **Ķengarags** — **5. tramvaju depo (Brīvības ielā)** ir 26 pieturas.

Virzienā **5. tramvaju depo (Brīvības ielā)** — **[[Iļģuciems]]** ir 22 pieturas.

Tāpat arī virzienā **Iļģuciems** — **5. tramvaju depo (Brīvības ielā)** ir 22 pieturas.

## Skatīt arī
* Tramvaju satiksme Rīgā
* Sabiedriskais transports Rīgā
* Rīgas satiksme

## Ārējās saites
* www.rigassatiksme.lv
* 
* 
* 
*
Smiltenes iela (Daugavpils)

**Smiltenes iela** ir iela Daugavpilī, Dzelzceļnieka apkaimē. Tā sākas uz satiksmes pārvada pār Varšavas ielu; Smiltenes ielas turpinājums pretējā virzienā ir Smilšu iela. Smiltenes iela ved rietumu un ziemeļrietumu virzienā un beidzas krustojumā ar Malu un Dīķu ielu. Ielas pārnumuru puse apbūvēta ar 1950. gadu divstāvu 6-dzīvokļu mājām, bet nepārnumuru puse vēl neapbūvēta.

Smiltenes ielas kopējais garums ir aptuveni 440 metri. Visā garumā tā ir četru joslu platumā un klāta ar asfalta segumu. 
Smiltenes iela ir pilsētas nozīmes maģistrālā iela, tās sarkano līniju platums ir 35 metri. Pa ielu kursē 2. un 20B. maršruta autobusi.

Smiltenes iela ir vienīgais šīs ielas nosaukums, kas tika piešķirts 1957. gadā.
Pirms 2020. gada, kad bija atvērts pārvads uz Smilšu ielu, Smiltenes iela sākās no Satiksmes ielas, kā arī krustojās ar Svaru ielu tagadējā rotācijas apļa vietā.

## Ielu savienojumi
Smiltenes iela ir savienota ar šādām ielām:
* Smilšu iela (ielas turpinājums)
* Varšavas iela (divlīmeņu krustojums)
* Satiksmes iela / 2. Preču iela (divlīmeņu krustojums)
* apļveida krustojums ar topošo pārvadu uz Kandavas ielu
* Malu iela / Dīķu iela

## Atsauces
Namangana

**Namangana** () ir pilsēta Uzbekistānas austrumos, Fergānas ielejas ziemeļaustrumu daļā. Tā ir Namanganas vilojata administratīvais centrs un viena no apdzīvotākajām pilsētām valstī. Pilsēta atrodas stratēģiski nozīmīgā vietā starp Fergānas kalniem un Sirdarjas upes baseinu, veidojot svarīgu saimniecisku un kultūras mezglu reģionā. 2020. gadā Namanganā dzīvoja 626 tūkstoši iedzīvotāju, un tā ieņem trešo vietu pēc iedzīvotāju skaita Uzbekistānā, atpaliekot vien no Taškentas un Samarkandas. Mūsdienās pilsēta ir nozīmīgs tekstilrūpniecības, pārtikas pārstrādes un izglītības centrs, kā arī augošs tirdzniecības un uzņēmējdarbības reģions. Tā kļūst arvien svarīgāka Uzbekistānas saimniecībā un starptautiskajā sadarbībā, vienlaikus saglabājot savas kultūras un vēsturiskās saknes Fergānas ielejas kontekstā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Efeju sētložņa

**Efeju sētložņa** (*Glechoma hederacea*) ir daudzgadīgs lūpziežu dzimtas augs. Tā veido ložņājošu stublāju 20 — 50 cm augstumā ar pretējām, ieapaļām lapām strupi rantainām malām. Efeju sētložņas ziedi ir violeti zili, tiem ir plata, divās daļās šķelta apakšlūpa ar tumšāku punktu un svītru zīmējumu. Zied no maija līdz jūlija vidum.

Efeju sētložņa Latvijā sastopama bieži visā teritorijā kā savvaļā, tā dārzos kā nezāle. Reizēm audzē arī apzināti apstādījumos vai kā zemsedzes augu, it sevišķi selekcionētas šķirnes, piemēram, **Variegata** ar zaļi baltām lapām.

## Atsauces

## Ārējās saites
Čufutkale

**Čufutkale** () ir vēsturisks kalnu cietoksnis un viduslaiku pilsētas drupas Krimas centrālajā daļā, netālu no Bahčisarajas, klinšainā plakankalnes apvidū. Šī vieta ir viens no nozīmīgākajiem vēsturiskajiem un arhitektūras pieminekļiem Krimā, kas sniedz ieskatu reģiona etniskajā, reliģiskajā un kultūras daudzveidībā. Čufutkale izveidojās kā nocietināta apmetne, iespējams, jau Hazāru kaganāta laikā, bet lielāko uzplaukumu piedzīvoja viduslaikos, kļūstot par svarīgu karaīmu kopienas reliģisko un kultūras centru. Līdztekus karaīmiem šeit dažādos laikos dzīvojušas arī citas etniskās un reliģiskās grupas, tostarp Krimas tatāri, jūdi un bizantiešu kristieši. Pilsētas nosaukums tulkojumā no turku valodām nozīmē “žīdu cietoksnis”, kas atspoguļo tās ilgstošo saistību ar ebreju un karaīmu tradīcijām. Mūsdienās Čufutkale ir pamests arheoloģiskais piemineklis, kas piesaista vēsturniekus, arheologus un tūristus, un tiek uzskatīts par vienu no nozīmīgākajām vietām, kas liecina par senās Krimas kultūru un sabiedrības sarežģīto daudzveidību.

## Ārējās saites
Puķu sprigane

**Puķu sprigane** (*Impatiens glandulifera*) ir viengadīgs balzamīņu dzimtas augs. Stāvais, sulīgais stublājs sasniedz 50 - 170 cm augstumu. Sārtie ziedi diezgan lieli (3 - 4 cm) un strupi, izkārtoti garkātainos, skrajos ķekaros augšējo lapu žāklēs. Auglis ir iegarena pogaļa; pieskaroties nobriedušai pogaļai, tā strauji atveras, izšaujot sēklas vairāku metru attālumā.

Savvaļā sastopama Himalajos. Latvijā puķu sprigane ir agresīva invazīva suga, kas apdraud vietējās dzīvotnes, sevišķi upju krastos, kur tā var veidot plašas vienlaidu audzes, noēnojot un izkonkurējot citus augus un tādējādi veicinot ne vien bioloģiskās daudzveidības mazināšanos, bet arī augsnes eroziju un krastu izskalošanos.

## Atsauces

## Ārējās saites
Taškentas desmitnieks

**Taškentas desmitnieks** bija desmit krimas tatāru pilsonisko tiesību aktīvisti, kurus no 1969. gada 1. jūlija līdz 5. augustam Taškentā tiesāja Uzbekistānas PSR Augstākā tiesa. Šo tiesu dažkārt dēvē par Taškentas procesu ().

Viņus tiesāja pēc KPFSR Kriminālkodeksa 190-1 panta un līdzīgiem citu padomju republiku kodeksiem par darbībām, kurus prokurors raksturoja kā "aktīvu iesaistīšanos tā sauktā Krimas tatāru jautājuma risināšanā". Lietu sagatavoja un izmeklēja Boriss Berezovskis, kurš bija pazīstams kā specialists Krimas tatāru lietās.

Saskaņā ar tā laika parasto praksi apsūdzības aktā un dokumentos minētie Krimas tatāri konsekventi tika norādīti kā "tatāru tautības personas, kas agrāk dzīvoja Krimā", izvairoties atzīt Krimas tatārus par atsevišķu etnisko grupu, lai izsmietu apsūdzēto etnonīma "Krimas tatārs" lietošanu. Apsūdzēto lietu devēja par "tā saukto Krimas tatāru jautājumu". Nopratināšanas laikā apsūdzētie vairākkārt apliecināja, ka viņi ir Krimas tatāru tautības.

Abas apsūdzētās sievietes pēc sprieduma pasludināšanas atbrīvoja no apcietinājuma. Rizam Umerovam piesprieda nosacīto sodu (oficiāli tāpēc, ka viņa sieva bija partizānu kustības dalībniece un viņš iepriekš nebija sodīts), ko Ruslans Eminovs, kuram piesprieda sešu mēnešu labošanas darbus, novērtēja galu galā kā tiesas liberālisma apliecinājumu. Rešatam Bajramovam un Rolanam Kadijevam piesprieda trīs gadus vispārējā režīma nometnēs, Aiders Barijevs un Izetam Hairovam – pusotru gadu. Ridvanam Gafarovam un Ismailam Jazdžijevam – vienu gadu vispārējā režīma labošanas darbu.

1969. gada 5. augustā, sprieduma pasludināšanas dienā, grupa no 500 līdz 700 Krimas tatāru devās gājienā no tiesas uz prokuratūru un Uzbekijas Komunistiskās partijas Centrālo komiteju, kur bija plānota sēdoša demonstrācija, tomēr gājiena dalībniekus izklīdināja milicija.

## Tiesas sastāvs
Tiesas sastāvā bija tiesnesis Kuduss Saifutdinovs, tautas piesēdētāji Samoilova un Isfandiarovs, prokurors Jenkalovs, advokāti Zaslavskis un Safonovs.

## Apsūdzētie
* Svetlana Ametova
* Rešats Bajramovs
* Aiders Barijevs
* Ruslans Eminovs
* Ridvans Gafarovs
* Izets Hairovs
* Munira Halilova
* Rolans Kadijevs
* Riza Umerovs
* Ismails Jazdžijevs

## Atsauces

## Bibliogrāfija
*
* 
* 
* 
*
Austrumgati

**Austrumgati** ir kalnu grēda Indijā. Stiepjas paralēli Indostānas pussalas austrumu krastam starp Dekānu un Bengālijas līci, dienviddaļā savienojas ar Rietumgatiem. Ietver Nallamalas kalnus, Velikondas grēdu, Pālkondas grēdu, Čiteri kalnus. Veidota no granītiem, gneisiem un kvarcītiem. Dzelzs un mangāna rūdu atradnes. Ziemeļdaļā ainavā dominē meži, dienviddaļā — skrajmeži un krūmu savannas. Augstākā virsotne ir Armakonda pie Višākhapatnamas. 

## Atsauces

## Ārējās saites
Īles luterāņu baznīca

**Īles evaņģēliski luteriskā baznīca** ir kultūrtelpa un luterāņu dievnams Īles pagastā. Tā ir reģiona nozīmes valsts aizsargājams kultūras piemineklis arhitektūrā.

## Vēsture
Pirmās ziņas par baznīcu atrodamas, sākot ar 1682. gadu. Ar 1686. gadu datēti divi baznīcas zvani, kurus darinājis Gerhards Meijers. 18. gadsimta sākumā baznīca stipri cietusi, bet vēlāk atjaunota. 1849. gadā ērģelmeistars Kārlis Hermanis baznīcai izgatavojis jaunas ērģeles.

Īles baznīca bija vienīgais dievnams Zemgalē, kas izpostīts 1905. gada revolūcijas laikā - tā aizdedzināta naktī no 31. jūlija uz 1. augustu, kā rezultātā smagi cieta baznīcas iekšpuse, interjers un inventārs. 1908. gadā dievnams atkal atjaunots, un turpināja darboties līdz Otrā pasaules kara beigām.

Karā baznīca cietusi tik ievērojami, ka draudze vairs nav spējusi nodrošināt dievnama atjaunošanu. Turpmākajās desmitgadēs tika nojaukta baznīcas torņa augšējā daļa, celtnei uzlikts šīfera jumts, un ēka pielāgota saimnieciskām vajadzībām. Līdz 90. gadiem, kad baznīca atkal nonāca draudzes īpašumā, bija saglabājušās vien baznīcas sienas un atsevišķi gleznojumi iekštelpās.

2016. gadā Baznīcu nakts ietvaros Īles dievnama telpās notika Jauniešu koris BALSIS un diriģenta Ints Teterovskis koncerts. Turpmākajos gados ar ziedotāju, pašvaldības un uzņēmēju atbalstu Īles baznīca tiek atjaunota.

Mūsdienās baznīca saglabājusi dievnama funkcijas un kalpo arī kā akustiskā koncertzāle.

## Interjers
Mūsdienu baznīcas interjers radīts kā 27 Rīgas Mākslas un mediju tehnikuma Koka mākslas un metālmākslas programmas audzēkņu kvalifikācijas darbs Nacionālā kultūras mantojuma pārvaldes ekspertu un mākslas vēsturnieku uzraudzībā. Interjers atspoguļo 18. gadsimta otrās puses agrīno klasicismu ar baroka un rokoko iezīmēm.

## Atsauces

## Ārējās saites
* https://ile.lv/
Šaurmutes

**Šaurmutes** (*Stenolaemata*) ir bezmugurkaulnieku sūneņu tipa klase, kuru pārstāvji apdzīvo jūras un okeānus. Šo klasi 1926. gadā izveidoja zviedru zoologs Folke Borgs. Šajā klasē ir iekļauta tikai viena recentā kārta (*[[Cyclostomatida]]*) ar apmēram 175 ģintīm un virs 600 sugām (trešā lielākā recento sūneņu kārta), taču paleozojā tā bija dominējošā sūneņu grupa. Šaurmutu fosilijas ir zināmas no ordovika līdz mūsdienām.

## Apraksts
Šaurmutes ir sēdoši, pie substrāta pieaugoši organismi, kas barojas no ūdenī suspendētām barības vielām. Tie veido kolonijas ar cietu, pārkaļķotu ekzoskeletu, kas labi saglabājas fosilā veidā. Šaurmutu cistīdi ir iegareni, cilindiski, aizmugurējā daļā nosmailināti. Tiem nav noslēdzošā aparāta (epistoma). Katrs īpatnis var izstiepties no cistīda noteiktā leņķī un, izbāžot savu lofoforu ar taustekļiem, spēj uztvert apkārt peldošās barības vielas. Bet atvērtās poras starp blakus esošajiem zooīdiem ļauj tiem veikt savstarpēju vielapmaiņu. Ķermeņa sieniņu muskulatūras nav. Oliņu attīstība notiek gonozoīdos.

## Sistemātika
Šaurmutu klasē ir viena recentā un sešas izmirušas kārtas:
* klase: ***Stenolaemata*** Borg, 1926
:* kārta: *[[Esthonioporata]]* Astrova, 1978 †
:* kārta: *[[Cryptostomida]]* Vine 1883 †
:* kārta: *[[Cyclostomatida]]* Busk, 1852
:* kārta: *[[Cystoporida]]* Astrova, 1964 †
:* kārta: *[[Fenestrida]]* Elias & Condra, 1957 †
:* kārta: *[[Timanodictyina]]* Morozova, 1966 †
:* kārta: *[[Trepostomatida]]* (Ulrich, 1882) †

(†) - izmirušu organismu grupa. 

## Atsauces