open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Nordi Mukjele

**Nordi Mukjele** (, dzimis ) ir Francijas futbolists, spēlē pussarga pozīcijā. Kopš 2025. gada Mukjele pārstāv Anglijas Premjerlīgas klubu *[[Sunderland AFC|Sunderland]]*.

Iepriekš spēlējis Francijas komandās ''Laval'', ''Montpellier'' un Parīzes "Saint-Germain", kā arī Vācijas Bundeslīgas komandās *[[RB Leipzig]]* un Leverkūzenes "Bayer"

Pārstāvējis Francijas jauniešu izlases. Francijas izlasē debitēja  pret Somiju.

## Sasniegumi
**RB Leipzig**

* Vācijas kauss: 2021—22

**Paris Saint-Germain**

* Francijas 1. līga: 2022—23, 2023—24
* Francijas kauss: 2023—24
* Trophée des Champions: 2022, 2023

## Ārējās ssaites
Džastins Kleiverts

**Džastins Kleiverts** (, dzimis ) ir Nīderlandes futbolists, spēlē uzbrucēja pozīcijā, Nīderlandes futbola izlases dalībnieks. Kopš 2023. gada Kleiverts pārstāv Anglijas Premjerlīgas komandu ''Bournemouth''.

## Karjera
Viņš ir dēls bijušajam Nīderlandes izlases spēlētājam Patrikam Kleivertam. Savu karjeru viņš sāka *[[Eredivisie]]* komandā ''Ajax''. Nospēlējis divas sezonas Nīderlandē, Kleiverts pārcēlās uz Itālijas ''Serie A'' komandu *[[AS Roma]]*. Vēlāk ticis izīrēts Vācijas Bundeslīgas komandai *[[RB Leipzig]]* un *[[Ligue 1]]* komandai ''Nice''.

Nīderlandes futbola izlasē Kleiverts debitēja  pret Portugāli.

## Ārējās saites
Konrāds Laimers

**Konrāds Laimers** (, dzimis ) ir Austrijas futbolists, spēlē pussarga pozīcijā, Austrijas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2023. gada Laimers pārstāv Vācijas Bundeslīgas komandu Minhenes "Bayern".

Iepriekš spēlējis Austrijas Bundeslīgas komandā ''Red Bull Salzburg'' un tās rezerves komandā ''Liefering'', kā arī Vācijas Bundeslīgas komandā ''RB Leipzig''.

Austrijas futbola izlasē Laimers debitēja  pret Slovēniju. Savus pirmos vārtus guva  pret Latviju.

## Sasniegumi
**Red Bull Salzburg**

* Austrijas Bundeslīga: 2014—15, 2015—16, 2016—17
* Austrijas kauss: 2014—15, 2015—16, 2016—17

**RB Leipzig**

* Vācijas kauss: 2021—22, 2022—23

**Bayern München**

* Vācijas Bundeslīga: 2024–25
## Atsauces

## Ārējās saites
Vestsaidas stāsts (1961. gada filma)

**"Vestsaidas stāsts"** () ir 1961. gada ASV muzikāla romantiskā drāmas filma, kuras režisors ir Roberts Vaizs. Filmā galvenās lomas attēlo Natālija Vuda, Ričards Beimers, Rita Moreno, Džordžs Čakiriss un Rass Tamblins. Filma ir 1957. gada Brodvejas mūzikla adaptācija.

Filma ir par divām karojošām jauniešu bandām Ņujorkā. Kādā ballē latīņamerikāniete Marija (Natālija Vuda) sastop Toniju (Ričards Beimers) no pretējās bandas un iemīlas viņā no pirmā acu uzmetiena. Tomēr abiem, pastāvoša naida un rasisma dēļ, savas jūtas ir jāslēpj.

Filma izdošanas brīdī tika augsti novērtēta no kritiķiem. Tā kļuva arī par pelnošāko 1961. gada filmu. Filma tika nominēta 11 Kinoakadēmijas balvām, no kurām saņēma 10, ieskaitot labākās filmas balvu. "Vestsaidas stāsts" tiek uzskatīts par vienu no labākajiem mūzikliem kino vēsturē. 1997. gadā filma tika iekļauta ASV Kongresa bibliotēkas Nacionālais kino reģistrā kā "kulturāli, vēsturiski vai estētiski nozīmīga filma".

## Atsauces

## Ārējās saites
Edgars Ozoliņš

**Edgars Ozoliņš** var būt:

* Edgars Ozoliņš (aktieris)
* Edgars Ozoliņš (karavīrs), gājis bojā Afganistānas karā
* Edgars Ozoliņš (karikatūrists)
Siņdzjanas pāraudzināšanas nometnes

thumb|300px|Siņdzjanas pāraudzināšanas nometņu atrašanās vietas
**Siņdzjanas pāraudzināšanas nometnes** (, *Qayta terbiyelesh lagérliri*; ) jeb oficiāli **Arodizglītības un apmācību centri** () ir Ķīnas Tautas Republikas Siņdzjanas autonomā apgabala valdības un Ķīnas komunistiskās partijas Siņdzjanas provinciālās komitejas uzturētas masu ieslodzījuma vietas. Nometnes ir daļa no piespiedu pārtautošanas un pretekstrēmisma kampaņas, ko pret Siņdzjanā dzīvojošajām mazākumtautībām īsteno Ķīnas valdība. 

Nometnēs varētu būt ieslodzīts no viena līdz trim miljoniem cilvēku. Nometnēs ievietotās sievietes pakļautas sistemātiskai izvarošanai, seksuālai vardarbībai, spīdzināšanai, piespiedu sterilizācijai un abortiem.

2021. gada 22. martā Eiropas Savienība par smagajiem cilvēktiesību pārkāpumiem Siņdzjanas apgabalā noteica sankcijas pret četrām Ķīnas amatpersonām. ASV, Austrālljas, un citas valstis Siņdzjanas cilvēktiesību situācijas dēļ daļēji boikotēja 2022. gada Pekinas olimpiskās spēles.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Britu Kolumbijas Universitātes Siņdzjanas Dokumentēšanas projekts 
* Austrālijas Stratēģiskās politikas institūta Siņdzjanas Datu projekts
Šaušana 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs — 50 metri ar pistoli vīriešu komandām

**50 metri ar pistoli vīriešu komandām** bija viena no astoņām disciplīnām šaušanas sacensībās 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs, Parīzē. Sacensības tika aizvadītas 1900. gada 1. augustā, militārajā nometnē Satori, Versaļas teritorijā. Tajās startēja 4 komandas, 20 sportisti no 4 valstīm. Katrā komandā bija pa pieciem sportistiem. Šī bija pirmā komandas sacensību versijas disciplīna olimpiskajās spēlēs šaušanā.

Medaļas tika piešķirtas par individuāliem augstiem rezultātiem, un piecu šāvēju rezultāti tika summēti, lai iegūtu komandas rezultātu. Zelta medaļu šajā disciplīnā izcīnīja Šveices šāvēju komanda, sudraba medaļu ieguva Francijas šāvēju komanda, bet bronzas medaļu izcīnīja Nīderlandes šāvēju komanda.

## Sacensību formāts
Sacensībās katrs šāvējs raidīja 60 šāvienus 50 metru attālumā. Mērķis bija apaļš, 50 centimetru diametrā, ar 10 gūšanas gredzeniem. Katra šāviena rezultāts bija līdz 10 punktiem ar 1 punkta soli. Maksimālais iespējamais individuālais rezultāts bija 600 punkti; maksimālais komandas punktu skaits (piecu individuālo punktu summa) bija 3000 punktu. Rezultāti šajā disciplīnā tika sumēti no sportistu individuālajiem rezultātiem 50 metru šaušanā ar pistoli.

## Medaļu ieguvēji

## Rezultāti

## Pārstāvētās valstis un sportisti

Sacensībās startēja 20 sportisti no 4 valstīm. Visas valstis pirmo reizi bija pārstāvētas šajā disciplīnā.

*Iekavās norādīts pārstāvošo sportistu skaits.*

* 
* 
* 
* 

## Atsauces

## Ārējās saites
* Šaušana 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs — 50 metru šaušana ar pistoli vīriešu komandām (''Sports Reference'') 
* Šaušana 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs — 50 metru šaušana ar pistoli vīriešu komandām (''Olympedia'') 
* Šaušana 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs — 50 metru šaušana ar pistoli vīriešu komandām (''Olympics'') 
*   Retrieved 2 March 2006.
*
Del Toro

**Del Toro** var būt:

* Benisio del Toro (*Benicio del Toro*; 1967) ― puertorikāņu aktieris un producents;
* Giljermo del Toro (*Guillermo del Toro*; 1964) ― meksikāņu kinorežisors, scenārists, kinoproducents un rakstnieks.

## Skatīt arī
* Bokasa del Toro — Panamas province;
* Bokasa del Toro — pilsēta Panamā.
Zabegi

**Zabegi** var būt:
* Zabegi — apdzīvota vieta Riebiņu pagastā;
* Zabegi — bijušā ciema vieta Griškānu pagastā.
Auces vēsture

thumb|300px|Auces tirgus laukums (pirms 1940).
thumb|300px|Auces kopskats (ap 1934).
**Auces vēsture** aptver laiku no viduslaikiem līdz mūsdienām.

## Nosaukuma izcelsme
Auce atradās zemgaļu Spārnenes pilsnovadā, kuru pēc Zemgales valsts sadalīšanas līguma 1254. gada aprīlī piešķīra Rīgas arhibīskapijas domkapitulam. Dalīšanas līgumā minēts, ka Spārnenes zemē ietilpst Auces ezers (latīņu: *stagnum que ... Autzil*), tagad – Lielauces ezers. Kādā 1426. gada dokumentā pieminēta kā *Owcze*. Minēta arī 1576. gada Dobeles pēdējā komtura Tīsa Rekes līgumā ar pirmo Kurzemes hercogu Gothardu, kad tās īpašnieks bija Johans no Brēmenes (*von Bremen*). 

## Vecauces muiža un pils
1616. gadā rakstos pirmoreiz pieminēta Vecauces muiža, kurā tika sasaukts Kurzemes un Zemgales hercogistes landtāgs, kas iekšējo konfliktu dēļ tika pārcelts uz Jelgavu. 1667. gadā Vecaucē tika uzcelta luterāņu baznīca. Vecauces muiža līdz 1672. gadam piederēja Fītinghofu dzimtai, pēc tam – Kurzemes hercogiem, no 1768. gada līdz agrārajai reformai 1920. gadā tā atradās grāfu Mēdemu dzimtas īpašumā. Pils projekta autors ir arhitekts Augusts Frīdrihs Štīlers (1800–1865), un tā celta angļu neogotikas stilā. Celtnes kompozīcijā un apdarē pasvītrota fon Mēdemu dzimtas bruņnieciskā izcelsme.

## Auces pilsēta
[thumb|270px|Auces pilsētas valde un sabiedriskās ēkas (1939). Augšējā rindā vidū pilsētas galva [Kristaps Narkēvics.]]
1889. gadā pie Jelgavas–Mažeiķu dzelzceļa Auces stacijas sāka veidoties Vecauces miestiņš, kurā Pirmā pasaules kara laikā Vācijas impērijas karaspēks no 1915. līdz 1917. gadam ierīkoja Austrumu frontes kara lidotāju skolu ar lidlauku (*Artillerie-Fliegerschule Ost I*). 1920. gadā Vecauces muižā tika ierīkota Latvijas Universitātes mācību saimniecība lauksaimniecības studentiem. 1921. gada 1. jūlijā Aucē izveidoja patstāvīgu pašvaldību, bet 1924. gada 11. septembrī tā saņēma pilsētas tiesības. 1925. gada 31. oktobrī apstiprināja Auces ģerboni.

Līdz 1949. gadam Aizpute bija Jelgavas apriņķa pilsēta (1924–1949), tad Auces  rajona centrs (1950–1959). 

1959. gadā Auces rajonu likvidēja un Auce kļuva par Dobeles rajona mazpilsētu. No 2009. līdz 2021. gadam tā bija Auces novada centrs, pēc tam Dobeles novada pilsēta.

## Atsauces
Onni Pellinens

**Onni Vilhelms Pellinens** (; dzimis , miris ) bija somu grieķu-romiešu stila un brīvā stila cīkstonis, olimpisko spēļu medaļnieks, divkārtējais Eiropas čempions.

## Biogrāfija
Onni Pellinens dzimis 1899. gadā Hankasalmi Villes Pellinena un Vilhelminas Vīkas ģimenē. Sacensībās viņš pārstāvēja klubus "*Helsingin Visa*", "*Turun Veikot*" un "*Helsingin Kisa-Veikot*". 1924. gadā Parīzes olimpiskajās spēlēs viņš ieguva bronzas medaļu, un 1928. gadā šo sasniegumu atkārtoja Amsterdamas olimpiskajās spēlēs. 1929. un 1931. gadā viņš bija Eiropas čempions, bet 1932. gadā izcīnīja sudraba medaļu Losandželosas olimpiskajās spēlēs.

Viņš arī nodarbojās ar boksu, uzvarēja Somijas Strādnieku sporta savienības čempionātā.

1933. gada 25. janvārī Somijas Cīņas federācija viņam piešķīra Sudraba medaļu par nopelniem. 1935. gadā Onni Pellinen pabeidza savu sporta karjeru, pēc tam pārcēlās uz Turciju, kur 10 gadus bija Turcijas izlases treneris.

## Atsauces

## Ārējās saites
Kurpnieku iela (Rīga)

**Kurpnieku iela** ir iela Rīgā, Pārdaugavā, Kurzemes rajonā, Zasulauka apkaimē. Kopējais ielas garums ir 110 metri, tā sastāv no diviem īsiem savstarpēji nesaistītiem posmiem, kurus nodala dzelzceļa līnija Zasulauks—Bolderāja. Vēsturiski iela bijusi vienota, ar pārbrauktuvi dzelzceļam. Mūsdienās Kurpnieku ielas dienvidrietumu posms ir savienots ar Kandavas ielu pie siltumcentrāles "Zasulauks", bet otrpus dzelzceļam tā ir savienota ar Veco Jūrmalas gatvi (šeit gan nav Kurpnieku ielas adrešu). Kurpnieku ielā ir savrupmāju dzīvojamā apbūve.

## Ielu savienojumi
Kurpnieku iela ir savienota ar šādām ielām:
* Vecā Jūrmalas gatve (T veida krustojums)
* Kandavas iela (T veida krustojums)

## Skatīt arī
* Zasulauks

## Atsauces
Garena Free Fire

***Garena Free Fire*** ir elektroniskā sporta spēle, kuru izveidojusi *[[111 Dots Studio]]* un izdevusi *[[Garena]]* gan *[[IOS]]*, gan *[[Android]]* spēlētājiem. Tā tika izlaista 2017. gadā kā beta versija *Android* un *IOS*. *Free Fire* parādījās, kad *[[Battle Royale (videospēļu veids)|Battle Royale]]* tipa spēles tirgū bija jaunums.

*Garena Free Fire* beta versija tika palaista pirms *PUBG*. Interese par mobilajām spēlēm strauji auga, un tas lika *Battle Royale* tipa spēlēm izveidot savu tirgu. Tas viss padarīja *Free Fire* par visvairāk lejupielādēto *Battle Royale* tipa spēli. Pēc četriem gadiem tā titulu saglabāja joprojām.

*Free Fire* saņēma *[[Google Play]]* balvu “Labākā populārā balsošanas spēle” jau 2019. gadā. Kopš 2021. gada *Free Fire* ir uzstādījis rekordu ar vairāk nekā miljardu ikdienas aktīvo lietotāju visā pasaulē.
Edgars Ozoliņš (karavīrs)

**Edgars Ozoliņš** (dzimis , miris ) bija latviešu dižkareivis, viens no Afganistānas kara upuriem. Viestura ordeņa lielkrusta komandieris (2010).

## Dzīvesgājums
Dzimis 1985. gada 21. jūnijā Jēkabpilī.

2005. gada februārī sāka obligāto militāro dienestu Latvijas NBS Alūksnes Mobilo strēlnieku bataljonā. Tā paša gada novembrī viņš saņēma dižkareivja dienesta pakāpi. 2007. gada sākumā viņš kļuva par Nacionālo bruņoto spēku profesionālā dienesta karavīru Sauszemes spēku 1. kājnieku bataljonā (LATBAT), pildot vecākā ložmetējnieka pienākumus.
Par teicamu dienestu Ozoliņu apbalvoja ar goda zīmi "Par centību militārajā dienestā".

2008. gada jūnijā dižkareivis Ozoliņš Latvijas NBS kontingenta sastāvā ieradās Afganistānā. 
Gājis bojā 2008. gada 11. augustā no mīnas sprādzienā gūtajiem ievainojumiem. Nemiernieku uzstādītā spridzekļa sprādzienā ievainojumus guva arī trīs Nacionālo bruņoto spēku (NBS) kontingenta karavīri. Negadījums notika Meimenas pilsētā, Latvijas karavīriem veicot preses pārstāvju eskortu. 

## Apbalvojums
2010. gada 13. oktobrī par sevišķiem nopelniem Edgaru Ozoliņu pēc nāves apbalvoja ar Viestura ordeni un atzina par Viestura ordeņa lielkrusta komandieri.

## Piemiņas vieta
2016. gada 11.novembrī Ādažu bāzē atklāja Nacionālo bruņoto spēku kritušo karavīru piemiņas vietu.

## Atsauces
Andrejs Merkuševs

**Andrejs Merkuševs** (dzimis , miris ) bija Latvijas NBS dižkareivis, viens no Afganistānas kara upuriem. Viestura ordeņa lielkrusta komandieris (2010).

## Dzīvesgājums
Dzimis 1979. gada 1. janvārī Jelgavā, dzīvoja Ānē Jelgavas novadā.
Dienēja Latvijas NBS Sauszemes spēku 1. kājnieku bataljonā (LATBAT). Kopš 2008. gada decembra viņš dienēja militāro padomnieku grupā ar mērķi apmācīt Afganistānas Nacionālās armijas karavīrus. Gājis bojā 2009. gada 1. maijā nemiernieku uzbrukumā Konaras vilajetā Afganistānā. Kaujā dzīvību zaudēja arī seržants Voldemārs Anševics, bet viens Latvijas NBS karavīrs un misijas medmāsa tika ievainoti. Nemiernieku uzbrukums novērošanas postenim notika agri no rīta. No starptautiskajiem drošības atbalsta spēkiem kaujā iesaistījās arī aviācija un artilērija, kaujā krita arī ASV un Afganistānas karavīri. 5. maijā NATO transporta lidmašīna nogādāja bojāgājušo Latvijas karavīru mirstīgās atliekas Latvijā. 7. maijā dižkareivi Merkuševu pēdējā gaitā no Jelgavas Sv. Simeona un Sv. Annas pareizticīgo katedrāles izvadīja viņu tuvinieki, valsts un aizsardzības nozares augstākās amatpersonas.

## Apbalvojums
2010. gada 13. oktobrī par sevišķiem nopelniem Andreju Merkuševu pēc nāves apbalvoja ar Viestura ordeni un atzina par Viestura ordeņa lielkrusta komandieri.

## Piemiņas vieta
2016. gada 11.novembrī Ādažu bāzē atklāja Nacionālo bruņoto spēku kritušo karavīru piemiņas vietu.

## Atsauces
Georgs Šnēfogts

**Georgs Šnēfogts** (; dzimis , miris ) bija Somijas zviedru čellists un diriģents, kurš 1910. gadā dibināja Rīgas Simfonisko orķestri un 1929.—1931. gadā bija Latvijas Nacionālās operas galvenais diriģents.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1872. gadā Viborgā diriģenta Ernsta Bernharda Šnēfogta (1835—1905) ģimenē. 1890. gados kā čellists devās koncertturnejās pa Eiropu, bija Helsinku filharmonijas orķestra galvenais čellists (1896—1902).
1901. gada jūlijā viņš kopā ar Helsinku filharmonijas orķestri uzstājās Dubultu konzertzālē, bet 1902. gadā visu vasaru Helsinku simfoniskais orķestris Dubultos muzicēja Šnēfogta vadībā, kas pievilka lielu klausītāju skaitu. Tā kā lielo panākumu dēļ viņš noslēdza kontraktu vēl uz trim gadiem, tad kūrmājas dārzā 1903. gadā pēc somu arhitekta plāna uzbūvēja jaunu mūzikas estrādi, kurā Šnēfogts muzicēja ar Varšavas filharmonijas orķestri.
1905.—1908. gadā viņš diriģēja Minhenes (Kaima) filharmonijas orķestri, 1910. gadā dibināja Rīgas Simfonisko orķestri, kuru diriģēja līdz 1914. gadam. Pirmā pasaules kara laikā viņš pārcēlās uz Skandināviju, kur diriģēja Stokholmas filharmonijas orķestri (1915—1924) un Oslo filharmonijas orķestri (1919—1921). Tad devās uz Austrāliju, tad uz ASV, kur diriģēja Losandželosas filharmonijas orķestri (1927—1929).

1929. gadā Šnēfogts atgriezās Latvijā un bija Latvijas Nacionālās operas galvenais diriģents (1929—1931) un Latvijas Konservatorijas mācībspēks (viņa meistarklasē mācījās Jānis Norvilis un Leonīds Vīgners).

No 1930. gada viņš bija Malmes un Helsinku (1932—1940) filharmonijas orķestru diriģents.

## Atsauces
2021. gada Milāna—Sanremo

**2021. gada Milāna—Sanremo** bija šosejas riteņbraukšanas viendienas sacensības, kas notika 20. martā. Tā bija 112. reize, kad notikušas Milāna—Sanremo sacensības un tās bija sestās sacensības 2021. gada UCI Pasaules tūres kalendārā.

Pēc tam, kad COVID-19 pandēmijas dēļ 2020. gada sacensības tika pārceltas uz rudeni, 2021. gadā sacensības atgriezās ierastajā laikā marta vidū ar tradicionālo maršrutu. 299 km garās sacensības Itālijas ziemeļos sākās Lombardijas galvaspilsētā Milānā. Distancē bija iekļauti vairāki kalni, pēdējais no tiem Podžo di Sanremo distances pēdējos 10 kilometros pirms līdzena finiša *Via Roma* ielā Sanremo, Ligūrijas reģionā Vidusjūras krastā.

Pelotonam tuvojoties Podžo virsotnei, vairāki uzbrukumi izveidoja izlases grupu, kurā bija vairāki pirmsstarta favorīti, ieskaitot galvenos trīs — iepriekšējā gada uzvarētāju Vautu van Ārtu (**'), 2019. gada uzvarētāju [[Žiljēns Alafilips|Žiljēnu Alafilipu]] (**') un Matjē van der Pūlu (**'). Pēdējos trijos kilometros [[Jaspers Steivens]] (**') veica vēlu uzbrukumu Podžo nobrauciena apakšā un noturēja pārsvaru pār favorītiem līdz pat finišam, gūsto savu pirmo uzvaru klasiku pieminekļos, Beļģijas pārstāvim uzvarot otro gadu pēc kārtas. Sprintā par otro vietu uzvarēja Keilebs Jūans (**'), pārspējot van Ārtu.

== Komandas ==
Tā kā Milāna—Sanremo bija [[2021. gada UCI Pasaules tūre|UCI Pasaules tūres]] sacensības, visas 19 UCI ''WorldTeam'' komandas tika ielūgtas un dalība tām bija obligāta. Ielūgumus saņēma arī divas labākās 2020. gada sezonas ''[[UCI Professional Continental|UCI ProTeam]]'' komandas, **' un **. Vēl četras UCI *ProTeam* komandas saņēma ielūgumu, veidojot 25 komandu pelotonu. Katra komanda pieteica septiņus braucējus; kopā startēja 175 braucēji, no kuriem finišēja 169, bet trīs nestartēja.

## Rezultāti

## Atsauces

## Ārējās saites

* 
*
Charlton Athletic F.C.

***Charlton Athletic Football Club*** ir futbola klubs, kas bāzēts Londonā, Anglijā. Tas ir dibināts 1905. gadā. Pašlaik klubs spēlē Anglijas futbola 1. līgā (*EFL League One*, kas ir pēc spēka trešā augstākā futbola divīzija Anglijas futbola līgu līmeņos). *Charlton Athletic F.C.* kopš 1919. gada spēlē *The Valley* stadionā.

Vēsturiski *Charlton Athletic* veiksmīgākie laiki bija 1930. gadi, kad *Charlton Athletic* ieguva 2. vietu Pirmajā divīzijā, kas tobrīd bija augstākā futbola divīzija.

thumb|Tabula, kas rāda, Charlton Athletic F.C. tabulas pozīcijas kopš pievienošanās Futbola līgai

## Komandas sastāvs
**'























== Sasniegumi ==
* **Anglijas futbola 1. līmenis** (1893.—1992. **Pirmā divīzija**; tagad — ***[[Anglijas Premjerlīga]]***)
** Vicečempioni (1): 1936—37
* **Anglijas futbola 2. līmenis** (1893.—1992. **Otrā divīzija**; 1992.—2004. **Pirmā divīzija**; tagad — ***[[Anglijas futbola čempionāts|Championship]]***)
** Čempioni (1): 1999—00,
** Vicečempioni (2): 1935—36, 1985—86
* **FA kauss'''
** Čempioni (1): 1946—47
** Finālisti (1): 1945—46

## Atsauces

## Ārējās saites

* Oficiālā kluba vietne
Lincoln Red Imps FC

***Lincoln Red Imps FC*** ir Gibraltāra futbola klubs. Pašlaik spēlē Gibraltāra Nacionālā līgā. Mājas spēles aizvada Viktorijas stadionā, ko dala ar citiem Gibraltāra klubiem. Kluba futbolisti ir 25 reizes izcīnījuši Gibraltāra čempionu titulu un 18 reizes uzvarējuši Gibraltāra kausa izcīņā.

Klubs ir dibināts 1976. gadā kā *Lincoln Football Club*. Tas tika nosaukts par godu Anglijas futbola klubam  no Linkolnas pilsētas *[[Lincoln City FC]]*, kura iesauka ir *the Imps* (velnēni). No 2002. līdz 2007. gadam kluba nosaukums bija *Newcastle FC*. Vēlāk tas ieguva pašreizējo nosaukumu *Lincoln Red Imps*.

UEFA rīkotājās Eiropas klubu sacensībās pirmo reizi piedalījās 2014.—2015. gada sezonā, startējot Čempionu līgas kvalifikācijā.  Pirmo reizi kādu no kārtām pārvarēja 2015.—2016. gada UEFA Čempionu līgas kvalifikācijā, divu spēļu summā uzvarot Andoras klubu *[[FC Santa Coloma]]*. 2016. gada jūlijā Čempionu līgas 2. kvalifikācijas kārtā mājas spēlē pārsteidzoši ar 1:0 uzvarēja Skotijas klubu Glāzgovas "Celtic". Taču atbildes spēlē zaudēja 0:3 un nespēja kvalificēties nākamajai kārtai.

## Sasniegumi
* **Gibraltāra čempionāts** (tagad — **[[Gibraltāra Nacionālā līga]]**)
** Čempioni (28): 1984–85, 1988–89, 1989–90, 1990–91, 1991–92, 1992–93, 1993–94, 2000–01, 2002–03, 2003–04, 2004–05, 2005–06, 2006–07, 2007–08, 2008–09, 2009–10, 2010–11, 2011–12, 2012–13, 2013–14, 2014–15, 2015–16, 2017–18, 2018–19, 2020–21, 2021–22, 2022–23, 2023–24
* **Gibraltāra kauss** (*Rock Cup*)
** Kausa ieguvēji (20): 1985–86, 1988–89, 1989–90, 1992–93, 1993–94, 2001–02, 2003–04, 2004–05, 2005–06, 2006–07, 2007–08, 2008–09, 2009–10, 2010–11, 2013–14, 2014–15, 2015–16, 2020–21, 2021–22, 2023–24
* **Pepes Rejesa kauss**
** Kausa ieguvēji (12): 2001, 2002, 2004, 2007, 2008, 2009, 2010, 2011, 2014, 2015, 2017, 2022

## Atsauces

## Ārējās saites

*  
* Kluba profils ''soccerway.com'' 
* Kluba profils ''transfermarkt.com''
Mets Selss

**Mets Villijs Els Selss** (, dzimis ) ir Beļģijas futbolists, spēlē vārtsarga pozīcijā, Beļģijas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2024. gada Selss pārstāv Anglijas Premjerlīgas komandu *[[Nottingham Forest]]*.

Beļģijas futbola izlasi Selss ir pārstāvējis 2020. un 2024. gada Eiropas čempionātā.

## Sasniegumi
**Gent**

* Beļģijas Pro līga: 2014—15

**Newcastle United**

* Anglijas čempionāts: 2016—17

**Anderlecht**

* Beļģijas Superkauss: 2017

**Strasbourg**

* Coupe de la Ligue: 2018—19
### Individuālie sasniegumi
* Francijas futbola 1. līgas labākais vārtsargs: 2021—2022
* Premjerlīgas mēneša labākais vārtsarga atvairījums: 2024. gada Marts
* Anglijas Premjerlīgas Zelta cimds: 2024—2025 (dalīts)
## Atsauces

## Ārējās saites
201. gads

**201. gads** () bija gads, kas pēc Jūlija kalendāra sākās ceturtdienā.

## Notikumi
* Romas Republikas konsuli bija Lūcijs Annijs Fabiāns un Markuss Nonijs Arijs Muciāns.
* Osroene kļuva par pirmo valsti, kurā par oficiālo reliģiju pasludināja kristietību.

## Dzimuši
* iespējams Decijs, Romas imperators

## Miruši
Kristians Brekte

**Kristians Brekte** (dzimis 1981. gada 25. maijā) ir latviešu mākslinieks, scenogrāfs, gleznotājs, pazīstams ar provokatīviem darbiem. Latvijas Mākslas akadēmijas Glezniecības katedras vadītājs un asociētais profesors.

Absolvējis Latvijas Mākslas akadēmijas scenogrāfijas nodaļu. Par darbu sēriju “Rīgas madonnas” (2010) nominēts Purvīša balvai.

Kopš 2009. gada pasniedz lekcijas LMA. Veidojis scenogrāfijas Dailes teātra un citu Latvijas teātru izrādēm.

## Sienas gleznojums Akas ielā
2021. gada augustā K. Brekte pēc fonda "Mākslai vajag telpu" pasūtījuma radīja sienas gleznojumu (murāli) "Veltījums Džemmai Skulmei" uz Rīgas 40. vidusskolas ēkas Akas ielā. Darba saturs izraisīja diskusijas sabiedrībā un tika apķēpāts. Platformā ManaBalss.lv tika uzsākta parakstu vākšana, lai panāktu darba aizvākšanu no ēkas sienas. Tiesībsargs Juris Jansons izteicās, ka "Brektes murālis uz skolas sienas nerada draudus bērnu garīgajai veselībai", bet Valsts bērnu tiesību aizsardzības inspekcija publicēja paziņojumu, ka tas nepārkāpj Bērnu tiesību aizsardzības likumu.

Septembrī par citu Brektes darbu saturu policijā vērsās advokāte Viktorija Jarkina, saskatot tajos bērnu pornogrāfijas iezīmes, taču lieta tika izbeigta noziedzīga nodarījuma neesamības dēļ.

Darbu uz ēkas sienas pēc Brektes skices pārnesa mākslinieki Miķelis Mūrnieks un *[[Kiwie]]*.

2025. gada februārī Saeimas deputāte Ilze Indriksone ar Nacionālās apvienības deputātiem vērsās policijā, kura uzsāka kriminālprocesu pret K. Brekti. Pamats kriminālprocesam bija K. Brektes sociālajos tīklos publicēts videomateriāls, kurā viņš redzams pie pieminekļa Brāļu kapos ar jēlu liellopa sirdi rokās. I. Indriksone publiski norādījusi, ka šāds “mākslas izpausmes” veids, viņasprāt, aizskar nacionālās pamatvērtības un nav pieņemams, piebilstot, ka “mākslas brīvība nav absolūta”. K. Brekte un viņa advokāts kriminālprocesu saistījis ar politisku spiedienu un uzskata to par apdraudējumu vārda un mākslas brīvībai Latvijā. "Māksla tiešā veidā parāda, cik liela brīvība ir valstī. Ja jūs neesat brīvs izpausties mākslā, tas norāda, ka neesat brīvs arī citos laukos," skaidrojis K. Brekte. Augustā kriminālprocess tika izbeigts, nesaskatot noziedzīga nodarījuma sastāvu.

## Personīgā dzīve
Dzimis mākslinieku ģimenē — vectēvs Jānis Brekte un māte Ilona Brekte bijuši ievērojami akvarelisti, dvīņu māsa Patrīcija Brekte arī ir māksliniece.

## Atsauces

## Ārējās saites

* 
* 
* Kristians Brekte izrades.lv
Šaušana 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs — 300 metri ar šauteni stāvus pozīcijā vīriešiem

**300 metri ar šauteni stāvus pozīcijā vīriešiem** bija viena no astoņām disciplīnām šaušanas sacensībās 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs, Parīzē. Sacensības tika aizvadītas 1900. gadā no 3. līdz 5. augustam, militārajā nometnē Satori, Versaļas teritorijā. Tajās startēja 30 sportisti no 6 valstīm.

Zelta medaļu šajā disciplīnā izcīnīja Dānijas sportists Larss Jergens Madsens (305 punkti), sudraba medaļu ieguva Norvēģijas sportists Ūle Estmo (299 punkti), bet bronzas medaļu izcīnīja Beļģijas sportists Šarls Pomjē di Veržē (298 punkti). Dānijai šī bija pirmā zelta medaļa olimpiskajās spēlēs šaušanas sacensībās.

## Sacensību formāts
Sacensībās katrs šāvējs raidīja 40 šāvienus no stāvus pozīcijas. Mērķis bija 1 metra diametrā, ar 10 punktu gredzeniem; mērķi tika noteikti 300 metru attālumā. Tādējādi maksimālais iespējamais rezultāts bija 400 punkti. Rezultāti no šī notikuma tika apvienoti ar pārējām divām pozīcijām (pozīcijā uz ceļiem un guļus pozīcijā), lai iegūtu trīs pozīciju individuālo, kā arī komandas rezultātu.

## Medaļu ieguvēji

## Rezultāti

## Pārstāvētās valstis un sportisti

Sacensībās startēja 30 sportisti no 6 valstīm. Visas valstis pirmo reizi bija pārstāvētas šajā disciplīnā.

*Iekavās norādīts sportistu skaits no attiecīgās valsts.*

* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Atsauces

## Ārējās saites
* Šaušana 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs — 300 metri ar šauteni stāvus pozīcijā vīriešiem (''Sports Reference'') 
* Šaušana 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs — 300 metri ar šauteni stāvus pozīcijā vīriešiem (''Olympedia'') 
* Šaušana 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs — 300 metri ar šauteni stāvus pozīcijā vīriešiem (''Olympics'') 
*   Retrieved 2 March 2006.
*
Seržinjo Dests

**Seržinjo Džanni Dests** (, dzimis ) ir ASV futbolists, spēlē aizsarga pozīcijā, ASV futbola izlases dalībnieks. Kopš 2024. gada Dests pārstāv Nīderlandes *[[Eredivisie]]* komandu ''PSV Eindhoven''.

Dests ir dzimis Nīderlandē, viņa māte ir nīderlandiete, bet tēvs — Surinamas amerikānis.

Savu karjeru sācis Amsterdamas "''Ajax''" futbola sistēmā. 2019—20. gada sezonu nospēlējis *Ajax* rindās. Jau nākamajā sezonā Dests pārcēlās uz *[[La Liga]]* komandu *[[FC Barcelona]]*.

ASV futbola izlases sastāvā debitējis  pret Meksiku.

## Sasniegumi
**Ajax**

* Johan Cruijff Schaal: 2019

**Barcelona**

* Copa del Rey: 2020—21

**ASV**

* CONCACAF Nāciju līga: 2019—20

## Atsauces

## Ārējās saites
Ansu Fati

**Ansumane "Ansu" Fati Vjeira** (; dzimis ) ir Spānijas futbolists, spēlē uzbrucēja pozīcijā, Spānijas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2025. gada Fati spēlē Francijas 1. līgas komandā *[[AS Monaco|Monaco]]*, kas viņu īrē no *[[FC Barcelona]]*.

Fati ir dzimis Gvinejā-Bisavā, bet pārstāv Spānijas izlasi.
## Sasniegumi
**Barcelona**

* La Liga: 2022—23
* Spānijas Karaļa kauss: 2020—21, 2024—25
* Spānijas Superkauss: 2022—23

**Spānijas izlase**
* UEFA Nāciju līga: 2022—23

## Atsauces

## Ārējās saites
Žeremī Dokū

**Žeremī Dokū** (, dzimis ) ir Beļģijas futbolists, spēlē uzbrucēja pozīcijā, Beļģijas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2023. gada Dokū pārstāv Anglijas Premjerlīgas komandu ''Manchester City''.

Beļģijas futbola izlasi pārstāvējis 2020. un 2024. gada Eiropas čempionātā, kā arī 2022. gada Pasaules kausā.
## Sasniegumi

**Manchester City**
* Anglijas Premjerlīga: 2023—24
* FA Community Shield: 2024
* FIFA Klubu Pasaules kauss: 2023

## Atsauces

## Ārējās saites
Stīvens Bergheiss

**Stīvens Bergheiss** (, dzimis ) ir Nīderlandes futbolists, spēlē uzbrucēja pozīcijā, Nīderlandes futbola izlases dalībnieks. Kopš 2021. gada Bergheiss pārstāv *[[Eredivisie]]* komandu ''Ajax''.

Iepriekš Bergheiss ir spēlējis Nīderlandes komandās ''Twente'', *[[VVV-Venlo]]*, *[[AZ Alkmaar]]* un *[[Feyenoord]]*.

Nīderlandes futbola izlases sastāvā debitējis 2016. gadā. Pārstāvējis izlasi 2020. gada Eiropas čempionātā.

## Sasniegumi
**AZ**

* KNVB beker: 2012—13

**Feyenoord**

* Eredivisie: 2016—17
* KNVB beker: 2017—18
* Johan Cruijff Schaal: 2017, 2018
**Ajax**

* Eredivisie: 2021—22

**Individuālie sasniegumi**

* *[[Eredivisie]]* labākais vārtu guvējs: 2019—20

## Ārējās saites
Pjotrs Durnovo

thumb|200px|Štāba rotmistrs Pjotrs Durnovo (1912).
**Pjotrs Durnovo** (, 1883—1945) bija krievu virsnieks un politiķis, Rietumkrievijas kara politiskās padomes (*Военно-политический совет для Западной России*) kara ministra biedrs (1919).

## Dzīvesgājums
Dzimis 1883. gada 1. martā Krievijas Impērijas ierēdņa Pjotra Durnovo (*Дурново, Пётр Николаевич*, 1842-1915) ģimenē. Mācījās Ķeizara Aleksandra licejā, tad Nikolaja kavalērijas skolā, kuru absolvēja 1904. gadā. Dienēja Grodņas huzāru pulkā, šajā laikā viņa tēvs bija Krievijas Impērijas iekšlietu ministrs. Studēja Ķeizara Nikolaja Kara akadēmijā, kuru absolvēja 1914. gadā.

Pirmā pasaules kara laikā dienēja Krievijas Impērijas karaspēka Ģenerālštābā, bija štāba adjutants 18. armijas korpusa (1915), tad 2. Gvardes kavalērijas divīzijas štābā (1915—1917)
Pēc Oktobra revolūcijas Petrogradā organizēja pretpadomju virsnieku grupu, 1919. gadā devās uz Latviju, kur iestājās fon der Golca dienestā. 1919. gada 22. jūlijā Durnovo Berlīnē iesaistījās Rietumkrievijas militāri politiskajā padomē, kurā darbojās Vidzemes bruņniecības landmaršals un bijušais Apvienotās Baltijas hercogistes reģents Ādolfs Pilars fon Pilhavs, diplomāts Ludvigs Knorings, lielrūpnieki Andrejs Remmers (*Römmer*), Hermanis fon Bergs, krievu ģenerālis Vasilijs Biskupskis un pulkvedis Pjotrs Durnovo. Padome plānoja pēc Krievijas Impērijas atjaunošanas piešķirt neatkarību Polijai un Somijai, bet Baltijas provincēm piešķirt autonomiju, līdzīgu pirmskara Somijas lielhercogistes statusam. Durnovo bija Bermonta armijas ģenerālkvartīrmeistera (*ген-квартирмейстер армии*) pienākumu izpildītājs līdz 1919. gada 1. decembrim, tad līdz 1920. gada 6. janvārim bija krievu karaspēja štāba priekšnieks Vācijā. 1921. gada jūnijā pārcēlās uz Belgradu Serbu, Horvātu un Slovēņu karalistē.

Otrā pasaules kara laikā 1941. gada martā vadīja Vācijas izlūkdienesta Abvēra tīklu Dienvidslāvijā, sekmēja Dienvidslāvijas okupāciju 1941. gada aprīlī. Bija Vērmahta OKH Ģenerālštāba frontes izlūkošanas 1. Austrumu grupas (*Einheit z.b.V. OKH-Generalstabes. Die Frontaufklärungstruppe I, Ost*) komandieris.

Gāja bojā Drēzdenes bombardēšanas laikā 1945. gadā no 13. līdz 15. februārim.

## Atsauces
Andrēass Skovs Olsens

**Andrēass Skovs Olsens** (, dzimis ) ir Dānijas futbolists, spēlē uzbrucēja pozīcijā, Dānijas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2026. gada Olsens pārstāv Skotijas Premjerlīgas komandu Glāzgovas "Rangers", kas viņu īrē no *[[VfL Wolfsburg]]*.

Dānijas futbola izlases sastāvā Olsens ir spēlējis 2020. gada Eiropas čempionātā.

## Sasniegumi
**Club Brugge**

* Beļģijas Pro līga: 2021—22, 2023—24
* Beļģijas Superkauss: 2022

## Ārējās saites
Ouens Veindals

**Ouens Veindals** (, dzimis ) ir Nīderlandes futbolists, spēlē aizsarga pozīcijā, Nīderlandes futbola izlases dalībnieks. Kopš 2022. gada Veindals pārstāv *[[Eredivisie]]* komandu ''Ajax''.

Nīderlandes futbola izlases sastāvā spēlējis 2020. gada Eiropas čempionātā.

## Ārējās saites
Kalvenes iela (Rīga)

**Kalvenes iela** ir iela Rīgā, Zemgales priekšpilsētā, Bieriņu apkaimē, pilsētas daļā Mārupē. Kalvenes iela sākas krustojumā ar Imulas ielu, met loku un krusto šo pašu ielu vēlreiz, tad turpinās dienvidu virzienā un beidzas pie Rīgas robežas ar Mārupes novadu krustojumā ar Sīpeles ielu. Ielas kopējais garums ir 1190 metri, tā klāta ar asfalta segumu. Kalvenes ielā ir tikai savrupmāju apbūve. Sākuma daļā tā iet paralēli Mārupītes pietekai Bieriņgrāvim un pašai Mārupītei.

Iela nosaukta Kalvenes — Kalvenes pagasta centra Dienvidkurzemes novadā — vārdā.

## Ielu savienojumi
Kalvenes iela ir savienota ar šādām ielām:
* Imulas iela (krustojas divreiz)
* Codes iela
* Bramberģes iela
* Cēres iela
* Sējas iela
* Sīpeles iela (T veida krustojums)

## Skatīt arī
* Bieriņi

## Atsauces
Elektrostatiskā indukcija

thumb|302x302px|Elektrostatiskās indukcijas attēlojums. Līnijas ar bultiņām ir elektriskā lauka intensitātes līnijas, vadītāju iekšienē elektriskā lauka nav
**Elektrostatiskā indukcija** ir parādība fizikā, kad vadītājs uzlādējas cita uzlādēta ķermeņa ietekmē bez saskares ar to.  Vadītājam nonākot cita ķermeņa radītā elektrostatiskajā laukā (elektriskais lauks, kura avoti ir nekustīgi lādiņi), Kulona spēka ietekmē vadītājā tiek atdalīti pozitīvie un negatīvie lādiņi un atsevišķās vietās uz vadītāja virsmas rodas nekompensēti vienas zīmes lādiņi.  

## Elektrostatiskā indukcija vadītājos
Vadītājos ir brīvie lādiņnesēji (elektroni — negatīvi lādēti). Kāmēr vadītājs nav uzlādēts, negatīvos lādiņus visā vadītāja tilpumā un uz virsmas kompensē pozitīvie lādiņi (joni). Vadītāja tuvumā novietojot lādētu ķermeni, tā radītajā elektriskajā laukā pārvietojas brīvie lādiņnesēji, pretējo zīmju lādiņi uz vadītāja virsmas vairs nekompensējas un uz tā virsmas inducējas ar ārējo lādiņu vienliels pretējas zīmes virsmas lādiņš. Inducētais lādiņš rada savu inducēto elektrisko lauku, kas summējas ar elektrisko lauku: vadītāja iekšienē ārējais lauks tiek kompensēts, ārpus vadītāja ārējais lauks tiek pastiprināts.

Elektrostatiskais lauks, kura avots ir pozitīvs lādiņš (+), izraisa lādiņu sadalīšanos (pozitīvie atdalās no negatīvajiem) vadītājos. Negatīvie lādiņi (−) pievelkas pie lauka avota un pārvietojas uz vadītāju virsmas daļām, kas atrodas tuvāk lauka avotam. Pozitīvie lādiņi atgrūžas no lauka avota un pārvietojas uz vadītāju virsmas daļām, kas atrodas tālāk no lauka avota. Inducētie lādiņi uz vadītāju virsmas rada lauka avotam pretēju elektrisko lauku, tādējādi vadītāju iekšienē elektriskā lauka nav. Gadījumā, ja elektrostatiskā lauka avots ir negatīvs lādiņš, norises ir pretējas.

Rezultējošā lauka intensitāte ir maksimāla tur, kur uz vadītāja virsmas uzkrājas vislielākais inducētais lādiņš — virsmas izliekumos, smailēs. Šajās vietās lauka intensitāte var būt tik liela, ka apkārtējais gaiss jonizējas un, virsmas lādiņiem noplūstot, notiek koronizlāde vai dzirksteļizlāde. 

## Elektrostatiskā indukcija dielektriķos
Dielektriķi elektrostatiskajā laukā polarizējas.

## Skatīt arī

* Dielektriķu polarizēšanās

* Elektriskā lauka indukcija
* Magnētiskā lauka indukcija
* Elektromagnētiskā indukcija

## Atsauces
Ivars Priedītis

**Ivars Priedītis** (dzimis ) ir latviešu uzņēmējs un politiķis, bijušais AS “Latvijas Krājbanka” prezidents.

Latvijas PSR laikā viņš bija Latvijas Ļeņina komunistiskās jaunatnes savienības Centrālās komitejas (CK) pirmais sekretārs un Latvijas Komunistiskās partijas (LKP) CK biroja locekļa kandidāts. 
Pārbūves laikā 1988. gadā Arņa Kalniņa vadībā darbojās Latvijas ĻKJS Centrālās Komitejas izveidotajā darba grupā, kuras sastāvā bija arī Jānis Āboltiņš, Edgars Ameriks, Valentīna Andrejeva, Dainis Babulis, V. Bļinovs, Inesis Feiferis, Ojārs Kehris un Elmārs Siliņš. Tā izstrādāja Latvijas PSR saimnieciskās vadīšanas pārkārtošanās modeli līdz 2005. gadam.

Pēc Latvijas neatkarības atjaunošanas Priedītis bija investīciju un trasta sabiedrības "Loko" līdzīpašnieks, apdrošināšanas sabiedrības "Ergo Latvija" valdes loceklis, kā arī akciju sabiedrības BALTA pirmais prezidents.

No 2007. gada Priedītis bija "Latvijas Krājbankas" valdē, bet 2009. gadā viņu ievēlēja valdes priekšsēdētāja amatā. Pēc Krājbankas kraha 2011. gada beigās Priedīti apcietināja, turot aizdomās par pilnvaru ļaunprātīgu izmantošanu un pārsniegšanu. No 2011. gada novembra līdz 2012. gada janvārim viņš atradās ieslodzījumā, krimināllietu par piesavināšanos lielā apmērā tiesai nodeva 2014. gadā. 2021. gada augustā Rīgas pilsētas Vidzemes priekšpilsētas tiesa Priedītim piesprieda brīvības atņemšanu uz pieciem gadiem.

## Atsauces
Lāslo Paps

**Lāslo Paps** (; dzimis , miris ) bija ungāru grieķu-romiešu stila un brīvā stila cīkstonis, 1928. gada vasaras olimpisko spēļu sudraba medaļas ieguvējs.

## Biogrāfija
Lāslo Papps dzimis 1905. gadā Sentešā. 1925. un 1926. gadā viņš izcīnīja bronzas medaļas Eiropas čempionātos, un 1927. gadā viņam izdevās kļūt par Eiropas čempionu. 1928. gadā viņš piedalījās Amsterdamas olimpiskajās spēlēs, kur ieguva sudraba medaļu. 1933. gadā Lāslo Paps kļuva par Eiropas čempionu nevis grieķu-romiešu, bet brīvajā cīņā. 1934. gadā izcīnīja Eiropas čempionāta bronzas medaļu.

## Atsauces

## Ārējās saites
301. gads

**301. gads** () bija gads, kas pēc Jūlija kalendāra sākās trešdienā.

## Notikumi
* Romas Republikas konsuli bija Postumijs un Nepotiāns.
* 3. septembris — dibināta Sanmarīno Republika; saskaņā ar leģendu, Svetais Marīns pārceļas dzīvot uz Titāno kalnu, kur dibina šo valsti.
* Ķīnā turpinājās Astoņu prinču karš.

## Dzimuši

## Miruši
* 8. jūnijs — Sima Luņs, Ķīnas imperatora varas sagrābējs
Devijs Klāsens

**Devijs Klāsens** (, dzimis ) ir Nīderlandes futbolists, spēlē pussarga pozīcijā, Nīderlandes futbola izlases dalībnieks. Kopš 2024. gada Klāsens pārstāv Nīderlandes *[[Eredivisie]]* komandu Amsterdamas "Ajax".

## Karjera
Savu karjeru Klāsens sāka Nīderlandes komandā ''Ajax'', kur viņš spēlēja no 2011. gada līdz 2017. gadam. Kopš 2015—16. gada sezonas bija arī komandas kapteinis. 2017. gada vasarā Klāsens par aptuveni 23,6 miljoniem Sterliņu mārciņām pārcēlās uz Anglijas Premjerlīgas komandu ''Everton''. Pēc neveiksmīgas sezonas *Everton* rindās, Klāsens pievienojās Vācijas Bundeslīgas komandai ''Werder Bremen''. 2020. gada oktobrī Klāsens atgriezās *Ajax* komandā, parakstot līgumu līdz 2024. gada jūnijam. 2023. gada augustā pievienojies Itālijas komandai *[[Internazionale]]*.

Nīderlandes futbola izlases sastāvā Klāsens debitēja  pret Franciju. Pārstāvējis izlasi 2020. gada Eiropas čempionātā.

## Sasniegumi
**Ajax**

* Eredivisie: 2011—12, 2012—13, 2013—14, 2020—21, 2021—22
* Nīderlandes kauss futbolā: 2020—21
* Johan Cruijff Schaal: 2013

**Milānas Inter**

* Itālijas čempionāts / A sērija: 2023—24
* Supercoppa Italiana: 2023

## Atsauces

## Ārējās saites
Zilākalna grantskarjera ūdenskrātuve

**Zilākalna grantskarjera ūdenskrātuve** ir bijušais grants karjers Zilākalna lielciema teritorijas ziemeļu daļā. Ūdenskrātuves kopējā platība ir 1,5 ha, kuru lielākoties izmanto peldēšanai.
thumb|Zilākalna grantskarjera ūdenskrātuve vasarā

## Atsauces
Donjells Malens

**Donjells Malens** (, dzimis ) ir Nīderlandes futbolists, spēlē uzbrucēja pozīcijā, Nīderlandes futbola izlases dalībnieks. Kopš 2026. gada Malens pārstāv Itālijas A sērijas komandu *[[AS Roma|Roma]]*, kas viņu īrē no *[[Aston Villa FC|Aston Villa]]*.

Nīderlandes futbola izlases sastāvā piedalījies 2020. un 2024. gada Eiropas čempionātā.

## Sasniegumi
**PSV**

* Eredivisie: 2017—18

## Ārējās saites
Roberts Vaizs

**Roberts Ērls Vaizs** (; dzimis , miris ) bija ASV kinorežisors, kinoproducents un montāžists. Par filmām "Vestsaidas stāsts" (1961) un "Mūzikas skaņas" (1965) saņēmis Amerikas Kinoakadēmijas balvas kā labākais režisors. Abas filmas ieguva arī labākās filmas balvu, un Vaizs saņēma šo balvu kā producents. Ticis arī nominēts labākās montāžas balvai par filmu "Pilsonis Keins" (1941). Vaizs režisēja un producēja filmu *[[The Sand Pebbles]]* (1966), kas tika nominēta labākās filmas balvai.

Vaizs ir arī režisors tādām filmām kā *[[The Body Snatcher]]* (1945), *[[Born to Kill]]* (1947), *[[The Set-Up]]* (1949), "Diena, kad apstājās Zeme" (*The Day the Earth Stood Still*, 1951), *[[Destination Gobi]]* (1953), *[[This Could Be the Night]]* (1957), *[[Run Silent, Run Deep]]* (1958), *[[I Want to Live!]]* (1958), "Spoku nams" (*The Haunting*, 1963), "Andromedas celms" (1971), *[[The Hindenburg]]* (1975) un "Zvaigžņu ceļš" (*Star Trek: The Motion Picture*, 1979).

No 1985. gada līdz 1988. gadam bijis Kino mākslas un zinātnes akadēmijas prezidents.

## Ārējās saites
Denī Vilnēvs

**Denī Vilnēvs** (; dzimis ) ir Kanādas kinorežisors, kinoproducents un scenārists. Četras reizes ieguvis Kanādas Ekrāna balvas kā labākais režisors par filmām *[[Maelström]]* (2001), *[[Polytechnique]]* (2009), "Ugunsgrēki" (2010) un "Ienaidnieks" (2013).

Starptautiski Vilnēvs ir pazīstams ar vairākām kritiķu augstu novērtētām filmām, kā trilleri "Gūsteknes" (2013) un "" (2015), kā arī zinātniskās fantastikas filmas "Atnācēji" (2016), "Pa asmeni skrejošais 2049" (2017) un "Kāpa" (2021). Par filmu "Atnācēji" Vilnēvs tika nominēts labākā režisora balvai 89. Kinoakadēmijas balvas ceremonijā.

## Ārējās saites
Roberts Forsters

**Roberts Voliss Forsters jaunākais** (, dzimis , miris ) bija ASV aktieris. Pazīstams par lomām filmās *[[Medium Cool]]* (1969), *[[The Black Hole]]* (1979), "Vienība Delta" (*The Delta Force*, 1986) un "Džekija Brauna" (1997). Par lomu filmā "Džekija Brauna" Forsters tika nominēts Amerikas Kinoakadēmijas balvai ka labākais aktieris otrā plāna lomā.

Piedalījies arī tādās filmās kā *[[Reflections in a Golden Eye]]* (1967), *[[Alligator (filma)|Alligator]]* (1980), "Es, es pats un Airīna" (2000), "Malholanda ceļš" (2001), "Pēcteči" (2011), "Olimpa krišana" (2013), "Londonas krišana" (2016), *[[What They Had]]* (2018), *[[El Camino: A Breaking Bad Movie]]* (2019) un *[[The Wolf of Snow Hollow]]* (2020).

Piedalījies arī seriālos, kā *[[Banyon]]* (1971–1973), "Izredzētie: Pasauli glābjot" (2007–2008) un "Tvinpīka" (2017).

## Ārējās saites
1966.—1967. gada Eiropas kausa sezona

**1966.—1967. gada Eiropas kausa sezona** bija Eiropas spēcīgākā futbola klubu turnīra 12. sezona. Sezona ilga no  līdz . Finālspēle norisinājās *[[Estádio Nacional]]* stadionā Lisabonā.

Par Eiropas kausa uzvarētājiem pirmo reizi kļuva britu klubs ''Celtic'', kas finālā uzvarēja Itālijas klubu ''Internazionale'' ar rezultātu 2–1.

Šī bija pirmā reize, kad turnīrā piedalījās komanda no Padomju Savienības. Par turnīra rezultatīvāko spēlētāju kļuva beļģis Pauls van Himsts no *[[RSC Anderlecht]]* komandas.

## Priekšsacīkšu kārta

|}

## Pirmā kārta

|}

### Izslēgšanas spēles

|}

## Otrā kārta

|}

### Izslēgšanas spēle

|}

## Ceturtdaļfināli

|}

## Pusfināli

|}

### Izslēgšanas spēle

|}

## Fināls

## Atsauces

## Ārējās saites

* UEFA mājaslapa
Trauksmes traucējumi

**Trauksmes traucējumi** ir garīgu traucējumu kopums, kam raksturīgas ievērojamas un nekontrolējamas trauksmes un baiļu sajūtas, tādējādi ievērojami pasliktinot personas sociālo, profesionālo un personisko funkciju. Trauksme rada bažas par nākotnes notikumiem, bet bailes ir reakcija uz pašreizējiem notikumiem. Trauksme var izraisīt fiziskus un kognitīvus simptomus, piemēram, nemieru, aizkaitināmību, vieglu nogurumu, grūtības koncentrēties, paātrinātu sirdsdarbību, sāpes krūtīs, sāpes vēderā un daudzus citus.

Gadījuma diskursā vārdi *trauksme* un *bailes* bieži tiek lietoti savstarpēji aizvietojami; klīniskajā lietojumā tiem ir atšķirīga nozīme: trauksme tiek definēta kā nepatīkams emocionāls stāvoklis, kura cēlonis vai nu nav viegli identificējams, vai arī tiek uztverts par nekontrolējamu vai nenovēršamu, bet bailes ir emocionāla un fizioloģiska reakcija uz atzītiem ārējiem draudiem. Termins "trauksmes traucējumi" attiecas uz vairākiem specifiskiem traucējumiem, kas ietver bailes (fobijas) vai trauksmes simptomus.

Pastāv vairāki trauksmes traucējumu veidi, tostarp ģeneralizēti trauksmes traucējumi, specifiska fobija, sociālās trauksmes traucējumi, separācijas trauksmes traucējumi, agorafobija, panikas traucējumi un selektīvs mutisms. Individuālos traucējumus var diagnosticēt pēc specifiskiem un unikāliem simptomiem, izraisošiem notikumiem un laika. Ja personai ir diagnosticēti trauksmes traucējumi, medicīnas speciālistam ir jānovērtē šī persona, lai pārliecinātos, ka trauksmi nevar attiecināt uz kādu medicīnisku slimību vai garīgiem traucējumiem. Indivīdam dzīves laikā vienlaikus var būt vairāki trauksmes traucējumi. Ir daudz ārstēšanas stratēģiju, kas var uzlabot cilvēka garastāvokli, uzvedību un darbību ikdienas dzīvē.

Piemēram, panikas lēkmes ir viena no trauksmes traucējumu izpausmēm, kurai var būt fizioloģiski vai psiholoģiski cēloņi, bet vieglākos gadījumos var tikt novērsta, apgūstot dažādas palīdzošas prasmes, kā dziļo elpošanu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Šaušana 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs — 300 metri ar šauteni pozīcijā uz ceļiem vīriešiem

**300 metri ar šauteni pozīcijā uz ceļiem vīriešiem** bija viena no astoņām disciplīnām šaušanas sacensībās 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs, Parīzē. Sacensības tika aizvadītas 1900. gadā no 3. līdz 5. augustam, militārajā nometnē Satori, Versaļas teritorijā. Tajās startēja 30 sportisti no 6 valstīm.

Zelta medaļu šajās sacensībās izcīnīja Šveices sportists Konrāds Štēli (324 punkti), sudraba medaļas izcīnīja šveicietis — Emīls Kellenbergers (314 punkti) un Dānijas sportists Anderss Peters Nīlsens (314 punkti).

## Sacensību formāts
Sacensībās katrs šāvējs raidīja 40 šāvienus esot pozīcijā uz ceļiem. Mērķis bija 1 metra diametrā, ar 10 punktu gredzeniem; mērķi tika noteikti 300 metru attālumā. Tādējādi maksimālais iespējamais rezultāts bija 400 punkti. Rezultāti no šī notikuma tika apvienoti ar pārējām divām pozīcijām (stāvus pozīcijā un guļus pozīcijā), lai iegūtu trīs pozīciju individuālo, kā arī komandas rezultātu.

## Medaļu ieguvēji

## Rezultāti

## Pārstāvētās valstis un sportisti

Sacensībās startēja 30 sportisti no 6 valstīm. Visas valstis pirmo reizi bija pārstāvētas šajā disciplīnā.

*Iekavās norādīts sportistu skaits no attiecīgās valsts.*

* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Atsauces

## Ārējās saites
* Šaušana 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs — 300 metri ar šauteni pozīcijā uz ceļiem vīriešiem (''Sports Reference'') 
* Šaušana 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs — 300 metri ar šauteni pozīcijā uz ceļiem vīriešiem (''Olympedia'') 
* Šaušana 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs — 300 metri ar šauteni pozīcijā uz ceļiem vīriešiem (''Olympics'') 
*   Retrieved 2 March 2006.
*
1967.—1968. gada Eiropas kausa sezona

**1967.—1968. gada Eiropas kausa sezona** bija Eiropas spēcīgākā futbola klubu turnīra 13. sezona. Sezona ilga no  līdz . Finālspēle norisinājās Vemblija stadionā Londonā.

Par Eiropas kausa uzvarētājiem pirmo reizi kļuva Anglijas klubs ''Manchester United'', kas finālspēlē uzvarēja Portugāles klubu *[[SL Benfica]]* ar rezultātu 4–1. Šī bija arī pirmā reize, kad par uzvarētājiem kļuva klubs no Anglijas.

Šī bija pirmā sezona, kad tika izmantots izbraukuma vārtu likums, taču tas tika izmantots tikai pirmajā kārtā.

## Pirmā kārta

|}

## Otrā kārta

|}

## Ceturtdaļfināli

|}

### Izslēgšanas spēle

|}

## Pusfināli

|}

## Fināls

## Atsauces

## Ārējās saites

* UEFA mājaslapa