open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Melnsakne

**Melnsakne** (*Scorzonera hispanica*) ir viengadīgs kurvjziežu dzimtas sakņaugs, kuru izmanto uzturā. Tas tiek audzēts kā dārzenis, līdzīgā veidā kā auzu sakne. Melnsakne zied dzelteniem ziediem, sakne zem zemes var sasniegt metra garumu, tās diametrs — 2 cm.

Melnsakne brīvā dabā aug Dienvideiropā un Tuvajos Austrumos. No šiem reģioniem tās audzēšana ir izplatījusies citur Eiropā. Lielākās melnsaknes audzētājvalstis mūsdienās ir Nīderlande, Beļģija un Francija.

Pārtikā visbiežāk izmanto melnsaknes saknes, kas ir ēdamas svaigā veidā, lai gan tās cietības dēļ mēdz nomizot. Saknes ir ļoti nozīmīgs magnija un dzelzs avots — šīs minerālvielas ir sastopamas vairāk nekā citos bieži audzētos dārzeņos. Saknes lieto sautējumos un kā nozīmīgu pārtikas piedevu ēdieniem, tās var arī marinēt, kā arī iegūt un dzert to sulu.

thumb|200px|left|Saknes
## Ārējās saites

* Melnsakne – kas tā ir?, darzalaiks.lv (2012).
Bakvu valoda

**Bakvu valoda** ir Rietumāfrikas valoda, kurā runā bakvi Kotdivuāras dienvidrietumos un, iespējams, Libērijas dienvidaustrumos. Valoda pieder pie Nigēras-Kongo valodu saimes kru grupas. 1993. gadā valodu prata ap  personām. Tās rakstībai izmanto pielāgotu Āfrikas alfabētu. Rakstpratība bakvu vidū ir ap 5—15%. 

## Atsauces

## Ārējās saites
* Dictionaire bakwé
Volguntes iela

**Volguntes iela** ir iela Rīgā, Zemgales priekšpilsētā, Pleskodāles un Šampētera apkaimēs. Volguntes iela sākas Smārdes ielas krustojumā un beidzas Zolitūdes ielas un Kalnciema ielas krustojumā. Kopējais ielas garums ir 2260 metri un tā sastāv no 2 braukšanas joslām.

Pa Volguntes ielu kursē 22. un 56. maršruta autobusi.

## Ielu savienojumi
Volguntes iela ir savienota ar šādām ielām:
* Smārdes iela ("T" veida krustojums)
* Ķemeru iela ("T" veida krustojums)
* Baseina iela ("T" veida krustojums)
* Fridriha Candera iela
* Zasulauka iela ("T" veida krustojums)
* Irlavas iela
* Rucavas iela 
* Apuzes iela 
* Pleskodāles iela
* Zolitūdes iela
* Kalnciema iela

## Skatīt arī
* Zemgales priekšpilsēta
* Pleskodāle
* Šampēteris

## Atsauces
Vienādmalu trijstūris

thumb|Vienādmalu trijstūris
thumb|Vienādmalu trijstūrī ir vienādas malas (''a''=''b''=''c''), leņķi (<math>\alpha = \beta =\gamma</math>), augstumi (''h''<sub>''a''</sub>=''h''<sub>''b''</sub>=''h''<sub>''c''</sub>)
**Vienādmalu** jeb **regulārs trijstūris** ir trijstūris, kam visas malas ir vienādas.

Eiklīda ģeometrijā vienādmalu trijstūrim katrs no iekšējiem leņķiem ir 60° liels, tādējādi tas ir arī šaurleņķa trijstūris. Trijstūrī sakrīt katras malas mediāna, pret attiecīgo malu novilktais augstums un malai pretējā leņķa bisektrise. Tāpat šajā trijstūrī sakrīt masas centrs, ortocentrs un ievilktās un ap trijstūri apvilktās riņķa līnijas centrs; šis centrs arī sadala mediānu, bisektrisi un augstumu attiecībā  (skaitot no pamata malas).

Vienādmalu trijstūrī izpildās Viviani teorēma- patvaļīgā punktā P iekš trijstūra attālumu summa līdz malām ir vienāda ar lielā trijstūra augstumu h.

## Formulas
Šajās formulās  ir malas garums.
* Laukums: S=\frac{\sqrt{3}}{4} a^2.
* Perimetrs: p=3a\,\!.
* Ap trijstūri apvilktas riņķa līnijas rādiuss: R=\frac{\sqrt{3}}{3} a.
* Trijstūrī ievilktas riņķa līnijas rādiuss: r=\frac{\sqrt{3}}{6} a vai  r=\frac{R}{2}.
* Malas mediāna (*m*), pret malu novilkts augstums (*h*), malas pretējā leņķa bisektrise (*l*): m=h=l=\frac{\sqrt{3}}{2} a.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Vienādmalu trijstūris
* ''MathWorld'' informācija
Nezināmais

**Nezināmais** var būt:

* mainīgais lielums matemātikā;
* "Nezināmais" (*Unknown*) — 2006. gada ASV mistērijas trillera filma;
* "Nezināmais" (*Unknown*) — 2011. gada ASV, Vācijas, Apvienotās Karalistes un Francijas kopražojuma trillera filma.

## Skatīt arī
* Nezināmā
Veronika Rota

**Veronika Rota** (; dzimusi ) ir amerikāņu rakstniece, raksta romānus un īsos stāstus.

Kļuvusi pazīstama ar debijas grāmatu triloģiju — "Citādie", "Dumpinieki" (*Insurgent*) un "Sabiedrotie" (*Allegiant*). Par pirmo grāmatu saņēmusi vairākus apbalvojumus. Triloģija tiek arī ekranizēta. 2014. gadā iznāca pirmā filma, 2015. iznākusi otrā daļa un 2016. gadā ekranizēta arī pēdējā triloģijas daļa.

2017. gadā izdota grāmata "*Carve the mark*".

## Atsauces

## Ārējās saites
Bikini atols

**Bikini atols** (, ) ir neapdzīvots atols Klusajā okeānā, Māršala Salās. Atols ir 8,8 km liels, tajā ietilpst 23 salas. Līdz Otrajam pasaules karam atols bija pazīstams ar **[[Johans Frīdrihs Ešolcs|Ešolca]] atola** () nosaukumu. Lielākās salas atolā ir Bikini (*Bikini*) un Enju (*Enyu*) sala. No 1947. līdz 1979. gadam atradies ASV pārvaldījumā, kopš 1979. gada ir Māršala Salu sastāvā.

Laikā no 1946. līdz 1958. gadam Bikini atols bija ASV kodolieroču izmēģinājumu poligons. 1946. gadā te tika uzspridzinātas divas atombumbas, 1954. gadā tika izmēģināta ūdeņraža bumba. 2010. gadā testu vieta tika iekļauta UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā.

## Atsauces

## Ārējās saites
* 
*
Balikesira

**Balikesira** () ir pilsēta Turcijā, Balikesiras ila centrs. Izvietojusies valsts rietumos starp Bursu un Izmiru. Ievērojams rūpniecības centrs, apkalpo apkārtnes lopkopības un olīvu audzēšanas reģionus.

## Vēsture
Netālu no mūsdienu pilsētas 124. gadā Romas imperators Adriāns dibināja pilsētu **Adrianuteri** *(Hadrianutherae)*. Bizantijas laikā pilsēta panīka un bija zināma kā **Paleokastrona** ( — ‘Vecais cietoksnis’), no kura, pārliekot turku valodā, cēlies mūsdienu pilsētas nosaukums. Mūsdienu pilsēta dibināta 1297. gadā un līdz 1926. gadam saukta par godu tās dibinātājam Karasibejam par **Karesi** *(Karesi)*. 1897. gadā stipri cieta zemestrīcē.

## Atsauces

## Ārējās saites
Adriāns (nozīmju atdalīšana)

**Adriāns** var būt:

* Adrians (personvārds)
* Adriāns (*Hadrianus*). Romas imperators no 117. līdz 138. gadam;

## Cilvēki ar šādu vārdu
* Adriāns I (*Hadrianus I*) — Romas pāvests no 772. līdz 795. gadam;
* Adriāns II (*Hadrianus II*) — Romas pāvests no 867. līdz 872. gadam;
* Adriāns III (*Hadrianus III*) — Romas pāvests no 884. līdz 885. gadam;
* Adriāns IV (*Hadrianus IV*) — Romas pāvests no 1154. līdz 1159. gadam;
* Adriāns V (*Hadrianus V*) —  Romas pāvests 1276. gadā;
* Adriāns VI (*Hadrianus VI*) —  Romas pāvests no 1522. līdz 1523. gadam.

* Adrians Pītersons

## Skatīt arī
* Adriāno
Žans Filips Ramo

**Žans Filips Ramo** (,  — ) bija franču komponists un mūzikas teorētiķis, kas darbojās baroka laikmetā.

Viņš tiek uzskatīts par vienu no nozīmīgākajiem franču komponistiem un mūzikas teorētiķiem 18. gadsimtā. Ramo nomainīja Žanu Batistu Lulli kā galveno franču operas komponistu un kopā ar Fransuā Kūperēnu tiek uzskatīts arī par sava laika izcilāko franču klavesīna mūzikas autoru.

Par Ramo agrīno dzīvi ziņu ir maz. Tikai 1720. gados viņš ieguva plašu atpazīstamību kā nozīmīgs mūzikas teorētiķis, pateicoties savai grāmatai *Harmonijas traktāts* (*[[:en:Traité_de_l'harmonie_réduite_à_ses_principes_naturels|Traité de l'harmonie réduite à ses principes naturels]]*, 1722), un turpmākajos gados arī kā klavesīna meistardarbu komponists, kas kļuva pazīstami Eiropā. Gandrīz piecdesmit gadu vecumā viņš uzsāka operkomponista karjeru, kas šodien ir viņa pazīstamākā daiļrades puse. Viņa debijas opera *Hipolits un Arisija* (1733) izraisīja lielu satraukumu un tika asi kritizēta Lulli mūzikas stila piekritēju vidū tās revolucionārās harmonijas dēļ.

Ramo pārākumu franču operas laukā drīz vien atzina. Tomēr 18. gadsimta beigās Ramo mūzika bija izgājusi no modes, un tikai 20. gadsimtā tika pieliktas nopietnas pūles tās atdzīvināšanai. Mūsdienās viņa daiļrade atkal tiek augstu novērtēta, un viņa mūzika tiek aizvien biežāk atskaņota un ierakstīta.

## Biogrāfija
Cēlies no Dižonas ērģelnieka ģimenes. Pēc mācībām jezuītu skolā 18 gadu vecumā devies uz Itāliju, kur papildinājis muzikālo izglītību Milānā.

Pēc atgriešanās dzimtenē bijis vijolnieks orķestrī, bet vēlāk kalpojis par ērģelnieku vairākās Francijas pilsētās, līdz 1723. gadā apmetās uz dzīvi Parīzē, kur nodarbojās ar garīgo un laicīgo muzikālo darbu komponēšanu. No 1745. gada karaļa galma komponists, vēlāk ieņemot Žana Batista Lulli vietu.

Darbojies instrumentālajā kamermūzikā, turpinot franču klavesīnistu tradīcijas — vairāku klavesīna skaņdarbu krājumu autors. Ramo savā daiļradē tiecās pēc dekoratīvākas rakstības un dinamiskākas attīstības. Vēlākajos gados nodevies galvenokārt operu komponēšanai.

## Darbi
Ievērojamākās Ramo operas:

* Hipolits un Arisija (*[[:en:Hippolyte_et_Aricie|Hippolyte et Aricie]]*, 1733)
* Galantā Indija (*[[:en:Les_Indes_galantes|Les Indes galantes]]*, 1735)
* Kastors un Pollūks (*[[:en:Castor_et_Pollux|Castor et Pollux]]*, 1737)
* Dardans (*[[:en:Dardanus_(Rameau)|Dardanus]]*, 1739)
* Naīda (*[[:en:Naïs|Naïs]]*, 1749)
* Borejieši (*[[:en:Les_Boréades|Les Boréades]]*, 1763)

Tāpat rakstījis kantātes, motetes un instrumentālo kamermūziku.

Ramo ir arī vairāku muzikāli teorētisko darbu autors, 1722. gadā izdotais "Traktāts par harmoniju.." kļuva par pamatu harmonijas mācībai mūzikā, kas pēc autora nāves ieguva turpmāko attīstību 19. un 20. gadsimta mūzikas teorētiķu darbos.

## Ārējās saites

*
Kārlis Maria fon Vēbers

**Karls Maria Frīdrihs Ernsts fon Vēbers** (, arī *Carl Maria Friedrich Ernst, Freiherr von Weber*; dzimis 1786. gada 18. vai 19. novembrī, miris ) bija vācu komponists, diriģents, pianists, ģitārists un mūzikas kritiķis.

Izveidojis vācu romantiskās operas žanru. Viens no pirmajiem nozīmīgajiem romantisma skolas komponistiem. Viņa sarakstītās operas "Burvju strēlnieks" (*Der Freischütz*; 1821), "Eirianta" (*Euryanthe*; 1823) un "Oberons" (*Oberon*; 1826) ietekmēja romantisma operu attīstību Vācijā. Vēl ir sarakstījis mesas, kantātes, instrumentālos koncertus, instrumentālo kamermūziku, virtuozus skaņdarbus klavierēm.

No 1813. līdz 1817. gadam vadījis Prāgas operteātri, 1817. gadā kļuva par Drēzdenes Vācu operteātra diriģentu un vadītāju.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Biogrāfija
Varavīksnes lorikets

**Varavīksnes lorikets** (*Trichoglossus haematodus*) ir papagaiļveidīgo kārtas putns, kas sastopams Austrālijā un vairākās Okeānijas un Indonēzijas salās. Tā ir ļoti variabla suga, kas sadalās aptuveni 20 pasugās.

Sugas latīniskais nosaukums atvasināts no sengrieķu vārdiem *tricho-* ("mati) un *glǒssa* ("mēle"). 1987. gadā izdotajā grāmatā "Pie pasaules putniem" loriketi latviski dēvēti par otiņmēļiem, loripapagaiļiem vai nektārpapagaiļiem.

## Izskats un īpašības
Spilgts papagailis ar smailu asti. Garums 30&nbsp;cm. Daudzās pasugas cita no citas atšķiras pēc lieluma vai krāsas. Knābis jaunajiem putniem ir tumšbrūns, bet pieaugušajiem — oranžs un sarkans. Apspalvojuma krāsa stipri variē. Vairumam pasugu ir zaļa mugurpuse, purpura un zili svītrota galva un oranžas krūtis ar tumšām šķērssvītrām.

Tāpat kā vairumam nektārpapagaiļu, arī varavīksnes loriketam mēles gals ir līdzīgs otai — veidots putekšņu un nektāru vākšanai no ziediem. Lidojumā, kad labi redzama spilgtā spārnu apakšpuse, šie loriketi gandrīz nepārtraukti ķērc, toties barojoties viņi klusināti tarkšķ un ziedošo koku lapotnē ir grūti pamanāmi. Pulcējas baros, kur bieži sastopami kopā ar citiem nektārēdājiem un augļēdājiem putniem.

## Izplatība
Plaši izplatīta suga. Sastopams Jaungvinejā, Austrālijas austrumos un rietumos, Tasmanijā, Moluku salās, Jaunkaledonijā, Zālamana salās, Vanuatu. Apdzīvo tropu lietus mežus, piekrastes krūmājus un mežainus apgabalus.

## Barība
Pārtiek no augļiem, ziedputekšņiem un nektāra. Lai izspiestu no augļa sulu un sēklas, lorikets ar knābi saspiež augļa mīkstumu. Nereti kaitē augļu dārziem un vīnogulājiem, īpaši Austrālijā.

## Vairošanās
Mātīte izdēj divas baltas olas un perē tās 23 - 25 dienas. Vecāki baro putnēnus 7 - 8 nedēļas. Pēc tam tie pamet ligzdu, taču vēl nedēļas 2 - 3 ir atkarīgi no vecākiem.

## Turēšana nebrīvē
Skaistā apspalvojuma dēļ šie putni bieži tiek turēti zoodārzos. Eiropas zoodārzos parādījās jau 19. gadsimta 60. gados. Šiem papagaiļiem nepieciešami svaigi augļi un nektārs, tāpēc viņu barošana ir specifiska un dārga. Arī voljērs jātīra biežāk nekā tiem putniem, kas ēd graudus. Tāpēc būrītis varavīksnes loriketiem ir nepiemērots miteklis, un tie noteikti jānodrošina ar plašāku telpu. Dzīves ilgums līdz 20 gadiem.

## Pasugas
Dažas pasugas tiek klasificētas arī kā atsevišķas sugas. 

## Atsauces

## Ārējās saites

*''Trichoglossus haematodus'', BirdLife International, Sarkanā grāmata
Žans Fransuā Šampolions

**Žans Fransuā Šampolions** (; dzimis , miris ) bija franču vēsturnieks, valodnieks un eģiptologs.

Eģiptoloģijas pamatlicējs. Licis pamatus ēģiptiešu hieroglifu rakstības izpētei ar 1822. gadā paveikto Rozetas akmens teksta afšifrēšanu.

Jau jaunieša vecumā sācis interesēties par dažādām senajām valodām, īpaši ēģiptiešu valodu. *[[Collège de France]]* arī studējis valodas, te sācis darbu pie koptu valodas vārdnīcas un gramatikas. 19 gadu vecumā pēc studiju pabeigšanas Parīzē kļuva par vēstures profesoru Grenobles licejā. No 1828. līdz 1830. gadam vadījis arheoloģisko ekspedīciju Ēģiptē. Ekspedīcijas laikā iegūtie materiāli tikuši apkopoti darbā "Ēģiptes un Nūbijas pieminekļi", kas no 1835. līdz 1845. gadam izdots četros sējumos. Autors pirmajai ēģiptiešu valodas gramatikai un vārdnīcai.

## Atsauces

## Ārējās saites

* BBC
* Šampolions, Žans Fransuā (1790.-1832.g.)
Sedimentoloģija

**Sedimentoloģija** ir ģeoloģijas nozare, kas pēta mūsdienu nogulumu, piemēram, smilts, grants, mālu un organiskas izcelsmes materiālu transportēšanos un izgulsnēšanos dažādu ģeoloģisko procesu ietekmē. Zināšanas sedimentoloģijā izmanto, lai interpretētu notikumus ģeoloģiskajā vēsturē, nogulumiežu sastāvu un veidošanos. Lietišķā sedimentoloģija pēta nogulumu transportēšanās un izgulsnēšanās ietekmi uz hidrotehnisko būvju būvēšanu un ekspluatāciju.

Nogulumieži lielākoties veidojas uz Zemes virsmas, kur tos visbiežāk arī sastop. Nogulumiežus iedala:
* klastiskajos (veidojas, izgulsnējoties un cementējoties fiziski sadēdējušām iežu daļiņām);
* hemogēnajos (veidojas, izgulsnējoties sāļiem un oksīdiem no ūdens);
* biogēnajos (veidojas, izgulsnējoties un cementējoties atmirušām dzīvo organismu atliekām).

## Ārējās saites
Dāņu šaurumi

**Dāņu šaurumi** jeb **Baltijas šaurumi** ir triju paralēlu jūras šaurumu sistēma, kas caur Kategatu un Skageraku savieno Baltijas jūru ar Ziemeļjūru. Sastāv no trijiem šaurumiem:
* Ēresunds starp Zēlandes salu rietumos un Skandināvijas pussalas Zviedrijas krastu austrumos;
* Lielais Belts starp Fīnas salu rietumos un Zēlandes un Lollandes salām rietumos;
* Mazais Belts starp Jitlandes pussalu rietumos un Fīnas salu austrumos.

Pie Dāņu šaurumiem var pieskaitīt arī Femerbeltu starp Vācijai piederošo Fēmarnas salu un Lollandi.

Šaurumi ir vienīgais ceļš, pa kuru notiek ūdens apmaiņa starp Baltijas jūru un Atlantijas okeānu. Intensīva kuģošanas artērija, kuģu satiksmi regulē starptautiskas konvencijas un nolikumi. Visus šaurumus šķērso autoceļu un dzelzceļa tilti, kas savieno Skandināviju ar pārējo Eiropu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Zvolenas apriņķis

**Zvolenas apriņķis** () ir Slovākijas Banska Bistricas apgabala administratīvā iedalījuma vienība. Robežojas ar Banska Bistricas apgabala Banska Bistricas, Brezno, Detvas, Veļki Krtīšas, Krupinas, Banska Štjavnicas un Žaras pie Hronas apriņķiem.

Apriņķa Očovas ciemā dzimis enciklopēdists Matejs Bels (*Matej Bel*, 1684-1749) un politiķis Jozefs Moravčiks (*Jozef Moravčík*, 1945).

## Ārējās saites
*
Žarnovicas apriņķis

**Žarnovicas apriņķis** () ir Slovākijas Banska Bistricas apgabala administratīvā iedalījuma vienība. Robežojas ar Banska Bistricas apgabala Žaras pie Hronas un Banska Štjavnicas apriņķiem, Nitras apgabala Zlate Moravces un Levices apriņķiem, kā arī Trenčīnas apgabala Partizānskes un Prjevidzas apriņķiem.

## Ārējās saites
*
Revidents (luga)

**"Revidents"** () ir Krievijas rakstnieka Nikolaja Gogoļa luga. Tā tika publicēta 1836. gadā, pēc tam autors lugu pārstrādāja 1842. gadā. "Revidenta" pirmizrāde notika 1836. gadā Aleksandrinskas teātrī, Sanktpēterburgā. "Revidents" ir viens no nozīmīgākajiem N. Gogoļa darbiem.

N. Gogolis lugu sāka rakstīt 1835. gadā, un tā ir veidota, ņemot par pamatu anekdoti, ko viņam, iespējams, stāstījis Aleksandrs Puškins. Luga ir kļūdu un situāciju komēdija, kas ironizē par alkatību, lētticību un pērkamību Gogoļa laikā Krievijas Impērijas provinces pilsētā.

"Revidents" ir uzvests arī Latvijas teātros. Jaunajā Rīgas teātrī Alvja Hermaņa režisētā "Revidenta" versija ar Vili Daudziņu, Gundaru Āboliņu un Andri Keišu galvenajās lomās tika izrādīta no 2002. līdz 2014. gadam.

## Atsauces
Sojuz TMA-15M

***Sojuz TMA-15M*** () bija Krievijas kosmosa kuģis apkalpes nogādāšanai uz Starptautisko kosmosa staciju (SKS). Tas palaists orbītā 2014. gada novembrī. Uz zemes atgriezās 2015. gada jūnijā.

## Apkalpes
Kuģa *Sojuz TMA-15M* apkalpe augšupceļā un lejupceļā:

Dublējošā apkalpe:
* Oļegs Konoņenko, komandieris, Roskosmos 
* Kimija Jui, lidojuma inženieris, JAXA 
* Čells Lindgrēns, lidojuma inženieris, NASA, 

## Lidojuma gaita
*Sojuz TMA-15M* tika palaists  21:01:14  UTC ar nesējraķeti *[[Sojuz-FG]]* no Baikonuras kosmodroma 31. starta laukuma 6. palaišanas iekārtas. Kosmosa kuģis no pēdējās pakāpes atdalījās 21:10:02 UTC.

Saslēgšanās ar staciju notika 24. novembrī 02:48 UTC (aptuveni 6 stundas pēc starta) pie *[[Rassvet (SKS)|Rassvet]]* moduļa. Tuvošanās un saslēgšanās operācijas notika automātiskā režīmā.
04:30 UTC tika atvērtas lūkas, un apkalpe iegāja stacijā.

Pēc kravas kuģa *[[Progress M-27M]]* neveiksmīgās palaišanas 2015. gada 28. aprīlī tika nolemts aizturēt nākamos kosmosa kuģu startus, līdz netiks noskaidrots kļūmes cēlonis. *Sojuz TMA-15M* bija jāatgriežas uz zemi maijā, bet tā nolaišanos pārcēla par mēnesi, jo nākamais kuģis *[[Sojuz TMA-16M]]* startētu tikai jūlija beigās.

Dažas dienas pirms kosmosa kuģa *Sojuz TMA-15M* atgriešanās uz zemes, 9. jūnijā 15:32 UTC, veicot SKS un kosmosa kuģa tuvošanās un saslēgšanās sistēmas *Kurs* plānveida testēšanu, negaidīti iedarbojās *Sojuz* dzinēji, kuri nostrādāja aptuveni minūti. Tas gan negatīvi neietekmēja stacijas un kosmosa kuģa darbību, bet stacijas kompleksa stāvoklis orbītā nedaudz izmainījās. Vēlāk tika atzīts, ka kuģa vadības programmas datos bijusi kļūda.

No stacijas *Sojuz TMA-15M* atvienojās  10:20 UTC. Zemi nolaižamais aparāts sasniedza 13:44 UTC, 161 km uz dienvidaustrumiem no Žezkazghanas Kazahstānā. Lidojuma ilgums — 199 dienas 7 stundas 31 minūte.

## Atsauces

## Ārējās saites

* ''Sojuz TMA-15M'' lapa SKS Lidojumu vadības centrā
Žaras pie Hronas apriņķis

**Žaras pie Hronas apriņķis** () ir Slovākijas Banska Bistricas apgabala administratīvā iedalījuma vienība. Robežojas ar Banska Bistricas apgabala Banska Bistricas, Zvolenas, Banska Štjavnicas un Žarnovicas apriņķiem, Trenčīnas apgabala Prjevidzas apriņķi, kā arī Žilinas apgabala Turčanske Teplices apriņķi.

Apriņķa Kopernicas ciemā dzimis soļotājs Jozefs Pribilinecs (*Jozef Pribilinec*, 1960).

## Ārējās saites
*
Panamas līcis

**Panamas līcis** () ir jūras līcis Klusā okeāna austrumos Centrālamerikas piekrastē. Rietumos to norobežo Asuero pussala, ziemeļos — Panamas zemesšaurums, austrumos — Darjenas piekraste. Panamas kanāls ziemeļos līci savieno ar Karību jūru. Līča platums pie ieejas ir ap , platākajā —  un tas iestiepjas sauszemē par . Līča austrumdaļā izvietojies Pērļu salu arhipelāgs, rietumdaļā — Tabogas un Otokes salas. Krasta līnija izrobota, veido vairākus iekšējos līčus: Paritas līcis rietumos, Panamas līcis ziemeļos un Sanmigela līcis austrumos. Lielākās ostas krastos ir Panama, Lapalma un Čitre.

## Atsauces

## Ārējās saites

* WWF. Central America: Pacific coast of Panama
Banska Štjavnica

**Banska Štjavnica** () ir pilsēta Slovākijā, Banska Bistricas apgabala Banska Štjavnicas apriņķa centrs. Ģeoloģiski pilsēta atrodas sena milzīga vulkāna kalderas iekšpusē. Sens kalnrūpniecības centrs. Pilsēta un tās apkārtne iekļauta UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā.

## Vēsture
Vēsturiski ievērojams sudraba ieguves centrs. Derīgo izrakteņu ieguve pilsētas apkārtnē zināma no 3. gadsimta p.m.ē., kad šeit dzīvoja ķelti. Pilsētas tiesības no 1238. gada. Tāpat kā vairums Slovākijas pilsētu, tā gadsimtiem atradusies Ungārijas sastāvā, tās ungāriskais nosaukums ir **Šelmecbāņa** (). 1448. gadā pilsētu nopostīja spēcīga zemestrīce. 1627. gadā pirmoreiz pasaulē šeit raktuvēs tika izmantots šaujampulveris. Tika izveidotas sarežģītas hidrotehniskās būves — mākslīgie ezeri jeb t.s. tajhi (*tajchy*), kas saglabājušies līdz mūsdienām. 1735. gadā Banska Štjavnicā tika nodibināta pirmā Ungārijas kalnu skola, bet 1783. gadā — pirmā kalnu akadēmija. Tā tiek uzskatīta par pirmo tehnisko universitāti pasaulē. 1782. gadā Banska Štjavnica bija trešā lielākā Ungārijas pilsēta. Pēc Pirmā pasaules kara iekļāvās Čehoslovākijā. No 1993. gada — Slovākijā.

## Cilvēki
Pēc etniskās piederības vairums pilsētas iedzīvotāju ir slovāki (93,9 %). Pēc reliģiskās pārliecības — katoļi (65 %), grieķu katoļi (18,9 %), nereliģiozi (7,6 %).

Banska Štjavnica ir ungāru astronoma Miksas Hella (*Hell Miksa*, 1720—1792) dzimtā pilsēta. No 1769. līdz 1777. gadam kalnu skolā par pasniedzēju strādāja Džovanni Antonio Skopoli, bet no 1847. līdz 1849. gadam — Kristiāns Doplers. Vietējā licejā savulaik mācījies ungāru nacionālais dzejnieks Šāndors Petēfi.

## Atsauces

## Ārējās saites
Eģiptoloģija

[thumb|270px|Britu arheologs un eģiptologs [Hovards Kārters aplūko atvērtu sarkofāgu faraona Tutanhamona kapenēs]]
**Eģiptoloģija** (Ēģipte + , *logos* — ‘jēdziens, mācība’) ir zinātne, kas pēta Senās Ēģiptes vēsturi, valodu, literatūru, reliģiju, arhitektūru un mākslu laikā no 5. gadu tūkstoša p.m.ē. līdz 4. gadsimtam m.ē. Eiropā eģiptoloģija tiek uzskatīta par filoloģisku disciplīnu, savukārt Ziemeļamerikā — par arheoloģijas nozari. Eģiptoloģijas speciālisti tiek saukti par **eģiptologiem**.

Par eģiptoloģijas pirmsākumu tiek uzskatīts 1822. gads, kad francūzis Žans Fransuā Šampolions atklāja paņēmienu, ar kuru atšifrējami ēģiptiešu hieroglifi. Šampolions ir arī pirmās ēģiptiešu valodas gramatikas un vārdnīcas sastādītājs.

## Atsauces

## Ārējās saites

*
Kolona (pilsēta)

**Kolona** () ir ostas pilsēta Panamā, Karību jūras krastā, ieejas Panamas kanālā. Tā ir Kolonas provinces administratīvais centrs un tradicionāli zināma kā Panamas "otrā pilsēta". Kolona sākotnēji pilnībā atradās uz Mansanillo salas, to iekļāva Limonas līcis, Mansanillo līcis un Folksas upe. Kopš Panamas kanāla zonas likvidēšanas pilsētas robežas ir mainītas, iekļaujot kādreizējās Kanāla zonas pilsētas Kristobalu, Reinbousitiju, Margaritu un Koko Solo, kā arī bijušo ASV Armijas bāzi Fortguliku.

## Atsauces

## Ārējās saites
Hefrens

**Hefrens** (, *Chephren*) bija Senās Ēģiptes faraons, kas valdīja 26 gadus 4. dinastijas laikā ap 2570. gadu p. m. ē. Pieņēmis titulu "Ra dēls" (*sa Ra*).

Viņa tēvs ir 4. dinastijas faraons Heopss. Par faraonu kļuva pēc pusbrāļa Džedefras. Hefrenam ir celta otra lielākā Gīzas piramīda — Hefrena piramīda. Daži eģiptologi uzskata, ka viņa valdīšanas laikā ir celta piramīdai blakus esošā Lielā Sfinksa, tomēr tas tiek apšaubīts. Par viņa dzīvi maz kas ir zināms. Hērodots viņu raksturoja kā nežēlīgu un ķecerīgu valdnieku.

## Atsauces

## Ārējās saites

* BBC
Hefrena piramīda

thumb|330px|Hefrena piramīda 2006. gadā
**Hefrena piramīda** () ir otra augstākā un otra lielākā no trim Gīzas piramīdām. Piramīdā apglabāts Senās Ēģiptes 4. dinastijas faraons Hefrens.

Piramīda ir 136,4 metrus augsta, sākotnēji tā bija 143,5 metrus augsta. Piramīdas slīpums sasniedz 53° 10'. Tikusi uzcelta ap 2520. gadu p.m.ē. Blakus piramīdai atrodas Lielā Sfinksa, daži eģiptologi uzskata, ka arī tā tikusi uzcelta Hefrena valdīšanas laikā, tomēr šis fakts tiek apšaubīts.

## Atsauces

## Ārējās saites
* 
* Hefrena piramīda
Artūrs Vaičulis

**Artūrs Vaičulis** (dzimis  Rīgā) ir latviešu futbolists, spēlē vārtsarga pozīcijā, bijis dažāda vecuma jauniešu Latvijas futbola izlašu dalībnieks. Pašlaik (2014) pārstāv Latvijas Virslīgas klubu FK Liepāja.

## Ārējās saites
Gīzas nekropole

**Gīzas nekropole** () ir arheoloģisks piemineklis Gīzas plato, Ēģiptē. Atrodas 9 km attālumā no Gīzas vecpilsētas un apmēram 25 km attālumā no Kairas.

Vēsturisko pieminekli veido trīs piramīdu kompleksi (Heopsa piramīdas komplekss, Hefrena piramīdas komplekss un Mikerīna piramīdas kompless), kas kopā pazīstami ar nosaukumu Lielās piramīdas, masīvā skulptūra Lielā Sfinksa, vairākas kapsētas, strādnieku ciemats un rūpniecības komplekss. Nekropolē esošā Heopsa piramīda ir vienīgais no septiņiem pasaules brīnumiem, kas saglabājies līdz mūsdienām. Gīzas nekropole ir daļa no UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā iekļauta objekta.
Linde

**Linde**, vēsturiski **Lindes muiža** (), ir ciems Zemgalē, Ogres novada Birzgales pagastā. Ciems izvietojies Daugavas kreisajā krastā, ap Lindes muižu. Gar Lindi iet reģionālais autoceļš P85. Attālums līdz pagasta centram Birzgalei — 12 km, līdz novada centram Ogrei — 24 km, līdz Rīgai — 59 km.

Līdz 1925. gadam Linde bija Lindes pagasta centrs. No Lindes muižas mūsdienās saglabājies parks un vārti. Regulārā plānojuma parks 7,4 ha platībā ar svešzemju koku sugu stādījumiem veidots 18. gadsimtā uz vairākām Daugavas ielejas terasēm. Lindes parkā apskatāmi 1767. gadā baroka stilā celtie bijušās muižas vārti.

## Atsauces
Vatikāna eiro monētas

**Vatikāna eiro monētas** ir eiro monētas, kuras izdevis Vatikāns. Kopš 2002. gada eiro ir oficiālais maksāšanas līdzeklis Vatikānā, nomainot Itālijas liru. Kad liras Itālijā nomainīja eiro, Vatikāns vienojās par tiesībām kalt nelielu skaitu savu eiro monētu. Lai gan Vatikāns neietilpst Eiropas Savienībā, Vatikāna eiro monētas ir likumīgs maksāšanas līdzeklis. 

## Valsts puse
Apgrozībā ir četras dažādas Vatikāna eiro monētu sērijas. Uz pirmās sērijas visu nominālvērtību monētām, kas ir izlaistas no 2002. gada līdz 2005. gadam, ir attēlota 2005. gada aprīlī mirušā Viņa Svētības pāvesta Jāņa Pāvila II ģīmetne. Uz otrās sērijas jeb pārejas perioda (pirms tika iecelts amata pārņēmējs), ir attēlots kardināla Čemberlena, valsts pagaidu vadītāja, ģerbonis. Trešās sērijas eiro monētas ir izlaistas 2006. gada aprīlī, un uz tām ir attēlots pāvesta Benedikta XVI, portrets. Ceturtās sērijas eiro monētas ir izdotas 2014. gada martā, un uz tām ir attēlots jaunā pāvesta Franciska, portrets.

## 2 eiro apgrozības piemiņas monētas
Vatikāns ir izdevis divpadsmit 2 eiro apgrozības piemiņas monētas. Pirmo monētu izdeva 2004. gadā par godu Vatikāna pilsētvalsts dibināšanas 75. gadadienai, otro izdeva 2005. gada augustā par godu 20. Pasaules jaunatnes dienām Ķelnē. 2006. gadā izdeva monētu par godu Šveices gvardes 500 gadu jubilejai. 2007. gadā izdeva monētu, kas veltīta Viņa Svētības pāvesta Benedikta XVI 80 gadu jubilejai. 2008. gadā izdeva monētu, kas veltīta Svētā Pāvila gadam. 2009. gadā Vatikāns izdeva monētu par godu Starptautiskajam astronomijas gadam. 2010. gadā par godu Priesteru gadam. 2011. gadā izdeva monētu par godu 26. Pasaules Jaunatnes dienām Madridē, bet 2012. gadā par godu VII Pasaules Ģimeņu tikšanās gadam. 2013. gadā izdeva monētu par godu 27. Pasaules Jaunatnes dienām Riodežaneiro. Pēdējo monētu izdeva 2014. gadā par godu Berlīnes mūra krišanas 25. gadadienai. 

## Skatīt arī
Dzērbenes viduslaiku pils

thumb|270px|Dzērbenes baznīca un tai blakus esošā viduslaiku pils vieta 1786. gadā.
thumb|270px|Pie Dzērbenes viduslaiku pils uzceltā muižas pils 2000. gadā. 
**Dzērbenes viduslaiku pils** () bija Rīgas arhibīskapijas saimniecības muižas pils 14.—16. gadsimtā pie Kokneses—Ērgļu—Piebalgas—Dzērbenes—Raunas lielceļa. Mūsdienās tās vietā atrodas Dzērbenes muižas pils ēka.

Viduslaiku pils bija celta uz pacēluma, kuru puslokā no rietumiem, ziemeļiem un austrumiem norobežoja divas gravas.

## Vēsture
Dzērbenes pils uzcelta pie latgaļu pilskalna (Augstā kalna) uz Piebalgas novada robežas. 13. un 14. gadsimtā Augstajā kalnā atradās koka pils.

Dzērbenes pilsnovada nosaukums *Serben* cēlies no tā pirmā pārvaldnieka Rīgas arhibīskapa vasaļa Sīmaņa Serbena (Zerbena) vārda.
1361. gadā Rīgas arhibīskaps Fromholds Piebalgas un Dzērbenes pilsnovadus ieķīlāja savam vasalim Bartolomejam no Tīzenhauzenes par 2800 Rīgas mārkām. Savukārt 1439. gadā arhibīskaps Henings Šarpenbergs Dzērbenes pilsnovadā savam vasalim Ansim Rennem izlēņoja Taurenes sētu.

Arhibīskapu un ordeņa savstarpējo cīņu laikā 1479. gadā, kad arhibīskaps Silvestrs Stodevešers noslēdza savienību ar Zviedrijas karali, pili ieņēma Livonijas ordenis. 1481. gada februārī Livonijas-Maskavijas kara laikā krievu karaspēks četras nedēļas ar ārkārtīgu nežēlību siroja Vidzemē. 1485. gadā Dzērbenes pils atkal piederēja arhibīskapam.

1530. gadā Dzērbenes pils minēta kā viena no arhibīskapa Tomasa Šēninga koadjutora Brandenburgas Vilhelma septiņām galda muižām (, ), kas atradās paša arhibīskapa apsaimniekošanā. 1555. gadā arhibīskaps Dzērbenes pilsmuižu uzdāvināja savam kancleram Kristapam Šturcam (*Christoph Sturz*). Kad 1556. gadā mestrs Heinrihs fon Gālens apcietināja arhibīskapu un ieslodzīja Smiltenes cietoksnī, pili ieņēma Livonijas ordenis. 

Sagrauta Livonijas karā 1577. gadā. No 1580. gadā Stefans Batorijs Dzērbenes pilsmuižu piešķīra Jānim Drobišam (*Jan Drobysz*). 1582. gada Jamas Zapoļskas miera līgumā pieminēta Dzērbenes citadele (, *Зербен*), pēc līguma noslēgšanas tās pilsnovadu iekļāva Polijai-Lietuvai piederošās Pārdaugavas hercogistes Cēsu vaivadijā. 16. gadsimta vidū Ivana IV karaspēku nopostītā pils tika pamesta un tās īpašnieki apmetās Dzērbenes muižas ēkās.
Zviedru Vidzemes laikā no 1625. gada Dzērbenes pilsmuiža (*Serbenhof*) piederēja Svantem Banēram.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Armin Tuulse. Die Burgen in Estland und Lettland . *Dorpater Estnischer Verlag*, 1942
Helena (mitoloģija)

thumb|Helena
**Helena** (, *Helénē*), pazīstama arī kā **Trojas Helena**, sengrieķu mitoloģijā bija spartiešu valdniece, Zeva un Lēdas meita. Grieķu mītos tika uzskatīta par skaistāko sievieti pasaulē. Bija precējusies ar Menelāju, tādējādi bija Lakonijas karaliene. Viņai bija meita Hermione.

Helenu nolaupīja Trojas princis Parīds (Trojas valdnieka Priama dēls). Saskaņā ar Homēra "Iliādu" šis notikums izraisīja Trojas karu. Netālu no Spartas atradusies viņas svētnīca. Rodas salā tikusi godāta ar pavārdu "Dendrīta" ("koka").

Helenas tēls daudzreiz ticis izmantots tēlotājā mākslā, literatūrā, mūzikā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Helēna

**Helēna** var būt:

* Helēna (personvārds), Latvijas vārdadienu kalendārā 18. augustā ievietots vārds

## Cilvēks ar šādu vārdu
* Helēna Tangijeva-Birzniece, dejotāja
* Helēna Demakova, mākslas zinātniece un politiķe

## Skatīt arī
* Helena
Alīda Ābola

**Alīda Ābola** (dzimusi **Alīda Zukule**, , Aglonā) ir bijusī latviešu orientieriste, šobrīd turpina piedalīties veterānu sacensībās un rogainingā. A. Ābola ir pirmā Latvijas sportiste, kas izcīnījusi medaļu Pasaules čempionātā orientēšanās sportā.

Izglītību ieguvusi Aglonas vidusskolā, Rīgas 25. vidusskolā un LVFKI.

1972. gadā sākusi nodarboties ar orientēšanās sportu. 1989. gada Pasaules čempionātā izcīnījusi bronzas medaļu garajā distancē, kas bija pirmā Latvijas sportistu izcīnītā medaļa Pasaules čempionāta vēsturē (nākamais medaļnieks ir Edgars Bertuks 2012. gadā). Vēl šajā čempionātā PSRS stafetes komandas sastāvā izcīnīja 5. vietu. 1992. gadā Ziemeļvalstu čempionātā Norvēģijā A. Ābola izcīnīja 2. vietu.

Panākumi gūti arī Pasaules čempionātā veterāniem, kur izcīnījusi medaļas dažādās vecuma grupās. Aktīvi piedalās rogaininga sacensībās, kur dažāda vecuma un dzimuma grupās piecas reizes bijusi Pasaules čempione un divreiz Eiropas čempione.

Pašlaik ir Latvijas Nacionālo Bruņoto spēku sporta kluba instruktore.

## Atsauces
Samanta Kristoforeti

**Samanta Kristoforeti** (*Samantha Cristoforetti*, dzimusi ) ir Eiropas Kosmosa aģentūras kosmonaute, Itālijas Gaisa spēku kapteine.

Kristoforeti pirmais kosmiskais lidojums sākās 2014. gada novembrī, ar kosmosa kuģi *[[Sojuz TMA-15M]]* dodoties uz Starptautisko kosmosa staciju (SKS). Viņa bija 42. un 43. ekspedīcijas lidojuma inženiere. Uz zemes atgriezās 2015. gada jūnijā.

Otro reizi Samanta Kristoforeti devās kosmosā 2022. gada 27. aprīlī ar kosmosa kuģi *[[SpaceX Crew-4]]*. Viņa bija Starptautiskā kosmosa stacija 67. ekspedīcijas lidojuma inženiere un 68. ekspedīcijas komandiere. Uz zemes atgriezās 14. oktobrī.

Kosmisko lidojumu kopsavilkums

## Ārējās saites

* ESA biografija
Universitātes slimnīca

**Universitātes slimnīca** ir daudzprofilu ārstniecības, izglītības un zinātnes institūcija, kas ar savstarpēju līgumu palīdzību ir afiliēta ar vienu vai vairākām universitātēm vai zinātniskajiem insitūtiem.

Vēsturiski universitāšu slimnīcas ir izveidojušās no klasisko universitāšu mācību slimnīcām, bet mūsdienās tās parasti ir neatkarīgas institūcijas, kuru misija ir veikt augstākā līmeņa ārstniecisko darbību, vienlaikus izglītojot medicīnas studentus un jaunos ārstus (rezidentus). Līdztekus tam universitāšu slimnīcās notiek klīniski orientēti zinātniskie pētījumi un jauno medicīnas tehnoloģiju ieviešana klīniskajā praksē.

## Universitāšu slimnīcas dažādās valstīs
### Latvijā
* Paula Stradiņa Klīniskā universitātes slimnīca Rīgā
* Bērnu Klīniskā universitātes slimnīca, slimnīcu apvienība Rīgā un Ogrē
* Rīgas Austrumu Klīniskā universitātes slimnīca, slimnīcu apvienība Rīgā

### Igaunijā
* Tartu Universitātes slimnīca (), slimnīcu apvienība, kas izvietojas Tartu

### Dānija
* Kopenhāgenas Universitātes slimnīca ()
* Odenses Universitātes slimnīca (*Odense Universitetshospital*)
* Orhūsas Universitātes slimnīca (*Århus Universitetshospital*)
* Olborgas Universitātes slimnīca (*Aalborg Universitetshospital*)
* Zēlandes Universitātes slimnīca (*Sjællands Universitetshospital*)

### Zviedrijā
* Karolinskas Universitātes slimnīca (), slimnīcu apvienība, kas izvietojas Stokholmā
* Skones Universitātes slimnīca (), slimnīcu apvienība, kas izvietojas Lundā un Malmē
* Sālgrēna Universitātes slimnīca (), slimnīcu apvienība, kas izvietojas Gēteborgā

### Somijā
* Helsinku Centrālā Universitātes slimnīca (), slimnīcu apvienība, kas izvietojas Helsinkos, Espo un Vantā

### Norvēģijā
* Oslo Universitātes slimnīca (), slimnīcu apvienība, kas izvietojas Oslo

### Lietuvā
* Viļņas Universitātes slimnīcas Santarišķu klīnikas (), slimnīcu apvienība Viļņā 
* Lietuvas veselības zinātņu universitātes slimnīcas Kauņas klīnikas () Kauņā

### Vācijā
* Šaritē - Berlīnes Universitātes slimnīca (), slimnīcu apvienība, kas izvietojas Berlīnē

### Šveicē
* Cīrihes Universitātes slimnīca () Cīrihē

### ASV
* Džonsa Hopkinsa slimnīca (), Baltimora
* Kalifornijas Universitātes Losandželosā Medicīnas centrs (*UCLA Medical Center*), Losandželosa
* Jeila - Ņuheivenas Medicīnas centrs (*Yale-New Haven Medical Center*), Ņuheivena
* Meijo klīnika (*Mayo Clinic*), Ročestera
* Stenforda Universitātes Medicīnas centrs (*Stanford University Medical Center*), Stenforda
Brezno

**Brezno** () ir pilsēta Slovākijā, Banska Bistricas apgabala Brezno apriņķa centrs pie Hronas upes.

## Vēsture
Rakstos pilsēta pirmoreiz minēta 1265. gadā. Pilsētas tiesības no 1380. gada. Tāpat kā lielākā daļa no Slovākijas teritorijas, Brezno gadsimtiem atradusies Ungārijas sastāvā, tās ungāriskais nosaukums ir **Breznobāņa** (). Pēc Pirmā pasaules kara iekļāvās Čehoslovākijā. Pēc Otrā pasaules kara pie pilsētas tika uzcelta liela ceļamkrānu rūpnīca (mūsdienās bankrotējusi). No 1993. gada — Slovākijā.

## Cilvēki
Pēc tautības vairums pilsētas iedzīvotāju ir slovāki (92,85 %), dzīvo arī čigāni (4,63 %). Pēc reliģiskās pārliecības — katoļi (68,89 %), nereliģiozi (18,54 %) un luterticīgie (8,57 %).

Brezno ir modeles Adrianas Karembē (*Adriana Karembeu*, 1971) dzimtā pilsēta.
Dolna Lehota ciemā netālu no Brezno dzimis Slovākijas pirmais kosmonauts Ivans Bella (*Ivan Bella*).

## Sports
Brezno pievārtē atrodas biatlona trase.

## Ārējās saites
*
HDMI

**HDMI** (***High-Definition Multimedia Interface***) ir patentēts audio/video interfeiss nekompresēta video datu un kompresētu vai nekompresētu audio datu pārsūtīšanai no HDMI-savietojamas izejas iekārtas, kā, piemēram, displeja kontrolieris uz savietojamu datora monitoru, video projektoru, ciparu televizoru vai ciparu audio iekārtu. HDMI aizvieto esošos analogā video standartus.

## Savienojumi
thumb|HDMI savienojumu veidi
Pastāv pieci HDMI savienojumu veidi. A un B tipi ir noteikti HDMI 1.0 specifikācijā, C tips noteikts HDMI 1.3 specifikācijā un D un E 1.4 specifikācijā.

## Atsauces
Panamas pilsētu uzskaitījums

thumb|right|230px|Panamas karte
[thumb|right|230px|[Panama (pilsēta)|Panama, Panamas galvaspilsēta]]
[thumb|right|230px|[Davida]]

Šis ir **[[Panama]]s pilsētu uzskaitījums**.

## Lielākās pilsētas
Šīs ir 20 lielākās Panamas pilsētas pēc iedzīvotāju skaita 2010. gadā, sakārtotas dilstošā secībā. Provinču administratīvie centri atzīmēti treknrakstā. Vairums no lielākajām pilsētām ir daļa no Panamas pilsētas aglomerācijas.
Zelta zirgs

**"Zelta zirgs"** ir luga, kas ir viena no Raiņa visvairāk izrādītajām lugām pēc igauņu pasakas motīviem. Lugas pamatā ir izmantota igauņu tautas pasaka vācu tulkojumā par ķēniņmeitu, kas septiņus gadus gulējusi vienā miegā. Luga “Zelta zirgs” tapusi 1909. gadā, pēc Jaunā Rīgas teātra vadības lūguma radīt uz Ziemassvētkiem jaunu lugu bērniem. Ir arī iestudētas teātra izrādes pēc lugas motīviem. 2014. gadā iznāca animācijas filma "Zelta zirgs" pēc lugas motīviem, kuras režisors ir Reinis Kalnaellis.

Lugas galvenais varonis ir Antiņš, kas ir jaunākais no trim dēliem. Pārējie ir gudrāki, tomēr Antiņam piemīt sirsnība un līdzjūtība. Kad Antiņam ir iespēja uzjāt Stikla kalnā, lai glābtu princesi Saulcerīti, viņš ne mirkli nekavējas.

## Atsauces

## Ārējās saites
Korejas Tautas Demokrātiskās Republikas karogs

thumbnail|200px|Ziemeļkorejas karogs

**Ziemeļkorejas karogs** kopš 1948. gada 8. septembra ir Ziemeļkorejas valsts karogs un viens no nacionālajiem simboliem atbilstoši Ziemeļkorejas konstitūcijas 170. pantā noteiktajam.

Karogs pieņemts pēc tam, kad Koreja sadalījās divās valstīs, Dienvidkorejai paturot karogu, kas vēsturiski ir bijis korejiešu tautas simbols. Ziemeļkorejas karogu izstrādāja ar PSRS palīdzību.

Karoga malu attiecība ir 1:2, tā centrā attēlota plata sarkna svītra, uz kuras novietota piecstaru sarkanā zvaigzne baltā aplī. Vidussvītrai paralēli iet šauras baltas svītras, kuras noslēdz platākas svītras zilā krāsā.

## Atsauces
Leikips

**Leikips** (, *Leukippos*) bija sengrieķu filozofs. Tiek uzskatīts par senā atomisma (ideja, ka viss sastāv no atomiem) pamatlicēju.

Atomu teorijas pamatus veidoja Leikipa mācība un viņa skolnieka Dēmokrita darbi. Oriģināldarbi nav saglabājušies līdz mūsdienām. Darbi kopš 4. gadsimta p.m.ē. dažādā veidā tikuši minēti kopā ar Dēmokrita darbiem dažādu autoru, galvenokārt Aristoteļa un Epikūra darbos.

## Atsauces

## Ārējās saites
* 
* Stenforda universitāte
* Biogrāfija
Panamas balboa

**Balboa** (apzīmējums **B/.**; ISO 4217: **PAB**) līdzās ASV dolāram ir Panamas naudas vienība. Tā nosaukta par godu spāņu konkistadoram Vasko Nunjesam de Balboa. Balboa simtā daļa ir sentesimo (*centésimo*).
Viens balboa pēc nominālvērtības tiek pielīdzināts vienam ASV dolāram.

Balboa banknotes netiek izlaistas; tiek kaltas vienīgi monētas. Panamā izmanto ASV dolāra banknotes.

## Vēsture
Boalboa tika ieviesta 1904. gadā, pēc neatkarības iegūšanas no Kolumbijas. Līdz tam apritē bija Kolumbijas peso. Boalboa tika piesaistīta ASV dolāram pēc maiņas kursa 1:1, jo ASV bija Panamas atbalstītājs cīņā par neatkarību.

1941. gada 30. septembrī dibināta Panamas Republikas Centrālā emisijas banka, kurai bija tiesības emitēt naudu. Banka paspēja izlaist apgrozībā nelielu daudzumu banknošu, bet oktobrī notika ASV atbalstīts valsts apvērsums, un 1941. gada 30. decembrī pieņemts likums par balboa banknošu izņemšanu no apgrozības un to iznīcināšanu.

## Ārējās saites
* Panamas balboa
Gaisa telpa

**Gaisa telpa** ir Zemes atmosfēras noteikta daļa, ko nosaka, vertikāli projicējot kādas virsmas teritorijas robežas. Gaisa telpas horizontālās robežas parasti nosaka nacionālā likumdošana, starpvalstu līgumi un starptautiskās konvencijas. Par augšējo gaisa telpas robežu nav vienota uzskata; parasti par to pieņem Kārmāna līniju 100 km augstumā no zemes virsmas, bet dažādos kontekstos var tikt uzskatīts arī  augstums (atmosfēras gaisa kuģu un gaisa balonu augšējā lidojumu robeža) vai  augstums (zemākā iespējamā stabilā kosmisko aparātu orbīta).

## Suverēnā gaisa telpa
Par valsts suverēno gaisa telpu uzskata atmosfēras daļu virs sauszemes un teritoriālajiem ūdeņiem, ko atdala vertikāla virsma, kas sakrīt ar valsts robežu un teritoriālo ūdeņu ārējo malu. Suverēnās gaisa telpas izmantošanu regulē valsts likumdošana un starpvalstu līgumi.

## Aviācijas gaisa telpa
Aviācijas un aeronavigācijas izpratnē gaisa telpas vienība ir lidojumu informācijas rajons (FIR), kas pēc ICAO priekšrakstiem sadalīts vairākās lidojumu zonās pēc gaisa kuģu pārvietošanās režīma tajās. Lai arī paredzētas septiņas dažādas gaisa telpas zonējuma klases (A, B, C, D, E un F), lielākajā daļā EUROCONTROL dalībvalstu, tajā skaitā Latvijā, gaisa telpa tiek dalīta kontrolējamajā (C klase) un nekontrolējamajā (G klase). Dažādās zonās atšķiras gaisa kuģu lidošanas režīms pēc instrumentālajiem un vizuālajiem lidošanas noteikumiem. Papildus vispārējam gaisa telpas zonējumam, tajā var būt izveidotas speciāli apgabali ar pilnīgiem vai daļējiem lidošanas ierobežojumiem, apgabali, kas paredzēti militārajām vai sportiskajām aktivitātēm u.c.

## Atsauces

## Ārējās saites

* LATVIJAS GAISA TELPA
* Latvijas paraplanierisma federācija. Lidošanas noteikumi
Australopiteki

**Australopiteki** (*australopithecus*;  — ‘dienvidu’ + , pithēkos — ‘pērtiķis’) ir izmirusi hominīdu ģints, kam bijušas gan cilvēku, gan pērtiķu pazīmes. Parasti tiek iedalīti divās grupās: gracilajos un masīvajos australopitekos. Stabili pārvietojās uz divām kājām.

Saskaņā ar paleontologu un arheologu iegūtajiem pierādījumiem australopiteki attīstījušies Āfrikas austrumos pirms četriem miljoniem gadu, tad tie izplatījušies visā kontinentā. Izmira pirms diviem miljoniem gadu. Šajā laikposmā pastāvēja sešas australopiteku sugas.

Zinātniekiem nav vienprātīgas pārliecības, vai dažas Āfrikas hominīdu sugas, piemēram, *[[Paranthropus robustus|Australopithecus robustus]]* un *[[Paranthropus boisei|Australopithecus boisei]]*, pieder pie vienas un tās pašas ģints. Paleontologi un arheologi uzskata, ka australopitekiem bijusi liela loma antropoģenēzē. Viena no australopiteku sugām  Āfrikā apmēram pirms diviem miljoniem gadu kļuva par cilvēku (*Homo*).

Pirmie australopiteki atrasti Dienvidāfrikā (1924) un Austrumāfrikā (1959). Iespējams, slavenākā australopiteku pārstāve ir 1974. gadā atrastā Lūsija (Afāras australopiteks).

## Sistemātika
* † 
** †
** †
** †
** †
** †
** †

## Atsauces

## Ārējās saites
* 
*
Sirds aritmija

**Sirds aritmija** jeb vienkārši **aritmija** ( — "nesakritība") ir patoloģisks stāvoklis, kas izpaužas ar sirds ritmiskuma, frekvences un uzbudināmības kārtības traucējumiem. Pēc Pasaules veselības organizācijas (1978. g.) traktējuma aritmija ir jebkurš ritms, kurš atšķiras no normāla sinusa ritma. Šādi stāvokļi var nozīmīgi mainīt normālu sirds saraušanās spēju, kas var novest pie dažādiem nopietniem sarežģījumiem.

## Atsauces

## Ārējās saites
Huans Karloss Varela

**Huans Karloss Varela Rodrigess** (*Juan Carlos Varela Rodríguez*; dzimis ) ir Panamas politiķis. Viņš no 2014. līdz 2019. gadam bija Panamas 50. prezidents. No 2006. līdz 2016. gadam Varela bija Panamenjistas (*Panameñista*) partijas priekšsēdētājs.

Huans Karloss Varela ir dzimis valsts galvaspilsētā Panamā. Viņa tēvs Luiss Hose Varela Arhona bija vairāku alkoholisko dzērienu ražotņu īpašnieks.

1985. gadā Varela Džordžijas tehnoloģiju institūtā ieguva bakalaura grādu rūpnieciskās celtniecības specialitātē. Viņš līdz 2008. gadam bija ģimenes uzņēmuma *Varela Hermanos* viceizpildprezidents.

Jau 14 gadu vecumā Huans Karloss sāka darboties Panamenjistas (*Panameñista*) kustībā. 1980. un 1990. gados piedalījies un koordinējis prezidentu vēlēšanas. 1990. gadā Panamenjistas partija tika pārdēvēta par *Arnulfistas*, un Varela iekļuva tās vadībā. 1999. gadā partijā radās konflikts, un Varela tika ieslēgts no vadības. 2005. gadā partija tika reformēta un atguva Panamenjistas nosaukumu. 2006. gadā Huans Varela kļuva par partijas priekšsēdētāju.

2008. gadā Varela kandidēja 2009. gada Panamas prezidenta vēlēšanām. 2009. gada janvārī viņš atsauca savu kandidatūru, jo bija vienojies ar savu konkurentu Rikardo Martinelli, ka tā uzvaras gadījumā Varela kļūs par viceprezidentu. 3. maija vēlēšanās Martinelli uzvarēja, un 2009. gada 1. jūlijā Huans Varela nodeva zvērestu kā Panamas viceprezidents. Viņš kļuva arī par ārlietu ministru. 2011. gadā Varela apvainoja Rikardo Martinelli korupcijā. Martinelli atlaida Varelu no ārlietu ministra amata. Viņam pieprasīja atkāpties arī no viceprezidenta posteņa, bet Varela atteicās.

2013. gada janvārī Huans Varela atkal kandidēja prezidenta postenim. 2014. gada 4. maija vēlēšanās viņš uzvarēja ar 60,8 %, atstājot otrā vietā Hose Domingo Ariasu no Demokrātisko pārmaiņu partijas. 1. jūlijā stadionā notika prezidenta inaugurācijas ceremonija.
2019. gada 5. maijā prezidenta vēlēšanās uzvarēja Demokrātiskās revolucionārās partijas pārstāvis Laurentino Kortiso, kurš amatā stājās 1. jūlijā.

|-

|-
Varela

**Varela** var būt:

* Fransisko Varela (*Francisco Varela*; 1946—2001) — čīliešu biologs, profesors, filozofs un neirozinātnieks;
* Giljermo Varela (*Guillermo Varela*; 1993) — Urugvajas futbolists,;
* Huans Karloss Varela (*Juan Carlos Varela*; 1963) — Panamas politiķis;
* Obdulio Varela (*Obdulio Varela*; 1917—1996) — Urugvajas futbolists.
Penonome

**Penonome** () ir pilsēta Panamas centrālajā daļā. Tas ir Kokles provinces administratīvais centrs. 2010. gadā tajā bija 21 748 iedzīvotāju. Pilsēta atrodas pie Panamerikas automaģistrāles plašā zemienē.

## Vēsture
Penonome ir dibināta 1581. gadā. Pilsētas nosaukums radies no vārdiem *penó Nomé*. Nome bija vietējo pamatiedzīvotāju cilts virsaitis, kuru nonāvēja koloniālās Spānijas virsnieki. *Penó Nomé* nozīmē ‘Nomem tika izpildīts nāvessods’. Pēc tam, kad 1671. gadā Panamas pilsētu nopostīja Henrijs Morgans, īsu periodu Penonome bija Panamas galvaspilsēta.

Šobrīd pilsēta dzīvo daudzi turku, ķīniešu un arābu imigrantu pēcteči.

## Atsauces
Detva

**Detva** () ir pilsēta Slovākijā, Banska Bistricas apgabala Detvas apriņķa centrs.

## Vēsture
Rakstos apdzīvotā vieta pirmoreiz minēta 1636.—1638. gadā. Tā sāka strauji attīstīties pēc tam, kad 1955. gadā šeit tika nodibināta militārās tehnikas rūpnīca, kas ražoja kājnieku kaujas mašīnas, kā arī celtniecības tehniku. Pēc Slovākijas nodibināšanās 1991. gadā, rūpnīca tika privatizēta un samazināja ražošanu. Tas izraisīja strauju bezdarba pieaugumu pilsētā, kas bija lielākais valstī.

## Cilvēki
Pēc etniskās piederības vairums pilsētas iedzīvotāju ir slovāki (96,11 %). Pēc reliģiskās pārliecības — katoļi (78,03 %), nereliģiozi (13,11 %) un luterticīgie (4,47 %).

## Kultūra
Kaut arī pati Detva ir jauna pilsēta, apkārtne ir bagāta folkloras tradīcijām. Regulāri notiek folkloras festivāli.

## Ārējās saites
*
Jurijs Landmans

**Jurijs Landmans** (, dzimis ) ir nīderlandiešu komiksu mākslinieks, komponists, ģitārists, ģitāras un citu stīgu instrumentu meistars. 2012. gadā viņš publicēja grāmatu *Nice Noise*. 2018. gadā viņš izstrādāja virkni diagrammu ar mikro-intervāliem. Viņš sadarbojās ar Sonic Youth (Lee Ranaldo un Thurston Moore), Jad Fair (Half Japanese), Einstürzende Neubauten, dEUS, Kaki King, Blood Red Shoes.

## Studijas albumi
* *Chi pratica lo impare zoppicare* lp (1998)
* *Nontonnen* promo 7" (1998)
* *Double the fun* splitt 7" (1999)
* *Belgian Style Pop* cd (1999)
* *Vivre dans l’aisance* cd (2004)
* *Yuri Landman Ensemble feat. [[Jad Fair]] & [[Philippe Petit]] — That's Right, Go Cats*, LP/CD 2012, Siluh Records/Thick Syrup Records
* Bismuth — s/t, (2014, lp, Geertruida Records)

## Bibliogrāfija
* *Je Mag Alles met me Doen* (1997)
* *Het Verdiende loon* (1998)
* *Nice Noise* Yuri Landman & Bart Hopkin, (Experimental Musical Instruments, 2012) 
*  Sound Art - prof. Holger Schulze & prof. Sanne van Krogt, 2020, Bloomsbury Academic,  Pickups and Strings, p460-470.

## Dokumentālās filmas
* Alles, tot dit, 2013 

## Atsauces

## Ārējās saites

* Oficiālā mājaslapa 
* http://www.theguardian.com/music/2010/aug/09/hey-sound-homemade-guitars The Guardian 
* http://edition.cnn.com/2010/SHOWBIZ/Music/09/14/crafted.guitars/  CNN