open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Spiridons Hasapis

**Spiridons Hasapis**  (; dzimis 1872. gadā, miršanas gads *nav zināms*) bija grieķu peldētājs, 1896. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieks un olimpiskās sudraba medaļas ieguvējs.

## 1896. gada vasaras olimpiskās spēles
1896. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Atēnās Hasapis startēja 100 metru brīvā stila peldēšanā jūrniekiem. Viņš finišēja otrajā vietā, izcīnot sudraba medaļu, taču viņa rezultāts nav zināms. Ir zināms, ka viņš piekāpās tikai savam tautietim, zelta medaļas ieguvējam, Joannim Malokinim.

### Rezultāti

## Atsauces

## Ārējās saites
* Spiridons Hasapis (SOK profils) 
* Spiridons Hasapis (Sports Reference profils)
Sārtais vēdzeļzutis

thumb|473x473px|Noķerts eksemplārs
**Sārtais vēdzeļzutis** () ir liela plēsīga zivs, kas mīt Dienvidu puslodes jūrās.

## Apraksts
Tam ir garš, apaļš ķermenis ar zutim līdzīgu asti un gludu raibi sārtu ādu, kā likums, uz vēdera āda ir gaišāka un mazāk raiba. Zivis ir pārklātas ar biezu gļotu slāni. Garums ir no 80 līdz 200 cm, svars 20 kg (parasti apmēram 50—90 cm un 0,6—4,5 kg), dzīves ilgums līdz 30 gadiem.

Izplatīts Austrālijas dienvidu, Čīles, Brazīlijas, Dienvidāfrikas piekrastes ūdeņos. Tas dzīvo vairāku metru līdz 1000 m dziļumā.
left|thumb|Sārtais vēdzeļzutis

Sārtais vēdzeļzutis ir plēsējs, kurš jūras dibenā barojas ar dažādiem bezmugurkaulniekiem, vēžveidīgajiem, piemēram, garnelēm, kā arī daudzām mazām un vidēja lieluma zivīm.
Dimitrijs Golemis

**Dimitrijs Golemis** (; dzimis , miris ) bija grieķu vieglatlēts, 1896. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieks un olimpiskās bronzas medaļas ieguvējs.

## 1896. gada vasaras olimpiskās spēles
Golemis 1896. gada vasaras olimpiskajās spēlēs startēja divās  vieglatlētikas disciplīnās — 800 metru un 1500 metru distancēs.

800 metru distancē viņš ar rezultātu 2 minūtes un 28 sekundes finišēja trešajā vietā, izcīnot bronzas medaļu, piekāpjoties Edvīnam Flekam (zelta medaļa) un Nāndoram Dāni (sudraba medaļa). Šis bija starp Grieķijas vieglatētikas pārstāvjiem laukumu disciplīnās augstākais panākums. Olimpisko spēļu laikā trešās vietas ieguvējs netika apbalvots, Starptautiskā Olimpiskā komiteja viņam bronzas medaļu piešķīra vēlāk, ar atpakaļejošu datumu.

1500 metru distancē viņš izcīnīja 6. vietu, lai gan viņa iegūtais rezultāts precīzi nav zināms.

### Rezultāti

## Atsauces

## Ārējās saites
* Dimitrijs Golemis (SOK profils) 
* Dimitrijs Golemis (Sports Reference profils)
Ferdinands Valters

**Karls Ferdinands Maksimiliāns Antons Valters** (, 1801—1869) bija Vidzemes guberņas vācbaltiešu luterāņu mācītājs un Vidzemes skolotāju semināra dibinātājs. Vidzemes ģenerālsuperintendents (1855—1838).

## Dzīvesgājums
Dzimis 1801. gada 30. septembrī Valmierā ārsta Hermaņa Johana Valtera un viņa sievas Marijas Elizabetes ģimenē.
Mācījās Valmieras apriņķa skolā un Tērbatas ģimnāzijā. No 1819. gada studēja teoloģiju Tērbatas Universitātē un Obu akadēmijā, kur 1823. gadā aizstāvēja doktora grādu.
Strādāja par mājskolotāju, 1827. un 1828. gadā papildinājās Berlīnes Universitātes Filozofijas fakultātē, apmeklēja Hēgeļa un Neandera lekcijas.
1829. gadā kļuva par Ādažu draudzes novada (*Neuermühlen*) luterāņu mācītāju, 1833. gadā par Valmieras mācītāju.

1839. gadā mācītājs Valters panāca Vidzemes bruņniecības atbalstu Vidzemes skolotāju semināra izveidi Valmierā, pēc viņa ieteikuma šim amatam izvēlējās Jāni Cimzi.

1855. gadā Valteru ievēlēja par Vidzemes ģenerālsuperintendentu, 1859. gadā par bīskapu.
Pēc pensionēšanās 1864. gadā viņš dzīvoja Valmierā.

Miris 1869. gada 29. jūnijā Pernigeles mācītājmuižā.

## Atsauces

## Literatūra
* Arend Buchholtz: Walter, Ferdinand. In: Allgemeine Deutsche Biographie. Historische Kommission bei der Bayerischen Akademie der Wissenschaften. Band 41: Walram — Werdmüller. Verlag von Duncker und Humblot, Leipzig 1896, S. 19—22
* Christian August Carl Döbner: Bischof Dr. Ferdinand Walter, General-Superintendent von Livland. Ein kurzer Abriss seines Lebens und Wirkens. Verlag von J. Bacmeister (Baerecke´sche Hofbuchhandlung), Eisenach 1871.
* Heinrich Thimme: Kirche und nationale Frage in Livland während der ersten Hälfte des 19. Jahrhunderts. Der Pastor und Generalsuperintendent Ferdinand Walter und seine Zeit. Ost-Europa-Verlag, Königsberg (Pr.) 1938.
* Julius Eckardt: Russische und baltische Charakterbilder aus Geschichte und Literatur. Band 2. Verlag von Duncker und Humblot, Leipzig 1876, S. 479 ff.
* Julius Walter: Bischof Dr. Ferdinand Walter, weil. General-Superintendent von Livland. Seine Landtagspredigten und sein Lebenslauf. Nach Briefen und Aufzeichnungen. Verlag Duncker und Humblot, Leipzig 1891.
Pareģojums

thumb|Mikelandželo — mākslas darbs
**Pareģojums** ir ticamu, nākotnē sagaidāmu notikumu paredzēšana. Nereti pareģojumi tiek saistīti ar mistiskām spējām un neizskaidrojamu parādību aktualizēšanu. Tomēr mūsdienās pareģojumus var saistīt ar situācijas modelēšanu nākotnē, kas ļauj visai ticami pieņemt dažādu scenāriju attīstību, noteiktos apstākļos, nākotnē, tāpēc mūsdienās 'pareģojumiem' atbilstošāks termins būtu 'prognoze', kas nav tik strikts termins kā 'pareģojums', jo prognoze tiek saistīta ar izvirzītās prognozes ticamības pakāpi.

Pareģojuma svarīgākais kritērijs ir pareģojuma formulējums, kas pareģojumu ļauj sasaistīt ar noteiktu ciklisku parādību, kas arī ir pareģojuma mistiku viesošais faktors un ļauj noteiktas likumsakarības sasaitīt ar sagaidāmu vai aktuālu notikumu attīstīšanos, kuri ietekmē plašākus vai šaurākus sabiedrības slāņus.

Nonivilēts pareģojuma piemērs — "Ja trīs gadus pēc kārtas turēsies sauss laiks, ir paredzama lielāka mirstība."

## Skatīt arī
* Prognoze
Gruzijas Olimpiskā komiteja

**Gruzijas Nacionālā Olimpiskā komiteja** (, sak'art'velos erovnuli olimpiuri komiteti) ir organizācija, kas pārstāv Gruzijas sportistus Olimpiskajās spēlēs un citās starptautiskajās sporta sacensībās.  Olimpiskās komitejas galvenā mītne atrodas Gruzijas galvaspilsētā Tbilisi. Gruzijas izmantotais SOK kods ir **GEO**.

To veido 12 reģionālās organizācijas, Gruzijas Olimpiskā akadēmija, Gruzijas Olimpiešu apvienība un Olimpiskais muzejs.

Olimpiskā komiteja tika izveidota 1989. gada 6. oktobrī, bet Starptautiskā Olimpiskā komiteja to pilntiesīgi atzina 1993. gada 23. septembrī.

Līdz 1991. gadam Gruzija olimpiskajās spēlēs startēja Padomju Savienības sastāvā. Lai gan tā neatkarību no PSRS ieguva 1991. gadā, 1992. gada vasaras un ziemas olimpiskajās spēlēs tā startēja Apvienotās komandas sastāvā, jo tā vēl nebija pilntiesīga Starptautiskās Olimpiskās komitejas locekle. Pirmoreiz tā olimpiskajās spēlēs startēja 1994. gadā. Līdz šim Gruzija ir startējusi 6 vasaras olimpiskajās spēlēs (pirmoreiz — 1996. gada Atlantas spēlēs) un 7 ziemas olimpiskajās spēlēs (pirmoreiz — 1994. gada Lillehammeres spēlēs).

## Olimpiskās komitejas prezidenu uzskaitījums

## Skatīt arī
* Gruzija olimpiskajās spēlēs

## Atsauces

## Ārējās saites
* Oficiālā mājaslapa 
* Gruzijas profils SOK mājas lapā
Gaļina Ivanova

**Gaļina Ivanova** (; dzimusi ) ir bijusī bulgāru brīvā stila cīkstone, Pasaules un Eiropas čempionātu sudraba medaļniece.

## Biogrāfija
Gaļina Ivanova ar cīņas sportu nodarbojās kopš 1994. gada. Savā pirmajā startā pasaules čempionātos viņā 1995. gadā izcīnīja 7. vietu. Nākamais 1996. gada pasaules čempionāts Sofijā viņai bija visveiksmīgākais. Viņa finālā zaudēja kanādietei Kristīnei Nordhagenai un ieguva sudraba medaļu. Pēc tam viņa ņēma dalību vēl septiņos pasaules čempionātos, bet godalgotās vietās vairs neiekļuva.

No četriem Eiropas čempionātiem, kuros Gaļina Ivanova piedalījās, visveiksmīgākais viņai bija 1998. gada Eiropas čempionāts Bratislavā, kur finālā viņa piekāpās polietei Evelinai Pruško un kļuva par turnīra vicečempioni. Vēl divas reizes viņa bija ceturtā: 1997. gadā Varšavā un 2000. gadā Budapeštā.

Savas sporta karjeras beigu posmā viņa mēģināja kvalificēties 2004. gada vasaras olimpiskajām spēlēm, kurās pirmoreiz tika iekļauta brīvā cīņa sievietēm, taču bez rezultātiem.

Viņa pārstāvēja Bulgārijas Nacionālās sporta akadēmijas cīņas klubu *"Academic"* (Sofija). Viņas treneris bija Nikolajs Dimitrovs.

## Atsauces

## Ārējās saites
Aleksandrs Saharovs

**Aleksandrs Saharovs** (), dzimis , miris 1942. gada jūlijā) bija krievu esperantists.

Mācījās Simbirskas klasiskajā ģimnāzijā. 1907. gadā atbrauca uz Maskavu, kur dibināja Maskavas Esperanto institūtu un Esperanto grāmatnīcu (*Librejo Esperanto*). No 1909. līdz 1917. gadam bija žurnāla *La Ondo de Esperanto* ("Esperanto vilnis") galvenais redaktors. Bija arī viens no Maskavas esperanto sabiedrības vadītājiem. Pēc 1917. gada revolūcijas turpināja vārdnīcu un mācību grāmatu izdošanu. Aktīvi darbojās Padomju Republiku Esperanto Savienībā. 

## Atsauces
Višegrada

**Višegrada** (, , ) ir pilsēta Bosnijā un Hercegovinā, Serbu Republikā. 2013. gadā Višegradā dzīvoja 5,9 tūkstoši iedzīvotāju. Tā ir Višegradas pašvaldības administratīvais centrs. Pilsēta atrodas Drinas upes krastos. Pāri upei ir uzcelts Mehmeda pašā Sokoloviča tilts, kas ir iekļauts UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā. Blakus tiltam izvietojusies Emira Kusturicas filmēšanas pilsētiņa Andričgrada ar kultūras un tūrisma ēkām.

## Ārējās saites
Kazahstānas himna

**Kazahstānas himna** ir viens no Kazahstānas valsts simboliem. Kopš  Kazahstānas himna ir dziesma *Meniń Qazaqstanym* ( — ‘Mana Kazahstāna’). Himnas vārdu autors ir Žumekens Nažimedenovs, izmaiņas dziesmas vārdos ir veicis Kazahstānas prezidents Nursultans Nazarbajevs, bet mūziku komponējis Šamši Kaldajakovs.
Mjällby AIF

***Mjällby Allmänna Idrottsförening***, pazīstams kā ***Mjällby AIF*** vai vienkārši ***Mjällby***, ir profesionāls Zviedrijas futbola klubs no Hellevīkas. Klubs ir dibināts 1939. gada 1 aprīlī. Pašlaik spēlē *[[Allsvenskan (futbols)|Allsvenskan]]*, Zviedrijas augstākajā futbola līgā. Mājas spēles aizvada *[[Strandvallen]]* stadionā. Kluba krāsas ir dzeltena un melna. *Allsvenskan* līgā debitēja 1980. gadā. 2023. gadā spēlēja Zviedrijas kausa izcīņas finālā, kur piekāpās *[[BK Häcken]]*. 2025. gadā pirmo reizi uzvarēja *[[Allsvenskan (futbols)|Allsvenskan]]*, izcīnot Zviedrijas čempionu titulu.

## Sasniegumi
* ***[[Allsvenskan (futbols)|Allsvenskan]]***
** Čempioni (1): 2025
* ***[[Superettan]]***
** Uzvarētāji (2): 2009, 2019
* **1. divīzijas Dienvidu grupa**
** Uzvarētāji (1): 2018
* **[[Zviedrijas kauss futbolā|Zviedrijas kauss]]**
** Finālisti (1): 2022–23

## Atsauces

## Ārējās saites

* Oficiālā mājaslapa 
* Kluba profils UEFA vietnē 
* Kluba profils vietnē ''soccerway.com''
Horvātijas Olimpiskā komiteja

**Horvātijas Olimpiskā komiteja** ( *(HOO)*) ir bezpeļņas organizācija, kas pārstāv Horvātijas sportistus Starptautiskajā Olimpiskajā komitejā (SOK). Olimpiskā komiteja organizē Horvātijas pārstāvjus vasaras un ziemas olimpiskajās spēlēs. Tā arī organizē Horvātijas komandu mazākos pasākumos, piemēram, Vidusjūras spēlēs. Komitejas galvenā mītne atrodas Horvātijas galvaspilsētā Zagrebā. Horvātijas izmantotais SOK kods ir **CRO**.

Komitejas locekļi ir 44 sporta federācijas, kas ievēl Izpildpadomi, kurā ir prezidents un 15 locekļi.

Horvātija olimpiskajās spēlēs startē kopā 1992. gada, līdz tam tā startēja Dienvidslāvijas sastāvā. Līdz šim Horvātija ir startējusi 7 vasaras olimpiskajās spēlēs (pirmoreiz 1992. gada Barselonas spēlēs) un 8 ziemas olimpiskajās spēlēs (pirmoreiz 1992. gada Albērvilas spēlēs).

2006. gadā Horvātijas Olimpiskā komiteja organizēja pirmās Horvātu pasaules spēles Zadarā. Šīs spēles pulcē dažādas diasporas horvātu grupas no visas pasaules.

## Vēsture
Horvātijas Olimpiskā komiteja tika dibināta 1991. gada 10. septembrī Zagrebā. Starptautiskā Olimpiskā komiteja 1992. gada 17. janvārī to atzina par pagaidu locekli, līdz ar to tika dota iespēja Horvātijas sportistiem piedalīties Olimpiskajās spēlēs un citos starptautiskajos spēlēs. Par pilntiesīgu Starptautiskās Olimpiskās komitejas locekli tā kļuva 1993. gada 24. septembrī.

## Olimpiskās komitejas prezidentu uzskaitījums

## Biedru federācijas
Horvātijas nacionālās federācijas ir organizācijas, kas koordinē visus viņu individuālo sporta veidu aspektus. Viņi ir atbildīgi par apmācību, sacensībām un sava sporta veida attīstību. Horvātijā darbojas 37 olimpiskās vasaras un 7 ziemas sporta federācijas, kā arī vairākas citu sporta veidu federācijas.

### Olimpisko sporta veidu federācijas

## Skatīt arī
* Horvātija olimpiskajās spēlēs

## Atsauces

## Ārējās saites
* Oficiālā mājaslapa 
* Horvātijas profils SOK mājas lapā
Evangels Damasks

**Evangels Damasks** () bija grieķu vieglatlēts, 1896. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieks un olimpiskās bronzas medaļas ieguvējs.

## 1896. gada vasaras olimpiskās spēles
Damasks 1896. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Atēnās startēja kārtslēkšanā, kur ieguva trešo vietu ar rezultātu 2 metri un 60 centimetri. Viņam bija identisks rezultāts ar savu tautieti Joanni Teodoropulu. Viņi abi piekāpās ASV sportistiem Viljamam Hoitam (zelta medaļa) un Albertam Taileram (sudraba medaļa).  Olimpisko spēļu laikā trešās vietas ieguvējs netika apbalvots, Starptautiskā Olimpiskā komiteja viņam bronzas medaļu piešķīra vēlāk, ar atpakaļejošu datumu.

### Rezultāti

## Atsauces

## Ārējās saites
* Evangels Damasks (SOK profils) 
* Evangels Damasks (Sports Reference profils)
Varbergs BoIS

***Varbergs BoIS*** ir profesionāls Zviedrijas futbola klubs no Vārberjas Hallandes lēnē. Klubs ir dibināts 1925. gadā. 2024. gada sezonā spēlēs *[[Superettan]]*, Zviedrijas otrajā pēc līmeņa futbola līgā. Mājas spēles aizvada *[[Påskbergsvallen]]* stadionā. 2019. gadā izcīnīja otro vietu Zviedrijas *Superettan* un pirmo reizi kluba pastāvēšanas vēsturē iekļuva *[[Allsvenskan (futbols)|Allsvenskan]]*.

## Sasniegumi
* ***[[Superettan]]***
** 2. vieta (1): 2019

## Sezonas

## Atsauces

## Ārējās saites

* Oficiālā mājaslapa 
* allsvenskan.se (Kluba profils vietnē)
* Kluba profils vietnē ''soccerway.com'' 
* allsvenskan.se (Kluba profils vietnē)
* Facebook (Kluba profils vietnē)
* Twitter (Kluba profils vietnē)
* Sofascore (Kluba profils vietnē)
* Transfermarkt (Kluba profils vietnē)
Idus (stacija)

**Idus** bija stacija (vēlāk pieturas punkts) dzelzceļa līnijā Rīga—Rūjiena. Stacija atradās netālu no autoceļa V171 pārbrauktuves, apmēram pusotru kilometru uz dienvidiem no Idus ciema Sēļu pagastā.

## Vēsture
Idus stacija tika atklāta 1937. gada 4. decembrī apkārtnes zemnieku vajadzībām. Stacija pastāvēja arī 2. pasaules kara laikā ar nosaukumu **Ide**, 1944. gadā dzelzceļš šeit nopostīts, un to atjaunoja tikai 1976. gadā. 1977. gadā uzbūvēja Idus pieturas pasažieru nojumi. Pieturu slēdza 1996. gadā kopā ar dzelzceļa posmu Aloja—Rūjiena.

## Atsauces
Georgijs Papasideris

**Georgijs Papasideris** () bija grieķu vieglatlēts un svarcēlājs, 1896. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieks un olimpiskās bronzas medaļas ieguvējs.

## 1896. gada vasaras olimpiskās spēles
Papasideris 1896. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Atēnās startēja divos sporta veidos — vieglatlētikā un svarcelšanā.

Vieglatlētikā viņš startēja lodes grūšanas disciplīnā. Ar rezultātu 10 metri un 36 centimetri viņš ieguva trešo vietu un bronzas medaļu, zaudējot ASV sportistam Robertam Garetam (zelta medaļa) un savam tautietim Miltiadim Guskam (sudraba medaļa).

Svarcelšanā viņš startēja abrocīgajā grūšanā un ieņēma dalītu 4./5. vietu, kopā ar Vācijas sportistu Kārli Šūmani, ar rezultātu 90 kilogrami.

Olimpisko spēļu laikā trešās vietas ieguvējs netika apbalvots, Starptautiskā Olimpiskā komiteja viņam bronzas medaļu piešķīra vēlāk, ar atpakaļejošu datumu.

### Rezultāti

## Atsauces

## Ārējās saites
* Georgijs Papasideris (SOK profils) 
* Georgijs Papasideris (Sports Reference profils)
Aalesunds FK

***Aalesunds Fotballklubb***  ir profesionāls Norvēģijas futbola klubs no Olesunnas. Klubs ir dibināts 1914. gadā. Pašlaik spēlē *[[Eliteserien]]*, Norvēģijas futbola augstākajā līgā. Mājas spēles komanda aizvada *Color Line* stadionā, kura ietilpība ir 10&nbsp;778 vietas. Kluba futbolisti ir divas reizes ieguvuši Norvēģijas kausu — 2009. un 2011. gadā.

## Sasniegumi
* **[[Norvēģijas kauss futbolā|Norvēģijas kauss]]**
** Kausa ieguvēji (2): 2009, 2011
* **Norvēģijas 1. divīzija** (*OBOS-ligaen*)
** Uzvarētāji (1): 2019

## Atsauces

## Ārējās saites

* Oficiālā kluba vietne  

* Kluba profils UEFA vietnē 
* Kluba profils ''soccerway.com''
Sandefjord Fotball

***Sandefjord Fotball***  ir Norvēģijas futbola klubs no Sannefjūras. Klubs ir dibināts 1998. gadā. Pašlaik spēlē *[[Eliteserien]]*, Norvēģijas futbola augstākajā līgā. Mājas spēles komanda aizvada *Sandefjord Arena* stadionā, kura ietilpība ir 6582 vietas. *Eliteserien* debitēja 2006. gadā, ieņemot 9. vietu. Tajā pašā gadā sasniedza Norvēģijas kausa finālu.

## Sasniegumi
* **[[Norvēģijas kauss futbolā|Norvēģijas kauss]]**
** Finālisti (1): 2006
* **Norvēģijas 1. divīzija** (*OBOS-ligaen*)
** Uzvarētāji (1): 2014

## Atsauces

## Ārējās saites

* Oficiālā mājaslapa 

* Kluba profils UEFA vietnē 
* Kluba profils ''soccerway.com''
Perikls Pjeraks-Mavromihalis

**Perikls Pjeraks-Mavromihalis** (; dzimis , miris ) bija grieķu militārpersona un politiķis. Piedalījies 1896. gada vasaras olimpiskajās spēlēs un izcīnījis olimpisko bronzas medaļu paukošanā.

## Biogrāfija
Perikls Pjeraks-Mavromihalis bija Grieķijā pazīstamā ģenerāļa Antonija Mavromihala dēls un Mavromihala klana pārstāvis. Viņš kļuva par Grieķijas armijas virsnieku, piedaloties Grieķu-turku karā 1897. gadā, Balkānu karos (1912 — 1913) un Pirmajā pasaules karā (kā pulkvežleitnants) un vēlāk Grieķu-turku karā no 1919. līdz 1922. gadam piedalījās kā ģenerālleitnants.

Pēc aiziešanas pensijā viņš darbojās politikā, no 1922. līdz 1923. gadam bija Grieķijas iekšlietu ministrs un 1924. gadā Grieķijas militāro lietu ministrs. Pēc tam, 1929. gadā viņu ievēlēja Grieķijas Senātā.

## 1896. gada vasaras olimpiskās spēles
Pjeraks-Mavromihalis startēja arī 1896. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Atēnās. Viņš sacentās paukošanā ar floreti.

Šajā disciplīnā viņš kopvērtējumā izcīnīja trešo vietu, iegūstot bronzas medaļu. Viņš pieveica Francijas paukotāju Anrī Delabordu un savu tautieti Joanni Pulu, bet zaudēja Francijas paukotājam Anrī Kallo.

Olimpisko spēļu laikā trešās vietas ieguvējs netika apbalvots, Starptautiskā Olimpiskā komiteja viņam bronzas medaļu piešķīra vēlāk, ar atpakaļejošu datumu.

### Rezultāti

## Atsauces

## Ārējās saites

* Perikls Pjeraks-Mavromihalis (SOK profils) 
* Perikls Pjeraks-Mavromihalis (Sports Reference profils)
IK Start

***Idrettsklubben Start***  ir profesionāls Norvēģijas futbola klubs no Krisjānsannas. Klubs ir dibināts 1905. gadā. Pašlaik spēlē 1. divīzijā, Norvēģijas futbola otrajā pēc līmeņa līgā. Mājas spēles komanda aizvada *Sør Arena* stadionā, kura ietilpība ir 14 448 vietas. Kluba futbolisti ir divas reizes uzvarējuši Norvēģijas līgā — 1978. un 1980. gadā.

## Sasniegumi
* ***[[Eliteserien]]***
** Čempioni (2): 1978, 1980
** Vicečempioni (1): 2005
* **Norvēģijas 1. divīzija** (*OBOS-ligaen*)
** Uzvarētāji (4): 1968, 1972, 2004, 2012

## Atsauces

## Ārējās saites

* Oficiālā kluba vietne  

* Kluba profils UEFA vietnē 
* Kluba profils ''soccerway.com''
Filips Karvels

**Filips Karvels** () bija grieķu vingrotājs, 1896. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieks un olimpiskās bronzas medaļas ieguvējs.

## 1896. gada vasaras olimpiskās spēles
Karvels 1896. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Atēnās startēja divās vingrošanas disciplīnās — individuālajās sacensībās un komandu sacensībās uz līdztekām.

Individuālajās sacensībās uz līdztekām viņa iegūtais rezultāts un vieta nav zināma. Savukārt komandu sacensībās uz līdztekām viņš bija *[[Etnikos G.S]]* komandas loceklis, kura šajā disciplīnā izcīnīja bronzas medaļu.

### Rezultāti

## Atsauces

## Ārējās saites
* Filips Karvels (SOK profils) 
* Filips Karvels (Sports Reference profils)
2000. gada pasaules čempionāts cīņas sportā

**2000. gada [[Pasaules čempionāts cīņas sportā]]** notika no 1. līdz 3.septembrim Sofijā (Bulgārija). Čempionātā sacentās tikai sievietes, jo vīriešiem, atšķirībā no tām, bija iespēja cīnīties Sidnejas olimpiskajās spēlēs.  

## Medaļu sadalījums starp valstīm

## Komandu vērtējums

## Medaļu ieguvēji
### Brīvā cīņa, sievietes

## Dalībnieki
Sacensībās piedalījās 90 cīkstoņi no 24 valstīm:

* (6)
* (1)
* (6)
* (3)
* (3)
* (3)
* (1)
* (6)

* (6)
* (6)
* (2)
* (1)
* (4)
* (1)
* (3)
* (1)

* (4)
* (5)
* (2)
* (6)
* (6)
* (5)
* (5)
* (4)

## Skatīt arī
*Cīņas sports 2000. gada vasaras olimpiskajās spēlēs

## Atsauces
* [[UWW] Database]
Nikolajs Trikupis

**Nikolajs Trikupis** (; dzimis , miris ) bija grieķu militārpersona un politiķis. Piedalījies 1896. gada vasaras olimpiskajās spēlēs un izcīnījis olimpisko bronzas medaļu šaušanā.

## Militārā karjera
Nikolajs Trikupis dzimis 1868. gadā Misolongi pilsētā. Viņš mācījās Grieķijas armijas akadēmijā, kuru 1888. gadā pabeidza kā artilērijas otrais leitnants. No 1889. līdz 1895. gadam viņš studijas turpināja Francijā.

1897. gada Grieķu-turku kara laikā piedalījās kā 1. kājnieku divīzijas štāba priekšnieks. 1904. gadā viņš pievienojās jaunizveidotajam Ģenerālštāba korpusam un piedalījās Balkānu karos no 1912. līdz 1913. gadam kā 3. kājnieku divīzijas štāba priekšnieks. Pēc Balkānu kariem viņš bija pulka komandieris, kā arī III armijas korpusa štāba priekšnieks un pēc tam Grieķijas armijas ģenerālštāba priekšnieka vietnieks.

No 1917. gada viņš cīnījās Pirmā pasaules kara Maķedonijas frontē kā 3. kājnieku divīzijas komandieris. 1918. gadā viņš tika paaugstināts par ģenerālmajoru. 1921. gada pavasarī un vasarā viņš atkal vadīja 3. divīziju Mazāzijas kampaņā. Laikā, kad devās uz Eskišehiru, viņš arī komandēja Ziemeļu divīzijas grupu, bet jūlijā viņam tika pakļauta Dienvidu grupa ap Afjonkarahisaru. Septembrī viņš tika pārcelts uz II korpusa komandēšanu, bet decembrī — uz I korpusu.

Turcijas ofensīvas laikā 1922. gada augustā Trikupis bija vecākais grieķu komandieris un viņa rīcībā bija 5 divīzijas. Neuzmanoties no atbilstošas izlūkošanas, viņa komanda bija pārsteigta par Turcijas uzbrukumu. Lai novērstu frontes sabrukumu, ko turēja 1. un 4. divīzija, viņš lika atkāpties uz Afjonkarahisaras otro aizsardzības līniju. 1922. gada 29. augustā Trikupis tika sagūstīts un aizvests pie Mustafa Kemala Ataturka, kurš viņu informēja, ka viņš ir iecelts par Grieķijas armijas virspavēlnieku Mazāzijā.

1923. gadā viņš atgriezās Grieķijā karagūstekņu apmaiņas laikā. Atšķirībā no citiem vecākajiem virsniekiem un politiķiem, kuriem tika uzrādītas apsūdzības par nodevību, pret viņu netika ierosināta kriminālvajāšana. Pēc atgriešanās viņš tika vēlreiz iesaukts aktīvajā dienestā un paaugstināts par ģenerālleitnantu. 1927. gada 27. novembrī viņš atvaļinājās un pēc tam strādāja kā Atikas un Beotijas prefektu.

Viņš nomira 1956. gadā.

## 1896. gada vasaras olimpiskās spēles
Nikolajs Trikupis startēja 1896. gada vasaras olimpisko spēļu šaušanas divās disciplīnās — 200 metru šaušana ar militāro pistoli un 300 metru šaušana ar šauteni.

200 metru šaušanā ar militāro pistoli viņš ieguva 1713 punktus ar 34 trāpījumiem, tādējādi iegūstot trešo vietu un bronzas medaļu. Viņš šajā disciplīnā piekāpās saviem tautiešiem Pantelim Karasevdam (zelta medaļa) un Pavlim Pavlidim (sudraba medaļa).

Savukārt otrā šaušanas disciplīnā, kurā viņš startēja 300 metru šaušanā ar šauteni, viņa iegūtais rezultāts un vieta nav zināma.

Olimpisko spēļu laikā trešās vietas ieguvējs netika apbalvots, Starptautiskā Olimpiskā komiteja viņam bronzas medaļu piešķīra vēlāk, ar atpakaļejošu datumu.

### Rezultāti

## Atsauces

## Ārējās saites
* Nikolajs Trikupis (SOK profils) 
* Nikolajs Trikupis (Sports Reference profils)
Nikolajs Morakis

**Nikolajs Morakis** (, dažreiz zināms arī kā **Dorakis** ()) bija grieķu šāvējs, 1896. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieks un olimpiskās bronzas medaļas ieguvējs.

## 1896. gada vasaras olimpiskās spēles
Morakis 1896. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Atēnās startēja divās šaušanas disciplīnās — 25 metru šaušanā ar militāro pistoli un 30 metru šaušanā ar pistoli. 25 metru šaušanā ar militāro pistoli viņš ieguva 205 punktus, tādējādi izcīnot trešo vietu un bronzas medaļu. Šajā disciplīnā viņš piekāpās ASV sportistiem Džonam Peinam (zelta medaļa) un Samneram Peinam (sudraba medaļa). Otra disciplīnā 30 metru šaušanā ar pistoli viņa iegūtie punkti nav zināmi, bet ir zināms, ka viņš ieguvis 4. vietu.

### Rezultāti

## Atsauces

## Ārējās saites
* Nikolajs Morakis (SOK profils) 
* Nikolajs Morakis (Sports Reference profils)
Superettan

***Superettan*** ir otra spēcīgākā futbola līga Zviedrijā. Līga tika izveidota 2000. gadā. Pašlaik līgā spēlē 16 komandas. 

Sezona parasti sākas aprīlī un noslēdzas oktobrī vai novembrī. Katra komanda ar katru aizvada divas spēles — savā un pretinieku laukumā. Komandas, kas ieņem pirmās divas vietas sezonas beigās, tiek paaugstinātas uz *[[Allsvenskan (futbols)|Allsvenskan]]*, Zviedrijas augstāko futbola līgu. Trešās vietas ieguvēji aizvada pārspēles ar *Allsvenskan* 14. vietas ieguvējiem. Pēdējās divas vietas tiek pazeminātas uz 1. divīziju, bet 13. un 14. vietas ieguvēji aizvada pārspēles par vietas saglabāšunu *Superettan*.

## Uzvarētāji

## Ārējās saites

* Oficiālā mājaslapa
Iztēle

thumb|Psihe no aizpasaules
**Iztēle** ir prāta īpašība, ar kuras palīdzību ir iespējams uz pieņēmumu pamata radīt apstākļus, kuri ļautu atrisināt vienu vai otru iztēles īpašnieka ieceres realizēšanās iespēju, līdz ar ko iztēli var apskatīt kā indivīda spēju modelēt kādu iedomātu vai eksistējošu problēmu, lai tās atrisinājumu izmantotu sev vēlamos nolūkos. Iztēli, kā prāta īpašību viennozīmīgi, var piedēvēt vien cilvēkam, lai gan ir centieni rast pierādījumus tam, ka ar iztēli saistītas spējas varētu piemist primātiem un citiem zīdītājiem, tomēr pārliecinošu pierādījumu tam pagaidām nav, tāpēc pagaidām iztēli var uzskatīt par unikālu, cilvēku raksturojošu īpašību. Viens no veidiem, kā trenēt iztēli, ir klausīties un praktizēt stāstīšanu, kur iztēle tiek izpausta stāstos un rakstos, piemēram, pasakās, fantāzijās un zinātniskajā fantastikā.

## Ārējās saites
Jānis Vādons

**Jānis Vādons** (īstajā vārdā **Jānis Veckrācis**, dzimis 1979. gada 4. februārī Kuldīgā) ir latviešu dzejnieks un valodnieks.

## Biogrāfija
Beidzis V. Plūdoņa Kuldīgas 1. vidusskolu (1997). Ventspils Augstskolas Tulkošanas studiju nodaļā ieguvis bakalaura grādu (2001) un profesionālā maģistra grādu vadībzinātnē (2003). No 2009. gada studējis doktorantūras studijas programmā "Valodniecība" Ventspils Augstskolā un Liepājas Universitātē, ieguvis filoloģijas doktora grādu (2017). 2005. gadā apmeklējis Literārās Akadēmijas dzejas meistardarbnīcu (vadītāja Amanda Aizpuriete). 

Strādājis par tulkotāju. Kopš 2013. gada Ventspils Augstskolas Tulkošanas studiju fakultātes docents. 

Kopš 2015. gada žurnāla "Domuzīme" literatūras nodaļas vadītājs. Periodikā publicētas J. Vādona esejas. Dzejas publikācijas kopš 2005. gada. Izdoti dzejoļu krājumi "Virve" (2011), "Pagaidām iesāpas elpa" (2014) un "Klusuma forma" (2019). Atdzejojis Josifa Brodska dzeju. Pētījumi dzejas tulkošanā. 2019. gadā ar Jāņa Veckrāča vārdu izdota monogrāfija "Linguistic and Translatological Aspects of Poetry Translation: Joseph Brodsky’s Texts in Russian, English and Latvian". Saņēmis Literatūras gada balvu par krājumu "Klusuma forma", tai bijis nominēts arī krājums "Virve".

## Bibliogrāfija
* dzejas krājums *"Virve"*. Rīga: Pētergailis, 2011.
* dzejas krājums *"Pagaidām iesāpas elpa"*. Rīga: Pētergailis, 2014.
* dzejas krājums *"Klusuma forma"*. Rīga: Pētergailis, 2019.
* monogrāfija *"Linguistic and Translatological Aspects of Poetry Translation: Joseph Brodsky's Texts in Russian, English and Latvian"* (latv. val.: Dzejas tulkošanas lingvistiskie un translatoloģiskie aspekti: Josifa Brodska teksti krievu, angļu un latviešu valodā). Akadēmiskā izdevniecība "PETER LANG", 2019.

## Atsauces
Edita Vitkovska

**Edita Vitkovska** (; dzimusi ) ir bijusī poļu brīvās cīņas un sumo cīkstone.

## Biogrāfija
### Brīvā cīņa
20. gadsimta deviņdesmito gadu beigās un 21. gadsimta pirmajā desmitgadē Edita Vitkovska bija vadošā poļu cīkstone. Savu karjeru viņa sāka 1994. gadā. Viņa apmeklēja Borkovices sporta klubu *"Platan"*, kur viņu trenēja Juzefs Macejčaks. Viņa sacentās 75 kg svara kategorijā. 1997. gadā viņa pirmo reizi piedalījās Eiropas junioru čempionātā, izcīnot bronzas medaļu. Gadu vēlāk viņa bija Eiropas junioru čempione, viņa arī izcīnīja bronzas medaļas pasaules junioru un pieaugušo čempionātos. 1999. gadā viņa kļuva par Eiropas čempioni un pasaules junioru čempioni, un pieaugušo čempionātā viņa ieguva 5. vietu. 2000. gadā viņa ieguva pasaules un Eiropas vicečempiones titulus, bet 2001. gadā ieguva savus visvērtīgākos titulus karjerā - kļuva par pasaules un Eiropas čempioni. 2002. gada viņa pārgāja 72 kg svara kategorijā, kurā iepriekšējos panākumus vairs nesasniedza, bet 2002. gadā izcīnīja pasaules čempionāta bronzas medaļu, bet 2003. gadā šajās sacensībās bija septītā.

Viņa bija arī vairākkārtēja Polijas medaļniece brīvajā cīņā. 1998. un 2001. gadā tā ieņēma pirmo vietu, 1996. un 1999. gadā - otro vietu.

### Sumo
No 2000. gada vienlaicīgi ar brīvo cīņu viņa sāka trenēties arī sumo un jau 2000. gadā kļuva par Eiropas čempioni 80 kg kategorijā, bet 2002. gadā uzvarēja arī pasaules čempionātā. 2004. un 2005. gadā viņa kļuva par pasaules čempionāta sudraba medaļnieci, 2008. gadā par bronzas medaļnieci.

Eiropas čempionātos individuāli viņa ieguva arī vienu sudraba (2009) un astoņas bronzas medaļas (2005., 2006., 2007., 2008. gadā +80 kg kategorijā, 2005., 2008., 2010. gadā atklātajā kategorijā). 2005. gadā viņa triumfēja Pasaules spēļu sacensībās, bet 2009. gadā šajās sacensībās ieņēma trešo vietu. Viņa ir arī daudzkārtēja Polijas čempione šajā sporta veidā.

Viņa absolvēja Staņislava Stašica vārdā nosaukto Lauksaimniecības skolu Borkovicē un Fiziskās audzināšanas akadēmiju Gožovā Velkopolskā.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Poļu cīņas sporta medaļnieki olimpiskajās spēlēs, Pasaules un Eiropas čempionātos.
Argja Bóltfelag

***Argja Bóltfelag***, zināms arī kā **AB**, ir Fēru Salu futbola klubs no Argiras. Klubs ir dibināts 1973. gadā. Pašlaik spēlē Fēru Salu čempionāta augstākajā līgā (*Betrideildin*). Savas mājas spēles komanda aizvada *Inni í Vika* stadionā (sponsorēšanas nolūkos saukts par *Skansi Arena*), kura ietilpība ir 2000 vietu. 2017. gadā uzvarēja Fēru Salu 1. līgā, pirmo reizi iekļūstot augstākajā līmenī.

## Sasniegumi
* **Fēru Salu 1. līga**
** Uzvarētāji (1): 2017

## Sezonas

## Atsauces

## Ārējās saites

* Oficiālā mājaslapa 
* Kluba profils UEFA vietnē 
* Kluba profils ''soccerway.com''
Dobais rumpucis

**Dobais rumpucis** (*Helvella lacunosa*) ir Latvijā reti sastopama rumpuču ģints sēne, kuras augļķermeņi pēc apstrādes ir ēdami.

## Taksonomija
Sugu 1777. gadā aprakstījis skotu naturālists Džons Laitfūts (*John Lightfoot*) kā *Helvella mitra*. Pašreizējo nosaukumu devis zviedru botāniķis Adams Afzeliuss 1783. gadā.

## Sēnes apraksts
thumb|right|Dobais rumpucis šķērsgriezumā
* Cepurīte: Parasti tumši pelēka vai zilganpelēka līdz gandrīz melnai, tomēr ir sastopami arī gaišpelēki un pat bālgani eksemplāri. Jauna ieliekta, vecumā daivaina, sedlveidīga ar brīvām malām. Apakšdaļa gluda, pelēka vai pelēkbrūna. Augstums ar kātiņu 2—5 cm, reti līdz 10 cm, garums un platums — līdz 5 cm. Mīkstums gaiši pelēks vai balti pelēks.
* Kātiņš: Tumši pelēks vai cepurītes krāsā. Dobumains, sadalīts kamerās. Ar izlocītām dziļām krunkām un bedrēm. Garums 2—6 cm, resnums 1—2,5 cm. 
* Sporas: plati eliptiskas, vienšūnas, bezkrāsainas, nobirums balts, ar vienu lielu eļļas pilienu, 15—21/9,5—13,5 µm. 
* Aski: 230—260x15—17 µm, cilindriski. 
* Parafīzes bezkrāsainas, pavedienveidīgas, galotnes virzienā paplašinās līdz 5 µm.

## Augšanas apstākļi
thumb|Eksemplārs ar izteiktām daivām
Saprofīts, bet iespējami veido mikorizu.
Aug atklātās vietās, kā ceļmalas un veci izdegumi, pa vienai vai grupās. Avotu domas par to, kādu koku mežos šie rumpuči sastopami, ir ļoti atšķirīgas. Latvijā no maija līdz septembrim. Viena no pasaulē visizplatītākajām rumpuču sugām.

## Barības vērtība
thumb|right|Jana Kopsa dobā rumpuča zīmējums XIX gadsimtā
Ēdams tikai pēc novārīšanas un ūdens noliešanas, nenovārīts ir indīgs. Ir ziņas, ka suga satur tai radniecīgajām bisītēm raksturīgo indi giromitrīnu. Daži iesaka kātiņus gatavot atsevišķi.

## Līdzīgās sugas
Gaišā forma līdzīga krokainajam rumpucim, atšķirama pēc gludās cepurītes apakšdaļas (krokainajam tā viegli pūkaina). Citiem Latvijas rumpučiem ir gluds kātiņš.

## Skatīt arī
* Sēņošana
* Sēnes kulinārijā

## Ārējās saites

* Index Fungorum
* Mycobank
* Mikologu biedrība: Latvijā konstatētās sēņu sugas 

## Atsauces

## Ārējās saites
Melnais rumpucis

**Melnais rumpucis**, agrāk arī **ādainais rumpucis** (*Helvella corium*, agrāk arī *Cyathipodia corium*) ir Latvijā ļoti reti sastopama rumpuču ģints sēne, kuras augļķermeņi informācijas trūkuma vai sugas retuma un aizsargājamības dēļ tiek uzskatīti par neēdamiem. Latvijā pirmoreiz identificēts 2015. gadā Jūrmalā.

## Taksonomija

Sugu pirmoreiz aprakstījis Masī 1895. gadā. Sugas latīniskajam nosaukumam pavisam ir 13 zinātniski atzīti sinonīmi.

### Citvalodu nosaukumi

Latīņu *corium* tulkojumā ir "ādainais", tomēr latviešu valodā tika pieņemts ģermāņu valodās biežākais sugas nosaukums "melnais". Krievu valodā par "melno" (*Лопастник чёрный*) sauc tumšo rumpuci (*Helvella atra*), kamēr melnā rumpuča krievu nosaukums ir latīniskajā versijā (*Лопастник кожистый*). Ungāriski sēni sauc *Feketéllő papsapkagomba* — "nomelnējusī garīdznieka cepure".

## Sēnes apraksts

* Cepurīte: Kausveidīga ar ieritinātu malu, vecumā gandrīz plakana ar viļņotu, nelīdzenu malu. Iekšpuse ar sporu nesošo slāni tumši brūna vai melna, viegli krunkota, gludu virsmu, kas centrā var kļūt matēta. Ārpuse, kas vecumā kļūst par apakšpusi, parasti gaišāka, brūna, pelēkmelna vai melna, reizēm ar gaišu apmali, ar ļoti sīkiem gaišākiem matiņiem. Augstums līdz 1 cm, diametrs līdz 2,5 (4) cm. 
* Kātiņš: Melns vai tumšbrūns, uz leju gaišāks, gluds vai vecumā vāji rievains, nedaudz resnāks uz leju, ciets, kails vai viegli pūkains. Cilindrisks vai nedaudz saspiests. Garums 1—3 cm, resnums 0,8—1,5 cm. 
* Sporas: plati eliptiskas, gludas, bezkrāsainas, nobirums balts, ar vienu lielu eļļas pilienu centrā, 16—22/9,5—12,5 (15) µm.
* Aski: 225—250x12—17 µm, katrā askā 8 sporas.
* Parafīzes masā brūnas, cilindriskas, augšgalā paplašinātas līdz 9 µm.

## Augšanas apstākļi

Visticamāk saprofīts, taču iespējams, ka veido mikorizu ar lapu kokiem. Aug pavasaros un vasaras sākumā smilšainās augsnēs, izcirtumos un izdegumos, bieži  zāļainās vietās un tuvu ūdeņiem. Atrodams galvenokārt ziemeļu puslodes vēsajā un mērenajā joslās, t. sk. Grenlandē un Špicbergenā. Ziemeļamerikā atrasts pie vītoliem, tūjām un apsēm. Aug arī smagi bojātās augsnēs, atzīmēts uz ķīmiskās rūpniecības atkritumu uzkalniem un pamestu Kanādas urāna raktuvju atkritumos.

Ungārijā kā izņēmuma gadījums atrasts arī novembrī.

## Barības vērtība

Pārbaudīti dati par ēdamību neeksistē. 

## Līdzīgās sugas

Pēc krāsas līdzīgs tumšajam rumpucim, kura cepurīte ir samīcīta diska formā, nevis stipri ieliekta kā melnajam rumpucim. Tumšais rumpucis ir arī nedaudz lielāks. Kātkausa rumpucis ir ar garāku kājiņu un gaišāks, sastopams bagātā augsnē vai uz koksnes. 
Līdzība ir ar Ziemeļamerikā un Āzijā atrasto *Plectania nannfeldtii*, taču tai daudz garāks kātiņš (līdz 5 cm) un ievērojami lielākas sporas (23–28/11–14 µm). Salīdzinājumā ar līdzīgo melno kaussēni tā kātiņš toties ievērojami garāks.

## Skatīt arī

* Sēņošana

## Ārējās saites

* Index Fungorum
* Mycobank
* Mikologu biedrība: Latvijā konstatētās sēņu sugas 

## Atsauces
Efstatijs Horafs

**Efstatijs Horafs**  () bija grieķu peldētājs, 1896. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieks un olimpiskās sudraba medaļas ieguvējs.

## 1896. gada vasaras olimpiskās spēles
Horafs 1896. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Atēnās bija vienīgais Grieķijas sportists, kurš startēja trijās no četrām peldēšanas disciplīnām.

Viņa rezultāts 100 metru peldēšanā nav precīzi zināms. 500 metru peldēšanā viņš ieņēma trešo vienu, kaut viņa iegūtais rezultāts arī nav zināms, bet zināms, ka viņa rezultāts ir bijis sliktāks par 10 minūtēm. 1200 metru peldēšanā viņš arī ieguva trešo vietu, kaut viņa rezultāts nav precīzi zināms, bet tas ir bijis sliktāks par 21 minūti. Līdz ar to Efstatijs Horafs ir vienīgais Grieķijas sportists, kurš šajās olimpiskajās spēlēs izcīnīja divas medaļas peldēšanā.

Olimpisko spēļu laikā trešās vietas ieguvējs netika apbalvots, Starptautiskā Olimpiskā komiteja viņam bronzas medaļu piešķīra vēlāk, ar atpakaļejošu datumu.

### Rezultāti

## Atsauces

## Ārējās saites
* Efstatijs Horafs (SOK profils) 
* Efstatijs Horafs (Sports Reference profils)
Dimitrijs Drivs

**Dimitrijs Drivs**  (; dzimis 1872. gadā, miršanas gads *nav zināms*) bija grieķu peldētājs, 1896. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieks un olimpiskās bronzas medaļas ieguvējs.

## 1896. gada vasaras olimpiskās spēles
Drivs 1896. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Atēnās startēja 100 metru peldēšanā jūrniekiem. Viņa iegūtais rezultāts precīzi nav zināms, bet viņš ir ieguvis trešo vietu, bronzas medaļu. Viņš zaudēja saviem tautiešiem Joannim Malokinim (zelta medaļa) un Spiridonam Hasapim (sudraba medaļa).

### Rezultāti

## Atsauces

## Ārējās saites
* Dimitrijs Drivs (SOK profils) 
* Dimitrijs Drivs (Sports Reference profils)
Aleksandrs Nikolopuls

**Aleksandrs Nikolopuls** () bija grieķu svarcēlājs, 1896. gada olimpisko spēļu dalībnieks un olimpiskās bronzas medaļas ieguvējs.

## 1896. gada vasaras olimpiskās spēles
Aleksandrs Nikolopuls startēja 1896. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Atēnās svarcelšanas disciplīnā — vienrocīgā grūšanā.

Šajā disciplīnā viņš ieguva trešo vietu, bronzas medaļu. Viņš ar vienu roku pacēla 57 kilogramus un piekāpās Lonsestonam Eliotam (zelta medaļa) un Vigo Jensenam (sudraba medaļa).

### Rezultāti

## Atsauces

## Ārējās saites
* Aleksandrs Nikolopuls (SOK profils) 
* Aleksandrs Nikolopuls (Sports Reference profils)
E-8 № 201

***E-8 № 201*** bija PSRS ''Luna'' programmas kosmiskais aparāts, kam uz Mēness virsmas bija jānogādā automātiskais mēness mobilis *[[Lunohod]]* (*apparat 8EL № 201*). Tas tika zaudēts nesējraķetes avārijā 1969. gada 19. februārī.

*E-8 № 201* tika palaists  06:48:15  *[[UTC]]* ar nesējraķeti *[[Proton-K / Blok D]]* no Baikonuras kosmodroma. 51,4. sekundē pēc starta, kad raķete lidoja cauri maksimālajai atmosfēras pretestībai, radās aerodinamiskās vibrācijas, kas sagrāva raķetes plūsmvirža stiprināšanas mezglus. Plūsmvirža atlūzas ietriecās pirmajā pakāpē. Pašuzliesmojošās degvielas sastāvdaļas saskārās, un 53. sekundē notika sprādziens, pilnībā sagraujot raķeti un kosmisko aparātu.

Avārija notika kļūdaini aprēķinātu plūsmvirža slodžu dēļ. 19. februāra starts bija pirmais raķetes lidojums ar šo jauno plūsmvirzi.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Luna Ye-8 (Luna 17, 21 / Lunokhod 1, 2) Gunter Dirk Krebs
Igaunijas Olimpiskā komiteja

**Igaunijas Olimpiskā komiteja** (; abreviatūra: EOK) ir atbildīgs par Igaunijas pārstāvniecību Olimpiskajās spēlēs. Komitejas galvenā mītne atrodas Igaunijas galvaspilsētā Tallinā. Igaunijas izmantotais SOK kods ir **EST**.

## Vēsture
Igaunijas Sporta federācija () nolēma izveidot Igaunijas Olimpisko komiteju pirmajā Igaunijas sporta kongresā () 1919. gada 30. novembrī, bet to oficiāli dibināja 1923. gada 8. decembrī. Par pirmo komitejas priekšsēdētāju 1924. gada 5. maijā tika ievēlēts Kārlis Frīdrihs Akels. Neatkarīga Igaunijas komanda piedalījās olimpiskajās spēlēs no 1920. līdz 1936. gadam. Pēc tam, kad 1940. gadā Igaunijā iebruka Padomju Savienība, Igaunijas sportisti Olimpiskajās spēlēs startēja Padomju Savienības komandas sastāvā. Igaunijas sportisti Padomju Savienības komandas sastāvā startēja līdz 1988. gada Seulas vasaras olimpiskajām spēlēm.

Nacionālā Olimpiskā komiteja tika atjaunota 1989. gada 14. janvārī, kad Igaunijas Olimpiskā sporta konferencē pieņēma šādu lēmumu: *"atsākt 1923. gadā dibinātās Igaunijas Olimpiskās komitejas darbību"*. Nepārtrauktības jēdziens kļuva par atjaunotās Igaunijas Olimpiskās komitejas darbības pamatu, jo, kaut arī tā nevarēja *de facto* rīkoties 50 gadus, tā nekad savu darbību *de iure* nepārtrauca. Tajā pašā dienā tika ievēlēti pirmie atjaunotā Olimpiskās komitejas locekļi — Arnolds Grīns un Atko Viru. 1991. gada 20. augustā tika pasludināta Igaunijas Republikas neatkarība un ar Starptautiskās Olimpiskās komitejas izpilddirekcijas lēmumu valdes sēdē Berlīnē 1991. gada 18. septembrī tā tika atkārtoti atzīta.

1992. gada Albērvilas ziemas olimpiskās spēles kopš 1936. gada bija pirmā, kad Igaunija atkal olimpiskajās spēlēs startēja kā neatkarīga valsts. Līdz šim Igaunija ir startējusi 12 vasaras olimpiskajās spēlēs (1920 — 1936 un no 1992. gada) un 10 ziemas olimpiskajās spēlēs (1928, 1936 un no 1992. gada).

## Struktūra
Igaunijas Olimpiskajā komitejā šobrīd ir 122 biedri, tai skaitā:
* 69 nacionālās sporta federācijas;
* 18 nacionālās sporta asociācijas;
* 19 reģionālās sporta asociācijas;
* 16 individuālie biedri.

### Izpildkomitejas sastāvs
Pašreizējo Olimpiskās komitejas valdi veido:
* **Prezidente:** Kersti Kaljulaida;
* **Viceprezidenti:** Gerds Kanters, Tīts Peks;
* **Ģenerālsekretārs:** Sīms Sukless;
* **Locekļi:** Mihels Mardna, Tenu Teniste, Marti Hēls, Erki Nols, Raivo Rands, Asars Jēpera, Kristjans Kolls, Natalja Inno, Anne Rei, Marts Tarmaks, Kristjans Ports, Martins Tomsons, Leho Haldna, Mihails Kelvarts, Allars Raja.

## Olimpiskās komitejas prezidenu uzskaitījums
### Priekšsēdētāji

### Prezidenti

## Biedru federācijas
Igaunijas nacionālās federācijas ir organizācijas, kas koordinē visus viņu individuālo sporta veidu aspektus. Viņi ir atbildīgi par apmācību, sacensībām un sava sporta veida attīstību. Pašlaik Igaunijā darbojas 29 olimpiskās vasaras un 6 ziemas sporta federācijas, kā arī vairākas citu sporta veidu federācijas.

### Olimpisko sporta veidu federācijas

## Skatīt arī
* Igaunija olimpiskajās spēlēs

## Atsauces

## Ārējās saites
* Oficiālā mājaslapa 
* Igaunijas profils SOK mājas lapā
Konstantins Paspatis

**Konstantins Paspatis** () bija grieķu tenisists, 1896. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieks un olimpiskās bronzas medaļas ieguvējs.

## 1896. gada vasaras olimpiskās spēles
Paspatis 1896. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Atēnās startēja tenisa turnīros. 
Vienspēlēs viņš izcīnīja bronzas medaļu, uzvarot Džordžu S. Robertsonu un Aristidi Akratopulu, bet pusfināla cīņā zaudējot Džonam Bolandam no Lielbritānijas. Savukārt dubultspēļu turnīrā viņš startēja kopā ar tautieti Evangeli Ralli. Viņi abi jau pirmajā spēlē zaudēja saviem tautiešiem Kasdaglim/Petrokokinam.

Olimpisko spēļu laikā trešās vietas ieguvējs netika apbalvots, Starptautiskā Olimpiskā komiteja viņam bronzas medaļu piešķīra vēlāk, ar atpakaļejošu datumu.

### Rezultāti

## Atsauces

## Ārējās saites
* Konstantins Paspatis (SOK profils) 
* Konstantins Paspatis (Sports Reference profils)
Provodņiks

thumb|300px|Rūpnīca "Provodņiks" (1908)
thumb|Rūpnīcas "Provodņiks" 100 rubļu akcija (1913)
thumb|Riepu reklāma.
**Krievu-franču sabiedrība "Provodņik"** (, latviski — "Pavadonis") bija Krievijas—Francijas gumijas ražošanas kopuzņēmums Ganību dambī 31, Sarkandaugavā, Rīgā, kas darbojās no 1888. līdz 1915. gadam.

1889. gadā rūpnīcā strādāja 650, 1897. gadā 2775 (1267 latvieši, 1254 lietuvieši un poļi, 177 krievi, 59 vācieši un 18 igauņi), bet pirms Pirmā pasaules kara ap 6000 darbinieku.

Rūpnīcas galvenajā ēkā šobrīd darbojas radošais kvartāls.

## Vēsture
"Provodņiks" nodibināts 1888. gadā, sākotnēji rūpnīca ražoja gumiju ķirurģijai, cieto gumiju galošām un linoleju 13 700 m2 ražošanas platībā. Uzņēmuma pamatkapitāls bija 700 000 rubļu 1888. gadā. 1889. gada rudenī nodega galošu cehs un rūpnīca apturēja savu darbību, to atsākot pēc gada. Pirmās "Provodņika" ražošanas ēkas projektēja Edmunds fon Trompovskis un Jans Benedikts Vodzinskis (*Wodzinski* 1859—1926). Pēc 1892.—1900. gada saimnieciskās krīzes pārvarēšanas ražošanas apjomi strauji palielinājās un 1906. gadā ražošanas telpu platība sasniedza 46 000 m2, pamatkapitāls 1907. gadā pieauga līdz 7 miljoniem rubļu un rezerves kapitāls līdz 6 miljoniem rubļu. Gada apgrozījums 1910. gadā bija 21 miljons rubļu. Galošu ražošana pieauga no 500 pāriem dienā 1889. gadā līdz 35 000 pāru dienā 1910. gadā.

1914. gadā biedrībai "Provodņiks" piederēja 220 ražošanas un dzīvojamo ēku. Tā lielos daudzumos ražoja tehnisko gumiju, gumijas šļūtenes, riepas (gan automašīnu, gan vieglo ratu), linoleju, izolācijas materiālus, azbesta izstrādājumus un audumu, ebonītu, ūdensnecaurlaidīgus audumus, rotaļlietas (galvenokārt bumbas). Pēc ražošanas apjomiem tā laika pasaules gumijas izstrādājumu ražošanā "Provodņiks" ieņēma ceturto vietu, bet riepu ražošanā — otro vietu.

1915. gadā visas iekārtas evakuēja uz Krieviju. Pēc Pirmā pasaules kara rūpnīcas telpās darbojās kokapstrādes rūpnīca (1925—1935), bet Latvijas PSR laikā 1946. gadā tajās sāka darboties Rīgas elektromašīnbūves rūpnīca (RER).

RER un dažādi citi rūpniecības uzņēmumi "Provodņika" galveno ēku izmantoja līdz 2014. gadam, pēc kā 2015. gadā to pārņēma nekustamo īpašumu attīstītājs *Realto*, plānojot pakāpeniski pārveidot ēku un tās apkārtni par radošo, uzņēmējdarbības un pasākumu aktivitāšu kvartālu "E. fon Trompovska kvartāls" (arī saukts par "Provodņika kvartālu"). Ēkas 5. stāvā saglabājusies arī RER laikos izveidota basketbola zāle, kura izmantota dažādu reklāmas video uzņemšanai. 2023. gadā ar pasākumu programmu tika atzīmēta "Provodņika" ēkas 135. jubileja.

### Vadība
Fabrikas izpilddirektors (no 1900. gada), ģenerāldirektors un valdes priekšsēdētājs (no 1906. gada) bija Boriss Vitenbergs (*Boris Wittenberg*; 1867—1942). Tehniskie direktori bija Arnolds fon Hertvigs (1859—1928), Artūrs Fēgedings (1878—1936), Kārlis Hanss Ēmans (1859—pēc 1920).

## Atsauces

## Ārējās saites

* E. fon Trompovska kvartāla mājaslapa
Demetrijs Petrokokins

**Demetrijs Petrokokins** (; dzimis , miris ) bija grieķu tenisists, 1896. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieks un olimpiskās sudraba medaļas ieguvējs.

Petrokokins 1896. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Atēnās startēja tenisa turnīros. Vienspēlēs viņš jau pirmajā kārtā zaudēja savam tautietim Evangelim Rallim un turpmāko cīņu šajā disciplīnā neturpināja. Savukārt dubultspēļu turnīrā kopā ar Dionisiju Kasdagli izcīnīja sudraba medaļu, pieveicot Paspati/Ralli un Fleku/Robertsonu, bet fināla mačā zaudējot Bolandam/Traunam. Kaut gan abi sportisti vienspēļu turnīros pārstāvēja Grieķiju, Starptautiskā Olimpiskā komiteja savā datubāzē dubultspēļu turnīrā viņu rezultātu un iegūto sudraba medaļu pieskaita pie Jauktās komandas panākumiem.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Demetrijs Petrokokins (SOK profils) 
* Demetrijs Petrokokins (Sports Reference profils)
Rumpis

alt=rumpis|thumb|Cilvēka ķermeņa rumpis
**Rumpis** (no viduslejasvācu: *rump* — 'viduklis, pamatdaļa'), **vidums** jeb **torss** (no ) ir masas ziņā ķermeņa apjomīgākā daļa. Terminu "rumpis" pierasts attiecināt uz tiem dzīvajiem organismiem, kuriem var izdalīt vairāk kā vienu izšķiramu ķermeņa daļu. Nereti, piemēram krabjiem, rumpi, kas ir kopā ar galvu, mēdz dēvēt par organisma galvu, kas nav nepareizi. Rumpim, nozīmes pēc, būtu jābūt galvenajai vai būtiskākajai ķermeņa daļai, nodrošinot koordinētu ķermeņa darbību un iespēju pārvietoties tam paredzētajā vidē.

"Rumpis" ir idejisks termins, tāpēc tas var tikt arī saistīts ar nedzīvu priekšmetu aprakstu vai izceļot kāda priekšmeta vai priekšmetu grupas nozīmīgāko un apjomīgāko elementu.

## Atsauces
Andreu

**Andreu** () var būt:

* Anastasijs Andreu (*Αναστάσιος Ανδρέου*; 1877―1947) — grieķu paukotājs;
* Frenkijs Andreu (1966) — amerikāņu riteņbraucējs;
* Joannis Andreu (*Ιωάννης Ανδρέου*; *nav zinām,s*) — grieķu peldētājs.
Pavlidis

**Pavlidis** () ir grieķu cilmes uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:

* Pavls Pavlidis (*Παύλος Παυλίδης*; ?—1968) — grieķu šāvējs;
* Vangelis Pavlidis (*Βαγγέλης Παυλίδης*; 1998) — grieķu futbolists.
Persakis

**Persakis** () ir grieķu cilmes uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:

* Joannis Persakis (*Ιωάννης Περσάκης*; 1877—1943) — grieķu vieglatlēts;
* Petrs Persakis (*Πέτρος Περσάκης*; 1879—1952) — grieķu vingrotājs.
Morakis

**Morakis** var būt:

* Leonids Morakis (*Λεωνίδας Μωράκης*) — grieķu sporta šāvējs, 1896. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieks; 
* Nikolajs Morakis (*Νικόλαος Μοράκης*) — grieķu sporta šāvējs, 1896. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieks un olimpiskās sudraba medaļas ieguvējs.