open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Francijas metropole

thumb|Francijas kontinentālās daļas karte
**Francijas metropole** (franču: *France métropolitaine*), oficiālais juridiskais termins — **Francijas Eiropas teritorija** (*territoire européen de la France*) ir Francijas Eiropas daļa, kas ietver kontinentālās teritorijas un tuvākās salas Atlantijas okeānā, Lamanšā un Vidusjūrā (ieskaitot Korsiku). Tas ir novecojis jēdziens, jo vārds "metropole" paredz kolonijas.

Francijas metropoles teritorija aizņem 551 500 km² jeb 80 % no valsts kopējās platības. 2014. gada sākumā metropoles iedzīvotāju skaits sasniedza 63 460 000 jeb 96 % no kopējā iedzīvotāju skaita. Pēc teritoriālās reformas, kas stājās spēkā 2016. gada 1. janvārī, metropole ir sadalīta 13 reģionos. Pirms reformas Francijas Eiropas teritorijā bija 22 reģioni.

## Ārējās saites
Kipra (sala)

thumb|Kipra satelītattēlā
**Kipra** (grieķu: Κύπππρος, turku: *Kıbrıs*, angļu: *Cyprus*) ir sala Vidusjūras austrumos, trešā lielākā sala Vidusjūrā platības un iedzīvotāju skaita ziņā. Ģeogrāfiski Kipra ir daļa no Āzijas.

Sala faktiski ir sadalīta starp trim valstīm, starp kurām ir buferzona:

* Kipras Republika kontrolē 57,6 % teritorijas;
* 3,7 % kontrolē ANO (buferzona);
* 36 % — daļēji atzītā Ziemeļkipras Turku Republika (atzinusi tikai Turcija);
* 2,7 % — Apvienotā Karaliste (divas militārās bāzes Akrotiri un Dekelija dažādās salas daļās).
Kopš Kipras sadalīšanas lielākā daļa Kipras grieķu dzīvo dienvidos, bet turki — ziemeļos. Kopējais iedzīvotāju skaits ir 1 278 686 (2021).

## Ārējās saites
Lida (Anglija)

**Lida** () ir pilsēta (*town*) un pagasts Anglijā, Kentas grāfistē, Folkstonas un Haitas distriktā. Atrodas grāfistes dienvidaustrumos Lamanša krastā  no distrikta centra Folkstonas,  no grāfistes centra Meidstonas un  no valsts galvaspilsētas Londonas centra. Viduslaikos Lida bija viena no Piecu ostu konfederācijas korporētajām ostām.

## Vēsture
Apdzīvotā vieta izveidojusies romiešu Britānijas laikā uz oļu salas Roteras upes estuārā. Vēstures avotos pirmoreiz minēta 774. gadā anglosakšu hartijā kā *Hlidum*; nosaukums radies no senangļu valodas *hlid* — ‘nogāze’. Pilsētas uzplaukuma laiks bija 13. gadsimtā, kad tā kļuva par Piecu ostu savienības korporēto locekli kā Ņūromni acociētā (*limb*) osta. Pēc Roteras estuāra aizsērēšanas Lida zaudēja savu ostas nozīmi, bet vēl 18.—19. gadsimtā bija nozīmīga piekrastes kontrabandistu bāze.

 uz ziemeļaustrumiem no Lidas atrodas Londonas Ešfordas starptautiskā lidosta, bet  uz dienvidaustrumiem Dangnesa ragā — apstādinātā Dangnesas atomelektrostacija.

## Atsauces

## Ārējās saites
Jūtas "Mammoth"

**Jūtas "Mammoth"** () ir ASV hokeja klubs, kas bāzējas Soltleiksitijā, Jūtas štatā. Komanda spēlē Nacionālās hokeja līgas Rietumu konferences Centrālajā divīzijā un savas mājas spēles aizvada *[[Delta Center]]* arēnā.

Atšķirībā no diviem citiem jaunākajiem NHL klubiem, Sietlas "Kraken" un Vegasas "Golden Knights", Jūtas komanda saglabāja Arizonas "Coyotes" sastāvu, jo klubs tika izveidots, sadalot "Coyotes" franšīzi divās daļās.

Komanda pirmo sezonu spēlēja bez nosaukuma, saucot sevi par **''Utah Hockey Club''.** Pēc pilnas sezonas nospēlēšanas ar pagaidu nosaukumu, fanu balsojuma rezultātā 2025. gada 7. maijā tika noteikts pastāvīgais nosaukums Jūtas "Mammoth".
## Talismani
2024. gada 7. oktobrī komanda paziņoja, ka *Džeza Lācis*, NBA komandas Jūtas "Jazz" talismans, kalpos arī par hokeja komandas talismanu tās pirmajā sezonā.

2025. gada 15. oktobrī pirms komandas pirmās mājas spēles ar nosaukumu "Mammoth" komanda atklāja savu pastāvīgo talismanu — zilu mataino mamutu vārdā Taskijs.
## Spēlētāji

### Šobrīdējais sastāvs
*Pēdējoreiz atjaunots 2024. gada 9. oktobrī.*

#### Vārtsargi

* 39  Konors Ingrems
* 70  Karels Vejmelka

#### Aizsargi

* 4  Jūso Velimeki
* 7  Maikls Keselrings
* 28  Ians Kols
* 41  Roberts Bortuco
* 50  Šons Durci
* 52  Vladislavs Koļačonoks
* 98  Mihails Sergačovs

#### Uzbrucēji

* 8  Niks Šmalcs (Kapteiņa palīgs)
* 9  Kleitons Kellers (Kapteinis)
* 11  Dilans Ginters
* 15  Aleksandrs Kerfuts
* 22  Džeks Makbeins
* 27  Barets Heitons
* 38  Liams O'Braiens
* 53  Maikls Karkone
* 56  Kailers Jamamoto
* 63  Matiass Makeli
* 67  Losons Krūss (Kapteiņa palīgs)
* 82  Kevins Stenlunds
* 91  Džošs Doans
* 92  Logans Kūlijs
*  Džons Džeisons Peterka

## Līderi
### Galvenie treneri
* Andrē Turiņī (2024—*pašlaik*)

### Kapteiņi
*  Kleitons Kellers (2024—*pašlaik*)
## Atsauces

## Ārējās saites

* Oficiālā tīmekļa vietne
Turcijas iebrukums Kiprā

[thumb|Kipras etniskā sadalījuma karte 1973. gadā (Zelta krāsā tiek apzīmēti Kipras grieķi, violetā — Kipras turki un sarkanā — [Akrotiri un Dekelija|Lielbritānijas bāzes)]]
**Turcijas iebrukums Kiprā** sākās 1974. gada 20. jūlijā un turpinājās divos posmos nākamā mēneša laikā. Tas notika uz kopienu savstarpējās vardarbības fona starp Kipras grieķiem un turkiem un kā atbilde uz militārās huntas veikto valsts apvērsumu piecas dienas iepriekš. Turcija ieņēma un okupēja salas ziemeļu daļu.

Kipras sala tika sadalīta ziemeļu daļā, ko kontrolēja Kipras turki (un faktiski Turcija, vēlāk Ziemeļkipras Turku Republika), un dienvidu daļā, ko kontrolēja Kipras grieķi (Kipras Republika), tomēr saskaņā ar starptautiskajām tiesībām Kipras Republika saglabā suverenitāti pār visu teritoriju, kas tai piederēja pirms 1974. gada. Kipras Republika 2004. gadā arī pievienojās Eiropas Savienībai, un arī ES atzīst tās suverenitāti pār visu teritoriju, uzskatot salas ziemeļu daļu par "Kipras Republikas uz laiku okupēto teritoriju". Kipras jautājums ir viens no galvenajiem iemesliem, kāpēc Turcija joprojām nav uzņemta Eiropas Savienībā, jo tā pieprasa Turcijai "deokupēt" Ziemeļkipru.

Līniju, kas sadala salu divos sektoros, apsargā ANO miera uzturēšanas spēku kontingents.

## Ārējās saites
Genādijs Janajevs

**Genādijs Janajevs** (; dzimis , miris ) bija Padomju Savienības partijas un valsts darbinieks, pirmais un vienīgais PSRS viceprezidents ( — ). Janajeva politiskā karjera aptvēra Hruščova, Brežņeva, Andropova un Čerņenko vadīšanas laikus un kulmināciju sasniedza Gorbačova gados. Janajevs dzimis Perevozā, Gorkijas apgabalā. Pēc gadiem vietējā politikā viņš ieņēma Vissavienības Centrālās arodbiedrību padomes priekšsēdētāja amatu, papildu tam viņš ieņēma arī citus mazākus amatus, piemēram, Vissavienības biedrības kultūras sakariem ar ārvalstīm vietnieka amatu.

Pateicoties priekšsēdētāja amatam Vissavienības Centrālajā arodbiedrību padomē, 1990. gadā kļuva par 28. PSKP CK Politbiroja pilntiesīgu locekli un Centrālās komitejas sekretāru. Vēlāk tajā pašā gadā, 27. decembrī, ar Mihaila Gorbačova palīdzību Janajevs tika ievēlēts par pirmo un vienīgo Padomju Savienības viceprezidentu. Pieaugot šaubām par to, kurp virzās Gorbačova reformas, Janajevs sāka sadarboties ar Valsts komiteju ārkārtas stāvokļa jautājumos, kas 1991. gada augusta puča mēģinājuma laikā gāza Gorbačovu, un formāli vadīja valsti. Pučs beidzās jau pēc trim dienām, daļēji pateicoties Borisa Jeļcina rietumu atbalstam, tomēr īsajā varas laikā Janajevu iecēla par Padomju Savienības prezidenta pienākumu izpildītāju. Vēlāk viņu arestēja par piedalīšanos apvērsumā, bet 1994. gadā viņš tika apžēlots. Atlikušo mūžu pavadīja, līdz savai nāvei , strādājot Krievijas tūrisma pārvaldē.

## Atsauces

## Ārējās saites
Blombergi

thumb|right|Fon Blombergu dzimtas ģerbonis.
**Fon Blombergi** () ir sena vācbaltiešu dzimta, kas Livonijā zināma kopš 15. gadsimta un bija ierakstīta Kurzemes bruņniecības matrikulā. Vēlāk dzimtas atzari izplatījās arī Prūsijā un ASV.

## Vēsture

Par šīs Kurzemes bīskapijas vasaļu dzimtas ciltstēvu uzskata Pūņu (*Puhnen*) muižnieku Hermani no Blomenbergas (*Hermann Blomenberch*, 1442–1467), bet dzimtas ģeneoloģiskā līnija izsekojama līdz Johanam Blombergam, kurš minēts 1583. gadā kā Sermītes (*Sergemit(h)en*) muižas īpašnieks.

Hermanis Ulrihs fon Blombergs bija viens no Piltenes apgabala landrātiem, kurš 1795. gada 28. martā parakstīja padošanās aktu Krievijas impērijai, pārtraucot personālūniju ar Poliju—Lietuvu.

Sermītes, Sieksātes (*Sexaten*) un Pērbones (*Perbohnen*) muižu īpašnieks Johans Albrehts fon Blombergs bija Svētās Romas impērijas ķeizara padomnieks un sūtnis Maskavā (1682), ķeizars Leopolds I Hābsburgs viņam un viņa brāļiem Heinriham un Sebastjanam 1670. gadā piešķīra mantojamu barona titulu. Kārlis Augusts fon Blombergs (1726–1793) bija Prūsijas armijas pulkvedis, viņa mazmazdēls Hermanis fon Blombergs (1836–1924) bija Prūsijas armijas ģenerālis, savukārt viņa madēls ģenerālfeldmaršals Verners fon Blombergs (1878–1946) bija Vācijas kara ministrs (1933–1938).

## Atsauces
Briņģu iela

**Briņģu iela** ir iela Rīgā, Zemgales priekšpilsētā, Atgāzenes apkaimē. Tā mūsdienās sastāv no diviem savstarpēji nesavienotiem posmiem, kurus pārrauj Biznesa augstskolas "Turība" ēka. Briņģu ielas viens posms sākas no Vienības gatves un beidzas kā strupceļš saimnieciskā teritorijā. Ielas turpinājums atrodas augstskolas "Turība" teritorijā, un tas ir savienots ar Dīķa ielu pie dzelzceļa līnijas Rīga—Jelgava līdzās dzelzceļa pieturas punktam "Turība".

Briņģu iela izveidota 1902. gadā kā **Briņķu iela** (*Бринкенская улица*), bet 1923. gadā nosaukta tagadējā vārdā.

## Ielu savienojumi
Briņģu iela ir savienota ar šādām ielām:
* Vienības gatve (T veida krustojums)
* Dīķa iela (T veida krustojums)

## Skatīt arī
* Atgāzene

## Atsauces
Komunisma melnā grāmata

**„Komunisma melnā grāmata: Noziegumi, terors, apspiešana”** () ir 1997. gadā izdota 11 Eiropas vēsturnieku un zinātnieku sarakstīta grāmata, kurā apkopota komunistisko režīmu 20. gadsimta politisko represiju (genocīdu, ārpustiesas nāvessodu, izsūtīšanu, piespiedu darba nometņu, mākslīgi izraisīto badu u.c.) vēsture. Grāmatā aplēsts, ka par komunisma upuriem pasaulē kļuvuši no 85 līdz 100 miljoniem cilvēku, tostarp 72 miljoni Ķīnas Tautas Republikā, vairāk nekā 20 miljoni Padomju Savienībā un 1,3—2,3 miljoni jeb trešā daļa iedzīvotāju Demokrātiskajā Kampučijā.

## Reakcija
Neilgi pēc izdošanas tā kļuva par pirktāko grāmatu Francijā, „Komunisma melnās grāmatas” redaktoram Stefanam Kurtuā vienlaikus izpelnoties arī kritiku, tostarp no dažiem „Komunisma melnās grāmatas” līdzstrādniekiem, kas iebilda pret, viņuprāt, pārspīlētajām komunisma upuru aplēsēm, terora un nogalināšanas būtības piedēvēšanu komunismam un komunisma salīdzināšanai ar nacismu. 2001. gadā Labējo spēku savienības vadītājs Boriss Ņemcovs grāmatas eksemplāru uzdāvināja Krievijas Komunistiskās partijas vadītājam Genādijam Zjuganovam, un izteica piedāvājumu visas Krievijas skolas nodrošināt ar „Komunisma melnās grāmatas” krievisko tulkojumu, kas izraisīja sašutumu Krievijas komunistu vidū. Reaģējot uz grāmatu, Krievijas sabiedriskā organizācija "Pēterburgas un Ļeņingradas apgabala komunisti" 2008. gadā paziņoja, ka sāks rakstīt „melno grāmatu”, kurā apkopošot noziegumus pret ļeņinismu.

## Tulkojumi un turpinājums
Grāmata pārtulkota vairāk nekā 30 valodās. 2000. gadā izdots grāmatas tulkojums igauņu valodā, kuras priekšvārdu sarakstīja Igaunijas prezidents Lennarts Meri, bet nodaļu par komunistiskā režīma upuriem Igaunijā sagatavoja Igaunijas premjerministrs Marts Lārs.

2002. gadā izdots „Komunisma melnās grāmatas” grāmatas turpinājums — „Nosvītrosim pagātni! Komunisma vēsture un piemiņa Eiropā” (*Du passé faisons table rase! Histoire et mémoire du communisme en Europe*), kurā apkopotas dažādo valodu tulkojumiem pievienotās nodaļas par komunisma upuriem attiecīgajās valstīs.

## Atsauces
Kārlis VII Vitelsbahs

**Kārlis VII Vitelsbahs** (; dzimis , miris ) bija Bavārijas kūrfirsts (Kārlis Albrehts) no 1726. gada, Bohēmijas karalis no 1741. gada un Svētās Romas impērijas ķeizars no 1742. gada līdz nāvei 1745. gadā.

Kopā ar Prūsijas karali Frīdrihu Lielo piedalījās Austrijas mantojuma karā pret Kārļa VI meitu Mariju Terēziju un viņas vīru Franci Stefanu. Viņa sieva Marija Amālija bija ķeizara Leopolda I mazmeita. Pēc Prāgas iekarošanas viņš sevi pasludināja par Bohēmijas karali. 

1742. gada 24. janvārī viņa brālis Ķelnes arhibīskaps un kūrfirsts Klements Augusts viņu kronēja par Svētās Romas impērijas ķeizaru. Tomēr tajā pašā laikā Austrijas spēki ieņēma lielāko daļu Bavārijas, tāpēc Kārlis VII bija ķeizars bez valsts, rīkojoties pēc moto: *Caesar aut nihil* ("Ķeizars vai nekas!").

Pēc viņa nāves ķeizara troni ieguva Francis I Stefans.

## Ārējās saites
Veipi (nozīmju atdalīšana)

**Veipi** var būt:

* Veipi — apdzīvota vieta (skrajciems) Murmastienes pagastā;
* veips — ierīce, kas imitē tabakas smēķēšanu;
* Mazie Veipi — apdzīvota vieta (skrajciems) Varakļānu pagastā.

## Skatīt arī
* Veips
Elektroniskā cigarete

alt=Photo of device|thumb| Pirmās paaudzes e-cigarete, kas atgādina tabakas cigareti, ar akumulatora daļu, kuru var atvienot un uzlādēt, izmantojot USB strāvas lādētāju
alt=Photo of devices|thumb| Dažādi e-cigarešu veidi no 2015. gada, tostarp vienreizējās lietošanas e-cigarete, uzlādējama e-cigarete, vidēja izmēra tvertnes ierīce, liela izmēra tvertnes ierīces, e-cigārs un e-pīpe
**Elektroniskā cigarete** (saīsinājumā **e-cigarete**) jeb **veips** (no , saīsinājums no *vaporizer* — 'iztvaikotājs') ir ierīce, kas imitē tabakas smēķēšanu. Tas sastāv no izsmidzinātāja, barošanas avota, piemēram, akumulatora, un konteinera, piemēram, kasetnes vai tvertnes. Dūmu vietā lietotājs ieelpo tvaikus. Tādējādi e-cigarešu lietošanu bieži sauc par "**veipošanu**". Izsmidzinātājs ir sildelements, kas iztvaicē šķidru šķīdumu, ko sauc par e-šķidrumu, kas ātri atdziest par sīku pilienu, tvaiku un gaisa aerosolu. Tvaiki galvenokārt satur propilēnglikolu un/vai glicerīnu, parasti ar nikotīnu un aromatizētāju. Tās precīzais sastāvs atšķiras un ir atkarīgs no vairākām lietām, tostarp lietotāja uzvedības.

E-cigaretes tiek aktivizētas, ieelpojot vai nospiežot pogu. Dažas izskatās kā tradicionālās cigaretes, un lielākā daļa veidu ir atkārtoti lietojamas. 

Nikotīns izraisa lielu atkarību. Lietotāji kļūst fiziski un psiholoģiski atkarīgi. Zinātnieki nezina, cik kaitīgas ir e-cigaretes ilgtermiņā, jo ir grūti nošķirt tvaicēšanas ietekmi no veipošanas sekām, kad tik daudz cilvēku gan veipo, gan smēķē. E-cigaretes nav izmantotas pietiekami plaši vai pietiekami ilgi, lai pārliecinātos.

Veipošana, visticamāk, ir daudz mazāk kaitīga nekā smēķēšana, taču tomēr kaitīga. E-cigarešu tvaiki satur mazāk toksīnu nekā cigarešu dūmi, zemākā koncentrācijā. Tvaiki satur kaitīgu vielu pēdas, kas nav atrodamas cigarešu dūmos. Nikotīnu saturošas e-cigaretes ir efektīvākas par nikotīna aizstājterapiju (NAT) smēķēšanas atmešanai. Tomēr e-cigaretes nav tikušas pakļautas tikpat stingrām pārbaudēm kā lielākajai daļai nikotīna aizstājterapijas produktu, un brīdinājumi par ietekmi uz veselību var mudināt smēķētāju atmest veipošanu.

## Latvijā

2025. gadā stājās spēkā pret e-cigaretēm vērsti ierobežojumi, piemēram, aizliedza aromatizatorus, kas padarīja tās patīkamākas. Kā rezultāts, 2025. gada beigās no Latvijā atgrieztajiem lietotajiem e-cigarešu produktiem 70% bija tādi, kurus Latvijā aizliegts tirgot. Nelegālais tirgus šai laikā pieauga par 50% un sasniedza gandrīz pusi no kopējā tirgus apjoma, arī par 50% kritās legālā tirgus apgrozījums.

## Skatīt arī

* Karsējamās tabakas produkti

## Piezīmes

## Atsauces
Feveršema

**Feveršema** (; ) ir pilsēta (*town*) un pagasts Anglijā, Kentas grāfistē, Sveilas distriktā. Atrodas grāfistes ziemeļos  no distrikta centra Sitingbornas,  no grāfistes centra Meidstonas un  no valsts galvaspilsētas Londonas centra. Viduslaikos Feveršema bija viena no Piecu ostu konfederācijas korporētajām ostām, 17.—20. gadsimtā — nozīmīgs šaujampulvera ražošanas centrs.

## Vēsture
Apdzīvotā vieta izveidojusies pirms romiešu Britānijas laika. Arheoloģiskie izrakumi liecina, ka šajā vietā pastāvējusi arī romiešu apdzīvotā vieta. Vēstures avotos pirmoreiz minēta 811. gadā kā *Fefresham*; nosaukums radies no senangļu valodas *fæfere* un *hām* — ‘smēdes ciems’. Tiek uzskatīts, ka Feveršema bija Kentas anglosakšu karaļu vasaras galvaspilsēta. Pastardienas grāmatā 1086. gadā atzīmēta kā *Favreshant*. Viduslaikos bijusi nozīmīga osta — 13. gadsimtā tā kļuva par Piecu ostu savienības korporēto locekli kā Duvras acociētā (*limb*) osta. 1573. gadā Feveršemā tika izveidota pirmā šaujampulvera ražotne, bet Napoleona karu laikā šeit izgatavoja lielāko daļu britu armijas izmantotā pulvera un sprāgstvielu. 1916. gadā notika negadījums, kur sprādzienā gāja bojā vairāk kā 100 strādnieku. Šaujampulvera ražotnes 1934. gadā tika pārceltas uz Skotiju.

Mūsdienās Feveršema un tās apkārtne ir nozīmīgs apiņu audzēšanas un alus ražošanas centrs.

## Atsauces

## Ārējās saites
Spoku mednieki: Sasaluma impērija

**"Spoku mednieki: Sasaluma impērija"** () ir 2024. gada ASV pārdabiska fantastikas kinokomēdija. Filmas režisors ir Džils Kenans, viņš kopā ar Džeisonu Raitmanu ir arī scenārija autors. Šis ir filmas "Spoku mednieki: Viņā pusē" (2021) turpinājums un piektā filma "Spoku mednieku" franšīzē. Pols Rads, Kerija Kūna, Finns Volfhards, Makkena Greisa, Selesta O'Konora un Logans Kims atveido tās lomas no iepriekšējās daļas, Bills Marijs, Dens Akroids, Ērnijs Hadsons, Enija Potsa un Viljams Atertons attveido tēlus no vecākām sērijas filmām. Aktieru sastāvam pievienojušies Kumeils Nandžiani, Petons Osvalts, Emilija Elina Linda un Džeimss Eikasters. Trīs gadus pēc iepriekšējās filmas notikumiem spoku ķērāju veterāniem jāapvieno spēki ar jauno paaudzi, lai Ņujorkā glābtu pasauli no nāvējoši stindzinošā dieva, kurš cenšas izveidot spektrālu armiju.

Pēc filmas "Viņā pusē" panākumiem daudzi skatītāji vēlējās turpinājumu, tāpēc 2022. gada aprīlī *[[Sony Pictures]]* paziņoja par turpinājuma izveidi, Raitmanam atgriežoties kā režisoram. Scenārija līdzautors un izpildproducents Kenans vēlāk tā paša gada decembrī no Raitmana pārņēma režisora ​​pienākumus, kurš palika kā scenārija līdzautors un līdzproducents. Tajā pašā mēnesī aktieru sastāvam apstiprināja Radu, Kūnu, Greisu, Volfhardu, O'Konoru, Kimu, Mariju, Akroidu, Hadsonu, Potsu un Atertonu, kas atkārtoja savas lomas no iepriekšējām filmām. 2023. gada martā paziņoja, ka aktieru sastāvu papildinās Nandžiani, Osvalts, Linda un Eikasters, un ka filmēšana sāksies tajā pašā mēnesī un beigsies jūnijā. Filmas muzikālā pavadījuma sacerēšanai nolīga Dario Marianelli, aizstājot iepriekšējās daļas komponistu komponistu Robu Simonsenu. Šī ir pirmā filma "Spoku mednieku" franšīzes ietvaros, kas izdota pēc franšīzes līdzradītāja un Džeisona Raitmana tēva Aivana Raitmana nāves, kurš pēc nāves saņem atzinību kā producents. Filma veltīta Raitmana piemiņai un atzīmē pirmās filmas 40. gadadienu.

Filmas "Spoku mednieki: Sasaluma impērija" pasaules pirmizrāde notika kinoteātrī *AMC 13 Theater* Ņujorkā , ASV kinoteātros filmu sāka demonstrēt no 22. marta, bet Latvijā no 12. aprīļa. Filmas izplatītājs ir *[[Sony Pictures Releasing]]*, kas to izplata ar *[[Columbia Pictures]]* zīmolu. Filma saņēmusi dažādus kritiķu novērtējumus un visā pasaulē nopelnījusi vairāk nekā 201 miljonu ASV dolāru.

## Atsauces un piezīmes

## Ārējās saites
Temu

***Temu*** ir tiešsaistes tirdzniecības vietne, ko pārvalda Ķīnas e-komercijas uzņēmums *PDD Holdings*. Tajā tiek piedāvātas patēriņa preces ar atlaidēm, preces lielākoties tiek piegādātas patērētājiem tieši no Ķīnas.

*Temu* uzņēmējdarbības modelis ļāvis tam kļūt populāram patērētāju vidū, kā arī izraisījis bažas par datu konfidencialitāti, intelektuālo īpašumu un tirgus preču kvalitāti. Uzņēmums iesaistījies juridiskos strīdos ar konkurentu *[[Shein]]*.

## Atsauces

## Ārējās saites

*
Doneckas Republika (politiskā partija)

thumb|Partijas logotips
**Doneckas Republika** () bija Ukrainā aizliegta prokrieviski orientēta sociālpolitiska organizācija (partija) pašpasludinātajā Doneckas tautas republikā. Tā bija lielākā kustība DTR, un tai bija lielākā frakcija DTR Tautas padomē (līdz 2023. gadam).

Doneckas Republikas darbība Ukrainā tika aizliegta ar tiesas spriedumu 2007. gadā. Pēc tam, kad Ukrainas varas iestādes zaudēja kontroli pār Doneckas apgabala daļu, kurā 2014. gada aprīlī tika proklamēta Doneckas tautas republika, šis aizliegums faktiski vairs nebija spēkā, un atjaunotā sabiedriskā organizācija kļuva par vienu no ietekmīgākajiem spēkiem DTR. Kopā ar partiju "Brīvs Donbass" piedalījās neatzītajās vispārējās vēlēšanās Doneckas tautas republikā 2014. gada 2. novembrī. Vēlēšanu rezultātā tā kļuva par DTR valdošo partiju.

Pret partiju ir noteiktas starptautiskas sankcijas no Eiropas Savienības, Apvienotās Karalistes, Kanādas un vairākām citām valstīm par "piedalīšanos nelikumīgās "vēlēšanās".

## Ārējās saites
Īstborna

**Īstborna** (, ) ir piekrastes pilsēta un nemetropoles distrikts ar boro statusu Anglijā, Austrumsaseksas grāfistē. Atrodas grāfistes dienvidos Lamanša krastā pie Bīčiheda zemesraga  no grāfistes centra Lūisas un  no valsts galvaspilsētas Londonas centra. Nozīmīgs Anglijas dienvidu piekrastes kūrorts.

## Vēsture
Vēstures avotos pirmoreiz minēta 963. gadā Anglosakšu hartijā kā *Burne* — upīte, kas ieplūdusi jūrā tagadējā pilsētas centrā. Pastardienas grāmatā 1086. gadā minēta kā *Borne*; nosaukums *Eastbourne* parādās 13. gadsimtā. Viduslaikos Īstborna bija nozīmīga osta un bija viena no Piecu ostu savienības nekorporētajām ostām kā Heistingsas atzars (*limb*). 18. gadsimta otrajā pusē pilsēta pēc karaliskās ģimenes vizītes sāka attīstīties kā moderns piejūras kūrorts. Strauja pilsētas attīstība sākās 19. gadsimta vidū līdz ar dzelzceļa savienojuma izveidošanu. No 1851. līdz 1891. gadam tās iedzīvotāju skaits pieauga no 4 līdz 35 tūkstošiem. 1886. gadā Īstbornai piešķirts boro statuss. 1993. gadā atvērtā Suverēnā osta (*Sovereign Harbour*) pilsētas ziemeļaustrumos ir lielākā jahtu osta valstī un visā Ziemeļeiropā.

## Atsauces

## Ārējās saites

* 
*
Dārza mīkstpiene

**Dārza mīkstpiene** (*Sonchus oleraceus*) ir augu suga mīkstpieņu ģintī. Tās dabiskais izplatības areāls ir Centrāleiropā un Vidusjūras reģionā, taču tā lauksaimniecības dēļ ir plaši daudzviet citur pasaulē, tostarp Latvijā, kur tā ir diezgan bieži sastopama visā valsts teritorijā.

## Apraksts
Dārza mīkstpiene ir viengadīgs, 30—100 cm garš lakstaugs ar zilganu nokrāsu.  Augam ir stāva mietsakne, visas auga daļas satur baltu piensulu. Stublājs ir stāvs, dobs, kails, zaro, aplapots līdz pat ziedkopai. Lapas ir sēdošas, 4—15 cm garas un 2,5—7 cm platas, apakšdaļā koklesveidīgas, augšējās lapas šķeltas vai veselas. Lapas virspuse ir tumšzaļa, apakšpuse blāvi zaļa. Lapas mala smailzobaina vai plēsta un gals smails. Lapai ir smailas, uz priekšu vērstas austiņas. Ziedu kurvīši nelieli, čemurveida ziedkopās stublāja un zaru galā. Vīkala lapas zaļas, vairākās rindās. Mēlziedi dzelteni vai blāvi dzelteni. Auglis ir gaišbrūns, krunkains, eliptisks sēklenis ar 3 gareniskām ribām katrā pusē. Matkauss vienkāršs. Zied no jūlija līdz oktobrim.

## Atsauces

## Ārējās saites
Vikipēdija latīņu valodā

thumb|Vikipēdijas logo
**Vikipēdija latīņu valodā** (latīņu: *Vicipaedia Latina*) ir Vikipēdijas latīņu valodas sadaļa, kas tika atvērta 2002. gada jūnijā. 

2023. gada 12. jūlijā sadaļā bija 137 956 raksti (64. vieta). Tā ir lielākā no nedaudzajām vikipēdijām, kas rakstītas mirušā, vēsturiskā un/vai senā valodā. Latīņu Vikipēdijā izmanto klasisko latīņu valodu (*latinitas*), neoloģismi pārsvarā tiek rakstīti, izmantojot latīņu valodas vārdus un to savienojumus.

## Ārējās saites
Jēkabs Jansons

**Jēkabs Jansons** var būt:

* Jēkabs Jansons (1884—?) — latviešu politiķis, Satversmes sapulces deputāts;
* Jēkabs Jansons (1886—1938) — latviešu revolucionārs, padomju valsts darbinieks.
Sony Pictures Motion Picture Group

***Sony Pictures Entertainment Motion Picture Group*** (plašāk zināma kā ***Sony Pictures Motion Picture Group***, līdz 2013. gadam zināma kā ***Columbia TriStar Motion Picture Group;*** saīsināti **SPMPG**) ir kompānijas *[[Sony Pictures|Sony Pictures Entertainment]]* nodaļa, kas nodarbojas ar savu studiju ražoto kinofilmu pārraudzīšanu. Nodaļa izveidota 1998. gadā, tajā integrējot uzņēmumus *[[Columbia Pictures|Columbia Pictures Industries, Inc.]]* un *[[TriStar Pictures|TriStar Pictures, Inc.]]*

## Vēsture
*Sony Pictures Motion Picture Group* dibināta 1998. gadā kā *Columbia TriStar Motion Picture Group*, kā pašreizējā *Sony Pictures Entertainment* (SPE) nodaļa, kas pieder *[[Sony]]*. Tajā iekļāva vairākas *Sony Pictures* kinofilmu nodaļas. Uz dibināšanas brīdi tajā ietilpa *[[Columbia Pictures]]*, *[[TriStar Pictures]]*, *[[Triumph Films]]*, *[[Sony Pictures Classics]]* un *Sony Pictures Releasing*.

1998. gada 8. decembrī SPE atjaunoja savu bijušo animācijas un televīzijas nodaļu *[[Screen Gems]]* kā *Sony Pictures Entertainment Columbia TriStar Motion Picture Group* filmu nodaļu.

2002. gadā *[[Columbia TriStar Television]]* pārdēvēja par *[[Sony Pictures Television]]*. Pēdējie trīs atlikušie uzņēmumi, kuru nosaukumā minēts zīmols *Columbia TriStar*, bija *Columbia TriStar Home Entertainment*, *Columbia TriStar Motion Picture Group* un *Columbia TriStar Marketing Group*.  2004. un 2005. gadā *Columbia TriStar Home Entertainment* un *Columbia TriStar Film Distributors* kļuva par *Sony Pictures Home Entertainment* un *Sony Pictures Releasing International*.

2013. gadā izveidoja uzņēmumu *TriStar Productions*, kas bija *Sony Pictures Entertainment* un bijušā *[[20th Century Studios|20th Century Fox]]* priekšsēdētāja Tomasa Rotmena kopuzņēmums.

2013. gada oktobrī uzņēmums *Sony Pictures* pārdēvēja savu kinofilmu grupu par *Sony Pictures Motion Picture Group*. *Sony Pictures Animation* un *Sony Pictures Imageworks* pārvietoja no *[[Sony Pictures Digital]]* uz pārsaukto filmu grupu.

2016. gada 2. jūnijā Dags Belgrads paziņoja, ka atkāpsies no SPMPG prezidenta amata un turpmāk būs studijas producents.

2019. gada 15. jūlijā bijusī *[[Fox 2000 Pictures]]* prezidente Elizabete Gablere un viss Fox 2000 personāls pievienojās *Sony Pictures Entertainment* un kopā ar kinofilmu grupu izveidoja *3000 Pictures*, lai turpinātu veidot projektus TV un straumēšanai.

## Filmu nodaļas

### Ienesīgākās filmas

## Atsauces

## Ārējās saites
* ''Sony Pictures Movies''
Lūisa (distrikts)

**Lūisas distrikts** () ir nemetropoles distrikts Austrumsaseksas grāfistē Anglijā, Apvienotajā Karalistē. Izvietojies grāfistes rietumos Lamanša krastā, robežojas dienvidrietumos ar Braitonu un Hovu, ziemeļrietumos — ar Rietumsaseksu, austrumos — ar Vīldenu. Distrikta administratīvais centrs ir Lūisa, bet lielākā apdzīvotā vieta — Sīforda. Daļu distrikta teritorijas aizņem Sautdaunsa nacionālais parks.

## Vēsture
Distrikts tagadējās robežās izveidots 1974. gada 1. aprīlī, apvienojot Lūisas municipālo boro, Ņūheivenas un Sīfordas urbānos distriktus un Čeili lauku distriktu. Administratīvi dalās Sīfordas (23 591 iedzīvotājs), Lūisas (17 297 iedzīvotāji), Pīsheivenas (14 067), Ņūheivenas (12 232) un Telskombas (7477) pilsētās un 25 pagastos.

## Atsauces

## Ārējās saites
Katalina Kariko

**Katalina "Kati" Kariko** (, dzimusi 1955. gada 17. janvārī) ir ungāru-amerikāņu bioķīmiķe, kas specializējas ribonukleīnskābes (RNS) mediētajos mehānismos, jo īpaši *in vitro* transkribēto RNS (mRNS) olbaltumvielu aizstāšanas terapijā. Kariko lika zinātniskos pamatus mRNS vakcīnām, pārvarot galvenos šķēršļus un skepticismu zinātnieku aprindās. 2023. gadā Kariko kopā ar amerikāņu imunologu Drū Veismanu par savu darbu saņēma Nobela prēmiju fizioloģijā vai medicīnā.

Kariko vairāk nekā divdesmit gadus pavadīja kā nepietiekami atbalstīta pētniece Pensilvānijas Universitātē, kur viņa bija arī docētāja. Pirms Nobela prēmijas iegūšanas Pensilvānijas Universitāte viņu pazemināja amatā, samazināja atalgojumu un raksturoja Kariko kā "ne pārāk kvalitatīvu pasniedzēju"; viņai nekad netika piešķirts akadēmiskais amats. Kariko bija viena no *RNARx* dibinātājām, un no 2006. līdz 2013. gadam bija tās izpilddirektore. No 2013. līdz 2022. gadam viņa bija saistīta ar ''BioNTech RNA Pharmaceuticals'', vispirms kā viceprezidente, bet 2019. gadā tika paaugstināta par vecāko viceprezidenti. 2022. gadā viņa pameta BioNTech, lai vairāk laika veltītu pētniecībai. 2021. gadā viņa saņēma goda doktora grādu Segedas Universitātē Ungārijā, kur kopš tā laika ir profesore.

Kopā ar Drū Veismanu viņai pieder ASV patenti par neimūnogēnas, nukleozīdiem modificētas RNS izmantošanu. Šo tehnoloģiju ir licencējušas BioNTech un Moderna, lai izstrādātu savas olbaltumvielu aizvietošanas tehnoloģijas, bet tā tika izmantota arī COVID-19 vakcīnām.

## Atsauces

## Ārējās saites

*
Lūisa

**Lūisa** (; ) ir pilsēta (*town*) un pagasts Anglijā, Austrumsaseksas grāfistes Lūisas distriktā, grāfistes un distrikta administratīvais centrs. Atrodas grāfistes dienvidrietumos Ūzas upes krastā  no valsts galvaspilsētas Londonas centra.

## Vēsture
Vēstures avotos pirmoreiz minēta 961. gadā anglosakšu hartijā kā *Læwe*, bet Pastardienas grāmatā 1086. gadā — kā *Lewes*. Pastāv viedoklis, ka tagadējās pilsētas vietā romiešu Britānijas laikā pastāvējusi pilsētiņa *Mutuantonis*. Tiek uzskatīts, ka mūsdienu pilsēta dibināta 6. gadsimtā un tā bijusi viena no Saseksas karalistes nozīmīgākajām apdzīvotajām vietām. Alfrēda Lielā laikā Lūisa bija viena no pret vikingu uzbrukumiem nocietināto boro sistēmas pilsētiņām. Alfrēda mazdēla Etelstana laikā Lūisā bija naudas kaltuve un tā bija viena no bagātākajām Saseksas pilsētām. Pēc normaņu iekarojuma 11. gadsimtā pilsēta nonāca Vorenu dzimtas valdījumā, kas uzbūvēja Lūisas pili un sekmēja tās attīstību. 14. gadsimtā Lūisa nonāca Ficalanu dzimtas īpašumā, bet tie neizvēlējās pilsētu par savu rezidenci un tā panīka, ko sekmēja arī melnās nāves epidēmija un franču karspēka iebrukumi piekrastē. Anglijas pilsoņu kara laikā Lūisa bija galvenais parlamentāriešu atbalsta punkts Saseksā. Lūisa salīdzinoši ātri atguvās pēc pilsoņu kara un uzplauka septiņpadsmitajā un astoņpadsmitā gadsimta beigās. Tā vienmēr bija viena no galvenajām Saseksas tirgus pilsētām, kā arī svarīga osta, un tajā bija arī labi attīstīta tekstilizstrādājumu, dzelzs, alus un kuģu būves rūpniecība. 1846. gadā pilsēta kļuva par nozīmīgu dzelzceļa mezglu. 1881. gadā Lūisai piešķīra boro statusu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Georgijs Pļehanovs

**Georgijs Pļehanovs** (; dzimis  (pēc vecā stila — 29. novembrī), miris ) bija krievu revolucionārs, filozofs un marksisma teorētiķis. Viņš bija sociāldemokrātiskās kustības Krievijā pamatlicējs un viens no pirmajiem krieviem, kurš sevi identificēja kā marksistu. Saskaroties ar politiskām vajāšanām, Pļehanovs 1880. gadā emigrēja uz Šveici, kur turpināja politisko darbību, cenšoties gāzt carisko režīmu Krievijā. Pļehanovs ir pazīstams kā "krievu marksisma tēvs".

Dzimis tatāru muižnieku ģimenē, kurā dzīvoja kalpu muižnieki un zema ranga valsts ierēdņi. Pļehanovam pieaugot, viņš noraidīja savu sociālo šķiru, un studenta gados viņš kļuva par marksistu. Lai gan 1903. gadā Krievijas Sociāldemokrātiskās strādnieku partijas II kongresā viņš atbalstīja boļševiku frakciju, Pļehanovs drīz vien noraidīja demokrātiskā centrālisma ideju un kļuva par vienu no galvenajiem Vladimira Ļeņina un Ļeva Trocka pretiniekiem 1905. gada Sanktpēterburgas padomē. Pļehanovs uzskatīja, ka marksistiem vajadzētu sākt pievērsties ikdienas problēmām, nevis lielākiem revolucionāriem mērķiem. Lai to panāktu, Krievijas Sociāldemokrātiskās strādnieku partijas organizācijām bija jābūt demokrātiski pārvaldītām.

Pirmā pasaules kara laikā Pļehanovs atbalstīja Antantes valstis cīņā pret Vāciju, un pēc 1917. gada Februāra revolūcijas viņš atgriezās mājās Krievijā. Pļehanovs bija 1917. gada rudenī pie varas nākušās boļševiku valsts oponents. Nākamajā gadā viņš nomira Somijā no tuberkulozes. Neraugoties uz viņa enerģisko un atklāto opozīciju Ļeņina politiskajai partijai 1917. gadā, pēc viņa nāves Padomju Savienības Komunistiskā partija augstu novērtēja Pļehanovu kā krievu marksisma pamatlicēju un domātāju.

## Atsauces

## Ārējās saites
Kārlis Luks

**Kārlis Luks** (dzimis , miris ) bija latviešu revolucionārs, padomju valsts darbinieks.

## Dzīvesgājums
Piedzima 1888. gadā Kursīšu pagasta zemnieku ģimenē. Pabeidza divu klašu skolu. Kopš 1904. gada darbojās LSDSP Liepājas un Saldus organizācijās. Liepājā strādājis par matrozi uz divmastu burinieka. Vairākkārt arestēts. 1911. gadā notiesāts uz 8 gadiem cietuma ieslodzījuma, sodu izcieta Liepājas un Jelgavas cietumos, pēc tam Šliselburgas cietoksnī, no kurienes pēc ieslodzīto dumpja pārvests uz Orlas cietumu. No 1916. gada izsūtījumā Sibīrijā. Strādāja par kantoristu cementa rūpnīcā, uzskaitvedi patērētāju biedrībā.

1917. gada revolūcijas laikā bija Ņižņeudinskas apriņķa komisārs. Pilsoņu kara laikā bija Čitas revolucionārās komitejas loceklis, no 1919. gada piedalījās partizānu karā, bija partizānu vienības štāba priekšnieks, Austrumaizbaikāla un Amūras partizānu frontu pavēlnieks, Čitas apriņķa karaspēka pavēlnieks. 1921.—1922. gadā atradās Tālo Austrumu Republikas tautību lietu ministra amatā. VK(b)P biedrs kopš 1925. gada.

KSFPR Izglītības Tautas komisariāta Zinātnes iestāžu galvenās pārvaldes pilnvarotais un novadpētniecības muzeja direktors Habarovskā no 1926. līdz 1928. gadam. VCIK Ziemeļu komitejas loceklis no 1926. gada. 1929.—1930. gadā bija Ļeņingradas Ziemeļu tautu institūta rektors. Izveidoja zinātniskās pētniecības asociāciju, kura izstrādāja rakstību 16 Ziemeļu tautu valodām un izdeva pirmās grāmatas šajās valodās. Pēc darba institūtā atgriezās Habarovskā, nodarbojās ar nacionālo rajonēšanu Tālajos Austrumos. Veicis trīs zinātniskas ekspedīcijas: 1927., 1928., 1930.—1932. gadā uz Pieamūru, Čukotku, Kolimu, Ziemeļu Ledus okeāna piekrasti.

1932. gada 29. augustā, pēdējās ekspedīcijas laikā, gājis bojā nelaimes gadījumā.

## Piemiņa
Luka vārdā nosauktas ielas Krievijas Tālo Austrumu pilsētās un ciemos, tostarp Magadanā (*улица Лукса*, kopš 1970. gada).

## Atsauces
Šīnu valoda

thumb|Šīnu valodas izplatība (tumši oranžā krāsā)
**Šīnu valoda** (کشمیر, षीना) ir indoeiropiešu valodu saimes dardu valoda, kas izplatīta Indijā (Džammu un Kašmīrā un Ladākhā) un Pakistānā (Gilgitā-Baltistānā), kur to galvenokārt lieto šīnu tautas pārstāvji.

Valodas rakstībā izmanto vai nu arābu alfabētu vai dažkārt arī dēvanāgarī, tomēr šīnu valodas pratēji to lielākoties lieto mutvārdu, nevis rakstveida saziņā. Tā ir dzimtā valoda aptuveni 720 200 cilvēkiem (2018).

## Ietekme uz valodu
Šīnu valodā ir daudzi aizguvumi no urdu, pendžabu, angļu un citām Pakistānas plašsaziņas līdzekļos dominējošajām valodām, bet reliģiskās ietekmes dēļ — arī no arābu, persiešu un citām Pakistānas valodām.

## Ārējās saites
Ļevs Deičs

**Ļevs Deičs** (; 1855—1941) bija ebreju tautības Krievijas un starptautiskās sociālistiskās kustības darbinieks, memuārists, viens no meņševiku līderiem, viens no marksisma organizācijas "Darba atbrīvošana" dibinātājiem 1883. gadā.

## Dzīvesgājums
1880. gadā Deičs emigrēja no Krievijas Impērijas. Bija iesaistīts revolucionārās literatūras publicēšanas un nelegālas transportēšanas organizēšanā uz Krieviju. 1884. gadā Vācijā viņš tika arestēts kā noziedznieks (N. Gorinoviča slepkavības mēģinājuma lietā) un izdots Krievijas varas iestādēm.

1885. gadā viņš tika nogādāts Karas soda izciešanas nometnē. Cietumsoda termiņš tika saīsināts. Pēc ieslodzījuma 1896. gada aprīlī, apmetoties Karā, viņš apprecējās ar politisko ieslodzīto M. Ananjinu. 1897. gadā viņš pārcēlās uz Sretenu, kur strādāja ūdensceļu 1. nodaļas birojā. Pēc sievas nāves 1899. gada janvārī viņš pārcēlās uz Blagoveščensku un bija laikraksta *Amurskij kraj* redaktors.

1901. gadā viņš caur Vladivostoku aizbēga uz Minheni.

Pēc 1917. gada Februāra revolūcijas viņš atgriezās Petrogradā, kur pievienojās labēji noskaņotajai meņševiku-boļševiku grupai *Jedinstvo* un kļuva par vienu no meņševiku avīzes *Jedinstvo* redaktoriem. Kopā ar Pļehanovu un Zasuliču viņš aicināja sociāldemokrātus vienoties ar Pagaidu valdību un sniegt palīdzību Krievijas sabiedrotajiem. Viņš apgalvoja, ka valstij "nav vajadzīgs pilsoņu karš, tas sagrautu mūsu jauno brīvību". Militārā tiesa Deičam piesprieda 13 gadus un 4 mēnešus piespiedu darba un apmetni Austrumsibīrijā.

Oktobra revolūciju 1917. gadā viņš nepieņēma, uzskatīja to par "boļševiku avantūru", jo "ne tikai mūsu valstī, bet arī jebkurā no attīstītākajām valstīm nebūtu iespējams nekavējoties gāzt mūsdienu kapitālistisko sistēmu un aizstāt to ar sociālistisko, jo tam vēl nav pietiekami attīstīti ražošanas un citi apstākļi". No 1917. gada beigām līdz 1918. gadam viņš strādāja nedēļas laikrakstos *Načalo* un *Delo*, bet drīz vien atteicās no politiskās darbības. Pēc Pļehanovas nāves 1918. gadā viņš sāka publicēt savus darbus, publicēja memuārus un rakstus par Krievijas atbrīvošanās kustības vēsturi.

## Ārējās saites
Aristotelis Onasis

**Aristotelis Sokrats Onasis** (; dzimis 1906. gada 20. janvārī, miris 1975. gada 15. martā) bija grieķu un argentīniešu biznesa magnāts. Viņš izveidoja pasaulē lielāko privāto kuģniecības floti un bija viens no pasaulē bagātākajiem un slavenākajiem cilvēkiem. Onasis bija precējies ar Atinu Mariju Livanosu, viņam bija ilgstošs romāns ar operdziedātāju Mariju Kallu, bet vēlāk viņš bija precējies ar ASV bijušo pirmo lēdiju Žaklīnu Kenediju.

Onasis dzimis Smirnā, Osmaņu impērijā, un 1922. gadā pēc Smirnas nodedzināšanas kopā ar ģimeni aizbēga uz Grieķiju. 1923. gadā pārcēlās uz Argentīnu un Otrā pasaules kara laikā nodarbojās ar tabakas tirdzniecību, bet vēlāk kļuva par kuģniecības īpašnieku. Pārcēlies uz Monako, Onasis ar princi Renjē III cīnījās par valsts ekonomisko kontroli, jo viņam piederēja SBM (*Société des Bains de Mer)* un tās Montekarlo kazino. Piecdesmito gadu vidū viņš centās panākt vienošanos ar Saūda Arābiju par naftas pārvadājumiem un iesaistījās vaļu medību ekspedīcijās. Sešdesmitajos gados Onasis mēģināja noslēgt lielu ieguldījumu līgumu — projektu *Omega* — ar Grieķijas militāro huntu un pārdeva aviokompāniju *Olympic Airways*, ko viņš bija dibinājis 1957. gadā.

Viņu ļoti ietekmēja dēla Aleksandra nāve 1973. gadā, un divus gadus vēlāk viņš nomira.

## Atsauces
Krievnorvēģu valoda

**Krievnorvēģu valoda** (, ) ir mirusi jaukta krievu-norvēģu sarunvaloda (viens no pidžina piemēriem), kas kalpoja krievu un norvēģu tirgotāju saziņai Norvēģijas ziemeļu piekrastē. Tā pastāvēja 17.—20. gadsimtā, kad starp Norvēģiju un Krieviju notika aktīva jūras tirdzniecība ar graudiem un zivīm.

Krievnorvēģu valodā ir reģistrēti aptuveni 400 vārdi, no kuriem aptuveni 50 % ir norvēģu leksikas, 40 % — krievu valodas leksikas. Pārējie vārdi ir aizguvumi no zviedru, vācu, franču, angļu, sāmu un citām valodām. Gramatika un fonētika ir vienkāršota salīdzinājumā ar oriģinālvalodām.

## Vārdu un frāžu piemēri

* Moja på tvoja — Es runāju tavā [valodā] (krievu: *я говорю на твоём [языке]*)
* Kak sprek? Moje niet forsto — Ko tu runā? Es tevi nesaprotu (krievu: *что ты говоришь? Я тебя не понимаю*)
* Å råbbåte — Strādāt (krievu: *работать*)
* Klæba — maize (krievu: *хлеб*)

## Ārējās saites
Sīforda

**Sīforda** (; ) ir pilsēta (*town*) un pagasts Anglijā, Austrumsaseksas grāfistes Lūisas distrikta lielākā apdzīvotā vieta. Atrodas grāfistes dienvidrietumos Lamanša krastā  no grāfistes un distrikta centra Lūisas un  no valsts galvaspilsētas Londonas centra.

## Vēsture
Sena apdzīvota vieta — viduslaikos bija nozīmīga Anglijas dienvidu piekrastes osta, viena no Piecu ostu nonfederācijas korporētajām loceklēm kā Heistingsas atzars. 14.—16. gadsimtā pilsētu vairākkārt nodedzināju franču flote. 16. gadsimtā vētras izmainīja Ūzas upes ieteku jūrā — tā pārvietojās tālāk uz rietumiem pie mūsdienu Ņūheivenas un Sīforda zaudēja ostu. Vēlāk attīstījās kā neliels piekrastes kūrorts, bet mūsdienās — kā Braitonas un Īstbornas guļamrajons.

## Atsauces

## Ārējās saites
Viktors Erise

**Viktors Erise Arass** (; dzimis ) ir spāņu kinorežisors un scenārists.

Savas karjeras laikā režisējis trīs mākslas filmas, vienu dokumentālo filmu un vairākas īsfilmas. Erises pirmā filma *[[El espíritu de la colmena]]* (1973) tiek uzskatīta par vienu no visu laiku labākajām Spānijas filmām. Arī viņa nākamā filma *[[El Sur]]* (1983) saņēma pozitīvas kritiķu atsauksmes. Erises dokumentālā filma *[[El sol del membrillo]]* (1992) saņēma Žūrijas balvu un FIPRESCI balvu 1992. gada Kannu kinofestivālā. 2023. gada Kannu kinofestivālā, vairāk nekā 30 gadus kopš viņa pēdējās pilnmetrāžas filmas, iznāca Erises režisētā drāma *[[Cerrar los ojos]]*. Arī šī filma saņēma augstu kritiķu vērtējumu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Cerrar los ojos

***Cerrar los ojos*** ir 2023. gada Spānijas un Argentīnas drāmas filma, kuras režisors, kā arī viens no scenāristiem un producentiem ir Viktors Erise. Filmā galvenās lomas atveido Manolo Solo, Hosē Koronado un Ana Torrenta. Šī ir Erises pirmā režisētā pilnmetrāžas filma 31 gadu laikā.

Filma stāsta par spāņu aktieri Hulio Arenasu, kurš 1990. gados pazūd, filmējot filmu. Lai gan viņa līķis netiek atrasts, policija secina, ka viņš ir miris negadījumā. Pēc daudziem gadiem režisors un Hulio draugs mēģina atklāt, kas ar viņu notika.

Filmas *Cerrar los ojos* pirmizrāde notika  76. Kannu kinofestivālā *Cannes Premiere* programmā. Filma saņēma pozitīvas kritiķu atsauksmes un iekļuva franču žurnāla *[[Cahiers du Cinéma]]* gada 10 labāko filmu sarakstā. Tīmekļa vietnē *[[Rotten Tomatoes]]* filmai ir 94% vērtējums.

## Atsauces

## Ārējās saites
Vīldena

**Vīldenas distrikts** () ir nemetropoles distrikts Austrumsaseksas grāfistē Anglijā, Apvienotajā Karalistē. Izvietojies grāfistes vidusdaļā, robežojas dienvidrietumos ar Lūisu, ziemeļrietumos — ar Rietumsaseksu, ziemeļos — ar Kentu, austrumos — ar Roteru, bet dienvidos — ar Īstbornu. Dienvidos divos īsos posmos krastus apskalo Lamanšs. Distrikta ziemeļdaļa aizņem daļu no Vīlda dabas apgabala, pēc kura nosaukts. Distrikta administratīvais centrs ir Heilšema. Distrikta teritorijas dienviddaļu aizņem Sautdaunsa nacionālais parks, bet ziemeļdaļu — Augstā Vīlda izcila dabas krāšņuma zona.

## Vēsture
Distrikts tagadējās robežās izveidots 1974. gada 1. aprīlī, apvienojot Heilšemas un Akfīldas lauku distriktus. Administratīvi dalās Krauboro (20 951 iedzīvotājs), Heilšemas (20 436), Akfīldas (14 493) un Polgeitas (7655) pilsētās un 38 pagastos.

## Atsauces

## Ārējās saites
Kailais piesis

**"Kailais piesis"** () ir 1953. gada ASV vesterna filma, kuras režisors ir Entonijs Manns. Filmā galvenās lomas atveido Džeimss Stjuarts, Dženeta Lī, Roberts Raians, Ralfs Mīkers un Millards Mičels.

Filma stāsta par atlīdzības mednieku, kurš nogādā slepkavu, lai saņemtu atlīdzību, bet ir spiests pieņemt divu svešinieku palīdzību.

Filmas "Kailais piesis" pirmizrāde notika  un to izplatīja *[[Metro-Goldwyn-Mayer]]*. Filma saņēma pozitīvas kritiķu atsauksmes un bija viens no retajiem vesterniem, ko nominēja Amerikas Kinoakadēmijas balvai kategorijā "Labākais oriģinālscenārijs". Mūsdienās "Kailais piesis" tiek uzskatīta par vienu no vislabākajām vesterna filmām. Tīmekļa vietnē *[[Rotten Tomatoes]]* filmai ir 100% vērtējums.

## Atsauces

## Ārējās saites
Heilšema

**Heilšema** () ir pilsēta (*town*) un pagasts Anglijā, Austrumsaseksas grāfistes Lūisas distrikta administratīvais centrs. Atrodas grāfistes vidusdaļā Kakmeras upes krastā  no grāfistes centra Lūisas un  no valsts galvaspilsētas Londonas centra.

## Vēsture
Argeoloģiskie izrakumi liecina, ka apdzīvota vieta Heilšemas vietā pastāvējusi jau romiešu Britānijas laikā, bet vēstures avotos pirmoreiz minēta 1086. gadā kā *Hamelesham*. 1252. gadā Henrijs III piešķīra Heilšemai tirgus pilsētas hartiju. 16.—17. gadsimtā pilsēta bija lopkopības, kā arī ādu apstrādes un miecēšanas centrs. 1849. gadā Heilšema tika savienota ar dzelzceļu; satiksme beidza pastāvēt 1968. gadā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Point Blank

***Point Blank*** ir 1967. gada ASV kriminālfilma, kuras režisors ir Džons Būrmens. Filmā galvenās lomas atveido Lī Mārvins un Endžija Dikinsone. Filma balstīta uz Donalda Vestleika 1967. gada romānu *The Hunter*. Būrmens filmu režisēja pēc Mārvina lūguma, kur viņš spēlēja galveno lomu tās attīstībā.

Filma stāsta par noslēpumaino noziedznieku Volkeru (Mārvins), kurš, pēc tam, kad ticis piekrāpts un atstāts nomirt, cenšas atgūt naudu, ko viņam nozaga.

Filmas *Point Blank* pirmizrāde notika  un to izplatīja *[[Metro-Goldwyn-Mayer]]*. Tā nopelnīja 9 miljonus ASV dolāru un kļuvusi par kulta filmu. Filmas kritiķu vērtējums laika gaitā audzis un mūsdienās *Point Blank* tiek uzskatīta par vienu no visu laiku labākajām trillera filmām.

Filmā apvienoti *[[film noir]]* elementi un franču jaunā viļņa stils, kā rezultātā tā tiek uzskatīta par vienu no pirmajām *[[neo-noir]]* filmām. 2016. gadā filma iekļauta ASV Kongresa bibliotēkas Nacionālajā kinoreģistrā kā "kulturāli, vēsturiski vai estētiski nozīmīga filma".

## Atsauces

## Ārējās saites
Touchstone Pictures

***Touchstone Pictures*** (līdz 1986. gadam ***Touchstone Films***) bija *[[Walt Disney Studios]]* pakļautībā esošs filmu izplatīšanas zīmols, kas piederēja *[[The Walt Disney Company]]*. Ar *Touchstone Pictures* zīmolu izplatītās filmas producēja un finansēja *Walt Disney Studios*, taču filmu saturs bija paredzēts vecākai auditorijai nekā tipiskās *[[Walt Disney Pictures]]* filmas. Faktiski *Touchstone Pictures* bija vien pseidonīma zīmols un kā atsevišķs uzņēmums nepastāvēja.

 zīmolu izveidoja tābrīža *The Walt Disney Company* prezidents Ronalds Millers. Līdz 2010. gadiem tā darbojās kā aktīva filmu ražošanas nodaļa, izdodot vairumu *Walt Disney Studios* ar indeksu PG-13 un R vērtēto filmu. 2009. gadā *[[DreamWorks Pictures]]* noslēdza filmu izplatīšanas līgumu ar *[[Walt Disney Studios Motion Pictures]]*, kas paredzēja 5 gadu laikā izplatīt 30 *Dreamworks Pictures* ražotās filmas, izmantojot *Touchstone Pictures* zīmolu. Saskaņā ar šo līgumu *Touchstone Pictures* izplatīja filmas laika posmā no 2011. līdz 2016. gadam. Pēdējā šī līguma ietvaros izdotā filma bija "Gaisma okeānā" (*The Light Between Oceans*), ko izdeva , līdz ar ko *Touchstone Pictures* zīmols darbību pārtrauca.

## Filmas
Pavisam laikā no  līdz  ar *Touchstone Pictures* zīmolu izlaida 237 filmas. Kaut arī *Walt Disney Studios* producētās animācijas filmas parasti izplatīja *Walt Disney Pictures*, ar *Touchstone Pictures* zīmolu izplatīja tādas filmas kā "Murgs pirms Ziemassvētkiem" (*The Nightmare Before Christmas*), "Gnomeo un Džuljeta" (*Gnomeo & Juliet*), *[[The Wind Rises]]* un "Neparastā maģija" (*Strange Magic*). Vislielākā peļņa bija 1998. gada filmai "Armagedons". Sešas filmas saņēmušas Amerikas Kinoakadēmijas balvas nomināciju "Labākā filma", tai skaitā: "Mirušo dzejnieku biedrība", "Savs cilvēks", "Kalpone", "Kara zirgs", "Linkolns" un "Spiegu tilts".

Viens no ievērojamākajiem zīmola izdoto filmu producentiem bija Džerijs Brukhaimers, kam no 1993. līdz 2014. gadam spēkā bija producēšanas līgums ar *Touchstone Pictures*. Brukhaimera un *Touchstone Pictures* sadarbībā izdoto filmu vidū minamas: *[[The Ref]]*, "Ieslodzīto reiss" (*Con Air*), "Armagedons", "Valsts ienaidnieks", "Nozust 60 sekundēs" (*Gone in 60 Seconds*), "Bārs "Coyote Ugly"" un "Pērlhārbora".

*Touchstone* veidotās filmas kinoteātros izplatīja *[[Walt Disney Studios Motion Pictures]]*, bet mājas mediju platformās — *[[Buena Vista Home Entertainment]]* (kā *Touchstone Home Entertainmen*).

### Pelnošākās filmas

## Atsauces

## Ārējās saites
Konrādīns

**Konrādīns** (,  — "Konrādiņš", dzimis 1252. gadā, miris 1268. gadā) bija pēdējais Hoenštaufenu dinastijas valdnieks, Sicīlijas karalis (kā Konrāds II), Jeruzalemes karalis (kā Konrāds III), Švābijas hercogs (kā Konrāds IV). Pretendēja uz Svētās Romas impērijas imperatora troni kā **Konrāds V**.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1252. gada 25. martā Volfšteinas pilī Bavārijā Sicīlijas karaļa Konrāda IV un viņa sievas Bavārijas Elizabetes ģimenē. Svētās Romas impērijas ķeizara Frīdriha II mazdēls. Divu gadu vecumā pēc tēva nāves 1254. gadā mantoja Sicīlijas karaļa, Jeruzalemes karaļa un Švābijas hercoga titulu.

Bērnībā dzīvoja sava aizbildņa Bavārijas hercoga Ludviķa II galmā, 1262. gadā viņu kronēja par Švābijas hercogu. Kad 1266. gadā pāvesta Klements IV atbalstītais Šarls I Anžū nogalināja viņa tēvoci Manfrēdu un piesavinājās Sicīlijas karaļa troni, viņš devās uz Itāliju. Izšķirošajā kaujā pie Taļjakoco (*Tagliacozzo*) netālu no Romas viņš 1268. gada 23. augustā cieta sakāvi pret Šarla I Anžū karaspēku.

1268. gada 29. oktobrī viņam 16 gadu vecumā izpildīja nāvessodu Neapoles tirgus laukumā.

Viens no Konrādīna vasaļiem Rūdolfs I Hābsburgs 1273. gadā kļuva par Romiešu karali, likdams pamatu Habsburgu dinastijai.

## Ārējās saites