open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Sergejs Tivjakovs

**Sergejs Tivjakovs** (, ; dzimis  Krasnodarā) ir Krievijā dzimis Nīderlandes starptautiskais lielmeistars šahā (1991).

## Biogrāfija
Šahu sācis spēlēt piecu gadu vecumā. 1984. gadā uzņemts Vasilija Smislova šaha skolā. 1989. gadā Puertoriko uzvarējis Pasaules junioru šaha čempionātā U16 vecuma grupā, bet gadu vēlāk Singapūrā bijis labākais Pasaules junioru šaha čempionātā U18 vecuma grupā. 1993. gadā Groningenā ieņēmis 5. vietu Profesionālā šaha asociācijas rīkotajā Pasaules šaha čempiona izcīņas cikla kvalifikācijas turnīrā un iekļuvis pretendentu skaitā. 1994. gadā Ņujorkā pretendentu maču ceturtdaļfinālā piekāpies Maiklam Adamsam ar minimālu rezultātu 6½:7½. Par panākumiem turnīros FIDE 1990. gadā Tivjakovam piešķīrusi starptautiskā meistara (IM), bet 1991. gadā - starptautiskā lielmeistara (GM) nosaukumu.

1990. gadu vidū pārcēlies uz dzīvi Nīderlandē un kopš 1999. gada šaha turnīros pārstāv šo valsti. 2006. gadā pirmo reizi uzvarējis Nīderlandes šaha čempionātā, bet pēc gada atkārtojis savu panākumu. 2008. gadā Plovdivā uzvarējis Eiropas individuālajā šaha čempionātā. Daudzu starptautisko šaha turnīru uzvarētājs, tajā skaitā uzvarējis Kalkutā (1994), Buenosairesā (1996), Džakartā (1997), Groningenā (1998, 1999), Malagā (2003), Vroclavā (2009), Bogotā (2010). 2014. gadā Monreālā uzvarējis Kanādas atklātajā šaha čempionātā *Canadian Open*. 2015. gadā Tallinā uzvarējis Paula Keresa memoriālā ātrajā šahā.

Četras reizes piedalījies Pasaules šaha čempionātos pēc izslēgšanas sistēmas, kuros 1997. gadā izstājies 3. kārtā, bet pārējās trīs reizes (1999, 2001, 2004) izstājies 2. kārtā. Piedalījies arī Pasaules šaha kausa izcīņā pēc izslēgšanas sistēmas, kurā 2005. gadā izstājies 3. kārtā, bet 2007. gadā izstājies 2. kārtā.

Pārstāvējis Krievijas un Nīderlandes komandas lielākajos komandu šaha turnīros:
* Pasaules šaha olimpiādēs piedalījies 6 reizes (1994, 2000-2006, 2014). Komandu vērtējumā izcīnījis zelta (1994) medaļu;
* Eiropas komandu šaha čempionātos piedalījies 6 reizes (1999-2007, 2015). Komandu vērtējumā izcīnījis 2 zelta (2001, 2005) medaļas. Individuālajā vērtējumā izcīnījis zelta (2001) medaļu;
* Pasaules komandu šaha čempionātā piedalījies 1993. gadā;

## Atsauces

## Ārējās saites
Vadims Zvjagincevs

**Vadims Zvjagincevs** (; dzimis  Maskavā) ir Krievijas starptautiskais lielmeistars šahā (1994).

## Biogrāfija
Trīspadsmit gadu vecumā kļuvis par šaha trenera Marka Dvorecka audzēkni. 1992. gadā Rimavska Sobotā uzvarējis Eiropas jauniešu šaha čempionātā U16 vecuma grupā, kā arī kopā ar Pjotru Svidleru dalījis 1.-2. vietu Neatkarīgo Valstu Sadraudzības junioru šaha čempionātā U18 vecuma grupā. Vēlākajos gados uzvarējis starptautiskajos šaha turnīros Reikjavikā (1994), Pamplonā (1995), Kalkutā (1997), Milana Vidmara memoriālā (1997), Esenē (1999, 2000). Par panākumiem turnīros FIDE 1993. gadā Zvjagincevam piešķīrusi starptautiskā meistara (IM), bet 1994. gadā - starptautiskā lielmeistara (GM) nosaukumu.

Četras reizes piedalījies Pasaules šaha čempionātos pēc izslēgšanas sistēmas, kuros 1997. gadā 4. kārtā zaudējis Aleksejam Drejevam, 1999. gadā 4. kārtā zaudējis Judītei Polgārai, 2001. gadā 3. kārtā zaudējis Maiklam Adamsam, bet 2004. gadā 3. kārtā zaudējis Mihailam Krasenkovam.

Trīs reizes piedalījies arī Pasaules šaha kausa izcīņā pēc izslēgšanas sistēmas, kurā divas reizes izstājies 1. kārtā (2005, 2013), bet 2007. gadā izstājies 2. kārtā.

2021. gada novembrī Rīgā ierindojies 45. vietā 2021. gada "FIDE Chess.com Grand Swiss" turnīrā.

2025. gada oktobrī Maskavā izcīnījis 2. vietu Krievijas šaha čempionāta superfinālā.

Pārstāvējis Krievijas komandu lielākajos komandu šaha turnīros:
* Pasaules šaha olimpiādēs piedalījies 3 reizes (1994, 1998, 2004). Komandu vērtējumā izcīnījis zelta (1998), sudraba (2004) un bronzas (1994) medaļas;
* Eiropas komandu šaha čempionātā piedalījies 1997. gadā un gan komandu, gan individuālajā vērtējumā izcīnījis sudraba medaļas;
* Pasaules komandu šaha čempionātā piedalījies 1997. gadā un gan komandu, gan individuālajā vērtējumā izcīnījis zelta medaļas.

Beidzis Maskavas Valsts universitātes Ekonomikas fakultāti.

## Atsauces

## Ārējās saites
2017. gada Giro d'Italia

**2017. gada ''[[Giro d'Italia]]*** bija 100. reize, kad notika šīs sacensības. Tās sākās 5. maijā [[Algēro]], [[Sardīnija]]s salā un noslēdzās 28. maijā [[Milāna|Milānā]]. Sacensībās uzvarēja [[Toms Dimulēns]], kurš kļuva par pirmo *Giro d'Italia* uzvarējušo[[Nīderlande]]s sportistu.

== Komandas ==
Tā kā *Giro d'Italia* bija [[2017. gada UCI Pasaules tūre|UCI Pasaules tūres]] sacensības, visas 18 UCI *WorldTeam* komandas tika ielūgtas un dalība tām bija obligāta. Papildus tika uzaicinātas piecas UCI profesionālās kontinentālās komandas, veidojot 23 komandu [[pelotons|pelotonu]]. Katra komanda pieteica deviņus braucējus, izņemot **, kura pieteica astoņus braucējus, pieminot nesen mirušo [[Mikēle Skarponi|Mikēli Skarponi]].


== Pirmssacensību favorīti ==
Galvenie pirmssacensību favorīti bija [[Nairo Kintana]] (**) un [[Vinčenco Nibali]] (**). Pie pārējiem kopvērtējuma uzvaras pretendentiem tika pieskaitīti [[Geraints Tomass]] un [[Mikels Landa]] (**), [[Stevens Kreisveiks]] (**), [[Tibo Pino]] (**), [[Toms Dimulēns]] (**), [[Ādams Jeitss]] (**), [[Bauke Mollema]] (**), [[Iļnurs Zakarins]] (**), [[Tīdžejs van Garderens]] (**), [[Bobs Jungelss]] (**) un [[Domeniko Pocovivo]] (**).

Par spēcīgākajiem *Giro* pieteiktajiem sprinteriem uzskatīja [[Fernando Gavirija|Fernando Gaviriju]], [[Keilebs Jūans|Keilebu Jūanu]], [[Andrē Greipels|Andrē Greipelu]], [[Jaspers Steivens|Jasperu Steivenu]], [[Saša Modolo|Sašu Modolo]], [[Džakomo Nicolo]], [[Sems Benets (riteņbraucējs)|Semu Benetu]] un [[Raiens Gibonss|Raienu Gibonsu]].

==Dopings==
Sacensību priekšvakarā UCI paziņoja, ka divi ** braucēji, [[Stefāno Piraci]] un [[Nikola Rufoni]], uzrādījuši pozitīvas augšanas hormonu izdaloša peptīda ([[Growth hormone–releasing hormone|GHRP]]) analīzes pārbaudēs ārpus sacensībām, kas tika veiktas 25. un 26, aprīlī. Komandai veicot pirmo un otro pārkāpumu 12 mēnešu periodā, UCI piemēro komandas diskvalifikāciju 15 līdz 45 dienu apmērā, apšaubot dalību *Giro''.

## Distance un posmi

## Klasifikāciju līderi

## Rezultāti

### Kopvērtējums

### Papildu klasifikācijas

#### Punktu klasifikācijas

#### Kalnu karaļa klasifikācija

#### Jauno braucēju ieskaite

#### Komandu klasifikācija

## Atsauces

## Ārējās saites

* 
*
2017. gada Vuelta a España

**2017. gada ''[[Vuelta a España]]**'' sākās  un noslēdzās 10. septembrī. Šī bija 72. reize, kad notika šīs šosejas riteņbraukšanas sacensības.

Sacensību kopvērtējumā uzvarēja Kriss Frūms.

## Komandas

## Distance un posmi

## Klasifikāciju līderi

## Rezultāti
### Kopvērtējums

### Papildu klasifikācijas

#### Punktu klasifikācijas

#### Kalnu karaļa klasifikācija

#### Kombinācijas klasifikācija

#### Komandu klasifikācija

## Ārējās saites

* 
*
Džons Frenčs

**Džons Dentons Pinkstons Frenčs, 1. Ipras grāfs** (; dzimis , miris ) bija britu feldmaršals.

Ieguva slavu Angļu—būru kara laikā. Pirmā pasaules kara sākumposmā, no 1914. gada augusta līdz 1915. gada decembrim, komandēja britu spēkus Rietumu frontē. Pēc tam no 1916. līdz 1918. gadam komandēja britu spēkus valsts iekšienē. No 1918. gada, gandrīz visu Īrijas neatkarības kara laiku, bija Īrijas lords-leitnants (*Lord Lieutenant of Ireland*).

## Ārējās saites
Maiks Lī

**Maiks Lī** (; dzimis ) ir angļu kino un teātra režisors un scenārists.

Studējis Londonas Drāmas mākslas karaliskajā akadēmijā (*Royal Academy of Dramatic Art*). Teātrī darbojies no 20. gadsimta sešdesmito gadu vidus. Septiņdesmitajos un astoņdesmitajos gados strādāja gan teātrī, gan BBC televīzijas filmu uzņemšanā.

Plašu starptautisku atpazīstamību ieguva ar 1993. gada filmu "Kailais", par ko ieguva Labākā režisora balvu Kannu kinofestivālā. Tai sekoja "Noslēpumi un meli" (*Secrets & Lies*, 1996), par kuru Lī saņēma BAFTA kino balvu, kā arī balvu Zelta palmas zars Kannu kinofestivālā. Par filmu "Vera Dreika" (*Vera Drake*, 2004) Lī saņēma balvu Zelta lauva Venēcijas kinofestivālā.

Lī septiņas reizes nominēts Amerikas Kinoakadēmijas balvai kā režisors un/vai scenārists — par filmām "Noslēpumi un meli", *[[Topsy-Turvy]]* (1999), "Vera Dreika", "Laimīgajiem veicas" (2008), "Vēl viens gads" (2010).

## Ārējās saites
Šalamons

**Šalamons** (, ; dzimis 1053. gadā, miris 1087. gadā) bija Ungārijas karalis no 1063. līdz 1074. gadam.

Būdams karaļa Andrāša I dēls, tika kronēts jau tēvam dzīvam esot. 1060. gadā kopā ar tēvu bēga no Ungārijas, kad Andrāšu padzina brālis Bēla I. Ar vācu atbalstu atgriezās Ungārijā un 1063. gadā tika kronēts vēlreiz. Vienojās ar Bēlas I dēliem, ka tie atzīst Šalamonu par karali, pretī saņemot trešo daļu no valsts. Turpmākajos gados kopā ar Bēlas dēliem kopīgi cīnījās pret čehiem un kumāniem. Septiņdesmito gadu sākumā attiecības ar brāļiem tomēr atkal saasinājās līdz 1074. gada 14. martā Moģorodas kaujā Šalamons tika sakauts, un 1081. gadā oficiāli atteicās no troņa. Vēlāk ieslodzīts, bet atbrīvots 1083. gadā. Pēc tam vēlreiz, sabiedrojoties ar pečeņegiem, neveiksmīgi centās atgūt troni.

## Ārējās saites
Hojņiki

**Hojņiki** (, ) ir pilsēta Baltkrievijā, Gomeļas apgabala dienvidos, Hojņiku rajona centrs. Pilsētā atrodas pēc Čornobiļas AES katastrofas radītā Poļesjes Valsts radiācijas ekoloģiskā rezervāta (*Полесский государственный радиационно-экологический заповедник*) administrācija.

## Vēsture
Rakstos pirmoreiz minēti 1504. gadā kā Lietuvas lielkņazistes apdzīvotā vieta. Apdzīvotā vieta pievienota Krievijas Impērijai pēc Polijas otrās dalīšanas 1793. gadā. No 1927. gada — Baltkrievijas PSR sastāvā. No 1938. gada — pilsētciemats. No 1941. gada 25. augusta līdz 1943. gada 23. novembrim atradās vācu okupācijā. Hojņiki un apkārtnē ievērojami cietuši 1986. gada 26. aprīļa Čornobiļas AES katastrofā.

## Cilvēki
Hojņikos dzimis futbola treneris Viktors Gončarenko (*Віктар Міхайлавіч Ганчарэнка*, 1977).

## Atsauces

## Ārējās saites

*Hojņiki vietnē "Baltkrievijas globuss"  
*Poļesjes Valsts radiācijas ekoloģiskais rezervāts
Zoķupe

**Zoķupe** ir Sasmakas ezera pieteka Talsu novadā. 

Tek austrumu-ziemeļaustrumu virzienā. Ietek Sasmakas ezera rietumu krastā. Zoķupi šķērso valsts autoceļš P126 (Valdgale—Roja), tās krastos nav lielu apdzīvoto vietu.

## Atsauces
Žulniekvalks

**Žulniekvalks** (arī **Žulnieku valks**, **Žuļļaku valks**) ir Rīgas līcī ietekoša upe Talsu novadā.

Tek ziemeļrietumu-rietumu virzienā. Ietek Rīgas līcī Kaltenē. Lielākā pieteka - Kampargrāvis. Žulniekvalku šķērso valsts autoceļš P131 (Tukums—Ķesterciems—Mērsrags—Kolka), tās krastos atrodas Kaltene.

## Atsauces
Undra

**Undra** ir Sasmakas ezera pieteka Talsu novadā. 

Tek rietumu-dienvidrietumu virzienā. Ietek Sasmakas ezera austrumu krastā. Lielākā pieteka - Āpšvalks. Undru nešķērso valsts autoceļi, tās krastos nav lielu apdzīvoto vietu.

## Atsauces
Vēruma grāvis

**Vēruma grāvis** (arī **Mazupīte**, **Ošciema grāvis**, **Vērums**) ir Rojas labā krasta pieteka Talsu novadā.

Izteka - no Lubezera. Tek ziemeļu virzienā. Ietek Rojā augšpus Lubeskroga. Vēruma grāvi šķērso valsts autoceļš P126 (Valdgale—Roja), tās krastos atrodas Lube.

## Atsauces
Pedro Menendess de Aviless

**Pedro Menendess de Aviless** (; dzimis  Avilesā, miris  Santanderā) bija spāņu jūrasbraucējs, flotes admirālis, pirmais Floridas gubernators. Iegājis vēsturē kā Spānijas "Zelta flotes" kuģošanas konvoju pāri Atlantijas okeānam iedibinātājs.

## Dzīvesgājums
Dzimis ievērojamā Avilesas dzimtā. 

Ieņēmis nozīmīgu lomu Spānijas flotē, piemēram, bija kuģa kapteinis, ar kuru karalis Felipe II devās uz Angliju precēt Mariju Tjudoru. Komandējis "Zelta flotes", kas veda bagātības no Jaunās pasaules. Lai cīnītos pret pirātiem, Menendess de Aviless iedibinājis kuģošanas konvoju sistēmu pāri Atlantijas okeānam. Vadījis uzbrukumu Francijas protestantu fortam Ziemeļamerikā, izceļoties ar nežēlību pret gūstekņiem.

1565. gadā kļuvis par Floridas gubernatoru, veicinot teritorijas izpēti un apgūšanu. 1565. gadā dibinājis Sentogastinu Floridā, kas ir senākā joprojām apdzīvotā eiropiešu izveidotā pilsēta Ziemeļamerikā. 

1567. gadā atgriezās Spānijā un tika iecelts par Kubas gubernatoru. 1571. gadā devās savā pēdējā kuģojumā uz Floridu, pēc tam atgriezās Spānijā, kur miris 1574. gadā.

## Ārējās saites
58. autobusu maršruts (Rīga)

**58. autobusu maršruts** ir Rīgas sabiedriskā transporta autobusu maršruts, kursē no Purvciema līdz Vecmīlgrāvim. Vasaras sezonā mēdz kursēt līdz Vecāķiem.

Darbdienās pa maršutu kursē 3 autobusi, bet brīvdienās — 2 autobusi. Maršrutu apkalpo "Rīgas satiksmes" 7. autobusu parks.

## Vēsture
thumb|Saīsinātā maršruta shēma no 2021. gada 2. augusta līdz 2023. gada 27. decembrim.  
Maršrutu atklāja , sākotnēji tas kursēja no Vaidavas ielas galapunkta Purvciemā līdz Vecmīlgrāvja dispečeru punktam Atlantijas ielā.

Sākot ar 2017. gada vasaru, maršruts uz 3 mēnešiem tika pagarināts no Vecmīlgrāvja līdz Vecāķiem. 2020. 2022. un 2023. gada vasarā, sakarā ar vīrusa COVID-19 izplatību, sezonālā maršruta pagarināšana nenotika.

No 2021. gada 2. augusta līdz 2023. gada 27. decembrim sakarā ar Austrumu maģistrāles būvniecību transportlīdzekļu kustība G. Zemgala gatvē tika slēgta un maršrutu saīsināja līdz Brīvības gatvei, kur pie VEF Kultūras pils izveidoja pagaidu galapunktu.

No 2024. gada 22. aprīļa sakarā ar regulārajiem sastrēgumiem Gustava Zemgala gatves un Brīvības gatves krustojuma apkārtnē, kas radušies pēc Austrumu maģistrāles atklāšanas, maršruts virzienā uz Vecmīlgrāvi tika mainīts, novirzot to pa Kastrānes, Biķernieku, Viļa Ģelbes ielu, Brīvības gatvi.

## Maršruts
|thumb|255px|58. maršruta autobuss uz Zemgala pārvada
|thumb|255px|58. maršruta autobuss Gustava Zemgala gatvē
thumb|255px|58. maršruta autobuss Augusta Dombrovska ielā
thumb|255px|58. maršruta autobuss Viestura prospektā
Virzienā **[[Purvciems (Rīga)|Purvciems]]** — **[[Vecmīlgrāvis]]** autobusi kursē pa: Vaidavas ielu, Kastrānes ielu, Biķernieku ielu, Viļa Ģelbes ielu, Brīvības gatvi, Gustava Zemgala gatvi, Viestura prospektu, Mīlgrāvja ielu, Jaunciema gatvi, Emmas ielu, A. Dombrovska ielu, Baltāsbaznīcas ielu un Atlantijas ielu.
thumb|58. autobusa pamatmaršruts līdz 2024. gada 22. aprīlim.
Virzienā **Vecmīlgrāvis** — **Purvciems** autobusi kursē pa Atlantijas ielu, Meldru ielu, Kreimeņu ielu, A.Dombrovska ielu, Emmas ielu, Jaunciema gatvi, Mīlgrāvja ielu, Viestura prospektu, Gustava Zemgala gatvi, Ieriķu ielu, Dzelzavas ielu un Vaidavas ielu.

## Pieturvietas
58. autobusu maršrutā pavisam kopā ir 38 pieturas. Virzienā **[[Purvciems (Rīga)|Purvciems]]** — **[[Vecmīlgrāvis]]** ir 21 pietura, bet virzienā **[[Vecmīlgrāvis]]** — **[[Purvciems (Rīga)|Purvciems]]** ir 17 pieturas.

**Iepriekšējie pieturvietu nosaukumi**

Viestura prospekts 97 (pārdēvēta par "Daudersalas pārvads")

Pagrieziens uz Vecmīlgrāvi (vasaras sezonas pagarinājumā pārdēvēta par "Ķīļu iela")

## Skatīt arī
* Autobusu satiksme Rīgā
* Sabiedriskais transports Rīgā
* Rīgas satiksme

## Atsauces

## Ārējās saites
* www.riga.lv
* 
*
Nulles kilometra akmens (Budapešta)

thumb|200px|Nulles kilometra akmens Budapeštā, Ungārijā
**Nulles kilometra akmens** ir 3 m augsta kaļķakmens skulptūra Budapeštā, Ungārijā. Skulptūru veido divas daļas — no akmens veidota nulle un pjedestāls, uz kura ir rakstīts "KM", norādot, ka akmens ir atskaites punkts, no kura mēra visu ceļu garumus līdz Budapeštai. Sākotnēji atskaites punkts atradies pie Budas pils, bet 1849. gadā tas tika pārvietots uz pašreizējo vietu netālu no Sēčeņi ķēžu tilta. Akmens atrodas Ādama Klārka, tuvējā ķēžu tilta būvniecības vadītāja, laukumā. Skulptūras autors ir Miklošs Boršošs, un tā tika uzstādīta 1975. gadā. Pirmais oficiālais piemineklis šajā vietā tika izvietots 1932. gadā, bet to nopostīja Otrā Pasaules kara laikā. Sākotnējā piemineklī bija attēlota Jaunava Marija. No 1953. gada līdz pašreizējās skulptūras uzstādīšanai par atskaites punktu kalpoja skulptūra, kurā bija attēlots strādnieks.

## Atsauces

## Ārējās saites
Skābpiena produkti

[350px|thumb|right|Dažādu skābpiena produktu [viskozitātes salīdzinājums (no kreisās uz labo): 3,5% ekoloģiskais rūgušpiens, 3,5% pilnpiena jogurts, 1,5% A38 un 3,5% imers (*ymer*)]]

**Skābpiena produkti** jeb **raudzēta piena produkti** ir piena produkti, ko iegūst pienu saraudzējot ar pienskābes baktērijām vai atsevišķu produktu (kefīra, kumisa un acidofilīna) gadījumā — pienskābes baktērijām un raugu. Tradicionāli latviešu virtuves skābpiena produkti ir rūgušpiens, skābais krējums, biezpiens un Jāņu siers.

Skābpiena produkti ir baltā krāsā vai krēmkrāsā (rjaženka) ar tīru pienskābu garšu un smaržu un viendabīgu, mēreni biezu konsistenci bez olbaltumvielu pārslām. Acidofilajiem skābpiena produktiem konsistence *Lactobacillus acidophilus* dēļ var būt arī nedaudz staipīga.

## Ražošana

Skābpiena produktu ražošanā nedrīkst izmantot pienu ar rūgtu garšu un blīvumu, kas zemāks par 1028 kg/m3. Piena sastāvā nedrīkst arī būt inhibitori, jo tad būs traucēta vai pilnībā neiespējama pienskābes baktēriju vairošanās un piena recēšana.

Skābpiena produktus ražojot rūpnieciski, pienu vispirms pasterizē un tad pievieno ieraugu ar attiecīgajam produkta veidam īpaši atlasītu mikroorganismu sastāvu, bet mājrūpnieciski tos mēdz arī gatavot, pienu nepasterizējot un vienkārši nodrošinot pienā jau dabīgi esošo pienskābes baktēriju darbībai vajadzīgo temperatūru, tomēr šādam produktam parasti ir zemāka un nepastāvīgāka kvalitāte un īsāks uzglabāšanas laiks.

Daudziem skābpiena produktiem raksturīgi skābenā garša un iebiezinātā konsistence veidojas pienskābajā rūgšanā (kefīram un kumisam arī spirta rūgšanā), kurā pienskābes baktēriju izdalītie fermenti piena laktozi pārraudzē pienskābē (vienādā daudzuma veidojas abi tās optiskie izomēri — D-(-)- un L-(+)-pienskābe), kas savukārt palielina skābumu un izraisa kazeīna pārslošanos, rūgstošo pienu sabiezinot. Garšas uzlabošanai skābpiena produktiem mēdz pievienot dažādus ievārījumus, augļu gabaliņus un citas piedevas.

## Ietekme uz veselību

Skābpiena produktiem piemīt izteikti diētiskas īpašības. To pienskābajā rūgšanā radusies pienskābe labvēlīgi ietekmē gremošanas, elpošanas orgānu un centrālās nervu sistēmas darbību, veicina ēstgribu, kā arī novērš pūšanas baktēriju attīstību gremošanas orgānos, tādējādi kavējot nevēlamu vielmaiņas produktu uzkrāšanos organismā.

Vielmaiņā viegli iekļaujas L-pienskābe, jo tā dabiski veidojas arī muskuļos, bet D-pienskābes pārstrāde organismā ir garāka, jo D-pienskābe vispirms jāpārveido L-pienskābē. Uzturzinātnieku vidū ir uzskats, ka cilvēkam nav vēlams uzņemt pārāk lielu D-pienskābes daudzumu, tāpēc skābpiena produktu ražošanai mēdz izmantot īpaši izstrādātas tīrkultūras, kas pienskābajā rūgšanā vairāk veido L-pienskābi.

Skābpiena produktus (piemēram, jogurtu, kefīru un rūgušpienu), atšķirībā no parastajiem piena produktiem, parasti var lietot uzturā arī cilvēki ar laktozes nepanesību, jo šajos produktus līdztekus laktozei ir arī pienskābes baktērijas, no kurām tievajā zarnā žultsskābju iedarbībā atbrīvojas β galaktooksidāze, kas laktozi sašķeļ.

## Atsauces

## Literatūra

* 
*
Nebojša Nikoličs

**Nebojša Nikoličs** (; dzimis ) ir Bosnijas un Hercegovinas starptautiskais meistars šahā (1991).

## Biogrāfija
1985. gadā Iraklijā Dienvidslāvijas jaunatnes izlases sastāvā piedalījies Balkānu valstu junioru komandu šaha čempionātā, kurā izcīnījis sudraba medaļas gan komandu, gan individuālajā vērtējumā. Pēc Dienvidslāvijas sabrukuma pārstāvējis Bosniju un Hercegovinu. 1993. gadā Zagrebā piedalījies Pasaules šaha čempiona nosaukuma izcīņas cikla zonas turnīrā. Tajā pašā gadā Sarajevas kluba *ŠK Bosna Sarajevo* sastāvā izcīnījis 3. vietu Eiropas šaha klubu kausā. Pārstāvējis Bosnijas un Hercegovinas komandu Pasaules šaha olimpiādē, kurā piedalījies 1994. gadā un komandu vērtējumā izcīnījis sudraba medaļu. 2002. gadā Bosnijas un Hercegovinas komandu šaha čempionātā izcīnījis 2. vietu šaha kluba *ŠK Kiseljak* sastāvā.
Par panākumiem turnīros FIDE 1991. gadā Nikoličam piešķīrusi starptautiskā meistara (IM) nosaukumu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Latvju mazā enciklopēdija

**Latvju mazā enciklopēdija** ir 1932.—1936. gadā "Grāmatu drauga" apgādā izdots enciklopēdisks izdevums latviešu valodā, kas ietver ar latviešiem un Latviju saistītus rakstus. Enciklopēdijas virsredaktors bija Alfrēds Bīlmanis, bet redaktors — Sigurds Melnalksnis.

## Vēsture
Latvju mazo enciklopēdiju apgāds "Grāmatu draugs" nolēma izdot līdztekus daudz plašākajai Anša Gulbja apgādā kopš 1927. gada izdotajai vispārīgajai Latviešu konversācijas vārdnīcai, kas līdz 1932. gadam bija sasniegusi septiņu sējumu apjomu. Enciklopēdiju pakāpeniski izdeva atsevišķās burtnīcās, ko beigās iesēja divās grāmatās 3230 lappušu apjomā.

Ar līdzīgu nosaukumu pēc Otrā pasaules kara 1950.—1956. gadā apgāds "Trīs zvaigznes" Stokholmā izdeva trīs sējumu "Latvju enciklopēdiju" Arveda Švābes redakcijā, bet apgādā "Zinātne" Latvijas PSR 1967.—1970. gadā tika izdota "Latvijas PSR mazā enciklopēdija" (galvenais redaktors Vilis Samsons).

## Atsauces

## Skatīt arī
* Latvijas enciklopēdijas
Rade Milovanovičs

**Rade Milovanovičs** (; dzimis , miris ) bija Bosnijas un Hercegovinas starptautiskais meistars šahā (1988), kas kopš 2002. gada pārstāvēja ASV.

## Biogrāfija
1972. gadā Tuzlā uzvarējis Bosnijas un Hercegovinas junioru šaha čempionātā. 1973. gadā izcīnījis sudraba medaļu Dienvidslāvijas junioru šaha čempionātā, kā arī Balkānu valstu junioru šaha čempiona nosaukumu. Pārstāvējis Dienvidslāvijas komandu Balkānu valstu komandu šaha čempionātā 1973. gadā. Komandu vērtējumā izcīnījis bronzas medaļu, bet individuālajā - zelta medaļu. 1970. gadu vidū beidzis Belgradas Universitātes Tieslietu fakultāti. 1988. gadā uzvarējis starptautiskajos šaha turnīros Varšavā un Itālijā. Par panākumiem turnīros FIDE 1988. gadā Milovanovičam piešķīrusi starptautiskā meistara (IM) nosaukumu. 1989. gadā bijis otrais starptautiskajā šaha turnīrā Tuzlā. Pārstāvējis Bosnijas un Hercegovinas komandu Pasaules šaha olimpiādē, kurā piedalījies 1994. gadā un komandu vērtējumā izcīnījis sudraba medaļu.

1998. gada augustā pārcēlies uz dzīvi ASV un apmeties Dalasā. Uzvarējis vai dalījis pirmo vietu vairākos ASV šaha turnīros: *PanAm Open* (1998), *Texoma Open* (1999), * Texas Masters* (2002), *US Open* (2008). 1998. gadā uzvarējis šaha turnīrā Hjūstonā, bet 1999. gadā uzvarējis Teksasas štata šaha čempionātā. 2000. gadā dalījis 1. vietu Lasvegasas šaha turnīrā *National Open* un Dalasā uzvarējis šaha ātrspēles turnīrā *WBCA Grand Prix Blitz*.

Kopš 2001. gada strādāja par šaha treneri Teksasas Universitātē Dalasā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Vilhelmīna

**Vilhelmīna Helēna Paulīne Marija** (; dzimusi , mirusi ) bija Nīderlandes karaliene no 1890. līdz 1948. gadam.

Valdot 58 gadus, valdīšanas laikā 1901. gadā uzsāka koloniju attīstībai labvēlīgu ekonomisko politiku, piedzīvoja abus pasaules karus, 1933. gada ekonomisko krīzi un Nīderlandes kā koloniālās lielvalsts norietu. Otrā pasaules kara laikā, vadot radioraidījumus no Londonas, kļuva par Nīderlandes pretošanās simbolu. 1948. gadā atteicās no troņa par labu meitai Juliānai.

## Ārējās saites
Daniels Kampora

**Daniels Kampora** (; dzimis  Buenosairesas provincē) ir Argentīnas starptautiskais lielmeistars šahā (1986).

## Biogrāfija
1975. gadā uzvarējis Argentīnas junioru šaha čempionātā . 1976 . gadā Groningenā piedalījies Pasaules junioru šaha čempionātā, kurā dalījis 4. vietu                                       . Daudzkārtējais Argentīnas šaha čempionātu dalībnieks, kuros izcīnījis 2 zelta (1986 na, 1989) un 2 sudraba (1978, 1987) medaļas. Daudzu starptautisko šaha turnīru laureāts, tajā skaitā uzvarējis vai dalījis pirmo vietu Santjago (1980), Tuzlā (1983) , Bernē (1987), Andorā la Veljā (2001) , Seviljā (2006, 2007). 2008. gadā Kantabrijā starptautiskajā šaha turnīrā ieņēmis 2. vietu aiz Latvijas lielmeistara Ilmāra Starostīta.

Divas reizes piedalījies Pasaules šaha čempionātos pēc izslēgšanas sistēmas. 2001. gadā 1. kārtā uzvarējis Naidželu Šortu, bet 2. kārtā zaudējis Jānam Elvestam. 2004. gadā izstājies jau 1. kārtā.

Pārstāvējis Argentīnas komandu lielākajos komandu šaha turnīros:
* Pasaules šaha olimpiādēs piedalījies 9 reizes (1978, 1982, 1986-1988, 1992-1994, 2000, 2004, 2008). Individuālajā vērtējumā izcīnījis zelta (1994) un sudraba (1994) medaļas;
* Pasaules komandu šaha čempionātā piedalījies 1985. gadā.

Par panākumiem turnīros FIDE 1982. gadā Kamporam piešķīrusi starptautiskā meistara (IM), bet 1986. gadā - starptautiskā lielmeistara (GM) nosaukumu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Aleksijs II

**Aleksijs II** (; dzimis kā **Aleksejs Rīdigers** () , miris ) bija Igaunijā dzimis vācbaltiešu izcelsmes Krievu pareizticīgās baznīcas garīdznieks. No 1990. gada 10. jūnija līdz 2008. gada 5. decembrim — Maskavas un visas Krievzemes patriarhs.

Dzimis un uzaudzis Igaunijā. 1953. gadā beidza Ļeņingradas garīgo akadēmiju. 1961. gada 14. augustā tika iecelts par Tallinas un Igaunijas bīskapu, paralēli uzticot pagaidām vadīt arī Rīgas bīskapiju. Tallinas bīskapiju vadīja līdz pat 1992. gadam, vēl pēc tam, kad 1990. gadā tika ievēlēts Maskavas patriarhu. Kļuvis par patriarhu 18 mēnešus pirms PSRS sabrukuma, bija pirmais patriarhs, kas tika ievēlēts salīdzinoši brīvās vēlēšanās. Uzstājās pret Augusta puča līderiem, izlaižot anatēmu. Aleksija II patriarhāta laikā uzstājās par baznīcas lomas pieaugumu sabiedrībā. Tika kanonizēti vairāki Krievijas augstmaņi un garīdznieki, kuri tika nogalināti boļševiku valdīšanas laikā.

## Ārējās saites
Braiens Kellijs

**Braiens Kellijs** (; dzimis  Jorkā) ir Īrijas starptautiskais meistars šahā (1998).

## Biogrāfija
Piedzimis Anglijā, taču jau divu gadu vecumā ģimene pārcēlusies uz Īrijas pilsētu Limeriku, bet vēlāk uz Ziemeļīrijas galvaspilsētu Belfāstu. Tā kā abi Kellija vecāki bijuši Īrijas pilsoņi, tad šaha turnīros viņš pārstāvējis Īriju.

Divas reizes uzvarējis Īrijas šaha čempionātos (1995, 2007). 1994. gadā dalījis pirmo vietu arī Ziemeļīrijas šaha čempionātā. Piedalījies arī Lielbritānijas šaha čempionātos. Lielbritānijas komandu šaha čempionātos bijis Belfāstas Metodistu koledžas un 
Kembridžas Universitātes šaha komandu kapteinis.

Pārstāvējis Īrijas komandu lielākajos komandu šaha turnīros:
* Pasaules šaha olimpiādēs piedalījies 6 reizes (1994, 1998, 2002-2008). Individuālajā vērtējumā izcīnījis zelta (1994) medaļu;
* Eiropas komandu šaha čempionātos piedalījies 2 reizes (2003-2005).

Par panākumiem turnīros FIDE 1998. gadā Kellijam piešķīrusi starptautiskā meistara (IM) nosaukumu.

Bijis arī viens no spēcīgākajiem go spēlētājiem Īrijā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Kalnapededze

**Kalnapededze**, agrāk **Kalna Pededze**, ir ciems Alūksnes novada Pededzes pagastā. Atrodas pagasta rietumu daļā 8 km no pagasta centra Pededzes, 27 km no novada centra Alūksnes un 228 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa V392, Virgulicas upes krastā.

## Atsauces
Aleksandrs Zaharčenko

**Aleksandrs Zaharčenko** (, ; dzimis 1976. gada 26. jūnijā Doneckā, Ukrainas PSR, PSRS, miris 2018. gada 31. augustā) bija separātistu līderis, starptautiski neatzītās Doneckas tautas republikas vadītājs. Republikas vadītājs (no 2014. gada 4. novembra), Ministru Padomes priekšsēdētājs (no 2014. gada 7. augusta) un bruņoto spēku virspavēlnieks. Ukrainā atzīts par teroristu. 

## Biogrāfija
Ar izcilību pabeidzis Doneckas rūpnieciskās automātikas tehnikumu, sāka strādāt raktuvēs par kalnu elektromehāniķi. Pēc profesijas bija tehniķis-elektromehāniķis.

Mācījies Ukrainas iekšlietu ministrijas Doneckas juridiskajā institūtā, bija nepabeigta augstākā izglītība.

2014. gada 30. augustā pret Zaharčenko tika izdarīts atentāta mēģinājums. Viņš pats necieta, taču automašīnas vadītājs, ar kuru viņš brauca, guva ievainojumus.

Miris 2018. gada 31. augustā Doneckā bumbas sprādziena rezultātā.

## Ģimene
Sieva — Nataļja. Ir 4 dēli.

## Atsauces

## Ārējās saites
Olena Sedina

**Olena Sedina** (, ; dzimusi  Kijivā) ir Ukrainā dzimusi Itālijas starptautiskā lielmeistare šahā (1996).

## Biogrāfija
Šahu iemācījusies spēlēt septiņu gadu vecumā. Divas reizes uzvarējusi Ukrainas sieviešu šaha čempionātos (1988, 1990). 1995. gadā pārcēlusies uz dzīvi Itālijā un kopš 2001. gada aprīļa šaha turnīros pārstāv šo valsti. Daudzu starptautisko šaha turnīru laureāte, tajā skaitā 2001. gadā uzvarējusi Šveices atklātajā šaha čempionātā, bet 2005. gadā kļuvusi par pirmo sievieti, kas uzvarējusi Austrālijas atklātajā šaha čempionātā.

Trīs reizes piedalījusies Pasaules šaha čempionātos sievietēm pēc izslēgšanas sistēmas. 2001. gadā zaudējusi 2. kārtā Maijai Čiburdanidzei, 2004. gadā zaudējusi 1. kārtā, bet 2008. gadā 3. kārtā zaudējusi Hou Jifaņai.

Pārstāvējusi Ukrainas un Itālijas komandas lielākajos komandu šaha turnīros:
* Pasaules šaha olimpiādēs, kurās piedalījusies 10 reizes (1994-2000, 2004-2014). Individuālajā vērtējumā izcīnījusi zelta (1994), sudraba (1994) un bronzas (1996) medaļas;
* Eiropas komandu šaha čempionātos piedalījusies 6 reizes (2001-2003, 2009-2015).

Par panākumiem turnīros FIDE 1990. gadā Sedinai piešķīra starptautiskās meistares (WIM), 1996. gadā - starptautiskās lielmeistares (WGM) nosaukumu, bet 1999. gadā - starptautiskā vīriešu meistara (IM) nosaukumu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Ļubova Žiļcova-Lisenko

**Ļubova Žiļcova-Lisenko** (; dzimusi ) ir Ukrainas starptautiskā meistare šahā (1996).

## Biogrāfija
Viena no vadošajām Starptautiskās neredzīgo šahistu asociācijas (IBCA) šahistēm. 1978. gadā uzvarējusi Ukrainas sieviešu šaha čempionātā. Piecas reizes uzvarējusi Pasaules šaha čempionātā neredzīgajām šahistēm (1989, 1993, 1997, 2001, 2005). 2009. gada neredzīgo šaha čempionātā ierindojusies 3. vietā. Piedalījusies arī atklātajos šaha čempionātos neredzīgajiem šahistiem, kuros Pasaules čempionātā 2006. gadā izcīnījusi bronzas medaļu, bet Eiropas čempionātos izcīnījusi sudraba (1995) un bronzas (1999) medaļas.

Pārstāvējusi IBCA komandu Pasaules šaha olimpiādēs, kurās piedalījusies 9 reizes (1994, 1998-2002, 2006-2010, 2014, 2018). Individuālajā vērtējumā izcīnījusi 2 zelta (1994, 2006) medaļas.

Pārstāvējusi Ukrainas komandu Pasaules neredzīgo šaha olimpiādēs, kurās piedalījusies 6 reizes (1992-2008, 2017). Komandu vērtējumā izcīnījusi 3 sudraba (1996, 2008, 2017) un 3 bronzas (1992, 2000, 2004) medaļas. Individuālajā vērtējumā izcīnījusi zelta (2008) un sudraba (2017) medaļas.

Par panākumiem turnīros FIDE 1996. gadā Žiļcovai-Lisenko piešķīra starptautiskās meistares (WIM) nosaukumu.

## Atsauces

## Ārējās saites
2017. gada UCI Pasaules tūre

**2017. gada [[UCI Pasaules tūre]]** bija devītā sezona 2009. gadā UCI izveidotajai vērtējuma sistēmai. Sezona sākās ar atklāšanas posmu *[[2017. gada Tour Down Under|Tour Down Under]]* 17. janvārī un noslēdzās ar pēdējo posmu — ''Tour of Guangxi'' 24. oktobrī. 2017. gada riteņbraukšanas sezonas ietvaros tajā notika 37 šosejas riteņbraukšanas sacensības. Iepriekšējās sezonas uzvarētājs bija Slovākijas pārstāvis Peters Sagans. Salīdzinot ar iepriekšējo sezonu, kalendārā tika iekļautas desmit jaunas sacensības.

## Komandas
*[[UCI ProTeam]]* komandas sacentās Pasaules tūrē' ar *[[UCI Professional Continental]]* komandām un nacionālajām izlasēm, kuras atsevišķi uzaicināja katru sacensību organizators pēc saviem ieskatiem.

## Rezultātu kalendārs

## Rezultāti

### Individuāli

Sportisti ar vienādu punktu skaitu tika kārtoti pēc Pasaules tūres sacensību un posmu uzvaru skaita, otro vietu skaita, trešo vietu skaita un tā tālāk.

* punktus ieguva 436 sportisti. 200 citi braucēji finišēja pozīcijās, kuras būtu devušas punktus, bet tos nesaņēma, jo nepārstāvēja *WorldTeam* komandas.

## Atsauces

## Ārējās saites
*
Pāvels Štolls

**Pāvels Štolls** (; dzimis 1964. gadā) ir čehu pedagogs, latviešu literatūras tulkotājs čehu valodā, Kārļa Universitātes Filozofijas fakultātes Baltijas katedras vadītāja vietnieks, Latvijas Zinātņu akadēmijas ārzemju loceklis. Triju Zvaigžņu ordeņa virsnieks. Ar čehu un latviešu sakariem, jo sevišķi kultūras un literatūras jomā, Pāvels Štolls nodarbojas jau kopš 20. gadsimta 80. gadu beigām. 2016. gadā tika izdota Pāvela Štolla grāmata "Latviešu kultūra un brāļu draudze. Latviešu kultūras tradīciju čehu konteksti XVII-XX gadsimtā".

## Apbalvojumi
* Triju Zvaigžņu ordenis, 4. šķira Nr. 320 (2000)

## Atsauces
Karloss Davila

**Karloss Davila** (; dzimis  Managvā) ir Nikaragvas starptautiskais meistars šahā (2003).

## Biogrāfija
2007. gadā uzvarējis Nikaragvas šaha čempionātā. Uzvarējis starptautiskos šaha turnīros Nikaragvā: Managvā (2003), Granadā (2012). 2013. gadā Havanā dalījis 1. vietu Hosē Raula Kapablankas memoriālā.

Pārstāvējis Nikaragvas komandu Pasaules šaha olimpiādēs, kurās piedalījies 5 reizes (1994-1996, 2002-2006). Individuālajā vērtējumā izcīnījis zelta (1994) medaļu.

Par panākumiem turnīros FIDE 2003. gadā Davilam piešķīrusi starptautiskā meistara (IM) nosaukumu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Tabula Hungariae

thumb|250px|''Tabula Hungariae'', 1528. gads
***Tabula Hungariae*** jeb **Lāzāra karte** ir senākā saglabājusies iespiestā karte, kurā ir attēlota Ungārija. Karti pirms 1528. gada veidoja ungārs Lāzārs Deāks. 2007. gadā *Tabula Hungariae* tika iekļauta UNESCO pasaules atmiņu reģistrā. No vairākiem šīs kartes iespiedumiem, kas tika drukāti pirms 1528. gada, līdz mūsdienām ir saglabājies tikai viens oriģinālais iespiedums, 

## Apraksts
thumb|250px|Aptuvenā teritorija, kura attēlota ''Tabula Hungariae''
Karte ir aptuveni 65×85 cm liela, tā orientēta dienvidrietumu—ziemeļaustrumu virzienā. Kartē attēlotas apdzīvotas vietas un dabas objekti Ungārijas Karalistē 16. gadsimtā. Lāzāra kartes lejasdaļā ir attēlotas arī Osmaņu impērijas teritorijas, kas atzīmētas dažādās krāsās. Tā kā Osmaņu impērija ir vienīgā kartē attēlotā kaimiņvalsts, tiek uzskatīts, ka kartes izgatavošanas mērķis bija gatavoties karam pret Osmaņu impēriju. Dažas no apdzīvotajām vietām, kas parādītas kartē, pazuda Osmaņu karu laikā. Kartē ir vācu un latīņu valodas apraksti par valsti.

### Vietu nosaukumi
Par vērtīgāko kartes informāciju tiek uzskatīti ciemu nosaukumi un to apraksti. *Tabula Hungariae* ir aptuveni 1400 ģeogrāfiskie nosaukumi, no kuriem 1270 ir apdzīvoto vietu nosaukumi. Ģeogrāfisko nosaukumu rakstība kartē ir atšķirīga no mūsdienu rakstības. Piemēram, burts "é" ir rakstīts kā "ee", "ö" ir "ew". Jāatzīmē arī tas, ka "c" ir dažreiz rakstīts kā "tz", kas ir raksturīgs vecās vācu valodas rakstībai. Šādas atšķirības veidojušās darba veidošanas dalībnieku, kas bijuši ne tikai ungāri, dēļ. Tomēr dažiem vārdiem Lāzārs izmantoja ungāru valodas dialektu izrunu.

## Versiju vēsture
Karte tika drukāta ar Petra Apiāna presi Ingolštatē ar Georga Tannštettera palīdzību, par to maksāja Johans Kuspiniāns. Kartes drukātās versijas tika veidotas, balstoties uz koksnē iegravētas galvenās kartes.

Tā kā tika iespiestas tikai pāris kartes, gandrīz visas tās laika gaitā pazuda. Par karšu eksistenci pētnieki guva informāciju tikai no dažādiem aprakstiem. Tomēr 1882. gadā kolekcionāra Šandora Appoņi kolekcijā negaidīti tika atrasts viens kartes oriģināls. 1924. gadā karte tika nodota Sečeņi bibliotēkai, kur tā atrodas arī šobrīd.

### Vēlākās versijas
Līdz 1552. gadam tika izveidotas vairākas kartes kopijas, kas gan nav saglabājušās līdz mūsdienām. Pēc 1552. gada tika radītas sešas zināmas *Tabula Hungariae* kopijas. Vairāki mākslinieki un zinātnieki šīs kopijas izdeva Romā, Venēcijā un Vīnē 16. gadsimta otrajā pusē (vienu arī 17. gadsimta sākumā).

## Atsauces
Piltenes mantojuma karš

thumb|300px|Kurzemes bīskapijas ģerbonis

**Piltenes mantojuma karš** jeb **Polijas—Piltenes karš** () bija karš par bijušās Kurzemes bīskapijas piederību 1583. — 1585. gadā. Polijas—Lietuvas kopvalsts piespieda Dānijas karaļvalsti atteikties no saviem Kurzemes īpašumiem. Lai samaksātu kompensāciju Dānijai par zaudēto zemi, Piltenes apgabalu Polijas karalis Stefans Batorijs ieķīlāja Prūsijas hercogistei, kas arī tolaik atradās Polijas-Lietuvas kopvalsts vasaļatkarībā.

## Vēsture
1559. gadā Dānijas karalis Frīdrihs II no Kurzemes un Sāmsalas bīskapa Johana IV fon Minhauzena nopirka viņa tiesības uz Sāmsalu, bet 1560. gada maijā no koadjutora Ulriha Bēra, kuram saskaņā ar kanoniskajām tiesībām pēc bīskapa nāves vai atteikšanās būtu jākļūst par jauno Kurzemes bīskapu, atpirka arī Kurzemes bīskapa tiesības par labu savam jaunākajam brālim Magnusam. 
Livonijas kara noslēguma posmā, pēc zaudētās cīņas par varu Livonijā 1578. gadā Magnuss apmetās Piltenes pilī kā pēdējais luterticīgais Kurzemes bīskaps un 1579. gadā padevās Polijas karaļa Stefana Batorija virskundzībai. 1581. gadā zviedri iekaroja Sāmsalas-Vīkas bīskapijas kontinentālo daļu (tagadējo Lēnes apriņķi) un pievienoja to Zviedru Igaunijai. 

1583. gada 18. martā, neatstādams mantiniekus, Magnuss mira Piltenē. Kaut gan viņš savus Kurzemes īpašumus bija novēlējis hercoga Gotharda dēlam Frīdriham Ketleram, Livonijas administrators Georgs Radvils pavēlēja ieņemt Kurzemes bīskapiju.
Izšķirošā kauja notika 1583. gada 24. maijā pie Embūtes pils,  Embūtes kaujā pilteniešu pusē cīnījās 80 vācu jātnieku, 30 strēlnieku kājnieku un ap 400 latviešu zemnieku, no kuriem daļa bija apmācīta rīkoties ar šautenēm. Kaujā krita Piltenes apgabala karaspēka komandieris Hermanis Sakens un poļu-lietuviešu karaspēka komandieris pulkvedis A. Oborskis, kā arī ap divi simti latviešu karavīru. Savukārt pulkveža Oborska pirmsnāves ziņojumā Georgam Radvilam teikts, ka 400 latviešu strēlnieku bijuši bruņoti ar pīķiem. 

Sekojošās kaujās uzbrucēji pulkveža Staņislava Penkoslavska vadībā guva panākumus un piltenieši bija spiesti padoties.   
Kroneborgas miera līguma rezultātā 1585. gada 10. aprīlī Dānija pilnībā atteicās no bijušās Kurzemes bīskapijas teritorijas par labu Polijai—Lietuvai, kas apņēmās samaksāt Dānijai 30 000 dālderu. Tomēr naudas trūkuma dēļ Kurzemes bīskapijas Piltenes daļa tika ieķīlāta Prūsijas hercogistei, bet Embūtes daļu kā lēni saņēma Vilhelms Ketlers.    

Neskatoties uz Kurzemes hercogu centieniem šo teritoriju pievienot hercogistei, 1617. gadā tā tika pārvērsta par autonomu Piltenes apgabalu Polijas—Lietuvas kopvalsts sastāvā. Turpretī Sāmsala turpināja piederēja Dānijai līdz pat 1645. gadam, kad to pievienoja Zviedru Vidzemei.

## Hroniku liecības

### Rusova hronika par Piltenes karu

## Atsauces
Tomass de Mezjērs

**Kārlis Ernsts Tomass de Mezjērs** (; dzimis ) ir vācu politiķis no Vācijas Kristīgo demokrātu apvienības (CDU). No 2013. gada — Vācijas iekšlietu ministrs Angelas Merkeles trešajā kabinetā.

Būdams kancleres Angelas Merkeles tuvs līdzgaitnieks, bija Valsts kancelejas vadītājs un īpašo uzdevumu ministrs no 2005. līdz 2009. gadam, iekšlietu ministrs no 2009. līdz 2011. gadam un aizsardzības ministrs no 2011. līdz 2013. gadam. Līdz ar Urzulu fon der Leienu un Volfgangu Šeibli ir viens no trijiem politiķiem, kas darbojies visās Merkeles valdībās. Pirms politiskās darbības federālajā līmenī darbojās Saksijas valdībā.

## Ārējās saites
Sančo III

**Sančo III Gaidītais** (; dzimis ap 1134. gadu, miris ) bija Kastīlijas un Toledo karalis vienu gadu - no 1157. gada augustam līdz 1158. gada augustam.

Tēvs, karalis Alfonso VII sadalīja karalisti starp saviem dēliem - Sančo III tika Kastīlija, bet brālim Fernando II - Leona. Sančo III pēkšņi mira pēc viena gada valdīšanas.

## Ārējās saites
Roberts Šovs

**Roberts Arčibalds Šovs** (; dzimis , miris ) bija britu aktieris, rakstnieks un dramaturgs.

Plašāku atpazīstamību ieguva pēc lomas 1963. gada Bonda filmā "Ar mīlestību no Krievijas", bet sevišķi - ar piedalīšanos 1975. gada Stīvena Spīlberga filmā "Žokļi".

## Ārējās saites
Essigella

***Essigella*** ir īsto laputu dzimtas ģints. Tajā ietilpst 13 sugas, kas ir sadalītas trijās ģintīs. Šīs laputis attīstās uz priežu dzimtas skujkokiem, galvenokārt uz priedēm, retāk uz eglēm un duglāzijām, un barojas uz koku skujām. Izplatītas Nearktikā, kur aug skujkoki. Taču dažas sugas ir ievestas arī citos apgabalos, piemēram, *[[Essigella californica]]* ir introducēta Eiropā, Austrālijā, Jaunzēlandē un Brazīlijas dienvidos.

## Klasifikācija
### Sugu saraksts
* Ģints: ***Essigella*** Del Guercio, 1909
:* apakšģints: *Archeoessigella* Sorensen, 1994
::* suga: *[[Essigella kathleenae]]* Sorensen, 1988
::* suga: *[[Essigella kirki]]* Sorensen, 1988
:* apakšģints: *Essigella* Del Guercio, 1909
::* suga: *[[Essigella alyeska]]* Sorensen, 1988
::* suga: *[[Essigella californica]]* (Essig, 1909)
::* suga: *[[Essigella critchfieldi]]* Sorensen, 1994
::* suga: *[[Essigella essigi]]* Hottes, 1957
::* suga: *[[Essigella hoerneri]]* Gillette & Palmer, 1924
::* suga: *[[Essigella knowltoni]]* Hottes, 1957
::* suga: *[[Essigella pini]]* Wilson, 1919
::* suga: *[[Essigella wilsoni]]* Hottes, 1957
:* apakšģints: *Lambersella* Sorensen, 1994
::* suga: *[[Essigella eastopi]]* Sorensen, 1994
::* suga: *[[Essigella fusca]]* Gillette & Palmer, 1924
::* suga: *[[Essigella hillerislambersi]]* Sorensen, 1994

## Atsauces
Polārie vaļi

**Polārie vaļi** (*Balaena*) ir viena no divām polāro vaļu dzimtas (*Balaenidae*) ģintīm, kas apvieno vienu mūsdienās dzīvojošu sugu un vairākas aizvēsturiskas, izmirušas sugas. Senākās polāro vaļu fosilijas saglabājušās no miocēna beigām. Kopumā zināmas 9 aizvēsturiskās sugas, kuru fosilijas atrastas Eiropā, Ziemeļamerikā un Dienvidamerikā. Mūsdienās dzīvojošais polārais valis (*Balaena mysticetus*) mājo pašos ziemeļos: Ziemeļu Ledus, Atlantijas un Klusajā okeānā.

## Sistemātikas izmaiņas
Polāro vaļu sistemātika vēsturiski piedzīvojusi vairākkārtējas izmaiņas. Bija laiks, kad visi gludvaļi un polārais valis tika sistematizēti polāro vaļu ģintī gan kā viena suga, gan divas sugas, gan četras. 18. gadsimtā tie visi tika uzskatīti par vienu sugu — polāro vali (*Balaena mysticetus*), tomēr ar laiku zinātnieki saprata savu kļūdu un nodalīja no polārvaļa jaunu sugu — gludvali, visas mūsdienās zināmās gludvaļu sugas sistematizējot kā vienu sugu. Padziļinoties morfoloģiskajiem pētījumiem, tika atklātas atšķirības galvaskausa formā un tika nodalīts dienvidu gludvalis (Dienvidu puslodē dzīvojošais gludvalis) no ziemeļu gludvaļa (ziemeļu puslodē dzīvojošais gludvalis). Tomēr daļa sistemātiķu līdz pat 1998. gadam polārvaļu ģintī sistematizēja tikai divas sugas: polāro vali (*Balaena mysticetus*) un gludvali (*Balaena glacialis*).

Tikai 2000. gados veiktās DNS analīzes ieviesa skaidrību polāro vaļu ģints sistemātikā. 2007. gadā tika veikta sistemātikas revīzija un no polāro vaļu ģints tika nodalīta gludvaļu grupa, izveidojot jaunu ģinti — gludvaļi (*Eubalaena*), kurā tika sistematizētas trīs gludvaļu sugas.

## Sistemātika
* **Polāro vaļu ģints** (*Balaena*)
**Polārais valis (*Balaena mysticetus*)
**† *[[Balaena affinis]]*
**† *[[Balaena montalionis]]*
**† *[[Balaena ricei]]*
*Diskutabla piederība ģintij:
**† *[[Balaena arcuata]]*
**† *[[Balaena forsythmajori]]*
**† *[[Balaena larteti]]*
**† *[[Balaena macrocephalus]]*
**† *[[Balaena pampaea]]*
**† *[[Balaena simpsoni]]* 

## Atsauces
Eulachnus

***Eulachnus*** ir īsto laputu dzimtas ģints. Tajā ietilpst vairāk nekā 20 sugas. Vairākas no tām sastopamas Eiropā. Tās ir maza izmēra, ar plakanu ķermeni.

Attīstās un barojas uz priežu skujām pa vienam indivīdam vai mazās kolonijās. Slēpjas barošanās laikā un kļūst ļoti aktīvas, ja pakaitina.

Šī ģints ir labs piemērs, kur sugas ir ar šaubīgu pozīciju. Piemēram, *Eulachnus pumilae* un *Eulachnus cembrae*, kas atšķiras no citām ar dorsālo un abdominālo sklerītu neesamību.

## Atsauces
Lidojošais makaronu monstrs

[thumb|300px|[Mikelandželo darba "Ādama radīšana" parodija *Touched by His Noodly Appendage* ir ikonisks Lidojošā makaronu monstra attēlojums; autors Arne Niklass Jansons.]]

**Lidojošais makaronu monstrs** jeb **Lidojošais spageti monstrs** () ir mūsdienu parodija, Lidojošā makaronu monstra baznīcas jeb pastafarisma dievība. **Pastafarisms** (pēc analoģijas ar makaroniem un rastafarismu) ir sociāla kustība, kas veicina bezrūpīgu attieksmi pret reliģiju un iebilst pret apzinātās radīšanas un kreacionisma mācīšanu valsts skolās. Saskaņā ar tās piekritējiem, pastafarisms ir "īsta, likumīga reliģija, gluži kā jebkura cita." Pastafarisms ir oficiāli atzīta reliģija Nīderlandē un Jaunzēlandē — kur pastafarisma pārstāvjiem atļauts laulāties un kur 2016. gada aprīlī notikušas pirmās juridiski atzītās pastafariešu kāzas. Tajā pašā mēnesī ASV federālā tiesa atzina, ka "Lidojošā makaronu monstra baznīca" nav īsta reliģija.

2016. gada oktobrī Latvijas Tieslietu ministrija atteicās reģistrēt draudzi Latvijas reliģisko organizāciju reģistrā, par šo aizliegumu ministrija un Uzņēmumu reģistrs tika iesūdzēti tiesā.

## Atsauces

## Ārējās saites

*
UNESCO Pasaules mantojuma vietas Kirgizstānā

Sarakstā apkopotas tās **vietas [[Kirgizstāna|Kirgizstānā]], kas iekļautas [[UNESCO Pasaules mantojuma saraksts|UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā]]**. UNESCO sarakstā no Uzbekistānas ir iekļautas **3 vietas** (2 kultūras objekti un 1 dabas objekts), savukārt 2 vietas ir iekļautas kandidātu sarakstā. Kirgizstāna Pasaules mantojuma konvenciju ratificējusi 1995. gada 3. jūlijā.

## Sarakstā iekļautie objekti
 

## Sarakstā iekļauto objektu izvietojums

## Kandidātu sarakstā esošie objekti

## Atsauces
Amēlija Ernandesa

**Amēlija Ernandesa** (; dzimusi ) ir Venecuēlas FIDE meistare šahā (1988).

## Biogrāfija
1988. gadā uzvarējusi Pasaules junioru šaha čempionātā U18 vecuma grupā. Par šo panākumu saņēmusi FIDE meistares (WFM) titulu, kļūstot par pirmo Venecuēlas šahisti, kas saņem šo nosaukumu. Piecas reizes uzvarējusi Venecuēlas sieviešu šaha čempionātos (1985, 1986, 1992, 1994, 2018). Pārstāvējusi Venecuēlas komandu Pasaules šaha olimpiādēs, kurās piedalījusies 5 reizes (1988, 1992-1996, 2018). Individuālajā vērtējumā izcīnījusi zelta (1994) medaļu. 1995. gadā Vilemstadē uzvarējusi Centrālamerikas kausa izcīņā šahā sievietēm.

1996. gadā beigusi Karabobo Universitātes (Venecuēla) Medicīnas fakultāti. Pēc specialitātes ir ķirurgs. Sakarā ar lielo aizņemtību pamatprofesijā pēdējos gados šaha turnīros piedalās reti.

## Atsauces

## Ārējās saites
Vilhelms Bitrihs

**Vilhelms Bitrihs** (; dzimis , miris ) bija SS obergrupenfīrers un ''Waffen-SS'' ģenerālis Otrajā pasaules karā.

Armijas dienestā līdz ar Pirmā pasaules kara sākumu. Karoja Rietumu un Itālijas frontē. SS biedrs no 1932. gada. Otrā pasaules kara laikā komandēja SS divīzijas Austrumu frontē, bet kara beigās komandēja 2. SS tanku korpusu Rietumu frontē. 1945. gada 8. maijā arestēts un tiesāts par franču pretošanās kustības dalībinieku nošaušanu kara laikā. 1954. gadā atbrīvots. Iesaistījies *Waffen-SS* veterānu arganizācijas HIAG darbībā, septieņdesmitajos gados būdams tās vadītājs.

## Ārējās saites
Leitons Viljamss

**Leitons Viljamss** (; dzimis ) ir Lielbritānijas starptautiskais meistars šahā (2002), kas šaha turnīros pārstāv Velsu.

## Biogrāfija
Trīs reizes uzvarējis Velsas šaha čempionātos (2000, 2005, 2008). Pārstāvējis Velsas komandu Pasaules šaha olimpiādēs, kurās piedalījies 6 reizes (1994-1996, 2000-2006). Individuālajā vērtējumā izcīnījis zelta (1994) medaļu. Pārstāvējis Velsas šaha klubu *Nidum Liberals* Eiropas šaha kluba kausā, kurā piedalījies 3 reizes (1996-1998). Par panākumiem turnīros FIDE 2002. gadā Viljamsam piešķīrusi starptautiskā meistara (IM) nosaukumu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Šulhan aruh

***Šulhan aruh*** (Uzklātais galds) ir 1565. gadā publicēts jūdaisma likumu kodekss, kuru sarakstījis sefardu rabīns Jozefs Karo Safedas pilsētā. Apmēram desmit gadus vēlāk tas tika papildināts ar Polijas aškenazu rabīna Mošes Isserla kritiku un komentāriem par likumiem, kas jāievēro aškenaziem. Tas joprojām ir autoritatīvākais ebreju reliģisko likumu kodekss, īpaši ortodoksālo un sefardu ebreju rabīnu vidū, taču *Šulhan aruh* ir akceptēts arī aškenazi ebreju vidū. Likumu kodekss sniedz praktisku reliģisko likumu izskaidrojumu un rituālu pareizu veikšanu. Rabīnu eksāmenos *Šulhan aruh* zināšanas joprojām ir viens no svarīgākajiem pārbaudījumiem.

Kad 1492. gadā sefardi tika izraidīti no Spānijas karalistes, viņu izceļošana no savas dzimtenes un pārcelšanās uz zemēm, kur valdīja aškenazu likumi, radīja neskaidrības pareizā reliģisko likumu ievērošanā. Karo sarakstītais likumu krājums bija paredzēts, lai ieviestu skaidrību ikdienas problēmās. *Šulhan aruh* ir dalīts četrās daļās: 
*Dzīvesveids, *Orakh Hayyim*, kas regulē ikdienas lūgšanas, sabatu un reliģiskās brīvdienas. 
*Zinību mācība, *Yereh De’ah*, kas aptver plašu likumu klāstu (kašruta ievērošana, Toras studēšana, attiecības ar neebrejiem, labdarības ziedojumi u.c.). 
*Palīdzības akmens, *Even haEzer*, likumi par laulību, bērnu radīšanu un šķiršanos. 
*Tiesāšanas bruņas, *Khoshen Mishpat*, civillikumu apkopojums par tiesām, īpašumu iegādi, mantojumu, aizdevumiem, darba attiecībām u.c.

## Atsauces