open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Argentīnas administratīvais iedalījums

[250px|thumbnail|[Argentīnas novietojums]]
**[[Argentīna]]s adminstratīvo iedalījumu** veido **23 provinces** un **1 autonomā pilsēta**, kas ir apvienotas **7 reģionos**. Administratīvais iedalījums ir veidots saskaņā ar Argentīnas konstitūciju. Pašreizējais administratīvais iedalījums pastāv kopš 1990. gada. Visas provinces sīkāk ir iedalītas **378 departamentos**. Pēc platības lielākā province ir Buenosairesas province (307 571&nbsp;km²), bet mazākā — Tjerra del Fuego province (21 263&nbsp;km²). Savukārt pēc iedzīvotāju skaita vislielākā province ir Buenosairesas province (15 625 084 iedzīvotāji), bet mazākā — Tjerra del Fuego province (127 205 iedzīvotāji).

## Administratīvo līmeņu shēma

## Reģioni

## Pirmā līmena administratīvais iedalījums

## Autonomā pilsēta

### Provinces

## Atsauces
Maurīcijas gredzenkakla papagailis

**Maurīcijas gredzenkakla papagailis**, arī **Maurīcijas raibpapagailis** (*Psittacula echo*) ir papagaiļveidīgo suga, kas  endēma Maurīcijas salai.

20. gadsimta 80. gados šis gredzenkakla papagailis atradās uz pilnīgas izmiršanas robežas, un to paglāba veiksmīgi īstenotā aizsardzības programma.

## Izskats
Ķermeņa garums 36 cm. Zaļais papagailis ārēji līdzīgs radniecīgajam un Maurīcijā introducētajam Krāmera papagailim, ar ko tas nereti tiek sajaukts. Maurīcijas sugai īsāka aste, un apspalvojumam intensīvāka smaragdzaļa nokrāsa. Tēviņam ap kaklu melns un rožaini sārts gredzens, knābis — sarkans. Mātītēm knābis melns.

thumb|left|Reinjonas gredzenkakla papagaiļa zīmējums, 1779. gads
## Izplatība
Sastopams Melnās upes aizas nacionālajā parkā Maurīcijas dienvidrietumos. Ap 1770. gadu no Reinjonas salas izzuda Reinjonas gredzenkakla papagailis (*Psittacula eques*), kas piederēja Maurīcijas sugai vai pārstāvēja tā pasugu.

## Barība
Pārtiek no augļiem, sēklām, pumpuriem, ziediem, jauniem zariņiem, arī mizas un sulas.

## Aizsardzība
Ap 1980. gadu Maurīcijas gredzenkakla papagailis bija gandrīz izmiris, un savvaļā dzīvoja nedaudz vairāk nekā 10 šīs sugas pārstāvju. Izmiršanas cēloņi bija invazīvās sugas kā krabjēdāji makaki (*Macaca fascicularis*) un melnās žurkas, kas postīja ligzdas. Kopš aptuveni 1500. gada kolonizācijas gaitā Maurīcijas meži ir gandrīz izzuduši un mūsdienās klāj mazāk nekā 2% no salas teritorijas. Dramatiskā vietējās veģetācijas samazināšanās nopietni iedragāja arī vietējo endēmo dzīvnieku populācijas.

Džeralda Darela dibinātā Maurīcijas savvaļas fonda sekmīgi īstenotās programmas rezultātā Maurīcijas gredzenkakla populācija pārsniedz 600 putnus, un Sarkanajā grāmatā no kritiski apdraudētas tā ierindota apdraudēto sugu sarakstā.

## Atsauces

## Ārējās saites

* [''Psittacula echo'' [BirdLife International], Sarkanā grāmata]
* Maurīcijas gredzenkakla papagailis, ''World Parrot Trust''
* ''Psittacula parakeet'', foto

## Literatūra
* Zeltainie sikspārņi un sārtie baloži. Džeralds Darels. Zinātne. Rīga. 1981
* Your guide. Durrell Wildlife Conservation Trust. *"Following this success the breading programme for the echo parakeet has therefore been based entirely in Mauritius. Once down to some 12—15 birds, the population of echo parakeets is increasing well and its now over 400."* page 19
Sanhuanas province

**Sanhuanas province** () ir viena no Argentīnas provincēm, atrodas valsts rietumu daļā. Robežojas ar Larjohas provinci ziemeļos, ar Sanluisas provinci austrumos, ar Lapampas provinci dienvidaustrumos, ar Mendosas provinci dienvidos un ar Čīli rietumos. Lielākā pilsēta un administratīvais centrs ir Sanhuana. Sanhuanas provinces kopējā platība ir 89 651 km², pēc 2010. gada datiem provincē dzīvo 681 055 iedzīvotāji. Tā ir piecpadsmitā lielākā province Argentīnā pēc platības un trīspadsmitā pēc iedzīvotāju skaita. Province ir sīkāk sadalīta deviņpadsmit departamentos.

## Ārējās saites
Saltas province

**Saltas province** () ir viena no Argentīnas provincēm, atrodas valsts ziemeļrietumos. Robežojas ar Huhujas provinci un ar Bolīviju ziemeļos, ar Paragvaju, ar Formosas provinci un ar Čako provinci austrumos, ar Santjago del Estero provinci, ar Tukumanas provinci un ar Katamarkas provinci dienvidos, ar Čīli rietumos. Lielākā pilsēta un administratīvais centrs ir Salta. Saltas provinces kopējā platība ir 155 488 km², pēc 2010. gada datiem provincē dzīvo 1 214 441 iedzīvotājs. Tā ir sestā lielākā province Argentīnā pēc platības un astotā pēc iedzīvotāju skaita. Province ir sīkāk sadalīta divdesmit trīs departamentos.

## Attēli

Attēls:Salta-Square2.jpg|Galvenais laukums Saltas pilsētā
Attēls:Cable Car to the Cerro San Bernardo - Salta - Argentina.jpg|Gaisa tramvajs no Sanbernardo kalna
Attēls:Tren a las nubes cruzando Viaducto la Polvorilla.jpg|"Mākoņu vilciens" uz Polvoriljas tilta
Attēls:Argentine vineyard and mountains..jpg|Vīnogulāji
Attēls:Tour to the Quebrada de las Conchas.jpg|Dabas rezervāts Kevrada de las Končas pie Kafajates pilsētas
Attēls:Quebrada de las Flechas - Argentina.jpg|Kevrada de las Flečas (*Bultu ieleja*).
Attēls:Iruya 1.jpg|Irujas pilsētas tuvumā
Attēls:Salinas Grandes 052.JPG|Sāls līdzenums Salinasgrandess uz robežas ar Huhujas provinci
Attēls:Cachi 01.jpg|Skats Kači pašvaldībā
Attēls:Camino a Cachi.jpg|Ceļš uz Kači Loskardonesas nacionālajā parkā


## Ārējās saites
Tjerra del Fuego (Argentīna)

**Tjerras del Fuego, Antarktikas un Dienvidatlantijas salu province** () ir viena no Argentīnas 23 provincēm. Tā ir vienīgā no Argentīnas provincēm, kas neatrodas Dienvidamerikas kontinentālajā daļā, bet aizņem Ugunszemes arhipelāga austrumu daļu. Oficiāli provincei tiek pieskaitītas arī Argentīnas pretenzijas Atlantijas okeānā un Antarktikā — Malvinu salas, Dienvidsendviču salas, Dienviddžordžija un Argentīnas Antarktika. Provinci no Dienvidamerikas atdala Magelāna šaurums. Robežojas ar Čīles Magaljanesas reģionu rietumos. Provinci apskalo Atlantijas okeāns. Lielākā pilsēta un administratīvais centrs ir Ušvaja. Tjerras del Fuego provinces kopējā platība ir 21 263 km², pēc 2022. gada datiem provincē dzīvo 190 641 iedzīvotāji. Tā ir otrā mazākā province Argentīnā pēc platības un arī pēc iedzīvotāju skaita. Province ir sīkāk sadalīta četros departamentos.

## Ārējās saites
Santakrusas province

**Santakrusas province** () ir viena no Argentīnas provincēm, atrodas valsts dienvidu daļā. Robežojas ar Čubutas provinci ziemeļos un ar Čīli dienvidos un rietumos. Provinci austrumos apskalo Atlantijas okeāns. Lielākā pilsēta un administratīvais centrs ir Riogaljegosa. Santakrusas provinces kopējā platība ir 243 943 km², pēc 2010. gada datiem provincē dzīvo 273 964 iedzīvotāji. Tā ir otrā lielākā province Argentīnā pēc platības un divdesmit otrā pēc iedzīvotāju skaita. Province ir sīkāk sadalīta septiņos departamentos.

## Ārējās saites
Missouri (līnijkuģis)

thumb|250px|Kuģis 20. gadsimta 80. gadu izskata versijā
***USS Missouri (BB-63)*** ir ASV Jūras kara flotes "Aiovas" klases līnijkuģis, trešais ASV Jūras kara flotes kuģis, kas nosaukts ASV štata Misūri vārdā. Uz kuģa, kas tobrīd atradās Tokijas līcī, Japāna  parakstīja kapitulācijas aktu, ar ko tika izbeigts Otrais pasaules karš.

Kuģis tika pasūtīts , ūdenī nolaists tika . Kuģis tika izmantots vairākās Otrā pasaules kara kaujās Klusajā okeānā, vēl tika izmantots Korejas karā no 1950. līdz 1953. gadam. 1955. gadā veica savu pēdējo iziešanu jūrā pirms nokļūšanas ASV Jūras kara flotes rezerves flošu sarakstā. 1984. gadā kuģis tika modernizēts un izmantots 1991. gada Līča kara operācijā "Tuksneša vētra". 1992. gada martā pēdējo reizi izgāja jūrā.

1998. gadā kuģis tika ziedots *USS Missouri* memoriālajai asociācijai, kļuva par muzeja kuģi Pērlhārborā, Havaju salās, ASV.
## Literatūra
*Butler, John (1995). Strike Able-Peter: The Stranding and Salvage of the USS Missouri. Annapolis, Maryland: Naval Institute Press. ISBN 1-55750-094-0.
*Draminski, Stefan (2020). The Battleship USS Iowa. Oxford, UK: Osprey Publishing. ISBN 978-1-4728-2729-6.
*Friedman, Norman (1985). U.S. Battleships: An Illustrated Design History. Annapolis, Maryland: Naval Institute Press. ISBN 0-87021-715-1.
*Friedman, Norman (1980). "United States of America". In Chesneau, Roger (ed.). Conway's All the World's Fighting Ships, 1922–1946. New York: Mayflower Books. pp. 86–166. ISBN 0-8317-0303-2.
*Kaplan, Philip (2004). Battleship. London: Aurum Press. ISBN 1-85410-902-2.
*"Missouri III (BB-63) 1944–1995". Dictionary of American Naval Fighting Ships. US Navy History and Heritage Command. 24 June 2019. Retrieved 3 August 2022.
*Man of War: Log of the United States Heavy Cruiser Louisville. The Dunlap Printing Co. 1946.
## Ārējās saites
* USS Missouri (BB-63)
Borāti

thumb|250px|Tetraborāta jona struktūra
**Borāti** ir borskābes sāļi. Par borātiem dēvē arī bororganiskos savienojumus — borskābes esterus, piemēram, borskābes metilesteri sauc par metilborātu.

Lielākā daļa pazīstamo borātu ir nevis H3BO3, bet gan metaborskābes vai dažādu brīvā veidā neizdalāmu poliborskābju (piemēram, tetraborskābes H2B4O7) sāļi. Piemēram, neitralizējot H3BO3 ar NaOH, iegūst nātrija tetraborātu jeb boraku:
:2NaOH + 4H3BO3 → Na2B4O7 + 7H2O

Ūdenī šķīst galvenokārt tikai sārmu metālu borāti.

Metaborātu sastāvā ir vai nu cikliski (BO2)33− anjoni (KBO2 vai NaBO2 kristālos) vai polimēri ķēžveidīgi (BO2)nn− anjoni (Ca(BO2)2 un LiBO2 kristālos). Tie sastāv no plakanām trijstūrveida struktūrvienībām BO3, kas atbilst bora atomu *sp<sup>2</sup>* hibridizācijas stāvoklim. Borātos bora atomi var būt arī *sp<sup>3</sup>* hibridizācijas stāvoklī  un veidot tetraedriskas struktūrvienības BO4 ar četrām *σ* saitēm. Trīsstūrveida un tetraedriskās struktūrvienības savā starpā var saistīties ļoti dažādos veidos, kas nosaka borātu sastāva lielo daudzveidību.

Bezūdens borātus iegūst, sakausējot borskābi vai bora oksīdu kopā ar metālu oksīdiem.

## Atrašanās dabā
Borāti retumis sastopami dabā kā borātu minerāli ar dažkārt visai sarežģītu sastāvu. Pazīstami 85 dabiskie borātu minerāli.

## Izmantošana
Borātus lieto ūdens mīkstināšanai, tie ietilpst veļas mazgājamo pulveru sastāvā, tos izmanto arī stikla rūpniecībā. Borātus lieto metalurģijā par kušņiem, buferšķīdumu pagatavošanai, analītiskajā ķīmijā — metālu kvalitatīvai noteikšanai (boraka pērle). Svina metaborātu Pb(BO2)2 lieto aizsargekrānu pret jonizējošo starojumu izgatavošanā. Visplašāk izmantotais no borātiem ir nātrija tetraborāta kristālhidrāts — boraks.

## Atsauces

## Ārējās saites
Kordovas province (Argentīna)

**Kordovas province** () ir viena no Argentīnas provincēm, atrodas valsts ziemeļu daļā. Robežojas ar Santjago del Estero provinci ziemeļos, ar Santafē provinci austrumos, ar Buenosairesas provinci un ar Lapampas provinci dienvidos, ar Sanluisas provinci un ar Larjohas provinci rietumos, un ar Katamarkas provinci ziemeļrietumos. Lielākā pilsēta un administratīvais centrs ir Kordova. Kordovas provinces kopējā platība ir 165 321 km², pēc 2010. gada datiem provincē dzīvo 3 308 876 iedzīvotāji. Tā ir piektā lielākā province Argentīnā pēc platības un otrā pēc iedzīvotāju skaita. Province ir sīkāk sadalīta divdesmit sešos departamentos.

## Ārējās saites
Sasolīns

**Sasolīns** (arī **sasolīts**) ir borātu grupas minerāls — borskābes minerālā forma. Tas veidojas vulkāniskajās fumarolās un karstajos avotos.

Sasolīns pirmo reizi tika aprakstīts 1800. gadā, un tika nosaukts pēc atrašanas vietas *Sasso Pisano, Castelnuovo Val di Cecina* Pizas provincē, Toskānā, Itālijā. Minerālu var atrast lagūnās visā Toskānā un Sasso. Parasti sasolīns ir baltā līdz pelēkā krāsā; var būt dzeltens no sēra piemaisījumiem vai brūns no dzelzs oksīdiem.

## Atsauces
Jaspers fon Minsters

**Jaspers fon Minsters** (, dzimšanas gads nezināms, miris 1577. gadā) jeb **Kaspars Minsters** () bija Alūksnes komturs (1540–1551) un Livonijas ordeņa landmaršals (1551–1556).
Kā landmaršals Minsters nostājās pret mestru Gālenu un Daugavpils komturu Firstenbergu, jo vēlējās izveidot pret Krievijas caru Jāni Briesmīgo vērstu aliansi kopā ar Polijass un Lietuvas dižkunigaitijas valdnieku Sigismundu II Augustu.

## Dzīvesgājums
Dzimis pirms 1500. gada Frīzlandē, 1515. gadā iestājās Vācu ordenī, 1538. gadā kļuva par Cēsu pils komturu, 1540. gadā par Alūksnes pils komturu, 1551. gadā par Livonijas ordeņa landmaršalu. Kad Krievijas cars Jānis Briesmīgais pieprasīja Tērbatas bīskapijai maksāt milzīgus meslus, 1554. gadā Livonijas ordenī izveidojās divas konkurējošās grupas, kuras vadīja Minsters un Firstenbergs, kurš mēģināja panākt izlīgumu ar Krieviju. 

Minsters nodibināja labas attiecības ar Rīgas arhibīskapu Vilhelmu, kurš arī bija par aliansi ar Poliju un un Lietuvu. Minstera attiecības ar pārējo ordeņa vadību kļuva daudz naidīgākas, jo tika uzskatīts, ka arhibīskaps kopā ar savu brāli Prūsijas hercogu Albrehtu vēlas Livonijas ordeni pārveidot par Livonijas hercogisti. 1555. gada vasarā mestrs Gālens nesekmīgi mēģināja samierināt Minsteru un Firstenbergu, ierosinot savienību ar Zviedrijas karali Gustavu I. 

1556. gada martā landtāgā Minsters ierosināja izveidot Livonijas savienību ar Zviedriju, Poliju un Prūsiju. Aprīlī Livonijas ordeņa vadība Firstenbergu ievēlēja par ordeņa mestra koadjutoru, bet Minsters patvērās Daugavgrīvas pilī. 
Tā kā viņas pakļautie Daugavgrīvas un Aizkraukles pils komandieri palika uzticīgi ordeņa mestram, Minsters bija spiests bēgt pie Rīgas arhibīskapa un maija beigās viņš pameta valsti un dzīvoja Kauņā.
Koadjuktoru kara laikā 1556. gadā mestrs Heinrihs uzbruka Rīgas arhibīskapa Vilhelma rezidencei Kokneses pilī, apcietināja arhibīskapu un veselu gadu turēja viņu Smiltenes cietumā par apvainojumiem mēģinājumā nodot protestantisko Livoniju katoliskās Polijas karaļa protektorātā.

Pēc Pasvales līguma noslēgšanas 1557. gadā Minsters nesekmīgi lūdza Sigismundam Augustam viņu atjaunot par ordeņa landmaršalu vai koadjutoru. Tikai 1560. gadā jaunais ordeņa mestrs Gothards Ketlers atļāva Minsteram atgriezties Livonijā un atbrīvoja viņu no visām apsūdzībām valsts nodevībā. 1561. gadā viņš tika iecelts par Ventspils komturu līdz ordeņa likvidācijai 1562. gadā.

Livonijas kara laikā Minsters dzīvoja Aizkraukles pilī, kuru 1577. gadā ieņēma un izpostīja krievu karaspēks. Pēc cara Jāņa Briesmīgā pavēles sagūstītajam vecajam Livonijas ordeņa landmaršalam Kasparam Minsteram izdūra acis un izmeta no pils nomiršanai. 

## Dokumenti

## Atsauces

## Skatīt arī
* Livonijas ordeņa landmaršali
* Livonija
Galotne (valodniecība)

**Galotne** jeb **fleksija** (no  — ‘liekšana, liekums’) valodniecībā ir morfēma. Atrodas vārda beigās aiz piedēkļiem un saknes, tā mainās, lokot vārdu.

Pastāv lokāmi (vārdi, kam galotnes lokot mainās) un nelokāmi vārdi (vārdi, kam nav galotnes). Vārdam var pastāvēt arī dažādas formas, kam nav galotnes, piemēram, lietvārds vokatīvā *mās!*, darbības vārds trešajā personā *peld*. Īpašības vārdiem pastāv noteiktā un nenoteiktā galotne.
Celms (valodniecība)

**Celms** valodniecībā ir vārda daļa bez galotnes. Pie celma pieder priedēkļi, sakne, piedēkļi.

## Ārējās saites
Izskaņa

**Izskaņa** valodniecībā ir vārda daļa, ko veido vārda pēdējais piedēklis un galotne. Vēl tiek izdalīta **paplašinātā izskaņa**, kas parasti tiek attiecīnata uz citvalodu izcelsmes vārdiem, piemēram, vārdā *asociācija* paplašinātā izskaņa ir vārddaļa *-ācija*.

## Atsauces
Minerālūdens

[thumb|200px|Gruzijas ''[Borjomi* minerālūdens 0,5L PET pudelē]]
*'Minerālūdens''' ir gāzēts vai negāzēts dzeramais ūdens ar salīdzinoši lielu minerālvielu saturu. Pēc izcelsmes izšķir dabīgos minerālūdeņus, kas iegūti no dziļurbumiem vai minerālavotiem, un mākslīgos minerālūdeņus, kas pagatavoti, bagātinot parasto dzeramo ūdeni ar kālija, magnija, kalcija, selēna u.c. minerālvielu joniem.

Dabīgos minerālūdeņus var sīkāk iedalīt pēc to dažādās mineralizācijas pakāpes. Izšķir ūdeni ar ļoti mazu minerālvielu saturu (zem 50 mg/l), ūdeni ar mazu minerālvielu saturu (50—500 mg/l) un ūdeni ar lielu minerālvielu saturu (virs 1500 mg/l). Ūdeni ar mazāk minerālvielām ikdienā lieto kā galda minerālūdeņus, bet minerālūdeņus ar lielu minerālvielu saturu uzskata par dziednieciskiem.

Pēc ķīmiskā sastāva minerālūdeņus iedala hidrogēnkarbonātu, sulfātu, hlorīdu minerālūdeņos, kā arī magniju vai dzelzi saturošos ūdeņos.

## Atsauces
Marija Fjodorovna (ķeizariene)

**Marija Fjodorovna** var būt:

* Marija Fjodorovna (Pāvila I sieva) (*Мария Фёдоровна*, 1759-1828), Krievijas impērijas ķeizariene-konsorte, Pāvila I sieva, Krievijas imperatoru Aleksandra I un Nikolaja I māte.
* Marija Fjodorovna (Aleksandra III sieva) (*Мария Фёдоровна*, 1847-1928), Krievijas impērijas ķeizariene-konsorte, Aleksandra III sieva, Krievijas imperatora Nikolaja II māte.
Krimuldas Velnala

**Krimuldas Velnala** (arī **Siguldas Lielā Velnala**) ir ala Gaujas labajā krastā, Siguldā. Atrodas Velnalas klintīs, Gaujas nacionālā parka teritorijā 2,5 km lejpus Siguldas tilta.

Izveidojusies Gaujas svītas dzeltenajos devona smilšakmeņos, pateicoties upes sānerozijai un pazemes avotam. Daļēji aizbirusi pēc avota izsīkšanas. Laika gaitā samazinājusies — pašlaik ir apmēram 35 m liela, grīdas laukums sasniedz 140 m, lielākais platums — 7 m un augstums 4,8 m.

8 metrus virs upes līmeņa atrodas ieeja alā. 1980. gadā tika aizliegta pieeja alai, jo cilvēki apdraudēja alas griestus, kur smilšakmens slānis sasniedza vienīgi 1 m. 1992. gadā daļa alas tika atrakta. Sena pagāniskā kulta vieta.

## Atsauces

## Ārējās saites
* "Dabas retumi"
Jaunmoku pils

**Jaunmoku pils** ir pēc Georga Armitsteda pasūtījuma 1901. gadā uzcelta ēka Tumes pagastā, Tukuma novadā, Latvijā. Valsts nozīmes arhitektūras piemineklis.

## Vēsture
Jaunmoku muiža vēstures avotos pirmoreiz pieminēta 1544. gadā, kad Livonijas ordeņa mestrs to izlēņoja Filipam fon der Brigenam. Muižai vairākas reizes mainījās īpašnieki, vairākkārt pārbūvējot un uzceļot jaunas ēkas. 19. gadsimtā muižas kungu māja bija divstāvu mūra ēka ar lieveni. 1885. gadā tā nonāca Rīgas fabrikanta Georga Armitsteda īpašumā. 1898. gadā Vilhelms Bokslafs izstrādāja Jaunmoku pils () būvprojektu. Armisteda medību pils celtniecību pabeidza 1901. gadā. Rīgas firmā "Celms un Bēms" izgatavotā krāsns ir saglabājusies arī līdz mūsdienām.
Pēc sava tēva nāves 1904. gadā Armitsteds savā ziņā pārņēma Rindzeles muižu un Jaunmoku pili pārdeva Brinkenu dzimtai, kas bija pils īpašnieki līdz 1910. gadam. Līdz 1918. gadam pils īpašnieki bija Ungerni-Šternbergi.

1920. gada zemes reformas gaitā 1394 ha lielo muižas teritoriju sadalīja. 1926. gadā pilī ierīkoja bērnu sanatoriju "Cīrulīši". Pēc Latvijas okupācijas Otrā pasaules kara laikā pilī atradās Sarkanas armijas seržantu skola, vēlāk — vācu raidstacija, vācu kara hospitālis.
Latvijas PSR laikā te atradās dažādi veikali, kantori un dzīvokļi. 1974. gadā par pils apsaimniekotāju kļuva Mežsaimniecības un mežrūpniecības ministrija, kas 1976. gadā uzsāka pils atjaunošanas darbus. 1989. gadā tika iekārtots Jaunmoku pils muzejs.

1992. gadā par pils apsaimniekotāju kļuva Valsts medību saimniecība, bet 2000. gadā Latvijas valsts meži. 
2004. gada 16. februārī ēku apsaimniekošanai nodibināja SIA “Jaunmoku pils”, pilī ir iekārtota viesnīca ar restorānu un Meža muzejs.

### Atjaunošana
2022. gada septembrī pēc deviņu mēnešu darba pabeidza pils jumta seguma nomaiņu, atjaunojot tā sākotnējo izskatu. Pilij atkal ir divkrāsu jumts ar sarkanu un melnu māla dakstiņu ornamentu, un vairākām jumta izbūvēm, kā sākotnēji to bija iecerējis ēkas projektētājs Vilhelms Bokslafs.
2024. gadā SIA "Kaskāde Būve" atjaunoja ēkas fasādes ķieģeļu un granīta virsmas, nokrāsojot ornamentālās detaļas.

## Atsauces

## Ārējās saites

*
Īpašvārds

**Īpašvārds** ir lietvārds, ar kuru tiek apzīmēts kāds konkrēts priekšmets, lai to atšķirtu no citiem attiecīgās klases priekšmetiem. Īpašvārdus (neatkarīgi no atrašanās vietas teikumā) raksta ar lielo sākumburtu. Morfoloģijā šis ir viens no lietvārdu raksturojošajiem jēdzieniem.

Pie īpašvārdiem pieder dažādi vietvārdi, personvārdi, pseidonīmi, iesaukas, segvārdi, organizāciju nosaukumi, grāmatu, preses izdevumu nosaukumi, debess spīdekļu (arī to grupu) nosaukumi, dievu, mitoloģisko būtņu nosaukumi.
Sugasvārds

**Sugasvārds** jeb **apelatīvs** ir lietvārds, kas apzīmē jebkuru vispārinātu atsevišķu objektu no vienas klases objektiem. Piemēram, *vīrietis* apzīmē jebkuru vīrieti, *pilsēta* — jebkuru pilsētu.

Sugasvārdus pretnostata īpašvārdiem, kas nosauc vienu konkrētu objektu, izdalot to no citiem tās pašas klases objektiem. Piemēram, īpašvārds *Valmiera* nosauc vienu konkrētu pilsētu.

Sugasvārdus pēc to semantikas mēdz iedalīt:
* konkrētos lietvārdos, kas nosauc priekšmetus, vielas, dzīvas būtnes, konkrētie lietvārdi var arī apzīmēt priekšmetu vai būtņu kopumu kā nedalāmu veselumu (*mežs*, *jaunatne*, *tauta*);
* abstraktos lietvārdos, kuru priekšmetiskums ir drīzāk tikai gramatiska pazīme, tie nosauc abstraktus jēdzienus (*laime*), darbības un procesus (*peldēšana*), stāvokļus (*slimība*), pazīmes (*skaistums*), dabas parādības (*pērkons*), attieksmes (*ļaunums*).

## Atsauces
Nelokāmie lietvārdi

**Nelokāmie lietvārdi** ir lietvārdu grupa. Latviešu valodā pie tās pieder no citām valodām aizgūti sugas vārdi un citvalodu cilmes īpašvārdi. Nelokāmi ir daudzi svešvārdi, ģenetīveņi un abreviatūras. Tiem nav ne skaitļa, ne locījuma formu — tas viss atklājas teikumā.

Parasti nelokāmajiem lietvārdiem ir tādas galotnes, ar kādām nebeidzas lokāmi lietvārdi, piemēram, *-ā, -ē, -ū*, taču mēdz būt dažādi nelokāmi lietvārdi, kam galotne sakrīt ar kādas deklinācijas galotni. 

## Atsauces
Raka

**Raka** (, *ar Raqqah*) ir pilsēta Sīrijas ziemeļos, Rakas muhāfazas centrs. Izvietojusies Eifratas kreisajā krastā 160 km uz austrumiem no Alepo. Enerģētikas un naftas ieguves centrs.

## Vēsture
Pilsētu 244. vai 242. gadā pirms mūsu ēras dibināja seleikīdu valdnieks Seleiks II Kalliniks un nosauca par **Kalliniku** (*Καλλίνικος*). Romas impērijas laikā bija Osroenas provinces centrs, bet panīka ap 4. gadsimtu. 466. gadā Bizantijas imperators Leons I pilsētu atjaunoja un pārdēvēja pēc sava vārda par **Leontopoli** (*Λεοντόπολις*), bet vecais nosaukums bija populārāks un biežāk lietots. 542. gadā persieši pilsētu nopostīja, bet drīz tā tika atjaunota. 6. gadsimtā pilsēta kļuva par asīriešu kristietības centru. 639. vai 640. gadā pilsētu iekaroja musulmaņi un kopš tā laika arābu avotos tā zināma ar mūsdienu nosaukumu, bet paliek viens no austrumu kriestietības centriem.

796. gadā kalifs Hārūns ar Rašīds izvēlējās Raku par savu rezidenci. Pēc Abasīdu impērijas galma pārcelšanās atpakaļ uz Bagdādi 809. gadā Raka kļuva par impērijas rietumu daļas galvaspilsētu. 1260. gados pilsētu nopostīja mongoļi un tā atkal vēstures dokumentos minēta tikai 16. gadsimtā kā Osmaņu impērijas muitas postenis. Pilsēta atkārtoti apdzīvota kopš 1864. gada; sākotnēji kā militārs postenis, bet vēlāk kā beduīnu un čečenu bēgļu apmetne pēc 19. gadsimta vidus Kaukāza kariem.

Sīrijas pilsoņu kara laikā 2014. gada 29. jūnijā džihādistu kaujinieku grupa Islāma valsts savu kontrolēto teritoriju pasludināja par kalifātu un Raku par tā galvaspilsētu. Pēc trīs gadiem 2017. gada jūnijā kurdu vadītie Sīrijas demokrātiskie spēki (SDF) uzbruka Rakai.
Kaujas ilga līdz oktobrim, kad kurdu kaujinieki paziņoja par pilsētas atbrīvošanu un nodeva varu pilsētas padomei, kurā ietilpst vietējās amatpersonas un cilšu līderi.

## Atsauces

## Ārējās saites
Ipoha

**Ipoha** () ir Malaizijas štata Perakas galvaspilsēta un viena no lielākajām pilsētām valstī. Tā atrodas aptuveni 200&nbsp;km uz ziemeļiem no Kualalumpuras un 130&nbsp;km uz dienvidiem no Penangas pie ziemeļu—dienvidu automaģistrāles.

Ipoha par Malaizijas vienu no galvenajām pilsētām attīstījās 19. gadsimta sākumā līdz ar plaukstošo alvas ieguves industriju. Britu koloniālajā ērā Ipoha bija Malaizijas otra lielākā pilsēta un tā tika izmantota administratīviem mērķiem. Pilsētas centrā atrodas raksturīgas vietējās arhitektūras veikalu ēkas, kā arī vairākas vēsturiskas ēkas no Britu koloniālā laikmeta, kā, piemēram, dzelzceļa stacija, pilsētas dome un tiesas ēka.

## Atsauces

## Ārējās saites
Sanluisas province

**Sanluisas province** () ir viena no Argentīnas provincēm, atrodas valsts centrālajā daļā. Robežojas ar Larjohas provinci ziemeļos, ar Kordovas provinci austrumos, ar Lapampas provinci dienvidos, ar Mendosas provinci rietumos un ar Sanhuanas provinci ziemeļrietumos. Lielākā pilsēta un administratīvais centrs ir Sanluisa. Sanluisas provinces kopējā platība ir 76 748 km², pēc 2010. gada datiem provincē dzīvo 432 310 iedzīvotāji. Tā ir astoņpadsmitā lielākā province Argentīnā pēc platības un deviņpadsmitā pēc iedzīvotāju skaita. Province ir sīkāk sadalīta deviņos departamentos.

## Ārējās saites
Santafē province

**Santafē province** () ir viena no Argentīnas provincēm, atrodas valsts centrālajā daļā. Robežojas ar Čako provinci ziemeļos, ar Korrjentesas provinci un ar Entreriosas provinci austrumos, ar Buenosairesas provinci dienvidos, ar Kordovas provinci un ar Santjago del Estero provinci rietumos. Lielākā pilsēta un administratīvais centrs ir Santafē. Santafē provinces kopējā platība ir , pēc 2010. gada datiem provincē dzīvo 3 194 537 iedzīvotāji. Tā ir desmitā lielākā province Argentīnā pēc platības un trešā pēc iedzīvotāju skaita. Province ir sīkāk sadalīta simt trīsdesmit piecos departamentos.

## Ārējās saites
Solončaks

[thumb|250px|Augsnes virskārtā izkristalizējusies sāls, [Austrālija]]
**Solončaks** (krievu un , no *солоний* — 'sāļš') ir augsnes tips, kam raksturīgs augsts viegli šķīstošu sāļu saturs tās virskārtā daudzumā, kas neļauj attīstīties lielākajai daļai augu, izņemot halofītus. Raksturīgs stepju, tuksnešu un pustuksnešu reģioniem ar iztvaicēšanas ūdensapmaiņas režīmu, galvenokārt Centrālajā Āfrikā, Centrālāzijā, Austrālijā, kā arī citur pasaulē. Veidojas reljefa pazeminājumos ar pietiekoši tuvu (ap 1,5 m) gruntsūdens slāni.

## Atsauces
Indonesia AirAsia reiss 8501

**''Indonesia AirAsia'' reiss 8501** ir *[[Airbus A320|Airbus A320-216]]* pasažieru lidmašīna ar 155 pasažieriem un 7 apkalpes locekļiem, kas nogāzās lidojuma laikā.

Lidmašīna pacēlās no Surabaja Indonēzijā  plkst 5.35 pēc vietējā laika (UTC+7) ar paredzēto galamērķi Singapūrā, kur lidmašīnai bija jāpiezemējas apmēram 8.30 pēc vietējā laika (UTC+8). Plkst. 6.17 (42 minūtes pēc pacelšanās) lidmašīna pazuda no radaru ekrāniem, kad atradās netālu no Belitunas salas.

29. decembrī tika paziņots, ka visticamāk lidmašīna atrodas jūras dibenā. Nākamajā dienā tika apstiprināts, ka Karimatas šaurumā tikusi atrasta daļa no rāmja. Vēlāk tika apstiprināts, ka Javas jūrā atrastas atlūzas no lidmašīnas.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Negadījuma apraksts
Salavats Julajevs

**Salavats Julajevs** ( — ‘Salavats Julaja dēls’; dzimis  Ufas provincē, miris  Rogevīkā) ir baškīru nacionālais varonis, viens no Krievijas zemnieku kara vadītājiem, Jemeļjana Pugačova cīņubiedrs.

## Biogrāfija
Dzimis 1754. gadā Orenburgas guberņas Ufas provinces Šaitankudejas pagastā baškīru tarhana Julaja ģimenē. Viņa dzimtais ciems Tekeja tika nopostīts soda ekspedīcijas laikā. Viņa tēvs bija pagasta stārasts, bet pēc nelikumīgas dzimtas zemes atņemšanas rūpnīcas būvniecībai Salavats un viņa tēvs Julajs kopā ar Sterļitamakas baškīru korpusu, kurā viņi dienēja, 1773. gada novembrī pārgāja dumpinieku pusē. Salavatam tajā laikā bija 19 gadu.

Pugačova sacelšanās laikā Salavats vadīja vairāk kā 12 nozīmīgas kaujas. Viņa vadībā tika ieņemtas Simas un Katavas rūpnīcas, aplenkts Čeļabinskas cietoksnis, viņš piedalījās Orenburgas aplenkumā. 1774. gadā 3. jūnijā Pogačovs piešķīra Salavatam brigadiera (ģenerāļa) pakāpi. Pēc Pugačova sagūstīšanas, neskatoties uz vairākkārtējiem aicinājumiem pārtraukt pretošanos, Salavats turpināja vadīt sacelšanos baškīru zemēs. Sagūstīts tā paša gada novembrī Karatau kalnos. Pēc ilgas izmeklēšanas 1775. gada 15. jūlijā Salavats un viņa tēvs Julajs tika sodīti ar miesas sodiem un nosūtīti katorgā uz Rogevīkas cietoksni (mūsdienu Paldiski Igaunijā). Palika ieslodzījumā 25 gadus un mira 1800. gada 26. septembrī.

## Godināšana
Salavata Julajeva vārdā nosaukta Salavatas pilsēta Baškortostānā, kā arī Ufas "Salavat Julajev" hokeja klubs, ielas vairākās Krievijas un Ukrainas pilsētās, iela un piemineklis Paldiskos Igaunijā. Nodibināts Salavata Julajeva ordenis, kas ir Baškortostānas valsts apbalvojums par sasniegumiem dažādās sabiedriskās, saimnieciskās un kultūras jomās.

## Atsauces

## Ārējās saites
Santjago del Estero province

**Santjago del Estero province** () ir viena no Argentīnas 23 provincēm valsts ziemeļu daļā. Robežojas ar Saltas provinci ziemeļos, ar Čako provinci un ar Santafē provinci austrumos, ar Kordovas provinci dienvidos, ar Katamarkas provinci un ar Tukumanas provinci rietumos.Lielākā pilsēta un administratīvais centrs ir Santjago del Estero. Santjago del Estero provinces kopējā platība ir 136351 km², pēc 2010. gada datiem provincē dzīvo 874 006 iedzīvotāji. Tā ir devītā lielākā province Argentīnā pēc platības un divpadsmitā pēc iedzīvotāju skaita. Province ir sīkāk sadalīta divdesmit septiņos departamentos.

## Ārējās saites
Lauciņu dolomīta karjers

250px|thumb|Lauciņu dolomīta karjera ziemeļu krasts
**Lauciņu dolomīta karjers** ir bijušais dolomīta karjers Cēsu pilsētas teritorijā. Mūsdienās karjera teritorijā ir izveidojusies mākslīgā ūdenstilpe — **Lauciņu karjera ezers**, kas ir iecienīta peldvieta apkārtnes iedzīvotājiem. Diemžēl kā peldvieta karjers nav labiekārtots. Lauciņu karjera izmantošana uzsākta 1890. gadā. Šeit iegūtais dolomīts lietots kaļķu dedzināšanai un šķembu ražošanai. Ap 1980. gadiem karjerā notika spridzināšanas darbi, pēc kuriem ap 1989. gadu karjers pakāpeniski piepildījās ar ūdeni. 1995. gadā ūdenstilpes apkārtnē izveidota automašīnu trase. 2011. gadā karjerā tika veikta virszemes ūdens un dzeramā ūdens paraugu noņemšana un konstatēts, ka apkārtne nav piesārņota par spīti tās rūpnieciskajam izmantojumam. 2016. gada jūnijā karjera ziemeļaustrumu krastā darbību uzsāka Cēsu aktīvās atpūtas parks "Karjers".

2011. gada pētījuma rezultātā tika apzināts apkārtnes ainaviskais potenciāls (stāvkrasti, ezera plašais spoguļa laukums) un apspriesta apkārtnes labiekārtošana rekreācijas vajadzībām. Dolomīta ieguves laikā šeit ir bijis 6—16 m biezs iežu slānis, virs tā 1,6—4,3 m bieza segkārta. Pašreiz ezera spoguļa laukuma platība ir 12 hektāri, vidējais dziļums 5 m, bet maksimālais no 8 līdz 9,3 metriem. Zem kvartāra nogulumiežiem atrodas devona Pļaviņu svītas dolomīti un dolomītmerģeļi, zem šiem nogulumiem atrodas Amatas svītas smilšakmeņi. Vietām Amatas svītas augšējo daļu veido aleirolīti un māli. Zem šiem nogulumiem atrodas Gaujas svītas stipri sacementētie smilšakmeņi.

## Atsauces
Marija Fjodorovna (Pāvila I sieva)

**Marija Fjodorovna** (, līdz laulībām **Virtembergas Sofija Doroteja** (); dzimusi , mirusi ) bija Krievijas impērijas ķeizariene konsorte no 1796. gada līdz vīra, ķeizara Pāvila I nāvei atentātā 1801. gadā. Krievijas impērijas ķeizaru Aleksandra I un Nikolaja I māte.

## Dzīvesgājums
Dzimusi Štetīnē Virtembergas hercoga ģimenē, bija saderināta ar Hesenes grāfu Ludvigu I, tomēr pēc Krievijas troņmantinieka Pāvila I pirmās sievas nāves saderināšanos atcēla, un 1776. gada 26. septembrī Sanktpēterburgā notika pāra kāzas.

Marijai Fjodorovnai izveidojās sarežģītas attiecības ar ķeizarieni Katrīnu II Lielo, tomēr ar vīru, neskatoties uz tā pretrunīgo raksturu, laulība bija veiksmīga. Laulībā piedzima 10 bērni. Divus vecākos dēlus Katrīna II neļāva uzaudzināt ģimenē. 1781./1782. gadā pāris ceļoja pa Eiropu.

Pēc Katrīnas II nāves Marija Fjodorovna kļuva par ķeizarieni konsorti. Viņas vadībā izgreznoja un uzlaboja Pēterburgas pilis. Pēc vīra nāves lielu daļu laika pavadīja Pavlovskā. Vairāku filantropisku organizāciju dibinātāja.

## Ārējās saites
Johans fon Eikels

**Johans fon Eikels** (, dzimšanas un miršanas gadi nezināmi) bija Livonijas ordeņa brālis, komturs. 1519. gadā kļuva par Aizkraukles komturu, no 1527. gada bija Dinaburgas komturs, bet 1535. gadā minēts kā Alūksnes komturs. Iespējams, kādu brīdi bijis jezuītu ordenī. 1537. gadā pieminēts saistībā ar lēņiem Vestfālenē.
Aleksandrs Kuprins

**Aleksandrs Kuprins** (; dzimis , miris ) bija krievu rakstnieks.

## Dzīvesstāts

Dzimis sīka ierēdņa ģimenē. Pēc dēla piedzimšanas tēvs nomira ar holēru. Sešu gadu vecumā Maskavā zēns tika nodots bāreņu skolā, ko absolvēja 1880. gadā. Tajā pašā gadā Kuprins iestājās karaskolā (Otrajā Maskavas kadetu korpusā), bet 1887. gadā pabeidza Aleksandra Kara skolu. Līdz 1894. gadam karadiesnestā, vēlāk demobilizējās un nomainīja daudzas profesijas, daudz ceļodams pa Krievijas Impēriju, sevišķi tās Ukrainas daļu. 1889. gadā publicēja pirmo darbu, bet par slavenību kļuva pēc noveles "Divkauja" publicēšanas 1905. gadā. Pēc Oktobra revolūcijas dzīvoja Gatčinā. Kad pilsētā ienāca balto spēki Judeniča vadībā, iestājās Ziemeļrietumu armijas sastāvā. Pēc tās sagrāves devās emigrācijā. Dzīvoja Parīzē, līdz 1937. gadā ar valdība atļauju atgriezās PSRS. Miris 1938. gadā.

## Ārējās saites

*Aleksandrs Kuprins Rīgā
Rūta Broka

**Rūta Broka** (dzimusi , mirusi ) bija latviešu aktrise.

Rūta Broka studējusi teātra kritiku Maskavas Teātra mākslas institūtā. Institūtu nepabeigusi viņā pēc trešā kursa atgriezās Rīgā. Brīvajā laikā Broka apmeklēja Rīgas Kinostudijas Tautas kinoaktieru studiju. Pabeigusi Dailes teātra piekto neklātienes studiju, Broka sāka strādāt Dailes teātrī. Kopš 1992. gada dzīvoja ASV.

Pēc īsas un grūtas slimības  Rūta Broka mirusi Čikāgā.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Rūtas Brokas biogrāfija portālā *kino-teatr.ru*
Tukumanas province

**Tukumanas province** () ir viena no Argentīnas provincēm, atrodas valsts ziemeļrietumu daļā. Robežojas ar Saltas provinci ziemeļos, ar Santjago del Estero provinci austrumos un ar Katamarkas provinci rietumos un dienvidos. Lielākā pilsēta un administratīvais centrs ir Tukumana. Tukumanas provinces kopējā platība ir 22 524 km², pēc 2010. gada datiem provincē dzīvo 1 448 188 iedzīvotāji. Tā ir mazākā province Argentīnā pēc platības un sestā pēc iedzīvotāju skaita. Province ir sīkāk sadalīta septiņpadsmit departamentos.

## Ārējās saites
Calendžiha

**Calendžiha** () ir pilsēta Gruzijas ziemeļrietumos, Calendžihas municipalitātes centrs Megrelijas-Augšsvanetijas mharē. Izvietojusies Egrisas grēdas pakajē Čanisckali upes krastā. Sena apdzīvota vieta, kas no 13. gadsimta bija Megrelijas kņazu Dadiani rezidence, bet kopš 14. gadsimta — bīskapa rezidence.

## Atsauces

## Ārējās saites
Resistensija

**Resistensija** () ir Argentīnas pilsēta valsts ziemeļaustrumu daļā, netālu no robežas ar Paragvaju. Čako provinces administratīvais centrs un lielākā pilsēta. Pilsēta atrodas pie Negro upes, bet upes otrajā pusē atrodas Korrjentesa. Pilsētas kopējā platība ir 562 km2, pēc 2010. gada datiem pilsētā dzīvo 290 723 iedzīvotāji, bet tās aglomerācijā dzīvo 385 726 iedzīvotāji.

Resistensija ir dibināta 1878. gada 27. jūnijā. Pilsētas teritorijā ir izvietotas vairāk kā 500 dažāda veida skulptūras un pieminekļi, tāpēc pilsētu bieži dēvē arī par *Skulptūru pilsētu*.

## Atsauces

## Ārējās saites
Luīze Rainere

**Luīze Rainere** (; dzimusi , mirusi ) bija Vācijā dzimusi austriešu/amerikāņu aktrise. Pirmā persona, kas iegūst vairāk nekā vienu Amerikas Kinoakadēmijas balvu, arī pirmā persona, kas balvu iegūst divus gadus pēc kārtas. Visilgāk dzīvojusī aktrise, kas saņēmusi Kinoakadēmijas balvu.

Aktrises karjeru sākusi Vācijā 16 gadus vecumā. Sākumā spēlējusi teātrī, vēlāk pievērsusies kino. 20. gadsimta 30. gadu vidū nokļuva Holivudā. Pirmā loma ASV bija filmā *Escapade* 1935. gadā. Nākamajā gadā bija vairāk otrā plāna loma muzikālajā biogrāfijā "Dižais Zigfelds" (*The Great Ziegfeld*), par lomu kurā saņēma Amerikas Kinoakadēmijas balvu kā labākā aktrise galvenajā lomā. Arī par lomu nākamajā filmā — *[[The Good Earth]]* (1937) — aktrise saņēma Kinoakadēmijas balvu kā labākā aktrise galvenajā lomā. 1938. gadā pēdējoreiz uzņēmās kino un vēlāk pameta kinoindustriju.

Pēc atgriešanās Eiropā studējusi medicīnu un tēlojusi teātrī, bijušas arī dažādas mazas lomas filmās.

Mirusi  104 gadu vecumā no pneimonijas.

## Atsauces

## Ārējās saites
Malaysia Airlines

***Malaysian Airline System Berhad***, darbojas ar zīmolu ***Malaysia Airlines*** () ir Malaizijas lidsabiedrība. 
Galvenās lidostas ir Kualalumpuras starptautiskā lidosta un Kota Kinabalu starptautiskā lidosta. Galvenais birojs atrodas Sultana Abdula Aziza Saha lidostā, Subanā, Selanorā. Lidsabiedrība ir *[[Oneworld]]* alianses biedrs.

*Malaysian Airline System* akcijas tiek kotētas Malaizijas biržā. Lielākais akcionārs ir valsts investīciju fonds *[[Khazanah Nasional]]*, kuram pieder 69,37 % kapitāldaļu.

*Malaysian Airline System* pieder divas meitas lidsabiedrības: *[[Firefly (lidsabiedrība)|Firefly]]* un *[[MASwings]]*. Ar kravas pārvadājumiem nodarbojas nodaļa *[[MASkargo]]*.

## Vēsture
1946. gadā Singapūrā dibināta lidsabiedrība ***Malayan Airways***. Pirmais lidojums veikts 1947. gada 1. maijā.

1963. gadā, nodibinoties Malaizijas Federācijai, lidsabiedrības nosaukums mainīts uz ***Malaysian Airways***. 1965. gadā tai pievienojās *[[Borneo Airways]]*.
Pēc Singapūras atdalīšanās no Malaizijas 1966. gadā lidsabiedrība pārdēvēta par ***Malaysia–Singapore Airlines***. Singapūras mērķis bija lidsabiedrību orientēt uz starptautisko tirgu, bet Malaizijas valdība vēlējās pirmkārt attīstīt reģionālo tīklu un tikai pēc tam tālos lidojumus. Domstarpības noveda pie tā, ka 1972. gadā *Malaysia–Singapore Airlines* sadalīta divās lidsabiedrībās: ***Malaysian Airline System*** (*MAS*) un *[[Singapore Airlines]]*.

Sākotnēji *Malaysian Airline System* galvenais birojs atradās Singapūrā, tam bija 34 reģionālās līnijas un seši starptautiskās līnijas. Drīz tā sāka lidojumus uz Eiropu.
1980. gados pieauga lidojumu galamērķi, tai skaitā uz ASV. 1993. gadā saņemts pirmais *[[Boeing 747]]* un sākti lidojumi uz Dienvidameriku.

2014. gadā *Malaysia Airlines* piedzīvoja divas traģiskas lidmašīnu katastrofas. 
2014. gada 8. martā *[[Boeing 777]]* ar 227 pasažieriem un 12 apkalpes locekļiem reisā 370 no Kualalumpuras uz Pekinu pazuda no radaru ekrāniem, kad tā bija virs Siāmas līča. Netika atrastas ne lidmašīnas ne cilvēku atliekas.

Otra katastrofa notika 2014. gada 17. jūlijā, kad *Boeing 777* ar 283 pasažieriem un 15 apkalpes locekļiem reisā 17 no Amsterdamas uz Kualalumpuru virs Ukrainas dienvidaustrumu daļas notrieca ar zeme-gaiss raķeti, ko palaida no iekārtas “*[[Buk]]*”, kas piederēja Krievijas armijas Pretgaisa aizsardzības spēku 53. Kurskas brigādei.

2014. gada augustā lielākais akcionārs *[[Khazanah Nasional]]* publiskoja *Malaysian Airline System* restrukturizācijas plānu. Tas piedāvāja pārējiem kapitāldaļu turētājiem atpirkt akcijas. Plānots pārtraukt akciju kotēšanu Malaizijas biržā. Nolemts vairāk koncentrēties uz reģionālajiem lidojumiem nevis uz zaudējumus nesošajiem tāllidojumiem.

## Ārējās saites

* ''Malaysia Airlines'' vietne
Klints

[200px|thumb|[Ķūķu klintis — viena no augstākajām akmens kraujām Latvijā]]
**Klintis** ir masīva akmens krauja, atsevišķs kalns ar gandrīz vertikālām malām, kā arī vertikāla akmens siena. Reizēm par klinti tiek kvalificēts arī ļoti liels masīvs akmens ar stāvām malām. Latvijā par klintīm dēvē lielus, stāvus un masīvus pamatiežu atsegumus, piemēram, monolītās Ērgļu klintis Gaujas kreisajā krastā. Ievērojamākie klinšu atsegumi ir aizsargājami ģeoloģiski un ģeomorfoloģiski dabas pieminekļi. Lielākā daļa Latvijas klinšu ir veidojušās no smilšakmens iežiem un ievērojamākās klintis atrodas Vidzemē. Klintīs nereti veidojas alas.

## Klinšu kāpšana

[thumb|[Falkenšteins]]
Klinšu kāpšana ir sporta un aktīvās atpūtas veids, kura dalībnieki pārvar klinšu sienas. Vēsturiski attīstījusies kā militāra vai saimnieciska nodarbe, mūsdienās pastāv galvenokārt kā sportiska aktivitāte. Viena no klinšu kāpšanas disciplīnām — sacīkšu kāpšana — ir Starptautiskās Olimpiskās komitejas atzīts sporta veids. Klinšu kāpšana kā šķēršļu pārvarēšanas veids pastāvējusi jau kopš seniem laikiem. Nepieejamās klintīs kāpts reliģiskiem (nokļūšana svētās vietās, svētnīcās), militāriem (izlūkošana, sakari), saimnieciskiem (putnu olu vākšana, būvniecība) mērķiem.

## Ārējās saites

* Delfi.lv rakts "Astoņas ievērojamas klintis Latvijā, kuras jāredz ikvienam"

## Atsauces
Rosona

**Rosona** () ir Argentīnas pilsēta valsts dienvidaustrumu daļā pie Atlantijas okeāna. Pilsēta atrodas 1360 kilometrus uz dienvidiem no Argentīnas galvaspilsētas Buenosairesas un pilsētai cauri plūst Čubutas upe. Čubutas provinces administratīvais centrs un otrā lielākā pilsēta pēc iedzīvotāju skaita. Pilsētas kopējā platība ir 12 km2, pēc 2013. gada datiem pilsētā dzīvo 31 787 iedzīvotāji.

## Ārējās saites
Kārlis Bernhards Triniuss

**Kārlis Bernhards Triniuss** (, dzimis , miris ) bija vācu ārsts un botāniķis, kurš darbojies Krievijā. Kādu laiku dzīvoja Aizputē, kur tikās ar dzejnieku Ulrihu fon Šlipenbahu. Botānikā Triniusa pirmoreiz aprakstīto augu oficiālajā nosaukumā pievienots saīsinājums "Trin.".

Dzimis mācītāja ģimenē. Studēja vairākās Vācijas universitātēs. Homeopātijas dibinātāja Samuela Hānemaņa māsasdēls. 16 gadus bija Virtembergas princeses Antuanetes ārsts. Ceļojis pa Krieviju un Vāciju, pētīdams augu valsti. Nākamā Krievijas imperatora Aleksandra II dabaszinātņu skolotājs. 

Meita Šarlote Amālija bija apprecējās ar Rīgā dzimušo ārstu Mihaelu fon Bulmerinku.
 
## Ārējās saites
Aleksandrs Radiščevs

**Aleksandrs Radiščevs** (, dzimis , miris ) bija krievu ierēdnis un publicists, darba "Ceļojums no Sanktpēterburgas uz Maskavu" autors.

Dzimis muižnieka ģimenē. Bērnību pavadīja Kalugas guberņas Ņemcovā (mūsdienās Radiščeva, Kalugas apgabalā), vēlāk dzīvoja Maskavā. 1762. gadā sāka mācības Pāžu korpusā Sanktpēterburgā. Pēc četriem gadiem Radiščevs bija 12 cilvēku vidū, kuri tika nosūtīti papildināt izglītību uz Leipcigas Universitāti, kur iepazinās ar tā laika aktuālajām idejām. Atgrizies Krievijā, strādāja valsts pārvaldē, 1790. gadā kļuva par Sanktpēterburgas muitas vadītāju.

1790. gadā viņš anonīmi publicēja darbu "Ceļojums no Sanktpēterburgas uz Maskavu". Latviešu tulkojums iznāca 1950. gadā (atkārtoti 1978. gadā, tulkojis Oto Brikšķis). Darbā tika pausta Krievijas sabiedriskās iekārtas kritika, cariene Katrīna Lielā Radiščevu nosauca par "dumpinieku, sliktāku par Pugačovu". Radiščevs tika notiesāts uz nāvi, kuru nomainīja pret izsūtījumu uz Iļimsku (mūsdienās Irkutskas apgabalā). Kad 1796. gadā par caru kļuva Pāvils I, Radičevam tika ļauts atgriezties no izsūtījuma. Aleksandra I laikā tika iekļauts likumu izstrādāšanas komisijā. Izdarījis pašnāvību, iedzerot indi.

## Ārējās saites
Vērners fon Heidenstams

**Kārls Gustafs Vērners fon Heidenstams** (; dzimis , miris ) bija zviedru rakstnieks, rakstījis dzeju un romānus. Saņēmis Nobela prēmiju literatūrā (1916). No 1912. gada — Zviedru akadēmijas loceklis.

Veselības stāvokļa dēļ viņam nācās lielāko daļu jaunības gadu pavadīt Vidusjūras valstīs. Pirmais krājums "Svētceļojums un klejojuma gadi" (*Vallfart och vandringsår*, 1888) sastāvēja no dienvidu tautu fabulām, bija iekļauta arī austrumu filozofija. Darbs guva atzinību Zviedrijā. 1889. gada eseja "Renesanse" kļuva par zviedru neoromantiķu manifestu. Dzeja apkopota vēl divos krājumos: "Dzeja" (*Dikter*, 1895) un "Jaunā dzeja" (*Nya dikter*, 1915). Heidenstama darbi ietekmēja zviedru dzejas attīstību. Sarakstījis arī romānus, stāstus, noveles. Vairāki darbi ir tikuši izdoti arī latviski.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Biogrāfija Nobela prēmijas mājaslapā
Antons Hansens Tammsāre

**Antons Hansens Tammsāre** (; dzimis , miris ), īstajā vārdā **Antons Hansens** (*Anton Hansen*), pazīstams arī kā **A. H. Tammsāre**, bija igauņu rakstnieks.

Viņa nozīmīgākais darbs ir romāns "Patiesība un taisnība" (*Tõde ja õigus*, 1926—1933; latviski arī "Zeme un mīlestība"), kas tiek uzskatīts arī par vienu no nozīmīgākajiem igauņu literatūras darbiem. Darbā attēlota plaša Igaunijas dzīves panorāma no Krievijas Impērijas līdz neatkarīgas valsts laikam. Vēl Tammsāre rakstījis stāstus, romānus, lugas, darbus bērniem, esejas. Darbojies arī publicistikā.

Viņš bija attēlots uz 25 kronu banknotes.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Biogrāfija
Lidija Koidula

**Lidija Koidula** (; dzimusi , mirusi ), īstajā vārdā **Lidija Emīlija Florentīna Jannsena** (*Lydia Emilie Florentine Jannsen*), bija igauņu dzejniece.

Viņas tēvs Johans Voldemārs Jansens izdeva laikrakstus, kuros Koidula veidoja literāro pielikumu, tajā tika publicēti viņas stāsti. Vēl rakstījusi sabiedrisko liriku, viņas patriotiskā dzeja veicināja igauņu nacionālās apziņas mošanos. Ir pirmo igauņu lugu autore, tiek uzskatīta par teātra dibinātāju Igaunijā. Vēl ir pirmo igauņu oriģinālbalāžu autore. Dzeja un citi darbi izdoti arī latviski.

Bija attēlota uz 100 kronu banknotes. Viņas piemiņai Pērnavā izveidots parks, kurā atrodas arī dzejniecei veltīts piemineklis. Pērnavā atrodas arī Koidulas memoriālais muzejs, kas izvietots ēkā, kur viņa dzīvojusi no 1850. līdz 1863. gadam.

## Atsauces

## Ārējās saites
Karls Roberts Jakobsons

**Karls Roberts Jakobsons** (; dzimis , miris ) bija igauņu rakstnieks, politiķis, pedagogs. Viens no nozīmīgākajiem cilvēkiem igauņu nacionālajā atmodas kustībā 19. gadsimta otrajā pusē.

No 1856. līdz 1859. gadam mācījies Valkas skolotāju seminārā. No 1863. līdz 1871. gadam strādājis par skolotāju. 1865. gadā sācis darboties publicistikā. 1872. gadā dibinājis Igaunijas literāro biedrību, bijis arī tās priekšsēdētājs. Sarakstījis vairākas mācību grāmatas, dzeju, lugas, tulkojis dažādus darbus.

Attēlots uz 500 Igaunijas kronu banknotes.

## Atsauces

## Ārējās saites
2015. gada NHL Visu zvaigžņu spēle

**2015. gada NHL Visu zvaigžņu spēle** bija 2014.—2015. gada sezonas NHL Visu zvaigžņu spēle, kas notika . Spēle norisinājās *Nationwide Arena* Kolumbusā, Ohaio štatā, ASV. Spēlē ar 17—12 uzvarēja Tēvsa komanda.

Kolumbusā paredzēts NHL Visu zvaigžņu spēli aizvadīt 2013. gadā, tomēr tā tika pārcelta par diviem gadiem NHL lokauta un 2014. gada olimpisko spēļu dēļ.

Līdz  notika līdzjutēju balsojums. Latviešu hokejists Zemgus Girgensons no Bufalo "Sabres" bija pārliecinošs balsojuma līderis gan starp uzbrucējiem, gan starp visiem hokejistiem. Visi pieci pārējie līdzjutēju balsojumā izvēlētie hokejisti pārstāv vienu klubu Čikāgas "Blackhawks".

## Sastāvi

## Ārējās saites
* Spēles oficiālā mājaslapa
European Hit Radio Top 100 (2014)

[thumb|200px|[Lilly Wood & The Prick feat. Robin Schulz singla "Prayer In C" vāka noformējums. Singls Top 40 pavadīja 27 nedēļas un pirmo vietu ieguva 7 nedēļas.]]

Šis ir European Hit Radio 2014. gada noslēguma Top 100. Tops tika atskaņots radiostacijā European Hit Radio trešdien, 2014. gada 31. decembrī plkst. 12.00. Topu vadīja DJ Roberts Lejasmeijers.

## Top 100 sastādīšanas princips
European Hit Radio Top 100 tiek sastādīts pamatojoties uz klausītāju balsojuma rezultātiem, kas, ik nedēļu, tiek apkopoti Top 40. Topa veidošanas procesā piedalās visas dziesmas, kas kaut reizi ir pabijušas Top 40 sarakstā. No visām vidēji 250 līdz 280 gada laikā Top 40 iekļuvušajām dziesmām, tiek noteiktas populārākās 100.

Katrai dziesmai, kas kaut reizi ir iekļuvusi Top 40, tiek piešķirts punktu skaits, atkarībā no dziesmas atrašanās vietas topā. Piemēram, ja dziesma iknedēļas Top 40 ieņem 1. vietu, tad dziesmai tiek pieskaitīts 1 punkts, ja dziesma ieņem 12. vietu, tad 12 punkti, ja 37. vietu, tad 37 punkti un tā tālāk. Nedēļās, kurās dziesma nav iekļuvusi Top 40 populārāko dziesmu sarakstā, dziesmai tiek pieskaitīts 41 punkts. Veidojot Top 100, visi punkti tiek skaitīti kopā un augstāko vietu iegūst dziesma ar vismazāko punktu skaitu. Ja vairākām dziesmām ir vienāds punktu skaits, tad augstākā vietā nonāk tā dziesma, kurai ir bijusi augstākā vieta Top 40, tad nākamā augstākā vieta un tā tālāk.

## Top 100 dziesmu saraksts

### Piezīmes
**N** — nedēļas Top 40, **Av** — augstākā vieta Top 40, **NAv** — nedēļas augstākajā vietā

## Skatīt arī
* European Hit Radio
* European Hit Radio Top 40
* European Hit Radio Top 40 Nr. 1 (2014)

## Atsauces

## Ārējās saites
Centrālais Bjarezinas līdzenums

**Centrālais Bjarezinas līdzenums** () ir līdzenums Baltkrievijas vidienē, daļa no Austrumeiropas līdzenuma. Izvietojies Minskas, Mogiļovas un Gomeļas apgabalu teritorijā Bjarezinas, Drucas un Pcičas upju baseinos. Platība ap 28 000 km², augstums 150—180 m vjl, pazeminoties no ziemeļiem uz dienvidiem. Morēnu pauguraines, plaši smiltāji, pazeminājumos — purvi. Ievērojamās platībās aramzeme, bet ir arī ievērojami skujkoku un jauktie meži, dienviddaļā — ozolu un skābaržu meži.

## Atsauces