open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Kamaniņu braukšana

thumb|Kamaniņu divnieku ekipāža trasē
thumb|Kamaniņu braucējs īsi pēc starta
**Kamaniņu braukšana** ir ziemas sporta veids, kurā sportists ar speciālām kamaniņām brauc pa īpašu dabiskā vai mākslīgā ledus trasi. Sacensības notiek gan ar vienvietīgajām, gan ar divvietīgajām kamaniņām. Sievietes un vīrieši sacenšas ar abu veidu kamanām, jauktie pāri tikai ar divvietīgajām.

Kamaniņas ir apmēram 15 cm augstas, to garums ir 120—150 cm. Vienvietīgo kamanu masa nedrīkst pārsniegt 22 kg, divvietīgo — 24 kg. Trases parasti ir 800—1200 m garas un 140—160 cm platas, tajās jābūt vismaz piecām virāžām. Viena no trasēm atrodas arī Siguldā.

Sacensībās vietu sadalījumu nosaka pēc noteikta braucienu kopskaita laika summas. Pasaules kausa sacensībās katrā posmā tiek aizvadīti divi braucienu, Pasaules čempionātā un Olimpiskajās spēlēs vieninieki aizvada četrus braucienus, divnieki — divus. Pastāv arī komandu stafete, kurā piedalās pa vienam vieniniekam no katra dzimuma un viens divnieks. Šajā stafetē komanda startē kopā, katram sportistam uzsākot braucienu uzreiz pēc iepriekšējā komandas dalībnieka finišēšanas.

## Vēsture

Kamaniņu braukšana ir radusies 19. gadsimta beigās Šveicē. 1883. gadā Davosā notika pirmās starptautiskās sacensības. Pēc sešiem gadiem Vācijā ir tikušas izgatavotas pirmās specializētās kamaniņas.

Sākotnēji kamaniņu braukšanas sekcija bijusi iekļauta FIBT, 1957. gadā tika dibināta Starptautiskā Kamaniņu sporta federācija (FIL), kuras sastāvā 2004. gadā bija 47 valstu federācijas. 1993. gadā tika dibināta Latvijas Kamaniņu sporta federācija, kas 1992. gadā tika uzņemta gan FIBT, gan FIL.

Kopš 1914. gada notiek Eiropas čempionāts, 1955. gada — Pasaules čempionāts, 1981. gada — Pasaules kausa sacensības.  programmā tika iekļauta kamaniņu braukšana.

Ar kamaniņu braukšanu Latvijā regulāri sāka nodarboties 20. gadsimta 60. gados, pirmie tai pievērsās Rolands Upatnieks un Valdis Tiliks. Latvijas sportisti gan PSRS, gan neatkarīgās Latvijas sastāvā ir izcīnījuši vairākas medaļas gan Olimpiskajās spēlēs, gan Pasaules čempionātā. Par pirmo latvieti, kas izcīnījusi ziemas olimpisko spēļu zelta medaļu, kļuva kamaniņu braucēja Vera Zozuļa (). Mārtiņš Rubenis . gadā kļuva par pirmo neatkarīgās Latvijas sportistu, kas izcīnījis medaļu ziemas olimpiskajās spēlēs.

## Skatīt arī
* Bobsleja, kamaniņu un skeletona trašu uzskaitījums

## Atsauces

## Ārējās saites

* FIL mājaslapa
Hlorīdi

[thumb|250px|[vārāmā sāls|Vārāmās sāls (vispazīstamākā hlorīda) kristāli]]
**Hlorīdi** ir hlora binārie savienojumi ar elementiem, kas ir mazāk elektronegatīvi par to. Šajos savienojumos hloram ir visstabilākā oksidēšanas pakāpe -1. Hlora savienojumiem ar daudz mazāk elektronegatīviem elementiem, piemēram, sārmu metāliem, ir raksturīga jonu saite un bāziskas īpašības (MgCl<sub>2</sub>, KCl). Tie ir kristāliskas cietas vielas ar augstu kušanas temperatūru un ir uzskatāmi par hlorūdeņražskābes jeb sālsskābes (HCl) sāļiem. Savukārt hlora savienojumiem ar elementiem, kas tikai nedaudz mazāk elektronegatīvi par to, ir skābas īpašības un to molekulās ir kovalentās saites (tetrahlorogleklis CCl4, fosfora pentahlorīds PCl5). Kovalentie hlorīdi ir viegli kūstošas cietas vielas, gāzes vai šķidrumi un tos sauc arī par **hloranhidrīdiem**. Starpstāvokli ieņem amfotērie hlorīdi, piemēram, alumīnija hlorīds AlCl3. Lielākā daļa metālu hlorīdu labi šķīst ūdenī (nešķīstoši vai mazšķīstoši ir tikai AgCl, CuCl, AuCl, TlCl un PbCl<sub>2</sub>).

## Atrašanās dabā
Dabā hlorīdi lielā daudzumā atrodas jūras ūdenī, kā arī veido vairākus svarīgus minerālus - akmeņsāli NaCl, silvinītu NaCl·KCl un karnalītu KCl·MgCl2·6H2O. Hlorīdi ir nepieciešami jebkura dzīvā organisma funkcionēšanai.

## Īpašības
Vairums skābo hlorīdu jeb hloranhidrīdu ūdenī hidrolizējas un veido skābes:
:SiCl<sub>4</sub> + 3H2O → H<sub>2</sub>SiO<sub>3</sub> + 4HCl

Bāziskie hlorīdi var reaģēt ar skābajiem, veidojot kompleksos savienojumus:
: 2KCl + TiCl<sub>4</sub> → K2[TiCl6] (kālija heksahlorotitanāts)

Hlorīdjonus veidojošie bāziskie hlorīdi šādās reakcijās ir elektronu pāru donori, bet skābie - akceptori. Amfotērie hlorīdi spēj reaģēt gan ar skābajiem, gan bāziskajiem hlorīdiem.

## Literatūra
* N. Ahmetovs. Neorganiskā ķīmija, Rīga, "Zvaigzne", 1978, 283-285. lpp.
Bītbokss

**Bītbokss** ir mūzikas forma, kurā tiek izmantots vokāls, lai pilnībā vai daļēji aizstātu mūzikas instrumentus un radītu dažādas skaņas un ritmu. To mēdz uzskatīt par piekto hiphopa elementu.

Bītbokss ir radies 80. gadu vidū. Latvijā tas sācis izplatīties tikai 2000. gadu sākumā. Bītboksu Latvijā popularizēja grupa PeR, kura arī ir vienīgā meinstrīma grupa Latvijā šajā mūzikas stilā. Vēl tika organizēts arī *Ghetto Beatbox battle* (2012—2018), kā arī vairāki Latvijas bītbokseri sekmīgi darbojas pagrīdē.

## Ārzemju bītbokseri

* Dub FX
* Rahzel
* Killa Kela
* Kid Beyond
* Dokaka
* Bauchklang
* Al-Fatnujah
* Scratch
* Fat Boys
* Me Myself and I
* Matisyahu
* MCD
* FaithSFX
* shlomo
* TyTe
* Napom
* Gene Shizonaki
* Chris Celiz
* Alem
* Alexinho
* Reeps One
* Skiller
* Codfish
* D-low
* Vino
* Mad Twinz
* Colaps
* Tomazacre
## Latvijas bītbokseri

* PeR
* Beatbox Inc.
* Transleiteris
* Osis

## Informācija citur
* http://www.humanbeatbox.com
Alberts Rumba

**Heinrihs Alberts Voldemārs Rumba** (dzimis  (pēc vecā stila — ) Lielvircavas pagastā, miris  Rīgā) bija latviešu ātrslidotājs, kas piedalījās 1924. un 1928. gada ziemas olimpiskās spēlēs. 1924. gadā viņš bija Latvijas delegācijas karognesējs, 1928. gadā — vienīgais sportists Latvijas delegācijā. Bijis arī sporta funkcionārs un treneris, Latvijas Ziemas sporta savienības priekšsēdētājs.

## Dzīvesgājums
[thumb|180px|left|Alberts Rumba un [Roberts Plūme (nes Latvijas karogu) 1924. gada ziemas olimpiskajās spēlēs Šamonī]]
Dzimis Lielvircavas pagasta Skursteņmuižas (tagad Sesavas pagasts) vagara Kriša Rumbas un Lizetes ģimenē.

1924. gada olimpiskajās spēlēs A. Rumba ātrslidošanas 1500 metru distancē ieguva 10. vietu, 5000 metru distancē — 11. vietu, 10 000 metru distancē — 11. vietu un 500 metru distancē — 16. vietu. Otrreiz piedaloties olimpiskajās spēlēs 1928. gadā, ieņemtās vietas bija zemākas (labākā — 14. vieta 1500 metru distancē).

1928. un 1931. gadā Alberts Rumba izcīnīja uzvarētāja titulu Latvijas Vispārējos sporta svētkos un pirmais 1928. gadā saņēma Valsts prezidenta Gustava Zemgala ceļojošo balvu.

Pēc PSRS iebrukuma un Otrā pasaules kara palicis Latvijā un turpinājis darboties kā sporta funkcionārs. No 1949. līdz 1956. gadam bija izsūtījumā Amūras apgabalā Krievijas PFSR Tālajos Austrumos.

## Apbalvojumi
* Triju Zvaigžņu ordenis, 4. šķira (1935)
* Triju Zvaigžņu ordenis, 5. šķira (1929)
* Viestura ordenis, 4. šķira (1938)
* Latvijas atbrīvošanas kara piemiņas zīme (1923)
* Latvijas Republikas atbrīvošanas cīņu 10 gadu jubilejas piemiņas medaļa (1928)

## Piemiņa
 Latvijas Pasts sērijā "Latvijas sporta leģendas" izdeva pastmarkas bloku un īpašā dizaina aploksni, kas veltīti ātrslidotāja Alberta Rumbas gūtajām uzvarām, sasniegtajiem rekordiem un viņa nebeidzamajai mīlestībai pret sportu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Skota

**Skota** () ir Jaunzēlandes polārstacija Rosa salā Antarktīdas piekrastē. Izvietota Prampointa ragā salas dienvidu galā Hatpointa pussalā 3 km no amerikāņu polārstacijas Makmerdo. Nosaukta par godu izcilajam britu polārpētniekam Robertam Skotam.

Polārstacija uzbūvēta 1956./1957. gadu vasaras sezonā un sākotnēji nebija paredzēta ilgtermiņa lietošanai bet tikai kā Sadraudzības Transantarktiskās ekspedīcijas bāze un Starptautiskā ģeofizikas gada pētījumu atbalsta punkts. Stacija tika izveidota no Jaunzēlandē un Austrālijā izgatavotiem gataviem moduļiem un ar kuģi attransportētas un Rosa salu. Stacija sastāvēja no sešām savstarpēji ar apjumtām ejām savienotām ēkām un diviem atsevišķiem moduļiem ar magnometrisku un seismogrāfisku aparatūru. Stacija oficiāli tika atklāta 1957. gada 20. janvārī.

1976./1977. gadu sezonā tika veikta pirmā plašākā stacijas rekonstrukcija, kad tika nomainīta lielākā daļa stacijas ēku. 2005. gadā tika uzbūvēta  apsildāma divstāvu ēka. Stacijā vasaras sezonā vienlaicīgi var uzturēties līdz 85 cilvēku un gada laikā dažādu projektu ietvaros staciju apmeklē līdz pat 375 cilvēkiem.

## Atsauces

## Ārējās saites

* ''Antarctica New Zealand'' vietne
* Skotas polārstacijas mājaslapa
* ''Antarctic connection'' vietne
* Laikapstākļi Skotā 
* Skotas polārstacijas 50. gadu jubilejas vietne
Anālais sekss

thumbnail|Anālā seksa ilustrācija
**Anālais sekss** visbiežāk tiek attiecināts uz dzimumaktu, kura laikā dzimumloceklis tiek ievadīts anālajā atverē. Šo terminu var attiecināt arī uz citiem seksa veidiem, tai skaitā anilingu, fingeringu un tādu fetišismu, kura laikā priekšmets tiek ievadīts anālajā atverē.

Anālā seksa saņēmēji no tā gūst baudu un spēj sasniegt orgasmu daudzo nervu galu dēļ un netiešas prostatas (vīriešiem) un klitora (sievietēm) stimulēšanas dēļ. Savukārt daļa anālo seksu raksturo kā ārkārtīgi sāpīgu. Ļoti liela nozīme sāpju stiprumam un esamībai ir psiholoģiskajiem faktoriem un tehnikai. Tā kā taisnās zarnas dabiskā slīdamība ir neliela, gandrīz vienmēr dzimumlocekļa ievadei tiek izmantots lubrikants.

Anālais sekss bez prezervatīva tiek uzskatīts par riskantāko dzimumakta formu, tāpēc ANO rekomendē droša seksa praksi, nodarbojoties ar to.

Anālais sekss daudzās kultūrās, it īpaši tajās, kur liela loma ir reliģijai, tiek vērtēts pretrunīgi, līdz ar to tas daudz kur ir tabu vai noziegums, atsevišķās pasaules valstīs par tā praktizēšanu var sodīt ar nāvessodu.

## Piezīmes un atsauces

## Ārējās saites

* Informācija par drošu anālo seksu 
* Septiņi mīti par anālo seksu
Hatpointa pussala

**Hatpointa pussala** () ir ap 20 km gara un vidēji 4 km plata pussala Rosa salas dienvidrietumos. Nosaukums cēlies no Hatpointa zemesraga, kurā britu polārpētnieka Roberta Skota ekspedīcija uzcēla sev bāzes nometni. Pussalas austrumu krastam piekļaujas Rosa šelfa ledājs, bet rietumu krastu apskalo Rosa jūras Makmerdo šaurums (Erebusa līcis).

Pussalas dienvidu galā izbūvētas divas polārstacijas: Antarktīdā lielākā Makmerdo (ASV) un jaunzēlandiešu Skota.

Vairākiem objektiem Hatpointa pussalā ir noteikts vēsturisku aizsargājamu teritoriju statuss.

## Atsauces
2010. gada ziemas olimpiskās spēles (16. diena)

**Vankūveras Olimpisko spēļu sešpadsmitajā dienā** (27. februārī) sacīkstes norisinājās 7 disciplīnās un tika izcīnīti 7 medaļu komplekti.

## Programma
*Laika starpības dēļ daži notikumi pēc Latvijas laika sākas jau naktī (nākamajā dienā), šajos sarakstos saglabāta kārtība pēc Vankūveras laika.*
Sākuma, beigu laiki doti pēc Latvijas laika

### Ātrslidošana

22:30 - 00:25 - Vīrieši/Sievietes, komandu iedzīšana, **fināli**
Vīrieši

Sievietes

### Bobslejs

23:00 - 01:25 - Vīrieši, četrinieki, 3. un **4. brauciens**

### Distanču slēpošana

21:45 - 23:45 - Sievietes, 30 km klasiskais stils

### Hokejs

*Vīriešu turnīrs*
Bronzas medaļas izcīņa.

### Kalnu slēpošana

20:00 - 21:45 - Vīrieši, slaloms, priekšsacīkstes
23:45 - 00:45 - Vīrieši, slaloms, **fināls**

### Kērlings

Medaļu izcīņa - vīriešu komandas

### Snovbords

20:00 - 21:00 - Vīrieši, paralēlais slaloms, priekšsacīkstes
22:15 - 23:45 - Vīrieši, paralēlais slaloms, **fināls**
2010. gada ziemas olimpiskās spēles (17. diena)

**Vankūveras Olimpisko spēļu septiņpadsmitajā (pēdējā) dienā** (28. februārī) sacīkstes norisinājās 2 disciplīnās un tika izcīnīti pēdējie 2 medaļu komplekti. 

## Programma
*Laika starpības dēļ daži notikumi pēc Latvijas laika sākas jau naktī (nākamajā dienā), šajos sarakstos saglabāta kārtība pēc Vankūveras laika.*
Sākuma,beigu laiki doti pēc Latvijas laika

### Distanču slēpošana

19:30 - 22:15 - Vīrieši, 50 km klasiskais stils

### Hokejs

*Vīriešu turnīrs*
Fināls.

### Ceremonijas
03:30 - 05:30 - Olimpisko spēļu noslēguma ceremonija
Greenpeace

**Greenpeace** (; tulkojumā no ) ir starptautiska nevalstiska vides aktīvistu un pacifistu organizācija. Dibināta 1971. gada 15. septembrī Kanādas pilsētā Vankūverā ar nosaukumu *Don't Make a Wave Committee* ar mērķi protestēt pret ASV kodoltestiem Aļaskas salā Ačitkā. Komitejas dibinātāji bija Džims un Marija Boleni (*Jim Bohlen, Marie Bohlen*), Irvings un Dorotija Stovi (*Irving Stowe, Dorothy Stowe*) un Pols Kots (*Paul Cote*). 1972. gadā organizācija tika pārdēvēta par *Greenpeace Foundation* pēc kuģa nosaukuma, ar ko tika veikts pirmais protesta brauciens 1971. gadā.

thumb|left|''Greenpeace'' filiāles
*Greenpeace* ir starptautiska organizācija ar 28 nodaļām 45 valstīs. Galvenā mītne atrodas Nīderlandes pilsētā Amsterdamā. Organizācija darbojas no brīvprātīgiem privātpersonu ziedojumiem un principiāli nepieņem palīdzību no valstiskām struktūrām. Galvenie organizācijas mērķi ir ar sabiedrības uzmanības pievēršanas palīdzību risināt globālās ekoloģiskās problēmas.

## Atsauces

## Ārējās saites
Kamaniņu braukšana 2010. gada ziemas olimpiskajās spēlēs — Divnieki

**Vīriešu divnieku [[kamaniņu braukšana]]s** sacensības **[[2010. gada ziemas olimpiskās spēles|2010. gada Olimpiskajās spēlēs]]** norisinājās  Vistleras bobsleja, kamaniņu un skeletona trasē. Sacensībās uzvarēja Austrijas duets Andreass Lingers un Volfgangs Lingers, kuri uzvarēja arī 2006. gada Olimpiskajās spēlēs. Otrajā vietā ierindojās Latvijas duets Andris Šics un Juris Šics. Savukārt trešo vietu ieguva Vācijas duets Patriks Leitners un Aleksandrs Rešs.

Kopumā sacensībās startēja 20 pāri no 10 valstīm. Latviju pārstāvēja Andris Šics/Juris Šics un Oskars Gudramovičs/Pēteris Kalniņš. Brāļi Šici izcīnīja sudraba medaļu, kas ir labākais Latvijas sportistu panākums ziemas olimpiskajās spēlēs neatkarīgās Latvijas laikā (kopš 1992. gada Olimpiskajām spēlēm). Taču Latvijas otrā ekipāža Oskars Gudramovičs/Pēteris Kalniņš izcīnīja 12. vietu.

## Rezultāti

## Piezīmes un atsauces

## Ārējās saites
* Vankūveras ziemas olimpisko spēļu oficiālā mājaslapa
Skeletons 2010. gada ziemas olimpiskajās spēlēs vīriešiem

**Vīriešu [[skeletons|skeletona]]** sacensības **[[2010. gada ziemas olimpiskās spēles|2010. gada Olimpiskajās spēlēs]]** norisinājās  un  Vistleras bobsleja, kamaniņu un skeletona trasē. Sacensībās uzvarēja Kanādas sportists Džons Montgomerijs. Otrajā vietā ierindojās Latvijas pārstāvis Martins Dukurs. Savukārt trešo vietu ieguva Krievijas sportists Aleksandrs Tretjakovs.

Kopumā sacensībās startēja 28 sportisti no 17 valstīm. Latviju pārstāvēja brāļi — Martins un Tomass Dukuri. Martins izcīnīja 2. vietu, taču Tomass — 4. vietu.

## Rezultāti

## Atsauces

## Ārējās saites
* Vankūveras ziemas olimpisko spēļu oficiālā mājaslapa
Jevgeņijs Pļuščenko

**Jevgeņijs Pļuščenko** (; dzimis  Solņečnijā, PSRS) ir bijušais krievu daiļslidotājs. Viņš ir 2006. gada ziemas olimpisko spēļu uzvarētājs individuālajās sacensībās un  čempionu komandu sacensībās, trīskārtējs Pasaules čempions, septiņkārtējs Eiropas čempions un astoņkārtējs Krievijas čempions. Pēc izcīnītās zelta medaļas 2006. gada ziemas olimpiskajās spēlēs Pļuščenko paziņoja par karjeras beigšanu. Taču viņš atgriezās pirms 2009.—2010. gada sezonas, lai startētu 2010. gada ziemas olimpiskajās spēlēs, kur viņš ieguva sudraba medaļu.

Atkārtoti par karjeras beigām paziņoja pēc 2014. gada olimpiskajām spēlēm, kurās ieguva zelta medaļu Krievijas komandas sastāvā komandu sacensībās, taču nepiedalījās vīriešu individuālajās sacensībās, kas izraisīja lielu neizpratni līdzjutēju vidū, jo J. Pļuščenko bija vienīgas Krievijas sportists šajā sacensību veidā.

2008. gadā kopā ar Dimu Bilanu Pļuščenko piedalījās 2008. gada Eirovīzijas dziesmu konkursā, kur uzvarēja ar dziesmu *[[Believe]]*.

## Ārējās saites

*
Tūra Bergere

**Tūra Bergere** (; dzimusi  Ringerīkē, Norvēģijā) ir bijusī norvēģu biatloniste, astoņu Pasaules čempionāta un divu olimpisko spēļu zelta medaļu īpašniece, kā arī divkārtēja Pasaules kausa kopvērtējuma uzvarētāja.

Viņas brālis Lāšs arī ir bijis biatlonists un distanču slēpotājs, tāpat pārstāvējis Norvēģijas izlasi un arī izcīnīja medaļu Vankūveras olimpiskajās spēlēs.

## Karjera
Septiņu gadu vecumā sākusi trenēties distanču slēpošanā, 1991. gadā pievērsusies biatlonam. T. Bergere ir dažāda vecuma Norvēģijas biatlona izlašu dalībniece kopš 1999. gada, Pasaules kausa posmos startē kopš 2001. gada. Šo gadu laikā ir vairāk nekā 40 reizes ierindojusies Pasaules kausu posmu pirmajā trijniekā, tai skaitā izcīnījusi 20 uzvaras.

Ziemas olimpiskajās spēlēs debitēja 2006. gadā Turīnā. Karjeras nozīmīgākā uzvara tika sasniegta nākamajās Olimpiskajās spēlēs: 2010. gada Vankūveras ziemas olimpiskajās spēlēs izcīnīja uzvaru 15 km klasiskā biatlona distancē. Šī uzvara bija 100. zelta medaļa Norvēģijai visu ziemas olimpisko spēļu vēsturē, kā arī pirmā olimpiskā zelta medaļa Norvēģijai sieviešu biatlona sacensībās.

Pasaules čempionātos izcīnījusi 8 zelta medaļas un 10 citu kalumu medaļas, kas padara T. Bergeri par vienu no vistitulētākajām biatlonistēm sporta veida vēsturē. Par veiksmīgāko čempionātu T. Bergeres karjerā kļuva 2013. gada Pasaules čempionāts biatlonā Nove Mesto Morāvijā, kur viņa izcīnīja četras zelta un divas sudraba medaļas sešās distancēs. Viņa uzvarēja 2012.—2013. gada sezonas Pasaules kausa kopvērtējumā.

 izcīnīja zeltu Norvēģijas jauktās stafetes komandas sastāvā un sudrabu iedzīšanā. Sākotnēji ieguva bronzu Norvēģijas sieviešu stafetes komandas sastāvā, kas vēlāk pēc Krievijas komandas diskvalifikācijas par dopinga pārkāpumu tika aizstāta ar sudraba medaļu.

Pēc 2013.—2014. gada sezonas beidza sportistes karjeru. 2013.—2014. gada sezonas beigās sākotnēji kopvērtējumā ierindojās 2. vietā aiz Kaisas Mekereinenas, bet vēlāk krievu biatlonistes Olgas Zaicevas rezultāti tika anulēti dopinga pārkāpumu dēļ, pēc atkārtotiem aprēķiniem vairāk punktu dodot Bergerei. 2021. gada decembrī Starptautiskā Biatlona savienība nolēma titulu piešķirt abām sportistēm.

## Karjeras rezultāti
### Olimpiskās spēles

### Pasaules čempionāts

### Pasaules kausa kopvērtējums
left|175px|thumb|Tūra Bergere 2006. gadā

### Statistika Pasaules kausā

## Atsauces

## Ārējās saites
Esenes pilsētas administratīvais iedalījums

thumb|300px|Esenes mikrorajoni un to daļas
Esenes pilsētas teritorija sastāv no 9 mikrorajoniem. Katram mikrorajonam ir sava rajona pārstāvniecība, kurā ietilpst 19 cilvēku. Mikrorajona pārstāvniecības priekšsēdētājs ir arī attiecīgā mikrorajona rajonbirģermeistars. Esenes pilsētas mikrorajoni tiek apzīmēti ar romiešu cipariem un īpašu vārdu, kas pārsvarā ir radies no vairāku citu pilsētas daļu nosaukumiem.

9 Esenes pilsētas mikrorajoni kopumā ir iedalīti 50 pilsētas daļās. Lielākā daļa pilsētas daļu agrāk bija kā patstāvīgas teritorijas un zaudēja savu statusu apvienošanās dēļ. Pilsētas daļas tiek apzīmētas ar divpozīciju arābu cipariem.

Pamats šādam Esenes iedalījumam ir Esenes divdaļīgais iedalījums starp biezi apdzīvoto Esenes ziemeļdaļu, kā arī biezi apdzīvoto pilsētas centru no vienas puses un daudz zaļajām teritorijām un mazapbūvēto teritoriju dienviddaļā no otras puses.

Tabulā parādīti Esenes pilsētas mikrorajoni ar attiecīgo mikrorajonu pilsētas daļām:
* **I pilsētas rajons - Štatmite / Frillendorfa / Hutropa**
** 01 Esene - Štatkerna
** 02 Esene - Austrumu kvartāls
** 03 Esene - Ziemeļu kvartāls
** 04 Esene - Rietumu kvartāls
** 05 Esene - Dienvidu kvartāls
** 06 Esene - Dienvidaustrumu kvartāls
** 11 Esene - Hutropa
** 36 Esene - Frillendorfa
* **II pilsētas rajons - Rītenšaida / Bergerhauzene / Rellinghauzene / Štatvalde**
** 10 Esene - Rītenšaida
** 12 Esene - Rellinghauzene
** 13 Esene - Bergerhauzene
** 14 Esene - Štatvalde
* **III pilsētas rajons - Essenes rietumi**
** 07 Esene - Altendorfa
** 08 Esene - Fronhauzene
** 09 Esene - Holsterhauzene
** 15 Esene - Fulēruma
** 28 Esene - Hārcopfa
** 41 Esene - Margaretenhohe
* **IV pilsētas rajons - Borbeka**
** 16 Esene - Šēnebeka
** 17 Esene - Bedingrāde
** 18 Esene - Frintropa
** 19 Esene - Delviga
** 20 Esene - Geršēde
** 21 Esene - Borbeka - Mite
** 22 Esene - Boholda
** 23 Esene - Bergeborbeka
* **V pilsētas rajons - Altenesene / Karnapa / Fogelhaima**
** 24 Esene - Vecesene - Ziemeļi
** 25 Esene - Vecesene - Dienvidi
** 40 Esene - Karnapa
** 50 Esene - Fogelhaima
* **VI pilsētas rajons - Katernberga / Šonnebeka / Štopenberga**
** 37 Esene - Šonnebeka
** 38 Esene - Štopenberga
** 39 Esene - Katernberga
* **VII pilsētas rajons - Stīle / Kraja**
** 34 Esene - Stīle
** 35 Esene - Kraja
** 45 Esene - Fraizenbruha
** 46 Esene - Horsta
** 47 Esene - Laite
* **VIII pilsētas rajons - Essene - Rūras pussala**
** 31 Esene - Haizingene
** 32 Esene - Kupferdrēha
** 33 Esene - Bīfanga
** 43 Esene - Pārrūra - Hinzele
** 44 Esene - Pārrūra - Holthauzene
** 48 Esene - Burgaltendorfa
* **IX pilsētas rajons - Verdena / Ketviga / Bredeneja**
** 26 Esene - Bredeneja
** 27 Esene - Šuira
** 29 Esene - Verdena
** 30 Esene - Haidhauzene
** 42 Esene - Fišlākene
** 49 Esene - Ketviga

## Skatīt arī
* Esene
* Esenes pilsētas vadītāju uzskaitījums
Vorldparka

**Vorldparka** () bija vissezonas polārstacija Rosa salā Antarktīdā. Staciju organizēja starptautiskā nevalstiskā organizācija Greenpeace un tā atradās Evansa ragā Makmerdo šauruma krastā. Vorldparkas izveidošana un uzturēšana bija viens no pašiem organizācijas apjomīgākajiem un ambiciozākajiem pasākumiem un prasīja ik gadu apmēram pusi no organizācijas pieejamajiem līdzekļiem. Galvenais projekta mērķis bija pievērst sabiedrības uzmanību vides stāvoklim Antarktīdā un veidus, kādā Antarktīdas līguma organizācijas veic pētījumus kontinentā.

Pirmais mēģinājums uzbūvēt polārstaciju tika veikts 1986. gadā, bet sakarā ar nelabvēlīgajiem ledus apstākļiem piegādes kuģim *Greenpeace* neizdevās nokļūt līdz iecerētajai vietai. 1987. gadā kuģis spēja piestāt Rosas salas krastā un triju nedēļu laikā tika uzbūvēta bāze, kurā varēja pārziemot četru cilvēku komanda: mehāniķis, radiooperators, zinātnieks un mediķis.

Misijas galvenais uzdevums bija pētīt un monitorēt Rosa salā izvietoto polārstaciju Makmerdo (24 km uz dienvidiem; lielākā kontinentā) un Skotas ietekmi uz vidi. Šajā laika periodā ar organizācijai pederošo ledlauzi *Gondwana* tika veikta dažādu objektu apsekošana Antarktīdā.

Pārējo polārstacijas uzturošo dalībvalstu attieksme pret Greenpeace Antarktīdas projektu bija rezignēta. Tās brīdināja, ka forsmažora apstākļos tām nebūs pienākuma sniegt Vorldparkai palīdzību.

Vorldparka darbu beidza 1991. gadā un 1992. gadā tika nojaukta un izvesta no kontinenta, sakopjot vidi un neatstājot stacijas pastāvēšanas pēdas. Šim piemēram tagad seko vairums Antarktīdā pētījumus veicošo valstu un organizāciju.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Atskaite par projektu
* Greenpeace in Antarctica
Nilgiri cauna

**Nilgiri cauna** (*Martes gwatkinsii*) ir vidēja auguma sermuļu dzimtas (*Mustelidae*) plēsējs, kas pieder caunu ģintij (*Martes*). Nilgiri cauna ir vienīgā caunu suga, kas sastopama Indijas dienvidos. Tā dzīvo tikai Nilgiri un Rietumghatu kalnos 300—1400 metrus virs jūras līmeņa. Nilgiri cauna ir lietus mežu iemītniece un galvenokārt uzturas kokos.

## Izskats un īpašības
Nilgiri ārēji ir līdzīga dzeltenkakla caunai, bet ir par to lielāka un tās galvaskausa morfoloģija ir atšķirīga. Tās deguna kauls ir ievērojami izliekts. Nilgiri caunas kažoks ir tumši brūns vai melns ar koši dzeltenu vai oranžu pakakli, pazode gandrīz balta. Aste gara, gandrīz tikpat gara kā ķermenis. Nilgiri cauna ir 55—65 cm gara bez astes, astes garums 40—45 cm. Tā sver apmēram 2,1 kg.

Kopumā par Nilgiri caunu ir ļoti maz zināmu faktu. Tā medīt dodas dienā, ļoti reti nokāpj no kokiem lejā uz zemes. Ir zināms, ka tā medī putnus, mazus dzīvniekus un kukaiņus, piemēram, cikādes.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Nilgiri caunas foto (hinduonnet.com)
* Nilgiri caunas foto (ARKive)
Mandžūrija

[thumb|Mandžūrijas teritorija no 17. līdz 19. gadsimtam (ar tumši sarkanu apzīmēta Ķīnai piederošā Mandžūrijas daļa, ar gaiši sarkanu Krievijai piederošā daļa jeb [Ārējā Mandžūrija)]]
[thumb|Mandžūrija [1892. gada kartē]]
**Mandžūrija** ir vēsturiska un ģeogrāfiska teritorija Austrumāzijā, kas mūsdienās sadalīta starp Ķīnu un Krievijas Federāciju. Reģions aptver četras Krievijas administratīvās teritorijas (Ārējo Mandžūriju) un trīs Ķīnas provinces — Liaoninu, Dzjiliņu un Heilundzjanu (Iekšējo Mandžūriju), kā arī Iekšējās Mongolijas ziemeļdaļu.  

Mandžūrija jau sen bija apdzīvota dažādu etnisko grupu, tostarp tungusu, mongoļu un korejiešu ciltis. Vēlāk, Mandžūrija kļuva par iekšējo un ārējo varas konflikta zonu starp Ķīnu, Japānu un Krieviju. 

## Vēsture
Nosaukums cēlies 17. gs. sākumā, kad šeit dzīvojošie jurčeni sāka saukties par mandžūriem. 1644. gadā mandžūru Cjinu dinastija sagrāba varu Ķīnā. No 1895. līdz 1905. gadam, Krievijas invāzija Mandžūrijā noveda pie Krievijas impērijas politiskās un ekonomiskās kontroles izveidošanās reģionā. 1911. gadā, krītot Cjinu dinastijai, Mandžūrija kļuva par nestabilās Ķīnas Republikas daļu. 1931. gadā Mandžūriju okupēja Japānas impērijas karaspēks un 1932. gadā pasludināja Mandžukuo izveidošanu. 

1945. gada augustā Mandžukuo iebruka PSRS karaspēks un Mandžūrijas operācijas laikā sakāva japāņus, Mandžūrijas dienviddaļa atgriezās Ķīnas sastāvā. Vēlāk šeit sākās izšķirošās Ķīnas pilsoņu kara kaujas.

## Skatīt arī
* Mandžūrijas operācija

## Ārējās saites
1980. gads Latvijā

Šajā lapā ir apkopoti **[[1980. gads|1980. gada]] notikumi [[Latvija]]s** teritorijā. Tā atradās PSRS sastāvā kā Latvijas PSR.

## Notikumi
### Janvāris
* 29. janvāris — gaisa temperatūra Rīgā noslīdēja līdz −27,3&nbsp;°C.

### Februāris
* 16. februāris — 1980. gada ziemas olimpiskajās spēlēs Leikpleisidā kamaniņu braucēja Vera Zozuļa izcīna olimpisko zelta medaļu.

### Aprīlis
* 28. aprīlis — sakarā ar Aglonas Dievmātes baznīcas 200 gadu jubileju pāvests Jānis Pāvils II sava pontifikāta otrajā gadā piešķīra Aglonas baznīcai mazās bazilikas titulu.

### Jūlijs
* 5.—13. jūlijs — notika XVIII Vispārējie latviešu Dziesmu un Deju svētki.
* 27. jūlijs — vasaras olimpiskājās spēlēs Maskavā, šķēpmetējs Dainis Kūla savu šķēpu raidīja 91,20 metru tālumā, tādējādi izcīnot olimpisko zelta medaļu.
* 30. jūlijs — basketboliste Uļjana Semjonova vasaras olimpiskajās spēlēs Maskavā spēlēja PSRS sastāvā ieguva olimpisko zelta medaļu. Sportiste šajās sacensībās piedalījās sešās spēlēs un guva 131 punktu, tādējādi kļūstot par turnīra rezultatīvāko spēlētāju.

### Augusts
* 1. augusts — vasaras olimpiskajās spēlēs Maskavā Pāvels Seļivanovs, PSRS volejbola izlases sastāvā izcīna olimpisko zelta medaļu.

### Nezināms datums
* LPSR tika apbalvota ar Oktobra Revolūcijas ordeni.
* Ekspluatācijā tika nodots Rīgas apvedceļš.
* Ekspluatācijā tika nodota pirmā 119. sērijas ēka Rīgā, Vaidelotes ielā 11.

## Kultūra
### Mākslas filmas
* "Novēli man lidojumam nelabvēlīgu laiku" (režisors Varis Brasla)
* "Spāņu variants" (režisors Ēriks Lācis)
* "Vakara variants" (režisore Dzidra Ritenberga)
* "Ja nebūtu šī skuķa" (režisors Rihards Pīks)
* "Cīrulīši" (režisors Oļģerts Dunkers)
* "Trīs dienas pārdomām" (režisors Rolands Kalniņš)
* "Vasara bija tikai vienu dienu" (režisors Pēteris Krilovs)

### Mūzika
* Zodiac — "Disco Alliance" 

## Dzimuši
* 19. janvāris — Dmitrijs Žabotinskis, hokejists
* 27. janvāris — Līga Kļaviņa, vieglatlēte
* 4. februāris — Raimonds Vaikulis, basketbolists
* 21. februāris — Dāvis Sīmanis jaunākais, režisors
* 31. marts — Edgars Masaļskis, hokejists
* 12. aprīlis — Juris Hmeļņickis, ķīmiķis un uzņēmumu vadītājs
* 27. aprīlis — Gunta Baško, basketboliste
* 30. aprīlis — Andris Vaņins, futbolists
* 4. maijs — Vladimirs Koļesņičenko, futbolists
* 27. maijs — Pāvels Mihadjuks, futbolists
* 21. jūnijs — Edmunds Sprūdžs, uzņēmējs un politiķis
* 30. jūlijs — Viktors Morozs, futbolists
* 3. augusts — Genādijs Soloņicins, futbolists
* 4. augusts — Pāvels Rebenoks, advokāts (miris 2020. gadā)
* 12. augusts — Aleksejs Soleičuks, futbolists
* 15. augusts — Jānis Miņins, bobslejists
* 9. oktobris — Pāvels Doroševs, futbolists
* 29. novembris — Mārtiņš Cipulis, hokejists
* 13. decembris — Kristaps Grebis, futbolists
* 30. decembris — Pāvels Davidovs, futbolists

## Skatīt arī
* Latvija
* Latvijas vēsture
* Latvijas klimats

## Piezīmes un atsauces
### Piezīmes

### Atsauces
Mālers

**Mālers** ( — 'krāsotājs'; sieviešu dzimtē Mālere) ir vācu cilmes uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:

* Ernests Mālers (1903—1982) — Latvijas riteņbraucējs;
* Gustavs Mālers (*Gustav Mahler*; 1860—1911) — austriešu komponists un diriģents.
Evansa rags

**Evansa rags** () ir klinšains zemesrags Rosa salas rietumos, veido Erebusa līča ziemeļu robežu. Ragu atklāja britu polārpētnieka Roberta Skota 1901. - 1904. gadu ekspedīcija un nosauca par Skveri ragu (*The Skuary*). Skota otrā ekspedīcija (1910-13) izmantoja šo vietu kā atbalsta punktu un ragu pārdēvēja ekspedīcijas komandiera vietnieka leitnanta Edvarda Evansa (*Edward R.G.R. Evans*) vārdā. Skota bāze eksistē joprojām un ir pazīstama kā "Skota būda" (*Scott's Hut*) un ir aizsargājams vēstures piemineklis.

Evansa ragā no 1987. līdz 1992. gadam atradās *[[Greenpeace]]* polārstacija Vorldparka.

## Atsauces

## Ārējās saites
Bazs Gaismasgads

**Bazs Gaismasgads** () ir personāžs un viens no diviem galvenajiem varoņiem pilnmetrāžas *Disney* un *[[Pixar]]* studijas animācijas filmu ciklā "Rotaļlietu stāsts". Tēls ir izmantots arī filmā *Buzz Lightyear of Star Command: The Adventure Begins* un televīzijas seriālā *Buzz Lightyear of Star Command*. Viņa bieži atkārtotā frāze ir "Līdz bezgalībai... un tālāk!". "Rotaļlietu stāsta" filmās angļu valodā personāžu ir ierunājis Tims Allens, savukārt Patriks Vorbertons to ir ierunājis televīzijas seriālā un Pets Freilijs datorspēlēs un Disnejlendas izklaides parka atrakcijās.
Germans

**Germans** var būt:
* Germans — vīriešu personvārds;
* Aleksejs Germans (*Алексей Юрьевич Герман*; 1938—2013) — krievu kinorežisors;
* Teodors Germans (*Theodor Germann*; 1879-1935) — Latvijas un Igaunijas šahists.
Kvadrāts (nozīmju atdalīšana)

**Kvadrāts** var būt:
* jēdziens matemātikā:
** kvadrāts — ģeometriska figūra,
** skaitļa kvadrāts — lielums, ko iegūst, skaitli reizinot pašu ar sevi;
* FK Kvadrāts — futbola klubs;
* "Kvadrāts" — bijušais uzņēmums.

## Skatīt arī
* Kvadrātskābe
* Q.E.D.
Proletariāta diktatūra

**Proletariāta diktatūra** ir marksisma jēdziens, kas apzīmē pārejas posmu no kapitālisma uz sociālismu, kurā absolūta vara pieder strādnieku šķirai jeb proleteriātam.

Marksisma izpratnē proletariāta diktatūra ir šķiru cīņas kulminācija pēc kapitālistiskās iekārtas gāšanas, kad iepriekš valdošajai sabiedrības šķirai (buržuāzijai) ir atņemta politiskā un saimnieciskā vara. Proletariāta diktatūras uzdevums esot radīt priekšnoteikumus sociālistiskas sabiedrības izveidei, īstenojot plašas sociālekonomiskas pārmaiņas un apspiežot jebkādu iespējamu bijušo "ekspluatatoru" pretestību.

Saskaņā ar šo teoriju pārejas posmā valsts kalpojot kā rīks sabiedrības pārveidei, savukārt pēc sociālisma nostiprinašanas tās politiskā un represīvā nozīme pakāpeniski mazinoties, līdz ilgtermiņā valsts kā īpašs varas aparāts izzūdot. Pirmo reizi jēdzienu "proletariāta diktatūra" () savā 1852. gada vēstulē Jozefam Veidemeijeram (*Joseph Weydemeyer*) lietoja Kārlis Markss, kurš divus gadus iepriekš jau bija lietojis jēdzienu "strādnieku šķiras diktatūra".

## Ārējās saites
Džons Montgomerijs

**Džonatans Railijs "Džons" Montgomerijs** (; dzimis  Raselā, Manitobas provincē, Kanādā) ir Kanādas skeletonists, 2010. gada Vankūveras Olimpisko spēļu zelta medaļas ieguvējs.

Dž. Montgomerijs piedalās skeletona sacīkstēs kopš 2006. gada. 2008. gadā pirmo reizi uzvarēja Pasaules kausa posmā, tai pašā gadā Altenbergas trasē Vācijā izcīnīja sudraba medaļu Pasaules čempionātā, kā arī kļuva par 2007.-2008. gada sezonas Pasaules kausa kopvērtējuma otrās vietas ieguvēju. Viņa karjeras izcilākais panākums ir uzvara Vankūveras ziemas olimpiskajās spēlēs 2010. gadā, kur tikai ceturtajā braucienā viņam izdevās izraut uzvaru, par 0,07 sekundēm apsteidzot Latvijas sportistu M. Dukuru.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Džona Montgomerija oficiālā mājaslapa
Mārtiņš Kukulis

**Mārtiņš Kukulis** (dzimis ) ir Latvijas bokseris un kikbokseris, kurš aizvadījis arī vienu MMA cīņu. 

Savas gaitas sportā viņš sāka savā dzimtajā pilsētā Tukumā pie trenera Aleksandra Taputa. Pirms Kukulis pievērsās boksam, viņš nodarbojās ar kikboksu, četras reizes kļūstot par valsts čempionu un iegūstot sudraba medaļu pasaules čempionātā. 2009. gada 24. oktobrī Kukulis kļuva par Latvijas čempionu boksā pussmagajā svarā, pēc punktiem uzveicot Andreju Tolstihu. Pirms tam Latvijas čempiona josta piederēja Elvim Mihaiļenko, kurš sportista gaitas beidza 2005. gadā. Šobrīd Mārtiņš trenējas Ventspilī kopā ar Eiropas bronzas medaļas ieguvēju amatieru boksā Nikolaju Grišuņinu.

2010. gada 13. novembrī "Arēnā Rīga" Kukulis sešu raundu cīņā, kurā sportisti cīnījās par vakanto Baltijas čempiona jostu pussmagajā svarā BBU versijā, pēc punktiem piekāpās Andrejam Barabanovam. 

Arī spēlē futbolu Latvijas 2. līgas klubā "Tukuma Brāļi". 

## Tituli profesionālajā boksā un kikboksā
* BBU Baltijas čempiona titula pretendents boksā (2010)
* Latvijas čempions boksā (2009)
* W.K.A. pasaules vicečempions kikboksā (2007)
* Latvijas čempions kikboksā (2003,2004,2005,2007)
* Starptautiskā kikboksa turnīra "ESTOPEN" uzvarētājs (2004)
* Starptautiskā boksa turnīra "Knīša kauss" uzvarētājs (2004, 2005)

## Atsauces

## Ārējās saites

* Mārtiņa Kukuļa cīņu uzskaitījums
Amazones zebiekste

**Amazones zebiekste** jeb **tropu zebiekste** (*Mustela africana*) ir neliels sermuļu dzimtas (*Mustelidae*) plēsējs. 

Dzīvo plašā teritorijā Amazones upes baseina lietus mežos Dienvidamerikā. To var sastapt Brazīlijas, Kolumbijas, Ekvadoras, Peru un Bolīvijas teritorijās. Par spīti savam zinātniskajam nosaukumam *Mustela africana* tā nav sastopama Āfrikā. Par zebieksti ir maz zināmu faktu, un to savvaļā var sastapt ļoti reti, dabas pētnieki uzskata, ka šobrīd savvaļā vairs dzīvo tikai kādas 50 Amazones zebiekstes.

## Izskats un īpašības
Amazones zebiekste ir tumši brūnā krāsā ar baltu vai krēmīgu vēderu un pakakli. Pa gaišajām krūtīm uz leju tai ir smalka, tumši brūna svītra. Kažoks ir spīdīgs un elegants. Ārēji tā ir līdzīga sermulim, gan augumā, gan kažoka krāsā. Galvenā atšķirības pazīme — brūnā svītra pa krūtīm uz leju. Amazones zebiekstes ķermenis tāpat kā citiem sermuļu dzimtas dzīvniekiem ir slaids, garš un lokans, ar īsām kājām. Ķermenis ir apmēram 38 cm garš.

Amazones zebiekste migu ierīko vecu koku dobumos. Tāpat kā citas zebiekstes tā galvenokārt medī grauzējus un citus mazus dzīvniekus.

## Atsauces
Dzeltenvēdera zebiekste

**Dzeltenvēdera zebiekste** (*Mustela kathiah*) ir neliels sermuļu dzimtas (*Mustelidae*) plēsējs. Dzīvo Butānas, Ķīnas, Indijas, Bangladešas, Laosas, Birmas, Nepālas, Pakistānas, Taizemes, Vjetnamas un, iespējams, Taivānas teritorijās.

Dzeltenvēdera zebiekste ir iecienījusi priežu mežus kalnos 1800—4000 metrus virs jūras līmeņa. Reizēm to var sastapt arī augstāk kalnos, kur meži jau ir beigušies.

## Izskats
Dzeltenvēdera zebiekste kā visas zebiekstes ir divkrāsaina; visa ķermeņa augšpuse, asti ieskaitot, ir tumši brūna, bet pavēdere un pakakle atbilstoši savam nosaukumam ir dzeltena. Augšlūpa un pazode ir gaišāk dzeltena vai gandrīz balta. Aste ir vidēji gara, biezi matota, bet ne kupla. Ķermeņa garums ir 25—27 cm, astes garums 12,5—15 cm, vidējais svars 1,5 kg. Dzeltenvēdera zebiekstes zīmējumu var apskatīt šeit.

## Uzvedība
Kā visi sermuļu dzimtas dzīvnieki dzeltenvēdera zebiekste ir vientuļniece un nometniece, aktīva nakts laikā. Migu zebiekste ierīko alā zem zemes vai zem akmeņiem, vai kritušiem kokiem. Par dzeltenvēdera zebiekstes pārošanās ieradumiem un mazuļu audzināšanu nekas nav zināms. Bet pastāv uzskats, ka tas ir tāpat kā sermuļiem.

Dzeltenvēdera zebiekste galvenokārt medī grauzējus, kā peles, žurkas un strupastes. Bet barojas arī ar putniem, to olām un citiem sīkiem dzīvniekiem. Pateicoties savam slaidajam un lokanajam ķermenim, grauzējus dzeltenvēdera zebiekste medī upuru alās, tos nogalinot, iekožoties kaklā.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Yellow-Bellied Weasel
* Dzeltenvēdera zebiekste  
* Dzeltenvēdera zebiekstes foto  (amuseum)
* Mustelids, Viverrids and Herpestids of India
Ēmils Hegle Svensens

**Ēmils Hegle Svensens** (; dzimis  Tronheimā, Norvēģijā) ir norvēģu bijušais biatlonists. Ē. H. Svensens ir uzvarējis 2009.—2010. gada Pasaules kausa kopvērtējumā un ir izcīnījis 12 Pasaules čempionātu zelta medaļas. Viņš ir arī četru olimpisko zelta medaļu īpašnieks. Augstākā līmeņa sacensībās (Pasaules kausa posmi, Pasaules čempionāts un olimpiskās spēles) individuāli izcīnījis 38 uzvaras. Līdzīgi kā vairums norvēģu biatlonistu, viņš bija ātrs slēpotājs, taču izcēlās arī ar visai precīzu šaušanu.

## Karjera
Sākotnēji nodarbojies ar distanču slēpošanu, bet tad pievērsies biatlonam. Pasaules kausa posmos sāka startēt 2005.—2006. gada sezonā. Izcīnījis virkni medaļu Pasaules junioru čempionātos.

Pasaules čempionātā pirmo reizi piedalījās 2007. gadā Antholcā, kur izcīnīja bronzu jauktajā stafetē. Veiksmīgākais Pasaules čempionāts Ē. H. Svensena karjerā bija 2013. gadā Nove Mesto, kur viņam izdevās sasniegt gandrīz maksimumu, izcīnot četras zelta un vienu bronzas medaļu, visās piecās disciplīnās, kurās startēja.

2009.—2010. gada sezonas Pasaules kausa kopvērtējumā izcīnīja pirmo vietu, tāpat uzvarēja arī 2009.—2010. gada sezonas sprinta kopvērtējumā. 2010.—2011. gada Pasaules kausā uzvarēja individuālās distances un masu starta kopvērtējumā. Vēl vienu reizi mazo "Kristāla globusu" par uzvaru individuālās distances ieskaitē ieguva 2013.—2014. gada sezonā. Absolūtajā kopvērtējumā vēl četras reizes ieņēmis otro vietu, bet divās sezonās trešo vietu.

Olimpiskajās spēlēs debitēja 2006. gadā Turīnā, kur startēja tikai distancē ar kopēju startu un ieņēma sesto vietu. Savās otrajās olimpiskajās spēlēs 2010. gadā Vankūverā Ē. H. Svensens kļuva par medaļām bagātāko biatlonistu, iegūstot zelta medaļas 20 km klasiskajā distancē un 4×7,5 km stafetē, kā arī sudraba medaļu 10 km sprintā. Pēc četriem gadiem Sočos izcīnīja zelta medaļu masu startā un jauktajā stafetē.  Phjončhanā izcīnīja bronzas medaļu masu startā un divas sudraba medaļas abās stafetēs.

2018. gada aprīlī paziņoja par karjeras beigām.

## Karjeras rezultāti

### Olimpiskās spēles

### Pasaules čempionāts

### Pasaules kausa kopvērtējums

### Statistika Pasaules kausā

## Atsauces

## Ārējās saites
Jevgeņijs Ustjugovs

**Jevgeņijs Ustjugovs** (; dzimis  Krasnojarskā, Krievijā) ir bijušais krievu biatlonists. Pēc karjeras beigām viņam tika izvirzītas apsūdzības par antidopinga noteikumu pārkāpumiem, un visas viņa pēc 2009. gada izcīnītās medaļas tika atņemtas.

## Karejera
Ar biatlonu nodarbojās kopš 1997. gada, pirmoreiz starptautiskās sacensībās startējis kā juniors 2005. gadā. Pasaules kausa posmos sāka piedalīties 2008.—2009. gada sezonā. J. Ustjugovs ir uzvarējis 2 Pasaules kausa posmos, bet Pasaules čempionātos viņa augstākās izcīnītās vietas sākotnēji bija sudraba medaļas stafetē un 15 km distancē ar kopēju startu 2011. gadā Hantimansijskā, bet vēlāk dopinga pārkāpumu dēļ tās tika atņemtas.

Savās pirmajās olimpiskajās spēlēs 2010. gadā Vankūverā negaidīti kļuva par čempionu 15 km distancē ar kopējo startu, kā arī kopā ar komandu izcīnīja bronzas medaļu stafetē. Pēc četriem gadiem Soču olimpiskajās spēlēs sākotnēji uzvarēja stafetē, bet vēlāk tika piešķirta diskvalifikācija par antidopinga noteikumu pārkāpumu. Sportista pārstāvji iesniedza apelāciju, bet Sporta arbitrāžas tiesa to noraidīja. Izskatīšanas procesā nokļuva arī agrākie antidopinga pārkāpumi, ieskaitot periodu, kad tika izcīnītas Vankūveras olimpisko spēļu medaļas.

2014. gada pavasarī J. Ustjugovs paziņoja par profesionālā sporta karjeras beigām.

2020. gada oktobrī Sporta arbitrāžas tiesa (CAS) atzina viņu par vainīgu asins dopinga lietošanā, kas tika konstatēta pēc rādītājiem sportista bioloģiskajā pasē. Tā rezultātā visas viņa pēc 2009. gada izcīnītās medaļas tika atņemtas. 2024. gada novembrī, gandrīz 15 gadus pēc Vankūveras olimpiskajām spēlēm CAS noraidīja J. Ustjugova apelāciju par olimpiskās zelta medaļas atņemšanu. Ustjugovs lēmumu pārsūdzēja Šveices Federālajā tribunālā, bet 2025. gada maijā tas noraidīja Ustjugova apelāciju. 2025. gada septembrī Starptautiskās Olimpiskās komitejas valde oficiāli apstiprināja medaļu pārdali.

## Atsauces

## Ārējās saites
Vinsents Žē

**Vinsents Žē** (; dzimis  Senmartēndebelvilā, Francijā) ir bijušais franču biatlonists. Biatlonā trenējas kopš 1999. gada. Pasaules kausa posmos piedalās kopš 2006. gada. Savās pirmajās un vienīgajās Olimpiskajās spēlēs 2010. gadā Vankūverā V. Žē negaidīti kļuva par čempionu jau pirmajā distancē — 10 km sprintā, par vairāk kā 12 sekundēm apsteidzot Norvēģijas biatlonistu Ēmilu Hegli Svensenu, kā arī izcīnīja bronzas medaļu 12,5 km iedzīšanā.

2012. gada decembrī, 27 gadu vecumā, pēc bālām pēcolimpiskajām sezonām un pieticīga jaunās sezonas sākuma, V. Žē paziņoja par profesionāla biatlonista karjeras beigām.

## Karjeras rezultāti
### Olimpiskās spēles

### Pasaules čempionāts

### Pasaules kausa kopvērtējums

### Statistika Pasaules kausā

## Atsauces

## Ārējās saites

* IBU profils
Erebusa līcis

**Erebusa līcis** () ir līcis Rosa salas rietumu piekrastē starp Evansa ragu un Hatpointa pussalu Makmerdo šauruma dienvidaustrumos. Atrodas Erebusa vulkāna pakājē, no kā arī cēlies līča nosaukums. Līcī no austrumiem nolaižas Erebusa ledājs, veidojot izteiktu, līdz 10 km garu un 1-2 km platu ledāja mēli. Līča rietumu daļā atrodas Delbridža salu grupa. 

## Atsauces

## Ārējās saites
Bode Millers

**Semjuels Bode Millers** (; dzimis  Īstonā, Ņūhempšīras štatā, ASV) ir amerikāņu kalnu slēpotājs. Profesionālo karjeru sāka 1997. gadā. 2005. gadā kļuva par pirmo amerikāņu slēpotāju pēdējo 22 gadu laikā, kas ieguvis Pasaules kausu (otro reizi kopvērtējumā viņš uzvarēja 2008. gadā). Ir izcīnījis 32 uzvaras atsevišķos Pasaules kausa posmos, kas padara B. Milleru par veiksmīgāko amerikāņu kalnu slēpotāju visā sporta veida vēsturē. Viņš ir izcīnījis 4 zelta medaļas Pasaules čempionātos dažādos gados un dažādās disciplīnās. Tomēr līdz 2010. gada Olimpiskajām spēlēm Vankūverā B. Millers nebija izcīnījis olimpisko zelta medaļu, un tikai uzvarot kombinācijā savās jau ceturtajās spēlēs, viņam tas beidzot izdevās. Šobrīd B. Millers ir 5 dažādu olimpisko medaļu īpašnieks.

## Uzvaras Pasaules kausā

## Literatūra
*  
*  
*  
*  
*  
*  
*  
*  

## Ārējās saites

* 

### Video
*  
*  
*
Skeletons olimpiskajās spēlēs

**[[Skeletons]] [[ziemas olimpiskās spēles|olimpiskajās spēlēs]]** vīriešiem bija iekļauts sacensību programmā 1928. gada olimpiskajās spēlēs, tad bija pārtraukums līdz 1948. gada spēlēm un trešo reizi skeletons tika atjaunots programmā 2002. gadā, kad pirmo reizi olimpiskajās spēlēs notika skeletona sacensības arī sievietēm. Pēdējās olimpiskajās spēlēs Pekinā uzvarēja Vācijas sportisti Kristofers Grothērs un Hanna Neize.

## Reizes

## Medaļu tabula

## Skatīt arī
* Medaļu ieguvēji skeletonā olimpiskajās spēlēs
Distanču slēpošana

thumbnail|right|Distanču slēpošana
**Distanču slēpošana** ir ziemas sporta veids, kurā sportisti pārvietojas pa sniegā izveidotu trasi, izmantojot slēpes un nūjas. Šis sporta veids ir populārs valstīs, kurās ziemās veidojas sniega sega. Distanču slēpošanas sacensības var notikt arī telpās, speciāli izveidotos slēpošanas tuneļos. Distanču slēpošanas augstākais pārvaldes orgāns ir Starptautiskā Slēpošanas federācija (FIS), kuras pārraudzībā ir arī kalnu slēpošana, tramplīnlēkšana, ziemeļu divcīņa (sportisti sacenšas tramplīnlēkšanā un distanču slēpošanā), frīstails, snovbords, kā arī vasaras slēpošanas veidi, piemēram, rollerslēpošana.

## Ārējās saites

* FIS-Ski mājaslapa
Bērda rags

**Bērda rags** () ir Rosa salas galējais ziemeļu punkts. Atklāja britu polārpētnieka Džeimsa Rosa ekspedīcija 1841. gadā un nosauca ekspedīcijas kuģa *"Erebus"* leitnanta Edvarda Bērda (*Edward J. Bird*) vārdā. Pēc Bērda raga ir nosaukts apdzisušais vulkāns Bērda kalns, kas atrodas ap 11 km uz dienvidiem no raga. Austrumos no raga atrodas Luisa līcis, rietumos — Makmerdo šaurums.

10 km uz dienvidrietumiem no Bērda raga atrodas Jaunzēlandiešu vasaras polārstacija Keipbērda (*Cape Bird Hut*) ar 85 m² lielu 8 cilvēkiem paredzētu mājiņu.

## Atsauces

## Ārējās saites
* 20. gadsimta sākuma fotogrāfija
Kristīna Zaharova

**Kristīna Zaharova** (dzimusi  Vitebskā, Baltkrievijā), pazīstama arī ar skatuves vārdu ***Mishelle***, ir Latvijas dziedātāja un aktrise.

## Dzīvesgājums
Dzimusi  Vitebskā, bērnībā dzīvoja Alūksnē, kur absolvēja mācības Alūksnes mūzikas skolas klavieru nodaļā (2003) un kora diriģēšanas nodaļā (2006). 2004. gadā viņa startēja bērnu Eirovīzijas nacionālajā finālā. Piedalījās vairākos mūzikas festivālos gan Latvijā, gan ārzemēs. 2009. gadā Kristīna piedalījās Īrijas nacionālajā Eirovīzijas atlasē, kur ieguva 2. vietu ar Laura Reinika sacerēto dziesmu *I Wish I Could Pretend*. 2010. gada Eirodziesmā viņa ieņēma 7. vietu ar dziesmu *Snow In July*.

Pēc studijām Krievijas Teātra mākslas universitātes Estrādes fakultātē strādāja Daugavpils teātrī, pazīstama ar lomām izrādēs "Meli bez noteikumiem", "Pa Laimes lāča pēdām" un "*Cabaret Dinabourg*"​​.

## Atsauces

## Ārējās saites
*
Ivo Grīsniņš-Grīslis

**Ivo Grīsniņš-Grīslis** (dzimis 1985. gada 14. decembrī) ir latviešu dziedātājs.

## Biogrāfija
I. Grīsniņš-Grīslis uzaudzis Jaunjelgavā, mācījies Jaunjelgavas vidusskolā. Absolvējis Aizkraukles Pētera Barisona mūzikas skolas trompetes klasi.

Bērnībā dziedājis bērnu popgrupā "Zīles". Vēlāk kopā ar rokgrupu "Marce" piedalījies festivālos "Sinepes un medus", "Stage number one" un Dānijas jauno grupu festivālā "Brogarden". Sadarbojies ar Normundu Rutuli, dziedot viņam pavadošo vokālu. Ilgāku laiku dziedājis Gunāra Kalniņa vadītajā "GG choir". Piedalījies dažādos mūzikas festivalos gan Latvijā, gan ārzemēs.

2004. gada vasarā Ivo kļuva par vienu no trim puišu grupas "Prego" dalībniekiem, grupa ierakstīja singlus "Ātrāk" un "Melanholiskais valsis", kā arī 2005. gadā izdeva albumu "Nākotne", kurā iekļautas arī Ivo sarakstītas dziesmas. 2005. un 2006. gadā grupa piedalījās "Eirodziesmas" konkursā, pēc tam savu darbību izbeidza.

Piedalījies TV3 šovā "Sanāciet! Sadziediet!". Strādā LNT raidījumā "Degpunktā" par reportieri.

2015. gada 14. decembrī, Ivo 30. dzimšanas dienā, iznāca viņa debijas albums "Ivo Grīsniņš-Grīslis".

## Dalība Latvijas atlasē Eirovīzijai
I. Grīsniņš-Grīslis vairākkārt piedalījies "Eirovīzijas" dziesmu konkursa Latvijas atlasē.
* 2005 — "We Are One" (kopā ar grupu "Prego") (6. vieta)
* 2006 — "Feeling" (kopā ar grupu "Prego")
* 2009 — "Tic Tac" (kopā ar Ivetu Baumani) (5. vieta)
* 2010 — "Because I Love You" (3. vieta)
* 2011 — "Cinderella" (nekvalificējās finālam)
* 2013 — "Give Me a Try" (nekvalificējās finālam)
* 2014 — "I’ve Got" (nekvalificējās finālam)
* 2016 — "We Are the Light" (6. vieta)
* 2026 — "Home"

## Atsauces