open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Ikarus 260

***Ikarus 260*** ir augstās grīdas trīsdurvju autobusu modelis, kas paredzēts pilsētas un priekšpilsētas sabiedriskā transporta pārvadājumiem. To no 1971. līdz 2002. gadam ražoja Ungārijas autobusu ražotājs *[[Ikarus]]*, kas ir visilgāk un visvairāk kopskaitā ražotais rūpnīcas modelis.

## Vēsture
Modelim bija augstās grīdas virsbūve, motors tika iebūvēts zem grīdas, lai ietaupītu vietu un panāktu labāku svara sadalījumu. Projektēšana sākās 1966. gadā, un galvenais izstrādātajs bija Lāzlo Finta, kurš strādāja arī pie iepriekšējiem Ikarus 556 un Ikarus 180 modeļiem. Pirmie trīs prototipi no *Mátyásföld* rūpnīcas izbrauca 1970. gadā, bet sērijveida ražošana sākās 1972. gadā.

SEPP valstīs Ungārija bija vadošais autobusu ražotājs un pieprasījums pēc jaunā modeļa strauji pieauga. Ārpus Ungārijas lielākie importētāji bija Padomju Savienība un Vācijas Demokrātiskā Republika; PSRS piegādātie autobusi tika nokrāsoti dzeltenā krāsā. Modelis nonāca arī ārpus dzelzs priekškara un transportlīdzekļi tika eksportēti uz Islandi un Taivānu. 

Ungārijā šis modelis guva ilgtermiņa panākumus. Ikviens autobusu uzņēmums izmantoja Ikarus 260, lai apkalpotu savus pilsētas, priekšpilsētas un dažkārt pat starppilsētu autobusu maršrutus. 1980. gados Ikarus 260 kopā ar tā posmaino pilsētas analogu *[[Ikarus 280]]* un starppilsētu analogiem *[[Ikarus-250|Ikarus 250]]* un *[[Ikarus 266]]* bija gandrīz vienīgie autobusu modeļi, kurus sabiedrība izmantoja braukšanai.

1980. gadu beigās rūpnīca pievērsa maz uzmanības novecojošā 260. modeļa pēcteča *Ikarus 415* izstrādei, jo bija pārliecināta par *Ikarus 260* modeļa panākumiem. *Ikarus* ieguldīja daudz līdzekļu autobusu pārbūvē, lai nomainītu savu Ungārijas un padomju partneru novecojušos autobusu parkus, un, salīdzinot ar oriģinālajiem autobusiem, kas ražoti 70. gadu sākumā, tika piemērotas tikai nelielas optiskās atšķirības. Lai gan īstermiņā plāns izdevās, modernizācijas trūkums vēlāk radīja nopietnas sekas.

1990ю gados rūpnīca eksperimentēja ar modernizētu 200. sērijas modeļu versiju, kuras kulminācija bija *Ikarus Classic* sērija. Šis modelis bija populārs Ungārijas piepilsētas un starppilsētu uzņēmumos, taču tas nespēja piesaistīt uzmanību, jo starptautiskajam tirgum bija pārāk novecojis. Pēdējais *Ikarus 260* izgatavots 2002. gadā.

## Atsauces

## Bibliogrāfija
* Gerlei Tamás, Kukla László, dr. Lovász György: Az Ikarus évszázados története. Budapest: Maróti Könyvkereskedés és Könyvkiadó Kft. 2008. ISBN 9789639005853

## Ārējās saites
Eiropeiskā solidaritāte

**"Eiropeiskā solidaritāte"** () ir Ukrainas politiskā partija, kuru vada bijušais Ukrainas prezidents Petro Porošenko. Partija pārstāv proeiropeisku, konservatīvu un nacionāli orientētu politiku, aizstāvot Ukrainas integrāciju Eiropas Savienībā un NATO.

Sākotnēji partija tika izveidota 2014. gadā kā Petro Porošenko bloks "Solidaritāte" (*Блок Петра Порошенка "Солідарність"*), taču 2019. gadā tika pārdēvēta par "Eiropeisko solidaritāti".

Partija sevi pozicionē kā labēji centriska spēku, kas iestājas par demokrātiskām vērtībām, tiesiskumu, valsts aizsardzību un pretošanos Krievijas agresijai. Eiropeiskā solidaritāte uzskata Ukrainas nākotni par cieši saistītu ar Rietumu pasauli un iestājas pret Krievijas ietekmi Ukrainas politikā un sabiedrībā.

Partijas atbalsts ir īpaši spēcīgs Ukrainas rietumu un centrālajos reģionos, kā arī lielākajās pilsētās. *Eiropeiskā solidaritāte* ir viena no galvenajām opozīcijas partijām pēc 2019. gada parlamenta vēlēšanām, kurās tā ieguva 25 mandātus Augstākajā Radā. Tā pārstāvēta arī daudzās vietējās pašvaldībās.

Starptautiski partija ir saistīta ar Eiropas Tautas partiju kā asociētais loceklis.

## Ārējās saites
Ukrainas Ārlietu ministrija

**Ukrainas Ārlietu ministrija** (, saīsinājumā **UĀM**) ir Ukrainas valdības izpildiestāde, kas atbild par valsts ārpolitiku un starptautiskajām attiecībām. Ministrija pārstāv Ukrainas intereses ārvalstīs, vada diplomātisko dienestu un organizē starptautiskās sadarbības projektus.

Ministriju vada ārlietu ministrs, kuru ieceļ Ukrainas prezidents pēc premjerministra ieteikuma. No 2024. gada 5. septembra šo amatu ieņem Andrijs Sibiha.

Ministrija tika izveidota 1917. gadā pēc Ukrainas Tautas Republikas pasludināšanas, taču Ukrainas PSR laikā tā tika likvidēta un tika atjaunota pēc Ukrainas neatkarības atgūšanas 1991. gadā.

Ukrainas Ārlietu ministrija koordinē valsts ārpolitiku, vada diplomātiskās misijas ārvalstīs un piedalās starptautisko līgumu izstrādē un īstenošanā. Tā sadarbojas ar starptautiskajām organizācijām, tostarp ANO, ES, NATO u.c.

Ārlietu ministrijas centrālā ēka atrodas Kijivā, Mihailivska laukumā.

## Ārējās saites
* Ukrainas Ārlietu ministrijas oficiālā vietne (ukrainiski)
Valstu uzskaitījums pēc to tirdzniecības flotu lieluma

thumb|300px|Mūsdienu komerciālā kuģniecība pasaules okeānos
**Valstu uzskaitījums pēc to tirdzniecības flotu lieluma** ir pasaules lielāko reģistrēto tirdzniecības kuģu flotu saraksts, kurš sarindo karoga valstis pēc to kuģu bruto (BT) un dedveita (DWT) tonnāžas. Saraksts ir veidots pamatojoties uz Apvienotās Karalistes valdības un Transporta ministrijas ikgadējo jūras kuģniecības statistiku. Tas ir pabeigts un pareizs uz 2024. gada beigām.

Var šķist, ka tādai valstij kā Panama, ir liela tirdzniecības flote. Tas ir tādēļ, ka lielu daļu no tās vada ārvalstu uzņēmumi (piemēram tādi, kuri atrodas Apvienotajā Karalistē vai ASV). Šādas valstis dēvē par ērto karogu valstīm.

Piemēram, lai arī Apvienotās Karalistes tirdzniecības flotē ir 9 miljoni BT jeb tikpat 9 miljoni DWT, patiesās Apvienotās Karalistes tirdzniecības flotes intereses sastāda 124,5 miljonus BT un 152,9 miljonus DWT kuģu. Lielā mērā šeit iekļautas Apvienotās Karalistes tirdzniecības flotes intereses Britu aizjūras teritorijās un bijušajās kolonijās.

## Saraksts

Statistikas datus par tirdzniecības flotu lielumu dod arī Apvienoto Nāciju Organizācijas Tirdzniecības un attīstības konference (*United Nations Conference on Trade and Development, UNCTAD*).

## Atsauces

## Ārējās saites
* CIP pasaules faktu lapas tirdzniecības flotes šķirklis  Valstu sadalījums pēc tirdzniecības kuģu skaita. Parasti kuģu kopējā tonnāža tiek uzskatīta par svarīgāku lielumu nekā kuģu skaits.
Pīlups

**Pīlups** var būt:

* Andris Pīlups (1976) — Latvijas florbolists un florbola treneris;
* Elmārs Pīlups (*Elmar Pilups*; 1924—2008) — latviešu izcelsmes zviedru zīmēšanas skolotājs, gleznotājs un grafiķis.
Jūrmalas dome

**Jūrmalas dome** ir Jūrmalas pašpārvaldes augstākā iestāde. Sastāv no 15 deputātiem, ko ievēl reizi četros gados pašvaldību vēlēšanās. Tā darbojas Jomas ielā 1/5, Jūrmalā.

2025. gada Jūrmalas domes vēlēšanās uzvarēja Latvijas Zaļā partija ar 35,13% balsu, iegūstot 6 vietas novada domē.

## Termiņa sākumā

Pēc 2025. gada Jūrmalas domes vēlēšanām Jūrmalas domē iekļuva deputāti no sešiem vēlēšanu sarakstiem. Vislielāko vēlētāju atbalstu ieguva Zaļo un Zemnieku savienības saraksts.

## Priekšsēdētāji

Pašvaldības vadītāji kopš 1990. gada:
* Dainis Urbanovičs (1990-1991)
* Jānis Liepiņš (1991)
* Rihards Pētersons (1991-1992)
* Ligita Začesta (1992-1994) p.i.
* Andrejs Inkulis (1994-1997)
* Leonīds Alksnis (1997-2001)
* Dainis Urbanovičs (2001-2003)
* Juris Hlevickis (2003-2005) 
* Inese Aizstrauta (2005-2007)
* Ģirts Trencis (2008-2009)
* Raimonds Munkevics (1006-2008, 2009-2010)
* Romualds Ražuks (2010)
* Juris Visockis (2013)
* Rita Sproģe (2016, 2017, 2022—2025)
* Gatis Truksnis (2010-2013, 2013-2016, 2016-2017, 2017-2022, 2025)
* Jānis Lediņš (2025—pašlaik).

## Atsauces

## Ārējās saites
* Jūrmalas pilsētas pašvaldība
Metabolīti

**Metabolīti** (no  (*metabolítes*)) ir ķīmiskās vielas, kas vielmaiņas laikā rodas organismā.
Tie var būt vielmaiņas starpprodukti vai galaprodukti, un bieži vien ir mazas molekulas. Metabolītiem ir dažādas lomas:
* enerģijas ražošana,
* olbaltumvielu, tauku un DNS molekulu uzbūvēšana,
* signālu pārraide starp šūnām,
* atkritumproduktu izvadīšana.

## Iedalījums
Metabolītus iedala primāros un sekundāros metabolītos.

### Primārie metabolīti
[alt=Etanola molekulas struktūrformula|thumb|[Etanols|Etanola molekulas struktūrformula]]
**[[Primārie metabolīti]]** ir vielas, kas tieši iesaistītas organisma augšanā, attīstībā un vairošanās procesos. Tie ir būtiski normālu fizioloģisko procesu nodrošināšanai.
Kā piemēru primāriem metabolītiem var pieminēt spirtus, piemēram etanolu.

### Sekundārie metabolīti
**[[Sekundārie metabolīti]]** ir organiskas vielas, ko ražo dzīvie organismi, bet kurām nav tiešas nozīmes organismu augšanā, attīstībā vai vairošanā. Daudziem no sekundārajiem metabolītiem ir nozīme aizsardzības mehānismos, darbojoties kā antibiotikām vai ražojot pigmentus.

## Atsauces
Sporādu salas

**Sporādu salas** var būt:
* Dienvidsporādu salas
* Ziemeļsporādu salas
* Centrālās Polinēzijas Sporādas
Grūdupu iela

**Grūdupu iela** ir iela Mārupē, Bieriņu apkaimē. Grūdupu iela sākas krustojumā ar Pededzes ielu un beidzas pēc krustojumā ar Veccīruļu ielu. Ielas kopējais garums ir 520 metri, tā klāta ar bruģa segumu. Tā sastāv no diviem savā starpā nesaistītiem posmiem, kurus atdala grāvis. Grūdupu ielā ir savrupmāju apbūve.

Attīstības plānos ir paredzēts Grūdupu ielas brauktuvi izbūvēt dienvidu virzienā.

## Ielu savienojumi
Grūdupu iela ir savienota ar šādām ielām:
* Pededzes iela (T veida krustojums)
* Veccīruļu iela

## Atsauces
Mieturu salvija

**Mieturu salvija** (*Salvia verticillata*) ir salviju suga, kuras dabiskais izplatības areāls ir dienvidaustrumu Eiropā. Suga kā nezāle ir plaši izplatījusies Eiropas centrālajā un ziemeļu daļā, tostarp ir reti sastopama visā Latvijā. Ieviesta arī Ziemeļamerikā.

Latvijas teritorijā atsevišķi eksemplāri un grupas aug dažādās nezālienēs, ceļu un dzelzceļu malās.

## Atsauces
Nokarenā salvija

**Nokarenā salvija** (*Salvia nutans*) ir salviju suga, kuras pamatareāls ir stepes un mežastepes joslā Eiropas dienidaustrumu daļā. Vienreiz 20. gadsimtā konstatēta arī Latvijas teritorijā.

## Apraksts
Nokarenā salvija ir daudzgadīgs lakstaugs, 20–85 cm augsts, ar stāvu, parasti nezarotu un bezlapainu stublāju, kas zarojas tikai ziedkopā. Lapas izvietotas piezemē, olveidīgi sirdsveidīgas, ar kailu virspusi un blīvi apmatotu apakšpusi. Uz stublāja atrodams viens pāris sīku, lancetisku lapu. Ziedkopa īsa, vienmēr nokarena, ar ziediem 3–6 mieturos. Vainags zili violets, apmatots ar baltiem matiņiem un dziedzeriem; kauss īss, seglapas zaļas, īsākas vai vienā garumā ar kausu. Auglis – tumšbrūns, eliptisks riekstiņš. Zied jūlijā un augustā.

## Atsauces
Latgales statistiskais reģions

thumbnail|300px|Latvijas novadu sadalījums statistiskos reģionos (pēc 2024).

**Latgales statistiskais reģions** ir viens no Latvijas statistiskajiem reģioniem, kas izveidots pirms Latvijas iestāšanās Eiropas Savienībā 2004. gada 24. aprīlī ar mērķi apvienot Latvijas rajonus lielākās statistiskās vienībās.

Pēc 2021. gada 1. jūlija teritoriālās reformas tas apvieno šādus Latvijas novadus un novados neietilpstošas valstspilsētas:

* Daugavpils valstspilsēta;
* Rēzeknes valstspilsēta;
* Augšdaugavas novads;
* Balvu novads;
* Krāslavas novads;
* Līvānu novads;
* Ludzas novads;
* Preiļu novads;
* Rēzeknes novads.

## Etniskais sastāvs un valstiskā piederība

Pēc Centrālās statistikas pārvaldes datiem 2012. gadā Latgales statistiskajā reģionā bija piereģistrēti 262 472 Latvijas pilsoņi (87,0% no kopējā skaita), 31 673 Latvijas nepilsoņi (10,5%) un 6280 Krievijas Federācijas pilsoņi (2,1%). Savukārt 2025. gadā bija piereģistrēti 213 083 Latvijas pilsoņi (89,1%), 18 366 Latvijas nepilsoņi (7,7%) un 5375 Krievijas pilsoņi (2,2%):

## Atsauces

## Skatīt arī
* Latvijas administratīvais iedalījums
* Latgales plānošanas reģions
* Latgales vēlēšanu apgabals
* Latgales tiesu apgabals
* Latgale
Vidzemes statistiskais reģions

thumbnail|300px|Latvijas novadu sadalījums statistiskos reģionos (pēc 2024).

**Vidzemes statistiskais reģions** ir viens no Latvijas statistiskajiem reģioniem, kas izveidots pirms Latvijas iestāšanās Eiropas Savienībā 2004. gada 24. aprīlī ar mērķi apvienot Latvijas rajonus lielākās statistiskās vienībās. 

Pēc 2021. gada 1. jūlija teritoriālās reformas tas apvieno šādus Latvijas novadus:

* Alūksnes novads;
* Cēsu novads;
* Gulbenes novads;
* Madonas novads;
* Smiltenes novads;
* Valkas novads;
* Valmieras novads;
* Limbažu novads;
* Ogres novads;
* Saulkrastu novads.

## Etniskais sastāvs un valstiskā piederība

Pēc Centrālās statistikas pārvaldes datiem 2012. gadā Vidzemes statistiskajā reģionā bija piereģistrēti 297 029 Latvijas pilsoņi (94,3% no kopējā iedzīvotāju skaita), 16 361 Latvijas nepilsoņi (5,2%) un 974 Krievijas Federācijas pilsoņi (0,3%). Savukārt 2025. gadā bija piereģistrēti 262 387 Latvijas pilsoņi (95,8%), 9175 Latvijas nepilsoņi (3,3%) un 797 Krievijas pilsoņi (0,3%):

## Atsauces

## Skatīt arī
* Latvijas administratīvais iedalījums
* Vidzemes plānošanas reģions
* Vidzemes vēlēšanu apgabals
* Vidzemes tiesu apgabals
* Vidzeme
Lielais mārsils

**Lielais mārsils** (*Thymus ovatus*) ir mārsilu suga, kura ir sastopama Eiropā. Diezgan bieži sastopama visā Latvijas teritorijā, kur tā veido blīvas, dominantas saaudzes un klājeniskas grupas sausos priežu mežos un upju ielejās (īpaši Daugavas ielejā krastu terasēs mālainā augsnē), kā arī ceļu un dzelzceļu malās.

Plašā nozīmē tā ietilpst ietilpst *Thymus pulegioides* L. s.l. kopsugā, kā ietvaros nodala vairākas pasugas, kuras daži autori aplūko patstāvīgu sugu rangā.

## Apraksts
Lielais mārsils ir daudzgadīgs, 5–25 cm garš lakstaugs ar ložņājošu, koksnainu stublāju, kas veido klājenisku velēnveida audzi. Stublājs ir četršķautņains, apmatots. Lapas plati eliptiskas vai olveidīgas, sēdošas vai ar īsu kātu, mala gluda, gals strups. Ziedi izvietoti galviņveida ziedkopās dzinumu galos; seglapas un kauslapas ar violetu nokrāsu, kauss apmatots. Vainags sārti violets, ar stāvu augšlūpu un trīsdaivainu apakšlūpu. Saberzējot izdala aromātisku smaržu. Auglis ir tumšbrūns riekstiņš skaldauglī. Zied no jūnija vidus līdz septembrim.

## Atsauces
Kurzemes statistiskais reģions

thumbnail|300px|Latvijas novadu sadalījums statistiskos reģionos (pēc 2024).

**Kurzemes statistiskais reģions** ir viens no Latvijas statistiskajiem reģioniem, kas izveidots pirms Latvijas iestāšanās Eiropas Savienībā 2004. gada 24. aprīlī ar mērķi apvienot Latvijas rajonus lielākās statistiskās vienībās. 

Pēc 2021. gada 1. jūlija teritoriālās reformas tas apvieno šādus Latvijas novadus un novados neietilpstošas valstspilsētas:

* Liepājas valstspilsēta;
* Ventspils valstspilsēta;
* Dienvidkurzemes novads;
* Kuldīgas novads;
* Saldus novads;
* Talsu novads;
* Ventspils novads;
* Tukuma novads.

## Etniskais sastāvs un valstiskā piederība

Pēc Centrālās statistikas pārvaldes datiem 2012. gadā Kurzemes statistiskajā reģionā bija piereģistrēti 283 721 Latvijas pilsoņi (88,5% no kopējā skaita), 28 951 Latvijas nepilsoņi (9,0%) un 6851 Krievijas Federācijas pilsoņi (2,4%). Savukārt 2025. gadā bija piereģistrēti 251 022 Latvijas pilsoņi (91,4%), 16 587 Latvijas nepilsoņi (6,0%) un 4621 Krievijas pilsoņi (1,7%):

## Atsauces

## Skatīt arī
* Latvijas administratīvais iedalījums
* Kurzemes plānošanas reģions
* Kurzemes vēlēšanu apgabals
* Kurzemes tiesu apgabals
* Kurzeme
Rīgas statistiskais reģions

thumbnail|300px|Latvijas novadu sadalījums statistiskos reģionos (pēc 2024).

**Rīgas statistiskais reģions** ir viens no Latvijas statistiskajiem reģioniem, kas izveidots pirms Latvijas iestāšanās Eiropas Savienībā 2004. gada 24. aprīlī ar mērķi apvienot Latvijas rajonus lielākās statistiskās vienībās. 
2006. gada jūnijā Latvijas Republikas Saeima apvienoja Pierīgas un Rīgas statistiskos reģionus
Pēc 2021. gada 1. jūlija teritoriālās reformas tas apvieno šādus Latvijas novadus un valstspilsētas:

* Rīgas valstspilsēta;
* Jūrmalas valstspilsēta;
* Ādažu novads;
* Ķekavas novads;
* Mārupes novads;
* Olaines novads;
* Ropažu novads;
* Salaspils novads;
* Siguldas novads.

## Etniskais sastāvs un valstiskā piederība

Pēc Centrālās statistikas pārvaldes datiem 2012. gadā Rīgas statistiskajā reģionā bija piereģistrēti 653 951 Latvijas pilsoņi (76,8% no kopējā skaita), 169 604 Latvijas nepilsoņi (19,9%) un 20 861 Krievijas Federācijas pilsoņi (2,4%). Savukārt 2025. gadā bija piereģistrēti 702 532 Latvijas pilsoņi (82,9%), 105 348 Latvijas nepilsoņi (12,4%) un 18 511 Krievijas pilsoņi (2,2%):

## Atsauces

## Skatīt arī
* Latvijas administratīvais iedalījums
* Rīgas plānošanas reģions
* Rīgas vēlēšanu apgabals
* Rīgas tiesu apgabals
* Rīga
* Pierīga
Stanovoja kalniene

**Stanovoja kalniene** (), ir kalnu sistēma Krievijas Austrumsibīrijā. Stiepjas austrumu—rietumu virzienā 700 km garumā no Baikāla ezera ziemeļaustrumu gala līdz Oļokmas vidustecei. Kalnienē ietilpst vairākas līdz 3000 m augstas kalnu grēdas — Dienvidmujas, Ziemeļmujas, Kodars, Udokans, Kalars, kā arī lielas starpgrēdu ieplakas. Augstākā virsotne ir BAM smaile 3072 m vjl Kodara grēdā kalnienes austrumos.

Austrumos Stanovoja kalnienei piekļaujas Stanovoja grēda, ziemeļos — Ziemeļbaikāla kalniene, bet dienvidos — Ikatas grēda un Vitimas plakankalne. Administratīvi lielākajā daļā kalniene veido robežu starp Burjatiju un Aizbaikāla novadu dienvidos un Irkutskas apgabalu ziemeļos. 

Kalnieni veido kristāliskie ieži ar granīta intrūzijām. Grēdu virsotnes smailas, raksturīgas trogielejas un kāres, lielās platībās kailkalni. Zemākajās nogāzēs lapegļu taiga. Zelta, vara rūdas, fluorīta, akmeņogļu atradnes. Kalnieni rietumu—austrumu virzienā šķērso Baikāla-Amūras maģistrāle; pie tās atrodas kalnienes lielākās apdzīvotās vietas Taksimo.

## Atsauces

## Ārējās saites
Džakovicas lidosta

**Džakovicas lidosta** (, ) ir militārā lidosta Lugbunari ciemā netālu no Džakovicas pilsētas Kosovas rietumos. Pašlaik to izmanto Kosovas drošības spēki. Plānots, ka zemo cenu lidsabiedrības varēs izmantot lidostu arī civiliem un kravu pārvādājumiem, tomēr šos Kosovas valdības plānus ir grūti īstenot, jo līgums ar *Limak & Aeroport de Lyon* neļauj konkurēt ar Prištinas starptautisko lidostu līdz 2030. gadam.

## Vēsture
Pēc 1999. gada Kosovas kara blakus jau esošajam lidlaukam, kuru galvenokārt izmantoja lauksaimniecībā, uzcēla lidostu KFOR vajadzībām. Tā atradās itāļu atbildības zonā līdz 2013. gada 18. decembrim, kad Itālijas Gaisa spēki nodeva to Kosovas Republikas valdībai. Itālijas ekspluatācijas laikā lidosta apkalpoja vairāk nekā 27 000 lidmašīnu, pārvadājot 220 000 pasažieru un vairāk nekā 40 000 tonnu kravu.

2014. gadā valdība izveidoja valsts uzņēmumu *Gjakova Airport* un plānoja pārveidot Džakovicu par civilo un komerciālo lidostu. 2016. gadā Kosovas Civilās aviācijas pārvalde veica lidostas revīziju un ziņojumā secināja, ka lidostā ir nepieciešamie infrastruktūras uzlabojumi komerciālo lidojumu apkalpošanai. 

2018. gadā valdība nodeva lidostu Kosovas Aizsardzības ministrijai, lai to izmantotu Kosovas drošības spēki. 2021. un 2022. gadā Aizsardzības ministrija atjaunoja lidostu un modernizēja tās perimetra aizsardzību.

## Atsauces

## Ārējās saites
Mehemmeds Muradli

**Mehemmeds Muradli** (; dzimis , Baku) ir Azerbaidžānas starptautiskais lielmeistars šahā (2022). Azerbaidžānas šaha čempionāta uzvarētājs (2019, 2022).

## Biogrāfija
2015. gadā uzvarējis Pasaules jauniešu šaha čempionāta O12 vecuma grupā.

2016. gadā Azerbaidžānas 3. komandas sastāvā piedalījies 42. šaha olimpiādē, kur spēlējis pie 3. galdiņa (+2, =0, -3).

2019. gadā Azerbaidžānas komandas sastāvā uzvarējis Pasaules jauniešu šaha olimpiādē.

Divas reizes uzvarējis Azerbaidžānas šaha čempionāta (2019, 2022).

2022. gada jūlijā uzvarējis Bīles šaha festivāla galvenajā turnīrā ar rezultātu 7 punkti no 9 iespējamiem un reitinga performanci 2726.

2023. gada oktobrī Sardīnijā bijis labākais Pasaules jauniešu šaha ātrspēles čempionātā O20 vecuma grupā ar rezultātu 9½ punkti no 11 iespējamiem.

2025. gada septembrī Samarkandā ierindojies 111. vietā "FIDE Grand Swiss" turnīrā. 2025. gadā Batumi Azerbaidžānas izlases sastāvā izcīnījis sudraba medaļu Eiropas komandu šaha čempionātā.

2026. gada februārī trešo reizi uzvarējis Azerbaidžānas šaha čempionātā.

Par panākumiem turnīros FIDE 2018. gadā Muradli piešķīrusi starptautiskā meistara (IM), bet 2022. gadā — starptautiskā lielmeistara (GM) nosaukumu.

## Atsauces

## Ārējās saites
2026. gada Pasaules čempionāta hokejā 1. divīzija

**2026. gada Pasaules čempionāta hokejā 1. divīzijā** būs hokeja sacensības, kas no 29. aprīļa līdz 8. maijam notiks Sosnovecā un Šeņdžeņā.  A grupas pirmo divu vietu ieguvēji iekļūs elites divīzijā, bet B grupas uzvarētāji kvalificēsies uz A grupu.

## A grupa

;Kvalificējas iegūstot 15. vai 16. vietu 2025. gada Pasaules čempionātā hokejā un izkrītot no elites divīzijas
*  
* 

; Automātiski kvalificējās pēc 2025. gada Pasaules čempionāta hokejā 1. divīzijas A grupas (3.—5. vieta)

* 
* 
* 

; Kvalificējās, uzvarot 2025. gada Pasaules čempionāta hokejā 1. divīzijas B grupā
* 

## B grupa

;Kvalificējas iegūstot 6. vietu 1. divīzijas A grupā, un izkrītot no A grupas
* 

; Automātiski kvalificējās pēc 2025. gada Pasaules čempionāta hokejā 1. divīzijas B grupas (2.—5. vieta)

* 
* 
* 
* 

; Kvalificējās, uzvarot 2025. gada Pasaules čempionātā hokejā 2. divīzijas A grupā
* 

## Atsauces
Zemgales statistiskais reģions

thumbnail|300px|Latvijas novadu sadalījums statistiskos reģionos (pēc 2024).

**Zemgales statistiskais reģions** ir viens no Latvijas statistiskajiem reģioniem, kas izveidots pirms Latvijas iestāšanās Eiropas Savienībā 2004. gada 24. aprīlī ar mērķi apvienot Latvijas rajonus lielākās statistiskās vienībās. 

Pēc 2021. gada 1. jūlija teritoriālās reformas tas apvieno šādus Latvijas novadus un novados neietilpstošas valstspilsētas:

* Jelgavas valstspilsēta;
* Aizkraukles novads;
* Bauskas novads;
* Dobeles novads;
* Jelgavas novads;
* Jēkabpils novads.

## Etniskais sastāvs un valstiskā piederība

Pēc Centrālās statistikas pārvaldes datiem 2012. gadā Zemgales statistiskajā reģionā bija piereģistrēti 223 352 Latvijas pilsoņi (87,5% no kopējā skaita), 29 015 Latvijas nepilsoņi (11,4%) un 1987 Krievijas Federācijas pilsoņi (0,8%). Savukārt 2025. gadā bija piereģistrēti 201 817 Latvijas pilsoņi (91,0%), 16 395 Latvijas nepilsoņi (7,4%) un 1602 Krievijas pilsoņi (0,7%):

## Atsauces

## Skatīt arī
* Latvijas administratīvais iedalījums
* Zemgales plānošanas reģions
* Zemgales vēlēšanu apgabals
* Zemgales tiesu apgabals
* Zemgale
* Sēlija
Cesvaines vidusskola

**Cesvaines vidusskola** ir Madonas novada pašvaldības pakļautībā esoša vispārējās vidējās izglītības iestāde.

## Vēsture
thumb|310px|Cesvaines vidusskolas skolēni un skolotāji (1922).
Latvijas brīvības cīņu laikā 1919. gada 15. septembrī mācītājs Alberts Vītols Vulfiem piederošajā Cesvaines pilī ierīkoja privāto vidusskolu. Pēc 1920. gada zemes reformas skolu pārņēma Izglītības ministrija un pārdēvēja to par Cesvaines Valsts vidusskolu. No 1921. gada skola apsaimniekoja gan pili, gan arī staļļus, parku un dārzniecību. 1922. gadā nodibināja praktisko klasi meitenēm un pedagoģijas klasi. 1927. gadā pie skolas nodibināja Latvijas Tautas universitātes nodaļu. 1928. gadā Cesvaines vidusskolā bija vidusskolas klases ar 7 paralēlklasēm, strādāja 17 skolotāji un mācījās 207 skolēni. Skolas ēkā bija iekārtots muzejs ar ļoti bagātu vietējo cimdu, jostu u.c. rakstu un audumu krājumu, arheoloģisko izrakumu kolekciju, rakstnieku manuskriptiem, autogrāfiem u.t.t. Cesvainē darbojās arī pagasta skola ar četriem skolotājiem. 
Pēc 1930. gada vidusskolu pārdēvēja par **Cesvaines Valsts ģimnāziju**. 1932. gadā tā pēc skolēnu skaita bija lielākā lauku ģimnāzijā, kurā mācījās 145 audzēkņi. 1935. gadā ģimnāzijā bija latviešu, vācu un angļu valodas, algebras, ģeometrijas, dabaszinību, ģeogrāfijas un latīņu valodas pārcelšanas eksāmeni.
Pēc Latvijas okupācijas Cesvaines Valsts ģimnāziju pārveidoja par vidusskolu, pēc Latvijas neatkarības atgūšanas 1994. gadā par Cesvaines ģimnāziju.

2002. gada 5. decembrī nepareizi izmantotas krāsns dēļ pilī izcēlās ugunsgrēks, un tā daļēji nodega.

Skolēni mācījās 2 maiņās sešās dažādās ēkās. 2004. gadā to atkal pārdēvēja par Cesvaines vidusskolu. 2005. gadā Madonas ielā 1 sākās jaunās skolas ēkas celtniecība, kuru atklāja 2007. gada 1. septembrī. 2017. gada decembrī pabeidza skolas sporta zāles celtniecību.

## Izglītības programmas
* Pamatizglītības programma (21011111)
* Speciālās pamatizglītības programma izglītojamiem ar mācīšanās traucējumiem (21015611) 
* Vispārējās vidējās izglītības programma (31016011)

### Papildus nodarbības
* Vidusskolas posma skolēni sadarbībā ar Latvijas Republikas Aizsardzības ministrijas Rekrutēšanas un jaunsardzes centru apgūst Valsts aizsardzības mācību, kā arī viņiem ir iespēja apgūt profesionālās pilnveides izglītības programmu “Uzņēmējdarbības pamati”. Pamatskolas posma skolēni piedalās pusaudžu motivācijas programmā MOT, stiprinot jauniešu izpratni un drosmi.

## Atsauces

## Ārējās saites
Labubu

**Labubu** ir kolekcionējama rotaļlieta, kas apvieno mākslas dizainu, modes aksesuāru un popkultūru. To radījis Honkongā dzimušais mākslinieks Kasins Luns, un jaunām sievietēm dažās kultūrās tā kļuva par modes lietiņu kopš Luna sadarbības ar Ķīnas dizaina rotaļlietu uzņēmumu *Pop Mart*.

## Vēsture
Meitenes Labubu tēls pirmo reizi parādījās 2015. gadā Kasina Luna komiksu sērijā *[[The Monsters]]*, kuras iedvesmas avots bija Ziemeļvalstu folklora un mitoloģija.

## Dizains un tēli
Labubu raksturo pūkains ķermenis, izteiksmīgas acis, smailas ausis un redzami zobi, kas veido nerātnu smaidu. Papildus galvenajam tēlam, *The Monsters* sērijā ietilpst arī citi tēli, piemēram, Mokoko, Pato, Spūkijs, Tikoko (Labubu "skeleta izskata" draugs) un Zimomo (monstru līderis ar ērkšķainu asti).

## Kolekcionēšana un pārdošanas formāts
Labubu rotaļlietas bieži tiek pārdotas "aklajās kastēs", kad pircējs nezina, kuru figūriņu iegūs, līdz kaste tiek atvērta. Šis pārsteiguma elements veicina kolekcionēšanas azartu. Sērijas ietver dažādus tēlus, piemēram, *Exciting Macaron*, *Have a Seat* un *Big into Energy*.

Mūsdienās *The Monsters* sērija ir *Pop Mart* vislabāk pārdotā franšīze, un, saskaņā ar *[[NBC News]]* datiem, 2024. gadā tās pārdošanas apjoms sasniedza 419 miljonus ASV dolāru. Visdārgākās preces ir vinila plīša somas piekariņi.

## Popularitāte
[thumb|Labubu "''pop-up''" veikals [Pekina|Pekinā]]
Labubu popularitāte pieauga pēc tam, kad 2024. gada aprīlī K-pop grupas *[[Blackpink]]* dalībnieci Lisu pamanīja ar Labubu atslēgu piekariņu. Šis notikums izraisīja plašu interesi, īpaši Āzijā, un Labubu kļuva par modes aksesuāru. Arī citas slavenības, piemēram, Rianna un Dua Lipa, ir redzētas ar Labubu, pastiprinot tā statusu kā modes aksesuāram. Ievērojamu popularitāti rotaļlieta izpelnījusies *[[TikTok]]* platformā. Rotaļlietas popularitāte sakrita arī ar tendenci personalizēt somas ar dažādiem aksesuāriem.

### Pieejamība un cenas
Oriģinālās Labubu figūriņas no *Pop Mart* maksā aptuveni 20 eiro. Tomēr otrreizējā tirgū retu kolekcionējamu modeļu cenas var sasniegt desmitiem tūkstošu dolāru. Lielā pieprasījuma dēļ tirgū ir parādījušies daudzi viltojumi. Replikas tiek pirktas gan oriģinālu trūkuma, gan daudz zemākās cenas dēļ.

Latvijā Labubu rotaļlietas 2025. gadā bija pieejamas dažādos tiešsaistes veikalos ar cenām no dažiem līdz dažiem simtiem eiro atkarībā no modeļa un izmēra. Starptautiski, īpaši Lielbritānijā, pieprasījums pēc Labubu ir izraisījis daudz lielāku ažiotāžu, pat novērojot rindas un kautiņus veikalos, kā rezultātā *Pop Mart* uz laiku apturēja pārdošanu savos britu veikalos.

### Nākotnes perspektīvas
Labubu turpina veidot jaunas sērijas un sadarbības projektus, lai uzturētu interesi par šo rotaļlietu. Tomēr kopš 2025. gada augusta beigām Labubu pārdošana un ieņēmumi pasaulē krītas, un daudzi tirgus eksperti uzskata, ka Labubu bijis īslaicīgs tirgus fenomens, lai gan ražotājs vēl cer atjaunot interesi ar jaunām versijām. Nopietnu konkurenci tai sastādīja tā paša *Pop Mart* veidotā jaunā lelle Hirono.

## Atsauces

## Ārējās saites
Abhāzijas karš (1998)

**Abhāzijas karš** () 1998. gadā notika Abhāzijas Gali rajonā pēc tam, kad etniskie gruzīni sāka militāru sacelšanos pret Abhāzijas separātistu valdību. Konfliktu dažkārt dēvē par **Abhāzijas Sešu dienu karu** (), tomēr šajā nosaukumā ir ņemta vērā tikai Abhāzijas veiktā ofensīva, kas ilga no 1998. gada 20. līdz 26. maijam, kamēr karadarbība un gruzīnu nemiernieku uzbrukumi bija notikuši jau pirms šī datuma.

## Vēsture
left|thumb|180px|Pašpasludinātās Abhāzijas Republikas Gali rajona karte.
Astoņpadsmit mēnešos pirms kara, gruzīnu paramilitārie spēki sistemātiski uzbruka gan Krievijas miera uzturēšanas karaspēkam, gan separātiskās Abhāzijas Republikas militāristiem.

1998. gada maija sākumā Abhāzijas robežu šķērsoja ap 300 kaujinieku no gruzīnu paramilitārā Baltā leģiona, kā rezultātā Abhāzijas valdība lika savam karaspēkam būt kaujas gatavībā. Baltais leģions esot saņēmis rīkojumus no Gruzijas Abhāzijas Autonomās Republikas trimdas valdības vadītāja un Gruzijas Drošības padomes locekļa Tamaza Nadareišvili. Turklāt grupējuma Mhedrioni līderis Tornike Berišvili 27. maijā paziņoja, ka 100 tā vīru arī karojuši Abhāzijā. Saskaņā ar Gruzijas avotiem, 2. un 3. maijā gruzīnu spēki ieguva kontroli pār Saberio ciematiem netālu no Inguri HES un Humuškuri un nogalināja sešus Abhāzijas karavīrus, kad Abhāzijas spēki mēģināja atkarot divus ciematus. 12. maijā Gruzijas parlamenta deputāts Germane Pacacija paziņoja, ka viņš atkāpjas no amata, lai pievienotos Abhāzijas gruzīnu partizāniem, kuri, pēc viņa vārdiem, ir ieguvuši kontroli pār Gali rajonu.

18. maijā gruzīnu kaujinieki negaidītā uzbrukumā Repi ciemā nogalināja aptuveni divdesmit Abhāzijas miličus. Nākamajā dienā, Abhāzijas karaspēks veica atriebības uzbrukumus, kuru rezultātā gāja bojā desmit līdz trīsdesmit cilvēku, un šie uzbrukumi veicināja etnisko Abhāzijas gruzīnu bēgšanu pāri Abhāzijas–Gruzijas robežai. Nākamajās dienās notika nelielas, sporādiskas sadursmes, jo Abhāzijas Iekšlietu ministrija nosūtīja uz Gali rajonu vēl 800 darbinieku. Tika ziņots, ka Abhāzijas spēki ir nodedzinājuši gruzīnu mājas.

22. maijā abas puses Tbilisi parakstīja vienošanos par uguns pārtraukšanu, kas tika lauzta tajā pašā dienā, kad Chiri ciemā sākās kaujas, kurās nogalināja četrus cilvēkus. Nākamajās trīs dienās notika sīvas cīņas, un ITAR-TASS ziņoja par 40 Abhāzijas karavīru, 4 gruzīnu kaujinieku un vairāk nekā 20 gruzīnu civiliedzīvotāju bojāeju.

25. maijā Gruzijas un Abhāzijas ārlietu ministri Gagrā parakstīja vēl vienu pamiera līgumu, kas stātos spēkā nākamajā dienā pulksten 06:00, taču cīņas turpinājās. Naktī no 26. uz 27. maiju Abhāzijas spēki no Abhāzijas teritorijas padzina pēdējos gruzīnu kaujiniekus.

Gruzijas opozīcija vainoja prezidentu Eduardu Ševardnadzi, ka viņš zaudēja karu, neatbalstot partizānus ar Gruzijas bruņotajiem spēkiem. Ševardnadze paziņoja, ka viens no iemesliem, kāpēc viņš nav gruzīnu kaujiniekiem palīgā sūtījis Gruzijas armiju, bija tas, ka tā nebija kaujasspējīga.

## Atsauces
Dzelzceļa transports Kosovā

thumb|Kosovas dzelzceļu shēma
**Dzelzceļa tīkls Kosovā** ir transporta tīkls, ko pārvalda valsts dzelzceļa uzņēmums *[[Trainkos]]*, un tas sastāv no 334 km dzelzceļa līniju, no kurām 2014. gadā 103 km notika tikai kravas pārvadājumi. *Trainkos* galvenais centrs atrodas Fušakosovā 8 km no Prištinas.

## Vēsture
Kosovas dzelzceļa tīkla būvniecība sākās 1874. gadā, izbūvējot līniju starp Hanielezitu uz tagadējās Maķedonijas robežas, Fušakosovu un Mitrovicu. Dzelzceļš kļuva ļoti nozīmīgs ceļotāju un preču pārvadāšanai, kā arī teritorijas ekonomiskajai attīstībai un savienojamībai ar citiem reģioniem. 20. gadsimtā tika uzbūvētas līnijas Mitrovica — Lešaka un Fušakosova — Priština 1934. gadā, Fušakosova — Peja 1936. gadā, Priština— Besjana — Livadica 1949. gadā un Klina — Prizrena 1963. gadā.

1999. gada 27. septembrī Prištinā ieradās čartervilciens “Kosovas vilciens dzīvībai”, kas atveda palīdzību un ritošo sastāvu saistībā ar Kosovas miera spēku centieniem.

Sākot ar 2014. gadu, dzelzceļa infrastruktūra aptver lielāko daļu valsts un savieno visas lielākās pilsētas, izņemot Ģilanus un Ģakovu.

## Vilcieni
alt=|thumb| Y1 automatrise (motorizēts vagons).
alt=|thumb| EMD GT22HW-2 dīzeļelektriskā lokomotīve
*Trainkos* parkā ir astoņas dīzeļlokomotīves un četri dīzeļvilcieni, kas vai nu mantoti no Dienvidslāvijas dzelzceļiem, vai arī ziedoti no KFOR valstīm. Kosovas dzelzceļam līdz 21. gadsimta sākumam bija nozīmīga loma ceļotāju un preču pārvadāšanā. 2005. gadā ar vilcienu dienā tika pārvadāti aptuveni 870 pasažieri. Tas palielinājās par 26,56 % līdz 1100 pasažieriem dienā 2006. gadā. 2010. gadā pasažieru skaits dienā bija 1032 pasažieru. Jaunākie *Trainkos* dati liecina par ievērojamu pasažieru skaita samazināšanos salīdzinājumā ar 2000. gadiem, kopējam pasažieru skaitam gadā sasniedzot 70 517 pasažierus jeb tikai 193 pasažierus dienā, lai gan tas daļēji bija saistīts ar apkopes darbiem, kuru rezultātā ievērojami samazinājās pakalpojumu apjoms, aprobežojoties ar diviem reisiem dienā starp Prištinu un Peju.

### Vietējais transports
Kosovas dzelzceļa pārvadājumiem ir šāds ikdienas grafiks:

* vietējais vilciens — kursē katru dienu no Pejas uz Prištinu un atpakaļ
* brīvas kustības vilciens — kursēja no Hanielezitas uz Fušakosovu un no tās uz Gračanicu un atpakaļ. Pašlaik šī līnija nedarbojas.

### Starptautiskie pārvadājumi
[thumb| [Trainkos|JT38CW-DC, kas darbojas Prištinas-Skopjes līnijā]]
Ir tikai viens aktīvs starptautiskais dzelzceļa savienojums, kur pasažieru vilciens kursēja reizi dienā no Prištinas uz Skopji Ziemeļmaķedonijā un atpakaļ. Pasažieru reisi šajā maršrutā tika pārtraukti no 2024. gada.

Sliežu ceļu starp Fušakosovu, Mitrovicu un tālāk Rašku Serbijā pašlaik neapkalpo neviens vilciens. Dzelzceļa savienojumu ar citām robežvalstīm — Melnkalni un Albāniju — Kosovai nav.

## Statistika

## Atsauces

## Ārējās saites
Ziemeļkipras Turku Republikas prezidentu uzskaitījums

Šajā uzskaitījumā apkopoti **[[Ziemeļkipra|Ziemeļkipras Turku Republika]]s prezidenti**, kopš 1983. gada, kad tika izveidots šis amats. Ziemeļkipra ir starptautiski neatzīta valsts, kas *[[de iure]]* ir Kipras Republikas sastāvdaļa. Savu neatkarību no Kipras Republikas tā pasludināja 1983. gadā.

## Uzskaitījums
### [[Attēls:Flag_of_the_Turkish_Republic_of_Northern_Cyprus.svg|30px]] [[Ziemeļkipra|Ziemeļkipras Turku Republika]] (1983 — mūsdienas) [[Attēls:Coat_of_arms_of_the_Turkish_Republic_of_Northern_Cyprus.svg|30px]]
Uldis Pāže

**Uldis Pāže** (1950—2025) bija latviešu fotogrāfs.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1950. gada 21. oktobrī Ēveles pagastā. Mācījās Staiceles astoņgadīgajā skolā un Mazsalacas vidusskolā.

Studēja Latvijas Mākslas akadēmijā. Strādāja tipogrāfijā "Cīņa", tad par fotogrāfu ziņu aģentūrā "Latinform".
No 1996. līdz 2011. gadam Pāže bija Saeimas fotogrāfs.

Miris 2025. gada 13. maijā, apbedīts Lāčupes kapos.

## Apbalvojumi
* Triju Zvaigžņu ordenis (2020)

## Atsauces
Raška (pilsēta)

**Raška** () ir pilsēta un pašvaldība Serbijas dienvidrietumos, Raškas apgabalā, Šumadijas un Rietumserbijas reģionā. Tā atrodas pie Raškas un Ibaras upju satekas, stratēģiski nozīmīgā vietā starp Kopaonika un Golijas kalniem.

## Ģeogrāfija un demogrāfija
Raškas pašvaldība aptver 670 km² lielu teritoriju, un tajā ietilpst 61 apdzīvota vieta. Pilsētas teritorija ir nepilni 4 km². Saskaņā ar 2022. gada tautas skaitīšanas datiem, pašvaldībā dzīvo 21 498 iedzīvotāji, no kuriem pašā pilsētā — 6291. Pilsētas centra augstums virs jūras līmeņa ir aptuveni 497 metri. Vēsturiski reģionā novērojams iedzīvotāju skaita samazinājums, kas saistīts ar migrāciju un demogrāfiskām pārmaiņām. Saskaņā ar tautas skaitīšanas datiem, vairāk nekā 97% iedzīvotāju ir serbi.

## Vēsture
Raškas apkaime ir cieši saistīta ar viduslaiku Serbijas valsts veidošanos, un ir nosaukta tāpat kā senā serbu valsts Raška, kuras bijušajā teritorijā tā atrodas. Šajā apkaimē tika dibināta mūsdienu Serbijas valsts un baznīca. Pati pilsēta kā apdzīvota vieta pirmo reizi rakstos minēta 1835. gadā, un tās pirmais pilsētplānojums datēts ar 1844. gadu. Pilsētas statuss piešķirts 1845. gada 17. septembrī. Pirmā serbu skola tika dibināta Raškā, un tāpēc pilsētiņa tiek uzskatīta par serbu rakstu pratības pamatlicēju. No 1915. gada 31. oktobra līdz 15. novembrim Raška bija neoficiālā Serbijas galvaspilsēta, jo tur uzturējās Serbijas valdība karaļa vadībā. Laikā no 1929. līdz 1941. gadam Raška ietilpa Zetas banovinā, kas bija daļa no Dienvidslāvijas Karalistes.

## Ekonomika
Raškas ekonomika balstās uz dažādām nozarēm. Lielākie nodarbinātības sektori ir:

* Ražošana — 1 017 darbinieki
* Tūrisms un ēdināšana — 1 090 darbinieki
* Tirdzniecība — 766 darbinieki
* Sabiedriskā pārvalde — 456 darbinieki
* Izglītība — 478 darbinieki

Tūrisms ir īpaši ienesīgs, pateicoties reģiona kultūrvēsturiskajam mantojumam un dabas skatiem.

### Tūrisms
Mūsdienās Raška ir svarīgs kultūras un tūrisma centrs Serbijā.Tā piesaista apmeklētājus ar savu bagāto vēsturi, arhitektūras pieminekļiem un dabas ainavām. Pilsēta arī kalpo kā vārti uz Kopaonika kalnu kūrortu, kas ir populārs ziemas tūrismam un lielākais tā centrs Serbijā. Pa Ibaras upi organizē raftingu.

Starp tūristiem organizējamiem festivāliem Raškas pašvaldībā ir Melleņu dienas — dabas un meža velšu mīļotāji pulcējas jūlija pēdējās nedēļās un sacenšas melleņu ražas novākšanā un produktu sagatavošanā, kā arī Baraviku dienas septembra sākumā blakus esošajā Kopaonikā. Dabas mīļotāji var sacensties kulinārijas šedevru pagatavošanā no sēnēm. Šī pasākuma noslēguma ceremonijā tiek pasludināta Kopaonikas smagākā sēne.

### Sabiedriskais transports

* Ar autobusu — no Belgradas uz Rasku katru dienu kursē vairāki autobusi. Daži no tiem turpina ceļu Novi Pazaras virzienā, bet visi brauc caur Rašku.
* Ar vilcienu — no Kraļevas uz Rašku var nokļūt arī ar vilcienu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Vārdu maģija: Džoanna Roulinga. Neoficiālā biogrāfija

**"Vārdu maģija: Džoanna Roulinga. Neoficiālā biogrāfija"** () ir 2011. gada ASV biogrāfiska televīzijas filma, kurā galveno lomu atveido aktrise Popija Montgomerija. Filma veidota pēc Šona Smita grāmatas *J.K. Rowling A Biography* un atspoguļo sarežģīto vientuļās mātes Dž. K. Roulingas dzīvi, viņas centienus kļūt par publicētu rakstnieci un pēkšņo popularitāti pēc romāna "Harijs Poters un Filozofu akmens" izdošanas.

Filmas pirmizrāde notika televīzijas kanālā *[[Lifetime (TV kanāls)|Lifetime]]* .

## Lomās
* Popija Montgomerija — Dž. K. Roulinga
* Emilija Holmsa — Daiena Roulinga
** Sāra Dežardēna — jaunā Daiena Roulinga
* Dženeta Kidera — Anna Roulinga
* Pols Makgilions — Pīters Roulings
* Antonio Kupo — Žorže Arantess
* Endrū Kavadass — Džons Netlšips

## Apbalvojumi
2013. gada filma saņēma *Canadian Screen Awards* balvu kategorijā "Labākais drāmas miniseriāls vai televīzijas filma". Popiju Montgomeriju nominēja kategorijā "Labākā aktrise televīzijas filmā vai miniseriālā", tomēr balvu saņēma Emilija Osmenta.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Magic Beyond Words The J.K. Rowling Story Movie — Official Site myLifetime.com
* J.K. Rowling Magic Beyond Words
Imdžarra (Audeša)

thumb|Imdžarras reljefs
**Imdžarra** (), arī **Mdžarra**, ir ostas ciemats Maltas salā Audešā, tās dienvidaustrumos. Ciema vārds nācis no arābu valodas un nozīmē ostu.

Uz Imdžarru paveras skats no Fortšambrejas nocietinājuma, ko 1749. gadā kalnā rietumos no ostas uzcēla Svētā Jāņa ordeņa bruņinieki. Ievērojams tūrisma objekts ir arī Lurdas Dievmātes baznīca.

## Vēsture
Imdžarras ciems izauga ap seklo ostu, kurai ir tāds pats nosaukums. Prāmju satiksme uz Maltas salu no šejienes darbojās jau 1241. gadā, bija uzsākta arī zvejniecība. Ostai bija neliels mols, kas ļāva tur piestāt kuģīšiem ar nelielu iegrimi. Lai gan teritorija ap ostu turpmākajos gadsimtos pakāpeniski attīstījās, pašas ostas attīstība bija neliela līdz 1841. gadam, kad tika uzbūvēts mols, lai nodrošinātu ostai lielāku aizsardzību un ļautu tajā piestāt lielākiem kuģiem. Šis mols tika vairākkārt nostiprināts un paplašināts līdz 1906. gadam. Lielāks mols tika uzbūvēts laikā no 1929. līdz 1935. gadam, un vēl divi 1969. gadā; pēc pēdējā pabeigšanas ostas platība tika paplašināta līdz 121 400 kvadrātmetriem.

Otrā pasaules kara laikā vācu lidmašīnas nogremdēja prāmi *Royal Lady*. Vēl viena nelaime notika 1948. gadā, kad slikto laika apstākļu dēļ esošais prāmis nekursēja, bet Maltas salā strādājošie vietējie iedzīvotāji pierunāja kādu zvejnieku pārvest viņus uz Imdžarru. Laiva apgāzās, un noslīka 23 cilvēki.

## Osta
Prāmju termināls 21. gadsimta sākumā tika pārbūvēts par 9,3 miljoniem eiro. Darbi sākās 2001. gadā un ilga septiņus gadus, terminālu atverot 2008. gada februārī. Ostā tagad ir vietas aptuveni 600 pasažieriem un 200 automašīnām. Jaunās ostas dizains būvniecības procesā tika mainīts, lai mazinātu tās vizuālo ietekmi uz apkārtējo ainavu. Termināla izmaksas celtniecības gaitā pieauga 13 reizes.

Imdžarra ir lielākais zvejnieku ciemats salā. Papildus prāmju terminālam pilsētā atrodas arī jahtu piestātne Zeviekā, ostas austrumdaļā.

2010. gada maijā tika paziņots, ka jahtu piestātne tiks privatizēta. Darbība tika nodota *Harbour Management Company Limited,* kas bija iecerējusi attīstīt un modernizēt jahtu piestātni.

Glenīgles bārs, kas atrodas blakus sākotnējam molam ostā, tika uzbūvēts kā baraka prāmju pasažieriem 1732. gadā, un tam ir unikāls slīps jumts.

No ostas ar prāmju satiksmi var nokļūt uz Čirkevu un Valletu Maltā, kā arī uz Kemnunas salu. Autobusi ļauj tālāk nokļūt Rabatā (Viktorijā) un Marsalfornā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Mičels Robinsons

**Mičels Robinsons III** (; dzimis  Pensakolā Floridas štatā) ir amerikāņu basketbolists, spēlē centra pozīcijā. 2025. gadā viņš spēlē Nacionālās basketbola asociācijas (NBA) komandā Ņujorkas "Knicks", kurā aizvadījis visu līdzšinējo profesionālā basketbola karjeru.

## Karjera
Pēc izcilas vidusskolu basketbola karjeras M. Robinsons nonāca Rietumu Kentuki Universitātes komandā, tomēr pameta tās treniņnometni un tā arī nespēlēja nevienā NCAA komandā. 2017. gada septembrī tika paziņots, ka viņš gatavosies 2018. gada NBA draftam. NBA draftā viņu ar 36. numuru otrajā kārtā izvēlējās Ņujorkas "Knicks", kurā M. Robinsons aizvadījis visu savu profesionālā basketbola karjeru.

M. Robinsons ir izveidojis atlētiska aizsardzības speciālista reputāciju ar izcilu bloķēšanas spēju un efektīvu spēli groza tuvumā, tostarp daudz iegūtām atlēkušajām bumbām uzbrukumā. Vienlaikus viņa karjeru pavadījušas daudzas traumas, bet viņa vājā puse ir ierobežots uzbrukuma arsenāls un ļoti zema soda metienu precizitāte.

## Atsauces

## Ārējās saites
2026. gada Pasaules čempionāta hokejā 2. divīzija

**2026. gada Pasaules čempionāta hokejā 2. divīzija** būs hokeja sacensības, kas no 6. līdz 26. aprīlim notiks Ainā un Sofijā. A grupas uzvarētāji iekļūs 1. divīzijas B grupā, bet B grupas uzvarētāji kvalificēsies uz A grupu.

2026. gada 18. martā Starptautiskā hokeja federācija paziņoja par A grupas hokeja turnīra atlikšanu, Irānas kara dēļ.

## A grupa

;Kvalificējas iegūstot 6. vietu 1. divīzijas B grupā, un izkrītot no 1. divīzijas
* 

; Automātiski kvalificējās pēc 2025. gada Pasaules čempionāta hokejā 2. divīzijas A grupas (2.—5. vieta)

* 
* 
* 
* 

; Kvalificējās, uzvarot 2025. gada Pasaules čempionātā hokejā 2. divīzijas B grupā
* 

## B grupa

;Kvalificējas iegūstot 6. vietu 2. divīzijas A grupā, un izkrītot no A grupas
* 

; Automātiski kvalificējās pēc 2025. gada Pasaules čempionāta hokejā 2. divīzijas B grupas (2.—5. vieta)

* 
* 
* 
* 

; Kvalificējās, uzvarot 2025. gada Pasaules čempionātā hokejā 3. divīzijas A grupā
* 

## Atsauces
Princ od Vranje

**Stefans Zdravkovičs** (; dzimis ), pazīstams ar pseidonīmu ***Princ od Vranje*** ( – Vraņes princis) jeb vienkārši ***Princ***, ir serbu dziedātājs. Pārstāvēja Serbiju 2025. gada Eirovīzijas dziesmu konkursā ar dziesmu *Mila*.

## Agrā dzīve un izglītība
Stefans Zdravkovičs dzimis Vraņē , bet kopš 2002. gada dzīvo Belgradā. Bija Serbijas čempions un vicečempions karatē, startēja arī valsts izlases sastāvā starptautiskajās sacensībās. Sāka nodarboties ar mūziku 15 gadu vecumā, kad kopā ar draugiem izveidoja grupu *Šesta Žica*. Pēc profesijas filologs, absolvēja Belgradas Universitātes Filoloģijas fakultāti.

## Karjera
### 2016–2021: Karjeras sākums
Zdravkovičs dzied, spēlē ģitāru un bungas. Kopš 2016. gada viņš ir grupas *Сизип* galvenais vokālists. 2020. gadā ieguva galveno lomu Endrū Loida Vēbera un Tima Raisa rokoperā "Jēzus Kristus superzvaigzne", ko organizēja Belgradas Studentu pilsētiņas kultūras centrs.

Piedalījies daudzos festivālos, piemēram, "Slāvu tirgus" Baltkrievijā. 2020. gadā uzvarējis Bulgārijas starptautiskajā mūzikas konkursa *River Notes*. Bija Kazahstānas, Lietuvas, Itālijas un Spānijas mūzikas festivālu dalībnieks. 2021. gadā konkursā *Glasat na Bulgaria* (šova *[[The Voice]]* bulgāru versija) no 4000 pretendentu viņš iekļuva pusfinālā.

### ''Pesma za Evroviziju'' 2022 un 2023
2022. gada 14. janvārī tika paziņots, ka *Princ* būs viens no trīsdesmit sešiem dalībniekiem, kas atlasīti konkursam *Pesma za Evroviziju 22*, taču 19. janvārī viņš paziņoja par izstāšanos no konkursa, jo bija konfliktā ar dziesmas *Ljubi svog čoveka* autori Leontīni Vukomanoviču. Zdravkoviča vietā šo dziesmu izpildīja Tijana Tapčeviča, kura pārstāvēja Maķedoniju 2014. gada Eirovīzijas dziesmu konkursā.

2023. gadā *Princ* piedalījās konkursā *Pesma za Evroviziju '23* ar dziesmu *Cvet sa istoka*, kuru sarakstīja Dušans Bačičs un aranžēja Dejans Nikoličs. Ieguva visvairāk skatītāju balsu gan pirmajā pusfinālā, gan finālā, bet gala kopvērtējumā ar žūrijas balsīm ierindojās otrajā vietā, piekapjoties *[[Luke Black]]*.

### 2025–pašlaik
2024. gada decembrī piedalījās konkursā *Pesma za Evroviziju '25* ar dziesmu *Mila*. 2025. gada 28. februārī viņš uzvarēja konkursā un ieguva tiesības pārstāvēt Serbiju 2025. gada Eirovīzijas dziesmu konkursā. 2. maijā izdeva savu debijas studiju albumu, kurā tika iekļauta šī dziesma. Eirovīzijas dziesmu konkursā Šveicē viņš piedalījās otrajā pusfinālā, kas notika 15. maijā, taču finālam nekvalificējās. Šī bija pirmā reize kopš 2017. gada, kad Serbija nespēja kvalificēties finālam.

## Atsauces

## Ārējās saites
2026. gada Pasaules čempionāta hokejā 4. divīzija

**2026. gada Pasaules čempionāta hokejā 4. divīzija** būs hokeja sacensības, kas norisināsies Kuveitas galvaspilsētā Kuveitā no 12. līdz 18. aprīlim. Turnīra uzvarētāji iekļūs 3. divīzijas B grupā. 

2026. gada 18. martā Starptautiskā hokeja federācija paziņoja par hokeja turnīra atlikšanu, Irānas kara dēļ.

## Komandas

;Kvalificējas iegūstot 6. vietu 3. divīzijas B grupā, un izkrītot no 3. divīzijas
*  

; Automātiski kvalificējās pēc 2025. gada Pasaules čempionāta hokejā 4. divīzijas (2.—6. vieta)

*  
* 
* 
* 
* 

## Atsauces
Anglijas Sieviešu futbola Superlīga

**Anglijas Sieviešu futbola Superlīga** (, WSL), kas sponsorēšanas apsvērumu dēļ pazīstama arī kā **''Barclays'' sieviešu superlīga**, agrāk *FA WSL*, ir profesionāla futbola līga un augstākais sieviešu futbola līmenis Anglijā. Līgu, ko pašlaik pārvalda ''WSL Football'' organizācija, 2010. gadā izveidoja Anglijas Futbola asociācija, un tajā piedalās divpadsmit pilnībā profesionālas komandas. Līga aizstāja FA sieviešu premjerlīgas Nacionālo divīziju un kļuva par augstāko sieviešu futbola līmeni Anglijā, pirmajā 2011. gada sezonā sacenšoties astoņām komandām. WSL pirmajās divās sezonās neviena komanda neizkrita no šīs divīzijas.

WSL čempiones, otrās un trešās vietas ieguvējas komandas nākamajā sezonā kvalificējas UEFA Sieviešu čempionu līgai. Kopš tās pirmsākumiem titulu ir ieguvuši četri klubi: ''Chelsea'' (8), ''Arsenal'' (3), ''Liverpool'' (2) un ''Manchester City'' (1). Pašreizējās WSL čempiones ir *Chelsea* komanda, kas 2024.–2025. gada sezonā ieguva savu astoto titulu, kā arī sesto titulu pēc kārtas.

## Klubi 2025.—2026. gada sezonā
Šīs 12 komandas piedalīsies 2025–26. gada sezonā:

## Uzvarētāji
Komandas, kas izceltas tikai **treknrakstā**, norāda uz iegūto dubulto arī Sieviešu FA kausu. Komandas, kas izceltas **treknrakstā** un **kursīvā**, norāda uz iegūto trīskāršo arī Sieviešu FA kausu un Sieviešu līgas kausu

## Atsauces

## Ārējās saites
* 
*
Imdžarra

**Imdžarra** var būt:

* Imdžarra (Audeša) — ciems Maltā, Audešas salā;
* Imdžarra (Malta) — ciems Maltā, Maltas salā.
Raška

**Raška** var būt:
* Raška (pilsēta) — pilsēta un pašvaldība Serbijas dienvidrietumos;
* Raška (valsts) — viduslaiku serbu valsts.
Revolucionārās šūnas

**Revolucionārās šūnas** var būt:
* Revolucionārās šūnas (Argentīna) — kaujinieku grupa Argentīnā;
* Revolucionārās šūnas (Grieķija) — bruņota galēji kreisa politiska grupa Grieķijā;
* Revolucionārās šūnas (Vācija) — bruņota galēji kreisa politiska grupa Vācijā.