open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Zaļie krupji

**Zaļie krupji** (*Bufotes*) ir viena no krupju dzimtas (*Bufonidae*) ģintīm, kas apvieno 14 krupju sugas. Tās sastopamas Eiropā, Āzijā un Ziemeļāfrikā. Latvijā mājo viena zaļo krupju suga — zaļais krupis (*Bufotes viridis*). Krupis latīņu valodā ir *bufo*, bet *bufotes* ir šī vārda pamazināmā forma un nozīmē *krupītis*.

## Sistemātikas izmaiņas
Nesenā pagātnē visas zaļo krupju sugas tika sistematizētas krupju ģintī (*Bufo*). Pirms zaļo krupju ģints izveidošanas šīs sugas īsu brīdi tika sistematizētas ģintī — *Pseudepidalea* kopā ar smilšu krupi (*Epidalea calamita*). Mūsdienās saskaņā ar jaunākajiem ģenētiskajiem pētījumiem smilšu krupis tiek sistematizēts atsevišķā monotipiskā smilšu krupju ģintī. Toties nosaukumu *Pseudepidalea* vairs nelieto, tā kā taksonomijā priekšroka vienmēr ir vecākajam nosaukumam —  šajā gadījumā *Bufotes*, kurš 1814. gadā tika izmantots kā atbilstošās grupas apakšģints nosaukums.

## Sistemātika
**Zaļo krupju ģints** (*Bufotes*)
*Anatolijas zaļais krupis (*Bufotes variabilis*)
*Āfrikas zaļais krupis (*Bufotes boulengeri*)
*Baleāru zaļais krupis (*Bufotes balearicus*)
*Beludžistānas zaļais krupis (*Bufotes zugmayeri*)
*Batūras zaļais krupis (*Bufotes pseudoraddei*)
*Kopetdaga krupis (*Bufotes turanensis*)
*Ladākhas krupis (*Bufotes latastii*)
*Pakistānas krupis (*Bufotes surdus*)
*Sicīlijas zaļais krupis (*Bufotes siculus*)
*Siņdzjanas krupis (*Bufotes pewzowi*)
*Vidusāzijas krupis (*Bufotes oblongus*)
*Zaļais krupis (*Bufotes viridis*)
*Zamdas krupis (*Bufotes zamdaensis*)
*Zāgrosa krupis (*Bufotes luristanicus*)

## Atsauces
Dienvidčehijas apgabals

**Dienvidčehijas apgabals** () ir viens no četrpadsmit Čehijas apgabaliem valsts dienvidu daļā, Bohēmijas vēsturiskajā reģionā. Robežojas ar Plzeņas apgabalu ziemeļrietumos, ar Vidusčehijas apgabalu ziemeļos, ar Visočinas apgabalu un ar Dienvidmorāvijas apgabalu austrumos, kā arī ar Austriju dienvidos un ar Vāciju dienvidrietumos.

Apgabala administratīvais centrs un lielākā pilsēta ir Česke Budejovice. Dienvidčehijas apgabala kopējā platība ir 10 056,79 km², pēc 2013. gada datiem apgabalā dzīvo 636 459 iedzīvotāji. Tas ir otrais lielākais Čehijas apgabals pēc platības un septītais lielākais pēc iedzīvotāju skaita. Dienvidčehijas apgabals ir sīkāk sadalīts septiņos rajonos. Apgabala augstākā virsotne atrodas 1378 metrus virs jūras līmeņa.

## Ārējās saites
Belkommunmaš

**''Belkommunmaš** jeb **Belkamunmaš**,* pilns nosaukums *'Atvērta akciju sabiedrība "Holdinga pārvaldošā kompānija "BELKOMMUNMAŠ"** (, ) ir [[Baltkrievija]]s [[mašīnbūve]]s uzņēmums. Tas ražo [[tramvajs|tramvajus]], [[trolejbuss|trolejbusus]] un specializēto tehniku. Uzņēmuma galvenais birojs atrodas [[Minska|Minskā]].

Rūpnīca dibināta 1973. gada 1. jūlijā ar nosaukumu **Minskas tramvaju un trolejbusu remonta rūpnīca*'. Sākotnēji tajā tikai remontēja trolejbusus *ZiU-9*. 1993. gadā izlaists pirmais pašu izstrādāts trolejbusa modelis.

[[Attēls:Kazan trams at Railway station.jpg|thumb|Tramvajs *AKSM-843*]]
[[Attēls:AKCM-420 in Minsk - 04.jpg|thumb|Trolejbuss *AKSM-420*]]

== Skatīt arī ==
* *AKSM-333''

## Ārējās saites

* Oficiālā vietne
Vidusokeāniskā grēda

**Vidusokeāniskā grēda** ir zemūdens kalnu sistēma, kas veidojas no vairākām kalnu grēdām un veido Zemes garozas virsmas vislielākās lineārās nepārtraukto pacēlumu joslas, ko dēvē arī par **vidusokeānisko riftu**. Tās Pasaules okeānā veido vienotu sistēmu aptuveni  kilometru garumā. Grēdas paceļas par 2—3 kilometriem virs okeānu abisālajiem līdzenumiem un šajās struktūrās notiek jaunas okeāniskās Zemes garozas veidošanās un norisinās spredinga process.

## Spredings
Spredings ir okeānisko litosfēras plātņu izplešanās. Tā ir horizontāla atbīdīšanās pretējos virzienos no vidusokeānisko grēdu ass līnijas.

## Vēsture

Tā kā vidusokeāniskās grēdas atrodas dziļi zem ūdens, tās atklāja tikai 1950. gados ar eholokācijas palīdzību skenējot okeāna dibenu. 1960. gadu beigās tika izstrādāta tektonisko plātņu teorija, kas izskaidroja kā šo grēdu eksistenci, tā arī tām paralēlās magnētiskās anomālijas.

## Uzbūve
Vidusokeāniskajām grēdām ir vienveidīgāka forma un ģeoloģiskā uzbūve, salīdzinot ar analoģiskajām sauszemes reljefa formām, kas veidojas kā dažādu ģeoloģisko procesu kopums un pakļautas dažādu pakāpju erozijai.

Vidusokeāniskās grēdas veidojas magmai tektonisko plātņu spredinga zonās paceļoties virs okeāniskās Zemes garozas un pakāpeniski veidojot jaunu garozu.

Vidusokeāniskās grēdas iedalās ātrā spredinga un lēnā spredinga grēdās. Grēdām ar plātņu atbīdes ātrumu 8—16 cm gadā (kā Klusā okeāna Austrumu pacēlums) nav raksturīgs ieliekums grēdas vidusdaļā. Grēdām ar mazu spredinga ātrumu pa tās kori parasti veidojas izteikta rifta ieleja ar līdz pat 4000—5000 metru dziļumu.

## Vidusokeāniskās grēdas
Vidusokeānisko grēdu klasifikācija, izplatība un nosaukumi dažādos avotos mēdz ievērojami atšķirties.

* Vidusatlantijas grēda
** Kņipoviča grēda
** Mona grēda
** Islandes—Jana Majena grēda
** Reikjanesas grēda
** Ziemeļatlantijas grēda
** Dienvidatlantijas grēda
* Āfrikas—Antarktīdas grēda
* Atlantijas—Indijas grēda
* Skotijas grēda
** Dienviddžordžijas grēda
* Centrālā Indijas grēda
** Karlsberga grēda
* Dienvidaustrumu Indijas grēda
* Austrumu pacēlums
* Huana de Fukas grēda

## Atsauces
Ģula Andrāši

Grāfs **Ģula Andrāši Čīksentkirāji ēš Krasnahorkai** (; dzimis , miris ) bija ungāru politiķis. Ungārijas premjerministrs no 1867. līdz 1871. gadam un Austroungārijas ārlietu ministrs no 1871. līdz 1879. gadam.

## Dzīvesgājums
Dzimis politiski aktīva ungāru muižnieka ģimenē. 1848. gadā pieslējās ungāru nemierniekiem, piedalījās cīņas pret impērijas karaspēku. Vēlāk bija Ungārijas nemiernieku pārstāvis Konstantinopolē. Pēc ungāru sacelšanās apspiešanas devās emigrācijā. Aizmuguriski sodīts ar nāvi, 1851. gadā nāvessods tika izpildīts simboliski.

1858. gadā atgriezās Ungārijā. Pieslējās Ferenca Deāka partijai. Pēc 1867. gada Austrijas un Ungārijas kompromisa kļuva par Ungārijas premjerministru. 1870. gadā, izceļoties Francijas—Prūsijas karam, iestājās par Austroungārijas neitralitāti konfliktā. 1871. gadā Andrāši kļuva par Austroungārijas ārlietu ministru. Amata pildīšanas laikā Austroungārija pastiprināja sadarbību ar jaunizveidoto Vācijas impēriju, aktīvi darbojās Balkānos. 1878. gadā Austroungārija pievienoja Bosniju un Hercegovinu.

Ģulas Andrāši jaunākais dēls, arī Ģula, tāpat kā tēvs, kļuva par Austroungārijas ārlietu ministru. Ir vēsturiska leģenda, ka Andrāši esot bijis Bavārijas Elizabetes, sauktas par Sisī, mīļākais. Andrāši vārdā nosaukta Budapeštas greznākā iela Andrāši prospekts (*Andrássy út*).

## Ārējās saites
Verners fon Mirbahs

**Verners fon Mirbahs** (, dzimis , miris ) bija Latvijā dzimis Hesenes-Kaseles ģenerālleitnants. Amerikas Savienoto Valstu Neatkarības kara dalībnieks Lielbritānijas pusē.

Dzimis Puzes muižas īpašnieka kapteiņa Emmeriha Johana fon Mirbaha un Margaretes Elizabetes, dzimušas fon Bēras (no Popes), ģimenē. Hesenes-Kaseles landgrāfistes dienestā no 1741. gada, piedalījās Septiņgadu karā, pēc tam karā pret 13 Ziemeļamerikas kolonijām. No Amerikas atgriezās 1779. gadā, tika iecelts par Cīgenhainas cietokšņa Švalmštatē komandieri.

## Ārējās saites
* Mirbahs ''Baltische Biographische Lexikon digital''
JDFS Alberts

**JDFS Alberts** ir Latvijas futbola klubs no Rīgas. Kluba pieaugušo komanda piedalās Latvijas futbola 1. līgas čempionātā, bet dažāda vecuma jaunieši- Latvijas Jaunatnes futbola čempionātā.

"JDFS Alberts" dibināts 2008. gadā par pamatu ņemot FK Alberts jaunatnes piramīdu, kas Latvijas čempionātā 2007. gadā startēja apvienotās komandās ar FK Auda, bet pēc traģiskās trenera Jura Docenko nāves 2008. gadā tika nodibināta "Jura Docenko Futbola Skola", kurai nosaukumā vēlāk arī atgriezās "Alberts", radot nosaukumu "JDFS Alberts".

## Komandas personāls

## Atsauces

## Ārējās saites
* Oficiālā vietne
* Kluba oficiālais konts vietnē "Twitter"
* Latvijas Futbola federācija
Jordāns

**Jordāns** (, dzimšanas gads nezināms, miris pēc 551. gada) bija 6. gadsimtā Romas impērijas austrumu daļā dzīvojošs ostgotu hronists. Pazīstams kā divu grāmatu — *[[Romana]]* (par Romas vēsturi) un *[[Getica]]* — autors. Īpaši nozīmīga vēsturei ir Konstantinopolē sarakstītā *Getica*, kas ir viens no retajiem gotu agrīnās vēstures avotiem.

## Aistu apraksts
Baltijas jūras piekrastes iedzīvotāju aprakstā (*De origine actibusque Getarum* jeb *Getica*) Jordāns pieminēja arī aistus, kas tajā laikā dzīvojuši uz ziemeļiem no vidivāru (*Vidivarii*) apdzīvotās Vislas grīvas. Aisti dzīvoja Okeāna krastā un viņus bija pakļāvuši goti Ermanarika (*Ermanaricus*) vadībā.

## Ārējās saites

* Par Jordānu vesture.eu
* Jordāna darbi
AKSM-333

***AKSM-333*** ir posmains trīs asu zemās grīdas trolejbuss, kuru līdz 2016. gadam ražoja Baltkrievijas uzņēmumā *[[Belkommunmaš]]*.

Pirmais *AKSM-333* eksemplārs izgatavots 1998. gadā. tas ražots 1999. gadā, no 2002. līdz 2004. gadam un kopš 2009. gada. 2011. gadā modelim veikta neliela modernizācija, pārstrādājot salonu, kļūstot līdzīgākam *[[AKSM-321]]*.

*AKSM-333* tiek izmantots pilsētās Argentīnā, Baltkrievijā, Krievijā un Serbijā. Līdz 2015. gada janvārim trolejbusus izmantoja arī Rīgā.

## Modifikācijas
* ***AKSM-333*** (bāzes modelis) — ar tranzistoru sistēmas vadību un maiņstrāvas dzinēju.
* ***AKSM-33300A*** — ar tranzistoru sistēmas vadību un maiņstrāvas asinhronaj dzinēju, apgādāts ar dīzeļģeneratoru *Kirsh*.
* ***AKSM-33302*** — ar tiristoru impulsās sistēmas vadību un diviem līdzstrāvas dzinējiem.
* ***AKSM-33304*** — ar tranzistoru sistēmas vadību un līdzstrāvas dzinēju.
* ***SVARZ-6237*** — bāzes modelis, kuru montēja Krievijas uzņēmums *[[SVARZ]]* un izmantoja Maskavā.

## Trolejbusu piegādes
thumb|250px|AKSM-333 Rīgā
thumb|250px|AKSM-333 Maskavā
thumb|250px|AKSM-333 Minskā
### 

### 

### 

### 

### 

## Ārējās saites

* Троллейбус модели 333, 33302 Belkommunmaš
Verdena

**Verdena** (, no  — ‘spēcīgs cietoksnis’) ir neliela pilsēta Francijas ziemeļaustrumos Grandestas reģionā, Lotringā, Māsas upes krastos.

Verdena ir Mēzas departamenta Verdenas apgabala lielākā pilsēta. Ar citām pilsētām to savieno autoceļi un dzelzceļš, pilsētā atrodas dzelzceļa stacija. Verdenā ir saglabājušās cietokšņa paliekas, tomēr visa pilsētas vēsturiskā daļa gājusi bojā Pirmā pasaules kara laikā. Pilsētā un tās apkārtnē atrodas vairāki militārie memoriāli.

## Vēsture
Pilsētas dibinātāji bija galli, kas šeit izveidoja cietoksni, no kā radies tās nosaukums. Vēlāk šeit bijis romiešu cietoksnis, no 4. gadsimta Verdenas bīskapa rezidence. Verdenā 843. gadā tika noslēgts Verdenas līgums, ar kuru tika sadalīta Franku impērija. Verdena iekļāvās Lotringas valstī, savukārt 880. gadā iekļauta Austrumfranku karalistē. Saskaņā ar Vestfālenes miera līgumu tā kļuva par Francijas daļu.

### Verdenas kauja

Pirmā pasaules kara laikā šeit no 1916. gada februāra līdz decembrim norisinājās Verdenas kauja, kas bija viena no lielākajām kaujām šī kara vēsturē — nogalināto skaits pārsniedza ceturtdaļmiljonu un aptuveni pusmiljons tika ievainoti. Karadarbības rezultātā pilsēta lielā mērā tika sagrauta. Saistībā ar Verdenas kauju pilsēta ir apbalvota ar 26 ordeņiem, tajā skaitā Lāčplēša Kara ordeņa III šķiru.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Official web site Verdun
* Tourist Office of Verdun
* The Battle of Verdun 
* La place forte de Verdun 1870–1918, well documented website on the extensive fortification system around Verdun
* GPS-Teamproject "Verdun - Somme - 1916"
* 
* 
*
Verdena (nozīmju atdalīšana)

**Verdena** () var būt:

* Verdena — pilsēta Francijā;
* Verdenas līgums — 843. gada līgums par Franku impērijas sadalīšanu;
* Verdenas kauja — Pirmā pasaules kara kauja.
Golgāta

[thumb|[Svētā kapa baznīca|Vieta, kas tradicionāli tiek uzskatīta par Golgātas atrašanās vietu]]
**Golgāta** (, cēlies no ,  — ‘galvaskauss; pakalns, kas apaļš kā galvaskauss’) saskaņā ar evaņģēlijiem ir pakalns Jeruzalemes tuvumā, vieta, kur Jēzus Kristus tika sists krustā. Bībelē Golgāta tiek tulkota kā ‘pieres vieta’. Tikusi uzskatīta par pasaules sakrālo centru.

Atrodas Jeruzalemes piepilsētas dārzu un kapeņu rajonā aiz pilsētas mūriem, kas viduslaiku ikonogrāfijā attēloti krustā sišanas ainas formā. Dažās kristiešu un ebreju tradīcijās Golgāta tiek saistīta ar Ādama galvaskausa atrašanās vietu.

Acīmredzot atradusies netālu no ceļa un kapa, kur Jēzus Kristus ticis apglabāts. Precīza Golgātas atrašanās vieta nav zināma, liela daļa pētnieku uzskata, ka tā atrodas zem mūsdienu Svētā kapa baznīcas.

Pārnestā nozīmē Golgāta nozīmē moku vietu, lielas ciešanas.

## Atsauces
Svētā kapa baznīca

**Svētā kapa baznīca** (; , *Knesiyat HaKever HaKadosh*), Austrumu kristietībā tiek saukta par **Augšāmcelšanās baznīcu** (, *kanīssat al Qi'yāma*; , *Surb Harut’ian tačar*; , *Naós tēs Anastáseōs*), ir baznīca Jeruzalemē.

Šī vieta tiek godāta kā Golgatas, vietas, kur Jēzus Kristus tika sists krustā, atrašanās vieta un vieta, kur tiek uzskatīts, ka Jēzus tika apglabāts. Baznīcā atrodas pēdējās piecas (kopš 15. gadsimta beigām) Krusta ceļa stacijas, pirmās deviņas atrodas *[[Via Dolorosa]]*. Nozīmīgs kristiešu svētceļojumu galamērķis, kopš vismaz 4. gadsimta tiek apgalvots, ka Jēzus šeit augšāmcēlies.

Baznīca tikusi uzcelta 325./326. gadā pēc pirmā kristiešu Romas imperatora Konstantīna I pavēles. Konstantīna māte Helēna baznīcas celtniecības laikā esot atradusi īsto krustu, pie kura tika sists Jēzus, un kapu.

Mūsdienās baznīca darbojas, to izmanto sešas kristiešu baznīcas.

## Ārējās saites
* 
*
Leons Zvirbulis

**Leons Alberts Zvirbulis** (,  — ) bija latviešu izcelsmes ASV aviobūves speciālists, kā arī rūpniecības administrators.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1898. gadā Ņujorkā latviešu imigrantu Frederika Zvirbuļa viņa sievas Lēnas, dzimušas Dannenbergas, ģimenē.

Līdz 1917. gadam studēja Kornela Universitātē, tad Pirmā pasaules kara laikā iesaukts armijā. Vēlāk strādāja kā inženieris lidmašīnu būves uzņēmumos, 1929. gadā bija viens no ''Grumman'' aviobūves korporācijas dibinātājiem, no 1929. līdz 1946. gadam viceprezidents, pēc tam prezidents. 
*Grumman* bija viena no lielākajām ASV kara aviācijas lidmašīnu ražotājām Otrā pasaules karā, pēc kara izvērsusi darbību  raķešbūvē un kosmosa izpētē.

## Atsauces
Via Dolorosa

thumb|''Via Dolorosa'' uzraksts Jeruzalemē
***Via Dolorosa*** ( — ‘Sāpju ceļš’, ) ir iela Jeruzalemē. Tiek uzskatīts, ka pa šo ielu Jēzus Kristus gājis uz krustā sišanas vietu.

Ceļš no Antonija cietokšņa līdz Svētā kapa baznīcai (apmēram 600 metri) ir nozīmīga kristiešu svētceļojumu vieta. Pašreizējais maršruts pastāv kopš 18. gadsimta, kad tika aizvietotas agrāk pastāvējušās versijas. Mūsdienās te atrodas pirmās deviņas Krusta ceļa stacijas, pārējās piecas kopš 15. gadsimta beigām atrodas Svētā kapa baznīcā.

## Ārējās saites
* 
*
Ebreju nacionāldemokrātu partija

**Ebreju nacionāldemokrātu partija** bija ebreju politiskā partija Latvijā, kas aizstāvēja ebreju uzņēmēju un tirgotāju intereses. Tās vadītājs bija Leopolds Fišmanis.

## Vēsture
Tūlīt pēc Latvijas valsts pasludināšanas 1918. gada decembrī Ebreju nacionāldemokrātu partija deleģēja trīs pārstāvjus uz Tautas padomes sēdēm. 1919. gada jūlijā partija Latvijas Pagaidu valdības sastāvā izvirzīja savu līderi Paulu Mincu, kuru iecēla par Valsts kontrolieri.

Partija piedalījās Satversmes sapulces un 1. Saeimas vēlēšanās Ebreju bloka sarakstā. Ap 1924. gadu zaudēja popularitāti, jo neveltīja laiku ebreju kopienas vispārīgajām problēmām. 1925. gadā rīkotajās 2. Saeimas vēlēšanās piedalījās ar atsevišķu sarakstu un neieguva nevienu vietu.

## Dalība Saeimas vēlēšanās

## Atsauces
Ģetzemane

thumb|upright=1.3|Ģetzemanes dārzs
**Ģetzemane** (, *Gethsēmanē*; , *Gat-Šmânim*; , *Gat Šmānê* — ‘eļļas prese’) ir dārzs Olīvu kalnā, Jeruzalemē. Tiek uzskatīts, ka šeit Jēzus Kristus lūdzās un viņa mācekļi gulēja naktī pirms Jēzus tika sists krustā. Ģetzemane tiek pieminēta Mateja un Marka evaņģēlijā. Austrumu Pareizticīgās baznīcas tradīcijā Ģetzemanē tika apbedīta Jaunava Marija.

Ģetzemanes dārzs kļuva par agrīno kristiešu svētceļnieku centrālo vietu. Dārzā aug astoņi seni olīvkoki, kas varētu būt 900 gadus veci. 2012. gadā veiktajā pētījumā tika atklāts, ka daži olīvkoki dārzā ir vieni no vecākajiem zināmajiem pasaulē.

## Atsauces

## Ārējās saites
Gotfrids Svartholms

**Pērs Gotfrids Svartholms Varjs** (; dzimis ), pazīstams arī ar segvārdu ***anakata***, ir zviedru datorspeciālists, plašāk zināms kā bijušais tīmekļa mitināšanas uzņēmuma PRQ līdzīpašnieks un *[[BitTorrent (protokols)|BitTorrent]]* vietnes *[[The Pirate Bay]]* līdzdibinātājs kopā ar Frēdriku Neiju un Pēteru Sundi.

Daļa no intervijas ar Svartholmu par 2006. gada maija policijas reidu *The Pirate Bay* ir iekļauta filmās *[[Good Copy Bad Copy]]* un *[[Steal This Film]]*. Viņš ir galvenā apskatītā persona dokumentālajā filmā *[[TPB AFK]]*.

2013. gada maijā *[[WikiLeaks]]* norādīja Svartholmu kā brīvprātīgo palīgu 2010. gadā publicētajā *Collateral Murder* lietā, kurā tika publicēts video no helikoptera kokpita 2007. gada jūlija ASV spēku uzbrukumam Bagdādei.

2013. gada 27. novembrī viņš tika izdots Dānijai, kur viņu apsūdzēja par ielaušanos Dānijas sociālās apdrošināšanas datubāzē, autovadītāju apliecību datubāzē un Šengenas zonas kopējā IT sistēmā. Gaidot tiesas spriedumu, viņš tika turēts vieninieka kamerā. Tiesas process beidzās 2014. gada 31. oktobrī un viņš tika atzīts par vainīgu un notiesāts uz trīs ar pusi gadiem cietumā. Viņš nekavējoties pārsūdzēja lēmumu, bet baidoties, ka viņš var mēģināt izvairīties no sprieduma izpildes, tiesneši lēma, ka viņam jāpaliek apcietinājumā līdz apelācijas tiesai.

## Atsauces

## Ārējās saites
Guldenis

[thumbnail|[Lībekas guldenis, 1341. gads]]
[thumbnail|10 [Nīderlandes guldenis|Nīderlandes guldeņi, 1912. gads]]
**Guldenis** (, no *goldgolden* — 'zelta zelts') ir novecojusi naudas vienība, kas kādreiz pastāvēja Austrijas impērijā, vairākās vācu valstīs, Šveices kantonos, Dancigas brīvpilsētā, kā arī Nīderlandē un tās kolonijās. Mūsdienās kā naudas vienība kalpo vairs tikai dažās Karību jūras salās.

Sākotnēji ar šo vārdu apzīmēja konkrēta veida monētu, kuru sāka kalt vācu zemēs 14. gadsimtā, atkārtojot florīnu (3,537 g tīrā zelta), kas tolaik bija izplatītākā zelta monēta Eiropā. Vārds "gulden" tā laika vācu valodā nozīmēja "zelta". Šis monētas apzīmējums ieviesās vācvalodīgajās zemēs, kā arī Nīderlandē. Vēlāk, 15. gadsimtā, tika izlaistas monētas no sudraba, kuru vērtība atbilda iepriekš minētajai zelta monētai. Turpmāk guldeņi primāri tika kalti no sudraba un ar šo vārdu sāka apzīmēt naudas vienību.

Vācu valstīs pēc Vācijas impērijas izveides 1871. gadā guldeni aizvietoja zelta marka, Austroungārijā 1892. gadā tā tika aizvietota ar austroungāru kronu, savukārt Nīderlandē guldenis bija naudas vienība līdz pat 2002. gadam, kad tika ieviests eiro.
Viesītes luterāņu baznīca

**Viesītes evaņģēliski luteriskā baznīca** jeb **Viesītes Brīvības baznīca** ir Latvijas Evaņģēliski luteriskās baznīcas dievnams Sēlijā, Viesītē, Vaļņu ielā 14. Tā ietilpst Daugavpils diecēzes Sēlpils iecirknī.

## Vēsture
No 1874. gada Sunākstes baznīcas mācītāji Stenderi sāka noturēt Āžu miesta iedzīvotājiem dievkalpojumus, arī kristības, laulības, turienes pagastskolas lūgšanu telpā.

1933. gadā Viesītes pagasta pašvaldība un „Kobuču” saimnieks P. Silenieks dievnama būvei Valeskalniņā uzdāvināja 10 ha lielu gruntsgabalu. Jau no 1932. gada jaunas baznīcas būvei Viesītē savāca aptuveni 15 tūkstošus latu, bet kopumā baznīcas būvdarbi izmaksāja 35 tūkstošus latu. Arhitekts LU profesors Pauls Kundziņš izstrādāja ēkas projektu, kura izdevumus sedza LU profesors Pauls Stradiņš.
1937. gada 15. augustā ielika baznīcas pamatakmeni, bet 1939. gada 3. decembrī LELB arhibīskaps Teodors Grīnbergs iesvētīja jaunbūvi. Pirmais dievkalpojums Viesītes Brīvības baznīcā ar dievgaldu un jaunā zvana iesvētīšanu notika 1939. gada 17. decembrī.

Pēc Otrā pasaules kara 1962. — 1963. gadā padomju vara gribēja baznīcu atsavināt, bet 1964. gadā tā tika izdemolēta. Latviešu tautas atmodas laikā 1988. gada 18. novembrī baznīcā notika dievkalpojums un Tautas frontes organizēta dievnama sakopšanas talka. 1994. gadā tika sakārtota baznīcas āriene un veikta iekštelpu atjaunošana, māksliniece Ligita Caune baznīcai dāvināja jaunu altārgleznu.

## Baznīcas apraksts
Viesītes Brīvības baznīca ir viena no pēdējām pēc arhitekta Paula Kundziņa projekta celtajām ēkām. Tā ir ķieģeļu celtne, kuras torņa smaile vainago masīvu kvadrātveida torni, kas netradicionāli novietots celtnes sānos. Lakoniski veidots arī baznīcas interjers. Griestu velvi it kā balsta regulāri starp logiem novietotie pilastri, kurus vainago volūtas.

## Mācītāji
* Zelmārs Cīrulis (1932—1944)
* Arturs Čikste (1942—1954)
* Oļģerts Robežnieks (1954—1959)
* prāvesta palīgs Artūrs Kaminskis, mācītāji Z. Sēnals, J. Bērziņš, evaņģēlists M. Ozoliņš (1959—1963)
* Rihards Lībietis (1963—1969)
* prāvests Artūrs Kaminskis (1970—1990)
* Dainis Grigors (1992—1995)
* Juris Saivars (1995—2002)
* Arnis Vilemsons (2002—2006)
* Alvis Āboliņš (no 2006)

## Atsauces
Zemei tuvais asteroīds

[thumb|250px|Asteroīda [2004 FH kustība]]
**Zemei tuvie asteroīdi**, arī **bīstamās mazās planētas** ir Zemei tuvās orbītās esoši asteroīdi jeb asteroīdi ar perihēliju mazāku par 1,3 AU. Līdz 2015. gada aprīlim bija zināmi vairāk nekā  Zemei tuvie asteroīdi (ZTA), no tiem 870 lielāki par 1 km diametrā. Kopumā Zemei tuvo asteroīdu lielums ir robežās no 1 m līdz pat 32 km (1036 Ganimēds). Tiek uzskatīts, ka pašreiz ir atklāts ap 90 % ZTA ar diametru līdz 1 km un apmēram 1 % ZTA ar diametru līdz 40 m.

Zemei tuvie asteroīdi tiek iedalīti vairākās grupās atkarībā no to orbītu lielajām pusasīm, perihēliju un afēliju attālumiem:
* Atiras tipa asteroīdi — asteroīdu grupa, kuru orbītas pilnībā ietver Zemes orbīta. Šīs grupas asteroīdiem orbītu lielās pusasis ir mazākas par 1 AU, afēlijs atrodas tuvāk par 0,983 AU. Grupa nodēvēta pirmā šīs grupas atklātā asteroīda 163693 Atira vārdā. 2015. gada aprīlī bija zināmi 15 Atiras tipa asteroīdi.

* Atona tipa asteroīdi — Zemes orbītu šķērsojošu asteroīdu grupa, kuru orbītu lielās pusasis ir mazākas par 1 AU un afēlija attālums lielāks par 0,983 AU. Grupa nodēvēta asteroīda 2062 Atons vārdā. 2015. gada aprīlī bija zināmi 915 Atona tipa asteroīdi.

* Apollona tipa asteroīdi — Zemes orbītu šķērsojošu asteroīdu grupa, kuru orbītu lielās pusasis ir lielākas par 1 AU un perihēlijs atrodas tuvāk par 1,017 AU. Grupa nosaukta asteroīda 1862 Apollons vārdā. 2015. gada aprīlī bija zināmi 6720 Apollona tipa asteroīdi.

* Amora tipa asteroīdi — Zemes orbītai pietuvojošos asteroīdu grupa, kuru orbītu lielās pusasis ir lielākas par 1 AU un perihēlijs ir lielāks par 1,017 AU, bet mazāks par 1,3 AU. Šie asteroīdi riņķo orbītā starp Zemi un Marsu. Grupa nodēvēta asteroīda 1221 Amors vārdā. 2015. gada aprīlī bija zināmi vairāk nekā 4700 Amora tipa asteroīdi.

* Potenciāli bīstamie asteroīdi — asteroīdu grupa, kas nākotnē var pietuvoties Zemei tuvāk par 0,05 AU un kuru absolūtais spožums ir ne vairāk par 22 H. Pieņemot, ka vidējais asteroīdu albedo ir 0,13, šādu objektu lielums nepārsniegtu 150 m diametrā. Pašreiz ir zināmi 1570 potenciāli bīstamie asteroīdi.

2013. gada 25. februārī tika palaists Kanādas mikropavadonis NEOSSat Zemei tuvo asteroīdu meklēšanai.

## Atsauces

## Ārējās saites
Ivars Ivasks

**Ivars Vidriks Ivasks** ( — ) bija latviešu izcelsmes igauņu dzejnieks, literatūras kritiķis un vēsturnieks.

## Dzīvesgājums
Dzimis Rīgā igauņa Vidrika Ivaska un latvietes Ilzes Gūteres ģimenē, kurā sarunvaloda bijusi vācu valoda. Mācījies vācu, igauņu un vēlāk latviešu skolā Rīgā. Otrā pasaules kara laikā 1944. gadā no Igaunijas devies bēgļu gaitās uz Vāciju. Tur no 1946. līdz 1949. gadam studējis mākslas vēsturi un salīdzināmo literatūru Marburgas Universitātē. 1949. gadā apprecējās ar latviešu dzejnieci Astrīdi Hartmani.

Izceļoja uz ASV, kur turpinājis studijas Minesotas Universitātē, 1950. gadā ieguvis maģistra, savukārt 1953. gadā — doktora grādu. Strādājis par vācu valodas pasniedzēju koledžās un augstskolās. No 1967. gada profesors Oklahomas Universitātē. Darbojies starptautiskajā literatūras žurnālā *[[Books Abroad]]* (no 1977. gada *[[World Literature Today]]*). Piedalījās 1969. gadā nodibinātās Nusteda starptautiskās balvas literatūrā izveidē. No 1990. gada dzīvojis Īrijā.

## Darbi
Pirmie dzejoļi vācu valodā (krājumi *Aus ersten Gedichten*, 1945; *Gespiegelte Erde*, 1967), vēlāk pievērsies dzejošanai igauņu valodā (publicēti vairāki krājumi, tajā skaitā *Tāhtede tähendus* ("Zvaigžņu zintis", 1964), *Päev astub kukesammul* ("Diena attek gaiļa soļiem", 1966), *Ajaloo aiad* ("Vēstures dārzi", 1970), *Oktoober Oklahomas* ("Oktobris Oklahomā", 1973), *Verikivi* ("Asinsakmens", 1976)). Dzejā bieži dabas tēlojumi, ceļojumos gūti iespaidi. Vairāku literatūras balvu laureāts. Literatūras kritikā apcerējis igauņu trimdas, kā arī Eiropas literatūru, daudzu recenziju autors.

## Atsauces
Strādnieku sports un sargs

***Strādnieku sports un sargs*** (**SSS**, sarunvalodā — siseņi), sākotnēji **Strādnieku sporta savienība**, bija Latvijas Sociāldemokrātiskās Strādnieku partijas (LSDSP) sporta organizācija, kas pastāvēja no 1921. līdz 1934. gadam. No 1922. gada tajā ietilpa arī paramilitārā Kaujas organizācija (vēlāk — Sargu sekcija), kura apsargāja sociāldemokrātu organizācijas un to pasākumus, īpaši pret fašistu un komunistu iespējamiem uzbrukumiem.

## Nosaukums

Kad 1921. gada jūnijā Lucavsalā tika dibināta strādnieku sporta organizācija, tā tika nosaukta par Strādnieku sporta savienību. 1925. gada 15. februārī galēji labējās organizācijas Latvju Nacionālā kluba biedrs E. Leimanis nogalināja SSS sportistu A. Mosaku un gan LNK, gan SSS tika slēgtas. Pēc tam strādnieku sporta organizēšanas funkcijas pārņēma LSDSP Strādnieku sporta sekcija, bet tā paša gada 15. jūnijā to aizstāja *Strādnieku sports un sargs*, pasludinot sevi par abu iepriekšējo SSS pēcteci.

## Darbība

[thumbnail|left|[Bruno Kalniņš, sakot runu Strādnieku sports un sargs demonstrācijā 1933. gadā]]
Organizācijas izveidotājs un vadītājs bija sociāldemokrāts Bruno Kalniņš. 1924. gadā organizācijas paspārnē izveidota pionieru sekcija. SSS sadarbojās ar ārvalstu sociāldemokrātiskajām sporta organizācijām, jo cieši ar austriešiem un somiem. Paralēli pastāvēja dažādas sporta sekcijas.

Sākotnēji SSS bija sadalīta bataljonos, rotās un vados, 1925. gadā organizācijā ietilpa ap 1000 biedru, kas bija sadalīti 5 bataljonos un 24 rotās. 1926. gadā mainīta organizatoriskā struktūra, biedri sadalīti apgabalos, rajonos un iecirkņos. Militāro apmācību veica atvaļinātais virsleitnants Sergejs Staprāns, viņa palīgs atvaļinātais kapteinis Eduards Plan-Dubrovskis. SSS rīcībā bija mazkalibra šautenes un pistoles. Organizācijas biedri nēsāja zilas uniformas, sveiciens — "Brīvi sveiks!", ko izpildīja, paceļot dūrē savilktu labo roku.

1933. gadā organizācijā bija 6524 biedru, t.sk. 1373 sievietes. Pēc 1934. gada 15. maija apvērsuma SSS tika aizliegta.

## Atsauces
Ivasks

**Ivasks** (siev. dz. **Ivaska**) ir igauņu cilmes uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:

* Ivars Ivasks (1927 — 1992), latviešu izcelsmes igauņu dzejnieks un zinātnieks;
* Astrīde Ivaska (1926 — 2015), latviešu dzejniece.
Latvijas Poļu savienība

**Latvijas Poļu savienība** () bija Latvijas poļu politiskā partija un biedrība. Tā pastāvēja no 1917. (pēc citām ziņām no 1922. gada) līdz 1934. gadam. No 1938. līdz 1939. gadam biedrības darbība tika atjaunota. Partiju Saeimā pārstāvēja Vladislavs Lapinskis, Jānis Veržbickis un Jaroslavs Viļpiševskis. Partijas pirmais līderis bija pirmā farmaceite - sieviete Latvijā Staņislava Dovgjallo.

1931. gadā rīkotajās 4. Saeimas vēlēšanās partija bija iesaistīta balsu pirkšanas skandālā. Balsis tika pirktas Rīgā. Balsotāji tika uzpirkti ar diviem latiem, sviestmaizi un degvīnu. Vairākiem balsu pircējiem tika piespriests cietumsods.

Pēc Ulmaņa apvērsuma 1934. gada maijā partijas darbība tika apturēta.

## Dalība Saeimas vēlēšanās

## Atsauces
Lašu luterāņu baznīca

**Lašu Evaņģēliski luteriskā baznīca** ir Latvijas Evaņģēliski luteriskās baznīcas dievnams Augšdaugavas novadā, Sēlijā. Tā ietilpst Daugavpils diecēzes Daugavpils iecirknī.

## Vēsture
Senākā Lašu luterāņu baznīca celta pirms 1596. gada Pabēržos pie pašreizējās Latvijas-Lietuvas robežas Kurzemes un Zemgales hercoga Frīdriha Ketlera valdīšanas laikā. 1610. gadā baznīcu pārcēla pie Lašu muižas, kuras īpašnieks Gerhards fon Fītinghofs 1639. gadā Lašos nodibināja patstāvīgu mācītājmuižu. Lašu draudzes mācītāja Hermaņa Konrāda Stendera (1684-1755) ģimenē 1714. gadā dzimis un Lašos bērnību pavadījis Gothards Frīdrihs Stenders.
1805. gadā uzcēla tagadējo Lašu mūra baznīcas ēku, kuru atjaunoja 1888., 1936.-1937. un 2004. gadā. Baznīcas iekšpusē ir saglabājies sākotnējais altāris, kancele un altārglezna "Kristus pie krusta", 1789. gadā uzbūvētās baroka ērģeles. Zvanu tornī atrodas 1936. gadā dāvinātais zvans.

Pirmā pasaules kara laikā kopš 1915. gada Lašu baznīca atradās Vācijas karaspēka okupācijas zonā, baznīcas dārzā ir kritušo vācu armijas karavīru kapi, bet iekšpusē pie rietumu sienas ir piemiņas plāksne Pirmajā pasaules karā kritušajiem un PSRS laikā represētajiem Lašu pagasta iedzīvotājiem.

## Atsauces

## Ārējās saites
Vogelfrei

***Vogelfrei*** ir režisoru Jāņa Kalēja, Jāņa Putniņa, Gata Šmita un Annas Vidulejas 2007. gadā uzņemtā latviešu pilnmetrāžas spēlfilma.

2007. gadā filma atzīta par labāko spēlfilmu kinofestivālā "Lielais Kristaps". 2008. gadā tā ieguva kinofestivālā "Arsenāls" FIPRESCI diplomu.

*"Vogelfrei"* piedalījās Turīnas starptautiskā Jaunā kino festivāla sacensībā. Tika rādīta starptautiskajos Roterdamas un Sanpaulu kinofestvālos, Kairas "Eiropas Savienības filmu kluba" skatē, Latvijas filmu programmā Maskavas nekomerciālo filmu festivālā "Draugu filmas", 62. Sansevastjanas filmu festivālā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Alfrēds Alslēbens (sportists)

**Alfrēds Kārlis Alslēbens** ( (pēc vecā stila — ) — ) bija Latvijas vācbaltiešu vieglatlēts. Piedalījās  Stokholmā. 

## Dzīvesgājums
Dzimis 1891. gadā Rīgā krāsotāju meistara un vēlākā politiķa un Saeimas deputāta Alfrēda Voldemāra Augusta Alslēbena un viņa sievas Emīlijas Šarlotes, dzimušas Kernas, ģimenē.

Darbojās Rīgas vācu vingrotāju biedrībā, Āgenskalna sporta un vingrošanas biedrībā, kā arī "Unions" sporta biedrībā. 1910. gadā izcīnīja otro vietu augstlēkšanā un šķēpa mešanā Krievijas impērijas čempionātā, kas notika Rīgā. Nākamajā gadā notikušajā čempionātā Sanktpēterburgā izcīnīja uzvaru augstlēkšanā ar 1,65 m un tāllēkšanā ar 6,55 m.

1912. gada olimpiskajās spēlēs Stokholmā izcīnīja 12. vietu desmitcīņā ar 5294,615 punktiem. 1912. gadā kļuva par Baltijas čempionu tāllēkšanā un uzstādīja Krievijas rekordu augstlēkšanā (1,77 m) un tāllēkšanā (6,62 m). 1933. gadā apbalvots ar Latvijas sporta organizāciju apvienības "Nopelnu zīmi" par sasniegumiem vingrošanā.

Miris  Rīgas pilsētas 2. slimnīcā Āgenskalnā no gripas komplikācijām. Apglabāts  Mārtiņa kapos.

## Atsauces

## Ārējās saites
Arnolds Indriksons

**Arnolds Pēteris Indriksons** (dzimis  (pēc vecā stila — ), miris ) bija latviešu virsnieks un vieglatlēts, piedalījās  Stokholmā.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1893. gadā Rīgā tirgotāja Jura Indriksona un viņa sievas Karlīnes, dzimušas Ezeriņas, ģimenē.

Darbojās Rīgas 2. riteņbraucēju klubā, LSB. Piedalījās  Stokholmā, kur startēja 1500 m distancē, nav pārvarējis priekšskrējiena kārtu, rezultāts nav ticis fiksēts.
1912. gadā izcīnījis 2. vietu Krievijas čempionātā 400 m distancē (57,0 s).

Pirmā pasaules kara laikā bija Krievijas armijas virsnieks. Pēc kara strādāja Līgatnes papīrfabrikā.

Pēc Latvijas okupācijas 1940. gada septembrī viņu apcietināja un  nošāva Butirku cietumā Maskavā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Leopolds Lēvenšteins

**Leibs Leopolds Lēvenšteins** (dzimis , miršanas datums nav zināms) bija Latvijas ebreju vieglatlēts.

Dzimis Rīgas pilsoņa Jēkaba Lēvenšteina un Rivkas dzimušas Rozentāls ģimenē.

Pārstāvējis sporta klubu Rīgas "Unions". Piedalījies  Stokholmā, kur startējis 100 m distancē. Priekšskrējiena kārtu nav pārvarējis, rezultāts nav fiksēts.

1913. gadā ieņēmis 4. vietu Krievijas čempionātā, kas ir viņa labākais sasniegums šajās sacensībās.

## Atsauces

## Ārējās saites
Arvīds Ozols-Bernē

**Arveds Voldemārs Ozols** (dzimis  Rīgā, miršanas datums nav zināms) bija Latvijas vieglatlēts. Startēja diska mešanas un lodes grūšanas disciplīnās.

Dzimis Rīgā, Jēkaba un Paulīnes (dzimusi Freimane) Ozolu ģimenē.

Pārstāvējis sporta klubu Rīgas "Unions". Piedalījies  Stokholmā, kur lodes grūšanā ieņēmis 21. vietu ar rezultātu 10,33 m.

1910. gada Krievijas čempionātā Rīgā izcīnījis uzvaru diska mešanā (31,05 m), divas reizes bijis vicečempions lodes grūšanā (1910, 1911).

## Atsauces

## Ārējās saites
Oto Seviško

**Heinrihs Otto Seviško** (dzimis **Seviškis**, ; dzimis  (pēc vecā stila — ) (pēc citiem datiem ), miris ) bija Latvijas vieglatlēts.

Dzimis Rīgā, apakšvirsnieka Inta Seviškis (*Sewischkis*) un viņa sievas Marijas (dzimušas Kaļķukalns) ģimenē.

Pārstāvējis LSB. Piedalījies  Parīzē. 100 m distancē sasniedzis ceturtdaļfinālu (rezultāts nav fiksēts), savukārt 200 m distancē nepārvarēja priekšskrējiena kārtu.

Vairākas reizes uzvarējis Latvijas čempionātā. 10 reizes dažādās distancēs sasniedzis Latvijas rekordu. Nav ziņu par citiem panākumiem.

## Atsauces

## Ārējās saites
Arnolds Baumanis

**Arnolds Baumanis** (dzimis  (pēc vecā stila — ), miršanas datums nav zināms) bija Latvijas cīkstonis, startējis grieķu-romiešu cīņā.

Dzimis Vīķu muižā  - Gusta Baumaņa un Līzes dzimušas Lūses ģimenē (pēc pases datiem - Vecates pagastā).

Pārstāvējis sporta klubu "Krauze". Piedalījies  Parīzē. Startēja svara kategorijā līdz 82,5 kg, izstājās 3. kārtā. Trīs reizes uzvarējis Latvijas čempionātā pussmagajā svarā (1924, 1932, 1933).

Sieva - Lība Līna dzimusi Ikvild, dēls - Alfreds (dzimis 1920. gadā Petrogradā). Šķīries 1925. gadā.

Arestēts 1940. gada oktobrī kā aizsargs.

## Atsauces

## Ārējās saites
Ernests Gūtmanis

**Pēteris Ernests Gūtmanis**, arī **Ernsts Gutmans** (dzimis , miršanas dati nav zināmi) bija Latvijas bokseris.

Dzimis Vidrižu pagasta "Vītoliņu" māju kalpa Pētera Gūtmaņa un viņa sievas Minnas dzimušas Teteres ģimenē.

Piedalījies  Parīzē, kur vieglajā svarā zaudējis 1. kārtā. Pēc dalības Olimpiskajās spēlēs piedalījies profesionāļu ciņās Anglijā, Beļģijā, Francijā un Spānijā. Pēc sportista karjeras beigām pārcēlies uz dzīvi Francijā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Nikolajs Fārnasts

**Nikolajs Mihails Fārnasts** (dzimis  Rīgā, miršanas datums nav zināms) bija Latvijas cīkstonis, startējis grieķu-romiešu cīņā.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1885. gadā Rīgā Friča Farnasta un Līzes, dzimušas Stankevicas, ģimenē.

Pārstāvēja Rīgas 1. atlētu klubu. Piedalījies  Stokholmā. Startēja svara kategorijā virs 82,5 kg, izstājās 2. kārtā (divi zaudējumi). 1907. gadā kļuva par Baltijas provinču čempionu.

## Ārējās saites

## Atsauces
Vilis Heince

**Vilhelms Ērihs Kurts Heince** () (dzimis , miršanas datums nav zināms) bija Latvijas baltvācu bokseris.

Dzimis Rīgā - Emīla Augusta Heinces un viņa sievas Elizabetes dzimušas Kraftševic (*Kraftschewitz*) ģimenē.

Piedalījies  Parīzē, kur pusvieglajā svarā zaudējis 1. kārtā bez cīņas, jo tiesneši neļāva viņam startēt savainojuma dēļ. Bijis Latvijas čempionāts gan boksā, gan svarcelšanā.

Sieva - Klaudija dzimusi Kirilovs Heince (dzimusi 1900. gadā Maskavā), dēls - Boriss Heince (dzimis 1924. gadā Rīgā). Kopā ar ģimeni 1939. gadā repatriējies uz Vāciju.

## Atsauces

## Ārējās saites
Aleksejs Jurjevs

**Aleksejs Jurjevs** (dzimis , miris  Rīgā) bija Latvijas krievu šosejas riteņbraucējs.

Piedalījies  Berlīnē. Startēja 100 km grupas braucienā, precīza vieta nav tikusi fiksēta.

## Ārējās saites
Augusts Kepke

**Augusts Kepke** (dzimis , miršanas datums nav zināms) bija Latvijas šosejas riteņbraucējs.

Piedalījies  Stokholmā. Startēja 320 km grupas braucienā, kurā izstājies.

## Ārējās saites
Kurts Klāsens

**Kurts Voldemārs Klāsens** (, dzimis  (pēc vecā stila — ) — 1973) bija Latvijas baltvācu burātājs.

Dzimis Rīgā, tirgotāja Ernsta Eberharda Klāsena un viņa sievas Elizabetes Marijas Elfrīdes (dzimušas Hākes) ģimenē.

Piedalījies  Amsterdamā, kur 12 pēdu buru laivu (*Dinghy*) klasē ieņēmis 11. vietu. Bija studējis mehāniku Rīgas Politehniskajā institūtā (no 1911) un Latvijas Universitātē (no 1922), taču diplomu neieguva.

1939. gadā kopā ar ģimeni izceļoja uz Vāciju.

## Atsauces

## Ārējās saites
Alberts Krievs

**Augusts Alberts Krievs** (dzimis  (pēc vecā stila — ), miris ) bija Latvijas cīkstonis, startējis grieķu-romiešu cīņā.

Dzimis Rīgā, virpotāja Jāņa Roberta Krieva un viņa sievas Paulīnes dzimušas Rudzītes ģimenē.

Pārstāvējis sporta klubu "Krauze". Piedalījies  Parīzē. Startēja svara kategorijā līdz 58 kg, izstājās 2. kārtā (divi zaudējumi). Divas reizes izcīnījis uzvaru Latvijas čempionātā.

Miris 1971. gadā Sidnejā, Austrālijā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Arturs Gedvillo

**Arturs Gedvillo** (dzimis  (pēc citiem datiem ), miris ) bija Latvijas poļu tautības vieglatlēts.

Dzimis Rīgā Kauņas guberņas Telšu pilsoņa poļa Jāzepa Gedvillo (1871—1910) un latvietes Dorotejas Apsalons (1876—1940) ģimenē.

Izglītību ieguvis V. Olava komercskolā, ko beidzis 1925. gadā. No 1925. līdz 1927. gadam mācījies Latvijas Universitātes Tautsaimniecības un tiesību zinātņu fakultātes Ekonomikas nodaļā. Strādājis Valsts Zemes bankā par grāmatvedi no 1930. līdz 1944. gadam.

Pārstāvējis sporta klubu "Marss", LSB. Piedalījies  Parīzē, kur startējis 100 m distancē, nav pārvarējis priekšskrējienu, rezultāts nav ticis fiksēts.

Sešas reizes kļuvis par Latvijas čempionu dažādās distancēs. 1924. gadā uzstādījis personisko rekordu 100 m distancē — 11,2 s.

Apbalvots ar Triju Zvaigžņu ordeņa 1. šķiras goda zīmi 1937. gadā.

1939. gadā precējies ar Hertu Inu Gulmani, 3 bērni — Zigrīda Ināra, Ausma Rūta, Ēriks.

## Atsauces

## Ārējās saites
Haralds Hāne

**Haralds Hāne** (, dzimis , miris ) bija Latvijas ķīmiķis un vieglatlēts.

Pārstāvēja Rīgas "Unionu". Piedalījās  Stokholmā, startējot 200 m distancē, kur 200 m priekšskrējienā ieņēma 5. vietu (rezultāts nav fiksēts).

## Dzīvesgājums
Dzimis 20 June 1892 in Jelgava, Latvia. Mācījās Jelgavas reālskolā, 1911. gadā sāka studēt ķīmiju Rīgas Politehniskajā institūtā, Pirmā pasaules kara laikā viņu nometināja Krievijā, kur 1918. gadā viņš absolvēja studijas un strādāja ķīmijas laboratorijā Maskavā (1918–1920).
Pēc atgriešanās dzimtenē strādāja Rūtenberga tabakas fabrikā, specializētās fermentēšanas procesu vadīšanā, 1934. gadā ieguva patentu jaunai koncentrētas etiķskābes ražošanas metodei.  
Līdz Otrajam pasaules karam strādāja uzņēmumā "E. Arnala dēli" Rīgā, miris 1940. gada 18. decembrī.
 
## Atsauces

## Ārējās saites
Aigars Kudis

**Aigars Kudis** (dzimis ) ir bijušais Latvijas peldētājs.

Trenējies pie Alberta Pisareva. Piedalījies  Monreālā, kur 200 m brasa distancē ieņēmis 9. vietu. 1976. gadā kļuvis par PSRS čempionu 200 m brasa distancē. Piecas reizes uzvarējis Latvijas PSR čempionātā.

## Ārējās saites
Ernests Mālers

**Ernests Mālers** (dzimis , miris ) bija Latvijas treka riteņbraucējs.

Piedalījies  Amsterdamā. Latvijas komandas sastāvā startēja 4000 m komandu iedzīšanā, kur izstājās 1. kārtā.

## Ārējās saites
Herberts fon Kūlbergs

**Herberts fon Kūlbergs** (dzimis , miris ) bija vācbaltiešu peldētājs.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1893. gadā Rīgā tirgotāja Artura Vilhelma fon Kūlberga un viņa sievas Elizabetes Marijas Antonijas, dzimušas Berensas, ģimenē.

Piedalījās  Stokholmā, kur 100 m brīvā stila priekšpeldējumā ieņēma 4. vietu. Pārstāvējis 1. Baltijas Peldēšanas biedrību. Miris Pirmā pasaules kara laikā 1915. gada 12. septembrī no ievainojuma.

## Atsauces

## Ārējās saites
Edvīns Zāģeris

**Edvīns Zāģeris** (dzimis ) ir bijušais Latvijas vieglatlēts. Startējis 400 m barjerskrējienā.

## Biogrāfija
1961. gadā pabeidzis mācības Kokneses vidusskolā, 1965. gada absolvējis LVFKI.

Piedalījies  Tokijā. 400 m/b distancē viņš ieņēma 7. vietu pusfinālā ar rezultātu 52,2 s, priekšskrējienā distanci veica 51,5 s. Kopvērtējumā — 14. vieta.

1966. gada Eiropas čempionātā ieņēmis 7. vietu pusfinālā (52,3 s), priekšskrējienu veicis ātrāk (52,1 s). 1965. gadā ar rezultātu 51,0 s ieņēmis 4. vietu Eiropas kausa II izcīņā Kijivā.

Divas reizes izcīnījis uzvaru PSRS čempionātā: 1966. un 1967. gadā. Vēl trīs reizes bijis otrais, vienreiz — trešais. Piedalījos vairākos PSRS un Latvijas PSR mačos ar citām republikām. 1964. gadā uzvarējis 200 m/b un 400 m/b distancē Vissavienības IV studentu spēlēs.

1969. gadā uzvarējis Rīgas kausu sacensībās ar 51,2 s veiktu skrējienu, ieguvis galveno balvu. 14 reizes uzvarējis Latvijas čempionātā dažādās distancēs. 11 reizes labojis Latvijas rekordu dažādās distancēs. Viņa rekords 400 m/b distancē (50,4 s) noturējās no 1966. līdz 1995. gadam, kad to pārspēja Egīls Tēbelis (50,2 s).

Bijis treneris, strādājis par pasniedzēju Rīgas civilās aviācijas inženieru institūtā. Strādājis celtniecībā.

## Personiskie rekordi

## Atsauces

## Ārējās saites

* LOK profils
Jānis Līvens

**Jānis Kārlis Līvens** (dzimis  Rīgā, miršanas datums nav zināms) bija Latvijas šosejas riteņbraucējs.

## Dzīvesgājums
Dzimis kā Jānis Kārlis Līvens (*Johann Carl Lieven*), Annas Kristīnes Līvenas no Cēsīm ārlaulības dēls.

Strādāja Rīgas rūpnīcās „Pols”, „Unions” un „Provodņiks”. Piedalījās 1905. gada revolūcijā, izgatavojis ieročus un pie „Provodņika” dūmeņa uzvilcis sarkano karogu.

Trenējās šosejas riteņbraukšanā, piedalījās  Stokholmā, startējot 320 km grupas braucienā, tomēr izstājies.

Pirmā pasaules kara laikā devās bēgļu gaitās uz Krieviju, 1917. gadā studējis Petrogradā, ieguvis inženiera izglītību un esot strādājis par inženieri Kremlī. 

Miris ap 1952. gadu. 

Sieva - Anna Līvena.

## Atsauces

## Ārējās saites
Ruckas muiža

300px|thumb|Ruckas muiža 20. gadsimta sākumā
300px|thumb|Ruckas muiža 2015. gadā
**Ruckas muiža** () ir muiža, kas atrodas Ruckas parkā Piebalgas ielā 19 Cēsīs. Ruckas muiža un tai apkārt esošais parks ir valsts aizsargājams kultūras piemineklis. Muižas parks ir Cēsu ģeogrāfiskais centrs.

## Vēsture
Muiža rakstiskajos avotos pirmo reizi minēta 1577. gadā kā daļa no Cēsu birģermeistara Sebastiana Detmera īpašumā piederošās zemes. Ruckas muižas pašreizējās ēkas celtas 18. gadsimtā un pārbūvētas līdz 1960. gadiem. Muižas nosaukums cēlies no poļu muižnieka Rucka uzvārda (), kas savā īpašumā muižu ieguva 1584. gadā.

Pirmā pasaules kara laikā muižas ēkās izvietoja Krievijas Impērijas armijas lazareti. Pēc tam, kad muiža 1919. gadā nonāca Latvijas valsts īpašumā, 1925. gadā tur izvietoja Latvijas dzelzceļa 3. iecirkni, bet vēlāk — dzelzceļnieku bērnu sanatoriju.

Pēc Otrā pasaules kara muižā atradās tuberkulozes slimnīca "Rucka", kas pārtrauca darbību 2005. gadā. Sešus gadus vēlāk ēka nonāca Cēsu pašvaldības īpašumā, tad to rekonstruēja un izvietoja Ruckas mākslas rezidenču centru centru. 
2014. gada muižas apkārtnē sadarbībā ar Rīgas Tehnisko Universitāti notika starptautiskā arhitektu, dizaineru un urbānistu vasaras skola *[[Get Well City]]*, kurā tiek labiekārtots Ruckas parks ar dažādiem kultūras elementiem un konstrukcijām. 2016. gada novembrī Ruckas muižā notika ugunsgrēks, pēc kura ēkā tika uzsākti restaurācijas darbi.

Kopš 2023. gada 1. oktobra Ruckas muižai mainījās īpašnieks un to apsaimnieko biedrība "Live Latvija". Biedrība un muižas apsaimniekotājs – uzņēmējs Renārs Sproģis – ieguva muižu bezatlīdzības lietošanā uz desmit gadiem. 


Ruckas tornis.jpg|Urbānistu vasaras skolas dalībnieku uzbūvētais skatu tornis (2014)



## Atsauces
Yerba mate

***Yerba mate*** var būt:
* Paragvajas ilekss (*Ilex paraguariensis*) — Dienvidamerikas augs,
** mate — dzēriens, ko gatavo no šī auga.
Kuding

[thumb|250px|Satītas, apliešanai gatavas ''kuding'' lapas. (''[Ilex kaushue*)]]
***Kuding*** () ir īpaši rūgta Ķīnas [[zāļu tēja]]. Divi biežāk *kuding* pagatavošanai izmantotie augi ir vaska koka suga *Ligustrum robustum* un īleksa suga *Ilex kaushue*. *Ligustrum robustum* visbiežāk audzē [[Sičuaņa|Sičuaņā]] un [[Japāna|Japānā]], bet īleksu audzē citur Ķīnā. No *Ligustrum* ģints augiem taisīta *kuding* sastāvā nav [[kofeīns|kofeīna]], bet dzērienā no īleksu ģints augiem ir iespējams kofeīns.

Tradicionālajā Ķīnas medicīnā tējai piedēvēja ļoti dažādas ārstnieciskas īpašības, galvenokārt tās saistot ar toksīnu izvadīšanu un tēju lietojot [[saaukstēšanās]], [[iesnas|iesnu]], sarkstošu, iekaisušu acu gadījumos.

== Skatīt arī ==
* [[Mate]] — dzēriens no citas ileksa sugas (*Ilex paraguariensis''), kura sastāvā ir kofeīns un kas izplatīts Dienvidamerikā.

## Atsauces
Mihaels fon Bulmerinks

**Mihaels Eižens fon Bulmerinks** (, dzimis , miris ) bija vācbaltiešu izcelsmes ārsts un mežu speciālists. 

No 1822. gada studēja medicīnu Tērbatas universitātē. Bija korporācijas ''Fraternitas Rigensis'' biedrs. 1829. gadā kļuva par medicīnas doktoru. No 1830. gada - ārsts Sanktpēterburgā. 1831. gadā kļuva par Virtembergas Aleksandra privātārstu. Studēja meža akadēmijā Tārantē, Saksijā. No 1838. gada Krievijas militārajā dienestā. Ceļojis uz Vāciju, Austriju, Franciju un Lielbritāniju, kur pētījis vakcinēšanu pret bakām. No 1876. gada dzīvoja Varšavā. Bija precējies ar Amāliju Šarloti - botāniķa Kārļa Bernharda Triniusa meitu. 

## Ārējās saites
Bulmerinks

**Bulmerinks** var būt:

* Augusts fon Bulmerinks (*August von Bulmerincq*, 1822—1890) ― vācbaltiešu izcelsmes jurists;
* Mihaels fon Bulmerinks (*Michael von Bulmerincq*, 1805—1893) ― vācbaltiešu izcelsmes ārsts;
* Vilhelms Roberts fon Bulmerinks (*Wilhelm Robert von Bulmerincq*, 1862―1953) — Rīgas vācbaltiešu namnieks, Rīgas pilsētas galva (1913 ― 1915).
Ištvāns Tisa

Grāfs **Ištvāns Tisa Segedi ēš Borošjenēi** (; dzimis , miris ) bija ungāru politiķis. Ungārijas premjerministrs no 1903. gada novembra līdz 1905. gada jūnijam un no 1913. gada jūnijam līdz 1917. gada jūnijam, t. i. Pirmā pasaules kara laikā.

Dzimis politiķa un Ungārijas premjerministra (1875-1890) Kālmāna Tisas ģimenē. Studējis Vācijā un Lielbritānijā. No 1887. gada — Ungārijas parlamenta deputāts. Politiski bija sociāli konservatīvs. Pretojās vēlēšanu tiesību paplašināšanai Ungārijā. Atbalstīja Ungārijas strauju ekonomisko attīstību. Vērsās gan pret kreisajiem spēkiem (sociāldemokrātiem), gan nacionālistiem un antisemītiem. Pret Tisu vairākkārt tika veikti atentāta mēģinājumi, tai skaitā 1912. gadā parlamenta ēkā. Pēc Franča Ferdinanda atentāta Sarajevā bija pret karu ar Serbiju, tomēr, izceļoties Pirmajam pasaules karam, enerģiski to atbalstīja. Nogalināts savās mājās t. s. Asteru revolūcijas laikā.

## Ārējās saites
1036 Ganimēds

**Ganimēds**, arī **1036 Ganimēds** ir asteroīds ar diametru apmēram 32 km. Objekts ir lielākais Zemei tuvais Amora tipa asteroīds.

Asteroīdu atklāja  vācu astronoms Valters Bāde (*Walter Baade*) Hamburgas observatorijā, Bergedorfā. Tas bija sestais viņa atklātais asteroīds (kopā 10). Objektu nodēvēja par Ganimēdu. Ganimēds grieķu mitoloģijā ir trojiešu valdnieka Troja un nimfas Kallirojas dēls. Ganimēds dievu dzīrēs pildīja kausus ar nektāru. 

Ganimēda pietiekami lielais izmērs un īsais apriņķošanas periods ļāvis precīzi aprēķināt tā orbītu. Objekts regulāri pietuvojas Zemes orbītai. Zināms, ka 2024. gada 13. oktobrī tas pietuvosies Zemei tikai 0,374097 AU attālumā.  Atšķirībā no Zemes orbītas, kurai Ganimēds tikai pietuvojas, Marsa orbītu tas regulāri šķērso. Aprēķināts, ka 2176. gada 16. decembrī Ganimēds pietuvosies Marsam tikai 0,02868 AU attālumā. 

Ganimēds ir relatīvi spožs asteroīds, pieder S tipa asteroīdu grupai, tā virsmu klāj dzelzi un magniju saturoši silikātu minerāli, ortopiroksēni.

1998. gadā Ganimēds tika pētīts ar Aresibo radioteleskopu, uzņemot asteroīda radarattēlus. Tajos redzams, ka Ganimēdam ir sfēriska forma. 

## Atsauces

## Ārējās saites

* Ganimēda radarattēli
Otomārs Nemme

**Otomārs Nemme** (dzimis , miris ) bija latviešu gleznotājs, karikatūrists un pedagogs. Studējis Štiglica skolā Sanktpēterburgā, arhitektūra Latvijas Universitātē un Latvijas Mākslas akadēmijā. Bez gleznām, veidojis arī karikatūras žurnāliem "Svari", "Atpūta" un "Jaunākās Ziņas". Pirmā izstāde 1920. gadā. No 1932. gada strādāja par zīmēšanas skolotāju Rīgas pilsētas amatniecības skolā, kā arī bija stilu un vēstures pasniedzējs Rīgas pilsētas tehnikumā. 1944. gadā, bēgot no Sarkanās armijas, emigrējis uz Vāciju, kur pēc trim gadiem miris.

## Ārējās saites
* Nemme Otomārs Klasiskās mākslas galerija Antonija
Nemme

**Nemme** var būt:

* Nemme (Tallina), Tallinas pilsētas daļa;
* Nemme (stacija), dzelzceļa stacija Igaunijā;
* Edgars Nemme, latviešu bobslejists;
* Otomārs Nemme, latviešu gleznotājs.