open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
PST

[thumb|250px|[Manilas rātes pulksteņa tornis ir visa Filipīnu arhipelāga laika sinhronizācijas ikona]]
**Filipīnu standarta laiks** (; saīsināti **PST** jeb **PhST**; ), ir Filipīnās izmantotās laika joslas oficiālais nosaukums. Valsts izmanto tikai vienu laika joslu, kuras nobīde ir UTC+8, tomēr 20. gadsimtā līdz 1990. gada 28. jūlijam izmantoja arī vasaras laiku.

## Raksturojums
Fiziski Filipīnas atrodas UTC+8 laika joslā. Filipīnu standarta laiku uztur Filipīnu Atmosfēras, ģeofizikas un astronomijas pakalpojumu administrācija (PAGASA). Filipīnām ir viena laika josla ar Ķīnu, Taivānu, Honkongu, Makao, Malaiziju, Singapūru, Rietumaustrāliju, Bruneju, Irkutsku (Krievija), Indonēzijas centrālo daļu un lielāko daļu Mongolijas.

## Vēsture
323 gadus, 9 mēnešus un 4 dienas, kas ilga no sestdienas, 1521. gada 16. martā (Jūlija kalendārs), līdz pirmdienai, 1844. gada 30. decembrī (Gregora kalendārs), Filipīnas sekoja rietumu puslodes datumam, kas bija tāds pats kā Meksikā. Tas bija tāpēc, ka Filipīnas bija Spānijas kolonija, ko apgādāja un kontrolēja caur Meksiku līdz Meksikas neatkarības iegūšanai 1821. gada 27. septembrī. 1844. gada 16. augustā Spānijas ģenerālgubernators Narciso Klaverija nolēma, ka otrdiena, 1844. gada 31. decembris, ir jāizņem no Filipīnu kalendāra, un ka pēc pirmdienai, 1844. gada 30. decembra, tūlīt jāseko trešdienai, 1845. gada 1. janvārim, kas vietējam laikam pievienoja 1 dienu jeb 24 stundas. Šīs izmaiņas nozīmēja, ka starptautiskā datuma maiņas līnija pārcēlās no Filipīnu rietumiem uz valsts austrumu pusi, kurai bija jāseko austrumu puslodei, lai pieskaņotos pārējai Āzijai. Tajā laikā pulksteņu iestatīšanai izmantoja vietējais vidējo laiku, kas nozīmē, ka katra vieta izmantoja savu vietējo laiku, pamatojoties uz tās garuma grādiem, jo ​​laiku noteica lokāli novērojot Sauli.

2011. gada septembrī Filipīnu Zinātnes un tehnoloģiju departaments ierosināja sinhronizēt laiku visā valstī, tādējādi cenšoties novērst kavēšanos un nestandarta laiku, ko pārraida televīzijā un radio stacijās. PAGASA uzstādīja rubīdija atompulksteni, GPS uztvērēju, laika intervālu skaitītāju, sadales pastiprinātāju un datoru, lai palīdzētu aprēķināt katra zemes mākslīgā pavadoņa laika starpību, kas atrodas tā antenas redzes laukā.

Lai veicinātu sinhronizāciju ar oficiālo laiku, 2013. gada 15. maijā prezidents Benīgno Akīno III parakstīja Republikas likumu Nr.10535, nosakot Filipīnu Standarta laiku, kurā noteikts, ka visiem valdības birojiem un plašsaziņas līdzekļu tīkliem ir jāsinhronizē pulksteņi ar PAGASA rubīdija atompulksteni.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Philippine Standard Time
* Official time in the Philippines
* World Time Zone Abbreviations, Description and UTC Offset
* Time in the Philippines Now
* Time zone in the Philippines
Lorāns Kantē

**Lorāns Kantē** (; dzimis , miris ) bija franču kinorežisors, kinooperators un scenārists. Viņa filma "Klase" (*Entre les murs*) 2008. gadā Kannu kinofestivāla augstāko apbalvojumu.

Viņa pirmā pilnmetrāžas filma *[[Ressources humaines]]* (1999) saņēma labas kritiķu atsauksmes un ieguva Cēzara balvu divās kategorijās. Arī nākamā viņa uzņemtā filma *[[L'Emploi du temps]]* (2001) turpināja viņa interesi par nodarbinātības jautājumiem, balstoties uz reālu atgadījumu, kad vīrietis no ģimenes slēpa savu atlaišanu. Sociālie un politiskie jautājumi ieguva starptautiskāku perspektīvu filmā *[[Vers le sud]]* (2005) par seksuālo tūrismu Haiti. Filmā "Klase" (*Entre les murs*, 2008) Kantē apvienoja spēlfilmu ar dokumentālo filmu, kas pēta kādas Parīzes skolas audzēkņu ikdienas dzīvi. Filma ieguva Zelta palmas zaru Kannu kinofestivālā. Turpmākie Kantē projekti ir *Foxfire: Confessions of a Girl Gang* (2012) un *[[Retour à Ithaque]]* (2014). 2017. gadā Kantē pēc nelielas kino pauzes atgriezās ar filmu "Vasaras skola". Pēdējā viņa uzņemtā filma ir "Artūrs Rambo" (*Arthur Rambo*, 2021).

Miris 63 gadu vecumā 2024. gada 25. aprīlī Parīzē.

## Atsauces

## Ārējās saites
Serū Girasī

**Serū Jadalī Girasī** (, dzimis ) ir Gvinejas futbolists, kurš spēlē uzbrucēja pozīcijā un pārstāv Gvinejas futbola izlasi. Kopš 2024. gada Girasī spēlē Vācijas Bundeslīgas komandā Dortmundes "Borussia".

Iepriekš spēlējis Francijas komandās *[[Stade Lavallois|Laval]]*, *[[Lille OSC|Lille]]*, *[[AJ Auxerre|Auxerre]]*, *[[Amiens SC|Amiens]]* un *[[Stade Rennais F.C.|Rennes]]*, kā arī Vācijas komandās *[[1. FC Köln]]* un *[[VfB Stuttgart]]*. 2023.—2024. gada sezonā *VfB Stuttgart* rindās guvis 28 vārtus, kļūstot par otru rezultatīvāko Vācijas Bundeslīgas spēlētāju.

Gvinejas futbola izlases rindās debitējis 2022. gadā. Pārstāvējis izlasi 2023. gada Āfrikas Nāciju kausā.

## Ārējās saites
SKS 72. ekspedīcija

**SKS 72. ekspedīcija** (*Expedition 72*, *ISS-72*, *Экспедиция МКС-72*) bija ASV Nacionālās aeronautikas un kosmosa administrācijas (*NASA*), Krievijas *[[Roskosmos]]* un Japānas *[[JAXA]]* kosmonautu pastāvīgā ekspedīcija Starptautiskajā kosmosa stacijā (SKS) no 2024. gada 23. septembra līdz 2025. gada 19. aprīlim.

## Ekspedīcijas gaita
72. ekspedīcija sākās 2024. gada 23. septembrī ar kosmosa kuģa *[[Sojuz MS-25]]* atvienošanos un turpinājās līdz kosmosa kuģa *[[Sojuz MS-26]]* atvienošanai 2025. gada 19. aprīlī.

## Apkalpe

## Iziešanas atklātā kosmosā

## Ārējās saites

* 72. ekspedīcija NASA mājas lapā
Bernards Hills

**Bernards Hills** (; dzimis , miris ) bija angļu aktieris. Savā vairāk nekā piecdesmit gadus ilgajā aktiera karjerā atveidojis daudzpusīgas lomas televīzijā un kino.

Pirmo atpazīstamību Hills ieguva pēc Josera Hadžsa lomas antoloģijas seriāla *[[Play for Today]]* sērijā *Boys from the Blackstuff* (1980) un tā tāda paša nosaukuma 1982. gada turpinājuma seriālā, par ko saņēma nomināciju BAFTA televīzijas balvai kategorijā "Labākais aktieris". Par Deivida Blanketa lomu seriālā *[[A Very Social Secretary]]* (2005) viņu nominēja Starptautiskai ''Emmy'' balvai kategorijā "Labākais aktiera tēlojums". Vēl viņš piedalījies televīzijas seriālā *[[I, Claudius]]* (1976), BBC televīzijas iestudētajās Šekspīra lugās "Henrijs VI" (visās trīs daļās) un "Ričards III" (visas 1983. gadā), "Lielās cerības" (*Great Expectations*, 1999) un "Vilku nams" (*Wolf Hall*, 2015).

Starptautisku atpazīstamību Hills ieguva ar kapteiņa Edvarda Smita lomu filmā "Titāniks" (1997) un karaļa Teodena lomu otrajā un trešajā "Gredzenu pavēlnieka" filmu cikla daļā (2002—2003). Viņa piedalīšanās filmās "Titāniks" un "Gredzenu pavēlnieks: Karaļa atgriešanās" (2003), kas ir divas no tikai trim filmām, kas saņēmušas 11 Amerikas Kinoakadēmijas balvas, padara viņu par vienīgo aktieri, kurš piedalījies vairākās filmās, kurām pieder šis rekords. Vēl filmējies tādās filmās kā "Gandijs" (*Gandhi*, 1982), *[[The Bounty]]* (1984), *[[Shirley Valentine]]* (1989), "Spoks un tumsa" (*The Ghost and the Darkness*, 1996), "Patiesais noziegums" (*True Crime*, 1999), "Skorpionu karalis" (2002), "Valkīra" (*Valkyrie*, 2008) un ieskaņojis tēlu leļļu filmā "Paranormans" (2012).

## Atsauces

## Ārējās saites
Talenom

[thumb|280px|''Talenom'' birojs [Oulu 2023. gadā]]
***Talenom Oyj*** ir Somijas uzņēmums, kas sniedz grāmatvedības pakalpojumus. Tā galvenais birojs atrodas Oulu. Uzņēmums ir dibināts 1972. gadā.

Uzņēmums piedāvā grāmatvedības un banku pakalpojumus, kā arī finanšu pārvaldības programmatūru uzņēmējiem. Pakalpojumi tiek pielāgoti katra klienta vajadzībām.

*Talenom Oyj* akcijas tiek kotētas *[[Nasdaq Helsinki]]* biržā (kods *TNOM*). Lielākie akcionāri (2026. gada februārī): Hari Tahkola (16,86 %), *Tahkola Markus Tapani* (10,52 %), *Danske Invest* (7,73 %), *Clearstream Banking S.a.* (4,97 %), *Skandinaviska Enskilda Banken* (4,92 %), *Ilmarinen* pensiju fonds (4,39 %).

## Vēsture
Uzņēmums *Talenom* tika dibināts 1972. gadā.

2015. gada jūnijā *Talenom* veica sākotnējo publisko piedāvājumu, un tā akcijas sāka kotēt Helsinku biržas *First North* tirgū, bet 2017. gada jūnijā uzņēmums tika pārcelts uz biržas galveno sarakstu.
2017. gadā *Talenom* tirgus daļa grāmatvedības pakalpojumu tirgū Somijā bija aptuveni 4 %.
2018. gada augustā *Talenom* paziņoja, ka ir sācis izskatīt iespēju paplašināt savu darbību ārpus Somijas. 2019. gada pavasarī uzņēmums iegāja Zviedrijas tirgū, par aptuveni 2,6 miljonu eiro iegādājoties Stokholmā bāzēto grāmatvedības uzņēmumu *Wakers Consulting AB*.
2019. gadā grupai kopumā bija 40 biroji, tostarp pakalpojumu centri Oulu un Tamperē.

2020. un turpmākajos gados *Talenom* iegādājās grāmatvedības uzņēmumus Zviedrijā un Somijā.
2021. gadā *Talenom* uzņēmējiem sāka piedāvāt franšīzē sniegt grāmatvedības pakalpojumus.
2022. gadā *Talenom* sāka iegādāties grāmatvedības uzņēmumus Itālijā un Spānijā.
Laikā no 2005. līdz 2023. gadam *Talenom* vidējais neto apgrozījuma pieaugums gadā bija aptuveni 16,7 %.

2022. gada 9. oktobrī uzņēmums izplatīja paziņojumu, ka ilgstošā ekonomiskā lejupslīde, jo īpaši Somijā, ir ietekmējusi *Talenom* pārdošanas apjomus vairāk, nekā gaidīts. Vadība pieņēma lēmumu par jaunu stratēģiju, lai atgrieztos uz straujākas izaugsmes ceļa. Nolemts nodalīt programmatūras biznesu atsevišķā uzņēmumā, un sākt piedāvāt *Talenom* izstrādāto programmatūru citiem grāmatvedības uzņēmumiem un to klientiem. Savukārt visus ar grāmatvedību nesaistītos pakalpojumus un produktus, piemēram, parādu piedziņu, banku un finanšu pakalpojumus, nododot saviem partneriem.
2024. gada 14. novembrī *Talenom* vienojās pārdot Somijas parādu piedziņas biznesu Zviedrijas bankai *[[Svea Bank]]*.
2025. gada 28. maijā meitas uzņēmums *Talenom Software Oy* tika pārdēvēts par *Easor Software Oy* un tika dibināts meitas uzņēmums *Easor Oy* (13. novembrī pārdēvēts par *Easor Solutions Oy*). Programmatūras uzņēmumu pārvaldīšanai 24. oktobrī *Talenom* dibināja uzņēmumu *[[Easor|Easor Oyj]]*.
2025. gadā tika iegādāti Spānijas grāmatvedības pakalpojumu uzņēmumi: *Querol & Querol Assessors*, *Nova Ceteb*, *Pagoa consultoras*, *Ascofi Berria*, *Harri Berri*.

2026. gada 28. februārī no *Talenom Oyj* tika atdalīts programmatūras uzņēmums *[[Easor|Easor Oyj]]* kā neatkarīgs publisks uzņēmums, kura akcijas *Nasdaq Helsinki* biržā sāka kotēt 2. martā.

## Atsauces

## Ārējās saites

* ''Talenom'' vietne
Kaimiņi (seriāls)

**"Kaimiņi"** () ir Austrālijas ziepju operas televīzijas seriāls, ko demonstrē kopš 1985. gada 18. marta. Tam iznākušas 40 sezonas un vairāk nekā 9100 sēriju. Seriāla autors ir televīzijas darbinieks Regs Votsons. Televīzijas tīkls *[[Seven Network]]* pasūtīja seriāla veidošanu pēc Votsona iepriekšējās ziepju operas *Sons and Daughters* panākumiem. Lai arī tas bija populārs Melburnā, "Kaimiņi" Sidnejas tirgū nebija tik populāri un seriāla veidošanu *Seven Network* atcēla četrus mēnešus pēc demonstrēšanas sākuma. Seriāla veidošanu nekavējoties pārņēma konkurējošais *[[Network Ten]]*, kas uzsāka atkārtotu translāciju 1986. gada 20. janvārī. "Kaimiņi" kļuva par visilgāk translēto drāmas seriālu Austrālijas televīzijas vēsturē.

Seriāla pārraidīšanu pārcēla uz *Network Ten* kanālu *Eleven*, ko vēlāk, 2011. gada 11. janvārī, pārdēvēja par *[[10 Peach]]*. Seriālu producēja *[[Fremantle|Fremantle Australia]]*, un tas izrādīts vairāk nekā sešdesmit pasaules valstīs, padarot to par vienu no Austrālijas veiksmīgākajām plašsaziņas līdzekļu eksporta precēm. "Kaimiņi" noslēguma sēriju Austrālijā pārraidīja kā 90 minūšu epizodi 2022. gada 28. jūlijā *Network 10* un *10 Peach*.

2022. gada novembrī paziņoja, ka *[[Amazon Freevee]]* un *Fremantle* vienojušies par seriāla veidošanas un pārraides atsākšanu. Seriāla pārraidi pēc 11 gadiem atsāka *Network Ten*. Seriāla veidošana atsākta 2023. gada 17. aprīlī, un ziepju operas pārraide atsākās 2023. gada 18. septembrī.

Seriāla sižets ir par parasto cilvēku dzīvi, kas dzīvo izdomātā Melburnas priekšpilsētā — Erinsboro, Remzijstrītā, Lasitera kompleksā, kurā ietilpst bārs, viesnīca, kafejnīca, juristu birojs, policijas iecirknis un parks. Seriālā sākotnēji ir trīs ģimenes: Remziji, Robinsoni un Klārki.

Vairākas Austrālijas slavenības atveidojušas lomas šajā seriālā savas karjeras sākumā, piemēram, Margo Robija, Kailija Minoga, Gajs Pīrss, Rasels Krovs, kā arī brāļi Lūks un Liams Hemsvorti.

## Atsauces

## Ārējās saites

*
Izglītība Latvijā

**Izglītība Latvijā** ir pieejama no pirmsskolas līdz augstākajai izglītībai. Izglītības sistēmu Latvijā reglamentē vairāki likumi, tostarp Izglītības likum*s* (1998) un Augstskolu likums (1995), un tās pamatprincipi ir izklāstīti Latvijas Satversmē, kas nosaka tiesības uz bezmaksas izglītību līdz vidējās izglītības līmenim. Izglītību nodrošina valsts, pašvaldību un privātajās izglītības iestādēs.

## Latvijas izglītības sistēmas struktūra
Izglītība Latvijā ir sadalīta 4 līmeņos:

# Pirmsskolas izglītība — paredzēta bērniem līdz 7 gadu vecumam, un tā ir obligāta no 5 gadu vecuma. Pirmsskolas izglītība koncentrējas uz bērna attīstību un sagatavošanu pamatizglītības apguvei.
# Pamatizglītība — sākas, kad bērns sasniedz 7 gadu vecumu, un ilgst 9 gadus (1.—9. klase). Pamatizglītība ir obligāta, un tās mērķis ir nodrošināt vispārēju izglītību, kas ietver pamatprasmes matemātikā, valodās, dabaszinātnēs, sociālajās zinātnēs un citos mācību priekšmetos.
# Vidējā izglītība — tiek iegūta pēc pamatizglītības un ilgst 3 gadus (10.—12. klase). Ir pieejami divi vidējās izglītības veidi:
#* Vispārējā vidējā izglītība (ģimnāzijas, vidusskolas)
#* Profesionālā vidējā izglītība (tehnikumi, profesionālās izglītības iestādes), kur skolēni papildus vispārējai izglītībai apgūst arī profesiju.
# Augstākā izglītība — tiek nodrošināta augstskolās un universitātēs, kur studenti var iegūt bakalaura, maģistra un doktora grādu. Latvijā augstākā izglītība ir pieejama gan valsts finansētās, gan privātās augstskolās. Populārākās universitātes ir Latvijas Universitāte, Rīgas Tehniskā universitāte un citas.

## Izglītības reforma

No 2025. gada mācības Latvijas vispārīgās izglītības iestādēs notiek vienīgi latviešu valodā. Latvijas augstskolās pastāv ievērojams skaits programmu, kuras ārvalstniekiem piedāvā angļu valodā.

2020. gadā Latvijā ieviesa kompetenču pieeju mācību saturam, kuras mērķis ir attīstīt problēmrisināšanas prasmes, kritisko domāšanu, radošumu un sadarbību. Mainot pedagogu profesionālās izaugsmes un motivācijas sistēmu, pievērš uzmanību jaunajām tehnoloģijām un digitālajai izglītībai.
Iedzīvotāju skaita samazināšanās un izceļošana ietekmē skolu slēgšanu laukos.

## Skatīt arī

* Latvijas augstskolas un koledžas

## Ārējās saites
Korejas Republikas Pagaidu valdība

thumb|Karogs
**Korejas Republikas Pagaidu valdība** (korejiešu: 대한민국 임시정부) tika dibināta 1919. gadā, pēc martā notikušajām pret Japānas Impērijas kolonizāciju vērstajām masveida demonstrācijām, kas pazīstamas kā 1. marta kustība. Šī valdība atradās Ķīnā un darbojās kā Korejas nacionālās neatkarības kustības politiskais centrs, mēģinot atjaunot Korejas suverenitāti, kuru tā Japānai bija zaudējusi pēc 1910. gada aneksijas.

Pagaidu valdība pastāvēja kā trimdas valdība līdz Korejas atbrīvošanai no Japānas 1945. gadā pēc Otrā pasaules kara. Tā nespēja tieši pārvaldīt Koreju, taču organizēja diplomātiskās aktivitātes un veicināja starptautisku atbalstu Korejas neatkarības kustībai. Tās prezidents bija I Sinmans, kurš vēlāk kļuva par Dienvidkorejas pirmo prezidentu pēc neatkarības atgūšanas.

## Ārējās saites
77. gads

**77. gads** () bija parastais gads, kas pēc Jūlija kalendāra sākās trešdienā.

## Notikumi
### Romas Impērija
* Gneju Jūliju Agrikolu iecēla par Britānijas gubernatoru, šo amatu viņš ieņēma līdz 84. gadam. Savas valdīšanas laikā paplašināja romiešu ietekmi līdz Klaidas upes grīvai (Skotija) un cēla nocietinājumus.
* Agrikola pakļāva ordovikus Velsā un sekoja atlikušajiem cilts iedzīvotājiem uz Englsi, druīdu svēto salu.
* Ziemā Agrikola iekaroja Englsi.

### Pēc tēmas
#### Māksla un zinātne
* Plīnijs Vecākais publicēja pirmās desmit grāmatas no "Dabas vēstures".
* Romieši izstrādāja vienkāršu destilācijas metodi.
Jūlians Rīersons

**Jūlians Rīersons** (, dzimis ) ir norvēģu futbolists, kurš spēlē aizsarga pozīcijā un pārstāv Norvēģijas futbola izlasi. Kopš 2023. gada Rīersons spēlē Vācijas Bundeslīgas komandā Dortmundes "Borussia".

Iepriekš spēlējis Norvēģijas komandā *[[Viking FK|Viking]]* un Vācijas komandā *[[1. FC Union Berlin|Union Berlin]]*.

Norvēģijas futbola izlases rindās debitējis 2020. gadā.

## Ārējās saites
19. aprīļa revolūcija (Koreja)

thumb|Protestētāji
**19. aprīļa revolūcija** (korejiešu: 4.19 혁명) bija protestu vilnis Dienvidkorejā, kas notika 1960. gada aprīlī. Tā izraisīja prezidenta I Sinmana autoritārā režīma krišanu.

## Vēsture
Revolūcijas pamatā bija augošā sabiedrības neapmierinātība ar I Sinmana autoritāro pārvaldi un vēlēšanu manipulācijām. Lielākā daļa tautas bija neapmierināta ar viņa ilgstošo varas monopolu, represīvajām metodēm un īpaši ar 1960. gada marta prezidenta vēlēšanu rezultātu viltošanu. Vēlēšanās Sinmans uzvarēja, bet tautas vidū bija izplatīta pārliecība, ka balsu skaitīšana bija falsificēta, kas izraisīja plašus protestus, kurus valdība sākotnēji mēģināja apspiest ar spēku. Tomēr vardarbīgā reakcija no režīma puses, īpaši incidenti, kuros tika nogalināti studenti, izraisīja vēl lielāku sašutumu sabiedrībā.

Protesti sākās jau martā, kad studenti iznāca ielās, lai izteiktu savu neapmierinātību. Lūzuma punkts notika 1960. gada 19. aprīlī, kad policija atklāja uguni uz studentiem Seulā, nogalinot vairākus protestētājus. Sabiedrība, tostarp studenti, skolotāji, intelektuāļi un pat daži valdības locekļi, sāka izvirzīt prasības pēc prezidenta atkāpšanās un politiskās atbildības. Pieaugot spiedienam, I Sinmans sākotnēji mēģināja apspiest protestus, bet, kad situācija kļuva nekontrolējama, viņš bija spiests atkāpties no amata 1960. gada 26. aprīlī.

## Sekas
Pēc I Sinmana atkāpšanās tika izveidota jauna valdība. Viceprezidents Li Kīpoongs, kurš arī bija iesaistīts vēlēšanu viltošanā, atkāpās un gāja bojā kopā ar visu ģimeni, kad viņus nošāva dēls, kas pēc tam veica pašnāvību. Šī situācija radīja politisku vakuumu, un 1960. gada augustā tika izveidota Otrā Korejas Republika, kuru vadīja Juns Bosons (*Yun Posun*). Valsts pārgāja no prezidentālas uz parlamentāru sistēmu.

Otrā Korejas Republika īstenoja reformas, lai padarītu valdību demokrātiskāku. Tā mēģināja ierobežot prezidenta pilnvaras un piešķīra lielāku varu parlamentam. Tika pieņemti likumi, kas mazināja valdības kontroli pār medijiem, stiprināja pilsoņu tiesības un veicināja lielāku politisko brīvību. Tomēr vājā demokrātiskā valdība bija īslaicīga. 1961. gada 16. maijā ģenerālis Paks Čonhi veica militāro apvērsumu, gāžot Otrās Republikas valdību un izveidojot militāru pārvaldi. Paks Čonhi nostiprināja autoritāru režīmu, kas ilga līdz viņa slepkavībai 1979. gadā. Viņa valdīšanas laikā tika veiktas plašas ekonomiskās reformas, kas vēlāk veicināja Dienvidkorejas straujo ekonomisko izaugsmi, taču demokrātiskās tiesības tika ierobežotas.

## Ārējās saites
Pļavas bitene

**Pļavas bitene** (*Geum rivale*) ir biteņu suga, kura ir plaši sastopama Ziemeļamerikā un Eirāzijā, tostarp ļoti bieži visā Latvijas teritorijā, kur no tie aug visdažādākajos mēreni sausos, mitros un pārmitros biotopos: pļavās, krūmājos, upju un grāvju krastos, mežos, arī nezālienēs.

Veido hibrīdu ar pilsētas biteni (*Geum urbanum*) — vidējo biteni (*Geum rivale x Geum urbanum*), kam raksturīgi nolīkuši ziedi, dzeltens vainags, šauras kauslapas zaļā vai sarkanīgi brūnā krāsā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Manas laimes lauskas (filma)

**"Manas laimes lauskas"** () ir 2024. gada romantiska drāmas filma, kuras režisors ir Džastins Baldoni. Galvenās lomas atveido Bleika Laivlija, Džastins Baldoni, Brendons Sklenārs un Dženija Sleita. Filma balstīta uz Kolīnas Hūveres tāda paša nosaukuma romānu.

## Sižets
Lilija Blūma pārvar traumējošu bērnību, lai uzsāktu jaunu dzīvi. Nejauša tikšanās ar neiroķirurgu Railu Kinkeidu izraisa dziļu saikni, taču Lilija sāk saskatīt viņā lietas, kas atgādina par viņas vecāku attiecībām. Kad Lilijas pirmā mīlestība Atlass Korigans pēkšņi atgriežas viņas dzīvē, viņas attiecības ar Railu sašķobās, un Lilija saprot, ka viņai jāiemācās paļauties uz saviem spēkiem, lai izdarītu neiespējamu izvēli savai nākotnei.

## Atsauces

## Ārējās saites
A23a

[thumb|A23a pārvietošanās pēc ''[NASA Earth Observatory* datiem]]
*'A23a*' ir liels galdveida [[aisbergs]] [[Dienvidu okeāns|Dienvidu okeānā]] pie [[Antarktīda]]s krastiem, kas atdalījās no [[Filhnera-Ronnes šelfa ledājs|Filhnera—Ronnnes šelfa ledāja]] 1986. gadā. Tas daudzus gadus bija iestrēdzis uz jūras gultnes, bet 2020. gadā sāka kustēties. Aisberga platība ir aptuveni 3900 kvadrātkilometri. Tas bija lielākais aisbergs pasaulē, līdz to uz laiku pārspēja [[A76]] 2021. gadā, bet pēc šī aisberga sadalīšanās trijās daļās A23 atkal bija lielākais aisbergs.

2023. gada novembrī A23a virzījās garām [[Antarktīdas pussala]]s ziemeļu galam dziļāk Dienvidu okeānā. 2023. gada 1. decembrī pie pussalas gala aisbergu novēroja polāro pētījumu kuģis *RRS Sir David Attenborough''. A23a kūstot izdala ievērojamu daudzumu minerāldaļiņu, tāpēc kuģis ņēma ūdens paraugus visā tā perimetrā.

2024. gada aprīļa sākumā aisbergs iekļuva Antarktikas cirkumpolārajā straumē, tomēr ir apstājies, rotējot uz vietas uz ziemeļiem no Antarktīdas pussalas.

Padomju Savienības tobrīd iekonservētā un neapdzīvotā polārstacija Družnaja I, kas sākotnēji tika izveidota uz Filhnera—Ronnnes šelfa ledāja, atradās uz aisberga tā atdalīšanās laikā, tāpat kā arī pamestās polārstacijas Henerala Belgrano un Šekltona. 1987. gadā tika uzsākta glābšanas misija, kas pārcēla bāzi un pārdēvēja to par Družnaja III.

2025. gada rudenī tika ziņots, ka aisbergs A23a ir pārvietojies uz ziemeļiem no Dienvidžordžijas un, nokļūstot siltākos ūdeņos, sācis sabrukt.

## Atsauces

## Ārējās saites
Češīras Austrumi

**Češīras Austrumi** () ir unitārā pašvaldība ar boro statusu Anglijā, Češīras ceremoniālajā grāfistē. Aizņem grāfistes austrumu daļu, robežojas ziemeļos ar Lielo Mančestru, ziemeļaustrumos — ar Dārbišīru, dienvidaustrumos — ar Stefordšīru, dienvidos — ar Šropšīru, rietumos — ar Češīras Rietumiem un Česteru, bet ziemeļrietumos — ar Voringtonu. Distrikta administratīvais centrs ir Sendbeča, bet lielākā apdzīvotā vieta — Krū.

## Vēsture
Češīras Austrumu boro tagadējās robežās izveidots 2009. gada 1. aprīlī, apvienojot Meklsfīldas, Kongltonas un Krū un Nentvičas nemetropoles distriktus un deleģējot boro padomei Češīras nemetropoles grāfistes padomes funkcijas.

## Administrācija
Administratīvi unitārās pašvaldības teritoriju veido 13 pagasta līmeņa pilsētas: Krū ( iedzīvotāji), Meklsfīlda (), Kongltona (), Vilmslova (), Sendbeča (), Midlviča (), Nentviča (), Pointona (), Olseidžera (), Natsforda (), Bolingtona () un Hendforta (), kā arī 113 lauku pagasti.

## Atsauces

## Ārējās saites
Ivans Jovanovičs

**Ivans Jovanovičs** (; dzimis  Loznicā) ir serbu futbola treneris un bijušais futbolists. Spēlējis pussarga pozīcijā. Kopš 2024. gada augusta ir Grieķijas futbola izlases galvenais treneris.

## Futbolista karjera
Spēlētāja karjeru sāka dzimtās pilsētas klubā *[[FK Loznica]]*. No 1984. līdz 1989. gadam pārstāvēja Belgradas "Rad". Pēc tam pievienojās Grieķijas klubam Saloniku "Iraklis", kur arī spēlēja līdz karjeras beigām.

## Trenera karjera
Trenera karjeru sāka 2001. gadā Grieķijas klubā *[[Niki Volos F.C.|Niki Volos]]*. 2002. gadā kļuva par sava bijušā kluba Saloniku "Iraklis" galveno treneri, bet nenostrādāja pilnu sezonu. 2003. gada novembrī sāka darbu kā Kipras kluba Nikosijas APOEL galvenais treneris. 2004. gadā uzvarēja Kipras Pirmajā divīzijā. Vēlāk vadījis *[[Panachaiki F.C.|Panachaiki]]* klubu Grieķijā un uz neilgu laiku atgriezās *Iraklis* galvenā trenera amatā. 2008. gadā atkārtoti pievienojās APOEL un vēl trīs reizes aizveda klubu līdz Kipras čempionu titulam (2009., 2011. un 2013. gadā). 2011. gadā Serbijas Futbola asociācija atzina Jovanoviču par Serbijas gada treneri.

Vēlāk ir strādājis Apvienotajos Arābu Emirātos — bija kluba *[[Al-Nasr SC (Dubaija)|Al-Nasr]]* galvenais treneris, bet no 2019. līdz 2020. gadam vadīja AAE futbola izlasi. 2021. gada jūlijā tika apstiprināts par Atēnu "Panathinaikos" galveno treneri. 2022. gadā izcīnīja Grieķijas kausu. 2023. gada decembrī tika atbrīvots no amata.

2024. gada augustā Jovanovičs tika iecelts par Grieķijas izlases galveno treneri.

## Sasniegumi
;APOEL
* Kipras Pirmā divīzija: 2003—04, 2008—09, 2010—11, 2012—13
* Kipras kauss: 2007—08
* Kipras Superkauss: 2004, 2008, 2009, 2011

;*Al-Nasr*
* Persijas līča čempionu līga: 2014
* AAE Prezidenta kauss: 2014—15
* AAE Līgas kauss: 2014—15

;*Panathinaikos*
* Grieķijas kauss: 2021—22

;Individuālie
* Kipras sezonas treneris: 2003—04, 2008—09, 2009—10, 2010—11, 2011—12, 2012—13
* Serbijas gada treneris: 2011
* Grieķijas Superlīgas sezonas treneris: 2021—22

## Atsauces

## Ārējās saites
Kolīna Hūvere

**Kolīna Hūvere** (), dzimusi **Mārgreta Kolīna Fenala** (; 1979. gada 11. decembrī) ir amerikāņu rakstniece, kas galvenokārt raksta romānus romantikas un jauniešu literatūras žanrā. Visplašāk pazīstama kā romāna "Manas laimes lauskas" (*It Ends with Us*, 2016) autore. 2022. gada oktobrī Hūvere ir pārdevusi aptuveni 20 miljonus grāmatu. 2023. gadā žurnāls ''Time'' viņu nosauca par vienu no 100 ietekmīgākajiem cilvēkiem pasaulē.

Vairāki Hūveres romāni izdoti latviešu valodā, tostarp:

* "Manas laimes lauskas" (*It Ends with Us*, 2016)
* "Likteņa nolaupītājs" (*Without Merit*, 2017)
* "Veritija" (*Verity*, 2018).

## Atsauces

## Ārējās saites

*
Debnijs Kolmens

**Debnijs Vortons Kolmens** (; dzimis , miris ) bija amerikāņu aktieris. Visbiežāk atveidojis egomaniakālu un nepatīkamu personu komiskos tēlus. Savas karjeras laikā piedalījies vairāk nekā 175 filmās un televīzijas seriālos, par ko nominēts dažādām jomas balvām.

Nozīmīgas filmas ar Kolmena dalību ir *[[9 to 5]]* (1980), "Pie Zelta ezera" (*On Golden Pond*, 1981), "Sirdspuķīte" (1982), *[[WarGames]]* (1983), *[[Cloak & Dagger (filma)|Cloak & Dagger]]* (1984) un "Tev pienācis pasts" (1998).

Nozīmīgām televīzijas lomām pieskaitāmas lomas tādos seriālos kā *[[Mary Hartman, Mary Hartman]]* (1976—1977), *[[Buffalo Bill (seriāls)|Buffalo Bill]]* (1983—1984) un *[[The Slap Maxwell Story]]* (1987—1988), kā arī *[[The Guardian (seriāls)|The Guardian]]* (2001—2004). Tāpat zināms ar lomu seriālā "Pagrīdes impērija" (2010—2011) un seriālā "Jeloustouna" (2019), kas bija viņa pēdējā loma. Kā balss aktieris piedalījies animācijas seriālā *[[Recess]]* (1997—2001) un vairākās pēc seriāla veidotās filmās.

Sešas reizes nominēts ''Primetime Emmy'' balvai, no kurām vienu ieguvis un trīs reizes nominēts Zelta globusa balvai, no kurām arī vienu balvu ieguvis. Saņēmis arī divas Ekrāna aktieru ģildes balvas.

 Kolmens saņema zvaigzni Holivudas Slavas alejā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Manas laimes lauskas

**"Manas laimes lauskas"** () ir Kolīnas Hūveres romāns, kas izdots 2016. gadā. Grāmatā apskatītas tādas tēmas kā vardarbība ģimenē un emocionālā vardarbība. Tā balstīta uz autores mātes un tēva attiecībām, un Hūvere to raksturoja kā "visgrūtāko grāmatu, ko viņa jebkad ir uzrakstījusi".

Grāmata bija bestsellers — 2019. gadā visā pasaulē pārdoti vairāk nekā miljons grāmatas eksemplāru, to iztulkoja vairāk nekā divdesmit valodās, tostarp latviešu (tulkojums izdots 2018. gadā). 2021. gadā romāna popularitāte atkal palielinājās *[[TikTok]]* lietotnes dēļ, un 2022. un 2023. gados grāmata atkal ierindojās dažādu pārdotāko grāmatu sarakstu pirmajā vietā. 2022. gada oktobrī romānam izdots turpinājums *It Starts With Us*.

2024. gada augustā izlaista uz grāmatas motīviem balstīta filma — "Manas laimes lauskas". Tās režisors ir Džastins Baldoni, galvenajās lomās ir Bleika Laivlija, Baldoni un Brendons Sklenārs.

## Atsauces
Jirgens Henns

**Jirgens Henns** (; dzimis  Viljandi) ir Igaunijas futbola treneris un bijušais futbolists. Spēlējis pussarga pozīcijā. Pašlaik ir Igaunijas futbola izlases galvenais treneris.

## Futbolista karjera
J. Henns ir dzimtās pilsētas kluba Viljandi "Tulevik" audzēknis. Pieaugušo karjeras sākumā spēlēja Igaunijas zemākajās līgās, pārstāvēja *[[Viljandi PT]]*, *[[FC Elva]]* un *Tulevik* dublieru komandu. 2007. gadā *Tulevik* rindās debitēja Igaunijas Meistarlīgā. Divas sezonas bija kluba pamatsastāva spēlētājs. 2011. gadā aizvadīja divas spēles *[[FC Flora]]* sastāvā, bet vairāk spēlēja dublieros. Karjeru noslēdza trešās līgas komandā *[[HÜJK Emmaste]]*.

## Trenera karjera
Trenera darbu sācis futbola kluba *[[FC Flora|Flora]]* sistēmā, trenējis kluba trešo komandu, dublierus, bijis trenera asistents pirmajā komandā. 2016. gadā bija Igaunijas U-21 izlases trenera asistents. 2018. gadā kļuva par *Flora* galveno treneri. Henna vadībā *Flora* četras reizes izcīnīja Igaunijas Meistarlīgas čempiontitulu (2019, 2020, 2022, 2023). 2021. gadā *Flora* kļuva par pirmo Igaunijas klubu, kas iekļuva Eiropas kausu grupu turnīrā, kvalificējoties UEFA Eiropas konferences līgas pamatsacensībām.

2024. gada janvārī Henns kļuva par Igaunijas izlases galvenā trenera Tomasa Hēberli asistentu. Tā paša gada maijā, kad Hēberli amatu atstāja, Henns tika apstiprināts par galveno treneri, sākot ar 2024. gada jūniju. Viņa vadībā Igaunija uzvarēja 2024. gada Baltijas kausā.

## Sasniegumi
;*Flora*
* Igaunijas Meistarlīga: 2019, 2020, 2022, 2023
* Igaunijas kauss: 2019—20
* Igaunijas Superkauss: 2020, 2021

## Atsauces

## Ārējās saites
Hokans Ēriksons

**Hokans Georgs Ēriksons** (; dzimis ) ir zviedru futbola treneris. No 2011. līdz 2017. gadam vadījis Zviedrijas U-21 izlasi, bijis arī olimpiskās izlases treneris 2016. gada olimpiskajās spēlēs. No 2019. līdz 2024. gadam bija Fēru Salu futbola izlases galvenais treneris.

Viņa tēvs Georgs Ēriksons arī bija futbolists un futbola treneris, vadīja Zviedrijas izlasi no 1970. līdz 1979. gadam.

## Karjera
Futbolu spēlējis tikai jauniešu un amatieru līmenī. Jau 23 gadu vecumā kļuva par treneri. Sākumā trenējis jauniešus un amatieru komandas zemākajās līgās. No 1988. līdz 1989. gadam bija AIK trenera asistents. 2001. gadā kļuva par *[[IFK Norrköping]]* trenera asistentu, bet nākamajā gadā par galveno treneri. 2003. gada septembrī tika atbrīvots no darba Noršēpingas klubā. 2003. gadā paņēma pārtraukumu trenera darbā, strādāja par pasniedzēju Erebrū Universitātes veselības zinātņu nodaļā un bija atbildīgs arī par Zviedrijas Futbola asociācijas treneru apmācību.

2011. gada janvārī kļuva par Zviedrijas U-21 izlases galveno treneri kopā ar Tomiju Sēderbergu. 2013. gadā, kad Sēderbergs amatu atstāja, kļuva par vienīgo galveno treneri. Aizveda Zviedriju līdz 2015. gada Eiropas U-21 čempionāta zelta medaļām. Līgums ar U-21 izlasi beidzās 2017. gada vasarā un netika pagarināts.

2019. gada decembrī tika apstiprināts par Fēru Salu izlases galveno treneri. Viņa vadībā Fēru Salu izlase iekļuva UEFA Nāciju līgas C līgā, bet 2022. gada septembrī savā laukumā spēja pieveikt Turcijas izlasi. 2024. gada novembrī pēc neizšķirtiem savā laukumā pret Armēniju un Latviju tika atbrīvots no amata.

## Sasniegumi
;Zviedrijas U-21 izlase
* Eiropas U-21 čempionāts: 2015

## Atsauces

## Ārējās saites
Krū

**Krū** (; ) ir pilsēta un pagasts Anglijā, Češīras ceremoniālajā grāfistē, Češīras Austrumu unitārās pašvaldības lielākā apdzīvotā vieta. Atrodas grāfistes dienviddaļā  no grāfistes galvenās pilsētas Česteras un  no valsts galvaspilsētas Londonas. Nozīmīgs dzelzceļa mezgls un autobūves centrs — šeit atrodās *[[Rolls-Royce]]* automobiļu ražotnes, bet mūsdienās — zīmola *[[Bentley]]* autorūpnīca.

## Vēsture
Vēstures avotos pirmoreiz minēta Pastardienas grāmatā 1086. gadā kā *Creu* — nosaukums cēlies no velsiešu valodas *criu* — ‘aizsprosts’. Vēsturiskā apdzīvotā vieta atrodas pilsētas austrumu nomalē. Mūsdienu pilsēta aizsākusies 1837. gadā pie Krū dzelzceļa stacijas kā *Grand Junction Railway* kompānijas «dzelzceļa kolonija». Krū ātri attīstījās par nozīmīgu dzelzceļa mezglu un 1871. gadā pilsētā jau dzīvoja 40 tūkstoši iedzīvotāju. 1938. gadā Krū tika uzbūvēta *Rolls-Royce* lidmašīnu dzinēju rūpnīca. Otrā pasaules kara laikā pilsēta kā nozīmīgs dzelzceļa mezgls un militārās rūpniecības centrs ievērojami cieta no vācu bombardēšanas. Pēc kara aviācijas dzinēju rūpnīcu pārprofilēja automobiļu ražošanai.  

## Sports
Krū bāzējas EFL League Two futbola klubs *Crewe Alexandra*.

## Atsauces

## Ārējās saites
Jeruzalemes patriarhāts

thumb
**Jeruzalemes patriarhāts** jeb **Jeruzalemes grieķu pareizticīgo patriarhāts** ir kristīga baznīcas vadības institūcija, kas atrodas Jeruzalemē. Tas ir viens no vēsturiskiem patriarhātiem un tā saknes meklējamas agrīnajos kristietības laikos. Jeruzalemes patriarhāts ir daļa no Austrumu pareizticīgo baznīcu kopienas.

Jeruzalemes pareizticīgo patriarhāts ir neatkarīga baznīca, kuru vada patriarhs, kas kalpo kā galvenais reliģiskais līderis. Tas ir viens no pieciem galvenajiem patriarhātiem, kas kopš senatnes ir bijuši atzīti kā svarīgi kristietības centri — pārējie ir Konstantinopoles, Aleksandrijas, Antiohijas un Romas patriarhāti.

## Ārējās saites
Uzbekī arābu valoda

**Uzbekī arābu valoda** (; *al ʿarabiyyah al ʿuzbikīya*) ir arābu valodas varietāte, kuru lieto nelielas kopienas Uzbekistānā, galvenokārt valsts dienvidu daļā, īpaši Kaškadarjas un Surhondarjas apgabalos. Kopējais runātāju skaits tiek lēsts ap 700 cilvēkiem. Šī dialekta rašanās ir saistīta ar arābu cilšu migrāciju Centrālāzijas virzienā dažādos vēstures periodos.

Uzbekī arābu valodu ietekmē apkārtējās valodas, īpaši no uzbeku valodas, kā arī no citām vietējām valodām, piemēram, tadžiku valodas. Tā ir atšķirīga no standarta mūsdienu arābu valodas, kas tiek izmantota oficiālajos kontekstos lielākajā daļā arābu valstu. Šo valodu lieto galvenokārt mutiski, un tā tiek uzskatīta par apdraudētu, jo jaunākās paaudzes runātāji bieži pāriet uz uzbeku valodu vai krievu valodu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Uzbekistānas soms

thumb
**Uzbekistānas soms** (uzbeku: *soʻm*) ir Uzbekistānas valūta. Tā oficiālais kods ir UZS. Soms sastāv no 100 tiinām, bet praktiski tiinas šobrīd vairs netiek lietotas ikdienas norēķinos inflācijas dēļ.

Uzbekistānas soms ir bijis oficiāla valūta kopš 1994. gada, kad tas aizstāja veco somu, kas īslaicīgi bija lietošanā pēc Padomju Savienības sabrukuma.

## Ārējās saites
Atlantijas harta

[thumb|[Vinstons Čērčils|Čērčila un Rūzvelta tikšanās uz kaujas kuģa “Velsas princis” klāja]]
**Atlantijas harta** bija sabiedroto dokuments, ko 1941. gada 14. augustā parakstīja ASV prezidents Franklins Rūzvelts un Lielbritānijas premjerministrs Vinstons Čērčils. Lai gan harta tika izdota Otrā pasaules kara laikā, vēl pirms ASV oficiālas iesaistīšanās karadarbībā, tās mērķis bija noteikt sabiedroto kara mērķus un pamatprincipus pēckara pasaules kārtības veidošanai, tās principi veidoja pamatu Apvienoto Nāciju Organizācijas (ANO) dibināšanai.

## Principi
Atlantijas harta sastāvēja no 8 punktiem, kas ietvēra principus, kuri kļuva par pamatu pēckara starptautiskajām attiecībām:

# Teritoriāla nepaplašināšanās: ASV un Lielbritānija apņēmās neizmantot karu, lai paplašinātu savas teritorijas.
# Tautu pašnoteikšanās tiesības: Visām tautām bija jābūt tiesībām brīvi izvēlēties savu valdību.
# Tautu suverenitātes atjaunošana: Pēc kara jāsamazina vardarbība un agresija pret neatkarīgām valstīm, kuru suverenitāte tika pārkāpta.
# Brīva tirdzniecība: Pēc kara jāpārvar šķēršļi starptautiskajā tirdzniecībā.
# Ekonomiskā sadarbība: Valstīm jāsadarbojas, lai nodrošinātu ekonomisko stabilitāti un nodarbinātību.
# Miers un drošība: Mērķis bija nodrošināt ilgstošu mieru pēc kara, nepieļaujot, lai citas valstis uzbruktu vai draudētu kaimiņiem.
# Jūras brīvība: Nodrošināt visām tautām brīvu piekļuvi jūrām un okeāniem.
# Atbruņošanās: Globālā ieroču sacensība būtu jāierobežo, lai nodrošinātu mierīgu starptautisko vidi.

## Ārējās saites
Sendbeča

**Sendbeča** (; ) ir pilsēta un pagasts Anglijā, Češīras ceremoniālajā grāfistē, Češīras Austrumu unitārās pašvaldības administratīvais centrs. Atrodas grāfistes vidusdaļā Vīlokas upes un Trentas un Mērzi kanāla krastā  no grāfistes galvenās pilsētas Česteras un  no valsts galvaspilsētas Londonas.

## Vēsture
Apdzīvota vieta radusies anglosakšu laikos un par tās agrīno vēsturi zināms vien tas, ka tā bieži cietusi no velsiešu un dāņu iebrukumiem un iedzīvotāji 7. gadsimtā kristīti. Pastardienas grāmatā 1086. gadā apdzīvotā vieta minēta kā *Sanbec* — senangļu valodas *sand bæce* — ‘smilšu strauts’. Vēsturiski Sendbeča attīstījusies kā tirgus pilsēta – tirgus hartiju tai 1579. gadā piešķira Elizabete I. Pilsētas straujāka izaugsme sākās 19. gadsimtā, kad šeit attīstījās zīda austuves; no 1801. līdz 1851. gadam iedzīvotāju skaits pieauga no 1844 līdz 4659 cilvēkiem. No 1933. līdz 2002. gadam pilsētā ražoja ERF zīmola kravas automobiļus un autobusus.

## Atsauces

## Ārējās saites
Polijas Pareizticīgā baznīca

thumb|Varšavas pareizticīgo metropolijas ģerbonis
**Polijas Pareizticīgā baznīca** () ir viena no Austrumu Pareizticīgo baznīcām. Tā dibināta 1924. gadā, lai apvienotu Polijā, jo īpaši tās austrumu daļā, dzīvojošos pareizticīgos iedzīvotājus, vēsturiski tie bija pārsvarā Polijas baltkrievi un ukraiņi.

2011. gada Polijas tautas skaitīšanā kā Polijas Pareizticīgo baznīcas locekļus sevi norādīja ap 156 000 valsts pilsoņu.

## Ārējās saites
Sergejs Barbarezs

**Sergejs Barbarezs** (; dzimis  Mostarā) ir Bosnijas un Hercegovinas futbola treneris un bijušais futbolists. Spēlējis uzbrucēja pozīcijā, pārstāvējis vairākus Vācijas Bundeslīgas klubus, bijis Bosnijas un Hercegovinas futbola izlases spēlētājs. Pašlaik ir Bosnijas un Hercegovinas izlases galvenais treneris.

## Futbolista karjera
Spēlētāja karjeru sāka Mostaras "Velež". 1992. gadā pievienojās Vācijas 2. Bundeslīgas klubam *[[Hannover 96]]*. Pēc gada pārgāja uz klubu *[[1. FC Union Berlin|Union Berlin]]*, ar kuru vienu sezonu nospēlēja Oberlīgā, bet vēl divas sezonas Reģionālajā līgā. 1996. gadā pievienojās Vācijas Bundeslīgas klubam Rostokas "Hansa". Karjeras turpinājumā pārstāvēja arī tādus Bundeslīgas klubus kā Dortmundes "Borussia", *[[Hamburger SV]]* un Leverkūzenes "Bayer". 2000.—2001. gada sezonā *Hamburger SV* rindās guva 22 vārtus Bundeslīgā un kļuva par sezonas labāko vārtu guvēju, dalot pirmo vietu ar Ebe Sandu. Profesionāla futbolista karjeru noslēdza 2008. gada jūnijā.

Bosnijas un Hercegivinas izlasē debitēja  draudzības spēlē pret Argentīnu. Pirmos vārtus izlases labā guva tā paša gada 5. septembrī 2000. gada Eiropas čempionāta kvalifikācijas spēlē pret Igauniju. Barbarezs ir bijis arī izlases kapteinis. Izlasē aizvadījis 47 spēles un guvis 17 vārtus. Pēdējā spēle izlases rindās viņam bija  pret Moldovu. Trīs reizes atzīts par Bosnijas un Hercegovinas gada futbolistu, iegūstot balvu *Idol Nacije* (2001, 2002, 2003).

## Trenera karjera
2011. gada janvārī ieguva *UEFA Pro* trenera licenci.  Bosnijas un Hercegovinas Futbola asociācija apstiprināja Barbarezu Bosnijas un Hercegovinas izlases galvenā trenera amatā, parakstot līgumu uz četriem gadiem.

## Sasniegumi
;*Hamburger SV*
* Vācijas Līgas kauss: 2003
* UEFA Intertoto kauss: 2005

;Individuālie
* Bosnijas gada futbolists: 2001, 2002, 2003
* Vācijas Bundeslīgas rezultatīvākais spēlētājs: 2000—01

## Atsauces

## Ārējās saites
Jostas roze

[thumb|Jostas rozes [izsitumi uz pacienta kakla un pleca]]
**Jostas roze** () ir slimība, kas izpaužas kā lokalizēti ādas izsitumi ar pūslīšiem. Slimību izraisa *[[Varicella zoster]]* vīruss, kas izraisa arī vējbakas. Slimība rodas cilvēkiem, kuri ir izslimojuši vējbakas, kad reaktivizējas vīruss, kurš pēc vējbaku izslimošanas latentā formā ir saglabājies organisma nervu mezglos.

## Cēloņi
Slimība var attīstīties jebkuram, kurš ir iepriekš slimojis ar vējbakām*,* kuras ierosina *Varicella zoster* vīruss. Pēc slimības pirmreizējās izslimošanas vīruss saglabājas organismā, nervu šūnās, kur tas paliek latentā (miera) stāvoklī. Ja ir kāds faktors, kas aktivē un pamodina vīrusu, tad atkārtota vīrusa aktivitāte izpaužas kā jostas roze.

### Riska faktori
Vēl nav līdz galam izpētīti faktori, kas aktivē vīrusu, taču ir novērots, ka novājināta imūnsistēma var veicināt vīrusa aktivizāciju. 
Pastiprināt iespēju saslimt var arī
personas vecums — apmēram puse cilvēku, kas saslimst ar jostas rozi, ir 50-60 gadus veci.

Lielāka iespēja saslimt ar jostas rozi cilvēkiem ir pēc citas slimības izslimošanas vai pēc smagas traumas. Personām ar novājinātu imunitāti ir paaugstināts risks saslimt ar jostas rozi, piemēram, personām, kas ir inficētas ar HIV vai AIDS, orgānu transplantācijas pacientiem, ķīmijterapijas un staru terapijas pacientiem, kā arī personām ar asinsrades saslimšanām. Paaugstināts risks ir arī personām ar hroniskām, autoimūnām slimībām, piemēram, reimatoīdo artrītu, psoriāzi u.c., kuriem tiek piemērota ārstēšana ar sistēmiskiem steroīdiem, audzēja nekrozes faktora (TNF) alfa inhibitoriem, sfingozīna 1-fosfāta (S1P) receptoru inhibitoriem, Janus kināzes (JAK) inhibitoriem.

### Inficēšanās
Saskaroties ar jostas rozes pacientu, persona nevar inficēties ar jostas rozi, taču, ja indivīds nav izslimojis vējbakas un nav vakcinēts pret vējbakām, tad, saskaroties ar jostas rozes pūšļa šķidrumu, persona no jostas rozes pacienta var saslimt ar vējbakām.

## Simptomi
1—5 dienas pirms izsitumu parādīšanās āda var būt jutīga, var būt dedzinoša, niezoša vai tirpstoša sajūta. Pēc tam attīstās sarkani izsitumi — tie parasti ir tikai vienā ķermeņa pusē, visbiežāk izsitumi lokalizējas uz krūškurvja, sāna vai uz muguras, plecu daļā. Retākos gadījumos iespējama izsitumu lokalizācija uz sejas — ap vienu no acīm.

Dažas dienas pēc izsitumu parādīšanās attīstās pūslīši ar dzeltenīgu vai asiņainu saturu. Izsitumu pūslīši dažas dienas pēc parādīšanās pārplīst, veidojot kreveles. Izsitumi var ilgt no 2 līdz 4 nedēļām. Tie ir sāpīgāki, bet mazāk niezoši salīdzinājumā ar vējbakām.

Akūtā stadijā ir arī paaugstināta temperatūra, galvassāpes un slikta dūša. Ja slimība skar sejas nervus, seja var pietūkt. Akūtā slimības stadija ilgst 5 — 10 dienas, bet izsitumi un kreveles no ādas pilnībā pazūd pēc pāris nedēļām. Parasti pēc izsitumiem uz ādas paliek pigmentēti plankumi, un var saglabāties herpētiska neiraļģija — sāpes slimības skartajā apvidū, kas visbiežāk pāriet 6 mēnešu laikā, bet citiem var saglabāties gadu un ilgāk.

## Atsauces

## Ārējās saites
Meklsfīlda

**Meklsfīlda** (; ) ir pilsēta un pagasts Anglijā, Češīras ceremoniālajā grāfistē, Češīras Austrumu unitārās pašvaldības otra lielākā apdzīvotā vieta. Atrodas grāfistes ziemeļaustrumu daļā Bolinas upes krastos  no grāfistes galvenās pilsētas Česteras un  no valsts galvaspilsētas Londonas. 

## Vēsture
Pastardienas grāmatā 1086. gadā minēta *Maclesfeld* muiža; 1070. gados muiža tikusi nopostīta un inventarizācijā norādīts tās vērtības kritums no £8 līdz 20 šiliņiem. 1261. gadā karalis Edvards I piešķīra Meklsfīldai boro hartiju, kas deva tai tiesības rīkot tirgu, gadatirgu, kā arī tiesu. Tjudoru laikmetā pilsēta plauka kā amatniecības centrs — šeit izgatavoja zirglietas, cimdus, pogas, lentas un greznumlietas. 

No 17. gadsimta pilsētā attīstījās zīda industrija. Pirmā zīda fabrika tika dibināta 1740. gados un 18. gadsimtā pilsēta kļuva par vienu no pasaules nozīmīgākajiem zīda izstrādājumu ražošanas centriem, bet 1832. gadā pilsētā darbojās 71 zīda fabrika, kur nodarbināja ap 10 tūkstošiem cilvēku. 1851. gadā pilsētas zīda industrijā iestājās krīze un daudzi zīda fabriku darbinieki emigrēja uz ASV tālaika zīda industrijas centru Patersonu. Nelielos apjomos zīda industrija pilsētā pastāvēja līdz pat 1980. gadiem.

Mūsdienās pilsētā attīstīta farmaceitiskā ražošana (*[[AstraZeneca]]*, *[[Novartis]]*), kā arī vairākas vieglās rūpniecības nozares.

## Atsauces

## Ārējās saites
Češīras Rietumi un Čestera

**Češīras Rietumi un Čestera** () ir unitārā pašvaldība ar boro statusu Anglijā, Češīras ceremoniālajā grāfistē. Aizņem grāfistes rietumu daļu, robežojas rietumos ar Velsu, dienvidaustrumos — ar Šropšīru, austrumos — ar Češīras Austrumiem, bet ziemeļaustrumos — ar Voringtonu un Holtonu, bet ziemeļrietumos — ar Mērzisaidu. Distrikta administratīvās iestādes atrodas Elsmīrportā, bet lielākā apdzīvotā vieta ir grāfistes pilsēta Čestera.

## Vēsture
Češīras Rietumu un Česteras boro tagadējās robežās izveidots 2009. gada 1. aprīlī, apvienojot Elsmīrportas un Nestonas, Veilrojalas un Česteras nemetropoles distriktus un deleģējot boro padomei Češīras nemetropoles grāfistes padomes funkcijas.

## Administrācija
Administratīvi unitārās pašvaldības teritoriju veido ārpuspagastu teritorija (*unparished area*), ko tieši pārvalda boro padome un kas iekļauj Česteras ( iedzīvotāji) un Elsmīrportas () pilsētas, 4 pagasta līmeņa pilsētas: Vinsforda (), Nortviča (), Nestona (), Frodšema (), kā arī 110 lauku pagasti, daļa no kuriem veido Česteras, Vinsfordas un Nortvičas urbānās teritorijas.

## Atsauces

## Ārējās saites
Fransisko de Toledo

**Fransisko Alvaress de Toledo** (; dzimis  Oropesā, miris  Madridē) bija spāņu muižnieks un karavīrs, piektais Peru vicekaralis (1569—1581). Viņš bieži tiek dēvēts par "labāko no Peru vicekaraļiem", tomēr tikpat bieži tiek nosodīts par viņa administrācijas negatīvo ietekmi uz koloniju pamatiedzīvotājiem.

## Dzīvesgājums
Dzimis ievērojamā Kastīlijas dzimtā, Oropesā. Nebūdams vecākais dēls ģimenē, jau mazotnē, astoņu gadu vecumā, devies uz Spānijas karaļa Karlosa I galmu izglītoties un dienēt par pāžu.

1535. gadā Fransisko de Toledo pievienojās ietekmīgajam Alkantaras bruņinieku ordenim. 20 gadus dienējis Hābsburgu armijā Flandrijā, Itālijā, Vācijā, Ungārijā un Francijā. De Toledo bija imperatora Kārļa V (Spānijas Karloss I) attāls radinieks, kā arī draugs.

1569. gadā Fransisko de Toledo kļuva par Peru vicekarali. Toledo ieviesa stabilitāti nemierīgajā vicekaralitātē un mainīja Spānijas koloniālās varas raksturu un attiecības starp pamatiedzīvotājiem un viņu spāņu valdniekiem. Ar nežēlīgu politiku Toledo piespiedu kārtā pārcēla daudzus Peru un Bolīvijas pamatiedzīvotājus uz jaunām dzīves vietām, īstenojot to kristianizāciju, iekasējot nodevas un nodokļus, kā arī piespiežot vietējo darbaspēku strādāt raktuvēs (sevišķi sudraba raktuvēs) un citos piespiedu darbos. Viņš sodīja ar nāvessodu Tupaku Amaru, pēdējo Inku impērijas pēcteču valsts (Vilkabambas) valdnieku.

Toledo vicekaraļa amatu ieņēma no 1569. gada 30. novembra līdz 1581. gada 1. maijam, kopā vienpadsmit gadus un piecus mēnešus. Viņš izveidoja tās juridisku struktūru un nostiprināja institūcijas, kuras Spānijas kolonijā Peru vicekaralistē darbojās turpmākos vairāk nekā divsimt gadus.

Neraugoties uz sasniegumiem kolonijas pārvaldē, Fransisko de Toledo tika apvainots finanšu pārkāpumos un 1581. gadā atsaukts uz Spāniju. Līdz 1582. gada aprīlim atradās apcietinājumā, kur miris.

## Atsauces

## Ārējās saites
Hūvere

**Hūvere** var būt:

* Elizabete Hūvere (*Elizabeth Hoover*), izdomāts tēls animācijas seriālā "Simpsoni";
* Kolīna Hūvere (*Colleen Hoover*; dzimusi 1979. gadā), amerikāņu rakstniece.

## Skatīt arī
* *[[Hoover]]*
* Hūvers
Dmitrijs Kiseļovs

**Dmitrijs Kiseļovs** (; dzimis 1954. gada 26. aprīlī Maskavā) ir Krievijas žurnālists. Plaši pazīstams kā viens no galvenajiem Krievijas propagandistiem, kas ieņem nozīmīgus amatus vairākos valsts plašsaziņas līdzekļos.

Kiseļovs vairākkārt apsūdzēts neobjektivitātē un faktu sagrozīšanā. 2014. gadā pēc Krimas aneksijas Kiseļovs tika pakļauts Eiropas Savienības un citām ārvalstu sankcijām par savu lomu Krievijas agresijas atbalstā pret Ukrainu.

## Dzīvesgājums
Dmitrijs Kiseļovs dzimis Maskavā, PSRS. 1978. gadā absolvējis Ļeņingradas Valsts universitātes Filoloģijas fakultāti.

1980. gados Kiseļovs sāka savu karjeru kā reportieris un korespondents. Viņš strādāja PSRS Valsts televīzijā un radio. 1991. gadā Kiseļovs kļuva par programmas "Vesti" vadītāju RTR kanālā. 1990. gadu laikā viņš turpināja strādāt televīzijā, kur ieņēma dažādus amatus.

2008. gadā Kiseļovs kļuva par VGTKR ģenerāldirektora vietnieku, un 2013. gadā viņš tika iecelts par informācijas aģentūras "Rossija segodņa" ģenerāldirektoru. Viņa vadībā aģentūra aktīvi izplata Krievijas skatījumu starptautiskajā arēnā.

Dmitrijs Kiseļovs ir pazīstams ar saviem provokatīvajiem izteikumiem un asu retoriku. Viņš aktīvi atbalsta Krievijas valdības politiku un kritizē Rietumus. Kiseļova raidījumi kanālā "Rossija 1", īpaši "Vesti nedeli", kļuvuši par platformu propagandas materiālu izplatīšanai.

## Atsauces

## Ārējās saites