open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Jorma Ollila

**Jorma Ollila** (*Jorma Ollila*, dzimis 1950. gada 15. augustā) ir Somijas uzņēmējs. Viņš ir bijis uzņēmuma *[[Outokumpu]]* padomes priekšsēdētājs, *[[Royal Dutch Shell]]* padomes priekšsēdētājs, kā arī *[[Nokia]]* izpilddirektors un padomes priekšsēdētājs. Ir vairāku uzņēmumu padomes loceklis.

## Izglītība
Jorma Ollila, mācoties Vāsas ģimnāzijā, ieguva Somijas Kultūras fonda stipendiju un Velsā Atlantijas koledžā pabeidza Apvienoto pasaules koledžu programmu, iegūstot starptautisko bakalaura diplomu (*IB Diploma Programme*).
1976. gadā viņš Helsinku Universitātē ieguva maģistra grādu politoloģijā.
1978. gadā Londonas Ekonomikas skolā ieguva maģistra grādu ekonomikā.
1981. gadā Helsinku Universitātē ieguva inženiera diplomu inženierfizikā.
jau studiju laikā Ollila iesaistījās studentu politikā, un 1973. un 1974. gadā darbojās Somijas studentu savienības padomē.
Ollila izgāja Rezerves virsnieku skolu (*Reserviupseerikoulu*), un ir kapteinis rezervē.

## Karjera
1978. gadā Jorma Ollila sāka strādāt *[[Citibank]]* Londonas nodaļā, vēlāk — Helsinkos.
1985. gadā viņš tika pieņemts darbā Somijas uzņēmumā *[[Nokia]]*, lai pārvaldītu starptautiskās finanšu operācijas.
1986. gadā Ollila kļuva par *Nokia* finanšu direktoru.
1990. gadā viņš iecelts par mobilo telefonu nodaļas vadītāju.
1992. gada janvārī Jorma Ollila kļuva par *Nokia* izpilddirektoru, nomainot Simo Vuorilehto. Viņa vadībā *Nokia* kļuva par pasaulē lielāko mobilo telefonu ražotāju.
1999. gada martā Ollila kļuva par *Nokia* padomes priekšsēdētāju, amatu pildot līdz 2012. gada 3. maijam.
2006. gada maijā viņu izpilddirektora amatā nomainīja Olli Peka Kallasvuo.

Jorma Ollila bija Somijas ekonomikas pētījumu institūta priekšsēdētājs. 
Kopš 2005. gada viņš ir *European Round Table of Industrialists* priekšsēdētājs.
1996. gadā viņš kļuva par izdevniecības *Otava* padomes priekšsēdētāja vietnieku.
Kopš 1997. gada Ollila ir *[[UPM-Kymmene]]* padomes loceklis.
No 2000. līdz 2008. gadam viņš bija *[[Ford Motor Company]]* padomes loceklis.
Kopš 2009. gada Jorma Ollila ir Helsinku Universitātes padomes loceklis.

2006. gadā Ollila kļuva par *[[Royal Dutch Shell]]* padomes priekšsēdētāju.
2013. gadā viņš kļuva par *[[Outokumpu]]* padomes priekšsēdētāju.
Kopš 2013. gada viņš ir arī *[[Tetra Laval]]* padomes loceklis.
2015. gada maijā *Royal Dutch Shell* padomes priekšsēdētāja amatā Ollilu nomainīja Čārlzs Holidejs.
2018. gada janvārī Ollilu *Outokumpu* padomes priekšsēdētāja amatā nomainīja Kari Jordans.

## Atsauces

## Ārējās saites
1064. gads

**1064**. () bija garais gads, kas pēc Jūlija kalendāra sākās trešdienā.

## Notikumi
* Portugāles pilsētu Koimbru pakļauj mauri.
* Vācijas pilsēta Mīgelne iekļauta Meisenes bīskapijā.
## Dzimuši
* Borživojs II (*Bořivoj II.*), Bohēmijas kņazs (miris 1124.)
* Gelasijs II, Romas pāvests (miris 1119.)

## Miruši
*
Dubno

**Dubno** () ir pilsēta Ukrainas rietumos, Rivnes apgabalā, Dubno rajona centrs.

## Vēsture
Rakstos pirmoreiz minēta 1100. gadā, Hipatija hronikā. 1240. gadā to nopostīja mongoļi. 1340. gadā tā iekļāvās Lietuvas lielkņazistē. 1492. gadā Konstantins Ostrožskis šeit uzcēla pili. Iekļāvusies Krievijā pēc Polijas Trešas dalīšanas 1795. gadā. 1917. gadā iesākuma ietilpa Ukrainas Tautas republikas sastāvā. 1921. gada Rīgas miera rezultātā Dubno iekļāvās jaunizveidotajā Polijas valstī. Cietoksnī tika ierīkots liels cietums. 1939. gadā iekļauta Ukrainas PSR, pamatojoties uz Molotova—Ribentropa paktu. No 1941. gada 25. jūnija līdz 1944. gada 17. martam atradās vācu okupācijā. No 1991. gada - neatkarīgās Ukrainas sastāvā.

## Atsauces

## Ārējās saites
1063. gads

**1063**. () bija parastais gads, kas pēc Jūlija kalendāra sākās ceturtdienā.

## Notikumi
* Par Aragonas Karalistes karali kļūst Sančo Ramiress.
## Dzimuši
* 
## Miruši
* 11. septembris — Bēla I (*I. Béla*), Ungārijas karalis (dzimis 1016.)
* Sudislavs Vladimirovičs (*Судисла́в Влади́мирович*) - Pleskavas kņazs (dzimis 1014.)
1062. gads

**1062**. () bija parastais gads, kas pēc Jūlija kalendāra sākās otrdienā.

## Notikumi
* Dibināta Marokas pilsēta Marrākeša.
## Dzimuši
* 
## Miruši
*
1059. gads

**1059**. () bija parastais gads, kas pēc Jūlija kalendāra sākās piektdienā.

## Notikumi
* Katandzāro iekaro normaņu karavadonis Robērs Žiskārs.
* Pāvests Nikolajs II izsludināja dekrētu, balstoties uz kuru pāvestu var ievēlēt tikai kardināli.
## Dzimuši
* 
## Miruši
*
Varaša

**Varaša** () ir pilsēta Ukrainas rietumos, Rivnes apgabalā pie Stiras upes. Varašas rajona centrs. Sākusi veidoties 1973. gadā Varašas ciema vietā līdz ar Rivnes AES celtniecību. Nosaukta slavena padomju diversanta Nikolaja Kuzņecova (*Николай Иванович Кузнецов*, 1911-1944) vārdā par **Kuznecovsku** (*Кузнецовськ*). Pilsēta kopš 1984. gada. 2016. gadā pilsētai atjaunots vēsturiskais nosaukums.

## Atsauces

## Ārējās saites
1061. gads

**1061**. () bija parastais gads, kas pēc Jūlija kalendāra sākās pirmdienā.

## Notikumi
* Itālijas pilsēta Mesīna atgūst neatkarību.
* Par Romas pāvestu kļūst Aleksandrs II.
* Sāmsalas iedzīvotāji ieņēma Tērbatu un to nodedzināja.
## Dzimuši
* 
## Miruši
*
1060. gads

**1060**. () bija garais gads, kas pēc Jūlija kalendāra sākās sestdienā.

## Notikumi
* 
## Dzimuši
* Bržetislavs II (*Břetislav II.*), Bohēmijas kņazs (miris 1100.)
* 18. septembris — Gotfrīds de Bujons (*Godefroy de Bouillon*), Jeruzalemes karalis (miris 1100.)
* Gļebs Vseslavičs (*Глі́б Всесла́вич*) - Minskas kņazs (miris 1119.)
* iespējams - Kaliksts II (*Calixtus II*) - Romas pāvests (miris 1124.)

## Miruši
* 5. decembris — Andrāšs I (*I. András*), Ungārijas karalis (dzimis 1015. gadā)
Trevizo

**Trevizo** (, ) ir pilsēta un komūna Itālijas ziemeļaustrumu daļā, Veneto reģionā, Trevizo provincē pie Adrijas jūras. Trevizo provinces administratīvais centrs un lielākā pilsēta. Pilsēta atrodas 554 kilometru attālumā no Itālijas galvaspilsētas Romas un 26 kilometru attālumā no Venēcijas. Pilsēta vidēji atrodas 15 metrus virs jūras līmeņa. Trevizo kopējā platība ir 55,5 km², pēc 2012. gada datiem pilsētā dzīvoja  iedzīvotāji. Pēc 40 gadu lejupslīdes ar katru gadu pilsētā iedzīvotāju skaits pieaug.

Trevizo atrodas dažādu ar apģērbu industriju saistītu uzņēmumu vadība, piemēram, *[[Benetton Group|Benetton]]*, *[[Sisley]]*, *[[Diadora]]* un *[[Lotto Sport Italia]]*. Tiek uzskatīts, ka pilsētas restorānā tika izgudrots populārais itāļu deserts tiramisu. Pilsētā atrodas basketbola klubs Trevizo "Benetton".

## Iedzīvotāji

## Klimats

## Atsauces

## Ārējās saites

*
Jeruzaleme: biogrāfija

**"Jeruzaleme: biogrāfija"** () ir britu rakstnieka Saimona Sebaga Montefjores grāmata par Jeruzalemes vēsturi. Pirmo reizi izdota 2011. gadā izdevniecībā *Weidenfeld & Nicolson*.

Grāmatā aprakstīta Jeruzalemes vēsture un tās valdnieki, balstoties uz vēsturiskiem materiāliem. Stāstījums izkārtots hronoloģiskā secībā, sākot ar Karaļa Dāvida valdīšanas laiku pirms 3000 gadiem un līdz pat mūsdienām. Grāmatā iekļautas ilustrācijas par svarīgākajiem notikumiem un Jeruzalemes vēsturē nozīmīgām personībām. Grāmata satur izmantoto vēsturisko materiālu bibliogrāfiju. Tekstā attēlotie notikumi un personības indeksētas un indeksētā informācija atrodama grāmatas beigās.

Pēc grāmatas materiāliem tika uzņemts BBC TV seriāls *Jerusalem: The Making of a Holy City* (3 daļās), kas 2011. gada decembrī tika izrādīts kanālā *BBC Four*. Rakstnieks Saimons Sebags Montefjore piedalījās šajā seriālā, stāstot par vēsturiskajiem notikumiem.

## Atsauces

## Ārējās saites
*Book's Presentation No Saimona Sebaga Montefjores oficiālās mājas lapas
*Sources and notes for the book
Ostroha

**Ostroha** () ir pilsēta Ukrainas rietumos, Rivnes apgabalā pie Horiņas upes. Vēsturiski nozīmīgs kultūras un izglītības centrs.

## Vēsture
Rakstos pirmoreiz minēta 1100. gadā, Hipatija hronikā. 14. gadsimtā tā iekļāvās Lietuvas lielkņazistē, vēlāk kļuva par Polijas daļu. No 14. gadsimta tā bija Ostrožku dzimta rezidences vieta un ievērojams kultūras centrs. Ostrohā 1576. gadā tika nodibināta pirmā augstskola mūsdienu Ukrainas teritorijā - Ostrohas akadēmija. 1581. gadā šeit Ivans Fjodorovs nodrukāja t.s. Ostrohas bībeli - pirmo drukāto bībeli baznīcslāvu valodā. Pilsēta nopostīta Bohdana Hmeļnicka sacelšanās laikā. 1636. gadā akadēmija tika slēgta.

Iekļāvusies Krievijā pēc Polijas Trešās dalīšanas 1795. gadā. 1917. gadā iesākuma ietilpa Ukrainas Tautas republikas sastāvā. 1921. gada Rīgas miera rezultātā Ostroha iekļāvās jaunizveidotajā Polijas valstī. 1939. gadā iekļauta Ukrainas PSR, pamatojoties uz Molotova—Ribentropa paktu. No 1941. gada 3. jūlija līdz 1944. gada 13. janvārim atradās vācu okupācijā. No 1991. gada — neatkarīgās Ukrainas sastāvā.

## Izglītība

Pilsētā darbojas 1994. gadā atjaunotā Ostrohas akadēmija (*Національний університет «Острозька академія»*).

## Atsauces

## Ārējās saites

*Ostrohas akadēmija
Ivans Rakitičs

**Ivans Rakitičs** (; dzimis ) ir Horvātijas bijušais futbolists, kurš spēlēja pussarga pozīcijā un ir bijis Horvātijas futbola izlases dalībnieks.

Profesionāļa karjeru sācis dzimtās Šveices klubā *[[FC Basel]]*. Pēc tam spēlējis Vācijas *[[FC Schalke 04|Schalke 04]]* un Spānijas *[[Sevilla FC|Sevilla]]*. *Sevilla* sastāvā ieguvis UEFA Eiropas līgas kausu 2014. gadā. *FC Barcelona* sastāvā Rakitičš četras reizes kļuva par *La Liga* čempionu, bet 2015. gadā triumfēja UEFA Čempionu līgā. Rakitičs 2020. gadā atgriezās *Sevilla* komandā, kur izcīnīja vēl vienu UEFA Eiropas līgas trofeju. 2024. gada sākumā pievienojies Saūda Arābijas komandai *[[Al Shabab FC|Al Shabab]]*, bet jau vasarā noslēdzis līgumu ar Horvātijas komandu *[[HNK Hajduk Split|Hajduk Split]]*.

Ir pārstāvējis gan Šveices, gan Horvātijas U-21 izlasi. Kopš 2007. gada spēlē Horvātijas nacionālajā izlasē. Izlasi pārstāvējis , . 2012. un 2016. gada Eiropas čempionātā.

## Sasniegumi
**Basel**

* Šveices kauss: 2006—07

**Sevilla**

* UEFA Eiropas līga: 2013—14, 2022—23

**Barcelona**

* Spānijas La Liga: 2014—15, 2015—16, 2017—18, 2018—19
* Copa del Rey: 2014—15, 2015—16, 2016—17, 2017—18
* Spānijas Superkauss: 2016, 2018
* UEFA Čempionu līga: 2016, 2018
* UEFA Superkauss: 2015
* FIFA Klubu Pasaules kauss: 2015

**Horvātijas izlase**

* FIFA Pasaules čempionāts finālists: 2018

**Individuālie sasniegumi**

* Šveices Superlīgas gada labākais jaunais spēlētājs: 2006—07
* Horvātijas gada futbolists: 2015
* Horvātijas gada sportists: 2015

## Atsauces

## Ārējās saites
Keisuke Honda

ir japāņu futbola treneris un bijušais futbolists, spēlēja uzbrūkošā pussarga pozīcijā, Japānas futbola izlases dalībnieks. Pašlaik (2023) Honda ir Kambodžas U23 futbola izlases treneris.

Karjeru sācis dzimtajā Japānā, vēl ir spēlējis Nīderlandē, Krievijā un Itālijā. Maskavas CSKA sastāvā izcīnījis Krievijas čempiontitulu. Kopš 2008. gada pārstāv Japānas nacionālo valstsvienību. Tās sastāvā piedalījies . un  un izcīnījis uzvaru 2011. gada Āzijas kausa izcīņā.

## Atsauces

## Ārējās saites
*
Rivne

**Rivne** () ir apgabala nozīmes pilsēta Ukrainas rietumos, Rivnes apgabala centrs.

## Vēsture
Rakstos pirmoreiz minēta 1283. gadā kā Galīcijas-Volīnijas kņazistes pilsēta. 14. gadsimta beigās tā iekļauta Lietuvas lielkņazistē, 1569. gadā kļuva par Polijas—Lietuvas kopvalsts daļu. No 1723. gada pilsēta bija viens no svarīgākajiem Ļubomirsku dzimtas īpašumiem.

Pēc Polijas Trešās dalīšanas 1795. gadā nonāca Krievijas Impērijas sastāvā. 1919. gadā īsu brīdi bija Ukrainas Tautas republikas pagaidu galvaspilsēta. 1921. gada Rīgas miera rezultātā Rivni iekļāva atjaunotajā Polijas valstī. Otrā pasaules kara sākumā, pēc Polijas kampaņas 1939. gadā iekļauta Ukrainas PSR, pamatojoties uz Molotova—Ribentropa paktu. No 1941. gada 28. jūnija līdz 1944. gada 2. februārim atradās vācu okupācijā, bija Ukrainas reihskomisariāta administratīvais centrs. No 1991. gada ir Ukrainas Rivnes apgabala centrs.

## Cilvēki

Rivne ir riteņbraucēja Serhija Hončara (*Сергій Гончар*, 1970), politiķa Jurija Lucenko (*Юрій Луценко*, 1964) un poļu sabiedriskās darbinieces Annas Valentinovičas (*Anna Walentynowicz*, 1929—2010) dzimtā pilsēta.

19. gadsimta sešdesmitajos gados vietējā skolā mācījās krievu rakstnieks Volodimirs Korolenko (*Владимир Галактионович Короленко*, 1853—1921), bet 20. gadsimta sākumā — amerikāņu ekonomists Saimons Kuznecs (*Simon Kuznets*, 1901—1985). Pirmā pasaules kara laikā Rivnes hospitālī strādāja lielkņaze Olga Aleksandrovna (*Ольга Александровна*, 1882—1960).

## Atsauces

## Ārējās saites
Dzelzceļa līnija Liepāja—Romni

thumb|300px|Liepājas-Romnu dzelzceļš Poļesjes dzelzceļu kartē (1916).
[thumb|300px|Liepājas dzelzceļa stacija (arhitekts [Pauls Makss Berči, 1871).]]
thumb|300px|Minskas dzelzceļa stacija.
thumb|300px|Gomeļas dzelzceļa stacija.

**Dzelzceļa līnija Liepāja—Romni** bija 1871.-1874. gadā privāto akciju sabiedrību uzcelta 1191 verstis gara Krievijas Impērijas dzelzceļa līnija, kas savienoja Baltijas jūras ostas pilsētu Liepāju ar Romniem Ukrainas ziemeļaustrumu daļā un sākotnēji bija paredzēta labības graudu eksportam. Tai bija atzari uz Jelgavu (no Mažeiķiem) un Daugavpili (no Radvilišķiem), kā arī savienojumi uz Voroņežu, Kijivu, Mikolajivu un citām Ukrainas pilsētām.

Mūsdienās šī dzelzceļa līnija ir sadalīta starp Latvijas, Lietuvas, Baltkrievijas un Ukrainas dzelzceļiem. Latvijas daļā esošā dzelzceļa līnija Liepāja—Vaiņode vairs netiek izmantota. 2012. gadā Latvijas daļā nojauca posmu Liepāja—Priekule, arī posms Priekule—Vaiņode ir slēgts un netiek izmantots.

## Vēsture
1871. gadā  Liepājas dzelzceļu sabiedrība uzbūvēja dzelzceļa līniju Liepāja—Kaišadore (*Либава-Кошедары*, 295 verstis). 1873. gadā no Radvilišķiem izveidoja savienojumu ar dzelzceļa līniju Pēterburga—Varšava (*Калкуны-Радзивилишки*, 187 verstis). 
Otru dzelzceļa līnijas posmu Naujoji Viļņa (*Вилейка*) - Minska - Bobruiska - Gomeļa - Bahmača - Romni 711 verstu garumā 1871.-1874. gadā uzbūvēja Lentvaru-Romnu dzelzceļa sabiedrība (*Общество Ландварово-Роменской железной дороги*).
1877. gadā abas līnijas apvienoja un tās pārgāja Liepājas—Romnu dzelzceļa sabiedrības īpašumā, kuras prezidents bija Voldemārs fon Meks (1852–1892). 1891. gadā dzelzceļu nacionalizēja.

Pirmā pasaules kara laikā Vācijas okupētās teritorijā esošo dzelzceļa līnijas daļu izmantoja vācu karaspēka apgādei un tās vietām pārveidoja par normālplatuma (standarta jeb Eiropas) 1435 mm dzelzceļiem agrāko 1524 mm (Krievijas) platsliežu dzelzceļu vietā (piemēram, posmu Liepāja—Vaiņode—Mažeiķi). Pēc kara beigām šis dzelzceļš tika sadalīts starp Latviju, Lietuvu, Poliju un PSRS un vairs nekalpoja kā vienota dzelzceļa līnija.

## Galvenās stacijas
* Liepāja (stacija) (*Libau, Либава*)
* Priekule (stacija) (*Preekuln*)
* Vaiņode (stacija) (*Wainoden*)
* Mažeiķi (*Можейки, Муравьёво*)
* Radvilišķi (*Радзивилишки*)
* Kaišadore (*Этканы, Кошедары*) 
* Lentvare (*Ландварово*)
* Naujoji Viļņa (*Ново-Вилейск, Вилейка*)
* Minska (*Минск*)
* Bobruiska (*Бобруйск*)
* Gomeļa (*Гомель*)
* Žlobina (*Жлобин*)
* Bahmača (*Бахмач*)
* Romni (*Ромны*)

## Skatīt arī
* Dzelzceļa līnija Liepāja—Vaiņode

## Atsauces

## Ārējās saites
* Либаво-Роменская железная дорога, Энциклопедический словарь Брокгауза и Ефрона, 1890—1907.
Denjels Inoue

bija japāņu izcelsmes ASV politiķis.

Dienējis ASV Armijā (442. kājnieku pulkā), piedalījies Otrajā pasaules karā, kur kaujā Eiropā zaudēja labo roku. Viņš ir viens no 21 ASV aziāta, kas saņēmis ASV augstāko militāro ordeni — Goda medaļu. Tāpat ir saņēmis (pēc nāves) ASV augstāko civilo ordeni — Prezidenta brīvības medaļu.

Inoue pārstāvēja Havajas Kongresā kopš to kļūšanas par ASV štatu. Bija pirmais japāņu izcelsmes amerikānis ASV Pārstāvju palātā, vēlāk bija arī pirmais Senātā. 58 gadus ilgajā amatpersonas karjerā nezaudēja nevienās vēlēšanās.

1959. gadā ticis ievēlēts ASV Pārstāvju palātā, kur darbojās līdz 1963. gadam, kad tika ievēlēts Senātā. Senatora amatā pavadīja atlikušo dzīves daļu, pēdējos divus ar pusi gadus bija arī Senāta prezidents *pro tempore*, tādējādi bija trešais līnijā uz ASV prezidenta vietu pēc viceprezidenta un Pārstāvju palātas spīkera. Inoue bija augstāko rangu sasniegušais aziātu izcelsmes politiķis ASV vēsturē. Nāves brīdī viņš bija vecākais ASV Senāta loceklis. Denjels Inoue bija arī otrs visilgāk Senātā bijušais senators pēc Roberta Bērda.

## Atsauces

## Ārējās saites

* ASV Kongresa ieraksts
Holta

**Holta** var būt:
* Ukrainas pilsētas Pervomajskas senais nosaukums;
* Sāra Holta (*Sarah Hoolt*) — Vācijas šaha lielmeistare (dzimusi 1988.).

## Skatīt arī
* Holts
Filips IV Skaistais

**Filips IV Skaistais** (; dzimis 1268. gada aprīlī—jūnijā, miris ) bija Kapetingu dinastijas Francijas karalis no 1285. gada līdz nāvei 1314. gadā. No 1284. līdz 1305. gadam kā **Filips I** kopā ar sievu Žannu I bija Navarras karalis un Šampaņas grāfs.

Viņa tēvs bija iepriekšējais Francijas karalis Filips III, māte — karaliene Aragonas Izabella. Filips dažādiem līdzekļiem turpināja savu priekšteču aizsākto karaļnama kontrolējamo teritoriju paplašināšanu un varas centralizāciju Francijā. Viņš vairākas reizes karoja ar Angliju, tomēr neveiksmīgi. Lai izlīgtu ar Angliju, Filips IV atdeva par sievu Anglijas karalim Edvardam II savu meitu Francijas Izabellu. Filipa valdīšanas laikā pieauga Francijas loma Eiropas politikā. 1302. gadā Filips sasauca pirmos ģenerālštatus.

Viņš ir pazīstams arī kā Templiešu ordeņa iznīcinātājs. Ordeņa iznīcināšana noslēdzās ar mestra Žaka de Molē nāvessodu 1314. gada martā.

Francijas karalim bija nesaskaņas ar pāvestu Bonifāciju VIII, kuru rezultātā pāvests gāja bojā, bet kūrija drīz pārcēlās uz Aviņonu Francijā (Aviņonas gūsts).

Karalis mira 1314. gada 29. novembrī pēc negadījuma medībās izraisītas slimības. Filipa IV trīs dēli bija nākamie trīs Francijas karaļi: Luijs X, Filips V, Šarls IV. Neviens no viņiem neatstāja vīriešu kārtas pēcnācējus, kas vēlāk izraisīja Simtgadu karu ar Angliju un Valuā dinastijas nostiprināšanos Francijas tronī Kapetingu vietā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Dzelzceļa līnija Rīga—Orla

thumb|300px|Rīgas-Orlas dzelzceļa karte (pēc 1904).
thumb|300px|Rīgas Daugavpils dzelzceļa stacija (1910).
200px|thumb|left|1897. gada vilcienu kustības saraksts Rīga–Daugavpils–Vitebska–Smoļenska–Brjanska–Orla.
thumb|300px|Daugavpils dzelzceļa stacija (ap 1900).
thumb|300px|Vitebskas dzelzceļa stacija.
thumb|300px|Smoļenskas dzelzceļa stacija.
thumb|300px|Orlas dzelzceļa stacija.

**Dzelzceļa līnija Rīga—Orla** bija 1858.-1868. gadā privātas akciju sabiedrības uzcelta 1546,7 km gara Krievijas Impērijas dzelzceļa līnija, kas savienoja Baltijas jūras ostas pilsētu Rīgu ar Orlas staciju Krievijas vidienē. Tai bija atzars uz Jelgavu-Mažeiķiem-Liepāju, Bolderāju un Tukumu, kā arī savienojums ar dzelzceļa līniju Pēterburga—Varšava.

Mūsdienās šī dzelzceļa līnija ir sadalīta starp Latvijas, Baltkrievijas un Krievijas dzelzceļiem. Dzelzceļa līnijas Rīga—Daugavpils un Daugavpils—Indra ir vienas no galvenajām Latvijas dzelzceļa līnijām.

## Vēsture
Rīgas—Daugavpils dzelzceļa sabiedrībai (*Общество Риго-Динабургской железной дороги*)  piederošā dzelzceļa līnija Rīga-Daugavpils tika atklāta  un veidoja savienojumu ar dzelzceļa līniju Pēterburga—Varšava.

1866. gadā dzelzceļa sabiedrība uzbūvēja līnijas pagarinājumu līdz Vitebskai, bet 1868. gadā cauri Smoļenskai līdz Orlai.  1894. gadā tā pārgāja valsts īpašumā.
Pēc Pirmā pasaules kara beigām šis dzelzceļš tika sadalīts starp Latviju un PSRS un vairs nekalpoja kā vienota dzelzceļa līnija. Padomju laikā, neskaitot tālsatiksmes vilcienus, līnijā kursēja vietējie vilcieni maršrutos Rīga—Bigosova un Daugavpils—Bigosova. Pēc Latvijas neatkarības atjaunošanas dīzeļvilcieni kursēja no Daugavpils līdz Indrai, taču 2000. gadā vietējā pasažieru satiksme tika pārtraukta. 2002. gada jūnijā atcēla arī dīzeļvilcienu Rīga—Daugavpils—Indra. 2007. gadā pasažieru satiksme līnijā tika pilnīgi pārtraukta līdz ar vilciena Rīga—Gomeļa atcelšanu, bet  līnijā no jauna sāka kursēt vilciens Rīga—Minska.

## Stacijas un pieturas punkti
* Rīga
** Kurtenhofa (*Kurtenhof, Куртенгоф*, tagad Salaspils stacija)  
** Ikšķile (no 1863. gada)
** Ogre
** Ringmundshofa (*Ringmundshof, Рингмундсгоф*, Rembate, tagad Lielvārdes stacija)
** Rēmershofa (*Römershof, Ремерсгоф*, tagad Skrīveru stacija)
** Koknese (*Kokenhusen, Кокенгузен*)
** Stukmaņi (*Stockmannshof, Штокмансгоф*, tagad Pļaviņu stacija)
* Krustpils (*Kreutzburg, Крейцбург*), no 1901. gada savienojums ar dzelzceļa līniju Ventspils—Maskava 
** Trepe (*Treppenhof, Треппенгоф*)
** Līvāni (*Liwenhof, Ливенгоф*)
** Cargrada (*Zargrad, Царьград*, tagad Jersikas stacija)
** Nīcgale (*Nitzgal, Ницгаль*)
** Līksna (*Lixna, Ликсна*)
* Daugavpils (*Dünaburg, Динабург* no 1893. gada *Двинск*)
** Jozefova (*Juzefowo*, tagad Naujene)
** Maļinovka (no 1869. gada, tagad Izvalda)
** Krāslava (*Kreslawka*)
** Baltiņi (*Baltin* no 1869. gada, tagad Skaista)
** Baļbinova (*Balbinowo*, tagad Indra)
** Drisa (tagad Vjerhņadzvinska)
* Polocka
* Vitebska
* Smoļenska
* Orla

## Skatīt arī
* Dzelzceļa līnija Rīga—Daugavpils
* Dzelzceļa līnija Daugavpils—Indra
## Atsauces

## Ārējās saites
* Rīga — Daugavpils līnijas vēsture
Bereznes rajons

**Bereznes rajons** () ir Ukrainas Rivnes apgabala bijusī administratīvā iedalījuma vienība. Robežojās ar Rivnes apgabala Korecas, Hoščas, Kostopiļas, Sarnu un Rokitnes rajoniem, kā arī Žitomiras apgabala Novogradas Volinskas rajonu. Likvidēts 2020. gada 17. jūlijā, iekļauts Rivnes rajonā.

Rajona mūsdienās neeksistējošā Lipņiku ciemā dzimis pirmais poļu kosmonauts Miroslavs Hermaševskis (*Mirosław Hermaszewski*, 1941).

## Ārējās saites
*
Džordžo Vazāri

**Džordžo Vazāri** (, ; dzimis , miris ) bija itāļu arhitekts, gleznotājs un mākslas vēsturnieks. Pārstāvējis manierismu.

Izglītību uzsāka pie vitrāžu mākslinieka Gijoma de Marčillata (*Guglielmo de Marcillat*) Areco. Pēc tam turpinājis izglītoties Florencē pie Andreas del Sarto (*Andrea del Sarto*), kā arī Bačo Bandinelli (*Baccio Bandinelli*).

Pazīstams ar grāmatu "Slavenāko gleznotāju, tēlnieku un arhitektu dzīves apraksti" (*Le Vite de' più eccellenti pittori, scultori, e architettori da Cimabue insino a' tempi nostri*), kurā apkopotas dažādu itāļu renesanses mākslinieku biogrāfijas. Grāmatas pirmais izdevums iznāca 1550. gadā, savukārt otrais — 1568. gadā. Grāmatas biogrāfijas kļuva par vieniem no svarīgākajiem rakstiskajiem avotiem mākslas vēsturē. 1562. gadā, strādādams Florencē pie Mediči, nodibinājis Zīmēšanas skolu.

Vazāri galvenais darbs arhitektūrā bija pils *[[Ufici|Palazzo degli Uffizi]]*, kuras celtniecība tika uzsākta 1560. gadā, 1585. gadā to pabeidzis Bernardo Buontalenti.

## Atsauces

## Ārējās saites
Pervomajska (Mikolajivas apgabals)

**Pervomajska** () ir pilsēta Ukrainas dienvidos, Mikolajivas apgabalā. Izvietojusies apgabala ziemeļrietumos, Dienvidbugas krastos pie Siņuhas ietekas tajā,  no apgabala centra Mikolajivas. Pervomajskas rajona centrs.

## Vēsture
Par apdzīvotās vietas dibināšanas datumu uzskata 1676. gadu, kad Zaporožjes kazaki šajā vietā uzcēla **Orlikas** *(Орлик)* cietoksni, pie kura izveidojās miestiņš. 1764. gadā te **Orelas** (*Орел*) izveidotās robežsardzes komisariāts un muita. 1770. gadā cietoksni pārdēvē par **Jekateriņinskijšaņecu** (), kam 1772. gadā piešķirts apriņķa pilsētas statuss, bet 1781. gadā tā pārdēvēta par **Olviopoli** *(Ольвіополь)* par godu senajai grieķu kolonijai Olbijai.

1750. gadā Dienvidbugas kreisajā krastā starp Kodimas un Siņuhas upju ietekām Polija izbūvēja **Bohopiļas** (*Богопіль*, ) nocietinājumu. 1762. gadā Dienvidbugas labajā krastā kazaki nodibināja **Oltas** (*Олта*, vēlāk — **Holta** (*Голта*)) slobodu. Trīs līdzās esošās apdzīvotās vietas ietilpa dažādās Krievijas guberņās: Olviopole — pilsēta Hersonas guberņas Jelisavethradas apriņķī, Holta — ciems Hersonas guberņas Anaņjivas apriņķī, bet Bohopiļa — miests Podolijas guberņas Baltas apriņķī. 1919. gada 1. maija mītiņā esot pieņemts lēmums par triju apdzīvoto vietu apvienošanu un nolemts nosaukt to par godu darbaļaužu solidaritātes dienai — 1. maijam. Mūsdienās mašīnbūves un pārtikas rūpniecības centrs.

## Atsauces

## Ārējās saites
Berezne

**Berezne** () ir pilsēta Ukrainas rietumos, Rivnes apgabalā pie Slučas upes. Līdz 2020. gadam Bereznes rajona centrs.

## Vēsture
Rakstos pirmoreiz minēta 1445. gadā kā Polijas—Lietuvas ūnijas apdzīvota vieta. Iekļāvusies Krievijā pēc Polijas Otrās dalīšanas 1793. gadā. 1921. gada Rīgas miera rezultātā Berezne iekļāvās jaunizveidotajā Polijas valstī. 1939. gadā iekļauta Ukrainas PSR, pamatojoties uz Molotova—Ribentropa paktu. No 1941. līdz 1944. gadam atradās vācu okupācijā. No 1991. gada — neatkarīgās Ukrainas sastāvā.

## Izglītība
Pilsētā darbojas meža koledža.

## Ārējās saites
Demidivkas rajons

**Demidivkas rajons** () ir Ukrainas Rivnes apgabala administratīvā iedalījuma vienība. Robežojas ar Rivnes apgabala Mliņivas un Radiviļivas rajoniem, kā arī Volīnijas apgabala Horohivas un Luckas rajoniem.

## Ārējās saites
*
Dubno rajons

**Dubno rajons** () ir Ukrainas Rivnes apgabala administratīvā iedalījuma vienība. Robežojas ar Rivnes apgabala Rivnes rajonu, kā arī Ternopiļas, Ļvivas un Volīnijas apgabaliem. Sākotnēji izveidots 1939. gadā, bet 2020. gadā reorganizēts, pievienojot vairākus citus rajonus.

## Ārējās saites
Armia Krajowa

thumbnail|275px|''Armia Krajowa'' karavīri aizstāv barikādes Varšavas sacelšanās laikā (1944.gada augusts)

***Armia Krajowa*** (burtiski tulkojot — *Tēvijas armija*) bija organizācija, kas Otrā pasaules kara laikā apvienoja pretestības grupas okupētajā Polijā. Tā bija pakļauta Polijas trimdas valdībai un veidoja Polijas pagrīdes valsts militāro spārnu. Kopējais armijas biedru skaits 1944. gadā bija no 200 000 līdz 600 000 cilvēku, tomēr visbiežāk tiek minēts skaitlis 400 000. Atbilstoši tam šī organizācija bija lielākā poļu un trešā lielākā Eiropā pretošanās kustība Otrā pasaules kara laikā.

## Vēsture
Organizāciju nodibināja 1942. gada februārī un tās darbība galvenokārt bija saistīta ar sabotāžas un terora aktiem, kas bija vērsti pret vācu militārajām būvēm (noliktavām, ražotnēm, lokatoriem u.c.), infrastruktūru, kuru vācieši izmantoja kara materiālu un cilvēku transportēšanai uz Austrumu fronti, tāpat poļu pretestības dalībnieki vērsās pret vācu varas iestādēm, kā arī poļu kolaboracionistiem, kuri pieslējās vācu varai. Vienlaikus organizācija piedalījās arī vairākās tiešās kaujās, pazīstamākā *Armia Krajowa* militārā operācija bija Varšavas sacelšanās. Varšavas sacelšanās laikā organizācija cieta lielus zaudējumus gan kritušo, gan arī gūstā saņemto ziņā. 

"Tēvzemes armija" beidza pastāvēt 1945. gada 19. janvārī, kad lielāko daļu no Polijas Otrā republikas teritorijas bija ieņēmusi Sarkanā armija. Daļa no organizācijas biedriem 1945. gadā iekļāvās jaunās pretestības grupās, kas darbojās jau pret padomju varu. Pēc Otrā pasaules kara vairākus desmitus tūkstošus *Armia Krajowa* biedru līdz 1947. gadam ieslodzīja nometnēs. 

## Audiovizuālās norādes
* [Armia Krajowa | Polnische Heimatarmee | 4K (vācu val.)

## Atsauces
Alfrēds Vēgeners

**Alfrēds Lotārs Vēgeners** (; dzimis , miris 1930. gada novembrī) bija vācu polārpētnieks, ģeofiziķis un meteorologs.

Dzīves laikā galvenokārt bija pazīstams ar sasniegumiem meteoroloģijā un kā polārpētniecības pionieris, taču mūsdienās vislabāk ir zināms kā kontinentu dreifa teorijas noformulētājs. Šajā teorijā tika izvirzīta hipotēze, ka kontinenti lēnām dreifē pa Zemi. Hipotēze tika pretrunīgi vērtēta, un līdz pat 1950. gadiem tā netika atbalstīta plašā zinātnes sabiedrībā, tomēr tad vairāki atklājumi sniedza būtisku atbalstu kontinentu dreifa teorijai.

A. Vēgeners ir piedalījies trijās ekspedīcijās uz Grenlandi, bija arī ekspedīciju vadītājs. Miris 1930. gada novembrī salā un vētrā savā pēdējā ekspedīcijā, kurā organizēja pētniecisko staciju *Eismitte* Grenlandes ledus vairoga centrā. A. Vēgeners un viņa ceļa biedrs Rasmuss Vilemsens gāja bojā ceļā starp pētniecisko staciju iekšzemē un piekrastē, un viņa ekspedīcijas biedri tikai 1931. gada maijā saprata, ka pētnieki ir miruši. R. Vilemsena apbedīto ekspedīcijas vadītāja līķi izdevās atrast, bet otrs ekspedīcijas dalībnieks pazuda bez pēdām.

A. Vēgenera vārdā nosaukts Alfrēda Vēgenera institūts un Vegenerisena plato Antarktīdā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Hokejs 1980. gada ziemas olimpiskajās spēlēs

**[[1980. gada ziemas olimpiskās spēles|1980. gada Leikplesidas ziemas olimpisko spēļu]] sacensības [[Hokejs olimpiskajās spēlēs|hokejā]]** norisinājās no 1980. gada 12. līdz 24. februārim.

Šīs hokeja turnīrs ir ievērojams ar to, ka tajā notika *[[Brīnums uz ledus]]*, kad ASV hokeja izlase ar 4—3 pārspēja PSRS, tādējādi izcīnot Olimpiskās zelta medaļas. ASV izlases sastāvā vairums spēlētāju bija pusprofesionāļi un koledžu studenti, savukārt PSRS izlase tika uzskatīta par tobrīd izcilāko izlasi pasaulē.

## Medaļu kopvērtējums
### Tabula

## Vīriešu turnīrs
### Laureāti

### Pirmā kārta
#### A grupa

#### B grupa

### Medaļu kārta

### Kopvērtējuma tabula

### Labākie spēlētāji
#### Rezultatīvākie spēlētāji
Dubrovicas rajons

**Dubrovicas rajons** () ir Ukrainas Rivnes apgabala administratīvā iedalījuma vienība. Robežojas ar Rivnes apgabala Rokitnes, Sarnu, Volodimirecas un Zaričnes rajoniem, kā arī Baltkrieviju.

## Ārējās saites
Antuāns Rusels

**Antuāns Rusels** (; dzimis ) ir franču hokejists, kreisās malas uzbrucējs, Francijas hokeja izlases dalībnieks. Pašlaik (2018) Rusels spēlē Nacionālās hokeja līgas vienībā Vankūveras "Canucks".

## Spēlētāja karjera
Hokeju Rusels sāka spēlēt Francijā, taču 16 gadu vecumā kopā ar ģimeni pārcēlās uz Kvebeku Kanādā. No 2006. līdz pat 2010. gadam Rusels spēlēja QMJHL kluba *[[Chicoutimi Saguenéens]]* sastāvā.

Profesionāļa karjeru Rusels sāka 2010.—11. gada sezonā, kad pievienojās Amerikas hokeja līgas vienībai Providensas "Bruins". 2011.—12. gada sezonu hokejists aizvadīja Čikāgas "Wolves" sastāvā, taču tad pievienojās Dalasas "Stars". 2018. gada vasarā pievienojās Vankūveras "Canucks".

Francijas hokeja izlases sastāvā spēlējis trīs Pasaules čempionātos. 2014. gada turnīru Rusels ar gūtiem 11 punktiem piecās spēlēs noslēdza kā piektais rezultatīvākais tā spēlētājs.

## Ārējās saites
Jaunlubāna (stacija)

**Jaunlubāna** ir slēgts dzelzceļa pieturas punkts bijušajā dzelzceļa līnijā Madona—Lubāna. Tas atradās Indrānu pagastā, blakus tagadējam autoceļam P82 Jaunkalsnava—Lubāna. Nosaukts nelielā Jaunlubānas skrajciema vārdā, kas atrodas otrpus Aiviekstei kaimiņu novada Ošupes pagastā. Pieturas atrašanās vietā nav saglabājušās nekādas būves.

## Vēsture
Pietura atklāta . Pēc pasažieru satiksmes slēgšanas 1963. gadā vairs nav izmantota.
 
## Attēlu galerija

Attēls:Jaunlubānas stacija 01.JPG|Autobusa pietura "Vecais ceplis" blakus kādreizējai Jaunlubānas atrašanās vietai
Attēls:Jaunlubānas stacija 02.JPG|Jaunlubānas pieturas atrašanās vieta
Attēls:Jaunlubānas stacija 03.JPG|Jaunlubānas pieturas atrašanās vieta (skats Lubānas virzienā)


## Ārējās saites
* Jaunlubānas pieturas punkts PSRS ģenerālštāba kartē 

## Atsauces
Antons Hudobins

**Antons Hudobins** (; dzimis ) ir krievu hokejists, vārtsargs. Pašlaik (2018) Hudobins spēlē Nacionālās hokeja līgas kluba Dalasas "Stars" sastāvā.

## Spēlētāja karjera
Profesionāļa karjeru Hudobins sāka jau 2004.—05. gada sezonā, kad aizvadīja četras spēles Krievijas Superlīgas kluba Magņitogorskas "Metallurg" sastāvā. 2005.—06. gada sezonu Hudobins aizvadīja WHL vienībā Saskatūnas "Blades", taču tad atgriezās Magņitogorskā, kopā ar "Metallurg" kļūstot par 2007. gada Krievijas čempionu.

2007. gada vasarā Hudobins noslēdza trīs gadu līgumu ar NHL vienību Minesotas "Wild". Nākamajās divās sezonās Hudobins neizcīnīja vietu AHL klubā Hjūstonas "Aeros", lielāko sezonas daļu aizvadot ECHL. 2009.—10. gada sezonā Hudobins kļuva par "Aeros" pamatvārtsargu, aizvadot arī savas pirmās divas spēles Minesotas "Wild" rindās.

Arī 2010.—11. gada sezonas ievadā Hudobins aizvadīja četras spēles "Wild" rindās, taču sezonas vidū tika aizmainīts uz Bostonas "Bruins". Sezonas otro daļu Hudobins aizvadīja Providensas "Bruins" sastāvā. Arī 2011.—12. gada sezonas gaitā Bostonas kluba sastāvā vārtsargs aizvadīja tikai vienu spēli, pārējo laiku pavadot Providensā. 2012.—13. gada NHL sezonas lokauta laikā spēlēja KHL vienībā Mitišču "Atlant", taču sezonas turpinājumā aizvadīja 14 spēles Bostonas "Bruins" rindās.

2013. gada vasarā Hudobins noslēdza līgumu ar Karolīnas "Hurricanes". Nākamās sezonas gaitā "Hurricanes" rindās aizvadīja 36 spēles, spēles laiku dalot ar komandas ilggadējo pamatvārtsargu Kemu Vordu. 2015. gada vasarā tika aizmainīts uz Anahaimas "Ducks", taču gadu vēlāk noslēdza divu gadu līgumu ar Bostonas "Bruins". 2018. gada vasarā pievienojās Dalasas "Stars".

Krievijas hokeja izlases sastāvā Hudobins kļuvis par 2014. gada Pasaules čempionu.

## Ārējās saites
Prauliena (stacija)

**Prauliena** ir slēgta stacija bijušajā dzelzceļa līnijā Madona—Lubāna. Tā atradās Praulienas pagastā pie Lūzas ciema. Pie stacijas Madonas virzienā bija Vecpoļu—Lūzas autoceļa pārbrauktuve (saglabājušies sliežu fragmenti). Stacijas atrašanās vietā nav saglabājušās nekādas būves.

## Vēsture
Stacija atklāta , sākumā saukta par Lūzu, vēlāk pārdēvēta pagasta centra Praulienas vārdā. 1939. gadā uzbūvēta pagaidu stacijas ēka, kas izmantota līdz pat līnijas slēgšanai.

## Attēlu galerija

Attēls:Praulienas stacija 03.JPG|Izrakts dzelzceļa uzbērums stacijas atrašanās vietā
Attēls:Praulienas stacija 07.JPG|Sliežu atliekas uz pārbrauktuves pie Praulienas stacijas
Attēls:Praulienas stacija 08.JPG|Bijusī pārbrauktuve pie Praulienas stacijas. Signalizācijas skapja atliekas


## Ārējās saites
* Praulienas stacija PSRS ģenerālštāba kartē

## Atsauces
Gomes

***Gomes*** ir izplatīts portugāļu un senās galisiešu valodas cilmes uzvārds. *Gomes* var būt:

* Gomess — spāņu cilmes uzvārds;
* Gomešs — portugāļu cilmes uzvārds;
* Gomisa — Brazīlijas portugāļu cilmes uzvārds;
* Gomiss — Brazīlijas portugāļu cilmes uzvārds.
Ābrams de Bruins

[thumb|350px|[Livonijas pilsētnieču (augšā) un laucinieču (apakšā) tērpi. (, , 1577).]]

**Ābrams de Bruins** (flāmu: *Abraham de Bruyn*, 1538-1587) bija flāmu mākslinieks un gravieris. 

## Dzīvesgājums
Dzimis 1538. gadā Antverpenē, Nīderlandes Neatkarības kara (1568-1648) laikā 1577. gadā pārcēlās uz dzīvi Ķelnē. 1577.-1578. gadā viņš Antverpenē izdeva dažādu tautu tērpu attēlu grāmatu *Imperii ac Sacerdotii Ornatus. Diversarum item Gentium peculiaris Vestitus*, kas 1581. gadā pēc Ķelnes arhibīskapa pasūtījuma iznāca papildinātā izdevumā kā *Omnium pene Europae, Asiae, Aphricae atque Americae Gentium Habitus* ("Eiropas, Āzijas, Āfrikas un Amerikas tautu tērpi"). 

Miris 1587. gadā Ķelnē.

## Literatūra

* Bruyn, Abraham Leonhard Ennen, Wilhelm Adolf Schmidt, Allgemeine Deutsche Biographie
Voznesenska

**Voznesenska** () ir pilsēta Ukrainas dienvidos, Mikolajivas apgabalā. Izvietojusies apgabala rietumdaļā, Dienvidbugas krastā pie Mertvovidas ietekas,  no apgabala centra Mikolajivas. Voznesenskas rajona centrs.

## Vēsture
Līdz 15. gadsimtam pie Mertvovidas ietekas Dienvidbugā atradās Zelta Ordas cietoksnis Čičakleja. Pēc tam, kad Lietuvas dižkunigaitis Vītauts 1392. gadā pakļāva Mežonīgo Lauku, viņš pavēlēja sagrautā nocietinājuma vietā uzbūvēt Sokolecas cietoksni. Cietoksnis vēlāk nonāca Polijas varā, bet pēc tam to iekaroja Zaporižjas Sečas kazaki.

18. gadsimta sākumā cietokšņa vietā atradās kazaku apmetne Sokoli *(Соколи)*. 1795. gadā pēc Katrīnas II pavēles tika dibināta Vozņesenskas pilsēta (nosaukta par godu Debesbraukšanas dienai — ), kas kļuva par jaunizveidotās Vozņesenskas vietniecības (guberņas) centru. Mūsdienās nozīmīgs vieglās un pārtikas rūpniecības centrs.

## Atsauces

## Ārējās saites
Visagals (stacija)

**Visagals** ir slēgta stacija bijušajā dzelzceļa līnijā Madona—Lubāna. Tā atradās Praulienas pagastā, pie Indrānu pagasta robežas (skrajciems Visagals atrodas Indrānu pagastā ap 5 km uz dienvidaustrumiem no stacijas). Gar Visagala staciju bijušā sliežu ceļa vietā tiek būvēts jauns meža ceļš, bet stacijas ēka ir gandrīz pilnīgi sagruvusi. 

## Vēsture
Stacija atklāta , sākumā saukta par Mežciemu. 1938. gadā uzbūvēta vienstāva stacijas ēka ar dzīvokļiem jumta stāvā un tai pašā gadā pārdēvēta par Visagalu (tuvējā Visagala ezera vārdā). Pēc satiksmes slēgšanas ēka pamesta un izdemolēta.

## Attēlu galerija

Attēls:Visagala stacija 14.JPG|Stacijas ēkas drupas
Attēls:Visagala stacija 05.JPG|Meža ceļš bijušā dzelzceļa vietā (skats Praulienas virzienā)
Attēls:Visagala stacija 12.JPG|Pamesta viensēta pie Visagala stacijas


## Ārējās saites
* Visagala stacija PSRS ģenerālštāba kartē

## Atsauces
Dubrovica

**Dubrovica** () ir pilsēta Ukrainas rietumos, Rivnes apgabalā pie Horiņas upes. Dubrovicas rajona centrs.

## Vēsture
Rakstos pirmoreiz minēta 1005. gadā. No 12. gadsimta beigām līdz 14. gadsimta sākumam, kad iekļāvās Lietuvas lielkņazistē - kņazistes centrs. Iekļāvusies Krievijā pēc Polijas Otrās dalīšanas 1793. gadā. 1921. gada Rīgas miera rezultātā Dubrovica iekļāvās jaunizveidotajā Polijas valstī. 1939. gadā iekļauta Ukrainas PSR, pamatojoties uz Molotova—Ribentropa paktu. No 1941. gada 1. jūlija līdz 1944. gadam atradās vācu okupācijā. No 1991. gada - neatkarīgās Ukrainas sastāvā.

## Cilvēki
Dubrovica ir franču fiziķa Žorža Šarpaka (*Georges Charpak*, 1924-2010) dzimtā pilsēta.

## Atsauces

## Ārējās saites
Koreca

**Koreca** () ir pilsēta Ukrainas rietumos, Rivnes apgabalā. Korecas rajona centrs.

## Vēsture
Rakstos pirmoreiz minēta 1150. gadā Hipatija hronikā. 14. gadsimta sākumā iekļāvās Lietuvas lielkņazistē. Pēc 1569. gada Lubļinas unijas iekļāvās apvienotās valsts Polijas daļā. 15. gadsimtā kļuva par Korecku dzimtas centru. Vēlāk pilsēta pārgāja Čartorisku ģimenes īpašumā. Sākot no 17. gadsimta līdz Otrajam pasaules karam Koreca bija ebreju centrs. 18. gadsimtā šeit aktīvi darbojās tipogrāfija, kas publicēja ebreju garīgo un kabalistisko literatūru. No 1783. līdz 1832. gadam pilsētā darbojās fajansa rūpnīca. Pēc 1793. gada Polijas Otrās dalīšanas — Krievijas sastāvā. 1921. gada Rīgas miera rezultātā Koreca iekļāvās jaunizveidotajā Polijas valstī un atradās pie pašas Polijas—PSRS robežas. 1939. gadā iekļauta Ukrainas PSR, pamatojoties uz Molotova—Ribentropa paktu. No 1941. līdz 1944. gadam atradās vācu okupācijā. No 1991. gada — neatkarīgās Ukrainas sastāvā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Kostopiļas rajons

**Kostopiļas rajons** () ir Ukrainas Rivnes apgabala administratīvā iedalījuma vienība. Robežojas ar Rivnes apgabala Volodimirecas, Sarnu, Bereznes, Hoščas un Rivnes rajoniem, kā arī Volīnijas apgabala Kivercu un Maneviču rajoniem. 

## Ārējās saites
*
Berdičiva

**Berdičiva** () ir pilsēta Ukrainas ziemeļrietumos, Žitomiras apgabalā. Izvietojusies apgabala dienvidos Hnilopjatas upes krastā  no apgabala centra Žitomiras. Berdičivas rajona administratīvais centrs.

## Vēsture
Vēstures avotos Berdičiva pirmoreiz minēta 1545. gada Kijivas vojevodistes tautas skaitīšanas materiālos kā Tiškeviču dzimtas īpašums. 1627. gadā Janušs Tiškevičs nodibināja klosteri, ko 1630. gadā uzdāvināja karmelītu ordenim. Kopš 17. gadsimta beigām Berdičiva kļūst par galveno reģiona ebreju kultūras centru, kur galvenā loma ir hasīdiem. Pēc Labā krasta Ukrainas nonākšanas Krievijas Impērijas sastāvā 18. gadsimta beigās Berdičiva kļuva par miestu Žitomiras apriņķī. Liela loma pilsētas izaugsmē bija gadatirgiem, kas kopš 1765. gada tika organizēti 10 reizes gadā. Berdičiva kļuva par vienu no labības tirdzniecības centriem, bet kopš 19. gadsimta 2. puses — arī par zirgu tirdzniecības centru. Liela loma tirdzniecības attīstībā bija plašajai ebreju kopienai. No 19. gadsimta sākuma pilsētā strauji attīstījās amatniecība. 1846. gadā ar cara rīkojumu Berdičivai piešķirts pilsētas statuss un tā kļūst par apriņķa centru. 19. un 20. gadsimtu mijā 80% pilsētas iedzīvotāju bija ebreji, 12% — poļi. Otrā pasaules kara laikā holokaustā tika nogalināti ap  pilsētas ebreju. Mūsdienās pilsētā attīstīta mašīnbūve, mēbeļu un pārtikas rūpniecība.

## Atsauces

## Ārējās saites
Hoščas rajons

**Hoščas rajons** () ir Ukrainas Rivnes apgabala administratīvā iedalījuma vienība. Robežojas ar Rivnes apgabala Ostrohas, Zdolbuņivas, Rivnes, Kostopiļas, Bereznes un Korecas rajoniem, kā arī Vinnicas apgabala Slavutas rajonu. 

## Ārējās saites
*
Alekss Goligoskis

**Alekss Goligoskis** (; dzimis ) ir amerikāņu bijušais hokejists, aizsargs.

## Spēlētāja karjera
Profesionāļa karjeru Goligoskis sāka 2007.—08. gada sezonā Amerikas hokeja līgas vienībā Skrentonas "Penguins". Sezonas otrajā pusē Goligoskis aizvadīja trīs spēles arī NHL vienībā Pitsburgas "Penguins". Sergeja Gončara un Raiena Vitnija traumu dēļ 2008.—09. gada sezonu aizsargs sāka Pitsburgā. Sezonas izskaņā kopā ar komandu aizsargs izcīnīja Stenlija kausu. 2009.—10. gada sezonā Goligoskis jau bija nostiprinājies "Penguins" rindās.

2011. gada februārī Goligoskis tika aizmainīts uz Dalasas "Stars", "Penguins" pretī saņemot Džeimsu Nīlu un Metu Niskanenu. "Stars" rindās Goligoskis aizvadīja nākamās piecarpus sezonas. 2016. gada jūnijā noslēdza piecu gadu līgumu ar Arizonas "Coyotes".

ASV hokeja izlases sastāvā spēlējis 2012. gada Pasaules čempionātā.

## Ārējās saites
Kostopiļa

**Kostopiļa** () ir pilsēta Ukrainas rietumos, Rivnes apgabalā. Kostopiļas rajona centrs.

## Vēsture
Rakstos pirmoreiz minēta 1648./58. gadā. Pēc 1793. gada Polijas Otrās dalīšanas - Krievijas sastāvā. 1921. gada Rīgas miera rezultātā Kosptopiļa iekļāvās jaunizveidotajā Polijas valstī. Pilsētas pievārtē tika iegūts bazalts un granīts. 1939. gadā iekļauta Ukrainas PSR, pamatojoties uz Molotova—Ribentropa paktu. No 1941. gada 1. jūlija līdz 1944. gada 31. janvārim atradās vācu okupācijā. Vācu okupācijas laikā pilsētā koncentrējās apvidus poļu iedzīvotāji, kuru bēga no ukraiņu nacionālistu represijām. No 1991. gada - neatkarīgās Ukrainas sastāvā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Malina

**Malina** () ir pilsēta Ukrainas ziemeļrietumos, Žitomiras apgabala Korosteņas rajonā. Izvietojusies apgabala austrumos Iršas upes krastā  no apgabala centra Žitomiras. Līdz 2020. gadam rajona centrs.

## Vēsture
Vēstures avotos pirmoreiz minēta 891. gadā kā slāvu drevļanu cilts nocietināta apmetne. Nosaukumu saista ar drevļanu kņazu Malu. 946. gadā Kijivas kņaziene Olga karagājienā pret drevļaniem Malinu nopostīja. 1569. gadā Malina nonāca Polijas-Lietuvas varā; tai tika piešķirtas Magdeburgas tiesības. 19. gadsimta beigās Malinā sāk attīstīties rūpniecība, uzbūvēta čuguna lietuve. 1932. gadā piešķirts pilsētas statuss.

## Atsauces

## Ārējās saites
Korosteņa

**Korosteņa** () ir pilsēta Ukrainas ziemeļrietumos, Žitomiras apgabalā. Izvietojusies apgabala ziemeļdaļā Užas upes krastā  no apgabala centra Žitomiras. Korosteņas rajona administratīvais centrs.

## Vēsture
Vēstures avotos pirmoreiz minēta 945. gadā Pagājušo gadu vēsturē kā slāvu drevļanu cilts centrs **Iskorosteņa** *(Іскоростень, Искоростень)*. 1370. gadā Korosteņa nonāca Lietuvas Lielkņazistes sastāvā, bet vēlāk — Polijā. 1589. gadā piešķirtas Magdeburgas tiesības. Izaugsme sākās ar dzelzceļa Kijiva—Koveļa izbūvi 1902. gadā, 1917. gadā pārdēvēta tagadējā nosaukumā, 1926. gadā piešķirtas pilsētas tiesības. 1918. gada 12. februārī dzelzceļa vagonā Korosteņas stacijā Mazā padome apstiprināja Ukrainas mazo ģerboni, sakarā ar ko Korosteņa (vēl kā ciems) uz vienu dienu tika pasludināta par Ukrainas galvaspilsētu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Ostrohas rajons

**Ostrohas rajons** () ir Ukrainas Rivnes apgabala administratīvā iedalījuma vienība. Robežojas ar Rivnes apgabala Zdolbuņivas un Hoščas rajoniem, Hmeļnickas apgabala Bilogorjas, Izjaslavas un Slavutas rajoniem, Netšinas pilsētu, kā arī Ternopiļas apgabala Šumskas rajonu.

Rajona Vilijas ciemā dzimis krievu rakstnieks Nikolajs Ostrovskis (*Николай Алексеевич Островский*, 1904-1936). 1944. gada 29. februārī UNA kaujinieki pie Miļatinas ciema nāvējoši ievainoja padomju karavadoni Nikolaju Vatutinu (Николай Фёдорович Ватутин, 1901-1944).

## Ārējās saites
Jūlijs I

**Pāvests Jūlijs I** (, miris ) bija Romas bīskaps no  līdz  un līdz ar to katolisma tradīcijā tiek uzskatīts par vienu no Romas pāvestiem.

Jūlijs I par Romas bīskapu kļuva , četrus mēnešus pēc viņa priekšteča Marka nāves. Viņš galvenokārt ir zināms kā aktīvs ariānisma apkarotājs.

Jūlijs I katoļiem ir svētais. Viņa piemiņas diena ir 12. aprīlis.

## Ārējās saites
*
Jūlijs (nozīmju atdalīšana)

**Jūlijs** var būt:

* jūlijs — septītais gada mēnesis;
* Jūlijs I — Romas pāvests no 337. līdz 352. gadam;
* Jūlijs II — Romas pāvests no 1503. līdz 1513. gadam;
* Jūlijs III — Romas pāvests no 1550. līdz 1555. gadam.
* Jūlijs Cēzars
Zvjaheļa

**Zvjaheļa** (, līdz 2022. gadam — **Novohrada-Volinska**) ir pilsēta Ukrainas ziemeļrietumos, Žitomiras apgabala rietumos, Slučas upes krastā. Tā ir Zvjaheļas rajona administratīvais centrs. Attālums līdz apgabala centram Žitomirai ir .

Zvjaheļa ir ukraiņu tautas dzejnieces Lesjas Ukrainkas dzimtā pilsēta.
Šeit dzimis bijušais Ukrainas armijas virspavēlnieks ģenerālis Valerijs Zalužnijs.

## Vēsture
Vēstures avotos apdzīvotā vieta pirmoreiz minēta 1256. gadā Slučas labajā krastā kā **Vozvjaheļa** (*Возвягель*) Galīcijas-Volīnijas hronikā. Gadu vēlāk to par nepaklausību nodedzināja Galīcijas karalis Danila. Nākamo reizi apdzīvotā vieta minēta 1432. gadā jau Slučas kreisajā krastā kā **Vzvjahoļas** (*Взвяголь*) miests, bet 1499. gadā — **Zvjahoļa** (*Звяголь*). 1507. gadā miests ieguva tiesības būvēt pili un veidot pilsētu. Pēc Ļubļinas ūnijas 1569. gadā miests saukts par **Zvjaheļu** (*Звягель*, ).

1793. gadā Zvjaheļa nonāca Krievijas Impērijas sastāvā. 1795. gadā miests ieguva **Novohradas-Volinskas** nosaukumu un pilsētas tiesības, un kļuva par jaunizveidotās Volīnijas guberņas centru (līdz 1804. gadam).

2022. gada 16. jūnijā Novohradas-Volinskas domes deputāti nobalsoja par pilsētas pārdēvēšanu tās vēsturiskajā nosaukumā — **Zvjaheļa**. Vēlāk šo lēmumu apstiprināja Žitomiras apgabala dome. Ar Ukrainas Augstākās Radas dekrētu 2022. gada 16. novembrī pilsēta tika pārdēvēta par Zvjaheļu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Billijs Greiems

**Viljams Frenklins "Billijs" Greiems** (; dzimis , miris ) bija evaņģēlisko kristiešu evaņģēlists, ordinēts dienvidu baptistu kalpotājs, kas kļuva slavens 1949. gadā. Viņa sprediķi tika pārraidīti gan radio, gan televīzijā, daži tiek pārraidīti arī mūsdienās.

## Biogrāfija
Kalpošanu uzsācis 1947. gadā. Greiems ir bijis vairāku ASV prezidentu garīgais padomdevējs — sākot ar Hariju Trumenu līdz Barakam Obamam. Prezidents Lindons Džonsons tika uzskatīts par vienu no Greiema tuvākajiem draugiem.

Saskaņā ar Greiema darbinieku datiem, vairāk nekā 3,2 miljoni cilvēku atsaukušies *Billy Graham Crusades* aicinājumam "pieņemt Jēzu Kristu par savu glābēju". Saskaņā ar 2008. gada datiem, Greiema mūža auditorija (ieskaitot radio un televīzijas pārraides) sasniegusi 2,2 miljardus cilvēku. Kopš 1946. gada veidotās ikgadējās Amerikas sabiedriskās domas institūta *Gallup* aptaujas par visapbrīnotāko vīrieti un sievieti, Greiems pirmajā desmitniekā ir iekļuvis 61 reizi, kas ir rekords gan starp vīriešiem, gan sievietēm.

## Atsauces

## Ārējās saites
*