Puškinskije Gori

**Puškinskije Gori** () ir pilsētciemats Krievijas Pleskavas apgabala Puškinskije Goru rajonā, tā administratīvais centrs. Ietilpst municipālajā veidojumā «Puškinogorjes pilsētas apmetne» *(Городское поселение Пушкиногорье)*, kas izveidots 2010. gadā, apvienojot pilsētciematu ar 2 agrākajiem pagastiem. Apdzīvotā vieta atrodas netālu no Sorotas ietekas Mudē, uz ziemeļrietumiem no Bežaņicu augstienes un 112 km uz dienvidaustrumiem no Pleskavas.

Pilsētciemats pazīstams ar netālo Mihailovskojes muzejrezervātu, kas izveidots ap Mihailovskojes muižu — agrāko dzejnieka Aleksandra Puškina mātes īpašumu, kur viņš uzturējās no 1824. līdz 1826. gadam.

## Vēsture
1569. gadā pēc Krievijas cara Ivana Bargā pavēles Siņicas paugurainē netālu no Voroņičas pilskalna dibināja nocietinātu Svjatogorskas klosteri, kas vēlāk darbojās kā Krievijas militārais priekšpostenis kara gadījumā. Sākotnēji klosteri apjoza koka siena, ko 17. gadsimta beigās nomainīja mūris. Drīz pēc dibināšanas klosteri pārdēvēja par Svjatije Gori () un tam blakus izveidojās brīvciems **Toboļeņeca** ().

Ne vēlāk kā 1690. gados Svjatogorskas klosterī noturēja gadatirgus, kas bija slaveni ar savu apmeklētību un izpriecām un pārspēja visus apkārtnes gadatirgus apgrozījumā un preču klāstā.

Pēc cara Pētera I 1708. gada administratīvās reformas Toboļeņeca kļuva par pagasta centru Ingermanlandes guberņas Opočkas apriņķī. Līdz ar to savu statusu zaudēja salīdzinoši senākā Voroņiča. Pēc vairākām administratīvajām reformām visbeidzot 1772. gadā Toboļeņecu iekļāva jaunizveidotajā Pleskavas guberņā.

Izsūtījuma laikā no 1824. līdz 1826. gadam dzejnieks Aleksandrs Puškins bieži apmeklēja Svjatogorskas klosteri, kur viņam nācās apliecināt savu uzticamību abatam Jonam, lai gūtu piekļuvi klostera bibliotēkai un arhīviem. Iegūtos materiālus viņš izmantoja, rakstot traģēdiju "Boriss Godunovs". Viņš bieži apmeklēja arī Svjatogorskas gadatirgus, kur klausījās vietējo iedzīvotāju runas, pierakstot interesantākos un raksturīgākos notikumus. 1837. gadā viņu līdzās radiniekiem apglabāja Svjatogorskas klosterī.

thumb|250px|left|Svjatije Gori pēc 1900. gada
thumb|250px|left|Trigorskojes dzelzceļa stacijas 1937. gada projekts, arhitekti Georgijevskis un Cinmans
thumb|250px|left|1992. gadā atklātais Puškinskije Goru Zinātnes un kultūras centrs
19. gadsimta pirmajā pusē Toboļeņeca bija neliels ciems, ko apdzīvoja galvenokārt klostera kalpotāji, dzimtzemnieki un linu tirgotāji. Tirdzniecību veicināja 1849. gadā uzceltā Pēterburgas—Daugavpils šoseja. 19. gadsimta 30. gadu sākumā I. Rajevskis brīvciemā atvēra pirmo bezmaksas skolu, kurā mācījās 30 bērnu, bet 1840. gados atklāja arī kroņa skolu. 19. gadsimta otrajā pusē Toboļeņecā atradās pagasta valde, ugunsdzēsēju brigāde, neliela slimnīca, nabagmāja, lasītava, krogs, veikali, 3 baznīcas un 2 kapelas.

1877. gadā atvēra pasta nodaļu, bet 1886. gadā — telegrāfa līniju. 1910. gadā ieviesa telefona sakarus, un jau 1912. gadā uzstādīja telefona centrāli ar 10 numuriem, kas ļāva pastāvīgi sazināties ar Opočku un 5 apkārtējiem ciemiem. 1912. gadā pie pagastvaldes, kroga un veikaliem uzstādīja pirmās petrolejas lampas. 1916. gadā 2 km attālumā atklāja Trigorskojes dzelzceļa staciju līnijā Pleskava—Polocka. Elektrību pirmoreiz pievilka pēc 1917. gada.

 Toboļeņecu pārdēvēja par **Puškinskije Goriem**. 1927. gadā, veicot Padomju Savienības administratīvi teritoriālo reformu, likvidēja guberņas un apriņķus (), tos aizstājot ar apgabaliem un rajoniem. Tā Puškinskije Gori kļuva par Pleskavas apgabala Puškina rajona administratīvo centru.

1927. gadā ciematā atklāja Puškina vārdā nosauktu vidusskolu 480 audzēkņiem. Tai blakus uzcēla slimnīcu, aptieku un restorānu. Kopš 1930. gada Puškinskije Goros izdeva laikrakstu "Puškina kolhoznieks" (*Пушкинский колхозник*). Par godu Puškina nāves simtgadei 1937. gadā atklāja pārbūvēto Trigorskojes dzelzceļa stacijas koka ēku ar torni. Tās priekšā atradās četras platas granīta kāpnes ar puķu dobēm, marmora obelisks un strūklaka. 1930. gados ciemā bija 7 ielas, no kurām 3 bija bruģētas un apgaismotas ar elektrību.

Pirmoreiz aviācijas uzlidojumos Otrā pasaules kara laikā Puškinskije Gori cieta . No  atradās piefrontes zonā, vairākkārt nonākot Vācijas un atgriežoties padomju kontrolē, līdz , kad Sarkanā armija atkāpās galīgi. Trešā reiha okupācijai sekojošā Holokausta laikā nošāva 83 ciema čigānus.  Puškinskije Gori atgriezās padomju kontrolē.

 Puškinskije Goriem piešķīra pilsētciemata statusu.

## Demogrāfija

## Atsauces

## Ārējās saites