open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Roberts Bordens

Sers **Roberts Bordens** (; dzimis , miris ) bija Kanādas politiķis un advokāts kurš vislabāk pazīstams kā Kanādas vadītājs Pirmā pasaules kara laikā. Viņš ieņēma Kanādas premjerministra amatu no 1911. līdz 1920. gadam.

## Ārējās saites
Keisijs Mitelštats

**Keisijs Mitelštats** (; 1998. gada 22. novembrī) ir ASV hokejists, centra uzbrucējs. Kopš 2025. gada spēlē Nacionālās hokeja līgas kluba Bostonas "Bruins" sastāvā.

## Spēlētāja karjera
2017.—18. gada sezonā Mitelštats uzsāka spēlēt NCAA čempionātā, taču 2018. gada martā lēma pārtraukt koledžas karjeru, noslēdzot trīs gadu līgumu ar NHL vienību Bufalo "Sabres", kas iepriekšējā vasarā viņu bija izvēlējusies NHl draftā. Savu NHL debiju "Sabres" rindās Mitelštats piedzīvoja 29. martā. 2017.—18. gada sezonā NHL kopumā aizvadīja sešas spēles, tajās atzīmējoties ar pieciem punktiem.

2024. gada 6. martā Mitelštats tika aizmainīta uz Kolorādo "Avalanche" apmaiņā pret aizsargu Bovenu Bairamu.

2018. gada Pasaules čempionātā junioriem Mitelštats kļuva par visa turnīra rezultatīvāko spēlētāju un ieguva arī vērtīgākā spēlētāja balvu. Kopā ar ASV izlasi uzbrucējs izcīnīja bronzas medaļas.
## Atsauces

## Ārējās saites
Pažaisles klosteris

**Pažaisles klosteris** () ir klosteris Lietuvas pilsētas Kauņas austrumu nomalē, Kauņas jūras pussalā.

Klosteri 1662. gadā nodibināja Lietuvas lielkņazistes lielkanclers Kristups Zigmants Pacs kamaldoliešu mūkiem. Baroka stila klostera celtniecība turpinājās līdz 1674. gadam un atkal atsākās 1712. gadā. 1812. gada karā klosteris tika izmantots kā franču karaspēka zirgu staļļi. Pēc Novembra sacelšanās sakāves klosteris tika nodots pareizticīgo baznīcai, kura šeit ierīkoja Požajskas klosteri (*Пожайский Успенский мужской монастырь*). Pēc Lietuvas valsts nodibināšanās klosteri atdeva atpakaļ katoļiem. PSRS okupācijas laikos, pēc Otrā pasaules kara, klosteri lietoja kā arhīvu, vēlāk psihiatrisko klīniku, bet 1966. gadā šeit ierīkoja koncertzāli. 1990. gadā klostera komplekss tika atdots katoļu baznīcai.

Klostera teritorijā apglabāts komponists Aleksejs Ļvovs (*Алексе́й Фёдорович Львов*,  1798 — 1870), Krievijas Impērijas himnas Dievs, sargi Ķeizaru! (*Боже, Царя храни!*) mūzikas autors.

## Attēlu galerija

Pažaislis_Monastery_exterior,_Kaunas,_Lithuania_-_Diliff.jpg|Klostera baznīca
Pazaislio_vienuolynas_2006-06-30.jpg|Klostera vārti
Pažaislis.jpg|Klosteris no putna lidojuma ziemā
Pažaislis_Monastery_interior_1,_Kaunas,_Lithuania_-_Diliff.jpg|Klostera baznīcas interjers


## Ārējās saites
Četras kāzas un vienas bēres

**"Četras kāzas un vienas bēres"** () ir 1994. gada Apvienotās Karalistes romantiskā kinokomēdija, kuras režisors ir Maiks Ņūels. Galvenās lomas atveido Hjū Grānts, Endija Makdauela, Kristīna Skota Tomasa, Džeimss Flīts, Saimons Kallovs, Džons Hanna, Šarlote Koulmena, Deivids Bouvers, Korīns Redgreivs un Rovans Atkinsons. Filmas pirmizrāde notika  Sandensas kinofestivālā.

Rūdīts vecpuisis, kurš laika gaitā apmeklē četras dažādas kāzas, kā arī bēres, saprot, ka, iespējams, ir atradis savu īsto mīlestību.

## Atsauces

## Ārējās saites
Adamsu ģimene (1991. gada filma)

**"Adamsu ģimene"** () ir 1991. gada melnā kinokomēdija, kuras režisors ir Berijs Sonenfelds. Galvenās lomas atveido Andželika Hjūstone, Rauls Hulija, Kristofers Loids, Kristīna Riči un Džimijs Vorkmens. Filmas pirmizrāde notika . 1993. gadā filmai iznāca turpinājums "Adamsu ģimenes dārgumi".

Blēžu grupa, kas plāno apkrāpt ekscentrisku ģimeni, tajā iesūta līdzdalībnieku, kas uzdodas par ģimenes sen pazudušo tēvoci.

## Atsauces

## Ārējās saites
2019. gada Pasaules čempionāts hokejā junioriem

**2019. gada Pasaules čempionāts hokejā junioriem** norisinājās no  līdz  Vankūverā, Kanādā. Spēles tika aizvadītas ''Rogers Arena'' un ''Save-On-Foods Memorial Centre''. Šis bija jau 43. oficiālais Pasaules čempionāts hokejā junioriem.

## Augstākā divīzija
### Pirmā kārta
#### A grupa

|}

#### B grupa

|}

### Turnīrs par palikšanu

### Izslēgšanas kārta

### Vietu sadalījums un statistika

#### Vietu sadalījums

## Ārējās saites
*Starptautiskās hokeja federācijas oficiālā mājaslapa
Palasta iela (Rīga)

**Palasta iela** ir iela Centra rajonā, Vecrīgā. Tā sākas krustojumā ar Bīskapa gāti un Herdera laukumu, un beidzas krustojumā ar Jaunielu. Ielas nosaukums ir saistīts ar Pēterim I uzdāvināto ēku, kuru nosauca par palastu (), tādēļ sākotnēji latviešu valodā iela tika saukta par Palejas ielu. 1920. gados tā ieguva tagadējo nosaukumu.

## Ielu savienojumi
Palasta iela ir savienota ar šādām ielām:
* Bīskapa gāte
* Herdera laukums
* Mazā Skolas iela
* Jauniela

## Atsauces

## Ārējās saites
Adamsu ģimenes dārgumi

**"Adamsu ģimenes dārgumi"** () ir 1993. gada kinokomēdija, kuras režisors ir Berijs Sonenfelds. Galvenās lomas atveido Andželika Hjūstone, Rauls Hulija, Kristofers Loids, Kristīna Riči, Džimijs Vorkmens, Kerola Keina un Džoana Kjūsaka. Filmas pirmizrāde notika . Filma ir turpinājums 1991. gada filmai "Adamsu ģimene".

Adamsu ģimene cenšas izglābt tēvoci Festeru no viņa jaunās mīlestības, naudas kārās Debijas.

## Atsauces

## Ārējās saites
Šļāktuvīte

thumb|Rajai šļāktuvīte atrodas tieši aiz acs.
**Šļāktuvīte** () ir evolūcijas gaitā pārveidojusies žaunu sprauga rajām, lielai haizivju daļai, kā arī dažām primitīvām izmirušo zivju formām, kas atrodas aiz dzīvnieku acīm. Kalpo ūdens iesūkšanai, kas pa speciālu kanālu nokļūst žaunās, lai tajā esošo skābekli varētu izmantot elpošanai. Īpaši uz grunts dzīvojošas sugas iesūc ūdeni gandrīz tikai caur šļāktuvītēm, jo caur muti žaunās iekļūtu daudz smilšu un detrīta. Tādēļ rajām šļāktuvītes atrodas uz muguras.
Kauņas Miķeļa katoļu baznīca

{
  "type": "ExternalData",
  "service": "geoshape",
  "ids": "Q3325"
}

**Kauņas Sv. Erceņģeļa Miķeļa baznīca** () ir Romas Katoļu baznīca, kas atrodas Lietuvas pilsētas Kauņas centrālajā daļā. Pārdala Kauņas Brīvības aleju divās nevienlīdzīgās daļās.

Banīca neobizantiskā stilā celta 19. gadsimta beigās kā pareizticīgo katedrāle () Kauņas cietokšņa militārpersonām. Nodibinoties Lietuvas valstij, baznīca tika nodota katoļiem un kļuva par Lietuvas armijas Kauņas garnizona baznīcu. PSRS okupācijas gados tā kalpoja par izstāžu zāli. 1990. gadā katoļu baznīca ēku atguva.

## Galerija

Kaunas_Soboras_-_panoramio.jpg
Kaunas_Blick_vom_Dach_der_Auferstehungskirche_auf_die_Michaelskirche_2.JPG
LT Kaunas, kosc Archaniola Michala, 2019.07.18, fot Ivonna Nowicka (1).jpg|Fasāde kolonnas un krāsa nolobās
LT Kaunas, kosc Archaniola Michala, 2019.07.18, fot Ivonna Nowicka (2).jpg|Fasāde Cilnis
Kaunas-Soboras Church Interior.jpg
LT Kaunas, kosc Sakramentu - kopula, 2019.07.20, fot Ivonna Nowicka (2).jpg|Kupols no iekšpuses un Lietuvas karogs sadalījās trīs atsevišķos vienkrāsainos karogos
Kaunas l'église de St Michel l'Archange (1).JPG
LT Kaunas, kosc Sakramentu - kopula, 2019.07.20, fot Ivonna Nowicka (1).jpg|Baznīca slēgakmens ar svētie gari balodis un Jēzus stari


## Ārējās saites
*Ieraksts Lietuvas kultūras vērtību reģistrā
Dženifere Kapriati

**Dženifere Kapriati** (; dzimusi  Ņujorkā, ASV) ir bijusī amerikāņu tenisiste. Trīs reizes uzvarējusi ''Grand Slam'' un izcīnījusi zelta medaļu 1992. gada vasaras olimpiskajās spēlēs. 17 nedēļas bijusi WTA ranga līdere.

2012. gadā uzņemta Starptautiskajā tenisa slavas zālē.

## Grand Slam fināli

## Ārējās saites
Cīņas sports 1912. gada vasaras olimpiskajās spēlēs

thumb|right|265px| Metiens, kuru cīņas piektās stundas izskaņā izpilda Alfreds Asikainens. Priekšplānā Martins Kleins.
**[[Cīņas sports]] [[1912. gada Vasaras Olimpiskās spēles|1912. gada vasaras olimpiskajās spēlēs]]** bija viens no olimpiādes programmā iekļautajiem sporta veidiem. Tā sacensības notika Stokholmā no 6. līdz 11. jūlijam. Programmā bija tikai grieķu-romiešu cīņā piecās svara kategorijās. Cīkstoņi sacentās Stokholmas olimpiskajā stadionā uz trim 5x5 metru paklājiem. Cīņas viena kārta ilga 30 minūtes, to tiesāja trīs tiesneši. Pēc katras kārtas tiesneši varēja atzīt vienu no cīkstoņiem par uzvarētāju, abiem piešķirt zaudējumu pasīvas cīņas dēļ vai nozīmēt cīņas turpināšanai nākamo kārtu, kārtu skaits nebija ierobežots. Par uzvarētāju tika atzīts sportists, kurš spēja savu pretinieku nosviest uz pleciem vai ar tiesnešu lēmumu.

Vidējā svarā cīņa starp Krievijas pārstāvi igauni Martinu Kleinu un somu Alfredu Asikainenu ilga 11 stundas un 40 minūtes un ir garākā olimpisko cīņu vēsturē. Otrā dienā Kleinam vajadzēja cīnīties finālā, bet viņš bija tā noguris, ka no finālcīņas atteicās un viņa pretinieks zviedrs Klāss Juhansons ieguva zelta medaļu bez cīņas. Savukārt pussmagā svara finālisti zviedrs Anderss Ālgrēns un soms Ivars Bēlings cīnījās deviņas stundas, pēc tam tika paziņots, ka cīņa beigusies neizšķirti. Rezultātā nolēma abus cīkstoņus apbalvot ar sudraba medaļu.

## Medaļnieki
### Grieķu-romiešu cīņa

## Medaļu sadalījums starp valstīm

## Dalībnieki
Sacensībās piedalījās 170 cīkstoņi no 18 valstīm:

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

Iekavās uzrādīts cīkstoņu daudzums no valsts.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Zviedrijas olimpiskās komitejas oficiālais ziņojums par 1912. gada olipiskajām spēlēm.
Spirāliskais vārstulis

350px|thumb| Izžāvēts un izpreparēts haizivs viduszarnas fragments ar spirālisko vārstuli.
**Spirāliskais vārstulis** ir gremošanas sistēmas orgāns, kas raksturīgs vairākām zivju un apaļmutnieku kārtām. Tā ir viduszarnā spirāliski savīta iekšēja kroka (līdz 40 vai pat 45 vijumiem).

Spirāliskais vārstulis pārsvarā ir reliktām zivīm: skrimšļzivīm (haizivīm, rajām un himērām), bet no kaulzivīm — daivspurzivīm. Neliels spirāliskais vārstulis ir arī apaļmutniekiem, kaut arī vāji attīstīts. Nenozīmīga rudimenta veidā tas ir sastopams arī dažām siļķveidīgajām.

Īpaši attīstīts tas ir haizivīm un rajām. Šo zivju zarnas ir nelielas. Tā 3 metrus garām haizivīm zarnas garums ir 2,7 m (cilvēkam apmēram 8 m), bet spirāliskais vārstulis būtiski palielina barības uzsūkšanas virsmu. Bez tam šis orgāns būtiski palēnina barības pārvietošanos zarnā, attiecīgi palielinot barības vielu uzsūkšanās laiku. Haizivīm un rajām parasti kuņģis praktiski uzreiz pāriet spirāliskajā vārstulī, kurš, savukārt, tālāk savienots ar taisno zarnu. Spēcīgi attīstīts spirāliskais vārstulis ir viena no raksturīgākajām haizivju un raju anatomiskajām īpatnībām.
Latviešu strēlnieku laukums

thumb|200px|Latviešu strēlnieku piemineklis
**Latviešu strēlnieku laukums** ir Rīgas laukums starp 11. novembra krastmalu, Rātslaukumu, Kaļķu ielu un Grēcinieku ielu. 1908. gadā šet pilsētas kartē bija **Krievijas iela**, **Mazā Važoņu iela** un **Melngalvju iela**..

Autoritārā Kārļa Ulmaņa režīma laikā, pastāvot nodomam būvēt Rīgas pārvaldes namu, starp Rīgas rātsnamu un 11. Novembra krastmalu, nojaucot vēsturiskās ēkas, tika likvidēti četri kvartāli, taču līdz Otrajam pasaules karam bija izrakta tikai būvbedre.

Tagadējais laukums tika izveidots 1970. gadā. Tajā pašā gadā tika atklāts Latviešu sarkano strēlnieku muzejs, kas kalpoja Latvijas Komunistiskās partijas propagandas mērķiem. 1993. gada 1. jūlijā Latviešu strēlnieku muzeja telpās tika atklāts Latvijas Okupācijas muzejs. 1971. gadā laukumā tika uzstādīts piemineklis Latviešu strēlniekiem.

## Atsauces

## Ārējās saites
Nelūgtie viesi

**"Nelūgtie viesi"** () ir 2005. gada kinokomēdija, kuras režisors ir Deivids Dobkins. Galvenās lomas atveido Ouens Vilsons, Vinss Vons , Kristofers Volkens, Reičela Makadamsa, Aila Fišere, Bredlijs Kūpers un Džeina Sīmūra. Filmas pirmizrāde notika .

Džons un Džeremijs ir divi nelabojami siržulauzēji, kuri paslepus ielavās kāzās, lai izmantotu tajās esošo romantisko noskaņu savā labā. Abi nonāk pretrunā ar saviem uzskatiem, kad Džons satiek Klēru un iemīlas viņā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Kaļķu iela (Rīga)

**Kaļķu iela** ir iela Rīgā, Centra rajonā, Vecrīgā. Tā sākas krustojumā ar 11. novembra krastmalu iepretim Akmens tiltam un beidzas krustojumā ar Aspazijas un Zigfrīda Annas Meierovica bulvāri. Ielas turpinājums ir Brīvības laukums. Kaļķu iela ir viena no svarīgākajām ielām Rīgas vecpilsētā, tai piekļaujas vairāki laukumi: Latviešu strēlnieku laukums, Rātslaukums, Līvu laukums. Ielas garums ir 583 m, tā klāta ar bruģa un asfalta segumu.

## Vēsture
thumb|left|Kaļķu iela (pirms 1930)
Kaļķu iela sākotnēji bija daļa no tagadējās Šķūņu ielas. Kaļķu ielas nosaukums parādījās 15. gadsimtā (*Kalkstrate* — lejasvācu valodā (1404), *Pl. Cementi* — latīņu valodā (1407)). Līdz 16. gadsimtam Kaļķu iela gāja no Rātslaukuma līdz Rīgas upei (tagadējai Kalēju ielai) un pretējā upes krastā atradās kaļķu ceplis. 17. gadsimtā iela tika pagarināta līdz tagadējam Pilsētas kanālam.

Kaļķu ielas turpinājums aiz Rātslaukuma līdz Daugavai bija **Svērtuves iela**. Senākais tās nosaukums — **Šāļu vārtu iela** (*Schalportenstrate* (1413), *Schalstrate* (1506) — lejasvācu valodā), kas, domājams, cēlies no vācu valodas vārda *Waagschale* — 'svaru kauss'.

1950. gadā Kaļķu ielu likvidēja, kopā ar Brīvības bulvāri, Brīvības ielu un Brīvības gatvi to pārdēvēja par **Ļeņina ielu**. 1990. gadā iela atguva vēsturisko nosaukumu.

## Ielu savienojumi
Kaļķu iela ir savienota ar šādām ielām:
* 11. novembra krastmala (T veida krustojums)
* Latviešu strēlnieku laukums
* Rātslaukums
* Mazā Jauniela (T veida krustojums)
* Kungu iela / Tirgoņu iela
* Mazā Monētu iela (T veida krustojums)
* Skārņu iela / Šķūņu iela
* Kalēju iela / Meistaru iela
* Līvu laukums
* Riharda Vāgnera iela
* Vaļņu iela
* Aspazijas bulvāris / Zigfrīda Annas Meierovica bulvāris
* Brīvības laukums (ielas turpinājums)

## Atsauces

## Ārējās saites
Labais dēls

**"Labais dēls"** () ir 1993. gada psiholoģiskā trillera filma, kura režisors un viens no producentiem ir Džozefs Rūbens. Galvenās lomas atveido Makolijs Kalkins, Elaidža Vuds, Vendija Krūsone, Deivids Morss un Žaklīna Brūksa. Filmas pirmizrāde notika .

Divpadsmitgadīgais Marks Evanss nesen zaudējis māti. Marka tēvam Džekam jādodas uz Tokiju komandējumā, tāpēc viņš dēlu atstāj pie tantes un tēvoča, kuriem ir Marka vecuma dēls Henrijs. Laika gaitā Marks ievēro, ka Henrijs arvien vairāk izrāda vardarbīgas un psihopātiskas rakstura īpašības.

## Atsauces

## Ārējās saites
Karstgalvis Rods

**"Karstgalvis Rods"** () ir 2007. gada kinokomēdija, kuras režisors ir Akiva Šafers. Galvenās lomas atveido Endijs Sambergs, Džorma Takone, Bills Heiders, Denijs Makbraids, Aila Fišere un Īans Makšeins. Filmas pirmizrāde notika .

Rods Kimbls ir pašpasludināts kaskadieris, kurš gatavojas savam dzīves lielajam lēcienam pāri piecpadsmit autobusiem, lai savāktu naudu sava patēva Frenka sirds operācijai.

## Atsauces

## Ārējās saites
Ķīnas Nacionālais muzejs

**Ķīnas Nacionālais muzejs** (, ) ir mākslas un vēstures muzejs, kas atrodas Ķīnas galvaspilsētā Pekinā, Tiaņaņmeņa laukumā. Ar vairāk kā 1,5 miljoniem eksemplāru lielu kolekciju tas ir viens no lielākajiem muzejiem pasaulē. Pēc 2017. gada datiem muzeju apmeklēja ap 8,063 miljoniem apmeklētāju, kas to padara par otro apmeklētāko muzeju pasaulē aiz Luvras.

Muzejs ir izveidots ar mērķi, lai izglītotu cilvēkus par Ķīnas mākslu un vēsturi. Muzejs ir izveidots 2003. gadā, apvienojot Ķīnas Revolūcijas muzeju ar Ķīnas Nacionālo mākslas muzeju. Muzeja ēka ir pabeigta 1959. gadā un tā ir celta par godu Ķīnas Tautas Republikas desmitajai izveidošanas gadadienai. Ēkas kopējais garums ir 313 metri, platums 149 metri, bet tās augstums četros stāvos sasniedz 40 metru augstumu. Kopējā ēkas platība ir ap 200 000 m2.
Kaļķu iela

**Kaļķu iela** var būt:

* Kaļķu iela — iela Rīgā;
* Kaļķu iela — iela Daugavpilī;
* Kaļķu iela — iela Liepājā;
* Kaļķu iela — iela Rēzeknē;
* Kaļķu iela — iela Ventspilī;
* Kaļķu iela — iela Jēkabpilī;
* Kaļķu iela — iela Aucē;
* Kaļķu iela — iela Cēsīs;
* Kaļķu iela — iela Kuldīgā;
* Kaļķu iela — iela Ogrē;
* Kaļķu iela — iela Pļaviņās;
* Kaļķu iela — iela Siguldā;
* Kaļķu iela — iela Smiltenē;
* Kaļķu iela — iela Viesītē;
* Kaļķu iela — iela Ķekavas pagasta Jenčos;
* Kaļķu iela — iela Salaspils pagasta Saulkalnē.
Johanness Feters

**Johaness Feters** (; dzimis  Drēzdenē, Vācijā) ir vācu vieglatlēts, startē šķēpa mešanas sacensībās. Uzvarējis 2017. gada Pasaules čempionātā vieglatlētikā Londonā. 2020. gada septembrī Polijas pilsētā Hožovā uzstādītais personiskais rekords 97,76 metri ir Vācijas rekords un ierindo J. Feteru otrajā vietā visu laiku tālāko šķēpa metēju rangā, uzreiz aiz pasaules rekordista Jana Železnija.

## Atsauces

## Ārējās saites
Alksnāja iela

**Alksnāja iela** ir iela Rīgā, Centra rajonā, Vecrīgā. Tā sākas krustojumā ar Mārstaļu ielu un beidzas krustojumā ar Kalēju ielu. Ielas garums ir 135 metri, tā klāta ar bruģa segumu. Alksnāja iela ir pieejama tikai gājējiem, tai raksturīga vēsturiskā vecpilsētas apbūve.

Alksnāja ielas () nosaukums zināms kopš no 1401. gada. Kādā 1500. gada dokumentā minēta kā šķērsiela starp Mārstaļu ielu un alksnāju (lejasvācu valodā: *de dwerstrate van der marstalstraten na dem Ellerbroke*). Kad Rīgas brīvpilsētas laikā namīpašumus šeit ieguva Peitavu dzimta (*Peutow*), kādā 1577. gada dokumentā parādījās **Peitavu ielas** (*de Peutowenstrate*) nosaukums, 17. gadsimtā dēvēta par **Lielo Peitavu ielu**, lai atšķirtu no Mazās Peitavu ielas (tagadējās Peitavas ielas). 1861. gadā to nodēvēja par **Reformātu ielu**, bet 1950. gadā — par **Sarkanās Gvardes ielu**. 1987. gadā iela atguva savu sākotnējo Alksnāja ielas nosaukumu.

## Ielu savienojumi
Alksnāja iela ir savienota ar šādām ielām:
* Mārstaļu iela
* Vecpilsētas iela
* Alberta laukums
* Kalēju iela

## Atsauces

## Ārējās saites
Amatu iela (Rīga)

**Amatu iela** ir iela Rīgā, Centra rajonā, Vecrīgā. Tā sākas krustojumā ar Šķūņu ielu un beidzas krustojumā ar Meistaru ielu. Iela klāta ar bruģa segumu un tajā ir vecpilsētai raksturīgā vēsturiskā apbūve.

Iela izveidojās 13. gadsimtā. Sākot ar 1258. gadu, ielā atradies franciskāņu klosteris, no kura cēlies ielas senākais nosaukums — "iela pretim pelēkajiem brāļiem". 14. gadsimtā ielā uzcēla Lielās un Mazās ģildes ēkas un ielas nosaukums tika mainīts uz **Ģildes ielu**. 1936. gadā iela ieguva savu tagadējo nosaukumu.

## Ielu savienojumi
Amatu iela ir savienota ar šādām ielām:
* Šķūņu iela
* Meistaru iela

## Atsauces

## Ārējās saites
Vācijas Kaukāza ekspedīcija

thumb|right|Osmaņu iebrukums Kaukāzā, 1918
thumb|right|Kress fon Kresenšteins
**Vācijas Kaukāza ekspedīcija** bija militāra operācija no 1918. gada maija beigām līdz oktobra beigām, kurā Vācijas impērijas karaspēks nodrošināja jaundibinātās Gruzijas Demokrātiskās Republikas neatkarību un Vācijas ekonomiski-politiskās intereses reģionā.

1918. gada 27. aprīlī vācieši un osmaņi Konstantinopolē parakstīja slepenu vienošanos, ar kuru nupat neatkarību pasludinājušās Aizkaukāza Demokrātiskās Federatīvās Republikas centrālā un ziemeļu daļa nonāca Vācijas ietekmes zonā, kamēr dienvidu teritorijas palika osmaņiem. Vācija centās sev nodrošināt Gruzijas derīgos izrakteņus un Baku naftas laukus. 1918. gada 28. maija Poti līgums ar jaundibināto Gruzijas Demokrātisko Republiku deva oficiālu pamatu vācu karaspēka klātbūtnei Gruzijā, kas arī apņēmās saglabāt Krievijas impērijas laika likumus un privilēģijas, kas kopš 1817. gada nodrošināja vācu kolonistu dzīvi.

Sākotnējo kontingentu veidoja ap 3000 kareivju ģenerālmajora Frīdriha brīvkunga Kresa fon Kresenšteina vadībā, kurus no Krimas nogādāja Poti ostā. To veidoja galvenokārt Bavārijas karalistes karaspēks - Bavārijas 7. Kavalērijas brigādes, Bavārijas 29. Kājnieku pulka, 10. Trieciena bataljona, 1. Ložmetēju vienības un 176. Mortīru rotas kareivji. Pirmās vienības drīz papildināja no Aizkaukāzā esošo 27 000 vācu karagūstekņu un vācu kolonistu vidus. Vēlāk uz Gruziju nosūtīja vēl divas divīzijas, palielinot kareivju skaitu līdz 19 000, kurus papildināja ap 10 000 atbrīvoto karagūstekņu un kolonistu.

Ekspedīcijas karaspēks ātri izvietoja garnizonus lielākajās pilsētās. 10. jūnijā notika vācu sadursme ar uzbrūkošajiem osmaņiem, kas noveda pie Vācijas un osmaņu diplomātiska konflikta. Uzbrukumi Gruzijai vairs neatkārtojās, osmaņiem koncentrējoties uz Baku. Vācu karaspēks gruzīniem palīdzēja jūnija vidū veikt Abhāzijas pakļaušanas operāciju. Ar 27. augusta Berlīnes papildvienošanos Padomju Krievija atzina Vācijas veikto Gruzijas neatkarības atzīšanu un tiesības uz Baku naftu. Vāciešu karaspēks devās uz Baku, taču viņus apsteidza osmaņu un azerbaidžāņu koalīcija, kas 15. septembrī iegāja šajā naftas ieguves centrā.

Tuvojoties Vācijas impērijas militārajai sakāvei, 1918. gada 21. oktobrī ekspedīcijas karaspēks saņēma pavēli doties mājās. Pēdējie Vācijas kareivji Poti ostu pameta 1918. gada decembrī.

## Atsauces
Anglikāņu iela

**Anglikāņu iela** ir iela Rīgā, Centra rajonā, Vecrīgā. Tā sākas krustojumā ar Pils ielu un beidzas pie 11. novembra krastmalas (savienojums ar to iespējams tikai gājējiem).

Iela pastāv no 16. gadsimta beigām. Ielas sākotnējais nosaukums bija **Miesnieku Vaļņu iela**, jo tā veda uz jauno Miesnieku bastionu. 1859. gadā ielas nosaukumu mainīja uz **Anglikāņu baznīcas ielu**, jo šeit atrodas Rīgas Anglikāņu Svētā Pestītāja baznīca (Anglikāņu ielā 2). Latvijas PSR laikā ielu pārdēvēja par **Bibliotēkas ielu**. 1989. gadā tai tika piešķirts tagadējais Anglikāņu ielas nosaukums.

## Ielu savienojumi
Anglikāņu iela ir savienota ar šādām ielām:
* Pils iela
* 11. novembra krastmala (savienojums gājējiem)

## Atsauces

## Ārējās saites
Pērkona māja

**Pērkona māja** () ir 15. gadsimta gotiskā stilā celts nams Lietuvas pilsētas Kauņas vecpilsētā.

Ēku 15. gadsimtā uzcēla Hanzas tirgotāji, un no 1440. līdz 1532. gadam tā kalpoja par Hanzas kantori. 16. gadsimtā to pārdeva jezuītu ordenim, kas iekārtoja šeit kapelu. 19. gadsimtā pussabrukušo māju pārbūvēja un izmantoja par skolu un teātri, kuru citu starpā apmeklēja Ādams Mickevičs. Mājas nosaukums radās 19. gadsimta beigās, kad uz vienas no sienām atklāja figūru, kas romantiski tika interpretēta par Pērkonu (Perkūnu). Mūsdienās ēka atkal pieder jezuītiem, šeit atrodas Ādama Mickeviča muzejs.

## Galerija

Kowno.jpg|Pērkona māja 1895. gada attēlā
Perkuno namas 2006-06-18.jpg|Pērkona nama fasāde
Kauno jezuitu gimnazija.jpg|Aiz Pērkona nama esošā Kauņas Jezuītu ģimnāzija


## Atsauces

## Ārējās saites
Audēju iela (Rīga)

**Audēju iela** ir iela Rīgā, Centra rajonā, Vecrīgā. Tā sākas krustojumā ar Skārņu un Mārstaļu ielu (pretējā virzienā ved Grēcinieku iela) un beidzas krustojumā ar Aspazijas bulvāri. Ielas turpinājums ir Krišjāņa Barona iela.

Pirmoreiz iela minēta dokumentos 1392. gadā, tolaik to sauca par "ielu pirms Bebru vārtiem" (). 15. gadsimtā ielu sauca par **Bebru ielu** (lejasvācu valodā: *Beverstrate*), vēlāk tās nosaukums pārveidojās par **Vēveru ielu** (*Weverstrate* — Audēju ielu). Ielā saglabājusies 17.—19. gadsimta apbūve.

## Ielu savienojumi
Audēju iela ir savienota ar šādām ielām:
* Mārstaļu iela
* Skārņu iela
* Vecpilsētas iela (T veida krustojums)
* Kalēju iela
* Rīdzenes iela
* Vaļņu iela
* Aspazijas bulvāris
* Krišjāņa Barona iela

## Atsauces

## Ārējās saites
Džūljens Blanks

**Džūljens Blanks** (*Julien Blanc*; dzimis 1988. gada 24. oktobrī Moržā, Šveicē) ir šveiciešu izcelsmes attiecību konsultants, *Pick Up* mākslinieks un personīgās izaugsmes treneris.  Viņš ir viens no Losandželosas uzņēmuma *Real Social Dynamics* vadošajiem treneriem (*executive coach*). Saskaņā ar žurnāla *[[Time]]* publicēto rakstu Blanks sevi raksturo kā „pasaulē vadošo [treneri] iepazīšanās jomā”. 

## Atsauces

## Ārējās saites
*Blanka personīgais ''YouTube'' kanāls
Cīņas sports 1908. gada vasaras olimpiskajās spēlēs

**[[Cīņas sports]] [[1908. gada vasaras olimpiskās spēles|1908. gada vasaras olimpiskajās spēlēs]]** bija viens no olimpiādes programmā iekļautajiem sporta veidiem. Tā sacensības notika Londonā no 20. līdz 25. jūlijam. Programmā bija tikai grieķu-romiešu cīņa četrās un brīvā cīņa piecās svara kategorijās.

## Medaļnieki

### Brīvā cīņa

### Grieķu-romiešu cīņa

## Dalībnieki
Sacensībās piedalījās 115 sportisti no 15 valstīm:

Iekavās uzrādīts sportistu daudzums no valsts.

## Medaļu sadalījums starp valstīm

Olimpiādē piedalījās arī Beļģijas, Bohēmijas, Vācijas un Nīderlandes sportisti, bet medaļas neguva.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Lielbritānijas olimpiskās komitejas oficiālais ziņojums par 1908. gada olimpiskajām spēlēm.
Markēta Davidova

**Markēta Davidova** (; dzimusi ) ir čehu biatloniste.

## Karjera
Davidova ir sekmīgi startējusi pasaules čempionātā junioriem, lielākos panākumus gūstot 2018. gadā Otepē, kad izcīnīja sudraba medaļu sprintā un kļuva par pasaules junioru čempioni iedzīšanā. 21 gada vecumā 2018. gadā Phjončhanā debitēja ziemas olimpiskajās spēlēs, labāko individuālo rezultātu (15. vieta) sasniedzot sprintā.

Pasaules kausa sacensībās debitēja 2016. gada decembrī Nove Mesto sprintā. 2018.—2019. gada sezonas pirmajā posmā Pokļukā 15 km individuālajās sacensībās ieguva trešo vietu, pirmo reizi kāpjot uz goda pjedestāla PK posmos.  sprinta sacensībās Antholcā izcīnīja pirmo uzvaru PK posmos. 2020. gada Pasaules čempionātā Antholcā izcīnīja bronzas medaļu jauktajā stafetē. 2021. gada Pasaules čempionātā Pokļukā kļuva par pasaules čempioni 15 km individuālajā distancē.

 Pekinā labāko rezultātu sasniedza distancē ar kopēju startu, ieņemot 4. vietu.

## Karjeras rezultāti
### Olimpiskās spēles

### Pasaules čempionāts

### Pasaules kausa kopvērtējums

## Atsauces

## Ārējās saites
Vecmeitas

**"Vecmeitas"** () ir 2012. gada ASV romantiskā kinokomēdija, kuras režisors ir P. Dž. Hogans. Galvenās lomas atveido Aila Fišere, Kirstena Dansta, Lizija Kaplana, Džeimss Mārsdens, Kails Bornheimers, Rebela Vilsone un Ādams Skots. Filmas pirmizrāde notika  Sandensas kinofestivālā.

Bekija, kura gatavojas precēties, lūdz par savām līgavas māsām kļūt trim draudzenēm, kuras Bekiju, par spīti draudzībai, vidusskolā apsmēja.

## Atsauces

## Ārējās saites
Tintiņa piedzīvojumi: Vienradža noslēpums

**"Tintiņa piedzīvojumi: Vienradža noslēpums"** (, ārpus Ziemeļamerikas zināma arī kā ) ir 2011. gada piedzīvojumu animācijas filma, kas balstīta uz beļģu komiksu mākslinieka Eržē (Žoržs Remī) tāda paša nosaukuma komiksiem. Filmas režisors un viens no producentiem ir Stīvens Spīlbergs. Galvenās lomas ierunājuši Džeimijs Bells, Endijs Serkiss, Denjels Kreigs, Niks Frosts, Saimons Pegs, Daniels Mejss, Tobijs Džounss, Makenzijs Krūks un Geds Elmalehs. Filmas pirmizrāde notika  Briselē un Parīzē.

Animācijas filma ieguva Zelta globusa balvu nominācijā "Labākā animācijas pilnmetrāžas filma", kļūstot par pirmo ne *[[Pixar]]* animācijas filmu, kas ieguvusi Zelta globusa balvu šajā nominācijā. Komponists Džons Viljamss par savu darbu filmā tika nominēts Amerikas Kinoakadēmijas balvai kategorijā "Labākā oriģinālmūzika", kur tā zaudēja filmai "Mākslinieks". Tāpat animācijas filma tika nominēta sešām Saturna balvām.

## Sižets
Filmā Tintiņš no kāda tirgotāja nopērk kuģa modeli. Viņš to aiznes mājās, taču kuģim nolūst masts, un Tintiņš tā iekšienē atrod senu pergamentu, kas vēsta par kādu nogrimušu kuģi ar dārgumiem. Tai pat laikā vēl vairāki citi kolekcionāri ir ieinteresēti iegūt senos pergamentus, lai tos saliekot kopā atklātos nogrimušā kuģa "Vienradzis" koordinātes, jo leģenda vēsta, ka kuģī esot bijusi slepena dārgumu krava.

## Atsauces

## Ārējās saites
Audēju iela

**Audēju iela** var būt:

* Audēju iela — iela Rīgā;
* Audēju iela — iela Jelgavā;
* Audēju iela — iela Jūrmalā;
* Audēju iela — iela Ventspilī;
* Audēju iela — iela Mazsalacā;
* Audēju iela — iela Smiltenē;
* Audēju iela — iela Staicelē;
* Audēju iela — iela Valmierā.
Šopaholiķes atzīšanās

**"Šopaholiķes atzīšanās"** () ir 2009. gada romantiskā kinokomēdija, kas balstīta uz Sofijas Kinsellas grāmatu sērijas "*Shopaholic*" pirmajām divām grāmatām. Filmas režisors ir P. Dž. Hogans. Galvenās lomas atveido Aila Fišere, Hjū Dansijs, Kristena Ritere, Džons Gudmens, Džoana Kjūsaka, Džons Litgovs, Džūlija Hagertija un Leslija Biba. Filmas pirmizrāde notika .

Rebeka Blūmvuda ir žurnāliste, kurai ir atkarība no iepirkšanās. Pārpratuma dēļ viņa kļūst par žurnālisti žurnālā par finansēm. Jaunais darbs palīdz Rebekai stāties pretī saviem iepirkšanās laikā iegūtajiem parādiem, kā arī iemīlēties bagātā uzņēmējā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Vergina (Grieķija)

thumb|250px|Ķēniņa zelta ozollapu vainags un sudraba urna
**Vergina** ( [vɛrˈʝina]) ir apdzīvota vieta Grieķijas Maķedonijā, 80 km uz rietumiem no Salonikiem. Senās Maķedonijas laikā līdz 410. gadam p.m.ē. šeit atradās tās pirmā galvaspilsēta Aigi (*Aigai*). Šī ir vieta, kurā 336. gadā pirms mūsu ēras nogalināja Maķedonijas valdnieku Filipu II, bet par jauno valdnieku pasludināja viņa dēlu Aleksandru.

## Vēsture
Arheoloģiskos izrakumus Verginā sāka jau 19. gadsimtā, tomēr tā ieguva pasaules slavu sakarā ar 1976. gadā atklātajām neizlaupītajām Senās Maķedonijas valdnieku pazemes kapenēm, ko 1996. gadā ierakstīja UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā. Uzskata, ka kapenēs apglabāts karalis Filips II un citi neidentificēti valdnieki kopā ar viņu ģimenes locekļiem sākot no 11. — 9. gadsimta p.m.ē.

## Galerija

Ајга (Кутлеш) 01.jpg|Tempļa pamati
Makieta grobowca Filipa.jpg|Filipa II pazemes kapa modelis
Facade of Philip II tomb Vergina Greece.jpg|Filipa II pazemes kaps
Vergina2.jpg|Filipa II meitas Thessalonikes kaps
Royal tomb Aigai.jpg|Ķēniņa karalietas
Royal burial for Aigai.jpg|Ķēniņienes zelta rotas
Tomb III Vergina.jpg|Iespējamais Aleksandra Lielā dēla kaps


## Ārējās saites
Kaspers

**"Kaspers"** () ir 1995. gada kinokomēdija, kas balstīta uz "*Harvey Comics*" komiksu tēlu Kasperu. Filmas režisors ir Breds Silberlings. Galvenās lomas atveido Kristīna Riči, Bills Pulmans, Keitija Moriārtija un Ēriks Aidls; Kaspera lomu ierunājis Malači Pīrsons, bet Kasperu cilvēka formā atveido Devons Sava. Filmas pirmizrāde notika .

Paranormālo parādību eksperts kopā ar savu meitu ievācas pamestā mājā, kurā dzīvo četri spoki, no kuriem draudzīgs ir tikai viens spoks, Kaspers.

## Atsauces

## Ārējās saites
Vaļņu iela (Rīga)

**Vaļņu iela** ir iela Rīgā, Centra rajonā, Vecrīgā. Tā sākas krustojumā ar Smilšu ielu un beidzas krustojumā ar 13. janvāra ielu.

## Vēsture
Iela pirmoreiz ir minēta dokumentos ar nosaukumu **Kazarmu iela**, 1862. gadā tai pievienoja Mazo Vaļņu ielu, 1885. gadā — Lielās Smilšu ielas daļu, bet 1938. gadā — Lielās Ķēniņa ielas daļu.

1864. gadā ielu nosauca par Vaļņu ielu.

Vaļņu iela ar Pulvertorni ap 1892. gadu.jpg|Vaļņu iela ar Pulvertorni (ap 1892)
Vaļņu iela Rīgā pēc 1900.jpg|Vaļņu iela (pēc 1900)
13. janvāra iela no Vaļņu ielas krustojuma Rīgā pirms 1940.jpg|Vaļņu ielas gals krustojumā ar 13. janvāra ielu (pirms 1940)


## Ielu savienojumi
Vaļņu iela ir savienota ar šādām ielām:
* Smilšu iela (T veida krustojums)
* Meistaru iela (T veida krustojums)
* Mazā Smilšu iela (T veida krustojums)
* Zirgu iela (T veida krustojums)
* Kaļķu iela
* Gleznotāju iela (T veida krustojums)
* Teātra iela
* Audēju iela
* 13. janvāra iela

## Atsauces

## Ārējās saites
Vecpilsētas iela (Rīga)

**Vecpilsētas iela** ir iela Rīgā, Centra rajonā, Vecrīgā. Tā sākas krustojumā ar Audēju ielu un beidzas krustojumā ar 13. janvāra ielu.

Iela pirmoreiz ir minēta dokumentos 1540. gadā kā **alksnājs** jeb **vecā pilsēta** (*Ellerbrok edder olde statt*), uz kura atradās pilsētas svari un tirgus. 1945. gadā ielai tika pievienota Staļļu iela, kas no 18. gadsimta bija Vecpilsētas ielas turpinājums no Kalēju ielas līdz 13. janvāra ielai.

## Ielu savienojumi
Vecpilsētas iela ir savienota ar šādām ielām:
* Audēju iela (T veida krustojums)
* Kalēju iela
* 13. janvāra iela

## Atsauces

## Ārējās saites
Cīņas sports 1904. gada vasaras olimpiskajās spēlēs

thumb|265px|Cīkstoņu mačs 1904. gada vasaras olimpiādē.
**[[Cīņas sports]] [[1904. gada Vasaras Olimpiskās spēles|1904. gada vasaras olimpiskajās spēlēs]]** bija viens no olimpiādes programmā iekļautajiem sporta veidiem. Tā sacensības notika Sentluisā no 20. līdz 25. jūlijam. Programmā bija tikai brīvā cīņa vīriešiem septiņās svara kategorijās.

## Medaļnieki

### Brīvā cīņa

## Dalībnieki
Sacensībās piedalījās 42 cīkstoņi no ASV:

Iekavās uzrādīts cīkstoņu daudzums no valsts

Dažu medaļnieku valsts piederība tiek apstrīdēta, jo daudzi amerikāņu cīkstoņi bija nesenie imigranti, kas vēl nebija saņēmuši ASV pilsonību.
Starptautiskā Olimpiskā komiteja uzskata, ka norvēģu cīkstoņi Čārlzs Eriksens un Bernhofs Hansens, kas abi ieguva zelta medaļas, sacensībās pārstāvēja ASV. 2012. gadā Norvēģijas vēsturnieki tomēr konstatēja, ka Eriksens nesaņēma amerikāņu pilsonību līdz 1905. gada 22. martam un ka Hansens, iespējams, nekad nav saņēmis Amerikas pilsonību. Līdz ar to vēsturnieki iesnieguši lūgumrakstu SOK, lai sportisti tiktu reģistrēti kā norvēģi. 2013. gada maijā tika ziņots, ka Norvēģijas Olimpiskā komiteja ir iesniegusi oficiālu pieteikumu par cīkstoņu valsts piederības maiņu SOK medaļu datubāzē, sākot ar 2018. gada aprīli, taču lēmums vēl nav pieņemts .

## Medaļu sadalījums starp valstīm

## Atsauces

## Ārējās saites

* Starptautiskās olimpiskās komitejas rezultātu datubāze.
Stefans Molinjē

**Stefans Basils Molinjē** (; dzimis 1966. gada 24. septembrī, Atlonā, Īrijā) ir kanādiešu izcelsmes raidieraksta vadītājs un *[[YouTube]]* satura veidotājs. Molinjē savos video parasti runā par anarhokapitālismu, politiku, daudzkulturālismu, libertārismu, antifeminismu, un ģimenes attiecībām.

Molinjē ir Donalda Trampa prezidentūras kampaņas atbalstītājs. Laikraksts *[[The Washington Post]]* apraksta Molinjē kā alternatīvi labējo politisko uzskatu piekritēju, savukārt CNN Molinjē raksturo kā labējas politikas atbalstītāju.

## Atsauces
Nabavi mošeja

**Nabavi mošeja** () ir mošeja Medīnā, Saūda Arābijā. Uzcelta pēc Muhameda pavēles (viņš arī piedalījies pašā mošejas celtniecībā). Šī ir trešā uzceltā mošeja islāma vēsturē, viena no pasaulē lielākajām mošejām. Otra svētākā vieta islāmā pēc Harāma mošejas Mekā. Vienmēr atvērta.

Mošeja tās pastāvēšanas vēsturē bijusi tiesa, kopienas centrs un reliģijas skola. Nākamie islāma valdnieki turpināja svētvietas celtniecību un dekorēja to. Mošeja atrodas vietā, kas tradicionāli tiek uzskatīta par Medīnas centru. Nozīmīgs svētceļojumu objekts. Mošejā atrodas Muhameda kapavieta.

## Ārējās saites

*
Ledus vētra (filma)

**"Ledus vētra"** () ir 1997. gada ASV drāmas filma, kas balstīta uz Rika Mūdija tāda paša nosaukuma romānu. Filmas režisors un viens no producentiem ir Ans Lī. Galvenās lomas atveido Kevins Klains, Džoana Allena, Henrijs Zernijs, Ādams Hanns-Bairds, Tobijs Magvairs, Kristīna Riči, Elaidža Vuds, Džeimijs Šeridans un Sigurnija Vīvere. Filmas pirmizrāde notika  Kannu filmu festivālā.

Filmas sižets norisinās 1973. gadā Ņūkanānas piepilsētā Konektikutā. Divas vidusšķiras ģimenes eksperimentē ar seksu un narkotikām, kas noved pie tā, ka ģimenes vairs nav spējīgas kontrolēt savu dzīvi.

## Atsauces

## Ārējās saites
Holosijivas nacionālais dabas parks

**Holosijivas nacionālais dabas parks** () ir aizsargājama teritorija Ukrainas galvaspilsētā. Holosijivas nacionālā dabas parka teritorija atrodas 
Kijivas dienvidu daļā, uz rietumiem no Dņepras, mežastepju zonas galējos ziemeļos. Parka teritorijas lielāko daļu aizņem meži ar 4232,8 hektāriem (vairāk nekā 90% teritorijas), bet purvu platība ir 66,2 hektāri un ūdenstilpju platība ir 45,9 hektāri.

Holosijivas parkā pārsvarā aug ozoli un skābarži. Tas ir vecs mežs, kur aug vairāk nekā 200 gadus veci un dažreiz vairāk nekā 300 gadus veci ozoli. Parkā ir vairāki velosipēdu maršruti.

## Bilžu galerija


Image:Голосіївський ліс. Весна.JPG|
Image:Голосіївський ліс 7.jpg|
Image:Голосіївський ліс, один з Китаєвських ставків.jpg|
Image:Національний природний парк «Голосіївський», грабовий ліс восени.JPG|
Image:Голосіївський ліс20.JPG|
Image:Голосіївський ліс12.JPG|



## Ārējās saites
Kā aplaupīt debesskrāpi

**"Kā aplaupīt debesskrāpi"** () ir 2011. gada zādzību kinokomēdija, kuras režisors ir Brets Ratners. Galvenās lomas atveido Bens Stillers, Edijs Mērfijs, Keisijs Afleks, Alans Alda, Metjū Broderiks, Maikls Penja, Tea Leoni un Gabereja Sidibeja. Filmas pirmizrāde notika  Ņujorkā.

Džošs, Čārlijs un Enrike strādā ekskluzīvu apartamentu ēkā. Pēc tam, kad trio zaudē savas pensijas Volstrītas biznesmeņa Artūra Šo Ponci shēmā, viņi lūdz palīdzību noziedzniekam Slaidam, bankrotējušam biznesmenim Fichjū un citai apartamentu ēkas darbiniecei Odesai, lai atgūtu savu zaudēto naudu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Atriebība sieviešu gaumē

**"Atriebība sieviešu gaumē"** () ir 2014. gada ASV kinokomēdija, kuras režisors ir Niks Kasavetess. Galvenās lomas atveido Kemerone Diasa, Leslija Manna, Keita Aptone, Nikolajs Kosters-Valdau, Nikija Mināža, Teilors Kinnijs un Dons Džonsons. Filmas pirmizrāde notika  Amsterdamā.

Kad Karlija apciemo sava puiša Marka māju, viņa uzzina, ka Marks ir precējies, jo satiek tur viņa sievu Keitu. Drīz pēc tam Karlija un Keita uzzina, ka Markam ir vēl viena mīlas dēka — ar modeli Amberu. Pēc tam, kad Karlija un Keita informē Amberu par Marka patieso būtību, trijotne izdomā plānu, lai izrēķinātos ar neuzticīgo vīrieti.

## Atsauces

## Ārējās saites
Kalēju iela (Rīga)

**Kalēju iela** ir iela Rīgā, Centra rajonā, Vecrīgā. Tā sākas krustojumā ar Kaļķu ielu un beidzas krustojumā ar Kungu ielu. Ielas turpinājumi ir Meistaru un Minsterejas iela. Ielas garums ir 575 metri, tā klāta ar bruģa segumu.

Kalēju ielā ir vecpilsētai raksturīgā vēsturiskā apbūve, tostarp vairākas sabiedriskas celtnes, tostarp tirdzniecības centrs "Galerija Centrs" (Audēju iela 16), viesnīca "Konventa sēta" (Kalēju iela 9/11) un Mihaila Čehova Rīgas Krievu teātris (Kaļķu iela 16).

Iela tika izveidota 13. gadsimtā, tagadējo nosaukumu tā ieguva Zviedru Vidzemes laikā 17. gadsimtā, kad ugunsdrošības dēļ uz ielu pie vecā pilsētas mūra pārvietoja pilsētas kalēju darbnīcas. 19. gadsimta 20. gados ielas nosaukumu mainīja uz **Lielo Kalēju ielu**, bet 1938. gadā tika atgūts Kalēju ielas nosaukums.

## Ielu savienojumi
Kalēju iela ir savienota ar šādām ielām:

* Meistaru iela

* Kaļķu iela
* Gleznotāju iela (T veida krustojums)
* Teātra iela (T veida krustojums)
* Jāņa iela (T veida krustojums)
* Audēju iela
* Vecpilsētas iela
* Alberta laukums
* Alksnāja iela
* Kungu iela
* Minsterejas iela

## Atsauces

## Ārējās saites
Ķemerejas iela

**Ķemerejas iela** ir iela Rīgā, Centra rajonā, Vecrīgā. Tā atrodas kvartālā pie Rīgas Tehniskās universitātes, starp Jaunielu, Mazo Jaunielu un Kaļķu ielu.

Līdz 1923. gadam iela tika saukta par **Rentejas ielu**, 1923. gadā to pārdēvēja par Ķemerejas ielu. 1937. gadā daļa esošās ielas apbūves tika nojaukta, lai atbrīvotu vietu pilsētas valdes biroju nama celtniecībai. Atlikusī ielas daļas apbūve cieta Otrā pasaules kara laikā. Iela tika atjaunota 2009. gadā.

## Ielu savienojumi
Ķemerejas iela ir savienota ar šādām ielām:
* Jauniela
* Osvalda Tīlmaņa iela

Sagrautā Vecrīga 1941.jpg|1941. gada 29. jūnijā sagrautie Vecrīgas nami pie Ķemerejas ielas sākuma Rātslaukumā


## Atsauces

## Ārējās saites
2024. gada Pasaules čempionāts hokejā

**2024. gada Pasaules čempionāts hokejā** bija 88. Pasaules čempionāts. Tas notika laika posmā no  līdz  Čehijas galvaspilsētā Prāgā un Ostravā. Norises vietu izvēlējās Starptautiskās Hokeja federācijas kongresā Maltā un oficiāli paziņoja 2019. gada Pasaules čempionāta hokejā laikā Bratislavā, Slovākijā.

## Arēnas

## Komandas
upright=1.5|thumb|<br /><br /><br /><br />

; Kvalificējas kā turnīra rīkotāji
* 

; Automātiski kvalificējās pēc 2023. gada Pasaules hokeja čempionāta (1.—14. vieta)

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

* 
* 
* 
* 
* 
* 

; Kvalificējās, uzvarot vai iegūstot 2. vietu 2023. gada Pasaules čempionātā hokejā 1. divīzijā
* 
* 

## Izlašu sastāvi

Katras izlases sastāvā jābūt 15 līdz 25 laukuma spēlētājiem un 2 līdz 3 vārtsargiem.

## Sadalījums pa grupām
Komandas tika sadalītas pa grupām atbilstoši vietām 2023. gada IIHF rangā (izlašu vietas šajā rangā norādītas iekavās).

;A grupa
*  (1)
*  (2)
*  (6)
*  (8)
*  (11)
*  (12)
*  (15)
*  (20)

;B grupa
*  (3)
*  (4)
*  (5)
*  (9)
*  (10)
*  (13)
*  (14)
*  (22)

## Grupu turnīrs
### A grupa

----

----

----

----

----

----

----

----

----

----

----

### B grupa

----

----

----

----

----

----

----

----

----

----

----

## Izslēgšanas spēles

### Ceturtdaļfināli

### Pusfināli

### Par 3. vietu

### Fināls

## Vietu sadalījums un apbalvojumi
### Vietu sadalījums

## Atsauces
2026. gada Pasaules čempionāts hokejā

**2026. gada Pasaules čempionāts hokejā** būs 90. Pasaules čempionāts. Tas laika posmā no  līdz  notiks Šveices pilsētās Cīrihē un Fribūrā. Norises vietu izvēlējās Starptautiskās Hokeja federācijas kongresā Somijā.

## Arēnas

## Komandas
upright=1.5|thumb|
Saskaņā ar IIHF nolikumu 2026. gada pasaules čempionātā piedalās 16 izlases. 14 automātiski kvalificējās, kas ieņēma pirmās četrpadsmit vietas 2025. gada Pasaules čempionātā hokejā, kā arī 2 komandas, kas 2025. gada I divīzijas A grupā ieņēma pirmās divas vietas.

; Kvalificējas kā turnīra rīkotāji
* 

; Automātiski kvalificējās pēc 2025. gada Pasaules hokeja čempionāta (1.—14. vieta)

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

; Kvalificējās, uzvarot vai iegūstot 2. vietu 2025. gada Pasaules čempionātā hokejā 1. divīzijā
* 
* 

## Sadalījums pa grupām
Komandas tika sadalītas pa grupām atbilstoši vietām 2025. gada IIHF pasaules ranga tabulā (izlašu vietas šajā rangā norādītas iekavās) pēc tā sauktā serpentīna principa.

;A grupa
*  (1)
*  (2)
*  (6)
*  (7)
*  (10)
*  (11)
*  (16)
*  (17)

;B grupa
*  (3)
*  (4)
*  (5)
*  (8)
*  (9)
*  (12)
*  (15)
*  (18)

## Turnīra kalendārs un formāts
Hokeja izlases ir sadalītas divās grupās pa astoņām komandām (A un B). Katrā grupā izspēlē vienu apli (7 spēles katrai komandai). Četras labākās no katras grupas kvalificējas ceturtdaļfināliem; pēdējās (8. vietas) izkrīt uz 2027. gada I divīziju. Izlase nopelna 3 punktus par uzvaru pamatlaikā, 2 punkti par uzvaru pagarinājumā vai pēcspēles metienu sērijā (bullīšos), 1 punkts par zaudējumu pagarinājumā vai pēcspēles metienu sērijā, 0 punktu par zaudējumu pamatlaikā. Grupu spēlēs pagarinājumi norit 5 minūtes 3-pret-3, bet izslēgšanas spēlēs 10 minūtes (zelta vārtu princips), un tad seko pēcspēles metienu sērija, savukārt finālā ir neierobežoti 20 minūšu periodi līdz vārtu guvumam. Ja spēli kavē neprognozēts spēles paildzinājums vai *[[force-majeure]]*, IIHF spēļu uzraugs var pielāgot nākamās spēles sākumu vai — galējā gadījumā — pārcelt to uz rezerves laika logu tajā pašā arēnā pirms grupu turnīra pēdējās kārtas.

Izslēgšanas kārtā ceturtdaļfināli norit 28. maijā, kur tiekās A1-B4, A2-B3, B1-A4, B2-A3 (ja Zviedrija vai Dānija grupā finišē 3. vai 4. vietā, tās spēlē savā mājas arēnā). Pusfinālā (24. maijā) izlases tiek izsētas pēc grupu turnīra rezultātiem — rangā visaugstāk esošais spēlē ar viszemāk esošo, bet rangā otrā vieta spēlē ar trešo vietu.

Kopumā čempionātā paredzētas 64 spēles (56 grupu + 8 izlēgšanas spēles). Grafiks tika apstiprināts 2025. gada 19. augustā un publicēts IIHF oficiālajā vietnē.

## Grupu turnīrs
### A grupa

----

----

----

----

----

----

----

----

----

----

----

### B grupa

----

----

----

----

----

----

----

----

----

----

----

## Izslēgšanas spēles

### Ceturtdaļfināli

### Pusfināli

### Par 3. vietu

### Fināls

## Atsauces
Masļeņica

**Masļeņica** (, ,  — 'sviesta nedēļa') ir nedēļu (vai trīs dienu) ilgi austrumslāvu svētki pirms Lielā gavēņa, kas saistīti ar atvadīšanos no ziemas un pavasara sagaidīšanu.

Par Masļeņicu sauca arī salmu lelli ar pankūku vai pannu rokā, ko svētku noslēgumā auglības veicināšanas rituālā sadedzināja, noslīcināja vai saplēsa un apglabāja.

No 2010. gada 8. līdz 14. februārim Krievijā notika aptuveni 500 dažādi ar Masļeņicu saistīti pasākumu, un saskaņā ar socioloģijas aptaujām Masļeņicu svinēja aptuveni 80% Krievijas iedzīvotāju.

## Paražas
200px|thumb|left|Masļeņicas salmu lelle

Kaut arī tās nosaukums saistīts ar kristietībā noteikto aizgavēni pirms Lieldienu Lielā gavēņa, Masļeņicā saglabājušās ļoti daudzas pagāniskās paražas — karnevālu rīkošana, braukšana trijjūgos, dažādu miltu izstrādājumu — pankūku, tostarp bliņu, bet ukraiņiem un baltkrieviem arī vareņiku un siera plācenīšu — cepšana un izēšanās. Daudzviet Masļeņicai gatavojās jau vairākas dienas iepriekš.

Katrai Masļeņicas dienai bija savas īpašas paražas, Pirmdienā notika Masļeņicas sagaidīšana, salmu lelles gatavošana un ar to saistītie rituāli, kā arī ciemošanās un pankūku cepšana. Otrdienā sākās rotaļas un neprecētie puiši meklēja iespējamās līgavas vedībām pēc Lielā gavēņa. Trešdienā vīrs un pārējie radinieki ciemojās pie vīra sievasmātes. Ceturtdienā sākās lielākas svinības un notika dažādas sacensības — dūru cīņas, braukšana kamanās, sniega pilsētiņas ieņemšana u.c. —, kā arī dzīrošana, dziedāšana, pārģērbšanās un citas nodarbes. Piektdienā savukārt pie vīra ciemojās sievasmāte ar savām draudzenēm. Sestdienā pie jaunās sievas ciemojas vīra māsas un citi radinieki, bet svētdienā bija svētku kulminācija, kurā draugi un radinieki viens otram lūdza piedošanu. Pāri palikušo ēdienu sadedzināja. Sadedzināja arī Masļeņicas lelli, kuras pelnus izkaisīja pa laukiem.

## Skatīt arī
* Meteņi

## Atsauces

## Ārējās saites
Kauņas Marijas debesīs uzņemšanas katoļu baznīca

{
  "type": "ExternalData",
  "service": "geoshape",
  "ids": "Q3444101"
}

**Vītauta Dižā baznīca** () jeb **Kauņas Vissvētākās Jaunavas Marijas debesīs uzņemšanas baznīca** () ir Romas katoļu baznīca, kas atrodas Lietuvas pilsētas Kauņas vecpilsētā, Nemunas upes labajā krastā.

Baznīca celta ap 1400. gadu franciskāņu mūkiem un ārzemju tirgoņiem. To finansēja Vītauts Dižais par godu savam glābiņam kaujā pie Vorsklas, kurā Zelta Ordas karaspēks sagrāva apvienoto Lietuvas dižkunigaitijas kņazu un viņu sabiedroto karaspēku. Tā kā baznīca ir tuvu upei, tā vairākkārt cietusi plūdos. 1812. gada kara laikā to nodedzināja franču karaspēks. Pēc Novembra sacelšanās sakāves franciskāņi no baznīcas tika padzīti, bet 1845. gadā baznīca slēgta, vēlāk pārveidota par pareizticīgo baznīcu. No 1903. gada tā kalpoja kā kazarmas, bet Pirmā pasaules kara laikā — noliktava. 1919. gadā ēka tika atdota katoļu baznīcai. No 1931. līdz 1938. gadam un no 1978. līdz 1982. gadam notika baznīcas restaurācijas darbi.

## Galerija

20071016221438 04 SenamiesTio-vaizdas Orda-.jpg|Napoleona karaspēka 1875. gada zīmējums
Raddampfer Lietuva.jpg|1923. gada fotogrāfija
VytautoDidžiojoBažnyčia.jpg|Eksterjers
Vytautas The Great Church Interior, Kaunas, Lithuania - Diliff.jpg|Interjers


## Ārējās saites
*
*Ieraksts Lietuvas kultūras vērtību reģistrā
Velnu muzejs

**Velnu muzejs** () ir 1966. gadā dibināta M. K. Čurļoņa Nacionālais mākslas muzeja struktūrvienība, kas atrodas Lietuvas pilsētas Kauņas centrālajā daļā. Muzeja kolekcija veltīta Velna attēlojumam tautas mākslā.

Muzeja pamatā ir lietuviešu mākslinieka Antana Žmuidzinaviča (*Antanas Žmuidzinavičius*, 1876—1966) kolekcija. Pēc mākslinieka nāves kolekciju pārveidoja par muzeju. 2009. gadā muzeja kolekcijā bija apmēram 3000 priekšmetu no visas pasaules.

## Galerija

Attēls:002 devil representation.JPG
Attēls:003 devil representation.jpg
Attēls:004 devil representation.JPG
Attēls:008 devil representation.JPG
Attēls:010 devil representation.jpg
Attēls:013 devil representation.JPG
Attēls:016 devil representation.JPG
Attēls:Kaunas Teufelsmuseum Stalin jagd Hitler.jpg
Attēls:024 devil representation.JPG
Attēls:022 devil representation.JPG


## Atsauces

## Ārējās saites
* 
*
Kauņas sinagoga

**Kauņas horālā sinagoga** () ir sinagoga, kas atrodas Lietuvas pilsētas Kauņas centrālajā daļā. 

Sinagoga celta 1872. gadā. 1902. gadā Kauņā bija 25 ebreju sinagogas un lūgšanu nami. Sinagogas celtniecības inciators un lielākais finansētājs bija matemātiķa Hermaņa Minkovska tēvs, tirgotājs Levins Minkovskis. Otrā pasaules kara laikā sinagoga cieta, tomēr pēc kara tika atkal atvērta. Pie sinagogas atrodas piemineklis 50 000 bērniem, kuri gājuši bojā holokaustā.

## Galerija

 Centras, Kaunas, Lithuania - panoramio - VietovesLt (9).jpg|Sinagoga pilsētas apbūvē
 Lithuania Kaunas Synagogue.jpg|Vispārējs skats
 LT Kaunas, judaica - synagoga, 2019.07.18, fot Ivonna Nowicka (5).jpg|Spilgta konstrukcija uz jumta
 Holocaust memorial in Choral Synagogue in Kaunas.JPG|Holokausta piemineklis pie sinagogas
 Synagogue Kaunas inside view 6.jpg|Toras svētnīca un kancele
 Synagogue Kaunas inside view 3.jpg|Desmit baušļi
 Synagogue Kaunas inside view 2.jpg|Piemiņas plāksnes ar Pirmajā pasaules karā kritušo ebreju karavīru un Holokausta upuru vārdiem
 Synagogue_Kaunas_inside_view_7.jpg|Interjers


## Ārējās saites
Ūkio bankas

***Ūkio bankas*** bija Lietuvas privātā banka. Galvenā mītne atradās Kauņā. *Ūkio bankas* bija pirmā privātā banka, kas nodibinājās Lietuvā PSRS sabrukuma periodā. 2013. gadā Lietuvas Centrālā banka atsauca bankas licenci finanšu normatīvu neizpildes dēļ. Daļu no aktīviem pārņēma *[[Šiaulių bankas]]*. Bankas lielākais īpašnieks Vladimirs Romanovs aizbēga uz Krieviju.

## Ārējās saites

*Bankas mājaslapa