open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
29. šaha olimpiāde

**29. [[šaha olimpiāde]]** notika no 1990. gada 16. novembra līdz 4. decembrim Dienvidslāvijas, tagad Serbijas, pilsētā Novi Sadā.

## Vispārīgs apskats

Olimpiādē piedalījās 108 vīriešu un 65 sieviešu komandas.

Spēles reglaments: Šveices sistēma, 14 kārtas. Apdomas laiks: pirmās 2 stundās 40 gājieni, katrā nākamajā stundā 20 gājieni.

Ieņemtās vietas noteica: 1) iegūtie punkti; 2) Buholca punkti (BP); 3) komandu punkti.

## Vīriešu turnīra rezultāti
: Medaļu ieguvēji komandām:

Nākamajās vietās ierindojās:
4. , 5. , 6. , 7. , 8. , 9. , 10. , 11. , 12. , 13.  "B" 14. , 15. , 16. , 17. , 18. , 19. , 20. , 21. , 22. , 23. , 24. , 25. , 26.  "C" 27. , 28. , 29. , 30. , 31. , 32. , 33. , 34. , 35. , 36. , 37. , 38. , 39. , 40. , 41. , 42. , 43. , 44. , 45. , 46. , 47. , 48. , 49. , 50. , 51. , 52. , 53. , 54. , 55. , 56. , 57. , 58. , 59. , 60. , 61. , 62. , 63. , 64. , 65. , 66. , 67. , 68. , 69. , 70. , 71. , 72. , 73. , 74. , 75. , 76. , 77. , 78. , 79. , 80. , 81. , 82. , 83. , 84. , 85. , 86.  Lībija 87.  un , 88. , 89. , 90.  91. , 92. , 93. , 94. , 95. , 96. , 97. , 98. , 99. , 100. , 101. , 102. , 103. , 104. , 105. , 106. , 107. , 108. .

### Labākie individuālie rezultāti
Pēc performances retinga (ELO p) kā labākais šahists no visiem dalībniekiem  tika apbalvots: 
*  Roberts Hībners (ELOp=2734).
Pēc procentuālā vērtējuma kā labākie šahisti pie saviem galdiņiem zelta medaļu saņēma:
* 1. galdiņš:  Senons Franko Okamposs (9/12) un  Rauls Garsija Paoliki (10½/14) = 75.0%
* 2. galdiņš:  Dibjendu Barua 8½ / 11 = 77.3%
* 3. galdiņš:  Egons Brestians 9½ / 12 = 79.2%
* 4. galdiņš:  Roberto Martins del Kampo 7½ / 10 = 75.0%
* 1. rezervists:  Satea Husari 6 / 7 = 85.7%
* 2. rezervists:  Jolo Džonss 6 / 7 = 85.7%

## Sieviešu turnīra rezultāti
Medaļu ieguvēji komandām:

Nākamajās vietās ierindojās:
4. , 5. , 6. , 7. , 8. , 9. , 10.  "B" 11. , 12. , 13. , 14. , 15. , 16. , 17. , 18. , 19. , 20.  "C" 21. , 22. , 23. , 24. , 25. , 26. , 27. , 28. , 29. , 30. , 31. ,32. , 33. , 34. , 35. , 36. , 37. , 38. , 39. , =40. , =40. , 42. , 43. , 44. , 45. , 46. , 47. , 48. , 49. , 50.   51. , 52. , 53. , 54. , 55. , 56. , 57. , 58. , 59. , 60. , 61. , 62. , 63. , 64. , 65. .

### Labākie individuālie rezultāti
Pēc performances retinga (ELOp) kā labākā šahiste no visām dalībniecēm tika apbalvota: 
*  Ketevana Arahamija (ELOp=2935).
Pēc procentuālā vērtējuma kā labākās šahistes pie saviem galdiņiem zelta medaļu saņēma:
* 1. galdiņš:  Žuža Polgāra 11½ / 14 = 82.1%
* 2. galdiņš:  Judīte Polgāra 10 / 13 = 76.9%
* 3. galdiņš:  Sofija Polgāra 11½ / 13 = 88.5%
* Rezerviste:  Ketevana Arahamija 12 / 12 = 100.0%

## Atsauces

## Ārējās saites
* 29th Chess Olympiad: Novi Sad 1990
Kaļvu kalns

**Kaļvu kalns** ir ~265&nbsp;m augsts paugurs Vidzemes augstienes Vestienas paugurainē, viena no Boķu paugurmasīva virsotnēm. Iekļauts Gaiziņkalna dabas parkā. Atrodas mežā netālu no Kaļvu mājām, autoceļa V884 un Talejas ezera. Pie kalna nav iespējams piekļūt pa labi izbraucamu ceļu.
Kārklumuiža (Bukaišu pagasts)

**Kārklumuiža** ir ciems Dobeles novada Bukaišu pagastā. Atrodas pagasta rietumos 6,2 km no pagasta centra Bukaišiem, 29 km no novada centra Dobeles un 93,7 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atrodas nomaļus no valsts autoceļiem. Veidojusies ap vēsturisko Kārklu pusmuižu (*Karkelhof*).

## Atsauces
Medne

**Medne** ir ciems Dobeles novada Bukaišu pagastā. Atrodas pagasta ziemeļu daļā 8,0 km no pagasta centra Bukaišiem, 25,2 km no novada centra Dobeles un 98,1 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atrodas nomaļus no valsts autoceļiem, Skujaines upes krastā. Ciems veidojies ap vēstursiki Medes muižu (*Gut Medden*).

## Atsauces
Tomazo Albinoni

**Tomazo Džovanni Albinoni** (); dzimis , miris ) bija baroka laika Venēcijas vijolnieks un komponists. Dzīves laikā pazīstams kā operu autors, taču mūsdienās visbiežāk tiek atskaņoti viņa instrumentālie skaņdarbi.

Iespējams, populārākā kompozīcija, kas tiek apzīmēta ar Albinoni vārdu, adadžo sol minorā, mūsdienās tiek atzīta par mistifikāciju, ko pēc Otrā pasaules kara sarakstījis Albinoni mūzikas pētnieks Remo Džadzoto, kurš gan apgalvoja, ka kompozīcijas basa partija piederot Albinoni. 1998. gadā, pirms savas nāves Džadzoto apstiprināja, ka 1958. gadā publicētā kompozīcija ir pilnīgi viņa paša sacerēta.

## Ārējās saites

* 
* Albinoni profils ''AllMusic'' 
* Albinoni notis ''IMSLP''
Radžs Kapurs

**Radžs Kapurs** (; dzimis , miris ) bija hindu kinoaktieris, producents un režisors. Ievērojamās Kapuru ģimenes pārstāvis.

Tiek uzskatīts par vienu no ietekmīgākajiem un izcilākajiem aktieriem un filmu veidotājiem Indijas kino vēsturē. Saukts par Indijas kino Klārku Geiblu.

Filmējies tādās filmās kā "Četri ceļi", "Kungs 420", "Labs cilvēks", "Zeme, pa kuru tek Ganga", "Sangama", "Mans vārds ir Klauns". 11 reizes saņēmis *[[Filmfare]]* balvu, 3 reizes — Nacionālo kino balvu. Radža Kapura vārdā nosaukta *Filmfare* balva par mūža ieguldījumu. Divas reizes nominēts Kannu kinofestivāla galvenajai balvai Zelta palmas zaram. Žurnāls *[[Time]]* Kapura attēloto Radža lomu filmā "Klaidonis" (*Āvārā*, 1951) iekļāvusi savā visu laiku izcilāko tēlojumu sarakstā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Oļegs Kubarevs

**Oļegs Kubarevs** (; ; dzimis  Žodzinā) ir Baltkrievijas futbola treneris un bijušais futbolists, spēlējis pussarga pozīcijā. 2016. gada sezonā izcīnījis Latvijas Virslīgas čempiona titulu kā FK Spartaks Jūrmala galvenais treneris, vadījis arī Riga FC un FK Jelgava. Kopš 2024. gada Kubarevs ir Baltkrievijas Augstākās līgas komandas Arsenal Dzerzhinsk trenera asistents.

## Karjera
Futbolista karjeru sācis dzimtās pilsētas Žodzinas klubā "Torpedo". Vēlāk spēlējis dažādos Baltkrievijas klubos, bet 1994. gadā Krievijā — Ņižņevartovskas "Samotlor-XXI". 1995. gada sezonu aizvadījis Latvijas Virslīgas komandā Rēzeknes "Vairogs", nospēlējot 27 spēles. 
1996. gadā neilgu laiku spēlējis arī Kazahstānā, tomēr tajā pašā gadā atgriezies Baltkrievijā, karjeru turpinot Mogiļevas "Torpedo-Kadino".

Trenera karjeru sācis Minskas SKAF kā spēlējošais treneris. Pēc spēlētāja karjeras beigām strādājis Baltkrievijas klubos Minskas "Lokomotiv", *[[FK Darida]]* un *[[FK Minsk]]*, pārsvarā kā asistents. 2006. gadā kļuvis par sava pirmā kluba Žodzinas "Torpedo" galveno treneri, bet 2009. gadā sācis vadīt citu Baltkrievijas klubu — *[[FK Gomeļ]]*. 
Ar Gomeļas klubu 2010. gadā uzvarējis Baltkrievijas 1. līgā, bet 2011. gadā kļuvis par Baltkrievijas kausa ieguvēju un izcīnījis trešo vietu Baltkrievijas čempionāta augstākajā līgā, 2012. gadā ieguvis Baltkrievijas superkausu.

2013. gada februārī tika apstiprināts par Latvijas Virslīgas kluba Jūrmalas "Spartaks" galveno treneri. Tomēr pilnu sezonu klubā nenostrādāja, un tā paša gada jūlijā sadarbība tika pārtraukta.  Vēlāk Kubarevs vadījis Moldovas klubus Kišiņevas "Zimbru" un "Dacia". Ar *Zimbru* komandu izcīnīja Moldovas kausu un kļuva arī par Moldovas superkausa ieguvēju.

Pirms 2016. gada sezonas atgriezies Jūrmalas "Spartakā", atkārtoti stājoties galvenā trenera amatā. Sezonas pirmajā pusē aizveda Jūrmalas klubu līdz Latvijas kausa finālam, kur  ar 0:1 piekāpās FK Jelgava. Sezonu noslēdza ar izcīnītu Latvijas Virslīgas čempionu titulu, kas bija pirmais "Spartaks" kluba vēsturē.

2016. gada novembra beigās tika panākta vienošanās  par Kubareva kļūšanu par Baltkrievijas kluba Saļihorskas "Šahtjor" galveno treneri. 2017. gada jūlijā tika atbrīvots no amata, bet drīz pēc tam kļuva par Žodzinas "Torpedo-BelAZ" galveno treneri.

 tika apstiprināts par Latvijas Virslīgas kluba *[[Riga FC]]* galveno treneri. Ar šo klubu nostrādāja tikai četras spēles. 2019. gada jūnijā pēc Mariana Pahara atkāpšanās kļuva par FK Jelgava galveno treneri. 2020. gada augustā pēc tika atbrīvots no amata.

## Sasniegumi
### Spēlētāja karjerā
**Molodečnas "Metallurg"**
* Baltkrievijas PSR čempions: 1991
* Baltkrievijas PSR kausa ieguvējs: 1990, 1991

### Trenera karjerā
**FK Gomeļ**
* Baltkrievijas kausa ieguvējs: 2010—11
* Baltkrievijas superkausa ieguvējs: 2012

**Kišiņevas "Zimbru"**
* Moldovas kausa ieguvējs: 2013—14
* Moldovas superkausa ieguvējs: 2014

**[[FK Spartaks Jūrmala]]**
* Latvijas Virslīgas čempions: 2016

## Atsauces

## Ārējās saites
Etnocentrisms

**Etnocentrisms** (no  (*etnos*) — 'tauta, cilts',  — 'centrs, vidus') ir dzīvesziņa caur savas tautas vērtībām, tradīcijām un dzīvesveidu. Pārliecība, uzskats, ka savas tautas vērtības, tradīcijas un dzīvesveids ir labāks, pareizāks kā citu tautu.
Latīņu impērija

thumb|100px|right|Impērijas ģerbonis

thumb|Latīņu impērija (sārtā) pēc vairāku teritoriju zaudēšanas Mazāzijā un Grieķijā, 1230
**Latīņu impērija** vai precīzāk **Romānijas impērija** () pastāvēja no 1204. gada, kad Ceturtā Krusta kara laikā Rietumeiropas kristiešu karaspēks ar Venēcijas Republikas flotes palīdzību ieņēma Konstantinopoli un gāza Bizantijas impēriju, līdz 1261. gadam, kad Nīkajas impērija ieņēma Konstantinopoli un atjaunoja Bizantijas impēriju.

## Izveidošana
Ceturtā Krusta kara gaitā Rietumeiropas armijas iesaistījās Bizantijas troņa mantošanas konfliktā, līdz 1204. gada 13. aprīlī ieņēma Konstantinopoli, izlaupīja tajā uzkrātās bagātības un reliģiskās relikvijas (daudzas no tām pārvedot uz Rietumiem un Venēciju) un grieķu ortodoksālās Bizantijas impērijas teritorijā izveidoja vairākas jaunas katoļu valstis.

Jau 1204. gada martā krustneši un venēcieši noslēdza līgumu kas paredzēja, ka iekarotās Bizantijas vietā tiks izveidota jauna impērija, kuras vēlētais imperators saņems 1/4 daļu zemju, 3/4 atstājot citiem krustnešiem un venēciešiem. Tika nolemts, ka jaunais katoļu Konstantinopoles patriarhs tiks izvēlēts no tās grupas, kura neiegūs imperatora kroni. 1204. gada 9. maijā grāfs Balduīns tika ievēlēts par imperatoru un kronēts 16. maijā, bet par patriarhu venēcietis Foma Morozini. Tajās krustnešu pakļautajās zemēs, kas netika iedalītas imperatoram, tika izveidotas viņam pakļautas krustnešu vasaļvalstis. Krustnešu neieņemtajās teritorijās Balkānos un Mazāzijā izveidojās trīs valstis, kuras vadīja gāztās Bizantijas imperatora dinastijas pārstāvji — Trapezundas impērija, Nīkajas impērija un Epīras despotāts. Daļu teritorijas Balkānos ieņēma Otrā Bulgārijas cariste, kuras karaspēks 1205. gadā sakāva imperatora Balduīna karaspēku, saņēma viņu gūstā un turpināja apdraudēt impērijas zemes.

## Jukas
Krustnešu starpā valdīja gandrīz nepārtrauktas feodālās nesaskaņas un kari, ko veicināja imperatoru biežās nāves. Papildus konfliktus radīja katoļu baznīcas mēģinājumi sev pakļaut ortodoksālos grieķus, un likvidēt Lielo Shizmu. 1222. gadā Epīras despotāts iekaroja lielāko daļu Tesaloniku karalistes.

## Sabrukums
Nīkejas imperatori izmantoja pretinieka pieaugošo vājumu, pakāpeniski ieņemot nelielas teritorijas Mazāzijā un Eiropā. 1235. gadā nikejiešu un bulgāru alianse neveiksmīgi centās iekarot Konstantinopoli un pēc 1247. gada Latīņu impērija bija zaudējusi visas zemes ap galvaspilsētu. 1261. gada 25. jūlijā, izmantojot to, ka lielākā daļa krustnešu karaspēka bija atstājusi pilsētu, neliela grieķu vienība ieņēma Konstantinopoli. 15. augustā pilsētā ieradās Nīkajas imperators Mihails VIII Paleologs un atjaunoja jau daudz vājāku Bizantijas impēriju. Krustnešu rokās līdz pat turku iekarojumiem palika fragmentāras teritorijas Dienvidgrieķijā un dažas salas.

## Imperatori
* Flandrijas Balduīns I, 1204-1205
* Flandrijas Henrihs I, 1206-1216
* Pjērs II de Kurtenē, 1216-1217
* Jolanta de Kurtenē, reģente 1217-1219
* Roberts de Kurtenē, 1219-1228
* Žans de Briens, reģents 1228-1237
* Balduīns II de Kurtenē, 1237-1261

## Atsauces
Trohtelfingene

**Trohtelfingene** () ir pilsēta Reitlingenes rajonā, Tībingenes reģionā, Bādenē-Virtembergā, Vācijā. Atrodas 20 kilometrus uz dienvidiem no Reitlingenes.

## Atsauces

## Ārējās saites

*
Pujakalns

**Pujakalns**, izloksnē **Pujakols**, ir ciems Alūksnes novada Mārkalnes pagastā. Atrodas pagasta centrālajā daļā 1 km no pagasta centra Mārkalnes, 16 km no novada centra Alūksnes un 224 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atrodas nomaļus no autoceļa V390.

## Atsauces
Neapoles Karaliste

thumb|right|Sicīlijas Karaliste 1154. gadā
thumb|Itālijas pussala un reģiona valstis, 1810
**Neapoles Karaliste**, oficiāli **Sicīlijas Karaliste**, bija valsts, kas pastāvēja mūsdienu Itālijas dienvidu daļā. Izveidojās pēc tam, kad 1282. gada sacelšanās rezultātā no jau pastāvošās Sicīlijas Karalistes atdalījās Sicīlijas sala. Karaliste saglabāja savu oficiālo nosaukumu saglabāja līdz 1816. gadam, kad abas karalistes daļas atkal apvienojās, izveidojot mulsinoši nosaukto Abu Sicīliju karalisti.

Pēc 1282. gada sacelšanās Sicīlijas Karalistes karalis Šarls I zaudēja Sicīliju, taču saglabāja savu varu Dienviditālijā un jaunās valsts galvaspilsēta izveidojās Neapolē, no kuras valsts ieguva savu plašāk lietoto nosaukumu. Anžū dinastijas nestabilitāte, vīriešu kārtas mantinieku trūkums un dažādu Eiropas valdnieku dinastiskās pretenzijas uz Neapoles troni nozīmēja regulāru karadarbību par Neapoles troni.

Anžū dinastijas vara turpinājās līdz 1442. gadam. Līdz 1501. gadam valsts atradās Aragonas kroņa pakļautībā. No 1504. līdz 1714. gadam tā atradās Spānijas kroņa pakļautībā. Pēc tam kad 1559. gadā Francijas karalis atteicās no savām pretenzijām, miers turpinājās gandrīz pusotru gadsimtu, līdz karam par Spānijas mantojumu. Starp 1714. un 1735. gadu valsti kontrolēja Austrijas Hābsburgu dinastija, kas 1720. gadā iekaroja arī Sicīliju. 1735. gadā pie karalisti iekaroja Spānijas Burbonu dinastija, kas pie troņa noturējās līdz pat Itālijas apvienošanai 19. gadsimta  vidū. Lai arī Neapoles Karalistē un Sicīlijas Karalistē tagad valdīja viens monarhs, abas karalistes palika atdalītas.

1798. gadā Sicīlijas un Neapoles karalis Ferdinands iesaistījās karā pret revolucionāro Franciju, kas atbildēja ar pretuzbrukumu un izveidoja īslaicīgi pastāvējušu republiku. Ferdinands no troņa atkal tika gāzts 1806. gadā, kad Napoleons I par karali iecēla savu brāli Žozefu, bet divus gadus vēlāk savu māsas vīru, maršalu Miratu. Gāztais Ferdinands angļu kara flotes aizsardzībā bija patvēries Sicīlijā, kamēr Mirats kontrolēja Neapoli. Pēc Mirata sakāves 1815. gadā Ferdinands atgriezās Neapoles tronī un 1816. oficiāli apvienoja abas senās karalistes daļas Abu Sicīliju karalistē.
Pusplakne

thumb|Plakni divās daļās (oranžā un dzeltenā) sadaloša taisne ''a''
**Pusplakne** ir viena no plaknes daļām, kas veidojas tad, kad taisne sadala plakni divās vienādās daļās.

## Skatīt arī
* Plakne

## Atsauces
Abu Sicīliju karaliste

thumb|right|Abu Sicīliju lielais ģerbonis
thumb|right|Karalistes teritorija
**Abu Sicīliju karaliste** pastāvēja no 1816. līdz 1861. gadam un bija lielākā valsts Apenīnu pussalā pirms Itālijas Karalistes izveidošanas. Abu Sicīliju karaliste bija Sicīlijas Karalistes mantiniece, kas 1282. gadā bija sadalījusies Sicīlijas salā un Neapoles Karalistē.

Lai arī jau kopš 1735. gada Sicīlijā un Neapolē valdīja Burbonu dinastijas karalis, abas karalistes legāli turpināja pastāvēt atsevišķi. Arī pēc apvienotās karalistes izveidošanas valstī saglabājās divas galvaspilsētas - Neapole un Palermo.

Pēc tam, kad no Neapoles troņa 1815. gadā tika gāzts Napoleona I ieceltais karalis, Francijas maršals Mirats, iepriekšējais Burbonu karalis Ferdinands, kurš Sicīlijā valdīja kā Ferdinands III un Neapolē kā Ferdinands IV, atgriezās no Sicīlijas Neapolē, likvidēja konstitucionālo monarhiju abās karalistēs un 1816. gada 12. decembrī izveidoja apvienoto karalisti, kurā kā Ferdinands I ieviesa absolūtisma režīmu, kas pastāvēja Austrijas Impērijas ietekmē un aizsardzībā.

1820. gada jūlijā sākās militāra sacelšanās, un Ferdinandam I nācās pieņemt konstitūciju, taču Austrijas Impērijas armija 1821. gadā ieņēma Neapoli, apspieda liberāļus un atjaunoja absolūtisma režīmu. Karalis Francisks I turpināja konservatīvo kursu, taču panāca, ka 1827. gadā no valsts tika izvests austriešu karaspēks. Karaļa Ferdinanda II varas gadi bija salīdzinoši progresīvi līdz 1837. gadam, kad tika apspiesti protesti, kas pieprasīja konstitūciju. 1848. gada 12. janvārī Palermo sākās revolūcija, kas drīz pārmetās uz Itāliju un 29. janvārī karalis bija spiests izsludināt konstitūciju. Jaunais parlaments tika atlaists 1849. gada 13. martā un atjaunota absolūtā monarhija. Dumpis Sicīlijā tika apspiests 1849. gada 15. maijā un jebkāds liberālisms turpmākajos gados netika pieļauts.

Jaunais karalis Francisks II 1859. gadā neizmantoja Sardīnijas Karalistes piedāvājumu kopīgi sadalīt centrālo Itāliju. 1860. gada maijā Garibaldi sāka karagājienu, lai gāztu Burbonus un apvienotu Itāliju. Sākoties armijas un valdības sabrukumam, Francisks II 1860. gada 6. septembrī pameta Neapoli un karalistē no ziemeļiem iebruka arī Sardīnijas Karalistes karaspēks. Pēc pēdējās pretošanās sagrāves, 1861. gada 13. februārī Francisks II bēga uz Romu un 20. martā karaliste beidza pastāvēt. 
 
## Karaļu saraksts
*Ferdinands I, 1816-25. 
*Francisks I, 1825-30.
*Ferdinands II, 1830-59.
*Francisks II, 1859-61.
Aškenazi

**Aškenazi** ( (*jehudei Aškenaz*) — 'Aškenazi pēcnācēji') ir lielākā ebreju tautas daļa, kas izveidojusies Vidus- un Austrumeiropā, Svētās Romas impērijas un Polijas—Lietuvas kopvalsts teritorijās, kur vēsturiski lietoja jidišu un kuru jūdaisma rituāli joprojām atšķiras no Rietumeiropas un Vidusjūras reģiona izcelsmes sefardu ebrejiem, kā arī Tuvo Austrumu un Centrālāzijas izcelsmes mizrahi ebrejiem.

No aptuveni 10—11 miljoniem pašlaik pasaulē dzīvojošo aškenazi ebreju tikai 2,8 miljoni dzīvo Izraēlā, bet 5—6 miljoni dzīvo ASV. Vairākus simtus tūkstošu lielas aškenazu kopienas dzīvo Krievijas Federācijā, Argentīnā, Apvienotajā Karalistē, Kanādā, Francijā, Vācijā un Ukrainā. Arī Latvijas ebreju kopienu veido aškenazi.

## Vēsture
Aškenazi savu nosaukumu ieguvuši no viduslaiku ebreju apzīmējuma “Aškenaz”, ko attiecināja uz Viduseiropas vācvalodīgajiem apgabaliem, īpaši Reinu un Mainas upju ielejām. To kopienas Rietumeiropā sāka veidoties aptuveni 9.—10. gadsimtā, kad ebreji no Itālijas un Francijas pārcēlās uz Svētās Romas impērijas zemēm.

Viduslaikos aškenazi attīstīja savu atšķirīgo kultūru, tostarp jidišu — augšvācu valodas paveidu, ko ietekmēja ivrits un slāvu valodas. Šo kopienu raksturoja spēcīga reliģiskā dzīve, mācību tradīcijas un ebreju halahiskās tiesību normas.

Aškenazi piedzīvoja vajāšanu, izraidīšanu un pogromus, īpaši Krusta karu laikā un melnā mēra (1348—1351) laikā, kad viņi tika nepamatoti apsūdzēti pandēmijas izraisīšanā. 14.—15. gadsimtā daudzi aškenazi pārcēlās uz Polijas Karalisti un Lietuvas dižkunigaitiju, kur tiem tika piešķirtas salīdzinoši lielākas tiesības. Šeit, Polijas—Lietuvas kopvalsts teritorijā, izveidojās lielākās ebreju kopienas pasaulē, un sākās t.s. "Zelta laikmets", kurā uzplauka aškenazu reliģiskā, juridiskā un kultūras dzīve.

300px|thumb|left|Ebreju izplatība Viduseiropā 19. gadsimta beigās
18.—19. gadsimtā aškenazi ebreji izplatījās arī uz Krievijas Impērijas teritorijām (īpaši tā dēvētajā "apmetņu joslā") un citām Austrumeiropas zemēm, Tomēr viņi joprojām bija pakļauti ierobežojumiem un diskriminācijai. Daudzi no viņiem 19. gadsimtā un 20. gadsimta sākumā emigrēja uz Amerikas Savienotajām Valstīm, Lielbritāniju un Palestīnu.

Holokausta laikā (1941—1945) nacistiskā Vācija un pārējās Ass valstis Eiropā, īpaši Polijā, Lietuvā, Latvijā, Ukrainā un citur noslepkavoja apmēram sešus miljonus ebreju, no kuriem ievērojama daļa bija aškenazi.

Pēc Otrā pasaules kara aškenazi ebreji atjaunoja savas kopienas Izraēlā, Ziemeļamerikā, kā arī dažviet Eiropā. Mūsdienās aškenazi veido ievērojamu daļu no pasaules ebrejiem, īpaši Izraēlā un ASV, un tiem ir būtiska loma gan ebreju garīgajā, gan laicīgajā kultūrā.

## Atsauces
Sefārdi

[thumb|Ebreju sefārdu pāris tradicionālajā apģērbā ([Sarajeva, 1900)]]
**Sefārdi** ( (*Səp̄āraḏ*) — 'Ibērija') ir ebreju tautas daļa, kas vēsturiski izveidojās musulmaņu iekarotajā Ibērijas pussalā un pašlaik veido ap 16% no visiem pasaules ebrejiem, ievērojami atpaliekot no aškenazi ebrejiem. No aptuveni 2,2 miljoniem pasaules sefārdu 1,4 miljoni dzīvo Izraēlā, mazāk nekā 400 000 Francijā, mazāk nekā 300 000 ASV, ar ievērojamām kopienām Spānijā un Latīņamerikas valstīs.

Sefārdu kopienai veidojoties tagadējās Spānijas un Portugāles teritorijās, tā sāka runāt ladino valodā. Pēc izraidīšanas no Ibērijas pussalas 15. gadsimta beigās sefārdi izklīda pa Rietumeiropas un Vidusjūras reģiona valstīm, saglabājot savu kopienas identitāti un jūdaisma tradīcijas līdz mūsdienām. Sefārdu bēgļi Tuvajos Austrumos nonāca kontaktā ar vietējiem mizrahi ebrejiem, kuru reliģiskie rituāli saplūda ar sefārdu paražām. Mūsdienās gan Rietumeiropas izcelsmes sefārdi, gan Centrālāzijas mizrahi atrodas sefārdu virsrabīna reliģiskajā pakļautībā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Andris Skuja

**Andris Skuja** (dzimis , miris ) bija latviešu šaha problēmists, septiņkārtējs Latvijas čempions.

Pēc profesijas bijis instrumentu atslēdznieks. 

## Sasniegumi šaha kompozīcijā
Pirmos sastādītos uzdevumus publicējis 1959. gadā žurnāla "Šahs" kompozīcijas iesācēju nodaļā. Kopš tā laika publicējis apmēram 165 uzdevumus, ieguvis 100 atzinības, 40 godalgas, 15 pirmās godalgas.
Mīļākais šaha kompozīcijas žanrs — pašmati.

Latvijas čempionātos ieguvis septiņas zelta medaļas:
* 8. (1969-1971), 10. (1975-1977), 12. (1981-1986), 14. (1991-1995) un 15. (1996-2000) čempionāta uzvarētājs pašmatu grupā;
* 14. un 15. čempionāta uzvarētājs trīsvilču grupā.

## Šaha uzdevumi

**Uzdevuma Nr. 1  risinājums:**
: **1. Lh6-f4!** draud: **2. Db1-g1 un 3. Dg1-d4+ e5xd4#** 
: **1. ... e5xf4+ 2. Zd3-e5+ Ke4xe5 3. Db1xf5+ Ke5xf5#** 
: **1. ... Te6-f6 2. Zd3xe5+ Ke4xf4 3. Ze5-g6+ Tf6xg6 #** 
: **1. ... Zg8-e7 2. Zd3-b4+ Ke4xf4 3. Zb4xd5+ Ze7xd5 #** 
: **1. ... Zg8-f6 2. Zd3-b4+ Ke4xf4 3. Zb4xd5+ Zf6xd5 #**

## Atsauces

## Ārējās saites
* Andra Skujas šaha kompozīcijas serverī PDB
Mozi (pavadonis)

***Mozi*** jeb ***Micius*** (), zināms arī pēc nosaukuma angļu valodā ***Quantum Experiments at Space Scale*** (***QUESS***), ir Ķīnas pavadonis, kas paredzēts kvantu fizikas eksperimentiem. Projektu pārvalda Ķīnas zinātņu akadēmija, un ir iesaistīta Vīnes Universitāte un Austrijas Zinātņu akadēmija. Kosmiskais aparāts palaists 2016. gada augustā.
Pavadonis nosaukts piektā gadsimta pirms mūsu ēras Ķīnas filozofa un zinātnieka Mozi vārdā.

Ar *Mozi* plānots veikt kvantu optikas eksperimentus lielos attālumos. Galvenie uzdevumi:
* kvantu atslēgas izplatīšana no pavadoņa uz zemi, kas ļautu izveidot drošu sakaru kanālu;
* globāla mēroga kvantu sakaru tīkla izveide, izmantojot pavadoni kā retranslatoru un divas zemes stacijas ar to lokāliem kvantu optiskās šķiedras tīkliem;
* kvantu sapinuma izplatīšana no pavadoņa uz divām zemes stacijām;
* kvantu teleportācija no zemes uz pavadoni.

## Lidojuma gaita
*Mozi* tika palaists  17:40 UTC ar nesējraķeti *[[Chang Zheng 2D]]* no Dzjucjuaņas Pavadoņu palaišanas centra. Sekundārā krava pavadonim bija *[[Lixing-1]]* un *[[3Cat 2|<sup>3</sup>Cat 2]]*. Kosmiskais aparāts ievadīts solārsinhronā orbītā.

Pavadonis pēc orbitālajām pārbaudēm 1917. gada 18. janvārī nodots ekspluatācijā.

## Atsauces

## Ārējās saites
* QSS (QUESS, Mozi) Gunter Dirk Kreb
Jeremija Gothelfs

**Jeremija Gothelfs** (, īstajā vārdā **Alberts Biciuss** (); dzimis , miris ) bija 19. gadsimta vācšveiciešu mācītājs un rakstnieks. Savos romānos, novelēs un stāstos cildināja Bernes reģiona laukus un ļaudis, aizstāvēja baznīcu un tradicionālo lauku dzīvi.

## Ārējās saites
* 
*
Akcjabrsku rajons

**Akcjabrsku rajons** (, ) ir Baltkrievijas administratīvais rajons Gomeļas apgabala ziemeļos. Tas robežojas ar Gomeļas apgabala Svjetlahorskas rajonu austrumos, Kaļinkaviču rajonu dienvidaustrumos un Pjetrikavas rajonu dienvidos, Minskas apgabala Ļubaņas rajonu rietumos, kā arī Mogiļevas apgabala Hluskas rajonu ziemeļrietumos un Babruiskas rajonu ziemeļos.
Rociņas

**Rociņas** ir ciems Dobeles novada Bukaišu pagastā. Atrodas pagasta ziemeļu daļā 6,7 km no pagasta centra Bukaišiem, 26,7 km no novada centra Dobeles un 89,8 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa V1111 (Vītiņi–Vētras–Krustiņi–Tērvete), Krievaines un Svētaines upju krastā.

## Atsauces
Atbalss (nozīmju atdalīšana)

**Atbalss** var būt:
* Atbalss — skaņas atstarošanās dabā;
* Atbalss (filma) — latviešu padomju spēlfilma.

## Skatīt arī
* Atbalss iela
Skujaine (upe)

**Skujaine** (arī **Skujene**) ir Tērvetes kreisā krasta pieteka Dobeles novadā.

Izteka — Bēnes pagasta dienvidaustrumos. Tek austrumu-ziemeļaustrumu virzienā. Ietek Tērvetē pie Tērvetes ūdenskrātuves. Skujaine caurtek Zeltiņu dīķi, Klūnu dīķi, Skujaines ūdenskrātuvi, Indrānu ūdenskrātuvi. Lielākās pietekas — Jaunzemju strauts, Krievaine, Svētaine. Skujaini šķērso valsts autoceļi V1113 (Bēne—Ukri), V1106 (Augstkalne—Bēne), V1122 (Apguldes stacija—Bukaiši), V1112 (Tērvete—Penkule) un P103 (Dobele—Bauska), tās krastos atrodas Medne, Klūnas, Mežmalieši.

## Atsauces
Abenberga

**Abenberga** (, , švābu: *Ohmbärch*) ir pilsēta Vidusfrankonijā, Bavārijā, Vācijā. Tā atrodas 9 km uz rietumiem no Rotas un 25 km uz dienvidrietumiem no Nirnbergas.

## Atsauces

## Ārējās saites

*
Svēpaine

**Svēpaine** (arī **Svēpene**) ir Tērvetes kreisā krasta pieteka Dobeles novadā.

Izteka Ukru pagasta austrumos. Tek austrumu-ziemeļaustrumu virzienā. Ietek Tērvetē starp Zelmeņiem un Tērveti. Svēpaini šķērso valsts autoceļi V1113 (Bēne–Ukri), V1110 (Nesava–Sniķere–Lietuvas robeža) un V1122 (Apguldes stacija–Bukaiši), tās krastos atrodas Bukaišu skola un Zelmeņi.

## Atsauces
Svētaine

**Svētaine** (arī **Sesigale**) ir Skujaines labā krasta pieteka Dobeles novadā.

Izteka — pie Vecsniķeres. Tek austrumu-ziemeļaustrumu virzienā, ietek Skujainē pie Klūnām. Svētaini šķērso valsts autoceļi V1113 (Bēne–Ukri) un V1106 (Augstkalne–Bēne), tās krastos atrodas Rociņas, Klūnas.

## Atsauces
UNESCO Pasaules mantojuma vietas Palau

Sarakstā apkopotas tās **vietas [[Palau]], kas iekļautas [[UNESCO Pasaules mantojuma saraksts|UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā]]**. UNESCO sarakstā no Palau ir iekļauta **1 vieta** (jaukts objekts), savukārt 4 vietas ir iekļautas oficiālajā kandidātu sarakstā. Palau Pasaules mantojuma konvenciju ratificējusi 2002. gada 11. jūnijā.

## Sarakstā iekļautie objekti

## Sarakstā iekļauto objektu izvietojums

## Kandidātu sarakstā esošie objekti

## Atsauces
Fonds "Viegli"

**Imanta Ziedoņa fonds „Viegli”** ir nodibinājums, kas izveidots 2010. gada pavasarī, lai īstenotu fonda patronam — dzejniekam Imantam Ziedonim tuvu misiju: „Latvija ir brīnumskaista zeme, bet skaistajam jāpalīdz parādīties”. Fonda mērķis ir atbalstīt un veicināt jaunradi Latvijā, veicinot Imanta Ziedoņa ideju īstenošanos, vērtību turpināšanos un veidojot sabiedriskus projektus, kas atklāj Latvijas dabas un kultūras vērtības.

## Imanta Ziedoņa muzejs
Imants Ziedonis vēlējās muzeju kā iedvesmas vietu, kur cilvēki dodas pavadīt laiku jēgpilnās sarunās un attīstībā, jaunradot. 2010. gada pavasarī tika dibināts Imanta Ziedoņa fonds “Viegli” un 2011. gadā Imants Ziedonis parakstīja stratēģiju par muzeja attīstību, uzticot fondam "Viegli" veidot muzeju dzejnieka vasaras mājā “Dzirnakmeņi”, Murjāņos, saglabājot tos tādus, kā tos pats iekārtoja kopā ar dzīvesbiedri Ausmu Ziedoni-Kantāni. Kopīgi tika secināts, ka nepieciešams veidot plašāku muzeja izveides stratēģiju, kas apmierina arī Latvijas sabiedrības vajadzības pēc Imanta Ziedoņa atstātā kultūras mantojuma saglabāšanas, izpētes un popularizēšanas. Muzejs sāka darbu 2015. gada jūlijā.

## Fonda "Viegli" mūzika
Fonds "Viegli" ir izdevis četrus mūzikas albumus, kuru iedvesmotājs un dziesmu vārdu autors ir Imants Ziedonis. Albuma "Loks paliek vaļā" ierakstā piedalījušies Renārs Kaupers, Jānis Holšteins-Upmanis (Goran Gora), Māra Upmane-Holšteine, Raimonds Gusarevs, Jānis Strapcāns, Kārlis Kazāks, Raimonds Tiguls, Laima Jansone un visi fonda "Viegli" veidotāji.

### Albumi
* Viegli (2011)
* Vakars. Pietura. Jasmīns (2013)
* Loks paliek vaļā (2015)
* Desmit pāri (2021)

## Apbalvojums "Laiks Ziedonim"
Kopš 2014. gada fonds "Viegli" piešķir apbalvojumu "Laiks Ziedonim" piecās nominācijās par sasniegumiem zinātnē, novadpētniecībā, bērniem un jauniešiem, tautsaimniecībā un par dzīvi literatūrā.

## Fonda "Viegli" dalībnieki
Fonda valdē vai padomē ir mūziķi Renārs Kaupers, Jānis Holšteins-Upmanis, Māra Upmane-Holšteine, bijušie sportisti Artūrs Irbe un Māris Saukāns, bijusī Latvijas kultūras ministre Žaneta Jaunzeme-Grende, kura ir Ziedoņa muzeja vadītāja, un citi. 

## Atsauces

## Ārējās saites
* Oficiālā mājaslapa
Ļevs Vigotskis

**Ļevs Vigotskis** (); dzimis , miris ) bija Baltkrievijas ebreju izcelsmes psihologs, kurš darbojās PSRS divdesmitajos gados un trīsdesmito gadu pirmajā pusē.

Izveidojis psiholoģijas novirzienu, ko dēvē par kultūrvēsturisko psiholoģiju. Darbi literatūrpētniecībā, pedoloģijā, bērna attīstībā.  Viņa vārdā nosaukta domubiedru grupa - Vigotska pulciņš. Miris no tuberkulozes 37 gadu vecumā. Relatīvi mazpazīstams Rietumos, no jauna atklāts 20. gadsimta sešdesmitajos gados. Pazīstamākais Vigotska darbs ir 1934. gadā izdotais "Domāšana un runa" (*Мышление и речь*).

## Ārējās saites

*
Meitene tautas tērpā

"**Meitene tautas tērpā**" ir latviešu mākslinieka Jāņa Tīdemaņa glezna, kas radīta 1930. gadā. Mākslas darbs ir 59x48 cm liels un veidots, gleznojot ar eļļas krāsām uz finiera. Mākslinieks izmantojis biezus otas vilcienus un veidojis lielus krāsas laukumus. Jānis Tīdemanis mākslu studēja Beļģijā, tādēļ viņa darbos ir pārstāvēts Latvijas vietējai mākslas kopienai tolaik netipiskais modernisma stils, kā arī tas veicināja ekspresīvās tradīcijas atdzimšanu Latvijā. Glezna atrodas Latvijas Nacionālajā mākslas muzejā Rīgā. Darbā ir attēlota meitene ar pīnes bizēm košā, stilizētā tautas tērpā uz tumša fona.

## Atsauces
Jozafats Kuncevičs

**Jozafats Kuncevičs** (, , , ); dzimis 1580. gadā, miris ) bija uniātu Polockas arhibīskaps 17. gadsimta sākumā. Katoļu baznīcā atzīts par mocekli un svēto.

Dzimis mūsdienu Ukrainā, tomēr jau bērnībā ar ģimeni pārcēlās uz Viļņu, kur uzaudzis. 1618. gadā tika iecelts par Polockas arhibīskapu. Tajā laikā baznīcā notika aktīva cīņa starp Polijas-Lietuvas valsts atbalstītiem Brestas ūnijas piekritējiem (uniātiem) un pareizticīgajiem. Jozafats Kuncevičs ļoti enerģiski darbojās uniātu baznīcas interesēs, tostarp neļaujot noturēt ūnijas pretiniekiem dievkalpojumus baznīcās. 1623. gada 12. novembrī, kad Kuncevičs atradās pilsētā, sacēlās Vitebskas pareizticīgie iedzīvotāji un Jozafatu Kunceviču nolinčoja. Par to Vitebskas pilsētai tika atņemtas pilsētas tiesības un apmēram 100 iedzīvotāji sodīti ar nāvi. Kunceviču 1628. gadā kononizēja pāvests Urbāns VIII, bet pāvests Pijs IX 1867. gadā atzina par svēto.

## Ārējās saites

*
Brahinas rajons

**Brahinas rajons** (, ) ir Baltkrievijas administratīvais rajons Gomeļas apgabala dienvidos. Tas robežojas ar Gomeļas apgabala Hojņiku rajonu ziemeļrietumos un Lojevas rajonu ziemeļaustrumos, kā arī Ukrainu dienvidos.
Mizrahi ebreji

thumb|250px|Mizrahu ģimene Ziemeļirākā 1905. gadā
**Mizrahi** (*Mizrahim*, ) jeb **Austrumu ebreji** ir ebreju tautas daļa, kas vēsturiski izveidojusies Tuvajos Austrumos, Kaukāzā un Centrālāzijā. Atšķirībā no Centrāleiropas aškenazi ebrejiem un Ibērijas sefardi ebrejiem, mizrahi vēsturiski apdzīvoja austrumu musulmaņu zemes un pēc Izraēlas valsts izveidošanās brīvprātīgi vai piespiedu kārtā gandrīz pilnībā pārcēlās uz Izraēlu, arābu valstīs atstājot vien nelielas mizrahi grupas ar lielākām kopienām bijušās PSRS Centrālāzijas republikās.

Tā kā no jūdaisma viedokļa mizrahi reliģiskie rituāli sakrīt ar sefardu rituāliem, tad ebreju reliģiskajā dalījumā viņi tiek uzskatīti par sefardiem un Izraēlā ir sefardu virsrabīna pakļautībā. Tomēr sefardi savu izcelšanos saista ar Spāniju un Portugāli, bet mizrahi ar senajiem Babilonijas un Jemenas ebrejiem.

Šaurā izpratnē termins mizrahi tiek attiecināts tikai uz ebrejiem, kas cēlušies no arābu zemēm, bet plašākā, arī uz Persijas, Buhāras, Indijas, Kurdistānas un Kaukāza ebrejiem. Tieši šo ļoti dažādo izcelsmes vietu dēļ mizrahi ebreji bieži vien sevi identificē pēc savas izcelsmes vietas, jo katrā no tām bija izveidojusies atsevišķa kopiena ar savu kultūru.

## Atsauces
Viljams Rendolfs Hērsts

**Viljams Rendolfs Hērsts** (; dzimis , miris ) bija amerikāņu laikrakstu izdevējs, kas izveidoja lielāko laikrakstu ķēdi ASV un kura metodes stipri ietekmēja ASV žurnālistikas vēsturi.

Uzsāka izdevējdarbības biznesu 1887. gadā, kad viņa bagātais tēvs nodeva vadību pār *The San Francisco Examiner*. Pārceļoties uz Ņujorku, iegādājās *[[The New York Journal]]*. Uzsāka "karu" ar Džozefa Pulicera *[[New York World]]*, kura rezultātā izveidojās dzeltenā žurnālistika. Iegādājoties arvien vairāk laikrakstu, Hērsts izveidoja to ķēdi — kādu laiku viņam piederēja gandrīz 30 laikraksti lielākajās ASV pilsētās. Vēlāk pievērsās žurnāliem, izveidojot lielāko laikrakstu un žurnālu biznesu pasaulē. 20. gadsimta 30. gados viņa vadīto laikrakstu kopējā maksimālā tirāža sasniedza 20 miljonus lasītāju.

Bijis ASV Pārstāvju palātas loceklis, 1905. un 1909. gadā neveiksmīgi kandidēja uz Ņujorkas mēra amatu, 1906. gadā — uz Ņujorkas štata gubernatora amatu.

Orsona Velsa filmas "Pilsonis Keins" galvenais varonis Čārlzs Fosters Keins veidots pēc Hērsta.

## Atsauces

## Ārējās saites
Hērsts

**Hērsts** var būt:

* Džefs Hērsts (*Geoffrey Hurst*; 1941) ― angļu futbolists un futbola treneris;
* Viljams Rendolfs Hērsts (*William Randolph Hearst*; 1863―1951) ― amerikāņu laikrakstu izdevējs.
Osetīni

thumb|right|Vēsturiskā Alānija ap 11.gs. ar mūsdienu Ziemeļosetijas un Dienvidosetijas robežām

**Osetīni** () ir ap 700 000 cilvēku liela irāņu tauta, kas galvenokārt dzīvo Kaukāza kalnos, Krievijas Federācijas autonomajā Ziemeļosetijas-Alānijas republikā un no Gruzijas neatkarību pasludinājušajā Dienvidosetijā. Osetīni runā indoeiropiešu osetīnu valodā. Lielākā daļa osetīnu ir pareizticīgie, lai arī paralēli plaši tiek piekopti senču rituāli un pagāniskās paražas. 

## Vēsture
Tiek uzskatīts, ka osetīni ir cēlušies no alāniem, kuru priekšteči bija sarmati. Alāni esot izveidojuši valsti starp Donas un Volgas upēm, taču tā sabruka pēc 350. gada, kad tai uzbruka huņņi. 8. gadsimtā izveidojās jauna Alānijas karaliste, kas sabruka mongoļu uzbrukuma rezultātā. Alāni atkāpās no Donas upes rajona uz grūtāk iekarojamajiem Kaukāza kalniem, kur izveidojās ironi, digoroni, kudari un ceturtā grupa jasi, kas 13. gadsimtā pārcēlās uz Ungāriju. 

## Nosaukums
Osetīnu nosaukums cēlies no šīs tautas nosaukuma gruzīnu valodā "osi" ar gruzīnu oikonīmu "-eti", tā apzīmējot alānu un osetīnu apdzīvoto teritoriju. Šo nosaukumu "osetīni" (Oseti iedzīvotāji) pieņēma arī krievi un vēlāk arī citas tautas. Pašiem osetīniem vēsturiski nebija vienota savas tautas nosaukuma; tiem ir divas lielas etnogrāfiskas grupas: ironi un digoroni. Ironiem ir apakšgrupas: tuāli un kudari.

## Atsauces

## Ārējās saites
Laikmetīgā deja

**Laikmetīgā [[deja]]** ir dejas tehnika, kas aizsākusies 1950. gados no modernās dejas. Laikmetīgajā dejā nav nekādu kustības ierobežojumu, vairāk brīvība ķermenī, dejā un dzīves uzskatos. Šajā deju stilā vairs nevienu stilu neatdala, visi stili tiek veiksmīgi apvienoti vietā, nepārtraukti meklējot jaunas kustības, eksperimentēt ar ķermeni un mūziku. Katra pasniedzēja horeogrāfija ir individuāla, kā arī katra dejotā ķermeniskā izpausme ir atšķirīga.
thumb|Laikmetīgās dejas priekšnesums

## Vēsture
Laikmetīgās dejas pamatā ir klasiskais balets un modernās dejas. Mers Kanighems (*Merce Cunningham*) tiek uzskatīts par pirmo šī stila horeogrāfu. 1944. gadā savai dejai viņš pievienoja Džona Keidža mūziku, kurš konstatēja, ka Kanighema deja vairs nebalstās uz lineāriem elementiem, kā arī tā nebalstās uz kustībām ap kulmināciju. Mers izveidoja 1953. gadā izveidoja deju kompāniju un izveidoja tai vairāk kā 150 deju priekšnesumus no kuriem daudzus izpildīja starptautiski izpildīja baleta un modernās dejas grupas

## Veidi

### Improvizācija
Caur improvizāciju dzimst jaunas lietas. Improvizācijas nozīme atmest jebkādus stereotipus par deju, nedomāt ne par ko, tikai ļaut savam ķermenim kustēties un ieklausīties mūzikā. Šeit tev nekas nav jāpierāda, galvenais esi tu pats. Nodarbībās tiek izmantoti dažādi uzdevumi, lai cilvēks pilnībā atbrīvotu ķermeni un prātu. Šis veids ir unikāls, jo atkārtot to nebūs iespējams.

### Kontaktimprovizācija
Kontaktimprovizācija radusies Stīva Pakstona izpētes rezultātā 1972. gadā Amerikā. Tās pamatā ir aikido cīņas māksla, kas apvienota ar laikmetīgo deju, sporta metodēm un rotaļām. Šis veids visbiežāk tiek dejots duetā. Saskaroties dejotāju ķermeņiem visdažādākajās vietās veidojās kontaktpunkti. Šajā dejā ir ļoti svarīgi ieklausīties sevī un savā partnerī, just to, ko jūt partneris.

### Kompozīcija
Kompozīcijā tiek izmantoti dažādi uzdevumi, kuros caur improvizāciju tiek radīta konkrēta deja, tas ir radošs process, kuru veic gan individuāli, gan grupās

## Laikmetīgā deja Latvijā
Latvijā ir ļoti daudz pasākumi un laikmetīgo deju uzvedumi, kurus var iet un baudīt vai pats piedalīties. Ar katru brīdi laikmetīgā deja arvien vairāk ienāk Latvijas dejas dzīvē.
https://web.archive.org/web/20180701084026/http://www.journal.dance.lv/category/laikmetiga-deja-latvija/

## Izmantotā literatūra
* http://dejasdiena.lv/laikmetiga-deja/ 
* https://web.archive.org/web/20141222135833/http://www.journal.dance.lv/
* "Deja, kustība ķermenis"
Govainis

**Govainis** (arī **Gavaine**, **Gavaiņu strauts**, **Govaine**) ir Auces labā krasta pieteka Dobeles novadā.

Izteka - uz dienvidiem no Vecmiķeļiem. Tek austrumu-ziemeļaustrumu virzienā. Ietek Aucē starp Skujaini un Kroņauci. Govaini šķērso valsts autoceļi V1136 (Bēne–Ukri), V1106 (Augstkalne–Bēne), V1112 (Tērvete–Penkule) un V1122 (Apguldes stacija–Bukaiši).

## Atsauces
Gustavs Heinemanis

**Gustavs Valters Heinemanis** (; dzimis , miris ) bija Vācijas baznīcas darbinieks un politiķis, Vācijas prezidents no 1969. līdz 1974. gadam, Vācijas kancleru Kurta Georga Kīzingera, Villija Branta un Helmuta Šmita laikā. 

Nacistu valdīšanas laikā darbojās valdībai opozīcijā esošās Apliecinošās baznīcas (*Bekennende Kirche*) sastāvā. 1946. gadā britu varas iestādes iecēla Heinemani par Esenes mēru. No 1949. gada 20. septembra līdz 1950. gada 11. oktobrim, kad Heinemanis bija CDU sastāvā, - VFR iekšlietu ministrs. No 1966. gada 1. decembra līdz 1969. gada 26. martam - tieslietu ministrs. Tika ievēlēts par Vācijas prezidentu kā SPD kandidāts. Nepretendēja uz otru termiņu veselības stāvokļa dēļ.

## Ārējās saites
Rūdolfa Blaumaņa iela

**[[Rūdolfs Blaumanis|Rūdolfa Blaumaņa]] iela** var būt:

* Rūdolfa Blaumaņa iela — iela Jēkabpilī.
* Rūdolfa Blaumaņa iela — iela Jūrmalā.
* Rūdolfa Blaumaņa iela — iela Siguldā.
* R. Blaumaņa iela — iela Ventspilī.

## Skatīt arī
* Rūdolfa Blaumaņa bulvāris Cēsīs
* Blaumaņa iela
* Rūdolfa iela
Kits Kārsons

**Kristofers Hjūstons "Kits" Kārsons** (; dzimis , miris ) bija amerikāņu trapers, indiāņu aģents un ģenerālis ASV rietumos 19. gadsimta vidū.

Kita Kārsona darbība sekmēja ASV izplešanos rietumu virzienā. Viņa cīņas ar indiāņiem padarīja viņu par leģendu un bulvāru literatūras varoni. Vēlākos laikos kritizēts kā viena no redzamākajām personām ASV pamatiedzīvotāju padzīšanā no dzīvesvietām un to iznīcināšanā. Piedalījās kā gids Džona Frimonta ekspedīcijās. ASV pilsoņu kara laikā partizānu vienības vadībā karoja pret indiāņiem Ņūmeksikas štatā. Trīsreiz precējies, divas pirmās reizes ar pamatiedzīvotājām.

## Ārējās saites

*
Budas-Kašaļovas rajons

**Budas-Kašaļovas rajons** (, ) ir Baltkrievijas administratīvais rajons Gomeļas apgabala ziemeļaustrumu daļā. Tas robežojas ar Gomeļas apgabala Čačerskas rajonu ziemeļaustrumos, Vjetkas rajonu austrumos, Gomeļas rajonu dienvidos, Rečicas rajonu dienvidrietumos, Žlobinas rajonu rietumos un Rahačovas rajonu ziemeļrietumos.
Jūles muiža

**Jūles muiža** (arī **Jūlesmuiža**) ir ciems Dobeles novada Tērvetes pagastā. Atrodas pagasta dienvidu daļā 2,3 km no pagasta centra Zelmeņiem un 82,9 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atrodas nomaļus no valsts autoceļiem.

## Atsauces
ASAP Rocky

**Rakims Atelstons Maierss** (dzimis ), profesionāli pazīstams kā **A$AP Rocky**, ir amerikāņu reperis, mūzikas producents un ierakstu vadītājs. Dzimis un audzis Hārlemā, viņš sāka savu muzikālo karjeru kā hiphopa kolektīva A$AP Mob dalībnieks, no kura viņš pārņēma savu vārdu. 2011. gada augustā Rocky singls "Peso" tika nopludināts tiešsaistē, un dažu nedēļu laikā to sāka atskaņot radio ēterā. Vēlāk tajā pašā gadā Rocky izdeva savu debijas miksteipu *LIVE.LOVE.A$AP*, izpelnoties plašu kritiķu atzinību. Viņa izlaušanās projekta panākumi noveda pie kopuzņēmuma ierakstu līguma ar Polo Grounds Music, RCA Records un Sony Music Entertainment.

Viņa debijas studijas albums *LONG.LIVE.A$AP* (2013) debitēja Billboard 200 pirmajā vietā, un vēlāk Amerikas Ierakstu industrijas asociācija (RIAA) to sertificēja ar dubultplatīnu. Pirms albuma tika izdots Rocky izlaušanās singls "Fuckin' Problems" (piedalās Drake, 2 Chainz un Kendrick Lamar), kas 2014. gada Grammy balvu pasniegšanas ceremonijā tika nominēts kā labākā repa dziesma.

2015. gadā Rocky izdeva savu otro albumu ar nosaukumu *AT.LONG.LAST.A$AP*. Albums bija Rocky otrais albums pēc kārtas, tas debitēja Billboard 200 pirmajā vietā un saņēma pārsvarā pozitīvas mūzikas kritiķu atsauksmes. Albuma singls "L$D" 2016. gada Grammy balvu pasniegšanas ceremonijā tika nominēts kā labākais mūzikas video.

2018. gadā Rocky izdeva savu trešo albumu *[[TESTING]]*, kas sasniedza augstāko punktu vairāku valstu pirmajā pieciniekā, tostarp Billboard 200.

Rocky ir ieguvis BET balvu, divas BET Hip Hop Balvas, MTV Video Music Balvas Japan un MTVU Woodie Balvas, kā arī ir nominēts divām Grammy balvām, sešām World Music Awards, trim MTV Video Music Awards un divām MTV Europe Music balvām. Rocky ir arī režisējis mūzikas videoklipus sev, Denijam Braunam un citiem A$AP Mob dalībniekiem. Turklāt viņš producē ierakstus ar pseidonīmu **Lord Flacko**.

## Diskogrāfija

###### Studijas albumi

* *LONG.LIVE.A$AP* (2013)
* *ATLONGLASTA$AP* (2015)
* *[[Testing|TESTING]]* (2018)
* *Don't Be Dumb* (2026)

## Ārējās saites

*
Jaunzemju strauts

**Jaunzemju strauts** ir Skujaines labā krasta pieteka Dobeles novadā.

Izteka pie Tērvetes pagasta Krievaiņu mājām. Tek ziemeļu - ziemeļaustrumu virzienā. Ietek Skujainē lejpus Skujaines ūdenskrātuves. Jaunzemju strautu šķērso valsts autoceļš V1111 (Vītiņi–Vētras–Krustiņi–Tērvete), tā krastos neatrodas lielas apdzīvotās vietas.

## Atsauces
Uztvere

**Uztvere** () ir procesu kopums, ar kuru palīdzību cilvēks atpazīst, organizē, kā arī piešķir jēgu reakcijām uz vides stimuliem. Signāli, kas stimulē centrālo nervu sistēmu, rodas, ķīmiski vai fiziski iedarbojoties uz maņu orgānu sistēma.

## Uztveres klasifikācija
Pastāv vairāki klasifikācijas veidi, pēc kuriem var iedalīt uztveri.

### Maņu orgānu sistēma
Pēc maņu orgānu sistēmas iedales veida uztveri iedala:
* redzes
* dzirdes
* taustes
* garšas
* ožas.
Šīs maņas ļauj interpretēt vizuālos, audiālos, taustes, garšas un ožas stimulus.

### Matērijas eksistences forma
Pēc matērijas eksistences formām uztveri iedala:
* telpas
* kustības
* laika

## Dziļuma uztvere
Vēl viens uztveres veids ir dziļuma uztvere. Tā ir spēja uztvert trīsdimensiju telpu un novērtēt attālumu līdz objektiem. Daļa no dziļuma uztveres ir iedzimta, bet daļa — iegūta pieredzes ceļā. Izmantojot dažādas norādes un ziņojumus no mūsu ķermeņa un ārējas vides, iegūstam informāciju par telpu un attālumu, kas dod iespēju uztvert dziļumu.

### Binokulārā dziļuma uztvere
Binokulārās dziļuma uztveres norādes rodas no attēlu atšķirības uz acu tīklenes. Starp acīm ir noteikts attālums, tāpēc asai redzei ir vajadzīga abu acu koordinācija. Smadzeņu garoza automātiski savieno acīs nedaudz dažādi projecētos attēlus vienā veselumā, ļaujot uztvert dziļumu. Svarīga binokulārās redzes īpatnība ir konverģence.
Dziļuma noteikšanai tiek izmantots arī akomodulācijas process.

### Monokulārā dziļuma uztvere
Monokulārās dziļuma uztveres norādes ir iespēja uztvert dziļumu, izmantojot vienu aci. Tās ir vairākas:
* pozīcija,
* relatīvais lielums,
* lineārā perspektīva,
* savstarpējā attiecība,
* skaidrums,
* kustība.

## Uztveres ilūzijas
Uztveres ilūzijas rodas tad, kad uztveres procesi, kas parasti palīdz uztvert apkārtējo pasauli pietiekami labi un precīzi, kādā situācijā notiek neadekvāti un cilvēks uztver kaut ko sagrozītā veidā vai to, kas vispār neeksistē. Dažas no populārākajām uztveres ilūzijām ir Millera-Laiera, Vunta, Ebinghauza un citas ilūzijas.

## Piezīmes un atsauces
### Piezīmes

### Atsauces

## Literatūra
*
Kriminālliteratūra

**Kriminālliteratūra** ir literatūras žanrs, kas apraksta noziegumus, to atklāšanu un motīvus. Kriminālliteratūrai ir vairāki apakšžanri: detektīvs, juridiskais trilleris, detektīvromāns. Noslēpumainība ir galvenais šo daiļdarbu elements.

## Kriminālliteratūras vēsture
Senākais pazīstamākais kriminālliteratūras darbs ir Tomasa Skinera Stura anonīmais darbs "Ričmonda" (1827). Labāk pazīstami ir Edgara Alana Po darbi — "Slepkavības Rū Morgā" (1841), "Marijas Rože Noslēpums"(1841) un "Nozagtā vēstule" (1842).

Artura Konana Doila "Šerloks Holmss" ir uzskatāms par iemeslu kriminālliteratūras žanra popularitātei.

## Kriminālliteratūras kategorijas

### Detektīvs
* Ieslēgtās telpas noslēpums: detektīvromāns, kuros noziegums tiek veikts it kā saskaņā ar neiespējamiem apstākļiem, piemēram, aizslēgta telpa,kurā neviens noziedznieks nevarētu iekļūt.
* Apgāzts detektīvstāsts: žanrs, kurā lasītājs zina, kas ir noziedznieks un viss darbs ir par to, kā detektīvs atklāj to, ko lasītājs jau zina.
* Psiholoģiskais trilleris: šim trillera apakšžanram raksturīgas daudzas detektīva iezīmes.

## Filmas un literatūra
Kriminālliteratūras adaptācijas filmās vai seriālos guvušas lielus panākumus, piemēram, filma "Jēru klusēšana" un seriāls "Šerloks Holms" (2010).

## Videospēles
Kriminālžanrs izplatījies arī līdz videospēlēm, kā piemēru var minēt *L.A. Noire*, kurā spēlētājam tiek piedēvēta policista loma, kas izmeklē noziegumu vietas, izjautā aizdomās turētos vai aculieciniekus un beigās notver vaininieku.

## Atsauces
Rocket League

***Rocket League*** ir video spēle no spēļu veidotājiem *[[Psyonix]]*. *Rocket League* ir auto futbola žanra spēle. Spēle tika publicēta 2015. gada 7. jūlijā uz tādām platformām kā *[[Microsoft Windows]]* un *[[Playstation 4]]*. Bet vēlāk to publicēja arī *[[Xbox One]]*, *[[OS X]]*, *[[Linux]]* un *[[Nintendo Switch]]* lietotājiem.

Spēli bija iespējams iegādāties digitālās izplatīšanas platformā *[[Steam]]*, kopš 2020. gada tā tiek izplatīta par brīvu. *Rocket League* ir iespējams spēlēt vienspēlētāja vai daudzspēlētāju režīmos. Vienā spēlē var spēlēt cilvēki no visām platformām.
*Rocket League* ir spēles SARPBC turpinājums. IGN spēli ir novērtējis ar 8/10.

Drīz pēc spēles izlaišanas to pasludināja par oficiālu e-sporta disciplīnu. Pirmais oficiālais *Rocket League* turnīrs norisinājās 2015. gada septembrī. To organizēja MLG.

## Spēlētāji

Kopējais spēlētāju skaits no visām platformām 2018. gadā bija 40+ miljoni.

## Atsauces

## Ārējās saites
*