open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Pēternieki (Olaines pagasts)

**Pēternieki** ir ciems Olaines novada Olaines pagastā. Izvietojušies pagasta dienviddaļā Misas krastos pie autoceļa V28 pieslēguma autoceļam A8  no pagasta centra Jaunolaines,  no novada centra Olaines un 28 km no Rīgas centra.

Apdzīvotā vieta izveidojusies pie bijušās Pētermuižas *(Peterhof)* centra un Pēternieku pagasta valdes. Pēterniekos atrodas katoļu baznīca un kapsēta. Pētermuižas ēkas un parks ir vietējas nozīmes kultūrvēsturiskie pieminekļi.

## Vēsture
1880. gadā Voldemārs fon Knīrīms Pēternieku muižā izveidoja un vadīja Rīgas Politehniskās augstskolas pētījumu saimniecību  (), bet 1912. gadā Pēterniekos nodibināja Purvu kultūru pētniecisko staciju (*Station für Moorkultur*). Stacijas nopostītas Pirmā pasaules kara kaujās 1915. gadā.
Vēlāk muižas parkā pie trim kokiem bijušas piestiprinātas piemiņas plāksnes Latvijas lauksaimniecības zinātnes celmlaužiem, kas norautas Otrā pasaules kara gados.

## Iedzīvotāji
### Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSP datiem.

## Atsauces
Peterhof

***Peterhof*** var būt šādu apdzīvoto vietu vai bijušo muižu vāciskais nosaukums:
* Pēternieki Olaines pagastā
* Pētermuiža Valles pagastā
Triju aizu aizsprosts

thumbnail|235px|Triju aizu aizsprosts 2009. gadā
**Triju aizu aizsprosts** (, ) ir hidroelektrostacija, kas uzbūvēta uz Jandzi upes netālu no Saņdoupinas pilsētas, Hubei provinces rietumos, Ķīnā. Triju aizu aizsprosts ir pasaulē lielākā elektrostacija pēc tās uzstādītās jaudas (22,5 GW) un otra lielākā aiz Itaipu aizsprosta pēc saražotā elektroenerģijas daudzuma gadā.

Triju aizu aizsprostu sāka būvēt 1994. gadā. Izņemot kuģu slūžas, aizsprosts tika pabeigts un nodots ekspluatācijā . Savukārt pats aizsprosts tika uzbūvēts jau 2006. gadā. Celtniecības izmaksas tiek lēstas 180 miljardu juaņu (39 miljardu ASV dolāru) apmērā. Aizsprosts tika uzcelts ne tikai elektroenerģijas ražošanai, bet arī plūdu ierobežošanai un apūdeņošanai.

Triju aizu aizsprosts ir 2335 m garš un 101 m augsts. Aizsprosta dēļ izveidojusies ūdenskrātuve ir vairāk nekā 600 km gara, dziļākajā vietā — 185 m dziļa.
Baiba Indriksone

**Baiba Indriksone** (dzimusi  Rīgā, mirusi 2024. gada 14. maijā) bija latviešu teātra un kino aktrise, Nacionālā teātra aktrise.

## Dzīvesgājums
Dzimusi 1932. gadā Rīgā. Mācījās Valda Zālīša pamatskolā, vēlāk Rīgas 3. vidusskolā. Studēja Latvijas Valsts konservatorijas Teātra fakultātē, kopš 1952. gada darbojās Drāmas (Nacionālajā) teātrī.

Spēlējusi nozīmīgas lomas Rīgas kinostudijas filmās "Vella kalpi" (*Lēne*) un "Limuzīns Jāņu nakts krāsā" (*Olita*). Filmējusies arī Krievijas un Lietuvas kinostudiju filmās.

Indriksones laulībā ar kinorežisoru Aleksandru Leimani dzimis dēls Aivars Leimanis — pazīstams baleta mākslinieks.

Mirusi 2024. gada 14. maijā Rīgā.

## Apbalvojumi
* Triju Zvaigžņu ordeņa IV šķira (2007)

## Nozīmīgākās lomas teātrī
* *Marija Antonovna* (N. Gogoļa "Revidents", 1952)
* *Aņa* (A. Čehova "Ķiršu dārzs", 1953)
* *Līziņa* (R. Blaumaņa "Indrāni", 1954)
* *Dina* (Raiņa "Jāzeps un viņa brāļi", 1956)
* *Lučia* (E. de Filipo "Filumēna Marturāno", 1958)
* *Līziņa* (J. Zeibolta "Dullais barons Bunduls", 1959)
* *Felicita* (P. Pētersona "Balto torņu ēnā", 1959)
* *Ņina* (V. Panova "Atvadas baltajām naktīm", 1961)
* *Oļa* (K. Simonova "Tā arī būs", 1963)
* *Auce* (R. Blaumaņa "Skroderdienas silmačos", 1965)
* *Fanija* (M. Paņola "Mariuss", 1966)
* *Japiņa* (H. Gulbja "Aijā, žūžū, bērns kā lācis", 1968)
* *Marija* (F. Molnāra "Lilioms", 1971)
* *Māte* (M. Fermo "Krīt klaudzot durvis", 1973)
* *Betīna* (E. Skarpetas "Skrandaiņi un augstmaņi", 1988)
* *Ingus māte* (L. Stumbres "Klusā daba ar cilvēkiem", 1982)
* *Antonija* (H. Gulbja "Alberts", 1983)
* *Pamela* (B. Dž. Patrika "Augstākais bauslis", 1988)
* *Bergena kundze* (A. Lindgrēnas 'Pepija', 2002)
* *Kociņa kundze* (E. Vulfa "Sensācija", 2004)
* *Māte* (B. Šrēdera "Māte un dēls", 2007)

## Filmogrāfija

## Atsauces

## Ārējās saites
* 
* Baiba Indriksone, filmas.lv
* Profils Latvijas Radošo savienību padomes mājaslapā
* Nacionālais teātris 
* Kino-teatr.ru
Botsvānas futbola izlase

**Botsvānas futbola izlase** ir futbola komanda, kas pārstāv Botsvānu starptautiskās sacensībās. Āfrikas Nāciju kausam ir kvaficējusies divas reizes — 2012. un 2025. gadā.

## Pasaules čempionātos
* 1930-1990 - *Nepiedalījās*
* 1994 - *Nekvalificējās*
* 1998-2002 - *Nepiedalījās*
* 2006-2010 - *Nekvalificējās*
* 2014 - *[[2014. gada FIFA Pasaules kausa kvalifikācija — CAF zona|Nekvalificējās]]*
* 2018 - *Nekvalificējās*
* 2022 - *Nekvalificējās*
* 2026 - *[[2026. gada FIFA Pasaules kausa kvalifikācija — CAF zona|Nekvalificējās]]*

## Āfrikas Nāciju kausā
* 1957-1992 - *Nepiedalījās*
* 1994-2010 - *Nekvalificējās*
* 2012 - Grupu turnīrs
* 2013-2017 - *Nekvalificējās*
* 2019 - *Nekvalificējās*
* 2021 - *Nekvalificējās*
* 2023 - *Nekvalificējās*
* 2025 - Grupu turnīrs

## Ārējās saites
Pihajegi

**Pihajegi** (), arī **Edize** () ir upe Igaunijas ziemeļaustrumos, Austrumviru apriņķī. Pihajegi nosaukums latviski tulkojams kā **Svētupe**. Pihajegi garums - 28 km. Tā sākas Kohtlas pagastā, 6 km uz dienvidaustrumiem no Amulas ciema un ietek Narvas līci, Narvas upes ietekas Somu līcī ielokā.

## Tecējums
No Amulas līdz Kotinukas ciemam (bijušās Kukruzes muižas teritorijā) Pihajegi gultne ir regulēta un tā virzās dienvidaustrumu virzienā. Jehvi pilsētas austrumos Pihajegi veido sateci ar Tammiku grāvi, tālāk, veidojot līkumotu gultni, virzās paralēli Tallinas-Narvas šosejai austrumu virzienā. Oru tuvumā veido sateci ar Vasaveres upi un pagriežas uz ziemeļiem, turpinot ceļu līdz Toilai, kur ietek Narvas līcī. Pēdējos 4 km pirms ieteces līcī upe tek pa gleznainu ieleju ar stāviem kaļķakmens krastiem, kas kopš 1936. gada ir Oru dabas lieguma (parka) teritorija.

Agrāk Pihajegi bija raksturīga lašu un foreļu populācija, kas pēc fosforītu ieguves uzsākšanas un sekojošās gruntsūdeņu piesārņošanas gājusi bojā.

## Pietekas
Pihajegi ir vairākas nelielas pietekas — pārsvarā strauti un grāvji.
*Kohtla-Jerves grāvis (*Kohtla-Järve*)
*Tammiku grāvis (*Tammiku*)
*Rausveres upe (*Rausvere*) — 10 km
*Vasaveres upe (*Vasavere*) — 13 km
*Megaras strauts (*Mägara*) — 12.1 km

## Attēlu galerija

 
File:Pühajõe org.jpg|Pihajegi ieleja pie Toilas.
File:Pühajõgi River Valley in Toila.JPG|Pihajegi ieleja pie Toilas.
File:Pühajõgi.jpg|Pihajegi Toilā.
File:Pühajõgi River in Toila.JPG|Pihajegi Oru parka teritorijā.


## Atsauces
Marienhauzenas pils

thumb|250px|Pilsdrupas uz Viļakas ezera salas.
**Marienhauzenas pils** () jeb **Viļakas viduslaiku pils** () bija viduslaiku mūra pils Viļakas ezera salā, kur kādreiz atradusies latgaļu koka ezerpils. Mūra pils celta 1509. gadā, nopostīta Lielā Ziemeļu kara laikā, līdz mūsdienām saglabājušās drupas.

Viļakas viduslaiku pils ir valsts nozīmes arheoloģijas piemineklis.

## Vēsture
[thumb|250px|Marienhauzenas pilsdrupas 1797. gadā ([Broces arhīvs).]]
thumb|250px|Viļakas pilsdrupu plāns (1890).
Uzskata, ka Viļakas ezerpils bija Purnavas jeb Pornavas () pilsnovada centrs. 1224. gadā pēc Atzeles dalīšanas Purnava, Bērzene, Abelene un Abrene tika Livonijas bīskapijai. 1293. gadā Rīgas arhibīskaps Johans Fehte savu Atzeles īpašumu katolizēšanai un aizsargāšanai pret Novgorodas kņazu iebrukumiem uz Viļakas ezera salas nodibināja klosteri, ko nodēvēja par "Marijas māju" (*Marienhausen*). 1509. gadā arhibīskaps Jaspers Linde uz salas uzcēla mūra ezerpili aizsardzībai pret Maskavijas karaspēka iebrukumiem. 1545. gadā kā pilskungs pieminēts Tenis Glāzenaps (*Tönnies Glasenap*).

Pēc sakāves Tirzas kaujā 1559. gadā arhibīskaps Vilhelms fon Brandenburgs Marienhauzenu ieķīlāja Polijas karalim Sigismundam II Augustam. 1560. gadā pilī ieradās poļu un lietuviešu garnizons un tā kļuva par pilsnovada pārvaldes centru. Iepretim pils salai izveidojās Viļakas senpilsēta.
1577. gadā Krievijas cars Ivans IV pili nopostīja, bet Polijas karalis Stefans Batorijs lika pili atjaunot.
1582. gada Jamas Zapoļskas miera līgumā tā nodēvēta par Viļakas pilsnovada citadeli (, *Улех*).

Poļu—zviedru kara laikā zviedru karaspēks pili ieņēma 1601. un 1625. gadā. 1629. gadā pils kļuva par Inflantijas vaivadijas Marienhauzenas stārastijas centru un administratora rezidenci. Pils kalpoja galvenokārt kā garnizona apmetne.
Lielā Ziemeļu kara laikā Marienhauzenas pils tika pilnīgi nopostīta.

2020. gadā atklāja pontonu laipu no Viļakas ezera krasta līdz pilssalai. Arī salā izveidoja pastaigu taku vairāk nekā 400 metru garumā.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Armin Tuulse. Die Burgen in Estland und Lettland. Dorpater Estnischer Verlag, 1942  (vāciski)
Narvas līcis

**Narvas līcis** (, ) ir līcis Baltijas jūras Somu līča dienvidaustrumu daļā. Narvas līča akvatoriju dala Igaunija (līča dienviddaļa) un Krievija (līča ziemeļaustrumdaļa). Līča krastus veido Austrumviru apriņķa piekraste dienvidos un Kurgolovas pussala austrumos.

Narvas līča garums ir aptuveni 40 kilometru, platums pie ieejas līcī 90 kilometru. Narvas līcis dziļākajās vietās sasniedz līdz pat 60 metru dziļumu.

Narvas līča krasta līnijas kopgarums ir 130 km. Vidēji no janvāra līdz aprīlim līci klāj ledus sega. Narvas līcī ieplūst Narvas upe.

## Raksturojums
Narvas līča austrumu krasts Krievijai piederošajā Kurgolovas pussalā ir zems un smilšains, tāds pats tas ir arī Igaunijai piederošajā līča dienviddaļā — Narvas grīvā un 8,5 km uz rietumiem no Igaunijas un Krievijas robežas. Tālāk uz rietumiem krasts strauji maina raksturu un veido augstu piekrastes klints sienu. 

Narvas līcī ir vairākas salas, kas koncentrējas līča austrumu daļā, netālu no Korgulovas pussalas — Vigrunda, Hangeloda, Remisāri, Kurgolovas Reima, Herkaluda, Kehvitluda, Keukosāri, Janisāri, Metasāri, Sikosāri, Borisluda, Kirjasāri, Mučnoja, Reimosāre.

Apdzīvotas vietas līča piekrastē atrodas pārsvarā Igaunijas teritorijā. Lielākās apdzīvotās vietas ir Sillamē pilsēta, kā arī kūrortpilsēta Narva-Jēsū pie Narvas upes grīvas un Toilas ciems.

## Attēlu galerija

Päite cliff, 2010-06.jpg|Peites klintis
Ust-Narva-15.jpg|Smilšu pludmales Narvas grīvas tuvumā
Aseri cliff, June 2010.jpg|Stāvkrasts Azeri ciema apkaimē


## Atsauces

## Ārējās saites
Pléiades 1B

**Pléiades 1B** (no  "Plejādes") ir Francijas Zemes tālizpētes pavadonis, kas paredzēts gan civilai, gan militārai izmantošanai. Palaists 2012. gada decembrī.

Kosmiskais aparāts ir analoģisks pirms gada palaistajam Pléiades 1A. Pavadoņa attēlu izšķirtspēja ir 50 cm; lai gan optiskās sistēmas izšķirtspēja ir 70 cm, pēc attēlu apstrādes attēlos var izšķir detaļas pusmetra diametrā.

*Pléiades* kosmisko aparātu izgatavojis Eiropas lielākais kosmiskais ražotājs EADS Astrium uz platformas AstroSat-1000 bāzes; instrumentus piegādāja Thales Alenia Space.

*Pléiades 1B* tika palaists  02:02:50 UTC ar Krievijas nesējraķeti Sojuz-ST/Fregat-MT no Gviānas kosmiskā centra Franču Gviānā. 55 minūtes pēc starta no *Fregat* augšējās pakāpes tika atdalīts *Pléiades*.

## Atsauces
Mālkalne

**Mālkalne** ir Daugavas kreisā krasta pieteka Augšdaugavas novadā. Sākas kā novadgrāvis purvainā apvidū Vecsalienas pagastā pie „Bumbieriem“, tek austrumu—ziemeļaustrumu virzienā. Upes augštece regulēta, no Keirāniem tek pa šauru gravu. Ietek Daugavā pie Ritāniem lejpus Poguļankas ietekas. Upi šķērso autoceļš V673.

## Atsauces
Juris Lejaskalns

**Juris Līkums-Lejaskalns** (dzimis  Rīgā, miris ) bija latviešu teātra un kino aktieris, Nacionālā teātra aktieris no 1956. gada līdz pat savai nāvei.

## Biogrāfija
Juris Lejaskalns (Līkums) ir dzimis 1935. gadā Rīgā, scenogrāfa Herberta Līkuma un Nacionālā teātra aktrises Olgas Lejaskalnes ģimenē. Kara laikā kopā ar vecākiem evakuējies uz Krieviju.

Juris Lejaskalns ir beidzis Latvijas Valsts konservatorijas Teātra fakultāti, no 1956. gada darbojās Nacionālā (Drāmas) teātra trupā. 1969. gadā saņēmis Latvijas PSR Nopelniem bagātā skatuves mākslinieka goda nosaukumu. Filmējies ap 30 Rīgas Kinostudijas un citu PSRS kinostudiju filmās.

Miris pēkšņā nāvē .

## Nozīmīgākās lomas teātrī
* *Klaids Grifitss* (T. Dreizera "Amerikāņu traģēdija", 1960)
* *Edgars* (D. Zigmontes "Jūras vārti", 1961)
* *Alansonas hercogs* (A. Upīša "Žanna d'Arka", 1962)
* *Pilots* (V. Lāča "Juris Indrups", 1964)
* *Pumpuriņš* (H. Gulbja "Aijā, žūžū, bērns kā lācis", 1968)
* *Elmārs* (H. Gulbja "Cīrulīši", 1975)
* *Hlopovs* (N. Gogoļa "Revidents", 1981)
* *Sauspurvis* (A. Brigaderes "Kad sievas spēkojas", 1989)

## Filmogrāfija

## Ārējās saites

* Kino muzejs
* Profils Latvijas Radošo savienību padomes mājaslapā
* Spotnet.lv personība 
* Kino-teatr.ru
Sausna

**Sausna**, **sausne** jeb **sausā viela** ir bezūdens vielas daudzums. Pie pārtikas sausnes pieder ogļhidrāti, tauki, olbaltumvielas, vitamīni un minerālvielas. Dzīvnieku valsts izejvielās un to produktos sausnes saturs var būt ļoti atšķirīgs. Govs pienā sausnes saturs svārstās no 11 līdz 14 procentiem, bet, piemēram, Šveices sierā tas ir ap 63%.

## Atsauces
Oru (stacija)

**Oru** () ir stacija Igaunijā, Austrumviru apriņķa Kohtla-Jerves pilsētas Oru pilsētas daļā, dzelzceļa iecirknī Tapa—Narva un tā atrodas 35,8 km attālumā no Narvas, 96,5 km attālumā no Tapas un 174,2 km attālumā no Tallinas. Oru stacijā pietur Tapas (Tallinas) un Narvas virzienā kursējošie starppilsētu pasažieru dīzeļvilcieni (2012. gadā 1 vilciena sastāva pāris dienā).

## Skatīt arī
*Igaunijas pasažieru dzelzceļa pārvadājumi (austrumu virziens)

## Ārējās saites
*Oru stacija (attēlu galerija)
*Oru stacijas profils ''EVR'' mājas lapā 

## Atsauces
Viekšņi

**Viekšņi** () ir pilsēta Lietuvā, Telšu apriņķa Mažeiķu rajona pašvaldībā, 13 kilometrus uz dienvidaustrumiem no Mažeiķiem. Pilsēta atrodas Ventas upes labajā krastā, vēsturiskajā Žemaitijas novadā.

## Vēsture
Vēstures avotos Viekšņi pirmo reizi minēti 1253. gadā. 16. gadsimtā apdzīvotā vieta kļuva par nozīmīgu tirdzniecības centru. 1725. gadā pilsētai tika piešķirtas Magdeburgas tiesības un ģerbonis. 19. gadsimta otrajā pusē pilsētas attīstību veicināja dzelzceļa līnijas Liepāja—Romni izbūve netālu no pilsētas.

Pilsētā vēsturiski bijusi liela ebreju kopiena. 19. gadsimtā Viekšņi bija pazīstami kā nozīmīgs amatniecības un māla podniecības centrs.

## Apskates objekti
* Viekšņu Sv. Jāņa Kristītāja baznīca: celta 1854. gadā, iespaidīga mūra celtne ar raksturīgiem arhitektūras elementiem.
* Viekšņu vecā aptieka: dibināta 1859. gadā, viena no senākajām aptiekām Lietuvā, kurā mūsdienās iekārtots muzejs. Tā ir unikāla ar to, ka tajā saglabāts 19. gadsimta interjers un farmācijas piederumi.
* Aviācijas pamatlicēja Aleksandra Griškeviča (*Aleksandras Griškevičius*) muzejs: atrodas mājā, kurā dzīvoja zinātnieks un izgudrotājs.
* Piemineklis brāļiem Biržiškām: veltīts trijiem ievērojamiem lietuviešu kultūras darbiniekiem.
* Viekšņu ūdensdzirnavas: atrodas Ventas upes krastā.

## Ievērojami cilvēki
* Mīkols Biržiška (*Mykolas Biržiška*, 1882–1962) — literatūrvēsturnieks un politiķis, viens no Lietuvas neatkarības akta parakstītājiem.
* Vaclovs Biržiška (*Vaclovas Biržiška*, 1884–1956) — kultūras vēsturnieks un bibliogrāfs.
* Viktors Biržiška (*Viktoras Biržiška*, 1886–1964) — matemātiķis un inženieris.
* Aleksandrs Griškevičs (*Aleksandras Griškevičius*, 1809–1863) — aviācijas teorētiķis un izgudrotājs, pavadījis pilsētā mūža nogali.

## Atsauces

## Ārējās saites
Mikņu ciems

**Mikņu ciems** ir ciems Kurzemes dienvidrietumos, Dienvidkurzemes novada Rucavas pagastā uz ziemeļaustrumiem no Rucavas pie autoceļa P113 (Grobiņa—Bārta—Rucava). 

## Ārējās saites
*LĢIA vietvārdu datubāze
Vitālijs Pavlovs

**Vitālijs Pavlovs** (dzimis  Rīgā) ir Latvijas hokejists, labās malas uzbrucējs. Pašlaik (2024) spēlē Lielbritānijas hokeja līgas vienībā *[[Fife Flyers]]*.

## Spēlētāja karjera
Karjeru sācis 2007. gadā Latvijas hokeja līgas kluba SK LSPA/Rīga sastāvā. 2008.—2009. gada sezonā pārstāvēja DHK Latgale klubu Baltkrievijas Ekstralīgā. Turpmākās divas sezonas aizvadīja HK Liepājas "Metalurgs" sastāvā, 2010.—2011. gada sezonā kļūstot arī par Latvijas čempionu. 2011.—2012. gada sezonu aizvadīja Kazahstānas hokeja līgā, kur pārstāvēja Atiravas "Beibarys" klubu. 

2012. gada vasarā uzbrucējs noslēdza trīs gadu līgumu ar KHL klubu Rīgas "Dinamo". Komanda Pavlovu izīrēja somu klubam "Jokipojat", taču decembrī hokejists atgriezās "Dinamo" sastāvā.

V. Pavlovs pārstāvēja Latvijas hokeja izlasi 2014. gada ziemas olimpisko spēļu hokeja turnīrā Sočos. Hokejista analīzēs, kas ņemtas šī turnīra laikā, tika konstatēts dopings (metilheksānamīns). Par šo pārkāpumu sportists tika diskvalificēts uz pusotru gadu.

## Karjeras statistika
### Klubu statistika

## Atsauces

## Ārējās saites
Vaivara (stacija)

**Vaivara** () ir stacija Igaunijā, Austrumviru apriņķa Vaivaras pagastā, dzelzceļa iecirknī Tapa—Narva un tā atrodas 25,1 km attālumā no Narvas, 107,2 km attālumā no Tapas un 184,9 km attālumā no Tallinas. Vaivaras stacija apkalpo starppilsētu pasažieru vilcienu satiksmi, kā arī veic dzelzceļa kravu operācijas. Vaivarā pietur Tapas (Tallinas) un Narvas virzienā kursējošie starppilsētu pasažieru dīzeļvilcieni (2012. gadā 1 vilciena sastāva pāris dienā).

No Vaivaras stacijas atzarojas pievedceļi uz Sillamē ostu (uz ziemeļiem), uz slānekļa ieguves šahtām (Vīvikonna u.c.) un Narvas hidroelektrostaciju (uz dienvidiem).

## Stacijas ēka
Pirmā Vaivaras stacijas ēka tika būvēta pēc tipveida projekta un bija vairāku 1870. gadā celto stacijas ēku līdziniece (Šarlotenhofa, Baltijas osta u.c.). Otrā pasaules karā ēka gājusi bojā.
thumb|250px|Pirmā Vaivaras stacija
Pašreizējā Vaivaras stacijas ēka celta 1950. gadu sākumā. Ēkas arhitektūra ieturēta tolaik valdošajā Staļina klasicisma/baroka stilā un ir daudzu šajā laika periodā celto stacijas ēku līdziniece. Šāds stacijas tips sastopams ne vien Igaunijā — Sonda, Viljandi, Kohtla, bet arī Latvijā — Limbaži, Zemitāni, Koknese.

Kopš 2000. gadu sākuma Vaivaras stacijas ēka netiek izmantota.

## Skatīt arī
*Igaunijas pasažieru dzelzceļa pārvadājumi (austrumu virziens)

## Ārējās saites
*Vaivaras stacija (attēlu galerija)

## Atsauces
Postgrandžs

**Postgrandžs** () ir alternatīvā roka apakšžanrs, kas radās 1990. gadu vidū un kas skaņas un estētikas ziņā bija kā grandžmūzika, bet ar komerciāli pieņemamāku un raidstacijām draudzīgāku toni. Tas ļāva daudzām Ziemeļamerikas postgrandža grupām kā *[[Foo Fighters]]*, *[[Nickelback]]*, *[[Creed (grupa)|Creed]]* un *[[Matchbox Twenty]]* kļūt par vienām no populārākajām rokmūzikas grupām tūkstošgades mijā. Lielu popularitāti iemantoja arī postgrandža grupas no citiem reģioniem, piemēram, *[[Bush (grupa)|Bush]]* no Anglijas un *[[Silverchair]]* no Austrālijas. Postgrandžā pārsvarā dominē vīriešu dzimuma izpildītāji. Viens no komerciāli veiksmīgākajiem postgrandža stila piemēriem ar sievietes vokālu ir Alanisas Morisetes albums *[[Jagged Little Pill]]*.

## Postgrandža grupas

* *[[Foo Fighters]]*
* *[[Nickelback]]*
* *[[Creed]]*
* *[[Staind]]*
* *[[Seether]]*
* *[[Three Days Grace]]*
* *[[Puddle of Mudd]]*
* *[[Breaking Benjamin]]*
* *[[Matchbox Twenty]]*
* *[[Daughtry]]*
* *[[Dishwalla]]*

## Atsauces
Dzilnuciems

**Dzilnuciems** (agrāk arī **Dzilnas**) ir apdzīvota vieta Mārupes novada Babītes pagastā. Izvietojusies pagasta dienvidaustrumos Dzilnupes un Božu ūdenskrātuves krastos pie autoceļa A10  no pagasta centra Piņķiem,  no novada centra Mārupes un  no Rīgas centra.

Apdzīvotā vieta izveidojusies pie bijušās Piņķu mācītājmuižas. Izaugusi 20. gadsimta beigās kā privātmāju ciems. Božu ūdenskrātuves krastā atrodas atpūtas komplekss «Taureņi».

## Iedzīvotāji
### Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSP un OSP datiem.

## Atsauces
Dzilnas

**Dzilnas** var būt:
* Dzilnas — putnu dzimta
* Dzilnas — apdzīvota vieta Laucesas pagastā
* Dzilnuciema cits nosaukums
Auvere (stacija)

**Auvere** () ir stacija Igaunijā, Austrumviru apriņķa Vaivaras pagastā, dzelzceļa iecirknī Tapa—Narva un tā atrodas 16 km attālumā no Narvas, 116,3 km attālumā no Tapas un 194 km attālumā no Tallinas. 2012./2013. gada sezonā starppilsētu pasažieru vilcienu apstāšanās Auveres stacijā uz laiku ir pārtraukta.

## Stacijas ēka
Auveres stacija tika ierīkota 1872. gadā. Pēc tipveida projekta celtā stacijas ēka līdzinājās citām 1872. un 1876. gadā celtajām Baltijas dzelzceļa staciju ēkām — Lehtsei, Kehrai un Kohtlai. Visas bija pēc dizaina un apjoma identiskas celtnes. Līdz 21. gadsimtam saglabājušās divas — Kehra un Lehtse. 
thumb|250px|Auveres stacija 1931. gadā
Auveres vēsturiskā stacijas ēka 1980. gadā tika nojaukta, tās vietā tika uzbūvēts vienstāva funkcionālisma stila stacijas paviljons ar vaļēju terasi un jumta pārsedzi.

## Skatīt arī
*Igaunijas pasažieru dzelzceļa pārvadājumi (austrumu virziens)

## Atsauces
Valco

***Valco Oy*** bija Somijā reģistrēts uzņēmums, kas ražoja krāsu televizoru kineskopus. Tā īpašnieki bija Somijas valsts, Somijas televizoru ražotājs *[[Salora (Somijas uzņēmums)|Salora]]* un Japānas uzņēmums *[[Hitachi]]*.
Dibināts 1976. gadā.

Uzņēmumā vairākums piederēja Somijas valstij ar 60 % kapitāldaļu; 20 % bija *Salora* un 20 % *Hitachi*.

*Valco* ražotnes bija izvietotas Imatrā un Sotkamo.

## Vēsture
1976. gadā Somijas valdība, *[[Salora (Somijas uzņēmums)|Salora]]*, un Japānas uzņēmums *[[Hitachi]]* izveidoja kopuzņēmumu ***Valco***, lai Somijas televizoru rūpniecību apgādātu ar kineskopiem.

1978. gada 24. augustā Imatrā tika atklāta kineskopu rūpnīca. Kineskopus ražoja pēc *Hitachi* tehnoloģijas. 

Drīz kļuva skaidrs, ka kineskopu ražošana ir nerentabla, kā arī ražošanas procesā radās tehnoloģiskas problēmas. 
1979. gadā valdība sniedza aizdevuma garantijas, lai uzņēmumu izglābtu no bankrota. Septembrī tika atlaista daļa darbinieku.

1979. gada oktobrī uzņēmums tika pārdots *[[Valmet]]* un pārdēvēts par ***FinnValco***. Rūpnīca joprojām cieta zaudējumus, un 1980. gada decembrī kineskopu ražotne tika slēgta.

## Atsauces
Marko Pantāni

**Marko Pantāni** (; —) bija profesionāls Itālijas šosejas riteņbraucējs, kurš tika uzskatīts par vienu no labākajiem sava laika kalnu braucējiem. 1998. gadā viņš uzvarēja gan *[[Tour de France]]*, gan *[[Giro d'Italia]]*, kļūstot par pirmo Itālijas pārstāvi, kurš uzvarējis *Tour de France*, kopš Feličes Džimondi 1965. gada sasnieguma.

Viņa uzbrūkošais stils un agresīvā braukšana padarīja viņu par 1990. gadu beigu līdzjutēju favorītu. Viņa iesauka bija *Il Pirata*, jo viņš bija noskuvis galvu un nēsāja bandanu un auskarus. Būdams 172 cm garš un sverot 57 kilogramus, Pantāni atbilda klasiskajam priekšstatam par kalnu braucēju. Viņa stils kontrastēja ar individuālā brauciena ekspertiem kā pieckārtējais Tūres uzvarētājs Migels Indurains.

Lai arī viņam nekad netika uzrādītas pozitīvas dopinga analīzes, karjeras laikā pret viņu tika izvirzītas vairākas apsūdzības tā lietošanā. 1999. gada ''Giro d'Italia'' viņš tika izslēgts no sacensībām saistībā ar mainīgām asins rādītāju vērtībām. Lai arī viņš tika diskvalificēts "veselības iemeslu" dēļ, tika uzskatīts, ka Pantāni augstais hematokrita līmenis bija EPO lietošanas sekas. Sekojot turpmākajām apsūdzībām, Pantāni nokļuva depresijā, no kuras viņš nekad pilnībā neatguvās. Viņš mira 2004. gadā no saindēšanās ar kokaīnu.

## Sasniegumi lielajās tūrēs

Piezīme: IZST — izstājās

## Piemiņa
Kopš 2024. gada Emīlijas-Romanjas reģionā tiek rīkotas UCI 1.1 kategorijas sacensības *[[Memorial Marco Pantani]]*. Viņa dzimtajā Čezenatiko pilsētā atrodas Pantāni memoriālais muzejs, kas atvērts visu gadu.

Pantāni iedvesmojis franču biatlonistu Emiljēns Žaklēns un 2026. gada ziemas olimpiskos spēļu laikā viņš, vienojoties ar Pantāni ģimeni, valkāja viņa auskaru.

## Atsauces

## Ārējās saites
Johans Georgs Rēhehūzens

**Johans Georgs Rēhehūzens** (, arī *Reehusen, Rähausen, Rhähusen*, miris ap 1650. gadu) bija Zviedru Vidzemes luterāņu mācītājs  un valodnieks. Pirmās latviešu valodas gramatikas rokasgrāmatas *Manuductio ad linguam Lettonicam facilis & certa/monstrata a Joanne Georgo Rehehusen* () autors (sarakstīta ap 1630. gadu, iespiesta 1644. gadā).

## Dzīves gājums
Dzimis pirms 1600. gada skolotāja ģimenē tagadējā Vācijā. No 1613. gada studēja teoloģiju Erfurtes Universitātē.

No aptuveni 1628. gada Rēhehūzens strādāja par luterāņu mācītāju Aizkraukles un Kokneses draudzēs, vēlāk kļuva par Kokneses konsistorijas piesēdētāju. Šajā amatā Rēhehūzens vērsās pret luterāņu mācītāju sliktajām latviešu valodas zināšanām, kas neļāva pietiekami labi veikt ticības mācības izskaidrošanas darbu. Tādēļ viņš sagatavoja luterāņu katehisma izdevumu latviešu valodā un ap 1630. gadu latīņu valodā uzrakstīja mācību grāmatu *Manuductio ad linguam Lettonicam...*, kas kādu laiku izplatīta rokrakstos un 1644. gadā iespiesta par autora līdzekļiem G. Šrēdera spiestuvē Rīgā.

Miris ap 1650. gadu Aizkrauklē.

## Latviešu valodas gramatikas grāmata
Rēhehūzena *Manuductio ad linguam Lettonicam...* teksts ir latīņu valodā, priekšvārds un vingrinājumu norādes ir vācu valodā. Grāmatā ietverta latviešu vārdu locīšana un praktiskas sarunas. Viens gramatikas eksemplārs atrodas Latvijas Nacionālās bibliotēkas Alekseja Apīņa Reto grāmatu un rokrakstu lasītavā (šifrs RF1/6). Kurzemes superintendents Pauls Einhorns publicēja kritiku par Rēhehūzena latviešu valodas gramatikas rokasgrāmatu. Gramatika, lai gan uzrakstīta hronoloģski kā pirmā, iznāca iespiestā veidā jau pēc Georga Manceļa veiksmīgākā darba publikācijas un tādēļ neguva ievērību.

1901. gadā Augusts Bīlenšteins Latviešu literārās biedrības rakstu krājumā *Magazin* pēc norakstiem izveidoja Rēhehūzena gramatikas jauniespiedumu.

## Atsauces
Wireshark

***Wireshark*** ir bezmaksas atvērtā pirmkoda pakešu analizētājs. To izmanto tīkla traucējumu, analīzes, programmatūras, sakaru protokolu izstrādē un izglītībā. Sākotnēji to nosauca vārdā *Ethereal*, taču 2006. gada maijā projekts tika pārsaukts par *Wireshark*, preču zīmju problēmu dēļ.

*Wireshark* atbalsta vairums *[[UNIX|Unix]]*-tipa operētājsistēmas, iekļaujot *[[Linux]]*, *[[Mac OS X]]*, *[[BSD]]*, un *[[Solaris (operētājsistēma)|Solaris]]*, protams, atbalstot arī *[[Microsoft]]* operētājsistēmu. Ir izveidota arī termināļa bāzēta (bez grafiskā interfeisa) versija, kas saucas *TShark*. *Wireshark* un citas programmas, kā piemēram, *TShark* ir bezmaksas un izdotas zem GNU Vispārējās publiskās licences.

## Funkcionalitāte
*Wireshark* ir ļoti līdzīgs *[[tcpdump]]*, bet tam ir izveidots grafiskais interfeiss, kā arī dažas integrētas šķirošanas un filtrēšanas iespējas.

*Wireshark* atļauj lietotājiem ievietot saskarnes kontrolieri, kas atbalsta jauktu režīmu, kurā var redzēt visu datu plūsmu, ne tikai to, kas tiek adresēts vienai no saskarnes konfigurētajām adresēm. Uz *[[Linux]]*, *[[BSD]]* un *[[Mac OS]] X*, ar 1.0.0 *libpcap* vai jaunāku, 1.4 *Wireshark* un jaunākas var nolasīt arī bezvadu tīkla saskarnes kontroliera datu plūsmu.

## Vēsture
1990. gadu beigās Džeralds Kombss, datorzinātņu absolvents no Misūri Kanzassitijas universitātes, strādāja mazā interneta pakalpojumu sniedzēju firmā. Tolaik komerciālie protokolu analīzes produkti maksāja ap 1500 dolāriem, bet tie nedarbojās uz kompānijas primārajām platformām (*[[Solaris (operētājsistēma)|Solaris]]* un *[[Linux]]*), tāpēc Džeralds Kombss uzsāka *Ethereal* izstrādi un pirmo versiju izlaida 1998. gadā.

2006. gada maijā Kombss iestājās darbā *CACE Technologies*, taču viņam vēl joprojām piederēja autortiesības no lielākās *Ethereal* koda daļas (un pārējās tika atkārtoti izlaistas zem GNU GPL licences), tāpēc Kombss izmantoja *Ethereal Subversion* repozitorija saturu par pamatu *Wireshark* krātuvē. Tomēr viņam oficiāli nepiederēja *Ethereal* preču zīme, tāpēc tā tika nomainīta uz *Wireshark*. 2010. gadā *Riverbed Technologies* iegādājās *CACE Technologies* un kļuva par primāro *Wireshark* sponsoru.

Gadu gaitā *Wireshark* ir ieguvusi vairākas nozares balvas, ieskaitot *eWeek*, *InfoWorld* un *PC Magazine*. Tas arī ir vislabāk novērtētais pakešu meklētājs *Insecure.Org* tīkla drošības rīku aptaujā un 2010. gada augustā bija *SourceForge* mēneša projekts

## Iespējas
*Wireshark* ir programmatūra, kas "saprot" dažādu struktūru tīkla protokolus. Tādējādi ir iespējams attēlot iekapsulēšanu un laukus kopā ar to atšķirīgo pakešu nozīmi, kuru specificē dažādi tīkla protokoli. *Wireshark* izmanto *pcap*, lai attēlotu paketes, tāpēc tas paketes var notvert tikai tajos tīklos, kuri atbalsta *pcap*.
* Dati var tikt nolasīti no *[[Ethernet]]*, IEEE 802.11 un PPP
* Nolasītie dati var tikt apskatīti caur grafisku saskarni vai termināli
* Nolasītie faili var tikt programmatiski laboti vai pārkonvertēti ar komandrindas *editcap* programmu
* Nolasītajos datos var atrast VoIP zvanus
* Datus var pilnveidot, izveidojot datu filtrus

## Ārējās saites
*
Haims Sutins

**Haims Sutins** (; dzimis , miris ) bija Baltkrievijā dzimis ebreju izcelsmes franču ekspresionisma gleznotājs. Darbojies Parīzē starp pasaules kariem. Izveidoja savu stilu, ietekmējoties no tādiem māksliniekiem kā Rembrants, Šardēns un Kurbē.

Dzimis Smilavičos nabadzīgā ebreju ģimenē. No 1910. līdz 1913. gadam studēja Viļņas Mākslas akadēmijā. 1913. gadā emigrāja uz Franciju un mācījās Daiļo mākslu skolā pie Fernāna Kormona. Kādu laiku dzīvoja mākslinieku kolonijā *[[La Ruche]]*, kur sadraudzējās ar Amedeo Modiljāni. Lielākā daļa pazīstamāko darbu radīti no 1920. līdz 1929. gadam. Ebreju izcelsmes dēļ Otrā pasaules kara laikā, kad Franciju okupēja Vācijas karaspēks, Sutins nācās slēpties. Miris neveiksmīgas kuņģa čūlas operācijas laikā.

## Galerija

Sheep Behind a Fence by Chaim Soutine.jpg|Aita aiz žoga (ap 1940.g.)
Chaim Soutine-Red Donkey 1922.jpg|Ainava ar sarkano ēzeli (1922.g.)
Chaim Soutine - Les maisons, 1921.jpg|Ēkas (1921.g.)
Woman in Red Blouse MET DT7011.jpg|Sieviete sarkanā blūzē (ap 1919.g.)


## Ārējās saites

* Haims Sutins ''artcyclopedia'' 
* Sutina darbi Hehtu muzejā Haifā
Kamermūzika

[thumb|250px|[Jozefs Haidns vada stīgu kvartetu]]
**Kamermūzika** (no  — 'istaba') ir klasiskās mūzikas žanrs, kam raksturīga skaņas kompozīcija, ko veido neliels daudzums mūzikas instrumentu — parasti tāds, ko var satilpināt vienā pils zālē vai istabā. 

Sākotnēji 16. gadsimtā ar terminu "kamermūzika" apzīmēja vokāli laicīgo mūziku, kas tika atskaņota nelielam klausītāju lokam, vēlāk 17. gadsimtā šo terminu sāka attiecināt uz instrumentālo mūziku. Mūsdienās pazīstamā kamermūzika attīstījās Vīnes klasiskās skolas pārstāvju, piemēram, Haidna, Mocarta un Bēthovena, darbības laikā 18. gadsimtā, kad aizsākās stils instrumentālos skaņdarbus vai neliela apjoma vokālos skaņdarbus atskaņot nevis koncertzālē, bet mājās pie klausītāja, parasti, aristokrātu mājokļos un amatnieku salonos. Nelielai telpai bija savi ierobežojumi un tajā nevarēja atskaņot liela izmēra skaņdarbus, piemēram, operas vai simfonijas, tādēļ radās jauni atsevišķi žanri, kas iekļāva dažādu mūzikas instrumentu duetus, trio, kvartetus vai kvintetus, ar vai bez vokālā pavadījuma. No tiem ļoti populāri žanri ir sonāte un stīgu kvartets.

Kamermūzikas veidiem ir savi speciāli nosaukumi, atkarībā no izpildītāju skaita:
* Solo;
* Duets;
* Trio (tercets);
* Kvartets;
* Kvintets;
* Sekstets;
* Septets;
* Oktets;
* Nonets;
* Decimets.

## Ārējās saites
Pluņģes rajona pašvaldība

**Pluņģes rajona pašvaldība** () ir viena no Lietuvas pašvaldībām. Atrodas Telšu apriņķi, vēsturiskajā Žemaitijas novadā, bet līdz 13. gadsimta beigām ietilpa Kursā, un pēc 1422. gada Melnas līguma noslēgšanas nokļuva Lietuvas dižkunigaitijas sastāvā. Tā robežojas ar Skodas rajona, Mažeiķu rajona, Telšu rajona, Rietavas, Klaipēdas rajona un Kretingas rajona pašvaldībām.

## Seņūnijas

## Ārējās saites
Narva (stacija)

**Narva** () ir stacija Igaunijā, Austrumviru apriņķa Narvas pilsētā, dzelzceļa iecirknī Tapa—Narva un tā atrodas 1 km attālumā no Igaunijas republikas un Krievijas federācijas robežas, 132 km attālumā no Tapas un 209,6 km attālumā no Tallinas. 

Narvas stacija apkalpo starppilsētu un starptautisko pasažieru vilcienu satiksmi, kā arī veic dzelzceļa kravu operācijas. Narva ir starppilsētu pasažieru dīzeļvilcienu maršruta Tallina—Narva galapunkts (2012. gadā 1 vilciena sastāva pāris dienā), kā arī tajā apstāšanos veic starptautiskie tālsatiksmes vilcieni Tallina-Maskava un Tallina-Sanktpēterburga. 

Narvas stacija vienlaikus ir arī robežkontroles punkts, kurā tiek veiktas robežkontroles procedūras visiem Narvas stacijā pienākošajiem starptautiskajiem vilcieniem.

## Skatīt arī
*Igaunijas pasažieru dzelzceļa pārvadājumi (austrumu virziens)

## Atsauces
Tīreļi (Valgundes pagasts)

**Tīreļi** (agrāk arī **Kalnciems**, **Lielciems**) ir ciems Jelgavas novada Valgundes pagastā. Izvietojies pagasta ziemeļdaļā Lielupes labajā krastā autoceļu A9 un P99 krustojumā  no pagasta centra Valgundes,  no novada domes Jelgavā un  no Rīgas centra.

## Vēsture
Apdzīvotā vieta izveidojusies pie pārceltuves pār Lielupi ap bijušās Kalnciema muižas (*Kalnzeem*) centru un pirmskara Kalnciema pagastvaldi. Izaugusi pēckara gados kā kolhoza «Padomju Latvija» (vēlāk «Kalnciems», pēc tam «Vienība») ciemats, Kalnciema pagasta (līdz 1949. gadam), vēlāk Kalnciema ciema (1949.-1979. g.) administratīvais un sabiedriskais centrs. Tīreļos atrodas bibliotēka, veikals, degvielas uzpildes stacija, bet līdz 20. gadsimta 90. gadiem darbojās arī kultūras nams (klubs), kas pašlaik pieder privātpersonai.

## Iedzīvotāju skaita dinamika
Esošajās robežās, pēc CSP un OSP datiem.

## Cilvēki
1690. gadā Kalnciema muižas īpašnieka ģimenē piedzima vēlākais Kurzemes un Zemgales hercogs un Krievijas Impērijas reģents Ernsts Johans Bīrons.

## Atsauces

## Ārējās saites
Soldina (stacija)

**Soldina** () ir stacija Igaunijā, Austrumviru apriņķa Vaivaras pagasta Soldinas ciemā, dzelzceļa iecirknī Tapa—Narva un tā atrodas 8 km attālumā no Narvas, 124 km attālumā no Tapas un 201,5 km attālumā no Tallinas. 2012./2013. gada sezonā starppilsētu pasažieru vilcienu apstāšanās Auveres stacijā uz laiku ir pārtraukta.

## Skatīt arī
*Igaunijas pasažieru dzelzceļa pārvadājumi (austrumu virziens)

## Atsauces
Tīreļi

**Tīreļi** var būt:
* Tīreļi — apdzīvota vieta Kubulu pagastā
* Tīreļi — apdzīvota vieta Ķekavas pagastā
* Tīreļi — apdzīvota vieta Valgundes pagastā
Pasaules čempionāts florbolā

**Pasaules čempionāts florbolā** ir galvenais vīriešu florbola izlašu turnīrs pasaulē. Tajā tiek noteikta pasaules spēcīgākā valstsvienība. Turnīru organizē Starptautiskā Florbola federācija (IFF). Pasaules čempionāts kopš 1996. gada notiek reizi divos gados. Pašreizējie pasaules čempioni ir Somijas valstsvienības spēlētāji kuri uzvarēja 2024. gada čempionātā. Zviedrija ir izcīnījusi visvairāk čempionu titulus — 10.

Regulāri čempionātā piedalās arī Latvijas izlase, kuras labākais sasniegums ir 4. vieta, ko izdevies iegūt vienu reizi 2024. gada pasaules čempionātā.

## Rezultāti

### Medaļu tabula

## Atsauces

## Ārējās saites
* Pasaules čempionāts IFF tīmekļa vietnē
2012. gada Pasaules čempionāts florbolā

**2012. gada Pasaules čempionāts florbolā** bija devītais Pasaules čempionāts florbolā. Tas notika Šveicē no 2012. gada 2. līdz 9. decembrim.

## Dalībnieki
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Grupu turnīrs
### A grupa

### B grupa

### C grupa

### D grupa

## Izslēgšanas spēles

## Vietu sadalījums

## Ārējās saites
* Oficiālā mājaslapa
Burkinafaso futbola izlase

**Burkinafaso futbola izlase** (līdz 1984. gadam **Augšvoltas futbola izlase**) ir futbola komanda, kas pārstāv Burkinafaso starptautiskās sacensībās. Ne reizi nav kvalificējusies Pasaules kausam. Labākais sasniegums Āfrikas Nāciju kausā ir fināls 2013. gadā, šajā turnīrā izlase ir piedalījusies 14 reizes.

## Pasaules čempionātos
* 1930-1974 - *Nepiedalījās*
* 1978 - *Nekvalificējās*
* 1982-1986 - *Nepiedalījās*
* 1990 - *Nekvalificējās*
* 1994 - *Izstājās*
* 1998-2014 - *Nekvalificējās*
* 2018-2022 - *Nekvalificējās*
* 2026 - *[[2026. gada FIFA Pasaules kausa kvalifikācija — CAF zona|Nekvalificējās]]*

## Āfrikas Nāciju kausā
* 1957-1965 - *Nepiedalījās*
* 1968 - *Nekvalificējās*
* 1970 un 1972 - *Izstājās*
* 1974 - *Nekvalificējās*
* 1976 - *Nepiedalījās*
* 1978 -  Grupu turnīrs
* 1980 - *Nepiedalījās*
* 1982 - *Nekvalificējās*
* 1984-1988 - *Nepiedalījās*
* 1990-1992 - *Nekvalificējās*
* 1994 - *Izstājās*
* 1996 -  Grupu turnīrs
* 1998 - 4. vieta
* 2000 -  Grupu turnīrs
* 2002 -  Grupu turnīrs
* 2004 -  Grupu turnīrs
* 2006-2008 - *Nekvalificējās*
* 2010 -  Grupu turnīrs
* 2012 -  Grupu turnīrs
* 2013 - 2. vieta
* 2015 -  Grupu turnīrs
* 2017 - 3. vieta
* 2019 - *Nekvalificējās*
* 2021 - 4. vieta
* 2023 — Astotdaļfināls
* 2025 — Astotdaļfināls

## Atsauces
Lelde Vikmane

**Lelde Vikmane** (dzimusi  Rīgā) ir latviešu aktrise, reklāmiste un latviešu valodas pasniedzēja.

## Biogrāfija
Mācījusies Rīgas Horeogrāfijas vidusskolā, pēc tam Tautas kinoaktieru studijā pie Rīgas Kinostudijas. Ar izcilību 1982. gadā beigusi Latvijas Valsts konservatorijas Teātra fakultāti (Dailes teātra 7. studiju). Dailes teātra aktrise no 1978. gada (ārštatā), štatā no 1982. līdz 1992. gadam. Spēlējusi arī Neatkarīgajā teātrī "Kabata" un Jaunajā Rīgas teātrī.

No 1995. gada strādā reklāmas biznesā. Bijusi reklāmas menedžere žurnālos "Kosmetik Baltikum", "Podium Art", 2000.- 2002. gadā bijusi TV3 Latvija programmas "Patiešām privāti" vadītāja. No 2002. gada izdevniecībā "Rīgas Laiks" žurnālu "Rīgas Laiks" un "Baltic Outlook" reklāmas projektu vadītāja. Kopš 2013. gada aktīvi iekļāvusies Francijas latviešu diasporas darbos. No 2017. līdz 2019. gada bijusi latviešu valodas pasniedzēja Parīzes valodu institūtā INALCO 1.—3. kursam.

Kopš 2019. gada Eiropas Latviešu apvienības (ELA) kopsapulces 24.-25. martā Londonā Lelde Vikmane ir ievēlēta ELA prezidijā un par ELA kultūras nozares vadītāju.

Pirmais vīrs — operdziedātājs Aivars Krancmanis (1954; laulībā 1980.-2002.), ir kopīgs dēls Rūdolfs Vikmanis (Ru Wikmann) — fitnesa treneris Lielbritānijā. Kopš 2013. gada dzīvo Francijā. Kopš 2016. gada viņa ir precējusies ar Ēriku de Dreuzī (*Eric de Dreuzy*), kompānijas *[[Air France]]* iekšējās kontroles direktoru.

## Filmogrāfija
* 1976 — Šīs bīstamās balkona durvis — *epizodē*
* 1977 — Dāvanas pa telefonu — *epizodē*
* 1978 — Rallijs — Dora
* 1979 — Tās dullās Paulīnes dēļ — Paulīne jaunībā, *epizodē*
* 1980 — Trīs dienas pārdomām — *epizodē*
* 1980 — Vakara variants — Jūlija
* 1981 — Ilgais ceļš kāpās (5. sērijā) — Aina
* 1982 — Tarāns — Jana
* 1983 — Priekšā okeāns (Впереди океан "Sverdlovskas kinostudija") 3.sērijas — Ilga
* 1984 — Vajadzīga soliste — Evija (iedziedājusi Mirdza Zīvere)
* 1985 — Pēdējā indulgence — Irēna Kancāne
* 1986 — Pēdējā reportāža — *epizodē*
* 1986 — Par to, kas nebija (О том, чего не было "Uzbekfiļm") — Sekretāre, Viņa
* 1987 — Kvartets ("Armenfiļm") — *epizodē*
* 1987 — Svītas cilvēks — *epizodē*
* 1988 — Sēklis — *epizodē*
* 1989 — Zītaru dzimta — Elza Zītars
* 1991 — Kodri (Kodrii "Moldovfilm") 5.,6, sērijas — Ileana — Elena
* 1991 — Simts verstis pa upi — Temeza
* 1991 — Mērnieku laiki — Muižkundze
* 1991 — Zeva ierocis (A. Dovženko kinostudija)
* 1991 — Sokrāts (*Сократ*; "Ļenfiļm") — Bakhida
* 1992 — Duplets — Administratore
* 1993 — Ziemassvētku jampadracis — Labā kundze
* 2000 — Rīgas gambīts (LTV seriāls) — Laine Aršanska
* 2000 — Baiga vasara — *epizodē*
* 2002 — Trusis. 7 lidojumi — Bitenieka sieva
* 2002 — Kamenska-2 (*Каменская-2*, TV seriāls, Krievija) — *epizodē*
* 2011 — Es mīlu tevi, Rīga — Vientuļā
* 2014 — Džimlai rūdi rallallā — Medmāsa
* 2023 — Mana brīvība — *epizodē*

## Atsauces

## Ārējās saites
* Kino muzejs

* Kino — teatr. ru 
* Nacionālā kino centra profils
Olstera

**Olstera** (, ; , ) ir viena no četrām Īrijas vēsturiskajām provincēm. Tā aizņem salas ziemeļdaļu. Mūsdienās šī province ir sadalīta starp Apvienoto Karalisti un Īrijas Republiku. Provincē dzīvo aptuveni 2 miljoni cilvēku, no kuriem aptuveni 0,6 miljoni ir Belfāstas aglomerācijas iedzīvotāji.

Pamatvaloda ir angļu valoda, bet otra izplatītākā valoda ir īru valoda. Aptuveni 10 % Ziemeļīrijas iedzīvotāju ir zināmas īru valodas zināšanas.

Bieži vien par Olsteru neoficiāli dēvē Ziemeļīriju.

## Administratīvais dalījums
Lielāko daļu no Olsteras (aptuveni 63%) veido 6 Ziemeļīrijas grāfistes, bet atlikušo daļu trīs Īrijas grāfistes: Donegolas, Monahanas un Kevanas. 

## Vēsture
19. gadsimtā Olstera kļuva par Īrijas bagātāko provinci, Belfāsta iedzīvotāju skaita ziņā apsteidza galvaspilsētu Dublinu.

Divdesmitajā gadsimtā Ulstera kļuva par IRA un proangļu Olsteras unionistu kaujas lauku.

## Atsauces

## Ārējās saites
Irina Odojevceva

**Irina Odojevceva** (, 1895—1990), īstajā vārdā **Iraīda Heinike**, bija Rīgā dzimusi vācbaltiešu cilmes krievu dzejniece un rakstniece. Pazīstama ar saviem memuāriem.

## Dzīvesgājums
Dzimusi 1895. gada 15. (27.) jūlijā Rīgā advokāta Gustava Heinikes ģimenē, viņas māte bija cēlusies no tirgotāju Odojevcevu dzimtas. 20. gs. sākumā pārcēlās uz dzīvi Pēterburgā, kur iepazinās ar krievu "Sudraba laikmeta" dzejnieku Nikolaju Gumiļovu un iesaistījās viņa bohēmiskajā "Dzejnieku ģildē" (*Цех поэтов*, 1911-1914). 1922. gadā ar Irinas Odojevcevas pseidonīmu iznāca viņas pirmais dzejas krājums "Brīnumu pagalms" (*Двор чудес*).

Pēc PSRS nodibināšanas 1922. gadā viņa devās uz Parīzi, kur iekļāvās krievu emigrantu kopā, apciemoja arī radiniekus Rīgā. Krievu valodā uzrakstīja romānus "Nāves eņģelis" (1927), "Izolde" (1929) un "Spogulis" (1939), pēc Otrā pasaules kara izdeva savu populārāko romānu "Atstāj cerības uz visiem laikiem" (1948), kas izdots franču, angļu, spāņu un krievu valodās. Pēc 1950. gada atsāka rakstīt dzeju un atmiņas par savu dzīvi Pēterburgā un Parīzē. Atkārtoti apprecējās ar krievu rakstnieku Jakovu Gorbovu.

Perestroikas laikā 1987. gadā atgriezās Ļeņingradā, kur mira 1990. gada 14. oktobrī. Apglabāta Volkovas kapsētā.

## Darbi
### Dzejas krājumi
* *Двор чудес*, Петроград, 1922
* *Контрапункт*, Paris, 1951 
* *Стихи, написанные во время болезни*, Paris, 1952
* *Десять лет*, Paris, 1961 
* *Одиночество*, Washington, 1965
* *Златая цепь*, Paris, 1975
* *Портрет в рифмованной раме*, Paris, 1976

### Romāni
* *Ангел смерти* (1927)
* *Изольда* (1929)
* *Зеркало* (1939)
* *Leave Any Hope* (*Оставь надежду навсегда*) (1948)
* *Год жизни* // «Возрождение», №63-65, 67-69, 1957

### Memuāri
* *На берегах Невы* 1967
* *На берегах Сены* 1983
* *На берегах Леты* - nepabegts

## Atsauces
Raiens O'Railijs

**Raiens O'Railijs** (; dzimis 1991. gada 7. februārī) ir kanādiešu hokejists, centra uzbrucējs. Pašlaik (2026) O'Railijs spēlē Nacionālās hokeja līgas kluba Našvilas "Predators" sastāvā.

Viņa vecākais brālis Kels arī ir profesionāls hokejists.

## Spēlētāja karjera
Pēc divām Ontārio hokeja līgā aizvadītām sezonām, profesionāļa karjeru Raiens uzsāka 2009.—10. gada NHL sezonā, to aizvadot Kolorādo "Avalanche" rindās. 2011.—12. gada NHL sezonu O'Railijs noslēdza jau kā komandas rezultatīvākais spēlētājs.

2012. gada decembrī, NHL lokauta laikā, O'Railijs noslēdza divu gadu līgumu ar Magņitogorskas "Metallurg", taču pēc 12 tās sastāvā aizvadītām spēlēm atgriezās "Avalanche" rindās. 2013.—14. gada sezonā viņš bija jau viens no rezultatīvākajiem "Avalanche" spēlētājiem. No 2015. līdz 2018. gadam bija viens no vadošajiem Bufalo "Sabres" uzbrucējiem, taču 2018. gada vasarā tika aizmainīts uz Sentluisas "Blues". 2019. gadā kopā ar Sentluisas "Blues" izcīnīja Stenlija kausu. Kā izslēgšanas kārtas vērtīgākais spēlētājs ieguva Kona Smita balvu.

2023. gada 17. februārī "Blues" aizmainīja O'Railiju uz Toronto "Maple Leafs", veicot trīs komandu maiņu, iesaistot arī Minesotas "Wild".

Pametot "Maple Leafs" komandu, O'Railijs 2023. gada 1. jūlijā, NHL brīvo aģentu perioda pirmajā dienā, parakstīja līgumu ar Našvilas "Predators" komandu. Pievienojoties savai piektajai NHL komandai, viņš parakstīja četru gadu līgums 18 miljonu dolāru vērtībā, kas stājās spēkā ar 2023.–2024. gada sezonu.

Kanādas hokeja izlases sastāvā spēlējis 2012. gada Pasaules čempionātā.
## Atsauces

## Ārējās saites
Antons Buts

**Antons Buts** (; dzimis 1980. gada 3. jūlijā) ir bijušais ukraiņu izcelsmes Krievijas hokejists, kreisās malas uzbrucējs. Karjeras laikā aizvadījis 17 sezonas Krievijas Superlīgā un KHL, 2002. un 2003. gadā Jaroslavļas "Lokomotiv" sastāvā kļuvis par Krievijas čempionu. Krievijas hokeja izlases sastāvā spēlējis 2001. gada Pasaules čempionātā.

## Spēlētāja karjera
Profesionāļa karjeru Buts uzsāka 1998.—99. gada sezonā, tās otrajā pusē debitējot Krievijas Superlīgas kluba Jaroslavļas "Lokomotiv" sastāvā. 2000.—01. gada sezonā uzbrucējs komandas sastāvā nostiprinājās. 2002. un 2003. gadā Buts kopā ar komandu izcīnīja divus Krievijas čempiona titulus. Jaroslavļā Buts spēlēja līdz pat 2005.—06. gada sezonas izskaņai.

2006. gada vasarā Buts pievienojās Sanktpēterburgas SKA rindās, komandā aizvadot divas sezonas. 2008.—09. gada sezonu hokejists aizvadīja Maskavas CSKA, taču tad vēl uz diviem gadiem atgriezās Sanktpēterburgā. 2011.—12. gada sezonu aizvadīja Magņitogorskas "Metallurg" sastāvā, tad sezonu spēlēja Hantimansijskas "Jugra" rindās, savukārt 2013. gada vasarā Buts atgriezās Jaroslavļas "Lokomotiv". 2014.—15. gada sezonā aizvadīja 5 spēles Čerepovecas "Severstal" rindās, taču tad noslēdza profesionāļa karjeru.

Krievijas hokeja izlases rindās spēlējis 2001. gada Pasaules čempionātā.

## Ārējās saites
Nida

**Nida** var būt:

* Nida — ciems Dienvidkurzemes novadā;
* Nida (*Nida*) — Neringas pilsētas Lietuvā daļa.
Zenmap

**Zenmap** ir oficiālā grafiskā lietotāja saskarne Nmap Security Scanner lietojumprogrammatūrai. Programma sarakstīta Python valodā, un strādā uz platformām, kurās strādā Python un Nmap. Izplata, ievērojot nosacījumus - brīvā GNU (General Public License).

Bieži izmantotie skenēšanas iestatījumi, var būt saglabāti kā profils, atkārtotai lietošanai. Masters komandu veidošanā atbalsta interaktīvo Nmap komandu līniju izveidi. Skenētie rezultāti saglabājās un var tikt skatīti vēlāk, salīdzināt ar citiem rezultātiem izmaiņas. Rezultāti saglabājās meklēšanas datu bāzē.
Ķīniešu kalendārs

**Ķīniešu kalendārs** ir lunisolārais kalendārs, kurā ir gan solārā (Saules), gan lunārā kalendāra (Mēness) elementi. Kalendāram seko ne tikai Ķīnas, bet arī citas Āzijas kultūras. Mūsdienās lielākā daļa Austrumāzijas valstu ikdienas darbībās izmanto Gregora kalendāru, tomēr ķīniešu kalendārs joprojām tiek izmantots, lai atzīmētu tradicionālos Austrumāzijas svētkus, piemēram, Ķīniešu Jauno gadu.

## Atsauces
Nida (Latvija)

**Nida** (agrāk arī **Nidas ciems**, **Nidasciems**) ir vēsturisks zvejnieku ciems Kurzemes galējos dienvidrietumos, Dienvidkurzemes novada Rucavas pagastā starp Nidas tīreli un Baltijas jūru, pie Latvijas—Lietuvas robežas. Centrālo Nidas ciema daļu tradicionāli sauc par Nidu, dienvidu galu par Božu ciemu, ziemeļu galu — par Brustu ciemu (nav saglabājusies neviena ēka).

Ciems atrodas Papes dabas parka teritorijā. Nidā atrodas Nidas pludmale — Latvijai neraksturīga oļaina pludmale, kas ir dabas piemineklis. Oļainais krasta valnis ir 25-30 m plats un 0,5 m augsts dabīgs krāvums, kas radies atkāpjoties Litorīnas jūrai. Sastopami piena kvarca oļi. Nidas "Gaigalu" mājās ir izveidots jūras izskaloto priekšmetu muzejs.

Ciems pirmoreiz rakstos minēts 1561. gadā kā *Nidaw*. 18. gadsimtā Nidas un Papes ciemiem bija tiesības tāpat kā Sventājai "ar četrām lielām laivām (šūtēm ()) vest zivis uz Dancigu un atpakaļbraucienā ņemt no turienes līdzi citas preces". Ciems piederēja Būtiņģes muižai, kas tagad ir Lietuvas teritorijā. 1919. gadā Nidas ciemā nodibinājās skola, kas slēgta 20. gadsimta sešdesmitajos gados. Nidas skolā Eduards Rozenštrauhs esot sacerējis dziesmu "Zilais lakatiņš". 20. gadsimta 30. gados Nidas ciemā bija vairāk nekā 300 iedzīvotāju un ciema 70 saimniecības aizņēma piecus kilometrus garu piekrastes joslu.

Nidas ciema zvejnieku-zemnieku sēta "Jūrmalnieki" un zemnieku sēta "Gaiļi" ir valsts nozīmes arhitektūras pieminekļi.

Nidā dzimuši gleznotājs Miķelis Golts (1922—2007) un Balvu mūzikas skolas dibinātājs Ilmārs Sležis (1935—1997).


Attēls:Nida ziema.JPG|Nidas piekraste ziemā
Attēls:Nida (village) 2.jpg|Ceļš uz Nidas piekrasti
Attēls:Nidas kapi.jpg|Nidas kapi
Attēls:Nidas olaina pludmale.jpg|Nidas oļainā pludmale


## Atsauces

## Ārējās saites
* LĢIA vietvārdu datubāze
* Dabas parks "Pape"
Keimbridža

**Keimbridža** () ir pilsēta Masačūsetsas štatā, ASV. Pilsēta nosaukumu ir guvusi no Kembridžas Universitātes Anglijā nosaukuma. Keimbridžā atrodas divas no pasaulē populārākajām universitātēm: Hārvarda Universitāte un Masačūsetsas Tehnoloģiju institūts. 2020. gadā pilsētas iedzīvotāju skaits sasniedza 118 tūkstošus, tādējādi šī ir piektā lielākā pilsēta štatā.

## Atsauces

## Ārējās saites