Bērnu un jauniešu sporta skola

**Bērnu un jaunatnes sporta skola** **(BJSS)** ir valsts vai pašvaldības organizēta sporta izglītības iestāde, kuras mērķis ir sistemātiski sagatavot bērnus un jauniešus fiziskajai attīstībai, masu sporta popularizēšanai un profesionālajam sportam. Padomju laikā šādas skolas ieviesa visās PSRS republikās, tostarp Latvijā, un tās bija nozīmīga padomju sporta struktūras daļa. Mūsdienās Latvijā šī sistēma ir daļēji saglabāta, lai gan daļa BJSS reorganizēta par sporta skolām un sporta centriem. BJSS finansējums un pakļautība mūsdienās lielā mērā novirzīta uz pašvaldībām.

Padomju laikā bērnu un jaunatnes sporta skola bija valsts izglītības un sporta sistēmas pamatelements, kas nodrošināja bezmaksas sporta apmācību, lielu bērnu un jauniešu iesaisti fiziskajā sagatavotībā, profesionālo atlasi tālākai sporta karjerai, infrastruktūras un materiālu pieejamību. Tā bija stratēģiski nozīmīga institūcija ar attiecīgu valsts attieksmi, kas veidoja pamatu PSRS sporta augstajiem sasniegumiem starptautiskajā līmenī.

## Vēsture
Bērnu un jauniešu sporta skolu sistēma radās PSRS 1930. gados. 1934. gadā Maskavā tika uzcelts Jauno pionieru stadions — pirmā specializētā ārpusklases fiziskās audzināšanas un sporta iestāde PSRS. Tajā pašā gadā "Dinamo" sporta biedrības paspārnē tika izveidota pirmā bērnu komanda "Jaunais Dinamietis", kas kļuva par sporta biedrībām piesaistīto sporta skolu prototipu.

Pirmās bērnu sporta skolas tika atvērtas 1934. gadā Maskavā, Tbilisi un Kijivā, vēlāk arī Ļeņingradā, Rostovā pie Donas, Taškentā un citām pilsētām visā PSRS. 1940. gadā PSRS bija 262 sporta skolas (tās darbojās saskaņā ar PSRS Sporta biedrību un organizāciju centrālās padomes 1940. gada jūnijā apstiprināto tipveida nolikumu). Desmitiem sporta skolu darbojās sporta biedrību "Dinamo", "Spartak" un CSKA, arodbiedrību un OSOAVIAHIM ietvaros, kā arī izglītības sistēmas ietvaros.

1941. gada aprīlī Izglītības tautas komisariāts apstiprināja rezolūciju par sporta apmācības stiprināšanu (līdz 1942. gadam katrā pamatskolā un vidusskolā bija jābūt sporta laukumam) un sporta skolu skaita palielināšanu (līdz 1942. gadam sporta skolas bija jāizveido visos republikas un rajonu centros, kā arī visās lielākajās PSRS pilsētās). Plānu izjauca Otrais pasaules karš, kad daļa sporta infrastruktūras tika sagrauta, un tās atjaunošana sākās pēc kara. 1951. gada 23. aprīlī tika izveidota PSRS Olimpiskā komiteja, un saistībā ar valsts uzsākto dalību olimpiskajās spēlēs tika grozīta apmācības programma. 1953. gadā PSRS darbojās 721 sporta skola.

1966. gadā PSRS bija 2772 sporta skolas, bet 1975. gadā — 4704 sporta skolas (tostarp 4069 bērnu un jaunatnes sporta skolas, 563 olimpisko rezervju sporta skolas un 71 augsto sasniegumu sporta skola), kurās mācījās vairāk nekā 1,6 miljoni skolēnu.

Pēckara periodā bērnu un jaunatnes sporta skolas tika vairākkārt reorganizētas: tās tika nodotas no sporta biedrību un arodbiedrību jurisdikcijas izglītības sistēmai un fiziskās audzināšanas un sporta aģentūru sistēmai un otrādi. Pieauga olimpisko rezervju skolu skaits, kas sagatavoja jaunos sportistus augstas veiktspējas sportam. Paplašinājās sporta veidu un sporta nodaļu klāsts, koncentrējoties ne tikai uz olimpiskajiem sporta veidiem, bet arī uz tautas sportu, tūrismu, orientēšanos un citiem sporta veidiem, kas nebija iekļauti olimpisko spēļu programmā.

1990. gada beigās PSRS bija 9280 sporta skolas, kuras apmeklēja 5 066 000 bērnu un pusaudžu. Latvijā vēsturiski īpaši populāras bija vieglatlētikas, basketbola, riteņbraukšanas un airēšanas sporta skolas.

## Mērķi un funkcijas

### Mērķi

* Nodrošināt bērniem un pusaudžiem sporta apmācību organizētā, regulārā režīmā.
* Atlasīt un sagatavot talantīgus sportistus dalībai augstākā līmeņa sporta sistēmā (speciālajās sporta skolās, sporta internātos, republiku un PSRS izlasēs).
* Veicināt vispārējo fizisko sagatavotību un ideoloģisko audzināšanu.

### Funkcijas

* Profesionāla sporta apmācība noteiktās sporta disciplīnās.
* Sacensību rīkošana un dalība vietējos un valsts mēroga turnīros.
* Veselības stāvokļa kontrole un medicīniskās pārbaudes.
* Darbs ar sportistu atlasi no vispārizglītojošām skolām.

## Sporta veidi
Sporta skolu tīklā biežāk iekļauti olimpiskie sporta veidi — futbols, basketbols, volejbols, vieglatlētika, peldēšana, vingrošana (sporta, mākslas), airēšana un kanoe, hokejs (pilsētās ar attiecīgo infrastruktūru), bokss, cīņas veidi, slēpošana, biatlons, no jaunajiem sporta veidiem — BMX, kērlings, minibasketbols. Dažkārt BJSS programmā tiek iekļauti arī regbijs, šahs, orientēšanās un citi neolimpiskie sporta veidi, parasti interešu izglītības ietvaros. Reizēm pilsētā īpaši attīstītiem sporta veidiem tiek veidotas īpašas sporta skolas, piemēram, Jelgavā — peldēšanai un ledus sportam.

## Organizatoriskā struktūra padomju laikā
Bērnu un jaunatnes sporta skolas darbojās pa līmeņiem, parasti:

### 1. Vispārējās fiziskās sagatavotības grupas

* Bērni 7—10 gadu vecumā.
* Mērķis — pamata fizisko iemaņu attīstīšana.

### 2. Sākotnējās sporta specializācijas grupas

* Vecums ap 10—12 gadiem.
* Izvēle par labu konkrētam sporta veidam (vieglatlētika, futbols, vingrošana u.c.).

### 3. Uzturēšanas un padziļinātās specializācijas grupas

* Intensīvāki treniņi, profesionālās iemaņas, metodiska sagatavošana.

### 4. Sporta meistarības grupas, olimpisko rezervju sagatavošanas skolas

* Sportisti, kuri startēja republikas un PSRS līmeņa sacensībās.
* Ceļš uz sporta skolām-internātiem un profesionālo sportu.

## Atsauces

## Ārējās saites