open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Vezēras upes ielejas aizvēsturiskās vietas un alu gleznojumi

**Vezēras upes ielejas aizvēsturiskās vietas un alu gleznojumi** () ir UNESCO Pasaules mantojuma objekts, kas atrodas Francijas dienviddaļā, Dordoņas departamentā, Vezēras upes ielejā. Sarakstā objekta iekļauts 1979. gadā.

Vezēras ielejā atklātas vismaz 147 aizvēsturiskas vietas, kuras datētas sākot no paleolīta, kā arī 25 alas ar klinšu gleznojumiem. UNESCO sarakstā specifiski iekļauti 15 objekti, tai skaitā plaši pazīstamā Lasko ala. Vairāku objektu vārdā nosaukti aizvēstures periodi, piemēram Mustjē kultūra un Madlēnas kultūra, bet Kromaņonas alas vārdā nosaukti pirmie mūsdienu cilvēki Eiropā — kromaņonieši. Arheoloģiskā izpēte reģionā veikta no 19. gadsimta sākuma, bet, piemēram, Lakso alu atklāja tikai 1940. gadā.

## Ārējās saites
3. armijas korpuss

**3. armijas korpuss** (*3-й армейский корпус*) ir Krievijas Sauszemes spēku militārais formējums, kas tika izveidots 2022. gadā pēc Krievijas pilna mēroga iebrukuma Ukrainā. Korpuss sākotnēji tika formēts Rietumu kara apgabalā kā pastiprinājuma vienība aktīvo kaujas darbību zonai.

3. armijas korpuss tika komplektēts galvenokārt no līgumzaldātiem un brīvprātīgajiem, tā sastāvā ietilpst vairākas motorizēto strēlnieku, tanku, artilērijas un nodrošinājuma vienības. Korpusa apakšvienības dažādos laika posmos tika iesaistītas kaujas darbībās Ukrainas austrumos.

## Ārējās saites
Kitas reģions

**Kitas reģions** () ir viens no Mali administratīvajiem reģioniem. Tas atrodas valsts rietumu daļā, robežojas dienvidos ar Gvineju, rietumos — ar Kajesas reģionu, ziemeļos — ar Ņoro reģionu, bet austrumos — ar Kulikoro reģionu. Reģiona administratīvais centrs un lielākā apdzīvotā vieta ir Kita. Lēmums par reģiona izveidi, nodalot no Kajesas reģiona Kitas apriņķi, pieņemts 2011. gadā, bet faktiski reģions izveidots 2023. gadā. Reģiona ziemeļdaļu aizņem 1972. gadā izveidotais Baules loka nacionālais parks 1878 km² platībā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Lazars Rans

**Lazars Rans** (; dzimis , miris ) bija Daugavpilī dzimis ebreju izcelsmes Baltkrievijas gleznotājs un grafiķis.

Dzimis ebreju kažokādu tirgotāju ģimenē. Kad Lazaram bija 6 gadi, ģimene pārcēlās uz Polacku. No 1928. līdz 1932. gadam mācījās Marka Šagāla dibinātajā Vitebskas mākslas skolā. 1932. gadā apsūdzēts pretpadomju aģitācijā un vairākus mēnešus pavadīja ieslodzījumā, tomēr atbrīvots. Pēc ieslodzījuma pārcēlās uz Maskavu un atgriezās Baltkrievijā 1944. gadā.

Strādāja Baltkrievijas PSR Valsts izdevniecībā par grāmatu ilustratoru. Piedalījās izstādēs ar socreālisma stilistikā veidotām gleznām un grafikām. Tā kā ģimene gāja bojā Minskas geto, 20. gadsimta piecdesmitajos gados radīja ofortu sēriju "Minskas geto", ko izstādē Baltkrievijā izrādīja tikai 1991. gadā.

## Ārējās saites
Kita

**Kita** () ir pilsēta Mali, Kitas reģiona administratīvais centrs un lielākā apdzīvotā vieta. Atrodas valsts rietumdaļā  no valsts galvaspilsētas Bamako. Attīstīta lauksaimniecības reģiona (kokvilnas audzēšana) centrs.

## Atsauces

## Ārējās saites
Ņoro reģions

**Ņoro reģions** () ir viens no Mali administratīvajiem reģioniem. Tas atrodas valsts ziemeļrietumu daļā, robežojas ziemeļos ar Mauritāniju, austrumos — ar Naras reģionu, dienvidos — ar Kulikoro un Kitas reģioniem, bet rietumos — ar Kajesas reģionu. Reģiona administratīvais centrs un lielākā apdzīvotā vieta ir Ņoro du Sahela. Lēmums par reģiona izveidi, nodalot no Kajesas reģiona Ņoro un Djemas apriņķus, pieņemts 2011. gadā, bet faktiski reģions izveidots 2023. gadā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Ņoro du Sahela

**Ņoro du Sahela** () ir pilsēta Mali, Ņoro reģiona administratīvais centrs un lielākā apdzīvotā vieta. Atrodas valsts ziemeļrietumu daļā  no valsts galvaspilsētas Bamako.

## Vēsture
Apdzīvotā vieta dibināta 13. gadsimtā. 18. gadsimtā Ņoro bija bambaru Kaartas karalistes galvaspilsēta un kļuva par nozīmīgu tirdzniecības centru starp Senegālas augšteci un Sudānu. 1850. gados pilsētu iekaroja Tukulori un pievērsa islāmam. 1891. gadā pilsētu iekaroja Francijas koloniālais karaspēks un tā kļuva par vienu no pirmajiem Franču Sudānas administratīvajiem centriem. Mali neatkarības cīņu laikā Ņoro bija viens no Sudānas savienības un Āfrikas demokrātiskās apvienības atbalsta punktiem.

Kopš 2023. gada jaunizveidotā Ņoro reģiona centrs.

## Atsauces

## Ārējās saites
Jevgeņijs Čičvarkins

**Jevgeņijs Čičvarkins** (; dzimis  Ļeņingradā) ir Krievijas uzņēmējs, sabiedriskais aktīvists un politiskais emigrants. Plaši pazīstams kā mobilo sakaru mazumtirdzniecības tīkla *[[Euroset]]* līdzdibinātājs un bijušais līdzīpašnieks.

2000. gadu beigās pret Čičvarkinu Krievijā ierosināja krimināllietas saistībā ar uzņēmuma darbību. 2008. gadā viņš pameta Krieviju un pārcēlās uz Apvienoto Karalisti. Vēlāk kriminālvajāšanu izbeidza, taču Čičvarkins Krievijā neatgriezās, publiski norādot uz politisku spiedienu un uzņēmējdarbības brīvības trūkumu.

Dzīvojot Londonā, Čičvarkins pievērsās uzņēmējdarbībai citās nozarēs, tostarp restorānu un vīna biznesā. Vienlaikus viņš aktīvi pauž politiskus uzskatus, asi kritizējot Vladimira Putina režīmu, iestājoties par demokrātiju, cilvēktiesībām un atbalstot Krievijas opozīciju.

Pēc Krievijas iebrukuma Ukrainā 2022. gadā Čičvarkins kļuvis par vienu no redzamākajiem krievu politiskajiem emigrantiem, regulāri sniedzot komentārus starptautiskajos medijos un iesaistoties humānās palīdzības iniciatīvās Ukrainas atbalstam.

## Atsauces

## Ārējās saites
Kajesa

**Kajesa** (, , ) ir pilsēta Mali, Kajesas reģiona administratīvais centrs un lielākā apdzīvotā vieta. Atrodas valsts rietumos Senegālas upes krastos  no valsts galvaspilsētas Bamako. Nozīmīgs valsts rietumdaļas komerciāls, administratīvs un transporta centrs.

## Vēsture
Mūsdienu pilsētas teritorija vēsturiski ir bijusi soninku valstu Djarras un Gažaagas sastāvā. Kajesu 19. gadsimta otrajā pusē gados dibināja Haso princis Gese Sidi kā priekšposteni galvaspilsētai Medinei, kas atradās 15 km augstāk pa straumi. Vēl franču koloniālā laikmeta sākumā Kajesa bija neliels ciems, līdz 1881. gadā koloniālā administrācija izvēlējās Kajesu par centrālās Franču Sudānas atbalsta punktu — šeit uzbūvēja nocietinātu garnizonu un līdz 1889. gadam Kajesa izauga par tirdzniecības pilsētiņu ar 6000 iedzīvotājiem.

1890. gadā caur Kajesu uzbūvēja Dakāras—Nigēras dzelzceļa līniju; pilsēta atrodas kuģojamā Senegālas posma augšējais punkts. 1892. gadā Kajesa kļuva par Franču Sudānas galvaspilsētu; Bamako to aizstāja 1908. gadā.

2. pasaules kara laikā Kajesā vairākus gadus glabājās evakuētās Polijas zelta rezerves līdz to izvešanai uz ASV 1944. gadā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Līdoķu katoļu baznīca

{
  "type": "ExternalData",
  "service": "geoshape",
  "ids": "Q16459479"
}

**Līdoķu Sv. eceņģeļa Miķeļa baznīca** () ir baroka stilā uzcelts Romas katoļu dievnams, kas atrodas Lietuvas austrumos, Ukmerģes rajona pašvaldības Līdoķu miestā. Baznīcas komplekss ir reģiona nozīmes kultūras piemineklis (unikālais kods — 41797).

Mūra baznīca celta 1623. gadā. 18. gadsimtā pie tās darbojās draudzes skola. 1884. gadā baznīca pārbūvēta par Lidoķu muižas īpašnieka līdzekļiem. 1887. gadā to konsekrēja Žemaitijas bīskaps Mečislavs Paļulonis. Baznīca cieta Otrā pasaules kara laika — tā torņi tika uzspridzināti, cieta daļa no jaumta, tomēr pēc kara tā atjaunota.

## Galerija

Lyduokiai,_bažnyčia.JPG
Lyduokiai,_Lithuania_-_panoramio_(3).jpg
Lyduokiai_church4.jpg


## Ārējās saites

* Ieraksts Lietuvas kultūras vērtību reģistrā
Bakulogipsīnas

**Bakulogipsīnas** (*Baculogypsina*) ir foraminīferu ģints rotaliīdu kārtā. Ģinti 1893. gadā izveidoja itāļu ģeologs Federiko Sako. Ģeohronoloģiski bakulogipsīnas ir zināmas no pleistocēna līdz mūsdienām. Ģints tipiskā suga ir *Orbitolina concava var. sphaerulata* Parker & Jones, 1860, kas tagad ir pārdēvēta par *[[Baculogypsina sphaerulata]]* (Parker & Jones, 1860). Šī ir arī vienīgā recentā suga.

## Apraksts
Čaula ir abpusēji izliekta, lēcveidīga, ar izvirzītiem radiāliem dzelkšņiem. Biezsienu embrijs sastāv no sfēriska prolokula un trohospirāliski izvietotām kamerām, kas veido pusotru vijumu, un kas savā starpā savienotas katra ar diviem līdz trim stoloniem. Šīs kameras savstarpēji saistītas ar spirālisku kanālu sistēmu čaulas ventralajā pusē caur vienu nelielu radiālu kanālu. No spiraliskā juvenālija atiet četri līdz astoņi lieli dzelkšņi un augšanas gaitā turpina palielināties, anastomizējot dzelkšņu kanālus, kas ar radiāliem kanāliem ir savienoti ar centrālo spirālisko kanālu. Aiz spirāliskā juvenīlā embrija seko daudzu kupolveidīgu sānu kameru secīgi augšanas posmi, veidojot uz čaulas vaļīgu tīklu. Secīgu tīklu kameras savstarpēji mijas savos stāvokļos un ir savā starpā sasaistītas ar daudziem slīpiem stoloniem, bet kameras arī ir izvietotas rindās, kas radiāli atiet no centra. Kameras, kas pieguļ dzelkšņiem, var būt savienotas ar dzelkšņu kanāliem, bet beidzamās rindas kamerām no visām pusēm ir nelielas bazālās atveres. Starp kameru vertikālajām atrodas cieti stienīši, kas virspusē izskatās kā neperforētas pustulas. Sieniņas viedotas no kalcīta un ir rupji perforētas.

## Sistemātika
Bakulogipsīnu ģints sugas:
* ģints: ***Baculogypsina*** Sacco 1893
:* suga: *[[Baculogypsina bonarellii]]* Osimo, 1908 †
:* suga: *[[Baculogypsina gallowayi]]* White, 1928 †
:* suga: *[[Baculogypsina lenticulata]]* White, 1928 †
:* suga: *[[Baculogypsina meneghinii]]* Silvestri, 1905 †
:* suga: *[[Baculogypsina saoneki]]* Rutten, 1914 †
:* suga: *[[Baculogypsina sphaerica]]* White, 1928 †
:* suga: *[[Baculogypsina sphaerulata]]* (Parker & Jones, 1860)
:* suga: *[[Baculogypsina sulaimanensis]]* Özcan & Hohenegger, 2019 †

(†) - izmirušu organismu grupa.

## Atsauces
Wi-Fi Alliance

**Wi-Fi Alliance** ir globāla nevalstiska organizācija, kas izveidota 1999. gadā, lai veicinātu bezvadu tīklu standartizāciju, sertifikāciju un savietojamību starp Wi-Fi ierīcēm. Organizācijas galvenais mērķis ir nodrošināt, ka dažādu ražotāju bezvadu ierīces var efektīvi sadarboties un atbalstīt jaunākās Wi-Fi tehnoloģijas.

## Vēsture
Wi-Fi Alliance tika dibināta 1999. gadā kā Wireless Ethernet Compatibility Alliance (WECA), lai veicinātu IEEE 802.11 standartu ieviešanu un savietojamību. 2002. gadā organizācija mainīja nosaukumu uz Wi-Fi Alliance. Kopš tā laika tā ir atbildīga par Wi-Fi sertifikācijas programmu, kas nosaka ierīču savietojamību un kvalitāti.

## Mērķi un darbība
* Nodrošināt sertifikāciju Wi-Fi ierīcēm, kas atbilst IEEE 802.11 standartiem.
* Veicināt Wi-Fi tehnoloģiju attīstību un jauninājumu ieviešanu tirgū.
* Veidot globālus tehniskos vadlīniju un rekomendāciju standartus.
* Atbalstīt drošības protokolus, piemēram, WPA2 un WPA3.
* Informēt patērētājus un uzņēmumus par Wi-Fi tehnoloģiju iespējām.

## Sertifikācijas programmas
Wi-Fi Alliance vada dažādas sertifikācijas programmas:
* **Wi-Fi CERTIFIED** — pamata sertifikācija, kas nodrošina ierīču savietojamību.
* **Wi-Fi 6/6E un Wi-Fi 7 CERTIFIED** — sertifikācija jaunākajām Wi-Fi tehnoloģijām.
* **Passpoint / Hotspot 2.0** — sertifikācija ērtai un drošai bezvadu tīklu piekļuvei.
* **Wi-Fi Protected Access (WPA/WPA2/WPA3)** — drošības sertifikācija.

## Loma tehnoloģiju attīstībā
Wi-Fi Alliance aktīvi sadarbojas ar ražotājiem un tehnoloģiju standartizācijas organizācijām, lai nodrošinātu:
* Savietojamību starp dažādiem ražotājiem.
* Jaunu Wi-Fi tehnoloģiju, piemēram, Wi-Fi 6/6E un Wi-Fi 7, ieviešanu tirgū.
* Drošu, stabilu un efektīvu bezvadu tīklu darbību.

## Atsauces




## Ārējās saites
* Wi-Fi Alliance oficiālā mājaslapa
Jak-40

***Jak-40*** (, NATO terminoloģijā: *Codling*) ir Aleksandra Jakovļeva konstruktoru birojā izstrādāta maza attāluma reaktīvā pasažieru lidmašīna ar trim turboreaktīvajiem dzinējiem. Tā bija pirmā pasaulē sērijveidā ražotā reaktīvā lidmašīna, kas paredzēta vietējo aviolīniju apkalpošanai. Tāpat šī bija pirmā padomju laikā ražotā pasažieru lidmašīna, kas bija projektēta atbilstoši Rietumu lidotspējas prasībām.

Lidmašīnu ražoja PSRS no 1967. līdz 1981. gadam, un kopumā saražotas vairāk nekā 1000 lidmašīnas. *Jak-40* plaši izmantoja Padomju Savienībā, kā arī eksportēta uz Eiropas, Āzijas, Āfrikas un Latīņamerikas valstīm. Daļu lidmašīnu vēl mūsdienās izmanto kā biznesa aviācijas, militārās vai laboratorijas lidmašīnas.

## Atsauces

## Ārējās saites
An-26

***An-26*** (; NATO terminoloģijā: *Curl*) ir Oļega Antonova konstruktoru birojā izstrādāta vidējas distances militārā un civilā transporta lidmašīna ar diviem turbopropelleru dzinējiem. Tā izveidota uz *[[An-24]]* bāzes un aprīkota ar aizmugurējo kravas rampu, kas ļauj pārvadāt kravas, tehniku un desantniekus.

Lidmašīnas ražoja PSRS no 1969. līdz 1986. gadam, un kopumā saražotas aptuveni 1400 lidmašīnas. *An-26* plaši izmantota militārajā aviācijā, kravu pārvadājumos, humānajās misijās un speciālajos uzdevumos daudzās pasaules valstīs. Daļa *An-26* lidmašīnu joprojām atrodas aktīvā dienestā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Kalkarinīdes

**Kalkarinīdes** (*Calcarinidae*) ir foraminīferu dzimta rotaliīdu kārtā. Dzimtu 1876. gadā ar nosaukumu *Calcarine* izveidoja vācu paleontologs Konrāds Švāgers. Ģeohronoloģiski kalkarinīdes ir zināmas no krīta perioda (Māstrihtas laikmets) līdz mūsdienām.

## Apraksts
Čaulas ir savītas, bet spirālisko vijumu un nabas virsmu diferenciācija ir nenozīmīga vai arī tās nav. Čaulas parasti ir ar lieliem, uzpūstiem dzelkšņiem. Kanālu sistēma ir difūza, un to reizēm var kļūdaini sajaukt ar perforāciju.

## Sistemātika
Kalkarinīžu dzimtā ir iekļautas šādas ģintis:
* dzimta: ***Calcarinidae*** Schwager, 1876
:* ģints: *[[Baculogypsina]]* Sacco 1893
:* ģints: *[[Baculogypsinoides]]* Yabe & Hanzawa 1930
:* ģints: *[[Calcarina]]* d'Orbigny. 1826
:* ģints: *[[Calcarinella]]* Boix Villalonga Caus & Hottinger 2009
:* ģints: *[[Canalispina]]* Robles-Salcedo Vicedo Parente & Caus 2019
:* ģints: *[[Globorosalina]]* Quilty 1981 ✝
:* ģints: *[[Meghalayana]]* Matsumaru & Sarma 2010 ✝
:* ģints: *[[Neorotalia]]* Bermúdez 1952
:* ģints: *[[Paralockhartia]]* Hottinger 2014
:* ģints: *[[Pararotalia]]* Le Calvez 1949
:* ģints: *[[Pilatorotalia]]* Consorti Frijia & Caus 2017
:* ģints: *[[Praepararotalia]]* Liu Olsson & Huber 1998
:* ģints: *[[Quasirotalia]]* Hanzawa 1967 ✝
:* ģints: *[[Schlumbergerella]]* Hanzawa 1952
:* ģints: *[[Selimina]]* Inan 1996 ✝
:* ģints: *[[Siderolites]]* Lamarck 1801
:* ģints: *[[Silvestriella]]* Hanzawa 1952 ✝
:* ģints: *[[Wannierina]]* Robles-Salcedo 2014

(†) - izmirušu organismu grupa.

## Atsauces
Fokker 27

***Fokker 27***, zināma arī kā ***Fokker F27 Friendship***, ir Nīderlandes uzņēmuma *[[Fokker (uzņēmums)|Fokker]]* ražota īso un vidējo distanču turbopropelleru divu dzinēju pasažieru lidmašīna. Tā izstrādāta kā moderns pēckara reģionālās aviācijas risinājums un kļuva par vienu no veiksmīgākajām sava laika Eiropā ražotajām pasažieru lidmašīnām.

Pirmais lidojums notika 1955. gadā, bet komerciālā ekspluatācija sākās 1958. gadā. Lidmašīnas ražoja Nīderlandē, kā arī pēc licences ASV uzņēmumā *[[Fairchild Aircraft|Fairchild]]* ar nosaukumu *Fairchild F-27*. Kopumā saražotas gandrīz 600 *Fokker 27* lidmašīnas.

*Fokker 27* plaši izmantoja pasažieru, kravas un militārajā transportā daudzās pasaules valstīs. Lai gan lielākā daļa lidmašīnu ir izņemtas no regulārās pasažieru satiksmes, atsevišķus eksemplārus joprojām izmanto kravu pārvadājumos un speciālajos uzdevumos.

## Ārējās saites

* ''F27 Friendship'' asociācija 
* Fotogalerija  
* ''Fokker F27 Info''
Boeing B-52 Stratofortress

***Boeing B-52 Stratofortress*** ir ASV uzņēmuma *[[Boeing]]* izstrādāts tālas darbības stratēģiskais reaktīvais bumbvedējs, kas paredzēts gan parasto, gan kodolieroču nogādāšanai līdz mērķiem. Lidmašīna aprīkota ar astoņiem turboreaktīvajiem dzinējiem un ir viena no ilgāk ekspluatētajām militārajām lidmašīnām aviācijas vēsturē.

*B-52* pirmais lidojums notika 1952. gadā, bet ASV Gaisa spēku dienestā tā kalpo no 1955. gadā. Lidmašīna aktīvi izmantota Aukstā kara laikā, kā arī vairākos militāros konfliktos, tostarp Vjetnamas karā, Persijas līča karā un mūsdienu militārajās operācijās.

Kopumā saražotas 744 *B-52* lidmašīnu dažādas modifikācijas. Pašlaik ekspluatācijā palikusi modernizētā versija *B-52H*, kuru paredzēts uzturēt dienestā vismaz līdz 2050. gadiem, padarot *B-52* par vienu no visilgāk izmantotajiem kaujas lidaparātiem pasaulē.

## Ārējās saites
Lockheed U-2

***Lockheed U-2***, zināms arī kā ***Dragon Lady*** ir ASV uzņēmuma *[[Lockheed Corporation]]* izstrādāta augstlidojoša stratēģiskās izlūkošanas lidmašīna, kas paredzēta ilgstošiem lidojumiem lielā augstumā. Lidmašīnu izstrādāja Aukstā kara laikā slepenās izlūkošanas misijām virs pretinieka teritorijas.

*U-2* pirmais lidojums notika 1955. gadā, un to bieži izmantota izlūkošanas uzdevumos virs Padomju Savienības, kā arī virs citām valstīm. 1960. gadā lidmašīnu, kuru pilotēja Frānsiss Gerijs Pauerss, notrieca PSRS teritorijā.

Kopumā saražotas nedaudz vairāk nekā 100 *U-2* lidmašīnas. Modernizētā versija *U-2S* joprojām atrodas ASV Gaisa spēku dienestā un tiek izmantota stratēģiskajai izlūkošanai, novērošanai un informācijas vākšanai, neraugoties uz bezpilota lidaparātu attīstību.

## Atsauces

## Ārējās saites
Lockheed Martin X-35

***Lockheed Martin X-35*** ir ASV uzņēmuma *[[Lockheed Martin]]* izstrādāta eksperimentāla daudzfunkcionāla reaktīvā iznīcinātājlidmašīna, kas izveidota *[[Joint Strike Fighter]]* (JSF) programmas ietvaros. Programmas mērķis bija izstrādāt jaunas paaudzes kaujas lidmašīnu, kas spētu aizstāt vairākus esošos lidaparātu tipus ASV un sabiedroto bruņotajos spēkos.

*X-35* pirmais lidojums notika 2000. gadā. Izstrādāja trīs galvenos demonstrācijas modeļu variantus: *X-35A* (parastā pacelšanās un nosēšanās versija), *X-35B* (īsās pacelšanās un vertikālās nosēšanās versija) un *X-35C* (paredzēta aviācijas bāzes kuģiem). *X-35B* veiksmīgi demonstrēja pāreju no horizontāla lidojuma uz vertikālu nosēšanos.

JSF konkursa noslēgumā 2001. gadā uzvarēja *X-35*, pārspējot *[[Boeing X-32]]*, un 21. gadsimta sākumā ražošanā nonāca attīstīta, bruņota versija ar nosaukumu *[[F-35 Lightning II]]*.

## Ārējās saites
Boeing X-32

***Boeing X-32*** ir ASV uzņēmuma *[[Boeing]]* izstrādāta eksperimentāla daudzfunkcionāla reaktīvā iznīcinātājlidmašīna, kas izveidota *[[Joint Strike Fighter]]* (JSF) programmas ietvaros. Tā bija paredzēta kā potenciālais pamats jaunai universālai kaujas lidmašīnai, kas spētu aizstāt vairākus dažādus lidaparātu tipus ASV un sabiedroto bruņotajos spēkos.

*X-32* pirmais lidojums notika 2000. gadā. Programmas ietvaros uzbūvēja divus demonstrācijas modeļus: *X-32A*, kas paredzēts parastai pacelšanās un nosēšanās versijai, un *X-32B*, kas paredzēts īsās pacelšanās un vertikālās nosēšanās (STOVL) versijas demonstrēšanai. Lidmašīna izcēlās ar neparastu konstrukciju, tostarp lielu gaisa ieplūdi un viengabala delta tipa spārnu.

2001. gadā JSF konkursā uzvarēja *[[Lockheed Martin]]* izstrādātais *[[Lockheed Martin X-35|X-35]]*, kas kļuva par bāzi sērijveida lidmašīnai *[[F-35 Lightning II]]*. *Boeing X-32* projektu pēc konkursa beigām pārtrauca, taču iegūto pieredzi izmantoja turpmākajos *Boeing* militārās aviācijas projektos.

## Ārējās saites
Lockheed YF-22

***Lockheed YF-22*** ir ASV uzņēmumu *[[Lockheed]]*, *[[Boeing]]* un *[[General Dynamics]]* konsorcija izstrādāta eksperimentāla piektās paaudzes reaktīvā iznīcinātājlidmašīna, ko izstrādāja *[[Advanced Tactical Fighter]]* (ATF) programmas ietvaros. Programmas mērķis bija izstrādāt jaunu gaisa pārākuma iznīcinātāju ASV Gaisa spēkiem.

*YF-22* pirmais lidojums notika 1990. gadā. Programmas laikā uzbūvēja divus prototipus, kas izmēģinājumos sacentās ar *[[Northrop YF-23]]*. *YF-22* izcēlās ar augstu manevrētspēju, zemu radiolokācijas atstarošanas laukumu un modernu avioniku.

1991. gadā *YF-22* izvēlējās par ATF programmas uzvarētāju. Uz tā bāzes izstrādāja sērijveida iznīcinātājlidmašīnu *[[F-22 Raptor]]*, kas kļuva par pirmo operatīvi izmantoto piektās paaudzes iznīcinātāju pasaulē. Abus *YF-22* prototipus pēc izmēģinājumu programmas beigām nodeva muzejiem.

## Ārējās saites
F/A-18 Hornet

***F/A-18 Hornet*** ir ASV uzņēmuma *[[McDonnell Douglas]]* (vēlāk *[[Boeing]]*) izstrādāta divdzinēju daudzfunkcionāla reaktīvā iznīcinātājlidmašīna, kas paredzēta gan gaisa kaujai, gan triecienuzdevumiem. Lidmašīnu projektēja izmantošanai no aviācijas bāzes kuģiem un sauszemes lidlaukiem.

*F/A-18* pirmais lidojums notika 1978. gadā, bet ekspluatācijā tas nonāca 1983. gadā. Lidmašīna kļuva par vienu no galvenajiem ASV Jūras kara flotes un Jūras kājnieku korpusa kaujas lidaparātiem Aukstā kara beigu posmā un pēc tā. Tā piedalījusies vairākos militāros konfliktos, tostarp Persijas līča karā, Balkānu konfliktos un mūsdienu militārajās operācijās.

Kopumā saražotas gandrīz 1500 *F/A-18* lidmašīnas. *Hornet* eksportēja un izmantoja arī Kanāda]s, Austrālijas, Spānijas, Somijas, Šveices un citu valstu gaisa spēkos. Daudzās valstīs to pakāpeniski aizstāj ar modernāko *[[F/A-18E/F Super Hornet]]* vai *[[F-35 Lightning II]]*.

## Atsauces

## Ārējās saites
Nemiernieku uzbrukums Konaras vilajetā

**Nemiernieku uzbrukums Konaras vilajetā**, zināms arī kā **nemiernieku uzbrukums Kunāras provincē**, bija *[[Taliban]]* nemiernieku uzbrukums Starptautisko drošības atbalsta spēku (ISAF) Bari Alai novērošanas postenim, Nišagamas perimetrā, Konaras vilajetā, Afganistānā, 2009. gada 1. maijā. Uzbrukums bija veiksmīgs, un tā bija pirmā reize Afganistānas kara laikā, kad *Taliban* pilnībā ieņēma koalīcijas priekšposteni. Uzbrukuma laikā nogalināja visus trīs ASV karavīrus, divus Latvijas karavīrus un trīs Afgāņu nacionālās armijas karavīrus. Vēl divus Latvijas karavīrus ievainoja un vairāki afgāņu karavīri izglābās.

Nemiernieku uzbrukums novērošanas postenim notika agri no rīta. No starptautiskajiem drošības atbalsta spēkiem kaujā iesaistījās arī aviācija un artilērija.

No Latvijas kaujā dzīvību zaudēja seržants Voldemārs Anševics un dižkareivis Andrejs Merkuševs. Ievainojumus guva vēl viens karavīrs un misijas medmāsa.

## Atsauces

## Ārējās saites

* DoD Identifies Army Casualties, publikācijas Nr.: 295-09.  
* DoD Announces Change in Status of Soldier, publikācijas Nr.: 299-09.
Emirates

***Emirates*** (, *Ṭayarāan Al-Imārāt*) ir Apvienoto Arābu Emirātu nacionālā lidsabiedrība un viena no lielākajām un ietekmīgākajām pilna servisa komerciālajām aviokompānijām pasaulē. Tā dibināta 1985. gadā ar Dubaijas valdnieka un valdības atbalstu un ir daļa no *[[The Emirates Group]]*, kuru pilnībā kontrolē *[[Investment Corporation of Dubai]]*. Lidsabiedrība ir bāzēta Dubaijā un specializējas tālsatiksmes starpkontinentālajos pārvadājumos, savienojot Eiropu, Āziju, Āfriku, Ameriku un Okeāniju. Globālajā aviācijas nozarē *Emirates* ieņem nozīmīgu vietu gan pārvadāto pasažieru apjoma, gan starptautisko maršrutu tīkla ziņā. Tā ir lielākā lidsabiedrība Tuvajos Austrumos un viena no pasaules lielākajām tālo lidojumu operatorēm, apkalpojot aptuveni 140–150 galamērķus vairāk nekā 70–80 valstīs sešos kontinentos, ar vairākiem tūkstošiem reisu nedēļā. *Emirates* ir plaši pazīstama ar augsta līmeņa servisu, kas būtiski ietekmējis konkurences standartus starptautiskajā aviācijā, kā arī ar tranzīta biznesa modeli, kas savieno dažādus kontinentus caur vienu centrālo mezglu.

Lidsabiedrības flote sastāv galvenokārt no plata korpusa gaisa kuģiem, īpaši *[[Boeing 777]]* un *[[Airbus A380]]*. Emirates ir pasaulē lielākais *Airbus A380* operators un viens no lielākajiem *Boeing 777* ekspluatētājiem. Flotes modernizācijas ietvaros tai ir arī *[[Airbus A350]]* pasūtījumi (ar pakāpenisku ieviešanu ekspluatācijā), kas raksturīgi ar salīdzinoši zemu vidējo flotes vecumu un augstu efektivitāti. *Emirates* galvenais darbības centrs ir Dubaijas starptautiskā lidosta (DXB), kur lidsabiedrība izmanto īpaši tai paredzēto trešo termināli. DXB ir viens no noslogotākajiem starptautiskajiem aviācijas mezgliem pasaulē. Dubaijas ģeogrāfiskais novietojums starp Eiropu, Āziju un Āfriku ir ļāvis izveidot efektīvu globālu maršrutu struktūru, padarot *Emirates* par vienu no galvenajiem spēlētājiem mūsdienu starpkontinentālajā gaisa satiksmē un par nozīmīgu Dubaijas saimniecības, tirdzniecības un tūrisma balstu.

## Ārējās saites
Il-18

***Il-18*** () ir Sergeja Iļjušina konstruktoru birojā izstrādāta vidējas un tālas distances turbopropelleru pasažieru lidmašīna ar četriem dzinējiem. Tā kļuva par vienu no veiksmīgākajām un uzticamākajām Padomju Savienībā ražotajām civilajām lidmašīnām.

Pirmais *Il-18* lidojums notika 1957. gadā, bet regulārie pasažieru pārvadājumi sākās 1959. gadā. Lidmašīnu plaši izmantoja PSRS un citās valstīs gan pasažieru, gan kravas pārvadājumos. *Il-18* izcēlās ar lielu darbības rādiusu, augstu uzticamību un spēju darboties sarežģītos klimatiskos apstākļos.

Uz *Il-18* bāzes uzprojektētas vairākas militāras un speciālas modifikācijas, tostarp izlūkošanas lidmašīna *Il-20*, sakaru lidmašīna *[[Il-22]]* un pretzemūdeņu lidmašīna *[[Il-38]]*. Lai gan lielākā daļa *Il-18* ir izņemtas no regulāriem pasažieru pārvadājumiem, atsevišķus eksemplārus joprojām izmanto militāriem un valsts uzdevumiem.

## Atsauces

## Ārējās saites
Rotaliānas

**Rotaliānas** (*Rotaliana*) (no lat. *rota*, samazin. *rotula* — ritenītis) ir foraminīferu apakšklase. Apakšklasi 1980. gadā izveidoja padomju zooloģe Valērija Mihalēviča. Ģeohronoloģiski rotaliānas ir zināmas no triasa perioda līdz mūsdienām.

## Apraksts
Čaula ir ar globotalamejām raksturīgu atveres uzbūvi un kameru izvietojuma veidu. Čaulas sieniņas var būt no kalcīta, sekrēcijām vai bifontināla, ar porām un vairākām sietveidīgām poru plātnītēm poru kanālā (poru izmērs vidēji 0,25-0,5 mkm, bet var būt arī mazākas vai lielākas poras, līdz 2,5 mkm), ar labi attīstītu čaulas ārējo ornamentējumu, daudzām ģintīm ar papildus skeleta plātnītēm umbilika rajonā, virs atveres vai virs šuvēm, ar iekšējām ļoti sarežģītām struktūrām (papildus septas, vārsti, dobumiņi, plātnes, mēles atveres rajonā, kas reizēm var būt sasaistītas savā starpā vienotā sistēmā). Čaulā var atrasties integrējošas sistēmas stolonu veidā, iekšējo atveru sistēmu veidā, vai arī kā labi attīstītas, sarežģītas kanālu sistēmas veidā.

## Sistemātika
Rotaliānu apakšklasē ir viena kārta un viena apakškārta ar šādām virsdzimtām:
* Apakšklase: ***Rotaliana*** Mikhalevich, 1980
:* Kārta: Rotaliida Calkins, 1909
:::* Virsdzimta: Acervulinoidea Schultze, 1854
:::* Virsdzimta: Annulopatellinoidea Loeblich & Tappan, 1964
:::* Virsdzimta: Asterigerinoidea d'Orbigny, 1839
:::* Virsdzimta: Bolivinitoidea Cushman, 1927
:::* Virsdzimta: Bolivinoidea Glaessner, 1937
:::* Virsdzimta: Buliminoidea Jones, 1875
:::* Virsdzimta: Cassidulinoidea d'Orbigny, 1839
:::* Virsdzimta: Chilostomelloidea Brady, 1881
:::* Virsdzimta: Discorbinelloidea Sigal, 1952
:::* Virsdzimta: Discorboidea Ehrenberg, 1838
:::* Virsdzimta: † Eouvigerinoidea Cushman, 1927
:::* Virsdzimta: Glabratelloidea Loeblich & Tappan, 1964
:::* Virsdzimta: Loxostomatoidea Loeblich & Tappan, 1962
:::* Virsdzimta: Nonionoidea Schultze, 1854
:::* Virsdzimta: Nummulitoidea Blainville, 1827
:::* Virsdzimta: † Orbitoidoidea Schwager, 1876
:::* Virsdzimta: Planorbulinoidea Schwager, 1877
:::* Virsdzimta: Rotalioidea Ehrenberg, 1839
:::* Virsdzimta: Siphoninoidea Cushman, 1927
:::* Virsdzimta: Turrilinoidea Cushman, 1927
:::* Virsdzimta: Virgulinelloidea Loeblich & Tappan, 1984
::* Apakškārta: Globigerinina Delage and Hérouard, 1896
:::* Virsdzimta: Globigerinitoidea Bermúdez, 1961
:::* Virsdzimta: Globigerinoidea Carpenter et al., 1862
:::* Virsdzimta: Globorotalioidea Cushman, 1927
:::* Virsdzimta: Globotruncanoidea Brotzen, 1942 †
:::* Virsdzimta: Guembelitrioidea Montanaro Gallitelli, 1957
:::* Virsdzimta: Hantkeninoidea Cushman, 1927 †
:::* Virsdzimta: Heterohelicoidea Cushman, 1927 †
:::* Virsdzimta: Planomalinoidea Bolli, Loeblich & Tappan, 1957 †
:::* Virsdzimta: Rotaliporoidea Sigal, 1958 †

(†) — izmirušu organismu grupa.

## Atsauces
Tekstulariānas

**Tekstulariānas** (*Textulariana*) ir foraminīferu apakšklase.  Apakšklasi 1980. gadā izveidoja padomju zooloģe Valērija Mihalēviča. Ģeohronoloģiski rotaliānas ir zināmas no karbona perioda līdz mūsdienām.

## Apraksts
Čaula ir ar globotalamejām raksturīgu atveres uzbūvi un kameru izvietojuma veidu. Čaulas sieniņas var būt monofontinālas, aglutinētas vai mikrogranulāras. Iekšpusē čaulas var būt ar sarežģītu uzbūvi (alveolāru, labirintveidīgu, porainu, ar papildus nepilnām starpsienām, stabiņiem u.t.t.). Daudzām sugām ir konstatētas pseidoporas un pseidoporu kanāli, reizēm sazaroti. Uz čaulu virsmām nav ārējā ornamentējuma, bet papildus skeleta plātnes umbilika rajonā var būt. Attīstītām formām ar lielu skaitu kameru var būt integrējošas sistēmas stolonu un tuneļu veidā. Iekšējo atveru struktūras ir līdzīgas rotaliānām, taču tās ir mazāk attīstītas.

## Sistemātika
Tekstulariānu apakšklasē ir trīs kārtas ar šādām apakškārtām un tajās neiekļautajām virsdzimtām:
* apakšklase: ***Rotaliana*** Mikhalevich, 1980
:*kārta: Lituolida Lankester, 1885
::* apakškārta: Lituolina Lankester, 1885
::* apakškārta: Nezzazatina Kaminski, 2004
::* apakškārta: Rzehakinina Saidova, 1981
::* apakškārta: Spiroplectamminina Mikhalevich, 1992
::* apakškārta: Trochamminina Saidova, 1981
::* apakškārta: Verneuilinina Kaminski & Mikhalevich in Kaminski, 2004
:*kārta: Loftusiida Kaminski & Mikhalevich, 2004
::* apakškārta: Ataxophragmiina Fursenko, 1958
::* apakškārta: Biokovinina Kaminski, 2004
::* apakškārta: Cyclolinina Mikhalevich, 1992
::* apakškārta: Loftusiina Kaminski & Mikhalevich in Kaminski, 2004
::* apakškārta: Orbitolinina Kaminski, 2004
:*kārta: Textulariida Delage & Hérouard, 1896
:::* virsdzimta: Rzehakinina Pokorný, 1951 †
:::* virsdzimta: Rzehakinina Rhumbler, 1895 †
::* apakškārta: Textulariina Delage & Hérouard, 1896

(†) - izmirušu organismu grupa.

## Atsauces
Švēriņu purvs (dabas liegums)

**Švēriņu purvs** ir kopš 1977. gada aizsargāts dabas liegums Jēkabpils novada Viesītes pagastā uz ziemeļaustrumiem no Viesītes pilsētas.

Liegums izveidots ap Švēriņu purvu, kas ir augstais purvs, ko ietver purvains priežu mežs. No ES Biotopu direktīvas biotopiem šeit sastopami pārejas purvi un slīkšņas, melnalkšņu staignāji, purvaini meži. Liegumā aug spilvainais ancītis. Dzīvo mežirbes, baltmugurdzeņi, melnās dzilnas, dzērves, rubeņi, medņi, Eiropas ūdri.

## Ārējās saites
* Dabas aizsardzības pārvalde
* Nature 2000
Kalkarīnas

**Kalkarīnas** (*Calcarina*) ir foraminīferu ģints rotaliīdu kārtā. Ģinti 1826. gadā izveidoja franču naturālists Alsids Orbiņī. Ģeohronoloģiski kalkarīnas ir zināmas no pliocēna līdz mūsdienām. Ģints tipiskā suga ir *Nautilus spengleri* Gmelin, 1791, kas tagad ir pārdēvēta par *[[Calcarina spengleri]]* (Gmelin, 1791).

## Apraksts
Čaula ir liela, līdz 2 mm diametrā, abpusēji izliekta, lēcveidīga, parasti ar vairākiem vai daudziem masīviem un strupiem, reizēm diverģentiem, radiāliem dzelkšņiem. Tā ir trohospirāliski savīta visā garumā (5-6 vijumi), bet pēdējā vijumā ir no desmit līdz divdesmit kamerām. Čaulas umbilikālajā pusē ir spirālisku kanālu sistēma, no kuriem atiet radiāli kanāli un daudzskaitlīgi anastomizējoši radiālo dzelkšņu kanāli, kas iet pa spirālisko pusi virs kamerām un stiepjas cauri dzelkšņiem. Čaulas sienas ir no kalcīta, biezplātņainas, perforētas, bet ar neperforētu atveres virsmu. Čaulas virsma ir ļoti ornamentēta. Daudzskaitlīgas pustulas un dzeksnīši sedz kreiso malu un nosedz šuves. Umbiliks ir pildīts ar stabveidīgu masu, kuru veido plātņveidīgi nosēdumi. Atveres virsma var būt ar radiāliem ķīļiem. Atveri un starpkameru atveres ir veidotas no daudzskaitlīgām ieapaļām porām ar piepaceltām lūpām gar atveres vai septu virsmas pamatni.

## Sistemātika
Kalkarīnu ģints sugas:
* ģints: ***Calcarina*** d'Orbigny. 1826
:* suga: *[[Calcarina ambigua]]* Brady, 1876 †
:* suga: *[[Calcarina aristeropora]]* Ehrenberg, 1858
:* suga: *[[Calcarina atlantica]]* Ehrenberg, 1854 †
:* suga: *[[Calcarina calcarinoides]]* (Cheng & Zheng, 1978)
:* suga: *[[Calcarina capricornia]]* Mamo, 2016
:* suga: *[[Calcarina carpenteri]]* Karrer, 1877 †
:* suga: *[[Calcarina catanduanensis]]* Matsumaru, 2017 †
:* suga: *[[Calcarina defrancei]]* d'Orbigny, 1826
:* suga: *[[Calcarina delicata]]* Todd & Post, 1954 †
:* suga: *[[Calcarina eteromorfa]]* de Gregorio, 1882 †
:* suga: *[[Calcarina exuberans]]* Debenay, 2013
:* suga: *[[Calcarina gaudichaudii]]* d'Orbigny in Ehrenberg, 1840
:* suga: *[[Calcarina guamensis]]* McCulloch, 1977
:* suga: *[[Calcarina hispida]]* Brady, 1876
:* suga: *[[Calcarina lecalvezae]]* Boulanger & Poignant, 1971 †
:* suga: *[[Calcarina longispina]]* Rahaghi, 1980 †
:* suga: *[[Calcarina luzonensis]]* McCulloch, 1977
:* suga: *[[Calcarina mayori]]* Cushman, 1924
:* suga: *[[Calcarina nicobarensis]]* Schwager, 1866 †
:* suga: *[[Calcarina quoyi]]* d'Orbigny in Fornasini, 1908
:* suga: *[[Calcarina rarispina]]* Deshayes, 1830 †
:* suga: *[[Calcarina samarensis]]* McCulloch, 1977
:* suga: *[[Calcarina schweinfurthi]]* Schwager, 1883 †
:* suga: *[[Calcarina spengleri]]* (Gmelin, 1791)
:* suga: *[[Calcarina umbilicata]]* Germeraad, 1946 †

(†) - izmirušu organismu grupa.

## Atsauces
Ismaīls I

**Šahs Ismaīls I** (, *šah Ismā'īl yekom*; dzimis , miris ) bija Sefevīdu dinastijas dibinātājs un pirmais Sefevīdu valsts šahs, valdījis no 1501. līdz 1524. gadam. Viņš bija gan politisks valdnieks, gan harizmātisks reliģisks līderis, kura autoritāte apvienoja militāru vadību, dinastijas leģitimitāti un mesijas iezīmes. Ismaīls I nāca no Sefevīdu sūfiju ordeņa Ardabilā un Irānas vēsturē tiek uzskatīts par vienu no nozīmīgākajām personībām, jo viņa valdīšanas laikā tika likti pamati mūsdienu Irānas valstij. 1501. gadā, ieņemot Tebrīzu, Ismaīls I pasludināja sevi par Irānas šahu un nodibināja Sefevīdu valsti, kas īsā laikā apvienoja plašas teritorijas mūsdienu Irānā, Kaukāzā un Mezopotāmijā. Viņa militārie panākumi balstījās uz kizilbašu atbalstu — turkmēņu cilšu konfederāciju, kas Ismaīlu uzlūkoja kā reliģiski īpašu personu. Sefevīdu valsts strauji nostiprinājās kā nozīmīgs politisks spēks Tuvo Austrumu reģionā, konkurējot ar Osmaņu impēriju rietumos un uzbeku hanātiem austrumos; nākamo divu gadsimtu laikā tā kļuva par vienu no reģiona lielvarām.

Viens no Ismaīla I nozīmīgākajiem un ilglaicīgākajiem lēmumiem bija šiītu islāma pasludināšana par valsts reliģiju. Šis solis radikāli pārveidoja Irānas reliģisko struktūru, jo līdz tam lielākajā daļā reģiona dominēja sunnītu islāms. Šiītisma ieviešana notika ar politiskiem un institucionāliem līdzekļiem, veidojot jaunu garīdzniecību, institucionalizējot doktrīnu un ierobežojot sunnītu reliģiskās struktūras, un izraisīja dziļas sociālas un konfesionālas pārmaiņas. Tas arī nostiprināja ilgstošu konfesionālu robežu starp Irānu un tās sunnītiskajiem kaimiņiem. Ismaīla I vēsturiskā nozīme saistīta ar viņa izšķirošo lomu Irānas politiskās un reliģiskās identitātes veidošanā. Viņa valdīšanas laikā pēc vairāku gadsimtu fragmentācijas atkal tika apvienotas plašas irāņu zemju teritorijas, valsts saistībā atjaunots Irānas nosaukums, bet šiītu islāma institucionalizācija radīja jaunu, ar Sefevīdu dinastiju cieši saistītu valsts un reliģijas modeli. Šī kombinācija — centralizēta monarhija, sūfiju izcelsmes un divpadsmitnieku šiītisma valsts statuss — noteica Irānas attīstības virzienu turpmākajos gadsimtos un būtiski ietekmē reģiona politisko un konfesionālo struktūru līdz pat mūsdienām.

## Ārējās saites
Ismaīls

**Ismaīls** var būt:

* Ismaīls — islāma pravietis;
* Ismaīls I (1487—1524) — Sefevīdu dinastijas dibinātājs un pirmais Sefevīdu valsts šahs;
* Ismaīls pašā (1830—1895) — Ēģiptes un Sudānas vāli un hedīvs no 1863. līdz 1879. gadam.
Jak-15

***Jak-15*** () bija pirmā Padomju Savienībā sērijveidā ražotā reaktīvā iznīcinātājlidmašīna, ko izstrādāja Aleksandra Jakovļeva konstruktoru birojs. Tā tika radīta kā pārejas tipa lidaparāts, lai PSRS gaisa spēki varētu ātri apgūt reaktīvo aviāciju pēc Otrā pasaules kara.

Jak-15 pirmais lidojums notika 1946. gadā. Lidmašīna tika izstrādāta, izmantojot virzuļlidmašīnas Jak-3 konstrukciju, kurai tika uzstādīts vācu izcelsmes reaktīvais dzinējs RD-10 (Jumo 004 kopija). Šāda pieeja ļāva ievērojami saīsināt izstrādes laiku, taču tai bija arī trūkumi, piemēram, karsto izplūdes gāzu ietekme uz fizelāžu un skrejceļu.

Jak-15 galvenokārt tika izmantota pilotu apmācībai un taktiskai pieredzei ar reaktīvajiem iznīcinātājiem. Tā nekad netika paredzēta ilgstošai ekspluatācijai kaujas vienībās, un drīz vien to nomainīja modernāki lidaparāti, piemēram, Jak-17 un MiG-15.

Lai gan Jak-15 ekspluatācijas laiks bija īss, tai bija nozīmīga loma Padomju Savienības reaktīvās aviācijas attīstībā, kalpojot kā svarīgs starpposms starp virzuļdzinēju un modernajām reaktīvajām lidmašīnām.
Jak-3

***Jak-3*** () bija Otrā pasaules kara laikā izstrādāta Padomju Savienības vienvietīga virzuļdzinēja iznīcinātājlidmašīna, ko izveidoja Aleksandra Jakovļeva konstruktoru birojs. Tā tiek uzskatīta par vienu no labākajām PSRS iznīcinātājlidmašīnām kara beigu posmā, pateicoties lieliskai manevrētspējai, nelielam svaram un augstai kaujas efektivitātei zemā un vidējā augstumā.

Jak-3 pirmais lidojums notika 1943. gadā, bet kaujas vienībās tā sāka parādīties 1944. gadā. Lidmašīna bija būtiski uzlabota salīdzinājumā ar agrākajiem Jak sērijas modeļiem — tai bija samazināti izmēri, uzlabota aerodinamika un jaudīgāks dzinējs VK-105PF-2.

Jak-3 izcēlās gaisa kaujās ar vācu iznīcinātājiem, īpaši pret Bf 109 un Fw 190. Lidmašīna guva labu reputāciju arī sabiedroto vidū — to izmantoja franču eskadriļa *Normandie–Niemen*. Pēc kara Jak-3 tika eksportēta uz vairākām valstīm, taču drīz vien to nomainīja reaktīvās lidmašīnas.

Jak-3 ieņēma nozīmīgu vietu aviācijas vēsturē kā viens no veiksmīgākajiem Padomju Savienības virzuļdzinēja iznīcinātājiem.
Jak-1

***Jak-1*** () bija pirmā sērijveidā ražotā Aleksandra Jakovļeva konstruktoru biroja iznīcinātājlidmašīna, kas kļuva par pamatu visai Jak iznīcinātāju saimei Otrā pasaules kara laikā. Tā bija vienvietīga virzuļdzinēja lidmašīna ar labu manevrētspēju un salīdzinoši vienkāršu konstrukciju.

Jak-1 pirmais lidojums notika 1940. gadā, un jau drīz pēc tam lidmašīna tika ieviesta PSRS Gaisa spēkos. Kara sākuma posmā tai bija vairākas tehniskas problēmas, taču nepārtraukti uzlabojumi ļāva būtiski paaugstināt tās uzticamību un kaujas spējas. Uzlabotā versija Jak-1B kļuva par vienu no efektīvākajām 1942.–1943. gada frontes iznīcinātājlidmašīnām.

Jak-1 plaši tika izmantota Austrumu frontē un piedalījās lielākajās gaisa kaujās. Uz tās bāzes tika izstrādāti vēlākie modeļi Jak-7, Jak-9 un Jak-3, kas pārmantoja galvenos konstrukcijas risinājumus.

Jak-1 ieņem nozīmīgu vietu Padomju Savienības aviācijas vēsturē kā veiksmīgs sākumpunkts vienai no masveidīgākajām iznīcinātājlidmašīnu līnijām pasaulē.
Baculogypsina sphaerulata

***Baculogypsina sphaerulata*** ir foraminīferu suga rotaliīdu kārtā un kalkarinīžu dzimtā. Sugu 1860. gadā aprakstīja britu zoologs Viljams Pārkers un britu paleontologs Tomass Džonss ar nosaukumu *Orbitolina concava var. sphaerulata*. Latīniskais nosaukumms "sphaerulata" (sfērisks) norāda uz čaulas uzpūsto formu. Suga ir izplatīta Indonēzijā, Austrālijas ziemeļu un austrumu piekrastē, pie Filipīnām un Japānas, kā arī Okeānijā, Klusā okeāna rietumu daļā. *Baculogypsina sphaerulata* ir bakulogipsīnu tipiskā suga un vienīgā līdz mūsdienām izdzīvojusī šīs ģints suga. Japānā, Okinavas salā šo foraminīferu saskalojumi veido tā saucamās "zvaigžņu smiltis" (*Star sand*).

## Apraksts
Čaula ir abpusēji izliekta, lēcveidīga, ar izvirzītiem radiāliem dzelkšņiem. Sākotnējais trohospiraliskais kameru izvietojums attiecas tikai uz dažām kamerām, aiz kurām seko daudzskaitlīgas kupolveidīgas sānu kameras, veidojot virs čaulas vaļīgu tīklu. Visvairāk kameru izvietotas ekvatoriālajā plaknē, piedodot čaulai divpusēji izliektu formu. Ekvatoriālajā plaknē ir attīstīti 4 līdz 9 lieli dzekšņi, kas caurausti ar daudzskaitlīgiem anastomizējošiem kanāliem. Kameru sienas ir rupji perforētas. Daudzskaitlīgas sīkas neperforētas pustulas starp kameru veidojumiem (*chamberlets*) atzīmē cietu stabiņu stāvokli, kas izvietoti starp vertikālām kameru veidojumu rindām.

## Atsauces
Jak-7

***Jak-7*** () bija Padomju Savienības Otrā pasaules kara laika iznīcinātājlidmašīna, ko izstrādāja Aleksandra Jakovļeva konstruktoru birojs. Sākotnēji tā tika izveidota kā divvietīga mācību lidmašīna Jak-7UTI, taču kara apstākļos konstrukcija tika pārveidota par pilnvērtīgu iznīcinātāju.

Jak-7 pirmais lidojums notika 1941. gadā. Salīdzinājumā ar Jak-1 lidmašīnai bija izturīgāka konstrukcija, lielāks degvielas krājums un labāka stabilitāte lidojumā, kas uzlaboja tās piemērotību frontes apstākļiem. Populārākā versija Jak-7B bija aprīkota ar pastiprinātu bruņojumu un uzlabotu aizsardzību pilotam.

Jak-7 tika plaši izmantota Austrumu frontē, īpaši 1942.–1943. gadā, un piedalījās daudzās nozīmīgās gaisa kaujās. Uz tās bāzes tika izstrādāts Jak-9, kas kļuva par vienu no masveidīgākajiem Jak sērijas iznīcinātājiem.

Jak-7 ieņēma svarīgu vietu PSRS militārās aviācijas attīstībā kā veiksmīgs pārejas modelis no Jak-1 uz modernākajiem kara beigu iznīcinātājiem.
Sunīšu ezers

**Sunīšu ezers** ir ezers Ropažu novada Garkalnes pagastā. Ietilpst Daugavas baseinā.

Krasts galvenokārt ir apbūvēts ar Sunīšu ciemata mājām, vietām pārveidots, tai skaitā ar mākslīgu nostiprinājumu vai koku izciršanu.

Ezerā zvejas tiesības pieder valstij, taču pats ezers neatrodas valsts īpašumā. Vietējie iedzīvotāji daudzās vietās ir nelikumīgi norobežojuši tauvas joslu. Publiskas piekļuves vieta ir dienvidu-dienvidaustrumu krastā, ir vairākas makšķernieku pieejas vietas. Austrumu krastā izvietojies slēgts savrupmāju ciemats "Ezerkrasts". 

No augiem ezerā ezeru datubāze atzīmējusi niedres, raglapes, abinieku sūrenes, vietām iestādītas ūdensrozes. No zivīm pieminētas parastās Latvijas ezeru zivis - līdakas, asarus, karūsas, līņus, plaužus, ķīšus, raudas. Ezera ūdens parasti caurspīdīgs, taču ne ziedēšanas laikā. Dziļākās vietas ir ezera platākajā ziemeļu daļā un neliela ieplaka pašā ziemeļu galā.

## Atsauces
YF-17

***YF-17*** (tiek saukts arī par ***Cobra***) bija ASV izstrādāts divdzinēju reaktīvās iznīcinātājlidmašīnas prototips, ko radīja uzņēmums *Northrop* kā dalībnieku *[[Lightweight Fighter]]* programmā 1970. gados. Tā pirmais lidojums notika 1974. gadā.

*YF-17* sacentās ar *[[YF-16]]*, taču ASV Gaisa spēki izvēlējās *[[F-16 Fighting Falcon|F-16]]*. Tomēr *YF-17* konstrukcija kļuva par pamatu Jūras spēku iznīcinātājam *[[F/A-18 Hornet]]*, kas guva plašus panākumus.

## Ārējās saites
F/A-18E/F Super Hornet

***Boeing F/A-18E*** un ***F/A-18E/F Super Hornet*** ir ASV izstrādāta divdzinēju daudzfunkcionāla reaktīvā iznīcinātājlidmašīna, kas paredzēta aviācijas bāzeskuģiem. Tā ir būtiski modernizēta *[[F/A-18 Hornet]]* versija ar lielāku darbības rādiusu, kravnesību un uzlabotu avioniku.

Pirmais lidojums notika 1995. gadā, un 21. gadsimta sākumā iznīcinātājs nonāca ASV Jūras kara flotes rīcībā, kļūstot par galveno flotes iznīcinātājlidmašīnu. *Super Hornet* izmanto gaisa pārākuma, triecienu un izlūkošanas uzdevumiem.

## Atsauces

## Ārējās saites
An-124

***An-124 Ruslan*** () ir liela, stratēģiska gaisa pārvadājumu lidmašīna ar četriem dzinējiem, ko 1980. gados Ukrainas PSR, Padomju Savienībā projektēja konstruktoru birojs *[[Antonov]]*. *An-124* ir pasaulē otrā smagākā pilnas masas sērijveida kravas lidmašīna un smagākā ekspluatācijā esošā kravas lidmašīna pēc iznīcinātā vienīgā lidmašīnas *[[An-225|An-225 Mriya]]* (palielināta *An-124* modifikācija) eksemplāra. *An-124* joprojām ir ekspluatācijā esošā lielākā militārā transporta lidmašīna.

1971. gadā konstruktoru birojā *Antonov* uzsāka darbus pie projekta, kas sākotnēji saucās *Izdeliye 400* (produkts Nr. 400), reaģējot uz smago gaisa pārvadājumu spēju trūkumu PSRS Gaisa spēku Militārās transporta aviācijas pavēlniecībā. Lidmašīnai izveidoja divas atsevišķas galīgās montāžas līnijas: viena *Aviastar-SP* (bijušais Uļjanovskas aviācijas rūpniecības komplekss) Uļjanovskā, Krievijā, un otra Kijivas aviācijas rūpnīcā *AVIANT* Ukrainā. Pirmās lidmašīnas montāža sākās 1979. gadā; *An-124* (ko rietumos dažreiz dēvēja par *An-40*) savu pirmo lidojumu veica 1982. gada 24. decembrī. Pirmo reizi lidmašīna Rietumu pasaulē bija apskatāma 1985. gada Parīzes aviācijas izstādē. *An-124* un *An-225* galvenais inženieris bija Viktors Tolmačevs. Pēc Padomju Savienības sabrukuma tika veiktas *An-124* komerciālo pārvadājumu pielāgošanas, kā rezultātā *Antonov* 1992. gada 30. decembrī ieguva civilo sertifikāciju. Dažādi komerciālie operatori izvēlējās iegādāties šo lidmašīnas modeli, bieži vien iegādājoties atjaunotus bijušos militāros gaisa pārvadātājus vai noliktavā esošās fizelāžas, nevis jaunas lidmašīnas.

Līdz 2013. gada jūlijam komerciālajā ekspluatācijā atradās 26 *An-124* lidmašīnas, savukārt vēl desmit bija pasūtītas. 2008. gadā paziņoja, ka Krievija un Ukraina kopīgi atsāks lidmašīnas ražošanu. Plānoja, ka Krievija pasūtīs 20 jaunas lidmašīnas, tomēr 2014. gada augustā ziņoja, ka plānotā ražošanas atsākšana ir atlikta Krievijas un Ukrainas politiskā saspīlējuma dēļ. 2019. gadā komerciālajā ekspluatācijā bija 26 *An-124* lidmašīnas.

## Atsauces

## Ārējās saites
YF-23

***YF-23*** bija ASV izstrādāts slepenās (*stealth*) reaktīvās iznīcinātājlidmašīnas prototips, ko radīja uzņēmumi *Northrop* un *[[McDonnell Douglas]]* kā daļu no *[[Advanced Tactical Fighter]]* programmas.

*YF-23* pirmais lidojums notika 1990. gadā. Lidmašīna sacentās ar *YF-22*, taču ASV Gaisa spēki izvēlējās pēdējo, kas vēlāk kļuva par *F-22 Raptor*. Neskatoties uz to, *YF-23* izcēlās ar ļoti zemu radara redzamību un lielu ātrumu.

## Ārējās saites

* ''YF-23'' attēli ''DFRC/NASA'' tīmekļa vietnē
Aberkrombī upes nacionālais parks

{
  "type": "ExternalData",
  "service": "geoshape",
  "ids": "Q319327"
}

**Aberkrombī upes nacionālais parks** () ir 1995. gadā izveidots nacionālais parks Austrālijas dienvidaustrumos, Jaundienvidvelsas štatā apmēram 120 kilometrus uz rietumiem no Sidnejas. Tiek aizsargāta saglabājusies kalnu nogāžu mežu, krūmāju ekosistēma, jo apkārtējās teritorijas pārveidotas par ganībām vai priežu plantācijām. Parkā saglabājušās atliekas no 19. gadsimta zelta drudža laikiem. Nacionālajā parkā dzīvo ķenguri, valabiji, emu un pīļknābji.

## Ārējās saites
Calcarina spengleri

***Calcarina spengleri*** ir foraminīferu suga rotaliīdu kārtā un kalkarinīžu dzimtā. Sugu 1791. gadā aprakstīja vācu naturālists Johans Gmelins ar nosaukumu *Nautilus spengleri*. Suga, domājams, ir nosaukta dāņu naturālista Lorenca Špenglera vārdā. Suga ir izplatīta Indijas okeānā, Bengālijas līcī, Indonēzijā, Austrālijas ziemeļu piekrastē, pie Filipīnām un Japānas, kā arī Okeānijā, Klusā okeāna rietumu daļā. *Calcarina spengleri* ir kalkarīnu tipiskā suga. Japānā, Okinavas salā šīs foraminīferas ir sastopamas tā saucamo "zvaigžņu smilšu" (*Star sand*) sastāvā.

## Apraksts
Čaula ir liela, līdz 1,5 mm diametrā (bez dzelkšņiem), ar 3 līdz 7 īsiem līdz gariem, strupiem dzelkšņiem. Šuves, izņemot pēdējām 3-5 izveidotajām kamerām, praktiski nav saskatāmas virsmas ornamentējuma dēļ. Čaulu sedz lielas, gludas pustulas, vislielākās no kurām izvietotas centrā. Visu čaulu klāj iekšseptu  kanālu sistēmas atveres, kurās sastopami nelieli dzelksnīši. Uz pēdējām izveidotajām kamerām pustulu nav. Šo kameru ventrālās puses ornamentāciju veido ķīlu mija ar daudzām sīkām porām starp tām (līdzīgi rāvējslēdzēju formām). Dzelkšņi viscaur caurausti ar kanāliņiem, un tiem šķērsgriezumā nav masīvās centrālās daļas. Dzelkšņi ir ar paralēlām plātnītēm, kuru garums samazinās, un radiālām kanālu sistēmas atverēm. Dzelksnīši čaulas centrālās daļas atverēs izskatās kā tievi paralēli ķīlīši uz šīm plātnēm.

## Atsauces