open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Naids

**Naids** ir emocionāla un gribas reakcija ar spilgti negatīvu attieksmi, vai pretīgumu un riebumu pret konkrētu indivīdu vai indivīdu grupu, dzīvu būtni vai notikumu. Naids parasti ir pretstats mīlestībai. Naidu var izraisīt konflikti vai dusmas pret kādu cilvēku.
Brents Bērnss

**Brents Bērnss** (; dzimis ) ir kanādiešu hokejists, aizsargs. Pašlaik (2025) spēlē Nacionālās hokeja līgas kluba Kolorādo "Avalanche" sastāvā.

## Spēlētāja karjera
Karjeras ievadā Bērnss spēlēja kā uzbrucējs. 2003.—04. gada sezonā uzsāka profesionāļa karjeru, debitējot NHL kluba Minesotas "Wild" rindās. Tieši šajā laikā Bērnss uzsāka spēlēt kā aizsargs. 2005.—06. gada sezonā hokejists kļuva jau par "Wild" pamatsastāva spēlētāju. 2007.—08. gada sezonas vidū pagarināja līgumu ar "Wild" uz vēl četriem gadiem.

2011. gada NHL drafta laikā tika aizmainīts uz Sanhosē "Sharks" rindām. 2014.—15. gada sezonu noslēdza ar 60 rezultativitātes punktiem, tādējādi kļūdams par rezultatīvāko "Sharks" aizsargu un ceturto rezultatīvāko spēlētāju. 2016.—17. gada sezonā Bērnss bija visas NHL rezultatīvākais aizsargs, sezonas noslēgumā iegūstot Džeimsa Norisa balvu un tiekot iekļauts NHL simboliskajā izlasē. 2019. gadā otro reizi tika iekļauts līgas simboliskajā izlasē.

Pēc trim sezonām "Hurricanes" komandā Bērnss kļuva par brīvo aģentu, un izvēlējās turpināt karjeru, atgriežoties Rietumu konferencē un 2025. gada 2. jūlijā parakstot viena gada līgumu 1 miljona ASV dolāru vērtībā ar Kolorādo "Avalanche" komandu uz 2025.–2026. gada sezonu.
## Atsauces

## Ārējās saites
Ansis Lielgalvis

**Ansis Teodors Lielgalvis** (dzimis , miris 1921. gadā) bija latviešu virsnieks — pulkvedis, viens no latviešu strēlnieku komandieriem.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1878. gada 5. decembrī Lestenes pagasta “Ērmēs”, saimnieka Anša un Trīnes Lielgalvju ģimenē.

Pēc Viļņas karaskolas pabeigšanas virsnieks Krievijas Impērijas armijā, piedalījies Krievu—japāņu karā. Pirmā pasaules kara cīņās piedalījies no kara sākuma 1914. gada augustā, par varonību apbalvots ar Sv. Jura zobenu.

1915. gadā brīvprātīgi pārgājis uz latviešu strēlnieku vienībām, no 25. novembra komandējis 6. Tukuma latviešu strēlnieku bataljonu (no 1916. gada novembra — pulku). No 1917. gada 27. aprīļa 2. latviešu strēlnieku brigādes komandieris. Amatu nesaskaņu dēļ pametis pēc latviešu strēlnieku boļševizācijas.

No 1918. gada Sarkanās armijas dienestā. 1920. gadā komandējis 13. strēlnieku brigādi un vēlāk 124. triecienbrigādi (kā komandiera palīgs), ar kuru ieņēmis Vrangeļa pēdējo aizsardzības līniju — Turku valni Perekopa zemesšaurumā. 1921. gadā Kaukāzā miris no holeras.
Nabassaite

thumbnail|Tikko piedzimis bērns ar nepārgrieztu nabas saiti
**Nabassaite** ir sievietes orgāns, kas savieno augli ar placentu. Nabas saite ieiet auglī pa nabas gredzenu. Iznēsātam cilvēka auglim nabas saites garums ir ap 50 centimetriem, bet diametrs ap 1 līdz 1,5 centimetriem. Nabassaiti galvenokārt veido irdenie saistaudi, tajā ir viena vēna un divas artērijas. Pa nabas saiti no mātes organisma saņem skābekli un barības vielas, kā arī izvada ogļskābo gāzi un vielmaiņas galaproduktus. Pēc bērna piedzimšanas nabas saiti pārgriež un nosien.
Antons Jukšinskis

**Antons Jukšinskis** ( — ) bija Latvijas politiķis. Bijis 3. un 4. Saeimas, Katoļu un kristīgo zemnieku partijas biedrs.

## Biogrāfija
Antons Jukšinskis piedzima  Līksnas pagastā Kazimera un Veronikas Jukšinsku ģimenē.

1928. gadā ievēlēts 3. Saeimā no Katoļu un kristīgo zemnieku partijas saraksta Latgales apgabalā. 1931. gadā ievēlēts 4. Saeimā. Parlamentā darbojās līdz Ulmaņa apvērsumam 1934. gadā. Paralēli darbam parlamentā Jukšinskis bija Līksnas pagasta padomes priekšsēdētāja vietnieks un Latvijas Katoļu jaunatnes biedrības Centrālās valdes loceklis (vēlāk — priekšsēdētājs).

No 1949. līdz 1951. gadam strādāja par skolotāju Ambeļu astoņgadīgajā skolā. Miris .

## Atsauces
LP ieraksts

[thumb|200px|Grupas [ABBA LP ieraksts *[[Super Trouper]]*]]
**LP ieraksts** (no  — 'ilgi spēlējošais') jeb **ilgspēlējošā skaņuplate** ir skaņuplate ar griešanās ātrumu 33⅓ apgr/min, kas tika izmantota analogās skaņas uzglabāšanai. Pirmos LP ierakstus 1948. izdeva ASV skaņas ierakstu uzņēmums *[[Columbia Records]]*.

## Nozīme skaņas uzglabāšanā
Ilgspēlējošās skaņuplates izdošanu stimulēja konkurences cīņa ar magnētiskajiem audio nesējiem, kas tobrīd bija magnetofona lenšu spoles. Lai varētu konkurēt ar lenšu cenām un nezaudētu skaņas kvalitāti, tika izmantots jauns materiāls — vinilhlorīda un vinilacetāta kopolimēra plastmasa (tādēļ skaņuplates sarunvalodā sāka saukt par "vinilu"). Ilgspēlējošās skaņuplates ir paredzētas elektroakustiskajai atskaņošanai ar elektrisko skaņuplašu atskaņotāju, elektrofonu, kā arī kompakto radiolu palīdzību. Šis izgudrojums ļāva nozīmīgi palielināt ierakstāmo frekvenču joslu no 50 līdz 16000 Hz, pilnībā saglabāt skaņas tembru, kā arī palielināt ieraksta dinamisko diapazonu līdz 50—57 dB, samazināt trokšņu līmeni, vairākkārt paildzināt skanējuma kvalitāti. Elektrisko skaņas noņēmēju izgudrošana, kas darbojās ar pastiprinātāju, ļāva atvieglot adatu un veidot to daudz smalkāku, tādēļ samazinājās arī skaņuplates iedobes platums un diska griešanās ātrums.

## Ārējās saites
Hautena

**Hautena** (, ) ir viena no Dienvidāfrikas deviņām provincēm valsts ziemeļaustrumu daļā. Province robežojas ar Limpopo ziemeļos, ar Mpumalanu austrumos, ar Frīsteitu dienvidos un ar Ziemeļrietumu provinci rietumos.

Hautenas provinces lielākā pilsēta un administratīvais centrs ir Johannesburga, kas ir lielākā Dienvidāfrikas pilsēta. Provinces platība ir 18 178 km², pēc 2014. gada datiem provincē dzīvo 12 914 800 iedzīvotāji. Tā ir vismazākā Dienvidāfrikas province pēc platības un vislielākā Dienvidāfrikas province pēc iedzīvotāju skaita. Province ir sīkāk sadalīta piecos apgabalos.
Paradīze

150px|thumbnail|Paradīze
**Paradīze** daudzās reliģijās ir vieta aizkapa pasaulē. Tiek uzskatīts, ka paradīzē mūžīgu svētlaimi baudot pestīto dvēseles. Bībelē aprakstītā paradīze ir brīnišķīgs dārzs, kurā ir dzīvojuši Ādams un Ieva. Mūsdienu garīdzniecība apgalvo, ka paradīze ir jāizprot nevis tiešā fiziskā nozīmē, bet kā garīgs apmierinājums.

## Ārējās saites
Jūakims Lindstrems

**Jūakims Lindstrems** (; dzimis ) ir zviedru hokejists, malējais uzbrucējs, Zviedrijas hokeja izlases dalībnieks. Pašlaik (2018) Lindstrems spēlē Zviedrijas hokeja līgas vienības Šellefteo AIK sastāvā.

## Spēlētāja karjera
Profesionāļa karjeru Lindstrems sāka 2000.—01. gada sezonā, kad aizvadīja 10 spēles Zviedrijas Elitsērijas kluba Modo Hockey sastāvā. Komandas rindās hokejists spēlēja līdz pat 2004.—05. gada sezonas otrajai pusei, kad pievienojās Amerikas hokeja līgas klubam Sirakjūsas "Crunch".

2005.—06. gada sezonā Lindstrems debitēja NHL, trīs spēles aizvadot Kolumbusas "Blue Jackets" rindās. Turpmākajās sezonās Lindstremam tā arī "Blue Jackets" rindās nostiprināties neizdevās. 2008.—09. gada sezonā viņš aizvadīja 44 spēles Fīniksas "Coyotes" sastāvā, taču tad atgriezās Eiropā.

2009.—10. gada sezonu Lindstrems aizvadīja KHL klubā Ņižņijnovgorodas "Torpedo", taču tad pievienojās Zviedrijas Elitsērijas vienībai Šellefteo AIK, 2010.—11. gada sezonu noslēdzot kā visas līgas rezultatīvākais spēlētājs. 2011.—12. gada sezonu Lindstrems uzsāka NHL klubā Kolorādo "Avalanche", taču pēc 16 aizvadītām spēlēm atgriezās AIK sastāvā. 2012.—13. un 2013.—14. gada sezonās Lindstrems kopā ar AIK kļuva par Zviedrijas čempionu. 2014. gadā Lindstrems ieguva gan līgas vērtīgākā, gan labākā spēlētāja balvas.

2014.—15. gada sezonu hokejists vēlreiz uzsāka NHL, šoreiz Sentluisas "Blues" rindās. Sezonas vidū Lindstrems tika aizmainīts uz Toronto "Maple Leafs", taču īsi pēc sezonas beigām noslēdza līgumu ar KHL klubu Sanktpēterburgas SKA. Gadu vēlāk atgriezās AIK sastāvā. 2014., 2017. un 2018. gadā tika atzīts par līgas vērtīgāko spēlētāju.

## Ārējās saites
Peldbaseins

250px|thumbnail|50 metrus garš Olimpisko spēļu baseins
**Peldbaseins** jeb **baseins** ir slēgta vai atklāta ūdenstilpne peldēšanai vai sacensībām peldēšanā, ūdenspolo, daiļlēkšanā un citos sporta veidos. Dabiskos peldbaseinus iekārto dabiskajās ūdenstilpēs ar līdzenu dibenu, nelielu straumi un tīru ūdeni. Mākslīgajos jeb slēgtajos un atklātajos peldbaseinos iekārto vienu vai vairākas ūdenstilpnes, treniņu telpas un garderobes.

Vienā pusē peldbaseinam tiek ierīkoti starta paaugstinājumi, kuru izmēri ir 0,5×0,5 m, un tie atrodas vienu metru virs ūdens. Tornis lēkšanai parasti ir izvietots 1, 3, 5, 7 vai 10 metru augstumā, bet tramplīni atrodas viena vai trīs metru augstumā virs ūdens. Peldbaseinu garumi var būt dažādi, bet sacensībās ir pieņemts izmantot 25 vai 50 metrus garus, līdz 25 metriem platus un līdz 2,3 metriem dziļus peldbaseinus.

## Ārējās saites
Treblinkas nāves nometne

**Treblinkas nāves nometne** () bija nāves nometne Nacistiskās Vācijas okupētajā Polijā Otrajā pasaules karā. Atrodas netālu no Treblinkas ciema Mazovijas vojevodistē (ap 80&nbsp;km uz ziemeļaustrumiem no Varšavas). Darbojās no 1942. gada jūlija līdz 1943. gada oktobrim. Nometnes gāzes kamerās tika nogalināti 700—900 tūkstoši ebreju un ap 2000 čigānu. Tikai Aušvicas nometnē tika nogalināts vairāk ebreju nekā Treblinkā.

Treblinkā bija divas vienības. Treblinka-I bija darba nometne, kurā ieslodzītie strādāja grants karjerā vai apūdeņošanas zonā un mežā, kur nozāģēto koksni izmantoja krematorijas kurināšanā. Laikā no 1941. līdz 1944. gadam vairāk nekā puse no 20 tūkstošiem ieslodzīto mira no masu nāvessodiem, bada, slimībām, sliktas izturēšanās.

Treblinka-II bija nāves nometne. Neliels skaits vīriešu, kuri netika nogalināti uzreiz pēc ierašanās nometnē, kļuva par vergu darba vienību locekļiem, kas bija spiesti apglabāt upuru ķermeņus masu kapos. Gāzes kameru operācijas beidzās 1943. gada oktobrī pēc *Sonderkommandos* sacelšanās tā paša gada augustā. Vairāki etniskie vācu SS sargi tika nogalināti. No nometnes izbēga 200 ieslodzīto, vēlāk notika pakaļdzīšanās, pēc kuras izdzīvoja gandrīz 100 cilvēku no ieslodzītajiem.

Slēgta 1943. gadā. Pēc kara valdība iegādājās daļu no zemes, kur atradās nometne, uz izveidoja akmens memoriālu. 1964. gadā tika tiesāts pirmais no bijušās nometnes personāla par nometnē izdarītajiem kara noziegumiem.

## Atsauces

## Ārējās saites
* 
* 
* ASV holokausta memoriāla muzejs
Šveices hokeja līgas rezultatīvākais spēlētājs

**Šveices hokeja līgas rezultatīvākais spēlētājs** (jeb *PostFinance Top Scorer*) ir hokeja apbalvojums, kuru pasniedz katras sezonas rezultatīvākajam Šveices hokeja līgas spēlētājam. Balva tiek pasniegta kopš 2002. gada.

## Balvas ieguvēji
Augusts Bergholcs

**Augusts Bergholcs** (1897.gada 11. jūlijs (pēc vecā st.)  — 1938. gada 29. jūlijs) bija PSRS Gaisa spēku virsnieks — komdivs (1935), kara zinību pasniedzējs.

## Dzīvesgājums

Dzimis Liepājā strādnieka mašīnista ģimenē. Pēc sešu klašu pabeigšanas Liepājas reālskolā, 1915. gadā uzsācis dienesta gaitas, iestājoties Viļņas karaskolā, kuru pabeidzis 1916. gadā kā praporščiks.

Piedalījies Pirmajā pasaules karā. Sākotnēji dienējis kavalērijas daļās, vēlāk pārgājis uz kara aviāciju. Pēc Oktobra revolūcijas turpinājis dienestu padomju daļās, kā pilots dienējis Padomju Latvijas armijas 3. aviācijas nodaļā. Vēlāk piedalījis kaujās citās Krievijas pilsoņu kara frontēs — kā lidotājs un lidotājs novērotājs Pleskavā 1918. gadā un vēlāk Rietumu frontē pret Polijas karaspēku. No 1920. gada aviācijas vienības komandieris Rietumu frontē.

Pēc Krievijas pilsoņu kara atbildīgos amatos Sarkanās armijas kara aviācijā. No 1922. marta 1. atsevišķā iznīcinātāju eskadriļas tehniskās daļas priekšnieks. 1923. gadā pabeidzis Sevastopoles aviācijas skolu, savukārt 1924. gadā hidroskolas kursus. 1925. gadā absolvējis Sarkanās armijas Kara akadēmijas pamatkursu. Pēc tam komandējis 7. aviācijas korpusu un 30. atsevišķo aviācijas vienību.

No 1926. gada 20. aviācijas eskadriļas komandieris. No 1928. gada 7. aviācijas brigādes komandieris. No 1931. līdz 1932. gadam klausītājs Sarkanās armijas Kara akadēmijas operatīvās darbības fakultātē. Pēc tam 15. smago bumbvedēju aviācijas brigādes komandieris. No 1933. līdz 1935. gadam Sarkanās armijas Gaisa kara akadēmijas fakultātes priekšnieks, savukārt no 1935. gada decembra Sarkanās armijas Kara akadēmijas komandējošā sastāva fakultātes priekšnieks. No 1935. gada komdivs. No 1935. gada Maskavas kara apgabala pavēlnieka palīgs aviācijas jautājumos, vēlāk Maskavas kara apgabala aviācijas komandieris. No 1936. līdz 1937. gada 18. janvārim republikāņu Spānijas valdības militārais padomnieks kara aviācijas un aviācijas rūpniecības jautājumos. Pēc atgriešanās Padomju Savienībā strādājis kā vecākais pasniedzējs Sarkanās armijas Ģenerālštāba akadēmijā.

Lielā terora laikā NKVD "Latviešu operācijas" ietvaros 1937. gada 13. decembrī arestēts, 1938. gada 26. jūlijā Padomju Savienības Augstākās tiesas Kara kolēģija Bergholcu apsūdzēja "spiegošanā un piederībā pretpadomju organizācijai" un piesprieda nāvessodu nošaujot. 1938. gada 29. jūlijā nošauts un aprakts Komunarkas poligonā. 1956. gada 4. augustā reabilitēts.

## Atsauces
Augusts Lūkins

**Augusts Roberts Lūkins** ( — ) bija Latvijas politiķis. Bijis 3. un 4. Saeimas deputāts.

## Dzīvesgājums
Augusts Roberts Lūkins piedzima  Daugavgrīvā. No 1925. līdz 1932. gadam bija Krustpils miertiesnesis.

1928. gadā kandidējis Saeimas vēlēšanās, taču nav ievēlēts. 1930. gadā saņēma 3. Saeimas deputāta mandātu pēc Mārtiņa Abula nāves. 1931. gadā ievēlēts 4. Saeimā. Parlamentā darbojās līdz Ulmaņa apvērsumam 1934. gadā. Pārstāvēja Latgales latviešu apvienību un zemes arāju partiju, Saeimā ietilpa Kristīgā darba bloka frakcijā. 

Otrā pasaules kara laikā Lūkins ar ģimeni devās trimdā. 1949. gadā viņi pārcēlās uz Kanādu, sākotnēji dzīvoja Norandā. 1955. gadā pārcēlas uz Toronto. 1959. gadā nomira Lūkina meita Zenta Celmiņa,  — viņa sieva Lilija. A. Lūkins nomira  Toronto.

## Atsauces
Lūkins

**Lūkins** (sieviešu dzimtē Lūkina) ir latviešu cilmes uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:

* Augusts Lūkins (1898—1968) — politiķis;
* Fēlikss Lūkins (1875—1934) — ārsts oftalmologs un homeopāts;
* Haralds Lūkins (1906—1991) — ārsts fitoterapeits un Austrumu medicīnas speciālists;
* Jānis Lūkins (1919—1998) — nacionālās pretošanās kustības dalībnieks;
* Miervaldis Lūkins (1894—1941) — pulkvedis un Latvijas Valsts prezidenta adjutants.
Pulsometrs

thumb|Sirds ritma monitora rādījums (92 sitieni minūtē) viedpulksteņa ekrānā
thumb|250px|Krūšu siksnas rentgena fotogrāfija (pa kreisi skats no priekšas; pa labi skats no malas). Redzama mikroshēmu plate, datu pārraides antena un baterija.
**Pulsometrs** ir ierīce, kas reālā laikā ļauj uzraudzīt cilvēka pulsu vai ierakstīt to vēlākai analīzei. To pārsvarā izmanto cilvēki, kas nodarbojas ar fiziskām aktivitātēm.

## Vēsture
Pirmie pulsometru modeļi sastāvēja no novērošanas moduļa, kam bija pievienoti elektrodi, kurus stiprināja pie krūšukurvja. Pirmo bezvadu EKG pulsometru 1977. gadā izgudroja kā treniņu rīku distanču slēpošanas izlasei. 1983. gadā līdz ar "intensitātes treniņu" popularitāti tirgū parādījās komerciāli pulsometru modeļi.

## Konstrukcija
Moderni pulsometri parasti sastāv no diviem elementiem: krūšu siksnas raidītāja un rokas uztvērēja (kas parasti darbojas arī kā rokaspulkstenis) vai mobilā telefona. Sākotnējās plastmasas siksnās labai darbībai starp to un ķermeni bija nepieciešams izmantot ūdeni vai citu šķidrumu. Vēlākajos modeļos tiek izmantots labi vadošs materiāls ar iebūvētiem mikroprocesoriem, kas analizē EKG signālu pulsa noteikšanai. Šobrīd pieejami arī bezsiksnas pulsometri, kas pulsa noteikšanai izmanto optiskus sensorus.

Sarežģītākie modeļi bez pulsa mēra arī tā mainīgumu, elpošanas ritmu, ko var izmantot personas fiziskās formas noteikšanai. Iespējama arī ķermeņa temperatūras un atūdeņošanās līmeņa noteikšana. Pieejami arī pulsometri, kam krūšu siksnas sensori ir veidoti no auduma un iestrādāti sporta krūšturos sievietēm.

Vecākajās siksnu versijās pie katra sirdspuksta tika noraidīts radio signāls, ko izmantoja uztvērējs pulsa noteikšanai. Šis signāls varēja būt vienkāršs radio signāls vai unikāli kodēts, izmantojot Bluetooth, ANT vai citu zemas jaudas radio savienojumu). Kodētais signāls ļauj izvairīties no situācijām, kad viena lietotāja uztvērējs izmanto signālu no citiem tuvumā esošiem raidītājiem. Jaunākajās krūšu siksnu versijās ir iekļauts mikroprocesors, kas pastāvīgi uzrauga EKG un aprēķina pulsu un citus parametrus. Tajās var tikt iekļauti akselerometri, kas ļauj noteikt ātrumu un attālumu, ļaujot neizmantot vēl vienu sensoru, ko parasti piestiprina pie apava.

Uztvērēji var būt ar dažādām iespējām un nodrošināt tādu rādītāju attēlošanu kā vidējais pulss treniņa laikā, laiku konkrētā pulsa zonā, patērētajām kilokalorijām, elpošanas ritmu, ātrumu un attālumu, GPS datus. Šie visi dati var tikt lejupielādēti analīzei datorā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Jarno Koskiranta

**Jarno Koskiranta** (; dzimis ) ir somu hokejists, centra uzbrucējs. Pašlaik (2024) Koskiranta spēlē Somijas hokeja līgas kluba Lapēnrantas "SaiPa" sastāvā.

## Spēlētāja karjera
Profesionāļa karjeru Koskiranta sāka 2007.—08. gada sezonās Mestis līgas komandā Salamat. Nākamo sezonu uzbrucējs aizvadīja Jokipojat rindās, taču 2009.—10. gada sezonā pievienojās SM līgas klubam SaiPa. Koskiranta kļuva par vienu no kluba vadošajiem uzbrucējiem, tā sastāvā aizvadot nākamās trīs sezonas. 2012.—13. gada sezonu hokejists aizvadīja Tamperes "Tappara" rindās, kopā ar komandu izcīnot līgas sudraba medaļas.

2013.—14. gada sezonu Koskiranta aizvadīja KHL vienībā Novosibirskas "Sibirj". 54 spēlēs hokejists atzīmējās vien ar 13 rezultativitātes punktiem. Nākamā sezona uzbrucējam izvērtās krietni rezultatīvāka, un to viņš noslēdza jau ar 45 punktiem. "Sibir" izdevās sasniegt Austrumu konferences finālsēriju, taču tajā klubs piekāpās Kazaņas "Ak Bars" vienībai.

2015. gada maijā noslēdza līgumu ar Sanktpēterburgas SKA.

## Ārējās saites
Ņikita Jevpalovs

**Ņikita Jevpalovs** () ir Latvijas hokejists, uzbrucējs. Pašlaik (2024) Jevpalovs spēlē Francijas hokeja līgas vienībā Bordo "Boxers".

## Spēlētāja karjera
2009.—10. gada sezonu Jevpalovs aizvadīja Latvijas U-18 hokeja līgas klubā SK Rīga 18, kopā ar komandu izcīnot līgas čempiones titulu. 2010.—11. gada sezonā spēlēja GMHL vienībā *[[South Muskoka Shield]]*, pēc sezonas beigām tika atzīts par līgas labāko uzbrucēju. 2011.—12. gada sezonu aizvadīja MHL vienībā HK Rīga, taču tad atgriezās Ziemeļamerikā, kur pievienojās QMJHL klubam Bleinvilas-Boibriānas "Armada". 2014.—15. gada sezonu noslēdza kā komandas otrs rezultatīvākais spēlētājs un tika iekļauts visas līgas otrajā simboliskajā izlasē.

2015. gada janvārī noslēdza trīs gadu līgumu ar NHL klubu Sanhosē "Sharks", turpmākās divas sezonas aizvadot Amerikas hokeja līgas vienībā Sanhosē "Barracuda". 2017. gada vasarā veiksmīgi izturēja pārbaudes laiku un pievienojās KHL klubam Rīgas "Dinamo".

## Ārējās saites
Drošais jaukšanas algoritms 1

**Drošais jaukšanas algoritms 1** jeb **SHA-1** () ir kriptogrāfiska jaucējfunkcija, ko izstrādāja ASV Nacionālās drošības aģentūra (NSA) un kas ir ASV Federālais informācijas apstrādes standarts (FIPS), ko publicējis ASV Nacionālais standartu un tehnoloģijas institūts (NIST).

SHA-1 rezulāts ir 160 bitus jeb 20 baitus gara jaucējvērtība. To parasti attēlo kā 40 ciparus garu heksadecimālu skaitli.

2005. gadā kriptoanalītiķi atklāja veiksmīgus uzbrukumus SHA-1, kas nozīmēja, ka tā nav tik droša, kā tik uzskatīts līdz tam. Kopš 2010. gadā NIST pieprasa dažādiem pielietojumiem ASV fenderālajās aģentūrās pāriet uz SHA-2. Šobrīd nav atklāti veiksmīgi uzbrukumi SHA-2, lai gan algoritmiski tas ir līdzīgs SHA-1. 2013. gada novembrī *[[Microsoft]]* paziņoja, ka sākot ar 2017. gadu operētājsistēma *[[Windows]]* pārstās pieņemt SHA-1 SSL sertifikātus. 2014. gada septembrī *[[Google]]* paziņoja, ka arī pārlūkprogramma *[[Google Chrome]]* pārstās pieņemt SHA-1 SSL sertifikātus 2017. gadā.

2017. gada 23. februārī *[[CWI Amsterdam]]* un *[[Google]]* paziņoja par praktiski veiktu jaucējsadursmes uzbrukumu SHA-1 algoritmam, kā pierādījumu publicējot divus atšķirīgus PDF failus ar vienādu jaucējvērtību.

## Skatīt arī
* Jaucējsadursme
* MD5
* OpenSSL
* RIPEMD
* sha1sum

## Atsauces

## Ārējās saites
* FIPS 180-4: Secure Hash Standard (SHS)  (PDF, 1.7 MB) – Pašreizējā standarta versija (SHA-1, SHA-224, SHA-256, SHA-384 un SHA-512), 2012. gada marts
*  (ar C implementācijas piemēru)
Jānis Augusts Hilzens

**Jānis (Jans) Augusts Hilzens** (, ; dzimis 1702. gadā, miris ) bija Hilzenu dzimtai piederīgs Latgales (Inflantijas vaivadijas) muižnieks, sabiedriskais darbinieks, rakstnieks. Dagdas, Pildas, Bukmuižas, Kaunatas un citu muižu īpašnieks. Ježija Nikolaja Hilzena jaunākais brālis, Juzefa Hilzena tēvs.

## Amati
Inflantijas vaivadijas kastelāns (1744-1754), Minskas vaivads (1754-1767), Braslavas (no 1739) un Parhovas stārasts.

## Dzīvesgājums
Jānis Hilzens dzimis 1702. gadā Viļakas stārasta Georga Hilzena (*Jerzy Hylzen*) ģimenē. Ietilpst  Livonijas ordeņa bruņinieku Hilzenu dzimtā, kas pēc Livonijas konfederācijas sadalīšanas kalpoja Polijas un Lietuvas valdniekiem.

Jaunību pavadīja Inflantijas vaivada Jāņa Ludviķa Plātera mājās un apprecēja viņa meitu Konstanci. 1735., 1736. un 1738. gadā viņu ievēlēja par Inflantijas vaivadijas pārstāvi Polijas-Lietuvas Seimā. No 1739. gada bija Braslavas stārasts, no 1744. gada Inflantijas vaivadijas kastelāns, no 1749. gada Lietuvas dižkunigaitijas Lielā tribunāla deputāts un maršalks. 1750. gadā Viļņā iznāca viņa apcerējums par Latgales vēsturi *Inflanty w dawnych swych ...*.
1754. gadā Hilzenu iecēla par Minskas vaivadu.

Miris 1767. gada 14. februārī Varšavā. Hilzena rezidence Varšavā bija ēka, kas pazīstama kā Mostovsku pils (*Pałac Mostowskich*). Mūsdienās tajā atrodas Varšavas policijas galvenā pārvalde.

## Darbi
* *Inflanty w dawnych swych i wielorakich aż do wieku naszego dziejach i rewolucjach, z wywodem godności i starożytności szlachty tamecznej, tudzież praw i wolności z dawna i teraz jej służących, zebrane i polskiemu światu do wiadomości w ojczystym języku podane przez Jaś. Wielm. Jmci pana Jana Augustyna Hylzena, Kasztelana Inflanckiego, Starostę Brasławskiego …* , Viļņa, 1750.
* Encomium Bibliothecae Zaluscianae, Warszawa 1754.

## Literatūra
* Julian Bartoszewicz, Znakomici mężowie polscy w XVIII wieku : wizerunki historycznych osób skreślone przez Juljana Bartoszewicza. T. 2. Nakładem B.M. Wolffa, Petersburg 1856, str. 199—237.
* Gustaw Manteuffel, Zarysy z dziejów krain dawnych inflanckich (czyli Inflant właściwych (tak szwedzkich jako i polskich)), Estonii z Ozylia, Kurlandii i Ziemi Piltyńskiej, wstęp, redakcja i opracowanie tekstu Krzysztof Zajas, Kraków 2007.  str. XIV, XX, 105, 109, 122, 126, 138, 184, 187—190, 192, 224—225, 234—236, 282, 284, 287, 294, 301.

## Apbalvojumi
* Baltā ērgļa ordenis (*Order Orła Białego*)

## Skat. arī
*Hilzeni

## Ārējās saites
*INTERNETOWY POLSKI SŁOWNIK BIOGRAFICZNY
LP

**LP** var būt:
* LP ieraksts — ilgspēlējošā skaņuplate;
* LP — dziedātājas Lauras Pergolici pseidonīms.
Donegolas līcis

**Donegolas līcis** (, ) ir līcis Īrijas ziemeļrietumu piekrastē. Līcis ir 39 km garš un pie ieejas līdz 35 km plats un tiek uzskatīts par pēc platības Īrijas lielāko līci. Tas apskalo triju grāfistu krastus: Donegolas, Lītrimas un Slaigo. Līča ziemeļaustrumu galā atrodas Donegolas pilsēta. Ietek vairākas upes, lielākā no kurām ir Ērna. Līča izvietojuma, konfigurācijas un vēju režīma dēļ tas tiek uzskatīts par vienu no Eiropas labākajām sērfošanas vietām.

## Atsauces

## Ārējās saites
Liepupe (ciems)

**Liepupe** ir ciems Vidzemē, Liepupes pagasta sastāvā. Ciems atrodas 5&nbsp;km no Baltijas jūras krasta Metsepoles līdzenumā un Piejūras zemienē. Ciema un tam cauri tekošās upes nosaukums cēlies no latviskota seno lībiešu vārda *Pernigele* ( — liepa, *joug* — upe). Saskaņā ar 2013. gada datiem Liepupē dzīvo 367 iedzīvotāji. Šajā apdzīvotajā vietā atrodas Liepupes muiža, kas ir celta 1751. gadā un tā ir viena no vislabāk saglabātajām baroka laika muižām Vidzemē. Kopš 2012. gada Liepupē norisinās līdz šim vienīgais akustiskās mūzikas festivāls Baltijā — "Sudraba kaija".

## Iedzīvotāji
### Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSP datiem.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Liepupes pagasta pārvalde
Fosfolipīdi

[250px|thumb|right|Vairāku fosfolipīdu saīsināto struktūrformulu piemēri. A — [fosfatīdholīns, B — fosfatīdetanolamīns, C — fosfatīdserīns, D — fosfolipīdu uzbūves principiālais attēlojums, kur 1 — polārā (hidrofilā) galva; 2 — nepolārā (hidrofobā) aste]]
[200px|thumb|right|Fosfolipīda [micellas principiālā shēma ūdens šķīdumā]]

**Fosfolipīdi** (no  (*phōsphó*) — 'fosfo[rs]' un  (*lipos*) — 'tauki') ir salikto lipīdu klase un nozīmīga šūnu membrānu sastāvdaļa. Fosfolipīdu molekulas veido spirti (glicerīns, sfingozīns), taukskābes, fosforskābe, kā arī aminoskābes — holīns, etanolamīns, serīns un citi savienojumi.

Fosfolipīdi ir amfifili savienojumi, jo to veidojošie taukskābju atlikumi ir hidrofobi, bet fosforskābes atlikums, kā arī aminoskābju un pārējo slāpekļa saturošo savienojumu atlikumi — hidrofili un ūdenī hidratējas. Šī iemesla dēļ ūdenī fosfolipīdi veido micellas, kurās hidrofobie taukskābju atlikumi ir pavērsušies uz micellas iekšpusi, bet fosfolipīdu molekulas hidrofilā daļa — uz ārpusi, kur tā hidratējusies ar ūdens molekulām. Līdzīgā veidā fosfolipīdi izvietojušies arī šūnu membrānā, ko veido lipīdu dubultslānis un olbaltumvielas.

## Iedalījums
Atkarībā no fosfolipīdu sastāvā esošā spirta veida (glicerīna vai sfingozīna), fosfolipīdus sīkāk iedala:
* glicerofosfolipīdos jeb fosfatīdos, kas ir 1,2 diacilglicerīna 3-fosfāta jeb L-fosfatīdskābes atvasinājumi;
* sfingofosfolipīdos, kas ir nepiesātinātā dihidroaminospirta sfingozīna vai piesātinātā dihidrosfingozīna atvasinājumi.

## Atsauces
Velsas princese Šarlote

**Velsas princese Šarlote** (, **Šarlote Elizabete Diāna** (*Charlotte Elizabeth Diana*); dzimusi ) ir prinča Viljama un viņa sievas Katrīnas meita.

Šis ir pāra otrais bērns, kā arī Čārlza III un viņa pirmās sievas princeses Diānas otrais mazbērns. Viņai ir brāļi: 2013. gadā dzimušais Džordžs, kā arī 2018. gada 23. aprīlī dzimušais princis Luijs. Viņa ir trešā persona Apvienotās Karalistes monarhijas mantošanas līnijā pēc sava tēva un brāļa.

Mazulis piedzima  plkst. 10.34 (pēc Latvijas laika). Piedzimšanas brīdī viņa svēra 3,71 kg.

## Atsauces
Lauris Bajaruns

**Lauris Bajaruns** (dzimis ) ir latviešu hokejists, uzbrucējs. Pašlaik (2023) Bajaruns spēlē Latvijas čempionāta vienībā HK Mogo.

## Spēlētāja karjera
Karjeru Bajaruns sāka 2005.—06. gada sezonā Latvijas hokeja līgas kluba SK LSPA/Rīga sastāvā. Tās rindās viņš aizvadīja arī nākamās divas sezonas, savukārt 2008.—09. gada sezonā spēlēja Baltkrievijas Ekstralīgas vienībā DHK Latgale. No 2009. līdz pat 2013. gadam Bajaruns spēlēja HK Liepājas Metalurgs sastāvā.

Pēc tam, kad finansiālu iemeslu dēļ Liepājas Metalurga komanda tika izformēta, Bajaruns pievienojās Čehijas Ekstralīgas klubam HC Kladno. 2014. gada septembrī pievienojās Dānijas hokeja līgas komandai IK Rungsted, nākamo sezonu noslēdzot kā otrs komandas rezultatīvākais spēlētājs. 2016. gada vasarā pievienojās HK Liepāja rindām, taču drīz pēc tam pārcēlās uz Francijas hokeja līgas komandu HK Nica. Arī 2017.—18. gada sezonu uzsāka Liepājā, pēc 10 aizvadītām spēlēm pievienojoties Baltkrievijas Ekstralīgas vienībai Žlobinas "Metallurg".

2020.—21. gada sezonu aizvadīja Rīgas "Olimp" sastāvā. Bajaruns bija līgsa labākais vārtu guvējs un kopā ar komandu kļuva par Latvijas čempionu. Vasarā pārcēlās uz HK Mogo.

## Ārējās saites
Laionels Penrouzs

**Laionels Šārpls Penrouzs** (;  — ) bija britu psihiatrs, medicīnas ģenētiķis, matemātiķis un šaha problēmists, kas veica pirmos pētījumus garīgās atpalicības ģenētikā.

## Izglītība
Penrouzs mācījās Daunsa skolā Kolvolā un kvēkeru *Leighton Park* skolā Redingā. Pēc aiziešanas no skolas 1916. gadā viņš izmantoja savas tiesības atteikties no militārā dienesta un līdz Pirmā pasaules kara beigām dienēja Francijā organizācijās *[[Friends' Ambulance Unit]]* un Lielbritānijas Sarkanais krusts. Pēc tam viņš turpināja studijas Kembridžas Universitātes Svētā Jāņa koledžā, iestājoties arī Kembridžas apustuļu biedrībā.

## Karjera
Penrouza 1938. gada "Kolčestras pētījums" bija pirmais nopietnais mēģinājums garīgās atpalicības ģenētikas pētīšanā. Viņš atklāja, ka pacientu ar attīstītu garīgo atpalicību radinieki parasti nebija ietekmēti, bet daļa no tiem bija ietekmēti ar līdzīgu nopietnību. Tikmēr pacientu ar nelielu atpalicību radinieki arī bija ietekmēti tikai nedaudz vai pavisam maz. Penrouzs atklāja un izpētīja daudzus no garīgās atpalicības ģenētiskajiem un hromosomu iemesliem. Šis darbs tika aprakstīts grāmatā *The Biology of Mental Defect* (*Sidgwick and Jackson, Ltd.*, Londona, 1949).

Penrouzs bija centrālā persona Lielbritānijas medicīnas ģenētikā pēc Otrā pasaules kara. No 1945. līdz 1965. gadam viņš ieņēma vadoša pētnieka amatu Galtona laboratorijā Londonas Universitātes koledžā. Viņš saņēma vairākus apbalvojumus, to skaitā 1960. gada Alberta Laskera balvu par pētījumiem medicīnā.

*Penrouza likums* nosaka, ka cietumu un psihiatrisko slimnīcu iedzīvotāju skaits ir apgriezti saistīti, lai arī tā tiek uzskatīta par pārmērīgu viekāršojumu.

Penrouzs bija organizācijas *[[Society of Friends]]* (kvēkeri) biedrs un vadoša persona *Medical Association for the Prevention of War* pretkara protestos 1950. gados.

Penrouzs izstrādāja Penrouza metodi, ko izmanto, lai sadalītu vietu skaitu starptautiskos pasākumos, balstoties uz katras valsts iedzīvotāju skaita kvadrātsakni. Šī balsošanas sistēma balstās uz jebkura balsotāja balss svara (to mēra Penruza-Banzhafa indekss) samazināšanos līdz ar valsts izmēru, ko var izteikt kā viens pret tā kvadrātsakni. Skatīt arī Penrouza kvadrātsaknes likums.

## Atsauces

## Ārējās saites
Aizdevums

**Aizdevums** jeb **aizņēmums** ir darījums, ar kuru viena puse jeb aizdevējs nodod otras puses jeb aizņēmēja īpašumā vai operatīvā pārvaldīšanā naudu vai kādu lietu. Aizņēmējs apņemas atdot aizdevējam tādu pašu naudas summu vai līdzīgu tās pašas lietas un tāda paša labuma lietu daudzumu. Aizdevuma līgums tiek noslēgts naudas vai mantas nodošanas brīdī.

Bankas aizdevums ir naudas līdzekļi, ko uz procentiem aizdod banka. Aizdevuma avots ir bankas resursi, kas veidojas no bankas piesaistītajiem līdzekļiem. Bankās pastāv īstermiņa un ilgtermiņa aizdevumi un tie tiek izsniegti ar nekustamā vai kustamā īpašuma ķīlu vai aizdevums bez ķīlas, kas parasti ir pieejams liela kapitāla pārvaldītājiem.

## Ārējās saites
Spulgsūnas ala

**Spulgsūnas ala** ir sufozijas ala, kas izveidojusies Ramātu klintīs pie Gaujas vecupes Cēsu novadā. Ala ir 8,5 m gara, 3,3—4,1 m augsta un 4—4,8 m plata. 1978. gadā alā tika konstatēta Latvijā reti sastopamā alu spulgsūna (*[[Schistostega pennata]]*), bet 1995. gadā alas iekšienē tā vairs nav konstatēta. Par iemeslu sūnas izzušanai šajā dabas objektā tiek uzskatīta alas apmeklētāju nevērīgā attieksme pret alas aizsardzību, ieejot tajā ar atklātu uguni, lai gan piekļuvi Spulgsūnas alai apgrūtina tai blakus esošā vecupe, jo ala ir pieejama tikai no vecupes puses. Grūtās pieejamības dēļ alai ir ļoti mazs apmeklētāju skaits. Šī ir otrā garākā ala Ramātu klintīs, kā arī pēdējā šajās klintīs.

## Atsauces
Citozīns

thumbnail|200px|Citozīna struktūrformula

**Citozīns** (**C**) ir viena no divām DNS un RNS nukleotīdos ietilpstošajām pirimidīna bāzēm. Saskaņā ar Čārgafa likumu, adenīna, timīna, guanīna un citozīna daudzums dažādu sugu DNS un RNS ir atšķirīgs, tomēr adenīna daudzums ir vienāds ar timīna daudzumu (A = T), bet citozīna daudzums ar guanīna daudzumu (G = C).

## Atsauces

## Ārējās saites
Atoma rādiuss

[thumbnail|[Hēlijs|Hēlija uzbūve un izmēri]]
**Atoma rādiuss** ir lielums, kas raksturo vidējos attālumus starp atomu attālumu vielā. Pēc kvantu mehānikas atomam nav stingri nosakāmu robežu, tāpēc atomu rādiuss ir atkarīgs no ne tikai no pašu atomu izmēriem, bet arī no saites starp atomiem un no vielas agregātstāvokļa. Metālos un kovalentos savienojumos atoma rādiuss ir vienāds ar pusattālumu starp diviem atomiem. Atoma rādiusam ir raksturīgs periodiskums.
Citoskelets

[thumb|right|250px|[Eikariots|Eikariota šūnu citoskelets.Sarkanie — aktīna diedziņi,zaļās — mikrocaurulītes,zilie — šūnu kodoli]]

**Citoskelets** (, *kytos* — 'šūna' un *σκελετός*, *skeletos* — 'izkaltēts') ir savstarpēji saistītu mikrocaurulīšu, aktīna diedziņu un starpdiedziņu tīklojums šūnas citoplazmā, kas uztur šūnas formu un kustības.

## Vēsture
Līdz 1970. gadam valdīja uzskats, ka citosols ir juceklīgs biomolekulu maisījums. Ar augstsprieguma elektronmikroskopiem caurstarojot biezus paraugus, tika atklāts, ka citosols īstenībā ir rūpīgi sakārtota struktūra, bet ar imunofluorescences mikroskopijas metodēm citoskeleta tīklojumā atklāja olbaltumvielu šķiedru kopojumus.

## Darbība
Citoskeleta elementi uztur šūnas formu un izraisa šūnas un tās organoīdu kustības. Citoskelets ir dinamiska sistēma, jo tās elementi ātri apvienojas vai sadalās monomēros, kā arī pievienojas polimēriem vai pamet tos. Tas notiek dažu sekunžu un minūšu laikā. Šūnas dzīves cikla dažādos posmos citoskeleta tīklojums var pat pilnīgi izzust un atkal atjaunoties.

Piemēram, pirms šūnu dalīšanās elementi sadalās un tad apvienojas, veidojot dalīšanās vārpstu, kura precīzi sadala hromosomas uz pusēm. Vārpsta izjūk šūnas dalīšanās beigās, un elementi atkal savienojas iepriekšējā kārtībā.

## Uzbūve
Mikrocaurulītes jeb mikrotubulīši ir cilindriskas struktūras, kuru diametrs ir 25 nm un kuras sastāv no tubulīna apakšvienībām. Šūnā parasti ir tādas mikrocaurulītes, kas kļūst garākas, un tādas, kas kļūst īsākas. To augšana notiek, tubulīna apakšvienībām polimerizējoties, bet garums samazinās, tubulīna apakšvienībām depolimerizējoties. Mikrocaurulītes ir iesaistītas šūnas dalīšanās procesā — pie tām piestiprinās hromosomas un no tām veidotas centriolas, un iesaistītas iekššūnas transportā — pa tām pārvietojas transporta pūslīši. Mikrocaurulītes notur organoīdus noteiktās vietās, nodrošina šūnas viciņu un skropstiņu kustības, piešķir šūnai formu.  

Mikrofilamenti sastāv no aktīna pavedieniem, kuru diametrs ir 7 nm un kurš katrs sastāv no divām aktīna virtenēm, kas savijušās dubultpavedienā. Tie piešķir šūnai mehānisku izturību, savieno plazmatiskās membrānas olbaltumvielas ar citoplazmas olbaltumvielām, veido aktīna pavedienu riņķi, kas pārdala dzīvnieku šūnas citoplazmu šūnas dalīšanās laikā. 

Starpfilamenti veidoti no dažādām olbaltumvielām un to diametrs ir 10 nm. Tie ir tikai dzīvnieku šūnās. 

## Atsauces
Vica

**Vica** ir garš, tievs izaugums, kas dažām baktērijām, vienšūņiem un spermatozoīdiem kalpo kustību veikšanai.

## Atsauces
Amatniecība

[thumbnail|Amatnieka veikals [Irāna|Irānā]]
**Amatniecība** ir dažādu izstrādājumu sīkražošana, kam pamatā ir roku darbs un vienkārši darbarīki.

Amatniecība radās reizē ar cilvēka ražošanas darbību un attīstījās dažādu sabiedrisku formāciju ietvaros tiešā atkarībā no darbarīku vai tehnikas attīstības, iegūdama dažādas jaunas formas. Vēsturiski pirmā amatniecības forma bija mājamatniecība. Priekšmeti tika izgatavoti pašu ražotāju lietošanai. Sākotnēji amata pratēji izgatavoja darbarīkus, ieročus, rotas, sadzīves lietas no koka, akmens, māla, kaula, dzintara, darināja apģērbu un apavus no ādas un augu šķiedrām. Mājamatniecība bija neatņemama naturālās saimniecības sastāvdaļa.
Augstākās amatniecības attīstības pakāpes ir izstrādājumu ražošana pēc pasūtījuma un preču sīkražošana tirgum jeb mājrūpniecība. Ar tās rašanos notika amatniecības atdalīšanās no lauksaimniecības un pilsētu kā amatniecības centru veidošanās.

Rūpniecības attīstība un industrializācija sagrāva amatniecības darba organizāciju un cunfšu sitēmu, rūpnieciski saražotās preces aizstāja roku darba ražotās. Amatnieku prasmes saglabājās mājamatniecībā vai tika izmantotas dekoratīvi lietišķās mākslas priekšmetu radīšanā.

## Vēsture Latvijā
Pirmie amatniecības izstrādājumi Latvijas teritorijā atrasti jau mezolīta jeb vidējā akmens laikmeta nogulumos, t.i., 9. gadu tūkstotī pirms mūsu ēras. Tie ir zvejas rīki no kaula, medību rīki no kaula un raga, akmens cirvji un kalti, kaula kapļi un cirvji, rotaslietas. Neolīta jeb jaunākā akmens laikmeta nogulumos (4. gadu tūkstotis p.m.ē. — 1700.g. p.m.ē.) atrodama lielāka krama, akmens, kaula, raga izstrādājumu daudzveidība un ir pilnveidojusies to apstrādes tehnika. Šajā periodā atrastas arī pirmās māla trauku lauskas, kas liecina par podniecības attīstību un dzintara izstrādājumi, tai skaitā to apstrādes rīki.

## Ārējās saites
Kalvina cikls

**Kalvina cikls** ir reakciju virkne, kurā notiek CO2 redukcija hloroplastu stromā.

## Pētīšanas vēsture
Kalvina cikls nosaukts Melvina Kalvina vārdā, kurš to pirmais instrumentāli pierādīja un noskaidroja ciklu veidojošās reakcijas. Par šo reakciju noteikšanu Kalvins 1961. gadā saņēma Nobela prēmiju.

## Kalvina cikla posmi
# oglekļa dioksīda saistīšana — oglekļa dioksīds pievienojas ribulozodifosfātam, kas satur 5 oglekļa molekulas;
# oglekļa dioksīda reducēšana — pēc oglekļa dioksīda saistīšanas izveidojusies sešu oglekļa atomu molekula tūdaļ sašķeļas, veidojot trīs oglekļa atomu saturošas 3-fosfoglicerāta molekulas;
# ribulozodifosfāta reģenerācija — piecas no katrām sešām gliceraldehīda-3-fosfāta molekulām, kas izveidojas Kalvina ciklā, tiek izmantotas trīs ribulozodifosfāta molekulu reģenerācijai, un tādējādi cikls var atkal atkārtoties.

## Atsauces
Kartāga (rokgrupa)

**Kartāga** bija no 1994. līdz 1996. gadam pastāvoša latviešu rokgrupa.

## Vēsture

Grupa izveidota 1994. gadā, apvienojoties „M.Gvarde” ģitāristam un dziedātājam Edgaram Šubrovskim ar grupas „Tukšā Muca” ģitāristu un dziedātāju Andri Indānu jeb Andžoni un pieaicinot grupas „M.Gvarde” bundzinieku Uldi Zariņu. Basģitāristu Uldi Kairi atrada ar sludinājumu avīzē.

Lai arī grupa pastāvēja vien trīs gadus, tā šajā laikā, sadarbībā ar izdevniecību *[[Tornis Rec.]]*, izdeva trīs albumus un vienu koncertierakstu, no kuriem „Tik tālu tik prom” 1994. gadā un „Zēns ar akmeni” 1995. gadā biedrības „Mūziķu apvienība TORNIS” rīkotajā Latvijas neatkarīgās (alternatīvās) pagrīdes mūzikas gada aptaujā uzvarēja nominācijā „Labākais albums”, bet pati grupa abus gadus tika iebalsota kā „Labākā grupa”.

2002. gadā izdevniecība *[[MELO rec.]]* atkārtoti izdeva pārmasterētu grupas 1995. gada albumu „Zēns ar akmeni”, kas papildināts ar citiem grupas ierakstiem un 16 minūšu ilgu koncertu videoierakstu, bet nesatur visas oriģinālās kasetē izdotā albuma dziesmas.

## Diskogrāfija
### Studijas albumi
* Tik tālu tik prom (1994 Tornis, kasete, tr031)
* Zēns ar akmeni (1995 Tornis, kasete, tr041)
* Sirēnu sala (1996 Tornis, kasete, tr055)
* Zēns ar akmeni (2002 Melo/ Tornis, CDr, tr082)

### Koncertieraksti
* Cirks (1996)

## Atsauces

## Ārējās saites
* Lapa „Tornis” izdevniecības mājaslapā  
* Draugiem.lv profils
Stepans Kirilovs

**Stepans Kirilovs** (;  — ) bija Latvijas krievu izcelsmes politiķis. Bijis Krievijas Valsts domes 4. sasaukuma un Latvijas 3. Saeimas deputāts.

## Biogrāfija
Stepans Kirilovs piedzima  (pēc vecā stila — ) Daugavpilī vecticībnieku ģimenē. 1894. gadā pabeidza Daugavpils pilsētas skolu. No 1895. līdz 1896. gadam mācījās telegrāfistu skolā. 1908. gadā Kirilovs nokārtoja skolotāja eksāmenu. No 1913. līdz 1914. gadam Petrogradas Tautas universitātē noklausījās lauksaimniecības zinātņu kursu.

Laika periodā no 1899. līdz 1912. gadam Kirilovs tika ievēlēts Daugavpils domē, Daugavpils apriņķa un Vitebskas guberņas valdē. Kirilovs bija Daugavpils pašpalīdzības kredītiestāžu organizators. Tajā pašā laikā viņš aktīvi darbojās vecticībnieku kopienā, rīkoja teoloģiskus kursus, baznīcslāvu valodas un dziedāšanas stundas un bija viens no Daugavpils vecticībnieku brālības organizatoriem. Kirilovs piedalījās 1909. un 1912. gada Viskrievijas Vecticībnieku kongresā. 1912. gadā Kirilovs tika ievēlēts Krievijas Valsts domes 4. sasaukumā no Vitebskas guberņas. Viņš sākotnēji darbojās budžeta komisijā, pēc tam — vecticībnieku lietu komisijā.

Pirmajā pasaules karā Kirilovs piedalījās pārsiešanas punktu izveidošanā un sanitārā transporta un hospitāļu tīkla izveidē frontes apkārtnē. Par darbu apbalvots ar Sv. Jura ordeni. Pēc Februāra revolūcijas Kirilovs devās uz Krievijas dienvidiem, kur viņš organizēja vietējo vecticībnieku patērētāju biedrību un vīndaru kooperatīvu. Viņš tika ievēlēts Berdjanskas (mūsdienu Ukraina) pilsētas valdē. Krievijas pilsoņu kara laikā viņam četras reizes tika piespriests nāvessods, taču viņam izdevās no tā izvarīties.

1921. gadā Kirilovs atgriezās Latvijā un tika ievēlēts Daugavpils domē. Viņš izdeva laikrakstu «Staroobrjadčeskij Vestņik» (*Старообрядческий Вестник* — ‘Vecticībnieku Vēstnesis’) un žurnālu «Staroobrjadčeskij Mir» (*Старообрядческий Мир* — ‘Vecticībnieku Pasaule’). 1928. gadā ievēlēts 3. Saeimā no vecticībnieku un pareizticīgo saraksta. Parlamentā darbojās līdz 1931. gadam. 1930. gadā bija iecelts par zemkopības ministra biedru bez balsstiesībām valdībā.

Otrā pasaules kara laikā krita Kirilova dēls un mazdēls. Ņemot vērā savu politisko darbību Krievijas Impērijā un Latvijā, viņš ar ģimeni devās uz Vāciju, taču 1945. gadā ienākot PSRS karaspēkam, atgriezās Latvijā. Stepans Kirilovs nomira  Rīgā pēc smagas slimības. Apglabāts Ivana kapos.

## Atsauces
Lietuvas Kristīgo demokrātu partija

**Lietuvas Kristīgo demokrātu partija** () bija viena no Lietuvas politiskajām partijām, kas pārstāvēja katoļu kopienu, ideoloģiski iestājoties par kristīgajām vērtībām. Vēsturiski tās politiskā darbība norisinājās no 1905. līdz 1907. un no 1917. līdz 1940. gadam, vēlāk darbību atjaunojusi 1989. gadā, turpinot pastāvēt līdz 2001. gadam.

Vēsturiski tās aizsākumi meklējami 19. gadsimta beigās, kad lietuviešu katoļu garīdzniecība un intelektuāļi aizsāka kristīgo demokrātu kustību. Sākotnēji tās lozungi bija saistīti ar patriotismu un katoļu baznīcas stiprināšanu iepretī pieaugošajai pareizticīgās baznīcas ietekmei. Vēlāk, pēc 1904. gada tās politiskajā koncepcijā iekļāvās arī sociāla rakstura mērķi, vienlaikus nostiprinoties arī antipoliskajiem un nacionālistiskajiem strāvojumiem.

Formāli partija tika izveidota 1917. gadā, savukārt tās pirmais kongress tika sasaukts nākamā gada 20. novembrī. Gan Satversmes Seima vēlēšanās, gan arī turpmāko trīs Seimu vēlēšanās tā ieguva lielāko pārstāvju skaitu. Partija ietilpa koalīcijā, kopā ar citām partijām veidojot Kristīgo demokrātu bloku. Pēc relatīvi neveiksmīgajām 1926. gada vēlēšanām, kuru rezultātā izveidojās centriski kreisa koalīcija, atstājot partiju opozīcijā, tā iesaistījās valsts 1926. gada decembra apvērsumā, kura rezultātā par prezidentu tika ievēlēts Antans Smetona. Lai arī partija pārstāvji piedalījās jaunizveidotās valdības darbā, tomēr jau 1927. gada maijā partija pameta valdību, kam sekoja Seima atlaišana. Sekundārā lomā turpinājusi darboties līdz 1936. gadam, kad Lietuvā tika aizliegta visu politisko partiju darbība.

Darbību atjaunojusi 1989. gadā, 1990. gada Augstākās padomes vēlēšanās ieguvis divas deputātu vietas. Veiksmīgi startējusi arī Seima vēlēšanās pēc Lietuvas valstiskuma atjaunošanas. Pēc neveiksmīga starta 2000. gada vēlēšanās, kurās partija ieguva tikai divas vietas Seimā, apvienojusies ar Kristīgo demokrātu apvienību, izveidojot jaunu partiju — Lietuvas Kristīgos demokrātus, kuri vēlāk iekļāvās partijā Tēvzemes savienība — Lietuvas kristīgie demokrāti. Vienlaikus daļa no partijas biedriem atšķēlās izveidojot Lietuvas Kristīgās demokrātijas partiju.
Prāgas astronomiskais pulkstenis

thumb|250px|Prāgas astronomiskais pulkstenis
**Prāgas astronomiskais pulkstenis** () ir viduslaiku astronomiskais pulkstenis Prāgā, Čehijā. Uzstādīts 1410. gadā, to izveidoja pulksteņmeistari Mikulāšs no Kadaņas un Jans Šindels. Trešais vecākais astronomiskais pulkstenis pasaulē un vecākais, kas darbojas arī mūsdienās.

Pulkstenim ir trīs galvenās sastāvdaļas: astronomiskā pulksteņa ciparnīca, "Apustuļu procesija" un kalendārā ciparnīca ar medaljoniem. Katras stundas sākumā tiek iezvanīts zvans, parādās 12 apustuļu un citu tēlu figūras. Galvenajā ciparnīcā tiek attēlotas dažādas astronomiskās parādības, Saules un Mēness kustība.

## Ārējās saites

*
Mīnojs

thumb|Mīnojs ''Promptuarii Iconum Insigniorum''
**Mīnojs** (, *Minōs*) sengrieķu mitoloģijā ir Krētas karalis, Zeva un Eiropas dēls. Viņam bija divi brāļi: Sarpēdons un Radamantijs.

Viņu uzaudzināja Eiropa kopā ar Krētas valdnieku Asteriju, kas pieņēma Mīnoju un viņa brāļus kā savus dēlus. Mīnojs kļuva par Krētas valdnieku pēc Asterija nāves. Mīnojs ieslodzīja labirintā savu dēlu Mīnotauru, kuru dzemdēja Hēlija meita Pāsifaja.

Androgeju, Mīnoja un Pāsifajas dēlu, saplosīja Maratonas vērsis pēc uzvaras Atēnu sacensībās, pēc tam Mīnojs pieprasījis atēniešiem reizi deviņos gados (vai pēc citas versijas — katru gadu) septiņus jaunekļus un septiņas jaunavas par barību Mīnotauram. Tēsejs nogalināja Mīnotauru ar Mīnoja meitas Ariadnes palīdzību. Mīnojam bija vēl viena meita — vēlākā Tēseja sieva Faidra.

Bijusi milzīga flote, daudz karojis jūrā. Krētas likumdevējs, reizi deviņos gados sarunājies ar Zevu. Aīdā tiesājis mirušos kopā ar Radamantiju un Aiaku.

Dažkārt ticis uztverts par vēsturisku personību. Arheoloģiskie izrakumi Krētā liecinājuši, ka mīts par Mīnoju saistāms ir notikumiem salā 17.—15. gadsimtā p. m. ē.

## Atsauces

## Ārējās saites
Valērijs Borzovs

**Valērijs Borzovs** (, ; dzimis ) ir bijušais Ukrainas vieglatlēts, bijis Ukrainas Olimpiskās komitejas prezidents, Ukrainas Vieglatlētikas federācijas prezidents, Ukrainas jaunatnes un sporta ministrs. Sportista karjeras laikā skrējis sprinta distances. PSRS Nopelniem bagātais sporta meistars.

Divas reizes piedalījies Olimpiskajās spēlēs (, ). 1972. gadā Minhenē izcīnījis zelta medaļu 100 m un 200 m distancē, kā arī sudraba medaļu PSRS komandas sastāvā 4x100 m stafetē. 1976. gadā Monreālā izcīnījis bronzas medaļu 100 m distancē un PSRS komandas sastāvā 4x100 m stafetē. Ar panākumiem startējis Eiropas čempionātā — četras reizes kļuvis par čempionu, vienu reizi izcīnījis sudraba medaļu.

Vairākas reizes uzstādījis Eiropas rekordu gan 100 m, gan 200 m distancē, 1972. gadā uzstādījis gada labāko rezultātu pasaulē (20,00 s) 200 m distancē.

1991. gadā kļuvis par pirmo Ukrainas Olimpiskās komitejas prezidentu, amatā līdz 1998. gadam. Ticis ievēlēts Ukrainas parlamentā Augstākajā Radā (1998—2006). No 1991. līdz 1996. gadam ieņēmis Ukrainas jaunatnes un sporta ministra amatu. Kopš 1994. gada ir SOK loceklis. No 1996. līdz 2012. gadam ieņēmis Ukrainas Vieglatlētikas federācijas prezidenta amatu.

## Ārējās saites
Borzovs

**Borzovs** (; sieviešu dzimtē Borzova *(Борзова́)*) ir krievu cilmes uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:

* Juris Borzovs (1950) — latviešu datorzinātnieks;
* Valērijs Borzovs (*Валерій Пилипович Борзов*; 1949) — ukraiņu sportists.
Alekss Dausets

**Alekss Edvards Alberts Dausets** (; dzimis ) ir profesionāls Lielbritānijas šosejas riteņbraucējs, kurš pārstāv UCI ''ProTeam'' komandu **. Viņš ir zināms kā individuālā brauciena speciālists.

## Stundas rekords
2014. gada decembrī Dausets paziņoja, ka mēģinās pārspēt UCI stundas rekordu 2015. gada 27. februārī *[[Lee Valley VeloPark]]* trekā. Tomēr viņš bija spiests mainīt plānus un pārcelt mēģinājumu pēc tam, kad treniņu negadījumā lauza atslēgas kaulu. Mēģinājums notika Mančestras velodromā 2015. gada 2. maijā, Dausets uzstādīja jaunu rekordu ar 52,937 kilometriem, pārspējot Roana Denisa iepriekšējo rekordu par gandrīz puskilometru. Viņa rekordu jau 7. jūnijā pārspēja Bredlijs Viginss.

2020. gada novembrī Dausets paziņoja par plāniem 12. decembrī uzstādīt jaunu stundas rekordu. Šos plānus nācās atlikt pēc tam, kad viņam tika konstatēta saslimšana ar COVID-19. Atkārtoto rekorda pārspēšanas mēģinājumu viņš veica 2021. gada 3. novembrī, kad Aguaskaljentesas velodromā Meksikā mēģināja pārspēt Viktoram Kampenārtsam piederošo rekordur 55,089 km. Dauseta rezultāts bija 54,555 km, līdz rekordam pietrūka 534 metri.

## Personīgā dzīve
Dausets cieš no hemofilijas. 2013. gada jūlijā ITV raidījumā *Cycle Show* Dausets izteicās, ka šīs diagnozes dēļ jaunībā viņš izvēlējās velosportu citu sporta veidu vietā, jo uzskatīja, ka futbols vai regbijs ir pārāk riskanti. Tiek uzskatīts, ka viņš ir vienīgais elites sportists ar šādu diagnozi. Tā rezultātā viņam ir speciāla atļauja no UCI izmantot šļirces, kas ir aizliegta prakse kopš 2011. gada. Dausetam reizi 48 stundās ir jāinjicē recēšanas proteīns *[[Factor VIII]]*. Dausets vada labdarības organizāciju *Little Bleeders*, lai informētu sabiedrību par hemofiliju.

## Atsauces

## Ārējās saites

* 

* Alekss Dausets sarunā ar ''Cycling Shorts''