open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Kaņautu pilskalns

**Kaņautu pilskalns** atrodas Dienvidkurzemes novada Kalvenes pagastā.

Pilskalnu LIDAR kartēs ievērojis un par to 2021. gada 5. jūlijā informējis senvēstures entuziasts Atis Blūms. Vieta apsekota .

Alokstes upīte savā augštecē vietām veido stāvus krastus. Viena šāda upes veidota padziļa grava ir uz ziemeļrietumiem no Tīdu ezera, uz austrumiem no Kalvenes—Pērbones ceļa, netālu no kādreizējo Kaņautu māju vietas. Te Alokstes gravai no kreisās puses pieslēdzas kāda mazāka ūdenstece, kas jaunākos laikos ir izgrāvjota. Starp Aloksti un šo gravu izveidojusies plašāka zemes mēle, kura platāka ir tuvāk abu ūdensteču sadurei. Zemes mēle tās augstākajā vietā ir norobežota ar puslokveida aprakumu; pret Alokstes upi, kur tās gravas nogāze jau no dabas ir pietiekoši stāva, ap 10 m augsta, aprakums nav veidots; tas izbeidzas līdz ar upītes stāvās gravas malu. Aprakums ziemeļrietumu, rietumu un dienvidrietumu pusē ir ap 2 m augsts, zem tā izveidota pāris metrus plata izlīdzināta terase, kas ziemeļrietumu pusē jau ir vairāk par 10 m plata. Virzienā uz dienvidiem terase sašaurinās līdz 5—6 m platumam. Dienvidu un dienvidaustrumu pusē aprakums pieaug līdz 3 m augstumam, aprakuma pakājē ir nepilnu metru dziļš grāvis. Skatoties no plakuma puses, te sākumā ir ap 3 m augsts aprakums, tad nepilnu metru dziļš grāvis, tā priekšā 5—6 m plata vaļņveidīga terase, savukārt tās priekšā ir neizteikts grāvis.

Pilskalna plakums, iespējams, jau pirms cilvēka darbības ir bijis līdzens ar minimālu izvelbumu un tā izlīdzināšana nav bijusi nepieciešama. Plakuma caurmērs skaitot no aprakuma malas ziemeļrietumu-dienvidaustrumu virzienā — 50 m, savukārt ziemeļaustrumu—dienvidrietumu virzienā — ap 30 m. Zemes sastāvs plakumā — gaiša smilts, kultūrslānis ne plakumā, ne terasē, ne nogāzēs nav jūtams.

Kaņautu pilskalna mākslīgā pārveidojuma pazīmes nerada šaubas, tomēr kultūrslāņa trūkums liedz plašāk spriest par vietas kādreizējo nozīmi. Kādā Pirmā pasaules kara laika kartē Kaņautu pilskalna vietā ir likts nosaukums “Pilskalns”.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Kaņautu pilskalns
Kaņiera pilskalns

**Kaņiera pilskalns** atrodas Tukuma novada Lapmežciema pagastā, Kaņiera ezera dienvidrietumu krastā. Pēc sava tipa šis pilskalns ir neparasts un atrodas arī neparastā vietā. Šis ir vies no jūrai tuvākajiem pilskalniem, atrodas purvainā un neapdzīvotā vietā.

Pilskalnu apsekojis un aprakstījis Ernests Brastiņš. Kaņiera ezera rietumu pusē atrodas Čaukciems, bet dienvidos Antiņciems. Starp šiem ciemiem, kas viens no otra 4 kilometri atstatu, ezera rietumu krastā iestiepusies pussala, saukta Pilskalns. Šīs pussalas galā, kas sniedzas ezerā austrumu virzienā, cilvēku rokām uzmests 3 metru augsts un 25 metrus garš uzbedums, kurš, apliekdamies gar pussalas dienvidu un ziemeļu sāniem, paliek arvien zemāks. Pilskalna ziemeļu malā uzbedums top divkāršs un stiepjas uz rietumiem 100 m garumā. Dienvidu pusē tas ir zemāks un it kā taka ved uz kādreizējo ezera krastu pa purvainu pļavu.

Teikas stāsta, ka šai pilskalnā esot mitinā­jušies jūras laupītāji, kuri no jūras braukuši ezerā un glābušies no vētrām. Pilskalna ziemeļu pusē esošie uzbedumi esot atliekas no kādreiz ierīkotās ostas.

Pilskalna mītņu slānis pusmetru dziļš, un rokot tajā atrasti dauzīti kauli un ogles. Virspusē daudz akmeņu, kas šur tur sakrauti čupās. Pilskalnā pļāvuši sienu briežu un stirnu uzturam.

Par Kaņiera pilskalnu rakstīts vairāk kā par kuru katru citu Latvijas pilskalnu, tomēr arheoloģiski tas vēl nav izpētīts. Daudz pārrunu radījušas Kaņiera rietumu krastā esošās akmeņu rindas, kuras stiepjas tālu gar ezera malu. Sākumā domāja, ka šīs akmeņu rindas esot aizvēsturiska cilvēka darbs, līdz beidzot profesors B. Doss norādīja, ka rindās novietotie akmeņi esot ledus darbības rezultāts. Šis pēdējais izskaidrojums arī visticamākais, jo nekādiem cilvēka spēkiem nav iespējams veikt tik kolosālu darbu. Šo pilskalnu pirmais atradis Dorings 1867. gadā.

Mūsdienās Kaņiera pilskalns ietilpst Ķemeru nacionālajā parkā. Uz to ved dabas taka (laipa), bet pilskalnā izveidots putnu vērošanas tornis.

## Atsauces


Attēls:Kaniera pilskalns.jpg|3D modelis
Attēls:Kaniera pilskalns aerofoto.jpg|**Kaņiera pilskalna aerofoto**


## Ārējās saites

* Kaņiera pilskalns
Cepļu iela

**Cepļu iela** var būt:

* Cepļu iela — iela Jelgavā;
* Cepļu iela — iela Ventspilī;
* Cepļu iela — iela Mārupē;
* Cepļu iela — iela Staicelē;
* Cepļu iela — iela Garkalnes pagasta Priežlejās;
* Cepļu iela — iela Jaunsvirlaukas pagasta Staļģenē.

## Skatīt arī
* Cepļa iela
Dalbes iela

**Dalbes iela** var būt:

* Dalbes iela — iela Jelgavā;
* Dalbes iela — iela Olainē.

## Skatīt arī
* Daibes iela
Paleju iela

**Paleju iela** var būt:

* Paleju iela — iela Apē;
* Paleju iela — iela Ikšķilē;
* Paleju iela — iela Mārupē;
* Paleju iela — iela Stopiņu pagasta Dreiliņos.

## Skatīt arī
* Palejas iela
Palu iela

**Palu iela** var būt:

* Palu iela — iela Jelgavā;
* Palu iela — iela Jūrmalā;
* Palu iela — iela Rīgā;
* Palu iela — iela Olaines pagasta Medemciemā;
* Palu iela — iela Babītes pagasta Sēbruciemā.
Palienas iela

**Palienas iela** var būt:

* Palienas iela — iela Jelgavā;
* Palienas iela — iela Ķekavā;
* Palienas iela — iela Stradu pagasta Ceļmalās;
* Palienas iela — iela Stopiņu pagasta Līčos.

## Skatīt arī
* Palienes iela
Ķerru pilskalns

**Ķerru pilskalns** ir pilskalns, kas atrodas Dienvidkurzemes novada Priekules pagastā.

## Ārējās saites

* Ķerru pilskalns
Dūņu iela

**Dūņu iela** var būt:

* Dūņu iela — iela Jelgavā;
* Dūņu iela — iela Liepājā;
* Dūņu iela — iela Rīgā;
* Dūņu iela — iela Ķekavas pagasta Rāmavā.

## Skatīt arī
* Dūņu ceļš
Paceplīšu iela

**Paceplīšu iela** var būt:

* Paceplīšu iela — iela Jelgavā;
* Paceplīšu iela — iela Svētes pagasta Atpūtā.

## Skatīt arī
* Paceplīša iela
Līdsa (boro)

**Līdsas Lielpilsēta** () ir metropoles boro (distrikts) ar lielpilsētas statusu Anglijā, Rietumjorkšīras metropoles grāfistē. Aizņem grāfistes ziemeļaustrumu daļu, robežojas ziemeļos un austrumos ar Ziemeļjorkšīru, dienvidos — ar Veikfīldu, dienvidrietumos — ar Kērklīsu, bet rietumos — ar Bredfordu. Distrikta administratīvais centrs un lielākā apdzīvotā vieta ir Līdsa.

## Vēsture
Līdsas distrikts izveidots 1974. gada 1. aprīlī, apvienojot Līdsas grāfistes boro, Morli un Padsi municipālos boro, Eirboro, Horsfortas, Otli, Gārfortas un Rotvelas urbānos distriktus un daļas no Tedkasteras, Veterbi un Vorfdeilas lauku distriktiem, un iekļaujot to jaunizveidotajā Rietumjorkšīras metropoles grāfistē. Distrikts kopš dibināšanas pārmantoja Līdsas lielpilsētas statusu.

## Administrācija
Administratīvi Līdsas distrikta teritoriju veido ārpuspagastu teritorija (*unparished area*), ko pārvalda boro padome, un kas iekļauj Līdsas ( iedzīvotāji), Padsi (), Jīdonas (), Rotvelas () un Gaisli () pilsētas, Morli (), Horsfortas (), Otli () un Veterbi () pagasta līmeņa pilsēta un 33 lauku pagasti.

## Atsauces

## Ārējās saites
Gultā ar slepkavu

**"Gultā ar slepkavu"** () ir 2023. gada ASV trillera filma, kuras režisors un scenārija autors ir Džeitī Molners. Filmā galvenās lomas atveido Villa Ficdžeralda, Kails Galners, Bārbara Hēršija un Eds Beglijs jaunākais.

Filma stāsta par vīrieti un sievieti, kas iesaistās vienas nakts sakarā, kas pārtop kaķa un peles spēlē un slepkavību virknē.

Filmas "Gultā ar slepkavu" pirmizrāde notika  *[[Fantastic Fest]]* festivālā. Latvijā filmas pirmizrāde notika . Filma saņēma pozitīvu kritiķu vērtējumu, īpaši slavējot Ficdžeraldas un Galnera aktierspēli, kā arī operatora Džovanni Ribisi veikumu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Rjūsuke Hamaguti

**Rjūsuke Hamaguti** (; dzimis ) ir japāņu kinorežisors un scenārists.

Starptautiski vislabāk pazīstams ar filmu "Brauc ar manu auto", ko nominēja Amerikas Kinoakadēmijas balvai četrās kategorijās, tai skaitā kategorijās "Labākā filma" un "Labākais režisors", saņemot to kategorijā "Labākā starptautiskā spēlfilma".

Režisējis filmas *[[Happī Awā]]* (2015), *[[Netemo Sametemo]]* (2018) un *[[Gūzen to Sōzō]]* (2021). Filmas *[[Aku wa Sonzai Shinai]]* (2023) saņēma Žūrijas balvu 2023. gada Venēcijas kinofestivālā.

## Ārējās saites
Veikfīlda (boro)

**Veikfīldas Lielpilsēta** () ir metropoles boro (distrikts) ar lielpilsētas statusu Anglijā, Rietumjorkšīras metropoles grāfistē. Aizņem grāfistes dienvidaustrumu daļu, robežojas austrumos ar Ziemeļjorkšīru, dienvidos — ar Dienvidjorkšīru, rietumos — ar Kērklīsu, bet ziemeļos — ar Līdsu. Distrikta administratīvais centrs un lielākā apdzīvotā vieta ir Veikfīlda.

## Vēsture
Līdsas distrikts izveidots 1974. gada 1. aprīlī, apvienojot Veikfīldas grāfistes boro, Kārlfordas, Osetas un Pontefraktas municipālos boro, Feterstonas, Hemsvērtas, Horberi, Notingli, Normentonas un Stenli urbānos distriktus, Veikfīldas lauku distriktu un daļas no Hemsvērtas un Osgoldkrosas lauku distriktiem, un iekļaujot to jaunizveidotajā Rietumjorkšīras metropoles grāfistē. Distrikts kopš dibināšanas pārmantoja Veikfīldas lielpilsētas statusu.

## Administrācija
Administratīvi Veikfīldas distrikta teritoriju veido divās daļās sadalītu ārpuspagastu teritorija (*unparished area*), ko pārvalda boro padome, un kas iekļauj Veikfīldas ( iedzīvotājs), Kāslfordas (), Pontefraktas (), Osetas (), Notingli () un Horberi () pilsētas, Normentonas (), Feterstonas (), Sautemselas (), Hemsvērtas () un Sautkērkbi () pagasta līmeņa pilsēta un 24 lauku pagasti.

## Atsauces

## Ārējās saites
Turlavas pilskalns

**Turlavas** jeb **Kundu pilskalns** atrodas Kuldīgas novada Turlavas pagastā 5 kilometrus uz ziemeļaustrumiem no muižas starp Muižciemu un Kalnēju mājām. Apkārtnes nezinātājam tas grūti atrodams un pieejams, jo apkārt tam meži, gravas un nelietojami ceļi. Tomēr šis pilskalns ir viens no lielākajiem un nepieejamākajiem Kuršu zemes pilskalniem. Augstuma un stāvuma ziņā tas sacenšas ar Embūtes pilskalnu, jo ir 28 m augsts. Tā plakums ir ar ieleju vidū, 80 m garš un 55 m plats. Ziemeļu puse plakumam norobežota ar uzbedumu, kuram ieeja pašlaik ietaisīta rietumu pusē. Liekas, ka senāk tā bijusi uzbeduma otrā galā. Plakuma dienvidu galā ir bedre, kas pildīta ar ūdeni. Bedre nekad neaizaugot un ūdens neizsīkstot. Pilskalnu klāj mītņu slānis, kurā daudz priežu ogļu.

Pilskalnam rietumos neliels, bet dziļš ezeriņš, kuru sauc par Bezdibeni (Lielais Bezdibens). No tā iztek strautiņš ar dzidru ūdeni, kas tālāk tek pa dziļu gravu gar pilskalna dienvidu galu. Pilskalnā senāk noturētas izpriecas, bet tagad tas noaudzis biezu mežu un gluži neapskatāms. Ir teika, ka Bezdibenī rokā sadevušās ielēkušas zviedru karā sagūstītas latviešu jaunavas.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Turlavas (Kundu) pilskalns
Gārņu iela

**Gārņu iela** var būt:

* Gārņu iela — iela Jelgavā;
* Gārņu iela — iela Ropažu pagasta Gaidās;
* Gārņu iela — iela Carnikavas pagasta Garupē;
* Gārņu iela — iela Ķekavas pagasta Katlakalnā;
* Gārņu iela — iela Garkalnes pagasta Maksteniekos.
Amerikas goba

**Amerikas goba** (*Ulmus americana*) ir gobu suga, kuras dabiskais izplatības areāls ir no Centrālās un Austrumu Kanādas līdz Ziemeļmeksikai. Aug galvenokārt mērenajā joslā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Iekļaujoša valoda

**Iekļaujoša valoda** ir funkcionālais valodas stils, kurā cenšas nelietot vārdus un izteicienus, kas kādam cilvēkam vai sabiedrības grupai ir aizskaroši. Iekļaujošā valodā izvairās no norādēm uz nebūtiskām detaļām, kas varētu radīt nevajadzīgu cilvēku atšķirību izcelšanu, dodot priekšroku tādu īpašību minēšanai, kas nav saistītas ar cilvēka dzimumu, seksuālo orientāciju, invaliditāti, vecumu, izcelsmi vai reliģiskajiem uzskatiem (vai to neesamību).

Iekļaujošā valodā bieži izdala septiņas galvenās pazīmju kategorijas, kas visvairāk pakļautas gan apzinātiem, gan neapzinātiem aizspriedumiem, stereotipiem un diskriminācijai: vecums, slimības un invaliditāte, dzimums un dzimtes identitāte, seksuālā orientācija, laulība un civilās partnerattiecības, izcelsme, etniskā piederība un tautība, reliģija vai ticība.

## Iekļaujošas valodas principi

* Rūpīgi izvērtēt, vai cilvēka izcelsme, etniskā piederība, dzimtes identitāte, diagnoze vai ticība ir minama kā būtiska informācija.

* Izvairīties no pieņēmumiem un vispārināšanas.

* Nelietot saīsinājumus, vienkāršrunu, salīdzinājumus un šaurus nozares terminus, ja nav pārliecības, ka citi tos saprot.

* Nenoniecināt un neizdalīt cilvēkus kategorijās “mēs un viņi” vai “normāls un nenormāls”.

* Neizmantot iesīkstējušus stereotipus, runājot par vecumu, un izvairīties no izteikumiem, kas varētu radīt iespaidu par vecuma vai jaunuma nevēlāmību.

* Izvairīties no apzīmējumiem, kas invaliditāti raksturo kā ierobežojumu, ciešanas vai “īpašas vajadzības”.

* Neizmantot diagnozes (piemēram, “daunis”, “šizofrēniķis” vai “psihs”) kā lamuvārdus.

* Rakstīt amatu un profesiju nosaukumus attiecīgajā dzimtē, piemēram, “notāre Ieva Kauliņa” vai “auklis Jānis Ceriņš”.

* Atsaucoties uz visu dzimumu cilvēkiem, izmantot dzimumneitrālo vārdu “persona” vai citus vispārīgus apzīmējumus, nevis vīriešu dzimtes vietniekvārdu “viņš”.

* Nejokot par akcentu un neizsmiet to. 

* Nekropļot un mēģināt rakstīt un izrunāt personvārdus un vietvārdus pareizi, piemēram, “Kijiva” nevis “Kijeva”, “Ļviva” nevis “Ļvova”. 

* Izmantot tādus apzimējumus, ar ko personas vai grupas izvēlējušās identificēties, piemēram, “ebreji”, “romi”, “cilvēki ar invaliditāti”.

## Ārējās saites
Lāmu pilskalns

**Lāmu pilskalns** ir pilskalns, kas atrodas Ventspils novada Zlēku pagastā.

## Ārējās saites

* Lāmu pilskalns
Lanku pilskalns

**Lanku pilskalns** ir pilskalns, kas atrodas Dienvidkurzemes novada Vaiņodes pagastā.

1922. gada vasarā Ernests Brastiņš, aptaujājot Bātas apkārtnes iedzīvotājus, netālu no Vecpakuļu mājām atrada kādu vietu, ko vietējie sauca par Pilskalnu. Pakuļu māju saimnieks, kurš dzīvoja tur jau 15 gadus, par tādu pilskalnu gluži neko nezināja. Turpat dzīvojošais mežsargs atcerējās, ka aiz pļavas, dažus simts soļus uz dienvidiem no Vecpakuļu mājām mežā esot gan kāda vieta ar grāvi un uzbedumiem.

Tur konstatēts vidēja lieluma pilskalns, kas kā zemes stūris iespiežas apkārtējā pļavā un atgriezts no pārējās teritorijas ar diviem grāvjiem un tikpat uzbedumiem plakuma dienvidu pusē. Uzbedumiem pusloka veids un ziemeļu galā atstāta ieejas vieta. Zem uzbedumiem mitinājušies āpši, kas izkasījuši daudz ogļainu smilšu. Mītņu slānis diezgan spēcīgs.

Gar pilskalna ziemeļu pusi tek Dakterišķe, kas ietek Ruņā. Kalns apaudzis lielu egļu mežu, kurš turpinās uz dienvidiem un austrumiem. Redzams, ka mežu apaugusī pilskalna apkārtne kādreiz bijusi arama zeme. Uz pilskalna plakuma un tā apkārtnē daudz ozola celmu, no kuriem daži 2 m caurmērā.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Lanku pilskalns
Ņikita Ivanovs

**Ņikita Ivanovs** var būt:

* Ņikita Ivanovs (1996) — Latvijas futbola uzbrucējs;
* Ņikita Ivanovs (1900—1961) — Latvijas krievu izcelsmes karavīrs.
Sojuz MS-26

***Sojuz MS-26*** (*Союз МС-26*) bija Krievijas kosmosa kuģis apkalpes nogādāšanai uz Starptautisko kosmosa staciju (SKS). To orbītā palaida 2024. gada 11. septembrī, uz zemes atgriezās 2025. gada 20. aprīlī.

## Apkalpe
Kuģa *Sojuz MS-26* apkalpe augšupceļā un lejupceļā:

Dublieru apkalpe:
* Sergejs Rižikovs, komandieris, *Roskosmos*, 
* Aleksejs Zubrickis, lidojuma inženieris, 
* Džonatans Kims, lidojuma inženieris, *NASA*, 

## Lidojuma gaita
*Sojuz MS-26* palaida  16:23:12 *[[Universālais koordinētais laiks|UTC]]* ar nesējraķeti *[[Sojuz-2.1a]]* no Baikonuras kosmodroma 31. starta laukuma 6. palaišanas iekārtas.

Kosmosa kuģis ar staciju saslēdzās tajā pašā dienā 19:32 *UTC* (trīs stundas pēc starta) automātiskā režīmā pie *[[Rassvet (SKS)|Rassvet]]* moduļa.

No stacijas *Sojuz MS-26* atvienojās  21:57:33 *UTC*. 20. aprīlī 00:27:08 *UTC* tika iedarbināti dzinēji bremzēšanas manevram. Zemi nolaižamais aparāts sasniedza 01:20:46 *UTC*, 147 km uz dienvidaustrumiem no Žezkazghanas, Kazahstānā. Lidojuma ilgums bija 220 dienas 8 stundas 57 minūtes.

## Ārējās saites

* Soyuz MS-26 mission russianspaceweb.co 
* Хроника подготовки и полёта корабля «Союз МС-26» astronaut.ru 
* Soyuz-MS 01 — 20 (11F732A48) Gunter Dirk Krebs
Kaimiņu iela

**Kaimiņu iela** var būt:

* Kaimiņu iela — iela Rīgā;
* Kaimiņu iela — iela Jelgavā;
* Kaimiņu iela — iela Kuldīgā;
* Kaimiņu iela — iela Ķekavā;
* Kaimiņu iela — iela Valmierā;
* Kaimiņu iela — iela Galēnu pagasta Lomos-Bortniekos.
Ielejas iela

**Ielejas iela** var būt:

* Ielejas iela — iela Jelgavā;
* Ielejas iela — iela Rīgā;
* Ielejas iela — iela Alūksnē;
* Ielejas iela — iela Cēsīs;
* Ielejas iela — iela Kandavā;
* Ielejas iela — iela Talsos;
* Ielejas iela — iela Iecavas pagasta Dimzukalnā;
* Ielejas iela — iela Ķekavas pagasta Katlakalnā.
Lipaiķu pilskalns

**Lipaiķu pilskalns** atrodas Kuldīgas novada Turlavas pagastā. Pilskalnu savos darbos minējuši gan Augusts Bīlenšteins, gan Kārlis fon Lēviss of Menārs.

Ernests Brastiņš savos Kurzemes pilskalnu ekspedīcijas materiālos raksta, ka tikai vecākie apkaimes iedzīvotāji atceras, ka šo vietu sauc par pilskalnu, jo pašā pilskalnā ierīkoti Lipaiķu kapi. Plakums pilskalnam iedobts ar uzbedumu un grāvi ziemeļu pusē, kur sākas līdzenums. Plakums 11 m augstāks par apkārtējām pļavām un norobežots stāvām nogāzēm dienvidos un austrumos. Kilometru uz dienvidrietumiem no pilskalna kādu vietu sauc par “Baznīckalnu”. Turpat tālāk vecām liepām apaudzis lauks tiek dēvēts par “elka vietu”.

Lipaiķu pilskalnam apkārtējās mājās Ķoniņos, Ziemeļos, Kalējos, Pliķos u. c. dzīvojuši tā sauktie kuršu ķoniņi, kas savā laikā ar lielām privilēģijām apbalvoti latvieši. Ķoniņu privilēģijas balstās uz lēnes grāmatām, kuras ir astoņas, un pirmā no tām izdota 1320. gadā.

Uz aprakstīto pilskalnu varētu attiekties 1230. gadā vēstures dokumentos minētā vieta *Lippeten* jeb *Lippayten*.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Lipaiķu pilskalns
Mežakalns

**Mežakalns** jeb **Meža kalns** ir pilskalns, kas atrodas Dobeles novada Vītiņu pagastā. Mežakalns izvietojies Dobes kalnos pie Kokmuižas, iepretim ainaviskajam Incēnu pilskalnam.


Attēls:Mezakalna pilskalns4.jpg|3D modelis
Attēls:Mezakalns unIncenu pilskalni.jpg|Meža kalna un Incēnu pilskalna aerofoto


## Ārējās saites
* Meža kalns — pilskalns
Rubeņu ceļš

**Rubeņu ceļš** var būt:

* Rubeņu ceļš — iela Jelgavā un Cenu pagasta Raubēnos;
* Rubeņu ceļš — iela Skultē.

## Skatīt arī
* Rubeņu iela
Rosmes iela

**Rosmes iela** var būt:

* Rosmes iela — iela Jelgavā;
* Rosmes iela — iela Stopiņu pagasta Dzidriņās;
* Rosmes iela — iela Engures pagasta Engurē;
* Rosmes iela — iela Ķekavas pagasta Jaunsilā.
Sakarnieku iela

**Sakarnieku iela** var būt:

* Sakarnieku iela — iela Jelgavā;
* Sakarnieku iela — iela Valdemārpilī.

## Skatīt arī
* Sakaru iela
Līgas iela

**Līgas iela** var būt:

* Līgas iela — iela Jelgavā;
* Līgas iela — iela Liepājā;
* Līgas iela — iela Līgatnes pagasta Augšlīgatnē;
* Līgas iela — iela Valgundes pagasta Vītoliņos.
Vecima Networks

***Vecima Networks Inc.*** ir Kanādas uzņēmums, kas izstrādā aparatūru un programmatūru platjoslas piekļuvei, satura piegādei un telemātikai. Uzņēmums tika dibināts 1988. gadā. Tā galvenais birojs ir Viktorijā.

Uzņēmums nodrošina programmatūru, pakalpojumus un integrētas platformas, kas nodrošina platjoslas un video straumēšanas tīklus, uzrauga un pārvalda transportu. *Vecima* vadībā nozarē izveidoja izplatītās piekļuves arhitektūru (*Distributed Access Architecture, DAA*) un video pēc pieprasījuma, ieviesa plaša mēroga komerciālo un viesmīlības video, kā arī vadīja daudzas izklaides un savienojamības inovācijas.
Uzņēmums pārdod savus produktus oriģinālo iekārtu ražotājiem (*OEM*), sistēmu integratoriem, multisistēmu operatoriem un citiem pakalpojumu sniedzējiem.

*Vecima Networks Inc.* akcijas kotē Toronto fondu biržā (kods *VCM*). Lielākie akcionāri (2024. gada septembris): Surinders Kumars (56,02 %), *Polar Asset Management Partners, Inc.* (12,04 %).

## Vēsture
200px|right|thumb|Agrākais logotips
1988. gadā indiešu izcelsmes telesakaru profesors Surinders Kumars Saskačevanas provinces Saskatūnā dibināja un reģistrēja uzņēmumu ***Wavecom Electronics Inc.*** Pirmie komerciālie produkti bija modulatori kabeļtelevīzijas nozarei.
1998. gadā *Wavecom* pārcēla uzņēmuma galveno mītni uz Viktoriju Britu Kolumbijā.

2003. gadā *Wavecom Electronics Inc.* mainīja nosaukumu uz ***VCom Inc.***
2003. gadā * VCom* iegādājās bezvadu pakalpojumu sniedzēju *YourLink*.
2005. gadā *VCom* pārtapa par publisku akciju sabiedrību, un tās akcijas sāka kotēt Toronto fondu biržā.
2005. gadā *VCom * mainīja nosaukumu uz ***Vecima Networks Inc.***
2007. gadā *Vecima* iegādājās signālu apstrādes aparatūras uzņēmumu *Spectrum Signal Processing*, kas bāzēts Bērnabijā.
2008. gada decembrī tika parakstīts piegādes līgumu ar *[[Cisco|Cisco Systems]]*.

2016. gadā *Vecima* iegādājās telemātikas uzņēmumu *Contigo Systems*.
2017. gadā bezvadu pakalpojumu sniedzējs Saskačevanas lauku apvidū *YourLink* tika pārdots uzņēmumam *Xplornet Communications*.
2017. gadā *Vecima* iegādājās uzņēmumu *Concurrent Computer Corporation*, kas nodarbojās ar video satura piegādi un uzglabāšanu.

2020. gada 10. augustā tika pabeigta *[[DOCSIS]] Distributed Access Architecture* un *[[Pasīvais optiskais tīkls|EPON / DPoE]]* biznesa iegāde no Somijas uzņēmuma *[[Nokia]]*.
2021. gadā *Vecima Networks* iegādājās intelektuālo īpašumu, ko *ATX Networks* izstrādāja attiecībā uz *Generic Access Platform* (*GAP*) mezgla korpusu, kas var atbalstīt virkni standartizētu pakalpojumu moduļu, kurus var savienot kā *Lego* klucīšus.
2024. gada 11. oktobrī meitasuzņēmums *Vecima Technology B.V.* iegādājās Polijas uzņēmumu *Falcon V Systems*, kas piedāvā virtualizētus programmatūras risinājumus un pakalpojumus platjoslas pakalpojumu sniedzējiem.

## Atsauces

## Ārējās saites

* ''Vecima Networks'' vietne
Sakaru iela

**Sakaru iela** var būt:

* Sakaru iela — iela Rīgā;
* Sakaru iela — iela Garkalnes pagasta Langstiņos.

## Skatīt arī
* Sakarnieku iela
Mordaiķu pilskalns

**Mordaiķu pilskalns** ir pilskalns, kas atrodas Kuldīgas novada Rendas pagastā.

## Ārējās saites
* Mordaiķu pilskalns
Sakņudārza iela

**Sakņudārza iela** var būt:

* Sakņudārza iela — iela Jelgavā;
* Sakņudārza iela — iela Elejas pagasta Elejā.

## Skatīt arī
* Sakņu iela
* Dārza iela
Namdaru kalns

**Namdaru kalns** ir pilskalns, kas atrodas Kuldīgas novada Nīkrāces pagastā. Tas ir pilskalns ar diviem plakumiem un nolaidenu zemesragu Dzeldas un Namdaru valka (Kvāšuvalka) satekas virzienā. Kalna augstāko vietu starp abām upēm robežo ap 100 metru gara ieplaka, pār kuru paceļas ap 15 m augsta kalna virsa ar laukumu 50 x 60 m.

Ar šauru pārrakumu atdalīts otrs, dažus metrus zemāk stāvošs (15 x 40 m), visapkārt stāvām malām norobežots kalna laukums. No šī laukuma kādreiz rakta grants, tādēļ tā sākotnējā forma grūti nosakāma.

Vienīgā pazīme, kas norāda uz kādreizējo apdzīvotību, ir nelielie zemes darbi — kalna nolīdzinātie virsmas laukumi un malas. Kalna sānus klāj neliela mītņu kārta, smiltis ar sīku ogļu piejaukumu.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Namdaru kalns — pilskalns
Saulaines iela

**Saulaines iela** var būt:

* Saulaines iela — iela Jelgavā;
* Saulaines iela — iela Olaines pagasta Medemciemā;
* Saulaines iela — iela Rundāles pagasta Saulainē.
Saulītes iela

**Saulītes iela** var būt:

* Saulītes iela — iela Jelgavā;
* Saulītes iela — iela Carnikavas pagasta Carnikavā;
* Saulītes iela — iela Salaspils pagasta Jaunsauriešos.

## Skatīt arī
* Saulīte
* Saules iela
Savienības iela

**Savienības iela** var būt:

* Savienības iela — iela Jelgavā;
* Savienības iela — iela Valkā.
Sniedzes iela

**Sniedzes iela** var būt:

* Sniedzes iela — iela Rīgā;
* Sniedzes iela — iela Jelgavā;
* Sniedzes iela — iela Carnikavas pagasta Kalngalē;
* Sniedzes iela — iela Mālpils pagasta Mālpilī;
* Sniedzes iela — iela Vestienas pagasta Vestienā.
Stūrīšu iela

**Stūrīšu iela** var būt:

* Stūrīšu iela — iela Ādažos;
* Stūrīšu iela — iela Ceraukstes pagasta Ceraukstē.

## Skatīt arī
* Stūrīša iela
Sniega iela

**Sniega iela** var būt:

* Sniega iela — iela Jelgavā;
* Sniega iela — iela Rīgā;
* Sniega iela — iela Garkalnes pagasta Garkalnē;
* Sniega iela — iela Ropažu pagasta Podkājās.

## Skatīt arī
* Sniegu iela
Strautnieku iela

**Strautnieku iela** var būt:

* Strautnieku iela — iela Jelgavā;
* Strautnieku iela — iela Bauskā.

## Skatīt arī
* Strauta iela
* Strautu iela
Sprīdīšu iela

**Sprīdīšu iela** var būt:

* Sprīdīšu iela — iela Jelgavā;
* Sprīdīšu iela — iela Vidrižu pagasta Bīriņos;
* Sprīdīšu iela — iela Dzērbenes pagasta Dzērbenē;
* Sprīdīšu iela — iela Matkules pagasta Matkulē;
* Sprīdīšu iela — iela Drabešu pagasta Meijermuižā.

## Skatīt arī
* Sprīdīša iela
Sprīdīša iela

**Sprīdīša iela** var būt:

* Sprīdīša iela — iela Rīgā;
* Sprīdīša iela — iela Aizkrauklē;
* Sprīdīša iela — iela Dobelē;
* Sprīdīša iela — iela Olaines pagasta Jāņupē;
* Sprīdīša iela — iela Mālpils pagasta Mālpilī;
* Sprīdīša iela — iela Skrīveru pagasta Skrīveros.

## Skatīt arī
* Sprīdīšu iela
Tulpju iela

**Tulpju iela** var būt:

* Tulpju iela — iela Jelgavā;
* Tulpju iela — iela Jēkabpilī;
* Tulpju iela — iela Tukumā;
* Tulpju iela — iela Drabešu pagasta Agrā;
* Tulpju iela — iela Carnikavas pagasta Carnikavā;
* Tulpju iela — iela Dunikas pagasta Ječos;
* Tulpju iela — iela Ķekavas pagasta Katlakalnā;
* Tulpju iela — iela Inčukalna pagasta Kļavās;
* Tulpju iela — iela Skultes pagasta Skultē;
* Tulpju iela — iela Siguldas pagasta Vējupītē.
Vasarnieku iela

**Vasarnieku iela** var būt:

* Vasarnieku iela — iela Jelgavā;
* Vasarnieku iela — iela Krāslavā;
* Vasarnieku iela — iela Rīgā.

## Skatīt arī
* Vasarnīcu iela
Zālītes iela

**Zālītes iela** var būt:

* Zālītes iela — iela Jelgavā;
* Zālītes iela — iela Ķekavas pagasta Krustkalnos.

## Skatīt arī
* Mazā Zālītes iela
* Elīnas Zālītes iela
Hloja (filma)

**"Hloja"** () ir 2009. gada ASV, Kanādas un Francijas kopražojuma erotiskā trillera filma, kuras režisors ir Atoms Egojans. Filmā galvenās lomas atveido Džūliana Mora, Liams Nīsons un Amanda Saifreda. Filma ir 2003. gada Francijas filmas "Natālija" (*Nathalie...*) jauns ekranizējums.

Filma stāsta par Ketrinu Stjuarti (Mora), kura, uzskatot, ka vīrs Deivids (Nīsons) viņu krāpj, noalgo jaunu meiteni vārdā Hloja (Saifreda), lai pārbaudītu viņa uzticību.

Filmas "Hloja" pirmizrāde notika  Toronto Starptautiskajā kinofestivālā. Filma saņēma viduvējas kritiķu atsauksmes.

## Atsauces

## Ārējās saites
Mišels Soņī

**Mišels Soņī** (; dzimis 1947. gada 21. novembrī Po) ir franču pianists, komponists un rakstnieks ar ungāru izcelsmi. Viņš izstrādāja jaunu pieeju klavierspēles mācīšanai. Viņa metode ir ļāvusi daudziem visu vecumu studentiem baudīt šī instrumenta spēlēšanu, jo klavierspēle parasti tiek uzskatīta par nesasniedzamu, ja tā netiek mācīta bērnībā.

## Biogrāfija
Mišels Soņī mācījās *École Normale de Musique de Paris*, kur studēja klavierspēli Žila Žentī un Ivonnas Deportes vadībā. Viņam ir maģistra grāds psiholoģijā, bakalaura grāds literatūrā un doktora grāds filozofijā, ko viņš ieguva Sorbonnas Universitātē 1974. gadā Vladimira Jankeleviča vadībā. Mišels Soņī ir *SOS Talents Foundation* dibinātājs.

Kopā ar Valerī Žiskāru d'Estēnu un Franca Lista mazmazmeitu Blandīni Olivjē de Prevo Soņī bija viens no Franca Lista Francijas asociācijas dibinātājiem.

## Mišela Soņī klavierspēles metode
Soņī metodoloģija tiek mācīta viņa skolās Parīzē un Ženēvā. Kopš 1974. gada vairāk nekā 20 000 studentu ir apguvuši klavierspēli, izmantojot Soņī metodi.

Metode sastāv no diviem galvenajiem komponentiem: Didaktiskie darbi — Prolegomeni, kas pārstāv mazus vingrinājumus. Prolegomeni attīsta muzikālās simfonijas un skaņas uztveri. Otrais virziens sastāv no etīžu cikla, kur koncentrēšanās ir vērsta uz tehnisko prasmju attīstīšanu, piemēram, roku žestiem un pozīcijām.

Viens no Soņī studentiem, kurš sāka mācīties klavierspēli jau pieaugušā vecumā, bija franču valodas profesors Mišels Parī. Pēc Soņī 4 gadu metodoloģijas kursa pabeigšanas, 30 gadu vecumā viņa sniedza solo koncertu *[[Théâtre des Champs-Élysées]]* ar Kultūras ministrijas patronāžu.

Vēl viena veiksmīga Mišela Soņī studente bija Klodīna Zevako, kura uzstājās *Théâtre des Champs-Élysées* 1983. un 1984. gadā.

1981. gadā Senāts oficiāli vērsās pie kultūras ministra Žaka Langa, lai apspriestu Mišela Soņī metodoloģijas ieviešanu visā Francijā.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Michel Sogny Official Website
* Michel Sogny, l’art de la résilience Le Figaro
* Michel Sogny Academy 
* Michel Sogny Personal Website
* SOS Talents Foundation
* Works at Artchipel
* laflutedepan.com
Roberts Vilsons (dzejnieks)

**Roberts Vilsons** (dzimis 1992. gada 25. jūlijā Liepājā) ir latviešu dzejnieks.

R. Vilsona vecāki ir aktieri Ēriks Vilsons un Ivonda Vilsone. Viņa brālis ir komponists Ernests Vilsons. R. Vilsons studējis Latvijas Universitātes Vēstures un Filozofijas fakultātē, ieguvis bakalaura grādu filozofijā (2018). No 2020. līdz 2023. gadam piedalījies literārā žurnāla "Žoklis" veidošanā. Literāras publikācijas kopš 2020. gada. Kopā ar tēvu veidojis monoizrādes skolu jaunatnei. Dzejoļi publicēti izdevumos "Punctum", "Satori", "Žoklis", "Strāva" un "Avīzes Nosaukums". Publicējis arī atdzeju, tulkojumus un kritiku.

2024. gadā izdevniecībā "Neputns" izdots R. Vilsona pirmais dzejoļu krājums "Muļķu ķērājs". 2024. gada septembrī tas apbalvots ar Dzejas dienu balvu. Krājums bijis nominēts arī žurnāla "Domuzīme" dzejas balvai.

## Atsauces
Toropeca

**Toropeca** () ir pilsēta Krievijas Tveras apgabala Toropecas apriņķī un tā administratīvais centrs. Pilsēta izvietojusies Valdaja augstienē, aptuveni 330 km uz rietumiem no Tveras pie Daugavas labā krasta pietekas Toropas.

Autoceļš M9 Maskava—Veļikije Luki—Latvijas robeža ved cauri Staraja Toropai apmēram 20 kilometrus uz dienvidiem no Toropecas. Pilsētā atrodas liela munīcijas noliktava, kas 2010. gados nodota Galvenās raķešu un artilērijas pārvaldes pārziņā.

## Vēsture
Pirmo reizi Toropeca minēta Hipatija hronikas 1074. gada notikumu aprakstā kā Smoļenskas kņazistes pilsēta. 12. gadsimtā bija Novgorodas Republikas sastāvā, 14. gadsimta vidū to iekaroja lietuviešu dižkunigaitis Aļģirds, 1503. gadā Maskavija, 16. un 17. gadsimtā tā atradās Krievijas caristes rietumu pierobežā. 1580. gadā šeit notika Livonijas kara kaujas, 1632.—1634. gadā pilsētu iznīcināja lietuviešu karaspēks.

1708. gadā pilsēta nonāca Ingermanlandes guberņas, 1777. gadā Pleskavas guberņas sastāvā. 1935. gadā to iekļāva Kaļiņinas apgabala sastāvā.

Otrā pasaules kara laikā Toropecu 1941. gada 29. augustā ieņēma Vērmahts, bet 1942. gada 21. janvārī Sarkanā armija Toropecas-Holmas ofensīvas ietvaros.

Krievijas—Ukrainas kara laikā 2024. gada 18. septembra naktī Ukrainas bezpilota lidaparāti sagrāva Toropecas munīcijas noliktavu.

## Attēlu galerija

1 - Старая фотография Торопца 003.jpg|
Старая фотография Торопца1.jpg|
1 - Старая фотография Торопца.jpg|
1 -Старая фотография Торорца 002.jpg|


## Atsauces

## Ārējās saites
Bredforda (boro)

**Bredfordas Lielpilsēta** () ir metropoles boro (distrikts) ar lielpilsētas statusu Anglijā, Rietumjorkšīras metropoles grāfistē. Aizņem grāfistes ziemeļrietumu daļu, robežojas rietumos ar Lankašīru, ziemeļos — ar Ziemeļjorkšīru, austrumos — ar Līdsu, bet dienvidos — ar Kērklīsu un Kolderdeilu. Distrikta administratīvais centrs un lielākā apdzīvotā vieta ir Bredforda.

## Vēsture
Bredfordas distrikts izveidots 1974. gada 1. aprīlī, apvienojot Bredfordas grāfistes boro, Kītli municipālo boro, Bingli, Beildonas, Denholmas, Ilkli, Šipli un Silsdenas urbānos distriktus, un daļas no Skiptonas un Kvīnsberi un Šelfas lauku distriktiem, un iekļaujot to jaunizveidotajā Rietumjorkšīras metropoles grāfistē. Distrikts kopš dibināšanas pārmantoja Bredfordas lielpilsētas statusu.

## Administrācija
Administratīvi Bredfordas distrikta teritoriju veido ārpuspagastu teritorija (*unparished area*), ko pārvalda boro padome, un kas iekļauj pašu Bredfordas ( iedzīvotāji) pilsētu, Kītli (), Šipli (), Bingli (), Beildonas (), Ilkli () un Silsdenas () pagasta līmeņa pilsēta un 16 pagasti.

## Atsauces

## Ārējās saites
Brāļi Dardēni

**Žans Pjērs Dardēns** (; dzimis ) un **Liks Dardēns** (; dzimis ), profesionāli pazīstami kā **brāļi Dardēni**, ir beļģu kinorežisori, producenti un scenāristi.

Veidojuši filmas jau kopš 1970. gadu beigām. Starptautiski kļuvuši pazīstami ar 1996. gada filmu *[[La Promesse]]*. Par 1999. gada filmu "Rozeta" (*Rosetta*) brāļi saņēma Kannu kinofestivāla Zelta palmas zaru. Otro Zelta palmas zaru saņēmuši par 2005. gada filmu "Bērns" (*L'Enfant*). Filma "Lornas klusēšana" (*Le Silence de Lorna*, 2008) saņēma Kannu kinofestivāla balvu par labāko scenāriju, savukārt filma *[[Le Gamin au vélo]]* (2011) saņēma *[[Grand Prix (Kannu kinofestivāls)|Grand Prix]]* balvu un nomināciju Zelta globusa balvai. Par lomu brāļu Dardēnu filmā "Divas dienas, viena nakts" (2014) aktrisi Marionu Kotijāru nominēja Amerikas Kinoakadēmijas balvai kategorijā "Labākā aktrise galvenajā lomā". Par filmu *[[Le Jeune Ahmed]]* (2019) abi saņēma Kannu kinofestivāla labākā režisora balvu.

Citas zināmākās brāļu Dardēnu filmas ir *[[Le Fils]]* (2002), "Svešiniece" (*La Fille inconnue*, 2016) un *[[Tori et Lokita]]* (2022).

## Ārējās saites
Kītli

**Kītli** (; ) ir pilsēta un pagasts Anglijas ziemeļos, Rietumjorkšīras grāfistes Bredfordas metropoles boro otra lielākā apdzīvotā vieta. Atrodas grāfistes ziemeļrietumos Ēras upes krastā  no distrikta centra Bredfordas,  no grāfistes centra Līdsas un  no valsts galvaspilsētas Londonas.

## Vēsture
Vēstures avotos pirmoreiz minēta 1086. gadā Pastardienas grāmatā kā *Cichhelai*. 1305. gadā karalis Edvards I piešķīra Lankašīras bruņiniekam Henrijam de Kītli tiesības rīkot pilsētā tirgu. 1379. gadā pilsētā nodokļu reģistrā Kītli uzskaitīti 109 iedzīvotāji. Rūpnieciskās revolūcijas laikā pilsēta izauga kā tekstilrūpniecības centrs (vilnas un vēlāk kokvilnas pārstrāde); šeit bija attīstīta arī tekstilrūpniecības iekārtu ražošana, bet 20. gadsimtā — metālapstrādes mašīnbūve. 1882. gadā Kītli piešķirts municipālā boro statuss. 1974. gadā Kītli iekļauts Bredfordas metropoles boro, bet 2002. gadā atjaunota pilsētas pašvaldība.

## Atsauces

## Ārējās saites
Papile (Birži)

**Papile** () ir Lietuvas mazpilsēta jeb miests Panevēžas apriņķa Biržu rajonā un Papiles seņūnijas administratīvais centrs. Apdzīvotā vieta izvietojusies Rovējas upes krastā, nomaļus no autoceļa KK123 un aptuveni pusceļā starp Biržiem un Pandēli.

Ievērojamākie objekti miestā ir Papiles Bezvainīgās Sv. Jaunavas Marijas baznīca, Papiles Reformātu baznīca, Papiles muiža, pilskalns un rakstnieka Kaža Biņķa muzejmāja. Miestam ir sava pamatskola, bibliotēka, kultūras nams, doktorāts, ugunsdzēsēju depo, pasts un elektroapakšstacija.

Uz dienvidiem no miesta atrodas tāda paša nosaukuma ciems.

## Vēsture
Papile pirmoreiz vēstures avotos minēta 1541. gadā, kad Radvilu dzimta Zomkela kalnā uzcēla muižu. Tomēr daži vēstures avoti norāda, ka Papile bijusi apdzīvota arī senāk un tās agrākais nosaukums bija **Šakinava**. Par senāka apzīvojuma esamību liecina pilskalns un miesta apkārtnē atrodamie akmens cirvji. Šo apstākļu dēļ tiek uzskatīts, ka, Radviliem ierodoties Papilē, tā jau ir bijusi blīvi apdzīvota vieta.

Līdz 16. gadsimtam Papiles apvidus bijis mežains un purvains. 1613. gada Radvilu kartē miests iezīmēts plaša mežu un purvu masīva malā, kas aptuveni sakrīt ar mūsdienu Biržu mežu. Kad tuvējie meži jau bija izcirsti un tīrumi apstrādāti, Radvili savu rezidenci pārcēla uz Biržiem. Līdz ar to sācies Biržu kā apdzīvotas vietas uzplaukums un Papiles panīkums.

Papiles katoļu baznīca pirmoreiz minēta 1553. gadā. Savukārt 1595. gadā reformātu konfesijai piederīgie Radvili uzcēla reformātu baznīcu. Reformātu baznīcas pasparnē dibināja skolu, kas ar pārtraukumiem darbojās vairākus gadsimtus. Tradicionāli katoliskajā Lietuvā abu baznīcu torņi kopā veido mazpilsētām neraksturīgu divu torņu ainavu.

Papilē un Biržu apvidū kopumā reformātu klātbūtne izsekojama kopš Nikolaja Radvila Rudā pāriešanas kalvinismā 1564. gadā. Līdzīgi kā citviet katoliskajā Eiropā, arī Lietuvā protestanti, pie kuriem piederēja arī reformāti, kontrreformācijas laikā nonācā sīvā pretstāvē ar katoļiem.

Tā piemēram, 1729. gadā Dominikāņu mūks no Palēvenes nodedzināja reformātu baznīcu Papilē un Nemunēles Radvilišķos. 1736. gadā Polijas-Lietuvas Seims reformātiem liedza dzīvot Radvilu pārvaldītajos Lietuvas ziemeļos, tostarp, Biržos un Papilē. Savukārt 1744. gadā Viļņas diecēzes sinode liedza herētiķiem (reformātiem) mācīt katoļu bērnus skolās un laulāties katoļu un reformātu starpā. Laika gaitā reliģiskā pretdarbība izzuda.

18. gadsimtā Papile nonācu poļu muižnieku Koščalkovsku dzimtas valdījumā. No 1764. līdz 1832. gadam darbojās katoļu klosteris. Pēc Trešās Polijas dalīšanas, nonākot Krievijas Impērijas sastāvā, miests ietilpa Braslavas, pēc tam — Zarasu apriņķī.

Padomju okupācijas laikā Papile bija kolhoza centrālais ciemats. Nolūkā novērst plūdus Rovējas upes ielejā 1986. gadā uzpludināja Papiles ūdenskrātuvi. Miesta ģerboni apstiprināja 2014. gadā.

## Iedzīvotāji

### Ievērojamas personības
* valstsvīrs un karavadonis Jonušs Radvils (1612—1655),
* rakstnieks Kazis Biņķis (1893—1942).

## Atsauces

## Ārējās saites
Papile (nozīmju atdalīšana)

**Papile** var būt apdzīvota vieta Lietuvā:
* Papile (*Papilė*) — miests Akmenes rajona pašvaldībā;
* Papile (*Papilys*) — miests Biržu rajona pašvaldībā;
* Papile (*Papilys*) — ciems Biržu rajona pašvaldībā.
Kērklīsa

**Kērklīsas boro** () ir metropoles boro (distrikts) Anglijā, Rietumjorkšīras metropoles grāfistē. Aizņem grāfistes dienvidrietumu daļu, robežojas dienvidos ar Dienvidjorkšīru, Dārbišīru un Lielo Mančesteru, rietumos — ar Kolderdeilu, ziemeļos — ar Bredfordu un Līdsu, bet rietumos — ar Veikfīldu. Distrikta administratīvais centrs un lielākā apdzīvotā vieta ir Hadersfīlda.

## Vēsture
Kērklīsas distrikts izveidots 1974. gada 1. aprīlī, apvienojot Hadersfīldas un Djūsberi grāfistes boro, Betli un Spenboro municipālos boro un Kolnvelijas, Denbideilas, Hekmondvikas, Holmfērtas, Kērkbērtonas, Meltemas un Mērfīldas urbānos distriktus, un iekļaujot to jaunizveidotajā Rietumjorkšīras metropoles grāfistē. Nodēvēta pēc vēsturiskās Kērklīsas priorijas, kur saskaņā ar leģendu miris Robins Huds.

## Administrācija
Administratīvi Kērklīsas distrikta teritoriju veido divās daļās sadalīta ārpuspagastu teritorija (*unparished area*), ko pārvalda boro padome, un kas iekļauj Hadersfīldas ( iedzīvotāji), Djūsberi (), Betli (), Liversedžas (), Bērstolas (), Hekmondvikas () un Klekhītonas () pilsētas, Mērfīldas (), Meltemas () un Holmfērtas () pagasta līmeņa pilsēta un 3 pagasti.

## Atsauces

## Ārējās saites
Valters Ekerts

**Valters Ekerts** (1892—1973) bija vācbaltiešu vēsturnieks, Kēnigsbergas Universitātes docents.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1892. gada 11. novembrī (30. oktobrī pēc vecā stila) Bauskā. Mācījās Jelgavas un Rīgas skolās. 1913. gadā sāka vēstures studijas Tērbatas Universitātē, Pirmā pasaules kara laikā strādāja par skolotāju vācu okupētajā Bauskā (1915—1918). Latvijas brīvības cīņu laikā dienēja Baltijas landesvērā (1918—1920), tad turpināja vēstures studijas Marburgas Universitātē (1922—1927), strādāja par asistentu Marburgas Universitātē (1930—1934), tad par docentu Kēnigsbergas Universitātē (1934—1937).

1937. gadā viņš aizstāvēja *Dr. phil. habil.* disertāciju un strādāja Forarlbergā, Korbahā un Marburgā. 1953. gadā kļuva par Baltijas Vēstures komisijas īsteno locekli.

Miris 1973. gada 5. novembrī Marburgā.

## Darbi
* Baltische Briefe 1 (1974); 4 Jahrzehnte baltische Geschichtsforschung, S. 90
* Altlettische Siedlung in Kurland. Siedlungsformen und —grenzen der Kuren, Semgaller und Selen. Eberhausen /Isar/. 1984. — 178 S. (habilitācijas darbs)

## Atsauces
Djūsberi

**Djūsberi** () ir pilsēta Anglijas ziemeļdaļā, Rietumjorkšīras grāfistes Kērklīsas metropoles boro otra lielākā apdzīvotā vieta. Atrodas grāfistes dienvidrietumos Kolderas upes krastos  no distrikta centra Hadersfīldas,  no grāfistes centra Līdsas un  no valsts galvaspilsētas Londonas. Vēsturiski Djūsberi ir daļa no tā sauktā «Smagā vilnas rajona» (*Heavy Woollen District*) — Dienvidjorkšīras daļas, kuras iedzīvotāji kopš 19. gadsimta sākuma bija nodarbināti galvenokārt tekstilrūpniecībā un saistītajās nozarēs.

## Vēsture
Vēstures avotos pirmoreiz minēta 1086. gadā Pastardienas grāmatā kā *Deusberie, Deusberia, Deusbereia* vai *Deubire* — ‘*Dewi* cietoksnis’ — ciems ar 9 mājsaimniecībām. 13. gadsimta sākumā uzbūvēta Djūsberi katedrāle (pārbūvēta 1895. gadā), bet 14. gadsimtā Djūsberi piešķirtas tirgus tiesības. Viduslaikos Djūsberi saglabāja zināmu nozīmi reliģiskā ziņā, bet citādi bija maznozīmīga tirgus pilsētiņa. 1770. gadā pilsēta tika savienota ar kuģojamu ūdensceļu, kas rūpnieciskās revolūcijas laikā ļāva šeit attīstīties tekstilrūpniecībai. Sākotnēji šeit no atkārtoti pārstrādātas vilnas ražoja lielākoties segas un militārās uniformas. 1848. gadā pilsēta tika savienota ar dzelzceļu. Straujā industriālā attīstība radīja sociālo nevienlīdzību un Djūsberi bija viens no ludītu pret ražošanas mehanizāciju vērtās protesta kustības centriem. 1862. gadā Djūsberi tika piešķirts municipālā boro statuss, bet 1974. gadā to iekļāva Kērklīsas metropoles boro. Masveida imigrācija pēc 1960. gadiem atstāja uz pilsētu lielu demogrāfisko ietekmi, kas turpinās arī šodien. Āzijas un musulmaņu izcelsmes briti mūsdienās veido trešo daļu iedzīvotāju, un paredzams, ka turpmākajos gados šis procents pieaugs.

## Atsauces

## Ārējās saites

*
Trīs Zvaigžņu balva 2023

**[[Trīs Zvaigžņu balva]]s 2023** ceremonija notika  kultūras un izklaides centrā "Hanzas perons". Balvas tika pasniegtas 15 nominācijās. Lai ievērotu vienlīdzības principus, balvu sarakstu papildināja ar nomināciju "Gada paralimpiskā sportiste".

Par gada sportistu atzīts hokeja vārtsargs Artūrs Šilovs, bet gada sportistes balvu saņēma vieglatlēte Agate Caune. Abi šīs balvas ieguva pirmo reizi. Balva par mūža ieguldījumu tika piešķirta riteņbraucējam, trenerim, sporta menedžerim un funkcionāram Igo Japiņam.

Ceremoniju vadīja radio un televīzijas personība Baiba Sipeniece-Gavare.

## Laureāti

## Atsauces

## Ārējās saites
*
Kolderdeila

**Kolderdeilas boro** () ir metropoles boro (distrikts) Anglijā, Rietumjorkšīras metropoles grāfistē. Aizņem grāfistes rietumu daļu, robežojas rietumos ar Lielo Mančesteru un Lankašīru, ziemeļos — ar Bredfordu, bet austrumos un dienvidos — ar  un Kērklīsu. Distrikta administratīvais centrs un lielākā apdzīvotā vieta ir Helifeksa.

## Vēsture
Kolderdeilas distrikts izveidots 1974. gada 1. aprīlī, apvienojot Helifeksas grāfistes boro, Brighausas un Todmordenas municipālos boro, Elendas, Hebdenroidas, Jvīnsberi un Šelfas (daļu), Ripondenas un Sorbibridžas urbānos distriktus un Heptonas lauku distriktu, un iekļaujot to jaunizveidotajā Rietumjorkšīras metropoles grāfistē. Nodēvēts pēc tā izvietojuma Kolderas upes ielejā.

## Administrācija
Administratīvi Kolderdeilas distrikta teritoriju veido ārpuspagastu teritorija (*unparished area*), ko pārvalda boro padome, un kas iekļauj Helifeksas ( iedzīvotāji), Brighausas (), Elendas (), Sorbibridžas () un Hebdenbridžas () pilsētas, Todmordenas () pagasta līmeņa pilsēta un 6 pagasti.

## Atsauces

## Ārējās saites
Mahatma

**Mahatma** ir cieņpilns tituls, ko Indijā pievieno īpaši godājamu personību, izcilu sabiedrisko darbinieku vārdam. Arī “mahatma” epitets reliģiskajā praksē tiek attiecināts uz augsti garīgām personībām.

Vārds "mahatma" cēlies no sanskrita terminiem "mahā", kas nozīmē "liels" un "ātmā" nozīmē "dvēseli" un var tikt tulkots kā "liela dvēsele".

Šo epitetu visbiežāk pielieto Mohandasa Karamčanda Gandija vārdā, kuru vienkārši sauc par Mahatmu Gandiju, kā arī virknē citu sabiedrisko darbinieku (Svami Švadhanands, Džjotirao Phule u.c.). Reliģiskajā praksē termins “mahatma” tiek lietots džainismā tiem priesteriem, kuri atšķirībā no mūkiem savas galvenās garīgās darbības apvieno ar ģimenes galvas pienākumiem. Tāpat arī teozofijā, lai apzīmētu tos, kuri saskaņā ar teozofu apgalvojumiem ir sasnieguši īpaši augstas garīgās zināšanas un pārdabiskās spējas (Morija, Kuthumi u.c.).

## Atsauces
Helifeksa (Anglija)

**Helifeksa** () ir pilsēta Anglijas ziemeļdaļā, Rietumjorkšīras grāfistes Kolderdeilas metropoles boro administratīvais centrs un lielākā apdzīvotā vieta. Atrodas grāfistes rietumdaļā Kolderas upes krastā  no grāfistes centra Līdsas un  no valsts galvaspilsētas Londonas.

## Vēsture
Vēstures avotos pirmoreiz minēta 1091. gadā kā *Halyfax*. 15. gadsimtā Helifeksa kļuva par Jorkšīras Vestraidingas saimniecisko centru; tās ekonomika balstījās galvenokārt vilnas pārstrādē un tirdzniecībā. Industriālās revolūcijas laikā pilsēta strauji izauga kā tekstilrūpniecības centrs. Pilsētas 19. gadsimta pārticība nāca no kokvilnas, vilnas un paklāju rūpniecības, un, tāpat kā lielākajā daļā citu Jorkšīras pilsētu, Helifeksā bija liels skaits aušanas cehu, no kuriem mūsdienās lielākā daļa ir nojaukti vai pārveidoti alternatīvai lietošanai. 1848 gadā Helifeksai piešķīra municipālā boro statusu, 1889. gadā — grāfistes boro statusu , bet 1974. gadā to iekļāva Kolderdeilas metropoles boro.

## Atsauces

## Ārējās saites
Džūljans Šnābels

**Džūljans Šnābels** (; dzimis ) ir amerikāņu gleznotājs un kinorežisors.

Kļuvis atpazīstams 1980. gados ar savām "šķīvju gleznām" (*plate paintings*) — liela izmēra gleznām, kas sastāv no saplīsušiem keramikas šķīvjiem. 1990. gados kļuvis arī par pazīstamu neatkarīgā kino režisoru. Viņa pirmā režisētā filma *[[Basquiat (filma)|Basquiat]]* (1996) bija biogrāfiskā drāma par mākslinieku Žanu Mišelu Baskjā. Lielus panākumus guva filma "Pirms iestājās nakts" (*Before Night Falls*, 2000), par ko aktieri Havjeru Bardemu nominēja Amerikas Kinoakadēmijas balvai kategorijā "Labākais aktieris galvenajā lomā". Par filmu " Skafandrs un tauriņš" (*Le scaphandre et le papillon*, 2007) saņēmis Kannu kinofestivāla labākā režisora balvu un Zelta globusa balvu kategorijā "Labākais režisors", kā arī nomināciju Kinoakadēmijas balvai kategorijā "Labākais režisors". Negatīvākas kritiķu atsauksmes guva viņa filma *[[Miral]]* (2010). Lielākus panākumus guva biogrāfiskā filma "Van Gogs. Pie mūžības vārtiem", kur galveno lomu atveidoja Vilems Defo.

## Ārējās saites
Parastā vīksna

**Parastā vīksna** (*Ulmus laevis*) ir gobu ģints suga. Tā ir plaši sastopama Eiropā, Latvijā ir izplatīta nevienmērīgi, kur izplatības biežums strauji samazinās virzienā no valsts austrumiem uz rietumiem.

## Apraksts
Parastā vīksna ir 8–20 m garš koks ar šauru vainagu. Tam ir pelēcīgi brūns un rievains stumbrs. Lapas ir plati eliptiskas, pamats nevienādmalu, plātnes virspuse un apakšpuse gluda, kāts īss, gals smails, mala divkārtzāģzobaina. Lapas plātnes sāndzīslas nezaro vai atzarojumu ļoti maz. Zied lapām plaukstot. Ziedi ir divdzimumu, blīvos pušķos zaru galā, nokareni garā un tievā kātā. Putekšnīcas ir sarkanas. Auglis ir riekstiņš ar plēvjainu spārnu jeb spārnulis. Auglis plakans, nokarenā kātā, kas bieži pārsniedz spārnuļa garumu. Spārnuļa apmale apmatota. Zied maijā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Nīkrāces pilskalns

**Nīkrāces** jeb **Upenieku pilskalns** atrodas Kuldīgas novada Nīkrāces pagastā Šķērveļa kreisajā krastā apmēram 350 m uz ziemeļaustrumiem no Upenieku māju vietas. Pilskalnu 1923. gadā apzinājis Fēlikss Jākobsons; 1942. gadā senvietu plašāk aprakstījis un uzmērījis Pēteris Stepiņš.

Pilskalns ierīkots 10—13 m augstā, jauktu koku mežu apaugušā zemes mēlē, kuras dienvidu nogāzes veido Šķērveļa upītes ielejas stāvie krasti. Ziemeļaustrumu nogāze pret purvainu, aizaugušu pļavu ir nedaudz lēzenāka. Šī nogāze vēl 20. gadsimta sākumā bijusi arta. Dabas neaizsargātajā pusē pilskalns nocietināts ar grāvi un ap 3—4 m augstu valni, kura ziemeļu gals un nogāzes pret plakumu postītas ar Otrā pasaules kara ierakumiem. Ieeja pilskalna plakumā, kas ir ieslīps ap 45—60 x 80 m liels un ar kritumu austrumu virzienā, vedusi gar vaļņa dienvidu galu. Vietām, īpaši dienvidaustrumu daļā plakums sarakāts dažādām bedrēm. Kultūrslānis konstatēts pilskalna valnī un plakumā pie vaļņa; citur zeme ir gaišāka.

Ap 100 m uz rietumiem no pilskalna atradušies senkapi, kuri jaunākos laikos iznīcināti ar grantsbedrēm. Senlietas atrastas arī ap 500 m uz rietumiem no bijušajām Upenieku mājām.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Nīkrāces pilskalns