open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Fredijs Gvarins

**Fredijs Alehandro Gvarins Vaskess** (, dzimis ) ir bijušais Kolumbijas futbolists, spēlēja pussarga pozīcijā, bijis Kolumbijas futbola izlases dalībnieks.

Savu karjeru sācis Kolumbijā, vēlāk neilgu laiku spēlējis Argentīnas komandā *[[Boca Juniors]]* un Francijas komandā ''Saint-Étienne''. 2008. gadā pievienojies Portugāles komandai ''Porto''. *Porto* komandā viņš izcīnīja trīs Premjerlīgas titulus, trīs Portugāles kausus, kā arī 2011. gadā uzvarēja UEFA Eiropas līgā. No 2012. līdz 2016. gadam spēlējis Itālijas komandā *[[Internazionale]]*. Vēlāk spēlējis arī Ķīnā un Brazīlijā.

Kolumbijas futbola izlases sastāvā debitējis 2006. gadā. Piedalījies 2014. gada FIFA Pasaules kausā.

## Sasniegumi
**Porto**

* Portugāles Premjerlīga: 2008–09, 2010–11, 2011–12
* Portugāles kauss: 2008–09, 2009–10, 2010–11
* Supertaça Cândido de Oliveira: 2009, 2010, 2011
* UEFA Eiropas līga: 2010–11

**Shanghai Shenhua**

* Ķīnas FA kauss: 2017

## Ārējās saites
Nebaidies ne no kā

**"Nebaidies ne no kā"** ir straumēšanas platformas *[[Go3]]* oriģinālseriāls. Seriāla pirmo sezonu sāka pārraidīt TV3 2022. gada 24. februārī. Seriāls ir balstīts uz Rolanda Priverta autobiogrāfisko grāmatu ar tādu pašu nosaukumu. Seriāla galvenais varonis, narkokurjers Priverts savu dzīvi veido pēc narkopasaules noteikumiem. Tā ir dzīve ārpus likuma — laupīšanas, spekulācijas ar valūtām, narkotikas un paralēli tam nodevība, meli, viltus solījumi, savstarpējā izrēķināšanās un izpostītas dzīves. Tomēr sižetā vijas cauri arī mūžīgais stāsts par mīlestību, kas tiek pārbaudīta galveno varoņu izvēļu veidotajās grūtībās. Seriālā Rolandu Privertu tēlo Nacionālā teātra aktieris Kaspars Dumburs. Seriāla pirmizrāde notika 2021. gada 10. martā. Pirmā sezona beidzās 2021. gada 28. aprīlī. 2022. gada 31. martā iznāca 2. sezonas treileris. 4. aprīlī paziņoja, ka jaunā sezona iznāks 11. aprīlī.

## Sezonas

## Lomās
* Kaspars Dumburs — Rolands Priverts
* Dita Lūriņa — Maija
* Toms Liepājnieks — Nils Šmits
* Klinta Reinholde — Paula
* Anna Nele Āboltiņa — Ilze
* Mārtiņš Meiers — Martinovs
* Imants Strads — Urmass
* Kārlis Zahovskis — Kalniņš
* Baiba Broka — Helēna

## Atsauces

## Ārējās saites
* Skatīties seriālu šeit, ar abonomentu.
* https://www.imdb.com/title/tt15669168/?ref_=nm_flmg_t_4_act IMDB
Hutirmihaiļivska

**Hutirmihaiļivska** () ir pilsēta Ukrainas ziemeļos, Sumu apgabala Šostkas rajonā. Izvietojusies apgabala ziemeļos Žuraveļas upītes krastos  no apgabala centra Sumiem. Ievērojams dzelzceļa mezgls.

## Vēsture
Pagadējās pilsētas vietā 17. gadsimta otrajā pusē bija trīs ciemi — Žuravka, Jurasivka un Hutirmihaiļivska (*Хутір Михайлівський*). 1860. gados izbūvēja dzelzceļu no Voroņežas uz Hutirmihajlovskas staciju, bet 1895. gadā līniju Vorožba—Seredina-Buda. 1938. gadā Hutirmihajlovskai piešķirts pilsētciemata statuss. 1962. gadā, apvienojot Hutirmihajlovsku, Žuravku un Jurasivku, izveidoja **Družbas** (*Дружба*) pilsētu. 2024. gadā pilsēta pārdēvēta vēsturiskajā vārdā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Pablo Armero

**Pablo Estifers Armero** (, dzimis ) ir bijušais Kolumbijas futbolists, spēlēja aizsarga pozīcijā, bijis Kolumbijas futbola izlases dalībnieks.

Savas karjeras laikā pārstāvējis komandas Kolumbijā, Brazīlijā, Itālijā un Anglijā.

Kolumbijas futbola izlases sastāvā debitējis 2008. gadā. Piedalījies 2014. gada FIFA Pasaules kausā.

## Sasniegumi
**América de Cali**

* Categoría Primera A: 2008–II

**Bahia**

* Copa do Nordeste: 2017

## Ārējās saites
Eiropas lielās kūrortpilsētas

**Eiropas lielās kūrortpilsētas** ir 2021. gadā UNESCO pasaules mantojuma sarakstā iekļauts objekts, kas sastāv no 11 kūrortpilsētām 7 Eiropas valstīs ar tām raksturīgu pilsētplānojumu un arhitektūru. Visas šīs pilsētas attīstījušās no 18. gadsimta sākuma līidz 20. gadsimta 30. gadiem ap termālajiem avotiem. Tās kalpojuši kā grezni kūrorti ar raksturīgu arhitektūru un tehniskajiem risinājumiem. Pilsētu attīstība devusi ieguldījumu medicīnas, zinātnes un balneoloģijas attīstībā. Tās kalpoja ne tikai medicīniskiem mērķiem, bet arī kā Eiropas politiskās, ekonomiskās un kultūras elites satikšanās centri.

Pasaules mantojuma sarakstā iekļautās pilsētas ir Bāta Lielbritānijā (bija iekļauta UNESCO sarakstā atsevišķi 1987. gadā), Bādenbādene, Bādemsa un Bādkisingene Vācijā, Bādene pie Vīnes Austrijā, Františkovi Lāzņe,  Karlovi Vari un Mariānske Lāzņe Čehijā, Montekatīni Terme Itālijā,  Spā Beļģijā un Višī Francijā.

## Ārējās saites
*
*Eiropas lielās kūrortpilsētas UNESCO lapā
Hajsina

**Hajsina** () ir pilsēta Ukrainā, Vinnicas apgabalā, Hajsinas rajona centrs. Izvietojusies apgabala austrumdaļā Sobas upes krastos  no apgabala centra Vinnicas. 

## Vēsture
Apdzīvotā vieta vēstures avotos pirmoreiz minēta 1545. gadā. Tā vairākkārt mainījusi īpašniekus un nosaukumus, līdz 1621. gadā Sigismunds III Hajsinu (*Hajsyn*) dāvājis šļahtičam Janam Dzeržkam par militāriem nopelniem. Vēlākos gados miests vēl mainījis īpašniekus, kuru skaitā bija arī kazaku atamani. 1744. gadā Polijas karalis Augusts III piešķīris Hajsinai Magdeburgas tiesības un ģerboni, bet 1792. gadā tā kļuva par apriņķa pilsētu. Vēlākos gados pilsēta cietusi karos un panīkusi un 19. gadsimta sākumā bijis maznozīmīgs ukraiņu un ebreju miestiņš. Gadsimta vidū pilsētā un tās apkārtnē uzbūvētas vairākas cukura fabrikas un tekstilrūpnīcas. 19. un 20. gadsimtu mijā Hajsina bija viena no lielākajām Podolijas pilsētām. Pilsoņu kara laikā pilsēta smagi cieta no ebreju grautiņiem. No 1923. līdz 1925. gadam Hajsina bija apvidus centrs Podolijas guberņā. Mūsdienās pilsētā vairāki pārtikas rūpniecības uzņēmumi, šūšanas un mēbeļu fabrikas.

## Atsauces

## Ārējās saites
Pūkaugļu grīslis

**Pūkaugļu grīslis** () ir mainīga izskata grīšļu dzimtas suga. Savvaļā tā ir sastopama ziemeļu apvidos pola tuvumā, tostarp nereti visā Latvijas teritorijā, purvos un pārpurvotos ūdenstilpju krastos.

## Apraksts
Pūkaugļu grīslis ir daudzgadīgs, 30-100 cm garš lakstaugs, kurš pieder dažādvārpu grīšļu grupai, jo auga sievišķajiem ziediem ir 3 drīksnas un augļa pūslītim ir skaidri nodalīts, divzobains knābītis.

Augs ir pelēkzaļš. Tā stublājs ir gluds, stāvs un augšdaļā bezlapains. Lapas ir 0,1-0,2 cm šauras un tās ir īsākas vai tikpat garas, cik stublājs. Ziedkopas apakšējā seglapa ir garāka nekā attiecīgā sievišķo ziedu vārpiņa. Galotnē ir līdz trim vīrišķo ziedu vārpiņām, zem tām parasti ir divas attālinātas, stāvas sievišķo ziedu vārpiņas. Sievišķo ziedu vārpiņas ir līdz 3 cm garas, sēdošas vai apakšējai kātiņš īss. Augļa pūslītis ir tumšpelēks vai pelēkbrūns, blīvi apmatots, bumbierveida, tam ir īss un divzobains knābītis. Segplēksne ir brūna, smaila un īsāka nekā pūslītis. Zied maija beigās un jūnijā.

## Atsauces
Caurvilkšana

**Caurvilkšana** ir iekšējas vai ārējas virsmas apstrādāšana ar caurvilci, kuras gaitā tiek noņemta materiāla kārta. Iekšējām virsmām caurvilkšana tiek veikta pēc tādām sākotnējās apstrādes darbībām kā urbšana, urbuma paplašināšana, izrīvēšana.

## Ārējās saites
Zvīņaugļu grīslis

**Zvīņaugļu grīslis** () ir grīšļu dzimtas suga. Savvaļā tā ir sastopama Eiropas mērenā klimata joslas ziemeļdaļā sastopamā, tostarp visā Latvijas teritorijā, purvainās pļavās un purvos.

Plašā nozīmē šī suga ietilpst dzeltenā grīšļa grupā (*Carex flava s.l.*).

## Apraksts
Zvīņaugļu grīslis ir daudzgadīgs, 20—40 cm garš lakstaugs, kurš pieder dažādvārpu grīšļu grupai, jo auga sievišķajiem ziediem ir 3 drīksnas un augļa pūslītim ir skaidri nodalīts, divzobains knābītis.

Augs veido ceru, tas ir spilgti zaļš. Stublājs ir trīsšķautņains. Lapas ir 0,2—0,3 cm platas un īsākas nekā stublājs. Stublāja galotnē viena vālesveidīga, kātaina, 1,3—2 cm gara vīrišķo ziedu vārpiņa, zem tās ir 2—3 iegareni olveidīgas 0,8—1,5 cm garas sievišķo ziedu vārpiņas, apakšējā vārpiņa ir ar kātiņu. Apakšējās sievišķo ziedu vārpiņas seglapa atstāv, tā ir makstaina, ziedkopas garumā vai garāka. Augļa pūslītis ir dzeltenzaļš, trīsšķautņains, 0,35—0,5 cm garš, knābītis pustik garš, cik pūslītis, manāmi saliekts. Segplēksne ir dzeltenbrūna, gals smails, vidū dzeltenzaļa josla, apmale plēvjaina. Segplēksne ir īsāka nekā pūslītis. Augļu laikā vārpiņas ir gludas. Zied maijā un jūnijā.

## Atsauces
SKAI

***SKAI*** () ir ukraiņu poproka grupa, kas izveidota 2001. gadā Ternopiļā, Ukrainā. Grupas debijas albums *Te, shcho treba (Те, що треба)* klajā nāca 2006. gadā. Grupa piedalījās atlasē, lai pārstāvētu Ukrainu 2017. gada Eirovīzijas dziesmu konkursā Kijivā ar dziesmas "*I love you*" angļu valodas versiju, bet nacionālās atlases finālā neiekļuva.

Pēc Krievijas iebrukuma Ukrainā grupa turpināja rīkot labdarības koncertus Ukrainas aizstāvjiem frontē un organizēja virkni humāno koncertu Ukrainā un ārzemēs (ASV, Norvēģijā, Čehijā, Polijā, Vācijā), vācot naudu humānajai palīdzībai. Gada beigās tika publicēta dziesma «*Напролом*» («Uz priekšu»), kas veltīta Ukrainas tautai un Ukrainas bruņotajiem spēkiem.

## Dalībnieki

* Olehs Sobčuks — balss,
* Oleksandrs Hrisčuks — ģitāra, bekvokāls,
* Jurijs Mozils — klavieres,
* Artjoms Talanovs — bungas,
* Oleksandrs Drukers — basģitāra,
* Serhijs Kameņevs — dīdžejs, skaņu režisors.

## Diskogrāfija

### Studijas albumi
* 2006 — *Te, shcho treba* (*Ko Tev vajag*)
* 2007 — *Planeta S.K.A.I.* (*Planēta С. К. А. Й.*)
* 2010 — *!*
* 2014 — *Kray neba* (*Debess mala*)
* 2016 — *Нове життя* (Jauna dzīve)
* 2018 — *Рідкісні птахи* (Reti putni)
* 2023 — *Напролом*
* 2025 — *Час*

## Atsauces

## Ārējās saites
* https://goout.net/en/skai/pzmxrrf/
Beršada

**Beršada** () ir pilsēta Ukrainā, Vinnicas apgabala Hajsinas rajonā. Izvietojusies apgabala dienvidaustrumos Dohnas upes krastos  no apgabala centra Vinnicas. Līdz 2020. gadam rajona centrs.

## Vēsture
Apdzīvotā vieta zināma no 1459. gada kā cietoksnis pie Lietuvas Lielkņazistes dienvidu robežas. No 1648. gada Umaņas kazaku pulka sotņas pilsēta, bet pēc 1667. gada miera līguma tika atdota Žečpospolitai. 1793. gadā iekļauta Krievijas impērijas sastāvā, 1795. gadā kļūst par miestu, no 1797. līdz 1804. gadam — apriņķa pilsēta. 19. gadsimta beigās Beršadā darbojās spirta un cukura rūpnīcas. 1966. gadā piešķirts pilsētas statuss. Mūsdienās pilsētā vairāki pārtikas rūpniecības un metālapstrādes uzņēmumi.

## Atsauces

## Ārējās saites
Vērpjamā vārpsta

thumb|241x241px|

* a — kodaļa
* b — vārpstiņa, uz kuras uztīta dzija
* c — vārpstiņas skriemelis
**Vērpjamā vārpsta** (**vārpstiņa**) ir rīks dzijas vērpšanai ar rokām. Viens no senākajiem instrumentiem.
Tuļčina

**Tuļčina** () ir pilsēta Ukrainā, Vinnicas apgabalā, Tuļčinas rajona centrs. Izvietojusies apgabala vidusdaļā Siļnicas upes krastos  no apgabala centra Vinnicas.

## Vēsture
Rakstu avotos pirmoreiz minēta 1607. gadā. 1648. gadā Ļvivas maģistrāta dokumentā minēta kā Nestervāra — no ungāru valodas ‘Dņestras cietoksnis’. 1649. gadā kļūst kar Braclavas kazaku pulka sotņas miestu, bet jau 1654. gadā poļi to atkaro. Līdz 1672. gadam Žečpospolitas valdījumā, bet līdz 1699. gadam Osmaņu Impērijas varā. 18. gadsimtā Tuļčina uzplaukst un 1787. gadā par godu Polijas karaļa vizītei tai piešķir Magdeburgas tiesības. 1793. gadā Tuļčina nonāca Krievijas Impērijas sastāvā un 1795. gadā kļuva par apriņķa pilsētu, bet jau 1804. gadā kļūst par miestu. 1923. gadā Tuļčina kļūst par apriņķa un vēlāk rajona centru. Mūsdienās pilsētā attīstīta pārtikas rūpniecība.

## Atsauces

## Ārējās saites
Kalts

thumb|203x203px
**Kalts** ir darbarīks materiāla (koksnes, akmens, metāla) slāņa atdalīšanai vai padziļinājumu izveidošanai materiālā.

## Ārējās saites
Kenterberijas Svētā Mārtiņa baznīca

{
  "type": "ExternalData",
  "service": "geoshape",
  "ids": "Q840462"
}

**Svētā Mārtiņa baznīca** () ir 6. gadsimtā celta baznīca, kas atrodas Anglijas pilsētā Kenterberijā. Kalpojusi kā karalienes Kentas Bertas kapela un mūsdienās ir senākā nepārtraukti darbojusies draudzes baznīca Lielbritānijā.

1988. gadā kopā ar Kenterberijas katedrāli un Svētā Augustīna abatiju Svētā Mārtiņa baznīca tika iekļauta UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā.


StMartinsChurchCanterburyEntrance.jpg
Interior_of_St._Martin's_Church_in_Canterbury.jpg
Graveyard_ST._Martin's_Church,_Canterbury.jpg


## Ārējās saites

*
Tomass un draugi

thumb|Logo kopš 2008. gada
**Tomass un draugi** () ir britu bērnu televīzijas seriāls, ko izveidojuši Vilberts Odrijs un Brita Allkrofta. Tas tika pārraidīts 24 sērijās no 1984. gada līdz 2021. gadam.
Lapu kāposts

**Lapu kāposts** pieder pie dārza kāpostu (*Brassica oleracea*) šķirņu grupas, ko galvenokārt audzē to ēdamo lapu dēļ, lai gan tie tiek izmantoti arī kā krāšņumaugi. Lapu kāpostiem ir zaļas vai purpursarkanas lapas, un centrālās lapas neveido galvu (kā galviņkāpostam). Tiek uzskatīts, ka lapu kāposti ir tuvāki savvaļas kāpostiem nekā vairums dārza kāpostu formu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Svētā Augustīna abatija

**Svētā Augustīna abatija** () ir benediktīniešu klostera drupas, kas atrodas Anglijas pilsētā Kenterberijā.

Viduslaikos klosteris kalpoja kā Kenterberijas arhibīskapu un Kentas karaļu kapenes. Klosteri 6. gadsimta beigās ar Kentas Bertas atbalstu dibināja Kenterberijas Augustīns un tas nosaukts viņa vārdā. Henrija VIII valdīšanas laikā 1538. gadā klosteris tika sekularizēts. Gadsimtu laikā, mainoties tā īpašniekiem, tas pamazām sabruka, līdz 19. gadsimtā tika sākts veikt pasākumus drupu saglabāšanai.

1988. gadā kopā ar Kenterberijas katedrāli un Svētā Martina baznīcu Svētā Augustīna abatija tika iekļauta UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā.


Canterbury St Augustine's Abbey Rotunda and Sts. Peter and Paul Church.jpg
View_of_Canterbury_Cathedral_from_St_Augustine's_Abbey.jpg
Gravesites of Mellitus, Justus and Laurence at St. Augustine's Abbey.jpg
St_Augustine's_Abbey_Missionary_School_buildings.jpg


## Ārējās saites

*
Šarhoroda

**Šarhoroda** () ir pilsēta Ukrainā, Vinnicas apgabala Žmerinkas rajonā. Izvietojusies apgabala rietumdaļā Muraškas upes krastos  no apgabala centra Vinnicas. Līdz 2020. gadam rajona centrs.

## Vēsture
1585. gadā tagadējās pilsētas vietā pēc Stefana Batorija rīkojuma tika uzcelts cietoksnis, kuru nodēvēja par godu Zamojsku dzimtas dibinātājam Florianam Šari (*Florian Szary*). 1588. gadā Sigismunds III Vāsa piešķīra Šarhorodai (*Szarogród*) Magdeburgas tiesības un ģerboni. No 1672. līdz 1699. gadam pilsēta bija turku varā un tika dēvēta par Mazo Stambulu. 19. gadsimtā pilsēta izveidojās par hasīdisma centru. 1923. gadā Šarhoroda kļūst par rajona centru. 1986. gadā tai piešķirts pilsētas statuss. 

## Ārējās saites
Jampiļa

**Jampiļa** () ir pilsēta Ukrainā, Vinnicas apgabala Mohiļivas-Podiļskas rajona. Izvietojusies apgabala dienvidrietumos Dņestras reisajā krastā  no apgabala centra Vinnicas pie Moldovas robežas.

## Vēsture
Apdzīvotā vieta zināma kopš 16. gadsimta. 1793. gadā nonāca Krievijas Impērijas sastāvā un kopš 1795. gada apriņķa centrs. 1924. gadā Jampiļai piešķirts pilsētciemata, bet 1985. gadā — pilsētas statuss. Mūsdienās pilsētā attīstīta pārtikas rūpniecība un aparātbūve. Prāmja pārceltuve uz Moldovu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Fane Psata

**Fane Psata** (; dzimusi ) ir bijusī grieķu brīvā stila cīkstone, 2004. gada vasaras olimpisko spēļu dalīnbiece, Eiropas čempionātu medaļniece.

## Biogrāfija
Ar cīņas sportu Psata sāka nodarboties 1992. gadā. Sacensībās viņa pārstāvēja Psahnas cīņas klubu (Eiboja). 
 
28 gadus vecumā, kā rīkotājvalsts Grieķijas izlases dalībniece svarā kategorijā līdz 48 kg, Psata kvalificējās 2004. gada vasaras olimpiskajām spēlēs Atēnās. Olimpiādē Psathai vispirms bija jācīnās priekšsacīkšu grupā, kur vispirms viņa četrdesmit sekunžu laikā pieveica tunisieti Fantila Luati. Nākamajā mačā viņa ar 3:5 zaudēja Lidijai Karamčakovai no Tadžikistānas un pēc tam ar 10 punktu starpību zaudēja ukrainietei Irinai Merleni. Psata priekšsacīkšu grupā ieņēma trešo vietu, fināla cīņām neklasificējās un kopvērtējumā finišēja desmitajā vietā.
2005. gada Vidusjūras spēlēs Almerijā, Spānijā, Psata pārvarēja savu olimpisko neveiksmi un izcīnīja zelta medaļu, finālā pieveicot francūzieti Annu Delunču. Togad Eiropas čempionātā viņa ieguva bronzas medaļu, cīņā par to uzvarot ukrainieti Ludmilu Balušku.

2006. gadā viņa izcīnīja Eiropas čempionāta sudraba medaļu, no trešās vietas pakāpjoties uz otro Ukrainas cīkstones Marijas Stadņikas diskvalifikācijas dēļ pēc pozitīvā dopinga testa. Testā tika atrasts aizliegtā furosemīda pēdas un viņai tika atņemts čempiones tituls.

Pēc sportistes karjeras beigšanas Psata strādā par sporta instruktoru maziem bērniem.

### Galveno sacensību rezultāti
### Olimpiskās spēles

#### Pasaules čempionāti

#### Eiropas čempionāti

## Atsauces

## Ārējās saites
Siltumdzinējs

thumb|Siltumdzinēja darbības shēma: no sildītāja saņemtais siltums daļēji tiek pārveidots darbā, atlikušais siltums tiek atdots dzesētājam
**Siltumdzinējs** ir siltummašīna, kas cikliskos procesos vielas iekšējo enerģiju pārvērš darbā. Tāpat kā jebkura siltummašīna, siltumdzinējs sastāv no sildītāja, darba ķermeņa, dzesētāja. Siltumdzinēja cikls ir tiešs, tā gaitā siltums tiek pārvadīts no sistēmas ar augstāku temperatūru uz sistēmu ar zemāku temperatūru.

## Lietderība
Siltumdzinēja pastrādātais darbs

A=Q_s-\left\vert Q_{dz} \right\vert,

kur Q_s ir no sildītāja saņemtā siltuma daudzums, Q_{dz} ir dzesētājam atdotā siltuma daudzums.

Siltuma dzinēja darbību raksturo lietderības koeficients

\eta=\frac{A}{Q_s}=\frac{Q_s-\left\vert Q_{dz} \right\vert}{Q_s}=1-\frac{\left\vert Q_{dz} \right\vert}{Q_s},

kurš vienmēr ir mazāks par 1.

## Veidi

* ārdedzes dzinējs
** tvaika dzinējs
** tvaika turbīna
** Stirlinga dzinējs
* iekšdedzes dzinējs
** virzuļdzinējs
** gāzturbīna
* reaktīvais dzinējs
Andžejs Žulavskis

**Andžejs Žulavskis** (, dzimis , miris ) bija poļu kinorežisors un rakstnieks.

50. gadu beigās pārcēlies uz Franciju, kur studējis kinomākslu. Žulavska debijas filma bija eksperimentālā kara šausmu filma *[[Trzecia część nocy]]* (1971). Viņa otro filmu "Velns" (1972) aizliedza komunistiskajā Polijā, tāpēc viņš devās veidot filmas uz Franciju. Pēc veiksmīgās filmas "Galvenais – mīlēt" (*L'important c'est d'aimer*, 1975), Žulavskis atgriezās Polijā, kur divus gadus strādājis pie filmas *[[Na srebrnym globie]]* (izlaista tikai 1988. gadā). Pēcāk Žulavskis atkal atgriezās Francijā, kur radīja vienu no savām pazīstamākajām filmām, pretrunīgi vērtēto un vardarbīgo mākslas filmu "Apsēstība" (1981). Tā ir Žulavska vienīgā filma angļu valodā.

Veidojis arī filmas "Manas naktis ir skaistākas par jūsu dienām" (*Mes nuits sont plus belles que vos jours*, 1989), "Šamanka" (*Szamanka*, 1996) un "Kosmoss" (*Cosmos*, 2015).

Strādājis ar tādām aktrisēm kā Romiju Šneideri, Izabellu Adžanī un Sofiju Marso.

## Ārējās saites
Bara (pilsēta)

**Bara** () ir pilsēta Ukrainā, Vinnicas apgabala Žmerinkas rajonā. Izvietojusies apgabala rietumdaļā Rivas upes krastos  no apgabala centra Vinnicas. Līdz 2020. gadam rajona centrs.

## Vēsture
Apdzīvota vieta Rivas krastos. domājams, dibināta 14. gadsimtā. 1533. gadā Rivas cietoksni un apkārtējās zemes nopirka Polijas karaliene Bona Sforca, pavēlēja uzbūvēt jaunu pili un nodēvēja to pēc savas dzimtās pilsētas Bari Itālijā. 1540. gadā Sigismunds I Barai piešķīra Magdeburgas tiesības. 17. gadsimtā vecā koka cietokšņa vietā uzbūvēts mūra cietoksnis. 1793. gadā Bara kļuva par apriņķa pilsētu. No 1923. gada — rajona centrs.

## Atsauces

## Ārējās saites
Apsēstība (1981. gada filma)

**"Apsēstība"** () ir 1981. gada Francijas un Rietumvācijas psiholoģiska šausmu filma, kuras režisors un viens no scenārija autoriem ir Andžejs Žulavskis. Filmā galvenās lomas atveido Izabella Adžanī un Sems Nīls.

Filma vēsta par attiecībām starp spiegu Marku (Nīls) un viņa sievu Annu (Adžanī), kura pēc šķiršanās lūguma sāk izrādīt arvien satraucošāku uzvedību. Aizdomas par neuzticību drīz vien pārvēršas par kaut ko daudz draudīgāku.

"Apsēstība" ir starptautisks kopražojums starp Franciju un Rietumvāciju un tā tika filmēta Rietumberlīnē 1980. gadā. Tā ir Žulavska vienīgā filma angļu valodā. Filmas pirmizrāde notika 1981. gada Kannu kinofestivālā, kur Adžanī ieguva labākās aktrises balvu. Lai gan filma nebija komerciāli veiksmīga ne Eiropā, ne arī ASV, tā laika gaitā ir ieguvusi kulta filmas statusu un tika daudz pozitīvāk novērtēta.

## Atsauces

## Ārējās saites
Huans Kamilo Sunjiga

**Huans Kamilo Sunjiga Moskvera** (, dzimis ) ir bijušais Kolumbijas futbolists, spēlēja aizsarga pozīcijā, bijis Kolumbijas futbola izlases dalībnieks.

Vislabāk pazīstams no laika Itālijas komandā ''Napoli'', kur pavadījis sešas sezonas, kuru laikā ieguvis divus Itālijas kausus.

Kolumbijas futbola izlases sastāvā debitējis 2005. gadā. Piedalījies 2014. gada FIFA Pasaules kausā un trīs *[[Copa América]]* turnīros.

## Sasniegumi
**Atletico Nacional**

* Categoría Primera A: 2005-I, 2007-I, 2007-II

**Napoli**

* Itālijas kauss: 2011–12, 2013–14

## Ārējās saites
Marionešu valsts

**Marionešu valsts** ir valsts, kas juridiski ir neatkarīga, bet faktiski pilnībā atkarīga no ārējas varas un pakļauta tās pavēlēm. Marionešu valstīm ir nomināla suverenitāte, bet sveša vara praktiski īsteno kontroli, izmantojot finansiālās intereses, ekonomisko vai militāro atbalstu un citus līdzekļus. Uzturot valstī vietējo valdību, ārējā vara izvairās no visas atbildības, bet saglabā kontroli pār valsti.

No sabiedrotajām valstīm marionešu valstis atšķiras ar to, ka neizvēlas savu rīcību pašas vai saskaņā ar līgumiem, kuriem tās brīvprātīgi pievienojušās. Marionešu valstu valdībām atvēlēta vien apstiprinoša loma svešās varas jau veiktām darbībām.

## Raksturojums
Marionešu valsts saglabā neatkarības ārējos elementus (nosaukumu, karogu, himnu, konstitūciju, likumu kodeksus, moto un valdību), bet patiesībā darbojas kā ārēja spēka radīts, sponsorēts un citādi uzturēts veidojums. Starptautiskie tiesību akti neatzīst okupētās marionešu valdības par likumīgām.

Marionešu valdības var pārstāt pastāvēt šādos gadījumos:

* "galvenās" valsts militārā sakāve (kā Eiropā un Āzijā 1945. gadā),
* pievienošana galvenajai valstij (kā Padomju Savienības sākumā),
* revolūcija, jo īpaši pēc ārvalstu okupācijas spēku izvešanas (piemēram, Afganistāna 1992. gadā), vai
* neatkarības sasniegšana ar valsts veidošanas metodēm (īpaši ar dekolonizāciju).

## Terminoloģija
Termins ir metafora, kas valsti pielīdzina aiz diedziņiem raustītai marionetei. Pirmais zināmais termina "marionešu valdība" lietojums ir no 1884. gadā, atsaucoties uz Ēģiptes hedivātu.

Viduslaikos pastāvēja vasaļvalstis, kuru pamatā bija valsts pārvaldes deleģēšana no karaļa zemāka ranga dižciltīgajiem vīriem. Kopš 1648. gada Vestfālenes miera līguma pastāvēja nācijas jēdziens, kurā suverenitāte bija vairāk saistīta ar zemi apdzīvojošajiem cilvēkiem, nevis ar muižniecību, kam zeme piederēja.

Līdzīgs jēdziens, kas galvenokārt saistīts ar politisko vēsturi pirms 19. gadsimta, ir "sizerenitāte", vienas valsts ārējo lietu kontrole no citas valsts.

## Mūsdienu piemēri
*  Abhāzija — tiek uzskatīta par marionešu valdību, kura atkarīga no Krievijas
*  Doneckas Tautas Republika — tiek uzskatīta par marionešu valdību, kura atkarīga no Krievijas
*  Luhanskas Tautas Republika — tiek uzskatīta par marionešu valdību, kura atkarīga no Krievijas
*  Dienvidosetija — Krievija izvietojusi savus karavīrus tās teritorijā
*  Piedņestras Moldāvu Republika — dažreiz tiek uzskatīts, ka ir atkarīga no Krievijas

## Atsauces
Džeksons Martiness

**Džeksons Arlejs Martiness Valensija** (, dzimis ) ir bijušais Kolumbijas futbolists, spēlēja uzbrucēja pozīcijā, bijis Kolumbijas futbola izlases dalībnieks.

Savas karjeras sākumā spēlējis gan Kolumbijā, gan Meksikā. 2012. gadā pievienojies Portugāles komandai ''Porto'', kur viņš 2013. gadā izcīnīja Portugāles Premjerlīgas čempionu titulu. Trīs reizes kļuvis arī par līgas labāko vārtu guvēju. 2015–16. gada sezonu pavadījis *[[La Liga]]* komandā ''Atletico Madrid''. Vēlāk spēlējis arī Ķīnā, bet karjeru noslēdzis Portugāles komandā ''Portimonense''.

Kolumbijas futbola izlases sastāvā debitējis 2009. gadā. Piedalījies 2014. gada FIFA Pasaules kausā.

## Sasniegumi
**Independiente Medellín**

* Categoría Primera A: 2009-II

**Porto**

* Portugāles Premjerlīga: 2012–13
* Supertaça Cândido de Oliveira: 2012, 2013

**Guangzhou Evergrande**

* Ķīnas Superlīga: 2016
* Ķīnas FA Superkauss: 2016

**Individuālie sasniegumi**

* Portugāles Premjerlīgas labākais vārtu guvējs: 2012–13, 2013–14, 2014–15

## Ārējās saites
Hņivaņa

**Hņivaņa** () ir pilsēta Ukrainā, Vinnicas apgabala Vinnicas rajonā. Izvietojusies apgabala rietumdaļā Dienvidbugas upes kreisajā krastā  no apgabala centra Vinnicas.

## Vēsture
Apdzīvota vieta dibināta 1870. gadā sakarā ar Kijivas—Odesas dzelzceļa izbūvi, pie kura uzbūvēta Hņivaņas stacija. Pie stacija uzbūvēja cukura rūpnīcu, vēlāk — granīta šķembu ražotni. No 1913. līdz 1938. gadam Hņivaņa bija pagasta centrs, 1938. gadā tai piešķīra pilsētciemata, bet 1981. gadā — pilsētas statusu. Mūsdienās pilsētā būvmateriālu un pārtikas rūpniecība, elevators.

## Atsauces

## Ārējās saites
Nemiriva

**Nemiriva** () ir pilsēta Ukrainā, Vinnicas apgabala Vinnicas rajonā. Izvietojusies apgabala vidienē Ustjas upes krastos  no apgabala centra Vinnicas. Līdz 2020. gadam rajona centrs.

## Vēsture
Senos laikos Nemirivas apvidū pastāvējusi senkrievu pilsēta **Mirova**, kas mongoļu uzbukuma laikā pilnībā nopostīta. Nemiriva dibināta 14. gadsimta beigās, bet pirmās rakstiskās liecības par to ir no 1506. gada. No 1569. gada Žečpospolitas sastāvā, bet no 1672. līdz 1699. gadam Osmaņu Impērijas sastāvā. No 1677. līdz 1679. gadam Nemiriva bija hetmaņa Jurija Hmeļnicka galvaspilsēta Osmaņu impērijas protektorātā. 1737. gadā Nemirivā notika Nemirivas kongress — Krievijas, Austrijas un Osmaņu impērijas diplomātu tikšanās par krievu-turku kara izbeigšanu. No 1793. gada miests Krievijas sastāvā. No 1923. gada rajona centrs, bet no 1924. gada — pilsētciemats. 1085. gadā Nemirivai piešķirts pilsētas statuss. Mūsdienās pilsētā vairāki būvmateriālu un pārtikas ražošanas uzņēmumi, tajā skaitā 1752. gadā celtā spirta rūpnīca. No Nemirivas cēlies stipro alkoholisko dzērienu brends *Nemiroff*.

## Atsauces

## Ārējās saites
Adrians Ramoss

**Gustavo Adrians Ramoss Vaskess** (, dzimis ) ir Kolumbijas futbolists, spēlē uzbrucēja pozīcijā, Kolumbijas futbola izlases dalībnieks.

Vislabāk pazīstams no sava laika Vācijas komandās *[[Hertha BSC]]* un *[[Borussia Dortmund]]*, kur viņš kopumā pavadīja astoņas sezonas. Spēlējis arī Kolumbijā, Venecuēlā un Spānijā.

Kolumbijas futbola izlases sastāvā debitējis 2008. gadā. Piedalījies 2014. gada FIFA Pasaules kausā un 2011. gada Copa América.

## Sasniegumi
**América de Cali**

* Categoría Primera A: 2008-II , 2020

**Hertha Berlin**

* Vācijas 2. Bundeslīga: 2010–11, 2012–13

**Borussia Dortmund**

* Vācijas Superkauss: 2014

## Ārējās saites
Iļļinci

**Iļļinci** () ir pilsēta Ukrainā, Vinnicas apgabala Vinnicas rajonā. Izvietojusies apgabala vidienē Sobas upes krastos  no apgabala centra Vinnicas. Līdz 2020. gadam rajona centrs.

## Vēsture
Vēstures avotos pirmoreiz minēta kā Linci — diezgan liela, patstāvīgi celta apmetne, kuru Polijas karalis Kazimirs IV 1448. gadā uzdāvināja savam muižniekam Menkam par militāriem varoņdarbiem. 1757. gadā Augusts III piešķīra Iļļinciem Magdeburgas tiesības un ģerboni. No 1796. gada — pagasta centrs, no 1923. gada — rajona centrs, no 1925. gada — pilsētciemats, 1986. gadā piešķirts pilsētas statuss. Pilsētā darbojas vairāki pārtikas (piens, cukurs), būvmateriālu un metālapstrādes uzņēmumi.

## Atsauces

## Ārējās saites
Lipoveca

**Lipoveca** () ir pilsēta Ukrainā, Vinnicas apgabala Vinnicas rajonā. Izvietojusies apgabala vidienē Sobas upes krastos  no apgabala centra Vinnicas. Līdz 2020. gadam rajona centrs.

## Vēsture
Vēstures avotos pirmoreiz minēta 1545. gadā kā Ajsina Verhņija (*Айсин Верхній*). Bo 1602. gada lietots tagadējais nosaukums, 1606. gadā Lipovecai piešķirtas Magdeburgas tiesības. No 1795. gada apriņķa pilsēta ar ģerboni. 19. gadsimta otrajā pusē atvērti divi ķieģeļcepļi, spirta rūpnīca, dzirnavas, tabakas fabrikas. 1923. gadā Lipoveca kļūst par rajona centru, 1925. gadā — par pilsētciematu. 2001. gadā Lipovecai atjaunots pilsētas statuss. Mūsdienās pilsētā vairāki pārtikas un būvmateriālu ražošanas uzņēmumi.

## Atsauces

## Ārējās saites
Sems Nīls

**Naidžels Džons Dermots "Sems" Nīls** (; dzimis ) ir Jaunzēlandes aktieris, režisors, kinoproducents un scenārists.

Nīls ir dzimis Ziemeļīrijā, bet 1954. gadā ar ģimeni pārcēlies uz Kraistčērču, Jaunzēlandē. Kļuvis pazīstams ar 1977. gada filmu *[[Sleeping Dogs (1977. gada filma)|Sleeping Dogs]]*, kurai sekoja lomas filmās *[[My Brilliant Career]]* (1979), *[[Omen III: The Final Conflict]]* (1981), "Apsēstība" (1981), "Kliedziens tumsā" (*Evil Angels*, 1988), "Nāvējošais klusums" (1989), "Sarkanā oktobra meklējumos" (*The Hunt for Red October*, 1990) un "Klavieres" (1993). Starptautisku atpazīstamību ieguvis, piedaloties Stīvena Spīlberga filmā "Juras laikmeta parks" (1993). Piedalījies arī filmas turpinājumos "Juras laikmeta parks 3" (2001) un "Juras laikmeta pasaule: Valdīšana" (2022).

Piedalījies arī filmās "Vājprāta rīklē" (1994), "Cauri horizontam" (1997), "Zirgu vārdotājs" (1998), "Divsimtgadīgais" (1999), "Vimbldona" (2004), "Zvērests" (2012), "Mežakuilis un ūdenskrese" (2016) un "Cilvēks vilcienā" (2018).

Nīls ir trīs reizes nominēts Zelta globusa balvai un divas reizes Emmy balvai.

## Ārējās saites
Haidarābāda

**Haidarābāda** (sindhu un , ) ir pilsēta Pakistānas dienvidos, Sindas provincē, aptuveni 160 kilometrus uz ziemeļaustrumiem no Karāči, pie Indas upes. Tā ir Haidarābādas apgabala administratīvais centrs, otrā lielākā pilsēta Sindā un viena no iedzīvotāju ziņā lielākajām pilsētām Pakistānā. Pilsēta ir nozīmīgs saimniecības, izglītības un amatniecības centrs, kas vēsturiski kalpojis kā tirdzniecības un kultūras krustpunkts Sindu ielejā. Haidarābāda ir īpaši slavena ar stikla, tekstila, ādas, keramikas un rotaslietu izstrādājumiem, kas veido nozīmīgu daļu no vietējās rūpniecības un amatniecības. Mūsdienās tajā koncentrētas pārstrādes un tirdzniecības nozares, universitātes un koledžas, tostarp Sindas Universitāte un Liakvatas Universitāte medicīnas un veselības zinātņu jomā, kas padara pilsētu par akadēmisku un zinātnisku centru provincē.

Mūsdienu Haidarābāda ir strauji augoša metropole, kur vēsturiskais mantojums savijas ar modernu urbanizāciju, un tā saglabā būtisku lomu Pakistānas rūpnieciskajā, izglītības un kultūras ainavā, turpinot būt viens no galvenajiem Sindu ielejas attīstības centriem.

## Atsauces

## Ārējās saites
Pohrebišče

**Pohrebišče** () ir pilsēta Ukrainā, Vinnicas apgabala Vinnicas rajonā. Izvietojusies apgabala ziemeļaustrumos Rosas upes krastā  no apgabala centra Vinnicas. Līdz 2020. gadam rajona centrs.

## Vēsture
Tagadējās pilsētas vietā bijusi **Rokitņas** (*Рокитня*) pilsēta, kas vēstures avotos minēta kopš 1148. gada. 13. gadsimta sākumā mongoļu iebrukuma laikā pilsēta nopostīta. Leģenda vēsta, ka no pilsētas pāri palikuši tikai pagrabi (*погреби*), no kā arī cēlies tās mūsdienu nosaukums. 1569. gadā Pohrebišče (*Pohrebyszcze*) nonāca Žečpospolitas sastāvā; tai piešķīra Magdeburgas tiesības. 19. gadsimta beigās uzbūvēts dzelzceļš. 1898. gadā Pohrebišče bija miests ar 5925 iedzīvotājiem. No 1923. gada rajona centrs, 1938. gadā piešķirts pilsētciemata statuss, bet kopš 1987. gada Pohrebišče ir pilsēta. Mūsdienās pilsētā attīstīta pārtikas rūpniecība, ir medicīnas koledža.

## Atsauces

## Ārējās saites
Valsts zemnieks

**Valsts** **zemnieki** (krievu: *казённый крестьянин*) bija zemniecības kārta Krievijas Impērijā 18.—19. gadsimtā. Faktiski valsts zemnieki bija dzimtcilvēki, jo tāpat kā muižas zemnieki bija piesaistīti noteiktam zemes gabalam.

Valsts zemniecība tika izveidota 18. gadsimtā ar Pētera I pavēlēm no tobrīd vēl brīvajiem zemniekiem, tostarp Sibīrijas zemniekiem, nekrievu tautībām ap Volgu un Urāliem un tā sauktajiem dienesta tatāriem. Valsts zemniekos tika iekļauti arī ekonomijas zemnieki. No 1837. līdz 1841. gadam tika īstenota Kiseļova reforma, kas ļāva valsts zemniekiem rīkot pašvaldības, taču viņi palika piesaistīti zemei.

Baltijas, Baltkrievijas un Labā krasta Ukrainas guberņās valsts muižas tika iznomātas un šo muižu zemnieki pildīja klaušas muižnieku labā.

No 1841. gada valsts zemnieki atradās Valsts īpašumu ministrijas pārziņā. 1886. gadā valsts zemniekiem tika piešķirtas tiesības iegūt iedalīto zemi privātīpašumā — tā bija obligāti jāizpērk 44 gadu laikā.

1858. gadā impērijā bija vairāk nekā 9 miljoni 345 tūkstoši valsts zemnieku. Kurzemes guberņā klaušu laikos (19. gs. 30.—50. gadi) aptuveni trešdaļa muižu piederēja valstij.

## Atsauces
Kornvolas un Rietumdevonšīras kalnrūpniecības ainava

**Kornvolas un Rietumdevonšīras kalnrūpniecības ainava** () ir UNESCO Pasaules mantojuma objekts, kas izveidots vēsturiskās Kornvolas un Rietumdevonas kalnrūpniecības vēsturiskā mantojuma aizsardzībai. 

Objekts raksturo vara un alvas ieguves attīstību Lielbritānijā rūpnieciskās revolūcijas laikā. 18. un 19. gadsimta laikā vara un alvas ieguves rezultātā reģiona ainava tika būtiski pārveidota. 19. gadsimta sākumā Korvolā un Rietumdevonā ieguva divas trešdaļas no pasaules vara. 19. gadsimta otrajā pusē attīstījās arī arsēna ieguve un šeit tika iegūta puse no pasaules arsēna. Reģionā ieviestie tehniskie risinājumi izplatījās daudzās citās vietās pasaulē. 20. gadsimtā kalnrūpniecība pamazām samazinājās līdz 1998. gadā tika slēgta pēdējā alvas šahta.

UNESCO pasaules mantojuma objekts sastāv no atsevišķiem 10 kalnrūpniecības apvidiem, kuri veidojušies no 1700. līdz 1914. gadam. 


Cyniczna_kopalnia.jpg
Calstock_Viaduct.jpg
Portreath_Haven_ebb.jpg
St_Agnes,_Blue_Hills_Tin_Streams_-_geograph.org.uk_-_41217.jpg
Engine_houses_at_Wheal_Peevor.jpg
Geevor_waterwheel_stamps.jpg


## Ārējās saites
* 
*
Dērventas ielejas fabrikas

**Dērventas ielejas fabrikas** () ir UNESCO Pasaules mantojuma objekts, kas izveidots Dērventas upes ielejas 18. un 19. gadsimta tekstilfabriku vēsturiskā mantojuma aizsardzībai. 

Dērventas upes ielejā 18. gadsimtā, pateicoties uzņēmēja un izgudrotāja un viena no mūsdienu rūpniecības pamatlicēja Ričarda Ārkraita darbībai, Kromfordā, Dārbišīrā radās pirmā mūsdienu tekstilfabrika. Dērventas upe tika izmantota kā enerģijas avots Ārkraita uzgudrotajām vērpšanas iekārtām. Upes ielejas fabrikas un strādnieku mājas ir labi saglabājušies liecinieki laikmeta sociālekonomiskajiem apstākļiem.


Derby_cotton_mill_2006.jpg
Waterframe.jpg
Cromford_Wharf_2008.jpg
Chpr_workshop.jpg
Arkwright_Masson_Mills.jpg
BelpermillEast.JPG


## Ārējās saites
* 
*
Indijas—Pakistānas kari

thumb|300px|Indijas un Pakistānas lokalizācija (pēc 1971).
**Indijas—Pakistānas kari** bija vairāki kari starp Indijas un Pakistānas bruņotajiem spēkiem, kas sākās pēc Britu Indijas sadalīšanas un noveda pie Kašmīras sadalīšanas starp karojošajām pusēm (1948), bet vēlāk pie Bangladešas valsts izveides. Karu gaitā radās Indijas-PSRS un Pakistānas-ĶTR militārās alianses.

* Indijas-Pakistānas karš (1947–1948) jeb Pirmais Kašmīras karš;
* 1965. gada Indijas un Pakistānas karš jeb Otrais Kašmīras karš;
* 1971. gada Indijas un Pakistānas karš jeb Bangladešas neatkarības karš;
* Kargilas karš (1999).
Hjū Grifits

**Hjū Emriss Grifits** (, dzimis , miris ) bija Velsas aktieris.

Vislabāk pazīstams ar savu lomu Viljama Vailera reliģiskajā vēsturiskajā drāmā "Ben-Hurs" (1959), par ko viņš saņēma Amerikas Kinoakadēmijas balvu kategorijā "Labākais aktieris otrā plāna lomā".

Piedalījies arī filmās "Titfīldas ekspresis" (1953), ''Exodus'' (1960), "Dumpis uz "Bounty"" (*Mutiny on the Bounty*, 1962), "Toms Džonss" (*Tom Jones*, 1963), "Kā nozagt miljonu" (1966) un "Oliver!" (*Oliver!*, 1968).

## Ārējās saites
Missing (filma)

***Missing*** ir 1982. gada ASV biogrāfiska drāmas filma, kuras režisors un viens no scenāriju autoriem ir Kosts Gavrs. Filmā galvenās lomas atveido Džeks Lemons, Sisija Speiseka, Melānija Meirona, Džons Šejs un Tina Romero. Filma ir balstīta uz Tomasa Hausera 1978. gada grāmatas *The Execution of Charles Horman: An American Sacrifice*.

Filma vēsta par amerikāņu žurnālista Čārlza Hormana pazušanu pēc ASV atbalstīta 1973. gada Čīles apvērsuma, kurā gāza demokrātiski ievēlēto prezidentu Salvadoru Aljendi. Filma galvenokārt norisinās nedēļas pēc Hormana pazušanas, kad viņu cenšas atrast Hormana sieva un tēvs.

Filmas pirmizrāde notika . *Missing* kopā ar Turcijas filmu "Ceļš" saņēma Zelta palmas zaru 1982. gada Kannu kinofestivālā. Lemons saņēma arī festivāla labākā aktiera balvu. Filma saņēma četras Amerikas Kinoakadēmijas balvas nominācijas kategorijās "Labākā filma", "Labākais aktieris" (Lemons), "Labākā aktrise" (Speiseka) un uzvarēja kategorijā "Labākais adaptētais scenārijs".

## Atsauces

## Ārējās saites
Farids Mondragons

**Farids Kamilo Mondragons Alī** (, dzimis ) ir bijušais Kolumbijas futbolists, spēlēja vārtsarga pozīcijā, bijis Kolumbijas futbola izlases dalībnieks.

Savas karjeras laikā pārstāvējis komandas Kolumbijā, Paragvajā, Argentīnā, Spānijā, Francijā, Turcijā, Vācijā un ASV. Guvis vislielākos panākumus, kā arī visvairāk spēles aizvadījis Turcijas komandā ''Galatasaray'', kur viņš divas reizes kļuva par Turcijas Superlīgas uzvarētāju.

Kolumbijas futbola izlases sastāvā debitējis 1993. gadā. Pārstāvējis izlasi 1994., 1998. un 2014. gada FIFA Pasaules kausā, 1992. gada vasaras olimpiskajās spēlēs, divos *[[Copa América]]* un divos CONCACAF Zelta kausa turnīros. , 43 gadu un 3 dienu vecumā, Mondragons uzstādīja rekordu, kļūstot par visu laiku vecāko spēlētāju, kurš ir spēlējis FIFA Pasaules kausā. 2018. gadā šo rekordu pārspēja Ēģiptes vārtsargs Esams El Hadari.

## Sasniegumi
**Independiente**

* Recopa Sudamericana: 1995
* Supercopa Libertadores: 1995

**Galatasaray**

* Turcijas Superlīga: 2001–02, 2005–06
* Turcijas kauss futbolā: 2004–05

**Deportivo Cali**

* Superliga Colombiana: 2014

## Ārējās saites
Daremas katedrāle

{
  "type": "ExternalData",
  "service": "geoshape",
  "ids": "Q746207"
}

**Daremas katedrāle** () jeb **Kristus, Vissvētākās Jaunavas Marijas un Deremas Svētā Kutberta Katerāles baznīca** () ir Anglijas Baznīcas katedrāle Daremā, Anglijas ziemeļos.

Katedrāle ir Daremas bīskapa rezidence. Tā sākta celt 1093. gadā un tajā atrodas Svētā Kutberta relikvijas, kas 9. gadsimtā pāceltas no Lindisfārnas, Svētā Osvalda relikvijas, kā arī Bedas Cienījamā pīšļi. Katedrāles bibliotēkā atrodas vērtīgi manuskripti, to skaitā trīs Lielās brīvības hartas.

1986. gadā katedrāle tika iekļauta UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā.


Durham_Cathedral_from_Palace_Green.jpg
Durham_Cathedral_Nave.jpg
10_04_09_011_edited-1.jpg
Durham_Cathedral,_March_2017_(14)_(33802721126).jpg
EB_1911_Plan_of_Durham_Cathedral.png


## Ārējās saites

*
Luks Vintra

**Luks Vintra** (, dzimis ) ir bijušais Grieķijas futbolists, spēlēja aizsarga pozīcijā, bijis Grieķijas futbola izlases dalībnieks.

Savas karjeras laikā spēlējis Grieķijā, Spānijā, Izraēlā un Kiprā. Vislielākos panākumus guvis ar Grieķijas komandu ''Panathinaikos'', kur pavadījis 10 sezonas, kuru laikā izcīnījis divus Grieķijas kausus.

Grieķijas futbola izlases sastāvā debitējis 2005. gadā. Piedalījies 2008. gada Eiropas čempionātā, 2010. un 2014. gada FIFA Pasaules kausā, kā arī 2004. gada vasaras olimpiskajās spēlēs.

## Sasniegumi
**Panathinaikos**

* Grieķijas kauss: 2004, 2010
* Grieķijas Superkauss: 2004, 2010

## Ārējās saites
Kosts Kacuranis

**Kosts Kacuranis** (, dzimis ) ir bijušais Grieķijas futbolists, spēlēja pussarga pozīcijā, bijis Grieķijas futbola izlases dalībnieks.

Savas karjeras laikā pārstāvējis klubus Grieķijā, Portugālē un Indijā. Ar ''Panathinaikos'' komandu 2010. gadā kļuvis par Grieķijas Superlīgas uzvarētāju. Divas reizes ticis atzīts par Superlīgas labāko spēlētāju.

Grieķijas futbola izlases sastāva debitējis 2003. gadā. Ar izlasi uzvarējis 2004. gada Eiropas čempionātā. Piedalījies arī 2008. un 2012. gada Eiropas čempionātā, kā arī 2010. un 2014. gada FIFA Pasaules kausā. Kopumā izlases rindās aizvadījis 116 mačus un guvis 10 vārtus.

## Sasniegumi
**Benfica**

* Taça da Liga: 2008–09

**Panathinaikos**

* Grieķijas Superlīga: 2009–10
* Grieķijas kauss: 2009–10

**Grieķija**

* Eiropas čempionāts: 2004

**Individuālie sasniegumi**

* Grieķijas Superlīgas gada labākais futbolists: 2004–05, 2012–13

## Ārējās saites
Hafize Šahina

**Hafize Šahina** (; dzimusi ) ir bijusī turku brīvā stila cīkstone, 2016. gada vasaras olimpisko spēļu dalībniece, Eiropas čempionātu medaļniece.

## Biogrāfija
Ar cīņas sportu Hafize Šahina sāka nodarboties 2004. gadā savā dzimtajā pilsētā. Dažādās vecuma grupās valstsvienības sastāvā viņa cīnās kopš 2007. gada. 2007. un 2009. gadā viņa divas reizes kļuva par Eiropas kadetu čempionāta bronzas medaļnieci. 2010. gadā viņa izcīnīja Eiropas vicečempiones titulu starp juniorēm. 2012. gadā viņa atkārtoja šo sasniegumu gan kontinenta, gan pasaules līmenī. 2015. gada Eiropas čempionāta bronzas medaļniece vecuma grupā līdz 23 gadiem. Divkārtēja studentu pasaules čempionātu bronzas medaļniece (2010, 2012).

2013. gada Eiropas čempionātā Gruzijas galvaspilsētā Tbilisi svara kategorijā līdz 59 kg viņa izcīnīja bronzas medaļu, cīņā par 3. vietu pieveicot Bulgārijas sportisti Mimi Hristovu 
2013. gada Vidusjūras spēlēs svara kategorijā līdz 63 kg viņa ieguva zelta medaļu. Finālā zaudējot tikai zviedrietei Johannai Matsonei, viņa ieguva sudraba medaļu  2014. gada Eiropas čempionātā, kas notika Somijas pilsētā Vantā. 2015. gada Pasaules čempionātā un Eiropas spēlēs Hafize cieta neveiksmi, jo abos turnīros jau pirmajā savā cīņā zaudēja — pasaules čempionātā Azerbaidžānas pārstāvei Irinai Netrebai, Eiropas spēlēs zviedrietei Juhannai Matsonei un tālākām cīņām nekvalificējās. 2016. gada aprīlī viņa piedalījās divos olimpiskajos kvalifikācijas turnīros un otrajā no tiem uzvarēja, tādējādi izcīnot "ceļa zīmi" uz olimpiādi.

2016. gada vasaras olimpiskajās spēlēs pēc uzvaras pirmajā cīņā, viņa otrajā zaudēja Krievijas cīkstonei Innai Tražukovai un ierindojās dalītā piektajā vietā.

Pēc aktīvās sportistes karjeras nobeiguma strādā par fiziskās audzināšanas skolotāju.

### Galveno sacensību rezultāti
### Olimpiskās spēles

#### Pasaules čempionāti

#### Eiropas čempionāti

## Atsauces

## Ārējās saites

* Instagram Hafize Şahin Akçen
Kosts Mitroglu

**Konstantins "Kosts" Mitroglu** (, dzimis ) ir Grieķijas futbolists, spēlē uzbrucēja pozīcijā, bijis Grieķijas futbola izlases dalībnieks.

Savu karjeru sācis Vācijas kluba *[[Borussia Monchengladbach]]* rindās. 2007. gadā viņš pievienojās Grieķijas komandai ''Olympiacos'', kur viņš sešas reizes kļuva par Superlīgas uzvarētāju. 2013. gadā Mitroglu par 12 miljoniem sterliņu mārciņām pievienojās Anglijas Premjerlīgas komandai ''Fulham''. *Fulham* komandā viņš traumu dēļ nespēja nostiprināties komandas sākumsastāvā un jau 2015. gadā pievienojās Portugāles komandai ''Benfica''. Tur viņš Portugāles Premjerlīgas titulu izcīnīja divas reizes. Vēlāk spēlējis arī ''Marseille'', *[[Stambulas "Galatasaray"|Galatasaray]]* un *[[PSV Eindhoven]]*. 2021. gadā atgriezies Grieķijā un pievienojies Superlīgas komandai ''Aris''.

Grieķijas futbola izlases sastāvā debitējis 2009. gadā. Piedalījies 2012. gada Eiropas čempionātā un 2014. gada FIFA Pasaules kausā. Kopumā izlases rindās nospēlējis 65 mačus un guvis 17 vārtus.

## Sasniegumi
**Olympiacos**

* Grieķijas Superlīga: 2007–08, 2008–09, 2010–11, 2012–13, 2013–14, 2014–15
* Grieķijas kauss: 2007–08, 2008–09, 2012–13, 2014–15
* Grieķijas Superkauss: 2007

**Benfica**

* Portugāles futbola Premjerlīga: 2015–16, 2016–17
* Portugāles kauss: 2016–17
* Portugāles Līgas kauss: 2015–16
* Supertaça Cândido de Oliveira: 2016

**Galatasaray**

* Turcijas Superlīga: 2018–19
* Turcijas kauss: 2018–19
* Turcijas Superkauss: 2019

## Ārējās saites
Ernests Burtnieks

**Ernests Burtnieks** (dzimis , miris ) bija latviešu ārsts-ftiziatrs, Rīgas Medicīnas institūta (tagad Rīgas Stradiņa universitāte) pirmais rektors (1950—1958). Profesors, Latvijas PSR Nopelniem bagātais zinātnes darbinieks (no 1949. gada), PSRS Zinātņu akadēmijas korespondentājloceklis (no 1955. gada).

Dzimis Limbažos strādnieka ģimenē. Pirmā pasaules kara laikā nokļuva Sanktpēterburgā. 1926. gadā absolvēja Pirmo Ļeņingradas medicīnas institūtu. Strādājis Ļeņingradā (tai skaitā Ļeņingradas blokādes laikā), Urālos un Karēlijā. 1947. gadā pārcēlās uz okupēto Latviju, kur bija Latvijas Universitātes Medicīnas fakultātes dekāns, bet no 1950. gada — jaundibinātā Rīgas Medicīnas institūta (tagad Stradiņa universitāte) rektors. Gājis bojā autokatastrofā. Apglabāts Sanktpēterburgā.

## Ārējās saites
* Ernests Burtnieks
Zvirgzdenes ezera salas

**Zvirgzdenes ezera salas** ir 1925. gadā dibināts dabas liegums Ludzas novada Zvirgzdenes pagastā.

Tiek aizsargātas Zvirgzdenes ezera sešas salas — Liepu sala (1,4 ha), Ozolu sala (1,2 ha), Ievu sala (0,5 ha), Lakstīgalu sala (0,4 ha) un Mīlestības sala (0,3 ha). Uz Ozolu salas un Liepu salas atrodas ļoti vērtīgi platlapju (ozolu) meži. Liepu salā atrastas 109 augu sugas, bet Ozolu salā — 103 sugas. 2002. gadā konstatēta Latvijā ļoti reta matainā grīšļa (*Carex pilosa*) atradne.

## Ārējās saites
* Dabas aizsardzības pārvalde
Gulbinkas purvs

**Gulbinkas purvs** ir 1977. gadā dibināts dabas liegums Ludzas novada Zvirgzdenes pagastā. 

Liegums izveidots pārejas purva, kā arī slīkšņas un purvaina meža aizsardzībai.

## Ārējās saites
* Dabas aizsardzības pārvalde
Aukstummašīna

**Aukstummašīna** (**saldēšanas mašīna**) ir siltummašīna, kas pārvada siltumu no sistēmas ar zemāku temperatūru uz sistēmu ar augstāku temperatūru. Aukstummašīnas cikls ir apgriezts. Tāpat kā jebkura siltummašīna, aukstummašīna sastāv no sildītāja (sistēma ar augstāku temperatūru), darba ķermeņa, dzesētāja (sistēma ar zemāku temperatūru). Lai tā darbotos, darba ķermenim jāpieliek ārēju spēku darbs.
Etacizīns

thumb|250px|Etacizīna struktūrformula
**Etacizīns** (*ethacizine hydrochloride*; *ethacizin*; NIK-244) ir IC klases antiaritmisks līdzeklis, kas ir moracizīna atvasinājums. To lieto Krievijā, Latvijā un dažās citās NVS valstīs smagu un/vai refraktāru ventrikulāru un supraventrikulāru aritmiju ārstēšanai, īpaši papildu organisku sirds slimību gadījumos. Etacizīns ir indicēts arī refraktāras tahikardijas ārstēšanai, kas saistīta ar Volfa—Parkinsona—Vaita sindromu. 

Etacizīnu ar zīmolu **Ethacizin (Этацизин)** ražo Olainfarm.

## Atsauces
Kutammakū

{
  "type": "ExternalData",
  "service": "geoshape",
  "ids": "Q508040"
}

**Kutammakū** () ir reģions Togo ziemeļos un Beninā, kuru apdzīvo batamaribu jeb tammaru tauta. Batamaribu celtās tradicionālas cilindriskās māla celtnes, sauktas takientas, ir kļuvušas par vienu no Togo simboliem. 2004. gadā reģions tika atzīts par UNESCO Pasaules mantojuma objektu.


Togo Taberma house 07.jpg
Alyssa K. Barry Koutammakou,Togo.jpg
Togo Taberma house 06.jpg
Togo Taberma house 08.jpg


## Ārējās saites
* 
*
Kaliņivka

**Kaliņivka** () ir pilsēta Ukrainā, Vinnicas apgabala Hmiļnikas rajonā. Izvietojusies apgabala ziemeļdaļā Žerdjas upes krastos  no apgabala centra Vinnicas. Līdz 2020. gadam rajona centrs. Ievērojams dzelzceļa mezgls.

## Vēsture
Apdzīvotā vieta izveidojusies 18. gadsimta pirmajā pusē un nodēvēta par godu zemes īpašniekam Kalinovskim. Rakstu avotos pirmoreiz minēta 1774. gadā. 1871. gadā caur Kaliņivku izbūvēja Kijivas—Odesas dzelzceļa līniju ar staciju un apdzīvotā vieta strauji izpletās — 1885. gadā tā jau bija miests un pagasta centrs. No 1923. gada — rajona centrs, no 1938. gada — pilsētciemats. Pēc Otrā pasaules kara Kaliņivkā uzbūvēja vairākas ražotnes un 1979. gadā tai piešķīra pilsētas statusu. Mūsdienās galvenās nozares ir mašīnbūve, pārtikas rūpniecība un dzelzceļa transports.

## Atsauces

## Ārējās saites
Romiešu pierobežas nocietinājumi (UNESCO)

**Romiešu pierobežas nocietinājumi** ir UNESCO pasaules mantojuma sarakstā iekļauts objekts, kas sastāv no 3 romiešu pierobežas nocietinājumu jeb *[[limes]]* atliekām, kas bija paredzēti Romas impērijas ārējo robežu aizsardzībai. 2. gadsimtā aizsardzības būves stiepās 5000 kilometru garumā no mūsdienu Lielbritānijas ziemeļiem līdz Melnajai jūrai, no Melnās jūras līdz Sarkanajai jūrai un pāri Ziemeļāfrikai līdz Atlantijas okeānam.

Pasaules mantojuma sarakstā iekļautajā objektā ietilpst Adriāna valnis un Antonija valnis Lielbritānijā un Augšģermānijas-Rētijas valnis Vācijā.

## Ārējās saites
* 
* Romiešu pierobežas nocietinājumi UNESCO lapā