open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Oklā upīte (Marindzes ezera pieteka)

**Oklā upīte** (arī **Okluo upeite**, lejtecē **Brosla**) ir Marindzes ezera pieteka Jēkabpils novadā.

Izteka — no Teiču purva masīva. Tek dienvidu - dienvidrietumu virzienā. Ietek Marindzes ezera austrumu krastā pie Marinzejas muižas, kur šķērso valsts autoceļu P62 (Krāslava—Preiļi—Madona). Tās krastos atrodas Drivnieki, Zalāni.

## Atsauces
Oklā upīte (Inčāres strauta pieteka)

**Oklā upīte** (arī **Aklā upīte**, **Oklā upeite**) ir Inčāres strauta kreisā krasta pieteka Jēkabpils novadā. Līkumojot tek austrumu virzienā pa Teiču purva austrumu daļu. Sasniedzot purva malu, ietek Inčāres strautā. 

## Atsauces
Rāksolas upīte

**Rāksolas upīte** (arī **Rāksala-Lūza**, **Rāksalas strauts**, **Rāksola**, **Rāksolas upeite**) ir Dēmenīšas kreisā krasta pieteka Madonas un Jēkabpils novados.

Izteka - uz dienvidiem no Kurtavas ezera. Tek rietumu virzienā. Lielākā pieteka - Kurtavas grāvis. Ietek Dēmenīšā pie tās ietekas Ūdzē. Pie Rāksalas upi šķērso valsts autoceļš P62 (Krāslava — Preiļi — Madona). 
 
## Atsauces
Teniss 1904. gada vasaras olimpiskajās spēlēs

**[[Teniss]] [[1904. gada vasaras olimpiskās spēles|1904. gada vasaras olimpiskajās spēlēs]]** bija viens no oficiālajiem sporta veidiem. Olimpisko spēļu programmā tas tika iekļauts trešo reizi. Tenisa turnīrs norisinājās Sentluisā no 29. augusta līdz 3. septembrim. 

Šajā reizē tika sadalīti tikai divi medaļu komplekti: vīriešu vienspēlēs un vīriešu dubultspēlēs. No 36 dalībniekiem (tikai vīrieši) 35 tenisisti pārstāvēja ASV, bet 1 tenisists Vāciju. Visas medaļas izcīnīja ASV pārstāvji. Bīlss Vraits bija vienīgais tenisists, kurš šajās olimpiskajās spēlēs izcīnīja divas zelta medaļas.

1904. gada olimpisko spēļu tenisa turnīrs tika aizvadīts māla seguma kortos. 

## Medaļas

### Titulētākie sportisti
[200px|thumb|[Bīlss Vraits bija vienīgais tenisists, kurš šajās olimpiskajās spēlēs izcīnīja 2 medaļas.]]

### Medaļu tabula

## Pārstāvētās valstis
1904. gada vasaras olimpisko spēļu tenisa turnīrā bija pārstāvētas 2 valstis. 

Iekavās norādīts sportistu skaits no attiecīgās valsts. 

*  (35)
*  (1)

## Dalībnieki
Olimpiskajā turnīrā startēja 36 tenisisti, visi vīrieši. 

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Atsauces

## Ārējās saites
* Starptautiskā Olimpiskā komitejas rezultātu datubāze
* Teniss 1904. gada vasaras olimpiskajās spēlēs (SR/Olympic Sports)
2019.—2020. gada Vācijas futbola Bundeslīgas sezona

**2019.—2020. gada Vācijas futbola Bundeslīgas sezona** bija 57. Bundeslīgas sezona. Tā sākās . Sākotnēji bija paredzēts, ka tā noslēgsies .  sezona uz laiku tika pārtraukta COVID-19 pandēmijas dēļ.

 Vācijas valdība atļāva aizvadīt futbola spēles bez skatītājiem abās valsts spēcīgākajās līgās, sākot ar maija otro pusi. Nākamajā dienā Vācijas Futbola līga nolēma, ka Bundeslīgas sezona atsāksies 16. maijā, bet sezonas noslēgums plānots 27. jūnijā.

29. reizi Bundeslīgā uzvarēja Minhenes "Bayern", šis klubam ir astotais tituls pēc kārtas. Kopumā klubam tas ir 30. Vācijas čempionu tituls. Tas tika nodrošināts divas kārtas pirms sezonas beigām. Par sezonas rezultatīvāko spēlētāju kļuva Minhenes "Bayern" uzbrucējs Roberts Levandovskis, kas guva 34 vārtus.

## Komandas

### Stadioni

### Treneri un kapteiņi

## Turnīra tabula

## Pārspēles par vietu Bundeslīgā
Pārspēlēs piedalās Brēmenes "Werder", kas Bundeslīgā ierindojās 16. vietā, un 2. Bundeslīgas 3. vietas ieguvēji *[[1. FC Heidenheim]]*.
### Pirmā spēle

### Otrā spēle

Divu spēļu summā rezultāts bija 2:2. Pēc izbraukumā vairāk gūtiem vārtiem uzvarēja Brēmenes "Werder" un saglabāja vietu Bundeslīgā, *1. FC Heidenheim* palika 2. Bundeslīgā.

## Rezultatīvākie spēlētāji

## Atsauces

## Ārējās saites

* Oficiālā mājaslapa
SpaceX CRS-18

***SpaceX CRS-18*** bija ASV uzņēmuma *[[SpaceX]]* bezpilota kravas kosmosa kuģa *[[Dragon (kosmosa kuģis)|Dragon]]* lidojums uz Starptautisko kosmosa staciju NASA *[[Commercial Resupply Services]]* (*CRS*) pagarinātajā programmā. *Dragon* orbītā tika palaists 2019. gada 25. jūlijā; nolaižamais aparāts uz Zemes atgriezās 2019. gada 27. augustā.

Šoreiz tika izmantots 2015. gada aprīlī (*[[SpaceX CRS-6|CRS-6]]*) un 2017. gada decembrī (*[[SpaceX CRS-13|CRS-13]]*) kosmosā lidojis *Dragon* nolaižamais aparāts. Raķetes pirmā pakāpe iepriekš izmantota 2019. gada maijā *[[SpaceX CRS-17|CRS-17]]* lidojumā.

## Derīgā krava
*Dragon* kopējā kravas masa augšupceļā bija 2312 kg.
Hermētiskais nodalījums bija piepildīts ar 1778 kg kravas (kopā ar iepakojumu). Transportkuģa hermētiskajā sekcijā atradās: zinātnisko eksperimentu aparatūra un materiāli (1192 kg), mantas un pārtika apkalpei (233 kg), stacijas rezerves daļas un aprīkojums amerikāņu segmentam (157 kg), ārpuskuģa aktivitāšu aparatūra (179 kg), datoru piederumi (17 kg).

Nehermētiskajā kravas sekcijā bija kosmosa kuģu saslēgšanās adapters *[[International Docking Adapter|IDA-3]]* (534 kg).

No stacijas atpakaļ uz zemi tika nogādāta 1538,5 kg krava.

## Lidojuma gaita
*Dragon* tika palaists  22:01:56 *UTC* ar nesējraķeti *[[Falcon 9 Full Thrust]]* no Kanaveralas zemesraga Gaisa spēku stacijas starta laukuma *SLC-40*.

Pēc derīgās kravas atdalīšanas raķetes pirmā pakāpe nosēdās Kanaveralas zemesraga laukumā *LZ-1*.

Kravas kuģis SKS sasniedza 27. jūlijā. 13:11 *UTC* to satvēra ar stacijas manipulatoru *[[Canadarm2]]*, ko vadīja Niks Heigs. Kosmosa kuģis tika pārvietots uz *[[Harmony (SKS)|Harmony]]* moduļa apakšējo pieslēgvietu; pilnībā pieslēgts 16:01 *UTC*.

19. augustā ar manipulatoru *Canadarm-2* un *[[Dextre]]* no *Dragon* nehermētiskās kravas sekcijas izņemts saslēgšanās adapters *IDA-3*. 21. augustā tas tika pievienots pie *Harmony* moduļa piestiprinātā adaptera *[[Pressurized Mating Adapter|PMA-3]]*.

27. augustā 12:25 *UTC* *Dragon* ar *Canadarm2* palīdzību tika atvienots no *Harmony* moduļa. Brīvā lidojumā kravas kuģis palaists 14:59 *UTC*. *Dragon* 19:22 *UTC* uz 12 minūtēm 53 sekundēm iedarbināja dzinējus un veica noiešanu no orbītas. 20:21 *UTC* nolaižamais aparāts nolaidās Klusajā okeānā punktā aptuveni 123,6° R 32,5° Z.

## Atsauces

## Ārējās saites
* CRS-18 Mission SpaceX
* CRS-18 Research  NASA
* SpaceX CRS-18 spaceflightnow.com
2019. gada Sansevastjanas klasika

**2019. gada Sansevastjanas klasika** bija šosejas riteņbraukšanas viendienas sacensības, kas notika 3. augustā. Tā bija 39. reize, kad notika Sansevastjanas klasika un tās bija 28. sacensības 2019. gada UCI Pasaules tūres kalendārā.

Sacensībās uzvarēja 19 gadus vecais Beļģijas sportists Remko Evenepūls (**).

## Komandas

## Rezultāti

## Atsauces

## Ārējās saites

* 
*
Taurupe (Atašas pieteka)

**Taurupe** ir Atašas labā krasta pieteka Jēkabpils un Līvānu novados.

Izteka - no Eiduku purva. Tek dienvidu virzienā. Ietek Atašā pie Vilkājiem. Vidustecē upi šķērso valsts autoceļš A12 (Jēkabpils — Rēzekne — Ludza — Krievijas robeža (Terehova)) un dzelzceļa līnija Krustpils—Rēzekne II. Upes krastos atrodas Jaunieši, Vectaurupe, Kozulovka, Taurupe.
 
## Atsauces
Sakši Malika

**Sakši Malika** (, ; dzimusi ) ir indiešu brīvā stila cīkstone, 2016. gada vasaras olimpisko spēļu bronzas medaļas ieguvēja, Sadraudzības spēļu un Āzijas čempionātu medaļniece. Apbalvota ar Indijas augstāko sporta balvu — *[[Rajiv Gandhi Khel Ratna]]* un ceturto augstāko civilu balvu — *[[Padma Shri]]*.

## Biogrāfija
Sakši dzimusi 1992. gada 3. septembrī. Viņas tēvs Suhbirs bija Deli Transporta korporācijas autobusu šoferis, bet viņas māte Sudeša - vietējā bērnu veselības centra pārzine. Sakši ir vecāks brālis Sačins, kuram pieder mazs restorāns Rohtakā. Pirmos četrus savas dzīves gadus viņa pavadīja Mohras ciemā pie sava vectēva, kurš bija pazīstams cīkstonis. Neskatoties uz to, ka sports un vēl jo vairāk cīņas sports Harjānā netika uzskatīts par sieviešu nodarbi, 12 gadu vecumā Sakši sāka nodarboties ar cīņu *Chhotu Ram* stadionā Rohtakā trenera Išvara Singha Dahija vadībā. Vēlāk viņa ieguva maģistra grādu fiziskajā audzināšanā Maharši Dajananda universitātē Rohtakā.
### Sporta karjera
2010. gadā Sakši izcīnīja bronzas medaļu pasaules junioru čempionātā. Viņa piedalījās arī 2012. un 2014. gada pasaules čempionātos, bet neiekļuva pat pusfinālā, zaudējot attiecīgi ukrainietei Allai Čerkasovai un somietei Petrai Olli. 2014. gadā viņa piedalījās Sadraudzības spēlēs Glāzgovā, kur ieņēma otro vietu, finālā zaudējot nigērietei Aminatai Adeniji. Nākamajā gadā viņa izcīnīja bronzas medaļu Āzijas čempionātā Dohā un zelta medaļu nacionālajā čempionātā.

Uz olimpisko spēļu kvalifikācijas sacensībām Stambulā 2016. gada maijā Sakši devās Gitas Fogatas vietā, kura pirms tam pārstāvēja Indiju svara kategorijā līdz 58 kg. Finālā, iekļūšana tajā nodrošināja ceļazīmi uz olimpiādi, viņa zaudēja krievietei Valerijai Koblovai. Riodežaneiro olimpisko spēļu ceturtdaļfinālā viņa vēlreiz zaudēja Koblovai, taču ieguva iespēju piedalīties gandarījuma cīņā par trešo vietu, kurā spēja pieveikt kirgīzieti Aisulū Tinibekovu. Sakši Malikas bronzas medaļa bija pirmā Indijas medaļa 2016. gada olimpiādē.

Sakši Malika 2016. gada oktobrī saderinājās ar Sadraudzības spēļu sudraba medaļnieku, cīkstoni Satjavartu Kadianu no Rohtakas un apprecējās ar viņu 2017. gada aprīļa sākumā. Tā paša gada maijā viņa izcīnīja sudraba medaļu Āzijas čempionātā, pēdējā cīņā zaudējot olimpiskajai čempionei Risako Kavai. Taču Pasaules čempionātā viņa zaudēja jau pirmajā cīņā vācietei Luizei Nimišai.

Malika ieņēma trešo vietu 2018. gada Sadraudzības spēlēs, kā arī 2018. un 2019. gada Āzijas čempionātos.

## Atsauces

## Ārējās saites
Kamils Biliņskis

**Kamils Biliņskis** (; dzimis ) ir Polijas futbolists, uzbrucējs. Kopš 2023. gada spēlē Polijas kluba Sosnovecas "Zagłębie" sastāvā.

## Sasniegumi
**Žalgiris**

* Lietuvas A līga: 2013
* Lietuvas kauss: 2012—13
* Lietuvas Superkauss: 2013

**Riga**

* Latvijas Virslīga: 2018
* Latvijas kauss: 2018

**Individuālie sasniegumi**

* Viļņas "Žalgiris" sezonas labākais spēlētājs: 2012, 2013

## Ārējās saites

* Profils 90minut.pl (poļu)
Jennija Fransone

**Jennija Fransone** (; dzimusi ) ir zviedru brīvā stila cīkstone, Pasaules un Eiropas čempione, 2016. gada vasaras olimpisko spēļu bronzas medaļas ieguvēja.

## Biogrāfija
Jennija Fransone starptautiskās sacensībās piedalās kopš 2004. gada. Pirmais čempiones tituls — 1. vieta 2006. gada Eiropas junioru čempionātā Sombathejā. Pirmā medaļa pieaugušo sacensībās — bronza 2008. gada Eiropas čempionātā Tamperē.

2008. gada olimpiskajās spēlēs Pekinā Jennija astotdaļfinālā, jau savā pirmajā cīņā, zaudēja ķīnietei Vanai Dzjao un palika 9. vietā.

2012. gada olimpiskajās spēlēs Londonā viņa kvalifikācijas cīņā pārspēja ASV cīkstoni Ali Bērnardu, taču ceturtdaļfinālā cieta zaudējumu pret bulgārieti Stanku Zlatevu. Viņa ieguva tiesības piedalīties gandarījuma cīņās, taču jau pirmajā cīņā bija spiesta atzīt Vasilisas Marzaļukas pārākumu. Pusotru mēnesi vēlāk Jennija Fransone piedalījās pasaules čempionātā un, finālā uzvarot Kazahstānas cīkstoni Guzelu Manjurovu, kļuva par pasaules čempioni.

2016. gadā, savās jau trešajās olimpiskajās spēlēs Riodežaneiro Jennija Fransone izcīnīja bronzas medaļu. Nākamajos gados viņa sekmīgi startēja Eiropas čempionātos - 2018. gadā izcīnot zelta, 2019. gadā — bronzas medaļu.

## Atsauces

## Ārējās saites
2019.—2020. gada Spānijas futbola čempionāta Pirmās divīzijas sezona

**2019.—2020. gada Spānijas futbola čempionāta Pirmās divīzijas sezona** bija 89. *[[Spānijas futbola čempionāta Pirmā divīzija|La Liga]]*, Spānijas augstākās futbola līgas, sezona. Tā sākās . Bija paredzēts, ka tā noslēgsies .  koronavīrusa pandēmijas dēļ sezona tika apturēta. Tika nolemts sezonu atsākt 11. jūnijā. Tā noslēdzās 19. jūlijā.

16. jūlijā vienu kārtu pirms sezonas beigām Madrides "Real" nodrošināja uzvaru līgā, izcīnot 34. čempiontitulu. Par sezonas rezultatīvāko spēlētāju kļuva Lionels Mesi, gūstot 25 vārtus.

## Komandas

### Stadioni

### Treneri un kapteiņi

## Turnīra tabula

## Rezultatīvākie spēlētāji

## Atsauces

## Ārējās saites

* Oficiālā mājaslapa
Cercle Brugge KSV

***Cercle Brugge Koninklijke Sportvereniging*** ir profesionāls Beļģijas futbola klubs no Briges. Klubs ir dibināts 1899. gadā. Pašlaik spēlē *[[Beļģijas futbola Pro līga|Jupiler Pro League]]*, Beļģijas futbola augstākajā līgā. Mājas spēles komanda aizvada Jana Breidela stadionā, kuru dala ar citu pilsētas klubu *[[Club Brugge KV|Club Brugge]]*. *Cercle Brugge* futbolisti ir trīs reizes kļuvuši par Beļģijas čempioniem un divreiz izcīnījuši Beļģijas kausu.

## Sasniegumi
* **[[Beļģijas futbola Pro līga|Beļģijas čempionāts]]**
** Čempioni (3): 1910–11, 1926–27, 1929–30
* **[[Beļģijas kauss futbolā|Beļģijas kauss]]**
** Kausa ieguvēji (2): 1926–27, 1984–85
** Finālisti (5): 1912–13, 1985–86, 1995–96, 2009–10, 2012–13
* **Beļģijas superkauss**
** Finālisti (2): 1985, 1996

## Atsauces

## Ārējās saites

* Oficiālā mājaslapa  
* Kluba profils ''soccerway.com''
Jānis Freimanis

**Jānis Freimanis** (dzimis 1935. gada 6. aprīlī Rīgā; miris 2006. gada 25. jūnijā Rīgā) bija latviešu zinātnieks, ķīmiķis (*Dr. chem. hab.*), politiķis un publicists. Viens no Latvijas Tautas frontes dibinātājiem.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1935. gada 6. aprīlī Rīgā ārsta un skolotājas ģimenē. Mācījās Jaunsvirlaukas pamatskolā, tad Rīgas 2. vidusskolā (1949—1953). Studēja LVU Ķīmijas fakultātē (1953—1958), pēc tam strādāja Organiskās sintēzes institūtā (OSI), pētīja organiskos pusvadītājus, radioprotektorus un prostaglandīnus. Aizstāvēja ķīmijas zinātņu kandidāta (1962) un zinātņu doktora (1971) grādu, no 1977. gada bija OSI Prostaglandīnu ķīmijas laboratorijas vadītājs. 1981. gadā viņu ievēlēja par LVU profesoru.

Atmodas kustības sākumā 1987. gadā bija viens no Melngalvju nama atjaunošanas ierosinātājiem. 1988. gada jūlijā viņš parakstīja astoņu autoru aicinājuma vēstuli veidot Latvijas Tautas fronti. Pēc LTF izveides viņu atkārtoti ievēlēja par tās valžu un domju locekli, sākumā viņš bija atbildīgs par vides aizsardzību, vēlāk līdz 1990. gada 12. aprīlim Freimanis bija LTF ārlietu komitejas vadītājs.

1990. gadā viņu ievēlēja par Augstākās padomes deputātu, viņš darbojās LTF frakcijā, vēlāk frakcijā “Satversme”, bija AP Ārlietu komisijas priekšsēdētāja vietnieks. J. Freimanis bija viens no deputātiem, kas balsoja par deklarāciju Latvijas neatkarības atjaunošanu.

Ievēlēts par Latvijas Zinātņu akadēmijas korespondētājlocekli (1990), tad par LZA īsteno locekli (1992).

Kopš 1996. gada Freimanis bija Kristīgās Tautas partijas (KTP, bijušās LTF) valdes loceklis, vēlāk partijas KTP/KDS (Kristīgo Demokrātu savienības) valdes loceklis (1997—1998). Kopš 1998. gada viņš bija Tautas partijas (TP) biedrs, 5. un 6. Saeimas vēlēšanās neveiksmīgi kandidēja no LTF saraksta, 7. un 8. Saeimas vēlēšanās no TP saraksta. Līdztekus kopš 1997. gada strādāja pie valsts nozīmes pētījumu programmas par jaunu tehnoloģisku materiālu radīšanu, piedalījās arī pētījumos par biodegvielas ražošanu un ieviešanu Latvijā (1998—2000). 2001. gadā viņu ievēlēja par Rīgas Domes (RD) deputātu no TP saraksta, darbojās Izglītības, kā arī Pilsētas Attīstības komitejās, kā arī RD Pieminekļu Padomē.

Miris 2006. gada 25. jūnijā Rīgā pēc smagas slimības.

## Darbi
Freimanis publicējis ap 640 zinātnisku darbu, tai skaitā 4 monogrāfijas. Publicēja atmiņu grāmatas “Visu vēju virpuļi” (2002) un “Mūsu jauno dienu zeme — Jaunsvirlauka” (līdzautors, 2003).
* Chemistry of Enaminoketones, Enaminoimines, Enaminothiones. Rīga: Zinātne, 1974 — 274 p. 
* Progress and Some Prospests in charge-Transfer-Complex Chemistry. Wroclaw Technical University, 1978 — 79 p. 
* Organic Compounds with Intramolecular Charge Transfer. 1985, Rīga:Zinātne, 1985 — 192 p. 
* Studies in Prostanoid Chemistry. Riga: Latvian Institute of Organic Synthesis, 1992 — 72 p. 
* Organoclays and Some of Their Applications: a Milestone Review. Riga: Latvian Institute of Organic Synthesis, 2000 — 96 p.

## Apbalvojumi
* 1991. gada barikāžu dalībnieka piemiņas zīme (1996)
* Triju Zvaigžņu ordenis, III šķira (1999)

## Atsauces
Ināra Jākobsone

**Ināra Jākobsone** (dzimusi  Rīgā) ir bijusī latviešu basketboliste, spēlēja vieglās uzbrucējas pozīcijā, Latvijas sieviešu basketbola izlases dalībniece. Pēdējais klubs, ko pārstāvējusi profesionālajā basketbolā — Rīgas RTU/Merks. Pēc basketbolistes karjeras beigām I. Jākobsone ir trenere, strādā BJBS Rīga Pārdaugavas nodaļā, kur trenē vecāko grupu puišus.

Spēlējusi vairākos Latvijas klubos, tostarp arī Rīgas TTT. Tikusi atzīta par LSBL mēneša vērtīgāko spēlētāju.

Laika posmā no 1995. līdz 2002. gadam pārstāvēja Latvijas sieviešu basketbola izlasi, kuras sastāvā piedalījās 1999. gada Eiropas čempionātā. Kopā izlasē nospēlējusi 43 spēles.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Ināra Jākobsone LSBL
Progress MS-12

***Progress MS-12*** (***Прогресс МС-12***; SKS apzīmējums ***ISS-73P***) bija Krievijas automātisks *[[Progress-MS]]* sērijas kravas kosmosa kuģis. Paredzēts kravu nogādāšanai uz Starptautisko kosmosa staciju (SKS). Tas orbītā tika palaists 2019. gada jūlijā. *Progress MS-12* darbību beidza 2019. gada novembrī.

## Krava
Kopējā kravas masa starta brīdī bija 2454 kg. Īpašajās tvertnēs ietilpa degviela (), skābeklis (), ūdens (). Hermētiskajā kravas telpā (pavisam ) atradās iekārtas stacijas apkalpošanai un zinātniskajiem pētījumiem, pārtikas preces, apģērbs, higiēnas, medicīnas preces.

## Lidojuma gaita
*Progress MS-12* tika palaists  12:10:46 *[[Universālais koordinētais laiks|UTC]]* ar nesējraķeti *[[Sojuz-2.1a]]* no Baikonuras kosmodroma.

Saslēgšanās ar staciju automātiskā režīmā notika tajā pašā dienā 15:29 *UTC* pie *[[Pirs (SKS)|Pirs]]* moduļa, 3 stundas 19 minūtes pēc starta.

 10:25 *UTC* *Progress MS-12* atvienojās no SKS. 13:39 *UTC* tika iedarbināts dzinējs bremzēšanas manevram. 14:11 *UTC* kravas kuģis nogāja no orbītas. Tas iegāja Zemes atmosfērā un sadega. Nesadegušās daļas aptuveni 14:19 *UTC* iekrita Klusā okeāna dienvidu daļā.

## Stacijas orbītas paaugstināšanas manevri

## Atsauces

## Ārējās saites
* Progress MS-12 arrives at ISS Anatoly Zak
Džana Fenliu

**Džana Fenliu** (, ; dzimusi ) ir ķīniešu brīvā stila cīkstone, 2013. gada pasaules čempione, 2016. gada vasaras olimpisko spēļu bronzas medaļas ieguvēja, Āzijas čempionātu medaļniece.

## Biogrāfija
Starptautiskās sacensībās Džana Fenliu pirmoreiz piedalījās 2007. gadā, kad viņa kļuva par uzvarētāju Pasaules kausa sacensībās Krasnojarskā. Tajā pašā gadā viņa ieguva sudraba medaļu Pasaules junioru čempionātā. 2008. gadā Džana ieguva trešo vietu Āzijas čempionātā. Viņa cīnījās svara kategorijā līdz 67 kg, kas olimpisko spēļu programmā nav pārstāvēta, tāpēc jautājums par viņas dalību Pekinas olimpiskajās nebija aktuāls. 2009. gadā viņa otro gadu pēc kārtas ieguva bronzas medaļu Āzijas čempionātā. Pēc tam līdz pat 2013. gadam  šī ķīniešu cīkstone starptautiskās sacensībās nepiedalījās. 

2013. gada pasaules čempionātā Budapeštā, startējot svara klasē līdz 72 kg, Džana Fenliu astotdaļfinālā pieveica Kazahstānas pārstāvi Guzelu Manjurovu, ceturtdaļfinālā — ASV cīkstoni Adelīnu Greju, pusfinālā — turcieti Jaseminu Adaru, finālā — krievieti Nataļju Vorobjovu un kļuva par Pasaules čempioni.

2016. gada olimpiskajās spēlēs Riodežaneiro Džana, pēc uzvaras astotdaļfinālā pār igaunieti Epu Mē, ceturtdaļfinālā zaudēja kanādietei Ērikai Vībei. Kanādiete uzvarēja arī pusfinālā, un šis fakts deva iespēju Džanai piedalīties gandarījuma cīņās. Pirmajā gandarījuma cīņā viņa pieveica vācieti Mariju Zelmaieri, otrajā — baltkrievieti Vasilisu Merzaļuku un ieguva bronzas medaļu.

## Atsauces

## Ārējās saites
SK Dnipro-1

***SK Dnipro-1***  ir profesionāls Ukrainas futbola klubs no Dņipro. Klubs ir dibināts 2017. gadā, pašlaik spēlē Ukrainas Premjerlīgā. Mājas spēles komanda aizvada *[[Dnipro-Arena]]* stadionā, kura ietilpība ir 31&nbsp;003 vietas.

2018.—2019. gada sezonā uzvarēja Ukrainas Pirmajā līgā un iekļuva Premjerlīgā. Komanda divas reizes ir sasniegusi Ukrainas kausa pusfinālu — 2018. un 2019. gadā.

## Sasniegumi
* **Ukrainas Pirmā līga**
** Uzvarētāji (1): 2018–19

## Atsauces

## Ārējās saites

* Oficiālā kluba vietne  
* Kluba profils ''soccerway.com''
Rozenheima

**Rozenheima** ir pilsēta Vācijā, Bavārijā. Pilsētā ir apmēram 60 000 iedzīvotāju, kopā ar apkārtni — līdz 125 000. Tā ir trešā lielākā pilsēta Augšbavārijā. Pilsēta atrodas Bavārijas Alpu plakankalnē, 446 metrus virs jūras līmeņa, tās platība ir 37,22 кm². Pilsēta izvietota Innas upes rietumu krastā.

## Ārējās saites
360TV

**360TV** ir televīzijas kanāls Latvijā, kas izveidots 2015. gada augustā, bet kanāla pirmsākumi bija 2014. gadā ar nosaukumu **Kultūra 360TV** . Kanāls pieder uzņēmumam *[[Tet]]*. Kanālā visas televīzijas programmas tiek pārraidītas latviski vai ar latviešu subtitriem.

## Saturs
Kanālā regulāri demonstrē populāras spēlfilmas, dokumentālās filmas un animācijas filmas. Piedāvā arī sporta raidījumus un tiešraides, aptverot dažādus sporta veidus un notikumus, kas arī piedāvā programmas, kas saistītas ar tehnoloģiju jaunumiem un inovācijām, kā arī analīzes un ekspertu viedokļus par aktuālajiem tehnoloģiju jautājumiem, tomēr vairāk zināms ar savu kultūras saturu, ieskaitot mākslas, mūzikas un kultūras notikumu pārraides.

No 2014. gada 2. decembra līdz 2015. gada 2. janvārim, sadarbojoties ar "Nodibinājumu Rīga 2014", Nacionālo Kino centru un producentu uzņēmumu *ON AIR Studios*, tika atklāts Latvijas vēsturē pirmais kanāls, kas pilnībā veltīts kultūrai. Kanāla saturs ietvēra 15 Latvijas spēlfilmas, tostarp 7 pilnmetrāžas filmas, kā arī 21 dokumentālo filmu un vairākas animācijas filmu programmas. Speciāli sagatavoti raidījumi, piemēram, "Kino ziņas" un "Sarunas par kino", iepazīstināja skatītājus ar aktuāliem kultūras notikumiem un filmām. Kanāls piedāvāja tiešraides no Eiropas Kino akadēmijas balvu ceremonijas, kā arī diskusijas un lekcijas par kino un kultūru. Par šo kanālu tika piešķirta NEPLP nominācija "Celmlauzis" par radošu inovāciju elektronisko plašsaziņas līdzekļu jomā. Kanāls ieguva vairāk nekā 120 tūkstošus skatītāju mājsaimniecību, uzstādīdams jaunu skatījumu rekordu šāda veida kanāliem.

Visas televīzijas programmas kanālā "360" tiek pārraidītas latviski vai ar subtitriem latviešu valodā.

## Atsauces
Karalis Lauva (2019. gada filma)

**"Karalis Lauva"** () ir 2019. gada ASV datoranimācijas mūzikls, ko producēja studija *[[Walt Disney Pictures]]*. Filmas režisors un producents ir Džons Favro, scenārija autors Džefs Natansons. Šī ir Disneja 1994. gada tāda paša nosaukuma animācijas filmas fotoreālistiska datoranimācijas versija. Galvenos varoņus ieskaņojuši Donalds Glovers, Sets Rogens, Čūetels Edžiofors, Elfrija Vudārda, Billijs Aikners, Džons Kani, Džons Olivers un Bejonse Noulza, kā arī Džeimss Erls Džonss atkārtoti ieskaņoja to pašu lomu, ko oriģinālajā filmā. Filmas sižets seko Simbam, jaunam lauvam, kam ir jāuzņemas taisnīga karaļa loma pēc viņa tēva Mufasas slepkavības no viņa tēvoča Naga rokas.

Par plāniem veidot animācijas filmas "Karalis Lauva" rīmeiku tika paziņots 2016. gada septembrī pēc Disneja filmas "Džungļu grāmata" panākumiem, kuru arī režisēja Favro. Lielākā daļa no filmēšanas grupas sastāva parakstīja līgumus 2017. gada sākumā, un filmēšana Losandželosā uz zilā fona sākās tā paša gada vidū. Ar aptuveno filmas budžetu 260 miljonu ASV dolāru apmērā šī ir viena no dārgākajām jebkad uzņemtajām filmām.

Filmu ASV un Latvijas kinoteātros sāka rādīt no  un tā visā pasaulē ir nopelnījusi vairāk kā vienu miljardu ASV dolāru, kļūstot par otro ienesīgāko 2019. gada filmu, visu laiku ienesīgāko animācijas filmu un 7. visu laiku ienesīgāko filmu. Filma saņēmusi dažādas kritiķu atsauksmes slavējot tās vizuālos efektus, skaņu celiņu un aktieru vokālos sniegumus, bet kritizēta par oriģinalitātes trūkumu un varoņu sejas mīmiku. Filma tika nominēta 77. Zelta globusa balvai kā labākā animācijas filma un kategorijā "Labākā oriģināldziesma". Tāpat filma tika nominēta vizuālo efektu kategorijās 73. BAFTA kino balvai un 92. Kinoakadēmijas balvai.

2020. gada septembrī paziņoja, ka veidos Barija Dženkinsa režisētu filmas , kura pirmizrāde ieplānota 2024. gada nogalē.

## Dublāža latviešu valodā
Filmas tēlus latviešu valodā ieskaņojuši un dublējuši:
* Simba — Lauris Reiniks (mazais Simba — Rauls Strapcāns)
* Nala — Ilze Ķuzule-Skrastiņa (mazā Nala — Melisa Kovaļova)
* Mufasa — Ģirts Jakovļevs
* Zazu — Kaspars Roga
* Pumba — Nauris Brikmanis
* Timons — Gints Andžāns
* Nags — Artūrs Mangulis
* Šenzi — Rēzija Kalniņa
* Sarabi — Esmeralda Ermale

## Atsauces

## Ārējās saites
F.O.R.M.A.

**F.O.R.M.A.** ir kinostudija Latvijā.

Kinostudija dibināta 1993. gadā un ir tajā ir tapušas deviņas pilnmetrāžas spēlfilmas, vairāk kā desmit dokumentālās filmas un vairāk kā trīsdesmit informatīvās un industriālās filmas. Studijas veidotās filmas ir saņēmušas vairākas balvas "Lielais Kristaps", Berlīnes kinofestivāla Panorāmas sekcijas dibinātāja Manfrēda Zalcgēbera vārdā nosaukto balvu, Eiropas filmu festivāla un daudzas citas balvas.

## Filmogrāfija

## Ārējās saites
*
Teniss 1908. gada vasaras olimpiskajās spēlēs

**[[Teniss]] [[1908. gada vasaras olimpiskās spēles|1908. gada vasaras olimpiskajās spēlēs]]** Londonā norisinājās no 6. līdz 11. maijam iekštelpu sacensībās un no 6. jūlija līdz 11. jūlijam ārpus telpus sacensībās. Atšķirībā no iepriekšējām olimpiskajām spēlēm šajās tas pirmo reizi notika iekštelpās. Tenisā tika atjaunotas sieviešu vienspēļu sacensības. Kopumā tenisa turnīrā sacensības notika 6 disciplīnās: 3 iekštelpās un 3 ārpus telpām. Iekštelpās un ārtelpās norisinājās sacensības vīriešiem vienspēlēs un dubultspēlēs un sievietēm vienspēlēs. Iekštelpu sacensības norisinājās Visanglijas lauka tenisa un kroketa klubā, bet ārpus telpām sacensības norisinājās Karalienes klubā zāles seguma kortos. Šī bija pirmā reize, kad ārtelpu sacensības notika zāles seguma kortos. Kopumā sacensībās startēja 50 tenisisti, 40 vīrieši un 10 sievietes no 10 dažādām valstīm.

Lielāko daļu no medaļām, 15 medaļas, izcīnīja Lielbritānijas pārstāvji, kā arī medaļas izcīnīja Vācijas (1 sudraba medaļa) un Zviedrijas (2 bronzas medaļas) pārstāvji. Vācijai un Zviedrijai šīs bija pirmās medaļas tenisa turnīrā. Iekštelpu tenisa spēlētājs Artūrs Gors no Lielbritānijas bija vienīgais tenisists, kurš šajās spēlēs tenisā izcīnīja divas zelta medaļas. Savukārt brits Redžinalds Dohertijs šajās spēlēs izcīnīja savu trešo zelta medaļu, kura kopsummā bija ceturtā olimpiskā medaļa. Džozija Ričijs bija vienīgais tenisists, kurš izcīnīja medaļas gan ārpustelpu, gan iekštempu sacensībās.

## Medaļas
200px|thumb|Sieviešu vienspēļu fināls.

### Titulētākie sportisti

### Medaļu tabula

## Pārstāvētās valstis
1904. gada vasaras olimpisko spēļu tenisa turnīrā bija pārstāvētas 10 valstis. Piecas no tām, Austrija, Dienvidāfrika, Kanāda, Nīderlande un Zviedrija, pirmo reizi tika pārstāvētas tenisa turnīrā olimpiskajās spēlēs.

*Iekavās norādīts sportistu skaits no attiecīgās valsts.*

*  (3)
*  (4)
*  (3)
*  (1)
*  (3)
*  (22)
*  (2)
*  (3)
*  (5)
*  (4)

## Dalībnieki
Olimpiskajā turnīrā startēja 50 tenisisti, 40 vīrieši un 10 sievietes.

### Vīrieši
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

### Sievietes
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Atsauces

## Ārējās saites
* Starptautiskā Olimpiskā komitejas rezultātu datubāze
* Teniss 1908. gada vasaras olimpiskajās spēlēs (SR/Olympic Sports)
Svalbāras Globālā sēklu glabātuve

**Svalbāras Globālā sēklu glabātuve** () ir droša kultūraugu sēklu glabātuve. Izveidota Norvēģijai piederošajā Svalbāras arhipelāgā Arktikā, netālu no Longjērbīenes pilsētiņas. Glabātuve ierīkota speciāli izbūvētā tunelī 130 m virs jūras līmeņa un 120 m dziļumā. Šobrīd glabātuvē atrodas vairāk nekā miljons sēklu paraugu no 76 pasaules valstīm. Glabātuvi uz trīpusējas vienošanās pamata pārvalda Norvēģijas valdība, Vispasaules Kultūraugu daudzveidības fonds un Ziemeļvalstu Ģenētisko resursu centrs.

## Vēsture
1984. gadā Ziemeļvalstu Gēnu banka sāka uzglabāt kultūraugu sēklu rezerves kopijas pamestā akmeņogļu raktuvē netālu no Longjērbīenes. 2001. gadā tika pabeigts Starptautiskais līgums par pārtikas un lauksaimniecības augu ģenētiskajiem resursiem (ITPGRFA), kura ietvaros tika nolemts izveidot starptautisku, visiem pieejamu augu ģenētisko resursu sistēmu. Šī nolīguma ietvaros Pārtikas un lauksaimniecības organizācijas apakšstruktūras vērsās pie Norvēģijas valdības ar ierosinājumu apsvērt globālas glabātuves ierīkošanu Svalbārā. 2004. gada novembrī Norvēģijas valdība pieņēma lēmumu finansēt un izveidot globālu sēklu glabātuvi.

Glabātuve tika izbūvēta laika periodā no 2006. līdz 2008. gadam un izmaksāja 45 miljonus kronu (ap 9 miljoni USD). Glabātuvi oficiāli atklāja 2008. gada 26. februārī, klātesot Norvēģijas premjerministram Jensam Stoltenbergam, Eiropas Savienības prezidentam Žuze Manuelam Barozu, Pārtikas un lauksaimniecības organizācijas ģenerāldirektoram Žakam Djufam un Nobela prēmijas laureātam Vangari Maatai.

## Glabātuve
Sēklu glabātuve izbūvēta smilšakmens iezī Platobergeta ziemeļu nogāzē 3,5 km uz ziemeļrietumiem no Longjērbīenes. Glabātuve atrodas 130 m virs jūras līmeņa un 120 m dziļi kalnā zem 40—60 m bieza klints slāņa, kas lielā mērā nodrošina glabātuves satura drošumu globālu kataklizmu gadījumā. Kalna masīvā valda mūžīgais sasalums ar stabilu dabīgo temperatūru —3° līdz —4° C. Papildus ar speciālām dzesēšanas sistēmām tiek nodrošināta —18 °C temperatūra, kas tiek uzskatīta par optimālu sēklu ilgtermiņa uzglabāšanai. Pati glabātuve veidota no trijām 9,5x27 m zālēm. Katrā zālē var izvietot 1,5 miljonus sēklu paraugu. Šobrīd tiek lietota tikai viena zāle.

## Sēklas
Glabātuvē tiek uzglabātas kā pārtikā un lopbarībai izmantojamo sēklu paraugi, tā arī savvaļas augi, kas var kļūt par jaunu kultūraugu šķirņu donoriem. Šobrīd (2019) glabātuvē ir vairāk kā 6000 augu sugu sēklu paraugi.

Visvairāk glabātuvē ir rīsu, kviešu (katra vairāk kā 150 000 paraugu) un miežu (ap 80 000) šķirņu. Citas plaši pārstāvētas sugas ir sorgo (>50 000), pupiņas (>40 000), kukurūza (>35 000), lopbarības pupiņas (*Vigna unguiculata*, >30 000), soja (>25 000), kikuju (>20 000) un aunazirņi (>20 000). Kartupeļi, zemesrieksti, kajans, auzas, rudzi, sējas lucerna, tritikāle un kāposti glabājas ap 10 000—20 000 šķirņu.

Sēklas tiek uzglabātas trīsslāņu folijas iepakojumos, kas savukārt salikti plastmasas konteineros. Zemā temperatūra un ierobežotā piekļuve skābeklim nodrošina zemu metabolisko aktivitāti un aizkavē sēklu novecošanos.

## Atsauces
Koncertzāle "Latvija"

**Koncertzāle "Latvija"** ir koncertzāle Latvijā, Ventspilī. Koncertzāle tika atklāta 2019. gada 25. jūlijā. Tās Lielajā zālē ir 578 skatītāju vietas. Koncertzālē atrodas manuālas akustiskas koncertērģeles un pasaulē lielākās vertikālās koncertklavieres.

Koncertzāles arhitekti ir Deivids Kuks arhitektu birojs “haascookzemmrich STUDIO2050” no Vācijas un Māris Malahovskis. 

Vienlaikus ar koncertzāles ēkas būvniecību notikusi arī Lielā laukuma pārbūve. Laukuma mākslīgais reljefs turpina būvapjoma ekspresīvās formas. Laukuma akcents — strūklaka "Fregate Valzivs". Tā ir 1644. gadā Ventspilī būvētā hercoga Jēkaba flotes kuģa "Wallfisch" interpretācija ar daudzveidīgu ūdens strūklu tehnoloģiju programmu un LED izgaismojumu. Strūklakas un laukuma plānojuma autori — Deivids Kuks, ģenerālprojektētājs — SIA “Arhitekta J. Pogas birojs”.

Koncertzāles ēkā atrodas arī Ventspils mūzikas skola.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Koncertzāles oficiālā mājlapa
Teniss 1906. gada neoficiālajās olimpiskajās spēlēs

**[[Teniss]] [[1906. gada neoficiālās olimpiskās spēles|1906. gada neoficiālajās olimpiskajās spēlēs]]** Atēnās norisinājās no 23. līdz 28. aprīlim Atēnu lauka tenisa klubā. Tenisa turnīra ietvors tika aizvadītas četras sacensības — vīrieši vienspēles un dubultspēles, sieviešu vienspēles un jauktās dubultspēles. Sacensības norisinājās māla seguma kortos.

Visvairāk medaļu izcīnīja Grieķijas pārstāvji — 6 medaļas. Taču Francija bija vienīgā valsts, kura izcīnīja trīs zelta medaļas. Francūzijs Makss Dekužī bija vienīgais tenisists, kurš izcīnīja trīs zelta medaļas šajās spēlēs.

## Medaļas

### Titulētākie sportisti

### Medaļu tabula

## Pārstāvētās valstis
1906. gada neoficiāljās olimpisko spēļu tenisa turnīrā bija pārstāvētas 6 valstis.

*Iekavās norādīts sportistu skaits no attiecīgās valsts.* 

*  (2)
*  (3)
*  (3)
*  (14)
*  (3)
*  (1)

## Dalībnieki

### Vīrieši
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

### Sievietes

* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Atsauces

## Ārējās saites
* Starptautiskās tenisa federācijas Olimpiskais tenisa turnīrs 
* Teniss 1906. gada neoficiālajās vasaras olimpiskajās spēlēs (SR/Olympic Sports)
Koncertzāle ''Zinta''

**Koncertzāle "Zinta"** ir koncertzāle Latvijā, Dobelē, Skolas ielā 2. Koncertzāle atrodas Dobeles mūzikas skolas telpās. Zāle tika atvērta 2019. gada 15. jūnijā, tās Lielajā zālē ir 200 skatītāju vietas. Koncertzāle uzcelta 2019. gadā par Alekseja Kudrina fonda līdzekļiem. Zāle nosaukta Dobelē dzimušās Alekseja Kudrina mātes Zintas Kudrinas (dzimušas Milleres) vārdā.
Dobeles Mūzikas skola

**Dobeles mūzikas skola** ir mūzikas skola, kas atrodas Skolas ielā 2 Dobelē. 

## Vēsture
Tagadējo skolas ēku uzcēla 19. gadsimta beigās Dobeles apriņķa skolas vajadzībām. Kopš 1922. gada ēkā darbojās Dobeles pilsētas vidusskola, no 1927. gada Dobeles pilsētas reālā ģimnāzija, kurai pēc 1937. gada pārbūves uzcēla otro stāvu. Atjaunotās ēkas iesvētīšanas pasākumā ģimnāzijai pasniedza Valsts prezidenta  Kārļa Ulmaņa dāvanu - griestu lustru, ko veidojis Konstantīns Rončevskis pēc Latvijas Mākslas akadēmijas profesora Pētera Federa meta.

1947. gadā nodibināja Dobeles mūzikas skolu, no 1950. līdz 1957. gadam tā bija slēgta. 1975. gadā uz vēsturisko ēku Skolas ielā 2 pārcēla mūzikas skolu. 
No 2016. līdz 2019. gadam notika ēkas atjaunošana, par Dobelē dzimušā Krievijas uzņēmēja Alekseja Kudrina līdzekļiem blakus uzcēla koncertzāli.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Dobeles mūzikas skolas mājaslapa
Dobeles kultūras nams

**Dobeles pilsētas kultūras nams** ir kultūras celtne Latvijā. Tā atrodas Dobeles pilsētā, Brīvības ielā 6. Kultūras nama būvniecība pēc arhitekta Paula Kundziņa projekta tika uzsākta 1933. gadā, taču dažādu iemeslu dēļ aizkavējās un tika pabeigta tikai 1939. gadā. Ēka tika celta kā Latviešu biedrības nams. Sākotnēji tā bija vienstāva ēka, padomju gados tika uzbūvēts otrais stāvs. Ēka ir valsts nozīmes arhitektūras piemineklis.

No 2017. līdz 2019. gadam tika veikta ēkas renovācija, kuras procesā pamatīgi atjaunoja ēku un namam uzcēla piebūvi. Atjaunoto ēku atklāja 2019. gada martā ar diriģenta Jāņa Zirņa koncertu. 

## Atsauces

## Ārējās saites
* Dobele.1930.&nbsp;— 1940. gads
2019.—2020. gada Francijas futbola 1. līgas sezona

**2019.—2020. gada Francijas futbola 1. līgas sezona** bija 82. Francijas futbola čempionāta spēcīgākās līgas (*[[Ligue 1]]*) sezona. Tā sākās . Bija paredzēts, ka tā noslēgsies .  sezona uz nenoteiktu laiku tika pārtraukta COVID-19 pandēmijas dēļ.  tika pieņemts lēmums neatsākt sezonu, atsaucoties uz Francijas valdības aizliegumu rīkot sporta pasākumus līdz septembrim. 30. aprīlī līgas vadība nolēma piešķirt vietas pēc vidējā punktu skaita. Par čempionvienību tika atzīta Parīzes "Saint-Germain", tas klubam ir devītais tituls.

## Komandas

### Stadioni

### Treneri un kapteiņi

## Turnīra tabula
Vietas tika piešķirtas pēc vidējā punktu skaita spēlē.

## Vārtu guvēji

## Atsauces

## Ārējās saites
* Oficiālā mājaslapa /
Svalbāras Longjēres lidosta

**Svalbāras Longjēres lidosta** () ir starptautiska lidosta Norvēģijas teritorijā Svalbārā. Izvietojusies arhipelāga lielākās salas Špicbergenas vidusdaļā, 3 km uz ziemeļaustrumiem no Longjērbīenes Hotelneseta ragā. Vistālāk ziemeļos izvietotā lidosta ar regulāru pasažieru satiksmi. Lidosta pieder Norvēģijas valsts uzņēmumam Avinor.

## Vēsture
Pirmo lidlauku Svalbārā 2. pasaules kara laikā ierīkoja Vācijas *[[Luftwaffe (Vērmahts)|Luftwaffe]]* Adventdālenē austrumos no Longjērbīenes. Pēc kara lidlauks vairs netika izmantots līdz 1959. gadam, kad tas tika atjaunots nopietni saslimuša cilvēka transportēšanai uz Norvēģiju. Šis un vēlākie pasta lidojumi no Adventdālenes lidlauka tika veikti ar mazizmēra Catalina lidmašīnu. Lidlauks tika paplašināts, lai varētu uzņemt Douglas DC-4 lidmašīnas, vēlāk arī citus lidaparātus. Lidlauku varēja izmantot tikai dienas gaismā un laikā, kad zeme sasalusi.

Jaunas pastāvīgas lidostas būvniecība tika uzsākta 1973. gadā Hotelneseta ragā. 2484 m garais skrejceļš ir izbūvēts mūžīgajā sasalumā, to izolējot no grunts. Apmēram trešdaļa skrejceļa izbūvēta ierakumā, divas trešdaļas — uz uzbēruma. Lidostai ir pasažieru terminālis, tornis un apkalpošanas angārs.

1996. gada 29. augustā, veicot pieeju lidostai, kalnā ietriecās kompānijas *Vnukovo Airlines* Tu-154 pasažieru lidmašīna no Maskavas. Visi 141 pasažieris un apkalpes locekļi gāja bojā; tā ir smagākā aviokatastrofa Norvēģijas vēsturē.

## Lidojumi
No Longjēres lidostas tiek veikti divi regulārie lidojumi dienā — uz Oslo un Trumsi, ko izpilda SAS. Sezonālie čarterlidojumi tiek veikti uz Parīzi. Kompānija *Lufttransport* izpilda vietējos lidojumus uz Nīolesunnu un Sveagruvu. Lidlaukā bāzējas arī Svalbāras gubernatora un *Arktikugol* helikopteri.

## Atsauces
Vaivadu grāvis

**Vaivadu grāvis** ir Atašas labā krasta pieteka Jēkabpils novadā.

Izteka - no Marindzes ezera dienvidu krasta. Tek dienvidrietumu virzienā. Ietek Atašā augšpus valsts autoceļa A12 (Jēkabpils — Rēzekne — Ludza — Krievijas robeža (Terehova)) tilta pār Atašu. Upi šķērso valsts autoceļš V773 (Atašiene – Buntiķi) un dzelzceļa līnija Krustpils—Rēzekne II. Upes krastos atrodas Vaivodi, Buntiki.
 
## Atsauces
Zilupeite

**Zilupeite** ir Neretas labā krasta pieteka Jēkabpils novadā.

Izteka - faktiski kopēja ar Neretas izteku starp Teiču purvu ziemeļos un Lielo Pelečāru purvu dienvidos. Tek rietumu - dienvidrietumu virzienā paralēli Neretai uz dienvidiem no autoceļa A12 (Jēkabpils — Rēzekne — Ludza — Krievijas robeža (Terehova)). Ietek Neretā pie autoceļa P62 (Krāslava — Preiļi — Madona (Madonas apvedceļš)) un Nātrasstaleidzāniem. 
 
## Atsauces
Cīņas sports 1968. gada vasaras olimpiskajās spēlēs

**[[Cīņas sports]] [[1968. gada Vasaras Olimpiskās spēles|1968. gada vasaras olimpiskajās spēlēs]]** bija viens no olimpiādes programmā iekļautajiem sporta veidiem. Tā sacensības notika Meksikas pilsētā Mehiko brīvajā cīņā no 17. līdz 20. oktobrim, grieķu-romiešu cīņā no 23. līdz 26. oktobrim. Kopā cīņas sportā tika sadalīti 16 medaļu komplekti.

## Medaļnieki

### Brīvā cīņa

### Grieķu-romiešu cīņa

## Medaļu sadalījums starp valstīm

## Atsauces
Līgotne

**Līgotne** ir Vadakstes labā krasta pieteka Dobeles novadā.

Izteka — uz dienvidaustrumiem no Kokmuižas. Tek austrumu-dienvidaustrumu virzienā. Ietek Vadakstē pie Lielvaicēnu mājām uz austrumiem no Vītiņiem. Upi šķērso valsts autoceļi V1117 (Auce—Ķevele), P96 (Pūri—Auce—Grīvaiši) un dzelzceļa līnija Glūda—Reņģe. Upes krastos atrodas Ķevele un Auce.

## Atsauces
2019. gada RideLondon–Surrey Classic

**2019. gada ''RideLondon-Surrey Classic*** bija [[šosejas riteņbraukšana]]s viendienas sacensības, kas notika 4. augustā. Tā bija 8. reize, kad notika *RideLondon-Surrey Classic'' sacensības un tās bija 30 sacensības 2019. gada UCI Pasaules tūres kalendārā.

Iepriekšējā gada uzvarētājs Paskāls Akermans neatgriezās aizstāvēt titulu. Viņa prombūtnē uzvarēja Elia Vivjāni, bet Akermana komandas biedrs Sems Benets bija otrais. Vivjāni komandas biedrs Mikāls Merkevs pārspēja Jasperu Steivenu, izcīnot trešo vietu.

## Komandas

## Rezultāti

## Atsauces

## Ārējās saites

* 
*
Jānis Īvāns

**Jānis Īvāns** (1898—1942) bija latviešu politiķis, totalitāro režīmu represiju upuris.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1898. gada 17. (29.) martā Odzienas pagastā kurpnieka Reiņa Īvāna ģimenē. 1914. gadā Rīgā beidza mērnieku tehnisko skolu, bet Pirmā pasaules kara laikā devās bēgļu gaitās uz Krieviju. Krievijas pilsoņu kara laikā 1918. gada 3. decembrī Jekaterinburgā viņš iestājās Troickas bataljonā, bet 1920. gada rudenī caur Mandžūriju un Japānu atgriezās Latvijā.

1927. gada Latvijas pašvaldību vēlēšanās viņu ievēlēja par Talsu domes priekšsēdētāju no LSDSP saraksta. Pēc Ulmaņa apvērsuma viņu atlaida no darba un ieslodzīja Rīgas Centrālcietumā, bet vēlāk Liepājas koncentrācijas nometnē. Pēc nepilna gada atbrīvoja, tomēr līdz pat padomju varas ienākšanai viņš atradās policijas uzraudzībā.
1940. gada pavasarī viņš iestājās LKP kandidātos, pēc Latvijas okupācijas viņš kļuva par Talsu pilsētas vecāko, 1940. gada novembrī par Talsu izpildkomitejas priekšsēdētāju.

1941. gada maijā Īvānu izslēdza no VK(b)P kandidātiem "par izpildkomitejas darba graušanu" un 6. jūnijā atbrīvoja no amata. Valsts Drošības tautas komisariāts pieņēma lēmumu par Īvāna ģimenes izsūtīšanu, ko 10. jūnijā parakstīja VDTK Talsu nodaļas operatīvais pilnvarotais Kačs un priekšnieks Leijers.  
1941. gada 14. jūnija deportācijas laikā Talsos apcietināts un deportēts uz Vjatlagu, kur miris 1942. gada 23. maijā 11. lagpunktā.

Apsūdzībā bija rakstīts, ka "*Īvāns bija baltgvards pilsoņu kara laikā Krievijā, aktīvi cīnījās pret Sarkano Armiju, bija tulks štābā Mandžūrijā. Atgriezās Latvijā pa apkārtceļu cauri Francijai. Kādu laiku strādāja Spānijā un Lietuvā. No 1924. – 1934. gadam bija [[meņševiks]] [..] cīnījās pret Latvijas Komunistisko partiju, un veica aktīvu pretpadomju propagandu.*"

Izsūtīja arī viņa sievu Elizabeti un meitas Ainu un Ritu. Uz meitas Ritas un māsas Lates iesniegumu PSRS Iekšlietu ministrijas speciālā nodaļa 1954. gada 22. novembrī atbildēja, ka "*[..] nacionālists Jānis Īvāns, bijušais aizsargs [..] veica cīņu [..] pret padomju varas izveidošanu LPSR. [..] Pēc Sarkanās Armijas ienākšanas Latvijas teritorijā uzdevās par padomju varas piekritēju, ielīda VK(b)P kandidātu rindās, bija Talsu pilsētas izpildkomitejas priekšsēdētājs. Tajā pašā laikā iekārtoja atbildīgos amatos padomju aparātā aizsargus, kulakus un citus kontrrevolucionārus elementus. Visu laiku uzturēja sakarus ar bijušo sociāldemokrātu Šprunku u.c. [..] Būdams pilsētas izpildkomitejas priekšsēdētājs, izgāza izpildkomitejas darbu, izjauca 1941. gada 1. maija svinības. Izslēgts no LKP biedru kandidātiem [..] par Talsu pilsētas izpildkomitejas sagraušanu. *"
Jāņa Īvāna sieva Sibīrijā izdarīja pašnāvību, savukārt meitas jau pēc atgriešanās traģiski gāja bojā – viena ugunsgrēkā, otra satiksmes negadījumā.

## Atsauce
Liužonka

**Liužonka** (arī **Liuzene**, **Liužanka**, **Livšonka**, **Livžanka**, **Lūzeņa**; latgaliski - **Lyužanka**, **Lyužonka**) ir Rēzeknes labā krasta pieteka Rēzeknes novadā.

Izteka - pie Zagorjes. Tek rietumu virzienā, pamazām pagriežoties uz ziemeļrietumiem. Lielākā pieteka - Murdiuls. Ietek Rēzeknē pie Rikavas. Upi šķērso valsts autoceļi - P36 (Rēzekne — Gulbene), V565 (Kantinieki – Kaulači) un V561 (Gaigalava – Viļāni). Upes krastos atrodas Zarečje, Audriņi, Fiļkina, Seiļi, Mazie Kaulači, Brizgi, Brizgi, Bancuļi, Kantinīki, Svečovka, Borovaja, Kelasovka, Mihalki un Rikava. Pie Kantiniekiem - Kantinīku pilskalns.
 
## Atsauces
Cjinu dinastijas likumu kodekss

**Cjinu dinastijas likumu kodekss** izveidots 1646. gadā, un Cjinu dinastijas pārvaldītajās zemēs bija spēkā līdz 1912. gadam. Tuvu 40% no tajā iekļautajiem likumiem nāca no Tanu dinastijas likumu kodeksa. Tajā iekļautie likumi regulēja ne tikai kriminālprocesu un civilprocesu izskatīšanu, bet arī regulēja valsts iestāžu darbu, tādējādi pildot arī administratīvo noteikumu funkciju.
 
Blakus Minu dinastijai dzīvojošie mandžūri zināja par Minu dinastijas likumu kodeksu, kuru pārtulkoja mandžūru valodā. 1645. gadā Cjinu imperators Šidzu pavēlēja izveidot likumu veidošanas komisiju, kuras sagatavoto likumu kodeksu izsludināja 1647. gadā. Tā saturs gandrīz pilnībā izmantoja Minu dinastijas likumu kodeksu. Imperatora Kansji laikā notika darbs pie likumu kodeksa modernizācijas, taču projekts tika pabeigts tikai nākamā imperatora, Jundžena laikā. No kodeksa dzēsa novecojošus likumus, kurus aizvietoja ar jauniem. Likumu kodeksa pārstrādāšana turpinājās imperatora Cjaņluna laikā. 1740. gadā viņš izsludināja jauno likumu kodeksa versiju. Viņš arī pavēlēja, ka reizi 5 gados jāveic nelielas, bet reizi 10 gados lielas izmaiņas likumos, lai tie nenovecotu. 1902. gadā sāka pēdējo kodeksa pārskatīšanu, un 1905. gada kodekss iekļāva 1327 likumu punktus. No tā izslēdza punktus par spīdzināšanu, samazināja nāvessodu piešķiršanu un izbeidza publisku nāvessodu izpildi.
 
Ņemot vērā nepieciešamību piemēroties modernajai pasaulei, 1907. gadā bija sagatavots jaunā Cjinu dinastijas kriminālkodeksa projekts, kura pagaidu versiju apstiprināja 1910. gadā. 1912. gada revolūcija izmainīja valsts politisko iekārtu, bet Ķīnas tiesu sistēma turpināja izmantot Cjinu likumu kodeksu līdz 1929.-31. gadam, kad spēkā stājās jauns Civilkodekss. Britu Honkongā Cjinu likumu kodeksu civilprasībās daļēji turpināja izmantot līdz 1971. gadam.
 
Likumu kodekss bija sadalīts septiņās daļās: Vispārīgie likumi, Civillikumi, Finanšu likumi, Rituālu likumi, Militārie likumi, Krimināllikumi, Sabiedrisko projektu likumi. Likumpārkāpējiem paredzētos sodus iedalīja pēršanā ar vieglu bambusa nūju, pēršanā ar smagu bambusa nūju, piespiedu darbu veikšanā, izsūtīšanu trimdā un nāvessodu. Atkarībā no pārkāpuma smaguma, mainījās sitienu skaits, piespiedu darba un trimdas ilgums, nāvessoda veids, utt.
 
Likumu kodeksu ieviesa arī iekarotajās musulmaņu teritorijās, kurās iepriekš darbojās reliģiskie un tradicionālie likumi. Cjinu likumu kodekss ietekmēja apkārtējās Korejas, Japānas, Vjetnamas un Rjūkjū likumdošanu un tiesu lēmumus. 1810. gadā tulkoto likumu kodeksu izdeva angļu valodā, 1812. gadā franču un itāļu valodās.
## Atsauces
2019. gada Latvijas kauss futbolā

**2019. gada Latvijas kauss futbolā** sākās . Turnīrs tika rīkots 78. reizi. Par kausa ieguvējiem kļuva FK RFS futbolisti, finālā ar 3–2 pārspējot FK Jelgava.

## Turnīrs

### Izslēgšanas spēļu koks
Pirms katras kārtas notika izloze. Šis koks nebija zināms turnīra izspēles sākumā, nebija zināms, kuras komandas tiksies savā starpā pēc kārtējās kārtas izspēles.

### Pirmais posms

### Otrais posms

### Trešais posms

### Ceturtais posms

### Ceturtdaļfināls

### Pusfināli

### Fināls

----

----

## Ārējās saites
* https://lff.lv/sacensibas/viriesi/latvijas-kauss/
Debesu simts

300px|thumb|right|Triju bojāgājušo līķi

**„Debesu simts”** () ir Ukrainas apzīmējums aptuveni 100 protestētājiem, kas gāja bojā snaiperu apšaudēs Eiromaidana laikā 2014. gada 20. februārī. 2014. gada novembrī Ukrainas prezidents Petro Porošenko visiem kritušajiem piešķīra Ukrainas varoņa goda nosaukumu. Ik gadu 20. februārī Ukrainā notiek „Debesu simta” piemiņas pasākumi, tostarp no balta papīra izgrieztu eņģeļu figūriņu iekāršana Kijivas Neatkarības laukuma apkārtnē.

2015. gada sākumā Ukrainas Drošības dienesta vadītājs Valentīns Naļivaičenko paziņoja, ka pēc nopratināšanām noskaidrots, ka „Debesu simtu” nošāvušie esot bijuši ārvalstu snaiperi, kurus vadījis Krievijas prezidenta padomnieks Valentīns Surkovs.

## Atsauces

## Ārējās saites
Francijas karognesēji olimpiskajās spēlēs

Šajā uzskaitījumā apkopoti **[[Francija]]s pārstāvji un sportisti, kas [[Olimpiskās spēles|olimpisko spēļu]] oficiālajās ceremonijās nesuši valsts karogu.**

Francija vasaras olimpiskajās spēlēs piedalās kopš 1896. gada un ziemas olimpiskajās spēlēs kopš 1924. gada.

## Vasaras olimpiskās spēles
[250px|thumb|[Kristiāns d'Oriola un Francijas delegācija 1960. gada vasaras olimpiskajās spēlēs]]

## Ziemas olimpiskās spēles

## Skatīt arī
* Francija olimpiskajās spēlēs
* Francijas olimpisko medaļnieku uzskaitījums

## Atsauces

## Ārējās saites
* 
*
2019.—2020. gada Itālijas futbola čempionāta A sērijas sezona

**2019.—2020. gada Itālijas futbola čempionāta A sērijas sezona** bija 118. Itālijas futbola čempionāta sezona un 88. A sērijas sezona pēc apļa turnīra sistēmas. Tā sākās , bija paredzēts, ka tā noslēgsies .  COVID-19 pandēmijas dēļ sezona uz nenoteiktu laiku tika pārtraukta. 28. maijā tika nolemts, ka A sērijas sezona atsāksies 20. jūnijā. Sezona noslēdzās 2. augustā.

Turīnas "Juventus" bija iepriekšējie čempioni un aizstāvēja savu titulu arī šajā sezonā, kļūstot par Itālijas čempioniem 36. reizi un devīto reizi pēc kārtas. Par sezonas labāko vārtu guvēju ar 36 vārtiem kļuva Romas "Lazio" uzbrucējs Čīro Immobile, atkārtojot Gonsalo Igvaina rekordu 2015.—2016. gada sezonā.

## Komandas

### Stadioni

### Treneri un kapteiņi

## Turnīra tabula

## Rezultatīvākie spēlētāji

## Atsauces

## Ārējās saites

* Oficiālā mājaslapa /