open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Trijkājis (ieroča sastāvdaļa)

**Trijkājis** (statīvs ar trim kājām) ir daļa no komandas apkalpojoša ieroča, izstrādāts lai fiziski balstītu ieroci statiskā pozīcijā. Tā galvenais uzdevums ir nodrošināt stabilu uguns bāzi, kas parasti nozīmē, ka tam jābūt mazliet smagam apbruņojuma elementam. Tas aizkavē komandu no ātras un vieglas pārvietošanās. Kad trijkājis ir ietverts, tas parasti nozīmē, ka cilvēki aiz pievienotā ieroča neplāno drīzumā kaut kur doties. Tas padara ieroci par aizsardzības pozīciju elementu. Komanda sastāv no ložmetējnieka un munīcijas lādētāja vai novērotāja, kas palīdz ložmetējniekam.

## Raksturojums

Trijkāji parasti tiek ražoti, lai balstītu konkrētu ieroci, izmantojot tapskrūvi, kas fiziski savieno ieroci ar trijkāja kājām. Tie ir izgatavoti galvenokārt no alumīnija un nerūsošā tērauda. Trijkāji dod iespēju balstītam ierocim veidot horizontāla un vertikāla tēmējuma leņķi pār plašu apšaudāmo lauku ar nolūku nospiest to. Šāda veida nolūkam īpaši laba ieroča kontrole nav vajadzīga. Tomēr daži trijkāji ir ar divām piestiprināšanas vietām: tapskrūves balsta, stiprinājuma pie līdzsvara punkta un horizontālā un vertikālā tēmējuma leņķa mehānisma, kas uzstādīts ieroča aizmugurē. Šis mehānisms nodrošina stabilitāti un labu kontroli pār ierobežoto apšaudāmo lauku. Ja ir šis mehānisms, apšaudāmais lauks ir ierobežots 6 grādos horizontālā leņķa un 25 grādos vertikālā. Mehānisms var tikt noņemts, lai atļautu ložmetējniekam apšaudīt daudz plašāku lauku — apmēram 120 grādus horizontāla leņķa un 60 grādus vertikāla. Ir divi trijkāju veidi.

## Vieglie trijkāji

Vieglie trijkāji (≈2.27 kg) ir izstrādāti vieglākiem ieročiem, tādiem kā vieglie ložmetēji un mērenie ložmetēji, un daži automātiskie granātmetēji. Tie nav noslēpjami, bet tie ir vieglāki un ērtāk pārvietojami kā smagie trijkāji. Lietojot šāda tipa ieročus uz vieglajiem trijkājiem, atsitiena kompensēšana ir ekvivalenta 4 punktiem.

## Smagie trijkāji

Smagie trijkāji (≈8.26 kg) ir izstrādāti smagajiem ieročiem, tādiem kā automātiskajiem granātmetējiem un smagajiem ložmetējiem. Smagie trijkāji nav noslēpjami, bet lietojot šāda veida ieročus uz šiem trijkājiem, atsitiena kompensēšana ir ekvivalenta 6 punktiem.
[thumb|left|350px|Ložmetējs [M240G uz trijkāja]]
Ja tiek lietots horizontālā un vertikālā tēmējuma leņķa mehānisms (≈1.36 kg) uz jebkura no šiem trijkājiem, atsitiena kompensēšana ir ekvivalenta 8 punktiem.

## Lietošana

Trijkāji prasa divas komplicētas darbības, lai to uzstādītu. Tas jālieto no sēdošas vai guļošas pozīcijas. Ja tiek lietots horizontālā un vertikālā tēmējuma leņķa mehānisms, uzstādīšana var prasīt ļoti ilgu laiku un necik pirms tam noteiktai sakauto zonai. Laiks, kas vajadzīgs šī mehānisma uzstādīšanai, ir atkarīgs no situācijas. Tam ir vajadzīga liela uzmanība. Otra sarežģīta darbība vajadzīga, lai to noņemtu.
Viktors Igo

**Viktors Igo** (*Victor-Marie Hugo*, dzimis  Bezansonā (franču: Besançon), miris ) bija franču romantisma rakstnieks. Igo darbojās arī dzejā, dramaturģijā un publicistikā. Iespējams, franču kultūrā augstāk tiek vērtēta Igo dzeja un dramaturģija, tomēr pārējā pasaulē viņš pazīstams kā romānu autors, no kuriem pazīstamākie ir "Parīzes Dievmātes katedrāle" (*Notre-Dame de Paris*, 1831), "Nožēlojamie" (*Les Misérables*, 1862), "Cilvēks, kas smejas" (*L'Homme qui rit*, 1869).

## Biogrāfija
Dzimis Bezansonā Napoleona armijas ģenerāļa (pārliecināta republikāņa un ateista) un kuģu būvnieka meitas (pārliecinātas katolietes) ģimenē. Vecāku uzskatu atšķirība spēcīgi ietekmēja Igo vēlākos uzskatus. Bērnību Viktors Igo kopā ar tēvu, kas tur bija dienesta darīšanās, pavadīja Marseļā, Korsikā, Elbā, Itālijā un Madridē, periodiski atgriežoties Parīzē. No 1814. līdz 1818. gadam Igo mācījās licejā un tur 14 gadu vecumā sāka literāro darbību.

1824. gadā publicēja pirmo dzejoļu krājumu (*Nouvelles Odes et Poésies Diverses*), par kuru ieguva karaļa Luija XVIII stipendiju. 1826. gadā izdotais dzejoļu krājums (*Odes et Ballades*) atnesa Igo vispārēju atpazīstamību Francijā, bet 1831. gadā publicētais romāns "Parīzes Dievmātes katedrāle" — vispasaules slavu. 1841. gadā viņš tika ievēlēts Franču akadēmijā, bet karalis Luijs Filips iecēla Igo pēru kārtā. Izmantojot Pēru palātu, Igo iesaistījās politiskajā dzīvē un uzstājās par nāvessoda atcelšanu — tādi turpinot aizstāvēt pozīciju ieņemtu jau agrajā jaunībā savos pirmajos literārajos darbos "Nāvinieka pēdējā diena" (*Le dernier jour d'un condamné*) (1829) un " Klods Gio" (*Claude Gueux*) (1834), sociālo līdztiesību, preses brīvību un Polijas pašpārvaldi.

Pēc 1848. gada revolūcijas darbojās likumdošanas un satversmes sapulcē. Pēc tam, kad Francijā varu pārņēma Napoleons III, Igo devās trimdā, iesākumā uz Briseli, vēlāk uz Džērsiju un Gērnsiju. Dzīvodams Gērnsijā, Igo publicēja romānu "Nožēlojamie". Kaut arī 1859. gadā Napoleons III deklarēja politisko amnestiju, Igo atteicās ierasties Francijā līdz 1870. gadam, kad Napoleons III zaudēja varu un Igo triumfāli atgriezās Parīzē.

1870. gada Franču-prūšu kara laikā Igo dzīvoja aplenktajā Parīzē. Mira 1885. gadā Parīzē, apglabāts Panteonā vienā kapličā ar Aleksandru Dimā un Emilu Zolā.

## Atsauces un piezīmes

## Ārējās saites

* Igo muzejs
* Igo portāls  
* Viktora Igo Francija  
* Viktors Igo Gērnsijā
Īmirs

thumb|250px|Lorenca Frēliha grafika "Bora dēli nogalina Īmiru"
**Īmirs** ( - 'divdzimumu būtne', 'dvīņi'), saukts arī par **Aurgelmiru**, **Brimiru** vai **Blainu**, senskandināvu mitoloģijā bija milzis, no kura ķermeņa tika radīta pasaule.

## Īmira rašanās un pasaules radīšana

Pirms pasaules rašanās bezdibeņa Ginnungagapa ziemeļdaļa piepildījās ar ledu (Nīflheima), savukārt dienviddaļa kļuva par uguns zemi (Mūspellu). Nīflheimas ledum sastopoties ar Mūspellas karstumu, radās indīgas sarmas jeb eitra pilieni, kas piepildīja visu bezdibeni. No sarmas Ginnungagapā radās milzis Īmirs un govs Audumla, kas ar savu pienu baroja Īmiru. Govs laizīga sarmas klātos akmeņus, un no tiem radās Buri, Bora tēvs un dievu priekštecis. No Īmira padusēm un kājām radās sarmas milži hrimtursi (tostarp sešgalvainais Trudgelmirs).

Bora dēli Odins, Vili un Vē nogalināja Īmiru, un viņa asinīs noslīka gandrīz visa sarmas milžu paaudze, izņemot divus — Trudgelmira dēlu Bergelmiru un viņa sievu, no kuriem radās jauna sarmas milžu cilts. Odins un viņa brāļi no Īmira ķermeņa radīja pasauli: no miesas un ādas zemi, no asinīm jūras un ezerus, no matiem mežu, no kauliem kalnus, no zobiem klintis, no smadzenēm mākoņus, no galvaskausa debesjumu un no uzacīm — Midgardas sienu. Īmira galvaskausu turēja četri rūķi, ko dēvēja par Ziemeļiem, Rietumiem, Dienvidiem un Austrumiem.
Viljams Batlers Jeitss

**Viljams Batlers Jeitss** (; dzimis , miris ) bija īru dzejnieks un dramaturgs, viens no nozīmīgākajiem angļu valodā rakstošajiem autoriem 20. gadsimtā. 1923. gadā Jeitss saņēma Nobela prēmiju literatūrā.

Jeitsa agrīnā daiļrade piederīga romantisma literatūrai. Pēc iepazīšanās ar modernisma dzejniekiem (piemēram, Ezru Paundu) un iesaistīšanās politikā viņa darbos ienāca modernisma iezīmes.

Latviešu valodā V.B. Jeitsa dzeju atdzejojuši Eriks Ādamsons, Andrejs Johansons, Fricis Dziesma un Hermanis Marģers Majevskis. 2015. gadā izdota pirmā Jeitsa dzejas izlase latviešu valodā "Baltie putni", kur līdzās senākiem atdzejojumiem ir arī mūsdienu dzejnieku latviskojumi.

## Darbi
* *Crossways* ("Krustceles", 1889)
* *The Rose* ("Roze", 1893)
* *The Wind Among the Reeds* ("Vējš niedrēs", 1899)
* *In the Seven Woods* ("Septiņos Mežos", 1904)
* *The Green Helmet and Other Poems* ("Zaļā ķivere un citi dzejoļi", 1910)
* *Responsibilities* ("Pienākumi", 1914)
* *Wild Swans at Coole* ("Meža gulbji Kūlā", 1919)
* *Michael Robartes and the Dancer* ("Maikls Robarts un dejotāja", 1921)
* *The Tower* ("Tornis", 1928)
* *The Winding Stair and Other Poems* ("Vītņu kāpnes un citi dzejoļi", 1933)

## Ārējās saites

*
Nidhjegs

thumb|right|300px|Nidhjegs grauž Igdrasila sakni (17. gadsimta īslandiešu manuskripta ilustrācija).
**Nidhjegs** () senskandināvu mitoloģijā ir pūķis, kurš grauž vienu no pasaules koka Igdrasila trim saknēm. Šī sakne atrodas virs Nīflheimas.

Poētiskajā Edā minēts, ka Nidhjegs mājo Nastrondā ("mirušo ķermeņu krastā") un spīdzina mirušos.

Nidhjegam ir mūžīgs strīds ar ērgli Vedrfjelniru, kurš mīt Igdrasila galotnē.
Sleipnirs

[thumb|250px|Odins Sleipnira mugurā (18. gadsimta īslandiešu [rokraksts)]]
**Sleipnirs** ( — 'slīdošais') senskandināvu mitoloģijā ir Odina astoņkājainais zirgs.

## Sleipnira rašanās

Kad ap Asgardu vēl nebija mūra, kāds milzis piedāvājās to īsā laikā uzbūvēt, par samaksu prasot sauli, mēnesi un Freiju. Dievi piekrita ar nosacījumu, ka gadījumā, ja milzis mūri nepabeigtu laikā, viņš samaksu nesaņemtu. Milzis lūdza atļauju izmantot savu zirgu Svadilfari, un Loki tam piekrita. Milzis ar sava zirga palīdzību sienu gandrīz pabeidza noteiktajā laikā un dievi uz Loki sadusmojās. Loki nolēma pārvērsties par ķēvi, lai novērstu milža zirga Svadilfari uzmanību. Līdz ar to milzim neizdevās sienu uzcelt laikā. Viņš devās uzcelto nojaukt, taču Tors viņu ar savu veseri nogalināja. Loki no Svadilfari piedzima Sleipnirs. Saskaņā ar Poētisko Edu Sleipniram uz zobiem bija rūnas.
Tēvzemes savienība — Lietuvas kristīgie demokrāti

**Tēvzemes savienība — Lietuvas kristīgie demokrāti** () ir konservatīva politiska partija Lietuvā. 2004.—2008 g. partijas nosaukums bija *Tēvzemes Savienība (konservatīvie, [[Politiskais ieslodzītais|politiski ieslodzītie]] un izsūtītie, kristīgie demokrāti)*, līdz 2004. g. — *Tēvzemes Savienība (Lietuvas konservatīvie)*.

Radās 1993. gada maijā, apvienojot Sajūža labējā spārna politiķus. Viens no redzamākajiem partijas pārstāvjiem ir neatkarības iegūšanas laika līderis Vītauts Landsberģis. Pēc tam par partijas priekšsēdētāju kļuva viņa mazdēls Gabriels Landsberģis, bet pašreizējais vadītājs ir Laurīns Kaščūns.

1996.—2000. un 2008.—2012. g. premjers bija šīs partijas pārstāvis. Kopš 2012. g. ir opozīcijā valdošajai kreisi centriskajai koalīcijai.

## Atsauces
Darba partija (Lietuva)

**Darba partija** (*Darbo partija, DP*) ir liberāla politiska partija Lietuvā.

2003. gadā dibinājis Krievijā dzimis naturalizējies Lietuvas uzņēmējs Viktors Uspaskihs (*Viktoras Uspaskich*). 2004. gada Eiroparlamenta un 2005. gada Seima vēlēšanās procentuāli ieguva visvairāk vēlētāju balsu. Daudzi partijas biedri ir veiksmīgi uzņēmēji. Bieži tiek saukta par populistisku partiju.

Programmā galvenā vērība pievērsta valsts sakārtošanai, pārvaldes optimizācijai un cīņai pret korupciju. Pašlaik (2006.g) valdošajā koalīcijā, kurā ieņem vairākus ministru posteņus.

## Atsauces
Kārtība un taisnīgums

**Kārtība un taisnīgums** (; līdz 2006. gadam **Liberāldemokrātu partija** — *Liberalų Demokratų Partija*, *LDP*) ir liberāla, nacionālkonservatīva politiskā partija Lietuvā.

2002. gadā partiju nodibināja Rolands Pakss (*Rolandas Paksas*), izstājoties no Liberālās savienības.

Rolands Pakss no 2003. līdz 2004. gadam bija ievēlēts par Lietuvas prezidentu, tomēr impīčmenta rezultātā tika atcelts no amata.

Partijai tiek pārmests populisms. Pārmests arī galējs nacionālisms, ko grūti saskatīt tās darbībā.

2004. gada Seima vēlēšanās partija startēja koalīcijā ar Lietuvas brīvības savienību (*Lietuvos liaudies sąjunga "Už teisingą Lietuvą"*). Koalīcijas nosaukums bija "Par kārtību un taisnīgumu" (*Už tvarką ir teisingumą*).

2006. gadā parija mainīja nosaukumu uz "Kārtība un taisnīgums".

## Skatīt arī
* Lietuvas politisko partiju uzskaitījums
Liberāļu un centra savienība

**Liberāļu un centra savienība** (*Liberalų ir centro sąjunga, LCS*) bija liberāla politiska partija Lietuvā, kas pastāvēja no 2003. līdz 2014. gadam.

Nodibinajās 2003.gadā, apvienojoties Lietuvas liberāļu savienībai (*Lietuvos liberalų sąjunga*), Lietuvas centra savienībai (*Lietuvos centro sąjunga*) un Modernajai kristīgo demokrātu savienībai (*Moderniųjų krikščionių demokratų sąjunga*).

Partijas līderis bija Artūrs Zoks (*Artūras Zuokas*) - bijušais Viļņas mērs.

Iepriekšējā sasaukuma Seimā Liberāļu savienība bija ietekmīgākā politiskā partija. No 2000. līdz 2001. gadam tās pārstāvis bija Lietuvas premjers.
## Atsauces
Brisingamena

thumb|250px|Heimdals atgriež Brisingamenu Freijai
**Brisingamena** ( - 'liesmojošā rota') senskandināvu mitoloģijā ir dievietes Freijas kaklarota (iespējams, pamatā no dzintara), ko darinājuši Brisingami. Kad viņa to uzlika, viņai nespēja pretoties neviens cilvēks vai dievs. Šī kaklarota palīdzēja arī armijai, ko viņa atbalstīja kaujaslaukā.

Brisingamenu izkala četri rūķi — Alfriks, Berlings, Dvālins un Grērs. Lai to iegūtu, Freijai bija jāpavada nakts ar katru no viņiem. 

Par Brisingamenu pie Singasteina akmens, pārvērtušies par roņiem, cīnījās Loki un Heimdals. Tā pieminēta arī "Beovulfā".
Draupnirs

**Draupnirs** () senskandināvu mitoloģijā ir Odina zelta augšdelma gredzens. No gredzena katru devītu rītu rodas vēl astoņi tādi paši (tiem gan šāda spēja nepiemīt). Draupniru izkala rūķi Broks un Sindri.

Odins gredzenu novietoja sava dēla Baldra bēru sārtā. Gredzenu vēlāk, devies uz pazemi, ieguva Hermods. Vēlāk Freira ieročnesis Skirmirs to atdeva Gerdurai, lai panāktu viņas piekrišanu precēties ar Freiru (to panākt gan izdevās tikai vēlāk).
Lietuvas poļu vēlēšanu akcija

**Lietuvas poļu vēlēšanu akcija** (, ) — politiskā partija Lietuvā. Apvieno daļu Lietuvas poļu iedzīvotāju. Tradicionāli spēcīga Lietuvas poļu apdzīvotajos apgabalos — Viļņas apkārtnē. 2008. gada Seima vēlēšanās neieguva nevienu mandātu daudzmandātu (proporcionālās) vēlēšanās, jo nepārvarēja 5% vēlēšanu barjeru, tomēr ieguva trīs deputātu mandātus vienmandātu (mažoritārajās) vēlēšanās.

## Ārējās saites
* Partijas mājaslapa ,
Gleipnirs

thumb|250px|Fenrira sasaistīšana (Dž. Raita zīmējums).
**Gleipnirs** () senskandināvu mitoloģijā ir ķēde, ar kuru saķēdēts htoniskais briesmonis Fenrirs. Lai arī tā ir tik tieva kā zīda diegs, tā ir stiprāka par visām citām ķēdēm. Gleipniru pēc dievu lūguma no sievietes bārdas, kalna saknes, kaķa soļu skaņas, lāča dzīslām (ar tām domāti nervi, pacietība), zivs elpas un putna siekalām izkala cvergi, un ar to izdevās Fenriru sasaistīt. Pēc tā laika, domājams, visām minētajām būtnēm ir pazudušas attiecīgās īpašības.

Fenrirs būs saķēdēts ar Gleipniru līdz Ragnarokam, kad atraisīsies visas ķēdes un saites. Atbrīvojies Fenrirs aprīs Odinu.
Gungnirs

thumb|250px|Odins (Johannesa Gērta ilustrācija).
**Gungnirs** () skandināvu mitoloģijā ir Odina šķēps, ko izkala rūķis Dvālins. Gungniru no rūķiem ieguva Loki, lai atmaksātu par Sivas matu nozagšanu (kopā ar Gungniru rūķi izkala arī Freijas kuģi Skidbladniru un Sivas zelta matus, kuri aug gluži kā īsti). 

Kad Gungnirs tiek mests, tas vienmēr trāpa mērķī un pēc tam atgriežas metēja rokās.
Jaunā savienība (sociālliberāļi)

**Jaunā savienība (sociālliberāļi)** () ir 1998. gadā dibināta sociāli liberāla politiskā partija Lietuvā. Tās vadītājs ir Seima priekšsēdētājs Artūrs Paulausks (*Artūras Paulauskas*).

Valdībā kopš 2000. gada, iesākumā koalīcijā ar Liberāļu savienību, bet kopš 2001. gada — sociāldemokrātiem.

2004. gada Seima vēlēšanās startēja koalīcijā ar Lietuvas sociāldemokrātu partiju, koalīcijas nosaukums bija "Par darba Lietuvu" (*Už darbą Lietuvai*). Šobrīd (2006. gadā) partija ietilpst valdošajā koalīcijā un Paulausks ir Seima priekšsēdētājs.
Integrālis

**Integrālis** (no ) ir viens no svarīgākajiem matemātiskās analīzes jēdzieniem. Funkcijas integrālis ir summas jēdziena paplašinājums. Integrāļa noteikšanu sauc par **integrēšanu**. To parasti izmanto, lai atrastu daudzuma vērtības, piemēram, laukumu, tilpumu, masu, pārvietojumu u.c., kad ir dots šī lieluma izmaiņu ātrums attiecībā pret citu lielumu (vieta, laiks u.c.).

thumb|200px|Laukuma noteikšana starp divām līknēm
Piemēram, lai noteiktu laukumu starp divām līknēm, kas ierobežotas ar divām robežtaisnēm, jānosaka funkcijas integrālis, kas rāda divu funkciju vērtību atšķirību starp šīm robežām.

Ir vairāki integrēšanas veidi, kas atšķiras tehniskās detaļās, tomēr tās visas ir savietojamas, t.i., veicot integrēšanu ar jebkurām divām metodēm, tās dos vienu un to pašu rezultātu.

Ar integrēšanu bieži saprot arī diferencēšanai pretēju operāciju.

## Vēsture

Pirmo integrāļa definīciju deva Bernhards Rīmanis 1854. gadā (skatīt Rīmaņa integrālis).

Integrāļa zīmi \int_{\,}^{\,} ieviesa Leibnics 17. gadsimtā. Šis simbols ir veidots no burta S, kas ir saīsinājums no .

## Integrāļu veidi

Integrālis \int_{\,}^{\,}f(x)dx ir funkcijas f(x) nenoteiktais integrālis un tā ir jebkura funkcija, kuras atvasinājums ir vienāds ar f(x). Savukārt integrālis \int_{a}^{b}f(x)dx ir f(x) noteiktais integrālis, kas izsaka laukumu starp līkni, kas ir funkcijas grafiks un x asi.

## Skatīt arī
* Integrāļu saraksts
Lietuvas sociāldemokrātu partija

**Lietuvas sociāldemokrātu partija** (*Lietuvos socialdemokratų partija, LSDP*) ir sociāldemokrātiska politiska partija Lietuvā. Pašlaik (2014. gadā) tā ir valdošā partija valstī.

Kaut arī pirmā sociāldemokrātiskā partija Lietuvā izveidojās 1896. gadā, un partija uzskata sevi par tās mantinieci, mūsdienu partija izveidojās 1989. gadā, apvienojoties Lietuvas komunistiskās partijas mantiniecei - Lietuvas demokrātiskajai darba partijai (*Lietuvos Demokratine Darbo Partija*) un Lietuvas sociāldemokrātiskajai partijai.

Partijas līderis ir Aļģirds Butkevičs, šībrīža Lietuvas premjerministrs.

2004. gada Seima vēlēšanās startēja koalīcijā ar Jauno savienību (sociālliberāļiem), koalīcijas nosaukums bija "Par darba Lietuvu" (*Už darbą Lietuvai*).
Aglomerācija (nozīmju atdalīšana)

**Aglomerācija** ( — 'uzkrāt, pievienot') var būt:
* aglomerācija — vairāku pilsētu vai citu apdzīvotu vietu saplūšanas rezultātā radies veidojums jeb pilsētkopa;
** Rīgas aglomerācija;
** Eiropas aglomerācijas;
** Pasaules aglomerācijas;
* aglomerācija — metalurģijā termisks process rūdas gabalu jeb aglomerāta iegūšanai no sasmalcinātas rūdas un koksa vai antracīta;
* aglomerācija — bioloģijā sīku šūnu, mikrobu vai citu daļiņu kopā salipšana, veidojot rupjāku, makroskopisku daļiņu suspensiju.

## Skatīt arī
* Aglomerāts
Lietuvas Zemnieku un Zaļo savienība

**Lietuvas Zemnieku un Zaļo savienība** (, LVŽS; iepriekš **Lietuvas zemnieku tautinieku savienība**, , LVLS) ir agrāra politiska partija Lietuvā. Tās vadītājs ir Ramūns Karbauskis.

Izveidojusies 2006. gada februārī, mainot nosaukumu divu partiju koalīcijai. 2005. gada Seima vēlēšanās tie startēja ar nosaukumu Zemnieku un Jaunās demokrātijas partijas savienība (*Valstiečių ir Naujosios demokratijos partijų sąjungos*), un sastāvēja no divām partijām — Lietuvas zemnieku partijas (*Lietuvos valstiečių partija*) un Jaunās demokrātijas partijas (*Naujosios demokratijos partija*). Tobrīd partijas līdere bij pirmā neatkarīgās Lietuvas premjere Kazimiera Prunskiene.
Igaunijas politisko partiju uzskaitījums

Šis saraksts uzskaita politiskās partijas Igaunijā. Igaunijā ir vairākpartiju sistēma ar neskaitāmām partijām, kurās neviena partija visticamāk netiks pie varas viena, un partijām ir jāsadarbojas vienai ar otru lai veidotu koalīciju.

**Trekninātas** ir valdošās koalīcijas partijas.

## Atsauces un piezīmes
Gangas gaviāls

**Gangas gaviāls** () ir vienīgais saglabājies gaviālu ģints un gaviālu dzimtas pārstāvis. Tas ir krokodilu kārtas rāpulis ar gariem, šauriem žokļiem. 

Apdzīvo Indijas, Pakistānas, Bangladešas un Mjanmas rajonus.

Gangas gaviālam ir 102 zobi: 54 augšžoklī, 48 apakšžoklī. Purns izskatās trausls, tomēr tas ir bruņots ar asiem zobiem. Gaviāls saķer zivi ar sānisku galvas vēzienu, tad paver muti tā, lai varētu zivi norīt ar galvu pa priekšu. Gaviālu pamatbarība ir zivis, bet tie mēdz ēst arī bezmugurkaulniekus, abiniekus, zīdītāju mazuļus un ūdensputnus.

Gangas gaviāli ir izzūdoša suga. Cilvēki nogalināja tūkstošiem dzīvnieku, lai no viņu ādas pagatavotu somas. Nākamais trieciens sugai bija dambju celtniecība — tika iznīcināti daudzi šo dzīvnieku slēpņi. 1975. gadā bija palikuši mazāk nekā 700 Gangas gaviālu. Indijas valdība toreiz sāka audzēšanas programmas — tika meklētas gavialu ligzdas un olas pārnestas uz audzēšanas stacijām. Nebrīvē izšķīlušies mazuļi bija uzraudzīti un pasargāti no ienaidniekiem. Kad gaviālu mazuļi sasniedza 1,20 metru garumu, tos palaida brīvībā, jo spēja parūpēties par sevi paši.

## Ārējās saites
Kadzuo Išiguro

**Kadzuo Išiguro** (, *Kazuo Ishiguro*; dzimis ) ir japāņu rakstnieks, kopš 1982. gada Apvienotās Karalistes pilsonis. 2017. gadā viņš ieguva Nobela prēmiju literatūrā par "romāniem ar lielu emocionālo spēku, kas atsedz tukšumu zem mūsu iluzorās sajūtas par vienotību ar pasauli."

## Biogrāfija
Kadzuo Išiguro dzimis 1954. gada 8. novembrī Japānas pilsētā Nagasaki okeanogrāfa Šidzuo un viņa sievas Šidzuko Išiguro ģimenē. 1960. gadā, kad Kadzuo bija pieci gadi, ģimene, kurā bija vēl divas meitas, pārcēlās uz Angliju, Sari grāfisti. 1978. gadā Kentas Universitātē (*University of Kent*) Išiguro ieguva bakalaura grādu angļu valodā un filozofijā un 1980. gadā maģistra grādu Īstanglijas Universitātē (*University of East Anglia*). Pašreiz Išiguro dzīvo Londonā ar savu sievu un meitu.

Katrs viņa romāns ir vai nu ticis nominēts kādai prestižai balvai, vai apbalvots ar to. Par nozīmīgu ieguldījumu literatūrā franči rakstniekam piesķīra *[[Chevalier de l'Ordre des Arts et des Lettres]]* ordeni, bet itāļi — *[[Premio Mantova]]*.

## Kadzuo Išiguro darbi
### Romāni
# *“A Pale View of Hills”* (1982)
#* Karaliskās Literatūras biedrības Vinifredas Holtbijas piemiņas godalgas laureāts
#: latviski — **“Tāla kalnu ainava”** (2006), tulkojusi Zane Rozenberga
# *“An Artist of the Floating World”* (1986)
#* Vitbreda labākās gada grāmatas balvas un *Premio Scanno* laureāts, nominēts Bukera prēmijai
#: latviski — **“Gaistošās pasaules mākslinieks”** (2006), tulkojusi Zane Rozenberga
# *“The Remains of the Day”* (1989)
#* Bukera prēmijas laureāts
#* Romāna ekranizācija ar Entoniju Hopkinsu un Emmu Tompsoni galvenajās lomās saņēma 8 Oskara nominācijas
#: latviski — **“Dienas atlikusī daļa”** (2004), tulkojusi Ingūna Beķere
# *“The Unconsoled”* (1995)
#* Čeltenhamas balvas laureāts
#: latviski nav tulkots
# *“When We Were Orphans”* (2000)
#* nominēts Bukera prēmijai
#: latviski — **“Kad mēs bijām bāreņi”** (2004), tulkojusi Maija Andersone
# *“Never Let Me Go”* (2005)
#* nominēts Bukera prēmijai
#: latviski — **“Neļauj man aiziet”** (2006), tulkojusi Karīna Tillberga
# *"The Buried Giant"* (2015)
#: latviski nav tulkots

### Stāsti
# Trīs īsstāsti krājumā *“Introductions 7: Stories by New Writers”* (1981). Tiek uzskatīti par Išiguro debijas literatūrā.

### TV filmu scenāriji
# *“A Profile of Arthur J. Mason”* (translēts TV 1984. gadā), informācija par filmu portālā IMDB
# *“The Gourmet”* (uz TV ekrāniem 1986. gadā), IMDB

### Kinofilmu scenāriji
# *“The White Countess”* (2005), IMDB 
# *“The Saddest Music in the World”* (2003), IMDB 

## Atsauces

## Ārējās saites

* 
* 
*  NHK WORLD (December 2017). Exclusive Interview with Kazuo Ishiguro
Igaunijas Centra partija

**Igaunijas Centra partija** () ir sociāli liberāla politiska partija Igaunijā.

Izveidojusies 1991. gadā no Igaunijas Tautas frontes, kad no tās bija atšķēlušās vairākas citas partijas. Partijas līderis ir Jiri Ratass, bijušais Igaunijas premjerministrs. Iepriekš to ilgstoši vadīja Edgars Savisārs, kādreizējais Tautas frontes vadītājs un bijušais Igaunijas valdības vadītājs (1990—1992), kā arī ekonomikas un komunikāciju ministrs pirmajā Andrusa Ansipa valdībā. Divas reizes ir bijis Tallinas mērs (2001-2004, 2007—2015).

Partija deklarē, ka tā pārstāv Igaunijas vidusšķiras intereses, tomēr liela daļa partijas panākumu vēlēšanās balstījusies uz tās līdera Savisāra harizmas.

Partija ir mēreni eiroskeptiska (2003. gadā partijas vairākums bija pret Igaunijas iestāšanos ES).

Partijai tiek pārmests populisms, bet Savisāram — autoritāras iezīmes, tomēr tā līdz 2007. gadam bija valdošajā koalīcijā. Vēlēšanās Centra partiju atbalstīja arī daļa Igaunijas krievu elektorāta (Igaunijas nepilsoņi drīkst piedalīties pašvaldību vēlēšanās).

## Atsauces

## Ārējās saites
*
Sarkanzaļzilais krāsu modelis

thumbnail|235px|Sarkanā, zaļā un zilā krāsas, kā arī to sajaukumi
**Sarkanzaļzilais krāsu modelis** jeb **RGB krāsu modelis** (no  — 'sarkans-zaļš-zils') ir krāsu modelis attēlu ģenerēšanai ekrānā. Šis krāsu modelis attēlo krāsas kā dažāda spilgtuma sarkanu, zaļu un zilu punktu sajaukumu. Kad spilgtums tiek paaugstināts (visas 3 krāsas tiek 100% izmantotas), rodas baltā krāsa. Savukārt, kad spilgtums tiek samazināts, tiek iegūtas pelēkas nokrāsas.

Sarkanzaļzilais ir aditīvais krāsu modelis, jo tas apraksta pozitīvo attēla veidošanas mehānismu. Praksē (piemēram, fotogrāfijā) tas nozīmē, ka pamatā ir melns fons. RGB krāsu modelis atbilst cilvēka acs redzes mehānismam.

## Atsauces

## Skatīt arī
* Ciānfuksīndzeltenmelnais krāsu modelis
* Pikselis
* Kineskops

## Ārējās saites
Ciānfuksīndzeltenmelnais krāsu modelis

thumb|right|250px|Ciāna(C), fuksīna(M), dzeltena(Y) un melna(K).
thumb|right|250px|Sajaucot visas CMYK krāsas (CMY) teorētiski sanāk melns (K).
**Ciānfuksīndzeltenmelnais** jeb **CMYK krāsu modelis** (no ) ir krāsu modelis, kurā visas krāsas ir aprakstītas kā četru krāsu — ciāna, fuksīna (madžentas), dzeltenas un melnas sajaukums. CMYK krāsu modeli izmanto krāsainu dokumentu drukāšanai ofseta iespiedtehnikā.

Ciānfuksīndzeltenmelnais ir subtraktīvais krāsu modelis, jo tas rezultējošo attēlu apraksta kā atšķirību no baltās krāsas (pilna spektra), tas ir, faktiski kā krāsu negatīvu (ar nosacījumu pie balta pamata) — līdz ar to tas atbilst reālajam procesam, veidojot attēlu ar krāsām uz balta papīra. No CMYK krāsu modelī aprakstīta attēla var ērti noteikt nepieciešamo krāsu daudzumu ofseta drukā u.c. iespiedtehnoloģijās, kas izmanto šādu krāsu dalījumu.

## Skatīt arī
* Sarkanzaļzilais krāsu modelis

## Atsauces

## Ārējās saites
Igaunijas Tautas savienība

**Igaunijas Tautas savienība** (, RL) bija sociāli konservatīva politiska partija Igaunijā. No 2003. līdz 2007. gadam tā bija valdības koalīcijas partija. 2012. gada 24. martā Tautas savienība kopā ar Igaunijas Nacionālo kustību izveidoja Igaunijas Konservatīvo Tautas partiju.

Partija programma bija sociāli konservatīva, un partijas sociālā bāze bija Igaunijas lauku iedzīvotāji. Partija bija mēreni eiroskeptiska.

Partija dibināta 1994. gadā kā **Igaunijas Laucinieku partija** (*Eesti Maarahva Erakond*, EME). Pašreizējo nosaukumu ieguva 1999. gadā. 2000. gadā partija apvienojās ar Igaunijas Lauku savienību (*Eesti Maaliit, EML*) un Igaunijas Pensionāru un ģimeņu partiju (*Eesti Pensionäride ja Perede Erakond, EPPE*).

Partijas līderis līdz 2000. gadam bija bijušais Igaunijas PSR Augstākās padomes priekšsēdētājs un vēlākais (2001—2006) Igaunijas prezidents Arnolds Rītels (*Arnold Rüütel*).
Mjelnirs

thumb|250px|Tors ar Mjelniru (18. gadsimta islandiešu manuskipts)
thumb|right|Moderns Mjelnirs
**Mjelnirs** () skandināvu mitoloģijā ir dieva Tora kaujas veseris vai āmurs. Mests tas vienmēr trāpa mērķī un pēcāk atgriežas pie metēja. Mjelnirs ir nozīmīgākais Tora atribūts. Milži bieži to cenšas nolaupīt vai panākt, kad Tors viņu zemēs ierodas bez tā.

Mjelnirs darināts vai nu no akmens (senākajā tradīcijā) vai dzelzs (Jaunākajā Edā, kur aprakstīts, ka to darinājuši cvergi).

## Mīti

### Mjelnira radīšana

Par Mjelnira radīšanu ir dažādi mīti, taču vispazīstamākā versija saistīta ar Loki, kurš dodas pie rūķiem, kuri dieviem radījuši brīnišķīgus priekšmetus: Odina šķēpu Gungniru, Freijas salokāmo kuģi Skidbladniru, Sivas matus. Loki ar Eitri un viņa brāli Broku sader, ka viņi nespēj uztaisīt tikpat nenovērtējamus priekšmetus kā Ivaldi dēli (ķīlā viņš liek savu galvu).

Eitri ēzē ieliek cūkas ādu un liek brālim pūst, līdz Eitri atnāks un to izņems ārā. Brokam rokā iekož muša, taču viņš turpina pūst. Atgriežas Eitri un no ēzes izņem Freira zelta mežakuili Gullinbursti. Pēc tam Eitri ēzē ieliek zeltu un atkal liek brālim pūst. Šoreiz muša Brokam iekož kaklā, turklāt vēl divreiz stiprāk, taču viņš turpina pūst. Atnācis Eitri no ēzes izņem Draupniru, Odina gredzenu. Tad Eitri ēzē ieliek dzelzi un atkal liek Brokam pūst. Šoreiz muša Brokam iekož acs plakstiņā, un viņš uz īsu brīdi pārtrauc pūst, lai mušu nosistu. Eitri no ēzes izņem Mjelniru, kura rokturis ir mazliet īsāks, nekā Eitri to bija vēlējies (dažkārt Mjelnirs attēlots arī ar saliektu rokturi).

Eitri un Broks derībās uzvar, taču Loki galvu nevar nocirst, jo derībās nav teikts, ka viņi drīkst ievainot kaklu.

### Mjelnira nolaupīšana

Daudzi mīti saistīti ar Mjelnira nolaupīšanu. Vienā no tiem milzis Trims Toram Mjelniru nolaupa un pretī pieprasa dievieti Freiju. Loki ierosina pārģērbt Toru par Freiju, lai viņš tādā izskatā dotos pie Trima. Mielastā par godu kāzām Trims dodas pie līgavas un ieliek viņai Mjelniru klēpī; šajā brīdī Tors norauj masku un milzi nogalina.

## Atsauces
Nāglfars

[thumb|Nāglfars uz [Fēru Salas|Fēru Salu pastmarkas]]
**Nāglfars** () skandināvu mitoloģijā ir kuģis, kas darināts no mirušo nagiem. Ragnaroka laikā Nāglfaru no zemes atbrīvos plūdi, un tajā uz kaujaslauku Vigridu dosies jotuni (saskaņā ar Poētisko Edu Loki vadībā, saskaņā ar Jaunāko Edu — milža Hrima vadībā).

Jaunākajā Edā Snorri Sturlusons mudina neapglabāt mirušos ar neapgrieztiem nagiem, lai kuģis nekļūtu vēl lielāks.
Nīlas krokodils

**Nīlas krokodils** (*Crocodylus niloticus*). Tam ir tumši olīvbrūns līdz pelēks ķermenis ar tumšām šķērsjoslām. Šie krokodili dod priekšroku lielākām upēm, ezeriem un purviem, bet sastopami arī upju grīvās; karstās dienās mēdz iznākt krastā, lai pagozētos saulē. Barojas ar zivīm, antilopēm, zebrām un pat bifeļiem. Reizēm pakampj ligzdojošus putnus vai ievelk ūdenī dzert atnākušos dzīvniekus. Kaut gan pēc dabas šie krokodili ir vientuļnieki, viņi mēdz apvienoties nelielās grupās, lai izdzītu seklumā zivju barus. Tēviņi ieņem individuālās teritorijās, kurās iedibina hierarhiskas attiecības. Mātīte krastā krietni virs jūras līmeņa izrok alu un iedēj tajā 16—80 olas. Šo ligzdas vietu viņa izmanto visu mūžu. Viņa sargā, līdz izšķiļas mazuļi. Kad pienācis šķilšanās laiks, mazuļi čirkst; tad māte viņus izrok, uzmanīgi paņem mutē un pa grupām aiznes līdz ūdenim. Mazuļi turas kopā ar māti 6—8 nedēļas, tad pakāpeniski izklīst. Pirmos 4 vai 5 gadus viņi dzīvo 3 m garās alās. Nīlas krokodilam ir gari žokļi un zobi ir redzami arī tad, ja mute ir aizvērta. Tāpat kā citi krokodili, viņi spēj kost, bet nevar sakošļāt barību — tas sagādā problēmas, kad jāsadala tik liels medījums kā zebra vai bifelis. Nīlas krokodili mēdz izaugt līdz 6 m garumam, bet rekords ir 7,5 m. Nīlas krokodils sastopams gandrīz visā Āfrikas teritorijā — no Ēģiptes dienvidiem līdz Āfrikas dienvidiem, tas nedzīvo vēsākajās teritorijās Āfrikas ziemeļos, kā arī Sahāras tuksnesī.
Poēzijas medus

[thumb|250px|18. gadsimta islandiešu [rokraksts, kurā attēlots Odins izdalām poēzijas medu.]]
**Poēzijas medus** jeb **poēzijas medalus** ( vai *Suttungmjaðar*) skandināvu mitoloģijā ir medus, kas dod gudrību un iedvesmu.

Poēzijas medus izcelsme skaidrota Snorri Sturlusona *Skáldskaparmál* pirmajā daļā, kurā atainota Ēgira un Brāgi saruna. Brāgi Ēgiram izklāsta medus izcelsmi no Kvasīra asinīm un to, kā Odins šo poēzijas medu ieguvis.

## Medus izcelsme un nokļūšana pie Odina

Kvasīrs tika radīts no visu dievu siekalām, tāpēc bija gudrākais no vānu dieviem, taču viņu nogalināja Fjalars un Galars, divi cvergi, kuri pēc tam sajauca viņa asinis ar medu un tās noglabāja; asinis sarūga par medu, kas iedvesmoja dzejniekus.

Vēlāk cvergi nogalināja milža Sutunga vecākus. Sutungs vēlējās rūķiem atriebties, taču tie viņam piedāvāja poēzijas medu. Milzis to aiznesa uz mājām un pavēlēja savai meitai Gunlēdai to sargāt.

Vēlāk medu ieguva Odins, kurš devās pie Sutunga brāļa kalpiem un uzasināja viņu sirpjus, kuri kļuva ārkārtīgi asi. Kalpi vēlējās iegūt galodu, un Odins sacīja, ka to pārdošot tikai par ļoti augstu cenu. Viņš pameta galodu gaisā, un kalpi, to ķerdami, viens otru ar sirpjiem nāvīgi ievainoja. Odins meklēja naktsmājas pie Sutunga brāļa, kurš bija izmisis, ka viņa kalpi viens otru nogalinājuši. Odins piedāvājās strādāt par visiem deviņiem kalpiem, par samaksu prasot padzerties poēzijas medu. to izsniedza āsiem un "tiem, kuri spēj radīt". Sutunga brālis sacīja, ka viņam uz medu neesot tiesību, bet ka viņš varētu palīdzēt Odinam mēģināt to iegūt.

Odins vienu vasaru strādāja deviņu kalpu vietā, un, pienākot ziemai, prasīja algu. Kopā ar milzi viņš devās uz Sutunga mājām, taču Sutungs atteicās dot medu. Odins ierosināja medu iegūt ar viltu. Viņš iedeva Sutunga brālim urbi Rati, lai tas izurbtu caurumu klintī, aiz kuras glabājās medus. Tad viņš pārvērtās par čūsku un ieslīdēja caurumā. Sutunga brālis saprata, ka apkrāpts un dūra ar urbi caurumā, taču netrāpīja. Odins devās pie Gunlēdas, kura sargāja medu. Viņš ar viņu pavadīja trīs naktis, par kurām viņa viņam piesolīja trīs malkus dzēriena. Odins trijos malkos iztukšoja medus krājumus, pārvērtās par ērgli un aizlidoja uz Asgardu.

Odins medu izsniedz āsiem, valkīrām mirušo varoņu atdzīvināšanai un "tiem, kuri spēj radīt".
Belfāsta

**Belfāsta** (, ) ir ostas pilsēta Apvienotajā Karalistē. Tā ir lielākā pilsēta Ziemeļīrijā un ir tās galvaspilsēta. Otrā lielākā Īrijas salas pilsēta.

Pilsētas iedzīvotāji gandrīz vienādi sadalās protestantos (unionistos) un katoļos (nacionālistos). Kopš 1960. gadu beigām, kad Ziemeļīrijā sākās nopietnas kopienu sadursmes, pilsēta ir sadalīta katoļu un protestantu rajonos, ieeja kuros pretējās puses pārstāvjiem bieži vien faktiski ir liegta. Protestanti pārsvarā apdzīvo pilsētas austrumu rajonus, bet katoļi — pilsētas rietumus. Lai izvairītos no sadursmēm, bieži varas iestādes pretējo pušu apdzīvotos rajonus ir atdalījušas ar mūriem.

Vārds Belfāsta ir radies no īru valodas vārdiem — *Béal Feirste*, kas nozīmē "smilšains sēklis upes grīvā". Kaut arī pilsētas apkārtnē cilvēki dzīvojuši gadu tūkstošiem, pilsēta radās 17. gadsimtā kā ieceļojošo angļu un skotu apmetne. Pilsēta attīstījās kā tirdzniecības centrs, bet 18. un 19. gadsimtā kļuva par svarīgu rūpniecības centru. 19. gadsimta beigās Belfāstas kuģubūves rūpnīca *[[Harland and Wolff]]* bija viena no lielākajām pasaulē. Šajā rūpnīcā 1911. gadā tika uzbūvēts pasažieru laineris Titāniks. Pēc Īrijas Brīvvalsts nodibināšanās Belfāsta līdz ar Olsteras provinces lielāko daļu palika Apvienotās Karalistes sastāvā, un Belfāsta kļuva par Ziemeļīrijas galvaspilsētu. Otrā pasaules kara laikā pilsēta smagi cieta vācu aviācijas uzlidojumos.

## Cilvēki
Belfāstā dzimuši:

* Gerijs Adamss (*Gerry Adams*; 1948), politiķis;
* Džoselīna Bella Barnela (*Jocelyn Bell Burnell*; 1943), astrofiziķe;
* Džons Stjūarts Bells (*John Stewart Bell*; 1928—1990), fiziķis;
* Tonijs Benkss (*Tony Banks*; 1943—2006), politiķis;
* Džordžs Bests (*George Best*; 1946—2005), futbolists;
* Kenets Brana (*Kenneth Branagh*; 1960), aktieris un kinorežisors;
* Tomass Endrūss (*Thomas Andrews*), ķīmiķis;
* Deivs Finlejs (*Dave Finlay*; 1958), cīkstonis;
* Džeimss Golvejs (*James Galway*; 1939), flautists;
* Kīrens Haindzs (*Ciarán Hinds*; 1953), aktieris;
* Haīms Hercogs (*Chaim Herzog*; 1918—1997), Izraēlas politiķis;
* Deivids Holmss (*David Holmes*; 1969), mūziķis;
* Meirīda Magvaira (*Mairead Maguire*; 1943), aktīviste;
* Klaivs Steiplss Lūiss (*C. S. Lewis*; 1898—1963), rakstnieks;
* Mērija Makalēzija (*Mary McAleese*; 1951), Īrijas politiķe;
* Aleksandrs Makdonels (*Alexander McDonnell*; 1798—1835), šahists;
* Vens Morisons (*Van Morrison*; 1945), dziedātājs;
* Gerijs Mūrs (*Gary Moore*; 1952), ģitārists;
* Ovens Nolans (*Owen Nolan*; 1972), Kanādas hokejists;
* Stīvens Rejs (*Stephen Rea*; 1946), aktieris;
* Viljams Tomsons (lords Kelvins) (*William Thomson, 1st Baron Kelvin*; 1824—1907), fiziķis;
* Normans Vaitsaids (*Norman Whiteside*; 1965), futbolists;
* Džons Votsons (*John Watson*; 1946), Formula 1 pilots;
* Betija Viljamsa (*Betty Williams*; 1943), aktīviste.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Tīmekļa vietne
Aptvere

[thumb|right|300px|''en-bloc'' aptveres ievietošana ierocī [M1 Garand|''M1 Garand'']]

**Aptvere** (būtībā tā ir patronu ietvars — metāla rāmis vai rezervuārs, kas ietver patronas) ir ierīce, kas tiek iestumta šaujamieroča magazīnā, lai pielādētu to vienā darbībā. No aptverēm pielādējamiem šaujamieročiem, tādiem kā, piemēram, *[[M1 Garand]]*, tā ir nepieciešama normālai darbībai — tas nevar ielādēt patronas brīvi, bez aptveres.

## Raksturojums

Aptvere ir atšķirīga no magazīnas. Šie termini nav aizstājami. Aptvere ir ierīce, kas ielādē patronas magazīnā (tās funkcija ir saturēt lodes), nevis ierīce, kas padod patronas šaujamierocī, kas ir magazīnas funkcija. Aptveru konstrukcija un tajās ievietojamo patronu skaits ir atkarīgs no konkrētā ieroča konstrukcijas, izmantojamo patronu tipa un magazīnas tilpuma. Citas lādēšanas ierīces, kas lieto vārdu „aptvere”, ir „striptīza” aptvere un revolvera aptvere.
Limbažu rajons

**Limbažu rajons** bija administratīvā iedalījuma vienība LPSR (1949-1962, 1967-1990) un Latvijas Republikas (1990-2009) sastāvā. Tas atradās Vidzemes ziemeļrietumos un robežojās ar Rīgas rajonu, Cēsu rajonu, Valmieras rajonu, Igauniju un Rīgas līci. Limbažu rajona centrs bija Limbažu pilsēta.

## Izveide un reorganizācija
1949. gada 31. decembra LPSR administratīvi teritoriālās reformas rezultātā **[[Limbažu apriņķis]]** tika sadalīts Alojas un Limbažu rajonos. 1952. - 1953. gadā Limbažu rajons ietilpa Rīgas apgabalā. 1956. gadā Alojas rajonu pievienoja Limbažu rajonam. No 1962. līdz 1967. gadam Limbažu rajons bija pievienots Valmieras rajonam. Pēc Latvijas Republikas atjaunošanas 1990. gadā Limbažu rajona ciemi tika pārdēvēti par pagastiem.

## Teritoriālais iedalījums (1983)
### Pilsētas
* Ainaži ar lauku teritoriju, 
* Limbaži,
* Salacgrīva ar lauku teritoriju.

### Pilsētciemati
* Aloja ar lauku teritoriju,
* Staicele ar lauku teritoriju.

### Ciemi
Ārciema - Braslavas - Brīvzemnieku - Katvaru - Lēdurgas- Liepupes - Limbažu - Salacas - Skultes - Umurgas - Vidrižu - Viļķenes.

## Teritoriālais iedalījums (2008)
### Pilsētas
* Ainaži ar lauku teritoriju, 
* Aloja ar lauku teritoriju,
* Limbaži,
* Salacgrīva ar lauku teritoriju,
* Staicele ar lauku teritoriju

### Pagasti
Braslavas pagasts - Brīvzemnieku pagasts - Katvaru pagasts - Liepupes pagasts - Lēdurgas pagasts - Limbažu pagasts - Pāles pagasts - Skultes pagasts - Umurgas pagasts - Vidrižu pagasts - Viļķenes pagasts.

## Iedzīvotāji
### Iedzīvotāju skaita izmaiņas

## Likvidācija
Saskaņā ar 1998. gadā pieņemto "Administratīvi teritoriālās reformas likumu"  un 2008. gada "Administratīvo teritoriju un apdzīvoto vietu likumu"  2009. gada 1. jūlijā Limbažu rajons tika likvidēts un tā teritorijā izveidoti šādi novadi:
* **[[Alojas novads]]** 
* **[[Limbažu novads (2009—2021)|Limbažu novads]]**
* **[[Salacgrīvas novads]]**
* **[[Krimuldas novads]]**, kurā Limbažu rajona Lēdurgas pagasts tika apvienots ar Rīgas rajona Krimuldas pagastu.

## Atsauces
Madonas rajons

**Madonas rajons** bija administratīvā iedalījuma vienība LPSR (1949—1990) un Latvijas Republikas (1990—2009) sastāvā. Tas atradās Vidzemes dienvidaustrumos un robežojās ar Cēsu rajonu un Gulbenes rajonu ziemeļos, Balvu rajonu un Rēzeknes rajonu austrumos, Preiļu rajonu, Jēkabpils rajonu un Aizkraukles rajonu dienvidos un Ogres rajonu rietumos. Madonas rajonā atradās Latvijas augstākais kalns — Gaiziņkalns.

## Izveide un reorganizācija
1949. gada 31. decembra administratīvi teritoriālās reformas rezultātā **[[Madonas apriņķis]]** tika sadalīts Cesvaines un Madonas rajonos. 1952. — 1953. gadā Madonas rajons ietilpa Rīgas apgabalā. 1956. gadā Madonas rajonam pievienoja sadalītā Cesvaines rajona dienvidu daļu, bet 1959. gadā Ērgļu rajonu. 1963. gadā Madonas rajonam pievienoja Rēzeknes rajona Varakļānu pilsētu un Stirnienes ciemu, izņemot kolhoza «1. maijs» teritoriju. Pēc Latvijas Republikas atjaunošanas 1990. gadā Madonas rajona ciemi tika pārdēvēti par pagastiem.

## Teritoriālais iedalījums (1983)

### Pilsētas
* Madona
* Varakļāni

### Pilsētciemati
* Cesvaine ar lauku teritoriju
* Ērgļi ar lauku teritoriju
* Lubāna

### Ciemi
Aronas — Barkavas — Bērzaunes — Dzelzavas — Indrānu — Jumurdas — Kalsnavas — Lazdonas — Liezēres — Ļaudonas — Mārcienas — Murmastienes — Ošupes — Pamatu — Praulienas — Sarkaņu — Sausnējas — Varakļānu — Vestienas.

## Teritoriālais iedalījums (2008)

### Pilsētas
* Cesvaine ar lauku teritoriju
* Lubāna
* Madona
* Varakļāni

### Pagasti
Aronas pagasts — Barkavas pagasts — Bērzaunes pagasts — Dzelzavas pagasts — Ērgļu pagasts — Indrānu pagasts — Jumurdas pagasts — Kalsnavas pagasts — Lazdonas pagasts — Ļaudonas pagasts — Liezēres pagasts — Mārcienas pagasts — Mētrienas pagasts — Murmastienes pagasts — Ošupes pagasts — Praulienas pagasts — Sarkaņu pagasts — Sausnējas pagasts — Varakļānu pagasts — Vestienas pagasts.
## Iedzīvotāji
### Iedzīvotāju skaita izmaiņas

## Likvidācija
Saskaņā ar 1998. gadā pieņemto "Administratīvi teritoriālās reformas likumu" un 2008. gada "Administratīvo teritoriju un apdzīvoto vietu likumu" 2009. gada 1. jūlijā Madonas rajons tika likvidēts un tā teritorijā izveidoti

* **[[Cesvaines novads]]**
* **[[Ērgļu novads]]**
* **[[Lubānas novads]]**
* **[[Madonas novads (2009—2021)|Madonas novads]]**
* **[[Varakļānu novads]]**.

## Atsauces
Preiļu rajons

**Preiļu rajons** bija administratīvā iedalījuma vienība LPSR (1949-1990) un Latvijas Republikas (1990-2009) sastāvā. Tas atradās Latgales dienvidrietumos un robežojās ar Madonas rajonu, Rēzeknes rajonu, Krāslavas rajonu, Daugavpils rajonu un Jēkabpils rajonu.

## Izveide un reorganizācija
1949. gada 31. decembra administratīvi teritoriālās reformas rezultātā **[[Daugavpils apriņķis]]** tika sadalīts Daugavpils, Krustpils, Līvānu un Preiļu rajonos. 1952. - 1953. gadā Preiļu rajons ietilpa Daugavpils apgabalā. 1959. gadā Preiļu rajonam tika pievienots Līvānu rajons. Pēc Latvijas Republikas atjaunošanas 1990. gadā Preiļu rajona ciemi tika pārdēvēti par pagastiem.

## Teritoriālais iedalījums (1983)
### Pilsētas
* Līvāni
* Preiļi
### Ciemi
Aglonas - Aizkalnes - Galēnu - Jersikas - Pelēču - Preiļu - Rauniešu - Riebiņu - Rožkalnu - Rožupes - Rudzētu - Rušonu - Saunas - Silajāņu - Stabulnieku - Turku - Upenieku - Upmalas - Vārkavas.

## Teritoriālais iedalījums (2008)
### Pilsētas
* Līvāni
* Preiļi

### Novadi
* Līvānu novads
** Līvānu pilsēta
** Rožupes pagasts
** Turku pagasts
* Preiļu novads
** Preiļu pilsēta
** Aizkalnes pagasts
** Preiļu pagasts
* Riebiņu novads 
** Galēnu pagasts
** Riebiņu pagasts
** Rušonas pagasts
** Silajāņu pagasts
** Sīļukalna pagasts
** Stabulnieku pagasts
* Vārkavas novads
** Rožkalnu pagasts
** Upmalas pagasts

### Pagasti
* Aglonas pagasts 
* Jersikas pagasts
* Pelēču pagasts
* Rudzātu pagasts 
* Saunas pagasts 
* Sutru pagasts

## Iedzīvotāji
### Iedzīvotāju skaita izmaiņas

## Likvidācija
Saskaņā ar 1998. gadā pieņemto "Administratīvi teritoriālās reformas likumu"  un 2008. gada "Administratīvo teritoriju un apdzīvoto vietu likumu"  2009. gada 1. jūlijā Preiļu rajons tika likvidēts un tā teritorijā izveidoti šādi novadi:
* **[[Aglonas novads]]**
* **[[Līvānu novads]]** 
* **[[Preiļu novads (2000—2021)|Preiļu novads]]**
* **[[Riebiņu novads]]** 
* **[[Vārkavas novads]]**.

## Ārējās saites
* Preiļu rajona padomes mājas lapa 
* Latgales reģiona portāls

## Atsauces
Bauskas rajons

**Bauskas rajons** bija administratīvā iedalījuma vienība LPSR (1949-1990) un Latvijas Republikas (1990-2009) sastāvā. Tas atradās Zemgales dienvidaustrumos un robežojās ar Jelgavas rajonu, Rīgas rajonu, Ogres rajonu, Aizkraukles rajonu un Lietuvu. Bauskas rajona centrs bija Bauska.

## Izveide un reorganizācija
1949. gada 31. decembra administratīvi teritoriālās reformas rezultātā **[[Bauskas apriņķis]]** tika pārdēvēts par Bauskas rajonu. 1952. - 1953. gadā Bauskas rajons ietilpa Rīgas apgabalā. No 1962. līdz 1967. gadam Bauskas rajonam bija pievienota daļa no Jelgavas rajona. Pēc Latvijas Republikas atjaunošanas 1990. gadā Bauskas rajona ciemi tika pārdēvēti par pagastiem.

## Teritoriālais iedalījums (1983)
### Pilsētas
* Bauska
### Pilsētciemats
* Iecava ar lauku teritoriju

### Ciemi
Bārbeles - Brunavas - Ceraukstes - Codes - Dāviņu - Gailīšu - Īslīces - Mežotnes - Pilsrundāles - Skaistkalnes - Stelpes - Svitenes - Vecsaules - Vecumnieku - Viesturu

## Teritoriālais iedalījums (2008)
### Pilsētas
* Bauska
### Novadi
* Iecavas novads
### Pagasti
Bārbeles pagasts - Brunavas pagasts - Ceraukstes pagasts - Codes pagasts - Dāviņu pagasts - Gailīšu pagasts - Īslīces pagasts - Mežotnes pagasts - Rundāles pagasts - Skaistkalnes pagasts - Stelpes pagasts - Svitenes pagasts - Vecsaules pagasts - Vecumnieku pagasts - Viesturu pagasts
## Iedzīvotāji
### Iedzīvotāju skaita izmaiņas

## Likvidācija
Saskaņā ar 1998. gadā pieņemto "Administratīvi teritoriālās reformas likumu"  un 2008. gada "Administratīvo teritoriju un apdzīvoto vietu likumu"  2009. gada 1. jūlijā Bauskas rajons tika likvidēts un tā teritorijā izveidoti šādi novadi:
* **[[Bauskas novads (2009—2021)|Bauskas novads]]**
* **[[Iecavas novads]]** 
* **[[Rundāles novads]]**
* **[[Vecumnieku novads]]**.

## Skatīt arī
* Latvijas administratīvais iedalījums (2009)

## Atsauces
Jelgavas rajons

**Jelgavas rajons** bija administratīvā iedalījuma vienība LPSR (1949-1962, 1967-1990) un Latvijas Republikas (1990-2009) sastāvā. Tas atradās Zemgales vidū un robežojās ar Dobeles rajonu, Tukuma rajonu, Rīgas rajonu, Bauskas rajonu un Lietuvu. Rajona padome atradās Jelgavā, kaut pati Jelgavas pilsēta neietilpa rajonā.

## Izveide un reorganizācija
1949. gada 31. decembra administratīvi teritoriālās reformas rezultātā **[[Jelgavas apriņķis]]** tika sadalīts Auces, Dobeles, Elejas un Jelgavas rajonos. 1952. - 1953. gadā Jelgavas rajons ietilpa Rīgas apgabalā. 1956. gadā Elejas rajonu pievienoja Jelgavas rajonam. No 1962. gada 18. decembra līdz 1967. gada 10. janvārim Jelgavas rajons bija sadalīts un tā teritorija ietilpa Dobeles rajonā un Bauskas rajonā. Pēc Latvijas Republikas atjaunošanas 1990. gadā Jelgavas rajona ciemi tika pārdēvēti par pagastiem.

## Teritoriālais iedalījums (1983)
### Pilsētciemati
* Eleja ar lauku teritoriju
* Kalnciems ar lauku teritoriju
* Ozolnieki ar lauku teritoriju

### Ciemi
Ausmas - Cenu - Glūdas - Jaunsvirlaukas - Lielplatones - Līvbērzes - Platones - Sesavas - Sidrabenes - Svētes - Valgundes - Vircavas - Zaļenieku

## Teritoriālais iedalījums (2008)
### Pilsēta
Kalnciems ar lauku teritoriju

### Novadi
* Ozolnieku novads
** Cenu pagasts
** Ozolnieku pagasts
* Valgundes novads

### Pagasti
Glūdas pagasts - Elejas pagasts - Jaunsvirlaukas pagasts - Lielplatones pagasts - Līvbērzes pagasts - Platones pagasts - Sesavas pagasts - Sidrabenes pagasts - Svētes pagasts - Vilces pagasts - Vircavas pagasts - Zaļenieku pagasts

## Iedzīvotāji
### Iedzīvotāju skaita izmaiņas

## Likvidācija
Saskaņā ar 1998. gadā pieņemto "Administratīvi teritoriālās reformas likumu"  un 2008. gada "Administratīvo teritoriju un apdzīvoto vietu likumu"  2009. gada 1. jūlijā Jelgavas rajons tika likvidēts un tā teritorijā izveidoti šādi novadi:
* **[[Jelgavas novads (2009—2021)|Jelgavas novads]]**
* **[[Ozolnieku novads]]**.
Kā iepriekš, Jelgavas pilsēta (republikas pilsēta) kļuva par ārpusteritoriālu Jelgavas novada centru.

## Skatīt arī
* Latvijas administratīvais iedalījums (2009)

## Piezīmes
* 1 Kopējais iedzīvotāju skaits ieskaitot Jelgavas pilsētu. 2007. gada 1. janvāra dati.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Jelgavas rajona vēsture