open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Vitālijs Ščerbo

**Vitālijs Ščerbo** (, ; dzimis ) ir bijušais PSRS baltkrievu vingrotājs.

Piedalījies divās Olimpiskajās spēlēs (1992, 1996). 1992. gadā Barselonā viņš, pārstāvēdams apvienoto komandu, izcīnīja sešas zelta medaļas: komandu sacensībās, individuālajā daudzcīņā, vingrojumos uz zirga, riņķiem, kā arī līdztekās un atbalsta lēcienā. V. Ščerbo bija visvairāk medaļas Barselonas Olimpiskajās spēlēs izcīnījušais sportists. Ar izcīnītām piecām zelta medaļām individuālajās sacensībās viņš ierindojas pirmajā vietā (kopā ar Ēriku Heidenu un Maiklu Felpsu) starp vienās Olimpiskajās spēlēs visvairāk medaļas izcīnījušajiem sportistiem (individuālajās sacensībās). Tāpat viņš uzstādīja rekordu, izcīnot četras zelta medaļas vienā dienā. 1996. gada Atlantas Olimpiskajās spēlēs baltkrievu sportists izcīnīja četras bronzas medaļas: individuālajā daudzcīņā, atbalsta lēcienā, līdztekās un vingrojumā uz riņķiem. Tāpat ar panākumiem startējis Pasaules čempionātā, kur 12 reizes kļuva par čempionu, kā arī Eiropas čempionātos izcīnījis deviņas uzvaras.

## Atsauces

## Ārējās saites
Sirakūzas

**Sirakūzas** (, ; ) ir pilsēta Itālijā, Sicīlijas austrumu krastā. Tā ir Sirakūzu provinces administratīvais centrs. Pilsētu aptuveni 734. gadā p.m.ē. dibināja senie grieķi no Korintas ar nosaukumu *Συρακοῦσαι* (*Syrakoúsai*). Pilsētā joprojām ir atrodami daudzi seno grieķu kultūras elementi, piemēram, amfiteātri un arhitektūra. Pilsētas vēsturiskais centrs ir iekļauts UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā.

Senās Sirakūzas ir slavenā grieķu filozofa Arhimēda dzimšanas vieta. Šajā pilsētā dzimusi arī kristietībā zināmā mocekle Svētā Lūcija, kā arī Romas pāvests Stefans III.

## Atsauces

## Ārējās saites
Intelsat 18

***Intelsat 18*** ir Luksemburgā bāzēta uzņēmuma *[[Intelsat]]* sakaru pavadonis, kas palaists 2011. gada oktobrī. Tas paredzēts sakaru nodrošināšanai klientiem Klusā okeāna reģionā.

Pavadoni izgatavojusi ASV kompānija *[[Orbital Sciences Corporation]]* uz platformas *[[Star-2.4]]* bāzes. Tam ir 24 C-joslas un 12 Ku joslas raidītāji. 

*Intelsat 18* tika palaists  21:00:02 UTC ar nesējraķeti *[[Zenit-2SB]]* no Baikonuras kosmodroma 45. starta laukuma. 03:34:29 UTC pavadonis tika atdalīts no dzinējbloka *Blok DM-SLB*.

*Intelsat 18* tika novietots ģeostacionārajā orbītā punktā 180° austrumu garuma, kur tas nomainīja *[[Intelsat 701]]*. 15. novembrī, pēc pārbaudēm un izmēģinājumiem *Orbital Sciences* nodeva pavadoni ekspluatācijā operatoram *Intelsat*.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Orbital Sciences: Intelsat 18 
* Gunter's Space Page: Intelsat 18
Rīgas aplenkums (1656)

**1656. gada Rīgas aplenkums** no 1656. gada 22. augusta līdz 5. oktobrim bija pirmais Krievijas caristes mēģinājums iekarot Rīgas pilsētu un pakļaut Daugavas ūdensceļu Otrā Ziemeļu kara laikā.

## Vēsture

Rīgas aplenkums sākās 22. augustā, un pilsētu aizstāvēja ap 10 000 vīru, to starpā 2000 jātnieku. Uzbrucēju bija ap 30 000, to skaitā ap 8000 tatāru, kalmiku un kazaku jātnieku. Galvenā kara apmetne tika izvietota tagadējā Ķengaraga apkaimē, krievi ieņēma arī Kobronskansti Daugavas kreisajā pusē. Galvenie uzbrukumi cietoksnim bija trīs vietās - pie Rīgas pils, pie Pirts bastiona un pie Mārstaļu vārtiem, kur aizstāvju artilērija nodarīja uzbrucējiem lielus zaudējumus. Cars Aleksejs Mihailovičs, kas vadīja aplenkumu, pavēlēja rakt ierakumus arvien tuvāk pilsētai un 18 lielgabalu baterijas tika pievirzītas arvien tuvāk nocietinājumiem. Lai arī krieviem izdevās ieņemt divus zemes vaļņus un lielgabali tika novietoti uz vēlāk nolīdzinātā Kubes kalna (tagad - Esplanādes laukums), tomēr Rīgas cietoksnis bija neieņemams, un 5. oktobrī tika dota pavēle atkāpties.

## Skaņdarbs
Rīgas komponists Johans Valentīns Mēders (*Meder*, 1649–1719) 1684. gadā sacerēja skaņdarbu "Ko gan kurn tas cilvēks?" (lejasvācu: *"Wie murren denn die Leut’?"*) pateicībā par Rīgas atbrīvošanu no maskaviešu aplenkuma 1656. gada rudenī. Skaņdarba rokraksts pēc Lielā Ziemeļu kara nonāca Zviedrijā un šodien kā viens no Dībena kolekcijas autogrāfiem glabājas Upsālas Universitātes bibliotēkā (*S-Uu, vok.mus.i hs. 28:9*).

## Atsauces
Stāvus pacēlies cilvēks

**Stāvus pacēlies cilvēks** jeb **stāvstājas  cilvēks**, arī **stāvus ejošais cilvēks** (*Homo erectus*), bija viens no mūsdienu cilvēku senčiem, kas dzīvoja pleistocēna epohas agrīnajā un vidējā periodā.  

Vidējā pleistocēna epohā pirms aptuveni 930 000 līdz 813 000 gadiem šo cilvēku skaits samazinājās līdz aptuveni 1280 īpatņiem, ko skaidro ar klimata pārmaiņām Āfrikā. Par to liecina arī cilvēku fosiliju trūkums šajā periodā. 

## Atsauces
Lonthaņas starptautiskā lidosta

**Lonthaņas starptautiskā lidosta** () ir lidosta Vjetnamā, kuru plānots nodots ekspluatācijā 2020. gadā. To pašlaik ceļ aptuveni 40 km uz ziemeļaustrumiem no Hošiminas, Donnajas provincē, Vjetnamas dienvidos. Lidostai būs viens skrejceļš un četri termināļi. Pašlaik Hošiminas apkārtnē ir tikai viena starptautiskā lidosta: Tanšonņatas starptautiskā lidosta, kura 2010. gadā apkalpoja 15,5 miljonus pasažierus. Lonthaņas lidosta tiek celta, jo Tanšonņatas lidosta ir novecojusi (tā ir celta Vjetnamas kara laikā).
ASV Kapitolijs

**Amerikas Savienoto Valstu Kapitolijs** () ir klasiskās arhitektūras stilā celta ēka, kas ir ASV Kongresa sanāksmes vieta. Tas atrodas Vašingtonā, ASV. Lai arī tas nekad nav bijis Vašingtonas ģeogrāfiskajā centrā, tas tika izvēlēts kā centrs, kad Vašingtonas plānošanas laikā vajadzēja sadalīt pilsētu četros kvadrantos. Tās arhitekts ir Viljams Torntons, tā būvniecība tika sākta . Ēkai ir pieci stāvi.

## Atsauces

## Ārējās saites

*
AsiaSat 7

***AsiaSat 7*** ir Honkongas kompānijas *[[AsiaSat|Asia Satellite Telecommunications Co. Ltd.]]* (pazīstamas kā *AsiaSat*) sakaru pavadonis. Kosmisko aparātu palaida . *AsiaSat 7* sniedz sakaru pakalpojumus Āzijas Klusā okeāna reģionā. To izgatavojusi kompānija Space Systems/Loral.

2009. gadā *Space Systems/Loral* un *AsiaSat* paziņoja, ka tiks izgatavots jauns pavadonis, **AsiaSat 5C,** kas kalpotu kā AsiaSat 5 rezerve. 2010. gada sākumā tas tika pārdēvēts par *AsiaSat 7*.

Pavadonis izgatavots uz *Space Systems/Loral* platformas 1300 bāzes. 
*AsiaSat 7* ir 28 C-joslas un 17 Ku joslas raidītāji, kā arī Ka joslas aparatūra.

*AsiaSat 7* tika palaists  19:10:33 UTC ar nesējraķeti Proton-M/Briz-M no Baikonuras kosmodroma. 
Dzinējbloks *Briz-M* veica dzinēju četru iedarbināšanu shēmu. Pavadonis no *Briz-M* atdalījās 04:23:18 UTC. Tālāka ģeostacionārās orbītas sasniegšana divu nākamo dienu laikā notika ar *AsiaSat 7* dzinējiem.

*AsiaSat 7* atrodas ģeostacionārajā orbītā punktā 105,5° austrumu garuma. Tur tas 2014. gadā pārņems pavadoņa AsiaSat 3S funkcijas.

## Atsauces

## Ārējās saites
* AsiaSat 7 *AsiaSat* 
* AsiaSat 5, 7 *Space Systems/Loral* vietnē 
* AsiaSat 5, 7 *Gunter Dirk Krebs*
Daņiils Markovs

**Daņiils Markovs** (; dzimis 1976. gada 30. jūlijā) ir bijušais krievu hokejists, aizsargs, Krievijas hokeja izlases dalībnieks. Karjeras laikā aizvadījis 538 spēles dažādos Nacionālās hokeja līgas klubos. Pārējo karjeru aizvadījis Krievijas Superlīgā un Kontinentālajā hokeja līgā. Izlases sastāvā izcīnījis 2002. gada olimpisko spēļu bronzas medaļas, kļuvis par 2008. gada pasaules čempionu.

## Spēlētāja karjera
Savu profesionālā spēlētāja karjeru Markovs uzsāka 1993. gadā, kad pievienojās Starptautiskās hokeja līgas kluba Maskavas "Spartak" rindām. Klubā viņš spēlēja līdz pat 1996.—97. sezonas vidum, kad pārcēlās uz Ziemeļameriku.

Jau 1997.—98. sezonā Daņiils debitēja NHL, aizvadot 25 spēles Toronto "Maple Leafs" rindās. 2001. gada vasarā Markovs tika aizmainīts uz Fīniksas "Coyotes" vienību, tās sastāvā aizvadot nākamās divas sezonas. 2003.—04. sezonu Markovs uzsāka Karolīnas "Hurricanes" rindās, taču sezonas gaitā tika aizmainīts uz Filadelfijas "Flyers". 2004.—05. NHL sezonas lokauta laikā Markovs spēlēja Čehovas "Vitjaz" rindās Krievijas Superlīgā, taču tad atgriezās NHL, pievienojoties Našvilas "Predators" rindām. 2006.—07. sezonu Markovs aizvadīja Detroitas "Red Wings", taču tad atgriezās Eiropā. Kopumā NHL Markovs aizvadīja 538 spēles, tajās gūstot 147 rezultativitātes punktus.

2007. gada vasarā Markovs pievienojās Maskavas "Dinamo" vienībai, tās sastāvā aizvadot nākamās trīs sezonas. 2010.—11. sezonu Markovs uzsāka Čehovas "Vitjaz", taču sezonas gaitā pievienojās Sanktpēterburgas SKA. Tiesa, 2011. gada vasarā Daņiils atgriezās Čehovā. Turpmākajās sezonās Markovs īslaicīgi spēlēja arī Magņitogorskas "Metallurg" un Maskavas CSKA sastāvā, līdz 2013. gada novembrī no CSKA rindām tika atbrīvots, tādējādi noslēdzot profesionāļa karjeru.

Krievijas izlases rindās Markovs spēlējis 2002. un 2006. gada olimpisko spēļu turnīros, 2002. gadā izcīnot bronzas medaļas, kā arī 1998. un 2008. gada Pasaules čempionātos, 2008. gadā kopā ar izlasi izcīnot čempionu titulu.

## Ārējās saites
Zoja Dešanela

**Zoja Klēra Dešanela** (*Zooey Claire Deschanel*, ; dzimusi  Losandželosā, Kalifornijas štatā, ASV) ir amerikāņu aktrise, modele, dziedātāja, dziesmu autore un mūziķe. Kā aktrise debitējusi 1999. gada filmā *[[Mumford (filma)|Mumford]]*. Pēc tam filmējusies tādās filmās kā "Gandrīz slaveni" (2000), "Elfs" (2003), "Galaktikas ceļvedis stopētājiem" (2005), "Laukā no ligzdas" (2006), "Tilts uz Terabitiju" (2007), "Notikums" (2008), "Vienmēr jā" (2008) un "500 vasaras dienas" (2009). Par lomu seriālā "Jauniņā" ir tikusi nominēta Zelta globusa balvai*.

Viņas tēvs ir [[Amerikas Kinoakadēmijas balva]]i nominētais kinooperators un režisors Kalebs Dešanels, māte — aktrise [[Mērija Džo Dešanela]]. Viņai ir vecākā māsa — aktrise [[Emilija Dešanela]]. Zojas vecvectēvs ir 11. [[Francijas prezidents]] [[Pols Dešanels]]. Grupas *She & Him'' sastāvā izdevusi vairākus studijas albumus.

## Atsauces

## Ārējās saites
Žilbērs di Motjē de Lafajets

**Marī Žozefs Pols Īvs Rošs Žilbērs di Motjē, marķīzs de Lafajets** (; dzimis , miris ), biežāk pazīstams kā **Lafajets** (), bija franču aristokrāts un ģenerālis. Piedalījās ASV Neatkarības karā, Franču revolūcijā un Jūlija revolūcijā. Cilvēka un pilsoņa tiesību deklarācijas (*Déclaration des droits de l'Homme et du Citoyen*) autors. Lafajets ir arī Francijas nacionālo krāsu — trikolora — autors. Lafajeta vārdā ASV nosauktas pilsētas, kuģi un parki (tai skaitā parks pie Baltā nama Vašingtonā).

## Biogrāfija
Dzimis augstmaņa ģimenē. 1759. gadā tēvs Vestfālenē krita Septiņgadu karā. 1770. gadā mira arī māte un Lafajets saņēma bagātu mantojumu.

1777. gadā, pretēji karaļa aizliegumam, ar paša iegādātu kuģi devās uz ASV, lai piedalītos cīņās pret britiem un 13. jūnijā ieradās Džordžtaunā. Amerikas revolūcijas laikā Lafajets bija Kontinentālās armijas ģenerālmajors Džordža Vašingtona vadībā. Kara laikā uz kādu laiku atgriezās Francijā, lai organizētu atbalstu ASV. Atgriežoties kaujas laukā, piedalījās izšķirošajā Jorktaunas kaujā 1781. gadā, kas faktiski nodrošināja amerikāņu/franču uzvaru karā.

1788. gadā atgriezās Francijā. Tajā pašā gadā piedalījās Notabļu asamblejas darbā, kas centās atrisināt valsts finanšu krīzi. Lafajets ierosināja sasaukt Ģenerālštatus un 1789. gadā tie tika sasaukti. 1789. gada 13. jūnijā viņš kļuva par Ģenerālštatu viceprezidentu. 14. jūnijā tika ieņemta Bastīlija. 15. jūnijā, lai uzturētu kārtību, tika nodibināta Nacionālā gvarde (*la Garde nationale*), un Lafajets kļuva par tās vadītāju. Lafajets ierosināja kā gvardes atšķirības zīmes izmantot trīskrāsu (zili, balti, sarkanas) kokardes. Cenšoties uzturēt kārtību, pielietoja militāru spēku, izklīdinot demonstrāciju Marsa laukos 1791. gada 17. jūlijā.

Pieņemoties spēkā revolūcijas radikālajiem spēkiem, 1792. gada augustā Lafajets caur Nīderlandi centās nokļūt ASV, tomēr viņu sagūstīja austrieši un viņš līdz 1797. gadam pavadīja ieslodzījumā Olomoucā. Pēc atbrīvošanas kādu laiku īpaši neiesaistījās Francijas politiskajā dzīvē. No 1815. gada — Deputātu palātas loceklis. No 1824. gada augusta līdz 1825. gada septembrim viesojās ASV, kur tika triumfāli sagaidīts. Izceļoties Jūlija revolūcijai, Lafajetam tika piedāvāts kļūt par diktatoru, bet viņš atteicās. Miris 1834. gadā.

## Ārējās saites

* Lafajeta memuāri ''gutenberg.org''
Gērijs Spīds

**Gērijs Endrū Spīds** (, &nbsp;— ) bija Velsas futbola spēlētājs un vēlāk arī treneris. Līdz savai aiziešanai no Velsas futbola izlases 2004. gadā viņš bija tās kapteinis. Viņš joprojām ir Velsas izlasē visvairāk spēļu aizvadījušais laukuma spēlētājs un otrais šādā vērtējumā, ņemot vērā arī vārtsargus. Izlasē viņš laika posmā no 1990. līdz 2004. gadam aizvadīja 85 spēles, gūstot 4 vārtus.

Spīds profesionālā līmenī pārstāvēja *[[Leeds United F.C.|Leeds United]]*, *[[Everton F.C.|Everton]]*, *[[Newcastle United F.C.|Newcastle United]]*, *[[Bolton Wanderers F.C.|Bolton Wanderers]]* un *[[Sheffield United F.C.|Sheffield United]]* klubus. Viņa karjerā reti gadījās savainojumi un diskvalifikācijas un tas palīdzēja viņam uzstādīt rekordu par visvairāk aizvadītajām spēlēm Anglijas Premjerlīgā, sasniedzot 535 spēles. To vēlāk pārspēja Deivids Džeimss. Skaitot līgas un kausu spēles, viņš Anglijā aizvadīja 840 spēles.

2010. gadā Spīds kļuva par *Sheffield United* galveno treneri, bet pameta klubu pēc vairākiem mēnešiem, lai vadītu Velsas nacionālo izlasi.

2011. gada 27. novembrī par Spīda pašnāvību paziņoja Velsas Futbola asociācija un paziņojumam sekoja viņa līdzgaitnieku un sabiedrībā zināmu personu līdzjūtības apliecinājumi.

## Atsauces

## Ārējās saites
Zdzešovice

**Zdzešovice** (), vēsturiski arī **Dešovica** (), ir pilsēta Polijas dienvidos, Opoles vojevodistē pie Odras upes. Pie pilsētas atrodas liela kompānijai *[[ArcelorMittal]]* piederoša ķīmiskā rūpnīca - valstī lielākais koksa ražotājs. Otrā pasaules kara laikā rūpnīcā ražoja sintētisko degvielu vācu armijas vajadzībām un bija Sabiedroto aviouzlidojumu mērķis.

18. gadsimtā Austrijas mantojuma kara rezultātā pilsēta iekļāvās Prūsijā. Līdz 1945. gadam tā ietilpa Vācijā, bet, pamatojoties uz Potsdamas konferences lēmumiem, tika piešķirta Polijai.
Spīds

**Spīds** var būt:
* Gērijs Spīds (*Gary Speed*; 1969—2011) — Velsas futbolists un futbola treneris;
* Skots Spīds (*Scott Speed*; 1983) — Formula 1 pilots.
Livonijas ordeņa landmaršali

thumb|330px|Livonijas ordeņa landmaršalu rezidences - Siguldas ordeņa pils drupas
thumb|330px|Livonijas ordeņa landmaršalu tiešā pārvaldē esošā teritorija apvilkta ar brūnu kontūru
[thumb|200px|Landmaršala, vēlākā ordeņa mestra [Hermans fon Brigenejs|Brigeneja kapa plāksne Cēsu baznīcā]]
**Livonijas ordeņa landmaršali** (latīņu: *marsalcus terrae*, vācu: *landmarschalk*) bija Livonijas ordeņa mestru pirmie vietnieki, karaspēka pārziņi un karaspēka komandieri mestra prombūtnē, kuru rezidence no 1432. gada atradās Siguldas ordeņa pilī.

Pēc ordeņa likvidēšanas 1562. gadā Livonijas maršali tika ievēlēti vienīgi landtāgu laikā to vadīšanai. 
1566. gadā Polijas un Lietuvas valdnieks Sigismunds II Augusts Lietuvas lielmaršalu Jāni Hodkeviču iecēla par Livonijas hercogistes hetmani un ģenerāladministratoru.

Zviedrijas karaliene Kristīne I 1648. gada 17. augustā atjaunoja pastāvīgu Zviedru Vidzemes landmaršala amatu, kas turpināja pastāvēt arī Vidzemes guberņas laikā. Vidzemes landmaršala amatu 1920. gada 29. jūnijā likvidēja Latvijas Republikas valdība.

## Livonijas ordeņa landmaršalu uzskaitījums
* 1237.–1239. Rutgers
* no 1241. Verners 
* no 1279. Gerhards no Kacenelnbogenes† (sagūstīts kaujā ar Nameisi, 1280)
* no 1300. Heinrihs 
* no 1306. Kuno 
* no 1316. Heinrihs 
* 1324?–1328 Johans Ungnāde 
* no 1330. Emeko Hake 
* 1342., 1347.–1349. Bernhards no Oldendorfas 
* 1354.–1375. Andreass no Šteinbergas
* 1375.–1385. Robins no Elcas (*Eltz*) 
* 1387.–1393. Johans no Oles (*Ohle*)
* 1395.–1404. Bernhards fon Hēfelmans (*Hövelmann*)
* 1410. Hermanis Finke (*Vincke*) 
* 1417.–1420. Gerhards Vrēde (*Wrede*) 
* 1420.–1422. Valrābe fon Hunsbahs (*Walrabe von Hunsbach*) 
* 1422.–1427. Dītrihs Kra 
* 1427.–1431. Verners fon Neselrode (*Nesselrode*) 
* 1432.–1434. Franke Kerskorfs
* 1434.–1435. Heinrihs fon Bokenvorde (*von Böckenförde, genannt Schüngel*)
* 1435.–1441. Gotfrīds fon Rodenbergs
* 1441.–1448. Heinrihs fon Notlebens 
* 1450.–1461. Gothards fon Pletenbergs
* 1462.–1468. Gerhards fon Malinkrots 
* 1468.–1470. Johans fon Krīkenbeks (*von Krieckenbeck, genannt Spor*)
* 1470.–1471. Luberts fon Farsems (von Varssem) 
* 1471. Bernds fon der Borhs (*Borch*)
* 1472.–1488. Konrāds fon Hercenrode (*Herzenrode*)
* 1489.–1494. Valters fon Pletenbergs
* 1495.–1501. Heinrihs fon der Brigens (*Brüggen*)
* 1502.–1529. Johans fon dem Brēle, saukts Plāters (*von dem Broele, genannt Plater*) 
* 1529.–1535. Hermans fon Brigenejs (*von Brüggenei genannt Hasenkamp*) 
* 1535.–1551. Heinrihs fon Gālens 
* 1551.–1556. Kaspars (Jaspers) fon Minsters (*von Münster*)
* 1556.–1558. Kristaps fon Neihofs (*von Neuhof, genannt Ley*) 
* 1558.–1560. Filips Šalls fon Bells† (*Schall von Bell*)

## Atsauces
Natrons

**Natrons** var būt:
* Natrons — viens no nātrija karbonāta minerāliem
* Natrona ezers Tanzānijā
AsiaSat 5

***AsiaSat 5*** ir Honkongā bāzēta uzņēmuma *[[AsiaSat|Asia Satellite Telecommunications Co. Ltd.]]* (pazīstamas kā *AsiaSat*) sakaru pavadonis. Kosmisko aparātu orbītā palaida 2009. gadā. *AsiaSat 5* sniedz sakaru pakalpojumus Āzijas Klusā okeāna reģionā. 

Pavadoni izgatavoja ASV uzņēmums *[[Space Systems/Loral]]* uz platformas *[[SSS/L 1300|1300]]* bāzes. 
*AsiaSat 5* ir 26 C joslas un 14 Ku joslas raidītāji.

2005. gadā *Space Systems/Loral* paziņoja, ka izgatavos jaunu pavadoni *AsiaSat 5* uzņēmumam *AsiaSat*. Sākotnēji bija paredzēts to palaist ar nesējraķeti *[[Zenit-3SL]]*. Sakarā ar Sea Launch finanšu problēmām nebija garantijas, ka to varētu palaist 2009. gada augustā, pavadonis tika pārcelts uz *[[International Launch Services]]* *[[Proton-M]]*.

*AsiaSat 5* tika palaists  19:47 *UTC* ar nesējraķeti *[[Proton-M/Briz-M]]* no Baikonuras kosmodroma. 
Pavadonis no dzinējbloka *Briz-M* atdalījās 9 stundas 15 minūtes pēc starta. Tālāka ģeostacionārās orbītas sasniegšana laikā notika ar *AsiaSat * dzinējiem.

*AsiaSat 5* tika izvietots ģeostacionārajā orbītā punktā 100.5° austrumu garuma. Tur tas pārņēma pavadoņa *[[AsiaSat 2]]* funkcijas, kas pēc tam tika iznomāts Izraēlas operatoram *[[Spacecom]]* un pārvietots uz 17° pozīciju.

## Ārējās saites
* AsiaSat: AsiaSat 5  
* Space Systems/Loral: AsiaSat 5, 7 
* Gunter Dirk Krebs: AsiaSat 5, 7
1323. gads

**1323. gads** () bija parastais gads, kas pēc Jūlija kalendāra sākās sestdienā.

## Notikumi
* 18. jūlijs - Akvīnas Toms tiek pasludināts par svēto.
* Ģedimina vēstulēs pirmoreiz tiek minēta Viļņa.
* Aleksandrijas bāka tiek sagrauta vairāku zemestrīču rezultātā.

## Dzimuši

## Miruši
Šarls Piks

**Šarls Piks** (; dzimis ) ir franču autosportists.

Kopš . gada viņš startē Formula 1 čempionātā, pārstāvot *[[Virgin Racing|Marussia]]* komandu. Pirms tam startējis *Formula Renault Campus France* (pašreizējais *French F4 Championship*), *Eurocup Formula Renault 2.0*, *French Formula Renault 2.0*, *Formula Renault 3.5 Series* (pašreizējais *World Series by Renault*) un GP2 sacensību seriālos. 2006. gada *Formula Renault Campus France*, 2007. gada *Eurocup Formula Renault 2.0* un 2009. gada *Formula Renault 3.5 Series* izcīnījis trešo vietu kopvērtējumā.

## Formula 1 rezultāti

* Sacīkstes **treknrakstā** sāktas no pirmās starta pozīcijas.
* Sacīkstēs *slīprakstā* ir uzrādīts ātrākais apļa laiks.

 - Pašreizējā sezona.
† - Nefinišēja, bet ieskaitīts klasifikācijā, jo paveica vismaz 90% no distances.

## Atsauces

## Ārējās saites
*
TTT

**TTT** var būt:

* Rīgas Tramvaju un trolejbusu trests;
* Rīgas TTT (1958—1991) — sieviešu basketbola klubs; 
* TTT Rīga — sieviešu basketbola klubs;
* TTT Rīga Juniores — sieviešu basketbola klubs;
* Komandu brauciens ar atsevišķu startu ( — TTT).
Maksims Pestuško

**Maksims Pestuško** (; dzimis 1985. gada 9. februārī) ir krievu hokejists, labais malējais uzbrucējs. Pašlaik (2016) spēlē Kontinentālās hokeja līgas kluba Omskas "Avangard" sastāvā.

## Spēlētāja karjera
Savu profesionālā spēlētāja karjeru Pestuško uzsāka 2003. gadā, pievienojoties Krievijas Superlīgas kluba Ņižņekamskas "Ņeftehimik" sastāvam. "Ņeftehimik" rindās Maksims spēlēja līdz pat 2008. gada vasarai, kad pārcēlās uz Maskavas "Dinamo" vienību, tās rindās aizvadot nākamās divas sezonas. 2010.—11. sezonu Pestuško atkal uzsāka Ņižņekamskā. 2011.—12. un 2012.—13. gada sezonās uzbrucējs pildīja arī "Ņeftehimik" kapteiņa funkcijas.

2013. gada vasarā atgriezās Maskavas "Dinamo" sastāvā. 2013.—14. gada sezonā tika atzīts par KHL septembra labāko uzbrucēju. Kā viens no vadošajiem komandas uzbrucējiem Pestuško "Dinamo" rindās aizvadīja nākamās trīs sezonas. 2016. gada maija sākumā noslēdza trīs gadu līgumu ar Omskas "Avangard".

## Ārējās saites
Bušdirona

**Bušdirona** (, ; ) ir Francijas departaments, viens no sešiem Provansas-Alpu-Azūra krasta reģionā. Bušdironas administratīvais centrs ir Marseļa, citas lielākās pilsētas ir Eksanprovansa, Arla, Martigo un Obaņa. Departaments administratīvi sīkāk dalās 4 apgabalos (*arrondissements*):
* Marseļas apgabals (*Arrondissement de Marseille*);
* Arlas apgabals (*Arrondissement d'Arles*);
* Eksanprovansas apgabals (*Arrondissement d'Aix-en-Provence*);
* Istres apgabals (*Arrondissement d'Istres*).

## Ārējās saites
Paltoga

**Paltoga** () ir ciemats Krievijas rietumos, Vologdas apgabalā, Vitegorskas rajonā. Ciemats atrodas netālu no Oņegas ezera, aptuveni 17 km no rajona centra Vitegras. Paltoga oficiāli tika dibināts 2001. gada 27. jūnijā, apvienojot vairākas mazas sādžas. Šajā ciematā atrodas divas pareizticīgo baznīcas, no kurām viena 2009. gada janvārī sabruka.
Krimulda

[thumb|[Krimuldas muiža]]
**Krimulda** ir Siguldas pilsētas daļa Gaujas labajā krastā. Tajā atrodas Krimuldas viduslaiku pils drupas un 19. gadsimta vidū celtais Krimuldas muižas komplekss, kurā šobrīd atrodas rehabilitācijas centrs. Abas pilsētas daļas savieno gaisa trošu ceļš, kas ir vienīgais Baltijā, kā arī autoceļa P8 tilts. 

## Atsauces
Joans Kapistrāno

**Svētais Joans Kapistrāno** (, , , , ; dzimis , miris ) bija itāļu franciskāņu mūks, sludinātājs, teologs un inkvizitors.

Dzimis Abruco. Studēja Perudžas Universitātē. Tika iecelts par Parudžas pārvaldnieku. Sagūstīts karā ar Sidžizmondo Malatestu. Gūstā Sjēnas Bernardīno ietekmē pievērsās teoloģijas studijām. 1416. gada 4. oktobrī iestājās franciskāņu ordenī. No 1420. gada publiski sludināja daudzās zemēs (Vācijā, Bohēmijā, Austrijā, Ungārijā, Horvātijā un Polijā) un kļuva plaši pazīstams. Asi vērsās pret dažāda veida ķeceriem (husītiem, kriptojūdiem, ebrejiem u.c.). Kapistrāno ietekmē vairākas Vācijas pilsētas padzina ebrejus, bet Breslavā dažus sadedzināja uz sārta.

1453. gadā krita Konstantinopole un Mehmeds II apdraudēja Ungāriju. 1454. gadā Joans Kapistrāno aicināja uz krusta karu pret osmaņiem. Septiņdesmit gadu vecumā faktiski pats vadīdams 60 tūkstoši lielās savāktās karaspēka vienības, palīdzēja Jānošam Huņadi gūt uzvaru Belgradas aplenkuma kaujās. Pats tajā pašā gadā mira no mēra.

## Ārējās saites

*
Prudņikas apriņķis

**Prudņikas apriņķis** () ir apriņķis Polijā, Opoles vojevodistē. Robežojas ar Opoles vojevodistes Nisas, Opoles, Krapkovices, Keņdzežinas-Kozles un Glubčices apriņķiem, kā arī Čehiju.

## Apskates objekti
*Gloguvekas rātsnams (*Ratusz w Głogówku*)

## Galerija

Głogówek._Ratusz1.JPG|Gloguvekas rātsnams
Bjala

**Bjala** (), arī **Bjala Prudņicka** (), nosaukuma vāciskais variants — **Cilce** (), ir pilsēta Polijas dienvidos, Opoles vojevodistē. Kopš 2006. gada pilsēta un tās gmina ir bilinguāla — oficiāls statuss ir arī vācu valodai.

Pilsēta attīstījusies ap pili. Vēsturiski Silēzijas ebreju kultūras centrs. 18. gadsimtā Austrijas mantojuma kara rezultātā pilsēta iekļāvās Prūsijā. Līdz 1945. gadam tā ietilpa Vācijā, bet, pamatojoties uz Potsdamas konferences lēmumiem, tika piešķirta Polijai.
Aloizs Tumiņš

**Aloizs Tumiņš** (dzimis , miris ) bija Latvijas bokseris.

Karjeras laikā izcīnījis uzvaru 1961. gada Eiropas čempionātā Belgradā un otro vietu 1963. gada Eiropas čempionātā Maskavā. Viņš kļuva par pirmo Latvijas bokseri, kas uzvarējis Eiropas čempionā. Tāpat uzvarējis 1956. gada PSRS jauniešu čempionātā un 1960. gada PSRS čempionātā. Boksera karjeru viņš beidza 1963. gadā, kad apprecējās, vēlāk kļuva par treneri.

## Atsauces
Rietumu anakardija

**Rietumu anakardija** (*Anacardium occidentale*) ir indessumahu dzimtas augs, kas tiek kultivēts tā augļu — **Indijas riekstu** jeb **kešjuriekstu** — dēļ, kuru kodola sastāvā ir aptuveni 45% eļļas un 20% olbaltumvielu. Augļapvalkā ir indīga eļļa, kas tiek izmantota rūpniecībā un medicīnā. Cilvēki uzturā lieto nolobītus Indijas riekstus. Augam veidojas arī 5—8 cm lieli, dzeltenas krāsas nierveidīgi augļkāti — tā sauktie kešju āboli —, no kā mēdz gatavot ievārījumu, sīrupu, vīnu un etiķi, kā arī patērēt svaigā veidā.

Vislielākā Indijas riekstu raža 2009. gadā tika ievākta Vjetnamā (958 tūkstoši tonnu). Nākamās lielākās Indijas riekstu audzētājvalstis ir Indija (695 tūkstoši), Nigērija (581 tūkstotis), Kotdivuāra (246 tūkstoši) un Brazīlija (221 tūkstotis).

## Atsauces

## Ārējās saites
Sič-2

***Sič-2*** (*Січ-2*) bija Ukrainas Zemes tālizpētes pavadonis. Tas orbītā tika palaists 2011. gada augustā un darbojās līdz 2012. gada decembrim.

Kosmisko aparātu izstrādājis Jangeļa Konstruktoru birojs *Pivdenne* (*Južnoje*) un izgatavojusi Makarova Dienvidu mašīnbūves rūpnīca *[[Južmaš]]*. Tas izgatavots uz mikropavadoņu nehermētiskas platformas *MS-2-8* bāzes.
Tajā iebūvētas optiski elektroniskās ierīces, kas darbojas 5 spektra diapazonos ar izšķirtspēju līdz 8,2 m.
Bez tam pavadonī uzstādīta zinātniskā aparatūra *Potencial*, kas paredzēta neitrālo un lādēto daļiņu, elektriskā un magnētiskā lauka pētīšanai Zemes atmosfēras augšējos slāņos.

*Sič-2* tika palaists  07:12:20 *[[UTC]]* ar nesējraķeti *[[Dnepr (nesējraķete)|Dnepr]]* no Jasnijas raķešu palaišanas bāzes Orenburgas apgabalā Krievijā. Kopā ar to tika palaisti pavadoņi *[[Nigeriasat-X]]*, *[[NigeriaSat-2]]*, *[[Rasat]]*, *[[Edusat]]*, *[[AprizeSat-5]]*, *[[AprizeSat-6]]* un derīgā krava *[[BPA-2]]*. Pirmo attēlu *Sič-2* pārraidīja uz zemi 25. augustā.

 pavadonis tika nodots ekspluatācijā.

 sakari ar *Sič-2* tika zaudēti. Publiski par to paziņoja 2013. gada maijā, kad speciālā komisija bija pieņēmusi lēmumu, ka pavadonis ir zaudēts neatgriezeniski. Kļūmes cēlonis bija nekvalitatīva ķīmiskā baterija, kuras dēļ kosmiskais aparāts netika pienācīgi nodrošināts ar elektroenerģiju.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Ukrainas Valsts kosmiskā aģentūra: Sič-2
Ziemas ceļš

[200px|right|thumb|Ziemas ceļš šķērso [Olbani (upe)|Olbani upi Ontārio ziemeļos]]
200px|right|thumb|Ziemas ceļš pavasarī
**Ziemas ceļš** ir ceļš, pa kuru satiksme notiek tikai ziemas sezonā, kad temperatūra ir nokritusies zem nulles. Ceļa pamatni veido sasalusi grunts, ledus vai sablīvēts sniegs.

Ziemas ceļus ierīko attālās vietās, kur nav izdevīgi būvēt pastāvīgus ceļus un tiltus purvu, daudzo upju vai ezeru dēļ. Tie izplatīti Krievijas ziemeļos un Sibīrijā, Somijā, Kanādā, Aļaskā u.c. Tos visbiežāk izmanto, lai pārvietotu kravas uz naftas, gāzes ieguves vietām, izvestu kokmateriālus. Atkarībā no reģiona, ziemas ceļi pastāv no dažām nedēļām līdz mēnešiem vai visu gadu (Antarktīdā). Citos gadalaikos transportēšanai šajās vietās izmanto gaisa (kas ir ļoti dārgs) vai ūdens (kas ne visur ir pieejams) transportu.

Ja ledus segas stāvoklis atļauj, ziemas ceļi tiek ierīkoti arī Igaunijā satiksmei starp Igaunijas salām un cietzemi.

Ziemas laikā sniega ceļi tiek ierīkoti, pakāpeniski sablīvējot sniegu, līdz ceļa klājums sasniedz sniega segas biezumu un to neapdraud aizputināšana. Ledus ceļus ierīko virs aizsalušām ūdenstilpēm, nepieciešamības gadījumā uzsaldējot vēl papildu ledus kārtu.

## Atsauces
Aīda (opera)

thumb|Operas plakāts uzvedumam Klīvlendā 1908. gadā, kurā attēlota triumfa aina no 2. cēliena 2. ainas
**Aīda** ir itāļu komponista Džuzepes Verdi četru cēlienu opera, kas pirmoreiz uzvesta 1871. gada 24. decembrī Kairā. Operas libreta autors ir Antonio Gislanconi.

Opera tika uzrakstīta pēc Ēģiptes valdnieka — hediva Izmaila Pašā lūguma. Verdi iepazinās ar operas scenāriju, kas viņam patika, un apņēmās komponēt operu ar ēģiptiešu sižetu.

## Sižets
Operas darbība notiek Senajā Ēģiptē. Galma sardzes priekšnieks Radamess iecelts par ēģiptiešu karaspēka vadoni karā pret etiopiešiem. Radamess mīl Aīdu — Etiopijas valdnieka meitu, Amnerisas — Ēģiptes faraona meitas — verdzeni. Aīda arī kvēli mīl Radamesu. Radamesā iemīlējusies arī Amnerisa. Tādējādi Ēģiptes valdnieka meita un verdzene ir sāncenses.

Radamess izcīnījis spožu uzvaru pār etiopiešiem un kopā ar savu karaspēku atgriežas Tēbās, vedot sev līdzi gūstekņus. Starp tiem ir Aīdas tēvs — etiopiešu valdnieks Amonasro. Vēlēdamies atgūt tēvzemi, Amonasro, zinādams par Aīdas un Radamesa mīlestību, uzstāj, lai viņa uzzina no Radamesa ceļu, pa kuru ies ēģiptiešu karaspēks — tad etiopieši varētu pirmie ieņemt šo ceļu. Sākumā Aīda pretojas, bet uzticība dzimtenei liek viņai piekāpties.

Naktī Nīlas krastā satiekas Aīda un Radamess. Aīda aicina viņu bēgt kopā uz viņas tēvzemi. Mīlas reibumā, pārvarējis šaubas, Radamess piekrīt un pēc Aīdas lūguma nosauc ceļu, uz kura nav ēģiptiešu karaspēka un pa kuru viņi varētu aiziet. Amonasro, noklausījies sarunu, pievienojas viņiem, solot Radamesam laimi savā zemē.

Tomēr Radamess negrib būt nodevējs, viņš atdod sevi sardzes rokās un stājas ēģiptiešu priesteru tiesas priekšā. Amnerisa, karsti mīlot Radamesu, lūdz priesterus apžēlot viņu. Bet priesteru tiesa ir barga: par nodevību Radamesu dzīvu apraks.

Drūmā pazemē, kur iemūrēts Radamess, pa slepenu eju pie viņa iekļuvusi Aīda, lai mirtu kopā ar mīļoto.
thumb|Verdi pie diriģenta pults pirmizrādē Parīzes operā 1880. gadā
## Lomas
* Aīda, Etiopijas princese — soprāns
* Ēģiptes valdnieks — bass
* Amnerisa, valdnieka meita — mecosoprāns
* Radamess, gvardes kapteinis — tenors
* Amonasro, Etiopijas valdnieks — baritons
* Ramfiss, Augstais priesteris — bass
* ziņnesis — tenors
* Augstās priesterienes balss — soprāns
* Priesteri, priesterienes, ministri, kapteiņi, karavīri, amatpersonas, etiopieši, vergi un ieslodzītie, ēģiptieši, dzīvnieki un koris

## Atsauces

## Ārējās saites

* Aida by Antonio Ghislanzoni, music by Giuseppe Verdi Online Library of Liberty
* AIDA by Giuseppe Verdi – the opera guide and synopsis  opera-inside.com
Darba aizsardzība

thumb|300px|Strādnieks ar individuālajiem aizsardzības līdzekļiem
**Darba aizsardzība** ir pasākumu kopums nodarbināto dzīvības un veselības saglabāšanai darbā.  Darba aizsardzība ietver — preventīvi tiesiskus, saimnieciskus, sociālus, tehniskus un organizatoriskus pasākumus, kuru mērķis ir izveidot drošu un veselībai nekaitīgu darba vidi, kā arī novērst nelaimes gadījumus darbā un arodslimības.

Arodveselība ir strādājošo darbinieku aizsardzība pret jebkuru veselības apdraudējuma risku, kuru var radīt veicamais darbs vai darba apstākļi. Darbības, ar kurām sekmē darbinieku fizisko un garīgo veselību, nodrošinot darbinieku vajadzībām atbilstošus apstākļus un izvēloties attiecīgajam darbam piemērotus darbiniekus, kā arī veicot pasākumus, lai panāktu un iespējami augstā līmenī uzturētu fizisko un garīgo labklājību.

Arodveselības speciālisti pēta un iesaka risinājumus plašā jautājumu lokā, īpaši, kā izvairīties no apstākļiem, kas izraisa veselības problēmas, ievērojot pareizu ķermeņa stāvokli, pietiekamus darba pārtraukumus, preventīvas darbības utml.
Starptautiskā Darba organizācija 2003. gadā pieņēmusi dokumentu “Globālā stratēģija darba drošībā un veselības aizsardzībā”, ko  2007. gada 23. maijā apstiprinājusi arī Pasaules veselības organizācija, kā arī apstiprināts “Globālais darbības plāns strādājošo veselības aizsardzībai no 2008. līdz 2017. gadam”. Šajā dokumentā ar arodveselību noteiktās prioritātes:
* darba vides riska faktoru bīstamības samazināšana darba vietās, it īpaši mazos un vidējos uzņēmumos;
* arodslimību un ar darbu saistīto slimību profilakse 
* darbā nelaimes gadījumos cietušo skaita samazināšana; nelaimes gadījumu profilakse;
* sabiedrības informēšana par darba vides ietekmi uz veselību, veselības veicināšana darbā;
* jauniešu un bērnu darba pareiza organizēšana un uzraudzība;
* gados vecāku nodarbināto veselības veicināšana un atbilstošu darba apstākļu nodrošināšana;
* pareiza cilvēku ar īpašām vajadzībām izmantošana darbā;
* apmācības sistēmas uzlabošana darba drošībā un arodveselībā.

## Darba aizsardzība Latvijā
Latvijas Republikas normatīvie akti nosaka, ka visiem uzņēmumiem, iestādēm, nodibinājumiem ir jābūt izstrādātai darba aizsardzības sistēmai, kuras pamatā ir darba vides risku novērtēšana. Darba vides risku novērtēšanu katram darba devējam ir jāveic ne retāk kā reizi gadā, novērtēšanas metodi katrs darba devējs var izvēlēties pats. Pamatojoties uz darba vides risku novērtējumu, darba devējam jāveic nepieciešamos darba vides uzlabojumus, jānodrošina individuālos un kolektīvos aizsardzības līdzekļus, jāapmāca darbiniekus.

## Ārējās saites
* Darba vides iekšējā uzraudzība - MK noteikumi nr.660
* Par rīku OIRA: http://www.vdi.gov.lv/lv/OiRA/

## Atsauces
1298. gads

**1298. gads** () bija parastais gads, kas pēc Jūlija kalendāra sākās trešdienā.

## Notikumi
* 1. jūnijs — Rīgas iedzīvotāji kopā ar Lietuvas lielkņazistes karaspēku uzveica Livonijas ordeni Turaidas kaujā.
* 9. septembris — Dženovas flote uzveica Venēcijas floti Kurcolas kaujā. Viens no dženoviešu saņemtajiem gūstekņiem bija Marko Polo, kurš atrodoties cietumā Dženovā sāka savu ceļojumu stāstījumu vietējam pierakstītājam.

### Nezināms datums
* rakstos pirmoreiz minēta baznīca Ventspilī.

## Dzimuši
* 12. decembris — Albrehts II Gudrais, Austrijas hercogs (miris 1358.)

## Miruši
*2. jūlijs — Nasavas Ādolfs (*Adolf von Nassau*), Vācijas karalis (dzimis ap 1255.)
Džons Kerijs

**Džons Forbss Kerijs** (; dzimis ) ir amerikāņu politiķis, bijušais ASV valsts sekretārs, pārstāv Demokrātisko partiju.

Izglītību ieguvis Jeila Universitātē un Bostonas juridiskajā koledžā (*Boston College Law School*). Laika posmā no 1966. līdz 1970. gadam dienēja ASV Jūras kara flotē, piedalījās Vjetnamas karā. Pēc karadienesta iestājās pret Vjetnamas kara turpināšanu. Strādājis par apgabala advokāta palīgu, kā arī atvēris savu firmu. Laikā no 1983. līdz 1985. gadam Kerijs bija Masačūsetsas gubernatorleitnants. 1984. gada vēlēšanās iekļuva Senātā, amatā stājies nākamā gada janvārī. Esot Senātā kopš , Dž. Kerijs ir septītais visilgāk Senātā darbojošais senators. 2004. gadā bija Demokrātu partijas kandidāts ASV prezidenta vēlēšanās (viņa izraudzītais kandidāts viceprezidenta amatam bija Džons Edvardss), taču tajās zaudēja tobrīdējam prezidentam Džordžam V. Bušam. 2009. gada janvārī kļuva par Senāta ārlietu komisijas priekšsēdētāju.

2012. gada 21. decembrī ASV prezidents Baraks Obama nominēja viņu ASV valsts sekretāra amatam Hilarijas Klintones vietā.  Senāts nobalsoja par viņa apstiprināšanu amatā. Vēlāk viņš paziņoja par senatora amata atstāšanu.  Kerijs deva zvērestu un stājās valsts sekretāra amatā.

## Atsauces

## Ārējās saites

*
Klijkaijas

**Klijkaijas**, **klijkaiju ģints** (*Stercorarius*) apvieno 7 klijkaiju sugas. Klijkaiju ģints ir vienīgā ģints **klijkaiju dzimtā** (*Stercorariidae*). Šo dzimtu mēdz saukt arī par **laupītājkaiju dzimtu**.

Klijkaijas ligzdo polārajos un mērenās joslas reģionos. Tās migrē lielus attālumus un ir novērotas pat dienvidpolā. Latvijā var novērot 4 klijkaiju sugas: garastes klijkaiju (*Stercorarius longicaudus*), īsastes klijkaiju (*Stercorarius parasiticus*), vidējo klijkaiju (*Stercorarius pomarinus*) un lielo klijkaiju (*Stercorarius skua*). Klijkaijas Latvijā sastopamas ceļošanas laikā jūrā un piekrastes joslā. Visretāk ir novērojama lielā klijkaija.

## Izskats un īpašības
[thumb|left|220px|[Brūnā klijkaija (*Stercorarius antarcticus*) ir lielākā auguma suga klijkaiju dzimtā]]
Klijkaijas ir vidēji lieli un lieli jūrasputni. Mazākā suga dzimtā ir garastes klijkaija (*Stercorarius longicaudus*), kuras mazākie īpatņi sver 230 g. Lielākā ir brūnā klijkaija (*Stercorarius antarcticus*), kas var svērt 2,1 kg. Klijkaijām ir samērā gari knābji ar līku, āķveidīgu knābja galu, pēdas ar peldpleznām un asiem nagiem. Tās ir spēcīgi putni, kas labi lido un spēj lidojumā izpildīt akrobātiskus trikus. Klijkaijas ir agresīvas un plēsīgas. Ja to ligzdu tuvumā parādīsies iespējams ienaidnieks, vecāki nekavējoties uzbrūk, cenšoties knābt galvā.

Tās visbiežāk ir pelēkas vai brūnas, ar baltām pazīmēm uz spārniem. Klijkaijas atgādina lielas, tumšas kaijas.

## Barība
Periodā, kad klijkaijas neaudzina bērnus, tās barojas ar zivīm, plēsēju nogalinātu dzīvnieku gaļu un maitas gaļu. Daudzas klijkaijas ir kleptoparazīti, līdz pat 95% barības tās var iegūt, to atņemot kaijām, zīriņiem un citiem jūrasputniem. Ligzdošanas laikā klijkaijas barojas ar barību, ko var atrast uz sauszemes. Tie visbiežāk ir mazie lemingi (*Lemmini*) un citu putnu olas. Lielākas klijkaijas, piemēram, lielā klijkaija samērā bieži nogalina arī citus putnus, pieaugušos īpatņus ieskaitot. Dienvidu okeānā un Antarktikas reģionā dienvidu polārā klijkaija medī pingvīnu mazuļus.

## Sistemātika
* **Klijkaiju dzimta** (*Stercorariidae*)
** **Klijkaiju ģints** (*Stercorarius*)
*** Brūnā klijkaija (*Stercorarius antarcticus*)
*** Čīles klijkaija (*Stercorarius chilensis*)
*** Dienvidu polārā klijkaija (*Stercorarius maccormicki*)
*** Garastes klijkaija (*Stercorarius longicaudus*) 
*** Īsastes klijkaija (*Stercorarius parasiticus*)
*** Lielā klijkaija (*Stercorarius skua*) 
*** Vidējā klijkaija (*Stercorarius pomarinus*)

## Atsauces

## Ārējās saites

* IBC: Skuas (Stercorariidae) 
* Jauni lielās klijkaijas novērošanas gadījumi Latvijā
Barcelona

***Barcelona*** var būt:

* Barselona — pilsēta Spānijā;
* Barselona — pilsēta Venecuēlā
* Barselonas province — province Spānijā;
* *[[FC Barcelona]]* — Spānijas futbola klubs;
* *[[FC Barcelona (basketbola klubs)|FC Barcelona Bàsquet]]* — Spānijas basketbola klubs;
* *[[Barcelona (dziesma)|Barcelona]]* — Fredija Merkūrija un Monseratas Kavaljē dziesma.
MSQL

**mSQL** jeb **MiniSQL** ir neliela izmēra klienta-servera relāciju datubāžu vadības sistēma, kuru ražo Hughes Technologies. Pirmo reizi tā tika izdota 1994. gadā, un tā aizpildīja „tukšumu” kas izveidojās starp iebūvētajām datubāžu vadības sistēmām, piemēram, Microsoft Access, un tāda tipa komerciālo produkciju datu bāzu vadības sistēmām kā, piemēram, Oracle un DB2. No 1994 līdz 1997.gadam tās popularitāte auga un mSQL kļuva populāra starp atklātā pirmkoda izstrādātājiem. Tajā pašā laikā mSQL pirmkods ir slēgta tipa.

Ar 1996.gadu mSQL attīstība apstājās, kā rezultātā tās vietu ieņēma MySQL. 1999.gadā MySQL savā popularitātē apsteidza mSQL. Jaunākā MmSQL versija (3.9) tika izlaista 2011.gada 17.februārī. Starp 3.8 un 3.9 versiju izlaišanu bija pagājuši nedaudz mazāk kā 5 gadi.
Dienvidāfrikas Nacionālā Antarktikas programma

[thumb|250px|[SANAE IV polārstacija Karalienes Modas Zemē]]
**Dienvidāfrikas Nacionālā Antarktikas programma** (; **SANAP**) ir Dienvidāfrikas valdības programma Antarktikas un Subantarktikas izpētei. Programmas galvenais ofiss atrodas Keiptaunā, Īstpīrroudā. Programmas jurisdikcijā ir trīs pētniecības stacijas (SANAE IV Karalienes Modas Zemē, Gofailenda Gofa salā un Marionailenda Prinča Edvarda salās), kā arī pētniecības kuģis *Agulhas*. Programmas zinātniskās pētniecības funkcijas kopš 2003. gada ir Zinātnes un tehnoloģiju departamenta pārraudzībā, bet loģistika un infrastruktūra — Vides un tūrisma departamenta pārraudzībā. Līdzekļu piešķiršanu programmai pārrauga Nacionālais Pētniecības nodibinājums.

## Ārējās saites
* South African National Antarctic Programme
Kurts Mazurs

**Kurts Mazurs** (; dzimis , miris ) bija vācu diriģents.

Dzimis Silēzijā, mūsdienu Polijas teritorijā. Studēja Leipcigā. Diriģējis Drēzdenes filharmonisko orķestri (1967—1972), Leipcigas ''Gewandhaus'' orķestri (1970—1996), Ņujorkas simfonisko orķestri (1991—2002), Londonas simfonisko orķestri (2000—2007). Strādājis arī Berlīnes Komiskajā operā. Slavens vācu romantiskās mūzikas interprets. VDR Nacionālās balvas ieguvējs. VFR Nopelnu ordeņa kavalieris.

## Ārējās saites

* Kurta Mazura oficiālā mājaslapa 
* Kurts Mazurs AllMusic
Mazurs

**Mazurs** (, ) var būt:

* Eriks Mazurs (*Eric Mazur*; 1954) — nīderlandiešu fiziķis;
* Ivars Mazurs (1929—2010) — latviešu mūziķis;
* Kurts Mazurs (*Kurt Masur*; 1927—2015) — vācu diriģents.

## Skatīt arī
* Mazūrs
Artūrs Plēsnieks

**Artūrs Plēsnieks** (dzimis  Dobelē) ir latviešu svarcēlājs, Latvijas rekordists svarcelšanā.  bronzas medaļas ieguvējs, 2016. gada Eiropas čempions, 2017. gada pasaules vicečempions.

## Karjera
Ar svarcelšanu nodarbojas kopš deviņu gadu vecuma. Ar panākumiem startējis jaunatnes sacensībās. 2008. gada Eiropas čempionātā U-17 vecuma grupā A. Plēsnieks guva uzvaru ar summā paceltiem 338 kg. Tā paša gada Eiropas junioru čempionātā viņš izcīnīja otro vietu ar 343 kg. 2009. gadā sportists guva medaļas U-20 vecuma grupā gan Eiropas, gan Pasaules čempionātos, kā arī guva uzvaru 2009. gada Eiropas čempionātā junioriem.

2010. gada Eiropas čempionātā pieaugušajiem A. Plēsnieks izcīnīja 9. vietu. 2010. gadā viņš kļuva par pasaules junioru čempionu (385 kg), nākamajā gadā izcīnīja sudrabu. 2011. gadā uzvarēja Eiropas čempionātā junioriem un ieņēma 15. vietu Pasaules čempionātā pieaugušajiem. 2009. un 2010. gadā bija pretendents uz Latvijas Gada balvu sportā kā gada uzlecošā zvaigzne. 2012. gada aprīlī izcīnīja 5. vietu Eiropas čempionātā ar kopsummā paceltu 381 kg. Tāpat izcīnīja sudrabu 2012. gada Pasaules čempionātā junioriem.

A. Plēsnieks kvalificējās startam . Tajās viņš ar jaunu personisko rekordu summā izcīnīja 7. vietu. 2013. gadā ar jaunu Latvijas rekordu izcīnījis 4. vietu Eiropas čempionātā (tā paša gada novembrī tika paziņots, ka pēc Davita Gogijas diskvalifikācijas Plēsniekam piešķirta bronzas medaļa), grūšanā bijis 2. vietā. 2013. gadā kļuvis arī par Eiropas U-23 čempionu. Tā paša gada oktobrī izcīnījis 5. vietu Pasaules čempionātā ar kopsummā paceltiem 393 kilogramiem. 2014. gada Eiropas čempionātā ierindojies 4. vietā, bet Pasaules čempionātā — 10. vietā.

2015. gadā Plēsnieks laboja Latvijas rekordu (405 kg) un izcīnīja bronzas medaļu Pasaules čempionātā. 2016. gadā Plēsnieks kļuva par Eiropas čempionu, summā paceļot 403 kg. 2016. gadā pārliecinoši kvalificējās olimpiskajām spēlēm Rio. Olimpiskajās spēlēs traumas dēļ neizdevās iecerētais. Pēc OS veica kreisā pleca operāciju. 2017. gadā veiksmīgi izcīnīja 2. vietu pasaules čempionātā, summa paceļot 402 kg.

2021. gada Eiropas čempionātā izcīnīja 6. vietu.

, uzlabojot personisko rekordu grūšanā, izcīnīja bronzas medaļu svara kategorijā līdz 109 kg.

2024. gada olimpiskajām spēlēm Parīzē nekvalificējās. 2025. gada Pasaules čempionātā viņš summā pacēla 379 kg, kas bija jauns Latvijas rekords svara kategorijā līdz 110 kilogramiem, bet Pasaules čempionāta kopvērtējumā šis rezultāts deva 16. vietu.

## Privātā dzīve
2007. gadā pārcēlies uz dzīvi Ventspilī. 2012. gadā apprecējies, sieva ir bijusī svarcēlāja.

## Sasniegumi

## Atsauces

## Ārējās saites

* LOV profils
InnoDB

**InnoDB** ir viena no MySQL datu bāzu izvēles zema līmeņa apakšsistēmām. Tā ir iekļauta visās standarta versijās, kuras paredzētas dažādām operētājsistēmām. Galvenā atšķirība no citām zema līmeņa apakšsistēmām, InnoDB ir transakciju un iekšējo atslēgu mehānisms.

InnoDB datu bāzu vadības sistēmu izstrādāja Heikki Tuuri no uzņēmuma „Innobase” - Somijas programmatūras izstrādes uzņēmums, kas specializējas relāciju datu bāzu tehnoloģijās. InnoDB ir rezultāts pētījumiem, kurus Helsinku Universitātē veica Heiki. 2005.gadā „Innobase” pārpirka Sun Microsystems, vēlāk to atkal pārpirka Oracle Corporation. InnoDB atbalsts tika pievienots sākot ar 3.23 MySQL versiju un, sākot ar 5.5 versiju kļuva par noklusēto repozitoriju.

Atšķirībā no MyISAM tabulām, kur katrai tabulai tiek izveidots atsevišķs datu fails, InnoDB dati pēc noklusējuma tiek glabāti lielā kopīgā failā, kas ļauj veidot lapaspušu kešu datu bāzē.
 
Pēdējā laikā saistībā ar pārmērīgu MySQL attīstības noslēpumainību, ir radušies daudzi trešo pušu (piemēram, Google) uzlabojumi veiktspējas uzlabošanai un kļūdu novēršanai, no kuriem lielākā daļa tika iekļauti Percon kompānijas radītajā XtraDB sistēmā.
Gloguveka

**Gloguveka** (), nosaukuma vāciskais variants — **Oberglogava** (), ir pilsēta Polijas dienvidos, Opoles vojevodistē. Kopš 2009. gada pilsēta un tās gmina ir bilinguāla — oficiāls statuss ir arī vācu valodai.

No 1655. gada oktobra līdz decembrim, glābjoties no iebrukušajiem zviedriem, pilsēta bija Polijas karaļa Jana II Kazimira rezidence. 1806. gadā pilsētas pilī pie sava labvēļa uzturējies Ludvigs van Bēthovens, rakstīdams savu 4. un 5. simfoniju. 18. gadsimtā Austrijas mantojuma kara rezultātā pilsēta iekļāvās Prūsijā. Līdz 1945. gadam tā ietilpa Vācijā, bet, pamatojoties uz Potsdamas konferences lēmumiem, tika piešķirta Polijai.
Prudņika

**Prudņika** (), vēsturiski arī **Neištate Augšsilēzijā** (), ir pilsēta Polijas dienvidos, Opoles vojevodistē. Pilsētā saglabājušās viduslaiku aizsardzības mūru atliekas. Kokvilnas audumu ražošanas rūpnīca *Frotex* (*Zakłady Przemysłu Bawełnianego Frotex S.A.*).

No 1318. līdz 1460. gadam Prudņika bija hercogistes centrs. 18. gadsimtā Austrijas mantojuma kara rezultātā pilsēta iekļāvās Prūsijā. 1921. gada Augšsilēzijas referendumā 88.2 % iedzīvotāju izvēlējās palikt Vācijas sastāvā, nevis jaunajā Polijas valstī. Līdz 1945. gadam tā ietilpa Vācijā, bet, pamatojoties uz Potsdamas konferences lēmumiem, tika piešķirta Polijai.

Pilsētas pievārtē dzimis Otrā pasaules kara vācu ģenerālis Dītrihs fon Holtics (*Dietrich von Choltitz*, 1894 - 1966).
Rūdolfs II Hābsburgs

**Rūdolfs II** (; dzimis , miris ) bija Hābsburgu dinastijas Svētās Romas impērijas imperators no 1576. gada līdz savai nāvei, kā arī Bohēmijas karalistes, Ungārijas Karalistes, Horvātijas karalistes karalis un Austrijas erchercogistes lielhercogs.

Rūdolfs II Hābsburgs bija imperatora Maksimiliāna II vecākais dēls. Valdīšanas laiks raksturojams ļoti pretrunīgi. Rūdolfs II atzīstams par neefektīvu un nekonsekventu valdnieku, kura politika noveda pie Trīsdesmitgadu kara izcelšanās Eiropā. Valdīšanas beigu periodā varu pamazām pārņēma jaunākais brālis Matiass.

Lielāko laiku pavadījis iemīļotajā Prāgā, Rūdolfs II savā galmā pulcēja daudzus tālaika vadošos astrologus un okultistus (Tiho Brahi un Johannesu Kepleru), kuru darbības rezultātā tika likti pamati zinātniskās revolūcijas attīstībai. Savācis mākslas kolekciju (Dīrera, Brēgela), kā arī pats atbalstīja mākslas darbu tapšanu, pasūtot darbus Sprangleram, fon Āhenam, Džambolonjam, Arčimboldo, de Vrīsam.

Rūdolfs II gandrīz visu laiku pēc 1600. gada pavadīja savā pilī, neiesaistoties ikdienas valsts pārvaldē. Impērijas reihstāgu viņš pēdējo reizi apmeklēja 1594. gadā. Spēcīgas centrālās varas trūkums saasināja reliģiskās, ekonomiskās un politiskās problēmas impērijā. Hābsburgu zemes tradicionāli bija sadalītas vairāku ģimenes locekļu pārvaldībā. Tirole, Forarlberga un Švābija atradās erchercoga Maksimiliāna rokās. Viņa brālēns, erchercogs Ferdinands valdīja Štīrijā, Karintijā un Karniolā. Rūdolfu II, kurš dzīvoja Prāgā, Vīnē pārstāvēja erchercogs Matiass. Hābsburgu dinastijas dažādo pārstāvju starpā notika cīņa par troņa mantošanu, jo imperatoram un viņa brāļiem nebija bērnu.

1604. gadā Rūdolfs II, pārliecināts katolis, paziņoja, ka vēlas Ungārijā atjaunot katolismu, iznīcinot tur izplatīto luterānismu un kalvinismu. Tas izraisīja ungāru sacelšanos, kas ar turku un tatāru vienību atbalstu devās uz Vīni, draudot iebrukt Austrijā un Morāvijā. Rūdolfs II reaģēja pilnībā izolējoties savā pilī. Četri Hābsburgu erchercogi vienojās par kopīgu rīcību, 1605. gadā piespiežot Rūdolfu dot erchercogam Matiasam brīvību Ungārijas krīzes atrisināšanā un miera noslēgšanā ar turkiem. Matiass ungāriem apsolīja saglabāt ticības un politiskās brīvības, kā arī piešķirt lielāku autonomiju Transilvānijai. 1606. gadā noslēgtais miers ar turkiem, pēc kura turki ieguva jaunas zemes Ungārijā, nodrošināja mieru uz pusgadsimtu.

Rūdolfs II izrādīja neapmierinātību ar Matiasa darbību. Lai saglabātu mieru, Hābsburgu brāļi izlēma uzticēt varu Austrijas un Bohēmijas zemēs Matiasam, Rūdolfam II atstājot ceremoniālo imperatora titulu. 1611. gada maijā Matiasu kronēja par Bohēmijas karali, bet reālā vara Hābsburgu Austrijā, Ungārijā un Bohēmijā nonāca augstākās aristokrātijas rokās. 1612. gada janvārī Rūdolfs II mira, un par viņa pēcteci ievēlēja Matiasu, kurš valdīja līdz 1619. gadam.

## Atsauces

## Ārējās saites