open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Kahoolave

**Kahoolave** (, ) ir ASV piederošā Havaju salu arhipelāga astotā lielākā sala un vienīgā neapdzīvotā no galvenajām arhipelāga salām. Atrodas arhipelāga vidusdaļā, no Maui ziemeļaustrumos to šķir  platais Alalākeiki šaurums, bet no Lānai ziemeļrietumos —  platais Kealaikahiki šaurums.

Sala vēsturiski bijusi mazapdzīvota — nelielā nokrišņu daudzuma dēļ tajā ir ievērojams dzeramā ūdens trūkums. No 2. pasaules kara līdz 1990. gadiem tā izmantota kā militāro treniņu poligons. 1993. gadā izveidots Kahoolaves salas rezervāts, kas iekļauj visu salu un akvatoriju divu jūdžu rādiusā ap salu. Salu atļauts apmeklēt tikai havajiešiem ar kulturāliem, ceremoniāliem iztikas iegūšanas mērķiem — zvejai, vides atjaunošanai, vēstures saglabāšani un izglītībai. Jebkāda komerciāla izmantošana aizliegta.

## Atsauces

## Ārējās saites
Nosferatu (2024. gada filma)

**"Nosferatu"** () ir 2024. gada ASV šausmu filma, kuras režisors un scenārija autors ir Roberts Egerss. Filmā galvenās lomas atveido Bills Skašgords, Nikolass Holts, Lilija Rouza Depa, Ārons Teilors-Džonsons, Emma Korina un Vilems Defo. Filma ir jauns ekranizējums F. V. Murnava 1922. gada mēmajai filmai "Nosferatu, šausmu simfonija", kuras pamatā ir Brema Stokera 1897. gada romāns "Drakula".

Filma stāsta par nekustamo īpašumu aģentu Tomasu Hateru (Holts), kurš dodas uz Transilvāniju, lai satiktu grāfu Orloku (Skašgords). Tikmēr viņa līgavu Elenu (Depa) sāk mocīt šausminošas vīzijas par vampīru.

Filmas "Nosferatu" pirmizrāde notika  Berlīnē. Latvijā filmas pirmizrāde notika . Filma saņēma pozitīvu kritiķu novērtējumu, īpaši izceļot Egersa režiju, scenāriju un aktierspēli, kā arī dēvējot to par vienu no gada labākajām šausmu filmām. Filma nopelnījusi vairāk nekā 181 miljonu ASV dolāru pie 50 miljonu dolāru budžeta.

## Atsauces

## Ārējās saites
Laimiņai pavaicāju

thumb|300x300px|"Laimiņai pavaicāju" melodija
**Laimiņai pavaicāju** ir latviešu tautasdziesma Jēkaba Graubiņa apdarē. Tā pirmo reizi tikusi atskaņota VII Vispārējos latviešu Dziesmu svētkos 1931. gadā, kopā Vispārējos latviešu Dziesmu svētkos atskanot vienu reizi.

## Vārdi

## Atsauces
Mečeki

**Mečeki** () ir kalnu masīvs Ungārijas dienvidrietumos, Baraņas meģē. Tā augstākā virsotne ir Zengē kalns  vjl. Veidots no kaļķakmeņiem, merģeļiem un smilšakmeņiem; intensīvs karsts, karstie avoti. Akmeņogļu un urāna atradnes. Ainavā dižskābaržu un ozolu meži. Balneoloģiskais kūrorts un tūrisms.

## Atsauces

## Ārējās saites
Jo dziedāju, jo skanēja

thumb|300x300px|"Jo dziedāju, jo skanēja" melodija
**"Jo dziedāju, jo skanēja"** ir latviešu tautasdziesma Emiļa Melngaiļa apdarē, kas pirmo reizi atskaņota XII Vispārējos latviešu Dziesmu svētkos 1955. gadā, kopā atskanot divas reizes Vispārējos latviešu Dziesmu svētkos.

## Vārdi

## Atsauces
Viltusdmitrijs III

thumb|Krievijas cara Dmitrija (Viltusdmitrija III) portrets (Nikolaja Nevreva  (1830–1904) glezna).

**Viltusdmitrijs III** (, , miris 1613. gadā) bija Krievijas juku laiku pretendents uz troni, kurš apgalvoja, ka ir 1606. gadā ievēlētais Krievijas cars Dmitrijs Ivanovičs (Viltusdmitrijs II).

## Dzīvesgājums
Troņa pretendenta patiesā izcelsme nav zināma, bet no pratināšanu pierakstiem zināms, ka viņš atzinies esam Matvejs, Maskavas diakona dēls. 1611. gada 28. martā Ivangorodā, Zviedru Igaunijas pierobežā sevi pasludināja par caru Dmitriju, kurš izglābies no nogalināšanas 1610. gada decembrī pie Kalugas. Tajā laikā par Krievijas caru 1610. gada 6. septembrī jau bija ievēlēts Vladislavs IV Vāsa.
Ivangorodas, nedaudz vēlāk arī Jamas, Koporjes un Gdovas pilsoņi atzina viņu par likumīgo troņmantinieku. 1612. gadā viņa atbalstītāji septiņas nedēļas aplenca Pleskavas kremli. Zviedri piedāvāja viņam Pleskavas gubernatora pakāpi, taču pieprasīja, lai viņš atsakās no pretenzijām uz cara troni par labu Zviedrijas karaļa dēlam Kārlim Filipam. 
Kā troņa pretendents viņš iekārtoja savu rezidenci Pleskavā, iegūstot savu ienaidnieku palamu "Pleskavas zaglis". No turienes viņam padotie kazaki veica uzbrukumus līdz pat Tērbatai Zviedru Vidzemes teritorijā. 

Taču viņš drīz zaudēja Pleskavas pilsoņu atbalstu un 1612. gada 18. maijā aizbēga uz Gdovu, 1. jūlijā viņu apcietināja un aizveda uz Maskavu, kur pēc cara Mihaila Romanova ievēlēšanas 1613. gadā sodīja ar nāves sodu.

## Atsauces

## Ārējās saites
SpaceX CRS-31

***SpaceX CRS-31*** bija ASV uzņēmuma *[[SpaceX]]* bezpilota kravas kosmosa kuģa *[[Cargo Dragon]]* lidojums uz Starptautisko kosmosa staciju NASA *[[Commercial Resupply Services 2]]* (*CRS-2*) programmā. *Cargo Dragon* orbītā palaida 2024. gada 5. novembrī; nolaižamais aparāts uz Zemes atgriezās 17. decembrī.

*CRS-31* lidojumam izmantoja *Cargo Dragon* kapsulu *C208*, kas bija jau izmantota četras reizes. Nesējraķetei izmantoja pirmo pakāpi (sērijas numurs *B1083*), kas lidojusi četras reizes.

## Derīgā krava
*Cargo Dragon* kopējā kravas masa augšupceļā bija 2762 kg.
Hermētiskais nodalījums bija piepildīts ar 2435 kg kravas (kopā ar iepakojumu). Transportkuģa hermētiskajā sekcijā bija: mantas un pārtika apkalpei (961 kg), zinātnisko eksperimentu aparatūra un materiāli (917 kg), stacijas rezerves daļas un aprīkojums (238 kg), ārpuskuģa aktivitāšu aparatūra (171 kg), datoru resursi (20 kg).

Nehermētiskajā kravas sekcijā bija 327 kg kravas.

## Lidojuma gaita
*Cargo Dragon* palaida  02:29:31 UTC ar nesējraķeti *[[Falcon 9 Block 5]]* no Kanaverala raga Kosmosa spēku stacijas starta laukuma *SLC-39A*.
Pēc derīgās kravas atdalīšanas raķetes pirmā pakāpe nosēdās nolaišanās laukumā *LZ-1* Kanaveralas zemesragā.

5. novembrī 14:52:11 *UTC* kravas kuģis automātiskā režīmā saslēdzās ar SKS pie *[[Harmony (SKS)|Harmony]]* moduļa priekšējai pieslēgvietai pievienotā adaptera *[[Pressurized Mating Adapter|PMA-2]]* saslēgšanās mezgla *[[International Docking Adapter|IDA-2]]*.

8. novembrī kravas kuģis veica stacijas orbītas pacelšanas manevru (tas bija pirmais *Cargo Dragon*, kas veicis šādu operāciju). 17:50 *UTC* uz 12,5 minūtēm tika iedarbināti aizmugurē vērstie *Draco* dzinēji, kas izmainīja stacijas orbītu par 0,11 km apogejā un 1,1 km perigejā.

2024. gada 16. decembrī 16:05 *UTC* *Cargo Dragon* atvienojās no stacijas. 17. decembrī tas iedarbināja dzinējus un veica noiešanu no orbītas. 18:39:30 *UTC* nolaižamais aparāts nolaidās Atlantijas okeāna Meksikas līcī. Lidojuma ilgums bija 42 dienas 16 stundas 9 minūtes.

## Atsauces

## Ārējās saites

* CRS-31 Mission SpaceX
* NASA’s SpaceX CRS-31 NASA
* Dragon CRS-21,... CRS-35 (SpX 21,... 35) Gunter Dirk Krebs
Kārlis Filips Vāsa

thumb|Medaļa ar Zviedrijas prinča Kārļa Filipa portretu
**Kārlis Filips Vāsa** (, 1601—1622) bija Zviedrijas princis, Krievijas juku laiku pretendents uz cara troni.

## Dzīvesgājums
Dzimis Tallinā 1601. gadā kā jaunākais dēls Zviedrijas karaļa Kārļa IX un viņa sievas Kristīnes ģimenē. Kad par Krievijas caru 1610. gada 6. septembrī ievēlēja Polijas princi Vladislavu, Novgorodas pilsēta kā savu kandidātu izvirzīja zviedru princi Kārli Filipu.

1611. gada 28. martā Ivangorodā, Zviedru Igaunijas pierobežā kāds troņa pretendents (Viltusdmitrijs III) sevi pasludināja par caru Dmitriju. Ivangorodas, nedaudz vēlāk arī Jamas, Koporjes un Gdovas pilsoņi atzina viņu par likumīgo troņmantinieku. 1612. gadā viņa atbalstītāji septiņas nedēļas aplenca Pleskavas kremli. Zviedri piedāvāja viņam Pleskavas gubernatora pakāpi, taču pieprasīja, lai viņš atsakās no pretenzijām uz cara troni par labu Zviedrijas karaļa dēlam Kārlim Filipam. Kā troņa pretendents Dmitrijs iekārtoja savu rezidenci Pleskavā, no turienes viņam padotie kazaki veica uzbrukumus līdz pat Tērbatai Zviedru Vidzemes teritorijā. Taču viņš drīz zaudēja Pleskavas pilsoņu atbalstu un 1. jūlijā viņu apcietināja, aizveda uz Maskavu, kur pēc cara ievēlēšanas 1613. gadā sodīja ar nāves sodu.

Princis Kārlis Filips 1613. gada vasarā ieradās Viborgas pilī uz gaidīja cara vēlēšanu rezultātus, tomēr par caru ievēlēja Mihailu Romanovu. 1609. gadā viņu iecēla par Sēdermanlandes hercogu.

Pēc studiju pabeigšanas Kārlis Filips 1617.—1618. gadā devās ceļojumā uz Dāniju, Vāciju un Franciju. 1621. gadā Kārlis Filips piedalījās vecākā brāļa Gustava II Ādolfa karagājienā Latvijā. 1621. gada vasarā sākās Rīgas aplenkums, neilgi pēc Rīgas ieņemšanas hercogs Kārlis Filips saslima un nomira Narvā naktī uz 25. janvāri.

## Atsauces

## Ārējās saites
Carnikavas nēģi

**Carnikavas nēģi** ir tradicionāls Latvijas pārtikas produkts, ko iegūst no nēģiem (*Lampetra fluviatilis*), kurus zvejo un pārstrādā Carnikavas apkaimē Gaujas lejtecē. Kopš 2015. gada šis produkts ir iekļauts Eiropas Savienības Aizsargātu ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu reģistrā, un tas bija pirmais Latvijas pārtikas produkts šajā reģistrā. 2019. gadā produkts iekļauts Latvijas Nemateriālajā kultūras mantojumā.

Nēģi tiek saistīti ar gastronomiskajām tradīcijām un ikgadējiem Nēģu svētkiem, kas notiek Carnikavā. Nēģis attēlots arī Carnikavas pagasta ģerbonī.

## Recepte
Carnikavas nēģus gatavo pēc tradicionālām senām receptēm. Šim ēdienam nēģi tiek ķerti Carnikavas pagastā, Gaujas lejtecē no 1. augusta līdz 1. februārim.

Carnikavā nēģus gatavo dažādos veidos, bet par nacionālo ēdienu tiek uzskatīti uz oglēm cepti nēģi.

## Ēdiena vēsture
Nēģus Carnikavā ķer jau aptuveni 300 gadus. Carnikavas nēģi tikuši pasniegti galdā arī Krievijas ķeizarienei Katrīnai II. Pēc vienas versijas, atbraucot uz Rīgu, viņa viesojusies arī Carnikavā un tur pirmo reizi izmēģinājusi ceptus nēģus. 1875. gadā Carnikavā izveidoja vienu no pirmajām zivjaudzētavām Latvijā mākslīgai zivju audzēšanai.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Cepti nēģi želejā, 2023. gada 23. oktobrī, enciklopedija.lv
* Carnikavas nēģi
* Carnikavas novada zivsaimnieki Nēģu svētkos
* Carnikavas nēģi iekļauti ES Aizsargātu ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu reģistrā
Daudzziedu eleagns

**Daudzziedu eleagns** (*Elaeagnus multiflora*), dēvēts arī par **gummi**, ir eleagnu ģints suga, kuras dabiskais izplatības areāls ir no Ķīnas līdz Korejai, no Kuriļu salām līdz Japānai.

Augs tiek bieži kultivēts tā dekoratīvo īpašību dēļ, kā arī augļu (ogu) garšas un ārstniecisko īpašību dēļ.

## Apraksts
Daudzziedu eleagns ir 1—1,5 m augsts krūms, kuram uz saknēm veidojas gumiņbaktērijas, kas saista no gaisa slāpekli. Ziedi ir sīki, divdzimumu. Augļi ienākas no jūlija beigām līdz augusta beigām. Te ir koši tumšsarkanā krāsā ar caurspīdīgu, plānu miziņu, kas nosēta ar sudrabainiem punktiņiem. To garša ir līdzīga hurmai vai vīģēm.

Augu apputi veic sīki kukaiņi, kuri barojas ar ziedu nektāru.

## Uzturvērtība
Augļi satur līdz 8% askorbīnskābes, 6—9% cukuru, pektīnvielas, 17 aminoskābes, tai skaitā mikroelementus, piemēram, selēnu. Gummi iesaka lietot pie kuņģa un zarnu saslimšanām. Gummi tēja, kuru gatavo no auga kaltētajām lapām, bagāta ar C vitamīnu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Lilija Rouza Depa

**Lilija Rouza Melodija Depa** (; dzimusi ) ir franču-amerikāņu aktrise.

Lilijas Rouzas Depas vecāki ir amerikāņu aktieris Džonijs Deps un franču dziedātāja un aktrise Vanesa Paradī. Depa kino debitējusi ar nelielu lomu filmā "Ilknis" (2014). Vēlāk piedalījusies vēsturiskajās drāmās *[[The Dancer]]* (2016) un *[[The King]]* (2019), kā arī romantiskajā komēdijā *[[L'Homme fidèle]]* (2018).

2023. gadā piedalījusies *[[HBO]]* drāmas seriālā "Elks" (*The Idol*), bet 2024. gadā atveidojusi galveno lomu Roberta Egersa šausmu filmā "Nosferatu".

## Ārējās saites
Emma Korina

**Emma Luīze Korina** (; dzimusi ) ir angļu aktrise.

Vislabāk pazīstama ar princeses Diānas lomu *[[Netflix]]* seriāla "Kronis" ceturtajā sezonā. Par šo lomu viņa saņēma Zelta globusa balvu un tika nominēja ''Emmy'' balvai.

Piedalījusies arī romantiskajās drāmās *[[My Policeman]]* (2022) un *[[Lady Chatterley's Lover]]* (2022), trillera miniseriālā *[[A Murder at the End of the World]]* (2023), supervaroņu filmā "Dedpūls & Vilknadzis" (2024) un šausmu filmā "Nosferatu" (2024).

## Ārējās saites
Sems Eliots

**Semjuels Peks Eliots** (; dzimis ) ir amerikāņu aktieris. Saņēmis vairākas balvas, tai skaitā Ekrāna aktieru ģildes balvu, kā arī nomināciju Amerikas Kinoakadēmijas balvai, divām ''Emmy'' balvām un divām Zelta globusa balvām.

Savu kino debiju piedzīvojis vesterna filmā *[[The Way West]]* (1967). Pirmo reizi galveno lomu atveidojis šausmu filmā *[[Frogs]]* (1972). Izpelnījies plašāku uzmanību ar lomu drāmā *[[Lifeguard]]* (1976) un biogrāfiskajā filmā "Maska" (*Mask*, 1985). Eliotu nominēja Zelta globusa balvai par televīzijas filmu *[[Conagher]]* (1991) un miniseriālu *[[Buffalo Girls]]* (1995). Par lomu filmā "Zvaigzne ir dzimusi" (2018) Eliotu nominēja Kinoakadēmijas balvai kategorijā "Labākais aktieris otrā plāna lomā".

Piedalījies arī tādās filmās kā "Bačs Kesidijs un Sandenss Kids" (1969), *[[Road House (1989. gada filma)|Road House]]* (1989), "Tombstona" (*Tombstone*, 1993), *[[Gettysburg (filma)|Gettysburg]]* (1993), "Lielais Lebovskis" (1998), *[[The Contender]]* (2000), "Mēs bijām kareivji" (*We Were Soldiers*, 2002), "Halks" (2003), "Smēķēt atļauts" (2005), "Rēgu bruņinieks" (2007), "Zelta kompass" (2007), "Kā klājas Morganiem?" (*Did You Hear About the Morgans?*, 2009), "Augstu gaisā" (2009), "Izvēles diena" (2014) un *[[Grandma]]* (2015).

## Ārējās saites
Ej projame, ledutiņu

thumb|300x300px|"Ej projame, ledutiņu" melodija
**Ej projame, ledutiņu** vai **Pavasara dziesma** ir latviešu tautasdziesma Jēkaba Poruka apdarē. Tā pirmo reizi tikusi atskaņota VIII Vispārējos latviešu Dziesmu svētkos 1933. gadā, kopā Vispārējos latviešu Dziesmu svētkos atskanot vienu reizi.

## Vārdi

## Atsauces
Gobu iela (Jūrmala)

**Gobu iela** ir iela Jūrmalā, Mellužu apkaimē. Gobu iela sākas krustojumā ar Ezeru ielu un beidzas krustojumā ar Viršu ielu. Kopējais ielas garums ir 130 metri, tā ir klāta ar grants segumu. Satiksmes kustība Gobu ielā norit vienā joslā, Viršu ielas virzienā.

## Vēsture
Gobu iela ir viena no jaunākām ielām Jūrmalā, tā izveidota 2021. gada 16. decembrī ar Jūrmalas domes lēmumu Nr. 608. Agrāk šajā vietā atradās vasaras atpūtas bāze “Melluži” (adrese: Ģertrūdes prospekts 4), kura stāvēja tukša no 2000. gadu vidus.

Pašlaik Gobu ielā ir ieplānota savrupmāju apbūve.

## Ielu savienojumi
Gobu iela ir savienota ar šādām ielām:
* Ezeru iela (T veida krustojums)
* Viršu iela (T veida krustojums)

## Atsauces

## Skatīt arī
* Melluži
Baltais karogs

**Baltais karogs** ir starptautiski atzīta pamiera vai pamiera aizsardzības zīme, kas paredzēta sarunām. Vēsturiski baltiem karogiem atkarībā no laika un vietas ir bijusi atšķirīga nozīme.

## Mūsdienu lietojums
[thumb| Balts karogs, kas tika parādīts laikā, kad 1917. gada 9. decembrī [Osmaņu impērija|osmaņi nodeva Jeruzalemi britiem]]
Balto karogu lieto kā pamiera vai pamiera aizsardzības zīmi, kas paredzēta sarunām. To lieto arī, lai simbolizētu padošanos, jo bieži vien vājākā puse pieprasa sarunas. Tas tiek lietots arī uz tā sauktajiem karteļkuģiem. Baltais karogs norāda, ka tuvojošais sarunu dalībnieks ir neapbruņots, ar nolūku padoties vai vēlmi sazināties. Personas, kas nes vai vicina baltu karogu, nedrīkst šaut, kā arī nedrīkst atklāt uguni. Karoga izmantošana, lai lūgtu apspriedi, ir iekļauta 1899. un 1907. gada Hāgas konvencijās. Karoga nepareiza lietošana ir aizliegta ar kara likumiem, un tas ir kara noziegums. Ir ziņots par daudziem gadījumiem par šādu rīcību konfliktos, piemēram, kaujinieki izmanto baltos karogus, lai tuvotos un uzbruktu ienaidnieka kaujiniekiem, vai tādu kaujinieku nogalināšana, kas mēģina padoties, nesot baltus karogus.

## Atsauces
48 stundas

**"48 stundas"** () ir 1982. gada ASV asa sižeta kinokomēdija, kuras režisors ir Volters Hills. Filmā galvenās lomas atveido Niks Nolte un Edijs Mērfijs, kuram tā bija kino debija.

Filma stāsta par policistu un cietumnieku, kuri apvienojas, lai noķertu divus izbēgušus slepkavas.

Filmas "48 stundas" pirmizrāde notika  un to izplatīja *[[Paramount Pictures]]*. Filma guva plašu popularitāti un kritiķu atzinību. Mērfiju nominēja Zelta globusa balvai kategorijā "Gada labākā debija — aktieris". Filmas turpinājums *[[Another 48 Hrs.]]* iznāca 1990. gadā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Lupīnu iela

**Lupīnu iela** var būt:

* Lupīnu iela — iela Jūrmalā;
* Lupīnu iela — iela Ogrē;
* Lupīnu iela — iela Ikšķilē.

## Skatīt arī
* Lupīnas
Lupīnu iela (Jūrmala)

**Lupīnu iela** ir iela Jūrmalā, Kaugurciema apkaimē. Lupīnu iela sākas krustojumā ar Cīniju ielu un beidzas strupceļā. Kopējais ielas garums ir 93 metri, tai kamēr nav seguma. Ielā ir ieplānota privātmāju apbūve.

Lupīnu iela ir viena no jaunākām ielām Jūrmalā, tā izveidota 2022. gada 28. jūlijā ar Jūrmalas domes lēmumu Nr. 355.

## Atsauces

## Skatīt arī
* Kaugurciems
Novgorodas kremlis

thumb|Novgorodas kremlis
**Novgorodas kremlis** () ir cietoksnis Novgorodā, Krievijā.

Kremlis pirmo reizi minēts 1044. gada rakstos, tagadējo izskatu iegūstot pēc 1484.—1490. gada pārbūves.

## Ārējās saites
Šaurlapu eleagns

**Šaurlapu eleagns** (*Elaeagnus angustifolia*) ir eleagnu suga, kuras dabiskais izplatības ir no Austrumeiropas līdz Dienvidāzijai.

Augs ir liels krūms vai neliels koks (3–5 m augsts un 1,5–4 m plats) ar šaurākām, mazāk sudrabainām lapām. Tā pelēcīgās lapas ir līdzīgas vītola lapām. Zari ērkšķaini. Ziediņi necili, dzelteni, smaržīgi. Augļi dzeltenbrūnā krāsā, tos uzturā lieto svaigus, vāra kompotā, cep tortēs.

## Atsauces

## Ārējās saites
Astrahaņas kremlis

thumb|Astrahaņas kremlis
**Astrahaņas kremlis** () ir cietoksnis Astrahaņā, Krievijas Federācijā.

Kremlis uzcelts pēc Astrahaņas hanistes iekarošanas no 1582. līdz 1589. gadam. 

## Ārējās saites
Tulas kremlis

thumb|Tulas kremlis
**Tulas kremlis** () ir cietoksnis Tulā, Krievijas Federācijā.

Senākais koka kremlis Tulā celts 1507. gadā Maskavijas dienvidu robežas aizsardzībai. Mūra kremlis uzcelts pēc 1520. gada.

## Ārējās saites
Rostovas kremlis

thumb|300px|Rostovas kremlis
**Rostovas kremlis** () ir cietoksnis Dižajā Rostovā, Krievijas Federācijā.

Senākais koka cietoksnis (*Ростовский детинец*) celts 10. gadsimtā. Krievijas cara Mihaila laikā holandiešu inženieris Johans Rodenburgs 1632.—1634. gadā vadīja Rostovas kremļa deviņu bastionu izbūvi.

## Atsauces

## Ārējās saites
Toboļskas kremlis

thumb|Toboļskas kremlis.
**Toboļskas kremlis** () ir cietoksnis Toboļskā, Krievijas Federācijā.

Kremlis uzcelts no 1683. līdz 1799. gadam pēc Sibīrijas hanistes iekarošanas un Sibīrijas guberņas izveides. 

## Ārējās saites
Zarajskas kremlis

thumb|Zarajskas kremlis
**Zarajskas kremlis** () ir cietoksnis Zarajskā, Krievijas Federācijā.

Mūra kremlis celts no 1528. līdz 1531. gadam Maskavijas dienvidu robežas aizsardzībai.

## Ārējās saites
Sudraba eleagns

**Sudraba eleagns** (*Elaeagnus commutata*) ir eleagnu suga, kuras dabiskais izplatības areāls ir Ziemeļamerikā no Jukonas līdz Kvebekai un Jūtai. Tas ir vasarzaļš, līdz 2–3 m augsts un 1,5 m plats krūms, kurš izplatās ar sakņu atvasēm. Augs ir bez ērkšķiem, tam ir sudrabaini baltas, nedaudz ādainas lapas. Ziedi ir sīki, dzelteni, reibinoši saldi. Zied ilgi (jūnijā). Augļi ir sudrabaini, ar pasausu, saldenu mīkstumu, kuri ienāk septembrī. 

## Atsauces

## Ārējās saites
Mazā Dzirnavu iela

**Mazā Dzirnavu iela** var būt:

* Mazā Dzirnavu iela — iela Jūrmalā
* Mazā Dzirnavu iela — iela Kuldīgā

* *Mazā Dzirnavu iela* — Firsa Sadovņikova ielas Rīgā sākotnējais nosaukums

## Skatīt arī
* Dzirnavu iela
Kolomnas kremlis

thumb|Kolomnas kremlis
**Kolomnas kremlis** () ir cietoksnis Kolomnā, Krievijas Federācijā.

Mūra kremlis celts no 1525. līdz 1531. gadam Krievijas cara Vasilija III vadībā. Līdz tam laikam Maskavija jau bija anektējusi Novgorodas Republiku un Pleskavu un centās nostiprināt savas dienvidu robežas cīņā pret tatāriem – Kazaņas un Krimas haniem. Turklāt 1521. gadā Krimas hana Mehmeda I Geraja veiktā Kolomnas iznīcināšana paātrināja pilsētas koka nocietinājumu nomaiņu ar mūra nocietinājumiem, kas jau bija ieplānoti pēc 1483. gada pilsētu nopostījušā ugunsgrēka.

Pārdzīvojis kaujas, kremlis neizturēja laika un civiliedzīvotāju uzbrukumus, kuri 18. gadsimtā un 19. gadsimta sākumā demontēja ievērojamu daļu mūru un torņu, lai tos izmantotu kā  būvmateriālus. Ir zināms, ka tikai Nikolaja I dekrēts 1826. gadā apturēja ēku nojaukšanu Kolomnā un citās impērijas pilsētās, tomēr daudzas vēsturiskās celtnes jau bija zudušas. Kolomnas cietoksnis ir daļēji saglabāts, atjaunots un pieejams ekskursijām.

## Ārējās saites
Tomass N'Kono

**Tomass N'Kono** (dzimis , Dizangē, Kamerūnā) ir bijušais Kamerūnas futbolists. Viens no izcilākajiem vārtsargiem Āfrikas kontinentā, viņš galvenokārt atpazīstamību iemantojis saistībā ar Spānijas klubu *[[RCD Espanyol]]*, kuru pārstāvēja gandrīz desmit gadus, aizvadot vairāk nekā 300 oficiālās spēles.

N'Kono Kamerūnas izlases sastāvā piedalījies trīs Pasaules kausa un četros Āfrikas Nāciju kausa turnīros. 1984. gada Āfrikas Nāciju kausa uzvarētājs ar Kamerūnas izlasi.

## Sasniegumi
**Canon Yaoundé**
* *[[Kamerūnas futbola čempionāts|Elite One]]*: 1974, 1977, 1979, 1980, 1982
* CAF Čempionu līga: 1978, 1980

**Espanyol**
* UEFA kauss finālists: 1987—88

**Bolívar**
* *[[Bolīvijas futbola čempionāts|Liga de Fútbol Profesional Boliviano]]*: 1996, 1997

**Kamerūna**
* Āfrikas Nāciju kauss: 1984; finālists: 1986

**Individuālie**
* Āfrikas gada labākais futbolists: 1979, 1982

* *[[Spānijas futbola čempionāta Pirmā divīzija|La Liga]]* gada komanda: 1982—83, 1985—86, 1988—89
* ''MasterCard'' 20. gadsimta Āfrikas izlase: 1998
* Starptautiskās Futbola vēstures un statistikas federācijas Visu laiku labākā Āfrikas izlase: 2021

## Atsauces

## Ārējās saites
* 
* 
* Biography at CamLions
Melhīrs

**Melhīrs** () ir sekls sezonas beznoteces ezers Āfrikas ziemeļos, Alžīrijā, valsts lielākais ezers. Aizņem rietumu daļu ieplakā, kas stiepjas no Gābisas līča līdz Sahāras Atlasam gar Atlasa kalnu dienvidu pakāji. Ūdens pieplūde ziemas lietus sezonā; lielākā pieteka Džedī. Sausajā sezonā izžūst un pārvēršas solončakā. Sauss un karsts klimats, vidējā zemākā un augstākā temperatūra ir 11,4 un . Vidējais nokrišņu daudzums zem . Ezers iekļauts Rāmsaras konvencijas mitraiņu sarakstā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Lazdu iela (Jūrmala)

**Lazdu iela** ir iela Jūrmalā, Valteru apkaimē. Lazdu iela sākas krustojumā ar Valtera prospektu un beidzas ar strupceļu.

Lazdu iela ir viena no jaunākām ielām Jūrmalā, tā izveidota 2021. gada 25. martā ar Jūrmalas pilsētas domes lēmumu Nr. 160.

Satiksmes kustība Lazdu ielā norit vienā joslā. Kopējais ielas garums ir 200 metri. No sākuma aptuveni 90 metru garumā tā ir klāta ar betona bruģi, bet tālāk ielai seguma nav.

Iela atrodas savrupmāju rajonā, 2021. gadā šeit arī uzbūvēta moderna rindu māja (Lazdu iela 6).

## Atsauces
Circeņu iela (Jūrmala)

**Circeņu iela** ir iela Jūrmalā, Bažciema apkaimē. Circeņu iela sākas krustojumā ar Bārbeļu ielu un beidzas krustojumā ar Diļļu ielu. Kopējais ielas garums ir 130 metri, tā ir klāta ar grants segumu. Circeņu ielā satiksmes kustība norit vienā joslā. Ielā ir vasarnīcu apbūve.

Ielas turpinājums ir gājēju taka, kas ved uz Ķemeru nacionālā parka teritoriju, Aklā ezera virzienā.

Circeņu iela ir viena no jaunākām ielām Jūrmalā, tā izveidota 2019. gada 29. augustā ar Jūrmalas pilsētas domes lēmumu Nr. 427.

## Ielu savienojumi
Circeņu iela ir savienota ar šādām ielām:
* Bārbeļu iela (T veida krustojums)
* Diļļu iela (L veida krustojums)

## Atsauces

## Skatīt arī
* Bažciems
Džerīds

**Džerīds** ( — ‘Palmu zemes lagūna’) ir beznoteces ezers Āfrikas ziemeļos, Tunisijas lielākais ezers. Aizņem centrālo daļu ieplakā, kas stiepjas no Gābisas līča līdz Sahāras Atlasam gar Atlasa kalnu dienvidu pakāji. Ziemas lietus sezonā Džerīdā izveidojas sālsezers, bet sausajā sezonā izžūst un pārvēršas solončakā. Ūdenī dzīvojošo baktēriju ietekmē ūdens iekrāsojas dažās baltās, zaļās un purpura nokrāsās. Iztvaikojošā ūdens ietekmē bieži novērojamas mirāžas. Sauss un karsts klimats, vasarā temperatūra var pārsniegt . Vidējais nokrišņu daudzums zem . Ezers iekļauts Rāmsaras konvencijas mitraiņu sarakstā.

Antīkos laikos Džerīds un tālāk rietumos esošais Melhīrs veidoja plašu saldūdens Tritonisa (*Τριτωνίδα λίμνην*) ezeru, kas saskaņā ar leģendu ir dievietes Atēnas dzimtene.

Džerīda apkārtne izmantota par vairāku Zvaigžņu karu epizožu filmēšanas vietu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Padomju rublis

**Rublis** () bija Padomju Savienības valūta. To ieviesa 1922. gadā un tā aizstāja Krievijas Impērijas rubli, Krievijas Republikas, pilsoņu kara separātistu valstu, baltgvardu, kā arī agrīno boļševiku republiku valūtas. Viens rublis bija vienāds ar 100 kapeikām. Padomju banknotes un monētas izgatavoja uzņēmums *[[Goznak]]* () savās spiestuvēs un kaltuvēs Maskavā un Ļeņingradā.

Pēc Padomju Savienības sabrukuma 1991. gadā, padomju rubli īsu brīdi (līdz 1992., 1993. gadam vai 1994. gadam) turpināja lietot pēcpadomju valstīs līdz savu nacionālo valūtu izveidei. 1993. gada septembrī padomju rubli nomainīja Krievijas rublis.

## Skatīt arī
* Rublis
* Krievijas rublis
* Baltkrievijas rublis
* Latvijas rublis
* Piedņestras rublis

## Atsauces

## Ārējās saites
Tokijas sonāte

**"Tokijas sonāte"** (; *Tōkyō Sonata*) ir 2008. gada Japānas drāmas filma, kuras režisors ir Kijoši Kurosava. Filmā galvenās lomas atveido Terujuki Kagava, Kjoko Koizumi, Ju Kojanagi, Kai Inovaki, Kandži Cuda un Kodži Jakušo.

Filma stāsta par parastu ģimeni, kuras mierīgā dzīve pārtrūkst, kad ģimenes tēvs zaudē darbu prestižā uzņēmumā.

Filmas "Tokijas sonāte" pirmizrāde notika  Kannu kinofestivālā *[[Un Certain Regard]]* programmā. Filma guva pozitīvu kritiķu novērtējumu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Dadžu iela

**Dadžu iela** var būt:

* Dadžu iela — iela Jūrmalā;
* Dadžu iela — iela Ķekavā;
* Dadžu iela — iela Lapmežciema pagasta Lapmežciemā.
Melina Merkuri

**Marija Amalija "Melina" Merkuri** (; dzimusi , mirusi ) bija grieķu aktrise, dziedātāja un politiķe.

Merkuri saņēma Amerikas Kinoakadēmijas balvas nomināciju kategorijā "Labākā aktrise galvenajā lomā" un Kannu kinofestivāla labākās aktrises balvu par lomu Džūlsa Dasēna filmā *[[Never on Sunday]]* (1960). Nominēta arī ''Tony'' balvai, trīs Zelta globusa balvām un divām BAFTA kino balvām. Piedalījusies arī Dasēna filmās *[[Celui qui doit mourir]]* (1957), *[[La legge]]* (1959), *[[Phaedra]]* (1962), *[[Topkapi (filma)|Topkapi]]* (1964), *[[10:30 P.M. Summer]]* (1966), *[[Promise at Dawn]]* (1970). Piedalījusies arī Mihalisa Kakojana filmā *[[Stella (filma)|Stella]]* (1955), Džozefa Lousija filmā *[[The Gypsy and the Gentleman]]* (1958), Vitorio De Sikas filmā *[[Il giudizio universale]]* (1961), Huana Antonio Bardema filmā *[[Los pianos mecánicos]]* (1965) un Normana Džuisona filmā *[[Gaily, Gaily]]* (1969).

Kā politiķe pārstāvējusi Grieķijas sociāldemokrātisko partiju PASOK, pirmo reizi parlamentā tiekot ievēlētai 1977. gadā. 1981. gadā Merkuri kļuva par pirmo sievieti kultūras un sporta ministres amatā. Šo amatu viņa pildīja līdz 1989. gadam. Otro reizi Merkuri amatu ieņēma no 1993. gada līdz viņas nāvei gadu vēlāk. Viens no Merkuri lielākajiem panākumiem bija Eiropas kultūras galvaspilsētas programmas izveide.

## Atsauces

## Ārējās saites
97. Kinoakadēmijas balva

**97. [[Amerikas Kinoakadēmijas balva]]s ceremonija** norisinājās  ''Dolby'' teātrī, Losandželosā. Balvas pasniedza Kino mākslas un zinātnes akadēmija labākajām 2024. gada filmām. Ceremonijas izpildproducenti otro gadu pēc kārtas bija Radžs Kapūrs un Keitija Mulana, bet ceremonijas režisors — Hamišs Hamiltons, kuram šī jau bija piektā reize šajā amatā. Ceremoniju vadīja komiķis Konans O'Braiens.

Amerikas Kinoakadēmijas balvas nominantus bija plānots paziņot , tomēr  saistībā ar 2025. gada janvāra Dienvidkalifornijas ugunsgrēkiem Kino mākslas un zinātnes akadēmija paziņoja, ka balsošanas periods pagarinās par divām dienām (līdz 14. janvārim) un atlika nomināciju izsludināšanu uz 23. janvāri.

## Laureāti un nominācijas

### ''Governors Awards''
Amerikas Kinoakadēmija  organizēja ikgadējo 15. ''Governors Awards'' balvu pasniegšanas ceremoniju, kurā pasniedza šādas balvas:

#### Kinoakadēmijas goda balva
* Kvinsijs Džonss (pēcnāves apbalvojums)
* Džūljeta Teilore

#### Džīna Heršolta humanitārā balva
* Ričards Kērtiss

#### Ērvinga Tālberga memoriālā balva
* Maikls Vilsons un Barbara Brokali

### Filmas ar vairākām nominācijām un balvām

## Atsauces

## Ārējās saites

* Kino mākslas un zinātnes akadēmijas oficiālā mājaslapa 
* Ceremonijas organizatoru *[[YouTube]]* kanāls
Topkapi (filma)

***Topkapi*** ir 1964. gada ASV kriminālkomēdijas filma, kuras režisors ir Džūlss Dasēns. Filmā galvenās lomas atveido Melina Merkuri, Pīters Ustinovs, Maksimilians Šells, Roberts Morlijs un Akims Tamirofs. Filma balstīta uz Ērika Emblera 1962. gada romānu *The Light of Day*.

Filma stāsta par parastu cilvēku Arturu Simpsonu (Ustinovs), kurš tiek iesaistīts zagļu bandas plānā aplaupīt Topkapi pili Stambulā.

Filmas *Topkapi* pirmizrāde notika  un to izplatīja *[[United Artists]]*. Ustinovs par Artura Simpsona lomu saņēma Amerikas Kinoakadēmijas balvu kategorijā "Labākais aktieris otrā plāna lomā".

## Atsauces

## Ārējās saites
Mirušā interneta teorija

**Mirušā interneta teorija** () ir sazvērestības teorija, kas apgalvo, ka koordinētu un tīšu centienu dēļ internets kopš 2016. vai 2017. gada galvenokārt sastāv no robotprogrammatūras darbībām un automātiski ģenerēta satura, ko pārvalda algoritmiskā kurācija, ar mērķi kontrolēt cilvēku darbību. Šīs idejas proponenti uzskata, ka dažādi boti, kas internetā imitē cilvēku uzvedību, tiek izmantoti, lai veicinātu patērētāju kultūru un virzītu sabiedrisko domu noteiktā un šo botu radītājiem vēlamā virzienā. Daži teorijas atbalstītāji apgalvo, ka dažādu valdību aģentūras, izmanto robotprogrammatūru, lai manipulētu ar sabiedrības uztveri. Mirušā interneta teorija ir guvusi atbalstu, jo daudzas no novērotajām parādībām ir kvantitatīvi izsakāmas, piemēram, palielināta botu radītā datplūsma, taču literatūra par šo tēmu neatbalsta visu teoriju.

## Izcelsme un izplatīšanās
Mirušā interneta teorijas precīzu izcelsmi ir grūti noteikt. 2021. gadā interneta forumā "*Agora Road Macintosh Cafe*" lietotājs "*IlluminatiPirate*" publicēja ziņu ar nosaukumu "Mirušā interneta teorija: Lielākā daļa interneta nav īsta" (), apgalvojot, ka teorija ir balstīta uz iepriekšējiem tā paša foruma rakstiem, kuru autors bija lietotājs "*Wizardchan*", un norādot arī uz termina izplatību ārpus konkrētā foruma. Sazvērestības teorija ir nonākusi masu kultūrā un tā ir apspriesta dažādos populāros *[[YouTube]]* kanālos. Teorija ieguva plašāku uzmanību, kad žurnālā *[[The Atlantic]]* tika publicēts raksts ar nosaukumu "Varbūt jūs to palaidāt garām, bet internets nomira pirms pieciem gadiem" (). Kopš publicēšanas šis raksts ir plaši citēts citos rakstos par šo tēmu.

Par interneta "nāves" datumu parasti tiek uzskatīts aptuveni 2016. vai 2017. gads.

## Atsauces
Rapšu iela (Jūrmala)

**Rapšu iela** ir iela Jūrmalā, Bažciema apkaimē. Rapšu iela sākas krustojumā ar Bārbeļu ielu un beidzas krustojumā ar Pieneņu ielu. Kopējais ielas garums ir 63 metri, tā ir klāta ar grants segumu. Satiksmes kustība Rapšu ielā norit vienā joslā. Ielā ir vasarnīcu apbūve.

Rapšu iela ir viena no jaunākām ielām Jūrmalā, tā izveidota 2019. gada 29. augustā ar Jūrmalas pilsētas domes lēmumu Nr. 427.

## Ielu savienojumi
Rapšu iela ir savienota ar šādām ielām:
* Bažciema iela (T veida krustojums)
* Bārbeļu iela
* Pieneņu iela (T veida krustojums)

## Atsauces
Izborskas cietoksnis

thumb|250px|Daļēji atjaunotais Izborskas cietoksnis 2018. gadā
**Izborskas cietoksnis** () ir cietoksnis Izborskā (Starijizborskā), Krievijas rietumos pie Igaunijas robežas, Pleskavas apgabala Pečoru rajonā.

Pašreizējais mūra cietoksnis Izborskā uzcelts 1330. gadsimtā Pleskavas zemju rietumu robežu aizsardzībai.

Pirms tam 1,5 km attālajā Truvora pilskalnā (*Труворово городище*) bija koka pils. Livonijas krusta karu laikā to 1240. gadā ieņēma Livonijas karaspēks un atstāja pēc Ledus kaujas 1242. gadā. Livonijas kara laikā 1581. gadā to ieņēma Polijas-Lietuvas kopvalsts karaspēks.

Igaunijas brīvības cīņu laikā 1919. gada 24. maijā Izborsku ieņēma Igaunijas armija, apkārtējā teritorija kļuva par Igaunijas Republikas sastāvdaļu. Pēc Igaunijas okupācijas un iekļaušanas PSRS 1945. gadā Izborsku un apkārtējo teritoriju pievienoja Krievijas PFSR.

1964. gadā Izborskā izveidots muzejs un 1971. gada šeit uzsākti plānveidīgi arheoloģiskie izrakumi. 1996. gadā izveidots Izborskas muzejrezervāts, kas ietver cietoksni un tuvāko apkārtni ar kopējo platību 7734 ha.

## Atsauces

## Ārējās saites
28 dienas vēlāk (filmu cikls)

**"28 dienas vēlāk"** () ir Apvienotās Karalistes šausmu filmu cikls, kurā plānots izdot piecas filmas. Šobrīd izdotas četras no tām. Pirmās, trešās un piektās daļas režisors ir Denijs Boils, otrās — Huans Karloss Fresnadillo, savukārt ceturtās — Nia DaKosta. Galvenās lomas attēlo Kilians Mērfijs, Neomija Herisa, Roberts Kārlails un Ārons Teilors-Džonsons. Filmu cikls stāsta par vīrusu, kas padara cilvēkus par agresīviem zombijiem līdzīgiem radījumiem.

## Filmas

## Aktieri

## Ārējās saites
Kāpu iela (Mārupe)

**Kāpu iela** ir iela Mārupē, Tēriņos. Kāpu iela sākas krustojumā ar Lambertu ielu un beidzas krustojumā ar Ziedleju ielu, nekrustojot citas ielas. Ielas kopējais garums ir 290 metri, tā klāta ar grants segumu. Kāpu ielā ir savrupmāju apbūve, arī tukši gruntsgabali.

## Ielu savienojumi
Kāpu iela ir savienota ar šādām ielām:
* Lambertu iela (T veida krustojums)
* Ziedleju iela (T veida krustojums)

## Atsauces
Gābisas līcis

**Gābisas līcis** () ir jūras līcis Vidusjūras dienvidu daļā Ziemeļāfrikas piekrastē. Atrodas pie Tunisijas krastiem; tā austrumu robeža parasti tiek vilkta no Džerbas salas ziemeļu gala dienvidos līdz Ungas ragam ziemeļos, bet dažkārt ziemeļos līdz pat Sfāksai. Plūdmaiņas līdz . Pie līča ieejas atrodas Karkanas salas.

Dažkārt līci dēvē pēc tā seno laiku nosaukuma par **Mazo Sirtu** (, ), pretstatā Lielajam Sirtam Lībijas piekrastē. Līča nosaukums cēlies no bīstamajiem smilšu sēkļiem līcī, kas dēvēti par sirtiem.

Lielākās pilsētas līča krastā ir Gābisa, no kuras līcis ieguvis savu mūsdienu nosaukumu, kā arī Sfāksa, Haumat es Sūka un Mehrasa.

## Atsauces

## Ārējās saites
Rūdolfs Bacāns

**Rūdolfs Bacāns** (dzimis ) ir latviešu diriģents, profesionāls kora dziedātājs (tenors), kā arī dažādu muzikālu projektu vadītājs.

## Izglītība
Rūdolfs Bacāns mācījies Rīgas Doma kora skolā (1994—2007), vēlāk studējis Jāzepa Vītola Latvijas Mūzikas akadēmijā (2007—2013). 2011. gadā ieguvis bakalaura grādu kora diriģēšanā pie profesora Romāna Vanaga un 2013. gadā maģistra grādu senās mūzikas dziedāšanā pie pasniedzēja Sergeja Jēgera.

## Profesionālā darbība (dziedātājs)
* Valsts Akadēmiskais koris "Latvija" (2012—2018)
* Latvijas Radio koris (2018—2022)
* Helsinku kamerkoris (kopš 2022. gada)
* Flāmu Radio koris (kopš 2024.gada)

## Profesionālā darbība (diriģents)
* Latvijas Kultūras akadēmijas jauktais koris "Sōla" (2007—2014)
* Tumes jauktais koris (2010—2022)
* Rīgas Biržas vīru koris (kopš 2016. gada)
* Kandavas jauktais koris "Kandava" (kopš 2023. gada)
* Tukuma pilsētas Kultūras nama senioru koris "Skandīne" (kopš 2023. gada)
* Kopenhāgenas latviešu koris "In corde meo" (kopš 2024. gada)
* Talsu 2.vidusskolas pamatskolas un vidusskolas koris (kopš 2024. gada)
* Laucienes Kultūras nama jauktais koris "Lauciene" (kopš 2025. gada)

## Radošie sasniegumi
* Kultūras dzīves atjaunotnei Tukuma novadā veltītais koncerts "Pārcēlājs" (sadarbībā ar publicistu Arni Šablovski un komponistu Jēkabu Nīmani)
* Žaņa Katlapa balvas 2019 svinīgā pasniegšanas ceremonija (sadarbībā ar komponistu Jēkabu Jančevski)
* Koncertizstāde “Meklētāji” (sadarbībā ar fotogrāfu Valdi Ošiņu)
* Komponista Paula Dambja jubilejas koncerts “Sasaukšanās” (sadarbībā ar Tukuma pilsētas Kultūras namu un TUKKU MAGI)
* “Leģendu nakts” mūzika Durbes pilī (sadarbībā ar komponisti Alisi Rancāni)
* 1993. gada Vispārējo latviešu Dziesmu un Deju svētku noslēguma koncerta atjaunojuma mākslinieciskais vadītājs (sadarbībā ar publicistu Daini Īvānu)
* Muzikālā izrāde “Kāda korista stāsts” (sadarbībā ar režisoru Pauli Čimuru un Tukuma pilsētas Kultūras namu)
* Muzikālā izrāde "Vēstījums" (sadarbībā ar režisoru Pauli Čimuru un Tukuma pilsētas Kultūras namu)
* Ukrainas atbalsta koncerts- akcija “Tādas lietas!” (sadarbībā ar publicistu Arni Šablovski)

## Atsauces
Džūljeta Teilore

**Džūljeta Teilore** () ir amerikāņu aktieru atlases režisore. Seškārtēja Amerikas Kastinga biedrības balvas ieguvēja, atlasījusi aktierus vairāk nekā 100 filmām, tostarp 43 Vudija Allena filmām. 2024. gadā Kino mākslas un zinātnes akadēmija viņai piešķīra Kinoakadēmijas goda balvu.

Pēc izglītības iegūšanas viņa pārcēlās uz Ņujorku, kur sāka strādāt pie teātra producenta Deivida Merika. Gadu vēlāk viņa sāka strādāt pie aktieru atlases režisores Merionas Doertijas. 1973. gadā Doertija pameta aktieru atlasi, lai kļūtu par producenti, un Teilore ieņēma viņas vietu līdz 1977. gadam, kad viņu iecēla par *[[Paramount Pictures]]* austrumu krasta aktieru atlases režisori. 1978. gadā viņa sāka patstāvīgi darboties kā aktieru atlases režisore. Viņas pirmais solo aktieru atlases darbs bija filmā "Sātana izdzinējs".

Starp filmām, pie kurām viņa ir strādājusi, ir tādas filmas kā "Taksists", "Bezmiegs Sietlā" un "Šindlera saraksts". Teilore atlasījusi aktierus 43 Vudija Allena filmām, sākot ar 1975. gada filmu "Mīla un nāve". Ar viņas starpniecību režisors sadarbojies ar tādiem aktieriem kā Džefs Denjelss, Mērija Beta Hērta, Patriša Klārksone, Meriela Hemingveja, Daiena Vīsta, Merila Strīpa, Vakīns Fīnikss, Pārkere Posija un daudziem citiem.

## Atsauces

## Ārējās saites
Cīņa ar manu ģimeni

**"Cīņa ar manu ģimeni"** () ir 2019. gada biogrāfiskā drāmas filma, kuras režisors ir Stīvens Merčants. Filmā galvenās lomas atveido Florensa Pjū, Līna Hīdija, Niks Frosts, Džeks Loudens, Vinss Vons un Dveins Džonsons.

Filma stāsta par angļu profesionālo cīkstoni Saraju Bevisu un viņas ceļu uz WWE.

Filmas "Cīņa ar manu ģimeni" pirmizrāde notika  un to izplatīja *[[Metro-Goldwyn-Mayer]]* un *[[Lionsgate]]*. Filma saņēma pozitīvu kritiķu novērtējumu, slavējot Merčanta režiju, kā arī Pjū un Vona aktierspēli.

## Atsauces

## Ārējās saites
Verhoturjes kremlis

thumb|Atjaunotais Verhoturjes kremlis 2019. gadā
**Verhoturjes kremlis** () ir cietoksnis Verhoturjē, Krievijas Federācijā.

Kremlis uzcelts no 1699. līdz 1712. gadam un kalpoja kā vietējā vaivada mītne un 1708. gadā izveidotās Sibīrijas provinces robežcietoksnis. 

## Ārējās saites
FED (uzņēmums)

***FED*** (, saīsinājums no *[[Fēlikss Edmundovičs Dzeržinskis|Феликс Эдмундович Дзержинский]]*) bija Harkivas ražošanas apvienība Ukrainā, kas no 1934. līdz 1996. gadam ražoja fotoaparātus. 

## Vēsture
Pirmās fotokameras 1933. gadā pēc vācu *Leica I* parauga izgatavoja F. E. Dzeržinska vārdā nosauktajā Ukrainas PSR NKVD Bērnu darba komūnā, 1934. gadā sāka FED masveida ražošanu pēc vācu kameras *Leica II* parauga. Otrā pasaules kara laikā 1942. gadā ražotni pārcēla uz Berdsku pie Novosibirskas. Pēc kara beigām ražošanu pārcēla uz Kijivu, 1948. gadā uz Harkivu, kur sāka ražot vācu *Zeiss Ikon* fotoaparāta *Contax* kopiju ar nosaukumu "Киев". 

1955. gadā sāka fotokameras FED-2 ražošanu, tad FED-3 (1961), FED-4 (1964), FED-5 (1975/1977) ražošanu. Modeli "FED-5S" ar iebūvētu ekspozīcijas mērītāju un izgaismotiem rāmjiem skatu meklētāja redzes laukā ražoja līdz 1995. gadam.

## Ārējās saites
Bitcoin Cash

***Bitcoin Cash*** (valūtas kods: **BCH**) ir kriptovalūta, kas tika radīta 2017. gada 1. augustā kā *[[Bitcoin]]* blokķēdes atzars. Tā tika izveidota, lai risinātu *Bitcoin* tīkla mērogojamības problēmas, piedāvājot lielāku bloka izmēru (8 MB sākotnēji, vēlāk palielināts), kas ļauj apstrādāt vairāk darījumu vienā blokā.

*Bitcoin Cash* mērķis ir nodrošināt ātrākus un lētākus darījumus, padarot to piemērotāku ikdienas maksājumiem. *BCH* ir neatkarīga kriptovalūta, bet tai ir līdzīga tehniskā bāze kā *Bitcoin*.

Blokķēdes tīklā izmanto tādu pašu konsensa algoritmu — darba pierādījumu (*Proof of Work*), un tās kopiena aktīvi iesaistās kriptovalūtu nozares attīstībā.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Oficiālā mājaslapa (angļu)
Maizes iela (Daugavpils)

**Maizes iela** ir iela Daugavpilī, tās centrālajā daļā. Visā garumā Maizes iela iezīmē robežu starp Centra un Esplanādes apkaimēm.

Maizes iela sākas krustojumā ar Sakņu un Mihoelsa ielu, ved ziemeļaustrumu virzienā un beidzas krustojumā ar Stacijas ielu. Maizes ielas kopējais garums ir 480 metri.

Ielai nav brauktuves — tikai trotuāri, zālieni, tramvaja sliedes un autostāvvietas laukums pie "Ditton" tirdzniecības centra. Pa Maizes ielu kursē 1. un 4. maršruta tramvaji.

Maizes iela () ir vēsturiskais un vienīgas ielas nosaukums. Tas cēlies no Maizes laukuma bijušajā pilsētas tirgū, kas atradās pie tagadējās ielas sākuma.

## Ievērojami objekti
* Nr. 5 — šeit no 1921. gada līdz Otrajam pasaules karam atradās ādu apstrādes rūpnīca "Zvaigzne".

## Ielu savienojumi
Maizes iela ir savienota ar šādām ielām:
* Sakņu iela
* Mihoelsa iela
* Viestura iela
* Alejas iela
* Indras iela
* Mazā Maizes iela
* Stacijas iela

## Atsauces
Liepziedu iela (Daugavpils)

**Liepziedu iela** ir iela Daugavpilī, Viduspoguļankas apkaimē, un Līksnas pagasta Liepziedos. Liepziedu iela sākas krustojumā ar Cēsu ielu pie bijušā dzelzceļa posteņa 387. kilometrs un iet ziemeļu-ziemeļrietumu virzienā gar līniju Daugavpils—Krustpils. Sasniegusi pilsētas robežu, Liepziedu iela turpinās tālāk pa piepilsētas ciemu Liepziedi ar to pašu nosaukumu, saglabājot arī māju numurēšanu. Liepziedu ielā ir savrupmāju apbūve.

Ielas nosaukums Latvijas PSR laikā bija **Cietokšņa iela** (jo Cietokšņa ielu pilsētas centrā tolaik dēvēja par Suvorova ielu). 1991. gadā, atjaunojot vēsturiskās Cietokšņa ielas nosaukumu, tika nolemts Cietokšņa ielu Viduspoguļankā pārdēvēt par **Misionāru ielu**, bet beidzot tā ieguva tagadējo nosaukumu **Liepziedu iela**.

## Transports
Ielas kopējais garums ir 2900 metri, tostarp pilsētā 1980 metri. Visā garumā ielai ir asfalta segums, satiksmes kustība norit vienā joslā. Sabiedrisks transports pa Liepziedu ielu nekursē, bet Cēsu ielā ir 13., 13A. un 14. autobusu maršrutu pietura "Liepziedu iela".

Ielas galā atrodas slēgtā dzelzceļa stacija "Mežciems".

## Ielu savienojumi
Liepziedu iela ir savienota ar šādām ielām:
* Cēsu iela
* Irbenāju iela
* Medņu iela
* Irbju iela
* Ūdru iela
* Rubeņu iela
* Plotičku iela
* Ventas iela
* Stirnu iela

## Atsauces
Meinas līcis

**Meinas līcis** (, ) ir plašs līcis Atlantijas okeāna ziemeļrietumos Ziemeļamerikas piekrastē. Atrodas pie ASV un Kanādas krastiem; tā dienvidaustrumu robeža tiek vilkta no Keipkodas pussalas austrumu gala dienvidrietumos līdz Seibla ragam Jaunskotijas pussalas dienvidu galā. Nosaukums cēlies no tā rietumu krastā esošās Meinas pavalsts, kuras nosaukums savukārt cēlies no vēsturiskās Mēnas provinces Francijā. 

Krasta līnija stipri izrobota, atzarojas vairāki līči, no kuriem lielākais ir Fandi līcis ziemeļos, kurā novērojamas pasaulē augstākās plūdmaiņas — līdz . Līča piekrastē daudz nelielu salu, no kurām lielākā ir Grandmanana pie ieejas Fandi līcī. Līci pie tā ieejas norobežo vairāki sēkļi, kas novirza prom no līča silto Golfa straumi, kā rezultātā līča ūdeņus galvenokārt ietekmē aukstā Labradoras straume. Līča ūdeņi ir vēsāki un barības vielām bagātāki — šeit mīt ap 3000 dažādu juras dzīvnieku un putnu sugu. Nozīmīga omāru un vērtīgu zivju sugu zvejas vieta.

Lielākās pilsētas līča krastā ir Bostona, Portlenda un Portsmuta ASV un Sentdžona Kanādā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Sparģeļu rinda

**Sparģeļu rinda** (Asparagales) ir divdīgļapju rinda, kurā ir klasificētas 14 dzimtas, 1122 ģintis un aptuveni 36 tūkstoši sugu.

## Dzimtas
Saskaņā ar APG III sistēmu, rindā ir klasificētas dzimtas:

* Amariļļu dzimta (*Amaryllidaceae*) J.St.-Hil.
* Orhideju dzimta (*Orchidaceae*) Juss.
* Skalbju dzimta jeb īrisu dzimta (*Iridaceae*) Juss.
* Sparģeļu dzimta (*Asparagaceae*) Juss.
* Rozešliliju dzimta (*Asphodelaceae*) Juss.
* *Asteliaceae* Dumort.
* *Blandfordiaceae* R. Dahlgren & Clifford
* *Boryaceae* M.W. Chase, Rudall & Conran
* *Doryanthaceae* R. Dahlgren & Clifford
* Hypoxidaceae R.Br.
* *Ixioliriaceae* Nakai
* *Lanariaceae* R. Dahlgren & A.E.van Wyk
* *Tecophilaeaceae* Leyb.
* *Xeronemataceae* M.W. Chase, Rudall & M.F.Fay

## Atsauces

## Ārējās saites
Martins Uldāls

**Martins Uldāls** (; dzimis ) ir norvēģu biatlonists.

## Karjera
Pirmās starptautiskās sacensības, kurās Uldāls piedalījās, bija 2019. gada Eiropas jaunatnes olimpiskais festivāls, bet tajā nespēja iekļūt labāko desmitniekā. Nākamajā gadā Pasaules čempionātā jauniešiem Lencerheidē viņš izcīnīja zelta medaļu stafetē. 2022. gada Pasaules čempionātā junioriem Soldžerholovā ieguva četras bronzas medaļas — individuālajā distancē, sprintā, iedzīšanā un stafetē.  debitēja Pasaules kausa sacensībās Holmenkollenē, ieņemot 20. vietu sprintā un jau savā pirmajā startā iegūstot Pasaules kausa ieskaites punktus.

2022.—2023. gada sezonā Uldāls piedalījās otrā līmeņa sacensībās IBU kausā. Jau savā otrajā sacīkstē izcīnīja uzvaru iedzīšanā. Sezonas laikā vēl vairākas reizes kāpa uz goda pjedestāla, tostarp Ridnaunā izcīnīja uzvaru masu startā ar 60 dalībniekiem. 2023. gada Eiropas čempionātā Lencerheidē labāko rezultātu sasniedza iedzīšanā, ieņemot 9. vietu. Arī 2023.—2024. gada sezonā turpināja startēt IBU kausā, izcīnot divas uzvaras un sezonu noslēdzot 4. vietā kopvērtējumā. 2024. gada Eiropas čempionātā Brezno ieguva bronzas medaļu 20 km individuālajā distancē.

2024.—2025. gada sezonā pēc divām uzvarām IBU kausā viņš tika iekļauts Norvēģijas pirmās komandas sastāvā dalībai Pasaules kausā un Ansī izcīnīja savu pirmo uzvaru tikai savā piektajā startā Pasaules kausa līmenī.

## Karjeras rezultāti

### Olimpiskās spēles

### Pasaules čempionāts

### Pasaules kausa kopvērtējums

### Pasaules čempionāts jauniešiem un junioriem

## Atsauces

## Ārējās saites
Aivars Madris

**Aivars Madris** (dzimis 1987. gada 24. septembrī Liepājā) ir latviešu dzejnieks un kritiķis.

## Biogrāfija
A. Madris uzaudzis Liepājā. Beidzis Liepājas 15. vidusskolu (2006). Ieguvis bakalaura grādu Latvijas Universitātes Filoloģijas un mākslas zinātņu fakultātē (2009). No 2007. gada strādājis tulkošanas uzņēmumos. No 2014. līdz 2018. gadam Rakstniecības un mūzikas muzeja projektu kurators. Kopš 2018. gada darbojas Latvijas Republikas Zemessardzē.

Rakstījis dzejoļus, tie publicēti žurnālā "Latvju Teksti", interneta žurnālos "Punctum" un "Satori", kā arī "Satori" izdotajos grāmatžurnālos. 2019. gadā apgādā "Neputns" iznāca A. Madra debijas dzejoļu krājums "Zonas", kas tika nominēts Dzejas dienu balvai (2019) un Latvijas Literatūras gada balvai debijas kategorijā (2020). Publicējis Šāronas Oldsas, Frenka O’Haras, Augusta Kleincālera un citu amerikāņu autoru atdzejojumus. Kopš 2016. gada darbojas Preiļu konceptuālistu dzejas grupā.

Publicējis recenzijas par literatūru un kino. 2025. gadā ieguvis Normunda Naumaņa balvu par portālā "Delfi" publicētajām filmu recenzijām.

## Atsauces