open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Ailes strauts

**Ailes strauts** (arī **Abgunstene**, **Abgunstes strauts**, **Aile**, **Ailes upīte**, **Ailīte**, augštecē - **Līču grāvis**, lejtecē - **Hercogmuižas strauts**, **Hercogu strauts**) ir Tērvetes labā krasta pieteka Dobeles un Jelgavas novadā.

Izteka - pie Klintiem. Tek ziemeļaustrumu virzienā. Ietek Tērvetē augšpus Pēterkalniem. Lielākā pieteka - Plepju grāvis. Ailes strautu šķērso valsts autoceļi P103 (Dobele—Bauska) un P95 (Jelgava—Tērvete—Lietuvas robeža (Žagare)), tā krastos atrodas Klinti, Abgunste.

## Atsauces
Kinoloģija

**Kinoloģija** (no  *(kynos)* — 'suņu' un *-λογία* *(-logia)* — 'mācība') ir zinātne par suņiem, to dresēšanu un jaunu šķirņu veidošanu. Speciālistus, kas dresē suņus, sauc par **kinologiem**. 

Kinologs ir speciālists, kas pēta, audzē, apmāca, apmāca un izglīto suņus. Kinologs var strādāt ar dažādu šķirņu suņiem atkarībā no to īpašībām, mērķa un spējām. Kinoloģija kā zinātne pēta suņu izcelsmi, uzvedību, šķirnes, fizioloģiskās īpašības un attiecības ar cilvēkiem. Kinologi var specializēties dažādās jomās, tostarp dienesta suņu audzēšanā, sporta apmācībā, izstāžu suņu apmācībā, veterinārajā aprūpē un audzēšanā. 

Ir dažādu veidu kinologi. Ir Valsts ieņēmumu dienesta kinologi, kuri strādā muitā. Dažādās ostās, lidostās un tamlīdzīgās vietās. Vēl ir policijas kinologi, kuri ar īpaši apmācītiem suņiem meklē līķus, pazudušus cilvēkus, dažādas psihotropās vielas un tamlīdzīgas lietas. Ir arī robežsardzes kinologi, kuri kopā ar saviem suņiem sargā zaļo robežu, kā arī meklē bez vēsts pazudušus cilvēkus.

## Ārējās saites
* Kinologs

## Atsauces
Igate (Vilces pieteka)

**Igate** (arī **Igates strauts**, **Igates upe**) ir Vilces kreisā krasta pieteka Dobeles un Jelgavas novados.

Izteka Augstkalnes pagasta dienvidautrumos. Tek austrumu-ziemeļaustrumu virzienā. Ietek Vilcē netālu no Vilces ietekas Svētē. Lielākā pieteka — Zirņu grāvis. Igati šķērso valsts autoceļi V1078 (Veczāmeļi—Blankenfelde (Saulīte)—Augstkalne), tās krastos neatrodas lielas apdzīvotās vietas.

## Atsauces
Kārlis fon Oseckis

**Kārlis fon Oseckis** (, dzimis , miris ) bija vācu žurnālists un pacifists. 1935. gada Nobela miera prēmijas laureāts.

1923.–1924. gadā Osietzkis īslaicīgi iesaistījās politikā, kad laikraksta *Berliner Volkszeitung* redakcija piedalījās Republikāņu partijas dibināšanā. Pēc partijas sakāves Reihstāga vēlēšanās 1924. gada maijā viņš sāka rakstīt politiskus rakstus *Tagebuch*, kur viņa raksti atspoguļoja vilšanos viņa politiskajās aktivitātēs un pauda skepsi par sabiedrības uzskatiem.

Būdams žurnālists, 1927. gadā rakstu sērijā atklāja vācu armijas nelegālu bruņošanās plānu, tai skaitā aviopilotu treniņu PSRS. Par šīm publikācijām 1931. gadā tika notiesāts par nodevību uz 18 mēnešiem ieslodzījumā. Pēc nacistu nākšanas pie varas atteicās pamest Vāciju. 1933. gadā ieslodzīts koncentrācijas nometnē. 1936. gada novembrī Oseckim tika piešķirta Nobela miera prēmija par 1935. gadu. Reaģējot uz to, Hitlers izdeva dekrētu, kas aizliedza Vācijas pilsoņiem saņemt Nobela prēmijas. Oseckis tika izlaists no ieslodzījuma, tomēr 1938. gadā mira privātā sanatorijā.

## Ārējās saites
Džovanna I

**Džovanna I** (; dzimusi 1328. gada martā, mirusi ) bija Neapoles karaliene, kā arī Provansas un Forkalkjē grāfiene no 1343. gada līdz nāvei 1382. gadā. Savas valdīšanas laikā bija iesaistīta daudzos gan iekšējos, gan ārējos konfliktos. Pulcēja ap savu galmu tā laika domātājus un dzejniekus. 

Četras reizes precējusies. Lai noregulētu Ungārijas pretenzijas uz Neapoli, 1333. gadā apprecējās ar Ungārijas karaļa Lajoša I brāli Ungārijas Andrea. 1345. gadā Andrea tika nogalināts, sazvērestības organizēšanā aizdomās tika turēta arī Džovanna. 1347. gadā Džovanna apprecējās otrreiz, tomēr bija spiesta bēgt no Neapoles uz Aviņonu, jo valstī iebruka Andreas brālis, Ungārijas karalis Lajošs I. Aviņonas trimdas laikā Džovanna I pārdeva pilsētu Romas pāvestam, kurš atzina Džovannu par nevainīgu vīra Andreas nogalināšanā. 1352. gadā Džovannai izdevās ar pāvesta Inocenta VI palīdzību atgriezties Neapolē. Pēc otrā vīra nāves Džovanna 1363. gadā apprecējās ar Maļorkas karali Džakomo IV, kurš gandrīz nekad nerezidēja Neapolē, bet 1375. gadā mira. 1376. gadā Džovanna apprecējās ar militāro avantūristu Braunšveigas Oto. Tā kā Džovanna atbalstīja antipāvestu Klementu VII, 1381. gadā pāvests Urbāns VI Romā par Neapoles karali kronēja Karlo III. Viņš ieņēma Neapoli, bet Džovannu saņēma gūstā. Džovanna atteicās sadarboties ar jauno karali, tāpēc 1382. gadā ieslodzījumā nožņaugta.

## Ārējās saites

*
Šklovas rajons

**Šklovas rajons** (, ) ir Baltkrievijas administratīvais rajons Mogiļevas apgabala ziemeļos. Tas robežojas ar Mogiļevas apgabala Horku rajonu ziemeļaustrumos, Dribinas rajonu austrumos, Mogiļevas rajonu dienvidos, Bjaliņiču rajonu dienvidrietumos un Kruhlajes rajonu rietumos, kā arī Vitebskas apgabala Talačinas rajonu ziemeļrietumos un Oršas rajonu ziemeļos.

No 1983. līdz 1985. gadam Šklovā par būvmateriālu rūpnīcas direktora vietnieku strādāja Baltkrievijas prezidents Aleksandrs Lukašenko, pēc tam kļūdams par sovhoza direktoru Šklovas rajonā.
Plepju grāvis

**Plepju grāvis** (arī **Plepju strauts**) ir Ailes strauta kreisā krasta pieteka Dobeles un Jelgavas novados.

Izteka Tērvetes pagasta austrumos. Tek ziemeļaustrumu virzienā. Ietek Ailes strautā augšpus Abgunstes. Plepju grāvi šķērso valsts autoceļš P103 (Dobele—Bauska), tā krastos neatrodas lielas apdzīvotās vietas.

## Atsauces
Reņģe (upe)

**Reņģe** (arī **Reņģu strauts**, ) ir Tērvetes labā krasta pieteka Lietuvā un Dobeles novadā.

Izteka uz rietumiem no Žagares. Tek ziemeļaustrumu virzienā. Ietek Tērvetē netālu no autoceļa P95. Reņģi šķērso valsts autoceļi V1107 (Bukaiši–Ceļmalnieki) un V1106 (Augstkalne–Bēne), tās krastos neatrodas lielas apdzīvotās vietas.

## Atsauces
Mateo no Perudžas

**Mateo no Perudžas** (*Matteo da Perugia*) bija itāļu viduslaiku komponists, domājams no Perudžas. No 1402. līdz 1407. gadam viņš bija pirmais Milānas katedrāles kapelmeistars. Viņa pienākumos ietilpa būt par kantoru un apmācīt trīs zēnus, kas bija izraudzīti no katedrāles pārstāvju puses. Mateo no Perudžas bija cieši saistīts ar slavenā Modēnas manuskripta izveidi. Manuskripts ir viens no spilgtākajiem ''Ars Subtilor'' mūzikas stila piemēriem.

[thumb|Mateo no Perudžas skaņdarba ''[Le greygnour bien'' nošu raksta atveidojums]]
Daudz vairāk par viņa dzīvi tā arī nekas īsti nav zināms. Villijs Apels apgalvoja, ka viņš bija savas paaudzes nozīmīgākais komponists, bet Heinrihs Beselers šo apgalvojumu apstrīdēja, līdz ar to Mateo vieta vēsturē paliek atvērts jautājums. Tāpat vēl nav bijusi pilnīga viņa skaņdarbu stila izpēte. Viņš sacerēja daudziem jau esošiem, citu autoru radītiem darbiem kontrtenora partijas, kā rezultātā daudzus šos darbus nepareizi piedēvēja viņam. Mateo sacerēja daudzās formās, tai skaitā: virelē, balādes un rondo. Viens no viņa aizgādņiem bija pretpāvests Aleksandrs V.

## Atsauces

## Ārējās saites
* medieval.org
* classical-music.com
* oxfordjournals.org
Vana Lei

**Vana Lei** (, ; dzimusi  Šanhajā) ir Ķīnas starptautiskā lielmeistare šahā (1996).

## Biogrāfija
1990. gadu beigās un 2000. gadu sākumā bijusi viena no vadošajām Ķīnas šahistēm. Četras reizes uzvarējusi Ķīnas sieviešu šaha čempionātos (1997, 1998, 2000, 2001). 1993. gadā Bratislavā dalījusi 4.-6. vietu Pasaules junioru šaha čempionātā U18 vecuma grupā. 1995. gadā Kišiņevā Pasaules šaha čempiones izcīņas cikla starpzonu turnīrā palikusi 18. vietā. 1996. gadā Leonā uzvarējusi Universiādes individuālajā sieviešu šaha turnīrā. 2000. gadā piedalījusies Pasaules sieviešu šaha čempionātā pēc izslēgšanas sistēmas, kur 2. kārtā zaudējusi Penai Džaocjiņai.

Sekmīgi pārstāvējusi Ķīnas komandu lielākajos komandu šaha turnīros:
* Pasaules šaha olimpiādēs, kurās piedalījusies 4 reizes (1990, 1996-2000). Komandu vērtējumā izcīnījusi 2 zelta (1998, 2000), sudraba (1996) un bronzas (1990) medaļas, bet individuālajā vērtējumā izcīnījusi 2 zelta (1998 - divas) medaļas;
* Āzijas komandu šaha čempionātos piedalījusies 1999. gadā un gan komandu, gan individuālajā vērtējumā izcīnījusi zelta medaļas.

2001. gadā uzrādījusi labāko individuālo rezultātu Krievijas un Ķīnas sieviešu šaha komandu mačā, iegūstot 4 punktus no 6 iespējamiem.

Kopš 2003. gada nepiedalās FIDE organizētajos šaha turnīros.

## Atsauces

## Ārējās saites
Lī Mārvins

**Lī Mārvins** (; dzimis , miris ) bija amerikāņu kino un teātra aktieris. Ar savu garo augumu, gaišajiem matiem un zemo balsi, Lī Mārvins tiek uzskatīts par vienu no hrestomātiskajiem skarbā vīra (*tough guy*) ampluā aktieriem. Bieži spēlējis ļaundaru, karavīru un tamlīdzīgas lomas kā otrā plāna aktieris. 1965. gada Oskara kā labākais aktieris galvenajā lomā ieguvējs.

Par lomu vesterna filmā *[[Cat Ballou]]* (1965), kur spēlējis kopā ar Džeinu Fondu, saņēmis Amerikas Kinoakadēmijas balvu kategorijā "Labākais aktieris galvenajā lomā", Zelta globusa balvu kategorijā "Labākais aktieris mūziklā vai kinokomēdijā", kā arī BAFTA kino balvu. Citas Mārvina kino lomas ir filmās "Lielais drudzis" (1953), *[[The Wild One]]* (1953), "Keina dumpis" (1954), *[[Bad Day at Black Rock]]* (1955), *[[Seven Men from Now]]* (1956), "Vīrs, kurš nošāva Libertiju Volensu" (1962), "Slepkavas" (1964), *[[The Professionals]]* (1966), *[[The Dirty Dozen]]* (1967), *[[Point Blank]]* (1967), *[[Hell in the Pacific]]* (1968), *[[Paint Your Wagon]]* (1969), *[[Prime Cut]]* (1972), *[[The Big Red One]]* (1980) un "Vienība Delta" (*The Delta Force*, 1986), kas kļuva arī par viņa pēdējo lomu.

## Ārējās saites
Bojans Vučkovičs

**Bojans Vučkovičs** (; dzimis  Belgradā) ir Serbijas starptautiskais lielmeistars šahā (2001) un lielmeistars šaha kompozīciju risināšanā (2008).

## Biogrāfija
Pārstāvējis Dienvidslāvijas un Serbijas komandas lielākajos komandu šaha turnīros:
* Pasaules šaha olimpiādēs piedalījies 3 reizes (2000, 2008-2010);
* Eiropas komandu šaha čempionātos piedalījies 2 reizes (2001, 2009).

FIDE 1999. gadā Vučkovičam piešķīrusi starptautiskā meistara (IM), bet 2001. gadā - starptautiskā lielmeistara (GM) nosaukumu.

2007. gadā Pardubicē uzvarējis Eiropas čempionātā šaha kompozīciju risināšanā individuālajā un komandu ieskaitē. 2008. gadā Antaljā atkārtoti uzvarējis Eiropas čempionātā šaha kompozīciju risināšanā komandu ieskaitē un izcīnījis sudraba medaļu individuālajā ieskaitē.

## Atsauces

## Ārējās saites
Roberto Gudrais

**Roberto Gudrais** (; dzimis , miris ) bija Neapoles karalis, Jeruzalemes karalis, kā arī Provansas un Forkalkjē grāfs no 1309. gada līdz nāvei 1343. gadā. Sava laika Itālijas politikas galvenā figūra. Valdīja Neapoles karalistē un savos īpašumos Dienvidfrancijā 34 gadus, kuros bija gvelfu (pāvesta varas) piekritējs. Bērnību pavadīja kā ķīlnieks Sicīlijas galmā pēc Sicīlijas vakarēdiena sacelšanās uzvaras.
thumb|left|250px|Roberto Gudrā kapavietas komplekss
thumb|left|250px|Roberto Gudrā kronēšana

## Ārējās saites
Lian Li

thumb|250px|''Lian Li'' PC-A05FN datora korpusa iekšpuse
***Lian Li Industrial Co.*** () ir Taivānas datoru korpusu un aksesuāru ražotājs.

Uzņēmums ir viens no lielākajiem alumīnija datoru korpusu ražotājiem Taivānā un ir arī viens no lielākajiem pasaules konkurentiem augstas kvalitātes datora korpusu nozarē.

## Produkti
Viņu korpusi tiek būvēti no matēta vai anodēta alumīnija un pieejami sudraba, melnos, pelēkos, zelta, sarkanos, zilos un zaļos toņos. *Lian Li* ražo arī alumīnija galdus, barošanas blokus un piederumus, piemēram, datora korpusu logu komplektus, noņemamus cietā diska nodalījumus un atmiņas karšu lasītājus. Uzņēmums sniedz arī OEM un ODM pakalpojumus.

## Vēsture
*Lian Li Industrial Co.* dibināts 1983. gadā, un atrodas Dzjilunā, Taivānā.

## Atrašanās vieta
Tā galvenā mītne atrodas Liudu Rūpniecības parkā (T: 六堵工業區, S: 六堵工业区, P: *Liù Dǔ Gōngyèqū*), Dzjilunā.

## Meitas uzņēmums
2009. gadā *Lian Li* dibināja ***LanCool*** kā meitas uzņēmumu, lai ražotu datoru korpusus bez alumīnija, ar mērķi, lai mazinātu izmaksas. Korpusi ir atverami bez darbarīkiem, priekš datorspēļu spēlētājiem un datoru entuziastiem. *LanCool* ražo lētākus tērauda korpusus, *Lian Li* ir labi pazīstams kā augstas klases alumīnija korpusu ražotājs.

## Skatīt arī
* Antec
* Cooler Master 
* NZXT
* PCCooler
* SilverStone Tehnology
* Thermaltake
* Zalman

## Atsauces

## Ārējās saites
* Lian Li Industrial Co, Ltd. Oficiālā mājaslapa (Angliski)/(Ķīniešu (Taivāna))
Arturs Vaiders

**Arturs Vaiders** ( — ) bija latviešu sporta žurnālists.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1955. gadā Arendoles ciemā, mācījās Vārkavas vidusskolā.
Ilgstoši bija laikraksta "Diena" sporta nodaļas vadītājs, darbojās arī Latvijas Radio. Pēc aiziešanas no "Dienas" izveidoja pats savu interneta portālu "parsportu.lv", kā arī strādāja dažādos citos projektos, to skaitā žurnālā Ir un portālā lsm.lv.

Kā žurnālists apmeklējis 12 olimpiskās spēles.

## Personīgā dzīve
Bija precējies ar politiķi Inesi Vaideri, ģimenē divas meitas: Brigita un Līga.
Pratis latgaliešu valodu. Miris pēc ilgstošas cīņas ar smagu slimību.

## Atsauces
Selima ala

**Selima ala** () ir ala, kas atrodas Kē kalnā netālu no Tatabāņas Ungārijā. Ala ir 45 m gara, 12 m plata un 4 m augsta, tā ir veidojusies, ūdenim izskalojot tukšumus kaļķakmens klintī. Selima alai ir četras plašas ieejas, lielākā no ieejām ir veidojusies, iebrūkot alas griestiem.

## Pārskats
Lai gan lietus ūdens dēļ vairākas arheoloģiskās liecības laika gaitā no alas ir tikušas izskalotas, Selima alā ir atrasti akmens rīki, kas radīti vēlajā akmens laikmetā. Ala tiek uzskatīta par neolīta cilvēku medību nometni vai dzīvesvietu.

Alas nosaukums ir radies no leģendas par to, ka turku karu laikā alā bija paslēpušies apkārtējo ciemu iedzīvotāji. Saskaņā ar leģendu sultāna Selima I karaspēks nogalināja alā esošos cilvēkus, aizdedzinot ugunskuru pie alas ieejas un ļaujot dūmiem piepildīt visu alu, tādā veidā nosmacējot tur esošos cilvēkus. Citas ar alu saistītas teikas vēsta, ka tatāru uzbrukumu laikā alā slēpušies vietējie iedzīvotāji. Viens no puisēniem, kas slēpās, kļuvis ļoti izslāpis, tādēļ viņa māte aizvedusi viņu uz tuvējo avotu. Pie avota viņus sagūstījuši tatāri un viņi bijuši spiesti atklāt slēpšanās vietu. 1930. gados Ungārijas Nacionālais muzejs veica arheoloģiskos izrakumus šajā vietā. Pēc rezultātu noskaidrošanas arheologi secināja, ka šie leģendās aprakstītie notikumi notikuši vairākus gadsimtus pirms turku kariem vai tatāru uzbrukumiem.

## Attēlu galerija

File:Szelim barlang koponya.JPG|
File:Szelim-bg-west-Cave.jpg|
File:Szelim-barlang-Cave.jpg|
File:Szelim-bg-north-Cave.jpg|
File:Szelim-barlang.jpg|


## Atsauces

## Ārējās saites
* Selima alas attēli
Sauļus Širmelis

**Sauļus Širmelis** (; dzimis  Biržos) ir Lietuvas futbola treneris un bijušais futbolists. Karjeras laikā trenējis vairākus Lietuvas futbola klubus, kā arī Lietuvas U21 futbola izlasi, bijis Lietuvas izlases trenera asistents. Strādājis Slovākijā, Somijā un Kazahstānā. Bijis arī Latvijas Virslīgas klubu FK Ventspils un FK Jelgava galvenais treneris.

## Karjera
Futbolista karjeras laikā pārstāvējis dzimtās pilsētas Biržu, kā arī Ukmerģes un Anīkšču klubus Lietuvas PSR čempionātā. Vēl turpinot spēlētāja karjeru, sācis trenēt Ukmerģes VJSM. Vēlāk bijis gan trenera asistents, gan galvenais treneris vairākos Lietuvas klubos. Ar Lietuvas A līgas klubu *[[FBK Kaunas]]* laika posmā no 2000. līdz 2002. gadam trīs reizes izcīnījis Lietuvas čempionu titulu.

2003. gada jūlijā parakstīja līgumu ar Latvijas Virslīgas klubu FK Ventspils, kļūstot par tā galveno treneri.
Širmeļa vadībā komanda kļuva par Latvijas kausa ieguvējiem. Pēc 2004. gada sezonas pēc abpusējas vienošanās līgums tika pārtraukts.

Širmelis bijis galvenais treneris tādos Lietuvas klubos kā Viļņas "Žalgiris", Panevēžas "Ekranas", Kauņas "Atletas" un FC Šiauliai. 2005.–2006. gada sezonā vadījis Slovākijas klubu Prešovas "Tatran". 2009. gadā neilgu laiku trenējis Somijas otrās spēcīgākās līgas klubu *Atlantis*. No 2011. līdz 2015. gadam strādājis Kazahstānā, vadot klubus Oralas "Akzhayik" un Šimkentas "Ordabasy", kā arī Kazahstānas U21 izlasi.

2016. gada jūnijā tika apstiprināts par Latvijas futbola kluba FK Jelgava galveno treneri. Komanda sezonu noslēdza 2. vietā, tomēr vienošanās par līguma pagarināšanu netika panākta.

2017. gada sezonā strādāja ar Kazahstānas klubu Karaghandi "Shakhter", bet 2019. gadā vadīja Zviedrijas klubu *[[AFC Eskilstuna]]*. 2020. gada maijā tika apstiprināts par Marijampoles "Sūduva" galveno treneri.

## Sasniegumi
* Lietuvas čempions (3): 2000, 2001, 2002
* Latvijas kausa ieguvējs (1): 2003

## Atsauces

## Ārējās saites

* Biogrāfija vietnē ''futbolinis.lt''
Aleksanders Mista

**Aleksanders Mista** (; dzimis  Miškovā) ir Polijas starptautiskais lielmeistars šahā (2003) un lielmeistars šaha kompozīciju risināšanā (2016).

## Biogrāfija
Daudzkārtējais Polijas junioru šaha čempionāta laureāts dažādās vecuma grupās:
* Zelta medaļists: 1991 (U10), 2000 (U18), 2001 (U18);
* Sudraba medaļists: 2000 (U20), 2003 (U20);
* Bronzas medaļists: 1993 (U10), 1999 (U16), 2001 (U20), 2002 (U20).

2009. gadā Polijas šaha čempionātā izcīnījis bronzas medaļu. 2010. gadā ieņēmis 2. vietu Migela Naidorfa memoriālā. 2014. gadā uzvarējis Aradas (Rumānija starptautiskajā šaha turnīrā *Banca Feroviar Open* un bijis trešais Polijas šaha ātrspēles čempionātā Bidgoščā. Sekmīgi piedalījies tradicionālajos Hastingsas (Anglija) gadumijas šaha festivālos, kuros 2014. gadā dalījis 2.-4. vietu, bet 2015. gadā dalījis 1.-2. vietu.

2011. gada Eiropas komandu šaha čempionātā un 2012. gada Pasaules šaha olimpiādē bijis Polijas sieviešu izlases treneris.

FIDE 2003. gadā Mistam piešķīrusi starptautiskā lielmeistara (GM) nosaukumu, bet 2012. gadā - starptautiskā trenera nosaukumu.

Pazīstams arī kā šaha kompozīciju risināšanas turnīru dalībnieks. Polijas komandas sastāvā vairākkārt uzvarējis Pasaules čempionātā šaha kompozīciju risināšanā komandu ieskaitē (2012, 2013, 2014). 2016. gadā kļuvis par lielmeistaru arī šaha kompozīciju risināšanā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Cirakalns

**Cirakalns**, izloksnē **Cirakols**, ir ciems Alūksnes novada Mārkalnes pagastā. Atrodas pagasta rietumu daļā 4 km no pagasta centra Mārkalnes, 13 km no novada centra Alūksnes un 210 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atrodas nomaļus no valsts nozīmes autoceļiem.

## Atsauces
Team Bahrain Victorious

***Bahrain Victorious*** (*UCI komandas kods*: **TBV**) ir UCI Pasaules tūres riteņbraukšanas komanda no Bahreinas, kura sacensībās startē kopš 2017. gada sezonas. Komandas sponsori ir Bahreinas valdība, tai daļēji piederošais sporta auto ražotājs *[[McLaren Group|McLaren]]* un Taivānas velosipēdu ražotājs *[[Merida Bikes|Merida]]*.

## Vēsture
2016. gada augustā ideju par Bahreinas riteņbraukšanas komandu publiskoja šeihs Nāsers bin Hamads al Halifa. Komandu finansē Bahreinas valdība, lai popularizētu valsts tēlu pasaulē.

2017.—2019. gada sezonā komanda startēja ar nosaukumu *Bahrain–Merida*, bet pirms 2020. gada sezonas nosaukums tika mainīts uz *Bahrain–McLaren*. Jau augustā tika paziņots, ka *McLaren* nākamajā sezonā vairs komandu nesponsorēs. Decembrī tika paziņots, ka nākamajā sezonā komandas nosaukums būs *Bahrain Victorious*. Komanda arī nolīga pirmo Bahreinas sportistu UCI Pasaules tūrē, Ahmedu Madanu.

## Dopings
2018. gada 5. septembrī UCI paziņoja, ka komandas braucēja Kanstancina Sivcova ārpus sacensībām 31. jūlijā ņemtās analīzes uzrādījušas eritropoetīna pēdas un braucējam tika piešķirta pagaidu diskvalifikācija, gandrīz divus gadus vēlāk tika piešķirta 4 gadu diskvalifikācija.

## 2021. gada sezona
### Komandas sastāvs

### Uzvaras

## Atsauces

## Ārējās saites

*
Vienības

**Vienības** ir apdzīvota vieta Dobeles novada Augstkalnes pagastā. Atrodas pagasta centrālajā daļā 3,4 km no pagasta centra Augstkalnes un 91,4 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļu V1056 (Svēte–Augstkalne) un V1078 (Veczāmeļi–Blankenfelde (Saulīte)–Augstkalne) krustojuma, Svētes upes krastā.

## Atsauces
Vilkaiši

**Vilkaiši** (agrāk **Vilkašu muiža**) ir apdzīvotā vieta Dobeles novada Augstkalnes pagastā uz austrumiem no Augstkalnes. Atrodas pagasta centrālajā daļā 2,1 km no pagasta centra Augstkalnes, 29,5 km no novada centra Dobeles un 93,0 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa V1056 (Svēte–Augstkalne).

## Atsauces
Degumi

**Degumi** () ir ciems Alūksnes novada Mārkalnes pagastā. Atrodas pagasta austrumu daļā 8 km no pagasta centra Mārkalnes, 25 km no novada centra Alūksnes un 227 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa V390.

## Atsauces
Latvijas Golfa federācija

**Latvijas Golfa federācija** (LGF) ir nacionāla sporta organizācija, kuras pārziņā ir golfa attīstība visā Latvijā.

## Vēsture
Latvijas Golfa federācija tika izveidota 1989. gadā. Taču, ņemot vērā visiem labi zināmo politisko situāciju, lai panāktu starptautisku atzīšanu 1990.gadā Zviedrijā tika nodibināta Latviešu golfa apvienība, ar vēlāko nosaukumu Latvijas golfa apvienība. Latvijas Golfa apvienība 1991. gadā pateicoties Zviedrijas latviešu un jo īpaši V. Freivalda pūliņiem tika atzīta kā Pasaules Amatieru golfa apvienības biedrs. Latvijas Golfa apvienība laika posmā no 1990. gada līdz 1994. gadam Zviedrijā rīkoja Latvijas un Igaunijas valstsvienību sacensības un Latvijas meistara titula izcīņas turnīrus. Visas Latvijas Golfa apvienības pilnvaras un uzdevumus 1995. gadā pārņēma Latvijas Golfa federācija. Turpmāk jau 1995., 1996. un 1997. gadā Latvijas Golfa federācija Latvijas atklātos čempionātus, Latvijas čempionātus un Latvijas meistara titula izcīņas turnīrus rīkoja Igaunijā Nitvalijas golfa laukumā. Kopš 1998. gada, kad atvērās golfa laukums “Viesturi” visi šie turnīri tika rīkoti Latvijā.

## Vēsture pirms 2. pasaules kara
Pirmajos Ulmaņlaikos Rīgas Tenisa klubā tikusi izveidota golfa sekcija, ko vadijis Jānis V. Poruks. Trīsdesmito gadu beigās tās biedri Daugavas krastā aiz toreizējās Kuzņecova fabrikas (tagadējā Ķengaraga rajonā) ķērās pie deviņu bedrīšu golfa laukuma iekārtošanas. Trūkstot zināšanām par golfa laukuma iekārtošanas niansēm, process ieilga, un laukums tika atklāts tikai 1940.gada jūnijā-brīdī kad sarkanās armijas tanki jau bija ceļā uz Rīgu. Jaunajai padomju varaišī buržuju spēle bija sveša un neizprotama. Tolaik tas nozīmēja-nevajadzīga un pat bīstama.

## Rīkotie turnīri
* Latijas amatieru čempionāts
* Latvian open
* Latvijas junioru čempionāts
* Latvijas junioru golfa tūre

## 2016. gada čempioni vīriešiem

## 2016. gada čempioni sievietēm

## Informācijas avoti
* https://web.archive.org/web/20161013081107/http://www.golf.lv/
* 

## Ārējās saites
* 
*
Šklova

**Šklova** (, ) ir pilsēta Baltkrievijā, Mogiļevas apgabala ziemeļos, Šklovas rajona centrs pie Dņepras.

## Vēsture
Rakstos Šklova pirmoreiz minēta 1520. gada kā Lietuvas lielkņazistes apdzīvotā vieta. Livonijas kara laikā 1581. gada jūnijā pie apdzīvotās vietas notika Šklovas kauja, kurā krievi Dmitrija Hvorostiņina vadībā sakāva Polijas-Lietuvas karaspēku. 1762. gadā Šklova ieguva pilsētas tiesības. Apdzīvotā vieta pievienota Krievijas Impērijai pēc Polijas pirmās dalīšanas 1772. gadā. Pilsēta izveidojās par ievērojamu ebreju kultūras centru, 18. gadsimtā šeit darbojās ješiva. Otrā pasaules kara laikā pilsēta no 1941. gada 11. jūlija līdz 1944. gada 27. jūlijam atradās vācu okupācijā. Ganrīz visi pilsētas ebreji (pirms kara 26,7 % no iedzīvotājiem) tika nogalināti holokaustā.

## Cilvēki
1787. gadā Šklovā vietējā karaskolā par skolotāju strādāja serbu kultūras darbinieks Dositejs Obradovičs (*Доситеј Обрадовић*, 1739 – 1811). Šklovā uzaudzis krievu marksists Pāvels Akselrods (*Па́вел Бори́сович Аксельро́д*, 1850 – 1928). No 1983. līdz 1985. gadam Šklovā par būvmateriālu rūpnīcas direktora vietnieku strādāja Baltkrievijas prezidents Aleksandrs Lukašenko, pēc tam kļūdams par sovhoza direktoru Šklovas rajonā.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Šklova vietnē "Baltkrievijas globuss"
Rīgas Tautas nams

thumb|right|Ernesta Štālberga piedāvātais projekts
thumb|right|Uz PSRS patmarkas
**Rīgas Tautas nams** (pabeigts 1931. gadā), arī **Arodbiedrību nams**, atrodas Bruņinieku ielā 29/31. Tajā ir Latvijas Brīvo arodbiedrību savienības galvenais birojs, vairākas arodbiedrības un organizācijas, kā arī veikali pirmajā stāvā.

## Pirmssākumi

Ēku cēla 1925. gadā dibinātā Latvijas Tautas namu biedrība (LTNB), kuru veidoja Latvijas sociāldemokrātiskā strādnieku partija (LSDSP) un citas sociāldemokrātiskas organizācijas. Mērķis bija nodrošināt dažādām strādnieku organizācijām telpas, kā arī izklaides vietas.

Tautas nama pamatakmens likšanā piedalījās sociāldemokrātu līderis Rainis. Sākotnēji iecerēts, ka nams būs vairāku korpusu komplekss kurā būs arī teātra zāle un baseins. Celtniecības darbus vadīja arhitekts Karre. 1929. gada 12. decembrī tika svinēti spāru svētki. 

Nama pirmais korpuss izmaksāja 1 miljonu latu, bet pārējās plānotās kārtas tā arī nekad netika uzceltas. Pirmā korpusa atklāšana notika 1931. gada 13. septembrī. Pasākuma sākumā tika dziedāta Internacionāle, ar runu uzstājās Saeimas priekšsēdētājs Pauls Kalniņš (LSDSP); dziedot Marseljēzu, tornī uzvilka sarkano karogu ar LTNB emblēmu.

Namā atradās LSDSP centrālkomiteja un Rīgas komiteja, LSDSP laikraksta *[[Sociāldemokrāts]]* redakcija, sporta organizācija *[[Strādnieku sports un sargs]]*, LSDSP jaunatnes spārns Darba jaunatne un sociāldemokrātiskā arodbiedrību apvienība Latvijas Arodbiedrību centrālbirojs. Pirmajā stāvā atradās iecienīta ēdnīca un kafejnīca. Ēkā bija izvietota plaša bibliotēka.

## Ulmaņa diktatūra

1934. gada 15. maijā Ulmaņa valsts apvērsuma laikā plkst. 1 naktī ēku ieņēma policija un aizsargi, bet pēc tam tā tika nodota aizsargu organizācijas īpašumā. Ēkā sarkanais karogs tika nomainīts pret nacionālo karogu. Ulmaņa režīms izplatīja informāciju, ka namā esot atrasti sociāldemokrātiem piederoši ieroči. Līdz 1940. gadam bija pazīstams kā Aizsargu nams. Vēl 1940. gada vidū šeit atradās arī Rīgas 1. bibliotēka.

## Nacistiskās Vācijas un padomju okupācija

Pēc Latvijas okupācijas 1940. gadā namā iekārtojās Arodbiedrību Centrālā padome, vēlāk Latvijas Republikāniskā arodbiedrību padome, un ēka kļuva pazīstama kā Arodbiedrību nams. Nacistiskās Vācijas okupācijas laikā šeit atradās Rīgas Darba pārvalde, bet pēc tam atgriezās padomju institūcijas. Līdz 70. gadiem tur bija arī arodbiedrību sporta biedrības "Daugava" centrālā padome.

## Pēc neatkarības atjaunošanas

Pēc Latvijas neatkarības atjaunošanas ēkā atradusies Latvijas Brīvo arodbiedrību savienība, kā arī vairākas arodbiedrības. Tajā ir bijis atjaunotās LSDSP Rīgas birojs, Latvijas Pensionāru federācija, biedrība *[[Progresīvie (biedrība)|Progresīvie]]* un citas organizācijas. Pirmajā stāvā atrodas vairāki veikali.

## Atsauces
Džeza deja

thumb|250px|Modernā džeza dejotāji.
**Džeza deja** ir performatīvas dejas tips un stils, kas attīstījās vienlaicīgi ar džeza mūzika, ap 1900. gadiem, Ņūorleānā. Stilu un kustības džeza dejai ASV ienesa afrikāņu dejotās dejas. Pirmsākumos par džeza deju uzskatīja jebkuru deju, kas tika dejota džeza pavadījumā, tai skaitā stepu un džiterbagu.

Laika gaitā šis deju stils izkristalizējās konkrētā un noteiktā stilā, no ielu dejas pārtopot par profesionāli izpildītu, teatrālu deju.

## Vēsture
Jēdziens "džeza deja" sākotnēji tika lietots, lai raksturotu dejas, kas tika dejotas pie tai laikā jaunās džeza mūzikas, bet patiesās šīs dejas saknes meklējamas uz Ameriku aizvesto afrikāņu vergu dejās. Šo terminu piedēvēja arī stepam un džiterbagam. Viena no šīs dejas raksturīgām iezīmēm bija "improvizācija brīvas sarunas stilā".
Sākot ar 1930. gadiem un vēlāk turpinoties 1960. gados, džeza deja no ielu dejas attīstijās par teatrālu mākslu. Šajā laika posmā citu stilu horeogrāfi sāka eksperimentēt ar šo stilu, kā dēļ laika gaitā džeza dejā iekļāva elementus no baleta un modernās dejas, kas līdz ar to arī pieprasīja augstas klases dejotājus.

## Dejas elementi
Viens no pamatelementiem džeza dejā ir "izolācija", ko savā horeogrāfijā pirmā iekļāva Ketrīna Dunhama.
Džeza deju raksturo arī atrašanās tuvāk zemei (ietupienā) un enerģiskums dejas laikā.
Taču džeza dejā var iekļaut daudz variāciju, kā rezultātā arī džeza deja iedalās daudzos apakšžanros. Viens no piemēriem ir Boba Fossa dejošana ar līku muguru.

## Atsauces

## Ārējās saites
Apmeklējam džeza dejas
Eižens Švarcs

**Eižens Vilhelms Švarcs** (, 1871—1940) bija vācbaltu sabiedriskais darbinieks. Niedras valdības finanšu ministrs (1919).

## Dzīvesgājums
Dzimis 1871. gada 18. (6.) novembrī Rīgā, tirgotāja Kristapa Švarca un viņa sievas Emīlijas, dzimušas Liras, ģimenē. Mācījās Rīgas pilsētas ģimnāzijā, no 1897. gada vadīja sava tēvoča Edgara Liras uzņēmumu *Edgar Lyra & Co*. 

No 1908. gada bija Rīgas biržas komitejas loceklis un viceprezidents (1910), līdztekus Austroungārijas vicekonsuls Rīgā (1910-1914). Vidzemes vācu biedrības Rīgas grupas valdes loceklis un viceprezidents (1911-1914). 1912. gadā viņu ievēlēja Rīgas domē. 1914. gadā viņš kļuva par Rīgas biržas bankas direktoru un Lielās ģildes vecāko.
1910. gadā Švarcs par 100 000 rubļiem no Edgara Liras nopirka Rūmenes muižu pie Kandavas. 

Latvijas brīvības cīņu laikā 1919. gadā viņš bija Niedras valdības finansu ministrs, tādēļ pēc 1920. gada agrārās reformas 1923. gadā Rūmenes muiža Švarcam tika atsavināta un sadalīta zemniekiem. Netika apmierināts E. Švarca atkārtotais lūgums ierādīt viņam kā neatsavināmo daļu Rūmenes muižas centru.

Pēc kara beigām Eižens Švarcs bija Rīgas pilsētas deputāts (līdz 1934). Rīgas hipotēku biedrības direktors un prezidents (1926-1939), Lielās ģildes  eltermanis (1930-1935), Rīgas biržas bankas prezidents (1930-1939), bija arī Rīgas Sv. Pētera baznīcas padomes prezidents, Rīgas Herdera institūta draugu un veicinātāju biedrības valdes priekšsēdētājs. 

Miris Rīgā 1940. gada 15. februārī.

## Atsauces
Džeimss Kobērns

**Džeimss Kobērns** (; dzimis , miris ) bija amerikāņu aktieris. 45 darbības gadu laikā piedalījies vairāk nekā 45 kinofilmās un 100 televīzijas uzvedumos.

Kobērns parasti darbojās otrā plāna lomās vesternos un asa sižeta filmās. Kino debitējis ar lomu vesterna filmā *[[Ride Lonesome]]* (1959). Pazīstamākās no viņa lomām ir filmās "Lieliskais septiņnieks" (1960), *[[Hell Is for Heroes]]* (1962), "Lielā bēgšana" (1963), "Šarāde" (1963), *[[Our Man Flint]]* (1966), *[[In Like Flint]]* (1966), *[[Duck, You Sucker!]]* (1971), *[[The Last of Sheila]]* (1973), *[[Cross of Iron]]* (1977) un "Ķertais profesors" (1996).

1998. gadā Kobērns ieguva Amerikas Kinoakadēmijas balvu par otrā plāna lomu Pola Šreidera drāmā *[[Affliction]]* (1997). 1994. gadā Kobērnam piešķirta zvaigzne Holivudas Slavas alejā.

## Ārējās saites
Brendons Urie

**Brendons Bojds Urie** (, dzimis 1987. gada 12. aprīlī) ir amerikāņu dziedātājs, kurš pašlaik ir vienīgais atlikušais loceklis grupā *[[Panic! at the Disco]]*.

## Biogrāfija
Urie ir dzimis Seintdžordžā, Jūtā, un uzaudzināts Summerlinā, Nevadā. Viņš ir piektais un jaunākais bērns Greisai un Bojdam () Urie. Urie ir absolvējis Palo Verde vidusskolu Lasvegasā, Nevadas štatā, 2005. gadā, kur viņš satika Brentu Vilsonu, nākotnes *Panic! at the Disco* basistu.

## Albumi
* *A Fever You Can't Sweat Out* (2005)
* *Pretty. Odd.* (2008)
* *Vices & Virtues* (2011)
* *Too Weird to Live, Too Rare to Die!* (2013)
* *Death of a Bachelor* (2016)
* *Pray For The Wicked* (2018)

## Singli
Ezīšava

**Ezīšava** ir ciems Alūksnes novada Mārkalnes pagastā. Atrodas pagasta dienvidu daļā 2 km no pagasta centra Mārkalnes, 17 km no novada centra Alūksnes un 217 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atrodas nomaļus no valsts nozīmes autoceļiem.

## Atsauces
Tīrradņa elements

thumb|200px|Dabiskā sēra paraugs
**Tīrradņa elements** ir tāds elements, kas atrodams dabā brīvā, ķīmiski nesaistītā veidā. Parasti ar to saprot minerālus, kas sastāv no viena ķīmiskā elementa, visbiežāk tie ir inerti metāli, kā zelts, varš vai sudrabs, kā arī to dabiski veidojušies sakausējumi. No nemetāliem brīvā veidā biežāk sastopams ogleklis (grafīta vai dimanta veidā) un sērs. Vispārīgā nozīmē pie tīrradņa elementiem pieskaitāmas arī vienelementa atmosfēras gāzes — slāpeklis, skābeklis, inertās gāzes.

Tīrradņa minerālu veidojumus, kas ir smagāki par vienu gramu un kas pēc izmēriem ir atšķirīgi no tos ietverošajiem minerāliem un iežiem, sauc par **tīrradņiem**.

Uz Zemes ķīmiski nesaistītā veidā var būt atrodami apmēram 45 ķīmiskie elementi, taču vairums no tiem — ļoti reti.

## Atsauces
1880. gadi

[thumb|200px|[Eifeļa tornis expo laikā (1889)]]
**1880. gadi** bija gadu desmits, kas sākās 1880. gada 1. janvārī un beidzās 1889. gada 31. decembrī.

## Notikumi pasaulē
* Sanktpēterburgā tika nogalināts Krievijas Impērijas ķeizars Aleksandrs II (1881)
* dibināta Amerikas Telefona un telegrāfa kompānija (AT&T) (1885) 
* Ņujorkas Brīvības statujas atklāšana (1886)
* Džordžijas štatā (ASV) patentēja dzērienu "Coca-Cola" (1886)
* Parīzē atklāts Eifeļa tornis (1889)

## Notikumi Latvijā
* atklāta dzelzceļa līnija Rīga—Pleskava (1889)
1870. gadi

[thumb|270px|Prūsijas karaļa [Vilhelms I Hohencollerns|Vilhelma I pasludināšana par Vācijas impērijas ķeizaru Versaļas pilī (1871).]]
**1870. gadi** bija gadu desmits, kas sākās 1870. gada 1. janvārī un beidzās 1879. gada 31. decembrī.

## Notikumi pasaulē
* Francijas—Prūsijas karš (1870—1871)
* Ar Romas kļūšanu par Itālijas galvaspilsētu beidzās Risordžimento (1871)
* Krievu—turku karš (1877—1878)
** Berlīnes kongress (1878)

## Notikumi Latvijā
* Dibināta vecākā latviešu studentu korporācija "Lettonia" (1870)
* Baumaņu Kārlis uzrakstīja tagadējo Latvijas Republikas valsts himnu — "Dievs, svētī Latviju!" (1873)
* Rīgā notika Pirmie vispārīgie latviešu Dziedāšanas svētki (1873)
* atklāta dzelzceļa līnija Liepāja—Kaišadore (1871)
* atklāta dzelzceļa līnija Rīga—Bolderāja (1873)
* atklāta dzelzceļa līnija Rīga—Tukums (1877)
Henks Viljamss

**Hairems Kings "Henks" Viljamss** (; dzimis , miris ) bija amerikāņu dziedātājs, dziesmu autors un mūziķis. Iespējams, kantrimūzikas pirmā superzvaigzne. Tiek uzskatīts par vienu no 20. gadsimta nozīmīgākajiem un ietekmīgākajiem amerikāņu dziedātājiem un dziesmu autoriem.

29 gadus ilgās dzīves laikā ierakstījis 31 singlu, tai skaitā *Move It on Over*, *Lovesick Blues*, *Your Cheatin' Heart*, *Hey, Good Lookin* un *I'm So Lonesome I Could Cry*. Vēl 30 singli tika izdoti pēc mūziķa nāves. Vairākus gadus ilgušās muguras sāpes, alkoholisms, narkotiku lietošana pasliktināja Viljamsa veselību. Miris 1953. gadā no sirds mazspējas. Ticis uzņemts vairākās slavas zālēs.

## Atsauces

## Ārējās saites

*
Donavas—Tisas—Donavas kanāls

thumb|300px|Donavas—Tisas—Donavas kanāls
**Donavas—Tisas—Donavas kanāls** () ir kanālu sistēma Vojvodinā Serbijā netālu no Serbijas—Rumānijas robežas. Tas tiek izmantots plūdu kontrolei, meliorācijai, ūdens apgādei, notekūdeņu izsūknēšanai, navigācijai, tūrismam, makšķerēšanai un medībām. Kanālu sistēma ir nosaukta Tisas un Donavas — upju, kuras savieno kanāls — vārdā. Kanāla teritorijas kopējā platība ir aptuveni 12,700 km2.

Kanālu sistēmas izveidei tika izrakti vairāki kanāli un arī atjaunoti vairāki senāki kanāli, kopumā izrokot 929 km. Pamata kanālu tīklā ir 51 konstrukcijas — 24 vārti, 16 slūžas, pieci drošības vārti, sešas sūkņu stacijas. Donavas—Tisas—Donavas kanālu sistēmā atrodas 14 kravas kuģu ostas un 180 tilti, no kuriem 84 tika uzcelti sistēmas veidošanas laikā — 62 brauktuvju, 19 dzelzceļa un 3 gājēju tilti. Viena no svarīgākajām struktūrām šajā sistēma ir Tisas dambis netālu no Novi Bečej, kas regulē ūdens režīmu pamata kanālu tīklā.

## Vēsture
Kanāla izveide sākās 19. gadsimta pirmajā pusē. Tajā laikā galveno kanālu sauca par Franča kanālu par godu toreizējam Austrijas imperatoram Francim II Hābsburgam, kurš kanālu sistēmas veidošanas laikā apmeklēja tās būvlaukumu. Mazāku kanālu, kas sākās Staparā un virzījās Novi Bečej virzienā, sauca par Franča Jozefa kanālu.

Kanālu sistēmas dambis ir balstīts uz sistēmas tehniskā direktora Alberta Hainca plānu. Dambja būvniecība notika no 1895. gada līdz 1899. gadam. Saskaņā ar oficiālajiem reģistriem uz dambja inaugurācijas ceremoniju ieradās pat delegācijas no Japānas. Laikā, kad dambis tika būvēts, tam bija vienas no viskvalitatīvākajām dambja slūžām pasaulē.
Ernsts Augusts

**Ernsts Augusts** (; dzimis , miris ) bija Hannoveres kūrfirsts no 1692. līdz 1698. gadam, tomēr nomira pirms 1708. gada, sākot no kura drīkstēja aktīvi valdīt kūrfirstē. Pirms tam bija Braunšveigas-Lineburgas hercogs un valdīja pār Kālenbergas firstisti ar galvaspilsētu Hannoverē. Ernsta Augusta dēls Georgs Ludvigs 1714. gadā kļuva par Lielbritānijas un Īrijas karali Džordžu I.

## Ārējās saites
Huans Manuels Santoss

**Huans Manuels Santoss Kalderons** (; dzimis ) ir Kolumbijas politiķis, no 2010. līdz 2018. gadam ieņēma valsts prezidenta amatu. 2016. gadā saņēmis Nobela miera prēmiju.

Ietekmīgās un bagātās Santosu ģimenes pārstāvis. Santosi no 1913. līdz 2007. gadam bija galvenie laikraksta *[[El Tiempo]]* akcionāri. Absolvējis Kanzasas Universitāti ar grādu ekonomikā un uzņēmējdarbībā. Pēc tās absolvēšanas vadījis Kolumbijas delegāciju Starptautiskajā kafijas organizācijā. Atgriežoties Kolumbijā, bija *El Tiempo* redaktors, par darbu tur saņēmis vairākus apbalvojumus. Ieņēmis vairākus amatus dažādās valdībās. 1994. gadā Santoss bija cilvēku grupā, kas veica pārrunas ar FARC kaujinieku grupu (aktīva Kolumbijā no 20. gadsimta 60. gadiem), lai panāktu miera līguma parakstīšanu.

Santoss 2006. gadā kļuva par aizsardzības ministru un saasināja valdības militāro kampaņu pret FARC. Pēc dažiem mēnešiem viņš uzraudzīja operāciju, kuras rezultātā tika atbrīvoti 15 FARC turēti ķīlnieki. 2009. gadā atkāpās no amata, lai kandidētu uz prezidenta amatu, kurā arī tika ievēlēts nākamajā gadā. Santosa prezidentūras laikā valsts IKP auga vidēji par 4 procentiem no 2009. līdz 2013. gadam, bezdarba un inflācijas līmenis saruka. Tāpat tika vēlreiz uzsāktas sarunas ar FARC. 2016. gada septembrī Kolumbijas valdība un FARC oficiāli parakstīja miera vienošanos, kas paredzēja izbeigt 52 gadus ilgušo konfliktu. Tā paša gada oktobrī tika paziņots, ka Santoss saņēmis Nobela miera prēmiju.

## Atsauces

## Ārējās saites

*
Jaunzemi (Mārkalnes pagasts)

**Jaunzemi** ir ciems Alūksnes novada Mārkalnes pagastā. Atrodas pagasta centrālajā daļā 4 km no pagasta centra Mārkalnes, 19 km no novada centra Alūksnes un 220 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa V391, Akaviņas upes krastā.

## Atsauces
Antoniu Guterrešs

**Antoniu Manoels de Oliveira Guterrešs** (; dzimis  Lisabonā, Portugālē) ir portugāļu politiķis un diplomāts. Viņš bija Portugāles premjerministrs no 1995. līdz 2002. gadam, Portugāles Sociālistiskās partijas ģenerālsekretārs (1992—2002) un Sociālistiskās Internacionāles priekšsēdētājs (1999—2005). No 2005. gada jūnija līdz 2015. gada decembrim Guterrešs bija ANO augstais komisārs bēgļu jautājumos. 2016. gada oktobrī ANO Drošības padome Guterrešu izvirzīja ANO ģenerālsekretāra amatam. Šo amatu Guterrešs ieņēma 2017. gada 1. janvārī, pēc Pana Kimuna pilnvaru beigām.

2021. gada 8. jūnijā ANO Drošības padome pauda atbalstu Guterreša atkārtotai ievēlēšanai par ģenerālsekretāru. 2021. gada 18. jūnijā ANO Ģenerālā asambleja nobalsoja par Guterreša iecelšanu uz otro termiņu.

Par spīti Krievijas agresijai pret Ukrainu 2024. gadā Antoniu Guterrešs ieradās agresorvalsts rīkotajā BRICS samitā Kazaņā.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Antoniu Guterrešs ANO ģenerālsekretāra amata kandidāta mājaslapa
Bukaišu skola

**Bukaišu skola** ir apdzīvota vieta Dobeles novada Bukaišu pagastā. Atrodas pagasta centrālajā daļā 2,8 km no pagasta centra Bukaišiem, 29,5 km no novada centra Dobeles un 93,5 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa V1106 (Augstkalne–Bēne).

## Atsauces
Cērpaine

**Cērpaine** ir Tērvetes kreisā krasta pieteka Dobeles novadā.

Izteka Ukru pagasta centrālajā daļā. Tek ziemeļaustrumu virzienā. Ietek Tērvetē pie Kalnaliķertu mājām. Cērpaini šķērso valsts autoceļi V1110 (Nesava–Sniķere–Lietuvas robeža) un V1122 (Apguldes stacija–Bukaiši), tās krastos neatrodas lielas apdzīvotās vietas.

## Atsauces
Bens Džonsons (literāts)

**Bendžamins "Bens" Džonsons** (; dzimis , miris ) bija angļu 17. gadsimta sākuma dramaturgs, dzejnieks, aktieris un literatūras kritiķis. Pēc Šekspīra otrs redzamākais angļu dramaturgs karaļa Džeimsa I laikā. Vairāki Džonsona darbi radīti temperamentu komēdijas (*comedy of humours*) žanrā.

## Ārējās saites
Lejaskrogs

**Lejaskrogs** (augšzemnieku dialektā: **Lajaskrūgs**) ir ciems Alūksnes novada Mārkalnes pagastā. Atrodas pagasta austrumu daļā 10 km no pagasta centra Mārkalnes, 23 km no novada centra Alūksnes un 225 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa V390.

## Atsauces
Krāsotāju iela

**Krāsotāju iela** var būt:
* iela Rēzeknē;
* iela Rīgā;
* iela Salacgrīvā;
* iela Smiltenē;
* iela Valmierā.
Ļermontova iela

**Ļermontova iela** var būt:

* Ļermontova iela Daugavpilī;
* Ļermontova iela Rēzeknē;
* Viļa Plūdoņa ielas Rīgā nosaukums līdz 2024. gadam;
* Jasmīnu ielas Krāslavā nosaukums līdz 1991. gadam.
Krāsu filtru masīvs

**Krāsu filtru masīvs** jeb **krāsu filtru mozaīka** ir nelielu krāsu filtru mozaīka, kas tiek izvietota virs fotokameras attēla sensora pikseļiem, lai iegūtu krāsu informāciju. 

Krāsu filtri ir nepieciešami, jo tipiskie fotosensori nosaka gaismas intensitāti ar pavisam nelielu vai vispār bez viļņa garuma vērtības, tāpēc nevar atdalīt krāsas informāciju.
Tā kā sensori tiek izgatavoti no pusvadītājiem, uz tiem attiecas cietvielu fizikas principi.

Krāsu filtri gaismu filtrē pēc viļņa garuma tā, lai iegūtais rezultāts saturētu informāciju par gaismas krāsu. Piemēram, Baiera filtrs (attēlā pa labi) dod informāciju par sarkano, zaļo un zilo (RGB) viļņa garumu reģioniem. Attēla sensora iegūtos izejas datus pēc tam pārveido par pilnkrāsu attēlu (katrā pikselī attēlojot visu triju pamatkrāsu intensitāti), izmantojot algoritmu, kas pielāgots katram krāsu filtra veidam. Krāsu atveidošanu nosaka šis algoritms kopā ar filtru masīva elementu caurlaides koeficientu.

## Dažādi krāsu filtru masīvi

## RGBW sensors

RGBW matrica (no sarkans, zaļš, zils, balts: () ir krāsu filtru masīvs, kas iekļauj baltos jeb caurspīdīgos filtra elementus, kas ļauj foto diodei reaģēt uz visu krāsu gaismu. Tas ļauj noteikt lielāku gaismas apjomu salīdzinājumā ar Baiera matricu. 2005. gadā patentu šādam filtru masīva izkārtojumam iesniedza uzņēmums *Sugiyama*. 2007. gadā *[[Kodak]]* paziņoja par vairākiem saviem patentiem RGBW šabloniem, visos kuros bija iekļauta īpašība, kas ļāva gadījumā, ka baltās šūnas tiek ignorētas, atlikušie krāsu filtri ir izkārtoti tādā veidā, lai to datus varētu apstrādāt ar standarta Baiera matricas algoritmu.

## Atsauces
Mazais Gaiziņkalns

**Mazais Gaiziņkalns** ir 284,5 m augsts paugurs Vidzemes augstienes Vestienas paugurainē, trešā augstākā Abrienas paugurmasīva virsotne. Iekļauts Gaiziņkalna dabas parkā. Atrodas pie autoceļa V881, aptuveni kilometru no Gaiziņkalna. Kalnam nav iespējams piekļūt pa izbraucamu ceļu, tas ir apaudzis ar kokiem. Arī tā relatīvais augstums ir neliels, salīdzinot ar apkārt esošajiem kalniem Vestienas augstienē, — 35 m.

## Atsauces
Ūnijas iela

**Ūnijas iela** ir iela Rīgā, Vidzemes priekšpilsētā, Teikas un Purvciema apkaimēs. Ūnijas iela sākas no Brīvības gatves un beidzas pēc krustojuma ar Stirnu ielu (agrāk sniedzās līdz Upeņu ielai). Iela visā garumā ir klāta ar asfalta segumu, tās kopējais garums ir 2390 metri.

Ūnijas iela ir vietējas nozīmes iela. Sabiedriskais transports pa ielu nekursē, izņemot mazu posmu (aptuveni 50 m) starp Ieriķu un Vaidavas ielu.

## Vēsture
Ūnijas iela ir visvecākā iela Purvciemā. Tā pirmoreiz minēta 1881. gadā ar nosaukumu Purva iela.

19. gadsimta beigās pēc Uniona rūpnīcas dibināšanas iela tika pārdēvēta par Uniona ielu; drīz šis nosaukums tika pārveidots par mūsdienu Ūnijas ielu.

Latvijas PSR laikā, 1969. gadā, Ūnijas iela tika pārdēvēta par Georgija Gailes ielu VEF rūpnīcas pēckara direktora vārdā, bet 1990. gadā vēsturiskais nosaukums tika atjaunots.

## Ielu savienojumi
Ūnijas iela ir savienota ar šādām ielām:
* Brīvības gatve (T veida krustojums)
* Stārķu iela (T veida krustojums)
* Gustava Zemgala gatve
* Kastrānes iela
* Ieriķu iela
* Vaidavas iela (T veida krustojums)
* Induļa iela (T veida krustojums)
* Stirnu iela

## Attēlu galerija

Attēls:Ūnijas iela (2).jpg
Attēls:Ūnijas iela (3).jpg
Attēls:Ūnijas iela (4).jpg
Attēls:Ūnijas iela (5).jpg
Attēls:Ūnijas iela (6).jpg
Attēls:Ūnijas iela (7).jpg
Attēls:Ūnijas iela (8).jpg


## Skatīt arī
* Vidzemes priekšpilsēta
* Teika
* Purvciems

## Atsauces
Lielvārdes iela

**Lielvārdes iela** var būt:
* iela Ogrē;
* iela Rembatē;
* iela Rīgā.

## Skatīt arī
* Lielvārde
* Lielvārdes šoseja
Gabonas karogs

**Gabonas karogs** sastāv no 3 horizontālām joslām — zaļas, dzeltenas un zilas. Karogs tika pieņemts 1960. gadā, aizstājot iepriekšējo kolonijas karogu, kura kreisajā augšējā stūrī atradās Francijas karogs. Pašreizējais karogs pastāv kopš Gabonas republikas neatkarības iegūšanas tajā pašā gadā, kad pašreizējais karogs tika pieņemts. Jaunajā karogā tika paplašināta vidējā dzeltenā josla un noņemts Francijas karogs.

## Dizains

### Simbolika
Krāsām un simboliem karogā ir kulturālas, politiskas un reģionālas nozīmes. Dzeltenā josla simbolizē ekvatoru, uz kura atrodas Gabona, kā arī sauli. Zaļā svītra simbolizē Gabonas dabas resursus, kā arī tās mežu zonu, no kuras koksnes ir ekonomiski atkarīgi Gabonas iedzīvotāji. Zilā svītra simbolizē jūras ūdeņus, precīzāk Atlantijas Okeānu, ar kuru Gabonai ir plaša piekraste. Vitnijas Smitas enciklopēdijā "*[[Encyclopædia Britannica]]*" un Dorlinga Kinderslijas "*Complete Flags of the World*" vidējā josla ir aprakstīta kā tikai dzeltena, savukārt "*[[The World Factbook]]*" tā tiek raksturota gan kā dzeltena, gan kā zelta krāsas.

### Iezīmība
Gabonas karoga proporcija ir 3:4. Šī neparastā karoga proporcija, kuru nosaka Gabonas likums, ir vēl tikai trim citu valstu karogiem — Kongo Demokrātiskajai republikai (dažos avotos teikts, ka proporcija ir 2:3), Papua-Jaungvinejai un Samarīno. Pie tam karogam ir trīs horizontālās joslas, nevis trīs, Francijas karogam līdzīgas, vertikālās joslas, kā daudzām citām bijušajām Francijas kolonijām Āfrikā.

## Iepriekšējie karogi

## Līdzīgi karogi

## Atsauces

## Ārējās saites
* Flag of Gabon no Flags of the World 
* Gabon Flag  no World Flags 101
Baltā un melnā

"**Baltā un melnā**" ir latviešu mākslinieces Aleksandras Beļcovas glezna, kas radīta 1925. gadā. Glezna ir veidota Beļcovas karjeras sākumā, un tas ir viens no viņas slavenākajiem darbiem. Darbs ir 100x120 cm liels un veidots, izmantojot eļļas krāsas. Glezna atrodas Latvijas Nacionālajā mākslas muzejā Rīgā.

## Analīze
Gleznā ir attēlotas divas sievietes ar atšķirīgām rasēm — ekvatoriālo rasi un eiropeīdo rasi. Sieviete, kas gleznā attēlota uz dīvāna, ir Biruta Ozoliņa — itāļu diplomāta sieva, kurš bieži viesojās Latvijā kopā ar dēlu. Glezna radīta laikā, kad Eiropas mākslā izplatījās jaunreālisms, *[[Art Déco]]* un jaunā lietišķība. Šo mākslas stilu ietekme veicināja atgriešanos pie reālistiskiem mākslas darbiem pēc 20. gadsimta kubisma un abstraktās mākslas virzienu popularitātes.

## Atsauces
Orānas Villems II

**Orānas Villems II** (; dzimis , miris ) bija Orānas princis un Nīderlandes stadhaulders no 1647. gada līdz savai nāvei no bakām 1650. gadā. Villema II dēls kļuva par Anglijas karali Viljamu III. 1648. gadā tika noslēgts Minsteres miera līgums un beidzās Nīderlandes Neatkarības karš, tomēr pats Villems II pretojās līguma noslēgšanai, tostarp ar karaspēku mēģināja ieņemt Amsterdamu.

## Ārējās saites