open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Elijas iela

**Elijas iela** ir iela Rīgā, Latgales priekšpilsētā, Latgales apkaimē. Elijas iela sākas krustojumā ar Lastādijas ielu un beidzas krustojumā ar Vilhelma Purvīša ielu, kur turpinās kā Prāgas iela. Ielas garums ir 416 metri, tā klāta ar asfalta un bruģa segumu. Elijas ielā ir pārsvarā vairākstāvu īres namu apbūve, kā arī vairākas sabiedriskas celtnes, tostarp, Rīgas Jēzus baznīca.

## Ielu savienojumi
Elijas iela krustojas ar:
* Lastādijas ielu (T veida krustojums),
* Jēzusbaznīcas ielu (apļveida krustojums),
* Kārļa Mīlenbaha ielu,
* Vilhelma Purvīša ielu,
* Prāgas ielu.

## Objekti
Elijas ielā 18 atrodas Rīgas Jēzus luterāņu baznīca, kas ir valsts nozīmes arhitektūras piemineklis. Ēkas Elijas ielā 5 un 14 ir vietējas nozīmes arhitektūras pieminekļi.
[thumb|left|200px|[Rīgas Jēzus baznīca Elijas ielas vidusposmā]]

Elijas ielā atrodas arī Baltkrievijas Republikas vēstniecība (Jēzusbaznīcas iela 12) un Latvijas Zinātņu akadēmija (Akadēmijas laukums 1).

## Sabiedriskais transports
*  34. maršruta autobusi kursē posmā no Kārļa Mīlenbaha ielas krustojuma līdz Vilhelma Purvīša ielas krustojumam.

## Skatīt arī
* Latgales apkaime
* Elejas iela

## Atsauces
Anatols Liepiņš

**Anatols Liepiņš** (; dzimis , miris ) bija latviešu izcelsmes PSRS komponists. Komponējis baletus, operas, dziesmas, mūziku teātra izrādēm un filmām.

## Dzīvesgājums
Liepiņš dzimis Maskavā, latviešu mūzikas instrumentu skaņotāja Jēkaba Liepiņa ģimenē. 1936. gadā absolvēja Maskavas konservatoriju. No 1944. līdz 1950. gadam bija Latvijas Komponistu savienības biedrs un dzīvoja Rīgā, 1945. gadā pēc Latvijas PSR Augstākas Padomes priekšsēdētāja Augusta Kirhenšteina uzaicinājuma piedalījās Latvijas PSR himnas mūzikas sacerēšanas konkursā. un uzvarēja to.

## Darbi
Liepiņš sakomponējis vairāk nekā 500 dziesmu, 8 operetes. Liepiņš ir mūzikas autors latviešu padomju filmai "Mājup ar uzvaru" (1947). Viņš komponējis mūziku daudzām pazīstamām padomju filmām, starp tām ir filmas *[[Мы с вами где-то встречались]]* (1955), "Karnevāla nakts" (1956), *[[Девушка без адреса]]* (1958), *[[Дайте жалобную книгу]]* (1964), *[[Деревенский детектив]]* (1968).

## Apbalvojumi un pagodinājumi
* Latvijas PSR Nopelniem bagātais mākslas darbinieks (1945)
* PSRS ordeņi un medaļas.

## Atsauces

## Ārējās saites
* ''Academic.ru''
Johans Bergers

**Johans Bergers** (; , Grāca — , Grāca) bija Austrijas šahists.

## Biogrāfija
Šahu iemācījies spēlēt sešpadsmit gadu vecumā. Nodibinājis un vadījis Grācas šaha klubu. No 1880. gada līdz 1908. gadam piedalījies dažādos šaha turnīros, ieņemot vietas galvenokārt turnīra tabulas vidusdaļā. Labākais sasniegums bija 4. vieta Nirnbergas turnīrā. Bijis pirmais austriešu šahists, kas uzvarējis starptautiskajā korespondencšaha turnīrā, kuru rīkoja Francijas avīze *Monde Illustré* (1889-1892). No 1898. gada līdz 1907. gadam bijis redaktors vācu šaha laikrakstā *[[Deutsche Schachzeitung]]*, bet no 1907. gadam līdz 1911. gadam - šī izdevuma galvenais redaktors. Bijis pazīstams arī šaha etīžu sastādītājs. Publicējis vairāk nekā 100 etīdes, kurām bieži bijusi teorētiska vērtība. Devis nozīmīgu ieguldījumu šaha galotņu teorijā ar savu klasisko darbu *Theorie und Praxis der Endspiele* ("Galotņu teorija un prakse"), kurš pirmo reizi publicēts 1891. gadā, autora pārskatīts 1922. gadā un papildināts 1933. gadā. 1882. gadā Liverpūles šaha turnīrā pirmo reizi pielietojis savu metodi vietas noteikšanai tiem turnīra dalībniekiem, kas ieguvuši vienādu punktu skaitu. Vēlāk tā ieguvusi nosaukumu Bergera koeficients (Zoneborna-Bergera koeficients, *Sonneborn-Berger coefficient*). Sistēmas būtība ir papildus rādītāja aprēķinā, kas summē visus dalībnieka uzvarēto pretinieku punktus un pusi no to pretinieku punktiem, ar kuriem dalībnieks nospēlējis neizšķirti. To pretinieku punkti, kuriem dalībnieks ir zaudējis, netiek pieskaitīti. Bergera koeficients tiek izmantots, lai noteiktu precīzu vietu kārtību riņķa turnīros.

No 1899. gada bijis Grācas tirdzniecības akadēmijas direktors un profesors vietējā tehniskajā universitātē. Mācījis komerclikumu un grāmatvedību. 1933. gadā, neilgi pirms savas nāves, saņēmis slepenpadomnieka titulu.

## Atsauces

## Ārējās saites
*  šahista profils vietnē chessgames.com
*  šahista profils vietnē 365chess.com
*  šahista kompozīcijas vietnē "Chess Problem Database Server"
Ālave (nozīmju atdalīšana)

**Ālave** var būt:
* Ālave — upe, Bērzes pieteka
* Ālave — apdzīvota vieta Penkules pagastā
* Bikstupes cits nosaukums
Braslavs Rabars

**Braslavs Rabars** (; , Zagreba — , Zagreba) bija horvātu tautības Dienvidslāvijas starptautiskais meistars šahā (1950).

## Biogrāfija
1940. gadā pēc uzvaras Horvātijas čempionātā kļuvis par šaha meistaru. Otrā pasaules kara gados divas reizes piedalījies neoficiālajos Eiropas šaha čempionātos Minhenē. 20. gadsimta 50. gados bijis viens no Dienvidslāvijas labākajiem šahistiem. 1950. gadā FIDE viņam piešķīrusi starptautiskā meistara (IM) nosaukumu. Trīspadsmit reizes piedalījies Dienvidslāvijas šaha čempionātos, un 1951. gadā kļuvis par šī turnīra uzvarētāju, bet divus gadus vēlāk izcīnījis sudraba medaļu. Lieliski cīnījies Dienvidslāvijas izlases sastāvā dažādos šaha komandu turnīros. Pasaules šaha olimpiādēs piedalījies trīs reizes (1950, 1952, 1954). Kļuvis par uzvarētāju komandu un individuālajā vērtējumā 1950. gadā, kā arī izcīnījis 3 bronzas medaļas: 1952. gadā komandu un individuālajā vērtējumā, bet 1954. gadā tikai komandu vērtējumā. Eiropas komandu šaha čempionātā 1957. gadā izcīnījis sudraba medaļu komandu vērtējumā. 1946. gadā Belgradā palīdzējis savas valsts izlasei uzvarēt šaha Balkaniādē. 1955. gadā iekļuvis starpzonu šaha turnīrā Gēteborgā, kur nospēlējis neveiksmīgi, dalot tikai 14.-15. vietu.

Pēc profesijas bijis žurnālists un daudzus gadus rediģējis Horvātijas šaha žurnālu *Šahovski glasnik*. Daudz darba ieguldījis arī starptautiskā izdevuma *Chess Informator* ("Šaha informators") izdošanā, kurš iznāca Dienvidslāvijā no 1966. gada. Izdevuma vajadzībām izstrādājis oriģinālu šaha atklātņu kodu sistēmu, kas palīdzējusi sakārtot šaha partijas izdevumā. Vēlāk "Šaha atklātņu enciklopēdijā" Rabara kodu sistēma tika pilnveidota un ieguva nosaukumu ECO kods.

## Atsauces

## Ārējās saites
Runas kodēšana

**Runas kodēšana** ir runas saturoša ciparu audio signāla datu saspiešanas tehnoloģija. Lai modelētu runas signālu, runas kodēšana izmanto runas specifisko parametru novērtēšanu ar audio signāla apstrādes metodēm, kombinējot kopā ar parastiem datu saspiešanas algoritmiem, lai iegūtu modelētus parametrus kompaktā bitu plūsmā.

Runas kodēšanu visbiežāk izmanto mobilajā telefonijā un IP balss pārraidē.

Runas kodēšanā izmantotie paņēmieni ir līdzīgi tiem, ko lieto audio datu saspiešanai un audio kodēšanai, kur psihoakustiskās zināšanas tiek izmantotas, lai pārraidītu tikai to informāciju, kas attiecas uz cilvēka dzirdes sistēmu. Piemēram, kodējot balss frekvenci, tiek pārraidīta tikai informācija frekvenču joslā 400 līdz 3500 Hz, bet rekonstruētajā signālā joprojām pietiekami labi var saprast runu.

Atšķirība starp runas kodēšanu un audio kodēšanu ir tāda, ka runa ir daudz vienkāršāks signāls nekā citi audio signāli, un var iegūt daudz vairāk statistiskas informācijas par runas īpašībām. Tādējādi daļa dzirdes informācijas, kas ir svarīga audio kodēšanā, var būt nesvarīga runas kodēšanas kontekstā. Runas kodēšanā svarīgākais kritērijs ir saglabāt runas saprotamību un patīkamību.

Runas saprotamība bez paša gramatiskā satura ietver arī runātāja identitāti, emocijas, intonāciju, tembru u.c., kas ir svarīgas īpašības pilnīgai saprotamībai. Vēl abstraktāks patīkamības jēdziens ir bojāta runa, kas ir atšķirīga īpašība nekā saprotamība, jo ir iespējams, ka bojāta runa ir pilnīgi saprotama, bet klausītājam subjektīvi kaitinoša.

Vairumam runas kodēšanas risinājumos nepieciešama zema kodēšanas kavēšanās, jo kodēšanas kavēšanās traucē sarunas dialogu.

## Kodēšanas veidi
Runai izmanto divu veidu kodētājus:
* viļņa formas kodētāji
** laika apgabala: (*[[impulsa koda modulācija|PCM]]*, *[[adaptīvi diferenciālā impulsa koda modulācija|ADPCM]]*)
** frekvences apgabala: apakšfrekvences kodēšana, *[[ATRAC]]*
* vokoderi
** lineārās paredzēšanas koderi
** formantas koderi

## Lietojums
* Platjoslas runas kodēšana:
** *[[AMR-WB]]* — *[[WCDMA]]* tīkliem
** *[[VMR-WB]]* — *[[CDMA2000]]* tīkliem
** *[[G.722]]*, *[[G.722.1]]*, *[[Speex]]*, *[[IP-MR]]* un citi — IP balss pārraidē un videokonferencēm
* Šaurjoslas runas kodēšana:
** *[[FNBDT]]* — militāram lietojumam
** *[[Selectable Mode Vocoder|SMV]]* — *[[CDMA]]* tīkliem
** *[[Full Rate]]*, *[[Half Rate]]*, *[[GSM-EFR|EFR]]*, *[[Adaptive Multi-Rate|AMR]]* — *[[GSM]]* tīkliem
** *[[G.723.1]]*, *[[G.726]]*, *[[G.728]]*, *[[G.729]]*, *[[iLBC]]* un citi — IP balss pārraidē un videokonferencēm
Ernestīnes iela

**Ernestīnes iela** ir iela Rīgā, Zemgales priekšpilsētā, Āgenskalnā. Ernestīnes iela sākas krustojumā ar Baložu ielu un beidzas krustojumā ar Margrietas ielu. Ielas garums ir 1229 metri, tā ir klāta ar asfalta segumu divu joslu platumā visā ielas garumā.

Ernestīnes ielā ir gan daudzdzīvokļu namu apbūve, gan savrupmāju apbūve, kā arī vairākas sabiedriskas celtnes, tostarp Āgenskalna Valsts ģimnāzija (adrese Lavīzes ielā 2a), Rīgas Dabaszinību skola (Ernestīnes ielā 8a), 53. vidusskola (Melnsila ielā 6). Kvartālā starp Melnsila ielu un Lapu ielu nepāra numuru pusē Ernestīnes ielai blakus atrodas Jaunatnes dārzs.

Ernestīnes iela Rīgas kartēs atrodama jau no 19. gadsimta 80. gadiem ar savu tagadējo nosaukumu.

## Ielu savienojumi
Ernestīnes iela ir savienota ar šādām ielām:
* Baložu iela (T veida krustojums)
* Olgas iela (T veida krustojums)
* Melnsila iela
* Lapu iela (T veida krustojums)
* Sabiles iela
* Struteles iela (T veida krustojums)
* Dreiliņu iela
* Margrietas iela (T veida krustojums)

## Skatīt arī
* Āgenskalns

## Atsauces
Stadiona iela (Rīga)

**Stadiona iela** ir Rīgas iela Latgales priekšpilsētas Grīziņkalna apkaimē. Stadiona iela sākas pie Augšielas krustojuma un beidzas pie Pērnavas ielas krustojuma. Pirms Daugavas stadiona uzbūvēšanas iela beidzās T veida krustojumā ar Linijas ielu (mūsdienās vairs neeksistē). Stadiona ielas kopējais garums ir 130 metru.

## Vēsture
Pirmoreiz Rīgas plānos minēta 1885. gadā ar nosaukumu **Lukas iela**, bet kopš 1923. gada saukta par **Lūkasa ielu**. Esošo nosaukumu Stadiona iela ieguva 1961. gadā par godu 1958. gadā atklātajam Daugavas stadionam.

## Ielu savienojumi
Stadiona iela ir savienota ar šādām ielām:
* Augšiela
* Pērnavas iela

## Objekti
Ielas galā atrodas Daugavas stadions. Stadiona ielā 1 atrodas arhitekta Artūra Ramaņa projektēta un 1939. gadā celta transformatoru apakšstacija, kas darbojās līdz 1990. gadiem, kad elektroiekārtas tika demontētas. Šobrīd tur atrodas Sadales tīkla Rīgas pilsētas reģiona Dispečervadības centrs. Krustojumā ar Pērnavas ielu esošais dzīvojamais nams (Pērnavas iela 43) ir vietējās nozīmes arhitektūras piemineklis, celts 1912. gadā pēc Edmunda fon Trompovska projekta.

## Skatīt arī
* Grīziņkalns

## Atsauces
Ālave

**Ālave** ir upe Zemgalē, Bērzes labā krasta pieteka Dobeles un Jelgavas novados. Sākas purvainā apvidū Lielauces paugurainē Naudītes pagasta dienvidrietumos. Tek pa Zemgales līdzenumu austrumu —ziemeļaustrumu virzienā. Kopējais garums ir  (pēc citiem avotiem — ). Lielākajā daļā upes tecējuma gultne regulēta, uzņem apkārtējo meliorācijas sistēmu ūdeņus. Lielākās pietekas ir Jugliņa (13 km) un Aurupīte (8 km; abas kreisās). Upi šķērso Jelgavas—Liepājas un Glūdas—Reņģes dzelzceļa līnijas, kā arī autoceļi P97 un P103. Lielākās apdzīvotās vietas krastos ir Šķibe, Krimūnas, Ķirpēni un Penkule.

## Atsauces
Augusta Spariņa iela

**Augusta Spariņa iela** ir iela Rīgā, Zemgales priekšpilsētā, Torņakalna apkaimē. Tā sākas krustojumā ar Āpšu ielu un beidzas krustojumā ar Vienības gatvi. Iela sastāv no 2 braukšanas joslām. Kopējais garums ir 159 metri.

## Vēsture
Izveidojusies iespējami 19. gadsimtā, sākotnējais ielas nosaukums bija **Krusta iela**, jo tā atrodas pie Torņakalna pareizticīgo kapiem. Padomju laikā, 1950. gadā, iela tika pārdēvēta par **Tipogrāfijas ielu**, tā pieminot ielā bijušu slepenu tipogrāfiju, kur 1931. gadā drukāja komunistu avīzi "Cīņa". Ar 2024. gada 21. februāra Rīgas domes lēmumu pārdēvēta par Augusta Spariņa ielu — Lāčplēša ordeņa kavaliera, militārā lidotāja vārdā, kas dzimis un dzīvojis Torņakalnā.

## Ielu savienojumi
Augusta Spariņa iela ir savienota ar šādām ielām:
* Āpšu iela
* Vienības gatve

## Sabiedriskais transports
*  10. maršruta tramvaji pa Augusta Spariņa ielu kursē visas ielas garumā.

## Interesanti objekti
* Augusta Spariņa ielā 1 atrodas 4. tramvaju depo. Kopš 2011. gada tas neapkalpo tramvaju maršrutus, blakus tam atrodas kapsēta.

## Skatīt arī
* Torņakalns
* Zemgales priekšpilsēta
* Tramvaju satiksme Rīgā

## Atsauces
Murjāņu iela (Rīga)

**Murjāņu iela** ir iela Rīgā, Vidzemes priekšpilsētā, Juglas apkaimē. Murjāņu iela sākas krustojumā ar Brīvības gatvi un beidzas strupceļā pie Juglas ezera. Ielas garums ir 2453 metri.

## Vēsture
Iela izveidota 1935. gadā ar savu tagadējo nosaukumu, kopš tā brīža nosaukums netika mainīts. Iela nosaukta par godu Murjāņiem, apdzīvotai vietai Saulkrastu novada Sējas pagastā.

## Ielu savienojumi
Murjāņu iela ir savienota ar šādām ielām:
* Brīvības gatve (T veida krustojums);
* Vangažu iela
* Ainažu iela
* Bākūžu iela (T veida krustojums)
* Tūjas iela (T veida krustojums)
* Slēpotāju iela (T veida krustojums)
* Silciema iela (Y veida krustojums)
* Krosa iela (T veida krustojums)
* Slēpotāju iela (T veida krustojums)
* Tramplīna iela (T veida krustojums)
* Kvēles iela
* Susējas iela (T veida krustojums)
* Veldres iela
* Skrudalienas iela
* Ineša iela (T veida krustojums)
* Juglas iela
* Strazdmuižas iela (T veida krustojums)
* Apogu iela

## Sabiedriskais transports
Pa Murjāņu ielu kursē 15., 21., 28., 29., 31. un 33. maršruta autobusi, kā arī 4. maršruta trolejbusi. Murjāņu ielā 58 atrodas dispečeru punkts "Jugla".
  
* 28. un 29.maršruta autobusi, kā arī 4. maršruta trolejbusi kursē posmā no krustojuma Brīvības gatves krustojuma līdz Juglas ielas krustojumam.
* 15. 21. un 31. maršruta autobusi kursē nelielā posmā no Juglas dispečeru punkta līdz Juglas ielas krustojumam.
* 33. maršruta autobusi virzienā no Pļavniekiem uz Juglu kursē no krustojuma ar Juglas ielu līdz krustojumam ar Brīvības gatvi, kur atrodas maršruta galapunkts. Virzienā no Juglas uz Pļavniekiem autobusi kursē no Silciema ielas krustojuma līdz Juglas ielas krustojumam.

## Skatīt arī
* Vidzemes priekšpilsēta
* Jugla

## Atsauces
Telts iela (Rīga)

**Telts iela** ir viena no ielām Rīgā, Zemgales priekšpilsētā, Torņakalna apkaimē. Tā sākas pie Vienības gatves krustojuma un beidzas pie Kārļa Ulmaņa gatves krustojuma. Iela sastāv no 2 braukšanas joslām, tās garums ir 221 metrs.

2022. gadā pa Telts ielu izveidoja veloceliņu Centrs—Ziepniekkalns.

## Ielu savienojumi
Telts iela ir savienota ar šādām ielām:
* Vienības gatve
* Āpšu iela
* Kārļa Ulmaņa gatve

## Skatīt arī
* Torņakalns
* Zemgales priekšpilsēta

## Atsauces
Aldaunīca

**Aldaunīca** (arī **Aldaune**, **Aldauniece**, **Aldaunīte**, augštecē — **Jaunaldaunīca**, lejtecē — **Vecaldaunīca**) ir Ziemeļsusējas kreisā krasta pieteka Jēkabpils novadā. Sākas no Skrīveru ezera Leimaņu pagastā, plūst pa Aknīstes nolaidenumu. Augštecē tek austrumu—ziemeļaustrumu virzienā, gultne regulēta. Pie Sudmolu meža, kur upe pagriežas uz ziemeļrietumiem, izveidots  garš pārrakums (Jaunaldaunīca), pa kuru lielākā daļa augšteces ūdens novadīta uz Ziemeļsusējas augšteces pieteku Zasu. Lejtecē plūst pa mežainu, purvainu apvidu, uzņemot apkārtējo purvu ūdeņus. Daļa lejteces ietilpst Ābeļu dabas liegumā. 

## Atsauces
Ilze Graubiņa

**Ilze Graubiņa** (dzimusi , mirusi ) bija latviešu pianiste.

Tēvs — komponists Jēkabs Graubiņš.

1959. gadā beigusi Emīla Dārziņa mūzikas vidusskolu, 1965. gadā — Maskavas konservatorijas Jakova Fliera klasi, 1967. gadā — aspirantūru. 1967. gadā kļuva par pedagoģi Latvijas Valsts konservatorijā (vēlāk — Jāzepa Vītola Latvijas Mūzikas akadēmija), no 1986. gada — profesore. No 1967. līdz 1986. gadam soliste Latvijas Filharmonijā. Koncertējusi PSRS un ārzemēs. 1964. gada Johana Sebastiāna Baha otrajā starptautiskajā konkursā Leipcigā ieguvusi 1. prēmiju. Graubiņas repertuārā galvenokārt bija Bahs, Ludvigs van Bēthovens, Johanness Brāmss.

1967. gadā Graubiņa saņēmusi Latvijas PSR Nopelniem bagātās skatuves mākslinieces goda nosaukumu. 1979. gadā saņemts Latvijas PSR Tautas skatuves mākslinieces goda nosaukums.

Apglabāta Rīgas Meža kapos.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Biogrāfija
Kastrānes iela

**Kastrānes iela** ir iela Rīgā, Vidzemes priekšpilsētā, Teikā. Tā sākas pie Biķernieku ielas krustojuma (kā Tālivalža ielas turpinājums) un beidzas krustojumā ar Ūnijas un Ieriķu ielām. Visā garumā iela klāta ar asfalta segumu, ielas garums ir 560 metru.

Ielas nosaukums saistāms ar Ogres novada vietvārdu Kastrāne (iespējams, ar bijušā Kastrānes pagastacentru mūsdienu Diedziņa ciemā).

## Ielu savienojumi
Kastrānes iela ir savienota ar šādām ielām:
* Biķernieku iela
* Raunas iela
* Vairoga iela
* Ūnijas iela
* Ieriķu iela

## Sabiedriskais transports
Visas ielas posmā no Biķernieku ielas krustojuma līdz Ieriķu ielas krustojumam abos virzienos kursē:
* 13., 16. un 17. maršruta trolejbusi;
* 48. maršruta autobuss.

## Attēlu galerija

Attēls:Kastrānes iela 2.JPG|
Attēls:Kastrānes iela 3.jpg|


## Skatīt arī
* Purvciems
* Vidzemes priekšpilsēta

## Atsauces
Pelčupe

**Pelčupe** var būt:
* Pelčupe — ūdenstece, Engures ezera pieteka
* Alekšupītes nosaukums augštecē
* Vecās Pelčupes cits nosaukums
Stirnu iela (Rīga)

**Stirnu iela** ir iela Rīgā, Vidzemes priekšpilsētā, Purvciemā. Tā sākas pie krustojuma ar Augusta Deglava ielu un beidzas krustojumā ar Ieriķu ielu. Ielas garums ir 2267 metri.

## Vēsture
Pirmo reizi Rīgas adrešu grāmatās Stirnu iela sastopama 1925. gadā ar nosaukumu **Briežu iela**. Savu tagadējo nosaukumu tā ieguva 1932. gadā, kas laika gaitā vairāk nav mainījies.

## Ielu savienojumi
Stirnu iela ir savienota ar šādām ielām:
* Augusta Deglava iela
* Kurmju iela
* Purvciema iela
* Pūces iela
* Dzelzavas iela
* Ūnijas iela
* Pīļu iela
* Ķeguma iela
* Sveķu iela
* Ieriķu iela

## Sabiedriskais transports
* 15. maršruta autobusi kursē posmā no Dzelzavas ielas krustojuma līdz Ieriķu ielas krustojumam.
* 11., 13. un 18. trolejbusu maršruti arī kursē posmā no Dzelzavas ielas krustojuma līdz Ieriķu ielas krustojumam.

## Attēlu galerija

Attēls:Stirnu iela 2.JPG
Attēls:Stirnu iela (2).jpg
Attēls:Stirnu iela (3).jpg
Attēls:Stirnu iela (4).jpg


## Skatīt arī
* Purvciems
* Vidzemes priekšpilsēta

## Atsauces
Vasja Pircs

**Vasja Pircs** (; , Idrija — , Ļubļana) bija slovēņu tautības Dienvidslāvijas starptautiskais lielmeistars šahā (1953).

## Biogrāfija
Vairākus gadu desmitus bijis viens no labākajiem Dienvidslāvijas šahistiem. Uzvarējis savas valsts čempionātos 1935., 1936., 1937., 1948. un 1953. gados. Sekmīgi piedalījies daudzos starptautiskajos turnīros. 1938. gadā uzvarējis turnīrā Polijas pilsētā Lodzā, apsteidzot Saveliju Tartakoveru un Latvijas šahistu Vladimiru Petrovu. 1948. gadā ierindojies 11. vietā pirmajā Pasaules čempiona izcīņas cikla starpzonu turnīrā. 1949. gadā nospēlējis neizšķirti 5:5 (+2, =6, -2) maču ar Pasaules šaha eksčempionu Maksu Eivi. Pārstāvējis Dienvidslāvijas izlasi dažādos šaha komandu turnīros. Pasaules šaha olimpiādēs piedalījies sešas reizes (1931, 1935-1937, 1950-1954). Kļuvis par uzvarētāju komandu vērtējumā 1950. gadā, kā arī komandas sastāvā izcīnījis 2 bronzas medaļas (1952, 1954). 1931. gadā ieguvis arī sudraba medaļu individuālajā vērtējumā. 1936. gada neoficiālajā šaha olimpiādē izcīnījis sudraba medaļu individuālajā vērtējumā. 1946. gadā Belgradā palīdzējis savas valsts izlasei uzvarēt šaha Balkaniādē, bet 1947. gadā Sofijā kopā ar komandu šajās sacensībās ierindojies otrajā vietā. FIDE 1950. gadā piešķīrusi Pircam starptautiskā meistara (IM), bet 1953. gadā - starptautiskā lielmeistara (GM) nosaukumus.

Devis nozīmīgu ieguldījumu šaha atklātņu teorijā. Viņa vārdā ir nosaukta viena no mūsdienās popularākajām atklātnēm - Pirca aizsardzība: 1. e4 d6 2. d4 Zf6 3. Zc3 g6.

## Atsauces

## Ārējās saites
*  šahista profils vietnē chessgames.com
*  šahista profils vietnē 365chess.com
*  šahista profils vietnē olimpbase.org (Pasaules šaha olimpiādes)
*  šahista profils vietnē olimpbase.org (neoficiālās Pasaules šaha olimpiādes)
Alinānu tīrelis

**Alinānu tīrelis**, arī **Alinānu purvs**, **Aļņu purvs**, ir augstais un pārejas purvs Jēkabpils novada Sēlpils pagastā. Izvietojies pagasta dienvidrietumos uz rietumiem no autoceļa V815. Notece galvenokārt pa novadgrāvjiem uz Piksteri dienvidrietumos. Purvs izveidojies starppauguru beznoteces ieplakā.

## Atsauces
Anatolijs Ufimcevs

**Anatolijs Ufimcevs** (; , Omska — , Kostanaja) bija PSRS un Kazahstānas šahists.

## Biogrāfija
Piedzimis Sībīrijā, taču 1937. gadā ticis represēts viņa tēvs, un ģimene bijusi spiesta pārcēlties uz Kazahstānu. Pēc profesijas bijis ekonomists. Bijis viens no labākajiem Kazahstānas šahistiem un vienpadsmit reizes uzvarējis republikas šaha čempionātā (1947-1957, 1970). Piedalījies arī PSRS šaha čempionātos. Lielākais panākums sasniegts 1947. gadā, kad čempionāta finālā, kurā uzvarējis Pauls Keress, dalīta 13.-15. vieta. 1949. gadā kopā ar Tigranu Petrosjanu uzvarējis Taškentas šaha turnīrā. 1959. un 1967. gadā pārstāvējis Kazahstānas šaha izlasi PSRS komandu čempionātos, spēlējot pie 1. galdiņa. 1946. gadā kļuvis par PSRS sporta meistaru šahā. 1994. gadā apbalvots ar Kostanajas pilsētas goda pilsoņa nosaukumu. Godinot viņa piemiņu, Kostanajā 2000. gadā tika atvērts Ufimceva vārdā nosauktais šaha klubs.

Krievijā un citviet bijušajā Padomju Savienībā Ufimceva vārdā tiek saukta viena no mūsdienās popularākajām atklātnēm, kas citur pasaulē pazīstama kā Pirca aizsardzība: 1. e4 d6 2. d4 Zf6 3. Zc3 g6. Tiek uzskatīts, ka Ufimcevs to ir pētījis neatkarīgi no Vasjas Pirca, taču šīs analīzes nav bijušas pieejamas ārzemju šahistiem. Iespējams, ka šo atklātni jau ir popularizējis Ufimceva tēvs, kas pats ir bijis labs šahists.

## Atsauces

## Ārējās saites
*  šahista profils vietnē chessgames.com
*  šahista profils vietnē 365chess.com
*  šahista profils vietnē olimpbase.org (PSRS komandu čempionāti)
Alkšņupe

**Alkšņupe**, arī **Alkšņupīte**, **Kraukupe**, vidustecē — **Rozas upe**,  ir upe Kurzemē, Vadakstes labā krasta pieteka Saldus novadā. Sākas no meža meliorācijas grāvju sistēmas Vadakstes pagasta ziemeļdaļā pie Glūdas—Reņģes dzelzceļa. Tek pa Vadakstes līdzenumu rietumu virzienā. Visā tecējuma garumā gultne regulēta, uzņem apkārtējo meliorācijas sistēmu ūdeņus.
thumb|left|150px|Alkšņupe pie Glūdas—Reņģes dzelzceļa tilta

## Atsauces
Alkšņupīte

**Alkšņupīte** var būt:
* Alkšņupīte — upe, Dvietes pieteka
* Alkšņupīte — upe, Gaujas pieteka Gaujienas pagastā
* Alkšņupīte — upe, Gaujas pieteka Zvārtavas pagastā
* Alkšņupīte — upe, Raunas pieteka
* Alkšņupīte — upe, Tirzas pieteka
* Alkšņupīte — upe, Viesītes pieteka
* Alksņupītes cits nosaukums
* Alkšņupes cits nosaukums
* Ārupītes cits nosaukums
* Pīkstulītes cits nosaukums
Miroslava

**Miroslava** () ir pilsēta Čehijā, Dienvidmorāvijas apgabala Znojmo apriņķī.

## Vēsture
Rakstos pirmoreiz minēta 1222. gadā. Ilgu laiku apdzīvotā vieta atradās Hābsburgu impērijas sastāvā. No 1919. gada — Čehoslovākijā. Līdz Otrajam pasaules karam pilsētā bija ebreju un vācu kopiena. Kopš 1993. gada — Čehijā.
Purgalciems

**Purgalciems** ir ciems Latvijā, Talsu novada Lībagu pagastā.

## Iedzīvotāji
### Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSP un OSP datiem.

## Atsauces
Vsevolods Rauzers

**Vsevolods Rauzers** (;  — 1941. gads, Ļeņingrada) bija PSRS šahists.

## Biogrāfija
Jaunībā dzīvojis Ukrainā un agri sācis nodarboties ar šahu. 1927. gadā Poltavā dalījis pirmo vietu Ukrainas šaha čempionātā. Lai gan zaudējis papildus maču, tomēr ieguvis Ukrainas šaha čempiona nosaukumu. 1929. gadā kļuvis par PSRS sporta meistaru šahā. 1933. gadā Harkivā atkārtoti dalījis pirmo vietu Ukrainas šaha čempionātā. Vēlāk pārcēlies uz Ļeņingradu. Sešas reizes piedalījies PSRS šaha čempionātu finālos (1927, 1929, 1931, 1933, 1934/1935, 1937). Labākais rezultāts - 6. vieta 1933. gadā. 1936. gadā bijis otrais Ļeņingradas šaha čempionātā, uzvarot abās savstarpējās partijās turnīra uzvarētāju Vjačeslavu Ragozinu. 1937. gadā nopietni saslimis un vairs nevarējis regulāri piedalīties šaha turnīros. Savā pēdējā turnīrā Kijivā, kas bijis PSRS šaha čempionāta pusfināls, dalījis tikai 13.-15. vietu. Otrā pasaules kara laikā gājis bojā Ļeņingradas blokādē.

Devis nozīmīgu ieguldījumu šaha atklātņu teorijā ar savām figūru aktīvās attīstības idejām, kuras Rauzers bieži izmantoja savās partijās. Viņa vārdā ir nosaukts plaši pazīstams variants sicīliešu aizsardzībā: 1. e4 c5 2. Zf3 d6 3. d4 cxd4 4. Zxd4 Zf6 5. Zc3 Zc6 6. Lg5.

## Atsauces

## Ārējās saites
Sadales tīkls

**[[akciju sabiedrība|AS]] "Sadales tīkls"** ir uzņēmums, kas nodarbojas ar elektrotīkla uzturēšanu un attīstību Latvijā. Tā 100 % kapitāldaļu turētājs ir AS Latvenergo.

Uzņēmums tika izveidots 2007. gada 1. jūlijā, valstij pildot Eiropas Savienības direktīvu prasības, kas paredzēja pakāpenisku elektroenerģijas tirgus liberalizāciju, nodalot elektroenerģijas pārvades un sadales sistēmas operatoru no ražotāja un tirgotāja.

2020. gadā uzņēmumā strādāja ap 1 950 darbinieku darbinieki.

"Sadales tīkls" gādā par elektrotīkla ekspluatāciju un attīstību, būvē jaunus tā pieslēgumus, uzrauga elektroenerģijas patēriņu. Sadales tīkls piedalās nozares politikas dokumentu, normatīvo tiesību aktu un standartu izstrādē, kā arī sniedz publisku informāciju par enerģētikas un ar to saistīto nozaru aktualitātēm.

Elektroenerģijas sadales tīklu kopgarums 2020. gadā sasniedz 92 958 kilometrus – garumu, kas vairāk nekā divas reizes pārsniedz Zemes apkārtmēru pa Ekvatoru. Sadales pakalpojumu sniegšanai Sadales tīkls izmanto zemsprieguma 0,4 kV un vidsprieguma 6 – 20 kV iekārtas. Apmēram trešo daļu (35 579 kilometru) no sadales sistēmas veido vidsprieguma 6 – 20 kV tīkls un apmēram divas trešdaļas – 57 380 km zemsprieguma 0,4 kV tīkls. Elektrotīklam pieslēgto lietotāju elektroietaišu apgādi nodrošina 27 854 transformatoru apakšstacijas.

## Attēlu galerija

Attēls:ST montieri.jpg
Attēls:ST montieris.jpg

thumb|Sadales tīkla darbinieka formastērps.

## Atsauces

## Ārējās saites
*
Blenemas pils

{
  "type": "ExternalData",
  "service": "geoshape",
  "ids": "Q208181"
}


**Blenemas pils** () ir liela savrupmāja Vudstokā, Oksfordšīrā, Anglijā, Apvienotajā Karalistē. Galvenā Marlboro hercogu rezidence. Viena no lielākajām mājām Anglijā.

Uzcelta laikā no 1705. līdz apmēram 1722. gadam netālu no Anglijas pilsoņu karā nopostītās Vudstokas pils. Sākotnēji paredzēta kā atlīdzība Džonam Čērčilam (1. Marlboro hercogam), tomēr celtniecības sākumā tā kļuva par politisko cīņu objektu. Pati pils celta angļu baroka stilā. Te dzīvojuši Marlboro hercogi nākamos 300 gadus (arī pašlaik), Blenemas pilī ir arī dzimis Vinstons Čērčils. Pilī mūsdienās tiek uzņemtas arī filmas. Tūrisma objekts.

1987. gadā Blenemas pils iekļauta UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā.

## Ārējās saites

*
Alkšņupes sausgultne un karsta kritenes

**Alkšņupes sausgultne un karsta kritenes** ir aizsargājams ģeoloģisks objekts (kopš 1977. gada) Smiltenes novada Gaujienas pagastā. Izvietojies Gaujienas ciema teritorijā uz austrumiem no Gaujienas muižas pils Ziemeļgaujas aizsargājamā ainavu apvidus teritorijā.

Alkšņupes sausgultne un karsta kritenes ir savdabīgas karsta procesu izpausmes formas augšdevona dolomītos, veidojoties līdz  garām,  platām un  dziļām karsta piltuvēm — ūdensrijējiem, pa kurām Alkšņupīte ieplūst pazemē un tālāk  garumā zemes virspusē novērojama līdz  plata un  dziļa sausgultne. Gaujai tuvākais sausgultnes posms stipri pārveidots.

## Atsauces
Vasilijs Panovs

**Vasilijs Panovs** (; , Kozeļska, Kalugas apgabals — , Maskava) bija PSRS šahists.

## Biogrāfija
1929. gadā kļuvis par Maskavas čempionu šahā, uzvarot 11 partijās pēc kārtas. 1934. gadā, spēlējot ārpus konkurences, uzvarējis Uzbekistānas šaha čempionātā. 1934. gadā kļuvis par PSRS sporta meistaru šahā. Piecas reizes piedalījies PSRS šaha čempionātu finālos (1929, 1934/1935, 1937, 1939, 1940, 1948). Labākais rezultāts - dalīta 11.-12. vieta 1939. gadā. 1947. gadā uzvarējis PSRS sporta biedrības "Dinamo" individuālajā čempionātā. 1948. gadā Maskavas izlases sastāvā uzvarējis PSRS komandu šaha čempionātā. 1952. gadā sporta biedrības "Iskra" sastāvā uzvarējis PSRS komandu kausā. 1950. gadā FIDE piešķīrusi Panovam starptautiskā meistara (IM) nosaukumu.

Bijis pazīstams kā šaha žurnālists un literāts. Bijis šaha nodaļu vadītājs lielajos Maskavas laikrakstos *Известия* un *Пионерская правда*. Sarakstījis monogrāfijas par pazīstamajiem Krievijas šahistiem Mihailu Čigorinu un Aleksandru Aļehinu. Ļoti populāra dažāda līmeņa šahistu vidū bijusi Panova grāmata "Atklātņu kurss" (*Курс дебютов*), kura pirmizdevumu piedzīvojusi 1957. gadā, bet vēlāk septiņus reizes izdota atkārtotos un papildinātos izdevumos.

Devis nozīmīgu ieguldījumu šaha atklātņu teorijā. Panova vārdā ir nosaukts uzbrukuma variants Karo—Kana aizsardzībā: 1. e4 c6 2. d4 d5 3. exd5 cxd5 4. c4.

## Atsauces

## Ārējās saites
*  šahista profils vietnē chessgames.com
*  šahista profils vietnē 365chess.com
*  šahista profils vietnē olimpbase.org (PSRS komandu čempionāti)
*  šahista profils vietnē olimpbase.org (PSRS komandu kausi)
Luijs XI

**Luijs XI Saprātīgais** (; dzimis , miris ) bija Francijas karalis no 1461. līdz 1483. gadam. Valuā dinastijas pārstāvis. Kļuva par valdnieku pēc sava tēva Šarla VII nāves.

Turpināja sava tēva darbu Francijas apvienošanā un pastiprināšanā pēc Simtgadu kara. Uzvarēdams Burgundijas karos, pievienoja karalistei Burgundijas hercogisti un Pikardiju; anektēja Anžū (1471); 1481. gadā pievienoja Mēnu un Provansu.

Veicināja tirdzniecību, ceļu būvi un uzturēšanu. Turpināja karalistes organizēšanu ar buržuāzisko amatpersonu palīdzību. Pilnveidoja modernās Francijas valdības sistēmu dažos aspektos. Karalis bija ļoti māņticīgs, taču interesējās par zinātni. Reiz atbrīvoja uz nāvi notiesāto, ar nosacījumu, ka viņš piedalīsies žultsakmeņu operācijā kā izmēģināmais.

## Atsauces

## Ārējās saites
2015.—2016. gada Latvijas kauss futbolā

**2015.—2016. gada [[Latvijas kauss futbolā|Latvijas kausa izcīņa futbolā]]** sākās  un noslēdzās ar finālu  Slokas stadionā, Jūrmalā. Par kausa ieguvējiem kļuva FK Jelgava futbolisti, uzvarot finālā FK Spartaks komandu ar 1–0.

## Pirmā kārta

|-
!colspan="3" align="center"|8. jūnijs

|-
!colspan="3" align="center"|9. jūnijs

|-
!colspan="3" align="center"|10. jūnijs

|-
!colspan="3" align="center"|13. jūnijs

|-
!colspan="3" align="center"|14. jūnijs

|-
!colspan="3" align="center"|22. jūnijs

|}

## Otrā kārta

|-
!colspan="3" align="center"|4. jūlijs

|-
!colspan="3" align="center"|5. jūlijs

|-
!colspan="3" align="center"|7. jūlijs

|-
!colspan="3" align="center"|8. jūlijs

|}

## Trešā kārta

|-
!colspan="3" align="center"|11. jūlijs

|-
!colspan="3" align="center"|12. jūlijs

|-
!colspan="3" align="center"|13. jūlijs

|}

## Ceturtā kārta

|-
!colspan="3" align="center"|18. jūlijs

|-
!colspan="3" align="center"|19. jūlijs

|-
!colspan="3" align="center"|29. jūlijs

|-
!colspan="3" align="center"|5. augusts

|-
!colspan="3" align="center"|16. septembris

|}

## Ceturtdaļfināli

|-
!colspan="3" align="center"|9. aprīlis

|-
!colspan="3" align="center"|10. aprīlis

|-
!colspan="3" align="center"|13. aprīlis

|}

## Pusfināli
Pusfinālu pirmās spēles notika , atbildes spēles notika 4. maijā.

|}

## Fināls
Fināls notika  Slokas stadionā, Jūrmalā.

## Atsauces

## Ārējās saites
* LFF.lv
Windows 9x

***Windows 9x*** ir vispārīgs nosaukums, kas attiecas uz ''Microsoft Windows'' datoru operētājsistēmu sēriju, kas tika radītas no 1995. līdz 2000. gadam un bija balstītas uz ''Windows 95'' kodolu un ''MS-DOS'' pamatiem, kas nākamajās versijās tika uzlaboti. Šis apzīmējums iekļauj visas ''Windows 95'', ''Windows 98'' un ''Windows ME'' versijas.

*Windows 9x* galvenokārt tika izmantots darbstacijām. 1998. gadā *Windows* piederēja 82% no operētājsistēmu tirgus.

*Windows 9x* iekšējais versijas numurs bija 4.x. Iepriekšējās *MS-DOS* balstītās *Windows* versijas izmantoja versijas numuru 3.2 vai zemāku. *[[Windows NT]]*, kas bija paredzēts profesionāliem lietotājiem, tīkla datoriem un uzņēmumiem, izmantoja līdzīgu, bet atšķirīgu versijas numuru starp 3.1 un 4.0.

Pēdējā *Windows 9x* sērijas operētājsistēma tika izlaista 2000. gada septembrī ar nosaukumu *Windows ME*, tās iekšējais versijas numurs bija 4.9. Visas turpmākās *Windows* versijas, sākot ar ''Windows 2000'' un ''Windows XP'', tika balstītas uz *Windows NT* izejas koda.

## Piezīmes

## Atsauces

## Ārējās saites
* link=|alt=|16x16px Wikiversity mācību materiāli par Windows 9x
* link=|alt=|16x16px  no Wikibooks
* link=|alt=|16x16px<  no Wikibooks
Nanosella fungi

***Nanosella fungi*** ir spalvspārnīšu suga. Tā skaitās viena no sīkākajām vaboļu sugām, kuru ķermeņa garums ir līdz 0,3 mm. Sastopama ASV. *Nanosella fungi*, kā arī citi *Nanosellinae* apakšdzimtas pārstāvji, apdzīvo daudzsporu sēņu sporu tvertnes.

Pirmais šo sugu aprakstījis amerikāņu naturālists un entomologs Džons Lourenss Lekonts. Sugas paraugu viņam atsūtījis krievu entomologs Viktors Močuļskis, kurš dabūja to Alabamas štatā. Močuļskis, raugoties uz Lekonta iepriekšējo aprakstu, aprakstījis šo sugu atkārtoti no parauga, kuru dabūjis Džordžijas štatā.

## Atsauces un piezīmes
Allažu svētliepa

**Allažu svētliepa** ir dižkoks Kuldīgas novada Ēdoles pagastā. Izvietojies pagasta ziemeļdaļā ap 200 m uz austrumiem no Burtnieku mājām lauka malā. Ainaviska 16 m augsta parastā liepa ar 6,4 m apkārtmēru. Lielākā daļa stumbra gājusi bojā, atlikusī daļa atjaunojas no atvašu zariem. Stumbrā izveidojies 3,5 m augsts un 1,6 x 0,7 m plašs atvērts dobums. Pēc nostāstiem, no liepas stumbra daļas esot izgatavots Ēdoles baznīcas altāris un koka skulptūras ap to.

## Atsauces
Aļļu priede

**Aļļu priede** (arī **Allu priede**, **Tiltiņu priede**) ir dižkoks Ventspils novada Usmas pagastā, Latvijas dižākā priede. Aug pagasta ziemeļrietumos Stendes upes kreisā krasta kraujā ap 250 m augšpus tilta. Nosaukta pēc netālu upes pretējā krastā bijušajām Aļļu mājām.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Foursquare. Aļļu priede
* Latvijas dabas pieminekļi. Tiltiņu priede
Līnijsekotājs

thumb|Līnijsekotājrobots
**Līnijsekotājs** jeb **līnijsekotājrobots** ir robots, kas ar sensoru palīdzību seko melnai līnijai neatkarīgi no tā, kāda ir šīs līnijas forma.

Robota ātrumu aprēķina ar fizikas formulu Ātrums=Ceļš/Laiks, jeb V=S/t  

## Uzbūve
Robotam ir 3 galvenās detaļas:
* Sensori;
* Dzinējs ar riteņiem;
* Elektroniskā shēma.

### Sensori
Fototranzistors|thumb
Sensori robotam dod signālu, kur atrodas līnija. Par sensoriem robotos parasti izmanto kādu no uzskaitītajiem variantiem:
* Fototranzistors un infrasarkanā diode;
* Infrasarkanais sensors un infrasarkanā diode;
* Tīmekļkamera.

Fototranzistors un infrasarkanā diode ir pats vienkāršākais un arī lētākais variants. Tomēr šo sensoru signālu var ietekmēt apkārtējā gaisma, piemēram, fotoaparāta zibspuldze. Variants ar infrasarkano sensoru un infrasarkano diodi ir nedaudz dārgāks, bet to pilnīgi neietekmē apkārtējā gaisma. Šis robots var labi pārvietoties pa līniju arī pilnīgā tumsā. Modelis ar tīmekļkameru ir ļoti precīzs un var labi pārvietoties pa dažādu krāsu līnijām, bet šī robota kustībai ir grūti uzrakstīt atbilstošu algoritmu. Bez tam robots var labi pārvietoties tikai spožā apgaismojumā.

### Dzinējs
Dzinējs nodrošina robota kustību. Ir svarīgi, lai dzinēji būtu jaudīgi, taču tiem jābūt kompaktiem un viegliem. Saķeri ar zemi nodrošina riteņi. Riteņi robotam var būt jebkādi — sākot ar plastmasas rotaļu ritenīšiem, beidzot ar virpotiem metāla riteņiem ar gumijas riepām.

### Elektroniskā shēma
Elektroniskā shēma ir robota smadzenes. Shēma apstrādā datus no sensoriem un dod signālu dzinējam. Shēma var būt analoga un vienkārša, bet ir iespējams izveidot daudz sarežģītāku shēmu, ko ir iespējams programmēt. Viss ir atkarīgs no paša zināšanām.

## Sacensības
Sacensību dalībnieku uzdevums ir izgatavot robotu, kurš pārvietojas, sekojot melnai līnijai. Katram robotam ir jāveic 3 pilni apļi. Roboti sacenšas individuāli uz viena un tā paša sacensību laukuma. Laukuma pamatne ir baltā krāsā (balts papīrs vai balta matēta krāsa). Uz laukuma ar melnu krāsu uzzīmēta 15 mm plata līnija — sacensību trase. Dalībniekam vai dalībniekiem, kuri piesaka robotu un piedalās ar to sacensībās, ir jābūt robota autoriem. Robots nedrīkst būt cilvēka vai datora attālināti vadāms. Jebkura veida savienojums ar datoru nav pieļaujams, robota programmatūrai (ja tāda tiek izmantota) un visiem vajadzīgajiem algoritmiem jāatrodas pašā robotā.

2014. gada Latvijas labākie līnijsekotāji:

## Atsauces

## Ārējās saites
* Robotikas sacensības
Pončiks

250px|right|thumb|Tradicionālie pončiki

**Pončiks**  () ir poļu virtuves apaļas vai ieapaļas formas raudzēts un eļļā vai sviestā apcepts mīklas izstrādājums ar ievārījuma, povidlas, džema vai biezpiena pildījumu.

## Skatīt arī

* Virtulis

## Atsauces

## Ārējās saites
*Biezpiena pončiki – ātri un vienkārši. Mazliet nostaļģiska recepte. Latvijas Avīze (2015. gada 20. marts). Skatīts: 2015. gada 23. septembrī.
*Saldās rauga mīklas bumbiņas jeb pončiki. Delfi (2014. gada 13. aprīlis). Skatīts: 2015. gada 23. septembrī.
*Virtuli "Maskavas pončiki". Receptes Video Virtuve (2014. gada 8. marts). Skatīts: 2015. gada 23. septembrī.
Viļa Plūdoņa iela (Rīga)

**Viļa Plūdoņa iela** ir iela Rīgā, Zemgales priekšpilsētā, Āgenskalnā. Iela sākas krustojumā ar Lavīzes ielu un beidzas krustojumā ar Melnsila ielu. Kopējais tās garums ir 207 metri, un tā sastāv no 2 braukšanas joslām ar bruģa segumu.

Viļa Plūdoņa ielā ir dažāda veida dzīvojamā apbūve, bet uz stūra ar Lavīzes ielu atrodas Āgenskalna Valsts ģimnāzija (Lavīzzes ielā 2).

## Vēsture
Iela izveidota Baltijas pārkrievošanas periodā 1901. gadā un nosaukta krievu dzejnieka Mihaila Ļermontova vārdā par **Ļermontova ielu**. 2024. gada 21. februārī Rīgas dome nolēma ielu pārdēvēt par Viļa Plūdoņa ielu, nosaucot to dzejnieka Viļa Plūdoņa vārdā.

## Ielu savienojumi
Viļa Plūdoņa iela ir savienota ar šādām ielām:
* Lavīzes iela (T veida krustojums)
* Tempļa iela (T veida krustojums)
* Melnsila iela (T veida krustojums)

## Atsauces

## Skatīt arī
* Ļermontova iela
2003. gada Pasaules čempionāts hokejā sievietēm

**2003. gada Pasaules čempionātam hokejā sievietēm** augstākajā divīzijā bija jānotiek Pekinā, Ķīnā, no 2003. gada 3. līdz 9. aprīlim. Tas tika atcelts SARS epidēmijas dēļ.

## Augstākā divīzija
;A grupa
* 
* 
* 
* 

;B grupa		
* 
* 
* 
* 

## Pirmā divīzija
Pirmās divīzijas turnīrs notika Ventspilī, Latvijā, no 9. līdz 15. martam.

## Otrā divīzija
Otrās divīzijas turnīrs notika Leko, Itālijā, no 31. marta līdz 6. aprīlim.

## Trešā divīzija
Trešās divīzijas turnīrs notika Mariborā, Slovēnijā, no 25. līdz 31. martam.

## Atsauces
Lēdmanes iela (Rīga)

**Lēdmanes iela** ir Rīgas iela, Vidzemes priekšpilsētas Teikas apkaimē. Lēdmanes iela sākas pie Ropažu ielas krustojuma un beidzas krustojumā ar Starta un Bērzpils ielu. Tā sastāv no 1 braukšanas joslas. Lēdmanes ielas kopējais garums ir 264 metri.

## Ielu savienojumi
Lēdmanes iela ir savienota ar šādām ielām:
* Ropažu iela
* Starta iela
* Bērzpils iela

## Skatīt arī
* Vidzemes priekšpilsēta
* Teika

## Atsauces
Hospitāļu iela (Rīga)

**Hospitāļu iela** ir iela Rīgā, Vidzemes priekšpilsētā, Brasā. Tā sākas krustojumā ar Miera un Mēness ielu, bet beidzas pie Upes un Invalīdu ielas krustojuma. Hospitāļu ielas garums ir 794 metri.

## Ielu savienojumi
Hospitāļu iela ir savienota ar šādām ielām:
* Miera iela
* Mēness iela
* Zirņu iela
* Ierēdņu iela
* Kazarmu iela
* Kareivju iela
* Ieroču iela
* Upes iela
* Invalīdu iela

## Skatīt arī
* Vidzemes priekšpilsēta
* Brasa
* Hospitāļa iela

## Atsauces
Boiko

**Boiko** (; no etnonīma boiki (*бойки*)) ir ukraiņu cilmes uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:
* Juris Boiko (1954—2002) — latviešu literāts, instalāciju, video un performances mākslinieks;
* Oļegs Boiko (*Олег Бойко*; 1964) — krievu uzņēmējs un investors;
* Svetlana Boiko (*Светлана Бойко*; 1972) — krievu paukotāja.
Voltas stabs

thumb|200px|Voltas stabs
**Voltas stabs** bija pirmais praktiski pielietojamais elektroķīmiskais strāvas avots. To izgudroja Alesandro Volta 1800. gadā. Šī līdzstrāvas baterija sastāvēja no viena vai vairākiem galvaniskajiem elementiem, kas savukārt sastāvēja no cinka un sudraba diskiem, kas tika atdalīti ar sālsūdenī piesūcinātu auduma gabalu. Volta pēc eksperimentiem noteica — jo vairāk galvanisko elementu, jo lielāks elektriskais spēks (tagad tiek saukts par spriegumu un mērīts voltos, par godu Voltam) tiek atdots.

## Pielietojums
thumb|left|130px|Alesandro Volta
Savu jaunatklājumu Volta 1800. gada 20. martā publicēja žurnālā *London Royal Society* un tas drīz vien ieinteresēja arī citus zinātniekus. Viljams Nikolsons un Antonijs Kārlaiss to izmantoja ūdens elektrolīzes atklāšanai.
Hamfrijs Deivijs bija viens no pirmajiem, kas veidoja milzīgus Voltas stabus, līdz pat 2000 galvaniskajiem elementiem. Izmantojot Voltas stabus elektrolīzei, viņš izdalīja brīvā veidā šādus elementus: magniju, boru, kalciju, bāriju un stronciju.

## Voltas kļūdainie pieņēmumi
Volta uzskatīja, ka Voltas stabs ir mūžīgs un tam nav nepieciešama uzlāde, taču viņš neiedomājās par to, ka elektroenerģija rodas ķīmiskās reakcijas procesā. Viņš pieņēma, ka enerģija rodas no dažādu materiālu kontakta, līdzīgi gadījumiem, kad rodas statiskā enerģija, taču Maikls Faradejs apgāza šo pieņēmumu, pierādot, ka Voltas stabā notiek ķīmiskā reakcija. Svarīgs Voltas staba elements bija sālsūdens, ko var arī saukt par elektrolītu, taču arī tā nozīmi strāvas avota darbībā Volta neizprata.

## Voltas stabs mūsdienās
Mūsdienīgu Voltas staba versiju ir iespējams izveidot ar cinka un vara plāksnītēm, kas iemērktas sērskābē. Vielas, kas rodas procesā, ir cinka sulfāts un ūdeņradis. Baterija pārtrauc ražot strāvu, kad cinka plāksnīte ir pilnībā sadalījusies vai sērskābe ir pilnībā izreaģējusi. Praksē gan baterija pārstāj dot strāvu daudz ātrāk, jo notiek pozitīvā elektroda polarizācija ar izdalījušos ūdeņradi, un baterijas iekšējā pretestība krasi pieaug. Šis trūkums tika novērsts Leklanšē elementā.

thumb|Voltas staba shematiskais zīmējums, kas izveidots pēc mūsdienīgā principa.
Vēl viens plaši zināms veids, kā atdarināt Voltas staba konceptu, ir citrons, kurā iespraustas cinka un vara nagliņas, taču tie nav vienīgie metāli, kas ļauj iegūt niecīgu līdzstrāvu no citrona — tam var izmantot arī citus metālu pārus.

## Atsauces

## Ārējās saites

*
Uguņciems

**Uguņciems**, agrāk arī **Uguņi**, ir apdzīvota vieta Talsu novada Vandzenes pagastā pie autoceļa P127 (Talsi - Upesgrīva). Apdzīvotā vieta veidojusies ap bijušās Uguņu (Uguņciema; *Uggunzeem*) muižas centru.

## Iedzīvotāji
### Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSP un OSP datiem.

## Atsauces
Narodņicisms

[thumb|300px|[Iļja Repins|Iļjas Repina 1892. gada glezna "Propagandista arests"]]

**Narodņicisms** (, no *народ* — 'tauta') kā sociāla parādība un **narodņiki** () kā tās pārstāvji bija sociāli aktīva kustība Krievijas impērijā, kas visspilgtāk izpaudās 19. gadsimta sešdesmitajos un septiņdesmitajos gados. Narodņiki lielākoties bija sabiedrības vidusšķiras pārstāvji, kas meklēja atbalstu "tautas masās". Viņi uzskatīja zemniekus par progresīvu sabiedrības slāni, bet zemnieku kopienu — par sociālisma iedīgli.

Bieži nonākot opozīcijā valdošajai monarhijai, narodņiki savus mērķus centās īstenot dažādos veidos, tai skaitā izvēršot t.s. "iešanu tautā" (*хождение в народ*) t.i. cenšoties izglītot zemnieku masas un propagandēt to vidū savus uzskatus. Narodņikus vajāja un viņi nespēja īstenot savas idejas, tomēr spēcīgi ietekmēja nākamo Krievijas sabiedrisko kustību, sevišķi eseru, uzskatus.

1879. gadā narodņiku kustības dalībnieki izveidoja teroristisku organizāciju "Narodnaja voļa", kuras locekļi 1881. gadā nogalināja Krievijas impērijas ķeizaru Aleksandru II.

## Ārējās saites
* Narodņicisms vesture.eu
Frīdrihs Zēmišs

**Frīdrihs Zēmišs** (; , Berlīne — , Berlīne) bija Vācijas starptautiskais lielmeistars šahā (1950).

## Biogrāfija
Lielākos panākumus šahā sasniedzis 20. gadsimta sākumā. 1921. gadā uzvarējis Austrijas neoficiālajā šaha čempionātā. 1922. gadā bijis pārāks mačā pret Rihardu Reti ar 5½:2½ (+4, =3, -1). 1923. gadā Kopenhāgenas šaha turnīrā dalījis otru vietu ar Saveliju Tartakoveru (uzvarējis Ārons Nimcovičs). 1925. gadā bijis trešais Bādenbādenes šaha turnīrā aiz Aleksandra Aļehina un Akibas Rubinšteina. Pārstāvējis Vācijas izlasi šaha komandu sacensībās. 1931. gada Pasaules šaha olimpiādē kopā ar komandu bijis trešais, bet 1936. gadā neoficiālajā šaha olimpiādē Minhenē atkārtojis šo panākumu. 1950. gadā FIDE kā vienam no pirmajiem Zēmišam piešķīrusi starptautiskā lielmeistara (GM) titulu. Mūža beidzamajos gados izcēlies ar to, ka nopietnu turnīru partijās regulāri pārtērējis apdomas laiku. Tā 1969. gadā divos turnīros Vācijā un Zviedrijā viņš zaudējis visas partijas (15 vienā un 13 otrā) ar laika pārtēriņu.

Devis nozīmīgu ieguldījumu šaha atklātņu teorijā. Zēmiša vārdā ir nosaukti divi bieži lietoti atklātņu varianti:
* Vecindiešu aizsardzībā: 1. d4 Zf6 2. c4 g6 3. Zc3 Lg7 4. e4 d6 5. f3.
* Nimcoviča aizsardzībā: 1. d4 Zf6 2. c4 e6 3. Zc3 Lb4 4. a3.

## Atsauces

## Ārējās saites
*  šahista profils vietnē chessgames.com
*  šahista profils vietnē 365chess.com
*  šahista profils vietnē olimpbase.org (Pasaules šaha olimpiādes)
*  šahista profils vietnē olimpbase.org (neoficiālās Pasaules šaha olimpiādes)
Alokstes ūdenskrātuve

**Alokstes ūdenskrātuve** ir mākslīga ūdenstilpe Alokstes lejtecē, Dienvidkurzemes novada Lažas pagastā. Izvietojusies pagasta ziemeļaustrumos lejpus Lanksēžiem. Izbūvēta 1952. gadā Kirova hidroelektrostacijas vajadzībām (2 turbīnas, kopējā jauda — 196 kW). Spēkstacija (Alokstes HES) atjaunota 1999. gadā; jauda 230 kW. Ūdenskrātuve izbūvēta vietā, kur upes ielejai  augsti, stāvi krasti. Dibens smilšains, vietām kūdrains. Ietek Krāvalks un 3 grāvji. Mīt līdaka, asaris, rauda, līnis, karūsa, karpa.

## Atsauces
Alsviķu kalns

**Alsviķu kalns**, arī **Alsviķa kalns**, **Alsviķa kols**, ir paugurs Alūksnes augstienē, Alūksnes novada Alsviķu pagastā. Izvietojies pagasta ziemeļdaļā Alsviķu ciema dienvidrietumos. Kalns ir 400 m garš un 250 m plats vaļņveida morēnas paugurs, labi izceļas apkārtējā reljefā — klajš, ar stāvām nogāzēm, ko saposmo sengravas.

## Atsauces
2015.—2016. gada Latvijas hokeja Virslīgas čempionāts

**2015.—2016. gada Latvijas čempionāta sezona** bija 25. Latvijas Virslīgas hokeja čempionāta sezona. Sezona sākās .

Starpsezonā līgai pievienojās HS Rīga, savukārt HASC pārcēlās no Jūrmalas uz Tukumu. Līgas dalībnieču pulkā vairs nebija Ogre/Sāga 18, kas pārtrauca darbību.

Pēc pirmā regulārās sezonas riņķa finansiālu problēmu dēļ no turnīra tika atsaukta HASC Tukums dalība. HK Tukums sezonu turpināja kopā ar HS Rīga 99.

Par čempioniem kļuva HK Liepāja, kas finālsērijā ar 4:3 uzvarēja HK Kurbads.

## Formāts
Regulārajā sezonā tiek aizvadīti pieci spēļu riņķi, kas nozīmē, ka katra no komandām aizvadīs 30 spēles. Regulārās sezonas uzvarētāja automātiski nodrošina vietu izslēgšanas kārtas pusfinālā, kamēr pārējās sešas komandas spēlēs ceturtdaļfinālā. Izslēgšanas kārtas cīņas tiks aizvadītas sērijā līdz trim uzvarām, savukārt finālsērijā komandas mērosies spēkiem sērijā līdz četrām uzvarām.

## Komandas un norises vietas

## Apbalvojumi
* Čempionāta vērtīgākais spēlētājs:  Bruno Zabis
* Labākie hokejisti:
** Labākais vārtsargs:  Vadims Miščuks
** Labākais aizsargs:  Toms Bluks
** Labākais uzbrucējs:  Aleksandrs Macijevskis

### Mēneša vērtīgākais spēlētājs

## Komandu treneri un kapteiņi

## Regulārā sezona
### Turnīra tabula

### Labākie spēlētāji
[thumb|right|220px|[Māris Diļevka kļuva par čempionāta rezultatīvāko spēlētāju]]
#### Rezultatīvākie spēlētāji

#### Labākie vārtsargi

## Izslēgšanas kārta

### Finālsērija

### Labākie spēlētāji
#### Rezultatīvākie spēlētāji

#### Labākie vārtsargi

## Ārējās saites
* Līgas oficiālā mājaslapa