open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Dynamic Multipoint Virtual Private Network

**Dynamic Multipoint Virtual Private Network (DMVPN)** ir dinamisks tunelēšanas protokols mērogojamu virtuālo privāto tīklu (VPN)  veidošanai. DMVPN darbojas uz Cisco IOS maršrutētājiem un UNIX viedīgajām operētājsistēmām balstoties uz GRE, NHRP un IPsec standarta protokoliem. DMVPN nodrošina iespēju dinamiski veidot režģtīklus bez nepieciešamības statiski konfigurēt VPN tuneļus starp katru no tīkla maršrutētājiem. Uz katras gala iekārtas un centrālā mezgla maršrutētāja tiek konfigurēts punkts-daudzpunkts (mGRE) tunelis, apvienojot iekārtas zvaigznes topoloģijā, centrālais mezgls (Hub), izmantojot NHRP protokolu, nodrošina režģtīkla veidošanos starp gala iekārtām (spokes). Tuneļi var tikt aizsargāti ar dinamisku IPsec šifrēšanu. 

DMVPN ir vairāku standartu kombinācija:
*Multipoint GRE (mGRE)
*Next-Hop Resolution protocol (NHRP), 
*Dinamiskie maršrutēšanas protokoli (OSPF, EIGRP, RIPv2, BGP)
*Dinamiskā IPsec šifrēšana
*Cisco Express Forwarding (CEF)

## Konfigurācijas principi
Gala iekārtās(NHRP klienti) tiek konfigurēts mGRE tuneļa interfeis ar tuneļa IP adresi, kā arī centrālā mezgla (NHRP servera) ārējo(reālo) un iekšējo(mGRE tuneļa) adreses. Centrālā mezgla konfigurācija ir līdzīga kā gala iekārtām ar izņēmumu, NHRP servera konfigurācijā tiek norādīts, ka gala iekārtu ārējās un iekšējās IP adrešu atbilstības tiks reģistrētas dinamiski. Autentifikācija tuneļu reģistrācijai NHRP serverī ir ieteicama opcija.

## Maršrutēšana
Maršrutēšanu starp iekārtām DMVPN mākonī var nodrošināt praktiski jebkurš dinamiskais maršrutēšanas protokols, kā piemēram: OSPF, EIGRP, RIPv2, BGP un ODR. Tomēr Cisco rekomendē izmantot EIGRP protokolu, dēļ tā labas mērogojamības un labākām īpašībām darbā non-broadcast multiple access (NBMA) tīklos.

## Šifrēšana
DMVPN šifrēšanas izmantojot IPsec ir ieteicama, bet nav obligāta. Šifrēšana paaugstina datu aizsardzību, bet stipri noslogo iekārtu procesorus un samazina maksimālo datu caurlaides spējas.

## Ārējās saites
* Dynamic Multipoint IPsec VPNs (Using Multipoint GRE/NHRP to Scale IPsec VPNs)
* Dynamic Multipoint VPN (DMVPN) Design Guide (Version 1.1)
Antons fon Arko-Vallijs

**Antons fon Arko-Vallijs** (,  — ) bija vācu monarhists, pazīstams kā Kurta Eisnera, pirmā Bavārijas premjerministra slepkava.

Cēlies no aristokrātiskas ģimenes, grāfs. Piedalījies Pirmajā pasaules karā. Pēc atgriešanās no frontes devies uz Minheni, kur iestājies universitātē. Iesaistījies politiskajos notikumos, pieslejoties nacionālistiem un monarhistiem. Paudis antisemītiskus uzskatus. Centies iestāties biedrībā *[[Thule]]*, tomēr saņēmis atteikumu, jo fon Arko-Vallija māte nāca no ebreju ģimenes.

1919. gada 21. februārī, darbodamies viens, fon Arko-Vallijs nošāva Bavārijas premjerministru, sociālistu Kurtu Eisneru, kurš tobrīd devās paziņot par atkāpšanos no amata. Eisners pēc izcelsmes arī bija ebrejs. Labējās aprindās slepkavība izsauca sajūsmu un fon Arko-Vallijs tika uzskatīts par varoni. Turpretī sociālistu un anarhistu aprindās sākās nemieri, kas pārauga sadursmēs ar pretējās politiskās nometnes pārstāvjiem. Notikumiem eskalējoties, kreisie spēki pārņēma varu Minhenē un visā Bavārijā, izveidojot Bavārijas Padomju republiku.

1920. gada janvārī Antonu fon Arko-Valliju notiesāja, piespriežot nāvessodu, bet tiesnesis grozīja soda mēru uz piecu gadu cietumsodu. 1925. gadā atbrīvots un līdz 1927. gadam, kad viņu amnestēja, atradies probācijas uzraudzībā.

Pēc atbrīvošanas darbojies žurnālistikā, strādājis uzņēmumā. Politiski fon Arko-Vallijam bija otršķirīga loma. Federālas Vācijas ideja to norobežoja no nacistiem. Pēc to nākšanas pie varas par izteikumiem pret Hitleru apcietināts, bet drīz atbrīvots, apsoloties nevērsties pret Hitleru. Miris 1945. gadā auto negadījumā.
## Ārējās saites
* * Arco-Valley, Anton von (1897–1945)*. Haus der Bayerischen Geschichte, Thema *Revolution in Bayern 1918/19*, Rubrik „Personen“ 
* Leonhard Adelt: ''Arco.''  Berliner Tageblatt vom 18. Januar 1920
Albertu Santušs-Dimons

**Albertu Santušs-Dimons** (; dzimis , miris ) bija brazīliešu aviācijas pionieris, kurš darbojies Parīzē.

Būdams bagātu Brazīlijas kafijas ražotāju mantinieks, lielu daļu no mūža pavadīja Prīzē, nodarbodamies ar lidaparātu konstruēšanu. 1901. gada 19. oktobrī ar dirižabli Nr.6 ieguva *Deutsch de la Meurthe* balvu, aplidodams Eifeļa tornim. Tiek uzskatīts, ka Nr.6 bija pirmais praktiski izmantojamais dirižablis.

Vēlāk pievērsās lidmašīnu konstruēšanai. 1906. gada 23. oktobrī ar lidmašīnu 14-bis jeb *Oiseau de proie* nolidoja apmēram 60 metrus apmēram 5 metru augstumā. Tā kā Santuša-Dimona lidmašīna pacelšanās laikā neizmantoja papildierīces, dažkārt tiek uzskatīts ka šis lidaparāts, nevis brāļu Raitu *[[Flyer]]*, ir pirmā veiksmīgā lidmašīna.

## Ārējās saites
Valērijs Belokoņs

**Valērijs Belokoņs** (dzimis  Rīgā) ir Latvijas uzņēmējs, finansists un mecenāts. Viņš ir viens no Anglijas futbola kluba *[[Blackpool F.C.]]* īpašniekiem.

Izglītību ieguvis Latvijas Universitātes Filoloģijas fakultātē un Masačūsetsas Universitātē ASV (1993).

No 1982. līdz 1985. gadam strādājis Preses namā, 1986. gadā bija Latvijas Komjaunatnes Centrālās komitejas instruktors, tāpat strādājis par žurnālistu laikrakstā "Sovetskaja Molodež" (1986—1987).

Kopš 1988. gada strādājis dažādos starptautiskos uzņēmumos. 1993. gadā dibinājis *[[Baltic International Bank]]*. Bijis bankas valdes priekšsēdētājs, tomēr 2008. gadā atstājis šo amatu. 1998. gadā iekļuvis Latvijas 100 miljonāru sarakstā. 2006. gadā iegādājies Anglijas futbola klubu *[[Blackpool F.C.]]* 2008. gadā bijis starp 2000 Apvienotās Karalistes bagātākajiem uzņēmējiem (397. vieta).

## Atsauces

## Ārējās saites
*
Harijs Adaskins

**Harijs Adaskins** (; dzimis , miris ) bija Rīgā dzimis ebreju izcelsmes kanādiešu vijolnieks un radioraidījumu vadītājs.

Jau agrā bērnībā kopā ar ģimeni emigrējis uz Kanādu. Studējis Toronto Mūzikas konservatorijā. No 1946. līdz 1973. gadam pasniedza mūziku Britu Kolumbijas universitātē Vankūverā. Vadīja mūzikas radioraidījumus CBC (*Canadian Broadcasting Corporation*).

## Ārējās saites
* Adaskins Kanādas enciklopēdijā
Rubens Agaronjans

**Rubens Agaronjans** (; dzimis ) ir Rīgā dzimis armēņu tautības Krievijas vijolnieks.

Beidzis Maskavas konservatoriju (mācījies pie Leonīda Kogana). No 1971. gada pasniedza Erevānas konservatorijā. 1980. gadā ieguva Armēnijas PSR Tautas mākslinieka titulu, bet 1988. gadā — Armēnijas valsts prēmiju. No 1996. gada darbojas Krievijā, un ir Borodina stīgu kvarteta pirmā vijole. 2001. gadā ieguva Krievijas Valsts prēmiju.

## Ārējās saites
* Borodina stīgu kvartets ,
Frenks Kapra

**Frenks Rasels Kapra** (; dzimis , miris ) bija amerikāņu kinorežisors.

1930. gados viņš bija viens no labākajiem amerikāņu režisoriem, ieguva trīs Amerikas Kinoakadēmijas balvas kā labākais režisors. Viena no viņa zināmākajām filmām ir 1934. gadā izdotā "Tas notika kādā naktī", kas bija pirmā filma, kura ieguva Kinoakadēmijas balvu visās piecās prestižākajās kategorijās. Tāpat Kapra režisējis tādas filmas kā *[[Mr. Deeds Goes to Town]]* (1936), *[[Lost Horizon]]* (1937), *[[You Can't Take It With You]]* (1938), "Misters Dīds dodas uz pilsētu" (*Mr. Deeds Goes to Town*; 1936), "Misters Smits brauc uz Vašingtonu" (1939), "Satikt Džonu Do" (*Meet John Doe*; 1941), "Arsēns un vecas mežģīnes" (1944), "Brīnišķā dzīve" (1946) un *[[State of the Union]]* (1948). 1936. gadā, kad Kapra saņēma savu otro Kinoakadēmijas balvu,  viņš bija arī ceremonijas vadītājs. Papildu saņemtajai Kinoakadēmijas balvai par filmu "Tas notika kādā naktī", saņēma labākā režisora balvu arī par "Misters Dīds dodas uz pilsētu" (1936) un *You Can't Take It With You* (1938). Bijis Kino mākslas un zinātnes akadēmijas prezidents laika posmā no 1935. līdz 1939. gadam.

## Ārējās saites
Kingedvardpointa

**Kingedvardpointa** () vai **Stacija M** (*Station M*) ir Apvienotās Karalistes vissezonas polārstacija Antarktikā, formāli Dienviddžordžijas un Dienvidsendviču Salu administratīvais centrs. Izvietojusies Dienviddžordžijas salā, zemesragā Karaļa Edvarda līča ziemeļu piekrastē ap  no bijušās vaļu mednieku pilsētiņas Grītvikenas, ar kuru to pa līča ziemeļu krastu savieno autoceļš. Stacija ir apdzīvota visu gadu, tās galvenās funkcijas ir pētniecība zvejniecībā, kā arī valdījuma administratīvo funkciju nodrošināšana. Kingedvardpointā ir pasts un viesnīca, izbūvēta kuģu piestātne.

Dienviddžordžijas un Dienvidsendviču Salu valdība atrodas Stenli Folklenda Salās, kas Kingedvardpointā ir pārstāvēta ar vienu valdības ierēdni.

## Vēsture
Apvidu 1901.—1904. gada ekspedīcijas laikā pētīja Zviedrijas Antarktiskā ekspedīcija Oto Nordenšelda vadībā. 1904. gadā līča galā tika izveidota norvēģu vaļu mednieku bāze Grītvikena. 1909. gadā Karaļa Edvarda ragā iepretī Grītvikenai tika uzbūvēts salu pārvaldošais britu maģistrāts. 1925. gadā *[[Discovery Investigations]]* programmā blakus maģistrātam tika izveidota jūras izpētes laboratorija. 1950. gadā laboratoriju savā pārvaldē pārņēma Folklenda Salu dienests. Stacija tika apdzīvota no 1950. gada 1. janvāra līdz 1952. gada 1. janvārim un nepārtraukti no 1969. gada 13. novembra līdz 1982. gada 3. aprīlim.

1982. gada 3. aprīlī Argentīnas spēki ieņēma un slēdza staciju; īslaicīgi tā tika pārdēvēta par **Kolonelselaiju** *(Punta Coronel Zelaya)*. Tā paša gada 25. aprīlī Apvienotās Karalistes bruņotie spēki operācijas *Paraquet* ietvaros atguva kontroli pār salu. Līdz 2001. gada 22. martam Kingedvardpointā bāzējās neliels britu garnizons. 2001. gadā stacija atkal tika nodota civilā kontrolē un liela daļa infrastruktūras — atjaunota un pārbūvēta.

## Atsauces

## Ārējās saites
Arturs Vinns

**Arturs Vinns** (; dzimis , miris ) bija Apvienotās Karalistes, vēlāk arī ASV žurnālists, pazīstams kā modernās krustvārdu mīklas izgudrotājs.

Dzimis Anglijā, 19 gadu vecumā pārvācies uz ASV. Sākumā dzīvojis Pitsburgā, kur strādājis *Pittsburgh Press* laikrakstā un spēlēja vijoli Pitsburgas simfoniskajā orķestrī. Pēc tam pārcēlies uz Ņujorku, kur strādājis *New York World* laikrakstā. Pirmā krustvārdu mīkla tika publicēta laikrakstā .

## Atsauces
Sesame Street

***Sesame Street*** ir amerikāņu bērnu televīzijas raidījums, kura autori ir Džoana Gansa Kūnija un Loids Moresets. Raidījums ir kļuvis populārs ar tā izglītojošo saturu. Raidījuma pirmā sērija iznāca  un kopš tā laika ir iznākušas 44 sezonas ar vairāk nekā 4300 sērijām.

2001. gadā raidījumam bija vairāk nekā 120 miljoni skatītāju (raidījuma dažādām versijām) un 2009. gadā raidījums tika pārraidīts vairāk nekā 140 valstīs. 2009. gadā tas ierindojās 15. vietā visaugstāk novērtēto bērnu televīzijas raidījumu reitingā. 1996. gada aptaujā tika atklāts, ka 95% ASV pirmsskolas vecuma bērni skatījās *Sesame Street* raidījumu trīs gadu vecumā. 2008. gadā tika lēsts, ka 77 miljoni amerikāņu ir skatījušies šo raidījumu bērna vecumā. Saskaņā ar 2009. gada datiem, *Sesame Street* raidījums ar 8 *[[Grammy balva|Grammy]]* un 153 *[[Emmy balva|Emmy]]* balvām ir balvām bagātākais bērnu raidījums.

## Ārējās saites
* Sesame Street
Trijstūra galaktika

**Trijstūra galaktika** (arī **M 33**, **NGC 598**) ir spirālveida galaktika, kura atrodas aptuveni 3 miljonu gaismas gadu attālumā no Zemes Trīsstūra zvaigznājā. Trijstūra galaktika ir trešā lielākā galaktika Vietējā galaktiku grupā pēc Piena Ceļa un Andromedas galaktikas. Tā ir pats tālākais objekts, kuru var saskatīt ar neapbruņotu aci. Trijstūra galaktika ir 2 reizes mazāka par mūsu galaktiku un 4 reizes mazāka par Andromedas galaktiku. M 33 tuvojas Piena Ceļam ar ātrumu apmēram 24 km/s.

## Atklāšana
Iespējams, ka pirmais galaktiku atklājis itāļu astronoms Džovanni Batista Hodierna (*Giovanni Battista Hodierna*) jau pirms 1654. gada. Savā darbā *De systemate orbis cometici; deque admirandis coeli caracteribus* viņš to apraksta, kā mākonim līdzīgu miglāju blakus Trīsstūra zvaigznājam.

Neatkarīgi no Hodiernas galaktiku atklāja franču astronoms Šarls Mesjē naktī no 25. uz 26. augustu 1764. gadā. 1771. gadā Mesjē publicēja katalogu, kurā galaktika bija ierakstīta ar 33 numuru (tāpēc arī nosaukums M 33).
200px|left|thumb|M 33 Trīsstūra zvaigznājā

## Novērojumi
Trijstūra galaktika ir novērojama ar neapbruņotu aci ziemeļu puslodē. Vislabāk to darīt ārpus pilsētām, kur netraucē gaismas piesārņojums. Galaktika redzama kā blāvs izplūdis plankums starp Trīsstūra un Zivju zvaigznājiem. Lai saskatītu galaktikas struktūru, nepieciešams teleskops ar vismaz 200 mm apertūru. Tajā galaktika redzama kā ovāls izplūdis plankums ar nedaudz spožāku centru. Uz ziemeļu spirālzara pagarinājuma var redzēt relatīvi gaišāku kompaktu objektu — NGC 604. Tas ir emisijas miglājs, kurā sakoncentrējušies vairāk kā 200 pārmilži. Tā starjauda ir (4,5 ± 1,5) × 107 reižu lielāka kā Saules starjauda. Uz rietumiem no galaktikas centra atrodas apgabali NGC 595, NGC 592 un NGC 588.

## Mijiedarbība ar Andromedas galaktiku
Trijstūra galaktika un Andromedas galaktika palidoja viena otrai cieši garām pirms apmēram 2,5 miljardiem gadu. Pašreiz šīs galaktikas šķir apmēram miljona gaismas gadu attālums. Tomēr Andromedas milzīgā gravitācija negatīvi ietekmē Trijstūra galaktiku. Ir izpētīts, ka no Trijstūra galaktikas Andromedas virzienā stiepjas apmēram 130 000 gaismas gadu gara „aste”, liecība, ka masīvākā galaktika „aprij” vājāko. Aprēķini liecina, ka abas galaktikas atkal var sadurties pēc apmēram 2 miljardiem gadu.

## Skatīt arī

* Andromedas galaktika
* Galaktika
* Lielais Magelāna mākonis
* Vietējā galaktiku grupa
* Mazais Magelāna mākonis
* Piena Ceļš

## Atsauces

## Ārējās saites
Čārlzs Vitstons

**Sers Čārlzs Vitstons** (, dzimis , miris ) bija angļu fiziķis un izgudrotājs.

Dzimis Glosterā, mūzikas instrumentu pārdevēja ģimenē. Uzaudzis Londonā. Autodidakts.

1829. gadā radīja jaunu mūzikas instrumentu koncertīni. Kopā ar Viljamu Kuku 1838. gadā izbūvēja pasaulē pirmo komerciālo elektriskā telegrāfa līniju no Londonas Padingtonas stacijas līdz 21 kilometru attālajai Vestdreitonai. Tajā pašā gadā izgudroja stereoskopu. 1843. gadā uzlaboja Semjuela Kristija radīto slēgumu pretestības mērīšanai, kas mūsdienās pazīstams kā Vitstona tilts. 1854. gadā kriptogrāfijas jomā radīja Pleifera kodu, kas nosaukts tā propagandētāja lorda Pleifera vārdā.

## Ārējās saites
*
Bērdailenda

**Bērdailenda** () vai **Stacija BI** (*Station BI*) ir Apvienotās Karalistes vissezonas polārstacija Antarktikā. Izvietojusies Džordana līča krastā Bērdas salā Dienviddžordžijas rietumu galā. Stacija ir apdzīvota visu gadu, tās galvenās darbības jomas ir ornitoloģija un jūras zīdītāju izpēte, kā arī Dienvidu okeāna ekosistēmas ilgtermiņa monitorēšana.

## Vēsture
Džordana līča piekraste jūras putnu pētīšanai izmantota kopš 1957. gada. 1958. gada 24. novembrī Folklenda Salu valdība līča krastā uzbūvēja pirmo pastāvīgo ēku. 1962. gada decembrī ASV USARP ietvaros izbūvēja vēl divas ēkas, kas vēlāk tika nodotas BAS lietošanā.

1981. gadā stacijā tika izbūvēta jauna galvenā ēka, lai to varētu izmantot cauru gadu, bet pirmo ziemošanas ekspedīciju sakarā ar Argentīnas iebrukumu 1982. gada 1. aprīlī nācās evakuēt. Stacija darbību atjaunoja tā paša gada 22. septembrī un kopš tā laika darbojas nepārtraukti.

## Atsauces
Marija Jaremčuka

**Marija Jaremčuka** (; dzimusi  Čerņivcos, Ukrainā) ir ukraiņu dziedātāja. 2012. gadā viņa ieguva trešo vietu Latvijas festivālā Jaunais Vilnis.

2013. gadā viņa uzvarēja Ukrainas Eirovīzijas dziesmu konkursa finālā ar dziesmu *Tick-tock* un pārstāvēja Ukrainu 2014. gada Eirovīzijā, kur ierindojās 6. vietā.

## Biogrāfija
Marija piedzima 1993. gada 2. martā ukraiņu pilsētā Čerņivcos. Marijas tēvs bija pazīstams ukraiņu dziedātājs Nazārijs Jaremčuks, bet viņš nomira, kad meitai bija 2 gadi.

Marija Kijivā ir beigusi Estrādes un cirka māksla akadēmiju (estrādes vokāls) un līdztekus mācījās Čerņivcu Nacionālajā universitātē starptautisko attiecību nodaļā.

2012. gadā piedalījās Ukrainas televīzijas raidījumā "Dzimtenes balss" ("The Voice"), kur meitene dziedāja tēva leģendāros hitus un veiksmīgi nokļuva konkursa finālā, kur palika ceturtajā vietā.
Izraēls Kamakavivo'ole

**Izraēls Kamakavivo'ole** (*Israel Kamakawiwo’ole*; dzimis , miris ), zināms arī kā ***Bruddah Iz***, bija havajiešu mūziķis. Plaši pazīstams ar savu ukuleles spēli. Visu savu mūžu Izraēls veltīja savai dzimtenei un tautai, viņš propagandēja un aizstāvēja havajiešu, kā neatkarīgas tautas, tiesības.

## Biogrāfija
Ukuleles spēli Izraēls apguva jau mazotnē. Kopā ar brāli un trim draugiem viņi izveidoja grupu *[[The Makaha Sons of Ni’ihau]]*, ar kuru veiksmīgi sniedza koncertus un izdeva piecus albumus. Pirmo solo albumu Izraēls izdeva 1990. gadā un tas ieguva Havajiešu skaņu ierakstu akadēmijas balvas kā "Gada albums" un "Gada dziedātājs".

Pasaules popularitāti mūziķis ieguva līdz ar albuma *[[Facing Future]]* izdošanu, kas ieguva platīna statusu. Albuma galvenais hits ir klasisko dziesmu popūrijs *"[[Somewhere Over The Rainbow]]"* un *"[[What A Wonderful World]]"*, kas iekļuvušas vairāku filmu un seriālu skaņu celiņos: "Iepazīstieties, Džo Bleks", "Meklējot Foresteru", "Kārtējais pirmais randiņš", "Dakterīši", "Ātrā palīdzība", "Amulets" un citās.

1997. gadā viņš ieguva neskaitāmas Havajiešu skaņu ierakstu akadēmijas balvas, tomēr uz svinīgo apbalvošanu ierasties nevarēja, jo jau atradās slimnīcā. Izraēls Kamakavivo'ole nomira 38 gadu vecumā no elpošanas ceļu slimības, ko izraisīja aptaukošanās. Havajās viņu dēvēja arī par *The Gentle Giant*, maigais milzis, jo viņa augums bija , svars , bet balss bija smalka un maiga. 10. jūlijā, nacionālā varoņa bēru dienā, visā Havaju salu teritorijā tika līdz pusei nolaisti karogi, viņš bija trešais cilvēks, kam tika šādi izrādīta cieņa bēru dienā. Aptuveni desmit tūkstoši cilvēku sanāca Makua pludmalē, lai izpildītu pēdējo aizgājēja vēlmi, izkaisītu viņa pelnus virs viņa mīļā Klusā okeāna.

2003. gada 20. septembrī pie *Waianae Neighborhood Community Center* tika uzstādīta bronzā liets mūziķa krūšutēls.

## Diskogrāfija
### Albumi
* *[[Ka ʻAnoʻi]]* (1990)
* *[[Facing Future]]* (1993)
* *[[E Ala E]]* (1995)
* *[[N Dis Life]]* (1996)
* *[[Iz in Concert: The Man and His Music]]* (1998)
* *[[Alone in Iz World]]* (2001)
* *[[Wonderful World (Mūzikas albums)|Wonderful World]]* (2007)
* *[[Over the Rainbow (Mūzikas albums)|Over the Rainbow]]* (2011)

## Ārējās saites
* Oficiālā mājaslapa
Asterisms

thumb|250px|Vasaras trijstūra asterisms

**Asterisms** (no  (*aster*) — 'zvaigzne') ir zvaigžņu zīmējums, kurš jau vēsturiski pazīstams ar patstāvīgu nosaukumu. To var veidot viena zvaigznāja zvaigznes vai arī atsevišķas zvaigznes no vairākiem zvaigznājiem. Asterisms nav zinātnisks termins, tas drīzāk saistīts ar paražām. Vienota asterismu saraksta nav.

Daži no biežāk lietotajiem asterismiem:
* Sietiņš — veido 7 zvaigznes Vērša zvaigznājā;
* Oriona josta — veido Alnitaks, Alnilams un Mintaka;
* Lielie Greizie rati — veido 7 zvaigznes Lielā Lāča zvaigznājā;
* Vasaras trijstūris — veido Vega, Denebs un Altairs;
* Pavasara trijstūris — veido Arkturs, Spika un Denebola;
* Ziemas trijstūris — veido Betelgeize, Sīriuss un Procions

## Atsauces

## Ārējās saites
Oriona josta

200px|thumb|Oriona josta
**Oriona josta** ir asterisms Oriona zvaigznājā. To veido Alnitaks, Alnilams un Mintaka, trīs spožas zvaigznes, kuras izskatās izkārtojušās apmēram uz vienas līnijas un veido mednieka jostu klasiskajā Oriona zvaigznājā. Latvijā vislabāk to novērot ziemā.
Kā Grinčs nozaga Ziemassvētkus

**"Kā Grinčs nozaga Ziemassvētkus"** () ir 2000. gada ASV Ziemassvētku fantāzijas kinokomēdija, kuras režisors ir Rons Hauards. Filmas sižets veidots pēc Doktora Seusa tāda paša nosaukuma grāmatas. Šī ir pirmā Seusa grāmata, kas ekranizēta pilnmetrāžas filmā.

Filma ir par Grinču (Džims Kerijs), kas izraidīts no pilsētas, kur visi svin Ziemassvētkus. Grinčs vēlas atriebties, izbojājot Ziemassvētku noskaņu pilsētā, nozogot svētku rotājumus un dāvanas. Kopā ar Keriju filmā galvenās lomas atveido Džefrijs Tambors, Kristīne Baranski, Bills Ērvins, Mollija Šenona un Teilora Momsena.

## Atsauces

## Ārējās saites
*
Harijs Plūcis

**Harijs Plūcis** (dzimis , miris ) bija latviešu baletdejotājs un baleta pedagogs. Latvijas Nacionālās operas baletskolas vadītājs (1933-1940, 1941-1944).

## Dzīvesgājums
Dzimis 1900. gadā Rīgā. Pirmā pasaules kara laikā devās bēgļu gaitās uz Krieviju, no 1916. līdz 1920. gadam mācījās Maskavas pirmajā mākslas baletskolā, bija Zimina operas baleta mākslinieks Maskavā (1919-1920).
Pēc atgriešanās dzimtenē no 1920. līdz 1927. gadam bija Latvijas Nacionālās operas (LNO) baleta solists, vadīja savu baletstudiju (1921-1926).

No 1927. līdz 1928. gadam papildinājās Londonā un Parīzē pie Nikolaja Legata un Olgas Preobraženskas, dejoja I. Rubinšteina (1928-1930) un Ņižinskas baleta trupās, viesizrādes Barselonā (1931). 
No 1932. līdz 1944. gadam Plūcis bija LNO baleta solists un operas baletskolas pedagogs, no 1933. gada — tās vadītājs.

Otrā pasaules kara laikā 1944. gadā Plūcis devās bēgļu gaitās uz Vāciju un tālāk uz Angliju, no 1947. līdz 1956. gadam bija Londonas *Sadler's Wells Ballet* (vēlāk Anglijas Karaliskais balets) trupas vadītājs, repetitors un baletskolas vecāko klašu pedagogs. No 1957. līdz 1961. gadam viņš vadīja Cīrihes Baleta akadēmiju. no 1961. gada bija Vīnes Valsts operas baleta trupas vadītājs, pedagogs, repetitors.
Miris 1970. gadā Vīnē, apbedīts Brūkvudas kapos Sari, Anglijā.

## Lomas Latvijas Nacionālajā operā
*pas de trois* (L. Minkus "Pahita", 1923), Solors (L. Minkus "Bajadēra", 1923), Kolēns (P.L. Hertels "Veltīgā uzmanība", 1923), Luka (R. Drigo, "Burvju flauta", 1923), Jauneklis (F. Šopēns "Silfīdas", 1925), Zigfrīds (P. Čaikovskis "Gulbju ezers", 1926, 1934, 1941), Francis (L. Delībs "Kopēlija", 1926), Žans de Briens (A.Glazunovs "Raimonda", 1926), Arlekīns (R. Drigo "Arlekināde", 1927), Cara dēls Ivans (I. Stravinskis "Ugunsputns", 1930), solists (M. Gļinka "Aragonas hota", 1930), viens no Kavalieriem (M. Čerepņins "Armīdas paviljons", 1930), Vergs (N. Rimskis-Korsakovs "Šeherezade", 1930), Bazils (L. Minkuss "Dons Kihots", 1931, 1936, 1941), Dezirē (P. Čaikovskis "Apburtā princese", 1932), Dzejnieks (F. Šūberts "Sapņojums", 1932), viens no Fēniksiem (R. Gliērs "Sarkanā magone", 1933), Moris (I. Stravinskis "Petruška", 1933), solists (S. Prokofjevs "Rēbuss, 1933), solists (K.M. Vēbers "Aicinājums uz deju", 1933), Akvilons (R. Drigo "Floras atmoišanās, 1934), Sauldots (J. Mediņš "Mīlas uzvara", 1935), *pas d'esclave*, Konrāds (Ā.Š. Adāns "Korsārs, 1935), Leilons (J. Sibēliuss "Skaramušs", 1936), solists (M. Ravēls "Bolero", 1936), Leitnants Lauva (J. Vītoliņš "Ilga", 1937), Kvazimodo (Č.Punji, R. Drigo "Esmeralda 1939), Vaclavs, Girejs (B. Asafjevs "Bahčisarajas strūklaka", 1940), Laimonis (A. Kalniņš "Staburags", 1943).

## Atsauces
Kārlis Osis

**Kārlis Osis** (dzimis , miris ) bija latviešu parapsihologs.

Studējis Latvijas Universitātē. Otrā pasaules kara beigās emigrējis uz Vāciju, kur 1950. gadā ieguvis doktora grādu Minhenes Universitātē. Pēc tam pārcēlies uz dzīvi ASV.

No 1951. līdz 1957. gadam bijis pētnieks Djūka Universitātes Parapsiholoģijas laboratorijā, pēc tam līdz 1962. gadam bijis zinātniskais direktors Ņujorkas fondā *Parapsychology Foundation*. 1962. gadā sāka strādāt organizācijā *American Society for Psychical Research* par pētnieku, šeit nostrādāja līdz 1975. gadam, kad uzsāka darba gaitas organizācijā *Chester F. Carlson* (strādājis līdz 1983. gadam).

Viņš ir nodarbojies ar cilvēka ārpusjutektiskās pieredzes pētīšanu. Publicējis vairākas grāmatas, kas ir tikušas izdotas vairākās valstīs. Oša raksti ir tikuši publicēti daudzos ASV izdevumos.

## Atsauces
Zārdiņš

**Zārdiņš** var būt:

* Ādolfs Zārdiņš (1890—1967) — latviešu gleznotājs;
* Kārlis Zārdiņš (1885—1923) — latviešu pedagogs un sabiedriskais darbinieks.
Ādolfs Zārdiņš

**Ādolfs Zārdiņš** (dzimis , miris ) bija latviešu gleznotājs.

Apmēram 1910. gadā kopā ar ģimeni pārcēlies uz dzīvi Vitebskā, 1920. gadā atgriezies Latvijā. Mācījies Neatkarīgo mākslinieku vienības mājās. Gleznojis dažādās tehnikās portretus, figurālas kompozīcijas un kompozīciju sērijas. Viņa dzīves laikā mākslinieka darbi netika novērtēti, atzinību tie guva vienīgi pēc viņa nāves.

## Atsauces
Reinis Zusters

**Reinis Zusters** (dzimis , miris ) bija latviešu gleznotājs un arhitekts. Bija precējies ar gleznotāju Venitu Salnāju.

No 1935. līdz 1940. gadam mācījies Rīgas pilsētas tehnikumā. 1943. gadā Zusters ticis mobilizēts vācu armijā, nokļuva gūstekņu nometnē Vācijā. 1950. gadā pārcēlies uz Austrāliju.

1952. gadā Zusters ieguva arhitekta projektētāja grādu. Viņš ir veidojis projektus vairākām ēkām Sidnejā. Tāpat ir nodarbojies ar ainavu, pilsētas skatu un portretu glezniecību.

1988. gadā saņēmis Pasaules brīvo latviešu apvienības KF prēmiju. 1994. gadā saņēmis Austrālijas ordeņa medaļu (*Order of Australia Medal*, OAM).

## Atsauces
Roalds Dobrovenskis

**Roalds Dobrovenskis** (; dzimis ) ir krievu rakstnieks, tulkotājs, publicists. Latvijas Zinātņu akadēmijas goda loceklis (2002).

## Biogrāfija
1954. gadā absolvējis Maskavas Valsts kora skolu, 1975. gadā beidzis Augstākās literatūras kursus Maskavā. No 1954. līdz 1955. gadam studējis Maskavas konservatorijā.

Publikācijas izdevis kopš 1958. gada. No 1958. līdz 1973. gadam strādājis par žurnālistu Habarovskā un Sahalīnā. Sarakstījis grāmatas bērniem:

1975. gadā pārcēlies uz dzīvi Latvijā, kur no 1977. līdz 1979. gadam un no 1989. līdz 1991. gadam bijis krievu literārā žurnāla "Daugava" nodaļas redaktors, savukārt no 1991. līdz 1995. gadam — galvenais redaktors. Tāpat laikā no 1983. līdz 1988. gadam bijis redaktors izdevniecībā "Liesma".

Rakstījis dzejoļus, stāstus, biogrāfiskos romānus. Nodarbojies ar dažādu latviešu dzejnieku dzejas atdzejošanu krievu valodā, tulkojis dažādu latviešu rakstnieku darbus.

1995. gadā Dobrovenskis kļuva par vienu no pirmajiem trim cilvēkiem, kam tikusi piešķirta Latvijas pilsonība par īpašiem nopelniem.

1973. gadā kļuva par Krievijas PFSR Rakstnieku savienības biedru, 1976. gadā — Latvijas Rakstnieku savienības biedru. 1999. gadā saņēmis Latvijas Republikas Ministru kabineta balvu. 2005. gadā saņēma Literatūras gada balvu par mūža ieguldījumu. 2013. gadā rakstniekam tika piešķirts trešās šķiras Triju Zvaigžņu ordenis.

## Bibliogrāfija
* *Здравствуйте, ровесник*и („Esiet sveicināti, vienaudži”), *Веселый зверинец* („Jautrais zvēru miteklis”), *Солнечные часы* („Saules pulkstenis”), (1967.g.).
* *Лукошко* („Vācele”), (1969. g.)
* *За скрипичным ключом* (1971. g.).
* *Град мой Китеж* („Pilsēta mana Kiteža”) (1972. g.).
* *Высоко, на третьем этаже* („Augsti, trešajā stāvā”) (1974. g.).
* *Алхимик или Жизнь композитора Александра Бородина* (диптих). Рига: Лиесма, 1984.
* *Рыцарь бедный: книгa о Мусоргском*. Рига: Лиесма, 1986.
* *Райнис и его братья: семь жизней одного поэта*. Rīga: Karogs, 2000.
* Dzeja / *Стихи*. Velta Kaltiņa, Роальд Добровенский. Rīga: Vesta-K, 2016.

## Darbi, kas tulkoti latviešu valodā
* "Alķīmiķis jeb Komponista Aleksandra Borodina dzīve" (diptihs). Tulk. Dina Nātiņa. Rīga: Liesma, 1987.
* "Rainis un viņa brāļi" (romāns). Tulk. Valentīna Eisule. Rīga: Karogs, 1999.
* "Magnus, dāņu princis" (romāns). Tulk. Talrids Rullis. Rīga: Jumava, 2004. 
* "Dons Kihots, viņa zirgs Rosinante, Sančo Pansa un Tobosas Dulcineja 400 gadu garumā, kā arī šeit un šodien" (eseja).Tulk. Lidija Spriņģe. Rīga: Jumava, 2007.
* "Reiz dzīvoja bruņinieks nabags...: grāmata par Musorgski" (romāns). Tulk. Dina Nātiņa. Rīga: Lasītava, 2016.

## Atsauces

## Ārējās saites
* "Latvijas ļaudis" ieraksts
* "Latvijas radošo savienību padomes" ieraksts
Kustību neirons

**Kustību neirons**, **motorais neirons** jeb **motoneirons** ( — 'kustības iesācējs' + neirons) ir liela nervu šūna muguras smadzeņu priekšējos ragos. Kustību neironi atbild par kustību koordināciju un muskulatūras tonusa uzturēšanu. 

Izšķir: 
* alfa-motoneironus — inervē skeleta muskuļu šķiedras (ekstrafuzālās šķiedras) un atbild par muskuļu saraušanos;
* gamma-motoneironus —  inervē stiepšanas receptorus (intrafuzālās šķiedras).
Toksiskums

**Toksiskums**, **toksicitāte** jeb **indīgums** ir vielas kaitīgās iedarbības uz organismu rādītājs. Toksiskums var nozīmēt vispārīgu iedarbību uz organismu (dzīvnieku, augu, baktēriju) vai iedarbību  uz atsevišķām organisma struktūrām, piemēram, atsevišķiem orgāniem vai šūnām (tad to sauc par citotoksiskumu).

Toksiskuma novērtēšanai bieži izmanto vidējo letālo devu (LD50) — vielas vidējo daudzumu, kas izraisa puses pētāmās grupas dzīvnieku nāvi. To parasti izsaka gramos vai miligramos uz kilogramu dzīvnieka svara.

Etimoloģiski vārds 'toksisks' nācis no  ('loks (ierocis)' vai 'saindēta bulta'), ar kuru sāka apzīmēt vārdu 'inde' zinātnes valodā. Dažos bioloģiskos nosaukumos piedēklis "*toxo-*" nozīmē vārdu 'loks', piemēram, *[[Toxodon]]* (izmiris zīdītājs) nozīmē 'lokzobains' savu zobu formas dēļ.
Kontaminācija

**Kontaminācija** ( — ‘jaukšana’) ir termins, kas tiek izmantots vairākās zinātnes nozarēs, piemēram, valodniecībā, ķīmijā, bioloģijā, medicīnā.
* valodniecībā kontaminācija ir jaunas izteiksmes vai formas veidošanās, divu līdzīgu izteiksmju vai formu elementiem apvienojoties. Piemēram, nepareizais teiciens „spēlēt nozīmi” veidojies kā divu teicienu kontaminācija (sajaukšanās) „spēlēt lomu” un „nozīmēt”.
* literatūrā par kontamināciju sauc dažādu epizožu kombināciju no dažādiem literatūras darbiem vai stāsta ievadu no cita literatūras darba.
* farmācijā par kontamināciju dēvē izejvielu, starpproduktu vai gala produkcijas piesārņošanu ar nevēlamiem piejaukumiem vai citām aktīvajām vielām. Terminu izmanto normatīvajā dokumentācijā.
* ķīmijā, bioloģijā un medicīnā kontaminācija nozīmē savienojumu piesārņojumu ar svešām vielām, mikroorganismu kultūras piesārņojumu ar mikrobiem vai dzīvo audu piesārņojumu ar svešu bioloģisko materiālu (vīrusiem, baktērijām, sēnītēm).
Kārlis Bušs

**Kārlis Bušs** (1873. gads — ) bija Latvijas uzņēmējs, valsts darbinieks. Bijis Latvijas tirdzniecības un rūpniecības ministrs Pagaidu valdībā (1919—1920).

## Biogrāfija
Kārlis Bušs piedzima  Līvbērzes pagastā. Mācījies Jelgavas vidusskolā, studējis Rīgas Politehniskā institūta Ķīmijas nodaļā. Pēc augstākās izglītības iegūšanas strādājis par skolotāju, vēlāk dažādās fabrikās bijis inženieris. 1913. gadā Rīgā dibināja pakavu fabriku.

1919. gada decembrī kļuvis par Latvijas 3. Pagaidu valdības tirdzniecības un rūpniecības ministru. Amatā bija līdz 1920. gada jūnijam, kad darbību saka Ulmaņa 1. Ministru kabinets. Tā paša gada jūlijā un augustā bija Latvijas miera delegācijas loceklis Maskavā notiekošajās Latvijas un Krievijas miera sarunās. Būdams tur, saslimis ar tīfu, tādēļ atgriezās Rīgā.

Miris  ap plkst. 12.00.

## Atsauces
Guntars Grīnblats

**Guntars Grīnblats** ( — ) bija latviešu lauksaimnieks, zinātnieks un politiķis, 6. Saeimas deputāts. Partijas "Tēvzemei un Brīvībai" (līdz 1997. gadam) un "Tēvzemei un Brīvībai/LNNK" (pēc 1997. gada) biedrs.

## Biogrāfija
Dzimis  Raunā. 1944. gadā absolvējis Priekuļu Lauksaimniecības vidusskolu. 1949. gadā beidzis Latvijas Lauksaimniecības akadēmijas Lauksaimniecības fakultāti agronoma specialitātē. 1992. gadā kļuvis par habilitēto lauksaimniecības zinātņu doktoru.

1995. gadā ievēlēts 6. Saeimā no apvienības "Tēvzemei un Brīvībai" saraksta Vidzemes apgabalā. Strādājis parlamentā līdz tā pilnvaru beigām 1998. gadā.

Miris  rītā.

## Atsauces
EIGRP

**EIGRP** () ir dinamisks maršrutēšanas protokols, kuru 1994.gadā, modernizējot savu IGRP protokolu izstrādāja CISCO korporācija. Viens no modernizācijas mērķiem bija nodrošināt bezklases starpdomēnu maršrutēšanas atbalstu. EIGRP protokols tiek uzskatīts par vienkāršāku nekā IETF izstrādātais OSPF protokols un to izmantojot ir nepieciešami salīdzinoši mazāki maršrutētāja resursi.

Sākotnēji CISCO piederēja ekskluzīvas tiesības izmantot protokolu tikai savos maršrutētājos. Tomēr no 2013.gada tas ir pieejams visiem ražotājiem.

EIGRP tiek uzskatīts par distances-vectora tipa protokolu un tas īsākā maršruta noteikšanai izmanto DUAL (angl. Diffusing update algorithm) mehānismu, kurā kopējā ceļa noteikšanai tiek izmantotas trīs veidu tabulas:

* kaimiņu iekārtu tabula – satur ierakstus (adresi) par katru maršrutētāju, kas ir fiziski pieslēgts konkrētajam maršrutētājam. 
* topoloģijas tabula – satur ierakstus par visiem autonomās sistēmas maršrutiem. Ieraksti tiek iegūti no kaimiņu iekārtu tabulām. Topoloģijas tabulā atrodamos ceļus maršrutētājs neizmanto līdz tam brīdim kamēr tie nav ievietoti maršrutēšanas tabulā.
* maršutēšanas tabula – satur ierakstus par labāko iespējamo maršrutu, kas tiek iegūti no topoloģiju tabulas. 

## EIGRP algoritma īpatnības
* Savietojams ar IGRP protokolu;
* Atbalsta bezklases starpdomēnu maršrutēšanu (CIDR);
* Pārsūta izmaiņas arhitektūrā, nevis visu maršrutēšanas tabulu;
* Atbalsta slodzes sadalīšanu paralēlos savienojumos;
* Iespējama autentifikācija (izmanto MD5); 
* Periodiski pārbauda maršruta pieejamību un izmaiņu gadījumā pārsūta informāciju kaimiņu iekārtām;
* EIGRP administratīvā distances vērtība autonomās sistēmas robežās ir 90.

## Ārējās saites
EIGRP apraksts CISCO lapā
FoxPro

**Fox Pro/Visual Fox Pro** sākotnēji bija teksta bāzēta procedūru orientēta programmēšanas valoda un datu bāzu pārvaldības sistēma (DBPS), kuru 1984. gadā izveidoja Fox Software.

1992. gadā Fox Software apvienojās ar Microsoft korporāciju un šo projektu pēc apvienošanās  pārņēma Microsoft korporācija. Kā FoxPro tā eksistēja līdz FoxPro 2.6 versijai un vēlāk pēc apvienošanās projekts jau tika saukts par Visual FoxPro (VFP). Pēdējo Visual Fox Pro versiju (v.9.0) Microsoft korporācija izdeva 2004. gadā un pēdējos lielos labojumus (SP2) 2007. gadā. Microsoft turpināja VFP 9.0 atbalstu līdz 2015. gadam.

Pirmās FoxPro versijas atbalstīja Mac OS, DOS, Windows un Unix vides, kamēr pēdējā tikai Windows vidi. 2002. gadā gan, izmantojot Wine, tika demonstrētas VFP iespējas Linux vidē, tomēr tam sekoja Microsoft paziņojums, ka VFP izmantošana uz ne-windows operētājsistēmas darbstacijām ir pretrunā ar licencēšanas noteikumiem un gala lietotāja vienošanos.

Fox Pro ir pieskaitāma xBase grupas valodai, kas veidota, par pamatu ņemot dBase programmēšanas valodu. Kā citu atpazīstamu šīs grupas valodu var minēt Clipper. VFP ir cieši sasaistīta ar savu relāciju datubāzu modeli, kas paplašina xBase iespējas un atbalsta SQL.
Rutanja Olda

**Rutanja Olda** (, īstajā vārdā **Rūta Skrastiņa**; dzimusi ) ir latviešu izcelsmes Holivudas aktrise. Filmējusies kopš 1968. gada. Iespējams, pazīstamākā filma ar Oldas piedalīšanos ir piecu Amerikas Kinoakadēmijas balvu laureāte 1978. gada Maikla Čimino filma "Briežu mednieks". Piedalījusies arī filmās "Rokijs 2" (1979), *[[Mommie Dearest]]* (1981), *[[Amityville II: The Possession]]* (1982), *[[Girls Nite Out]]* (1982), *[[Steel]]* (1997), *[[Stolen]]* (2009), *[[Ovum (filma)|Ovum]]* (2015). Tēlojusi lomas arī dažādos TV seriālos, tai skaitā, piedalījusies piecās "Santabarbara" sērijās un divās "Likums un kārtība" sērijās.

## Ārējās saites

* Rūta Skrastiņa
Alda

**Alda** var būt:

* Alda (personvārds)

## Uzvārds
* Alans Alda (*Alan Alda*; 1936), ASV aktieris un komiķis

## Pseidonīms
* Rutanja Olda (*Rutanya Alda*, īstajā vārdā Rūta Skrastiņa; 1942), Holivudas aktrise
Liams Nīsons

**Liams Džons Nīsons** (; dzimis ) ir Ziemeļīrijas aktieris.

Kino Nīsons debitējis 1978. gadā ar lomu *Pilgrim's Progress*. Viņš ir pazīstams ar lomām tādās filmās kā "Šindlera saraksts", "Zvaigžņu kari: Ļaunumu vēstošā ilūzija", "", "Maikls Kolinss" (*Michael Collins*), "Nolaupītā", "Tumsas cilvēks" (*Darkman*), "Robs Rojs" (*Rob Roy*)*,* "Kinsijs" (*Kinsey*), "Sniegāju gūstekņi" (*The Grey*), "Titānu cīņa" (*Clash of the Titans*), "Debesu valstība", "Nezināmais", "Non-Stop: tiešais reiss", "Cilvēks vilcienā" un "Nārnijas hronikas" (*The Chronicles of Narnia*) filmu sērijā. Ir ticis nominēts Amerikas Kinoakadēmijas balvai, BAFTA kino balvai un trim Zelta globusa balvām.

## Filmogrāfija

## Ārējās saites
Brūce

**Brūce** () ir ādas, gļotādas vai dziļāk esošo audu un iekšējo orgānu veseluma mehānisks bojājums ar vienlaikus bojātiem ārējiem apvalkiem.

## Klasifikācija
Brūces izšķir pēc to iemesla, audu bojājuma rakstura utt.

Pēc bojājuma iemesla:
* operācijas (aseptiskas) brūces, kas veidojas pēc ķirurģiskas operācijas, kura veikta aseptiskos apstākļos;
* nejaušas brūces (vienmēr inficētas);
* cīņas brūces.
Pēc bojājuma rakstura attiecībā no traumatiska aģenta veida:
* griezta brūce (*vulnus incisum*);
* durta brūce (*vulnus punctum*);
* cirsta brūce (*vulnus caecum*);
* sista brūce (*vulnus contusum*);
* sašķaidīta brūce (*vulnus conguassatum*);
* plēsta brūce (*vulnus laceratum*);
* kosta brūce (*vulnus morsum*);
* šauta brūce (*vulnus sclopetarium*);
* saindēta brūce (*vulnus venenatum*);
* jaukta brūce (*vulnus mixtum*).

Pēc inficēšanās:
* aseptiskas brūces (ir tikai operatīvas);
* inficētas brūces (visas nejaušas brūces);
* strutainas brūces (brūces, kurās jau sākas iekaisums).

Attiecībā pret ķermeņa dobumiem:
* caurspiedošas brūces (krūšu, vēdera, galvaskausa, locītavas dobumā u.c.);
* necaurspiedošas brūces (bojājums ierobežots ar dobuma sienu).

Attiecībā uz iedarbības faktoru:
* nekomplicētas jeb nesarežģītas brūces (bojājums ierobežots tikai ar mehānisku audu bojājumu);
* komplicētas jeb sarežģītas brūces (izņemot mehānisku, citu faktoru pievienošanās: indes, radioaktīvo vielu, infekciju, apdeguma vai apsaldējuma).

## Atsauces
Rūdolfs Ūdris

**Rūdolfs Ūdris** (dzimis , miris ) bija latviešu ķīmiķis.

## Biogrāfija
No 1918. līdz 1919. gadam piedalījies padomju varas nodibināšanā Bauskas apkaimē. Pēc tam līdz 1925. gadam bijis komisārs Sarkanajā armijā. 1930. gadā absolvējis Maskavas Augstāko tehnisko skolu. Ūdris ir strādājis Kara ķīmiskās pārvaldības Militārās ķīmijas institūtā. 1938. gadā viņu arestēja, divus gadus spīdzināja Leforta cietumā, bet vēlāk nosūtīja uz viņa bijušā skolotāja (arī ieslodzītā) P. Sergejeva vadīto cietuma ķīmisko laboratoriju Maskavā. 1941. gadā Ūdris kopā ar krievu ķīmiķiem P. Sergejevu un B. Kružalovu tika pārvests uz Jaroslavļas speclaboratoriju jeb tā saucamo "šarašku". No cietuma tika atbrīvots 1946. gadā.

1942. gadā atklājis kumola oksidēšanas reakciju šķidrā fāzē ar gaisa skābekli līdz kumola hidroperoksīdam un tā tālāku sadalīšanu līdz fenolam un acetonam. Ūdris arī piedalījies pasaulē pirmās šādas ražotnes montēšanā. Kumola hidroperoksīdu Ūdris izdalīja no kumola oksidēšanās ar skābekli produktiem, izmantojot tikai nolietotu ūdensstrūklas sūkni un vecu refraktometru. Līdz tam šāda veida savienojumi tika uzskatīti par pārāk nestabiliem un sprādzienbīstamiem, bet Ūdra iegūtais šķidrums bija samērā stabils, kas ļāva to izmantot rūpnieciski. Tam bija liela nozīme tautsaimniecībā svarīgu ķīmiskās rūpniecības produktu — fenola un acetona — iegūšanā. Atklājums tika izdarīts divus gadus pirms vācu ķīmiķa Heinriha Hoka analoģiska atklājuma, taču tas slepenības dēļ netika publiskots, tādēļ kumola metodi joprojām dēvē par Hoka metodi. Akadēmiķis Nikolajs Zeļinskis metodes atklāšanu nosauca par "jauna loga izciršanu" organiskajā ķīmijā.

Pēc atbrīvošanas no ieslodzījuma Ūdris piedalījās tehnoloģijas izstrādē eksperimentālajā ķīmiskajā cehā Dzeržinskā, taču viņa veselība cietumā pavadītajos gados bija stipri iedragāta (sākās Menjēra slimība), viņš zaudēja aci ķīmiskā avārijā, pastiprinājās depresija. 1949. gadā Ūdris izdarīja pašnāvību pakaroties (pēc baumām, tieši jaunbūvējamajā cehā). Tajā pašā gadā jauno ražotni atklāja Ūdra bijušie cietuma biedri Sergejevs un Kružalovs (analoģiska tehnoloģija Rietumos tika realizēta tikai 1953. gadā Monreālā). 1951. gadā visi metodes izstrādātāji tika izvirzīti Staļina prēmijai, taču Ūdris tika no saraksta izsvītrots, jo esot "dezertējis no darba frontes". Tomēr Sergejevs un Kružalovs trešo daļu no kopējās saņemtās summas noguldīja krājkasē uz Rūdolfa Ūdra meitas vārda.

Jānis Stradiņš raksta:
*...šī ķīmiķa liktenis ir tik dramatisks, ka spētu dot vielu pārsteidzošam romānam...*
*..."Ūdra epopeja" ir viena no dramatiskākajām epizodēm pasaules ķīmijas vēsturē...*

## Atsauces

## Ārējās saites
* Ķīmiķis, zinātnieks, leģenda Rūdolfs Ūdris
Edmunds Lukevics

**Edmunds Lukevics** (dzimis , miris ) bija latviešu ķīmiķis organiķis. Latvijas Zinātņu akadēmijas akadēmiķis (1987) un Ņujorkas Zinātņu akadēmijas akadēmiķis (1993).

## Biogrāfija
Pamatizglītību ieguvis Liepājas 1. tautskolā (1942—1944), Liepājas 5. nepilnajā vidusskolā (1945—1949), Liepājas 1. vidusskolā (1949—1953). Laikā no 1953. līdz 1958. gadam studējis Latvijas Universitātes Ķīmijas fakultātē, 1966. gadā ieguva ķīmijas zinātņu kandidāta grādu (Dr. chem.), 1973. gadā — ķīmijas zinātņu doktora grādu (Dr. habil. chem.).

1958. gadā uzsāka darba gaitas Latvijas Organiskās sintēzes institūtā, kur 1970. gadā sāka vadīt Metālorganisko savienojumu laboratoriju. No 1980. līdz 1982. gadam bijis institūta direktora vietnieks, pēc tam līdz 2003. gadam arī vadījis to. Laikā no 1987. līdz 1991. gadam Lukevics bijis Latvijas Zinātņu akadēmijas Prezidija un Senāta loceklis, no 1987. līdz 1999. gadam darbojās Zinātņu akadēmijas Terminoloģijas komisijā. Lasījis vieslekcijas dažādās ārvalstu universitātēs.

Nodarbojies ar IV grupas elementu organisko savienojumu sintēzes, struktūras un bioloģiskās aktivitātes pētīšanu. Lukevics ir publicējis vairāk nekā 150 zinātniskos rakstus. Vairāku starptautisku organizāciju biedrs.

1986. gadā ieguva Latvijas PSR Nopelniem bagātā zinātnes darbinieka goda nosaukumu, 1997. gadā saņēmis pirmās pakāpes Triju Zvaigžņu ordeņa Goda zīmi, divas Latvijas PSR Valsts prēmijas (1974, 1989). Ir vairāku citu apbalvojumu laureāts, tai skaitā ir saņēmis Latvijas Zinātņu akadēmijas Lielo medaļu.

## Atsauces
Auniņa Šona piedzīvojumi

**"Auniņa Šona piedzīvojumi"** () ir britu kompānijas *[[Aardman Animations]]* un *[[HIT Entertainment]]* bērnu televīzijas animācijas seriāls. Pirmā pārraide kanālā CBBC notika 2007. gada martā. Seriālam ir 4 sezonas, kurās pavisam ir 130 sērijas. Iedvesmojoties no Auniņa Šona, ir izveidots atvasinājums "Auniņa Timija laiks" (*Timmy Time*), kas paredzēts jaunākajiem skatītājiem. Seriāla 4. sezona iznāca 2014. gada sākumā. Seriāls tiek pārraidīts 180 pasaules valstīs, tostarp Latvijā, kur to pārraida televīzijas kanāls TV3 un TV6.

2015. gadā tika izdota *Aardman Animations* radīta pilnmetrāžas animācijas filma "Auniņš Šons. Filma" par auniņa Šona brīvdienu piedzīvojumiem lielpilsētā.

## Sižets
Katrā sērijā auniņš Šons saskaras ar visdažādākajiem notikumiem lauku dzīvē. Tas izraisa konfliktus, ko Šons ar draugiem līdz sērijas beigām atrisina. Varoņiem ir jāizvairās no tikšanas pieķertiem un atklātiem. Seriālā tēli nesarunājas, un tajās retajās reizēs, kad to dara, izdveš tikai skaņas. Tā kā seriālā nav dialogu pat no cilvēku puses, tas ir pieskaitāms mēmajam kino. Tomēr, lai paustu tēlu izjūtas, ir pievienotas nopūtas, vaidi, blējieni un citas skaņas.

## Tēli
***Šons** — seriāla galvenais varonis un aitu barvedis. Viņš ir visgudrākā aita ganāmpulkā. Šona labākais draugs ir aitu suns Bicers.
***Bicers** — zemnieka suns un ganāmpulka uzraugs. Labos draugos ar Šonu. Vienmēr palīdzēs Šonam izķepuroties no nepatikšanām. Nēsā zilu cepuri. 
***Šērlija** — ēdelīgākā aita, kas ir tik resna, ka bieži vien kaut kur iesprūst un viņai ir nepieciešama citu aitu palīdzība. 
***Timijs** — Šona brālēns. Ganāmpulka jaunākā aita. Bieži iekuļas nepatikšanās, bet par laimi vienmēr blakus ir viņa mamma. 
***Timija mamma** nēsā matu ruļļus. Šona tante. Rūpējas par visu ganāmpulku.
***Ganāmpulks** vienmēr kā viena liela jautra ģimene. Aitām patīk spēlēties un trakot. Visu nekārtību pēc ganāmpulka vienmēr savāc Šons un Bicers. 
***Zemnieks** — saimniecības īpašnieks. 
***Cūkas** vienmēr cenšas ievilkt Šonu un draugus nepatikšanās. Visvairāk baidās no suņa. 
***Pidslijs** — zemnieka kaķis, kuram nepatīk aitas.

## Filmas
* "Auniņš Šons. Filma" (2015)
* "Auniņš Šons filma: Fermagedons" (2019)

## Atsauces

## Ārējās saites

*
Artūrs Krūmiņš

**Artūrs Krūmiņš** (dzimis , miris ) bija latviešu arhitekts.

1900. gadā beidzis mācības Nikolaja ģimnāzijā Rīgā. Strādājis par mājskolotāju Maskavā, tāpat studējis Karlsrūes Tehniskajā augstskolā no 1905. līdz 1906. gadam. 1907. gadā absolvējis Rīgas Politehniskā institūta Arhitektūras nodaļu. Pēc tam sācis strādāt Maskavā (līdz 1920. gadam) Cindeļa manufaktūras būvbirojā. 1920. gadā kļuva par docētāju Latvijas Universitātes Arhitektūras fakultātē, 1940. gadā — profesoru. No 1936. līdz 1940. gadam vadījis Latvijas pilsētu izbūves komisiju. Ir vairāku ēku projektu un pārbūves projektu autors. Nodarbojies ar Latvijas arhitektūras vēstures pētīšanu. Ir vairāku grāmatu autors vai līdzautors. Sarakstījis vairāk nekā 1200 rakstus Latviešu konversācijas vārdnīcai. 1903. gadā ir sarakstījis libretu Alfrēda Kalniņa operai "Baņuta", par ko saņēmis Rīgas Latviešu biedrības Mūzikas nodaļas godalgu. Vēl ir sarakstījis libretu otrajai Kalniņa operai "Salinieki".

1945. gadā kļuva par Latvijas Arhitektu savienības biedru. 1934. gadā Krūmiņam tika piešķirts ceturtās šķiras Triju Zvaigžņu ordenis.

## Atsauces
Eduards Tisē

**Eduards Tisē** (dzimis  Liepājā, miris  Maskavā) bija latviešu izcelsmes padomju kinooperators. 

## Dzīvesgājums
Dzimis 1897. gadā Liepājā Kazimira Tisē ģimenē.
1914. gadā pabeidza mācības Glezniecības un fotomākslas studijā Liepājā un kļuva par Krievijas impērijas armijas kinooperatoru. Filmēja Pirmā pasaules kara, Krievijas pilsoņu kara notikumus, tāpat filmējis Ļeņinu. Aleksandra Arkatova filma "Signāls" (1918) bija pirmais Tisē pilnmetrāžas darbs. 1921. gadā sāka strādāt par pedagogu Vissavienības Kinematogrāfiskajā institūtā. 

1924. gadā viņu pieaicināja par operatoru Sergeja Eizenšteina filmā "Streiks". Viņu sadarbībā tapa vairākas filmas. 1926. gadā Berlīnē abi apmeklēja *[[UFA|Universum Film AG]]* filmu studiju, lai iepazītos ar jaunām filmēšanas tehnikām. 1929. gada augustā Tisē, Eizenšteins un Grigorijs Aleksandrovs devās komandējumā uz Rietumeiropu, bet 1930. gada maijā — uz Amerikas Savienotajām Valstīm, kur piedalījās vairākos Holivudas filmu projektos: *The Glass House*, *Sutter's Gold*, *An American Tragedy* un citos. Tā paša gada decembrī Meksikā sāka filmēt *¡Que viva México!*, bet kad jau 75 000 metri filmas bija nofilmēti, Staļina telegramma lika visiem atgriezties Maskavā. Viss nofilmētais materiāls palika ASV. Tisē daudz izmantoja mēmā kino laikmeta Parvo Debrī kameru, un pat dažās skaņu filmu sekvencēs atgriezās pie tās, kā, piemēram, kinoepopejā "Aleksandrs Ņevskis". Kā režisors Tisē bija uzņēmis trīs filmas, no kurām "Nemirstīgais garnizons" saņēma Goda diplomu 1956. gada Venēcijas kinofestivālā.
 
Miris 1961. gada 18. novembrī Maskavā, apbedīts Novodevičjes kapsētā. 

## Piemiņa
Eduarda Tisē vārdā ir nosaukta iela Liepājā un uzņemta dokumentālā filma "Eduards Tisē".

## Apbalvojumi
1935. gadā Eduards Tisē saņēmis Krievijas PFSR Nopelniem bagātā mākslas darbinieka goda nosaukumu, 1948. gadā — Latvijas PSR Nopelniem bagātā mākslas darbinieka goda nosaukumu. Trīskārtējs Staļina pēmijas laureāts (1946, 1949, 1950). Divas reizes apbalvots ar Darba Sarkanā Karoga ordeni (1939, 1950).

## Atsauces

## Ārējās saites

* ''Кино-Театр.ру'' biogrāfija
Tisē

**Tisē** var būt:
* Alfrēds Tisē (*Alfred Tysoe*;1874—1901) — angļu vieglatlēts, divu olimpisko zelta medaļu ieguvējs;
* Eduards Tisē (1897—1961) — latviešu izcelsmes padomju kinooperators.
Sems Hjūstons

**Semjuels "Sems" Hjūstons** (; dzimis , miris ) bija amerikāņu valstsvīrs, politiķis un karavīrs. Viņš ir vislabāk pazīstams ar savu vadošo lomu Teksasas uzņemšanā ASV.

No 1823. līdz 1827. gadam pārstāvēja Tenesī 7. apgabalu ASV Pārstāvju palātā, turpmākos divus gadus bija štata gubernators. Vēlāk Hjūstons kļuva par nozīmīgu personu Teksasas vēsturē. Pēc gubernatora pilnvaru nodošanas viņš pārvācās uz Ārkanzasas teritoriju, pēc tam uz vienu no Meksikas štatiem — Koaolu i Tehasu (*Coahuila y Tejas*) — un kļuva par vienu no līderiem Teksasas revolūcijā (1835—1836). Pēc revolūcijas, kurā uzvarēja teksasieši, Hjūstons kļuva par pirmo Teksasas republikas prezidentu (amatā bija no 1836. līdz 1838. gadam), atkārtoti šo amatu ieņēma no 1841. līdz 1844. gadam. Viņš atbalstīja Teksasas uzņemšanu ASV. Pēc tam viņš kļuva par vienu no pirmajiem diviem štata pārstāvjiem ASV Senātā, senatora amatā bija līdz 1859. gadam. Pēc tam kļuva par Teksasas štata gubernatoru, tādējādi Hjūstons kļuva par pirmo un līdz šim vienīgo cilvēku, kas ticis ievelēts divu dažādu ASV štatu gubernatora amatā.

Viņa vārdā nosaukta ASV pilsēta Hjūstona, tāpat vairāki objekti.

## Ārējās saites

* ASV Kongresa biogrāfija