open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
280-B. latviešu policijas bataljons

**280-B. latviešu policijas bataljons** () bija militāra latviešu brīvprātīgo vienība Trešā reiha pakļautībā Otrajā pasaules karā. Kaujas gaitas beidza ar iekļaušanu 2. Liepājas latviešu brīvprātīgo policijas pulkā 1944. gada 4. februārī.

## Izveidošana
280-B. latviešu policijas bataljonu saformēja kapteinis Eduards Hermanis Ozoliņš 1943. gada 2. augustā Rīgā no Vidzemes apriņķa policijas darbiniekiem un aizsargiem, lielākā daļa virsnieku bija ar Latvijas armijas dienesta pieredzi, taču pārējā daļa vīru bija jauna un nepieredzējusi vai arī gados vecāka. Izveidošanas brīdī bataljonā bija 25 virsnieki, 139 instruktori un 439 kareivis, bruņojumā bija franču šautenes un dažādi Pirmā pasaules kara ložmetēji. Bataljons lietoja vācu policijas formas tērpus ar rumāņu bruņu cepurēm.

## Dienesta gaitas
Jau pēc nedēļas, 11. augusta naktī, bataljons kopā ar 282-A. policijas bataljonu devās uz Viļņu, kur bataljonu iesaistīja operācijā "K" — lopu rekvizēšanas un cilvēku arestēšanas operācijā kādā no Lietuvas apgabaliem. Šajā uzdevumā latviešu karavīri bieži izlikušies nemanām lietuviešu civiliedzīvotājus ar visu to mantību, pasargājot tos no vācu varas iestādēm. Viļņā bataljons uzņēma draudzīgus sakarus ar lietuviešu policijas bataljoniem. Trūcīgās apgādes dēļ bija izplatīta dezertēšana, vīriem paslepus atgriežoties Latvijā.

Pēc šī uzdevuma apšaubāmās veikšanas 280-B. bataljonu līdz ar 282-A. bataljonu iesaistīja partizānu apkarošanas operācijā "Heinrich", kas bija plānota no 1. novembra, 280-B. bataljonam darbojoties Veļikajas rajonā, taču operāciju nācās pārtraukt jau 9. novembrī, Sarkanās armijas frontes pārrāvuma dēļ. Bataljons ieņēma aizsardzības pozīcijas pie Nevedro ezera. Šajās pozīcijās, atvairot mazākus ienaidnieka uzbrukumus, bataljons pavadīja novembra mēnesi, īsi pirms decembra sākuma to nomainīja vācu vienības. Bataljons bija nosoļojis 18 kilometrus prom no frontes, kad to pārtvēra kāds augsts vācu virsnieks un, pamatojot ar kritisku stāvokli frontē, pavēlēja doties atpakaļ, jau pēc stundas to iesaistīja pretuzbrukumā ienaidniekam.

1944. gada 12. janvārī notika smags ienaidnieka uzbrukums ar artilērijas atbalstu, nodarot būtiskus dzīvā spēka zaudējumus. 16. janvāra naktī bataljons saņēma pavēli atgriezties Latvijā, taču vācu virspavēlniecība nebija spējīga nodrošināt tam vilciena ešalonu, kādēļ bataljons ceļā devās kājām, caur Sebežu nonākot Rēzeknē, kur 21. janvārī beidzot saņēma transportu un devās ceļā uz Rīgu.

1944. gada 4. februārī 280-B. bataljonu pārsauca par 316-F. bataljonu, pēc tam iekļāva 2. Liepājas latviešu brīvprātīgo policijas pulkā kā IV bataljonu.

## Atsauces
Pelmeņi

[thumb|250px|Cepti pelmeņi ar [skābais krējums|skābo krējumu]]
**Pelmeņi** ir neraudzētas mīklas izstrādājums ar pildījumu. Pagatavo no kviešu miltiem, pievienojot olu, sāli un garšvielas, plāni izveltnējot. Pildījumam izmanto gaļu (cūkgaļu, liellopa gaļu, aitas gaļu, vistu; nereti izmanto arī žāvētu gaļu, zivi, medījumus, retāk kartupeļus, kāpostus, augļus, sēnes u.c.); pildījumam jābūt ap 50% no izstrādājuma tilpuma. Uzglabā saldētā veidā. Pagatavo vārot ūdenī vai buljonā līdz uzpeldēšanai, turpinot vārīt 2—3 minūtes; nereti apcep vai nu pēc vārīšanas vai saldētus; var pagatavot arī tvaicējot. Pasniedz ar skābu krējumu, etiķi, sinepēm un/vai mārrutkiem, kečupu, majonēzi.

Pelmeņu nosaukums aizgūts no krievu valodas *пельмени*, kurā tas savukārt ienācis no komiešu valodas nosaukuma *пельнянь* — ‘maizes auss’.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Fotoreceptes.lv Sibīrijas pelmeņi
* espati.lv Pelmeņi, jeb mīklas kažociņa noslēpums
Sabiedrības ienaidnieks

**"Sabiedrības ienaidnieks"** () ir 1931. gada ASV skaņu gangsterfilma, ko producēja un izplatīja kinokompānija *[[Warner Bros. Pictures]]*. Filmas režisors ir Viljams Velmans, galvenās lomas atveido Džeimss Kegnijs, Džīna Hārlova, Edvards Vudss, Donalds Kuks un Džoana Blondella. Filma stāsta par jauna vīrieša panākumiem organizētajā noziedzībā sausā likuma laikā ASV. Otrā plāna lomās filmējās Berila Mersere, Marejs Kinels un Meja Klārka. Scenārija pamatā ir divu bijušo avīžnieku Džona Braita un Kubeka Glasmona nepublicēts romāns *Beer and Blood*. Braits un Glasmons bija liecinieki dažām Ala Kapones letālajām bandu savstarpējo rēķinu kārtošanām Čikāgā. 1998. gadā Kongresa bibliotēka izvēlējās filmu "Sabiedrības ienaidnieks" ievietot saglabāšanai Nacionālajā filmu reģistrā kā "kulturāli, vēsturiski vai estētiski nozīmīgu".

## Atsauces

## Ārējās saites
268-E. Ērgļu policijas bataljons

**268-E. Ērgļu policijas bataljons** () bija militāra latviešu brīvprātīgo vienība Trešā reiha pakļautībā Otrajā pasaules karā. Kaujas gaitas beidza ar iekļaušanu 2. Liepājas latviešu brīvprātīgo policijas pulkā 1944. gada 3. februārī.

## Izveidošana
268-E. Ērgļu policijas bataljonu kā 18-E. rezerves un apmācību bataljonu visām latviešu vienībām formēt sāka kapteinis Lagzdiņš 1942. gada 16. martā Liepājā, 22. martā par komandieri nozīmēja pulkvežleitnantu Ruceli. 23. martā apmācības sākās 3 rotu sastāvā, taču jau 24. martā tika nolemts to paplašināt līdz 5 rotām. 20. aprīlī bataljons uzsāka sardžu pienākumu izpildi Liepājā. 1. maijā bataljona vadības struktūra bija šāda:

Bataljona komandieris - pulkvežleitnants Jānis Rucelis

*1. rotas komandieris - kapteinis Jānis Ķirsons
*2. rotas komandieris - virsleitnants Voldemārs Grāvelis
*3. rotas komandieris - virsleitnants Alfrēds Salmiņš
*4. rotas komandieris - kapteinis Aleksandrs Tomass
*5. rotas komandieris - leitnants Arvīds Bambers

1942. gada 18. maijā bataljonu pārdēvēja par 268-E. bataljonu.

## Dienesta gaitas
28. jūnijā bataljons piedalījās parādē par godu pašpārvaldes ģenerāldirektora Oskara Dankera vizītei un jau 3. jūlijā saņēma pavēli sagatavoties izbraukšanai uz Dņepropetrovsku Ukrainā. 
Liepāju bataljons atstāja 16 virsnieku, 52 instruktoru un 474 karavīru sastāvā, tērpts Latvijas armijas vasaras formās un cepurēs, taču Sarkanās armijas mēteļos, no mēteļiem gan bataljons Dņepropretrovskā atbrīvojās. 6. jūlijā bataljons sasniedza Minsku, tālāk turpinot ceļu Gomeļas virzienā cauri partizānu apdraudētam apvidum, tika izsniegtas kaujas patronas. Gomeļu gan bataljonam izdevās sasniegt bez starpgadījumiem 9. jūlija rītā, 13. jūlijā nonākot galamērķī - Dņepropetrovskā, šeit tika uzsāktas apmācības.

Karstie laikapstākļi un tīra dzeramā ūdens trūkums radīja nopietnas veselības problēmas; ap 90% bataljona vīru saslima ar dizentēriju. No 22. jūlija, pēc veselības atgūšanas, bataljons sāka pildīt sardžu dienestu tuvējos stratēģiskas nozīmes objektos, 7. augustā to pārvietoja uz Krivijrihu, kur turpināja sardžu pienākumus. 10. oktobrī bataljona vīri nodeva svinīgo solījumu un uzsāka kaujas apmācības, kā arī samainīta 1. un 3. rotas numerācija. Novembra sākumā tika saņemta pavēle doties novietojumā uz Donbasu un 21. novembrī bataljons nonāca Grišino stacijā, tika sadalīts pa rotām un nozīmēts sardžu dienestā. Sākot ar 1943. gada 4. februāri bataljons tika nodarbināts pie gūstekņu konvojēšanas no Gorlovkas uz rietumiem, frontes saasinājumu dēļ bataljons uz laiku bija sadalīts starp Zaporižju un Dņepropetrovsku, apvienojoties Dņepropetrovskā tikai 31. martā. Septembrī pulkvežleitnants Birzulis pārgāja uz gaisa spēkiem un vadību uzņēmās majors Tomass.

Ienaidniekam virzoties tālāk uz rietumiem, bataljons atkāpās gar Dņepras krastiem Polijas virzienā. Polijā bataljons 1943. gada rudenī tika izmantots partizānu apkarošanā. Bataljons Rīgā atgriezās pa daļām starp 1944. gada 22. un 26. janvāri. 2. februārī to izformēja un lielāko daļu personālsastāva iekļāva jaunveidotajā 2. Liepājas latviešu brīvprātīgo policijas pulkā.

## Atsauces
Autoceļš 3 (Polija)

|}
|}
**Autoceļš 3** ir viens no galvenajiem Polijas autoceļiem. Tas ir 504 kilometrus garš un savieno Svinoujsci, Vācijas pierobežā ar Jakuzici Čehijas pierobežā. Autoceļš 3 ir arī daļa no Starptautiskā E-ceļu tīkla, autoceļa E65, un ved cauri trīs Polijas vojevodistēm: Rietumpomožes, Lubušas un Lejassilēzijas vojevodistei. Šobrīd, vairākos posmos blakus Autoceļam 3 ir izbūvēta Automaģistrāle S3. Laika gaitā plānots visu Autoceļa 3 maršrutu aizstāt ar S3.

## Lielākās pilsētas Autoceļa 3 maršrutā
* Svinoujsce (apvedceļš, 93)
* Volina (apvedceļš)
* S3: Goleņova (apvedceļš, 6)
* S3/A6: Ščecina (apvedceļš, 10)
* S3: Misliboža (apvedceļš, 26)
* S3: Gožova Velkopolska (apvedceļš, 22)
* S3: Skvežina (apvedceļš, 24)
* S3: Mendzižeča (apvedceļš)
* S3: Svebodzina (apvedceļš, A2 un 92)
* S3: Sulehova (apvedceļš, 32)
* S3: Zelona Gura (apvedceļš, 32)
* S3: Nova Sola (apvedceļš)
* Nove Mjastečko
* Drožova (12)
* Polkovice (apvedceļš)
* Lubina (apvedceļš, 36)
* Legņica (apvedceļš, 94 un A4)
* Javora 
* Bolkova (5)
* Jeleņa Gura (30)
* Pehovice (apvedceļš)
* Šklarska Poremba
* Jakuzice

## Skatīt arī
*Automaģistrāle S3
*Eiropas autoceļš E65
World of Warcraft: The Board Game

***World of Warcraft: The Board Game*** ir galda spēle, kas balstīta uz datorspēli *[[World of Warcraft]]* *[[MMORPG]]*. Spēli 2005. gadā izstrādāja uzņēmums *[[Fantasy Flight Games]]*.

## Pārskats
Galda spēle paredzēta 2 līdz 6 cilvēkiem, vecumā no 12 gadiem. Spēles uzstādīšanas laiks ir apmēram no 15 līdz 30 minūtes. Spēles ilgums sākot no 3 stundām.

*World of Warcraft: The Board Game* spēlētāji var izvēlēties starp divām frakcijām (Aliansi un Hordu) un 9 dažādiem varoņiem, piemēram, paladīni, kareivji, mācītāji un citi. Spēles gaitā spēlētāji piedalās dažādos piedzīvojumos un pilda dažādas misijas klejojot pa Azerotu, iegūstot pieredzi, jaunus ieročus, bruņas, dažādas noderīgas lietas, kā arī jaunus paņēmienus, ar kuriem nogalināt ceļā sastaptos monstrus. Spēles galvenais mērķis ir nogalināt spēcīgo "Pavēlnieku", kurš valda un izplata ļaunumu pār kontinentiem.

Spēle piedāvā pamata variantu, kas ierobežo spēles laiku uz 30 gājieniem katram spēlētājam un, ja pēc 30. gājiena "Pavēlnieks" ir vēl dzīvs, tad spēlētāji noskaidro uzvarētāju savstarpējā cīņā starp abām frakcijām, jeb kā to dēvē spēles valodā — *[[PvP]]*. Šīs spēles atšķiras no citām līdzīgām spēlēm ar to ka parasti spēle ir kooperatīva starp spēlētājiem katrā frakcijā, jo uzvarēt var tikai viena no divām frakcijām, līdz ar to uzvar visi spēlētāji, kuri pieder pie uzvārējušās frakcijas. Spēlei komplektā nāk vairāk kā 1000 komponentes (figūras, kartītes, un vēl cits spēles aprīkojums).

## Papildinājumi
Galda spēlei ir iznākuši divi papildinājumi, *Shadow of War* un *The Burning Crusade*. *Shadow Of War* galvenokārt deva klāt jaunas misijas, bet *The Burning Crusade* palielināja varoņu maksimālo līmeni no 5 uz 6, pievienoja klāt divas jaunas rases, jaunu un vēl spēcīgāku monstru klasi (kā jaunajiem, tā arī vecajiem monstriem), jaunus *Dungeons* (vietas, kurās var iegūt dažādus labumus, kas nav atrodami nekur citur), kā arī papildus jaunu spēles karti *Outland*, ko pievieno klāt jau esošajai. Abi papildinājumi deva gan jaunas misijas, gan jaunus ieročus, bruņas un citus varoņu papildaprīkojumus.

2007. gadā tika izdots neliels papildinājums spēlei *World of WarCraft: the Board Game Epic Armor Sets Mini-Expansion*, ko varēja iegūt tikai tie kuri apmeklēja *[[Blizzard Entertainment]]* rīkoto konvenciju *[[BlizzCon]]*.

## Atsauces

## Ārējās saites
* ''World of Warcraft: The Board Game'' vietnē *BoardGameGeek*
Latvijas Gada balva sportā 2013

**[[Latvijas Gada balva sportā|Latvijas Gada balvas sportā]] 2013** ceremonija notika kultūras pilī "Ziemeļblāzma" . Balvas tika pasniegtas 15 nominācijās.

Balvu par mūža ieguldījumu saņēma Imants Pļaviņš.

Skeletonists Martins Dukurs Latvijas Gada balvu sportā saņēma jau trešo reizi, kļūstot ar pirmo sportistu starp vīriešiem, kas izpelnījies šādu atzinību. Savukārt viņa tēvs un treneris Dainis Dukurs kļuva par pirmo treneri, kas saņem trīs Gada balvas sportā kā labākais treneris. Par gada labāko sportisti pirmoreiz karjerā tika atzīta cīkstone Anastasija Grigorjeva.

## Laureāti
[right|thumb|200px|Gada labākais sportists [Martins Dukurs]]

## Atsauces

## Ārējās saites
* LOK mājaslapa
Iedomātās mīlestības (filma)

**"Iedomātās mīlestība"** () ir režisora Ksavjē Dolana () veidotā drāmas filma, kas stāsta par diviem draugiem, kuri iemīlas vienā un tajā pašā puisī. Filmas pirmizrāde notika Kannu kinofestivālā 2010. gadā.

## Sižets
Kad Frānsiss un Marī pirmo reizi satiek Nikolā, viņiem rodas neslēpta interese par puisi. Laikam ejot visi trīs kļūst par labiem draugiem un sāk daudz laika pavadīt kopā, apmeklējot kafejnīcas, teātrus un citas iestādes. Abi saprot, ka Nikolā nu jau viņiem nozīmē, ko vairāk, kā vienkāršs draugs. Liela ir Marī vilšanās, kad ierodoties restorānā uz gaidīto satikšanos ar Nikolā, priekšā jau sēž Frānsiss. Draugu starpā sāk pieaugt spriedze un sacensība, lai iegūtu Nikolasa uzmanību.

Filma savu kulmināciju sasniedz brīdī, kad visi trīs ir devušies izbraucienā uz Nikolā mātes māju, meža ielenkumā. Visiem trim sēžot pie ugunskura, Marī kļūst greizsirdīga uz Frānsisu, redzot, ka Nikolā cienā puisi ar zefīru un māca, kā tas jāēd. Marī strauji pielec kājās un pamet kompāniju. Nākamajā rītā viņa pamostas un secina, ka mājās ir viena. Pieejot pie loga, meitene ierauga abus, staigājot tālumā netālu no upes. Marī nolemj pamest Nikolā mātes māju un dodas prom, taču Frānsiss viņu cenšoties, aizturēt dzenas meitenei pakaļ un nogāž viņu zemē. Nikolā to redzot nav visai iepriecināts, un pasaka abiem "vai jūs mani mīlat, vai ejat." Atgriežoties no izbrauciena, Frānsiss un Marī ilgu laiku nesatiek Nikolā, taču Frānsiss izmisīgi atstāj Nikolā automātiskajā atbildētājā neskaitāmas ziņas, bet Marī raksta mīlestības vēstules. Kad Frānsiss satiek Nikolā, viņš atklāj puisim savas jūtas un vēlas viņu noskūpstīt, taču viss, ko Nikolā viņam atbild ir "kā tu varēji domāt, ka esmu gejs?", atstājot Frānsisu stāvam. Kad Marī satiek Nikolā uz ielas, turot mīlestības vēstuli rokā, viņa taisnojas, ka to rakstījusi kādai meitenei, taču, kad Nikolā pārprot, ka viņai ir ļoti tuvas attiecības ar kādu sievieti, meitene to noliedz. Kad Marī izstāsta puisim patiesību par šo vēstuli, viņš aizbildinās, ka viņam uz plīts, kas palicis, atstājot meiteni stāvam uz ielas.

Filma beidzas ar ainu, kur Marī ar Frānsisu atkal ir kādā ballītē, cenšoties atrast sev otras pusītes, taču abi ierauga Nikolā līdzinieku un, abiem saskatoties, dodas pie puiša.

## Lomās
* Ksavjē Dolans kā Frānsiss
* Monija Šokri kā Marī
* Nīlss Šneiders kā Nikolā
* Anna Dorvala kā Dezirē
* Anna-Elizabete Bosē kā jauna sieviete nr.1
* Olivjē Morāns kā jauns vīrietis nr.1
* Magalija Lepina-Blondo kā jauna sieviete nr.2
* Ēriks Brino kā jauns vīrietis nr.2
* Gabriels Lesārs kā jauns vīrietis nr.3
* Benedikta Dekarī kā jauna sieviete nr.3 u.c.

## Novērtējums
Filma saņēmusi galvenokārt labas atsauksmes. Arī piedaloties Kannu kinofestivālā Francijā. Labus rezultātus tā guva Sidnejā, iegūstot galveno balvu Sidnejas Filmu festivālā Sydney Film Festival 2010. gadā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Jaunatne darbībā

**Jaunatne darbībā** () ir Eiropas Savienības neformālās izglītības programma. Šī programma ir paredzēta jauniešiem vecumā no 13 līdz 30 gadiem. Programma darbojas no 2007. gada 1. janvāra līdz 2013. gada 31. decembrim ar kopējo budžetu 885 miljoni eiro. Programmas galvenais mērķis ir veicināt aktīvu pilsonību, solidaritāti un toleranci Eiropas jauniešu vidū un iesaistīt tos Eiropas Savienības nākotnes izveidē. Programma cenšas panākt savstarpējo sapratni starp jauniem cilvēkiem no dažādām valstīm. Jaunatne darbībā palīdz attīstīt jauniešu darbības atbalsta sistēmu un Eiropas sadarbību jauniešu jomā.
 
Savas septiņu gadu ilgās darbības laikā programma Latvijā ir iesaistījusi 16 000 jauniešus, no kuriem vairāk kā 5 000 ar ierobežotām iespējām. Pateicoties aktīvu cilvēku darbībai, kopumā tika apstiprināti 869 neformālās izglītības projekti, kuriem tika piešķirsti vairāk nekā 10 miljoni eiro.
## Iespējas
Jauniešiem ir iespējas: 
*iegūt jaunas zināšanas, interesantu informāciju, prasmes un pieredzi,
*veidot, plānot un īstenot projektus,
*līdzdarboties sabiedrībā notiekošajām darbībām,
*iepazīt citu valstu cilvēkus un kultūru.
Jaunieši projekta ietvaros attīsta prasmi komunicēt, sadarboties, formulēt lēmumus, izvirzīt mērķus, īstenot savas idejas. Šīs ir nozīmīgas sociālās prasmes, kuras cilvēks universāli var pielietot daudzās jomās.
## Piecas darbības
Programma "Jaunatne darbībā" sastāv no pieciem lieliem blokiem, caur kuriem tā sasniedz nostādītos mērķus. 
### Janunieši Eiropai
Šīs darbības galvenais uzdevums ir atbalstīt apmaiņas un jauniešu iniciatīvas, mudināt tos iesaistīties demokrātiskā dzīvē. 
### Eiropas brīvprātīgais darbs
Programma mudina jauniešus piedalīties brīvprātīgajā, neapmaksātajā darbā, kas sniedz labumu sabiedrībai, kas veicina solidaritātes veidošanos. 
### Jaunatne pasaulē
Šis virziens nodarbojas ar jauniešu sadarbību ar pasaules valstīm un to organizācijām, veicinot informācijas apmaiņu.
### Jauniešu atbalsta sistēma
Šī darbība ietver dažādus pasākumus, lai atbalstītu jaunos darbiniekus un jauniešu organizācijas, kā arī uzlabot to darbības kvalitāti.
### Eiropas sadarbība jauniešu vidū
Šī darbība veicina politiskās sadarbības attīstību jaunatnes vidū Eiropas līmenī, pārsvarā izraisot dialogu starp jauniem cilvēkiem un politiķiem.
## Nozīmīgākie sasniegumi Latvijā
*Programma ir palīdzējusi risināt jauniešiem aktuālus problēmjautājumus (jauniešu bezdarbs, zema līdzdalība, jauniešu ar ierobežotām iespējām iekļaušana (nelabvēlīgi sociālie apstākļi un ekonomiskie apstākļi, invaliditāte, izglītības problēmas, veselības problēmas u.c.).
*Programmā jauniešiem bija iespēja apgūt zināšanas, kas ir pieprasītas darba tirgū un sniedz iespēju pašattīstīties.
*Programma ir bijusi finansiāls atbalsts jauniešu grupām un organizācijām ideju un projektu īstenošanai.
*Programmas ietvaros bija apmācīti arī darbinieki, kuri strādā ar jauniešiem, sociālie darbinieki un pedagogi.
*Programma sniedza iespēju visiem jauniešiem – arī jauniešiem ar ierobežotām iespējām.
*Programma ir veicinājusi jauniešu aktīvu līdzdalību.   
*Programma ir veicinājusi citu valstu kultūru un cilvēku iepazīšanu.
## Atsauces
Freitāle

**Freitāle** () ir pilsēta Vācijā, Saksijas zemē, Saksijas Šveices - Austrumu Rūdu kalnu apriņķī uz dienvidrietumiem no Drēzdenes.

## Vēsture
Izveidota 1921. gadā apvienojot rūpnieciskos Deibenes, Dēlenes un Počapeles ciematus, no kuriem senākie rakstos minēti 1206. gadā. 1549. gadā pirmoreiz minēta ogļu ieguve, kas kļuva par apkārtnes galveno iztikas avotu. Arī pēc pilsētas nodibināšanas, tā attīstījās kā Drēzdenes rūpnieciskā priekšpilsēta, politiski kreisi noskaņota. 1968. gadā apkārtnes šahtās ogļu ieguve tika pārtraukta, tā vietā šahtās iegūstot urānu.

## Ekonomika
Freitalē atrodas Drēzdenes porcelāna fabrika (*Sächsische Porzellanmanufaktur Dresden*).

## Izglītība, kultūra, tūrisms un sports
Fretālē sākas ar tvaika lokomotīvēm darbināmā Veisericas ielejas šaursliežu dzelzceļa līnija (*Weißeritztalbahn*), kas savieno Freitāli ar Rābenavu, Dipoldisvaldi un Kūrortkipsdorfu.

## Cilvēki
Freitāle ir futbolista Toma Štarkes (*Tom Starke*, 1981) dzimtā pilsēta.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Drēzdenes porcalāna farbika
Izpratne

**Izpratne** ir cilvēku garīgās darbības specifiska forma, kurā zināšanas savijas ar emocionālo pieredzi un pārliecību; saprašanas procesa gala rezultāts. Izpratne vērsta uz nozīmes, jēgas apguvi. Zinātnē par kultūru izpratne attiecina galvenokārt uz izteikumu valodisko saturu, bet jēgu - uz cilvēcisko darbību, rīcību, mērķi. Tādējādi izpratne attiecas gan uz valodas, runas, teksta apguvi un saprašanu, gan arī uz cilvēku darbības un rīcības saprašanu. Vārdu nozīmes un darbības jēgas izpratne ir ļoti būtiska starppersoniskajās attiecībās, saskarsmē, komunikācijā. Cita cilvēku darbības ieceru un mērķu izpratne ir pamats efektīvai cilvēku kopdarbībai. Izpratne atšķiras no izziņas ar to, ka tajā noteicošais ir atsevišķais individuālais, neatkārtojamais izpausmes moments, konkrētā situācija, konteksts. Būtisks izpratnes nosacījums ir atkārtošanās: nevar izprast konkrētu cilvēku mākslas darbu vienreiz un uz visiem laikiem. Ik reizi, kad no jauna tiekamies ar vienu un to pašu cilvēku, saskaramies ar mākslas darbu, darbības, rīcības stereotipu, ir cita situācija, cits laiks un apstākļi, tāpēc katrreiz to nepieciešams izprast no jauna. Izpratne ir laiciska, vēsturiska, sociāli nosacīta, tā nemitīgi jāpilnveido, izpratnes pilnveidošana ir būtisks nosacījums labvēlīgai garīgai situācijai ģimenē.

## Atsauces
Andrāšs Adorjāns

**Andrāšs Adorjāns** (; īstajā uzvārdā Joha ();  Budapešta — ) bija Ungārijas starptautiskais lielmeistars šahā (1973).

## Šahista karjera
1969. gadā kļuvis par Eiropas junioru čempionu šahā. Tajā pašā gadā Stokholmā bijis otrais Pasaules junioru čempionātā šahā aiz uzvarētāja Anatolija Karpova. 1970. gadā kļuvis par FIDE starptautisko meistaru (IM), bet 1973. gadā par starptautisko lielmeistaru (GM). Trīskārtējs Ungārijas šaha čempionāta uzvarētājs (1984, 1992, 1993).

Lielāko panākumu guvis starpzonu turnīrā Rīgā, kad dalījis 3.-4. vietu ar savu tautieti Zoltānu Ribli. Papildmaču Budapeštā noslēdzis neizšķirti ar 3:3, izlīdzinot rezultātu pēc neveiksmīga starta ½:2½, un pēc labāka koeficienta pamatturnīrā iekļuvis pretendentu mačos. Tomēr pretendentu maču ceturdaļfinālā zaudējis Robertam Hībneram ar 4½:5½ un izstājies no tālākas cīņas par Pasaules šaha čempiona nosaukumu.

Turpmākajos Pasaules čempiona nosaukuma izcīņas ciklos nav spējis iekļūt pretendentu mačos. 1982. gadā starpzonu turnīrā Tolukā (Meksika) dalījis 9.-10. vietu, bet 1987. gada starpzonu turnīrā Sirakā (Ungārija) dalījis tikai 13.-14. vietu.

1978. gadā bijis Ungārijas izlases sastāvā, kas Pasaules šaha olimpiādē Buenosairesā pirmo un vienīgo reizi pārtrauca PSRS šahistu dominanci šaha olimpiādēs. Kopumā Pasaules šaha olimpiādēs piedalījies 6 reizes (1978, 1984-1992).

Eiropas komandu šaha čempionātos piedalījies 6 reizes (1970-1983, 1992) un komandas sastāvā izcīnījis 3 sudraba (1970, 1977, 1980) un 2 bronzas medaļas (1973, 1983), kā arī individuālo zelta (1983) un 2 bronzas medaļas (1970, 1980). Pasaules komandu šaha čempionātos piedalījies 2 reizes (1985-1989) un izcīnījis sudrabu komandas sastāvā (1985). Pasaules studentu komandu šaha čempionātos piedalījies 2 reizes (1972-1974) un komandas sastāvā izcīnījis sudraba (1972) un bronzas (1974) medaļas.

1981. gadā piedalījies Rīgas starptautiskajā šaha turnīrā, taču ierindojies tikai 11. vietā. 1983. gadā starptautiskajā šaha turnīrā Baņa Lukā dalījis pirmo vietu kopā ar Džonatanu Spīlmenu un Krunoslavu Hulaku.

1994. gadā kļuvis par FIDE starptautisko tiesnesi. Vairāku šaha grāmatu autors.

## Atsauces

## Ārējās saites
*  šahista profils vietnē fide.com
*  šahista profils vietnē chessgames.com
*  šahista profils vietnē 365chess.com
*  šahista profils vietnē chesstempo.com
*  šahista profils vietnē olimpbase.org (Pasaules šaha olimpiādes)
*  šahista profils vietnē olimpbase.org (Eiropas komandu šaha čempionāti)
*  šahista profils vietnē olimpbase.org (Pasaules komandu šaha čempionāti)
*  šahista profils vietnē olimpbase.org (Pasaules studentu komandu šaha čempionāti)
*  šahista profils vietnē olimpbase.org (Eiropas klubu komandu šaha čempionāti)
Glashite

**Glashite** () ir pilsēta Vācijā, Saksijas zemē, Saksijas Šveices - Austrumu Rūdu kalnu apriņķī. Tradicionāls Vācijas pulksteņrūpniecības centrs.

## Vēsture
Rakstos pirmoreiz minēta 1445. gadā.

## Ekonomika
Glāshitē atrodas pazīstamas pulksteņu ražošanas kompānijas, to skaitā *[[A. Lange & Söhne]]*, *[[Glashütte Original]]*, *[[Nomos Glashütte]]* un *[[Nautische Instrumente Mühle Glashütte]]* (ražo arī jūras navigācijas iekārtas).

## Atsauces

## Ārējās saites

*A. Lange & Söhne
*Glashütte Original
*Nomos Glashütte
*Nautische Instrumente Mühle Glashütte
Jaunā talantu fabrika

**"Jaunā talantu fabrika"** bija Kanāla 2 muzikālais realitātes šovs, kas ilga 12 nedēļas (no 2013. gada 19. augusta līdz 11. novembrim). Tajā piedalījās 18 jaunieši, kas 24 stundas diennaktī dzīvoja slēgtās telpās, lai apgūtu vokālās, horeogrāfijas un citas skatuviskās iemaņas un ik pirmdienas vakaru parādītu savus priekšnesumus televīzijas tiešraidē kanālos TV3 un Kanāls 2. 

"Jaunās talantu fabrikas" fināla koncertā uzvarēja Aminata Savadogo.

## Dalībnieki
Dalībnieka vārds un vecums, šovam iesākoties:

* Ieva Pauliņa atgriezās šovā, jo uzvarēja atgriešanās koncertā, bet pēc divām nedēļām šovu atkal pameta.

** Ravita Kreicberga atgriezās šovā, pateicoties skatītāju balsojumam pēc atgriešanās koncerta.

## Noteikumi
Šova dalībnieku pamatsastāvā bija 15 jaunieši (deviņas meitenes un seši puiši) vecumā no 16 līdz 25 gadiem. Fabrikanti cīnījās par savu vietu un palikšanu šovā, kā arī par galveno balvu, ceļojumu, ar skatītāju un žūrijas balsojuma palīdzību. Ik nedēļu katra dalībnieka vieta kopvērtējumā tika noteikta, matemātiski izrēķinot vidējo rezultātu pēc žūrijas piešķirto punktu skaita un skatītāju balsojuma. Izšķiroties vietai kopvērtējumā, prioritāras bija TV skatītāju balsis. 

Katru otrdienas vakaru notika izbalsošana, kurā piedalījās divi dalībnieki, kas pirmdienas koncertā bija ieņēmuši pēdējās divas vietas, un viens iekšējā balsojuma upuris. No tiem ar skatītāju balsojuma palīdzību noteica vienu, kuram šova telpas jāpamet tajā pašā vakarā. Pēc pirmajiem trīs izbalsotajiem šova dalībnieku pulkam pievienojās rezervisti.

Šova 10. nedēļā bija atgriešanās koncerts, kurā piedalījās visi līdz tam brīdim šovu pametušie dalībnieki, no kuriem pirmās vietas ieguvēja Ieva Pauliņa atgriezās šovā. Nākamajā dienā izbalsošanas vietā šova esošie dalībnieki, veicot atklātu balsojumu, noteica divus, no kuriem ar skatītāju balsojuma palīdzību noteica otro dalībnieku, kas atgriezīsies šovā - šoreiz tā bija Ravita Kreicberga.

Fināla koncertā uzvarētājs tika noteikts tikai ar skatītāju balsojuma palīdzību. Pirmo divu vietu ieguvējas - Aminata un Elizabete izpildīja vienu no saviem iepriekšējiem priekšnesumiem superfinālā; uzvarētāju atkal noteica skatītāju balsojums.

## Ārējās saites
Jaunās talantu fabrikas oficiālā mājas lapa

## Atsauces
Zoltāns Ribli

**Zoltāns Ribli** (; dzimis , Mohāčā) ir Ungārijas starptautiskais lielmeistars šahā (1973).

## Šahista karjera
1971. gadā Groningenā kļuvis par Eiropas junioru čempionu šahā. 1970. gadā kļuvis par FIDE starptautisko meistaru (IM), bet 1973. gadā par starptautisko lielmeistaru (GM). Trīskārtējs Ungārijas šaha čempionāta uzvarētājs (1973, 1974, 1977).

1970. gadu otrajā pusē nopietni iesaistījies Pasaules šaha čempiona nosaukuma izcīņas ciklos. 1976. gadā starpzonu turnīrā Manilā ieņēmis 5. vietu, neiekļūstot triju godalgotu vietu skaitā, kas varēja turpināt cīņu pretendentu mačos.

Labāk veicies starpzonu turnīrā Rīgā, kad dalījis 3.-4. vietu ar savu tautieti Andrāšu Adorjānu. Papildmačā Budapeštā bijis sākumā vadībā ar 2½:½, taču mača galotni aizvadījis neveiksmīgi un noslēdzis to neizšķirti ar 3:3. Pēc sliktāka koeficienta pamatturnīrā nav iekļuvis pretendentu mačos.

Nākamajā starpzonu turnīrā 1982. gadā Laspalmasā guvis uzvaru un kvalificējies pretendentu mačiem. 1983. gadā ceturtdaļfināla mačā uzvarējis Filipīnu lielmeistaru Euhenio Torri ar 6:4, bet pusfinālā nedaudz negaidīti piekāpies 30 gadu par sevi vecākajam Pasaules eksčempionam šahā Vasilijam Smislovam ar 4½:6½.

1985. gada pretendentu turnīrā Monpeljē iekļuvis bez iepriekšējas atlases, taču dalījis tikai 13.-14. vietu. 1987. gadā Suboticas (Dienvidslāvija, tagad Serbija) starpzonu turnīrā dalījis 4.-5. vietu ar Mihailu Tālu, taču ar to abiem nav pieticis, lai iekļūtu pretendentu sacensībās. 1993. gadā piedalījies ar Profesionālās šaha asociācijas rīkotajā kvalifikācijas turnīrā, taču palicis 40. vietā.

1978. gadā bijis Ungārijas izlases sastāvā, kas Pasaules šaha olimpiādē Buenosairesā pirmo un vienīgo reizi pārtrauca PSRS šahistu dominanci šaha olimpiādēs. Kopumā Pasaules šaha olimpiādēs piedalījies 12 reizes (1970-1974, 1978-1994) un komandas sastāvā izcīnījis vēl arī 3 sudraba medaļas (1970, 1972, 1980).

Eiropas komandu šaha čempionātos piedalījies 4 reizes (1973-1983) un komandas sastāvā izcīnījis 2 sudraba (1977, 1980) un 2 bronzas medaļas (1973, 1983), kā arī individuālo zelta (1977) un sudraba (1973) medaļas. 1985. gadā piedalījies Pasaules komandu šaha čempionātā un izcīnījis sudrabu komandas sastāvā, kā arī individuālo zelta medaļu.

1995. gadā kļuvis par FIDE starptautisko arbitru, bet 2009. gadā ieguvis FIDE vecākā trenera nosaukumu.

## Personīgā dzīve
Precējies ar Ungārijas starptautisko meistari šahā Māriu Grošu.

## Atsauces

## Ārējās saites
*  šahista profils vietnē fide.com
*  šahista profils vietnē chessgames.com
*  šahista profils vietnē 365chess.com
*  šahista profils vietnē chesstempo.com
*  šahista profils vietnē olimpbase.org (Pasaules šaha olimpiādes)
*  šahista profils vietnē olimpbase.org (Eiropas komandu šaha čempionāti)
*  šahista profils vietnē olimpbase.org (Pasaules komandu šaha čempionāti)
*  šahista profils vietnē olimpbase.org (Eiropas klubu komandu šaha čempionāti)
271. Aizputes policijas bataljons

**271. Aizputes policijas bataljons** () bija militāra latviešu brīvprātīgo vienība Trešā reiha pakļautībā Otrajā pasaules karā. Kaujas gaitas beidza 1943. gada 15. jūlijā ar pievienošanu 278. Dobeles policijas bataljonam.

## Izveidošana
271. Aizputes policijas bataljonu 1942. gada 9. jūnijā Liepājā saformēja pulkvežleitnants Jānis Baltakmenis no Kurzemes apriņķa brīvprātīgajiem bijušajiem Latvijas armijas karavīriem, taču sakarā ar nesaskaņām ar bataljonam piedalītajiem vācu virsniekiem radās problēmas ar bataljona komandiera amatu, jo tie pastāvēja uz latviešu virsnieku pielīdzināšanai instruktoriem. Komandiera amatu īslaicīgi ieņēma trīs dažādi virsnieki līdz beidzot par komandieri nostabilizējās pulkvežleitnants Alberts Kleinbergs. Pēc izveidošanas bataljonā bija 20 virsnieki, 66 instruktori un 369 kareivji un tā vadošais sastāvs bija šāds:

Bataljona komandieris - pulkvežleitnants Alberts Kleinbergs

*1. rotas komandieris - virsleitnants Alfrēds Salmiņš
*2. rotas komandieris - virsleitnants Otto Umurs
*3. rotas komandieris - kapteinis-leitnants Verners Ādamsons.

## Dienesta gaitas
11. septembrī bataljonu pārcēla uz Alūksni ienaidnieka izpletņlēcēju un partizānu apkarošanai, šos uzdevumus bataljons pildīja līdz 22. decembrim, kad tika pārcelts uz Gulbeni, tur kā 4. rotu tam pievienoja 7. sevišķo uzdevumu rotu kapteiņa Lindberga vadībā.

thumb|left|350px|271. Aizputes bataljona 4. rota pie Osvejas ezera 1943. gada februārī.
1943. gada 23. janvārī bataljonu pārdēvēja par 279. Aizputes bataljonu un 31. janvārī pienāca pavēle gatavoties Latvijas robežas pāriešanai pie Zilupes, robežas nodrošināšanai pret partizāniem. Zilupē bataljons ieradās 3. februārī, bet drīza saņēma pavēli doties uz Indras rajonu lai iztīrītu Rosicas apkārtni. Pēc šī uzdevuma veikšanas bataljons tika piesaistīts partizānu apkarošanas operācijas "Ziemas burvība" () vai vienkārši "Osvejas akcijas" īstenošanā Baltkrievijas teritorijā.

thumb|left|350px|271. Aizputes bataljona vīri operācijas Winterzauber laikā Osvejas rajonā.
Operācijas "Winterzauber" ietvaros bataljons Osvejas apkaimē pulkveža Knehta grupā darbojās līdz marta beigām, regulāri iesaistoties sadursmēs ar lielākiem vai mazākiem ienaidnieka spēkiem. Zināms, ka 271. bataljons bez SD vienību līdzdalības 24. februārī nodedzināja Narubku sādžu, kā arī kopā ar SD vīriem likvidēja Ostrovas, Petino un Sukoli sādžas. Kopumā gāja bojā 3904 partizāni vai par to atbalstīšanu aizdomās turēties vietējie iedzīvotāji. Aprīļa sākumā 271. Aizputes bataljonu pārcēla uz Latvijas robežu,
Šķaunes rajonu, kur tas nodarbojās ar partizānu apkarošanas un robežapsardzības uzdevumiem. Bija novērojams, ka Baltkrievijas pusē cīņas starp vācu un partizānu spēkiem saasinājās uz rudzu novākšanas laiku, abām pusēm cenšoties iegūt ražas krājumu.

1943. gada 15. jūlijā 271. Aizputes policijas bataljonu pievienoja 278. Dobeles bataljonam.

## Atsauces
Jupatovkas iela

**Jupatovkas iela** ir divvirzienu plūsmas iela Rēzeknes pilsētā. Tā sākas Rēzeknes pilsētā, iziet no tās robežām un metot līkumu atgriežas Rēzeknes pilsētas teritorijā. Formāli tā atrodas arī Griškānu pagastā. Jupatovkas iela pieskaitāma pie trim pilsētas mikrorajoniem — Centra, Jupatovkas un Vipingas.

## Ielas raksturojums
Jupatovkas ielu var raksturot kā tipisku rūpniecības un pakalpojumu rajona ielu. Neskatoties uz to, ka tās garums pārsniedz 1 km, tai ir tikai divi krustojumi ar citām ielām — tās sākumā un beigās. Tam par iemeslu ir ielas izvietojums starp Rēzeknes upi, kas met četrus meandrus, tās labajā pusē un dzelzceļu kreisajā pusē. Starp rūpniecisko zonu pamīšus izvietojušās dzīvojamās ēkas, sevišķi ielas labajā pusē, upes tuvumā.
Ielas sākums ir T veida krustojums ar Stacijas ielu, ko regulē luksofori, tur joslas atdalītas ar nelielu salu gājējiem. Trīstūra formas zemes gabalā starp Stacijas un Jupatovkas ielām atrodas "Latvijas Naftas" degvielas uzpildes stacija. Ielas kreisajā pusē, stāvā uzkalniņā atrodas senkapi (Jupatovkas vecie katoļu kapi), bet pēc 330 m no ielas labās puses iziet 100 m garš piebraucamais ceļš uz Jupatovkas vecajiem pareizticīgo kapiem. Jupatovkas ielā 22 atrodas Rēzeknes profesionālā vidusskola. Pēc 800 m iela iziet ārpus Rēzeknes pilsētas robežām, bet apbūve gar to turpinās. Uzreiz pēc pilsētas robežas atrodas Rēzeknes arodvidusskola, Valsts Ieņēmumu dienesta Rēzeknes filiāle un plašs būvmateriālu tirdzniecības kvartāls. Šeit atrodas viens no lielākajiem vietējo īpašnieku pārvaldītajiem būvmateriālu veikaliem "DaKo". Ielas labajā pusē ir skraja savrupmāju apbūve, aiz kuras tek Rēzeknes upe ar trīs vecupes atstātiem meandriem tās palienē. Tālāk iela met līkumu virzienā uz Rēzeknes upi, pilsētas teritorijas virzienā. Ielas līkums robežojas ar Smuškovas ciemu un plašu vasarnīcu un mazdārziņu teritoriju. No ielas kreisās puses iziet ceļš, kas ved līdz Litavnieku mazciemam un savieno ar Rēzeknes apvedceļu (E22, A12). Krustojot Rēzeknes upi, iela jau ir mainījusi savu virzienu no R-A uz Z-D. Neilgi pirms tilta iela šķērso Rēzeknes pilsētas robežu. Atšķirībā no joslu skaita pārējos ielas posmos, Jupatovkas ielas tilts pār upi ir vienvirziena. Tilta labajā pusē ir rūpnieciska rakstura apbūve pie pašiem upes krastiem. Otrpus upei, ielas kreisajā pusē turpinās mazdārziņu teritorija, kas turpinās līdz ielas beigām — T veida krustojumā ar Zilupes ielu.

## Ielu savienojumi
Jupatovkas iela ir savienota ar šādām ielām:
* Stacijas iela (T veida krustojums)
* Zilupes iela (T veida krustojums)

## Objekti
* Rēzeknes profesionālā vidusskola
* Valsts Ieņēmumu dienesta Rēzeknes filiāle
* būvmateriālu veikals "DaKo"
* A/S Rēzeknes autobusu parks
* Jupatovkas vecie katoļu kapi
* Jupatovkas vecie pareizticīgo kapi

## Skatīt arī
* Centra rajons
* Rēzeknes upe
* Rēzeknes ielu uzskaitījums

## Atsauces
Kārlis Kraukliņš

**Kārlis Konstantīns Kraukliņš** jeb **Kārlis Krauklings** (, 1792-1873) bija latviešu cilmes muzejnieks, bibliotekārs, žurnālists. Izdevis vairākas grāmatas, kurās ievietoja arī latviešu tautasdziesmas.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1792. gada 17. (28.) augustā Bauskas tirgotāja un birģermeistara Kaspara Valentīna Kraukliņa un viņa sievas Annas Šarlotes, dzim. Šrēderes, ģimenē. Pirmo izglītību guva mājās pie privātskolotāja un lasīja daudz grāmatu, kuras viņa tēvs bija ieguvis, iegādājoties trīs privātās bibliotēkās. Mācījās Jelgavas ģimnāzijā (1809-1813), studēja medicīnu un filozofiju Tērbatas (1814) un Berlīnes universitātēs (1815-1818). 

1815.-1822. gadam darbojies kā cenzors izdevumiem latviešu valodā Jelgavā. Publicējies Latviešu avīzēs ar pseidonīmu Kurzemes dēls. Pirms pārcelšanās uz Vāciju piedalījies Jelgavas ģimnāzijas bibliotēkas kolekcijas sakārtošanā, savukārt mantoto bibliotēku uzdāvinājis Kurzemes provinces muzejam. Dzīvodams Jelgavā, piedalījies J. F. Rekes un K. E Napjerska biobibliogrāfiskās vārdnīcas „Schriftsteller und Gelehrten Lexicon der Provinzen Livland, Esthland un Kurland’ (1827–1832) sastādīšanā.

1819. gadā Berlīnē apprecējās ar Karolīnu Vilhelmīni Pfeiferi.

No 1820. gada dzīvoja Saksijas karaļvalsts galvaspilsētā Drēzdenē, bija žurnālists, Drēzdenes Rīta Avīzes (*Dresdner Morgenzeitung* (1827-1828)) un Drēzdenes

Vakara Avīzes (*Dresdner Abendzeitung)* izdevējs. 1823. gadā izdotajā Georga Manceļa spediķu grāmatā publicēta viņa zīmētā Johana Frīdriha Štefenhāgena ģīmetne. 1828. gadā viņš viesojās pie Gētes Dornburgā, kurš viņu raksturoja kā interesantu, prātīgu cilvēku ar labām literatūras zināšanām.

1833. gadā iecelts par Drēzdenes karaliskās publiskās bibliotēkas otro sekretāru, no 1834.-1839. gadam bijis pirmais sekretārs. Pēc tam kļuvis par  Drēzdenes Karaliskā vēstures muzeja  direktoru un bibliotekāru (1839-1868).  Ietekmēja Drēzdenes kultūras dzīvi, uzturēja sakarus ar Ludvigu Tīku, Šadovu (*Schadow*) un citiem literātiem.  1868. gadā pensionējās sliktās redzes dēļ.

Miris 1873. gada 12. aprīlī Drēzdenē, apglabāts Sv. Trīsvienības kapsētā (*[[:de:Trinitatisfriedhof|Trinitatisfriedhof]]*).

Savākto krājumu ar ievērojamu personu pēcnāves maskām dzīves laikā atdāvinājis Drēzdenes Karaliskajam vēstures muzejam, savukārt pēc viņa nāves iespaidīgā, Drēzdenes periodā sakrātā bibliotēka tika izpārdota Leipcigā. 1884. gadā Ķelnē pārdots ap 4000 vienību lielais valdnieku, valstsvīru, karavadoņu, dzejnieku un citu slavenību autogrāfu krājums.

## Darbi
* Karl Constantin Kraukling. Erinnerung an Karl Kaaz, nebst einem bisher ungedruckten Schreiben von Goethe an Kaaz. Dresden, 1847.

## Atsauces
Jēkabpils SC

**Jēkabpils SC**, agrāk **FK Jēkabpils/JSC**, bija Latvijas futbola klubs no Jēkabpils, kas piedalījās 2. līgas turnīrā. Klubs dibināts 2001. gadā. Mājas spēles aizvadīja Jēkabpils sporta centra stadionā. 

## Vēsture
Jēkabpils futbola klubs dibināts 2001. gadā ar nosaukumu "**Namejs**". 2007. gadā Jēkabpils komanda spēja izcīnīt 2. vietu Latvijas 2. līgas finālturnīrā un līdzās FK Spartaks Jūrmala izcīnīja tiesības spēlēt 1. līgā. Tomēr 2009. gadā Jēkabpils klubs palika pēdējā (14.) vietā 1. līgā un tam nācās pārcelties uz 2. līgu. 2012. gadā atkal tika izcīnīta 2. vieta 2. līgas finālturnīrā un tiesības spēlēt 1. līgā.

2017. gada 14. jūlijā LFF Disciplinārlietu komisija par aizdomīgām darbībām, kas vērstas uz spēļu rezultāta ietekmēšanu, izslēdza "FK Jēkabpils/JSC" no dalības 1. līgā. Klubs turpināja spēlēt zemākā līmenī. 2023. gada Altero.lv LIIGA (2. līgas) A grupā Jēkabpils SC izcīnīja 6. vietu un tā gada Latvijas kausā sasniedza astotdaļfinālu.

2024. gada martā, īsi pirms jaunās futbola sezonas, tika paziņots, ka klubs pārtrauc savu pastāvēšanu.

## Iegūtās vietas Latvijas čempionātā

ImageSize = width:600 height:60
PlotArea = left:10 right:10 bottom:30 top:10
TimeAxis = orientation:horizontal format:yyyy
DateFormat = dd/mm/yyyy
Period = from:01/07/2006 till:01/07/2016
ScaleMajor = unit:year increment:1 start:2007
Colors =
  id:bl1  value:rgb(0.5,0.8,0.5)
  id:bl2  value:rgb(0.9,0.9,0.3)  
  id:bl3  value:rgb(0.9,0.5,0.5)
  id:rs  value:rgb(0.8,0.6,0.6)
  id:rn  value:rgb(0.9,0.1,0.1)

PlotData=
  bar:Position width:15 color:white align:center

  from:01/07/2006 till:01/07/2007  shift:(0,-4) text:2
  from:01/07/2007 till:01/07/2008  shift:(0,-4) text:9
  from:01/07/2008 till:01/07/2009  shift:(0,-4) text:14
  from:01/07/2009 till:01/07/2010  shift:(0,-4) text:2
  from:01/07/2010 till:01/07/2011  shift:(0,-4) text:4
  from:01/07/2011 till:01/07/2012  shift:(0,-4) text:2
  from:01/07/2012 till:01/07/2013  shift:(0,-4) text:12
  from:01/07/2013 till:01/07/2014  shift:(0,-4) text:9
  from:01/07/2014 till:01/07/2015  shift:(0,-4) text:11
  from:01/07/2015 till:01/07/2016  shift:(0,-4) text:14

  from:01/07/2006 till:01/07/2007  color:bl3  shift:(0,13)  text: "2. līga"
  from:01/07/2007 till:01/07/2009  color:bl2  shift:(0,13)  text: "1. līga"
  from:01/07/2009 till:01/07/2012  color:bl3  shift:(0,13)  text: "2. līga"
  from:01/07/2012 till:01/07/2016  color:bl2  shift:(0,13)  text: "1. līga"


## Komandas sastāvs
:*.*

## Komandas personāls

## Logo

FK Jekabpils.jpg|Agrākais logo
Jēkabpils SC logo.png|Pašreizējais logo


## Atsauces

## Ārējās saites
* Latvijas Futbola federācija
Skotijas grēda

**Skotijas grēda** vai **Dienvidantiļu grēda** ir zemūdens kalnu grēda Atlantijas okeāna dienvidrietumu daļā (daļēji — Dienvidu okeānā), kas savieno Dienvidamerikas dienvidu galu (Ugunszemi) ar Antarktīdas pussalu, no ziemeļiem, austrumiem un dienvidiem ieskaujot Skotijas jūru. Grēda ir Kordiljeru (Dienvidamerikā Andi) kalnu sistēmas turpinājums, savienojot to ar Rietumantarktīdas kalniem. Grēdas garums ir ap , dziļums — no 1000 līdz . Virs ūdens paceļas Estadosas sala, Šega klintis, Dienviddžordžija, Dienvidsendviču salas, Dienvidorkneju salas un Dienvidšetlendas salas, kuras dažkārt kopīgi dēvē par Dienvidantiļu salām. Austrumos no Dienvidsendviču salām tām paralēli 965 km garumā stiepjas Dienvidsendviču dziļvaga, kas sasniedz  dziļumu.

## Atsauces
Euhenio Torre

**Euhenio Torre** (; dzimis , Iloilo) ir Filipīnu un pirmais Āzijas starptautiskais lielmeistars šahā (1974).

## Šahista karjera
1972. gadā kļuvis par FIDE starptautisko meistaru (IM), bet pēc diviem gadiem par pirmo lielmeistaru Āzijā (GM). 1976. gadā sensacionāli uzvarējis Manilas starptautiskajā šaha turnīrā, kurā par 1,5 punktu apsteidzis toreizējo Pasaules šaha čempionu Anatoliju Karpovu, uzvarot viņu arī savstarpējā partijā.

No 1973. līdz 1990. gadam septiņas reizes piedalījies Pasaulas šaha čempiona nosaukuma izcīņas ciklos.
Lielākais panākums tika sasniegts 1982. gadā Tolukā (Meksika), kad kopā ar Lajošu Portišu tika dalīta pirmā vietā, apsteidzot tādus pazīstamus lielmeistarus kā Boriss Spaskis, Arturs Jusupovs, Igors Ivanovs, Ļevs Polugajevskis, un iekļūstot pretendentu mačos. 1983. gadā pretendentu ceturtdaļfināla mačā pret Zoltānu Ribli gan nācies atzīt ungāru šahista pārākumu ar 4:6.

Pasaules šaha olimpiādēs Filipīnu izlases sastāvā piedalījies 23 reizes (1970-2006, 2010-2016), uzstādot absolūtu rekordu, kas pārspēja Ungārijas šahista Lajoša Portiša sasniegumu - 20 reizes, un Somijas šahista Heiki Vesterinena rezultātu - 19 reizes. No šīm 23 reizēm Torre 17 reizes ir bijis komandas līderis, spēlējot pie 1. galdiņa, kur ieguvis 3 individuālās bronzas medaļas (1974, 1980, 1988). 2016. gadā izcīnījis bronzas medaļu pie 3. galdiņa. 1988. gadā Salonikos kopā ar komandu ir izcīnījis augsto 7. vietu kopvērtējumā.

Tāpat ir 6 reizes piedalījies Āzijas komandu šaha čempionātos (1977, 1979, 1981, 1983, 1986, 1993), no kuriem četrus ir bijis uzvarētājs Filipīnu komandas sastāvā (1977, 1979, 1981, 1986), bet pie 1. galdiņa izcīnījis 4 individuālās zelta medaļas (1977, 1979, 1981, 1983). 2010. gada Āzijas spēļu šaha komandu turnīrā palīdzējis savai valstij izcīnīt sudraba medaļas kopvērtējumā.

Bijis viens no retajiem lielmeistariem, kurš uzturējis draudzīgas attiecības ar bijušo Pasaules šaha čempionu Robertu Fišeru. 1992. gadā atradies Fišera sekundantu komandā neoficiālā revanša mačā pret Borisu Spaski.

## Atsauces

## Ārējās saites
*  šahista profils vietnē fide.com
*  šahista profils vietnē chessgames.com
*  šahista profils vietnē 365chess.com
*  šahista profils vietnē chesstempo.com
*  šahista profils vietnē olimpbase.org (Pasaules šaha olimpiādes)
*  šahista profils vietnē olimpbase.org (Āzijas komandu šaha čempionāti)
*  šahista profils vietnē olimpbase.org (Šaha komandu turnīrs Āzijas spēles)
*  šahista profils vietnē olimpbase.org (Pasaules studentu komandu šaha čempionāti)
Heidenava

**Heidenava** () ir pilsēta Vācijā, Saksijas zemē, Saksijas Šveices - Austrumu Rūdu kalnu apriņķī Elbas kreisajā krastā uz dienvidaustrumiem no Drēzdenes.

## Vēsture
Attīstījusies kā Drēzdenes pavadoņpilsēta pēc Pirmā pasaules kara.

## Atsauces

## Ārējās saites
F-22 Raptor

***F-22 Raptor*** ir ASV vienvietīgs divu dzinēju piektās paaudzes supermanevrētspējīgs iznīcinātājs, kurš izmanto *[[Stealth]]* tehnoloģiju. Tas primāri veidots kā iznīcinātājs pārsvara iegūšanai gaisā, bet to var izmantot arī uzbrukumiem mērķiem uz zemes, radioelektroniskajai cīņai un radioelektroniskajai izlūkošanai. Lidmašīnas primārais kontraktors bija *[[Lockheed Martin Aeronautics]]* un bija atbildīgs par vairumu konstruktīvo elementu, ieroču sistēmām un *F-22* beigu montāžu. Projekta partneris *[[Boeing Defense, Space & Security]]* piegādāja spārnus, pakaļgala fizelāžu, avionikas integrāciju un treniņu sistēmas.

1981. gadā ASV Gaisa spēki noformulēja prasības jaunam iznīcinātājam *[[Advanced Tactical Fighter]]*, kurš būtu spējīgs izcīnīt pārsvaru gaisā un aizstātu *[[F-15 Eagle]]* un *[[F-16 Fighting Falcon]]*. 1986. tika izvēlētas divas izstrādātāju grupas: *Lockheed*/*[[Boeing]]*/*[[General Dynamics]]* un *[[Northrop (uzņēmums)|Northrop]]*/*[[McDonnell Douglas]]*, kuras pēc 50 mēnešu izstrādes posma lidojumos izmēģināja savus prototipus: *[[YF-22]]* un *[[YF-23]]*. 1991. gadā par *ATF* uzvarētāju tika paziņots *YF-22*. 1991. gadā ASV Gaisa spēki plānoja iegādāties 650 lidmašīnu.

Lidmašīna sākotnēji tika apzīmēta kā ***F-22*** un ***F/A-22***. Tās pirmais lidojums notika .
Pēc tam, kad Gaisa spēki sāka lidmašīnas ekspluatāciju 2005. gada decembrī, tā tika nodēvēta par ***F-22A***.

*F-22* ražošanas pārtraukšana saistīta ar lidmašīnas lielajām izmaksām; tuvākajā laikā neesot gaisa misijām, jo Krievijas un Ķīnas piektās paaudzes iznīcinātāju programmas aizkavējās; ASV aizliegumam *Raptor* eksportam; lētāka un universālāka iznīcinātāja *[[F-35 Lightning II]]* izstrādāšanu. 2009. gada aprīlī ASV Aizsardzības departaments pārtrauca pasūtīt jaunus eksemplārus. Pēdējā *F-22* izlaista .

## Ārējās saites

*
Honšteina

**Honšteina** () ir pilsēta Vācijā, Saksijas zemē, Saksijas Šveices - Austrumu Rūdu kalnu apriņķī Saksijas Šveices apvidū.

## Vēsture
Rakstos pirmoreiz minēta 1333. gadā.

## Izglītība, kultūra, tūrisms un sports
Pilsēta pazīstama ar labi saglabājušos viduslaiku Hohšteinas pili.

## Atsauces

## Ārējās saites

*Hohšteinas pils
Maskavas iela (Rēzekne)

**Maskavas iela** atrodas Rēzeknes pilsētas Ziemeļu rajonā. Tā sākas krustojumā ar Atbrīvošanas aleju un taisnā līnijā stiepjas nepilnus 200 m paralēli pilsētas ziemeļu robežai un noslēdzas pārejot Noliktavu ielā.

## Ielas raksturojums
Maskavas ielas garums ir 1,07 km. Tā ir taisna divvirzienu iela, klāta ar asfalta segumu. Iela projektēta 20. gs. otrajā pusē, būvējot pilsētas Ziemeļu rajonu. Tā ir perpendikulāra pilsētas galvenajai ielai — Atbrīvošanas aleju, abu ielu krustojuma otrajā pusē sākas Viļakas iela. 650 m no ielas sākuma tai ir "T" veida krustojums ar Blaumaņa ielu. Pie krustojuma, Maskavas ielā 16 atrodas lielveikals "Maxima", kas uzbūvēts 2005. gadā. Maskavas iela beidzas krustojumā ar pievedceļiem uz noliktavu un ražošanas teritorijām, pārejot Noliktavu ielā.
250px|thumbnail|left|Maskavas ielas sākums krustojumā ar Atbrīvošanas aleju
Maskavas ielas apbūve galvenokārt koncentrēta ielas labajā pusē. To veido 13, galvenokārt 103. sērijas piecus stāvus augsti 20.gs. 80. gados celti daudzdzīvokļu nami. Līdz Blaumaņa ielai apbūve ir perimetrāla, bet pēc krustojuma ar to ēkas izvietotas perpendikulāri ielai.

2018. gadā Maskavas ielā sākās rekonstrukcija. Sakarā ar to tika slēgts Maskavas ielas posms no Atbrīvošanas alejas ielas līdz Blaumaņa ielai.

## Ielu savienojumi
Maskavas iela ir savienota ar šādām ielām:
* Atbrīvošanas aleja (T veida krustojums)
* Blaumaņa iela (T veida krustojums)
* Noliktavu iela (ielas turpinājums)

## Skatīt arī
* Ziemeļu rajons
* Rēzeknes ielas
Tenjente Eskivela

**Tenjente Eskivela** () bija Argentīnas vasaras polārstacija (patvērums) Dienvidsendviču salās Subantarktikā. Izvietota Tules salas dienvidaustrumos Korvetas Urugvajas pussalas dienvidu krastā pie Fērgusona līča. Izveidota 1955. gada 26. janvārī ar sākotnējo nosaukumu **Tule** *(Refugio Thule)* un tā bija pirmā cilvēku apdzīvotā vieta Dienvidsendviču salās. Vēlāk patversme tika pārdēvēta par godu korvetes *Uruguay* meteoroloģijas virsniekam leitnantam Orasio Eskivelam *(Horacio Esquivel)*, kas piedalījās Šarko ekspedīcijas glābšanā, kā arī Orkadasas stacijas apgādē un personāla nomaiņā 1905. un 1908. gadā. Galvenais iemesls stacijas izveidei bija iezīmēt Argentīnas klātbūtni salās, uz kurām tā pretendēja. Pirmā ekspedīcija sastāvēja no 3 cilvēku komandas un galvenās pētījumu jomas bija meteoroloģija, glacioloģija, radiokomunikācijas, bioloģija un okeanogrāfija. Stacijas personāls tika evakuēts 1956. gada 15. janvārī pēc vulkāna izvirduma Bristola salā, kā rezultātā arī Tules salā tika reģistrētas zemes svārstības un indīgi izgarojumi.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Imágenes de Refugio Teniente Esquivel (fotogrāfijas)