open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Džordžs Tomass

**Džordžs Alans Tomass** (;  Stambula —  Londona) bija Lielbritānijas šahists, badmintonists un tenisists.

## Biogrāfija
Šahu iemācījusi spēlēt māte, Edīte Tomase, kas bijusi pirmā sieviešu šaha turnīrā uzvarētāja Hastingsā 1895. gadā. 1896. gadā simultānspēles seansā pārspējis toreizējo Pasaules šaha čempionu Emanuelu Laskeru. 1911. gadā uzvarējis Londonas šaha kluba čempionātā, bet 1920. gadā piedalījies pirmajā Lielbritānijas šaha čempionātā, kurā izcīnījis otro vietu.
1923. un 1934. gadā uzvarējis Lielbritānijas šaha čempionātos. Daudzu starptautisko šaha turnīru laureāts. 1924. gadā Vestonā bijis otrais aiz Maksa Eives. 1935. gadā sasniedzis lielāko panākumu savā šahista karjerā, kad kopā ar Maksu Eivi un Salo Floru dalījis pirmo vietu tradicionālajā Hastingsas šaha turnīrā, apsteidzot Hosē Raulu Kapablanku un Mihailu Botviņņiku, kurus uzvarējis savstarpējās partijās. Pārstāvējis Anglijas komandu Pasaules šaha olimpiādē, kurā piedalījies 7 reizes (1927, 1930-1939). Komandu vērtējumā izcīnījis bronzas (1927), bet individuālajā vērtējumā izcīnījis zelta (1927) un sudraba (1931) medaļas. Par panākumiem turnīros FIDE 1950. gadā Tomasam kā vienam no piešķīrusi starptautiskā meistara (IM), bet 1958. gadā - starptautiskā arbitra nosaukumu. Tikai 69 gadu vecumā Tomass pārstājis piedalīties nopietnos šaha turnīros.

Tomasa sportiskās intereses neaprobežojās tikai ar šahu. No 1906. līdz 1928. gadam 21 reizi uzvarējis Anglijas badmintona čempionātos *All England Open Badminton Championships*, turklāt četrus no šiem tituliem izcīnījis vīriešu vienspēlēs (1920–1923). 1923. gadā sarakstījis grāmatu *The Art of Badminton* ("Badmintona māksla"). 
1949. gadā pēc Tomasa idejas tika noorganizētas pirmās starpvalstu badmintona komandu sacensības, kuras vēlāk viņam par godu tika nosauktas par *Thomas Cup* ("Tomasa kauss"). No 1950. līdz 1952. gadam bijis Anglijas badmintona asociācijas prezidents. 1996. gadā uzņemts Pasaules badmintona slavas zālē.

Sekmīgi spēlējis arī tenisu. No 1905. līdz 1926. gadam regulāri piedalījies Vimbldonas čempionātos, kur lielākos panākumus guvis 1911. gadā, kad aizkļuvis līdz ceturtdaļfinālam. Trīs reizes piedalījies šī turnīra astotdaļfinālos (1908, 1909, 1922).

## Atsauces

## Ārējās saites
Horvātijas kuna

**Horvātijas kuna** () bija Horvātijas naudas vienība laika posmā no 1941. līdz 1945. gadam un no 1995. līdz 2023. gada 1. janvārim, kad par oficiālo valūtu kļuva eiro. ISO 4217 kods ir *HRK*, skaitliskais kods *191*. Kuna iedalīja 100 lipās ().

## Etimoloģija
Naudas vienības nosaukums *kuna* horvātu valodā nozīmē "cauna". Caunu ādas viduslaikos bija plaši izplatīts maksāšanas līdzeklis.

Vārds *lipa* nozīmē "liepa".

## Vēsture
Otrajā pasaules kara laikā Vācijas izveidotā Neatkarīgā valsts Horvātija 1941. gadā ieviesa savu naudas vienību kunu. Pēc Vācijas sakāves 1945. gadā Horvātija iekļāvās Dienvidslāvijā, un kunu nomainīja Dienvidslāvijas dinārs.

Pēc Horvātijas atdalīšanās no Dienvidslāvijas 1991. gadā valstī tika ieviests Horvātijas dinārs (*HRD*).
1995. gada 1. janvārī Horvātijā ieviesta naudas vienība kuna ar maiņas kursu: 1 kuna = 1000 dināri. Kuna jau no sākuma tika piesaistīta Vācijas markai. Kad marku nomainīja pret eiro, kunu piesaistīja eiro.

2022. gada 13. maijā Horvātijas parlaments apstiprināja eiro ieviešanu 2023. gada 1. janvārī.

## Ārējās saites

* Horvātijas Nacionālā banka
Džastins Šulcs

**Džastins Šulcs** (; dzimis ) ir bijušais kanādiešu hokejists, aizsargs. Karjeras laikā Šulcs spēlēja Nacionālās hokeja līgas klubos Edmontonas "Oilers", Pitsburgas "Penguins", Vašingtonas "Capitals", Sietlas "Kraken" un Šveices Nacionālās līgas klubā HC Lugano.

## Spēlētāja karjera
Pēc vairākām NCAA čempionātā aizvadītām sezonām, profesionāļa karjeru Šulcs sāka 2012.—13. gada sezonā, tajā spēles laiku dalot starp NHL klubu Edmontonas "Oilers" un AHL vienību Oklahomsitijas "Barons". "Oilers" Šulcs aizvadīja 48 spēles, savukārt AHL kļuva par līgas rezultatīvāko aizsargu, tiekot atzīts arī par līgas labāko aizsargu. 2013.—14. gada sezonu Šulcs jau pilnībā aizvadīja "Oilers" sastāvā.

Pēc neveiksmīga 2015.—16. gada sezonas ievada Šulcs tika aizmainīts uz Pitsburgas "Penguins". Tās sastāvā 2016. un 2017. gadā viņš izcīnīja Stenlija kausu. "Penguins" sastāvā spēlēja līdz 2020. gadam, kad pievienojās Vašingtonas "Capitals".

2022. gada 13. jūlijā Šulcs kā brīvais aģents parakstīja divu gadu līgumu par 6 miljoniem ASV dolāru ar komandu Sietlas "Kraken". Pēc pievienošanās komandai viņš bieži tika iespēlēts pārī ar Džeimiju Oleksiaku kā komandas otro aizsardzības pāri.

Pēc tam, kad neizdevās nodrošināt līgumu kādā NHL klubā, 2024. gada 23. oktobrī Šulcs noslēdza līgumu ar Šveices klubu HC Lugano uz atlikušo 2024.–2025. gada Nacionālās līgas sezonu. Šulcs 13. decembrī, aizvadījis tikai astoņas spēles Šveicē, personisku iemeslu dēļ paziņoja par aiziešanu no hokeja.

## Atsauces

## Ārējās saites
*
Trevors Deilijs

**Trevors Deilijs** (; dzimis ) ir bijušais kanādiešu hokejists, aizsargs. Karjeras laikā aizvadījis 1058 spēles Nacionālajā hokeja līgā. 2016. un 2017. gadā Pitsburgas "Penguins" sastāvā kļuvis par divkārtēju Stenlija kausa ieguvēju.

## Spēlētāja karjera
Profesionāļa karjeru Deilijs uzsāka 2003.—04. gada sezonā, aizvadot 27 spēles NHL kluba Dalasas "Stars" sastāvā. 2004.—05. gada sezonas NHL lokauta laikā spēlēja AHL, taču 2005.—06. gada sezonā kļuva par "Stars" pamatsastāva spēlētāju. "Stars" rindās aizvadīja 10 pilnas sezonas, līdz 2015. gada vasarā tika aizmainīts uz Čikāgas "Blackhawks". 2015.—16. gada sezonas gaitā, pēc 29 "Blackhawks" rindās aizvadītām spēlēm, tika aizmainīts uz Pitsburgas "Penguins". Kopā ar "Penguins" 2016. un 2017. gadā izcīnīja Stenlija kausu. No 2017. līdz 2020. gadam Deilijs spēlēja Detroitas "Red Wings" rindās, taču tad noslēdza profesionāļa karjeru.

Kanādas hokeja izlases sastāvā spēlējis 2006. gada pasaules čempionātā.

## Ārējās saites
*
Deniss Mortons Horns

**Deniss Mortons Horns** (;  Sari —  Kenta) bija Lielbritānijas šahists.

## Biogrāfija
Pēc Otrā pasaules kara kapteiņa dienesta pakāpē atvaļinājies no armijas un mācījies Oksfordas Universitātē, kur nopietni aizrāvies ar šahu. 1948. gada Plimutas starptautiskajā šaha turnīrā uzvarējis Pasaules eksčempionu šahā Maksu Eivi. 1949. gadā bijis otrais Lielbritānijas pirmajā šaha čempionātā pēc Šveices sistēmas. Bijis asa stila šahists, bieži lietojis tādu atklātni kā karaļa gambīts. Pārstāvējis Anglijas komandu Pasaules šaha olimpiādē 1952. gadā, kur individuālajā vērtējumā izcīnījis sudraba medaļu. 1954. gadā vēl piedalījies Hastingsas tradicionālajā šaha turnīrā, kurā, lai gan pārspējis Fridriku Oulafsonu, tomēr palicis pēdējā vietā.
Vēlākajos gados šaham veltījis mazāk laika, jo vairāk aizrāvies ar bridžu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Griķlībe

**Griķlībe** ir apdzīvota vieta Talsu novada Lubes pagastā. Atrodas pagasta dienvidaustrumu daļā pie autoceļa V1414 10 km no pagasta centra Anužiem, 27 km no novada centra Talsiem un 150 km no Rīgas. Apdzīvotā vieta izveidojusies ap bijušās Nogales muižas Griķlībes pusmuižas (*Gricklieben*, *Grikkliben*) centru.

## Atsauces
Elza Ķezbere

**Elza Ķezbere** (dzimusi **Pinne** , mirusi ) bija latviešu dzejniece.

1932. gadā beigusi mācības Priekuļu lauksaimniecības skolā. 20. gadsimta 40. gadu pirmajā pusē strādājusi laikrakstā "Tēvija". 1944. gadā emigrējusi uz Vāciju, kur ar meitām atradusies Blombergas bēgļu nometnē. 1950. gadā pārcēlusies uz dzīvi ASV, kur no 1950. gada vasaras dzīvojusi Ņujorkā.

Pirmās publikācijas — 1934. gadā. Izdoti vairāki dzejoļu krājumi. Ķezbere ir visvairāk komponētā latviešu dzejniece — mūzika komponēta apmēram 160 Ķezberes dzejoļiem. Padomju laikā viņa bija aizliegta.

2001. gadā apbalvota ar ceturtās šķiras Triju Zvaigžņu ordeni.

## Atsauces
Mets Kalens

**Mets Kalens** (; dzimis ) ir bijušais amerikāņu hokejists, centra uzbrucējs, ASV hokeja izlases dalībnieks. Karjeras laikā aizvadījis 21 sezonu un 1516 spēles Nacionālajā hokeja līgā, guvis 731 rezultativitātes punktus. Kopā ar Karolīnas "Hurricanes" un Pitsburgas "Penguins" kļuvis par trīskārtēju Stenlija kausa ieguvēju.

## Spēlētāja karjera
Profesionāļa karjeru sāka 1996.—97. gada sezonas otrajā pusē, kad pēc sezonas noslēguma NCAA čempionātā debitēja AHL kluba Baltimoras "Bandits" rindās. 1997.—98. gada sezonā debitēja arī NHL, aizvadot 61 spēli Anahaimas "Mighty Ducks" rindās. Turpmākajās sezonās Kalens kļuva par vienu no vadošajiem "Mighty Ducks" uzbrucējiem, 2001.—02. gada sezonu noslēdzot ar 48 punktiem, būdams otrs komandas rezultatīvākais spēlētājs aiz Pola Karijas. 2002.—03. gada sezonas vidū tika aizmainīts uz Floridas "Panthers", tās rindās aizvadot nākamo pusotru sezonu.

2005.—06. gada sezonu aizvadīja Karolīnas "Hurricanes" rindās, kopā ar komandu izcīnot Stenlija kausu. Vasarā noslēdza četru gadu līgumu ar Ņujorkas "Rangers", taču tikai pēc vienas "Rangers" rindās aizvadītas sezonas tika aizmainīts atpakaļ uz "Hurricanes".  "Hurricanes" spēlēja līdz 2009.—10. gada sezonas otrajai pusei, kuru noslēdza Otavas "Senators" sastāvā. No 2010. līdz 2013. gadam spēlēja Minesotas "Wild", taču tad noslēdza divu gadu līgumu ar Našvilas "Predators". 2015. gada vasarā pievienojās Pitsburgas "Penguins". Kopā ar "Penguins" 2016. un 2017. gadā Kalens izcīnīja vēl divus Stenlija kausa titulus. Vasarā noslēdza viena gada līgumu ar Minesotas "Wild". 2018. gada vasarā atgriezās Pitsburgas "Penguins" sastāvā, gadu vēlāk noslēdzot profesionāļa karjeru.

ASV hokeja izlases rindās spēlējis četros Pasaules čempionātos, 2004. gadā izcīnot bronzas medaļas, bijis komandas sastāvā arī 2006. gada olimpisko spēļu turnīrā, lai gan nevienu spēli tā arī neaizvadīja.

## Ārējās saites
*
Vecmuiža (Gārsenes pagasts)

**Vecmuiža** ir ciems Jēkabpils novada Gārsenes pagastā. Atrodas pagasta ziemeļu daļā 4 km no pagasta centra Gārsenes, 5 km no Aknīstes un 156 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa V709, Vecmuižas ezera krastā. Apdzīvotā vieta veidojusies ap Vecmuižas (*Althof*) pusmuižu.

## Atsauces
Eduards Jaunvalks

**Eduards Jaunvalks** (dzimis , miršanas datums nav zināms) bija latviešu esperantists. Publicējies *[[Literatura Mondo]]* laikrakstā. Vairāku esperanto-latviešu vārdnīcu autors, daļu sastādījis kopā ar Abramu Gūtmani.
Paulino Frīdmans

**Paulino Frīdmans** (;  Varšava —  Buenosairesa) bija Polijas un Argentīnas starptautiskais meistars šahā (1955).

## Biogrāfija
Laika posmā starp Pirmo un Otro pasaules karu bijis viens no spēcīgākajiem Varšavas šahistiem. 1926. gadā izcīnījis otro vietu pirmajā Polijas šaha čempionātā, atpaliekot tikai no uzvarētāja Davida Pšepjurkas. Piedalījies arī divos nākamajos Polijas šaha čempionātos: 1927. gadā Lodzā dalījis 5.-7. vietu, bet 1935. gadā Varšavā bijis trešais aiz Savelija Tartakovera un Migela Naidorfa. 1935. gadā nospēlējis neizšķirti maču ar Rūdolfu Špīlmani. Četras reizes uzvarējis Varšavas pilsētas šaha čempionātos (1931, 1932, 1933, 1936). 1937. gadā Varšavas pilsētas izlases sastāvā uzvarējis pirmajās Polijas komandu šaha meistarsacīkstēs. 

Pārstāvējis Polijas komandu lielākajos komandu šaha turnīros:
* Pasaules šaha olimpiādēs piedalījies 7 reizes (1928-1939). Komandu vērtējumā izcīnījis zelta (1930), 2 sudraba (1931, 1939) un 3 bronzas (1928, 1935, 1937) medaļas. Individuālajā vērtējumā izcīnījis 2 sudraba (1935, 1939) un 2 bronzas (1933, 1937) medaļas;
* neoficiālajā Pasaules šaha olimpiādē piedalījies 1936. gadā un komandu vērtējumā izcīnījis sudraba medaļu.

1939. gadā sākoties Otrajam pasaules karam atradies Pasaules šaha olimpiādē Buenosairesā. Tāpat kā daudzi Eiropas šahisti nolēmis neatgriezties mājās un palicis Argentīnā. Pēc spāņu valodas parauga izmainījis savu vārdu no "Paulins" uz "Paulino". 1941. gadā atvēris Buenosairesā savu kafejnīcu, kas nodrošinājusi Frīdmanam finansiālu neatkarību. Pirmajos dzīves gados Argentīnā piedalījies dažādos šaha turnīros, bet jau 1942. gadā veselības problēmu dēļ bijis spiests pārtraukt savu aktīvā šahista karjeru. Par vēsturiskajiem panākumiem turnīros FIDE 1955. gadā Frīdmanam piešķīrusi starptautiskā meistara (IM) nosaukumu. 1978. gadā Buenosairesā šaha olimpiādes laikā Polijas delegācija Frīdmanam un Naidorfam pasniedza piemiņas medaļas par godu Polijas šaha federācijas 50. gadu jubilejai.

## Atsauces

## Ārējās saites
Unua Libro

thumb|138x138px|''Unua Libro'' (pirmais izdevums, 1887, krieviski)
thumb|100 px|right
thumb|100 px|right
thumb|100 px|right
thumb|100 px|right
thumb|100 px|right
thumb|147x147px|''Unua Libro por Angloj'' (pirmais izdevums angļu valodā, 1888, ''Steinhaus ''tulkojums).
***Unua Libro*** (latviski *Pirmā Grāmata*), izdota ar nosaukumu *Международный язык*, bija pirmā publikācija, kurā aprakstīta esperanto, tobrīd saukta par Starptautisko valodu (Esperanto&#x3A;*Lingvo Internacia*). To pirmoreiz publicēja krievu valodā 1887. gada 26. jūlijā, Varšavā, poļu okulists Ludviks Zamenhofs. Nākamo dažu gadu laikā tika izdotas versijas poļu, krievu, ebreju, franču, vācu un angļu valodā. Šajā bukletā tika iekļauta Tēvreize, vairāki Bībeles panti, vēstule, dzeja, sešpadsmit gramatikas noteikumi un 900 vārdu vārdnīca. Grāmatā Zamenhofs paziņoja: "starptautiska valoda, gluži kā nacionālā, ir kopīgs īpašums" un atteicās no visām tiesībām uz valodu, nododot to sabiedrības lietošanā. Zamenhofs darbu parakstīja kā *Doktoro Esperanto* (Ārsts, kurš cer). Jaunās valodas apguvēji sāka to saukt par "Esperanto" Zamenhofa pseidonīma vārdā un drīz tas kļuva par valodas oficiālo nosaukumu.

Pirmo izdevumu angļu valodā ar nosaukumu "Dr Esperanto's International Tongue" iztulkoja Džulians Steinhauss. Kad Ričards Geigans norādīja, ka Steinhausa tulkojums ir ļoti nekvalitatīvs, Zamenhofs iznīcināja savas atlikušās kopijas un iesaistīja Geiganu, lai radītu jaunu tulkojumu.

1905. gadā Zamenhofs pārpublicēja sešpadsmit gramatikas noteikumus, apvienojot to ar vārdnīcu un uzdevumu krājumu darbā ar nosaukumu *[[Fundamento de Esperanto]]* (*Esperanto pamati*).

## Ārējās saites
* Tiešsaistes HTML versija *Dr. Esperanto's International Language: Introduction and Complete Grammar* (1889. gada Ričarda Geigena "Unua Libro" angliskais tulkojums) http://www.genekeyes.com/Dr_Esperanto.html 
* Oriģinālā versija izdevumam ''Dr. Esperanto's International Language: Introduction and Complete Grammar,'' ''scribd.com'' vietnē
* Oriģinālā versija izdevumam ''An attempt towards an international language'' (1889. gada Henrija Filipsa "Unua Libro" tulkojums angļu valodā), ''scribd.com'' vietnē
* *LibriVox* bezmaksas klausāmgrāmata *Dr. Esperanto's International Language: Introduction and Complete Grammar* (889. gada Ričarda Geigena "Unua Libro" angliskais tulkojums), mp3 vai ogg faili, lasa Nikolass Džeimss Bridžvoters http://librivox.org/dr-esperantos-international-language-introduction-and-complete-grammar-by-ll-zamenhof/
Augusts Vilhelms Hūpels

thumb|270px|"Pašreizējā Rīgas un Rēveles vietniecību Satversme" (1789).
**Augusts Vilhelms Hūpels** (; dzimis , miris ) bija vācbaltiešu luterāņu mācītājs, vēsturnieks, folklorists. Vācis igauņu un latviešu tautasdziesmas.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1737. gada 25. februārī Butelštetē (*Buttelstedt*) (tagadējā Tīringenes brīvvalstī) luterāņu mācītāja ģimenē. Mācījās Veimāras ģimnāzijā un studēja teoloģiju Jēnas Universitātē.

Pēc studiju beigām 1757. gadā pārcēlās uz dzīvi Baltijas provincēs, kur strādāja par mājskolotāju Rīgā (1757-1760), vēlāk par luterāņu mācītāju. 
No 1764. gada bija Peltsamā baznīcas mācītājs, bija atbildīgais par satura pārtulkošanu igauniski pirmajam igauņu preses izdevumam *Lühhike öppetus*. No 1774. līdz 1777. gadam publicēja savu nozīmīgāko darbu *Topographische Nachrichten von Lief- und Ehstland*.
1803. gadā atjaunotā Tērbatas Universitāte viņam piešķīra filoloģijas doktora (*Dr. phil.*) grādu.

1804. gadā pārcēlās uz Paidi, kur miris 1819. gada 7. februārī.

## Biedrības
* Vidzemes kopējā labuma un tautsaimniecības biedrība (*Livländische Gemeinnützige und Okonomische Sozietät*)
* Kurzemes literatūras un mākslas biedrība (*Kurl. Ges. f. Lit. u. Kunst.*)

## Darbi
* *Lühhike öppetus* (ar P. E. Vildi), 41 burtnīca (1766–1767)
* *Topograpische Nachrichten von Lief- und Ehstland* (3. sējumos, 1774–1777): "Topogrāfiskās ziņas par Vidzemi un Igauniju".
** *Die gegenwärtige Verfassung der Rigischen und der Revalschen Statthalterschaft.* Riga, bey Johann Friedrich Hartknoch, 1789 BSB Google Google
* *Ehstnische Sprachlehre für beide Hauptdialekte, den revalschen und den dörptschen; nebst einem vollständingen Wörterbuch* (1780)
* *Nordische Miscellaneen*, 21 burtnīca (1781–1791)
** *Nachricht von des rigischen Syndicus D. [[Gothards Velings|Gotthard Welling]] traurigen Ende i. J. 1586.* – Bemerkungen über Ingermanland, als den betræchtlichsten Theil des jetzigen St. Petersburgschen Gouvernements. Nebst andern kürzern Aufsætzen etc. Der nordischen Miscellaneen 13tes und 14tes Stück. Riga 1787. S. 472–476.
* *Neue nordische Miscellaneen* 18 burtnīcas (1792–1798)
* *Idiotikon der deutschen Sprache in Lief- und Ehstland* (1795)
* *Oekonomische Handbuch für liv- und estländische Gutsherren* (1796)

## Atsauces

## Ārējās saites

*Biogrāfija 
*
Līgas dzirnavas

**Līgas dzirnavas**, agrāk arī **Līga**, ir apdzīvota vieta Tukuma novada Kandavas pagastā. Atrodas pagasta ziemeļaustrumos Līgupes krastos pie autoceļu A10 un P130 krustojuma 4 km no pagasta centra Kandavas un 89 km no Rīgas. Apdzīvotā vieta veidojusies pie Līgu pusmuižas (*Ligen*, *Liegenhof*) un Līgu ūdensdzirnavām.

## Atsauces
Kalnalangsēde

**Kalnalangsēde** ir apdzīvota vieta Tukuma novada Matkules pagastā. Atrodas pagasta ziemeļaustrumos Birznieku strauta krastā 9 km no pagasta centra Matkules, 11 km no Kandavas un 108 km no Rīgas. Apdzīvotā vieta veidojusies kā Kalnmuižas Kalna Langsēdes pusmuiža (*Ober-Langsehden*).

## Atsauces
Lejaslangsēde

**Lejaslangsēde** ir ciems Tukuma novada Matkules pagastā. Atrodas pagasta ziemeļaustrumos Imulas labajā krastā 10 km no pagasta centra Matkules, 11 km no Kandavas un 109 km no Rīgas. Apdzīvotā vieta veidojusies kā Briņķu Pedvāles dzimtmuižas Lejas Langsēdes pusmuiža (*Unter-Langsehden*).

## Atsauces
Rēzesciems

**Rēzesciems** ir apdzīvota vieta Tukuma novada Kandavas pagastā. Atrodas pagasta ziemeļrietumos Krāčupītes krastā pie autoceļa V1433 10 km no pagasta centra Kandavas un 102 km no Rīgas. Apdzīvotā vieta veidojusies ap bijušo Rēzes pusmuižu (*Rösen*, *Resen*).

## Atsauces
Alberts Bekers

**Alberts Bekers** (;  Vīne —  Buenosairesas province) bija Austrijas, Vācijas un Argentīnas starptautiskais meistars šahā (1953).

## Biogrāfija
Divas reizes uzvarējis Austrijas šaha čempionātos (1925, 1937). Ievērību guvis 1929. gada Karlsbādes starptautiskajā šaha turnīrā, kur kopā ar Milanu Vidmaru un Maksi Eivi dalījis 5.-7. vietu. 1934. gadā dalījis pirmo vietu šaha turnīrā Lincā kopā ar Ērihu Eliskazesu. Bijis šaha nodaļas redaktors laikrakstā *Wiener Schachzeitung*, kā arī sarakstījis dažas grāmatas par šahu, kuras devušas nozīmīgu ieguldījumu sava laika šaha atklātņu teorijā.

1938. gadā pēc Austrijas anšlusa pārstāvējis Vāciju un dalījis pirmo vietu nacionālajā šaha turnīrā Berlīnē kopā ar Ludvigu Relštābu.

Pārstāvējis Austrijas un Vācijas komandas lielākajos komandu šaha turnīros:
* Pasaules šaha olimpiādēs piedalījies 2 reizes (1931, 1939). Komandu vērtējumā izcīnījis zelta (1939) medaļu. Individuālajā vērtējumā izcīnījis zelta (1931) medaļu;
* neoficiālajā Pasaules šaha olimpiādē piedalījies 1936. gadā un individuālajā vērtējumā izcīnījis bronzas medaļu.

1939. gadā, sākoties Otrajam pasaules karam, Vācijas izlases sastāvā atradies Pasaules šaha olimpiādē Buenosairesā. Lai gan Vācijas komanda uzvarēja olimpiādē un Bekers bija tās spēlējošais kapteinis, viņš kopā ar visu komandu nolēma neatgriezties Eiropā un līdz mūža beigām palika dzīvot Argentīnā. Par vēsturiskajiem panākumiem turnīros FIDE 1953. gadā Bekeram piešķīrusi starptautiskā meistara (IM) nosaukumu. Nomiris Buenosairesas provinces Visentes Lopezas pilsētā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Rūdupe

**Rūdupe** var būt:
* Rūdupe — upe, Paparzes pieteka;
* Rūdupe — apdzīvota vieta Aknīstes novada Gārsenes pagastā;
* Rudupes cits nosaukums.
Ķilkas

**Ķilkas** ir apdzīvota vieta Cēsu novada Kaives pagastā. Atrodas pagasta ziemeļu daļā 7,5 km no pagasta centra Kaives, 12,7 km no Vecpiebalgas un 112,9 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa P3 (Garkalne—Alauksts).

## Atsauces
Ķīzēnu ezers

**Ķīzēnu ezers** ir caurteces ezers Cēsu novada Kaives pagasta austrumos. Ezerā ietek grāvis, iztek strauts uz Dzērvītes upi. Dienvidrietumos no ezera atrodas 224,7 metrus augstais Ķīzēnu kalns.

## Atsauces
Rūdupe (ciems)

**Rūdupe** ir ciems Jēkabpils novada Gārsenes pagastā. Atrodas pagasta austrumu daļā 1 km no pagasta centra Gārsenes, 12 km no Aknīstes un 162 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa V709.

## Atsauces
Leimaņi (Kaives pagasts)

**Leimaņi** ir apdzīvota vieta Cēsu novada Kaives pagastā. Atrodas pagasta centrālajā daļā 4,8 km no pagasta centra Kaives, 14,3 km no Vecpiebalgas un 117,2 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa V309 (Katrīna–Leimaņi–Kaive–Aprāni), veidojusies ap bijušās Leimaņu muižas *(Nervensberg)* centru.

## Atsauces
Leimaņu dzirnavezers

**Leimaņu dzirnavezers** ir uz Risenes upes uzstādināta mākslīga ūdenskrātuve Cēsu novada Kaives pagasta centrālajā daļā. Pāri ūdenskrātuvei izbūvēts valsts autoceļš V309 (Katrīna–Leimaņi–Kaive–Aprāni).

## Atsauces
Mazplāņi

**Mazplāņi** ir apdzīvota vieta Tukuma novada Zantes pagastā. Atrodas pagasta vidusdaļā 2,3 km no pagasta centra Zantes, 36 km no novada centra Tukuma un 97 km no Rīgas. Apdzīvotā vieta izveidojusies ap bijušās Plāņu muižas Mazplāņu pusmuižu (*Klein-Planen*).

## Atsauces
Kurts Rihters

**Kurts Rihters** (;  Berlīne —  Berlīne) bija Vācijas starptautiskais meistars šahā (1950).

## Biogrāfija
Kopš 1929. gada līdz Otrā pasaules kara sākumam bijis patstāvīgs Vācijas šaha čempionāta dalībnieks. Labākos rezultātus sasniedzis 1935. gadā, kad kļuvis par turnīra uzvarētāju, un 1937. gadā, kad kļuvis par sudraba laureātu. 1935. gadā Berlīnes starptautiskajā šaha turnīrā dalījis pirmo vietu ar Jefimu Bogoļubovu. Daudzkārtējs Berlīnes pilsētas šaha čempionāta uzvarētājs. Pirmo reizi uzvarējis 1922. gadā, bet pēdējo reizi — 1948. gadā.

Pārstāvējis Vācijas komandu lielākajos komandu šaha turnīros:
* Pasaules šaha olimpiādēs piedalījies 2 reizes (1930-1931). Komandu vērtējumā izcīnījis bronzas (1930) medaļu. Individuālajā vērtējumā izcīnījis bronzas (1931) medaļu;
* neoficiālajā Pasaules šaha olimpiādē piedalījies 1936. gadā un komandu vērtējumā izcīnījis bronzas medaļu.

Bijis kombinacionāla stila šahists. Devis nozīmīgu ieguldījumu šaha atklātņu teorijā. Viņa vārdā ir nosaukti varianti sicīliešu aizsardzībā (1. e4 c5 2. Zf3 d6 3. d4 cxd4 4. Zxd4 Zf6 5. Zc3 Zc6 6. Lg5) un dāmas bandinieka atklātnē (1. d4 d5 2. Zc3 Zf6 3. Lg5). Pēc Otrā pasaules kara vairāk pievērsies šaha literatūrai. Bijis redaktors Vācijas šaha izdevumos *Deutsche Schachblätter* un *[[Deutsche Schachzeitung]]*, kā arī sarakstījis vairākas grāmatas par šahu. Publicējis vairāk nekā 30 šaha kompozīcijas, kurās lielākoties balstījies uz savu praktisko šahista pieredzi.

Par vēsturiskajiem panākumiem turnīros FIDE 1950. gadā Rihteram kā vienam no pirmajiem piešķīrusi starptautiskā meistara (IM) nosaukumu.

## Atsauces

## Ārējās saites
*  šahista profils vietnē chessgames.com
*  šahista profils vietnē 365chess.com
*  šahista kompozīcijas vietnē "Chess Problem Database Server"
Zentas brīvdienas

**"Zentas brīvdienas"** ir latviešu televīzijas seriāls, kas tika pārraidīts kanālā TV3 no 2013. gada 2. augusta līdz 11. oktobrim. Seriāls ir atvasināts no TV3 seriāla "UgunsGrēks". Seriāls stāsta par viesnīcas istabeni Zentu, kura ir vasaras atvaļinājumā. Zenta pirmoreiz parādījās LTV seriālā "Neprāta cena", bet vēlāk "UgunsGrēkā".

## Sižets
Seriāla galvenie varoņi ir Zenta un viņas kaimiņi Gastons, Dainuvīte, Dace un Zigis. Zeltiņi dodas atvaļinājumā un palūdz Zentai pieskatīt māju. Atvaļinājums izvēršas pārpratumiem un draudzības pilns. Zenta iepazīstas ar Gastonu, kas viņai tīri labi iepatīkas. Katru dienu Zenta ar saviem kulinārijas šedevriem priecē savus kaimiņus un arī, protams, Gastonu.

## Sezonas

## Tēli
* Regīna Devīte — Zenta Upīte
* Indra Burkovska — Dainuvīte
* Baiba Neja — Dace
* Ivars Kļavinskis — Zigis
* Andris Bērziņš — Gastons
* Sergejs Čerņikovs — policists
* Aivars Ieviņš —  saimnieks
* Zane Ieviņa —  saimniece

## Tituluzraksti
center|thumb|1. sezona

## Atsauces

## Ārējās saites
* TVplay profils
Lācīši (Kaives pagasts)

**Lācīši** ir apdzīvota vieta Cēsu novada Kaives pagastā. Atrodas pagasta dienvidaustrumos 12,1 km no pagasta centra Kaives, 10,3 km no Vecpiebalgas un 138,5 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atrodas nomaļus no valsts autoceļiem, Ogres upes kreisajā krastā. Upes pretējā krastā atrodas Inešu pagasta Alitēni.

## Atsauces
Austrumkarību dolārs

**Austrumkarību dolārs** ir valūta, kuru izmanto astoņās Karību reģiona valstīs. Tā ir oficiālā valūta Angiljā, Antigvā un Barbudā, Dominikā, Grenādā, Montserratā, Sentkitsā un Nevisā, Sentlūsijā, Sentvinsentā un Grenadīnās. Austrumkarību dolārs tika laists apgrozībā 1965. gadā nomainot Britu Rietumindijas dolāru.

Kopš 1976. gada 7. jūlija tas ir piesaistīts ASV dolāram un viens ASV dolārs atbilst 2,70 Austrumkarības dolāriem. Viens Austrumkarības dolārs atbilst € 0,33 eiro centiem.

Uz monētām ir attēlota Britu aizjūras teritoriju bijusī karaliene — Elizabete II.
Vasarnīcu iela (Jūrmala)

**Vasarnīcu iela** ir iela Jūrmalā, Valteru apkaimē. Vasarnīcu iela sākas krustojumā ar Gulbju ielu un beidzas krustojumā ar Piekrastes ielu. Kopējais ielas garums ir 200 metri, tā ir klāta ar grants segumu. Vasarnīcu ielā satiksmes kustība norit vienā joslā. Ielā ir savrupmāju apbūve.

## Ielu savienojumi
Vasarnīcu iela ir savienota ar šādām ielām:
* Gulbju iela (T veida krustojums)
* Gāršas iela (T veida krustojums)
* Piekrastes iela (T veida krustojums)

## Skatīt arī
* Valteri
Pjetro Maskanji

**Pjetro Antonio Stefano Maskanji** (; dzimis , miris ) bija itāliešu komponists. Pazīstamākais Maskanji darbs ir viņa pirmā opera - 1890. gadā Romā ar milzīgiem panākumiem pirmizrādi piedzīvojušā "Zemnieka gods" (*Cavalleria rusticana*), kas ievadīja verisma laiku itāliešu operā.

Dzīves laikā radījis 15 operas, opereti, vairākus orķestra un vokālos darbus, kaut arī neviens no šiem darbiem nespēja konkurēt ar Maskanji pirmo operu. Darbojies arī kā diriģents un mūzikas padagogs.

## Ārējās saites

* Pjetro Maskanji notis IMSLP
Smilgas (Alojas pagasts)

**Smilgas** ir ciems Limbažu novada Alojas pagastā. Atrodas pagasta centrālajā daļā 3 km no pagasta centra Alojas un 118 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atrodas netālu no autoceļa P15, Joglas upes krastā.

## Atsauces
Jans Karols Hodkevičs

**Jans Karols Hodkevičs** (, , , ; dzimis 1560. gadā, miris ) bija Polijas-Lietuvas kopvalsts valsts darbinieks. 
Žemaitijas ģenarālstārasts (1599—1616), Lietuvas hetmanis (1600—1605), Lietuvas lielhetmanis (1605—1621) un Viļņas vaivads (1616—1621).

## Dzīvesgājums
Cēlies no Hodkeviču dzimtas. Dzimis 1560. gadā Viļņas kastelāna Jana Hodkeviča ģimenē. 
Studēja Viļņas un Ingolštates universitātēs. Komandēja Polijas-Lietuvas karaspēku Poļu—zviedru kara (1600—1629), arī Moldāvijas magnātu kara (1593–1617) un Poļu-krievu kara (1605–1618) laikā.
Kritis Hotinas kaujā Poļu-turku kara (1620–1621) laikā.

Latvijas vēsturē visvairāk pazīstams kā Polijas-Lietuvas kopvalsts karaspēka komandieris Poļu—zviedru kara (1600—1629) laikā, Zviedrijas karaspēka uzvarētājs Paides kaujā 1604. gadā un Salaspils kaujā 1605. gada 27. septembrī. Pirms tam komandēja poļu karaspēka labo spārnu Kokneses kaujas laikā 1601. gada 23. jūnijā. 1609. gadā ieņēma Pērnavas pilsētu, bet naktī uz 1609. gada 24. martu sakāva zviedrus Salacgrīvas kaujā.

## Attēlu galerija

Jan Karol Chodkiewicz 1.PNG|Lietuvas lielhetmaņa tērpā (M. Bačarelli glezna, 1781)
Jan Karal Chadkievič. Ян Караль Хадкевіч (J. Suchadolski, 1862).jpg|Lietuvas lielhetmaņa tērpā (J. Suhodoļska glezna, 1862)
HetmanChodkiewicz.jpg|Lietuvas lielhetmaņa tērpā (J. Kossaka glezna)
Chodkiewicz.JPG|Lietuvas lielhetmaņa tērpā
Jan Karol Chodkiewicz in battle of Kircholm (555911).jpg|Salaspils kaujā
Chodkiewicz wife2.JPG|Atvadas no sievas pirms došanās pēdējā kaujā (J. Oleškeviča glezna, 1808) 
Józef Brandt, Bitwa pod Chocimiem.jpg|Hotinas kaujā (J. Branta glezna)
Chodkiewicz death.JPG |Nāve 1621. gadā (F. Smugleviča glezna, 1806)


## Ārējās saites
Smilgas

**Smilgas** var būt:
* Smilgas — apdzīvota vieta Limbažu novada Alojas pagastā;
* Smilgas — Ādažu pilsētas daļa;
* Smilgas — apdzīvota vieta Kuldīgas novada Raņķu pagastā;
* Smilgas (ģints) — augu ģints graudzāļu dzimtā.

## Skatīt arī
* Smilga
Frīdlande (Brandenburga)

**Frīdlande** (, ) ir pilsēta Vācijā, Brandenburgā, Oderas-Šprē apriņķī 39 kilometrus uz ziemeļiem no Kotbusas.

## Vēsture
Apdzīvotā vieta pirmoreiz rakstos minēta 1235. gadā Lauzicas markgrāfistē. 1367. gadā tā nokļuva Bohēmijas sastāvā. No 1518. līdz pat 1811. gadam pilsēta bija joanītu ordeņa īpašums. Pilsēta nopietni nopostīta Trīsdesmitgadu kara laikā. 1635. gadā Frīdlande iekļāvās Saksijas sastāvā, no 1812. gada tā kļuva par Prūsijas pilsētu, 1871. gadā iekļaujoties Vācijas impērijā. Pēc Otrā pasaules kara - VDR pilsēta, līdz 1990. gadā iekļāvās apvienotajā Vācijā

## Atsauces

## Ārējās saites
Maisēļi

**Maisēļi** ir apdzīvota vieta Cēsu novada Kaives pagastā. Atrodas pagasta ziemeļos 5,4 km no pagasta centra Kaives, 15 km no Vecpiebalgas un 110,8 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļu P3 (Garkalne—Alauksts) un V309 (Katrīna–Leimaņi–Kaive–Aprāni) krustojuma.

## Atsauces
Muilēni

**Muilēni** ir apdzīvota vieta Cēsu novada Kaives pagastā. Atrodas pagasta ziemeļu daļā 1,9 km no pagasta centra Kaives, 18,1 km no Vecpiebalgas un 112,6 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa V309 (Katrīna–Leimaņi–Kaive–Aprāni).

## Atsauces
Pēterēni

**Pēterēni** ir apdzīvota vieta Cēsu novada Kaives pagastā. Atrodas pagasta dienvidu daļā 9,2 km no pagasta centra Kaives, 16,9 km no Vecpiebalgas un 118,8 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atrodas netālu no autoceļa V309 (Katrīna–Leimaņi–Kaive–Aprāni), Ogres upes labajā krastā.

## Atsauces
Leimaņu ezers

**Leimaņu ezers** (arī **Leimanis**, **Spilvenu ezers**, **Spilvēnu ezers**) ir caurteces ezers Cēsu novada Kaives pagasta centrālajā daļā uz rietumiem no Leimaņiem.

Dibens - dūņains, sapropelis. Ezeru caurtek Risenes upe. Makrofīti - niedres, puplakši, vārnkājas, kalmes, grīšļi, kosas, meldri, dzeltenās lēpes, mazlēpes, peldošās glīvenes, elodejas, elši, trejdaivu ūdensziedi. Ezerā dzīvo līņi, karūsas un līdakas. Ligzdo pīles.

Uz ziemeļaustrumiem no ezera atrodas valsts autoceļš V309 (Katrīna–Leimaņi–Kaive–Aprāni). Ziemeļaustrumu piekrastē atrodas peldvieta.

## Atsauces
Mālkalna dīķis

**Mālkalna dīķis** ir mākslīga ūdenskrātuve Cēsu novada Kaives pagastā uz dienvidrietumiem no Kaives.

Uzstādināta uz Risenes pietekas Asiņupes. Uz ziemeļaustrumiem no ezera atrodas valsts autoceļš V307 (Vecpiebalga—Skujene).

## Atsauces
Meltne

**Meltne** (arī **Meltnes strauts**) ir Ogres labā krasta pieteka Cēsu un Madonas novados.

Izteka - Kaives pagasta dienvidrietumos. Augštecē tek austrumu virzienā, sagriežoties uz dienvidaustrumiem, pie Katrīnas atkal pagriežas uz austrumiem. Lielākā pieteka - Zāļupīte. Ietek Ogrē lejpus Alainītes ietekas.

Meltni divreiz šķērso valsts autoceļš P31 (Ērgļi—Drabeši), tās krastos atrodas Katrīna.

## Atsauces
Taufīks pašā

**Taufīks pašā** (; dzimis , miris ) bija Ēģiptes hedīvs no 1879. līdz 1892. gadam.

Kaut arī Ēģipte bija Osmaņu impērijas sastāvā, Ēģiptes politiskā attīstība 19. gadsimtā faktiski notika ārpus Osmaņu impērijas. Kad Taufīka pašā tēvu Ismaīlu pašā briti padzina no troņa, par Ēģiptes hedīvu kļuva viņa vecākais dēls Taufīks pašā. Valsti finansiāli pārvaldīja britu amatpersonas, bet Taufīks pašā maz iesaistījās Ēģiptes pārvaldē. Pamatojoties uz Ēģiptes parādiem Eiropas valstīm, britu amatpersonas ieviesa nepopulāras reformas. Ēģiptē radās opozīcija režīmam, kas centrējās Ēģiptes armijā. Par opozīcijas līderi kļuva Ahmeds Urabi, kurš 1879. gadā vadīja armijas sacelšanos, kas padzina Tuafiku pašā no Kairas. Taufīks pašā ar britu armijas atbalstu nostiprinājās Aleksandrijā. 1882. gada 13. septembrī Telelkebības kaujā britu karaspēks izšķiroši sakāva Urabi spēkus un Ēģipti okupēja britu karaspēks, kas šeit palika līdz par Suecas krīzes laikiem 1956. gadā.  

## Ārējās saites
Rindzele

**Rindzele** ir apdzīvota vieta Tukuma novada Zentenes pagastā. Atrodas pagasta austrumu daļā Rindzeles ezera krastā pie autoceļa V1435 5 km no pagasta centra Zentenes, 30 km no novada centra Tukuma un 95 km no Rīgas.

## Vēsture
Apdzīvotā vieta izveidojās ap Rindzeles muižas (*Rindseln*) centru. 19. gadsimtā muiža piederēja Lambsdorfu dzimtai. 1866. gadā pēc arhitekta Zeilera projekta vēlīnā klasicisma stilā uzcēla tagadējo muižas kungu māju, ko daļēji iznīcināja Pirmā Pasaules kara laikā, saglabājusies ēkas vidusdaļa. Pret ezeru vērsto pils fasādi sākotnēji rotāja joniska ordera portiks, kura pēdas rizalīta daļai pieplakušu puskolonnu veidā vēl tagad atrodamas celtnes atlikušajā daļā. Eklektisku pieskaņu ēkai piešķīra tās stilistikai neatbilstošo smaili apjumto jumtu lodziņu izbūves.
Līdz 2009. gadam Rindzelē darbojās narkomānu rehabilitācijas centrs.


Rindzeles muižas iebrauktuve 1906.jpg|Rindzeles muižas iebrauktuve (1906)
Rindzeles muiža pēc 1900.jpg|Rindzeles muižas kungu māja pie Rindzeles ezera (1906)
Rindzeles muiža 1906.jpg|Rindzeles muižas kungu māja (1906)


## Iedzīvotāji

### Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSP un OSP datiem.

## Atsauces
Pīsla

**Pīsla** (arī **Pisla**) ir Gaujas kreisā krasta pieteka Cēsu novadā.

Upes izteka ir Skujenes pagasta dienvidaustrumos. Tek ziemeļu virzienā, vidustecē pagriežoties uz ziemeļaustrumiem. Lielākā Pīslas pieteka ir Ozolkalna grāvis. Pie Lodes muižas Pīsla iztek cauri Pīslas ezeriņam un ietek Rijas ezerā, kam cauri tek Gauja.

Pīslu šķērso valsts autoceļš P3 (Garkalne—Alauksts), tās krastos nav lielāku apdzīvotu vietu.

## Atsauces
Rideļi

**Rideļi** ir apdzīvota vieta Tukuma novada Sēmes pagastā. Atrodas pagasta ziemeļaustrumos pie autoceļa V1435 22 km no pagasta centra Sēmes, 26 km no novada centra Tukuma un 92 km no Rīgas. Apdzīvotā vieta veidojusies ap bijušās Rideļu muižas (*Riddelsdorf*) centru.

## Atsauces
Jans Pjotrs Sapjeha

**Jans Pjotrs Sapjeha** (, , ; dzimis 1569. gadā, miris ) bija Polijas—Lietuvas valsts un militārs darbinieks no Sapjehu dzimtas. Usvjatu stārasts no 1600. gada, karaļa rotmistrs no 1605. gada. Viens no Viltusdmitrija II un Marinas Mnišekas tuvākajiem līdzgaitniekiem Krievijā.

## Dzīvesgājums
Dzimis Kijivas kastelāna Pāvela Sapjehas ģimenē. Studēja Viļņā un Padujā.

No 1608. gada karoja Krievijā pie Trejādības-Sergija lauras, Dmitrovas, Kalugas, Aleksandrovas.
Viens no poļu-lietuviešu komandieriem Poļu—zviedru kara (1600—1629) pirmajā posmā. 1601. gada 7. janvārī cīnījās pie Cēsīm. 1601. gada 29. jūnijā Kokneses kaujā, 1603. gada 5. martā pie Rakveres, 1603. gada 13. aprīlī piedalījās Tērbatas ieņemšanā. Salaspils kaujas laikā 1605. gada 27. septembrī komandēja lietuviešu karaspēka labo flangu, uzvarēja zviedru ģenerāļa Lindersona karaspēka vienību.

1608. gadā pierunāja Viltusdmitrija I atraitni Marinu Mņišeku pasludināt, ka Viltusdmitrijs II ir viņas vīrs. Pēc uzvaras Perejaslavas kaujā Jans Pjotrs Sapjeha kļuva par Viltusdmitrija II karaspēka hetmani.

Miris 1611. gadā no slimības pēc Maskavas kremļa ieņemšanas.

## Memuāri
* *Dzieje Marsa krwawego i sprawy odważne, rycerskie przez Wielmożnego Pana Jego Mości Pana Jana Piotra Sapiehę starostę uświadzkiego w monarchii moskiewskiej od roku 1608 do roku 1612 sławnie odprawowane*.

## Atsauces

## Ārējās saites
Štorkova (Marka)

**Štorkova (Marka)** (, ) ir pilsēta Vācijā, Brandenburgā, Oderas-Šprē apriņķī uz dienvidaustrumiem no Berlīnes.

## Vēsture
Apdzīvotā vieta pirmoreiz rakstos minēta 1209. gadā. Pēc Otrā pasaules kara - VDR pilsēta, līdz 1990. gadā iekļāvās apvienotajā Vācijā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Vīģebi

**Vīģebi** ir apdzīvota vieta Cēsu novada Kaives pagastā. Atrodas pagasta centrālajā daļā 2,9 km no pagasta centra Kaives, 12,5 km no Vecpiebalgas un 115,2 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atrodas netālu no valsts autoceļa V307 (Vecpiebalga–Skujene).

## Atsauces
Risene

**Risene** (arī **Dzērvīte**, **Rīsene**) ir Ogres labā krasta pieteka Cēsu novadā.

Izteka - uz dienvidrietumiem no Kaives. Tek dienvidaustrumu virzienā. Lielākās pietekas - Asiņupe, Gravkalnu strauts. Caurtek Leimaņu ezeru un Leimaņu dzirnavezeru. Ietek Ogrē pie Raušiem.

Riseni trīsreiz šķērso valsts autoceļš V309 (Vecpiebalga–Skujene), tās krastos atrodas Zilaiskalns, Lūķēni, Rauši.

## Atsauces
Zvaguļi

**Zvaguļi** ir apdzīvota vieta Cēsu novada Kaives pagastā. Atrodas pagasta rietumu daļā 5,9 km no pagasta centra Kaives, 22,6 km no Vecpiebalgas un 112,8 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atrodas nomaļus no valsts autoceļiem.

## Atsauces
Zilaiskalns (Kaives pagasts)

**Zilaiskalns** ir apdzīvota vieta Cēsu novada Kaives pagastā. Atrodas pagasta centrālajā daļā 2,1 km no pagasta centra Kaives, 15,6 km no Vecpiebalgas un 114,4 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa V309 (Katrīna–Leimaņi–Kaive–Aprāni), netālu no Risenes upes.

## Atsauces
Konrāds III

**Konrāds III** (; dzimis 1093. gadā, miris ) bija pirmais Hoenštaufenu dinastijas Vācijas karalis no 1138. līdz 1152. gadam.

Pēc Heinriha V nāves izvirzījās opozīcijā jaunajam karalim Lotāram III, kas uzlūkojams kā gvelfu un gibelīnu cīņu sākums. 1127. gada 18. decembrī Švābijas un Frankonijas augstmaņi izvirzīja Konrādu par pretkarali Lotāram III, tomēr, negūdams atbalstu, Konrāds III bija spiests salabt ar Lotāru.

Pēc Lotāra nāves tika ievēlēts par Vācijas karali un 1138. gada 13. martā kronējās Āhenes katedrālē. Iesaistījās Svētās Romas impērijas savstarpējās cīņās, samazinot Velfu dinastijas ietekmi un īpašumus. Iejaucās arī Bohēmijas un Polijas iekšpolitikā.

Kopā ar Francijas karali Luiju VII devās Otrajā Krusta karā, kur 1147. gada 25. oktobrī Anatolijā cieta sakāvi Durilejas kaujā no Rumas sultāna karaspēka. Pēc tam devās uz Palestīnu pa jūru. Krusta kara laikā neveiksmīgi cīnījās Damaskas aplenkuma laikā.

Miris 1152. gadā Bambergā. Tā kā realizēja Romas pāvestam naidīgu politiku, nekad netika kronēts Romā. Uz nāves gultas divu liecinieku klātbūtnē esot nodevis valdīšanas grožus nevis savam mazgadīgajam dēlam, bet līdzgaitniekam un brāļadēlam Frīdriham I.

## Ārējās saites
Rjasofors

thumb|Pareizticīgo mūks rjasā un kamilavkā
**Rjasofors** () ir zemākā mūku hierarhijas pakāpe pareizticīgo baznīcā. Grieķijā rjasoforus nepieskaita pie mūkiem, tie tiek uzskatīti par paklausībniekiem, iesācējiem, kas vēl tikai gatavojas garīgajai kalpošanai.

Rjasofora apģērba elementi ir rjasa — melns garīdznieka virstērps, kas sniedzas līdz papēžiem, kamilavka (melnas krāsas galvassega, kas augšdaļā paplašināta) un lūgšanu krelles.

Mūsdienās Krievijas pareizticīgo baznīcās un vīriešu klosteros rjasoforus bieži dēvē par inokiem. Vārds "inoks" ir analoģisks sengrieķu vārdam *μοναχός*. Rjasofors jeb inoks ir mūks iesācējs.

No paklausībnieka (*послушник*) rjasofors atšķiras ar to, ka viņam tiek dots jauns vārds.

Daudzas mūķenes pēc kļūšanas par rjasoforēm necenšas iegūt augstākas mūku hierarhijas pakāpes un visu savu dzīvi klosterī pavada šajā pakāpē.
## Atsauces
Sārcene (Šķēdes pagasts)

**Sārcene** ir apdzīvota vieta Saldus novada Šķēdes pagastā. Atrodas pagasta ziemeļaustrumos Sārcenes upītes krastos 12,5 km no pagasta centra Šķēdes, 34 km no novada centra Saldus un 114 km no Rīgas. Apdzīvotā vieta veidojusies ap bijušās Sārcenes muižas (*Sahrzen*) centru. No 1945. līdz 1954. gadam Sārcenes ciema padomes centrs.

## Atsauces
Sahrzen

***Sahrzen*** var būt šādu apdzīvoto vietu vai bijušo muižu vāciskais nosaukums:
* Sārcene Laidzes pagastā
* Sārcene Šķēdes pagastā
Zutēni

**Zutēni** var būt:
* Zutēni — apdzīvota vieta Bebru pagastā
* Zutēni — apdzīvota vieta Šķēdes pagastā
Ķinguti

**Ķinguti**, agrāk arī **Kroķi**, ir apdzīvota vieta Saldus novada Šķēdes pagastā. Atrodas pagasta ziemeļrietumos autoceļu V1148 un V1297 krustojumā 7 km no pagasta centra Šķēdes, 32 km no novada centra Saldus un 131 km no Rīgas. Apdzīvotā vieta izveidojusies ap bijušās Ķingutu pusmuižas (*Kingut*) centru.

## Atsauces
Vidzeri

**Vidzeri** ir apdzīvota vieta Saldus novada Šķēdes pagastā. Atrodas pagasta vidusdaļā Grauzdupes krastā 3 km no pagasta centra Šķēdes, 28 km no novada centra Saldus un 131 km no Rīgas. Apdzīvotā vieta veidojusies kā Zutēnu muižas Vidzeru pusmuiža (*Widsern*).

## Atsauces
Zutēni (Šķēdes pagasts)

**Zutēni** (agrāk arī **Zuteni**, **Zuteņi**) ir apdzīvota vieta Saldus novada Šķēdes pagastā. Atrodas pagasta dienvidaustrumos pie autoceļa V1298 5,5 km no pagasta centra Šķēdes, 25 km no novada centra Saldus un 128 km no Rīgas. Apdzīvotā vieta veidojusies ap bijušās Zutēnu muižas (*Sutten*) centru.

Zutēnos dzimis vēsturnieks Oskars Štāfenhāgens (*Oskar Stavenhagen*, 1850-1930).

## Atsauces
Joahims Frīdrihs fon Mansfelds

**Grāfs Joahims Frīdrihs fon Mansfelds cu Forderorts** (; dzimis , miris ) bija vācu grāfs un Zviedrijas armijas ģenerālis.

Bija viens no Zviedrijas armijas komandieriem Poļu—zviedru kara (1600—1629) pirmajā posmā Livonijas teritorijā. Iestājās Zviedrijas karaļa Kārļa IX dienestā 1605. gadā un 11. septembrī piedalījās uzbrukumā Daugavgrīvas pilij. Salaspils kaujā komandēja zviedru labo flangu un tika ievainots. 1607. gadā ieņēma Paidi, 1608. gadā — Daugavgrīvu, Vilandi un Koknesi. Tomēr 1609. gada martā poļu karavadonis Jans Karols Hodkevičs sakāva Mansfeldu pie Rīgas, vasarā pie Pērnavas, bet 6. septembrī — Gaujas kaujā.
Berta Karlika

**Berta Karlika** (; dzimusi , mirusi ) bija austriešu fiziķe, pirmā sieviete, kas kļuva par Vīnes Universitātes profesori. Atklājusi 85. ķīmisko elementu astatu dabiskās sabrukšanas procesu produktos.

## Biogrāfija
Berta Karlika dzimusi 1904. gadā Vīnē, Austroungārijā. Sākumizglītību apguvusi mājās, iemācījusies franču, angļu un nīderlandiešu valodu, kā arī klavierspēli. No 1919. līdz 1923. gadam mācījusies ģimnāzijā, pēc tam 1927. gadā pabeigusi Vīnes Universitāti (specialitātē fizika un matemātika).

Mācoties universitātē, iesaistījās zviedru fiziķa Hansa Petersona pētnieku grupā Rādija institūtā, strādāja ar scintilāciju skaitītāju. Pēc tam Karlika saņēma stipendiju mācībām no Starptautiskās federācijas sievietēm ar augstāko izglītību. Pēc zinātniskā grāda iegūšanas fizikā strādāja ģimnāzijā, kurā agrāk pati bija mācījusies.

## Zinātniskā darbība
1930. gadā Karlika sāka strādāt Viljama Henrija Brega vadītajā laboratorijā Londonā. Veica pētījumus kristalogrāfijā, izmantojot rentgendifraktometrijas metodes. Kopā ar vēl divām kolēģēm izveidoja sieviešu kristalogrāfijas zinātnieču grupu. Karlika apmeklēja Marijas Sklodovskas-Kirī Rādija institūtu Parīzē. Vēlāk savas dzīves laikā Karlika uzturēja zinātniskos sakarus un sarakstījās ar vairākām zinātniecēm sievietēm, tai skaitā ar pazīstamo austriešu fiziķi Līzi Meitneri.

1931. gadā Karlika sāka strādāt Rādija pētniecības institūtā Vīnē (*Institut für Radiumforschung*). No 1937. gada viņai tika atļauts lasīt lekcijas. Pamazām viņas karjera institūtā attīstījās.

Vienlaicīgi ar darbu institūtā Karlika pievienojās jūras ūdens pētniecības grupai, ko vadīja Hanss Petersons. Viņa nodarbojās ar jūras ūdens urāna piesārņojuma bioloģiskajiem jautājumiem.

Otrā pasaules kara laikā Karlika veica savus nozīmīgākos atklājumus. Viņa atrada 1940. gadā atklātā 85. ķīmiskā elementa astata klātbūtni dabiskās sabrukšanas procesu produktos. Par savu atklājumu  Karlika 1947. gadā saņēma Austrijas Zinātņu akadēmijas dibināto Haitingera balvu ķīmijā. 1954. gadā Karlika tika apbalvota ar Vilhelma Eksnera medaļu.

1945. gadā Karlika kļuva par Vīnes Rādija pētniecības institūta pagaidu direktori, bet no 1947. gada **—** par direktori. Šajā amatā viņa nostrādāja līdz 1974. gadam. 1950. gadā Karlika tika apstiprināta par Vīnes Universitātes asociēto profesori, bet 1956. gadā kļuva par pirmo sievieti Vīnes Universitātē, kas ieguvusi profesora vietu (*ordentliche Professur*). 1974. gadā Karlika devās pensijā, tomēr turpināja strādāt institūtā līdz savai nāvei 1990. gadā.
 
## Atsauces
Augusto Sesars Sandino

**Augusto Sesars Sandino** (, , dzimis  kā **Augusto Nikolass Kalderons Sandino** (*Augusto Nicolás Calderón Sandino*), miris ), plašāk pazīstams kā **Augusto Sandino** bija Nikaragvas partizānu kustības karavadonis, kas  no 1927. līdz 1934. gadam cīnījās pret Amerikas Savienoto Valstu īstenoto okupāciju.

ASV flote atradās Nikaragvā kopš 1912. gada. 1933. gadā Sandino noslēdza miera līgumu ar valdību, flote tika izvesta. ASV izveidoja Nikaragvas Nacionālo gvardi, militāro policiju, kuras mērķis bija nodrošināt ASV intereses Nikaragvā. Par tās vadītāju iecēla ASV valdībai uzticamo Anastasio Somosu Garsiju.  pēc vakariņām ar prezidentu Huanu Bautistu Sakasu Nacionālās gvardes karavīri pēc Somosas pavēles arestēja Sandino un divus viņa ģenerāļus, aizveda uz lidlauku un nogalināja. Sandino apglabāšanas vieta nav zināma. 1936. gadā Somosa kļuva par prezidentu un viņa ģimene, apspiežot pretiniekus ar Nacinonālo gvardi, valdīja līdz 1979. gadam, kad Sandino vārdā nosauktā partizānu kustība Sandīnistu nacionālās atbrīvošanas fronte (*Frente Sandinista de Liberación Nacional*) gāza diktatūru.

2010. gadā Nikaragvas  parlaments Sandino vienbalsīgi pasludināja par nacionālo varoni.

## Atsauces
Vecdreimaņi

**Vecdreimaņi** ir ciems Limbažu novada Alojas pagastā. Atrodas pagasta ziemeļu daļā 6 km no pagasta centra Alojas un 123 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa V120, Spaļupes krastā.

## Atsauces
Stābeģi

**Stābeģi** ir ciems Limbažu novada Alojas pagastā. Atrodas pagasta austrumu daļā 3 km no pagasta centra Alojas un 120 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atrodas netālu no Soģupes.

## Atsauces
Meldru iela (Jūrmala)

**Meldru iela** ir pagalma iela Jūrmalā, Valteru apkaimē. Meldru iela sākas krustojumā ar Gulbju ielu. Kopējais ielas garums ir 100 metri, tā ir klāta ar grants segumu. Meldru ielā satiksmes kustība norit vienā joslā. Ielā ir savrupmāju apbūve.

## Ielu savienojumi
Meldru iela ir savienota ar šādām ielām:
* Gulbju iela (T veida krustojums)

## Skatīt arī
* Valteri
Bānūži

**Bānūži** (agrāk **Kudliņu muiža**) ir apdzīvota vieta Cēsu novada Taurenes pagastā. Atrodas pagasta ziemeļrietumos 7,4 km no pagasta centra Taurenes, 29,3 km no novada centra Cēsīm un 113,3 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa V300 (Drusti–Dzērbene–Skujene).

## Atsauces
Brežģis

**Brežģis** (arī **Brežģa krogs**) ir apdzīvota vieta Cēsu novada Taurenes pagastā. Atrodas pagasta dienvidos 6,4 km no pagasta centra Taurenes, 39,8 km no novada centra Cēsīm un 120 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atrodas netālu no autoceļa P30 (Cēsis—Vecpiebalga—Madona).

Netālu atrodas 255,4 m v.j.l. augstais Brežģa kalns.

## Atsauces
Millroze

**Millroze** (, ) ir pilsēta Vācijā, Brandenburgā, Oderas-Šprē apriņķī 15 kilometrus uz dienvidrietumiem no Frankfurtes pie Oderas pie Oderas-Šprē kanāla, Grosermilrozerezera ziemeļu krastā. Daļa no pilsētas atrodas Šlaubetāles dabas parka (*Naturpark Schlaubetal*) teritorijā.

## Vēsture
Apdzīvotā vieta kā dzirnavas rakstos minēta 1275. gadā un tās darbojas vēl šodien. Pēc Otrā pasaules kara - VDR pilsēta, līdz 1990. gadā iekļāvās apvienotajā Vācijā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Andrēni

**Andrēni** ir apdzīvota vieta Cēsu novada Taurenes pagastā. Atrodas pagasta dienvidos 5,7 km no pagasta centra Taurenes, 38,5 km no novada centra Cēsīm un 119,4 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atrodas netālu no autoceļa P30 (Cēsis—Vecpiebalga—Madona), Gaujas upes labajā krastā.

## Atsauces
Brenkūzis (Taurenes pagasts)

**Brenkūzis** (arī **Brankūžu ezers**, **Brengūzis**, **Brengūžu ezers**, **Brenkūža ezers**, **Brenkūžu ezers**) ir subglaciāls caurteces ezers Cēsu novada Taurenes pagasta centrālajā daļā.

Dibens — dūņains. Ezeru caurtek Gaujas upe. Makrofīti — niedres, meldri, vilkvālītes, cirvenes, lēpes, peldošās un spožās glīvenes. Ezerā dzīvo līdakas, asari, raudas, plauži, līņi, karūsas, ruduļi, pliči un ķīši.

Ezera rietumos atrodas Lodesmuiža. Ezera ziemeļu krastā atrodas autoceļš V300 (Katrīna—Leimaņi—Kaive—Aprāni)

## Atsauces
Dabaru dīķi

**Dabaru dīķi** (arī **Dabaru dīķis**) ir mākslīga ūdenskrātuve Cēsu novada Taurenes pagasta centrālajā daļā uz rietumiem no Dabariem. 

## Atsauces
Brenkūžu ezers

**Brenkūžu ezers** var būt:
* Brenkūžu ezers — ūdenstilpe Katvaru pagastā
* Taurenes pagasta Brenkūža cits nosaukums
* Drustu pagasta Brengūža cits nosaukums
Grāvnieku dīķis

**Grāvnieku dīķis** (arī **Grāvnieku ezers**) ir dīķis Cēsu novada Taurenes pagasta ziemeļu daļā, netālu no autoceļa P30 (Cēsis—Vecpiebalga—Madona). 

## Atsauces