open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Deivids Harbors

**Deivids Kenets Herbors** (; dzimis ) ir amerikāņu aktieris.

Kļuvis atpazīstams, attēlojot Džima Hopera lomu *[[Netflix]]* zinātniskās fantastikas seriālā *[[Stranger Things]]* (2016—pašlaik), par ko viņš 2018. gadā saņēma ''Critics' Choice'' televīzijas balvu. Nominēts arī divām ''Emmy'' balvām un vienai Zelta globusa balvai.

Piedalījies tādās filmās kā "Kuprainais kalns" (2005), "Mierinājuma kvants" (2008), "Zaļais sirsenis" (2011), "Maiņas beigas" (2012), "Stabilizators" (2014), "Pastaiga starp kapakmeņiem" (2014), "Melnā mise" (2015), "Pašnāvnieku vienība" (2016), "Ellespuika" (2019), "Melnā atraitne" (2021), "Bez pēkšņām kustībām" (2021), "Nežēlīgā nakts" (*Violent Night*, 2022) un "Gran Turismo. No spēles līdz trasei" (2023).

## Ārējās saites
I'm Thinking of Ending Things

***I'm Thinking of Ending Things*** ir 2020. gada ASV sirreāla psiholoģiskā trillera filma, kuras režisors un scenārija autors ir Čārlijs Kaufmans. Filmā galvenās lomas atveido Džesijs Plemonss, Džesija Baklija, Toni Kolete un Deivids Tjūliss. Filma ir balstīta uz Īena Rīda 2016. gada romāna ar tādu pašu nosaukumu.

Filmas sižets ir par jaunu sievieti (Baklija), kura kopā ar savu draugu (Plemonss) dodas satikt viņas vecākus. Visas filmas garumā ir arī iekļauti kadri, kurā sētnieks dodas uz darbu, abiem stāstiem krustojoties filmas beigās.

*I'm Thinking of Ending Things* pirmizrāde notika  atsevišķos kinoteātros, savukārt  tā iznāca straumēšanas platformā *[[Netflix]]*.

## Atsauces

## Ārējās saites
Džesijs Plemonss

**Džesijs Lons Plemonss** (; dzimis ) ir amerikāņu aktieris.

Sava aktiera karjeru sācis jau bērnībā. No 2006. līdz 2011. gadam filmējies *[[NBC]]* seriālā "Visu uzvarai". Piedalījies arī seriāla "Pārkāpt robežu" (2012–2013) 5. sezonā un tā turpinājumā, filmā *[[El Camino: A Breaking Bad Movie]]* (2019). Par savu lomu seriāla "Fārgo" (2015) 2. sezonā, Plemonss tika nominēts ''Emmy'' balvai un saņēma ''Critics' Choice'' televīzijas balvu. Ticis vēlreiz nominēts *Emmy* balvai par lomu *[[Netflix]]* seriālā *[[Black Mirror]]* (2017).

Attēlojis vairākas otrā plāna lomas filmās "Pavēlnieks" (2012), *[[The Homesman]]* (2014), "Melnā mise" (2015), "Spiegu tilts" (2015), "Barijs Sīls: Īstens amerikānis" (2017), "Spēļu nakts" (2018), "Vara" (2018), "Īrs" (2019),"Brieža ragi" (2021), "Jūda un Melnais Mesija" (2021), "Džungļu kruīzs" (2021), "Suņa spēks" (2021) un "Ziedu mēness slepkavas" (2023). Attēlojis galvenās lomas filmās *[[Other People]]* (2016), *[[I'm Thinking of Ending Things]]* (2020), *[[Windfall]]* (2022) un "Bugonija" (2025). Par lomu filmā "Suņa spēks", viņš tika nominēts Amerikas Kinoakadēmijas balvai kategorijā "Labākais aktieris". Saņēmis Kannu kinofestivāla labākā aktiera balvu par lomu Jorga Lantima komēdijdrāmā "Laipnības veidi" (2024).

## Filmogrāfija

## Ārējās saites
Tura (Evenkija)

**Tura** (, ) ir ciemats Krasnojarskas novadā Krievijas Federācijā. Evenku rajona administratīvais centrs, līdz 2007. gadam Evenku autonomā apvidus administratīvais centrs. Izvietojies pie Kočečumas upes ietekas Ņižņaja Tunguskā. Ar citām apdzīvotām vietām ciemats savienots tikai ar ūdens vai gaisa transportu.

## Vēsture
Līdz 2024. gadam tagadējās Turas vietā atradās evenku mednieku apmetne un vienīgā apvidus tirgoņa veikals. 1924. gada 5. martā tika izveidots iezemiešu pagasts un par tā centru nozīmēta Tura. Oficiāli par Turas dibināšanas gadu uzskata 1927. gadu, kad Turā izveidoja kultūras bāzi, kur uzbūvēja apvidū pirmo slimnīcu, skolu, pirti, bibliotēku un Iezemiešu namu. 1930. gadā Tura tika nozīmēta par jaunizveidotā Evenku nacionālā apvidus centru, bet 1938. gadā tai piešķirts pilsētciemata statuss. 20. gadsimta 2. pusē Turā bāzējās nozīmīga naftas izpētes ekspedīcija. 2011. gadā, četrus gadus pēc evenku autonomijas likvidēšanas, Turai atņēma pilsētciemata statusu. Ciemats atrodas applūdināšanas apdraudējuma zonā sakarā ar Evenku HES būvniecības plāniem.

Turā darbojas vidusskola, internātvidusskola, mākslas skola, medicīnas tehnikums, vairāki bērnudārzi, sporta komplekss, viesnīca, novadpētniecības muzejs, kultūras centrs, bibliotēka. 13 km no Turas atrodas Gornijas lidosta.

## Iedzīvotāji
Pēc iedzīvotāju skaita samazinājuma 1990. gados no maksimālā 7474 (1989), tas stabilizējies. Lielākā daļa iedzīvotāju ir krievi (59%), evenki (17%) un jakuti (4,5%).

## Atsauces

## Ārējās saites
Gardabani

**Gardabani** () ir pilsēta Gruzijas dienvidaustrumos, Lejaskartlijas mharē. Municipalitātes centrs. Pilsēta atrodas Kuras upes ielejā  no galvaspilsētas Tbilisi. Lielākā daļa pilsētas iedzīvotāju ir azerbaidžāņi (63%), gruzīni (30%) un asīrieši (2,5%).

## Vēsture
20. gadsimta sākumā pilsētas vietā bija azerbaidžāņu ciems **Karatapa** (ყარატაფა) vai **Karajazi** un asīriešu ciems Vasiļjevka. Karajazi kļuva par rajona centru un 1947. gadā tika pārdēvēta tagadējā vārdā par godu vēsturiskam Gruzijas novadam šajā teritorijā. 1967. gadā piešķirts pilsētas statuss. Pilsēta izvietojusies pie Azerbaidžānas robežas un saimniecība orientēta uz pārrobežu tirdzniecību. Gardabani atrodas Tbilisi siltumelektrostacija

## Atsauces

## Ārējās saites
Calka

**Calka** (, ) ir pilsēta Gruzijas dienvidaustrumos, Lejaskartlijas mharē. Municipalitātes centrs. Pilsēta atrodas Hrami upes krastos pie Calkas ūdenskrātuves  no galvaspilsētas Tbilisi. Lielākā daļa pilsētas iedzīvotāju ir gruzīni (82%), grieķi (14%) un azerbaidžāņi (2%).

## Vēsture
Calkas vietā bijusi **Adzani** (ეძანი) pilsēta un tā bija Trialeti novada garīgais un kultūras un administratīvais centrs; zināma kopš 6. gadsimta. 19. gadsimta otrajā pusē apvidū apmetās grieķu kolonisti un pārdēvēja pilsētu par **Barmaksisu** (ბარმაქსის, *Παρμακσίζ*) pēc dzimtā Parmaksisas ciemata pie Erzurumas. 1932. gadā pārdēvēta tagadējā vārdā. Līdz 1990. gadiem Calkā un Calkas rajonā 90% iedzīvotāju bija grieķi, un tā bija vienīgā vieta Padomju Savienībā, kur grieķi bija absolūtā vairākumā un grieķu valoda tika pasniegta skolā (kā svešvaloda). 1946. gadā uz Hrami upes uzbūvēja hidroelektrostaciju, applūdinot daļu vēsturiskās pilsētas. Netālu esošā Edzanas aiza ir populārs tūrisma objekts.

## Atsauces

## Ārējās saites
Tetrickaro

**Tetrickaro** () ir pilsēta Gruzijas dienvidaustrumos, Lejaskartlijas mharē. Municipalitātes centrs. Pilsēta atrodas Trialetas grēdas dienvidu nogāzē  no galvaspilsētas Tbilisi. Lielākā daļa pilsētas iedzīvotāju ir gruzīni (64%), armēņi (26%), krievi (4%), azerbaidžāņi (4%) un grieķi (2%).

## Vēsture
Agrākos laikos šajā vietā bijusi sena pilsēta **Garisi** (გარისი), kas nopostīta un pamesta 1121. gadā pēc kizilbašu iebrukuma. Pilsēta sāka atdzimt 19. gadsimta sākumā, kad šeit tika izvietots Krievijas armijas garnizons, nometināti azerbaidžāņu ieceļotāji, bet pēc dekabristu sacelšanās arī izsūtītie. Apmetni oficiāli dēvēja par **Belijkļuču** (*Белый Ключ* — ‘Baltais avots’). 1937. gadā ciematu pārdēvēja azerbaidžāņu nosaukumā par **Agbulagu** (აღბულაღი, *Ağbulaq*), bet 1940. gadā — tagadējā nosaukuma; abi šie nosaukumi tulkojumā tāpat nozīmē ‘Baltais avots’. Pilsētas statuss piešķirts 1966. gadā.

## Atsauces

## Ārējās saites
2023. gada Pasaules čempionāta hokejā 2. divīzija

**2023. gada Pasaules čempionāta hokejā 2. divīzija** bija hokeja sacensības, kas norisinājās Madridē un Stambulā. A grupas uzvarētāji iekļuva 1. divīzijas B grupā, bet B grupas uzvarētāji kvalificējās uz A grupu. 

## A grupa
* ^
* *
* *
* *†
* ^
* *

: * automātiski kvalificējas 2023. gada Pasaules hokeja čempionāta 2. divīzijas A grupā*
: *^ kvalificējas, uzvarot vai iegūstot 2. vietu 2022. gada Pasaules čempionātā hokejā 2. divīzijas B grupā*
: *<sup>†</sup> rīkotāji*

Pēc turnīra, Starptautiskā hokeja federācija anulēja Gruzijas rezultātu un pazemināja uz 2. divīzijas B grupu, ļaujot Islandei saglabāt vietu grupā.

*Visi laiki ir attēloti pēc vietējā laika ([[UTC+2]])*

## B grupa
* *
* ^†
* *
* ^
* *
* *

: * automātiski kvalificējas 2023. gada Pasaules hokeja čempionāta 2. divīzijas B grupā*
: *^ kvalificējas, uzvarot vai iegūstot 2. vietu 2023. gada Pasaules čempionāta hokejā 3. divīzijas A grupā*
: *<sup>†</sup> rīkotāji*

*Visi laiki ir attēloti pēc vietējā laika ([[UTC+3]])*

## Atsauces
Dmanisi

**Dmanisi** () ir pilsēta Gruzijas dienvidaustrumos, Lejaskartlijas mharē. Municipalitātes centrs. Pilsēta atrodas Dmani vulkāniskajā plato Mašaveri upes krastos  no galvaspilsētas Tbilisi. Lielākā daļa pilsētas iedzīvotāju ir gruzīni (81%), azerbaidžāņi (14%) un armēņi (2%).

## Vēsture
Sena apdzīvota vieta. 6.—8. gadsimtā bija bīskapa rezidence. Kā pilsēta minēta no 9. gadsimta un piederējusi arābiem. Uzplauka 12.—13. gadsimtā, kad caur pilsētu gāja karavānu ceļš uz austrumiem. Vēlākos laikos iekarojuši dažādi karaspēki, līdz 18. gadsimtā nopostīta. 19. gadsimta beigās Krievijas impērijas kartēs atzīmēta kā **Baškičetas** (*Башкичетъ*) ciems, ko dibinājuši no Krimas ieceļojušie duhobori. 1933. gadā Baškičeta kļūst par rajona centru. 1947. gadā pārdēvēta tagadējā vārdā, bet 1981. gadā piešķirts pilsētas statuss.

## Paleontoloģija
1991. gadā arheoloģiskajos izrakumos Dmanisi apkārtnē tika atrasti 1,8—1,7 miljonus gadu seni hominīdu kauli, ko nodēvēja par *Homo erectus georgicus*. Tās ir senākās datētās hominīdu fosilijas, kas atrastas ārpus Āfrikas. Šie arheoloģiskie izrakumi, kā arī citi netālie aizvēsturiskie dzīvnieku atradumi 2007. gadā iekļauta UNESCO Pasaules mantojuma kandidātu sarakstā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Dreimonds Grīns

**Dreimonds Džemals Grīns** (; dzimis  Mičiganas štatā) ir amerikāņu basketbolists, spēlē spēka uzbrucēja pozīcijā, ASV basketbola izlases dalībnieks. 2025. gadā pārstāv Nacionālās basketbola asociācijas (NBA) klubu Goldensteitas "Warriors", kurā aizvadījis visu profesionāļa karjeru. "Warriors" sastāvā kļuvis par četrkārtēju NBA čempionu, 4 reizes piedalījies NBA Visu zvaigžņu spēlē. Divu olimpisko zelta medaļu ieguvējs ar ASV izlasi.

## Karjera
Studējis Mičiganas štata Universitātē, kuras basketbola komandu pārstāvēja NCAA maksimāli iespējamās četras sezonas. 2012. gadā viņu Goldensteitas "Warriors" izraudzījās drafta otrajā kārtā ar kopējo 35. kārtas numuru. Komanda un spēlētājs noslēdza trīs gadu līgumu.

"Warriors" starta pieciniekā nostiprinājās sākot ar 2014.—2015. gada NBA sezonu, kad arī izcīnīja savu pirmo čempiontitulu. Šo sasniegumu izdevās atkārtot arī 2017., 2018. un 2022. gadā.

ASV izlases sastāvā uzvarējis  un .

## Atsauces

## Ārējās saites
Sēlijas ģerbonis

**Sēlijas vēsturiskās zemes ģerbonis** ir viens no pieciem oficiālajiem latviešu vēsturisko zemju  ģerboņiem. To pirmo reizi sabiedrībai prezentēja Valsts heraldikas komisija . Oficiāli apstiprināts .

## Heraldiskais apraksts
Sarkanā laukā pretēji pagriezts ejošs sudraba staltbriedis.

## Vēsture
Pirmo reizi Latvijas valsts vēsturē nacionālas nozīmes simbols tika izraudzīts, konsultējoties ar iedzīvotājiem. Vietējie iedzīvotāji un nevalstiskās organizācijas 2021. gada laikā iesniedza priekšlikumus ģerboņa simbolu izvēlei, ko vērtēja Valsts heraldikas komisija. Balstoties uz vēsturiskiem faktiem un iesniegtajiem iedzīvotāju priekšlikumiem, tika izstrādāts pilnīgi jauns ģerbonis. Ģerboņa attēla autors ir mākslinieks Edgars Sims.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Par Sēlijas ģerboņa simbolu apstiprināts staltbriedis
* Sēlijai izraudzīts ģerbonis ar sudraba staltbriedi
Gurjevska

**Gurjevska** var būt:
* Gurjevska — pilsēta Krievijā, Kaļiņingradas apgabalā;
* Gurjevska — pilsēta Krievijā, Kemerovas apgabalā.
Nebeidzamā dzeja

**"Nebeidzamā dzeja"** () ir 2016. gada Čīles un Francijas sirreāla autobiogrāfiskā drāmas filma, kuras režisors un scenārija autors ir Alehandro Hodorovskis. Filmā galvenās lomas atveido Brontiss Hodorovskis, Adans Hodorovskis un Pamela Floresa. "Nebeidzamā dzeja" ir turpinājums autobiogrāfiskajai filmai "Realitātes deja" (2013), kas fokusējās uz Hodorovska bērnību Tokopiljas pilsētā.

Filma attēlo Hodorovska pusaudžu gadus un pavadīto jaunību Santjago bohēmiskajā Matukavas apkaimē 40. gadu beigās un 50. gadu sākumā.

"Nebeidzamā dzeja" pirmizrāde notika  Kannu kinofestivālā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Rozes vārds (filma)

**"Rozes vārds"** () ir 1986. gada Itālijas, Rietumvācijas un Francijas vēsturiskā mistērijas filma, kuras režisors ir Žans Žaks Ano. Filmā galvenās lomas atveido Šons Konerijs, F. Marijs Ābrahams, Fjodors Šaļapins jaunākais, Viljams Hikijs, Maikls Lonsdeils, Rons Pērlmans, Kristians Sleiters un Valentina Vargasa. Filma ir balstīta uz Umberto Eko 1980. gada romāna ar tādu pašu nosaukumu.

Franciskāņu mūks Viljams no Baskervilas (Konerijs), kopā ar savu mācekli Adsu no Melkas (Sleiters), ierodas benediktīniešu klosterī ziemeļu Itālijā, kur viņi izmeklē vairākas noslēpumainas nāves.

"Rozes vārds" pirmizrāde notika . Filmu atšķirīgi vērtēja kritiķi, toties tā saņēma vairākas balvas. Konerijs saņēma BAFTA kino balvu kategorijā labākais aktieris un Cēzara balvu par labāko ārzemju filmu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Sieviešu tiesības

[thumbnail|upright=1.0|[Annija Kennija un Kristabela Pankhērsta cīnās par sieviešu vēlēšanu tiesībām]]
**Sieviešu tiesības** ir tiesības, kas tiek pieprasītas sievietēm un meitenēm visā pasaulē. Tas ir pamats sieviešu tiesību kustībai, kas radās 19. gadsimtā, un feminisma kustībām, kas radās 20. gadsimtā. Dažās valstīs sieviešu tiesības ir noteiktas ar likumu, tradīcijām un uzvedību, savukārt citās tās tiek apspiestas un ignorētas.

Sieviešu tiesības parasti ir saistītas ar jautājumiem par tiesībām būt brīvām no seksuālās vardarbības, balsot vēlēšanās, ieņemt amatus valsts iestādēs un institūcijās, slēgt juridiskus līgumus, saņemt taisnīgu atalgojumu par darbu, uz īpašumtiesībām un uz izglītību.

## Atsauces

## Ārējās saites
Rons Pērlmans

**Ronalds Pērlmans** (; dzimis ) ir amerikāņu aktieris.

Pazīstamākās Pērlmana lomas ir filmās *[[Quest for Fire]]* (1981), "Rozes vārds" (1986), *[[The City of Lost Children]]* (1995), "Svešie: Atdzimšana" (1997), "Ellespuika" (2004), "Ellespuika II: Zelta armija" (2008), "Draivs" (2011) un "13 grēki" (2014), kā arī ierunājis tēlu filmā "Transformeri: Nezvēru laikmets" (2023). Par lomu televīzijas seriālā "Skaistule un briesmonis" (*Beauty and the Beast*, 1987—1990) Pērlmans saņēma Zelta globusa balvu. Piedalījies arī seriālā "Anarhijas dēli" (*Sons of Anarchy*, 2008—2013).

Vairākkārt sadarbojies ar "Ellespuika" režisoru Giljermo del Toro, piedaloties viņa filmās *[[Cronos]]* (1993), "Asmens II" (2002), "Pacific Rim: Uzbrukums Zemei" (*Pacific Rim*, 2013) un "Murgu aleja" (2021).

## Ārējās saites
Klaudio Džentile

**Klaudio Džentile** (, dzimis ) ir Itālijas futbola treneris un bijušais futbolists, spēlēja aizsarga pozīcijā, bijis Itālijas futbola izlases dalībnieks.

Savu lielāko daļu spēlētāja karjeras pavadījis ''Juventus'' komandā, kur aizvadījis gandrīz 300 līgas mačus. Ar *Juventus* komandu izcīnījis sešus A sērijas titulus, divus Itālijas kausus, UEFA kausu un UEFA Kausu ieguvēju kausu.

Itālijas futbola izlases sastāvā spēlējis no 1975. līdz 1984. gadam. Ar izlasi uzvarējis 1982. gada FIFA Pasaules kausā. Piedalījies arī 1978. gada FIFA Pasaules kausā un 1980. gada Eiropas čempionātā.

## Sasniegumi

### Spēlētāja karjera
**Juventus**

* Itālijas A sērija: 1974–75, 1976–77, 1977–78, 1980–81, 1981–82, 1983–84
* Itālijas kauss: 1978–79, 1982–83
* UEFA kauss: 1976–77
* UEFA Kausu ieguvēju kauss: 1983–84

**Itālija**

* FIFA Pasaules kauss: 1982

### Trenera karjera
**Itālijas U21 izlase**

* UEFA Eiropas U-21 čempionāts: 2004
* Vasaras olimpiskās spēles bronzas medaļa: 2004

## Ārējās saites
Samche-Džavahetija

**Samche-Džavahetija** () ir viena no Gruzijas mharēm. Izvietojusies valsts valsts dienvidos Mazā Kaukāza kalnos. Rietumos robežojas ar Adžāriju, ziemeļos — ar Guriju un Imeretiju, ziemeļaustrumos — ar Iekšējo Kartliju, austrumos — ar Lejaskartliju, dienvidos — ar Armēniju un Turciju. Lielākās pilsētas mharē ir Ahalcihe (administratīvais centrs), Bordžomi, Ahalkalaki, Ninocminda un Vale.

## Geogrāfija
Samches-Džavahetijas mhare ietver vēsturisko Gruzijas novadu Samches, Džavahetijas un Tori teritorijas. Aizņem Mazā Kaukāza kalnu daļu un priekškalnes un Meshetijas, Trialeti un Samsari grēdu daļas. Klimats ir kontinentāls.

## Atsauces

## Ārējās saites
Ahalkalaki

**Ahalkalaki** ( — ‘Jaunā pilsēta’, ) ir pilsēta Gruzijā, Samche-Džavahetijas mhares un Ahalkalaki municipalitātes centrs. Izvietojusies valsts dienvidos Mazā Kaukāza Džavahetijas plato starp Paravani un tās pieteku Murdžahetisckali  no valsts galvaspilsētas Tbilisi.

## Vēsture
Pilsēta dibināta 1064. gadā kā Džavahetijas novada politiskais centrs. 16. gadsimtā to iekaroja Osmaņu Impērija un vietējie gruzīni tika pievērsti islāmam. Pēc pilsētas pievienošanas Krievijai 19. gadsimta sākumā musulmaņi no pilsētas un tās apkārtnes tika izspiesti un to vietā apmetās armēņi no Osmaņu Impērijas. 1900. gadā pilsēta stipri cieta zemestrīcē. 

## Atsauces

## Ārējās saites
Ninocminda

**Ninocminda** ( — ‘Svētā Nino’, ) ir pilsēta Gruzijā, Samche-Džavahetijas mharē, Ninocmindas municipalitātes centrs. Izvietojusies valsts dienvidos Mazā Kaukāza Džavahetijas plato pie Hančali ezera  no valsts galvaspilsētas Tbilisi.

## Vēsture
Apdzīvoto vietu kā **Bogdanovkas** (ბოგდანოვკა, *Богдановка*) ciemu 1840. gados dibināja ieceļojušie duhobori. 19. gadsimta otrajā pusē lielākā daļa duhoboru izceļoja uz Kanādu, bet ciemā apmetās armēņi. 1961. gadā Bogdanovkai piešķīra pilsētciemata, bet 1983. gadā — pilsētas statusu. 1991. gadā pārdēvēta par godu kristiešu misionārei Svētajai Nino, kura 4. gadsimtā sludināja kristietību Ibērijā, kas rezultējās ar senās Gruzijas zemju kristianizāciju.

## Atsauces

## Ārējās saites
Vale

**Vale** () ir pilsēta Gruzijā, Samche-Džavahetijas mhares Ahalcihes municipalitātē. Izvietojusies valsts dienvidos Mazā Kaukāza nogāzē Pochovickali upes krastā  no valsts galvaspilsētas Tbilisi pie pašas Turcijas robežas.

## Vēsture
Vale kā ciems zināma kopš 10. gadsimta. Kā pilsēta sāka attīstīties 1940. gados sakarā ar brūnogļu ieguvi Ahalcihes atradnē. 1962. gadā piešķirts pilsētas statuss. No 1974. gada ogļu ieguve samazinājusies.

## Atsauces

## Ārējās saites
Jovanovičs

**Jovanovičs** (; sieviešu dzimtē Jovanoviča) ir izplatītākais serbu cilmes uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:

* Ivans Jovanovičs (*Иван Јовановић*; 1962) — serbu futbolists un treneris;
* Milans Jovanovičs (*Милан Јовановић*; 1981) — serbu futbolists;
* Žarko Jovanovičs (*|Жарко Јовановић*; 1925—1985) bija romu izcelsmes Serbijas mūziķis un komponists.
Argentīnas hokeja izlase

**Argentīnas hokeja izlase** ir komanda, kas pārstāv Argentīnu starptautiskajās hokeja spēlēs. Argentīnas hokeja izlase nekad nav piedalījusies Pasaules čempionātā, bet ir piedalījusies Panamerikas hokeja turnīrā, kur  labākais sniegums  ir izcīnītā trešā vieta 2017. gadā.

## Atsauces
 
## Ārējās saites

* Argentine Association of Ice and In-Line Hockey 
* Amerigol International Hockey Association
Sabīne Brauna

**Sabīne Brauna** (; dzimusi ) ir bijusī Vācijas vieglatlēte, kas specializējusies septiņcīņā.

## Biogrāfija
Tā kā viņai bija talanti vairākās disciplīnās, Sabīne Brauna startēja septiņcīņā un tur guva arī savus lielākos panākumus. Viņas starptautiskā karjera sākās 1983. gada augustā ar Eiropas junioru čempionātu, kurā viņa izcīnīja otro vietu.

1984. gadā viņa ieņēma sesto vietu XXIII vasaras olimpiskajās spēlēs Losandželosā. XXV vasaras olimpiskajās spēlēs Barselonā, viņa izcīnīja bronzas medaļu aiz ASV sportistes Džekijas Džoineres-Kērsijas, kura izcīnīja zeltu, un Apvienotās komandas pārstāves krievietes Irinas Belovas, kas izcīnīja sudrabu. Viņa ieguva 6649 punktus; viņas rezultāti disciplīnās bija 13,25 s — 1,94 m — 24,27 s — 6,02 m — 51,12 m — 2:14,35 min.

Pasaules čempionātos viņa izcīnīja zeltu 1991. un 1997. gadā un sudrabu 1993. gadā. Eiropas čempionātos viņa divas reizes izcīnīja zeltu, 1990. un pēc tam vēlreiz 1994. gadā, kā arī sudraba medaļu 2002. gadā.

*[[Hypo-Meeting]]* sacīkstēs 1992. gadā Gecisā viņa uzstādīja Vācijas rekordu 6985 punkti.

2002. gada rudenī viņa beidza savu sportistes karjeru.

## Atsauces

## Ārējās saites
Ustjordinskas Burjatu apvidus

**Ustjordinskas Burjatu apvidus** (, ) ir Krievijas Irkutskas apgabala administratīva vienība ar sevišķu statusu tā dienvidaustrumos. Izveidots 2008. gada 1. janvārī, likvidējot Ustjordinskas Burjatu autonomo apvidu kā federācijas subjektu un tā vietā izveidojot Irkutskas apgabala administratīvi teritoriālo vienību ar sevišķu statusu.

## Ģeogrāfija
Apvidus izvietojies Ļenas-Angaras plato uz rietumiem no Baikāla ezera. Apvidus teritorija ir anklāvs apgabala teritorijā. Galvenās upes ir Angaras pietekas Unga, Osa, Ida un Kuda. Raksturīgs krasi kontinentāls klimats ar aukstām un sausām ziemām un mēreni siltām un lietainām vasarām.

## Vēsture
1922. gadā Irkutskas guberņas dienviddaļā izveidoja Mongoļu-Burjatu autonomo apgabalu ar centru Irkutskā, kas veidojās no trijiem teritoriāli nodalītiem nogabaliem. 1923. gadā to iekļāva jaunizveidotajā Burjatu-Mongoļu APSR ar centru Verhņeudinskā. 1937. gadā, sadalot Austrumsibīrijas apgabalu Irkutskas un Čitas apgabalos, trīs Burjatu-Mongoļu APSR aimaki tika atdalīti un iekļauti Irkutskas apgabalā kā Ustjordinskas Burjatu-Mongoļu (no 1958. gada — Burjatu) nacionālais apvidus. 1978. gadā to reorganizēja par Ustjordinskas Burjatu autonomo apvidu. 1990. gadā tas kļuva par patstāvīgu Krievijas federācijas subjektu. 2006. gada 16. aprīlī notika referendums par Irkutskas apgabala un Ustjordinskas Burjatu autonomā apvidus apvienošanu vienā federācijas subjektā, kā rezultātā 2008. gada 1. janvārī autonomais apvidus tika likvidēts.

## Atsauces

## Ārējās saites
Ustjordinska

**Ustjordinska** (, ) ir ciemats Irkutskas apgabalā Krievijas Federācijā. Ustjordinskas Burjatu apvidus administratīvais centrs, līdz 2007. gadam Ustjordinskas Burjatu autonomā apvidus administratīvais centrs. Izvietojies apgabala dienvidrietumos Kudas upes krastos  no Irkutskas. Ciemata teritorijā Kudā ietek vairākas upītes, tajā skaitā Orda, no kuras cēlies ciemata nosaukums.

## Vēsture
Apdzīvotā vieta zināma kopš 19. gadsimta pirmās puses kā burjatu ciems Hudžira, vēlāk — Hargana vai Harhana. 20. gadsimta sākumā tas kļuva par Erihitbulagatas aimaka centru, bet pēc Ustjordinskas Burjatu-Mongoļu nacionālā apvidus izveidošanas 1937. gadā kļuva par tā centru un tika pārdēvēts par **Ustjordu** (*Усть-Орда*). 1941. gadā ciematam piešķirts pilsētciemata statuss, un tas tika pārdēvēts tagadējā vārdā. 1991. gadā pilsētciemats reorganizēts par lauku apdzīvoto vietu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Kvadrāts (filma)

**"Kvadrāts"** () ir 2017. gada Zviedrijas, Francijas, Vācijas un Dānijas kopražojuma komēdijdrāmas filma, kuras režisors un scenārija autors ir Rūbens Ēstlunds. Filmā galvenās lomas atveido Klāss Bangs, Elizabete Mosa, Dominiks Vests un Terijs Notarijs. Filma aizskar tādas tēmas kā vārda brīvība un politkorektums.

Prestiža Stokholmas mākslas muzeja galvenais kurators nokļūst gan profesionālajā, gan personiskajā krīzē, gatavojoties prezentēt pretrunīgi vērtētu eksponātu "Kvadrātu".

"Kvadrāts" pirmizrāde notika 2017. gada 70. Kannu kinofestivālā, kur tā guva pozitīvas kritiķu atsauksmes un saņēma Zelta palmas zaru. Ēstlunds kļuva par pirmo zviedru režisoru kopš Alfa Sjēberga 1951. gadā, kurš ir saņēmis šo balvu. Filma tika izrādīta arī 2017. gada Toronto Starptautiskajā kinofestivālā. Filma saņēma arī sešas Eiropas Kino balvas, tai skaitā balvu par labāko filmu un divas *[[Guldbaggen]]* balvas. Tā tika nominēta 90. Kinoakadēmijas balvai kategorijā "Labākā filma svešvalodā".

## Atsauces

## Ārējās saites
Dņestras limāns

**Dņestras limāns** () ir limāns Melnās jūras ziemeļrietumu piekrastē, Ukrainas Odesas apgabalā. Izveidojies Dņestras upes grīvā, tai applūstot. Limāns izstiepts 42,5 km garumā ziemeļrietumu-dienvidaustrumu virzienā; no jūras to norobežo 40—500 m plata Buhazas strēle. Notece jūrā pa 210 m plato Carehradas hirlu.

Limāna rietumu krastā atrodas Bilhorodas-Dņistrovskas pilsēta, austrumu — Ovidiopoles ciemats. Uz Buhazas strēles — vairāki piejūras kūrorti.

Ieteku jūrā šķērso dzelzceļa un autoceļa tilts, Krievijas 2022. gada iebrukuma laikā tas vairākkārt sabombardēts.

## Atsauces

## Ārējās saites
Mcheta-Mtianeti

**Mcheta-Mtianeti** () ir Gruzijas mhare valsts ziemeļaustrumos Lielā Kaukāza grēdā un tās dienvidu nogāzē. Tā ziemeļos robežojas ar Krieviju, austrumos — ar Kahetiju, dienvidos — ar Lejaskartliju un galvaspilsētu Tbilisi, dienvidrietumos — ar Iekšējo Kartliju. Mhares rietumu daļu kontrolē Krievijas atbalstītā separātiskā Dienvidosetija; tur izveidota Dienvidosetijas pagaidu administrācija. Lielākās pilsētas mharē ir Mcheta (administratīvais centrs) un Dušeti. Lielākā daļa iedzīvotāju ir gruzīni; pārstāvētas to etnogrāfiskās grupas kartlieši, kahetieši, pšavi, mohevi un hevsuri.

## Geogrāfija
Mhare ietver vēsturiskos Gruzijas novadus Erco-Tianeti, Mtiuleti, Hevi, Hevsureti, Pšaviju un Iekšējās Kartlijas austrumu daļu. Apvidus kalnains, galvenās grēdas ir Kartlijas grēda austrumos pie robežas ar Kahetiju. Lielā Kaukāza grēda šķērso mhares ziemeļu daļu; gandrīz visa Kazbegi un daļa Dušeti municipalitātes atrodas Lielā Kaukāza ziemeļu pusē. Lielākās upes ir Kūra ar pietekām Aragvi, Ksani un Iori, kā arī Tereka. Mharē atrodas Gruzijas galvenais ziemas kūrorts Gudauri.

## Atsauces

## Ārējās saites
Dušeti

**Dušeti** () ir pilsēta Gruzijā, Mchetas-Mtianeti mharē, Dušeti municipalitātes centrs. Izvietojusies valsts ziemeļaustrumos Lielā Kaukāza dienvidu priekškalnēs Dušetishevi upes krastos  no valsts galvaspilsētas Tbilisi.

## Vēsture
Vēstures avotos pirmoreiz minēta 1215. gadā. 17. gadsimtā Dušeti bija Aragvi dzimtas muižnieku rezidence; šajā laikā Dušeti tika iedibinātas gruzīnu kultūras un literatūras tradīcijas, šeit dzīvojuši un strādājuši vairāki nozīmīgi literāti. 1801. gadā tā ieguva pilsētas statusu, bet nākamajā gadā kļuva par apriņķa centru.

## Atsauces

## Ārējās saites
Dedoplisckaro

**Dedoplisckaro** ( — ‘Karalienes avots’) ir pilsēta Gruzijā, Kahetijas mharē, Dedoplisckaro municipalitātes centrs. Izvietojusies valsts austrumos Širakas stepē  no valsts galvaspilsētas Tbilisi.

## Vēsture
Apdzīvotā vieta zināma kopš 11. gadsimta, kad Gruzijas karalis Dāvids IV šeit izveidoja militāru priekšposteni. Leģenda vēsta, ka tas nosaukts par godu karalienei Tamarai. No 1803. gada šeit bija Krievijas dragūnu divīzijas štābs un to dēvēja par **Carskije Kolodci** (*Царские Колодцы* — ‘Cara akas’). 19. gadsimtā šeit sāka iegūt naftu; to ieguva līdz 1870. gadam. 1926. gadā apdzīvoto vietu pārdēvēja par **Citelckaro** (წითელწყარო — ‘Sarkanie avoti’). 1963. gadā Citelckaro piešķīra pilsētas statusu, bet 1991. gadā tā atguva vēsturisko nosaukumu.

## Atsauces

## Ārējās saites
1982. gada FIFA Pasaules kausa komandu sastāvi

Rakstā uzskaitīti visu 1982. gada FIFA Pasaules kausa dalībvalstu **komandu sastāvi.**

## 1. grupa

### 
Treneris: Enco Bearcots

### 
Treneris:  Žans Vensāns

### 
Treneris:  Tims

### 
Treneris: Antonijs Pehničeks

## 2. grupa

### 
Treneri: Mahidins Halefs un Rašids Mehlufi

### 
Treneri: Fēlikss Lacke un Georgs Šmits

### 
Treneris: Luiss Santibanjess

### 
Treneris: Jups Dervals

## 3. grupa

### 
Treneris: Sesars Luiss Menoti

### 
Treneris: Gijs Tiss

### 
Treneris: Maurisio Rodrigess

### 
Treneris: Kālmāns Mēseli

## 4. grupa

### 
Treneris: Rons Grīnvuds

### 
Treneris: Jozefs Venglošs

### 
Treneris: Mišels Idalgo

### 
Treneris:  Karlušs Albertu Parreira

## 5. grupa

### 
Treneris: Miļans Miļaničs

### 
Treneris: Hosē de la Pass Errera

### 
Treneris:  Hosē Santamarija

### 
Treneris: Billijs Bingems

## 6. grupa

### 
Treneris: Tele Santana

### 
Treneris:  Džons Ešeds

### 
Treneris: Konstantīns Beskovs

### 
Treneris: Džoks Steins

## Ārējās saites

* Oficiālā mājaslapa
Džankarlo Antonjoni

**Džankarlo Antonjoni** (, dzimis ) ir bijušais Itālijas futbolists, spēlēja pussarga pozīcijā, bijis Itālijas futbola izlases dalībnieks.

Spēlējis uzbrūkošā pussarga pozīcijā, Antonjoni tiek uzskatīs par vienu no visu laiku labākajiem itāļu spēlētājiem šajā pozīcijā. Lielu daļu karjeras pavadījis Itālijas komandā *[[ACF Fiorentina]]*, kur viņš kopumā aizvadīja 429 mačus. 1975. gadā izcīnījis Itālijas kausu.

Itālijas futbola izlases sastāvā spēlējis no 1974. līdz 1983. gadam. Ar izlasi uzvarējis 1982. gada FIFA Pasaules kausā. Piedalījies arī 1978. gada FIFA Pasaules kausā un 1980. gada Eiropas čempionātā.

## Sasniegumi
**Fiorentina**

* Itālijas kauss: 1974–75

**Itālija**

* FIFA Pasaules kauss: 1982

## Atsauces

## Ārējās saites
Zeja

**Zeja** var būt:
* Zeja — upe Krievijā
* Zeja — pilsēta Krievijā
* Zainskas pilsētas tatāru nosaukums
Mirušie nemirst

**"Mirušie nemirst"** () ir 2019. gada ASV šausmu kinokomēdija, kuras režisors un scenārija autors ir Džims Džārmušs. Filmā galvenās lomas attēlo Bills Marijs, Ādams Draivers, Tilda Svintone, Kloē Seviņī, Stīvs Bušemi, Denijs Glovers, Keilebs Lendrijs Džounss, Rozija Peresa, Igijs Pops, Sāra Draivere, RZA, Kerola Keina, Selīna Gomesa un Toms Veitss.

Filma stāsta par mazas un mierīgas pilsētas policistiem, kuri cīnās pret pēkšņu zombiju invāziju.

"Mirušie nemirst" pirmizrāde notika  72. Kannu kinofestivālā, kur tā bija festivāla atklāšanas filma. Filma saņēma atšķirīgus kritiķu vērtējumus un nopelnīja 15,3 miljonus ASV dolāru.

## Atsauces

## Ārējās saites
Manhatana (filma)

**"Manhatana"** () ir 1979. gada ASV romantiskā kinokomēdija, kuras režisors un scenārija autors ir Vudijs Allens. Filmā galvenās lomas atveido Vudijs Allens, Daiena Kītone, Maikls Mērfijs, Meriela Hemingveja, Merila Strīpa un Anna Bairina.

Filma ir par divreiz šķīrušos, 42 gadus vecu televīzijas seriālu scenāristu, kurš satiekas ar 17 gadus vecu meiteni, bet iemīlas sava labākā drauga mīļākajā.

"Manhatana" pirmizrāde notika . Tā ir filma Allena filma, kas ir filmēta melnbalta. Tajā skan Džordža Gēršvina mūzika, tostarp skaņdarbs *[[Rhapsody in Blue]]*, kas iedvesmoja filmu. Filma saņēma augstu kritiķu novērtējumu, tā tika nominēta divām Amerikas Kinoakadēmijas balvām kategorijās "Labākā aktrise otrā plāna lomā" (Hemingveja) un "Labākais oriģinālscenārijs". Filma Ziemeļamerikā nopelnīja 39.9 miljonus ASV dolārus., kas padara "Manhatanu" par otru pelnošāko Vudija Allena filmu. Filma tika iekļauta Amerikas Kinoinstitūta 100 smieklīgāko filmu saraksta 46. vietā. 2001. gadā filma tika iekļauta ASV Kongresa bibliotēkas Nacionālajā kino reģistrā kā "kulturāli, vēsturiski vai estētiski nozīmīga filma".

## Atsauces

## Ārējās saites
Roberto Betega

**Roberto Betega** (, dzimis ) ir bijušais Itālijas futbolists, spēlēja uzbrucēja pozīcijā, bijis Itālijas futbola izlases dalībnieks.

Betega bija ražīgs un atlētisks spēlētājs, galvenokārt pazīstams no spēles savas dzimtās pilsētas komandā ''Juventus'', kur viņš izcīnīja vairākus titulus un kļuva par vienu no izcilākajiem itāļu futbolistiem, pateicoties savam spēkam, prasmēm, vārtu gūšanas spējām un radošumam. 1979–80. gada sezonā kļuvis par Itālijas A sērijas labāko vārtu guvēju.

Itālijas futbola izlases sastāvā spēlējis no 1975. līdz 1983. gadam. Piedalījies 1978. gada FIFA Pasaules kausā un 1980. gada Eiropas čempionātā.

## Sasniegumi
**Juventus**

* Itālijas A sērija: 1971–72, 1972–73, 1974–75, 1976–77, 1977–78, 1980–81, 1981–82
* Itālijas kauss: 1978–79
* UEFA kauss: 1976–77

**Varese**

* Itālijas B sērija: 1969–70

**Individuālie sasniegumi**

* Itālijas A sērijas labākais vārtu guvējs: 1979–80
* Itālijas B sērijas labākais vārtu guvējs: 1969–70

## Atsauces

## Ārējās saites
Franko Kauzio

**Franko Kauzio** (, dzimis ) ir bijušais Itālijas futbolists, spēlēja malējā uzbrucēja pozīcijā, bijis Itālijas futbola izlases dalībnieks.

Savas karjeras veiksmīgāko posmu aizvadījis *[[Juventus FC]]* komandā, ar ko viņš izcīnīja sešus Itālijas A sērijas čempionu titulus.

Itālijas futbola izlases sastāvā spēlējis no 1972. līdz 1983. gadam. Ar izlasi uzvarējis 1982. gada FIFA Pasaules kausā. Piedalījies arī 1974. un 1978. gada FIFA Pasaules kausā, kā arī 1980. gada Eiropas čempionātā.

## Sasniegumi
**Juventus**

* Itālijas A sērija: 1971—72, 1972—73, 1974—75, 1976—77, 1977—78, 1980—81
* Itālijas kauss: 1978—79
* UEFA kauss: 1976—77

**Itālija**

* FIFA Pasaules kauss: 1982

## Ārējās saites
Santiljana

**Karloss Alonso Gonsaless** (, dzimis ), pazīstams kā **Santiljana** (*Santillana*), ir bijušais Spānijas futbolists, spēlēja uzbrucēja pozīcijā, bijis Spānijas futbola izlases dalībnieks.

Gandrīz visu savu karjeru pavadījis Spānijas komandā ''Real Madrid'', kur 17 sezonu laikā viņš nospēlēja kopumā 643 mačus. Ar *Real Madrid* komandu izcīnījis deviņus *[[La Liga]]* titulus, četrus Spānijas Karaļa kausus un divus UEFA kausus.

Spānijas futbola izlases sastāvā spēlējis no 1975. līdz 1985. gadam. Piedalījies 1978. un 1982. gada FIFA Pasaules kausā, kā arī 1980. un 1984. gada Eiropas čempionātā.

## Sasniegumi
**Real Madrid**

* La Liga: 1971–72, 1974–75, 1975–76, 1977–78, 1978–79, 1979–80, 1985–86, 1986–87, 1987–88
* Spānijas Karaļa kauss: 1973–74, 1974–75, 1979–80, 1981–82
* Spānijas Līgas kauss: 1985
* UEFA kauss: 1984–85, 1985–86

## Ārējās saites
Makarova

**Makarova** var būt:

* Makarova — ciems Latgalē;
* Makarova — pilsēta Krievijā;
* Makarivas Ukrainā krieviskais nosaukums;
* Jekaterina Makarova.

## Skatīt arī
* Makarovs
Mehāniskais pārvads

thumb|Hipoidālais zobpārvads
**Mehāniskais pārvads** ir ierīce mehāniskās enerģijas pārvadīšanai un pārveidošanai, to var veidot sviras, zobrati, vītnes, atsperes un citi mehānismi. Mehānisko pārvadu piemēri:

* zobpārvads
* zobstieņa pārvads
* viļņpārvads
* hidrodinamiskais pārvads
* gliemežpārvads
* kardānpārvads
* skrūves—uzgriežņa pārvads
* planetārais pārvads
* siksnas pārvads
* ķēdes pārvads
* cikloidālais pārvads.
Progress MS-20

***Progress MS-20*** (***Прогресс МС-20***; SKS apzīmējums ***ISS-81P***) bija Krievijas automātisks *[[Progress-MS]]* sērijas kravas kosmosa kuģis, kas Starptautiskajā kosmosa stacijā (SKS) nogādāja kravu. Tas orbītā tika palaists 2022. gada 3. jūnijā. *Progress MS-20* darbību beidza 2023. gada 7. februārī.

## Krava
Kopējā kravas masa starta brīdī bija 2517 kg. Īpašajās tvertnēs ietilpa degviela (), saspiestas gāzes (slāpeklis) (), ūdens (). Hermētiskajā kravas telpā bija iekārtas stacijas apkalpošanai un zinātniskajiem pētījumiem, pārtikas preces, apģērbs, higiēnas, medicīnas preces. Kravā bija arī 3D printeris, 2 pavadoņi *[[JuZGU-55]]* (№ 11 un № 12) un 2 pavadoņi *[[Ciolkovskij-Rjazan]]* (№ 1 un № 2).

## Lidojuma gaita
*Progress MS-20* tika palaists  09:32:20 *[[Universālais koordinētais laiks|UTC]]* ar nesējraķeti *[[Sojuz-2.1a]]* no Baikonuras kosmodroma.

Saslēgšanās ar SKS automātiskā režīmā notika pēc diviem Zemes apriņķojumiem 13:02:03 *UTC* pie *[[Zvezda (SKS)|Zvezda]]* moduļa.

2023. gada 7. februārī 04:56:36 *UTC* *Progress MS-20* atvienojās no SKS. 08:04 *UTC* tika iedarbināts dzinējs bremzēšanas manevram. Kravas kuģis iegāja Zemes atmosfēras blīvajos slāņos un sadega. Nesadegušās daļas aptuveni 08:37 *UTC* iekrita Klusā okeāna dienvidu daļā.

## Stacijas orbītas paaugstināšanas manevri

## Atsauces

## Ārējās saites

* Progress MS-20 to dock at Zvezda Anatoly Zak
* Progress-MS 01 — 19 Gunter Dirk Krebs
Konseisau

**Konseisau** () ir portugāļu uzvārds. Cilvēki ar šādu uzvārdu:

* Fransišku Konseisau (*Francisco Conceição*; dzimis 2002. gadā) — Portugāles futbolists;
* Seržiu Konseisau (*Sérgio Conceição*; dzimis 1974. gadā) — Portugāles futbola treneris un bijušais futbolists.
Inmarsat-6 F1

***Inmarsat-6 F1*** jeb ***I-6 F1*** ir Apvienotajā Karalistē reģistrēta uzņēmuma *[[Inmarsat]]* sestās paaudzes sakaru pavadonis. Pavadonis tika palaists 2021. gada decembrī.

*Inmarsat-6 F1* izgatavoja Francijas uzņēmums *[[Airbus Defence and Space]]* uz platformas *[[Eurostar 3000EOR]]* bāzes. Tam ir L joslas (*ELERA*) un Ka joslas (*Global Xpress*) raiduztvērēji. L joslas antena ir 9 m diametrā. Jaunās paaudzes modulārais procesors nodrošina pilnīgu maršrutēšanas elastību līdz pat 8000 kanāliem un dinamisku jaudas sadali vairāk nekā 200 staru kūļiem L joslā. Ka joslas staru kūļi ir vadāmi pa visu Zemes disku, ar elastīgu kanālu sadalījumu staru kūlim.
Pavadonis ir apgādāts ar elektriskajiem raķešdzinējiem *SPT-140D*, ko izgatavoja Krievijas uzņēmums *OKB Fakel*.

## Lidojuma gaita
*Inmarsat-6 F1* tika palaists  15:32 *[[UTC]]* no Tanegašimas kosmosa centra *Yoshinobu* starta kompleksa (*LA-Y1*) ar nesējraķeti *[[H-IIA]] 204* (lidojums *F45*).

2022. gada 7. janvārī sākās orbītas paaugstināšanas posms, lai aptuveni 200 dienu laikā sasniegtu ģeostacionāro orbītu. 2023. gada sākumā plānota pavadoņa komerciāla izmantošana.

## Atsauces

## Ārējās saites
* I-6 F1 Inmarsat 
* Satellites  Inmarsat 
* Inmarsat-6 F1, 2 (GX 6A, 6B) Gunter Dirk Krebs 
* ''INMARSAT 6-F1'' orbītas parametri n2yo.com
Gžegožs Lato

**Gžegožs Boleslavs Lato** (, dzimis ) ir bijušais Polijas futbolists un futbola treneris, spēlēja uzbrucēja pozīcijā, bijis Polijas futbola izlases dalībnieks.

Lato ir viens no pazīstamākajiem poļu zelta paaudzes futbolistiem 70. un 80. gados. Ar Melecas "Stal" komandu divreiz uzvarējis *[[Ekstraklasa]]* turnīrā. Spēlējis arī Beļģijā un Meksikā.

Polijas futbola izlasi pārstāvējis no 1971. līdz 1984. gadam, kopumā nospēlējot 100 mačus un gūstot 45 vārtus. Ar izlasi ieguvis zelta medaļu 1972. gada vasaras olimpiskajās spēlēs. Lato bija 1974. gada FIFA Pasaules kausa labākais vārtu guvējs, esot vienīgais polis, kurš to ir sasniedzis. Piedalījies arī 1978. un 1982. gada FIFA Pasaules kausā, kā arī 1976. gada vasaras olimpiskajās spēlēs.

Pēc spēlētāja karjeras beigām kļuvis par treneri. Strādājis ASV, Polijā un Grieķijā.

Esot Demokrātiskās kreiso savienības biedrs, Lato no 2001. līdz 2005. gadam bijis Polijas senators no Žešovas reģiona.

No 2008. līdz 2012. gadam bijis Polijas Futbola asociācijas prezidents.

## Sasniegumi

### Spēlētāja karjera
**Melecas "Stal"**

* *[[Ekstraklasa]]*: 1973, 1976

**Atlante**

* CONCACAF Čempionu kauss: 1983

**Polija**

* Vasaras olimpiskās spēles zelta medaļa: 1972
* Vasaras olimpiskās spēles sudraba medaļa: 1976

**Individuālie sasniegumi**

* *Ekstraklasa* labākais vārtu guvējs: 1973, 1975
* FIFA Pasaules kausa labākais vārtu guvējs: 1974
* Polijas gada futbolists: 1977, 1981

## Ārējās saites
FC Petrow

***FC Petrow*** ir Latvijas telpu futbola komanda, kas dibināta 2012. gada 19. septembrī. Tās dibinātāji ir Latvijas telpu futbola un minifutbola entuziasti Mārtiņš Petrovs un Deniss Gaidukovs. *FC Petrow* piedalās gan Rīgas minifutbola čempionātā, gan Rīgas telpu futbola čempionātā un Latvijas Telpu futbola Virslīgā. *FC Petrow* ir divkārtējs Latvijas čempions telpu futbolā (2019/2020 un 2021/2022 sezonās), bijis sudraba un bronzas medaļu ieguvējs, uzvarējis Rīgas minifutbola čempionātā un ieguvis 2. vietu Latvijas minifutbola čempionātā. *FC Petrow* ir ieguvis Rīgas telpu futbola Kausu un ir uzvarējis Rīgas čempionātā telpu futbolā.

*FC Petrow* farmklubs ir *FC Inter Star*, kas ir uzvarējis gan Rīgas telpu futbola čempionātā, gan arī ieguvis godalogotas vietas Latvijas Telpu futbola 1. līgā.

## ''FC Petrow'' rezultāti

* 2012 3. vieta Rīgas minifutbola čempionāts 1.līga
* 2012/2013 8. vieta Rīgas telpu futbola 2.līga
* 2013/2014 1. vieta Rīgas Telpu futbola 2.līga
* 2014/2015 5. vieta Latvijas Telpu futbola Virslīgā
* 2015/2016 5. vieta Latvijas Telpu futbola Virslīgā
* 2016/2017 5. vieta Latvijas Telpu futbola Virslīgā
* 2017/2018 5. vieta Latvijas Telpu futbola Virslīgā
* 2018 3. vieta Rīgas minifutbola čempionātā
* 2018/2019 3. vieta Latvijas Telpu futbola Virslīgā
* 2019 Rīgas kausa ieguvēji telpu futbolā
* 2019 1. vieta Rīgas minifutbola čempionātā
* 2019/2020 1. vieta Latvijas Telpu futbola Virslīgā
* 2020 2. vieta Rīgas minifutbola čempionātā
* 2020/2021 2. vieta Latvijas Telpu futbola Virslīgā
* 2021/2022 1. vieta Latvijas Telpu futbola Virslīgā

## Atsauces
Iekšmērs

**Iekšmērs** ir mērlīdzeklis urbuma diametra mērīšanai. Tas var būt urbuma diametra kontroles līdzeklis, ar kuru nenosaka reālo izmēru, bet, izmantojot fiksētu caurejošo un necaurejošo izmēru, nosaka atbilstību noteiktajām robežnovirzēm, šim mērķim iekšmēru izmanto līdzās robežkalibra tapai lielu diametru urbumiem. Mikrometriskais iekšmērs jeb cauruļveida iekšējais mikrometrs ir mikrometrisks mērinstruments, kura mērījumu precizitāte ir tāda pati kā mikrometram. Atšķirībā no iekšējā mikrometra, mērījumos ar trubveida iekšējo mikrometru tiek ievērots Abes princips. Teleskopiskais jeb indikatora iekšmērs tiek izmantots kopā ar mērgalvu jeb indikatoru, noskaidrojot urbuma diametra novirzi no uzdotā nominālizmēra (Abes princips netiek ievērots). 
Attēls:Nutromer1.JPG|alt=|Mikrometriskais iekšmērs
Attēls:TelescopicGauges155-905.jpg|alt=|Teleskopiskie iekšmēri
Attēls:Mahr MarCator 810 A dial indicator.png|alt=|Apaļskalas mērgalva
Advance Australia Fair

***Advance Australia Fair*** ir Austrālijas valsts himna. To 1878. gadā sarakstīja skotu izcelsmes komponists Pīters Dods Makkormiks. 1974. gadā *Advance Australia Fair* pēc valsts mēroga aptaujas aizstāja *[[God Save the Queen]]* kā Austrālijas valsts himna. Tomēr *God Save the Queen* joprojām ir Austrālijas karaliskā himna.

## Vārdi

## Skatīt arī
* *[[Waltzing Matilda]]*, populāra krūmu balāde un patriotiska dziesma, kas tika ierosināta kā valsts himna
* *[[The Song of Australia]]*, patriotiska dziesma, kas bija ierosināta valsts himna, ko mūsdienās dzied reti
Honi

**Honi** () ir pilsēta Gruzijā, Imeretijas mharē, Honi municipalitātes centrs. Izvietojusies valsts rietumu daļā Kolhīdas zemienē  no valsts galvaspilsētas Tbilisi.

## Vēsture
Apdzīvotā vieta dibināta 6. vai 9. gadsimtā. Joprojām darbojošā Honi baznīca celta 11. gadsimtā. 1529. gadā Honi kļuva par bīskapijas centru. Strauji izauga 19. gadsimtā kā tabakas audzēšanas un tirdzniecības centrs, vēlāk arī zīda audzēšanas un pārstrādes centrs. 1921. gadā piešķirts pilsētas statuss. 1936. gadā pārdēvēta par **Culukidzi** (წულუკიძე) par godu Honi dzimušajasm gruzīnu revolucionāram Aleksandram Culukidzem. 1989. gadā pilsētai atgriezts vēsturiskais nosaukums.

## Atsauces

## Ārējās saites
Oleksandrs Petrakovs

**Oleksandrs Petrakovs** (; dzimis  Kijivā) ir ukraiņu futbola treneris un bijušais futbolists. Spēlējis aizsarga pozīcijā. Bijis Ukrainas un Armēnijas izlašu galvenais treneris.

## Futbolista karjera
Petrakovs ir Kijivas "Dinamo" jaunatnes futbola skolas audzēknis. Karjeras laikā pārstāvējis klubus Vinnicas "Lokomotiv", Kijivas SKA, Čerkasu "Dnipro", Rivnes "Avanhard" un Ņikopoles "Kolos". Aizvadījis 46 spēles PSRS 1. līgā, bet pārsvarā spēlējis PSRS 2. līgas komandās. 

## Trenera karjera
No 1991. līdz 1992. gadam bija amatieru komandas Ivankivas "Budivelnyk" treneris. Profesionālā trenera karjeru sāka Zaporižjas "Torpedo", kur no 1993. līdz 1994. gadam bija treneru kolektīvā kā asistents, bet vēlāk līdzīgā amatā strādāja Kijivas CSKA-2. 1998. gadā kļuva par CSKA-2 galveno treneri, komanda tajā laikā spēlēja Ukrainas Pirmajā līgā. Vēlāk viņš trenēja arī citus klubus Ukrainas otrajā pēc līmeņa līgā — Sumu "Spartak" un FK Vinnica. Pēc tam viņa tālākā karjera bija saistīta ar bērnu un jauniešu futbolu, vispirms viņš strādāja par treneri Kijivas "Dinamo" jauniešu akadēmijā, bet pēc tam RVUFK. 

No 2010. līdz 2021. gadam strādāja par galveno treneri dažādās Ukrainas jaunatnes izlasēs. 2019. gadā ar Ukrainas U-20 izlasi uzvarēja FIFA U-20 Pasaules kausā. 2021. gada augustā tika iecelts par Ukrainas futbola izlases galvenā trenera pienākumu izpildītāju. 2021. gada 17. novembrī tika oficiāli apstiprināts izlases galvenā trenera amatā. Viņa vadībā izlase ieguva 2. vietu 2022. gada FIFA Pasaules kausa kvalifikācijas grupā un kvalificējās izslēgšanas spēlēm, kur pirmajā spēlē pieveica Skotiju, bet tomēr izslēgšanas spēļu finālā zaudēja Velsai un neiekļuva Pasaules kausa finālturnīrā.  atstāja Ukrainas izlases galvenā trenera amatu. Tā paša gada 14. janvārī kļuva par Armēnijas izlases galveno treneri.  pēc zaudējuma UEFA Nāciju līgas spēlē Ziemeļmaķedonijai, pēc kura izlase zaudēja cerības uz pirmo vietu grupā, bija spiests amatu atstāt.

## Atsauces

## Ārējās saites
Diplakantīdas

**Diplakantīdas** (*Diplacanthidae*) ir klimatijveidīgo akantodu dzimta. Tās pārstāvji dzīvoja devona periodā, bija izplatīti Skotijā, Kanādā, Dienvidāfrikā u.c. Šīs dzimtas pārstāvji ir sastopami arī Latvijas devona nogulumos.

## Apraksts
Uz muguras atrodas divi spuru dzelkšņi, pie tam priekšējais muguras dzelksnis ir dziļi iegremdēts muskulatūrā un tam ir iekšējais skelets. Priekšējais muguras spuras dzelksnis ir garāks par aizmugurējo dzelksni.

Plecu joslā ir papildus (admediāno) dzelkšņu pāris. Skapulokorakoīds ir ar augstu lāpstveida serdi, kas stiepjas dorsāli sānu līnijas virzienā, un ar lielu ķīli ir sadalīts aizžaunu plātnītē un aizmugurējā plātnē. Dermālā plecu josla ir ar pāru priekšējām un pāru pinnālajām plātnēm. Pāru admediānie dzelkšņi un krūšu spuru dzelkšņi ir saauguši vai arī veido locītavu ar pinnālajām plātnēm. Priekšējās ventrālās plātnes ir saaugušas ar prokorakoīdiem. Prepektorālo dzelkšņu nav.

Uz vēdera ir starpdzelkšņu (priekšgurnu dzelkšņu) pāris. Muguras, krūšu un vēdera spuru dzelkšņi šķērsgriezumā ir dziļāki (garāki), nekā platāki. Dzelkšņiem ir viens galvenais pulpārais kanāls un vismaz viens papildus pulpārais kanāls.

Žaunu dobums ir klāts ar vienu žaunu vāku. Gan augšžokļi, gan apakšžokļi pārkaulojas no diviem centriem. Dermālās ornamentētās vaigu plātnes bez sensorā kanāla. Lielās cirkumorbitālās plātnes nepilnīgi aptver acu orbītu. Dzimtas pārstāvjiem ir *[[extramandibulare]]*. Uz apakšžokļa abās pusēs ir zems robusts okuzālais kauls. Zobu nav. Zvīņām ir *Acanthodes* veida mikrostruktūra. Zvīņu kronīši ornamentēti ar gareniskiem vai šķērseniskiem ķīļiem.

## Sistemātika
* dzimta: † **Diplacanthidae**
:* ģints: † *[[Diplacanthus]]*
:* ģints: † *[[Milesacanthus]]*
:* ģints: † *[[Ptychodictyon]]*
:* ģints: † *[[Rhadinacanthus]]*

(†) - izmirušu organismu grupa.

## Atsauces
Diplakanti

**Diplakanti** (*Diplacanthus*) ir klimatijveidīgo akantodu ģints. Tās pārstāvji dzīvoja devona periodā, bija izplatīti Skotijā, Kanādā, Dienvidāfrikā u.c. Šīs dzimtas pārstāvji ir sastopami arī Latvijas devona nogulumos. Diplakantu tipveida suga ir *[[Diplacanthus crassisimus]]*.

## Apraksts
Nelielas zivis ar nedaudz izliektu muguras līniju. Ķermeņa maksimālais augstums atrodas priekšējā muguras spuras dzelkšņa vietā, kas projicējas starp krūšu un vēdera spuru. Aizmugurējās muguras spuras dzelksnis projicējas pretī anālajam dzelksnim vai arī nedaudz pirms tā. Muguras, vēdera un anālā dzelkšņu peldplēves aiziet pilnībā vai gandrīz pilnībā līdz dzelkšņu galiem. Aste ir īsa un spēcīga. Cirkumorbitālais gredzens sastāv no vienas iegarenas un daudzām īsām plātnītēm. Plecu joslas ādas un endoskeleta elementus veido krūšu un admediānie dzelkšņi, skapulokorakoīds, prokorakoīds, pinnālās un priekšējās vēdera plātnes, savienotas ar locītavu vai saaugušas kopā vienotā struktūrā katrā ķermeņa pusē. Ārējie (krūšu) dzelkšņi ir daudz lielāki par iekšējiem (admediānajiem) dzelkšņiem. Dzelkšņi ornamentēti ar rupjām gareniskām ribiņām, vietām paugurainām. Krūšu spuru dzelkšņiem aizmugurējā malā ir sīku dzelksnīšu rinda.

### Zvīņas
Zvīņas pārsvarā ir sīkas. Gareniskie ķīlīši uz vainaga ir šauri, augsti un sadalīti ar dziļām vadziņām. Vainaga priekšējā daļā tie izvietoti radiāli vai vēdekļveidīgi. Aizmugurējā daļā bieži vien orientēti perpendikulāri vainagam. Parasti krasi izceļas daudz platākais un augstākais centrālais ķīlis. Kakliņš ir augsts, gluds vai ar izaugumiem sānu sieniņās. Pamats ir neliels un izliekts. Vainagu veido mezodentīns. Zvīņās ir kanālu tīkls, kas caur porām atveras augstu kakliņa aizmugurē. Pamatnes bezšūnu kaula audi ir caurausti ar lieliem, zarotiem kanāliem. Šarpeja šķiedra ir izteikti saskatāma. Radiālie kanāli virs pamatnes virsmas un augšupejošie kanāli kakliņā ir ar pārtraukumiem un atstarpēm.

## Sistemātika
*†*[[Diplacanthus acus|D. acus]]* Gess, 2001
*†*[[Diplacanthus crassisimus|D. crassisimus]]* Duff, 1842 (tipveida suga)
*†*D. gravis?* Valiukevičius, 1986
*†*D. kleesmentae?* Valiukevičius, 1988
*†*D. poltnigi?* Valiukevičius, 2003
*†*D. solidus?* Valiukevičius, 1986
*†*[[Diplacanthus tenuistriatus|D. tenuistriatus]]* Traquair, 1844

(†) - izmirušu organismu grupa.

## Atsauces