open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Staļvira Oršuša

**Staļvira Oršuša** (; dzimusi ) ir Krievijas brīvā stila cīkstone, trīskārtējā Eiropas čempione, Krievijas Nopelniem bagātā sporta meistare.

## Biogrāfija
Staļvira Oršuša ar cīņas sportu sāka nodarboties 2005. gadā 12 gadu vecumā dzimtajā Ulanudē (Burjatija), kur dzīvoja un mācījās Ulanudes 4. vidusskolā. Viņas pirmā trenere bija Viktorija Koževņikova. Valsts izlases dalībniece kopš 2014. gada.

2018. gadā finālā uzveicot Baltkrievijas sportisti Vanesu Kaladzinsku Staļvira Oršuša pirmo reizi kļuva par Eiropas čempioni.

2019. gada aprīlī viņa otro reizi izcīnīja Eiropas čempiones titulu, šoreiz finālā uzvarot Ukrainas sportisti Liliju Horišnu.

Staļvira 2019. gada vasarā kļuva par Minskā notikušo 2. Eiropas spēļu sieviešu brīvās cīņas bronzas medaļnieci. Tai pašā gadā no 14. līdz 22. septembrim Nursultanā (Kazahstāna) viņa piedalījās arī pasaules čempionātā, kur ieņēma 11. vietu.

2020. gada februārī Itālijas galvaspilsētā Romā svara kategorijā līdz 53 kg Staļvira cīņā par bronzas medaļu pārspēja sportisti no Polijas Katažinu Kravčiku un izcīnīja Eiropas čempionāta bronzas medaļu.

2021. gada aprīlī Polijas galvaspilsētā Varšavā notikušajā Eiropas čempionātā Staļvira Oršuša trešo reizi Eiropas čempionātos izcīnīja zelta medaļu. Finālā viņa uzveica Polijas sportisti Roksanu Zasinu.

## Apbalvojumi un pagodinājumi
* Krievijas Nopelniem bagātā sporta meistare (2020)

## Atsauces

## Ārējās saites
1964.—1965. gada Eiropas kausa sezona

**1964.—1965. gada Eiropas kausa sezona** bija Eiropas spēcīgākā futbola klubu turnīra 10. sezona. Sezona ilga no  līdz . Finālspēlē norisinājās *[[Sansiro]]* stadionā Milānā.

Par Eiropas kausa uzvarētājiem otro reizi pēc kārtas kļuva Itālijas klubs *[[Milānas "Internazionale"|Internazionale]]*, kas finālā uzvarēja Portugāles klubu ''Benfica'' ar rezultātu 1–0.

Šī bija pirmā reize, kad turnīrā piedalījās klubs no Islandes. Par turnīrā rezultatīvākajiem spēlētājiem dalīti kļuva Eusebiu un Žuzē Torešs no *[[Benfica]]*.

## Priekšsacīkšu kārta

|}

### Izslēgšanas spēles

|}

# *RSC Anderlecht kvalificējās tālāk, metot monētu*
# *Dukla Prague kvalificējās tālāk, metot monētu*

## Pirmā kārta

|}

## Ceturtdaļfināli

|}

### Izslēgšanas spēle

|}

# *Liverpool kvalificējās tālāk, metot monētu*

## Pusfināli

|}

## Fināls

## Atsauces

## Ārējās saites

* UEFA mājaslapa
З

thumbnail|235px|Lielais un mazais kirilicas burts З
**З** (**з**) ir kirilicas burts, sastopams visos alfabētos, kas balstīti uz kirilicu. Visbiežāk šis burts attēlo balsīgu alveolāru berzeni /z/ (latviešu valodā atbilst burtam Z). Šo burtu var izrunāt arī kā palatizēto /zʲ/, ja rakstībā pēc tā seko mīkstinājuma zīme ь vai kāds mīkstais patskanis. Mongoļu valodā izrunā kā nebalsīgu apikāli dentālu afrikatīva slēdzeni /t͡s/ (latviešu valodā atbilst burtam C). Burts З kirilicā ir radies no grieķu burta zēta (Ζ, ζ). Krievu un baltkrievu alfabētā burts з ir 9. burts pēc kārtas, bulgāru alfabētā — 8. burts, ukraiņu un maķedoniešu alfabētā — 10. burts.

## Ārējās saites
Mileștii Mici (vīna darītava)

thumb|250x250px| ''Mileștii Mici'' ir pasaules lielākie vīna pagrabi
thumb|250x250px| Vīna strūklaka pie ''Mileștii Mici''
***Mileștii Mici*** ir Moldovas vīna ražotājs, kas atrodas *[[Mileștii Mici]]* komūnā.

## Pagrabi
Valsts uzņēmums Kvalitatīvo vīnu rūpniecības komplekss "Milestii Mici" tika dibināts 1969. gadā, lai uzglabātu, saglabātu un nogatavinātu augstas kvalitātes vīnus.

Vietējās senās pazemes galerijas sasniedz Kišiņevas robežas. Galerijās esošais kaļķakmens uztur nemainīgu mitrumu (85–95%) un temperatūru () visa gada garumā. Jo ilgāk daži īpaši sarkanvīni tiek uzglabāti šādos ideālos apstākļos, jo vairāk tie tiek uzlaboti. Daži vīni pirms pārdošanas tiek turēti pagrabā vairākus gadu desmitus. Pagrabi stiepjas 200 kilometrus, no kuriem tikai 55 kilometri pašlaik tiek izmantoti.

2005. gada augustā *Mileștii Mici* tika reģistrēts Ginesa rekordu grāmatā kā lielākā vīna kolekcija pasaulē. Kopumā kompleksā ir gandrīz 2 miljoni pudeles. Vairāk nekā 70% uzglabāto vīnu ir sarkanie, 20% ir baltie un apmēram 10% deserta vīni. Šīs kolekcijas vērtīgākie eksemplāri, 480 eiro vērtībā pudele, tika ražoti 1973.–74. gados, tos tagad eksportē tikai uz Japānu.

Vīni no *Mileștii Mici* tiek eksportēti uz Zviedriju, Japānu, ASV, Lielbritāniju, Čehiju, Poliju, Grieķiju, Vāciju, Dāniju, Somiju un Ķīnu.

## Vīni
Uzglabātie šeit vīni ir izgatavoti no dažādu gadu kultūrām, sākot ar 1969. gadu. Vīnogas ietver *[[Pinot (vīnogas)|Pinot]], [[Trammeris|Traminer]], [[Muskats (vīnogas un vīns)|Muscat]], [[Riesling]], [[Dnestrovscoie]], [[Milestscoie]], [[Codru (vīns)|Codru]], [[Negru de Purcari]], [[Trandafirul Moldovei]], [[Auriu]]* un *[[Cahor-Ciumai]]*.

## Atsauces
 
## Ārējās saites

*
Calarasi Divin

[thumb|left|200px|Moldovas [divin (brendijs) "Baltais stārķis", trīs zvaigznes. *Călărași Divin SA*]]
***Călărași Divin SA*** ir viens no vecākajiem un nozīmīgākajiem vīna uzņēmumiem Moldovas Republikā. Tas tika izveidots uz spirta rūpnīcas pamata, kas tika uzcelta Kalarasi 1896. gadā. Uzņēmums specializējas galvenokārt stipro vīna alkoholisko dzērienu, galvenokārt konjaku/divina, ražošanā.

## Jauda
Uzņēmums ir viens no lielākajiem valstī, un tam ir šādas iespējas:

* Vīna destilātu ražošana — 60 tūkstoši bezūdens spirta
* Destilātu nogatavināšana — 250 tūkstoši daļu alkohola
* Divin produkcija — 100 tūkstoši daļu
* Brendija ražošana — 50 tūkstoši daļu
* Vīnu uzglabāšana, dzidrināšana un pildīšana pudelēs — 1,5 miljoni daļu gadā.

## Atsauces
Asconi

***Asconi*** vīna darītava ir uzņēmums, kas ražo vīna produktus Moldovas Republikā. Uzņēmumam pieder apmēram 400 ha vīnogulāju, kas atrodas netālu no Džamana ciema Novoannenskas rajona. Tur audzētās šķirnes ir *[[Merlots|Merlot]]*, *[[Cabernet Sauvignon|Cabernet-Sauvignon]]*, *[[Sauvignon Blanc]]*, *[[Šardonē|Chardonnay]]* un *[[Maskats Ottonels|Muscat Ottonel]]*.

## Atsauces
Betpakdala

**Betpakdala** () jeb **Ziemeļu Bada stepe** () ir tuksnesis Kazahstānas dienviddaļā, Žambilas, Karaghandi un Tirkestanas apgabalos. Fizioģeogrāfiski atrodas rietumos no Balhaša ezera, austrumos no Sarisu upes lejteces un dienvidrietumos no Šu upes lejteces, ziemeļos robežojoties ar Kazahu pauguraini.

## Ģeogrāfija

### Reljefs
Tuksnesis ir lēzens, viegli nolaidens un viļņots līdzenums, kura absolūtais augstums svārstās no 300 līdz 350 metriem ar slīpumu lejup uz dienvidrietumiem. Visaugstākais punkts ir dienvidaustrumos, kur Želtau augstienē Žambila kalns sasniedz 974 m augstumu. Teritorija ir praktiski neapdzīvota.

### Ģeoloģija
Devona periodā lielu daļu teritorijas noklāja izvirdumu magmatiskie ieži. Pēc vulkāniskā perioda beigām vēlajā devonā pār tiem sāka uzkrāties nogulumieži.

Betpakdalas rietumu daļa sastāv no klinšainiem mezozoja iežiem un horizontāli slāņainiem paleogēna sadrupinātiem iežiem (smiltīm, smilšakmeņa, māla un oļiem). Kalnainā austrumu reģiona struktūra ir Kazahu pauguraines Kaledonijas krokojuma turpinājums, un to veido vēlā paleozoja nogulumu, magmatisko un metamorfo iežu komplekss. Neraugoties uz sausumu, tuksnesī ir daudz seklu, bieži sāļu ezeru. Pazemes ūdeņi atrodas 2 līdz 30 m dziļumā, izplūdes vietās tie ir bagātīgi. Dominējošās augsnes ir brūnās un pelēkbrūnās tuksneša solončaku un soloncu. Betpakdalas rietumu reģions ir mālains tuksnesis; ieplakās takiri — izžuvušas ūdenstilpes ar saplaisājušu dibenu, un solončaki. Austrumos mālainais tuksnesis pāriet akmeņainā tuksnesī, ar gravām un slēgtām beznoteces ielejām.

### Klimats
Klimats ir krasi kontinentāls. Gada nokrišņu daudzums ir no 100 līdz 150 mm, no kuriem tikai 15% ir vasarā. Vasaras attiecīgi ir sausas un karstas; ziemas ir aukstas ar nelielu sniega kārtu, ne vairāk kā 15 cm. Vidējā temperatūra janvārī svārstās no -12 °C līdz -14 °C, bet jūlijā — no 24 °C līdz 26 °C.

### Bioloģija
Pavasaros un rudeņos, kad Betpakdalā sastopama zaļa zāle, to izmanto ganībām gan mājlopi, gan savvaļas dzīvnieki. Šurp zaļās zāles periodā migrē viena no lielākajām pasaules antilopju saigu populācijām, lai gan 2015. gada maijā notika epizootiska, visticamāk, pasterelozes epidēmija, kurā mira vairāk nekā 120 000 saigu — kas bija vairāk nekā trešdaļa pasaules populācijas un četras piektdaļas visu Bekpakdalas saigu. Tomēr šādas epidēmijas ir biežas Bekpakdalā un saigu populācija pēc tām līdz šim veiksmīgi atjaunojusies. Saigām Betpakdalā izveidots 25 000 km² liels zooloģiskais liegums. Tuksnesī pie Askazansora solončaka veikti paleontoloģiski izrakumi, atklājot neogēna faunas atliekas.

Pie Sarisu un Šu upju gultnēm aug saksaulu meži un krūmāji.

## Transports

Gar tuksneša malām ziemeļu—dienvidu virzienā ved divi ceļi, A17 Žezkazghana — Kizilorda un M36 Karaghandi — Almati, kā arī dzelzceļš no Karaghandi uz Šu (abi pēdējie gar Balhaša krastu).

## Atsauces

## Ārējās saites
Līza Murkovska

**Līza Ena Murkovska** (, dzimusi ) ir Amerikas Savienoto Valstu politiķe, pārstāv ASV Republikānisko partiju. Kopš 2002. gada ir ASV senatore, pārstāvot Aļaskas štatu. Pirms kļūšanas par ASV senatori Murkovska bija Aļaskas pārstāvju palātas deputāte, no 1999. gada līdz 2002. gadam pārstāvot Aļaskas štata 14. apgabalu.

Murkovska ir dzimusi Ketčikanā, Aļaskas štatā (toreiz Aļaskas teritorijā) Nensijas Goras un Frenka Murkovska ģimenē. Viņas tēva vecvecākiem bija poļu izcelsme.  1980. gadā Murkovska absolvēja  Džordžtaunas Universitāti, iegūstot bakalaura grādu ekonomikā. 1985. gadā viņa absolvēja Vilametes Universitāti, iegūstot doktora grādu jurisprudencē. Pēc universitātes absolvēšanas no 1987. gada līdz 1989. gadam Murkovska strādāja kā prokurore Ankoridžas apgabala tiesā. No 1989. līdz 1998. gadam viņa strādāja kā prokurore privātpraksē, Ankoridžā.

1998. gadā Murkovska tika ievēlēta Aļaskas Pārstāvju palātā, pārstāvot Aļaskas 14. apgabalu. 2002. gadā Murkovsku iecēla par ASV Senatori, pārstāvot Aļaskas štatu. Viņa ASV senatores amatā ir tikusi pārvēlēta 3 reizes: 2004. gadā, 2010. gadā un 2016. gadā. Viņa tiek uzskatīta par vienu no moderātu spārna ASV senatoriem.

Murkovska bija starp septiņiem republikāņu ASV senatoriem, kuri balsoja par Donalda Trampa notiesāšanu Donalda Trampa otrā impīčmenta prāvā, kurā Donalds Tramps tika apsūdzēts musināšanā uz dumpi saistībā ar 2021. gada uzbrukumu ASV Kapitolijam.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Senator Lisa Murkowski oficiālā ASV Senāta mājaslapa
Jetons Kelmendi

**Jetons Kelmendi** (, dzimis ) ir Kosovas dzejnieks, žurnālists, politikas analītiķis, kā arī profesors Prištinas Universitātē. Pirmo dzejoļu grāmatu *Shekulli i Premtimeve* izdeva 1999. gadā. Ir izdoti vēl vairāki dzejas krājumi, kā arī iesaistījies dramaturģijā un politikas analizēšanā.

## Ārējās saites
Aleksandrs Birznieks (diplomāts)

**Aleksandrs Heinrihs Birznieks** (1882—1951) bija latviešu skolotājs un diplomāts. Latvijas ģenerālkonsuls Ļeņingradā (1925—1930) un Dancigas brīvpilsētā.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1882. gada 19. novembrī Olainē lauksaimnieka Kriša Birznieka un viņa sievas Marijas ģimenē.
Mācījās Nikolaja ģimnāzijā, studēja Maskavas Universitātes vēstures un filoloģijas fakultātē, ko absolvēja 1910. gadā. Studentu korporācijas "Fraternitas Lettica" filistrs. Strādāja par skolotāju Ārensburgas pilsētas skolā Sāmsalā (1910), Luda Bērziņa ģimnāzijā Dubultos (1911) un privātģimnāzijā Gomeļā (1912), vēlāk Lodzas (1913), Lomžas valsts ģimnāzijā (1914), kas Pirmā pasaules kara laikā tika evakuēta uz Ribinskas, vēlāk uz Tambovas pilsētu Krievijā.

1920. gadā A. Birznieks atgriezās Latvijā. Ārlietu ministrs Zigfrīds Meierovics 1920. gada 15. decembrī viņu iecēla par pirmo sekretāru resora austrumu valstu nodaļā, 1921. gada 14. martā par šīs nodaļas vadītāju.
1923. gada augustā A. Birznieks kļuva par padomnieku Latvijas sūtniecībā Maskavā, 1925. gada 22. oktobrī par ģenerālkonsulu Ļeņingradā. 1927. gada 5. jūlijā Pēterpils Jēzus baznīcas mācītājs J.Zālītis salaulāja A. Birznieku ar, kā teikts latviski rakstītajā laulības apliecībā, jaunavu, pareizticīgu Helēnu Aleksandra m. Bek-Melik Tangijevu.
1930. gada 16. jūlijā A. Birznieku pārcēla par ģenerālkonsulu uz Dancigu. Pēc Polijas kampaņas 1939. gada oktobrī un Dancigas brīvpilsētas inkorporācijas 1940. gada 26. janvārī viņu atcēla no amata. No piedāvājuma kļūt par pilnvaroto lietvedi Buenosairesā viņš atteicās.
Pēc Latvijas okupācijas 1940. gada 23. novembrī Latvijas PSR Tautas komisāru padome Birznieku atbrīvoja no amata ārlietu resora likvidācijas dēļ.

Līdz 1945. gadam Birznieks dzīvoja Dancigā, pēc kara beigām dzīvoja protestantu baznīcas patversmē Kannās, pēc tam Lekrezo (Sonas un Luāras departamentā).
Miris 1951. gada 26. martā.

## Atsauces
Viljams Hērts

**Viljams Makkords Hērts** (; dzimis , miris ) bija ASV aktieris.

Aktiera karjeru sācis septiņdesmitajos gados. Filmu debiju Hērts piedzīvoja 1980. gadā filmā *[[Altered States]]*, par kuru viņš saņēma Zelta globusa balvas nomināciju. 1985. gadā Hērts saņēma Amerikas Kinoakadēmijas balvu kā labākais aktieris par filmu "Zirnekļsievietes skūpsts" (*Kiss of the Spider Woman*, 1985). Vēlāk Hērts saņēma vēl divas labākā aktiera nominācijas par lomām filmās *[[Children of a Lesser God]]* (1986) un "Televīzijas ziņas" (*Broadcast News*, 1987). 2005. gadā ticis nominēts Kinoakadēmijas balvai kā labākais aktieris otrā plāna lomā par filmu "Vardarbības pēctecība" (2005).

Vēl piedalījies tādās filmās kā "Tumsas pilsēta" (1998), "Mākslīgais intelekts" (2001), "Ciems" (2004), "Siriāna" (*Syriana*, 2005), "Labais gans" (2006), "Misters Brūkss" (*Mr. Brooks*, 2007), "Savvaļā" (2007), "Nozieguma liecinieki" (2008) un "Robins Huds" (2010). Piedalījies arī vairākās *[[Marvel Cinematic Universe]]* filmās.

2018. gada maijā tika paziņots, ka Hērtam ir nedziedināms prostatas vēzis. Viņš nomira no slimības komplikācijām savā mājā Portlendā, Oregonā, 2022. gada 13. martā, 71 gada vecumā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Horvātijas Neatkarīgā valsts

**Horvātijas Neatkarīgā valsts** (, ), bija Trešā reiha un Fašistiskās Itālijas marionešu valsts Otrā pasaules kara laikā, kas tika izveidota 1941. gadā okupētās Dienvidslāvijas Karalistes teritorijā pēc Ass valstu iebrukuma. 1945. gada 6. maijā, kad vācu armija bija gandrīz pilnībā atkāpusies no Balkāniem, Horvātijas valdība pameta Zagrebu. Tajā pašā mēnesī Dienvidslāvijas Tautas atbrīvošanas armija Josipa Broza Tito vadībā pilnībā pārņēma Horvātijas Neatkarīgo valsti.

Tās teritoriju veidoja lielākā daļa no mūsdienu Horvātijas un Bosnijas un Hercegovinas, kā arī mazākas teritorijas no Serbijas un Slovēnijas. 1941. gadā valstī dzīvoja 6,64 miljoni iedzīvotāju, tās platība bija 102,7 tūkstoši km².

## Attiecības nacistisko Vāciju
Trešais reihs atzina Horvātijas Neatkarīgo valsti kā sabiedroto un sniedza tai militāru un loģistisku atbalstu, īpaši cīņā pret partizānu pretestību. Vienlaikus Vācija izmantoja NDH teritoriju savām stratēģiskajām vajadzībām Balkānos, uzturot tur karaspēku un nosakot galvenos politiskos lēmumus. Vācija arī palīdzēja režīmam nostiprināt varu un veicināja ustašu ideoloģijas izplatīšanos, kas bija cieši saistīta ar nacistisko rasismu un totalitārismu.

Saskaņā ar nacistisko rasu ideoloģiju, slāvi (ieskaitot krievus, poļus, serbus, horvātus u.c.) tika uzskatīti par "zemāku rasi", kas nebija piemērota pilnvērtīgai līdzdalībai vācu "Jaunajā Eiropā". Neskatoties uz ideoloģiju, nacistiskā Vācija pieļāva izņēmumus politiski izdevīgās situācijās. Horvāti bija viens no šādiem gadījumiem. Ustašu propaganda (un daļēji arī Trešā reiha aprindas) centās pierādīt, ka horvāti nav "īstie slāvi", bet drīzāk ir āriskās izcelsmes. Vācieši uzskatīja, ka serbi ir cieši saistīti ar krieviem un pareizticību, un tādēļ viņus uzskatīja par daudz bīstamākiem un mazāk "pārveidojamiem". Horvāti, būdami pārsvarā katoļi, tika uzskatīti par "kultūras ziņā tuvākiem Rietumiem", tāpēc bija "pieciešamāki". 

## Ārējās saites
2021. gada Siguldas novada domes vēlēšanas

**[[2021. gads|2021]]. gada [[Siguldas novads|Siguldas novada]] domes vēlēšanas** notika  2021. gada Latvijas pašvaldību vēlēšanās. Vēlēšanās Siguldas novada domē ievēlēja 19 deputātus. Vēlēšanās piedalījās 9 saraksti ar 159 kandidātiem.

## Vēlēšanu norise
Siguldas novadā bija 12 vēlēšanu iecirkņi. Allažu pagastā varēja nobalsot Allažu Sporta centrā, Inčukalna pagastā  Dienas centrā "Gauja" un Inčukalna novada tautas namā, Krimuldas pagastā Krimuldas Tautas namā un Sporta un atpūtas centrā "Namiņš", Lēdurgas pagastā Lēdurgas Kultūras namā, Mālpils pagastā Mālpils Kultūras centrā, Mores pagastā Mores pagasta tautas namā un Siguldas pilsētā Siguldas 1. pamatskolā, Siguldas novada kultūras centrā un Siguldas pagasta kultūras namā.

COVID-19 pandēmijas dēļ iecirkņos bija jāievēro dažādi epidemioloģiskās drošības pasākumi.

Tiesības piedalīties Siguldas novada domes vēlēšanās bija Latvijas un citu Eiropas Savienības (ES) dalībvalstu pilsoņiem, sākot no 18 gadu vecuma, kuriem ir reģistrēta dzīvesvieta Siguldas novada administratīvajā teritorijā 90 dienas pirms vēlēšanu dienas, vai kuriem Siguldas administratīvajā teritorijā pieder nekustamais īpašums. 

## Kandidātu saraksti

## Ievēlētie deputāti
Vēlēšanu rezultāti tika uzzināti pēc visu vēlētāju balsu saskaitīšanas, un ievēlēto deputātu saraksts tika publicēts pēc vēlēšanu rezultātu apstiprināšanas.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Kandidātu saraksti
* Vēlētāju aktivitāte
* Vēlēšanu rezultāti
* Ievēlēto deputātu saraksts
Malta (sala)

**Malta** () ir Maltas arhipelāga sala Vidusjūrā. Sala ir daļa no Maltas Republikas. Dažreiz salu dēvē par **Valletu**, lai atšķirtu to no pārējās Maltas valsts. Šī sala ir lielākā Maltas arhipelāgā. 2019. gada Maltas salas iedzīvotāju skaits bija 433 tūkstoši (no Maltas valsts iedzīvotāju kopskaita 475 000). Lielākā pilsēta ir Rabāta, uz šīs salas atrodas arī Maltas galvaspilsēta Valleta.

## Ārējās saites
Engie

***Engie*** ir Francijas enerģētikas rūpniecības grupa. 2015. gadā tā bija trešā lielākā globālā grupa enerģētikas nozarē, neskaitot naftu. Tās galvenais akcionārs ir Francijas valsts, kurai pieder ceturtā daļa kapitāla (23,64% kapitāla un 33,84% *Engie* balsstiesību).

2016. gadā grupa uzsāka dziļu pārveidi, kuras mērķis bija enerģija un digitālā pāreja. 

2018. gadā *Engie* bija 158 505 darbinieki, un tā apgrozījums sasniedza 60,6 miljardus eiro.

Grupa ir iekļauta  akciju tirgus indeksos: CAC 40, BEL20 un Euronext 100.

## Ārējās saites

*
Rukūze

thumb|Rukūze pie Kapteinēm
**Rukūze**, augštecē **Švētele** (), ir Vilces kreisā krasta pieteka Jelgavas novada Vilces pagastā, Zemgales līdzenumā. Kopgarums 25 km, no tiem Latvijā 11 km, nepilna kilometra garumā robežupe ar Lietuvu.

Rukūze sākas meža masīvā uz dienvidiem no Žagares. Tek uz ziemeļaustrumiem, ietek Vilcē kilometru pirms tās ietekas Svētē. Lielu pieteku nav. Krastos apdzīvotas vietas Kapteines. Lejtece atrodas Vilces dabas parka teritorijā, pie ietekas Vilcē — dzelzs laikmeta Vilces pilskalns, upe tek dziļā gravā ar daudzām straujtecēm.  Vidustecē tek gar Žagares-Ruļļukalnu valņa austrumu malu, netālu no robežas Latvijā upi šķērso vietējais ceļš V1078 (Veczāmeļi—Blankenfelde—Augstkalne). Latvijas pierobežā Lietuvā tek caur Žagares reģionālo parku.

## Upe Vilces dabas parka robežās

Pie upes kreisajā krastā 80 m no ietekas Vilcē atrodas smilšakmens devona Mūru svītas atsegumi līdz 1,5 m augstumā un līdz 10 m garumā. Upes ieleja lejtecē tiek uzskatīta par stāvāko Zemgalē. Lejpus bebru dambjiem upe stipri aizaugusi ar slaidā grīšļa un vienkāršās ežgalvītes audzēm, virs dambjiem aizauguma praktiski nav. Grunts dabas parka teritorijā pārsvarā akmeņaina. Upīte parasti, izņemot pavasara palus un ilgstošas lietavas, sekla un sekluma dēļ (vasarā līdz 10 cm) neatbilst aizsargājamas straujteces statusam, tikai bebru aizsprostos tās dziļums var sasniegt līdz metram. Uz dabas parka robežas agrāk bijis Rukūzes dzirnavu aizsprosts.

## Citi nosaukumi

* Kukurupe (vidustecē)
* Rikuiža
* Rukuize
* Rukuiža
* Rukuižas strauts
* Rukūžupe
* Rutuize
* Rutūze
* Švētele (Lietuvā augštecē)

## Atsauces
15. autobusu maršruts (Rēzekne, 2012)

**15. autobusu maršruts** ir Rēzeknes sabiedriskā transporta autobusu maršruts, kas kursē no Blaumaņa ielas līdz “Rītausmai”.

## Maršruts
Virzienā **Blaumaņa iela — Rītausma** autobusi kursē pa šādām ielām: Blaumaņa iela, Maskavas iela, Atbrīvošanas aleja, Saules iela un Centrālā iela (Pleikšņi).

Virzienā **Rītausma — Blaumaņa iela** autobusi kursēja pa šādām ielām: Centrālā iela (Pleikšņi), Saules iela, Atbrīvošanas aleja, Maskavas iela un Blaumaņa iela.

### Pieturvietas
15. autobusu maršrutā pavisam kopā ir 32 pieturas. Virzienā **Blaumaņa iela — Rītausma** ir 16 pieturas, bet virzienā **Rītausma — Blaumaņa iela** ir 16 pieturas.

## Skatīt arī
* Sabiedriskais transports Rēzeknē
* Rēzeknes Satiksme

## Atsauces

## Ārējās saites
* SIA "Rēzeknes Satiksme" mājaslapa
Dzelzceļa līnija Ropaži—Endzeliņmežs

**Dzelzceļa līnija Ropaži—Endzeliņmežs** bija šaursliežu (750 mm) Pirmā pasaules kara dzelzceļa līnija. To uzbūvēja 1916. gadā Krievijas armija, pēc kara ekspluatēja līdz 1924. gadam. Līnijas garums bija 18 km. Līnija sākās Ropažu stacijā, un beidzās Endzeliņmuižā (tagad Endzeliņi).
thumb|300 px|Ropažu stacija ar 750 mm (dzeltenā krāsā) un 600 mm (zaļā krāsā) sliežu platuma dzelzceļiem (1925)

## Stacijas un pieturas punkti
# Ropaži (mūsdienās saucas Garkalne un darbojas kā pasažieru stacija līnijā Rīga—Lugaži).
# Bāliņi.
# Podkājas.
# Endzeliņkrogs.
# Nikolajs.
# Endzeliņmuiža.

## Atsauces
Teodors I

**Teodors I** (, miris ) bija Romas pāvests no 642. gada novembra līdz 649. gada maijam. Viņš bija pāvesta Jāņa IV pēctecis. Pēc tautības viņš bija grieķis, tāpat kā vairāki citi Romas pāvesti Austrumromas impērijas laikā.

## Ārējās saites
Tiroles cepure

[thumb|''Pašportrets Tiroles cepurē'', [Loviss Korints]]
**Tiroles cepure** (, ), saukta arī par **Bavārijas** vai **Alpu cepuri**, ir galvassega, kuras izcelsme ir Alpu Tirolē un kuru nēsā daļā Austrijas, Vācijas, Itālijas un Šveices teritorijā.

Tipiska Tiroles cepure tika izgatavota no zaļa filca ar malām apmēram plaukstas platumā, šāda stila cepures bija īpaši izplatītas Cilertālē.

Tiroles cepures tiek izgatavotas dažādās formās. Bieži vien cepures rotā krāsaina savīta aukla, ziedu ķekars, spalvas vai pušķis, kas tradicionāli izgatavots no ģemzes bārdas. Tiroles cepure kļuva slavena, pateicoties Edvardam VIII, kurš pēc atteikšanās no troņa bieži uzturējās Austrijas Štīrijā un mēdza valkāt Tiroles stila cepuri.

Vēlāk Tiroles cepure kļuva par Tiroles kultūras daļu un tūrisma simbolu, ko ietekmēja arī tautas mūzikas grupas, kas valkāja vietējos tērpus. Mūziķis Billijs Mo 1962. gadā uzrakstīja dziesmu “Es gribētu nopirkt Tiroles cepuri”, kas pastiprināja saikni starp cepuri un tradicionālo Alpu tautas mūziku. 1965. gadā parādījās muzikāla komēdija ar tādu pašu nosaukumu.

Pieļauj, ka Tiroles cepure iedvesmojusi Homburgas cepures rašanos.

## Atsauces

## Ārējās saites
Urtatube

[thumb|right|240px|Skats uz seno cilvēku apmetni [Karabalikti ezera krastā]]
**Urtatube** () jeb **Misovaja** () ir senākā zināmā paleolīta apmetne Urālos. Tā atrodas Karabalikti ezera rietumu krastā pie Tašbulatovas ciema Abzelilovas rajonā Baškortostānā, Krievijā. Apmetnes senākie slāņi attiecināti uz Ašelas kultūru.

## Izpētes vēsture
Apmetni no 1959. līdz 1961. gadam atklāja un izpētīja Geralds Matušins. Viņš to nosauca par Misovajas apmetni. Viņš izdalīja divus slāņus: mezolīta un neolīta (Karabalikti VII). Misovajas II apmetnē tika atrasti māla izstrādājumi, kas atgādina spoles, konusus u.c. Iespējams, ka tās izmantotas kā šaha figūras.

No 1962. līdz 1968. gadam tika atrakti mezolīta, neolīta un vēlāko laiku kultūras slāņi.

1971. gadā arheologs Oto Baders izpētīja zemāko paleolīta slāni vairāk nekā 2 metru biezumā, savāca bagātu krama rīku, nukleju un šķilu materiālu, kas līdzinājās Ašelas kultūras un Mustjē kultūras rīkiem, un oriģinālu ciršanas rīku sēriju. Viņš apmetni nosauca par Urta–Tube.

## Apraksts
Urtatubes apmetnes platība ir 100 m². Tā atrodas uz Karabalikti ezera zemesraga, kas ir neliela augstiene, kuras pamatā ir šūnakmens.

Apmetnes nogulumos bija paleolīta, mezolīta, neolīta, eneolita, vēlīnā bronzas laikmeta un agrā dzelzs laikmeta kultūras atliekas. Apmetnē tika atrastas agrā paleolīta mājokļa pēdas, kas būvēts spraugā starp klintīm. Tur tika atrastas rokas cērtes un dūres cirvji. Ašelas tipa rīki bija izgatavoti no tumši pelēkas jašmas.

Vēlākā laika atrastie rīki bruņurupučveida nukleji un Mustjē kultūrai raksturīgie smailie uzgaļi. Tie nebija pienācīgi apstrādāti un attiecas uz vēlāku laiku nekā Mustjē kultūra — pirms 200 līdz 120 tūkstošiem gadu.

Urtatube materiāli liecina par Urālu sākotnējo apdzīvotību ar neandertāliešiem, kuri virzījās no dienvidiem uz ziemeļiem. Neandertāliešu mirstīgās atliekas apmetnē netika atrastas.

Urtatubes apmetnes atradumi glabājas:
* Baškīrijas Valsts universitātes arheoloģijas fondā;
* Arheoloģijas un etnogrāfijas muzejā Ufā.

## Atsauces
Thales Group

***Thales Group*** ir elektronikas grupa, kuras specializācija ir aviācija, aizsardzība, drošība un sauszemes transports, kuras galvenā mītne atrodas Parīzes Ladefānsa rajonā.

*Thales* ir iekļauts Parīzes biržā, darbojas 80 valstīs un nodarbina 80 000 darbinieku (2019. gada 2. aprīlis). *Thales* ir viens no pasaules līderiem aeronautikas, kosmosa, aizsardzības, drošības un transporta aprīkojumā.

Grupas pirmsākumi meklējami 1998. gadā, kad filiāles, kas specializējās *Alcatel*, *Dassault Électronique* un *Thomson-CSF* militārajās aktivitātēs, apvienojās, izveidojot jaunu uzņēmumu.

## Ārējās saites

*
Sicīlijas Diodors

**Sicīlijas Diodors** (, *Diodoros Sikeliotes*, dzimis ap 90. gadu p.m.ē., miris ap 30. gadu p.m.ē.) bija sengrieķu vēsturnieks. Viņa ievērojamākais darbs ir “Vēstures bibliotēka” (*Bibliotheca historica*), kuru veido 40 grāmatas, no kurām 15 ir saglabājušās līdz mūsdienām. Šis darbs ir uzrakstīts laika posmā no 60. gada līdz 30. gadam p.m.ē. Tajā galvenokārt ir aprakstīta Senās Grieķijas vēsture.

## Ārējās saites
1965.—1966. gada Eiropas kausa sezona

**1965.—1966. gada Eiropas kausa sezona** bija Eiropas spēcīgākā futbola klubu turnīra 11. sezona. Sezona ilga no  līdz . Finālspēle norisinājās Heizela stadionā (tagad — Karaļa Boudēna stadions) Briselē.

Par Eiropas kausa uzvarētājiem sesto reizi kļuva Spānijas klubs *[[Madrides "Real" (futbols)|Real Madrid]]*, kas finālā uzvarēja Dienvidslāvijas klubu ''Partizan'' ar rezultātu 2–1.

Par turnīra rezultatīvākajiem spēlētājiem kļuva Floriāns Alberts no ''Ferencváros'' un Eusebiu no ''Benfica''.

## Priekšsacīkšu kārta

|}

## Pirmā kārta

|}

# *Mačs tika atcelts*

## Ceturtdaļfināli

|}

## Pusfināli

|}

## Fināls

## Atsauces

## Ārējās saites

* UEFA mājaslapa
Air Liquide

***Air Liquide*** agrāk *L'Air liquide* ir starptautiska mēroga Francijas rūpniecības grupa, kas specializējas rūpnieciskās gāzēs — rūpniecībā, veselībā, vidē un pētniecībā izmantojamās gāzēs. Tā darbojas astoņdesmit valstīs visā pasaulē un apkalpo vairāk nekā 3,6 miljonus klientu un pacientu. *Air Liquide* grupa ir iekļauta Parīzes biržā un ir iekļauta CAC 40 indeksa, *[[Euronext|Euro Stoxx]]* 50 un *FTSE4Good* sastāvā.

## Ārējās saites

*
Deivids Duhovnijs

**Deivids Viljams Duhovnijs** (, dzimis ) ir ASV aktieris, kinorežisors, kinoproducents un rakstnieks. Vislabāk pazīstams no seriāla "X-faili. Slepenās lietas" (1993—2018), kur viņš attēloja FIB aģentu Foksu Malderu. 1997. gadā arī ieguvis Zelta globusa balvu, kā labākais aktieris drāmas seriālā. 2008. gadā ieguvis savu otru Zelta globusu par dalību komēdijseriālā "Grēcīgā Kalifornija" (*Californication*, 2007—2014).

Duhovnijs piedalījās arī abās "X-faili" filmās — *[[The X-Files: Fight the Future]]* (1998) un *[[The X-Files: I Want to Believe]]* (2008).

## Ārējās saites
Semerpalu pagasts

**Semerpalu pagasts** () no 1991. līdz 2017. gadam bija viens no Veru apriņķa pagastiem. Tas atradās Veru apriņķa ziemeļrietumos un robežojās ar Urvastes, Anstlas, Reuges, Veru (visi atradās Veru apriņķī), Kanepi un Lahedas pagastiem (abi bija Pelvas apriņķa pagasti). Pagasta centrs bija Semerpalu. Citas lielākas apdzīvotās vietas bija Osula un Jervere. Pēc pagasta likvidēšanas 2017. gadā tas tika iekļauts jaunizveidotajā Veru pagastā.

## Ārējās saites
Rugovas kanjons

**Rugovas kanjons** jeb **Rugovas aiza** (; ) ir upes izveidota ieplaka (kanjons) netālu no Pečas pilsētas daļēji atzītās Kosovas Republikas rietumos, netālu no Melnkalnes robežas. Kanjons ar garumu līdz 25 km un dziļumu līdz 1000 metriem tiek uzskatīts par vienu no garākajiem un dziļākajiem Eiropā. Tas izveidojās Pečas ledāja atkāpšanās rezultātā un pēc tam ūdens erozijas rezultātā abpus Pečas Bistricas upei.

1985. gadā Rugovas aiza tika pasludināta par aizsargājamu dabas mantojuma objektu tās ģeoloģiskās, hidroloģiskās, speleoloģiskās un botāniskās vērtības, kā arī gleznainās ainavas dēļ.

## Ģeogrāfija
Aizas apkārtnē ir maz apdzīvotu vietu, cilvēki dzīvo tās austrumu daļā, kā arī gar upes rietumu krastu (vasarā).

Aizā ir vairāki ūdenskritumi un daudzi strauti, piemēram, Melnais ūdens () un 5. kilometra strauts (). Kanjona sestajā kilometrā tā dienvidu puses klintīs atrodas 25 metrus augsts ūdenskritums. Kanjonā ir arī simtiem alu, no kurām daudzas nav izpētītas. Slavenākās ir Lielā kanjona alu sistēma (izpētīti tuvākie 11 km), Melno šķēru ala () un Kallaba ala (); tajā tika atrastas seno cilvēku atliekas). Kanjona malas savieno arku tilts.

## Apskates vietas
Rugovas aiza ir pievilcīga vieta kalnu tūrismam (pārgājieniem un klinšu kāpšanai) un alu pētniekiem. Šeit tika uzbūvēta *Via ferrata* jeb Dzelzs taka (kāpšanas trase), pirmā un pagaidām vienīgā Balkānos.

Pie ieejas aizā atrodas Pečas patriarhāta klosteris, Serbijas pareizticīgo baznīcas vēsturiskais un garīgais centrs.

## Galerija

Peja with Rugova.jpg|Pečas pilsēta un ieeja kanjonā
Rugova Canyon.jpg |Rugovas kanjons
Rugovë (21).jpg|Tilts pār upi
Standing above Guri Shpuem.jpg|Klintis kanjonā
Rugove (3).JPG|Pečas Bistricas upe


## Atsauces

## Ārējās saites
* Rugova Travel Guide
2021. gada Eiropas čempionāts cīņas sportā

**2021. gada (72.) Eiropas čempionāts cīņas sportā** notika no 2021. gada 19. līdz 25. aprīlim Polijas galvaspilsētā Varšavā.

## Medaļu ieguvēji
### Brīvā cīņa, vīrieši

### Grieķu-romiešu cīņa, vīrieši

### Brīvā cīņa, sievietes

### Komandu vērtējums
Katrā svara kategorijā cīkstonis par izcīnīto 1. vietu komandai deva 25 punktus, 2. vietu — 20 punktus, 3.—4. vietu — 15 punktus, 5.—6. vietu — 10 punktus, 7. vietu — 8 punktus, 8. vietu — 6 punktus, 9. vietu — 4 punktus, 10. vietu — 2 punktus.

## Medaļu sadalījums starp valstīm

## Latvijas cīkstoņi
Eiropas čempionātā no Latvijas piedalījās četri cīkstoņi:
:brīvajā cīņā vīriešiem: Alans Amirovs (79 kg) — 3. vieta un Ivars Samušonoks (92 kg) — 5. vieta;
:grieķu-romiešu cīņā: Aleksandrs Jurkjans (63 kg) — 3. vieta.
:brīvajā cīņā sievietēm: Alīna Antipova (65 kg) — 5. vieta.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Database 
* Results book
Saint-Gobain

***Saint-Gobain*** ir Francijas uzņēmums, kas specializējas materiālu ražošanā, pārstrādē un izplatīšanā.

Žans Batists Kolbērs (1619—1683) 1665. gadā dibināja uzņēmumu ar nosaukumu *Manufacture royale des glaces*. Mūsdienās uzņēmums darbojas sešdesmit astoņās valstīs un 2019. gadā nodarbināja gandrīz 171 000 cilvēku. Kopš 2019. gada uzņēmuma galvenais birojs atrodas Ladefānsā, *12 place de Iris*, Kūrbevuā pašvaldībā (92096).

## Ārējās saites

*
Kamenskas krāteris

**Kamenskas krāteris** ir triecienkrāteris (astroblēma), kas atrodas apmēram 10-15 km no Kamenskas-Šahtinskas pilsētas Rostovas apgabalā, Krievijā. Tā diametrs ir 25 km, un tā vecums tiek lēsts ap 49 miljoniem gadu (eocēns). Iespējams, tas ir izveidojies vienlaikus ar tuvumā esošo un pēc izmēriem mazāko Guseva krāteri.

## Apraksts
Kamenskas krāteris ir sarežģītas struktūras, krātera pamatne atrodas karbona iežos, un tai ir centrālais pacēlums 5-7 km diametrā un aptuveni 350-400 m augstumā. Klints stratigrāfiskā lūzuma zona ir 2-4 km. Ap centrālo pacēlumu ir apļveida tranšeja, kuras dziļums ir 700–800 m.

Krātera vecuma aprēķins, pamatojoties uz asteroīda triecienā veidojušos impaktītu radioizotopu datēšanas metodi (*argona-argona* metodi) ir 49 miljoni gadu (eocēns), bet agrāk, pamatojoties uz stratigrāfiskiem datiem, tika izvirzīta hipotēze, ka krāteri radušies starp mezozoju un kainozoju. Krāteri ir pārklāti ar Glubokinskas svītas un kvartāra perioda nogulumiežu slāni. Tiek pieņemts, ka Kamenskas triecienkrāteris izveidojies seklā jūras baseinā.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Каменская земля хранит тайны 
* По следам Каменского метеорита
* Опись кратера на сайтe Earth Impact Database
Ana Sokliča

**Ana Sokliča** (, dzimusi  Savicā) ir slovēņu dziedātāja un dziesmu autore. Viņa piedalījās, pārstāvot Slovēniju, 2021. gada Eirovīzijas dziesmu konkursā Roterdamā, Nīderlandē ar dziesmu *[[Amen (Anas Sokličas dziesma)|Amen]]*. No sava pusfināla viņa nekvalificējās finālam.
 
## Biogrāfija
Dzimusi  Sacicā, Slovēnijā. Ar mūziku Ana sāka nodarboties mācoties 5. klasē. 
 
### Mūzikas karjera
Ana savu profesionālo mūzikas karjeru uzsāka 2004. gadā ar pseidonīmu *Diona Dim*. Viņa piedalījās Slovēnijas Eirovīzijas dziesmu konkursa nacionālajā atlasē *Evrovizijska melodija* (*EMA*) 2004. gada konkursam ar dziesmu *If You*, kur finālā ieguva 8. vietu, kā arī 2007. gada konkursam ar dziesmu *Oče*, kur pusfinālā ieguva 11. vietu, kas neļāva kvalificēties finālam. Viņa 2004. un 2005. gadā piedalījās arī konkursā *Slovenska popevka* attiecīgi ar dziesmām *Otroške oči* un *Senca negra*. 2004. gadā piedalījās konkursā *Melodije morja in sonca* ar dziesmu *Cosmo*, kur iekļuva finālā. Kādu laiku viņa arī ir dzīvojusi un nodarbojusies ar mūziku, parakstot līgumu ar ierakstu kompāniju, Zviedrijā, taču šī sadarbība nav izdevusies, un viņa atgriezās Slovēnijā.

2012. gadā viņa piedalījās Slovēnijas X Faktora versijas *X Factor Slovenija* atlasē. Ana, iekļūstot TOP 9, tika izvēlēta tiešraides šoviem. Viņa tika izbalsota 5. tiešraidē, iegūstot 5. vietu. Pēc dalības šovā viņa ieguva plašāku popularitāti Slovēnijā. 2013. gadā viņa atgriezās konkursā *Slovenska popevka* ar dziesmu *Naj muzika igra*, bet 2019. gadā šajā konkursā piedalījās ar dziesmu *Temni svet*, kas ieguva balvu par vislabāko interpretāciju, kā arī labākās dziesmas balvu. 2014. gadā viņa piedalījās arī džeza vestivālā Veneto Jazz Festival Venēcijā, Itālijā.

#### Eirovīzijas dziesmu konkurss
2020. gadā viņa atgriezās Slovēnijas Eirovīzijas dziesmu konkursa nacionālajā atlasē *EMA* 2020. gada konkursam ar dziesmu *[[Voda]]*. Viņa atlases finālā  ar 666 balsīm uzvarēja un būtu piedalījusies konkursā Roterdamā, Nīderlandē, ja tas  nebūtu atcelts COVID-19 pandēmijas dēļ.  tika izlaista dziesmas uzlabotā versija, kurā tika iekļauts orķestra pavadījums.  tika izlaists dziesmas mūzikas videoklips.

, dienā, kad bija paredzēts 2020. gada konkursa fināls, *RTV Slovenija*, Slovēnijas pārraidītājs, paziņoja, ka Ana atgriezīsies pārstāvēt Slovēniju 2021. gada Eirovīzijas dziesmu konkursā Roterdamā, Nīderlandē.  tika atklāta potenciālo dziesmu pieteikšana, kuras Ana varētu izpildīt konkursā, kuras laikā tika iesūtīta 191 dziesma.  īpašā nacionālās atlases *EMA* šovā tika prezentēta dziesma *[[Amen (Anas Sokličas dziesma)|Amen]]*, ar kuru Ana piedalījās konkursā. Konkursa pusfinālā viņa nekvalificējās finālam.
 
## Atsauces

 
## Ārējās saites

* Anas Sokličas profils ''Eurovision.tv'' lapā
* Mājas lapa
*
Mārtiņš Bariss

**Mārtiņš Bariss** (1947—2021) bija viens no kustības Helsinki-86 dibinātājiem.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1947. gada 9. septembrī Lēdurgā. Mācījās Saukas profesionāli tehniskajā skolā, darbojies tautas lietišķās mākslas studijā “Dzintars”. Strādāja Liepājas galantērijas kombinātā “Lauma” par elektriķi.

1986. gadā kopā ar Linardu Grantiņu un Raimondu Bitenieku nodibināja cilvēktiesību aizstāvības grupu Helsinki-86, 1988. gadā vadīja šīs organizācijas Liepājas grupu, bija Latvijas Tautas frontes kongresu delegāts, Pilsoņu kongresa Latvijas komitejas loceklis. Bija ievēlēts Latvijas Tautas frontes domē.
5. Saeimas vēlēšanās viņš kandidēja "Tēvzemei un Brīvībai" sarakstā.

Vēlāk bija “Latvenergo” darbinieks.

Miris 2021. gada 22. aprīlī.

## Apbalvojumi
1996. gadā apbalvots ar Triju Zvaigžņu ordeni.

## Atsauces
Hērts

**Hērts** () var būt:
* Džons Hērts (*John Hurt*), angļu aktieris (1940—2017)
* Viljams Hērts (*William Hurt*), ASV aktieris (1950—2022)
Buinovskas kanjons

**Buinovskas kanjons** () ir ap 16 km garš kanjons Bulgārijas dienvidos, pa kuru tek Buinovskas upe. Administratīvi atrodas Smoļanas apgabala Borinas pašvaldībā. Viens no Bulgārijas Tautas Republikas laikā noteiktajiem valsts 100 tūrisma objektiem.

## Apraksts

Viss kanjona garums ir aptuveni 16 km, un tā vidējais absolūtais augstums virs jūras līmeņa ir aptuveni 1090 metru. Tas sākas uz ziemeļiem no Buinovas ciemata 1307 m vjl., un virzās uz ziemeļiem. Pirmie 7—8 km ir salīdzinoši plati, bet pēc Jagodinas ciema un pagrieziena uz to, sienas veidojošais proterozoja marmors sabīdās tuvu un vienu no ielejas vietām sauc par "Vilka lēcienu" — vietējie iedzīvotāji apgalvo, ka tur vilki lēkuši pāri, lai uzbruktu ganāmpulkiem. Tas beidzas ar Tešelas aizsprostu 876 m virs jūras līmeņa.

Netālu no Jagodinas ciema upes labajā krastā atrodas Jagodinas un Imamovadupkas alas, kas arī ir tūrisma objekti. Jagodinas alas garums pārsniedz 8 kilometrus, no kuriem 1,5 km ir pieejami tūristiem.

Caur ieleju ved vienjoslas ceļš, kas ir vienīgā Buinovas un Kožaras ciemu saikne ar pārējo valsts daļu. Daļēji Buinovskas upe atrodas izveidotas ekotakas maršrutā.

## Dabas aizsardzība

Kanjonā sastopamas retas un aizsargājamas augu un dzīvnieku sugas. 1971. gadā šeit tika izveidota aizsargājamā dabas teritorija 759 hektāru platībā.

## Attēlu galerija

Buynovsko jdrelo 4.jpg
Eagle's Eye 3.jpg
Eagle's Peak Rhodope Mountains.jpg
Buynovsko jdrelo 2.jpg


## Ārējās saites
Zanda Gūtmane

**Zanda Gūtmane** (dzimusi 1969. gada 22. aprīlī Aizputē) ir latviešu literatūrzinātniece.

## Biogrāfija
Liepājas Pedagoģijas akadēmijā ieguvusi bakalaura (1992) un maģistra grādu (1999). Studējusi Latvijas Universitātes doktorantūrā, 2003. gadā ieguvusi filoloģijas doktora grādu par promocijas darbu “Varas tēmas interpretācija Raiņa nepabeigtajā traģēdijā “Kajs Grakhs" un Mārtiņa Zīverta nepabeigtajā lugā “lfigenija”. Kopš 1992. gada Liepājas Universitātes mācībspēks, asociētā profesore (2007), kopš 2010. gada Humanitāro un mākslas zinātņu fakultātes dekāne. Izstrādājusi vairākas akadēmiskās bakalaura un maģistra studiju programmas.

No 2005. līdz 2009. gadam LU Literatūras, folkloras un mākslas institūta pētniece.

Pētījumi Baltijas rakstniecības vēsturē un mūsdienu literatūrā, salīdzinošajā literatūrzinātnē, traumas un atmiņas studijās. Publicē recenzijas par jaunākajām grāmatām. Ikgadējā rakstu krājuma "Aktuālas problēmas literatūras un kultūras pētniecībā” un žurnāla "Scriptus Manet" redakcijas kolēģijas locekle.

## Bibliogrāfija
* "Modernie estētiskie meklējumi vācu prozā". Grām. *Vācu literatūra Latvijā*. Rīga: Zinātne, 2005, 158.-273. lpp.
* *Totalitārisma traumu izpausmes Baltijas prozā*. Rīga: LU LFMI, 2019.

## Atsauces
Ч

thumbnail|235px|Lielais un mazais kirilicas burts Ч
**Ч** (**ч**) ir kirilicas burts. Krievu valodā šis burts visbiežāk apzīmē nebalsīgu alveolāri palatālu afrikātu /t͡ɕ/, bet citos kirilicas alfabētos tas apzīmē nebalsīgu alveopalatālu afrikatīvu slēdzeni /tʃ/ (latviešu valodā atbilst burtam Č). Krievu alfabētā burts ч ir 25. burts pēc kārtas, baltkrievu — 26. burts, bulgāru alfabētā — 24. burts, ukraiņu — 28. burts, maķedoniešu alfabētā — 29. burts.

## Ārējās saites
Orange

***Orange*** ir Francijas telekomunikāciju uzņēmums. 2019. gada beigās tam visā pasaulē bija gandrīz 266 miljoni klientu. 2019. gadā uzņēmums bija viens no diviem vadošajiem operatoriem 75% Eiropas valstu, kur tas reģistrēts, un to izmantoja 83% klientu Āfrikas un Tuvo Austrumu valstīs.

*Orange* sākotnēji bija Lielbritānijas telekomunikāciju uzņēmums, kas 1999. gadā kļuva par *Mannesmann* meitasuzņēmumu, bet 2000. gadā — par valsts uzņēmuma *[[France Telecom]]* grupas meitasuzņēmumu. *Orange* 2019. gadā nodarbināja gandrīz 148 000 cilvēku, tostarp 88 000 Francijā.

## Ārējās saites

*
Sūzana Kolinsa

**Sūzana Mārgrita Kolinsa** (; dzimusi ) ir Amerikas Savienoto Valstu politiķe, pārstāv ASV Republikānisko partiju. Kopš 1997. gada ir ASV senatore, pārstāvot Meinas štatu. Pirms kļūšanas par ASV Senatori Kolinsa bija vietējo ģimenes uzņēmējdarbības centra izpilddirektore Hussonas Universitātē.

Dzimusi Keribū, Meinas štatā Kolinsa 1975. gadā absolvēja Svēto Lorensa Universitāti, saņemot bakalaura grādu politiskajās zinātnēs. Pēc universitātes absolvēšanas Kolinsa strādāja par parlamentāro palīgu ASV Pārstāvju palātas deputātam un vēlāk ASV senatoram no Meinas štata — Viljamam Koenam. 1987. gadā Kolinsa pievienojās Meinas gubernatora Džona Makkernana kabinetam kā profesionālās un finanšu regulas nodaļas komisāre. 1992. gadā ASV Prezidents Džordžs Herberts Volkers Bušs iecēla Kolinsu par Mazo Biznesu Asociācijas reģionālo direktori Jaunanglijā.

1994. gadā Kolinsa nesekmīgi kandidēja uz Meinas štata gubernatora amatu no ASV Republikāniskās partijas, zaudējot Angusam Kingam — vēlēšanu uzvarētājam.

1994. gadā Kolinsa kļuva par vietējo ģimenes uzņēmējdarbības centra izpilddirektori Hussonas Universitātē. 1996. gadā pēc Viljama Koena paziņošanas par iešanu pensijā, Kolinsa pieteicās, kā ASV Senatora amata kandidāti no ASV Republikāniskās partijas. Vēlēšanās 1996. gadā Kolinsa tika ievēlēta par ASV senatoru, pārspējot Demokrātiskās partijas oponentu Džozefu Brenanu, saņemot 49.18% balsu. Viņa ASV senatora amatā ir tikusi pārvēlēta 4 reizes — 2002. gadā, 2008. gadā, 2014. gadā un 2020. gadā.

Kolinsa bija starp septiņiem republikāņu ASV Senatoriem, kuri balsoja par Donalda Trampa notiesāšanu Donalda Trampa otrā impīčmenta prāvā, kurā Donalds Tramps tika apsūdzēts musināšanā uz dumpi saistībā ar 2021. gada uzbrukumu ASV Kapitolijam.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Senator Susan Collins oficiālā ASV Senāta mājaslapa
О

thumbnail|235px|Lielais un mazais kirilicas burts О
**О** (**о**) ir kirilicas burts. Vispārīgi šis burts apzīmē noapaļotu augsti vidēja mēles pacēluma pakaļējās rindas patskani /o/. Burts ir radies no grieķu alfabēta burta omikrona (Ο, ο). Krievu alfabētā burts о ir 16. burts pēc kārtas, baltkrievu — 16. burts, bulgāru alfabētā — 15. burts, ukraiņu — 19. burts, maķedoniešu alfabētā — 19. burts.

## Ārējās saites
Nerodimka (upe)

**Nerodimka** (; ) ir upe Kosovas Nerodimljes reģionā, 41&nbsp;km gara Lepenacas upes kreisā pieteka. Tā ir vienīgais Eiropas upju bifurkācijas gadījums, kas ieplūst divās jūrās, sadaloties divās attekās. Kreisais atzars ieplūst Melnajā jūrā, bet labais — Egejas jūrā.

## Ģeogrāfija
Nerodimkas upe sākas kā Golema Nerodimkas kalnā, un to veido divas galvenās pietekas — Golema (Velika) un *Mala reka*. Tās apvienojas netālu no Nerodime e Epërme ciemata (*Gornje Nerodimlje*). No turienes tā plūst uz Ferizajas nomali, kur notiek otrā bifurkācija (). Ziemeļu atzars ieplūst Sitnicas upē un galu galā Melnajā jūrā caur Ibaras, Moravas un Donavas upi; savukārt galvenais, dienvidu atzars savienojas ar citu Nerodimkas upes atzaru un kopā turpina ceļu uz Egejas jūru caur Lepenacas un Vardaras upi.

Pēc Ferizajas pilsētas Kosovas dienvidos Nerodimka pagriežas uz dienvidiem un plūst gar Varos Selo, Kamena Glava, Stari Kačanik, Stagovo un Runjevo ciemiem, līdz sasniedz Kačanikas pilsētu un ieplūst Lepenacas upē.

Bifurkācija ir mākslīgi izveidota, jo savienojums tika panākts, izrokot kanālu, bet lejupējā ūdens plūsma ir dabiska. 14. gadsimtā, valdnieka Milutina laikā, tika izrakts kanāls, kas savienoja Sazlijas dīķi un Nerodimkas upi, izveidojot mākslīgu bifurkāciju, jo Nerodimka plūst uz dienvidiem Lepenacas upē un tādējādi pieder pie Egejas jūras sateces baseina, savukārt Sitnica (kas ir Sazlijas dīķa atteka) plūst uz ziemeļiem, ietek Ibaras upē un pieder pie Melnās jūras baseina. Pēc Otrā pasaules kara kanāls atkal tika aizbērts ar zemi, jo iepriekš tas bija aizsērējis apkopes trūkuma dēļ.

Šīm ūdens plūsmām ir atsevišķa ietekme uz reģiona gada temperatūru. Gada vidējā temperatūra ir 9,9&nbsp;°C. Siltākie mēneši ir jūlijs un augusts, vidējā temperatūra ir 18,9&nbsp;°C. Aukstākais mēnesis ir janvāris, vidējā temperatūra -2,6&nbsp;°C. Maksimālā gaisa temperatūra ir 32,5&nbsp;°C jūlijā, savukārt zemākā -14,0&nbsp;°C janvārī.

Nerodimkas upē ūdens bagātību ietekmē arī atmosfēras nokrišņiem. Vidējais nokrišņu daudzums mēnesī ir 73,3&nbsp;mm. Mēneši ar vislielāko nokrišņu daudzumu ir aprīlis – maijs, 105,6&nbsp;mm, savukārt vismazāk to ir augustā ar 42,2&nbsp;mm. 

## Attīstības stratēģija un aizsardzība
Nerodimkas bifurkācija ir bijusi valsts aizsardzībā kopš 1979. gada un tā ir pasludināta par stingru savvaļas dzīvnieku rezervātu, IUCN pirmā kategorija. Ferizajas pašvaldības oficiālajā emblēmā ir Nerodimkas upes bifurkācijas vizuālais attēlojums.

Šī parādība ir pievilcīga pētniekiem un apmeklētājiem, un tai ir liela nozīme izglītībā, zinātnē un tūrismā. Pilsētas rietumu daļa piedāvā ideālus apstākļus publisko zaļo zonu (parku) veidošanai, tūrisma un atpūtas attīstībai. Nerodimkas upes atzars ieiet pilsētas iekšienē, veidojot plašu rekreācijas zonu, kas pieejama arī Uroševacas bifurkācijas zonas iedzīvotājiem, iekļaujot ūdenskritumu un abu upju apvienošanos.

Nerodimkas baseins veido 229 km² platību un tā nav kuģojama.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Video, kurā parādīta upes sadalīšanas
Lūseila

**Lūseila** () ir pilsēta Katarā. Pilsēta atrodas Persijas līča piekrastē, aptuveni 23 kilometrus no galvaspilsētas Dohas. Pilsēta ir paredzēta 450 000 cilvēku izmitināšanai, no tiem 250 000 būs pastāvīgie iedzīvotāji.
## Sports
Pilsētā notika daļa no 2022. gada FIFA Pasaules kausa finālturnīra spēlēm, kas norisinājās stadionā ar aptuveni 80 000 skatītāju vietām.
Tā ir arī Formula 1 sacīkšu trases vieta, kur 2021. gadā notika pirmās Kataras Grand Prix sacensības.

Pilsētā notiks 2027. gada FIBA ​​basketbola pasaules kausa spēles, tostarp fināla fāzes spēles.
## Atsauces

## Ārējās saites

*
*
F. Marijs Ābrahams

**F. Marijs Ābrahams** (; dzimis ) ir ASV aktieris. Kļuvis plašāk pazīstams, kad 1984. gadā attēlojis Antonio Saljēri filmā "Amadejs" (1984), par ko viņš saņēma Amerikas Kinoakadēmijas balvu kā labākais aktieris, kā arī Zelta globusa balvu.

Ābrahams piedalījies arī tādās filmās kā "Visi prezidenta vīri" (1976), "Seja ar rētu" (1983), "Rozes vārds" (1986), "Pēdējais varonis" (1993), "Zvaigžņu ceļš: Sacelšanās" (*Star Trek: Insurrection*, 1998), *[[Finding Forrester]]* (2000), "Stāsts par Levinu Deivisu" (2013) un "Viesnīca "Diženā Budapešta"" (2014). Piedalījies arī *[[Showtime]]* seriālā "Svešais starp savējiem" (2012—2018), par ko viņš tika divreiz nominēts Emmy balvai.

## Ārējās saites
Kārlis Freimanis (gleznotājs)

**Kārlis Freimanis** ( — ) bija latviešu gleznotājs un grafiķis.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1909. gada 4. jūlijā Talsos. Pirmā pasaules kara laikā 1915. gadā devās bēgļu gaitās, mācījās Toropecas bēgļu skolā (1917-1918). gadam. Pēc atgriešanās dzimtenē mācījās Talsu pilsētas pamatskolā, tad Talsu Valsts vidusskolā (1920-1926). Strādāja par dekoratoru un skatuves meistaru Ventspils latviešu teātrī (1928-1929), piedalījās izstādēs. Studēja Latvijas Mākslas akadēmijas (1929-1935) Dekoratīvās glezniecības meistardarbnīcā, līdztekus arī Latvijas Universitātes Arhitektūras fakultātē (1932-1934). Strādāja par zīmēšanas, mākslas, vēstures un rokdarbu skolotāju Talsu Valsts vidusskolā (1934-1935). No 1937. gadā pārcēlās uz dzīvi Rīgā.

Pēc Latvijas okupācijas 1940. gadā bija Valsts ceļojošā teātra galvenais mākslinieks, Tēlotājas mākslas kooperatīva biedrs. Pēc kara beigām 1945. gadā strādāja par mācību daļas vadītāju Kuldīgas daiļamatniecības vidusskolā, tad  par zīmēšanas un kompozīcijas pedagogu Rīgas daiļamatniecības vidusskolā, līdztekus bija mākslinieks restaurators Valsts literatūras muzejā, mākslinieks kombinātā “Māksla” (1961–1969). 
1969. gadā pensionējās.

Miris 1987. gadā, apglabāts Meža kapos.

## Atsauces
Krutie kruķi

**"Krutie kruķi"** () ir 2007. gada britu asa sižeta komēdija par policistiem. Filmas režisors ir Edgars Raits. Scenārija autori ir Raits un Saimons Pegs, kurš arī atveido seržanta Nikolasa Eindžela lomu. Eindžels ir izcils policists no Londonas, kurš tiek nosūtīts uz mazpilsētu jo priekšniecībai ir bail, ka viņa fonā pārējie policisti izskatās nekompetenti. Kopā ar kolēģi, kuru atveido Niks Frosts, Eindžels izmeklē vairākas slepkavības, kuras pārējie mazpilsētas iedzīvotāji uzskata par nelaimes gadījumiem. Šī ir otrā filma ''Three Flavours Cornetto'' triloģijā.

## Ārējās saites