open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Jānis Rudzītis (kritiķis)

**Jānis Rudzītis** (dzimis  Bērzaunes pagastā, miris  Stokholmā) bija latviešu literatūrkritiķis. Viens no 1944. gada 17. marta Latvijas Centrālās padomes memoranda parakstītājiem.  Pazīstams kā galvenais latviešu grāmatu vērtētājs trimdā 20. gadsimta 40.-60. gados.

## Biogrāfija
Jānis Rudzītis dzimis Bērzaunes pagasta "Susurēnos" lauksaimnieka ģimenē, beidza Madonas ģimnāziju (1928), LU Filoloģijas un filozofijas fakultātē studēja baltu filoloģiju (1929 - 1936). No 1933. gada periodikā publicēja rakstus un recenzijas.

Otrā pasaules kara laikā 1942.-1944. gadā strādāja žurnālā "Latvju Mēnešraksts". 1944. gadā emigrēja uz Vāciju, tur bija skolotājs Lībekas un Neištates latviešu ģimnāzijā. 1950. gadā pārcēlās uz Zviedriju, dzīvoja Upsālā. No 1952. gada strādāja laikrakstā "Latvija", bija ražīgs grāmatu recenzents. 
Sastādīja un rediģēja vairāk nekā 20 grāmatu, to vidū Veronikas Strēlertes dzejas izlasi "Sudraba ūdeņi" (1949) un Erika Ādamsona "Rakstus" divos sējumos (1960). Pētīja dzejas formālos aspektus. Lielākā un nozīmīgākā Rudzīša rakstu daļa pēc viņa nāves apkopota grāmatās "Starp provinci un Eiropu" un "Raksti". Saņēmis Raiņa un Aspazijas fonda prēmiju par grāmatu "Raiņa ritmi".

Miris 1970. gada 25. maijā Stokholmā.

## Bibliogrāfija
* *Paši savā valstī*. Rīga, 1938
* *Spīdola Nāves salā*. 1948
* *Raiņa ritmi*. 1958
* *Starp provinci un Eiropu*. Vesterosa, 1971
* *Tālos ceļos, savos ļaudīs*. Vesterosa, 1973
* *Raksti*. Vesterosa, 1977

## Atsauces
Antons Zazerskis

**Antons Zazerskis** (dzimis ) ir pensionēts ilggadējs izglītības darbinieks, bijušais Krustpils pamatskolas direktors, vēsturnieks, novadpētnieks, 60 Krustpils mazpulku organizācijas atjaunotājs, Jēkabpils Goda pilsonis.

## Biogrāfija
Mācījies Makašānu skolā, kur būdams trešajā klasē 1937. gadā, kļuvis par mazpulku organizācijas biedru, kurā ņēmis aktīvu dalību. Bijis Otrā pasaules kara dalībnieks, 1944. gada septembrī smagi ievainots labajā rokā un uzturējies Krustpils pamatskolas telpās izvietotajā hospitālī, bet vēlāk nogādāts Vologdā, kur turpinājis ārstēties. Par pedagogu pirmoreiz sācis strādāt 1948. gadā Nautrēnu vidusskolā, kur pildījis matemātikas skolotāja pienākumus, vienlaicīgi gada laikā sapelnot līdzekļus klātienes studiju turpināšanai Latvijas Valsts pedagoģiskā institūta vēstures fakultātē. No 1952. līdz 1955. gadam bijis direktors Cesvaines vidusskolā. Laika posmā līdz 1977. gadam bijis direktors Rēzeknes internātskolā un skolotājs Aglonas vidusskolā, kā arī direktors Līvānu 1.vidusskolā, kura tika celta ar Antona Zazerska iniciatīvu un prasmi. No 1977. gada kļuvis par Krustpils pamatskolas direktoru, kurš šajā amatā nostrādāja līdz pat 1996. gadam. Antona Zazerska darbības laikā šajā skolā 1977. gadā tika pabeigta bijušās Krustpils pagasta ēkas rekonstrukcija, uzcelta katlu māja un rekonstruētajā ēkā ierīkota centrālā apkure. 1980. gadā tika uzsākta skolas piebūves celtniecība, ko svinīgi atklāja 1982. gadā. Jaunajā skolas piebūvē — divstāvu ķieģeļu ēkā atradās 6 klašu telpas, virtuve, sporta zāle un palīgtelpas. No šī gada visu klašu mācības notika vienā ēkā un vienā maiņā, savukārt vecajā ēkā tika izvietotas skolas darbnīcas, internāts un bibliotēka. 1992. gadā direktora vadībā darbību atsāka 60. Krustpils mazpulks un skautu organizācija. 1996. gadā pensionējies, taču 2001. gadā atsācis vēstures skolotāja un direktora vietnieka darbu Skultes pamatskolā, kurā nostrādājis piecus gadus. Pēdējos gadus nodarbojas ar novadpētniecību, izsekojot savas dzimtas ciltskokam, pētot Krustpils novada un Skultes vēsturi, kā arī pievērsies fotografēšanai un rīkojis izstādes. 2012. gadā kļuvis par Jēkabpils Goda pilsoni par mūža ieguldījumu pedagoģiskajā, sabiedriskajā darbā, kā arī novada izpētē.

## Atsauces

## Ārējās saites
* www.jv.lv
* www.jv.lv
* www.youtube.com
Salmonella enterica

***Salmonella enterica*** ir gramnegatīva fakultatīvi anaeroba kustīga baktērija. Izraisa salmonelozi un ir intracelulārs parazīts.

## Apraksts
Neveido sporas un kapsulas. Izmēri: 0,7—1,5 × 2,0—5,0&nbsp;µm. Labi aug parastos un žultssaturošos agaros.

## Klasifikācija
Sugu iedala 6 pasugās:
* *Salmonella enterica enterica*
* *Salmonella enterica salamae*
* *Salmonella enterica arizonae*
* *Salmonella enterica diarizonae*
* *Salmonella enterica houtenae*
* *Salmonella enterica indica*

## Izplatība
Pasuga *Salmonella enterica enterica* parasti sastopama siltasiņu dzīvnieku organismā. Citas pasugas dzīvo aukstasiņu dzīvnieku organismos.

## Patogenitāte
*Salmonella enterica enterica* pasugā izšķir 2610 dažādu serotipu. No tiem labāk zināmi ir *S. enterica enterica* serovar *Typhi*, *S. enterica enterica* serovar *Paratyphi*, *S. enterica enterica* serovar *Enteriditis*, *S. enterica enterica* serovar *Typhimurium* un *S. enterica enterica* serovar *Choleraesuis* serotipi. Serotipi raksturojas ar trim šūnu virsmas antigēniem: viciņas H antigēnu, somatisko (oligosaharīda) O antigēnu un Ka antigēna variantu - polisaharīdu Vi antigēnu (kurš atrasts *Typhi* un *Paratyphi* — A, B un C - serotipos).

## Atsauces
Apaugļošanās

[thumbnail|235px|[Spermatozoīds savienojas ar olšūnu, izveidojot zigotu]]
**Apaugļošanās** ir gametu savienošanās, lai radītu jaunu organismu. Apaugļošanās procesā vīrišķā dzimumšūna savienojas ar sievišķo dzimumšūnu un veido zigotu — apaugļotu olšūnu. Dzīvnieku pasaulē olšūnu apaugļo spermatozoīdi. Vairumam sugu apaugļošanās notiek mātītes ķermenī, bet ir arī sugas, kurām ir ārējā apaugļošanās. Augu pasaulē apaugļošanās notiek ar apputeksnēšanās palīdzību. Apaugļošanās ir daļa no vairošanās procesa.
Latvijas Jaunzemnieku savienība

thumb|240px|Jaunzemnieku savienības vēlēšanu plakāts.
**Latvijas Jaunzemnieku savienība** bija politiskā partija Latvijā. To vadīja Oto Nonācs. 

Jaunzemnieku savienības biedri tika ievēlēti 1. un 2. Saeimā. 1928. gadā tā rosināja apvienoties ar Latvijas Jaunsaimnieku un sīkgruntnieku partiju, taču Jaunsaimnieku partijas vadība priekšlikumu noraidīja, pamatojot to ar jaunzemnieku biežo sadarbību ar LSDSP. 3. Saeimas vēlēšanās tā paša gada oktobrī neviens no partijas biedriem netika ievēlēts. Daudzi partiju pameta, lai pievienotos Jaunsaimnieku partijai, bet viens no prominentākajiem partijas pārstāvjiem — Kristaps Bahmanis — pievienojās Progresīvajai apvienībai.

Partiju Ministru kabinetā ir pārstāvējuši Ernests Bauers, Markuss Gailītis un Arnolds Mitulis. Visi trīs bija zemkopības ministra amatā.

## Dalība Saeimas vēlēšanās

## Atsauces
Tinte

thumbnail|235px|Tintnīca — trauks, kurā glabājas tinte
**Tinte** ( — ‘krāsains [ūdens]’) ir šķidrums vai pasta, kas satur pigmentus un krāsvielas un tiek izmantota rakstīšanai un zīmēšanai. Tinte parasti tiek iepildīta pildspalvā, ar kuru pēc tam var ērti rakstīt. Pildspalvas vietā var izmantot arī dobu putna spalvu, kuras nogriezto galu iemērcot tintnīcā, var rakstīt. Tinti pastas veidā izmanto augstspiedumu un litogrāfijas zīmējumos. 

## Vēsture
Tintes izmantošana rakstīšanai un zīmēšanai ir zināma jau kopš senatnes. Pirmās tintes parādījās Senajā Ēģiptē ap 3. gadu tūkstoti p.m.ē. — tās tika gatavotas no kvēpiem, sajauktiem ar ūdeni un līmvielām, piemēram, gumiarābiku. Ar šādu tinti rakstīja uz papīra priekšgājēja — papirusa. Līdzīgus tintes sastāvus izmantoja arī Senajā Ķīnā un Mezopotāmijā.

Viduslaikos Eiropā plaši izplatīta kļuva dzelzs–gala tinte (*iron gall ink*), kas tika iegūta, sajaucot ozolu galu ekstraktu ar dzelzs sāļiem. Šī tinte bija noturīga un labi piemērota rakstīšanai uz pergamenta un papīra, un tā tika izmantota dokumentu un manuskriptu rakstīšanai vairāku gadsimtu garumā. Tomēr ar laiku šī tinte varēja bojāt papīru, jo tajā esošās skābes iedarbībā tas kļuva trausls.

17.–19. gadsimtā, līdz ar tipogrāfijas un rakstāmrīku attīstību, parādījās jauni tinšu veidi – uz eļļas, spirtu vai ūdens bāzes, kā arī pigmentu un sintētisko krāsvielu tintes. 19. gadsimtā tika izgudrotas pildspalvas ar tinti pildāmiem rezervuāriem, kas padarīja rakstīšanu ērtāku un higiēniskāku.

Mūsdienās tintes tiek izmantotas ne tikai rakstīšanai, bet arī drukāšanā, zīmēšanā, mākslā un tehniskajā grafikā. Tās sastāvs un īpašības ievērojami atšķiras atkarībā no pielietojuma — no ūdenī šķīstošām tintēm līdz pigmentētām tintēm, kas ir noturīgas pret gaismu un mitrumu.
Veseļi

**Veseļi** ir Jēkabpils mikrorajons un pilsētas daļa tās ziemeļaustrumos Madonas ielas galā, netālu no pilsētas robežas ar Krustpils pagastu.

Apdzīvotās vietas nosaukums radies no bijušās Veseļmuižas nosaukuma un no māju "Veseļi" nosaukuma, kas atrodas Krustpils pagasta dienvidos pie Jēkabpils pilsētas robežas. Veseļi sāka veidoties, uzbūvējot Veseļmuižu, kas bija Krustpils pils pusmuiža jeb lopu muiža. Pēc 1897. gada tautas skaitīšanas materiāliem ir redzams, ka tad šajā vietā bija septiņas saimniecības ar 32 iedzīvotājiem. Agrārās reformas laikā muižas lauki tika sadalīti viensētās un iedzīvotāju skaits strauji palielinājās. Latvijas pirmās brīvvalsts laikos Veseļos atradās mežniecība ar čiekuru kalti, ka arī Krustpils pagasta nespējnieku patversme, kurā pagasta valde 1940. gada janvārī ierīkoja radio.1941. gadā blakus Veseļiem izveidoja Krustpils kara aerodromu. Tā rezultātā viensētas tika nojauktas, jo zeme bija nepieciešama aerodroma vajadzībām, bet tajā pašā laikā sāka attīstīties Veseļi kā mikrorajons. Padomju varas gados šajā mikrorajonā izveidojās celtniecības uzņēmums "SUMR"- mehanizēto darbu celtniecības uzņēmums, Gāzes uzņēmums, ūdens attīrīšanas iekārtu uzņēmums. Mikrorajonā atradās veikals. Padomju varas gados iedzīvotāji bieži mainījās, jo šeit lielākoties tika ierādīti kā pagaidu mītnes vietas iebraucējiem no citām padomju republikām, kā arī aerodromā strādajošiem militāristiem. Atgūstot neatkarību, mikrorajons panīka un daļēji degradējās. Daudzas ēkas, to starp viena no Veseļmuižas celtnēm ir nojauktas vai atrodas sliktā stāvoklī. Tika slēgts "SUMR", krasi samazinājās iedzīvotāju skaits Veseļos, kam sekoja veikala un pilsētas sabiedriskā transporta uz Veseļiem slēgšana. Mūsdienās Veseļos atrodas uzņēmums "Latvijas gāze", pilsētas ūdens attīrīšanas iekārtu uzņēmums un dažas privātfirmas.

## Atsauces
Autobiogrāfija

[thumbnail|200px| [Bendžamins Franklins|Bendžamina Franklina autobiogrāfijas oriģināla vāks]]
**Autobiogrāfija** (, *aútós* — ‘pats’, , *bíos* — ‘dzīve’, , *gráphein* — ‘rakstīšana’) ir literārs darbs, kurā autors vai rakstītājs sistemātiski ir aprakstījis savu dzīvi. Atšķirībā no dienasgrāmatām, kur pārsvarā raksta jaunākos notikumus, autobiogrāfijā apraksta jau sen notikušus notikumus no tagadējā skatu punkta, kad ir iegūta dzīves pieredze, labāk izprot notikumu likumsakarības un ir mainījusies attieksme pret dažādām lietām. Neskatoties uz to, autobiogrāfijas ir subjektīvas. Vēl viens līdzīgs žanrs ir memuāri, kas vairāk izpaužas kā atmiņu stāstījumi.

## Atsauces
Spermatozoīds

thumbnail|235px|Cilvēka spermatozoīds olšūnas apaugļošanas brīdī
**Spermatozoīds** (no  — sēkla,  — dzīvība,  — veids) ir vīrišķā dzimumšūna jeb vīrišķā gameta, kas paredzēta sievišķās olšūnas jeb gametas apaugļošanai. Termins tiek lietots, lai apzīmētu sīkas, parasti kustīgas gametas organismiem, kuriem ir raksturīga oogāmija. Parasti spermatozoīdi ir daudz sīkāki par olšūnu, jo nesatur tik daudz citoplazmas un organismā tiek reproducēti vienlaicīgi lielā skaitā. Jēdzienu "spermatozoīds" būtu jāatšķir no jēdziena "sperma", jo pēdējā sastāv no sēklas šķidruma, kurā uzturas spermatozoīdi, kā arī satur nelielu daudzumu urīnkanāla epiteliālo šūnu. Reizēm kā spermatozoīda sinonīms tiek lietots spermijs. Parasti (īpaši botānikā) par spermijiem tiek saukti spermatozoīdi bez viciņām.

## Ārējās saites
Ovaness Bagramjans

**Ovaness (Ivans) Bagramjans** (, ; dzimis , miris ) bija Azerbaidžānā dzimis armēņu izcelsmes padomju karavadonis. Divkārtējais Padomju Savienības varonis, PSRS maršals. Kā frontes komandieris Otrajā pasaules karā vadīja Latvijas ieņemšanu 1944. - 1945. gadā. Pēc kara, no 1945. līdz 1954. gadam būdams Baltijas kara apgabala pavēlnieks, bāzējās Rīgā un bija LKP CK biroja loceklis. Vadīja cīņu pret nacionālajiem partizāniem Baltijas valstīs.

## Dzīvesgājums
Dzimis  Azerbaidžānā armēņu dzelzceļa strādnieka Hačatura Bagramjana ģimenē. Mācījās dzelzceļnieku skolā Tiflisā. Sākoties Pirmajam pasaules karam, brīvprātīgi iestājās Krievijas Impērijas armijā. 1917. gadā beidza praporščiku skolu. Pēc Februāra revolūcijas pieslējās dašnakiem un Armēnijas Pirmās republikas armijas sastāvā piedalījās cīņās pret turkiem, arī Armēnijai izšķirošajā Sardarapatas kaujā 1918. gada 21. - 29. maijā. Tomēr 1920. gada maijā Bagramjans piedalījās neveiksmīgā dumpī pret dašnaku valdību un tika arestēts. 1920. gada decembrī iestājās Sarkanajā armijā.
No 1924. gada mācījās Augstākajā kavalērijas skolā, tad no 1931. gada Mihaila Frunzes Kara akadēmijā, no 1936. līdz 1938. gadam Ģenerālštāba Kara akadēmijā Maskavā. 1941. gadā (netipiski vēlu to laiku kontekstā) iestājās boļševiku partijā.

Pēc Vācijas iebrukuma PSRS 1941. gada jūnijā Bagramjans bija Kijivā bāzētā Ziemeļrietumu frontes štāba priekšnieka vietnieks. Piedzīvoja Ziemeļrietumu frontes sagrāvi Kijivas kaujā 1941. gada augustā - septembrī. 1942. gada pavasarī Bagramjans bija viens no padomju karaspēkam neveiksmīgās Otrās Harkivas kaujas (1942. gada 12. maijs - 25. maijs) plānotājiem. No 1942. gada jūlija līdz 1943. gada aprīlim Bagramjans bija Sarkanās armijas 16. armijas komandieris. Vēlāk Bagramjans bija viens no operācijas "Kutuzovs" plānotājiem, kuras rezultātā 1943. gada jūlijā - augustā Vērmahts atkāpās no Orlas. 1943. gada 19. novembrī Bagramjanu iecēla par Pirmās Baltijas frontes pavēlnieku. Būdams frontes pavēlnieks, Bagramjans vadīja Baltkrievijas ziemeļu, Baltijas valstu un vēlāk - Austrumprūsijas ieņemšanu.

Pēc kara līdz 1955. gadam Bagramjans bija Latvijā, Lietuvā un Kaļiņingradas apgabalā dislocēto padomju karaspēka daļu - Baltijas Kara apgabala virspavēlnieks. Dzīvoja Hamburgas ielā 9 Mežaparkā,  (mūsdienās tā ir Vācijas vēstnieka rezidence). Aktīvi piedalījās Latvijas PSR vadīšanā, būdams LKP CK biroja loceklis. Vēlāk darbojies augstos amatos Maskavā. No 1955. gada - PSRS maršals. No 1955. līdz 1968. gadam (ar pārtraukumu) - PSRS Aizsardzības ministra vietnieks.  No 1961. gada - PSKP CK loceklis. Miris 1982. gadā.

## Ārējās saites

* Par Ivanu Bagramjanu portālā "Герои Страны" 
* Bagramjana memuāri "Так начиналась война" 
* Bagramjana memuāri "Так шли мы к победе"
Biržu rajona pašvaldība

**Biržu rajona pašvaldība** () ir viena no Lietuvas pašvaldībām. Atrodas Panevēžas apriņķī, vēsturiskajā Augštaitijas novada daļā, kas 15. gadsimtam ietilpa Zemgalē (rietumdaļa) un Sēlijā (austrumdaļa). Tā robežojas ar Rokišķu rajona, Kupišķu rajona, Panevēžas rajona un Pasvales rajona pašvaldībām, kā arī Latviju.

Rajona teritorija atrodas senās Upmales un Sēlijas robežnovadā Medenē, kas līdz Melnas līguma noslēgšanai 1422. gadā atradās Livonijas ordeņa valsts sastāvā.

## Seņūnijas

## Atsauces

## Ārējās saites
Slamsti

**Slamsti** ir apdzīvota vieta Kurzemes dienvidrietumos, Dienvidkurzemes novada Dunikas pagastā. 

## Atsauces

## Ārējās saites
*LĢIA vietvārdu datubāze
Antiba

**Antiba** (, ) ir ostas pilsēta Francijas dienvidaustrumos, Provansas-Alpu-Azūra krasta reģionā. Tā ir kūrortpilsēta Vidusjūras krastā, kas atrodas starp Nicu un Kannām. 2011. gadā pilsētā dzīvoja 75,5 tūkstoši iedzīvotāju. Pilsētā atrodas viens no lielākajiem zinātnes izklaides centriem Francijā.

Pilsētu 5. gadsimtā p.m.ē. dibināja senie grieķi. Tās nosaukums, burtiski tulkojot no grieķu *Αντίπολις* (*Antipolis*), nozīmē "pilsēta pretī" (Nicai). No 1384. līdz 1608. gadam pilsētā valdīja Grimaldi dzimta.

## Atsauces

## Ārējās saites
Asti province

**Asti province** () ir viena no Itālijas provincēm. Tā atrodas Pjemontas reģionā valsts ziemeļrietumos. Provinces lielākā pilsēta un administratīvais centrs ir Asti. Nākamās lielākās pilsētas ir Kanelli, Nica Monferato, Sandamjāno d'Asti un Kostiljole d'Asti. 2011. gada maijā provincē dzīvoja apmēram 222 tūkstoši cilvēku. Province administratīvi sīkāk dalās 118 komūnās.

## Ārējās saites
Jānis Volonts

**Jānis Volonts** ( — ) bija Latvijas politiķis. Bijis Daugavpils pilsētas galva (1923—1937) un Latvijas tautas labklājības ministrs (1938—1940).

## Dzīvesgājums
Jānis Volonts piedzima  Preiļu pagasta "Cišos" zemnieka ģimenē. Pēc Ludzas apriņķa skolas beigšanas studējis Pēterburgas Pobedinska augstākajos komerczinību kursos, kļuvis par pirmo latgalieti ar augstāko komerczinātņu izglītību. Pēc tam strādājis Pēterburgā Maļceva tirdzniecības un rūpniecības sabiedrības trauku fabrikā par pārvaldes kancelejas darbinieku, darbveža palīgu, darbvedi un administratīvās un finanšu nodaļas vadītāju. Piedalījies Pēterburgā dzīvojošo latviešu kultūras un sabiedriskajā dzīvē. Pirmā pasaules kara laikā kopā ar Kazimiru Skrindu un Franci Kempu dibinājis Latgaliešu palīdzības biedrību karā cietušajiem, bijis ilggadējs tās sekretārs. 

1922. gadā atgriezies Latvijā, tajā pašā gadā ievēlēts par Daugavpils pilsētas valdes locekli, bet 1923. gadā — par pilsētas galvu. Amatu saglabājis pēc vēlēšanām 1925., 1928. un 1931. gadā. Šajā laikā Daugavpilī tika uzbūvēts Vienības nams, Vienības tilts, Zemes bankas un pasta ēkas, nostiprināts pilsētas finansiālais stāvoklis un ierīkoti jauni parki un skvēri.  Pēc ilggadējā tautas labklājības ministra Vladislava Rubuļa nāves 1937. gadā Volonts tika izvirzīts par jauno ministru. Amatā stājās . 

Amatu zaudējis 1940. gada 20. jūnijā, neilgi pēc Latvijas okupācijas. 1941. gadā deportēts uz Sibīriju. Miris ieslodzījumā Vjatlagā . 

Attēls:Jānis Volonts Vjatlagā 1941.jpg|Jāņa Volonta pēdējais foto Vjatlagā (1941)


## Apbalvojumi
* I šķiras Atzinības krusts Nr. 7 (1938. gada 16. novembrī)
* II  un IV šķiras Triju Zvaigžņu ordeni (1928)
* Aizsargu Nopelnu krustu 
* IV šķiras *Polonia Restituta* ordeni. 

## Atsauces
Ēģipte (ciems)

**Ēģipte** (agrāk arī **Vilkumiests**) ir ciems Augšdaugavas novada Medumu pagastā. Izvietojies pagasta dienvidrietumos Lietuvas pierobežā Laucesas ezera krastā pie autoceļa A13  no pagasta centra Medumiem,  no novada domes Daugavpilī un  no Rīgas.

Apdzīvotā vieta izveidojusies pie bijušās Ēģiptes *(Aegypten)* mācītājmuižas un zirgu pasta stacijas. Luterāņu baznīcas (celta 1823.—1825. gadā; vietējas nozīmes kultūras piemineklis) drupas, kapsēta (izpostīta).

## Atsauces
Volonts

**Volonts** var būt:

* Jānis Volonts (1882—1943) — Latvijas politiķis;
* Justīns Volonts (1870—1941) — latviešu lauksaimnieks.
Lilija Evansa Potere

**Lilija Evansa Potere** ir Harija Potera māte Džoannas Ketlīnas Roulingas grāmatu un filmu sērijā *[[Harijs Poters]]*. 

## Biogrāfija

Lilija Evansa bija dzimusi vientiešu ģimenē, viņas māsa bija Petūnija, kas ir Harija tante. Lilija pazina Severusu Strupu, mikstūru pasniedzēju, kas mācījās vienā gadā ar viņu. Strupam ļoti patika Lilija, bet spēcīgs konkurents bija Džeimss Poters ar saviem draugiem Siriusu Bleku, Remusu Vilksonu un Pīteru Sīkaudzi. Pēc Cūkkārpas raganu un burvju arodskolas beigšanas Lilija un Džeimss apprecējās. Pēc kāda laika viņiem piedzima bērns, kuru nosauca par Hariju Džeimsu Poteru. Pēc laimīga gada ar bērniņu viņiem uzbruka ļoti spēcīgs tumšais burvis vārdā Lords Voldemorts. Viņš nogalināja Džeimsu un Liliju, bet Harijs izdzīvoja, jo Lilija viņu aizsargāja ar mīlestības spēku un lords Voldemorts gandrīz krita.
Veseļmuiža

thumb|250px|Veseļmuižas kalpu māja
thumb|250px|Veseļmuižas zirgu stallis
thumb|250px|Veseļmuižas zirgu staļļa drupas

**Veseļmuiža**, saukta arī Veseļu pusmuiža, bija Krustpils pils un muižas pusmuiža jeb lopu muižiņa, kas atradās divus kilometrus uz ziemeļaustrumiem no Krustpils pils pie Krustpils-Ļaudonas ceļa, kas mūsdienās iekļaujas Jēkabpils pilsētas teritorijā un tiek apzīmēts kā pilsētas daļa Veseļi.

Veseļmuižu, līdzīgi kā Krustpils pili ar muižu un pārējās muižas, kas atradās pilsnovadā, Polijas karalis Stefans Batorijs 1585. gada 1. martā par nopelniem Livonijas kara laikā uzdāvāja uz mūžu Cēsu prezidiāta vaivadam Nikolajam Korfam un viņa pēcnācējiem. 1897. gada tautas skaitīšanā muižu apzīmē kā "*владельческий фольварока "Весселынь"*", kurā atradās septiņas saimniecības un dzīvoja 32 iedzīvotāji. Foļvarkas rentnieks šajā laikā bijis Šmits Fredriks Martins Ivanovičs, kura sešus cilvēkus lielo ģimeni apkalpoja divas kalpones- istabene un virēja, kā arī zirgkopis. Par muižas vagaru kalpojis Andrejs Andžans, ar kura ģimeni vienā mājā dzīvojušas vēl divas kalpu ģimenes. Muižas gans bijis Andrejs Martinovs, kura ģimenē bijuši seši bērni. Muižā dzīvojusi arī kalēja Ivana Tiltiņa ģimene un četras muižas kalpu ģimenes. Pēc Vitebskas apdzīvoto vietu saraksta, kas izdots 1906. gadā Vitebskā, ir atrodamas ziņas, ka muižas ūdens apgādi nodrošinājusi aka, Veseļmuiža izmantojusi 423 desetīnas zemi, bija divas sētas, kurās dzīvoja 60 cilvēku. Agrārās reformas laikā muižas lauki tika sadalīti daudzās viensētās. Latvijas pirmās brīvvalsts laikos Veseļmuižā atradās mežniecība ar čiekuru kalti, ka arī Krustpils pagasta nespējnieku patversme, kurā pagasta valde 1940. gada janvārī ierīkoja radio. 1941. gadā viensētas nojauca un tīrumus nopostīja, jo izveidoja Krustpils kara aerodromu. 1942. gadā Veseļmuižā minēta sēta ar 11,53 ha zemi, kuras īpašnieks bijis Jānis Erniņš, kurš ticis izsūtīts jau 1941. gadā uz Sibīriju. Padomju varas gados Veseļmuižas dzīvojamās ēkās un bijušajos divos zirgu staļļos, kas bija pārbūvēti arī par dzīvojamām ēkām apmetās pilsētas iedzīvotāji. Lielākoties tās bija pagaidu mītnes, kurās dzīvoja iebraucēji no citām padomju republikām, kā arī aerodromā strādājošie militāristi. Atgūstot neatkarību, mikrorajons panīka, iedzīvotāju skaits samazinājās. Daudzas Veseļmuižas ēkas atrodas sliktā tehniskā stāvoklī, no bijušiem diviem zirgu staļļiem palicis tikai viens, otrs saglabājies kā drupas. Līdz mūsdienām labi saglabājusies viena no kalpu mājām.

## Atsauces

## Ārējās saites
* www.vietas.lv
Nacionālā aleja

**Nacionālā aleja** () ir parks ASV galvaspilsētas Vašingtonas centrā. Parku pārvalda Nacionālo parku dienests. Parku ik gadu apmeklē aptuveni 24 miljoni cilvēku. Nacionālajā alejā atrodas ASV Kapitolijs, dažādi muzeji, pieminekļi un citi objekti. Tāpat parks ir populāra protestu un mītiņu vieta, 1963. gadā Mārtins Luters Kings tajā teica runu *[[I Have a Dream]]*. Nacionālajā alejā notiek arī dažādi ikgadēji festivāli, piemēram, martā gaisa pūķu festivāls.

## Atsauces

## Ārējās saites
Linkolna memoriāls

**Linkolna memoriāls** () ir piemineklis, kas celts par godu 16. ASV prezidentam Abrahamam Linkolnam. Tas atrodas Nacionālajā alejā, Vašingtonā, ASV. Ēka ir 0,43 km2 liela. Tās arhitekts ir Henrijs Bekons, taču Linkolna skulptūras autors ir Daniels Česters Frenčs. Memoriālu cēla desmit gadus no 1912. līdz 1922. gadam (skulptūra tika izveidota 1920. gadā). 1963. gadā Mārtins Luters Kings marša uz Vašingtonu laikā no Linkolna memoriāla sniedza runu *[[I Have a Dream]]*. 2007. gadā memoriāls tika ierindots 7. vietā *America's Favorite Architecture* sarakstā. Linkolna memoriāls ir attēlots uz ASV piecu dolāru banknotes reversa.
## Abrahama Linkolna skulptūra

## Ārējās saites

*
Vašingtonas Nacionālā katedrāle

**Vašingtonas Nacionālā katedrāle** () ir anglikāņu Episkopālās baznīcas katedrāle ASV galvaspilsētā Vašingtonā. Ēka ir būvēta neogotikas stilā. Vašingtonas Nacionālā katedrāle ir sestā lielākā katedrāle pasaulē un otra lielākā ASV, kā arī ceturtā augstākā celtne Vašingtonā (tā ir 92 m augsta). Katedrāles celtniecība tika uzsākta  un tika pabeigta 83 gadus vēlāk 1990. gadā. 2009. gadā baznīcu apmeklēja apmēram 400 000 tūristu. 2007. gadā katedrāle tika ierindota 3. vietā *America's Favorite Architecture* sarakstā.

## Atsauces

## Ārējās saites

*
Žans Marē

**Žans Alfrēds Vilēns-Marē** (; dzimis , miris ), vairāk zināms kā **Žans Marē** () bija franču aktieris, rakstnieks, mākslinieks, tēlnieks un kaskadieris. Par ieguldījumu Francijas kinomākslā apbalvots ar Goda Leģiona ordeni (1996).

## Biogrāfija
Sācis filmēties 1933. gadā. Galvenokārt filmās atveidojis varonīgu un drosmīgu personāžu lomas, esot labā fiziskā formā, pats izpildīja visus trikus, cīnījās ar zobeniem, jāja ar zirgu, lēca caur logiem un no tiltiem. Režisori speciāli filmēja, lai parādītu skatītājiem, ka trikus izpilda pats aktieris.

Attēlojis lomas 95 filmās, tai skaitā Žana Kokto filmās "Skaistule un briesmonis" (*La belle et la bête*, 1946) un "Orfejs" (*Orphée*, 1950). Attēlojis grāfa Monte-Kristo lomu TV seriālā *Le comte de Monte-Cristo* (1954). Starp pazīstamākajām Marē lomām ir žurnālista Fandora loma filmās "Fantomass" (1964), "Fantomass trako" (1965) un "Fantomass pret Skotlendjardu" (1967). Pēdējo lomu Marē attēloja Bernardo Bertoluči filmā "Skaistuma nolaupīšana" (*Stealing Beauty*, 1996). 1993. gadā Marē saņēma Goda Cēzara balvu.

Bez aktierspēles Ž. Marē vēl nodarbojās ar rakstniecību un tēlniecību. Pablo Pikaso, ieraudzījis viņa agrīnos tēlniecības darbus, nobrīnījās, kā cilvēks ar tādu tēlnieka talantu velti tērē savu laiku kaut kādām mākslas filmām un teātriem. 1989. gadā Parīzes rajonā Monmartrā tika uzstādīts piemineklis rakstniekam Marselam Emē, ko bija veidojis viņa draugs Žans Marē.

Apmēram 20 gadus Žana Marē dzīvesbiedrs bija Žans Kokto.

1998. gadā 84 gadu vecumā Kannās miris no sirds un asinsvadu slimības.

## Atsauces

## Ārējās saites

* 
*
I Have a Dream

[thumb|[Mārtins Luters Kings, sakot *I Have a Dream* runu]]

***I Have a Dream*** ir Mārtina Lutera Kinga  sniegta 17 minūtes ilga publiska runa, kurā viņš aicināja izbeigt rasismu ASV. Linkolna memoriāla pakājē marša uz Vašingtonu laikā sniegtā runa, ko klātienē noklausījās apmēram 200 tūkstoši cilvēku, bija izšķirošs brīdis ASV afroamerikāņu pilsonisko tiesību kustībā. Runa ierindota 1. vietā 20. gadsimta amerikāņu runu sarakstā.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Runas teksts
X-37

200px|thumb|right|''X-37B'' 2008. gadā
[240px|thumb|right|''X-37B'' ''[USA-277|OTV-5* pēc nolaišanās 2019. gada 27. oktobrī]]
*'X-37*' ir [[Amerikas Savienotās Valstis|ASV]] bezpilota [[kosmoplāns]], ko izstrādājis uzņēmums *Boeing*. To kosmosā nogādā [[nesējraķete]], bet uz Zemi caur atmosfēru tas atgriežas, izmantojot spārnus. *X-37* izmanto [[ASV Gaisa spēki]] slepenām orbitālām misijām, kuras var ilgt vairāk nekā gadu. Tam par prototipu kalpoja *X-40*.

*X-37* projektu sāka [[Nacionālā aeronautikas un kosmosa administrācija|NASA]] 1999. gadā. Pēc tam, kad *NASA* projektu pārtrauca, tas 2004. gadā tika nodots [[ASV Aizsardzības departaments|ASV Aizsardzības departamentam]]. Pirmie atmosfēras lidojumu izmēģinājumi sākās 2006. gada aprīlī. Pirmais orbitālais lidojums *USA-212* sākās  un ilga līdz . Līdz 2025. gada martam bija veikti septiņi lidojumi ar diviem *X-37B* eksemplāriem.

== Varianti ==
=== *X-37A* ===
*X-37A* bija NASA kosmoplāna sākotnējā versija. To izmantoja nomešanas planēšanas izmēģinājumu laikā 2005. un 2006. gadā.

=== *X-37B* ===
*X-37B* ir NASA *X-37A* modifikācija ASV Gaisa spēkiem. Tas veicis orbitālos lidojumus kopš 2010. gada.

=== *X-37C* ===
2011. gadā *Boeing* paziņoja par plāniem izveidot *X-37B* palielinātu modifikāciju. *X-37C* būtu par 165 % lielāks un par 180 % smagāks par *X-37B'', kas ļautu transportēt līdz sešiem astronautiem kosmoplāna hermētiskā nodalījumā.

## Kosmiskie lidojumi

## Ārējās saites

* X-37 Orbital Test Vehicle USAF Factsheet
* X-37 fact sheet  and project news on NASA.gov
* X-37 page on GlobalSecurity.org
* X-37B page on Boeing website
* "Air Force spaceplane is an odd bird with a twisted past" at SpaceflightNow.com (2 April 2010)
Nacionālā mākslas galerija

**Nacionālā mākslas galerija** () un tās skulptūru dārzs ir nacionālais mākslas muzejs, kas atrodas Nacionālajā alejā, Vašingtonā, ASV.

Mūsdienās ieeja muzejā ir bezmaksas. Tas tika dibināts kā privātais muzejs 1937. gadā ar kopīgu ASV Kongresa rezolūciju. ASV valsts kases sekretārs Endrū Mellons ziedoja ievērojamu mākslas darbu kolekciju, kā arī līdzekļus muzeja būvniecībai. Galerijas gleznu, zīmējumu, grafikas darbu, fotogrāfiju, skulptūru, medaļu un dekoratīvo darbu kolekcija parāda Rietumu mākslas attīstību no viduslaikiem līdz mūsdienām. Galerijā atrodas vienīgais Leonardo da Vinči darbs, kas atrodas Amerikā - Džinevras de Benči portrets. 2009. gadā muzeju apmeklēja 4,6 miljoni cilvēku, tas ir otrs apmeklētākais mākslas muzejs ASV pēc Metropoles mākslas muzeja Ņujorkā un sestais apmeklētākais pasaulē.

## Atsauces

## Ārējās saites

*
Marē

**Marē** var būt:
* Žans Marē (*Jean Marais*; 1913—1998) — franču aktieris;
* Marē *(Base Marret)* — bijusī franču polārstacija Antarktīdā.
Metropoles mākslas muzejs

**Metropoles mākslas muzejs** () ir mākslas muzejs, kas atrodas Manhatanā, Ņujorkā, ASV.

Muzeja kolekcija sastāv no apmēram diviem miljoniem darbu. Muzeja galvenā ēka pēc platības ir viena no pasaulē lielākajām mākslas galerijām. Metropoles mākslas muzeju 1870. gadā dibināja vairākas personas, kuru vidū bija uzņēmēji, finansisti, domātāji un mākslinieki. Tas oficiāli tika atvērts  un sākotnēji atradās Piektajā avēnijā 681. 2011. gadā muzeju apmeklēja 6 miljoni cilvēku, tas ir otrs apmeklētākais mākslas muzejs pasaulē pēc Luvras muzeja Francijā un visapmeklētākais ASV. Muzeja kopējā platība ir vairāk nekā 190 tūkstoši m2.

## Atsauces

## Ārējās saites

*
Džefersona memoriāls

**Džefersona memoriāls** () ir monuments, kas celts par godu 3. ASV prezidentam un vienam no ASV pamatlicējiem Tomasam Džefersonam. Tas atrodas Vašingtonā, ASV. Ēkas arhitekts ir Džons Rasels Poups. Būve ir 74,3 tūkstošus m2 liela. Memoriālu uzcēla laikā no 1938. līdz 1943. gadam, Džefersona bronzas statuja tika pievienota 1947. gadā. 2007. gadā memoriāls tika ierindots 4. vietā *America's Favorite Architecture* sarakstā.

## Atsauces

## Ārējās saites

*
Graudiņš

**Graudiņš** (sieviešu dzimtē Graudiņa) ir latviešu cilmes uzvārds, kas radies no vārda „grauds” pamazināmās formas. Cilvēki ar šo uzvārdu:

* Artūrs Graudiņš (1932) — Latvijas Bankas prezidents;
* Einārs Graudiņš (1965) — militārpersona un politologs;
* Elmārs Graudiņš (1934—1990) — inženieris, Madonas PMK vadītājs;
* Jānis Graudiņš (1978) — latviešu basketbolists;
* Māris Graudiņš (1953) — politiķis.
Vabalninka

**Vabalninka** () ir pilsēta Lietuvā, Panevēžas apriņķī, Biržu rajona pašvaldībā, 26 kilometrus uz dienvidiem no Biržiem. Pilsēta atrodas Vabalas un Tatulas upju satekā.

## Vēsture
Apdzīvotā vieta rakstos pirmo reizi minēta 1555. gadā. 1618. gadā Vabalninka ieguva miesta tiesības, bet 1775. gadā tai tika piešķirtas Magdeburgas tiesības un ģerbonis. 17. un 18. gadsimtā pilsēta piederēja dažādām muižnieku dzimtām un bija nozīmīgs tirdzniecības centrs ceļā uz Rīgu.

Vēsturē pilsēta pazīstama ar 1905. gada notikumiem, kad revolūcijas laikā vietējie iedzīvotāji uz neilgu laiku pasludināja "Vabalninkas republiku", atsakoties pakļauties Krievijas Impērijas varai. Otrā pasaules kara laikā pilsēta smagi cieta, un tās ebreju kopiena tika iznīcināta.

## Arhitektūra un apskates objekti
* Vabalninkas Vissvētākās Jaunavas Marijas Debesīs uzņemšanas baznīca: celta 1817. gadā klasicisma stilā ar vēlā baroka elementiem. Baznīcas ansamblī ietilpst arī zvanu tornis un akmens mūra žogs.
* Vabalninkas pilsētas vēsturiskais centrs: saglabājies 19. gadsimtam raksturīgais radiālais plānojums ar centrālo laukumu.
* Novadpētniecības muzejs: iekārtots bijušajā pagasta valdes ēkā, iepazīstina ar pilsētas vēsturi un amatniecību.

## Sabiedrība
Pilsētā darbojas Balīsa Srogas vārdā nosauktā ģimnāzija, bibliotēka, kultūras nams un Vabalninkas lauksaimniecības un biznesa skola. Vabalninka ir nozīmīgs vietējais kultūras un izglītības centrs rajona dienvidu daļā.

Pilsētā dzimuši vairāki ievērojami lietuviešu kultūras darbinieki, tostarp rakstnieks un dramaturgs Balīss Sroga (*Balys Sruoga*, 1896–1947), kura vārdā nosaukta vietējā skola.

## Atsauces

## Ārējās saites
Sudargi

**Sudargi** ir apdzīvota vieta Kurzemes dienvidrietumos, Dienvidkurzemes novada Dunikas pagastā pie autoceļa P113 (Grobiņa — Bārta — Rucava). 

## Atsauces

## Ārējās saites
*LĢIA vietvārdu datubāze
Clostridium tetani

***Clostridium tetani*** ir grampozitīva obligāti anaeroba baktērija. Stingumkrampju izraisītājs.

## Morfoloģija
Taisnu nūjiņu forma. Aerobos apstākļos veido sporas, kuras novietojas šūnu galotnē (termināli). Atgādina "Bungvālīti". Sporas var izdzīvot 10-15 minūtes paaugstinātā temperatūrā līdz +121°C, kā arī ir rezistentas (spēj pretoties) pret fenolu un citiem ķīmiskiem līdzekļiem.

## Patogenitāte
Patogēns cilvēkam un citiem mugurkaulniekiem. Organismā iekļūst caur bojātu ādu un gļotādu. Dzīvo augsnē un dzīvnieku fēcēs.

## Bioķīmija
Veģetatīvas šūnas producē tetanospazmīnu un tetanolizīnu. Tetanospazmīns ir polipeptīds, kas iedarbojas uz centrālo nervu sistēmu (CNS).

## Atsauces

## Ārējās saites
* *[http://www.neslimo.lv/pme/?name=stingumkrampji Clostridium tetani]*. neslimo.lv
MTG

***Modern Times Group MTG AB (publ.)*** (darbojas ar zīmolu ***MTG***) ir Zviedrijas mediju uzņēmums. Dibināts 1995. gadā. Galvenais birojs atrodas Stokholmā.

## Vēsture
thumb|100px|''MTG'' agrākais logotips
*MTG* (*Modern Times Group*) dibināts 1995. gadā kā investīciju uzņēmuma *[[Kinnevik]]* meitas uzņēmums, kurā tika apvienoti *Kinnevik* īpašumi mediju nozarē. Starp aktīviem bija *[[Viasat]]* un *[[Metro International]]*. Viasat ir televīzijas kanālu grupa, kas sevī ietver TV3 un pirmos Zviedrijas komerckanālus, kas tika izveidoti 1987. gadā, ZTV, Viasat Sport un TV1000.

1997. gadā *MTG* tika atdalīts no *Kinnevik*, un tā akcijas sāktas kotēt Stokholmas biržā un ''NASDAQ'' Ņujorkas biržā.

2015. gada 24. martā *MTG TV Latvia* iegādājās Igaunijas uzņēmumu *SmartAD*, kas sniedz segmentētus reklāmas risinājumus internetā Baltijas valstīs.

2017. gada 17. martā paziņots, ka panākta vienošanās par *MTG* televīzijas, radio un interneta pakalpojumu biznesu Baltijas valstīs pārdošanu ASV privātā kapitāla investīciju fondam *[[Providence Equity Partners]]*, kas 2016. gadā iegādājās mobilo sakaru operatoru *[[Bite (sakaru operators)|Bite]]* par 115 miljoniem EUR. Darījums pēc konkurences kontrolējošo institūciju atļauju saņemšanas tika pabeigts 18. oktobrī. Bijušie *MTG* uzņēmumi Baltijā apvienoti grupā *[[All Media Baltics]]*.

## Atsauces
Latgales Radio

**Latgales Radio** jeb **Latgolys Radeja** ir reģionālā radiostacija, kas raida no Rēzeknes, galvenokārt latgaliešu valodā. Radio stacija ir uztverama Latgalē, Vidzemes austrumu un ziemeļaustrumu daļā, Sēlijas dienvidaustrumos un internetā visā pasaulē.

2009. gadā Romas Katoļu baznīcas Rēzeknes-Aglonas diecēze iegādājās “Latgolys radeja” daļas, kas līdz šim piederēja SIA “MG Latgolas bolss” valdes loceklim un “Latgales radio” direktoram Valdim Labinskim. Kopš tā brīža 99% uzņēmuma pieder Rēzeknes-Aglonas diecēzei. Kopš 2012. gada 18. jūlija radio retranslē Vatikāna Radio raidījumus latviešu valodā.

## Atsauces

## Ārējās saites
* ''Latgolys Radeja'' mājaslapa
Podkājas

**Podkājas** ir vasarnīcu ciems Ropažu novada Ropažu pagastā. Izvietojies Tumšupes krastos pie autoceļa P3  no pagasta centra Ropažiem,  no novada centra Ulbrokas un Rīgas centra.

Apdzīvotā vieta izveidojusies uz agrākās Podkājas pusmuižas (*Podekay, Pohdekahje*) zemes, Latvijas PSR laikā uzbūvēja vasarnīcu ciematu. Sastāv no kooperatīviem «Jugla» rietumos un «Tumšupe» austrumdaļā.

## Vēsture

Apdzīvotā vieta ar nosaukumu *Podekaj / Podakai / Podekay,* atrodama vēsturiskajos dokumentos jau 16.gadsimta vidū. Zināms, ka jau 16.gadsimta pirmajā pusē vārds *Podekaye* ir sastopams arī kā uzvārds šajā reģionā.

Savukārt vēsturiskajās kartēs vieta attēlota 18.gadsimta vidū.  Šajā laikā uz tās atradusies Podkāju pusmuiža, kā arī krogs, kas 18.gadsimta beigās bija daļa no Ropažu muižas īpašuma.

Podkāju pusmuižu un krogu 1796.gada zīmējumā attēlojis arī mākslinieks Johans Kristofs Broce.

Agrāk, 17.gadsimta pirmajā pusē, šī vieta arī tika dēvēta par  *Askemoise / Atzelmoise*. Zināms, ka 1617.gadā Polijas karalis Sigismunds III Vāsa šo īpašumu piešķīra Heinriham Volfenšildam (tolaik vēl zināmam ar uzvārdu *Wulf* / *Wolff*). 

## Iedzīvotāji
### Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSB datiem.

## Atsauces
USA-240

***USA-240*** jeb ***X-37B OTV-3*** (*X-37B Orbital Test Vehicle 3*) bija ASV uzņēmuma *[[Boeing]]* būvēta eksperimentāla militāra bezpilota kosmoplāna *[[X-37B]]* pirmā eksemplāra otrais kosmiskais lidojums. Tas palaists 2012. gada decembrī, un nolaidās 2014. gada oktobrī. 

*[[X-37B]]* pirmais lidojums notika 2010. gadā (*[[USA-212]]*).

*X-37B* tika palaists  18:03 UTC ar nesējraķeti *[[Atlas V/501]]* no Kanaveralas zemesraga Gaisa spēku stacijas starta kompleksa *SLC-41*. Pēc ieiešanas orbītā tam dots nosaukums *USA-240*

Kosmiskais aparāts palaists ASV Gaisa spēku uzdevumā, tāpēc par tā derīgo kravu ir maz informācijas. Nav zināms, vai derīgā krava ir identiska ar iepriekšējo misiju kravu.

 16:24 UTC *X-37B* nolaidās uz skrejceļa Vandenberga Gaisa spēku bāzē.

## Atsauces
Clostridium perfringens

***Clostridium perfringens*** ir grampozitīva obligāti anaeroba baktērija. Ir zināmi 168 celmi. Patogēns cilvēkiem izraisa gāzes gangrēnu.

## Morfoloģija
Veido sporas; sporu veidošanas laikā šūnas producē toksīnus, kas izraisa saslimšanu. Baktēriju veģetatīvās šūnas spēj augt temperatūrā no 12 līdz 50 °C; zemākās temperatūrās tās nespēj augt.

## Bioķīmija
Baktērijas veido 12 toksīnus, no kuriem 4 ir letāli: hemolizīns, proteāze, neirominidāze un enterotoksīns. Dažādus toksīnus veido dažādi celmi, balstoties uz šīm atšķirībām, izšķir 5 sugu tipus - A, B, C, D un E. Enterotoksīnu producē A tips.

## Atsauces
Kupišķu rajona pašvaldība

**Kupišķu rajona pašvaldība** () ir viena no Lietuvas pašvaldībām. Atrodas Panevēžas apriņķī, vēsturiskajā Augštaitijas novada daļā, robežojas ar Biržu rajona, Rokišķu rajona, Anīkšču rajona un Panevēžas rajona pašvaldībām.

Senās Sēļu zemes daļa (Pelone), kas līdz Melnas līguma noslēgšanai 1422. gadā atradās Livonijas ordeņa valsts sastāvā.

## Seņūnijas

## Ārējās saites
Priži

**Priži** ir mazciems Krustpils pagasta dienvidrietumos, Daugavas labajā krastā pie Zvidzānu—Zeļķu ceļa, starp Zeļķiem rietumos un Zvidzāniem austrumos.

Ciema teritorijā atrodas Ķaupu jeb Prižu kapi, zemnieku saimniecības "Vīnkalni" eļļas spiestuve, kuras īpašnieks ir Andris Felss, J.Trokšas zemnieku saimniecība "Kalna Priži". Kā dabas objekti ir minami Daugava, kas plūst garām ciemam un tajā esošās Prikažu krāces pie ciema, Prižu krauja, kas ir brūkošs un stāvs Daugavas ielejas labā pamatkrasta posms pie Prižiem. Cauri ciemam no Rīgas-Daugavpils šosejas līdz Zeļķiem vijas Prižu Avēnija — asfaltēts ceļš, uz kura norisinās arī dažādas aktivitātes un tiek svinēti svētki.

## Ciema rašanās
Nosaukums *Priži* radies vēl Krievijas Impērijas laikā, kad kāds latviešu valodu nezinošs rakstvedis tādā veidā uzrakstījis vārdu "priedes", apzīmējot sādžu. Pirmo reizi Priži kā sādža Prizi rakstos minēta 1885. gadā. 1897. gadā Prižu sādžā dzīvojuši 8 māju saimnieki, kuru saimju locekļi galvenokārt bijuši plostnieki — 10 cilvēki, ārpus šī amata bijis arī galdnieks, mežsargs. 1906. gadā Prižu zemes platība bijusi 91 desetīna ar sešām sētām, kurās dzīvojuši 43 iedzīvotāji. 1935. gadā dzīvojuši 11 saimnieki ar savām saimēm. 1943. gadā bijušas 11 sētas ar 46 cilvēkiem. 2009. gadā Prižos dzīvojuši 53 iedzīvotāji šādās mājās: Akācijas, Avotkalni, Bites, Daugavkrasti, Daugavlejas, Eži, Kalna Priži, Kalnāres, Kalnarozes, Krāces, Krastkalni, Krastmalas, Kraujas, Priži, Priži I, Samtenes, Silavas un Vīnkalni.

## Iedzīvotāju skaita izmaiņas

## Atsauces
Malnavas iela (Rīga)

**Malnavas iela** ir iela Rīgā, Ķengaragā. Tā sastāv no 2 braukšanas joslām. Kopējais ielas garums ir 498 metri. Malnavas iela aizsākas "T" veida krustojumā ar Maltas ielu un turpinās taisni ziemeļaustrumu virzienā, krustojoties ar Aglonas ielu un beidzas "T" veida krustojumā ar Prūšu ielu. Ielai raksturīga galvenokārt privātmāju apbūve.

## Vēsture
Malnavas iela izveidota 1936. gadā ar savu tagadējo nosaukumu, kas laika gaitā vairāk nav mainījies. Iela tika nosaukta Malnavas (apdzīvota vieta Ludzas novadā) vārdā.

## Ielu savienojumi
Malnavas iela ir savienota ar šādām ielām:
* Maltas iela ("T" veida krustojums)
* Aglonas iela
* Prūšu iela ("T" veida krustojums)

## Skatīt arī
* Latgales priekšpilsēta
* Ķengarags

## Atsauces
Lukstupe

**Lukstupe** ir upe Latvijā, Aiviekstes kreisā krasta pieteka. 

Lukstupe sākas pie Krustpils—Jelgavas dzelzceļa nepilnu kilometru pirms tilta pār Daugavu. Tek paralēli Daugavai, starp to un autoceļu A6, sākumā pa Meldernieku pļavām, pēc tam gar Produsalu, Smiķiem, Ancīšiem un Leināniem. Starp Grīvas kapiem rietumos un Kalnsētām austrumos ietek Aiviekstē. Lielu plūdu gadījumos Lukstupi kā ceļu uz Aivieksti izmanto arī Daugavas ūdeņi. Pie Salupēm no labā krasta Lukstupē ietek Salupe. 
Upes kopējais garums ir 7 km. Pirms Jelgavas—Krustpils dzelzceļa uzbēruma izbūves Lukstupe bijusi aptuveni 2 km garāka un sākusies Zeļķu līdzenumā, uz Rietumiem no Braunsalas meža tagadējo Kairīšu apkārtnē. Veicot dzelzceļa būvdarbus, Lukstupes augšteces ūdeņi pa raktu grāvi, kas tagad saucas Kārklupīte, novadīti uz Daugavu.

## Atsauces
Kastīre

**Kastīre** (; arī **Kastire**) ir ciems Preiļu novada Rušonas pagastā, pagasta centrs. Izvietojies pagasta dienviddaļā Jāšezera un Eikša ezera krastā pie autoceļa P62  no novada centra Preiļiem un  no Rīgas. Kastīrē atrodas pagasta pārvalde, Rušonas pamatskola, bibliotēka, veikals.

## Iedzīvotāji
1897. gadā ciemā bija 24 sētas un muiža.
### Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSP datiem.

## Atsauces
Jānis Kreicbergs (mākslinieks)

**Jānis Kreicbergs** (dzimis , miris ) bija latviešu fotomākslinieks.

## Karjera
Ar fotomākslu sāka nodarboties 1960-to gadu sākumā. Lielāku ievērību guva ar jūras un zvejnieku tematikas darbiem. Šajās fotogrāfijās apvienojās dabas un cilvēku skarbums un patiesīgums. Guva atzinību ne tikai Latvijā, bet arī ārzemēs. Pirmo personālizstādi izveidoja 1968. gadā Polijā, bet otro 1970. gadā VDR. Pēc tam veidoja izstādes ASV pilsētās Klarionā un Ņujorkā (1972. un 1973. gads). Fotogrāfu aiz vien vairāk sāka nodarbināt cilvēka pārdzīvojuma filozofiska atklāsme. Tāpēc viņš daudz fotografē māksliniekus, jauniešus dažādos pārdzīvojuma brīžos. Mākslinieks tver gan cilvēku izjūtas, gan risina sociāli nozīmīgas tēmas. Darbs "Līgava" ir viens no raksturīgākajiem uzņēmumiem, kas atklāj viņa fotogrāfiskās domāšanas spēku. Tas ir veidots no diviem negatīviem, kur uz Aušvices koncentrācijas nometnes drūmā un nomācošā fona kā sapnī, kā vīzijā ir skatāma balta, gaiša, skaista jaunava līgavas tērpā. Līdzīgiem paņēmieniem autors veido arī citus darbus, aizstāvot gaišo. Viņa darbi bija skatāmi personālizstādēs Čehoslovākijā (1975. gads), Rīgā u.c. Latvijas pilsētās (1976. gads). Tajās varēja redzēt arī Itālijā, Čehoslovākijā, VDR un Polijā uzņemtās fotogrāfijas. Mākslinieks bija apmeklējis ASV (1979. gads) un Japānu (1981. gads). Pēc šiem ceļojumiem viņš bija sarīkojis fotoizstādes.

Ilgus gadus strādādams žurnālā "Rīgas modes" par fotomākslinieku, autors radīja daudzus darbus, kuros attēlotas modeļu demonstrētājas. Tomēr tikai daži no šiem darbiem sasniedza viņa labāko fotogrāfiju līmeni.

J. Kreicbergs Latvijā bija viens no rosīgākajiem fotoizstāžu organizētājiem. Viņa darbības rezultātā Rīgā bija notikusi 17 valstu fotogrāfu izstāde "Sieviete starptautiskajā fotomākslā" un bulgāru mākslinieka Dimitra Sibirska personālizstāde (1968. gads), 23 valstu fotogrāfu izstāde "100 fotomeistari" (1969. gads), itāļu fotogrāfa Zeno Bassani personālizstādes (1970. un 1978. gads), starptautiskā fotoizstāde "Fotografē sieviete" (1977. gads) un vairākas citas izstādes.

1977. gadā Jānim Kreicbergam tika piešķirts AFIAP goda nosaukums.

## Atsauces
Grīvas kapsēta

**Grīvas kapsēta** ir viena no Krustpils pagasta kapsētām.

Grīvas kapsēta atrodas Krustpils pagasta ziemeļrietumu stūrī, Daugavas labajā krastā pie Aiviekstes ietekas. Pēc novadpētnieku domām, kapsēta ir radusies 12.—13. gadsimtā. Šajā apkārtnē varētu būt meklējami Gostiņu pirmsākumi. Rakstos pirmo reizi vieta minēta 1354. gadā ar nosaukumu "Evestmunde". Kapsētas senākajā daļā, vistuvāk Daugavas un Aiviekstes satekai atradusies Grīvas baznīca. Jēkabpils Vēstures muzejā atrodošais dokuments liecina, ka 1898. gadā kapsēta bija Krustpils luteriskās baznīcas pārziņā. Pēc Pļaviņu HES ūdenskrātuves uzpludināšanas abu upju ūdeņi pacēlušies gandrīz līdz kapsētas valnim. Palu laikā kapsēta mēdz applūst. 2000. gados kapsētai ir uzbūvēti jauni vārti.

## Atsauces

## Ārējās saites
* www.jekabpils24.lv
* www.bdaugava.lv
Babraunīca

**Babraunīca**, saukta arī kā **Babrava**, **Bebrupe**, **Babrova**, **Babrovka**, kļūdaini **Braslava** ir upe Latvijā, Aiviekstes kreisā krasta pieteka. Sākas no Piņņu purva uz dienvidrietumiem no Piņniem Variešu pagastā. Tālāk tek gar Laidēm uz Ķoderiem Variešu pagastā, kur to šķērso Jēkabpils-Madonas ceļš un ietek Krustpils pagasta teritorijā. Šeit pa šauru ieleju upe tek līdz Salasmaniem. Ietek Aiviekstē pie Glāzniekiem. Lejtecē 3 kilometrus tek caur mežu. Garums 15 km. Babraunīcas labā krasta pietekas Krustpils pagastā ir Līkups un novadgrāvis no Dobmeža.

## Atsauces
2013. gads sportā

Šajā lapā ir apkopoti **[[2013]]. gada [[sports|sporta]] notikumi**.

## Notikumi
### Janvāris
*  — sākās 2013. gada Dakaras rallijs.

### Marts
*  — sākās 2013. gada F1 sezona.
*  — sākās 2013. gada GP2 sezona.

### Maijs
*  — sākās 2013. gada Pasaules čempionāts hokejā.
*  — sākās 2013. gada GP3 sezona.

### Jūnijs
*  — sāksies 2013. gada Eiropas čempionāts basketbolā sievietēm.

### Augusts
*  — sāksies 2013. gada Pasaules čempionāts vieglatlētikā.

### Septembris
*  — sāksies 2013. gada Eiropas čempionāts basketbolā.

### Novembris
* 4. novembris — no Latvijas Regbija federācijas prezidenta amata atkāpās Juris Silovs.

### Decembris
* 29. decembris — vācu autobraucējs Mihaels Šūmahers slēpojot guva smagu galvas traumu un tika nogādāts slimnīcā kritiskā stāvoklī.

## Miruši
[thumb|120px|[Pjetro Mennea]]
[thumb|120px|[Niltons Santušs]]

* 3. marts — Luiss Kubilja (*Luis Cubilla*), Urugvajas futbolists un treneris (dzimis 1940. gadā)
* 21. marts — Pjetro Mennea (*Pietro Mennea*), itāliešu vieglatlēts (dzimis 1952. gadā)
* 13. jūnijs — Kristiāns Pelšs, latviešu hokejists (dzimis 1992. gadā)
* 16. jūnijs — Otmārs Valters (*Ottmar Walter*), Vācijas futbolists (dzimis 1924. gadā)
* 2. augusts — Alla Kušnira, PSRS un Izraēlas šahiste (dzimusi 1941. gadā)
* 8. augusts — Igors Kurnosovs (*Игорь Курносов*), krievu šahists (dzimis 1985. gadā)
* 9. augusts — Vladimirs Vikulovs (*Влади́мир Вику́лов*), krievu hokejists (dzimis 1946. gadā)
* 20. augusts — Ulvis Katlaps, latviešu hokejists un treneris (dzimis 1968. gadā)
* 7. augusts — Vasilijs Tihonovs, krievu hokeja treneris (dzimis 1958. gadā)
* 25. augusts — Žilmars (*Gilmar*), Brazīlijas futbolists (dzimis 1930. gadā)
* 28. septembris — Igors Romiševskis (*И́горь Ромише́вский*), krievu hokejists (dzimis 1940. gadā)
* 3. oktobris — Sergejs Belovs, krievu basketbolists un treneris (dzimis 1944. gadā)
* 27. novembris — Niltons Santušs (*Nílton Santos*), Brazīlijas futbolists (dzimis 1925. gadā)
* 2. decembris — Pedro Roča (*Pedro Rocha*), Urugvajas futbolists un treneris (dzimis 1942. gadā)