open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Raganu lidojums

**Raganu lidojums** () ir spāņu gleznotāja Fransisko Gojas 1798. gadā pabeigta eļļas krāsas glezna. Tā bija daļa no sešu darbu sērijas, kas bija veltīta raganošanai. Tās 1798. gadā iegādājās Osunas hercogs un hercogiene. 
Tā tikusi raksturota kā "skaistākā un spēcīgākā Gojas Osunas raganu glezna."

Gleznu Osunas hercogam un hercogienei pārdeva 1798. gada 27. jūnijā, kuri to iegādājās savas Madrides pievārtes villas *[[Parque de El Capricho|La Alameda]]* dekorēšanai. To atkal pārdeva 1896. gadā publiskā Osunas īpašumu izsolē, kur to iegādājās Ramons Ibarra, un atkal 1985. gadā, kad pircējs bija Haime Ortiss Patinjo. Visbeidzot, 1999. gadā iegādājās Prado muzejs, kur glezna atrodas arī šobrīd.

Gleznas centrā redzamas trīs puskailas raganas, kuras valkā tradicionālu Spānijas inkvizīcijas laikam raksturīgu smailu cepuri *coroza*. 
Tās gaisā pacēlušas kailu tēlu, to mutes ir tuvu upurim, it kā tās taisītos to apēst vai sūkt tā asinis. 
Zemāk divi tēli zemnieku tērpos novērsušies no notiekošā: viens pieplacis zemei un aizspiedis ausis, otrs mēģina aizbēgt, apsedzoties ar segu, labās rokas pirkstus salicis pigas žestā, lai novērstu ļaunās acs ietekmi. No labās puses parādās ēzelis, šķietami neredzot notiekošo.

Vispārējais zinātniskais uzskats ir, ka glezna attēlo racionālistu māņticības un nezināšanas kritiku, jo īpaši par reliģiskām lietām: raganu *coroza* cepures ne tikai simbolizē Spānijas inkvizīcijas vardarbību (augšupejoša liesma liecina, ka tās ir sodītas kā nenožēlojoši ķeceri un tiks sadedzinātas uz sārta), bet arī atgādina bīskapa mitru ar raksturīgajām divām smailēm. Tādējādi reliģisko tribunālu apsūdzības atspoguļojas uz pašiem tiem, kuru darbības netieši tiek pielīdzinātas māņticībai un ritualizētai upurēšanai. Blakusstāvētājus var uztvert vai nu kā satriektus, bet nespējīgus kaut ko darīt vai apzināti vienaldzīgus un nevēloties iejaukties.

Visbeidzot, ēzelis ir tradicionāls vienaldzības simbols.

## Atsauces

## Bibliogrāfija
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Ārējās saites
Stobriņi (mikoloģija)

[thumb|250px|[Parastā bērzubeka griezumā]]
[thumb|250px|[Lāču samtbekas stobriņi iespiedumu viet;as aktīvi zilē]]
[thumb|250px|[Piena grābeklenes himenofors ir sacietējuši stobriņi, kas līdzinās adatiņām]]
[thumb|250px|[Melnā zvīņbeka|Melnās zvīņbekas stobriņu atveres ]]
**Sēnes stobriņi** ir stobriņu sēnes augļķermeņa daļa jeb himenofors, kas sastāv no daudziem sīkiem lejup vērstiem stobriņiem ar sporu veidojošo slāni himēniju uz tiem. Stobriņi, tāpat kā gandrīz viss sēnes augļķermenis, sastāv no hifu pinuma. Saskaņā ar novecojušo sistemātiku, kurā sēnes tika iedalītas pēc to izskata, cepurīšu sēnes ar stobriņiem un mīkstu augļķermeni tika iedalītas atsevišķā beku grupā, kamēr sēnes ar stobriņiem, bet sīkstu augļķermeni tika ieskaitītas piepēs, taču mūsdienās šis dalījums tiek uzskatīts par novecojušu un sēnes gan ar stobriņiem, gan lapiņām un adatiņām tiek iekļautas vienās rindās ar citām, piemēram, lapiņu sēņu mieteņu dzimta tagad ietilpst beku rindā. 
Mikoloģijā pēc molekulārās ģenētikas pētījumiem pēdējos 20 gados tiek uzskatīts, ka stobriņi vairākām sēņu dzimtām atlases ceļā izveidojušies neatkarīgi cits no cita, tāpat kā citi himenofora veidi.

## Stobriņu atšķirības

Stobriņi var dažādām sēnēm var atšķirties ar krāsu (kura reizēm mainās līdz ar sēnes vecumu un sporu veidošanos, kuras nokrāso himēniju savā krāsā), izmēriem un formu, atveru (poru) platumu, visiem vienādu vai dažādu garumu, cietību un vieglumu tos atdalīt no cepurītes. Stobriņu atšķirībām ir liela nozīme sēnes sugas noteikšanā.
Reizēm stobriņu forma ir tāda, ka vizuāli tos grūti uztvert kā stobriņus, tā, parastajai ozolpiepei (*Daedalea quercina*) stobriņu galiņi izkārtoti garās radiālās labirinta veida plāksnītēs, kas no skata līdzīgas sazarotām lapiņām. Arī bekām sastopams jauktas formas himenofors, kas var tikt uzskatīts par lapiņu un stobriņu starpformu, kā melnajai zvīņbekai.
Beku un citu mīksto sēņu stobriņi pastāv tikpat īslaicīgi kā to augļķermeņi, taču cietajām sēnēm augļķermeņi bieži ir daudzgadīgi, un šādos gadījumos uz vecā himenofora slāņa ik gadus uzaug jauns, veidojot gadu riņķus.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Sēnes.lv:Piepes un sīkpiepes
* Sēnes.lv:Visas bekas
Kultūraugi

**Kultūraugi** ir cilvēka vajadzībām pārveidoti un pielāgoti augi. Tos audzē un ievāc peļņas vai iztikas nolūkos. Cilvēka vajadzībām tiek izmantotas atsevišķas novāktas kultūraugu daļas, kā arī attīrīta (lobīta, nomizota utt.) raža. Lielāko daļu kultūraugu audzē lauksaimniecībā vai akvakultūrā. Par kultūraugiem dažkārt mēdz saukt arī makroskopiskās sēnes vai aļģes.
[thumb|[Jaunā pasaule|Jaunās pasaules domesticētie augi]]

Lielākā daļa kultūraugu tiek novākti kā pārtika cilvēkiem vai mājlopiem (lopbarības kultūraugi). Savvaļas augus, ko ievāc cilvēka vajadzībām (tostarp intensīvā vākšana, piemēram, žeņšeņs), nepieskaita kultūraugiem.

Kultūraugus izmanto arī dārzkopībā, puķkopībā un rūpniecībā. Dārzkopības kultūraugi ietver, piemēram, augļu kokus. Puķkopībā kultūraugi ir telpaugi, puķu dārzos izmantojamie ziedošie augi, griezto ziedu ieguvei izmantojamie augi. Rūpnieciskie kultūraugi tiek izmantoti apģērbu ražošanā (šķiedru kultūraugi), biodegvielai (enerģijas kultūraugi, aļģu degvielai), vai medicīnā (ārstniecības augi).

Dzīvniekus un mikroskopiskus organismus (sēnītes, baktērijas vai vīrusus) arī mēdz audzēt cilvēka vajadzībām. Dzīvniekus, kas audzēti cilvēku vai citu mājdzīvnieku patēriņam, sauc par mājlopiem, bet mikrobus — par mikrobioloģiskajām kultūrām. Mikrobi parasti netiek audzēti pašai pārtikai, bet tie tiek izmantoti, lai uzlabotu pārtiku (piemēram, ražojot citronskābi, raudzējot jogurtu, sojas mērci vai skābējot kāpostus).

## Svarīgi pārtikas kultūraugi
Kultūraugu nozīme ievērojami atšķiras atkarībā no reģiona. Pasaulē visbiežāk cilvēku pārtikai tiek izmantoti šādi kultūraugi (2013 gada. rādītāji kcal/pers./diena doti iekavās): rīsi (541 kcal), kvieši (527 kcal), cukurniedres un citi cukura kultūraugi (200 kcal), kukurūza (147 kcal), sojas pupu eļļa (82 kcal), citi dārzeņi (74 kcal), kartupeļi (64 kcal), palmu eļļa (52 kcal), manioka (37 kcal), pākšaugi (37 kcal), saulespuķu eļļa (35 kcal), rapsis un sinepju eļļa (34 kcal), citi augļi (31 kcal), sorgo (28 kcal), prosa (27 kcal), zemesrieksti (25 kcal), pupas (23 kcal), saldie kartupeļi (22 kcal), banāni (21 kcal), dažādi rieksti (16 kcal), sojas pupiņas (14 kcal), kokvilnas sēklu eļļa (13 kcal), zemesriekstu eļļa (13 kcal). Ievērojiet, ka daudzi no globāli šķietami nelielajiem kultūraugiem ir ļoti nozīmīgi kādā citā reģionā. Piemēram Āfrikā dominē saknes un bumbuļi ar 421 kcal / pers / dienā, bet sorgo un prosa attiecīgi 135 kcal un 90 kcal. 
[thumb|Kultūraugu žāvēšana [Pendžāba (Pakistāna)|Pendžābā]]

Attiecībā uz saražoto svaru, vissvarīgākie ir šādi kultūraugi (pasaules produkcija tūkstošos metrisko tonnu):

## Skatīt arī
* Lauksaimniecība
* Augkopība
* Cukurniedres
* Kukurūza
* Rīsi
* Kvieši
* Kartupeļi
* Ārstniecības augi

## Atsauces
Kārlis Tarziers

**Kārlis Tarziers** (dzimis , miris ) bija latviešu skolotājs, dzejnieks, šahists un šaha problēmists.

## Biogrāfija
Kārlis Tarziers dzimis 1860. gadā Valkas apriņķa Druvienas pagasta "Prēdeļos". 1877. gadā beidzis pagastskolu un pēc tam divus gadus tajā strādājis par palīgskolotāju. No 1879. līdz 1881. gadam Valkā mācījies Cimzes skolotāju seminārā. Vispirms no 1881. līdz 1884. gadam Tarziers  strādājis par palīgskolotāju Tirzas draudzes skolā, bet pēc tam, līdz 1895. gadam bijis skolotājs Sinoles pagastskolā. Skolēnu vidū ieguvis laba matemātiķa slavu. Pedagoga pienākumi bija tikai daļa no Tarziera darbības. Viņa interešu loks bija daudz plašāks. Viņš rakstīja dzeju, vadīja mūzikas kapelu, bija folkloras vācējs. 1887. gadā Dzelzavā viņš izdeva savu dzejoļu krājumu "Stariņi". Kārlis Tarziers kopā ar skolotāju Vilni Samu (1869-1917) tiek uzskatīti par pirmajiem deju un rotaļu popularizētājiem. 1890. gadā Valmierā iznāca viņu sastādītā grāmata "Rotaļas mājai un skolai". Tad Tarziers uzrakstīja un 1892. gada publicēja pirmo šaha grāmatu latviešu valodā "Īsa šahspēles mācība". To iespieda Lejasciemā, tās izdevējs un priekšvārda autors bija bibliotekārs Jānis Misiņš, viņa draugs vēl no Tirzas laika. 1895. gadā K. Tarziers pārcēlās uz Velēnu, kur līdz mūža galam bija draudzes skolotājs un ērģelnieks. Viņš noorganizēja kori un rīkoja koncertus, lai par iegūtiem līdzekļiem palīdzētu Emilim Melngailim nomaksāt studijas Sanktpēterburgas konservatorijā. 

Kārlis Tarziers nomira 1918. gada 4. aprīlī un tika apglabāts Velēnas kapos.

## Šaha kompozīcija
Jau 1886. gadā Tarziera vārds parādījās žurnāla "Austrums" šaha uzdevumu risinātāju sarakstos, bet viņa pirmais uzdevums tika iespiests "Austruma" 1894. gada decembra numurā. Sākumā Tarziers sastādīja divvilčus, bet vēlāk pārgāja uz trīsvilčiem, kas kļuva par viņa mīļāko žanru. Ražens viņam bija 1913. gads, kad viņš laikrakstā "Dzimtenes Vēstnesis" publicēja vairāk par pusi no saviem trīsvilčiem un par 16. oktobrī publicēto trīsvilci saņēma dalītu trešo godalgu laikraksta gada konkursā. Pavisam zināmi 22 viņa uzdevumi, tai skaitā 17 trīsvilči.  
### Piemērs

**Uzdevuma risinājums:**
: 1. Za1! (draud 2. Ta6# un 2. Dc2+ Kxa3 Db3#)
: 1. ... Kxa3 2. Da2+ Kxa2/Kxb4 3. Ta6#/Zc2#
: 1. ... Dxg6 2. Dc2+ Dxc2/Kxa3 3. Ta6#/Db3#

## Bibliogrāfija
* 
* 
* 

## Piezīmes

## Atsauces

## Ārējās saites
* Kārļa Tarziera dainu vākums vietnē garamantas.lv
* K. Tarziera šaha kompozīcijas mājas lapā PDB
CFR Cluj

***CFR Cluj*** ir Rumānijas profesionāls futbola klubs no Klužas-Napokas. Dibināts 1907. gadā, pašlaik spēlē Rumānijas futbola augstākajā līgā jeb *[[Liga I]]*. Kluba futbolisti ir sešas reizes izcīnījuši Rumānijas čempiontitulu un četras reizes uzvarējuši Rumānijas kausa izcīņā. Mājas spēles aizvada Dr. Konstantina Redulesku stadionā.

## Sasniegumi
* **[[Liga I|Rumānijas čempionāts (''Liga I'')]]**
** Čempioni (8): 2007–08, 2009–10, 2011–12, 2017–18, 2018–19, 2019–20, 2020/21, 2021/22
* **Rumānijas kauss**
** Kausa ieguvēji (4): 2007–08, 2008–09, 2009–10, 2015–16
** Finālisti (1): 2012–13
* **Rumānijas superkauss**
** Kausa ieguvēji (3): 2009, 2010, 2018
** Finālisti (3): 2012, 2016, 2019
* ***Liga II***
** Uzvarētāji (2): 1968–69, 2003–04

## Atsauces

## Ārējās saites

*
CS Universitatea Craiova

***Universitatea Craiova*** ir Rumānijas profesionāls futbola klubs no Krajovas. Dibināts 1948. gadā, pašlaik spēlē Rumānijas futbola augstākajā līgā jeb *[[Liga I]]*. Kluba futbolisti ir četras reizes izcīnījuši Rumānijas čempiontitulu un septiņas reizes uzvarējuši Rumānijas kausa izcīņā. Mājas spēles aizvada Jona Oblemenko stadionā.

Sākotnējais klubs pastāvēja līdz 1991. gadam, kad tika likvidēta *CSU Craiova* futbola nodaļa. Tad tā tradīcijas pārņēma *FC U Craiova*, kas vairākas reizes tika reorganizēts. 2013. gadā sākotnējais klubs tika atjaunots.

## Sasniegumi
* **[[Liga I|Rumānijas čempionāts (''Liga I'')]]**
** Čempioni (4): 1973–74, 1979–80, 1980–81, 1990–91
** Vicečempioni (6): 1972–73, 1981–82, 1982–83, *1993–94, 1994–95*, 2019–20
* **Rumānijas kauss**
** Kausa ieguvēji (7): 1976–77, 1977–78, 1980–81, 1982–83, 1990–91, *1992–93*, 2017–18
** Finālisti (5): 1974–75, 1984–85, *1993–94, 1997–98, 1999–2000*
* **Rumānijas superkauss**
** Finālisti (1): 2018
* ***Liga II***
** Uzvarētāji (2): 1963–64, 2013–14

:**Piezīme:** *Slīprakstā* norādīti tituli, kas izcīnīti kā *FC U Craiova*.

## Atsauces

## Ārējās saites

*
FC Botoșani

***FC Botoșani*** ir Rumānijas profesionāls futbola klubs Botošani pilsētas. Dibināts 2001. gadā, pašlaik spēlē Rumānijas futbola augstākajā līgā jeb *[[Liga I]]*.  

## Sasniegumi
* ***Liga II***
** Uzvarētāji (1): 2012–13

## Ārējās saites

*
FC Viitorul

***FC Viitorul*** bijušis Rumānijas profesionāls futbola klubs, kas bāzēts pilsētā Ovidiu Konstancas žudecā. To 2009. gadā nodibināja bijušais Rumānijas izlases spēletājs George Hadži. Komanda pašlaik spēlē Rumānijas futbola augstākajā līgā — *[[Liga I]]*. 2017. gadā kļuva par Rumānijas čempioniem.

## Sasniegumi
* **[[Liga I|Rumānijas čempionāts (''Liga I'')]]**
** Čempioni (1): 2016–17
* **Rumānijas kauss**
** Kausa ieguvēji (1): 2018–19
* **Rumānijas superkauss**
** Kausa ieguvēji (1): 2019
** Finālisti (1): 2017
* ***Liga II***
** Uzvarētāji (1): 2011–12

## Atsauces

## Ārējās saites

*
Ivars Akmentiņš

**Ivars Akmentiņš** (dzimis ) ir Latvijas peldētājs. Piedalījies XIV FINA pasaules čempionātā, kurā startēja 50 m un 100 m brīvā stila distancēs.

## Personīgie rekordi

### 25m peldbaseinā

### 50m peldbaseinā

## Atsauces

## Ārējās saites
Stambulas "Başakşehir"

**Stambulas "Başakşehir"** () ir profesionāls Turcijas futbola klubs no Stambulas, kas spēlē Turcijas Superlīgā. Dibināts 1990. gadā kā *İstanbul Büyükşehir Belediyespor*. Pirmo reizi Superlīgā spēlēja 2007.—2008. gada sezonā. Mājas spēles aizvada Fatiha Terima stadionā. 2019.—2020. gada sezonā pirmo reizi *Başakşehir* futbolisti kļuva par Turcijas čempioniem.

## Sasniegumi
* **[[Turcijas futbola Superlīga|Turcijas Superlīga]]**
** Čempioni (1): 2019–20
** Vicečempioni (2): 2016–17, 2018–19
* **[[Turcijas kauss futbolā|Turcijas kauss]]**
** Finālisti (2): 2010–11, 2016–17
* **Turcijas 1. līga**
** Uzvarētāji (1): 2013–14

## Atsauces

## Ārējās saites

*
Kayserispor

**Kayserispor** ir Turcijas futbola klubs no Kajseri pilsētas. Dibināts 1966. gadā, pašlaik spēlē Turcijas Superlīgā. 2008. gadā uzvarēja Turcijas kausa izcīņā. Labākais sasniegums Superlīgā ir 5. vieta, ko izdevies sasniegt četras reizes. 2006. gadā bija vieni no UEFA Intertoto kausa uzvarētājiem. 

## Sasniegumi
* **Turcijas kauss**
** Kausa ieguvēji (1): 2007–08
* **Turcijas superkauss**
** Finālisti (1): 2008
* **Turcijas 1. līga**
** Uzvarētāji (2): 1973, 2014–15
* **[[UEFA Intertoto kauss]]**
** Uzvarētāji (1): 2006

## Atsauces

## Ārējās saites

*
Bursaspor

***Bursaspor*** ir Turcijas futbola klubs no Bursas pilsētas, kas spēlē Turcijas Pirmajā līgā.

## Sasniegumi
* **[[Turcijas futbola Superlīga|Turcijas Superlīga]]**
** Čempioni (1): 2009–10
* **[[Turcijas kauss futbolā|Turcijas kauss]]**
** Kausa ieguvēji (1): 1985–86
** Finālisti (5): 1970–71, 1973–74, 1991–92, 2011–12, 2014–15
* **Turcijas superkauss**
** Finālisti (3): 1986, 2010, 2015
* **Turcijas 1. līga**
** Uzvarētāji (2): 1966–67, 2005–06

## Atsauces

## Ārējās saites

*
Trabzonspor

***Trabzonspor*** ir Turcijas futbola klubs no Trabzonas. Dibināts 1967. gadā, pašlaik spēlē Turcijas Superlīgā. Mājas spēles aizvada Šenola Gineša stadionā (sponsorēšanas nolūkā pašlaik saukts arī par *Medical Park*). *Trabzonspor* futbolisti sešas reizes ir izcīnījuši Turcijas čempiontitulu un deviņas reizes ieguvuši Turcijas kausu.

## Sasniegumi
* **[[Turcijas futbola Superlīga|Turcijas Superlīga]]**
** Čempioni (7): 1975–76, 1976–77, 1978–79, 1979–80, 1980–81, 1983–84, 2021–22
** Vicečempioni (9):  1977–78, 1981–82, 1982–83, 1994–95, 1995–96, 2003–04, 2004–05, 2010–11, 2019–20
* **[[Turcijas kauss futbolā|Turcijas kauss]]**
** Kausa ieguvēji (9): 1976–77, 1977–78, 1983–84, 1991–92, 1994–95, 2002–03, 2003–04, 2009–10, 2019–20
** Finālisti (6): 1974–75, 1975–76, 1984–85, 1989–90, 1996–97, 2012–13
* **Turcijas superkauss**
** Kausa ieguvēji (8): 1976, 1977, 1978, 1979, 1980, 1983, 1995, 2010
** Finālisti (3): 1981, 1984, 1992

## Atsauces

## Ārējās saites

*
Kasımpaşa S.K.

***Kasımpaşa*** ir Turcijas futbola klubs no Stambulas. Dibināts 1912. gadā, pašlaik spēlē Turcijas Superlīgā.

## Ārējās saites

*
SIA Radikal

***SIA Radikal*** bija no 2008. līdz 2013. gadam pastāvoša Latvijas smagā metāla un smagā roka grupa. 

## Vēsture

Grupa izveidota 2008. gadā, lai ar *[[Metallica]]* dziesmu kaverversijām uzstātos tā Latvijas fanu kluba rīkotā pasākumā, pēc kura dalībnieki nolēma darbību turpināt. 2009. gada 18. februārī *SIA Radikal* laida klajā dziesmu „Tas nav tev vienam”, 2009. gada 15. jūnijā — dziesmu „Tavs sapņu kredīts”, 2010. gada 3. jūnijā — dziesmu „Samelo sev”, bet 2010. gada 9. augustā — ceturto dziesmu „Voldim!” no gaidāmā albuma.

2011. gadā *Pump Recordings* *digipack* formātā laida klajā grupas debijas albumu „Monokarš”, kura atvēršana un grupas 3. gadadienas koncerti 22. aprīlī notika Rīgas klubā *Nabaklab*, bet 23. aprīlī Liepājas klubā *Fontaine Palace*. Albumu *SIA Radikal* ierakstīja no 2010. gada decembra līdz 2011. gada aprīlim skaņu inženiera Ginta Lundberga vadībā, albuma vāciņu veidojis Armands Ērglis, bet albuma dziesmā „Vēl tur ir ceļš” piedalās arī Terzena sieva čelliste Undīne Balode. 

2013. gada 11. decembrī grupa paziņoja par savas darbības pārtraukšanu, kā iemeslu minot radošo izsīkumu grupā, tomēr norādot, ka tās dalībnieki turpinās darboties citos mūzikas projektos. 2015. gada 25. jūlijā *SIA Radikal* apvienojās uz vienu pēdējo uzstāšanos rokfestivālā „Klang!”.

## Grupas dalībnieki
*Dainis Rijkuris — balss
*Gustavs Terzens — ģitāra
*Matīss Elsbergs — basģitāra
*Artūrs Kupčs — bungas
*Alvis Bernāns — ģitāra

## Diskogrāfija

## Atsauces

## Ārējās saites
*Grupas oficiālā ''Facebook'' lapa
*Grupas oficiālā draugiem.lv lapa
*Jānis Žilde (2011. gada 21. aprīlis). Sia Radikal: nesaprotu, kāpēc latvietis jāuzrunā angliski . Tvnet.lv. Skatīts: 2017. gada 3. decembrī.
Isabela

thumb|Isabelas sala
**Isabela** (, izruna: [isaˈβela]) ir vulkāniska sala Galapagu salās. Tās platība ir 4640 km2, bet garums 100 km. Sala ir gandrīz četras reizes lielāka par Santakrusas salu un ir lielākā sala arhipelāgā. Tā nosaukta Spānijas karalienes Isabellas vārdā. Sākotnēji sala bija nosaukta par **Albemarli** par godu Albemarles hercogam.

## Ģeoloģija
Kā viena no jaunākajām salām, Isabela atrodas arhipelāga rietumu daļā, netālu no Galapagas karsta punkta. Sala izveidojās pirms gandrīz miljons gadiem, apvienojoties sešiem vulkānu vairogiem — *Alcedo, [[Cerro Azul]], Darwin, [[Ecuador]], [[Sierra Negra]]* un *Wolf*. Visi šie vulkāni, izņemot *Ecuador*, mūsdienās ir aktīvi, tāpēc Isabela ir viena no pasaulē aktīvākajām vulkānu darbības vietām. *Ecuador* un *Wolf* vulkāns (salas augstākais punkts ar augstumu 1707 m) atrodas tieši uz ekvatora. 

## Daba
left|thumb|Flora
Isabelas salā ir novērojama arī interesanta flora un fauna. Vulkāniskā, jaunā sala neatbilst citu arhipelāga salu augāju zonām. Uz salīdzinoši jaunajiem lavas laukiem izveidojušās augsnes sastāvā nav nepieciešamās barības vielas, lai Isabelas salā spētu rasties citām arhipelāga salām līdzīgs augājs. Vēl viena acīmredzama atšķirība rodas vulkānos *Wolf* un *Cerro Azul*, kas veido citādākus vides apstākļus.

Isabelas salā ir liela dzīvnieku, putnu un jūras dzīvnieku daudzveidība. Isabela ir mājvieta vairākām savvaļas bruņurupuču sugām. Salas lielā izmēra dēļ ir dabiski šķēršļi lēni pārvietojošiem bruņurupučiem — šie dzīvnieki nespēj šķērsot lavas straumes un citus šķēršļus, tādā veidā radušās dažādas bruņurupuču pasugas.

Salā bija ievestas kazas, kuru skaits sasniedza vairāk nekā 100 000, nopietni ietekmējot salas floru. Taču tās tika izskaustas ar Galapagu Nacionālā parka dienesta un Čārlza Darvina fonda pūliņiem 2006.—2007. gadā. Kopš tā laika augu valsts salā ir ievērojami atjaunojusies.

[left|thumb|[Jūras lauvas]]
Citas atzīmējamas dzivnieku grupas ir pingvīni, jūras kraukļi, jūras iguānas, pelikāni, *Sally Lightfoot* krabji, Galapagu zemes iguānas, Darvina žubītes, Galapagu vanagi, Galapagu baloži. Tāpat ievērojams ir arī salas savdabīgais augājs. Isabelas rietumu krasts pie Bolīvas šauruma ir labākā vieta, kur apskatīt vaļus un delfīnus.

## Apdzīvotās vietas
*Puerto Villamil* un *Santo Tomás* apdzīvotās vietas ir dibinātas jau 1893. gadā. Līdz 1905. gadam iedzīvotāju skaits uz salas bija aptuveni 200.

thumb|La Casa de Marita, Isabelas sala

Puerto Villamil, kas atrodas salas dienvidaustrumu galā, ir trešā lielākā Galapagu arhipelāga apdzīvotā vieta.

## Citi interesanti veidojumi
*El Muro de las Lágrimas* — siena, ko ieslodzītie uzcēla laikā, kad Isabelas sala bija noziedznieku izsūtījuma vieta, kā arī Flamingo lagūna. Abi objekti atrodas salas dienvidu daļā.

## Atsauces
Pāvels Murāns

**Pāvels Murāns** (dzimis ) ir bijušais Latvijas peldētājs, pēc sportista gaitu beigām - treneris un funkcionārs. Piedalījies 2004. gada vasaras olimpiskajās spēlēs 100 m brasa disciplīnā.

Strādā bērnu un jaunatnes sporta skolā "Ādaži" par peldēšanas treneri. Kopš 2025. gada februāra viņš ir Latvijas Peldēšanas federācijas ģenerālsekretārs, darbojoties prezidentes Aļonas Fokinas komandā.

Ieguvis maģistra grādu Latvijas Sporta pedagoģijas akadēmijā, kur aizvien turpina zinātnisko darbu doktorantūrā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Dana Kolidzeja

**Dana Kolidzeja** (dzimusi ) ir Latvijas peldētāja. Piedalījusies XVII FINA pasaules čempionātā, kurā sportiste piedalījās 50 m brasa disciplīnā.

D. Kolidzejai pašlaik pieder arī vairāki Latvijas rekordi, tai skaitā 50 metros brasā (31,27 s).

## Atsauces

## Ārējās saites
Dhaulāgiri

**Dhaulāgiri** ( (*dhaulāgirī*) — 'žilbinošais, baltais, skaistais kalns') ir septītā augstākā virsotne uz Zemes. Tās augstums virs jūras līmeņa ir 8167 metri. Atrodas Himalajos, 34 km uz austrumiem no Annapūrnas. Apkārtnē ir vēl piecas virsotnes, ko sauc par Dhaulāgiri, bet to nosaukumiem attiecīgi liek klāt romiešu ciparus II, III, IV, V un VI.  pirmie, kas sasniedza kalna virsotni, bija Šveices, Austrijas un Nepālas ekspedīcija.

Dhaulāgiri ir pirmais kalns, kas augstāks par 8000 metriem virs jūras līmeņa, kurā ir uzkāpuši latvieši.  tajā uzkāpa Teodors Ķirsis, Imants Zauls un Ilgvars Pauls.

## Ārējās saites
Krista Ceplīte

**Krista Ceplīte** (dzimusi ) ir Latvijas peldētāja. Viņai pieder vairāki Latvijas rekordi brīvā stila un kompleksajās distancēs.

## Atsauces

## Ārējās saites
Luiss Tomlinsons

**Luiss Viljams Tomlinsons** (; dzimis  Donkasterā) bija britu grupas "One Direction" dziedātājs, bet pašlaik darbojas kā solists.

## Diskogrāfija
Pirms solo albumu iznākšanas Luiss nāca klajā ar vairākiem singliem: "Just Hold On" (sadarbībā ar Stīvu Aoki), "Back to You" (sadarbībā ar Bibī Reksu un "Digital Farm Animals"), "Just Like You" un "Miss You".

Luiss Tomlinsons ir izdevis trīs studijas albumus. Viņa debijas albums Walls tika izdots 2020. gada 31. janvārī, tajā iekļauti singli "Kill My Mind" un "Two of Us". Albumam sekoja koncerttūre Louis Tomlinson World Tour.

2022. gada 11. novembrī tika izdots otrais studijas albums Faith in the Future, kurā iekļauti singli "Bigger Than Me", "Out Of My System" un "Silver Tongues". Albumam sekoja pasaules koncerttūre Faith in the Future World Tour. Koncerttūres noslēgumā tika izdots dzīvās mūzikas albums Live, kurā iekļauti koncertieraksti no albumiem *Walls* (2020) un *Faith in the Future* (2022).

2026. gada 23. janvārī tika izdots trešais studijas albums How Did I Get Here?, kurā iekļauti singli "Lemonade", "Palaces" un "Imposter". Albuma atbalstam tika uzsākta koncerttūre How Did We Get Here? World Tour, kas sākās 2026. gada 23. martā Hamburgā, Vācijā, un plānots, ka tā noslēgsies 2026. gada 24. oktobrī Brisbenā, Austrālijā.

## Mūzikas festivāls Away From Home
Indī mūzikas festivāls *Away From Home*, kura idejas autors un galvenais kurators ir Luiss Tomlinsons, pirmoreiz norisinājās 2021. gadā Londonā, pulcējot teju 9 tūkstošus fanu. Ieeja festivālā bija bezmaksas un tā galvenā ideja bija svinēt dzīvās mūzikas atgriešanos pēc Covid-19 pandēmijas. Kopš 2021. gada festivāls norisinās ikgadēji, katru gadu citā pasaules vietā, tajā piedalījušās mūzikas grupas Plain White T's, Pale Waves, Circa Waves un citas.

## Dokumentālās filmas
Luiss Tomlinsons piedalās dokumentālajā koncertfilmā One Direction: This Is Us (2013), kurā dokumentēta grupas One Direction koncerttūre Take Me Home Tour.

Solo karjeras laikā mūziķis ir izdevis divas dokumentālās filmas, kas atspoguļo viņa ceļu līdz pirmajam solo albumam, festivālam un tūrei, kā arī reflektē par grupā *One Direction* piedzīvoto.

Filma *Louis Tomlinson: Away From Home* (2021), kuras režisors ir Čārlijs Laitnings, parāda mūziķa ceļu līdz sava indī mūzikas festivāla 2021. gadā organizēšanai.

Dokumentālā filma All of Those Voices (2023), atskatās uz mūziķa dzīves ceļu no būšanas grupā *One Direction* līdz solo karjeras veidošanai.

## Atsauces

## Ārējās saites
*
Aberdeen FC

***Aberdeen FC*** ir Skotijas futbola klubs, kura bāzes vieta ir Aberdīna. Tas ir dibināts 1903. gadā. Pašlaik spēlē Skotijas Premjerlīgā. Komanda mājas spēles aizvada *[[Pittodrie Stadium|Pittodrie]]* stadionā. Kluba futbolisti četras reizes ir izcīnījuši Skotijas čempiontitulu un astoņas reizes kļuvuši par Skotijas kausa ieguvējiem. 1983. gadā komanda trenera Aleksa Fergusona vadībā uzvarēja UEFA Kausu ieguvēju kausa izcīņā un ieguva UEFA Superkausu.

No 2025. gada 8. janvāra Aberdeen FC klubā spēlē Latvijas futbola izlases kapteinis Kristers Tobers.
## Spēlētāji
### Komandas sastāvs

## Sasniegumi
* **Skotijas čempionāta augstākais līmenis** (tagad — **[[Skotijas futbola Premjerlīga|Premjerlīga]]**)
** Čempioni (4): 1954–55, 1979–80, 1983–84, 1984–85
* **Skotijas kauss**
** Kausa ieguvēji (8): 1946–47, 1969–70, 1981–82, 1982–83, 1983–84, 1985–86, 1989–90, 2024–25
* **Skotijas Līgas kauss**
** Kausa ieguvēji (6): 1955–56, 1976–77, 1985–86, 1989–90, 1995–96, 2013–14
* **[[UEFA Kausu ieguvēju kauss]]**
** Kausa ieguvēji (1): 1982–83
* **[[UEFA Superkauss]]**
** Kausa ieguvēji (1): 1983

## Sezonas

Krāsu atšifrējums:  1. līmenis (elites divīzija);  2. līmenis;  3. līmenis;  4. līmenis;

## Atsauces

## Ārējās saites

* Kluba oficiālā vietne
Alise Polačenko

**Alise Polačenko** ir latviešu aktrise.

Skolas laikā darbojusies Rīgas Skolēnu pils teātrī "Zīļuks". Beigusi Latvijas Kultūras akadēmijas aktieru kursu Mihaila Gruzdova un Indras Rogas vadībā. Pēc akadēmijas pabeigšanas nav kļuvusi par štata aktrisi kādā no teātriem, bet kā ārštata māksliniece piedalījusies vairāku teātru izrādēs.

Pazīstama ar Jolantas lomu seriālā Viņas melo labāk un Ilzes lomu seriālā Eņģeļu māja.

2015. gadā pārcēlusies uz dzīvi Helsinkos.

## Atsauces
Anna Klēvere

**Anna Klēvere** (dzimusi ) ir latviešu aktrise.

Studējusi Latvijas Kultūras akadēmiju, kur beigusi Nacionālā teātra aktieru kursu Edmunda Freiberga vadībā. Pirms studijām jau spēlējusi vairākas lielas lomas Valmieras Drāmas teātrī un piedalījusies Nacionālā teātra izrādēs. Kopš 2000. gada ir Latvijas Nacionālā teātra aktrise. Par Andas lomu Nacionālā teātra lugā "Pūt, vējiņi!" nominēta Spēlmaņu nakts balvai kategorijā "Gada aktrise otrā plāna lomā". Filmējusies seriālos "Svešā dzīve", "Cerību iela 21", "Eņģeļu iela 9. Pelnrušķītes mantojums" un piedalījusies televīzijas ceļojumu raidījumā "No 57. paralēles!". Atveidos lomu gaidāmajā Ilzes Kungas-Melgailes spēlfilmā "Dzīve pārtraukta".

Vecāki — Rīgas Kinostudijas otrā režisore Renāte Gintere un Andris Klēveris. 1999. gadā apprecējusies ar aktieri Egilu Melbārdi, ar kuru kopā mācījusies Kultūras akadēmijā. Abiem ir kopīgs dēls Gustavs.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Aktrises profils Nacionālā teātra oficiālajā tīmekļa vietnē
* Anna Klēvere izrades.lv
Mārcis Maņjakovs

**Mārcis Maņjakovs** (dzimis ) ir latviešu aktieris.

Kopš 2000. gada ir Nacionālā teātra aktieris. Filmējies 2012. gada filmā "Sapņu komanda 1935", kā arī filmā "Baltais zvērs". Piedalījies daudzsēriju krimināldrāmā "Krimināllieta iesācējam".

## Atsauces

## Ārējās saites
* Mārcis Maņjakovs izrades.lv
Veikkausliiga

***Veikkausliiga*** ir augstākā futbola līga Somijā. Līgā piedalās 12 komandas. Sezonas pirmajā posmā katra komanda ar katru spēlē 2 reizes. Pēc tam līga tiek sadalīta divās daļās pa sešām komandām. Sezonas beigās tiek aizvadītas *play-off* spēles par iekļūšanu Eiropas konferenču līgā, 11. vieta aizvada pārspēles par palikšanu līgā, bet pēdējā vieta tiek pazemināta uz *Ykkönen* līgu. Sezona parasti sākas aprīlī un noslēdzas oktobrī. Kopš līgas izveidošanas 1990. gadā visvairāk čempionu titulu (17) ir izcīnījusi Helsinku HJK komanda, kas ir arī pašreizējie čempioni. Somijas čempionāts tiek aizvadīts kopš 1908. gada, un kopā Helsinku HJK ir kļuvis par Somijas čempioniem 33 reizes.

## Klubi 2024. gada sezonā

## Atsauces

## Ārējās saites
*  
* Līgas profils UEFA vietnē
Emīls Kivlenieks

**Emīls Kivlenieks** (dzimis ) ir latviešu aktieris un tenors.

Absolvējis Latvijas Kultūras akadēmijas, kur apguvis aktiermeistarību, un Mūzikas akadēmiju, kur apguvis akadēmisko dziedāšanu. Mācījies arī Banku Augstskolā.

Filmējies Intara lomā seriālā "UgunsGrēks", Reiņa lomā seriālā Radiņi un Aivo lomā seriālā "Nemīlētie".

## Atsauces
Jānis Šaltāns

**Jānis Šaltāns** (dzimis ) ir Latvijas peldētājs. Piedalījies Pasaules un Eiropas čempionātos. Sportists bija izpildījis 2012. gada vasaras olimpisko spēļu normatīva kritēriju, taču netika iekļauts Latvijas delegācijas sastāvā startam olimpiskajās spēlēs. Šaltānam pašlaik pieder arī vairāki Latvijas rekordi — 2 individuālās distancēs un 3 stafešu peldējumos.

J. Šaltānam 2015. gadā nodotajās analīzēs tika konstatēta aizliegtā viela klenbuterols. Sportistam tika piespriesta diskvalifikācija līdz 2019. gada 6. decembrim.

## Atsauces

## Ārējās saites
Dundee FC

***Dundee FC*** ir Skotijas futbola klubs no Dandī. Komandas ir iesauka "The Dark Blues" vai "The Dee". Mājas spēles klubs aizvada Dens Park stadionā.

## Sasniegumi
* **Skotijas čempionāta augstākais līmenis** (tagad — **[[Skotijas futbola Premjerlīga|Premjerlīga]]**)
** Čempioni (1): 1962
* **Skotijas čempionāta otrais līmenis** (tagad — **[[Scottish Championship|Championship]]**)
** Čempioni (6): 1946–1947, 1978–1979, 1991–1992, 1997–1998, 2013–2014, 2022–2023
* **Skotijas kauss**
** Kausa ieguvēji (1): 1910
* **Skotijas Līgas kauss**
** Kausa ieguvēji (3): 1952, 1953, 1974

## Sezonas

Krāsu atšifrējums:  1. līmenis (elites divīzija);  2. līmenis;  3. līmenis;  4. līmenis;

## Atsauces

## Ārējās saites
* dundeefc.co.uk Kluba oficiālā vietne
Östersunds FK

***Östersunds FK*** ir profesionāls Zviedrijas futbola klubs no Estešundas. Klubs dibināts 1996. gadā. Pašlaik spēlē *[[Superettan]]*, Zviedrijas otrajā pēc līmeņa futbola līgā. Mājas spēles aizvada *Jämtkraft Arena* stadionā, kura ietilpība ir 8466 vietas.

2017. gadā uzvarēja Zviedrijas kausa izcīņā un kvalificējās 2017.—2018. gada UEFA Eiropas līgai. Tajā spēja iekļūt grupu turnīrā un vēlāk kvalificēties arī sešpadsmitdaļfinālam.

## Sasniegumi
* **Zviedrijas kauss**
** Kausa ieguvēji (1): 2016–17
* ***[[Superettan]]***
** Vicečempioni (1): 2015
* **1. divīzijas Ziemeļu grupa**
** Uzvarētāji (1): 2012

## Atsauces

## Ārējās saites

*
Heart of Midlothian FC

***Heart of Midlothian FC*** ir Skotijas futbola klubs, kura bāzes vieta ir Edinburga. Tas ir dibināts 1874. gadā. 2020.—2021. gada sezonā spēlēs Skotijas otrajā spēcīgākajā līgā *Scottish Championship*. Mājas spēles aizvada *[[Tynecastle Park]]* stadionā. Kluba futbolisti ir izcīnījuši četrus Skotijas čempiontitulus, pēdējo no tiem 1960. gadā, kā arī astoņas reizes ieguvuši Skotijas kausu.

## Sasniegumi
* **Skotijas čempionāta augstākais līmenis** (tagad — **[[Skotijas futbola Premjerlīga|Premjerlīga]]**)
** Čempioni (4): 1895, 1897, 1958, 1960
* **Skotijas kauss**
** Kausa ieguvēji (8): 1891, 1896, 1901, 1906, 1956, 1998, 2006, 2012 
* **Skotijas Līgas kauss**
** Kausa ieguvēji (4): 1955, 1959, 1960, 1963

## Sezonas

Krāsu atšifrējums:  1. līmenis (elites divīzija);  2. līmenis;  3. līmenis;  4. līmenis;

## Atsauces

## Ārējās saites

* Kluba oficiālā vietne
Tālivaldis Āboliņš

**Tālivaldis Āboliņš** (dzimis , miris ) bija latviešu teātra un kino aktieris. No 1955. līdz 1991. gadam — Jaunatnes teātra aktieris. Filmējies vairākās Rīgas Kinostudijas, kā arī citu studiju filmās.

## Biogrāfija
Tālivaldis Āboliņš dzimis 1932. gadā Rīgā Latvijas armijas virsnieka un grāmatvedes ģimenē. Pēc skolas beigšanas Āboliņš iestājās Rīgas industriālajā politehnikumā, pēc tam — Latvijas Universitātē, lai apgūtu inženiera profesiju. Tomēr lielāka bija interese par teātri. Skolas gados Āboliņš piedalījās Rīgas Pionieru pils dramatiskajā pulciņā. Jau pēc Rīgas industriālā politehnikuma beigšanas Āboliņš nokārtoja iestājeksāmenus Maskavas Vissavienības valsts kinematogrāfijas institūtā, ko pabeidza 1955. gadā.

Atgriezies Latvijā, Āboliņš tika uzaicināts strādāt Jaunatnes teātrī. Starp pirmajām lomām veiksmīgākās bija Antiņš Raiņa lugā "Zelta zirgs", Emīls izrādē "Emīls un Berlīnes zēni". Vēlāk tēlojis Mintautu Raiņa lugā "Indulis un Ārija", Jēru Maigumu uzvedumā "Leģenda par Pūcesspieģeli", kā arī daudzas citas lomas. 1965. gadā Āboliņam piešķira Latvijas PSR Nopelniem bagātā mākslas darbinieka goda nosaukumu.

Tālivaldis Āboliņš bija precējies ar aktrisi Veru Singajevsku. Ģimenē bija divi dēli — Gundars Āboliņš (aktieris) un Māris Āboliņš (skaņu režisors Latvijas televīzijā).

Āboliņš strādāja Jaunatnes teātrī līdz pat savai nāvei 1991. gadā. Apglabāts Rīgas Meža kapos.

## Filmogrāfija
* 1958 — "Svešiniece ciemā"
* 1959 — "Ilze"
* 1978 — "Rallijs"
* 1979 — "Nepabeigtās vakariņas"
* 1981 — "Limuzīns Jāņu nakts krāsā"
* 1981 — "Atcerēties vai aizmirst"
* 1982 — "Īsa pamācība mīlēšanā"
* 1982 — "Tarāns"
* 1984 — "Kad bremzes netur"
* 1984 — "Fronte tēva pagalmā"
* 1985 — "Dubultslazds"
* 1986 — "Aizaugušā grāvī viegli krist"
* 1989 — "Fa minors"
* 1989 — "Zītaru dzimta"
* 1990 — "Alberts Einšteins" (VDR TV seriāls)
* 1991 — "Ness un Nesija: pēc Vika pasakas motīviem" (animācijas filma, balss)
* 1991 — "Mērnieku laiki"

## Atsauces

## Ārējās saites
Stobriņu sēnes

[thumb|250px|[Aitu piepe (*Albatrellus ovinus*), kamēr jauna, ir ēdama.]]
[thumb|250px|[Dzeltenbrūnā apšubeka]]
[thumb|250px|[Piena grābeklenes (*Irpex lacteus*) himenofors ir sacietējuši stobriņi, kas līdzinās adatiņām]]
**Stobriņu sēnes** ir sēņu grupa, kuru augļķermeņu himenofors sastāv no stobriņiem. Daļa no tām ir tradicionālās cepurīšu sēnes, bet vairums - uz kokiem augošas piepes. Beku un citu mīksto sēņu stobriņi pastāv tikpat īslaicīgi kā to augļķermeņi, taču cietajām sēnēm augļķermeņi bieži ir daudzgadīgi, un šādos gadījumos uz vecā himenofora slāņa ik gadus uzaug jauns, veidojot gadu riņķus. Vairums beku sugu Latvijā ir ēdamas un meža augšanai vēlamas sēnes, taču daudzas no piepju sēnēm un tām līdzīgā parastā aknene parazitē uz dzīvas koksnes, nodarot zaudējumus mežsaimniecībai. Vairākas piepju sugas jaunībā ir ēdamas, bet vēlāk pārāk pārkoksnējas. Agrāk himenofora veids bija noteicošais sēņu sistemātikā, kurā atsevišķi iedalīja stobriņu, adateņu un lapiņu sēnes, tomēr mūsdienās šis dalījums tiek uzskatīts par novecojušu un sēnes ar stobriņiem reizēm tiek iekļautas vienās rindās ar citām, piemēram, beku rindā tagad ir arī tādas pazīstamas lapiņu sēnes kā mieteņu dzimta. Reizēm ir grūti izšķirt, vai dažu piepju sēņu neregulārais himenofors ir līdzīgāks stobriņiem vai adatiņām, un tādas sugas kā piena grābeklene (*Irpex lacteus*) var tikt aprakstītas abos veidos. Reizēm stobriņu forma ir tāda, ka vizuāli tos grūti uztvert kā stobriņus, tā, parastajai ozolpiepei (*Daedalea quercina*) stobriņu galiņi izkārtoti garās radiālās labirinta veida plāksnītēs, kas no skata līdzīgas sazarotām lapiņām. Arī bekām sastopams himenofors, kas var tikt uzskatīts par lapiņu un stobriņu starpformu, kā alkšņu zobiņbekai (*Gyrodon lividus*).Mikoloģijā pēc molekulārās ģenētikas pētījumiem pēdējos 20 gados tiek uzskatīts, ka stobriņi, tāpat kā citi himenofora veidi, vairākām sēņu dzimtām atlases ceļā izveidojušās neatkarīgi cita no citas. Vienlaikus ne tikai sadzīvē, bet pat mikologu sastādītajos sēņu noteicējos joprojām sēnes tiek sakārtotas pēc himenofora veida, jo dalījums pēc tā ir uzskatāmāks par zinātnisko.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Sēnes.lv:Piepes un sīkpiepes
* Sēnes.lv:Visas bekas
FC Vaduz

***FC Vaduz***  ir Lihtenšteinas futbola klubs no Vaducas. Dibināts 1932. gadā, spēlē Šveices futbola līgu sistēmā, pašlaik spēcīgākajā līgā — Šveices Superlīgā. Tas saistīts ar to, ka Lihtenšteinā patstāvīga līga netiek organizēta. Klubs piedalās Lihtenšteinas kausa izcīņā, kurā ir uzvarējis 47 reizes. Tas ir izcīnīto vietējo kausu rekords starp visu valstu klubiem. Kā valsts kausa ieguvēji bieži pārstāv Lihtenšteinu UEFA Eiropas līgā. Mājas spēles komanda aizvada *[[Rheinpark Stadion|Rheinpark]]* stadionā.

## Sasniegumi
* **Lihtenšteinas kauss**
** Kausa ieguvēji (50): 1949, 1952, 1953, 1954, 1956, 1957, 1958, 1959, 1960, 1961, 1962, 1966, 1967, 1968, 1969, 1970, 1971, 1974, 1980, 1985, 1986, 1988, 1990, 1992, 1995, 1996, 1998, 1999, 2000, 2001, 2002, 2003, 2004, 2005, 2006, 2007, 2008, 2009, 2010, 2011, 2013, 2014, 2015, 2016, 2017, 2018, 2019, 2022, 2023, 2024
** Finālisti (13): 1946, 1947, 1948, 1950, 1951, 1955, 1972, 1977, 1984, 1987, 1991, 1997, 2012
* **Lihtenšteinas čempionāts** (1934—1937)
** Čempioni (1): 1936
* **Šveices Izaicinājuma līga**
** Čempioni (3): 2002–03, 2007–08, 2013–14
** Vicečempioni (3): 2003–04, 2004–05, 2019–20

## Atsauces

## Ārējās saites

*  
* Kluba profils UEFA vietnē
La belle ferronnière

***La belle ferronnière*** ir sievietes portrets, kura radīšanu parasti piedēvē Leonardo da Vinči. Tā glabājas Luvrā. Glezna pazīstama arī ar nosaukumu *Nezināmās sievietes portrets.* Gleznas nosaukums, kuru pielieto jau kopš 17. gadsimta, norāda, ka sieviete ir dzelzslietu tirgotāja (*ferronnier*) meita vai sieva, kura bijusi Fransuā I mīļākā, bet precējusies ar kādu Ferronu. Šis stāsts ir romantiska leģenda par atriebību, kur sarūgtinātais vīrs ar nolūku inficē sevi ar sifilisu, ko viņš caur sievu nodod karalim.

Cita Leonardo glezna — "Dāma ar sermuli" — arī zināma ar šādu nosaukumu. To reiz uzskatīja par Cecīlijas Gallerāni, vienas no Lodoviko 'il Moro' Sforca, Milānas hercoga mīļākās portretu. Stāsts un nosaukums tika attiecināts uz "Dāmu ar sermuli", kad tā atradās princeses Čartroriskas kolekcijā un tika sajaukta ar "La Belle Ferronniere", jo arī tajā uz pieres attēlota rotaslieta ar dārgakmeni un smalku ķēdīti, ko sauc par *[[ferronnière]]*.

## Autora noteikšana
Lai gan gleznas "La Belle Ferronniere" modele vēl aizvien ir noslēpums, vēsturiskajā izstādē "Leonardo da Vinči: gleznotājs Milānas galmā" (Londonas Nacionālā galerija, 2011. gada 9. novembris — 2012. gada 5. februāris) portreta aprakstā norādīts, ka, iespējams, tajā attēlota Beatriče d'Este, Ludoviko Sforcas sieva. Tas apstrīd portreta agrāku attiecināšanu uz Ludoviko mīļāko Lukrēciju Krivelli.

Bernards Berensons šo portretu piedēvē Bernardīno de' Konti. Herberts Kuks apgalvoja, ka autors ir Džovanni Antonio Boltrafio, tomēr 1904. gadā viņš savu viedokli mainīja par labu Leonardo.

## Kopijas
Gleznas vēlāka versija, kas gleznota uz audekla, tika piedāvāta Kanzasas pilsētas mākslas institūtam kā oriģināls, bet tika uzskatīta par kopiju, pamatojoties uz mākslas tirgoņa Džozefa Duvīna fotogrāfiju, kurš 1920. gadā atļāva savas piezīmes publicēt laikrakstā *New York World*. Gleznas īpašniece Andrē Lardū Hāna apsūdzēja Duvīnu par neslavas celšanu, un tiesas process kļuva par ievērojamu sabiedrisku notikumu, kurā bija iesaistīti vairāki ievērojami tā laika mākslas speciālisti, kuri pētīja abas gleznas klātienē Luvrā; lietu galu galā izskatīja Ņujorkā, izvēloties tiesnešus, kas nepārzināja Leonardo devumu vai Džovanni Morelli izstrādātās metodes mākslas darbu analīzē. Tiesa lēma par 60 000 dolāru kompensāciju un tiesas izdevumu segšanu, kas veidoja ievērojamu summu. Gleznas īpašnieces vīra Harija Hāna sarakstīto grāmatu *The Rape of La Belle* (1946) uzskata par klasisku aprakstu, kā sazvērestības teorija pielietota mākslas pasaulē. Pēc vairākām desmitgadēm Omahas glabātuvē 2010. gada 28. janvārī Hānas *La Belle* tika pārdota Sotheby's izsolē, kā autoru minot "Leonardo sekotāju, visticamāk pirms 1750. gada"; to pārdeva par 1,5 miljoniem dolāru, trīs reizes pārsniedzot *Sotheby's* pirmspārdošanas novērtējumu. Pircējs bija anonīms amerikāņu kolekcionārs.

Gleznas 19. gadsimta kopija ir saglabāta Šamberī mākslas muzejā. Pirms revolūcijas veiktā uzskaite liecina, ka Luvrā esošā glezna ietilpusi Francijas karaliskajā kolekcijā.

## Atsauces

## Ārējās saites

* ''La belle ferronnière'' apraksts Luvras muzeja vietnē
Kārlis Anitens

**Kārlis Anitens** (dzimis  Smiltenē) ir latviešu dramaturgs un režisors.

1994. gadā beidzis Smiltenes ģimnāziju. 1998. gadā Latvijas Universitātē ieguvis bakalaura grādu biznesa vadībā. 2000. gadā ieguvis maģistra grādu vadības teorijā. 2009. gadā ieguvis LU Filoloģijas un mākslas zinātņu fakultātes sertifikātu rakstniecības teorijā un praksē. 2015. gadā absolvējis Latvijas Kultūras akadēmiju un ieguvis maģistra grādu teātra mākslā.

Ir Muzikālā teātra 7 dibinātājs.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Kārlis Anitens izrades.lv
Marģers Eglinskis

**Marģers Eglinskis** (dzimis ) ir latviešu aktieris.

1995. gadā iestājies Liepājas Pedagoģiskās akadēmijas Aktiermākslas nodaļā, kuru absolvējis 1999. gadā. Kopš 1996.
gada piedalās Liepājas teātra izrādēs.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Marģers Eglinskis izrades.lv
Maija Arvena Ozoliņa

**Maija Arvena Kalniņa**, arī **Maija Arvena** un ***Maya Arwen*** (dzimusi kā **Maija Arvena Ozoliņa**  Smiltenē) ir latviešu aktrise.

Maija Arvena 2015. gadā ASV ieguvusi bakalaura grādu aktiermākslā kopā ar filmu aktrises kvalifikāciju.

Amerikas periodā filmējusies dažādos projektos un īsfilmās, tostarp *Permission* (režisors Džuns Kuans) un *Granny Murderer*. Maija ir filmējusies arī populārās grupas *The Lonely Island* videoklipā (25 miljoni skatītāju)  kopā ar tādām zvaigznēm kā reperis *[[Diddy|P.Diddy]]* un aktieris Pols Rads.

Latvijā filmējusies TV seriālā Viņas melo labāk, filmā "Ko zina klusā Gerda" un "Baltu ciltis". Kā filmu aktrise viņa debitēja 2018. gada spēlfilmā "Nameja gredzens".
Piedalījās arī "LMT Straumes" video stāstā par Latvijas filmām Latvijas valsts simtgadei.

Maija piedalījusies dzejas un mūzikas albumu ierakstos "Dzejkoncerts "Tu sauci mani vārdā - upju līnijās" (2020) un "Knuta Skujenieka audiogrāmata "Dziesmu dziesma"" (2022).

## Atsauces
Vecā Upsāla

thumb|270px|Izrakumi vienā no ķēniņu kapukalniem (1874).
**Vecā Upsāla** (*Gamla Uppsala*) ir ciems Upsālas lēnē dažus kilometrus uz ziemeļiem no mūsdienu Upsālas. Tā ir sena zviedru svētvieta un tautas sapulču (tingu) sanākšanas vieta. 

## Vēsture
Ādams no Brēmenes rakstīja, ka šeit atradās Upsālas templis – zviedru galvenā svētvieta. Arī pirmie droši zināmie Zviedrijas karaļi bija no Upsālas dinastijas.

Pēc kristietības ieviešanas Zviedrijā Upsālas templis kādu laiku vēl pastāvēja, tomēr 11. gadsimtā karalis Inge Vecākais to nopostīja. Lai uzvarētu pagānismu, Upsāla tika pārveidota par Zviedrijas baznīcas galveno centru – 1164. gadā tika radīta Upsālas arhibīskapija.

thumb|center|800px|Trīs Ķēniņu kapukalni Vecajā Upsālā.
Voldemārs Šoriņš

**Voldemārs Šoriņš** (dzimis  Liepājā) ir latviešu aktieris.

Bērnību pavadījis Vērgalē, kur gājis vietējā skolā. Mācījies Liepājas 1. vidusskolā. Skolas laikā dejojis sarīkojuma dejas, piedalījies daiļlasīšanas konkursos, darbojies vokālajā kvartetā un skolas teātra pulciņā, kā arī Liepājas kultūras namā dejojis tautas dejas. Absolvējis konservatorijas Teātra nodaļu.

1975. gadā nokļuvis Drāmas teātrī (tagad - Nacionālais teātris).

Kopā ar Zigurdu Neimani bija pirmā latviešu seriāla "Dzīvoklis" režisors un scenārija autors.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Voldemārs Šoriņš izrades.lv
Jānis Skanis

**Jānis Skanis** (dzimis ) ir latviešu aktieris.

Dzimis 1951. gadā Jaunjelgavā. Mācījās Jaunjelgavas vidusskolā, vēlāk Biržu internātpamatskolā, kur nodarbojās ar vieglatlētiku, bija Latvijas čempions augstlēkšanā. Kopš 1975. gada ir Nacionālā teātra aktieris. Piedalījies arī Latvijas Nacionālās operas un baleta operetē "Sikspārnis". Teicējs rokoperā "Lāčplēsis".

## Filmogrāfija
Attēlojis lomas filmās 
* "Izmeklēšanā noskaidrots" (1981), 
* "Kliedz!" (2004), 
* "Četri mielasti" (2012).

## Atsauces

## Ārējās saites
* Jānis Skanis filmas.lv
Āris Matesovičs

**Āris Matesovičs** (dzimis 1992. gada 7. septembrī Lielvārdē) ir latviešu aktieris.

Ā. Matesovičs mācījies Edgara Kauliņa Lielvārdes vidusskolā un Rīgas 64. vidusskolā. Pamatskolas laikā darbojās improvizācijas teātrī. Vidusskolas laikā dejojis tautas dejas.

2016. gadā absolvējis Latvijas Kultūras akadēmijas aktierkursu. Studiju laikā iesaistījies jauno aktieru trupā "Skaistais dzīvnieks" (kopš 2017. gada darbojas ar nosaukumu "Kvadrifrons") kuras sastāvā piedalījies izrādēs: A. Kivirehka "Trīs stāsti" (2015), K. Vērdiņa "Dīvainie svētki" (2015), K. Meļļa "Himna" (2018), K. Meļļa, A. Strazdas "Perturbons" (2019), E. Melnalkšņa "Zvēri ir nemierīgi" (2019), K. Vērdiņa (pēc K. Štamera pierakstiem) "Nebiju. Nezinu. Neatceros" (2023), Ē. Lū "Brūnais siers" (2024) u.c.

Sadarbībā ar režisoru Vladislavu Nastavševu atveidojis vairākas lomas Ģertrūdes ielas teātrī iestudētajā S. Uhanova stāstu dramatizējumā "Melnā sperma" (2015), Jaunajā Rīgas teātrī atveidojis Mamaševa lomu (A. Marienhofa "Ciniķi", 2017) un dažādas lomas V. Nastavševa autorkompozīcijā "Cerību ezers aizsalis" (2018). Piedalījies "Dirty Deal Teatro" izrādē J. Kļavas "Dvēseļu utenis" (2017).

Atveidojis Kaspara lomu seriālā "UgunsGrēks" un Harija lomu seriālā "Viss pa jaunam". Atveidojis galveno vīriešu lomu kinofilmā "Blakus" (2019) un lomu filmā *[[Vulgar]]* (2024).

Par lomām izrādēs "Cerību ezers aizsalis" un "Dvēseļu utenis" izvirzīts "Spēlmaņu nakts" balvai nominācijā "Gada labākais jaunais skatuves mākslinieks".

## Atsauces

## Ārējās saites
* Āris Matesovičs izrades.lv
MŠK Žilina

***MŠK Žilina*** ir Slovākijas futbola klubs no Žilinas. Dibināts 1908. gadā, pašlaik spēlē Slovākijas Superlīgā. Kopš līgas izveidošanas 1993. gadā komanda septiņas reizes ir izcīnījusi čempionu titulu.

2010.—2011. gada sezonā iekļuva UEFA Čempionu līgas grupu turnīrā. Mājas spēles aizvada *Štadión pod Dubňom*, kura ietilpība ir  vietas.

2011. gadā komandā spēlēja Latvijas izlases spēlētājs Artūrs Zjuzins.

## Nosaukumu vēsture
* 1908 — *ZsTK (Zsolnai Testgyakorlók Köre)*
* 1909 — *ŽTK Žilina*
* 1919 — *ŠK Žilina*
* 1948 — *Sokol Slovena Žilina*
* 1953 — *Iskra Slovena Žilina*
* 1956 — *DŠO Dynamo Žilina*
* 1963 — *TJ Jednota Žilina*
* 1967 — *TJ ZVL Žilina*
* 1990 — *ŠK Žilina*
* 1995 — *MŠK Žilina*

## Sasniegumi
* **[[Slovākijas futbola Superlīga|Slovākijas Superlīga]]**
** Čempioni (7): 2001–02, 2002–03, 2003–04, 2006–07, 2009–10, 2011–12, 2016–17
** Vicečempioni (5): 2004–05, 2007–08, 2008–09, 2014–15, 2019–20
* **Slovākijas kauss**
** Kausa ieguvēji (1): 2011–12
** Finālisti (3): 2010–11, 2012–13, 2018–19
* **Slovākijas superkauss**
** Kausa ieguvēji (4): 2003, 2004, 2007, 2010

### Bijušie turnīri
* **Slovākijas čempionāts** (; 1925—1933)
** Čempioni (2): 1927–28, 1928–29
* **Čehoslovākijas kauss** (1961–1993)
** Finālisti (1): 1960–61
* **Slovākijas kauss** (1969—1993)
** Finālisti (4): 1976–77, 1979–80, 1985–86, 1989–90

## Sezonas

## Atsauces

## Ārējās saites

*  
* Kluba profils UEFA vietnē
Karadža

**Karadža** (, ) ir pilsēta Irānā, Elbursa ostāna administratīvais centrs. 2016. gadā pilsētā dzīvoja 1,97 miljoni iedzīvotāji. Pēc šī rādītāja tā ir ceturtā lielākā Irānas pilsēta. Pilsēta atrodas 20 km uz rietumiem no Irānas galvaspilsētas Teherānas, Elbursa kalnu pakājē. Pēc Kepena klimata klasifikācijas Karadžā ir auksts pustuksnešu klimats (BSk).

## Atsauces

## Ārējās saites
Viktors Ellers

**Viktors Ellers** (dzimis  Rīgā) ir latviešu aktieris un autosportists.

Aktiermeistarību apguvis Klaipēdas Universitātē. Kopš 2009. gada piedalās Liepājas teātra izrādēs. Piedalījies arī Dirty Deal Teatro izrādē "Kolekcionārs".

Atveidojis Jēkaba lomu seriālā "Eņģeļu māja" un Teo lomu seriālā "Nemīlētie".

Viktors Ellers piedalījies rallijā kā stūrmanis Māra Druvas ekipāžā. Vēlāk braucis kā pilots kopā ar sievu Zani kā stūrmani. Pēc aiziešanas no rallija piedalās Latvijas un Baltijas rallijkrosa čempionātos.

## Atsauces

## Ārējās saites
Pēteris Lapiņš

**Pēteris Lapiņš** (dzimis ) ir latviešu aktieris.

Aktiermeistarību apguvis Klaipēdas Universitātē. Liepājas teātra izrādēs piedalās kopš 2009. gada.

## Atsauces
Pāvels Griškovs

**Pāvels Griškovs** (dzimis  Ugālē) ir latviešu kino un teātra aktieris, dziedātājs un pasākumu vadītājs.

Uzaudzis Ugālē. Aktiermeistarību apguvis Latvijas Kultūras akadēmijā, kuru beidzis 2014. gadā. Pirms tam bija iestājies Latvijas Universitātes Biznesa, vadības un ekonomikas fakultātē (toreiz - Ekonomikas un Vadības fakultātē).

Skolas laikā nodarbojies ar karatē, basketbolu, futbolu, kā arī apmeklējis kori, teātra pulciņu un dejas. 13 gadu vecumā sācis nodarboties ar velotriālu. Sešas reizes kļuvis par Latvijas čempionu velotriālā.

Filmējies seriālā "UgunsGrēks". Bijis viens no grupas "Latte" dalībniekiem. Piedalijies filmā "Es mīlu tevi, Riga" (2011). 2019. gadā tēlojis lomu TV seriālā "Sarkanais mežs", bet 2020. gadā — filmā "Maiņa".

## Atsauces

## Ārējās saites