open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Kalakuko

250px|thumb|Kalakuko
thumb|Atvērts kalakuko

**Kalakuko** () ir somu tradicionālais ēdiens no Savo novada, sevišķi Kuopio apkaimē. Tas ir zivju pīrāgs no rudzu miltiem, pildīts ar zivju (parasti repša vai asara) fileju, tai pievienojot speķi. Ārēji atgādina rupjmaizes klaipu. Nesagrieztā veidā kalakuko var uzglabāt diezgan ilgi, tas bijis ēdiens līdzņemšanai ārpus mājām. Tradicionāli lieto ar paniņām. 

## Ārējais saites

* Kalakuko atlasobscura.com
Džidu Krišnamūrti

**Džidu Krišnamūrti** (, *Jiḍḍu Kr̥ṣṇamūrti*, dzimis , miris ) bija Indijas filozofs, domātājs, dzejnieks, orators un garīgais sludinātājs. Viņu teozofijā izglītoja angļu sociālā reformatore Annija Bezanta, kas apgalvoja, ka nākšot “Pasaules skolotājs” — mesija, kas nesīs pasaulē apgaismību. Džidu kļuva par rakstnieku un skolotāju. 20. gadsimta 20. gados daudz laika pavadīja Eiropā un Amerikas Savienotajās Valstīs. 1929. gadā Džidu Krišnamūrti pārtrauca sadarboties ar Bezantas vadīto Teozofisko biedrību un atteicās no jebkādām pretenzijām kļūt par “Pasaules skolotāju”. Ar nesatricināmu pašapziņu sludinot totālās garīgās brīvības nepieciešamību, viņš kļuva par populāru lektoru. Lai sekmētu savu mērķi, Krišnamūrti izveidoja dažādas biedrības Amerikas Savienotajās Valstīs, Apvienotajā Karalistē, Indijā, Spānijā un Kanādā. Viņa zināmākie darbi ir *[[The Songs of Life]]* (1931) un “Piezīmes par dzīvi” (1956–1960).

## Biogrāfija
Džidu Krišnamūrti dzimis  britu valdības ierēdņa ģimenē, Madanapallē. 1909. gadā Džidu ģimene pārcēlās uz Adjaru (netālu no Madrasas), kur viņa tēvs Teozofiskajā biedrībā bija ieguvis darbu. Ar savām spējām nonākt transā Džidu Krišnamūrti piesaistīja sabiedrības uzmanību, it īpaši Teozofiskās biedrības vadītājas Annijas Bezantas (*Annie Besant*) un Čārlza Vebstera Ledbītera (*Charles Webster Leadbeater*) uzmanību. 1911. un 1912. gadā Džidu ar brāli bija devušies uz Angliju, bet viņu tēvs, atklājot intīmo saikni starp viņa dēliem un Ledbīteru, uzsāka tiesas prāvu pret Teozofisko biedrību. 1914. gadā Bezantas vadītā organizācija uzvarēja tiesas prāvā. Džidu Krišnamūrti ar brāli bija palikuši Anglijā, kur mēģināja iestāties Oksfordas Universitātē. No 1920. līdz 1929. gadam starp teozofiem paplašinājās Krišnamūrti kults. Viņš arvien biežāk uzstājās teozofu sanāksmēs (Indijā, Nīderlandē, Amerikā), paziņojot par “atklāsmēm” un sludinot sevi par “Pasaules skolotāju”. 1929. gadā Džidu Krišnamūrti pārtrauca sadarboties ar Bezantas vadīto Teozofisko biedrību un atteicās no jebkādām pretenzijām kļūt par “Pasaules skolotāju”. 1933. gadā Annija Bezanta, kas bija virzījusi Krišnamūrti kā “Pasaules skolotāju”, nomira. Džidu Krišnamūrti nomira Kalifornijā , 90 gadu vecumā.

## Atsauces

## Ārējās saites

* 
* 
*
Leha

**Leha** var būt:

* Leha (pilsēta), Ladākhas galvaspilsēta
* Leha (upe), upe Eiropā

## Skatīt arī
* Lehs
Verkora masīvs

**Verkora masīvs** () ir kalnu grēda Francijas dienvidaustrumos Dromas un Izēras departamentos. No Dofinē Alpiem to atdala Drakas un Izēras upju ielejas. Austrumos no masīva atrodas Grenoble.

Masīvā atrodas varākas lielas karsta alas. Kalnu sistēma ir diezgan nepieejama, Otrā pasaules kara laikā tajā darbojās Pretošanās kustības partizāni (*maquis*). 1944. gada 3. jūlijā šeit tika nodibināta t.s. Verkora Brīvā republika, tomēr drīz tā tika sagrauta, tostarp izmantojot krievu un ukraiņu nacionālās daļas.

## Atsauces

## Ārējās saites
Dienviddānijas Universitāte

**Dienviddānijas Universitāte** () ir universitāte Dānijā. Tā dibināta 1966. gadā kā **Odenses Universitāte**, 1998. gadā, apvienojoties ar citām mācību iestādēm, ieguva mūsdienu nosaukumu. Universitātes struktūrvienības atrodas 5 pilsētās Dienviddānijas un Zēlandes reģionā, kā arī Kopenhāgenā. Tajā ietilpst 5 fakultātes. 

## Ārējās saites

*
Reihenava

**Reihenava** () ir sala, kas atrodas Vācijas galējos dienvidos, Konstances ezerā. Uz salas daļēji saglabājies viens no viduslaiku slavenākajiem klosteriem. 2000. gadā Reihenavas sala iekļauta UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā.

Sala ir pazīstama kā 724. gadā dibinātā benediktiešu klostera vieta. No 8. līdz 9. gadsimtam tas kļuva par vienu no ietekmīgākajiem viduslaiku Eiropas reliģiskajiem un kultūras centriem. Klostera attīstību veicināja tā novietojums pie galvenā ceļa no Svētās Romas impērijas uz Itāliju. Reihenavas klosterī atradās skola un skriptorijs, kas radīja izcilākos 9.—10. gadsimta manuskriptu paraugus. Līdz ar pārmaiņām baznīcas dzīvē, no 13. gadsimta klosteris pamazām zaudēja savu ietekmi. 1757. gadā klostera zemes sekularizēja, bet 1803. gadā — slēdza. Klostera bibliotēkas manuskripti tika pārvesti uz Karlrūi un Minheni.

Mūsdienās salā saglabājušās 9. līdz 11. gadsimta baznīcas ar unikālām Otonu dinasijas laika freskām.

## Ārējās saites

*
Aldis Adamovičs

**Aldis Adamovičs** (dzimis  Preiļos) ir latviešu pedagogs un politiķis, "Latgales partijas" (iepriekš "Tautas partijas") biedrs. Bijis 12. un 13. Saeimas deputāts, arī Preiļu novada domes priekšsēdētājs (2006—2014; 2025—).

## Biogrāfija
A. Adamovičs ir absolvējis Preiļu 1. vidusskolu un Latvijas Universitātes Ģeogrāfijas un Zemes zinātņu fakultāti. Maģistra grādu ieguvis 1999. gadā. Pēc studiju beigām strādājis par ģeogrāfijas un fizkultūras skolotāju dzimtajos Preiļos. No 1996. gada A. Adamovičs bija Preiļu 1. pamatskolas direktors.

A. Adamovičs ir precējies, ģimenē ir četri bērni.

## Politiskā darbība
1997. gada pašvaldību vēlēšanās A. Adamovičs tika ievēlēts Preiļu pilsētas domē no saraksta "Mēs pilsētai". Sekojošajās 2001. gada vēlēšanās kandidēja uz vietu Preiļu novada domē no Tautas partijas, taču netika ievēlēts. 2005. gada vēlēšanās ievēlēts Preiļu novada domē un ievēlēts par domes priekšsēdētāja vietnieku. 2006. gadā, pēc tam, kad līdšinējais domes priekšsēdētājs Jānis Eglītis tika ievēlēts Saeimā, A. Adamoviču ievēlēja par Preiļu novada domes priekšsēdētāju. 2009. gada pašvaldību vēlēšanās atkal ievēlēts Preiļu novada domē un atkārtoti ievēlēts par domes priekšsēdētāju.

2012. gadā A. Adamovičs bija Latgales partijas dibinātāju skaitā, dibināšanas kongresā ievēlēts par partijas priekšsēdētāju. 2013. gadā ievēlēts Preiļu novada domē no Latgales partijas, Nacionālās apvienības un Latvijas Zemnieku savienības kopējā saraksta, atkārtoti ievēlēts par domes priekšsēdētāju.

2014. gadā kandidēja Eiropas Parlamenta vēlēšanās no Latvijas Reģionu apvienības saraksta, nebūdams tās biedrs. Šajā pašā gadā ievēlēts 12. Saeimā no partijas "Vienotība" saraksta, pārstāvot tajā Latgales partiju. Atkārtoti par Saeimas deputātu kļuva 2018. gadā, kad ievēlēts 13. Saeimā no apvienības "Jaunā Vienotība" saraksta (joprojām pārstāvot Latgales partiju). 13. Saeimā darbojas kā "Jaunās Vienotības" frakcijas priekšsēdētāja Ainara Latkovska biedrs.

2020. gada oktobrī pēc KNAB lūguma Saeima piekrita izdot A. Adamoviču kriminālvajāšanai par iespējamu krāpšanu, dienesta stāvokļa ļaunprātīgu izmantošanu un dienesta viltojumu saistībā ar ārpus Rīgas dzīvojošajiem deputātiem pienākošos kompensāciju. Rīgas pilsētas Vidzemes priekšpilsētas tiesa 2021. gada 5. augustā par transporta un dzīvojamo telpu īres kompensāciju izkrāpšanu piesprieda A. Adamovičam naudas sodu. 2022. gada jūnijā, stājoties spēkā notiesājošam spriedumam, deputāts amatu Saeimā zaudēja. Viņa vietā mandātu ieguva Latgales partijas biedre Alīna Gendele.

2025. gada Latvijas vēlēšanās A. Adamovičs tika ievēlēts Preiļu novada domē no Latgales partijas, "Jaunās Vienotības" un partijas "Latvijas attīstībai" kopējā saraksta. Pirmajā domes sēdē ievēlēts par domes priekšsēdētāju.

## Atsauces

## Ārējās saites
Medicīniskā astroloģija

[right|thumb| [1410. gads|1410. gada Zodiaka cilvēka (*homo signorum* ) ilustrācija, kurā attēlota senā saikne starp 12 Zodiaka zīmēm un dažādām ķermeņa daļām ]]
**Medicīniskā astroloģija** (tradicionāli pazīstama kā '''jatromatemātika''') ir sena medicīnas sistēma, kas saista dažādas cilvēka ķermeņa daļas, slimības un zāles ar sauli, mēnesi un planētām, kā arī divpadsmit astroloģiskajām zīmēm. Katra no Zodiaka zīmēm (kopā ar sauli, mēnesi un planētām) ir saistīta ar dažādām cilvēka ķermeņa daļām. 
[right|thumb|300x300px| Šī tabula no [18. gadsimts|18. gadsimta islandiešu manuskripta saista astroloģiskos datumus ar zāļu sagatavošanu ]]
Medicīniskā astroloģija izceļ katras zodiaka zīmes saistību ar ķermeņa daļām, un to pieminējis jau Marks Manilijs (1. gadsimtā A.D.) episkajā poēmā (8000 vārsmas) *Astronomica*. Tika uzskatīts, ka zodiaka zīmes pārstāv ķermeņa daļas, kas aptver ķermeni no galvas (Auns) līdz pēdām (Zivis). 
right|thumb|390x390px| Anatomiski-astroloģiskais cilvēks
Pēc personas dzimšanas kartes izpētes medicīniskais astrologs var sniegt klientam padomus par ķermeņa vietām, kurās, iespējams, varētu rasties problēmas.
Herberts Dāboliņš

**Herberts Dāboliņš** (dzimis , miris ) bija latviešu distanču slēpotājs.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1908. gadā Allažu pagastā.
Bija Latvijas armijas virsdienesta instruktors 6. kājnieku pulkā.

Piedalījās  Garmišā-Partenkirhenē, kur 18 km slēpojumā ieņēma 58. vietu, distanču slēpošanas 4x10 km stafetē Latvijas komandas sastāvā ieņēma 13. vietu.

Otrā pasaules kara laikā devās bēgļu gaitās. Miris 2000. gada 8. novembrī Bronksā, ASV.

## Atsauces

## Ārējās saites
2005. gada Latvijas kauss futbolā

**Latvijas kausa 2005. gada sezonai** pieteicās 42 komandas (tostarp visi LMT Virslīgas klubi).

## Pirmā kārta

## Otrā kārta

## Trešā kārta

## Astotdaļfināli

### Ceturtdaļfināli

### Pusfināli

### Fināls

## Ārējās saites
* Soccerway
Einārs Gņedojs

**Einārs Gņedojs** (dzimis , miris ) bija latviešu futbolists, kurš spēlēja aizsarga pozīcijā. Lielāko savas karjeras daļu spēlējis Latvijas klubos. Aizvadījis arī 16 mačus Latvijas izlasē, kuros vārtus nav guvis. Ar Skonto FC trīs reizes uzvarējis Virslīgā, bet vienu reizi Latvijas kausā.

## Panākumi
### Klubos
*Latvijas čempions: 3
:Skonto: 1992, 1993, 1994
*Latvijas kauss: 1
:Skonto: 1992

### Izlasē
*1993: Baltijas kauss futbolā: 1

## Atsauces

## Ārējās saites
*''Weltfussball'' profils
*natoinal-football-teams.com
Jesperi Kotkaniemi

**Jesperi Kotkaniemi** (dzimis ) ir somu hokejists, centra uzbrucējs. Pašlaik (2019) Kotkaniemi spēlē Nacionālās hokeja līgas kluba Monreālas "Canadiens" sastāvā.

## Spēlētāja karjera
Profesionāļa karjeru Kotkaniemi uzsāka 2017.—18. gada sezonā, to aizvadot SM līgas vienībā Pori "Ässät". Atzīmējoties ar 29 rezultativitātes punktiem 59 spēlēs, Kotkaniemi bija viens no rezultatīvākajiem komandas spēlētājiem. Pēc sezonas beigām uzbrucēju ar augsto trešo numuru NHL draftā izvēlējās Monreālas "Canadiens", ar kuru nepilnas divas nedēļas vēlāk noslēdza līgumu. Kotkaniemi izcīnīja vietu komandas pamatsastāvā, savu NHL debiju aizvadot 2018. gada 3. oktobrī. Debijas sezonā Kotkaniemi guva 34 punktus 79 spēlēs.

## Ārējās saites
Tereka

**Tereka** (; , *Terk*; , *Tergi*; , *Terk*; , *Terek-suv*; , *Terka*) ir lielākā upe Ziemeļkaukāzā. Terekas izteka ir Gruzijā, upe šķērso Lielā Kaukāza kalnus un tālāk tek Krievijas Federācijas teritorijā. Pie ietekas Kaspijas jūrā upe veido plašu deltu.

Terekas garums ir 623 km, baseina platība ir . Lielākās pietekas: Gizeldona, Ardona, Uruha, Malka, Sunža.
Lielākās pilsētas Terekas krastos ir Vladikaukāza, Mozdoka un Kizļara (pie Terekas vecās gultnes).

Uz upes ir uzceltas vairākas hidroelektrostacijas. Divas no tām ir Gruzijā: Dariali HES (jauda 108 MW) un Larsi HES (20 MW). Pārējās ir Krievijā: Ezmi HES (45 MW), Dzaudžikauskas HES (9,2 MW) un Pavlodoļskas HES (2,64 MW). Plānots uzbūvēt vēl vairākas elektrostacijas. Deltā ir ierīkota irigācijas sistēma, ko ar ūdeni apgādā Kargaļinskas hidromezgls, kas tika uzbūvēts 1957. gadā, 105 km attālumā no grīvas. Pirms tā, pie Pavlodoļskas ir uzbūvēts vēl viens aizsprosts, no kurienes pa Terekas — Kumas kanālu tiek piegādāts ūdens Kumas upei.

## Ģeogrāfija
[thumb|left|180px|Tereka augštecē [Dariali aiza|Dariali aizā]]
[thumb|240px|Tereka [Vladikaukāza|Vladikaukāzā]]
[thumb|240px|Tereka [Čečenija|Čečenijā]]
thumb|240px|Ezmi HES
Tereka iztek Gruzijā no Zilgahoha kalna ledāja 2713 m augstumā virs jūras līmeņa. Pirmos 30 km upe plūst austrumu virzienā Truso aizā starp Galveno Kaukāza grēdu un Sānu grēdu. Pie Kazbeka kalna tā pagriežas uz ziemeļiem, tā šķērso Sānu grēdu (Dariali aizā), Klinšu grēdu un Melnos kalnus. Pie Vladikaukāzas Tereka ieplūst priekškalnu Osetijas nolaidenajā līdzenumā un pagriežas uz ziemeļrietumiem; šeit lielākās pietekas ir Gizeldona un Ardona. Tereka šķērso Sunžas grēdu Elhotovas vārtu ielejā un ieplūst Kabardas līdzenumā, kur pagriežas uz ziemeļiem, tad uz ziemeļaustrumiem; šeit lielākās pietekas ir Uruha un Malka. Pēc Malkas ietekas Tereka plūst uz austrumiem pa Terekas — Kumas zemieni, un tās gultne ir smilšaini mālaina, ar daudzām salām, zemes strēlēm un sēkļiem.

Aiz Sunžas ietekas, pie Kargalinskas upe sadalās attekās un atzarojumos, izveidojot deltu (aptuveni 4000 — 6000 km², 100 km platumā). Galvenās gultnes stāvoklis deltas posmā vairākkārt mainījies. Vairākas vecupes ir pārveidotas kanālos. Terekas galvenā straume ietek Agrahanas līcī Kaspijas jūrā,

## Atsauces

## Ārējās saites
1987. gada pasaules čempionāts cīņas sportā

**1987. gada [[Pasaules čempionāts cīņas sportā]]** vīriešiem un sievietēm notika šķirti: vīrieši brīvajā un grieķu-romiešu cīņā sacentās no 19. līdz 29. augustam Klermonferānā (Francija), sievietes brīvajā cīņā no 24. līdz 25. oktobrim Lērenskūgā (Norvēģija). Šis čempionāts bija pirmais, kurā startēja arī sievietes.

## Medaļu sadalījums starp valstīm

## Komandu vērtējums

## Medaļu ieguvēji
### Brīvā cīņa, vīrieši

### Grieķu-romiešu cīņa, vīrieši

### Brīvā cīņa, sievietes

## Ārējās saites
* United World Wrestling Database
Kasandras sapnis

**"Kasandras sapnis"** () ir 2007. gada trillera filma, kuras režisors un scenārija autors ir Vudijs Allens. Galvenās lomas atveido Heilija Atvela, Kolins Ferels, Sallija Hokinsa, Jūens Makgregors un Toms Vilkinsons. Filmas pirmizrāde notika  Avilesā.

Terijs un Īans ir divi brāļi, kurus piemeklējušas nopietnas finansiālas grūtības. Kad viņu tēvocis Hovards abiem apmaiņā pret palīdzību lūdz kādu nogalināt, Terijs un Īans iekuļas nepatikšanās, kā rezultātā brāļi kļūst par ienaidniekiem.

## Atsauces

## Ārējās saites
Garās sienas

250px|thumb|Atēnu Garās sienas

**Garās sienas** () bija fortifikācijas būves Senajā Grieķijā, kas savienoja pilsētu iekšzemē ar tās ostu. Pateicoties tam, pilsēta varēja izturēt ilgstošus aplenkumus, jo tika nodrošināta pieeja no jūras.

Vispazīstamākās Garās sienas tika izbūvētas starp Atēnām un tās ostu Pireju. Tās tika izbūvētas Perikla laikā 5. gadsimtā pirms mūsu ēras un stiepās 26 kilometru garumā. Vēl viena siena tika uzbūvēta starp Atēnām un Talēru. Rezultātā briesmu gadījumā aiz šīm sienām varēja paslēpties visi Atikas iedzīvotāji. Garās sienas tika sagrautas pēc Atēnu zaudējuma Peloponēsas karā. 393. gadā p.m.ē. tās tomēr tika atjaunotas. Pilnībā Atēnu Garās sienas tika sagrautas 86. gadā p.m.ē., kad pilsētu ieņēma Sulla. Mūsdienās dažās vietās saglabājušās sienu atliekas.

Tāpat garās sienas savienoja Seno Korintu ar Lehajas ostu.

## Ārējās saites
Nacionālā drošība (filma)

**"Nacionālā drošība"** () ir 2003. gada asa sižeta kinokomēdija, kuras režisors ir Deniss Dugans. Galvenās lomas atveido Mārtins Lorenss un Stīvs Zāns. Filmas pirmizrāde notika .

Henks Rafertijs un Ērls Montgomerijs ir divi policisti, kuri sākotnēji nemaz nešķiet kā saderīgi pārinieki. Tomēr abi tiek salikti kopā, lai izjauktu kādu kontrabandas operāciju.

## Atsauces

## Ārējās saites
Normunds Pucis

**Normunds Pucis** (dzimis ) ir latviešu mākslinieks, režisors un scenārists. Viņš ir dokumentālās spēlfilmas "Segvārds Vientulis" autors, Latvijas Televīzijas simtgades seriāla "Sarkanais mežs" idejas un scenārija autors, viens no režisoriem un mākslinieks, kā arī topošās spēlfilmas "Arāja prāva" idejas un scenārija autors.

1992. gadā beidzis Jaņa Rozentāla Rīgas mākslas vidusskolu, 1996. gadā Latvijas Mākslas akadēmijas (LMA) Grafikas nodaļu, 1998. gadā LMA Maģistrantūras nodaļu. No 1996. līdz 1997. gadam mācījies mākslinieka-animatora kursos studijā "Rija".  Strādājis grāmatu grafikā un reklāmas dizainā, veidojis grafisko dizainu Latvijas un ārzemju uzņēmumiem, kā arī grāmatu dizainu vadošajām Latvijas izdevniecībām "Pētergailis", "Valters un Rapa", "Jumava", "Nordik", "Tapals". Darbojies Latvijas Mākslinieku savienības valdē un kā kurators, organizējis LMS rudens izstādes "Rudens08080" un "Laimīgās mākslas muzejs". Izstādēs piedalās kopš 1992. gada. Saņēmis vairākus apbalvojumus par grāmatu dizainu konkursā "Zelta ābele". 

## Atsauces
Malév

***Malév*** bija 1949. gadā dibināta Ungārijas nacionālā lidsabiedrība. Tās galvenā mītne atradās Budapeštā, bet galvenā bāze — Budapeštas Ferenca Lista starptautiskajā lidostā. Pēdējā gadā lidsabiedrība veica lidojumus uz vairāk nekā 50 pilsētām 34 valstīs un tās flotē bija 22 lidmašīnas. 2012. gada 3. februārī tā pārtrauca lidojumus, bet 14. februārī tika pasludināta tās maksātnespēja.

## Galerija

Malev B737 HA-LOB.jpg
De_Havilland_Canada_DHC-8-402Q_Dash_8,_Malev_-_Hungarian_Airlines_AN1715295.jpg
Malev_Boeing_767-375ER_(HA-LHC_426_25864)_(8461455884).jpg


## Ārējās saites
*
Negantais treneris

**"Negantais treneris"** () ir 2005. gada ASV sporta kinokomēdija, kuras režisors ir Stīvs Kars. Galvenās lomas atveido Mārtins Lorenss, Brekins Meijers, Vendija Rakela Robinsone, Horācijs Sanzs un Megana Mulalija. Filmas pirmizrāde notika .

Rojs Makkormiks ir basketbola treneris, kurš kādreiz veiksmīgi strādāja koledžu basketbolā. Kādu dienu Rojs neveiksmīgi sastrīdās ar komandas talismanu, kā rezultātā viņu pazemina amatā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Māja ar pulksteni sienās

**"Māja ar pulksteni sienās"** () ir 2018. gada filma, kuras režisors ir Īlaijs Rots. Filma ir balstīta uz Džona Belarisa tāda paša nosaukuma romānu.

Filma stāsta par desmitgadīgu bāreni Luisu, kas pārceļas dzīvot pie sava onkuļa Džonatana, kas izrādās burvis. Galvenās lomas tajā atveido Džeks Bleks, Keita Blanšeta, Ouens Vakaro, Renē Elisa Goldsberija, Sannijs Sulzīks un Kails Maklahlens. Filmas pirmizrāde notika ASV 2018. gada 21. septembrī.

## Atsauces

## Ārējās saites
Klontarfas kauja

**Klontarfas kauja** (, ) bija kauja , kad Augstā karaļa Briana Boru spēki un tā sabiedrotie Dublinas pievārtē sakāva vikingu un to sabiedroto spēkus Dublinas karaļa Sigtriga Zīdbārža un Lensteras karaļa Mēla Mordas vadībā. Kaut arī īri kaujā uzvarēja, bēgošie pretinieki uzdūrās Augstā karaļa apmetnei, un viņš kaujā krita. Kaujas rezultātā krita vikingu vara Īrijā, tomēr, tā kā krita Īrijas Augstais karalis, viņa dēls un mazdēls, uz varu Īrijā turpmākos gadus pretendēja vairākas frakcijas.

## Ārējās saites
*
*
Suvorova iela (Rīga)

**Suvorova iela Rīgā** var būt:

* Krišjāņa Barona ielas nosaukums no 1858. (Suvorova bulvāris) līdz 1917. gadam;
* Marijas ielas un Aleksandra Čaka ielas nosaukums no 1950. līdz 1989. gadam.

## Skatīt arī
* Suvorova iela (Daugavpils)
* Suvorova iela (Liepāja)
Penninu Alpi

**Penninu Alpi** () arī **Valē Alpi** (, ) ir kalnu sistēma Alpu rietumdaļā, Itālijā (Valle d'Aostā un Pjemontā) un Šveicē (Valē kantonā). Augstākā virsotne ir 4634 metrus augstais Difūrs. Penninu Alpos atrodas Lielā Senbernāra pāreja un Lielā Senbernāra tunelis.

## Ārējās saites
* 
*
Ceturtais protokols

**"Ceturtais protokols"** () ir 1987. gada spiegu filma, kas balstīta uz Frederika Forsita tāda paša nosaukuma romānu. Filmas režisors ir Džons Makenzijs. Galvenās lomas atveido Maikls Keins, Pīrss Brosnans, Džuliāns Glovers, Neds Bītijs, Īans Ričardsons un Džoanna Kesidija. Filmas pirmizrāde notika .

Džons Prestons ir britu aģents, kura uzdevums ir novērst krievu plānus saistībā ar potenciālu kodolsprādzienu blakus amerikāņu bāzei Lielbritānijā. Krievi cer, ka šī rīcība sagraus "īpašās attiecības" starp ASV un Lielbritāniju.

## Atsauces

## Ārējās saites
Aukštaitijas nacionālais parks

**Aukštaitijas nacionālais parks** () ir 1974. gadā izveidots nacionālais parks Lietuvas ziemeļaustrumos. Tas ir vecākais nacionālais parks valstī. Līdz 1991. gadam, kad tika nodibināti vēl trīs nacionālie parki, tā nosaukums bija Lietuvas PSR nacionālais parks. Vairāk nekā 70% no teritorijas aizņem meži, kuros var atrast 59 % no visām Lietuvas augu sugām. Parkā ir 126 ezeri, daudzi no kuriem veido sarežģītu ezeru sistēmu, tāpēc parks ir populāra ūdenstūrisma vieta.

## Galerija

Linkmenų sen., Lithuania - panoramio (34).jpg
Ginuciu_vandens_malunas_(Watermill,_Ginuciai).jpg|Ginuču ūdensdzirnavas
Lithuania_Paluse_church.jpg|Palūšes baznīca
Žeimenys,_ežeras.JPG|Žeimeņa ezers
Lithuanian Museum of Ancient Beekeeping.jpg|Senlaiku biškopības muzeja skulptūras


## Ārējās saites

*
Andreja Upīša iela

**Andreja Upīša iela** jeb **A. Upīša iela** var būt:

* Andreja Upīša iela — iela Dundagā;
* Andreja Upīša iela — iela Jūrmalā;
* A. Upīša iela — iela Ludzā;
* Andreja Upīša iela — iela Preiļos;
* A. Upīša iela — iela Rēzeknē;
* Andreja Upīša iela — iela Skrīveros.

## Vēsturiskie nosaukumi
* Andreja Upīša iela — Aleksandra Druviņa ielas Ogrē nosaukums līdz 2022. gada 18. augustam;
* Andreja Upīša iela — Ziemeļu ielas Valmierā nosaukums līdz 2024. gada 28. martam.

## Skatīt arī
* Andrejs Upīts
* Birznieka-Upīša iela
* Pētera Upīša iela
Šjēra

**Šjēra** () jeb **Korna** () ir Māsas labā krasta pieteka Luksemburgā, Beļģijā un Francijā.

Izteka pie Diferdānžas, Luksemburgā. Tek rietumu virzienā. Dažus kilometrus veido Francijas — Beļģijas robežu. Ietek Māsā Francijas teritorijā netālu no Sedānas. Lielākās apdzīvotās vietas upes krastos — Atū, Longvī, Longijona.

## Ārējās saites
Komino

**Komino** (, ), vēsturiski **Etestija** (), ir sala Maltas arhipelāgā. Atrodas starp Maltas salu dienvidaustrumos un Goco salu ziemeļrietumos. Tajā ir tikai 3 pastāvīgie iedzīvotāji, daļā salas ierīkots dabas rezervāts.

Vēsturiski sala bieži bijusi mazapdzīvota. Viduslaikos salas piekraste kalpojusi kā patvērums pirātiem. 13. gadsimtā te sava mūža pēdējos gadus pavadīja Abrahams Abulafija, kas šeit radījis vairākus savus darbus. Vēlākajos gados Maltas ordenis šeit ierīkoja medību teritoriju. 16. un 17. gadsimtā Komino kalpoja kā trimdas vieta. Salā atrodas 16. gadsimta novērošanas tornis, kapela, 18. gadsimta aizsardzības būves. Attīstīts tūrisms. Šeit uzņemtas vairākas kinofilmas, to skaitā "Troja" un "Grāfs Monte Kristo".


It-Torri_ta_Santa_Marija.jpg|Svētās Marijas tornis
Kapelle_auf_Comino.jpg|Komino kapela
Santa_Marija_Battery_2016_3.JPG|Svētās Marijas bastions


## Ārējās saites
Ummamuudu

***Ummamuudu*** ir igauņu tautasmūzikas un popmūzikas ansamblis, kas izpilda dziesmas igauņu un veru valodā. Ansamblis dibināts 1989. gada aprīlī un tiek uzskatīta par vienu no pirmajām mūzikas grupām, kas izpilda popmūzikas dziesmas veru valodā. 

Grupas dziesmas *Kõntõraat*, *Tunnen Ära*, *Valgem Pool* un *Ikulugu* ir iekļautas Igaunijas hitu (*Eesti Hit*) parādēs.

1997. gadā grupas sastāvā bija Tomass Leiss, Mēliss Leiss, Timo Vendts, Anti Perli, Sulevs Salms, Jānuss Salms un Mēliss Lūks.

## Studijas albumi
* 1993 *Ummamuudu*
* 1994 *Jälg*
* 1995 *Meie elu*
* 1995 *Jõul*
* 1996 *Kõne Võrust*
* 2004 *Üts ummamuudu liin*
Krelleres-Milleres muzejs

**Krelleres - Milleres muzejs** () ir 1938. gadā dibināts nacionālais mākslas muzejs Nīderlandes Gelderlandes provincē, Hoges Velives nacionālā parka teritorijā. Muzejs nosaukts tā faktiskās izveidotājas, mākslas kolekcionāres Helēnes Krelleres - Milleres vārdā.

Muzejs dibināts 1938. gadā, ēkas arhitekts ir Henrijs van de Velde. Muzeja kolekcijā ir lielākā Vincenta van Goga darbu kolekcija ārpus Van Goga muzeja Amsterdamā. Bez van Goga darbiem, muzeja kolekcijā pārstāvēti Pīts Mondriāns, Žoržs Serā, Odilons Redons, Žoržs Braks, Pols Gogēns, Džeimss Ensors, Huans Griss, Pablo Pikaso un citi.

Muzejs ir slavens ar savu 30 hektāru lielo skulptūru dārzu. Izstādīto darbu autoru vidū ir Ogists Rodēns, Henrijs Mūrs, Žans Dibifē, Lučo Fontāna, Klāss Oldenburgs, Karls Andre un citi.

## Galerija

Vincent_van_Gogh_-_The_potato_eaters_-_Google_Art_Project.jpg
Signac2.jpg
Vincent_Willem_van_Gogh_-_Cafe_Terrace_at_Night_(Yorck).jpg
Vincent van Gogh - Road with Cypress and Star - c. 12-15 May 1890.jpg
Georges_Seurat,_1889-90,_Le_Chahut,_oil_on_canvas,_170_x_141_cm,_Kröller-Müller_Museum.jpeg
Juan_Gris,_1914,_Le_Compotier_(The_Fruit_Bowl),_chalk_and_oil_on_canvas,_92_x_65_cm,_Kröller-Müller_Museum,_Otterlo,_Netherlands.jpg
Henry_Moore_-_Sculpture_with_hole_and_light.jpg


## Ārējās saites

*
Asiņainā svētdiena (1939)

**Asiņainā svētdiena** (, ) bija notikumi Bidgoščas (Brombergas) pilsētā Otrā pasaules kara laikā 1939. gada 3. un 4. septembrī, īsi pēc Vācijas iebrukuma Polijā. 

Pilsētā tolaik ievērojams daudzums iedzīvotāju bija etniskie vācieši. Visizplatītākā notikumu versija ir šāda. Vērmahtam tuvojoties pilsētai, vācu diversanti civiliedzīvotāju tērpos un vācu pašaizsardzības vienības (*Selbstschutz*) pilsētā sāka šaut uz poļu armijas daļām, kas atkāpās. Poļu armijas daļas atbildēja ar uguni. Vispārējā haosā atsevišķas daļas sāka vācu iedzīvotāju slaktiņu, kurai piebiedrojās arī poļu civiliedzīvotāji. Pēc tam, kad vācu armija ieņēma Bidgošču, savukārt atriebjoties tika noslepkavots ievērojams daudzums poļu civilpersonu. 

Notikumus, apzīmējot tos kā Asiņaino svētdienu, izmantoja vācu propaganda, attaisnojot represijas pret poļu iedzīvotājiem. Kara laika propagandas bukletos tika apgalvots, ka bojāgājušo vācu iedzīvotāju skaits bija vairāki desmiti tūkstoši. Mūsdienu vēsturnieki, lēš, ka to bija vairāki simti, kaut arī precīzs upuru skaits ir diskusijas objekts. 

## Ārējais saites
Evoras katedrāle

{
  "type": "ExternalData",
  "service": "geoshape",
  "ids": "Q650037"
}


**Evoras katedrāle** () ir Romas katoļu katedrāle, kas atrodas Portugāles pilsētā Evoras vecpilsētā. 1988. gadā iekļauta UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā. Evoras arhidiecēzes sēdeklis.

Katedrāles būvniecība tika uzsākta drīz pēc tam, kad 1166. gadā no pilsētas tika padzīti arābi. Vairākkārt pārbūvēta un papildināta - no 1280. līdz 1340. gadam, 14. gadsimtā, 16. gadsimtā, 18. gadsimtā. Evoras katedrāle ir lielākā viduslaiku katedrāle Portugālē. 1497. gadā katedrālē esot iesvētīti Vasko da Gamas ekspedīcijas karogi. 16. gadsimtā Evoras arhibīskaps Enrike vienlaicīgi bija Portugāles karalis. 16. un 17. gadsimtā ap katedrāli attīstījās Evoras polifonijas skola. 


Karinecyril_evora_cathedrale2.JPG
Evora_Cathedral,_Portugal,_September_2005.jpg
Evora53.jpg


## Ārējās saites

*
Bistrica (upe)

**Bistrica** () ir Siretas labā krasta pieteka Rumānijā. Tās garums ir 283 kilometri.

Izteka Rodnas kalnos. Tek dienvidaustrumu virzienā. Lielākoties tek pa kalnainu apvidu. Ietek Siretā pie Bakeu pilsētas. Upē ierīkoti vairāki dambji, tai skaitā 20. gadsimta piecdesmitajos gados izbūvētais vairāk nekā 100 metrus augstais dambis pie Bikazas. Izveidotā mākslīgā ūdenskrātuve darbina 12 HES. Bistricas krastos atrodas Vatra Dorneja, Bikaza, Pjatra Njamca, Roznova, Buhuši un Bakeu.

## Ārējās saites
Poprada (upe)

**Poprada** (, ) ir Dunajecas labā krasta pieteka Slovākijā un Polijā. Tās garums ir 174 kilometri, no tiem 100 kilometrus pa Slovākiju, 31,1 kilometru veido Slovākijas - Polijas robežu, bet atlikušo daļu tek Polijas teritorijā. Vienīgā lielā Slovākijas upe, kas atrodas Baltijas jūras baseinā.

Izteka Tatru kalnos, satekot Hincova (*Hincov potok*) un Ļadova strautiem (*Ľadový potok*). Iesākumā tek austrumu virzienā, sasniedzot Polijas robežu, pagriežas uz ziemeļiem - ziemeļrietumiem. Ietek Dunajecā pie Stari Sončas. Popradas krastos atrodas Poprada, Kežmaroka, Stara Ļubovņa Slovākijā, kā arī Mušina, Pivņičnazdroja un Stari Sonča Polijā.

## Ārējās saites
Bohiņas ieleja

**Bohiņas ieleja** () ir 20 kilometrus gara un 5 kilometrus plata ieleja Jūlija Alpos, Slovēnijā. Ielejai caurtek viena no Savas iztekām — Savas Bohiņkas upe. Daļa no ielejas kopā ar Bohiņas ezeru ietilpst Triglava nacionālā parka teritorijā. Populāra tūrisma vieta.

## Galerija

Bohinjsko_jezero_s_peči.jpg
Slap_Savica.jpg
Valle de Bohinj 2.jpg


## Ārējās saites
Nau rags

thumb|220px|Nao rags

**Nau rags** (valensiešu:*cap de la Nau*) jeb **Nao rags** ) ir zemesrags Vidusjūras Spānijas piekrastē, Alakantas provincē. Valensijas līča dienvidu robeža. Zemesrags sastāv galvenokārt no kaļķakmens. Uz raga atrodas bāka. Zemesragā izveidojusies ala (*Cova dels Orgues*), kas saniedzama tikai no jūras.

## Ārējās saites
*
Nisana

**Nisana** () ir 200 kilometrus gara Kategata pieteka Zviedrijas dienvidos. Izteka Jenčēpingas komūnā. Tek dienvidu-dienvidrietumu virzienā. Upes grīvā atrodas Halmstade. Upē ierīkotas vairākas HES.

## Ārējās saites
Morkamas līcis

**Morkamas līcis** () ir sekls līcis vai estuārs Īrijas jūras Anglijas piekrastē uz ziemeļiem no Blekpūlas. Līcis ir viens no lielākajiem vatu apvidiem Anglijā.

1974. gadā šeit atklāja ievērojamas dabasgāzes atradnes. Savulaik šajā vietā ieguva 15% Lielbritānijas dabasgāzes. Kopš tā laika ieguve ir samazinājusies. Līcī ierīkoti vairāki vēja parki. Tiek aplūkota iespēja pār līci būvēt 19 kilometrus garu tiltu.

Līcis ir svarīga putnu dzīves vieta. Līcis ir arī ēdamo sirsniņgliemeņu ieguves vieta. Šis rūpals ir bīstams straujo paisumu dēļ. 2004. gada 5. februārī paisumā noslīka 21 ķīniešu gliemeņu lasītājs.

## Ārējās saites
Jānis Ansbergs

**Jānis Ansbergs** (1866—1936) bija latviešu jurists un sabiedriskais darbinieks. Niedras valdības loceklis (1919).

## Dzīvesgājums

Dzimis 1866. gada 19. novembrī Jērcēnu pagasta „Kalnmuižniekos”. Mācījās Valmieras apriņķa skolā. Studēja Tērbatas Universitātes Tautsaimniecības fakultātē, pēc tam Pēterburgas Universitātes Tieslietu fakultātē. No 1897. gada strādāja par advokātu Rīgā, līdztekus darbojās Rīgas Lauksaimniecības centrālbiedrības iestādēs. No 1901. līdz 1905. gadam darbojās laikraksta „Pēterburgas Avīzes” redakcijā kopā ar Vili Olavu, Rūdolfu Blaumani un Andrievu Niedru, vēlāk bija laikraksta „Līdums” redaktors.

Pirmā pasaules kara laikā pēc Rīgas okupācijas 1917. gada nogalē darbojās Demokrātiskajā blokā.

Pēc tam, kad no amata atkāpās Niedras valdības Zemkopības ministra vietas izpildītājs Krišjānis Sleinis, viņa pienākumus līdz 1919. gada 26. jūnijam uzņēmās Jānis Ansbergs. Par to viņu 1923. gadā notiesāja uz trim gadiem ieslodzījumā, pēc tam amnestēja. Emilis Melngailis 1926. gadā komponēja kora dziesmu „Jāņuvakars”, veltot to advokātam Jānim Ansbergam. 1931. gadā dziesmu izpildīja 7. Latvju vispārējos dziesmu svētkos.

Mūža noslēgumā strādāja par advokātu, dzīvoja Krastkalna namā Brīvības ielā 47 Rīgā un rakstīja atmiņas.
Miris 1936. gada 3. novembrī, apbedīts Ēveles kapos.

## Atmiņas par skolas gaitām
Jānis Ansbergs savas atmiņas publicēja rakstu krājumā "Valmieras kreisskolas piemiņas svētku albums" (Rīga, 1930):

"[..] Skolā toreiz bija trīs klases: *prima* (augstākā), *secunda* (vidējā) un *tertia* (viszemākā). Skolotāji četri: inspektors Oskars Bekers, skolotājs Elmārs Heine, skolotāji brāļi Augusts un Emīls Šades. Īsu brīdi par tādiem bija arī kāds Šmids un fon Pilsovskis, pēc tautības polis, abi ar augstskolas izglītību. Pēdējam aizejot (1884.), vietā nāca Leopolds Bergs. Mācības skolā pasniedza vācu valodā, pat krievu valodu mācot. Latīņu, grieķu un franču valodas fakultatīvi priekšmeti, kurus mācījās tikai tie, kas to vēlējās, par sevišķu atlīdzību. Pie iemīļotiem (modes) priekšmetiem piederēja klavieru spēlēšana. To skolā nemācīja, bet šinī priekšmetā uz vēlēšanos stundas pasniedza vairākas pilsētas freilenes un kundzes."

## Atsauces
Līdums (laikraksts)

**"Līdums"** bija tautsaimnieciski juridisks, sabiedriski politisks un literārisks Latvijas dienas laikraksts, kas ar pārtraukumiem no 1913. gada 17. decembra līdz 1928. gada 7. februārim iznāca Rīgā un Valkā.

## Vēsture
Sākotnēji laikraksta redakcija no 1913. gada 17. decembra atradās Rīgā, bet pēc piespiedu evakuācijas laikā pārcēlās uz Valku (1915—1918). Laikrakstu izdeva Viļums Skubiņš un Ernests Bauers, no 1917. gada Latviešu Zemnieku savienība. 1917. un 1918. gadā tas publicēja Latviešu pagaidu nacionālās padomes lēmumus. Publicēja rakstus par tautsaimniecību, reizi nedēļā izdeva arī literāro pielikumu.  

Latvijas brīvības cīņu laikā lielinieku iebrukuma dēļ 1919. gada 1. janvārī laikrakstu slēdza, un atkārtoti izdeva no 1919. gada 26. maija līdz 26. jūnijam (redaktors Jānis Ansbergs), tas atbalstīja Niedras valdības politiku. 

Atjaunotais laikraksts "Līdums"  (redaktors Oto Nonācs) no 1925. gada 25. marta līdz 1928. gada 7. februārim iznāca reizi nedēļā.
Iznāca arī Otrā pasaules kara laikā no 1944. gada 16. marta līdz 14. septembrim.
Šlosbergs

**Šlosbergs** () ir paugurs Austrijas pilsētas Grācas centrā.

Vēsturiski kalna virsotnē atradās 10. gadsimta pils, kura tika nojaukta pēc Šēnbrunnas miera līguma noslēgšanas 1809. gadā. Pilsētniekiem, samaksājot ievērojamu summu, izdevās paglābt no nojaukšanas tikai pulksteņtorni, kas kļuvis par Grācas simbolu, kā arī vēl dažas celtnes.

1839. gadā kalnā tika ierīkots publisks parks. Otrā pasaules kara laikā kalnā tika izraksti tuneļi, kuros iedzīvotāji slēpās no Sabiedroto bombardēšanas.

Mūsdienās uz kalna virsotni var doties ar kājām, ar funikuleri vai ar liftu kalna iekšienē. Parkā atrodas vairākas kafejnīcas ar lielisku skatu uz pilsētu. Kalna tuneļos ierīkots Bērnu pasaku dzelzceļš (*Grazer Märchenbahn*).


Graz_clock_tower.jpg|Pulksteņtornis
Graz_25.jpg|Eja kalnā uz liftu
Wagenbegegnung.jpg|Funikulers
Grazer_Märchenbahn_07.jpg|Bērnu dzelzceļš


## Ārējās saites
Beļģijas Karaliskā observatorija

**Beļģijas Karaliskā observatorija** (, ) ir 1826. gadā dibināta astronomiskā observatorija Briseles Ukles komūnā.

Observatoriju dibināja Nīderlandes karalis (Beļģija tolaik atradās Nīderlandes sastāvā) Villems I pēc Ādolfa Ketlē ierosinājuma Senžostenodes komūnā. 1890. gadā tā tika pārcelta uz mūsdienu vietu. 20. gadsimta pirmajā pusē observatorijā atradās kompānijas *[[Carl Zeiss AG]]* reflektors 100 cm diametrā, kas tolaik bija lielākais pasaulē.

## Ārējās saites

*
Marss uzbrūk!

**"Marss uzbrūk!"** () ir 1996. gadā izlaista ASV filma, zinātniskās fantastikas kinokomēdija. Tās režisors un viens no producentiem ir Tims Bērtons. Galvenās lomas ierunājuši Džeks Nikolsons, Pīrss Brosnans, Anete Beninga, Glenna Klouza, Denijs DeVito, Mārtins Šorts, Sāra Džesika Pārkere un Maikls Dž. Fokss. Filmas pirmizrāde notika  ASV.

Filmā Zemei uzbrūk marsieši ar nepārspējamiem ieročiem un nežēlīgu humora izjūtu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Dantes smaile

**"Dantes smaile"** () ir 1997. gada ASV trillera filma, kuras režisors ir Rodžers Donaldsons. Galvenās lomas atveido Linda Hemiltone, Pīrss Brosnans un Čārlzs Halahans. Filmas pirmizrāde notika .

Vulkanologs Harijs Daltons ierodas lauku pilsētā Vašingtonas štatā, lai izpētītu netālu esoša vulkāna "Dantes smailes" seismisko aktivitāti, un atklāj, ka vulkāns var pamosties jebkurā brīdī.

## Atsauces

## Ārējās saites
Tomasa Krauna afēra (1999. gada filma)

**"Tomasa Krauna afēra"** () ir 1999. gada ASV zādzību filma, kas ir rīmeiks tāda paša nosaukuma 1968. gada filmai. Filmas režisors ir Džons Maktīrnans. Galvenās lomas atveido Pīrss Brosnans (arī viens no producentiem), Renē Ruso un Deniss Līrijs. Filmas pirmizrāde notika .

Tomass Krauns ir bagāts un veiksmīgs pleibojs, kurš izklaidējas, zogot mākslas darbus. Drīz vien gan Tomass saprot, ka viņš, iespējams, ir saticis sev līdzvērtīgu pretinieku pēc tam, kad Tomass iepazīstas ar valdzinošu detektīvi Ketrīnu Baningu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Krišna (upe)

**Krišna** (, *kŕṣṇā nadī*), agrāk zināma arī kā **Kistna**, ir upe Indijas centrālās daļas dienvidos. Upes garums ir 1400 km, baseina platība ir gandrīz 260 tūkstoši km². Indijas dienvidu pusē vēl garāka ir tikai Godāvari. Upes izteka atrodas Rietumgatos, tālāk plūst uz austrumiem pa Karnatākas plakankalni (Mahārāštras, Karnātakas, Telangānas un Āndhras Pradēšas štatiem) un, šķērsojot gandrīz visu Indostānas pussalu, ietek Bengālijas līcī. Nozīmīgas ir tās labā krasta pieteka Tungabhadra un kreisā krasta pieteka Bhīma.

Vides ietekmes ziņā Krišna ir viena no postošākajām upēm pasaulē. Musonu sezonas laikā, katru gadu no jūnija līdz augustam, upe spēcīgi izskalo tās krastus. Vieni no lielākajiem plūdiem bija 2009. gada oktobrī. Upe ir krāčaina un ir izskalojusi gultni arī diezgan dziļi, vietām upes dziļums sasniedz 20 metrus. Toties lielās izskalotās augsnes dēļ Krišnas delta ir auglīga. Tā ir viena no saimnieciski aktīvajām vietām Indijā. Upes ūdeņi ir nozīmīgs apūdeņošanas avots Mahārāštras, Karnātakas, Telangānas un Āndhras Pradēšas štatos. Uz upes ir izveidotas arī lielas ūdenskrātuves. Lielākās no tām ir Nāgārdžunas ūdenskrātuve un Krišnas ūdenskrātuve. Tās izveidojušas hidroelektrostaciju izbūves rezultātā.

Lielākās pilsētas Krišnas deltā ir Vidžajavāda, Guntūru un Tenāli. Citas lielas pilsētas upes krastos ir Vidžajapuri, Šrīsailama, Gadvāla, Džamkhandi, Rabkavi Banhati, Sāngli, Karāda un Sātāra. Krišnas baseina platība ir  km², kas ir aptuveni 8% no Indijas teritorijas. Baseina teritorijā atrodas vēl tādas lielas pilsētas kā Haidarābādu, Pune un Kolhāpura. Šajā pilsētās attīstītā rūpniecība atstāj iespaidu uz Krišnu.

Hinduismā upe ir svēta. Tiek uzskatīts, ka upe noņem visus grēkus, ja tajā nopeldas. Reizi 12 gados notiek *[[Krišna Puškaralu]]* svētki (pēdējo reizi bija 2016. gadā). Krišnas krastos atrodas arī vairākas svētvietas.

Upē ir liela bioloģiskā daudzveidība. Tajā dzīvo krokodili, kas nereti arī apdraud cilvēkus. Krišnas deltā ir mangrovju audzes. Deltā dzīvo daudz un dažādi putni, to par pieturas punktu izvēlas arī gājputni. Upes krastos ir izveidoti pieci nacionālie parki — Čandoli nacionālais parks, Kudremukhas nacionālais parks, Kasu Brahmanandas Redijas nacionālais parks, Mahāvīras Harinas Vanasthali nacionālais parks un Nrugavani nacionālais parks —, kā arī vēl vairākas aizsargājamas dabas teritorijas.
 
## Atsauces

## Ārējās saites
Sinestēzija

thumb|right
**Sinestēzija** ir neiroloģisks fenomens, kad divas vai vairākas cilvēka maņas pārklājas, radot savādāku priekšstatu par apkārtni. Viens no biežāk sastopamiem sinestēzijas veidiem ir saistīts ar vārdu, ciparu un burtu attēlošanos dažādās krāsās. Šis fenomens piemīt tikai 4% cilvēku visā pasaulē.

## Atsauces
Bačkovo klosteris

**Vissvētākās Jaunavas Marijas debesīs uzņemšanas Bačkovo klosteris** () ir 11. gadsimtā dibināts Bulgāru Pareizticīgās baznīcas stavropigiskais vīriešu klosteris, kas atrodas Rodopu kalnos, Bulgārijas dienvidos, Plovdivas apgabalā, uz dienvidiem no Plovdivas pie Asenicas upes. Arhitektūrā un tradīcijās apvieno bizantiešu, bulgāru un gruzīnu kultūras iezīmes.

Klosteri dibinājis gruzīnu izcelsmes Bizantijas valsts darbinieks Grigorijs Bakuriani, kas arī personīgi esot uzrakstījis klostera tipikonu. Visi klostera brāļi bija gruzīnu izcelsmes un dievkalpojumi notika gruzīnu valodā. Otrās Bulgārijas caristes laikā klosteri atbalstīja Bulgārijas cars Ivans Aleksandrs. No 11. gadsimta šeit darbojās skola. Apmēram no 14. gadsimta klosterī sāka iestāties arī grieķi un bulgāri. Pēc tam, kad Bulgāriju iekaroja turki, klosteris tika izlaupīts, bet atsāka darbību 15. gadsimta sākumā. 1604. gadā tika uzcelta klostera katedrāle. Klosterī ir apglabāti Bulgārijas patriarhi Tarnovas Eitimijs (*Свети Евтимий Търновски*, ap 1325—1402/1404) un Kirils (*Патриарх Кирил*, 1901—1971). Vecākā saglabājusies klostera celtne ir osuārijs ar 14. gadsimta freskām.


Bachkovo Monastery - Inside court and church.jpg
Bachkovo_Monastery_TB_3.jpg
Ba refettorio.jpg
Asenova-fortress-2008-06-01-2.jpg
Bachkovo Monastery fresco 11.jpg
Front_view_of_Bachkovo_Monastery_Bulgaria.JPG


## Ārējās saites

*
Matadors (filma)

**"Matadors"** () ir 2005. gada kriminālkomēdija, kuras režisors un scenārija autors ir Ričards Šepards. Galvenās lomas atveido Pīrss Brosnans (arī viens no producentiem), Gregs Kinīrs, Houpa Deivisa un Filips Beikers Hols. Filmas pirmizrāde notika 2005. gada janvārī Sandensas kinofestivālā.

Kādā Mehiko bārā nejauši satiekas slepkava Džuliāns Nobls un noguris biznesmenis Denijs Raits. Šīs tikšanās rezultātā starp Džuliānu un Deniju rodas neveikla draudzība, kas pilnīgi negaidīti izmaina abu dzīves.

## Atsauces

## Ārējās saites
Velebits

**Velebits** () ir kalnu grēda Horvātijas rietumos, daļa no Dināru kalnienes. Stiepjas gar Adrijas jūras krastu, atdalot to no Likas novada valsts iekšienē.

Grēda sākas pie Seņas ziemeļos un stiepjas līdz Zmraņas upes ietekai uz ziemeļrietumiem no Kninas. Grēdas rietumu, jūras puse ir gandrīz bez veģetācijas, bet austrumu, iekšzemes puse - apaugusi ar mežu. Kalnu grēdu raksturo karsta procesi. Sastopamas vairākas karsta alas, piemēram 1431 metru dziļā Lukina ala.

Velebitā ir bagātīga dzīvnieku un augu valsts. Visa grēda ir dabas parks. Šeit izveidoti divi nacionālie parki - Ziemeļvelebita nacionālais parks un Paklenicas nacionālais parks. Kalnu grēdā sastopams endēmisks augs *Degenia velebitica*.

Kalnu grēdu šķērso 5,68 kilometrus garais Sveti Roka tunelis.

## Ārējās saites
*
Frīdrihs Brēdermanis

**Frīdrihs Brēdermanis** (1875—1956) bija latviešu ierēdnis, sabiedriskais darbinieks, vēlāk luterāņu mācītājs.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1875. gada 11. februārī Mežmuižas pagastā Jāņa un Emīlijas Brēdermaņu ģimenē. Studēja tautsaimniecību Rīgas Politehniskajā institūtā, studijas veidza 1899. gadā ar *cand. com.* grādu. Pirmā pasaules kara laikā darbojās bēgļu organizācijās, vācu okupācijas laikā bija nodokļu inspektors. 1917. gada 22. decembrī Brēdermani ievēlēja par provāciskās Vidzemes Zemes padomes locekli.

Pēc Latvijas brīvības cīņu beigām viņš līdz 1921. gadam bija Finanšu Ministrijas nodokļu departamenta vicedirektors, līdztekus studēja Latvijas Universitātes Teoloģijas fakultātē un ieguva luterāņu mācītāja tiesības (1921).
No 1922. līdz 1925. gadam Brēdermanis kalpoja kā Lielvārdes, Jumpravas, Aizkraukles un Allažu draudžu mācītājs.
No 1925. līdz 1944. gadam viņš bija Siguldas Ķempju evaņģēliski luteriskās draudzes mācītājs, līdztekus arī Rīgas 5. aizsargu pulka mācītājs (1930-1940), 1943. iecelts par 5. Rīgas aizsargu pulka jātnieku daļas mācītāju.
Miris 1956. gadā.

## Atsauces
Jānis Muške

**Jānis Muške** (1868—1939) bija latviešu tirgotājs un fabrikas īpašnieks. 1935. gadā apbalvots ar 3. šķiras Triju Zvaigžņu ordeni.

Dzimis Smiltenē 1868. gada 4. augustā. Pārcēlās uz dzīvi Rīgā un kļuva par vienu no latviešu lielākajiem tirgotājiem. 1917. gada 22. decembrī Muški ievēlēja par provāciskās Vidzemes Zemes padomes locekli.
Pēc Latvijas brīvības cīņu noslēguma darbojās Rīgas ložā "Jāņuguns".

Miris 1939. gada 15. jūnijā, apglabāts Rīgas Mārtiņa kapos.

## Atsauces
Jānis Aleksandrs Freijs

**Jānis Aleksandrs Freijs** (1863—1950) bija latviešu baptistu draudžu sabiedriskais darbinieks. Latvijas baptistu Garīgā semināra direktors.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1863. gada 29. decembrī Šauļu aprinķa Sudinču ciemā Kārļa un Šarlotes Freiju ģimenē kā pirmais bērns. Jau bērnībā kopā ar vecākiem pārcēlās uz dzīvi Rīgā. Mācījās Rīgas Mārtiņa baznīcas elementārskolā (1873-1877) un Rīgas pilsētas zēnu skolā Āgenskalnā, strādāja par mācekli V. Koha mehāniskajās darbnīcās. 1880. gadā pievērsās baptismam, no 1883. gada bija mācītājs Daugavgrīvas baptistu draudzē, 1885. gadā nodibināja baptistu izdevniecību. No 1890. gada bija baptistu mācītājs Āgenskalna draudzē, 1893. - 1894. gadā arī Ciānas draudzē un Semināra draudzē, vadīja baptistu garīgo semināru. 1894. gadā devās trīs mēnešu svētceļojumā uz Svēto zemi.  
Bija žurnālu "Jaunības Draugs" (1904-1914), laikraksta "Avots" (1905-1914) un tā pielikuma "Svētdienas Skolnieks" (1906-1913) redaktors un izdevējs. 1906. gadā izdevniecība nonāca Draudžu sabiedrības īpašumā un pārtapa par uzņēmumu "J. A. Freijs un biedri" L. Ķēniņu ielā 28. 1910. gadā J. A. Freijs uzbūvēja namu Aleksandra (tagad Brīvības) ielā 13, kur iekārtoja baptistu grāmatu veikalu.
1913. gadā viņš piedalījās Eiropas baptistu kongresā.

Kā Rīgas pilsētas domes loceklis Freijs 1914. gadā panāca ka Rīgas pilsēta uzdāvināja baptistu draudzei zemes gabalu Kurzemes (tagad Mārupes) ielā 14 lūgšanas nama būvei. Pēc pirmā pasaules kara sākuma 1915. gadā J. A. Freiju izsūtīja uz Sibīriju.
Pēc Februāra revolūcijas viņš 1917. gadā atgriezās Rīgā, vācu okupācijas laikā 1917. gada 22. decembrī Freiju ievēlēja par Vidzemes Zemes padomes locekli.

1920.–1921. gadā Freijs apceļoja ASV, 1920. gadā viņu ievēlēja par Pasaules Baptistu savienības (PBS) viceprezidentu (1920–1923) un PBS Izpildkomitejas locekli (1923–1928). Viņš piedalījās PBS kongresos (1923, 1928).  
1923. gadā Redlensas universitāte Kalifornijā piešķīra Freijam goda doktora grādu teoloģijā. 
Otrā pasaules kara laikā pārcēlās uz dzīvi Piltenē.
Miris 1950. gada 24. martā Piltenē, apbedīts Ventspils Meža kapos.

## Darbi
* "Spalvas bultām jeb arī: garīgas mācības dabīgās bildēs priekš sludinātājiem, reliģijas skolotājiem un famīlijas tēviem" (1, 1885), 
* "Baltijas baptisti un Bunde jeb Baltijas baptistu tagadējs stāvoklis" (1887), 
* "Zeme, kur Jēzus staigāja", variants bērniem "Bērna ceļojums pa Svēto zemi" (abas 1895), tulkota igauņu, lietuviešu, krievu un vācu valodā,
* "Svētdienas skolotāja padomnieks" (1906),
* "Bērnu draugs" (1885), "Bērnu pajumta" (1896), "Bērnu atpūta" (1897), "Bērnu pasaule" (1990).

## Apbalvojumi
* Triju Zvaigžņu ordenis, 3. šķira (1932)

## Literatūra
* Gaišā Ceļā: Dr. theol. h. c. J. A. Freija dzīve un darbi. Amerikas Latviešu baptistu apvienības izdevums (1964)

## Atsauces
Valērijs Vasiļjevs

**Valērijs Vasiļjevs** (; dzimis , miris ) bija krievu hokejists, aizsargs, PSRS hokeja izlases dalībnieks. PSRS izlases rindās kļuvis par divkārtēju olimpisko čempionu, astoņkārtēju pasaules čempionu.

Lielāko daļu karjeras Vasiļjevs aizvadīja Maskavas "Dinamo" rindās. Viņa valkāto sesto numuru komanda ir iemūžinājusi.

1998. gadā iekļauts IIHF Slavas zālē.

## Spēlētāja karjera
Karjeru Vasiļjevs uzsāka 17 gadu vecumā, kad 1966.—67. gada sezonā aizvadīja divas spēles PSRS čempionātā Gorkijas "Torpedo" sastāvā. Jau nākamajā sezonā Vasiļjevs pievienojās Maskavas "Dinamo", tās rindās aizvadot pilnu sezonu. "Dinamo" sastāvā aizsargs aizvadīja 17 sezonas, dodoties laukumā 617 spēlēs. 1979.—80. un 1981.—82. gada sezonās Vasiļjevs bija "Dinamo" kapteinis. Aizsargs karjeru noslēdza 1984. gadā, taču vēlāk, no 1989. līdz 1991. gadam spēlēja Ungārijā un Vācijā.

PSRS hokeja izlases rindās trīs reizes atzīts par pasaules čempionāta labāko aizsargu, piecas reizes iekļauts turnīra simboliskajā izlasē.

## Ārējās saites
Ondržejovas observatorija

**Ondržejovas observatorija** () ir 1898. gadā dibināta Čehijas Zinātņu akadēmijas astronomiskā observatorija 35 kilometrus uz dienvidaustrumiem no Prāgas centra.

1898. gadā observatoriju privāti nodibināja astronoms - amatieris un uzņēmējs Josefs Jans Fričs (*Josef Jan Frič*). 1928. gadā viņš to novēlēja Čehijas valstij un to pārņēma Kārļa Universitāte. 1954. gadā observatorija tika nodota Čehijas Zinātņu akadēmijai. 1967. gadā šeit tika uzstādīts jauns 2 metru diametra teleskops, kas tolaik bija septītais lielākais pasaulē. Observatorija ir īpaši aktīva jaunu asteroīdu atklāšanā.

## Ārējās saites
Aleksejs Kasatonovs

**Aleksejs Kasatonovs** (; dzimis ) ir bijušais krievu hokejists, aizsargs, PSRS hokeja izlases dalībnieks. PSRS izlases rindās kļuvis par divkārtēju olimpisko čempionu, pieckārtēju pasaules čempionu.

Lielāko daļu karjeras Kasatonovs aizvadīja Maskavas CSKA rindās. Karjeras otrajā pusē septiņas sezonas aizvadījis NHL, 1994. gadā spēlējot līgas zvaigžņu spēlē.

2009. gadā iekļauts IIHF Slavas zālē.

## Spēlētāja karjera
Karjeru Kasatonovs uzsāka 1976.—77. gada sezonā PSRS hokeja līgas komandas Ļeņingradas SKA sastāvā. Tās rindās spēlēja līdz 1978. gadam, kad pārcēlās uz Maskavas CSKA. CSKA rindās aizsargs aizvadīja 12 sezonas, 11 no tām kļūstot par PSRS čempionu. Vairākkārt tika iekļauts līgas simboliskajā izlasē.

1989.—90. gada sezonas vidū pārcēlās uz Ziemeļameriku, sezonas otrajā pusē aizvadot 39 spēles NHL kluba Ņūdžersijas "Devils" sastāvā. "Devils" rindās aizsargs spēlēja četras sezonas. No 1993. līdz 1996. gadam Kasatonovs īslaicīgi spēlēja Anahaimas "Mighty Ducks", Sentluisas "Blues" un Bostonas "Bruins". 1996. gadā nopietna savainojuma dēļ noslēdza savu NHL karjeru. 1996.—97. gada sezonu Kasatonovs aizvadīja CSKA rindās, taču tad beidza karjeru.

PSRS hokeja izlases rindās trīs reizes atzīts par 1983. gada pasaules čempionāta labāko aizsargu, piecas reizes iekļauts turnīra simboliskajā izlasē.

## Ārējās saites