Džemma Galgani

**Džemma Umberta Marija Galgani** (, pazīstama kā **Džemma no Lukas**; dzimusi  Kappanori, Itālijā, mirusi  Luka, Itālijā) bija Romas katoļu baznīcas svētā, mistiķe. Viņa tika saukta par "Ciešanu meitu", jo viņa dziļi atdarināja Kristus ciešanas. Viņa ir īpaši cienīta Jēzus ciešanu draudzē (Pasionisti). Svētās Džemmas Galgani godināšana ir plaši izplatīta Itālijā un Latīņamerikā.

## Jaunība
Džemma Umberta Marija Galgani dzimusi 1878. gada 12. martā Kamiljāno ciematā, Kapannori provincē. Džemma bija piektā no astoņiem bērniem un pirmā meita; viņas tēvs Enriko Galgani bija turīgs farmaceits. Drīz pēc Džemmas dzimšanas ģimene pārcēlās uz ziemeļiem no Kamiljāno uz lielāku māju Toskānas pilsētā Lukā. Viņas vecāki pārcēla ģimeni uz turieni, lai paplašinātu viņu bērniem pieejamās izglītības iespējas. Kad Džemma bija divarpus gadus veca, viņas māte Aurēlija Galgani saslima ar tuberkulozi. Tā kā bija grūtības audzināt bērnu bez mātes, jaunā Džemma tika ievietota privātā bērnudārzā, kuru vadīja Jeļena un Ersīlija Vallīnī. Šajā periodā nomira vairāki Galgani ģimenes locekļi. Vecāku pirmdzimtais — Karlo un Džemmas mazā māsa Džūlija nomira agrā bērnībā. 1885. gada 17. septembrī māte nomira no tuberkulozes, ar kuru viņa bija slimojusi piecus gadus, un Džemmas mīļotais brālis Džino nomira no šīs pašas slimības, mācoties priesterībā.

## Izglītība
Galgani tika nosūtīta uz katoļu pus-internātskolu Lukā, Svētā Gara Oblātes institūtu. Viņai padevās franču valoda, aritmētika un mūzika. Deviņu gadu vecumā meitene drīkstēja pieņemt savu Pirmo Komūniju.

## Pusaudžu vecums
16 gadu vecumā Galgani attīstījās mugurkaula meningīts, taču viņa atveseļojās. Savu neparasto dziedināšanu viņa attiecināja uz Vissvētāko Jēzus Sirdi caur svēto — Frančesko Posenti un Margaritu Mariju Alakoku — aizlūgumu. Galgani bija īpaša pieķeršanās Vissvētākajai Jēzus Sirdij. Neilgi pēc 19 gadu vecuma Galgani kļuva bārene, un, kopā ar savu tanti Karolīnu, kļuva atbildīga par savu jaunāko brāļu un māsu audzināšanu. Viņa noraidīja divus bildinājumus un kļuva par mājkalpotāju Džanīni ģimenē.

## Misticisms
Saskaņā ar viņas garīgā vadītāja *Germano Ruoppolo* biogrāfiju, Galgani stigmas sāka izpausties 1899. gada 8. jūnijā, 21 gada vecumā. Viņa paziņoja, ka ir runājusi ar savu sargeņģeli, Jēzu, Jaunavu Mariju un citiem svētajiem, jo īpaši ar svēto Frančesko Posenti. Saskaņā ar Džemmas liecībām, viņa dažkārt saņēmusi atklāsmes par pašreizējiem vai nākotnes notikumiem. Kad viņas veselība pasliktinājās, *Ruoppolo* lika viņai lūgties par stigmu pazušanu; viņa to izdarīja, un pēdas pazuda. Viņa sacīja, ka bieži pretojusies velna uzbrukumiem. Galgani bieži tika atrasta ekstāzes stāvoklī. Viņa arī levitējusi: viņa apgalvoja, ka vienu reizi, kad viņa ēdamistabā bija apskāvusi krucifiksu un skūpstīja Jēzus sānu brūci, viņa bija pacēlusies no grīdas.

## Stigma
Tiek teikts, ka Galgani stigmas piedzīvoja 1899. gada 8. jūnijā, Vissvētākās Jēzus Sirds svētku priekšvakarā. Viņa rakstīja:

Savā aizrautībā Džemma ieraudzīja savu sargeņģeli Vissvētākās Jaunavas Marijas sabiedrībā:

Ārsts Pjetro Pfanners, kurš Galgani pazina kopš bērnības, izmeklēja viņas stigmas. Pēc viņa domām, pēdas bija histēriskas uzvedības pazīmes, un viņam bija aizdomas, ka Džemma varētu būt cietusi no neirozes formas. Pfanners apskatīja Galgani un konstatēja asins plankumus uz viņas plaukstām, bet, kad viņš lika asinis noslaucīt ar mitru dvieli, brūces nebija. Viņš secināja, ka parādība ir pašu radīta. Citā reizē Galgani audžumāte Sesīlija Džanīni ievēroja šujamo adatu uz grīdas viņai blakus. Psihologs Donovans Roklifs apgalvoja ka Galgani stigmas bija "lielas histērijas rezultātā paša radītas brūces".

## Atbilde
thumb|Džemma Galgani
Dzīvojot nabadzībā, Džemma kļuva plaši pazīstama ar savu svētīgo dzīvi Lukas pilsētā un tās apkārtnē, taču viņa neatrada atbalstu savai garīgajai dzīvei, sastopoties ar nicinājumu un negatīvu attieksmi pret viņas vīzijām savā ģimenē un baznīcas hierarhijā. Viedokļi par viņu dalījās: daži apbrīnoja viņas neparastos tikumus un dievbijīgas cieņas un apbrīnas dēļ sauca par "Lukas jaunavu", bet citi viņu izsmēja. To vidū bija arī viņas jaunākā māsa Andželīna, kura šādos brīžos ņirgājās par Galgani.

## Nāve, kanonizācija un godināšana
1903. gada sākumā Galgani tika diagnosticēta tuberkuloze, un viņa piedzīvoja ilgstošu un bieži sāpīgu lejupslīdi, ko pavadīja vairākas mistiskas parādības. Viena no reliģiskajām māsām, kas viņu apkopa, sacīja: 
1903. gada Klusās nedēļas sākumā viņas veselība strauji pasliktinājās, un līdz Lielajai Piektdienai viņa smagi cieta, galu galā nomira nelielā istabā iepretim Džanīni namam 1903. gada 11. aprīlī Klusajā sestdienā.
[thumb|''[Santa Gemma Galgani a Monte Sacro*, baznīca [[Roma|Romā]]]]
Pēc Džemmas nāves viņas garīgais tēvs *Germano Ruoppolo*, glabādams noslēpumā visus viņas mistiskos pārdzīvojumus, uzrakstīja detalizētu biogrāfiju, publicējot Džemmas personīgo dienasgrāmatu un vēstules. Baznīcas iestādes pēc Džemmas rakstu publicēšanas atzina viņas mistiskās dzīves autentiskumu.

Pēc Baznīcas veiktās rūpīgas viņas dzīves pārbaudes Galgani 1933. gada 14. maijā [[Beatifikācija|beatificēja]] un [[Kanonizācija|kanonizēja]] 1940. gada 2. maijā. Galgani relikvijas atrodas Svētās Džemmas svētnīcā, pasionistu [[Klosteris|klosterī]] Lukā, Itālijā. Viņas bronzas tēlu pie kapa veidoja tēlnieks Frančesko Nagni. 1985. gadā viņas sirds tika iemūžināta *Santuario de Santa Gema* [[Madride|Madridē]], [[Spānija|Spānijā]].

== Skatīt arī ==
* [[Pāvesta Pija XII kanonizēto svēto saraksts]]

== Atsauces ==


=== Bibliogrāfija ===

* Rudoph M. Bell; Cristina Mazzoni (2003). The Voices of Gemma Galgani: The Life and Afterlife of a Modern Saint. Chicago, IL, US: University of Chicago Press. .
* Robert A. Orsi (2005): "Two Aspects of One Life" in *Between Heaven and Earth: The Religious Worlds People Make and the Scholars Who Study Them''. Princeton University Press, p. 110—145.
* 

## Ārējās saites
* 
* 
*