open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Miks Dukurs

**Miks Dukurs** (dzimis ) ir latviešu dziedātājs un mūzikas autors.

Dzimis muzikālā ģimenē — tēvs Edijs ir basģitārists, kurš muzicējis grupā "KWO", Igo pavadošajā ansamblī un vairākās citās grupās, savukārt jaunākā māsa Paula piedalījusies konkursā "Jaunās zvaigznes", kā arī Eirovīzijas Nacionālajā atlasē. Pats Miks jau bērnībā sadarbojies ar grupu "Muzikanti no Cēsīm", ierakstot dziesmu "Jel ieskaties". 2003. gadā piedalījies Bērnu Eirovīzijas dziesmu konkursa Latvijas atlasē, kurā ieguvis 2. vietu.

2009. gadā piedalījies pieaugušo Eirovīzijas atlasē ar dziesmu "Aizejot", ar kuru palicis 16. vietā. Tajā pašā gadā kopā ar ģimeni piedalījies televīzijas šovā "Dziedošās ģimenes", kur, lai arī neguva lielus panākumus, iemantoja atpazīstamību. Vairākas reizes piedalījies Ulda Marhilēviča rīkotajos koncertos. 2011. gadā piedalījies Latvijas Radio 2 jubilejas koncertā Arēna Rīga, kur dziedājis vairākas Raimonda Paula dziesmas. 2011. gadā klajā nācis arī Mika Dukura debijas albums "Summa". Piedalījies 2012. gada Eirodziesmā.

2013. gadā piedalījies Ulda Marhilēviča un Guntara Rača veidotajā mūziklā "Pārdotie smiekli", kā arī izdevis savu otro studijas albumu "*[[Crew (Mika Dukura albums)|Crew]]*". 2014. gadā klajā nācis jau trešais studijas albums "*[[Promise (Mika Dukura albums)|Promise]]*". 2018. gadā piedalījies koncertu sērijā "Pūt, vējiņi".

2012. gadā apprecējies ar juristi Lauru Lasovsku, abiem ir kopīgs dēls un meita. 2023. gadā abu laulība tika šķirta. 

2022. gada 1. janvārī izdeva jaunu studijas albumu — "33" ar 13 dziesmām latviešu un citās valodās. Albuma nosaukumā atspoguļojas dziedātāja tā brīža vecums.

## Atsauces
Pastaiga (filma)

**"Pastaiga"** () ir 2016. gada biogrāfiskā drāmas filma, kuras režisors, kā arī viens no producentiem un scenārija autoriem ir Roberts Zemekis. Galvenās lomas atveido Džozefs Gordons-Levits, Bens Kingslijs, Šarlote Le Bona un Džeimss Bedžs Deils. Filmas pirmizrāde notika  Ņujorkas filmu festivālā.

Filma balstīta uz patiesiem notikumiem. 1974. gadā tobrīd 24 gadus vecais virves staigātājs Filips Petits pa virvi devās pastaigā starp Pasaules tirdzniecības centra Dvīņu torņiem.

## Atsauces

## Ārējās saites
Augstumjoslojums

thumbnail|235px|Ķermeņu sasilšana saules un ēnas pusē, atkarībā no vertikālās zonalitātes
**Augstumjoslojums** jeb **vertikālā zonalitāte** ir likumsakarīga dabas apstākļu (klimata, ainavu, augāja) maiņa kalnos, mainoties augstumam virs jūras līmeņa.

Paceļoties par 1 km augstāk, gaisa temperatūra vidēji nokrīt par 6 °C. Samazinās atmosfēras spiediens, tās putekļainums, palielinās saules starojuma intensitāte. Līdz 2–3 km augstumam palielinās mākoņainums un nokrišņu daudzums, vēl augstāk tas samazinās. Lai arī saules starojuma intensitāte palielinās, gaisa temperatūra nepieaug, gluži otrādi, temperatūra samazinās, jo siltuma zudumi ir daudz lielāki par saņemto siltuma daudzumu. Platumzonalitātei un augstumzonalitātei ir daļēja līdzība.

Augstumjoslojums noteiktā vietā ir atkarīgs no ģeogrāfiskā novietojuma, augstuma virs jūras līmeņa, kalnu sistēmas reljefa, klimata, kalnu nogāzes slīpuma.

## Ārējās saites
Viktors Mellenbergs

**Viktors Mellenbergs** (1905—2001) bija latviešu arhitekts, Rīgas Jūrmalas pilsētas arhitekts (1934—1944).

## Dzīvesgājums
Dzimis 1905. gada 22. februārī. Dienēja uz karakuģa "Virsaitis" (1926—1927) kaprāļa pakāpē.
Pēc Latvijas Universitātes Arhitektūras fakultātes beigšanas (1934) strādāja par Rīgas Jūrmalas pilsētas arhitektu, bija Aizsargu organizācijas loceklis no 1934. gada. Viņa ģimenes māja atradās Muižas ielā.
1936. gadā uzcēla Dzintaru koncertzāli, ko viņš bija projektējis kopā ar arhitektu A. Birzenieku. 

Bija Rīgas Jūrmalas pilsētas valdes loceklis, Otrā pasaules kara laikā arī Rīgas Jūrmalas pilsētas vecākā Aleksandra Jansona vietnieks — vecākais arhitekts ar biroju Zvaigžņu ielā 5.
Miris 2001. gadā.

## Projekti
* Dzintaru koncertzāle (1936) 

## Atsauces
Černausku akmens

**Černausku akmens** jeb **Ezernieku akmens** ir dižakmens, kas atrodas Siguldas novada Allažu pagasta ziemeļu daļā, uz dienvidiem no valsts autoceļa V84 (Inčukalns—Kalējbūņas).

## Raksturojums
Akmens parametri — garums — 5,20 m, platums — 4,60 m, augstums — līdz 1,70 m, agrākos laikos dedzinātajā virsmā ir neregulārs, maz izteikts iedobums (ap 1x0,5 m). Akmens atrodas līdzenā vietā. Pirms Otrā pasaules kara akmens atradies ganībās, kas aizaugušas, un tagad akmens ir mežā ar vāju pamežu, tāpēc ir labi saskatāms. 20. gadsimta astoņdesmitajos gados akmenī iekalts vārds "Zaļkalns".

Iespējams, ka rakstītos avotos tas minēts jau 18. gadsimtā. 1739. gada 24. janvārī, pārbaudītājiem izklaušinot Allažu draudzes pērminderi, tas pārbaudītājiem liecināja, ka Allažos esot tāda vieta, kur trīs akmeņi ir cits uz cita uzlikti, un vēl kāda cita, kur atrodas liels akmens. Pie šiem akmeņiem "no zemēm nākušie" zemnieki upurējot. Pārbaudītāju ieteikums bija minētos akmeņus sadrupināt, zemi ap tiem uzrakt. Domājams, ka "trīs akmeņus, citu uz cita uzliktus" apgāzt un sadauzīt bija samērā vienkārši, bet "lielo akmeni" iznīcināt — grūti. Nevar pilnīgi droši apgalvot, ka Černausku akmens būtu tas pats 1739. gadā minētais "lielais akmens", taču dažas norādes par to varētu liecināt (Urtāns, 1985).

## Ārējās saites
* Černausku akmens
Zviedru baznīcas drupas

**Zviedru baznīcas drupas** ir arheoloģiskais piemineklis, kas atrodas Siguldas novada Allažu pagasta Allažmuižā.

Baznīca celta no laukakmeņiem 17. gadsimta sākumā, kad Vidzeme bija Zviedrijas domīnija. Logu apmales, stūru krustojumi, kā arī krusta zīme darināti no Allažu šūnakmens. Ap baznīcu bijusi kapsēta.

## Ārējās saites
* Zviedru baznīcas drupas
Barža

[200px|thumb|Baržas [Temza|Temzā, Londonā]]
**Barža** ir plakandibena metāla ūdens transportlīdzeklis, ar kura palīdzību tiek pārvadātas dažādas kravas upēs, kanālos, lielos ezeros, jūras un ostu akvatorijās. Ir divi baržu tipi — pašgājēji, kuriem ir savs motors, dzenskrūve un kapteiņa kajīte, kā arī stumjamās baržas, kuru pārvietošanai nepieciešami velkoņi. Baržas veids ir atkarīgs no darbības teritorijas un pārvadājamo kravu specifikas — tās var būt upju baržas vai jūras baržas, baržas ar bortiem vai platforma tipa. Ar baržām pārsvarā pārvadā smagas kravas lielos apjomos — smiltis, ogles, kokmateriālus, metāllūžņus, graudus, lielgabarīta kravas, konteinerus un daudz ko citu. Šī transportlīdzekļa priekšrocība ir spēja pārvadāt smagas kravas lielos apjomos ar mazāku degvielas patēriņu, viegli stumjot baržu pa ūdens virsmu nepieciešamajā virzienā. Svarīgi ir saprast likumsakarību — jo vairāk baržā tiek iekrauta krava, jo tā veido lielāku iegrimi ūdenī. To pārvietošanai izmanto divas pieejas — baržu var stumt no pakaļgala vai arī vilkt no priekšgala. Pārvietošanas veids ir atkarīgs no laikapstākļiem un ūdens ceļa. Baržas latviešu valodā agrāk tika sauktas arī par upes liellaivām.

Baržu kapacitāte ir atkarīga no tās garuma, platuma un iegrimes spējas. Upju baržas vidēji spēj pārvietot no 300-2000 tonnām kravas, veidojot attiecīgu iegrimi līdz 2 metriem vai nedaudz vairāk. Savukārt jūras baržas kapacitāte var sasniegt no 20000-30000 tonnām kravu, arī veidojot attiecīgu iegrimi līdz pat 5 un vairāk metriem. Upju baržas pārsvarā izmanto upēs, ezeros un ostu teritorijās. Tās parasti ir platformas tipa un ar mazāku kravas ietilpību un iegrimi. Savukārt jūras baržas izmanto tikai jūrās un ostu teritorijas. Tās parasti ir slēgta tipa platformas ar bortiem, kas spēj uzņemt lielas kravas masas, veidojot dziļāku iegrimi. Šīs baržas ir vairāk aizsargātas pret laikasptākļiem — vilņiem, vēju un lietu.

Pirmās baržas pasaulē parādījās 13. gadsimtā Francijā no vārda *barge* — liellaiva. Sākotnēji vārds attiecās uz jebkuru kravas liellaivu, kas spēj veikt kādas kravas pārvadājumus. Vēlāk tai gan noteica tipu un minimālo kravas pārvadāšanas spēju. Šīs liellaivas parādījās laikā, kad Francijā lielos apjomos pa Sēnas upi tika pārvadātas vīnogas un citas kravas. Taču kā otro uzplaukumu atzīmē tieši rūpniecības un tehnisko revolūciju laikā Eiropā no 18. līdz 19. gadsimtam. Īpaši tās tika izmantotas Lielbritānijā, nodrošinot lētākos un apjomīgākos pārvadājumus valstī.
Heinrihs fon Štorhs

**Heinrihs Frīdrihs fon Štorhs** (, ; dzimis , miris ) bija Rīgā dzimis vācbaltiešu izcelsmes Krievijas Impērijas ekonomists, viens no pirmajiem Ādama Smita teorijas popularizētājiem Krievijā. Pēterburgas Zinātņu akadēmijas viceprezidents (1830–1835), slepenpadomnieks, masons.

## Dzīvesgājums
Dzimis Rīgā, Vidzemes guberņas sekretāra ģimenē. No 1778. līdz 1783. gadam mācījās Rīgas Doma skolā. No 1784. līdz 1786. gadam studēja filozofiju un jurisprudenci Jēnas Universitātē, vēlāk Heidelbergas Universitātē. 1789. gadā iecelts par Sanktpēterburgas kadetu korpusa pasniedzēju. 1793. gadā izdeva ceļvedi pa Sanktpēterburgu *Gemählde von St. Petersburg.* 1799. gadā iecelts par lielkņazieņu skolotāju, 1809. gadā tika iecelts par lielkņazu Nikolaja Pavloviča un Mihaila Pavloviča politekonomikas pasniedzēju. Pamatojoties uz lielkņaziem nolasītajām lekcijām 1815. gadā franciski izdeva populāro politekonomijas mācību grāmatu *Cours d'économie politique ou exposition des principes qui déterminent la prospérité des nations*. Tajā bija izteiktas tiem laikiem drosmīgas idejas, popularizējot un kritizējot Ādama Smita mācību. Šī iemesla dēļ to netulkoja krieviski un iesākumā bija populārāka Rietumeiropā nekā Krievijā.

## Bibliogrāfija
* *Gemählde von St. Petersburg.* 2 daļās, Hartknoch, Riga, 1794. (Bd. 1., Bd. 2.)
* *Cours d'économie politique ou exposition des principes qui déterminent la prospérité des nations.*, St. Petersburg, 1815.
* *Statistische Übersicht der Statthalterschaften des russischen Reichs nach ihren merkwürdigsten Kulturverhältnissen.* Riga, 1795.
* *Historisch-statistische Gemälde des russischen Reichs.*, Riga, 1797—1803.
* *Rußland unter Alexander I.*, St. Petersburg, 1803—1811.
* *Le revenu national considéré sous un nouveau point de vue.*, citu rakstu starpā, 1819.
* *Considérations sur la nature du revenu national.*, Paris, 1824, vāciski — Halle 1825.
* *Zur Kritik des Begriffes vom Nationalreichtum.*, Sankt Petersburg, 1827.

## Ārējās saites
Eiguļu seņūnija

**Eiguļu seņūnija** () ir seņūnija Lietuvā, Kauņas apriņķa Kauņas pilsētas pašvaldībā, pilsētas ziemeļos. 

## Apskates vietas
*VII forts (*VII Kauno fortas*)

## Attēlu galerija

Fort view from the air.jpg|VII forts
100 izcili Latvijas aktieri

**100 izcili Latvijas aktieri** ir 2019. gadā LU Akadēmiskajā apgādā izdota grāmata, kurā apkopoti latviešu teātra zinātnieku un kritiķu raksti par Latvijas teātru izcilākajiem aktieriem sākot no latviešu teātra pirmsākumiem līdz mūsdienām. Idejas autore, projekta vadītāja un zinātniskā redaktore bija Silvija Radzobe.

Grāmatā iekļauto aktieru saraksts tika veidots, grāmatas autoriem iesūtot S. Radzobei savus 100 kandidātus, no kuriem visiem saskanēja 76 aktieri. Pārējo aktieru izvēle notika atlases rezultātā. Kopā grāmatā iekļauti raksti par 103 aktieriem, jo projekta tapšanas laikā dažādu apstākļu dēļ tika izlemts sarakstam pievienot vēl dažus aktierus, bet viens aktieris, autoriem kopīgi vienojoties, no saraksta izņemts pēc aktiera konflikta ar konkrētā raksta autoru. Grāmatai iznākot, tika uzsvērts, ka Latvijas teātros bijuši un ir vēl citi izcili aktieri, kuri palikuši ārpus grāmatas vietas trūkuma dēļ.

## Saraksts

* Alma Ābele
* Gundars Āboliņš
* Dace Akmentiņa
* Ādolfs Alunāns
* Alfreds Amtmanis-Briedītis
* Uldis Anže
* Vija Artmane
* Tija Banga
* Juris Bartkevičs
* Lūcija Baumane
* Lilita Bērziņa
* Aleksandrs Bojarskis
* Indra Briķe
* Baiba Broka
* Lolita Cauka
* Gunārs Cilinskis
* Vilis Daudziņš
* Ligita Dēvica
* Artūrs Dimiters
* Egons Dombrovskis
* Maija Doveika
* Olga Dreģe
* Jēkabs Duburs
* Uldis Dumpis
* Lilija Ērika
* Dace Everss
* Ernests Feldmanis
* Artūrs Filipsons
* Lidija Freimane
* Gundars Grasbergs
* Dainis Grūbe
* Ināra Ieviņa
* Ģirts Jakovļevs
* Alfrēds Jaunušans
* Jurijs Jurovskis
* Astrīda Kairiša
* Rēzija Kalniņa
* Ausma Kantāne
* Žanis Katlaps
* Andris Keišs
* Milda Klētniece
* Anta Klints
* Elita Kļaviņa
* Sandra Kļaviņa
* Ģirts Krūmiņš
* Jānis Kubilis
* Inese Kučinska
* Lāsma Kugrēna
* Dina Kuple
* Ģirts Ķesteris
* Ilze Ķuzule-Skrastiņa
* Tālivaldis Lasmanis
* Marija Leiko
* Ņina Leimane
* Jānis Lejiņš
* Antra Liedskalniņa
* Edgars Liepiņš
* Harijs Liepiņš
* Pēteris Liepiņš
* Velta Līne
* Dita Lūriņa
* Jānis Makovskis
* Ivo Martinsons
* Aleksis Mierlauks
* Kristīne Nevarauska
* Ņina Ņeznamova
* Jānis Osis
* Lilita Ozoliņa
* Eduards Pāvuls
* Rūdolfs Plēpis
* Uldis Pūcītis
* Ivars Puga
* Ieva Puķe
* Skaidrīte Putniņa
* Elza Radziņa
* Jakovs Rafaļsons
* Jānis Reinis
* Rihards Rudāks
* Berta Rūmniece
* Jānis Samauskis
* Kārlis Sebris
* Vera Singajevska
* Artūrs Skrastiņš
* Imants Skrastiņš
* Biruta Skujeniece
* Valentīns Skulme
* Eduards Smiļģis
* Juris Strenga
* Mirdza Šmithene
* Vera Šneidere
* Lilija Štengele
* Elīna Vāne
* Vita Vārpiņa
* Kārlis Veics
* Alfrēds Videnieks
* Mārtiņš Vilsons
* Anda Zaice
* Valdemārs Zandbergs
* Guna Zariņa
* Jānis Zariņš
* Kaspars Znotiņš
* Juris Žagars
* Gustavs Žibalts
Dainavas seņūnija

**Dainavas seņūnija** () ir seņūnija Lietuvā, Kauņas apriņķa Kauņas pilsētas pašvaldībā, pilsētas ziemeļaustrumu daļā. Pārsvarā sastāv no 20. gadsimta otrās puses dzīvojamās apbūves. Kaut arī 2005. gadā no seņūnijas atdalīja tās dienvidu daļu, izveidojot Gričupes seņūniju, tā vēl aizvien pēc iedzīvotāju skaita ir lielākā seņūnija valstī.

## Apskates vietas
*Kauņas Jaunapustuliskā baznīca (*Kauno Naujoji apaštalų bažnyčia*)
*Kauņas Labā Gana baznīca (*Kauno Gerojo Ganytojo bažnyčia*)

## Attēlu galerija

Kauno_Naujoji_apaštalų_bažnyčia.JPG|Kauņas Jaunapustuliskā baznīca
Kauno_Gerojo_Ganytojo_bažnyčia.jpeg|Kauņas Labā Gana baznīca


## Ārējās saites
*Kauņas Labā Gana baznīcas draudze
7 miljardi gadu pirms pasaules gala

**"7 miljardi gadu pirms pasaules gala"** ir Jāņa Ābeles režisēta Latvijas un Francijas kopražojuma 2018. gada romantiska drāmas filma. Tā ir J. Ābeles debijas spēlfilma. Filma pirmizrādi piedzīvoja Rīgas Starptautiskā kino festivāla ietvaros 2018. gada 25. oktobrī, izpārdotā seansā. Tās starptautiskā pirmizrāde notika 2018. gada 5. decembrī Eksānprovānsas festivālā, netālu no Marseļas, kur uzņemta daļa no filmas. Latvijas kinoteātru repertuārā filma parādījās 2019. gada 1. februārī.

Filma uzņemta gan Latvijā (Rīgā (Bolderājā, Pļavniekos, Avotu ielā un citviet), Bērzkrogā) un Francijā (Marseļā un tās apkārtnē).

Filma nominēta 2019. gada Lielā Kristapa balvai kā "Labākā debijas filma".

## Sižets
Filma stāsta par diviem latviešu jauniešiem Leo un Annu, kuri sastopas Francijas dienvidos. Leo studē restaurāciju, bet Anna jau sen apmetusies uz dzīvi Marseļā, strādā frizētavā. Pēc īsa romāna Francijā Leo atgriežas Latvijā, kur jau atkal pēc brīža satiek Annu – viņa ir atgriezusies, par spīti sarežģītām attiecībām ar Rīgu. Abu mīlestība uzplaukst, tomēr – jo tuvāk viņi viens otru pielaiž, jo Anna šķiet neaizsniedzamāka.

## Lomās
* Raimonds Celms — Leo
* Jana Herbsta — Anna
* Emanuels Murē (*Emmanuel Mouret*) — vīrietis pie jūras
* Leons Leščinskis — Leo tēvs
* Varis Piņķis — mācītājs
* Nikolā Sartū (*Nicolas Sartous*) — profesors

## Mūzika
Spēlfilmā daudz skan Māra Šverna mūzika gan viņa, gan viņa grupas "Baložu Pilni Pagalmi" izpildījumā. Atsevišķas filmas epizodes uzņemtas grupas koncertā. Filmā izmantota arī Baha mūzika.

## Atsauces

## Ārējās saites

*
Merlangs

**Merlangs** (*Merlangius merlangus*) ir mencu dzimtas (*Gadidae*) jūras zivs, kas ir vienīgā suga **merlangu ģintī** (*Merlangius*). Sastopams Atlantijas okeāna ziemeļaustrumos un reģionam pieguļošajās jūrās.

## Izplatība
thumb|left|240px|Merlangs mājo Atlantijas okeāna Eiropas piekrastēs
thumb|left|240px|Merlangam pirmā anālā spura gara, sākas zem pirmās muguras spuras
Merlangs sastopams Atlantijas okeāna Eiropas piekrastēs no Portugāles līdz Islandei un Barenca jūrai, mājo arī Skagerakā un Kategatā, Ziemeļjūrā, Vidusjūrā (ziemeļrietumos reti), Egejas jūrā, Adrijas jūrā un Melnajā jūrā.

## Baltijas jūrā
Merlangs Baltijas jūrā ir rets ieceļotājs. Vairākas reizes konstatēts jūras dienviddaļā līdz Gotlandes salai, arī Gdaņskas līcī. Latvijas piekrastē līdz šim nav noķerts.

## Izskats
Merlangs ir vidēji liela vai liela jūras zivs. Ķermeņa garums var sasniegt 68—91 cm, svars 3 kg, lai gan merlangs reti pārsniedz 70 cm garumu. Visbiežāk tas ir 27—30 cm garumā. Ķermenis vārpstveida, ar samērā masīvu galvu un lielām acīm. Augšžoklis garāks par apakšžokli. Jaunajiem merlangiem uz zoda ir mazs, gandrīz nemanāms tausteklis, kurš, zivij nobriestot, izzūd. Trīs, viena no otras atdalītas, muguras spuras (kopā 30—40 mīksti stari) un divas saistītas anālās spuras (kopā 30—35 mīksti stari). Pirmā anālā spura gara, sākas zem pirmās muguras spuras. Astes spura gandrīz taisna. Uz galvas lielas dzirdes poras. Sānu līnija lēzeni izliekta virs krūšu spuras. Muguras krāsa var būt no dzeltenīgi brūnas līdz zilganzaļai, sāni dzeltenīgi pelēki, vēders balts vai sudrabains. Pie krūšu spuras augšējās pamatnes parasti neliels tumšs plankums.

## Īpašības
thumb|240px|Merlangs dzimumbriedumu sasniedz 3—4 gadu vecumā
thumb|240px|Merlanga mazuļi aug ātri, pirmajā gadā sasniedzot 15 cm garumu
Merlangs ir jūras piekrastes zivs. Uzturas pelagiālā vai virs dūņu slāņa, vai smilšainas, grantainas, vai akmeņainas grunts apmēram 30—100 m dziļumā, dziļāk par 200 m sastopams reti. Mazuļi dzīvo 5—30 m dziļumā. Atklātā jūrā iepeld tikai pēc gada vecuma. 

## Barība
Merlangs barojas ar vēžveidīgajiem (garnelēm, krabjiem), moluskiem, galvkājiem un nelielām zivīm. Zivju īpatsvars barībā līdz ar vecumu palielinās.

## Vairošanās
Merlangs dzimumbriedumu sasniedz 3—4 gadu vecumā, kad zivs garums ir 30 cm un vairāk. Nārsto no janvāra līdz septembrim 20—150 m dziļumā pie ūdens temperatūras 5—10 °C. Mazas vai vidēji lielas mātītes auglība ir 109 000—285 000 ikru, lielai matītei var būt līdz 1 milj. ikru. Raksturīgs porcijveida nārsts. Gan ikri, gan kāpuri pelaģiski. Kāpuri un mazuļi (līdz 10 cm garumam) no ienaidniekiem slēpjas zem lielo cianeju (medūzu) (*Cyanea*) kupoliem. Merlnags aug ātri, pirmajā gadā sasniedzot 15—19 cm garumu. Mātītes aug ātrāk nekā tēviņi. Merlangs dzīvo apmēram 10 gadus, bet var sasniegt 20 gadu vecumu.

## Atsauces

## Ārējās saites
*WWF Merlangs
*IUCN: Whiting
*MarLIN: Whiting (Merlangius merlangus)
*ARKive: Whiting (Merlangius merlangus)
Pikša

**Pikša** (*Melanogrammus aeglefinus*) ir mencu dzimtas (*Gadidae*) jūras zivs, kas ir vienīgā suga **pikšu ģintī** (*Melanogrammus*). Sastopama Atlantijas okeāna ziemeļdaļā un pieguļošajās jūrās. Pikša ir nozīmīgs zvejas objekts. 

## Izplatība
Pikša sastopama Atlantijas okeāna krastos gan austrumos, gan rietumos. Tomēr ziemeļaustrumu reģionā dzīvo lielākā daļa pikšu. Eiropas piekrastēs tā sastopama no Portugāles līdz Islandei, Špicbergenai un Novaja Zemļai Ziemeļu ledus okeānā. Mājo arī Skagerakā un Kategatā. Lielākās pikšu populācijas sastopamas uz ziemeļiem no Lamanša, bet visapdzīvotākās ir Ziemeļjūra, Fēru salu un Islandes piekrastes un Norvēģijas krasti. Ziemeļamerikas pusē pikša izplatīta, sākot ar Grenlandes rietumkrastiem un beidzot ar Haterasas ragu. Lielākā rietumreģiona populācija mājo pie Keipkodas pussalas un Grandbankas.

## Baltijas jūrā
thumb|left|240px|Viena no lielākajām pikšu populācijām mājo pie Lielbritānijas krastiem
thumb|left|240px|Pirmā muguras spura pikšai ir augsta un trīsstūrveida
Pikša Baltijas jūras rietumdaļā ir samērā reta, bet austrumdaļā ļoti reta ieceļotāja. Ir ziņas, ka Latvijas piekrastē noķerta 1951. gadā. 

## Izskats
Pikša ir vidēji liela vai liela jūras zivs. Ķermeņa garums līdz 76 cm, svars 4,5 kg. Rekordliels īpatnis tika noķerts pie Islandes, tā ķermeņa garums sasniedza 112 cm, svars 16,8 kg. Visbiežāk pikša ir apmēram 35 cm gara.

Pikšai ir vārpstveida ķermenis, maza galva ar samērā lielām acīm. Augšžoklis ievērojami garāks par apakšžokli, uz kura atrodas ļoti īss tausteklis. Mute relatīvi neliela. Pikšai ir trīs, viena no otras pilnīgi atdalītas, muguras spuras un divas anālās spuras. Pirmā muguras spura augsta, trīsstūrveida, ar 14—17 mīkstiem stariem. Otrai muguras spurai ir 20—24 mīksti stari, trešajai 19—22. Pirmajai anālajai spurai 21—25 mīksti stari, otrajai 20—24. Sānu līnija tumša, arī uz galvas redzamas sānu līnijas poras. Mugura tumša, zaļganbrūna, sāni gaišāki, vēders balts. Starp krūšu spuras pamatni un sānu līniju melns, noapaļots plankums.

## Īpašības
Pikša ir  bentiska jūras zivs, sastopama 80—200 m dziļumā virs akmeņainas, grantainas, smilšainas vai ar gliemežvākiem bagātas grunts. Parasti uzturas ūdenī, kura temperatūra ir 4—10 °C. Barošanās migrācijas nelielas — sākot ar trešo vai ceturto dzīves gadu pikša vasarā dodas krasta virzienā, rudenī — jūras virzienā.

## Barība
Barojas ar bentiskajiem organismiem: vēžveidīgajiem, adatādaiņiem, gliemjiem, tārpiem, sīkām zivīm, piemēram, smilšu gardegunēm, moivām, siļķēm un hekiem. Mazuļi barojas ar airkājvēžiem. 

## Vairošanās
Dzimumgatavību pikša sasniedz 5—6 gadu vecumā, sasniedzot 47 cm garumu. Nārsta migrācijas tālas. Nārsto no februāra līdz jūnijam, galvenokārt laikā no marta līdz aprīlim 100—150 m dziļumā pie ūdens temperatūras 6—10 °C un sāļuma 35 PSV. Mātītes auglība 0,1—1,8 milj. ikru. Nārsts porcijveida. Ikri un kāpuri pelaģiski. Mazuļi slēpjas zem medūzām. Mazuļi uz bentisku dzīvesveidu pāriet pirmajā gadā, sasniedzot 15 cm garumu. Pikša var sasniegt 20 gadu vecumu.

## Atsauces

## Ārējās saites
*WWF: Pikša
*FAO: Melanogrammus aeglefinus (Linnaeus, 1758)
*IUCN: Haddock
Muša (filma)

**Muša** () ir 1986. gada ASV šausmu filma, kuras režisors un viens no scenārija autoriem ir Deivids Kronenbergs. Filma stāsta par zinātnieku, kurš neveiksmīgā eksperimenta dēļ sācis pārvērsties par pus cilvēku, pus mušu.

Galvenās lomas filmā atveido Džefs Goldblūms, Džīna Deivisa un Džons Getss, filmas pirmizrāde notika 1986. gada 15. augustā. 1989. gadā filmai iznāca turpinājums "Muša 2".

## Atsauces

## Ārējās saites
Kālija laukšpats

**Kālija laukšpats** var būt:
* Ortoklazs — nozīmīgs tektosilikātu minerāls, kas veido magmatiskos iežus;
* Mikroklīns — ķīmiski vienāds ar ortoklazu, bet ar atšķirīgu kristālisko struktūru;
* Sanidīns — augstas temperatūras kālija laukšpata paveids (K,Na)(Si,Al)4O8 ;
* Adulārs — ortoklaza zemas temperatūras paveids vai daļēji jauktas struktūras mikroklīns;
* Amazonīts — mikroklīna zaļš paveids.
Petrašūnu seņūnija

**Petrašūnu seņūnija** () ir seņūnija Lietuvā, Kauņas apriņķa Kauņas pilsētas pašvaldībā, pilsētas rietumos. Ievērojamas platības aizņem rūpnieciskā apbūve. Lielākā Kauņas pilsētas seņūnija pēc platības, bet mazākā pēc iedzīvotāju skaita.

## Apskates vietas
*Kauņas Vincenta baznīca (*Kauno Šv. Vincento Pauliečio bažnyčia*)
*Palemonas baznīca (*Palemono Švč. M. Marijos Rožančiaus Karalienės bažnyčia*)
*Pažaisles klosteris (*Pažaislio vienuolynas*)
*Petrašūnu kapsēta (*Petrašiūnų kapinės*)

## Attēlu galerija

Kauno_Sv._Vincento_Pauliecio_baznycia.jpg|Kauņas Vincenta baznīca
Palemono_Svc._M._Marijos_Rozanciaus_Karalienes_baznycia.jpg|Palemonas baznīca
The_dome_of_the_church_of_the_Visitation.jpg|Pažaisles klosteris
Šanču seņūnija

**Šanču seņūnija** () ir seņūnija Lietuvā, Kauņas apriņķa Kauņas pilsētas pašvaldībā, pilsētas centrālajā daļā. 

## Apskates vietas
*Kauņas Jēzus Sirds baznīca (*Kauno Švč. Jėzaus Širdies bažnyčia*)

## Attēlu galerija

Sanciu_baznycia_2006-06-17.jpg|Kauņas Jēzus Sirds baznīca
Šilaiņu seņūnija

**Šilaiņu seņūnija** () ir seņūnija Lietuvā, Kauņas apriņķa Kauņas pilsētas pašvaldībā, pilsētas ziemeļrietumos. 

## Apskates vietas
*VIII forts (*VIII Kauno fortas*)
*IX forts (*IX Kauno fortas*)
*Kauņas Svētā Gara baznīca (*Kauno Šv. Dvasios bažnyčia*)

## Attēlu galerija

VIII_fortas_vaizdas.jpg|VIII forts
Kaunas Fortress.Ninth Fort.jpg|IX forts
Kauno_Šv._Dvasios_bažnyčia.jpg|Kauņas Svētā Gara baznīca
Vilijampoles seņūnija

**Vilijampoles seņūnija** () ir seņūnija Lietuvā, Kauņas apriņķa Kauņas pilsētas pašvaldībā, pilsētas rietumu daļā. 

## Apskates vietas
*Kauņas Jāzepa baznīca (*Kauno Šv. Juozapo bažnyčia*)

## Attēlu galerija

Kauno_Sv._Juozapo_church.jpg|Kauņas Jāzepa baznīca
Žaļakalnes seņūnija

**Žaļakalnes seņūnija** () ir seņūnija Lietuvā, Kauņas apriņķa Kauņas pilsētas pašvaldībā, pilsētas centrālajā daļā. 

## Apskates vietas
*VII forts (*VII Kauno fortas*)
*S. Darjus un S. Girēna stadions (*S. Dariaus ir S. Girėno stadionas*)
*Kauņas Kristus Augšāmcelšanās bazilika (*Kauno Kristaus Prisikėlimo bazilika*)
*Kauņas Mazā Kristus Augšāmcelšanās baznīca (*Kauno Mažoji Kristaus Prisikėlimo bažnyčia*)
*Lietuvas Zooloģiskais dārzs (*Lietuvos zoologijos sodas*)

## Attēlu galerija

VIIth_fort_barracks.jpg|VII forts
Darius Girenas Stadium by Augustas Didzgalvis.jpg|S. Darjus un S. Girēna stadions
Kaunas,_Mažoji_Prisikėlimo_bažnyčia.JPG|Kauņas Mazā Kristus Augšāmcelšanās baznīca
Lietuvos zoologijos sodas.jpg|Lietuvas Zooloģiskā dārza ieeja
Kauņas Tehnoloģiju universitāte

**Kauņas Tehnoloģiju universitāte** () ir Lietuvas valsts universitāte, kas atrodas Kauņā. 

Kauņas Tehnoloģiju universitāte, tāpat kā Vītauta Dižā Universitāte par savu priekšteci uzskata 1922. gadā dibināto Lietuvas Universitāti. No 1951. gada darbojās kā **Kauņas Politehniskais institūts**. No 1974. līdz 1989. gadam bija nosaukts Antana Sņečkus vārdā. 1990. gadā pārveidota par universitāti.

Universitātē ietilpst 8 fakultātes (ķīmijas tehnoloģijas, ekonomikas un biznesa, elektroinženierijas un elektronikas, informātikas, matemātikas un dabas zinātņu, mehānikas un dizaina, sociālo zinību un mākslas, celtniecības un arhitektūras), viena filiāle ar fakultātes tiesībām (Panevēžā), 5 centri un 10 institūti.

## Ārējās norādes

*
Panemunes seņūnija

**Panemunes seņūnija** () ir seņūnija Lietuvā, Kauņas apriņķa Kauņas pilsētas pašvaldībā, pilsētas dienvidaustrumos, Nemunas upes kreisajā krastā. 

## Apskates vietas
*IV forts (*IV Kauno fortas*)
*V forts (*V Kauno fortas*)
*Aukštosjos Panemunes baznīca (*Aukštosios Panemunės Švč. Mergelės Marijos Vardo bažnyčia*)

## Attēlu galerija

IV_fortas,_Kaunas.JPG|IV forts
V_Kauno_fortas_(8).JPG|V forts
Panemunės_bažnyčia_(Kaune).JPG|Aukštosjos Panemunes baznīca


## Ārējās saites
Gričupes seņūnija

**Gričupes seņūnija** () ir seņūnija Lietuvā, Kauņas apriņķa Kauņas pilsētas pašvaldībā, pilsētas centrālajā daļā. Izveidota 2005. gadā, atdalot no Dainavas seņūnijas tās dienvidu daļu.

## Apskates vietas
*VI forts (*VI Kauno fortas*)
*Kauņas Antonija baznīca (*Kauno Šv. Antano Paduviečio bažnyčia*)

## Attēlu galerija

VI fort.jpg|VI forts
Sv.Antano_baznycia_2006-06-17.jpg|Kauņas Antonija baznīca


## Ārējās saites
*Kauņas Antonija baznīcas draudze
Velva

**Velva** (, ) ir pilsēta Spānijas dienvidrietumos, Andalūzijā, Velvas provinces administratīvais centrs. Velva atrodas Kadisas līča krastā. 2018. gadā Velvā dzīvoja 144 tūkstoši iedzīvotāju. Velva ir mājas pilsēta Spānijas vecākajam futbola klubam *[[Recreativo de Huelva]]*.

## Atsauces

## Ārējās saites
IX forts

**Kauņas IX forts** () ir vēstures muzejs Kauņas ziemeļrietumu pievārtē. Izveidots vienā no bijušā Kauņas cietokšņa fortiem, kurš holokausta laikā kalpoja kā ieslodzījuma un masveida nāvessodu izpildes vieta.

Krievijas Impērija līdz 1890. gadam bija izveidojusi Kauņas cietokšņa aizsardzības sistēmu, kurā ietilpa astoņi forti un deviņas artilērijas baterijas. 1902. gadā tika sākta IX forta celtniecība, kura tika pabeigta īsi pirms Pirmā pasaules kara sākuma. Nodibinoties Lietuvas valstij, 1924. gadā IX forts kļuva par Kauņas cietuma filiāli. Kad PSRS okupēja Lietuvu, IX fortā tika izveidots NKVD cietums, kas kalpoja kā pārsūtīšanas punkts uz GULAG nometnēm.

Vācu okupācijas laikā IX fortā tika izveidota ieslodzījuma un nāvessodu izpildes vieta. Vairums ieslodzīto bija ebreji, iesākumā no Lietuvas, vēlāk no citām Eiropas valstīm. Pēc muzeja *[[Jad Vašem]]* datiem, vācu okupācijas laikā IX fortā tika nogalināti apmēram 50 000 cilvēku.

Naktī uz 1943. gada 26. decembri 64 ieslodzītie spēja izbēgt no forta. Daļa ieslodzīto paglābās Kauņas geto un vēlāk tika pārsūtīti uz tuvējiem mežiem. Ieslodzītie, kas nevēlējās doties uz geto, tika izķerti un nošauti. Par šo gadījumu PSRS laikā tika uzņemta mākslas filma, neminot, ka ieslodzītie bija ebreji.

Vairākus gadus pēc Otrā pasaules kara IX forts turpināja kalpot kā nu jau padomju cietums. No 1948. līdz 1958. gadam to izmantoja lauksaimniecības organizācijas, bet 1958. gadā šeit tika ierīkots muzejs, kura ekspozīcijā gan atkal nebija pieminēti ebreji. 1984. gadā tika atklāts fortam veltīts piemineklis.

## Galerija

Attēls:Paminklas IX forte nužudytoms aukoms.jpg|Piemineklis
Attēls:IX Fort (2008-09-20)08.jpg|Ieslodzīto kamera
Attēls:Kaunas Fortress.Ninth Fort 3.jpg|Forta novērošanas punkts


## Atsauces

## Ārējās saites

*IX forta muzejs
S. Darjus un S. Girēna stadions

**S. Darjus un S. Girēna stadions** () ir futbola un vieglatlētikas stadions Lietuvas pilsētā Kauņā. Ietilpība 9180 skatītāju. Šeit bāzējas Kauņas futbola komanda FK Kauno Žalgiris.

Uzcelts 1925. gadā pēc lidotāja, Lietuvas fiziskās kultūras savienības vadītāja Stepona Darjus iniciatīvas. Vairākkārt rekonstruēts. No 2018. gada - rekonstrukcijā, paplašinot skatītāju skaitu līdz 15 000 skatītājiem.  Netālu no stadiona atrodas Kauņas sporta halle.

## Atsauces

## Ārējās saites
* S. Darjus un S. Girēna stadions
EUROfusion

***EUROfusion*** ir Eiropas Savienības, Apvienotās Karalistes, Šveices un Ukrainas nacionālo kodolsintēzes pētniecisko institūtu konsorcijs, kurš dibināts 2014. gadā kā Eiropas kodolsintēzes pētniecisko laboratoriju koordinējošā organizācija, lai turpinātu Eiropas Kodolsintēzes attīstības nolīgumu (EFDA). Konsorciju finansē Eiropas Atomenerģijas kopienas programma *Horizon 2020*.

## Organizācija
*EIROfusion* konsorcija vienošanos ir parakstījušas 30 pētnieciskās organizācijas un universitātes no 25 Eiropas Savienības valstīm, kā arī no Šveices, Ukrainas un Apvienotās Karalistes. EUROfusion programmas administrācijas birojs, t.sk. koordinators, atrodas Garhingā, netālu no Minhenes, Vācijā, Maksa Planka Plazmas fizikas institūtā (IPP).

## Aktivitātes
Konsorcijs *EUROfusion* finansē kodolsintēzes pētījumus saskaņā ar Kodolsintēzes enerģētikas realizācijas un attīstības plānu, kurā izklāstīts efektīvākais veids, kā līdz 2050. gadam uzsākt elektroenerģijas ražošanu ar kodolsintēzi. *EUROfusion* ietvaros veiktie pētījumi sagatavo ITER iekārtu eksperimentiem un izstrādā konceptu kodolsintēzes demonstrācijai DEMO iekārtā. *EUROfusion* ietvaros veic ar kodolsintēzi saistītus pētījumus JET, kurš atrodas Kalemas Kodolsintēzes enerģētikas centrā, Apvienotajā Karalistē.

Citas kodolsintēzes iekārtas Eiropā, kur veic pētījumus *EUROfusion* ietvaros, ir uzskaitītas zemāk:

## Atsauces
Kauņas arhikatedrālā bazilika

{
  "type": "ExternalData",
  "service": "geoshape",
  "ids": "Q1686988"
}

**Kauņas Svēto apustuļu Pētera un Pāvila arhikatedrālā bazilika** () ir Romas katoļu katedrāle un bazilika, kas atrodas Lietuvas pilsētas Kauņas vecpilsētā. Kauņas arhidiecēzes katedrāle. Nacionālās nozīmes Lietuvas valsts kultūras piemineklis (unikālais kods - 842).

Precīzs bazilikas celšanas laiks nav zināms, bet rakstos tā pirmoreiz minēta 1413. gadā. 1473. gadā pie bazilikas minēta skola. Baznīcas celtniecības darbi tika pabeigti tikai 1624. gadā. Baznīca cieta poļu 17. gadsimta vidus karos ar Krieviju, tomēr 1671. gadā tika atkal atjaunota. 1732. gadā tā cieta ugunsgrēkā un tika atjaunots tikai viens no diviem torņiem. 1771. gadā karalis Staņislavs Poņatovskis ziedoja līdzekļus baznīcas interjera uzlabošanai. Baznīca tika renovēta arī 1800. gadā. No 1808. līdz 1864. gadam tā piederēja augustīniešu ordenim. 1895. gadā pāvests Leons XIII pasludināja baznīcu par katedrāli, bet 1926. gadā - pāvests Pijs XI - par baziliku.

Baznīcas kriptā apglabāti bīskaps un vēsturnieks Motejus Valančs (*Motiejus Valančius*, 1801 — 1875) un kardināls Vincents Sladkevičs (*Vincentas Sladkevičius*, 1920 — 2000), bet ārpusē, pie baznīcas sienas, ir mācītāja un dzejnieka Mairoņa (*Maironis*, 1862 – 1932) mauzolejs.

## Galerija

Kauno arkikatedra bokstas 2006-06-03.JPG|Tornis
Entrance of the Saint Peter and Saint Paul church (Kaunas, Lithuania, 2017).jpg|Ieeja
Kaunas Cathedral, Kaunas, Lithuania - Diliff.jpg|Baznīcas interjers
Kaunas Kathedrale-Basilika St Peter und Paul Orgel.JPG|Ērģeles
Maironis 2009-04-22-2.JPG|Mairoņa kaps


## Ārējās saites
*
*Ieraksts Lietuvas kultūras vērtību reģistrā
Cīņas sports 1896. gada vasaras olimpiskajās spēlēs

**[[Cīņas sports olimpiskajās spēlēs|Cīņas sports]] [[1896. gada vasaras olimpiskās spēles|1896. gada vasaras olimpiskajās spēlēs]]** bija viens no deviņiem sporta veidiem. Cīņas sporta sacensīnas notika no 10. līdz 11. aprīlim. Sacensības tika aizvadītas Panatinaiko stadiona ielejā uz smilšu seguma. Sportisti varēja sacensties grieķu-romiešu cīņā, tie nebija sadalīti svara kategorijās. Cīņā nebija laika ierobežojuma, cīkstonis zaudēja, ja viņš tika nomests uz lāpstiņām. Šajās olimpiskajās spēlēs startēja 5 cīkstoņi no 4 valstīm.

Par olimpisko čempionu grieķu-romiešu cīņā kļuva Vācijas sportists Kārlis Šūmanis, bet otro un trešo vietu ieņēma Grieķijas sportisti Georgijs Cits un Stefans Hristopuls.

## Kalendārs

## Medaļnieki
[thumb|[Kārlis Šūmanis (pa labi) un Georgijs Cits sasveicinās pirms fināla cīņas.]]
Šīs medaļas piešķīra Starptautiskā Olimpiskā komiteja ar atpakaļejošu datumu; Spēļu laikā uzvarētājiem tika piešķirta sudraba medaļa, bet turpmākās vietas netika apbalvotas.

### Medaļu sadalījums starp valstīm

## Pārstāvētās valstis un sportisti
Cīņas sportā startēja pieci cīkstoņi no četrām valstīm.

### Valstis
*Iekavās uzrādīts cīkstoņu daudzums no valsts.*
* 
* 
* 
* 

### Sportisti

## Atsauces

## Ārējās saites
* Starptautiskās olimpiskās komitejas rezultātu datubāze.
Drakonu kalni

**Drakonu kalni** (, , ) ir kalnu grēda Āfrikas dienvidos, Dienvidāfrikas Republikā un Lesoto. Tās augstums ir no 2000 līdz 3482 metriem virs jūras līmeņa. Augstākā virsotne ir Tabana Ntlenjana, Lesoto. Šī kalnu grēda stiepjas aptuveni 1125 km garumā.

Lielākā daļa kalnu ir iekļauti Drakensbergas parkā, kas ir iekļauti UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā.
thumb|Sarkanā krāsā iekrāsota Drakonu kalnu atrašanās vieta Āfrikas dienvidos

## Etimoloģija
Afrikandu nosaukums *Drakensberge* cēlies no nosaukuma, ko holandiešu kolonisti deva kalnu grēdai, nosaucot to par *Drakensbergen* jeb *Drakonu kalniem*, jo tā atgādināja Pūķa muguru. Savukārt Zulu valodā ir sastopams arī nosaukums *uKhahlamba*, kas nozīmē "šķēpu barjera", jo vietām grēdai ir veidojušās stāvas bazalta kolonnas, kas atgādina barjeru.

## Atsauces

## Ārējās saites
Džonijs Anglis atgriežas

**"Džonijs Anglis atgriežas"** () ir 2011. gada asa sižeta kinokomēdija, kuras režisors ir Olivers Pārkers. Galvenās lomas atveido Rovans Atkinsons, Džiliana Andersone, Dominiks Vests, Rozamunda Paika, Daniels Kalūja un Ričards Ščifs. Filmas pirmizrāde notika  Apvienotajā Karalistē. Filma ir turpinājums 2003. gada filmai "Džonijs Anglis". 2018. gadā filmai iznāca turpinājums "Džonijs Anglis 3".

Šajā filmā Džonijam Anglim jāaptur starptautiski teroristi, kuri medī Ķīnas premjeru.

## Atsauces

## Ārējās saites
Džonijs Anglis 3

**"Džonijs Anglis atgriežas"** () ir 2018. gada ASV, Apvienotās Karalistes un Francijas kopražojuma asa sižeta kinokomēdija, kuras režisors ir Deivids Kerrs. Galvenās lomas atveido Rovans Atkinsons, Bens Millers, Olha Kuriļenko, Džeiks Leisijs un Emma Tompsone. Filmas pirmizrāde Latvijā notika , savukārt Apvienotajā Karalistē pirmizrāde notika . Filma ir turpinājums 2003. gada filmai "Džonijs Anglis" un 2011. gada filmai "Džonijs Anglis atgriežas".

Pēc kiberuzbrukuma Lielbritānijā tiek atklātas visu aktīvo slepeno aģentu identitātes. Šī notikuma rezultātā Džonijam Anglim, kurš bija atvaļinājies, jāatgriežas savā darbā un jāatrod uzbrukumā vainīgais hakeris.

## Atsauces

## Ārējās saites
Stagaru infrakārta

**Stagaru infrakārta** (*Gasterosteales*) ir asarveidīgo zivju (*Perciformes*) infrakārta, kas apvieno 21 zivju sugu un kuras iedalītas 3 dzimtās. Pazīstamākie ir stagari. Zinātniskais nosaukums *Gasterosteales* atvasināts no sengrieķu valodas un nozīmē "kaulainais vēders" — *gaster* (*γαστήρ*; "vēders") un *ostoun* (*ὀστοῦν*; "kauls"). 

## Kopīgās iezīmes
Stagaru infrakārtas zivīm iegurņa josla nekad nav tieši savienota ar kleitrumu (*cleithrum*). Ķermenis slaids vai ļoti slaids, kails vai klāts ar kaula plātnītēm. Dažām sugām uz muguras un vēdera ir savrupi dzeloņi. Spuru novietojums un staru skaits tajās ļoti dažāds. Mute maza. Pārtiek no planktona. Uzturas starp jūraszālēm, citiem ūdensaugiem.

## Sistemātika
**Stagaru infrakārta** (*Gasterosteales*)
*Gardeguņu dzimta (*Aulorhynchidae*)
*Smilšu gardeguņu dzimta (*Hypoptychidae*)
*Stagaru dzimta (*Gasterosteidae*)

## Atsauces
Radījums

**"Radījums"** () ir 1982. gada šausmu filma, kas balstīta uz Džona Vūda Kempbela noveli "*Who Goes There?".* Filma ir 1951. gada filmas *[[The Thing From Another World]]* jauns ekranizējums. Filmā Antarktikas pētnieku grupa uzduras citplanētietim, kurš sāk pārņemt grupas biedru ārējo izskatu un uzbrukt viņiem. Pētnieku komandai jācīnās gan ar šo citplanētieti, gan nepārtrauktu paranoju un aizdomām, ka kāds no kolēģiem varētu nebūt cilvēks.

Filmas režisors ir Džons Kārpenters, galvenās lomas atveido Kurts Rasels, Vilfords Brimlijs, Kīts Deivids, Donalds Mofats, T. K. Kārters, Deivids Klenons, Ričards Daizarts, Čārlzs Halahans un Kristofers Meloni. Filmas pirmizrāde notika .

Lai gan sākotnēji filma ieguva negatīvas atsauksmes filmas nihilistiskā stāsta un nepatīkamo efektu dēļ, tā vēlāk ieguva kulta filmas statusu un ļoti pozitīvas atsauksmes pēc tam, kad to izdeva videokasetes formātā un to sāka rādīt televīzijā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Žurku skrējiens

**"Žurku skrējiens"** () ir 2001. gada ASV kinokomēdija, kuras režisors un viens no scenārija autoriem ir Džerijs Cakers. Galvenās lomas atveido Rovans Atkinsons, Džons Klīss, Vūpija Goldberga, Kuba Gudings jaunākais, Sets Grīns, Džons Lovics, Brekins Meijers, Eimija Smārta un Keitija Nadžimi. Filmas pirmizrāde notika .

Filmā Lasvegasas kazino magnāts sešām cilvēku grupām dod uzdevumu noskriet 563 jūdzes no Lasvegasas kazino līdz Ņūmeksikas pilsētas Silveras dzelzceļa stacijai, kur skapī noglabāta soma ar diviem miljoniem dolāru; pirmais cilvēks, kurš šo skapīti sasniegtu, uzvarētu un iegūtu tajā esošo naudu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Stagaru dzimta

**Stagaru dzimta** (*Gasterosteidae*) ir viena no stagaru infrakārtas (*Gasterosteales*) dzimtām, kas apvieno 18 zivju sugas un kas tiek iedalītas 5 ģintīs. 

Sastopamas galvenokārt ziemeļu puslodes jūrās, bet dažas sugas mājo arī saldūdeņos. Saldūdens sugas izveidojās, kad, kūstot lediem pēc Ledus laikmeta, daļa stagaru nokļuva no jūras izolētās ūdenstilpēs. Jaunajos apstākļos tām attīstījās atšķirīgas īpašības no jūras sugām. Saldūdens sugas sastopamas visā Holarktikā (Eiropā, Āzijā un Ziemeļamerikā). Stagarus plaši izmanto zinātniskos pētījumos par zivīm.

## Latvijā
[thumb|left|200px|[Sīkgalvas stagars|Sīkgalvas stagari (*Gasterosteus microcephalus*)]]
Latvijā sastopamas 3 stagaru dzimtas sugas: trīsadatu stagars (*Gasterosteus aculeatus*), deviņadatu stagars (*Pungitius pungitius*) un jūrasstagars (*Spinachia spinachia*). Jūrasstagars Latvijā ir apdraudēta un aizsargājama zivju suga.

## Kopīgās īpašības
Stagaru dzimtas zivis ir nelielas un slaidas. Parasti 3—18 cm garas. Ķermenis sāniski saplacināts, kails vai segts ar kaula plātnītēm. Pirms muguras spuras brīvstāvoši dzeloņi (skaitā 3—16). Muguras spurai 6—14 stari, astes spurai 12—13 stari. Arī vēdera spurām ir viens ass dzelonis un 1—2 mīksti stari. Augšžokli ietver starpžokļa kauli. Zobi atrodas uz rīkles kauliem un žokļiem. Ikru nēršanai būvē ligzdas un nērsumu apsargā.

## Uzvedība
[thumb|240px|[Deviņadatu stagars (*Pungitius pungitius*) pie savas ligzdas]]
Stagaru dzimtas zivis ir plēsīgas. Tās barojas ar nelieliem kukaiņiem, vēžveidīgajiem un zivju kāpuriem. Visām sugām ir līdzīgi, no citām zivim atšķirīgi, vairošanās ieradumi. Pirms nārstošanas tēviņam attīstās sarkanas krūtis. No ūdensaugiem, izmantojot savu nieru sekrētu, kas satur kopā augus, tas uzbūvē ligzdu. Tad tas cenšas piesaistīt mātītes uzmanību. Ikrus mātīte nērš ligzdā, kur tos tēviņš ar spermu apaugļo. Pēc tam tēviņš ligzdu apsargā, līdz izšķiļas mazuļi. Daži turpina apsargāt arī kāpurus un daži tēviņi pēc nārstošanas mirst.

## Sistemātika
**Stagaru dzimta** (*Gasterosteidae*)
*Četradatu stagari (*Apeltes*)
*Deviņadatu stagari (*Pungitius*)
*Jūrasstagari (*Spinachia*)
*Stagari (*Gasterosteus*)
*Strauta stagari (*Culaea*)

## Atsauces

## Ārējās saites
*Merriam Webster: Gasterosteidae
*Britannica: Stickleback
DOT LT

***DOT LT*** ir Dānijas aviokompānijas *[[Danish Air Transport]]* meitas kompānija, kas nodarbojas ar starptautiskiem aviolīzinga pakalpojumiem. Galvenā mītne atrodas Kauņas starptautiskajā lidostā. Flotē ir *[[Airbus]]*, *[[Saab]]* un ATR lidmašīnas. Dibināta 2003. gadā kā *Danu Oro Transportas*. 2006. gadā pārsaukta pašreizējā vārdā. Kompānijā strādā 95 darbinieki.

## Atsauces
Kauņas geto

**Kauņas geto** () bija geto ebreju iedzīvotājiem, ko Vācijas okupācijas iestādes ierīkoja Kauņā Otrā pasaules kara laikā. Geto izveidoja 1941. gada vasarā Kauņas pilsētas Vilijampoles jeb Slobodkas rajonā Neres upes labajā krastā. Tajā tika ieslodzīti apmēram 30 000 cilvēki. Geto pamazām tika samazināts, daļu tā iedzīvotāju pārvietojot uz koncentrācijas un nāves nometnēm, daļu nošaujot IX fortā. 1943. gadā geto tika pārveidots par koncentrācijas nometni, bet 1944. gada jūlijā, tuvojoties Sarkanajai armijai, nometne tika likvidēta, tās iedzīvotājus pārvietojot vai nošaujot, bet ēkas nopostot. 

Geto darbības laikā apmēram 500 tā iedzīvotājiem izdevās izglābties uz Lietuvas un Baltkrievijas meža masīviem. No pirmskara Kauņas 37 000 ebrejiem pārdzīvot karu izdevās apmēram 3000. Geto ieslodzīto vidū bija arī vēlākais Izraēlas Augstākās tiesas prezidents Aharons Baraks (1936).

## Ārējās saites
*Kauņas geto slēptā vēsture, ASV Holokausta muzeja izstāde
Armēnijas—Gruzijas karš

thumb|Gruzija ar strīdīgo teritoriju (3).
**Armēnijas-Gruzijas karš** notika 1918. gada decembrī starp Gruzijas Demokrātisko Republiku un Armēnijas Pirmo republiku.

Osmaņu uzbrukuma kritiskajā posmā, 1918. gada jūnijā Armēnija ar Gruziju vienojās, ka gruzīnu karaspēks ieņems armēņu apdzīvotos Lori un Ahalkalaki rajonus, aizsargājot pieejas Tbilisi un armēņu iedzīvotāju dzīvības. Osmaņiem aizejot no Kaukāza 1918. gada rudenī, gruzīni atteicās šos rajonus atbrīvot un iebruka vēl citos turku atstātajos rajonos, kurus apdzīvoja armēņi.

Pēc vairākām sadursmēm, 1918. gada 5. decembrī sākas karš, armēņiem iebrūkot Borčali un Ahalkalaki apgabalos, kuros iedzīvotāju vairākums bija armēņi. Britu spiediena rezultātā decembra beigās karš beidzās. Abu valstu attiecības daļēji normalizēja 1919. gada 9.—17. janvāra miera sarunas Tbilisi. Lori apgabala daļā pasludināja neitrālu zonu, Ahalkalaki un Borčali apgabala lielākā daļa palika Gruzijas sastāvā. Armēnija ieguva niecīgu teritoriju. Par strīda risinājumu bija jālemj Parīzes miera konferencei. 1920. gada beigās, kad Armēnijai draudēja sakāve karā ar Turciju, gruzīni ieņēma šo neitrālo teritoriju.
Bergamo lidosta

**Karavadžo Bergamo — Orio al Serio starptautiskā lidosta** (*Il Caravaggio Bergamo Orio al Serio International Airport*), dažkārt saukta **Milānas Bergamo lidosta** (), ir starptautiska lidosta Itālijas ziemeļos. Trešā noslogotākā valsts starptautiskā lidosta, viena no lidostām, kas apkalpo Milānas aviācijas mezglu.

Izvietojusies 3,5 km uz dienvidaustrumiem no Bergamo pilsētas un 45 km uz ziemeļaustrumiem no Milānas Orio al Serio komūnā. Lidlauks izveidots 1937. gadā militārām vajadzībām. 1949. gadā pārņemts civilā pārvaldē. 1970. gadā nodibināta biedrība lidostas ekspluatēšanai (SACBO) un kopš 1972. gada tiek veikti regulārie reisi. Kopš 2003. gada viena no *[[Ryanair]]* bāzes lidostām. 2011. gadā nosaukta itāļu mākslinieka Karavadžo vārdā.

Lidostai ir divi asfaltēti skrejceļi.

## Ārējās saites
*

## Atsauces
F.B.K. Kaunas (2012)

***F.B.K. Kaunas*** bija Lietuvas futbola klubs, kurš spēlēja Lietuvas Pirma līgā. Klubs beidza pastāvēt 2016. gadā.

## Sasniegumi
* **Antra lyga (D3)**
** Uzvarētāji (1): 2014

## Sezonas

## Treneri
* *[[Artūras Ramoška]]* (April 2012&nbsp;– Jan 2013)
* *[[Audrius Statkevičius]]* (Mar 2013&nbsp;– Jan 2014)
* *[[Mantas Babianskas]]* (Mar 2014&nbsp;– Dec 2016 )

## Atsauces

## Ārējās saites
* Statistics & Info /
Evelīna Pārkere

**Evelīna Pārkere** (īstajā vārdā **Evelīna Lukša**; dzimusi ) ir latviešu video blogere. Plašāku atpazīstamību guva ar savu *[[YouTube]]* kanālu "Makeuparevelinu" (šobrīd pārdēvēts par "Evelina Parkere"), ko izveidoja 13 gadu vecumā. Pašlaik (2021) kanālam ir vairāk nekā 71 tūkstotis abonentu.

Kā aktrise kļuvusi pazīstama ar Alises Vētras attēlošanu seriālā "Viss pa jaunam!". 2021. gadā viņa debitēja kino ar lomu filmā "Saki Jā!".

## Atsauces

## Ārējās saites
* Evelīnas Pārkeres ''YouTube'' kanāls
Kārlis Šūmanis

**Kārlis Šūmanis** (; dzimis , miris ) bija vāciešu cīkstonis, vingrotājs, vieglatlēts un svarcēlājs, četrkārtējs 1896. gada vasaras olimpisko spēļu čempions.

## 1896. gada vasaras olimpiskās spēles
[thumb|right|Kārlis Šūmanis (pa labi) un [Georgijs Cits sasveicinās pirms fināla cīņas.]]
Kārlis Šūmanis piedalījās četros dažādos sporta veidos — cīņas sportā, svarcelšanā, vieglatlētikā un vingrošanā. Piedaloties šajās olimpiskajās spēlēs, viņš kļuva par visproduktīvāko sportistu uzvarēto sacensību skaita ziņā, bet medaļu skaita ziņā viņš bija otrais aiz sava tautieša Hermaņa Veingārtnera. Olimpiskajās spēlēs viņš izcīnīja vienu zelta medaļu cīņas sportā un trīs zelta medaļas vingrošanā.

10. un 11. aprīlī viņš startēja cīņas sportā, grieķu-romiešu cīņā. Kurp pirmajā cīņā ātri izvarēja britu Lonsestonu Eliotu. Pusfināla kārtā viņam pretinieku nebija, līdz ar to viņš uzreiz startēja fināla kārtā. Šajā cīņā viņa pretinieks bija grieķis Georgijs Cits; cīņa ieilga un tā turpinājās nākamajā dienā, 11. aprīlī. Nākamajā rītā Šūmanis ātri vien uzvarēja Citu un ieguva savu pirmo olimpisko zelta medaļu šajās spēlēs.

Vingrošanā viņš startēja 7 disciplīnās, no kurām divās viņš bija Vācijas vingrošanas komandas pārstāvis. No visām septiņām disciplīnām trijās — atbalsta lēciens, komandu sacensības uz līdztekām un komandu sacensībās uz vingrošanas stieņa — viņš izcīnīja zelta medaļas. Savukārt pārējās četrās disciplīnās — līdztekās, vingrošanas riņķos, vingrošanā uz stieņa un vingrošanā uz zirga viņš godalgotās vietas neieguva.

Vieglatlētikā Šūmanis startēja trijās disciplīnās. Tāllēkšanā viņš ar rezultātu 5 metri un 70 centimetri ieguva 8. vietu no deviņiem sportistiem. Bet pārējās disciplīnās, trīssoļlēkšanā un lodes grūšanā, viņa iegūtais rezultāts nav zināms.

Svarcelšanā viņš startēja abrocīgajā grūšanā, kur paceļot 90.0 kilogramus ieguva dalīto 4./5. vietu kopā ar grieķu svarcēlāju Georgiju Papasideri.

### Rezultāti

## Atsauces

## Ārējās saites

 

* Find A Grave
Platgalvju apakškārta

**Platgalvju apakškārta** (*Cottoidei*) ir viena no asarveidīgo zivju (*Perciformes*) apakškārtām, kas apvieno 6 infrakārtas un 25 zivju dzimtas. Tās sastopamas gan jūrā, gan saldūdens tilpēs ziemeļu puslodes mērenajā un arktiskajā joslā. Pazīstamākās ir lucīši un stagari.

## Kopīgās īpašības
Platgalvju apakškārtas zivis ir nelielas vai vidēji lielas. Tās galvenokārt ir bez zvīņām, daudzām sugām ķermeni kā bruņas sedz kaula plātnītes vai dzeloņi.  

## Sistemātika
**Platgalvju apakškārta** (*Cottoidei*)
*Grīnlingu infrakārta (*Hexagrammales*)
**Grīnlingu dzimta (*Hexagrammidae*)
*Ķemmzivju infrakārta (*Zaniolepidoales*)
**Ķemmzivju dzimta (*Zaniolepididae*)
*Lucīšu infrakārta (*Zoarcales*)
**Grantsnirēju dzimta (*Scytalinidae*)
**Greizmutes lucīšu dzimta (*Cryptacanthodidae*)
**Eilofiju dzimta (*Eulophiidae*)
**Lentzivju dzimta (*Stichaeidae*)
**Lucīšu dzimta (*Zoarcidae*)
**Ronkvilu dzimta (*Bathymasteridae*)
**Spalvuzivju dzimta (*Ptilichthyidae*)
**Taukzivju dzimta (*Pholidae*)
**Vilkzivju dzimta (*Anarhichadidae*)
**Zaproru dzimta (*Zaproridae*)
*Melno mencu infrakārta (*Anoplopomatales*)
**Melno mencu dzimta (*Anoplopomatidae*)
*Platgalvju infrakārta (*Cottales*)
**Garspuru platgalvju dzimta (*Jordaniidae*)
**Jūraslapsiņu dzimta (*Agonidae*)
**Jūrasplūkšņu dzimta (*Liparidae*)
**Keibzonu dzimta (*Scorpaenichthyidae*)
**Platgalvju dzimta (*Cottidae*)
**Rukšķošo platgalvju dzimta (*Rhamphocottidae*)
**Smilšzivju dzimta (*Trichodontidae*)
**Taukgalvju dzimta (*Psychrolutidae*)
**Zaķzivju dzimta (*Cyclopteridae*)
*Stagaru infrakārta (*Gasterosteales*)
**Gardeguņu dzimta (*Aulorhynchidae*)
**Smilšu gardeguņu dzimta (*Hypoptychidae*)
**Stagaru dzimta (*Gasterosteidae*)

## Atsauces