open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Vispārējas kristīgas baznīcas pazīmes

**Vispārējas kristīgas baznīcas pazīmes** ir sistemātiskajā jeb dogmatiskajā teoloģijā lietots raksturlielumu kopums, kas tiek tradicionāli pieņemts eklezioloģijā jeb mācībā par Baznīcu. I Konstantinopoles koncilā tika pieņemtas četras Baznīcas pazīmes, pēc kurām tiek vērtēta noteiktas kristīgās organizācijas vai kustības piederība vispārējai Kristīgai baznīcai. Formāli šīs pazīmes ir pieņēmušas daudzas kristīgās konfesijas, ieskaitot katolicismu, luterismu un pareizticību, taču katra no tām tās izprot citādi un par īsto vienīgo baznīcu tāpat domas dalās.

## Pamata pazīmes
Nīkajas ticības apliecības pēdējā sadaļā tiek apliecināta ticība uz patieso Baznīcu, norādot četras pamata pazīmes, kas piemīt tai:Un [es ticu *vai* mēs ticam] uz vienu, svētu, katolisku un apustulisku Baznīcu.

### Vienums
Izpratne par to, ka patiesā Baznīca ir viena, ir jau kopš baznīcas pirmsākumiem pieņemta pamata pazīme. Viens no spēcīgākajiem šādas pārliecības argumentiem ir Jaunās Derības Pāvila vēstulē efeziešiem sacītais par baznīcas vienumu (Ef. 4:3-6). Pāvila pirmajā vēstulē korintiešiem tiek paskaidrots, ka lai arī Baznīca sastāv no daudz locekļiem, tā tomēr veido vienu "Kristus miesu" (1 Kor. 12:12-27).

### Svētums
Baznīcas svētums, jeb apgalvojums, ka Baznīca ir svēta, ir jau senbaznīcā pieņemta izpratne par vienu no baznīcas pamatbūtības sastāvdaļām. Kristīgās Baznīcas svētuma pamatā ir uzskats par pilnīgumu un bezgrēcīgumu, kuru Jēzus Kristus svētuma dēļ baznīca bauda Dieva acu priekšā.

### Katolicisms
Katolicisms (no  — 'vispārējs', 'visaptverošs') arī ir viena no kristīgo teoloģiju izvirzītajām vispārējās baznīcas pazīmēm. Tā nosaka konkrētas mācības pēctecības atbilstību, sākot ar kristīgās baznīcas pirmsākumiem, un attiecībā uz mācību un praksi. Latvijā ar vārdu "katoliska" visbiežāk tiek asociēta Romas Katoļu baznīca, tādējādi radot pārpratumus ar citām kristīgām konfesijām, kuras arī pieņem Nīkajas ticības apliecību, kā piemēram luterānisms un Austrumu pareizticība. Daļa konfesiju, lai izvairītos no pārpratumiem, vārdu "katolisku" formulā aizstāj ar "kristīgu".

### Apustuliskums
Apustuliskums (no  — 'sūtnis', 'apustulis') norāda uz mācības un/vai prakses atbilstību tam piemēram un liecībai, kāds ir ieraugāms apustuļu laikā jeb 1. gadsimta agrīnajā Baznīcā. Patiesā kristīgā mācība tiek saukta par apustulisku, jo Baznīcas pirmsākumos par galveniem atbildīgiem tika izraudzīti apustuļi, un viņu garīgā amata pēcteču (t.i. bīskapu) pienākums ir noturēt šo patieso mācību.

## Citas pazīmes

Tradicionālajam pazīmju skaitam dažkārt tiek pievienotas arī citas. Piemēram, *Baznīca ir apslēpta* vai *[[Neredzamā baznīca|Baznīca ir neredzama]]*. Apslēptā baznīca ir, galvenokārt, luteriskās teoloģijas mācība, un tā uzsver, ka patiesā kristīgā baznīca ir apslēpta cilvēka acīm, taču tā ir sastopama ikvienā vietā, kur tiek pasludināta Evaņģēlija mācība un atbilstoši Kristus pavēlei pārvaldīti sakramenti. Neredzamās baznīcas mācība ir pārsvarā sastopama protestantismā, jo tā iet pretstatā ar katoļu teoloģiju, kas uzsver, ka patiesā kristīgā baznīca ir redzama tās hierarhijā jeb organizatoriskajā struktūrā.

## Atsauces
Brāļu kapi

**Brāļu kapi** ir kopējs apmēram vienā laikā mirušu cilvēku apbedījums, pārsvarā kara darbības vai masu represiju rezultātā. Latvijā ar šo terminu pārsvarā saprot Pirmā un Otrā pasaules karā kritušo karavīru apbedījuma vietas, kas izceltas ar memoriāliem pieminekļiem.

## Brāļu kapi Latvijā

* Alūksne
** Alūksnes brāļu kapi
* Dobele
** Brāļu kapi
* Jēkabpils novads
** Aknīstes brāļu kapi
** Brāļu kapi pie Jēkabpils valsts ģimnāzijas
** Brāļu kapi pie piemiņas zīmes — lielgabala
** Jēkabpils Pirmā pasaules kara kritušo krievu karavīru Brāļu kapi
** Jēkabpils Pirmā pasaules kara kritušo vācu karavīru Brāļu kapi
** Kapeles Otrā pasaules kara kritušo vācu karavīru Brāļu kapi
** Kapeles Pirmā pasaules karā kritušo karavīru Brāļu kapi
** Otrā pasaules kara kritušo padomju karavīru Brāļu kapi Jēkabpils pilsētas kapsētā
** Otrajā pasaules karā kritušo padomju karavīru Brāļu kapi Kalna ielā
** Otrā pasaules kara kritušo padomju karavīru Brāļu kapi Varoņu ielā
** Pirmā pasaules kara kritušo baltvācu zemessardzes karavīru Brāļu kapi
* Ķekavas novads
** Butleru brāļu kapi
** Kuģu brāļu kapi
** Mazgaņģu brāļu kapi
** Strazdiņu brāļu kapi
* Mārupes novads
** Otrā pasaules karā kritušo padomju karavīru brāļu kapi
** Pirmā pasaules karā kritušo strēlnieku brāļu kapi Tīreļos
* Ogre
** Karavīru kapi jeb vācu karavīru kapsēta
** Ogres Brāļu kapi
* Dienvidkurzemes novads
** Sarkanarmiešu brāļu kapu piemiņas ansamblis
* Rēzeknes novads
** Sarkanarmiešu brāļu kapi
* Rīga
** Rīgas Brāļu kapi
* Saldus novads
** Saldus vācu karavīru brāļu kapi
* Siguldas novads
** 1917. gadā kritušo karavīru brāļu kapi
** Inčukalna brāļu kapi
** Otrā pasaules karā kritušo sarkanarmiešu brāļu kapi
** Vācu karavīru brāļu kapi *Kronenberg*
* Tukuma novads
** Lestenes Brāļu kapi
* Valka
** Brāļu kapu memoriāls
* Valmiera
** Otrajā pasaules karā kritušo karavīru brāļu kapu memoriāls
Pauropodi

**Pauropodi** *(Pauropoda)* ir daudzkāju apakštipa klase. Pauropodi atklāti tikai 1886. gadā. To bioloģija un ekoloģija ir maz pētīta.

## Raksturojums
Ļoti sīki (0,5—2 mm), balti daudzkāji, kuriem tāpat kā tūkstoškājiem ir tikai 2 žokļu pāri, proti, augšžokļi un apakšlūpa, kas atgādina gnatohilāriju. Taustekļi trijžuburu vicas veidā. Viduklis, ieskaitot anālo segmentu, sastāv no 12 segmentiem; pirmais segments ar kāju rudimentiem, katram no nākamajiem 9 segmentiem ir pāris attīstītu kāju, pēdējiem diviem to nav. Tergītu mazāk nekā segmentu, proti, 6—10. Acu nav. Dzimumatvere atrodas starp otrā pāra kājām. Attīstība ar anamorfozi: pazīstami kāpuri ar 3, 5, 6 un 8 kāju pāriem.

## Ekoloģija
Pauropodi sastopami augsnē (līdz 10—20&nbsp;cm. dziļumā), trūdošos celmos un lapās, kā arī zem sūnām. Pārvietojoties veic straujas kustības. Baidās no Saules gaismas. Pārtiek, acīmredzot, no augsnes barības vielām vai izsūc sēņu hifas.

## Sistemātika
Pasaulē zināmas apmēram 400 sugas no 4 vai 5 dzimtām. Latvijā konstatētas 2 sugas (*Pauropus huxleyi* un *Allopauropus danicus*).

* klase: **Pauropodi (Pauropoda)**
:* kārta: Pauropodina
::* dzimta: Afrauropodidae
::* dzimta: Brachypauropodidae
::* dzimta: Eurypauropodidae
::* dzimta: Millotauropodidae
::* dzimta: Pauropodidae

## Ārējās saites

* Latvijas pauropodu sugas
Parmenids

**Parmenids** (Παρμενίδης; no 6. gadsimta otrās puses p.m.ē līdz 5. gadsimta p.m.ē vidum) bija sengrieķu filozofs. Dzimis senās Grieķijas pilsētā Elejā. (Parmenida laikā saukta par Hieli). Daudz ceļojis. Filozofs bijis savas tautas patriots. Parmenida loģika balstījās uz pretrunu un pretstatu iznīcināšanu. Viņš ir pazīstams ar darbu "Par Dabu" (nosaukums varētu būt radies vēlāk).

Viens no Parmenīda izcilākajiem un zināmākajiem skolniekiem, bija Zēnons.
Vanguard (raķete)

**Vanguard** ( "avangards") bija ASV nesējraķete, kas bija īpaši būvēta Vanguard projektam, lai palaistu pirmo Zemes mākslīgo pavadoni (ZMP). Tā kā PSRS pasteidzās ar Sputņik palaišanu un arī ASV pirmo pavadoni ievadīja orbītā ar Juno I raķeti, tad *Vanguard* izdevās palaist tikai otro ASV ZMP. No 12 startiem tikai trijos bija veiksmīga pavadoņa palaišana. Raķetes izgatavoja aviobūves uzņēmums Glenn L. Martin Company (tagad Lockheed Martin).

## Priekšvēsture
1955. gadā ASV paziņoja par plānu palaist orbītā zinātnisko pavadoni Starptautiskā ģeofiziskā gada laikā (1957.-1958.). Tajā brīdī bija trīs iespējamie kandidāti kosmiskajai nesējraķetei: Gaisa spēku SM-65 Atlas, Armijas SSM-A-14 Redstone un Jūras kara flotes piedāvāts projekts izveidot trīspakāpju raķeti uz RTV-N-12a Viking raķešzondes bāzes. Diemžēl *Atlas* un *Redstone* ballistiskās raķetes bija prioritārie militārie projekti, kurus nedrīkstēja bremzēt sekundāri kosmisko pavadoņu starti. Tādēļ tika izvēlēts flotes projekts *Vanguard*. *Martin* kompānija, kas izgatavoja *Viking* raķetes, kļuva arī par nesējraķetes galveno darbuzņēmēju.

## Raķetes uzbūve
*Vanguard* tika projektēta kā 3 pakāpju raķete. Pirmā pakāpe sastāvēja no *Viking* raķetes (*Type 9* jeb *RTV-N-12a*). Tā bija apgādāta ar šķidrās degvielas raķešdzinēju X-405 (*LR50-GE-1*), ko izstrādāja General Electric uz raķetes *Hermes A-3B* dzinēja bāzes. Otrajai pakāpei tika izmantots Aerojet General šķidrās degvielas dzinējs *AJ10-37*, kas bija *RTV-N-10 Aerobee* dzinēja modifikācija. Trešajā pakāpā bija cietās degvielas raķešdzinējs. Visos *Vanguard* lidojumos, izņemot pēdējo, trešās pakāpes ražotājs bija *Grand Central Rocket Company*. Pēdējā lidojumā izmantoja 
*Allegheny Ballistics Lababoratory* cietās degvielas pakāpi *X-248A2 Altair*, ar kuru bija iespējams dubultot derīgas kravas masu. *Vanguard* nebija stabilizatoru, bet pirmā un otra pakāpe tika stabilizēta ar kardāna sprauslām. 2. pakāpē atradās raķetes telemetrijas sistēma, inerciālā vadības sistēma un autopilots. 3. pakāpe tika stabilizēta ar tās rotāciju, to iegrieza uz īpaša otrās pakāpes galda īsi pirms pakapju atdalīšanās.

## Lidojumu hronoloģija
*Viking* raķetes, ar kurām izmēģināja *Vanguard* 1. un 3. pakāpi:

*Vanguard* 3 pakāpju raķetes:

## Ārējās saites
* Encyclopedia Astronautica
IPA Ķīles konvencija

**IPA Ķīles konvencija** bija Starptautiskās fonētiskās asociācijas 1989. gadā Ķīlē, Vācijā rīkots pasākums. Tā bija pirmā būtiskā Starptautiskā fonētiskā alfabēta reorganizācija pēdējo 50 gadu laikā.

## Uzlabojumi

Šobrīd par pamatnostādnēm jau uzskatītie IPA uzlabojumi pirmoreiz tika ieviesti 1993.gadā un mazliet pielaboti 1996.gada revīzijā..

## Suprasegmentāļu iztirzāšana

"Suprasegmentāļi" ir termins, kas attiecināms uz citādā veidā grūti dokumentējamām dabiskām runas intonācijām, pauzēm un izmaiņām. Asociācija mēģināja atrast šīs problēmas labāku risinājumu, bet šis jautājums nav joprojām īsti atrisināts. IPA 1993.gada versija tomēr ieguva stipri paplašinātu suprasegmentāļu sadaļu.

## CRIL

*CRIL* nozīmē Individuālo valodu datorattēlošana (*Computer Representation of Individual Languages*). Sekojot šajā konvencijā pieņemtajām vadlīnijām, *CRIL* ir jānodrošina: digitāls runas signāls, smalkā un rupjā fonētiskā transkripcija, kā arī fonēmiskā citēšana. Šīs vadlīnijas nekavējoties tika ieviestas valodu programmproduktos.
Antropais princips

**Antropais princips** ir priekšstats, ka mēs redzam Visumu tādu, kāds tas ir, tāpēc, ka, ja tas būtu citāds, mūsu nebūtu un mēs to nevarētu novērot.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Visums, kas radīts cilvēkam . tvnet.lv
Produktivitāte

**Produktivitāte** jeb **ražīgums**, ekonomikā ir jēdziens, kas raksturo attiecību starp saražoto produktu (sniegto pakalpojumu) un resursiem, kuri šim mērķim izmantoti. Šo jēdzienu pielieto gan makroekonomikā, gan arī mikroekonomikā.

Makroekonomikā produktivitāti parasti saista ar nācijas vai valsts ekonomisko izaugsmi konkrētā laika posmā, piemēram gadā. To mēra ar iekšzemes kopprodukta, nacionālā ienākuma vai citu makroekonomisko rādītāju dotā laika posmā. Izvietojot attiecīgo rādītāju datus skaitļu (dinamiskajā) rindā un analizējot šo rādītāju izmaiņas atsevišķos laika posmos, var spriest par ekonomiskās attīstības tendencēm.

thumb|250px|Koba-Daglasa ražošanas funkcijaEkonomiskajā teorijā tiek izmantoti dažādi matemātiskie modeļi, ar kuru palīdzību ekonomikas attīstības tendences tiek analizētas. Viena no izplatītākajām ir ražošanas funkcija. Ar tās palīdzību pēta ekonomikas attīstības mehānismu. Vienkāršākajā variantā - viena faktora modelī - ekonomiskās attīstības mehānisms tiek atspoguļots ar resursu un produktu attiecību. Šajā modelī produktivitāti aprēķina pēc formulas:

*Produktivitāte = produkta apjoms (daudzums)/resursa apjoms (daudzums)*

Produkta apjoms šajā formulā atkarīgs gan no resursa apjoma, gan arī no tā kvalitātes. Jo kvalitatīvāki izmantojamie resursi, jo kvalitatīvāku produkciju iespējams no tiem saražot. Tas pats attiecas arī uz sniegtajiem pakalpojumiem. Lai atspoguļotu abus šos aspektus produktivitātē, formulu var pārveidot šādā izskatā:

*Produktivitāte = produkta apjoms (daudzums) un kvalitāte/resursa apjoms (daudzums) un kvalitāte*

Ekonomisko procesu modelēšanas praksē parasti izmanto vairāku faktoru modeļus. Viens no vēsturiski pirmajiem bija Koba-Daglasa ražošanas funkcija - divu faktoru modelis - kur kā ražošanas faktori, jeb resursi, pieņemti darbs un kapitāls. Šo abu faktoru spēja veicināt ekonomisko izaugsmi raksturo produktivitāti makroekonomiskā līmenī.

Ražošanas funkcija, vai uz tās bāzes atvasināti citi matemātiskie modeļi, tiek plaši pielietota arī mikroekonomikā. Piemēram, uzņēmuma līmenī dažādi resursi, darbs (cilvēkresursi), kapitāls (zeme, ēkas, būves, iekārtas, apgrozāmie līdzekļi), enerģija u.c., ar tās vai citas tehnoloģijas palīdzību, ražošanas procesā tiek kombinēti, gala rezultātā iegūstot vienu vai vairākus produktus, kuri tiek realizēti tirgū par noteiktu cenu. Produktivitāte šajā gadījumā var tikt mērīta, salīdzinot uzņēma ražošanas izmaksas ar ieņēmumiem. Viens no praksē izplatītākajiem veidiem, kā aptuveni novērtēt kāda konkrēta uzņēmuma produktivitāti ir salīdzināt attiecīgās pozicijas tā peļņas un zaudējumu aprēķinā pēc formulas:

*Produktivitāte = [[neto apgrozījums]]/pārdotās produkcijas ražošanas izmaksas*

Uzņēmumu peļņas un zaudējumu aprēķinā iekļautās pozicijas tiek izmantotas arī citu efektivitātes rādītāju analīzē.

## Atsauces

## Skatīt arī
* Darba ražīgums
Rodanīdi

thumb|200px|Tiocianāta anjona modelis
**Rodanīdi** jeb **tiocianāti** (SCN−) ir savienojumi, kas satur [SCN]− anjonu. Tie uzskatāmi par nestabilās rodānūdeņražskābes jeb tiociānskābes sāļiem. Pazīstamākie šāda veida savienojumi ir kālija un amonija rodanīdi. Tie reaģē ar dzelzs trīsvērtīgajiem sāļiem, veidojot sarkanu kompleksu. Šo reakciju lieto analītiskajā ķīmijā un audumu krāsošanai (vismaz agrāk).

Rodanīda jons pēc uzbūves ir analogs cianāta jonam OCN−, tikai te skābekļa atoms ir aizvietots ar sēra atomu. Rodanīdi ir pseidohalogenīdi, jo dažas tiem raksturīgās īpašības ir līdzīgas kā halīdiem (halogenīdiem). Organiskos savienojumus, kas satur −SCN grupu, sauc par tiocianātiem.
thumb|300px|Tiocianāta anjona rezonanses struktūras

Rodanīdus iegūst, sēram vai tiosulfātiem reaģējot ar cianīdiem:

8CN− + S8 → 8SCN−

CN− + S2O32− → SCN− + SO32−
Neredzamā baznīca

**Neredzamā baznīca** ir teoloģiska mācība, pārsvarā protestantu teoloģijā. Parasti tiek iekļauta vispārēju kristīgas baznīcas pazīmju skaitā. Tā izveidojusies kā atbilde, galvenokārt, Romas katoļu baznīcas mācībai par patieso baznīcu kā redzamu hierarhiju. Šī mācība uzsver patiesās kristīgās baznīcas cilvēka acīm neredzamo būtību.
Krištopana Ministru kabinets

**[[Vilis Krištopans|Viļa Krištopana]]** vadībā **[[Latvijas Republikas Ministru kabinets]]** darbojās laika posmā no  līdz . 

## Ministru kabinets

## Koalīcijas sastāvs

## Atsauces
Eklezioloģija

[thumb|300px|[Viduslaiki|Viduslaiku draudzes struktūra no *Hortus Deliciarum* (ap1180. gadu).]]
**Eklezioloģija** (no grieķu *εκκλησία* — sapulce, draudze; reizēm latviski transkribēta kā **eklesioloģija**) ir sistemātiskās (dogmātiskās) teoloģijas apakšnozare. Tā risina visus ar baznīcas (draudzes) būtību, izpausmēm un pazīmēm saistītos jautājumus.
Mesrops Maštocs

**Mesrops Maštocs** (; dzimis 361. vai 362. gadā, miris ) bija armēņu mūks, teologs un lingvists.

Ap 405. gadu viņš izveidoja armēņu alfabētu, kurā sākotnēji bija 36 zīmes: 7 patskaņi un 29 līdzskaņi.

Pēc alfabēta radīšanas Maštocs vadīja Bībeles tulkojuma darbu no grieķu valodas uz armēņu valodu. Šis tulkojums, pazīstams kā „Armēņu karaliskā Bībele”, tiek uzskatīts par vienu no precīzākajiem un literāri augstvērtīgākajiem tulkojumiem senajā pasaulē.

Mesrops Maštocs tiek godināts kā svētais gan Armēņu apustuliskajā, gan Armēņu katoļu baznīcā. Viņa piemiņas diena tiek atzīmēta 17. februārī. Armēnijā viņa vārdā nosaukts Matenadarans — senrakstu glabātava Erevānā, kurā atrodas tūkstošiem vēsturisku manuskriptu.

## Ārējās saites

* Koriun, «The Life of Mashtots», translated by Bedros Norehad

## Skatīt arī
* Armēņu valoda

## Ārējās saites
Vecā Derība

[thumb|250px|Vecā un Jaunā Derība ("Tā Svētā Grāmata") latviski ([Ernsts Gliks|Glika tulkojums, 1689)]]
**Vecā Derība** ir jūdaismā galvenā, un kristīgajā mācībā viena no divām (otra ir Jaunā Derība), galvenajām atklāsmes liecībām, un ir šo reliģiju svētie teksti. 
Gan jūdaisti gan kristieši attiecas pret Veco Derību kā pret Dieva vārdu.

## Vecā Derība jūdaismā
Vecā Derība jūdaismā (senebreju valodā tiek saukta par תנ״ך *Tanakh*). Visu trīs Vecās Derības principālo daļu nosaukumi: תורה (*Torah*) — "mācība", "likums" (Tora) jeb piecas Mozus grāmatas, נביאים (*navīm*) — "pravieši" (Vecās Derības praviešu grāmatas) un כתובים (*Ketuvīm*) — "raksti", "dziesmas" (Vecās Derības poēzijas grāmatas).
Vecā Derība sastāv no 24 grāmatām: Piecas Mozus grāmatas (Tora), astoņas praviešu grāmatas (Vecās Derības praviešu grāmatas) un vienpadsmit dziesmas, jeb citi raksti (Vecās Derības poēzijas grāmatas). Skaits atšķiras no kristiešu izmantotā Vecās Derības grāmatu skaita atšķirīga vairāku grāmatu apvienojuma dēļ (piemēram, Divpadsmit mazo praviešu grāmatā vien ir sakopotas divpadsmit kristīgajā Vecās Derības skaitījumā esošas grāmatas).

Svarīga liecība par Vecās Derības vēsturi ir viens no senākajiem Vecās Derības tulkojumiem sengrieķu koine valodā *[[Septuaginta]]*. Septuaginta, pretstatā jūdaismā izmantojamam kanonam, iekļauj vēl vairākas grāmatas, nereti sauktas par *[[apokrīfi|apokrīfām]]* vai *deiterokanoniskām*.

## Vecā Derība kristietībā
Vecā un Jaunā Derība kristīgajā mācībā ir cieši saistītas. Veco Derību kristietībā tradicionāli veido vairākas tematiski sakārtotas daļas. Dažādām kristīgām tradīcijām ir atšķirīgs grāmatu skaits Vecajā Derībā. Pārsvarā luterāņu un citu protestantu Vecās Derības versijas ir analogas jūdaismā izmantotajai Vecajai Derībai (kopā 39), atšķiras tikai grāmatu izvietojums un klasifikācija.

Luterāņu un Romas katoļu Vecās Derības tulkojumos atšķiras grāmatu nosaukumi.

Pareizticīgo Bībeles izdevumos augstāk minētās grāmatas tiek apzīmētas kā kanoniskas, taču pievienotas vēl Septuagintā atrodamās grāmatas, kuru daļējais kanonisms norādīts. Romas katoļu baznīcā lieto 45 Vecās Derības grāmatas kā kanoniskas.

Veco Derību latviešu valodā pilnībā iztulkoja luterāņu mācītājs Ernsts Gliks 1689. gadā, izmantojot arī krietni agrākos Manceļa un Fīrekera atsevišķu Vecās Derības grāmatu latviskos tulkojumus.

## Ārējās saites
Mašīna (nozīmju atdalīšana)

**[[Mašīna]]** ir ietaise, kas paredzēta lietderīgā darba veikšanai.

**Mašīna** var būt:

* Automašīna
* Dūmu mašīna
* Frankēšanas mašīna
* Gaļas maļamā mašīna
* Iesiešanas mašīna
* Kravas mašīna
* Laika mašīna
* Lidmašīna
* Matu griežamā mašīna
* Pulējamā mašīna
* Sniega mašīna
* Šujmašīna
* Trauku mazgājamā mašīna
* Veļas mašīna
* Virtuālā mašīna
Moriss Godeljē

**Moriss Godeljē** (*Maurice Godelier*, dzimis ) ir viens no ievērojamākajiem franču antropologiem. Viņš ir studiju direktors (*Directeur d'études*) Sociālo zinātņu augstskolā (*[[École des hautes études en sciences sociales]]*) Parīzē. M. Godeljē ir pazīstams arī kā viens no pirmajiem, kas centās piemērot marksismu antropoloģiskajā analīzē. Laika posmā no 20. gadsimta 1960. gadiem līdz 1980. gadiem veica ilgstošus lauka pētījumus baruju ciltī Papua-Jaungvinejā.

## Bibliogrāfija
* *Rationalité et Irrationalité en Économie* — 1969 (2 sējumi) (Racionalitāte un iracionalitāte ekonomikā) *London* : NLB, 1972)
* *La production des Grands Hommes. Pouvoir et domination masculine chez les Baruya de Nouvelle Guinée, Ed. Fayard* (1982). (Lielo vīru radīšana. Vīriešu dominēšana un vara pie Jaungvinejas barujiem). *Cambridge University Press*, 1986). *Prize of the French Academy*.
* *L’idéel et le matériel, Ed. Fayard* (1984). (Mentālais un materiālais. Doma, ekonomika un sabiedrība), *Verso*, 1986).
* *L’énigme du don, Ed. Fayard* (1996). (Dāvanas noslēpums), *Chicago, Cambridge; Chicago University Press, Polity Press*, 1998).
* *La Production du corps. Approches anthropologiques et historiques and Le Corps humain, supplicié, possédé, cannibalisé*. Teksti, ko savācis un rediģējis Moriss Godeljē un Mišels Panofs (*Michel Panoff*). *Amsterdam, Archives contemporaines* (1998).

## Ārējās saites
* Intervija ar Godeljē
* Godeljē biogrāfija angļu valodā 
* Generation Online's presentation of Godelier
* Izdevēja pārskats par Godeljē grāmatu ''Dāvanas noslēpums''
* Džeka Gudija (Jack Goody's) grāmatu apskats par Godeljē ''Radniecības transformācijas''
Andrejs Pumpurs

**Andrejs Pumpurs** (dzimis , miris ) bija latviešu nacionālā romantisma dzejnieks, viņa nozīmīgākais darbs ir eposs "Lāčplēsis" (1888). Krievu—turku kara (1877—1878) dalībnieks.

## Dzīvesgājums

Andrejs Pumpurs dzimis 1841. gada 22. septembrī Lieljumpravas pagasta Daugavas kreisā krasta daļā (tagad Birzgales pagastā) "Ķeirānu" mājās muižas vīndedža Indriķa Pumpura un viņa sievas Līzes ģimenē. Mācījās Lielvārdes draudzes skolā (1853—1856), pēc tās beigšanas kopā ar tēvu devās uz Lietuvu, kur palīdzēja vīndedža darbā. Pēc atgriešanas strādāja tēvabrāļa saimniecībā "Lāčplēši". 

1856. gadā sāka strādāt par mērnieka palīgu Rembates muižā, no 1867. līdz 1872. gadam darbojās abās Piebalgas muižās, šī laika notikumi attēloti brāļu Reiņa un Matīsa Kaudzīšu romānā Mērnieku laiki (1879).

Pēc tam viņš bija muižas pārvaldnieks un mežkungs Jumurdas muižā (1872—1874), pēc tam darbojās Riharda Tomsona uzņēmumos Rīgā un kopā ar Bernhardu Dīriķi atvēra grāmatu veikalu.

1876. gada augustā, ciezdams finansiālas grūtības, Andrejs Pumpurs devās prom no Latvijas un kā brīvprātīgais Maskavā septembrī iestājās par topogrāfu Krievijas Impērijas armijā. Piedalījās cīņās pret turkiem Balkānos, pēc tam mācījās Odesas junkuru skolā. Šajā laikā viņš sāka strādāt pie latviešu eposa "Lāčplēsis" pirmajiem dziedājumiem, izmantojot tautas pasaku un teiku elementus.

1880. gadā atgriezās Rīgā, kur uzdienējās līdz štāba kapteiņa pakāpei. Uz III Vispārīgajiem latviešu Dziedāšanas svētkiem viņš publicēja eposu "Lāčplēsis" sešos dziedājumos (1888), neilgi pēc tam dzejoļu krājumu "Tēvijā un svešumā" (1889).

No 1895. gada strādāja par militāro ierēdni Daugavpils intendatūrā, pavadot armijas sūtījumus uz Āziju. Daugavpilī viņš iepazinās ar Ansi Gulbi, kas kļuva par viņa darbu izdevēju.

Andrejs Pumpurs mira pēc brauciena uz Ķīnu un saslimšanas ar reimatismu 1902. gada 6. jūlijā, apbedīts Rīgas Lielajos kapos. Pumpura kapa vietā 1929. gadā uzstādīts Kārļa Zāles veidots piemineklis.

## Literārā darbība
Pirmais Andreja Pumpura dzejolis "Hīna kaps" publicēts 1869. gadā laikrakstā "Baltijas Vēstnesis". 1888. gadā Trešo Vispārējo dziesmu svētku laikā iznāca eposs "Lāčplēsis". Pirmais un vienīgais dzejas krājums "Tēvijā un svešumā" izdots 1890. gadā, aprakstu krājums "No Daugavas līdz Donavai" izdots 1895. gadā. Tajā A. Pumpurs detalizēti aprakstījis pieredzi, kas gūta ceļā un uzturēšanās laikā Serbijā 1876. un 1877. gadā.

19. gs. nogalē A. Pumpurs pievērsās arī prozai. Senprūšu brīvības cīņu epizodes ar prūšu vadoņa Herkusa Manta (*Herkus Mantas*) tēlu galvenajā lomā, atspoguļotas vēsturiskajā stāstā “Erkus Munte” (1875). Rakstnieka bērnības un jaunības atmiņu apceres publicētas krājumā “Tēvijā” (1980).

Mūža nogalē rakstnieks aizsāka, tomēr nepabeidza stāstu “Kurmis” par klaušu laiku cilvēku pieredzi, kas attāli sasaucās ar “Lāčplēsī” aplūkotajiem tautas pašapziņas nostiprināšanās motīviem.

## Izmantotā literatūra
* Literatūras rokasgrāmata skolēniem. — R., 1995.
* Viese S. Pie sliekšņa, pie avota. — R., 1989.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Teodors Zeiferts. Latviešu rakstniecības vēsture. 5. PUMPURS
* "Lāčplēsis" portālā letonika.lv
Mutes dobums

**Mutes dobums** (*Cavum oris*) ir spraugveida telpa, ko izklāj gļotāda. Tas sākas ar mutes atveri, ko norobežo lūpas. Mute sāk barības uzņemšanu ar fizisku košļāšanu un tās novadīšanu tālāk ar siekalu palīdzību. Vidēja vīrieša mutes dobuma tilpums ir apmēram 100ml.

## Uzbūve

Mutes dobums atrodas sejas apakšējā daļā. Izšķir mutes dobuma priekštelpu (*vestibulum oris*) un īsto mutes dobumu (*cavum oris proprium*).

### Mutes dobuma priekštelpa

Mutes dobuma priekštelpu (*vestibulum oris*) norobežo lūpas un vaigi, bet no īstā mutes dobuma - smaganas un zobi. Priekštelpai ir pakavveida forma no lūpām līdz zobiem. Mutes atvere savieno mutes dobuma priekštelpu ar ārējo vidi.

### Īstais mutes dobums

Īsto mutes dobumu (*cavum oris proprium*) veido 6 sienas, kas pāriet viena otrā. Augšā to norobežo cietās un mīkstās aukslējas (*palatum durum et molle*), bet lejā — mutes diafragma (*diaphragma oris*), kuru veido žokļa un mēles kaula muskulis. Mutes dobumu izklāj gļotāda, kurā atrodas daudz gļotu dziedzeru. Mutes dobumā atrodas mēle un zemmēles dziedzeri. Mugurpusē mutes dobumu ar rīkli savieno atvere, ko sauc par rīkles ieeju jeb žāvu (*fauces*). Mīksto aukslēju vidusdaļā atrodas neliels izcilnis — ūka jeb mēlīte (*uvula*).

## Funkcijas

Mutes dobums ir galvenā vieta, kur tiek fizikāli apstrādāta barība - košļājot. Barību pa mutes dobumu pārvieto muskuļota mēle. Kad barība ir sasmalcināta un sajaukta ar siekalām, mēle barības kumosu virza rīklē. Šīs mutes dobuma funkcijas var uzskatīt par gremošanas procesa sākumu.
Mutes dobums ir arī balss aparāta daļa, ar mutes palīdzību tiek artikulētas skaņas un veidoti vārdi.

## Papildus attēls

 image:sagittalmouth.png|Mutes, balsenes un rīkles gala šķērsgriezums.


## Ārējās saites

*
Siguldas novads (2003—2021)

**Siguldas novads** bija pašvaldība Vidzemes rietumu daļā, Gaujas kreisajā krastā. Tajā ietilpa Siguldas pilsēta, Siguldas pagasts, Mores pagasts un Allažu pagasts.

Novads izveidots 2003. gadā, 2009. gadā novadam pievienoja Allažu pagastu. Robežojās ar Krimuldas, Līgatnes, Amatas, Mālpils, Ropažu un Inčukalna novadiem. Novada centrs bija Siguldas pilsēta.

Pēc 2021. gada Administratīvi teritoriālās reformas novadā iekļauts Allažu pagasts, Inčukalna pagasts, Krimuldas pagasts, Lēdurgas pagasts, Mālpils pagasts, Mores pagasts, Siguldas pagasts un Sigulda.

## Daba

## Vēsture

Siguldas novadu izveidoja 2003. gada 1. jūnijā, un tobrīd tā sastāvā ietilpa Siguldas pilsēta, Siguldas pagasts un Mores pagasts. Teritoriālās reformas rezultātā 2009. gada 1. jūlijā Siguldas novadam pievienoja Allažu pagastu.

### Simbolika
Kā pirmais tika apstiprināts Siguldas pilsētas ģerbonis – 1938. gadā (ģerboņa autors nav zināms, bet pastāv uzskats, ka tas ir Riharda Zariņa audzēknis, grafiķis Kārlis Krauze). Mores pagasta ģerboni apstiprināja 2000. gadā, bet Allažu un Siguldas pagastu ģerboņus apstiprināja 2002. gadā.

Siguldas novada ģerbonis tika apstiprināts 2012. gada 29. martā.

## Teritoriālais iedalījums

## Apdzīvotās vietas

## Iedzīvotāji
### Nacionālais sastāvs

## Pašvaldība

## Tautsaimniecība

## Izglītība

## Sports

## Kultūra

## Reliģija

## Ievērojami novadnieki

* Kārlis Kasparsons (1865—1962), latviešu sabiedriskais darbinieks, publicists un ārsts. Latvijas Republikas izglītības ministrs (1918-1920)
* Milda Lauberte (1918-2009), Latvijas vadošā šahiste vairākus gadu desmitus, trīspadsmitkārtēja Latvijas čempione
* Gunārs Skriba (1929—2020), latviešu mežsaimnieks, pirmais Gaujas nacionālā parka direktors

## Ievērojamas vietas

## Attēlu galerija

## Atsauces

## Ārējās saites
*
Tiņģere

**Tiņģere** ir apdzīvota vieta Talsu novada Īves pagastā, pagasta centrs. Izvietojusies pagasta vidienē pie autoceļa V1368  no novada centra Talsiem un  no Rīgas.
Tiņģerē atrodas pagasta pārvalde, tautas nams, bibliotēka, bērnudārza filiāle, brīvdabas estrāde, pasts, veikali, luterāņu kapela.

Tiņģeres muižas parks ir valsts aizsargājams dabas piemineklis.

## Vēsture

Vēstures avotos pirmoreiz minēta 1245. gadā kā Rīgas domkapitulam piederoša Dundagas novada zeme. Tagadējā apdzīvotā vieta izveidojusies ap bijušās Tiņģeres muižas (*Tingern*) centru. Tiņģeres muiža savā laikā piederēja Ostenzakenu dzimtai; līdz 2008. gadam tajā atradās pamatskola. 

Latvijas PSR laikā tā bija Tiņģeres ciema padomes (no 1948. gada) un kolhoza «Tiņģere» ciemats.

## Iedzīvotāji
### Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSP un OSP datiem.

## Atsauces
Īve

**Īve** (agrāk arī **Īvesmuiža**) ir apdzīvota vieta Talsu novada Īves pagastā, 3 km no pagasta centra Tiņģeres.

Īve ir bijušās Īves muižas *(Iwen)* centrs. No muižas pils saglabājušās pils drupas un parks. Parkā liela koku un krūmu daudzveidība (vilkābeles, liepas, lapegles). Pils kompleksā saglabājušās kalpu mājas, kūtis, klētis un 1871. gadā celtās vējdzirnavas un meldermāja.

## Iedzīvotāji
### Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSP un OSP datiem.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Īves pagasta vēsture
Eliazārs no Vormsas

[thumb|270px|Vormsas [sinagoga.]]
**Eliazārs ben Jūda ben Kalonimus no Vormsas** (, dzimis ap 1176. gadā Maincā, miris 1238. gadā Vormsā) bija Vācijas viduslaiku hasīdu (“dievbijīgo”) skolas pārstāvis, Vormsas rabīns un viens no sava laika izcilākajiem Talmūda un Kabalas mācītājiem. Pēc sava slavenākā darba nosaukuma pazīstams arī kā Eliazārs Rokičs (*Elazar Rokeach*).

## Dzīvesgājums

Eliazārs ben Jūda ben Kalonims ir dzimis Maincā 1176. gadā un apguvis slepeno Kabalas mācību pie rabīna Jūdas ben Zamuela no Rēgensburgas, kuru sauca par *he-Hasīdu* (“dievbijīgo”) pēc viņa galvenā darba *Sefer Chassidim* (“Dievbijīgo grāmatas”) nosaukuma.
Krusta karu izraisīto Vācijas ebreju grautiņu laikā 1196. gadā tika nogalināta Eliazāra ben Jūdas sieva un trīs bērni, bet pats viņš brīnumainā veidā esot izglabies, rakstot Toras komentārus 1. Mozus grāmatai *Genesis*. Par spīti ciešanām un vajāšanām, Vormsas rabīna Eliazāra radītās liturģiskās poēmas iedvesmo omulībai, pacietībai un cilvēkmīlestībai.

Eliazāra ben Jūdas skolnieks bija ar saviem Toras komentāriem pazīstamais rabīns Mozus ben Nahmans. 13. gadsimtā hasīdu ebreji izceļoja uz Poliju un Spāniju, kur vairāki no viņiem kļuva par Kabalas macītājiem. Vormsas rabīna Eliazāra grāmatā *Sefer HaRokeiach* (“Smaržu gatavotājs”) ir apkopoti viņa priekšstati par ētiku un ebreju likumiem, kam vēlākajos gadsimtos bija liela ietekme uz ebreju reliģiskajām tradīcijām.

## Izvilkums no mācības

Eliazāra ben Jūdas mācība balstījās uz ebreju svēto rakstu slepeno vēstījumu meklējumiem, izmantojot ebreju alfabēta burtos slēpto mistisko nozīmi.
 

### Atsauces
Azriēls no Žironas

**Azriēls no Žironas** (; dzimis ap 1160, miris ap 1238) bija ebreju mistiķis, Kabalas skolotājs.

## Dzīvesgājums
Azriēls ben Menahems ir dzimis ap 1160. gadu un visu mūžu pavadījis Katalonijas pilsētā Žironā (), kas toreiz bija svarīgs ebreju reliģiskais centrs Aragonas karaļvalstī. Viņa skolotājs bija Īzaks Aklais, kas neoplatonisma mistikas elementus savienoja ar ebreju reliģiskajiem uzskatiem. Lai arī viņa skolotājs mācīja, ka Dievišķā Doma bija *Ein Sof* ("Bezgalīgā" - biežs augstākās būtnes apzīmējums Kabalā) pirmā izpausme, tomēr Azriēls iebilda, ka pirmā emanācija bija Dievišķā Griba. Viņa pazīstamākais skolnieks bija Nahmanīds.

## Izvilkums no mācības
 

## Avoti
* Me’ir ibn Gabbai, *„Derekh Emunah”*, Varšava, 1850 (ivritā); 
* Joseph Dan and Ronald C. Kiener „The Early Kabalah”, Mahwah, Ņujorka, 1986 (angliski)
Osmoze

thumb|Osmoze - zilās bumbiņas (molekulas) netiek cauri puscaurlaidīgai membrānai, bet rozā šķidrums (šķidrums vai gāze) tiek. Balanss tiek sasniegts, kad abās pusēs rozā šķidruma daudzums uz bumbiņu ir vienāds
**Osmoze** ( — 'spiediens, grūdiens') ir izšķīdušu vielu sūkšanās caur puscaurlaidīgo membrānu.

Divos dažādas koncentrācijas šķīdumos, kurus atdala membrāna, šķīdinātāja daļiņām piemīt atšķirīgs brīvās enerģijas daudzums, šīm daļiņām ir dažāda aktivitāte. Jo koncentrētāks šķīdums, jo mazāka aktivitāte piemīt tā daļiņām. Osmoze novērojama, augam uzsūcot ūdeni caur saknēm no augsnes tāpēc, ka saknēs sāļu koncentrācija ir augstāka nekā augsnei. Osmotiskais spiediens – šķīduma tilpums, pieplūstot šķīdinātājam palielinās, līdz tam pietrūkst telpas, spiediens, kas darbojas uz šo telpu, ir osmotiskais spiediens, kas atkarīgs no šķīduma koncentrācijas un temperatūras.

Osmozes darbību varētu raksturot šādi:

# Puscaurlaidīga membrāna atdala divus šķīdumus;
# Vienā pusē ir mazāka izšķīdinātās vielas koncentrācija, bet otrā pusē izšķīdinātās vielas koncentrācija ir lielāka;
# Puscaurlaidīgā membrāna neļauj notikt izšķīdinātās vielas pārejai;
# Notiek ūdens molekulu plūsma caur puscaurlaidīgo membrānu;
# Puscaurlaidīgās membrānas tajā pusē, kurā bija lielāka izšķīdinātās vielas koncentrācija, palielinās šķidruma daudzums. Rodās osmotiskais spiediens;

Līdzīgas osmozes reakcijas notiek šūnās, kuras atrodas starp dažādiem šķīdumiem.

## Atšķirība starp osmozi un difūziju
Osmozē notiek molekulu reakcija tikai starp tām daļām, kas tiek cauri puscaurlaidīgajai membrānai - tie ir šķidrumi vai gāzes. Difūzijā šādas membrānas nepastāv un reakcija notiek starp visām šķidruma vai gāzes un molekulu daļām.

## Skatīt arī
* Reversā osmoze
*Osmotiskais spiediens
*Difūzija

## Atsauces
Pulmonālā ekspirācija

Cilvēku valodās **pulmonālās ekspirācijas** skaņas tiek radītas plaušu izelpas gaisa plūsmu izgrūžot (ekspirējot) caur muti vai degunu. Lielākā daļa skaņu gandrīz visās valodās ir pulmoniskas un ekspiratoriskas. Tikai hoisu valodās ir liels skaits atšķirīgu skaņu. 

Ir iespējami pieci citi gaisa plūsmas mehānismi. Glotālie līdzskaņi var būt gan inspiratoriski (implozīvi līdzskaņi) gan ekspiratoriski (ežektīvi līdzskaņi). Ir arī velāri inspiratoriski līdzskaņi, kurus pazīst arī kā klikšķus. 

Teorētiski ir iespējamas arī tādas kombinācijas, kā *[[Pulmoniski inspiratorisks līdzskanis|pulmoniski inspiratoriskie līdzskaņi]]* un *[[Velāri ekspiratorisks līdzskanis|velāri ekspiratoriskie līdzskaņi]]*, bet tādi ir zināmi tikai mākslīgi radītajā ceremoniālajā Austrālijas aborigēnu daminas valodā.
Vents Feldmanis

**Vents Feldmanis** (dzimis  Jūrmalā, Latvijā) ir bijušais latviešu hokejists, aizsargs, kurš lielāko daļu savas karjeras aizvadīja HK Liepājas Metalurgs sastāvā, ilgstoši pildot arī komandas kapteiņa funkcijas.

## Spēlētāja karjera
Līdz 15 gadu vecumam Feldmanis spēlēja uzbrukumā, taču tad kļuva par aizsargu. Savu profesionālā spēlētāja karjeru Feldmanis uzsāka 1992. gadā, aizvadot 11 spēles Rīgas "Juniors" rindās. Komandas sastāvā viņš spēlēja līdz 1996. gadam. 1996.—97. gada sezonu Feldmanis uzsāka Ogres "Essamika" rindās, bet otrā sezonas pusē atkal spēlēja Rīgas "Juniorā", kurā aizvadīja arī 1997.—98. gada sezonu.

1998.—99. gada sezonā Feldmanis spēlēja Somijas Mestis līgas klubā Uusikaupunki Jää-Kotkat, taču pēc sezonas beigām pievienojās HK Liepājas Metalurgs vienībai. 2000.—01. sezonu viņš uzsāka Krievijas Superlīgas kluba Novokuzņeckas "Metallurg" rindās, taču komandas rindās aizvadīja vien sešas spēles, sezonas izskaņā atgriežoties Liepājā. 2001.—02. sezonu viņš kopā ar Juri Ozolu uzsāka Zviedrijas Allsvenskan līgas kluba Mörrum GoIS rindās, taču neapmierinošo sadzīves apstākļu dēļ tās rindās aizvadīja vien trīs spēles, pirms atgriezās "Metalurgā", kurā spēlēja līdz pat 2005.—06. gada sezonai. 2003.—04. gada sezonā viņš tika atzīts par Latvijas hokeja līgas labāko aizsargu.

2006.—07. gada sezonā Feldmanis spēlēja Baltkrievijas Ekstralīgas kluba Grodņas "Neman" rindās, bet 2007. gada vasarā noslēdza piecu gadu līgumu ar HK Liepājas Metalurgs vienību, jau nākamajā sezonā kļūstot par Latvijas čempionu hokejā, kā arī 2007.—08. gada sezonas līgas rezultatīvāko aizsargu.

Arī nākamās sezonās Feldmanis spēlēja Liepājā, 2010. gadā kļūstot par komandas kapteini.

Latvijas hokeja izlases sastāvā kopumā aizvadījis 50 spēles, piedalījies 2003. gada Pasaules čempionātā, kā arī 1994. un 1995. gada Eiropas čempionātā junioriem un 1995. gada Pasaules čempionātā junioriem.

## Atsauces

## Ārējās saites
Bauslības un Evaņģēlija šķiršana

**Bauslības un Evaņģēlija šķirtība** ir luteriska mācība par Dieva doto likumu (Bauslības) un dāvātās žēlastības (Evaņģēlija) savstarpējo dialektiku. Abi šie termini tiek lietoti *šaurākā* nozīmē. 

## Plašākā nozīme
Plašākā nozīmē *bauslību* var saprast kā: 
# Vecās Derības daļu (Toru),
# visu Vecās Derības likumu kopumu,
# Dieva doto desmit baušļu (dekaloga) apzīmējumu, 

Evaņģēlijs plašākā nozīmē var tikt attiecināts uz: 
# visu Jaunās Derības mācību (kas ietver, gan pavēles, gan apsolījumus), 
# uz konkrētām Jaunās Derības grāmatām (piemēram, Mateja evaņģēlijs).

## Šaurākā nozīme
"Šaurākā" nozīmē tas tiek attiecināts uz Dieva pavēli kā tādu. Tātad, ar *bauslību* Bauslības un Evaņģēlija šķirtības sakarā runā kā par visu, ko Dievs prasa vai noliedz. 

Evaņģēliju attiecina tikai uz Dieva dāvāo žēlastību, kas atklājusies Jēzū Kristū un Viņa vietnieciskajā upurī. Tātad, šajā nozīmē *evaņģēlijs* Bauslības un Evaņģēlijas šķirtības sakarā ir tikai un vienīgi Dieva bezatlīdzības dāvāts grēcinikiem. Bauslības un Evaņģēlija šķirtība ir nepieciešama Dieva darbības izpratnei Dieva soda un pestīšanas atšķirības izpratnei.

## Atsauces

* Valters Karls F. V. “Bauslība un Evaņģēlijs”. Rīga, Augsburgas institūts, 2001.
Rīgas Teikas vidusskola

**Rīgas Teikas vidusskola** ir vispārizglītojošā Rīgas mācību iestāde, kas atrodas Aizkraukles ielā 14, Teikas apkaimē.

## Vēsture
1938. gada oktobrī Laimdotas ielā blakus Zemitāna laukumam tika apstiprināts **Rīgas pilsētas Zemitāna pamatskolas** (pirms 1937. gada jūlija — Rīgas 9. pamatskola) jaunās ēkas būvprojekts, taču nav ziņu vai darbi tika pabeigti.

Skola dibināta kā Rīgas 36. vidusskola 1953. gada 1. septembrī. No 1964. līdz 1968. gadam tā saucās par Rīgas 16. astoņgadīgo skolu. 1998. gadā to pārdēvēja par Rīgas Teikas vidusskolu.
Deviņdesmito gadu otrajā pusē auga pieprasījums pēc skolas paplašināšanas, jo skola bija pieprasīta, uz vairākām klasēm veidojās konkurss. Skola regulāri uzņēma trīs pirmās klases. Un skolas telpas bija celtas kara hospitāļa vajadzībām, kas pēc tam piemērotas skolai.

Sen bija vajadzība pēc normālas sporta zāles, un ar to arī viss sākās. Rīgas domes atbildīgās personas saprata, ka Teikas vidusskolai ir vajadzīgas arī citas telpas. Tā tapa projekts sākumsskolas korpusam, dažādām administrācijas telpām, mācību kabinetiem, pulciņiem. 1999. gadā tika izveidoti projekta pirmsākumi, Andra Ārgaļa vadītā Rīgas dome pieņēma lēmumu un Gundara Bojāra vadītā dome to īstenoja — piešķīra budžeta līdzekļus jaunā korpusa celšanai. Tādējādi no 2001. gada 27. novembra Teikas vidusskola atradās tādā kā būvlaukumā, taču jau 2002. gadā Teikas vidusskola ieguva modernu sporta halli, trenažieru un aerobikas zāli, kā arī divus jaunus mācību korpusus. 2008. gada nogalē skolai tika piebūvēta mūsdienīga aktu zāle.

## Programmas
* Vispārējās vidējās izglītības vispārizglītojošā virziena programma (kods 31011011) ar 3 virzieniem
* Vispārējās vidējās izglītības profesionāli orientēta virziena programma (kods 31014011)

## Direktori
* Ligita Deiča
* Ivars Paunis
* Austra Bērziņa
* Jānis Konovalovs (Rīts)
* Indra Vīksna
* Jānis Rīts
* Edvīns Šilovs
* Ilona Bergmane
* Guna Pudule

## Skolēnu parlaments
2022./2023. gada skolēnu parlamentu vada Rūdolfs Rijkuris. Skolēnu parlamentā skolēni iesaistās skolas aktivitātēs un pasākumu veidošanā.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Rīgas Teikas vidusskolas mājaslapa
Adamovičs

**Adamovičs** (sieviešu uzvārds **Adamoviča**) var būt:

* Aldis Adamovičs, Latvijas pedagogs un politiķis;
* Fricis Adamovičs, Latvijas pedagogs un rakstnieks;
* Katažina Adamoviča, Polijas šahiste;
* Ludvigs Adamovičs, Latvijas luterāņu mācītājs un politiķis, Latvijas Republikas izglītības ministrs;
* Pavels Adamovičs, Polijas politiķis, Gdaņskas pilsētas vadītājs.
Sēklaugi

**Sēklaugi** (*Spermatophytes*) ir vaskulāro augu nodalījums.

## Klasifikācija
**nodalījums** 
* apakšnodalījums †
* apakšnodalījums 
* apakšnodalījums 
* apakšnodalījums 
* apakšnodalījums 
* apakšnodalījums 

## Ārējās saites
Gaiļa Ministru kabinets

**[[Māris Gailis|Māra Gaiļa]]** vadībā **[[Latvijas Republikas Ministru kabinets]]** darbojās laika posmā no  līdz .

## Ministru kabinets

## Koalīcijas sastāvs

## Atsauces
Rafaels Sperafiku

**Rafaels Sperafiku** (;  — ) bija Brazīlijas autosportists. Viņš bija autosportistu Rikārdu un Rodrigu Sperafiku brālēns, kā arī Aleksa Sperafiku radinieks. Rafaels savulaik piedalījās Eiropas F3000 sacensībās.

 Rafaels gāja bojā *[[Stock Car Light]]* sacīkstē, Interlagušas trasē Sanpaulu, Brazīlijā. Sacīkstes sestajā aplī, ātrā kreisajā pagriezienā tieši pirms starta-finiša līnijas Sperafiko spēkrats kļuva nevadāms un ietriecās sienā, atlēca atpakaļ uz trases un guva triecienu no malas. Vairāki citi braucēji tobrīd iesaistījās incidentā, jo nespēja apbraukt Sperafiku. Sacīkste tika apturēta. Rafaelam bija smagas galvas traumas, un viņš nomira uz vietas. Ruso, pilots, kurš viņā ietriecās, arī guva galvas traumas. Vēl dažiem pilotiem bija maznozīmīgas traumas. Viņa brālēns Rodrigu tajā pašā dienā kļuva par Stock Car Brasil vicečempionu.
Feldmanis

**Feldmanis** ( — 'laucinieks'; sieviešu dzimtē Feldmane) ir ģermāņu cilmes uzvārds, kas izplatīts arī Latvijā. Cilvēki ar šo uzvārdu:

* Ernests Feldmanis (1889—1947) — aktieris, režisors, teātra pedagogs;
* Arkādijs Feldmanis (1926—1976) — aktieris, Ernesta Feldmaņa dēls;
* Ēriks Feldmanis (1913—1938) — latviešu aktieris;
* Ēriks Mārtiņš Feldmanis (1884—1945) — latviešu jurists, politiķis un diplomāts;
* Ingus Feldmanis (1955) — latviešu mūziķis;
* Jūlijs Feldmanis (1889—1953) — latviešu jurists, diplomāts;
* Roberts Emīls Feldmanis (1910—2002) — latviešu luterāņu mācītājs;
* Vents Feldmanis (1977) — latviešu hokejists;
* Raimonds Feldmanis (1982) — latviešu basketbolists un treneris.

## Skatīt arī
* Feldbergs
Iedzimtais grēks

[thumb|Pirmvecāki [Ādams un Ieva ]]
**Iedzimtais grēks** () jeb **pirmgrēks** ir kristīgās teoloģijas mācība par pārmantotu grēku (vainu), kuru visi cilvēki manto no saviem pirmvecākiem Ādama un Ievas viņu Ēdenes dārzā izdarītā pārkāpuma dēļ. Grēkā krišana aprakstīta Bībeles (Vecās Derības) Pirmās Mozus grāmatas 3. nodaļā. Iedzimtais grēks tiek uzskatīts par visu padarīto jeb aktuālo grēku cēloni.

## Atsauces
Administratīvās tiesības

**Administratīvās tiesības** ir "tiesību nozare, kura regulē administratīvo iestāžu darbību, tām realizējot likumā vai citos tiesību aktos noteiktās valsts pārvaldes funkcijas".

## Atsauces

## Normatīvie akti

* Latvijas Republikas Satversme
* Valsts pārvaldes iekārtas likums
* Administratīvā procesa likums
* Likums "Par pašvaldībām"

## Literatūra

* Administratīvais process: likums, teorija, prakse. Gailīte D. (sast.) — Rīga: Latvijas Vēstnesis, 2005. 
* Administratīvais process tiesā. Briede J. (zin. red.) — Rīga: Latvijas Vēstnesis, 2008. 
* Briede J. Administratīvais akts — Rīga: Latvijas Vēstnesis, 2003. 
* Načisčionis J. Administratīvās tiesības — Rīga: Latvijas Vēstnesis, 2003. 
* Paine F. J. Vācijas vispārīgās administratīvās tiesības — Rīga: Tiesu namu aģentūra, 2002
* Stucka A. Administratīvās tiesības. 2. izdevums — Rīga: Juridiskā koledža, 2009.
Īzaks Aklais

thumb|300px|"Dzīvības koks" ar aklo kabalistu pie tā
**Ichaks Saggi Nehors** (), pazīstams kā **Īzaks Aklais**, angliski *Isaac the Blind*, (ap 1160-1235), bija akls kabalists, kas kalpoja par rabīnu Vovēras (*Vauvert*) pilsētiņā tagadējās Francijas dienvidos. Rabīns tika ironiski saukts par "Saggi Nehor", kas aramiešu valodā nozīmē "Vairāk gaismas". Tiek uzskatīts, ka mistiķis ir autors vienam no Kabalas pamattekstiem *Bahir*. 

## Mācība
Īzaks Aklais uzskatīja, ka sfēras radušās no slēpta un bezgalīga pirmsākuma dziļi *Ein Sof* ("Bezgalīgā") iekšienē. No tā ir radusies Dievišķā doma *Mahshavah*, kas bija pirmā pārdabiskā parādība. Pārējās sfēras radās no Dievišķās domas. Pasaules individuālās būtnes ir sfēru materiālā izpausme. Mistiskā pieredze ļauj pacelties parādību līmeņos un savienoties ar Dievišķo domu.
Viņš mācīja, ka "visu lietu sākotne ir to vārdos, jo burti ir līdzīgi zariem, kas parādās kā uguns mirdzums, tomēr tik un tā ir saistīti ar ogli".

## Atsauces
Krons

thumbnail|200px|Krons ar sirpi rokā
[thumb|[Rubenss|Rubensa glezna, kurā Saturns jeb Krons apēd vienu no saviem bērniem]]

**Krons** (sengrieķu valodā: *Κρόνος, Krónos*) sengrieķu mitoloģijā bija Urāna (debess) un Gajas (zeme) dēls. Sākotnēji tā bija zemkopības dievība. Vēlāk, hellēnisma periodā, to personificēja kā visaptverošo laiku (*Χρόνος*, Hronos). Romiešu mitoloģijā Kronam atbilda Saturns.

Apprecēja savu māsu Reju, viņiem piedzima 6 bērni: Poseidons, Aīds, Zevs, Hestija, Dēmetra un Hēra.
Izaudzis atņēma tēvam varu un pats kļuva par debesu dievu. Negribēdams, lai viņa bērni atņemtu varu viņam, Krons tos aprija, taču pēdējo bērnu (Zevu) Reja iemainīja pret drānā ietītu akmeni. Zevs paaudzies uzsāka karu ar tēvu, uzvarēja viņu, atbrīvoja Krona vēderā ieslodzītos brāļus un māsas un sadalīja varu: Zevs valdīja debesīs un kļuva par visu dievu dievu, Poseidons sāka valdīt pār jūrām, bet Aīds — pār pazemes valstību.

## Ārējās saites
Sociālā filozofija

**Sociālā filozofija** ir filozofiska mācība par sociālo uzvedību. Tā pastāvēja jau ilgu laiku, bet visvairāk sāka izpausties 19. gadsimtā (modernisma filozofija). Sociālā filozofija rodas kā filozofija par moderno sabiedrību.
Galvenie sociālās filozofijas jautājumi ietver jēdzienus kā brīvība, vienlīdzība, taisnīgums, cilvēktiesības, reliģija, indivīds sabiedrībā un daudzus citus.

## Personu rādītājs
* Ādams Smits
* Georgs Vilhelms Frīdrihs Hēgelis
* Kārlis Markss
* Ogists Konts
* Emīls Dirkems
* Makss Vēbers

## Ārējās saites
Psihoanalīze

**Psihoanalīze** jeb **dzīļu psiholoģija** ir neklasiska teorija par neapzinātiem dvēseles mehānismiem un struktūrām, kas pievēršas to izpētes metodēm, piedāvājot arī dziedināšanas tehnikas. Psihoanalīzes pamatlicējs ir Zigmunds Freids.

## Definēšanas grūtības
Ņemot vērā psihoanalīzes salīdzinoši neilgo, taču plašo vēsturi, var rasties grūtības izveidot visaptverošu psihoanalīzes definīciju. Visbiežāk psihoanalīze tiek saistīta ar šīm četrām iezīmēm (lai gan tās ne vienmēr ir nepieciešamas):
# teorija par prāta (*dvēseles*) darbību
# dziedniecības metode
# izziņas metode
# veids, kā aplūkot kultūras un sabiedrības fenomenus, piemēram, literatūru, mākslu, politiku un dažādas sociālās grupas.

## Novirzieni
* Klasiskā psihoanalīze — Zigmunds Freids
* Individuālpsiholoģija — Alfrēds Ādlers
* Analītiskā psiholoģija — Karls Gustavs Jungs
* Psihoanalīzes ortodoksais virziens — Karls Abrahams, Ernsts Džonss, Teodors Reiks
* Neoanalīze — Ērihs Fromms, Karena Horneja, Harijs Salivens
* Antropoanalīze () — Ludvigs Binsvangers, Medards Boss
* Es ("ego") psiholoģija — Eriks Eriksons
* Personālistiskā analīze (arī Eksistences analīze) — Viktors fon Gebzatels, Viktors Frankls
* Franciskā psihoanalīze (dēvēta arī par "Psihanalīzi" — no franču valodā atveidotā "Psychanalyse") — Žans Laplanšs, Renē Laforgs, Žaks Lakāns

## Atsauces

## Ārējās saites
Emīls Dirkems

**Emīls Dirkems** (, ; dzimis , miris ) bija ebreju izcelsmes franču sociologs. Viņš ir ievērojami ietekmējis strukturālā funkcionālisma attīstību.

Emīls Dirkems bija pārliecināts, ka sabiedrība ir veselums, kas ir lielāks nekā tā daļu summa. Sabiedrības uzbūves pamati ir likumi, tradīcijas, iestādes un organizācijas. Sabiedriskās parādības nevar reducēt uz indivīdu psiholoģiskajām vai bioloģiskajām iezīmēm.

E. Dirkems savā darbā "Darba dalīšana sabiedrībā" (1893.) prasīja socioloģiju stingri nošķirt no psiholoģijas. Pirms tam ASV socioloģijas skolu pārstāvji bija uzsvēruši, ka socioloģijai esot jāapzinās, kādas redukcionisma briesmas tai draudot ikreiz, ka tā kādu sabiedrisku parādību skaidrojot ar psiholoģiskajiem faktoriem. Tikpat liela socioloģijas norobežošana no citām disciplīnām izpaužas apgalvojumos, ka socioloģiskajā pētniecībā nekādas nozīmes neesot ne vēsturei, ne antropoloģijai.