open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Atmoda (laikraksts)

**"Atmoda"** bija iknedēļas laikraksts, kas iznāca Latvijā laika posmā no 1988. līdz 1992. gadam. Tas bija Latvijas Tautas frontes izdevums un pirmais neatkarīgais opozīcijas laikraksts Latvijas PSR. Tā nosaukums bija atsauce uz latviešu atdzimšanas kustībām, ko sauca par Latviešu tautas atmodu.

Laikraksta galvenā redaktore bija Elita Veidemane.

Laikraksts iznāca latviešu un krievu valodā (ar nosaukumu *Атмода*, vēlāk *Балтийское время*), jo daudzi Latvijas krievu kultūras un zinātnes darbinieki atbalstīja Tautas fronti. Laikraksts bija populārs ne tikai Latvijā, bet arī pārējā PSRS un krieviskā izdevuma metiens sasniedza pat 100 000.

"Atmoda", aizstāvot arī krievu tiesības, saņēma pārmetumus no radikālākām nacionālajām kustībām, kā Latvijas Nacionālās neatkarības kustība, kas uzskatīja, ka LTF sastāvā ir VDK spiegi, kuri kontrolē Latvijas nacionālo kustību.

1991. gada janvārī pēc PSRS Iekšlietu ministrijas rīkojuma īpašo uzdevumu milicijas vienība OMON ieņēma Preses namu un pārtrauca LTF atbalstošo preses izdevumu iespiešanu. "Atmodas" drukāšana tika pārcelta uz Šauļiem.

1993. gadā radās nesaskaņas par plašsaziņas līdzekļu lomu neatkarīgajā valstī. LTF vēlējās saglabāt "Atmodu" kā partijas orgānu, bet žurnālisti pastāvēja uz preses brīvību. Tas noveda pie tiesas prāvas par īpašumu sadalīšanu.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Bruce J. Evensen, *The Role of Mass Media in a Newly Emerging Democracy: The Latvian Case Study*, 1994 AEJMC Proc. 47-71. lpp.
* 1988.-1991. gads. Trešā Atmoda
* Atmodai 25 gadu jubileja
Kasai

**Kasai** (, ) ir upe centrālajā Āfrikā, Kongo kreisā un pēc ūdens caurteces apjoma lielākā pieteka. Sākas Biē plato Angolā, tek ziemeļu virzienā, ievērojamā garumā veidojot Angolas un Kongo Demokrātiskās Republikas robežu. Pēc labā krasta pietekas Sankuru uzņemšanas pagriežas uz rietumiem, kur plūst līdz ietekai Kongo. Upes lejtece pēc Fimi pietekas dažkārt tiek dēvēta par **Kva** *(Kwa)*. Lielākās pietekas ir Sankuru un Fimi (labās) un Kvango (kreisā). Upes baseinu lielākoties aizņem ekvatoriālie lietus meži. Lielākās pilsētas krastos ir Bandundu un Ilebo.

## Atsauces

## Ārējās saites
Jāks Ūdmē

**Jāks Ūdmē** (; dzimis ) ir bijušais igauņu vieglatlēts, startējis trīssoļlēkšanā un tāllēkšanā.

 Maskavā izcīnīja zelta medaļu trīssoļlēkšanā ar rezultātu 17,35 m. Izcīnījis trīs medaļas (divas sudraba un vienu bronzas) Eiropas čempionātā telpās. Vairākas reizes uzvarējis Igaunijas čempionātā gan stadionā, gan telpās (gandrīz visas uzvaras gūtas trīssoļlēkšanā).

1979. un 1980. gadā atzīts par Igaunijas gada labāko sportistu. PSRS Nopelniem bagātais sporta meistars. Arī viņa dēls Jānuss ir vieglatlēts.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Biogrāfija
Pavlova

**Pavlova** (, un , no priekšvārda Pavlo (*Павло́*); vīriešu dzimtē Pavlovs (*Па́влов*)) ir krievu un bulgāru cilmes uzvārds, kam ukraiņu valodā sastopams līdzīgs uzvārds ar tādu pašu cilmi — Pavļivs (). Cilvēki ar šo uzvārdu:
* Anna Pavlova (*Анна Павлова*; 1881—1931) — krievu baletdejotāja;
* Jevgeņija Pavlova (*Евгения Павлова*; 1993) — krievu biatloniste;
* Nadežda Pavlova (*Надежда Павлова*; 1956) — padomju čuvašu izcelsmes baleta māksliniece un pedagoģe.

## Skatīt arī
* Pavlovas kūka
Vo Ngujens Zaps

**Vo Ngujens Zaps** (; dzimis , miris ) bija vjetnamiešu militārais un politiskais līderis, Vjetnamas tautas armijas ģenerālis.

Piedalījās Otrajā pasaules karā, Pirmajā Indoķīnas karā un Vjetnamas karā. Bija arī žurnālists, iekšlietu ministrs prezidenta Ho Ši Mina Vjetmina valdībā, aizsardzības ministrs. Vēlākās Vjetnamas komunistiskās partijas Politbiroja loceklis.

## Ārējās saites
Series 30+

***Series 30+*** ir *[[MediaTek]]* izstrādāta programmatūras platforma, kuru *[[Microsoft]]* licencēja  *[[Nokia]]* mobilajiem telefoniem. Tā kardināli atšķiras no līdzīga nosaukuma *Nokia* platformas *[[Series 30]]*. *Series 30+* var darbināt programmas, kas rakstītas *[[C (programmēšanas valoda)|C]]* un *[[C++]]* valodā, bet neatbalsta *[[Java Platform, Micro Edition|Java]]* programmas.

*Nokia* 2013. un 2014. gadā ar *Series 30+* izlaida modeļus: *[[Nokia 108]]*, *[[Nokia 220]]*, *[[Nokia 225]]*.

2014. gadā *Nokia* savu mobilo ierīču biznesu pārdeva *Microsoft*, un tā nodaļa *[[Microsoft Mobile]]* turpināja izlaist telefonus ar *Series 30+*: *[[Nokia 130]]*, *[[Nokia 215]]*, *[[Nokia 105]]*, *[[Nokia 222]]*, *[[Nokia 230]]*, *[[Nokia 216]]*.
Ričards Simonss

**Miltons Tīgls Simonss** (, dzimis , miris ), plašāk zināms kā **Ričards Simonss** (*Richard Simmons*), bija amerikāņu fitnesa slavenība un aktieris. Viņš piedalījās dažādās ar svara zaudēšanu saistītās programmās. Vieni no slavenākajiem ir viņa *Sweatin' to the Oldies* aerobikas videomateriāli.

## Ārējās saites

*
YouTube Rewind

***YouTube Rewind*** ir *[[YouTube]]* ikgadēji sagatavoti gada populārāko video atskati, kuros piedalās dažādas *YouTube* slavenības un zināmi cilvēki citās nozarēs.

## Video
Pirmais no šādiem video bija 2010. gada 12. decembrī *YouTube Trends* kanālā augšuplādētais *YouTube Rewind 2010: Year in Review*, kas nākamajā dienā ievienots arī kanālā *Youtube Spotlight*. Par 2010. gada populārāko video tika atzīts Entoīna Dedsona un grupas *[[The Gregory Brothers]]* izveidotais dziesmas *[[Bed Intruder Song]]* video klips.

2011. gadā video vadītāja bija Rebeka Bleka, kuras mūzikas video dziesmai *[[Friday]]* tika atzīts par gada video.

2012. gadā par pamatu *YouTube Rewind* video tika ņemti korejiešu mūziķa PSY dziesmas *[[Gangnam Style]]* un Kerlijas Rejas Džepsenas *[[Call Me Maybe]]* video. Atšķirībā no pagājušajiem gadiem, šī video veidošanā piedalījās arī citas slavenības, piemēram, pats PSY, un tajā bija arī vairākas atsauces uz 2012. gada ASV prezidenta vēlēšanām, Fēliksa Baumgartnera lēciena no 39 km augstuma un kosmosa organizāciju NASA.

2013. gadā video pamatā bija komiķu dueta *[[Ylvis]]* video klips *[[The Fox (What Does the Fox Say?)]]*, bet video arī tika iekļautas atsauces uz Robina Fika dziesmu *[[Blurred Lines]]*, Mailijas Sairusas *[[We Can't Stop]]*, PSY *[[Gentleman]]*, "Pārkāpt robežu" seriāla pēdējo sēriju, *[[Macklemore]]* & *[[Ryan Lewis]]* albumu *[[The Heist]]*, kā arī mēmu ''Harlem Shake''. Video tika veidots sadarbībā ar māksliniecisko studiju *Portal A*.

2014. gada 9. decembrī *YouTube Spotlight* izlaida video *Turn down for 2014*, kurā bija iekļautas vairākas tajā gadā populāras dziesmas, kā, piemēram, *[[Turn Down for What]]*, *[[Bang Bang]]*, *[[Happy]]*, *[[Anaconda]]*, *[[Dark Horse (dziesma)|Dark Horse]]* un *[[Let It Go]]*. Šajā gadā arī piedalījās vairākas *YouTube* un citu nozaru slavenības — Džimijs Kimels, Džons Olivers, Končita Vursta, *[[PewDiePie]]*, *[[iJustine]]* un citi. Kopumā video piedalījās 120 *YouTube* video veidotāji. Kopā ar "Turn Down for 2014" video, *YouTube* kanālā *YouTube Rewind Channel* ar nosaukumu *Top Trending Videos of 2014* un *Top Trending Music Videos Of 2014* publicēja divus atskaņošanas sarakstus ar gada populārākajiem video. Šo sarakstu saturs atšķīrās atkarībā no katras valsts.

2015. gada 9. decembrī tika publicēts video *YouTube Rewind: Now Watch Me 2015*, kura nosaukumā ir ietverta atsauce uz tajā gadā populāro singlu *[[Watch Me]]*. Šajā gada atskatā bija ne tikai apkopoti 2015. gadā skatītākie video, bet arī iekļauti populāri iepriekšējo gadu temati, jo *YouTube* atzīmēja savu 10 gadu dzimšanas dienu. Video skaņu celiņā tika ietverta *[[Major Lazer]]* un *[[DJ Snake]]* dziesma *[[Lean On]]*, *[[The Weeknd]]* singls *[[Can't Feel My Face]]* un Džastina Bībera *[[What Do You Mean?]]*. Arī zviedru mūziķis *[[Avicii]]* izveidoja jaunu remiksu tieši šim video.

### Statistika

## Atsauces

## Ārējās saites
*YouTube Rewind* video:
* YouTube Rewind 2010: Year in Review
* YouTube Rewind 2011
* Rewind YouTube Style 2012
* YouTube Rewind: What Does 2013 Say?
* #YouTubeRewind  Turn Down for 2014
* YouTube Rewind: Now Watch Me 2015  #YouTubeRewind
Gundega Knipše

**Gundega Knipše** (1950) ir latviešu anatome, Latvijas Universitātes profesore.

## Dzīves gājums
Dzimusi 1950. gadā Rīgā anatoma Miervalža Kaminska ģimenē. Studēja Rīgas Medicīnas institūta (RMI) Vispārējās Ārstniecības fakultātē (1968-1974). Pēc studiju beigām turpināja izglītību RMI klīniskajā ordinatūrā (1974-1975) un strādāja par ārsti Saldus rajona centrālajā slimnīcā (1974-1976) un Rīgas pilsētas 1. poliklīnikā (1976-1977).

No 1977. gada asistente RMI anatomijas katedrā, pēc tam turpināja studijas aspirantūrā 1. Ļeņingradas Medicīnas institūta Anatomijas katedrā (1978-1981). 
1982. gadā aizstāvēja medicīnas zinātņu kandidātes disertāciju, turpināja strādāt par asistenti RMI anatomijas katedrā (1981-1987).
1987. gadā pārgāja strādāt uz Latvijas Valsts fiziskās kultūras institūta (LSPA) Anatomijas katedru, 1991. gadā ievēlēta par docenti, 1998. gadā par asociēto profesori. 1998.-2002. gadā bija asociētā profesore gan LSPA anatomijas katedrā, gan atjaunotās Latvijas Universitātes Medicīnas fakultātes anatomijas un histoloģijas katedrā.

2002. gadā tika ievēlēta par LU Medicīnas fakultātes profesori un 2003. gadā par Anatomijas un histoloģijas katedras vadītāju.

## Atsauces
Vasilijs Poļenovs

**Vasilijs Poļenovs** (; dzimis , miris ) bija krievu mākslinieks - peredvižņiks. Pazīstams kā lauku ainavu un Bībeles sižetu autors.

Dzimis valsts darbinieka ģimenē. No 1863. līdz 1871. gadam studēja Pēterburgas Mākslas akadēmijā. Kā "akadēmijas pensionārs" apceļoja Itāliju un Franciju, bet tad ņēma dalību Krievu—turku karā kā mākslinieks. Pēc atgriešanās no kara iesaistījās peredvižņiku kustībā. No 1881. līdz 1882. gadam apceļoja Tuvos Austrumus, un no 1882. līdz 1895. gadam pasniedza Maskavas glezniecības skolā. 1926 gadā Poļenovam tika piešķirts Republikas tautas mākslinieka nosaukums. Miris savā savrupmājā pie Okas, kur mūsdienās ierīkots muzejs.

## Ārējās saites

*Poļenova muzejs
Meksikas administratīvais iedalījums

**[[Meksika|Meksikas Savienotās Valstis]]** ir federatīva valsts, ko veido 32 administratīvās vienības, no tām **31 štats** (*state*) un **1 federālais apgabals** (*Distrito Federal*). Saskaņā ar 1917. gada Konstitūciju štati ir federāli un suverēni brīvi. Katram štatam ir savs kongress un konstitūcija, savukārt federālajam apgabalam ir ierobežota autonomija ar vietējo Kongresu un valdību.

Pēc platības lielākais štats ir Čivava (247 460 km²), savukārt mazākais — Tlaskala (3990 km²). Pēc iedzīvotāju skaita lielākais štats ir Mehiko štats (16 618 929 iedzīvotāji), taču mazākais — Dienvidu Lejaskalifornija (691 161 iedzīvotāji). Visi štati sīkāk iedalās municipalitātēs. Šobrīd Meksikā ir **2438 municipalitātes**.

## Administratīvo līmeņu shēma

## Pirmā līmeņa administratīvais iedalījums

### Federālais apgabals

### Štati

## Atsauces
Georgs Hodakovskis

**Georgs Hodakovskis** (; , Voroņeža - miršanas gads nav zināms) bija vācbaltiešu izcelsmes Latvijas un Vācijas šahists.

## Biogrāfija
1930. gadu beigās sekmīgi piedalījies Latvijas Darba kameras (LDK) organizētajos šaha turnīros. 1938. gadā uzvarējis LDK 2. individuālajā turnīrā, bet gadu vēlāk Saulkrastos atkārtojis šo panākumu LDK 3. individuālajā turnīrā. 1939. gadā LDK 4. komandu turnīrā bijis Vācu darbinieku komandas līderis un palīdzējis tai izcīnīt uzvaru kopvērtējumā. Piedalījies arī Latvijas šaha čempionātos, kā arī bijis labs šaha ātrspēles lietpratējs. 1939. gadā pēc 2. starptautiskā šaha turnīra Ķemeri - Rīga piedalījies turnīra noslēgumam veltītajā ātrspēles turnīrā, kurā 18 dalībnieku konkurencē dalījis pirmo vietu ar Lietuvas meistaru Vladu Mikenu. 

1939. gada nogalē bijis to vācbaltiešu skaitā, kas atteikušies no Latvijas pilsonības, un devušies uz nacistisko Vāciju. Otrā pasaules kara laikā kļuvis par okupētās Polijas pilsētas Lodzas šaha čempionu.

Pēc kara apmeties uz patstāvīgu dzīvi Hamburgā. 1940. gadu beigās un 1950. gados bijis viens no labākajiem Hamburgas šahistiem, arī Hamburgas federālās zemes šaha čempionāta uzvarētājs. Ievērojamākais panākums tika sasniegts 1956. gadā, kad Hodakovskis uzvarējis prestižajā Vācijas šaha kausā "Dähne-Pokal". Vairākkārt piedalījies arī Vācijas šaha čempionātu finālos:
* 1947. gadā - 13.-14.vieta,
* 1965. gadā - 14. vieta,
* 1967. gadā - 15. vieta.

1980. gadā guvis savu pēdējo lielāko panākumu, uzvarot turnīrā Hamburgā, kas bija veltīts Vācijas šaha dzīves organizatora Valtera Robinova piemiņai.

Aktīvi piedalījies arī Vācijas šaha bundeslīgā, spēlējot par Hamburgas komandu "Hamburger SG BUE". Beidzamo reizi bijis pieteikts šīs komandas sastāvā 1986. - 1987. gada sezonai, bet nav izspēlējis nevienu partiju. 

Par Georga Hodakovska mūža pēdējiem gadiem trūkst drošas un uzticamas informācijas.

## Vietas Latvijas šaha čempionātā
* 1938. gads — 9.-10. vieta 1. grupā.

## Atsauces

## Literatūra
* K.Bētiņš, A.Kalniņš, V.Petrovs "Šachs Latvijā līdz 1940. gadam", Rīga, Valters un Rapa, 1940.
* Encyclopedia of Latvian chessplayers : 1900-2000 / compiled by Val Zemitis ; editors, J. Vitomskis ... [et al. ]. [ASV : b. n.], 2009 2 sēj. : il., portr. ; 29 cm.

## Ārējās saites
Vilhelms Taurītis

**Vilhelms Taurītis** (, dzimis , miris ) bija Vidzemes guberņas Doles luterāņu mācītājs. Kaujinieku nogalināts 1905. gada revolūcijas laikā.

Dzimis mācītāja ģimenē. Studēja teoloģiju Tartu universitātē. Praktizējies Jaunpiebalgā pie mācītāja Emīla Kēlbranta. 1895. gadā tika ordinēts un ieņēma tēva vietu kā Doles mācītājs. 1905. gada revolūcijas sākumā Taurītis iesākumā aizbēga uz Rīgu, bet atgriezās līdz ar soda ekspedīciju. 1906. gada 31. augustā tika nogalināts Lielvārdes mācītājs Ludvigs Cimmermanis, un Taurītis vadīja Cimmermaņa bēru norisi. 1906. gada 6. decembrī Taurītis tika nogalināts savā mācītājmuižā, bet mācītāja dzīvesvieta aplaupīta. Mācītāja pēdējie vārdi pirms nāves esot bijuši — "Es jūs ilgi gaidīju un esmu laimīgs, ka jūs neesiet no manas draudzes". Kaujinieki vēlāk tika sagūstīti un sodīti ar nāvi.
Vija Zaiga Kluša

**Vija Zaiga Kluša** (1940) ir latviešu farmakoloģe, Latvijas Universitātes profesore.  Latvijas Zinātņu akadēmijas īstenā locekle (1992).

## Dzīves gājums
Dzimusi 1940. gada 5. septembrī Rīgā. Studēja medicīnu Rīgas Medicīnas institūta Vispārējās ārstniecības fakultātē (1958—1964). Turpināja studijas aspirantūrā Latvijas Organiskās sintēzes institūtā (OSI) (1964—1967). 1968. gadā Tartu Universitātē aizstāvēja medicīnas zinātņu kandidāta disertāciju, bet 1984. gadā medicīnas zinātņu doktores disertāciju. Bija zinātniskā līdzstrādniece OSI Farmakoloģijas laboratorijā (1969—1978), OSI Peptīdu molekulārās bioloģijas un farmakoloģijas laboratorijas vadītāja (1978—1987) un OSI Farmakoloģijas laboratorijas vadītāja (1987—1998). Papildinājās Bulgārijas Zinātņu akadēmijas Fizioloģijas institūtā Sofijā (1978), VDR Zinātņu akadēmijas Zāļu pētījumu institūtā Berlīnē (1984), Čehoslovākijas Zinātņu akadēmijas Organiskās ķīmijas un bioķīmijas institūtā Prāgā (1990) un Stokholmas Universitātē (1992). Kopš 1998. gada ir Latvijas Universitātes Medicīnas fakultātes profesore, Farmakoloģijas katedras vadītāja.

## Apbalvojumi un pagodinājumi
* Triju Zvaigžņu ordenis, 3. šķira (2013)
* Latvijas Universitātes Gada balva par zinātniskās skolas izveidošanu (2010)
* Solomona Hillera balva par darbu kopu „Farmakoloģiskie pētījumi: dioksonijs, peptīdi, dihidropiridīni, mildronāts” (2008, piešķir LZA, A/s „Grindeks”, Latvijas Biomedicīnas pētījumu un studiju centrs, Latvijas Organiskās sintēzes institūts) 
* Dāvida H. Grindeļa medaļa un balva (1998, piešķir A/s „Grindeks”) 
* Solomona Hillera medaļa, (1997, piešķir Latvijas Organiskās sintēzes institūts) 
* LZA Prezidija prēmija par monogrāfiju “Peptīdi – smadzeņu funkciju regulētāji” (1996) 
* PSRS Valsts prēmija par peptīdu un proteīnu pētījumiem (1981)
* LZA Prezidija prēmija par hormonu un receptoru molekulāro mehānismu modelēšanu (1977) 
* LZA Prezidija prēmija par pretgripas preparāta midantāna farmakoloģiskiem pētījumiem (1970) 
* LZA Prezidija prēmija par oriģināla miorelaksanta dioksonija pētījumiem (1967)

## Atsauces

## Ārējās saites
* lza.lv/scientists  (angliski)
Valtice

**Valtice** (, ) ir pilsēta Čehijā, Dienvidmorāvijas apgabala Bržeclavas apriņķī pie Austrijas robežas.

## Vēsture
Rakstos pirmoreiz minēta 1192. gadā. Valtice vēsturiski ir Lihtenšteinu dzimtas rezidences pilsēta. Ilgu laiku apdzīvotā vieta atradās Hābsburgu impērijas sastāvā. Līdz 1919. gadam tā atradās Lejasaustrijas sastāvā. No 1919. gada — Čehoslovākijā. Otrā pasaules kara laikā pilsēta tika iekļauta Vācijā. Kara beigās pilsētas vācu iedzīvotāji tika padzīti. Kopš 1993. gada — Čehijā.

## Ekonomika
Valtice ir vīna ražošanas centrs.

## Tūrisms
Valtice vēsturiski ir Lihtenšteinu dzimtas rezidences pilsēta. Mūsdienās šeit saglabājušies viena no ievērojamākajām Centrāleiropas baroka rezidencēm. Kopā ar 7 kilometrus attālo Lednice, pilsēta iekļauta UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā kā Lednices-Valtices apvidus.

## Cilvēki
Valtice ir tenisista Františeka Čermāka (*František Čermák*, 1976) dzimtā pilsēta.
Savvaļas burkāns

**Savvaļas burkāns** (*Daucus carota*) ir čemurziežu dzimtas suga, kuras dabiskais izplatības areāls ir Eiropas mērenā josla, Āzijas dienvidrietumi. Šī suga introducēta arī Ziemeļamerikā un Austrālijā. Savvaļas burkāna pasuga dārza burkāns tiek kultivēts visā pasaulē.
Igors Bleks

**Igors Bleks** (1911-1992) bija Latvijas šahists un gleznotājs.

## Biogrāfija
Dzimis 1911. gadā Liepājā. Šahu iemācījies spēlēt 13 gadu vecumā. 1927. gadā Rīgā piedalījies 1. Latvijas skolēnu turnīrā. 1932. gadā Liepājas garnizona komandu šaha turnīrā, būdams 2. Ventspils kājnieku pulka kaprālis, uzrādījis labāko individuālo rezultātu. 1935. gadā pirmo reizi piedalījies Liepājas šaha čempionātā, kā arī zaudējis simultānspēles seansā pret Aleksandru Aļehinu, bet 1938. gadā pirmo reizi kļuvis par Liepājas šaha meistaru. 1939. gadā Bleks atkārtoti uzvarējis Liepājas šaha čempionātā, bet 1941. gadā Otrā pasaules kara sākums pārtrauca Bleka un Bruno Strazdiņa papildmaču par Liepājas čempiona nosaukumu. 1942. un 1944. gados uzvarējis Liepājas un Kurzemes meistarsacīkstēs šaha ātrspēlē.

Pēc Otrā pasaules kara bijis viens no spēcīgākajiem Liepājas šahistiem, vairākkārt uzvarējis pilsētas šaha čempionātā. Vienpadsmit reizes piedalījies Latvijas šaha čempionātu finālos, kur labākais rezultāts sasniegts 1951. gadā, kad izcīnīta 4. vieta. 1957. gadā kopā ar Robertu Skuju dalījis pirmo vietu Latvijas PSR šaha olimpiādē. 1960. gadā 1. Latvijas PSR komandu šaha čempionātā "Sarkanā Metalurga" komandas sastāvā kļuvis par vicečempionu komandu vērtējumā. Arī vēlākajos gados bijis šīs komandas sastāvā. Savus pēdējos panākumus šahā guvis 1968. gadā, kad pēc ilgāka pārtraukuma, atsācis piedalīšanos turnīros un Liepājas šaha čempionātā izcīnījis 2. vietu, bet 1973. gadā – 3. vietu. Pēdējo reizi Liepājas čempionātā piedalījies 1976. gadā.

1950. gados strādājis par ekonomistu Liepājas ādu fabrikā. Mūža nogalē aizrāvies ar glezniecību, pārsvarā strādājot jauktā tehnikā. Sasniedzis neapstrīdamu meistarību savās gleznās attēlodams dzimtās Liepājas skatus. 1987. gadā Bleka gleznu kolekciju ieguva Liepājas muzejs, bet 2011. gada pvasarī Liepājas muzeja telpās notika izstāde "Liepāja šahista Igora Bleka (1911 - 1992) gleznās".

## Vietas Latvijas šaha čempionātā
* 1945. gads — 4.-6. vieta.
* 1946. gads — 9. vieta.
* 1947. gads — 7. vieta.
* 1948. gads — 17.-18. vieta.
* 1950. gads — 5.-8. vieta.
* 1951. gads — 4. vieta.
* 1952. gads — 9.-11. vieta.
* 1953. gads — 14.-16. vieta.
* 1955. gads — 14.-15. vieta.
* 1958. gads — 17.-18. vieta.
* 1959. gads — 9. vieta.

## Atsauces

## Literatūra
* Encyclopedia of Latvian chessplayers : 1900-2000 / compiled by Val Zemitis; editors, J. Vitomskis ... [et al. ]. [ASV : b. n.], 2009 2 sēj. : il., portr. ; 29 cm.

## Ārējās saites
Līva (Muhu pagasts)

**Līva** () ir ciems Igaunijas Muhu salā. Tas ir Sāres apriņķa Muhu pagasta administratīvais centrs un saskaņā ar 2012. gada datiem lielākais ciems pašvaldībā ar 189 iedzīvotājiem. Līva atrodas salas centrā pie galvenā ceļa, kas ved uz Kuresāri.

Līvā atrodas 13. gadsimta agrīnās gotikas stila Svētās Katrīnas baznīca.

Netālu no baznīcas atrodas 1932. gadā celta mācītājmuiža, kur dzimis baltvācu fiziologs Aleksandrs Šmits, kas pētījis asins sarecēšanu.

Līvā atrodas Muhu pamatskola, kur mācās ap 100 skolēnu. Šeit ir arī bibliotēka, universālveikals (*Konsum*), pasta nodaļa un aptieka.

## Atsauces

## Ārējās saites

*Muhu pagasts
*Muhu Sv. Katrīnas kongregācija
*Muhu pamatskola
Līva

**Līva** var būt:
* Līva (Muhu pagasts) — ciems Igaunijā, Muhu pagastā;
* Līva (apkaime) — apkaime Igaunijā, Tallinā;
* Līva (stacija) — dzelzceļa mezgla stacija Igaunijā, Tallinā;
* Liepājas senais nosaukums (*Villa Liva*);
* Liepājas Brāļu Antonišķu velosipēdu fabrika "Līva"
* Līva (personvārds).

## Cilvēki ar šādu vārdu
* Līva Tailera

## Slatīt arī
* Līvi
* Līvas iela
Elkšņi

**Elkšņi**, agrāk **Dzenīši**, ir ciems Jēkabpils novada Elkšņu pagastā pie autoceļa V956 (Daudzeva—Viesīte—Apserde), starp autoceļu P73 un Dienvidsusēju. Pagasta centrs. Izvietojies pagasta centrālajā daļā 46 km no novada centra Jēkabpils, 16 km no tuvākās pilsētas Viesītes un 141,9 km no Rīgas.

Elkšņos atrodas Evaņģēliski luteriskā baznīca, tās būvniecība uzsākta 1831. gadā.

Elkšņu muiža ap 1916.jpg|Elkšņu muiža Pirmā pasaules kara laikā (ap 1916)

## Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSP datiem.

## Atsauces
Erta Kita

**Erta Meja Kita** (; dzimusi , mirusi ) bija amerikāņu aktrise, dziedātāja, kabarē zvaigzne, dejotāja, *stand-up* komiķe, aktīviste.

Pazīstama ar 1953. gadā ierakstīto dziesmas *[[C'est si bon]]* kaverversiju un Ziemassvētku dziesmu *[[Santa Baby]]*. Abas dziesmas iekļuva ASV topa pirmajā desmitniekā. Vēl populāra ir viņas dziedātā *[[I Want to Be Evil]]*. Kita kļuva par zvaigzni ar šo dziesmu izpildīšanu un lomu Brodvejas izrādē *[[New Faces of 1952]]*. Bija sekmīga dejotājas karjera naktsklubos, teātra iestudējumos, filmās, TV seriālos. 20. gadsimta 60. gadu beigās attēloja Kaķsievieti seriāla *Batman* pēdējā sezonā.

Pēc Vjetnamas kara publiskas kritizēšanas dziedātājas karjera piedzīvoja lejupslīdi, 70. gados, kad parādījās ziņas, ka viņu novēro ASV Slepenais dienests, bija karjeras uzplaukums. Līdz pat dzīves beigām uzstājās naktsklubos, teātra izrādēs, filmās. Divas reizes saņēma *Daytime Emmy* balvu (2007, 2008). Trešo reizi *Daytime Emmy* balvu saņēma jau pēc nāves 2010. gadā. Sarakstījusi trīs autobiogrāfiskas grāmatas.

## Ārējās saites

*
Jānis Arveds Trapāns

**Jānis Arveds Trapāns** (dzimis  Rīgā, miris ) bija ASV latviešu vēsturnieks un sabiedriskais darbinieks. Pēc Latvijas valstiskuma atjaunošanas neilgi darbojies arī politikā, bijis aizsardzības ministrs. Pēc tam darbojies arī diplomātiskajā dienestā.

## Dzīvesgājums
Dzmis 1938. gadā Rīgā. Otrā pasaules kara laikā kopā ar ģimeni devās bēgļu gaitās uz Vāciju, vēlāk izceļoja uz ASV.
1960. gadā pēc studijām Stenforda Universitātē ieguva bakalaura grādu vēsturē. Studijas turpināja Kalifornijas Universitātē Bērkli, 1963. gadā iegūstot maģistra, savukārt 1979. gadā doktora grādu. No 1967. līdz 1971. gadam lektors, vēlāk no 1974. līdz 1979. gadam strādāja kā speciālists ASV 6. armijas štābā Sanfrancisko, no 1979. līdz 1982. gadam bija 6. armijas vēsturnieks.

No 1982. gada Trapāns bija Radio Brīvā Eiropa un Radio Brīvība raidījumu latviešu valodā direktors Minhenē.
Bija viens no "2x2" nometņu veidotājiem, darbojies kā lektors. Uzstājies starptautisko un Baltijas studiju konferencēs kā referents. Tāpat publicējies trimdas latviešu periodiskajos izdevumos, kā arī vairāku grāmatu autors.

Miris 2025. gada 27. novembrī.

## Politiskā darbība
1989. gadā iestājās LNNK. Pēc Latvijas valstiskuma atjaunošanas atgriezās Latvijā un kļuva par aizsardzības ministru Māra Gaiļa valdībā (1994—1995). 1995. gadā pēc Ministru prezidenta M. Gaiļa pieprasījuma atkāpās no ministra amata, kļūdams par Latvijas īpašo uzdevumu vēstnieku NATO un Eiropas Savienībā. Diplomātiskajā dienestā bija līdz 1997. gadam.

## Bibliotēka
Jāņa Trapāna dāvātā privātbibliotēka, sastāvoša no 155 grāmatām angļu, vācu un latviešu valodā, iekļauta LU Bibliotēkas krājumā.
Viņš uzrakstījis apcerējumu par Latvijas un Krievijas vēsturi 1944.—1953. gadā ar nosaukumu *Die Geschichtsmodifizierung in Lettland nach dem Vorbild Moskaus*.

## Atsauces
Leopolds Sedars Sengors

**Leopolds Sedars Sengors** (; dzimis , miris ) bija Senegālas dzejnieks, skolotājs, valstsvīrs. Pirmais Senegālas prezidents. Tiek uzskatīts par vienu no nozīmīgākajiem 20. gadsimta Āfrikas intelektuāļiem. Pirmais no Āfrikas, kas ievēlēts Franču akadēmijā.

1935. gadā kļuva par pirmo no Āfrikas, kas Francijā sasniedzis kvalificēta skolotāja augstāko pakāpi. Mācījis franču valodu, Āfrikas valodas. Otrā pasaules kara laikā divus gadus atradies nacistu koncentrācijas nometnēs, šajā laikā sarakstīja dažus no saviem labākajiem dzejoļiem. 1960. gadā kļuva par pirmo Senegālas prezidentu. Prezidentūras laikā centās modernizēt valsts lauksaimniecību, apkarot korupciju. Protestēja pret negodīgajiem tirdzniecības nosacījumiem pret Āfrikas valstīm. Amatu atstāja 1980. gadā, kļūdams par pirmo prezidentu Āfrikā, kas no amata atkāpjas brīvprātīgi.

## Ārējās saites
* 
*
Daniels Teklehajmanots

**Daniels Teklehajmanots Girmazions** (; dzimis ) ir profesionāls Eritrejas šosejas riteņbraucējs. Viņš pārstāv **' komandu.

== Karjera ==
Pirms kļūšanas par profesionāli Teklehajmanots trenējās [[Starptautiskā Riteņbraukšanas savienība|UCI]] ''World Cycling Centre'' programmā, līdz 2012. gadā parakstīja līgumu ar Austrālijas komandu **'. Esot *World Cycling Centre* programmā viņam diagnosticēja tahikardiju, kas tika koriģēta ar operāciju 2009. gada sākumā. Maijā viņš atgriezās sacensībās un finišēja sestais tā gada *[[Tour de l'Avenir]]*. 2010. gadā viņš stažējās **' komandā. Tajā gadā viņš uzvarēja Āfrikas čempionātā grupas, individuālajā un komandu braucienā gan elites, gan U-23 grupā. 2010.–2011. gada [[UCI Āfrikas tūre|UCI Āfrikas tūrē]] viņš uzvarēja ''[[Tour of Rwanda]]'' un ''Kwita Izina Cycling Tour'' sacensībās.

2012. gadā pievienojās **' komandai. Viņš piedalījās 2012. gada Olimpiskajās spēles, kļūstot par pirmo Eritrejas olimpisko sportistu, kas startējis sacensībās ārpus vieglatlētikas; viņš grupas braucienā finišēja 73. vietā. 2012. gadā viņš kļuva par pirmo Eritrejas braucēju, kas startējis *[[Vuelta a España]]*, vienā no riteņbraukšanas lielajām tūrēm; viņš kopvērtējumā finišēja 146. vietā.

Teklehajmanots 2014. gadā pievienojās Dienvidāfrikas komandai **', parakstot divu gadu līgumu. 2015. gadā ''[[Critérium du Dauphiné]]'' viņš komandai ieguva pirmo [[UCI Pasaules tūre]]s uzvaru kādā kopvērtējuma kategorijā, esot labākais kalnu braucējs.

Viņš tika iekļauts komandas sastāvā [[2015. gada Tour de France]] sacensībām, kļūstot par pirmo melnādaino afrikāni, kas startējis tūrē. Pēc sestā posma Teklehajmanots kļuva par pirmo Āfrikas braucēju, kurš valkājis [[Kalnu klasifikācija Tour de France|punktoto krekliņu]].

2018. gada sākumā pievienojies **' komandai.

## Atsauces

## Ārējās saites
Perikards

**Perikards** (no ) jeb **sirds somiņa** ir maisveida struktūra, kas apņem sirdi un lielo asinsvadu daļas. Perikardam ir divi slāņi — serozais (iekšējais) un fibrozais (ārējais). Perikards veido perikarda dobumu, kurā ir perikarda šķidrums, kas samazina berzi starp abiem slāņiem sirds saraušanās laikā. Perikards fiksē sirdi videnē, pasargā no infekcijām (piemēram, no plaušām), pārlieku lielas sirds izplešanās, kā arī nodrošina sirds lubrikāciju. Perikarda iekaisumu sauc par perikardītu, to var diagnosticēt, dzirdot ar auskultācijai raksturīgu berzes troksni. Gadījumos, ja perikardā ir pārāk daudz šķidruma, tas var traucēt sirdij veikt izplesties un rada sirds tamponādi.

## Uzbūve

### Fibrozais slānis
Fibrozais slānis ir ārējais slānis un to veido blīvie un irdenie saistaudi, kas pasargā sirdi no pārpildīšanās, kā arī piesaista to pie blakus esošajām sienām. Pie lielajiem asinsvadiem tas pāriet to ārējā adventīcijas slānī.

### Serozais slānis
Serozais slānis ir iekšējais un tas iedalās vēl divās daļās — parietālajā un viscerālajā lapiņā. Parietālā lapiņa ir cieši saistīta ar fibrozā slāņa iekšējo virsmu, bet viscerālā veido daļu no epikarda.

## Atsauces

## Ārējās saites
Paplakas muiža

thumb|270px|Paplakas muižas pils no pagalma puses (pēc 1920)
thumb|270px|Paplakas muižas pils zāle (1902)

**Paplakas muiža** () bija muiža tagadējā Dienvidkurzemes novada Virgas pagastā. Muižas centrā izveidojies Paplakas ciems.

## Vēsture
Vēstures avotos Paplakas muiža (*Plakakti*) Grobiņas fogtejā pirmo reizi minēta 1422. gadā, kad Livonijas ordeņa mestrs to izlēņoja Heinriham Jodem. No 1560. līdz 1609. gadam tā atradās Prūsijas hercogistes, pēc tam Kurzemes un Zemgales hercogistes Grobiņas pilskunga iecirkņa sastāvā, vēlāk kopā ar Mazpaplakas pusmuižu ietilpa Durbes draudzes novadā.
Paplakas muižas īpašnieks Prūsijas armijas kapteinis Oto fon Zēfelds (1751—1819) 1802. gadā muižu pārdeva savai meitai Laurai. Viņa bija precējusies ar Pamūšas muižnieku Johanu fon der Ropu (1778—1856), par kura līdzekļiem 1808. gadā uzcēla jaunu ampīra stila muižas kungu namu. 1837. gadā muižas istabenei ārlaulībā piedzima dēls Konstantīns, kurš ar fon der Ropa atbalstu ieguva labu izglītību Pēterburgā un pieņēma Rēriha uzvārdu.
Pēc Lauras fon der Ropas nāves muižu mantoja viņas dēls Jūlijs (1800—1858), tad mazdēls Leons fon der Rops (1840—1916), kurš 1887. gadā muižu pārdeva Priekules muižas un Skaistkalnes muižas īpašniekam Nikolajam Korfam.

1920. gada zemes reformas laikā Paplakas muižu sadalīja, atstājot tās īpašniekam Aleksandram Korfam muižas kungu māju un 50 ha zemes. Pēc Otrā pasaules kara sākuma 1939. gada oktobrī Latvijas valdība bija spiesta parakstīt Bāzu līgumu ar PSRS, un tā pašā gada vēlā rudenī Paplakā ienāca sarkanarmieši un izvietoja savu kara bāzi ar tanku bataljonu. Vācu okupācijas laikā kazarmu ēkā iekārtoja Latviešu leģionā jauniesaukto karavīru apmācības vietu.
Muižas kungu māju nopostīja Kurzemes cietokšņa otrajā lielkaujā 1944. gada 27. oktobrī — 25. novembrī.
Latvijas PSR laikā bijušās muižas teritorijā atradās PSRS armijas kara bāze.


Paplakas muiža 1808.png|Paplakas muižas kungu nams (R. Minkeldes litogrāfija, 1808)
Paplakas muiža.JPG|Paplakas muižas kungu nams (pirms 1928)


## Muižas īpašnieki (pēc 1760)
* Oto fon Zēfelds (*Otto v. Seefeld*, 1751—1819)
* no 1802. gada Laura fon Zēfelde (*Anna Maria Ernestine Charlotte Eleonora (Laura) v. Seefeld*, 1778—1849), precējusies ar Johanu fon der Ropu
* no 1849. gada Jūlijs fon der Rops (*Julius v. der Ropp*, 1800—1858)
* no 1858. gada Leons fon der Rops (*Leon v. der *, 1840—1916)
* no 1887. gada Nikolajs fon Korfs (*Nikolaus Baron v. Korff*, 1853—1917)
* no 1917. gada Aleksandrs fon Korfs (*Alexander Baron v. Korff*, 1899—1946), kurš 1939. gadā izceļoja uz Vāciju

## Atsauces
Paplaka

**Paplaka** ir ciems Kurzemē, Dienvidkurzemes novada Virgas pagasta centrs autoceļu V1208 (Bunka — Paplaka — Mazkalēti) un V1210 (Priekule — Paplaka — Virga) krustojumā. Paplakā atrodas pagasta pārvalde un bibliotēka.
## Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSP datiem.

## Vēsture
Paplakas muiža kā *Plakakti* zināma  no 1422. gada, kad tā izlēņota Heinriham Jodem, kura dzimtai īpašums piederēja vairākus gadsimtus. 1802. gadā par muižas īpašnieku kļuva Oto fon Zēfelds, kurš muižu uzreiz pārdeva meitai Laurai ar vīru Johanu fon der Ropu, Lietuvas stārastu no Židikiem. Formāli fon Zēfeldam muiža piederēja līdz 1849. gadam, un šajā laikā tika uzcelts ampīra stila kungu nams. 1848. gadā Paplakā nodibināja skolu. Pēc 1849. gada muižu nopirka Priekules barons Korfs. Muižas ēka nopostīta Otrā pasaules kara laikā.

Paplakas muižā dzimis Nikolaja Rēriha tēvs Konstantīns Rērihs (*Константин Фёдорович Рерих*, 1837-1900).

Paplakas muiža 1808.png|Paplakas muižas kungu nams (R. Minkeldes litogrāfija, 1808)
Paplakas muiža.JPG|Paplakas muižas kungu nams (pirms 1928)
Paplakas muižas pils no pagalma puses pēc 1920.png|Paplakas muižas pils no pagalma puses (pēc 1920)
Paplakas muižas zāle 1902.png|Paplakas muižas pils zāle (1902)


## Atsauces
Galveno autoceļu un automaģistrāļu pārvalde

**Galveno autoceļu un automaģistrāļu pārvalde** () ir iestāde, kura ar valsts budžeta līdzekļiem pārvalda valsts nozīmes autoceļus un automaģistrāles Polijā. *GDDKiA* 2002. gada 1. aprīlī izveidoja Polijas transporta ministrija.

Pārvalde tika izveidota apvienojot divas atsevišķas iestādes: *Galveno autoceļu pārvaldi* un *Automaģistrāļu un to būvniecības aģentūru*.

*GDDKiA* ģenerāldirektors atbild par visiem valsts galvenajiem autoceļiem un automaģistrālēm. Pārvalde sastāv no sešpadsmit filiālēm visā Polijā, kā arī no vairākām *Reģionālo autoceļu pārvaldēm*, kas pārvalda reģionālos autoceļus savu teritoriju robežās. Papildus tam, pastāv arī nodaļa, kas pārvalda Polijas autoceļu muzeju un ir atbildīga par pieminekļu un citu objektu uzturēšanu un saglabāšanu uz ceļiem un to tiešā tuvumā. Tas atrodas Ščucinā.

GDDKiA ir galvenais valdības orgāns, kas atbild par autoceļiem, un arī pilda sekojošos pienākumus:

*Dalība autotransporta politikas īstenošanā.
*Datu un informācijas ievākšana par koplietojamo autoceļu tīklu.
*Autoceļu infrastruktūras uzraudzība un sagatavošana nācijas aizstāvēšanai, ja nepieciešams.
*Atļauju izsniegšana nestandarta transportlīdzekļiem, noteiktā laikā, izmantojot iepriekš izplānotu maršrutu, pārvietoties izmantojot koplietojamos autoceļus.
*Sadarbība ar citām satiksmes pārvaldes iestādēm un starptautiskajām organizācijām.
*Sadarbība ar pašvaldībām, lai uzturētu un attīstītu ceļu infrastruktūru.
*Satiksmes pārvaldīšana uz galvenajiem autoceļiem.
*Autoceļu pieminekļu aizsardzība.
*Veikt uzdevumus, kas saistīti ar maksas automaģistrāļu būvniecības sagatavošanās darbiem, būvniecības koordinācijas darbiem un ekspluatāciju.
*Tranzīta nodevu iekasēšana atbilstoši maksas autoceļu un satiksmes fonda noteikumiem.

## Direkotri
*Lehs Viteckis - Galveno autoceļu un automaģistrāļu ģenerāldirektors
*Magdalena Javorksa - Galveno autoceļu un automaģistrāļu ģenerāldirektora vietniece
*Tomašs Rudņickis - Galveno autoceļu un automaģistrāļu ģenerāldirektora vietnieks
*Andžejs Macejevskis - Galveno autoceļu un automaģistrāļu ģenerāldirektora vietnieks
*Joanna Nurkeviča - Galvenās pārvaldes ģenerāldirektore

## Ārējās saites
* GDDKiA mājaslapas
* GDDKiA mājaslapa
Vabole (ciems)

**Vabole**, arī **Vabale**, ir ciems Augšdaugavas novada Vaboles pagastā, pagasta centrs. Izvietojies pagasta vidusdaļā pie Rīgas—Daugavpils dzelzceļa autoceļu V677 un V678 krustojumā  no novada centra Daugavpils un  no Rīgas. Vabolē atrodas pagasta pārvalde, vidusskola, kultūras nams, bibliotēka, feldšerpunkts, veikals. Apdzīvotā vieta izveidojusies ap bijušās Vaboles muižas *(Wabol)* centru, izaugusi kā Līksnas pagasta centrs, pēckara gados — kā kolhoza «Vabole» un ciema padomes centrālais ciemats. Muižas saimniecības ēkas (bijušajā zirgu stallī iekārtota Vaboles vidusskola) ir nozīmīgs arhitektūras piemineklis, muižas parks (ierīkots 19. gadsimta vidū) — dabas piemineklis.

1897. gadā katoļu muižā bija 222 cilvēki.

## Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSP datiem.

## Atsauces
Me at the zoo

320px|thumb|''Me at the zoo'' video
***Me at the zoo*** () ir pirmais video, kas augšupielādēts video koplietošanas vietnē *[[YouTube]]*. To sestdienā, 2005. gada 23. aprīlī plkst. 20.27 tajā pašā dienā izveidotā kanālā ar lietotājvārdu "jawed" augšupielādēja Javeds Karims, viens no vietnes veidotājiem.

Deviņpadsmit sekundes garo video Sandjego zoodārzā uzņēma Jakovs Lapitskis, un tajā redzams Javeds Karims pie ziloņiem, interesējoties par dzīvnieku *ļoti, ļoti, ļoti garajiem snuķiem.*

## Video noraksts
Noraksts:

*YouTube Captions* noraksts:

## Sabiedrības viedoklis
*[[Los Angeles Times]]* skaidro, ka *Me at the zoo* kā pirmajam *YouTube* augšupielādētajam video ir bijusi izšķiroša loma, būtiski mainot to, kā cilvēki izmanto medijus un palīdzot ievadīt cilvēkus 60 sekunžu video zelta laikmetā. *[[The Observer]]* aprakstīja video veidošanas kvalitāti kā "nabadzīgu". 2015. gada jūlijā video bija sasniedzis vairāk nekā 25 miljonus skatījumu un simts tūkstošus komentāru.

2013. gadā video apraksts tika mainīts kā daļa no *[[Google+]]* protesta un arī tika pievienotas divas anotācijas.

*YouTube* desmit gadu jubilejas laikā video apraksts tika mainīts uz *The first video on YouTube. Maybe it's time to go back to the zoo?* ().

2019. gada nogalē Javeda Youtube konts tika uzlauzts, kur apraksts tika papildināts ar šādām piezīmēm: "*sub2sub kthxbai -- fast and loyal if not i get a subs back i will unsubs your cahnnel; (Credit: The name of the music playing in the background is Darude - Sandstorm),"* kā arī komentāru sadaļā ātri parādās komentāri mēstuļu formātā. Lai gan tā nav pirmā reize, kad kanāls ticis uzlauzts, toties šis notikums ir izraisījis plašu viedokļu vētru sociālajos tīmekļos.

## Atsauces

## Ārējās saites
*
Aleksandrs Rodčenko

**Aleksandrs Rodčenko** (; dzimis , miris ) bija krievu gleznotājs, grafiķis, tēlnieks, fotogrāfs, teātra un kino mākslinieks. Viens no konstruktīvisma pamatlicējiem. Padomju reklāmas un dizaina pamatlicējs. Darbojās kopā ar sievu - mākslinieci Varvaru Stepanovu. Sevišķi pazīstami ir Rodčenko darbi, kas radīti 20. gadsimta divdesmitajos gados.

## Ārējās saites
Karloss Alasraki

**Karloss Haime Alasraki** (, dzimis ) ir amerikāņu estrādes komiķis un balss aktieris. Viņš ierunājis tēlus animācijas filmās Jautrās pleznas", "Jautrās pleznas 2", un "Rotaļlietu stāsts 3". Viņa vecāki ir no Argentīnas.

## Ārējās saites

*
Pēteris Ludvigs fon der Pālens

**Pēteris Ludvigs fon der Pālens** (, ; dzimis , miris ) bija vācbaltiešu izcelsmes kavalērijas ģenerālis Krievijas impērijas dienestā. Kurzemes un Piltenes ģenerālgubernators (1795-1796). Lieliecavas, Kaucmindes un Tērvetes muižas īpašnieks.

## Dzīvesgājums
Dzimis Kaucmindes muižā  tās īpašnieka Arenda Dītriha fon der Pālena (*Arend Dietrich von der Pahlen*) ģimenē, bērnībā dzīvoja Palmses muižā.
No 1760. gada dienēja Krievijas impērijas armijas kavalērijā, piedalījās krievu—turku karā (1768—1774). No 1792. līdz 1795. gadam bija Rīgas gubernators, vadīja sarunas ar muižniekiem par Kurzemes hercogistes un Piltenes apgabala valstisko statusu. Pēc Kurzemes un Zemgales hercogistes aneksijas 1795. gadā kļuva par pirmo Kurzemes un Piltenes ģenerālgubernatoru. No 1798. līdz 1801. gadam bija Sanktpēterburgas kara gubernators. Būdams pietuvināta persona Krievijas ķeizaram Pāvilam I, 1801. gada martā kļuva par vienu no Pāvila I slepkavības organizētājiem. Pēc atentāta tika atvaļināts no visiem amatiem Pēterburgā un atgriezās savā dzimtas īpašumā Iecavas un Kaucmindes muižās.

Miris  Jelgavā, apglabāts Iecavas luterāņu baznīcas kapsētas kapličā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Velke Bīlovice

**Velke Bīlovice** () ir pilsēta Čehijā, Dienvidmorāvijas apgabala Bržeclavas apriņķī.

## Vēsture
Rakstos pirmoreiz minēta 1306. gadā. Ilgu laiku apdzīvotā vieta atradās Hābsburgu impērijas sastāvā. No 1919. gada — Čehoslovākijā. Kopš 1993. gada — Čehijā.

## Ekonomika
Pilsētas apkaimē attīstīta vīnkopība.

## Tūrisms
Pilsēta atrodas UNESCO Pasaules mantojuma saraksta iekļautajā Lednices-Valtices apvidus teritorijā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Purmsāti

**Purmsāti** ir ciems Kurzemē, Dienvidkurzemes novada Virgas pagastā autoceļu V1211 (Priekule — Purmsāti — Kalēti), V1215 (Krogzemji — Purmsāti) un V1216 (Purmsāti — Gramzda) krustojumā. Purmsātos atrodas bibliotēka un Purmsātu speciālā internātpamatskola.

## Vēsture
Pirmās ziņas par Purmsātiem ir no 1357. gada, kad to kā lēni saņēma Rommelu dzimta. Dzimta pārvaldīja Purmsātus turpmākos 456 gadus. 1840. gadā pie muižas tika nodibināta skola. Saglabājies muižas parks un dažas muižas ēkas. No 1961. gada ēkas apsaimnieko Purmsātu speciālā internātpamatskola, kurā iekārtota vēstures ekspozīcija.

## Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSP datiem.

## Cilvēki
No 1848. līdz 1861. gadam Purmsātos par skolotāju strādāja literāts Matīss Vītiņš (1795-1861).

## Atsauces
Amonija sulfāts

**Amonija sulfāts** ((NH4)2SO4) ir sērskābes amonija sāls. Tīrs amonija sulfāts ir bezkrāsaina, nedaudz higroskopiska, kristāliska viela bez smaržas (rombiski kristāli). Labi šķīst ūdenī, nešķīst acetonā, spirtā, ēterī. Šī viela ir cilvēkam praktiski nekaitīga.

## Atrašanās dabā
Amonija sulfātu var atrast reta minerāla — maskaņīta — veidā vulkāniskajās fumarolās. Šis minerāls var veidoties arī karsto avotu tuvumā,  kā arī degot ogļraktuvju atkritumiem.

## Iegūšana
Amonija sulfātu iegūst sērskābes reakcijā ar amonjaka ūdens šķīdumu vai apmaiņas reakcijās ar citiem sāļiem:
: 2NH3 + H2SO4 → (NH4)2SO4

Iegūstot rūpnieciski, sērskābi neitralizē ar sintētisko amonjaku vai arī izmanto amonjaku, kas rodas koksa krāsnīs. Cita rūpnieciska metode ir ģipša apstrāde ar amonija karbonāta šķīdumu:
: (NH4)2CO3 + CaSO4 → (NH4)2SO4 + CaCO3
Amonija sulfātu var iegūt arī no kaprolaktāma ražošanas atkritumiem vai no elektrostaciju dūmgāzēm, ievadot tajās gāzveida amonjaku, kas saista dūmgāzēs esošos sēra oksīdus, veidojot dažādus amonija sāļus, tai skaitā amonija sulfātu.

Tehniskais amonija sulfāts parasti ir piesārņots ar dzelzs sāļiem, no kuriem nevar atbrīvoties ar pārkristalizēšanu, jo dzelzs(II) joni kristalizējas kopā ar amonija sulfātu, veidojot dubultsāli — Mora sāli. Lai iegūtu tīru amonija sulfāta preparātu, tehnisko amonija sulfātu izšķīdina ūdenī, uzvāra un pievieno nedaudz amonija peroksodisulfāta, kas oksidē dzelzi(II) par dzelzi(III). Lai pārbaudītu, vai visa dzelzs ir oksidējusies, nofiltrētam šķīduma paraugam pievieno sarkano asinssāli — zila krāsojuma parādīšanās norāda, ka oksidēšana ir jāturpina. Kad visa dzelzs ir nooksidēta, šķīdumam pievieno koncentrētu amonjaka šķīdumu līdz stipri sārmainai reakcijai un nofiltrē. Šķīdumu ietvaicē līdz putrveida konsistencei un ļauj atdzist. Atdala ūdeni, izmantojot Bihnera piltuvi, un mazgā amonija sulfāta kristālus ar destilētu ūdeni. Šādā veidā nevar atdalīt kalcija sulfāta paliekas.

## Īpašības
Ar dažu metālu sāļiem veido dubultsāļus (alumīnija amonija alaunu, Mora sāli).

Karsējot līdz 147 °С, amonija sulfāts sadalās, veidojot amonija hidrogēnsulfātu un amonjaku:
:(NH4)2SO4 → NH4HSO4 + NH3

Tālāk karsējot, virs 500 °С amonija hidrogēnsulfāts sāk vārīties, sadaloties par amonjaku, ūdeni un sēra trioksīdu:
:NH4HSO4 → NH3 + SO3 + H2O

Spēcīgi oksidētāji, piemēram, kālija permanganāts, amonija sulfātu oksidē līdz molekulāram slāpeklim.

## Izmantošana
Amonija sulfātu lieto par augiem viegli uzņemamu sēru un slāpekli saturošu minerālmēslojumu, kas nesatur nitrātus un ko var lietot jebkurā gadalaikā. Jāņem vērā, ka amonija sulfāts augsni padara skābu.

Izmanto arī viskozes ražošanā un par piedevu, hlorējot ūdensvada ūdeni, lai samazinātu cilvēkam kaitīgo hlororganisko savienojumu veidošanos hlorēšanas procesā. Bioķīmijā lieto olbaltumvielu attīrīšanai. Tiek arī lietots mangāna ražošanas procesā ar elektrolīzes metodi.

Pārtikas rūpniecībā izmanto par pārtikas piedevu **E517**. Lieto par miltu izstrādājumu uzlabotāju, rauga barības vielu, izmanto arī par emulgatoru un stabilizatoru.

## Atsauces
Gemini 1

***Gemini 1*** bija NASA programmas *[[Gemini (kosmiskais projekts)|Gemini]]* kosmosa kuģa *Gemini* pirmais nepilotējams lidojums. Tā galvenais uzdevums bija jaunā kosmosa kuģa un modificētās starpkontinentālās ballistiskās raķetes *[[Titan II GLV|Titan II]]* pārbaudes reālā lidojumā. Tajā tika arī izmēģināta jauna sakaru un sekošanas sistēma.

Kosmosa kuģis tika īpaši būvēts nepilotējamam lidojumam. Dzīvības nodrošināšanas sistēmas vietā tika ievietots balasts. Karstuma vairogā tika izurbti četri lieli caurumi, lai kuģis garantēti sadegtu, ieejot atmosfērā. Kosmonautu sēdekļu vietā tika ievietotas paletes ar instrumentiem telemetrijas savākšanai un pārraidīšanai.

## Lidojuma gaita
*Gemini 1* tika palaists  16:01:01 UTC ar nesējraķeti *[[Titan II GLV]]* no Kanaveralas zemesraga Gaisa spēku stacijas starta laukuma *LC-19*.
Sākotnēji plānotā 299 km augstuma vietā kosmosa kuģis tika ievadīts orbītā ar apogeju 320 km. Tam nebija plānota atdalīšanās no otrās pakāpes.

4 stundas 50 minūtes pēc starta, veicot trīs apriņķojumus, misija tika pabeigta. Zemā perigeja dēļ (190 km) *Gemini 1* četru dienu laikā zaudēja augstumu, un  iegāja atmosfēras blīvajos slāņos un sadega.

## Ārējās saites

* On The Shoulders of Titans: A History of Project Gemini  NASA
Naudīte

**Naudīte**, agrāk arī **Ziedugravas**, ir ciems Dobeles novada Naudītes pagastā, pagasta centrs. Izvietojies pagasta dienviddaļā Sesavas upes krastos autoceļu V1124 un V1140 krustojumā  no novada centra Dobeles un  no Rīgas. Naudītē atrodas pagasta pārvalde, bērnudārzs, bibliotēka, feldšerpunkts, veikals, brīvdabas estrāde. Apdzīvotā vieta izveidojusies pēckara gados Ziedugravu māju vietā kā ciema padomes un padomju saimniecības «Naudīte» centrālais ciemats.

## Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSP datiem.

## Atsauces
Apgulde

thumb|right|Vecapguldes muiža
**Apgulde**, agrāk arī **Vecapgulde**, ir ciems Dobeles novada Naudītes pagastā. Izvietojies pagasta dienvidaustrumos Apguldes ezera krastā pie tagad slēgtā Glūdas—Reņģes dzelzceļa (stacija Apgulde) autoceļu V1122 un V1126 krustojumā  no pagasta centra Naudītes,  no novada centra Dobeles un  no Rīgas. Apguldē atrodas feldšerpunkts, veikals un Dobeles Amatniecības un vispārizglītojošās vidusskolas Apguldes mācību komplekss. Apdzīvotā vieta veidojusies ap bijušās Vecapguldes (Ānbones, *Abgulde*) muižas centru, izaugusi pēckara gados ap Apguldes arodskolu. Vecapguldes muižas apbūve (18. gadsimta otrā puse) ir valsts nozīmes arhitektūras piemineklis (valsts aizsardzības Nr. 4946).

## Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSP datiem.

## Atsauces
Iecavas luterāņu baznīca

**Iecavas Evaņģēliski luteriskā baznīca** ir Latvijas Evaņģēliski luteriskās baznīcas dievnams Iecavā Zemgalē. Tā ietilpst Liepājas diecēzes Bauskas iecirknī.

## Vēsture
Senākā Iecavas koka baznīca uzcelta ap 1576. gadu pēc Kurzemes un Zemgales hercoga Gotharda Ketlera 1567. gada 28. februārī izdotā rīkojuma.
Tagadējā mūra ēka celta  hercoga Jēkaba valdīšanas laikā no 1641. gada līdz 1657. gadam, kad vizitācijas ierakstā teikts, ka tā ir "jauna un bez trūkumiem". 
1812. gada kara laikā baznīcā bija novietoti ievainotie, bet vēlāk ierīkots zirgu stallis.
1826. gadā baznīcas kapsētas ziemeļaustrumu stūrī tika uzbūvēta kapliča Iecavas muižas īpašnieka grāfa Pētera fon der Pālena (1745-1826) un viņa sievas Juliannas fon der Pālenas (1752-1814) apglabāšanai. Juliannas fon der Pālenas mirstīgās atliekas tika pārvestas no grāfu Mēdemu kapenēm Sesavā. 1874. gadā uzbūvēja jaunu torni ar dekoratīvo dzeguļu joslu kvadrātiskās daļas augšējā malā.

Celtne stipri cieta Otrajā pasaules karā, Latvijas PSR laikā ēka atkārtoti cieta no vandalisma. 1971. gadā tika izlauztas durvis, izsisti logi, uzlauzta grīda un sagriezta altārglezna. 1972. gadā iebruka jumts virs draudzes telpas un tika aizdedzināta baznīcas altāra daļa, sadega arī uz šejieni pārvestā Lambārtes baznīcas iekārta.
1976. gadā Bauskas rajona izpildkomiteja baznīcas ēku atsavināja draudzei un nodeva Iecavas pilsētciemata izpildkomitejai. 1982. gadā baznīcu tika plānots pārbūvēt par koncertzāli, 1984. gadā tai nojauca torņa smaili.  

1988. gadā draudze atguva baznīcu savā īpašumā, 1991. - 1993. gadā pabeidza jumta remontu virs draudzes telpas un atjaunoja torņa galeriju un smaili, 1995. gadā uzlika jaunu jumtu arī baznīcas altāra daļai. 
Iecavas Luterāņu baznīca ar žogu un vārtiem ir valsts nozīmes arhitektūras piemineklis. (Aizs. Nr. 6173). Iecavas luterāņu draudzi apkalpo prāvests Rolands Radziņš.

## Baznīcas ēkas apraksts
Iecavas luterāņu baznīca ir garenbūve, kurai rietumu galā piekļaujas masīvs kvadrātisks tornis, bet austrumu galā - nedaudz šaurāka un zemāka poligonāla apsīdas formas kora daļa. Baznīcas pamati būvēti no laukakmeņiem, bet sienas ir akmens un ķieģeļu mūra. Ēka ir apmesta un balsināta. Logi būvēti tā, ka tie rada gotisku iespaidu.

## Atsauces
Konstantīns Simonovs

**Konstantīns (Kirils) Simonovs** (; dzimis , miris ) bija krievu rakstnieks, dzejnieks un PSRS sabiedrisks darbinieks. Sešu Staļina prēmiju (1942, 1943, 1946, 1947, 1949, 1950) laureāts, 1974. gadā ieguva arī Ļeņina prēmiju. PSRS Rakstnieku savienības ģenerālsekretāra vietnieks.

Pirmie dzejoļi publicēti 1936. gadā. Otrā pasaules kara laikā strādāja par kara korespondentu. Ieguva atpazīstamību, kad 1941. gadā publicēja dzejoli "Gaidi mani" (*Жди меня*), kas ieguva lielu popularitāti. Pēc kara savos darbos arī lielākoties pievērsās kara tēmām.

## Ārējās saites

*
Vojevodistes autoceļi

**Vojevodistes autoceļš** () ir viens no autoceļu iedalījumiem Polijā. Vojevodistes autoceļi ir pakāpi zemāk par galvenajiem autoceļiem nozīmīguma ziņā. Autoceļi ir numurēti no DW100 līdz DW993. Vojevodistes autoceļu kopējais garums Polijā ir 28 536 kilometru, no kuriem 61,4 kilometri ir bez cietā seguma.