Alvis Hermanis

**Alvis Hermanis** (dzimis ) ir latviešu teātra un operas režisors, scenogrāfs un aktieris. Jaunā Rīgas teātra mākslinieciskais vadītājs. 2025. gadā pievērsies politiskajai darbībai.

Vairākkārtējs Spēlmaņu nakts balvas ieguvējs, saņēmis arī Lielā Kristapa balvu kā labākais aktieris.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1965. gadā Rīgā žurnālista un publicista Voldemāra Hermaņa un bibliogrāfes Irēnas Hermanes ģimenē. Mācījās Rīgas 72. vidusskolā, līdztekus trenējās hokejā Rīgas Dinamo sporta skolā, vēlāk darbojās Roberta Ligera vadītajā Rīgas pantomīmā (1981—1982).

No 1982. līdz 1985. gadam Alvis Hermanis mācījās Rīgas Tautas kinoaktieru studijā pie Arnolda Liniņa un Ainas Matīsas. No 1984. līdz 1988. gadam studēja Latvijas Valsts konservatorijas Teātra mākslas nodaļā. 1987. gadā ieguva balvu "Lielais Kristaps" par lomu filmā "Fotogrāfija ar sievieti un mežakuili".

1992. gadā Alvis Hermanis kopā ar domubiedriem dibināja Jauno Rīgas teātri un kļuva par vienu no tā vadošajiem režisoriem. Jaunajā Rīgas teātrī Hermanis iestudējis daudzas publikas un kritikas ievērību ieguvušas izrādes: "Revidents", "Garā dzīve", "Latviešu stāsti", "Latviešu mīlestība", "Klusuma skaņas", "Zilākalna Marta", "Ziedonis un visums" u.c. Kopš 1997. gada Alvis Hermanis ir Jaunā Rīgas teātra mākslinieciskais vadītājs.

Alvis Hermanis ir starptautiski atzīts un pazīstams latviešu teātra režisors, iestudējis izrādes teātros Vācijā, Krievijā, Austrijā, Šveicē, Itālijā, Francijā, Izraēlā u.c. valstīs. Kopš 2012. gada darbojas arī kā operas režisors, veidojis iestudējumus Milānas operā *La Scala* (*Die Soldaten*, *Il due Foscari*, *Il Trovatore*, *Madame Butterfly*), operfestivālam Zalcburgā (*Die Soldaten*, *Gawain*, *Il Trovatore*, *Die Liebe der Danae*), Briseles *La Monnaie* (*Jenufa*), Parīzes operā (*Le Damnation du Faust*), Vīnes Valsts operā (*[[Parsifal]]*), Berlīnes Valsts operā (*Tosca*).

## Politiskā darbība
2025. gada oktobrī A. Hermanis bija politiskās organizācijas "Bez partijām" dibinātāju skaitā. Tomēr jau decembra vidū viņš paziņoja par to, ka neturpinās virzīt ideju par vēlēšanu sistēmas maiņu un nedarbosies šajā organizācijā.

2025. gada nogalē A. Hermanis paziņoja, ka ir pievienojies partijai "Republika" un plāno pārveidot to, mainot nosaukumu uz "Mēs mainām noteikumus". 2026. gada 10. februārī partijas nosaukums tika mainīts, bet pašu Hermani iecēla par tās valdes priekšsēdētāju.
center|thumb|332x332px|Partijas logotips no 2021. līdz 2026. gadam

## Apbalvojumi
2012. gada aprīlī saņēmis Triju Zvaigžņu ordeni.

2007. gadā ieguva *Premio Europa per il Teatro* ("The New Theatre Realities" balvu)

## Privātā dzīve
Alvja Hermaņa sieva ir Kristīne Krūze-Hermane, pārim ir trīs bērni. No iepriekšējām attiecībām viņam ir vēl četri bērni.

## Teātra režija

### 1990. — 1999

### 2000. — 2009

### 2010. — pašlaik

## Kinolomas
* 1987 — "Fotogrāfija ar sievieti un mežakuili", (režisors Arvīds Krievs, Rīgas Kinostudija) — *Kārlis Valders* — "Lielais Kristaps" — labākais aktieris.
* 1988 — "Rudens,Čertanova...", (režisori Igors un Dmitrijs Talankini, Mosfiļm)
* 1989 — "Dzīvīte", (režisors Aivars Freimanis, Rīgas Kinostudija)
* 1989 — "Latvieši?!", (režisors Genādijs Zemels, Rīgas Kinostudija)
* 1990 — "Ievas paradīzes dārzs", (režisors Arvīds Krievs, studija "Trīs")
* 1992 — "Faraona izgudrotājs", (režisors Genādijs Zemels, Kazahstāna)
* ? — "Morfinists", rež. Jānis Holšteins, TV filma

## Atsauces

## Ārējās saites
* Jaunais Rīgas teātris
* Schauspiel Frankfurt
* Schauspielhaus Zürich
* Schauspiel Köln 
* kultura.lv raksts par Alvi Hermani
* Biogrāfija un fotogrāfijas 
* Alvis Hermanis  izrades.lv