open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Gunārs Kugrēns

**Gunārs Kugrēns** (dzimis ) ir latviešu aktieris.

1957. gadā beidzis Bauskas 1. vidusskolu. Mācījies Ventspils Mūzikas skolā. 1959. gadā iestājies Latvijas Valsts konservatorijas Teātra fakultātē, kuru pabeidzis 1963. gadā. Pēc konservatorijas absolvēšanas nokļuvis Liepājas teātrī, kurā nostrādājis līdz 1998. gadam. Ilgus gadus runājis dzeju laulību ceremonijās Dzimtsarakstu birojā.

Māsa ir aktrise Lāsma Kugrēna.

## Atsauces
Arno Upenieks

**Arno Upenieks** (dzimis ; miris ) bija latviešu aktieris.

Absolvējis Latvijas Valsts konservatorijas Teātra fakultāti. Tā kā pēc konservatorijas nav ticis Drāmas teātrī, aizbraucis uz Liepājas teātri. Nacionālā teātra izrādēs piedalījies kopš 1957. gada.

Filmējies seriālos "Cerību iela 21" un "UgunsGrēks", kā arī filmā "Džimlai rūdi rallallā".

Miris 2018. gada 28. novembrī.

## Atsauces
The New Saints F.C.

***The New Saints F.C.*** ir Velsas futbola klubs, kas pārstāv Lansantfraidas ciemu Povisas grāfistē, Velsā, un Osvestrijas pilsētu Šropšīras grāfistē, Anglijā. Klubs dibināts 1959. gadā kā *Llansantffraid FC*. No 1997. līdz 2006. gadam kluba nosaukums bija *Total Network Solutions FC*, 2003. gadā apvienojās ar *Oswestry Town FC*, iegūstot pašreizējo nosaukumu. Spēlē Velsas Premjerlīgā, 13 reizes kļuvuši par tās čempioniem. Mājas spēles aizvada *Park Hall* stadionā Osvestrijā.

## Sasniegumi
* **[[Velsas Premjerlīga]]**
** Čempioni (17): 1999–00, 2004–05, 2005–06, 2006–07, 2009–10, 2011–12, 2012–13, 2013–14, 2014–15, 2015–16, 2016–17, 2017–18, 2018–19, 2021–2022, 2022/23, 2024/25
** Vicečempioni (7): 2001–02, 2002–03, 2003–04, 2007–08, 2010–11, 2019–20, 2020–21
* **Velsas kauss**
** Kausa ieguvēji (7): 1995–96, 2004–05, 2011–12, 2013–14, 2014–15, 2015–16, 2018–19
** Finālisti (3): 2000–01, 2003–04, 2016–17
* **Velsas līgas kauss**
** Kausa ieguvēji (9): 1994–95, 2005–06, 2008–09, 2009–10, 2010–11, 2014–15, 2015–16, 2016–17, 2017–18
** Finālisti (1): 2012–13
* **''FAW Premier'' kauss**
** Kausa ieguvēji (1): 2006–07

## Atsauces

## Ārējās saites

*  
* Kluba profils UEFA vietnē
Baiba Vanaga

**Baiba Vanaga** (dzimusi Geķe) ir latviešu aktrise.

Mācījusies Rīgas Franču licejā. 2005. gadā beigusi Latvijas Kultūras akadēmijas dramatiskā un leļļu teātra aktiera programmu un kļuvusi par Latvijas Leļļu teātra aktrisi.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Baiba Vanaga izrades.lv
Publicistikas stils

**Publicistikas stils, žanrs** ir valodas paveids jeb stils, ko pārsvarā pielieto plašsaziņas līdzekļos. Publicistikas stilā izmanto gan zinātniskā, gan daiļliteratūras, gan sarunvalodas stila elementus. 

Publicisktikas stilu raksturo aktualitāte, mērķtiecīgums, konkrētība, plašs mākslinieciskās izteiksmes līdzekļu lietojums, daudz īpašvārdu, plašāk pazīstamu terminu un profesionālismu. Publicistikas valoda ir daudzveidīga, tāpēc mūsdienu stilistikā to ne vienmēr uzskata par vienotu stilu.

Publicistikas žanros tiek iekļauti:
*Paziņojums presei;
*Preses apskats;
*Ievadraksts;
*Hronika;
*Ziņas;
*u.c.

## Skatīt arī

* Publicistika

## Atsauces
Romāns Bargais

**Romāns Bargais** (dzimis 1987. gada 5. septembrī Džūkstē) ir latviešu aktieris.

## Biogrāfija
R. Bargais uzaudzis Džūkstē, beidzis Džūkstes vidusskolu. Skolas laikā piedalījies runas konkursā "Zvirbulis". 2011. gadā absolvējis Latvijas Kultūras akadēmijas dramatiskā aktiera kursu pie kursa vadītāja Edmunda Freiberga. Pirms iestāšanās Kultūras akadēmijā gadu nomācījies amatierteātra režiju Latvijas Kultūras koledžā. Pēc studijām atveidojis lomas dažādos teātros. Kopš 2017. gada ir Nacionālā teātra štata aktieris.

Nozīmīgākās lomas Nacionālajā teātrī: Ludviks ("Sudraba slidas", 2011), Ķirzaka (R. Bugavičutes "Sarkangalvīte un vilks", 2015), loma izrādē "Veiksmes stāsts" (2016), Līgavainis (F. Garsijas Lorkas "Asins kāzas", 2016), Ignats, Igors Sikorskis (I. Ābeles "Klūgu mūks", 2017), Ludis Mārcis (R. Blaumaņa "Trīne", 2017). Atveidojis vairākas lomas K. Serebreņņikova iestudētajās izrādēs — G. Bīhnera "Voiceks" (2012) un Raiņa, I. Strukas "Raiņa sapņi" (2015).

Dailes teātrī atveidojis Endija lomu izrādē „Nakts vēl nav galā” (pēc M. Tadjedinas filmas, 2014).

## Atsauces
Ruta Vītiņa

**Ruta Vītiņa** ir latviešu aktrise un pasniedzēja (docente).

Absolvējusi Jāzepa Vītola Latvijas Mūzikas akadēmiju aktieru - režisoru specialitātē. Latvijas Kultūras akadēmijā ieguvusi maģistra grādu teātra mākslā. Kopš 1991.gada Kultūras akadēmijā strādā par runas pedagogu. Pirms tam pasniedza skatuves runu Mūzikas akadēmijā. Mācību centrā "Triviums" pasniedz skatuves runu vairāk nekā 15 gadus. Kopš 2006. gada strādā LU Juridiskajā fakultātē par starptautisko tiesību konkursantu konsultanti.

Piedalījusies izrādēs Valmieras teātrī, Jaunajā Rīgas teātrī un teātra klubā "Austrumu robeža", ka arī neatkarīgajos teātros "Skatuve" un "Kabata".

## Atsauces

## Ārējās saites
* Ruta Vītiņa izrades.lv
CF Os Belenenses

***Clube de Futebol Os Belenenses*** ir Portugāles futbola klubs no valsts galvaspilsētas Lisabonas.

## Sezonas

## Atsauces

## Ārējās saites
* [ Kluba oficiālā vietne]
Boavista FC

***Boavista FC*** (port. *Boavista Futebol Clube*) ir Portugāles futbola klubs no Portu pilsētas.

## Sezonas

## Atsauces

## Ārējās saites
* Kluba oficiālā vietne 
* foot.dk 
* soccerway
* flashscore
* transfermarkt
CS Marítimo

***CS Maritimo*** (port. *Club Sport Marítimo*) ir Portugāles futbola klubs no Funšalas pilsētas Madeiras salā.

## Sezonas

## Atsauces

## Ārējās saites
* Kluba oficiālā vietne 
* Facebook
* foot.dk 
* Soccerway
* transfermarkt
IFK Mariehamn

***IFK Mariehamn***  ir Somijas futbola klubs no Olandes galvaspilsētas Mariehamnas. Klubs ir dibināts 1919. gadā, futbola sekcija izveidota 1935. gadā. Pašlaik spēlē *[[Veikkausliiga]]*, Somijas augstākajā futbola līgā. Mājas spēles komanda aizvada *Wiklöf Holding Arena* stadionā, kura kopējā ietilpība ir 4000 vietu, tajā skaitā 1635 sēdvietas. 2016. gadā pirmo reizi kluba vēsturē izcīnīja Somijas čempionu titulu. Kluba futbolisti ir vienreiz kļuvuši arī par Somijas kausa ieguvējiem (2015. gadā).

## Sasniegumi
* ***[[Veikkausliiga]]***
** Čempioni (1): 2016
* **Somijas kauss**
** Kausa ieguvēji (1): 2015

## Sezonas

## Atsauces

## Ārējās saites

*  
* Kluba profils UEFA vietnē
Arturs Krūzkops

**Arturs Krūzkops** (dzimis ) ir latviešu aktieris.

No 2004. gada līdz 2023. gadam bija Nacionālā teātra aktieris. No 2023. gada Dailes teātra aktieris.

Gan 2016., gan 2017. gadā ieguvis Spēlmaņu nakts balvas nominācijā "Gada aktieris otrā plāna lomā". 2005. gadā ieguvis "Spēlmaņu nakts" balvu nominācijā "Labākais jaunais skatuves mākslinieks". 2018. gada Krodera balvas nominants.  Arturs Krūzkops saņēma Harija Liepiņa balvu. 2023. gada Alfreda Amtmaņa-Briedīša prēmijas laureāts. 2017., 2019. un 2023. gadā saņēmis Kārļa Sebra ceļojošo gredzenu, kā labākais Latvijas Nacionālā teātra aktieris.

2016. gadā apprecējies ar Dailes teātra aktrisi Ievu Segliņu.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Arturs Krūzkops izrades.lv
Ievadraksts

**Ievadraksts** ir redakcijas raksts (parasti avīzes vai žurnāla sākumā) par kādu aktuālu jautājumu vai notikumu.

## Atsauces
Hronika

**Hronika** ir vēsturisku notikumu secīgs pieraksts.

To var iedalīt:

* Pilsētas hronika
* Senās valstu hronikas
* Ģimenes (dzimtas) hronika
* Literārs sacerējums, kurā dokumentāli attēloti vēsturiski notikumi.
* Dokumentālu materiālu kopums (presē, radio, televīzijā) par aktuāliem notikumiem.
* Preses hronika — regulārs (nedēļas, mēneša vai cita perioda) izdevums, kurā reģistrētas un publicētas ziņas par jauniznākušo iespiedprodukciju: atsevišķiem iespieddarbiem un periodikā publicētiem rakstiem
* Ārzemju hronika

## Atsauces
Paziņojums presei

**Paziņojums presei**, **informācija presei** jeb **preses relīze** (no  — 'izdevums presei') ir plašsaziņas līdzekļiem adresēts paziņojums par kādiem svarīgiem jaunumiem — jaunievedumu un uzņēmējdarbības idejām, pilnībā jauniem pakalpojumiem vai precēm, ražošanas u.c. iekārtām, kapitālieguldījumiem, finanšu rezultātiem, tirgus iekarošanas sasniegumiem, plāniem, pētījumiem u.c. Tas tradicionāli tiek izsūtīta plašam saņēmēju lokam, taču ar plašsaziņas līdzekļiem uzņēmumi un organizācijas mēdz arī veidot individuālu saziņu.

Paziņojumos presei parasti iekļauj:
# rakstīšanas datumu;
# paziņojuma virsraksts;
# ievadu ar galvenajiem faktiem;
# citātu(s) — vēlams no cilvēka vai organizācijas, kurš nav tieši saistīts ar uzņēmumu, bet attiecīgajā industrijā nozīmīgs un atpazīstams cilvēks.
# pamattekstu, kas paskaidro ievadā minētos faktus;
# fona informāciju par uzņēmumu un tā darbību;
# kontaktinformāciju

## Atsauces

## Ārējās saites
* Ieteikumi rakstot preses relīzi
Toms Liepājnieks

**Toms Liepājnieks** ir latviešu aktieris.

2011. gadā absolvējis Latvijas Kultūras akadēmijas aktierkursu pie kursa vadītāja Edmunda Freiberga. Pirms tam studējis arī politoloģiju un uzņēmējdarbību. Filmējies vairākās kinolomās, tai skaitā, filmā "Pelnu sanatorija" (2016). 2019. gadā tēlojis lomas TV seriālos "Sarkanais mežs" un "Markuss", bet 2020. gadā — Jura Katlapa lomu seriālā "Nemīlētie".

## Atsauces

## Ārējās saites
* Toms Liepājnieks filmas.lv
* Toms Liepājnieks izrades.lv
Uldis Norenbergs

**Uldis Norenbergs** (dzimis 1947. gadā) ir latviešu aktieris.

Kopš 1975. gada Latvijas Nacionālā teātra aktieris.
Starp nozīmīgākajām lomām ir Kārlēns "Skroderdienās Silmačos", Valentīns izrādē "Valentīns un Valentīna" un Jorgens Tesmans izrādēs "Heda Gablere".

## Atsauces

## Ārējās saites
* http://100.teatris.lv/personality/368/
* https://www.imdb.com/name/nm0635272/
* https://ltds.lv/lv/biedri/biedrs/uldis-norenbergs/875074/
Imants Vanzovičs

**Imants Vanzovičs** (dzimis  Limbažos) ir latviešu dziedātājs, mūziķis un režisors. Divdesmitā gadsimta astoņdesmito, deviņdesmito gadu popmūzikas zvaigzne. Visvairāk pazīstams kā Zigmara Liepiņa mūzikas izpildītājs grupās "Modo" un "Opus", daudz uzstājies duetā ar Mirdzu Zīveri. 

Popularitāti iemantojis Latvijā un bijušajā PSRS. 

## Biogrāfija
Imants Vanzovičs dzimis Limbažos muzikālā ģimenē: tēvs bija apguvis vijoles spēli, vecākais brālis Ēriks spēlēja ģitāru. Mūzikā pirmos soļos sāka Limbažu bērnu mūzikas skolas klarnetes klasē. Vēlāk spēlēja bungas Limbažu vidusskolas estrādes orķestrī, tad vietējā kultūras nama ansamblī sāka arī dziedāt. 
1976. gadā pēc ansambļa vadītāja komponista Aleksandra Kublinska uzaicinājuma kļuva par ansambļa "Jūrmalas balsis" bundzinieku. Vēlāk, dienot padomju armijā, dziedāja karavīru ansamblī „Zvaigznīte”, kur iepazinās ar tābrīža grupas vadītāju Zigmaru Liepiņu. Komponists Vanzoviču atzinīgi novērtēja, tādējādi par pirmajiem Vanzoviča ieskaņojumiem kļuva Liepiņa dziesmas „Ledus zieds”, „Dzintara dziesma” un vokalīze izrādei „Spartaks”. 

Pēc dienesta Vanzovičs sāka dziedāt Ulda Stabulnieka vadītajā Latvijas PSR Filharmonijas ansamblī, bet 1979. gada nogalē jau pievienojās Liepiņa vadītajai grupai „Modo”, kur izveidojās duets ar Mirdzu Zīveri. Pēc Vanzovičs strauji kļuva par vienu no vadošajiem Latvijas dziedātājiem, to veicināja arī 1982. gadā uz "Modo" bāzes dibinātā Liepiņa ansambļa „Opus” izveide. 

1987. gadā starptautiskajā popmūzikas konkursā „Cilvēks un jūra” Austrumvācijā Vanzoviča dziedātā Liepiņa dziesma „Love Time” ieguva vairākas godalgas – par labāko dziesmu, labāko aranžējumu, publikas simpātiju balvu. 

1988. gadā Liepiņa un Māras Zālītes rokoperā "Lāčplēsis" dziedātājs atveidoja Kangara lomu. 

Kopā ar Mirdzu Zīveri un Laimu Vaikuli iestājās un absolvēja Krievijas Teātra mākslas institūtu GITIS režisora specialitātē. 

1990. gadā īslaicīgi pievienojies grupai "Vecās mājas". Pēc tam aktīvu mūziķa darbību beidzis. Piedalījies Zigmara Liepiņa jubilejas koncertos 2012. gadā un "Mikrofona aptaujas" jubilejā 2024. gadā.

## Privātā dzīve
Precējies četras reizes, ir divi bērni.

Dziedātājs dzīvo Baltezerā. Pēc karjeras beigām daudz cīnījies ar atkarībām. 2020. gados strādā sociālās aprūpes centrā.

## Atsauces
Valdis Liepiņš (aktieris)

**Valdis Liepiņš** (dzimis  Siguldā, miris 
) bija latviešu aktieris un režisors.

## Biogrāfija
Mācījās Siguldas 1. vidusskolā un Siguldas bērnu mūzikas skolas vijoles klasē. 1984. gadā iestājās Jāzepa Vītola Latvijas Valsts Konservatorijas Kultūras un mākslas zinātņu fakultātes Teātra nodaļā, neilgi pēc tam viņu iesauca Padomju armijas obligātajā karadienestā, dienēja Baltijas kara apgabala karavīru ansamblī “Zvaigznīte”. Pēc dienesta turpināja mācības Konservatorijā, kuru beidza 1990. gadā.

No 1990. līdz 2012. gadam Liepiņš strādāja Dailes teātrī. Starp pazīstamākajām lomām bija Andris Rutku Tēva “Vella kalpi” (1991), Pjērs Maršāna “Publikai skatīties aizliegts” (1991), titulloma Lāgerlēvas darbā ”Gesta Berlings” (1993), Romeo Šekspīra lugā “Romeo un Džuljeta” (1994), titulloma Korneija lugā “Sids” (1995). No 1994. gada uzsāka arī režisora darbu. Režisējis Raimonda Paula un Māras Zālītes muzikālo izrādi “Meža gulbji”, Māras Zālītes un Ulda Marhilēviča dziesmuspēli “Tobāgo!”, Raimonda Paula un Guntara Rača muzikālo izrādi “Leģenda par zaļo jumpravu”.

Attēlojis lomas filmās "Mans draugs — nenopietns cilvēks" (1976), "Atcerēties vai aizmirst" (1982), "Cilpā" (1991), "Vecās pagastmājas mistērija" (2000), "Ķīlnieks" (2006).

Bijis precējies ar aktrisi Rēziju Kalniņu. Dzīves pēdējos gados cīnījies ar depresiju un alkoholismu, izdarījis pašnāvību.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Valdis Liepiņš filmas.lv
* Valdis Liepiņš izrades.lv
Artūrs Putniņš

**Artūrs Putniņš** ir latviešu aktieris.

Beidzis Rīgas Hanzas vidusskolu. Absolvējis Latvijas Kultūras akadēmiju un ieguvis Humanitāro zinātņu bakalauru mākslās. Pašlaik ir Latvijas Leļļu teātra aktieris. Filmējies TV3 seriālā "Nemīlētie", atveidojot Makara miesassargu Arni.

## Atsauces
Bazīdijas

thumb|250px|Divu bazīdiju zīmējums. Sarkanā krāsā iekrāsotas bazīdijas, zaļā - sporas.
**Bazīdijas** ir sēņu sporu veidojošā slāņa sastāvdaļa. Tās ir vai nu garenas hifu paresninātas galu šūnas (*holobazīdijas*), vai četršūnu struktūras (*fragmobazīdijas*), bazīdijsēnēm tās veidojas himēnijā, bet citām sēnēm, kas neveido augļķermeņus, tās veidojas tieši uz sēņotnes vai no bezdzimuma sporām - šai gadījumā tās sauc par sklerobazīdijām.   

Bazīdija parasti attīstās no divkodolu šūnas, kur atrodas hifas galā. Šīs šūnas kodoli saplūst vienā un pēc tam dalās, parasti divreiz. Seko sterigmu veidošanās, uz kurām aizplūst pa vienam no jaunveidotajiem 4 kodoliem, katrs no kuriem izveido vienu sporu jeb bazīdijsporu. Ja vienlaikus ar kodoliem dalās arī pati bazīdija, tad veidojas fragmobazīdija.

Sterigmas ir šauri konusveida izaugumi, kas veidojas bazīdiju galos vai retos gadījumos sānos un kuru galos izaug bazīdijsporas. Pēc sporu nobriešanas tās ar sterigmās veidojošās grūdiena mehānisma palīdzību atraujas un tiek atgrūstas no bazīdijām par dažām milimetra daļām, tā attālinoties no himenofora sieniņām un uzsākot patstāvīgu lidojumu. Sterigmas un attiecīgi atgrūšanas mehānisms neveidojas tādām sēnēm kā zemestauku dzimtai, jo tās sporas pārnēsā nevis gaisa strāvas, bet kukaiņi. Parasti uz katras bazīdijas veidojas 4 sporas, taču ir iespējami jebkādi citi varianti gan dažādām sugām, gan vienas sēnes ietvaros.

## Skatīt arī

* Himenofors
* Himēnijs

## Atsauces
Linfield FC

***Linfield F.C.***  ir Ziemeļīrijas futbola klubs no Belfāstas. Dibināts 1886. gadā kā *Linfield Athletic Club*, spēlē Ziemeļīrijas Premjerlīgā. Kopš 1905. gada mājas spēles aizvada *[[Windsor Park]]* stadionā, kurā spēlē arī Ziemeļīrijas futbola izlase. *Linfield* ir titulētākais Ziemeļīrijas klubs. 

## Sasniegumi
Tas ir 57 reizes uzvarējis vietējā čempionātā un 44 reizes Ziemeļīrijas kausa izcīņā.

* **[[Ziemeļīrijas Premjerlīga]]**
** Čempioni (57): 1891, 1892, 1893, 1895, 1898, 1902, 1904, 1907, 1908, 1909, 1911, 1914, 1922, 1923, 1930, 1932, 1934, 1935, 1949, 1950, 1954, 1955, 1956, 1959, 1961, 1962, 1966, 1969, 1971, 1975, 1978, 1979, 1980, 1982, 1983, 1984, 1985, 1986, 1987, 1993, 1994, 2000, 2001, 2004, 2006, 2007, 2008, 2010, 2011, 2012, 2017, 2019, 2020, 2021, 2022, 2025
** Vicečempioni (25): 1894, 1899, 1900, 1903, 1928, 1929, 1931, 1948, 1951, 1953, 1957, 1963, 1967, 1968, 1981, 1988, 1998, 1999, 2005, 2009, 2014, 2015, 201, 2023, 2024
* **Ziemeļīrijas kauss**
** Kausa ieguvēji (44): 1891, 1892, 1893, 1895, 1898, 1899, 1902, 1904, 1912, 1913, 1915, 1916, 1919, 1922, 1923, 1930, 1931, 1931, 1936, 1939, 1942, 1945, 1946, 1948, 1950, 1953, 1960, 1962, 1963, 1970, 1978, 1980, 1982, 1994, 1995, 2002, 2006, 2007, 2008, 2010, 2011, 2012, 2017, 2021
** Finālisti (20): 1894, 1914, 1918, 1926, 1932, 1937, 1941, 1944, 1958, 1961, 1966, 1968, 1973, 1975, 1976, 1977, 1983, 1985, 1992, 2001

## Sezonas

## Atsauces

## Ārējās saites

*  
* Kluba profils UEFA vietnē
Alanyaspor

**Alanyaspor** ir Turcijas futbola klubs no Alanjas pilsētas. Pašlaik spēlē Turcijas Superlīgā.

## Sasniegumi
* **[[Turcijas kauss futbolā|Turcijas kauss]]**
** Finālisti (1): 2019–20

## Atsauces

## Ārējās saites

*
Ankaraspor

**Ankaraspor**, agrāk **Osmanlıspor**, ir Turcijas futbola klubs no Ankaras. Dibināts 1978. gadā, pašlaik (2020) spēlē Turcijas Pirmajā līgā.

## Ārējās saites

*
Antalyaspor

**Antalyaspor** ir Turcijas futbola klubs no Antaljas pilsētas, kas spēlē Turcijas Superlīgā. 2000. gadā sasniedza Turcijas kausa izcīņas finālu. Kluba futbolisti divreiz ir uzvarējuši 1. līgā (1982. un 1986. gadā).

## Sasniegumi
* **Turcijas kauss**
** Finālisti (1): 1999–00
* **Turcijas 1. līga**
** Uzvarētāji (1): 1981–82, 1985–86

## Atsauces

## Ārējās saites

*
Mūzikas stunda

***Mūzikas stunda*** jeb ***Dāma ar kungu pie verdžinela*** ir nīderlandiešu gleznotāja Jana Vermēra glezna, kurā attēlota jauna sieviete, kurai tiek pasniegta nosaukumā minētā mūzikas stunda. 

## Īpašnieki
Gleznu pārdeva 1696. gada maijā Delftā, kā daļu no Jakoba Disiusa kolekcijas, kurā bija daudzi Vermēra darbi. To vēlāk, 1718. gadā, iegādājās venēciešu mākslinieks Džovanni Antonio Pellegrīni, bet viņa kolekciju vēlāk iegādājās  mākslas kolekcionārs Džozefs Smits.
Kopš 1762. gada "Mūzikas stunda" kļuva par Karaliskās kolekcijas daļu, kad Smita gleznu kolekciju iegādājās Džordžs III. Gleznas iegādes brīdī gleznotāja paraksta sajaukšanas dēļ to uzskatīja par Fransa van Mīrisa vecākā darbu. Šo kļūdu laboja 1866. gadā, kad to Vermēram piedēvēja mākslas kritiķis Teofils Torē, lai arī tobrīd daļa kritiķu bija skeptiski. Dažādos laika periodos glezna atradusies gan Bakingemas, gan Vindzoras pilī un ir attēlota Čārlza Vailda akvarelī *Windsor Castle: the King's Closet, 1816*, ko viņš radīja Viljama Paina ilustrētajai grāmatai *History of the Royal Residences*.

## Gleznošanas materiāli
Gleznu 198. gadā pētīja Hermans Kīns, materiālu par pigmentu analīzi publicējuši Nacionālās galerijas Londonā pētnieki, pie kuriem darbs nonāca ar 2013. gada izstādi "Vermērs un mūzika: Mīlestības un atpūtas māksla". "Mūzikas stunda" ir nobriedis Vermēra darbs un viņa krāsu izmantošana un materiālu izvēle ir viens no viņa meistarības raksturotājiem. Gleznā dominē tumšie laukumi kā zilimelnā grīda, kas gleznota ar kaulu melno, kam pievienots dabīgs ultramarīns.

## Masu kultūrā
2013. gada dokumentālajā filmā "Tim's Vermeer" izgudrotājs un uzņēmējs Tims Dženisons mēģina atkārtot "Mūzikas stundas" radīšanu, lai pārbaudīt savu teoriju, ka Vermērs gleznojis ar optisku iekārtu palīdzību. Dženisonam tiek dota iespēja īsi vienatnē aplūkot gleznu Bakingemas pilī. Filmā izteikto apgalvojumu, ka Vermērs izmatojis Dženisonam līdzīgu paņēmienu, saņēmis vairāku mākslas kritiķu (Džonatans Džonss, Bendors Grosvenors) atspēkojumu..

## Atsauces

## Ārējās saites
Jaunsardze

**Jaunsardze** ir Aizsardzības ministrijas vadīta jauniešu interešu izglītības forma, kuras mērķis ir jauniešu izglītošana valsts aizsardzības jomā. Jaunatnes izglītošanu valsts aizsardzības jomā organizē un nodrošina Jaunsardzes un informācijas centrs, kas ir aizsardzības ministra pakļautībā esoša tiešās pārvaldes iestāde. Jaunsardzē var iestāties brīvprātīgi jebkurš jaunietis vecuma no 10 līdz 21 gadu vecumam. 2023. gadā Latvijā bija 8832 jaunsargi, kuri ir sadalīti 5 nodaļās. 

## Ārējās saites
* Jaunsardzes centrs

## Atsauces
Negadījums

thumbnail|235px|Satiksmes negadījums
**Negadījums** jeb **nelaimes gadījums** ir iepriekš neplānots notikums, kurā radušies zaudējumi, apdraudēta kāda veselība vai pat dzīvība. Visvairāk cilvēki negadījumos cieš mājās un brīvā laika nodarbēs. Situāciju, kad pēkšņi sabojājas kādas iekārtas, mašīnas vai sistēmas un rodas negadījums, sauc par **avāriju**, bet lielus negadījumus — par katastrofām.
Nobela prēmijas laureāti fizioloģijā vai medicīnā

[thumb|[Alfrēds Nobels|Alfrēda Nobela (1833–1896) portrets (autors *Gösta Florman*)]]
**Nobela prēmijas laureāti fizioloģijā vai medicīnā** ir zinātnieki, kas saņēmuši Nobela prēmiju fizioloģijā vai medicīnā (). Tās ir ikgadējs apbalvojums par atklājumiem fizioloģijā vai medicīnā, kas devuši labumu cilvēcei. Nobela prēmija fizioloģijā vai medicīnā ir viena no piecām Alfrēda Nobela dibinātajām Nobela prēmijām (izveidota saskaņā ar Nobela 1895. gadā parakstīto testamentu). Kopš 1901. gada to piešķir Karaliskais Kārļa institūts (no 1977. gada — Karaliskā Kārļa institūta Nobela asambleja). Apbalvošanas ceremonija norisinās Zviedrijas galvaspilsētā Stokholmā katru gadu 10. decembrī (A. Nobela nāves dienā). Apbalvošana notiek Stokholmas koncertzālē. Katram Nobela prēmijas laureātam fizioloģijā vai medicīnā tiek pasniegta zelta medaļa, diploms un naudas balva.
[thumb|220px|[Liks Montaņjē, Fransuāza Barē-Sinūsi un Haralds cur Hauzens 2008. gadā saņēma Nobela prēmiju par hronisku vīrusu infekciju (HIV un HPV) pētījumiem]]

## Daži fakti
* Pirmo Nobela prēmiju fizioloģijā vai medicīnā 1901. gada 10. decembrī saņēma vācu fiziologs Emīls fon Bērings.
* Līdz 2021. gadam pasniegtas 112 Nobela prēmijas fizioloģijā vai medicīnā (224 laureātiem). Starp 224 laureātiem, kas saņēmuši Nobela prēmiju fizioloģijā vai medicīnā, ir 12 sievietes.
* Pirmā sieviete, kas saņēmusi Nobela prēmiju fizioloģijā vai medicīnā, bija amerikāniete Gērtija Kori (1947. gadā).
* Deviņas reizes prēmija nav pasniegta — galvenokārt Pirmā un Otrā pasaules kara laikā (1915, 1916, 1917, 1918, 1921, 1925, 1940, 1941, 1942). Piecas reizes kritērijiem atbilstošu kandidātu trūkuma dēļ prēmija par attiecīgo gadu tika piešķirta nākamajā gadā (1914, 1922, 1926, 1938, 1943).
* 1939. gadā Ādolfs Hitlers aizliedza vācu zinātniekiem saņemt piešķirtās Nobela prēmijas. Starp tiem bija arī Nobela prēmijas laureāts fizioloģijā vai medicīnā Gerhards Domagks. Vēlāk gan viņš saņēma Nobela zelta medaļu un diplomu, bet naudas balvu nesaņēma.

## Laureāti
### 1901—1910

### 1911—1920

### 1921—1930

### 1931—1940

### 1941—1950

### 1951—1960

### 1961—1970

### 1971—1980

### 1981—1990

### 1991—2000

### 2001—2010

### 2011—2020

### 2021—pašlaik

## Atsauces

## Ārējās saites

* Nobela prēmija fizioloģijā vai medicīnā
Laura Bicāne

**Laura Bicāne** (dzimusi ) ir latgaliešu dziedātāja, kas dzimusi Daugavpilī, Latvijā. Plašākai publikai kļuva pazīstama 2012. gadā ar dalību Eirovīzijas nacionālajā pusfinālā, izpildot savu dziesmu „*[[Freakin’Out (Dziesma)|Freakin’Out]]*”.

## Biogrāfija
Laura dzied kopš bērnības, savulaik mūzikas skolā mācījusies akordeona spēli, bet, iemācoties spēlēt ģitāru, par Lauras sirdslietu kļuvusi tieši dziesmu komponēšana. Lai gan pirmās dziesmas tapa latviešu valodā, pirmo reizi uz skatuves Laura tomēr atskaņoja savas dziesmas latgaliešu valodā. Kopā ar māsām Jacintu un Agnesi latgaliešu mūzikas festivālam „Muzykys Skrytuļs” 2007. gadā tika noorganizēta grupa „Alverna”. Šīs dziesmas tika ierakstītas un ir dzirdamas Latgales radio. Joprojām lielu daļu Lauras repertuāra aizņem dziesmas latgaliešu valodā.

2012. gadā, Laura uzvarēja A-Eiropa organizētajā dziedātāju projektā „Hello Daugavpils”. Dziesminiece pazīstama arī starp citiem Latvijas dziesminiekiem, piedaloties Vislatvijas dziesminieku saietā Lielkrūzēs 2012. gadā, pavasara un rudens koncertos un dziesminieku mūzikas vakaros Latvijas 1. rokkafejnīcā. 2013. gadā, Laura Bicāne kopā ar dziesminieku Kārli Kazāku pārstāvēja Latvijas dziesminiekus Lietuvas dziedāmās poēzijas festivālā „Tai-aš”. Ir spēlēts arī citviet ārzemēs – Francijā, Vācijā, Beļģijā, Lietuvā. 2014. un 2015. gadā, Laura uzstājās festivāla "Bildes" jauno dziesminieku koncertā.

Laura koncertējusi Latgales studentu centra pasākumos un Latvijas Kristīgās studentu brālības pasākumos, Daugavpils pilsētas svētkos, Svētā Jāzepa festivālā Līvbērzē, muzeju nakts pasākumos Liepājā, festivālā „Mīlestība nav mirusi”, Frankofonijas dienu ietvaros, Rīgas Adventa mūzikas svētkos un citos dzīvās mūzikas festivālos. Laura Bicāne arī organizējusi privātus koncertus gan dzimtajā pusē Latgalē, gan citur Latvijā (tai skaitā lielākajās pilsētās - Rīga, Daugavpils, Liepāja, Ventspils).

Par dziesminieces pazīstamāko dziesmu varētu nosaukt dziesmu „Mīlesteiba” ar Svēto Rakstu vārdiem no Pāvila 1.vēstules korintiešiem. Dziesma tika ierakstīta projekta „Jauna slavas dziesma 2012” ietvaros.

2017. gadā, pabeigusi Staņislava Broka Daugavpils Mūzikas vidusskolu un ieguvusi klasiskās ģitāras spēles kvalifikāciju.

## Diskogrāfija
2013. gadā, sadarbojoties ar latgaliešu pozitīvā roka grupu „Dabasu Durovys” iznāca Lauras debijas albums „Es tikai ļaujūs”, kas ietvēra kompozīcijas dažādās valodās.

2015. gada aprīlī, Laura saviem klausītājiem piedāvāja otro albumu „Trīspuksti”. Albums „Trīspuksti” ierakstīts sadarbojoties ar mūziķi Valdi Indrišonoku, un ir īpašs ar to, ka tajā apkopotas dziesmas ar dzejnieces Egitas Terēzes Jonānes haikām.

2017. gada maijā, ir iznācis Lauras trešais albums „Lauzīsimies cauri pūlim”. Albumā ir 9 dziesmas, latviešu, latgaliešu un angļu valodās, kā arī instrumentāla kompozīcija.

2020. gadā, dienas gaismu ieraudzīja dziesminieces ceturtais albums "Ikdiena".

## Apbalvojumi
Latgaliešu kultūras gada balva „Boņuks”:

* 2010. gadā nominācijā „Gada debija literatūrā”.
* 2012. gadā nominācijā „Gada debija mūzikā”.
Suecas līcis

**Suecas līcis** (, *khalīǧ as-suwais*) ir līcis Sarkanās jūras ziemeļos un atdala Sīnāja pussalu no pārējās Ēģiptes. Cauri līcim notiek intensīva kuģu satiksme, jo līča ziemeļos sākas Suecas kanāls, kas savieno līci, Sarkano jūru un līdz ar to Indijas okeānu ar Vidusjūru. Lielākās pilsētas līča krastos ir Suvaisa (Sueca), Rās Sudra, Ainsuhna, Zaafarāna, Abū Zenīma, Abū Rudeisa, Rāsgāriba un Tūra.

## Atsauces

## Ārējās saites
Koledža

[thumbnail|250px|[Korpuskristi koledža ir daļa no Kembridžas Universitātes]]
**Koledža** ir izglītības iestāde. Vārds koledža ir radies cauri vairākām valodām, bet pamatā tā izcelsme ir meklējama latīņu vārdā *collegium* (‘kolēģija’, ‘skola’, ‘grupa’). Izšķir trīs veida koledžas:
* koledža var būt daļa no universitātes;
* augstākās izglītības iestāde;
* vidējās izglītības iestāde, it īpaši valstīs, kurās oficiālā valoda ir angļu.

## Koledžas Latvijā
Saskaņā ar 1995. gada Latvijas Augstskolu likumu koledža ir izglītības iestāde, kas īsteno pirmā līmeņa profesionālās augstākās izglītības programmas un dod iespēju iegūt ceturtā līmeņa profesionālo kvalifikāciju. Pirmā līmeņa profesionālās augstākās izglītības programma tiek īstenota pēc vidējās izglītības ieguves. Tās īstenošanas laiks ir divi līdz trīs gadi.

## Atsauces
Kaspars Kārkliņš

**Kaspars Kārkliņš** (dzimis ) ir latviešu aktieris.

Izglītību ieguvis Klaipēdas Universitātē. Kopš 2009. gada piedalās Liepājas teātra izrādēs. Piedalījies arī Goda teātra veidotajā izrādē "Dērbijas vergi". Filmējies seriālos "Viss pa jaunam!" un "Nemīlētie".
Piedalījies arī režisora Aigara Graubas 2022. gada filmā "Circenīša Ziemassvētki".

## Atsauces

## Ārējās saites
* Kaspars Kārkliņš izrades.lv
Agris Māsēns

**Agris Māsēns** (dzimis  Talsos) ir latviešu aktieris un režisors.

1973. gadā beidzis Rīgas kultūras un izglītības darbinieku tehnikumu. 1982. gadā Maskavā absolvējis Borisa Ščukina teātra skolas Režijas nodaļu.

Strādājis par māksliniecisko vadītāju Gaujienas kultūras namā un Ērģemes klubā. Valmieras Drāmas teātra aktieris kopš 1968. gada. Strādā par režisoru Smiltenes Tautas teātrī.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Agris Māsēns izrades.lv
Jānis Vimba

**Jānis Vimba** (dzimis  Siguldā) ir latviešu aktieris, teātra režisors, ekonomists un politiķis. Bijis Latvijas Nacionālā teātra direktors un Siguldas novada domes priekšsēdētājs.

## Dzīvesgājums
Beidzis Krimuldas vidusskolu. Paralēli mācījies arī Krimuldas mūzikas skolā un Krimuldas mākslas skolā. 15 gadus dejojis deju studijā "Dzirnas".

Absolvējis Latvijas Lauksaimniecības universitātes Ekonomikas fakultāti. 2003. gadā iestājies Latvijas Kultūras akadēmijā, kur mācījies aktiermeistarību Pētera Krilova un Annas Eižvertiņas vadībā. 2007. gadā akadēmiju absolvējis un kļuvis par Nacionālā teātra aktieri. Tēlojis lomas arī filmās "Vīrietis akvārijā" (2007), "Kontrolieris" (2009), "Sapņu komanda 1935" (2012), "Circenīša Ziemassvētki" (2022), "Zeme, kas dzied" (2024). 2019. gadā tēlojis lomu TV seriālā "Sarkanais mežs", vēl piedalījies seriālos "Ugunsgrēks" un "Viņas melo labāk".

Strādājis arī par vecāko referentu Finanšu ministrijā un jaunāko referentu Pašvaldību lietu pārvaldē.

 sācis pildīt Latvijas Nacionālā teātra direktora pienākumus. 2023. gadā piedalījās konkursā uz šo pašu amatu, taču tika izvēlēts cits kandidāts — bijušais politiķis Māris Vītols.

J. Vimbas laikā Nacionālais teātris nosvinēja teātra pastāvēšanas simtgadi un turpināja darbību arī Covid-19 pandēmijas apstākļos, attīstot e-teātra konceptu un tādējādi periodos, kad teātra klātienes darbība nebija iespējama, nodrošinot skatuves mākslas pieejamību digitālā formātā. Pēcpandēmijas periodā J. Vimbas vadībā tika atjaunots ierastais teātra darbības ritms, kā arī mākslinieciskā vadītāja amats, ko ieņēma režisors un pedagogs Elmārs Seņkovs. Latvijas Nacionālā teātra darbība šajā periodā apliecināja nacionālās kultūras iestādes misiju saskaņā ar devīzi: "Nacionāls saturs, laikmetīga forma." Vienlaikus vēstīts, ka J. Vimbas vadības laikā teātrī bijušas problēmas attiecībās starp vadību un darbiniekiem.

Pēc aiziešanas no Nacionālā teātra 6 mēnešus strādāja Siguldas novada pašvaldībā par Kultūras un tūrisma centra direktoru līdz ievēlēšanai par domes deputātu un priekšsēdētāju.

### Politiskā darbība
2025. gada Siguldas novada domes vēlēšanās J. Vimba kandidēja kā Siguldas novada partijas saraksta līderis un domes priekšsēdētāja amata kandidāts. Ievēlēts domē un pirmajā domes sēdē apstiprināts par Siguldas novada domes priekšsēdētāju. Pēc nepilniem pieciem mēnešiem amatā domes deputāti viņu atcēla no amata.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Profils filmas.lv
* Jānis Vimba izrades.lv
Teksts

**Teksts** ir mutvārdos izteikts vai rakstveidā fiksēts loģiski strukturēts, funkcionāli vienots jēdzieniski saistītu izteikumu kopums vai atsevišķs izteikums. Literatūrā teksts ir jebkurš objekts, ko var "lasīt", vai šis objekts ir literārais darbs, ielas apzīmējums, ēku izvietojums pilsētas blokā vai apģērbu stils. Tas ir saskaņots zīmju kopums, kas pārraida kādu informatīvu vēstījumu. Šis simbolu komplekts tiek uzskatīts par informatīvā ziņojuma saturu, nevis tā fizisko formu vai veidu, kurā tas ir attēlots.

Tekstu veido ne tikai teikumi, kuriem ir pašiem savs gramatiskais centrs, bet ir sastopami arī izsacījumi - patstāvīgas vienības bez gramatiskā centra *Tavu brīnumu! Jā! Nē!* un atrautas teikuma daļas, kuras saprotamas tikai kontekstā *Plūst un plūst Daugavas ūdeņi. Lēni. Mierīgi.*
Tekstu raksturo mērķtiecība, pilnīgums, sakarīgums, pabeigtība. Nejaušu teikumu, izsacījumu un atrautu teikuma daļu virknējums nav uzskatāms par tekstu. Teksta mērķtiecība ir ievērota, ja visi teikumi un izsacījumi loģiski pakļaujas galvenā temata izklāstam. Teksta pilnīgumu raksturo iecerētā satura realizēšana. Teikumu un izsacījumu tematiskais saistījums norāda uz sakarīgumu. Par teksta pabeigtību liecina kopsavilkums — īpaši secinājumi vai vispārinājumi.

Literatūras kritikas jomā "teksts" attiecas uz konkrētā rakstiskā raksta oriģinālo informācijas saturu, proti, "darba teksts" ir sākotnējais simboliskais burtu kopums, kas sākotnēji izveidots, neņemot vērā turpmākās izmaiņas, pasliktināšanos, komentārus, tulkojumus, paratekstus utt. Tāpēc, kad literārā kritika ir saistīta ar "teksta noteikšanu" tā ir saistīta ar to, ka tiek nošķirts sākotnējais informācijas saturs neatkarīgi no tā, vai tas ir pievienots vai atņemts, no formas un satura, kā tas parādās konkrētajā teksta dokumentā.

## Atsauces
Cistīdas

[thumb|250px|Iekrāsota [šķiedrgalvītes (ģints)|šķiedrgalvīšu ģints sēnes metuloīdā tipa cistīda]]
**Cistīdas** ir daudzu sēņu sporu veidojošā slāņa — himēnija sastāvdaļa. Tās ir sterili ģeneratīvo hifu izaugumi, kas ir garāki par bazīdijām, uz kurām veidojas sporas, un tādējādi cistīdas kalpo par bazīdiju aizsegu. Reizēm tās sastopamas arī ārpus himēnija, un to loma šādos gadījumos vēl nav noskaidrota.

Cistīdas attīstās vai nu himēnija dziļākajā slānī — subhimēnijā kopā ar bazīdijām (*himēnijcistīdas*), vai dziļāk sēnes mīkstumā — tramā (*tramālās cistīdas*). Cistīdas ar eļļaini — sveķainu saturu citoplazmā, kuras veidojas no īpašām gleohifām, tiek sauktas par *gleocistīdām*. Pēc sieniņu biezuma cistīdas iedala plānsienu (*leptocistīdās*) un biezsienu (*lamprocistīdās*), kuru sieniņas izskatā atgādina stiklu un bieži ir trauslas. Lamprocistīdas ar īpašu formu virsotnēm sauc par metuloīdām. Pēc izvietojuma cistīdas iedala uz lapiņas (vai analoģiskas himenofora struktūras) šķautnes augošās (*heilocistīdas*), uz lapiņas malas augošās (*pleirocistīdas*), cepurītes virspusē augošās (*dermatocistīdas* vai *pileocistīdas*), uz cepurītes maliņas augošās (*cirkumcistīdas*) un uz kātiņa augošās (*kaulocistīdas*).   

Cistīdu forma un izmēri ievērojami atšķiras dažādām sēņu sugām, tādēļ tām ir nozīme sugu noteikšanā. Parasti cistīdas ir bezkrāsainas, nereti ar dažādiem virsmas ieslēgumiem — gan plākšņveida, gan lodveida un citās formās. Reizēm heilocistīdu krāsa ir atšķirīga no lapiņu krāsas un tad tās ir saskatāmas ar lupu vai pat neapbruņotu aci, lai gan parasti cistīdu garums nepārsniedz desmitdaļu milimetra. Daudzām virpainīšu dzimtas sēnēm ir raksturīgas šādas dzeltenas heilocistīdas.

## Ārējās saites

* "Using a Microscope: Basidia and Cystidia" by Michael Kuo. MushroomExpert.com
* BCERN Glossary: Cystidia
* Wild Mushrooms from Tokyo

## Atsauces
Vitória FC

**Setubalas "Vitoria"** (port. *Vitória Futebol Clube*) ir Portugāles futbola klubs no Setubalas pilsētas.

## Sezonas

## Atsauces
FC Utrecht

***[[FC Utrecht]]*** ir Nīderlandes futbola klubs no Utrehtas. Tas ir dibināts 1970. gadā, apvienojoties klubiem *VV DOS*, *USV Elinkwijk* un *Veloxkas*. Pašlaik spēlē *[[Eredivisie]]*, Nīderlandes futbola augstākajā līgā. Kluba futbolisti trīs reizes ir uzvarējuši KNVB kausa izcīņā.

## Sasniegumi
* **[[Nīderlandes kauss futbolā|KNVB kauss]]**
** Kausa ieguvēji (3): 1984–85, 2002–03, 2003–04
** Finālisti (3): 1981–82, 2001–02, 2015–16
* **Johana Kruifa kauss**
** Kausa ieguvēji (1): 2004
** Finālisti (1): 2003

## Atsauces

## Ārējās saites

*
FC Groningen

***[[FC Groningen]]*** ir profesionāls Nīderlandes futbola klubs no Groningenas. Tas ir dibināts 1915. gadā kā *Unitas*. Pašlaik spēlē Nīderlandes augstākajā līgā *[[Eredivisie]]*. Mājas spēles aizvada *[[Euroborg]]* stadionā. Kluba futbolisti ir vienreiz (2015. gadā) izcīnījuši KNVB kausu.

## Sasniegumi
* **Pirmā divīzija** (*Eerste Divisie*)
** Čempioni (2): 1959–60, 1979–80
** Vicečempioni (5): 1970–71, 1974–75, 1978–79, 1998–99, 2023–24
* **[[Nīderlandes kauss futbolā|KNVB kauss]]**
** Kausa ieguvēji (1): 2014–15
** Finālisti (1): 1988–89
* **Johana Kruifa kauss**
** Finālisti (1): 2015

## Atsauces

## Ārējās saites

*
Oskars Morozovs

**Oskars Morozovs** (dzimis  Rīgā) ir latviešu aktieris.

1994. gadā beidzis Rīgas Franču liceju. Aktiermeistarību apguvis Liepājas teātra 5. studijā un Latvijas Kultūras akadēmijas Dailes teātra kursā. Kopš 1999. gada (ar pārtraukumiem) strādā Valmieras teātrī.

Aizraujas ar futbolu. Komentē futbola spēles kanālā "Viasat Sport Baltic"; pirms tam spēles komentējis kanālā LTV7. Tāpat divus gadus nostrādājis par sporta redaktoru ziņu portālā Delfi.lv.

## Atsauces
ADO Den Haag

***[[ADO Den Haag]]*** ir Nīderlandes futbola klubs no Hāgas pilsētas.

## Sasniegumi
* **[[Eredivisie|Nīderlandes čempionāts]]** (kopš 1956. gada ***Eredivisie***)
** Čempioni (2): 1941–42, 1942–43
* **[[Nīderlandes kauss futbolā|KNVB kauss]]**
** Kausa ieguvēji (2): 1967–68, 1974–75
** Finālisti (6): 1958–59, 1962–63, 1963–64, 1965–66, 1971–72, 1986–87
* **Pirmā divīzija** (*Eerste Divisie*)
** Čempioni (2): 1956–57, 1985–86, 2002–03

## Atsauces

## Ārējās saites

*
Tibors Floriāns

**Tibors Floriāns** (; dzimis , miris ) bija ungāru šahists un šaha problēmists, nacionālās un starptautiskās šaha kustības darbinieks; starptautiskais meistars (1950), starptautiskais tiesnesis (1951).

No 1961. līdz 1984. gadam Tibors Floriāns bija Ungārijas Šaha savienības ģenerālsekretārs. 1969. gada sieviešu šaha olimpiādē izpildīja  galvenā tiesneša pienākumus. Viņš ir uzrakstījis vairākas šaha grāmatas, no 1983. līdz 1984. gadam bija žurnāla *Magyar sakkélet* galvenais redaktors. Vairākkārt piedalījās Ungārijas Šaha čempionātos. 1945. gadā bija valsts čempions.
Labākie rezultāti starptautiskos turnīros: Belgrada (1948) — 1.-2. vieta; Bukareste (1949) — 4.-5. vieta; Bukareste (1951) — 3.-4. viea; Sanbenedeto del Tronto (1957) — 3, vieta. Viņš bija arī valsts komandas dalībnieks 1952. gada šaha olimpiādē un 1961. gada Eiropas čempionātā.

Floriāns bija arī aktīvs korespondencšaha spēlētājs. Piedalījās 7., 8. un 9. korespondencšaha olimpiadēs. 

No piecpadsmit gadu vecuma sastādījis šaha uzdevumus, daudzus no tiem publicējis ar pseidonīmu *Feldmann*.

## Bibliogrāfija
* 
* 
* 

## Atsauces

## Ārējās saites

* Tibora Floriāna šaha kompozīcijas mājas lapā PDB
* Tibors Floriāns profils mājaslapā ''Chess Composers''
Baznīca Overā

thumb|Baznīca 2006. gadā

**"Baznīca Overā"** ir nīderlandiešu postimpresionisma gleznotāja Vinsenta van Goga 1890. gada jūnijā radīta eļļas krāsas glezna; tā pašlaik atrodas Orsē muzejā Parīzē, Francijā.

Attēlotā baznīca (*Place de l'Eglise*) atrodas Overā pie Uāzas, 27 kilometrus uz ziemeļrietumiem no Parīzes.

## Vēsture
"Baznīca Overā" līdz ar citiem darbiem kā "Overas domes ēka" un vairākiem nelielu ēku ar salmu jumtiem zīmējumiem atgādina par ainām no viņa Nīnenes perioda. Manāma nostaļģija pēc ziemeļiem parādījās jau pēdējās Senremīdeprovansā pavadītajās nedēļās. Vēstulē, ko viņš rakstīja pāris nedēļas pirms aizbraukšanas, viņš rakstīja "Kamēr biju slims, tomēr uzgleznoju vairākas nelielas gleznas pēc atmiņas, tās tur redzēsi vēlāk, atmiņas no ziemeļiem".

Viņš īpaši atsaucas uz līdzīgu darbu, ko radīja Nīnenē, aprakstot šo gleznu vēstulē savai māsai Vilhelmīnai 1890. gada 5. jūnijā:

"Vienkāršais dziļais zilais" tika izmantots arī "Adelīnas Ravū portretā", ko van Gogs uzgleznoja savā īsajā periodā Overā pie Uāzas.

"Baznīcas Overā" priekšplānu ir spilgti izgaismojusi saule, bet pati baznīca atrodas savā ēnā un "ne atspoguļo, ne izplata savu gaismu" Pēc tam, kad van Gogs bija atbrīvots no evanģēliskās karjeras, viņš bija cerējis turpināt darboties Borinažas apkārtnē Beļģijā. Viņš 1880. gada jūlijā rakstīja savam brālim Teo no Kjesmas, citējot ainu no Šekspīra drāmas "Henrijs IV" 1. daļas par tumšo tukšumu baznīcas iekšienē, lai simbolizētu "tukšu un neapgarotu sludināšanu": "Viņu Dievs ir kā Šekspīra piedzērušā Falstafa Dievs, 'baznīcas iekšiene'".

Atšķirīgo ceļu motīvs parādās arī viņa gleznā "Kviešu lauks ar vārnām".

## Masu kultūrā
Glezna "Baznīca Overā" ieņem nozīmīgu lomu zinātniskās fantastikas seriāla *[[Doctor Who]]* piektās sezonas desmitajā sērijā (pirmoreiz demonstrēta 2010. gadā), lai arī ainas baznīcā tika filmētas Landafas baznīcā Velsā. Šajā sērijā gleznā baznīcas logā attēlota savāda, grifam līdzīga radība (saukta par *Krafayis*), kas seriāla galvenajam varonim, laikā ceļojošajam Doktoram, norāda uz to, ka 1890. gada jūnijā Overā pie Uāzas slēpās kas ļauns. Tikai tad, kad pats van Gogs, ko attēlo Tonijs Karrans, baznīcā pieveic radījumu, glezna atgriežas savā sākotnējā, neizmainītajā stāvoklī. *Krafayis* vēlāk izrādās bijis daļēji akls, pasaulē un debesīs neredzot krāsas un formas (kā tās redzēja Vinsents), šai tēmai vairākkārt atkārtojoties sērijā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Metkalfa likums

[right| thumb|Divi [telefons|telefoni var veikt tikai vienu savienojumu, pieci var veikt 10 dažādus savienojumus, bet divpadsmit var veikt 66 savienojumus.]]

**Metkalfa likums** () nosaka, ka telesakara tīklu vērtība ir vienāda ar tam pieslēgto lietotāju skaitu, kāpinātu kvadrātā (*n*2).
Latvijas Biozinātņu un tehnoloģiju universitātes Pārtikas tehnoloģijas fakultātes dekānu uzskaitījums

Šajā uzskaitījumā apkopoti 1948. gadā dibinātās **[[Latvijas Biozinātņu un tehnoloģiju universitāte]]s [[LBTU Pārtikas tehnoloģijas fakultāte|Pārtikas tehnoloģijas fakultāte]]s dekāni**.

## Uzskaitījums

## Atsauces

## Skatīt arī
* Latvijas Lauksaimniecības universitātes Pārtikas tehnoloģijas fakultāte
Jūlija Ļaha

**Jūlija Ļaha** (dzimusi  Daugavpilī) ir latviešu aktrise un kostīmu māksliniece.

Izglītību ieguvusi Daugavpils Universitātē un Daugavpils Mākslas koledžā.

Strādājusi Daugavpils teātrī (1997—2006) un Liepājas teātrī (2006—2009). Veidojusi arī kostīmus Liepājas teātra un Daugavpils teātra izrādēm.

Filmējusies Santas lomā seriālā "UgunsGrēks" un Ingrīdas lomā daudzsēriju filmā “Likteņa līdumnieki”.

## Atsauces
Rasma Garne

**Rasma Garne** (dzimusi , mirusi ) bija latviešu aktrise.

Mācījusies Rīgas 3. vidusskolā. Pēc vidusskolas beigšanas iestājusies Latvijas Valsts konservatorijas aktierkursā. Par Nacionālā teātra aktrisi kļuvusi 1963. gadā, lai gan izrādēs piedalījusies jau studiju laikā.

Attēlojusi lomas filmās "Mēs esam četri" (1972), "Ja nebūtu šī skuķa" (1980), "Lietus blūzs" (1982), "Zītaru dzimta" (1989) un "Depresija" (1991).

1995. gadā ieguvusi Spēlmaņu nakts balvu "Gada aktrise otrā plāna lomā" par Ponsijas lomu izrādē "Bernardas Albas māja".

## Atsauces

## Ārējās saites
* Rasma Garne  Latvijas Nacionālais teātris
* Rasma Garne filmas.lv
Arzahels

**Arzahels** (*Arzachel*) ir triecienkrāteris Mēness redzamajā pusē. Atrodas tuvu redzamās puses centram, Mākoņu jūras ziemeļaustrumu malā. Nodēvēts 11. gadsimtā dzīvojuša arābu astronoma un matemātiķa Abū Ishāka Ibrāhīma Ibn Jahjas al Nakaša al Zarkālī vārdā, latinizētā vārda forma – Arzahels. Vārdu *Arzachel* pirmoreiz lietoja Džovanni Batista Ričoli uz 1651. gadā izdotas Mēness kartes. Krātera nosaukumu 1935. gadā apstiprinājusi Starptautiskā Astronomijas savienība. Agrāk krāterim bijuši arī citi nosaukumi. Holandiešu astronoms Mihaēls van Langrēns uz savas 1645. gadā izdotās kartes krāteri norādījis kā *Annae, Reg. Fran.*, godinot tā laika Francijas karalieni Austrijas Annu. Johanness Hevēlijs lietoja nosaukumu *Mons Cragus* (Mazāzijas kalna virsotne).

Uz ziemeļiem no Arzahela atrodas Alfonss (Ø 111 km), uz ziemeļrietumiem — Alpetragijs (Ø 40 km), uz dienvidrietumiem — Tebits (Ø 57 km). Rietumos no Arzahela Mākoņu jūrā iestiepjas *Promontorium Taenarium* zemesrags.

Arzahels ir relatīvi jauns krāteris, izveidojies pirms apmēram 3,75 līdz 3,85 miljardiem gadu. Krātera valnis ir masīvs, ar izteiktiem terasveida pakāpieniem. Vaļņa augstums attiecībā pret krātera pamatni ir  m, pret apkārtējo virsmu  m. Krātera dibens visumā līdzens, nelīdzenāks vien dienvidrietumu daļā. Ziemeļu-dienvidu virzienā dibenu šķērso 57 km gara *Rimae Arzachel* plaisu sistēma. Uz dienvidrietumiem no krātera centra atrodas apmēram 2 km augsta virsotne *Arzachel Gamma*.

## Pavadoņkrāteri

Uz Mēness kartēm šie krāteri tiek apzīmēti ar burtu uz krātera malas, kas ir tuvāk Arzahela krāterim. 

## Atsauces

## Ārējās saites
Latvijas U-21 futbola izlase

**Latvijas U-21 futbola izlase** ir Latvijas Futbola federācijas kontrolēta komanda, kas pārstāv Latvijas Republiku tādās futbola sacensībās kā UEFA Eiropas U-21 čempionāts. Latvijas izlases galvenais treneris ir Aleksandrs Basovs. Mājas spēles Latvijas U-21 futbola izlase parasti aizvada Rīgā, Jelgavā vai Liepājā.

## Vēsture
Kā komanda Latvijas U-21 radās 1992. gadā pēc neatkarības atgūšanas no PSRS. Pirmo spēli izlase aizvadīja Lietuvas pilsētā Viļņā, 28. oktobrī 1992, mačs beidzās ar rezultātu 0:0. Pirmo Eiropas čempionāta kvalifikācijas spēli Latvija aizvadīja Rīgā pret Īriju, 1994. gada 6. septembrī un nospēlēja neizšķirti 1:1. Kopš 2001 gada komanda piedalās arī Baltijas kausā, uzvarot to 2008. gadā. Kopš 1992. gada Latvija jau ir paspējusi aizvadīt vairāk nekā 100 mačus. 

## Sastāvs
Šāds sastāvs tika izsaukts 2023. gada UEFA Eiropas U-21 čempionāta kvalifikācijas spēlēm pret Izraēlu un Ungāriju 2022. gada jūnijā. Spēles un vārti pēc spēles pret Sanmarīno 2022. gada martā.

## Izlases spēles 2022. gadā
*Šeit minētas tikai oficiālās izlašu spēles*

## Oficiālās personas

## Statistika
### Visvairāk aizvadīto spēļu

### Visvairāk gūto vārtu

## Atsauces

## Ārējās saites
* U-21 izlase LFF vietnē
Ieva Aleksandrova-Eklone

**Ieva Aleksandrova-Eklone** (dzimusi ) ir latviešu aktrise.

Pazīstama ar Ramonas lomu seriālā UgunsGrēks.

Paralēli aktrises gaitām ir arī sertificēta jāšanas sporta trenere. Kopā ar vīru ir mārketinga kompānijas „Arwana” īpašnieki.

## Atsauces
Edgars Samītis

**Edgars Samītis** (dzimis  Talsos) ir latviešu aktieris.

## Biogrāfija
Edgars Samītis dzimis 1980. gadā Talsos, bērnībā trenējies hokejā, vieglatlētikā un šaušanā. No 1997. līdz 1999. gadam mācījies Talsu 2. vidusskolā. 2000. gadā iestājies Latvijas Kultūras akadēmijas Teātra fakultātē, kur apguvis aktiermākslu. 2004. gadā akadēmiju absolvējis.

Kopš 2004. gada piedalās Jaunā Rīgas teātra izrādēs, bet kopš 2017. gada sezonas vairs nav JRT štata aktieris   . Piedalās arī Ģertrūdes ielas teātra veidotajās izrādēs un projektos.

Pazīstams arī ar savām kino lomām. Filmējies tādās filmās kā “Es esmu šeit”, “Mammu, es tevi mīlu”, “Segvārds Vientulis”, “Amatieris”, “Oļegs”. Ierunājis arī lomu animācijas filmā “Es esmu šeit”.

## Filmogrāfija

## Atsauces
Avots (Engrs)

***Avots*** () ir franču neoklasicisma gleznotāja Žana Ogista Dominika Engra eļļas krāsas glezna. Gleznu viņš iesāka 1820. gadā Florencē, bet pabeidza to tikai 1856. gadā Parīzē. Kad Engrs pabeidza darbu pie "Avota", viņš bija 76 gadus vecs, jau slavens un ''École des Beaux-Arts'' prezidents. Aktā redzamās sievietes poza var tikt salīdzināta ar citu viņa darbu, *[[Venus Anadyomene]]* (1848) un ir Knidas Afrodītes jeb *Venus Pudica* attēlojums. Divi no Engra audzēkņiem, gleznotāji Pols Balzē un Aleksandrs Degofs, palīdzēja fona un ūdens trauka gleznošanā.

## Apraksts
Gleznā attēlota klinšu spraugā stāvoša kaila sieviete, kura tur rokās krūku, no kuras plūst ūdens. Viņa attēlo ūdens avotu, kas klasiskajā literatūrā ir svēts mūzām un poētiskas iedvesmas avots. Viņa stāv starp diviem ziediem, ko var "ievainot vīrieši, kas vēlas tos noplūkt" un viņu ierāmē efeja, Dionīsa, nekārtību, atjaunošanās un ekstāzes dieva, augs. Ūdens, ko viņa lej, atdala viņu no skatītāja, straumei atzīmējot robežas, kuru šķērsošana ir simboliski nozīmīga.
[right|thumb|Marmora statuja, kas radīta pēc "Avota" līdzības. Šo izstādi pasūtīja [Dorabdži Tata un uzdāvināja to Velsas prinča muzejam, Mumbajā, kur tā tika izstādīta apskatei.]]

## Tēma
Mākslas vēsturnieki Frānsisa Faula un Ričards Tomsons norāda, ka gleznā pastāv "simboliska sievietes un dabas vienotība", ziedošajiem augiem un ūdenim kalpojot kā fonam, ko Engrs piepilda ar sievietes "sekundārajiem atribūtiem".

## Kritiķu atsauksmes
Pirmā izstāde, kurā parādījās "Avots", notika 1856. gadā, gadu pēc tās pabeigšanas. Glezna saņēma labas atsauksmes. Tangijs Dišatels gleznu 1857. gadā iegādājās par 25 000 frankiem. 1878. gadā gleznu iegādājās valsts un nodeva to Luvras muzejam. 1986. gadā to pārvietoja uz Orsē muzeju. Glezna bieži piedalījusies izstādēs un plaši publicēta.

Holdeins Makfols grāmatā "Glezniecības vēsture: Franču ģēniji" apraksta "Avotu" kā Engra "izcilāko aktu, ar kuru viņš ir galvenokārt pazīstams". Kenets Klārks savā grāmatā "Sievišķais skaistums" novērojis, ka "Avots" ticis aprakstīts kā "skaistākā figūra franču glezniecībā". Valters Frīdlenders grāmatā "Davids līdz Delakruā" atsaucies uz "Avotu" vienkārši kā slavenāko Engra gleznu.

Gleznas modele bija Engra mājas pārvaldnieka meita. Savā romānā *Confessions of a Young Man* īru rakstnieks Džordžs Mūrs rakstīja, saistībā ar mākslas darbu morāli, "man nerūp, ka Engra "Avota" cena bija kādas sešpadsmitgadīgas kalpones tikums. Tas, ka modele nomira no dzeršanas un slimībām slimnīcā nav nekas, salīdzinot ar to, ka tika radīts "Avots", izsmalcināts nevainīguma sapnis."

## Atsauces

## Ārējās saites