open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Daiena Vorena

**Daiena Īvija Vorena** (; dzimusi ) ir amerikāņu dziesmu autore. Viņa saņēmusi vairākas balvas, tostarp ''Grammy'' balvu, ''Primetime Emmy'' balvu, divas Zelta globusa balvas, trīs ''Billboard'' mūzikas balvas un Kinoakadēmijas goda balvu.

Vorenas plašu atpazīstamību ieguva 1985. gadā ar grupas *[[DeBarge]]* dziesmu *[[Rhythm of the Night]]*. Astoņdesmito gadu beigās viņa apvienoja spēkus ar Apvienotās Karalistes mūzikas kompāniju EMI, kļūstot par pirmo dziesmu autoru žurnāla *[[Billboard (žurnāls)|Billboard]]* vēsturē, kurai singlu topā vienlaikus ir septiņi dažādu izpildītāju hiti, kā rezultātā EMI Apvienotās Karalistes priekšsēdētājs Pīters Reičards viņu nodēvēja par "vissvarīgāko dziesmu autoru pasaulē". Viņa novērtēta kā trešā veiksmīgākā Apvienotās Karalistes māksliniece.

Vorena sarakstījusi deviņas dziesmas, kas bijušas top1, un 32 dziesmas, kas bijušas top10, *[[Billboard Tops|Billboard Hot 100]]* topā, tostarp *[[If I Could Turn Back Time]]* (Šēra, 1989), *[[Because You Loved Me]]* (Selina Diona, 1996), *[[How Do I Live]]* (*[[LeAnn Rimes]]*, 1997) un *[[I Don't Want to Miss a Thing]]* (*[[Aerosmith]]*, 1998). Divus no 13 populārākajiem hitiem *Hot 100* 57 gadu vēsturē komponējusi Vorena. Viņa ir uzņemta Dziesmu autoru slavas zālē un saņēmusi zvaigzni Holivudas Slavas alejā. Apvienotajā Karalistē 2008. gadā Aivora Novello balvas pasniegšanas ceremonijā viņa ieguva Īpašo starptautisko balvu. 2022. gada 21. jūnijā paziņoja, ka pēc 13 bez uzvaru nominācijām Kino mākslas un zinātnes akadēmija piešķirs viņai Kinoakadēmijas goda balvu, ko viņa saņēma tā paša gada novembrī *[[Governors Awards]]* ceremonijā.

Viņa kontrolē tiesības uz radīto mūziku, izmantojot savu izdevniecību *[[Realsongs]]*. Viņas debijas albums izdots 2021. gada 27. augustā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Ziemeļjitlandes sala

**Ziemeļjitlandes sala** () vai **Vendsisela-Tī** (*Vendsyssel-Thy*) ir Dānijai piederoša sala Baltijas jūras rietumos, lielākā Dānijas sala. Līmfjordens un Langeraks dienvidos to atdala no Jitlandes pussalas, kuras daļa sala bija līdz 1825. gada 3. februārim, kad vētras laikā tika pārrauta Agertanges smilšu strēle, kas atdalīja Līmfjordenu no Ziemeļjūras. Rietumos salas krastus apskalo Skageraks, austrumos — Kategats. Lielākā apdzīvotā vieta ir Hjerringas pilsēta. 

## Atsauces

## Ārējās saites
L’Officiel

***L’Officiel*** ir starptautisks modes un stila žurnāla. Francijā pirmais žurnāla "L’Officiel de la couture et de la mode de Paris" numurs iznāca 1921. gadā.

Latvija bija divpadsmitā pasaules valsts, kas izdod "L’Officiel". Pirmais numurs iznāca 2008. gada 16. augustā. Latvijā "L’Officiel" kopējā tirāža toreiz bija 15 000 eksemplāru. Žurnāla mērķauditorija ir labi izglītotas un nodrošinātas sievietes vecumā no 25 līdz 49 gadiem, kuras interesējas par modi, mūsdienu dizainu un stilu, mākslu, veselību un skaistumu, kurām patīk ceļojumi.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Žurnāla tīmekļa vietne
Gotska Sandēne

**Gotska Sandēne** () ir neapdzīvota Zviedrijai piederoša sala Baltijas jūras vidusdaļā  uz ziemeļiem no Gotlandes. Salu veido ar mežu apaugušas smilšu kāpas, piekrastē plūstošās smiltis.

Salā nav pastāvīgo iedzīvotāju, tikai infrastruktūru apkalpojošais personāls. Salā atrodas bāka, novadpētniecības un dabas muzejs, helikopteru nosēšanās laukums un kempings. Kopš 1909. gada sala ir Gotska Sandēnes nacionālā parka daļa. Vasarās populārs tūrisma galamērķis.

## Atsauces

## Ārējās saites
Krustiņi un nullītes

**Krustiņi un nullītes** (sarunvalodā **desas**) ir vienkārša spēle, kuru spēlē 2 cilvēki. Spēlētāju mērķis: būt pirmajam, kurš uzzīmē trīs krustiņus (X) vai nullītes (O) vienā rindā vai kolonā vai diagonālā līnijā no viena stūra līdz otram stūrim.

## Noteikumi
Spēle tiek spēlēta uz režģa, kas ir 9 laukumi, sakārtoti 3 kolonās, katrā kolonā 3 laukumi.

Ja spēlētājs ir X, tad viņa oponents ir O.

Uzvar pirmais spēlētājs, kurš iegūst 3 savas atzīmes pēc kārtas (augšup, lejup, šķērsām vai pa diagonāli).

Kad visi 9 laukumi ir aizpildīti, spēle ir beigusies, var būt gadījumi kad neviens no spēlētājiem neuzvar.
Hidenzē

{
  "type": "ExternalData",
  "service": "geoshape",
  "ids": "Q3218"
}

**Hidenzē** () ir Vācijai piederoša sala Baltijas jūras dienvidos. Izvietojusies rietumos no Rīgenes salas gar tās piekrasti, no kuras salu atdala Fites un Šaproderes līči. Stiepjas 17 km garumā ziemeļu—dienvidu virzienā. Salas ziemeļos līdz 72 m augstais Dornbušas mežainais pacēlums. Lielākās apdzīvotās vietas ir Fites un Klosteres ciemi. Ar Rīgeni salu savieno prāmju satiksme.

Salas nosaukums cēlies no leģendārā norvēģu karaļa Hedina un minēts kā *Hidensey* jau Jaunākajā Edā un Dāņu darbos. Vēl 20. gadsimta pirmajā pusē vācu avotos dēvēta par *Hiddensjö* vai *Hiddensöe*.

Ietilpst Rietumpomerānijas Lagūnu nacionālajā parkā. Populārs tūrisma galamērķis. Salā ir aizliegts privātais autotransports; atļauts tikai lauksaimniecības un komunālais transports. Pasažieru un kravu pārvadājumiem plaši tiek izmantots zirgu transports.

## Atsauces

## Ārējās saites
Fīna

**Fīna** () ir Dānijai piederoša sala Baltijas jūras rietumos, trešā lielākā Dānijas sala. Lielais Belts austrumos to atdala no Zēlandes salas, Mazais Belts rietumos — no Jitlandes pussalas. Lielākā apdzīvotā vieta ir Odenses pilsēta. Salas krasti zemi, ziemeļu un dienvidu piekrastēs sekli līči. Attīstīta lauksaimniecība. Autoceļa un dzelzceļa tilti savieno Fīnu ar kontinentu, Zēlandi un Langelandi.

## Atsauces

## Ārējās saites
Morganātiskā laulība

**Morganātiskā laulība** (no  — "rīta balva") bija laulību paraža kārtu sabiedrībās viduslaikos, kurā zemākas kārtas sieva neieguva vīra kārtas tiesības. Visilgāk morganātiskā laulība saglabājās valdnieku namos, kuros vīriešu laulībām ar zemākas kārtas sievietēm bija nepieciešama īpaša valdnieka atļauja.

## Atsauces

## Ārējās saites
Krūmu cietpiene

**Krūmu cietpiene** () ir kurvjziežu dzimtas augu suga. Savvaļā tā ir plaši sastopama Eiropā un Austrumsibīrijā.

Latvijā sastopama reti gandrīz visā teritorijā, kur nelielas grupas aug mēreni mitrās vai sausās pļavās, upju ielejās, krūmāju un mežu malās, biežāk ar kaļķi bagātās augsnēs.

Ierakstīta Latvijas Sarkanajā grāmatā 3. kategorijā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Mīkstā cietpiene

**Mīkstā cietpiene** () ir kurvjziežu dzimtas augu suga ar diezgan šauru izplatības areālu Centrāleiropā.

Latvijā suga sastopama reti, pārsvarā valsts centrālajā daļā. Latviju šķērso sugas vienlaidu izplatības ziemeļu robeža, un suga ir ierakstīta Baltijas jūras reģiona Sarkanajā grāmatā un Latvijas Sarkanajā grāmatā 2. kategorijā.

Nelielas grupas krūmainās pļavās, grāvju malās un mežmalās.

## Ārējās saites

## Atsauces
Purva cietpiene

**Purva cietpiene** () ir kurvjziežu dzimtas augu suga, kas plaši sastopama Eiropā (neiekļaujot kontinenta dienviddaļu), tostarp bieži visā Latvijas teritorijā.

Augu grupas vai monodominantas audzes sastopamas mitrās un pārmitrās vietās pļavās, krūmājos, mežos, purvu apmalēs un gar ūdenstilpēm.

## Ārējās saites

## Atsauces
Tīruma cietpiene

**Tīruma cietpiene** () ir mainīga izskata kurvjziežu dzimtas augu suga, kas plaši sastopama Eiropā (neiekļaujot rietumdaļu), tostarp bieži visā Latvijā, un daudzviet Āzijā. Strauji izplatījusies lauksaimniecības dēļ. Mainīgā izskata dēļ sugas ietvaros nodala vairākas pasugas.

Atsevišķi eksemplāri un dažāda lieluma grupas aug dārzos, tīrumos, sausās nezālienēs, atmatās, ceļu un dzelzceļu malās.

## Ārējās saites

## Atsauces
Divgadīgā cietpiene

**Divgadīgā cietpiene** () ir kurvjziežu dzimtas augu suga, kura ir sastopama Eiropā — areāla ziemeļu daļā atradnes izklaidus, tostarp Latvijā nereti visā teritorijā, biežāk valsts rietumdaļā. Sugas ietvaros nodala vairākas pasugas.

Atsevišķi eksemplāri un grupas aug nezālienēs, sausās pļavās un atmatās, karjeros un dzelzceļmalās.

## Ārējās saites

## Atsauces
Kaķpēdiņas

**Kaķpēdiņas** () ir kurvjziežu dzimtas ģints. Augi ir daudzgadīgi lakstaugi, vairumam sugu dabiskais izplatības ir ziemeļu puslodē, dažas sugas (*A. chilensis*, *A. linearifolia*, *A. sleumeri*) ir sastopamas Dienvidamerikas mērenajā joslā.

## Sugas
Ģintī ir akceptētas šādas sugas un dabiski sastopamie hibrīdi:

* *Antennaria alpina* (L.) Gaertn.
* *Antennaria anaphaloides* Rydb.
* *Antennaria arcuata* Cronquist
* *Antennaria argentea* Benth.
* *Antennaria aromatica* Evert
* *Antennaria bocheriana* A.E.Porsild
* *Antennaria canescens* Malte
* *Antennaria carpatica* (Wahlenb.) Bluff & Fingerh.
* *Antennaria caucasica* Boriss.
* *Antennaria chilensis* J.Rémy
* *Antennaria corymbosa* E.E.Nelson
* *Antennaria densifolia* A.E.Porsild
* *Antennaria dimorpha* Torr. & A.Gray
* *Antennaria dioica* (L.) Gaertn. - divmāju kaķpēdiņa,
* *Antennaria dioiciformis* Kom.
* *Antennaria flagellaris* A.Gray
* *Antennaria friesiana* (Trautv.) Ekman
* *Antennaria geyeri* A.Gray
* *Antennaria howellii* Greene
* *Antennaria lanata* Greene
* *Antennaria luzuloides* Torr. & A.Gray
* *Antennaria marginata* Greene
* *Antennaria media* Greene
* *Antennaria microphylla* Rydb.
* *Antennaria monocephala* DC.
* *Antennaria neglecta* Greene
* *Antennaria nordhageniana* Rune & Rønning
* *Antennaria* × *oblancifolia* E.E.Nelson
* *Antennaria parlinii* Fernald
* *Antennaria parvifolia* Nutt.
* *Antennaria porsildii* E.Ekman
* *Antennaria pseudoarenicola* V.V.Petrovsky
* *Antennaria pulchella* Greene
* *Antennaria pulcherrima* (Hook.) Greene
* *Antennaria racemosa* Hook.
* *Antennaria rosea* Greene
* *Antennaria rosulata* Rydb.
* *Antennaria sawyeri* R.J.Bayer & Figura
* *Antennaria sleumeri* Cabrera
* *Antennaria soliceps* S.F.Blake
* *Antennaria solitaria* Rydb.
* *Antennaria stenophylla* (A.Gray) A.Gray
* *Antennaria suffrutescens* Greene
* *Antennaria umbrinella* Rydb.
* *Antennaria virginica* Stebbins

## Galerija

Attēls:Antennariacorymbosa.jpg|*Antennaria corymbosa*
Attēls:Antennaria rosea 4.jpg|*Antennaria rosea*
Attēls:Antennaria flagellaris 9290.JPG|*Antennaria flagellaris* 
Attēls:Antennaria microphylla.jpg|*Antennaria microphylla* 
Attēls:Antennaria parvifolia - small-leaf pussytoes - 52389708046.jpg|*Antennaria parvifolia* 


## Atsauces
Process (romāns)

**"Process"** () ir Franca Kafkas romāns, kas sarakstīts no 1914. līdz 1915. gadam un izdots 1925. gadā, pēc viņa nāves. Viens no zināmākajiem viņa darbiem, tas stāsta par Jozefu K., vīrieti, kuru apcietina un apsūdz noziegumā, kura būtība netiek atklāta ne viņam, ne lasītājam. Spēcīgi ietekmējoties no Fjodora Dostojevska darbiem "Noziegums un sods" un "Brāļi Karamazovi", Kafka pat Dostojevski nodēvēja par savu asinsradinieku. Tāpat kā divi pārējie Kafkas romāni, "Process" nekad netika pabeigts, lai gan tajā ir iekļauta nodaļa, kas, šķiet, noved stāstu līdz pēkšņām beigām.

Pēc Kafkas nāves 1924. gadā, viņa draugs Makss Brods rediģēja tekstu izdošanai. 1999. gadā laikraksts ''Le Monde'' to iekļāva savā 100 gadsimta labāko grāmatu saraksta otrajā vietā.

Romānam ir iznākušas divas ekranizācijas. 1962. gada adaptācijā, ko režisēja Orsons Velss Jozefa K. lomu atveidoja Entonijs Pērkinss, bet 1993. gada versijā to atveidoja Kails Maklahlens.

## Atsauces

## Ārējās saites
Mehāniskais apelsīns

**"Mehāniskais apelsīns"** () ir antiutopisks melnās komēdijas romāns, kura autors ir angļu rakstnieks Entonijs Bērdžess. Romāns tika publicēts 1962. gadā.

Romāna darbība norisinās tuvā nākotnē, sabiedrībā, kurā valda vardarbīga jauniešu subkultūra. Galvenais varonis, Alekss, stāsta par savas bandas vardarbīgajām aktivitātēm un to, kā valsts, ar eksperimentālas metodes palīdzību, mēģina viņu mainīt. Romāns ir daļēji uzrakstīts izdomātā, no krievu valodas ietekmētā žargonā *Nadsat*, kas savu nosaukumu ir ieguvis no krievu piedēkļa. Saskaņā ar Bērdžesu, romāns tika uzrakstīts trīs nedēļu laikā.

2005. gadā "Mehāniskais apelsīns" tika iekļauts žurnāla *[[Time]]* "100 labāko angļu romānu kopš 1923. gada" sarakstā. Romāns iekļuva arī ''Modern Library'' "100 labāko 20. gadsimta romānu angļu valodā" sarakstā. "Mehāniskais apelsīns" tiek uzskatīts par vienu no ietekmīgākajiem antiutopijas romāniem.

1971. gadā iznāca romāna ekranizācija, kuras režisors ir Stenlijs Kubriks, bet galvenās lomas atveidotājs Malkolms Makdauels.

## Atsauces

## Ārējās saites
Fantomass trako

**"Fantomass trako"** () ir 1965. gada Francijas piedzīvojumu kinokomēdija, otrā filma no triloģijas par kriminālnoziedznieka Fantomasa un viņa vajātāja policijas komisāra Živa piedzīvojumiem. Filmas režisors ir Andrē Junabels. Scenārijs veidots kā parodija par Pjēra Suvestra un Marsela Alēna 1911. gadā sarakstīto grāmatu tēlu Fantomasu. Īpašus panākumus filma ieguva Eiropā, Padomju Savienībā un Japānā. Padomju Savienībā filma tika dublēta kinostudijā *[[Sojuzmuļtfiļm]]* un uz ekrāniem iznāca 1967. gadā.

Galvenās lomas filmā atveido Žans Marē (Fantomass, žurnālists Fandors, profesors Lefēvrs) un Luijs de Finess (komisārs Živs). Citas lomas atveido Milēna Demonžo (Elēna), Žaks Dināms (inspektors Mišels Bertrāns), Robērs Dalbāns (laikraksta redaktors), Olivjē de Finess (Elenas brālis Mišū).

## Sižets
[left|thumb|145x145px|Fantomasa kostīms, kas valkāts [Belfora|Belfortas karnevālā 2013. gadā.]]
Fantomass ir nenotverams noziedznieks, viņa īsto seju neviens nav redzējis, viņš slēpj to zem zilganas maskas. Lai realizētu savus noziedzīgos plānus, viņš prasmīgi atveido citus cilvēkus, izmantojot dažādas sarežģītas maskas un kostīmus. Šis laupītājs un zaglis, kas terorizē visu Franciju, var atveidot praktiski ikvienu, radot apjukumu policijas rindās.

Policijas komisārs Živs tiek pagodināts par ļaunā briesmoņa pieveikšanu. Komisārs ir pārliecināts, ka uzveicis sen meklēto ļaundari. Vēlāk Fantomass nolaupa izcilo zinātnieku — profesoru Maršānu ar mērķi izstrādāt superieroci, kas viņam ļautu apdraudēt pasauli. Fantomass plāno nolaupīt arī otru zinātnieku — profesoru Lefēvru.
[thumb|250x250px|Fantomasa transportlīdzeklis ''[Citroën DS*, kas prezentēts [[Parīze]]s auto izstādē 2016. gadā.]]
[[Žurnālists]] Fandors izstrādā ģeniālu shēmu, kurā viņš pārģērbjas par Lefēvru un dodas apmeklēt zinātnes kongresu [[Roma|Romā]], lai pievilinātu Fantomasu un tas mēģinātu viņu nolaupīt. Nepieļaujot Fantomasam nolaupīt īsto profesoru, pirms tam komisārs izveido savu novērošanas sistēmu. Profesors [[Televizors|televizorā]] ierauga savu dvīni — Fandoru, kurš intervijā sastāsta muļķības un neizturējis izlemj doties uz kongresu, bet beigās tiek nolaupīts. Živs, Fandors un Elēna turpina dzīties pakaļ Fantomasam no zinātniskās konferences gaiteņiem līdz [[Vulkāns|vulkāna]] krāterim. Neiztiekot bez starpgadījumiem, komisāram ar īpašas ierīces palīdzību izdodas atbrīvot slavenos zinātniekus un arī Elenas brāli Mišū. Tomēr Fantomass, izmantojot savu mašīnu *Citroën DS'' ar izvelkamiem spārniem, kas pārvēršas lidmašīnā, atkal aizbēg.

## Skatīt arī
* "Fantomass"
* "Fantomass pret Skotlendjardu"

## Atsauces

## Ārējās saites
Pīters Vīrs

**Pīters Lindsejs Vīrs** (; dzimis ) ir bijušais Austrālijas kinorežisors. Viņš zināms ar vairāk nekā 40 gadu garumā dažādos žanros režisētām filmām. Piecas reizes nominēts Amerikas Kinoakadēmijas balvai un 2022. gadā par mūža ieguldījumu kino nozarē saņēmis Kinoakadēmijas goda balvu.

Savas kinorežisora karjeras sākumā Vīrs bija vadošā figūra Austrālijas jaunā viļņa kino kustībā (1970—1990). Vīra pilnmetrāžas debijas filma ir *[[Homesdale]]*, kam sekoja mistērijas drāma "Panika pie Nokarenās klints" (1975), pārdabisks trilleris *[[The Last Wave]]* (1977) un vēsturiska drāma *[[Gallipoli]]* (1981). Vīrs guva milzīgus panākumus ar filmu "Gads bīstamas dzīves" (*The Year of Living Dangerously*, 1982).

Pēc filmas "Gads bīstamas dzīves" panākumiem Vīrs režisējis dažādu žanru ASV un starptautiskas filmas, no kurām daudzas bijušas kases grāvēji un Amerikas Kinoakadēmijas balvai nominētas filmas, tostarp trilleris "Liecinieks" (1985), drāma "Mirušo dzejnieku biedrība" (1989), romantiska komēdija "Zaļā karte" (*Green Card*, 1990), sociāla zinātniskās fantastikas komēdijdrāma "Trūmena šovs" (1998) un episka vēsturiskā drāma "Master and Commander: Uz pasaules malu" (2003). Kopš 2003. gada Vīrs uzņēmis tikai vienu pilnmetrāžas filmu "Atpakaļceļš" (2010), kas saņēma labu kritiķu vērtējumu.

## Filmogrāfija

## Atsauces

## Ārējās saites
Kalmaras šaurums

**Kalmaras šaurums** () ir kuģojams jūras šaurums Baltijas jūras rietumos. Atdala Zviedrijai piederošo Ēlandes salu austrumos no Zviedrijas kontinentālās daļas. Šauruma austrumu krasts līdzens, rietumu krastā — šēras. Šaurumu šķērso 1972. gadā atvērtais  garais Ēlandes tilts, kas savieno Kalmaras pilsētu kontinentā ar Ferjestādeni Ēlandē.

## Atsauces

## Ārējās saites
Hari šaurums

**Hari šaurums** () ir kuģojams jūras šaurums Baltijas jūras austrumos, pieder Veinameri akvatorijai. Atdala Igaunijai piederošās Hījumā un Vormsi salas. Šaurumā vairākas salas, no kurām lielākā ir Vohilaida. Šauruma dziļākā kuģojamā daļa ir starp Harilaidu un Vormsi. Šaurums ietilpst Venameri aizsargājamajā teritorijā; tā ir nozīmīga putnu teritorija un svarīga roņu pulcēšanās vieta vairošanās laikā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Džeimss Rozītis

**Džeimss Rozītis** (1963–2022) bija latviešu bērnu ķirurgs un Bērnu klīniskās universitātes slimnīcas virsārsts, tad medicīnas direktors (1996-2008).

## Dzīvesgājums
Dzimis 1963. gada 30. jūlijā ārsta ģimenē. Studēja medicīnu Rīgas Medicīnas institūta Pediatrijas fakultātē, līdztekus no 1985. gada strādāja par medicīnas māsu Bērnu klīniskajā slimnīcā. 1988. gadā sāka strādāt par ķirurgu, vēlāk par urologu slimnīcas 3. ķirurģiskajā nodaļā. 1996. gadā viņu iecēla par Latvijas Medicīnas akadēmijas Bērnu slimnīcas virsārstu, 2006. gadā par Bērnu slimnīcas medicīnas direktoru.  
Kopš 2008. gada vadīja slimnīcas operāciju bloku.

Miris 2022. gada 10. decembrī.

## Atsauces
Kihnu šaurums

**Kihnu šaurums** () ir kuģojams jūras šaurums Baltijas jūras austrumos Rīgas līcī. Atdala Igaunijai piederošo Kihnu salu dienvidos no Testamā pussalas Igaunijas kontinentālajā daļā ziemeļos. Šaurumā vairākas salas, no kurām lielākās ir Manilaida un Sorgu. Šauruma mazās neapdzīvotās saliņas iekļautas Sorgu un Kihnu salu aizsargājamās dabas teritorijās. Šaurumu šķērso prāmja līnija no Sēres Kihnu salā uz kontinentu; ziemā — ledus ceļš.

## Atsauces

## Ārējās saites
Soelas šaurums

**Soelas šaurums** () ir jūras šaurums Baltijas jūras austrumos, pieder Veinameri akvatorijai. Atdala Igaunijai piederošās Hījumā un Sāremā salas. Šaurumā vairākas salas un klintis, no kurām lielākā ir Pihlalaida. Šaurumu šķērso prāmja līnija no Seru ostas Hījumā dienvidos uz Trīgi ostu Sāmsalas ziemeļos. Šaurums ietilpst Venameri aizsargājamajā teritorijā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Sūrveins

**Sūrveins** ( — ‘Lielais šaurums’) ir kuģojams jūras šaurums Baltijas jūras austrumos, pieder Veinameri akvatorijai, tā dziļākā daļa. Atdala Igaunijai piederošo Muhu salu no Igaunijas kontinentālās daļas. Šaurumā vairākas salas un klintis, no kurām lielākā ir Keselaida. Šaurumu šķērso prāmja līnija no Virtsu ostas kontinentā uz Kuivastu Muhu salā. Ziemā prāmja vietā tiek ierīkots ledus ceļš. Šaurums ietilpst Venameri aizsargājamajā teritorijā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Hospitālis "Britānija"

**"Hospitālis "Britānija""** () ir 1982. gada Apvienotās Karalistes melnā kinokomēdija, kuras režisors ir Lindsijs Andersons. Filmā galvenās lomas atveido Leonards Rositers, Greiems Kroudens un Malkolms Makdauels.

"Hospitālis "Britānija"" ir noslēdzošā filma Andersona triloģijā, kas seko Maika Trevisa piedzīvojumiem dīvainajā un dažreiz sirreālajā Lielbritānijā. No viņa dienām privātajā skolā filmā "Ja...." (1968) līdz komivajožiera darbam kafijas uzņēmumā filmā "Ak, laimīgais!" (1973), Trevisa piedzīvojumi noslēdzas "Hospitālī "Britānija"", kur viņš ir reportieris, kas izmeklē dīvainās profesora Millera darbības, ar kuru viņš jau bija saskāries filmā "Ak, laimīgais!". Filma ir satīra par *[[National Health Service]]* dienestu un mūsdienu britu sabiedrību.

Filmu "Hospitālis "Britānija"" izrādīja 1982. gada Kannu kinofestivālā, kur tā sacentās par Zelta palmas zaru. Filmu izdošanas brīdī pārsvarā kritizēja.

## Atsauces

## Ārējās saites
19. divīzijas dziesma

**"19. divīzijas dziesma"** vai arī **"Zem mūsu kājām lielceļš balts"** ir latviešu leģionāru dziesma vāciešu kara marša stilā, kura tika uzrakstīta kā 19. latviešu SS brīvprātīgo divīzijas neoficiālā himna.

## Dziesmas vārdi
Divīzija tika izveidota 1943. gadā, līdz ar to dziesmas vārdi ir saistīti ar atriebību par dzimteni. Dziesmas vārdu autors nav zināms.

Dziesmas vārdi:

## Atsauces
Space Needle

***Space Needle*** ir 184,4 metrus augsts skatu tornis Sietlā, Vašingtonas štatā, ASV. Tas tiek uzskatīts par pilsētas zināmāko simbolu. Tornis tika atvērts , 1962. gada pasaules izstādes ietvaros, kas piesaistīja vairāk nekā 2,3 miljonus apmeklētāju.

Uz to brīdi tornis bija augstākā struktūra uz rietumiem no Misisipi upes. 160 metru augstumā atrodas skatu laukums, no kā paveras skats uz Sietlas centru, Olimpijas un Kaskāžu kalniem, kā arī Reinīra un Beikera kalnu. Atšķirībā no daudzām citām līdzīgām struktūrām, piemēram, CN torņa Toronto, *Space Needle* netiek izmantota televīzijas vai radio vajadzībām.

## Ārējās saites

*
Sēdrakvarkens

**Sēdrakvarkens** ( — ‘Dienvidu Kvarkens’) vai **Ahvenanrauma** () ir kuģojams jūras šaurums Baltijas jūras ziemeļdaļā, Olandes jūras šaurākā un dziļākā vieta. Atdala Somijai piederošo Olandes arhipelāgu no Zviedrijas krasta un savieno Botnijas līci ar pārējo Baltijas jūras daļu. Šaurumā vairākas salas un klintis, piekrastē šēras. Šaurumu šķērso prāmja līnija no Ekeres salas Olandē uz Grislehamnu Zviedrijā. Aukstākās ziemās šaurums aizsalst, siltākās — pildīts ar peldošu ledu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Jānis Eichmanis

**Jānis Eichmanis** (dzimis 1942. gada 15. augustā Rīgā; miris 2022. gada 24. decembrī) bija latviešu diplomāts. Latvijas Republikas ārkārtējais un pilnvarotais vēstnieks Grieķijā (2003—2007), NATO (2006—2011) un Spānijā (2011—2015).

## Dzīvesgājums
Dzimis Rīgā 1942. gada 15. augustā, Otrā pasaules kara laikā kopā ar vecākiem devās bēgļu gaitās uz Vāciju, tad uz Kanādu. Studēja Toronto Universitātē bakalaura studiju programmā, tad līdz 1968. gadam Gvelfas Universitātes maģistra studiju programmā. Strādāja par pētnieku Kanādas Informācijas un Datu aizsardzības komisijā (1978—1980), tad Ontārio parlamenta Procedurālajā komisijā (1980—1983) un Likumdošanas pētījumu dienestā (1983—1988). Vēlāk bija Informācijas un Datu aizsardzības komisijas vecākais padomnieks (1988—1990), Stratēģiskās plānošanas un politikas attīstības departamenta vadītājs (1990—1993). Latviešu nacionālās apvienības Kanādā viceprezidents (1990—1993).

1992. gada decembrī Eichmanis kļuva par Latvijas Republikas Ārlietu ministrijas Amerikas departamenta direktoru, 1993. gada jūlijā par Valsts prezidenta Gunta Ulmaņa kancelejas vadītāju un ārlietu padomnieku. 1995. gadā viņš atgriezās Kanādā, kur turpināja strādāt par Stratēģiskās plānošanas un politikas attīstības departamenta vadītāju Informācijas un Datu aizsardzības komisijā (1995—1999).

1999. gada aprīlī Eichmani iecēla par Latvijas Republikas vēstniecības Vašingtonā padomnieku, 2002. gadā par vēstnieka vietnieku. 2003. gada oktobrī viņš kļuva par ārkārtējo un pilnvaroto vēstnieku Grieķijā, papildus uzņēmās arī nerezidējošā ārkārtējā un pilnvarotā vēstnieka pienākumus Kiprā, Bosnijā un Hercegovinā, 2006. gadā kļuva par Latvijas Republikas vēstnieku NATO, 2011. gadā darbojās Latvijas Republikas Ārlietu ministrijas politiskā direktora birojā. Savukārt no 2011. līdz 2015. gadam Eichmanis pildīja vēstnieka pienākumus Spānijā, kā arī bija nerezidējošais vēstnieks Andorā, pēc tam darbojās Ārlietu ministrijas Kvalifikācijas komisijā.

Miris 2022. gada 24. decembrī.

## Apbalvojumi
* Viestura ordenis, II šķira
* Atzinības krusts, II šķira

## Atsauces
Kariņš ar opi

**"Kariņš ar opi"** () ir 2020. gada ASV ģimenes kinokomēdija, kuras režisors ir Tims Hills. Filmā galvenās lomas atveido Roberts De Niro, Uma Tūrmane, Robs Rigls, Oukss Feglijs, Lora Morano, Čīčs Marins, Džeina Sīmora un Kristofers Volkens.

Kad Pītera istabā tiek iemitināts viņa opis, puisim ir jāliek lietā izdoma un atjautība, lai to atgūtu.

"Kariņš ar opi" filmēšana noslēdzās jau 2017. gada maijā, tomēr filmas pirmizrādi vairākkārt pārlika pārfilmēšanas dēļ, kā arī oriģinālā izdevēja *[[The Weinstein Company]]* slēgšanas dēļ. Filmas pirmizrāde notika 2020. gada augustā ārzemēs un tā paša gada oktobrī ASV. "Kariņš ar opi" saņēma pārsvarā negatīvas kritiķu atsauksmes un nopelnīja 43 miljonus ASV dolāru pie 38 miljonu budžeta.

## Atsauces

## Ārējās saites
Zudusī pasaule

**"Zudusī pasaule"** () ir 2009. gada ASV zinātniskās fantastikas kinokomēdija, kuras režisors ir Breds Silberlings. Filmā galvenās lomas atveido Vills Ferels, Denijs Makbraids, Anna Frīla un Jorma Takone. Filma balstīta uz Sida un Mārtija Kroftu 1974. gada televīzijas seriāla ar tādu pašu nosaukumu.

Zinātnieks Riks Māršals, viņa asistente Hollija un neaptēstais Vills nokļūst zudušajā pasaulē, kurā dzīvo dinozauri.

Filmas "Zudusī pasaule" pirmizrāde notika  un to izplatīja *[[Universal Pictures]]*. Filma saņēma negatīvas kritiķu atsauksmes un bija finansiāla izgāšanās, nopelnot tikai 68,8 miljonus ASV dolāru pie 100 miljonu budžeta. To nominēja septiņām Zelta avenes balvām, tai skaitā kategorijā "Sliktākā filma".

## Atsauces

## Ārējās saites
Cietpienes

**Cietpienes** () ir kurvjziežu dzimtas ģints, kuras sugas ir vizuāli līdzīgas mauragām (*Hieracium*). Ģints izplatīta visā ziemeļu puslodē un Āfrikā, un sugas ir introducētas  praktiski visā pasaulē. Daudzveidības centrs atrodas Vidusjūras reģionā.

## Sugas
Ģintī ir aptuveni 200 sugas. Latvijā sastopamas šādas sugas:

* Divgadīgā cietpiene (*Crepis biennis*) L.
* Krūmu cietpiene (*Crepis praemorsa*) (L.) Tausch
* Mīkstā cietpiene (*Crepis mollis*) (Jacq.) Asch.
* Purva cietpiene (*Crepis paludosa*) (L.) Moench
* Tīruma cietpiene (*Crepis tectorum*) L.

## Atsauces

## Ārējās saites
Tripiņš

thumb|250px|Cilvēki dejojam trepaku
**Trepaks** (, ) ir ukraiņu dancis 2/4 taktsmērā, kas ar nosaukumu **tripiņš** () lokalizēts arī Latvijā. Ar ukraiņu tropaku vai tam līdzīgo hopaku, iespējams, saistīts arī Kurzemē zināmais dancis kazāks un Latgalē dejotā ruska, bet Somijā šis dancis pazīstams ar nosaukumu *ripaska* vai *kyykkytanssi*. 

## Vēsture
19. gadsimtā un 20. gadsimta sākumā trepaks bija izplatīts visā Krievijas Impērijā un tika uzskatīts par krievu deju. Latvijā nav bijis ļoti izplatīts. Nav fiksēts, ka trepaku dejotu arī latviešu ciemos Sibīrijā. Kā 1990. gadā atzīmēja Lejasbulānas iedzīvotāji, viņi agrāk nedejoja krievu dejas. Tomēr Jurjānu Andrejs trepaka melodiju iekļāva savā Latvju tautas mūzikas materiālu 5. burtnīcā.

## Norise
Tripiņš ir puišu sacensību dancis, kurā puiši izrādās, ātrā tempā piesisdami kājas, pietupdamies, palēkdamies un visādi izaicinādami viens otru. Dejošana sākas lēnā tempā, bet dejas laikā kustību ātrums pieaug.

Karēlijā fiksēts variants, kad puiši vienu kadriļas daļu dejo tripiņu. Līdzīgi tas ir Aulejas Žeperā, kas sākas ar puišu sacensību, kurā piedalās četri puiši un turpinās kā četrpāru deja, kad puiši uzlūdz meitas.

Latvijā zināmā pāru deja tripiņpolka horeogrāfiskās norises un zīmējuma ziņā nav saistāma ar tripiņu. Par tripiņa saistību ar senāku latviešu tautas dejas slāni liecina horeogrāfiskā ziņā radniecīga darbība "spriņģošana":

**Spring**, **spring jēriņi**,

Spring kazulēniņi,

Es pate spriņģoju

Budeļvakarā.

## Atsauces

## Literatūra
# Latvju tautas mūzikas materiāli. 5.grāmata autors Jurjāns, Andrejs, 1856-1922 — 1921 — National Library of Latvia, Latvia — Public Domain. 

## Ārējās saites
* Trepaks. Kokles spēles pamācība. Rīgas Interešu izglītības metodiskais centrs.
Aulejas Žepers

**"Aulejas Žepers"** ir latgaliešu četrpāru jeb Krusta dancis pēc Prankusejas (Franksēzes) parauga.

Dejai ir četri gājieni un salīdzinoši gara ievaddaļa. Ievaddaļā puiši sacenšas dejas mākā. Šo dejas daļu var uzskatīt arī par atsevišķu sacensību danci (trepaku jeb tripiņu). Ievaddaļa beidzas tad, kad sacensības gaitā noskaidrojas, kuri četri būs Žepera dejotāji. Tikai tad četri puiši uzlūdz meitas, ar kurām jau dejo pa pāriem visu dejas laiku.

Dejas nosaukums saistīts ar to, ka deju dejo četrstūru jeb krusta grupējumā. Par žeperu Latgalē sauc pupāju un zirnāju zārdu, kas domāts to kaltēšanai pēc nopļaušanas.

Deju 1987.—1988. gadā vasarās pierakstīja tautas dejas pētnieks Ernests Spīčs, daudzkārt ciemodamies Aulejas pagasta Meža Goldos (padomju okupācijas laikā pārsaukti par Lesnije doski) pie muzikanta Jakoveļu Jāņa, Dzalbos pie Monikas Dzalbas, Helēnas Dzalbas un arī pašā Aulejas centrā pie visām Aulejas sievām uzreiz.

Pēc Jāņa Jakoveļa stāstītā, pašā Aulejā Žeperu sadzīves situācijā pēdējo reizi dejoja 1949. gadā. E. Spīča interpretāciju dejoja LU Deju folkloras kopa "Dandari", folkloras kopas "Vīteri" un "Ceiruleits", kā arī VDA "Daile", TDA "Dancis", "Pērle".

## Ārējās saites

* Aulejas Žeperu dejo Dandari
* Aulejas Žeperu dejo Ceiruleits
* Aleksandrs Viļums stāsta un rāda
Jānis Valeiko

**Jānis Valeiko** (1948—2022) bija latviešu sportists, rokasbumbas (handbola) spēlētājs un treneris.

Dzimis 1948. gada 7. oktobrī. Bija “Celtnieka” handbola meistarkomandas spēlētājs, pēc sportista karjeras beigām kļuva par “Celtnieka” junioru komandas treneri, izcīnot trešo vietu PSRS čempionātā un uzvarot Latvijas čempionātā.

Pēc PSRS sabrukuma Jānis Valeiko pārņēma "Vārpas" handbola komandu, viņa vadībā Stopiņu sieviešu komanda kļuva par spēcīgāko Latvijā un vairākus gadus dominēja Latvijas čempionātos. Jānis Valeiko vadīja arī Latvijas rokasbumbas sieviešu izlasi, piedalījās Latvijas vīriešu izlases trenēšanā, bija treneris un 1995. gadā kļuva par Latvijas čempionu ar RVR/UV "Centrs" komandu, trenēja "Tukuma buļļi", Dobeles un Jūrmalas komandas.

Jāņa Valeiko dēls ir basketbolists un basketbola treneris Edmunds Valeiko.

Miris 2022. gadā naktī no 1. uz 2. oktobri.

## Atsauces
Gaļina Udodova

**Gaļina Udodova** (; 1953) ir bijusī padomju akrobāte, pasaules kausa ieguvēja (1977) un pasaules čempione akrobātikā (1978). Nopelniem bagātā PSRS sporta meistare (1979). Pēc karjeras beigām — skolotāja.

## Biogrāfija
Dzimusi  Rīgā, Latvijas PSR. Mācījās Rīgas 42. vidusskolā, pusaudzes vecumā sāka nodarboties ar sporta akrobātiku pie trenera Pāvela Kapulera. Uzstājās kopā ar Gaļinu Korčemnuju un Tamāru Isajenko.

1975. gadā kļuva par PSRS čempioni un tika iekļauta PSRS izlasē. 1978. gadā triumfēja pasaules čempionātā, 1978. un 1979. gadā — Eiropas čempionātos. Tajā pašā 1979. gadā viņai piešķīra Nopelniem bagātās PSRS sporta meistares goda nosaukumu, pēc kā viņa pabeidza karjeru.

Pēc karjeras beigām sāka strādāt par sporta skolotāju Rīgas 89. vidusskolā, kur strādā joprojām. 2006. gadā viņu apbalvoja ar ikgadējo Rīgas pašvaldības pedagogu balvu "Zelta pildspalva".

## Atsauces
Fantomass pret Skotlendjardu

**"Fantomass pret Skotlendjardu"** () ir 1967. gada Francijas piedzīvojumu kinokomēdija, trešā filma no triloģijas par kriminālnoziedznieka Fantomasa un viņa vajātāja policijas komisāra Živa piedzīvojumiem. Filmas režisors ir Andrē Junabels. Scenārijs veidots kā parodija par Pjēra Suvestra un Marsela Alēna 1911. gadā sarakstīto grāmatu tēlu Fantomasu. Īpašus panākumus filma ieguva Eiropā, Padomju Savienībā un Japānā. Padomju Savienībā filmu dublēja kinostudijā *[[Sojuzmuļtfiļm]]* un uz ekrāniem tā iznāca 1967. gadā.

Galvenās lomas filmā atveido Žans Marē (Fantomass, žurnālists Fandors, sers Valters Brauns, Džuzepe Luidži) un Luijs de Finess (komisārs Živs). Citas lomas atveido Milēna Demonžo (Elēna), Žaks Dināms (inspektors Mišels Bertrāns), Žans Rodžers Kausimons (lords Makrešlijs, Fantomass), Fransuāza Kristofa (lēdija Doroteja), Robērs Dalbāns (laikraksta redaktors).

## Sižets
[left|thumb|150x150px|Fantomasa kostīms, kas valkāts [Belfora|Belfortas karnevālā 2013. gadā.]]
Fantomass ir nenotverams noziedznieks. Viņa īsto seju neviens nav redzējis, jo viņš slēpj to zem zilganas maskas. Lai realizētu savus noziedzīgos plānus, viņš prasmīgi atveido citus cilvēkus, izmantojot dažādas sarežģītas maskas un kostīmus. Šis laupītājs un zaglis, kas terorizē visu Franciju, var atveidot praktiski ikvienu, radot apjukumu policijas rindās.

Filmas darbība pārceļas uz Angliju (filmēšana notika *Roquetaillade* pilī netālu no Bordo). Fantomass apmetās Skotijas Lohnesas ezera pilī, no kurienes viņš kontrolē savas noziedzīgās darbības. Noziedznieks ir sasniedzis varas virsotni un ieviesis nodokļu sistēmu, kurā bagātajiem britiem jāmaksā par tiesībām dzīvot, draudot nogalināt tos, kas jauno sistēmu neievēros. Pirmais maksāšanas atteikums tiek nekavējoties aukstasinīgi nogalināts un Skotlendjarda kungi ir spiesti saukt palīgā viņa pieredzējušāko pretinieku — policijas komisāru Živu un viņa komandu.

Neapmierinātie nodokļu maksātāji sapulcējas kādā Skotijas pilī. Lords Makrešlijs, viens no potenciālajiem Fantomasa upuriem, izmanto savu pili kā galveno mītni, lai ļaundari iedzītu slazdā. Taču Fantomass prasmīgi iejūtas gan bandīta, gan lorda ādā, ka komisāram Živam, žurnālistam Fandoram un Elēnai nav skaidrs, kurš ir kurš. Policijas komisārs jau pirmajā vakarā ir liecinieks neticamam atgadījumam, kas liek viņam apšaubīt savu veselo saprātu un kārtējo reizi dzen uz vājprāta sliekšņa. Pakārtie izlien no cilpas, mirušie atdzīvojas un viltus spoki parādās un pazūd, tomēr beigās uzvar izdoma, ne pārdabiski spēki. Galu galā nenotveramais Fantomass atkal veiksmīgi aizlaižas.

## Skatīt arī
* "Fantomass"
* "Fantomass trako"

## Atsauces

## Ārējās saites
Ķirbiļi

**Ķirbiļi** bija dzelzceļa pieturas punkts līnijā Rīga—Ipiķi, kas atradās Ķirbēnos, Ipiķu pagastā.

Stacija ar nosaukumu Ķirbeļi sākotnēji tika atvērta šaursliežu dzelzceļa līnijā Valka—Rūjiena—Pērnava kopā ar līniju 1897. gadā, sākotnēji pasažieru vilcieniem te nepieturot. 1977. gadā iecirknis Rūjiena—Meizakila tika pārbūvēts platsliežu platumā. Pasažieru kustība tika atjaunota 1986. gadā, kad arī stacijas nosaukums tika mainīts uz Ķirbiļiem. Pieturas punkts slēgts 1996. gadā līdz ar vilcienu kustības pārtraukšanu līnijā.

## Atsauces
Latvijas ceļa zīmes

**[[Latvija]]s ceļa zīmes** ir standartizētas zīmes, kas Latvijā nodrošina transportlīdzekļu drošu kustību, kā arī informē satiskmes dalībniekus. Ceļa zīmes Latvijā nosaka Ceļu satiksmes noteikumi, tām jāatbilst standartam LVS 77-1:2016 "Ceļa zīmes. 1. daļa: Ceļa zīmes", LVS 77-2:2016 "Ceļa zīmes. 2. daļa: Uzstādīšanas noteikumi" un LVS 77-3:2016 "Ceļa zīmes. 3. daļa: Tehniskās prasības". Latvija ir pievienojusies Vīnes konvencijai par ceļu satiksmi un Vīnes konvencijai par ceļa zīmēm un signāliem, kas standartizē ceļa zīmes. Latvijas ceļa zīmēs izmantots DIN 1451 burtveidols.

## Ceļa zīmes

### Brīdinājuma zīmes

### Priekšrocības zīmes

### Aizlieguma zīmes

### Rīkojuma zīmes

### Norādījuma zīmes

### Servisa zīmes

### Virzienu rādītāji un informācijas zīmes

### Papildzīmes

## Atsauces
Glendaloha

**Glendaloha** (, ) ir Ķeltu baznīcas klostera drupas, kas atrodas tāda paša nosaukuma Viklova kalnu ielejā mūsdienu Īrijas austrumos, Viklovas grāfistē.

Klosteri 6. gadsimtā dibināja Svētais Kevins un tas bija ievērojams ķeltu baznīcas reliģiskais centrs. 1398. gadā angļi mūkus no klostera padzina, tomēr Glendaloha saglabājās kā svētceļojumu objekts. No 1825. līdz 1957. gadam apkaimē ieguva svina rūdu — galenītu. Mūsdienās Glendaloha ir populārs tūrisma objekts.


Glendalough_Valley_From_Brockagh_Mountain.jpg|Glendalohas ieleja
Glendalough_Round_Tower_Above.jpg|Apaļais tornis
Stkevinschurch2.jpg|Svētā Kevina baznīca
Glendalough_church.jpg|Katedrāles drupas


## Ārējās saites
Kolgas līcis

**Kolgas līcis** () jūras līcis Igaunijas piekrastē Baltijas jūras ziemeļaustrumos, daļa no Somu līča. Izvietojies starp Jumindas pussalu austrumos un Kabernēmes ragu un Rammu un Koipsi salām rietumos. Līcī atrodas vairākas salas, lielākās no kurām ir Pedasāre, Rohusi un Malusi salas. Ietek Loo un Pudiso upes, kā arī vairākas mazākas upītes un strauti. Visas līča salas ietilpst Kolgas līča ainavu aizsardzības apvidū. Lielākās apdzīvotās vietas krastos ir Kabernēmes un Salmistu ciemi.

## Atsauces

## Ārējās saites
Jānis Rozenfelds

**Jānis Rozenfelds** (1946—2022) bija latviešu jurists un Latvijas Universitātes profesors.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1946. gada 15. jūnijā Rīgā. 1969. gadā viņš absolvēja studijas Latvijas Valsts universitātes (LVU) Juridiskajā un filozofijas fakultātē, 1972. gadā sāka strādāt LVU kā asistents, līdztekus studēja LVU aspirantūrā. 1980. gadā Maskavas Valsts universitātē aizstāvēja juridisko zinātņu kandidāta grādu ar disertāciju "Apstrīdami darījumi", ko 1981. gadā publicēja ar nosaukumu "Darījumu tiesiskais regulējums Latvijas PSR".

1981. gadā Rozenfeldu ievēlēja par docentu, 1993. gadā viņš sāka darboties tiesību praksē kā zvērināts advokāts.
1999. gadā kļuva par asociēto profesoru, 2004. gadā par profesoru. Viņš bija Civiltiesisko zinātņu katedras vadītājs (2005—2017), promocijas padomes priekšsēdētājs (kopš 2005. gada), profesoru padomes priekšsēdētājs (2013—2018) un Juridiskās fakultātes domes priekšsēdētājs (2011).

2011. gadā viņu apbalvoja ar Tieslietu sistēmas II pakāpes Goda zīmi, 2012. gadā ar Atzinības krustu.

Miris 2022. gada 21. novembrī.

## Atsauces
Vess Anselds jaunākais

**Vess Siselds Anselds jaunākais** (; dzimis  Mērilendas štatā, ASV) ir amerikāņu basketbola treneris. Bijis Nacionālās basketbola asociācijas (NBA) kluba Vašingtonas "Wizards" galvenais treneris, bet šobrīd darbojas kluba menedžmentā.

Vess Anselds jaunākais ir izcilā basketbolista, trenera un komandas vadītāja Vesa Anselda dēls.

Spēlējis basketbolu vidusskolas un augstskolas līmenī. 1997. gadā pabeidza Džona Hopkinsa Universitāti. Uzreiz pēc universitātes V. Anselds nonāca NBA, kļūstot par Vašingtonas "Wizards" treneru komandas dalībnieku (sākotnēji skautu). Viņa tēvs šajā laikā bija komandas ģenerālmenedžeris. Pēc tam bijis trenera asistents vēl vairākās citās NBA komandās.

2021. gadā Vess Anselds jaunākais tika apstiprināts par "Wizards" galveno treneri, 17. jūlijā noslēdzot četru gadu līgumu. Viņa tēvs bija šīs komandas galvenais treneris laika posmā no 1988. līdz 1994. gadam.

2024. gada 25. janvārī V. Anseldu atbrīvoja no komandas galvenā trenera pienākumiem, taču viņš saglabāja vietu kluba menedžmentā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Zemais dadzis

**Zemais dadzis** () ir kurvjziežu dzimtas augu suga, kura ir sastopama Centrāleiropā. Latvijā suga ir sastopama nevienmērīgi: rietumdaļā nereti, austrumdaļā ļoti reti vai nav sastopams. Atsevišķi augu eksemplāri vai nelielas grupas aug sausās pļavās, ganībās un atmatās, kā arī upju krastu nogāzēs, pārsvarā grantainās vietās.

## Ārējās saites

## Atsauces
Krokpārka stadions

**Krokpārka stadions** (, ) ir 1884. gadā uzbūvēts stadions Īrijas galvaspilsētas Dublinas ziemeļaustrumos. Stadions galvenokārt paredzēts gēlu sporta veidu sacensībām un ir lielākais Eiropas stadions, kas nav speciāli paredzēts futbola sacensībām. Tajā var ietilpt vairāk nekā 82 000 skatītāju. Stadions nosaukts īru arhibīskapa Tomasa Krouka (*Thomas Croke*, 1824—1902) vārdā.

Šeit notiek sacensības gēlu futbolā un harlingā (*hurling*), arī citos sporta veidos. Stadionā tiek rīkoti koncerti.

1920. gada 21. novembrī, Īrijas neatkarības kara laikā, pie stadiona notika 1920. gada asiņainās svētdienas notikumi, kad britu policijas spēki šaujot nogalināja vairāk nekā 30 neapbruņotus gēlu futbola skatītājus. 2012. gada jūnijā stadionā notika Romas katoļu 50. starptautiskais euharistiskais kongress.

## Ārējās saites
Fēniksparks

**Fēniksparks** (, ) ir 707 ha plašs parks, kas atrodas Īrijas galvaspilsētas Dublinas rietumdaļā, uz ziemeļiem no Lifijas upes. Parks dibināts 1662. gadā kā Karaliskais medību parks. 1745. gadā tas tika atklāts apmeklētājiem. Parka teritorijā atrodas 15. gadsimta Aštaunas pils, Dublinas zooloģiskais dārzs, 19. gadsimta sākumā uzceltā Velingtona kolonna, kā arī Īrijas prezidenta rezidence (*Áras an Uachtaráin*), kas celta 18. gadsimta vidū kā Lielbritānijas lorda-leitnanta vasaras rezidence.

## Ārējās saites
Dažādlapu dadzis

**Dažādlapu dadzis** () ir kurvjziežu dzimtas augu suga, kas ir plaši, bet nevienmērīgi sastopama Eirāzijā, tostarp nereti visā Latvijas teritorijā. Nelielas grupas aug mēreni mitrās pļavās, krūmājos un mežmalās.

## Atsauces

## Ārējās saites
Tīruma usne

**Tīruma usne** () ir mainīga izskata kurvjziežu dzimtas augu suga, kas plaši sastopama Eiropā, tostarp bieži visā Latvijas teritorijā, rietumu un centrālajā Āzijā.

Atsevišķi eksemplāri un dažāda lieluma grupas aug dārzos, tīrumos, mītņu tuvumā, ceļu un dzelzceļu malās, kā arī visdažādākajās nezālienēs.

## Atsauces

## Ārējās saites
Purva dadzis

**Purva dadzis** () ir kurvjziežu dzimtas augu suga, kas plaši sastopama Eiropā, tostarp visā Latvijas teritorijā, un dažviet Āzijā. Atsevišķi eksemplāri un grupas aug mitrās, purvainās pļavās un zāļu purvos, mitros ūdenstilpju krastos.

## Ārējās saites

## Atsauces
Asais dadzis

**Asais dadzis** () ir kurvjziežu dzimtas augu suga. Tā ir sastopama Eiropā, Rietumāzijā un Ziemeļāfrikā, kā arī ir plaši ieviesusies ārpus pamatareāla kā nezāle. Asais dadzis ir bieži sastopams visā Latvijas teritorijā. Atsevišķi eksemplāri un izklaidus grupas aug atmatās, ganībās, tīrumos, nezālienēs un ceļmalās.

## Atsauces

## Ārējās saites
Volters Hjūstons

**Volters Tomass Hjūstons** (; dzimis , miris ) bija kanādiešu aktieris un dziedātājs.

Saņēmis Amerikas Kinoakadēmijas balvu kategorijā "Labākais aktieris otrā plāna lomā" par lomu vesterna filmā "Sjerramadres dārgumi" (1948), ko režisēja viņa dēls Džons Hjūstons. Voltera Hjūstona ģimene saņēmusi Oskara balvu trīs paaudzēs, viņš, viņa dēls Džons un mazmeita Andželika Hjūstone.

Attēlojis arī nelielu lomu Džona Hjūstona filmā "Maltas vanags" (1941). Piedalījies arī Viljama Vailera filmā *[[Dodsworth]]* (1936), Maikla Kertica filmā *[[Yankee Doodle Dandy]]* (1942), Džozefa Mankeviča filmā *[[Dragonwyck]]* (1946), Kinga Vidora filmā *[[Duel in the Sun]]* (1946) un Entonija Manna filmā *[[The Furies]]* (1950). Par filmām *Dodsworth* un *[[The Devil and Daniel Webster]]* (1941) nominēts Kinoakadēmijas balvai kategorijā "Labākais aktieris galvenajā lomā", savukārt vēl vienu nomināciju kategorijā "Labākais aktieris otrā plāna lomā" saņēmis par lomu filmā *Yankee Doodle Dandy*.

## Ārējās saites
Tampiko

**Tampiko** () ir ostas pilsēta Meksikas ziemeļrietumos, Tamaulipasas štatā. Pilsēta atrodas Panuko upes krastos, aptuveni 10 km iekšzemē no Meksikas līča. Tampiko ir Tamaulipasas štata piektā lielākā pilsēta, tajā dzīvo 314 418 iedzīvotāji, savukārt pilsētas aglomerācijā dzīvo 929 174 iedzīvotāji.

Strauji attīstoties naftas ieguvei 20. gadsimta sākumā, Tampiko osta kļuva par galveno naftas eksportētājostu Amerikā, kā arī par otro noslogotāko ostu pasaulē. Ar iegūto naudu, tika attīstīta pilsētas slavenā arhitektūra, kas tiek salīdzināta ar Venēcijas un Ņūorleānas arhitektūru.

1923. gadā Meksikas lielākā naftas atradne, kas atradās ļoti tuvu Tampiko, izsīka, izraisot darba vietu un investīciju aizplūšanu, bet ekonomiskā attīstība citos apgabalos, ļāva pilsētai attīstīties aviācijas un gāzēto dzērienu nozarē. Pilsēta eksportēja arī sudrabu, varu, zāģmateriālus, vilnu un kaņepes.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Mājaslapa
Glendeila (Kalifornija)

**Glendeila** () ir pilsēta ASV, Kalifornijas štatā, Losandželosas apgabalā. 2020. gadā pilsētā dzīvoja 196 543 iedzīvotāji, padarot to par ceturto lielāko Losandželosas apgabala pilsētu, kā arī par 24. lielāko Kalifornijas pilsētu. Glendeila atrodas aptuveni 16 km uz ziemeļiem no Losandželosas centra.

Glendeila atrodas Verdugo kalnienē un tā ir Losandželosas priekšpilsēta. Pilsētā ir bāzēta *[[DreamWorks Animation]]* kinostudija.

## Cilvēki
Glendeilā dzimuši:

* Pols Volkers (1973—2013) — aktieris

## Atsauces

## Ārējās saites

* 
* Mājaslapa
Kurcums (stacija)

**Kurcums** ir dzelzceļa stacija Demenes pagastā, Augšdaugavas novadā līnijā Daugavpils—Kurcums. Pasažieru vilcieni stacijā nepietur. Kurcums atrodas starp Grīvas staciju un Lietuvā esošo Turmantas staciju.

Atklāts 1926. gadā kā pieturas punkts **Kūrciems**, 1928. gadā pārdēvēts par Kurcumu. Kopš 1992. gada Kurcums ir Latvijas robežstacija.

## Atsauces
Uzbeku haniste

thumb|270px|Uzbeku haniste 1448. gadā

**Uzbeku haniste** (, 1428—1468) bija Zelta Ordas sabrukuma laikā hana Abulhaira dibināta valsts, kas atradās mūsdienu Uzbekistānas, Kazahstānas un Krievijas Federācijas Sibīrijas daļā. Tās galvaspilsēta līdz 1446. gadam bija Čingitura (tagad Tjumeņa), pēc tam Siganaka tagadējā Kizilordas apgabalā.
 
## Vēsture
Uzbeku hanisti nodibināja 1428. gadā un nosauca agrākā Zelta Ordas hana Uzbeghana vārdā. Zelta Ordas hanu pēcnācēju cīņu rezultātā radās arī Kazaņas haniste (1438), Krimas haniste (1441), Nogaju Orda (pēc 1440. gada), Kazahu haniste (1465), Astrahaņas haniste (1466).

Pēc Abulhairhana () nāves 1469. gadā lielāko viņa valsts daļu pakļāva Kazahu haniste, bet ziemeļos izveidojās Tjumeņas haniste, ko vēlāk pārdēvēja par Sibīrijas hanisti.
Viņa mazdēls hans Muhameds Šeibani () kļuva par Timura pēcteča Samarkandas sultāna Ahmedmirzas karavadoni, kas no 1501. līdz 1510. gadam atkaroja Timura pēctečiem visu tagadējās Uzbekistānas teritoriju, kurā izveidojās Buhāras un Hivas hanistes.
Lēdzerkste

**Lēdzerkste** () ir kurvjziežu dzimtas augu suga. Tā ir sastopama Centrāleiropā, Austrumeiropā, kā arī Rietumāzijā. Latvijā bieži sastopama visā valstī. Parasti aug dažāda lieluma grupās vai vienlaidu audzēs pārmitros biotopos: pļavās, gar ūdenstilpēm, aizaugošos grāvjos un slapjos mežos.
 
## Ārējās saites

## Atsauces
Grīva (stacija)

**Grīva** ir dzelzceļa stacija Daugavpilī līnijā Daugavpils—Kurcums. Pasažieru vilcieni stacijā nepietur, tajā veic kravas operācijas.

## Vēsture
Dzelzceļa līnijas Pēterburga—Varšava **Kalkūnu** staciju atklāja 1862. gadā. 1873. gadā atklāja līniju, kas savienoja to ar Radvilišķu staciju (mūsdienās Grīvas stacija līnijā neietilpst, bet ir ar to tieši savienota). 1922. gadā staciju pārdēvēja par Grīvu.

Grīvas stacija 1927.jpg|Grīvas stacija (1927)


## Atsauces
276. mikroautobusu maršruts (Rīga)

**276. mikroautobusu maršruts** bija Rīgas sabiedriska transporta maršruts, kas kursēja no Dārziņiiem līdz Ķīpsalai.

Sākotnēji maršruts kursēja no Ķengaraga, ap 2009. gadu to pagarināja līdz Dārziņiem. 2014. gadā tas tika pārnumurēts par 277. mikroautobusu maršrutu un pagarināts līdz Imantai, bet jau tā paša gada 10. martā maršruts tika slēgts. Posmā no Centra līdz Ķīpsalai tas tika aizvietots ar jaunatklātu 57. autobusu maršrutu.

No  276. maršrutu apkalpoja "Rīgas satiksmes" apakšuzņēmums SIA "Rīgas Mikroautobusu Satiksme", kas ļāva mikroautobusos norēķināties ar e-talonu. Pirms tam to darīja privātais pārvādātājs SIA "Taksi.lv" un viena brauciena cena bija 1 lats.

## Maršruts
Virzienā **[[Dārziņi]]** — **[[Ķīpsala]]** maršruts kursēja pa šādām ielām: Taisnā iela, Dārziņu iela, Dārziņu 1. līnija, Jāņogu iela, Latgales iela, Višķu iela, Lokomotīves iela, Ikšķiles iela, Prūšu iela, Maskavas iela, Krasta iela, Kārļa Mīlenbaha iela, Emīlijas Benjamiņas iela, 13. janvāra iela, 11. novembra krastmala, Akmens tilts, Uzvaras bulvāris, Balasta dambis, K. Valdemāra iela, Ķīpsalas iela un Zvejnieku iela.

Virzienā **[[Ķīpsala]]** — **[[Dārziņi]]** maršruts  kursēja pa šādām ielām: Zvejnieku iela, Ķīpsalas iela, K. Valdemāra iela, Kalnciema iela, Daugavgrīvas iela, Raņķa dambis, Uzvaras bulvāris, Akmens tilts, 11. novembra krastmala, Emīlijas Benjamiņas iela, Vilhelma Purvīša iela, Krasta iela, Latgales iela, Prūšu iela, Ikšķiles iela, Lokomotīves iela, Višķu iela, Maskavas iela, Jāņogu iela, Dārziņu 1. līnija, Dārziņu iela un Taisnā iela.

## Pieturvietas
276. mikroautobusu maršrutā pavisam kopā bija 48 pieturas. Virzienā **[[Dārziņi]]** — **[[Ķīpsala]]** bija 22 pieturas, bet virzienā **[[Ķīpsala]]** — **[[Dārziņi]]** bija 26 pieturas.

## Atsauces
Puckas līcis

**Puckas līcis** () ir jūras līcis Baltijas jūras dienvidaustrumos Polijas piekrastē, daļa no Gdaņskas līča. No Baltijas jūras to nodala 0,2—3 km platā un 34 km garā Helas strēle. Daļēji pārplūdusi Refas smilšu sēre to sadala austrumu un rietumu daļās. Lielākās apdzīvotās vietas krastos ir Pucka, Hela un Jastarņa. Zem līča nozīmīgas potaša iegulas. Līča rietumu daļa iekļauta Piejūras parka teritorijā; trīs rezervāti.

## Atsauces

## Ārējās saites
Bornholmas šaurums

**Bornholmas šaurums** (, ) ir kuģojams jūras šaurums Baltijas jūras dienvidrietumos. Atdala Dānijai piederošo Bornholmas salu austrumos no Zviedrijas kontinentālās daļas. Dziļums vairāk par , atsevišķos sēkļos pie ieejas un izejas —  Šaurumā intensīva kuģu satiksme.

## Atsauces

## Ārējās saites