open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Benko atklātne

**Benko atklātne** ir šaha atklātne, kas sākas ar gājieniem: **1. g2-g3**.

To klasificē pie flanga atklātnēm ar Šaha atklātņu enciklopēdijas kodu A00.

## Vēsture
Šaha praksē atklātne pazīstama no 19. gadsimta. 1828. gadā tā spēlēta mačā starp divu Indijas pilsētu šaha klubiem. P. Bilguera un fon der Lasas sarakstītājā "Šaha spēles rokasgrāmatā" (*Handbuch des Schachspiels*) pieminēta 1841. gadā spēlētā partija R. Deložs − L. Kīzerickis, kas sākās ar gājieniem 1. g3 e5 2. Lg2 d5 3. c4. Atklātnes teorētisko pamatojumu devis Rihards Rēti, kurš uzskatīja, ka melniem centrā pats spēcīgākais punkts ir lauciņš d5, tāpēc tam nekavējoties jāuzbrūk ar karaļa spārna laidņa fianketto.

## Stratēģiskā ideja un galvenie varianti
Baltie, maskējot savus plānus, cenšas pāriet kādā no izstrādātām atklātnes sistēmām, (piemēram, vecindiešu aizsardzība, Pirca aizsardzība u.t.t.) ar kauliņu krāsu maiņu un lieku tempu. Melniem uzmanīgi jāseko balto plānam un laikus jāuzsāk nepieciešamā pretdarbība. Atklātne nosaukta ungāru − amerikāņu šahista P. Benko vārdā, kas 20 . gadsimta vidū to vairākkārt pielietojis savās partijās.

Sistēmas, kas noved pie zināmām atklātnēm ar kauliņu krāsu maiņu:
* **1.g3 e5 2.Lg2 d5 3.Zf3 e4 4.Zd4** — Aļehina aizsardzība
* **1.g3 d5 2.Zf3 c5 3.Lg2 Zc6 4.d4** — Grīnfelda aizsardzība
* **1.g3 e5 2.c4 Zc6 3.Zc3 Zf6** vai **3. ... g6** — Sicīliešu aizsardzības slēgtais variants
* **1.g3 e5 2.c4 Zc6 3.Zc3 Zf6 4.d3 d5 5.cd Zxd5 6.Lg2 Le6** — Sicīliešu aizsardzības pūķa variants
* **1.g3 d5 2.Lg2 e5 3.d3** — Pirca aizsardzība
un citas.

## Literatūra
* 

## Atsauces

## Ārējās saites
* Partijas, kurās spēlēts gājiens 1. g3.
* Atklātnes apskats vietnē ''chess.com''
* Atklātnes apskats vietnē ''365chess.com''
Papardes (ciems)

**Papardes** ir ciems Aizkraukles novada Aizkraukles pagastā Pulksteņupītes krastā. Ciems izvietojies pagasta vidusdaļā,  no novada centra Aizkraukles un  no Rīgas. Netālu no Papardēm atrodas dzelzceļa līnijas Rīga—Daugavpils pieturas punkts Muldakmens.

## Atsauces
Stīpnieki

**Stīpnieki** ir ciems Olaines novada Olaines pagastā pie autoceļa V7 (Baloži-Plakanciems-Iecava) Ežupes krastos.

## Iedzīvotāji
### Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSP datiem.

## Atsauces
Ernsts Epiks

**Ernsts Jūliuss Epiks** (; dzimis , miris ) bija igauņu astronoms un astrofiziķis.

Studēja Maskavas Universitātē, doktorantūru pabeidzis Tartu Universitātē. 1944. gadā emigrējis uz Vāciju, kur bija igauņu rektors Baltijas Universitātē. Vairāk nekā 30 gadus strādājis Armā observatorijā, Ziemeļīrijā.

1922. gadā novērtējis attālumu līdz Andromēdas miglājam, turklāt to izdarījis agrāk un precīzāk nekā Edvīns Habls. 1932. gadā izvirzījis hipotēzi par komētu izcelsmi no mazu objektu mākoņa, kas riņķo ap Sauli lielā attālumā. 1950. gados šo hipotēzi attīstīja nīderlandiešu astronoms Jans Orts, un mūsdienās šo mākoni sauc par Orta mākoni.

1960. gadā saņēmis ASV Nacionālās zinātņu akadēmijas Dž. Lorensa Smita medaļu, par mūža ieguldījumu astronomijā saņēmis Brūsas medaļu — vienu no augstākajiem apbalvojumiem astronomijā. Atzīts par vienu no izcilākajiem 20. gadsimta igauņu zinātniekiem.

Epika vārdā nosaukts asteroīds un krāteris uz Fobosa. Viņa mazdēls Lembits Epiks ir britu politiķis.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Biogrāfija
Šārlota Remplinga

**Šārlota Remplinga** (; dzimusi  Eseksā) ir angļu aktrise.

Šārlotas Remplingas tēvs Godfrijs Remplings bija vieglatlēts, 1936. gada olimpisko spēļu čempions 4×400 metru stafetē, bet māte Izabella Anne — gleznotāja.

Nākamā aktrise bērnību pavadījusi Gibraltārā, Francijā, Spānijā un Anglijā, izglītību guvusi Anglijā un Francijā. Sākotnēji strādājusi par modeli, pirmo reizi kino filmējusies 1965. gadā. Kļuvusi pazīstama pēc lomām Lukīno Viskonti filmā "Dievu bojāeja" (*La caduta degli dei*, 1969) un Lilianas Kavāni filmā "Nakts portjē" (*Il portiere di notte*, 1974). Filmējusies vairākos desmitos filmu, no kurām daudzas izpelnījušās atzinību. 2016. gadā tika nominēta Amerikas Kinoakadēmijas balvai par galveno lomu filmā "45 gadi" (2015) kategorijā "Labākā aktrise galvenajā lomā". Par šo lomu Remplinga ieguva Berlīnes Starptautiskā kinofestivāla balvu "Sudraba lācis" kā labākā aktrise, kā arī Eiropas Kino balvu.

Atveidojusi lomas arī tādās filmās kā *[[Georgy Girl]]* (1966), *[[Vanishing Point]]* (1971), *[[Zardoz]]* (1974), "Zvaigžņu atmiņas" (*Stardust Memories*, 1980), "Spriedums" (1982), "Eņģeļa sirds" (1987), "Hercogiene" (2008), "Neatlaid mani" (2010), "Melanholija" (2011), "Assassin's Creed: Slepkavas kodekss" (*Assassin's Creed*, 2016), "Sarkanais zvirbulis" (2018), "Apmātība" (*Benedetta*, 2021) un "Kāpa" (2021). Vairākkārt sadarbojusies ar režisoru Fransuā Ozonu, piedaloties viņa filmās "Zem smiltīm" (2000), "Baseins" (*Swimming Pool*, 2003), "Jauna un skaista" (*Jeune & Jolie*, 2013) un "Viss noritēja labi" (2021).

No 1978. līdz 1998. gadam bija precējusies ar franču mūziķi Žanu Mišelu Žāru.

## Filmogrāfija

## Ārējās saites

* Šārlotas Remplingas mājaslapa charlotterampling.net
Smokings

[thumb|200px|[Klints Īstvuds smokingā]]
**Smokings** (no  — 'smēķējamā žakete') melnas krāsas vakara žakete ar atsegtu krūšu daļu un gariem, ar zīdu apšūtiem atlokiem. Pie smokinga piederas balta, iestīvināta krūteža, stāva apkaklīte ar nolocītiem stūriem, melna kaklasaite — "taurenītis", smalkas ādas, bet ne lakotas kurpes, melna veste vai īpaša vidukli aptveroša josta (*cummerbund*).

Aristokrātiskā sabiedrībā rīkotajās ballēs vai svinīgos vakaros parasti netālu no galvenās zāles atradās atsevišķas telpas smēķēšanai. Tās apmeklēja vīrieši, jo smēķējošas sievietes tajos laikos bija ļoti reti sastopamas. Lai pēc iespējas mazāk sev līdzi atnestu tabakas smaku no smēķēšanas istabas, vīrieši, kas devās smēķēt, uzvilka speciālus smokingus, kurus atkal novilka, no smēķēšanas istabas iznākot. Šie džentlmeņi centās izpatikt dāmām.

Smokinga īpatnība ir ar zīdu vai ar satīnu apšūtie atloki. Smēķējot cigāru, pelnu nokratīšana tiek uzskatīta par nepieklājības kalngalu. Pelni nokrīt tad, kad tam pienācis laiks. Tāpēc pelni bieži nokrīt uz žaketes. No atlokiem, kas apšūti ar gludu audumu, cigāra pelnus ir viegli noslaucīt, neatstājot pēdas.

## Ārējās saites
Gastroenterīts

**Gastroenterīts** ir kuņģa un tievās zarnas iekaisuma slimība. Visbiežāk tas ir akūtā, dažkārt — hroniskā formā. Tas izraisa vemšanu, caureju, sāpes vēderā un krampjus. Lai gan gastroenterītam nav saistības ar gripu, to sauc arī par vēdera un kuņģa gripu.

Bērniem gastroenterītu parasti izraisa rota vīruss, pieaugušajiem biežāks izraisītājs ir norovīruss un *[[Campylobacter]]* baktērija. Retāk to izraisa citas baktērijas (vai to toksīni) un parazīti. Transmisija var rasties, ēdot nepareizi sagatavotu pārtiku vai pēc tuva kontakta ar personu, kas ir inficējusies ar vīrusu. Novērst saslimšanu var ar tīra dzeramā ūdens lietošanu, roku mazgāšanu ar ziepēm, bērna barošanu ar krūti. Visiem bērniem ir ieteicama vakcīna pret rota vīrusu.

Galvenais ārstēšanas veids ir pietiekama daudzuma šķidruma uzņemšana. Vieglos un vidēji smagos gadījumos var lietot ūdens, sāļu un cukura sajaukumu. Tiek ieteikts turpināt barot ar krūti tos, kas tādā veidā jau tikuši baroti. Parasti nav ieteicamas antibiotikas.

Gastroenterīts parasti ir bērniem un jaunattīstības valstīs dzīvojošajiem. Gadā ir apmēram 3—5 miljardi saslimšanas gadījumu, no slimības ik gadu mirst vidēji 1,4 miljoni cilvēku.

## Atsauces

## Ārējās saites
* DMOZ
*
Vēži

**Vēži** (*Astacidea*) ir desmitkājvēžu kārtas (*Decapoda*) infrakārta, kas apvieno apmēram 780 sugas. Kopumā vēžu infrakārta apvieno 5 mūsdienās dzīvojošu sugu virsdzimtas. Katrā no tām ir vairākas fosilo sugu dzimtas.

## Izplatība
[thumb|left|240px|[Platspīļu upesvēzis (*Astacus astacus*) ir viena no četrām Latvijā mājojošām upesvēžu sugām]]
Vēžu infrakārtas sugas sastopamas visā pasaulē: gan okeānos un jūrās, gan saldūdens tilpēs. Kopumā trīs dzimtas apvieno saldūdens vēžus — ziemeļu puslodē izplatītās Amerikas vēžu (*Cambaridae*) un upesvēžu dzimtas (*Astacidae*) sugas un Dienvidu puslodē mītošās dienvidu vēžu dzimtas (*Parastacidae*) sugas. Turklāt 80% Amerikas vēžu sugu sastopamas ASV, bet lielākā daļa dienvidu vēžu mājo Austrālijā. Kopumā saldūdens vēži sastopami gandrīz visos kontinentos, izņemot Āfriku un Antarktīdu. Arī daļā Āzijas nemājo neviena saldūdens vēžu suga. Toties saldūdens vēži mājo Madagaskarā, kā arī Jaunzēlandē.

## Latvijā
Latvijas saldūdens tilpēs sastopamas 4 vēžu sugas: platspīļu upesvēzis (*Astacus astacus*), šaurspīļu upesvēzis (*Astacus leptodactylus*), Amerikas signālvēzis (*Pacifastacus leniusculus*) un dzeloņvaigu vēzis (*Orconectes limosus*).

## Kopīgās īpašības
Vēži no citām desmitkājvēžu sugām atšķiras to, ka tiem ir spīles uz pirmajiem trim kāju pāriem (ejkājām), turklāt pirmā pāra spīles ir daudz lielākas nekā pārējiem diviem pāriem. Pēdējie divi ejkāju pāri ir vienkārši, bez spīlēm, izņemot garpirkstu omārus (*Thaumastocheles*), kuriem arī pēdējam piektajam ejkāju pārim ir nelielas spīlītes.

## Sistemātika
[thumb|240px|[Eiropas omārs (*Hommarus gammarus*)]]
***Vēžu infrakārta** (*Astacidea*)
** 
***Dienvidu vēžu dzimta (*Parastacidae*)
** 
***Omāru dzimta (*Nephropidae*)
** 
***Rifu omāru dzimta (*Enoplometopidae*)
** 
***Amerikas vēžu dzimta (*Cambaridae*)
***Upesvēžu dzimta (*Astacidae*)

## Atsauces

## Ārējās saites
*[ftp://ftp.fao.org/docrep/fao/009/t0411e/T0411E04.pdf Infraorder Astacidea Latreille, 1802]
*Tolweb: Astacidea 
*WoRMS taxon details: Astacidea
Ižori

thumb|200px|Ižoru tautas karogs
thumb|200px|Senā ižoru apdzīvotā teritorija ar somiskajiem vietvārdiem 
[thumb|200px|Ižoru (zilā krāsā) un [voti|votu (sarkanā krāsā) ciemi Ļeņingradas apgabala Kingisepas rajonā]]
**Ižori** (pašnosaukums: *inkeroin, ižoralain*) ir neliela somugru tauta, kas izkaisīti dzīvo senās Ingrijas teritorijā, tagadējā Ļeņingradas apgabalā un Pēterburgā. Pēc aplēsēm to kopskaits ir ap 500, no kuriem Krievijas Federācijā dzīvo vairs tikai 266 ižori (2010). Runā ižoru valodā. 1932.—1937. gadā tika lietota ortogrāfija latīņu alfabētā, vēlāk kirilicā. Ticīgie lielākoties pareizticīgi. Galvenā apdzīvotā vieta ir Vīstinas ciems (ižoru: *Viistinä*, ) Ļeņingradas apgabala Kingisepas rajonā, kurā 2002. gadā dzīvoja 43 ižori.

## Vēsture
Ižori pirmo reizi minēti Romas pāvesta Aleksandra III bullā Upsālas arhibīskapam Stefanam (1164—1189) par katoļu ticības izplatīšanu somu zemēs. Ingrija un Votzeme ilgi bija strīdus teritorija starp Novgorodu un Zviedriju, Dāniju un Livoniju. 1221. gadā tajā siroja sakalieši un aizveda sev līdzi daudz gūstekņu.
1240. gadā to uz pāris gadiem iekaroja Livonijas ordenis un uzcēla pirmo Koporjes cietoksni. No 1617. gada ižoru zeme atradās Zviedrijas pakļautībā. Lielā Ziemeļu kara laikā to 1703. gadā iekaroja Krievija, nodibinot Ingermanlandes hercogisti, kas pastāvēja līdz 1708. gadam. Vēlāk Ingrija kļuva par vienu no Krievijas impērijas guberņām, vēlāk to pārdēvēja par Pēterburgas guberņu.
1897. gada Krievijas impērijas tautas skaitīšanā kā ižori tika uzskaitīti 21 700 cilvēki, bet 1959. gada PSRS tautas skaitīšanā tikai 1026.
Līdz 1937. gadam Kingisepas rajonā pastāvēja Soikinas ižoru nacionālā ciema padome (*Сойкинский ижорский национальный сельсовет*), ko Lielā terora laikā likvidēja.

## Atsauces

## Skatīt arī
* Baltijas somi

## Ārējās saites
Omāru virsdzimta

**Omāru virsdzimta** (*Nephropoidea*) ir viena no vēžu infrkārtas (*Astacidea*) virsdzimtām, kas apvieno 4 dzimtas, no kurām vienā — omāru dzimtā (*Nephropidae*) — ir visas 54 mūsdienās dzīvojošas sugas. Šīs grupas tuvākie radinieki ir . Omāru mūsdienās dzīvojošās sugas mājo Atlantijas, Indijas un Klusajā okeānā.

## Sistemātikas izmaiņas
Saskaņā ar jaunāko sistemātiku omāru dzimta ir apvienota ar garpirkstu omāru dzimtu (*Thaumastochelidae*), un abas garpirkstu omāru ģintis (*[[Thaumastocheles]]* un *[[Thaumastochelopsis]]*) iekļautas omāru dzimtā, lai gan joprojām daudzas sistemātikas lieto garpirkstu omāru dzimtas taksonu.

## Sistemātika
* 
**Omāru dzimta (*Nephropidae*)
**†dzimta *[[Chilenophoberidae]]*
**†dzimta *[[Protastacidae]]*
**†dzimta *[[Stenochiridae]]*

## Atsauces

## Ārējās saites
*[ftp://ftp.fao.org/docrep/fao/009/t0411e/T0411E04.pdf Infraorder Astacidea Latreille, 1802]
* A classification of living and fossil genera of decapod crustaceans
*[ftp://ftp.fao.org/docrep/fao/009/t0411e/T0411E04.pdf Infraorder Astacidea]
Džodhpura

**Džodhpura** (, *Jodhapur*) ir pilsēta Rādžastānā, Indijā. Pēc iedzīvotāju skaita (tas pārsniedz 1 miljonu) otra lielākā pilsēta štatā un 43. lielākā valstī. Daļa pilsētas atrodas Tara tuksneša teritorijā.

Dibināta 1459. gadā. Liels tirdzniecības centrs (lauksaimniecības kultūras, vilna, liellopi, sāls, āda), autoceļu un dzelzceļa mezgls. 1962. gada dibināta Džodhpuras universitāte. Daļu pilsētas ieskauj 18. gadsimtā uzcelts mūris. Populārs tūrisma objekts. Te uzņemtas vairākas filmas, pilsētas ainaviskie skati iekļauti arī 2012. gada Kristofera Nolana filmā "Tumšais bruņinieks atgriežas".

## Iedzīvotāji

## Panorāma

## Galeria

Jodhpur-10-von Mehrangarh Fort-blaue Stadt-2018-gje.jpg|View from Mehrangarh Fort
Jodhpur-14-von Mehrangarh Fort-blaue Stadt-2018-gje.jpg|Blue city
Jodhpur-Mehrangarh Fort-22-2018-gje.jpg|Mehrangarh Fort
Jodhpur-Mehrangarh Fort-40-2018-gje.jpg|Mehrangarh Fort
Jodhpur-Jaswant Thada-14-2018-gje.jpg|Jaswant Thada
Jodhpur-Jaswant Thada-30-2018-gje.jpg|Jaswant Thada


## Atsauce

## Ārējās saites
Berlīnes plejāde

**Berlīnes plejāde** (arī "Berlīnes skola") bija 19. gadsimta trīsdesmitajos gados izveidojusies septiņu Berlīnes labāko šahistu grupa, kas būtiski ietekmēja šaha teorijas attīstību un tā popularitātes pieaugumu Vācijā.

## Grupas sastāvs
Šīs septiņas šaha "zvaigznes" bija:
* Ludvigs Bledovs (1795−1846) − matemātikas profesors, Berlīnes šaha biedrības vadītājs un plejādes dibinātājs.
* Kārlis Šorns (1803−1850) − gleznotājs.
* Bernhards Horvics (1808−1885) − gleznotājs un šaha profesionālis.
* Kārlis Maiets (1810−1868) − advokāts un tiesnesis.
* Vilhelms Hanšteins (1811−1850) − jurists.
* Pauls Rūdolfs fon Bilguers (1815-1840) − armijas leitnants, grāmatas "Šaha spēles rokasgrāmata" idejas autors.
* Tassilo fon der Laza (1817−1899) − Prūsijas sūtnis un šaha grāmatu kolekcionārs. 

Visi viņi bija Vācijā vadošās Berlīnes Šaha biedrības biedri. Grupa divreiz nedēļā sapulcējas, lai nodarbotos ar šaha atklātņu analīzēm. Šeit gūtās atziņas tika apkopotas grāmatā "Handbuch des Schachspiels". 

Daudzi tā laika labākie šahisti brauca uz Berlīni, lai piedalītos plejādes pētījumos un gūtu sev labumu no tās atklājumiem. Viesu vidū bija Ādolfs Andersens, Maksis Lange, Žans Difrens, Kārlis Janišs un citi.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Tassilo fon der Lazas grāmata: ''Berliner Schach-Erinnerungen'', Leipzig 1859.
Saņsjindui kultūra

thumbnail|300px|right|Apzeltītās bronzas maskas
**Saņsjindui kultūra** (ķīniešu: 三星堆; piņjiņs: *Sānxīngduī*; tulkojumā: trīs zvaigžņu pakalns) ir Bronzas laikmeta kultūra, kas no 2800 g.p.m.ē pastāvēja Kīnas Sičuanas provincē, līdz beidza pastāvēt 1100-1200 g.p.m.ē.

Tiek pieņemts, ka saņsjindui kultūras beigas pienāca pēc masīvas zemestrīces, kas izmanīja upju tecējumu un lika iedzīvotājiem ūdens meklējumos pārcelties uz jaunu dzīvesvietu 40 km attālajā Jinša, kur atrastie priekšmeti atgādina saņsjindui kultūras priekšmetus.

Saņsjindui civilizācija tiek saistīta ar seno Šu valsti, kas beidza pastāvēt 316. g.p.m.ē.

Jau 1929. gadā vietējais zemnieks, rokot aku, atrada vairākus šīs kultūras akmens un nefrīta priekšmetus, taču toreiz tika uzskatīts, ka ķīniešu civilizācija ir attīstījusies gar Huanhe valsts centrālajos reģionos, kur šajā laikā pastāvēja Šanu dinastijas valsts.

Lielākā daļa no saņsjindui kultūras objektiem 1986. gadā tika atrasti divās ziedojumu bedrēs, kurās tie bija rituāli salauzti un aprakti. Kopš šiem atklājumiem ir ievērojami mainījušies arheologu un vēsturnieku uzskati par Senās Ķīnas vēsturi. Tagad tiek atzīts, ka Ķīnas civilizācija paralēli radusies vairākos valsts reģionos.

Ⅰ号大型青铜神树.jpg|Bronzas koks
青铜大立人像.jpg|Bronzas skulptūra
Bronze head from Sanxingdui.JPG|Bronzas maska
青铜人头像Aa.jpg|Bronzas maska
Sanxingdui Oct 2007 557.jpg|Bronzas maska
Sanxingdui Bronsmask.jpg|Bronzas maska
青铜大鸟头.jpg|
Sanxingdui Oct 2007 556.jpg|Dzīvnieka maska

1986. gadā atrastās bedres ir pildītas ar bronzas un zeltītas bronzas priekšmetiem kā arī izstrādājumiem no ziloņkaula — maskām, dzīvnieku figūrām, cilvēku statujām u.c. priekšmetiem. Visi priekšmeti veidoti stilā, kas ir pilnīgi atšķirīgs no pārējās Ķīnas kultūras.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Unmasking China´s Sanxingdui Ruins
Bārtavas līdzenums

**Bārtavas līdzenums** ir dabas apvidus Piejūras zemienē Kurzemes dienvidrietumos. Stiepjas vairāk kā 70 km garumā ziemeļu—dienvidu virzienā no Medzes līdz Lietuvas robežai gar Baltijas jūras piekrasti. Ziemeļos robežojas ar Piemares līdzenumu, austrumos pa kādreizējo Baltijas ledus ezera krastu — ar Vārtājas viļņoto līdzenumu. Augstākais punkts ir Pūsēnu kalna kāpa 36,8 m vjl ziemeļos no Jūrmalciema.

## Ģeoloģija
Līdzenuma pamatiežu virsu ziemeļdaļā veido galvenokārt augšdevona nogulumi — dolomīti, dolomītmerģeļi, smilšakmeņi, kas atsedzas pie Kapsēdes. Uz dienvidiem no Liepājas izplatīti karbona, triasa un juras karbonātieži, smilts, smilšakmeņi, aleirolīti, māls.

Pamatiežus klāj līdz 30 m bieza kvartāra nogulumu sega — galvenokārt glacigēnie un starpleduslaikmeta smilšainie un aleirītiskie nogulumi, ko lielā līdzenuma daļā sedz dažādo Baltijas jūras attīstības stadiju limnoglaciālie nogulumi (smilts, grants, aleirīti, sapropelis, oļi un laukakmeņi).

## Reljefs
Reljefs veidojies pēcleduslaikmetā Baltijas ledus ezera un Baltijas jūras abrāzijas un akumulācijas procesu ietekmē. Virsa līdzena vai nedaudz viļņota, lēzeni pazeminās no 10—20 m vjl austrumdaļā līdz 0—8 m vjl vidusdaļā. Gar piekrasti stiepjas kāpu zona; augstākās kāpas atrodas pie Jūrmalciema — Latvijas augstākā kāpa Pūsēnu kalns (36,8 m vjl), Pāļu kalns (36,4 m vjl) un Ķupu kāpa (34,1 m vjl).

## Klimats
Klimats mēreni silts un mitrs ar izteiktu Baltijas jūras ietekmi, ko nosaka valdošie rietumu un dienvidrietumu vēji. Ziemas vēsas, mākoņainas, ar atkušņiem. Gada vidējā temperatūra ir 6,75 °C; janvārī — –3,0 °C, jūlijā — 16,5 °C. Bezsala periods 173 dienas — visgarākais Latvijā. Nokrišņi 700—800 mm. Sniega sega nepastāvīga; izveidojas pēc decembra beigās un janvāra sākumā, saglabājas līdz marta vidum, tās biezums ap 10—20 cm.

## Hidrogrāfija
Upju tīklu veido Baltijas jūras piekrastes upes — Bārta ar Jēčupi un Toseli, Otaņķe, Ālande, Dorupe. Upēm raksturīgs mazs kritums un rāms plūdums.

Ezeri aizņem 9 % līdzenuma teritorijas. Pēc izcelsmes tie ir Litorīnas jūras relikti, lagūnu ezeri — lieli un sekli. Lielākie ir Liepājas ezers, Papes ezers un Tosmares ezers. Daudz purvu, kas aizņem 11 % teritorijas.

## Atsauces
Kārlis Šorns

**Kārlis Šorns** (; , Diseldorfa — , Minhene) bija Vācijas šahists un gleznotājs.

## Biogrāfija
200px|left|thumb|Kārlis Šorns "Kāršu spēlētāji" (1837) Nacionālajā galerija Berlīne
Mācījies Diseldorfas mākslas akadēmijā, pēc tam devies uz Parīzi, kur no 1824. līdz 1827. gadam papildinājies pie vadošajiem Francijas māksliniekiem, tostarp arī pie Žana Ogista Dominika Engra. Vēlāk savas mākslinieka studijas turpinājis Minhenē, bet 1832. gadā pārcēlies uz Berlīni. Šeit gleznojis galvenokārt gleznas par vēsturisku tematiku. Pēc brauciena uz Itāliju 1840. gadā atgriezies Minhenē. 1847. gadā kļuvis par Minhenes mākslas akadēmijas profesoru.

No 1836. gada līdz 1845. gadam bijis viens no Berlīnes plejādes dalībniekiem. Šajā grupā Berlīnes vadošie šahisti nodarbojušies ar šaha teorijas attīstību. Līdz mūsdienām ir saglabājušās dažas Šorna spēlētās šaha partijas.

## Ārējās saites
Vepsi

thumb|200px|Vepsu tautas karogs.
thumb|200px|Senā vepsu (''Veps'') apdzīvotā teritorija. 
**Vepsi** (pašnosaukums: *vepslaine, bepslaane*), senkrievu hronikās **vesi** (), ir neliela somugru tauta, kas izkaisīti dzīvo senās Ingrijas teritorijā, tagadējā Karēlijas Republikā, Ļeņingradas apgabalā un Vologdas apgabalā. Kopskaitu lēš uz 6000, no tiem Krievijas Federācijā dzīvo 5936 vepsi (2010). Runā vepsu valodā. 1932.–1937. gadā tika lietota ortogrāfija latīņu alfabētā, vēlāk kirilicā. Ticīgie galvenokārt pareizticīgi. 1994.-2004. gadā Karēlijas Republikas dienvidaustrumos pie Oņegas ezera pastāvēja Vepsu nacionālais pagasts (*Ве́псская национа́льная во́лость*), kurā 42% iedzīvotāju bija vepsi.

## Atsauces

## Skatīt arī
* Baltijas somi

## Ārējās saites
Tassilo fon der Laza

**Tassilo fon der Laza** (; , Berlīne — , Štorhnesta) bija Vācijas šahists un diplomāts.

## Biogrāfija
Piedzimis Prūsijas aristokrātu ģimenē. Studējis tieslietas Berlīnē un Bonnā. No 1845. gada bijis Prūsijas Karalistes diplomātiskajā dienestā. Savas diplomāta karjeras laikā pabijis Stokholmā, Kopenhāgenā, Riodežaneiro un citās vietās. 1864. gadā atstājis diplomātisko dienestu un turpmāko dzīvi veltījis šaham. Bijis viens no Berlīnes plejādes dalībniekiem. Bijis faktiskais līdzautors Paula Rūdolfa fon Bilguera 1843. gadā izdotajai grāmatai *Handbuch des Schachspiels* ("Šaha spēles rokasgrāmata"), kā arī rediģejis šīs grāmatas visus atkārtotos izdevumus (1852, 1858, 1864, 1874). Bijis viens no vācu šaha žurnāla *[[Deutsche Schachzeitung]]* izdevējiem. Šaha turnīros spēlējis maz, taču atsevišķos mačos uzvarējis Ādolfu Andersenu - 4:2 (1845) un 10:5 (1851), un Hauardu Stauntonu - 7:6 (1853). Savās partijās nereti lietojis arī latviešu gambītu. 1887.-1888. gados piedalījies ceļojumā apkārt pasaulei, kurā savācis bagātīgu šaha grāmatu bibliotēku. 1897. gadā publicējis sava mūža darba apkopojumu *Zur Geschichte u. Literatur des Schachspiels* ("Pētījumi šaha vēsturē un literatūrā") un ticis ievēlēts par Vācijas Šaha federācijas pirmo goda locekli.

## Atsauces

## Ārējās saites
Bernhards Horvics

**Bernhards Horvics** (; , Neištrēlica — , Londona) bija Vācijas un Lielbritānijas šahists.

## Biogrāfija
Piedzimis ebreju ģimenē. No 1836. gada līdz 1839. gadam mācījies mākslas skolā Berlīnē. No 1837. gada līdz 1843. gadam bijis Berlīnes plejādes šaha grupas dalībnieks. 1839. gadā pārcēlies uz Hamburgu, bet 1845. gadā sācis dzīvot Londonā. Kļuvis par Lielbritānijas pavalstnieku un aktīvi iekļāvies šaha dzīvē. Spēlējis mačus ar tā laika spēcīgākajiem šahistiem: Hauardu Stauntonu — 8½:15½ (1846), Lionelu Kīzericki — 4½:7½ (1846), Henriju Bērdu — 9:5 (1851), Ignacu Kolišu — 1:3 (1860). 1851. gadā piedalījies Londonas pirmajā starptautiskajā šaha turnīrā, kur ieņēmis 7. vietu. Pirmajā kārtā uzvarējis Bērdu ar 2½:1½, bet otrajā piekāpies Stauntonam — 2½:4½. No 1851. gada līdz 1853. gadam izdevis šaha žurnālu *Chess Players*. Devis ievērojamu ieguldījumu šaha galotņu teorijā, kā arī bijis pazīstams kā šaha kompozīciju sastādītājs. 1851. gadā bijis līdzautors grāmatai *Chess studies*, bet 1889. gadā — *Chess studies and end-games*. 1862. gadā uzvarējis pirmajā šaha kompozīciju sastādītāju turnīrā.

## Atsauces

## Ārējās saites
*  šahista profils vietnē chessgames.com
*  šahista profils vietnē 365chess.com
*  šahista kompozīcijas vietnē "Chess Problem Database Server"
Piecu barbaru sacelšanās

thumb|right|Barbaru uzbrukumu virzieni
**Piecu barbaru sacelšanās** Ķīnas vēsturē ir apzīmējums virknei sacelšanos un militāru konfliktu starp 304. un 316. gadu, kuru rezultātā Dzjiņu dinastija zaudēja kontroli pār valsts ziemeļu un austrumu daļas neetnisko ķīniešu ciltīm un tautībām. Sakāve noveda pie rietumu Dziņu dinastijas (265—316) krišanas un austrumu Dzjiņu valsts izveidošanās (317—420), kā arī uz vairākiem gadsimtiem sadalīja Ķīnu, kuras ziemeļos piecas etniskās minoritātes — sjunnu (*Xiongnu*), šjanbi (*Xianbei*), čie, cjaņi (*Qiang*) un di — izveidoja savas valstis, kas ķīniešu hronikās tiek sauktas par Piecu barbaru sešpadsmit karalistēm.

Nomadu ciltis no tagadējās Sibīrijas un Mongolijas teritorijām ieceļoja Ķīnas zemēs jau Haņu dinastijas laikā. Trīs valstu posmā novājinātā Ķīna kļuva vājāka militāri un bija zaudējusi lielu daļu iedzīvotāju, tādēļ ziemeļu barbaru piesaistīšana bija izdevīga gan lai papildinātu armijas, gan apdzīvotu tukšās zemes. 4. gadsimta beigās nomadu ciltis jau dzīvoja netālu no valsts galvaspilsētas Luojaņas, un, izceļoties Astoņu prinču karam, to karavīri tika iesaistīti dažādo frakciju militārajās cīņās par varu.

Izmantojot centrālās varas vājumu, 304. gadā nomadu vadoņi sāka okupēt teritoriju un veidot savas neatkarīgās valstis. Lai arī novājināta, Dzjiņu dinastija spēja atvairīt barbaru uzbrukumus galvaspilsētai 309. un 310. gadā. Taču pēc asiņainas sakāves karā pret barbariem, Dzjiņu valsts vairs nespēja pretoties, galvaspilsēta tika ieņemta un nodedzināta 311. gadā. Imperators tika sagūstīts, bet vairāk nekā 30 000 iedzīvotāju, tostarp Dzjiņu kroņprincis un lielākā daļa ministru, nogalināti.

Lai arī Dzjiņu karaspēks vēl dažus gadus noturējās trīs ziemeļu provincēs, valsts faktiski bija sadalīta. Nākamā gadsimta laikā ziemeļos radās un krita daudzas barbaru valstiņas, līdz Ziemeļu Vei dinastija tās iekaroja un 439. gadā kļuva par vienīgo Ziemeļu valsti periodā, kas tiek saukts par Ziemeļu un Dienvidu dinastiju laiku.
Hermanis Eduards Hartmanis

**Hermanis Eduards Hartmanis** (; dzimis , miris ) bija vācbaltiešu gleznotājs un grafiķis. Lielu daļu no mūža nodzīvoja dzimtajā Tartu. No 1841. līdz 1845. gadam bija Bērzaines ģimnāzijas zīmēšanas skolotājs.

## Dzīvesgājums
No 1827. līdz 1835. gadam mācījās Tērbatas guberņas ģimnāzijā. Apguva gleznošanu pie Augusta Matiasa Hāgena. No 1836. līdz 1840. gadam studēja glezniecību Diseldorfā un Minhenē. Pēc skolotāja gaitām Bērzaines ģimnāzijā, no 1845. gada dzīvoja Tartu. 1845. gadā ieguva Pēterburgas Mākslas akadēmijas brīvmākslinieka titulu. Darbojās "Izglītoto igauņu biedrībā" (*Gelehrte Estnische Gesellschaft, Õpetatud Eesti Selts*), kas ir Latviešu literārās biedrības igauņu analogs.


TKM 1190G, Toome varemed, Hermann Eduard Hartmann.jpg


## Ārējās saites
*
Vaivadi

**Vaivadi**, agrāk **Vaivadukalns**, ir ciems Olaines novada Olaines pagastā netālu no autoceļa V7 (Baloži-Plakanciems-Iecava) Ežupes krastos.

## Iedzīvotāji
### Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSP datiem.

## Atsauces
Horni Cerekeva

**Horni Cerekeva** () ir pilsēta Čehijā, Visočinas apgabala Pelhržimovas apriņķī pie Jihlavas upes.

## Vēsture
Rakstos pirmoreiz 1361. gadā. Ilgu laiku apdzīvotā vieta atradās Hābsburgu impērijas sastāvā. No 1919. gada — Čehoslovākijā. Kopš 1993. gada — Čehijā.
Virši (Olaines pagasts)

**Virši** ir ciems Olaines novada Olaines pagastā pie autoceļa A5 (Rīgas apvedceļš (Salaspils—Babīte)). Ciemā ietilpst ciema daļas Aurora, Pavasaris, Vasara, kā arī vasarnīcu kvartāls Virši.
## Iedzīvotāji
### Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSP un OSP datiem.

## Atsauces
Rihards Teihmans

**Rihards Teihmans** (; , Altenburga — , Berlīne) bija Vācijas šahists.

## Biogrāfija
Mācījies filoloģiju Jēnas un Berlīnes universitātēs. Berlīnē sācis aizrauties ar šahu. 1892. gadā devies uz Angliju, lai strādātu par valodu skolotāju, un līdz 1908. gadam pārsvarā dzīvojis Londonā. Pirmo panākumu šaha turnīros izcīnījis 9. Vācijas šaha savienības kongresā 1894. gadā Leipcigā, kur ieņēmis 3. vietu. 1899. gadā spēlējis turnīrā Londonā, taču izstājies pēc četrām kārtām acu problēmu dēļ. Slimības rezultātā zaudējis savu labo aci un turpmāk šaha turnīros spēlējis ar acu apsēju. 1900. gadā uzvarējis Londonas šaha turnīrā. Lielāko panākumu izcīnījis Kārlsbādes šaha turnīrā, kurā uzvarējis 26 dalībnieku konkurencē, apsteidzot tādus sava laika meistarus kā Akiba Rubinšteins un Kārlis Šlehters. Labus rezultātus parādījis arī mačos, uzvarot Žaku Mizesu, Rūdolfu Špīlmani, un 1921. gadā spēlējot neizšķirti 4:4 (+2, - 2, =2) ar nākamo Pasaules šaha čempionu Aleksandru Aļehinu. Bijis pozicionāla stila šahists, kā arī lielisks analītiķis un šaha problēmists. Miris Berlīnes hospitālī no hroniskas nieru un sirds slimības.

## Atsauces

## Ārējās saites
*  šahista profils vietnē chessgames.com
*  šahista profils vietnē 365chess.com
*  šahista kompozīcijas vietnē "Chess Problem Database Server"
Pusatklātās atklātnes

**Pusatklātās atklātnes** ir šaha atklātnes, kurās baltie spēlē 1. e2-e4 un melnie atbild ar jebkuru gājienu, izņemot 1. ... e7-e5. (Atklātnes, kas sākas ar gājieniem 1. e2-e4 e7-e5, ir atklātās atklātnes.)

## Populārāko pusatklāto atklātņu saraksts
* 1. ... c7-c5 — Sicīliešu aizsardzība
* 1. ... c7-c6 — Karo—Kana aizsardzība
* 1. ... e7-e6 — Franču aizsardzība
* 1. ... d7-d6 — Pirca aizsardzība
* 1. ... g7-g6 — Modernā aizsardzība
* 1. ... d7-d5 — Skandināvu aizsardzība
* 1. ... Zg8-f6 — Aļehina aizsardzība
* 1. ... b7-b6 — Ouena aizsardzība

## Skatīt arī
* Atklātās atklātnes
* Pusslēgtās atklātnes
* Slēgtās atklātnes
* Flanga atklātnes

## Literatūra
*  
## Atsauces
InformNapalm

***InformNapalm*** ir brīvprātīgo projekts, kura mērķis ir informēt sabiedrisko domu par Krievijas agresiju pret Ukrainu. Lai informācija sasniegtu iespējami plašāku lasītāju loku, projekta autori sagatavo publicēto materiālu tulkojumus vairākos desmitos pasaules valodu. Starp šīm valodām ir japāņu, ķīniešu un arābu valodas.

Interneta mājaslapa informnapalm.org tika izveidota 2014. gada sākumā pēc Krievijas militārās agresijas pret Ukrainu un Krimas okupācijas. Kopš projekta darbības sākuma ir tikušas veiktas divas pamatīgas izpētes par Doneckas apkaimē notriekto “Boeing-777”, sakārtota Krievijas karaspēka daļu, kuras piedalās kaujās Ukrainas teritorijā  datu bāze, kā arī nopublicēta tabula ar Krievijas Federācijas karavīru uzšuvēm. Saskaņā ar viena no projekta dibinātājiem, žurnālista Romana Burkas, teikto, kā pirmie projekta komandai pievienojās brīvprātīgie no Krimas un Gruzijas, pēc tam okupētā Donbasa un brīvās Ukrainas iedzīvotāji, kā arī cilvēki no citām pasaules valstīm. Galvenie projekta darbības virzieni ir tā sauktie “baltās” izlūkošanas pētījumi, izmantojot OSINT (ang. open- source intelligence) metodes – iegūstot informāciju no atklātiem avotiem, tajā skaitā sociālajiem tīkliem. Projekta analītiskās daļas būtība balstās uz situācijas frontē, tā sauktajā Pret teroristiskas Operācijas Zonā (ATO), ievietojot regulārus ziņojumus  par tekošo situāciju. Projektā ir iesaistījusies plašs insaideru tīkls no okupētajām teritorijām Donbasā un Krimā. Ar viņu palīdzību tiek pārbaudīta OSINT pētījumu informācija, kura attiecas uz krievu izcelsmes militāro tehniku, kāda atrodas frontes līnijā. 

Pēc krievu intervences Sīrijā uzsākšanas, InformNapalm mājaslapa aizsāka Krievijas pilotu, kuri bombardē sīriešu pilsētas, personas datu publikāciju sēriju. Šīs publikācijas izraisīja negatīvu reakciju Krievijā, jo īpaši no prezidenta preses sekretāra Dmitrija Peskova puses. Savā atbildē mājaslapas autori paziņoja, ka “katrs pamiera pārkāpums Donbasā, kuru būs veikuši krievu-teroristu spēki, izraisīs nākamo OSINT pētījumu rezultātu publicēšanu, publiskojot tādu informāciju kā vārdus, uzvārdus, fotogrāfijas, lidmašīnu sānu un reģistrācijas numurus kā arī cita veida detaļas un faktus, kas saistīti ar krievu lidotāju noziegumiem Sīrijas militārās operācijas ietvaros.

## Atsauces

## Ārējās saites
* projekta mājaslapa angļu valodā
* saruna ar InformNapalm redakcijas darbiniekiem televīzijā Hromadske (ukr.) 
* intervija ar Mikolu Balabanu no InformNapalm Radio Svoboda (ukr.) 
* brīvprātīgie no InformNapalm spēj pierādīt krievu karaspēka klātbūtni Ukrainas austrumos (ang.) 
* Sibīrijas iedzīvotāji "iesaistās cīņā" Ukrainas austrumos - BBC informācija ar atsauci uz InformNapalm projekta pētījumu rezultātiem (ang.)
Angļu atklātne

**Angļu atklātne** ir šaha atklātne, kas sākas ar gājienu: **1. c2-c4**.

To klasificē pie flanga atklātnēm ar Šaha atklātņu enciklopēdijas kodiem A10—A39.

## Vēsture
Angļu atklātni pirmais lietojis angļu šahists Hauards Stauntons 1843. gada mačā pret Pjēru Sentamānu un pirmajā starptautiskā turnīrā Londonā 1851. gadā. Tas gan nav iedvesmojis Stauntona laikabiedrus, un tikai divdesmitā gadsimta sākumā tā kļuvusi populāra. Mihails Botviņņiks, Tigrans Petrosjans, Anatolijs Karpovs, Garijs Kasparovs un Mangnuss Kārlsens to spēlējuši savos mačos par pasaules šaha čempionu. Bobijs Fišers visus pārsteidzis, kad viņš pārgājis uz to no sava ierastā 1. e4 savas šaha karjerā beigu posmā, spēlējot to pret Ļevu Polugajevski un Oskaru Panno 1970. gada Palma de Mallorka starpzonu turnīrā un 1972. gada pasaules čempionāta mačā pret Borisu Spaski. Tagad tā ir atzīta par stabilu atklātni, ko var izmantot, lai sasniegtu gan klasiskās un hipermodernās šaha pozīcijas.

## Stratēģiskā ideja
Galvenā stratēģiskā cīņa notiek ap punktu d5. Ir iespējams pāriet uz Rēti atklātni, dāmas gambītu un dažādām indiešu sistēmām. Ja melnie atbild 1. ... e5, tad baltie var spēlēt sicīliešu aizsardzību ar baltiem un lieku tempu.

## Galvenie varianti

### Varianti pēc 1. ... e5
* 1.c4 e5 2.Zc3 Zf6 3.g3 — drakona variants no balto puses;
* 1.c4 e5 2.Zc3 Zf6 3.Zf3 — trīs zirdziņu variants;
* 1.c4 e5 2.Zc3 Zf6 3.Zf3 Zc6 — četrzirdziņu variants;
* 1.c4 e5 2.Zc3 Zc6 3.g3 g6 — slēgtais variants;
* 1.c4 e5 2.Zc3 d6;
* 1.c4 e5 2.Zc3 f5; 1.c4 e5 2.Zc3 Zc6 3.Zf3 f5; 1.c4 e5 2.Zc3 Zc6 3.g3 f5 — varianti ar f7-f5;

### Varianti pēc 1. ... Zf6
* 1.c4 Zf6 2.Zc3 e6 3.Zf3 Lb4 — balto izvairīšanās no Nimcoviča aizsardzības;
* 1.c4 Zf6 2.Zc3 e6 3.e4 — Mikenasa—Flora variants;
* 1.c4 Zf6 2.Zc3 d5 — balto izvairīšanās no Grīnfelda aizsardzības;

### Varianti pēc 1. ... c5
* 1.c4 c5 2.Zf3 Zf6 3.d4 сxd4 4.Zxd4
* 1.c4 c5 2.Zf3 Zf6 3.Zc3 e6 4.g3 b6 5.Lg2 Lb7 6.O-O — anti-jaunindiešu variants;
* 1.c4 c5 2.Zf3 Zf6 3.d4 сxd4 4.Zxd4
* 1.c4 c5 2.Zf3 Zf6 3.g3 b6 4.Lg2 Lb7 5. O-O g6 — divkāršais fianketto;
* 1.c4 c5 2.Zc3 Zf6 3.Zf3 d5 4.cxd5 Zxd5 — mūsdienu variants;
* 1.c4 c5 2.Zc3 Zf6 3.g3 d5 4.cxd5 Zxd5 5.Lg2 — Rubinšteina variants;
* 1.c4 c5 2.Zf3 Zf6 3.Zc3 Zc6 — simetriskais variants.

## Literatūra
*  
*  
*  

## Atsauces

## Ārējās saites
* Atklātnes apskats vietnē ''chess.com''
* Atklātnes apskats vietnē ''365chess.com''
Rēti atklātne

**Rēti atklātne** ir šaha atklātne, kas sākas ar gājieniem: **1. Zg1-f3 d7-d5 2. c2-c4**.

To klasificē pie flanga atklātnēm ar Šaha atklātņu enciklopēdijas kodiem A10–A39.

## Vēsture
Pirmā zināmā partija, kurā lietota šī atklātne, ir 1854. gadā spēlētā partija Šumovs — Janišs. Tomēr atklātne tika  nosaukta lielmeistara Riharda Rēti vārdā, kas 20. gadsimta divdesmito gadu sākumā izveijis tās teorētiskos pamatus un ieviesis to turnīru praksē.

## Stratēģiskā ideja
R. Rēti savu ideju formulē šādi: baltie uzbrūk nevis melno pozīcijas vājajam punktam e5, bet ar c2-c4 un sekojošiem g2-g3 un Lf1-g2 spēcīgam punktam d5. Daudzos variantos izveidojas pozīcijas, kas raksturīgas Grīnfelda aizsardzībai ( ar kauliņu krāsas maiņu), angļu atklātnei un citām. Mūsdienu praksē Rēti atklātne, bagātināta ar jaunām idejām, ir ieguvusi plašu popularitāti.

## Galvenie varianti
* 1. Zg1-f3 d7-d5
** 2. c2-c4 d5xc4 — klasiskais variants.
*** 2. ... d5-d4
*** 2. ... c7-c6
**** 3. b2-b3
***** 3. ... Lc8-f5 4. g2-g3 e7-e6 5. Lf1-g2 e7-e6 6. 0-0 Zb8-d7 7. Lc1-b2 — Laskera sistēma.
***** 3. ... Zg8-f6 4. g2-g3 Lc8-g4 5. Lf1-g2 e7-e6 6. Lc1-b2 Zb8-d7 7. 0-0 — Kapablankas sistēma.
** 2. g2-g3 — modernā Rēti sistēma.
 
## Literatūra
*  
* 

## Atsauces

## Ārējās saites
* Partijas, kurās spēlēta Rēti atklātne.
* Atklātnes apskats vietnē ''chess.com''
* Atklātnes apskats vietnē ''365chess.com''
Svētā Lūcija

thumb|Svētā Lūcija
**Svētā Lūcija** (; dzimusi ap , mirusi ) bija kristiešu jaunava un mocekle. Mira Diokletiāna kristiešu vajāšanas laikā.

Viena no pirmajām kristiešu svētajām, kas guvusi popularitāti pirms 5. gadsimta — bija plašs sekotāju pulks. Tika uzskatīta par gaismas simbolu. Viduslaiku mākslā parasti tika attēlota ar trauku, kurā atradās viņas acis.

Tiek uzskatīts, ka viņa bija no turīgas ģimenes. Nicināja laulību un pasaulīgos labumus, viņa apsolīja palikt par jaunavu. Vietējām romiešu iestādēm par viņu paziņoja kāds dusmīgs pielūdzējs. Iestādes viņai piesprieda sodu — došanos uz bordeli un nodarbošanos ar prostitūciju. Soda izpilde aizkavējās saskaņā ar leģendu dievišķas iejaukšanās dēļ — Lūcija nevarēja izkustēties. Viņai pēc tam tika piespriests nāvessods, sadedzinot ugunī, tomēr Lūcija izrādījās liesmu necaurlaidīga. Vēlāk viņas kaklu caurdūra ar zobenu. Tomēr patiesībā Lūcija visticamāk bija Diokletiāna kristiešu vajāšanas upuris.

Par Lūcijas popularitāti liecina tas, ka Lielbritānijā bija vismaz divas baznīcas, kas nosauktas viņas vārdā, pirms 8. gadsimta — laikā, kad šī bija pārsvarā pagāniska zeme.

Viņas piemiņas diena ir 13. decembris. Zviedrijā Svētās Lūcijas diena ir Ziemassvētku svinēšanas sākums. Šajā dienā vecākā meita parasti ģērbjas baltās drēbēs un nēsā mūžžaļu vainagu kā kroni.

## Atsauces

## Ārējās saites
Volfgangs Uncikers

**Volfgangs Uncikers** (; , Pirmazensa — , Albufeira) bija Vācijas starptautiskais lielmeistars šahā (1954). Pēc profesijas — advokāts.

## Biogrāfija
Šahu iemācījis spēlēt tēvs, taču jaunā šahista gaitu izaugsmi pārtraucis Otrais pasaules karš. Uncikers ticis iesaukts darba dienestā un sākuma militārajā apmācībā, tomēr vēlāk sirds mazspējas dēļ atvaļināts no dienesta. 1948. gadā iestājies Minhenes universitātē, kur beidzis juridisko fakultāti. Studiju gados guvis arī savus pirmos panākumus šaha turnīros. Sešas reizes uzvarējis Rietumvācijas šaha čempionātos (1948, 1950, 1952, 1959, 1963, 1965), bet 1953. gadā uzvarējis apvienotajā Austrumvācijas un Rietumvācijas šaha čempionātā. FIDE Uncikeram 1950. gadā kā vienam no pirmajiem piešķīra starptautiskā meistara (IM) nosaukumu, bet 1954. gadā - starptautiskā lielmeistara (GM) nosaukumu. Sekmīgi piedalījies starptautiskajos šaha turnīros, no kuriem īpaši jāatzīmē 1965. gadā M.Čigorina piemiņas turnīrā Sočos dalīta pirmā vieta ar Borisu Spaski.

Piedalījies arī Pasaules šaha čempiona izcīņas ciklu starpzonu turnīros. Veiksmīgākais bijis 1952. gada starpzonu turnīrs Stokholmā, kur Uncikers ierindojies 9. vietā, tikai nedaudz atpaliekot no nākamā pretendentu turnīra dalībniekiem. 1955. gadā Gēteborgā starpzonu turnīrā palicis 16. vietā.

Vācijas Federatīvās Republikas izlases sastāvā sekmīgi piedalījies šaha komandu sacensībās, daudzus gadus būdams šīs komandas līderis:
* Pasaules šaha olimpiādēs piedalījies 13 reizes (1950, 1954-1964, 1968-1970, 1974-1978, 1982). Komandu kopvērtējumā izcīnījis 2 bronzas (1950, 1964) medaļas, bet individuālā vērtējumā zelta (1950) medaļu;
* Eiropas komandu šaha čempionātos piedalījies 5 reizes (1957-1965, 1973-1977). Individuālā vērtējumā izcīnījis sudraba (1961) medaļu.

Nekad nav bijis profesionāls šahists. Strādājis par advokātu, pēc tam par valdības ierēdni Bavārijā. 1971. gadā iecelts par tiesnesi, bet vēlāk par galveno tiesnesi Minhenes administratīvajā tiesā. Lai piedalītos šaha turnīros, darbā ņēmis brīvdienas. Šī iemesla dēļ bijušais Pasaules čempions šahā Anatolijs Karpovs savulaik nosaucis Uncikeru par "Pasaules amatieru šaha čempionu".

## Atsauces

## Ārējās saites
Ilūkstes rajons

**Ilūkstes rajons** bija administratīvā iedalījuma vienība LPSR sastāvā no 1950. līdz 1962. gadam. Tas atradās Sēlijā Daugavas kreisajā pusē un robežojās ar Jēkabpils rajonu, Grīvas rajonu, Daugavpils rajonu un Lietuvas PSR. 1955.-1956. gadā pēc Grīvas rajona pievienošanas īslaicīgi tam bija robeža arī ar Daugavpili un Krāslavas rajonu.

## Izveide
1949. gada 31. decembra administratīvi teritoriālās reformas rezultātā **[[Ilūkstes apriņķis]]** tika likvidēts un sadalīts Aknīstes, Grīvas un Ilūkstes rajonos. 
No 1952. gada 7. aprīļa līdz 1953. gada 21. aprīlim Ilūkstes rajons ietilpa Daugavpils apgabalā.  tam pievienoja likvidēto Grīvas rajonu, izņemot Grīvas pilsētu, kas jau 1953. gadā bija apvienota ar Daugavpili.
Tomēr jau 1956. gadā arī pārējo bijušā Grīvas rajona teritoriju pievienoja Daugavpils rajonam. 

## Likvidācija
1962. gada 17. aprīlī ar Latvijas PSR Augstākās padomes Prezidija dekrētu Ilūkstes rajons tika likvidēts un pievienots Daugavpils rajonam. 

## Atsauces
Nīna Simouna

**Nīna Simouna** (, ; dzimusi , mirusi ) bija amerikāņu dziedātāja, dziesmu autore, pianiste, aranžētāja, afroamerikāņu pilsonisko tiesību aktīviste.

12 gadu vecumā sniegusi klavierkoncertu bibliotēkā, kur viņas vecākiem (kā tumšādainajiem) bija jāpaliek skatītāju zāles aizmugurē. Mācījusies Džūljārdā. Sākotnēji tikai spēlēja klavieres, dziedātājas karjera sākās 1954. gadā, kad naktskluba, kurā viņa strādāja, īpašnieks draudēja atlaist no darba, ja vien viņa nesāks arī dziedāt. Sākumā bija pazīstama kā džeza dziedātāja. 20. gadsimta 60. gados kļuva par redzamu pilsonisko tiesību kustības pārstāvi, ierakstīja tādas dziesmas kā *Mississippi Goddam* un *Old Jim Crow*. Viņas populārākais skaņdarbs bija *To Be Young, Gifted and Black*. Draudzējās ar Mārtinu Luteru Kingu un Malkolmu X. Lielāku popularitāti ieguva, izpildot tautas mūzikas dziesmas un gospeļus, kā arī *[[Bee Gees]]*, Boba Dilana un *[[Screaming Jay Hawkins]]* dziesmas. 

Nīna Simouna bija dzimusi ļoti nabadzīgā ģimenē, vēlāk arī vecāki neatbalstīja viņas karjeras izvēli, jo viņa dziedāja naktsklubos tā saukto "velna mūziku", tādēļ viņa mainīja savu vārdu uz Nīna Simouna. Ģimenes starpā viņa bija zināma kā Einisa Ketlīna Veimona (*Eunice Kathleen Waymon*).

Nosodot rasismu ASV, pameta valsti 1973. gadā, atlikušo dzīvi pavadīja Barbadosā, Āfrikā un Eiropā.

## Ārējās saites
Aizpuri

**Aizpuri** ir ciems Aizkraukles novadā, izvietojies novada rietumu daļā,  no novada centra Aizkraukles un  no Rīgas. Ciems atrodas autoceļa A6 malā.

## Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSP un OSP datiem.

## Atsauces
Kašķis

thumb|Kašķis uz rokas
**Kašķis** () ir infekcioza ādas slimība, kuru izraisa kašķērce (*Sarcoptes scabiei*).

Biežākie slimības simptomi ir stipra nieze (it īpaši naktīs) un pūtītēm līdzīgie izsitumi. Kad cilvēks ar kašķi inficējas pirmoreiz, simptomi parasti parādās pēc 2—6 nedēļām. Ja vēlāk dzīvē vēlreiz inficējas, tad simptomi var parādīties vienas dienas laikā. Simptomi var parādīties visā ķermenī vai arī tikai noteiktās tā daļās, piemēram, plaukstās, starp pirkstiem gar jostasvietu, var arī būt uz galvas, tomēr tas parasti ir vienīgi maziem bērniem. Kasīšanās var izraisīt ādas bojājumus un citas ādas bakteriālās infekcijas.

Kašķi izraisa inficēšanās ar *Sarcoptes scabiei* ērču mātīti. Tās izveido alas ādā, kur tās dzīvo un dēj olas. Kašķa simptomi parādās, jo ir alerģiska reakcija pret ērcēm. Bieži vien infekciju izraisa 10—15 ērces. Tās visbiežāk tiek izplatītas relatīvi ilga kontakta ar inficētās personas ādu, piemēram, seksa laikā. Slimība var izplatīties pat tad, ja personai vēl nav parādījušies simptomi.

Slimības ārstēšanai ir pieejami vairāki medikamenti, piemēram, permetrīns, lindāna krēms, ivermektīna tabletes. Kopā ar inficēto personu tādā pašā veidā jāārstē arī cilvēki, ar kuriem inficētajam ir bijis sekss pēdējā mēneša laikā un ar ko kopā dzīvo inficētais. Pēdējās trīs dienās izmantotā gultasveļa un apģērbs ir jāmazgā karstā ūdenī un jāžāvē karstā veļas žāvējamajā mašīnā. Tā kā ērce nedzīvo vairāk par trim dienām, kamēr tā neatrodas cilvēka ādā, turpmāka mazgāšana nav nepieciešama. Simptomi var nepazust 2—4 nedēļas pēc ārstēšanas. Ja simptomi nepazūd arī pēc šī perioda, var būt nepieciešama atkārtota ārstēšanās.

Kašķis ir viena no trim populārākajām bērnu slimībām (kopā ar ēdēm un bakteriālām ādas infekcijām). Saskaņā ar 2010. gada datiem slimība ir aptuveni 100 miljoniem cilvēku (1,5% pasaules iedzīvotāju), vienādi skar abu dzimumu pārstāvjus. Biežāk slimo gados jaunākie un vecākie. Vairāk izplatīts jaunattīstības valstīs un tropiskā klimata reģionos. Slimība ir izplatītāka vietās, kur nav iespējams piekļūt ūdenim.

## Atsauces

## Ārējās saites
* 
* 
* Kašķis
Baukalns

**Baukalns** ir paugurs Augstrozes paugurvalnī. Izvietojies Braslas upes ielocē Cēsu novada Straupes pagastā Plāča ciema rietumos. Ap 1,5 km garš iegarens viļņots paugurs, virsotne apaugusi ar kokiem. Baukalns ir ledāja izspieduma tipa reljefa forma, to veido dažādgraudaina, smalka putekļveida smilts un grants, stāvajā terasētajā ziemeļu nogāzē to pārklāj morēnsmilts. Paugura virsotni šķērso autoceļš A3.

## Atsauces
Ureles pilskalns

**Ureles pilskalns** (arī **Ureles baznīckalns**) ir paugurs Augstrozes paugurvalnī. Izvietojies Ungura ezera ziemeļrietumu krastā Cēsu novada Raiskuma pagastā Unguru ciema rietumu malā, Gaujas nacionālā parka Ungurmuižas kulturvēsturiskajā zonā. Pauguru veido dislocēti ledāja un tā kušanas ūdeņu nogulumi. Apaudzis ar mežu.

## Vēsture
Indriķa hronikas tekstā minēts sakarā ar igauņu un krievu sirojumu 1223. gada pavasarī, kad sakalieši un ugauņi kopā ar krieviem pēc līvu zemju izlaupīšanas sapulcējās Lēdurgā un devās atpakaļ uz austrumiem. Viņus kaujā pie Ureles pilskalna sakāva Tālavas karavadonis Ramēķis un nogalināja Vīlandes krievu garnizona pavēlnieku Varemāru.
Uzskata, ka tas bijis latgaļu pilskalns.

## Foto galerija

Attēls:Ureles pilskalns - panoramio.jpg|alt=
Attēls:Ureles pilskalns.jpg|alt=|Ureles pilskalna 3D modelis


## Atsauces

## Ārējās saites
* www.latvijas-pilskalni.lv
Baznīckalns

**Baznīckalns** var būt:
* Baznīckalns — sena kulta vieta Abavas pagastā
* Baznīckalns — sena kulta vieta Babītes pagastā
* Baznīckalns — paugurs Beļavas pagastā
* Baznīckalns — paugura Dzērbenes pagastā
* Baznīckalns — paugurs Ēdoles pagastā
* Baznīckalns — paugurs Irlavas pagastā
* Baznīckalns — paugurs Straupes pagastā
* Baznīckalns — paugurs Zaubes pagastā

* Baznīcas kalna Skujenes pagastā cits nosaukums
* Baznīckalniņa Matkules pagastā cits nosaukums
* Kandavas pilskalna cits nosaukums
* Ureles pilskalna cits nosaukums
* Vāķu Baznīckalna cits nosaukums
Baznīcas kalns

**Baznīcas kalns** var būt:
* Baznīcas kalns — paugurs Ēdoles pagastā
* Baznīcas kalns — paugurs Eglaines pagastā
* Baznīcas kalns — paugurs Jumurdas pagastā
* Baznīcas kalns — pilskalns Kazdangas pagastā
* Baznīcas kalns — paugurs Skujenes pagastā
* Baznīcas kalns — pilskalns Zaubes pagastā
* Baznīcas kalns — paugurs Zemītes pagastā

* Aizputes pilskalna cits nosaukums
* Kulta vietas Baznīckalna cits nosaukums
* Skolas kalna Skujenes pagastā cits nosaukums
* Ureles pilskalna cits nosaukums
* Vāķu Baznīckalna cits nosaukums
* Jaungarandžu Baznīcas kalns
* Ošinieku Baznīcas kalns
* Zeduļu Baznīcas kalns
Latvijas Top 40 (2015)

**Latvijas Top 40** ir nacionālās apraides sabiedriskās radiostacijas Latvijas Radio 5 veidotais iknedēļas populārāko dziesmu saraksts. Šajā rakstā ir apkopots to dziesmu saraksts, kas 2015. gadā Latvijas radiostacijas Latvijas Radio 5 iknedēļas populārāko 40 dziesmu sarakstā "Latvijas Top 40" ieguva 1. vietu, kā arī gada noslēguma četrdesmit vispopulārākās dziesmas valstī.

## Top 40 sastādīšanas princips
Latvijas Top 40 tiek veidots, apkopojot Latvijā populārāko Top 40 formāta radiostaciju (European Hit Radio, Radio SWH, Star FM, Capital FM un Pieci.lv) iknedēļas *airplay*, jeb visvairāk atskaņoto dziesmu, datus par visvairāk klausītākajām dziesmām *[[Spotify]]*, *[[Deezer]]* un Draugiem.lv mūzikas straumēšanas platformās, kā arī skatītākos mūzikas video video koplietošanas tiešsaistes sociālā tīkla tīmekļa vietnē YouTube.

## 1. vietas dziesmu saraksts

## Gada kopsavilkuma dziesmu saraksts

## Skatīt arī
* Latvijas Top 40
* Latvijas Radio 5

## Atsauces

## Ārējās saites
* Oficiālā Latvijas Top 40 mājaslapa
* Latvijas Top 40 mūzikas straumēšanas vietnē Spotify
Bērstele (ciems)

**Bērstele** ir ciems Bauskas novada Viesturu pagastā pie Svitenes upes un netālu no autoceļa P103 (Dobele—Bauska). Apdzīvotā vieta veidojusies ap vēsturisko Lielbērsteles muižu (*Gut Groß-Bersteln*).

No 1739. līdz 1742. gadam Lielbērstelē par mājskolotāju strādāja Gothards Frīdrihs Stenders, 1840. ɡados par paɡasta skrīveri strādāja Krišjānis Valdemārs.

## Iedzīvotāji
### Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSP un OSP datiem.

## Cilvēki
* Jānis Čakste (1859-1927), vēlākais Latvijas Valsts prezidents, viņa vecāki rentēja Bērsteles muižu, vējdzirnavas un ķieģeļcepli.

## Atsauces
Gerhards Dēterss

**Gerhards Ulrihs Voldemārs Dēterss** (, dzimis , miris ) bija Mālpilī dzimis vācbaltiešu izcelsmes vācu valodnieks. Kaukāza valodu speciālists.

Dzimis ārsta ģimenē. Trīs gadu vecumā zaudējis tēvu. Mācījies Bērzaines ģimnāzijā. No 1912. līdz 1914. gadam studēja filozofiju Leipcigā. Kā Krievijas pilsonis Pirmā pasaules kara laikā Vācijā internēts. No 1918. līdz 1920. gadam Latvijā cīnījās Baltijas landesvērā. No 1922. gada studēja salīdzinošo valodniecību Jēnā un Minhenē. No 1928. līdz 1935. gadam strādāja izdevniecībā *Brockhaus-Verlag*. No 1935. līdz 1960. gadam — Bonnas Universitātes salīdzinošās valodniecības profesors.

## Ārējās saites
*