open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
The Cure

**The Cure** ir britu rokgrupa, kas izveidota 1976. gadā Kroli, Rietumsaseksā.

Grupa *The Cure* ir izdevusi 14 studijas albumus, divus mini albumus un vairāk nekā 40 singlus, pārdodot vairāk nekā 30 miljonus ierakstu visā pasaulē. 2019. gadā grupa tika uzņemta Rokenrola slavas zālē.

## Grupas darbība
Grupas *The Cure* debijas albums *Three Imaginary Boys* (1979) kopā ar vairākiem agrīnajiem singliem izvirzīja grupu topošo postpanka un jaunā viļņa kustību priekšgalā, kas ieguva ievērojamu ietekmi Apvienotajā Karalistē. No *The Cure* ir ietekmējušās daudzas mūsdienu grupas, piemēram, *[[Interpol (grupa)|Interpol]]*, *[[Hot Hot Heat]]*, *[[Blink-182]]*, *[[Deftones]]*, AFI un citas.

Grupa atpazīstama pēc tās solista, Roberta Smita, vizuālā tēla — sakasītajiem matiem, bālās sejas ādas un nekārtīgi uzkrāsotās, koši sarkanās lūpu krāsas. Par grupas ziedu laikiem varētu uzskatīt 20. gadsimta 80. gadus. Sākot ar 1989. gadā izdoto albumu *Disintegration*, pēc katra jaunā albuma iznākšanas grupa paziņoja par izjukšanu, kas tā arī nenotika. 

Līdz 2008. gadam grupa bija izdevusi 13 albumus. Grupas 14. albums *Songs of a Lost World* (2024) bija pirmais pilnīgi jaunas mūzikas materiāla izlaidums 16 gadu laikā un guva plašu atzinību vairākās valstīs, kļūstot par vienu no gada visstraujāk pārdotajiem albumiem. Apvienotajā Karalistē]] albums ieņēma pirmo vietu, līdzīgi kā 1992. gadā ar albumu *Wish*.

## Diskogrāfija
### Studijas albumi
* *Three Imaginary Boys* (1979)
* *Boys Don’t Cry* (1979)
* *Seventeen Seconds* (1980)
* *Faith* (1981)
* *Pornography* (1982)
* *Japanese Whispers* (1983)
* *The Top* (1984)
* *The Head on the Door* (1985)
* *Kiss Me, Kiss Me, Kiss Me* (1987)
* *Disintegration* (1989)
* *Wish* (1992)
* *Wild Mood Swings* (1996)
* *Bloodflowers* (2000)
* *The Cure* (2004)
* *4:13 Dream* (2008)
* *Songs of a Lost World* (2024)

### Izlases
* *Happily Ever After* (1981)
* *Standing on a Beach / Staring at the Sea* (1986)
* *Mixed Up* (1990)
* *Galore* (1997)
* *Greatest Hits* (2001)
* *Join The Dots: B-sides and Rarities, 1978-2001* (2004)
* *4Play* (2006)

### Koncertalbumi
* *Concert* (1984)
* *Entreat* (1990)
* *Show* (1993)
* *Paris* (1993)
* *Bestival Live 2011* (2011)
* *Curaetion 25 – Anniversary* (2019)

## Atsauces

## Ārējās saites

* Oficiālā mājaslapa
Golems: Kā viņš nāca pasaulē

**"Golems: Kā viņš nāca pasaulē"** () ir 1920. gada mēmā šausmu filma, kuras režisors ir Pauls Vegeners (viņš arī filmā tēlo golemu). Filmai raksturīga spēcīga ekspresionisma estētika (dekorācijās, grimā u.tml.); to uzskata par spožu vācu ekspresionisma kino paraugu. Vegeners kopumā radījis trīs filmas par golemu (iepriekšējās divas ir 1915. gada "Golems" un 1917. gada "Golems un dejotāja").

## Sižets

Filmas pamatā ir ebreju leģenda par golemu — mākslīgu būtni, kas tiek radīta no māliem, lai pildītu sava radītāja gribu. Darbība risinās 16. gadsimtā Prāgā, kur rabīns Levs pareģo, ka Prāgas ebreju kopienu sagaida ciešanas. Kad imperators Ludvigs liek viņiem pamest pilsētu, Levs rada golemu, kuram ar maģisku rituālu palīdzību (izsaucot dēmonu Astarotu) piešķir dzīvību (golems atdzīvojas, kad rabīns viņam uz krūtīm uzliek maģisku zvaigzni). Rabīnam izdodas panākt, lai imperators atsauc savu pavēli, taču viņš atklāj, ka, iestājoties noteiktai mēness fāzei, viņš pār golemu vairs nevarēs pavēlēt. Golems tomēr tiek atdzīvināts vēlreiz un dodas iznīcināt cilvēkus, līdz maza meitene noņem no viņa krūtīm zvaigzni.

## Ārējās saites
Osmaņu impērijas Tulpju laikmets

**Tulpju laikmets** (Osmaņu turku valodā: **لاله دورى**, turku valodā **Lâle Devri**) Osmaņu impērijā ilga no 1718. līdz 1730. gadam. Šajā laikā Nevšehirli Damats Ibrahims pašā bija Osmaņu impērijas lielvezīrs un šis laiks raksturīgs ar mieru un izteiktāku virzību tuvāk Eiropas idejām un vērtībām.

Laika perioda nosaukums cēlies no tā, ka Osmaņu impērijā tika neprātīgi iecienītas un popularizētas tulpes. Tulpju sīpolus iegādājās visi bagātākie un dižciltīgākie impērijas pilsoņi; tulpju simboli un zīmējumi tika iekļauti visos mākslas un kultūras virzienos. Tulpju laikmets beidzās 1730. gadā, līdz ar Patrona Halila vadīto sacelšanos.

thumb|120px|left|Tulpes motīvs Osmaņu laika ornamentos
Tulpju slavināšana un izmantošana joprojām ir ļoti svarīga Stambulai, kur Osmaņu impērijas laikā tika audzēts lielākais skaits tulpju. Tulpes joprojām ir Stambulas simbols un katru pavasari pilsētā tiek rīkoti nedēļu ilgi Tulpju svētki.

## Saites
* Stambulas pašvaldības lapa, kas veltīta tulpēm (turku valodā)
Nāves ēnā (filma)

**"Nāves ēnā"** ir 1971. gada Latvijas PSR spēlfilma. Filma uzņemta Rīgas Kinostudijā pēc Rūdolfa Blaumaņa tāda paša nosaukuma 1899. gada noveles motīviem. Iekļauta Latvijas kultūras kanonā.

## Sižets
Zemledus zveja rit pilnā sparā, līdz zvejnieki uzzina, ka ledus gabals, uz kura viņi zvejo, ir atlūzis no krasta un dodas arvien tālāk atklātā jūrā. Izsīkst pēdējie pārtikas un dzeramā ūdens krājumi (zvejnieki pārtiek no jēlām zivīm), turklāt lielais ledus gabals ik mirkli kūst arvien mazāks un mazāks. Dzīvības briesmās atklājas cilvēku raksturi.

## Lomās
* Eduards Pāvuls — *Grīntāls*
* Gunārs Cilinskis — *Birkenbaums*
* Egons Beseris — *Skapāns*
* Alfrēds Videnieks — *vecais Dalda*
* Olga Dreģe — *Marija*
* Edgars Liepiņš — *Stūris*
* Gunārs Placēns — *Ludis Cubuks*
* Juris Pļaviņš — *Gurlums*
* Harijs Avens — *vecais Cubuks*
* Kārlis Sebris — *Zaļga*
* Lūcija Baumane — *vecā Daldas sieva*
* Ģirts Jakovļevs — *Janis Dalda*
* Astrīda Gulbe — *Grīntāla sieva*
* Roberts Zēbergs — *Sīlis*
* Pēteris Šogolovs — *Kārlēns*
* Vaironis Jakāns — *Skrastiņš*
* Pēteris Auziņš — *Skara*

## Filmēšanas grupa
* Scenārija autors: Jānis Kalniņš, Gunārs Piesis
* Režisors: Gunārs Piesis
* Operators: Mārtiņš Kleins
* Mākslinieks: Herberts Līkums
* Komponists: Marģeris Zariņš

## Interesanti fakti
* Filmēšana notika Rīgas līcī pie Lapmežciema. Fināla daļas filmēšana notika jau pavasarī un ledus gabals bija veidots no plosta un plastikāta un sveķiem.

## Atsauces

## Ārējās saites

* ''filmas.lv'' profils 
*
Džordžs Herisons

**Džordžs Herisons** (;  - ) bija dziedātājs un ģitārists, viens no britu grupas *[[The Beatles]]* dalībniekiem. 2002. gadā BBC aptaujā par 100 izcilākajiem britiem respondenti ierindoja Herisonu 62. vietā. Viņam ir viens dēls - Dani Herisons, kurš arī ir ģitārists. Dani vārds () tika dots par godu 6. un 7. indiešu notij *dha* un *ni*.

## The Beatles
Grupā *[[The Beatles]]* Džordžs spēlēja vadošo ģitāru un iemācīja spēlēt ģitāru Makartnijam un Lenonam. Viņš kopš albuma *[[Rubber Soul]]* katram albumam sarakstīja vismaz vienu dziesmu. Viņa mājaslapā fani par vislabāko nosauca *[[Here Comes The Sun]]*, kura kopā ar *[[Something]]* tikai iekļauta bītlu priekšpēdējā albumā *[[Abbey Road (albums)|Abbey Road]]*. Džordžu iesauca par "kluso bītlu" viņa klusēšanas intervijās dēļ.

## Solokarjera
Pēc bītlu izjukšanas 1970. gadā Herisons, tāpat kā pārējie viņa grupas biedri uzsāka solokarjeru. Viņš bija pirmais bītls, kurš pēc grupas izjukšanas ar savu dziesmu My Sweet Lord iekļuva Billboard Hot 100 pirmajā vietā. Viņš bieži sadarbojās ar bijušo grupas biedru Džonu Lenonu, Herisona ģitāras solo dzirdams tādās Lenona dziesmās kā Gimme Some Truth. Herisona pirmais un vislabāk novērtētais albums bija *[[All Things Must Pass]]*, kas saturēja ļoti daudzas no viņa zināmākajām kompozīcijām - tas bija arī pirmais roka albums, kurš izdots trijās vinila platēs. Pēc viņa nākamā, 1973. gadā izdotā, albuma *[[Living in the Material World]]*, Herisona solokarjera kļuva neviennozīmīga, taču astoņdesmitajos gados viņš vēl paspēja sadarboties ar Bobu Dilanu, Roju Orbisonu, Džefu Linnu un Tomu Petiju muzikālajā projektā *[[The Travelling Wilburys]]*. Džordža Herisona pēdējais soloalbums *[[Brainwashed]]* tika izdots 2002. gadā, gandrīz gadu pēc viņa nāves.

## Nāve
Džordžs Herisons bija ļoti aktīvs smēķētājs. 1994. gadā viņam izoperēja smadzeņu audzēju. 2001. gadā tika diagnosticēts plaušu vēzis, un kad kļuva skaidrs, ka Džordžam nav atlicis daudz dzīvot, viņš ierakstīja savu pēdējo dziesmu. Novembra beigās viņš nomira.

## Ārējās saites

*
Arina Tanemura

**Arina Tanemura** (; dzimusi 12. martā, 1978 gadā) ir populāra japāņu manga-ka (mākslinieks kas zīmē mangu), kas pārsvarā rada *[[shoujo]]*, mangu kura paredzēta meiteņu auditorijai. Viņas pirmais izdevums bija *[[Ni Ban Me no Koi no Katachi]]* (Otrās mīlestības forma). Šobrīd viņa vēl aizvien publicē savus darbus žurnālā *Ribon* un viņas darbi ir publicēti daudzās valstīs vairākās valodās.

Viņas populārākie darbi šobrīd ir *[[Kamikaze Kaitō Jeanne]]* un *[[Furu Mūn o Sagashite]]*, abas šīs mangas tika publicētas septiņos sējumos, un abas tika adaptētas arī anime. Viens no viņas citiem darbiem, *[[Taimu Sutorenjā Kyōko]]*, tika adaptēts 15 minūšu ilgā OAV.

## Bibliogrāfija
### Manga sērija
* *I-O-N* - 1 sējums
* *Firecracker is Melancholy* — 1 sējums 
* *Kamikaze Kaitō Jeanne* — 7 sējumi
* *Taimu Sutorenjā Kyōko * — 3 sējumi
* *Furu Mūn o Sagashite* — 7 sējumi
* *Shinshi Dōmei Kurosu* — 5+ sējumi
* *Zettai Kakusei Tenshi Misutoresu Fōchun*
* *Sakura Hime Kaden*
* *Monogatari*
* *Neko to Watashi no Kinyobi*
* *31☆Ai Dream*

### Mākslas darbu sējumi
Abus divus mākslas darbu sējumus ir publicējusi *[[Shueisha]]*.
* *Kamikaze Kaitou Jeanne Illustration Collection - Tanemura Arina Collection*: Satur krāsainas ilustrācijas no *Kamikaze Kaitou Jeanne* kopā ar mākslinieces komentāriem.
* *Full Moon o Sagashite Illustration Collection - Tanemura Arina Collection*: Satur krāsainas ilustrācijas no *Kamikaze Kaitou Jeanne*, *Full Moon o Sagashite* un *Time Stranger Kyoko* kopā ar mākslinieces komentāriem.

## Atsauces un piezīmes

## Ārējās saites
* Ribon Waku-Waku Station - oficiālais Ribon portāls
* Meguro Teikoku - Arinas Tanemuras oficiālā mājas lapa
Pēters Fošbergs

**Pēters Fošbergs** (*Peter Forsberg*, dzimis 1973. gada 20. jūlijā Ērnšeldsvīkā, Zviedrijā) ir bijušais zviedru hokejists, centra uzbrucējs, agrāks Zviedrijas hokeja izlases spēlētājs. Savu karjeru lielā mērā aizvadot Kolorādo "Avalanche" un MODO rindās, Fošbergs kļuvis par divkārtēju Stenlija kausa ieguvēju, kā arī ceturto visu laiku rezultatīvāko zviedru hokejistu NHL. 2014. gadā tika uzņemts Hokeja slavas zālē.

## Spēlētāja karjera
Savu pirmo sezonu NHL viņš uzsāka 1994. gadā Kvebekas "Nordiques" rindās, kas nākamajā sezonā jau bija mainījis īpašnieku un arī nosaukumu, pārtopot par Kolorādo "Avalanche". Tā rindās Fošbergs aizvadīja deviņas sezonas, divreiz izcīnot arī Stenlija kausu. 2006.—07. gada sezonā Forsbergs spēlēja Našvilas "Predators" rindās, bet pēc tās kļuva par brīvo aģentu, spēlējot Zviedrijas Elitsērijas klubā MoDo Hockey, kā arī apgalvojot, ka NHL vairs neatgriezīsies. 2008. gada 25. februārī Fošbergs parakstīja līgumu ar "Avalanche" līdz sezonas beigām.

No 2008. līdz 2010. gadam traumu nomocītais uzbrucējs spēlēja MODO rindās, taču 2010.—11. gada sezonā aizvadīja divas spēlēja "Avalanche" rindās, ar tām arī noslēdzot savu profesionāļa karjeru.

1996. un 2001. gadā, spēlējot Kolorādo, viņš izcīnīja Stenlija kausu. 1995. gadā ieguvis Kaldera balvu, tā tiek pasniegta labākajam NHL debitantam. Piedalījies piecās NHL visu zvaigžņu spēlēs. 2002.—2003. gada sezonā ieguvis arī Ārta Rosa un Harta balvas. Četras reizes ieguvis arī Vikinga balvu, kura tiek pasniegta katras sezonas labākajam zviedram NHL.

Zviedrijas hokeja izlases sastāvā piedalījies piecos Pasaules čempionātos, divreiz izcīnot zelta medaļu, bet trīsreiz - sudraba medaļu. Četras reizes piedalījies arī olimpiskajās spēlēs (1994., 1998., 2006., 2010.), 1994. un 2006. gadā izcīnot zelta medaļas. 1996. un 2004. gadā piedalījies arī Pasaules kausa izcīņā, 1996. gadā izcīnot bronzas medaļu. Viņš piedalījies arī divos Pasaules čempionātos junioriem.

## Ārējās saites
Bejlerbeji pils

thumb|200px|Pils galvenā fasāde
**Bejlerbeji pils** (turku valodā: *Beylerbeyi Sarayı*) atrodas Turcijā, Stambulas Bejlerbeji mikrorajonā Bosfora jūras šauruma Āzijas pusē uz ziemeļiem no Bosfora tilta.

Bejlerbeji pili projektēja Sarkis Baljans un tās interjers, salīdzinājumā ar Dolmabahčes pili vai Kučuksu pili ir daudz atturīgāks. Pils būvēta vēlīnā Osmaņu baroka stilā pēc sultāna Abdulaziza pasūtījuma, tās celtniecība ilga no 1860. līdz 1865. gadam. Pils bija sultāna vasaras rezidence un apmešanās vieta īpašiem sultāna viesiem. 1869. gadā pa ceļam uz Suecas kanāla atklāšanu šajā pilī viesojās Francijas imperatore Eiženija, kura, ienākot pilī saņēma pliķi pa seju no sultāna mātes, jo ieradās, turēdamās pie sultāna Abdulaziza rokas. Pilī viesojās arī tādi monarhi kā Vindzoras hercogs Edvards VIII ar hercogieni Vollisu.

Visiespaidīgākais skats uz pili paveras no Bosfora jūras šauruma. Pašā ūdens malā ierīkoti divi peldēšanās paviljoni: viens paredzēts tikai sievietēm, otrs vīriešiem.

Uzņemšanas zālē ierīkots baseins un strūklaka. Osmaņu namos bija ļoti izplatīta tradīcija ierīkot tekošas ūdens strūklakas un izlietnes ar tekošu ūdeni. Tām bija vairākas svarīgas funkcijas: tās slāpēja skaņu un, ja kāds telpā čukstēja, tad citi to nevarētu noklausīties, kā arī tās kalpoja kā gaisa mitrinātāji un atdzesētāji.

Vairums telpu grīdu ir segtas ar Ēģiptes salmu paklājiem, kas kalpo kā izolējošs un aizsargājošs materiāls. Uz tiem izklāti paklāji no Herekes impēriskās fabrikas. Pilī lielākā daļa no visām lustrām un stāvlampām ražotas no Bohēmijas kristāla. Neskatoties uz skarbo uzņemšanu, Francijas imperatore Eiženija bija tik patīkami aizkustināta par viesistabas logiem, ka lika tādus pašus izgatavot savai guļamistabai Parīzes pilī.

## Attēlu galerija

Attēls:Bosfor B18-46.jpg|Piestātnes vārti
Attēls:Bosfor B18-47.jpg


## Ārējās saites
Strāva

**Strāva** var atsaukties uz:
* Strāva (žurnāls) – Latviešu literatūras žurnāls
* Elektriskā strāva – fizikāls fenomens

## Skatīt arī
* Jaunā strāva
Kučuksu pils

thumb|left|225px|Pils skats no Bosfora
thumb|right|200px|Pils interjers
**Kučuksu pils**, arī: **Kučuksu paviljons** vai **Gēksu paviljons**, (turku valodā: *Küçüksu Kasrı*) atrodas Turcijā, Stambulas Bejkozas rajona Kučuksu mikrorajonā pie Bosfora jūras šauruma starp Āzijas cietoksni un Fatiha sultāna Mehmeda tiltu. Osmaņu impērijas sultāni izmantoja pili īsus brīžus, kad bija jāpiedalās izbraucienos vai medībās.

Pils būvniecību pasūtīja sultāns Abdulmedžids I un šo pili projektēja armēņu arhitekti Garabets Amira Baljans ar dēlu Nigogajos Baljanu. Pils noformēta baroka stilā un tai ir divi stāvi. Pili pabeidza būvēt sultāna Mahmuda I valdīšanas laikā (1730—1754) viņa lielvezīrs Divittars Mehmeds pašā. To vēlāk turpināja lietot Selims III un Mahmuds II.

Atšķirībā no citām pilīm, kuru dārzus ieskāva mūra sienas, šeit tika izbūvētas tikai metāla žogi ar vārtiem visās četrās zemes gabala pusēs. Pagrabā atradās virtuve, pieliekamais un apkalpojošā personāla istabas. Abi stāvi izbūvēti atbilstoši turku tradīcijām: četras istabas ēkas stūros un viena dzīvojamā telpa vidū. Ūdens pusē istabās ir divi kamīni katrā, bet pārējās istabās — pa vienam. Kamīnus izgatavoja no krāsaina marmora, kuru ieveda no Itālijas. Istabās esošās lustras izgatavotas Bohēmijā no kristāla. Visi aizkari, pārvalki, mēbeļu apšuvums un paklāji austi Herekes impēriskajā fabrikā. Visās telpās pie sienām izkārti vērtīgi mākslas darbi. Telpu iekšējā noformējuma izstrādāšanai bija nolīgts Vīnes operas skatuves mākslinieks Sehans.

Sultāna Abdulaziza valdīšanas laikā ēkas fasāde tika smalkāk noformēta un atsevišķas būves dārzā tika nojauktas. Republikas pirmsākumos pili izmantoja dažādu valstu oficiālo viesu izmitināšanai. Pēc 1944. gada kapitālā remonta, Kučuksu pils ir atvērta tūristiem kā muzejs.

## Galerija

KüçüksuPavilion12.JPG
182 Göksu Kasri.04.2006 resize resize.jpg
Küçüksu Palace exterior NW side in 2014 8856.jpg
Strāvas stiprums

**Strāvas stiprums** jeb vienkārši **strāva** ir fizikāls lielums, kas raksturo elektriskās strāvas izpausmes pakāpi. Strāvas stipruma SI mērvienība ir ampērs (A). Strāvas stiprums parasti tiek apzīmēts ar I, kas radies no franču valodas (strāvas stiprums franciski ir *intensité de courant*). Apzīmējumu 1820. gadā ieviesa franču zinātnieks Andrē Marī Ampērs, kad noformulēja magnētiskās indukcijas cirkulāciju. Viņa uzvārdā nosaukta strāvas stipruma mērvienība. 

## Mērīšana
Strāvas stiprumu mēra ar ampērmetru, kuru elektriskajā ķēdē slēdz virknē ar vadītāju. 

## Lādiņš laikā
Strāvas stiprums ir elektriskais lādiņš, kas vienā laika vienībā izplūst caur vadītāja šķērsgriezuma laukumu.

I = \frac{\Delta q}{\Delta t}  , kur I  ir strāvas stiprums (A) \Delta q  ir caur šķērsgriezuma laukuma izplūdušais lādiņš (C), \Delta t  ir laika intervāls (s).

## Oma likums
Oma likums līdzstrāvas ķēdes posmam: I = \frac{U}{R} , kur U  ir spriegums (V), R  ir ķēdes posma pretestība (Ω).

Oma likums noslēgtai līdzstrāvas ķēdei: I = \frac{\epsilon}{R+r}= \frac{U_a+U_i}{R+r} , kur \epsilon  ir elektrodzinējspēks (V), R  ir patērētāja pretestība, r  ir avota iekšējā pretestība, U_a  ir spriegums ārējā ķēdē (patērētājā), U_i  ir spriegums iekšējā ķēdē (avotā). 

## Strāvas stiprums dažādos slēgumos

### Patērētāju slēgumi
Patērētāju virknes slēgumā caur visiem patērētājiem plūst vienāda strāva I . 

Patērētāju paralēlslēgumā strāva, kas plūst caur patērētājiem, ir sazarojusies I=I_1+I_2+...+I_N .

Strāvas stiprumu patērētāju jauktā slēgumā nosaka, pakāpeniski vienkāršojot slēguma shēmu.

### Avotu slēgumi
Saslēdzot elektroenerģijas avotus virknē, tiek iegūts lielāks elektrodzinējspēks un strāvas stiprums I = \frac{\epsilon}{R+r_1+r_2+...+r_N}  ir mazāks.

Saslēdzot elektroenerģijas avotus paralēli, tiek iegūta stiprāka strāva I=I_1+I_2+...+I_N .

Strāvas stiprumu avotu jauktā slēgumā nosaka, pakāpeniski vienkāršojot slēguma shēmu. 

## Skatīt arī

* Kirhofa likumi elektriskajai ķēdei
* Džoula—Lenca likums

## Atsauces
Perpiņāna

**Perpiņāna** () vai **Perpiņa** () ir pilsēta Francijas dienvidaustrumos, Oksitānijas reģionā, Austrumpireneju departamenta centrs. Pilsēta atrodas 30 kilometrus uz ziemeļiem no Spānijas robežas un 70 kilometrus uz dienvidiem no Narbonnas.

## Atsauces

## Ārējās saites
Pops

**Pops** var būt:
* pops (mācītājs) — mācītājs Krievu un Grieķu pareizticīgajās baznīcās;
* saīsinājums no vārda "popmūzika";
* Igijs Pops, rokmūziķis.
Sarkanās un Baltās rozes karš

**Sarkanās un Baltās rozes karš** bija 15. gadsimta pilsoņu karš Anglijā, kur vairāk nekā 30 gadus par valsts varu cīnījās divas karaļa Edvarda III pēcnācēju dzimtas: Lankasteras hercogi (ģerbonī sarkana roze) un Jorkas hercogi (ģerbonī balta roze, no tā arī kara nosaukums).

## Vēsture
Sākot ar Henriju IV (1399 — 1413), karaļa vara bija Lankasteras dzimtas rokās. Henrija VI valdīšanas laikā ārējās politikas neveiksmju (Simtgadu kara zaudēšanu Francijā) un nenoteiktās iekšējās politikas dēļ radās opozīcija, ko vadīja Jorkas hercogs Ričards un atbalstīja Vorikas grāfs Ričards Nevils. Sakaujot karaļa piekritējus, nemierniekiem izdevās sagūstīt Henriju VI.

Jorkas hercogs Ričards kļuva par viņa protektoru, saņemot savās rokās valsts varu. Karaļa Henrija VI sievai karalienei Anžu Margaritai izdevās sacelt Skotiju un 1460. gadā pie Veikfīldas sakaut Jorkas Ričardu, kurš kaujā krita. Par troņa pretendentu kļuva Jorkas Ričarda dēls Edvards, kas ar Vorikas grāfa palīdzību proklamējās par karali Edvardu IV (1461 — 1483), 1461. gadā sakaujot Henrija VI piekritējus pie Toutonas un 1464. gadā iznīcinot pēdējās Lankasteras partijas atliekas.

Kad Edvards IV sanaidojās ar Vorikas grāfu un bija spiests bēgt no Anglijas, 1470. gadā tronī atgriezās Henrijs VI. 1471. gadā ar burgundiešu palīdzību Edvards IV atgriezās Anglijā, sagūstīja Henriju VI, Barnetas kaujā sakāva Vorikas grāfu un Tjūksberijas kaujā — karalieni Margaritu.

Jorku nama valdīšana izbeidzās ar Jorkas hercoga Ričarda jaunāko dēlu karali Ričardu III (1483 — 1485), kurš krita kaujā pret Henriju Tjudoru, Tjudoru dinastijas dibinātāju. Henrijs VII Tjudors nāca Anglijas tronī.

Karā gāja bojā 20-30 000 vienkāršo karavīru un bruņinieku, kā arī dažas aristokrātijas dzimtas - 5 pēru dzimtas (Bonvili, Tiptofti, Bofori, Holandi un Laveli).

## Atsauces

## Ārējās saites
1. FSV Mainz 05

***1. FSV Mainz 05*** ir Maincas pilsētas futbola klubs, kas ir dibināts 1905. gadā. Papildus futbola nodaļai "1. FSV Mainz" ir arī handbola un galda tenisa nodaļas, kam gan ir pakārtota nozīme. Futbola komanda pašlaik spēlē Vācijas Bundeslīgā un mājas spēles aizvada *[[Opel Arena]]* stadionā.

## Komandas sastāvs
**'.
 





















 









== Sasniegumi ==
* **Vācijas kauss**
** Pusfinālisti (1): 2008–09
* **2. Bundeslīga**
** Vicečempioni (1): 2008–09
* **Vācijas amatieru čempionāts'''
** Čempioni (1): 1982

## Atsauces

## Ārējās saites

* Oficiālā kluba vietne
Adiles sultānas pils

**Adiles sultānas pils** bija Osmaņu dinastijas rezidence Turcijā, Stambulas Kandili mikrorajonā (Īskīdaras rajons). Tagad pilī ir ierīkots kultūras un mākslas centrs.

Pili uzbūvēja Osmaņu princesei Adilei sultānai (1825—1898), sultāna Mahmuda II (1785—1839) meitai un sultānu Abdulmedžida I (1823—1861) un Abdulaziza (1830—1876) māsai. Pili uzbūvēja vietā, kur viņai pirms tam 1856. gadā sultāns Abdulmedžids I bija uzdāvinājis kiosku. 1861. gadā sultāns Abdulazizs pasūtīja pils būvniecību un to projektēja armēņu arhitekts Sarkis Baljans. Pils aizņem aptuveni 17’000 m² zemes un tajā ir 55 istabas.

Adile sultāna bija vienīgā Osmaņu dinastijas sieviete, kas mācēja rakstīt dzeju Divāna stilā. Viņa šajā pilī dzīvoja līdz sava vīra Mehmeda Ali pašā nāvei 1898. gadā. Pirms to nodeva lietošanai, atbilstoši Adiles sultānas novēlējumam, pili Pirmā pasaules kara laikā lietoja Kara ministrija. Tikai 1916. gadā to pārveidoja par meiteņu vidusskolu un pirmās absolventes pabeidza skolu 1920. gadā. 1924. gadā skolu nosauca par Kandili meiteņu vidusskolu, kas bija diezgan prestiža mācību iestāde. 1969. gadā skola pārcēlās uz jaunām telpām un ēku izmantoja skolnieču kopmītnēm līdz 1986. gadam, kad tā nodega dēļ elektriskā īssavienojuma. No vēsturiskās ēkas palika pāri tikai četras sienas.

Dažas Kandili vidusskolas absolventes nodibināja fondu un vāca līdzekļus ēkas atjaunošanai. Tomēr atjaunošanas maksa bija pārāk liela, lai šķistu sasniedzama ar ziedojumiem. Turcijas miljonārs un filantrops Sakips Sabandži un Stambules gubernators Muammers Gulers ziedoja ļoti iespaidīgu naudas summu un varējas sākt pils atjaunošanu. Kad līdzekļi atkal sāka pietrūtk, Sakips Sabandži atkal noziedoja nepieciešamo summu, būdams smagi slims tikai trīs dienas pirms nāves. Pavisam pils atjaunošanai tika izlietoti 9,6 miljoni jauno turku liru un pili atkal svinīgi atklāja pēc divdesmit gadu pārtraukuma 2006. gada 28. jūnijā.

Jauno izglītības un kultūras centru nosauca Sakipa Sabandži vārdā.

## Ārējās saites

* Adiles Sultānas pilī esošā kultūras centra interneta lapa
Mainca-Veizenava

**Weisenau**Veizenava


160px|87px|

Iedzīvotāji (2024) 15 912
Platība3,9 km²
Federālā zemeReinzeme-Pfalca
Mājaslapawww.mainz-weisenau.de 


**Veizenava** (vācu - *Weisenau*) - viens no 15 Maincas pilsētas rajoniem. 

## Ģeogrāfija
Veizenava atrodas uz dienvidaustrumiem no pilsētas centra. Veizenavu austrumu pusē norobežo Reinas upe, ziemeļos vecpilsēta, rietumos Hehtsheima, bet dienvidos Laubenheima. Tādējādi Veizenavas teritoriālā izplešanās ir neiespējama.
Čiraganas pils

thumb|250px|Skats uz Čiraganas pili no Bosfora
**Čiraganas pils** () agrāk bija Osmaņu sultāna pils Bosfora jūras šauruma Eiropas krastā Stambulā. Tagad pilī ierīkota pieczvaigžņu viesnīca.

Pili būvēt pavēlēja sultāns Abdulazizs un to projektēja armēņu arhitekts Nigogajos Baljans, bet būvniecību uzraudzīja viņa dēli Hagops Baljans un Sarkis Baljans. Pils tika celta no 1863. līdz 1867. gadam un šis laiks atšķiras ar to, ka sultāni būvē sev jaunas pilis, lai nebūtu jālieto vecās priekšgājēju pilis. Pēdējais jauno piļu būvniecības laikmeta darbs ir Čiraganas pils. Pils iekšējās sienas un pārsegumi bija no koka, bet ārsienas no krāsaina marmora. Skaists marmora tilts savieno šo pili ar Jildizas pili, kas atrodas uz paugura pils aizmugurē. Pili no ārpasaules norobežoja ļoti augsta dārza siena.

Pēdējie darbi un interjera dekorēšana tika pabeigta 1872. gadā. Kad pils bija gatava, sultāns Abdulazizs vairs nevarēja dzīvot šajā burvīgajā vietā. 1876. gada 30. maijā viņu atrada mirušu pilī uzreiz pēc tam, kad viņš bija gāzts no troņa. Viņa pēctecis, brāļadēls sultāns Murads V ienāca Čiraganas pilī, bet paspēja būt tronī tikai 93 dienas. Viņu no troņa gāza viņa brālis sultāns Abdulhamīds II un, tā kā viņam bija konstatēta garīga slimība, viņš šajā pilī nodzīvoja mājas arestā līdz savai nāvei 1904. gada 29. augustā.

Otrās konstitūcijas laikā sultāns Mehmeds V Rešads atļāva šajā pilī pulcēties parlamentam. Tikai divus mēnešus vēlāk, 1910. gada 19. janvārī pili nopostīja milzīgs ugunsgrēks.

1991. gadā pili restaurēja un blakus pilij tika uzbūvēts moderns viesnīcas komplekss. Pilī tagad atrodas dārgākie luksusa numuri un divi viesnīcas restorāni.

Pils atjaunošana tika uzskatīta par farsu, jo liela daļa uzskatīja, ka valdībai nevajadzēja atdot Turcijai piederošu kultūrvēsturisku pieminekli privātās rokās par mazu cenu, ignorējot pils vēsturisko nozīmību.

## Ārējās saites
Erasure

**Erasure** ir britu popmūzikas duets, kas radās 1985. gadā Londonā. Tā sastāvā ir dziedātājs un komponists Endijs Bels un taustiņinstrumentālists un komponists Vinss Klārks. 1985. gadā tika izdots debijas singls *[[Who Needs Love Like That]]*. Pēc ceturtā singla *[[Sometimes (Erasure dziesma)|Sometimes]]* izdošanas dueta singli sāka atkārtoti iekļūt Lielbritānijas singlu topos un kļuva par vienu no veiksmīgākajiem Lielbritānijas māksliniekiem no 1980. gadu nogales līdz 1990. gadu vidum.

Starp 1986. un 2007. gadu *Erasure* pēc kārtas ieguva 24 Top 40 singlus Lielbritānijā, kā arī trīs Top 20 hitus ASV ''Billboard'' Hot 100: *[[A Little Respect]]*, *[[Chains of Love]]* un *[[Always (Erasure dziesma)|Always]]*. 1989. gadā duets saņēma BRIT balvu "labākā britu grupa".

*Erasure* guva vislielāko popularitāti Lielbritānijā, kontinentālajā Eiropā (it īpaši Vācijā, Dānijā un Zviedrijā) un Dienvidamerikā (it īpaši Argentīnā, Čīlē, Perū). *Erasure* ir pārdevuši vairāk nekā 25 miljonus albumu visā pasaulē. Grupa ir populāra LGBT sabiedrībā, kuriem grupas dziedātājs Endijs Bels ir kļuvis par elku.

## Diskogrāfija (L-brit.)
* *[[Wonderland (albums)|Wonderland]]* (1986)
* *[[The Circus (albums)|The Circus]]* (1987)
* *[[The Two-Ring Circus]]* (1987)
* *[[The Innocents (albums)|The Innocents]]* (1988)
* *[[Crackers International]]* (1988)
* *[[Wild!]]* (1989)
* *[[Chorus (albums)|Chorus]]* (1991)
* *[[Abba-Esque]]* (1992)
* *[[Pop! The First 20 Hits]]* (1992)
* *[[I Say I Say I Say]]* (1994)
* *[[Erasure (albums)|Erasure]]* (1995)
* *[[Cowboy]]* (1997)
* *[[Loveboat]]* (2000)
* *[[Other People's Songs]]* (2003)
* *[[Hits! The Very Best Of Erasure]]* (2003)
* *[[Nightbird]]* (2005)
* *[[Union Street]]* (2006)
* *[[Acoustic Live]]* (2006)
* *[[Light At The End Of The World]]* (2007)
* *[[Live At The Royal Albert Hall]]* (2007)
* *[[Pop! Remixed]]* (2009)
* *[[Total Pop! The First 40 Hits]]* (2009)
* *[[Tomorrow's World]]* (2011)
* *[[Tomorrow's World Tour (Live At The Roundhouse)]]* (2011)
* *[[Snow Globe]]* (2013)
* *[[The Violet Flame]]* (2014)
* *[[Always - The Very Best of Erasure]]* (2015)
* *[[World Be Gone]]* (2017)
* *[[World Beyond]]* (2018)
* *[[World Be Live]]* (2018)
* *[[The Neon]]* (2020)

## DVD
* *[[Sanctuary - The EIS Christmas Concert 2002]]* (2003)
* *[[Hits! The Videos]]* (2003)
* *[[The Tank, The Swan & The Balloon]]* (2004)
* *[[Great Hits Live - Live At Great Woods]]* (2005)
* *[[The Erasure Show - Live In Cologne]]* (2005)
* *[[On The Road To Nashville]]* (2007)
* *[[Live At The Royal Albert Hall]]* (2008)

## Atsauces

## Ārējās saites
* Oficiālā mājaslapa
* Fanu mājaslapa
Ferencs Puškāšs

**Ferencs Purčelds Biro** (;  — ), plašāk pazīstams kā **Ferencs Puškāšs** (), bija ungāru futbolists un treneris. Viņš tiek uzskatīts par vienu no visu laiku izcilākajiem futbolistiem un ir viens no visu laiku efektīvākajiem vārtu guvējiem, ņemot vērā vārtu un spēļu attiecību, Ungārijas izlases labā 85 spēlēs gūstot 84 vārtus, savukārt Ungārijas un Spānijas profesionālajās līgās kopā gūstot 511 vārtus 533 spēlēs.

Puškāšs spēlēja Ungārijas klubā Honvéd, līdz pievienojās Madrides "Real" un devās spēlēt uz Spāniju. 1950. gados viņš bija leģendārās Ungārijas izlases, pazīstamas arī kā "Varenie maģāri", kapteinis. Pēc 1956. gada ungāru revolūcijas, viņš pārcēlās uz Spāniju, kur kļuva par vienu no 1950.-1960. gadu leģendārās Madrides Real līderiem, spēlējot kopā ar Alfredo di Stefano, Fransisko Hento, Raimonu Kopu, Hektoru Rialu un Hosē Santamariju.

Puškāšs, pateicoties savam spēcīgajam kreisās kājas sitienam, bija rezultatīvs futbolists visas savas karjeras laikā; viņš 4 reizes kļuva Ungārijas futbola līgas rezultatīvāko spēlētāju, tostarp 1948. gadā — par rezultatīvāko spēlētāju starp visiem Eiropas valstu nacionālajiem čempionātiem. Spēlējot Madrides Real sastāvā, Puškašs 4 reizes kļuva par *[[La Liga]]* labāko vārtu guvēju, kā arī guva 7 vārtus divos Eiropas kausu finālos. 1995. gadā Starptautiskā futbola vēstures un statistikas federācija viņu atzina par 20. gadsimta rezultatīvāko futbolistu.

2004. gadā Pelē viņu iekļāva savā FIFA 100 sarakstā kā vienu no 125 labākajiem futbolistiem futbola vēsturē.

, 79 gadu vecumā, Ferencs Puškāšs nomira.

## Sasniegumi

### Spēlētāja karjera
**Budapest Honvéd**

* Nemzeti Bajnokság I: 1949–50, 1950, 1952, 1954, 1955

**Real Madrid**

* Spānijas La Liga: 1960–61, 1961–62, 1962–63, 1963–64, 1964–65
* Copa del Generalísimo: 1961–62
* Eiropas kauss: 1958–59, 1959–60, 1965–66
* Starpkontinentālais kauss: 1960

**Ungārija**

* Vasaras olimpiskās spēles: 1952

**Individuālie sasniegumi**

* Spānijas līgas labākais vārtu guvējs: 1959–60, 1960–61, 1962–63, 1963–64
* Eiropas kausa labākais vārtu guvējs: 1959–60, 1963–64
* FIFA Pasaules kausa Zelta bumba: 1954
* FIFA 100

### Trenera karjera
**Panathinaikos**

* Grieķijas Superlīga: 1969–70, 1971–72

**Sol de América**

* Paragvajas Pirmā divīzija: 1986

**South Melbourne Hellas**

* Austrālijas Nacionālā futbola līga: 1990–91

## Ārējās saites
ANSI

**ANSI** ( "Amerikas nacionālā standartu organizācija") - privāta bezpeļņas organizācija, kas nodarbojas ar standartu izstrādi produktiem, pakalpojumiem, procesiem, sistēmām un personālam ASV. Organizācija arī saskaņo ASV standartus ar starptautiskajiem standartiem tā, lai amerikāņu produktus varētu lietot visā pasaulē.
Īvs Tangī

thumb|250px|"Nenoteiktā dalāmība",<br />(''Indefinite Divisibility'', 1940)

**Īvs Tangī** (*Yves Tanguy*, dzimis 1900.g. 5.janvārī Parīzē, miris 1955.g. 15.janvārī Vudberijā (*Woodbury*), Konektikutā) bija bretoņu izcelsmes franču/ASV gleznotājs, sirreālisma pārstāvis.

Dzimis atvaļināta jūrnieka ģimenē. 1918. gadā iesaukts armijā, kur iedraudzējās ar Žaku Prevēru. Pēc dienesta beigām 1922. gadā atgriezās Parīzē, kur strādāja gadījuma darbus. Ietekmējoties no ieraudzītajiem Džordžo de Kīriko darbiem, pats sāka gleznot. Caur Prevēru iepazinās ar franču sirreālistiem ar Andrē Bretonu priekšgalā. Sākoties 2.pasaules karam, emigrēja uz ASV, kur nodzīvoja līdz mūža galam.

## Ārējās saites
Edlejs Stīvensons

thumb|Edlejs Stīvensons

**Edlejs Īvings Stīvensons II** (*Adlai Ewing Stevenson II*, dzimis 1900. gada 5. februārī Losandželosā, miris 1965. gada 14. jūlijā Londonā) - ASV politiķis no Demokrātiskās partijas. No 1949. līdz 1953. gadam bija Ilinoisas štata gubernators. 1952. un 1956. gadā neveiksmīgi cīnījās ASV prezidenta vēlēšanās pret Dvaitu Eizenhaueru. No 1961. līdz 1965. gadam - ASV sūtnis ANO.

Pazīstams ar saviem trāpīgajiem izteicieniem. Piemēram, kad kāds atbalstītājs teicis Stīvensonam, ka jebkurš domājošs ASV pilsonis balsos par viņu, Stīvensons atbildējis, - "Liels paldies, bet, lai uzvarētu, vajadzīgs vairākums".
Starp tevi un mani

**Starp tevi un mani** ir latviešu rokgrupas Z-Scars 2003. gada decembrī iznākušais debijas albums. Albumā ir iekļautas 10 dziesmas latviešu valodā. Pirmās pazīstamās Z-Scars dziesmas "Jūtot tā" un "Ja tu esi viens" Latvijas radiostacijās parādījās jau 2002. gadā, savukārt par grupas lielāko hitu 2003. gada vasarā kļuva dziesma "Tu tuvojies sev". Rudenī klajā nāca nākamā dziesma "Tev es nemelotu", un tikai tad sekoja pats albums. Albums "Starp tevi un mani" tika nominēts Latvijas Mūzikas ierakstu gada balvai kā 2003. gada labākais roka albums, savukārt dziesma "Tu tuvojies sev" tika izvirzīta nominācijā gada labākā roka dziesma. Z-Scars tomēr neieguva šīs balvas, abās nominācijās piekāpjoties grupai "Prāta Vētra".

## Dziesmu saraksts
# "Tu tuvojies sev" - 3:56
# "Starp tevi un mani" - 3:37
# "Tev es nemelotu" - 3:28
# "Ja tu esi viens" - 4:05
# "Tā vairs neesi tu" - 4:15
# "Jūtot tā" - 4:02
# "Apmāto vilciens" - 2:04
# "Nebaidies bēgt" - 3:51
# "Tev nepietiek" - 4:29
# "Tavā tuvumā" - 3:21
Pasakas un reklāmas

**"Pasakas un reklāmas"** ir latviešu grupas Z-Scars otrais albums, kas iznāca , sekojot iepriekšējam albumam "Starp tevi un mani". Pirmās dziesmas no albuma tika ierakstītas jau 2004. gadā, un radiostacijās nonāca dziesmas "Varbūt" un "Skaties acīs". 2005. gadā, kad albums tika izdots, radio topos parādījās arī dziesmas "Pirmoreiz", "Tavas stiprās ilūzijas" un "Spilgti melnos uzvalkos". Albums "Pasakas un reklāmas" tika nominēts Latvijas Mūzikas ierakstu gada balvai kā 2005. gada labākais roka albums, savukārt dziesma "Tavas stiprās ilūzijas" tika izvirzīta nominācijā gada labākā roka dziesma, taču balvas tie neieguva.

## Dziesmu saraksts
# "Pirmoreiz"
# "Tavas stiprās ilūzijas"
# "Sarkanās gaismas"
# "Spilgti melnos uzvalkos"
# "Skaties acīs"
# "Es vēlos netēlot"
# "Ceļš līdz šejienei"
# "Varbūt"
# "Pasakas un reklāmas"
# "Žurnālu zvaigznes"
# "Sargāsim viens otru"
# "Tik krāsains"
Naukšēnu disko

**"Naukšēnu disko"** ir latviešu grupas Labvēlīgais Tips 2006. gada 1. aprīlī iznākušais devītais studijas albums. Albuma nosaukums radies pēc kāda koncerta, ko grupa spēlējusi Valmieras rajona Naukšēnos. Šī albuma dziesmas pārstāv ļoti dažādus mūzikas stilus - sākot no rokmūzikas līdz pat disko. Jau 2005. gada pavasarī Latvijas radiostacijās nonāca dziesma "Pīrādziņ, nāc ārā", kas kļuva par vienu no populārākajām 2005. gada dziesmām Latvijā. Tālāk radiostacijās parādījās nākamās dziesmas "Mazās kalnu ielas samurajs", "Aizlidot līdz" un "Laptops" un tikai tad sekoja pats albums. Vēlāk radiotopos nonāca arī dziesmas "Naukšēnu disko" un "Piektdiena, 13". Albums ieguva gada balvu kā 2006. gada labākais pop albums.

## Dziesmu saraksts
# "Aizlidot līdz" - 4:00
# "Pīrādziņ, nāc ārā" - 3:10
# "Piektdiena, 13" - 3:04
# "Mazās kalnu ielas samurajs" - 4:45
# "Saulgozis un privilēģija" - 4:20
# "Skopuļa serenāde" - 4:24
# "Tīram tīri" - 4:48
# "Mūsu limuzīns" - 3:37
# "Pavāru kuplejas" - 3:19
# "Trio no operas "Cosi Vandas tante"" - 3:52
# "Laptops" - 2:32
# "Vecais gailis" - 3:47
# "Veikals "Jahtu aprīkojums"" - 2:22
# "Naukšēnu disko" - 3:32
Vilnis Edvīns Bresis

**Vilnis Edvīns Bresis** (dzimis  Jelgavā; miris ) bija Latvijas lauksaimnieks un politiķis. Latvijas PSR Ministru Padomes priekšsēdētājs (1988–1990).

## Dzīvesgājums
Dzimis 1938. gadā Jelgavā. 1961. gadā pabeidza agronomijas studijas Latvijas Lauksaimniecības akadēmijā. Absolvējis arī Ļeņingradas Augstāko partijas skolu. Bija Latvijas komjaunatnes Centrālās komitejas pirmais sekretārs no 1970. līdz 1973. gadam. Bijis PSKP biedrs.

Pārbūves laikā strauji izvirzījās augstos Latvijas PSR amatos. 1987. gadā V. E. Bresis kļuva par LPSR Valsts Agrorūpnieciskās komitejas priekšsēdētāju un LPSR Ministru padomes priekšsēdētāja vietnieku. Drīz pēc tam bija Latvijas PSR Ministru Padomes priekšsēdētājs no  līdz .

Pēc Latvijas PSR Augstākās Padomes 1990. gada 15. februāra "Deklarācijas jautājumā par Latvijas valstisko neatkarību" Latvijas PSR Augstākās Padomes Prezidija priekšsēdētājs Anatolijs Gorbunovs V. E. Bresi iekļāva komisijā pasākumu sagatavošanai Latvijas ekonomiskās un politiskās neatkarības atjaunošanai.

1989. gadā V. E. Bresi ievēlēja Latvijas PSR Augstākajā Padomē, kā arī ar Latvijas Tautas frontes atbalstu ievēlēja par PSRS Tautas deputātu kongresa dalībnieku. Šajā pašā gadā LPSR Augstākā Padome pieņēma likumu “Par zemnieku saimniecībām Latvijas PSR”, kas atļāva līdzās padomju kopsaimniecībām veidot arī individuālās saimniecības. Ministru padomes priekšsēdētājs tobrīd bija Bresis, tāpēc pirmos individuālos saimniekotājus neoficiāli dēvēja par "Breša zemniekiem".

1990. gadā V. E. Bresis piedalījās Latvijas delegācijā sarunās ar PSRS prezidentu Mihailu Gorbačovu par Latvijas suverenitātes atjaunošanu. Viņš bija Latvijas Neatkarīgās komunistiskās partijas (vēlāk Latvijas Demokrātiskā Darba partija) dibinātāju skaitā un 1990. gada Augstākās Padomēs vēlēšanās tika ievēlēts par deputātu kā neatkarīgais kandidāts Viesītes vēlēšanu apgabalā, 4. maijā balsojis par Latvijas neatkarības deklarācijas apstiprināšanu.

Pēc Latvijas neatkarības atjaunošanas V. E. Bresis turpināja darboties politikā. 1993. gada Saeimas vēlēšanās viņš tika ievēlēts 5. Saeimā no "Saskaņa Latvijai – atdzimšana tautsaimniecībai!" saraksta, bet pēc šīs apvienības sadalīšanās 1994. un 1995. gadā darbojās Tautsaimnieku politiskās apvienības Saeimas frakcijā. 1994. gadā V. E. Bresis kļuva par Kooperācijas valsts ministru Zemkopības ministrijā Māra Gaiļa valdībā, ieņemot šo amatu nedaudz vairāk par gadu.

1995. gadā nesekmīgi kandidēja 6. Saeimas vēlēšanās no Tautsaimnieku politiskās apvienības saraksta "Tautsaimnieks". Gadu vēlāk, apvienojoties Tautsaimnieku politiskajai apvienībai un Latvijas Zemnieku savienībai, V. E. Bresis kļuva par LZS biedru. 1997. gadā iecelts Latvijas Privatizācijas aģentūras padomē.

1998. gadā nesekmīgi kandidēja 7. Saeimas vēlēšanās no Latvijas Zemnieku savienības. Tāpat ievēlēšanai pietiekošu atbalstu nesaņēma 2001. gada Rīgas domes vēlēšanās.

2002. gada Saeimas vēlēšanās V. E. Bresi ievēlēja 8. Saeimā no Zaļo un Zemnieku savienības. 2006. gadā nesekmīgi kandidēja 9. Saeimas vēlēšanās, taču drīz kļuva par 9. Saeimas deputātu Raimonda Vējoņa vietā, kuru apstiprināja par ministru.

Miris .

## Atsauces
Morisejs

**Stīvens Patriks Morisejs** (, dzimis 1959. gada 22. maijā) ir īru izcelsmes britu dziedātājs un tekstu autors no Mančestras, Anglijas. Viņš guva popularitāti 20. gadsimta 80. gadu sākumā kā populārās britu rokgrupas The Smiths solists un dziesmu tekstu autors. Pēc grupas izjukšanas 1987. gadā viņš uzsāka veiksmīgu solokarjeru.
Viņa dziesmu teksti bieži vien ir dzēlīgi, sardoniski. Gan dziesmu tekstos, gan koncertos un intervijās Morisejs ir vērsies pret britu karalisko ģimeni, Toniju Blēru un Džordžu V. Bušu. Viņš bieži vien propagandē veģetārismu un dzīvnieku tiesības.

## Diskogrāfija
### Studijas albumi
* *Viva Hate* (1988)
* *Kill Uncle* (1991)
* *Your Arsenal* (1992)
* *Vauxhall and I* (1994)
* *Southpaw Grammar* (1995)
* *Maladjusted* (1997)
* *You Are the Quarry* (2004)
* *Ringleader of the Tormentors* (2006)
* *Years of Refusal* (2009)
* *World Peace Is None of Your Business* (2014)

### Izlases
* *Bona Drag* (1990)
* *World of Morrissey* (1995)
* *Suedehead: The Best of Morrissey* (1997)
* *My Early Burglary Years* (1998)
* *The Best Of* (2001)
* *Greatest Hits* (2008)

### Koncertalbumi
* *Beethoven Was Deaf* (1993)
* *Live at Earls Court* (2005)
Žaks Prevērs

**Žaks Prevērs** (*Jacques Prévert*; dzimis , miris ) bija franču dzejnieks un kinoscenārists. 

Dzimis teātra kritiķa ģimenē. 1918. gadā iesaukts armijā, kur dienējis Tuvajos Austrumos.

Pēc dienesta iesaistījies sirreālistu kustībā. Sākot no 1930. gadu. sākuma rakstījis scenārijus filmām. Sarakstījis scenārijus pazīstamākajām Marsela Karnē filmām, piemēram, klasiskajai Paradīzes bērni (*Les Enfants du Paradis*, 1945) 

No 1946. gada publicējis dzejoļu krājumus, kuros bieži apdziedājis Parīzi un pēckara dzīvi. Daudzi dzejoļi izmantoti dziesmām, piemēram Rudens lapas (*Les Feuilles mortes*, mūzika — Žozefs Kosmā). Dziesmas ar Žaka Prevēra vārdiem dziedājuši arī Edīte Piafa un Īvs Montāns.
Armēnijas PSR ģerbonis

Armēnijas PSR ģerbonis|thumb
**Armēnijas PSR ģerboni** par Armēnijas PSR simbolu republikas valdība atzina 1937. gadā. Ģerboņa metu zīmējis ievērojamais armēņu mākslinieks un gleznotājs Martiross Sarjans.

Uz ģerboņa attēlots Ararata kalns, kas ir Armēnijas nacionālais simbols. Zem tā attēlotas vīnogas, kas simbolizē pirmo vīna dārzu pasaulē, ko pēc Grēku plūdiem esot iestādījis Noass, nokļūstot šajā vietā ar savu šķirstu. 
Apkārt Araratam izvietotas kviešu vārpas. Bet virs Ararata paceļas sarkanā zvaigzne ar sirpi un āmuru.

Ararata iekļaušana ģerbonī izraisīja pretenzijas no Turcijas puses, jo daļa no Ararata atrodas šīs valsts teritorijā. Savukārt Kremlis uz šiem pārmetumiem atbildēja, ka Turcijas simbols - pusmēness - nenozīmē, ka Turcijai ir tiesības izvirzīt prasības uz Mēnesi.

## Atsauces
Hulusi Salihs pašā

|}

**Hulusi Salihs pašā** (pilns vārds **Salihs Hulusi Kezraks**, 1864. g. Stambula - 1939. g. Stambula) bija viens no pēdējiem Osmaņu impērijas lielvezīriem pēdējā sultāna Mehmeda VI Vahdedina valdīšanas laikā. Hulusi Salihs amatā bija no 1920. gada 8. marta līdz 1920. gada 2. aprīlim. Tā kā viņš nespēja sastādīt valdību un, sakarā ar Sabiedroto Stambulas okupāciju (tās laikā tika apcietināti vairāki Osmaņu parlamenta locekļi), sultāns ārvalstu spiediena rezultātā viņu atcēla no amata. Viņa atcelšanai sekoja parlamenta mandātu nolikšana 5. aprīlī un līdz ar to beidzās Osmaņu impērijas otrais konstitucionālais laikmets.

Politiska nozīme viņa darbībai nebija, jo viņa un arī viņa priekšteča, Ali Riza pašā laiku uzskata par īsu pārejas posmu starp diviem Damata Ferida pašā pilnvaru termiņiem.

Pirms viņa stāšanās amatā, Hulusi Salihs pašā bija jūras lietu ministrs divu iepriekšējo valdību laikā, kā arī viņa pēcteča Ahmeda Tevfika pašā laikā. Laikā, kad Turcijai bija divas valdības, viņu bieži apvainoja par kontaktēšanos ar Ankaras valdību, kuru bija izveidojis Mustafa Kemals pašā. Pieliekot galu Osmaņu dinastijas valdīšanas laikam, Hulusi Salihs pašā aizgāja no politikas un pieņēma uzvārdu „Kezraks” saskaņā ar Turcijas 1934. gada likumu „Par uzvārdiem”. Salihs Kezraks mira 1939. gadā Stambulā.

## Skatīt arī
* Osmaņu lielvezīru saraksts
Bors (dievs)

**Bors** ( vai *Burr* — 'dēls') skandināvu mitoloģijā ir Būri dēls un Odina, Vili un Vē tēvs. Viņš minēts Snorri Sturlusona "Jaunākajā Edā", kur minētas viņa radnieciskās saites, taču ne rašanās (viņa tēvu Būri — dievu priekšteci — no ledus izlaizīja pirmatnējā govs Audumla). Būri sieva ir Bestla, jotuna meita.

Bora nozīme mitoloģijā ir neskaidra.
Hanss Georgs Gadamers

**Hanss Georgs Gadamers** (, dzimis , miris ) bija vācu filozofs. Martina Heidegera skolnieks. Pazīstamākais darbs — 1960. gadā publicētais "Patiesība un metode" (*Wahrheit und Methode*). Filozofiskās hermeneitikas vadošais pārstāvis.

Dzimis universitātes pilsētā Marburgā, ķīmiķa ģimenē. Uzauga Breslavā, vēlāk atgriezās Marburgā, kur studēja pie neokantisma filozofiem Paula Nātorpa un Nikolaja Hartmaņa. 1922. gadā aizstāvēja disertāciju. Tūlīt pēc tam Gadamers devās uz Freiburgu, kur studēja pie Martina Heidegera, mācoties vienlaicīgi ar Leo Štrausu, Kārli Levitu un Hannu Ārenti. Kad Heidegers pārcēlās uz Marburgu, Gadamers viņam sekoja. Nacistu varas gados, atšķirībā no Heidegera, Gadamers bija pretnacistiski noskaņots. 1949. gadā ieņēma Karla Jaspersa vietu Heidelbergas Universitātē, ko saglabāja līdz mūža beigām.

## Gadamera darbi latviešu valodā
* Gadamers Hanss-Georgs. Patiesība un metode: filosofiskas hermeneitikas pamatiezīmes, tulk. Igors Šuvajevs, Rīga, Jumava, 1999, , 
* Gadamers Hanss-Georgs. Skaistā aktualitāte: māksla kā spēle, simbols un svētki, tulk. Igors Šuvajevs, Rīga, Zvaigzne ABC, 2002, 

## Ārējās saites

* Gādamera ''Wahrheit und Methode'' 
* Gādamers Stenfordas filozofijas enciklopēdijā
Baltkrievijas PSR ģerbonis

**Baltkrievijas PSR ģerboni** () par Baltkrievijas PSR simbolu republikas valdība atzina 1927. gadā. Baltkrievijas ģerbonī, kas tika apstiprināts 1927. gadā, sauklis "Visu zemju proletārieši, savienojieties!" bija rakstīts četrās valodās — krievu, baltkrievu, poļu un ebreju (jidišā).
1950. gados tam tika veiktas nelielas izmaiņas un ģerbonis ieguva veidolu, kādā tas pastāvēja līdz Padomju Savienības sabrukumam.

Ģerboņa centrā attēlota zemeslode un uzlecoša saule aiz tās. Virs tās atrodas sakrustots sirpis un āmurs ar sarkano zvaigzni virs tiem. Ģerbonis ietver kviešu vārpas, kas ar sarkanu lenti savītas kopā ar ziediem; kreisā pusē ar āboliņiem, bet labajā pusē — liniem.

Pēc Baltkrievijas neatkarības atgūšanas par valsts ģerboni tika izvēlēts tradicionālais jātnieks baltajā zirgā, taču pēc Aļaksandra Lukašenkas ierosināta referenduma par valsts simbolu tika atzīts pārveidots Baltkrievijas PSR ģerbonis, kur padomju sirpi un āmuru aizstāja Baltkrievijas kontūra, karogu aptver lentes Baltkrievijas karoga krāsās un uzraksta *БССР* vietā ievietots uzraksts *Baltkrievijas Republika*.

## Galerija

Attēls:Emblem of the Byelorussian Soviet Socialist Republic (1919).svg‎|Baltkrievijas SPR ģerbonis (1919)
Attēls:Emblem_of_the_Byelorussian_SSR_(1920).svg‎|Baltkrievijas SPR ģerbonis (1920)
Attēls:Emblem of the Byelorussian Soviet Socialist Republic (1919–1920).svg‎|Baltkrievijas SPR ģerbonis (1919—1927)
Attēls:Emblem of the Byelorussian SSR (1927).svg|Baltkrievijas PSR ģerbonis (1927—1937)
Attēls:Emblem of the Byelorussian SSR (1926-1937).svg|Baltkrievijas PSR ģerbonis (1937—1938)
Attēls:Emblem of the Byelorussian SSR (1938-1949).svg|Baltkrievijas PSR ģerbonis (1938—1949)
Attēls:Emblem of the Byelorussian Soviet Socialist Republic (1949–1958).svg|Baltkrievijas PSR ģerbonis (1949—1958)
Attēls:Emblem of the Byelorussian Soviet Socialist Republic (1958–1981).svg|Baltkrievijas PSR ģerbonis (1958—1981)
Attēls:Emblem_of_the_Byelorussian_Soviet_Socialist_Republic_(1981–1991).svg|Baltkrievijas PSR ģerbonis (1981—1991)


### Atsauces

## Ārējās saites
Plicis

**Plicis** (*Blicca bjoerkna*) ir vienīgā **pliču ģints** (*Blicca*) zivju suga, kas sastopama visā Eiropā un Āzijā. Izplatības areāla austrumu robeža sasniedz Irānu un Kazahstānu. Plicis Latvijā sastopams daudzās upēs un ezeros, kā arī jūras piekrastē, īpaši upju grīvu tuvumā. Nelielās upītēs un nelielos vai stipri aizaugušos, slēgtos ezeros parasti nav sastopams. Tā gaļa ir asakaina un negaršīga. Pliči tiek uzskatīti par "zivīm nezālēm", jo ir barības konkurenti plaužiem, kā arī tie barojas ar citu zivju ikriem.

## Izskats
[thumb|left|220px|Pliča (augšā) jaunās zivis ir ļoti līdzīgs ar [Plaudis|plaudi (lejā)]]
Plicis pamatā ir neliela auguma zivs, retumis sasniedzot lielāku augumu. Pieauguša pliča ķermeņa garums parasti ir 15—20 cm, reizēm tas sasniedz augumu līdz 50 cm. Plicis aug ļoti lēni, tikai septītajā gadā tā garums pārsniedz 20 cm. Tā vidējais svars 0,1—0,2 kg. Lielākie pliči sver līdz 2 kg. Pliča ķermenis ir sāniski saplacināts, un tam ir augstu izcelts muguras kūkums līdzīgi kā plaudim. Jaunos plaužus ir ļoti grūti atšķirt no pliča. Mute plicim ir nedaudz vērsta uz leju. Mugura zilganpelēka, sāni un vēders sudrabains. Pirms nārsta tēviņiem uz muguras un žaunu vākiem izveidojas nārsta kārpiņas. Spuras jaunām zivīm ir pelēkas, bet pieaugot krūšu spuras, vēdera spuru un anālās spuras pamatnes, kļūst sārtas. Plicim rīkles zobi aug 2 rindās.

### Līdzīgās sugas
Plici var viegli sajaukt ar plaudi (*Abramis brama*) un spāri (*Ballerus ballerus*), īpaši jaunās zivis. Visuzticamākais paņēmiens, kā sugas var atšķirt, ir, saskaitot zvīņas vai nu uz sānu līnijas, vai taisnā līnijā uz leju no muguras spuras pirmā stara līdz sānu līnijai. Plicim ir mazāk zvīņu nekā plaudim un spārei. Plicim uz vertikālās līnijas ir mazāk par 10 zvīņu rindām, uz sānu līnijas 44—48 zvīņas. Spārei uz sānu līnijas ir 62—77 zvīņas. Plaudim uz vertikālās līnijas ir 12 zvīņas, bet uz sānu līnijas 51—60. Anālajai spurai plicim mazāk staru nekā spārei.

## Bioloģija
Plicis ir saldūdens zivs. Tas mēdz uzturēties baros, īpaši lielas koncentrācijas veidojas rudenī pirms izvietošanās ziemošanas bedrēs. Ziemā tas ir mazaktīvs. Plicim var novērot migrāciju, kas var sasniegt 84 km distanci. Migrācijas pārvietošanās ātrums ir 8 km diennaktī. Plicis barojas ar aļģēm, ūdens tārpiem, kukaiņiem un zooplanktonu.

## Vairošanās
Plicim dzimumgatavība iestājas 2—8 gadu vecumā, kad tā ķermenis sasniedz 5—20 cm garumu. Mātītes auglība sezonā ir 600—351 000 ikru. Tas Latvijā nārsto no maija līdz jūlijam. Nārsta laikā ūdens temperatūra ir 8—25°C, ūdens dziļums no 15 cm līdz 6 m. Plicim raksturīgs porciju nārsts 2—3 piegājienos ar 8—26 dienu starplaiku. Ikri pielīp pie ūdensaugiem, un to attīstība ilgst 3—14 dienas. Plicis hibridizējas ar plaudi, spāri, raudu, ruduli, vīķi un vimbu.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Par copi: Plicis
* Густера — Blicca bjoerkna
* Blicca bjoerkna	 (Linnaeus, 1758)