Film noir

[thumb|250px|Kreisajā pusē redzams sievietes siluets, labajā pusē tipisks piecdesmito gadu vīrieša siluets, skats no filmas ''[The Big Combo* (1955), ko ir radījis [[Džons Altons]], daudzu *film noir* filmu autors]]
[[Attēls:LonelyPlaceTrailer.jpg|thumb|250px|Aina no filmas "[[Vientuļā vietā]]" (1950), filmas režisors [[Nikolass Rejs]]. Divi *film noir* žanra populārākie aktieri [[Glorija Greiema]] un [[Hamfrijs Bogarts]], attēlo divus kaislīgus mīlētājus]]
***Film noir*** (; no [[franču valoda]]s — ‘melnā filma’) ir novirziens [[Amerikas Savienotās Valstis|amerikāņu]] [[kino|kinematogrāfijā]]. 1946. gadā pirmo reizi šo jēdzienu lietoja kinokritiķi [[Nino Franks]] un [[Žans Pjērs Šartjē]]. *Film noir* ir retrospektīvi radīts jēdziens, kas ir franču kinokritiķu analizēts skatījums uz amerikāņu kinoprocesa noteiktu laika posmu (1941—1946). Ilgu laiku par *film noir* sākuma posmu tika uzskatīta [[Džons Hjūstons|Džona Hjūstona]] filma "[[Maltas vanags]]" (1941).

Žanra iezīmes 
* Deformētas neirotiskas kadru kompozīcijas
* Eksperimenti ar apgaismojumu, plašs ēnu izmantojums
* Intensīvs sapņu elementu izmantojums

*Film noir* žanrs ir saistāms ar pesimisma, depresīvisma, neuzticības, vilšanos un cinisma atmosfēru, kas bija raksturīga amerikāņu sabiedrībai [[Otrais pasaules karš|Otrā pasaules kara]] laikā un pēckara gados (1939—1945), kas saistāms ar Amerikas ekonomisko krīzi, atomkaru, sabiedrības bailēm un neziņu.

Zināmākie *film noir* aktieri un aktrises ir [[Hamfrijs Bogarts]], [[Bārbara Stenvika]], [[Lorēna Bekola]], [[Glorija Greiema]], [[Roberts Mičums]], [[Rita Heivorta]], [[Marlēna Dītriha]] un [[Ričards Vidmarks]].

== *Film noir* raksturojums ==
* Detektīvu birojs, neatrisināti noziegumi, kā arī valdzinošas sievietes.
* Iezīmē Amerikas gangsterstilu, kā arī attēlo sabiedrības sociālās problēmas.
* Mīlestības sižeta līnijas iezīmēšana.
* Policijas korumpētība.
* Psiholoģiski sarežģīti tēli.
* Tēli fatāliska izskata un norobežojušies no sabiedrības.
* Subjektīvs un nosodošs pasaules skatījums.
* Dažādu valsts iestāžu korumpētība un bezspēcība

*Film noir* žanrs tiecās provocēt sabiedrību, attēlojot sievieti kā stipru un patstāvīgu personību. Policijas formālisms un bezspēcība, iekļaujot amerikāņu detektīva žanra filmas iezīmes. *Film noir* žanra filmās varoņi bija emocionāli nestabili un atsvešināti, kā arī bija apmāti ar konkrētu lietu vai problēmu, tāpat var vilkt paralēlas ar [[eksistenciālisms|eksistenciālisma]] žanra filmām. Nereti *film noir* žanrs sevī apvieno ne tikai nozieguma un detektīva filmas iezīmes, bet gan arī romances, [[vesterns|vesterna]] un drāmas žanru apvienojumus.

Režisora [[Žans Liks Godārs|Žana Lika Godāra]] filma "Līdz pēdējam elpas vilcienam" (1960) ir veltījums *film noir* kino žanra novirzienam.

== Filmas vizuālais stils ==
* Kontrastu iezīmes, dziļi plāni, kas aizgūts no vācu ekspresionisma.
* Vizuālas konvecijas, ikoniskas zīmju sistēmas.
* Ekspresīvs vizuālais stils.
* Melnbalts filmas noformējums.
* Nelineārs [[stāstījums]], retrospekcijas.
* Privāto detektīvu kabineti ar žalūzijām pie logiem, kas rada specifiski krītošas ēnas.
Ar kameru gaismu un ēnu palīdzību tika uzsvērti raksturota varoņu būtība — filmējot un izgaismojot tikai seju uz pilnīgi tumša fona.

== Vēsture ==
[[Attēls:OutOfThePastMitchumGreer.jpg|thumb|*Out of the Past* (1947) attēlotas vairākas *film noir* iezīmes: cinisks privātdetektīvs kā galvenais varonis, *femme fatale*, retrospekcijas, ēnu izmantojums, depresīva noskaņa]]

=== Klasiskā ēra ===
40. un 50. gadi parasti tiek uzskatīti par klasisko amerikāņu *film noir* laikmetu. Pirmās *film noir* iezīmes sāk jau parādīties vairākās pirms [[Otrais pasaules karš|Otrā pasaules kara]] laika melodrāmās kā *City Lights* (1931) vai [[Frics Langs|Frica Langa]] filmās "[[Niknums]]" (*Fury*, 1936) un "[[Tu dzīvo tikai vienreiz]]" (*You Only Live Once*, 1937).

Filma, kas mūsdienās tiek visbiežāk minēta kā pirmā "īstā" *film noir* ir "[[Svešinieks trešajā stāvā]]" (*Stranger on the Third Floor*, 1940), kuras režisors ir [[Rīga|Rīgā]] dzimušais [[Boriss Ingsters]]. Ilgu laiku par pirmo *film noir* uzskatīja arī [[Džons Hjūstons|Džons Hjūstona]] filmu "[[Maltas vanags]]" (1941), kurā galveno privātdetektīva lomu atveidoja [[Hamfrijs Bogarts]]. Šajā filmā, parādās arī *femme fatale*, noslēpumaina un vīriešus valdzinoša sieviete. *Femme fatale* ir attēlojušas tādas aktrises kā [[Rita Heivorta]] ("[[Gilda]]", 1946), [[Lana Tērnere]] (*The Postman Always Rings Twice* (1946)), [[Eiva Gārdnere]] ([[The Killers (filma)|*The Killers*]] (1946)) un [[Džeina Grīra]] (*Out of the Past* (1947)).
[[Attēls:Lady from Shanghai trailer rita hayworth6.JPG|thumb|"[[Lēdija no Šanhajas]]" (*The Lady from Shanghai*, 1948) ar [[Rita Heivorta|Ritu Heivortu]] galvenajā lomā]]
Viedokļi dalās par *film noir* statusa piešķiršanu vairākiem [[Alfreds Hičkoks|Alfreda Hičkoka]] trilleriem. Par Hičkoka *film noir* filmām uzskata "[[Šaubu ēna]]" (1943), "[[Sliktā slava]]" (1946), "[[Svešinieki vilcienā]]" (1951) un "[[Nepareizais vīrs]]" (*The Wrong Man*, 1956). No Holivudas klasiskā laikmeta slavenākajiem režisoriem, iespējams, neviens nestrādāja *film noir* žanrā biežāk kā [[Oto Prēmingers]]. Viņš ir veidojis tādas filmas kā *Laura* (1944), *Fallen Angel* (1945), *Whirlpool* (1950), *Where the Sidewalk Ends* (1950) un *Angel Face* (1953).

Nozīmīgs *film noir* veidotājs bija [[Billijs Vailders]]. Viņa filmā "[[Dubultā apdrošināšana]]" (1944) [[Bārbara Stenvika]] attēloja vienu no zināmākajiem *femme fatale* tēliem. Veidojis arī filmu "[[Zaudētā nedēļas nogale]]" (1945). Vaildera filmas "[[Sanseta bulvāris]]" (1945) un *Ace in the Hole* (1951) nebija tik daudz krimināldrāmas, cik satīras par Holivudu un medijiem. "[[Vientuļā vietā]]" (1950) bija [[Nikolass Rejs|Nikolasa Reja]] izrāviens. Papildus tai, veidojis arī citas *film noir* filmas, kā *They Live by Night* (1948) un "[[Uz bīstamās zemes]]" (1951), kas izceļas ar neparasti simpātisku attieksmi pret personāžiem, kuri ir atsvešināti no galvenās sociālās plūsmas.

[[Frics Langs]] veidojis tādas *film noir* kā "[[Sieviete logā]]" (*The Woman in the Window*, 1945), "[[Sārtā iela]]" (1945), kas bija viens no nedaudzajiem klasiskajiem *film noir*, kas, erotisku mājienu dēļ, tika oficiāli cenzēts vairākos ASV štatos, un "[[Lielais drudzis]]" (1953). Arī [[Orsons Velss]] veidojis *film noir* filmas, kā "[[Svešinieks (filma)|Svešinieks]]" (*The Stranger*, 1946), "[[Lēdija no Šanhajas]]" (*The Lady from Shanghai*, 1948) un "[[Ļaunuma pieskāriens]]" (1958).

Jāizceļ ir arī aktrise [[Aida Lupino]], kas, ar filmu "[[Stopotājs]]" (1953), kļuva par pirmo sievieti, kura ir režisējusi *film noir*.

Lielākā daļa Holivudas filmu, kas tiek uzskatītas par klasiskajiem *film noir*, ietilpst "[[B klases filma|B klases filmu]]" kategorijā. Šīs filmas ir veidojuši tādi pazīstami režisori kā [[Roberts Vaizs]] (*Born to Kill* (1947), *The Set-Up* (1949)) un [[Entonijs Manns]] (*T-Men* (1947), *Raw Deal* (1948)). Citas nozīmīgas "B klases" *film noir* ir *Detour* (1944), *D.O.A.* (1950), *Gun Crazy* (1950), *The Big Combo* (1955), "[[Skūpsti mani nāvējoši]]" (1955), "[[Slepkavība (filma)|Slepkavība]]" (1956).

Orsona Velsa veidotais "Ļaunuma pieskāriens" (1958) bieži tiek minēts kā pēdējais klasiskā perioda *film noir*.

=== Žanra attīstība ===
60. gados attīstās *neo-noir* filmu žanrs. Šis jaunais žanrs ieviesa jauninājumus, kas nebija pieejami iepriekšējās *noir* filmās. *Neo-noir* filmās vardarbība bija izteiktāka. Varētu pamatoti uzskatīt [[Žans Liks Godārs|Žanu Liku Godāru]] kā galveno *neo-noir* priekšteci. Viņa radikālās, revizionistiskās kriminālfilmas — "[[Līdz pēdējam elpas vilcienam]]" (1960), "[[Autsaideru banda]]" (*Bande à part*, 1964) un "[[Alfavila]]" (1965) — pavēra ceļu jaunākajai Holivudas filmu veidotāju paaudzei, lai iedvestu jaunu dzīvi novecojušam žanram. Nozīmīgs solis *neo-noir* attīstībā bija [[Heisa kodekss|Heisa kodeksa]] atcelšana 1968. gadā, kas ļāva režisoriem strādāt ar krietni mazāku cenzūru un pievērstiem krietni tumšākām tēmām nekā tas tika atļauts *film noir* laikmetā. Par pirmajām amerikāņu filmām, kurās parādās *neo-noir* iezīmes, varētu dēvēt [[Arturs Penns|Artura Penna]] *Mickey One* (1965), [[Džons Būrmens|Džona Būrmena]] *Point Blank* (1968) un [[Roberts Oltmens|Roberta Oltmena]] *The Long Goodbye* (1973).

Visvairāk atzītā un pazīstamākā laikmeta *neo-noir* bija [[Romans Polaņskis|Romana Polaņska]] "[[Ķīniešu kvartāls (filma)|Ķīniešu kvartāls]]" (1974), ar [[Džeks Nikolsons|Džeku Nikolsonu]] galvenajā lomā un kuras darbība norisinās 30. gadu [[Losandželosa|Losandželosā]]. Nozīmīga ir arī [[Mārtins Skorsēze|Mārtina Skorsēzes]] režisētā un [[Pols Šreiders|Pola Šreidera]] sarakstītā filma "[[Taksists]]" (1976), kurā ir attēlotas laikmeta sociālās problēmas.

80. gados Skorsēze radīja melnbalto *neo-noir* filmu "[[Satrakotais vērsis]]" (1980), ko [[Amerikas Kinoinstitūts]] nodēvēja par 80. gadu labāko filmu. [[Ridlijs Skots]] radīja vienu no zināmākajām *neo-noir* [[Zinātniskā fantastika|zinātniskās fantastikas]] filmām "[[Pa asmeni skrejošais]]" (1982). 1986. gadā [[Deivids Linčs]] rada vienu no atzītākajiem *neo-noir* darbiem — "[[Zilais samts]]" — kurā parādās lieli kontrasti, piemēram, mierīga amerikāņu mazpilsētas dzīve un tās noziedzīgā un tumšā būtība. Vēlāk veidojis arī sirreālās *neo-noir* filmas "[[Ceļš uz nekurieni]]" (1997) un "[[Malholanda ceļš (filma)|Malholanda ceļš]]" (2001). Nozīmīgs *neo-noir* režisors 80. gados bija [[Braiens De Palma]], kurš radījis tādas filmas kā *Dressed to Kill* (1980), *Blow Out* (1981), *Body Double* (1984). Viņa filmas ir pazīstamas ar savu vardarbīgo un erotisko saturu. Strādājot ar maziem budžetiem, 80. un 90. gados [[brāļi Koeni]] radījuši tādas *neo-noir* filmas kā "[[Vienkārši asinis]]" (1984), "[[Millera krustceles]]" (1990) un "[[Fārgo (filma)|Fārgo]]" (1994). Finansiāli veiksmīga izvērtās [[Pols Verhovens|Pola Verhovena]] erotiskais trilleris *neo-noir* žanrā "[[Pamatinstinkts (filma)|Pamatinstinkts]]" (1992) un [[Maikls Manns|Maikla Manna]] kriminālfilma "[[Sadursme (1995. gada filma)|Sadursme]]" (1995). 90. gados *neo-noir* žanrā strādājis [[Deivids Finčers]], kurš radīja komerciāli veiksmīgo "[[Septiņi (filma)|Septiņi]]" (1995) un [[kulta filma]]s statusu iemantojušo "[[Cīņas klubs (filma)|Cīņas klubs]]" (1999).

[[21. gadsimts|21. gadsimta]] pazīstamākās *neo-noir* filmas ir [[Kristofers Nolans|Kristofera Nolana]] "[[Memento]]" (2000) un "[[Bezmiegs (2002. gada filma)|Bezmiegs]]" (2002), Linča "Malholanda ceļš" (2001), brāļu Koenu "[[Cilvēks, kura nebija]]" (2001), [[Sems Mendess|Sema Mendesa]] "[[Ceļš uz pekli]]" (2002), [[Klints Īstvuds|Klints Īstvuda]] "[[Noslēpumu upe]]" (2003), Manna "[[Līdzzinātājs]]" (2004), [[Roberts Rodrigess|Roberta Rodrigesa]] "[[Grēku pilsēta]]" (2005), [[Raians Džonsons|Raiana Džonsona]] "[[Ķieģelis (filma)|Ķieģelis]]" (2005), Skorsēzes "[[Slēgtā sala]]" (2010), [[Nikolass Vindings Refns|Nikolasa Vindinga Refna]] "[[Draivs (filma)|Draivs]]" (2011), [[Dens Gilrojs|Dena Gilroja]] "[[Nakts reportieris]]" (2014), [[Čads Stahelskis|Čada Stahelska]] "[[Džons Viks]]" (2014), [[Pols Tomass Andersons|Pola Tomasa Andersona]] "[[Iedzimtais netikums]]" (2014) un [[Giljermo del Toro]] "[[Murgu aleja (2021. gada filma)|Murgu aleja]]" (2021).

== Līdz pēdējam elpas vilcienam ==
[[Attēls:Aankomst Franse filmster Anna Karina op Schiphol, Bestanddeelnr 921-0594.jpg|thumb|250px|[[Anna Karina]] — noraidīja lomu filmā "Līdz pēdējam elpas vilcienam". Viņa bija redzama Godāra nākamajā filmā *Le Petit Soldat*]]
Filma "[[Līdz pēdējam elpas vilcienam]]" savā ziņā imitē [[Holivuda (Losandželosa)|Holivudas]] 1940. gadu kino modes tendences *film noir*. *Film noir* žanra kino filmas atklāj problemātiskus personāžus, proti, smaga rakstura detektīvus, gangsterus vai pavisam parastus ikdienišķus vīriešus, kas pakļāvušies nozieguma izdarīšanai. Bieži *film noir* parādās vīriešus valdzinoša un noslēpumaina sieviete (*femme fatale*), kura galvenos varoņus spēj savaldzināt un apburt, lūdz vīriešiem palīdzību atrisināt kādu noslēpumu vai sarežģītu noziegumu, netaisnības lietu vai problēmu ([[Maltas vanags, Dubultā apdrošināšana]]). Līdz pēdējam elpas vilcienam filmas sižets iezīmē vienu no galvenajām *film noir* rakstura iezīmēm — galvenā varoņa bēguļošanu un pakaļ dzīšanos viņam — gangsterfilmas detaļas. *Film noir'' filmas bija veidotas lielās studijās, kur selektīvās gaismas veidoja tādu atmosfēru, kurā varēja apspiest galveno varoņu raksturus un būtību, bet savukārt filmā "Līdz pēdējam elpas vilcienam" tika izmantots dabiskais apgaismojums, kas radīja lielāku realitātes sajūtu. Filma "Līdz pēdējam elpas vilcienam" sevī ietver simbolismu un dekonstruktīvisma iezīmes.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Filmsnoir.net