Dobkāta sviestbeka

**Dobkāta sviestbeka** (*Suillus cavipes*, arī *Boletinus cavipes* un *Boletus cavipe*s) ir Latvijā ļoti reta sviestbeku ģints sēne, kuras augļķermeņi ir ēdami, taču retuma dēļ to iesaka saudzēt. Pirmoreiz Latvijā identificēta 2022. gadā.

## Taksonomija
Ilgstoša, bet joprojām lielā mērā neatrisināta diskusija skar radniecību starp *Suillus* un *Boletinus* ģintīm*,* un jo īpaši par *Suillus cavipes* statusu. Nav strīdu par ciešo radniecību starp šiem diviemm taksoniem, taču *Boletinus* pozīcija kā neatkarīgai ģintij nav skaidra. Vispārīgā nozīmē var izšķirt divus dažādus modeļus attiecībā uz *Suillus* un *Boletinus* dzimtas attiecībām: Amerikas Savienoto Valstu pārstāvji uzskata *Boletinus* par daļu no *Suillus* ģints, savukārt Eiropā populārāks uzskats pieņem *Boletinus* kā neatkarīgu ģinti.

## Sēnes apraksts
thumb|250px|Sarkanbrūnā varietāte
thumb|Pāraugušu eksemplāru puduris
thumb|Kātiņš ir ar dobumu
* Cepurīte: izliekta līdz plakanai ar nelielu izcilni, krāsa rūsas brūna, robežās no dzeltenbrūnas līdz sarkanbrūnai, nobriedušām bieži ar bālganu apmali malā. Grubuļaina, klāta ar smalkām, šķiedrainām zvīņām. Platums no 5 līdz 8, reti 12 cm. Virsmiziņa nekad nav lipīga, atšķirībā no citām zem lapeglēm augošām ģints pārstāvēm. Mīkstums balts vai dzeltenīgs, griezumu vietās krāsu nemaina. Dzelzs sulfāta ietekmē mīkstums kļūst pelēcīgi zaļš. Smarža un garša nav izteiktas, daži vērtē garšu kā skābu, vecumā savelkošu un rūgtenu.
* Stobriņi: Sākumā gar kātiņu nolaideni, atveru krāsā, līdz 5 mm gari. Atveres lielas, 1-2 mm platumā, gaiši zeltainas, sēnei augot kļūst tumšākas līdz zaļgandzeltenām, izteikti gareniski stūrainas, iespiedumu vietās krāsu nemaina.
* Kātiņš: ciets, dobs (ar ko atšķiras no citām sviestbekām), pēc bāli brūnganā plīvura saplīšanas ar brūnu neizteiktu šķiedrainu gredzenu. Virs gredzena blāvi dzeltenīgs līdz citrondzeltenam, zem tā cepurītes krāsā. Garums no 3 līdz 6, reti 9 cm, resnums 0,5—2 cm. Bazālā sēņotne balta.
* Sporas: eliptiskas līdz vārpstveida, gludas, birumraksts no tumšas olīvkrāsas līdz brūnam, 7—10,5/3,5—4,5 µm.
* Bazīdijas: 25—28/4—5 µm, četrsporu.
* Cistīdas: cilindriskas, plānsienu, gludas, 45—60/5—10 µm.

## Augšanas apstākļi

Lapegļu mikorizas sēne. Aug lapegļu tuvumā no augusta līdz oktobrim. Izvairās no stipri kaļķainām augsnēm. Sastopama Eirāzijā, Austrālijas dienvidos un, pēc daļas mikologu viedokļa, Ziemeļamerikā, vienīgā zināmā atradne Latvijā ir Tukuma novadā.

## Līdzīgas sugas
Ziemeļamerikā bieži rodas neskaidrības ar *Suillus ampliporus*, tuvu morfoloģisku analogu, kas daļā literatūras uzskatīts par *S. cavipes* sinonīmu, bet 2016. gada ASV pētījums to atzīst par atsevišķu sugu, pamatojoties uz ITS sekvenču DNS analīzi; abas ir morfoloģiski ļoti līdzīgas, bet *S. ampliporus* aug kopā ar Ziemeļamerikas lapeglēm, piemēram, *Larix laricina*, savukārt dobkāta sviestbeka ir sastopama tikai kopā ar Eiropas lapegli un tādā gadījumā praktiski nav sastopama Ziemeļamerikā. Eiropas sugai ir vidēji mazāks izmērs un nedaudz garākas bazīdijas.

Eiropā sugu var droši atšķirt pēc sausās cepurītes un augšanas zem lapeglēm — šādu vienlaicīgu pazīmju citām sviestbekām nav. Arī dobs kāts no sviestbekām ir tikai šai sugai.

## Barības vērtība

Ēdama bez iepriekšējas novārīšanas, bet parasti netiek uzskatīta par vērtīgu vai savelkošās garšas dēļ ieteic to gatavot kopā ar citām sēnēm. Tomēr daži avoti to novērtē augstu. 

## Atsauces

## Ārējās saites