open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Septītās koalīcijas karš (1815)

**Septītās koalīcijas karš** jeb **Simts dienas** () bija daļa no Eiropas valstu koalīcijas kariem pret Francijas impēriju no Napoleona atgriešanās no nometinājuma Elbas salā 1815. gada 1. martā līdz sakāvei Vaterlo kaujā 22. jūnijā.

Septītajā koalīcijā pret Napoleona vadīto armiju 1815. gadā iesaistījās Apvienotā Karaliste, Austrijas Impērija, Prūsijas Karaliste, Krievijas Impērija, Portugāles Karaliste, Spānijas Karaliste, Sicīlijas Karaliste, Sardīnijas Karaliste, Dānijas Karaliste un Zviedrijas Karaliste, kā arī bijušās Reinas konfederācijas valstis.
Francijas impērijas pusē karoja tās vasaļvalsts Neapoles Karaliste.

1. martā Napoleons ieradās Antibā un pa t.s. Napoleona ceļu (*Route Napoléon*) šķērsoja Alpu priekškalnes un drīz sasniedza Grenobles pilsētu, kurā viņa pusē pārgāja viss garnizons. Pēc Lionas ieņemšanas Napoleons sevi atkal pasludināja par Francijas ķeizaru.

1815. gada 25. martā Vīnes kongresā Apvienotā Karaliste, Austrijas Impērija, Prūsijas Karaliste, Krievijas Impērija noslēdza jaunu koalīciju pret Napoleonu.
15. jūnijā Napoleons pārgāja Francijas robežu un iegāja tālaika Nīderlandes Karalistes teritorijā, kur bija sapulcināta liela britu-nīderlandiešu armija hercoga Velingtona vadībā un prūšu armija ģenerālfeldmašala fon Blihera (*Gebhard Leberecht von Blücher*) vadībā. Vaterlo kaujas laukā 1815. gada 18. jūnijā Napoleons uzbruka Velingtona armijai, kas izturēja franču uzbrukumu līdz prūšu armijas pienākšanai.
Austriešu un krievu armijas ieradās jau pēc Napoleona sakāves.

22. jūnijā Napoleons Parīzē atteicās no troņa par labu savam dēlam Napoleonam II un 29. jūnijā ieradās Rošforas ostā, kur viņu apcietināja britu kara flote un nometināja Svētās Helēnas salā, kur viņš mira 1821. gadā.
[thumb|330px|Hercogs [Velingtons Vaterlo kaujas laukā 1815. gada 18. jūnijā.]]
## Skatīt arī
* Pirmās koalīcijas karš (1792–1797)  
* Otrās koalīcijas karš (1799—1802)  
* Trešās koalīcijas karš (1803—1806)
* Ceturtās koalīcijas karš (1806–1807)
* Piektās koalīcijas karš (1809)
* Sestās koalīcijas karš (1813–1814)

## Literatūra
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Atsauces
60 ļet VLKSM

**60 ļet VLKSM** (), dažkārt arī **Ngarka** (*Нгарка*), ir slēgta Krievijas polārstacija Arktikā. Izvietojusies Gidanas pussalas ziemeļrietumos Javajas pussalā Obas līča krastā pie Ngarkas-Tetngedajahas upes ietekas līcī.

## Vēsture
Stacija izveidota 1978. gada oktobrī, tās pirmais vadītājs bija Vjačeslavs Kurenkovs. Nosaukta par godu Vissavienības Ļeņina komunistiskās jaunatnes savienības 60. gadadienai. Stacija slēgta 1996. gada janvārī. Stacijas infrastruktūra vēlākos gados izmantota dažos zinātniskos projektos.

## Atsauces
Edmunda Balukas iela (Ščecina)

**Edmunda Balukas iela** ir Ščecinas iela, Centra administratīvajā rajonā, Centra apkaimē. Edmunda Balukas iela sākas krustojumā ar Polijas karavīra laukumu un beidzas krustojumā ar Piekrišanas laukumu. Ielas kopējais garums ir 6025 metri.

## Vēsturiskie nosaukumi
Iela izveidota 1882. gadā līdz ar pilsētas aizsargmūru nojaukšanu, tās sākotnējais nosaukums bija **Bismarka iela** (vācu: *Bismarckstraße*). 1945. gadā tā tika pārsaukta par **Leduhovska ielu** (polu: *ulica Ledóchowskiego*), bet 1949. gadā to pārdēvēja par **Staļingradas aizstāvju ielu** (polu: *ulica Obrońców Stalingradu*). Kopš 2018. gada iela tika pārdēvēta par **Edmunda Balukas ielu** (polu: *ulica Edmunda Bałuki*).

## Ielas raksturojums
Edmunda Balukas iela ir 6025 metrus gara asfaltēta iela Ščecinas centrā. Tā sākas krustojumā ar Polijas karavīra laukumu un iet austrumu virzienā. Edmunda Balukas ielai ir savienojumi ar Atbrīvošanas un Neatkarības avēnijām (Polijas karavīra laukums), Kašūbijas, Svētā Adalberta, Silēzijas ielām, Boguslava X ielu un Polijas armijas avēniju (Piekrišanas laukums).

## Ielu savienojumi
* Polijas karavīra laukums
** Atbrīvošanas avēnija
** Neatkarības avēnija
* Kašūbijas iela
* Svētā Adalberta iela
* Silēzijas iela
* Piekrišanas laukums
** Prinča Boguslava X iela
** Polijas armijas avēnija

## Atsauces
GMM Grammy

thumb|
***GMM Grammy*** (Taju: จีเอ็มเอ็ม แกรมมี่ jeb **G"MM' Grammy**) ir lielākais mediju konglomerātu izklaides uzņēmums Taizemē. Tas pārvalda 70 procentu Taizemes izklaides industrijas. *Grammy* mākslinieku vidū ir *[[Thongchai McIntyre]]*, *[[Silly Fools]]* un *[[Loso]]*. Papildus mūzikas biznesam uzņēmums nodarbojas ar koncertu producēšanu, mākslinieku vadību, filmu un televīzijas producēšanu un publicēšanu.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Oficiālā mājaslapa
Rādžnāths Singhs

**Rādžnāths Singhs** (, , dzimis ) ir Indijas politiķis, pārstāv Indijas Tautas partiju. Divreiz ir bijis Tautas partijas prezidents (2005–2009 un 2013–2014). Kopš 2019. gada maija ir Indijas aizsardzības ministrs. No 2014. līdz 2019. gadam bija Indijas iekšlietu ministrs, savukārt no 2003. līdz 2004. gadam bija lauksaimniecības ministrs, bet no 1999. līdz 2000. gada bija autotransporta un ceļu ministrs. Viņš ir viens no Indijas Tautas partijas hindutvas ideoloģijas aizstāvjiem, kur cenšas aizstāvēt hinduistu vērtības. Viņa izvirzīšanās partijas augstākajā līmenī liecina par Indijas Tautas partijas demokrātisko spēku.

## Biogrāfija
Rādžnāths Singhs ir dzimis  Indijas štatā Utarpradēšā, Čarnauli apgabalā, zemnieku Rāma Badana Singha un Gudžarāti Devi ģimenē. 13 gadu vecumā Rādžnāths Singhs iestājās labējā spārna Nacionālajā brīvprātīgo organizācijā (, saīsinājumā RSS), ar kuru bija saistīts visu turpmāko politisko karjeru. Gorakhpuras Universitātē ieguva maģistra grāfu zinātnēs fizikas sekcijā. Viņš ir strādājis kā fizikas pasniedzējs Mirzapuras koledžā. 1971. gadā apprecējās ar Savitri Singhu. Viņiem ir divi dēli un viena meita.

1972. gadā Rādžnāths Singhs kļuva par Nacionālās brīvprātīgo organizācijas (RSS) Mirzapuras pilsētas ģenerālsekretāru. 1974. gadā iesaistījās lielajā politikā kā Indijas Tautas partijas jauniešu spārna līderis. 1975. gadā valsts ārkārtas stāvokļa laikā Rādžnāths Singhs tika arestēts. Apcietinājumā viņš pavadīja 2 gadus. 1977. gadā Rādžnāths Singhs tika ievēlēts Utarpradēšas štata likumdošanas asamblejā.

1991. gadā Rādžnāths Singhs kļuva par izglītības ministru Utarpradēšas reģionālajā valdībā. 1997. gadā kļuva par Indijas Tautas partijas līderi Utarpradēšas štatā, bet no 2000. līdz 2002. gadam vadīja reģionālo valdību.

No 1999. līdz 2000. gadam bija Indijas autotransporta un ceļu ministrs. No 2003. līdz 2004. gadam bija lauksaimniecības ministrs. No 2005. līdz 2009. gadam un atkārtoti no 2013. līdz 2014. gadam bija Indijas Tautas partijas prezidents. 2014. gadā kļuva par Indijas iekšlietu ministrs un šajā amatā nostrādāja līdz 2019. gada maijam, kad kļuva par Indijas aizsardzības ministru.

## Atsauces

## Ārējās saites

* 
* 
*
Aizkraukles slimnīca

**[[Sabiedrība ar ierobežotu atbildību|SIA]] Aizkraukles klīnika** ir Latvijas uzņēmums, kas pārvalda slimnīcu Aizkrauklē, Bērzu ielā 5. Uzņēmuma īpašnieki ir Aizkraukles novada pašvaldība (71,04 % kapitāldaļu) un SIA VAF CAPITAL (28,96 %). Tā valdes priekšsēdētājs ir Rinalds Muciņš.

Slimnīcā darbojas aprūpes nodaļa, uzņemšanas nodaļa, diagnostiskie kabineti un laboratorija.
Poliklīnikā darbojas ģimenes ārstu prakses un zobārstniecība SIA "DOO".

## Vēsture
Slimnīcas pirmsākums datējams ar 1961. gadu, kad Pētera Stučkas celtnieku ciematā (tagad Aizkraukle) ārstu veselības punkts, ko 1962. gadā pārveidoja par medicīniski sanitāro daļu ar 33 štatu vienībām un 1000 cilvēku apkalpes zonu.
1963. gada 21. septembrī to pārveidoja par Stučkas ciemata zonālo slimnīcu ar 50 gultas vietām, kas bija paredzēta 12 līdz 13 tūkstošu iedzīvotāju apkalpošanai.
1967. gada 10. janvārī tā kļuva par Stučkas rajona slimnīcu.
No 1973. līdz 1977. gadam uzbūvēja terapijas nodaļas otro stāvu, kas kļuva par bērnu nodaļu.
1979. gadā atklāja jaunu poliklīnikas ēku.
1989. gadā slimnīcu pārdēvēja par Aizkraukles rajona slimnīcu.

1995. gada 25. janvārī slimnīcu reģistrēja uzņēmumu reģistrā ar nosaukumu Aizkraukles rajona pašvaldības medicīniskās aprūpes bezpeļņas uzņēmums "Aizkraukles rajona slimnīca", par tās galvenais ārstu kļuva traumatologs Ēriks Vizulis.
2000. gadā atvēra jaunu dzemdību nodaļu ar 10 gultas vietām, 2002. gadā izremontēja ķirurģijas korpusu, 2004. gadā pabeidza terapijas korpusa rekonstrukciju.
2004. gadā slimnīcu reorganizēja par sabiedrību ar ierobežotu atbildību "Aizkraukles slimnīca".

2023. gada 5. decembrī par SIA "Aizkraukles slimnīca" valdes priekšsēdētāju kļuva Rinalds Muciņš, kas pirms tam bija Paula Stradiņa klīniskā universitātes slimnīcas valdes priekšsēdētājs.

## Atsauces
Pirksi

**Pirksi** (, ) ir ciems Igaunijas ziemeļrietumos, Lēnes-Nigulas pagastā, Lēnes apriņķī. Ciema un apkārtējo apdzīvoto vietu nosaukumi dublējas zviedru valodā, jo šajā teritorijā līdz 1944. gadam dzīvoja ievērojama zviedru minoritāte. Šobrīd ciemā ir ap 180 iedzīvotājiem.

## Pirksu muiža
Pirksi muiža dibināta 1620. gadā. Pašreizējā ēka celta 1852. gadā. Tās bija mākslinieka Johana Karla Emanuela fon Ungerna-Šternberga (1773—1830) mājas, kura darbi šobrīd atrodas Igaunijas Mākslas muzejā, Tallinā. Muižu, kas atrodas Igaunijas daļā, kur agrāk bija ievērojama zviedru minoritāte, šodien aizņem skola, kas specializējas zviedru valodas mācīšanā.
Bārbeles luterāņu baznīca

**Bārbeles evaņģēliski luteriskā baznīca** ir Latvijas Evaņģēliski luteriskās baznīcas dievnams, kas atrodas Bauskas novada Bārbelē. 19. gadsimta otrās puses baznīcas altāris ir valsts nozīmes mākslas piemineklis.

1567. gadā Kurzemes hercogs Gothards Ketlers izdeva rīkojumu par baznīcas celšanu Mazbārbeles muižas zemē. Pašreizējā ēka celta 1789. gadā un pārbūvēta 1822. gadā. Baznīcas altārgleznu "Kristus pie krusta" 1872. gadā uzgleznojis Berlīnes autors Kārlis Loilo de Marss (*Carl Friedrich Gustav Loeillot de Mars*). Baznīcas kapos apglabāts Mārtiņš Odiņš, kurš 1855. gadā bija delegāts imperatora Aleksandra II kronēšanas svinībās un tika nospiests pūlī. Baznīca funkcionējusi arī PSRS okupācijas laikā.

## Atsauces

## Ārējās saites
* 
* Draudzes mājaslapa
Zaļezera purvs

**Zaļezera purvs** ir 1977. gadā dibināts dabas liegums Bauskas novadā uz ziemeļrietumiem no Bārbeles. Lieguma teritorijā atrodas Bārbeles ezers un Zaļezers. Gar lieguma ziemeļaustrumu robežu plūst Milupīte, bet dienvidrietumos atrodas valsts autoceļš V1017 (Brukna – Baltiņi – Bārbele).  Natura 2000 teritorija.

Liegumā atrodas pārejas purvs ar diseitrofu ezeru un purvaini priežu meži. Sastopamas tādas īpaši aizsargājamas putnu sugas kā lielā gaura, niedru lija, rubenis, mežirbe un citas.

## Ārējās saites
* Dabas aizsardzības pārvalde
Pilveru pilskalns

**Pilveru pilskalns** atrodas Bauskas novada Bārbeles pagastā pie Valles pagasta robežas uz rietumiem no Krīčiem, Misas purvā, Misas upes kreisajā krastā. Pilskalnu aprakstījis jau Kārlis fon Lēviss of Menārs savā darbā *Burgenlexikon für Alt — Livland*.

Savukārt Ernests Brastiņš aprakstījis: pilskalns 7 metrus augsts un izstiepts ziemeļu-dienvidu virzienā. Ieeja samanāma dienvidu pusē, uz kuru caur purvu ved šaura taka. Pēc Brasliņa domām, tā ierīkota līdz ar pilskalnu. Kultūrslānis blāvs, bet gandrīz 50 centimetrus biezs. Pilskalns saglabājies bez postījumiem.

Par pilskalnu saglabājušās vairākas teikas: ka tas "sanests ar maisiņiem", ka tajā bijusi pils, kas nogrimusi, ka pilskalnā senāk resni ozoli bijuši, zem kuriem ziedots. Pilveru pilskalns diezgan grūti atrodams. Kalna pakājē ir neliela atpūtas vieta ar stendu.

## Foto galerija

Attēls:Pilveru pilskalna zime.jpg|alt=|Pilveru pilskalna norāde
Attēls:Pilveru pilskalns1.jpg|alt=|Pilveru pilskalns
Attēls:Pilveru pilskalns2.jpg|alt=|Pilveru pilskalns
Attēls:Pilveru pilskalns3.jpg|alt=|Pilveru pilskalns
Attēls:Pilveru pilskalns4.jpg|alt=|Pilveru pilskalns
Attēls:Pilveru pilskalns ortofoto.jpg|alt=|Pilveru pilskalna 3D modelis
Attēls:Pilveru pilskalns.jpg|alt=|Pilveru pilskalna 3D modelis


## Ārējās saites
* Pilveru pilskalns
Elkupīte

**Elkupīte** (arī **Brūnupe**, **Elkupe**) ir Bārtas labā krasta pieteka Dienvidkurzemes novadā uz dienvidiem no Bārtas.

Tek dienvidrietumu - rietumu virzienā, paralēli autoceļam V1218 (Bārta–Kalēti–Gramzda), lejtecē - P113 (Grobiņa—Bārta—Rucava). Ietek Bartā pie Plostagala.

## Atsauces
Galičmiza

**Galičmiza** vai **Haļickaja Miza** () bija ciems Baltkrievijā, Mogiļevas apgabalā, Kļimaviču rajonā. Bijusī latviešu kolonija.

## Vēsture
thumb|300px|left|Galičmizas latviešu luterāņu baznīca
Gaļičmizas latviešu kolonija dibināta 1871. gadā. Jau pirms tam muižnieks Kamionoks latviešu darba spējas novērtēja citā latviešu kolonijā Grudinovkā un no turienes uz Gaļičas muižu aizveda 4 dzimtas. 1866. gadā tas aizbrauca uz Dundagu, lai veiktu aģitāciju un panāca, ka daudzi vīri, ievietojuši sievas un bērnus laivās, iedami gar Daugavas krastu, tās pret straumi aizvilka līdz pat Vitebskai, kur dabūja zirgus un brauca līdz Mogiļevai. Tā Galičmizā sabrauca ap 100 latviešu ģimeņu, no kurām tikai 50 palika tur par nomniekiem. Lai kolonistus padarītu atkarīgākus, muižnieks viņiem aizdeva naudu, un no 1866. līdz 1871. gadam latvieši muižniekam bija palikuši parādā 11000 rubļu, apmēram 200 līdz 300 rubļu katra ģimene. Kad muižnieks sāka kolonistiem par parādiem atņemt lopus un inventāru, ap 1871. gadu daudzi taisījās aizceļot, tādēļ, lai nezaudētu labus nomniekus, viņiem parādus atlaida. Līdz 1. pasaules karam Gaļičmizas latviešiem piederēja 44 saimniecības ar 15 līdz 170 desetīn zemes katra.
 
1924. gadā tika nodibināta Galičmizas latviešu nacionālā ciema padome.

1924. gadā zemi sadalīja 101 saimniecībā ar 4,5 līdz 27,5 desetīnu katrā, daudz zemes piešķirot apkārtējo ciemu baltkrieviem. Kad komunisti sāka organizēt kolhozu "Zvezda Belorusiji", latvieši sākumā tajā nestājās, tomēr beidzot bija spiesti to darīt. 1930. gadā kolhozā bija 35, bet 1934. gadā 37 latviešu saimniecības. Gaļičmizas ciema padomē 1934. gadā bija 344 iedzīvotāji, no tiem 218 latvieši un 126 baltkrievi. Skola uzcelta 1900. gadā un darbojās ar 2 skolotājiem. Līdz pēdējai iespējai kolonijā notika luterāņu un baptistu dievkalpojumi abu ticību baznīcās, līdz 1929. gadā reliģisko dzīvi pārtrauca.

Latviešu nacionālo ciema padomi likvidēja 1938. gadā.

Ciems 2009. gada 25. novembrī izslēgts no lauku apdzīvoto vietu saraksta.

## Atsauces

## Ārējās saites
Uņa

**Uņa** vai **Una** () ir ciems Baltkrievijā, Vitebskas apgabalā, Ļoznas rajonā. Bijusī latviešu kolonija.

## Vēsture
Koloniju dibināja 53 latviešu saimniecības 1881. gadā. Tā izcēlās uz Uņas muižas 2000 desetinu lielās zemes, ko 1888. gadā latvieši
ieguva par 102000 rubļiem un sadalīja no 25 līdz 100 desetīnās lielās saimniecībās.

1926. gadā tika nodibināta Uņas latviešu nacionālā ciema padome. Tās organizēšanas laikā pastāvēja 153 saimniecības, to starpā 113 latviešu, 40 baltkrievu. 1933. gadā 246 saimniecības, no tām tikai 73 latviešu, bet 1934. gadā latviešu saimniecību vēl mazāk — 64. Atvērta Eidemaņa nepilnā latviešu vidusskola un arī pamatskola. Uņas latviešu ciema padome no pašas dibināšanas bija eksteritoriāla un apvienoja izkaisītās latviešu saimniecības.

Latviešu nacionalo ciema padomi likvidēja 1934. gadā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Gravas upe

**Gravas upe** ir Vārtājas labā krasta pieteka Dienvidkurzemes novadā uz austrumiem no Bārtas. Tek dienvidaustrumu virzienā, ietek Vārtājā pie Žāžu kapiem.

## Atsauces
Nullenes grāvis

**Nullenes grāvis** (arī **Knīpupe**)  ir Ķīburu strauta kreisā krasta pieteka Dienvidkurzemes novadā uz ziemeļiem no Bārtas.

Tek rietumu - dienvidrietumu virzienā mežainā apvidū. Ietek Ķīburu strautā augšpus Ķīburiem.

## Atsauces
Kārklupe (Bārtas pieteka)

**Kārklupe** (arī **Kārklupis**)  ir Bārtas labā krasta pieteka Dienvidkurzemes novadā uz rietumiem no Bārtas.

Izveidojas, satekot Poļu grāvim (no labās) un Puļķupei (no kreisās). Ļoti līkumojot tek dienvidrietumu virzienā. Ietek Bārtā mežainā apvidū.

## Atsauces
Melnupe (Puļķupes pieteka)

**Melnupe**  ir Puļķupes labā krasta pieteka Dienvidkurzemes novadā pie Bārtas. Tek dienvidrietumu viezienā. Vidustecē to šķērso valsts autoceļš P113 (Grobiņa—Bārta—Rucava). Ietek Puļķupē pie Remesu mājām.

## Atsauces
Puļķupe

**Puļķupe** (arī **Puļķupīte**, **Putkupe**)  ir Kārklupes kreisā satekupe Dienvidkurzemes novadā. Dažkārt Puļķupi uzskata par Kārklupes augšteci.

Iztek no Paltu purva. Tek dienvidrietumu virzienā. Pie Kārklupju mājām izveido Kārklupi, satekot ar Poļu grāvi no labās puses. Lielākā pieteka - Melnupe. Upi šķērso valsts autoceļi V1223 (Bārta–Krūte) un P113 (Grobiņa—Bārta—Rucava). Puļķupes krastos atrodas Bārta.

## Atsauces
Pūšļupe

**Pūšļupe**  ir Vārtājas labā krasta pieteka Dienvidkurzemes novadā pie Krūtes.

Tek dienvidaustrumu virzienā. Paša lejtecē upi šķērso valsts autoceļš V1208 (Bunka–Paplaka–Mazkalēti). Ietek Vārtājā lejpus Krūtes, pie autoceļu V1208 un V1218 (Bārta–Kalēti–Gramzda) krustojuma.

## Atsauces
Vilkupe (Bārtas pieteka)

**Vilkupe** ir Bārtas labā krasta pieteka Dienvidkurzemes novadā uz rietumiem no Bārtas.

Izteka no purvaina apvidus, netālu no valsts autoceļa P113 (Grobiņa—Bārta—Rucava). Tek dienvidrietumu virzienā, mežainā apvidū. Ietek Bārtā pie kempinga "Ods".

## Atsauces
Zvirgzdupe

**Zvirgzdupe** var būt:

*Zvirgzdupe - Ķīburu strauta pieteka
*Raganiņas cits nosaukums
*Zvirgzdes cits nosaukums
Zvirgzdupe (Ķīburu strauta pieteka)

**Zvirgzdupe**  ir Ķīburu strauta kreisā krasta pieteka Dienvidkurzemes novadā uz ziemeļrietumiem no Bārtas.

Tek rietumu virzienā mežainā apvidū. Vidustecē šķērso valsts autoceļu P113 (Grobiņa—Bārta—Rucava). Ietek Ķīburu strautā lejpus Ķīburiem.

## Atsauces
Oļegs Zolotovs

**Oļegs Zolotovs** (, dzimis  Rīgā, miris  Rīgā) bija Latvijas krievu dzejnieks.

## Biogrāfija
O. Zolotovs uzaudzis Rīgā, mācījies Rīgas pedagoģiskajā skolā, Kuibiševas mūzikas augstskolā, vēlāk apguvis mūrnieka-podnieka profesiju. Strādājis par krāšņu mūrnieku, skursteņslauķi un teātra administratoru. 80. gadu beigās kļuvis par vienu no spilgtākajiem žurnāla "Avots" krievu izdevuma „Rodņik” loka autoriem. Publicējies galvenokārt periodiskos izdevumos. Vienīgais dzejoļu krājums „18 октября” (18. oktobris) 1993. gadā iznācis "samizdatā", vēlāk, 2006. gadā izdota tā papildināta versija. Atdzejojis krievu valodā Jāņa Rokpeļņa dzeju. Atdzejojumi latviešu valodā publicēti kopš 2006. gada. 

O. Zolotovs tiek uzskatīts par vienu no izcilākajiem Latvijas krievu dzejniekiem. Viņa daiļradē antīki motīvi, franču modernisma dzejas ietekme, kā arī iedvesmošanās no sava laikmeta dzejniekiem, kuri piesaukti vairākos dzejoļos.

## Bibliogrāfija
### Dzejoļu krājums
* *18 октября*. Rīga: Pop-front, 2006. 

### Dzeja kopkrājumos
* *Орбита 3. Aльманах.* Рига: Орбита, 2001.
* *Освобожденный Улисс: современная русская поэзия за пределами России*. Москва: Новое литературное обозрение, 2004.
* *Krievu mūsdienu dzeja Latvijā, 1985-2005*. Rīga: Orbīta, 2008, atdz. K. Vērdiņš.
* *Русская поэзия Латвии: конец XX - начало XXI века. Том 1.* Ludza: Aleksandrs Jakimovs, 2014.
* *Dziedāšanas sezona: pasaules krievu dzejas tulkojumi*. Rīga: Literatūras kombains, 2019, atdz. M. Asare.

## Atsauces
Poļu grāvis

**Poļu grāvis** var būt:

*Poļu grāvis - Kārklupes labā satekupe
*Poļu grāvis - Urgas pieteka
*Sudurgas cits nosaukums
Poļu grāvis (Kārklupes pieteka)

**Poļu grāvis**  ir Kārklupes labā satekupe Dienvidkurzemes novadā uz rietumiem no Bārtas. Tek dienvidrietumu virzienā. Pie Kārklupju mājām izveido Kārklupi, satekot ar Puļķupi no kreisās puses.

## Atsauces
2000. gada ASV prezidenta vēlēšanas

**2000. gada ASV prezidenta vēlēšanas** bija 54. ASV prezidenta vēlēšanas, kas notika 2000. gada 7. novembrī. Tajās ievēlēja ASV prezidentu Džordžu V. Bušu un viceprezidentu Diku Čeiniju

Džordžs Bušs bija pirmais prezidents, kopš Bendžamina Herisona 1888. gadā, kurš uzvarēja vēlēšanās, saņemot mazāk balsu nekā viņa pretinieks.

## Kandidātu izvirzīšana
Republikāņu partija nominēja Džordžu V. Bušu, kā viņu prezidenta amata kandidātu. Viņš ir bijušā prezidenta Džordža H. V. Buša dēls.

Demokrātiskā partija bez nekādas nopietnas opozīcijas nominēja tābrīža ASV viceprezidentu Elu Goru. Viņš izvēlējās Konektikutas senatoru Džo Lībermanu, kā viņa viceprezidenta amata kandidātu.

## Atsauces

## Ārējās saites
2004. gada ASV prezidenta vēlēšanas

**2004. gada ASV prezidenta vēlēšanas** bija 55. ASV prezidenta vēlēšanas, kas notika 2004. gada 2. novembrī. Vēlēšanās uz otro termiņu tika ievēlēts Džordžs V. Bušs ASV Prezidenta amatā un Diks Čeinijs viceprezidenta amatā.

## Kandidātu izvirzīšana
Republikāņu partija nominēja toreizējo prezidentu Džordžu V. Bušu. Džordžam V. Bušam nestājās pretī nekāda nopietna opozīcija.

Demokrātu partijas nominācijai pieteicās 9 kandidāti. Džons Kerijs uzvarēja nomināciju un izvēlējas Džonu Edvardsu — Ziemeļkarolīnas senatoru, kā viņa viceprezidenta kandidātu.

## Atsauces

## Ārējās saites
*
Krūtes luterāņu baznīca

**Krūtes jeb Krūtes-Bārtas evaņģēliski luteriskā baznīca** ir Latvijas Evaņģēliski luteriskās baznīcas dievnams, kas atrodas Dienvidkurzemes novada Bārtas pagasta ziemeļaustrumos, 2,5 kilometrus uz ziemeļiem no Krūtes, valsts autoceļa V1208 (Bunka–Paplaka–Mazkalēti) malā. 17. gadsimtā celtā un 19. gadsimtā pārbūvētā manierisma stila koka baznīca ir valsts nozīmes arhitektūras piemineklis. 17. gadsimta baznīcas altāris un kancele ir valsts nozīmes mākslas piemineklis.

Sākotnēji baznīca celta 1642. gadā un bija neliela izmēra guļkoku ēka ar dēļu apšuvumu. Pārbūvēta 1832. gadā. Otrā pasaules kara laikā tika sagrauts baznīcas tornis, kas pēc kara atjaunots no ķieģeļiem. No 2012. gada tika veikta baznīcas atjaunošana ar Vācijas valdības, vācbaltiešu fonda, Latvijas valsts un baznīcas draudzes līdzekļiem. Tika veikts pamatu un jumta remonts, restaurēts interjers un nezināmā autora altārglezna "Kristus pie krusta".

## Atsauces

## Ārējās saites
* Krūtes luterāņu baznīca
Ronalds Makdonalds

**Ronalds Džons Makdonalds** (; dzimis , miris ) bija kanādiešu vieglatlēts, garo distanču skrējējs. 1898. gadā uzvarēja otrajā Bostonas maratonā. Piedalījies arī 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs.

## Biogrāfija
Makdonalds ir dzimis Freizersgrantā, Antigošas apgabalā, Jaunskotijā. Viņa tēvs nomira jūrā, kad Makdonaldam bija divpadsmit gadi, pēc tam viņa māte ar ģimeni pārcēlās uz Kembridžportu, Masačūsetsā, kur dzīvoja radinieki. 1897. gadā viņš iestājās Bostonas koledžā kā īpašs students.

1898. gada 19. aprīlī viņš bija viens no 25 sportistiem, kas startēja Bostonas maratonā. Šis bija pirmais maratons, kurā viņš startēja. Viņa rezultāts maratonā bija 2 stundas un 42 minūtes un viņš bija ātrākais no 15 finišētājiem maratonā.

1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Parīzē viņš pārstāvēja Kanādu un startēja maratona skriešanas disciplīnā. Viņš bija viens no 7 finišētājiem šajās sacensībās, taču precīzs viņa rezultāts nav zināms.

1901. gadā viņš atkal startēja Bostonas maratonā. Taču šoreiz viņš izstājās no maratona krampju dēļ. 1902. gadā viņš atgriezās Bostonas maratonā, arī šoreiz viņam nācās izstāties no sacensībām.

Makdonalds 1901. gadā atgriezās Jaunskotijā, kur iestājās Svētā Franciska Ksavjēra Universitātē, Antigonišā. Turp viņš uzvarēja vairākās sacensībās, uzstādot vairākus Kanādas un pasaules rekordus. 1902. gadā viņš organizēja pirmās iekštelpu sacensības Kanādas austrumos. Tajās viņš uzvarēja 3 jūdžu (4,8 km) skrējienā, ar laiku 15:38, kas bija jauns Kanādas rekords iekštelpās. 1903. gadā viņš 5 jūdžu (8,0 km) skrējienā pārspēja 1899. gada Bostonas maratona uzvarētāju Lorensu Brignoliju. Vēlāk, tajā pašā gadā, viņš iestājās Tuftsas Medicīnas koledžas medicīnas skolā, kuru pabeidza 1907. gadā.

1909. gada 18. augustā viņš startēja savā pēdējā maratona distancē Sentdžonsā, Ņūfaundlendā. Šajā maratonā viņš ieguva pirmo vietu ar laiku 3:07:50.

Makdonals 30 gadus dzīvoja un strādāja Portu pussalā. 1913. gadā viņš apprecējās ar Adu Pjereju no Sentdžordžesas, Ņūfaundlendas, un viņiem bija pieci bērni. 1938. gadā viņš kopā ar ģimeni atgriezās Antigonišā, lai dotos pensijā; diabēta dēļ viņš bija ieguvis lieku svaru, un viņa veselība bija pasliktinājusies. 1942. gadā viņš pārcieta smagu insultu; pēc pieciem gadiem viņš nomira Antigonišā.

1979. gadā viņš tika uzņemts Jaunskotijas slavas zālē.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Ronalds Makdonalds (SOK profils) 
* Ronalds Makdonalds (Olympedia.org) 
* Ronalds Makdonalds (Sports Reference profils)
Ogists Maršē

**Ogists Maršē** (; dzimis , miris ) bija franču vieglatlēts, 1900. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieks.

1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Parīzē startēja maratona distancē. Viņš bija viens no sešiem sportistiem, kas nefinišēja šajā disciplīnā.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Ogists Maršē (SOK profils) 
* Ogists Maršē (''Olympedia'' profils) 
* Ogists Maršē (''Sports Reference'' profils)
Cetānskaitlis

**Cetānskaitlis** ir indekss, kas nosaka degvielas maisījuma degšanas kavēšanos. Jo augstāks ir cetānskaitlis, jo īsāks ir aizdegšanās kavējums un vienmērīgāka ir degvielas sadegšana. Cetānskaitļa samazināšana veicina degvielas blīvuma un viskozitātes samazināšanu, taču arī palielina degvielas sistēmas sastāvdaļu nodilumu.
Sekens Seifullins

**Sekens Seifullins** (, dzimis , miris ) bija mūsdienu kazahu literatūras pamatlicējs, dzejnieks, rakstnieks un valsts darbinieks. Bija Kazahstānas Rakstnieku savienības dibinātājs. Savos darbos aicināja panākt lielāku kazahu neatkarību no padomju un krievu varas. Nogalināts represijās 1938. gadā. Reabilitēts destaļinizācijas periodā.

## Biogrāfija
Dzimis kā Seduakass Seifullins (*Сәдуақас Сейфуллин*) nomadu apmetnē mūsdienu Karaghandi apgabalā.

### Izglītība
No 1905. līdz 1908. gadam Seifullins mācījās krievu-kazahu skolā pie Spasskas misiņa rūpnīcas. Pēc tam mācījās Akmolas draudzes pamatskolā, turklāt 1912. gadā pasniedza krievu valodu musulmaņu medreses audzēkņiem. 1913. gada 21. augustā iestājās Omskas mācību seminārā. Novembrī publicēja savu pirmo rakstu žurnālā *Айқап*, pēc kā nonāca Omskas ohrankas redzeslokā.
 
1914. gadā Seifullins kļuva par vienu no pirmās kazahu jaunatnes biedrības *Бірлік* ("Vienotība") vadītājiem Omskā. Tajā pašā gadā tiek izdots viņa dzejoļu krājums *Өткен күндер* ("Pagātnes dienas").

1916. gadā strādāja Akmolas apriņķa 12 pagastu īpašuma uzskaites komisijā. Tajā pašā gadā sarakstīja poēmu *Толқулар* ("Uztraukums"), kuru veltīja 1916. gada nemieriem Centrālāzijā. No 1916. gada 1. septembra strādāja par skolotāju Bugulas skolā. Bija šis skolas līdzdibinātājs.

1917. gada 9. martā pārcēlās uz Akmolu, kur sarakstīja Februāra revolūcijai veltītu dzejoli. Tā paša gada aprīlī Seifullins izveidoja sociālpolitisko un kultūras sabiedrību *Жас қазақ* ("Jaunais kazahs"). Jūlijā piedalījās laikraksta *Тіршілік* ("Dzīve") izdevniecībā. No septembra pasniedza trīs mēnešus ilgus pedagoģiskos kursus jaunajā Akmoļinskas krievu-kazahu skolā.

Uzreiz pēc Oktobra revolūcijas sarakstīja poēmu *А ну-ка, джигиты!*, kura tiek uzskatīta par pirmo padomju kazahu literatūras darbu. 1917. gada 27. decembrī Akmoļinskā tika nodibināta padomju vara. Seifullinu ievēlēja par Akmolas padomes prezidija locekli un iecēla par izglītības tautas komisāru. 1918. gada 1. maijā notika viņa lugas *Бақыт жолына* ("Ceļā uz laimi") iestudējuma pirmizrāde.

### Pilsoņu karš
Kad 1918. gada 4. jūnijā Baltā gvarde ieņēma Akmoļinsku, Seifullins tika arestēts un izsūtīts uz Petropavlovskas cietumu. Viņu ievietoja atamana Borisa Aņņenkova "nāves vagonā", kur viņš aizvadīja 47 dienas no janvāra līdz martam. Aprīlī viņam izdevās aizbēgt no Kolčaka cietuma un jūnijā tikt līdz savam dzimtajam ciematam. Pēc diviem mēnešiem bija spiests bēgt uz Aulieatu.

### Darbība pēc kara
1920. gadā atgriezās Sarkanās armijas ieņemtajā Akmoļinskā, kur tika iecelts par Revolūcijas komitejas administrācijas nodaļas vadītāja palīgu. Tā paša gada oktobrī viņu ievēlēja par Kirgīzu Autonomās Sociālistiskās Padomju Republikas Centrālās izpildkomitejas prezidija locekli. No 1922. gada strādāja laikrakstā *Еңбекші қаза»* ("Čaklais kazahs"). Tajā pašā gadā iznāca viņa dzejoļu krājums *Асау тұлпар* ("Nevaldāmais zirgs") un drāma *Қызыл сұңқарлар* ("Sarkanie piekūni").  Pēc tam strādāja vairākās augstskolās.

Arestēts 1937. gada septembrī. Nošauts kā "tautas ienaidnieks" vienā no NKVD cietumiem Almati pilsētā. Reabilitēts 1957. gadā.

## Atsauces
Akmeņupe

**Akmeņupe** var būt:

*Akmenes cits nosaukums
*Akmensupītes cits nosaukums
*Akmiņupes cits nosaukums
*Akmiņupes ciema cits nosaukums

## Skatīt arī
* Akmeņupīte
2070. gadi

**2070. gadi** ir 21. gadsimta 8. desmitgade, kas sāksies  un beigsies .

## Gaidāmie notikumi

* 2070. gads: Saskaņā ar Indijas premjerministra Narēndra Modi 2021. gadā sniegto paziņojumu Indija būs oglekļa neitrāla.
* 2073. gads - Ar šo gadu Amerikas Savienotajās Valstīs darbi, katru gadu, nonāks publiskajā lietošanā, tiklīdz darba radītājs būs miris 70 gadus iepriekš.
* 2075. gads - Šajā gadā ozona slānis būs pilnībā atjaunojies.
* 2076. gads - Šajā gadā pundurplanēta 90377 Sedna sasniegs savu perihēliju. Šis datums vēl var mainīties, jo Sednas elipsveida orbīta joprojām tiek pilnveidota.
* 2076. gada 4. jūlijs - Amerikas Savienoto Valstu Neatkarības deklarācijas 300. gadadiena, kopš 1776. gada.
* 2077. gads - Britu monarhijai, ja tā joprojām pastāvēs, apritēs 1000 gadu, ņemot vērā 11 gadus, kad tā bija Sadraudzība.
* 2079. gads - Merkurs aizklās Marsu, tas būs pirmais gadījums kopš 1708. gada.
* 2079: Datoru programmatūrai, kas izmanto neparakstītu 16 bitu bināro dienu uzskaiti no 1900. gada 1. janvāra, skaitļi pārsniegs pēc 65 536 (216) dienām, kas notiks 2079. gada 6. jūnijā.

## Atsauces
Edvards Mečlings

**Edvards Entonijs Mečlings** (; dzimis , miris ), bija amerikāņu vieglatlēts, 1900. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieks.

Mečlings 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Parīzē startēja 800 metru skriešanas disciplīnā. Šajā disciplīnā viņš startēja tikai kvalifikācijas kārtas priekšskrējienā, turpmāko cīņu neturpinot.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Edvards Mečlings (SOK profils) 
* Edvards Mečlings (Olympedia.org) 
* Edvards Mečlings (Sports Reference profils)
Akmiņupe

**Akmiņupe** var būt:

*Akmiņupe - ciems Bebrenes pagastā
*Akmiņupe - Dvietes pieteka
*Dārzupītes cits nosaukums
Akmiņupe (upe)

**Akmiņupe** (arī **Akmeņupe**, **Akmeņupīte**)  ir Dvietes labā krasta pieteka Augšdaugavas novada Bebrenes pagastā.

Izteka pie Bružuku kalna. Tek ziemeļu virzienā. Lielākā pieteka  - Žogeru upīte. Ietek Dvietē uz ziemeļaustrumiem no Bebrenes, dabas parka Dvietes paliene teritorijā. Lejtecē upi šķērso valsts autoceļš P72 (Ilūkste (Virsaiši)—Bebrene—Birži). Ierīkota Akmiņupes dabas taka.

## Atsauces
Lekijē

**Lekijē** var būt:

* Leons Lekijē (*Léon Lécuyer*; 1855—1915)) — franču paukotājs un sporta šāvējs;
* Žans Lekijē (*Jean Lécuyer*; 1876—?) — franču vieglatlēts.
Frederiks Molonijs

**Frederiks Greiems "Freds" Molonijs** (; dzimis , miris ) bija amerikāņu vieglatlēts, olimpiskās bronzas medaļas ieguvējs barjerskrējienā 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs.

1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Parīzē Molonijs startēja trijās vieglatlētikas skriešanas disciplīnās. No šīm trim disciplīnām viņš 110 metru barjerskrējienā ar rezultātu 15.6 sekundes ieguva 3. vietu. Šajā disciplīnā viņš piekāpās Džonam Maklīnam (rezultāts — 15.5 sekundes) un Alvinam Krencleinam (rezultāts — 15.4 sekundes).

200 metru barjerskrējienā viņš startēja tikai kvalifikācijas kārtā, kur ar rezultātu 27.6 sekundes ieguva 3. vietu un fināla skrējienam nekvalificējās. Savukārt 100 metru skriešanā viņš kvalifikācijas kārtas skrējienā ieguva 2. vietu ar rezultātu 11.5 sekundes un kvalificējās pusfinālam. Pusfināla skrējienā viņš ieguva 3. vietu, kas ļāva viņam startēt atkārtotajā skrējienā, kur viņš ieguva 4. līdz 6. vietu, jo precīzs viņa rezultāts nav zināms. Fināla kārtā viņš šajā disciplīnā nestartēja.

Viņa brālis, Viljams Molonijs, arī startēja 1900. gada olimpiskajās spēlēs.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Frederiks Molonijs (SOK profils) 
* Frederiks Molonijs (''Olympedia'' profils) 
* Frederiks Molonijs (''Sports Reference'' profils)
Molonijs

**Molonijs** () ir īru izcelsmes uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:

* Frederiks Molonijs (*Frederick Moloney*; 1882—1941) — amerikāņu vieglatlēts, olimpiskās bronzas medaļas ieguvējs.
* Viljams Molonijs (*William Moloney*; 1876—1915) — amerikāņu vieglatlēts.
Viljams Molonijs

**Viljams Artūrs Molonijs** (; dzimis , miris ) bija amerikāņu vieglatlēts, 1900. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieks.

Molonijs 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Parīzē startēja 400 metru skriešanas disciplīnā. Kvalifikācijas kārtas skrējienā, ar rezultātu 51.0 sekunde, viņš ieguva 1. vietu un kvalificējās finālam, taču fināla skrējienā viņš nestartēja.

Viņa brālis, Frederiks Molonijs 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs izcīnīja bronzas medaļu 110 metru barjerskrējienā.
## Atsauces

## Ārējās saites
* Viljams Molonijs (SOK profils) 
* Viljams Molonijs (''Olympedia'' profils) 
* Viljams Molonijs (''Sports Reference'' profils)
Karels Nedveds

**Karels Nedveds** () bija čehu vieglatlēts, 1900. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieks.

Nedveds 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Parīzē startēja 400 metru barjerskrējienā. Viņš kvalifikācijas kārtas skrējienā ieguva trešo vietu un turpmāko cīņu neturpināja.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Karels Nedveds (SOK profils) 
* Karels Nedveds (''Olympedia'' profils) 
* Karels Nedvēds (''Sports Reference'' profils)
Johans Nīstrems

**Johans Ferdinands Nīstrems** (; dzimis , miris ) bija zviedru vieglatlēts, 1900. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieks.  

Nīstrems 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Parīzē startēja maratona skriešanas disciplīnā. Viņš bija viens no 6 sportistiem, kurš šo disciplīnu neveica pilnā garumā.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Johans Nīstrems (SOK profils) 
* Johans Nīstrems (Olympedia.org) 
* Johans Nīstrems (Sports Reference profils)
Edmunds Minehens

**Edmunds Džozefs "Kotons" Minehens** (; dzimis , miris ) bija amerikāņu beisbolists un vieglatlēts, 1900. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieks.

## Biogrāfija
Minehens dzimis Springfīldas pilsētā Ohaio štatā 1882. gada 10. decembrī. Viņš bija viens no 10 bērniem savā ģimenē. Jaunībā viņa ģimene pārcēlās uz Oranžu, Ņūdžersiju. Izglītību ieguva Džordžtaunas Universitātē un Manhatanas koledžā. Bija vieglatlētikas komandas Džordžtaunas "Hoyas" biedrs.

1900. gada jūnijā Minehens kopā ar citiem kluba komandas biedriem, Viljamu Holandu un Artūru Dafiju, devās uz Angliju, lai startētu Anglijas Sporta amatieru asociācijas spēlēs.

Pēc šī pasākuma viņš devās uz Parīzi, kur startēja 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs. Olimpiskajās spēlēs viņš startēja divās vieglatlētikas sprinta skriešanas disciplīnās. 60 metru disciplīnā viņš ar rezultātu 7.2. sekundes, ieguva 4. vietu. 100 metru skriešanā viņš ar 11.5 sekundes kvalifikācijas kārtā spēja kvalificēties pusfināla skrējieniem, taču pusfinālā ieņēma beidzamo, 4. vietu, un fināla skrējienam nekvalificējās.

Vienu sezonu, 1907. gadā, viņš bija labās puses metējs Sinsinati "Reds" beisbola komandā.

Minehens miris 75 gadu vecumā 1968. gada 20. maijā.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Edmunds Minehens (SOK profils) 
* Edmunds Minehens (Olympedia.org) 
* Edmunds Minehens (Sports Reference profils)
Vāclavs Novi

**Vāclavs Novi** () bija čehu vieglatlēts, 1900. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieks.

Novi 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Parīzē startēja 100 metru skriešanas disciplīnā. Disciplīnā viņš startēja tikai kvalifikācijas kārtas skrējienā, iegūstot trešo vietu, taču fināla skrējienam viņš nekvalificējās.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Vāclavs Novi (SOK profils) 
* Vāclavs Novi (''Olympedia'' profils) 
* Vāclavs Novi (''Sports Reference'' profils)
Artūrs Lī Ņūtons

**Artūrs Lī Ņūtons** (; dzimis , miris ) amerikāņu vieglatlēts, trīs olimpisko medaļu ieguvējs vieglatlētikā. Startējis 1900. gada un 1904. gada vasaras olimpiskajās spēlēs.

## Biogrāfija
Ņūtons ir dzimis Aptonā, Masačūsetsā un miris Vorčesterā, Masačūsetsā.

Viņš 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Parīzē startēja divās vieglatlētikas skriešanas disciplīnās. Labāko rezultātu viņš ieguva 2500 metru šķēršļu skrējienā, iegūstot 4. vietu. Maratona distancē viņš ieguva 5. vietu, ar rezultātu 4:04:12.

Pēc 4 gadiem viņš startēja 1904. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Sentluisā. Šoreiz viņš startēja trijās dažādās vieglatlētikas disciplīnās, kurās visās izcīnīja olimpiskās medaļas. Zelta medaļu viņš kā ASV komandas loceklis ieguva 4. jūdžu komandu skrējienā. Savukārt bronzas medaļas viņš ieguva 2590 m šķēršļu skrējienā (rezultāts  7:40.6) un maratonā (rezultāts 3:47:33.0)

## Atsauces

## Ārējās saites
* Artūrs Lī Ņūtons (SOK profils) 
* Artūrs Lī Ņūtons (''Olympedia'' profils) 
* Artūrs Lī Ņūtons (''Sports Reference'' profils)
Pfizer

***Pfizer Inc.*** (izrunā: []) ir ASV farmācijas uzņēmums, kuru 1849. gadā nodibināja vācu izcelsmes uzņēmējs Kārlis Pficers (*Charles Pfizer*). Pēc apgrozījuma *Pfizer Inc.* 2019. gadā bija otrais lielākais farmācijas koncerns pasaulē aiz Šveices *[[Hoffmann-La Roche]]*.

## Pazīstamākie produkti un indikācijas

* *Accupro* (Quinapril), arteriālā hipertensija
* *Aricept* (Donepezil), Alcheimera slimība
* *Celebrex* (Celecoxib), pretsāpju un pretiekaisuma līdzeklis
* *Champix* (Vareniclin), smēķēšanas atmešanai
* *Combactam* (Sulbactam), antibiotika
* *Edronax* (Reboxetin), antidepresants
* *Eliquis* (Apixaban), antikoagulants
* *Genotropin* (Somatropin), augšanas hormona analogs
* *Ibrance* (Palbociclib), krūts vēzis metastazēšanās stadijā
* *Inspra* (Eplerenon), diurētiķis
* *Lyrica* (Pregabalin), pretsāpju un pretepilepsijas līdzeklis
* *Neurontin* (Gabapentin), pretsāpju un pretepilepsijas līdzeklis
* *Norvasc* (Amlodipin), arteriālā hipertensija
* *Relpax* (Eletriptan), migrēna
* *Sortis* (Atorvastatin), dislipidēmija
* *Sutent* (Sunitinib), pretvēža līdzeklis
* *Tafil* (Alprazolam), trauksmes ārstēšanai
* *Tavor* (Lorazepam), trauksmes ārstēšanai
* *Unacid* (Ampicillin + Sulbactam), antibiotika
* *Valoron N* (Tilidin + Naloxon), pretsāpju līdzeklis
* *Vfend* [Voriconazol), sēnīšu slimības
* *Viagra* (Sildenafil), erektilā disfunkcija
* *Xalatan* (Latanoprost), glaukoma
* *Zeldox* (Ziprasidon), šizofrēnija
* *Zithromax* (Azithromycin), antibiotika
* *Zoloft* (Sertralin), antidepresants
* *Zyvoxid* (Linezolid), antibiotika

## Ārējās saites

* Pfizer Latvijā
Biķernieku upe

**Biķernieku upe** ir Nemunas baseina Ugras labā satekupe Augšdaugavas novadā.

Izteka uz dienvidiem no Ilzes, kur upi šķērso valsts autoceļš V702 (Ilūkste–Ilze–Vitkušķi). Tek dienvidrietumu virzienā. Netālu no valsts autoceļa P70 (Svente—Lietuvas robeža (Subate)), satekot ar Jermulišku upi, izveido Ugru.

## Atsauces
Dzirnavu upīte

**Dzirnavu upīte** var būt:

*Dzirnavu upīte - Patstaunes pieteka
*Dzirnavu upīte - Pededzes atteka
*Āķēnupītes cits nosaukums
*Zasas upes nosaukums augštecē
Hoffmann-La Roche

***Hoffmann-La Roche*** ir Šveices farmācijas uzņēmums, kuru 1896. gadā nodibināja uzņēmējs Fricis Hofmanis—Larošs (*Fritz Hoffmann-La Roche*). Pēc apgrozījuma *Hoffmann-La Roche* 2019. gadā bija lielākais farmācijas koncerns pasaulē.

## Pazīstamākie produkti un indikācijas

* *Avastin* (Bevacizumab), pretvēža preparāts 
* *Bonviva* (Ibandronate), osteoporoze 
* *Cellcept* (Mycophenolat-Mofetil), imūnsupresants
* *Esbriet* (Pirfenidon), plaušu fibroze
* *Fuzeon* (Enfuvirtid), AIDS
* *Gazyva* (Obinutuzumab), hematoonkoloģiskas slimības
* *Hemlibra* (Emicizumab), hemofilija
* *Herceptin* (Trastuzumab), krūts vēzis
* *Lariam* (Mefloquin), malārija
* *Lucentis* (Ranibizumab), makulas deģenerācija
* *MabThera* (Rituximab), reimatoīdais artrīts 
* *Ocrevus* (Ocrelizumab), multiplā skleroze
* *Pegasys* (Peginterferon α-2a), hepatīts C 
* *Perjeta* (Pertuzumab), krūts vēzis
* *Pulmozyme* (Dornase alpha), mukoviscidoze
* *RoActemra* (Tocilizumab), reimatoīdais artrīts
* *Tamiflu* (Oseltamivir), gripa
* *Tarceva* (Erlotinib), pretvēža preparāts
* *Valcyte* (Valganciclovir), AIDS retinīts
* *Xeloda* (Capecitabin), pretvēža preparāts
* *Zelboraf* (Vemurafenib), pretvēža preparāts

## Ārējās saites
* Par Roche
1996. gada ASV prezidenta vēlēšanas

**1996. gada ASV prezidenta vēlēšanas** bija 53. ASV prezidenta vēlēšanas, kas notika 1996. gada 5. novembrī. Šajās vēlēšanās uzvarēja Bills Klintons.

## Kandidātu izvirzīšana

## Atsauces
Dzirnavu upīte (Patstaunes pieteka)

**Dzirnavu upīte**  ir Patstaunes labā krasta pieteka Augšdaugavas novada Bebrenes pagastā. Tek ziemeļaustrumu virzienā cauri Bebrenes ciemam. Ietek Patstaunē pie dabas parka Dvietes paliene robežas.  Upīti Bebrenē šķērso valsts autoceļš P72 (Ilūkste (Virsaiši)—Bebrene—Birži).

## Atsauces
Bērzupīte (Pīkstulītes pieteka)

**Bērzupīte**  ir Pīkstulītes kreisā krasta pieteka Augšdaugavas novada Bebrenes pagastā uz ziemeļaustrumiem no Bebrenes. Tek dienvidu-dievidrietumu virzienā. Ietek Pīkstulītē augšpus Pulkstenīšu mājām.

## Atsauces
Inga Goldberga

**Inga Goldberga** (dzimusi ) ir latviešu attīstības plānotāja, mārketinga speciāliste un politiķe. Bijusi 13. Saeimas deputāte, pārstāvot partiju "Saskaņa". Iepriekš bijusi Daugavpils pilsētas domes izpilddirektore.

## Biogrāfija
1990. gadā absolvējusi Rīgas Tehnisko universitāti arhitektūras un būvniecības specialitātē. Dzīvo Krāslavas novadā.

Strādājusi attīstības plānošanas jomā. 2002. gadā bijusi Latgales reģiona Attīstības aģentūras direktore, pēc tam — Daugavpils domes Pilsētas attīstības departamenta vadītāja (2003—2009) un pilsētas domes izpilddirektora vietniece. 2013. un 2014. gadā bijusi Daugavpils Rotko mākslas centra mārketinga speciāliste. No 2014. gada līdz ievēlēšanai Saeimā I. Goldebrga ieņēma Daugavpils pilsētas domes izpilddirektores amatu.

## Politiskā darbība
2018. gadā I. Goldberga no  saraksta  "Saskaņa" tika ievēlēta 13. Saeimā, nebūdama partijas biedre. 

## Atsauces
Normens Pričards

**Normens Gilberts Pričards** (; dzimis , miris ; zināms arī kā **Normens Trevors** ()) bija britu—indiešu vieglatlēts un aktieris. Pirmais Āzijā dzimušais sportists, kurš izcīnīja olimpiskās medaļas 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Parīzē pārstāvot Indiju. Viņš bija britu tautības un 1905. gadā uz visiem laikiem pārcēlās uz Lielbritāniju, kur kļuva par veiksmīgu skatuves aktieri un vēlāk pārcēlās uz dzīvi ASV, Holivudā.

## Biogrāfija
Normens Pričards ir dzimis Britu Indijas pilsētā Kalkutā, Džordža Petersena Pričarda un Helēnas Meinardas Pričardas ģimenē.

Normans Pričards bija pirmais Indijas sportists, kurš piedalījās olimpiskajās spēlēs, kā arī pirmais, kas izcīnīja olimpisko medaļu Indijai. Viņš 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Parīzē izcīnīja divas sudraba medaļas — 200 metru (rezultāts — 22.8) un 200 metru barjerskrējienā (rezultāts — 26.0). 200 metru skrējienā viņš piekāpās amerikānim Volteram Tjūksberijam, bet 200 metru barjerskrējienā — Alvinam Krencleinam. 110 metru barjerskrējienā viņš kvalifikācijas skrējienā ar rezultātu 16.6 sekundes, kvalificējās fināla skrējienam, taču finālā nefinišēja. Viņš startēja arī īsajās sprinta disciplīnās 60 metros un 100 metros. Abos šajās disciplīnās viņš startēja tikai kvalifikācijas kārtas skrējienos un fināla skrējieniem nekvalificējās.

Starptautiskā vieglatlētikas federāciju asociācija 2005. gadā publicēja oficiālo vieglatlētikas statistiku par 2004. gada vasaras olimpiskajām spēlēm. Vēsturisko ierakstu sadaļā Pričards tika uzskatīts, ka 1900. gadā viņš pārstāvēja Lielbritāniju. Olimpisko vēsturnieku pētījumi parādīja, ka Pričards patiešām tika izvēlēts pārstāvēt Lielbritāniju pēc sacensībām Lielbritānijas vieglatlētikas amatieru asociācijas čempionātā 1900. gada jūnijā. Tomēr Starptautiskā Olimpiskā komiteja joprojām uzskata, ka Pričards olimpiskajās spēlēs ir pārstāvējis Indiju un viņa iegūtas medaļas tiek pieskaitītas pie Indijas.

Pričards septiņus gadus pēc kārtas, no 1894. līdz 1900. gadam, ieguva Bengālijas provinces 100 jardu čempiona titulu. Viņš uzvarēja arī 440 jardu (¼ jūdzes) skrējienā un 120 jardu barjerskrējienos.

Pričards izglītību ieguva Kalkutas Svētā Ksavjēra koledžā. Viņš bija pirmais Indijas sportists, kurš atklātā futbola turnīrā veica *hat-trick*. Tas notika 1897. gada jūlijā.

No 1900. līdz 1902. gadam viņš bija Indijas Futbola asociācijas sekretārs. 1905. gadā viņš pastāvīgi pārcēlās uz Lielbritāniju.

Pēc tam viņš pārcēlās uz ASV, lai turpinātu aktiera karjeru, un kļuva par pirmo olimpieti, kurš filmējās mēmajās Holivudas filmās ar segvārdu Normans Trevors.

Pričards nomira 1929. gada 30. oktobrī Losandželosā.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Normens Pričards (SOK profils) 
* Normens Pričards (''Olympedia'' profils) 
* Normens Pričards (''Sports Reference'' profils)
Jermulišku upe

**Jermulišku upe** (arī **Kamiņčas upe**) ir Nemunas baseina Ugras kreisā satekupe Augšdaugavas novadā.

Izteka no Līkumu ezera. Tek dienvidrietumu virzienā. Caurtek Kamiņčas ezeram. Starp Līkumu un Kamiņčas ezeriem upi šķērso valsts autoceļš V702 (Ilūkste–Ilze–Vitkušķi). Netālu no valsts autoceļa P70 (Svente—Lietuvas robeža (Subate)), satekot ar Biķernieku upi, izveido Ugru.

## Atsauces
Ondržejs Pukls

**Ondržejs Pukls** (; dzimis , miris ) bija čehu vieglatlēts, 1900. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieks.

Pukls 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Parīzē startēja divās vieglatlētikas skriešanas disciplīnās. 800 metru skrējienā viņš startēja tikai kvalifikācijas kārtas skrējienā, fināla kārtai nekvalificējoties. Savukārt 1500 metros viņš varētu būt ieņēmis 7. līdz 9. vietu, jo viņa rezultāts nav zināms.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Ondržejs Pukls (SOK profils) 
* Ondržejs Pukls (''Olympedia'' profils) 
* Ondržejs Pukls (''Sports Reference'' profils)
Boļševika

**Boļševika** ( — ‘boļševiks’) ir Krievijai piederoša neapdzīvota sala Ziemeļu Ledus okeānā Severnaja Zemļas arhipelāgā. Administratīvi ietilpst Krasnojarskas novada Taimiras Dolganu—Ņencu rajonā.

## Ģeogrāfija
Sala izvietojusies Laptevu jūras dienvidaustrumos Severnaja Zemļas arhipelāgā, tā otra lielākā sala. Izvietojusies arhipelāga dienvidos. Šokaļska šaurums rietumos to atdala no Oktobra Revolūcijas salas, bet Jevgenova šaurums dienvidaustrumos — no Starokadomska salas. Krasta līnija stipri izrobota, sevišķi salas ziemeļos, kur tajā iestiepjas 50 km garais Ahmatova līcis, kā arī vairāki citi līči un fjordi. Piekrastē daudz nelielu salu, lielākā no kurām ir Ļišņija Ahmatova līča ieejā. Apmēram 30% salas teritorijas klāj ledāji, lielākie no kuriem ir Ļeņingradas ledājs ar salas augstāko punktu 935 m vjl, Kropotkina ledājs un Semjonova-Tjaņšaņska ledājs. Salai raksturīga augsta ledāja barošanās robeža — 600 m vjl. Reljefs pārsvarā kalnains, raksturīgi pieledāju plato, augstie un terasētie piekrastes līdzenumi. Daudz upju, kas ziemā izsalst.

Sala atrodas arktiskā tuksneša dabas zonā. Augājs nabadzīgs, galvenokārt ķērpji un sūnas, bet ir arī vairākas segsēkļu sugas (polārā magone, akmeņlauzīte). Mīt baltais lācis, ziemeļbriedis, lemingi, vilki, ap 15 putnu sugu.

Ahmatova līcis un daļa Oļeņijas pussalas salas ziemeļos ietilpst Severozemeļskija dabas liegumā (Ahmatova līča iecirknis).

## Vēsture
Salu 1913. gada 3. septembrī atklāja Krievijas hidrogrāfiskā ekspedīcija Borisa Viļkicka vadībā. Nākamajā gadā pēc atklāšanas ar 1914. gada 23. janvāra Jūras ministra pavēli salu kopā ar tālāk ziemeļos esošo tagadējo Oktobra Revolūcijas salu nosauca par Nikolaja II Zemi (*Земля Императора Николая II*).

No 1930. līdz 1933. gadam padomju polārpētnieki Nikolaja Urvanceva vadībā detāli izpētīja Severnaja Zemļas arhipelāga salas, cita starpā veicot aerofotografēšanu ar dirižabli *Graf Zeppelin*. Pēc ekspedīcijas rezultātiem galvenajām arhipelāga salām tika piešķirti tagadējie nosaukumi.

Salā kopš 1980. gada ar pārtraukumiem darbojas vissezonas Misbaranovas polārstacija, bet Mispesčanijas (1941—1994) un Solņečnajas (1952—1992) stacijas slēgtas.

2006. gadā Taimiras (Dolganu-Ņencu) autonomā apvidus dome pieņēma lēmumu atgriezt arhipelāgam 1919. gadā nogalinātās Krievijas cara ģimenes vārdus, tajā skaitā Boļševikas salu pārdēvēt par Svētās Olgas salu. Pēc Taimiras autonomā apvidus pievienošanas Krasnojarskas novadam 2007. gadā tā vadība šo ierosmi neatbalstīja.

## Atsauces

## Ārējās saites
Ilzupīte

**Ilzupīte** (arī **Ilza**, lejtecē **Pudana**, **Pudāne**, **Pūdānupe**) ir Dvietes labā krasta pieteka Augšdaugavas un Jēkabpils novados starp Kaldabruņu un Bebreni.

Izteka Ilzines ezera ziemeļos. Tek ziemeļu virzienā. Lielākā pieteka - Kaņupīte. Ietek Dvietē iepretim Aizupei dabas parka Dvietes paliene teritorijā. Upi šķērso valsts autoceļi V822 (Vilkupe–Bebrene) un P72 (Ilūkste (Virsaiši)—Bebrene—Birži). Lielāko tiesu no lejteces faktiski veido Bebrenes un Rubenes pagastu robežu.

## Atsauces