open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Tisoveca

**Tisoveca** () ir pilsēta Slovākijā, Banska Bistricas apgabala Rimavska Sobotas apriņķī.

## Vēsture
Pirmoreiz rakstos minēta 1334. gadā. Tāpat kā lielākā daļa no Slovākijas teritorijas, Tisoveca gadsimtiem atradusies Ungārijas sastāvā. 19. gadsimtā Tisovecā atradās pazīstama luterānu ģimnāzija, kas mūsdienas ir atjaunojusi darbu. Pēc Pirmā pasaules kara iekļāvās Čehoslovākijā. No 1993. gada - Slovākijas sastāvā.

## Ekonomika
Apkaimē kaļķa ieguve. Pilsētā atrodas kompānija *Cestné a stavebné mechanizmy Tisovec a.s.*, kas ražo ekskavatorus.

## Cilvēki
Pēc etniskās piederības vairums pilsētas iedzīvotāju ir slovāki (95,75 %). Pēc reliģiskās pārliecības - nereliģiozi (34,59 %), luterāņi (32,91 %) un katoļi (29,54 %).

Tisoveca ir politiķa Vladimira Klementisa (*Vladimír Clementis*, 1902-1952) dzimtā pilsēta. Vietējo luterāņu ģimnāziju beidzis Slovākijas himnas autors Janko Matūška (*Janko Matúška*, 1821-1877).

## Ārējās saites
*
*Kompānija Calmit - kaļķu ieguve
*Cestné a stavebné mechanizmy Tisovec a.s. - mašīnbūves uzņēmums
Pandora

thumb|Pandoras 19. gadsimta skulptūra
**Pandora** sengrieķu mitoloģijā ir pirmā sieviete, ko radījuši dievi, precīzāk — Atēna un Hēfaists pēc Zeva pavēles. Vārds  (*Pandōra*) grieķu valodā nozīmē ‘bagāti apdāvinātā’; tā nosaukta, jo dāvanas bija devuši visi dievi.

Zevs pavēlēja radīt sievieti, jo vēlējās atriebties cilvēkiem par to, ka Prometejs cilvēkiem atdevis no dieviem nozagto uguni. Sieviete tikusi izveidota no zemes un ūdens, tikusi ietērpta sudraba drānās, galvā ticis uzlikts zelta kronis.

Zevs iecerēja, ka Pandora cilvēkiem atnesīs netikumus un nelaimes. Pandorai tika iedots trauks, kurā bija visas cilvēku nelaimes un netikumi, pēc trauka atvēršanas likstas un slimības pārņēmušas Zemi. Pandora paspēja aizvērt vāku, un tajā bija palikusi cerība. Trauku atvērusi ziņkārības pēc, nevis ļaunprātīgi.

## Atsauces

## Ārējās saites
Guntis Eniņš

**Guntis Jānis Eniņš** (dzimis ) ir latviešu vides aizsardzības un sabiedrisks darbinieks un dižkoku u.c. dabas pieminekļu pētnieks. Vairāku populārzinātnisku grāmatu autors. Saņēmis Triju Zvaigžņu ordeni.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1933. gadā Rīgā. Mācījās Rīgas 30. pamatskolā, Rīgas būvniecības tehnikumā, Rīgas Republikāniskajā neklātienes vidusskolā. 1968. gadā absolvēja Rīgas Politehniskā institūta Aparātu būves un automatizācijas fakultātes vakara nodaļu.

No 1962. līdz 1970. gadam Eniņš bija inženieris Latvijas Zinātņu akadēmijas Organiskās sintēzes institūtā, no 1971. līdz 1991. gadam strādāja par inženieri Veselības aizsardzības ministrijas Eksperimentālās un klīniskās medicīnas zinātniski pētnieciskajā institūtā. Kopš 1975. gada apsekoja Latvijas dabas pieminekļus. No 1991. līdz 1993. gadam bija Latvijas Dabas un pieminekļu biedrības padomnieks, nodibināja atklāto sabiedrības fondu "Dabas retumu krātuve", 1998. gadā kļuva par fonda vadītāju.

1995. gadā 6. Saeimas vēlēšanās Eniņu ievēlēja par 6. Saeimas deputātu no Tautas kustības "Latvijai" saraksta. Saeimas sasaukuma laikā mainīja frakcijas. 2001. gadā kandidēja uz vietu Rīgas domē no Latvijas Zaļās partijas saraksta, tomēr netika ievēlēts. Par deputātu kļuva 2002. gadā. Vēlāk bija arī 9. Saeimas deputāts uz laiku, kamēr partijas biedrs pildīja ministra pienākumus.

## Darbi
Eniņš ir apzinājis un aprakstījis vairāk nekā 900 dižkoku, Latvijas PSR laikā viņš panāca dižkoku spridzināšanas aizliegšanu. Viņš nodarbojās arī ar dižakmeņu, kultakmeņu, alu, pazemes ezeru pētīšanu, atklāja vairākus pilskalnus. Publicējis vairāk nekā 600 rakstu, ir vairāku grāmatu autors vai līdzautors.

## Apbalvojumi
* Triju Zvaigžņu ordenis, piektā šķira (1995) 
* Latvijas Zinātņu akadēmijas goda doktors.

## Atsauces
 

## Ārējās saites
* "Latvijas ļaudis"
Tutmoss III

**Tutmoss III** bija Senās Ēģiptes faraons, kas valdīja 18. dinastijas laikā. Bija prasmīgs karotājs.

Pirmos 22 valdīšanas gadus bija līdzreģents kopā ar savu pamāti un tanti Hatšepsutu. Bija armijas vadītājs. Pēc Hatšepsutas nāves kļuva par vienīgo valdnieku Ēģiptē. Tutmoss III Ēģipti padarīja par varenāko impēriju tās pastāvēšanas vēsturē. Vadījis vismaz 17 karagājienus, tika iekarotas teritorijas no mūsdienu Sīrijas ziemeļiem līdz pat Nīlas ceturtajai krācei Nūbijā. Iekarotās teritorijas kļuva par Ēģiptes provincēm.

Kopumā valdījis gandrīz 54 gadus. Oficiāli viņa valdīšanas laiks tiek datēts no 1479. līdz 1425. gadam p.m.ē., šajā laikposmā iekļauti arī 22 gadi, kad tika valdīts kopā ar Hatšepsutu. Valdīšanas laika pēdējos divos gados iecēlis savu dēlu un pēcteci Amenhotepu II par jaunāko līdzreģentu. Tutmosa pirmdzimtais dēls un troņmantnieks Amenemhats nomira pirms Tutmosa III. Uzcēlis vairākus tempļus un pieminekļus par godu saviem darbiem.

## Ārējās saites
Elektra (mitoloģija)

thumb|Elektra 19. gadsimta gleznā
**Elektra** (, *Ēlektra*) sengrieķu mitoloģijā ir karaļa Agamemnona un karalienes Klītaimnēstras meita, līdz ar to Argosas princese.

Palīdzējusi savam brālim Orestam nogalināt māti Klītaimnēstru un patēvu Aigistu par Agamemnona noslepkavošanu. Elektra bijusi aprakstīta dažādos darbos, visos darbos Elektras tēlā bijusi viena kopīga iezīme — alkas atriebties sava tēva slepkavām. Galvenais tēls Sofokla darbā "Elektra" un Eiripīda tāda paša nosaukuma darbā.

Psiholoģijā meitas sācensība ar māti par meitas tēvu tiek saukta par Elektras kompleksu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Minna Freimane

**Minna Freimane** (dzimusi  Cīravas Jurģumuižā,, miršanas dati nav zināmi) bija latviešu literāte, publiciste un ceļotāja. Tiek uzskatīta par pirmo sievieti ceļojumu aprakstu autori latviešu literatūrā.

Dzimusi 1847. gada 30. septembrī Cīravas Jurģumuižas vagara Friča Freimaņa un Billes ģimenē.

Strādājusi par mājskolotāju Kaukāzā. Bijusi kambarjumprava muižniecei Manteifelei-Scēgei Cīravā un pavadījusi viņu ceļojumos. Freimanes pirmā publikācija ir laikrakstā "Baltijas Vēstnesis" 1878. gada nogalē publicētais ceļojuma apraksts "Iz Kaukāzijas". Tajā aprakstīta dienvidu dabas savdabība un tautu paražas. Ceļojumu apraksti izdoti grāmatā "Par piemiņu" (Klāva Ukstiņa apgāds, Liepājā, 1884), tajos viņa aprakstījusi Kaukāza ceļojumus, Ēģiptes ceļojumu, kā arī ceļojumus Rietumeiropā, tai skaitā Vācijā, Francijā un Itālijā. Ceļojumu aprakstos iekļāvusi tautu kultūru, kā arī nozīmīgus vēstures notikumus. Grāmatā "Ceļa spieķi, meklēti tēvijā un atrasti svešumā" (1880) apkopotas reliģiskās pārdomas un lūgšanas, iekļauts arī dzejojums "Grēku augļi". Ir vairāku stāstu autore, kurus, iespējams, lokalizējusi. Sarakstījusi arī joku lugu vienā cēlienā "Mīļie baras, bet nedusmojas" (1881). Rakstījusi presē par sieviešu jautājumu un sabiedrisko dzīvi. Uzstājusies ar publiskām runām un lekcijām. 1881. gadā viņa Rīgā lasījusi lekciju par saviem Ēģiptes ceļojuma iespaidiem, bet 1882. gada 21. martā Liepājā uzstājusies ar runu "Par sieviešu izglītību un viņu pienākumiem iekš dzīves", viņa teikusi arī runu Liepājas Latviešu Labdarības biedrības svētkos. Bijusi aktīva folkloras vācēja. 1880. gados sarakstījusies gan ar Frici Brīvzemnieku, gan ar Jēkabu Lautenbahu–Jūsmiņu, vēstulēs lūdz padomu literārajā darbā. Folkloristikā kļuvusi pazīstama ar neīstu tautasdziesmu iesūtīšanu Krišjāņa Barona "Latvju dainām". Pēdējie zināmie dzīves notikumi ir atrašanās Batumi 1886. gadā un tai pašā gadā publicētais ceļojuma apraksts no Dagestānas.

2021. gadā tika izdota grāmata "Par piemiņu. Minnas Freimanes ceļa apraksti", kurā bija iekļauti Minnas Freimanes ceļojumu apraksti, kas publicēti no 1878. līdz 1886. gadam.

## Atsauces
Kosovas pilsētu uzskaitījums

[250px|thumbnail|[Kosovas novietojums Eiropā]]
Šajā uzskaitījumā uzskaitītas **[[Kosova]]s pilsētas**. Pašlaik Kosovā ir **38 pilsētas**.

## Pilsētu sadalījums pa rajoniem
250px|thumbnail|Kosovas administratīvais iedalījums

## Uzskaitījums

## Karte

## Galerija

## Atsauces
Aivars Freimanis

**Aivars Freimanis** (dzimis  Jelgavā, miris ) bija latviešu kinorežisors, scenārists un rakstnieks. 1964. gadā kļuvis par Latvijas Kinematogrāfistu savienības biedru. 1987. gadā saņēmis Latvijas PSR Nopelniem bagātā mākslas darbinieka goda nosaukumu. 1989. gadā kļuvis par Latvijas Rakstnieku savienības biedru. Viņa filmai "Ligzda" 1995. gadā Stokholmas kinofestivālā piešķirta FIPRESCI balva. 2003. gadā ticis apbalvots ar Triju Zvaigžņu ordeni. Saņēmis vairākas Lielā Kristapa balvas, tai skaitā 2012. gadā par mūža ieguldījumu. Viņa spēlfilma Ābols upē ir iekļauta Latvijas kultūras kanonā, kas kalpo kā ievērojamāko Latvijas mākslas darbu un kultūras vērtību apkopojums.

## Biogrāfija
Dzimis telefonu montiera ģimenē. 1955. gadā pabeidzis mācības Dobeles 1. vidusskolā. No 1955. līdz 1957. gadam studējis Latvijas Valsts universitātes Vēstures un filozofijas fakultātē. Darbojies žurnālistikā, no 1957. līdz 1960. gadam žurnālists laikrakstā "Padomju Jaunatne". 1962. gadā sarakstījis savu pirmo scenāriju filmai "Pilsētā ir tāds puika". Bijis scenārists un režisors vairākām dokumentālajām un mākslas filmām. Gandrīz visām savām filmām ir arī sarakstījis scenāriju vai bijis scenārija līdzautors. 1967. gadā saņēmis Latvijas PSR Valsts prēmiju par dokumentālo filmu "Gada reportāža" (1965). Rakstījis stāstus, kas publicēti dažādās grāmatās un periodikā.

## Filmogrāfija

### Pilnmetrāžas mākslas filmas

### Televīzijas filmas
* 1989 — "Dzīvīte" (2 sērijas)

### Režisors un scenārija autors pilnmetrāžas dokumentālās filmās

#### 35 mm
* 1963 — “Krasts”
* 1965 — ”Gada reportāža”
* 1966 — “Kuldīgas freskas”
* 1969 — “Lomi”
* 1970 — “Moricsala”
* 1973 — “Mežs”
* 1976 — “Fragments”
* 1979 — “Putniņa izlidošana”
* 1980 — “Spoguļa dziļums”
* 1981 — “Jānis Jaunsudrabiņš”
* 1987 — “Dzintara latvietis — 87”
* 1987 — ”Hepenings ar M.Z.”
* 1990 — “Latvija 1989. gada augusts”
* 1991 — “Dzīvoju lībiešu mājās”

#### Betacam SP
* 1992 — “Pastarītis“
* 1993 — “Slīteres meža stāsti”
* 1997 — “Eiropas nezināmais centrs”
* 2000 — “Lībiešu mēles liegā ieskanēšanās nedēļu pirms pasaules gala”
* 2001 — ”Vasaras raibumiņi uz skaistās K. vaiga”

### Citi dokumentālā kino darbi
* 1962 — "Pilsēta paceļas spārnos" režisora debija
* 1963—1993 — 23 īsmetrāžas dokumentālās filmas
* 1965—1987 — 69 kinožurnāli
* 1990—1995 — 11 kinožurnāli
* 1979 — "Sitiens" scenārija autors
* 1996 — "Latvijas hronika Nr. 4/5"
* 2002 — “Vīrs kalna virsotnē” īsmetrāžas dokumentālā filma

## Bibliogrāfija
* 1984 — "Puikas gads", grāmatā aprakstīta filmas "Puika" uzņemšana
* 1988 — "Sorento stāsti"
* 1994 — "Šmerlavudas stāsti"
* 1997 — "Ūdensvīra intīmie stāstiņi"
* 2001 — "Nopietni... un nenopietni"
* 2012 — "Vienos ratos ar slavenībām"
* 2017 — "Katls"

## Atsauces

## Ārējās saites

* Aivars Freimanis filmas.lv
Rietumu ielejas olings

**Rietumu ielejas olings** (*Bassaricyon medius*) ir neliels, kokos dzīvojošs jenotu dzimtas (*Procyonidae*) kinkažuveidīgs plēsējs, kas pieder olingu ģintij (*Bassaricyon*). Tas sastopams Centrālamerikā tikai Panamā un Dienvidamerikā uz rietumiem no Andu kalniem, Kolumbijā un Ekvadorā. 

## Sistemātikas izmaiņas
thumb|left|250px|Panamas ielejas rietumu olings (''B. m. orinomus'')
2013. gadā, balstoties uz jaunākajiem morfoloģiskajiem un ģenētiskajiem pētījumiem, tika veiktas izmaiņas olingu ģintī. Dienvidamerikā uz rietumiem no Andiem dzīvojošajai kuplastes olinga (šobrīd ziemeļu olinga) pasugai (*Bassaricyon gabbii medius*) tika atklātas pietiekami ievērojamas atšķirības, lai to izdalītu kā atsevišķu sugu - rietumu ielejas olingu (*Bassaricyon medius*). Rietumu ielejas olings no ziemeļu olinga atdalījās pirms apmēram 1,8 miljoniem gadu, bet no sava tuvākā radinieka austrumu ielejas olinga (*Bassaricyon alleni*) tas atdalījās pirms 1,3 miljoniem gadu.

## Izskats un īpašības
Rietumu olings ir mazāks par ziemeļu olingu, bet lielāks par mazo olingu. Panāmā dzīvojošās pasuga *B. m. orinomus* ir apmēram vienā lielumā ar austrumu ielejas olingu, bet Dienvidamerikā dzīvojošā pasuga *B. m. medius* ir mazāka nekā austrumu olings. Tā kažoks ir arī nedaudz gaišāks nekā austrumu olinga kažoks. Tam ir slaids ķermenis, īsas kājas un ļoti gara aste. Galvas forma nedaudz saplacināta, ausis nelielas, noapaļotas un novietotas plati. Ķermeņa garums ir apmēram 31—41 cm, aste nedaudz garāka par ķermeni (32—52 cm), svars apmēram 0,9—1,2 kg.

## Sistemātika
Rietumu ielejas olingam ir 2 pasugas:
* *Bassaricyon medius medius* - nominālpasuga, sastopama Dienvidamerikā uz rietumiem no Andu kalniem;
* *Bassaricyon medius orinomus* - sastopams Panamā.

## Atsauces
Mazais olings

**Mazais olings** (*Bassaricyon neblina*) ir neliels, kokos dzīvojošs jenotu dzimtas (*Procyonidae*) kinkažuveidīgs plēsējs, kas pieder olingu ģintij (*Bassaricyon*). Tas mājo Andu kalnu mežos Kolumbijas un Ekvadoras rietumos 1500—2000 metrus virs jūras līmeņa. Mazais olings tika atklāts 2006. gadā un kā atsevišķu sugu to sistematizēja 2013. gadā. Zinātniskais nosaukums — *neblina* atvasināts no spāņu valodas un latviski nozīmē "migla", tādējādi tas atspoguļo faktu, ka mazais olings mājo kalnu miglas mežos.

Mazais olings ir vienīgā atklātā plēsēju suga pēdējo 35 gadu laikā Amerikā, turklāt tika izlabota 100 gadus veca kļūda — tieši tik ilgi dabas muzejos pastāv informācija par šo dzīvnieku.

## Izskats
Mazais olings ir ne tikai mazākais olingu ģintī, bet visā jenotu dzimtā. Tā ķermeņa garums (bez astes) ir apmēram 35,5 cm, astes garums 33,5—42,5 cm, svars apmēram 0,9 kg. Tam ir lielas acis un nelielas, noapaļotas, tālu viena no otras novietotas ausis. Kažoks ir ļoti biezs, sarkanbrūnā krāsā. Salīdzinot ar pārējiem olingiem, mazā olinga kažoks ir daudz biezāks, jo tas dzīvo daudz augstāk kalnos, tā aste ir proporcionāli īsāka un ausis mazākas.

## Uzvedība un barība
Lai arī pēc būtības mazais olings ir visēdājs, tas galvenokārt barojas ar augļiem, no kuriem visiecienītākās ir vīģes. Reizēm tas abrojas arī ar ziedu nektāru un kukaiņiem. Līdzīgi kā citas olingu sugas mazais olings ir vienpatis, kas dzīvo kokos un kas ir aktīvs naktīs. Iespējams, tam ir viens mazulis gadā.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Top 10 surprising new species discovered
* BBC: Olinguito: 'Overlooked' mammal carnivore is major discovery
* For the First Time in 35 Years, A New Carnivorous Mammal Species is Discovered in the Americas
* CNN: Olinguito the newest rare mammal species discovery
* The Olinguito: A New Species That Looks House Cat Crossed With a Teddy Bear
Intelektuālās attīstības koeficients

**Intelektuālais attīstības koeficients** jeb **IQ** ir vispārējā intelekta jeb saprātīguma koeficients, ko var noteikt ar intelektuāliem testiem. Šie testi palīdz atspoguļot cilvēka garīgo spēju līmeni, kā arī prasmi izmantot akadēmiskās zināšanas. Vidēji populācijā no IQ koeficients ir līmenī no 50% līdz 100%.

## Vēsture

Francūzis Alfreds Binē bija pirmais cilvēks, kas izteica teoriju, ka cilvēku garīgās spējas var izmērīt ar speciālu testu palīdzību. 1905. gadā viņš, kopā ar francūzi Teodoru Simonu izstrādāja pirmo IQ testu. Šis tests sastāvēja no 30 uzdevumiem un tika izstrādāts bērniem, lai novērtētu viņu garīgās spējas. Lai arī bija parādījušies pirmie IQ testi, zinātniekiem nebija un joprojām nav vienota viedokļa par to, kas ir intelekts. Tai laikā pastāvēja uzskats, ka intelekts ir tas, ko mēra intelekta testi.

Vēlāk, uzkrājot plašu materiālu par testu izpildi un veicot to rezultātu analīzi, Čārlzs Spīrmens 1927. gadā izteica apgalvojumu, ka šo dažāda rakstura testu uzdevumu risināšanai ir nepieciešama vispārīga spēja, ko noteica risināmā uzdevuma īpatnības un saturs. Šo faktoru saistīja ar smadzeņu garīgo enerģiju. Jo vairāk cilvēkam piemita šī garīgā enerģija, jo labāk viņš varēja risināt dažāda rakstura problēmsituācijas.

## Skatīt arī
* Intelekts
Neptūns (mitoloģija)

thumbnail|Neptūns
**Neptūns** () ir jūras dievs romiešu mitoloģijā. Viņš ir attēlots kā atlētisks vīrs ar trejžuburi jeb trejzari rokā. Neptūns varēja jūru gan sabangot, gan nomierināt. Senajā Romā par godu Neptūnam tika uzcelts templis un rīkoti svētki - Neptunāliji. Grieķu mitoloģijā Neptūna tēlam atbilst Poseidons. Neptūns bija Jupitera un Plutona brālis.

## Skatīt arī
* Romiešu mitoloģija
* Poseidons

## Ārējās saites
Senklū

**Senklū** (, ) ir pilsēta Francijā, Odesēnas departamentā, Ildefransa reģionā. Tā atrodas Sēnas kreisajā krastā 5 km uz rietumiem no Parīzes centra. Senklū tilts savieno pilsētu ar pretējā krastā atrodošos Buloņu-Bijankūru. Tās administratīvā teritorija iekļauj arī daļu 460 ha Senklū brīvdabas parka. Pilsētā ir kultūras centrs, konservatorija, golfa laukums, hipodroms, slimnīca, 22 skvēri un dārzi, 15 pamatskolas, četras koledžas, trīs liceji. Senklū atrodas arī Kirī institūta filiāle. Vairāki no vēsturiskiem monumentiem ir ierakstīti Francijas kultūras mantojuma sarakstā, to skaitā hipodroma ēka, pilsētas vēsturiskais centrs, Senklū baznīca, Sterna dārzs. Avelinu muzejam (*Musée des Avelines*) ir piešķirts statuss *Musée de France*.

## Vēsture
Gallijas laikos šī vieta saucās *Novigentum*, bet vēlāk Noženta (*Nogent*). Tagadējais pilsētas nosaukums ir cēlies no Hlodoalda () vārda. Hlodoalds bija Merovingu dinastijas princis, Orleānas karaļa Hlodomera dēls, Hlodviga I mazdēls. Viņš brīvprātīgi atteicās no valdīšanas perspektīvas un kļuva par eremītu. Viņš dibināja pilsētas baznīcu un klosteri, kuriem pēc viņa nāves 560. gadā tika piešķirts viņa vārds un pilsētu arī sāka saukt par Senklū.

## Galerija

Attēls:Saint-Cloud Town Hall 002.JPG|Senklū mērija.
Attēls:Saint-Cloud 19 rue du Calvaire 001.JPG|Senklū *19, rue du Calvaire*.
Attēls:Saint-Cloud Racecourse 003.JPG|Senklū hipodroms.
Attēls:Collège Emile Verhaeren.jpg|*Emile Verhaeren* koledža.
Attēls:T2 station Les Milons P1000229.JPG|tramvaja pietura *Les Milons*.
Attēls:Immeubles boulevard de la République.jpg|Republikas bulvāris.
Attēls:Saint-Cloud 2 rue du Mont Valérien 002.JPG|Senklū *2, rue du Mont Valérien*
Attēls:Saint-Cloud Église Saint-Clodoald 002.JPG|Senklū baznīca.
Attēls:Jardin Stern JCN Forestier Saint-Cloud.jpg|Sterna dārzs.
Attēls:Saint-Cloud Musée des Avelines 003.JPG|Avelinu muzejs.


## Atsauces

## Ārējās saites
Tripole (Libāna)

**Tripole** (, *Ṭarābulus*; Libānas arābu: *Ṭrāblos*; , *Tripolis*; ) ir pilsēta Libānā, Ziemeļu muhāfazas administratīvais centrs. Atrodas 85&nbsp;km attālumā no valsts galvapilsētas Beirūtas. Šī ir visvairāk uz austrumiem esošā jūras osta valstī. Tripolē atrodas vairākas ievērojamas baznīcas, mošejas, pils, tornis. Pēc iedzīvotāju skaita tā ir otrā lielākā pilsēta valstī.
Lielākā daļa iedzīvotāju ir sunnītu musulmaņi, bet Džabala Mohsena apkaimē apmetusies alavītu kopiena. Kristieši (grieķu pareizticīgie, maronīti, grieķu katoļi, armēņi) mūsdienās veido mazāk nekā 5 procentus no pilsētas iedzīvotājiem. 

## Vēsture
Pirmās cilvēku apmetnes Tripoles teritorijā bijušas jau 14. gadsimtā p.m.ē. Pilsēta tika dibināta pēc 700. gada p.m.ē. Laika gaitā atradusies dažādu impēriju un valstu pakļautībā. Kristiešu Tripoles grāfistes galvaspilsēta (1102–1289). 

## Klimats

## Atsauces

## Ārējās saites
88. gads

**88. gads** () bija garais gads, kas pēc Jūlija kalendāra sākās otrdienā.

## Notikumi
* Beidzās pirmais Romas impērijas karš ar Dākiju. Dākija nonāca Romas impērijas pakļautībā, bet tās līdzšinējais valdnieks Decebals saglabāja tiesības pārvaldīt Dākiju.
* Pēc imperatora Džandi nāves deviņgadīgais Hedi kļuva par Haņu dinastijas imperatoru.

## Miruši
* Džandi, Haņu dinastijas imperators (dzimis 57. gadā)
Atspīdums

thumb|250px|Datorgrafika ar atspīdumu spogulī
**Atspīdums** (*reflection*) datorgrafikā tiek izmantots, lai simulētu objektus, kas atstaro gaismu, atspīdumu, kā spoguļi vai jebkādas atspīdošas virsmas.

Atspīdums tiek izveidots, gaismas stariem iespīdot spogulī vai krītot uz jebkāda veida atstarojošas virsmas. Tiek aprēķināts atspīduma leņķis un atstarošanās vieta. Atspīdums tiek turpināts, tiklīdz vairs nav atrodama kāda virsma, kurai piemīt atspīdums. Datorgrafikā atspīdums tiek izmantots, lai izveidotu fotoreālistisku vidi.

* **Pulētas virsmas atspīdums** — atspīdums, kurš ir nepārtraukts un atstaro pilnīgi visu, piemēram, spogulis, hromēta virsma.
* **Izkliedēts virsmas atspīdums** — atspīdums, kur mazu deformāciju dēļ uz virsmas atspīdums nav pilnīgs, tas ir izplūdis.
* **Gluds atspīdums** — atspīdums, kas rodas uz plakanas virsmas, un nav spogulis.
Vulkāns (mitoloģija)

thumbnail|Uguns dievs Vulkāns
**Vulkāns** (, *Vulcānus*) ir uguns un vulkānu dievs romiešu mitoloģijā, kalēju un amatnieku aizbildnis. Viņš kala bruņas un ieročus dieviem un varoņiem. Vulkāns ir attēlots kā plecīgs, klibs vīrs ar veseri vai knaiblēm. Grieķu mitoloģijā uguns dievs ir Hēfaists.

Vulkāns tika uzskatīts par Jupitera (Zeva) un Junonas (Hēras) dēlu. Leģenda vēsta, ka viņš tika nomests no Olimpa kalna, jo Junona bija neapmierināta ar viņa kroplo izskatu. Vulkāns nokrita jūrā, kur viņu izglāba un uzaudzināja jūras nimfas.

Viņš bija precējies ar Venēru (Afrodīti) — mīlestības un skaistuma dievieti, lai gan laulība nebija harmoniska Venēras neuzticības dēļ. Vulkāns izveidoja smalku tīklu, lai pieķertu viņus kopā un izsmietu pārējo dievu priekšā.

Vulkāns ir devis savu vārdu "vulkāniem" (*vulcanus*), jo senatnē tika uzskatīts, ka vulkānu izvirdumi ir saistīti ar viņa dusmām vai darbību.

## Skatīt arī
* Romiešu mitoloģija
* Hēfaists

## Ārējās saites
Okeāns (mitoloģija)

[thumbnail|Okeāns [Trevi strūklaka|Trevi strūklakā, Romā]]
**Okeāns** (, *Ōkeanós*) ir viens no titāniem grieķu mitoloģijā. Viņš valdījis pār pasaules ūdeņiem, kas, kā domāja senie grieķi, apņēmuši visu zemi. Okeāns dzīvojis vientuļi savā zemūdens pilī un dievu sanāksmēs nepiedalījies. Vēlākajos mītos Okeāna vietā minēts jūras dievs Poseidons. Okeāna tēvs bija Urāns, bet māte Gaja.

## Ārējās saites
Psoriāze

thumb|250px|Psoriāze uz ceļgaliem.
**Psoriāze** () ir hroniska autoimūna ādas slimība. To mēdz saukt arī par **zvīņēdi**. Tai ir raksturīgi labi norobežoti, virs ādas nedaudz pacelti iekaisīgi sārti izsitumi, ko klāj sudrabaini balts, viegli nokasāms aplikums, kas atgādina zvīņas. Izsitumus pavada izteikta nieze. Parasti izsitumi lokalizējas uz elkoņu un ceļu locītavām, uz galvas gar matu augšanas līniju, krustu apvidū. Tie var arī izplatīties pa visu ķermeni. Nagi arī var ciest no slimības. Psoriāze bieži komplicējas ar streptokoku infekciju. Slimībā var būt iesaistītas arī locītavas, tādā gadījumā runā par psoriātisko artrītu. Tas var izraisīt smagas kaulu deformācijas un darba nespēju. Atkarībā no gadalaika, kad slimība uzliesmo, izšķir  psoriāzes ziemas un vasaras formu.

Slimības ierosinātājs nav zināms. Slimība var attīstīties jebkurā vecumā. Novērojumi liecina, ka slimībai ir zināma ģenētiska uzņēmība, jo ģimenēs, kurās jau kāds ir slims ar psoriāzi, ir nedaudz lielāks saslimšanas risks.

Katram pacientam simptomu smagums ir individuāls. Var būt, ka slimība progresē lēni, ir tikai viens tās uzliesmojums, nākamais seko tikai pēc gadiem desmit. Retos gadījumos notiek spontāna atveseļošanās. Parasti slimība noris viļņveidīgi visu mūžu, tās paasinājumi mijas ar remisijām. Daļai slimnieku izsitumi turas visu laiku vairāk vai mazāk izteikti. Sasniegusi zināmu attīstības līmeni, slimība parasti paliek stabila. Tomēr tā izteikti ietekmē dzīves kvalitāti, izraisot raizes, trauksmi,  pasliktinot cilvēka pašpārliecinātību. Smagos gadījumos tā var kļūt par sociālās atstumtības un depresijas cēloni.

Psoriāzi saasina alerģija, stress, smēķēšana, pārmērīga alkohola lietošana, aptaukošanās, daži zāļu preparāti, CIV infekcija. Pie ziemas formas iekaisumu izraisa aukstums, bet pie vasaras formas ultravioletais starojums. Psoriāze var attīstīties uz citu autoimūnu vai smagu slimību fona, piemēram pie vēža. Saskarsmē ar psoriāzes slimnieku nav iespējams saslimt veselam cilvēkam, jo tā nav infekcijas slimība.

## Epidemioloģija
Psoriāze skar apmēram 1-3% cilvēku visā pasaulē, kā vīriešus, tā sievietes, tai nav ne etniskās, ne ģeogrāfiskās prevalences. Kaut gan tā var attīstīties jebkurā vecumā, pat jaundzimušajiem bērniem, statistiski izšķir divas vecumgrupas tās sākumam: no 15 līdz 35 gadiem un no 50 līdz 60 gadiem. 30% gadījumu vienā ģimenē slimo vairāki tuvi un attāli radinieki, tādā gadījumā runā par slimības ģimenes formu. Bērnam, kam viens no vecākiem slimo ar psoriāzi, risks saslimt savukārt ir paaugstināts par 5-10%.

## Atsauces

## Ārējās saites
Modri Kameņa

**Modri Kameņa** () ir pilsēta Slovākijā, Banska Bistricas apgabala Veļki Krtīšas apriņķī.

## Vēsture
Kaut arī pilsētas tiesības Modri Kameņa ieguvusi 1969. gadā, apdzīvotā vieta ir daudz senāka. Pirmoreiz rakstos minēta 1290. gadā. Apdzīvotā vieta attīstijusies ap 13. gadsimta otrajā pusē celto pili. Tāpat kā lielākā daļa no Slovākijas teritorijas, Modri Kameņa gadsimtiem atradusies Ungārijas sastāvā, tās ungāriskais nosaukums ir **Kēkē** (*Kékkő*). Pēc Pirmā pasaules kara iekļāvās Čehoslovākijā. No 1993. gada - Slovākijas sastāvā.thumb|left|200px|Pils Modri Kameņa

## Kultūra
Modri Kameņas pilī ierīkots leļļu un rotaļlietu muzejs.

## Cilvēki
Pēc etniskās piederības vairums pilsētas iedzīvotāju ir slovāki (92,82 %). Pēc reliģiskās pārliecības - katoļi (79,22 %), nereliģiozi (8,44 %) un luterāņi (7,6 %).

## Ārējās saites
*
Li Dzunvei

**Li Dzunvei** (; dzimis ) ir ķīniešu tautības Malaizijas  badmintona spēlētājs.

Bijis Pasaules ranga līderis vienspēlēs 199 nedēļas pēc kārtas no 2008. gada augusta līdz 2012. gada jūnijam. Viņš kļuva par trešo Malaizijas sportistu, kas guvis šādu panākumu pēc Rašida Siseka un Roslina Hašima, un ir pirmais no Malaizijas, kas ranga līdera statusā bijis ilgāk nekā gadu.

Četras reizes piedalījies olimpiskajās spēlēs (, , , ). 2008. gadā Pekinā, 2012. gadā Londonā un 2016. gadā Riodežaneiro vienspēļu turnīrā izcīnījis sudraba medaļu. Viņš kļuva par sesto Malaizijas sportistu, kas olimpiskajās spēlēs izcīnījis medaļu. Pašlaik ir medaļām bagātākais Malaizijas sportists olimpisko spēļu vēsturē. Ar panākumiem startējis arī Pasaules čempionātā, Āzijas spēlēs, Nāciju Sadraudzības spēlēs.

2014. gada oktobrī tika paziņots, ka kāds no vadošajiem Malaizijas badmintona spēlētājiem bijušas pozitīvas dopinga analīzes. Sportista vārds netika nosaukts, tomēr tika uzskatīts, ka tas ir Li. 2014. gada novembrī Badmintona pasaules federācija apstiprināja, ka Li ir atstādināts no sacensībām uz laiku par antidopinga noteikumu pārkāpumu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Latvijas Gada balva sportā 2014

**[[Latvijas Gada balva sportā|Latvijas Gada balvas sportā]] 2014** ceremonija notika kultūras pilī "Ziemeļblāzma" . Balvas tika pasniegtas 16 nominācijās.

## Laureāti

### Latvijas populārākais sportists

## Atsauces

## Ārējās saites
* LOK mājaslapa
Diāna Marcinkēviča

**Diāna Marcinkēviča** (dzimusi ) ir latviešu tenisiste.

Karjeras laikā uzvarējusi 7 vienspēļu un 16 dubultspēļu ITF turnīros. Augstāko vietu WTA vienspēļu rangā sasniegusi 2014. gada 28. aprīlī (196. vieta), dubultspēļu rangā — 2014. gada maijā (146. vieta). Startējusi vairāku *[[Grand Slam (teniss)|Grand Slam]]* turnīru kvalifikācijā.

## Ārējās saites
Veļki Krtīša

**Veļki Krtīša** () ir pilsēta Slovākijā, Banska Bistricas apgabala Veļki Krtīšas apriņķa centrs.

## Vēsture
Pirmoreiz rakstos minēta 1245. gadā. Tāpat kā lielākā daļa no Slovākijas teritorijas, Veļki Krtīša gadsimtiem atradusies Ungārijas sastāvā, tās ungāriskais nosaukums ir **Naģkerteša** (*Nagykürtös*). No 1554. līdz 1593. gadam - Osmaņu impērijas sastāvā. Pēc Pirmā pasaules kara iekļāvās Čehoslovākijā. Pēc Otrā pasaules kara apkaimē attīstījas brūnogļu ieguve. No 1993. gada - Slovākijas sastāvā.

## Cilvēki
Pēc etniskās piederības vairums pilsētas iedzīvotāju ir slovāki (86,9 %), dzīvo arī ungāri (6,2 %). Pēc reliģiskās pārliecības - katoļi (54,26 %), nereliģiozi (21,58 %) un luterāņi (16 %).

## Ārējās saites
*
Betesda

**Betesda** () ir *census-designated place* Montgomeri apgabalā, Mērilendā, ASV. Atrodas nedaudz uz ziemeļrietumiem no ASV galvaspilsētas Vašingtonas. Nosaukta vietējās prezbiteriāņu baznīcas *Bethesda Meeting House*, kas savukārt nosaukta Jeruzalemē esošā Betzatas dīķa vārdā, vārdā.

Betesdā atrodas Nacionālais veselības institūts (*National Institutes of Health*), Voltera Rīda Nacionālais militārais medicīnas centrs, kā arī vairāku citu korporatīvo un valdības iestāžu vadība. Betesdai nav oficiālu robežu. Dažādas valdības aģentūras to traktē ar dažādu vietas centru. Saskaņā ar 2013. gada aprēķiniem Betesdā dzīvo apmēram 63,3 tūkstoši cilvēku. 2014. gadā tā iekļuva *[[Forbes]]* izglītotāko ASV vietu topa pirmajā vietā, vismaz bakalaura grāds ir 83% iedzīvotājiem, kas sasnieguši 25 gadu vecumu (par 50% vairāk nekā valstī vidējie 30%).

## Iedzīvotāji

## Atsauces

## Ārējās saites
Manuels Norjega

**Manuels Antonio Norjega Moreno** (,  — ) bija faktiskais Panamas valsts vadītājs no 1983. līdz 1989. gadam. Gāzts no varas ASV iebrukumā.

## Dzīvesgājums
Dzimis Panamā, mācījies karaskolā (*Escuela Militar de Chorrillos*) Limā, Peru. 1967. gadā mācījās ASV Valsts departamenta Ameriku kara skolā (*School of the Americas*) (mūsdienās *Western Hemisphere Institute for Security Cooperation*) Panamas kanāla zonā. 1967. gadā sāka dienestu Panamas Nacionālajā gvardē (faktiski valsts bruņotajos spēkos).

No 1983. līdz 1989. gadam faktiski bija Panamas militārais diktators. 1989. gadā ASV iebruka Panamā. Norjega tika sagūstīts un nogādāts ASV, kur 1992. gada aprīlī tika notiesāts par narkotiku tirdzniecību, naudas izspiešanu un naudas atmazgāšanu. 

Ieslodzījums ASV Norjegam beidzās 2007. gada septembrī. Viņš tika ekstraditēts uz Franciju, kur atkal notiesāts, vēlāk izsūtot viņu uz Panamu. 2014. gada beigās — ieslodzījumā Panamā.

## Ārējās saites
MOL Liga

***MOL Liga*** ir apvienota Ungārijas un Rumānijas hokeja līga, kas dibināta 2008. gadā. Tā ir spēcīgākā abu valstu hokeja līga. Gan Ungārijas, gan Rumānijas komandas paralēli spēlē arī nacionālajos čempionātos.

Līgu sponsorē Ungārijas enerģētikas uzņēmums *[[MOL Group]]*.

## Pašreizējās komandas (2014.—15.)

*  DAB-Docler
*  Ferencvárosi TC
*  Miskolci Jegesmedvék
*  Újpesti TE
*  Corona Brașov
*  HSC Csíkszereda
*  HC Mikron Nové Zámky
*  Debreceni Hoki Klub

## Līgas čempiones
*2022.—23. —  Gyergyói HK
*2021.—22. —  HSC Csíkszereda
*2020.—21. —  HSC Csíkszereda
*2019.—20. —
*2018.—19. —  Ferencvárosi TC (hokejs)
*2017.—18. —  MAC Budapest
*2016.—17. —  DVTK Jegesmedvék
*2015.—16. —  DVTK Jegesmedvék
*2014.—15. —  Miskolci Jegesmedvék
*2013.—14. —  HK Nové Zámky
*2012.—13. —  Dunaújvárosi Acélbikák
*2011.—12. —  Dunaújvárosi Acélbikák
*2010.—11. —  HSC Csíkszereda
*2009.—10. —  Budapeštas "Stars"
*2008.—09. —  HC Csíkszereda

## Latvijas hokejisti MOL
Čempionātā īslaicīgi spēlējuši gan Vladimirs Mamonovs, Toms Bluks un Sergejs Tjoluškins, gan arī Jānis Kalniņš, Reinis Demiters, Rihards Grigors un Aigars Bērziņš.

Pašlaik (2014) HSC Csíkszereda rindās spēlē vārtsargs Mārtiņš Raitums.

## Ārējās saites
*Līgas profils ''eliteprospects.com'' mājaslapā
Krepjēra

**Krepjēra** () ir komūna Francijā, Ivelīna departamentā, Ildefransa reģionā. Krepjēra atrodas uz Versaļas līdzenuma, 17 km uz rietumiem no Senžermēna pie Lē. Gar ciema dienvidu robežu tek Ridegalī upe (*Ru de Gally*), kas ir Moldres (*Mauldre*) pieteka.  No rietumiem uz dienvidiem cauri Krepjērai iet departamentālā šoseja *RD 307*, kas savieno Parīzi ar Mareisīrmoldri (*Mareil-sur-Mauldre*), bet no ziemeļiem uz dienvidiem  departamentālā šoseja *RD 198*. Krepjēras sadraudzības pilsēta kopš 1998. gada ir Rosrāte (*Rösrath*) Vācijā.

## Vēsture
Neolīta un vēlāk Gallijas civilizācijas lietiskie avoti pierāda, ka vieta bija apdzīvota ļoti sen. 918. gadā tika izveidota kristīgā draudze un vieta saucās *Crisparias*. Nosaukums iespējams ir cēlies no latīņu vārda *crisparia* - 'zemes nelīdzenums'. 1143. gadā teritorija tika pievienota ar Pāvesta Inocenta II rīkojumu* Saint-Martin-des-Champs* abatijai. 1351. gadā tās nosaukums tika mainīts uz *Cresperie*. Galvenā iedzīvotāju nodarbošanās vienmēr bijusi zemkopība. Pirmās liecības par Krepjēras ciemu kā administratīvo vienību ir saglabājušās no 18. gadsimta.

## Ievērojamas vietas un objekti
* 12. gadsimta Svētā Mārtiņa baznīca (*Église Saint-Martin*) ir ierakstīta Francijas kultūras mantojuma sarakstā 1950. gadā.
* 1580. gadā celtā Vidviles pils (*Château de Wideville*), Luija XIII stila celtne. Pašlaik (2014) tur dzīvo itāļu modes dizaineris Valentino Garavani.

## Atsauces

## Ārējās saites
Viesturs Rudzītis

**Viesturs Rudzītis** (dzimis 1960. gada 1. jūnijā Valmierā) ir latviešu publicists, grāmatu autors un bijušais psihoterapeits (zaudējis sertifikātu).

1975. gadā pabeidzis Valmieras 1. astoņgadīgo skolu (tagad Valmieras 5. vidusskola) un 1978. gadā — Valmieras 11 komjauniešu varoņu vidusskolu (tagad Valmieras Valsts ģimnāzija). No 1978. līdz 1984. gadam studējis Rīgas Medicīnas institūtā. No 1987. līdz 1994. gadam ir bijis Straupes Republikāniskās narkoloģiskās slimnīcas galvenais ārsts, vēlāk sniedzis narkoloģijas un psihoterapijas privātpraksi. 2000. gados izdevis vairākas grāmatas ar pretenziju uz nozīmīgu tēmu risinājumu psiholoģijā, taču nozares profesionāļi grāmatas uzskata par literatūru, kam ar psiholoģijas zinātni nav sakara.

2014. gada decembrī viņš izraisīja plašas diskusijas Latvijas sabiedrībā, publicējot neviennozīmīgi vērtētu rakstu, kurā šķietami vēršas pret feminismu un attaisno vardarbību pret sievietēm. Rudzītis to vēlāk komentēja, sakot, ka „cilvēki atsakās saprast metaforas”. 2014. gadā par ētikas pārkāpumiem Viestura Rudzīša sertifikātu Latvijas Psihoterapeitu biedrība anulējusi, šobrīd viņa kvalifikāciju nav apstiprinājusi neviena profesionālā biedrība.

COVID-19 pandēmijas laikā Rudzītis bija aktīvs vakcinācijas pret COVID-19 pretinieks.

## Grāmatas
* „Dejas uz palodzes pie atvērta loga” (2004)
* „Bendes meitiņa un viņas tēvs” (2013) 
* „Pie tēva” (2008) 
* „Pilni pagrabi partizānu” (2014) 
* „Nebeidzama varonība jeb Trāhīnietes” (2014) 
* „Dieviete” (2014) 
* „Meita un Māte” (2015) 
* „Ģimene” (2017) 
* „Abpus Pārejai” (2021) 
* „Pirmais Templis” (2024) 

## Atsauces
Sljača

**Sljača** () ir kūrortpilsēta Slovākijā, Banska Bistricas apgabala Zvolenas apriņķī pie Hronas upes. Minerālūdens atradnes.

## Vēsture
Pie pilsētas atrodas t.s. Trīs ozolu lidlauks (*Letisko Tri Duby*), kam bija ievērojama loma Slovāku tautas sacelšanās laikā. Pati pilsēta dibināta 1959. gadā, apvienojot Hājniku un Ribāres ciematus.

## Cilvēki
Pēc tautības vairums pilsētas iedzīvotāju ir slovāki (96,1 %). Pēc reliģiskās pārliecības — katoļi (46,1 %), nereliģiozi (26,7 %) un luterāņi (22,1 %).

## Ārējās saites
*
Globālais miera indekss

**Globālais miera indekss** (*Global Peace Index*) ir mēģinājums izmērīt valstu un reģionu relatīvo mierīgumu. Šo indeksu veido starptautiskā organizācija Ekonomikas un miera institūts (*Institute for Economics and Peace*). Reitings pirmoreiz tika izstrādāts un publicēts 2007. gadā. Tiek atjaunots reizi gadā. Pašlaik reitingā ir iekļautas 162 valstis, pirmajā gadā sarakstā bija iekļauta 121 valsts. Katru gadu reitinga sastādīšanas metodoloģija atšķiras. Tiek ņemti vērā 22 faktori, ar ko tiek raksturoti valsts nacionālie un starptautiskie konflikti, sociālā drošība, militarizācija. Valstis tiek sarindotas, sākot ar mierīgāko valsti (mazākais indekss).

## Globālā miera indeksa reitings

## Atsauces

## Ārējās saites
* Globālais miera indekss
FC Metz

***Football Club de Metz***, bieži saukts vienkārši par ***Metz*** (), ir profesionāls Francijas futbola klubs no Mecas. Klubs dibināts 1919. gadā kā *Cercle Athlétique Messin*, profesionālu statusu ieguva 1932. gadā un lielāko daļu savas vēstures tas pavadījis Francijas 1. līgā, pašlaik spēlē otrajā pēc līmeņa līgā *[[Francijas futbola 2. līga|Ligue 2]]*. *Metz* mājas spēles aizvada *[[Stade Saint-Symphorien]]* laukumā, kurš atrodas pilsētā. Kopš 2015. gada decembra komandu vada Filips Hinšbergers. No 2015. gada janvāra līdz 2016. gada decembrim klubu pārstāvēja Latvijas futbolists Jānis Ikaunieks.

*FC Metz* nekad nav uzvarējuši Francijas čempionātā, tās labākais rezultāts ir otrā vieta 1998. gadā aiz *[[RC Lens]]*. *Metz* divreiz uzvarējuši Francijas kausā futbolā (1984. un 1988. gadā). Pirmā no šīm uzvarām komandai ļāva kvalificēties Kausu ieguvēju kausam, kur tā sasniedza vienu no saviem lielākajiem panākumiem, 1984. gada oktobrī sacensību pirmajā kārtā pārspējot *[[FC Barcelona]]*. Komanda mājas spēlē zaudēja ar 4–2, bet viesos uzvarēja ar 4–1, divu pēļu summā ar 6–5 kvalificējoties nākamajai kārtai.  *FC Metz* 1996. gadā ir uzvarējuši arī Francijas Līgas kausā, kā arī Līgas kausa iepriekšējā versijā Vasaras kausā (*Coupe d'été*) 1986. gadā.

## Sastāvs
*Sastāvs atjaunots .*

## Sasniegumi
* **[[Francijas futbola 1. līga|Francijas čempionāts (''Ligue 1'')]]**
** Vicečempioni (1): 1997–98
* **[[Francijas kauss futbolā|Francijas kauss]]**
** Kausa ieguvēji (2): 1983–84, 1987–88
** Finālisti (1): 1937–38
* **Francijas līgas kauss**
** Kausa ieguvēji (1): 1995–96
** Finālisti (1): 1998–99
* **Vasaras kauss (''Coupe d'été'')**
** Kausa ieguvēji (1): 1986
* **[[Francijas futbola 2. līga|Francijas 2. līga]]**
** Čempioni (4): 1934–35, 2006–07, 2013–14, 2018–19
** Vicečempioni (3): 1950–51, 1960–61, 1966–67
* **Alpu kauss**
** Finālisti (1): 1979

## Atsauces

## Ārējās saites

*
Vålerenga Ishockey

***Vålerenga Ishockey*** ir hokeja komanda, kas bāzēta Oslo, Norvēģijā, un spēlē Norvēģijas hokeja līgā. Klubs dibināts 1913. gadā, taču hokeja nodaļa tika izveidota vien 1950. gados. 26 reizes *Vålerenga Ishockey* izcīnījusi Norvēģijas čempiones titulu. Tā ir Norvēģijas titulētākā hokeja komanda.

2004.—05. gada NHL sezonas lokauta laikā kluba rindās spēlēja arī Kriss Meisons un Skots Hartnels.

## Komandas sastāvs

*Atjaunināts *

### Vārtsargi
* 41Jirgens Moflags
* 70Stefens Sobergs

### Aizsargi
* 4Henriks Nordins
* 27Talags Lingsets
* 54Tims Morks
* 55Brede Fretems Sizars
* 65Mariuss Johensens
* 69Andreas Oksness
* 77Anders Brāvolds

### Uzbrucēji
* 9Rasmuss Juels
* 10Matiass Trīgs
* 12Vegards Aspehaugs
* 15Fredriks Sizars
* 17Espens Fanojs Salo
* 18Tomass Olsens
* 19Jonass Opojens
* 20Rasmuss Ahloms
* 21Mortens Asks
* 25Kolins Spabergs Olsens
* 35Martins Laumans Jilvens
* 42Jonass Knutsens
* 46Tobiass Lindstroms
* 52Filips Gunarsons
* 86Magnuss Fišers

## Ārējās saites
* Komandas oficiālā mājaslapa
* Eliteprospects.com komandas lapa
Espens Knutsens

**Espens Knutsens** (; dzimis ) ir bijušais norvēģu hokejists, centra uzbrucējs, tagad treneris. Pašlaik (2014) Knutsens in Norvēģijas hokeja līgas kluba Vålerenga Ishockey  galvenais treneris.

Karjeras laikā aizvadījis 207 spēles Nacionālās hokeja līgas klubos Anahaimas "Mighty Ducks" un Kolumbusas "Blue Jackets". 2000. gadā izcīnījis Zviedrijas, bet 1991., 1992. un 1993. gadā — Norvēģijas čempiona titulus.

## Spēlētāja karjera
Profesionāļa karjeru Knutsens sāka 1988.—89. gada sezonā Norvēģijas hokeja līgas vienībā Vålerenga Ishockey. Tās rindās viņš jau drīz kļuva par vienu no komandas vadošajiem uzbrucējiem. 1991., 1992. un 1993. gadā kopā ar komandu izcīnīja Norvēģijas čempiona titulu. 1994. gadā uzbrucējs pievienojās Zviedrijas Elitsērijas vienībai Djurgårdens IF. 1996.—97. gada sezonā viņš bija komandas rezultatīvākais spēlētājs.

1997.—98. gada sezonā Knutsens pārcēlās uz Ziemeļameriku, aizvadot 19 spēles NHL kluba Anahaimas "Mighty Ducks" rindās. Lielāko sezonas daļu gan hokejists pavadīja AHL, pēc tās noslēguma atgriežoties Zviedrijā. Djurgårdens IF rindās Knutsens aizvadīja vēl divas spēles, līdz atgriezās NHL. 2000. gadā kopā ar klubu viņš izcīnīja Zviedrijas čempiona titulu. No 2000. līdz 2003. gadam Knutsens spēlēja NHL vienībā Kolumbusas "Blue Jackets".

2003.—04. gada sezonā hokejists "Blue Jackets" rindās vietu zaudēja, kā rezultātā atgriezās Djurgårdens IF. Pēc 2004.—05. gada sezonas beidza karjeru.

Norvēģijas hokeja izlases rindās spēlējis 1994. gada olimpisko spēļu turnīrā, kā arī četros Pasaules čempionātos.

## Ārējās saites
Bruno Zabis

**Bruno Zabis** (dzimis  Liepājā) ir latviešu hokejists, malējais uzbrucējs. Pašlaik (2020) Zabis spēlē Latvijas čempionāta klubā HK Liepāja.

## Spēlētāja karjera
Profesionāļa karjeru Zabis sāka 2008.—09. gada sezonā Latvijas hokeja līgas vienībā HK Liepājas Metalurgs. Kluba sastāvā viņš spēlēja līdz pat 2013. gadam, kad tas pārtrauca savu darbību. 2013.—14. gada sezonu Zabis aizvadīja Vācijas 3. līgas klubā *[[Hamburger SV (hokejs)|Hamburger SV]]*, taču tad pievienojās HK Liepāja rindām.

2014.—15. gada sezonu Zabis noslēdza ar 58 punktiem, tādējādi izcīnot Latvijas čempionāta rezultatīvākā spēlētāja titulu. 2015. gada decembrī tika izsaukts uz KHL vienību Rīgas "Dinamo". Jau pirmajā spēlē tās sastāvā atzīmējās ar rezultatīvu piespēli. Sezonas noslēgumā atgriezās HK Liepāja rindās, tās sastāvā kļūstot par Latvijas čempionu un iegūstot sezonas vērtīgākā spēlētāja balvu. 2016. gada vasarā pievienojās HK Kurbads, kopā ar to otro gadu pēc kārtas izcīnot Latvijas čempiona titulu. 2017. gadā atgriezās HK Liepāja rindās, 2017.—18. gada sezonā pildot arī tās kapteiņa funkcijas.

## Ārējās saites
Bābola

**Bābola** () ir pilsēta Irānas ziemeļos, šahrestāna centrs Māzenderānas ostānā. Izvietojusies starp Kaspijas jūras dienvidu krastu Elbursa ziemeļu priekškalnēm. Dibināta 16. gadsimtā senās Mamtiras pilsētas vietā un līdz 1930. gadam saucās par **Bārforušu** — ‘Tirgus pilsētu’. Mūsdienās pārtikas un tekstilrūpniecības centrs, vairākas universitātes.

## Atsauces

## Ārējās saites
Harijs Gerhards

**Harijs Gerhards** (dzimis , miris ) bija latviešu aktieris un režisors.

Izglītību ieguvis Gulbenes vidusskolā, ko pabeidzis 1951. gadā, un Latvijas Valsts konservatorijas Teātra fakultātē, ko absolvējis 1956. gadā.

1956. gadā kļuva par Jaunatnes teātra aktieri. Sākumā tēlojis jauniešu lomas, vēlāk — raksturlomas. Kā režisors iestudējis vairākus darbus radio. Piedalījies vairāku filmu uzņemšanā.

## Atsauces
Santjago de Veragvasa

**Santjago de Veragvasa** (; ) ir pilsēta Panamas centrālajā daļā, Veragvasas provinces administratīvais centrs. Tā atrodas pie Panamerikas automaģistrāles.

1903. gada 9. novembrī plkst. 15.30 pilsētā tika parakstīts akts par Panamas atdalīšanos no Kolumbijas.

## Ekonomika
Pilsētas ekonomika balstās uz tirdzniecību, banku darbību, zemkopību un lopkopību. Tuvējos ciematos attīstīta podniecība un ādas apstrāde.

## Ārējās saites
* Pilsētas fotogalerija
Elburss

**Elburss** ( — *Alborz*) ir kalnu grēda Irānas ziemeļos starp Kaspijas jūru un Irānas kalnieni. Stiepjas no Azerbaidžānas pierobežas ziemeļrietumos, kur piekļaujas Armēnijas kalnienei, no dienvidiem apliecot Kaspijas jūru, līdz pat Afganistānas pierobežai, kur piekļaujas Sefīdkūha grēdai. Skatoties no tā, kādas no austrumu grēdām pieskaita Elbursam, tā garums ir no 600 līdz pat 900 km. Augstākais kalns ir apdzisušais vulkāns Demāvends (5671 m v.j.l.).

Sastāv no vairākām atsevišķām grēdām: Tališu kalniem rietumos, Centrālā Elbrusa gar Kaspijas jūras krastu, Alādāga Horasānā un citām. Paralēlajām kaļķakmens un smilšakmens grēdām ir stāvas nogāzes un izlīdzinātas virsotnes. Ziemeļu nogāzēs līdz 2000 m v.j.l. meži, augstāk — krūmāji un alpīnās pļavas; dienvidu nogāzēs — pustuksnesis, krūmāji. Divās augstākajās virsotnēs — mūžīgais sniegs. Vara un dzelzs rūdas atradnes, nafta.

Elbursa nosaukums, tāpat kā Elbruss Kaukāzā, domājams, cēlies no irāņu mitoloģijā (Avestā) minētās Harā Berezaitī *(Harā Bərəzaitī)* kalnu grēdas, kas tulkojumā varētu nozīmēt «Augstais sargpostenis».

## Atsauces

## Ārējās saites
Zvolena

**Zvolena** () ir pilsēta Slovākijā, Banska Bistricas apgabala Zvolenas apriņķa centrs pie Hronas upes.

## Vēsture
Pilsāta veidojusies ap 11. gadsimtā uzcelto pili. Pilsētas tiesības tai piešķīra Ungārijas karalis Bēla IV 13. gadsimta trīsdesmitajos gados. Tāpat kā lielākā daļa no Slovākijas teritorijas, Zvolena gadsimtiem atradusies Ungārijas sastāvā, tās ungāriskais nosaukums ir **Zojoma** (*Zólyom*). Karalis Lajošs I šeit uzcēla jaunu pili, kas saglabājusies līdz mūsdienām, un bija iemīļota Ungārijas karaļu medību pils. Ferenca II sacelšanās laikā 1703. gada 15. novembrī pie Zvolenas kurucu karaspēks sakāva Hābsburgu spēkus. 1871. un 1872. gadā Zvolena kļuva par svarīgu dzelzceļa mezglu. 

Pēc Pirmā pasaules kara iekļāvās Čehoslovākijā. Slovāku tautas sacelšanās laikā 1944. gadā Zvolena bija svarīgs slovāku pretošanās centrs. Pilsētā izgatavoto bruņuvilcienu kopijas mūsdienās tiek eksponētas pie Zvolenas pils. Sociālisma laikā Zvolenā atradās PSRS Brunoto spēku kara bāze. No 1993. gada — Slovākijas sastāvā.

## Cilvēki
Pēc etniskās piederības vairums pilsētas iedzīvotāju ir slovāki (95,9 %). Pēc reliģiskās pārliecības — katoļi (52,5 %), nereliģiozi (26,4 %) un luterāņi (15 %).

Zvolena ir ungāru dzejnieka Bālinta Balaši (*Balassi Bálint*, 1554—1594), tenisista Karola Beka (*Karol Beck*, 1982), čehu futbola trenera Vāclava Ježeka (*Václav Ježek*, 1923—1995), kanoe airētājas Elenas Kaliskas (*Elena Kaliská*, 1972), hokejista Jāna Lašāka (*Ján Lašák*, 1979), politiķa Vladimira Mečara (*Vladimír Mečiar*, 1942) un tenisista Filipa Polāšeka (*Filip Polášek*, 1985) dzimtā pilsēta.

1385. gadā Zvolenā tika svinētas nākamā Svētās Romas imperatora Sigismunda un Ungārijas karalienes Marijas I laulības.

Ļudovīts Štūrs no 1847. līdz 1848. gadam bija Ungārijas parlamenta deputāts no Zvolenas pilsētas.

## Atsauces

## Ārējās saites
Žara pie Hronas

**Žara pie Hronas** () ir pilsēta Slovākijā, Banska Bistricas apgabala Žaras pie Hronas apriņķa centrs pie Hronas upes.

## Vēsture
Pilsētas tiesības ieguvusi 1246. gadā. Līdz 1920. gadam tās nosaukums bija **Sveti Krīža** (*Svätý Kríž*), līdz 1955. gadam - **Sveti Krīža pie Hronas** (*Svätý Kríž nad Hronom*). Tāpat kā lielākā daļa no Slovākijas teritorijas, Žara pie Hronas gadsimtiem atradusies Ungārijas sastāvā, tās ungāriskais nosaukums ir **Garamsentkeresta** (*Garamszentkereszt*). Pēc Pirmā pasaules kara iekļāvās Čehoslovākijā. Pilsētas attīstību būtiski ietekmēja 20. gadsimta 50. gados pie pilsētas uzceltais alumīnija ražošanas komplekss. No 1993. gada - Slovākijas sastāvā.

## Ekonomika
Pie pilsētas darbojas kompānijas "Slovalco" alumīnija ražošanas komplekss.

## Cilvēki
Pēc etniskās piederības vairums pilsētas iedzīvotāju ir slovāki (94,27 %). Pēc reliģiskās pārliecības - katoļi (62,07 %), nereliģiozi (25,54 %) un luterāņi (3,19 %).

Prāgas pavasara laikā par Čehoslovākijas Komunistiskās partijas pilsētas komitejas līderi izvirzījās Vladimirs Mečars (*Vladimír Mečiar*).

## Ārējās saites
*
*kompānija "Slovalco"
Nova Baņa

**Nova Baņa** () ir pilsēta Slovākijā, Banska Bistricas apgabala Žarnovicas apriņķī pie Hronas upes.

## Vēsture
Rakstos pirmoreiz minēta 1337. gadā. Pilsētas tiesības ieguvusi 1345. gadā. Tāpat kā lielākā daļa no Slovākijas teritorijas, Nova Baņa gadsimtiem atradusies Ungārijas sastāvā, tās ungāriskais nosaukums ir **Ūjbāņa** (*Újbánya*). Pilsēta attīstījās kā zelta ieguves centrs, to ieguva līdz 1887. gadam. 1722. gadā Nova Baņas šahtā pirmoreiz kontinentālajā Eiropā tika lietots tvaika dzinējs. Pēc Pirmā pasaules kara pilsēta iekļāvās Čehoslovākijā. No 1993. gada — Slovākijas sastāvā.

## Cilvēki
Pēc tautības vairums pilsētas iedzīvotāju ir slovāki (97,51 %). Pēc reliģiskās pārliecības — katoļi (82,53 %) un nereliģiozi (11,5 %).

Nova Baņa ir futbolista Mareka Bakoša (*Marek Bakoš*, 1983) dzimtā pilsēta.

No 1892. līdz 1896. gadam par Ungārijas parlamenta deputātu no Nova Baņas darbojās Ištvāns Tisa (*Tisza István*).

## Ārējās saites
*
Žarnovica

**Žarnovica** () ir pilsēta Slovākijā, Banska Bistricas apgabala Žarnovicas apriņķa centrs pie Hronas upes.

## Vēsture
Rakstos pirmoreiz minēta 1332. gadā. Tāpat kā lielākā daļa no Slovākijas teritorijas, Nova Baņa gadsimtiem atradusies Ungārijas sastāvā, tās ungāriskais nosaukums ir **Žarnoca** (*Zsarnóca*). Attīstījusies ap 15. gadsimtā celto pili. Pēc Pirmā pasaules kara apdzīvotā vieta iekļāvās Čehoslovākijā. No 1993. gada - Slovākijas sastāvā. 1996. gadā ieguvusi pilsētas tiesības.

## Cilvēki
Pēc etniskās piederības vairums pilsētas iedzīvotāju ir slovāki (95,59 %). Pēc reliģiskās pārliecības - katoļi (78,73 %) un nereliģiozi (15,25 %).

## Atsauces

## Ārējās saites