open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Belgradas Universitāte

**Belgradas Universitāte** () ir 1808. gadā dibināta universitāte Serbijas galvaspilsētā Belgradā. Senākā un lielākā universitāte valstī.

Universitāti kā **Belgradas augstskolu** (*Београдска Велика школа*) 1808. gadā nodibināja serbu sabiedriskais darbinieks Dositejs Obradovičs (*Доситеј Обрадовић*, 1739—1811). Starp 1838. un 1863. gadu tās nosaukums bija **Belgradas licejs** (*Београдски Лицеј*), bet 1905. gadā tā ieguva mūsdienu nosaukumu. 1968. gada 2. jūnijā Belgradas universitātē notika studentu demonstrācijas, kas bija pirmās protesta demonstrācijas Dienvidslāvijā pēc Otrā pasaules kara.

Universitātes bijušo un esošo studentu un pasniedzēju vidū ir politiķis Milovans Džilass (*Милован Ђилас*, 1911—1995), politiķis Zorans Džindžičs, atomfiziķis Ratko Janevs (*Ратко Jанев*, 1939—2019), lingvists Vuks Karadžičs (*Вук Караџић*, 1787—1864), zinātnieks Milutins Milankovičs (*Милутин Миланковић*, 1879—1958), politiķis Slobodans Miloševičs, vēsturnieks Georgijs Ostrogorskis, rakstnieks Milorads Pavičs, politiķis Boriss Tadičs, Slovēnijas politiķis Danilo Tirks, politiķis Aleksandars Vučičs, Melnkalnes politiķis Filips Vujanovičs.

## Ārējās saites

*
Mihals Džimala

**Mihals Džimala** (poļu: *Michał Drzymała*; dzimis 1857. gada 13. septembrī Prūsijā, miris 1937. gada 25. aprīlī Lielpolijas vojevodistē Polijā) bija poļu zemnieks, simbols cīņai pret etnisko poļu pārvācošanu Vācijas Impērijā.

## Konflikta konteksts
No 1850. līdz 1907. gadam Vācijas austrumu reģionus (Pomerāniju, Rietumprūsiju, Austrumprūsiju, Poznaņu un Silēziju) pameta 2 300 000 cilvēku, bet ieradās tikai 358 000, tātad migrācijas saldo bija 1 942 000 cilvēku. Vāciešu skaita samazināšanās austrumos un augstāks dzimstības līmenis lauku katoļu poļu vidū izraisīja ārkārtīgi lielas bažas Vācijas administrācijā un jo īpaši vācu nacionālistu vidū. Lai cīnītos pret šo parādību, tika ierosināti īpaši pasākumi, kas bija daļa no "*Drang nach Osten*" politikas:

* ierobežot vai aizliegt zemes pārdošanu poļiem;
* veicināt vācu imigrāciju uz austrumiem, izmantojot nodokļu atvieglojumus;
* valsts finansētas "apmetnes komisijas" izveide, kas izpirka etnisko poļu zemi un nodeva to vāciešiem;
* arhitektoniskā zonējuma noteikumu ieviešana, pieprasot etniskajiem poļiem saņemt atļauju būvēt jaunu māju uz iegādātās zemes.

## Biogrāfija
Kad Prūsijas ierēdņi atteicās piešķirt Mihalam Džimalai tiesības uzcelt māju uz zemes gabala, ko viņš bija nopircis no vācieša Poznaņas provincē, viņš 1904. gadā nopirka cirka furgonu un sāka tajā dzīvot. Valdība noteica, ka furgons, kas 24 stundas stāv vienā vietā, ir mājoklis, tāpēc Džimala katru dienu to pārcēla.

Tā kā Džimalas slava pieauga (par šo zemnieku rakstīja pat Ļevs Tolstojs), cilvēki sāka nākt paskatīties furgonu. Tā rezultātā Džimala tika ieslodzīts cietumā kā nelikumīgas sapulces organizators. Pēc pieciem gadiem Džimala viltus iemeslu dēļ tika notiesāts ar naudas sodu. Kad viņš to nesamaksāja, viņu arestēja, un iznīcināja furgonu. Pēc atbrīvošanas no cietuma Džimala uzbūvēja zemnīcu, taču arī to nojauca. Tad 1909. gadā Džimala pārdeva zemi.

Neatkarīgajā Polijā Džimala kā varonis saņēma saimniecību. Pēc nāves viņš tika apbalvots ar Polijas Atdzimšanas 5. pakāpes ordeni (1937). Vēl pirms Otrā pasaules kara viņa dzimtais ciems tika pārdēvēts par Džimalu.
thumb|Mihala Džimalas kapa vieta 21. gadsimtā
Otrā pasaules kara laikā vācieši nolīdzināja Džimalas kapu ar zemi. Tomēr pēc kara kapa vieta tika atjaunota.

## Atsauces

## Ārējās saites
Krūtes pilskalns

**Krūtes pilskalns** atrodas Dienvidkurzemes novada Kalētu pagasta rietumos, pie Vārtājas ietekas Bārtā. Valsts nozīmes kultūras piemineklis.

Tā trapeces formas plakums paceļas 8 metrus virs upju līmeņa un ir 70—100 x 40 metru liels. Jau no 19. gadsimta pilskalnā veikta rakšana, uzieti ogļu slāņi. Pilskalna datējums — vidējais/vēlais dzelzs laikmets.

## Apraksts
Pilskalnu aprakstījis Ernests Brastiņš:

"Šā pilskalna uzbedums jau sen saistījis ļaužu uzmanību, jo vairāk tamdēļ, ka zem tā glabājoties daudz mucu zelta naudas, (uzbedumā redzami gan veci, gan jauni rakumi un bedres. Vispirms 50 gadus atpakaļ to pārrakuši ar dziļu grāvi Kalētu muižas pārvaldnieka vadībā tās pašas muižas dārznieks un kalējs. Naudu neesot atraduši, bet gan daudz ogļu, kā to ziņo 1884. gadā Kalētu muižas īpašnieks Nolde. Īsi pirms pasaules kara laikrakstos parādījās ziņa, ka šai pilskalnā esot uzrakta kāda ozola koka izbūve. Šo ziņu pārbaudot izrādījās, ka naudas racēji uzdūrušies uz lieliem ozola ogļu gabaliem, kurus noturējuši par pagraba paksi. Pašu pagrabu neviens ar savām acīm nav redzējis, bet ļoti dzīvi atstāsta no cita mutes un savam stāstam tic. Lai jautājumu izbeigtu, etnogrāfiskā muzeja arheologs Krieviņš valnī izdarīja dziļu rakumu, pie kam atrada lielus ogļu gabalus un jauktu zemi. Izrādījās, ka uzbedums uzmests uz neaiztiktas zemes un tajā nav bijušas nekādas iekšējas koka būves. Ogles viena metra dziļumā varēja rasties degošam pils žogam apbirstot ar tā sauktās strēlnieku pakā­pes smiltīm." 

## Atsauces

## Ārējās saites

* Krūtes pilskalns portālā https://www.latvijas-pilskalni.lv/
Ojārs Bērziņš

**Ojārs Alekss Bērziņš** (dzimis  Valmierā) ir latviešu basketbolists, spēlē uzbrūkošā aizsarga pozīcijā. 2025. gadā pārstāv Norvēģijas klubu Tronheimas "Nidaros Jets", bet iepriekš spēlējis vairākās Latvijas—Igaunijas Basketbola līgas un Latvijas Basketbola līgas (LBL) komandās.

## Karjera
O. Bērziņš nāk no Mazsalacas. Jaunatnes vecumā trenējies un spēlējis LJBL Valmieras basketbola sistēmā. Šajā laikā pārstāvējis Valmieras komandu arī LBL līmenī. 2018. gada Eiropas U18 čempionātā, kas notika Latvijā, Latvijas izlases sastāvā izcīnīja sudraba medaļu (komandu trenēja Artūrs Visockis-Rubenis). Pēc šī čempionāta O. Bērziņš devās uz Spāniju, lai turpinātu attīstīties *[[CB Murcia|Murcia]]* komandas jaunatnes sistēmā.

Karjera Spānijā O. Bērziņam neizdevās, un viņš 2021. gada vasarā atgriezās Latvijā, noslēdzot divu gadu līgumu ar BK Ogre. Pēc izcīnītām LBL bronzas medaļām, bet individuāli bālas sezonas Ogrē, kur spēlētājam bija mazs spēles laiks un loma komandā, 2022. gada vasarā viņš nomainīja komandu, pievienojoties citam Latvijas—Igaunijas Basketbola līgas klubam BK Liepāja. Trenera A. Visocka-Rubeņa vadītajā komandā O. Bērziņam izdevās vienmērīgi laba sezona, gūstot vidēji 7,9 punktus spēlē Latvijas—Igaunijas Basketbola līgā.

2024. gada vasarā O. Bērziņš pārcēlās uz citu Latvijas—Igaunijas Basketbola līgas klubu Valmiera Glass VIA. Pēc vienas sezonas Valmieras klubā O. Bērziņš nesaņēma jaunu līguma piedāvājumu no kluba un pārcēlās uz Norvēģiju, pievienojoties klubam Tronheimas "Nidaros Jets".

O. Bērziņš ir spēlējis Latvijas U-16 un U-18 izlasēs. 2019. gadā pārstāvēja Latvijas U-19 izlasi, kas piedalījās Pasaules čempionātā un ieguva 12. vietu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Edirnes vilājets

thumb|Edirnes vilājets 1900. gadā
**Edirnes vilājets** (turku: *Edirne Vilayeti*) bija Osmaņu impērijas province no 1867. līdz 1922. gadam, kuras centrs bija Edirne.

Vilājets aptvēra mūsdienu Turcijas Eiropas daļas teritorijas, Rietumtrāķijas austrumu daļu un Bulgārijas dienvidaustrumu nomales.

## Ārējās saites
Grodņas Jankas Kupalas Valsts universitāte

**Grodņas Jankas Kupalas Valsts universitāte** (baltkrievu: *Гродзенскі дзяржаўны ўніверсітэт імя Янкі Купалы*) ir augstākās izglītības iestāde, kas atrodas Grodņā, Baltkrievijā.

Augstskola tika dibināta 1940. gada 22. februārī kā skolotāju institūts. 1957. gadā institūtu nosauca Jankas Kupalas vārdā.

1978. gada 1. maijā Pedagoģiskais institūts tika pārveidots par Grodņas Jankas Kupalas Valsts universitāti.

## Ārējās saites
Gmina

thumb|Mūsdienu Polijas gminu karte (robežas zaļā krāsā).
**Gmina** (poļu: *gmina*, no vācu: *gemeinde*, "kopiena") ir mazākā administratīvā iedalījuma vienība Polijā.

Gmina kā zemākā pašpārvaldes administratīvā vienība pastāvēja Varšavas hercogistē kopš pilsētas un lauku gminu izveides 1809. gadā. 2019. gadā Polijā pastāvēja 2477 gminu.

Mūsdienu Polijā pastāv tikai trīs gminu tipi:

* pilsētas gmina (*gmina miejska*) — sastāv tikai no pilsētas, parasti diezgan lielas;
* pilsētas un lauku gmina (*gmina miejsko-wiejska*) — sastāv no pilsētas un apkārtējiem ciemiem;
* lauku gmina (*gmina wiejska*) — sastāv tikai no ciemiem un laukiem.

## Ārējās saites
Svētā Patrika bataljons

**Svētā Patrika bataljons** (, ) bija Meksikas armijas vienība, ko veidoja galvenokārt katoļu īri un vācieši kuri bija dezertējuši no ASV armijas ASV—Meksikas kara laikā. Lielāko daļu bataljona karavīru nogalināja sadursmēs ar ASV armiju, bet pārējos pakāra kā dezertierus. Bataljonā kopumā bija 175 līdz 200 karavīru.

Lielākā daļa no Svētā Patrika bataljona karavīriem bija nesenie imigranti, kas bija ieradušies ASV ziemeļaustrumos. Viņi bēga no Lielā bada un ārkārtīgi sliktajiem ekonomiskajiem apstākļiem Īrijā, kura tolaik bija Lielbritānijas un Īrijas Apvienotās Karalistes daļa. ASV armija bieži vervēja īrus un citus imigrantus militārajā dienestā, dažkārt uzreiz pēc ierašanās Amerikā, solot, ka pēc kara viņi saņems algu un zemi.

Pastāv vairākas teorijas par viņu dezertēšanas motīviem, tostarp kultūras atsvešinātība, natīvistiski noskaņoto karavīru un augstāko virsnieku slikta izturēšanās pret imigrantiem, brutāla militārā disciplīna un nepatika pret dienestu ASV, piespiešana apmeklēt protestantu dievkalpojumus un nespēja brīvi praktizēt katoļticību, kā arī reliģiski ideoloģiskā pārliecība, Meksikas piedāvātie stimuli, tostarp lielākas algas, kā arī ASV iebrukuma Meksikā uzskatīšana par netaisnīgu.
[thumb|Piemiņas plāksne [Mehiko "Patrika bataljona varonīgo īru karavīru, mocekļu, kuri atdeva savas dzīvības Meksikas labā Amerikas Savienoto Valstu netaisnīgajā iebrukumā 1847. gadā, piemiņai"]]
Meksikā un Īrijā bataljona dalībniekus godina kā nacionālos varoņus, 1947. gadā atklāja viņiem veltītu pieminekli. ASV viņus uzskata par nodevējiem.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Commemoration of the Saint Patrick’s Battalion, Embassy of Ireland Mexico, Department of Foreign Affairs and Trade
* Freedom Denied: the St Patrick's Battalion Australian Broadcasting Corporation interview
* The San Patricios: the Irish Heroes of Mexico, Library of Congress blog post
* Martin Paredes, "Batallón de San Patricio: the Irish Heroes of Mexico" , Website of leading author on the Saint Patrick's battalion
* Dr. Michael Hogan, Website of leading author on the Saint Patrick's battalion
* "Irish Immigrants Deserted US Army in the Mexican American War" accessed 3 May 2020
Baltā Krievzeme

thumb|Baltās Krievzemes lokalizācija Polijas dalīšanas laikā (1772, 1793, 1795)
**Baltā Krievzeme** jeb **Baltrutēnija** (, , ) ir vēsturisks apzīmējums tagadējās Baltkrievijas teritorijas.

Vēlajos viduslaikos un agrajos jaunajos laikos ar nosaukumu "Baltā Krievzeme" apzīmēja vairākus dažādus reģionus tagadējās Baltkrievijas, Krievijas un Ukrainas teritorijā. Kopš 16. gadsimta beigām Polijas-Lietuvas kopvalstī nosaukumu *Ruś Biała* lietoja, lai apzīmētu mūsdienu Baltkrievijas teritoriju, jo īpaši Polockas zemi.
[thumb|Baltā Krievzeme ([Vācu valoda|vācu: *Weissreussen*) vācu vēsturiskajā kartē (1890), kurā attēlota Polijas-Lietuvas kopvalsts ģeogrāfija 1660. gadā]]
Krievijas caristē 17. gadsimta pirmajā pusē par Balto Krievzemi dēvēja visas Polijas-Lietuvas kopvalsts austrumslāvu zemes. Baltās Krievzemes iedzīvotāju pašnosaukums arī turpmāk bija etnonīms "rusīni" vai politonīms "litvīni".

19. gadsimtā, kad Baltkrievijas teritorija bija Krievijas Impērijas sastāvā, līdz ar krievu valodas izglītības sistēmas attīstību vietējo iedzīvotāju vidū izplatījās arī etnonīms "baltkrievi". No 19. gadsimta 90. gadiem nosaukums *Белоруссия* (vēlāk *Беларусь*) kļuva vispārpieņemts visām teritorijām, kas bija blīvi apdzīvotas ar baltkrievu tautu.

1917. gada 25.-27. martā ar mērķi izveidot pirmo reālo valsts autonomiju ar nosaukumu "Беларусь" Pirmā pasaules kara apstākļos notika Baltkrievijas nacionālo organizāciju kongress. Petrogradā tika nosūtīta baltkrievu delegācija kas izteica vēlmi panākt Baltkrievijas autonomiju Krievijas sastāvā, baltkrievu valodas un Baltkrievijas vēstures ieviešanu skolās, demokrātiskas pašvaldību vēlēšanas, kompensāciju iedzīvotājiem par kara radītajiem zaudējumiem u.c.

## Skatīt vēl
* Melnā Krievzeme
* Kijivas Krievzeme

## Atsauces

## Ārējās saites
Pontijas kalni

**Pontijas kalni** vai **Ziemeļanatolijas kalni** () ir kalnu sistēma Turcijas ziemeļos. Stiepjas 975 km garumā gar Melnās jūras dienvidaustrumu piekrasti no Čoruhas austrumos līdz Marmora jūrai rietumos. Kalni no ziemeļiem ieskauj Mazāzijas plakankalni un daļēji Armēnijas kalnieni. Sastāv no vairāku grēdu virknes — Austrumpontijas kalni austrumos, Džanika grēda vidusdaļā un Rietumpontijas kalni rietumos. Augstākais kalns ir Kačkars 3937 m vjl Austrumpontijas kalnos. Veidojas no vairākām paralēlām grēdām, ko saposmo Kizilirmakas un Ješilirmakas upju aizas. Rietumu daļā kalnu augstumi 2000—2500 m, veidoti no smilšakmeņiem, kaļķakmeņiem, andezītiem un metamorfajiem iežiem; austrumu daļā augstumi ap 3000—3500 m, veidoti no granītiem, gneisiem, kristāliskajiem slānekļiem un izvirdumiežiem. Akmeņogļu, polimetālisko un vara rūdu un pirīta atradnes. Ziemeļu nogāzes apaugušas ar platlapju un skujkoku mežiem, dienvidu nogāzēs — kalnu stepes un pustuksneši, vietām jauktie meži.

## Atsauces

## Ārējās saites
Truisms

**Truisms** (angļu: *truisms*, no *true* "patiess", "pareizs") ir vispārzināma, nodeldēta doma, kā arī vispārzināms, nodeldēts izteikums.

Ikdienišķajā valodā "truisms" ir nomelnojošs izteiciens, kas diskvalificē diskursu, norādot, ka tas sastāv no vispārpieņemtām idejām, ka tajā trūkst domas oriģinalitātes un jo īpaši retoriskās invencijas.

Diezgan bieži, jo īpaši retorikā, šo terminu lieto, lai norādītu uz apgalvojuma vai viedokļa daļēji patiesu nozīmi.

## Atsauces
Kačkars

**Kačkars** ( no  — hačkars — ‘krustakmens’) ir kalns Turcijas ziemeļaustrumos, Pontijas kalnu augstākā virsotne. Izvietojies Austrumpontijas kalnu (Lazistānas kalnu) grēdā uz Rizes un Artvinas ilu robežas  no Melnās jūras piekrastes. Veidots no granītiem un gneisiem. Nogāzēs līkmežs un kalnu pļavas.

## Atsauces

## Ārējās saites
Ekvadoras bruņotie spēki

**Ekvadoras bruņotie spēki** (spāņu: *Fuerzas Armadas del Ecuador*) ir Ekvadoras Republikas bruņotie spēki, kuru uzdevums ir aizsargāt valsts brīvību, neatkarību un teritoriālo integritāti. To sastāvā galvenokārt ir sauszemes, jūras un gaisa spēki.

Galvenais komandieris ir Ekvadoras prezidents.
thumb|UNITAS-Partnership of the Americas 2012
Papildus valsts aizsardzībai Ekvadoras bruņotie spēki ir iesaistīti arī iekšējās kārtības uzturēšanā, piedaloties operācijās pret organizēto noziedzību, narkotiku tirdzniecību un nelegālo imigrāciju. Tie ir iesaistīti arī valsts sociālajā un ekonomiskajā dzīvē.
## Ārējās saites
* Official site of the Ministry of Defence
* Official site of the National Security Council
* Official site of the Ecuadorian Army
* Official site of the Ecuadorian Air Force
* Official site of the Ecuadorian Navy
* Official Ecuadorian Coast Guard site
* Official site of the Ecuadorian Marines
Dezertēšana

[thumb|Dezertiera nošaušana [Amerikas pilsoņu karš|Amerikas pilsoņu kara laikā]]
**Dezertēšana** (franču: *désertion*) ir karaspēka daļas vai dienesta vietas patvaļīga atstāšana, kā arī karavīra neierašanās dienestā iecelšanas vai pārcelšanas gadījumā, pēc komandējuma, atvaļinājuma vai no ārstniecības iestādes, lai izvairītos no karadienesta.

## Dezertēšana dažādu valstu armijās un flotēs

### Lielbritānija
Pirmā pasaules kara laikā Lielbritānijā par dezertēšanu tika nošauti 306 vīrieši, tostarp 25 kanādieši, 22 īri un 5 jaunzēlandieši; daudzi no viņiem bija nepilngadīgi. Kopumā laikā no 1914. līdz 2020. gadam par dezertēšanu tika tiesāti vairāk nekā 20 000 karavīru. 3000 no tiem tika piespriests nāvessods, un 10 % gadījumu tas tika izpildīts.

### PSRS
Līdz ar Otrā pasaules kara sākumu dezertēšana no Sarkanās armijas rindām kļuva ievērojama. Laika posmā no 1941. gada 22. jūnija līdz 1941. gada beigām PSRS NKVD iestādes aizturēja vairāk nekā 710 tūkstošus dezertieru. Pamatojoties uz dažādām aplēsēm, visā kara laikā no Sarkanās armijas rindām aizbēga 1,7—2,5 miljoni cilvēku.

No Padomju armijas slēpās arī slavens latvietis Jānis Pīnups, kas tiek dēvēts par pēdējo "Otrā pasaules kara mežabrāli Latvijā", lai gan bruņotā cīņā pret padomju režīmu nav piedalījies.

### ASV
Daži katoļu īri un vācieši kuri bija dezertēja no ASV armijas ASV—Meksikas kara laikā un izveidoja Svētā Patrika bataljonu. Meksikā un Īrijā bataljona dalībniekus godina kā nacionālos varoņus, 1947. gadā atklāja viņiem veltītu pieminekli, bet ASV viņus uzskata par nodevējiem.

### Ukraina
Krimas okupācijas gaitā daudzi tur izvietotie Ukrainas karavīri pārbēga Krievijas pusē. Tas pats notika arī Donbasā.

## Iemesli
Dezertēšanas iemesli militāro operāciju laikā var būt ideoloģiskās vai motivācijas trūkums, bailes tikt ievainotam vai nogalinātam, solītās neoficiālās samaksas trūkums (nelegālo bruņoto grupējumu gadījumā), morālais vājums, vērtību pārdomāšana.

## Atsauces

## Ārējās saites
Ārstniecības ziepjusakne

**Ārstniecības ziepjusakne** () ir augu suga ziepjusakņu ģintī.

Tā savvaļā ir sastopama Centrāleiropā un Dienvideiropā, bet kultivēšanas dēļ plaši ieviesusies visā kontinentā, tostarp ir pilnīgi naturalizējusies arī visā Latvijas teritorijā. Grupas aug upju krastos, mežu un ceļu malās, kā arī dažādās nezālienēs.

Ārstniecības augs.

## Apraksts
Ārstniecības ziepjusakne ir daudzgadīgs, 30—80 cm garš lakstaugs ar ložņājošu sakneni, augs parasti veido skraju ceru. Stublājs ir stāvs, kails, nezaro vai mazliet zaro ziedkopā, pie pamata bieži ar violetu nokrāsu. Lapas ir novietotas pretēji, tās ir iegarenas vai eliptiskas, 4—9 cm garas un 1—4 cm platas, augšējās ir sēdošas, bet apakšējās ar īsu kātu. Lapas mala ir gluda, tās gals ir smails, uz plātnes labi izšķiramas 3 dzīslas.

Ziedi ir piramidālā dihāzijā stublāja galotnē. Zieda kauss ir zaļgandzeltens, cilindrisks un saaudzis, 1,5—2 cm garš. Vainaglapas ir gaišsārtas, retāk gandrīz baltas, 2,5—3,5 cm garas un ar jomainu galu. Auglis ir cilindriska viencirkņa pogaļa ar 4 zobiņiem, kas aptuveni kausa garumā. Augs zied no jūnija līdz septembrim.

## Atsauces

## Ārējās saites
Ziepjusaknes

**Ziepjusaknes** () ir neļķu dzimtas augu ģints. Tās dabiskais izplatības areāls ir no Eiropas līdz Vidusāzijai un Pakistānai, kā arī ziemeļrietumu Āfrikā, taču sugas ir izplatījušās arī citur pasaulē.

## Sugas
Atkarībā no informācijas avota, ģintī ir klasificētas 30 līdz 40 sugas. *Royal Botanic Gardens* šajā ģintī klasificē šādas sugas:

* Ārstniecības ziepjusakne (*Saponaria officinalis*) L.
* *Saponaria aenesia* Heldr.
* *Saponaria bargyliana* Gomb.
* *Saponaria bellidifolia* Sm.
* *Saponaria biovulata* (Stapf) Barkoudah
* *Saponaria bodeana* Boiss.
* *Saponaria caespitosa* DC.
* *Saponaria calabrica* Guss.
* *Saponaria cerastoides* Fisch. ex C.A.Mey.
* *Saponaria cypria* Boiss.
* *Saponaria dalmasi* H.Boissieu
* *Saponaria emineana* Gemici & Kit Tan
* *Saponaria glutinosa* M.Bieb.
* *Saponaria griffithiana* Boiss.
* *Saponaria gypsacea* Vved.
* *Saponaria halophila* Hedge & Hub.-Mor.
* *Saponaria iranica* Dashti, Assadi & Sharifnia
* *Saponaria jagelii* Phitos & Greuter
* *Saponaria karapinarensis* Vural & Adıgüzel
* *Saponaria kotschyi* Boiss.
* *Saponaria lutea* L.
* *Saponaria mesogitana* Boiss.
* *Saponaria ocymoides* L.
* *Saponaria orientalis* L.
* *Saponaria pachyphylla* Rech.f.
* *Saponaria pamphylica* Boiss. & Heldr.
* *Saponaria picta* Boiss.
* *Saponaria pinetorum* Hedge
* *Saponaria prostrata* Willd.
* *Saponaria pumila* Janch.
* *Saponaria pumilio* Boiss.
* *Saponaria sewerzowii* Regel & Schmalh.
* *Saponaria sicula* Raf.
* *Saponaria stenopetala* Rech.f.
* *Saponaria subrosularis* Rech.f.
* *Saponaria suffruticosa* Nábělek
* *Saponaria syriaca* Boiss.
* *Saponaria tadzhikistanica* (Botsch.) V.A.Shultz
* *Saponaria tridentata* Boiss.

## Galerija

Attēls:Saponaria x lempergii Max Frei 3zz.jpg|*Saponaria x lempergii*
Attēls:Saponaria x lempergii Max Frei 1zz.jpg|*Saponaria x lempergii*
Attēls:Saponaria pumila Ankogel 02.jpg|*Saponaria pumila*
Attēls:Saponaria bellidifolia 02.jpg|*Saponaria bellidifolia*
Attēls:20160717Saponaria officinalis3.jpg|*Saponaria officinalis*


## Atsauces
Argentīnas bruņotie spēki

**Argentīnas bruņotie spēki** (spāņu: *Fuerzas Armadas argentinas*) ir Argentīnas Republikas bruņotie spēki, kuru uzdevums ir aizsargāt valsts brīvību, neatkarību un teritoriālo integritāti. To sastāvā galvenokārt ir sauszemes, jūras un gaisa spēki. Bruņoto spēku virsnieks ir Argentīnas prezidents. Kopš 1994. gada obligātais militārais dienests armijā ir atcelts.

Kopš 1980. gada sievietēm pakāpeniski atļāva iestāties bruņotajos spēkos, un kopš 2005. gada tiek īstenota dzimumu līdztiesības politika. Sieviešu īpatsvars bruņotajos spēkos pieauga no 7,6 % 2006. gadā līdz 16,8 % 2017. gadā.

2018. gadā bruņotajos spēkos dienēja aptuveni 83 514 karavīru.

## Atsauces
Ukrainas Desanta trieciena spēki

**Ukrainas Desanta trieciena spēki** () ir atsevišķa Ukrainas Bruņoto spēku vienība.

Gaisa desanta spēki ir paredzēti darbībai ienaidnieka aizmugurē, pretterorisma, speciālo un miera uzturēšanas operāciju veikšanai, kā arī tādu uzdevumu veikšanai, kurus nevar veikt ar citiem spēkiem un līdzekļiem.

Ukrainas Gaisa desanta spēki izveidojās pēc Ukrainas neatkarības pasludināšanas, tā sastāvā bija armijas aviācijas vienības un gaisa desanta vienības, atbalsta vienības un Ukrainas teritorijā izvietotā PSRS gaisa desanta karaspēka infrastruktūra.
thumb|Vienības karogs
Mūsdienu nosaukums tiek lietots kopš 2017. gada 21. novembra.
## Vienības struktūra
### Vienības organizācija 2023. gadā

*  **Ukrainas Desanta trieciena spēku Pavēlniecība**, Žitomira
**  135. štābs un štāba bataljons, Žitomira
**  25. Gaisa Desanta brigāde, Hvardijske
**  46. Aeromobilā Gaisa Desanta brigāde, Poltava
**  71. Jēgeru brigāde (Aeromobilā), Kremenčuka
**  77. Aeromobilā brigāde, Žitomira
**  78. Speciālo uzdevumu pulks "Herts"
**  79. Desanta trieciena brigāde, Mikolajiva
**  80. Desanta trieciena brigāde, Ļviva
**  81. Aeromobilā brigāde, Družkivka
**  82. Desanta trieciena brigāde, Čerņivci
**  95. Desanta trieciena brigāde, Žitomira
**  148. Artilērijas brigāde, Žitomira
**  132. Izlūkošanas bataljons, Žitomira

No 2023. gada jūlija Ukrainas Gaisa Desanta trieciena spēku atbalsta vienības ir:
* 71. Psiholoģiskā atbalsta Centrs, Žitomira
* 102. Materiālā nodrošinājuma vienība, Žitomira
*  124. Topogrāfijas vienība, Žitomira
* 170. Loģistikas bataljons
*  199. Treniņu un apmācības centrs, Žitomira
* 232. Kombinētā apgādes vienība
*  347. Sakaru vienība, Žitomira

## Atsauces

## Ārējās saites

* Oficiālā mājaslapa
Kristaps Krištopans

**Kristaps Krištopans** (dzimis ) ir Latvijas uzņēmējs un politiķis. Ievēlēts 14. Saeimā no partijas "Latvija pirmajā vietā" saraksta.

## Dzīvesgājums
K. Krištopans ir Latvijas basketbolista, uzņēmēja un politiķa Viļa Krištopana dēls. Trenējies basketbolā un spēlējis LJBL, arī vēlāk, amatieru turnīros. Augstāko izglītību ieguvis ASV, pabeidzot Floridas Atlantijas Universitāti (bakalaura grāds biznesa vadībā, 2005) un Maimi Universitāti (maģistra grāds biznesa vadībā, 2008).

Darbojies uzņēmējdarbībā. 2021. gadā piedzīvojis privātpersonas maksātnespēju, tobrīd viņa parādsaistības pārsniegušas 1,2 miljonus eiro. Pirms ievēlēšanas Saeimā uzrādījis parādsaistības vairāk nekā 900 000 eiro apmērā.

K. Krištopans ir precējies ar Kristīni Lepnāni, bet iepriekšējā laulība ar Santu Šmiti ir šķirta. Katrā no laulībām dzimis dēls.

2022. gada rudenī notikušajās 14. Saeimas vēlēšanās K. Krištopans tika ievēlēts 14. Saeimā no partijas "Latvija pirmajā vietā" saraksta, tāpat kā viņa tēvs V. Krištopans.

## Atsauces
Kodiakas arhipelāgs

**Kodiakas arhipelāgs** () ir salu grupa Klusā okeāna Aļaskas līcī. Administratīvi pieder Amerikas Savienoto Valstu Aļaskas pavalstij, kur kopā ar nelielu Aļaskas pussalas piekrastes daļu veido Kodiakas salas boro. Lielākā apdzīvotā vieta ir Kodiakas pilsēta.

## Ģeogrāfija
Arhipelāgs sastāv no vairāk kā 180 vulkāniskām salām, kas izstiepušās  garumā gar Aļaskas līča rietumu piekrasti. No kontinenta krasta salas atdala ap  platais Šeļihova šaurums. Arhipelāga lielākā sala ir Kodiaka (, 67% no arhipelāga platības), Afognaka (), Sitkalidaka (), Sitkinaka (), Raspberiailenda (), Tugidaka (), Šujaka (), Uganika () un Čirikova sala (). Salu reljefs kalnains, augstākā virsotne ir Konjaga smaile ( vjl) Kodiakas salā. Lielā daļā salu teritorijas () kopš 1941. gada izveidots Kodiakas nacionālais dabas rezervāts.

## Atsauces

## Ārējās saites
Kijivas spoks

thumb|Kijivas spoka attēls
[thumb|Fotogrāfija, ko 2022. gada februārī ''[Twitter* izplatīja Ukrainas bijušais prezidents [[Petro Porošenko]], apgalvojot, ka tas esot Kijivas spoks]]
*'Kijivas spoks''' () ir mūsdienu teika par Ukrainas asu, kurš ar iznīcinātāju MiG-29 Krievijas iebrukuma pirmajās 30 stundās esot notriecis sešas Krievijas Bruņoto spēku lidmašīnas. Kijivas spoka tēlu 2022. gada februāra beigās plaši pieminēja Ukrainas plašsaziņas līdzekļos.

Ukrainas Gaisa spēku vadība 2022. gada 30. aprīlī noliedza baumas, ka Kijivas spoks ir 13. martā bojā gājušais pilots Stepans Tarabalka, paziņojot, ka Kijivas spoks ir ukraiņu radīta supervaroņa teika. Domājams, ka tas ir Kijivas aizsargājošās Gaisa spēku taktiskās aviācijas 40. brigādes pilotu apvienojošs tēls.

Kijivas spoka tēls tika atzīts par vienu no faktoriem, kas Krievijas iebrukuma Ukrainā laikā stiprināja ukraiņu morāli.

## Kijivas spoks populārajā kultūrā

* Japānā izdota manga par Kijivas spoku
* 2022. gada 27. augustā, Aviācijas dienā, Kijivā tika atklāts monuments, kas veltīts Kijivas spokam

## Atsauces

## Ārējās saites
Kodiaka

**Kodiaka** (, ) ir sala Klusā okeāna Aļaskas līcī, Kodiakas arhipelāga lielākā sala un ASV otra lielākā sala. Administratīvi pieder Amerikas Savienoto Valstu Aļaskas pavalstij, ietilpst Kodiakas salas boro. Lielākā apdzīvotā vieta ir Kodiakas pilsēta.

## Ģeogrāfija
Kodiaka ir Kodiakas arhipelāga lielākā sala, veido 67% no arhipelāga platības. No kontinenta krasta salu atdala ap  platais Šeļihova šaurums. Sala vulkāniskas izcelsmes, tās reljefs kalnains, augstākā virsotne ir Konjaga smaile ( vjl). Krasti stipri izroboti, daudz fjordu un pussalu. Salas lielākā daļa apaugusi ar mežu. Mīt vairākas dzīvnieku sugas, tajā skaitā endēmais Kadjakas lācis. Lielā daļā salas teritorijas tās dienvidrietumos kopš 1941. gada izveidots Kodiakas nacionālais dabas rezervāts.

## Vēsture
Salas pamatiedzīvotāji ir eskimosu tauta alutīki, kas joprojām veido ap 14% no iedzīvotāju skaita. Pirmais no rietumniekiem, kas apmeklēja salu, bija krievu tirgotājs Stepans Glotovs 1763. gadā. Pirmo tirdzniecības apmetni salā krievi ierīkoja 1784. gadā tagadējā Oldhārboras ciema tuvumā. 1792. gadā apmetne tika pārcelta uz tagadējo Kodiaku un kļuva par Aļaskas nozīmīgāko zvērādu tirdzniecības centru. 1837.—1839. gada baku epidēmijā gāja bojā ap trešdaļu salas iedzīvotāju. 1867. gadā sala kopā ar pārējo Aļasku tika pārdota ASV. 

## Atsauces

## Ārējās saites
Afognaka

**Afognaka** (, ) ir sala Klusā okeāna Aļaskas līcī, Kodiakas arhipelāga otra lielākā sala. Administratīvi pieder Amerikas Savienoto Valstu Aļaskas pavalstij, ietilpst Kodiakas salas boro. Salā dzīvo ap 160 iedzīvotājiem, vienīgā pastāvīgā apdzīvotā vieta ir Alenevas vecticībnieku ciems salas dienvidaustrumos ar 37 iedzīvotājiem (2010). Salas pirmiedzīvotāji alutīki salu pameta pēc postošās 1964. gada zemestrīces; tie pārcēlās uz jaunuzbūvēto Portlaionsas ciemu Kodiakas salā.

## Ģeogrāfija
Afognaka ir Kodiakas arhipelāga otra lielākā sala. 3 km platais Kupreanova šaurums dienvidos to atdala no Kodiakas, bet no kontinenta krasta salu atdala ap  platais Šeļihova šaurums. Sala vulkāniskas izcelsmes, tās reljefs kalnains, augstākā virsotne ir  vjl. Krasti stipri izroboti, daudz fjordu un pussalu. Salas lielākā daļa apaugusi ar mežu. Daļā salas teritorijas tās ziemeļrietumos iekļauta 1941. gada izveidotajā Kodiakas nacionālajā dabas rezervātā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Sestdienas vakara drudzis

**"Sestdienas vakara drudzis"** () ir 1977. gada ASV drāmas filma, kuras režisors ir Džons Bedems. Filmā galvenās lomas atveido Džons Travolta un Kārena Gornija. Filma balstīta uz Nika Kona 1976. gada rakstu *Tribal Rites of the New Saturday Night* *[[The New York Times]]* avīzē.

Filma stāsta par jaunu puisi no Bruklinas, kurš pavada brīvdienas dejojot vietējā diskotēkā, lai izbēgtu no savas ikdienišķās dzīves.

Filmas "Sestdienas vakara drudzis" pirmizrāde notika  un to izplatīja *[[Paramount Pictures]]*. Filma guva ievērojamus finansiālos panākumus un kritiķu atzinību un radīja lielu iespaidu uz 1970. gadu popkultūru, īpaši uz diskomūziku. Filma padarīja Džonu Travoltu par zvaigzni. Par šo lomu viņu nominēja Amerikas Kinoakadēmijas balvai kategorijā "Labākais aktieris galvenajā lomā", esot piektais jaunākais aktieris, kas nominēts šajā kategorijā. Filmu skaņu celiņš, kurā iekļautas *[[Bee Gees]]* dziesmas ir viens no visu laiku pārdotākajiem filmu mūzikas albumiem. 1983. gadā filmai iznāca turpinājums *[[Staying Alive]]*.

2010. gadā filma iekļauta ASV Kongresa bibliotēkas Nacionālajā kino reģistrā kā "kulturāli, vēsturiski vai estētiski nozīmīga filma".

## Atsauces

## Ārējās saites
Ūteja. 22. jūlijs

**"Ūteja. 22. jūlijs"** () ir 2018. gada Norvēģijas drāmas filma, kuras režisors ir Ēriks Pope. Filmā galveno lomu atveido Andrea Berncena.

Filma stāsta par 2011. gada terorista uzbrukumu jauniešu vasaras nometnei, ko veica Annešs Bērings Breivīks, kopā terora aktos nogalinot 77 cilvēkus.

Filmas "Ūteja. 22. jūlijs" pirmizrāde notika  Berlīnes Starptautiskajā kinofestivālā. Filmas mērķis ir veicināt izpratni par upuriem, parādot uzbrukumu no viņu skatupunkta. Filma veidota, sadarbojoties ar vairāk nekā 40 izdzīvojušajiem, lai darbība būtu pēc iespējas tuvāka realitātei. Filma uzņemta reālā laikā vienā kadrā un visā 72 minūšu garajā uzbrukumā seko līdzi meitenei Kajai.

## Atsauces

## Ārējās saites
Bada spēles: Balāde par dziedātājputniem un čūskām

**"Bada spēles: Balāde par dziedātājputniem un čūskām"** () ir 2023. gada ASV fantastikas filma, kuras režisors ir Frānsiss Lorenss. Filmas sižets veidots pēc Sūzenas Kolinsas grāmatas ar tādu pašu nosaukumu. Filmā galvenās lomas atveido Toma Blaits, Reičela Zeglere, Hantere Šafere, Pīters Dinklidžs, Džeisons Švarcmens, Vaiola Deivisa. Filmas notikumi risinās aptuveni 64 gadus pirms pirmās filmas, un tā fokusējas uz astoņpadsmit gadīgo Koriolānu Snovu (Blaits), viņa attiecībām ar Bada spēļu dalībnieci Lūsiju Greju Bērdu (Zeglere) un notikumiem, kas Snovu noved pie ceļa, lai viņš kļūtu par Panemas tirānisko vadītāju.

Filmas pirmizrāde ASV un Latvijā notika 2023. gada 17. novembrī.

## Atsauces

## Ārējās saites
Udora

thumb|Udoras ģerbonis.

**Udora** () ir udoriešu (komiešu tautas daļa) apdzīvota teritorija Ziemeļu Dvinas un Mezeņas upes baseinā. Līdz 15. gadsimtam atkarīga no Novgorodas Republikas, vēlāk no Maskavijas, Krievijas caristes un Krievijas Impērijas. Tagad Udoras rajons Krievijas Federācijas Komi Republikas rietumu daļā.

Pēc tam, kad Maskavas lielkņazs Ivans III 1471. gadā sagrāva Novgorodas valsti un Maskavijai pievienoja Ziemeļu Dvinas baseina zemes, viņš savam titulam pirms nāves 1501. gadā pievienoja arī Udoras kņaza (*князь Удорский*) titulu.

Attēls:Udora 17. gadsimtā.jpg|Udoras karte 17. gadsimtā

## Atsauces
Kajetura ūdenskritums

**Kajetura ūdenskritums** () ir ūdenskritums Potaro upē Gajānā. Tiek uzskatīts par vienu no lielākajiem pēc ūdens plūsmas () viena kritiena () ūdenskritumiem pasaulē.

Ūdenskritums veidojas, Potaro upei šķērsojot Pakaraimas grēdas nogāzi. Atrodas grūti pieejamā apvidū tropiskā lietusmežā. Pirmais no eiropiešiem ūdenskritumu 1870. gadā atklāja britu ģeologs Čārlzs Beringtons Brauns (*Charles Barrington Brown*). Saskaņā ar patamonu indiāņu leģendu, ūdenskritums nosaukts par godu virsaitim Kajam, kurš, lai glābtu savu tautu, laivā šķērsoja ūdenskritumu, ziedojot sevi lielajam garam Makonaimam. 1929. gadā ap ūdenskritumu izveidots 630 km² liels Kajetura nacionālais parks. Nozīmīgs tūrisma galamērķis; 15 minūšu gājiena attālumā no ūdenskrituma augšas uzbūvēta lidosta.

## Atsauces

## Ārējās saites
Klūnu atsegums

**Klūnu atsegums** ir aizsargājams ģeoloģisks un ģeomorfoloģisks dabas piemineklis Dobeles novada Tērvetes pagastā Skujaines upes labajā krastā uz ziemeļiem no Klūnām. Klūnu atsegums atrodas dabas lieguma Skujaines un Svētaines ieleja teritorijā.

Atrodas valsts aizsardzībā no 1977. gada. Dabas pieminekli veido trīs pamatiežu atsegumi, kas veidojušies Skujaines sānu erozijas rezultātā. Apakšējo daļu veido vāji cementēts smilšakmens, augšējā daļā dolomītmerģeļi. Pamatkrasta piekājē atrodas vairāki sīki avotiņi.

## Ārējās saites

* Dabas aizsardzības pārvalde. Klūnu atsegums
Sirmija

**Sirmija** () bija ievērojama Senās Romas pilsēta, kas atradās Panonijā, Savas upes krastā. Mūsdienās šeit atrodas Serbijas pilsēta Sremska Mitrovica.

Pilsēta rakstos pirmoreiz minēta 4. gadsimtā pirms mūsu ēras. To apdzīvoja ilīrieši un ķelti. 1. gadsimtā p.m.ē. to iekaroja romieši un 102. gadā Sirmija kļuva par Lejaspanonijas provinces galvaspilsētu. Tetrarhijas periodā 294. gadā Sirmija kļuva par vienu no četrām Romas impērijas galvaspilsētām.

Līdz ar kristietības ienākšanu, 3. gadsimtā Sirmija kļuva par bīskapijas centru. Šeit nostiprinājās kristietības ariānisma atzars. 4. gadsimtā Sirmijā notika 5 baznīcas koncili, lai vienotos par kompromisu starp ariānisma un Nīkajas novirziena piekritējiem. 4. gadsimtā Sirmiju ieņēma goti, vēlāk huņņi, tad ostgoti, gepidi, pēc tam bizantieši, līdz 582. gadā to pilnībā nopostīja avāri.

Sirmijā vai tās reģionā ir dzimuši 10 Romas imperatori, to starpā Decijs (201—251), Klaudijs II (214—270), Aureliāns (214/215 — 275), Probuss (230-235—282), Maksimiāns (ap 250—310), Konstantijs II (317—361). Pilsētā mēdza rezidēt Marks Aurēlijs, kas visticamāk šeit radījis savas "Meditācijas". Pēdējais apvienotās Romas imperators Teodosijs I (347—395) par imperatoru tika proklamēts Sirmijā.

## Attēlu galerija

Maketa_Sirmijuma.JPG|Sirmijas makets
Casque_orné_4ème_siècle_Musée_Novi_Sad_Colisée_Rome_Italie.jpg|Romiešu ķivere, atrasta pie Sirmijas, tagad Novisadas muzejā


## Ārējās saites
Roba

**Roba** var būt:

* Annasofija Roba (*AnnaSophia Robb*; dzimusi 1993. gadā), amerikāņu aktrise, modele un dziedātāja;
* Roberts Roba (*Robert Rooba*, dzimis 1993. gadā), Igaunijas hokejists.
Balāde par dziedātājputniem un čūskām

**"Balāde par dziedātājputniem un čūskām"** () ir amerikāņu rakstnieces Sūzenas Kolinsas jauniešu zinātniskās fantastikas romāns, kas izdots  izdevniecībā *Scholastic Press*. Tā ir ceturtā grāmata sērijā "Bada spēles". Latviskā tulkojuma autore ir Ieva Elsberga.

Atšķirībā no iepriekšējiem romāniem, šī romāna darbība norisinās 64 gadus pirms pirmā "Bada spēļu" romāna notikumiem, un tās galvenais varonis ir astoņpadsmit gadīgs Koriolāns Snovs, kurš ir norīkots kļūt par padomdevēju kādam no desmito Bada spēļu dalībniekiem.

2023. gada novembrī iznāca filma, kas uzņemtas pēc romāna motīviem — "Bada spēles: Balāde par dziedātājputniem un čūskām".

## Atsauces

## Ārējās saites
* Autores mājaslapa ****
Svētā Savas baznīca

{
  "type": "ExternalData",
  "service": "geoshape",
  "ids": "Q330385"
}


**Svētā Savas baznīca** () ir 21. gadsimta Serbu pareizticīgo baznīcas dievnams, kas atrodas Serbijas galvaspilsētas Belgradas centrā. Tā tika celta kā arhibīskapa sēdeklis un Serbijas pareizticīgo baznīcas galvenā katedrāle un tika nosaukta šīs konfesijas dibinātāja Svētā Savas vārdā. Celtne veidota neobizantiešu stilā, apzināti celta līdzīga Svētās Sofijas katedrālei Stambulā.

Baznīcas pamatakmens tika likts jau 1935. gadā, bet vēstures peripetiju dēļ baznīcas būvniecība ievilkās vairākas desmitgades. Par baznīcas uzcelšanas gadu uzskata 2004. gadu, taču celtniecība turpinājās arī pēc tam. 2017. gadā tika pabeigts ēkas eksterjers. Baznīcas būvdarbu pēdējais posms tika veikts ar Krievijas finansiālu atbalstu, kā arī baznīcas iekštelpu gleznojumus veidoja Krievijas mākslinieki.

Svētā Savas baznīca atrodas vietā, kur 1594. gadā osmaņi sadedzināja serbu baznīcas dibinātāja Svētā Savas (*Свети Сава*, 1169 vai 1174—1236) mirstīgās atliekas.


Saint_Sava_Naos_leg_P.Cikovac.jpg|Interjers
Свјетлопис_молитве_Св._Духу_на_вратима_храма_Св._Саве,_Врачар,_Биоград.jpg
Храм_Светог_Саве,_Београд_(Cathedral_of_Saint_Sava)_-_panoramio_(4).jpg


## Ārējās saites

*
Imantas 4. līnija

**Imantas 4. līnija** ir iela Rīgā, Kurzemes rajonā, Imantā. Iela sākas krustojumā ar Jūrmalas gatvi un beidzas krustojumā ar Rīgas—Jūrmalas veloceliņu pie Rīgas—Tukuma dzelzceļa līnijas. Kopējais ielas garums ir 400 metri, tā ir klāta ar asfalta segumu. Imantas 4. līnijā ir vienstāva dzīvojamās ēkas.

Tāpat kā citas ielas "Imantā 1", arī Imantas 4. līnija ir oficiāli izveidota 1938. gadā.

## Ielu savienojumi
Imantas 4. līnija ir savienota ar šādām ielām:
* Jūrmalas gatve (T veida krustojums)

## Skatīt arī
* Imanta

## Atsauces
Mihals Hlebovickis

**Mihals Hlebovickis** (; dzimis  Varšavā) ir bijušais poļu basketbolists, spēlēja spēka uzbrucēja pozīcijā. Bijis Polijas basketbola izlases spēlētājs. M. Hlebovicka spēlētāja karjera un privātā dzīve ir cieši saistīta ar Latviju, viņš ir Latvijas Basketbola līgas (LBL) čempions 2008. gadā Rīgas "Barons/LMT" sastāvā. Pēc spēlētāja karjeras beigām ir basketbola treneris.

## Karjera
Karjeras laikā pārstāvējis daudzus Polijas klubus, spēlējis Kiprā un Ukrainā, kā arī pārstāvējis LBL klubus Rīgas "Barons", BK Jēkabpils un BK Ogre. Karjeru noslēdzis Polijas otrā līmeņa klubā Krakovā.

2008. gadā kopā ar "Barons/LMT" izcīnīja FIBA Eirokausu un uzvarēja LBL čempionātā.

No 1998. līdz 2003. gadam M. Hlebovickis bija Polijas basketbola izlases spēlētājs.

2024. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Parīzē viņš bija Polijas 3x3 basketbola komandas treneris.

## Privātā dzīve
M. Hlebovickis ir precējusies ar bijušo Latvijas basketbola izlases spēlētāju, tagad treneri, Ilzi Osi-Hlebovicku. Viņu dēls Oskars Hlebovickis arī ir basketbolists, tāpat jaunākais dēls Luka arī trenējas basketbolā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Kalifornija (nozīmju atdalīšana)

**Kalifornija** var būt:
* Kalifornija — ASV štats,
* Kalifornija — pussala Meksikā.

## Skatīt arī
* Kalifornijas līcis
* Kalifornijs
Liofilizācija

thumb|Liofilizētas zemenes
**Liofilizācija** (no  (*lúō*) — 'izšķīdināt', *φίλος* (*fílos*) — 'mīļotais', *ίζειν* (*-ízein*) un ) jeb **aukstā žāvēšana** ir žāvēšanas veids, kurā produktā esošais ūdens sasalst un kā ledus zemā spiedienā sublimējas jeb iztvaiko.

Tā kā produkta pārstrādē izmantotas zemas temperatūras, produktam atgūstot ūdens saturu, tas saglabā vairumu sākotnējo īpašību. Liofilizāciju izmanto produkta uzglabāšanā bioloģijā (piemēram, baktērijas, raugi), biomedicīnā (piemēram, īslaicīga orgānu uzglabāšana), pārtikas rūpniecībā (piemēram, kafija, augļi).

Latvijā ar liofilizācijas tehnoloģiju izstrādi nodarbojas Koksnes ķīmijas institūts.

## Priekšrocības
[thumb|Liofilizācijas iekārta — tā var saldēt līdz pat apmēram -40 Celsija grādiem un uzturēt [Vakuums|vakuumu. Šādos apstākļos ledus pāriet tvaika fāzē jeb sublimējas.]]
Liofilizācija tiek uzskatīta par labāko pārtikas produktu žāvēšanas paņēmienu, jo tiek ievērojami vairāk saglabātas pārtikas īpašības — aromāts, ūdens atgūšanas spēja, bioaktivitāte — salīdzinot ar citiem žāvēšanas paņēmieniem. Nav arī nepieciešams pievienot konservantus.

### Garāks derīguma termiņš
Derīguma termiņš pagarinās, jo produkts tiek pārstrādāts zemās temperatūrās, kā arī ūdens sublimējas no produkta. Šajos apstākļos tiek minimalizēts oksidēšanās ātrums un olbaltumvielu denaturācija.

### Ūdens no jauna pievienošanas spēja
Tā kā liofilizācijas galaprodukts ir porains, tas uzsūc ūdeni. Ar ūdens pievienošanas spēju mēra procesa kvalitāti, augstas kvalitātes galaproduktus izmanto gatavās maltītēs.

### Saglabā uzturvielas un izceļ garšas īpatnības
Tā kā liofilizācijas process minimalizē sabrukšanas reakcijas, uzturvielas, krāsa un garša tik saglabāta, bet tekstūra kļūst irdena un kraukšķīga. Piemēram, skābā un saldā garša, ogu un augļu smaržas kļūst izteiktākas, jo ūdens nemazina to efektus.

## Trūkumi

### Mikrobu attīstība
Lai gan liofilizētos materiālos mikrobu augšana tiek ļoti palēnināta, tie netiek pilnībā iznīcināti. Ja produkts nav pareizi iepakots vai uzglabāts, produkts uzsūks ūdeni, mikrobi sāks vairoties un pārtika bojāsies.

### Cena
Liofilizācija ir apmēram 5 reizes dārgāka nekā parastā žāvēšana, tādēļ šo metodi parasti izmanto, ja tā sniedz pietiekamu pievienoto vērtību.

### Silikona eļļas noplūde
Silikona eļļa ir bieži izmantots šķidrums liofilizācijas aparātu sildīšanai un dzesēšanai. Noplūdes gadījumā galaprodukts ir nederīgs. Lai laikus konstatētu silikona eļļas tvaikus un novērstu noplūdi un produkta bojājumus, izmanto masspektrometrus.

### Audu uzglabāšana
Zīdītāju audi nepārdzīvo liofilizāciju, bet ar to paildzina audu mūža ilgumu ārpus ķermeņa.

## Atsauces

## Ārējās saites
Lambārtes luterāņu baznīca

**Lambārtes evaņģēliski luteriskā baznīca** ir dievnams, kas atrodas Bauskas novada Dāviņu pagasta Lambārtē. Baznīca celta 18. gadsimtā, starp pasaules kariem pārbūvēta. Latvijas PSR laikā tajā atradās kolhoza "Lambārte" kantoris un klubs.

## Ārējās saites
Rūgtais mēness

**"Rūgtais mēness"** () ir 1992. gada Francijas un Apvienotās Karalistes romantiskā trillera filma, kuras režisors ir Romans Polaņskis. Filmā galvenās lomas atveido Hjū Grānts, Kristīna Skota Tomasa, Pīters Kojots un Emanuela Seiņē. Filma balstīta uz franču rakstnieka Paskāla Bruknera romānu *Lunes de fiel*.

Filma stāsta par precētu vīrieti, kurš kruīza laikā sāk uzklausīt kāda amerikāņa mīlestības stāstu par savu sievu un sāk ar viņu aizrauties.

Filmas "Rūgtais mēness" pirmizrāde notika . Filma bija finansiāli neveiksmīga un saņēma pretrunīgas kritiķu atsauksmes. Filmai mūziku sarakstījis Vangelis.

## Atsauces

## Ārējās saites
Ukrainas neatkarības deklarācija (1918)

thumb|Ceturtais universāls
**Ukrainas Centrālās Radas Ceturtais universāls** () jeb **1918. gada Ukrainas neatkarības deklarācija** ir valstisks politisks akts, ar kuru tika pasludināta Ukrainas Tautas Republikas pilnīga valstiskā neatkarība. To pieņēma Ukrainas Centrālās Radas apakšpadome Kijivā 1918. gada 22. janvārī (pēc vecā stila 9. janvārī). Tā izdošanas priekšvēstnesis bija Ukrainas Tautas Republikas miera sarunu sākums 1918. gada janvārī–februārī ar centrālajām lielvalstīm Brestļitovskā.

Dokumentā tika norādīts, ka "no šī brīža Ukrainas Tautas Republika kļūst par patstāvīgu, no neviena neatkarīgu, brīvu, suverēnu Ukrainas tautas valsti", un tika paziņots par vēlmi mierīgi sadzīvot ar visām kaimiņvalstīm, kurām nav tiesību iejaukties tās iekšējās lietās.

Ukrainas Centrālās Radas Ceturtais universāls skaidri definēja suverēnas valsts izveidi kā visu ukraiņu augstāko mērķi.

## Starptautiskā atzīšana
Tajā pašā 1918. gada 22. janvārī (pēc vecā stila 9. janvārī) paziņoja, ka Lielbritānijas un Īrijas Apvienotā Karaliste atzīst Ukrainas Tautas Republiku. Kijivā ieradās bijušais Lielbritānijas Dienvidkrievijas ģenerālpadomes Odesā ģenerālpadomnieks Džons Piktons Begs (*John Picton Bagge*), kuru iecēla par pagaidu pilnvaroto lietvedi. Viņš tikās ar Ukrainas Ārlietu ģenerālsekretāru Oleksandru Šuļhinu (*Олександр Шульгин*).

## Skatīt arī
* Ukrainas neatkarības deklarācija (1991)

## Atsauces
Bistrica (Ukraina)

**Bistrica** () ir ciems Drohobičas rajona Ļvivas apgabalā Ukrainā.

Pēc 2020. gada tautas skaitīšanas iedzīvotāju skaits bija 251 cilvēki. Platība ir 0,553 km². 
## Atsauces
Stari Rasa

**Rasa** jeb mūsdienās **Stari Rasa** () ir viduslaiku pilsētas atliekas, kas atrodas Serbijas dienvidrietumos, netālu no Melnkalnes un Kosovas robežas, 11 kilometrus uz rietumiem no Novi Pazaras. 1979. gadā Stari Rasa līdz ar Sopočanu klosteri tika iekļauta UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā.

Stari Rasa bija pirmās neatkarīgās serbu valsts Raškas (1083—1217) galvaspilsēta un pirmās Serbijas valdnieku dinastijas Nemaņiču (*Немањићи*) rezidence. Cietokšņa drupās atrodas 8. gadsimta Pētera un Pāvila baznīca (*Црква Светих апостола Петра и Павла у Расу*). Tā ir vecākā baznīca Serbijā, kas saglabājusies līdz mūsdienām.

## Attēlu galerija

Iglesia_de_San_Pedro,_Novi_Pazar,_Serbia,_2014-04-15,_DD_07.JPG|Pētera un Pāvila baznīca
Stari_Ras.JPG|Pilsētas atliekas
Ras9.jpg|Skats no Rasas cietokšņa
Manastir Pazarište 2.JPG|Alu klosteris Stari Rasā


## Ārējās saites
Žultszālītes

**Žultszālītes** () ir ģints neļķu dzimtā. Tās dabiskais izplatības areāls ir no Eiropas līdz Sibīrijai un Irānai, no Vidusjūras reģiona līdz Arābijas pussalai un Ziemeļaustrumāfrikai, Jaungvinejā, Austrālijas dienvidaustrumiem, Jaunzēlandē un Peru.

## Sugas
Ģintī ir klasificētas nedaudz vairāk par 10 sugām:

* Vasaras žultszālīte (*Scleranthus annuus*) L. —  Latvijā bieži sastopama sausos priežu mežos, degumos, atmatās un smiltājos
* Ziemas žultszālīte (*Scleranthus perennis*) L. — Latvijā sastopama sausos priežu mežos, atmatās, smiltājos un gar dzelzceļiem
* *Scleranthus biflorus* (J.R.Forst. & G.Forst.) Hook.f.
* *Scleranthus brockiei* P.A.Will.
* *Scleranthus delortii* Gren.
* *Scleranthus diander* R.Br.
* *Scleranthus fasciculatus* (R.Br.) Hook.f.
* *Scleranthus* × *intermedius* Kitt.
* *Scleranthus minusculus* F.Muell.
* *Scleranthus peruvianus* Muschl.
* *Scleranthus pungens* R.Br.
* *Scleranthus singuliflorus* (F.Muell.) Mattf.
* *Scleranthus uncinatus* Schur
* *Scleranthus uniflorus* P.A.Will.

## Galerija

Attēls:Scleranthus annuus inflorescence (08).jpg|Vasaras žultszālīte (*Scleranthus annuus*)
Attēls:Scleranthus biflorus flower3 Walcha NT - Flickr - Macleay Grass Man.jpg|*Scleranthus biflorus*
Attēls:Scleranthus diander habit9 ST - Flickr - Macleay Grass Man.jpg|*Scleranthus diander*


## Atsauces
Ukrainas Jūras spēki

**Ukrainas Jūras spēki** () ir viena no Ukrainas bruņoto spēku vienībām. 
thumb|Ukrainas Jūras spēku kaorgs
Jūras spēku mērķis ir novērst, lokalizēt un neitralizēt bruņotu konfliktu un, ja nepieciešams, apspiest bruņotu agresiju no jūras gan patstāvīgi, gan sadarbībā ar citiem Ukrainas Bruņoto spēku vienībam, militārajiem formējumiem un tiesībaizsardzības iestādēm, saskaņā ar Ukrainas Konstitūciju, Ukrainas likumiem un citiem normatīvajiem un administratīvajiem aktiem, pamatojoties uz starptautisko tiesību principiem un vispārējiem militārās mākslas principiem.

## Vēsture
Mūsdienu Ukrainas jūras kara flotes vēsture aizsākās ar Ukrainas Tautas Republikas Jūras kara flotes izveidošanu. 1918. gada 29. aprīlī Melnās jūras flotes kuģi nonāca Ukrainas Tautas Republikas jurisdikcijā.

1992. gada 5. aprīlī Ukrainas prezidents Leonīds Kravčuks parakstīja dekrētu par jūras spēku izveidi Ukrainas bruņoto spēku sastāvā. 1993. gada 17. jūnijā tika parakstīts Ukrainas un Krievijas nolīgums par Ukrainas Jūras spēku un Krievijas Jūras spēku Melnās jūras flotes izveidi uz Padomju Savienības Jūras spēku Melnās jūras flotes bāzes.

2014. gada februārī un martā Krievijas Federācija okupēja Krimu un jo īpaši Sevastopoli, kas iepriekš bija Ukrainas galvenā jūras kara flotes bāze. Krievijas karaspēks un vietējās separātistu vienības sagrāba pussalā esošos Ukrainas stratēģiskos objektus. 2014. gada 14. martā Krimas Autonomās Republikas Ministru padomes priekšsēdētājs Sergejs Aksjonovs piedāvāja visiem Krimā dislocētajiem Ukrainas karavīriem vai nu pievienoties Krievijas bruņotajiem spēkiem, vai atstāt Krimas teritoriju, vai arī atkāpties no amata.

Līdz 2014. gada 20. martam daži Ukrainas jūras spēku kuģi bija atstājuši Sevastopoli, 25 palīgflotes kuģi un seši karakuģi bija pacēluši Krievijas Federācijas karogu.

Ukrainas jūras spēku vienības ir iesaistītas Krievijas—Ukrainas karā.

## Galerija

Attēls:Память меркурия флаг украины 1917.jpg|Ukrainas karogs virs kreisera (1917)
Attēls:2014-03-09 - Perevalne military base - 0203.JPG|thumb|Krievijas karavīri bloķē Ukrainas Jūras spēku bāzi Krimā (2014)
Attēls:TS 2015-08-02-0991 (19595838153).jpg|Ukrainas jūras kājnieki ATO zonā (2015)


## Atsauces

## Ārējās saites