open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Islāms Indonēzijā

thumb|Karte, kurā attēlots Indonēzijas reliģiskais sastāvs
**[[Islāms]]** ir salīdzinoši jauna un pašlaik dominējoša reliģija mūsdienu Indonēzijas arhipelāga iedzīvotāju vidū. To praktizē līdz pat 88 % valsts iedzīvotāju (aptuveni 241 miljons cilvēku 2022. gadā). Tādējādi Indonēzijas Republika ir musulmaņu valsts ar vislielāko iedzīvotāju skaitu. Visaugstākais musulmaņu procents ir Ačehas provincē, kur vietējo musulmaņu līderi ar aktīvu karadarbību centās izveidot separātu šariata valsti un izspiest no tās nemusulmaņus, 2001. gadā kā kompromisu panākot valdības piekrišanu šariata ieviešanai viņu provincē.

Vairums Indonēzijas musulmaņu pieturas pie sunnītu šafiītu skolas mācības, lai gan paši sevi biežāk neidentificē ar konkrētu skolu. Nelielā skaitā sastopami šiīti un ahmadiji. Abas šīs grupas tiek pakļautas iebiedēšanai un represijām. Nav precīzi noteikta vietējā Javas sinkrētiskā islama (*kebatinan*) paveida lietotāju skaits, kuru politeisma un animisma palieku dēļ varas iestādes uzskata par kultūras, nevis reliģisko lietu ministrijā ietilpstošu parādību. Šīs mācības piekritēji parasti publiski pieskaita sevi kādai no valsts oficiālajām reliģijām.

## Vēsture
thumb|Piektdienas lūgšanas mošejā Indonēzijā
Vēsturiski dažādu Indonēzijas salu iedzīvotāji agrākos laikos praktizēja budismu, bet iekšzemē — animismu, šamanismu utt. 13.—15. gadsimtā, pateicoties arābu un indomusulmaņu tirgotāju un sludinātāju darbībai, Indonēzijas iedzīvotāju vidū sāka aktīvi izplatīties islāms. 16.—19. gadsimtā islāma izplatību no arhipelāga rietumiem uz austrumiem nedaudz palēnināja portugāļu (katoļu Floresas un Timoras salas) un holandiešu (protestantu Papua) misionāru darbība. Demogrāfiskais sprādziens 20. gadsimtā izraisīja ievērojamu musulmaņu skaita pieaugumu visos valsts reģionos.

## Skatīt arī
* Islāma pasaule

## Atsauces

## Ārējās saites
Vikipēdija gruzīnu valodā

**Vikipēdija gruzīnu valodā** (gruzīnu: ქართული ვიკიპედია) ir bezmaksas tīmekļa enciklopēdijas Vikipēdijas gruzīnu valodas versija.

Pirmais raksts tika publicēts 2004. gada 25. februārī. 2024. gada 12. janvārī gruzīnu Vikipēdijā bija 170 370 raksti (53. vietā pēc rakstu skaita). Ir reģistrēti 156 875 dalībnieki, no kuriem 289 ir veikuši darbību pēdējo 30 dienu laikā, 6 dalībniekiem ir administratora statuss. Kopējais rediģējumu skaits ir 4 596 541.

## Ārējās saites
Vikipēdija serbhorvātu valodā

**Vikipēdija serbhorvātu valodā** (serbhorvātu: *Srpskohrvatska Wikipedija* / *Српскохрватска Википедија*) ir bezmaksas tīmekļa enciklopēdijas Vikipēdijas serbhorvātu valodas versija.

Tās dalībnieki paši izvēlas, vai lietot kirilicu vai latīņu rakstu, pēdējā gadījumā izmantojot vai nu serbu vai horvātu pareizrakstību.

2024. gada 12. janvārī Vikipēdijā serbohorvātu valodā bija 458 705 raksti. Tajā bija reģistrējušies 202 831 dalībnieki, no kuriem 206 bija veikuši kādu darbību pēdējo 30 dienu laikā, 9 dalībniekiem ir administratora statuss. Pavisam veikti 41 780 910 labojumi.

2014. gada februārī tika apsvērta iespēja versiju slēgt, taču tika pieņemts lēmums to saglabāt.

## Atsauces

## Ārējās saites
Slīpā plakne

thumbnail|upright=1.2|Uzbrauktuve pie sabiedriskās ēkas ir slīpās plaknes paraugs
**Slīpā plakne** jeb **rampa** ir viens no vienkāršajiem mehānismiem, kuru veido plakne noteiktā leņķī pret horizontāli. Plaknes slīpumu var izteikt arī kā augstuma attiecību pret tās garumu. Slīpā plakne samazina nepieciešamo spēku, kas vajadzīgs, lai paceltu ķermeni vajadzīgā augstumā (sakrīt ar plaknes augstumu) vai nolaistu lejā to no šī augstuma. Slīpās plakni izmanto dažādās sfērās, piemēram, celtniecībā smagu priekšmetu nogādāšanai no zemāka punktu uz augstāku punktu. Slīpā plakne ir viens no pamatelementiem inženierzinātnē.

## Ārējās saites
Askari (nozīmju atdalīšana)

**Askari** var būt:
* Askari vietējais karavīrs, kas dienēja Eiropas koloniālo lielvaru armijās Āfrikā.
## Personas ar šādu vārdu
* Askari Mohammadians (*عسگری محمدیان*) – bijušais Irānas brīvā stila cīkstonis, 1988. un 1992. gada vasaras olimpisko spēļu sudraba medaļas ieguvējs (1963)
## Personas ar šādu uzvārdu
* Alberto Askari (*Alberto Ascari*) – itāļu autobraucējs, pazīstams kā divkārtējs Formula 1 čempions (1918—1955)
Tangaņika

thumb|Tangaņikas karte
**Tangaņikas Republika** () bija valsts agrākajā britu Tangaņikas mandātteritorijā, kas pastāvēja no 1961. līdz 1964. gadam.

## Vēsture
No 1885. līdz 1919. gadam kontinentālā Tanzānijas daļa ietilpa Vācijas Austrumāfrikā. 
1961. gada 9. decembrī Tangaņika kļuva par neatkarīgu karalisti Nāciju Sadraudzības sastāvā, kuru vadīja britu karaliene. 1962. gada 9. decembrī, paliekot Nāciju Sadraudzības sastāvā, to pasludināja par republiku. 1964. gada 26. aprīlī Tangaņika un Zanzibāra izveidoja Tangaņikas un Zanzibāras Apvienoto Republiku, ko tā paša gada 29. oktobrī pārdēvēja par Tanzānijas Apvienoto Republiku.


Flag of Tanganyika (1923–1961).svg|Britu Tangaņikas karogs (1919–1961)
Flag of Tanganyika (1961–1964).svg|Tangaņikas Republikas karogs (1961–1964)

## Nosaukums
Britu mandātteritorijas nosaukumu pēc 1919. gada atvasināja no Tangaņikas ezera nosaukuma.
1964. gada 24. aprīlī, apvienojot Tangaņikas un Zanzibāras valstis, izveidoja *Tanzānijas* (**Tan**gaņika, **Z**anzibāra + **ānija**) nosaukumu.
Lai gan Tangaņika ir Tanzānijas sastāvā, tās nosaukuma lietošanu uzskata par politiski nekorektu mājienu pret aliansi ar Zanzibāru.

## Ārējās saites
Basilana (province)

**Basilana** (, , , ) ir viena no Filipīnu provincēm valsts dienviddaļā. Administratīvi lielākā daļa pieder Bangsamoro autonomajam reģionam, bet galvenokārt kristiešu apdzīvotā Isabelas pilsēta pieder Zamboangas Pussalas reģionam. Administratīvi dalās 2 pilsētās un 11 municipalitātēs un sīkāk 210 barangajās. Provinces oficiālā galvaspilsēta kopš 2001. gada ir Lamitana, bet lielākā daļa administratīvo iestāžu joprojām atrodas iepriekšējā galvaspilsētā Isabelā.

## Iedzīvotāji
Provincē jaukts etniskais un konfesionālais sastāvs. Lielākā daļa provinces iedzīvotāju, neņemot vērā Isabelas pilsētu, ir musulmaņi (ap 90 %), tai skaitā jakani (222 601; 52,4 %), tausūgi (98 715; 23,2 %), samali (60 566; 14,2 %), bet kristieši veido 10 % no iedzīvotājiem, galvenokārt visaji (21 125; 5,0 %) un zamboangieši (17 398; 4,1 %).

## Ģeogrāfija
Province izvietojusies Sulu arhipelāga ziemeļos, aizņem arhipelāga lielāko Basilanas salu (95 % no provinces teritorijas), kā arī vairākas nelielas salas tās piekrastē (Pilasas salas, Tapiantanas salas, Langilas salas, Malamavi).  platais Basilanas šaurums ziemeļos provinci atdala no Zamboangas pilsētas Mindanao salas Zamboangas pussalā, bet dienvidrietumos atrodas Sulu provincei piederošās Samalesas salas. Austrumos krastus apskalo Sulavesi jūra, bet rietumos — Sulu jūra. Salas lielākoties vulkāniskas izcelsmes, apjoztas ar koraļļu rifiem. Basilanas sala  kalnaina, augstākā virsotne ir Basilanas smaile 998 m vjl. Valda tropu musonu klimats.

## Vēsture
Līdz 17. gadsimta vidum lielākoties jakanu un tausūgu apdzīvotā sala ietilpa Sulu Sultanātā. 1636. gadā to ieņēma Spānija, bet 1726. gadā Sulu Sultanāts to oficiāli nodeva Spānijai. Salā sāka ieplūst kristītie filipīnieši no Zamboangas, Visajām un Lusonas, izspiežot iezemiešus jakanus un tausūgus no piekrastes līdzenumiem tālāk iekšzemē. Sala tika iekļauta Dienvidzamboangas provincē. 1948. gadā no Zamboangas tika nodalīta patstāvīga Basilanas pilsēta, kas iekļāva visu mūsdienu Basilanas provinces teritoriju. 1970. gados reģionā sākās intensīvas Moro Nacionālās atbrīvošanas frontes cīņas pret Filipīnu centrālo valdību un 1972. gadā tika izsludināts karastāvoklis. Kā viens no kompromisiem sarunās starp centrālo varu un nemierniekiem bija Basilanas pilsētas reorganizēšana par patstāvīgu Basilanas provinci. 2001. gadā plebiscīta rezultātā Basilana iekļāvās Musulmaņu Mindoro autonomajā reģionā, izņemot Isabelas pilsētu, kas palika Zamboangas Pussalas reģionā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Finanšu pratība

**Finanšu pratība** ir spēja izprast un efektīvi pārvaldīt finanses. Šis termins aptver plašu zināšanu klāstu, tostarp budžeta plānošanu, ieguldīšanu, izpratni par kredītiem un pensiju plānošanu.

Finanšu pratībai ir būtiska nozīme ilgtspējīgas ekonomiskās nākotnes radīšanā indivīdam un sabiedrībai kopumā. Šī prasme palīdz novērst finansiālas grūtības, uzlabo ekonomisko drošību un sekmē labāku dzīves kvalitāti.

## Finanšu pratības galvenie aspekti

* Budžeta plānošana. Finanšu pratība sākas ar spēju efektīvi pārvaldīt savas finanses. Budžeta plānošana ļauj labāk kontrolēt izdevumus un noteikt, kur nauda aiziet.
* Ieguldījumi. izpratne par ieguldīšanas pamatiem palīdz cilvēkiem pieņemt pamatotus lēmumus par dažādām ieguldījumu iespējām, piemēram, akcijām, obligācijām un īpašumu.
* Kredīts un parāds. Izpratne par kredīta principiem un izprot parādu sekām.
* Pensijas plānošana. izprot nepieciešamību plānot pensiju un izvēlēties pareizos finanšu instrumentus, lai nodrošinātu stabilu nākotni.

## Ārējās saites
Hutu

**Hutu** ir etniskā vai sociālā grupa Āfrikas centrālajā daļā, Ruandas un Burundijas lielākā iedzīvotāju grupa. Saskaņā ar ASV Centrālās izlūkošanas pārvaldes datiem 84 % Ruandas iedzīvotāju un 85 % Burundijas iedzīvotāju ir hutu.

Vēsturiski hutu galvenā nodarbošanās bija lauksaimniecība, viņi runā galvenokārt bantu valodās, dominējošā reliģija ir katolicisms.

## Konflikti ar tutsi
Ruandas genocīda laikā dalījums starp hutu un tutsi bija vairāk sociāls, starp etniskajām grupām vairs nepastāvēja lingvistiskas un kultūras atšķirības, un fiziskās atšķirības lielā mērā izdzēsa etnisko grupu savstarpējās laulības, lai gan joprojām valdīja uzskats, ka hutu ir zemāki un tumšākas ādas krāsas. Kopš Beļģijas koloniālās valdības laikiem tautība tika rakstīta Ruandas iedzīvotāja identifikācijas kartē, un bērna tautības ieraksts atbilda viņa tēva tautības ierakstam. Tas nozīmēja, ka, ja tēvs bija ierakstīts kā hutu, tad visi viņa bērni tika uzskatīti par hutu, pat ja viņu māte bija tutsi.

Pēc Burundijas neatkarības iegūšanas 1962. gadā hutu ieguva pārsvaru Ruandas valdībā, un turpmākajās desmitgadēs notika divi genocīdi. 1972. gadā notika hutu masveida slepkavības, ko veica tutsi armija (kopējais upuru skaits tiek lēsts no 15 000 saskaņā ar oficiālajiem datiem līdz simtiem tūkstošu pēc hutu un pētnieku domām), 1994. gadā notika hutu masveida slepkavības pret tutsi. Tika nogalināti 800 000 cilvēku, kopā aptuveni viens miljons (14 % no Ruandas iedzīvotāju skaita).

Konfliktu starp hutu un tutsi dēļ situācija Āfrikas Lielo ezeru reģionā joprojām ir saspīlēta.

## Ārējās saites
Tutsi

**Tutsi** ir etniskā vai sociālā grupa Centrālajā Āfrikā, Ruandas un Burundijas ievērojama iedzīvotāju grupa. Kopējais skaits — aptuveni 3 miljoni cilvēku.

Tiek uzskatīts, ka tutsi ir garākā tauta Āfrikā. Viņiem ir raksturīgas šauras, iegarenas sejas, iegareni ķermeņi un garas kājas. To ietekmējis viņu kustīgais dzīvesveids un daļēji tuksnešainais un tuksnešainais klimats. Vidējais tutsu vīriešu augums ir 193 cm, bet sieviešu — 175 cm.

## Vēsture
Tutsi izcelsme joprojām tiek pētīta, taču tiek uzskatīts, ka viņi vēsturiski bija lopkopji, kuri pārcēlās uz Lielo ezeru reģionu un sajaucās ar vietējiem bantu zemkopjiem (hutu). Laika gaitā izveidojās centralizētas karalistes — īpaši Ruandas karaliste un Burundi karaliste, kurās tutsi elite kļuva par dominējošo sociālo slāni.

Sabiedrība tika organizēta monarhijā, ar karali (*mwami*) kā reliģisku un politisku līderi. Tutsi bija valdnieku, militāristu un augstāko slāņu pamatā, savukārt hutu biežāk pārstāvēja zemākas kārtas zemkopjus. Jāpiezīmē, ka etniskā piederība nereti bija mainīga, balstoties uz bagātību un sociālo statusu.

19. gadsimta beigās Ruanda un Burundi kļuva par Vācu koloniālās impērijas daļu, bet pēc Pirmā pasaules kara tās pārņēma Beļģija kā Tautu Savienības mandātteritorijas.

Beļģu administrācija vēl vairāk pastiprināja etniskās atšķirības, klasificējot cilvēkus pēc "rasu pazīmēm". Tutsi, būdami augumā garāki un "āriešu tipa" vaibstiem tuvāki, tika uzskatīti par pārākiem pār hutu un bieži iecelti administratīvajos amatos. Tika ieviestas identitātes kartes, kur norādīja etnisko piederību — šis mehānisms vēlāk atviegloja etnisko diskrimināciju un vardarbību.

Kad Ruanda un Burundi 20. gadsimta 60. gados ieguva neatkarību, hutu vairākums sāka sacelties pret tutsi dominējošo stāvokli. Šīs spriedzes noveda pie:

* Ruandas revolūcijas (1959—1961): gāzta tutsi monarhija, simtiem tūkstošu tutsi tika nogalināti vai devās trimdā;
* Burundi saglabāja tutsi kontrolētu militāro režīmu līdz 1990. gadiem, bet arī šeit notika vairāki etniski konflikti.

1994. gadā pēc Ruandas prezidenta Žuvenāla Habjarimanas (hutu) lidmašīnas notriekšanas sākās sistemātiska tutsi iznīcināšana, ko organizēja hutu valdība, militārās struktūras un paramilitārie spēki (piemēram, *Interahamwe*). Apmēram 800 000 tutsi un mērenie hutu tika nogalināti 100 dienu laikā.Genocīdu izbeidza Ruandas Patriotiskā fronte (RPF) — tutsi bēgļu organizācija, kuru vadīja Pols Kagame, pārņemot varu valstī. Pēc tam sākās bēgļu plūsmas un etniskas spriedzes arī kaimiņvalstīs (piemēram, Kongo Demokrātiskajā Republikā).

Ruanda šobrīd tiek pārvaldīta, *[[de facto]]*, tutsi elites vadībā, bet oficiālā politika cenšas izslēgt etnisko dalījumu, uzsverot "vienotu Ruandas tautu". Liela daļa tutsi dzīvo trimdā Eiropā, Ziemeļamerikā un citās Āfrikas valstīs, galvenokārt bēgļu gaitās pēc 20. gadsimta konfliktiem.

## Ārējās saites
2023. gada Āfrikas Nāciju kauss

**2023. gada Āfrikas Nāciju kauss** bija 34. Āfrikas Nāciju kausa izcīņa jeb Āfrikas vīriešu futbola izlašu čempionāts. Turnīru rīkoja Āfrikas Futbola konfederācija (CAF), tas notika Kotdivuārā no  līdz 11. februārim.

Sākotnēji turnīru bija paredzēts izspēlēt 2023. gada vasarā. Tomēr CAF nolēma, ka nelabvēlīgo laikapstākļu, kas parasti ir šajā laikā Kotdivuārā, dēļ turnīrs tiks pārcelts uz 2024. gada janvāri un februāri, saglabājot nosaukumā gadskaitli 2023. Kotdivuāra Āfrikas Nāciju kausu rīkoja otro reizi, iepriekšējo reizi tas šajā valstī risinājās 1984. gadā.

Āfrikas čempionu titulu trešo reizi izcīnīja Kotdivuāras izlase, kas finālā ar 2:1 pieveica Nigēriju. Par turnīra vērtīgāko spēlētāju tika atzīts Nigērijas futbolists Viljams Trosts-Ekongs, labākā vārtsarga balvu saņēma Ronvens Viljamss no Dienvidāfrikas izlases, bet par rezultatīvāko spēlētāju ar 5 vārtiem, iegūstot "Zelta futbolzābaka" balvu, kļuva Ekvatoriālās Gvinejas pārstāvis Emilo Nsue.

## Stadioni

## Grupu turnīrs
Spēļu sākuma laiki norādīti pēc vietējā laika (UTC+0). Iekavās norādīts Latvijas (Austrumeiropas) laiks.

### A grupa

----

----

### B grupa

----

----

### C grupa

----

----

### D grupa

----

----

### E grupa

----

----

### F grupa

----

----

### Trešo vietu rangs

## Izslēgšanas spēles

### Astotdaļfināli

----

----

----

----

----

----

----

### Ceturtdaļfināli

----

----

----

### Pusfināli

----

### Spēle par 3. vietu

### Fināls

## Atsauces

## Ārējās saites
* CAF oficiālā mājaslapa
Sari Baldaufa

**Sari Marita Baldaufa** (*Sari Maritta Baldauf*, dzimusi ) ir Somijas uzņēmēja. Kopš 2020. gada viņa ir uzņēmuma *[[Nokia]]* padomes priekšsēdētāja.

## Izglītība
1977. gadā Sari Baldaufa ieguva bakalaura grādu Helsinku Ekonomikas un biznesa administrācijas skolā (tagad Ālto Universitātes biznesa skola). 1979. gadā viņa šajā augstskolā ieguva maģistra grādu uzņēmējdarbības vadībā.

Baldaufa ir saņēmusi goda doktora grādu tehnoloģijās (Helsinku Tehniskā augstskolā) un uzņēmējdarbības vadībā (Turku Ekonomikas augstskolā un Ālto Universitātes biznesa skolā).

## Uzņēmējdarbības karjera
1983. gadā Sari Baldaufa sāka strādāt uzņēmumā *[[Nokia]]*, kur līdz 1988. gadam bija dažādos amatos stratēģiskās plānošanas un uzņēmējdarbības attīstības jomā Somijā un Amerikas Savienotajās Valstīs.
No 1988. līdz 1996. gadam viņa bija *Nokia Cellular Systems* prezidente.
No 1994. līdz 2005. gadam Baldaufa bija *Nokia* valdes locekle.
1996. gadā viņa kļuva par *Nokia* Azijas un Klusā okeāna reģiona izpildu viceprezidente.
No 1998. līdz 2005. gadam viņa bija *Nokia Networks* biznesa grupas izpildu viceprezidente un ģenerālmenedžere. Viņa atkāpās personisku iemeslu dēļ.

Pēc tam Sari Baldaufa bija vairāku Somijas un starptautisku uzņēmumu valdes locekle: *[[F-Secure]]* (2005 — 2014), *[[YIT]]* (2006 — 2008), *[[Hewlett-Packard]]* (2006 — 2012), *[[Mercedes-Benz Group|Daimler]]*, *[[Fortum]]* (2011 — 2018), *[[CapMan]]*.
2011. gada pavasarī viņa nomainīja Mati Lehti Somijas enerģētikas uzņēmuma *Fortum* valdes priekšsēdētāja amatā, kļūstot par pirmo sievieti Somijas lielākā uzņēmuma valdes priekšsēdētāju. 2018. gadā viņa pameta *Fortum* valdi, paziņojot, ka nevarēs kļūt par *Fortum* valdes priekšsēdētāju.

2018. gadā Sari Baldaufa kļuva par *Nokia* padomes locekli. 2019. gadā viņu ievēlēja par *Nokia* padomes priekšsēdētāja vietnieci.
2020. gada 27. maijā Sari Baldaufa kļuva par *Nokia* padomes priekšsēdētāju, nomainot Risto Sīlasmā.

## Ārējās saites

* Sari Baldauf, Chair of the Board of Directors Nokia
Planorbulinīdas

**Planorbulinīdas** (*Planorbulinidae*) ir foraminīferu dzimta rotaliīdu kārtā. Dzimtu 1877. gadā izveidoja vācu paleontologs Konrāds Švāgers. Ģeohronoloģiski planorbulinīdas ir zināmas no agrā paleogēna perioda (paleocēns) līdz mūsdienām. Šīs dzimtas pārstāvji ir raksturīgi siltiem un seklūdens baseiniem.

## Apraksts
Planorbulinīdu čaula agrīnajā stadijā ar mugurpusi piestiprinās pie substrāta, bet pieaugušajiem īpatņiem reizēm ir brīva. Sākotnējā daļa ir spirāliski plakana vai vāji trohoīda. Augšanas gaitā kameras pieaug gredzenveida rindās un radiāli, mijoties starp blakus esošajām rindām, izstiepjas un veido neregulāru tīklu, uzguļoties uz iepriekšējām kamerām, veido neregulāri lodveidīgu vai konusveidīgu masu. Atveres izceļas ar lūpām no katras kameras divām pusēm diskveida čaulu perifērijā vai lielu poru veidā uz lodveidīgajām un konusveidīgajām virsmām, un sīku pumpiņu veidā iegarenu kameru malās. Sieniņa parasti ir plāna un vienmērīgi rupji poraina. Agrīnajām kamerām ir plāns hitīnveida starpslānis. Reizēm virs centrālās daļas attīstās stiklveida notecējums. Stabiņu un kanālu sistēmas nav.

Diskveida forma, pauguriņi uz čaulas virsmas *[[Planorbulinella]]* ģintij atgādina *[[Orbitoididae]]* dzimtas ģinšu īpašības. Taču sākotnējo kameru spirāliska vai trohoīda apaugšana un atveru īpatnības *Planorbulinella* ģintij norāda uz šīs ģints piederību planorbulinīdām. Sākotnējās stadijas uzbūves īpatnības un hitīnveida starpslānis liecina par šīs dzimtas ģenētisku radniecību ar *[[Rotaliidae]]* un *[[Anomalinidae]]* dzimtām.

## Sistemātika
Planorbulinīdu dzimta iekļauj sevī šādas apakšdzimtas un ģintis:

* apakšdzimta: Caribeanellinae Saidova, 1981
:* ģints: *[[Caribeanella]]* Bermúdez, 1952
* apakšdzimta: Planorbulininae Schwager, 1877
:* ģints: *[[Neoplanorbulinella]]* Matsumaru, 1976 †
:* ģints: *[[Peelella]]* Matsumaru, 1996 †
:* ģints: *[[Planolinderina]]* Freudenthal, 1969 †
:* ģints: *[[Planorbulina]]* d'Orbigny, 1826
:* ģints: *[[Planorbulinella]]* Cushman, 1927
:* ģints: *[[Planorbulinopsis]]* Banner, 1971
:* ģints: *[[Tayamaia]]* Hanzawa, 1967 †
(†) - izmirušu organismu grupa.

## Atsauces
Planorbulīnas

**Planorbulīnas** (*Planorbulina*) ir foraminīferu ģints rotaliīdu kārtā. Ģinti 1826. gadā izveidoja franču naturālists Alsids Orbiņī. Ģeohronoloģiski planorbulinīdas ir zināmas no paleogēna perioda vidus (eocēns) līdz mūsdienām. Ģints tipiskā suga ir *[[Planorbulina mediterranensis]]* d'Orbigny, 1826.

## Apraksts
Čaula ir pieaugoša pie substrāta, sākotnējā stadijā spirāliska, trohoīda, pieaugušā stadijā kameras izvietotas gredzenveidīgi, bieži vien radiāli, reizēm pēdējā vijumā haotiski uzguļ cita uz citas. Čaula ir no abām pusēm evolūta vai arī vairāk vai mazāk involūta no ventrālās puses, uz kuras kameras ir vairāk izliektas, nekā uz dorsālās puses. Atvere sākumā pie pēdējās kameras iekšējās malas ir lēzeni arkveidīga. Katrai gredzenveida stadijas kamerai uz perifērijas ir divas atveres ar lūpām. Sieniņas ir plānas, vienmērīgi porainas.

## Sistemātika
Planorbulīnu ģints iekļauj sevī šādas sugas:

*suga: *Planorbulina angulata* Hagenow, 1842 †
*suga: *Planorbulina antiqua* Mangin, 1960 †
*suga: *Planorbulina badensis* (Kübler & Zwingli, 1870) †
*suga: *Planorbulina birmenstorfensis* (Kübler & Zwingli, 1870) †
*suga: *Planorbulina bronnimanni* Bignot & Decrouez, 1982 †
*suga: *Planorbulina caucasica* Khalilov, 1958 †
*suga: *Planorbulina compacta* Vasilenko, 1958 †
*suga: *Planorbulina compacta* (Kübler & Zwingli, 1866) †
*suga: *Planorbulina cretae* (Marsson, 1878) †
*suga: *Planorbulina difformis* Münster, 1838 †
*suga: *Planorbulina distoma* Terquem, 1876
*suga: *Planorbulina dominicana* Bermúdez, 1949 †
*suga: *Planorbulina gigantea* Rahaghi, 1980 †
*suga: *Planorbulina hadlei* Balakhmatova, 1961 †
*suga: *Planorbulina liverovskajae* Vasilenko, 1958 †
*suga: *Planorbulina longiscata* Terquem, 1878 †
*suga: *Planorbulina macphersoni* Finlay, 1947 †
*suga: *Planorbulina mangyschlakensis* Vasilenko, 1958 †
*suga: *Planorbulina mediterranensis* d'Orbigny, 1826
*suga: *Planorbulina megastoma* Terquem, 1878 †
*suga: *Planorbulina neovariabilis* (McCulloch, 1977)
*suga: *Planorbulina nitida* d'Orbigny in Deshayes, 1832
*suga: *Planorbulina nodosa* Terquem, 1882 †
*suga: *Planorbulina oblonga* (Kübler & Zwingli, 1870) †
*suga: *Planorbulina pacifica* Sliter, 1968 †
*suga: *Planorbulina planissima* Deecke, 1884 †
*suga: *Planorbulina reussi* Uhlig, 1881 †
*suga: *Planorbulina truncata* Egger, 1857 †
*suga: *Planorbulina tuberculata* Michelotti, 1871 †
*suga: *Planorbulina umbilicata* Hagenow, 1842 †
*suga: *Planorbulina ungeriana* Goës, 1882
*suga: *Planorbulina uva* Scheibner, 1968 †

(†) - izmirušu organismu grupa.

## Atsauces
Attīstītais sociālisms

**Attīstītais sociālisms** () jeb **reālais sociālisms** (*реа́льный социали́зм*) bija ideoloģisks jēdziens un padomju propagandas klišeja, ko no 1964. līdz 1985. gadam Padomju Savienībā lietoja, lai "pozitīvi izskaidrotu" tās dziļo sistēmisko saimniecības, politisko un ideoloģisko krīzi, ko 20. gadsimta 80.—90. gadu mijā, pārkārtošanās un *[[glasnostj]]* laikā, beidzot atzina par stagnāciju.

## Ārējās saites

* Andrievs Ezergailis (1985. gada februāris). Mezgli X. Jaunā Gaita (nr. 151). Skatīts: 2024. gada 13. janvārī.
PSRS Konstitūcija

**PSRS Konstitūcija** (krievu: *Конституция СССР*) bija galvenais juridiskais dokuments, kas noteica Padomju Savienības organizācijas un darbības pamatprincipus. Tā noteica varas struktūru, valsts uzbūves principus un pilsoņu tiesības un pienākumus. Šis dokuments nodrošināja tiesisko pamatu sociālistiskajai sistēmai, kurā galvenā nozīme bija proletariāta diktatūrai, Komunistiskās partijas vadībai un ekonomikas kolektivizācijai. PSRS Konstitūcija oficiāli apstiprināja sociālistiskās iekārtas principus un Padomju Savienības kā sociālistiskas valsts pastāvēšanu.

PSRS konstitūcijā tika veiktas vairākas izmaiņas, tostarp pēc Otrā pasaules kara. Tomēr līdz ar Padomju Savienības sabrukumu 1991. gadā konstitūcija zaudēja spēku.

## Kritika
PSRS konstitūcija tika kritizēta dažādos aspektos gan iekšpolitiski, gan no starptautiskās sabiedrības puses.

PSRS konstitūcija piešķīra pilsoņiem dažas formālas tiesības, bet faktiski negarantēja tādas politiskās brīvības kā vārda, pulcēšanās un biedrošanās brīvība. Opozīcijas darbība tika apspiesta, un politiskā vara bija koncentrēta Komunistiskās partijas rokās.

## PSRS konstitūcijas versijas

* 1924. gada PSRS Konstitūcija
* 1936. gada PSRS Konstitūcija, pazīstama arī kā Staļina konstitūcija
* 1977. gada PSRS Konstitūcija, pazīstama arī kā Brežņeva konstitūcija

## Ārējās saites
S/2003 J 24

**S/2003 J 24** ir neliels Jupitera pavadonis. To  atklāja zinātnieku komanda Skota Šeparda (*Scott Sheppard*) vadībā ar 8,2 m Subaru teleskopu Maunakea observatorijā, Havajā. Pēc atklāšanas pavadonis tika “pazaudēts”, nebija zināma tā orbīta.  astronoms amatieris Kajs Lī  (*Kai Ly*) paziņoja, ka ir atradis pavadoni, izpētot 2003. gadā ar Kanādas-Francijas-Havaju teleskopu uzņemtos attēlus. Viņš piešķīra tam pagaidu apzīmējumu *EJc0061*.

Mazo planētu centrs par pavadoņa atklāšanu paziņoja  pēc pietiekamas pavadoņa orbītas noskaidrošanas. Pagaidām pavadonim ir piešķirts tikai pagaidu apzīmējums *S/2003 J 24*.

S/2003 J 24 ir neliels pavadonis, diametrs tikai apmēram 2 km. Tas pieder Karmes grupai.

## Atsauces
S/2021 J 4

**S/2021 J 4** ir neliels Jupitera pavadonis. To  atklāja Skots Šepards (*Scott Sheppard*) ar 6,5 m Magelāna-Bādes teleskopu Laskampanas observatorijā, Čīlē. Mazo planētu centrs par pavadoņa atklāšanu paziņoja tikai  pēc pietiekamas pavadoņa orbītas noskaidrošanas. Pagaidām pavadonim ir piešķirts tikai pagaidu apzīmējums *S/2021 J 4*.

S/2021 J 4 ir neliels pavadonis, diametrs tikai apmēram 1 km. Tas pieder Karmes grupai, kurā  ietilpst pretējā virzienā rotējoši neregulārie pavadoņi ar Karmei līdzīgām orbītām.

## Atsauces
Basilana

**Basilana** (*Basilan*) ir sala Filipīnās, Sulu arhipelāga lielākā sala. Administratīvi kopā ar apkārtējām saliņām veido Basilanas provinci, kuras lielākā daļa pieder Bangsamoro autonomajam reģionam, bet salas lielākā pilsēta Isabela — Zamboangas Pussalas reģionam. Sīkāk sala dalās 2 pilsētās (Isabela un Lamitana) un 9 municipalitātēs. Apdzīvo galvenokārt jakani, tausūgi un čavakano.

## Ģeogrāfija
Izvietojusies Filipīnu dienvidos Sulu arhipelāgā. Basilanas šaurums ziemeļos salu šķir no Mindanao salas Zamboangas pussalas. Austrumos krastus apskalo Sulavesi jūra, bet rietumos — Sulu jūra. Salas forma neregulāra, ar vairākām pussalām un plašiem līčiem. Piekrastē daudz mazāku saliņu. Sala vulkāniskas izcelsmes, kalnaina, augstākā virsotne ir Basilanas smaile  vjl salas vidienē. Valda tropisks musonu klimats. Salas vidusdaļu ap Basilanas smaili aizņem 2000. gadā izveidotā Basilanas dabas biotiskā zona 45 km² platībā lietusmežu aizsardzībai.

## Atsauces

## Ārējās saites
Puiša vārds. Asinis uz asfalta

**"Puiša vārds. Asinis uz asfalta"** () ir 2023. gada Krievijas krimināldrāmas seriāls, kura režisors un viens no scenāristiem ir Žora Križovņikovs. Sižets veidots pēc Roberta Garejeva grāmatas *Слово пацана. Криминальный Татарстан 1970—2010-х* motīviem.

Seriāls ir par Kazaņas jauniešu ielu grupējumu "Universam", kā arī tā dalībnieku un tuvinieku likteņiem. Galvenās lomas tajā tēlo Ivans Jankovskis, Ruzils Minekajevs, Leons Kemstačs, Jeļizaveta Bazikina, Anna Peresilda un Anastasija Krasovska. Seriāla pirmizrāde notika 2023. gada 9. novembrī, savukārt pēdējo sēriju demonstrēja 2023. gada 21. decembrī. Seriāls guva lielu popularitāti Krievijā un citās pēcpadomju valstīs.

## Atsauces

## Ārējās saites
Planorbulina mediterranensis

***Planorbulina mediterranensis*** ir foraminīferu suga rotaliīdu kārtā un planorbulinīdu dzimtā. Sugu 1826. gadā aprakstīja franču naturālists Alsids Orbiņī. *Planorbulina mediterranensis* ir planorbulīnu ģints tipiskā suga. Tā ir izplatīta Vidusjūrā, Atlantijas okeānā, Karību jūras rģionā, Indijas okeānā, Persijas līcī, Klusajā okeānā pie Japānas un Jaunzēlandes krastiem u.c.

## Apraksts
Čaula ir diskveidīga, plakani izliekta. Tā ar spirālisko pusi stiprinās pie jūras zāļu lapām. Agrīnās kameras izvietotas trohospirāliski un ar vienu lokveida atveri, līdzīgi kā cihicīdām. Pieaugušās kameras ir cikliskas, ar divām starpmalu atverēm. Tās aptver izvirzīta peristomāla mala. Šuves čaulas nepiestiprinātajā pusē ir iespiestas, bet piestiprinātajā pusē sabiezinātas un neperforētas. Čaulas perifērija ir gandrīz kantaina, sieniņas no abām pusēm rupji un blīvi perforētas. Papildus atveres fiksācijai, attiecīgi māņkājiņu izbīdīšanai, atrodas čaulas abās pusēs.

## Atsauces
Jānis Brolišs

**Jānis Brolišs** (1930—1985) bija latviešu komunists, PSRS diplomāts, VDK darbinieks, Latvijas PSR iekšlietu ministrs (1972—1978), LPSR Augstākās Padomes deputāts (1973—1980), LKP CK loceklis (1976—1981), Latvijas un ārzemju draudzības un kultūras sakaru biedrības vadītājs (1978—1983).

## Dzīvesgājums
Dzimis  Kaunatas pagasta Kaipu sādžā zemnieka Viktora Broliša ģimenē.
Mācījās Rēznas pagasta Kalnāju sešu klašu pamatskolā, pēc Otrā pasaules kara mācījās Rēzeknes 1. (latviešu) vidusskolā. 1948. gadā sāka strādāt Rīgas 14. nepilnajā vidusskolā kā vecākais pionieru vadītājs, no 1949. līdz 1951. gadam mācījās PSRS Valsts drošības ministrijas Rīgas milicijas komandējošā sastāva skolā un kļuva par PSKP briedru.

No 1952. gada līdz 1953. gadam Jānis Brolišs bija Latvijas PSR Iekšlietu ministrijas Milicijas pārvaldes politiskās nodaļas instruktors, Preiļu rajona milicijas nodaļas priekšnieks, tad LPSR Iekšlietu ministrijas politiskās nodaļas vecākais instruktors un priekšnieka palīgs komjaunatnes darbā. No 1955. līdz 1958. gadam Jānis Brolišs mācījās LKP CK Republikāniskajā partijas skolā, tad bija LKP Limbažu rajona komitejas otrais sekretārs (1958—1961). Līdztekus mācījās PSKP CK Neklātienes augstākās partijas skolas žurnālistikas nodaļā.

Pēc stažēšanās Latvijas PSR Ārlietu ministrijā viņš no 1962. līdz 1964. gadam bija PSRS vēstniecības atašejs Stokholmā. PSRS ārkārtējā un pilnvarotā vēstnieka Zviedrijas Karalistē Nikolaja Belohvostikova parakstītajā raksturojumā minēts, ka

Pēc atgriešanās Rīgā bija LKP CK propagandas nodaļas lektoru grupas vadītājs (1964—1966). No 1966. līdz 1969. gadam Jānis Brolišs Maskavā studēja PSKP CK Sabiedrisko zinātņu akadēmijas Zinātniskā komunisma katedras aspirantūrā, 1969. gadā aizstāvot zinātņu kandidāta disertāciju "Antikomunistisko koncepciju par nacionālo jautājumu Padomju Baltijas republikās kritika". No 1969. līdz 1971. gadam bija PSKP CK propagandas nodaļas instruktors Maskavā, tad LKP CK ārzemju sakaru nodaļas vadītājs Rīgā. 1972. gadā viņu iecēla par Latvijas PSR iekšlietu ministru.

1978. gadā viņu iecēla par Latvijas un ārzemju draudzības un kultūras sakaru biedrības prezidija priekšēdētāju.

Miris 1985. gada 26. jūlijā Rīgā.

## Atsauces
Vikipēdija tatāru valodā

**Vikipēdija tatāru valodā** (tatāru: *Татар Википедиясе* / *Tatar Wikipediäse*) ir bezmaksas tīmekļa enciklopēdijas Vikipēdijas tatāru valodas versija. Tā ieņem 30. vietu pēc rakstu skaita starp visām sadaļām (2024. gadā) un 2. vietu starp tjurku valodu sadaļām, uzreiz pēc turku valodas sadaļas.

Tatāru Vikipēdija ir līdzīga serbohorvātu Vikipēdijai, jo, tāpat kā tur, tajā var rakstīt gan kirilicā, gan latīņu rakstībā. Sākotnēji projekts tika uzsākts latīņu rakstībā, vēlāk projektā tika uzsākta abu alfabētu līdzāspastāvēšana. Līdz šim latīņu rakstībā rakstītie raksti veido mazāku daļu no kopējā rakstu skaita, saskarne ir tulkota kirilicā. Rakstiem latīņu rakstībā tiek izmantots kopējais tjurku alfabēts, kas apstiprināts transliterācijai saskaņā ar 24.12.2012. likumu "Par tatāru valodas lietošanu Tatarstānas Republikā". Tika panākta vienošanās par vienotas kirilicas alfabēta kategoriju sistēmas izmantošanu.

2024. gada 13. janvārī sadaļā bija 500 867 raksti. Kopējais rediģējumu skaits bija 4 116 860.

## Ārējās saites
PSRS Valsts drošības ministrija

**PSRS Valsts drošības ministrija** (**PSRS Valsts drošības Tautas komisariāts** līdz pārdēvēšanai 1946. gadā) bija Padomju Savienības galvenā iestāde vairākās valsts drošības jomās. Tai bija pakļautas tāda paša nosaukuma ministrijas Padomju Savienības republikās.

## Pastāvēšanas gaita
PSRS Valsts drošības Tautas komisariāts (VDTK) pirmoreiz izveidots 1941. gada 3. februārī, izdalot to no PSRS Iekšlietu Tautas komisariāta (IeTK). No IeTK VDTK pārziņā nodoti tādi valsts drošības uzdevumi kā izlūkošana, pretizlūkošana, valdības apsargāšana. 1941. gada 20. jūlijā VDTK pārveidots par Valsts drošības galveno pārvaldi IeTK sastāvā. VDTK ar tām pašām funkcijām atkal izdalīts no IeTK 1943. gada 14. aprīlī. 1946. gada 15. martā visi PSRS Tautas komisariāti pārdēvēti par ministrijām. No 1947. līdz 1952. gadam Valsts drošības ministrijas (VDM) rīcībā nodotas dažas Iekšlietu ministrijas (IeM) struktūras: iekšējais karaspēks, milicija, robežsardzes karaspēks. 1947. gada 30. maijā no VDM jaunveidojamās Informācijas komitejas rīcībā nodota ārējā izlūkošana. No 1951. gada novembra par ārējo izlūkošanu atkal atbildēja VDM. 1953. gada 5. martā sākta VDM apvienošana ar IeM. Vēlāk, 1954. gada pavasarī, izveidota Valsts drošības komiteja.
Juris Cālītis

**Juris Cālītis** (1939) ir latviešu teologs un luterāņu mācītājs, bijušais Latvijas Universitātes Teoloģijas fakultātes dekāns (2001—2007), Latvijas Evaņģēliski Luteriskās Baznīcas pasaulē (LELBA) prāvests emeritus. Bijušais LELBA Pārvaldes priekšnieka vietnieks.

## Dzīvesgājums
Dzimis Rīgā 1939. gadā. Otrā pasaules kara laikā 1944. gada rudenī viņš kopā ar māti un māsu devās bēgļu gaitās uz Vāciju, vēlāk uz Skotiju, Angliju un ASV. Studēja teoloģiju Merilendas un Hārvarda Universitātē ASV, ordinēts par luterāņu mācītāju 1966. gada 14. augustā.
1973. gadā pirmo reizi viesojās Latvijas PSR, 1981. gadā Cālītis Latvijā iepazinās ar tolaik jaunajiem mācītājiem Modri Plāti un Juri Rubeni. 1983. gadā PSRS varas iestādes viņam vairs neizsniedza iebraukšanas vīzu. Lai gan pret aizliegumu protestēja Kanādas un ASV valdība, Cālītim atkal ierasties Padomju Savienībā atļāva tikai Atmodas kustības laikā 1988. gadā.

1994. gadā Juris Cālītis pārcēlās uz dzīvi Latvijā, bija Rīgas Reformātu-Brāļu draudzes mācītājs un Rīgas Sv. Pestītāja (anglikāņu) draudzes priesteris. 2005. gadā Latvijas Evaņģēliski Luteriskās baznīcas (LELB) arhibīskaps Jānis Vanags nolēma Juri Cālīti izslēgt no LELB par to, ka viņš kopā ar macītāju Vari Bogdanovu vadīja geju un lesbiešu pasākuma "Rīgas Praids 2005" ietvaros organizēto dievkalpojumu Anglikāņu baznīcā.

Kopā ar sievu Sandru Dzenīti-Cālīti viņš nodibināja "Zvannieku" mājas bērnu un ģimeņu aprūpes centru.

Viņa dēls Pauls Cālītis (1971) ir lidmašīnas kapteinis, Latvijas lidsabiedrības *[[airBaltic]]* vecākais viceprezidents lidojumu vadības departamentā, kopš 2020. gada *airBaltic* valdes loceklis.

## Atzinība
2015. gadā saņēma apbalvojumu Eiropas Gada cilvēks Latvijā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Vikipēdija ivritā

**Vikipēdija ivritā** () ir bezmaksas tīmekļa enciklopēdijas Vikipēdijas ivrita versija.

2024. gada 13. janvārī Vikipēdijas sadaļā ivritā ir 347 711 raksti. Ir reģistrēti 1 146 336 lietotāji, no kuriem 3 285 ir veikuši kādas darbības pēdējo 30 dienu laikā, un 29 lietotājiem ir administratora statuss. Kopējais rediģējumu skaits ir 37 776 048.

Vikipēdiju ivritā izmanto izglītības nolūkos vairākās Izraēlas universitātēs. Parasti šādu projektu ietvaros pasniedzēji uzdod studentiem rakstīt rakstus par kursā aplūkotajām tēmām kā kursa darbu. Šādi projekti ir veikti fizikā, jurisprudencē, matemātikā un citās disciplīnās. 
## Ārējās saites
Vikipēdija armēņu valodā

**Vikipēdija armēņu valodā** () ir bezmaksas tīmekļa enciklopēdijas Vikipēdijas armēņu valodas versija.

Starp Aizkaukāza valodām tā ilgu laiku ieņēma 3. vietu (1. vietā bija azerbaidžāņu Vikipēdija, 2. vietā — gruzīnu Vikipēdija). Taču kopš 2013. gada septembra beigām armēņu Vikipēdijai ir izdevies ieņemt 1. vietu. Kopš 2016. gada oktobra armēņu Vikipēdijā ir vairāk nekā 210 000 rakstu, kas ir gandrīz tikpat daudz, cik azerbaidžāņu un gruzīnu sadaļās kopā.

2019. gada 4. aprīlī tika izveidota Rietumarmēņu Vikipēdija, uz kuru tika pārcelti 6500 raksti.

## Ārējās saites
Vikipēdija čečenu valodā

**Vikipēdija čečenu valodā** () ir bezmaksas tīmekļa enciklopēdijas Vikipēdijas čečenu valodas versija.

2024. gada 13. janvārī čečenu Vikipēdijā ir 601 284 raksti. Saskaņā ar šo rādītāju sadaļa ir 25. vietā starp visām Vikipēdijas sadaļām. Kopš 2014. gada beigām tā ir otrā lielākā Vikipēdijas sadaļa Krievijā pēc rakstu skaita aiz krievu Vikipēdijas.

## Ārējās saites
Alojas lidlauks

**Alojas lidlauks** ir nesertificēts lidlauks, kas atrodas ziemeļos no Alojas, 165 metri no lidlauka atrodas Alojas pilsētā, 435 metri  Alojas pagastā. Lidlauks tika izveidots PSRS laikos un tika izmantots kā lauksaimniecības lidlauks. Šobrīd lidlauks ir neoficiāls un nav sertificēts. Tomēr tas tiek izmantots kā asfalta ceļš, kas ir 600 metrus garš un 20 metrus plats. Lidlauku teorētiski var izmantot vieglās lidmašīnas, nodrošinot alternatīvu ceļa posmu šajā reģionā.

Lidlauka attīstību bremzē tas, ka teritorija pieder vairākiem atsevišķiem privātīpašniekiem. Pie sadarbības lidlaukam ir attīstības iespējas, īpaši ņemot vērā tā esošo segumu un teorētisko potenciālu kā vieglo lidmašīnu bāzei šajā reģionā.

Lidlauka teritorija pašlaik pieder uzņēmumam SIA "Tēraudiņi".

## Kuriozi
Lidošanas simulatora saitē *SimFly* rakstīts, ka lidlauka ICAO kods ir **EVAL**, bet nav zināms vai šī informācija ir patiesa.

## Negadījumi un incidenti
1971. gada 29. novembrī, CCCP-32207 (cn 1G95-18) Aeroflot lidmašīna AN-2 veica kultūraugu apsmidzināšanu. Pēc tās pilots bez atļaujas izpildīja trikus, bet pēc brīža zaudēja kontroli, krita ar priekšgalu lejup un avarēja 3 kilometrus uz ziemeļiem no Alojas lidlauka, nogalinot otro pilotu un ievainojot galveno pilotu un vienu pasažieri.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Lidlauks Wikimapia kartē
Leonīds Rimjans

**Leonīds Rimjans** (1924—1988) bija Latvijas poļu izcelsmes sabiedriskais darbinieks, PSRS diplomāts, VDK darbinieks, Latvijas un ārzemju draudzības un kultūras sakaru biedrības vadītājs (1967—1970).

## Dzīvesgājums
Dzimis  Daugavpilī Vladislava Rimjana ģimenē. Otrā pasaules kara laikā 1942. gadā viņu nosūtīja darba dienestā uz Vāciju. Pēc kara beigām bija tulks PSRS okupācijas zonā Vācijā. Pēc atgriešanās Latvijā bija Daugavpils LĻKJS komitejas sekretārs (1947—1948).

Studēja 1. Maskavas Valsts svešvalodu institūtā (1948—1953), iegūstot franču valodas pasniedzēja kvalifikāciju. Bija Latvijas PSR Kultūras ministrijas Augstāko un vidējo speciālo mācību iestāžu vecākais inspektors (1953—1954), Emīla Dārziņa mūzikas skolas franču valodas skolotājs un mācību daļas vadītājs (1954—1956), atbildīgais sekretārs Latvijas biedrībā kultūras sakariem ar ārzemēm (1956—1957), atašejs PSRS vēstniecībā Zviedrijā (1957—1961).

1961. gadā Rimjans kļuva par "Komitejas par atgriešanos Dzimtenē un kultūras sakariem ar tautiešiem ārzemēs" Latvijas nodaļas vadītāju, 1964. gadā par Latvijas kultūras sakaru komitejas ar tautiešiem ārzemēs pārvaldes priekšsēdētāju, 1966. gada decembrī par Latvijas draudzības un kultūras sakaru ar ārzemēm biedrības prezidija priekšsēdētāju.

No 1970. gada bija LKP CK Propagandas un aģitācijas nodaļas vadītāja vietnieks, no 1971. gada LKP CK Ārzemju sakaru nodaļas vadītāja vietnieks.

## Atsauces
Veina pasaule

**"Veina pasaule"** () ir 1992. gada ASV kinokomēdija, kuras režisore ir Penelope Sfīrisa. Filmā galvenās lomas atveido Maiks Maierss, Dena Karvijs, Robs Lovs, Tia Karrere un Lara Flinna Boila. Filma balstīta uz tāda pašā nosaukuma *[[Saturday Night Live]]* skeču un tā ir pirmā Maiersa kino loma.

Filma stāsta par draugiem, roka un smagā metāla faniem, Veinu un Gartu, kuri pārraida savu televīzijas šovu.

Filmas "Veina pasaule" pirmizrāde notika  un to izplatīja *[[Paramount Pictures]]*. Filma saņēma kritiķu atzinību un komerciālus panākumus, nopelnot 183,1 miljonu ASV dolāru, kļūstot par desmito pelnošāko gada filmu. Gadu vēlāk filmai izdots turpinājums "Veina pasaule 2".

## Atsauces

## Ārējās saites
Ēģiptes–Izraēlas miera līgums

[thumb|[Anvars Sādāts, Menahems Begins un Džimijs Kārters pēc līguma parakstīšanas]]
**1979. gada Ēģiptes un Izraēlas miera līgums** (arābu: معاهدة السلام المصرية الإسرائيلية, ivritā: הסכם השלום בין ישראל למצרים) tika parakstīts 1979. gada 26. martā Vašingtonā (ASV), pamatojoties uz Kempdeivida vienošanās nosacījumiem. Līgumu parakstīja Ēģiptes Arābu Republikas prezidents Anvars Sādāts un Izraēlas premjerministrs Menahems Begins ASV prezidenta Džimija Kārtera klātbūtnē.

## Miera līgums
Līgumā, kurā tika pausta pušu vēlme izbeigt kara stāvokli un apņemšanās ievērot 1978. gada "Miera principus Tuvajos Austrumos", citas arābu valstis tika aicinātas pievienoties miera procesam.

Saskaņā ar līgumu karš starp Ēģipti un Izraēlu tuvojās noslēgumam, un Izraēla apņēmās izvest visu karaspēku un civiliedzīvotājus no Sīnāja pussalas aiz starptautiskās robežas starp Ēģipti un Mandāta Palestīnu, kas kļuva par jauno starptautisko robežu starp Ēģipti un Izraēlu (neņemot vērā Gazas joslas statusu).

Pusēm bija jāizveido normālas labas kaimiņattiecības, tostarp savstarpēja suverenitātes, teritoriālās integritātes un politiskās neatkarības atzīšana. Puses apņēmās nepieļaut karadarbības veikšanu viena pret otru no to teritorijām, tika atcelti jebkādi ekonomiskie boikoti un pilnībā nodibinātas diplomātiskās, ekonomiskās un kultūras saites.

Līgums paredzēja ANO miera uzturēšanas spēku izvietošanu iepriekš noteiktās zonās abās robežas pusēs un atteikšanos no tiesībām pieprasīt šo spēku izvešanu.

Saskaņā ar 1888. gada Konstantinopoles konvenciju Izraēlas kuģiem tika piešķirta brīva caurbraukšana Suecas kanālā, un Tīrānas šaurums tika atzīts par starptautiskiem ūdeņiem, kas ir pieejami jebkuras valsts kuģiem. Izraēlai tika piešķirtas tiesības piedalīties Ēģiptes naftas iepirkumos uz vienlīdzīgiem noteikumiem ar citām valstīm, un ASV pagarināja iepriekšējos nolīgumus ar Izraēlu par ārkārtas naftas piegādēm par tirgus cenām.

## Ārējās saites
Kamēr pilsēta guļ

**"Kamēr pilsēta guļ"** () ir 1956. gada ASV *[[film noir]]* filma, kuras režisors ir Frics Langs. Filmā galvenās lomas atveido Dena Endrūss, Ronda Fleminga, Džordžs Sanderss, Hauards Dafs, Tomass Mičels, Vinsents Praiss un Aida Lupino.

Filma stāsta par kādas Ņujorkas mediju uzņēmuma darbiniekiem, kuri savā starpā sacenšas, lai atrastu sērijveida slepkavu.

Filmas "Kamēr pilsēta guļ" pirmizrāde notika  un to izplatīja *[[RKO Pictures|RKO Radio Pictures]]*. Filma sākotnēji saņēma pozitīvas kritiķu atsauksmes un mūsdienās tā tiek uzskatīta par vienu no Langa vislabākajām filmām. Tīmekļa vietnē *[[Rotten Tomatoes]]* filmai ir 91% vērtējums.

## Atsauces

## Ārējās saites
Dena Endrūss

**Karvers Dena Endrūss** (; dzimis , miris ) bija amerikāņu aktieris, vislabāk pazīstams ar daudzām lomām *[[film noir]]* žanra filmās. Piedalījies vairākās Oto Prēmingera filmās.

Endrūsa vispazīstamākās kino lomas ir Oto Prēmingera *film noir* filmā "Laura" (1944) un Viljama Vailera drāmā "Mūsu dzīves labākie gadi" (*The Best Years of Our Lives*, 1946).

## Pazīstamākās filmas
* "Ugunīgā" (*Ball of Fire*, 1941, režisors Hauards Hokss)
* *[[The Ox-Bow Incident]]* (1943, režisors Viljams Velmans)
* "Laura" (*Laura*, 1944, režisors Oto Prēmingers)
* *[[Fallen Angel]]* (1945, režisors Oto Prēmingers)
* *[[State Fair]]* (1945, režisors Volters Langs)
* *[[Canyon Passage]]* (1946, režisors Žaks Turnērs)
* "Mūsu dzīves labākie gadi" (*The Best Years of Our Lives*, 1946, režisors Viljams Vailers)
* "Deizija Kenjone" (*Daisy Kenyon*, 1947, režisors Oto Prēmingers)
* *[[Boomerang]]* (1947, režisors Elija Kazans)
* *[[Where the Sidewalk Ends]]* (1950, režisors Oto Prēmingers)
* "Kamēr pilsēta guļ" (*While the City Sleeps*, 1956, režisors Frics Langs)
* *[[Beyond a Reasonable Doubt]]* (1956, režisors Frics Langs)
* "Dēmona nakts" (*Night of the Demon*, 1957, režisors Žaks Turnērs)
* *[[The Loved One]]* (1965, režisors Tonijs Ričardsons)
* *[[Battle of the Bulge]]* (1965, režisors Kens Anakins)
* "Pēdējais magnāts" (*The Last Tycoon*, 1976, režisors Elija Kazans)

## Ārējās saites
Latvijas PSR Komiteja kultūras sakariem ar tautiešiem ārzemēs

**Latvijas PSR Komiteja kultūras sakariem ar tautiešiem ārzemēs** bija Latvijas PSR sabiedriska organizācija, kas darbojās VDK pārraudzībā. To 1961. gadā izveidoja kā "Komitejas repatriācijas sekmēšanai un kultūras sakariem ar tautiešiem ārzemēs" Latvijas nodaļu Leonīda Rimjana vadībā, bet 1964. gada 10. septembra sēdē pārdēvēja par "Latvijas PSR Komiteju kultūras sakariem ar tautiešiem ārzemēs". Par pirmajiem valdes locekļiem kļuva Leonīds Rimjans (priekšsēdētājs), Jevgeņijs Bīrons, Imants Lešinskis, Arvīds Darkevics, Rihards Zandersons, Ādolfs Talcis un Rihards Treijs.

No 1967. līdz 1970. gadam komiteju vadīja Žanis Zakenfelds, līdz 1976. gadam Imants Lešinskis. No 1964. līdz 1983. gadam Komitejas valdes priekšsēdētājs un padomes vecākais bija Ādolfs Talcis.

Biedrības dokumentos fiksētais mērķis bija atbalstīt ārzemēs dzīvojošo latviešu izcelsmes personu centienus attīstīt kultūras sakarus ar Padomju Latviju nolūkā dot savu ieguldījumu mierīgas līdzāspastāvēšanas, sadarbības
un labu attieksmju veidošanā starp attiecīgām valstīm un PSR Savienību. Tās uzdevumos ietilpa arī propagandas aktivitātes kopā ar Latvijas un ārzemju draudzības un kultūras sakaru biedrību.

## Laikraksti
Latvijas komiteja kultūras sakariem ar tautiešiem ārzemēs turpināja izdot 1955. gadā dibināto avīzi "Dzimtenes Balss".  1965. gadā sāka iznākt literāras ievirzes pielikumi – "Svešuma Balss" un *Amberland*. Pēc dažiem gadiem parādījās polītiskas ievirzes pielikums "Svešatnes Atspulgi", ko vēlāk pārdēvēja par "Atziņām un Pārdomām".

1980. gadā jaunais pielikums "Atbalss" atvietoja visus iepriekšējos latviešu valodas pielikumus. Laika gaitā angļu valodas *Amberland* piedzīvoja pāris vārdu maiņas (*Amberland – Latvia Today, Latvia Today*). Pielikumi beidza iznākt 1988. un 1989. gadā.

Biedrība pašlikvidējās 1991. gadā.

## Literatūra

Jānis Anerauds. Latvijas Komiteja kultūras sakariem ar tautiešiem ārzemēs. Rīgaː Avots, 1981. — 109 lpp.
 	 
## Atsauces
Melaka

**Melaka** (), arī **Malaka**, ir viens no Malaizijas 13 štatiem. Melaka atrodas Malakas pussalas dienvidos pie Malakas šauruma. Štata administratīvais centrs un lielākā pilsēta ir Melaka. 2020. gadā Melakā dzīvoja 998 tūkstoši iedzīvotāju. Štats robežojas ar Negerisembulanu un Džohoru. Aptuveni 150 km uz ziemeļiem no Melakas pilsētas atrodas Malaizijas galvaspilsēta Kualalumpura.

Melaka ir ievērojama ar savu bagāto vēsturi un kultūras mantojumu. Pa Malakas šaurumu gar štata krastu gan vēsturiski, gan mūsdienās iet nozīmīgi kuģu ceļi. Melaka daudzus gadsimtus ir kalpojusi kā stratēģiski nozīmīgs tirdzniecības punkts starp Austrumāziju un pārējo pasauli. Štata administratīvais centrs Melaka ir iekļauta UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā.

## Ārējās saites
Ishtar

***Ishtar*** ir 1987. gada ASV piedzīvojumu kinokomēdija, kuras režisore un scenārija autore ir Eleina Meja. Filmā galvenās lomas atveido Dastins Hofmans, Vorens Bītijs, Izabella Adžanī, Čārlzs Grodins un Džeks Vestons.

Filma stāsta par diviem netalantīgiem amerikāņu dziesmu autoriem, kuri dodas uzstāties uz Maroku, bet kļūst par bandiniekiem starptautiskā varas spēlē starp CIP, Ištaras emīru un nemierniekiem, kas cenšas gāzt viņa režīmu.

Itāļu operators Vitorio Storāro filmu uzņēma Ņujorkā un Marokā. Filma jau pirms iznākšanas pievērsa mediju uzmanību par ievērojamu budžeta pārsniegšanu un sadursmēm starp Meju, Bītiju un Storāro. *[[Columbia Pictures]]* studijas vadības maiņa filmas pēcapstrādes laikā izraisīja arī citas grūtības, kas apdraudēja filmas iznākšanu.

Filmas pirmizrāde notika . Filma saņēma polarizētas kritiķu atsauksmes un bija liela kases ieņēmumu izgāšanās, nopelnot tikai 14,4 miljonus ASV dolāru pie 51 miljonu budžeta. Daudzu kritiķu vērtējumā tā tiek uzskatīta par vienu no visu laiku sliktākajām filmām, tomēr tās reputācija laika gaitā ir ievērojami augusi, līdz 2022. gada žurnāla ''Sight & Sound'' 50 visu laiku labāko filmu aptaujā filma *Ishtar* saņēma divas balsis. *Ishtar* mūsdienās tiek uzskatīta par kulta filmu. To slavējuši režisori Kventins Tarantīno un Edgars Raits, bet Mārtins Skorsēze to ir nosaucis par vienu no savām visu laiku iecienītākajām filmām. Tīmekļa vietnē *[[Rotten Tomatoes]]* filmai ir 40% vērtējums.

## Atsauces

## Ārējās saites
Edvards Milss Pērsels

**Edvards Milss Pērsels** (; dzimis , miris ) bija Amerikas Savienoto Valstu fiziķis un universitātes profesors Hārvarda Universitātē un Masačūsetsas Tehnoloģiju institūtā. Viņa darbības lauks bija atomfizika. Pērsels piedalījās kodolu magnētiskās rezonanses izstrādē. 1952. gadā kopā ar Fēliksu Blohu ieguva Nobela prēmiju fizikā “par jaunu metožu izveidošanu precīziem kodolu magnētisma mērījumiem un ar to saistītajiem atklājumiem”.

## Atsauces

## Ārējās saites