open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Digitālās brokastis

**Digitālās brokastis** ir tehnoloģiju dzīvesveida raidījums, raidieraksts un *[[YouTube]]* šovs. Raidījumā katru nedēļu tehnoloģiju entuziasti Artis Ozoliņš un Rihards Blese pasniedz subjektīvu tehnoloģiju ziņu topu, izvērtē dažādas ierīces un tehnoloģiju jomas notikumus, kā arī intervē ekspertus par tehnoloģiju joma aktualitātēm. Raidījums ir dzirdams piektdienu rītos Latvijas Radio 1 un Latvijas Radio 6 “Radio Naba” frekvencēs no plkst. 10.05 līdz 11.00 un pēc tam raidieraksta formātā populārākajās podkāstu platformās, “Latvijas Radio” lietotnē, arhīvā un *[[YouTube]]* kanālā. Atsevišķas sērijas pieejamas arī portāla “Delfi” podkāstu sadaļā. Par katru “Digitālo brokastu” sēriju Artis Ozoliņš publicē Latvijas Sabiedrisko mediju portālā publicē rakstu ar tās nedēļas tehnoloģiju ziņu topu.

## Vēsture
“Digitālās brokastis” 2015. gada 13. novembrī izveidoja Artis Ozoliņš, kad pievienojās “Radio Naba” rīta raidījumam “Nabarīts”, kuru toreiz vadīja Mārtiņš “Kozmens” Kozlovskis un Gatis “Putns” Cīrulis. Sākotnēji “Digitālās brokastis” bija 15 minūšu segments rīta raidījuma ietvaros, kuros tika pasniegts ziņu tops un interesantu ierīču saraksti. Ar laiku, raidījumam augot popularitātē, tas pārtapa par stundu garu raidījumu, kuram sekoja vienu stundu garš piektdienas “Nabarīts”. 2018. gadā raidījumam pievienojās Rihards Blese, aizstājot Kozlovski un Cīruli.

## Raidījuma saturs
Raidījumā tiek apskatītas dažādas tehnoloģiju tēmas, tai skaitā, iknedēļas aktualitātes, globālās tendences, sociālo tīklu jaunumi, zinātnes sasniegumi, kosmoss u.tml. 2024. gada sezonā raidījums uzsāka jaunu tematisko raidījumu ciklu, kurā stāsta par Latvijas jaunuzņēmumiem segmentā "Latvija var!", izzina tehnoloģijas Latvijā populāru cilvēku ikdienā, tehnoloģiju uzņēmumu vadītāju portretintervijas un mākslīgā intelekta praktiskā lietojuma meklējumi.

## Atsauces
Slaigo

**Slaigo** (, ) ir lielākā pilsēta Slaigo grāfistē, Konahtas provincē, Īrijā. Slaigo atrodas Slaigo grāfistes pārvaldes centrs.  pilsētā dzīvoja 19 199 iedzīvotāji.

## Ārējās saites
 

*
Kelsa

**Kelsa** (, ) ir pilsēta Mītas grāfistē, Lensteras provincē, Īrijā.  pilsētā dzīvoja 6 135 iedzīvotāji.

## Ārējās saites
 

*
Bastarda balanda

**Bastarda balanda** () ir mainīga izskata amarantu dzimtas suga, kura ir plaši sastopama Eirāzijā, tostarp reti Latvijā, un vietumis Ziemeļamerikā. Sugas izplatību kopumā uzskata par cirkumpolāru.

Latvijā atsevišķi eksemplāri un grupas aug nezālienēs dārzu tuvumā un izgāztuvēs.

Sugas ietvaros nodala sīkākus taksonus.

## Apraksts
Bastarda balanda ir viengadīgs, 30—70 cm garš lakstaugs ar īpatnēju smaržu. Augam ir stāvs šķautņains, zarojošs stublājs bez pūšļmatiņiem. Lapas ir trīsstūraini olveidīgas, 4—15 cm garas un 2—10 cm platas, ar kātu. Plātnes pamats ir sekli sirdsveidīgs, gals gari smails, katrā lapas pusē 2 līdz 4 smaili zobiņi. Plātnes izgriezums starp zobiņiem dziļš. Ziedi ir izvietoti plašos, bezlapainos ķekaros stublāja un zaru galos. Ķekarā galotnes zari vairāk vai mazāk horizontāli. Ziedēšanas laikā ziedkopa ir spilgti dzeltenzaļa. Apziednis ir klāts ar dziedzermatiņiem, bez šķautnes, augli sedz daļēji. Sēklas ir šķautņaini iedobumainas. Augs zied no jūnija beigām līdz septembrim.

## Atsauces
Valstu uzskaitījums pēc militārā personāla lieluma

**Valstu uzskaitījums pēc militārā personāla lieluma** veidots pēc Londonas Starptautiskā Stratēģisko pētījumu institūta (*International Institute for Strategic Studies, IISS*) 2022. gada datiem:



## Atsauces

## Skatīt arī
* Valstu uzskaitījums pēc militārā potenciāla
Kliņģeru iela

**Kliņģeru iela** ir iela Rīgā, Kurzemes rajonā, Dzirciema apkaimē. Iela sākas no Kuldīgas ielas un beidzas krustojumā ar Daugavgrīvas ielu. Kopējais ielas garums ir 160 metri, tā klāta ar asfalta segumu. Pēc Durbes ielas izbūves 2013. gadā Kliņģeru iela ir sadalīta divos posmos, kas nav savienoti autotransportam (arī krustojums ar Durbes ielu pieejams tikai gājējiem). Ielā ir dzīvojamā apbūve, līdzās atrodas Nacionālās Mākslu vidusskolas ēka (J. Rozentāla mākslas skola; Hāmaņa ielā 2A).

Iela izveidota 20. gadsimta sākumā, 1901. gadā nosaukta par **Klingera ielu** par godu dzejniekam Frīdriham Maksimilianam fon Klingeram (1752—1831), bet 1903. gadā ieguva tagadējo nosaukumu.

## Ielu savienojumi
Kliņģeru iela ir savienota ar šādām ielām:
* Kuldīgas iela (T veida krustojums)
* Durbes iela (savienojums gājējiem)
* Hāmaņa iela
* Daugavgrīvas iela (T veida krustojums)

## Atsauces

## Skatīt arī
* Dzirciems
Kāslbāra

**Kāslbāra** (, ) ir lielākā pilsēta Mejo grāfistē, Konahtas provincē, Īrijā. Kāslbārā atrodas Mejo grāfistes pārvaldes centrs.  pilsētā dzīvoja 12 068 iedzīvotāji.

## Ārējās saites
 

*
Veksforda

**Veksforda** (, ) ir lielākā pilsēta Veksfordas grāfistē, Lensteras provincē, Īrijā. Veksfordā atrodas Veksfordas grāfistes pārvaldes centrs.  pilsētā dzīvoja 20 188 iedzīvotāji.

## Atsauces

## Ārējās saites
 

*
Tralī

**Tralī** (, ) ir lielākā pilsēta Kerri grāfistē, Mansteras provincē, Īrijā. Pilsētā atrodas Kerri grāfistes pārvaldes centrs.  pilsētā dzīvoja 23 691 iedzīvotāji.

## Ārējās saites
 

*
Kļavlapu balanda

**Kļavlapu balanda** () ir amarantu dzimtas suga, kura ir sastopama šaurā areālā, galvenokārt Austrumeiropā. Atsevišķi eksemplāri un grupas aug upju sērēs, miklos krastu smiltājos, nezālienēs, ļoti reti mitrā jūras liedagā.

Latvija atrodas uz sugas areāla ziemeļrietumu robežas — kļavlapu balanda ir sastopama ļoti nevienmērīgi; nereti Daugavas un Gaujas krastos, ļoti reti vai nav sastopama pārējā teritorijā. Suga ir ierakstīta Latvijas Sarkanajā grāmatā 3. kategorijā.

## Atsauces


## Ārējās saites
Baltā balanda

**Baltā balanda** () ir amarantu dzimtas suga ar kosmopolītisku izplatību — tā ir sastopama visur, neiekļaujot Arktiku un Antarktīdu. Tas ir viens no vismainīgākā izskata lakstaugiem pasaulē. Nodala varietātes, pasugas vai šos taksonus aplūko kā tuvas sugas.

Latvijā ļoti bieži visā teritorijā.

Atsevišķi eksemplāri un dažāda lieluma grupas sastopamas visur, kur noris cilvēka darbība.

Ziemeļindijā baltā balanda, kur tā tiek dēvēta par *bathua*, tiek plaši audzēta un izmantota kulinārijā.

## Atsauces


## Ārējās saites
Labā Indriķa balanda

**Labā Indriķa balanda** () ir amarantu dzimtas suga, kura ir sastopama Eiropā un ir ieviesta Ziemeļamerikā. 

Latvijā tā ir uzskatāma par adventīvu sugu, tā ir sastopama ļoti reti. Latvija atrodas ziemeļaustrumos no sugas izplatības areāla.

## Atsauces
Smaržīgā balanda

**Smaržīgā balanda** () ir amarantu dzimtas suga, kura ir sastopama Eirāzijas stepes joslā, taču ir izplatījusies tālu ārpus pamatareāla. Eiropas vidusdaļā un ziemeļos sastopama reti un izklaidus. 

Latvijā smaržīgā balanda ir sastopama ļoti reti, tālu ziemeļos no dabiskā izplatības apvidus. Nav vienota viedokļa, vai tā ir adventīvs (ievazāts), vai no kultūras savvaļā pārgājis augs. Atsevišķi eksemplāri aug tīrumos un smilšainās atmatās.

## Atsauces


## Ārējās saites
Lapainā balanda

**Lapainā balanda** () ir amarantu dzimtas suga, kura ir plaši sastopama Eirāzijā, ieviesta Ziemeļamerikā. Tomēr Eiropā šo sugu par vietējās (ne adventīvās) floras sastāvdaļu uzskata tikai Alpos un Pireneju pussalā. 

Latvijā lapainā balanda ir rets adventīvs (ievazāts) augs; atsevišķi eksemplāri aug nezālienēs, ceļmalās un gar dzelzceļiem.

## Atsauces
Zilganā balanda

**Zilganā balanda** () ir mainīga izskata amarantu dzimtas suga, kas sastopama Eirāzijā, tostarp nereti visā Latvijas teritorijā, un ir ieviesusies Ziemeļamerikā. 

Atsevišķi eksemplāri un nelielas grupas aug dārzos, tīrumos un nezālienēs, arī gar dzelzceļiem, parasti mēreni mitrās un diezgan auglīgās vietās.

## Atsauces

## Ārējās saites
Daudzsēklu balanda

**Daudzsēklu balanda** () ir amarantu dzimtas suga, kuras dabiskais izplatības areāls ir Eirāzijā, taču ir ieviesusies citos kontinentos. 

Latvijā daudzsēklu balanda ir retumis sastopama visā teritorijā, kur atsevišķi eksemplāri un grupas aug dažādās nezālienēs, tīrumos, ceļu un dzelzceļu malās.

## Atsauces


## Ārējās saites
Sarkanā balanda

**Sarkanā balanda** () ir mainīga izskata amarantu dzimtas suga, kuras dabiskais izplatības areāls ir Eirāzijā, taču ir ieviesusies arī Ziemeļamerikā. 

Latvijā nereti visā teritorijā; atsevišķi eksemplāri un grupas aug nezālienēs, smiltājos un dzelzceļu malās.

## Atsauces


## Ārējās saites
Šrādera balanda

**Šrādera balanda** () ir amarantu dzimtas suga, kuras dabiskais izplatības areāls ir Austrumāfrikā. Vietām sastopama arī Eiropas centrālajā un austrumu daļā, kur tā ir adventīva suga. 

Latvijā Šrādera balanda ir ļoti rets ievazāts augs. Atsevišķi eksemplāri aug ceļmalās un nezālienēs.

## Atsauces
Stāvā balanda

**Stāvā balanda** () ir amarantu dzimtas suga, kura ir sastopama Eirāzijā. Latvijā diezgan bieži sastopama suga, pēdējā laikā izplatība paplašinās. Daudzās valstīs to nenodala kā patstāvīgu sugu bet aplūko kā vienu no daudzajām baltās balandas pasugām. Tādēļ izplatības dati no daudzām teritorijām Eiropā ir nepilnīgi, sporādiski.  

Atsevišķi eksemplāri un grupas ceļmalās, gar dzelzceļiem, nezālienēs, ūdeņu krastmalu smiltājos.

## Atsauces


## Ārējās saites
Zaļā balanda

**Zaļā balanda** () ir amarantu dzimtas suga, kura neregulāri sastopama Eirāzijā un Ziemeļamerikā, visbiežāk Eiropas ziemeļu daļā, tostarp nereti visā Latvijas teritorijā. Atsevišķi eksemplāri un grupas aug dārzos, tīrumos, ceļmalās un nezālienēs. 

## Atsauces

## Ārējās saites
Man māmiņa piesacīja

thumb|"Man māmiņa piesacīja" melodija
**Man māmiņa piesacīja** ir dainu vārdi ar Emiļa Melngaiļa melodiju. Dziesma pirmo reizi tika atskaņota VI Vispārējos latviešu Dziesmu svētkos 1926. gadā, kopā trīs reizes skanējusi Vispārējos latviešu Dziesmu svētkos.

## Vārdi

## Atsauces
Mūru balanda

**Mūru balanda** () ir amarantu dzimtas suga, kura ir sastopama Eirāzijā. Latvijā tas ir ļoti rets adventīvs augs, kura eksemplāri aug nezālienēs un uz dzelzceļiem. 

## Atsauces


## Ārējās saites
Irbeņlapainā balanda

**Irbeņlapainā balanda** () ir amarantu dzimtas suga, kura izcēlusies no Eiropas dienviddaļā un Rietumāzijā, taču mūsdienās diezgan plaši sastopama arī Viduseiropā. Ziemeļeiropā ļoti reti, tostarp Latvijā ļoti rets ievazāts augs; atsevišķi eksemplāri aug uz dzelzceļiem, nezālienēs un izgāztuvēs. 

## Atsauces


## Ārējās saites
Pilsētas balanda

**Pilsētas balanda** () ir amarantu dzimtas suga, kuras sākotnējās izplatības areāls ir Eirāzijā, taču suga ir plaši izplatījusies arī ārpus pamatareāla.

Latvijā reti visā teritorijā; atsevišķi eksemplāri un nelielas grupas aug dažādās nezālienēs, ceļmalās, dārzos un uz dzelzceļiem.

Suga ir ierakstīta Baltijas jūras reģiona Sarkanajā grāmatā.

## Atsauces


## Ārējās saites
Siļķu balanda

**Siļķu balanda** () ir amarantu dzimtas suga, kura ir cēlusies Vidusjūras reģionā, bet diezgan plaši ieviesusies Eiropā un Rietumāzijā. Eiropas ziemeļdaļā, tostarp Latvijā, sastopama ļoti reti. Atsevišķi eksemplāri aug nezālienēs un gar dzelzceļiem. 

## Atsauces


## Ārējās saites
Stop zīme

[thumb|250px|STOP zīme [Austrālija|Austrālijā]]

**STOP zīme** jeb **"Neapstājoties tālāk braukt aizliegts"** ir priekšrocības ceļa zīme, kas aizliedz transportlīdzekļu vadītājiem turpināt kustību neapturot transportlīdzekli tieši pirms krustojuma stoplīnijas apzīmējuma. Gadījumā ja tāda nav — transportlīdzeklis jāaptur tieši pirms šķērsojamās brauktuves malas un jādod ceļš satiksmes dalībniekiem, kuri brauc pa šķērsojamo ceļu. Ja pirms krustojuma papildus ir uzstādīta 847. ceļa zīme — jādod ceļš transportlīdzekļiem, kuri brauc pa galveno ceļu, kā arī transportlīdzekļiem, kas tuvojas pa vienādas nozīmes ceļu no labās puses, izņemot tramvaja vadītājus, kuriem saskaņā ar Ceļu satiksmes noteikumu 134. punktu ir priekšroka attiecībā pret bezsliežu transportlīdzekļu vadītājiem.

Šī zīme var būt uzstādīta pirms neapsargājamas dzelzceļa pārbrauktuves, speciāla karantīnas posteņa, robežas šķērsošanas vietas un citām vietām, kur ceļu satiksmi aptur ar barjeru vai citā veidā. Šajā gadījumā transportlīdzekļa vadītājam jāaptur transportlīdzeklis tieši pirms stoplīnijas vai tieši pirms zīmes, ja stoplīnijas nav.

Daudzās valstīs šī ir vienīgā astoņstūrainā ceļa zīme, pateicoties kam to viegli var atpazīt pat ja zīme nav salasāma (piemēram to aizklāj sniegs).

Pirms luksoforu parādīšanās ceļu satiksmi regulēja policijas darbinieki. 1914. gadā Detroitas satiksmes regulētājs Harijs Džeksons uzstādīja pirmo STOP zīmi. Džeksons strādāja nepārredzamā krustojumā, kur bieži notika avārijas un, lai uzlabotu situāciju, viņš uzstādīja baltu kvadrātu ar STOP uzrakstu, kas samazināja ceļu satiksmes negadījumu skaitu.

1922. gadā Amerikas Valsts autoceļu un transporta amatpersonu asociācija standartizēja šo ceļa zīmi. 1935. gadā STOP zīmes aprakstu iekļāva Vienoto satiksmes kontroles ierīču rokasgrāmatā (*Manual on Uniform Traffic Control Devices*).

1968. gada Konvencijā par ceļa zīmēm un signāliem noteica divus STOP zīmes paraugus. 1973. gadā, saskaņā ar GOST 10807—71 standartu, šī zīme parādījās PSRS.

## Atsauces

## Ārējās saites
Ilmārs Dāliņš

**Ilmārs Dāliņš** (dzimis , miris ) bija latviešu fiziķis, virsmas zinātnes un seismoloģijas speciālists. Lielāko mūža daļu pavadījis ASV.

Pēc Latvijas neatkarības atjaunošanas darbojies politikā, bijis 5. Saeimas deputāts, pārstāvot partiju "Tēvzemei un Brīvībai".

## Dzīvesgājums
Dzimis 1927. gada 10. aprīlī Aizvīķos. Otrā pasaules kara laikā devās bēgļu gaitās uz Vāciju, kur absolvēja Augsburgas Ausekļa Latviešu ģimnāziju.

Pēc pārcelšanās uz ASV strādāja ASV kosmosa pētniecības aģentūrā (NASA), piedalījās kosmisko raķešu izstrādē.

Pēc Latvijas neatkarības atjaunošanas I. Daliņu ievēlēja par 5. Saeimas deputātu, un viņš no Alabamas štata pārcēlās uz dzīvi Latvijā.

Miris 2022. gada 17. janvārī.

## Atsauces
Leonīds Zariņš

**Leonīds Zariņš** (1927—1954) bija latviešu nacionālās pretestības kustības dalībnieks.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1927. gada 28. augustā Priekules ārsta un aizsargu virsnieka Nikolaja Zariņa un viņa sievas Marijas Katrīnas, dzimušas Tilgales, ģimenē. Otrā pasaules kara laikā devās bēgļu gaitās un nokļuva Hohfeldas baltiešu bēgļu nometnē Bavārijā, apmeklēja Augsburgas Ausekļa Latviešu ģimnāzijas pēdējās divas klases. Pēc abitūrijas (1947) Leonīds sāka studēt mehāniku un elektrotehniku Baltijas Universitātē Pinebergā, kur kļuva arī par studentu korporācijas Fraternitas Cursica biedru. 1950. gadā pārcēlās uz ASV, kur turpināja studijas Luziānas universitātē Batonrūžā. Elektroinženiera grāda iegūšanai (1951) strādāja *[[Bell Telephone Laboratories|Bell Telephone]]* laboratorijā.

Centrālā izlūkošanas pārvalde (CIP) viņam piedāvāja piebiedroties Latvijas pretestības spēkiem. 1953. gada 16. maijā viņu no Rietumvācijas ar lidmašīnu nogādāja virs Latvijas, kur Zariņš ar izpletni nolaidās Auces tuvumā kopā ar dažādām radioierīcēm. Tad viņš devās uz Rīgu, kur 22. maijā satika jau agrāk iesūtīto CIP aģentu Edvīnu Ozoliņu, kuru čeka bija piespiedusi kļūt par savu dubultaģentu. 23. maijā Leonīdu Zariņu čekisti apcietināja un nosūtīja tiesāšanai uz Krieviju, kur, pamatojoties uz padomju kara tribunāla lēmumu, nošāva 1954. gada 3. augustā.

## Atsauces
Agdere

**Agdere** () ir viena no 15 Norvēģijas filkēm. Izvietojusies valsts pašos dienvidos Ziemeļjūras krastā. Robežojas rietumos ar Rūgalanni rietumos un Tēlemarku austrumos. Filkes administratīvie centri ir Kristiansanna, kur atrodas pašvaldība un administratīvās iestādes, un Ārendāle, kur atrodas gubernatora rezidence.

Filke izveidota 2020. gada 1. janvārī, kad reģionālās reformas gaitā apvienoja Eustagderes un Vestagderes filkes. Filki veido 25 komūnas, lielākās no kurām ir Krisjānsanna, Ārendāle, Grimstade un Lindesnesa.

## Atsauces

## Ārējās saites
Innlandete

**Innlandete** () ir viena no 15 Norvēģijas filkēm. Izvietojusies valsts dienvidaustrumos, robežojas ziemeļos ar Trendelāgu, ziemeļrietumos — ar Mēri un Rumsdāli, rietumos — ar Vestlanni, dienvidos — ar Buskerudu un Ākešhusu, bet austrumos — ar Zviedriju. Filkes administratīvais centrs ir Hāmara.

Filke izveidota 2020. gada 1. janvārī, kad reģionālās reformas gaitā apvienoja Hēdmarkas un Oplannes filkes. Nosaukums nozīmē ‘Iekšzeme’ un tā ir vienīgā Norvēģijas filke, kurai nav izejas uz jūru. Filki veido 34 komūnas, lielākās no kurām ir Ringsakere, Hāmara un Jēvīka.

## Atsauces

## Ārējās saites
Hāmara

**Hāmara** () ir pilsēta Norvēģijā, Innlandetes filkes un Hāmaras komūnas administratīvais centrs. Izvietojusies Norvēģijas lielākā ezera Mjēsas krastā. Daļas no pilsētas urbānās teritorijas iestiepjas kaimiņu komūnu Ringsakeres un Stanges teritorijās.

## Vēsture
Pilsētas pirmsākumi rodami starp 500. un 1000. gadu, kad netālā Okere (*Åker*) bija viens no Norvēģijas varas centriem. Starp 1030. un 1152. gadu šis varas centrs pārvietojās uz ezera krastu tagadējās Hāmaras teritorijā. Ietekmes augstumus Hāmara sasniedza 14. gadsimtā un ap to laiku tika uzbūvēta Hāmaras katedrāle. Hāmara stipri cieta Lielajā mērī 1349. gadā, bet pēc reformācijas (1526—1536) visas institūcijas un aktivitātes no Hāmaras pārcēlās uz Kristiāniju.

Hāmara sāka atdzimt pēc 1755. gada, kad Dānijas valdība Mjēsas ezera krastā izveidoja tirdzniecības centru. 1848. gadā Hāmarai piešķīra tirdzniecības pilsētas (*kjøpstad*) statusu. Mūsdienās nozīmīgs dzelzceļa transporta centrs.

## Sports
Pilsētā bāzējas valsts elites līgu futbola klubs Hamarkameratene, hokeja klubs *[[Storhamar Ishockey]]* un handbola klubs *[[Storhamar HE]]*.

Hāmarā notika daļa no Lillehammeres olimpisko spēļu disciplīnām — daiļslidošana, šorttreks un ātrslidošana.

## Atsauces

## Ārējās saites
Vestlanne

**Vestlanne** () ir viena no 15 Norvēģijas filkēm. Izvietojusies valsts dienvidrietumos Ziemeļjūras krastā, robežojas ziemeļos ar Mēri un Rumsdāli, ziemeļaustrumos — ar Innlandeti, austrumos — ar Buskerudu, dienvidaustrumos — ar Tēlemarku, bet dienvidos — ar Rūgalanni. Filkes administratīvais centrs ir Bergena, bet gubernatora rezidence atrodas Hermansverkas ciemā.

Filke izveidota 2020. gada 1. janvārī, kad reģionālās reformas gaitā apvienoja Hordalannes un Sognas un Fjūranes filkes. Nosaukums nozīmē ‘Rietumzeme’ un tā ir viena no divām Norvēģijas filkēm, kur oficiālā rakstu valoda ir jaunnorvēģu valoda. Filki veido 46 komūnas, lielākās no kurām ir Bergena, Eigardena, Askeja un Alvera.

## Atsauces

## Ārējās saites
Vestfolla un Tēlemarka

**Vestfolla un Tēlemarka** () bija viena no Norvēģijas filkēm. Filke tika izveidota 2020. gada 1. janvārī, kad reģionālās reformas gaitā apvienoja Vestfollas un Tēlemarkas filkes. Filki likvidēja 2024. gada 1. janvārī, sadalot atpakaļ Vestfollas un Tēlemarkas filkēs.

Filke atradās valsts dienvidos Skageraka krastā. Robežojās ziemeļos ar Vikeni, ziemeļrietumos — ar Vestlanni, rietumos — ar Rūgalanni, bet dienvidos — ar Agderi. Filkes administratīvie centri bija Šīena, kur atradās pašvaldība, un Tensberga, kur atradās gubernatora rezidence un administratīvās iestādes.

## Atsauces

## Ārējās saites
Oļa Poļakova

**Olha Poļakova** (; dzimusi , Vinnicā), labāk pazīstama kā **Oļa Poļakova**, ir ukraiņu dziedātāja, blogere, TV raidījumu vadītāja, komiķe un aktrise.

Vairāku mūzikas balvu — *Музична платформа*, *YUNA*, *M1 Music Awards* — laureāte un nominante.

Saskaņā ar žurnālu *Focus* 2020. gada viena no 100 ietekmīgākajām Ukrainas sievietēm.

## Biogrāfija
Olha Poļakova dzimusi Vinnicā 1979. gada 17. janvārī. Patēvs ir diplomāts, māte — pediatre.

Viņa absolvējusi Vinnicas 13. specializēto skolu un Vinnicas mūzikas skolas klavieru klasi, Vinnicas Kultūras un mākslas skolas kordiriģēšanas klasi, kā arī Kijivas Kultūras un mākslas universitātes popvokāla klasi.

Poļakova absolvējusi Pētera Čaikovska Ukrainas Nacionālo mūzikas akadēmiju, iegūstot operdziedātājas diplomu.

Balss diapazons — 3 oktāvas.

Kopš 2004. gada viņa precējusies ar Vadimu Burjakovski. Viņa dzemdējusi divas meitas — Mariju (2005) un Alisu (2011).

## Diskogrāfija
; Studijas albumi
* *Приходи ко мне* (2001)
* *Шлёпали шлёпки* (2017)
* *Королева ночи* (2019)

;Singli
* 2013: *#Шлёпки*
* 2013: *Russian Style*
* 2013: *Люли*
* 2013: *Мальчикам это нравится*
* 2014: *Асталависта, сепаратиста!*
* 2014: *Брошенный котёня*
* 2015: *Любовь-морковь*
* 2015: *Первое лето без него*
* 2016: *О Боже, как больно!*
* 2016: *#Плавочки*
* 2017: *Номер один*
* 2017: *Бывший*
* 2018: *Мама*
* 2018: *Королева Ночи*
* 2018: *Любовница*
* 2019: *Лёд тронулся*
* 2019: *Звонила*
* 2019: *Эй, секундочку*
* 2019: *Ночная жрица*
* 2020: *Белый танец*
* 2021: *Взрослая девочка*

## Filmogrāfija

### Filmas

### Televīzijas seriāli un šovi

## Darbība politikā
Politiskās partijas "Blondīņu partija" (*Партія білявок*) dibinātāja un vadītāja. 2019. gada maijā Poļakova paziņoja, ka veido "pirmo sieviešu partiju Ukrainā".

2021. gada 30. aprīlī Poļakova paziņoja, ka komponists Konstjantins Meladze seksuāli uzmācies dziedātājai Aņi Lorakai un atbalstīja Loraku, sakot, ka Meladze arī viņai piedāvājis iesaistīties seksuālajos kontaktos.

## Interesanti fakti
Papildus "superblondīnei" viņu bieži sauc par "ukraiņu Lēdiju Gāgu", "kokošņiku uz kājām" (viņa ir 1,80 metrus gara) un Ukrainas "valsts garākajām kājām" (viņas kājas ir 1,27 metrus garas).

Viņa ir draugos ar Volodimiru Zelenski.

## Atsauces

## Ārējās saites

* 
* 
* Oficiālais ''YouTube'' kanāls
* 
*
Atlona

**Atlona** (, ) ir pilsēta uz Roskomonas  grāfistes robežas ar Vestmītas grāfisti, Konahtas un Lensteras provincē, Īrijā.  pilsētā dzīvoja 21 349 iedzīvotāji.

## Ārējās saites
 

*
Klonmela

**Klonmela** (, ) ir lielākā pilsēta Tiperēri grāfistē, Mansteras provincē, Īrijā. Klonmelā atrodas Tiperēri grāfistes pārvaldes centrs.  pilsētā dzīvoja 17 140 iedzīvotāji.

## Ārējās saites
 

*
Džošs Kasada

**Džošs Ārons Kasada** (*Josh Aaron Cassada*; dzimis ) ir ASV astronauts, fiziķis, izmēģinātājpilots.

## Bērnība un izglītība
Džošs Kasada piedzima  Sandjego, Kalifornijā. Viņš uzauga Vaitbērleikā, Minesotā.

1995. gadā Kasada Albionas koledžā ieguva bakalaura grādu fizikā. Pēc tam viņš iestājās Ročesteras Universitātē, kur 1997. gadā ieguva maģistra grādu fizikā, bet 2000. gadā — doktora grādu fizikā, specializējoties augsto enerģiju daļiņu fizikā un veicot pētījumus Fermi nacionālajā paātrinātāja laboratorijā.

## Militārais dienests
Pēc diplomdarba pabeigšanas Džošs Kasada 2000. gadā iestājās ASV Jūras kara flotē. 2001. gadā viņš pabeidza lidojumu apmācību, un 2002. gadā kļuva par turbopropelleru lidmašīnas *[[Lockheed P-3 Orion|P-3 Orion]]* pilotu 8. patrulēšanas eskadriļā *VP-8* Bransvikas jūras gaisa stacijā (Menas šatā).
Kasada piedalījās operācijas "Irākas brīvība" un "Ilgstošā brīvība" atbalstā. 2004. gadā viņš arī piedalījās humānās palīdzības operācijā "Vienotā palīdzība" pēc cunami Indijas okeānā. 

2006. gadā Kasada absolvēja ASV Jūras spēku izmēģinājuma pilotu skolu, un pēc tam dienēja par *P-3 Orion* un *[[Boeing P-8 Poseidon|P-8 Poseidon]]* izmēģinātājpilotu Patuksentriveras jūras gaisa stacijā. Viņš bija *P-8A* lidojumderīguma projekta virsnieks un bija virsskaņas reaktīvās mācību lidmašīnas *[[Northrop T-38 Talon|T-38 Talon]]* un turbopropellera mācību lidmašīnas *[[Beechcraft T-6 Texan II|T-6 Texan]]* instruktoru izmēģinātājpilots.

2011. gadā Kasada sāka strādāt Aizsardzības līgumu pārvaldības aģentūrā, un tika komandēts uz uzņēmumu *[[Boeing]]* Sietlā, kur pārraudzīja *P-8 Poseidon*, *[[Boeing KC-46 Pegasus|KC-46 Pegasus]]*, *[[Boeing E-3 Sentry|E-3 Sentry]]* un ASV Jūras kājnieku korpusa bezpilota lidaparātu programmu operācijas un līgumus.

Ārpus militārā dienesta viņš kopā ar diviem Albionas koledžas klasesbiedriem nodibināja supravadītāju instrumentu ražošanas uzņēmumu *Quantum Opus*.

## ''NASA'' karjera
2008. un 2012. gadā Džošs Kasada bija pieteicies *NASA* astronautu kandidātu uzņemšanā, bet netika uzņemts.

2013. gada 17. jūnijā Džošs Kasada tika ieskaitīts *NASA* 21. astronautu grupā kā astronauta kandidāts. Pēc pamata vispārējās kosmiskās sagatavošanas kursa 2015. gada 9. jūlijā viņam piešķīra astronauta kvalifikāciju.

2018. gada 3. augustā tika paziņots par Kasadas iekļaušanu kosmosa kuģa *[[Boeing Starliner]]* pirmajā darba lidojumā *[[Boeing Starliner-1|CTS-1]]*, kam būtu jānotiek 2019. gadā.

Pēc problēmām ar *Starliner* pirmo nepilotējamo lidojumu un pilotējamā lidojuma aizkavēšanos, 2021. gada oktobrī Kasada tika pārcelts uz kosmosa kuģa *SpaceX Crew-5* pamatapkalpi.

Džoša Kasadas pirmais kosmiskais lidojums sākās 2022. gada 5. oktobrī kā kosmosa kuģa *[[SpaceX Crew-5]]* pilotam, dodoties uz Starptautisko kosmosa staciju (SKS). Viņš bija 68. ekspedīcijas lidojuma inženieris. Uz Zemes viņš atgriezās 2023. gada 12. martā.

2024. gada 1. oktobrī Kasada atstāja *NASA*.

Kosmisko lidojumu kopsavilkums

## Iziešanas atklātā kosmosā

## Ārējās saites

* NASA Astronaut Josh A. Cassada  *NASA* 
* Джош Аарон Кассада astronaut.ru
Materiālu pretestība

**Materiālu pretestība** ir zinātne par mašīnu un konstrukciju detaļu stiprību — materiāla pretestību ārējai slodzei. Stiprību raksturo: izturība — materiāla spēja bez sabrukšanas izturēt ārēju slodzi, stingums — materiāla spēja ārējas slodzes iedarbībā deformēties tikai pieļaujamās robežās, noturība — materiāla spēja, pastāvot ārējai slodzei, saglabāt savu sākotnējo līdzsvara formu.

Materiālu pretestības teorētiskā daļa pamatojas uz matemātiku un teorētisko mehāniku, eksperimentālā — uz nepārtrauktas vides mehāniku un materiālzinātni.
Tūkstošgades aktrise

**"Tūkstošgades aktrise"** (; *Sennen Joyū*; ) ir 2001. gada Japānas anime filma, kuras režisors un viens no scenārija autoriem ir Satoši Kons. Filmu veidoja studija *[[Madhouse]]*, lomas tajā ieskaņoja Mijoko Šodži, Mami Kojama, Fumiko Orikasa, Šodžo Īzuka, Šoko Cuda, Hirotaka Suzuoki, Hisako Koda, Koiči Jamadera un Masane Cukajama. Pirmizrāde notika 2001. gada 28. jūlijā.

Filma daļēji ir balstīta uz aktrišu Secuko Haras un Hideko Takamines dzīvesgājumiem.

Sižets stāsta par režisoru un operatoru, kuri veido dokumentālo filmu par gados vecās aktrises Čijoko Fudživaras dzīvi. Stāstot par savu dzīvi aktrisei sāk sabrukt atšķirība starp realitāti un kino.

## Atsauces

## Ārējās saites
Bosekopa

**Bosekopa** () ir bijusī Pirmā Starptautiskā polārā gada Norvēģijas polārstacija. Izvietota Norvēģijas ziemeļos Altafjorda dienvidu piekrastē Bosekopas ciema nomalē tagadējās Altas pilsētas teritorijā.

## Vēsture
Norvēģijas dalību Starptautiskā polārā gada programmā organizēja Norvēģijas Meteoroloģijas institūts un tā direktors Henriks Mons (*Henrik Mohn*). Polārstacijas izveides vietai bija trīs kandidātes uz ziemeļiem no polārā loka — Bosekopa, Hammerfesta un Trumse. Izvēle tika veikta par labu Bosekopai, jo tās apkārtnē ir mazāk mākoņainu dienu, kā arī šajā vietā jau iepriekš tika veikti līdzīgi novērojumi. Stacijas vajadzībām par 800 kronām gadā tika izīrēta Breverudas ferma. 100 km uz dienvidiem Kautokeino ciemā tika izveidota papildstacija. Par polārstacijas vadītāju tika iecelts meteoroloģijas institūta direktora asistents klimatologs Aksels Stēns. Pārējie ekspedīcijas dalībnieki bija Karls Krafts, Jenss Šrēters, Ivars Haselbergs un Ūlofs Hāgens. Personāls Bosekopā ieradās 1882. gada jūlijā un uzstādīja nepieciešamos novērojumu instrumentus.  Novērojumi stacijā tika veikti no 1882. gada 1. augusta līdz 1883. gada 31. augustam.

Galvenie pētījumu virzieni polārā gada programmas ietvaros bija zemes magnētisms, meteoroloģija un ziemeļblāzmas novērojumi.

Bosekopas apkaimē pētniecība turpinājās arī turpmākajos gados. 1898. gadā netālu no Bosekopas Haldes un Talvikas kalnos ap 900 m vjl un 3,4 km attālumā vienu no otras tika uzbūvētas divas observatorijas, kas pirmo reizi vēsturē veica ziemeļblāzmu optisko triangulāciju un mēģināja noteikt to augstumu. Mērījumi izrādījās neveiksmīgi, jo to bāze (attālums starp observatorijām) bija par īsu un laika apstākļi bija nelabvēlīgi novērojumiem. 1910. gadā Haldes observatorijas darbība tika atjaunota un to intensīvi izmantoja līdz 1926. gadam.

Bosekopas stacija tika izmantota arī 2. Starptautiskā polārā gada programmā.

## Atsauces

## Ārējās saites

* The First International Polar Year 1881-1884. Bossekop
Enisa (pilsēta)

**Enisa** (, ) ir lielākā pilsēta Klēras grāfistē, Mansteras provincē, Īrijā. Enisā atrodas Klēras grāfistes pārvaldes centrs.  pilsētā dzīvoja 25 276 iedzīvotāji.

## Ārējās saites
 

*
BK Mladá Boleslav

***BK Mladá Boleslav*** ir hokeja komanda, kas bāzēta Mlada Boleslavā, Čehijā un spēlē Čehijas Ekstralīgā. Komanda dibināta 1908. gadā, Čehijas Ekstralīgā pirmo reizi iekļuva 2008. gadā.

Pašlaik (2022) komandu pārstāv latviešu uzbrucējs Māris Bičevskis.

## Izcīnītās vietas
### Čehijas Ekstralīga

### Čempionu hokeja līga

## Ārējās saites
*Komandas oficiālā mājaslapa 
*Komandas eliteprospects.com profils
Edgars Lasenbergs

**Edgars Lasenbergs** (dzimis  Rīgā) ir latviešu basketbolists, spēlē saspēles vadītāja pozīcijā. 2025. gadā pārstāv Austrijas klubu Traiskirhenes "Lions". Iepriekš spēlējis vairākos Latvijas klubos, kā arī Igaunijā, Lietuvā un Spānijā.

## Karjera
E. Lasenbergs nāk no Talsu novada Vandzenes. Trenēties basketbolā sācis Talsu sporta skolā pie trenera Arkādija Bajāra. Talsu komandas sastāvā arī debitējis pieaugušo basketbolā Latvijas Basketbola līgas 2. divīzijā. Pēc tam pārcēlies uz Rīgu, pabeidzis Rīgas Valsts 3. ģimnāziju. 2012.—2013. gada LBL sezonā pārstāvēja no jauniešiem veidoto komandu "LMT Basketbola akadēmija". Pēc tam spēlējis vairākos Latvijas klubos, kā arī Igaunijā, Lietuvā un Spānijā (pēc spēka trešās līgas (*[[Leb Plata]]*) komandā *[[Club Ourense Baloncesto|Ourense]]*).

Karjeras augstākais sasniegums — Latvijas Basketbola līgas (LBL) bronzas medaļas BK Ogre sastāvā 2019. gadā. 2022.—2023. gada LBL sezonā atkal pārstāvēja BK Ogre, bet 2023 gada vasarā pārcēlās uz Austrijas klubu Traiskirhenes "Lions". Pēc sekmīgas sezonas Austrijā, vidēji mačā gūstot 11,9 punktus, kā arī sakrājot 3,5 atlēkušās bumbas un 4,1 rezultatīvu piespēli, E. Lasenbergs atgriezās Latvijā, pievienojoties Latvijas—Igaunijas Basketbola līgas un Latvijas Basketbola līgas klubam BK Liepāja. Pēc vienas sezonas Latvijā, kuras laikā E. Lasenberga ģimenē piedzima bērns, 2025. gada vasarā spēlētājs atgriezās jau pazīstamajā Austrijas klubā no Traiskirhenes.

Nav spēlējis Latvijas jaunatnes izlasēs, toties 2021. gadā pārstāvējis pieaugušo Latvijas basketbola izlasi pārbaudes spēlē pret Poliju.

## Atsauces

## Ārējās saites
Ulfs Kristersons

**Ulfs Jalmars Kristersons** (; dzimis  Lundā) ir zviedru politiķis.  Kopš 2022. gada oktobra viņš ir Zviedrijas premjerministrs, pārstāv Moderātu partiju, kopš 2017. gada ir partijas līderis. Bijis arī sociālās drošības ministrs Frēdrika Reinfelta valdībā (2010—2014).

## Dzīvesgājums
Dzimis Lundā, piecu gadu vecumā ar ģimeni pārcēlies uz Tošhellu netālu no Eskilstūnas. Studējis ekonimiku Upsālas Universitātē, 1988. gadā ieguvis bakalaura grādu. No 1988. līdz 1992. gadam vadīja Moderātu jauniešu apvienību. 1991. gadā pirmoreiz kļuva par Zviedrijas parlamenta Riksdaga deputātu. 2000. gadā atstāja darbu parlamentā un divus gadus strādāja privātajā sektorā. No 2000. līdz 2001. gadam Kristersons strādāja par komunikāciju direktoru informācijas tehnoloģiju uzņēmumā *Connecta* Stokholmā. Pēc uzņēmuma apvienošanās ar *Information Highway* tas mainīja nosaukumu uz *Adcore AB*. No 2001. līdz 2002. gadam viņš bija komunikāciju konsultants uzņēmumā *Network AB*. 

2002. gada atgriezās politikā un darbojās pašvaldībās. Līdz 2006. gadam bija finanšu padomnieks Strengnēsas komūnā, no 2006. līdz 2010. gadam — Stokholmas  vicemērs sociālās labklājības un darba jautājumos.

2010. gada 5. oktobrī tika apstiprināts par sociālās drošības ministru Frēdrika Reinfelta valdībā. Šajā amatā nostrādāja līdz 2014. gadam. Pēc tam atkal darbojās kā parlamenta deputāts.  kļuva par Moderātu partijas vadītāju, amatā nomainot Annu Kinbergu Batru. Pēc 2022. gada Zviedrijas vispārējām vēlēšanām Moderātu partija izveidoja koalīciju ar liberāļiem un kristīgajiem demokrātiem ar Zviedrijas demokrātu atbalstu, un Kristersons tika apstiprināts par premjerministru.

## Atsauces

## Ārējās saites
* 
* Informācija Zviedrijas parlamenta tīmekļa vietnē, *riksdagen.se*
Noķer Vilni (albums)

**Noķer Vilni** ir latviešu hiphopa grupas *[[New Wavy]]* debijas studijas albums. Albumu 2017. gada 15. decembrī izdeva *[[New Wavy|New Wavy Records]]*. Albums ir 25 minūtes garš, un tā piedalās visi tā laika grupas dalībnieki — Steps, *[[Teacha]]*, *[[PRUSAX]]*, *[[Janz]]*, MC Apšaude, Puce un Svēte.

## Dziesmu sarakts
Berkava

**Berkava** ir ciems Ogres novada Tomes pagastā. Izvietojies pagasta ziemeļrietumos netālu no Ogres novada un Ķekavas novada robežas pie autoceļa P85  no pagasta centra Tomes,  no novada centra Ogres un  no Rīgas.

## Iedzīvotāji
### Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSP un OSP datiem.

## Atsauces
Dižauzas

**Dižauzas** () ir ģints graudzāļu dzimtā, kura ir sastopama Eirāzijā un Ziemeļāfrikā.

## Apraksts
Savvaļas formas var atgādināt auzas (*Avena*) vai auzenes (*Festuca*). Dižauzas ir bieži sastopamas ziemcietes ar dzeltenīgām saknēm. Stublāji, kuri ziemā atmirst, var sasniegt 1,5 metru augstumu. Ziedkopa ir skara ar divziedu divdzimuma vārpām.

## Sugas
Ģintī ir iekļautas šādas sugas:

* *Arrhenatherum album* — sastopama no Portugāles līdz Kiprai,
* *Arrhenatherum calderae* — Tenerifē,
* *[[Arrhenatherum elatius]]* — augstā dižauza — Eirāzijā un Ziemeļāfrikā no Islandes līdz Kanāriju salām, Kazahstānā; naturalizējies Austrumāzijā, Austrālijā, Jaunzēlandē un Amerikā,
* *Arrhenatherum kotschyii* — Turcijā, Kaukāzā, Sīrijā, Libānā, Palestīnā, Jordānijā, Irākā, Irānā, Afganistānā,
* *Arrhenatherum longifolium* — Francijā, Spānijā, Portugālē, Marokā
* *Arrhennatherum palaestinum* — Vidusjūras austrumu daļā no Grieķijas līdz Irākai,
* *Arrhenatherum pallens* — Portugālē.

Ģintī senāk tika iekļautas daudzas sugas, kuras tagad tiek klasificētas citās ģintīs: Avenula, Danthoniastrum, Duthiea, Helictochloa, Helictotrichon, Sphenopholis.

## Atsauces

## Ārējās saites
Maikls Kolinss (īru revolucionārs)

**Maikls Kolinss** (, , dzimis , miris ) bija īru revolucionārs, karavīrs un politiķis, kurš bija viena no vadošām figūrām 20. gadsimta sākuma cīņā par Īrijas neatkarību. Neatkarības kara laikā viņš bija Īru republikāņu armijas (IRA) izlūkošanas dienesta direktors un pašpasludinātās Īrijas Republikas finanšu ministrs. Pēc tam viņš bija Īrijas brīvvalsts pagaidu valdības vadītājs no 1922. gada janvāra un Nacionālās armijas virspavēlnieks no jūlija līdz savai nāvei slazdā 1922. gada augustā, pilsoņu kara laikā.

## Dzīvesgājums
Maikls Kolinss piedzima Korkas grāfistē, netālu no Roskarberī, viņš bija jaunākais no astoņiem bērniem ģimenē. 1906. gadā viņš pārcēlās uz Londonu, lai kļūtu par pasta krājbankas ierēdni. Tur viņš kļuva par Londonas GAA biedru, caur kuru viņš kļuva saistīts ar Īru Republikāņu brālību un Gēlu līgu. 1916. gada janvārī viņš atgriezās Īrijā un piedalījies Lieldienu sacelšanās. Viņš tika saņemts gūstā un tika turēts Frongočas internēšanas nometnē kā kara gūsteknis, bet 1916. gada decembrī tika atbrīvots.

Pēc tam Kolinss kļuva par vienu no partijas *[[Sinn Féin]]* līderiem un tika ievēlēts vietējā pašpārvaldē. *Sinn Féin* ievēlētie deputāti 1919. gada janvārī izveidoja Īrijas Pirmo Parlamentu un pasludināja Īrijas Republikas neatkarību. Kolinss tika iecelts par finanšu ministru. Sekojošajā Neatkarības karā viņš bija Īrijas brīvprātīgo organizācijas direktors un ģenerāladjutants, kā arī IRA izlūkošanas dienesta direktors. Viņš ieguva slavu kā partizānu kara stratēģis, plānojot daudzus veiksmīgus uzbrukumus britu spēkiem, piemēram, "Asiņainās svētdienas" slepkavības pret galvenajiem britu izlūkdienestiem 1920. gada novembrī.

Pēc 1921. gada jūlija pamiera laikā Kolinss bija viens no pieciem pārstāvjiem, ko Deila kabinets pēc Īmona de Valeras lūguma nosūtīja, lai apspriestu miera nosacījumus Londonā. Rezultātā 1921. gada decembrī tika parakstītais Anglijas un Īrijas līgums, un tika nodibināta Īrijas brīvvalsts, taču tā bija atkarīga no uzticības zvēresta kronim. Viņa vadībā 1922. gada sākumā tika izveidota pagaidu valdība. Šajā laikā Kolinss slepeni sniedza atbalstu IRA Ziemeļīrijā. To drīz izjauca Īrijas pilsoņu karš, kurā Kolinss bija Nacionālās armijas virspavēlnieks. Kolinss tika nogalināts pretlīguma spēku slazdā 1922. gada 22. augustā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Malingāra

**Malingāra** (, ) ir pilsēta Vestmītas grāfistē, Lensteras provincē, Īrijā. Malingārā atrodas Vestmītas grāfistes pārvaldes centrs.  pilsētā dzīvoja 20 928 iedzīvotāji.

## Ārējās saites
 

*
Tecēšanas robeža

**Tecēšanas robeža** ir materiālu pretestības parametrs, kurš raksturo mehānisko spriegumu pēc elastības robežas sasniegšanas, pie kura materiāls turpina deformēties, slodzei nepalielinoties.

## Skatīt arī

* Proporcionalitātes robeža
* Elastības robeža
* Izturības robeža
Līvbērzes muiža

thumb|Līvbērzes muižas kungu māja (1931)
thumb|Kungu māja pirms atjaunošanas (2010)

**Bērzes muiža** () bija Zemgales muiža, kas atradās mūsdienu  Jelgavas novada Līvbērzes pagasta Līvesmuižas ciemā. Muižas apbūve ir 18. gadsimta vietējas nozīmes arhitektūras piemineklis.

## Vēsture
Dobeles draudzes novada Līvbērzes muižas kungu māja celta 18. gadsimta pirmajā pusē, kad tās īpašnieks bija Vilhelms Heinrihs fon Līvens (1691–1756). Līvbērzes muižas kopplatība bija 4285 ha.

## Arhitektūra
Ēkas arhitektūru raksturo baroka formu valoda apvienojumā ar vietējām celtniecības tradīcijām. Senākajam mūra korpusam 18. gadsimtā piebūvēts jauns – izstiepta taisnstūra formas korpuss koka konstrukcijā uz laukakmens pamatiem. Šķērskorpusa pārējā daļa turpina veco mūru apjomus, tā radot simetrisku ēkas plānu T burta formā. Ēku sedz augsts mansarda jumts, bet zelmiņos saglabājies oriģinālais pildrežģis. 1774. gadā tika pabeigts vārtu tornis ar pulksteni, kas ar savu barokālo siluetu kļuva par Līvbērzes muižas pazīšanas zīmi. Tornis pieslēdzās mūra korpusa gala sienai, bet Latvijas PSR laikā to nojauca, lai pagalmā varētu iebraukt vietējā kolhoza tehnika. Arī iekštelpas pārbūvēja, saglabājot sienu gleznojumu fragmentus, oriģinālās koka kāpnes un divas telpas ar velvju pārsegumu mūra korpusā, kur, iespējams, atradusies kapela.

Muižas kungu māja un teritorija ilgstoši bija pamesta un atradās sliktā stāvoklī. 2020. gadā uzsāka muižas glābšanas darbus. 2021. gadā arhitektūras pieminekļa statusu piešķīra arī muižas parkam ar vēsturiskajiem stādījumiem, bijušās Gavartiņas upes gultni un mākslīgi veidotajiem vaļņiem un dīķiem, kā arī ar atsevišķiem vēsturisko ēku fragmentiem. 2022. gadā Līvbērzes muižas kungu mājā notika Kultūras pieminekļu konservācijas un restaurācijas programmas ietvaros atbalstītie dienvidu fasādes neatliekamie glābšanas darbi arheologa Andra Tomašūna vadībā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Proporcionalitātes robeža

thumb|2. punkts sprieguma—relatīvās deforormācijas (''σ''—''ε'') diagrammā ir proporcionalitātes robeža dotajam stienim, kas pakļauts stiepei
**Proporcionalitātes robeža** ir materiālu pretestības parametrs, līdz kuram sakarība starp mehānisko spriegumu un deformāciju ir proporcionāla, citiem vārdiem, ir spēkā Huka likums.

## Skatīt arī

* Elastības robeža
* Tecēšanas robeža
* Izturības robeža
Anna Kikina

**Anna Kikina** (*Анна Юрьевна Кикина*; dzimusi ) ir Krievijas kosmonaute.

## Izglītība
Anna Kikina piedzima 1984. gada 27. augustā Novosibirskā.
Viņa absolvēja Novosibirskas 29. skolu (veselīga dzīvesveida skola), speciālo klasi "Jaunais glābējs".
2005. gadā viņa pabeidza Ārkārtas situāciju ministrijas rīkotos kursus: instruktore pirmās palīdzības sniegšanas pamatu apmācībā iedzīvotājiem, ieguva glābēja sertifikātu.

## Darba gaitas
2006. gadā Kikina ar izcilību absolvēja Novosibirskas Valsts ūdens transporta akadēmiju specialitātē "Aizsardzība ārkārtas situācijās", iegūstot hidrotehniskās inženieres diplomu. 2008. gadā viņa šajā augstskolā aizstāvēja diplomu specialitātē "Ekonomika un vadība (transporta) uzņēmumā" ar kvalifikāciju "ekonomists menedžeris".

Kikina ir strādājusi par peldēšanas instruktori, gidi Altajā, mācījusi glābēju kadetus. Līdz 2012. gadam viņa strādāja par radio raidījumu vadītāju, programmu direktori (radio apraides administratoru) uzņēmumā *Radio-Sibir Altaj* (Gornoaltajskā, Altaja Republikā).

## Kosmiskā karjera
2012. gadā Kikina pieteicās pirmajā atklātajā konkursā, lai iekļūtu Krievijas kosmonautu vienībā. 8. oktobrī viņu apstiprināja par kosmonautu kandidātu, un 26. oktobrī Kikina tika uzņemta kosmonautu vienībā.
2014. gada 5. jūnijā viņa pabeidza vispārējos kosmonautu sagatavošanas kursus. 16. jūnijā Starpresoru kvalifikācijas komisija izskatīja Kikinas kandidatūru, bet viņai netika piešķirta kosmonauta izmēģinātāja kvalifikācija. Viņu tomēr paturēja kā kosmonauta kandidātu, bet bija jāveic papildu nodarbības. 17. decembrī viņai piešķīra kosmonauta izmēģinātāja kvalifikāciju.

2017. gadā no 7. līdz 24. novembrim Kikina kā lidojuma inženiere ​​piedalījās starptautiskajā izolācijas eksperimentā *SIRIUS*, kas simulēja lidojumu uz Mēnesi.

2021. gadā Anna Kikina gatavojās lidojumam ar kosmosa kuģi *[[Sojuz MS-22]]*, bija *[[Sojuz MS-21]]* dublieru apkalpes lidojuma inženiere.
2021. gada decembrī tika paziņots, ka ASV un Krievijas kosmonautu krustenisko lidojumu programmā Kikina 2022. gadā dosies kosmosā ASV kuģī *[[Crew Dragon]]*. 

Annas Kikinas pirmais kosmiskais lidojums sākās 2022. gada 5. oktobrī, ar kosmosa kuģi *[[SpaceX Crew-5]]* dodoties uz Starptautisko kosmosa staciju (SKS). Viņa bija 68. ekspedīcijas lidojuma inženiere. Uz Zemes viņa atgriezās 2023. gada 12. martā.

## Kosmisko lidojumu kopsavilkums

## Ārējās saites

* Biogrāfija Kosmonautu sagatavošans centrs
* Biogrāfija astronaut.ru,
Vēja auza

**Vēja auza** () ir mainīga izskata augu suga graudzāļu dzimtā. Suga izcēlusies Vidusjūras apvidus austrumu daļā, taču tā plaši ieviesusies Eirāzijā, tostarp visā Latvijas teritorijā.

Atsevišķi eksemplāri un skrajas grupas aug labības sējumos, nezālienēs, gar ceļiem un dzelzceļiem un dažādos uzbērumos.

## Apraksts
Vēja auza ir viengadīgs, 40—120 cm garš lakstaugs. Tam ir stāvs, kails stiebrs. Lapas kailas, bez austiņām, mēlīte smaila, 0,2—0,4 cm gara, gals zobains. Apakšējo lapu maksts ir apmatota. Ziedi izvietoti plašā skarā ar nokareniem zariem. Skaras zari uz visām pusēm. Vārpiņas šauras, garas un slaidas, 1,5—2,5 cm garas. Ziedi parasti 3, graudi viegli izbirst. Vārpiņas ass un zieda plēksnes klātas ar gariem, dzeltenbrūniem matiņiem. Vārpiņas plēksnes apmēram vienādas. Ārējā zieda plēksne garāka nekā iekšējā, gals divzobains. Akots 1,5—3 cm garš, lauzīts, tumšs. Auglis ir plēksnēs ieslēgts, 1—2 cm garš grauds. Zied no jūnija līdz augustam.

## Atsauces

## Ārējās saites
Bharatpura (Nepāla)

**Bharatpura** () ir Nepālas trešā lielākā pilsēta. Atrodas valsts centrālajā daļā pie Gandaki upes uz rietumiem no Katmandu. 2021. gadā tajā dzīvoja 369 377 iedzīvotāji.

Bharatpura ir viena no visstraujāk augošajām Nepālas pilsētām. Metropoles pilsētas statusu ieguva 2017. gadā, apvienojoties Narajani, Čitravanas un Kabilasas pašvaldībām. Pilsētas ekonomika balstās uz lauksaimniecību.

## Ārējās saites
Lalitpura

**Lalitpura** (), vēsturiski zināma kā **Pātana**, **Manigala** un **Jala**, ir Nepālas ceturtā lielākā pilsēta. Atrodas valsts centrālajā daļā Katmandu ielejā pie Bagmati upes uz dienvidiem no valsts galvaspilsētas Katmandu. 2021. gadā tajā dzīvoja 299 283 iedzīvotāji.

Dibināta 3. gadsimtā. Pazīstama ar saviem vēstures pieminekļiem, amatniecību un tautas mākslu. Cietusi 2015. gada Nepālas zemestrīcē.

## Ārējās saites
Sečovļes sāls ieguves dīķi

**Sečovļes sāls ieguves dīķi** () ir sāls ieguves dīķi Slovēnijas galējos dienvidrietumos, Istrijas pussalā.

Tā ir viena no vietām, kur kopš 13. gadsimta sāls tiek iegūts tradicionālajā veidā — ar iztvaikošanas palīdzību. Tā ir starptautiski vērtīga mitraine un ūdesnputnu dzīvesvieta. 1992. gadā vieta tika iekļauta Rāmsaras vietu sarakstā. Pie sāls ieguves vietas izveidots muzejs, kas ieguvis *[[Europa Nostra]]* balvu. Iekārtots dabas parks (*Krajinski park Sečoveljske soline*). Šeit iegūtais sāls kā Piraņas sāls (*Piranska sol*) ie ES aizsargājama PGI preču zīme.

## Ārējās saites
Pokhara

**Pokhara** () ir Nepālas otrā lielākā pilsēta un Gandakipradešas provinces centrs. Atrodas valsts centrālajā daļā apmēram 200 kilometrus uz rietumiem no Katmandu. 2021. gadā tajā dzīvoja 518 452 iedzīvotāji.

No 24 līdz 56 km attālumā no pilsētas atrodas Annapūrnas, Dhaulāgiri un Manāslu virsotnes, tāpēc Pokhara ir Nepālas tūrisma centrs. Pilsētā un tās apkaimē dzīvo ievērojams daudzums gurku.

Pilsēta dibināta 18. gadsimta tirdzniecības ceļā no Indijas uz Tibetu. No 1769. gada — Nepālas valstī. No 1959. līdz 1962. gadam pēc Tibetas pievienošanas Ķīnai, pilsētā ieradās apmēram 300 000 bēgļu.

## Ārējās saites
Bharatpura

**Bharatpura** var būt:

* Bharatpura (भरतपुर) — pilsēta Indijā, Rādžastānā;
* Bharatpura (भरतपुर) — pilsēta Nepālā.
Veloceļš Imanta—Daugavgrīva

**Veloceļš Imanta—Daugavgrīva** ir viens no Rīgas veloceļiem, kas savieno veloceļu Rīga-Jūrmala ar Daugavgrīvas pludmali. 12 kilometru garo veloceļu atklāja 2023. gada 29. septembrī.

## Vēsture
Veloceļu sāka būvēt 2022. gada pavasarī. 2022. gada rudenī kādā no Kleistu ielas posmiem atklāja Latvijas PSR laikā nodarītu augsnes piesārņojumu ar naftas produktiem, tādēļ vismaz 300 metru garā posmā būvniecību apturēja. Sanācijas darbu dēļ, kas ietver piesārņotās grunts izņemšanu un aizstāšanu ar cita veida grunti, veloceļa pabeigšana aizkavējās. Vides attīrīšana projektu padarīja dārgāku par 1,2 miljoniem eiro. Provizoriski tas izmaksāja 6,2 miljonus eiro.

## Gaita
12,1 kilometrus garais veloceļš šķērso Imantas, Kleistu, Spilves, Bolderājas un Daugavgrīvas apkaimes, virzoties pa Kleistu, Mazo Kleistu, Lielo, Flotes un Lēpju ielām.

Posmā no Anniņmuižas bulvāra līdz Buļļu ielai un Lēpju ielā ir dalīts gājēju un velobraucēju ceļš, no Buļļu ielas līdz Lēpju ielai — kopīgs gājēju un velobraucēju ceļš. Projektā iekļauti vides pieejamības risinājumi un saslēgumi ar apkārtējo teritoriju veidoti vienā līmenī.

## Atsauces
Lāčupe (Rīga)

[thumb|250px|Lāčupīte no [Zolitūdes stacijas līdz ietekai Hapaka grāvī Rīgas kartē ar vāciskajiem vietvārdiem (1913). Lāčupes kreisajā krastā iezīmēta Jaunā muiža (*Neuhof*)]]
thumb|250px|Lāčupes apkaime 1937. gada Rīgas pilsētas plānā.
[thumb|250px|[Eduarda Šmita iela]]

**Lāčupe** ir Rīgas pilsētas daļa Kurzemes rajonā Pārdaugavā, kas ietilpst Imantas un Kleistu apkaimēs, pa Bolderājas dzelzceļa līniju robežojoties ar Iļģuciema apkaimi.
Mūsdienās šajā teritorijā ir izvietojušās dažādas vairumtirdzniecības un mazumtirdzniecības bāzes pie Bolderājas dzelzceļa atzariem.

## Vēsture
Lāčupe savu nosaukumu ieguvusi no Hapaka grāvja pietekas — Lāčupītes. 17. gadsimtā šeit atradās Lāčupes Jaunā muiža (*Nyhof*) jeb Lamberta muiža, kurai nav zināma precīza atrašanās vieta, tomēr pēc 1917. gada kartogrāfiskā materiāla, tās iespējamā atrašanās vieta ir tagadējās Kleistu un Buļļu ielas rajonā, kas daļēji iekļaujas Kleistu apkaimes teritorijā.

1844. gadā Kleistu muižas mantinieki uz tās zemes esošās Jauno, Lamberta, Šulca un Vīķu muižiņas iznomāja, un 1845. gadā Jaunās muižas īpašnieks Eduards Šmits nodibināja dzelzs mašīnskrūvju fabriku, vēlāk mašīnu fabriku.

Vienlaidus apbūves rajons jeb Šulca muiža (*Schultzenhof*) ar Šķērsielu un Bolderājas ielu uz dienvidiem no Buļļu ielas sāka veidoties 19. gadsimta beigās un 20. gadsimta sākumā. 19. gadsimta beigās aiz Rīgas pilsētas robežas izveidoja Lācara jeb Lāčupes kapus, kas strauji izauga 20. gadsimtā, kad slēdza daudz kapu Rīgas centrā.

Neilgi pēc Latvijas valsts nodibināšanas 1924. gada 24. februārī Saeimas pieņemtais likums par Rīgas pilsētas administratīvajām robežām juridiski apstiprināja jaunās robežas. Pilsētas robežās iekļāva arī Kleistu un Šulca muižas zemes. 1974. gadā Rīgas pilsētai pievienoja teritoriju pie Lāčupes kapiem.

## Atsauces
Karrasko starptautiskā lidosta

**Karrasko — Ģenerāļa Sezario Beriso starptautiskā lidosta** () ir starptautiska lidosta 5 kilometrus uz ziemeļaustrumiem no Urugvajas galvaspilsētas Montevideo. Lielākā lidosta valstī. Apkalpo valsts galvaspilsētu. Lidostas infrastruktūru izmanto arī Urugvajas gaisa spēki.

Pirmais lidostas terminālis uzbūvēts 1947. gadā. No 2007. līdz 2009. gadam notika būtiska lidostas modernizācija pēc arhitekta Rafaela Vinjoli projekta.

Neskaitot čārterlidojumus, lidostā regulārus pasažieru aviopārvadājumus 2022. gadā nodrošināja aviosabiedrības *[[Aerolíneas Argentinas]]*, *[[Air Europa]]*, *[[American Airlines]]*, *[[Avianca]]*, *[[Azul Brazilian Airlines]]*, *[[Copa Airlines]]*, *[[Gol Linhas Aéreas Inteligentes]]*, *[[Iberia]]*, *[[JetSmart]]*, *[[LATAM Brasil]]*, *[[LATAM Chile]]*, *[[LATAM Perú]]*, *[[Paranair]]*. Visu sezonu lidojumi notiek uz 8 valstīm (tās ir Argentīna, Brazīlija, Čīle, Kolumbija, Panama, Paragvaja, Peru, Spānija), bet sezonāli — arī uz ASV.

## Ārējās saites

*