open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Tuberkulozes mikobaktērija

**Tuberkulozes mikobaktērija**, jeb **tuberkulozes nūjiņa** () ir patogēna nūjiņveidīga baktērija, kura izraisa tuberkulozi.

## Klasifikācija
*Mycobacterium tuberkulosis* ir *Acinetobacteria* klases un *Mycobacteriaceae* dzimtas pārstāvis. Ieiet līdzīgu mikobaktēriju grupā *Mycobacterium tuberculosis complex*, kurā ietilpst cilvēkam patogēnas *Mycobacterium tuberculosis*, *[[Mycobacterium africanum]]* un *[[Mycobacterium canettii]]*, grauzējiem patogēna *[[Mycobacterium microti]]* un *[[Mycobacterium bovis]]*, ar plašu saimnieku loku.

## Patogenitāte
Patogēna cilvēkam un daudziem dzīvniekiem, izraisa tuberkulozi. Pret tuberkulozes mikobaktēriju ir jutīgas arī cūkas, kaķi, suņi, liellopi, kažokzvēri, un no putniem tikai papagaiļi. Tuberkulozes mikobaktērija izraisa saslimšanu ar dažādām klīniskām izpausmēm — no bezsimptomu pārslimošanas līdz strauji progresējošai plaušu tuberkulozei.

## Rezistence
Daudzi tuberkulozes mikobaktērijas celmi ir rezistenti pret prettuberkulozes preparātiem. Zāļu rezistence šīm baktērijām veidojas, no vienas puses, inficētā makroorganisma (cilvēka) imunitātei izmainoties apkārtējās vides faktoru ietekmē, un no otras puses — baktēriju populācijas genotipam izmainoties dažādu faktoru, galvenokārt medikamentu terapijas, ietekmē. Tas rada mutācijas un izmaiņas specifiskos tuberkulozes mikobaktērijas genoma posmos. Mutācijas, kuras parādās tuberkulozes mikobaktērijas bakteriālajās hromosomās, evolūcijas gaitā pakāpeniski uzkrājas, nostiprinās un noved līdz tam, ka mūsdienās dominē tās tuberkulozes mikobaktērijas populācijas, kuras ir rezistentas pret prettuberkulozes preparātiem, kuri vēl pirms desmit gadiem bija efektīvi pret baktērijām.

## Atsauces
Sambiras rajons

**Sambiras rajons** () ir Ļvivas apgabala administratīvā iedalījuma vienība Ukrainā. Robežojas ar Ļvivas apgabala Mostiskas, Horodokas, Drohobičas un Starijsambiras rajoniem. 

## Ārējās saites
Novijkaliņiva

**Novijkaliņiva** () ir rajona nozīmes pilsēta Ukrainas rietumos, Ļvivas apgabala Sambiras rajonā.

## Vēsture

Pilsēta veidojusies no 20. gadsimta vidus pie kara aviācijas bāzes. Mūsdienās šeit bāzējas Ukrainas armijas 7. kara aviācijas pulks. 

## Krievijas 2022. gada iebrukums Ukrainā
24. februāra rītā Krievijas iebrukuma laikā ar raķetēm tika apšaudīta karaspēka vienība. Sprādzieni bija dzirdami 16 km attālumā.

## Atsauces
2013. gada Latvijas futbola Virslīgas sezona

**Latvijas futbola Virslīgas 2013. gada sezona** bija 39. Virslīgas sezona. Tā sākās 29. martā. Tajā piedalījās 10 komandas, kas aizvadīs 27 kārtu turnīru. Par čempioniem kļuva FK Ventspils. Par šīs sezonas ģenerālsponsoru ir kļuvis akciju sabiedrības 4finance uzņēmums "SMScredit.lv".

Čempionātu organizē biedrība "Latvijas futbola Virslīga".

## Komandu izmaiņas

1. līgas 2012. gada sezonā uzvarēja SK Liepājas metalurgs-2, taču tā kā tas ir FK Liepājas Metalurgs dublieru klubs, tiesības 2013. gada sezonā startēt Virslīgā izcīnīja otrās vietas ieguvēji Ilūkstes NSS.

## Turnīra tabula

||rowspan="5"|

## Atsauces

## Ārējās saites
* Latvijas futbola Virslīga
* Latvijas Futbola federācija
News Corporation

***News Corporation*** bija ASV masu mediju korporācija, kuras vadība atradās Ņujorkā, ASV (Rokfellera centrā). Tā bija pasaulē otra lielākā mediju grupa pēc ienākumiem (2011. gada dati), kā arī trešā lielākā izklaides industrijā (2009. gada dati). Uzņēmuma kontrolpakete piederēja Rupertam Mērdokam un viņa ģimenes locekļiem.

*News Corporation* 1979. gadā Mērdoks dibināja Adelaidā, Austrālijā, taču kopš 2004. gada 12. novembra tas bija ASV uzņēmums. Tam piederēja *[[Fox News]]*, *[[The Wall Street Journal]]*, *[[20th Century Studios|Twentieth Century Fox]]*, kā arī vairāki citi uzņēmumi. 2011. gadā *News Corporation* tika iesaistīts telefonu noklausīšanās skandālā.

Uzņēmums darbību pārtrauca , kad tas tika sadalīts divos uzņēmumos: *[[21st Century Fox]]* un *[[News Corp]]*.

## Atsauces

## Ārējās saites
*
News Corp

***News Corporation*** (pazīstams arī kā ***New News Corp***, ***News Corp***) ir  pēc bijušā *[[News Corporation]]* sadalīšanas izveidots ASV plašsaziņas līdzekļu uzņēmums.

Sadalīšana tika veikta tā, lai *[[21st Century Fox]]* būtu oficiālais *News Corporation* pēctecis, savukārt *News Corp* — pilnīgi jauns uzņēmums. Šis uzņēmums nodarbības ar izdevējdarbību, tam pieder vairāki laikraksti u.c. uzņēmumi.

*News Corp* pieder *Dow Jones & Company*, avīzes *[[The Wall Street Journal]]* izdevējs, *News UK*, laikrakstu *[[The Sun]]* un *[[The Times]]* izdevējs, kā arī grāmatu izdevniecība *[[HarperCollins]]*.

## Atsauces

## Ārējās saites
*
2013. gada Latvijas pašvaldību vēlēšanas

**2013. gada Latvijas pašvaldību vēlēšanas** notika . Domes tika ievēlētas 119 pašvaldībās — 9 republikas pilsētās un 110 novados. Vēlēšanas organizēja Centrālā vēlēšanu komisija.

Vēlētāju uzskaitei pašvaldību vēlēšanās Centrālā vēlēšanu komisija (CVK) izmantoja Vēlētāju reģistru. Katrs vēlētājs tika iekļauts noteikta vēlēšanu iecirkņa sarakstā atbilstoši reģistrētajai dzīvesvietai 90 dienas pirms vēlēšanām — . Kandidātu sarakstu iesniegšana notika no 12. līdz . Pašvaldību vēlēšanās kandidātu saraksti bija jāiesniedz attiecīgās pašvaldības vēlēšanu komisijai. Līdz 2. maijam kandidātu sarakstu iesniegšanas termiņš tika pagarināts septiņos novados, proti, Baltinavā, Naukšēnos, Nīcā, Pāvilostā, Rūjienā, Salacgrīvā un Skrundā, kur līdz 22. aprīlim bija iesniegts tikai viens kandidātu saraksts.

Priekšvēlēšanu aģitācijas periods bija no  līdz .

Iecirkņu darba laiks vēlēšanu dienā bija no plkst. 7 līdz 22. Iepriekšējā balsošana norisinājās trīs dienas: trešdien, 29. maijā (17—20), ceturtdien, 30. maijā (9—12) un piektdien, 31. maijā (10—16).

## Rezultāti
### Republikas pilsētas

## Atsauces

## Ārējās saites
* CVK informācija par vēlēšanām
Kijivas kņaziene Olga

**Olga** (baznīcslāvu:*О́льга*,  (citā sāgā - *Allogia*), pēc kristīšanās **Helēna** (, ); dzimusi ap 890. gadu, mirusi ) bija Kijivas lielkņaziene, pirmā kristītā Kijivas Krievzemes valdniece. 

## Dzīvesgājums
Pēc tam, kad viņas vīru lielkņazu Igoru meslu ievākšanas laikā nogalināja drevļani, Olga no 945. gada valdīja sava mazgadīgā dēla Svjatoslava vietā. Tā kā Svjatoslavs pēc pilngadības sasniegšanas daudz karoja un bieži neatradās Kijivā, arī turpmāk Olga bieži vadīja valsti.

Olga smagi atriebās drevļaniem par vīra nogalināšanu, dažus no viņu vadoņiem aprokot dzīvus, dažus sadedzinot pirtī, kā arī nodedzinot drevļanu pilsētiņu Iskorosteņu. 945. vai 957. gadā devās uz Konstantinopoli, lai kristītos. 959. gadā sūtīja delegāciju pie Svētās Romas impērijas ķeizara Otona I. Olgai neizdevās kristietībai pievērst savu dēlu Svjatoslavu, un par kristietības ieviesēju Kijivas Krievzemē kļuva Olgas mazdēls Volodimirs Svjatoslavičs.

1997. gadā Ukrainā nodibināja Kņazienes Olgas Ordeni ().

## Ravila hronikas attēli

File:Месть княгини Ольги.jpg|Olgas atriebība pēc vīra nāves
File:Radzivill Olga-Avenge-to-Drevlians.jpg|Olga liek nodedzināt drevļanu centru Iskorosteņu
File:Приём Ольги Константином Багрянородным (2).jpg|Olga pie Austrumromas ķeizara Konstantīna VII


## Ārējās saites

## Atsauces
890. gads

**890. gads** () bija parastais gads, kas pēc Jūlija kalendāra sākās ceturtdienā.

## Notikumi

### Nezināms datums
* Lužica iekļāvās Lielmorāvijā.
* Vikings Otars ieradās Anglijas galmā

## Dzimuši

* nezināms datums, aptuvens gads — Marocija (*Marozia*), Romas augstmane (mirusi 936.)
* nezināms datums, aptuvens gads — Olga (*О́льга*), Kijivas Krievzemes valdniece (mirusi 969.)

## Miruši
Džeimss Vedels

**Džeimss Vedels** (; dzimis  Ostendē, miris  Londonā, Anglijā) bija skotu izcelsmes britu jūrasbraucējs un roņu mednieks, viens no Antarktīdas agrīnajiem pētniekiem.

## Biogrāfija
Dzimis skotu polsterētāju ģimenē. Tēvs miris drīz pēc Džeimsa piedzimšanas un vecākais brālis Čārlzs bijis spiests iestāties dienestā Britu Kara flotē, lai uzturētu ģimeni. Arī Džeimss jau deviņu gadu vecumā sešus mēnešus strādājis uz brāļa kuģa par kuģapuiku. Pēc tam dažus gadus strādājis uz ogļu transportkuģa Ņūkāslā. 1805. gadā kļuvis par tirgotāja mācekli un strādājis līnijās uz Rietumindijas salām. 1810. gadā Jamaikā brīvprātīgi iestājies dienestā Kara flotē, kur dienējis uz vairākiem kuģiem Napoleona karu laikā.

## Antarktīdas ekspedīcijas
1819. gadā Vedels iepazinās ar Leitas kuģubūvētāju Džeimsu Strečenu *(James Strachan)*, kura īpašumā kopīgi ar Londonas apdrošinātāju Džeimsu Mičelu *(James Mitchell)* bija 160 tonnīga briga *Jane*, kas bija pārbūvēta roņu medīšanai. Pēc Dienvidšetlendas salu atklāšanas Vedels pārliecināja kuģa īpašniekus par perspektīvām roņu medīšanai Antarktikā. Pirmais kuģojums uz Folklenda salām un tālāk uz dienvidiem bija tik veiksmīgs, ka Strečens un Mičels uzbūvēja otru kuģi *Beaufoy*.

Nākamajā ekspedīcijā 1821./1822. gadā Vedels devās uz Dienvidšetlendas salām, bet tur darbojās 45 mednieku komandas un tikai divus gadus pēc arhipelāga atklāšanas roņi jau bija reti sastopami. Vedels devās jaunu medību areālu meklējumos un 1921. gada 22. novembrī kuģa *Beaufoy* kapteinis Maikls Makleods atkārtoti atklāja Dienvidorkneju salas, kurās roņi vēl nebija medīti.

Vedela trešā ekspedīcija noritēja no 1822. līdz 1824. gadam. Dienvidorkneju salās roņu vairs pietiekamā daudzumā nebija un ekspedīcija atkal nolēma meklēt jaunas zemes. Neatraduši neatklātas salas starp Dienvidorkneju un Dienvidšetlendas salām, ekspedīcija pagriezās uz dienvidiem. Tā gada polārā vasara bija neparasti silta un 1823. gada 20. februārī kuģi sasniedza 74°15' dienvidu platumā — tālāko vietu dienvidos, ko cilvēks tajā laikā sasniedzis un tā netika sasniegta vēl 80 gadus. Neatraduši zemi, ekspedīcija pagriezās atpakaļ tikai divu dienu kuģojumā no jaunatklātās jūras dienvidaustrumu krasta — Kotsu Zemes. Vedels pieļāva, ka jūra stiepjas līdz Dienvidpolam un nosauca to par Džordža IV jūru. 1900. gadā jūra tika pārdēvēta atklājēja vārdā.

Pēc atgriešanās Anglijā Vedels savus atklājumus nopublicēja grāmatā, kas tika izdota 1825. gadā un atkārtotā un paplašinātā izdevumā 1827. gadā.

Vēlākos gados Vedels piedāvāju savus pakalpojumus Britu Admiralitātei dienvidu jūru izpētē, bet tika atraidīts. Nodarbojies ar kravu pārvadājumiem Atlantijas okeānā, bet 1829. gadā zaudēja savu kuģi *Jane*. Vēlāk kuģojis uz Austrāliju, bet 1832. gadā atgriezies Anglijā. Miris 1834. gadā 47 gadu vecumā nabadzībā un aizmirstībā.

Vedela vārdā nosaukta Vedela jūra, Vedela sala Folklenda salu arhipelāgā un 1820. gados atklātā roņu suga.

## Atsauces

## Ārējās saites
Rokfellera centrs

**Rokfellera centrs** () ir 19 komerciālu ēku komplekss Ņujorkā, ASV. Tā kopējā platība ir 89 tūkstoši m2. Centru uzcēla Rokfelleru ģimene, tas ir nosaukts Džona Rokfellera vārdā. Rokfellera centrs tika uzcelts 1930. gados, tā ēkas celtas *[[Art Deco]]* un modernisma stilā, ēku arhitekts ir Reimonds Huds. Ēku kompleksā ietilpst *Radio City Music Hall*, *GE Building*, *Atlas* statuja, kā arī vairākas citas ēkas un statujas.

## Ārējās saites

*
Olivera Tvista piedzīvojumi

**"Olivera Tvista piedzīvojumi"** () ir angļu rakstnieka Čārlza Dikensa romāns. To 1838. gadā izdeva Ričards Bentlijs.

Grāmata ir stāsts par bāreni Oliveru Tvistu, kas sākumā pacieš nožēlojamu dzīvi darba namā, vēlāk neilgu laiku dzīvo pie meistara, taču vēlāk aizbēg uz Londonu. Tur kļūst par nepilngadīgo kabatzagļu bandas locekli.

Grāmatas sižets ir ticis izmantots vairāku filmu un mūziklu veidošanā, 1968. gada filma *[[Oliver!]]* saņēma sešas Amerikas Kinoakadēmijas balvas, tai skaitā kā labākā filma.

## Ārējās saites

* ''Project Gutenberg''
Popkorns

**Plīsējkukurūza** (*Zea mays everta*) ir kukurūzas pasuga. Tās sēklas, kas uzkarsējot uzpūšas un pārplīst, sauc par **popkornu** (no  — 'pārsprāgusī kukurūza').

Plīsējkukurūza pirmoreiz atklāta pirms vairākiem tūkstošiem gadu Gvatemalā. Tas ir viens no kukurūzas senākajiem paveidiem: liecības par popkornu ir no 3600. gada p.m.ē. Ņūmeksikā un vēl senāki — apmēram 4700. gadu p.m.ē. Peru. Ir daudzi popkorna pagatavošanas veidi. Lielās komerciālām vajadzībām radītās popkorna iekārtas 19. gadsimta beigās izgudroja Čārlzs Kretors. Popkornu var pagatavot arī mājas apstākļos, piemēram, mikroviļņu krāsnī.

## Atsauces
Amazones lietus mežs

**Amazones lietus mežs** ir mūžzaļš mitrs tropiskais lietus mežs, kas aizņem lielāko Amazones upes baseina daļu Amazones līdzenumā Dienvidamerikā.

Amazones baseina platība ir 7 miljoni km2, no kuriem 5,5 miljonus km2 aizņem lietus mežs. Lietus mežs atrodas deviņu valstu teritorijās. Lielākā daļa atrodas Brazīlijā (60%), kam seko Peru (13%), Kolumbija (10%), kā arī Venecuēla, Ekvadora, Bolīvija, Gajāna, Surinama, Gviāna. Šeit atrodas vairāk nekā puse no pasaulē palikušajiem lietus mežiem, tāpat šis ir lielākais un sugām visbagātākais tropiskais lietus mežs pasaulē.
Amazones lietus mežos aug dažādi epifīti, piemēram, orhidejas, bromēlijas, dažādas papardes, kas aug uz koku zariem, izmantojot mitrumu un barības vielas, kas tur nonākušas, sakrājoties atmirušām augu daļām un lietus ūdenim. Uz zemes koku ēnā aug dažādas sūnas, papardes, kā arī ķērpji. Lietus mežos aug sarkankoki, kuriem ir vērtīga koksne, hinīnkoki, hevejas, kakaokoki, gumijkoki.

Dzīvnieku valsts ir ļoti daudzveidīga un savdabīga. Amazones lietus mežos mitinās jaguāri, vardes, bļauri, sliņķi, kapibaras, anakondas, tapīri, rozā delfīni (pazīstami arī kā Amazones upes delfīni), gekoni, sikspārņi, vaboles, odi un milzum daudz mušu.

## Ārējās saites

* Amazones lietus mežs
* Amazones džungļos atklāti neparasti zvēri un augi
Pēdējais vakarēdiens

[thumbnail|260px|[Leonardo da Vinči glezna "Svētais Vakarēdiens"]]
**Pēdējais vakarēdiens** ir pēdējā maltīte, ko Jēzus Kristus aizvadīja kopā ar saviem apustuļiem Jeruzalemē, pirms tika sists krustā. Mūsdienās pēdējais vakarēdiens tiek atzīmēts kristiešu vidū Zaļajā Ceturtdienā. Turklāt tas nodrošina teorētisko eiharistijas norises kārtību.

Pāvila 1. vēstule korintiešiem ir pirmais zināmais darbs, kurā tiek pieminēts pēdējais vakarēdiens. Saskaņā ar visiem četriem evaņģēlijiem, vakarēdiens notika nedēļas nogalē pēc Jēzus triumfālās ierašanās Jeruzalemē un Jēzus ar saviem apustuļiem noturēja maltīti īsi pirms Jēzus sišanas krustā nedēļas beigās. Maltītes laikā Jēzus paredzēja, ka kāds no klātesošajiem viņu nodos un pareģoja, ka pirms nākamā rīta Pēteris noliegs, ka pazīst Jēzu.

## Ārējās saites

*
Svētais Vakarēdiens (glezna)

**"Svētais Vakarēdiens"** ( vai *L'Ultima Cena*) ir 15. gadsimta freskas glezna, kuras autors ir Leonardo da Vinči. Tā atrodas Svētās Žēlastības Marijas baznīcā Milānā. Tiek uzskatīts, ka da Vinči darbu pie gleznas sāka apmēram 1495. gadā. "Svētais Vakarēdiens" bija kā daļa no baznīcas renovācijas darbiem. Gleznā ir attēlots Jēzus Kristus un viņa mācekļu pēdējais vakarēdiens, kā tas ir aprakstīts Jāņa evaņģēlija 13:21. Glezna ir 460×880 cm liela. Šī ir viena no populārākajām pēdējo vakarēdienu attēlojošajām gleznām.

## Atsauces

## Ārējās saites

* "Svētais vakarēdiens" ,
Daniels Betfīrs

**Johans Jakobs Daniels Betfīrs** (*Johann Jacob Daniel Böthführ* vai *Johann Jacob Daniel Boetefeur*, 1741—1802) bija Apgaismības laikmeta sabiedriskais darbinieks. Rīgas Lielās ģildes tirgotājs, Rīgas maģistrāta loceklis (1784), Rīgas birģermeistars (1787), Rīgas pilsētas galva (1790).

## Dzīvesgājums
Dzimis Mēklenburgas pilsētā Rēbelē 1741. gada 12. februārī Šverīnes ārsta Daniēla Zaharija Betfīra (*Boetefeur*) ģimenē. Jaunībā pārcēlās uz Rīgu, kur 1766. gadā par godu Biķera draudzes baznīcas atklāšanai 1766. gadā sacerēja kantāti ar sava drauga Herdera vārdiem. 

1782. gadā kļuva par Lielās ģildes vecāko, 1784. gada par Rīgas rātes locekli, 1787. gada par Rīgas birģermeistaru. Kad 1790. gadā viņu ievēlēja par Rīgas pilsētas galvu, viņš lika izvākt no luterāņu baznīcām visus greznumus. Slimības dēļ atkapās no amata un pārcēlās uz dzīvi Limbažos, kur mira 1802. gadā.
    
## Sabiedriskā darbība
Rīgas brīvmūrnieku ložas „Apollo” dibinātājs un brālis (1772—1784), krēsla meistars (1772—1778). Tērbatas ložas „Pollukss (Liepa)“ dibinātājs (1778).

## Atsauces
2013. gada Austrālijas Grand Prix

**2013. gada Austrālijas ''Grand Prix*** (oficiālais nosaukums: ***2013 Formula 1 Rolex Australian Grand Prix***) bija [[Formula 1]] pasaules čempionāta . gada sezonas pirmais posms, kas norisinājās no 15. līdz 17. martam [[Austrālija|Austrālijā]], [[Melburna]]s [[Albertparks|Albertparka trasē]]. Sacīkstēs piedalījās divdesmit divi piloti, tostarp esošais čempions [[Sebastiāns Fetels]] (*Infiniti Red Bull Racing'').

Kvalifikācija sestdien norisinājās intensīva lietus apstākļos, 1. sesijas starts tika aizkavēts lietus dēļ, bet pēc tam vairākkārt tika atlikts 2. sesijas starts, līdz nepilnu stundu pirms saulrieta tika pieņemts lēmums, ka atlikušās kvalifikācijas sesijas notiks svētdienas rītā, sešas stundas pirms paredzētā sacensību starta.

Sacīkstēs uzvarēja Kimi Reikenens, otrais finišēja Fernando Alonso, bet trešais — Sebastiāns Fetels.

## Kvalifikācija

;Piezīmes:
*  - Šarls Piks neuzstādīja kvalifikācijas laiku 107% robežās, bet tiesneši atļāva viņam startēt.

## Sacīkstes

thumb|Gīdo van der Garde brauc Albertparka starta/finiša taisnē

## Kopvērtējums

;Braucēju čempionāts

;Konstruktoru čempionāts

## Atsauces
Bukaišu iela

**Bukaišu iela** ir Rīgas iela Zemgales priekšpilsētā, Katlakalnā. Iela sākas no Bauskas ielas un turpinās līdz Jāņa Čakstes gatvei (Dienvidu tilta galam). Mūsdienās ielas numerācijā iekļauti arī vairāki zemes gabali starp Jāņa Čakstes gatvi un Lejupes ielu. Ielas garums ir 720 metri un tā sastāv no 2 braukšanas joslām. Ielā galvenokārt rūpnieciska un noliktavu apbūve, kā arī individuālās dzīvojamās mājas.

## Vēsture
Bukaišu iela Rīgas ielu sarakstā ir kopš 19. gadsimta beigām, sākotnēji nosaukums **Bokaišu muižas iela** (*Fockenhöfsche Strasse*), dažās Rīgas kartēs uzrādīta arī ar nosaukumu **Fokenhofas iela**; nosaukta pēc bijušās Foka muižas (*Fockenhof*, latviski saukta arī Bokaišu muiža), kas atradusies aptuveni tagadējās Bukaišu ielas sākumā, netālu no Bauskas ielas.

Līdz 20. gadsimta 70. gadiem ielā bija saglabājušās vairākas senas koka dzīvojamās ēkas. Teritorijā starp Bukaišu ielu un Daugavu līdz 20. gadsimta sākumam atradās pēdējās no vējdzirnavām, kas darbojušās tagadējās Rīgas pilsētas robežās. 19. un 20. gadsimtu mijā ielas galā pie toreizējās pilsētas robežas, Daugavas krastā, darbojās Klīmaņa krīta fabrika. Bukaišu ielā 1/2 20. gadsimta sākumā darbojās ķīmiskā fabrika “Agthe, Frey & Co”, vēlāk a/s “Langenzipen un Ko” eļļas spiestuve, 20. gadsimta 20. gados ķīmiskā fabrika “Organia”, 20. gadu beigās un 30. gadu sākumā a/s “Chr. Backman” lidmašīnu, autobusu, autokaroseriju un ātrgaitas motorlaivu būves fabrika. 30. gadu beigās uz šo zemes gabalu pārcēla ķīmisko rūpnīcu “Pērkons” (īpašnieks H. Grīnvalds). 1947. gadā zemes gabalā esošās ēkas nodeva lietošanā Baltijas flotes Sevišķā jūras aizsardzības rajona garnizonam un tajās izvietoja kara daļas darbnīcas. 90. gados daļu teritorijas aizņēma autotransporta uzņēmums “Turība” (arī zemes gabalu Bukaišu ielā 3).
Bukaišu ielā 4 20. gadsimta sākumā darbojās a/s “Trampedach & Co” ķīmiskā fabrika (tolaik a/s piederošā zemes gabalā).

## Ielas raksturojums
Bukaišu iela ir 720 m gara asfaltēta iela Katlakalnā. Iela sākas no Bauskas ielas (krustojumā ar Gulbju ielu) un, nekrustojot citas ielas, turpinās līdz Jāņa Čakstes gatvei (Dienvidu tilta galam). Pirms tilta tai pieslēdzas viens no Dienvidu tilta pievadceļiem. Ielā galvenokārt rūpnieciska un noliktavu apbūve (tostarp Rīgas Piena kombināta teritorija nepāra numuru pusē), kā arī individuālās dzīvojamās mājas.

## Ielu savienojumi
Bukaišu iela ir savienota ar šādām ielām:
* Bauskas iela
* Gulbju iela
* Jāņa Čakstes gatve (T veida krustojums)

## Atsauces

## Skatīt arī
* Katlakalns (Rīga)
Hercs Franks

**Hercs Hercels Franks** (dzimis , miris ) bija Latvijas ebreju izcelsmes Izraēlas žurnālists, kinorežisors un scenārists, viens no latviešu poētiskā dokumentālā kino tradīcijas radītājiem.

## Biogrāfija
Hercs Franks dzimis  Ludzā ebreju ģimenē. 1947. gadā beidza Sverdlovskas Vissavienības juridisko institūtu neklātienē un sāka strādāt kā lektors, žurnālists un reklāmas speciālists. 1955. gadā atgriezies Rīgā, kur darbojies žurnālistikā laikrakstos "Padomju Jaunatne" un "Rīgas Balss".

1959. gadā sāka strādāt Rīgas Kinostudijas fotocehā, divus gadus vēlāk viņa scenāriju Vissavienības Valsts Kino institūta diplomdarbam filmai "Baltie zvani" izvēlējās režisors Ivars Kraulītis. Ar šo filmu, kuru vēlāk, 1990. gados Francijas Klermonferānas festivālā kinokritiķi iekļāva pasaules visu laiku labāko simts īsfilmu sarakstā, sākās Franka kā scenārista karjera. Turpināja rakstīt scenārijus citām filmām, to skaitā režisora Aivara Freimaņa pilnmetrāžas filmai "Gada reportāža" (1965), par kuru kopā ar Imantu Ziedoni ieguva LPSR Valsts prēmiju. 1965. gadā debitēja kā režisors televīzijas filmā "Sāļā maize" un turpmāk veidoja vairākus desmitus filmu ar saviem scenārijiem.

Atmodas kustības laikā 1989. gadā bijis iekļauts izolējamo inteliģences pārstāvju sarakstā.
1992. gada 2. jūnijā pārcēlās uz dzīvi Jeruzalemē Izraēlā, kur turpināja darboties dokumentālā kino jomā, vienlaicīgi uzturoties un strādājot arī Latvijā.

## Apbalvojumi un pagodinājumi
1975. gadā Frankam piešķīra Latvijas PSR Nopelniem bagātā mākslas darbinieka goda nosaukumu.
Saņēmis vairākas balvas par mūža ieguldījumu kinomākslā – Nacionālajā filmu festivālā Lielais Kristaps (2001), festivālos Telavivā (2003), Taivānā (2004), Krievijas festivālos "Rossija" Jekaterinburgā (2006) un "Flahertiana" Permā (2006).
Ludzas novada Goda pilsonis (2012).

## Darbi
Publicējis divas grāmatas un vairāk nekā 150 rakstu Latvijas un ārvalstu preses izdevumos.
* "Ptolemaja karte. Kinodokumentālista piezīmes" (1975)
* "Uz sliekšņa atskaties" (2009)

### Filmogrāfija

## Atsauces

## Ārējās saites
* Hercs Franks www.filmas.lv
* Mūžībā aizgājis Latvijā dzimušais kinorežisors Hercs Franks www.delfi.lv
* Miris Latvijas slavenākais kinorežisors Hercs Franks www.ir.lv
* Kino muzejā atklāj Hercam Frankam veltītu izstādi (Video) www.youtube.com
* Ludzas Goda pilsonis (Video) www.youtube.com
* Ludzānieši tiekas ar dokumentālā kino režisoru Hercu Franku (Video) www.youtube.com
Pirmā lēdija

[thumb|300px|[Bella Kočarjana, Lora Buša, Ludmila Putina un Zorka Parvanova — Armēnijas, ASV, Krievijas un Bulgārijas pirmās lēdijas 2003. gadā]]
**Pirmā lēdija** () ir ievēlētā valsts galvas sieva.

Sākotnēji termins "pirmā lēdija" tika apzīmēts ASV prezidenta sievas apzīmēšanai, bet vēlāk to ieviesa arī citās valstīs un mūsdienās tiek izmantots kā valsts galvas sievas apzīmējums prezidentālās valstīs.

ASV šis termins pirmo reizi tika lietots 1849. gadā, kad prezidents Zekerijs Teilors tā nosauca ASV 4. prezidenta Džeimsa Medisona sievu Doliju Medisoni viņas bērēs. Tomēr pirmā sieviete, kuru iesāka saukt par "pirmo lēdiju", bija Heriete Leina — ASV 15. prezidenta Džeimsa Bjūkenena radiniece (Bjūkenens bija vienīgais neprecētais ASV prezidents, tādēļ Baltā nama saimniece bija valsts galvas radiniece). Vispārēju atzinību šis apzīmējums ieguva tikai 1877. gadā, kad Mērija Eimsa savā avīzes reportāžā par prezidenta Raterforda Heiza inaugurāciju izmantoja terminu "pirmā lēdija", lai apzīmētu viņa sievu Lūsiju Vebu Heizu, ASV diezgan slavenu sievieti.

Valsts vizīšu laikā pirmās lēdijas bieži piedalās diplomātiskās aktivitātēs, kurās piedalās citu valstu vadītāju laulātie un ģimenes locekļi. Šajos gadījumos bieži tiek rīkotas īpaši pirmajām lēdijām paredzētas programmas, kuras parasti dēvē par "sieviešu programmām". Atsevišķas pirmās lēdijas aktīvi iesaistās valsts politiskajās lietās, spilgtākie piemēri ir Eleanora Rūzvelta un Eva Perona. Hilarija Klintone izvirzīja savu kandidatūru no Demokrātiskās partijas prezidenta amatam 2008. gada ASV prezidenta vēlēšanās, tomēr piekāpās citam demokrātu kandidātam Barakam Obamam. Divas Argentīnas pirmās lēdijas, Izabella de Perona un Kristina Fernandesa de Kiršnere nomainīja Argentīnas prezidenta amatā savus vīrus (Huanu Peronu un Nestoru Kiršneru). Šādā veidā Izabella de Perona kļuva par pirmo sievieti prezidenti pasaulē.

## Atsauces

## Ārējās saites
Skyfall (dziesma)

***Skyfall*** ir dziedātājās Adeles dziesma, kas ir Džeimsa Bonda filmas "Operācija "Skyfall"" galvenā tēma. Singls dziesmai tika izdots 2012. gada 5. oktobrī. Dziesmas autori ir Adele Adkinsa un producents Pols Epvorts. Dziesma ir saņēmusi Zelta globusa balvu un 85. Kinoakadēmijas balvu kategorijā "Labākā dziesma".

Pirmo reizi Adele minēja, ka ieraksta "speciālu projektu" jau 2011. gada septembrī *The Jonathan Ross Show* intervijā, kas masu medijiem lika domāt, ka tiks ierakstīta filmas muzikālā tēma. Vēlāk, 2012. gada aprīlī, viņa paziņoja, ka izdos savu jauno singlu gada beigās, bet tas netiks iekļauts jaunajā albumā. Baumas turpināja izplatīties 2012. gada septembrī, kad Adeli pamanīja *[[Abbey Road Studios|Abbey Road]]* studijā, kur Tomass Ņūmens ierakstīja mūziku filmai "Operācija "Skyfall"".

## Atsauces
Dāvids (Mikelandželo)

**"Dāvids"** ir itāļu mākslinieka Mikelandželo Renesanses laika kaila vīrieša skulptūra no marmora. Skulptūrā ir attēlots Bībeles tēls Dāvids.

Tā tika veidota laikā no 1501. līdz 1504. gadam un ir 5,17 metrus augsta. Sākotnēji tā bija pasūtīta kā viena no vairākām praviešu skulptūrām Florences katedrālei, tomēr skulptūra tika novietota laukumā pie Florences civilās valdības ēkas *Palazzo della Signoria*. "Dāvida" skulptūra tika atklāta 1504. gada 8. septembrī. 1873. gadā statuja tika pārvietota uz Akadēmijas galeriju Florencē, vēlāk oriģinālajā atrašanās vietā tika novietota darba reprodukcija.

Dāvida statuja jau no tās dzimšanas brīža kļuva slavena kā darbs, kas spēj pilnībā atspoguļot sava laika estētisko ideālu — renesanses cilvēka varonību, lepnumu un brīvību mīlošo dabu. Florencieši sevi identificēja ar skaistā ķermenī iemiesotā jaunā varoņa lepno raksturu, interpretējot Vecās Derības tēlu kā tautas spēka un varenības izpausmi; republikas piekritējiem Dāvids kļuva par demokrātijas uzvaras pār tirāniju simbolu.

## Ārējās saites

* ''The Digital Michelangelo Project''
Aleksandrs I Batenbergs

thumb|right|Aleksandra I kapavieta
**Aleksandrs I** (; dzimis , miris ) bija Bulgārijas kņazistes pirmais kņazs no 1879. gada 29. aprīļa līdz 1886. gada 7. septembrim.

Dzimis Veronā, Hesenes prinča Aleksandra morgāniskā laulībā. Krievijas cara Aleksandra II brālēns, jo cara sieva Marija Aleksandrovna bija Aleksandra I tēvamāsa, tāpēc jaunībā Aleksandrs bieži uzturējās Sanktpēterburgā.

Pavadīja imperatoru Aleksandru II krievu-turku kara laikā 1877. gadā. Krievijas militārajai uzvarai sekoja Sanstefano līgums, kas paredzēja plašas bulgāru valsts izveidošanu. Rietumvalstu spiediena rezultātā sekoja Berlīnes kongress, kas paredzēja daudz mazākas bulgāru kņazistes izveidošanu, kurai jāpaliek par Osmaņu impērijas vasaļvalsti.

Bulgārijas Nacionālā asambleja nobalsoja par Aleksandru I kā Bulgārijas kņazu. Pirms tam apmeklēdams Krievijas imperatoru un Osmaņu sultānu, Aleksandrs I ieradās Bulgārijā, kur tika uzņemts ar entuziasmu. 1879. gada 8. jūlijā viņš zvērēja pie Tirnovas konstitūcijas un iegāja galvaspilsētā Sofijā.

Nevēlēdamies būt tikai marionete Krievijas rokās, tomēr būdams politiskajā dzīvē nepieredzējis un nepazīdams Bulgārijas apstākļus, Aleksandrs I pamazām zaudēja atbalstu savā valstī. 1880. gadā viņš atlaida parlamentu un 1881. gada 9. maijā apturēja liberālās Tirnovas konstitūcijas darbību. 1883. gada 19. septembrī viņš konstitūcijas darbību atjaunoja, izraisot konfliktu ar Krieviju. Lai saglabātu reģionā mieru un Krievijas politiskās intereses, sāka rasties nepieciešamība pēc ambiciozā kņaza gāšanas.

Naktī uz 1885. gada 18. septembri Austrumrumēlijā sākās plaša sacelšanās. Province pasludināja savu neatkarību un apvienošanos ar Bulgāriju. Serbijas Karalistes karalis Milans I izmantoja šo brīdi, lai izvirzītu bulgāriem teritoriālās pretenzijas, un pieteica karu. Jau 19. novembrī serbi cieta smagu sakāvi. No sagrāves serbus glāba tikai Austroungārijas impērijas iejaukšanās. 1886. gada 3. martā Bukarestē tika noslēgts miera līgums. Pārāk ambiciozo kņazu šī uzvara tomēr neglāba. 1886. gada 20. augustā, armijas spiediena rezultātā Aleksandrs I Batenbergs atteicās no troņa un tika nosūtīts uz Krievijas teritoriju. Krievija ļāva kņazam doties trimdā uz netālo Lembergu Austroungārijā. Apvērsuma rīkotājiem trūka atbalsta, un astoņas dienas vēlāk notika jauns valsts apvērsums, kura rezultātā pie varas atgriezās Aleksandrs I Batenbergs. Šajā brīdī Krievija skaidri lika saprast, ka neatbalsta kņaza varas atjaunošanu un viņš 1886. gada 8. septembrī otro reizi atteicās no troņa.

Pēc dažiem gadiem apprecēdams austriešu aktrisi Johannu Loizingeri, Aleksandrs dzīves atlikušo daļu pavadīja Grācā, kur arī miris. Vēlāk pārapbedīts Sofijā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Rudki

**Rudki** () ir rajona nozīmes pilsēta Ukrainas rietumos, Ļvivas apgabalā Sambiras rajonā. Dzelzceļa stacija. Pilsētas atrodas pie Ļvivas - Užhorodas šosejas.

## Vēsture
Rakstos pirmoreiz minēta 1472. gadā. Ietilpa Žečpospolitā. Pēc Polijas pirmās dalīšanas 1772. gadā pilsēta iekļāvās Austrijas impērijā.

Pēc Pirmā pasaules kara Rudki tika iekļauti jaunizveidotajā Polijas valstī. Sākoties Otrajam pasaules karam, pamatojoties uz Molotova-Ribentropa paktu, Rudkos iegāja PSRS karaspēks. Pēc Vācijas uzbrukuma PSRS Rudkus ieņēma vācieši. Pilsēta tika iekļauta Ģenerālgubernatūras sastāvā.

Pēc Otrā pasaules kara lielākā daļa atlikušie poļu iedzīvotāji pārcēlās vai tika padzīti uz dzīvi Polijā, sevišķi uz tās rietumu apgabaliem, no kuriem savukārt tika padzīti vācieši. Pēc kara līdz 1991. gadam Rudki bija Ukrainas PSR sastāvā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Hedija Lamarra

**Hedija Lamarra** (, īstajā vārdā **Hedviga Eva Marija Kīslere** (); dzimusi , mirusi ) bija austriešu/amerikāņu kinoaktrise un izgudrotāja. Pazīstama kā pirmā aktrise kinovēsturē, kas nepornogrāfiska rakstura filmā (1933. gada Čehoslovākijas režisora Gustava Mahati filmā "Ekstāze") tēloja orgasmu. Pēc mūsdienu standartiem visai pieklājīgā filma izraisīja skandālu un tika aizliegta daudzās valstīs.

Dzimusi Vīnē bankas direktora ģimenē. No trīsdesmito gadu beigām — Holivudā. Sešas reizes precējusies trīs bērnu māte. 1942. gadā kopā ar kaimiņu komponistu Džordžu Enteilu patentēja torpēdu vadības sistēmu, izmantojot FHSS (*Frequency-hopping spread spectrum*). Šī metode mūsdienās tiek plaši izmantota, piemēram, GSM mobilajos sakaros.

## Ārējās saites
Pamatinstinkts (grupa)

**Pamatinstinkts** ir latviešu mūzikas grupa, ko 1993. gadā dibināja Ilze Kalve un Jānis Kalve. Šajā gadā grupas dziesma "Neskaties manī" piedalījās Mikrofona aptaujā un sāka skanēt radiostacijās.

Popularitāti deju mūzikas grupa iegūva 1995. gadā, kad Mapl izdeva pirmo deju mūzikas izlasi. Vēlāk sekoja pirmais grupas albums "Nāc man tuvāk klāt", kura tirāža mērāma desmitos tūkstošu. Grupā bez abiem Kalvēm darbojas tobrīd ļoti populārais DJ Beat un Lotars Lodziņš, kā arī dejotāja Anna Poriete. 1996. gadā tika izdots otrais albums "Pieskāriens", 1997. gada sākumā nomainījās grupas sastāvs un iznāca trešais studijas albums "Nāc man tuvāk klāt". Ceturtais albums "Paņem un pielīmē" sekoja pēc gada, taču jau citas ierakstu kompānijas paspārnē - to izdeva tobrīd tikko darbību sākusī Platforma. Piektais albums sekoja pēc četru gadu pārtraukuma - "Tikai tev & man", kurā vairs nav gandrīz nekā no deju mūzikas. Grupas aktīva koncertdarbība beidzas 2004. gadā, vēl notiek sadarbība ar dažādiem izpildītājiem, tai skaitā ar reperi Delete no Detroitas, ASV.
Skoles rajons

**Skoles rajons** () ir Ļvivas apgabala administratīvā iedalījuma vienība Ukrainā. Robežojas ar Ļvivas apgabala Turkas, Drohobičas un Strijas rajoniem, Aizkarpatu apgabala Mižhirjas un Volovecas rajoniem, kā arī Ivanofrankivskas apgabala Dolinas rajonu un Bolehivas pilsētu.

Rajona centrālo daļu aizņem Skoles Beskidu kalni (augstākā virsotne — Paraška (1268,5 m)), kur izveidots nacionālais parks. Parkā atrodas Kijivas Krievzemes laiku Tustaņas pils vieta.

## Ārējās saites
* 
* Tustaņas rezervāts
Strade Bianche

thumb|2014. gada sacensības
***Strade Bianche***, iepriekš zināmas kā ***Monte Paschi Eroica*** (2007—2008) un ***Montepaschi Strade Bianche*** (2009—2011), ir profesionālas šosejas riteņbraukšanas sacensības, kuras katru gadu notiek pie Sjēnas, Toskānas reģionā, Itālijā. Sacensības pirmoreiz tika organizētas 2007. gadā kā 1.1 kategorijas pasākums *[[UCI Europe Tour]]* kalendārā un notika oktobrī. Kopš 2008. gada sacensības notika martā kā daļa no Eiropas klasiku sezonas. 2017. gadā sacensības jau iekļāva UCI Pasaules tūres kalendārā. Tās notiek nedēļā pirms *[[Tirreno–Adriatico]]* kā siltāku laika apstākļu priekštecis bruģa klasikām ziemeļos. Sacensību dalībnieku loks parasti pārklājas ar *Tirreno—Adriatico* dalībniekiem.

Sacensības sākas Sandžminjano pilsētā un noslēdzas Sjēnas laukumā *[[Piazza del Campo]]*. Distance sastāv no 190 kilometrus gara maršrutu ap Sjēnu, ieskaitot 70 kilometrus grants ceļu, Itālijā sauktus par *sterrati*. Daļas no maršruta sākotnēji tika izmantotas tautas sacensībās. Sacensību organizatorus *RCS sport* iespaidoja Flandrijas tūre ar saviem *bergiem* (pauguriem) un Parīze—Rubē ar saviem bruģētajiem posmiem.

Pirms 2009. gada sacensībām nosaukums tika mainīts uz *Montepaschi Strade Bianche*. Sacensības tika pagarinātas par 9 kilometriem un tika pievienots vēl viens grantēts posms, pagarinot šo distanci līdz 57,2 kilometriem. Braucēji no *Gaiole in Chianti* devās uz dienvidiem uz pirmo no astoņiem *le strade bianche* posmiem (*baltie grants ceļi*).

Līdz 2014. gadam sacensības sākās Gajole in Kjanti, tagad starts ir Sandžminjano.

2015. gadā *Strade Bianche* tajā pašā dienā pirmoreiz notika arī sacensības sievietēm.

## Latvijas sportistu dalība
No Latvijas sportistiem augstāko panākumu guvis Toms Skujiņš, kurš 2024. gadā ieņēma otro vietu, bet 2019. gada sacensībās bija devītais. Aleksejs Saramotins 2013. gadā ierindojās 5. vietā.

## Uzvarētāji

### Vīrieši

### Sievietes

## Atsauces

## Ārējās saites

*
Mišels de Monteņs

**Mišels Eikēms de Monteņs** (; dzimis , miris ) bija franču filozofs, rakstnieks, valstsvīrs.

Monteņs tiek uzskatīts par vienu no ietekmīgākajiem franču renesanses laika rakstniekiem, popularizējis eseju kā literatūras žanru. Viņš kļuva slavens ar spēju bez piepūles vienuviet apvienot nopietnu intelektuālu darbu ar ikdienas anekdotēm un autobiogrāfijām. Viņa darbu izlasē *Essais* atrodas dažas no ietekmīgākajām esejām. Monteņs ietekmēja tādus rakstniekus kā Renē Dekartu, Blēzu Paskālu, Žanu Žaku Ruso, Viljamu Hezlitu, Ralfu Voldo Emersonu, Frīdrihu Nīči, Stefanu Cveigu, Ēriku Hoferu, Aizeku Azimovu un, iespējams, Viljamu Šekspīru viņa pēdējos darbos. Bijis arī Bordo pilsētas mērs.

## Filozofija
Monteņs dzīvoja Jaunajos laikos, kad norisa strauja dabaszinātņu attīstība, kas ietekmēja arī filozofiju, mainot cilvēku dzīves un Visuma uztveri. Monteņs nepiedzīvoja heliocentrisma atzīšanas laikus, tomēr jau viņa dzīves gados daudziem zinātniekiem bija skaidrs, ka pastāvošie astronomijas pamati ir aplami (tolaik pastāv ģeocentrisms, tātad viss Visuma skaidrojums balstās uz aplamas atziņas, ka Zeme atrodas visa centrā nekustīgā stāvoklī). Jau tad viņš rakstīja savās esejās, ka cilvēki nav prātīgāki par zoslēniem, ja uzskata, ka viss ir radīts cilvēku labad. "Viss ir radīts manis dēļ," pilntiesīgi varētu domāt jebkurš kustonis. Tolaik šādi uzskati ir pretrunā ar Baznīcas sludināto par cilvēka nozīmi, par pretstatu starp Zemi un Debesīm.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Biogrāfija 
* Biogrāfija
Bohēmijas Agnese

**Bohēmijas Agnese**, jeb **Agnese no Prāgas** (, dzimusi , mirusi ) gadā, bija Čehijas karaļa Otokāra I meita. 1989. gadā viņa kanonizēta par katoļu baznīcas svēto. Viņas māte - Konstance bija Ungārijas karaļa Aleksandra II māsa, bet, cita katoļu svētā, Elizabete no Ungārijas bija Agneses māsīca.

## Bērnība un jaunība
Agnese piedzima kā jaunākais bērns Čehijas karaļa Otokāra I Pšemisla un viņa sievas Konstances četru bērnu ģimenē.
Triju gadu vecumā vecāki izlēma viņu izdot par sievu kādam no trim Silēzijas hercoga Henrika I Bārdainā dēliem. Tādēļ kopā ar vecāko māsu Annu viņa devās uz Polijas galmu, Šlonskā. Dzīvojot Tžebņicā, viņa tika atstāta Henrika sievas, Svētās Jadvigas aizbildniecībā un uzturējās cisterciešu klosterī, kur tika izglītota un apguva reliģiskās dzīves pamatus.

Tā kā viens no Silēzijas hercoga dēliem, Henriks Dievbijīgais, apprecēja Agneses māsu Annu, bet pārējie divi priekšlaicīgi mira, plāni par Agneses laulībām neizdevās un viņa atgriezās Prāgā. Vēlāk vecāki nolēma viņu izprecināt imperatora Frīdriha II dēlam Henriham, bet nezināmu iemeslu dēļ laulības neizdevās, līdz kamēr viņas roku lūdza pats Frīdrihs II. Agnese nepiekrita šim bildinājumam, pamatojot, ka vēlas savu dzīvi veltīt Dievam. Lai laulības nenotiktu, viņa arī meklēja atbalstu pie pāvesta Gregora IX. Pēc šī notikuma, imperators paziņoja: "*Ja viņa mani būtu pametusi kāda mirstīgā dēļ, es liktu viņai izjust savu dusmu spēku, bet es nevaru apvainoties par to, ka viņa manā vietā izvēlējusies Debesu Karali!*"

## Klostera dzīve
Agnese sāka sevi veltīt žēlsirdības darbiem. Vispirms rūpējoties par sava brāļa Vāclava I nodibināto franciskāņu klosteri un Svētā Franciska slimnīcu, turpinot tā celtniecību, bet 1233. gadā Prāgā nodibinot slimnīcu un klarišu klosteri, kurā pati pēc gada iestājās, dodot ordeņa solījumus un solot šķīstību, nabadzību un paklausību.

Agneses dibinātais Prāgas klarišu klosteris kļuva par Viduseiropā nozīmīgu reliģiskās atjaunotnes centru. Vēlāk, pāvests Gregors IX viņu iecēla par klostera priekšnieci, taču, neskatoties uz savu ieņemamo amatu, viņa turpināja apkopt slimniekus. Tā dēļ viņu sāka dēvēt par  "nabagu māti". Viņa izcēlās ar lielu pazemību un paklausību, apkopjot spitālīgos un infekciju slimniekus.

## Atsauces
Slēpošana

thumb|Slēpošanas tūrisms
**Slēpošana** ir sportiska aktivitāte un sporta veids, kurā slēpotājs ar slēpju palīdzību pārvietojas pa sniegu. 

Slēpošana tiek izmantota arī militāros nolūkos, kā arī, lai pārvietotos vietās, kur ir bieza sniega sega. 1924. gadā tika nodibināta Starptautiskā Slēpošanas federācija, kas atbild par visiem slēpošanas sporta veidiem, izņemot biatlonu. 

Populārākie slēpošanas veidi ir distanču slēpošana, kalnu slēpošana, tramplīnlēkšana, ziemeļu divcīņa, frīstaila slēpošana, snovbords.

## Vēsture
Slēpošana ir viena no senākajām pārvietošanās formām ziemas apstākļos, kas sākotnēji tika izmantota kā praktisks pārvietošanās veids ziemeļu reģionos. Seno slēpošanas liecību saknes meklējamas tūkstošiem gadu senā pagātnē – par to liecina klinšu zīmējumi un atradumi mūsdienu Norvēģijas, Zviedrijas, Somijas un Krievijas teritorijā.

Vārds *slēpes* cēlies no seno skandināvu valodas un nozīmē "koka šķēps" vai "šķelda". Slēpošana kā sporta veids sāka attīstīties 19. gadsimtā Norvēģijā, kur tika organizētas pirmās sacensības. Viena no pirmajām oficiālajām sacīkstēm notika 1843. gadā Oslo.

20. gadsimtā slēpošana kļuva populāra visā pasaulē, un attīstījās dažādi tās veidi: kalnu slēpošana, distanču slēpošana, slēpošanas divcīņa, tramplīnlēkšana un vēlāk arī snovbords. Slēpošana kā olimpiska disciplīna debitēja pirmajās ziemas olimpiskajās spēlēs 1924. gadā Šamonī.

Mūsdienās slēpošana ir ne tikai populārs sports, bet arī izklaide un aktīvā atpūta, īpaši kalnu reģionos ar attīstītu tūrisma infrastruktūru, piemēram, Alpos, Skandināvijā un Ziemeļamerikā.

## Ārējās saites
Šorttreks

**Šorttreks** ir ziemas sporta veids, kurā sportists ar speciālām slidām kājās cenšas pēc iespējas ātrāk veikt distanci. Sacensības šajā sporta veidā notiek 60×30 m lielos ledus laukumos ledus hallēs, viens aplis ir 111,12 metrus garš. Šorttreks attīstījās kā ātrslidošanas veids Ziemeļamerikā hokeja laukumos. 1967. gadā to uzņēma Starptautiskā Slidošanas federācija, lai arī līdz pat 1976. gadam neatzina starptautiskas sacensības. Šorttreks kopš . gada ir iekļauts Olimpisko spēļu programmā.

## Ārējās saites
Snovbords

**Snovbords** ir ziemas sporta veids, kurā sportists uz snovborda dēļa veic noteiktu distanci pa nogāzi. Snovborda pirmsākumi datējami ar 1920. gadiem, taču sporta veids attīstījās 1960. gados ASV no tādiem sporta veidiem kā skeitbords, kamaniņu sports, sērfošana un slēpošana. Kopš . gada tas ir arī Olimpisko spēļu programmā. Snovborda sacensības notiek vairākās disciplīnās. Snovborda augstākais pārvaldes orgāns ir Starptautiskā Slēpošanas federācija.

## Ārējās saites
Tramplīnlēkšana

**Tramplīnlēkšana** ir sporta veids, kurā sportisti ar slēpēm lec no tramplīna un par lēcienu tiek piešķirti punkti (sacensībās).

Sporta veids attīstījās Norvēģijā. Šajā sporta veidā tiek izmantotas garas slēpes — 260—275 cm garas. Tramplīnlēkšana ir ziemas sporta veids, taču sacensības šajā sporta veidā noteiktos apstākļos var arī aizvadīt vasarā. Pašlaik sacensības tramplīnlēkšanā notiek uz lielā un mazā tramplīna. Ziemas olimpisko spēļu programmā šis sporta veids tika iekļauts jau pirmajās spēlēs . gadā. Tramplīnlēkšanas augstākais pārvaldes orgāns ir Starptautiskā Slēpošanas federācija.
## Rekordi
### Vīrieši

### Sievietes

### Tandēmā

## Ārējās saites

## Atsauces
Kobija Smaldersa

**Jākoba Franciska Marija "Kobija" Smaldersa** (*Jacoba Francisca Maria "Cobie" Smulders*; dzimusi ) ir kanādiešu aktrise un bijusī modele.

Pazīstama ar Robinas Šerbatskas (*Robin Scherbatsky*) lomu seriālā "Kā es satiku jūsu māti" un Marijas Hillas lomu *[[Marvel Cinematic Universe]]* filmās. Televīzijā debitējusi 2002. gadā ar lomu vienā no seriāla *Jeremiah* sērijām.

## Ārējās saites
HTTP 404

**404.** vai ***Not Found*** kļūdas paziņojums ir standarta HTTP atbildes kods, kas tiek izvadīts, ja klientam izdevās sazināties ar serveri, taču serveris nevarēja atrast pieprasīto lapu.

Tīmekļa vietnes mitināšanas serveris "404 Not Found" paziņojumu parasti izvada, ja lietotājs cenšas atvērt kādu nestrādājošu saiti. 404. kļūdas ziņojums ir viens no visplašāk izplatītākajiem un interneta lietotājiem pazīstamākajiem Vispasaules tīmeklī atrodamajiem kļūdu ziņojumiem.

404. kļūdas ziņojums nav tas pats, kas "serveris nav atrasts" vai līdzīgi kļūdu ziņojumi, kas parādās, ja klientam vispār neizdevās savienoties ar mērķa serveri. 404. kļūdas ziņojums var nozīmēt, ka vēlamais resurss var būt pieejams vēlāk, taču netiek garantēts, ka saturs būs tāds pats kā iepriekš.
Jānis Annuss

**Jānis Annuss** var būt:
* Jānis Annuss (1935—2013), latviešu gleznotājs, fotogrāfs;
* Jānis Annuss (1883—1964), latviešu politiķis.
Jānis Annuss (gleznotājs)

**Jānis Annuss** ( — ) bija latviešu gleznotājs un fotogrāfs, viens no trimdas latviešu māksliniekiem.

## Biogrāfija
Jānis Annuss dzimis 1935. gada 25. oktobrī Rīgā gleznotāja Augusta Annusa ģimenē. Sākoties Otrajam pasaules karam, kopā ar ģimeni devies emigrācijā uz Vāciju. Studējis un bakalaura grādu mākslā ieguvis Bruklinas Prata institūtā. Vēlāk studijas turpinājis Nacionālajā Dizaina akadēmijā pie Luija Bušē, mākslas skolā "Art Students League", Romas "Academia di Belli Arte e Liceo Artistico", kur apguvis skatuves dekorēšanu  un Ņujorkā. 1957. gadā saņēmis "United Artists" stipendiju, bet vēlāk kļuvis pirmais un vienīgais latvietis — prestižās mākslinieku balvas "Prix de Rome", Itālijas valdības stipendijas ieguvējs 1962. un 1964. gadā. Dzīvojis un strādājis Rīgā, Minsterē, Ņujorkā, Romā, Ņūmeksikā un Leipcigā. Mākslinieka gleznas un fotogrāfijas tikušas izstādītas Romā, Neapolē, Palermo, Ņujorkā, Denverā, Redingā, Čikāgā, Filadelfijā, Kolumbusā, Leipcigā, Minsterē un Rīgā. Gleznotājs darinājis arī vairākus sienas gleznojumus (murals) Eiropā un ASV par arhitektoniskām tēmām. Bijis sabiedrisks darbinieks, darbojoties kā Minsteres latviešu centra valdes loceklis un korporācijas "Fraternitas Lataviensis" filistrs.
Miris Leipcigā 2013. gada 27. februārī. Mākslinieks un viņa vecāku pīšļi 2013. gada 4. jūlijā apbedīti Rīgas Meža kapu Mākslinieku kalniņā.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Jānis Annuss  www.zagarins.net
* Mākslinieka mājaslapa  www.jannusimage.de
* Jānis Annuss Romā  www.zagarins.net
Kriss Hemsvorts

**Kriss Hemsvorts** (; dzimis ) ir austrāliešu aktieris.

Pazīstams ar Tora lomu *[[Marvel Studios]]* filmās "Tors" (2011), "Atriebēji" (2012), "" (2013), "Atriebēji: Ultrona laikmets" (2015), "" (2017), "Atriebēji: Bezgalības karš" (2018) un "Atriebēji: Noslēgums" (2019), kā arī Kima Haida lomu Austrālijas televīzijas seriālā *[[Home and Away]]* (2004—2007). Tāpat filmējies tādās filmās kā "Zvaigžņu ceļš" (2009), "Ideālā izglābšanās" (2009), "Būda mežā" (2012), "Sniegbaltīte un mednieks" (2012), "Sarkanā rītausma" (2012), "Kavalērija" (2018) un "Grūtie laiki viesnīcā "El Royale"" (2019). Arī viņa brāļi Liams un Lūks ir aktieri.

## Filmogrāfija

## Atsauces

## Ārējās saites
Vrahovice

**Vrahovice** () ir ciemats Čehijā, kas atrodas Olomoucas apgabalā,  netālu no Prostejovas, Prostejovas administratīvā daļā. Ciematā ir apmēram 3400 iedzīvotāju. Vrahovicē atrodas Svētā Bērtuļa baznīca, pasta ēka un daži krodziņi.

## Galerija

File:Kostel svatého Bartoloměje ve Vrahovicích, Prostějov.jpg
File:Socha sv. Floriána (Vrahovice-Trpinky).jpg
File:Vrahovice.jpg
Placenta

thumbnail|235px|Placenta
**Placenta** ( — ‘plācenis’) ir orgāns, kas mātes organismā savieno embriju ar dzemdes sienu. Placenta ar asiņu palīdzību embriju nodrošina ar barības vielām un gāzu apmaiņu, kā arī aizvada no tā prom tam nevēlamās vielas. Placenta ir visām placentāļu zīdītāju sugu mātītēm. Līdzīgs veidojums ar līdzīgām funkcijām ir arī dažām somaiņu sugām, kā arī dzīvdzemdētāju skrimšļzivju, čūsku un ķirzaku sugām.
Liams Hemsvorts

**Liams Hemsvorts** (; dzimis ) ir austrāliešu aktieris.

2007. gadā piedalījās 25 sēriju uzņemšanā ziepju operai "Kaimiņi", 2008. gadā — 26 sēriju uzņemšanā bērnu seriālam *The Elephant Princess*. 2009. gadā attēlojis savu pirmo kinolomu filmā "Pareģojums". Tajā pašā gadā piedalījies arī filmā "Trijstūris". 2010. gadā Hemsvorts kļuva pazīstams ar lomu filmā "Pēdējā dziesma" (*The Last Song*). Atveidojis Geila Hotorna lomu filmā "Bada spēļu" filmu ciklā. Arī viņa brāļi Kriss un Lūks ir aktieri.

## Filmogrāfija

## Atsauces

## Ārējās saites
Hemsvorts

**Hemsvorts** var būt:
* Liams Hemsvorts — austrāliešu aktieris;
* Lūks Hemsvorts — austrāliešu aktieris;
* Kriss Hemsvorts — austrāliešu aktieris.
Toms Hidlstons

**Tomass Viljams "Toms" Hidlstons** (; dzimis ) ir angļu aktieris.

Absolvējis *[[Royal Academy of Dramatic Art]]*. Kļuva pazīstams 2011. gadā ar Loki lomu *[[Marvel Studios]]* filmā "Tors", kapteiņa Nikolsa lomu Stīvena Spīlberga Otrā pasaules kara drāmā "Kara zirgs", lomu britu drāmā "Zilā jūras dzelme", kurā filmējās kopā ar Reičelu Vaisu, un Frānsisa Skota Ficdžeralda lomu Vudija Allena filmā "Pusnakts Parīzē". 2012. gadā atkal tēloja Loki filmā "Atriebēji", 2013. gadā — filmā "", 2017. gadā — filmā "" un 2018. gadā filmā "Atriebēji: Bezgalības karš".

2017. gadā saņēmis Zelta globusa balvu "Labākais aktiera tēlojums televīzijas miniseriālā vai TV filmā" par lomu televīzijas seriālā "Nakts vadītājs" (*The Night Manager*, 2016).

## Filmogrāfija

## Ārējās saites
Džims Kroči

**Džeimss Džozefs Kroči** (; dzimis , miris ) bija amerikāņu dziedātājs un komponists. Laika posmā no 1966. līdz 1973. gadam Kroči izdeva piecus studijas albumus un 11 singlus. Abi viņa singli *Bad, Bad Leroy Brown* un *Time in a Bottle* bija *Billboard Hot 100* dziesmu topa hiti.

## Ārējās saites