open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Jānis Alnis

**Jānis Alnis** (dzimis 1974. gada 16. maijā) ir latviešu fiziķis, Latvijas Universitātes  vadošais pētnieks (kopš 2016). Veicis starptautiskas nozīmes pētījumus lāzeru spektroskopijas jomā. Latvijas Zinātņu akadēmijas īstenais loceklis (2017).

## Dzīvesgājums
Studēja Latvijas Universitātes (LU) Fizikas un matemātikas fakultātē. Doktorantūras studiju laikā J. Alnis pētīja augstas izšķiršanas spējas spektroskopiju ar skenējamiem diožu lāzeriem, sadarbojoties ar Lundas Universitātes pētniekiem. Pēc *Dr. phys.* aizstāvēšanas lāzeru spektroskopijā LU (2002), papildinājās Nobela prēmijas laureāta Teodora Henša (*Hänsch*) grupā Maksa Planka Kvantu optikas institūtā (MPQ) Vācijā (2004-2013). 
Pēc atgriešanās dzimtenē 2013. gadā nodibināja LU Atomfizikas un spektroskopijas institūta (ASI) Kvantu optikas laboratoriju (QOL).

## Sasniegumi
Viens no pamatlicējiem jaunai spektroskopijas metodei gāzu koncentrācijas mērīšanai porainos materiālos (GASMAS). T. Henša grupā J. Alnis strādāja ūdeņraža atomu spektroskopijas projektā pie ultrastabilu lāzeru rezonatoru izveides.

### Publikācijas
* J Alnis, U Gustafsson, G Somesfalean, S Svanberg (2000). Sum-frequency generation with a blue diode laser for mercury spectroscopy at 254 nm. *Applied Physics Letters* 76 (10), 1234-1236
* U Gustafsson, J Alnis, S Svanberg (2000). Atomic spectroscopy with violet laser diodes. *American Journal of Physics* 68 (7), 660-664
* J Alnis, A Matveev, N Kolachevsky, T Udem, TW Hänsch (2008). Subhertz linewidth diode lasers by stabilization to vibrationally and thermally compensated ultralow-expansion glass Fabry-Pérot cavities. *Physical Review* A 77 (5), 053809
* J Alnis, M Auzinsh (2001). Angular-momentum spatial distribution symmetry breaking in Rb by an external magnetic field. *Physical Review* A 63 (2), 023407
* J Alnis, A Schliesser, CY Wang, J Hofer, TJ Kippenberg, TW Hänsch (2011). Thermal-noise-limited crystalline whispering-gallery-mode resonator for laser stabilization. *Physical Review* A 84 (1), 011804
* K Predehl, G Grosche, SMF Raupach, S Droste, O Terra, J Alnis, T Legero, ... (2012). A 920-kilometer optical fiber link for frequency metrology at the 19th decimal place. *Science* 336 (6080), 441-444

## Apbalvojumi un pagodinājumi
* LZA Ludviga un Māra Jansonu balvu.

## Atsauces
Gulbju krustakmens

**Gulbju krustakmens** jeb **Tabakdoze** ir 1 metru augsts akmens, kas atrodas Alūksnes novada Annas pagasta ziemeļu daļā. Akmens atrodas valsts autoceļa V388 (Alūksne – Kalniena – Gulbene) malā, 100 metrus Gulbenes virzienā no Altēnu mājām.

Akmens ir mākslīgi apstrādāts, stabveidīgs un tā nolīdzinātajā priekšpusē iekalts krusts. Krusta pamatne iekalta dziļāk nekā pārējās krusta līnijas un veido nelielu iedobumu - "tabakdozi". Krusta izcelsme ir neskaidra. Nostāsts vēsta, ka šajā vietā savulaik atrasts vīrietis, kurš esot nomiris no tabakas trūkuma. Cits nostāsts vēsta, ka blakus esot bijis tornis un baznīca. Akmens būtu uzlūkojams par piemiņas zīmi kādam traģiskam notikumam.

## Ārējās saites
* Gulbju krustakmens

## Atsauces
Kabinda

**Kabinda** (, ), agrāk **Vila Amēlija** (), ir pilsēta un pašvaldība, kas atrodas Kabindas provincē, Angolas eksklāvā. Angolas suverenitāti pār Kabindu apstrīd separātiskā Kabindas Republika. Kabindā 2019. gadā bija vairāk nekā 700 000 iedzīvotāju. Pilsētas iedzīvotāji sevi sauc par *Kabindas* vai *Fiotes*. Tā kā Kabinda atrodas tuvu bagātiem jūras naftas krājumiem, tā ir viena no Angolas galvenajām naftas ostām. Pateicoties tam, Kabindas province pēc Tautas attīstības indeksa ir otrā attīstītākā valstī.

## Vēsture
Pilsētu 1883. gadā dibināja portugāļi pēc Simulambuko līguma parakstīšanas starp Portugāli un tābrīža Ngojo (jeb Angojas) Karalisti, ap to pašu laiku kā Berlīnes konference. Līgums nodeva Kabindas provinces teritoriju Portugāles protektorātā. Agrāk tās apkaimē jau pirms 16. gadsimta bija atradušās zvejnieku sādžas un bijusi vergturu osta, un agrāk Tantu-Zinzes rajonā atradusies no Kongo Karalistes atkarīgās Kakongo Karalistes galvaspilsēta Kaiu-Kaliadu.

2010. gadā pilsētā notika Āfrikas Nāciju kausa futbola turnīrs, pirms kura sākuma teroristi apšaudīja Togo izlases autobusu. Gāja bojā vairākas pavadošās personas.

## Ģeogrāfija
Kabinda atrodas Atlantijas okeāna piekrastē Kabindas provinces dienvidos un Beles upes labajā krastā. Tā ir 56 km uz ziemeļiem no Moandas (Kongo DR), 70 km uz ziemeļiem no Kongo upes grīvas un 137 km uz dienvidiem no Puentnuāras (Kongo Republikā).

## Rajoni
Kabindas pašvaldība ir sadalīta trīs rajonos jeb komūnās:
* Kabinda, ar pašu pilsētu un 88,6% pašvaldības iedzīvotāju
* Malembu ar 3,1%
* Tandu-Zinze ar 8,3%

Sīkāk teritorija ir iedalīta 12 iecirkņos, no kuriem apdzīvotākais ir Kotra (75% pašvaldības iedzīvotāju).

## Izglītība
Universitātes:
* 11. Novembra universitāte
* Luziādas Universitāte
* Angolas privātā universitāte
* Kabindas Augstākais zinātņu un izglītības institūts

## Kultūra
Pilsētas iedzīvotājiem ir savdabīga kultūra — no ģērbšanās un ēšanas stila līdz tradicionālajiem rituāliem, īpaši Čikumbe un *Bakamas du Čizu* svinamajām ceremonijām, kuras ļauj mijiedarboties starp dzīvajiem un dievu un senču gariem, tādējādi nodrošinot mirušo un dzīvo samierināšanos.

## Valoda
Ibinda jeb fiote, kas ir bantu valodu grupas kikongo valodas dialekts, ir galvenā valoda gan pilsētā, gan visā provincē. Tiek runāts arī portugāļu valodā, kas ir Angolas oficiālā valoda, lai arī lielākoties tai ir tikai administratīva loma. Tā kā Portugāle, salīdzinot ar Angolas lielāko daļu, Kabindu kolonizēja salīdzinoši vēlāk (deviņpadsmitā gadsimta beigās), portugāļu valoda šeit netiek tik plaši runāta, lai gan tās lietotāju skaits pieaug. Iedzīvotāji pārstāv galvenokārt dažādas kongo (bakongo) tautas ciltis.

## Transports
2012. gadā ierosinātajam dzelzceļa savienojumam ar galveno Angolas dzelzceļu sistēmu būtu jāšķērso Kongo Demokrātiskās Republikas teritorija. Tas netika uzbūvēts, un Kabinda joprojām ir saistīta ar valsts pamatteritoriju tikai pa gaisu un jūru.

## Attēlu galerija

Municipalità Cabinda.jpg|Kabindas provices kartē Kabindas pašvaldība iezīmēta sarkanā krāsā
Cabinda VOA.png|Pilsētas ainava


## Atsauces

## Ārējās saites

* Kabindas pašvaldības apraksts (**portugāliski**)
Zinātnes vēsture

[thumbnail|200px|Angļu zinātnieks [Īzaks Ņūtons ir viens no nozīmīgākajiem zinātnes vēsturē]]
**Zinātnes vēsture** ir vēsturiskais aspekts par zinātni, kā tā attīstījusies laika gaitā. Tas ir arī studiju priekšmets.

Zinātnes pirmsākumi ir meklējami turpat, kur radās pirmās civilizācijas — Senajā Divupē, Senajā Indijā, Senajā Ēģiptē, Persijā, Senajā Ķīnā un Maiju valstī. Vieni no pirmajiem, kas strauji attīstīja zinātni, bija šumeri mūsdienu Irākas teritorijā. Aptuveni 3500 gadus pirms mūsu ēras šumeri nonāca ciešā kontaktā ar Indas ielejas civilizāciju. Savstarpējā mijiedarbībā tika radīti daudzi izgudrojumi.

Zinātne mūsdienu izpratnē uzplauka klasiskā perioda laikā Senajā Grieķijā. Viduslaikos Eiropā bija novērojams zinātnes pagrimums. Tikai renesanses periodā zinātne atkal uzplauka, ko dēvē arī par zinātnisko revolūciju.

## Atsauces

## Ārējās saites

*
Vecannas muiža

**Vecannas muiža** () bija Vidzemes muiža, kas atradās mūsdienu Alūksnes novada Annas ciemā. Mūsdienās muižas apbūve ir vietējas nozīmes arhitektūras piemineklis. Apbūvē ietilpst kungu mājas drupas, klēts, kūts, un stallis (vēlāk krogs).

## Vēsture
19. gadsimtā muižas īpašnieks bija barons Aksels fon Delvigs ar baronesi. Kungu mājai, kuru uzcēla 19. gadsimta pirmajā pusē, bija daudzas istabas un liela zāle ar parketa grīdu.

Agrārreformas rezultātā muižas zeme tika sadalīta, bet ēku jaunais īpašnieks neizmantoja. Otrā pasaules kara laikā muiža necieta. Pēc kara ēku izmantoja kolhoza saimniecības vajadzībām - dzīvokļiem, bet zāli kā sarīkojumu telpu. Kolhoza laikā ēkas lielāko daļu nojauca atjaunošanas nolūkā, tomēr neatjaunoja.

## Ārējās saites
*Vecannas muiža portālā Vēsturiskie Mirkļi
Andrejs

**Andrejs** ir grieķu cilmes vīriešu priekšvārds. No grieķu valodas šis vārds tulkojas kā vīrišķīgs un drosmīgs. Pēc Latvijas Republikas Pilsonības un migrācijas lietu pārvaldes datiem, Latvijā ir reģistrētas 22 807 personas ar šo vārdu. Latviešu kalendārā vārdadienu svin 30. novembrī.

## Atsauces
Rūstuži

**Rūstuži** ir ciems Viļķenes pagastā, Limbažu novadā. Atrodas 5 km attālumā uz dienvidiem no pagasta centra Viļķenes.

## Ģeogrāfija

Apkaimē atrodas augstie purvi — Lielais Rūstužu purvs (575 ha) ar kūdras krājumiem un Rūstužu—Blomes purvs (213 ha). Ciemats ietilpst Ziemeļvidzemes biosfēras rezervāta neitrālajā zonā.

## Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSP datiem.

## Vēsture

Rūstužu ciems pieminēts 1681. gadā kā Viļķenes muižai piederīgs. Rūstužu muiža būvēta 19. gada sākumā kā koka ēka uz mūra pamatiem. 1905. gadā pie tās uzceltas vēja dzirnavas, kuras darbojās līdz 1940. gadam un no kurām saglabājies tikai akmens stāvs. Padomju laikos muižā atradās Rūstužu brigādes kantoris, dzīvokļi un sarīkojumu zāle. Pēcpadomju laikos muižā atradās mēbeļu restaurācijas darbnīca, līdz 2003. gada martā muiža nodega ugunsgrēkā. No muižas ēkām saglabājusies tikai neliela kalve.

1824. gadā Rūstužos atvērta pareizticīgo pagastskola, kas vēlāk kļuva par pamatskolu. Skola ar 30—40 skolēniem pastāvēja līdz 1928. gadam, kad par tuvāko kļuva Viļķenes pagasta pamatskola.

1852. gadā Rūstužu muiža bijusi pagasta centrs, 1870. gadā atdodot šo statusu Viļķenei. 1945. gadā tika izveidots Rūstužu ciems, kuru 1954. gadā pievienoja Viļķenes ciemam.

1923. gadā muižas īpašniekam Kārlim Mendzenim, kura dēli saimniekoja arī apkārtnes muižās, piederējušas 480 pūrvietas aramzemes. 1920.—1930. gados šai rajonā izveidotas jaunsaimniecības. 1949. gadā tika izveidots Vorošilova vārdā nosaukts lauksaimniecības artelis, kuru 1957. gadā likvidēja, pievienojot padomju saimniecībai "Viļķene", kura pastāvēja līdz 1992. gadam.

## Atsauces
2006. gada pasaules čempionāts cīņas sportā

**2006. gada [[Pasaules čempionāts cīņas sportā]]** notika  no 25. septembra līdz 1. oktobrim Ķīnas pilsētā Guandžou.

## Medaļu sadalījums starp valstīm

## Komandu vērtējums
Katrā svara kategorijā cīkstonis par izcīnīto 1. vietu komandai deva 10 punktus, 2. vietu — 9 punktus, 3.—4. vietu — 8 punktus, 5.—6. vietu — 6 punktus, 7. vietu — 4 punktus, 8. vietu — 3 punktus, 9. vietu — 2 punktus un 10. vietu — 1 punktus.

## Medaļu ieguvēji
### Brīvā cīņa, vīrieši

### Grieķu-romiešu cīņa, vīrieši

### Brīvā cīņa, sievietes

## Latvijas cīkstoņu rezultāti

## Atsauces
*Schedule 
*Themat.com 

## Ārējās saites
*Oficiālā mājaslapa
Vilhelms Hofmanis

**Vilhelms Hofmanis** (; 1869–1945) bija vācu arhitekts, kas strādāja Rīgā eklektisma stilā, vēlāk jūgendstilā.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1869. gadā. 1897. gadā viņš Krievijas Impērijas Iekšlietu ministrijas Celtniecības tehniskajā komitejā Sanktpēterburgā ieguva būvatļauju un uzsāka savu būvpraksi. Pēc viņa projektiem Rīgā uzcēla daudz koka un vairāk nekā 40 daudzstāvu mūra dzīvojamo ēku, galvenokārt neorenesanses formās.

## Pazīstamākie projekti
* Blaumaņa iela 25 (1899), 
* Matīsa iela 64 (1899),
* Uzvaras bulvāris 2 (1900), nojaukta 2006. gadā Nacionālās bibliotēkas celtniecības laikā,
* Aleksandra Čaka iela 65 (1901),
* Stabu iela 55 (1901),
* Bezdelīgu iela 12 (1902), mūšdienu adrese Raņķa dambis 31;
* Nometņu iela 7a (1902),
* Kalnciema iela 62 (1902), koka ēka
* Stabu iela 13 (1907), jūgendstila ēka Baznīcas ielas stūrī
* Baznīcas iela 39 (1910)
* Elizabetes iela 1 (1923)
 

RīgaBaznīcasIela39.jpg|Baznīcas iela 39
Renovated houses at Elizabetes str., Riga - panoramio - Ainars Brūvelis.jpg|Elizabetes iela 1
Kalnciema iela 62 (2).jpg|Kalnciema iela 62, Rīga. (1902)
Raņķa dambis 31 (5).jpg|Raņķa dambis 31, Rīga. (1902)
Nometņu iela 7a (2).jpg|Nometņu iela 7A, Rīga (1902)


## Literatūra
* Jānis Krastiņš. Rīgas arhitektūras meistari 1850—1940, Jumava, 2002

## Atsauces
Jurgeļi

**Jurgeļi** () bija skrajciems Rēzeknes novada Strūžānu pagastā. Atradās pagasta dienvidaustrumu daļā 3,5 km no pagasta centra Strūžāniem, 29 km no novada centra Rēzeknes un 248 km no Rīgas.

Pēc Valsts zemes dienesta datiem bijušajā ciemā atrodas tikai 1 viensēta.

1897. gadā katoļu viensētā bija 13 cilvēki.
## Atsauces
Krogasēta (Strūžānu pagasts)

**Krogasēta** () ir skrajciems Rēzeknes novada Strūžānu pagastā. Izvietojies pagasta dienvidaustrumu daļā 1 km no pagasta centra Strūžāniem, 26 km no novada centra Rēzeknes un 246 km no Rīgas. 

1897. gadā tolaik katoļu apdzīvotajā ciemā bija 3 sētas ar 7 cilvēkiem.
## Atsauces
Krogasēta

**Krogasēta** var būt:
* Krogasēta — apdzīvota vieta Augšdaugavas novada Vaboles pagastā;
* Krogasēta — apdzīvota vieta Rēzeknes novada Strūžānu pagastā.
Ivans (priekšvārds)

**Ivans** ir slāvu cilmes vīriešu priekšvārds. Izplatīts bijušās PSRS valstīs, kā arī vairākās valstīs ārpus tās. Saskaņā ar Pilsonības un migrācijas lietu pārvaldes datiem, Latvijā ir reģistrētas 6019 personas ar vārdu Ivans. No šī priekšvārda ir cēlies izplatīts uzvārds Ivanovs.

## Atsauces
Viļums

**Viļums** var būt:
* Viļums — latviešu cilmes uzvārds;
* Viļums — apdzīvota vieta Cēsu novada Nītaures pagastā.

## Skatīt arī
* Viļumi
* Viļumupe
Šišabanma

**Šišabanma** (, , ) ir kalna virsotne Himalajos. Tā augstums virs jūras līmeņa ir 8027 metri, līdz ar to tā ir četrpadsmitā augstākā virsotne pasaulē, kā arī pēdējā virsotne, kuras augstums ir vairāk nekā 8000 metri. Šišabanma atrodas Tibetas autonomā reģiona dienvidos, Ķīnā, 5 km no robežas ar Nepālu. Tas ir vienīgais astoņtūkstošnieks, kas pilnībā atrodas tikai Ķīnas teritorijā. Virsotnē  pirmo reizi uzkāpa ķīniešu ekspedīcija.

## Atsauces

## Ārējās saites
Ellerijs Klārks

**Ellerijs Hārdings Klārks** (; dzimis , miris ) bija amerikāņu vieglatlēts un rakstnieks. Pirmais mūsdienu olimpisko spēļu čempions augstlēkšanā un tāllēkšanā.

## Olimpiskās spēles
1896. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Klārks startēja trijās vieglatlētikas disciplīnās. No tām viņš augstlēkšanā un tāllēkšanā izcīnīja zelta medaļas. Viņa rezultāts augstlēkšanā bija 1,81 metrs, bet tāllēkšanā — 6,35 metri. Saukārt lodes grūšanā viņa iegūtais rezultāts nav zināms.

Klārks startēja arī pēc astoņiem gadiem 1904. gada Sentluisas olimpiskajās spēlēs, piedaloties daudzcīņas sacensībās. Viņš veica 5 no 9 daudzcīņas discipīnām un izstājās kārtslēkšanā, turpmāko cīņu neturpinot.

### Rezultāti
**OR** — olimpiskais rekords

} 1904 Sentluisa
| align=left| || align=left|Daudzcīņa || *Nefinišēja* || — || 
|}

## Atsauces

## Ārējās saites
* Ellerijs Klārks (SOK profils) 
* Ellerijs Klārks (''Olympedia'' profils) 
* Ellerijs Klārks (''Sports Reference'' profils)
Ozolciems

thumb|300px|Līvciema apkaime 1937. hada Rīgas pilsētas plānā.
[thumb|300px|Līves muižas skats ([Broces kolekcija, 1782).]]
**Ozolciems**, agrāk **Līvciems** jeb **Līves muiža**, ir Rīgas pilsētas daļa Ziepniekkalna apkaimes dienvidu daļā Pārdaugavā, ko norobežo Rāmavas – Medemu kāpu grēda. 

## Vēsture
Līvciema nosaukums radies 18. gadsimtā pēc tam, kad 1771. gadā ģenerāļa Georga Reinholda fon Līvena (1696–1763) atraitne Margareta Elizabete Līvena (1712–1783) par 2400 dālderiem no Rīgas namnieka J. H. Reimersa iegādājās muižu Katlakalna draudzes novadā. Vēlāk Līvenas jeb Līves muižu ieguva namnieks Ramms un pievienoja Rāmavas muižai, bet Līvciema nosaukums saglabājās. 
No 1830. līdz 1857. gadam gar Līvciema rietumu malu uzbūvēja Jelgavas šoseju, bet 1868. gadā Rīgas–Jelgavas dzelzceļu. Kopš 1877. gada Līves muiža bija pilsētas pašvaldības iestāžu pārzināšanā. 19. gadsimta otrajā pusē Līvciemā sāka veidoties pirmie rūpniecības uzņēmumi.

1924. gadā Rīgas robežas paplašināja, iekļaujot Ēbelmuižas un Līves muižas zemes ap tagadējo Līvciema ielu.

1974. gadā Rīgas pilsētas robežās iekļāva arī apkaimei pieguļošo Medemu purva daļu. Pilsētai pievienotajā teritorijā ziemeļos no Medemu purva izveidojās rūpnieciskās apbūves rajons.

## Atsauces
Šosciems

**Šosciems** ir Rīgas pilsētas daļa Atgāzenes un Ziepniekkalna apkaimēs Pārdaugavā, kurai cauri iet Jelgavas šosejas sākuma daļa (tagad Vienības gatve).
Vīnervalde

**Vīnervalde** jeb **Vīnes Mežs** () ir mežiem klāta kalnu sistēma uz dienvidrietumiem no Austrijas galvaspilsētas Vīnes, daļa no Ziemeļu Kaļķakmens Alpiem. Iecienīta vīniešu atpūtas vieta. Augstākā virsotne  - 893 metrus augstais Šepfls. 

Kalnu vārdā nosaukts viens no Johana Štrausa pazīstamākajiem valšiem - 1868. gadā sarakstītais "Vīnes Meža pasakas" (*Geschichten aus dem Wienerwald*), no kura nosaukumu ieguva Edena fon Horvāta 1931. gada luga. Vīnervaldes dienviddaļā atrodas Heiligenkreicas abatija.

## Galerija

Wienerwald34.jpg
Döbling_(Wien)_-_Leopoldsberg_(3).JPG
Döbling_Vienna_June_2006_130.jpg
Blick_ueber_alland_vom_buchberger_steinbruch.jpg


## Ārējās saites
Beļģijas Karaliskie mākslas muzeji

**Beļģijas Karaliskie mākslas muzeji** (, ) ir Beļģijas valstij piederoša mākslas muzeju grupa Beļģijas galvaspilsētā Briselē (4 muzeji), kā arī Briseles piepilsētā Ikselā (2 muzeji). Muzeju kolekcijā ir vairāk nekā 20 000 mākslas priekšmetu no 15. gadsimta līdz mūsdienām.

Beļģijas Karalisko mākslas muzeju sastāvā ir:
*Briseles Karaliskais senās mākslas muzejs (*Musée royal d'art ancien à Bruxelles*)
*Briseles Modernās mākslas muzejs (*Musée royal d'art moderne à Bruxelles*)
*Magrita muzejs (*Musée Magritte*)
*Fin de siècle muzejs (*Musée Fin de siècle*)
*Vīrca muzejs (*Musée Wiertz*), atrodas Ikselā
*Menjē muzejs (*Musée Meunier*), atrodas Ikselā

Muzeji faktiski dibināti 1803. gadā, franču okupācijas laikā, kad Beļģijā tika konfiscēti mākslas darbi. Daļa no tiem tika izvesta uz Franciju, bet daļa izstādīta jaundibinātajā mākslas muzejā. 1845. gadā ar karaļa Leopolda I rīkojumu tika nodibināts pašreizējais muzejs.

Muzeja kolekcijā ir daudzi ievērojami mākslas darbi, to starpā Pītera Brēgela Vecākā "Dumpīgo eņģeļu krišana", Žaka Luija Davida "Marata nāve" un daudzi citi. Izstādīto autoru vidū ir Hieronīms Boss, Pīters Brēgels Vecākais, Salvadors Dalī, Žaks Luijs Davids, Antoniss van Deiks, Pols Delvo, Makss Ernsts, Pols Gogēns, Vinsents van Gogs, Franss Halss, Jakobs Jordānss, Lūkass Krānahs Vecākais, Renē Magrits, Hanss Memlings, Husepe de Ribera, Pīters Pauls Rubenss, Rogīrs van den Veidens.

## Galerija

Attēls:Pieter Bruegel de Oude - De val van Icarus.jpg
Attēls:Calvary with Donor Bosch.jpg
Attēls:Death of Marat by David.jpg
Attēls:Paul Gauguin 102.jpg
Attēls:Lucas Cranach d. Ä. 048.jpg
Attēls:0 Le Massacre des Innocents d'après P.P. Rubens - Musées royaux des beaux-arts de Belgique (2).JPG
Attēls:Le dénombrement de Bethléem par Pieter Brueghel l'Ancien - 1566 - Bruxelles.jpg


## Ārējās saites

*
Šķirstiņi

**Šķirstiņi** ir mazciems Viļķenes pagastā, Limbažu novadā. Atrodas 3 km attālumā uz austrumiem no pagasta centra Viļķenes, pie autoceļa P12 (Limbaži — Salacgrīva) atzarojuma V115 uz Āsteri un Ludiņiem un autoceļa V140 (Kalnāres—Viļķene—Šķirstiņi) galapunkta Svētupes labajā krastā un pie tās pietekas Šķirstiņas jeb Dzirnupītes, kas tek caur pie Šķirstiņiem esošo dīķi Dzirnezeru (jeb Robežnieku Dzirnezeru) un pirms tā caur 1 km uz ziemeļaustrumiem esošā Āsteres ezera.

2007. gadā Šķirstiņos dzīvoja 18 cilvēku.

## Vēsture
Apdzīvotā vieta veidojusies ap Šķirstiņu muižas () centru Limbažu draudzes novadā. Muižas nosaukums cēlies no lībiešu valodas. 

1492. gadā, kad muižu kopā ar ciemu nopirka Klauss Zalce. Muižas īpašnieki laika gaitā mainījušies, zināmi no tiem ir Jakobs Aderkass, Johans fon Tīzenhauzens, fon Bergs, Kadeuss, pulkvedis fon Cimmermans, Kārlis fon Zommers. 
Ap 1860. gadu pie Šķirstiņas uzceltas muižai piederošas dzirnavas, ar krogu un dzīvokļiem. Dzirnavas darbojušās līdz Otrajam pasaules karam, to darbībai izrakts Dzirnezers.
Pēdējā muižas ēka ar nosaukumu "Raudupes" tika uzbūvēta no koka 19. gadsimtā un vēlāk apšūta ar ķieģeļiem. Netālajā Unguriņu kalnā blakus kapsētai bijis deju laukums.
Pēc muižas atsavināšanas par labu Latvijas valstij tajā ierīkots nespējnieku nams, tautas nams un dzīvokļi, vēlāk padomju gados — kolhoza kantoris, klubs un veikals. Muižas ēka nodega ugunsgrēkā 1999. gada decembrī.

1948. gadā Šķirstiņos tika izveidots lauksaimniecības artelis "Dzirkstele", kurš kļuva par pirmo kolhozu toreizējā Valmieras rajonā. Tas tika likvidēts 1957. gadā, izveidojot padomju saimniecību "Viļķene" (kas savukārt pastāvēja līdz 1992. gadam).

## Atsauces
Rīgas Bulvāru loks

right|thumb|200px|Rīgas Bulvāru loka karte.
thumb|200px|Vecpilsēta un bulvāri 1937. gada kartē.
**Rīgas Bulvāru loks** ir Rīgas vēsturiskās apbūves teritorija pilsētas kanāla abās pusēs, kas izveidota 19. gadsimta otrajā pusē, apbūvējot pilsētas nocietinājumu zonu. Atrodas Rīgas pilsētas daļā, kuru sākotnēji atvēlēja esplanādei kā Rīgas citadeles elementu. Šobrīd tā ir Zigfrīda Annas Meierovica, Kronvalda bulvāra un Elizabetes ielas teritorija; loka ceturtā puse pieslejas pie Rīgas Pasažieru stacijas. Bulvāru loks ietvēra Kanālmalas apstādījumus.

Rīgas Bulvāru lokā atrodas daudzas nozīmīgas sabiedriskas celtnes, piemēram, Latvijas Universitātes, Nacionālās operas, Nacionālā teātra ēkas.

## Vēsture
Rīgas nocietinājumu nojaukšanas laikā izveidoja īpašu komisiju, kas Rīgas rātes birģermeistara E. Grima vadībā noteica galvenos izbrīvētās teritorijas izmantošanas principus. Rīgas galvenais arhitekts Johans Daniels Felsko, piedaloties arhitektam Oto Dīcem, izstrādāja plānu, kā nocietinājumu būvju vietā ierīkot bulvārus un apstādījumus, bet bijušos cietokšņa grāvjus pārvērst par kanālu. 

### Sākotnējie Rīgas bulvāri
* Aspazijas bulvāris, sākotnēji Teātra bulvāris (, 1858)
* Zigfrīda Annas Meierovica bulvāris, sākotnēji Basteja bulvāris (*Bastei-Boulevard*, 1861)
* Raiņa bulvāris, sākotnēji Troņmantinieka bulvāris (*Thronfolger-Boulevard*, 1861)

### Vēlāk izveidotie bulvāri
* Brīvības bulvāris, sākotnēji Lielā Aleksandra iela (1861), tad Aleksandra bulvāris (*Alexander-Boulevard*, 1870—1876) 
* Krišjāņa Valdemāra iela, sākotnēji Nikolaja iela (1858), tad Nikolaja bulvāris (*Nikolai-Boulevard*) 
* Kalpaka bulvāris, sākotnēji Esplanādes iela (1860), tad Totlēbena bulvāris (*Todleben-Boulevard*, 1885) 
* Kronvalda bulvāris, sākotnēji Lielā Jēkaba iela, tad Puškina bulvāris  (*Puschkin-Boulevard, Пушкинский бульвар*)

## Atsauces
Strūžānu ielu uzskaitījums

**Strūžānu ciema ielu uzskaitījums** iekļauj sevī 9 ielas, kuras atrodas Rēzeknes novada Strūžānu pagasta Strūžānos.

## Ielu uzskaitījums
* Celtnieku iela
* Dārzu iela
* Krasta iela
* Miera iela
* Parka iela
* Pionieru iela
* Skolas iela
* Slimnīcas iela
* Smilšu iela

## Skatīt arī
* Strūžāni

## Atsauces
Mesta

**Mesta** () jeb **Nesta** () ir 230 kilometrus gara upe Bulgārijā un Grieķijā. Izteka Rilas kalnos. Lielākā pieteka - Dospata. Tek dienvidaustrumu virzienā. Ietek Egejas jūrā iepretim Tasas salai. Upes krastos atrodas Hadžidimovo.

## Ārējās saites
Paga

{
  "type": "ExternalData",
  "service": "geoshape",
  "ids": "Q209784"
}

**Paga** () ir ziemeļrietumu-dienvidaustrumu virzienā izstiepta Horvātijai piederoša sala Adrijas jūrā. Pagas dienvidu punktā atrodas tilts, kas savieno salu ar cietzemi. Salā atrodas divas pilsētas Paga un Novaļa, kā arī vairāki ciemi. Attīstīts tūrisms. Pazīstama kā Pagas siera (*Paški sir*) un Pagas mežģīņu (*Paška čipka*) ražošanas vieta. 2004. gadā salā tika uzbūvēta pirmais Horvātijas vēja ģeneratoru parks.

## Ārējās saites
Oskars de Markoss

**Oskars de Markoss** (; dzimis ) ir spāņu futbolists, spēlē pussarga pozīcijā. Kopš 2009. gada de Markoss pārstāv *[[La Liga]]* komandu Bilbao "Athletic". Iepriekš de Markoss ir spēlējis *[[Deportivo Alavés]]* komandā.

## Sasniegumi
**Athletic Bilbao**

* Spānijas Karaļa kauss: 2023—24
* Spānijas Superkauss: 2015, 2021

## Ārējās saites
1991. gada barikāžu laukums

thumb|300px|1991. gada barikāžu laukums ar viesnīcu "Astor" (2015).

**1991. gada barikāžu laukums** ir laukums Vecrīgā starp Zigfrīda Annas Meierovica bulvāri, Torņa un Smilšu ielu. Netālu esošajos Kanālmalas apstādījumos aiz Bastejkalna atrodas Barikāžu laikā bojā gājušo piemiņas akmeņi. Laukumā sākas veloceļš Centrs—Berģi.

## Nosaukums
Laukums nosaukts par godu 1991. gada 13. – 27. janvāra notikumiem, kad iedzīvotāji apsargāja Latvijas Republikas Augstāko Padomi, valdības ēkas, Radio namu Doma laukumā, Rīgas telegrāfa-telefona centrāli, Latvijas Televīzijas centru Zaķusalā, tiltus un citus stratēģiski svarīgus objektus, lai nepieļautu bruņotu apvērsumu pret valsts neatkarības atjaunošanu.

## Vēsture
thumb|300px|Elektriskā tramvaja līniju krustojums Basteja laukumā pirms 1914. gada.
Līdz 17. gadsimtam Pulvertorņa priekšā sākās Lielais Smilšu ceļš. Pēc Rīgas nocietinājumu pārveides Zviedru Vidzemes laikā te atradās Smilšu bastions. 1856. gadā Rīgas cietokšņa vaļņus noraka un Smilšu bastiona vietā uzbēra tagadējo Bastejkalnu, gar kuru 1861. gadā satiksmei atklāja Basteja bulvāri. Krustojumā ar Lielo Smilšu ielu izveidojās **Basteja laukums**.
Pēc 1901. gada laukumā bija elektriskā tramvaja līniju krustojums.   

2015. gadā viens no Barikāžu laika Latvijas Republikas milicijas priekšnieka vietniekiem Juris Jasinkevičs iesniedza Rīgas domei priekšlikumu vienai no Rīgas ielām piešķirt nosaukumu, kas būtu veltījums 1991. gada barikāžu piemiņai. To bija parakstījuši vēl 11 tā laika LR Iekšlietu ministrijas un milicijas darbinieki.
Ar 2015. gada 15. decembra Rīgas domes lēmumu **1991. gada barikāžu laukuma** nosaukumu piešķīra Smilšu ielas un Torņa ielas posmiem.
2016. gada 20. janvārī pie ēkas Torņu ielā 4 notika 1991. gada barikāžu laukuma atklāšanas pasākums.


20150504 13 Riga - Old City (17456870025).jpg|Jēkaba kazarmas no 1991. gada barikāžu laukuma puses
Bastejkalns - panoramio (1).jpg|Bastejkalns no 1991. gada barikāžu laukuma puses
Riga (23677472606).jpg|Zigfrīda Annas Meierovica bulvāris pie 1991. gada barikāžu laukuma


## Atsauces
Okajs Jokušlu

**Okajs Jokušlu** (, dzimis ) ir turku futbolists, spēlē pussarga pozīcijā, Turcijas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2024. gada Jokušlu pārstāv Turcijas Superlīgas komandu *[[Trabzonspor]]*. Iepriekš Jokušlu ir spēlējis Turcijas komandās ''Altay'', *[[Kayserispor]]* un *[[Trabzonspor]]*, kā arī Anglijas komandā ''West Bromwich Albion''.

## Ārējās saites
Kārlis Miksons

**Kārlis Miksons** (dzimis  Salacgrīvā) ir Latvijas žurnālists, politologs un fotogrāfs.

## Biogrāfija
K. Miksons ir dzimis Salacgrīvā. 2013. gadā ir absolvējis Salacgrīvas vidusskolu, līdztekus no 2010. līdz 2014. gadam ir pārstāvējis Salacgrīvas jauniešu intereses Jauniešu Saeimā. Mācījies Latvijas Universitātes Sociālo zinātņu fakultātē, kur ieguvis gan bakalaura, gan maģistra grādu.

Pirmā darbavieta bijusi reģionālajā laikrakstā "Auseklis", no 2016. līdz 2019. gadam strādāja Latvijas Televīzijā par sociālo mediju redaktoru. 2019. gadā K. Miksons strādāja Latvijas Republikas Iekšlietu ministrijā par ministra Sanda Ģirģena padomnieku sabiedrisko attiecību jautājumos, bet 2019. gada septembrī atgriezās sociālo mediju redaktora amatā Latvijas Televīzijā.

2013. gadā, uzvarot Salacgrīvas novada domes izsludinātajā konkursā “Jauniešu biznesa plānu konkurss komercdarbības uzsākšanai Salacgrīvas novadā”, nodibināja pirmo fotostudiju Salacgrīvā — fotostudiju "Ēna".

## Atsauces
Dažādvairodži

**Dažādvairodži** jeb **heterostraki** (*Heterostraci*, sengr. ἕτερος+ὄστρακον "atškirīgas bruņas") ir izmirušu bezžokļaiņu pārnāšu klases (*Pteraspidomorphi*) apakšklase. Dzīvoja no augškembrija līdz augšdevonam. Bija izplatīti Ziemeļamerikā un Eirāzijā. Tās bija mazkustīgas saldūdens un jūras formas, planktonofāgi un bentofāgi. Tipiski dažādvairodžu pārstāvji bija pteraspidīdi (*Pteraspididae*) un psammosteīdi (*Psammosteidae*). Ir uzskats, ka dažādvairodži varētu būt žokļaiņu senči. Tie bieži kalpo kā vadfosilijas. Ir plaši pārstāvēti arī Latvijas silūra un devona nogulumos.

## Apraksts
Ķermenis plats un plakans, garums no dažiem centimetriem līdz metram un vairāk. Galva un rumpja priekšējā daļa ir klātas ar dažāda skaita un izmēra bruņu plātnēm, no kurām galvenās ir četras - muguras, vēdera un branhiālo (žaunu) plātņu pāra. Rumpja aizmugurējā daļa un aste ir kustīgi un klāti ar zvīņām. Ārējais skelets ir veidots no ādas zobu un valnīšu dentīna un bezšūnu kaula bruņu un zvīņu aspidīna. Astes spura ir hipocerkāla vai dificerkāla. Citu spuru nav. Abās pusēs ir septiņi žaunu maisi, kas, atšķirībā no telodontiem, uz ārpusi atveras ar kopēju žaunu atveri.

## Sistemātika
Apakšklases kārtas:
* kārta: Cardipeltida (ģints *[[Cardipeltis]]* u.c.)
* kārta: Corvaspidida (ģints *[[Corvaspis]]* u.c.)
* kārta: Cyathaspidiformes Kaier, 1930
* kārta: Lepidaspidida (ģints *[[Lepidaspis]]* u.c.)
* kārta: Pteraspidiformes Berg, 1940
* ? kārta: Tesakoviaspidida (ģints *[[Tesakoviaspis]]*)
* kārta: Tesseraspidida (ģints *[[Tesseraspis]]* u.c.)
* kārta: Tolypelepidida (ģintis *[[Athenaegis]]*, *[[Tolypelepis]]* u.c.)
* kārta: Traquairaspidiformes Stensio, 1958 (ģintis *[[Phialaspis]]*, *[[Toombsaspis]]*, *[[Traquairaspis]]* u.c.)

## Atsauces
Pilskalnes Siguldiņa

**Pilskalnes Siguldiņa** ir dabas liegums Augšdaugavas novada Pilskalnes pagastā ap trim ezeriem — Tartaka ezeru, Pastarīti un Dubezeru. Dabas liegums ir dibināts 1999. gadā. Sākot ar 2011. gada 1. februāri, dabas lieguma pārvaldi veic Dabas aizsardzības pārvaldes struktūrvienība Latgales reģionālā administrācija.

Par vērtīgāko dabas pieminekli liegumā tiek uzskatīta Dubupītes ieleja ar unikāliem nogāžu un gravu mežiem (dominē ozols, goba, vīksna, liepa, kļava). Tajos ir daudz bioloģisko daudzveidību vairojošu elementu — koku kritalas, trupoša koksne. Dabas liegumā "Pilskalnes Siguldiņa" ir viena no dziļākajām gravām Austrumlatvijā.

Parka apmeklētājiem ir pieejamas 4 takas:

* Sprīdīša jeb Mazā taka (1,6 km);
* Dendroloģiskais un ģeogrāfiskais maršruts (3,8 km);
* Purva taka (6 km);
* Augšzemes ainavu taka (8 km).

Ieeja dabas liegumā ir par maksu, taku sākums ir pretī "Saulīšu" mājām Pilskalnē, Augšdaugavas novadā. Ir pieejami gida pakalpojumi.

## Skatīt arī
* Ilūkste

## Atsauces
Jusufs Jazidži

**Jusufs Jazidži** (, dzimis ) ir turku futbolists, spēlē pussarga pozīcijā, Turcijas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2024. gada Jazidži pārstāv Grieķijas Superlīgas komandu Pirejas "Olympiacos".

Iepriekš Jazidži ir spēlējis Turcijas Superlīgas komandā *[[Trabzonspor]]*, Francijas 1. līgas komandā *[[Lille OSC|Lille]]* un Krievijas komandā *[[Maskavas CSKA (futbols)|CSKA Moscow]].*

## Sasniegumi
**Lille**

* Francijas futbola 1. līga: 2020—21
* Trophée des Champions: 2021

**Olympiacos**

* Grieķijas Superlīga: 2024—25
* Grieķijas kauss: 2024—25

## Ārējās saites
Rikardo Orsolīni

**Rikardo Orsolīni** (, dzimis ) ir itāļu futbolists, spēlē pussarga pozīcijā, Itālijas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2019. gada Orsolīni pārstāv *[[Itālijas futbola čempionāta A sērija|Serie A]]* komandu ''Bologna''.

## Sasniegumi
**Bologna**

* Itālijas kauss: 2024—25

## Ārējās saites
Šķirstiņu muiža

**Šķirstiņu muižas**, arī **Raudupes muižas**, kungu mājas drupas atrodas pie Šķirstiņas upes netālu no vietējā autoceļa V115 Šķirstiņi — Āstere — Ludiņi, ap  no pagasta centra Viļķenes.

## Vēsture

Muiža izveidojusies Limbažu draudzes novadā, Rīgas arhibīskapijas Līvu galā.

1492. gadā Jirgens Veipte nopircis šo muižu, tolaik sauktu Napkila (), no Jirgena Koskula Klausam Zalcem. Tai pašā 1492. gadā Klauss to nodevis brālim Heinriham. 1512. gadā muižu nopircis Jakobs Aderkass. Viņa atraitne vēlāk apprecējās ar Volfu fon Šīrštedtu. Viņu meita Agneta apprecējās ar Magnusu Brimmeru, bet šī pāra meita ar Johanu fon Tīzenhauzenu.

1723. gadā muižu nopirka Alberts Kadeuss, kura dēls ģenerālis Kārlis Gustavs fon Kadeuss 1751. gadā to pārdeva tiesas ierēdnim un vērtētājam fon Fišeram par 8584 dālderiem. 1780. gadā muižu nopirka pulkvedis Cimmermanis. 1834. gadā viņa dēls to pārdeva kopā ar netālo Šucēnu () muižu (austrumos no Pāles) par 92 500 rubļiem pulkvedim Kārlim fon Zommeram. Ap 1860. gadu pie Šķirstiņas uzceltas muižai piederošas dzirnavas, ar krogu un dzīvokļiem, to darbībai izrakts Dzirnezers. Dzirnavas darbojušās līdz Otrajam pasaules karam. Pēc Kārļa Zommera nāves muižas mantoja viņa atraitne Anna un viņu bērni. 1868. gadā dēls nopirka mantojumus no pārējiem mantiniekiem par 120 000 rubļiem un kļuva par vienīgo Šucēnu un Šķirstiņu muižu īpašnieku. Pēdējā muižas ēka ar nosaukumu "Raudupes" tika uzbūvēta no koka 19. gadsimtā un vēlāk apšūta ar ķieģeļiem.

Pēc 1920. gada zemes reformas muižas kungu mājā ierīkoja nespējnieku namu, tautas namu un dzīvokļus, pēc Otrā pasaules kara — kolhoza kantori, klubu un veikalu. Muižas ēka nodega ugunsgrēkā 1999. gada decembrī.

## Atsauces

## Literatūra
* Pirang, H. Das Baltische Herrenhaus. Riga: Jonck & Poliewsky, 1926.
Šahri Suhte

**Šahri Suhte** (, tulkojumā "Nodegusī pilsēta") ir arheoloģisks piemineklis Irānas austrumos pie Helmandas upes, netālu no Afganistānas robežas. 151 hektārus lielā senvieta ir bronzas laikmeta pilsētas atliekas. Tā tika apdzīvota no 32. līdz 21. gadsimtam pirms mūsu ēras, apdzīvotības laikā trīs reizes pamatīgi nopostīta. 2014. gadā senvieta tika iekļauta UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā. Izrakumi šeit veikti no 20. gadsimta sākuma. Atradumu vidū ir pasaulē senākais nardu spēles komplekts, metamais kauliņš, acs protēze, ķimenes kā garšviela. Uz viena no traukiem esošais zimējums var tikt uzskatīts par pasaulē senāko animāciju.

## Attēlu galerija

ورودی_شهر_سوخته.jpg|Ieeja senvietā
منطقه_شرقی_مسکونی_شهر_سوخته.jpg
گورستان_شهر_سوخته.JPG|kapsēta
Vase_animation.gif|vāzes zīmējums
مهر_باستانی_5000_ساله_شهر_سوخته.JPG|5000 gadus vecs zīmogs


## Ārējās saites
*
*
Četras istabas

**"Četras istabas"** bija dzīvesstila raidījums LTV1 kanālā 2013. un 2014. gadā.

## Raidījuma mērķis un formāts
Raidījuma mērķis bija vieglā, mājīgā gaisotnē skatītājus iepazīstināt gan ar jaunākajiem notikumiem valsts politiskajā un sabiedriskajā dzīvē, gan arī veidot un rādīt cilvēkstāstus, sižetus no reģioniem, kā arī, sadarbojoties ar ārzemju latviešiem, veidot sižetus par ārvalstīs dzīvojošajiem tautiešiem. 

Uz raidījuma tiešraides filmēšanu tika aicināti dažādi viesi, tuvojoties svētkiem, raidījuma tematika tika pieskaņota tiem. Raidījumam bija cieša sadarbība ar reģionālajām televīzijām.

## Interesanti fakti
Interesants notikums raidījuma tiešraidē norisinājās 2014. gada 12. jūnijā, kad viens no raidījuma vadītājiem, proti, Jānis Rāzna, bildināja savu draudzeni Ievu Rubeni.

Raidījuma pēdējā epizode 2014. gada 19. jūnijā tika aizvadīta Jāņu gaisotnē. Ar 2014. gada 1. septembri par raidījuma "Četras istabas" pēcteci kļuva raidījums "4. studija".

## Atsauces
Maija dziedājumi pie krusta

**Maija dziedājumi pie krusta** ir viena no spilgtākajām tautas dievbijības izpausmēm Latgalē. Tie izpaužas kā dievkalpojumi maijā brīvā dabā pie ceļmalas un ciemu (sādžu) krustiem. Šī tradīcija ir vairāk nekā 200 gadus veca.

Tradīcija kopā ar Mirušo ofīciju iekļauta Latvijas kultūras kanonā.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Apraksts Latvijas kultūras kanona projekta vietnē.
4. studija

**"4. studija" (Ceturtā studija)** ir raidījums Latvijas Televīzijas pirmajā kanālā (LTV1). To attīsta producentu studija "Finger Film Productions" kopā ar Latvijas Televīziju. Raidījums "4. studija" ir pēctecis raidījumam "Četras istabas" (2013—2014).

## Raidījuma mērķis un formāts
Raidījums tiek pārraidīts tiešraidē LTV1 kanālā, plkst. 18.56. "4. studija" ēterā ir no pirmdienas līdz ceturtdienai, taču pēc Ārkārtējās situācijas ieviešanas raidījums ir redzams no otrdienas līdz ceturtdienai, un tagad arī rāda turpmāk, jo pirmdienās raidījums ir Aizliegtais paņēmiens.

Raidījuma "4. studija" mērķis un uzdevums ir aktualizēt sabiedrībai nozīmīgas un sasāpējušas tēmas un problēmas, kas ietekmē ikviena Latvijas iedzīvotāja un sabiedrības kopumā ikdienu. Raidījuma misija formulēta sauklī – «Neērti jautājumu ērtākai ikdienai». Raidījuma "4. studija" veidošanā aktīvi tiek iesaistīti tā skatītāji, ir iespējas sazināties ar raidījuma komandu gan pa tālruni, gan e-pastu, gan arī sociālajos tīklos.

## Raidījuma vēsture un interesanti fakti
Pirmais "4. studijas" raidījums ēterā nonāca 2014. gada 1. septembrī, to vadīja Arnis Blodons un Inese Vaikule. Gadu gaitā raidījumam ir bijuši vairāki vadītāji - Ramona Salmiņa, Ingus Ulmanis, Jānis Krops, Sandra Kropa, Mārtiņš Labāns, taču šobrīd raidījumu vada Inese Vaikule un Aleksandrs Tuguševs.

## Atsauces
Samners Peins

**Samners Peins** (; dzimis , miris ) bija amerikāņu sporta šāvējs, divu olimpisko medaļu ieguvējs 1896. gada vasaras olimpiskajās spēlēs.

## Privātā dzīve
Samners Peins piedzima 1868. gadā, viņa tēvs bija Čārlzs Džeksons Peins, kurš bija ASV Armijas ģenerālis Amerikas pilsoņa kara laikā, viņam bija arī vecāks brālis Džons Peins. Samners beidza Kolorādo Universitātes Medicīnas skolu, kur ieguva maģistra grādu, bet nekad nebija praktizējis. Tā vietā viņš devās uz Parīzi, lai strādātu tur.

1901. gadā Peins mājās pieķēra savu sievu gultā kopā ar meitas mūzikas skolotāju. Viņš četras reizes šāva uz viņu, taču netrāpīja. Pēc tam viņš tika ieslodzīts un apsūdzēts uzbrukumā. Taču vēlāk tika attaisnots un atbrīvots no ieslodzījuma.

Peins nomira tikai 35 gadu vecumā, 1904. gada 18. aprīlī, no pneimonijas.

## 1896. gada vasaras olimpiskās spēles
1896. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Atēnās Peins startēja divās šaušanas disciplīnās, kurās abās izcīnīja olimpiskās medaļas.

25 metru šaušanā ar militāro pistoli ar 380 punktiem un 23 precīziem šāvieniem viņš ieguva sudraba medaļu, zaudējot tikai savam brālim Džonam Peinam (442 punkti un 25 precīzi šāvieni). Abi ar brāli viņi izmantoja *Colt* tipa revolveri, šie šaujamieroči bija labāki nekā pārējo sportistu ieroči, līdz ar to viņiem nebija nekādu problēmu uzvarēt. Nākamais tuvākais konkurents bija Grieķijas sportists Nikolajs Morakis, kurš šajā disciplīnā izcīnīja tikai 205 punktus.

Savukārt zelta medaļu viņš izcīnīja 30 metru šaušanā ar pistoli. Šajā disciplīnā viņš ar 24 precīziem šāvieniem ieguva 442 punktus. Savukārt tuvākais konkurents, otrās vietas ieguvējs, dānis Holgers Nīlsens ieguva tikai 285 punktus.

### Rezultāti

## Atsauces

## Ārējās saites
* Samners Peins (SOK profils) 
* Samners Peins (''Olympedia'' profils) 
* Samners Peins (''Sports Reference'' profils)
Gardners Viljamss

**Gardners Viljamss** (; dzimis , miris ) bija amerikāņu brīvā stila peldētājs, 1896. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieks.

## 1896. gada vasaras olimpiskās spēles
Viljamss 1896. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Atēnās startēja divās peldēšanas disciplīnās — 100 metros un 1200 metros. Abās šajās disciplīnās viņa iegūtais rezultāts nav precīzi zināms.

### Rezultāti

## Atsauces

## Ārējās saites
* Gardners Viljamss (SOK profils) 
* Gardners Viljamss (''Olympedia'' profils) 
* Gardners Viljamss (''Sports Reference'' profils)
Annenieku luterāņu baznīca

**Annenieku evaņģēliski luteriskā baznīca** ir Latvijas Evaņģēliski luteriskās baznīcas baznīca, kas atrodas Dobeles novada Annenieku pagasta Anneniekos.

Koka baznīca Anneniekos celta 1711. gadā vietā, kur pēc Lielā mēra tika apglabāti apkārtnes iedzīvotāji. Pašreizējā mūra baznīca ar 300 vietām celta 18. gadsimta vidū kā Jaunpils baznīcas filiālbaznīca. Remontēta 1863. un 1932. gadā. Pēdējā remonta laikā Paula Kundziņa vadībā nomainīta baznīcas torņa konstrukcija. Celtne cieta Otrā pasaules kara laikā, tomēr draudze saglabājās un darbojās līdz 20. gadsimta sešdesmito gadu vidum. Vēlākos gados baznīca pamesta un izlaupīta. Draudze savu darbību atjaunoja 1990. gadā un kopš tā laika baznīca pamazām tika atjaunota. Atjaunoja un svētīja torņa smaili, kurā uzstādīja apzeltītu gaili, krustu un bumbu. Atjaunots arī altāris un baznīcas interjers. Pie baznīcas atrodas Annenieku kapliča, kas celta kā baronu kapenes.

## Ārējās saites
Kārlis Cināts

**Kārlis Cināts** (1866—1919/1920) bija latviešu strēlnieku virsnieks, Rezerves latviešu strēlnieku bataljona pirmais komandieris, vēlāk Rezerves latviešu strēlnieku pulka 1. bataljona komandieris.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1866. gada 23. februārī zemnieka Jāņa Cinata ģimenē. 1886. gadā iestājās Krievijas Impērijas armijas karadienestā, līdz 1890. gadam mācījās Viļņas kara skolā. Podporučiks (1895), poručiks (1899), štābkapteinis (1903), kapteinis (1907).

Krievu - japāņu kara laikā štābkapteinis Kārlis Cināts piedalījās kaujās 3. Austrumsibīrijas strēlnieku pulkā. Pirmā pasaules kara sākumā kapteiņa pakāpē piedalījās kaujās 1. Sibīrijas strēlnieku pulka sastāvā, pēc ievainojuma līdz 1915. gada 21. oktobrim ārstējās Tērbatas kara hospitālī, pēc tam iecelts par Tērbatā dislocētā Rezerves latviešu strēlnieku bataljona komandieri.
 
1916. gada 6. augustā viņu pazemināja par bataljona komandiera 1. palīgu, jo 8. augustā bataljonu sāka komandēt pulkvedis Kārlis Gopers, 27. augustā latviešu strēlnieku rezerves bataljonu pārvietoja uz Valmieras apkārtni, kur to izvietoja apkārtnes sabiedriskajās ēkās un muižās. 28. augustā Cinātu paaugstināja apakšpulkveža pakāpē.

1917. gada 25. janvārī pēc Latviešu strēlnieku bataljonu organizācijas komitejas priekšsēdētāja Goldmaņa lūguma Ziemeļu frontes vadība viņu atcēla no amata, jo viņš karā iedragātās veselības dēļ nespējot pilnvērtīgi veikt savus pienākumus. Cināts esot licis strēlniekiem piemērot miesas sodus. 5. februārī apakšpulkvedi Cinātu pazemināja par Rezerves pulka 1. bataljona komandieri, bet pēc Februāra revolūcijas 5. aprīlī izslēdza no pulka sarakstiem.

Cināts devās uz Krieviju, kur vēlāk piedalījās Krievijas Pilsoņu karā kā Brīvprātīgo armijas virsnieks, kritis Kubaņas kaujās 1919. gada rudenī vai 1920. gada sākumā.

## Apbalvojumi
* Svētās Annas ordenis, 4. šķira (1905), 
* Svētā Staņislava ordenis, 3. šķira (1909)

## Atsauces
Džons Peins

**Džons Braiants Peins** () bija amerikāņu sporta šāvējs, olimpiskais čempions šaušanā 1896. gada vasaras olimpiskajās spēlēs.

## Privātā dzīve
Džons Peins piedzima 1868. gadā, viņa tēvs bija Čārlzs Džeksons Peins, kurš bija ASV Armijas ģenerālis Amerikas pilsoņu kara laikā. Viņam bija arī jaunāks brālis Samners Peins, kurš tāpat kļuva par 1896. gada olimpisko spēļu čempionu šaušanā. Viņš ir pabeidzis Hārvārdas koledžu.

Pēc olimpiskajām spēlēm Peins turpināja cīņu Spānijas un Amerikas karā. Pēc kara viņš atgriezās Bostonā un kļuva par turīgu investīciju baņķieri.

## 1896. gada vasaras olimpiskās spēles
Džons bija Bostonas Vieglatlētikas asociācijas loceklis. Šī asociācija sūtīja biedrus uz pirmajām olimpiskajām spēlēm. Peins nolēma piebiedroties. Vispirms  viņš devās uz Parīzi, lai pārliecinātu savu brāli Samneru pievienoties viņam olimpiskajās spēlēs.

Džons Peins 1896. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Atēnās startēja 25 metru šaušanā ar militāro pistoli. Viņš šajā disciplīnā izcīnīja zelta medaļu, iegūstot 442 punktus ar 25 precīziem šāvieniem. Abi ar brāli viņi izmantoja *Colt* tipa revolveri, šie šaujamieroči bija labāki nekā pārējo sportistu ieroči, līdz ar to viņiem nebija nekādu problēmu uzvarēt.

### Rezultāti

## Atsauces

## Ārējās saites
* Džons Peins (SOK profils) 
* Džons Peins (''Olympedia'' profils) 
* Džons Peins (''Sports Reference'' profils)
304. ekspresbusu maršruts (Rīga)

**304. mikroautobusa maršruts** bija Rīgas sabiedriskā transporta maršruts, kas kursēja no  Centra līdz Juglai.

Zemās pasažieru plūsmas dēļ no 2021. gada 15. novembra maršruts "īslaicīgi" tika slēgts. RMS maksātnespējas procesa uzsākšana 2022. gada septembrī slēdza maršrutu pavisām.

## Maršruts
**[[Centrs (Rīga)|Centrs]]** — **[[Jugla (Rīga)|Jugla]]** kursēja pa: Marijas ielu, Gogoļa ielu, Sadovņikova ielu, Ludzas ielu, Lauvas ielu, Lomonosova ielu, Lubānas ielu, Salaspils ielu, Rušonu ielu, Prūšu ielu, Maskavas ielu, Slāvu ielu, Lubānas ielu, A.Saharova ielu, Akadēmiķa M.Keldiša ielu, Ilūkstes ielu, A.Deglava ielu, G.Astras ielu, Dzelzavas ielu, Stigu ielu, Biķernieku ielu, Hipokrāta ielu, Malienas ielu, Murjāņu ielu un Silciema ielu.

**Jugla** — **Centrs** kursēja pa: Silciema ielu, Brīvības gatvi, Juglas ielu, Malienas ielu, Hipokrāta ielu, Biķernieku ielu Stigu ielu, Dzelzavas ielu, G.Astras ielu, A.Deglava ielu, Ilūkstes ielu, Akadēmiķa M. Keldiša ielu, A.Saharova ielu, Lubānas ielu, Maskavas ielu, Rušonu ielu, Lokomotīves ielu, Salaspils ielu, Lubānas ielu, Lomonosova ielu, Lauvas ielu, Kalna ielu, Sadovņikova ielu, Lazdonas ielu, Gogoļa ielu un Marijas ielu.

## Pieturvietas
304. mikroautobusu maršrutā pavisam bija 81 pietura. Virzienā **Centrs — [[Jugla (Rīga)|Jugla]]** bija 40 pieturas, bet virzienā **Jugla — Centrs** bija 41 pieturas.

## Skatīt arī
* Mikroautobusu satiksme Rīgā

## Atsauces
Eduards Pēteris Pauls

**Eduards Pēteris Pauls** (1880 — pēc 1941) bija latviešu strēlnieku virsnieks, 2. Rīgas latviešu strēlnieku bataljona komandieris (1916).

## Dzīvesgājums
Dzimis 1880. gada 20. augustā Ozolnieku pagastā. Mācījās Jelgavas Aleksandra skolā, pēc kuras beigšanas brīvprātīgi pieteicās dienestā Krievijas impērijas armijā.
1904. gadā Pauls beidza Viļņas junkurskolu podporučiks pakāpē, dienēja Belevskas 71. kājnieku pulkā, krievu - japāņu kara laikā Čembaras 284. kājnieku pulkā Mukdenā. 1908. gadā viņu paaugstināja poručika, bet 1912. gadā štābkapteiņa pakāpē.

Pirmā pasaules kara sākumā piedalījās kaujās kā rotas komandieris. No 1915. gada 29. septembra kapteiņa pakāpē vadīja 4. Vidzemes latviešu strēlnieku bataljona formēšanu, no 1916. gada marta bija bataljona saimniecības daļas priekšnieka pienākumu izpildītājs, paaugstināts apakšpulkveža pakāpē.
No 1916. gada 11. septembra Pauls bija 2. Rīgas latviešu strēlnieku bataljona komandieris, bet 1916. gada 13. novembrī viņu pārcēla uz Kurzemes latviešu strēlnieku pulku.
          
Pēc Februāra revolūcijas 1917. gada aprīlī pācēlās uz Ukrainu, jūlijā bija Verhņedneprovskas apriņķa kara priekšnieks, septembrī tika iecelts par Simferopoles apriņķa kara priekšnieku. Pēc Brestļitovskas miera līguma noslēgšanas viņu 1918. gada martā demobilizēja.
     
Atgriezās dzimtenē 1920. gada februārī tika iecelts par Bauskas kājnieku pulka saimniecības priekšnieku.  
Pēc kara strādāja par Kara ēku un būvju valdes Liepājas nodaļas priekšnieku (1920), tad par Rēzeknes kara apriņķa pārvaldes priekšnieku (1921).

## Atsauces
Alberts Tailers

**Alberts Tailers** (; dzimis , miris ) bija amerikāņu vieglatlēts, olimpiskās sudraba medaļas ieguvējs vieglatlētikā 1896. gada olimpiskajās spēlēs.

## Privātā dzīve
No 1888. gada Tailers bija Franklina klases (Ohaio) biedrs. Studējot Prinstonas Universitātē, Tailers spēlēja arī amerikāņu futbolu un beisbolu. Viņš 1897. gadā absolvēja universitāti un kļuva par tās skolotāju un futbola amatpersonu.

Viņš nomira no pneimonijas 1945. gada 27. jūlijā, dodoties atvaļinājumā uz Meinu.

## Olimpiskās spēles
1896. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Atēnās Tailers startēja vienā vieglatlētikas disciplīnā — kārtslēkšanā. Šajā disciplīnā viņš ar rezultātu 3.20 metri izcīnīja sudraba medaļu, piekāpjoties savam tautietim Viljamam Hoitam.

### Rezultāti

## Atsauces

## Ārējās saites
* Alberts Tailers (SOK profils) 
* Alberts Tailers (''Olympedia'' profils) 
* Alberts Tailers (''Sports Reference'' profils)
Džimijs Karrs

**Džeimss Entonijs Patriks Karrs** (, dzimis ) ir britu komiķis, rakstnieks un televīzijas raidījumu vadītājs. Pazīstams ar savu melno humoru un īpatnējiem smiekliem. Komiķa karjeru uzsāka 2000. gadā.

## Karjera
Pēc kļūšanas par stāvizrādes žanra komiķi sāka piedalīties vairākos *[[Channel 4]]* televīzijas šovos, piemēram, *8 Out of 10 Cats*, *8 Out of 10 Cats Does Countdown* un *The Big Fat Quiz of the Year*. Izdeva vairākas grāmatas un filmējās dažās filmās. 2016. gadā ar stāvizrādi *Funny Business* uzstājies Latvijā.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Oficiālā mājaslapa 
*
2009. gada pasaules čempionāts cīņas sportā

**2009. gada [[Pasaules čempionāts cīņas sportā]]** notika  no 21. līdz 27. septembrim  Dānijas pilsētā Herningā.

## Medaļu sadalījums starp valstīm

## Komandu vērtējums
Katrā svara kategorijā cīkstonis par izcīnīto 1. vietu komandai deva 10 punktus, 2. vietu — 9 punktus, 3.—4. vietu — 8 punktus, 5.—6. vietu — 6 punktus, 7. vietu — 4 punktus, 8. vietu — 3 punktus, 9. vietu — 2 punktus un 10. vietu — 1 punktus.

## Medaļu ieguvēji
### Brīvā cīņa, vīrieši

### Grieķu-romiešu cīņa, vīrieši

### Brīvā cīņa, sievietes

## Dalībnieki
Sacensībās piedalījās 639 cīkstoņi no 70 valstīm:.

* (1)
* (15)
* (21)
* (1)
* (6)
* (19)
* (20)
* (9)
* (17)
* (9)
* (7)
* (4)
* (17)
* (5)
* (6)
* (10)
* (8)
* (14)
* (4)
* (3)
* (17)
* (14)
* (4)
* (6)

* (9)
* (21)
* (1)
* (1)
* (1)
* (14)
* (21)
* (13)
* (8)
* (21)
* (14)
* (20)
* (6)
* (5)
* (9)
* (2)
* (1)
* (4)
* (2)
* (10)
* (13)
* (3)
* (5)

* (18)
* (1)
* (2)
* (14)
* (3)
* (4)
* (1)
* (4)
* (14)
* (7)
* (4)
* (3)
* (1)
* (3)
* (19)
* (2)
* (21)
* (14)
* (14)
* (15)
* (19)
* (6)
* (9)

## Latvijas cīkstoņu rezultāti

## Atsauces
*Results

## Ārējās saites
*Official website