Nzvani

**Nzvani** () jeb **Anžuāna** () ir otra lielākā un otra apdzīvotākā no Komoru arhipelāga salām. Administratīvi tā ir autonoma sala Komoru Savienībā. Lielākā apdzīvotā vieta un administratīvais centrs ir Mucamudu salas ziemeļu krastā. Salas iedzīvotāji ir komorieši, kas ikdienā runā komoriešu valodas varietātē šindzuani.

## Ģeogrāfija

Sala atrodas Mozambikas šaurumā Komoru arhipelāga vidusdaļā starp Majotu dienvidaustrumos un Mvali rietumos. Sala trijstūra formas, 43 km gara un līdz 22 km plata, vulkāniskas izcelsmes; augstākais kalns ir apdzisušais Ntringi vulkāns 1595 m vjl salas centrā. Lauksaimniecība salā apgrūtināta galvenokārt saldūdens avotu trūkuma dēļ. Valda silts un mitrs tropu klimats, gada vidējā temperatūra 27—32 °C. Salas vidienē 2010. gadā izveidots Ntringi nacionālais parks 79,14 km² platībā, bet salas rietumu galā Simas pussalā 2016. gadā izveidots Šisivani nacionālais parks 64,97 km² platībā piekrastes biomu aizsardzībai. 

## Vēsture

Pirmie salas iedzīvotāji bija bantu valodās runājoši ieceļotāji no Āfrikas austrumiem un jūrasbraucēji no Dienvidrietumu Āzijas. Piecpadsmitā gadsimta beigās augsta statusa arābu imigranti no Hadramautas ieprecējās vietējās valdošajās aprindās un nodibināja sultanātu, kas paplašināja savu kontroli pār visu salu un laiku pa laikam paplašinot savu ietekmi uz kaimiņos esošajām Mvali un Majotu. 1812. gadā sultāns Alavi bin Huseins lūdza Lielbritānijas protektorātu pret Madagaskaras vergu tirgotājiem, kas apdraudēja viņa domēnu, taču lūgums tika noraidīts. Neskatoties uz to, sala palika Lielbritānijas ietekmes sfērā līdz 19. gadsimta beigām. 1886. gadā Francija, kas jau bija pārstāvēta Majotā, izveidoja protektorātu pār salu; verdzība tika atcelta 1899. gadā, un 1912. gadā pēc pēdējā sultāna piespiedu atteikšanās no troņa Francija oficiāli anektēja salu.

Nzvani sala pievienojās Komoru valstij, kad tā 1975. gadā ieguva neatkarību, un par Komoru prezidentu kļuva Ahmeds Abdalla. Sala kopš Komoru neatkarības iegūšanas ir piedzīvojusi vairāk nekā 20 apvērsumus un vairākus mēģinājumus atdalīties.

1997. gadā Nzvani un Mvali salas atdalījās no Komoru salu valsts. 1997. gada 3. augustā Nzvani pasludināja neatkarīgu Anžuānas valsti (*État d’Anjouan*), par kuras prezidentu kļuva Fundi Abdalla Ibrahims. Pēc tam, oktobrī, notika neatkarības referendums, kurā vairāk nekā 99 % iedzīvotāju nobalsoja par salas neatkarību. Pēc tam sala lūdza atkal iekļauties Francijas Republikā, bet Francija atteica. Anžuānas konstitūcija tika pieņemta referendumā 1998. gada 25. februārī.

1999. gadā Anžuānā izcēlās iekšēji konflikti, un tā paša gada 1. augustā 80 gadus vecais Fundi Abdalla Ibrahims atkāpās no amata, nododot varu nacionālajam koordinatoram Saidam Abeidam. Valdība tika gāzta 2001. gada 9. augusta armijas un flotes virsnieku veiktā apvērsumā. Drīz vien Mohameds Bakārs kļuva par varu pārņēmušās huntas vadītāju, un mēneša beigās viņš jau bija valsts vadītājs. Neskatoties uz diviem apvērsuma mēģinājumiem turpmākajos trīs mēnešos, tostarp vienu, ko veica Abeids, Bakāra valdība palika pie varas un bija vairāk gatava sarunām ar Komoru salām.

2002. gadā tika pieņemta jaunā Komoru konstitūcija, reorganizējot valsti par autonomu salu savienību. Jaunā Komoru Savienības konstitūcija noteica Anžuanas prezidenta, kā arī pārējo divu autonomo salu prezidentu un Savienības prezidenta ievēlēšanu. Bakārs tika ievēlēts uz piecu gadu termiņu par Anžuanas prezidentu. Viņa pilnvaru termiņš beidzās 2007. gada 14. aprīlī, un asamblejas prezidents Humadi Kaambi kļuva par prezidenta pienākumu izpildītāju no 15. aprīļa līdz brīdim, kad viņu 10. maijā gāza Bakāram lojālie spēki.

Starp Komoru Savienības un Anžuānas valdībām notika miera sarunas, kurās puses vienojās rīkot brīvas vēlēšanas, kurās kandidētu Mohameds Bakārs. Lai gan Savienības valdība atlika vēlēšanas, atsaucoties uz iespējamiem pārkāpumiem un iebiedēšanu, Bakārs vienpusēji iespieda vēlēšanu zīmes un jūnijā sarīkoja nelikumīgas vēlēšanas. Vēlēšanu krāpšanas dēļ rezultāts bija pārliecinoša 90 % uzvara. 2007. gada jūlijā viņš vēlreiz pasludināja Anžuānas salu par neatkarīgu no Komoru Savienības.

2008. gada februārī Komoru centrālā valdība noraidīja Āfrikas Savienības piedāvātās paplašinātās sankcijas pret Anžuānu un izvēlējās militāru risinājumu. Tā paša gada martā Anžuānā iebruka Komoru valdības spēki, ko pastiprināja 400 vīru liels Āfrikas Savienības kontingents. Mohamedam Bakāram līdz 26. martam izdevās aizbēgt uz Majotu, lai meklētu politisko patvērumu. Franču administrācija viņu turēja apcietinājumā un nogādāja Reinjonas salā, kur viņam tika izvirzītas apsūdzības par nelegālu ieceļošanu Francijas teritorijā un ieroču glabāšanu. 2008. gada 15. maijā Francija noraidīja Bakāra patvēruma lūgumu, taču Francijas bēgļu lietu birojs lēma, ka gāzto līderi nevar izdot Komoru salām vajāšanas riska dēļ.

## Atsauces

## Ārējās saites