Džeimss Bedfords

**Džeimss Hairems Bedfords** ( ; dzimis , miris ) bija amerikāņu psiholoģijas profesors, rakstnieks, strādāja Kalifornijas Universitātē. Viņš ir pirmais cilvēks, kura ķermenis tika pakļauts kriokonservācijas procesam pēc nāves, un tas joprojām tiek saglabāts nekomerciālās organizācijas *[[Alcor Life Extension Foundation]]* laboratorijā, kas nodarbojas ar krioniku — tehnoloģiju cilvēku un dzīvnieku ķermeņu saglabāšanai dziļas saldēšanas stāvoklī (“kriokonservācija”), cerot, ka nākotnē tos varēs atdzīvināt un, ja nepieciešams, izārstēt.

Krionikas atbalstītāju kopienā viņa krionikas gadadiena tiek svinēta kā "Bedforda diena" (*Bedfords Day*).

## Bedforda ķermeņa krioniskā saglabāšana
Džeimss Bedfords bija psiholoģijas profesors Kalifornijas Universitātē, eksperts profesionālās orientācijas jomā. No 1930. līdz 1956. gadam viņš rakstīja un izdeva vairākas grāmatas par profesionālajām konsultācijām. Slimojot ar neārstējama nieru vēža metastāzēm plaušās, Bedfords 1965. gadā atsaucās krionikas speciālistu piedāvājumam: bez maksas veikt pirmā brīvprātīgā ķermeņa kriokonservēšanu, un viņa kandidatūra tika apstiprināta. Krionizācijas process notika Glendeilā, Kalifornijā, 1967. gada 12. janvārī. Saskaņā ar Bedforda testamentu 100 tūkstoši dolāru tika piešķirti turpmākiem pētījumiem krionikas jomā. Taču līdz 1973. gadam pirmā pacienta ķermeņa uzglabāšana un transportēšana izmaksāja 2,5 reizes vairāk. Galvenais faktors, kas ļāva turpināt Bedforda ķermeņa saglabāšanu, bija viņa radinieki — viņa sieva Rūbija un dēls Normans Bedfords.

Bedforda ķermenis tika sasaldēts dažas stundas pēc viņa nāves. Viņa ķermeņa saglabāšanu veica Roberts Prehoda (1969. gada grāmatas *Suspended Animation* autors), Dr. Dante Brunols (ārsts un biofiziķis), Roberts Nelsons (Kalifornijas krionikas biedrības prezidents) un Dr. Reno Eibls, Bedfordu ārstējušais ārsts. Pēc tam Nelsons uzrakstīja grāmatu par šo notikumu ar nosaukumu *We Froze the First Man*. Salīdzinot ar mūsdienu zālēm, ko izmanto krionikas organizācijas, krioprotektoru lietošana Bedforda gadījumā bija primitīva. Bedforda ķermeni iemērca aizsargājošā dimetilsulfoksīda šķīdumā un pēc tam pakāpeniski atdzesēja ar sausā ledus palīdzību līdz -79 °C temperatūrai. Dažas dienas vēlāk to ievietoja pastāvīgā glabāšanā tvertnē ar šķidro slāpekli. 6 dienas pēc kriokonservēšanas viņš tika nogādāts Edvarda Hopa sociālās drošības kriolaboratoriju Fīniksas pilsētā. Apmēram divus gadus vēlāk Bedforda ķermenis atkal bija jāpārvieto, šoreiz uz *Galiso, Inc.*, kriogēno iekārtu ražotāja noliktavu Kalifornijas dienvidos. 1973. gadā ķermenis tika izvests no šīs iestādes uz *Trans Time* krionikas uzņēmumu netālu no Bērkli pilsētas, un palika tur līdz 1977. gadam, un pēc tam tas tika nodots Bedforda dēlam.

Līdz 1981. gadam ģimene glabāja Bedforda ķermeni šķidrā slāpekļa kapsulā Dienvidkalifornijā. Pēc tam viņa ķermenis tika pārvests uz *[[Alcor Life Extension Foundation]]* krionikas iestādi, kur tas atrodas arī pašlaik. 1991. gada 25. maijā Džeimsa Bedforda ķermenis tika pārvietots no aizzīmogotas *Galiso* kriokapsulas uz standarta *Alcor* četrvietīgo kriostatu. Pārvietošanas laikā Džeimsa Bedforda ķermenis tika ievietots atklātā vannā, kas piepildīta ar šķidro slāpekli, lai veiktu tā virspusēju pārbaudi. Vairāk nekā 24 gadus ķermenis tika slēpts no cilvēku acīm. Šajā laikā Bedforda ķermenis piedzīvoja daudzus pārvietošanas gadījumus, un konteiners daudzas reizes mainīja atrašanās vietu. Tomēr pārbaude parādīja, ka ķermenis saglabājies nemainīgs bez redzamām bojāšanās pazīmēm, un visas uzglabāšanas laikā temperatūra nekad nepacēlās virs 0° C.

## Atsauces

## Ārējās saites
* 
* 
*