open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Vārti (nozīmju atdalīšana)

**[[Vārti]]** ir caurstaigājama vai caurbraucama samērā liela aile nožogojumā vai celtnē kopā ar veramu daļu šīs ailes aizdarīšanai.

Vēl **vārti** var būt:

* vārti — viens punkts hokejā, kad ripa pilnībā šķērsojusi vārtu līniju;
* Aleksandra vārti — vienīgā triumfa arka Latvijā;
* jūras vārti;
* Zviedru vārti.
Pulaupinana

**Pulaupinana** () ir viens no Malaizijas štatiem. Atrodas Rietummalaizijas ziemeļrietumos, robežojas ziemeļos un austrumos ar Kedahu, dienvidos — ar Peraku, bet rietumos krastus apskalo Malakas šaurums. Pulaupinana aizņem Pinanas salu ar galvaspilsētu Džordžtaunu Malakas šaurumā un Sebaranperai pilsētu Malakas pussalā; tās atdala  plats jūras šaurums un savieno divi tilti. Pēc politiskās iekārtas Pulaupinana ir viens no diviem Malaizijas štatiem (otrs ir Melaka), kas nav konstitucionālā monarhija; tās gubernatoru ieceļ Malaizijas prezidents.

Pulaupinana ir viena no Malaizijas attīstītākajām ekonomikām ar augstāko IKP uz vienu iedzīvotāju un tautas attīstības indeksu no visiem štatiem. Tā ieņem arī otro vietu starp štatiem vidējās algas ziņā. Pulaupinana ir Malaizijas vadošā eksportētāja ar gandrīz 119,57 miljardu ASV dolāru eksportu 2024. gadā, galvenokārt caur Penangas Starptautisko lidostu, kas ir arī otrā noslogotākā lidosta valstī pēc gaisa kuģu kustības.

## Vēsture
Pulaupinanas kā atsevišķas administratīvās vienības vēsture aizsākās 1786. gadā, kad Kedahas sultāns Abdula Mukarrams Šahs apmaiņai pret militāro palīdzību nodeva Britu Austrumindijas kompānijai Pinanas salu, kur tā nodibināja Džordžtaunas tirdziecības apmetni, bet salu pārdēvēja par Velsas Prinča salu (*Prince of Wales Island*). 1791. gadā Kedahas sultāns ar militāra spēka palīdzību centās salu atgūt, bet cieta neveiksmi. Apmaiņā pret Lielbritānijas suverenitāti pār salu tika panākta vienošanās par ikgadēju maksājumu 6000 Spānijas dolāru apmērā. 1800. gadā Kedaha pārdeva daļu pussalas teritorijas iepretī Džordžtaunai, kur tika izveidota Velzlijas kolonija. Austrumindijas kompānija ieguva pastāvīgu suverenitāti gan pār Velsas Prinča salu, gan jauno kontinentālo teritoriju (kopēji dēvētu par **Penangu**), savukārt ikgadējais maksājums Kedahas sultānam tika palielināts līdz 10 000 Spānijas dolāru. Lielbritānijas valdība un pēc tam Malaizijas valdība saglabāja ikgadējos maksājumus Kedahai līdz 2018. gadam, kad Malaizijas federālā valdība palielināja summu par 10 miljoniem Malaizijas rūpiju gadā.

1805. gadā Penanga, līdzīgi kā Bombeja un Madrasa, kļuva par patstāvīgu Britu Indijas prezidenciju. 1826. gadā Džordžtauna kļuva par Šauruma apmetņu galvaspilsētu, kuru sastāvā Penanga palika līdz 1946. gadam. 1941. gada decembrī Penangu pēc vairākkārtējas gaisa bombardēšanas bez cīņas ieņēma Japānas karaspēks. Salu pārdēvēja par Todžo salu par godu Japānas premjerministram Hideki Todžo. Kara laikā Džordžtaunu vairākkārt bombardēja sabiedroto spēki. Pēc Japānas padošanās Džordžtauna bija pirmā Malajas pilsēta, ko atbrīvoja britu jūras kājnieki. Penanga atradās britu militārās administrācijas pārvaldē līdz 1946. gadam, kad tika likvidētas Šauruma apmetnes.

1946. gadā Penanga, līdzīgi kā Melaka, kļuva par Lielbritānijas kroņa koloniju Malajas Savienības sastāvā, bet 1948. gadā — par Malajas Federācijas daļu, kas 1957. ieguva neatkarību. 1963. gadā Pulaupinana kļuva par Malaizijas štatu.

## Ārējās saites

*
Airheads

***Airheads*** ir 1994. gada ASV kinokomēdija, kuras režisors ir Maikls Lēmans. Filmā galvenās lomas atveido Brendans Freizers, Stīvs Bušemi, Ādams Sendlers, Kriss Farlijs, Maikls Makkīns, Džads Nelsons, Maikls Ričardss, Džo Mantenja un Deivids Ārkets.

Filma stāsta par rokgrupu, kuri ielaužas un saņem ķīlā radiostacijas darbiniekus, lai varētu atskaņot savu dziesmu.

Filmas *Airheads* pirmizrāde notika  un to izplatīja *[[20th Century Studios|20th Century Fox]]*. Filma izdošanas brīdī saņēma zemu kritiķu novērtējumu un bija finansiāla izgāšanās, nopelnot tikai 5 miljonus ASV dolāru pie 15 miljonu dolāru budžeta. Mūsdienās tā tiek uzskatīta par kulta filmu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Faults

***Faults*** ir 2014. gada ASV melnās komēdijas psiholoģiskā trillera filma, kuras režisors un scenārija autors ir Railijs Stērnss. Filmā galvenās lomas atveido Līlends Orsers, Mērija Elizabete Vinsteda, Kriss Eliss, Džons Graizs, Lenss Rediks un Beta Grānta.

Filma stāsta par kultu speciālistu, kuru nolīgst vecāki, lai izglābtu meitu no noslēpumaina kulta.

Filmas *Faults* pirmizrāde notika . Filma saņēma augstu kritiķu novērtējumu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Lāčplēša laukums

**Lāčplēša laukums** ir centrālais pilsētas laukums Lielvārdē, Ogres novadā. Laukums veidojies uz vēsturiskā bijušā Lielvārdes tirgus laukuma teritorijas. 

2021. gadā pabeigti laukuma remontdarbi — atjaunots bruģa segums, parka centrālajā daļā uzstādīta strūklaka. Laukuma visa teritorija ir klāta ar bruģi, kas, gandrīz visā tās garumā, veido Lielvārdes jostas rakstu.

## Ielu savienojumi
Lāčplēša laukums ir savienota ar šādām ielām:
* Ausekļa iela
* Cīruļu iela
* Lāčplēša iela
* Skolas iela

## Skatīt arī
* Lielvārde
* Lielvārdes ielu uzskaitījums
Žeņšeņi

**Žeņšeņi** (*Panax*) ir arāliju dzimtas ģints, kuras dabiskais izplatības areāls ir no Himalajiem līdz Japānai, Kanādas dienvidaustrumiem, ASV ziemeļaustrumiem un austrumiem.

Ģintī ir klasificētas sugas:

* *Panax arunachalensis* Taram, A.P.Das & Tag
* *Panax assamicus* R.N.Banerjee
* *Panax bipinnatifidus* Seem.
* *Panax ginseng* C.A.Mey. — parastais žeņšeņs
* *Panax japonicus* (T.Nees) C.A.Mey.
* *Panax notoginseng* (Burkill) F.H.Chen
* *Panax pseudoginseng* Wall.
* *Panax quinquefolius* L.
* *Panax siamensis* J.Wen
* *Panax sokpayensis* Shiva K.Sharma & Pandit
* *Panax stipuleanatus* H.T.Tsai & K.M.Feng
* *Panax trifolius* L.
* *Panax vietnamensis* Ha & Grushv.
* *Panax wangianus* S.C.Sun
* *Panax zingiberensis* C.Y.Wu & Feng

## Atsauces
177. Izborskas kājnieku pulks

thumb|100px|45. kājnieku divīzijas 117. Izborskas pulka ierindnieka uzpleči

**177. Izborskas kājnieku pulks** (*Изборский 177-й пехотный полк*)  bija 1893. gadā no Jurjevas (Tērbatas) rezerves kājnieku pulka bataljoniem izveidots pulks 45. kājnieku divīzijas sastāvā, kuru 1898. gadā nodēvēja par 177. Izborskas kājnieku pulku. Pulka stāžu noteica no 1877. gada. 1910. gadā pulku no Rīgas pārcēla uz Penzas pilsētu.

Pirmā pasaules kara laikā 45. kājnieku divīzijas sastāvā piedalījās Dienvidrietumu frontes kaujās.

Krievijas impērijas 45. kājnieku divīzijas vasaras nometne Ikšķilē.jpg|177. pulks divīzijas Šeremetjeva (vasaras) nometnē pie Ikšķiles

## Skatīt arī
* Pirmā pasaules kara Austrumu fronte

## Atsauces
Rīgas eļļas spiestuve

**Rīgas eļļas spiestuve** jeb **V. Hartmaņa “Rīgas eļļas spiestuve”** bija eļļas ražošanas uzņēmums Torņkalnā, Rīgā, dibināts 1859. gadā kā V. Hartmaņa Rīgas eļļas spiestuve. Uzņēmums ražoja lineļļu, pernicu, lopbarības līdzekļus, pārtikas augu taukus, pārtikas un gavēņu eļļas, kā arī eļļas ziepju un tehniskām vajadzībām.

Tas guva atzinību Latvijā un ārzemēs. 20. gadsimta sākumā pazīstams kā **Rīgas tvaika eļļas spiestuve**. 1940. gadā nacionalizēts un pārveidots par **Rīgas sviesta un taukvielu kombinātu**.

## Vēsture
Uzņēmumu dibināja vācbaltietis Vilhelms Hartmanis 1859. gadā ar nosaukumu V. Hartmaņa Rīgas eļļas spiestuve ("A/S Wm. Hartmann Rīgas tvaika eļļas spiestuve" vai "Wm. Hartmann Oelfabrik") Torņakalnā, teritorijā starp Vienības gatvi un Jelgavas ielu. 1896. gadā to pārveidoja par akciju sabiedrību. Pirms Pirmā pasaules kara ražoja 35 000 tonnu jēlvielu gadā. Pēc kara ražošana sākotnēji samazinājās, bet 1920. gadu beigās un 1930. gados atjaunojās un auga. 1930. gadā laikraksts "Latvijas tirgotājs" atzīmēja lielo gruntsgabalu ar masīvām ēkām, aprīkotām ar modernām mašīnām, labu dzelzceļa satiksmi, ostu un spīķeriem. 1940. gadā nacionalizēts un iekļauts Rīgas sviesta un taukvielu kombinātā.

## Produkcija
Uzņēmums specializējās lineļļas, rapšu eļļas, kokosa eļļas un citu augu eļļu ražošanā gan tehniskām vajadzībām, gan pārtikai. Tas ražoja arī ēdamos augu taukus, gavēņa eļļas un pernicu. Līdzās eļļām tika ražoti blakusprodukti – eļļas rauši un milti, kas plaši izmantoti lopbarībā. Daļa produkcijas tika eksportēta, rūpnīcai iegūstot labu slavu ārvalstu tirgos.

## Mūsdienas
Bijusī rūpnīcas teritorija Torņakalnā kopš 2020. gadu vidus pārveidota par dzīvojamo kvartālu "Hartmaņa kvartāls", ko attīsta "Bonava Latvija". Projekts ietver deviņas ēkas ar vairāk nekā 400 dzīvokļiem. Pirmās kārtas būvniecība sākta 2025. gadā. Saglabāta daļa industriālās apbūves, tostarp 45 metrus augstais sarkanais ķieģeļu dūmenis, integrēts jaunajā būvapjomā. Kopējās investīcijas 45 miljoni eiro.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Firmenregister der Stadt Riga. 1883.
* LNDB Periodika
Dārznieku iela (Daugavpils)

**Dārznieku iela** ir iela Daugavpilī, Ruģeļu apkaimē, Daugavas labajā krastā. Tā sākas krustojumā ar Nometņu ielu, ved dienvidu virzienā līdz Daugavas krastam un beidzas iedomātā krustojumā ar Krokusu ielas turpinājumu. Dārznieku iela atrodas dārzu biedrībā "Draudzība", tajā ir privātmāju un vasarnīcu apbūve.

Ielas garums ir aptuveni 400 metri, sarkano līniju platums ir no 5 līdz 7 metriem. Visā garumā tā ir klāta ar grants segumu. Satiksmes kustība norit vienā joslā abos virzienos. Sabiedriskais transports pa Dārznieku ielu nekursē, tuvākā pietura ir 10. autobusu maršruta galapunkts "Ruģeļi".

Dārznieku iela izveidota 20. gadsimta beigās, bet nosaukums tai piešķirts 2005. gada 26. maijā.

## Ielu savienojumi
Dārznieku iela ir savienota ar šādām ielām:
* Nometņu iela (T veida krustojums)
* Akmeņu iela
* Jāņogu iela (savienojums ar Jāņogu ielas bezvārda turpinājumu)
* Krokusu iela (savienojums tikai gājējiem)

## Atsauces
Pureņu iela (Daugavpils)

**Pureņu iela** ir iela Daugavpilī, Grīvas apkaimē. Tā sākas krustojumā ar Laimas ielu, ved dienvidu virzienā un beidzas krustojumā ar Arāju ielu. Pureņu ielā ir privātmāju apbūve.

Pureņu ielas garums ir aptuveni 150 metri, tās sarkano līniju platums ir 12 metri. Visā garumā ielai ir grants segums, satiksmes kustība norit abos virzienos vienā joslā. Sabiedriskais transports pa Pureņu ielu nekursē.

Nosaukums jaunizveidotajai Pureņu ielai piešķirts 1957. gadā. Laika gaitā tas nav mainījies.

## Ielu savienojumi
Pureņu iela ir savienota ar šādām ielām:
* Laimas iela (T veida krustojums)
* Arāju iela (T veida krustojums)

## Atsauces
Autopilots

[thumb|upright=1.35|Lidmašīnas [Boeing 747|Boeing 747-2010 autopilota vadības panelis]]
**Autopilots** ir sistēma, ko izmanto, lai kontrolētu lidaparāta trajektoriju, neprasot pastāvīgu manuālu vadību no cilvēka puses. Autopilots neaizstāj cilvēku. Tas automātiski vada gaisa kuģi un stabilizē lidojuma kursu, augstumu un ātrumu, saglabājot uzdoto lidojuma režīmu, tādējādi ļaujot pilotam koncentrēties uz plašākiem darbības aspektiem (piemēram, trajektorijas, laikapstākļu un borta sistēmu uzraudzību).

## Vēsture
Aviācijas pirmsākumos lidmašīnām, drošai lidošanai, bija nepieciešama nepārtraukta pilota uzmanība. Palielinoties lidmašīnas nolidošanas attālumam, kas ļāva veikt daudzu stundu ilgus lidojumus, pastāvīgā uzmanība izraisīja nopietnu nogurumu.

Pirmo lidmašīnas autopilotu 1912. gadā izstrādāja *[[Sperry Corporation]]*. Autopilots savienoja žiroskopisku virziena indikatoru un aviohorizontu ar hidrauliski vadāmiem elvoniem un stūri. Tas ļāva lidmašīnai lidot taisni un horizontāli ievērojot kompasa kursu bez pilota iesaistes, ievērojami samazinot pilota darba slodzi.

Lorenss Sperijs, slavenā izgudrotāja Elmera Sperija dēls, to demonstrēja 1914. gadā aviācijas drošības konkursā Parīzē. Sperijs nodemonstrēja izgudrojuma uzticamību, vadot lidmašīnu neaiztiekot vadības ierīces. Elmers Sperijs jaunākais, Lorensa Sperija dēls, un kapteinis Širass turpināja darbu pie tā paša autopilota arī pēc kara, un 1930. gadā viņi testēja kompaktāku un uzticamāku autopilotu, kas trīs stundas noturēja ASV Armijas gaisa korpusa lidmašīnu pareizā kursā un augstumā.

1930. gadā Apvienotās Karalistes Karaliskā lidmašīnu iestāde izstrādāja autopilotu, ko sauca par pilota palīgu un kas lidojuma vadībai izmantoja pneimatiski grieztu žiroskopu.

Autopilota tālākajā attīstībā uzlaboja vadības algoritmus. Pievienojot vairāk instrumentu, piemēram, radionavigācijas palīglīdzekļus, bija iespējams lidot naktī un sliktos laika apstākļos. 1947. gadā ASV Gaisa spēku C-53 veica transatlantisko lidojumu, kurā pacelšanos un nosēšanos pilnībā vadīja autopilots.

*[[Piasecki HUP-2 Retriever]]* bija pirmais ar autopilotu aprīkotais sērijveida helikopters.

Apollo programmas Mēness moduļa digitālais autopilots ir agrīns pilnībā digitālas autopilota sistēmas piemērs kosmosa kuģos.

## Atsauces
45. kājnieku divīzija (Krievijas Impērija)

thumb|100px|45. kājnieku divīzijas 117. Izborskas pulka ierindnieka uzpleči
**45. kājnieku divīzija** (*45-я пехотная дивизия*) bija Aleksandra II militāro reformu laikā izveidota divīzija, kuras četri pulki bija dislocēti Latvijas un Lietuvas teritorijā. Visu 45. kājnieku divīzijas pulku kopējo "Šeremetjeva vasaras nometni" rīkoja pie Ikšķiles stacijas. 1899. gadā 45. kājnieku divīziju iekļāva 20. armijas korpusā, bet 1910. gadā pārcēla uz Penzas pilsētu un iekļāva 16. armijas korpusā. 

Pirmā pasaules kara laikā 45. kājnieku divīzija 9. armijas sastāvā piedalījās Dienvidrietumu frontes kaujās.

Krievijas impērijas 45. kājnieku divīzijas vasaras nometne Ikšķilē.jpg|177. pulks divīzijas Šeremetjeva (vasaras) nometnē Ikšķilē
Krievijas impērijas 45. kājnieku divīzijas vasaras nometnes izvietojums Ikšķilē.jpg|Šeremetjeva nometnes plāns Ikšķilē

## Struktūra
* Divīzijas pārvalde (no 1903. gada Rīgā)
* 1. brigāde (vadība Liepājā)
** 177. Izborskas kājnieku pulks (dislocēts Rīgā) 
** 178. Cēsu kājnieku pulks (Liepājā) 
* 2. brigāde (vadība Jelgavā)
** 179. Daugavgrīvas kājnieku pulks (Panevēžā) 
** 180. Ventspils kājnieku pulks (Jelgavā)
** 45. artilērijas brigāde (Ukmerģē)

## Skatīt arī
* Pirmā pasaules kara Austrumu fronte

## Atsauces
Sebaranperai

**Sebaranperai** ( — ‘Perai [upes] otrs krasts’) ir pilsēta Malaizijā, Pulaupinanas štata lielākā apdzīvotā vieta un trešais lielākais urbānais centrs valstī. Pilsēta aizņem štata kontinentālo daļu Malakas pussalā, no štata galvaspilsētas Džordžtaunas to šķir  plats jūras šaurums un savieno divi tilti. Nozīmīgs rūpniecības un loģistikas centrs (osta un dzelzceļa mezgls).

## Vēsture
Pilsētas vēsture aizsākās 1800. gadā, kad Britu Austrumindijas kompānija no Kedahas sultāna nopirka daļu pussalas teritorijas iepretī Džordžtaunai, kur attīstīja lauksaimniecību (cukurniedres, garšvielas) un ieveda darbaspēku no Ķīnas, Indijas, Birmas un Tuvajiem Austrumiem. Jauno teritoriju nodēvēja par Velzlijas provinci (*Province Wellesley*) par godu Britu Indijas ģenerālgubernatoram Ričardam Volzlijam. Provinces teritorija tika paplašināta 1831., 1869. un 1874. gadā. Teritorija sāka attīstīties 20. gadsimta sākumā līdz ar Siāmas—Singapūras dzelzceļa izbūvi un ar to saistīto Penanas ostas izaugsmi. Teritorijā izauga jaunas pilsētas — vēsturiskais centrs Batervērta (*Butterworth*) pie ostas un Bukitmertadžama (*Bukit Mertajam*) pie dzelzceļa. 20. gadsimta otrajā pusē sākās strauja pilsētas izaugsme — 1960. gados štata valdība uzsāka Sebaranperai industrializāciju. 1974. gadā no Džordžtaunas uz Batervērtu pārcēla Penangas ostu, bet 1976. gadā izveidoja patstāvīgu Senbaranperai municipalitāti un 2019. gadā tai piešķīra lielpilsētas statusu. 

## Atsauces

## Ārējās saites
180. Ventspils kājnieku pulks

thumb|180. Ventspils kājnieku pulka emblēma

**180. Ventspils kājnieku pulks** (*Виндавский 180-й пехотный полк*)  bija 1892. gadā no Vindavas rezerves bataljona izveidots pulks. Pulka stāžu noteica no 1811. gada. 1898. gadā to iekļāva 45. kājnieku divīzijas sastāvā un dislocēja Jelgavā.

1905. gada revolūcijas Tukuma bruņotās sacelšanās laikā laikā krita 180. Ventspils kājnieku pulka apakšpulkvedis Nikolajs Millers.
1910. gadā pulku pārcēla uz Saranskas pilsētu Penzas guberņā.

Pirmā pasaules kara laikā 45. kājnieku divīzijas sastāvā piedalījās Dienvidrietumu frontes kaujās.

## Skatīt arī
* Pirmā pasaules kara Austrumu fronte

## Atsauces
179. Daugavgrīvas kājnieku pulks

thumb|179. Daugavgrīvas kājnieku pulka emblēma

**179. Daugavgrīvas kājnieku pulks** (*Усть-Двинский 179-й пехотный полк*)  bija 1892. gadā no Dinamindes rezerves bataljona izveidots pulks. Pulka stāžu noteica no 1811. gada. 1898. gadā to iekļāva 45. kājnieku divīzijas sastāvā un dislocēja Panevēžā, 1910. gadā pulku pārcēla uz Sizraņas pilsētu Simbirskas guberņā.

Pirmā pasaules kara laikā 45. kājnieku divīzijas sastāvā piedalījās Dienvidrietumu frontes kaujās.

179. Daugavgrīvas kājnieku pulka vēsture 1911.jpg|179. Daugavgrīvas kājnieku pulka vēstures grāmata (1911)
179. Daugavgrīvas kājnieku pulka karavīri 1909.jpg|179. Daugavgrīvas kājnieku pulka karavīri (pirms 1909)


## Skatīt arī
* Pirmā pasaules kara Austrumu fronte

## Atsauces
Baltijas iela

**Baltijas iela** var būt šādās Latvijas apdzīvotās vietās:

* Baltijas iela — iela Liepājā;
* Baltijas iela — iela Saulkrastos;
* Baltijas iela — iela Skultes pagasta Skultē.
Birztalas iela

**Birztalas iela** var būt:

* Birztalas iela — iela Aizkrauklē;
* Birztalas iela — iela Saulkrastos;
* Birztalas iela — iela Tukumā;
* Birztalas iela — iela Skultes pagasta Ziemeļblāzmā.
Pinana (sala)

**Pinana** () ir sala Malaizijā, administratīvi ietilpst Pulaupinanas štatā, kur kopā ar apkārtējām nelielām saliņām veido Džordžtaunas pilsētu. Salas nosaukums cēlies no malajiešu valodas un tulkojas kā ‘Betelriekstu sala’.

## Ģeogrāfija
Sala izvietojusies Malakas šaurumā, no Malakas pussalas krasta to šķir  platais Pinanas šaurums, un kuru šķērso divi tilti. Salas reljefs kalnains, augstākā virsotne ir Benderas kalns  vjl. Salas vidusdaļa mežaina, bet piekraste blīvi apbūvēta. 

## Atsauces

## Ārējās saites
Avotu iela (Daugavpils)

**Avotu iela** ir iela Daugavpilī, Jaunbūves apkaimē. Tā sākas krustojumā ar Andreja Pumpura ielu, ved austrumu un ziemeļaustrumu virzienā un beidzas krustojumā ar Valkas ielu. Avotu ielā ir mazstāvu dzīvojama apbūve.

Ielas kopējais garums ir 650 metri, sarkano līniju platums ir no 19 līdz 22 metriem. Gandrīz visā garumā Avotu iela ir klāta ar asfalta segumu, izņemot posmu no Andreja Pumpura ielas līdz Kauņas ielai, kur ir grants segums. Satiksmes kustība norit abos virzienos, pa vienu joslu katrā virzienā. Sabiedriskais transports pa Avotu ielu nekursē.

Avotu iela (līdz 1920. gadam ) ir šīs ielas vēsturiskais nosaukums, laika gaitā tas nav mainījies.

## Ielu savienojumi
Avotu iela ir savienota ar šādām ielām:
* Andreja Pumpura iela (T veida krustojums)
* Kauņas iela
* Kļavu iela (T veida krustojums)
* Ventspils iela
* Tukuma iela
* Liepājas iela
* Valkas iela (T veida krustojums)

## Atsauces

## Skatīt arī
* Kriņicas iela
178. Cēsu kājnieku pulks

thumb|300px|178. Cēsu kājnieku pulka karavīri Liepājā (1909)

**178. Cēsu kājnieku pulks** (*Венденский 178-й пехотный полк*)  bija 1877. gadā no Daugavpils cietokšņa rezerves kājnieku pulka bataljoniem izveidots pulks, kuru 1891. gadā nodēvēja par 178. Vendenes kājnieku pulku. Pulka stāžu noteica no 1877. gada. 1898. gadā to iekļāva 45. kājnieku divīzijas sastāvā un dislocēja Liepājā, 1910. gadā pulku no Rīgas pārcēla uz Penzas pilsētu.

Pirmā pasaules kara laikā 45. kājnieku divīzijas sastāvā piedalījās Dienvidrietumu frontes kaujās.

## Skatīt arī
* Pirmā pasaules kara Austrumu fronte

## Atsauces
Kapteiņu iela

**Kapteiņu iela** var būt:

* Kapteiņu iela — iela Rīgā;
* Kapteiņu iela — iela Ventspilī;
* Kapteiņu iela — iela Saulkrastos;
* Kapteiņu iela — iela Kocēnu pagasta Kocēnos;
* Kapteiņu iela — iela Rojas pagasta Rojā.
Jānis Lepiks

**Jānis (Johans) Lepiks** (1859—1935) bija latviešu virsnieks, Krievijas Impērijas armijas ģenerālmajors (1915).

## Dzīvesgājums
Dzimis  Lenču pagasta igauņu izcelsmes zemnieka Tomass Lepika un latvietes ģimenē. Mācījās Rīgas pilsētas reālskolā. 1880. gadā iestājās Krievijas Impērijas armijā. 1883. gadā absolvēja Rīgas kājnieku junkurskolu kā podpraporščiks, dienēja 16. rezerves kadru bataljonā. 1885. gadā paaugstināts par podporučiku, 1889. gadā par poručiku. No 1891. gada dienēja 181. kājnieku pulkā. 1896. gadā paaugstināts par štabskapteini. 1898. gadā dienēja 180. Ventspils kājnieku pulkā, pēc gada pārcelts uz 178. Cēsu kājnieku pulku Liepājā. 1900. gadā sasniedza kapteiņa dienesta pakāpi. 1903. gadā absolvēja Oranienbaumas strēlnieku virsnieku skolu.

Piedalījās Krievijas-Japānas karā. Dienēja 241. Oršas kājnieku pulkā kā rotas komandieris. Kaujā ievainots ar lodi vēderā un kājā, kontuzēts. Par kaujas nopelniem 1905. gada septembrī viņu paaugstināja par apakšpulkvedi un iecēla par bataljona komandieri. 1910. gadā saņēma pulkveža dienesta pakāpi. Aprecējās ar Liepājas vācbaltietes muižnieci Mariju Linderi.

Pirmā pasaules kara sākumā karoja 178. pulka sastāvā. 1915. gadā par kaujas nopelniem paaugstināts par ģenerālmajoru un iecelts par 318. Černojarskas kājnieku pulka komandieri (izveidota no 45. kājnieku divīzijas kadriem). 1916. gada 30. janvārī iecēla par 105. kājnieku divīzijas 1. brigādes komandieri. Tā paša gada maijā slimības dēļ pārcēla uz Kijivas kara apgabala štāba rezervi un augustā atvaļināja no dienesta.

Krievijas pilsoņu kara laikā komandēja Sarkanās armijas vienības Austrumu frontē. Pēc kara beigām atgriezās Latvijā.

Miris .

## Apbalvojumi
* Sv. Staņislava ordenis, II šķira (ar šķēpiem) (1905);
* Sv. Annas ordenis, II šķira (ar šķēpiem) (1906);
* Sv. Vladimira ordenis, III (1915), IV šķira (1911) (abi ar šķēpiem);
* Sv. Jura ierocis (1916).

## Atsauces

## Literatūra
* Jēkabsons, Ē., Latviešu virsnieki Krievijas impērijas armijā. 19. gadsimta otrā puse — 1914. gads, Rīga, Latvijas Universitātes Akadēmiskais apgāds, 2022. 

## Ārējās saites
* Лепик Иван Фомич, Русская армия в Великой войне: Картотека проекта
Vītiņu iela

**Vītiņu iela** var būt:

* Vītiņu iela — iela Aucē;
* Vītiņu iela — iela Mārupē;
* Vītiņu iela — iela Saulkrastos;
* Vītiņu iela — iela Ķekavas pagasta Dzērumos;
* Vītiņu iela — iela Stopiņu pagasta Dzidriņās.

## Skatīt arī
* Vīteņu iela
Čemurziežu rinda

**Čemurziežu rinda** (*Apiales*) ir divdīgļlapju rinda, kurā ietilpst aptuveni 5489 sugas. Šajā kārtā ir septiņas dzimtas, no kurām trīs lielākās ir čemurziežu dzimta (*Apiaceae*), arāliju dzimta (*Araliaceae*) un *Pittosporaceae*. Starp zināmākajiem rindas pārstāvjiem ir burkāni, selerijas, koriandrs, pētersīļi, pastinaki, dilles, žeņšeņs, efejas un latvānis.

## Dzimtas
Rindā ir klasificētas dzimtas:

* Čemurziežu dzimta (*Apiaceae*) — ļoti liela dzimta, kurai ir teju kosmopolītiska izplatība, taču ir lielākoties sastopama mērenajos reģionos,
* Arāliju dzimta (*Araliaceae*) — dzimta ar kosmopolītisku izplatības areālu,
* *Griseliniaceae*
* *Myodocarpaceae*
* *Pennantiaceae*
* *Pittosporaceae* — dzimta, kura ir lielākoties sastopama tropu reģionos, astoņas no deviņām ģintīm ir endēmas Austrālijai,
* *Torricelliaceae*

## Galerija

Attēls:P bicolor fruit.jpg|*Pittosporum bicolor* auglis
Attēls:Hymenosporum flavum in Karrakup.jpg|*Hymenosporum flavum*
Attēls:Cheiranthera brevifolia.jpg|*Cheiranthera brevifolia*
Attēls:Bursaria reevesii.jpg|*Bursaria reevesii*
Attēls:Billardiera cymosa Fagg.jpg|*Billardiera cymosa*


## Atsauces
Veselība (nozīmju atdalīšana)

**[[Veselība]]** ir pilnīga fiziska, garīga un sociāla labklājība un slimības neesamība.

**Veselība** var arī būt:

* Veselība — datorspēlēs un galda spēlēs izmantots rādītājs, kas nosaka maksimālo bojājumu vai noguruma apjomu, kādu spēlētājs var izturēt pirms zaudēšanas;
* Veselība — vasarnīcu ciems Saulkrastu novada Saulkrastu pagastā;
* Veselība — vasarnīcu ciems Jēkabpils novada Ābeļu pagastā;
* Veselība — žurnāls.
Saulkrastu novada vidusskola

**Saulkrastu novada vidusskola** ir vispārizglītojoša mācību iestāde Saulkrastos. Izglītības process notiek trīs atsevišķās ēkās — divās ēkās Saulkrastos (Raiņa ielā 6 un Smilšu ielā 3) un vienā ēkā Zvejniekciemā (Atpūtas ielā 6).

## Vēsture
Skolas vēsture aizsākusies 1912. gadā, kad no Rīgas atbraukusi skolotāja Olga Veicmane (Cīrule), lai skolotu kapteiņa meitu. Pieprasījums pēc privātstundām pieauga, tādēļ 1912. gada rudenī Pabažos tika nodibināta skola. 1913. gadā skola pārcēlās uz plašākām telpām Rīgas ielā 20.

Pirmā pasaules kara gados skolas ēka pamatīgi cieta. Pēckara gados skolas pārzines pienākumus veica Olga Cīrule. Lielā audzēkņu skaita dēļ 1933. gadā skola tika pārcelta uz Raiņa ielu 6, bijušās doktorāta telpās. 1950. gadā skolu nosauca par Saulkrastu vidusskolu un 1954. gadā skola ieguva jaunas telpas Smilšu ielā 3.

1964. gadā Zvejniekciemā uzcelta skolas ēkā pēc Martas Staņas projekta. 

2021. gadā tika nolemts par Saulkrastu vidusskolas un Zvejniekciema vidusskolas apvienošanu.

## Izglītības programmas
* Pirmsskolas izglītības programma (01011111)
* Pamatizglītības programma (21011111)
* Vispārizglītojoša virziena izglītības programma (31016011)
* Speciālās pamatizglītības programma izglītojamajiem ar mācīšanās traucējumiem (21015611)
* Speciālās pamatizglītības programma izglītojamajiem ar garīgās attīstības traucējumiem (21015811)
* Speciālās pamatizglītības programma izglītojamajiem ar smagiem garīgās attīstības traucējumiem vai vairākiem smagiem attīstības traucējumiem (21015911)

## Atsauces

## Ārējās saites

* Skolas mājaslapa
Dažu skaistu ziedu

**"Dažu skaistu ziedu"** ir folklorizējusies dziesma ar Andrieva Niedras vārdiem un kuru dzied ar vācu komponista Franča Abta sacerēto mūziku. Nav zināms, kurš un kad apvienojis Niedras tekstus ar Abta melodiju.

## Vēsture
Vācu komponista Franča Vilhelma Abta komponētā melodija, dziesmas "Dažu skaistu ziedu" mūzikas avots, Latvijas teritorijā pirmoreiz publicēta Rīgas ērģelnieka Johana Reinfelta (*Johann Reinfeldt*, 1850—?) sastādītajā un izdotajā krājumā *Baltischer Liederkranz* (1882), šajā versijā dziesmas nosaukums ir *Die Lilie*.

1891. gadā laikraksta "Baltijas Vēstnesis" 248. numura pielikumā publicēts Andrieva Niedras dzejolis "Dažu skaistu ziedu", vēlāk dzejolis ar nosaukumu "Gaujas malā" iekļauts 1900. gadā Niedras un Rūdolfa Blaumaņa kopīgi izdotajā dzejoļu krājumā "Ceļa malā". Nav zināms, kurš un kad apvienojis Niedras rakstītos vārdus ar Abta komponēto mūziku. Starpkaru periodā dziesmu skaņu platēs iedziedājuši Ādolfs Kaktiņš, Jānis Āre, Alfrēds Poriņš un A. Grīnbergs, Filiberts Baltiņš un Mariss Vētra.

## Atsauces
Karjas vārti

[thumb|250px|[Johaness Hau|Johanesa Hau glezna *Karjavärav*]]
thumb|250px|Skats uz Suur-Karjas ielu, aptuveni no Karja vārtu atrašanās vietas 1920. gadā
**Karjas vārti** (, , *Karri-Pforte*) bija aizsardzības būve, kuru uzbūvēja 15. gadsimtā (1456. gadā), kā daļu no Tallinas pilsētas mūriem. Tie atradās uz dienvidaustrumiem no Tallinas lejaspilsētas (starp pilsētas mūra Harju vārtiem un Viru vārtiem), mūsdienu Suur-Karjas un Mjurivahes ielu krustojumā, kopā ar priekšējiem un Karjas vaļņa vārtiem, kas bija izvirzīti gandrīz līdz pašreizējai Pērnavas šosejai. Pilsētas mūra vārti atradās vienā līnijā ar pilsētas mūri, bet priekšējie un vaļņa vārti bija izvirzīti.

Lielāko daļu no Tallinas viduslaiku Karjas vārtu kompleksa nojauca zemes nocietinājumu pārbūves laikā 18. gadsimta otrajā pusē, Lurenburgas lielgabalu torni nojauca 1767. gadā. 18. un 19. gadsimtā vārtus sauca arī par Mihailovas vārtiem (). Karjas vārtus nojauca 1849. gadā, kad paplašināja ceļus uz Tallinas vecpilsētu.

## Vēsture
Karjas vārti rakstiskos avotos pirmo reizi minēti 1365. gadā. Laika gaitā galvenais vārtu tornis un tā aizsardzības būves papildināja, un 14. gadsimta vidū visu trīs vārtu priekšā pilsētas lejasdaļas dienvidu un dienvidaustrumu pusēs uzcēla ūdensdzirnavas, kuras darbināja ar ūdeni no Ilemistes ezera novadot to pa grāvja akveduktu. Pirmajiem 14. gadsimtā celtajiem priekšējiem vārtiem, 15. gadsimtā piebūvēja divus apaļus stūra torņus. No 1530. līdz 1550. gadam aizsardzības būves papildināja un viduslaiku grāvja ārējā krastā ārpus pilsētas mūra izveidoja zemes uzbērumu, kuros izbūvēja vaļņa vārtus, bet blakus tiem uzcēla Lurenburgas lielgabalu torni.

Karjas vārtu galvenais vārtu tornis bija masīva četrstūrveida četru stāvu ēka ar velvētu vārtu aili pirmajā stāvā un ārējo portālu, kas noslēgts ar parapetu. Galvenā vārtu torņa vārtu ailes platums starp diviem paralēliem ziemeļrietumu—dienvidaustrumu mūriem bija 5,25 metri. Saskaņā ar Reina Zobela veiktajiem pētījumiem, pilsētas mūra kopējais biezums starp Harju vārtiem un Karjas vārtiem bija 2,5 metri, bet virs smailarku nišām, kas bija atstātas mūra iekšpusē, bija 1,3 metri.

## Atsauces
Ebola (nozīmju atdalīšana)

**Ebola** var būt:

* Ebolas vīrusslimība — slimība;
* Ebolas vīruss (*Ebola virus*) — vienīgais *Zaire ebolavirus* sugas pārstāvis un bīstamākais no pieciem pazīstamajiem vīrusiem *Ebolavirus* ģintī;
* Ebolas upe — upe Kongo Demokrātiskās Republikas ziemeļdaļā.
Lurenburgas tornis

**Lurenburgas tornis** () bija Tallinas pilsētas mūru aizsardzības tornis, kas celts laikā no 1538. līdz 1554. gadam. Lurenburgas tornis bija viens no pēdējiem Tallinas pilsētas mūra torņiem, kuru uzcēla Tallinas pilsētas aizsardzībai pirms Livonijas kara sākuma. Sākotnēji artilērijas tornis dots lejasvācu nosaukums *Lurerborch*.

Lurenburgas lielgabalu tornis pēc konstrukcijas līdzinājās Resnajai Margarētai, kuru pārbūvēja laika posmā no 1518. līdz 1529. gadam, tikai mazāks. Tornim bija pusloka forma ar trim stāviem un daudzām lielgabalu ambrazūrām. Ar plakanu jumtu pārklātā torņa diametrs bija 20,4 metri, bet augstums — 18 metri.

Lurenburgas torni nojauca 1767. gadā. Mūsdienās artilērijas torņa vietā atrodas Tallinas apgabaltiesas ēka (Pērnavas šoseja 7).

## Atsauces
Prefabrikācija

**Prefabrikācija** jeb **moduļbūve** nozīmē, ka būvkonstrukcijas tiek iepriekš sagatavotas ārpus būvdarbu vietas — rūpnīcā vai speciālā montāžas laukumā. Piemēram, pārvada laidumus vai sijas saliek no dzelzsbetona vai metāla jau gatavās sekcijās un tikai tad tās atved uz objektu un uzstāda. Tas samazina darbu laiku, piemēram, tieši virs dzelzceļa un līdz ar to arī kontakttīkla ietekmi (mazāk jāatvieno, jāstrādā bīstamajā zonā). Otrs piemērs, pārmiju rūpnīcās pārmijas montē blokos, pēc tam ceļā ieliek gatavus blokus, kas neprasa pārmijas ielikšanu ceļā, izmantojot atsevišķas pārmijas detaļas. Tas taupa laiku un resursus.

## Atsauces
Peraka

**Peraka** () ir viens no Malaizijas štatiem. Atrodas Rietummalaizijas ziemeļrietumos Perakas upes ielejā, robežojas ziemeļrietumos ar Pulaupinanu un Kedahu, ziemeļos — ar Taizemi, austrumos — ar Kelantanu un Pahanu, dienvidos — ar Selanoru, bet rietumos krastus apskalo Malakas šaurums. Kedahai pieder vairākas salas Malakas šaurumā, no kurām lielākā ir Pankora (21,4 km²). Pēc politiskās iekārtas Peraka ir parlamentāra konstitucionālā monarhija; tās galva kopš 2014. gada ir sultāns Nazrins Šahs. Štata galvaspilsēta un lielākā apdzīvotā vieta ir Ipoha, bet sultāna rezidence atrodas Kualakansarā.

## Vēsture
Perakas valstiskums radies 15. gadsimtā un tiek uzskatīts par otru vecāko musulmaņu karalisti Malakas pussalā. Pirmais Perakas sultāns Muzafars Šahs I, Melakas 8. sultāna Mahmuda Šaha vecākais dēls, kāpa tronī 1528. gadā. Sultanāta ekonomikas pamatā bija lauksaimniecība un alvas ieguve. 1620. gadā Peraku pakļāva Ačehas sultanāts. 1635. gadā Perakā plosījās holēras epidēmija, kurā mira lielākā daļa karaliskās dzimtas, tai skaitā troņmantinieki, kā rezultātā par Perakas sultānu tika iecelts Ačehas sultāna radinieks Radža Sulongs, kas kļuva par Muzafaru Šahu II.

Ačehas ietekme Perakā mazinājās līdz ar Nīderlandes Austrumindijas kompānijas ierašanos 17. gadsimta vidū. 1650. gadā Peraka noslēdza līgumu ar holandiešiem, kas Ačehai deva ekskluzīvas tiesības alvas tirdzniecībā, bet vēlāk alvas ieguve nonāca kompānijas rokās. 18. gadsimta pirmajā pusē Perakā noritēja pilsoņu karš starp vairākiem troņa pretendentiem, kas ievērojami kavēja valsts attīstību. 1822. gadā Perakas un Selanoras sultāni noslēdza vienošanos, kas izbeidza Nīderlandes monopoltiesības alvas tirdzniecībā Perakā. 1824. gadā kontroli pār Peraku centās iegūt Siāma, kas beidzās ar ietekmes sfēru pārdali, kā rezultātā Peraka un Selanora nonāca Britu Austrumindijas kompānijas ietekmē. 1895. gadā Peraka kļuva par Lielbritānijas protektorātu un tika iekļauta Federatīvajās Malajas valstīs, bet Pankoras sala ar piekrastes teritorijas daļu Dindingu — Šauruma apmetnēs. 

1935. gadā Dindinga atgriezās Perakas sastāvā. 1942. gadā Peraku okupēja Japāna. 1946. gadā Peraka kļuva par Malajas Savienības daļu, bet 1948. gadā — par Malajas Federācijas daļu, kas 1957. ieguva neatkarību. 1963. gadā Peraka kļuva par Malaizijas štatu.

## Ārējās saites

*
Kubuliņi (Vecpiebalgas pagasts)

**Kubuliņi** ir ciems Cēsu novada Vecpiebalgas pagastā. Atrodas pagasta dienvidu daļā.

Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa V308. Ciems ir daļēji izzudis.

## Atsauces
Mūķeņu vārti

thumb|300px|Skats uz Mūķeņu vārtiem no pilsētas mūra iekšpuses, 1869. gads
**Mūķeņu vārti** (; vecā rakstība *Nunnawärraw*; arī *Saunavärav* (‘Pirts vārti’)) bija vārti Tallinas pilsētas mūrī starp Domkalnu un Torni aiz pirts (*Saunatagune torn*) pilsētas ziemeļrietumu mūra daļā.

## Vēsture
Mūķeņu vārtus uzcēla 14. gadsimtā pēc Dānijas karaļa Ērika IV vietnieka Johannesa Kannes pavēles, kurš 1310. gadā deva norādījumus uzlabot Tallinas pilsētas mūri. Mūķeņu vārti nosaukti netālu esošā Tallinas viduslaiku cisteriešu Svētā Miķeļa klostera vārdā. Tos sauca arī par Pirts vārtiem, jo tieši blakus vārtiem atradās pirts. Mūķeņu vārti rakstos pirmo reizi minēti 1355. gadā.

14. gadsimta pirmajā pusē uzcēla augstu, kvadrātveida galveno vārtu torni, kas atradās vienā līnijā ar pilsētas mūri. Lai pastiprinātu galvenos vārtus, uzcēla Pirmos priekšējos vārtus, kuru ziemeļu stūrī uzcēla četrstāvu stūra torni. Vēlāk uzceltajiem Otrajiem priekšējiem vārtiem stūra torņu nebija.

Mūķeņu vārtu aizsardzības būves to galīgajā veidolā sastāvēja no trim secīgiem vārtiem, kurus ap 1610. gadu papildināja ar vaļņa vārtiem un sardzes ēku. Tas bija viens no mūra spēcīgākajiem vārtu kompleksiem. No vārtu būvēm, kas atradās zem Domkalna, divi kaļķakmens aizsardzības vaļņi, aptuveni 15 metru attālumā viens no otra, kuri stiepās no priekšējiem vārtiem un vārtu mājas līdz Domkalnam, ir vienīgie, kas daļēji saglabājušies.

1490. gadā blakus Mūķeņu vārtiem uzcēla tā saukto Jauno hospitāli (). Jaunajā hospitālī ietilpa pats hospitālis, viena dzīvojamā ēka un divas klētis. Jaunais hospitālis atradās šaurā zemes gabalā zem Domkalna nogāzes. Ēkas pārdeva pilsētniekiem 1547. gadā.

Daļu no Mūķeņu vārtiem nojauca 1820. gadā, bet atlikušo daļu 19. gadsimtā izmantoja kā zirgu pajūgu staciju. 1864. gadā nolīdzināja grāvi un zemes vaļņus aiz vārtiem.

Pilsētai attīstoties un paplašinoties, kā arī lai nodrošinātu netraucētu satiksmi uz Baltijas dzelzceļa sabiedrības dzelzceļa staciju, kuras būvniecību pabeidza 1870. gadā, vārti 1868. gadā nojauca. Tomēr pat Mūķeņu vārtu nojaukšana nenodrošināja pietiekamu caurbraukšanas platumu uz Baltijas dzelzceļa staciju, tāpēc caur pilsētas mūra caurumu izveidoja jaunus vārtus *Suur-Kloostri* ielā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Kualakansara

**Kualakansara** () ir pilsēta Malaizijā, Perakas štata karaliskā galvaspilsēta. Tā atrodas Rietummalaizijas ziemeļrietumos Perakas upes krastā  no štata galvaspilsētas Ipohas un  no valsts galvaspilsētas Kualalumpuras. Līdz 1876. gadam Kualakansara bija Perakas galvaspilsēta. 1897. gadā šeit notika pirmā Selanoras, Perakas, Negerisembilanas un Pahanas valdnieku sanāksme, pēc kuras tika dibinātas Federatīvās Malajas valstis.

## Atsauces

## Ārējās saites
Irbenāju iela (Daugavpils)

**Irbenāju iela** ir iela Daugavpilī, Viduspoguļankas apkaimē. Tā atzarojas no Liepziedu ielas, ved ziemeļu virzienā paralēli tai un beidzas, pārtopot meža ceļā. Irbenāju ielā ir savrupmāju apbūve.

Ielas kopējais garums ir aptuveni 340 metri, sarkano līniju platums ir 12 metri. Visā garumā ielai ir grants segums, satiksmes kustība norit abos virzienos vienā joslā. Sabiedrisks transports pa Irbenāju ielu nekursē, tuvākā pietura ir 13. autobusa galapunkts "Liepziedu iela" (bijusī "Mežciema arodskola").

Irbenāju iela izveidota 20. gadsimta beigās. Tās nosaukums laika gaitā nav mainījies.

## Ielu savienojumi
Irbenāju iela ir savienota ar šādām ielām:
* Liepziedu iela
* Bumbieru iela (savienojums ar bezvārda ceļu)

## Atsauces
Skostu iela

**Skostu iela** ir iela Daugavpilī, Vecajā Forštatē. Tā sākas krustojumā ar Vidzemes ielu, ved ziemeļaustrumu virzienā un beidzas krustojumā ar Cīruļu ielu. Skostu iela ir apbūvēta ar privātmājām.

Ielas garums ir 106 metri, sarkano līniju platums ir 13 metri.. Visā garumā iela ir klāta ar asfalta segumu. Satiksmes kustība Skostu ielā atļauta abos virzienos. Sabiedriskais transports pa ielu nekursē, tuvākā pietura ir "Vidzemes iela".

Nosaukums jaunizveidotajai Skostu ielai piešķirts 1957. gadā un laika gaitā nav mainījies.

## Ielu savienojumi
Skostu iela ir savienota ar šādām ielām:
* Vidzemes iela (T veida krustojums)
* Cīruļu iela (T veida krustojums)

## Atsauces
Tirzas iela (Daugavpils)

**Tirzas iela** ir iela Daugavpilī, Vecajā Forštatē. Tā sākas krustojumā ar Vidzemes ielu, ved ziemeļaustrumu virzienā un beidzas krustojumā ar Cīruļu ielu. Tirzas ielas nepārnumuru (ziemeļu) puse ir apbūvēta ar privātmājām, bet pretējā puse nav apbūvēta.

Ielas garums ir aptuveni 150 metri, sarkano līniju platums ir 13 metri. Posmā pie Vidzemes ielas Tirzas ielai nav brauktuves, bet posms pie Cīruļu ielas ir klāts ar grants segumu. Satiksmes kustība atļauta abos virzienos. Sabiedriskais transports pa Tirzas ielu nekursē, tuvākā pietura ir "Vidzemes iela".

Tirzas iela izveidota 1957. gadā.

## Ielu savienojumi
Tirzas iela ir savienota ar šādām ielām:
* Vidzemes iela (savienojums tikai gājējiem)
* Cīruļu iela (T veida krustojums)

## Atsauces
Drovpodi Murmu

**Drovpodi Murmu** (, ; dzimusi ) ir Indijas politiķe, kopš  ir Indijas 15. prezidente. Viņa ir pirmā Indijas pamatiedzīvotāju (adivasu) kopienas un santalu etniskās grupas pārstāve, kas kļuvusi par valsts galvu, kā arī otrā sieviete šajā amatā. Murmu ir arī pirmā Indijas prezidente, kas dzimusi pēc valsts neatkarības iegūšanas (1947), un līdz šim jaunākā persona, kas ieņēmusi šo amatu.

Pirms ievēlēšanas par prezidenti viņa bija Džhārkhandas štata gubernatore (2015–2021), kļūstot par pirmo cilšu izcelsmes sievieti Indijā, kas ieņēmusi šādu amatu. Murmu divus sasaukumus darbojās Orisas likumdevēju sapulcē (2000–2009), kur pildīja arī štata ministres pienākumus tirdzniecības un transporta, kā arī zivsaimniecības un mājlopu resursu attīstības jomās. Viņa pārstāv Indijas Tautas partiju (*Bharatiya Janata Party*, BJP) un tiek uzskatīta par nozīmīgu figūru, kas simbolizē sociālo taisnīgumu un etnisko minoritāšu pārstāvniecību valsts politikā.

## Ārējās saites
Pekana

**Pekana** () ir pilsēta Malaizijā, Pahanas štata karaliskā galvaspilsēta. Pilsēta atrodas Rietummalaizijas austrumos Pahanas upes krastā  no tās ietekas Dienvidķīnas jūrā,  no štata galvaspilsētas Kuantanas un  no valsts galvaspilsētas Kualalumpuras. 

## Vēsture
Sena apdzīvotā vieta, kas pastāvējusi jau 5. gadsimtā un senās Pahanas karalistes laikā bija zināma kā Inderapura. Pilsētas mūsdienu nosaukums cēlies no zieda *Brunfelsia latifolia* vietējā nosaukuma. Pilsētā atrodas karāla pils, sultāna Abu Bakara muzejs, Hadži Ahmada Šaha mošeja, karaliskais mauzolejs. Pekanā attrodas Malaizijas lielākā bruņutehnikas ražotāja *DefTech* ražotnes, kā arī kopš 1970. gadiem Pekana un tās piepilsētas ir autobūves centrs (*Isuzu*, *Mercedes-Benz*, *Volkswagen*, *Citroen*, *Suzuki*, *Proton*).

## Atsauces

## Ārējās saites
2025.—2026. gada Anglijas futbola Premjerlīgas sezona

**2025.—2026. gada Anglijas futbola Premjerlīgas sezona** ir 34. Premjerlīgas sezona. Tā sākas 2025. gada 15. augustā un noslēgsies 2026. gada 24. maijā.

## Komandas
Pēc iepriekšējās sezonas rezultātiem uz Premjerlīgu no *[[Anglijas futbola čempionāts|Championship]]* paaugstināja klubus *[[Leeds United F.C.|Leeds United]]*, *[[Burnley FC|Burnley]]* un *[[Sunderland AFC|Sunderland]]*. Premjerlīgu atstāja *[[Leicester City FC|Leicester City]]*, *[[Ipswich Town FC|Ipswich Town]]* un *[[Southampton FC|Southampton]]*.

### Stadioni

### Treneri un kapteiņi

## Ārējās saites

*
Kīts Endrūss

**Kīts Džozefs Endrūss** (, dzimis ) ir Īrijas futbola treneris un bijušais futbolists. Spēlējis pussarga pozīcijā un pārstāvējis Īrijas futbola izlasi. Kopš 2025. gada Endrūss ir Anglijas Premjerlīgas komandas *[[Brentford F.C.|Brentford]]* galvenais treneris.

Savu spēlētāja karjeru iesācis *[[Wolverhampton Wanderers]]*, kur pārsvarā spēlējis Anglijas pēc spēka otrajā līgā. Vēlāk pārstāvējis ''Championship'' līgas komandu *[[Hull City AFC|Hull City]]* un zemāko līgu komandu *[[Milton Keynes Dons F.C.|Milton Keynes Dons]]*. 2008. gadā pārcēlies uz Anglijas Premjerlīgas komandu *[[Blackburn Rovers]]*, kur pavadījis trīs sezonas. Vēlāk pārstāvējis arī Premjerlīgas komandu *[[West Bromwich Albion FC|West Bromwich Albion]]*, kā arī *Championship* līgas komandas *[[Bolton Wanderers F.C.|Bolton Wanderers]]*, *[[Brighton & Hove Albion F.C.|Brighton & Hove Albion]]* un *[[Watford FC|Watford]]*.

Īrijas futbola izlases rindās no 2008. līdz 2012. gadam aizvadījis 35 mačus un guvis 3 vārtus. Pārstāvējis izlasi 2012. gada Eiropas čempionātā.

2025. gadā kļuvis par Premjerlīgas komandas *[[Brentford FC|Brentford]]* galveno treneri.

## Sasniegumi
**Milton Keynes Dons**

* EFL League Two: 2007–08

## Ārējās saites
Neitans Kolinss

**Neitans Maikls Kolinss** (, dzimis ) ir Īrijas futbolists, kurš spēlē aizsarga pozīcijā un pārstāv Īrijas futbola izlasi. Kopš 2023. gada Kolinss spēlē Anglijas Premjerlīgas komandā *[[Brentford FC|Brentford]]*, kur viņš ir arī komandas kapteinis.

Iepriekš pārstāvējis Anglijas čempionāta komandu *[[Stoke City F.C.|Stoke City]]* un Premjerlīgas komandas *[[Burnley FC|Burnley]]* un *[[Wolverhampton Wanderers]]*.

Īrijas futbola izlases rindās debitējis 2021. gadā.

## Ārējās saites
Jankuba Mintē

**Jankuba Mintē** (, dzimis ) ir Gambijas futbolists, kurš spēlē pussarga pozīcijā un pārstāv Gambijas futbola izlasi. Kopš 2024. gada Mintē spēlē Anglijas Premjerlīgas komandā *[[Brighton & Hove Albion F.C.|Brighton & Hove Albion]]*.

Iepriekš pārstāvējis Dānijas komandu *[[Odense Boldklub|OB]]* un Nīderlandes komandu Roterdamas "Feyenoord", kas viņu izīrēja no *[[Newcastle United FC|Newcastle United]]*.

Gambijas futbola izlases rindās debitējis 2022. gadā. Pārstāvējis izlasi 2023. gada Āfrikas Nāciju kausā.

## Sasniegumi
**Feyenoord**

* Nīderlandes kauss: 2023—24

## Ārējās saites
Karloss Baleba

**Karloss Nums Kumā Baleba** (, dzimis ) ir Kamerūnas futbolists, kurš spēlē pussarga pozīcijā un pārstāv Kamerūnas futbola izlasi. Kopš 2023. gada Baleba spēlē Anglijas Premjerlīgas komandā *[[Brighton & Hove Albion F.C.|Brighton & Hove Albion]]*.

Iepriekš pārstāvējis Francijas komandu *[[Lille OSC|Lille]]*.

Kamerūnas futbola izlases rindās debitējis 2024. gadā.

## Ārējās saites
Andris Daugaviņš

**Andris Daugaviņš** (dzimis ) ir latviešu aktieris, kurš plašāk pazīstams ar raksturlomām filmā "Kriminālās ekselences fonds" un seriālā "Nelūgtie viesi".

## Biogrāfija
1990. gados bijis komercbankas Dinastija viceprezidents. No 1999. līdz 2018. gadam strādājis par maksātnespējas administratoru.

Saņēmis 2018. gada Lielā Kristapa balvu kā labākais aktieris otrā plāna lomā par filmu "Kriminālās ekselences fonds".

## Privātā dzīve
Brālis Armands (miris 2022. gadā), kura dēls ir hokejists Kaspars Daugaviņš.

Nodarbojies ar autosportu, startējot *VW Golf* kausā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Kuantana

**Kuantana** () ir pilsēta Malaizijā, Pahanas štata galvaspilsēta un lielākā apdzīvotā vieta. Pilsēta atrodas Rietummalaizijas austrumos Dienvidķīnas jūras krasta  no valsts galvaspilsētas Kualalumpuras. 

## Vēsture
Sena apdzīvotā vieta, kas pastāvējusi kopš 11. gadsimta. Mūsdienu apdzīvotā vieta radusies ap 1851. gadu kā Kampungteruntumas (*Kampung Teruntum*) zvejnieku ciems. Sakarā ar augošo zelta ieguvi Pahanas tālaika galvaspilsētas Kualalipisas apkārtnē un alvas ieguvi Pahanas ziemeļos šeit ieradās daudz ķīniešu kalnraču, līdz ar ko Kuantana attīstījās kā osta un tirdzniecības centrs. Apkārtnē tika ierīkotas kaučuka plantācijas, kurām piesaistīja indiešu strādniekus. Kuantana par sultanāta galvaspilsētu kļuva 1955. gadā, bet 2021. gadā tai piešķīra lielpilsētas statusu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Kaplavas iela (Daugavpils)

**Kaplavas iela** ir iela Daugavpilī, Daugavas kreisajā krastā, Judovkas apkaimē. Tā sākas krustojumā ar Neļķu ielu, ved austrumu virzienā paralēli Lielajai ielai un, pēc plāna, beidzas krustojumā ar Tartakas ielu. Tomēr faktiski Kaplavas iela ir īsākā un beidzas strupceļā pēc krustojuma ar Kooperācijas ielu. Kaplavas ielā ir privātmāju apbūve.

Ielas kopējais garums ir aptuveni 280 metri, faktiski esošās daļas garums ir 150 metri. Sarkano līniju platums ir no 8 līdz 12 metriem. Kaplavas iela ir klāta ar grants segums. Satiksmes kustība atļauta abos virzienos vienā joslā. Sabiedriskais transports pa Kaplavas ielu nekursē, tuvākā pietura ir "Kooperācijas iela" Lielajā ielā.

Iela izveidota Latvijas PSR gados, tās tagadējais nosaukums zināms no 1960. gadiem un kopš tā laika nav mainījies.

## Ielu savienojumi
Kaplavas iela ir savienota ar šādām ielām:
* Neļķu iela (T veida krustojums)
* Kooperācijas iela
* Elernes iela (tikai pēc plāna; dabā savienojuma nav)
* Tartakas iela (tikai pēc plāna; dabā savienojuma nav)

## Atsauces
Leslī Ugočukvu

**Leslī Ugočukvu** (, dzimis ) ir franču futbolists, kurš spēlē pussarga pozīcijā. Kopš 2025. gada Ugočukvu spēlē Anglijas Premjerlīgas komandā *[[Burnley FC|Burnley]]*.

Iepriekš spēlējis Francijas komandā *[[Stade Rennais F.C.|Rennes]]* un Anglijas komandās *[[Chelsea F.C.|Chelsea]]* un *[[Southampton FC|Southampton]]*.

## Ārējās saites
Liams Delaps

**Liams Rorijs Delaps** (, dzimis ) ir angļu futbolists, kurš spēlē uzbrucēja pozīcijā. Kopš 2025. gada Delaps spēlē Anglijas Premjerlīgas komandā *[[Chelsea F.C.|Chelsea]]*.

Iepriekš pārstāvējis Anglijas komandas *[[Manchester City F.C.|Manchester City]]*, *[[Stoke City F.C.|Stoke City]]*, *[[Preston North End F.C.|Preston North End]]*, *[[Hull City AFC|Hull City]]* un *[[Ipswich Town FC|Ipswich Town]]*. Ar *Chelsea* komandu izcīnījis 2025. gada FIFA Klubu Pasaules kausu.

## Sasniegumi
**Manchester City**

* Anglijas Līgas kauss: 2020—21

**Chelsea**

* FIFA Klubu Pasaules kauss: 2025

## Ārējās saites
Kualaterenganu

**Kualaterenganu** ( — ‘Terenganu [upes] grīva’) ir pilsēta Malaizijā, Terenganu štata galvaspilsēta un lielākā apdzīvotā vieta. Pilsēta atrodas Rietummalaizijas ziemeļaustrumos pie Terenganu upes ietekas Dienvidķīnas jūrā  no valsts galvaspilsētas Kualalumpuras. Nozīmīgs ekonomisks un tūrisma centrs.

## Vēsture
Sena apdzīvotā vieta, kas zināma jau kopš 6.—7. gadsimta kā Ķīnas Sui dinastijas vasaļvalsts Tantanas galvaspilsēta. 7. gadsimtā tā nonāca Šrīvidžajas varā. Pēc Šrīvidžajas norieta 13. gadsimtā Terenganu nonāca Madžapahitas, bet vēlāk — Siāmas un Melakas ietekmē. Pēc Melakas nonākšanas portugāļu varā Terenganu  savukārt nonāca Džohoras ietekmē. 1708. gadā tika nodibināts Terenganu sultanāts; sākotnēji tā galvaspilsēta bija Kualaberanā  augšpus pa Terenganu upi, bet vēlāk tika pārcelta uz tagadējo vietu upes grīvā. 18. gadsimtā tā bija maza pilsētiņa ar apmēram 1000 mājām un puse tās iedzīvotāju bija ķīnieši. 1883. gada augustā pilsētu, ieskaitot sultāna pili, nopostīja ugunsgrēks. Pilsētas izaugsme sākās 20. gadsimtā līdz ar kalnrūpniecības un naftas ieguves attīstību. 2008. gadā Kualaterenganu piešķīra lielpilsētas statusu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Neviens 2

**"Neviens 2"** () ir 2025. gada ASV asa sižeta trillera filma, kuras režisors ir Timo Čahjanto. Tas ir turpinājums 2021. gada filmai "Neviens". Filmā galvenās lomas atveido Bobs Odenkērks, Konija Nīlsena, Džons Ortiss, Kolins Henkss, RZA, Kolins Salmons, Kristofers Loids un Šerona Stouna.

Filma stāsta par ārēji parastu ģimenes cilvēku ar bīstamu pagātni. Kādu dienu viņš nolemj ar ģimeni doties atvaļinājumā, tomēr jau pirmajā dienā viņš iekļūst konfliktā, kas pāraug karā ar vietējo policiju un kriminālo organizāciju.

Filmas "Neviens 2" pirmizrāde notika  un to izplatīja *[[Universal Pictures]]*. Filma saņēma pozitīvu kritiķu novērtējumu.

## Atsauces

## Ārējās saites