open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Inčhona

**Inčhona** (인천; *Inch'ŏn/Incheon*) ir pilsēta Dienvidkorejas ziemeļos Dzeltenās jūras krastā, netālu no Seulas un kalpo kā tās galvenā osta. Inčhonas Starptautiskā lidosta ir lielākā valstī un apkalpo arī Seulu.

## Vēsture
Kaut arī pilsētas vieta ir apdzīvota no neolīta un šeit atradās pilsēta Čemulpo (*Chemulpo*), pilsēta ieguva nozīmību 1883. gadā, kad šeit uzcēla ostu Seulas vajadzībām.

Korejas kara laikā 1950. gada 15. — 28. septembrī šeit notika Inčhonas kauja.

## Ārējās saites
Pojanhu

**Pojanhu** (, *Póyáng Hú*) ir liels Jandzi upes plūdu baseins — ezers Ķīnā, Dzjansi provincē. Lielākais saldūdens ezers Ķīnā. Atrodas piecu upju satekas vietā, lielākā no kurām ir Jandzi upe. Vidējā platība — ap 3585 km².

Nozīmīga migrējošo putnu atpūtas un barošanās vieta. Ziemā ezera krastos uzturas baltās dzērves (*Leucogeranus leucogeranus*) — ap 95% šīs putnu sugas populācijas. Ap ezeru dzīvo vairāk nekā 150 sugu putni. Ezerā dzīvo 122 zivju sugas, viena bruņurupuču suga (*Neomeris phocaenoides*) un ļoti retais sārtais delfīns. Ezers palīdz regulēt ūdens noteku pa Jandzi upi: sausajā periodā tas iepludina upē ūdeni, kamēr plūdu laikā — uzņem to.

Ap ezeru atrodas daudzi rūpniecības uzņēmumi (dzelzs pārstrāde, tērauda rūpnīcas, ķīmiskās rūpnīcas, papīra rūpnīcas) kas to piesārņo. Ezers spēcīgi piesārņots ar fenoliem.

## Atsauces

## Ārējās saites
Lopnūrs

**Lopnūrs** (arī **Lobnors**; ,  — *Luóbù Pō*) ir izsīcis sālsezers Ķīnā, veido nelielu sālsezeru un purvāju grupu. Atrodas starp Taklamakana un Kumtaga tuksnešiem Šindžanas Uiguru autonomajā reģionā. Nosaukums cēlies no vienas no mongoļu valodām.

thumb|200px|left|Šindžanas austrumu daļas karte ar arheoloģisko atradumu vietām un Zīda ceļa maršrutiem, Folke Bergmans, 1939. gads
Ezera platība atkarībā no klimatiskajiem apstākļiem mainās no 0 līdz 3010 km². 1928. gadā ezera platība bija , taču kopš tā laika ezers samazinās un ir sadalījies mazākos baseinos. Kopš 1971.—1972. gada ezers ir praktiski pilnībā izžuvis. Ezeru samazinājušas vēja pārvietotās smilšu masas, kas pēdējo 40 gadu laikā pārvietojušas ezeru par 30—40 km rietumu virzienā. Ezerā ietek Tarimas upe un Lopnūrs ir atlieka no senākā pēcleduslaikmeta Tarimas ezera, kas savulaik klāja vairāk nekā  platību. Lai kaut daļēji apturētu ezera izsīkšanu, ap ezeru atlikušajās apšu audzēs nodibināts rezervāts. Ezera nogulumu pētījumi ir devuši vērtīgus datus par seno klimatu. Ezera gultnē ir lielas silvīna atradnes, kas varētu dot ap 240 miljonus tonnu kālija hlorīda. Ir plānots ezera krastā izveidot lielu pilsētu.

1996. gadā slavenais ķīniešu pētnieks Ju Čunšuns gāja bojā, mēģinot ar kājām šķērsot Lobnoru. Izžuvušā ezera virsmu klāj sāls garoza, kam pāri ir brūni augsnes putekļi. Zem šīs sāls garozas atrodas purvs.

## Kultūrvēsturiskais mantojums
Agrākie Tarimas upes un Lopnūra ūdens resursi nodrošināja senas Ķīnas civilizācijas — Lulanas valsts eksistenci. Cauri Lulanai gāja Zīda ceļš — mūsdienās pētnieki cenšas atrast šī ceļa signāltorņus ezera apkaimē. Ezers uzturēja arī Tohāras kultūru. Gar ezera senkrastiem atrastas izžuvušas cilvēku mirstīgās atliekas — Tarimas mūmijas. Ap ezeru atrodas daudz kultūrvēsturisko pieminekļu.

## Kodolizmēģinājumi
Kopš 1964. gada Lopnūra apkaimē uzsākti kodolieroču izmēģinājumi. Līdz 1996. gadam notika 45 kodolizmēģinājumi. Izmēģinājumu rezultātā ezera apkaimē ir radioaktīvs piesārņojums.

## Ārējās saites

* Klejojošais ezers 
* Informācija par Lopnūra kodolizmēģinājumiem 
* Lopnūra kodolizmēģinājumu pārskata vietas karte
Sinuss

right|thumb|240px|Ja vienības riņķī ievelk leņķi, kura lielums ir α, tad atbilstošās pretkatetes garums ir sin α.

Par leņķa **sinusu** sauc uz tā balstīta taisnleņķa trijstūra pretkatetes un hipotenūzas garumu attiecību. To var simboliski pierakstīt šādi:
: \sin \alpha = \frac{\text{pretkatete}}{\text{hipoten}\bar{\text{u}}\text{za}}, \,
kur "sin α" apzīmē sinusu no leņķa α un "pretkatete" un "hipotenūza" apzīmē attiecīgi pretkatetes (leņķim pretējas katetes) un hipotenūzas garumus. Šādā veidā sinusu var definēt šauriem leņķiem. Savukārt, izmantojot trigonometrisko riņķi, sinusu var definēt jebkuram leņķim.

Sinusa funkcija ir periodiska funkcija ar periodu 2π.

Funkcijas nosaukuma pirmsākumi meklējami indiešu matemātiķa un astronoma Ārjabhatas darbos, kur tā saukta *ardha-jya* (tulkojumā - 'puse no hordas'), kas ērtības labad saīsināta par *jya*. Tulkojot Ārjabhatas darbus arābu valodā, saīsinājums tika pārnests ar līdzkaņu burtiem *jb* (arābu rakstībā īsos patskaņu neraksta, "b" rakstībā līdzīgs "y") un izrunāja ar vārdu *jiba*, kam valodā nav nozīmes. 12. gadsimtā, kad Gerardo no Kremonas tulkoja šos darbus latīņu valodā, viņš pieņēma, ka *jb* lasāms kā *jiab* ('līcis', 'ieloks') un pārcēla ar tā latīnisko analogu ar tādu pat nozīmi *sinus*.

## Sinusa vērtības

Visbiežāk nepieciešamās sinusa vērtības ir dotas tabulā pa labi. Lai tās vieglāk iegaumētu, ir jāatceras zīmīgie leņķi 0°, 30°, 45°, 60° un 90° (jeb 0, π/6, π/4, π/3 un π/2 radiānos). Var ievērot, ka tiem atbilstošās sinusa vērtības ir šādas:
:
  \frac{\sqrt{0}}{2}, \quad
  \frac{\sqrt{1}}{2}, \quad
  \frac{\sqrt{2}}{2}, \quad
  \frac{\sqrt{3}}{2}, \quad
  \frac{\sqrt{4}}{2}.

Leņķiem, kas neatrodas intervālā no 0° līdz 90°, sinusa vērtību var aprēķināt, izmantojot zemāk uzskaitītās sinusa funkcijas īpašības.

## Sinusa funkcijas īpašības

right|thumb|500px|Sinusa funkcijas grafiks.

Sinusa funkcijai piemīt vairākas būtiskas īpašības, kas ir uzskaitītas zemāk dotajā tabulā. Tās ir viegli nolasāmas no funkcijas grafika.

No šīm īpašībām izriet sakarība
: \sin(x + \pi k) = (-1)^k \sin x, \,
kur *k* ir patvaļīgs vesels skaitlis. Ar tās palīdzību sinusa aprēķināšanu patvaļīgam leņķim var reducēt uz sinusa aprēķināšanu leņķim, kas atrodas intervālā [0°, 90°] (jeb [0,π/2] radiānos).

## Sakarības

Jebkuriem diviem reāliem skaitļiem α un β ir spēkā:
: \sin(\alpha + \beta) = \sin \alpha \, \cos \beta + \cos \alpha \, \sin \beta, 
: \sin(\alpha - \beta) = \sin \alpha \, \cos \beta - \cos \alpha \, \sin \beta, 
: \sin(2\alpha) = 2 \, \sin \alpha \, \cos \alpha. 

## Teilora rinda, atvasinājums un integrālis

Sinusa izvirzījums Teilora rindā ir
:
  \sin x
  = \sum_{n=0}^\infty (-1)^n \frac{x^{2n+1}}{(2n+1)!}
  = \frac{x}{1!} - \frac{x^3}{3!} + \frac{x^5}{5!} \mp \cdots.

Tā atvasinājums ir
: (\sin x)' = \cos x, \,
bet nenoteiktais integrālis ir
: \int \sin x \, {\rm d} x = -\cos x + C. 

## Skatīt arī

* Trigonometriskās funkcijas
* Kosinuss
* Tangenss
* Kotangenss

## Atsauces

## Ārējās saites

* Eric W. Weisstein, Sine, MathWorld.
Huvsguls

**Huvsguls** (arī **Hubsuguls**;  — *Hövsgöl nuur*) ir liels saldūdens ezers Mongolijas ziemeļos, Huvsgula aimakā, tuvu Krievijas robežai. Dziļākais un otrs lielākais ezers Mongolijā. Ezera ūdens ir mīksts, bagāts ar skābekli, lieliskas kvalitātes dzeramais ūdens.

Ap ezeru atrodas skaisti, augsti kalni. Augstākais kalns ezera krastā ir Munkusardiks (3492 m).

Sens ezers, vecums pārsniedz 2 miljonus gadu. Ezerā atrodas ap 2% no pasaules virszemes atkusušā saldūdens. Ezera pirmatnējā daba lieliski saglabājusies. Mongoļi Huvsgulu uzskata par svētu ezeru, jo šajā sausajā zemē saldūdens ezeri ir retums. No ezera iztek Egas upe, kas ietek Selengā, kura savukārt ietek Baikālā. Kaut arī Baikāls no Huvsgula atrodas 200 kilometrus tālu, upēm jātek 1000 km un kritums līdz Baikālam ir 1200 m. Ziemā ezers pilnībā aizsalst.

Ezers tiek aizsargāts; šeit 1992. gadā izveidots nacionālais parks kura platība 838 tūkstoši hektāru. Viena no ezera apkaimes lielajām vērtībām ir tā atrašanās pārejas zonā starp taigu un stepi. Nacionālajā parkā dzīvo daudz retu dzīvnieku sugu. Ezerā dzīvo 9 zivju sugas. Viens no tūristu intereses objektiem Mongolijā; krastā vairākas tūristu bāzes.

## Atsauces

## Skatīt arī
* Pasaules lielākie ezeri pēc tilpuma

## Ārējās saites

* NASA uzņēmumi no kosmosa
Uvsnūrs

**Uvsnūrs** (, ), agrāk arī **Ubsunurs** (), ir beznoteces sālsezers uz Mongolijas un Krievijas (Tivas Republikas) robežas, lielākais ezers Mongolijā. Sekls un ļoti sāļs ezers, neliela daļa no agrākā pēcleduslaikmeta ezera, kas pirms vairākiem tūkstošiem gadu klāja daudz lielāku teritoriju. Aptuveni piecdesmitais pasaules lielākais ezers. Ūdens apmaiņas laiks ir 1 gads. Galvenās ezera pietekas ir Tesa, Narīna, Turgena un Sagila.

Uvsnūrs atrodas vienā no planētas labāk saglabātajām stepes ainavām. Ap ezeru atrodas stepe, pustuksnesis un kalni. Plašs kāpu masīvs austrumos — Altanelsas kāpu masīvs. Ezers ir ļoti nozīmīgs kā gājputnu atpūtas vieta. Šeit reģistrētas vairāk nekā 220 putnu sugas un 41 zīdītāju suga, tai skaitā sniega leopards. Gaisa temperatūra ezera apkaimē svārstās no  ziemā līdz  vasarā.

2003. gadā ezers ar apkārtējo Uvsnūra ieplaku tika iekļauts UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā — viens no lielākajiem šajā sarakstā iekļautajiem pieminekļiem.

## Atsauces

## Ārējās saites
Taimiras ezers

**Taimiras ezers** () ir liels saldūdens ezers Krievijas ziemeļos, Krasnojarskas novadā. Atrodas tundras zonā Taimiras pussalā starp Birrangas kalniem ziemeļos un Ziemeļsibīrijas zemieni dienvidos. Ledus ezeru klāj no vēla septembra līdz jūnijam. Ūdens temperatūra augustā ir ap +8&nbsp;°C. Ezera ziemeļu krastā no 1943. līdz 1995. gadam darbojās Ozerotaimiras polārstacija.

## Atsauces

## Ārējās saites

## Skatīt arī
* Pasaules lielāko ezeru saraksts
Čani ezers

**Čani ezers** () ir viens no lielākajiem ezeriem Krievijas teritorijā, nereti uzskata par ezeru grupu. Atrodas Barabas stepē Novosibirskas apgabalā. Lielākais ezers Rietumsibīrijā. Sekls saldūdens ezers ar mainīgu ūdens līmeņa augstumu. Platība mainās no 1400 km² līdz 3500 km². Attēlā ezera līmenis ir salīdzinoši zems un tas sadalījies vairākos baseinos. Katrā no baseiniem ir atšķirīgs ūdens sāļums. Ūdens apmaiņas laiks ir 0,8 gadi. Aizsalst no oktobra līdz maijam. Nosaukums cēlies no tjurku vārda liela izmēra katlam — "čans".

Ezeram un tā apkaimei ir ļoti augsta bioloģiskās daudzveidības vērtība. Ap ezeru mitrāji, sāls purvi, bērzu un apšu meži. Ezeram ļoti liela nozīme kā migrējošo putnu atpūtas vietai (Rāmsaras konvencijas vieta).

## Atsauces

## Ārējās saites
Tenizs

**Tenizs** (agrāk arī **Tengizs**; , ) ir liels sālsezers Kazahstānas ziemeļdaļā Akmolas apgabalā. Nosaukums cēlies no kazahu valodas — "jūra". Atrodas tektoniskā ieplakā. Nozīmīga gājputnu atpūtas vieta, Rāmsaras konvencijas vieta. Tenizā novērotas 318 putnu sugas (arī 14 000 pāri sārto flamingo), tai skaitā 22 pasaulē apdraudētas sugas. Nereti ezers gandrīz izžūst. Aizsalst decembrī, atkūst aprīlī. Lielākā pieteka — Nura. Plašas niedru audzes. Ezera apkaimē reģistrētas arī 340 augu sugas un 50 zīdītāju sugas.

Kopš 1968. gada lielākā daļa ezera un tam piegulošās zonas ir aizsargājamā dabas teritorija.

1976. gada 16. oktobrī uz ezera ledus neplānoti nolaidās kosmosa kuģis Sojuz 23.

Ezers pazīstams arī ar interesantu dabas aizsardzības projektu — neizolētās elektrolīnijas, kas ik gadu ezera apkaimē nogalināja daudz retu putnu, tika aizstātas ar Saules enerģijas ieguves sistēmām, tādējādi atrisinot problēmu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Hanka

**Hanka** (arī **Hankas ezers**; ,  — *Xīngkǎi Hú*) ir liels ezers uz Ķīnas (Heilundzjanas province) un Krievijas (Piejūras novads) robežas. Lielākais ezers Ziemeļaustrumu Āzijā.

No ezera kopējās platība (4190 km²) Krievijas teritorijā atrodas  un Ķīnas teritorijā — . Ezers pieder Amūras upes baseinam. 97% ezera sateces baseina atrodas Krievijas teritorijā. Ezers sastāv no diviem nodalītiem baseiniem, mazāko no tiem, kurš atrodas ezera ziemeļu daļā Ķīnas teritorijā, atdala ap  augsta smilšu grēda. Ezera piekraste ir purvaina, jo sevišķi lieli purvāji atrodas ziemeļrietumos. No ezera iztek Sungačas upe uz Usūri. Ūdens aprites laiks ir ap 1 gadu. Vidējais ezera tilpums ir , maksimālais tilpums — . Lietus līst galvenokārt vasarās,  nokrišņu gadā.

Ezera piekrastē atrodas putniem ļoti nozīmīgs mitrājs un tāpēc Ķīnas pusē ir nodibināts nacionālais dabas rezervāts, bet Krievijas pusē — Hankas ezera dabas rezervāts. Hankas ezers ar apkārtējiem mitrājiem ir ļoti iespaidīgs dabas piemineklis, kam ir ļoti liela potenciāla ekotūrisma nozīme.

Neolītā Hankas ezera krastos atradās Bohai kultūra.

Ezers aprakstīts V. Arseņjeva romānā «Dersu Uzala».

## Ārējās saites

* Hankas rezervāts (krieviski)
* Hankas ezera flora un fauna (krieviski)
Kukunors

**Kukunors** (no ), arī **Cjinhai** (; *Qīnghǎi Hú*) vai **Chononpo** (, *mtsho sngon po*), ir lielākais ezers Ķīnā (Cjinhai province), sālsezers. Augstkalnu ezers Tibetas plakankalnē.

thumb|200px|left|Kukunora putnu sala
Ezerā ietek 23 upes un strauti, iztekas nav. Līdz 1960. gadiem ezerā ietecēja 108 upes, taču lielākā daļa tagad ir izsīkušas. Ezers ir izsīkstošs, caurmērā krītas par 10 cm gadā. Laikaposmā no 1908. līdz 2000. gadam ezera platība kritās par 11,7%. 1960. gados atdalījās 48,9 km² lielais Gahai ezers. Vēlāk notika tālāka Kukunora sadalīšanās mazākos ezeros. Pašreizējā Kukunora platība - 4 460 km² (citi avoti - 4 635 km², 5 694 km²).

Par spīti sāļumam, ezerā dzīvo zivis, kuras tiek zvejotas. Ezers atrodas gājputnu migrācijas ceļu krustpunktā un ezeru atpūtai izmanto daudz putnu sugu. Ezera ziemeļaustrumu piekrastē atrodas "Putnu Salas" (Kormorāna sala un Olu sala). Šīs salas kopš 1997. gada tiek aizsargātas. Ezers ziemā bieži aizsalst līdz trīs mēnešus ilgi.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Putnu salu attēli
* Ezera satelītattēli
Sarikamiša ezers

{
  "type": "ExternalData",
  "service": "geoshape",
  "ids": "Q257416"
}


**Sarikamiša ezers** (, ) ir liels, cilvēka radīts iesāļš ezers, kas atrodas uz Turkmenistānas un Uzbekistānas robežas. Atrodas aptuveni pa vidu starp Kaspijas jūru un Arāla jūru. Radies 1971. gadā, novirzot drenāžas ūdeni no apūdeņotajām Horezmas teritorijām Amudarjas krastos uz Sarikamiša ieplaku. Līdz 1878. gadam ieplakai bija dabīga ūdens pietece no Amudarjas.

Ezers nereti pilnībā izžūst, taču kopumā tā izmērs pieaug. Bīstami piesārņots ar lauksaimniecībā izmantojamām ķimikālijām — viens no visvairāk piesārņotajiem ezeriem pasaulē. Tikai dažas organismu sugas var izturēt augsto piesārņojuma līmeni.

## Ārējās saites
Isikuls

**Isikuls** () ir liels augstkalnu ezers Kirgizstānā. Vāji iesāļš ūdens. Otrs lielākais augstkalnu ezers pasaulē aiz Titikakas ezera. Ezers neaizsalst — iespējams, no tā cēlies ezera nosaukums, kas kirgīzu valodā nozīmē "siltais ezers". Viens no vecākajiem ezeriem pasaulē — izveidojies aptuveni pirms 25 miljoniem gadu. Ūdens apmaiņas periods ir ļoti ilgs — 305 gadi.

Galvenās pietekas ir Čujas upe (tek netālu un palu laikā daļu ūdens ieplūdina ezerā) un kalnu strauti, sniegs. Ezerā ieplūst arī daudz karsto avotu. Pāri dienvidu krastam paceļas Tjanšana kalni. Ik gadus ezera līmenis krītas par aptuveni 5 cm, ko izraisa ezerā ietekošo upju ūdens novirzīšana saimnieciskiem mērķiem.

## Bioloģiskā daudzveidība
Reģistrēti 3 sugu abinieki, 11 sugu rāpuļi, 54 sugu zīdītāji un 267 sugu putni.

No Sevana Isikulā ievesta Sevana forele. Pašā Sevanā zivs gandrīz izmirusi, bet tai ir labas izredzes izdzīvot Isikulā.

Ezerā un tā apkaimē Kirgizstānas valdība izveidojusi Isikula biosfēras rezervātu. Tā kā ezers ir nozīmīga gājputnu atpūtas vieta, tas iekļauts Ramsāres sarakstā.

## Vēsture
Jau pirms 2500 gadiem netālu no ezera garām gāja lielais Zīda ceļš — liels tirdzniecības ceļš pāri Centrālāzijai.

Klīst nostāsti, ka ezera ziemeļaustrumu krastā esot 14. gadsimta armēņu klostera atliekas.

Pie Isikula jau padomju laikos tika izveidota militāro izmēģinājumu bāze, kur tika vērtētas zemūdeņu un torpēdu tehnoloģijas. Bāze darbojas arī tagad un pieder Krievijai.

PSRS laikā ezers kļuva par populāru atvaļinājuma kūrortu ar daudzām sanatorijām un viesnīcām ezera ziemeļu krastā. Viens no iemesliem — pie ezera ļoti bieži ir saulains laiks. Pēc krīzes tūrisma industrija reģionā lēnām atdzimst. Netālu no ezera austrumu gala atrodas reģionālais centrs — Karakola (agrāk Prževaļska). Isikuls ir galvenais tūrisma objekts Kirgizstānā.

## Atsauces

## Skatīt arī
* Pasaules lielāko ezeru saraksts
* Pasaules lielākie ezeri pēc tilpuma
* Pasaulē dziļākie ezeri

## Ārējās saites

* Ceļvedis tūristiem (krieviski)
Gugols

**Gugols** ir skaitlis — 1 ar 100 nullēm jeb 10100, jeb 10 000 000 000 000 000 000 000 000 000 000 000 000 000 000 000 000 000 000 000 000 000 000 000 000 000 000 000 000 000 000 000 000 000. Šim skaitlim nosaukumu piešķīra matemātiķis Edvards Kāzners. Viņš lūdza padomu savam deviņus gadus vecajam krustdēlam, kas 1938. gadā ieteica to nosaukt par gugolu (). Par godu gugolam nosaukta interneta meklētājprogramma *[[Google meklētājs|Google]]*.

## Etimoloģija
Vārdam ir līdzība ar Aškenāzi ebreju tradicionālā saldā ēdiena gogel-mogela (, , ) nosaukumu.
Subkultūra

**Subkultūra** ir samērā patstāvīga garīgo un materiālo vērtību sistēma kādas kultūras ietvaros, kas dažkārt izveidojusies kā pretnostatījums sabiedrības valdošajai kultūrai un ko vairākums uzskata par mazvērtīgāku vai par kaitīgu. Šādas atšķirīgas sistēmas un grupas rodas noteiktas šķiriskās, etniskās un reliģiskās piederības, kā arī dzīves vietas ietekmes rezultātā.

Subkultūra no valdošās kultūras var atšķirties ar tās piekritēju vecumu, rasi, tautību, materiālo stāvokli, dzimumu vai seksualitāti. Atšķirības iedalāmas uzskatos par estētiku, reliģiju, politiku, seksualitāti vai dažādu minēto faktoru kopumu. Subkultūras sekotāji savu piederību parasti apliecina ar noteiktu stilu — apģērbā, uzvedībā un valodā (žargons).

## Subkultūras Latvijā
Latvijā pastāv šādas subkultūras: bardu kopiena, hipsteri, fanu subkultūra, geji un lesbietes, goti, kriminālā subkultūra, urlas, skinhedi, zinātnieku subkultūra u.c.

## Atsauces
Annenieku pagasts

**Annenieku pagasts** ir viena no Dobeles novada administratīvajām teritorijām tā ziemeļrietumos. Robežojas ar sava novada Dobeles, Auru, Naudītes, Zebrenes, Bikstu un Īles pagastiem un Tukuma novada Jaunpils un Džūkstes pagastiem. 

## Daba
### Reljefa formas
Āžmugura, Bērzu kalns, Cīruļu kalns, Dekšņas kalniņš, Garlauku kalns, Jākšiņkalns, Īlēnu kalni, Jākšu kalns, Kapu kalniņš, Kliņķu kalns, Pastaru kalns.

### Hidrogrāfija
#### Upes
Balžņa, Bērze, Bikstupe, Bitšķēpu strauts, Grauzdupe, Lielais grāvis.

#### Ūdenstilpes
Annenieku ūdenskrātuve, Balziens, Cibēnu ezers, Mazais dzirnavu dīķis, Melnezers, Slagūnes ūdenskrātuve, Slagūnes skolas dīķis.

#### Purvi
Balziens, Lielais purvs, Tīrelis.

## Vēsture
Mūsdienu Annenieku pagasta teritorijā vēsturiski atradās Annas muiža (*Annenhof*, Annenieki), Ausātu muiža (*Auzenbach*, Ausātas), Brūnu muiža (*Gut Elisenhof*) un Slagūnes muiža (*Schlagunen*, Slagūne).

Dokumentos **Annasmuižas pagasts** pirmo reizi minēts 1836. gadā. 1920. gadā pārdēvēts par Annenieku pagastu. 1935. gadā Tukuma apriņķa Annenieku pagasta platība bija 72,3 km² un tajā dzīvoja 1365 iedzīvotāji. 1945. gadā pagastā izveidoja Annenieku un Slagūnes ciema padomes, bet pagastu 1949. gadā likvidēja. 1958. gadā Dobeles rajona **Annenieku ciemam** pievienoja Naudītes ciema kolhoza «Vārpa» teritoriju, 1963. gadā - Bikstu ciema padomju saimniecības «Kaķenieki» teritoriju. 1990. gadā ciemu reorganizēja par pagastu. 2009. gadā Annenieku pagastu kā administratīvo teritoriju iekļāva Dobeles novadā.

### Pieminekļi
* Annenieku luterāņu baznīca
* Annenieku kapliča
* Annas muižas apbūve
* Ozolkalna senkapi ar upurakmeni
* Avotiņu senkapi
* Cibēnu senkapi (Kapeņu kalniņš)

## Iedzīvotāji
### Iedzīvotāju skaita dinamika
Esošajās robežās, pēc CSP un OSP datiem.

### Apdzīvotās vietas
Lielākās apdzīvotās vietas ir Annenieki, Ausātas, Bērzupe, Kaķenieki (pagasta centrs), Ļukas, Slagūne.

### Ievērojamas personības
* Augusts Ernests Misiņš (1863 — 1940), latviešu strēlnieku komandieris, ģenerālis
* Voldemārs Tone, latviešu gleznotājs.

## Saimniecība
### Transports

## Izglītība un kultūra

## Atsauces
Ēdole

**Ēdole** ir apdzīvota vieta Kuldīgas novada Ēdoles pagastā, pagasta centrs. Izvietojusies Vankas upītes krastos pie autoceļa P119 19 km no novada centra Kuldīgas un 167 km no Rīgas. Ēdolē atrodas pagasta pārvalde, pamatskola, kultūras nams, pasts.

## Vēsture
Pirmo reizi Ēdoles vārds rakstiskajās liecībās minēts 13. gadsimtā. 1230. gadā pieminēta kā kuršu valdnieka Lamekina valsts sastāvdaļa *Edualia*. Pēc 1253. gada 4. aprīļa līguma, ko noslēdza Kurzemes bīskaps Heinrihs un Livonijas ordeņa mestrs, Ēdole bija tajā Ventavas zemes daļā, ko saņēma Kurzemes bīskapija. Apdzīvotā vieta izveidojusies pie 14. gadsimtā celtās Ēdoles pils (*Edwahlen*). 1932. gadā Ēdolei piešķirts biezi apdzīvotas vietas (ciema) statuss.

## Ievērojamas vietas
### Ēdoles pils
Ēdoles pils celta 14. gadsimtā. Sākotnēji tā piederēja fon Ketleriem, bet 1561. gadā to ieguva Ulrihs fon Bērs un līdz pat 1. Pasaules karam tā piederējusi fon Bēriem. Pils kopš tās celšanas brīža ir vairākkārtēji mainījusi savu ārējo izskatu. Pilij bijis grezns interjers, bet liela daļa mākslas priekšmetu gāja bojā 1905. gada revolūcijā, kad pils tika nodedzināta. Daudz mākslas priekšmetu tika aizvests uz Vāciju, kā arī Rundāles pili. 

Apkārt pilij plešas vairākus hektārus liels parks, kurā apskates cienīgi ir Mīlestības aleja un Rūķīšu ozols, par kuru leģenda stāsta, ka, kad tas nolūzīs, Ēdoles pils nogrims. Diemžēl 2007. gada vasarā Rūķīšu ozols nolūza, neliels zars ir atsācis zaļot ar iedzīvotāju palīdzību.

### Ēdoles baznīca
Ēdoles baznīca celta 1648. gadā. Baroka un rokoko stila piemineklis. Saglabājies Barona lūgšanu krēsls, kas izceļas ar ļoti mākslinieciskiem kokgriezumiem. Pēc nostāstiem, baznīcas altāris un koka skulptūras ap to ir izgatavotas no Allažu svētliepas stumbra.

### Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSP un OSP datiem.

### Ievērojamas personības
Ēdolē dzimuši vai dzīvojuši:
* Arvīds Anuzis (1925—2006) bija pedagogs, vēsturnieks un novadpētnieks.

## Atsauces
Auru pagasts

**Auru pagasts** ir viena no Dobeles novada administratīvajām teritorijām tā centrālajā daļā. Robežojas ar sava novada Dobeles pilsētu, Krimūnu, Penkules, Naudītes, Annenieku, Dobeles un Tērvetes pagastiem. 

## Daba
### Reljefa formas
Buku kalns, Darmāku kalns, Garais kalns, Puču kalns, Rūju kalns, Velna kalns.

### Hidrogrāfija
#### Ūdensteces
Apguldes ezera grāvis, Auce, Aurupīte, Ālave, Bērze, Gardene, Jugla, Sesava.

#### Ūdenstilpes
Apguldes dzirnavu ezers, Austrumu dīķis, Dziļezers, Jaunmensku dīķis, Priedāju dīķis, Rūju dīķi, Teiku dīķis.

## Vēsture

thumb|260px|Vecapguldes muižas kungu māja Pirmā pasaules kara laikā (vācu armijas pulka štābs).

Līdz 1920. gada zemes reformai Auru pagasta toreizējā teritorijā atradās Auru muiža (*Auermünde*), Audzu muiža (*Neu-Friedrichshof*, mūsdienās Krimūnu pagastā), Ālaves muiža (*Alauen*, mūsdienās Ālave Penkules pagastā), Pēterfeldes muiža (*Peterfeld*), Tīles muiža (*Thielenhof*), Vecabguldes muiža (*Alt-Abgulden*, mūsdienās Apgulde Naudītes pagastā), Lielabguldes (*Groß-Abgulden*, mūsdienās Lielapgulde Naudītes pagastā) muižas. 

Mūsdienu Auru pagasta teritorijā atradās arī Ādama muiža (*Adamshof*), Lielbērzes muiža (*Groß-Bersen*, Lielbērze), Mazbērzes muiža (*Klein-Bersen*), Pakaišmuiža (*Potkaisen*).

Pēc agrārās reformas  
* Auru muižu (vācu: *Auermünde*) 672 ha kopplatībā sadalīja 56 vienībās;
* Audzu muižu (*Neu-Friedrichshof*) 349 ha kopplatībā sadalīja 16 vienībās;
* Ālaves muižu (*Alauen*) 292 ha kopplatībā sadalīja 23 vienībās;
* Tīles muižu (*Thielenhof*) 74 ha kopplatībā sadalīja 7 vienībās;
* Lielabguldes (*Groß-Abgulden*) un Mazabguldes muižas 440 ha kopplatībā sadalīja 30 vienībās;
* Vecabguldes muižu (*Alt-Abgulden*) 274 ha kopplatībā sadalīja 22 vienībās.

Lielabguldes muižas kungu mājā iekārtoja Abguldes divgadīgo lauksaimniecības skolu.
1935. gadā Jelgavas apriņķa Auru pagasta platība bija 56 km² un tajā dzīvoja 1452 iedzīvotāji. 

1945. gadā pagastā izveidoja Auru un Krimūnu ciema padomes, bet pagastu 1949. gadā likvidēja. 1954. gadā Dobeles rajona **Auru ciemam** pievienoja likvidēto Krimūnu ciemu, 1963. gadā - daļu likvidētā Gaismas ciema, bet 1968. gadā Auru ciema padomju saimniecības «Krimūnas» teritoriju pievienoja Austrumu ciemam. 1990. gadā ciemu reorganizēja par pagastu. 2009. gadā **Auru pagastu** kā administratīvo teritoriju iekļāva Dobeles novadā.

### Kultūras pieminekļi
*Kviešu apmetne
*Oškalnu senkapi (Zviedru kapi)
*Pēkaiņu senkapi
*Lielbērzes kapu kapliča

## Iedzīvotāji
### Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSP datiem.

### Apdzīvotās vietas
Lielākās apdzīvotās vietas ir Gardene, Ķirpēni (līdz 2012. gadam Kroņauce), Auri (pagasta centrs), Liepziedi, Lielbērze, Bērzkrasti, Rūpnieki.

### Ievērojami cilvēki
* Arvīds Valdmanis (pseidonīmi Arvīds Spodris, Kuri-Beri; 1890–1942) bija latviešu agronoms un dzejnieks satīriķis
* Teodors Verners Svikliņš (1901—1964), latviešu strēlnieks, padomju militārais darbinieks, ģenerālmajors.

## Saimniecība
### Transports

## Izglītība un kultūra

## Atsauces
Bēnes pagasts

**Bēnes pagasts** ir viena no Dobeles novada administratīvajām teritorijām. Robežojas ar Vecauces, Bukaišu, Naudītes, Penkules, Ukru un Vītiņu pagastu. Pagasta centrs atrodas Bēnē.

## Daba
### Reljefa formas
Garais kalns, Kukuru kalns, Mazaru kalns

### Hidrogrāfija
#### Ūdensteces
Auce, Govainis, Rīgava, Skujaine, Svētaine.

#### Ūdenstilpes
Bēnes dzirnavezers, Krūtaiņu ezers

#### Purvi
Zape

### Dabas aizsardzība
Pagasta teritorijā atrodas dabas liegums Garākalna smilšu krupja atradne. Valsts aizsardzībā atrodas Bēnes aleja.

## Vēsture
Pagasts radies pēc 1866. gada pagastu pašvaldību likuma pieņemšanas. Vēsturiski mūsdienu Bēnes pagasta teritorijā atradās Auces draudzes novada Bēnes muiža (*Behnen*, Bēne), Krūškalna muiža (*Kruschkaln*, Krūškalne).

Līdz 1924. gadam Bēnes pagasts atradās Tukuma apriņķī, bet pēc tam - Jelgavas apriņķī. 1935. gadā Bēnes pagasta platība bija 62 km² un tajā dzīvoja 1681 iedzīvotājs. 1945. gadā padomju okupācijas varasiestādes pagastā izveidoja Bēnes un Krūškalnes ciema padomes, bet pagastu un apriņķus 1949. gadā likvidēja. 

1951. gadā Auces rajona **Bēnes ciemam** pievienoja Krūškalnes ciemu, bet 1954. gadā Sniķeres ciemu. 1958. gadā Bēnei piešķīra strādnieku ciemata statusu un Bēnes ciemu pakļāva tam, pārveidojot par **Bēnes lauku teritoriju**. Tajā pat 1958. gadā Bēnes lauku teritorijas kolhoza «Zelmenis» teritoriju pievienoja Ukru ciemam. Gadu vēlāk, 1959. gadā, Auces rajonu pievienoja Dobeles rajonam. 1965. gadā Bēnes lauku teritorijai pievienoja Auces lauku teritorijas padomju saimniecības «Mežmaļi» teritoriju, 1977. gadā — daļu Ukru ciema teritorijas. 

1990. gadā Bēne zaudēja pilsētciemata statusu un tika atjaunots Dobeles rajona **Bēnes pagasts**. 2009. gadā pagastu kā administratīvo teritoriju pievienoja Auces novadam. 2021. gada administratīvi teritoriālās reformas rezultātā Auces novads tika pievienots Dobeles novadā.

### Pieminekļi
* Bēnes dzirnavas
* Bēnes muižas apbūve
* Baukaišu senkapi
* Ceriņu senkapi
* Kaijukroga senkapi
* Liekņu senkapi
* Ritumu apmetne

## Iedzīvotāji
### Iedzīvotāju skaita dinamika
Esošajās robežās, pēc CSP un OSP datiem.

### Apdzīvotās vietas
Apdzīvotās vietas: Bēne, Krūškalne, Vecmiķeļi.

## Saimniecība
### Transports

## Izglītība un kultūra

## Atsauces

## Ārējās saites
* Auces novada mājaslapa. Bēnes pagasts
Bikstu pagasts

**Bikstu pagasts** ir viena no Dobeles novada administratīvajām teritorijām tā ziemeļrietumos. Robežojas ar sava novada Annenieku un Zebrenes pagastiem, Saldus novada Remtes un Blīdenes pagastiem un Tukuma novada Jaunpils pagastu.

## Daba
### Reljefa formas
Ezerlūku pilskalns, Ķīpu kalns, Peļu kalni, Sila kalni, Smiltnieku pilskalns.

### Hidrogrāfija
#### Ūdensteces
Bērze, Bikstupe, Zušupīte.

#### Ūdenstilpes
Krevetes dīķis, Palejas dzirnavu ezers, Zebrus ezers.

#### Purvi
Lielais purvs, Ļūmaiņu purvs.

### Dabas aizsardzība
Pagasta teritorijā atrodas daļa no dabas lieguma Zebrus un Svētes ezers, kā arī dabas piemineklis Zebrus avoti.

## Vēsture
Mūsdienu Bikstu pagasta teritorijā vēsturiski atradās Bikstu muiža (*Gut Bixten*), Upes muiža (*Gut Bächhof*, Upenieki).

1935. gadā Tukuma apriņķa Bikstu pagasta platība bija 62,6 km² un tajā dzīvoja 1265 iedzīvotāji. 1945. gadā pagastā izveidoja Bikstu un Spriņģu ciema padomes, bet pagastu 1949. gadā likvidēja. 1950. gadā Dobeles rajona **Bikstu ciemam** pievienoja likvidēto Spriņģu ciemu. 1963. gadā pievienoja Upenieku ciema kolhoza " Jaunā Gvarde"" teritoriju, bet padomju saimniecības «Kaķenieki» teritoriju pievienoja Annenieku ciemam. 1975. gadā Bikstu ciemu apvienoja ar Zebrenes ciemu, bet 1989. gadā  abi ciemi atguva vecās robežas. 1990. gadā ciemu reorganizēja par pagastu. 2009. gadā Bikstu pagastu kā administratīvo teritoriju iekļāva Dobeles novadā.

### Pieminekļi
#### Valsts nozīmes
* Audaru senkapi
* Ezerlūku pilskalns
* Lejascīsku apmetne

#### Reģiona nozīmes
*Smiltnieku pilskalns
* Vērpju senkapi
*Upesmuižas apbūve (kungu māja, kalpu māja, 2 kūtis, parks)

#### Vietējas nozīmes
* Bikstu dzelzceļa stacija
*Bikstu muižas apbūve (pils, dzīvojamā ēka, klēts, kūts, parks)
* Bikstu ūdensdzirnavas
* Zvirgzdu senkapi (Zviedru kapi)

## Iedzīvotāji
### Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSP datiem.

### Apdzīvotās vietas
Lielākās apdzīvotās vietas ir Biksti (pagasta centrs), Bikstu stacija, Jaunā māja, Mazbiksti, Upenieki.

## Saimniecība
### Transports

## Izglītība un kultūra

## Atsauces

## Ārējās saites
* Dobeles novads. Bikstu pagasts
IPTV

**Interneta protokola televīzija (IPTV)** ir ciparu televīzijas sistēma, kas, izmantojot interneta protokolu (IP) un platjoslas tīkla infrastruktūru, nodrošina ciparu televīzijas piegādi tās saņēmējam.

Lai gan IPTV izmanto interneta protokolu, tas neaprobežojas tikai ar televīziju, kas tiek straumēta no interneta (interneta televīzija). IPTV tiek plaši izmantota uz abonentiem balstītos telekomunikāciju tīklos ar ātrdarbīgiem piekļuves kanāliem galalietotāju telpās, izmantojot televizoru vai citu klientu aprīkojumu. 

IPTV pakalpojumus var iedalīt tiešraides televīzijā un tiešraidē ar interaktivitāti vai bez tās; multivides laika nobīdi, piemēram, atkārto TV vai citu pārraidi, kas tika pārraidīta pirms kāda laika; Notiekošā TV pārraide var tikt atskaņota no tās sākuma; un video pēc pieprasījuma, kas ietver mediju kataloga vienumu pārlūkošanu.

## Ārējās saites
Īles pagasts

**Īles pagasts** ir viena no Dobeles novada administratīvajām teritorijām. Robežojas ar sava novada Bēnes, Lielauces, Vecauces, Annenieku, Naudītes un Zebrenes pagastiem. 

## Daba
### Hidrogrāfija
#### Upes
Auce, Ružupe, Sesava, Sidrabene.

#### Ezeri
Sesavas ezers, Spārnu ezers .

## Vēsture
[thumb|270px|Īles muižas ainava ([Broce, 1795).]] 
thumb|270px|Stirnu muižas kungu māja (2010).
Mūsdienu Īles pagasta teritorijā vēsturiski atradās Ciroles muiža (*Zirohlen*), Īles muiža (*Ihlen*, Īles sanatorija), Stirnu muiža (*Stirnen*, Stirnas). 

1935. gadā Jelgavas apriņķa Īles pagasta platība bija 60,2 km² un tajā dzīvoja 939 iedzīvotāji. 1945. gadā pagastā izveidoja Īles ciema padomi, ko gan 1947. gadā likvidēja, bet 1949. gadā, līdz ar pagasta likvidēšanu, izveidoja no jauna.
1949. gada 17. martā Īles pagastā 760 vīru liela NKVD karaspēka vienība uzbruka Kārļa Kraujas (Visvalža Brizgas segvārds) nacionālo partizānu nodaļas bunkuram, kas atradās 300 metrus uz ziemeļiem no Priedaišu viensētas. Kaujas operācijas laikā nogalināja 15 partizānus un deviņus sagūstīja. 1992. un 2007.–2014. gadā bunkuru atjaunoja kā pieejamu apskatei un pie tā ierīkoja piemiņas vietu.

Īles ciems ietilpa Auces (1949-1959) un Dobeles (pēc 1959. gada) rajonos. 1975. gadā Īles ciemu likvidēja, teritoriju pievienojot Lielauces ciemam. 1989. gadā Īles ciemu izveidoja no jauna, teritoriju atdalot no Lielauces ciema. 1990. gadā ciemu reorganizēja par pagastu. 2009. gadā Īles pagastu kā administratīvo teritoriju iekļāva Auces novadā. 2021. gadā Auces novadu iekļāva Dobeles novadā.

### Pieminekļi
#### Valsts nozīmes
* Īles muižas apbūve
* Īles luterāņu baznīca
* Spārnu kalns - pilskalns
* Gailīšu senkapi
* Tēšaiņu senkapi

#### Vietējas nozīmes
* Stirnas muižas apbūve

## Iedzīvotāji
### Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSP datiem.

### Apdzīvotās vietas
Lielākās apdzīvotās vietas ir **[[Īle]]** (pagasta centrs), Īles sanatorija, Stirnas.

## Saimniecība
### Transports

## Izglītība un kultūra

## Atsauces

## Ārējās saites
ADSL

thumb| ''ADSL'' modems

**Asimetriskā digitālā abonenta līnija** (***Asymmetric Digital Subscriber Line*** jeb ***ADSL***) ir digitālās abonēšanas līnijas (*[[DSL]]*) veids, ar ko var veikt ātrāku datu pārraidi vara telefona līnijās nekā parastie tradicionālie balss frekvenču joslas modemi. *ADSL* atšķiras no mazāk sastopamā simetriskās digitālās abonēšanas līnijas (*SDSL*). *ADSL* tehnoloģijā joslas platums un datu pārraides ātrums ir asimetrisks, tas nozīmē, ka ātrums lejupplūsmā (downstream) ir ievērojami augstāks nekā augšupplūsmā (*upstream*). Pakalpojumu sniedzēji parasti reklamē *ADSL* kā pakalpojumu patērētājiem, kuriem galvenā ir failu lejupielāde.    

Teorētiskais datu pārraides ātrums, ko spēj nodrošināt *ADSL* standarts, ir 8 Mbps lejupplūsmā un 640 kbps augšupplūsmā.

Attīstoties *ADSL* tehnoloģijai, ir radušās jaunas uzlabotas versijas *[[ADSL2]]* un *[[ADSL2+]]*. *ADSL2+* teorētiskais datu pārraides ātrums (laboratorijās sasniegtais) ir 24 Mbps lejupplūsmā un 1024 kbps augšupplūsmā.

## Ārējās saites
* Atšķirība starp ADSL un kabeļmodemu
Jaunbērzes pagasts

**Jaunbērzes pagasts** ir viena no Dobeles novada administratīvajām teritorijām tā ziemeļaustrumos. Robežojas ar sava novada Bērzes un Dobeles pagastiem, Tukuma novada Džūkstes pagastu un Jelgavas novada Kalnciema un Līvbērzes pagastiem. 

## Daba
### Hidrogrāfija
#### Upes
Pienava, Vecslampe.

## Vēsture
Vēsturiski mūsdienu Jaunbērzes pagasta teritorijā atradās Apšupes muiža (*Apschuppen*, Apšupe), Ērzeļu (*Ersel*) muiža, Lustes muiža (*Friedrichslust*), Meža muiža (*Klein-Buschhof*), Kazupes muiža (*Kasuppen*, Kazupe), Sprigauļu muiža (*Wilhelminenhof*).

1920. gada agrārās reformas rezultātā Bērzu muižu 348 ha platībā sadalīja 26 vienībās, Meža muižu 317 ha platībā sadalīja 22 vienībās, Udzes muižu 241 ha platībā sadalīja 23 vienībās, Sīpeles mežkunga muižu 139 ha platībā sadalīja 13 vienībās.

1927. gadā pagastā dzīvoja 2229 iedzīvotāji, tajā bija 111 vecsaimniecības, 63 jaunsaimniecības un 127 sīksaimniecības.  

1935. gadā Jelgavas apriņķa **Bērzmuižas pagasta** platība bija 133,3 km² un tajā dzīvoja 2009 iedzīvotāji. 1939. gadā pagastu pārdēvēja par **Bērzes pagastu**. 1945. gadā pagastā izveidoja Bērzes un Mežinieku ciema padomes, bet pagastu 1949. gadā likvidēja. 1962. gadā Dobeles rajona **Bērzes ciemam** tika pievienota Džūkstes ciema padomju saimniecības «Bērze» teritorija un daļa likvidētā Pienavas ciema teritorijas. 1971. gadā Bērzes ciemam pievienoja vēl daļu Džūkstes ciema teritorijas, bet daļu Bērzes ciema pievienoja Kalnciema ciemam. 1977. gadā daļa teritorijas pievienota Austrumu ciemam. 1990. gadā ciemu reorganizēja par pagastu un vienlaicīgi pārdēvēja par **Jaunbērzes pagastu**. 2009. gadā pagastu kā administratīvo teritoriju iekļāva Dobeles novadā.

### Pieminekļi
* Latvijas brīvības cīņu Bateru kaujas piemiņas vieta pie Batariem
* Lustes muižas pils

## Iedzīvotāji
### Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSP datiem.

### Apdzīvotās vietas
Lielākās apdzīvotās vietas ir **[[Jaunbērze]]** (pagasta centrs), Apšupe, Kazupe, Sīpele, Mežinieki.

### Ievērojamas personības
* Nikolajs Grundmanis (1896—1919), latviešu strēlnieku virsnieks, Atsevišķās studentu rotas komandieris. Lāčplēša Kara ordeņa kavalieris.

## Saimniecība
### Transports

## Izglītība un kultūra

## Atsauces
Bērzes pagasts

**Bērzes pagasts** ir viena no Dobeles novada administratīvajām teritorijām tā ziemeļaustrumos. Robežojas ar sava novada Dobeles pilsētu un Krimūnu, Dobeles un Jaunbērzes pagastiem, kā arī Jelgavas novada Līvbērzes un Glūdas pagastiem. 

## Daba
### Hidrogrāfija

#### Ūdensteces
Ālave, Bērze, Gaurata, Pienava, Pikšu grāvis, Strautiņauce, Šķibes dārza grāvis, Virkus grāvis.

#### Ūdenstilpes
Bērzes dzirnavezers

## Vēsture
thumb|right|Virkus muiža
Mūsdienu Bērzes pagasta teritorijā vēsturiski atradās Bērzu jeb Bērzes muiža (*Bershof*, Bērze), Kreijas muiža (*Kraienhof*), Krišjāņa muiža (*Christianshof*), Lielvirkus muiža (*Groß-Heiden*, Virkus), Miltiņu muiža (*Dorotheenhof*, Miltiņi), Plepju muiža (*Pleppenhof*), Udzes muiža (*Udsen*).

1945. gadā Jelgavas apriņķa Šķibes pagastā tika izveidota Austrumu ciema padome. 1954. gadā Dobeles rajona **Austrumu ciemam** pievienoja likvidētā Šķibes ciema Mičurina kolhoza teritoriju. 1963. gadā Austrumu ciema kolhoza «Nākotne» 5. brigādes teritoriju pievienoja Līvbērzes ciemam. 1965. gadā Austrumu ciemam pievienota Deģu ciema padomju saimniecības «Šķibe» teritorija, 1968. gadā - Auru ciema padomju saimniecības «Krimūnas» un Bites ciema padomju saimniecības «Krimūnas» teritoriju. 1971. gadā padomju saimniecības «Krimūnas» teritorija pievienoja Krimūnu ciemam. 1977. gadā pievienota daļa Bērzes un Dobeles ciemu teritorijas, bet daļa Austrumu ciema teritorijas pievienota Glūdas ciemam. 1979. gadā pievienota daļa Dobeles ciema teritorijas bet daļa Austrumu ciema pievienota Krimūnu ciemam. 1990. gadā ciemu reorganizēja par pagastu un pārdēvēja par **Bērzes pagastu**, bet lielākā daļa pirmskara Bērzes pagasta tagad ietilpst Jaunbērzes pagastā. 2009. gadā Bērzes pagastu kā administratīvo teritoriju iekļāva Dobeles novadā.

### Pieminekļi
* Bērzes luterāņu baznīca
* Bērzes kapliča
* Bērzes muižas apbūve (divas klētis)
* Bērzes ūdensdzirnavu apbūve (dzirnavu un dzīvojamā ēka)
* Dzīvojamā ēka *Saulieši*
* Kreijas muižas kungu māja
* Strazdu viduslaiku kapsēta
* Virkus muižas apbūve (kungu māja, klēts, kapliča, parks)

## Iedzīvotāji
### Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSP datiem.

### Apdzīvotās vietas
Lielākās apdzīvotās vietas ir Miltiņi, **[[Šķibe]]** (pagasta centrs), Bērze, Virkus, Runči.

### Ievērojamas personības
* Kristaps Bergs (1843—1907) — latviešu būvuzņēmējs, namīpašnieks un izdevējs
* Jānis Bētiņš (1830—1912) — mūziķis
* Kārlis Bētiņš (1867—1943) — šahists
* Jānis Bētiņš (1856—1946) — šahists un problēmists
* Roberts Bētiņš (1875—1961) — šahists
* Teodors Bētiņš (1859 — 1936) — augļkopis
* Kārlis Ulmanis (1877—1942) — politiķis, vairākkārtējs Latvijas Ministru prezidents (1918—1940)

## Saimniecība
### Transports

## Izglītība un kultūra

## Atsauces
Sublimācija

**Sublimācija** var būt:

* Sublimācija (fizika) — fizikāls process;
* Sublimācija (psiholoģija) — psiholoģisks process.
Psihoanalītiskā literatūras kritika

**Psihoanalītiskā literatūras kritika** ir literatūras kritikas virziens, kas konceptuāli un metodoloģiski balstās Zigmunda Freida aizsāktajā psihoanalīzes tradīcijā. Psihoanalītisks skatījums uz tekstu izveidojās jau pašos psihoanalīzes pirmsākumos (ap 19.-20. gs. miju, bet pamatā 20. gs. sākumā), un 20. gs. gaitā psihoanalītiskā literatūras kritika pakāpeniski attīstījusies par ļoti daudzveidīgu un ietekmīgu literatūras kritikas un teorijas virzienu. Līdzās Freidam kā ļoti nozīmīgas personības psihoanalītiskās kritikas attīstībā minami Karls Gustavs Jungs (kura uzskati un ieviestā tradīcija gan radikāli atšķiras no Freida), Alfrēds Ādlers, vēlāk - Žaks Lakāns, Žils Delēzs, Jūlija Kristeva un citi.

Vienkāršākajā psihoanalītiskās kritikas līmenī tās objekts ir teksta autora vai tēla psihoanalīze, taču sarežģītākos līmeņos teksts tiek aplūkots neatkarīgi no tā autora; iespējams pievērsties, piemēram, teksta vēstījuma un poētiskās struktūras aplūkošanai psihoanalītiskā aspektā vai arī kā literārus tekstus interpretēt pašus psihoanalīzes pamattekstus. Tāpat kā psihoanalīze, psihoanalītiskā kritika pieņem, ka eksistē zemapziņa/bezapziņa, kuras darbība, autoram vairāk vai mazāk to neapzinoties, izpaužas literārā tekstā, taču - atšķirībā no pishoanalīzes - psihoanalītiskā kritika, protams, nav pielietojama vai vismaz pamatā netiek pielietota terapijai.

## Saites

* Edipa komplekss
* Sublimācija
Krimūnu pagasts

**Krimūnu pagasts** ir viena no Dobeles novada administratīvajām teritorijām tā austrumos. Robežojas ar Dobeles pilsētu un Bērzes, Auru un Tērvetes pagastiem, Jelgavas novada Glūdas un Zaļenieku pagastiem. Pagasta centrs atrodas Krimūnās.

## Daba
### Hidrogrāfija
#### Upes
Auce, Ālave, Bērze. 

#### Ezeri
Gulbju dīķis.

## Vēsture
Mūsdienu Krimūnu pagasta teritorijā vēsturiski atradās Audzu muiža (*Neu-Friedrichshof*, Akācijas), Bīlastu muiža (*Bersemünde*), Lipstu muiža (*Klein-Friedrichshof*).

Krimūnu pagasts sāka veidoties kā Krimūnu ciema padome, ko 1945. gadā izveidoja Auru pagastā. 1954. gadā pievienots Auru ciemam, bet 1971. gadā izveidots no jauna, tajā iekļaujot Austrumu ciema p/s «Krimūnas» un Bites ciema Ļeņina kolhoza teritorijas. 1979. gadā pievienotas vēl daļas no Austrumu un Dobeles ciemiem. 1990. gadā ciemu reorganizēja par pagastu. 2009. gadā pagasts kā administratīva teritorija iekļauts Dobeles novadā.

### Pieminekļi
#### Vietējas nozīmes
* Glūdas luterāņu baznīca

## Iedzīvotāji
### Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSP datiem.

### Apdzīvotās vietas
Akācijas, Ceriņi, Degu muiža, **[[Krimūnas]]**, Lauciņi, Parūķis.

## Saimniecība
### Transports

## Izglītība un kultūra

## Atsauces
Lielauces pagasts

**Lielauces pagasts** ir viena no Dobeles novada administratīvajām teritorijām. Robežojas ar sava novada Īles, Vecauces, Vītiņu un Zebrenes, kā arī Saldus novada Blīdenes un Zvārdes pagastiem. 

## Daba
### Hidrogrāfija
#### Upes
Auce, Bērze, Līčupe.

#### Ezeri
Lielauces ezers.

## Vēsture
thumb|270px|Lielauces muižas pils (2007).
1920. gada zemes reformas gaitā Lielauces muiža (*Groß-Autz*) ar mācītājmuižu un Mīnes (*Wilhelminenhof*), Skares (*Elisenhof* jeb *Skarre*), Lēnes (*Helenenhof* jeb *Lahnen* jeb *Gahlenhof*), Tauvēnu (*Tauenhof*), Galauces (*End-Autz*) pusmuižām sadalīta 176 vienībās 3330 ha kopplatībā, Stirnu muiža (*Stirnhof*) sadalīta 16 vienībās 308 ha kopplatībā, Sirmeles muiža (*Sirmeln*) 35 vienībās 586 ha kopplatībā.

1935. gadā Jelgavas apriņķa Lielauces pagasta platība bija 113,83 km² un tajā dzīvoja 1664 iedzīvotāji. 1945. gadā pagastā izveidoja Lielauces un Sirmeles ciema padomes, bet pagastu 1949. gadā likvidēja. **Lielauces ciems** ietilpis Auces (1949-1959) un Dobeles (pēc 1959. gada) rajonos. 1954. gadā Lielauces ciemam pievienoja likvidētos Ķerkliņu un Sirmeles ciemus. 1975. gadā pievienoja likvidēto Īles ciemu un daļu Naudītes ciema, bet daļu ciema teritorijas pievienoja Vītiņu ciemam. 1989. gadā atdalīja no jauna izveidotā Īles ciema teritoriju. 1990. gadā ciemu reorganizēja par pagastu. 1993. gadā daļu Lielauces pagasta teritorijas iekļāva no jauna izveidotajā Zvārdes pagastā. 2009. gadā Lielauces pagastu kā administratīvo teritoriju iekļāva Auces novadā. 2021. gadā Auces novadu iekļāva Dobeles novadā.

### Pieminekļi
* Lielauces muižas apbūve
* Lielauces luterāņu baznīca
* Dīcmaņu - Pilsingu senkapi
* Sodiņu pēdakmens - kulta vieta

## Iedzīvotāji
### Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSP datiem.

### Apdzīvotās vietas
Lielākās apdzīvotās vietas ir **[[Lielauce]]** (pagasta centrs), Ķieģeļceplis, Ražotāji.

### Novadnieki
* Oskars Stīga (1894—1938), latviešu strēlnieks, vēlāk PSRS militārās spiegošanas pārvaldes darbinieks.

## Saimniecība
### Transports

## Izglītība un kultūra

## Atsauces
Skalārs lauks

thumb|300x300px|Piemērs skalāram laukam- krāsas intensitāte.
**Skalārs lauks** ir funkcija, kas kādā telpas (vai laiktelpas) apgabalā katram punktam P ir piekārto skalāru lielumu. Šāds lauks piemēram ir temperatūras sadalījums ķermenī, potenciāla sadalījums telpā ap elektrisko lādiņu u.tml.

Parasti ar jēdzienu *skalārs lielums* saprot skaitli, taču fizikā par skalāru lielumu uzskata tādu, kura vērtība nav atkarīga no izvēlētās koordinātu sistēmas. Tas var būt ne vien skaitlis, bet arī kāda funkcija, operators. Piemēram, Higsa lauks ir skalārs.

## Līmeņa virsmas
Skalāru lauku *f(x,y,z)* telpā uzskatāmi attēlo tā **līmeņa virsmas**, bet lauku *f(x,y)* plaknē - **līmeņa līnijas**. Līmeņa virsmas un līnijas ir to punktu ģeometriskās vietas, kurās skalārā lauka funkcijai *f* ir konstanta vērtība: *f=const*. Attēlojot vairākas virsmas vai līnijas atbilstoši kādam noteiktam funkcijas *f* pieaugumam, iegūstam virsmu vai līniju *saimi*.

## Atsauces
Kanbera

**Kanbera** (, , ngunnavalu: *Kanbarra*) ir Austrālijas galvaspilsēta un valsts astotā lielākā pilsēta pēc iedzīvotāju skaita. Tā ir lielākā iekšzemes pilsēta. 2011. gadā Kanberas iedzīvotāju skaits pārsniedza . Kanbera atrodas Austrālijas galvaspilsētas teritorijas ziemeļos, 280 km uz dienvidrietumiem no Sidnejas un 650 km uz ziemeļaustrumiem no Melburnas. Tās atrašanās vietu izvēlējās 1908. gadā kā kompromisu starp divu lielāko pilsētu — Sidnejas un Melburnas — atrašanās vietām. Par Kanberas projektēšanu tika izsludināts starptautisks konkurss, kurā uzvarēja arhitekti Volters Bērlijs Grifins un Merions Mahonijs Grifins (*Marion Mahony Griffin*) no Čikāgas. Pilsētas celtniecība sākās 1913. gadā. Galvaspilsētas statuss tika piešķirts .

Pilsētas struktūra ir balstīta uz dārza pilsētas principiem, tajā ir daudz parku un apzaļumoto teritoriju. Kanberā atrodas Austrālijas Nacionālā bibliotēka, kas dibināta 1960. gadā.

2022. gadā Kanberā tika atklāta Latvijas vēstniecība.

Kanberā atrodas arī Austrālijas Aizsardzības spēku galvenais štābs.

## Demogrāfija
Pēc 2006. gadā veiktās tautas skaitīšanas datiem Kanberā dzīvoja  cilvēku. 2022. gadā tika lēsts, ka iedzīvotāju skaits ir aptuveni . Pēc tautas skaitīšanas datiem 1,2% iedzīvotāju ir Austrālijas aborigēnu izcelsme, savukārt 21,7% dzimuši ārpus Austrālijas. Lielākā daļa ieceļojuši no Apvienotās Karalistes un Jaunzēlandes. Salīdzinoši daudz ir arī imigrantu no Ķīnas, Indijas un Vjetnamas.

## Sports
Slavenākās Kanberas sporta komandas ir regbija komandas *[[Canberra Raiders]]* un *[[Brumbies]]*. Abas komandas mājas spēles aizvada Kanberas stadionā. Šajā stadionā notika arī 2000. gada vasaras olimpisko spēļu futbola turnīra un 2003. gada Pasaules kausa regbijā spēles. Veiksmīga ir arī sieviešu basketbola komanda *[[Canberra Capitals]]*, kas 7 reizes no pēdējām 11 sezonām kļuvusi par Austrālijas čempioni.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Mājaslapa
Jevgēņijs Griškevičs

**Jevgēņijs Griškevičs** (dzimis 1985. gada 27. jūnijā) ir latviešu hokejists - aizsargs. Pašlaik (2008) viņš ir spēlē Latvijas hokeja līgas kluba HK Rīga 2000 rindās. Sava profesionālā hokejista karjeru Jevgēnijs uzsāka 2000. gadā, spēlējot Daugavpils Stalkers-Juniors klubā. Tajā viņš spēlēja līdz 2003. gadam, kad pievienojās HK Rīga 2000 klubam. Tiesa, pēc četrām aizvadītām spēlēm viņš no pārcēlās uz Jelgavas HK Zemgale. 2004./05. sezonā Jevgēņijs spēlēja SK Rīga 20 rindās, 2005./06. - DHK Latgales rindās, bet 2006./07. sezonā atgriezās SK Rīgas 20 rindās. Šobrīd (no 2009. gada sezonas) ir Latvijas hokeja federācijas(LHF) tiesnesis.

Latvijas hokeja izlases sastāvā spēlējis 2002. gada Pasaules čempionātā U-18 jauniešiem, 5 spēlēs pie rezultativitātes punktiem netiekot.

## Ārējās saites
Stāsts

**Stāsts** ir prozas darbs vai sacerējums, žanrisks apzīmējums visiem tiem literārajiem darbiem, kuros atainotā un tēlotā viena vai dažādu cilvēku rīcība ir neliels posms vairākos notikumos galvenā tēla darbībās, rīcībā un dzīvē. Pārējās personas tiek raksturotas tikai attieksmē pret centrālo tēlu.

Literatūrā izšķir īso jeb apjomā nelielu un garo stāstu, kurā parasti tēlots ilgāks laikposms vairāku daiļdarba varoņu dzīvē.

Pēc formas izšķir šādus stāsta žanra tipus:
* *Garais stāsts* — vidējā episkā forma. Sižetam parasti ir viena vai dažas darbības līnijas.
* *Īsais stāsts* — centrā parasti ir viena vai dažu cilvēku rīcība vienā vai arī dažās epizodēs, taču vienotā tvērumā, risinot vienu problēmu. Tas ir viens fragments no tēlotās personas dzīves, kura nav parādīta ne pirms, ne arī pēc tā. Raksturs vai arī kāda tā īpašība atklājas notikumu aspektā.

## Skatīt arī

* Zibproza

## Atsauces