open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Stīvens Sigāls

**Stīvens Frederiks Sigāls** (; dzimis ) ir amerikāņu aktieris, producents, cīkstonis, mūziķis, rakstnieks, šerifs. Viņam ir Amerikas Savienoto Valstu, Krievijas un Serbijas pilsonība.

## Dzīvesgājums
thumb|Putina un Sigāla tikšanās 2015. gadā
Dzimis 1952. gadā Mičiganas štatā jauktā ebreju/īru izcelsmes ģimenē, bērnībā dzīvoja Kalifornijas štatā.
1974. gadā iepazinās ar savu nākamo sievu Mijako Fudzitani un pārcēlās uz dzīvi Osakā, kur mācīja angļu valodu viņa sievastēva privātskolā un apguva dažādas cīņas mākslas. Ieguva 7. dana melno jostu aikido un kļuva par pirmo ārzemnieku, kam Japānā piederēja aikido treniņu vieta (*dōjō*). Vēlāk pārcēlās uz Losandželosu, kur 1988. gadā debitēja kino ar galveno lomu filmā "Ārpus likuma" (*Above the Law*). Filmējies tādās filmās kā "Ielenkumā" un "Mačete". Deviņas reizes nominēts Zelta avenes balvai, no kurām vienu reizi balvu ieguvis par filmu "Nāves briesmās" (*On Deadly Ground*, 1994) kā sliktākais režisors.

## Politiskie uzskati
Pēc Krievijas—Ukrainas kara sākuma 2014. gadā Sigāls pauda atbalstu Krimas aneksijai un 2016. gadā viņam piešķīra Krievijas pasi.
2018. gada augustā Krievija viņu iecēla par īpašo pārstāvi ASV—Krievijas sadarbības stiprināšanai humanitārajā jomā.

Pēc Krievijas 2022. gada iebrukuma Ukrainā Sigāls ieradās Maskavā, lai kopā ar Vladimiram Putinam pietuvinātām personām nosvinētu savu 70. dzimšanas dienu.

## Atsauces

## Ārējās saites

*
Rokraksts

[thumb|''Feuerbuch'' ("[Sprāgstvielas|Sprāgstvielu grāmata"), rokraksta un kaligrāfijas piemērs,
1584. gadā]]
[thumb|right|[Džeks Keruaks|Džeka Keruaka "Ceļā" — 36.5 metru garš tīstoklis un rokraksts, izstādē, Louela, Masačūsetsa, 2007. gadā]]

**Rokraksts** jeb **manuskripts** ( — 'rokraksts', no *manus* — 'roka' un *scriptus* — 'rakstītais') ir ar roku rakstīts sens teksts vai publicēšanai paredzēta darba oriģinālais teksts.

## Etimoloģija
Vārds „manuskripts” radies no viduslaiku latīņu aizguvuma no vācu valodas. Iespējams, vārds pirmo reizi lietots ap 1590. gadu, tulkojums no ģermāņu valodām: vācu *hantschrift* (ap 1450. gadu), sennorvēģu *handrit* (pirms 1300. gada), senangļu *handgewrit* (pirms 1150. gada), ar "rokraksts".

## Raksturojums
Tradicionāli uzskatīts, ka rokraksts ir ar roku rakstīta informācija, radīta viduslaiku klosteros, īpašās telpās — skriptorijos. Rokrakstu, (biežāk reliģisko grāmatu) tapšanā bija iesaistīti specializēti mūki, kaligrāfi, no kuru vidus izcēlās skriptors — galvenā teksta pārrakstītājs, rubrikators — treknu iniciāļu un svarīgāko tekstu iezīmētājs un iluminators — iniciāļu izzīmētājs un ilustrators. Ilustratori un izzīmētāji, reizēm apdāvināti mākslinieki, sīki izrotāja pergamenta lapu malas.

Viduslaiku un renesanses manuskripti netiek klasificēti pēc satura vai formas. Tie var būt izrotāti ar dažādiem simboliem- cipariem, burtiem un matemātiskām zīmēm, bagātināti ar kartēm un rasējumiem, būt arī partitūras un pergamenta līgumi. Rokraksts var būt grāmata, tīstoklis vai kodekss (iesietas lapas). Iluminācijas (iluminēti rokraksti) bagātinātas ar zelta vai sudraba attēliem un krāsainiem gotikas stila zīmējumiem. Slavenais Leonardo da Vinči rokraksts *Codex Atlanticus* veidots kā atlants un sastāv no 1119 iesietām lapām.
Mūsdienās rokraksts varētu būt ar roku rakstīta vēstule vai kāda dokumenta oriģinālais teksts, pretstatā tipogrāfijas iespieddarbam. Akadēmiskā vidē manuskripts ir papīra teksts gatavots publicēšanai. Nesen šādus manuskriptus gatavoja ar rakstāmmašīnu bet mūsdienās teksts ir printera izdruka vai ar citu informācijas nesēju sagatavots raksts manuskripta formātā.

## Skatīt arī
* *[[Codex Atlanticus]]*
* Daodedzin

## Atsauces

## Ārējās saites

* Izsmalcināti manuskripti 
* ''Digital Scriptoriu'' — digitālā rokrakstu krātuve
Sems Gaņjē

**Sems Gaņjē** (*Sam Gagner*; dzimis 1989. gada 10. augustā) ir kanādiešu hokejists, centra uzbrucējs. Pašlaik (2020) pārstāv Nacionālās hokeja līgas klubu Detroitas "Red Wings".

S. Gaņjē ir bijušā NHL hokejista Dena Gaņjē dēls.

## Spēlētāja karjera
Pēc vienas Ontārio hokeja līgas kluba Londonas "Knights" sastāvā aizvadītas sezonas, profesionāļa karjeru Gaņjē sāka 2007.—08. gada sezonā NHL kluba Edmontonas "Oilers" sastāvā. 2012. gada 2. februārī Gaņjē kļuva par trīspadsmito spēlētāju līgas vēsturē un pirmo spēlētāju kopš 1988. gada, kam vienā spēlē izdevies atzīmēties ar astoņiem rezultativitātes punktiem.

2012.—2013. gada NHL lokauta laikā Gaņjē spēlēja Austrijas hokeja līgas klubā HK Klāgenfurte. Pēc 2013.—14. gada sezonas noslēguma tika aizmainīts uz Vankūveras "Canucks", taču vien stundu vēlāk nonāca Arizonas "Coyotes" īpašumā. Tās rindās viņš arī uzsāka 2014.—15. gada sezonu, kļūdams par vienu no komandas vadošajiem uzbrucējiem. 2015. gada vasarā tika aizmainīts uz Filadelfijas "Flyers".

Kanādas hokeja izlases sastāvā spēlējis 2008. gada Pasaules čempionātā.

## Ārējās saites
Vojteks Volskis

**Vojteks Volskis** (; dzimis 1986. gada 24. februārī Zabžē, Polijā) ir bijušais poļu tautības Kanādas hokejists, kreisās malas uzbrucējs. Karjeras laikā aizvadījis 451 spēles Nacionālajā hokeja līgā. 2018. gadā Kanādas hokeja izlases sastāvā kļuva par olimpisko čempionu.

## Spēlētāja karjera
Pēc četrām Ontārio hokeja līgā aizvadītām sezonām, 2005.—06. gada sezonas vidū Volskis uzsāka profesionāļa karjeru, aizvadot deviņas spēles NHL kluba Kolorādo "Avalanche" sastāvā. 2006.—07. gada sezonā Volskis jau bija "Avalanche" pamatsastāva spēlētājs.

2009.—10. gada sezonas otrajā pusē Volskis tika aizmainīts uz Fīniksas "Coyotes" vienību, taču gadu vēlāk tika aizmainīts jau uz Ņujorkas "Rangers". Arī tajā Volskim sevi apliecināt neizdevās, 2011.—12. gada sezonā tiekot aizmainītam uz Floridas "Panthers". 2012. gada vasarā Volskis noslēdza viena gada līgumu ar Vašingtonas "Capitals". 2012.—13. gada NHL sezonas lokauta laikā spēlēja Polijas hokeja līgas klubā KH Sanoka, taču tad aizvadīja 27 spēles "Capitals" sastāvā.

2013. gada maijā uzbrucējs noslēdza līgumu ar KHL vienību Ņižņijnovgorodas "Torpedo". Viņš kļuva par vienu no komandas uzbrukuma līderiem, un 2014.—15. gada sezonā pildīja arī komandas kapteiņa funkcijas. Pēc sezonas beigām Volskis pievienojās Magņitogorskas "Metallurg". "Metallurg" sastāvā 2016. gadā uzbrucējs izcīnīja Gagarina kausu. Turpmākajās sezonās spēlēja arī *[[Kunlun Red Star]]* rindās, taču 2019.—20. gada sezonas otrajā pusē pārcēlās uz Čehijas Ekstralīgas vienību Tršinecas "Oceláři". 2020. gada decembrī paziņoja par karjeras beigšanu.

## Ārējās saites
Krāčupe

**Krāčupe** ir Gaujas labā krasta pieteka Valmieras novadā. Sākas satekot Andrupei un Lielupei lejpus Kalndzirnavu ezera. Dažkārt Krāčupi uzskata par Lielupes lejteci. Pēc 1,58 km tecējuma ietek Gaujā Strenču krāču lejasgalā. Upi šķērso autoceļš A3. Upes krastā vairākas viensētas un atpūtas bāze «Krāči».

## Atsauces
Krāčupe (nozīmju atdalīšana)

**Krāčupe** var būt:
* Krāčupe — Gaujas pieteka
* Krāčupītes (Līgupes pietekas) cits nosaukums
* Krāčupītes (Ventas pietekas) cits nosaukums
EchoStar XVI

***EchoStar XVI*** (***EchoStar 16***) ir ASV uzņēmuma *[[EchoStar]]* sakaru pavadonis, kas palaists 2011. gada novembrī. Tas nodrošinās televīzijas translāciju ASV teritorijā.

Pavadoni izgatavojis uzņēmums *[[Space Systems/Loral]]* uz platformas *[[SSL 1300]]* bāzes. Tas ir apgādāts ar 32 Ku joslas raidītājiem.

Līgums ar *Space Systems/Loral* par *EchoStar XIV* izgatavošanu tika noslēgts 2009. gadā. 
 
*EchoStar XVI* tika palaists  18:31:00 UTC ar nesējraķeti *[[Proton-M/Briz-M]]* no Baikonuras kosmodroma 200. starta laukuma 39. palaišanas iekārtas. Ģeostacionāro orbītu pavadonis sasniedza paša spēkiem. *EchoStar XVI* izvietots punktā 61,5° rietumu garuma.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Satellite Fleet EchoStar
* ''EchoStar XVI'' izgatavotāja *Space Systems/Loral* vietnē 
* ''Echostar 16'' Gunter Dirk Krebs
Sems Vortingtons

**Semjuels Henrijs Džons "Sems" Vortingtons** (; dzimis ) ir austrāliešu aktieris.

Viņš ir vislabāk pazīstams ar Džeika Sallija lomu filmā "Avatars", Markusa Raita lomu filmā "Terminators: Glābšana", kā arī Perseja lomu filmās "Titānu cīņa" (*Clash of the Titans*) un "Titānu dusmas" (*Wrath of the Titans*). 2004. gadā S. Vortingtons saņēma Austrālijas augstāko apbalvojumu kino par vadošo lomu filmā *[[Somersault]]*.

## Filmogrāfija

## Ārējās saites
Rakvere (stacija)

**Rakvere** () ir stacija Igaunijā, Rietumviru apriņķa Rakveres pilsētā, dzelzceļa iecirknī Tapa—Narva un atrodas 26,3 km attālumā no Tapas, 103,9 km attālumā no Tallinas un 105,7 km attālumā no Narvas. Rakverē pietur Tapas (Tallinas) un Narvas virzienā kursējošie pasažieru dīzeļvilcieni, kā arī tā ir starppilsētu pasažieru dīzeļvilcienu maršruta Tallina—Rakvere galapunkts. Rakveres stacijā apstāšanos veic arī starptautiskie tālsatiksmes vilcieni Tallina-Maskava un Tallina-Sanktpēterburga.

## Stacijas ēka

Līdz ar dzelzceļa Baltijas Osta—Rēvele—Gatčina izbūvi 1870. gadā tika atklāta arī II. kategorijas stacija Vēzenbergas pilsētā (mūsdienu Rakvere). Jaunizbūvētā stacijas ēka bija vairāku apjomu koka celtne (1 līdz 2 stāvi) ar centrālo vienstāva apjomu paralēli sliežu ceļiem un diviem perpendikulāriem divstāvu apjomiem. Ēkā bija izbūvētas plašas logailas, stiklotas pildiņu durvis, bet fasādēs, atbilstoši laikmetam, izmantots plašs koka aplikatīvo dekoru klāsts - dzegas, karnīzes, sandriki, spāru galu dekoratīvie griezumi, jumta savilces, stūra pilastri, konsoles. Otrā pasaules kara laikā vēsturiskā stacijas ēka gājusi bojā.

1950. gadu sākumā Rakverē tika uzbūvēta jauna stacijas ēka. Tā ir garenas konfigurācijas vienstāva mūra celtne ar centrālo transepta izbūvi un masīvu frontonu. Ēkas centrālajā daļā izvietota pasažieru uzgaidāmā zāle. Ēkas arhitektūra līdzīgi citām pēckara Igaunijas dzelzceļa staciju ēkām — Staļina klasicisms, ar tam raksturīgo masīvo stūra rustu izmantojumu, plašām logailām, mūra dzegām.

Rakveres stacijas teritorijā saglabājies 1871. gadā celtais mūra ūdenstornis.

## Skatīt arī
*Igaunijas pasažieru dzelzceļa pārvadājumi (austrumu virziens)

## Atsauces
Zaha Hadīda

**Zaha Mohameda Hadīda** (, ;  — ) bija Irākas izcelsmes britu dekonstruktīvisma arhitekte. 2004. gada Prickera balvas un 2010. un 2011. gada Sterlinga balvas laureāte. Rema Kolhāsa skolniece un pirmā sieviete, kas saņēmusi Prickera balvu.

Dzimusi Bagdādē. No 1972. līdz 1977. gadam mācījās Londonā Arhitektūras Asociācijas skolā (*Architectural Association School of Architecture*). Strādājusi Rema Kolhāsa birojā. 1980. gadā nodibināja atsevišķu arhitektu biroju.

## Daži no Hadīdas darbiem

* *Bergiselschanze* (2002), Insbruka, 
* *Rosenthal Center for Contemporary Art* (2003), Sinsinati, 
* *phæno* (2005), Volfburga, 
* *Puente Pabellón* (2008), Saragosa, 
* *MAXXI — Museo nazionale delle arti del XXI secolo* (1998—2010), Roma, 
* 廣州大劇院 (Guanžou opera) (2010), Guandžou, 
* *London Aquatics Centre* (2011), Londona, 
* *Riverside Museum* (2007—11), Glāzgova, 
* *Evelyn Grace Academy* (2006—10) Londona, 
* Heidara Alijeva centrs (2007—12) Baku, 
* *Eli and Edythe Broad Art Museum* (2010—12), Īstlansinga, 

## Ārējās saites

* ''Zaha Hadid Architects'' mājaslapa
Kabala (stacija)

**Kabala** () ir stacija Igaunijā, Rietumviru apriņķa Regaveres pagastā, dzelzceļa iecirknī Tapa—Narva un atrodas 44,3 km attālumā no Tapas, 87,7 km attālumā no Narvas un 121,9 km attālumā no Tallinas. Kabalā pietur Tapas (Tallinas) un Narvas virzienā kursējošie pasažieru dīzeļvilcieni.

## Stacijas ēka
Kabalas stacijas ēka celta pēc tipveida dzelzceļa projekta 1870. gadā. Tā ir vairāku apjomu koka celtne (1 līdz 2 stāvi) ar lēzenu divslīpju jumtu. Arhitektoniskās kompozīcijas centrālo, divstāvu apjomu noslēdz neliels, bet izteiksmīgs koka frontons. Ēkā izbūvētas plašas logailas, stiklotas pildiņu durvis, bet fasādēs, atbilstoši laikmetam, izmantots plašs koka aplikatīvo dekoru klāsts - dzegas, karnīzes, sandriki, spāru galu dekoratīvie griezumi, jumta savilces, stūra pilastri, konsoles. Identiskas staciju ēkas šajā pašā gadā tika uzbūvētas arī Šarlotenhofā un līnijas galastacijā Baltijas osta.

Kopš 2000. gadu sākuma Kabalas stacijas ēka netiek izmantota.

## Skatīt arī
*Igaunijas pasažieru dzelzceļa pārvadājumi (austrumu virziens)

## Atsauces
Pilnmēness (albums)

**Pilnmēness** ir grupas Hospitāļu iela pirmais studijas albums, kas izdots 2004. gadā. Tajā ir iekļautas 12 dziesmas latviešu valodā. Pazīstamākās šī albuma dziesmas ir radiosingli "Par pogu" un "Sinepes (par Raimi)". Albums ieguva 2004. gada Latvijas Mūzikas ierakstu gada balvu kā gada labākais popmūzikas albums.

## Dziesmas
# Par pogu
# Vilcene
# Tas ir tas
# Par kiosku
# Sirds
# Pilnmēness
# Vārdnīca
# PoPs 1999
# Baltā Haizivs
# Sinepes (par Raimi)
# Putni prom
# Dinas vijole
Sonda (stacija)

**Sonda** () ir stacija Igaunijā, Austrumviru apriņķa Liganuzes pagasta Sondas ciemā, dzelzceļa iecirknī Tapa—Narva un atrodas 53,9 km attālumā no Tapas, 78 km attālumā no Narvas un 131,5 km attālumā no Tallinas. Sondā pietur Tapas (Tallinas) un Narvas virzienā kursējošie pasažieru dīzeļvilcieni (2012. gadā 1 vilciena sastāva pāris dienā).

## Stacijas ēka
Pirmā Sondas stacija bija vienstāva koka konstrukciju iegarenas konfigurācijas celtne ar centrālo transepta daļu un divslīpes jumtu ar jumtgaļu nošļaupumiem. Otrā pasaules karā ēka gājusi bojā.

Pašreizējā Sondas stacijas ēka celta 1950. gadu sākumā. Ēkas arhitektūra ieturēta tolaik valdošajā Staļina klasicisma/baroka stilā un ir daudzu šajā laika periodā celto stacijas ēku līdziniece. Šāds stacijas tips sastopams ne vien Igaunijā — Vaivara, Viljandi, Kohtla, bet arī Latvijā — Limbaži, Zemitāni, Koknese.

Kopš 2000. gadu sākuma Sondas stacijas ēka netiek izmantota.

## Skatīt arī
*Igaunijas pasažieru dzelzceļa pārvadājumi (austrumu virziens)

## Atsauces
SC Freiburg

***SC Freiburg*** ir Vācijas futbola klubs no Freiburgas. Dibināts 1904. gadā, klubs parasti balansē starp Bundeslīgu un 2. Bundeslīgu, 2015.–2016. gada sezonā uzvarēja 2. Bundeslīgas turnīrā un atgriezās augstākajā līgā. Mājas spēles aizvada *[[Europa-Park Stadion]]*, kura ietilpība ir 34&nbsp;700 vietu. No 1954. līdz 2021. gadam izmantoja *[[Dreisamstadion]]*.

Kluba lielākais panākums ir piedalīšanās UEFA Eiropas līgā (tolaik UEFA kauss) 1995. un 2001. gadā. 2001. gadā klubs UEFA kausā sasniedza 3. kārtu, tajā piekāpjoties *[[Feyenoord]]*. Klubs ir četrkārtējs 2. Bundeslīgas čempions. Augstākais sasniegums Bundeslīgā&nbsp;— 3. vieta 1994.–1995. gada sezonā.

## Sastāvs
*.*

## Sasniegumi
* **[[Vācijas futbola Bundeslīga|Bundeslīga]]**
** 3. vieta: 1994–95
* **[[Vācijas futbola 2. Bundeslīga|2. Bundeslīga]]**
** Čempioni (4): 1992–93, 2002–03, 2008–09, 2015–16
** Vicečempioni (1): 1997–98 

## Atsauces

## Ārējās saites

* Kluba mājaslapa
940. gads

**940. gads** () bija garais gads, kas pēc Jūlija kalendāra sākās trešdienā.

## Notikumi

### Nezināms datums

## Dzimuši
* *iespējams*
** Firdousī, persiešu dzejnieks
** Princis Gēza (*Géza fejedelem*), Ungārijas valdnieks (miris 997.)

## Miruši
Plakanciems

**Plakanciems** (agrāk arī **Plakanieši**, **Plakaņi**) ir apdzīvota vieta Ķekavas novada Ķekavas pagastā. Izvietojusies pagasta dienvidrietumos Misas krastos pie autoceļa V7  no novada centra Ķekavas un  no Rīgas centra.
## Iedzīvotāji
### Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSP datiem.

## Vēsture
thumb|300px|Plakanciema kaujas piemiņas akmens
Apdzīvotā vieta Plakani (*Plakahnen*) veidojusies pie kroga Olaines—Iecavas ceļa malā. Pirmā pasaules kara laikā 1. Daugavgrīvas latviešu strēlnieku bataljons 1915. gada 29. oktobrī pie Plakanu mājām apturēja vācu karaspēka uzbrukumu Rīgas virzienā un atspieda vācu vienības atpakaļ aiz Kurzemes guberņas robežas.

Plakanciems padomju gados izveidojies kā kolhoza «Ķekava» ciemats.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Teritorijas plānojums. Plakanciema sarkanās līnijas
942. gads

**942. gads** () bija gads, kas pēc Jūlija kalendāra sākās sestdienā.

## Notikumi
* 30. oktobris — Marīns II kļuva par Romas pāvestu.
* 17. decembris — tika nogalināts Normandijas Vilhelms.

### Nezināms datums

## Dzimuši
* Svjatoslavs Igorevičs, Kijivas kagans

## Miruši
* oktobris — Stefans VIII, Romas pāvests
* 17. decembris — Normandijas Vilhelms, Normandijas hercogs
957. gads

**957. gads** () bija gads, kas pēc Jūlija kalendāra sākās sestdienā.

## Notikumi

### Nezināms datums
* Kijivas kņazistes valdniece Olga devās uz Konstantinopoli, kur viņa tika kristīta. Viņa kļuva par pirmo kristīto Kijivas valdnieci.
* Grieķi noslēdza pamieru ar Sicīlijas emīru.

## Dzimuši

## Miruši
* 6. septembris — Ludolfs, Švābijas hercogs
1932. gada Pasaules čempionāts šosejas riteņbraukšanā

**1932. gada [[Pasaules čempionāts šosejas riteņbraukšanā]]** notika Romā, Itālijā. Tas bija sestais Pasaules čempionāts profesionāļiem un tajā notika divas sacensības — atsevišķi grupas braucieni profesionāļiem un amatieriem.

## Sacensību kopsavilkums

## Medaļu tabula
Sfera-53

***Sfera-53*** (*Сфера-53*) bija Krievijas pasīvs mikropavadonis. To uz Starptautisko kosmosa staciju (SKS) nogādāja ar kravas kuģi *[[Progress M-16M]]*, un brīvā lidojumā palaida . 

*Sfera* veltīts Pirmā zemes mākslīgā pavadoņa palaišanas 55. gadadienai. Tas izgatavots pēc *Sputnik-1* līdzības: lodes forma 53 cm diametrā (*Sputnik-1* bija 58 cm), bet atšķirībā no pirmā, tam nav četru ārēju antenu stieņu un iekšienē aparatūra ir mūsdienīga.

Tas bija paredzēts atmosfēras pretestības mērījumiem ar instrumentiem uz zemes. Pavadoņa novērošanu veica ar radiolokācijas un optiskām metodēm.

## Lidojuma gaita
Kravas kuģis *Progress M-16M* ar *Sfera-53* iekšienē startēja no Baikonuras kosmodroma  19:35:13 UTC ar nesējraķeti *[[Sojuz-U]]*. 2. augustā kosmosa kuģis saslēdzās ar SKS.

20. augustā SKS 32. ekspedīcijas dalībnieki Genādijs Padalka un Jurijs Maļenčenko veica iziešanu kosmosā. Tās laikā viņi veica *Sfera-53* sagatavošanu. Pavadonis tika palaists 18:29 UTC no iekārtas, kuru stacijā nogādāja kravas kuģis *[[Progress M-15M]]*.

Pēc prognozēm *Sfera* noiešana no orbītas notika .

## Atsauces

## Ārējās saites
* Ручная «Сфера»  Роскосмос, 2012-09-01
Māris Martinsons

**Māris Martinsons** (dzimis  Rīgā) ir latviešu kinorežisors, producents, scenārists, montāžas režisors, kā arī rakstnieks. No 1991. līdz 2010. gadam dzīvojis Lietuvā, bet 2011. gadā atgriezies dzīvot un strādāt Latvijā.

## Karjera
2008. gadā Martinsons saņēma balvu kā labākais režisors Šanhajas Starptautiskajā kinofestivālā par filmu "Nevajadzīgie ļaudis", kas 2009. gadā atzīta par labāko pilnmetrāžas spēlfilmu kinofestivālā "Lielais Kristaps". Filmu izvirzīja Amerikas Kinoakadēmijas balvai, pārstāvot Lietuvu kategorijā "Labākā filma svešvalodā".

2010. gada septembrī Latvijā un Lietuvā notika otrās Martinsona spēlfilmas "Amaya" (nosaukums angļu valodā *[[Hong Kong Confidential]]*, pirmā Latvijas — Honkongas kopražojuma filma) pirmizrāde, kurā galveno lomu atveidoja viena no Japānas izcilākajām kinoaktrisēm Kaori Momoi. Filmu izvirzīja Amerikas Kinoakadēmijas balvai, pārstāvot Latviju kategorijā "Labākā filma svešvalodā". Šis fakts ir unikāls ar to, ka Martinsons ir vienīgais kinorežisors, kura filmas ASV Kinoakadēmijā ir pārstāvējušas divas dažādas valstis.

2012. gadā Martinsons uzsāka darbu pie spēlfilmas "Namejs" pēc rakstnieka Laimoņa Pura romānu motīviem. Filmas "Namejs" ieceres attīstīšanas laikā Martinsons 2013. gada vasarā Jūrmalā un Rīgā uzsāka mazbudžeta spēlfilmas *[[Romeo n' Juliet]]* filmēšanu (filma iznāca 2015. gadā). 2013. gadā Martinsons Lietuvā prezentēja mazbudžeta melno komēdijdrāmu "Klusa nakts" un pirmizrāžu laikā Losandželosā filmēja jau savu ceturto spēlfilmu "Oki — okeāna vidū" — otro sadarbības projektu ar Japānas aktrisi Kaori Momoi. Spēlfilmā piedalījās arī Andris Bulis un Hanna Liviena (Austrālija).

2017. gadā izdota Martinsona filma "Maģiskais kimono", kurā galveno lomu attēlo Japānas aktrise Kaori Momoi. Filma izrādīta gan Latvijā, gan Japānā. 2018. gadā izdota Martinsona romantiskā komēdija "Jaungada taksometrs", kurai 2019. gadā sekoja turpinājums "Jaungada taksometrs 2".

2024. gadā pirmizrādi piedzīvoja Martinsona vēsturiskā spēlfilma "Zeme, kas dzied", kurā stāstīts par pirmo latviešu dziedāšanas svētku dzimšanu 1873. gadā. Spēlfilmas veidošanas laikā piecu gadu periodā tapuši vēl papildus saistītie projekti: izglītojoša satura interneta vietne *zemekasdzied.lv*, raidierakstu sērija "Zeme, kas dzied. Sarunas", ārtelpas izstāde "Zeme, kas dzied. Ceļā uz filmu" un sadarbībā ar Daini Īvānu — vēsturiskais romāns "Zeme, kas dzied. 1873.gads".

## Filmogrāfija

## Atsauces

## Ārējās saites

* Filma "Namejs"
Viļņas rajona pašvaldība

**Viļņas rajona pašvaldība** () ir viena no Lietuvas pašvaldībām. Atrodas Viļņas apriņķī, vēsturiskajos Augštaitijas un Dzūkijas novados. Tā robežojas ar Šaļčininku rajona, Traķu rajona, Viļņas pilsētas, Elektrēnu, Širvintu rajona, Molētu rajona un Švenčoņu rajona pašvaldībām, kā arī Baltkrieviju.

## Seņūnijas

## Ārējās saites
Nemenčine

**Nemenčine** () ir pilsēta Lietuvā uz ziemeļaustrumiem no Viļņas. Rakstos pirmoreiz minēta 14. gadsimtā. Vairāk nekā 50% no pilsētas iedzīvotājiem ir etniski poļi. Starp pasaules kariem pilsēta atradās Polijas sastāvā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Ģedimins Ķirķils

**Ģedimins Ķirķils** (; dzimis , miris ) bija Lietuvas politiķis no Lietuvas sociāldemokrātu partijas (LSDP). Lietuvas premjerministrs no 2006. gada 4. jūlija līdz 2008. gada 9. decembrim.

## Dzīvesgājums
Dzimis Viļņā. Pēc dienesta PSRS Jūras kara flotē (1969—1972) strādāja par restauratoru, atjaunodams Lietuvas kultūras pieminekļus. No 1974. gada neklātienē mācījās Viļņas Pedagoģiskajā institūtā, no 1978. līdz 1982. gadam — Viļņas Augstākajā partijas skolā. No 1982. līdz 1990. gadam Lietuvas Komunistiskās partijas instruktors. Bija Lietuvas komunistu līdera Aļģirda Brazauska palīgs. Pēc Lietuvas neatkarības atgūšanas piecas reizes ievēlēts Seimā. No 2004. gada decembra līdz 2006. gada jūlijam — Lietuvas aizsardzības ministrs. Kļuva par Lietuvas premjerministru, kad demisionēja Aļģirta Brazauska valdība. No 2007. gada maija līdz 2009. gada martam, kad par partijas vadītāju ievēlēja Aļģirdu Butkeviču, bija LSDP līderis. Pēc 2008. gada Seima vēlēšanām valdības sastādīšanu uzticēja Andrjum Kubiļum un LSDP nokļuva opozīcijā.

2017. gadā Ķirķils izstājās LSDP un kopā ar vairākiem citiem sociāldemokrātu deputātiem nodibināja Lietuvas Sociāldemokrātu darba partiju (vālāko Lietuvas Reģionu partiju), un līdz 2021. gadam bija tās priekšsēdētājs. Miris 2024. gada 20. aprīlī.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Ģedimina Ķirķila mājaslapa
Gutjerress

**Gutjerress** (, no personvārda Gutjerrs *(Gutierre)*; sieviešu dzimtē Gutjerresa) ir spāņu cilmes uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:

* Eriks Gutjerress (*Érick Gutiérrez*; 1995) — Meksikas futbolists;
* Estevans Gutjerress (*Esteban Gutiérrez*; 1991) — Meksikas autosportists, F1 pilots;
* Felipe Gutjerress (Felipe Gutiérrez; 1990) — Čīles futbolists;
* Honass Gutjerress (*Jonás Gutiérrez*; 1983) — Argentīnas futbolists;
* Huans Pedro Gutjerress (*Juan Pedro Gutiérrez*; 1983) — Argentīnas basketbolists;
* Ivans Gutjerress (*Iván Gutiérrez*; 1978) — Spānijas velosportists;
* Lusio Gutjerress (*Lucio Gutiérrez*; 1957) — Ekvadoras politiķis, prezidents;
* Migels Gutjerress (*Miguel Ortega*; 2001) — Spānijas futbolists;
* Teofilo Gutjerress (*Teófilo Gutiérrez*; 1985) — Kolumbijas futbolists.

## Skatīt arī
* Antoniu Guterrešs (*António Guterres*; 1949) — Portugāles politiķis, premjerministrs

## Atsauces
Suecas krīze

thumb|right|Kara operācijas Sīnāja pussalā
**Suecas krīze** bija starptautiska diplomātiskā un militārā konfrontācija par kontroli pār Suecas kanālu, kas no 1956. gada nogales līdz 1957. gada pavasarim norisinājās starp Ēģipti un tās pretiniecēm — Lielbritāniju, Franciju un Izraēlu. Būtiska loma konflikta atrisināšanā bija Amerikas Savienotajām Valstīm, Padomju Savienībai, kā arī Apvienoto Nāciju Organizācijai. Lielbritānijas un Francijas vēlme atgūt kontroli pār kanālu, kā arī mēģinājums gāzt Ēģiptes līderi Gamālu Abdelu Nāseru izgāzās. Vairāki Lielbritānijas valstsvīri drīz pēc konflikta zaudēja savus amatus, bet pati Lielbritānija faktiski zaudēja savu lielvalsts statusu.

## Konflikta norise
Konflikta aizsākums meklējams 20. gadsimta 50. gadu sākumā, kad Ēģiptē pie varas nāca Nāsera vadīta virsnieku grupa, kas vēlējās pilnībā atbrīvoties no britu koloniālās ietekmes valstī. 1956. gada vasarā ēģiptieši nacionalizēja Suecas kanālu, kam paralēli sekoja tuvināšanās Padomju Savienībai un tai draudzīgajām komunistiskajām valstīm. Konflikta eskalācija bija saistīta ar Lielbritānijas un Francijas vēlmi atgūt kontroli pār kanālu un, ja iespējams, panākt Nāsera gāšanu. Izraēlas militārā iesaistīšanās konfliktā bija nepieciešamais katalizators angļu un franču ieplānotajai "miera operācijai".

1956. gada 29. oktobrī Izraēla sāka Ēģiptes bombardēšanu, kam sekoja sauszemes iebrukums Sīnāja pussalā, kura rezultātā Izraēlas karaspēks ātri ieguva kontroli pār visu pussalu. Mazāk kā dienu pēc konflikta sākuma Francija un Lielbritānija paziņoja par ultimātu Ēģiptei un Izraēlai par karadarbības pārtraukšanu, kam sekoja abu rietumvalstu desanta izsēdināšana Portsaīdā 5. novembrī. Plānotā Kairas lidostas bombardēšana tika atsaukta pēdējā brīdī, uzzinot, ka to izmanto ASV pilsoņu evakuācijai.

ASV prezidents Dvaits Eizenhauers neatbalstīja bruņoto iebrukumu Ēģiptē. Viņš panāca ANO rezolūcijas pieņemšanu par uguns pārtraukšanu. Pēc ASV protesta izteikšanas, kara darbību drīz izbeidza. Ieņemto teritoriju atstāšanā par pamatu bija ASV, PSRS un ANO iejaukšanās konfliktā, kas lika britiem, frančiem un izraēliešiem atkāpties no ieņemtajām pozīcijām. Reģionā tika izvietoti ANO miera uzturēšanas spēki, kas šeit palika līdz 1967. gada Sešu dienu karam. Nozīmīga loma notikumu attīstībā bija Kanādas toreizējam ārlietu ministram Lesteram Pīrsonam, kas organizēja ANO iesaistīšanos Suecas krīzes noregulēšanā. Viņa ieguldījums tika novērtēts, piešķirot viņam 1957. gadā Nobela miera prēmiju.

Franču un britu karaspēks pameta reģionu vēl pirms 1956. gada beigām, kamēr Izraēlas karaspēks neatkāpās no ieņemtajām pozīcijām līdz 1957. gada martam. 1957. gada aprīlī Suecas kanāls tika atkal pilnībā atvērts kuģiem no visām valstīm. Konflikta rezultātā Izraēla atguva kopš 1948. gada Neatkarības kara būtiski ierobežoto iespēju kuģot pa Suecas kanālu un Akabas līci.

## Atsauces

## Ārējās saites

* ''Blue Vanguard'' (1957) Kanādas Nacionālās kino padomes filma par ANO  lomu miera atjaunošanā pēc Suecas krīzes
Züri-Metzgete

***Züri-Metzgete*** bija klasiskas šosejas riteņbraukšanas sacensība, kuras katru gadu notika Cīrihē, Šveicē un šobrīd turpina pastāvēšanu kā plaša mēroga amatieru sacensības. Lai arī ne tik prestižas kā pieci viendienas sacensību "pieminekļi" (Milāna—Sanremo, Flandrijas tūre, Parīze—Rubē, Ljēža—Bastoņa—Ljēža un *[[Giro di Lombardia]]*), tās bija sacensības ar garu vēsturi un grūtiem kāpumiem. *Züri-Metzgete* bija iekļauta bijušajā UCI Pasaules kausa seriālā (kurš pastāvēja no 1989. līdz 2004. gadam), kā arī *[[UCI ProTour]]*, kas bija Pasaules kausa pēctecis divos turpmākajos gados. 2007. gada sacensības tika atceltas, jo organizatori nespēja piesaistīt pietiekamu skaitu sponsoru. 2008. gadā sacensības notika 7. septembrī, bet jau kā amatieru sacensības.

## Atsauces

## Ārējās saites
*
Plātere

**Plātere** ir apdzīvota vieta Ogres novada Madlienas pagastā. Izvietojusies pagasta ziemeļaustrumos Abzas upes krastā pie autoceļa V977 no pagasta centra Madlienas,  no novada centra Ogres un  no Rīgas. Apdzīvotā vieta veidojusies ap bijušās Plāteres muižas (*Weissensee*, 1905. gadā nodedzināta) centru un Silamuižas pusmuižu *(Alt-Hohenheide)*. Līdz 1949. gadam Plātere bija Plāteres pagasta centrs. Izaugusi padomju gados kā kolhoza «Nākotne» (1975. gadā apvienots ar padomju saimniecību «Madliena») ciemats. Ziemeļos no ciema atrodas valsts nozīmes arheoloģijas piemineklis Plāteres pilskalns.

## Atsauces
Stjuarts O'Greidijs

**Stjuarts O'Greidijs** (; dzimis  Adelaidā) ir bijušais profesionālais Austrālijas šosejas riteņbraucējs. Karjeru viņš sāka kā treka riteņbraucējs. Viņš un Greiems Brauns ieguva zelta medaļu vīriešu medisonā 2004. gada Olimpiskajās spēlēs. O'Greidijs 2007. gadā uzvarējis arī Parīze—Rubē sacensībās.

O'Greidijs piedalījās *[[Tour de France]]* kopš 1998. gada līdz pat karjeras beigām 2013. gadā un cīnījies punktu klasifikācijā, uzrādot otro rezultātu 1998., 1999., 2001. un 2005. gada sacensībās. 1998. un 2001. gadā viņš valkāja dzelteno kopvērtējuma līdera krekliņu.

Karjeru viņš noslēdza Austrālijas *[[UCI ProTeam]]* komandā **.

2005. gadā Austrālijas Sporta institūts iekļāva viņu savā *Best of the Best* sarakstā.

2013. gada 24. jūlijā tika publicēts Francijas senāta ziņojums par EPO lietošanu 1998. gada Tour de France, tajā parādījās arī O'Greidija vārds pie aizdomīgajiem rezultātiem. Tajā pašā dienā viņš Austrālijas laikrakstam atzina, ka lietojis EPO 1998. gada sacensībās, bet notiekošie aresti nobiedēja viņu tik ļoti, ka atturēja viņu no dopinga lietošanas pārējās karjeras laikā.

2019. gada beigās pievienojās Austrālijas daudzdienu sacensību *[[Tour Down Under]]* organizatoru komandai, lai no 2021. gada kļūtu par sacensību direktoru.

## Atsauces

## Ārējās saites
Klaipēdas rajona pašvaldība

**Klaipēdas rajona pašvaldība** () ir viena no Lietuvas pašvaldībām. Atrodas vēsturisko Mazās Lietuvas un Žemaitijas novadu daļās, kas līdz 14. gadsimtam ietilpa Kursā. Tā robežojas ar Palangas un Klaipēdas pilsētām, Kretingas rajona, Pluņģes rajona, Rietavas, Šilales rajona un Šilutes rajona pašvaldībām, kā arī Baltijas jūru un Kuršu jomu.

## Seņūnijas

## Ārējās saites
Erebusa un Terora līcis

[thumb|220px|[Adelijas pingvīns|Adelijas pingvīnu kolonija Erebusa un Terora līča krastā Polē salā]]
**Erebusa un Terora līcis** () ir ap  plats līcis Vedela jūras ziemeļrietumu piekrastē Antarktīdā. Līci norobežo Dandī sala ziemeļos, Triniti pussala ziemeļrietumos, kā arī Vegas, Džeimsa Rosa un Sīmora salas rietumos. Ziemeļos Antarktikas šaurums līci savieno ar Brensfīlda šaurumu, bet rietumos Prinča Gustava šaurums atdala Džeimsa Rosa salu no Antarktīdas pussalas. Krasta līnija stipri izrobota, daudz salu, pussalu, līču.

Līci 1842. gada decembrī atklāja un līdz 1843. gada janvārim aptuveni nokartēja britu Džeimsa Rosa ekspedīcija, kas to nosauca par godu ekspedīcijas kuģiem *Erebus* un *Terror*. Detāli līča piekrasti pētījusi Zviedrijas antarktiskā ekspedīcija 1902./1904. gados, kas Snouhilas salā līča dienvidos ierīkoja atbalsta bāzi. Sīmora salā līča dienvidrietumos kopš 1969. gada darbojas Argentīnas polārstacija Marambio.
 
## Atsauces
Polē sala

**Polē sala** (, ) ir neapdzīvota vulkāniska sala Antarktīdas pussalas ziemeļaustrumu galā Antarktikā. Izvietojušās Žuenvila salu grupas dienvidos un to apskalo Vedela jūras Erebusa un Terora līcis. No ziemeļos esošās Dandī salas to atdala 5,5 km plats šaurums. Salu veido šobrīd neaktīvs vulkāns, kura aktivitātes tiek lēstas pēdējo 1000 gadu laikā. Ģeotermālais siltums uztur salu relatīvi brīvu no ledus.

Salu 1842. gada 30. decembrī atklāja britu ekspedīcija Džeimsa Rosa vadībā, kurš to nosauca par godu savam draugam, vēlākajam admirālim lordam Džordžam Polē *(Lord George Paulet)*.

1903. gada 12. februārī Vedela jūrā 40 km no Polē salas nogrima Zviedrijas antarktiskās ekspedīcijas kuģis *Antarctic*. Kuģa komanda kapteiņa Karla Antona Larsena vadībā pēc 14 dienu pārgājiena pa jūras ledu sasniedza Polē salu, kur bija spiesta 10 mēnešus pārziemot no akmeņiem sakrautā būdā. Nākamā gada pavasarī ekipāžu evakuēja argentīniešu korvete *Uruguay*.
## Atsauces

## Ārējās saites

* Antarctic Voyage. Paulet Island
Radovans Karadžičs

**Radovans Karadžičs** (, dzimis ) ir bijušais Bosnijas serbu politiķis, kas no 1992. līdz 1996. gadam bija Serbu Republikas pirmais prezidents. Savas prezidentūras laikā Karadžičs uzstājās par Serbu Republikas integrāciju Serbijā. Viens no serbu līderiem Dienvidslāvijas karos. Kopš 2008. gada Karadžičs atrodas Starptautiskā bijušās Dienvidslāvijas kara noziegumu tribunāla apcietinājumā, jo pret viņu ir izvirzītas apsūdzības kara noziegumos.

Pēc izglītības Karadžičs ir mediķis. Dienvidslāvijas SFR periodā viņš strādāja par psihiatru. Politikā iesaistījies 90. gadu sākumā. Viens no Serbu Demokrātiskās partijas dibinātājiem. No 1992. līdz 1996. gadam bija Serbu Republikas prezidents.

No 1996. līdz 2008. gadam slēpies no tiesībsargājošām iestādēm, jo viņu turēja aizdomās par kara noziegumiem — par genocīdu pret Bosnijas musulmaņiem un horvātiem Bosnijas kara laikā. Viņš tiek turēts aizdomās arī par kara noziegumiem, kas tika realizēti Sarajevas aplenkuma laikā, kā arī par to, ka devis pavēli Srebrenicas slaktiņa realizācijai.

Periodā, kad Karadžičs slēpās, viņš bija pieņēmis citu vārdu, kā arī mainījis izskatu. Šajā laikā viņš strādāja privātklīnikā, kur nodarbojās ar psiholoģiju un alternatīvo medicīnu. 2008. gada 21. jūlijā viņš tika arestēts Belgradā. Pēc tam sekoja viņa izdošana Nīderlandei, kur viņu nodeva Starptautiskā bijušās Dienvidslāvijas kara noziegumu tribunāla rokās. Karadžičs joprojām atrodas tribunāla apcietinājumā.

## Ārējās saites
Karadžičs

**Karadžičs** (, no *karadža*/*kараџа* — 'melns vērsis'; sieviešu dzimtē Karadžiča) ir serbu cilmes uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:

* Radovans Karadžičs (*Радован Караџић*, 1945) — Serbu Republikas pirmais prezidents;
* Vuks Karadžičs (*Вук Караџић*, 1787—1864) — serbu filologs, antropologs un valodnieks.
Verlibrs

**Verlibrs** jeb **brīvā dzeja** ir dzeja bez atskaņām, ar dažādu uzsvaru skaitu rindā. No prozas teksta tā atšķiras ar dzejolim raksturīgu dalījumu rindās.

## Atsauces
Endrū Šallijs

**Andžejs "Endrū" Viktors Šallijs** (; dzimis  Viļņā, miris ) bija poļu izcelsmes amerikāņu endokrinologs. 1977. gada Nobela prēmijas fizioloģijā vai medicīnā ieguvējs par "atklājumiem attiecībā uz peptīdu hormonu ražošanu smadzenēs". Izpētījis hormona GnRH darbību.

Dzimis Viļņā, kas tolaik bija Polijas Otrās republikass sastāvā, augstas militārpersonas ģimenē. Tēvs bija Polijas prezidenta Ignacija Moscicka administrācijas vadītājs. Sākoties Otrajam pasaules karam, ģimene līdz ar Polijas prezidenta administrāciju devās trimdā uz Rumāniju. Tūlīt pēc kara, 1945. gadā, mācījās Lielbritānijā. 1952. gadā devās uz Kanādu. 1957. gadā ieguva doktora grādu endokrinoloģijā Makgila Universitātē Monreālā. Tajā pašā gadā devās uz ASV, kur zinātnisko karjeru veica lielākoties Tuleina Universitātē Ņūorleānā. Kopš 1962. gada —  ASV pilsonis.

## Ārējās saites

* Endrū Šallijs Nobela prēmijas mājaslapā
Gada režisors (Spēlmaņu nakts)

**Gada režisors** ir viena no nominācijām Spēlmaņu nakts ceremonijā. To pasniedz gada labākajam režisoram Latvijā. Visvairāk reizes (piecas) balvu ir ieguvis Alvis Hermanis. Balva līdz šim ir pasniegta visās Spēlmaņu nakts ceremonijās.

## Balvas ieguvēji

## Ārējās saites
* Spēlmaņu nakts

## Atsauces
18. novembra lāpu gājiens

thumb|300px|2013. gada 18. novembra lāpu gājiens
thumb|300px|2015. gada 18. novembra lāpu gājiens
[thumb|300px|2013. gada 18. novembra lāpu gājiens no [Rīgas Svētā Pētera baznīcas]]
**18. novembra lāpu gājiens** ir 2003. gada 18. novembrī jauniešu apvienības „Visu Latvijai” aizsākta Latvijas Republikas proklamēšanas dienas svētku tradīcija.

Saskaņā ar lāpu gājiena rīkotājiem — Nacionālo apvienību "Visu Latvijai!"—"Tēvzemei un Brīvībai/LNNK" — gājiena mērķis ir „pateikties Latvijas valsts dibinātājiem un brīvības cīnītājiem, kuru ticība latviešu tautas nākotnei un nestie upuri deva iespēju latviešiem būt starp tām retajām pasaules tautām, kurām ir sava valsts.” Gājiena devīze ir „Latvija ir mūsu!”, bet par vienu no pasākuma tradīcijām ir kļuvis pulcēšanās vietā kopā skandināts sauklis „Mēs esam latvieši!”.

Gājiens tradicionāli sākas 18. novembra vakarā Rīgā ar pulcēšanos pie Kārļa Ulmaņa pieminekļa, kur notiek svētku koncerts, un noslēdzas neilgi pēc Zigfrīda Annas Meierovica bulvāra, pirms Brīvības pieminekļa. Līdz 2012. gadam gājiens notika pa šaurajām Vecrīgas ieliņām, taču kopš 2013. gada, pieaugot dalībnieku skaitam, tas notiek pa Krišjāņa Valdemāra ielu un 11. novembra krastmalu, kurās gājiena laikā tiek slēgta satiksme. 2013. gadā gājienā piedalījās apmēram 12 400 cilvēku, 2014. gadā — gandrīz 14 000, bet 2015. gadā, neskatoties uz spēcīgo lietu, gājienā devās jau vairāk nekā 15 000 cilvēku, kas izauga līdz aptuveni 17 000 dalībnieku 2016. gadā.

18. novembra lāpu gājienu kritizējis sociālantropologs Klāvs Sedlenieks, kurš šādus gājienus nosaucis par „draudīgiem un agresīviem” un uzskata, ka tā lielais dalībnieku skaits norādot uz uzvilktību sabiedrības noskaņojumā un uzkurinātu apdraudētības izjūtu. 2015. gadā partija Nacionālā savienība "Taisnīgums" un biedrība „Tēvijas Sargi” aicināja gājienu rīkojošo Nacionālo Apvienību „pasākumu pasludināt par tautas gribas manifestāciju, kurā kā galvenā prasība izvirzīta atteikšanās no imigrantu kvotām un robežkontroles atjaunošana”. Uz to atbildot, Nacionālā Apvienība izplatīja paziņojumu, kurā norādīja, ka „18. novembra lāpu gājiens ir svētki, kas nav īstais brīdis protestu rīkošanai” un „18. novembra lāpu gājiens nekad nav ticis politizēts un tāds tas paliks arī šogad”.

2017. gada 17. oktobrī Nacionālā Apvienība nosūtīja Latvijas prezidentam Raimondam Vējonim vēstuli, kurā kārtējo reizi viņu aicināja personīgi atbalstīt labāku norises laiku lāpu gājienam un atļaut to noslēgt pie Brīvības pieminekļa. Valsts prezidenta kancelejas pārstāvis Jānis Siksnis norādīja, ka par valsts svētku pasākumiem Rīgā atbild Rīgas dome, kuras Sabiedrisko attiecību nodaļas vadītājs Uģis Vidauskis savukārt kā atteikuma iemeslu minēja drošības apsvērumus. 2017. gada 13. novembrī Nacionālās Apvienības priekšsēdētājs Raivis Dzintars izplatīja video, kurā pauda neapmierinātību ar aizliegumu, beigās retoriski jautājot: „No kā baidās prezidents? Kāpēc prezidents baidās no lāpām? Vai varbūt no tautas?”

## Atsauces

## Ārējās saites

* 18. novembra Lāpu gājiena tradīcijai veltīta sadaļa Nacionālās apvienības mājas lapā
* 18. novembra Lāpu gājiena lapa ''Facebook'' vietnē
1971. gada NHL drafts

**1971. gada NHL drafts** bija 9. NHL drafts, kurš notika 1971. gadā Monreālā.

Pēdējais aktīvais spēlētājs NHL no šīs drafta klases bija Lerijs Robinsons, kurš spēlētāja karjeru beidza pēc 1991.–1992. gada NHL sezonas.

## 1. kārta

## 2. kārta
1970. gada NHL drafts

**1970. gada NHL drafts** bija 8. NHL drafts, kurš notika 1970. gadā Monreālā. Pēdējais aktīvais spēlētājs NHL no šīs drafta klases bija Billijs Smits, kurš karjeru noslēdza pēc 1988.–1989. gada sezonas.

## 1. kārta

## 5. kārta
Marsels Dions

**Marsels Dions** (; dzimis 1951. gada 3. augustā) ir bijušais kanādiešu hokejists, centra uzbrucējs. Savas karjeras laikā aizvadījis 18 sezonas Nacionālās hokeja līgas klubos Detroitas "Red Wings", Losandželosas "Kings" un Ņujorkas "Rangers". 1992. gadā uzņemts Hokeja slavas zālē.

## Spēlētāja karjera
Profesionāļa karjeru Dions sāka 1971.—72. gada sezonā Detroitas "Red Wings" sastāvā. Jau savu debijas sezonu NHL hokejists noslēdza kā komandas rezultatīvākais spēlētājs. 1974.—75. gada sezonā hokejists pildīja arī komandas kapteiņa funkcijas. 1975. gada sezonā Diona aģentam izdevās panākt, ka hokejists tiek pārdots Losandželosas "Kings" vienībai.

"Kings" sastāvā Dions aizvadīja nākamās vienpadsmit ar pus sezonas, 1979.—80. gada sezonu noslēdzot kā visas līgas rezultatīvākais spēlētājs. Pēdējās sezonās "Kings" sastāvā Marselam izveidojās konflikts ar komandas galveno treneri Petu Kvinu, kā rezultātā 1986.—87. gada sezonas ievadā Dions tika aizmainīts uz Ņujorkas "Rangers" vienību.

Pēc 1988.—89. gada sezonas noslēguma Dions beidza savu profesionāļa karjeru.

Kanādas hokeja izlases sastāvā Dions spēlējis 1978., 1979., 1983. un 1986. gada Pasaules čempionātos, tajos kopā ar izlasi izcīnot trīs bronzas medaļas, kā arī 1978. gadā tiekot atzīts par turnīra labāko uzbrucēju.

## Ārējās saites
Mirušo piemiņas diena

**Mirušo piemiņas diena** jeb **Svecīšu vakars** ir īpaša svētku diena, kas ieviesta kristīgajā baznīcā, lai īpaši atcerētos un Dieva priekšā pieminētu savus aizgājējus.  Romas katoļu baznīca Mirušo piemiņas dienu svin kā Visu dvēseļu dienu nākamajā dienā pēc Visu svēto dienas 2. novembrī.

Prūsijas Evaņģēliski luteriskā baznīca 1816. gadā kā Mirušo piemiņas dienu jeb **Mūžības svētdienu** noteica baznīcas gada pēdējo svētdienu pirms Adventes laika sākuma. 1831. gadā tam pievienojās arī Saksijas Evaņģēliski luteriskā baznīca, bet 1832. gadā arī Latvijas evaņģēliski luteriskās baznīcas priekšteces Kurzemes, Vidzemes un Rīgas konsistorijas.

Jūlijā un augustā Latvijas kapsētās svin kapu svētkus.

## Ārējās saites
Žilbērs Pero

**Žilbērs Pero** (; dzimis 1950. gada 13. novembrī) ir bijušais kanādiešu hokejists, centra uzbrucējs. Profesionāļa karjeras laikā 17 sezonas aizvadījis Nacionālās hokeja līgas klubā Bufalo "Sabres", tiekot uzskatīts par vienu no visu laiku labākajiem centra uzbrucējiem. 1990. gadā iekļauts Hokeja slavas zālē.

## Spēlētāja karjera
Profesionāļa karjeru Pero uzsāka 1970.—71. gada sezonā, kad, vasarā ticis izvēlēts 1970. gada NHL draftā, pievienojās jaunizveidotās Bufalo "Sabres" rindām, jau savu pirmo sezonu noslēdzot kā komandas rezultatīvākais spēlētājs, kā arī iegūstot Kaldera balvu. 1971.—72. gada sezonā Pero sāka spēlēt vienā maiņā kopā ar Riku Martinu un Renē Robertu, visiem trim spēlējot kopā līdz pat 1979. gadam, kad "Sabres" aizmainīja Robertu.

1974.—75. gada sezonā Pero kopā ar "Sabres" sasniedza Stenlija kausa finālu, tajā gan piekāpjoties Filadelfijas "Flyers". No 1981. līdz 1986. gadam Pero pildīja arī "Sabres" kapteiņa pienākumus. Profesionāļa karjeru Pero beidza 1986.—87. gada sezonas ievadā.

Savas karjeras laikā Pero piedalījās deviņās NHL Visu Zvaigžņu spēlēs, 17 līgā aizvadītajās sezonās uz laukuma izejot 1191 regulārās sezonas spēlēs, tajās atzīmējoties ar 1326 (512+814) rezultativitātes punktiem.

Kanādas hokeja izlases sastāvā Pero spēlējis 1972. gada supersērijā, kā arī 1976. un 1981. gada Kanādas kausa izcīņās.

## Ārējās saites
Neriņa

**Neriņa** (arī **Neriņš**) ir Babītes ezera pieteka, kas tek Mārupes novadā. Sākas no novadgrāvju sistēmas Medema purvā. No dienvidrietumiem uzņem ūdeņus no Cenas tīreļa austrumu malas. Tek galvenokārt ziemeļrietumu virzienā. Ietek Babītes ezera austrumu galā, kur tek gar Babītes poldera dienvidu dambi.

1958. gadā, rekonstruējot polderi, Neriņas lejtece novirzīta aptuveni 1 km uz rietumiem līdz bijušajai Dzilnupes ietekai ezerā un gar ezera austrumu galu pa apvadkanālu uz Varkaļu kanālu. Neriņas gultne visā garumā regulēta, lejpus Piņķiem izrakta jauna taisna līdz 15 m plata gultne. Uz upes izveidoti vairāki dīķi. Lielākās pietekas ir Dzilnupe (pirms poldera izbūves ietecēja Babītes ezerā) un Beberbeķu strauts. Upē ir sastopamas līdakas, asari, raudas un citas zivis.

Lielākās apdzīvotās vietas krastos ir Jaunmārupe, Skulte, Brīvkalni, Piņķi, Vīkuļi. Upi trīs reizes šķērso autoceļš A5.

## Attēli

Neriņas tilts pie Vīkuļiem.jpg|Neriņas tilts pie Vīkuļiem
Jaunmārupe, Neriņa, 2022-04-13.jpg|Neriņa Jaunmārupē


## Atsauces
Perma-triasa izmiršana

[thumb|300px|Jūras faunas izmiršanas intensitāte [fanerozojs|fanerozoja laikā. Katrā laika intervālā parādīts, cik daudz ģinšu procentuāli neizdzīvoja līdz nākamajam laika intervālam. Izmiršana parādīta tikai tām ģintīm, kas ir saglabājušās fosilā veidā]]

**Perma-triasa izmiršana** ir viena no piecām dzīvo organismu masveida izmiršanām. Pēc šīs izmiršanas tiek vilkta robeža starp perma un triasa ģeoloģiskajiem periodiem. Šī izmiršana sadala arī paleozoja un mezozoja ēras. Pēc mūsdienu ģeohronoloģiskās skalas tā notika pirms 252,2 ± 0,5 mlj. gadu. Šī izmiršana bija lielākā biosfēras katastrofa Zemes vēsturē, kuras rezultātā izmira 96% jūras sugu un 70% sauszemes mugurkaulnieku sugu. Katastrofa ir vienīgais zināmais kukaiņu izmiršanas gadījums, kuras rezultātā izmira 57% kukaiņu ģinšu un 83% sugu. Ņemot vērā tik lielu bioloģisko sugu zudumu, biosfēras atjaunošanai bija nepieciešams ilgāks laiks, nekā citu izmiršanu gadījumos. Perma-triasa izmiršanas modeļi pašlaik vēl tiek apspriesti. Dažādas zinātniskās skolas atbalsta no viena līdz trim izmiršanas maksimumiem.

## Katastrofas cēloņi
Pašlaik speciālistiem nav vienota uzskata par izmiršanas cēloņiem. Tiek izskatīti vairāki izmiršanas iemesli:
* Katastrofiskie notikumi:
:* vulkāniskās darbības aktivizēšanās Sibīrijā;
:* viena vai vairāku meteorītu triecieni, vai arī Zemes sadursme ar asteroīdu vairāku desmitu kilometru diametrā (par šīs hipotēzes pierādījumu tiek minēts 500 km liels krāteris Vilksa Zemes rajonā);
:* pēkšņa metāna gāzes izplūde no jūras dziļumiem.

* Pakāpeniskie notikumi:
:* anoksija — atmosfēras un jūras ūdens ķīmiskā sastāva maiņa (skābekļa deficīts);
:* klimata sausuma palielināšanās;
:* okeānisko straumju un/vai jūras līmeņa izmaiņas klimatisko izmaiņu rezultātā.

Biežāk ir izplatīta hipotēze, saskaņā ar kuru katastrofas cēloņi ir saistīti ar lielajiem bazalta trapu izlijumiem vulkāniskās darbības rezultātā pirms 260 mlj. (Emeišanas trapi) un 251 mlj. gadu (Sibīrijas trapi). Ar to varētu būt saistīta vulkāniskā ziema, siltumnīcas efekts no vulkānisko gāzu izplūdēm, kā arī citas biosfēru ietekmējošās klimatiskās izmaiņas.

## Izmiršanas sekas
Masu izmiršanas rezultātā no Zemes virsas pazuda daudzas sugas, vēsturē aizgāja veselas organismu kārtas un pat klases; parareptiļu lielākā daļa (izņemot mūsdienu bruņurupuču senčus), daudzas zivju un posmkāju grupas (trilobītus ieskaitot). Kataklizma deva arī spēcīgu triecienu mikroorganismiem.

Tiek uzskatīts, ka pēc šīs izmiršanas biosfēras atjaunošanai bija nepieciešami 30 mlj. gadu, kaut arī daži zinātnieki secina, ka tā varētu notikt arī īsākā laika periodā, ap 5—10 mlj. gadu. Seno formu izmiršana deva izdevību attīstīties daudzām dzīvnieku grupām, kuras pirms tam atradās ēnā. Nākamā triasa perioda sākumā un vidū attīstījās arhozauri, no kuriem cēlās dinozauri un krokodili, bet vēlāk putni. Bez tam tieši triasā parādījās pirmie zīdītāji.

## Ārējās saites
Prinča Gustava šaurums

**Prinča Gustava šaurums** (, ) ir ap  garš un  plats jūras šaurums Antarktīdas piekrastē. Atdala Džeimsa Rosa un Vegas salas no Triniti pussalas.

Šaurumu 1903. gada oktobrī atklāja un pa ledu šķērsoja Zviedrijas antarktiskā ekspedīcija Oto Nordenšelda vadībā un nosauca to par godu tā laika Zviedrijas troņmantiniekam, vēlākajam karalim Gustavam V par **Kroņprinča Gustava šaurumu**.

Līdz 1995. gadam šauruma lielāko daļu pildīja šelfa ledājs. Pirms iziršanas ledāja platība bija ap . Vēlākos pētījumos atklājās, ka pirms tam šaurums ir bijis brīvs no ledus 2000 līdz 5000 gadu senā pagātnē.

Kopš 2006. gada šauruma krastā Džeimsa Rosa salā darbojas Čehijas vasaras polārstacija Mendela.

## Atsauces
Vilksa Zemes meteorīta krāteris

thumb|right|250px|Vilksa Zemes triecienkrāteris Antarktīdas kartē (iezīmēts ar sarkanu krāsu).
**Vilksa Zemes meteorīta krāteris** ir ģeoloģisks veidojums, kurš atrodas zem Antarktīdas ledus vairoga Vilksa Zemes rajonā. Krātera diametrs apmēram 500 km. Tiek uzskatīts, ka tas ir gigantisks meteorīta krāteris.

Pieņēmums par to, ka šajā vietā atrodas gigantisks triecienkrāteris, tika izteikts vēl 1962. gadā, tomēr līdz GRACE pētījumiem pietiekošu pierādījumu nebija.

2006. gadā zinātnieku grupa Ralfa fon Frezes (Ralph von Frese) un Leremija Potta (Laramie Potts) vadībā pēc pavadoņa GRACE Zemes gravitācijas lauka mērījumu datiem konstatēja masas koncentrātu ap 300 km diametrā, ap kuru pēc radiolokācijas datiem atrodas liela gredzenveida struktūra. Šāda kombinācija ir raksturīga triecienkrāteriem. Jaunākie 2009. gada pētījumi arī rāda, ka šajā vietā atrodas tieši triecienkrāteris.

Tā kā struktūra atrodas zem Antarktiskā ledus kupola, tad tieši novērojumi pagaidām nav iespējami. Ir arī alternatīvi šī masas koncentrāta skaidrojumi, tādi kā mantijas plumi (angl. *Mantle plume*) vai citi liela mēroga vulkāniskās aktivitātes veidi. Ja šis veidojums tiešām ir triecienkrāteris, tad to izveidojušais meteorīts ir bijis sešas reizes lielāks par meteorītu, kas izveidoja Čikšulubas krāteri, kurš, kā uzskata, izsauca masveida izmiršanu krīta perioda beigās uz mezozoja un kainozoja robežas. Ir hipotēze, ka šis notikums varētu izsaukt perma-triasa izmiršanu pirms apmēram 250 mlj. gadiem.
Vulkanoloģija

thumb|280px|Vulkanologs ņem lavas paraugus.

**Vulkanoloģija** ir ģeoloģijas nozare, kas pēta vulkānus, bet zinātniekus, kuri ilgstoši novēro vulkānu uzvedību un to izcelšanos, pēta lavas un gāzu sastāvu, sauc par vulkanologiem. Pētot lavas, gāzu, fumarolu ķīmisko sastāvu un temperatūru, zinātnieki spēj izpētīt Zemes mantiju un garozu un var paredzēt aptuvenu nākamo izvirduma laiku, savukārt tas ļauj laikus brīdināt un evakuēt iedzīvotājus.

## Ārējās saites