open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Viņš, viņa un bērni

**"Viņš, viņa un bērni"** ir 1986. gadā Latvijas PSR Rīgas Kinostudijā uzņemta televīzijas spēlfilma. Filmas režisori ir Oļegs Rozenbergs un Oļģerts Dunkers.

## Sižets
Lirisks stāsts par divu vienkāršu cilvēku mīlestību, kuriem jau pāri četrdesmit, dzīvo vienā mikrorajonā. Viņš - meteorologs, kas piestrādā par tehnisko tulku vienā no izdevniecībām. Pēc sievas traģiskās bojāejas, dzīvo kopā ar dēlu, kurš mācās desmitajā klasē. Viņa - mākslinieciskā darbiniece kultūras un atpūtas parkā. Šķīrusies, meita mācās vienā klasē ar viņa dēlu.

Draugi un darba kolēģi dažādi izturas pret viņu mīlas romānu. Vieni atbalsta, otri - nē. Varoņu bērni arī greizsirdīgi seko vecāku vēlmei izveidot jaunu ģimeni.

## Lomās
* Lilita Ozoliņa — *Valērija Sņežkova*
* Vitālijs Solomins — *Vjačeslavs Mihailovičs*
* Ikars Samardžijevs — *Saša*
* Andra Gulbe — *Aņa*
* Pēteris Liepiņš — *Viktors*
* Gunta Virkava — *Zina*
* Helēna Romanova — *vecmāmiņa*
* Elita Krastiņa — *Tamāra*

;Epizodēs:
Osvalds Bērziņš, Vaironis Jakāns, Juris Rijkuris

## Filmēšanas grupa
* Režisori — Oļegs Rozenbergs un Oļģerts Dunkers
* Scenārija autori — Oļegs Koļesņikovs un Romāns Furmans
* Operators — Mārtiņš Kleins
* Mūzikas autors — Ivars Vīgners

## Ārējās saites

* filmas.lv
* Kino - teatr. ru
Dobelis

**Dobelis** (sieviešu dzimtē Dobele) ir latviešu cilmes uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:

* Juris Dobelis (1940) — latviešu ķīmiķis un politiķis.
* Jānis Dobelis (1911—1999) — latviešu futbolists, treneris un tiesnesis.
Ēkstrema šelfa ledājs

**Ēkstrema šelfa ledājs** (, ) ir šelfa ledājs Princeses Martas krastā Karalienes Modas Zemē Antarktīdā. Izvietojies starp Sērosena grēdu rietumos un Halvfarrigena grēdu austrumos. Ledājs ir ap 120 km garš, 35-85 km plats, tā fronte ir ap 110 km gara, kopējā platība ap 8700 km². Ledāju pirmie nokartēja norvēģu-zviedru-britu antarktiskā ekspedīcija 1949.-1952. gadā. Nosaukts par godu šīs ekspedīcijas dalībniekam mehāniķim zviedram Bertilam Ēkstremam (*Bertil Ekström*), kurš gāja bojā vadot traktoru un pārkrītot pār Kvara šelfa ledāja malu 1951. gada 24 februārī.

Ledāja ziemeļaustrumos pie Atkas līča kopš 1980./1981. gada vasaras darbojas Vācijas vissezonas polārstacija. Pirmā stacija Georgfonneimaijere tika nosaukta par godu vācu ģeofiziķim un polārpētniekam Georgam fon Neimaijeram (*Georg von Neumayer*). Sākotnējā stacija 1993. gadā tika aizstāta ar staciju Neimaijere II, savukārt kuru 2008. gadā aizstāja ar pašlaik funkcionējošo Neimaijeri III.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Satelītkarte mērogā 1:1 000 000
Uzticamais draugs Sančo

**"Uzticamais draugs Sančo"** ir 1974. gada Latvijas PSR bērnu filma, kas uzņemta Rīgas Kinostudijā. Filmas režisors ir Jānis Streičs.

## Sižets
Rodrigesu ģimene no kādas Latīņamerikas valsts pārbrauc dzīvot uz Padomju Savienību. Viņu dēls Sančo dodas mācīties ceturtajā klasē vienkāršā skolā.

Sabiedriskais un ņiprais puisēns ātri sadraudzējas ar klasesbiedriem. Viņam, kurš nekad nebija redzējis ziemu, ir ļoti interesanti pastaigāties pa piesnigušo pilsētu un spēlēt viņam nezināmas spēles.

Bet drīzumā bērniem ir jāšķiras. Sančo dzimtenē noticis valsts apvērsums. Pie varas nācis karaspēks. Zēna vecāki stingri nolemj atgriezties dzimtenē. Sančo atvadās no saviem jaunajiem draugiem un aizved sev līdzi solidaritātes simbolu - sarkanu pionieru kaklautu.

## Lomās
* Sergejs Zurlovs — *Sančo Rodrigess*
* Daina Selecka — *Rita*
* Andrejs Romanovs — *Saša*
* Maruta Feldmane — *Sančo māte*
* Ivars Kalniņš — *Sančo tēvs*
* Oļģerts Dunkers — *Kredo*
* Valdemārs Zandbergs — *skolas direktors*
* Viktorija Lepko — *skolotāja Natālija Gavrilovna*
* Sergejs Mironovs — *pionieru vadītājs*
* Jurijs Kamornijs — *Ritas tēvs*
* Vasilijs Merkurjevs — *Ritas vectēvs*
* Boriss Taškentskis — *Sančo vectēvs*
* Regīna Razuma — *stjuarte*

**Epizodēs**: Maskavas muzikāli-dramatiskā teātra "Romen" aktieri un čigānu tabors "Kirtimai" no Viļņas

## Filmēšanas grupa
* Scenārija autors: Jurijs Jakovļevs
* Režisors: Jānis Streičs
* Operators: Harijs Kukels
* Komponists: Imants Kalniņš

## Apbalvojumi
* 1976 - Latvijas Ļeņina komjaunatnes prēmija filmas režisoram Jānim Streičam.

## Interesanti fakti
* Filma uzņemta Ļeņingradā.
* Galvenajā - Sančo - lomā - bulgāru puika Sergejs Zurlovs, bet viņa draudzene Rita - Daina Selecka - kinematogrāfistu Maijas un Ivara Selecku meita.
* Filmas konsultants bija Adolfo Senitagoja - viens no spāņu komunistu bērniem, kas 1937. gadā tika atvests uz Padomju Savienību un vēlāk strādāja Rīgas 16. vidusskolā par fizkultūras skolotāju.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Kino muzejs
## Video
*
Gauras

**Gauras**, **gauru ģints** (*Mergus*) ir viena no pīļu dzimtas (*Anatidae*) ģintīm, kas pieder gauru apakšdzimtai (*Merginae*). Gauras bieži sauc par nirējpīlēm, jo barojas pilnībā ienirstot zem ūdens, tomēr to anatomiskā uzbūve ir atšķirīga. Gauru ģintī ir 5 sugas. Visas gauru sugas, izņemot Brazīlijas gauru (*Mergus octosetaceus*), mājo ziemeļu puslodē.

Par gaurām sauc arī mazo gauru (*Mergellus albellus*) un lielgalvas gauru (*Lophodytes cucullatus*). Lai gan abas šīs sugas nepieder gauru ģintij, tām bieži tiek lietoti sinonīmie zinātniskie nosaukumi: *Mergus albellus* un *Mergus cucullatus*. Lielgalvas gaura ir tuvu radniecīga gauru ģintij, bet mazā gaura ir tuvāk radniecīga gaigalām (*Bucephala*).

## Gauras Latvijā
thumb|left|200px|Gauru knābis
Latvijā ir sastopamas 2 gauru ģints sugas: lielā gaura (*Mergus merganser*) un garknābja gaura (*Mergus serrator*). Abas sugas ir parastas caurceļotājas un ziemotājas jūrā. Lielā gaura ligzdo nelielā skaitā, apmēram 100—150 pāri, bet garknābja gaura ir reta ligzdotāja.

## Īpašības
Lielākā daļa gauru sugu galvenokārt dzīvo upēs, izņemot garknābja gauru (*Mergus serrator*), kas pamatā uzturas jūrā. Gauru galvenā barība ir zivis. To knābjiem ir zobaina mala, lai vieglāk būtu tās satvert.

## Klasifikācija
***Gauru ģints** (*Mergus*)
** Brazīlijas gaura (*Mergus octosetaceus*)
** Garknābja gaura (*Mergus serrator*)
** Lielā gaura (*Mergus merganser*)
** †Oklendas salu gaura (*Mergus australis*)
** Zvīņotā gaura (*Mergus squamatus*)

## Atsauces
Ītons

**Ītons** var būt:
* Eštons Ītons‎ — amerikāņu vieglatlēts,
* Marks Ītons — amerikāņu basketbolists.
Eaton

***Eaton*** var būt:

* Eštons Ītons (*Ashton Eaton*; dzimis 1988. gadā) — amerikāņu vieglatlēts;
* Kortnija Ītone (*Courtney Eaton*; dzimusi 1996. gadā) — austrāliešu aktrise;
* Marks Ītons (*Mark Eaton*; 1957—2021) — amerikāņu basketbolists.
Ceļa zīmes (filma)

**"Ceļa zīmes"** ir 1968. gada Latvijas PSR drāmas filma, kas uzņemta Rīgas Kinostudijā. Filmas režisors ir Oļģerts Dunkers. Filma uzņemta pēc Andreja Dripes garā stāsta "Ceļa zīmes".

## Sižets

Jaunietis Ģirts no pilsētas vasaras prakses darbos atbraucis pie onkuļa uz lauku ciemu. Ģirts, kurš agri zaudējis tēvu, dievina onkuli Robertu. Onkulis Roberts izrādās ne tikai teicams šoferis, bet arī "kreiso reisu" meistars, dzērājs un meitu mednieks. Ģirts nonāk Roberta un viņa drauga Artūra ietekmē, sāk piemēroties viņu uzskatiem, līdz reibumā notiek autoavārija, kurā cieš viņa iemīļotā meitene.

## Lomās
* Romāns Grabovskis — *Ģirts*
* Gunārs Cilinskis — *Roberts*
* Lilita Ozoliņa — *Inga* 
* Velta Līne — *Anna*
* Haralds Topsis — *Strautmanis*
* Edgars Zveja — *Putns*
* Edgars Girgensons — *Artūrs*
* Maija Seržāne — *Vija*
* Ruta Birgere - *Ģirta māte*

## Filmēšanas grupa
* Režisors — Oļģerts Dunkers
* Scenārija autors — Andrejs Dripe
* Operators — Miks Zvirbulis
* Mākslinieks — Uldis Pauzers
* Mūzikas autors — Ģederts Ramans
* Dziesmu teksta autors — Jānis Peters
* Montāžas režisore — Ērika Meškovska
* Otrais režisors — Varis Brasla
* Redaktors — Viktors Lorencs
* Mākslinieciskais vadītājs — Aleksandrs Leimanis

## Apbalvojumi
* 1969 — Diploms režisoram-debitantam, Baltijas valstu, Baltkrievijas, Moldāvijas republiku kinofestivālā Minskā.

## Interesanti fakti
* Filmēts Rojā.

## Atsauces

## Ārējās saites

* filmas.lv
Favrs

**Favrs** () var būt:
* Brets Favrs (*Brett Favre*; dzimis 1969. gadā) — ASV amerikāņu futbola spēlētājs;
* Lisjēns Favrs (*Lucien Favre*; dzimis 1957. gadā) — šveiciešu futbola treneris un bijušais futbolists.
Nirējpīļu ģints

**Nirējpīļu ģints** (*Aythya*) ir viena no pīļu dzimtas (*Anatidae*) ģintīm, kas pieder nirējpīļu apakšdzimtai (*Aythyinae*). Nirējpīļu ģintī ir 12 sugas. Kā jau visas nirējpīļu apapkšdzimtas sugas, arī nirējpīļu ģints sugas barību meklē, ienirstot zem ūdens. Tās barojas ar dažādiem ūdensaugiem un ūdens bezmugurkaulniekiem, ienirstot 5—10 metru dziļumā. To ķermenis ir noapaļots, knābis plats un pēdas lielas. Kājas anatomiski ir novietotas tālu uz aizmuguri, tādējādi tās zem ūdens spēj labāk ķermeni stumt cauri ūdenim.

## Nirējpīles Latvijā
Latvijā ir sastopamas 4 nirējpīļu ģints sugas: brūnkaklis (*Aythya ferina*), baltacis (*Aythya nyroca*), cekulpīle (*Aythya fuligula*) un ķerra (*Aythya marila*).

## Klasifikācija
* **Nirējpīļu ģints** (*Aythya*)
** Austrālijas baltacis (*Aythya australis*)
** Austrumu baltacis (*Aythya baeri*)
** Baltacis (*Aythya nyroca*)
** Brūnkaklis (*Aythya ferina*)
** Cekulpīle (*Aythya fuligula*)
** Dzeltenacis (*Aythya americana*)
** Gredzenpīle (*Aythya collaris*)
** Jaunzēlandes ķerra (*Aythya novaeseelandia*)
** Ķerra (*Aythya marila*)
** Lielais brūnkaklis (*Aythya valisineria*)
** Madagaskaras baltacis (*Aythya innotata*)
** Mazā ķerra (*Aythya affinis*)

## Atsauces
Columbia Records

***Columbia Records*** ir *[[Sony Music Entertainment]]* piederoša ASV mūzikas ierakstu kompānija, kas dibināta 1888. gadā. *Columbia Records* ir sadarbojusies ar vairākiem pasaulē plaši pazīstamiem māksliniekiem. Laika posmā no 1961. līdz 1990. gadam kompānijas izdotie ieraksti ārpus ASV un Kanādas tika marķēti ar ***CBS Records*** zīmi, pēc tam kompānija ierakstiem sāka izmantot *Columbia* nosaukumu. Pašreizējais kompānijas vadītājs ir Rons Perijs.

Ar *Columbia Records* sadarbojas vai sadarbojās vairāki pazīstami mākslinieki, tai skaitā *[[AC/DC]]*, *[[Aerosmith]]*, *[[Boys Like Girls]]*, *[[Bullet For My Valentine]]*, Džonijs Kešs, Keita Buša, *[[The Clash]]*, Džordžs Maikls, Areta Frenklina, Brūss Springstīns, Marianna Feitfula.

## Ierakstu studijas
Columbia Records pārvaldīja ierakstu studijas, no kurām ievērojamākās bija Ņujorkā, Našvilā, Holivudā un Sanfrancisko. Columbia Records pirmā ierakstu studija tika nodibināta 1913. gadā pēc tam, kad uzņēmums pārcēlās uz Woolworth ēku Manhetenā, kas tajā laikā bija augstākā celtne pasaulē. 1917. gadā Columbia Records izmantoja šo studiju, lai izveidotu vienu no agrākajiem džeza ierakstiem, ko veica Original Dixieland Jass Band.

## Ārējās saites

* Oficiālā mājaslapa 

## Atsauces
Breidijs

**Breidijs** var būt:

* Robijs Breidijs (*Robbie Brady*; 1992) ― īru futbolists;
* Toms Breidijs (*Tom Brady*; 1977) ― ASV amerikāņu futbola spēlētājs.
Baltijas kauss

**Baltijas kauss** tiek rīkots šādos sporta veidos:

* basketbolā (vīriešiem sievietēm)
* BMX
* futbolā (vīriešiem sievietēm)
** telpu futbolā
** pludmales futbolā
* jāšanas sportā
* kērlingā
* regbijā
* rollerslēpošanā
* svarcelšanā
* šautriņu mešanā
* taekvondo
* triatlonā
* veikbordā
* volejbolā

## Skatīt arī
* Baltijas čempionu kauss
* Baltijas Līga
Baltijas Līga

**Baltijas Līga** var būt:
* Baltijas Līga futbolā
* Baltijas Basketbola līga

## Skatīt arī
* Baltijas kauss
1531. gads

**1531. gads** () bija parastais gads, kas pēc Jūlija kalendāra sākās svētdienā.

## Notikumi
### Februāris
* 27. februāris — Šmalkaldenas pilsētā noslēdza protestantisko vācu firstu politisku un militāru savienību pret Svētās Romas impērijas ķeizaru Kārli V un tā centieniem rekatolizēt impēriju.

### Aprīlis
* 16. aprīlis — Dibināta Meksikas pilsēta Puebla de Saragosa.

### Septembris
* 22. septembris — kaujā pie Obertinas poļu karaspēks sakāva trīs reizes lielāko Pētera Rareša vadīto moldāvu armiju.

### Nezināms datums
* Lisabonā notika spēcīga zemestrīce, kuras rezultātā bojā gāja tūkstošiem iedzīvotāju.
* Tabinshventi izveidoja jaunu karaļvalsti, atkal apvienojot lielāko Birmas daļu.

## Dzimuši
* 14. septembris — Filips Apians, vācu matemātiķis, ārsts un kartogrāfs (miris 1589)

## Miruši
* 11. oktobris — Ulrihs Cvinglijs, reformācijas līderis Šveicē (dzimis 1484)
Dāniels Sēdins

**Dāniels Sēdins** (; dzimis  Ērnšeldsvīkā, Zviedrijā) ir bijušais zviedru hokejists, kreisās malas uzbrucējs. Karjeras laikā aizvadījis 17 sezonas Nacionālās hokeja līgas kluba Vankūveras "Canucks" sastāvā. Kopumā 1306 spēlēs guvis 1041 punktus, 2011. gadā bija līgas rezultatīvākais spēlētājs, iekļauts simboliskajā izlasē. Zviedrijas hokeja izlases rindās kļuvis par 2006. gada olimpisko čempionu, kā arī izcīnījis trīs Pasaules čempionātu medaļas.

Viņa dvīņu brālis Henriks ilgus gadus spēlēja kopā ar Danielu "Canucks" sastāvā.

## Spēlētāja karjera
Profesionālā hokejista karjeru Dāniels uzsāka 1997. gadā, pievienojoties Zviedrijas Elitsērijas klubam MoDo Hockey, kurā spēlēja līdz pat 2000. gadam, kad nonāca "Canucks" rindās. 1999. gadā kopā ar Henriku ieguva Zelta ripu, kas tiek pasniegta Zviedrijas labākajam hokejistam, kurš spēlē Zviedrijas hokeja līgā.

Vankūveras klubs Dānielu draftēja 1999. gadā, izvēloties viņu ar kopējo 2. numuru. 2004.—2005. sezonas NHL lokauta laikā Dāniels spēlēja savā "dzimtajā" klubā — MoDo Hockey. 2005.—2006. sezonā abi Sēdini spēlēja vienā uzbrucēju trijniekā kopā ar Ansonu Kārteru, un bija sezonas rezultatīvākā maiņa komandā. 2010.—11. gada sezonā, kurā "Canucks" izdevās sasniegt Stenlija kausa finālsēriju, Daniels bija visas līgas rezultatīvākais spēlētājs. 2018. gada aprīlī kopā ar dvīņu brāli Henriku paziņoja par karjeras beigšanu. Jūnijā kopā ar dvīņu brāli saņēma Kinga Klensija balvu.

Zviedrijas hokeja izlases sastāvā Dāniels spēlējis 2000., 2001., 2005. un 2013. gada Pasaules čempionātos, kā arī 2006. gada Turīnas Olimpiskajās spēlēs, kļūstot par Olimpisko čempionu. 2014. gada olimpiskajā turnīrā izcīnījis sudraba medaļas. Spēlējis arī 1997., 1998., 1999. un 2000. gada Pasaules čempionātos junioriem.

## Karjeras statistika
### Klubu statistika

## Ārējās saites
Toms Breidijs

**Tomass Edvards "Toms" Breidijs jaunākais** (; dzimis  Sanmateo, Kalifornijas štatā, ASV) ir bijušais ASV amerikāņu futbola spēlētājs, spēlēja saspēles vadītāja (*quarterback*) pozīcijā. Pārstāvēja NFL klubus Tampabejas "Buccaneers" un Jaunanglijas "Patriots", kura sastāvā aizvadīja gandrīz visu savu profesionāļa karjeru. 2000. gada NFL drafta 6. kārtā "Patriots" viņu izraudzījās ar kopējo 199. kārtas numuru.

Toms Breidijs ir piedalījies desmit Superkausa spēlēs, septiņās no tām izcīnot uzvaru (2002, 2004, 2005, 2015, 2016, 2019, 2021), kas ir NFL rekords. 2002., 2004., 2015, 2017. un 2021. gadā viņš tika atzīts par Superkausa spēles vērtīgāko spēlētāju. Izvēlēts 15 NFL Visu zvaigžņu spēlēm (*Pro Bowl*). Viņam pieder rekords par visvairāk izdarītajām piezemējuma piespēlēm vienā regulārajā sezonā. *[[Sports Illustrated]]* vērtējumā viņš tika atzīts par 2005. un 2021. gada sportistu.

Pēc 2019. gada sezonas pārgāja no "Patriots" uz Tampabejas "Buccaneers" un jau pirmajā sezonā palīdzēja šai komandai izcīnīt tās vēsturē otro Superkausu.

2022. gada 1. februārī Breidijs paziņoja, ka beidz savu profesionālā futbolista karjeru.

## Ārējās saites

* Oficiālā mājaslapa 
* Jaunanglijas "Patriots" profils
Mans draugs — nenopietns cilvēks

**"Mans draugs — nenopietns cilvēks"** ir 1975. gada Latvijas PSR spēlfilma, komiska melodrāma, kas uzņemta Rīgas Kinostudijā. Filmas režisors ir Jānis Streičs. Filma uzņemta pēc "Goskino" un PSRS Rakstnieku savienības scenāriju konkursa par strādnieku tēmu godalgotā Aleksandra Gorohova scenārija "Katra rūpes" ()

## Sižets

Arvīds Lasmanis sava principiālā rakstura dēļ nestrādā ilgi vienā darba vietā. Sievu un divus bērnus vajag pabarot, tādēļ viņš iet piehaltūrēt par kapraci. Sievasmātes vīrs Ciekurs iekārto Arvīdu darbā pie sevis — siltumtrases celtniecībā, bet arī šeit viņa raksturs neļauj sastrādāties ar kolēģiem, viņš atsakās ierakt uzstādīšanai sagatavotās sarūsējušās caurules. Arvīda sievai Intai apnīk dzīvot komunālajā dzīvoklī, bet, lai iegūtu atsevišķu dzīvokli, vajag mācēt pielāgoties priekšniecībai.

## Lomās
* Jānis Paukštello — *Arvīds Lasmanis*
* Gaļina Maculēviča — *Inta, Arvīda sieva*
* Jānis un Valdis Liepiņi — *Lasmaņu bērni*
* Dzidra Ritenberga — *Mirdza*
* Aleksejs Mihailovs — *Ciekurs* (ierunājis Uldis Pūcītis)
* Lilita Bērziņa — *Andersone*
* Ēvalds Valters — *Čakāns*
* Eduards Pāvuls — *kadru daļas vadītājs*
* Oļģerts Dunkers — *Šefs*
* Voldemārs Lobiņš — *Drūmais*
* Raimonds Auškāps — *Jēkabsons*
* Boļeslavs Ružs — *mācītājs*
* Irina Tomsone — *lietišķā sieviete*
* Modris Resnais — *kolhoza siržu lauzējs*
* Kārlis Pumpuriņš — *kaimiņš*
* A. Dūda — *sabiedriskā izvadītāja*
* N. Bergmane — *čigānu meitene*

## Apbalvojumi
* 1976 - Latvijas Ļeņina komjaunatnes prēmija režisoram Jānim Streičam.
* 1977 - Vissavienības 4. strādnieku šķiras dzīvei un darbam veltīto filmu skatē Čeļabinskā speciālā balva un diploms par režiju.

## Interesanti fakti
* Darba epizodes filmētas Daugavpilī, bet ģimenes ainas un Ciekura māja - Valmierā.
* Epizodē - komunālā dzīvokļa kaimiņš - svarcēlājs Kārlis Pumpuriņš.
* Čakāna prototips - kokgriezējs Valters Hirte no Mazsalacas.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Mans draugs — nenopietns cilvēks, citāti portālā Wikiquote

* Kino muzejs
*
Atkas līcis

**Atkas līcis** () ir dabīgs ledus līcis, ledus osta pie Ēkstrema šelfa ledāja austrumu frontes uz ziemeļiem no Halvfarrigena grēdas veidotās pussalas. Līcis ir ap 25 km plats un iestiepjas šelfa ledājā par ~20 km. Līci pirmoreiz nokartēja norvēģu-zviedru-britu 1951./1952. gada antarktiskā ekspedīcija. Nosaukts par godu amerikāņu karakuģim *USS Atka*, kas līcī bija pietauvojies 1955. gadā Starptautiskā ģeofizikas gada bāzu vietu rekognoscēšanai.

Līča rietumu piekrastē uz šelfa ledāja kopš 1980. gada darbojas vācu polārstacija Neimaijere.

## Atsauces

## Ārējās saites
Gaigalas

**Gaigalas** jeb **niras**, **gaigalu ģints** (*Bucephala*) ir viena no pīļu dzimtas (*Anatidae*) ģintīm, kas pieder gauru apakšdzimtai (*Merginae*). Gaigalu ģintī ir 3 mūsdienās dzīvojošas sugas.

Gaigalas ir maza auguma ziemeļu puslodes ūdensputni, kas ligzdo koku dobumos. Tās ir sastopamas Eirāzijā un Ziemeļamerikā. To dzīves veids ir līdzīgs nirpīlēm, jo, lai barotos, tās ienirst dziļi zem ūdens. Visām sugām ir melnbalts apspalvojums. Gaigalas tāpat kā gauras barojas ar zivīm, vēžveidīgajiem un citiem nelieliem ūdens dzīvniekiem. 

## Gaigalas Latvijā
Latvijā ir sastopama viena gaigalu ģints suga - gaigala (*Bucephala clangula*). Tā ir parasta caurceļotāja visā teritorijā. To bieži var novērot, ziemojot jūrā un neaizsalušajos piejūras ezeros. Gaigala arī diezgan bieži ligzdo Latvijas iekšzemē dažādu ūdenstilpju krastos. Vasaras beigās jūrā reizēm koncentrējas lieli spalvmetēju bari.

## Klasifikācija
***Gaigalu ģints** (*Bucephala*)
** Gaigala (*Bucephala clangula*)
** Islandes nira (*Bucephala islandica*)
** Mazā nira (*Bucephala albeola*)

## Atsauces
Pūkpīles

**Pūkpīles**, **pūkpīļu ģints** (*Somateria*) ir viena no pīļu dzimtas (*Anatidae*) ģintīm, kas pieder gauru apakšdzimtai (*Merginae*). Pūkpīļu ģintī ir 3 mūsdienās dzīvojošas sugas. Par pūkpīli sauc arī Stellera pūkpīli (*Polysticta stelleri*), bet tā pieder Stellera pūkpīļu ģintij (*Polysticta*).

Pūkpīles ir liela auguma pīles, kas mājo ziemeļu puslodē. Tās ir sastopamas Eirāzijā un Ziemeļamerikā. Pūkpīļu dūnas tāpat kā zosu un pīļu dūnas tiek izmantotas segu un spilvenu pildīšanai. 

## Pūkpīles Latvijā
Latvijā ir sastopamas 2 pūkpīļu ģints sugas: parastā pūkpīle (*Somateria mollissima*) un krāšņā pūkpīle (*Somateria spectabilis*). Parastā pūkpīle tiek novērota jūrā samērā bieži caurceļošanas laikā, bet to skaits nav liels. Reizēm atsevišķi īpatņi Latvijas piekrastē pārziemo. Toties krāšņā pūkpīle Latvijā ir reta caurceļotāja un ziemotāja. 

## Klasifikācija
***Pūkpīļu ģints** (*Somateria*)
** Briļļu pūkpīle (*Somateria fischeri*)
** Krāšņā pūkpīle (*Somateria spectabilis*)
** Parastā pūkpīle (*Somateria mollissima*)

## Atsauces
Svilpējzosis

**Svilpējzosis**, **svilpējzosu ģints** (*Dendrocygna*) ir viena no pīļu dzimtas (*Anatidae*) ģintīm, kas pieder **svilpējzosu apakšdzimtai** (*Dendrocygninae*). Svilpējzosu apakšdzimtā ir tikai viena ģints. Svilpējzosu ģintī ir 8 mūsdienās dzīvojošas sugas. Lai arī svilpējzosis latviešu valodā sauc par zosīm, tās tomēr ir pīles. Kādu laiku atpakaļ svilpējzosis tika sistematizētas zosu apakšdzimtā (*Anserini*), bet pēdējo gadu ģenētiskie pētījumi likuši zinātniekiem tās izdalīt atsevišķā apakšdzimtā.

Svilpējzosis mājo visā pasaulē tropu un subtropu biomā. Tās ir sastopamas Ziemeļamerikā, Dienvidamerikā, Austrālijā, Indonēzijā, Jaungvinejā, Dienvidaustrumāzijā un Āfrikā.

## Īpašības
Abi dzimumi izskatās vienādi, un visām sugām ir raksturīgs kūkumains izskats, kā arī to spārni lidojumā no apakšas ir melni. Tām ir gari kakli un kājas. Svilpējzosis veido lielus barus, kas kopā nakšņo un barojas. Atbilstoši savam nosaukumam tām ir svilpjošs sauciens. Dažas no sugām ligzdo kokos. Dažas sugas ļoti labi nirst un līdzīgi nirpīlēm šādā veidā barojas.

## Klasifikācija
* **Svilpējzosu apakšdzimta** (*Dendrocygninae*)
****Svilpējzosu ģints** (*Dendrocygna*)
*** Austrālāzijas svilpējzoss (*Dendrocygna arcuata*)
*** Baltvaigu svilpējzoss (*Dendrocygna viduata*)
*** Kubas svilpējzoss (*Dendrocygna arborea*)
*** Mazā svilpējzoss (*Dendrocygna javanica*)
*** Raibumainā svilpējzoss (*Dendrocygna guttata*)
*** Rūsganā svilpējzoss (*Dendrocygna bicolor*)
*** Sarkanknābja svilpējzoss (*Dendrocygna autumnalis*)
*** Zāles svilpējzoss (*Dendrocygna eytoni*)

## Atsauces
Mēness aptumsums

thumb|Mēness aptumsums
**Mēness aptumsums** ir Saules, Zemes un Mēness stāvoklis, kad Mēness nonāk Zemes ēnā. Mēness aptumsumi notiek gandrīz tikpat bieži kā Saules aptumsumi. Mēness aptumsumus var redzēt visā pret Mēnesi vērstajā Zemes puslodē (atšķirībā no Saules aptumsumiem, kas redzami šaurā joslā). Mēness aptumsums var notikt vienīgi tad, ja visi trīs debess ķermeņi — Zeme, Mēness un Saule atrodas tieši vai gandrīz uz vienas līnijas. No Zemes skatoties, Mēness aptumsums notiek tikai tad, ja ir pilnmēness, citās Mēness fāzēs to nevar novērot. Parasti pilnais Mēness aptumsums ilgst 104 minūtes.

## Aptumsumu veidi
thumb|300px|Mēness aptumsuma shēma
Mēness aptumsums ir iespējams pilnmēness fāzē, taču aptumsums nenotiek katrā pilnā Mēnesī, izšķir pusēnas, daļēju un pilnu Mēness aptumsumu atkarībā no tā, kurai Zemes ēnas daļai Mēness iet cauri. Ja Mēness ieiet tikai Zemes pusēnā, tad notiek tikai pusēnas Mēness aptumsums, kura laikā Mēness spožums gandrīz nemaz nesamazinās. Ja Mēness daļēji ieiet Zemes ēnā, tad redzams daļējs Mēness aptumsums, bet ja Mēness pilnībā ieiet Zemes ēnā, tad novērojams pilns Mēness aptumsums.

## Danžona skala
Franču astronoms Andrē Danžons ir ieviesis viņa uzvārdā nosaukto Danžona skalu, kas raksturo Mēness aptumsuma spožumu. Ja ir ļoti tumšs Mēness aptumsums, tad pēc Danžona skalas ir L=0. Savukārt, ja ir ļoti spožs Mēness aptumsums, tad ir L=4.

## Atsauces

## Ārējās saites

* LIIS projekts "Astronomija tīklā"
Teorens Flerī

**Teorens Volless "Teo" Flerī** (; dzimis  Oksvovā, Saskačevanas provincē, Kanādā) ir bijušais kanādiešu hokejists, spēlējis labās malas uzbrucēja pozīcijā, bijis Kanādas hokeja izlases dalībnieks. 1987. gada NHL draftā viņu izraudzījās Kalgari "Flames" ar kopējo 166. kārtas numuru. Laika posmā no 1989. līdz 2003. gadam viņš aizvadīja vairāk nekā 1000 spēles dažādu NHL klubu sastāvos. Karjeras laikā spēlējis NHL klubu Kalgari "Flames", Kolorādo "Avalanche", Ņujorkas "Rangers" un Čikāgas "Blackhawks", Somijas SM-liiga kluba Tappara un Lielbritānijas elites divīzijas kluba Belfāstas "Giants" klubu sastāvos. 1989. gadā kopā ar "Flames" viņš izcīnīja Stenlija kausu. Pēc profesionālā hokejista karjeras beigām viņš aizvadīja divas proefesionālā beisbola spēles Kalgari "Vipers" sastāvā Zelta beisbola līgā.

Kanādas izlases sastāvā piedalījies divās Ziemas Olimpiskajā spēlēs (1998, 2002), 2002. gadā Soltleiksitijā tika izcīnīta zelta medaļa. Tāpat tika izcīnīta sudraba medaļa 1991. gada Pasaules čempionātā.

## Ārējās saites
* Oficiālā mājaslapa  
* The Internet Hockey Database profils 
* Legends of Hockey profils
Raibumainā pīle

**Raibumainā pīle** (*Stictonetta naevosa*) ir pīļu dzimtas (*Anatidae*) ūdensputns, kas pieder **raibumaino pīļu apakšdzimtai** (*Stictonettinae*). Raibumaino pīļu apakšdzimtā ir tikai viena **raibumaino pīļu ģints** (*Stictonetta*), kurā ir tikai viena suga.

Kādreiz raibumainā pīle tika sistematizēta peldpīļu apakšdzimtā (*Anatinae*), bet, veicot pīles ģenētiskos pētījumus, zinātnieki to ir izdalījuši atsevišķā apakšdzimtā. Tā ir ļoti sena un primitīva Gondvanas suga, kas bija attīstījusies pirms peldpīļu apakšdzimtas.

Raibumainā pīle ir sastopama Austrālijas dienvidos, un to aizsargā Austrālijas likumi. Lielākās populācijas mājo Eira ezerā un Marejas upes baseinā. Tām patīk sekli ūdeņi, tādēļ pamatā uzturas krasta līnijas tuvumā. Ligzdošanas laikā tā apmetas purvainu un aizaugušu ūdenstilpju krastos, bet pārējā laikā tā dod priekšroku atklātākām ūdenstilpēm.

## Izskats
thumb|left|220px|Raibumainās pīles mātīte
Raibumainā pīle ir liela auguma pīle. Tās ķermenis ir plats un garš, sasniedzot 54 cm. Tās tumšais apspalvojums ir raibi brūnganpelēks. Tai ir liela galva un uz pakauša izcilnis pretstatā pārējo pīļu apaļajām galvām. Tās knābis ir ļoti šaurs un nedaudz uzliekts uz augšu. Riesta laikā tēviņa knābis pie pamatnes kļūst tumši sarkans.
 Kopumā abi dzimumi izskatās gandrīz vienādi.

Raibumaino pīli nepieredzējis vērotājs var viegli sajaukt ar Klusā okeāna melno pīli (*Anas superciliosa*) un Austrālijas baltaci (*Aythya australis*).

## Uzvedība
thumb|220px|Raibumainai pīlei patīk sekli, bagātīgi aizauguši ūdeņi
Raibumainā pīle barojas līdzīgi peldpīlēm, pabāžot zem ūdens galvu un kaklu, bet ķermenim paliekot uz ūdens virsmas. Lidojot tā ļoti ātri vēzē spārnus un savu galvu tā tur nedaudz uz leju. Līdz ar to lidojot tā izskatās uzkumpusi. Kopumā raibumainā pīle nav akrobātiska lidotāja, un noalaižoties tā ir samērā neveikla.

Sausās vasarās, kad iekšzemes ūdenstilpes izžūst, raibumainā pīle pārceļas uz neizžūstošām ūdenstilpēm. Šajā laikā nedaudzajās ūdenstilpēs sapulcējas ļoti lieli raibumaino pīļu bari. Tās kļūst par vieglu mērķi malu medniekiem, jo, uz tām šaujot, tās paceļas nelielā augstumā un turpat ātri riņķo virs ūdens virsmas.

## Barība
Raibumainā pīle barojas vakaros un naktīs. Tā, pabāzusi galvu zem ūdens, meklē aļģes, ūdensaugus, to sēklas un nelielus ūdens bezmugurkaulniekus.

## Ligzdošana
Ligzdot raibumainā pīle sāk oktobrī un beidz decembrī, bet var darīt to arī citos mēnešos, ja apstākļi tam ir piemēroti. Ligzda tiek būvēta uz ūdens virsmas vai tuvu ūdenim. Tā tiek vīta no smalkiem zariņiem un izklāta ar dūnām. Tēviņi uz brīdi paliek kopā ar mātītēm inkubācijas perioda sākumā, bet mātīte perē olas viena un vēlāk mazuļus audzina viena. Dējumā ir 5—15 olas. 

## Atsauces

## Ārējās saites

* 
* Stictonetta naevosa 
* IBC: Freckled Duck (Stictonetta naevosa) 
* [Raibumainās pīles foto galerija](https://web.archive.org/web/20101017153023/http://kenbillington.ch/photobank/Ducks/Freckled%20Duck%20(Stictonetta%20naevosa)/) (kenbillington.ch)
* Raibumainās pīles foto (merrittimages.com)
Krasnoje Selo

**Krasnoje Selo** () ir pilsēta Krievijā uz dienvidiem no Sanktpēterburgas centra. Administratīvi ietilpst Sanktpēterburgas federālajā pilsētā.

## Ģeogrāfija

Krasnoje Selo atrodas Ižoras pacēlumā, kura pakājē atrodas ezers un Dudergofkas upe. Caur pilsētu iet dzelzceļš un tajā atrodas dzelzceļa stacija Krasnoje Selo.

## Vēsture

Apdzīvota vieta 1714. gadā, kad Pēteris I šeit izveidoja papīra dzirnavas un pārvietoja zemniekus no Maskavas apkaimes. 1765. gadā šeit tika izvietotas Sanktpēterburgas garnizona gvardes daļas. Katrīnas II laikā šeit regulāri notika lieli manevri, ierindas skates un parādes. 19. gadsimta beigās pie pilsētas izveidojās milzīgs militārais komplekss, dēvēta par "Krievijas Impērijas vasaras militāro galvaspilsētu". 1884. gadā  Aleksandrs Možaiskis šeit veica savus aviolidojumus. 1914. gada 25. jūlijā Nikolajs II šeit vadīja ministru kabineta sēdi, kuras rezultātā Krievija nolēma iesaistīties Austroungārija un Serbijas konfliktā, iesaistoties Pirmajā pasaules karā. 1919. gadā pie pilsētas tika sakautas Judeņiča daļas. 1925. gadā Krasnoje Selo ieguva pilsētas tiesības. Otrā pasaules kara laikā no 1941. gada 12. septembra līdz 1944. gada 19. janvārim - vācu okupācijā. Šajā laikā Krasnoje Selo uzturējās arī Latviešu policijas bataljonu daļas. 1973. gadā Krasnoje Selo tika iekļauta Sanktpēterburgas sastāvā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Kapitulācija

[right|250px|thumb|Ģenerālfeldmaršals [Vilhelms Keitels naktī no 8. uz 9. maiju paraksta Vācijas bezierunu kapitulācijas aktu]]
**Kapitulācija** (no  — 'vienošanās') ir kādas karojošās puses vai pušu pretošanās pārtraukšana visā karadarbības rajonā, noteiktā zonā, cietoksnī, uz jūras vai apdzīvotā vietā un padošanās naidniekam uz tā diktētu vai kopīgi izstrādātu noteikumu pamata.

**Bezierunu kapitulācija** nozīmē, ka zaudējusi puse pilnībā pārtrauc karadarbību bez jebkādiem noteikumiem. Šis termins parādījās Amerikas pilsoņu kara laikā. Vēlāk tas tika atkal lietots Otrā pasaules kara laikā, kad 1943. gadā tika noteikts, ka karš pret Vāciju un Japānu turpināsies līdz šo valstu bezierunu kapitulācijai.

Kapitulācijas kārtību regulē dažādas starptautiskas vienošanās. Piemēram Hāgas konvencija nosaka, ka kapitulācijai ir jānotiek ievērojot militāro cieņu, kā arī to, ka pēc kapitulācijas akta noslēgšanas, abām pusēm ir rūpīgi jāapspriež turpmākās darbības.

## Atsauces

## Ārējās saites
Stāķi

**Stāķi** ir ciems Gulbenes novada Stradu pagastā. Izvietojušies pagasta rietumos  no pagasta pārvaldes un  km no novada domes Gulbenē un  no Rīgas.

Apdzīvotā vieta veidojusies 20. gadsimta 70. un 80. gados kā melioratoru ciemats, lai apkalpotu Pārvietojamo mehanizēto kolonnu. Stāķos atrodas pamatskola, kultūras nams, pirmsskolas izglītības iestāde,  SIA «Gaujas koks» ražotnes un administratīvās ēkas.

Kopš 2020. gada Stāķos darbu ar jaunatni veic Stāķu 18. skautu un gaidu vienība.

## Iedzīvotāji
### Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSP un OSP datiem.

## Atsauces
Gaujienas rajons

**Gaujienas rajons** (dažos vēlākos avotos saukts **Gaujenas rajons**) bija Latvijas PSR administratīvi teritoriālā vienība. Izveidots , apvienojot bijušā Cēsu apriņķa Dzērbenes, Drustu, Druvienas, Lizuma, Gatartas, Jaunpiebalgas, Rankas, Taurenes, Vecpiebalgas un Veļķu pagastu un Madonas apriņķa Liezeres un Mēdzūlas pagastu teritorijas. Rajona centrs bija Jaunpiebalga. Rajons no 1952. līdz 1953. gadam ietilpa Rīgas apgabalā. Rajonu likvidēja , tā teritoriju iekļaujot Cēsu, Ērgļu, Gulbenes, Madonas un Smiltenes rajonos.

## Administratīvi teritoriālais iedalījums
Gaujienas rajonā dibināšanas brīdī ietilpa 27 ciema padomes:

### Teritoriālās izmaiņas
*  no Jaunpiebalgas ciema izdalīts jaunizveidotais Jaunpiebalgas strādnieku ciemats,
*  likvidēti Gulbēres (pievienots Mēdzūlas un Ozolu ciemiem), Jaunpiebalgas (pievienots Abrupes ciemam), Meļļu (pievienots Dzērbenes ciemam), Pērļupes (pievienots Drustu un Zosēnu ciemiem), Velēnas (pievienots Lizuma ciemam), 
*  likvidēti Alauksta (pievienots Vecpiebalgas ciemam), Azandas (pievienots Rankas ciemam), Brežģa (pievienots Taurenes ciemam), Gārņu (pievienots Gatartas ciemam), Kalniešu (pievienots Gaujas ciemam), Ozolu (pievienots Liezēres ciemam), Rēveļu (pievienots Rankas ciemam), Veļķu (pievienots Mēdzūlas ciemam) ciemi. 

Uz likvidēšanas brīdi rajonā bija 1 strādnieku ciemats un 14 ciema padomes:

Rajonu likvidējot, Dzērbenes un Taurenes ciemus pievienoja Cēsu rajonam, Ineša, Mēdzūlas un Vecpiebalgas ciemus — Ērgļu rajonam, Druvienas un Lizuma ciemus — Gulbenes rajonam, Liezēres ciemu — Madonas rajonam, Jaunpiebalgas ciematu un Abrupes, Drustu, Gatartas, Gaujas, Rankas un Zosēnu ciemus — Smiltenes rajonam.

## Atsauces
Velēnas ciems

**Velēnas ciems** var būt:
* Velēnas ciems - Gaujienas rajona administratīvi teritoriāla vienība 1949-1951
* Velēnas ciems - Priekules rajona administratīvi teritoriāla vienība 1949-1954
Sports Illustrated

***Sports Illustrated*** ir ASV sporta žurnāls, kas iznāk reizi nedēļā. Žurnāla redakcija atrodas Ņujorkā, ASV. To iknedēļas lasa apmēram 23 miljoni pieaugušo, tai skaitā 18 miljoni vīriešu. Pirmais žurnāla numurs tika izdots 1954. gada 16. augustā. Kopš 1964. gada tiek izdots *swimsuit issue* numurs, kas pašlaik ir viens no pasaulē populārākajiem kalendāriem. Pirms pašreizējā *Sports Illustrated* izdošanas 1930. un 1940. gados tika uzsākta divu citu žurnālu ar tādu nosaukumu izdošana, taču tie abi ātri beidza pastāvēt.

## Ārējās saites

* Žurnāla oficiālā mājaslapa
Struktoru iela

**Struktoru iela** ir iela Rīgā, Vidzemes priekšpilsētā, Teikas apkaimē. Struktoru iela sākas krustojumā ar Brīvības gatvi un beidzas krustojumā ar Biķernieku ielu. Kopējais ielas garums ir 455 metri un tā sastāv no 2 braukšanas joslām. Struktoru iela ir vienvirziena iela, pa to var braukt Brīvības gatves virzienā.

Struktoru iela izveidota 1901. gadā, tās nosaukums cēlies, pieminot būvsabiedrību "Struktors", kas tur reiz darbojusies (likvidēta pēc 1925. gada). No 1977. līdz 1990. gadam iela tika pārdēvēta zinātnieka un padomju politiķa Jāņa Peives vārdā.

## Ielas raksturojums
Struktoru iela ir 450 metrus gara asfaltēta iela Teikas apkaimes centrālajā daļā. Tā sākas krustojumā ar Brīvības gatvi un iet dienvidu—dienvidaustrumu virzienā. Struktoru ielai ir savienojumi ar Pabažu, Āraišu un Launkalnes ielām. Īsi pirms krustojuma ar Biķernieku ielu tā krustojas arī ar Zālīša ielu. Struktoru iela beidzas krustojumā ar Biķernieku ielu. Struktoru iela ir vienvirziena iela, pa to var braukt Brīvības gatves virzienā.

## Ielu savienojumi
Struktoru iela ir savienota ar šādām ielām:
* Brīvības gatve ("T" veida krustojums)
* Pabažu iela ("T" veida krustojums)
* Āraišu iela
* Launkalnes iela ("T" veida krustojums)
* Zālīša iela ("T" veida krustojums)
* Biķernieku iela ("T" veida krustojums)

## Sabiedriskais transports
Līdz 2022. gada augustam pa Struktoru ielu kursēja 16. un 48. maršruta autobusi, kā arī 13., 14. un 17. maršruta trolejbusi.
* 16. un 48. maršruta autobusi kursēja visas Struktoru ielas garumā (no Biķernieku ielas līdz Brīvības gatvei).
* 13., 14. un 17. maršruta trolejbusi arī kursēja visas Struktoru ielas garumā (no Biķernieku ielas līdz Brīvības gatvei).
No 2022. gada 23. augusta sabiedriskā transporta kustība Struktoru ielā ir slēgta. Iepriekš kursējošie maršruti novirzīti tālāk pa Biķernieku un Viļa Ģelbes ielu, lai izvairītos no kavējumiem (rīta maksimumstundās uz Struktoru ielas veidojas sastrēgumi).

## Atsauces

## Skatīt arī
* Vidzemes priekšpilsēta
* Teika

## Ārējās saites
* Struktoru iela portālā UzKartes.lv
Nāve zem buras

**"Nāve zem buras"** ir 1976. gada Latvijas PSR divu sēriju televīzijas mākslas filma, detektīvs, kas uzņemta Rīgas Kinostudijā. Filmas režisore ir Ada Neretniece. Filma uzņemta pēc tāda paša nosaukuma Čārlza Persija Snova romāna.

## Sižets
Veiksmīgais ārsts-onkologs, doktors Rodžers Mills, uzaicina savus draugus atpūsties uz viņa jahtas. Pēc dažām dienām, saulainā rītā, viņu atrod nogalinātu ar šāvienu sirdī. Izmeklēšanu uzsāk vietējais policists, seržants Berels kopā ar misteru Finbovu.

## Lomās
* Marianna Vertinska — *Evisa Loringa*
* Mirdza Martinsone — *Tonija Gilmore*
* Nikolajs Krjukovs — *Jans Keips*
* Antans Barčs — *Finbovs*
* Ģirts Jakovļevs — *Kristofers Terents*
* Jānis Paukštello — *Filips Veids*
* Lembits Ulfsaks — *Viljams Garnets*
* Elza Radziņa — *misis Tafta*
* Oļģerts Dunkers — *Rodžers Mills*
* Kaljo Kīsks — *seržants Berels*

## Filmēšanas grupa
* Scenārija autors: Viktors Lorencs
* Režisore: Ada Neretniece
* Operators: Mārtiņš Kleins
* Komponists: Raimonds Pauls

## Interesanti fakti
* Daļa no filmas uzņemta Pelču pilī un Kuldīgā

## Atsauces

## Ārējās saites

* Kino muzejs
## Video
*
*
Ģimenes melodrāma

**"'Ģimenes melodrāma"** () ir 1976. gada Latvijas PSR spēlfilma, kas uzņemta Rīgas Kinostudijā. Filmas režisors ir Boriss Frumins.

Šajā filmā ir filmējies "Parex bankas" dibinātājs un bijušais īpašnieks Valērijs Kargins.

## Sižets
Pusaudža Vladimira Barabanova ar iesauku "Barabans" vecāki ir šķīrušies. Tēvs nav atradis laimi jaunajā ģimenē, bet māte slēpjas no uzveltajām rūpēm atmiņās par savu mākslinieces jaunību.

Vladimirs ļoti pārdzīvo par notikušo, bet savus pārdzīvojumus slēpj zem skolas jokdara maskas.

Atgriezies mājās no deju vakara, Vladimirs no kaimiņu meitenes uzzina, ka pēc kārtējās sarunas ar bijušo vīru, viņa māte ir aizvesta uz slimnīcu. Aizmirstot par visu, viņš steidzas to satikt.

## Lomās
* Ludmila Gurčenko — *Valentīna Barabanova*
* Valērijs Kargins — *Vladimirs Barabanovs*
* Ļevs Kruglijs — *Pāvels Barabanovs*
* Marina Putilova — *Odziņa*
* Ludmila Krjačuna — *Marina*
* Alla Pokrovska — *Irina Nikolajevna*

## Filmēšanas grupa
* Scenārija autors: Vladimirs Lobanovs
* Režisors: Boriss Frumins
* Operators: Zigurds Dūdiņš
* Komponists: Pēteris Plakidis

## Ārējās saites

* Kino muzejs
* Kino-teatr.ru 

## Video
*
Inženieru iela

**Inženieru iela** var būt:

* Inženieru iela — iela Rīgā;
* Inženieru iela — iela Daugavpilī;
* Inženieru iela — iela Liepājā;
* Inženieru iela — iela Ventspilī;
* Inženieru iela — iela Brocēnos;
* Inženieru iela — iela Salaspilī;
* Inženieru iela — iela Jumpravas pagasta Jumpravā.
1514. gads

**1514. gads** () bija parastais gads, kas pēc Jūlija kalendāra sākās svētdienā.

## Notikumi
* 23. augusts — Čaldiranas kaujā Austrumanatolijā Osmāņu armija sakāva Sefevīdu impērijas spēkus.
* 8. septembris — kaujā pie Oršas Lietuvas lielkņazistes karaspēks sakāva Maskavijas spēkus.

### Nezināms datums
* Sičuaņā tika apspiesta sacelšanās.

## Dzimuši
* 16. februāris — Georgs Joahims Rētiks (*Georg Joachim Rheticus*), vācu matemātiķis (miris 1574.)
* 31. decembris — Andreass Vezālijs (*Andreas Vesalius*), flāmu ārsts un anatoms (miris 1564.)

## Miruši
* 11. marts — Donato Bramante, izcils itāļu renesanses arhitekts (dzimis 1444.)
Georgfonneimaijere

**Georgfonneimaijere** () bija Vācijas vissezonas polārstacija Antarktīdā. Ierīkota uz Ēkstrema šelfa ledāja Princeses Martas krastā Karalienes Modas Zemē. Stacija izbūvēta 1980./1981. gada sezonā šelfa ledāja ziemeļaustrumu daļā  no Atkas līča krasta, oficiāli atklāta 1981. gada 24. februārī un nosaukta par godu vācu ģeofiziķim un polārpētniekam Georgam fon Neimaijeram.

Stacijas pamatstruktūru veidoja divas  garas,  augstas un  platas tērauda caurules. Caurulēs tika novietoti savstarpēji ar pārejām savienoti standarta konteineri (5,81x2, 19x2,28), kurās tika izvietotas stacijas dzīvojamās, saimniecības un laboratoriju telpas. Enerģiju nodrošināja divi  dīzeļģeneratori. Kopējā stacijas platība bija , no kuriem apdzīvojami (ar apkuri un gaisa kondicionēšanu) bija .

Stacijā tika veikta plaša novērojumu un pētījumu programma ģeofizikā, meteoroloģijā un citās nozarēs, kā arī tā kalpoja par bāzi iekškontinentālajām vasaras ekspedīcijām. Gadu gaitā dažādu faktoru ietekmē (sniega akumulācija, stacijas pašas siltuma izdalīšana) stacija iegrima dziļi zem sniega. 9 gadu laikā virs tās bija izveidojies  biezs sniega un firna slānis un stacija kopā ar ledāju bija pārvietojusies ziemeļu virzienā par . 1993. gadā  uz dienvidaustrumiem tika izbūvēta jauna stacija Neimaijere II.

Gadu pēc jaunās stacijas atklāšanas Georgfonneimaijeres aprīkojums tika aizvākts un izvests no kontinenta, ledū atstājot tikai tērauda cauruļu karkasu.

## Atsauces

## Ārējās saites
* 1981-2006: 25 Jahre Antarktisforschung an der Neumayer-Station
* Georg von Neumayer Station (GvN) and Neumayer Station II (NM-II). German Research Stations on Ekström Ice Shelf, Antarctica
1436. gads

**1436. gads** () bija garais gads, kas pēc Jūlija kalendāra sākās svētdienā.

## Notikumi
* aprīlis — franči no angļiem atkaroja Parīzi.

### Nezināms datums
* Vlads II Drakula kļuva par Valahijas valdnieku.
* pirmo reizi dokumentos pieminēta bosniešu valoda.

## Dzimuši
* 6. jūnijs — Johans Regiomontans (*Regiomontanus*), vācu astronoms (miris 1476.)

## Miruši
* 4. maijs — Engelbrekts Engelbrektsons (*Engelbrekt Engelbrektsson*), zviedru valstsvīrs un sacelšanās līderis (dzimis ap 1390.)
Driāda

thumb|130px|Driāda.
**Driādas** () ir koku nimfas vai koku gari sengrieķu mitoloģijā. Driādas dzīvo kokos skaistu, jaunu sieviešu veidolā. Sākotnēji driādas bija ozolu nimfas, bet vēlāk par driādām sāka saukt visu koku nimfas.

## Ārējās saites
2012. gada vasaras olimpisko spēļu rīkotājpilsētas izvēle

**[[2012. gada vasaras olimpiskās spēles|2012. gada vasaras olimpisko spēļu]] un 2012. gada Vasaras [[Paraolimpiskās spēles|Paraolimpisko spēļu]] norises vietas izvēli** organizēja Starptautiskā Olimpiskā komiteja (SOK). Sākotnēji uz šo sporta turnīru rīkošanu pieteicās 9 pilsētas, SOK no tām izvēlējās 5 pilsētas, kuras kandidēja uz spēļu rīkošanu līdz balsojumam: Londona, Madride, Maskava, Ņujorka, Parīze. Šīs bija vienas no saspringtākajām rīkotājpilsētas izvēlēm visā olimpisko spēļu vēsturē. Parīze tika uzskatīta par galveno favorīti uzvarā par spēļu rīkošanu, taču Londonas atbalstītāju centieni pēdējā mirklī ietekmēt iznākumu izrādījās izšķīroši cīņā par uzvaru. Arī Madride tika uzskatīta par vienu no favorītēm, taču tā nesaņēma tika daudz balsu, lai balsojumā pārspētu Londonu un Parīzi. Madrides kandidatūru ietekmēja arī tas, ka cita Spānijas pilsēta (Barselona) organizēja 1992. gada vasaras olimpiskās spēles.

Galīgais balsojums par olimpisko spēļu norises vietu notika 117. SOK sesijas laikā Singapūrā .

## Rīkotājpilsētas izvēle
thumb|300px|Kandidātpilsētas.
Līdz kandidatūras izvirzīšanai 2003. gada 15. jūlijā savu vēlmi organizēt 2012. gada vasaras olimpiskās spēles izteica 9 pilsētas: Havana (Kuba), Stambula (Turcija), Leipciga (Vācija), Londona (Apvienotā Karaliste), Madride (Spānija), Maskava (Krievija), Ņujorka (ASV) un Riodežaneiro (Brazīlija).

2004. gada 18. maijā SOK izvērtējot visu pilsētu kandidatūras pēc tehniskiem kritērijiem, galīgajai balsošanai izvirzīja piecas pilsētas: Londonu, Madridi, Maskavu, Ņujorku un Parīzi.

Līdz 2004. gada 19. novembrim visas piecas kandidātpilsētas iesniedza SOK kandidatūras aprakstu. 2005. gada februārī un martā SOK komisijas locekļi apciemoja visas 5 kandidātpilsētas, lai novērtētu to atbilstību olimpisko spēļu rīkošanai.

2005. gada 6. jūlijā 117. SOK sesijā, kas norisinājās Singapūrā, notika balsojums par 2012. gada vasaras olimpisko spēļu rīkotājpilsētu. Balsošana notika četrās kārtās. Pirmajā kārtā balsu pārsvaru guva Londona un Maskava saņēma vismazāko balsu skaitu, tāpēc tā izstājās no balsojuma. Otrajā kārtā visvairāk balsis ieguva Madride un no balsošanas izstājās Ņujorka, kas saņēma vismazāk balsis no palikušajām 4 pilsētām. Balsojuma trešajā kārtā balsu vairākumu guva Londona un no balsojuma izstājās Madride. Pēdējā balsojuma kārtā Londona saņēma 54 balsis un Parīze saņēma 50 balsis.

## Balsojuma rezultāti

## Skatīt arī
* 2012. gada vasaras olimpiskās spēles

## Ārējās saites

* Londonas kandidēšanas mājaslapa 
* 117. SOK sesija
Zaļā muiža

**Zaļās muižas** jeb **Zaļenieku muižas** bijusī kungu māja atrodas Zaļenieku pagasta Zaļeniekos. Tā tapusi pēc Kurzemes hercoga Ernesta Johana Bīrona pasūtījuma kā medību pils laikā no 1767. līdz 1775. gadam. Pili projektējis arhitekts Frančesko Bartolomeo Rastrelli, taču tās celtniecību realizējis Severīns Jensens, piešķirot tai klasicisma iezīmes. Tagad Zaļajā muižā (kopš 1920. – 1930. gadiem tā vairāk pazīstama kā Zaļenieku muiža) saimnieko Zaļenieku arodvidusskola.

## Nosaukums
Zaļā muiža () bija viena no Kurzemes un Zemgales hercogu muižām, kas plaši izmantota kā medību vieta "zaļumos".

## Vēsture
Pirmās ziņas par Zaļo muižu vēsta, ka 1541. gadā Livonijas ordeņa Jelgavas komturs Jakobs Valtravens to izlēņoja bruņiniekam Hermanim Heikingam. Pēc Livonijas sabrukuma 1562. gadā muiža nonāca Kurzemes hercoga Gotharda Ketlera īpašumā. Pirmā muižas kungu māja celta 1698. gadā. 1768. gadā hercogs Ernests Johans Bīrons parakstīja pavēli par jaunās pils celtniecības sākšanu Zaļajā muižā, piešķirot 200 000 ķieģeļu ēkas celtniecībai. Jaunuzceltā pils bija hercoga Pētera Bīrona iemīļota medību rezidence un īpašumā saglabājās līdz 1795. gadam, kad Kurzemes hercogisti anektēja Krievijas Impērija. 1800. gadā pils nonāca Krievijas armijas ģenerāļa, Virtembergas prinča Aleksandra īpašumā, bet 1850. gadā muižu nopirka Bornsmindes īpašnieks A. fon Šepings, vēlāk tā nonāca grāfa Mēdema īpašumā. 

Pēc 1920. gada zemes reformas Zaļo muižu ar pusmuižām atsavināja un sadalīta 70 jaunsaimniecībās, bet pilī iekārtoja Zaļenieku Valsts ģimnāziju, vēlāk – mājturības skolu. Skola Zaļajā muižā turpināja darboties arī pēc Otrā pasaules kara – sākumā kā mājturības, vēlāk – lauksaimniecības skola un sovhoztehnikums. Mūsdienās pils telpās atrodas Zaļenieku arodvidusskola.


Zaļenieku muiža Šturns 1661.jpg|Hercoga Zaļenieku (*Grünhof*)  amtmuiža 17. gadsimtā (Šturns, 1661)


## Pils ansamblis
Zaļā muiža ir ievērojama ar to, ka tās fasādes laika gaitā nav izmainītas. Saglabājies oriģinālais apmetums, profilējumi un dekoratīvās detaļas. Laika posmā no 1866. līdz 1868. gadam muižā tika veikti lieli pārbūves darbi iekštelpu apdarē un plānojumā — tika izbūvēta kāpņu telpa, zālē uzstādīts kamīns, apgleznoti vairāku telpu griesti, uzstādītas jaunas krāsnis ar glazētiem podiņiem un ornamentālu reljefu dzegu. Kopējās muižas apbūves ansamblī ietilpst daudzas saimniecības ēkas, kas celtas 19. gadsimta vidū. Daudzu ēku fasādi rotā akmenī iekalts gadskaitlis *1860*.

1925. gadā muižas apbūves inventarizācijas dokumentos minētas vairāk nekā 30 dažādas ēkas, to vidū dažas visai neparastas — puķu māja, vīna māja, firziķu ēka, kā arī tradicionālās — staļļi, kalpu mājas, kūtis un citas ēkas.

Pils apkārtnē ir 27,7 ha liels ainavu parks, no kura 3 ha aizņem ezers un dīķi. Tā kompozīcijas pamatā ir dekoratīvais dārzs jeb, 18. gadsimta terminoloģijā, izpriecu, augļu un virtuves dārzi.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Zaļā muiža Pilis.lv
* Zaļenieku arodvidusskola
Olimpisko spēļu rīkotājpilsētas izvēles balsojums

Šajā lapā ir uzskaitīti visu **[[Olimpiskās spēles|Olimpisko spēļu]] rīkotājpilsētas izvēles balsojumi**.

## Vasaras olimpiskās spēles
### 1896-1932
Balsojums netika publicēts

### 1936 Berlīne

### 1940 (nenotika)

### 1944 (nenotika)

### 1948 Londona
Balsojums netika publicēts.

### 1952 Helsinki

### 1956 Melburna + Stokholma
#### Galvenais balsojums

#### Jāšanas sacensības (Stokholma)

### 1960 Roma

### 1964 Tokija

### 1968 Mehiko

### 1972 Minhene

### 1976 Monreāla

### 1980 Maskava

### 1984 Losandželosa

### 1988 Seula

### 1992 Barselona

### 1996 Atlanta

### 2000 Sidneja

### 2004 Atēnas

### 2008 Pekina

### 2012 Londona

### 2016 Riodežaneiro

### 2020 Tokija

## Ziemas olimpiskās spēles
### 1924-40
Balsojums netika publicēts.

### 1944 (nenotika)

### 1948 Sanktmorica
Balsojums netika publicēts.

### 1952 Oslo

### 1956 Kortīna d'Ampeco

### 1960 Skvoveli

### 1964 Insbruka

### 1968 Grenoble

### 1972 Saporo

### 1976 Insbruka

### 1980 Leikpleisida

### 1984 Sarajeva

### 1988 Kalgari

### 1992 Albērvila

### 1994 Lillehammere

### 1998 Nagano

### 2002 Soltleiksitija

### 2006 Turīna

### 2010 Vankūvera

### 2014 Soči

### 2018 Phjončhana

## Atsauces

* Olympic Bid Election History - Voting Records and Results
NBA sezonas progresējušākais spēlētājs

**[[Nacionālā basketbola asociācija|Nacionālās basketbola asociācijas]] visvairāk progresējušākais** ir ikgadēja NBA līgas balva, kas tiek piešķirta spēlētājam, kurš ir uzrādījis vislielāko progresu savā spēlē salīdzinājumā ar iepriekšējo sezonu.

## Uzvarētāji

## Piezīmes

*  Ronijs Seiklijs ir dzimis Libānā, viņam ir gan Libānas, gan ASV pilsonība. Viņš pārstāvēja ASV izlasi 1986. gada Pasaules čempionātā.

## Atsauces
;Vispārīgas

* 
* 

;Atsevišķas
Bonaire, Sintēstatiusa un Saba

thumb|300px|Bonaires, Sintēstatiusas un Sabas (BES) salu lokalizācija
**Bonaire, Sintēstatiusa un Saba** jeb **BES salas** (), arī **Karību Nīderlande** (*Caribisch Nederland*), ir apvienojošs nosaukums trim Nīderlandes municipalitātēm, kas izveidojās, 2010. gadā sadaloties Nīderlandes Antiļām. Nosaukums tiek lietots Starptautiskās standartizācijas organizācijas dokumentācijā.

## Atsauces