open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Single Collection

***Single Collection*** ir igauņu grupas Vanilla Ninja singlu izlase. Singls tika izdots . Singls sastāv no dziesmu *[[Tough Enough]]*, *[[Don't Go Too Fast]]*, *[[Liar]]*, *[[When the Indians Cry]]*, *[[Blue Tattoo (singls)|Blue Tattoo]]* singliem.

## Dziesmu saraksts

# "Tough Enough" (*Radio Edit*)
# "Tough Enough" (*Ambient Mix*)
# "Tough Enough" (*Extended Version*)
# "Tough Enough" (*Unplugged Version*)
# "Tough Enough" (*Multimedia track*)
# "Don't Go Too Fast" (*Single version*)
# "Don't Go Too Fast" (*Extended Version*)
# "Don't Go Too Fast" (*Unplugged Version*)
# "Don't Go Too Fast" (*Radio Edit*)
# "Don't Go Too Fast" (*Multimedia track*)
# "Liar" (*Radio Edit*)
# "Liar" (*Unplugged Version*)
# "Liar" (*Extended Version*)
# "Heartless"
# "Liar" (*Multimedia track*)
# "When the Indians Cry" (*Radio Edit*)
# "When the Indians Cry" (*Unplugged Version*)
# "When the Indians Cry" (*Extended Version*)
# "When the Indians Cry" (*Multimedia track*)
# "Blue Tattoo" (*Radio Edit*)
# "Blue Tattoo" (*Unplugged Version*)
# "Blue Tattoo" (*Extended Version*)
# "Blue Tattoo" (*Multimedia track*)

## Ārējās saites
* Grupas oficiālā mājaslapa  /
* Informācija par singlu ''allmusic.com'' mājaslapā
Armēnijas PSR

**Armēnijas PSR** () bija padomju republika, Aizkaukāza PFSR (1922–1936), un vēlāk tieša Padomju Savienības sastāvdaļa (1936–1991).

## Vēsture
Armēnijas PSR izveidoja 1920. gada 29. novembrī (oficiāli 2. decembrī) Sarkanās armijas iekarotās Armēnijas republikas teritorijā. 1921. gada 16. martā pēc Padomju Krievijas-Turcijas draudzības līguma parakstīšanas Nahčivanu iekļāva Azerbaidžānas PSR sastāvā, bet pēc 1921. gada 13. oktobrī parakstītā Karsas miera līguma vēsturiski armēņu apdzīvoto Karsas apgabalu iekļāva Turcijas sastāvā. 1922. gadā Armēnijas PSR tika iekļauta Aizkaukāza PFSR sastāvā. Kad 1936. gadā Aizkaukāza PFSR likvidēja, Armēnijas PSR kļuva par tiešu Padomju Savienības subjektu.

1990. gada 23. augustā Armēnijas PSR Augstākā padome pieņēma Armēnijas Neatkarības deklarāciju, kas iezīmēja neatkarīgas valsts dibināšanas procesa sākumu. Tika paziņots, ka visā Armēnijas Republikas teritorijā ir spēkā tikai Armēnijas Republikas konstitūcija un likumi. Tika paziņots arī par Armēnijas bruņoto spēku izveidi.

1991. gada 21. septembrī notika referendums par izstāšanos no PSRS: "*Vai jūs piekrītat, ka Armēnijas Republikai jābūt neatkarīgai demokrātiskai valstij ārpus PSRS?*". Lielākā daļa pilsoņu, kuriem bija balsstiesības, uz šo jautājumu atbildēja apstiprinoši.

Pamatojoties uz referenduma rezultātiem, Armēnijas Augstākā padome 1991. gada 23. septembrī apstiprināja republikas neatkarību.
Map of Armenian SSR from the GSE of 1926.jpg|Armēnijas PSR, 1926
The Soviet Union 1937 CPA 577 stamp (Arms of Armenia).jpg|Padomju Armēnija, 1937
Soviet Armenian symbols stamp.jpg|Armēnijas PSR, 1980
Koalīcija

[thumb|[Amerikas Savienotās Valstis|ASV vadītā militārā valstu koalīcija (tumši zilā krāsā), kas 2003. gadā veica bruņotu iebrukumu Irākas teritorijā.]]
**Koalīcija** ( — 'savienība'), pazīstama arī kā **[[alianse]]**, ir pagaidu militāra vai politiska savienība starp divām vai vairākām personām, politiskajām partijām un valstīm kopīgai rīcībai pret kādu citu valsti vai izveidotu indivīdu un politisko partiju grupu.

Koalīcijas (militāras vai politiskas) bieži vien tiek veidotas apstākļos, kad attiecīgie indivīdi, politiskās partijas vai valstis saprot, ka nospraustos mērķus nebūs iespējams sasniegt pašu spēkiem. Līdz ar to tās parasti ir spiestas meklēt atbalstu šāda veida pagaidu kopīgās savienībās.

Sinonīmu apzīmējumi vārdam "koalīcija" ir alianse, savienība, asociācija, bloks, līga, federācija, konfederācija u.tml.

## Skatīt arī
* Alianse
* Militāra savienība
* Politiska savienība

## Atsauces

## Ārējās saites
* ''Encyclopaedia Britannica'' ieraksts
Sizraņa

**Sizraņa** () ir pilsēta Samaras apgabalā Krievijā. 

Sizraņas rajona ziemeļrietumos atrodas latviešu kolonistu 1887. gadā dibinātais Vecsmiltenes () ciems.

## Vēsture
thumb|Tirgotāja M.V. Čerņuhina savrupmāja
Līdz 1552. gadam Sizraņas apkārtne ietilpa Kazaņas hanistes teritorijā. Pēc pievienošanas Krievijas caristei 1683. gadā nodibināja Sizraņas cietoksni. 18. gadsimtā pilsēta kļuva par nozīmīgu Krievijas impērijas Pievolgas reģiona tirdzniecības centru. 
Padomju laikā izmaiņas rūpnieciskās ražošanas struktūrā galvenokārt ietekmēja lielo naftas iegulu atklāšana. 

Pēc Otrā pasaules kara Sizraņā attīstījās naftas ķīmijas, ķīmijas, enerģētikas, vieglās, kokapstrādes, pārtikas un mašīnbūves rūpniecība.

## Iedzīvotāji
Pilsētā dzīvo 165 tūkstoši iedzīvotāju (2021), bet aglomerācijā — par 100 000 vairāk. Iedzīvotāju skaits strauji samazinās. 

No tiem 89,17 % ir krievi, 5,25 % tatāri, 1,11 % ukraiņi.

## Atsauces

## Ārējās saites
Volgodonska

**Volgodonska** () ir pilsēta Krievijā, Rostovas apgabalā. Pilsētā dzīvo 172 tūkstoši iedzīvotāju. Volgodonska atrodas Rostovas apgabala austrumu daļā starp Rostovu pie Donas un Volgogradu pie Donas upes (izbūvēts Cimļanskas HES). Klimats kontinentāls, ar mēreni vēsu ziemu un ļoti siltu un saulainu vasaru. Gada vidējā temperatūra ir +8,2&nbsp;°C. 

## Atsauces

## Ārējās saites
Novočerkaska

**Novočerkaska** ir pilsēta Krievijā, Rostovas apgabalā. Tajā dzīvo  iedzīvotāju. Pilsēta atrodas uz paugura, kura tuvumā tek Aksajas un Tuzlovas upes.

Novočerksaka atrodas mēreni kontinentālajā klimata zonā. Gada vidējā temperatūra +10&nbsp;°C. Ziema parasti ir diezgan maiga, ap 0&nbsp;°C, tomēr gaisa temperatūra var gan nolaisties līdz -30&nbsp;°C gan arī pacelties līdz +18&nbsp;°C. Līdz ar to arī sniega sega var veidoties pat vairākas reizes ziemas laikā. Gadā vidēji 67 dienas ir ar sniegu. Vasarai raksturīgs sauss un karsts laiks, jūlija vidējā temperatūra ir +24&nbsp;°C. Tomēr dažreiz tā var sasniegt arī +40&nbsp;°C. Ūdens tuvumā esošajās ūdenskrātuvēs, tajā skaitā arī Donas upē sasilst līdz +28-30&nbsp;°C. Vasara ilgst 170-175 dienas, bezsala periods - 180 dienas. Gada nokrišņu daudzums ir 616 mm liels. Visvairāk nokrišņu (līdz 65 mm) izkrīt decembrī, janvārī un jūlijā. Vismazāk (35 mm) - augustā un septembrī.

## Atsauces

## Ārējās saites
Usurijska

**Usurijska** () ir pilsēta Krievijas Federācijas Piejūras novada dienvidos. Usurijska atrodas līdzenā apvidū, 112 km no Vladivostokas, Rakovkas upes krastā.

## Vēsture
Dibināta 1866. gadā kā **Nikoļskas** ciems (*Нико́льское*), kad pēc Pekinas konvenciju parakstīšanas Krievijas Impērija anektēja Usūrijas novadu. 1898. gadā tas ieguva pilsētas tiesības (*Никольск*), no 1926. gada — **Nikoļska-Usurijska** (*Никольск-Уссурийский*). 1935. gadā to pārdēvēja par **Vorošilovu** (*Ворошилов*), bet 1957. gadā par Usurijsku.

## Klimats
Usurijskā ir musonu klimats. Gaisa mitrums augsts, vasarā daudz gāzienveidīgu nokrišņu. To daudzums gada laikā ir 590 mm, no kuriem 124 mm izkrīt augustā, un tikai 4 mm februārī. Ziema auksta, pārsvarā ar skaidru laiku. Pavasaris auksts, atnāk ļoti lēni. Vasara silta, bet mitra. Vissiltākais mēnesis ir augusts. Rudens silts, biežāk spīd Saule. Janvāra vidējā temperatūra -19&nbsp;°C, jūlija - +20&nbsp;°C.

## Atsauces

## Ārējās saites
Stoke City F.C.

***Stoke City Football Club*** ir futbola klubs, kas bāzēts Stokā, Anglijā. Tas ir dibināts 1863. gadā un ir tiek uzskatīts par otru vecāko profesionālo futbola klubu pasaulē aiz Notingemas "Notts County".

Stokas klubs savas mājas spēles aizvada Britānijas stadionā, kurā 30 089 sēdvietas. Stadionu atklāja 1997. gadā. Pirms tam klubs spēlēja Victoria Ground stadionā, kur tas mājas spēles aizvadīja kopš 1878. gada (rekords 119 gadu garumā, kas tiek dalīts ar Vulverhemptonas "Wanderers"). Kluba iesauka ir *Podnieki* () saistībā ar podniecības industriju Stokā pie Trentas. Viņu mājas formas ir vertikāli svītrots krekls sarkanā ar baltu krāsā ar baltiem šortiem un zeķēm.

Līdz 2008. gada iekļūšanai Premjerlīgā, Stokas klubs augstākajā līmenī nebija spēlējis kopš 1984.-85. gada sezonas, kad tas izkrita no augstākās līgas ar tikai 17 iegūtiem punktiem. Stokas kluba pirmā lielākā balva bija 1972. gada Anglijas Līgas kauss, kad finālā ar 2-1 tika pārspēta Londonas "Chelsea". Klubs 1992. un 2000. gadā ieguvis arī Futbola līgas kausu, kuru izcīna Anglijas zemāko līgu klubi. Pašlaik spēlē otrajā pēc līmeņa Anglijas līgā — *[[Anglijas futbola čempionāts|Championship]]*.

## Sasniegumi
* **Anglijas futbola 2. līmenis** (1893.—1992. **Otrā divīzija**; 1992.—2004. **Pirmā divīzija**; tagad — ***[[Anglijas futbola čempionāts|Championship]]***)
** Čempioni (2): 1932–33, 1962–63 
** Vicečempioni (2): 1921–22, 2007–08 
* **[[FA kauss]]**
** Finālisti (1): 2010–11
* **[[Anglijas Līgas kauss]]**
** Kausa ieguvēji (1): 1971–72
** Finālisti (1): 1963–64

## Atsauces

## Ārējās saites

* Oficiālā kluba vietne
Ostrova (Krievija)

**Ostrova** () ir pilsēta Pleskavas apgabalā Krievijā, Ostrovas rajona centrs netālu no Krievijas—Latvijas robežas. Pilsēta atrodas Mudavas upes krastā, 55 km no Pleskavas pie federālā autoceļa R23 "Pleskava". Pēc iedzīvotāju skaita trešā lielākā apgabala pilsēta.

## Vēsture
thumb|left|200px|Pilsdrupas Veļikajas upes salā.
Rakstos pirmoreiz minēta 1342. gadā kā pleskaviešu pils Mudavas (Veļikajas) upes salā, no kā arī radies pilsētas nosaukums. 1501. gadā to ieņēma Livonijas ordenis Valtera fon Pletenberga vadībā. 
1510. gadā Ostrovu pakļāva Maskavija. Livonijas kara laikā to ieņēma Stefana Batorija karaspēks, bet pēc Jamas Zapoļskas miera līguma to atdeva Krievijas caristei.

Pēc Lielā Ziemeļu kara Ostrova kā robežpilsēta savu nozīmi zaudēja. No 18. gadsimta Ostrova bija ievērojams linu tirdzniecības centrs. 1853. gadā uzcēla tiltu pār Veļikaju, kas mūsdienās ir viens no pilsētas simboliem.

Otrā pasaules kara laikā no 1941. gada 6. jūlija līdz 1944. gada 21. jūlijam atradās Vācijas okupācijā. Pilsētas apkaimē cīnījās latviešu leģiona 15. divīzija. 1944. gada 16. martā uz dienvidaustrumiem no pilsētas pie Veļikajas upes abu latviešu leģiona divīziju spēki tika iekļauti vienā struktūrvienībā. Šis datums mūsdienās ir Leģionāru piemiņas diena. Ostrova karā tika smagi nopostīta.

## Ekonomika

Ostrovā atrodas Ostrovas elektrisko mašīnu rūpnīca (*Островский завод электрических машин*), kas izgatavo eletromotorus.

Uz dienvidaustrumiem no pilsētas atrodas Krievijas armijas kara aviācijas bāze.

## Cilvēki

Ostrova ir slēpotāja Mihaila Ivanova (*Михаил Петрович Иванов*, 1977) dzimtā pilsēta.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Ostrova ekciklopēdijā "Mana pilsēta" 
* Ostrovas elektrisko mašīnu rūpnīca
Ņeveļa

**Ņeveļa** () ir pilsēta Ņeveļas ezera krastā Pleskavas apgabalā Krievijā, Ņeveļas rajona centrs. Tā atrodas pie federālā autoceļa R23 "Pleskava", 242&nbsp;km uz dienvidaustrumiem no Pleskavas.

## Vēsture

Rakstos pirmoreiz minēta Maskavas lielkņaza Ivana III testamentā 1504. gadā. Pēc Maskavijas-Lietuvas lielkņazistes kara 1508. gadā ietilpa Maskavijas sastāvā. Livonijas kara beigās pēc Jamzapoļskas miera līguma nosacījumiem 1583. gadā, to iekļāva Polijas-Lietuvas kopvalsts sastāvā līdz Polijas pirmajai dalīšanai 1772. gadā.

Otrā pasaules kara laikā pie Ņeveļas notika sīvas cīņas. No 1944. gada 14. janvāra līdz 15. februārim ziemeļos no Ņeveļas kaujās piedalījās Latviešu leģiona 15. divīzija.

## Cilvēki

Ņeveļa ir pianistes Marijas Judinas (*Мария Вениаминовна Юдина*, 1899-1970) dzimtā pilsēta.

1918. un 1919. gadā Ņeveļā par skolotāju strādāja Mihails Bahtins.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Ņeveļa ekciklopēdijā "Mana pilsēta"
Inta (pilsēta)

**Inta** (krievu un ) ir pilsēta Komi Republikā Krievijas Federācijā. Tajā dzīvo 20 271 iedzīvotāju. Inta atrodas Lielās Intas upes kreisajā krastā (Pečoras baseins), 608 km no Siktivkaras.

## Soda nometne
No 1941. līdz 1948. gadam Intā atradās Intas Gulaga nometne jeb Intalags (), kurā ieslodzītie bija spiesti strādāt ogļu raktuvēs.  
1948. gada 28. februārī to pārveidoja par Minlagu (*Минлаг, Минеральный лагерь* — "Minerālā nometne") jeb 1. Īpašo nometni (*Особый лагерь № 1*) politieslodzītajiem ārzemniekiem. Pēc Staļina nāves 1954. gadā to pārdēvēja par "Minerālo labošanas darbu nometni" (*Минеральный ИТЛ*).

## Piemineklis "Dzimtene"
1956. gadā represētais latviešu tēlnieks Eduards Sidrabs Intas Austrumu kapsētā izveidoja pieminekli "Dzimtenei". Piemineklī atveidotais sievietes tēls latviešu tautas tērpā bija pret latviešu tautu vērsto represijas upuru piemiņas simbols.

2008. gadā Latvijas un Krievijas Federācijas valdības noslēdza starpvalstu vienošanos par abu pušu kara un represiju upuru piemiņas saglabāšanu un piemiņas vietu iekārtošanu abās valstīs.

2012. gada augustā pieminekli restaurēja, taču 2020. gadā to apgānīja ar kāškrustu simboliem.

## Atsauces

## Ārējās saites
Usinska

**Usinska** (, ) ir pilsēta Komi republikā Krievijas Federācijā. Tajā dzīvo 44 805 iedzīvotāju. Usinska atrodas Urālu kalnu tuvumā Usas upes labajā krastā, 90 km attālumā uz dienvidiem no Ziemeļu polārā loka, 757 km uz ziemeļaustrumiem no Siktivkaras. Klimats mēreni kontinentāls. Gada vidējā temperatūra ir -3&nbsp;°C. Ziemā gaisa temperatūra ir ap -20&nbsp;°C. Sniega sega noturas 215 dienas.

## Atsauces

## Ārējās saites
Opočka

**Opočka** () ir pilsēta Krievijā, Pleskavas apgabalā pie Mudavas (Veļikajas) upes. Pilsēta atrodas pie federālā autoceļa R23 "Pleskava" 130 kilometrus no apgabala centra Pleskavas.

## Vēsture

Opočka dibināta kā pils 1414. gadā, kas tika uzcelta Vītauta Dižā nopostītās Koložes pils vietā (atradās 11 kilometrus uz austrumiem no mūsdienu Opočkas. 1517. gadā Opočka izturēja poļu-lietuviešu aplenkumu Konstantina Ostrožska vadībā. Kas pēc Polijas pirmās dalīšanas 1772. gadā tika nodibināta Pleskavas guberņa, tās centrs līdz 1776. gadam bija Opočka. Šajā laikamposmā Pleskavas guberņā ietilpa arī bijusī Inflantijas vaivadija jeb Latgale.

Smagi cietusi kaujās Otrā pasaules kara laikā. Pilsētas apkaimē cīnījušās arī abas Latviešu leģiona divīzijas.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Opočka ekciklopēdijā "Mana pilsēta"
Spānijas ģeogrāfija

Spānija atrodas Eiropas dienvidrietumos un aizņem aptuveni 84 procentus no Pireneju pussalas. Tās kopēja platība ir 504782 km², no kuras 499542 km² ir sauszeme, bet 5240 km² ir ūdenskrātuves. Spānijas sauszemes robežas garums ir 1917,8 km. Ziemeļrietumos caur Pireneju kalniem Spānija robežojas ar Franciju un Andoru, bet rietumos ar Portugāli. Savukārt krasta līnijas garums ir gandrīz 2,5 reizes lielāka, tas ir, 4964 km. Ziemeļos Spāniju apskalo Biskajas līcis (spāņi paši to sauc par Kantabrijas jūru), ziemeļrietumos - Atlantijas okeāns, bet no dienvidiem līdz pat austrumiem - Vidusjūra un Baleāru jūra. Vidusjūras krasta līnijas garums ir 1660 km, savukārt Atlantijas okeāna un Biskajas līča - tikai 710 km. Spānijas pašos dienvidos to no Āfrikas (precīzāk, no Marokas) atdala Gibraltāra šaurums, kas vienlaicīgi arī savieno okeānu ar Vidusjūru. Īsākais attālums starp Spāniju un Āfriku šajā vietā ir tikai 13 kilometri.

Pie Spānijas teritorijas pieskaita arī Baleāru salas Vidusjūrā un Kanāriju salas dienvidrietumos no Spānijas Atlantijas okeānā, 108 km ziemeļrietumos no Āfrikas krastiem. Spānijai ir arī piecas nelielas suverēnas teritorijas (*plazas de soberanía*) Marokas piejūras teritorijā: Seūta, Melilja, Alusemasa, Velesa de la Gomera un Čafarinu salas.

## Robežas
thumb|200px|Spānijas karte.
Lielāko daļu Spānijas apskalo ūdeņi. Dienvidos un austrumos no Gibraltāra to apskalo Vidusjūra, dienvidrietumos un ziemeļrietumos - Atlantijas okeāns, bet ziemeļos Biskajas līcis. Savukārt sauszemes robežas tai ir ar Franciju un Andoru ziemeļaustrumos, bet rietumos ar Portugāli. Dienvidos tā robežojas arī ar nelielo Apvienotās Karalistes aizjūras teritoriju Gibraltāru. Spānijai ir arī piecas nelielas suverēnas teritorijas, kuras atrodas Marokas piejūras teritorijā.

## Klimats
Spānijā pastāv četri lieli un atšķirīgi klimati: okeāniskais klimats, kontinentālais klimats, Vidusjūras klimats un kalnu klimats.

Lielākajā daļā Spānijas valda silts Vidusjūras klimats, kurš mainās atkarībā no ģeogrāfiskā novietojuma un augstuma virs jūras līmeņa. Spānijas ziemeļos gaisa temperatūra dažkārt ziemā ir zem 0&nbsp;°C, bet Spānijas dienvidu piekrastē, diennakts vidēja gaisa temperatūra ziemā ir 13,9&nbsp;°C. Valsts lielākajā daļā nokrišņu daudzums ir mazāks nekā 600 mm.

## Administratīvais iedalījums

Spānija ir politiski organizēta 17 autonomās kopienās (*comunidades autónomas*) un 2 autonomās pilsētās (*ciudades autónomas*) - Seuta un Melilja.

Administratīvi Spānija arī dalās piecdesmit **[[province|provincēs]]**. Septiņas autonomās kopienas sastāv tikai no vienas provinces: Astūrija, Baleāru Salas, Kantabrija, Larjoha, Madride, Mursija un Navarra.

Vēsturiski dažas provinces bija arī sadalītas komarkās (aptuveni līdzvērtīgas ar ASV apgabaliem vai Anglijas rajoniem). Zemākais administratīvais iedalījums Spānijā ir municipalitāte (*municipio*).

## Atsauces un piezīmes
Marks Polanskis

**Marks Luiss "Romans" Polanskis** (*Mark Lewis "Roman" Polansky*, dzimis ) ir NASA kosmonauts, aviācijas inženieris, lidotājs.

Polanska pirmais kosmiskais lidojums notika 2001. gada februārī misijā STS-98 kā kosmoplāna Atlantis pilots.

Otro lidojumu viņš veica 2006. gada decembrī misijā STS-116, šoreiz jau komandiera amatā.

Trešais lidojuma notika 2009. gada jūlija misijā STS-127 kā Endeavour komandierim.

2012. gada 30. jūnijā Marks Polanskis atstāja NASA.

## Atsauces
Autodidakts

**Autodidakts** ( (*autos*) — 'pats' un *διδακτός* (*didaktos*) — 'mācīties') ir cilvēks, kurš savas zināšanas ieguvis pašmācības ceļā.

Par autodidaktu var kļūt gandrīz jebkurš cilvēks gandrīz jebkādā vecumā. Parasti autodidakts izvēlas apgūt noteiktas zināšanas aiz zinātkāres, entuziasma vai aiz nepieciešamības. Vairāki slaveni cilvēki ir bijuši autodidakti, piemēram, izgudrotājs un ASV valstsvīrs Bendžamins Franklins, izgudrotājs un uzņēmējs Tomass Edisons, vēsturnieks Arveds Švābe un daudzi citi. Galvenais trūkums var būt tas, ka autodidakta zināšanas, iespējams, ir haotiskas un nesistemātiskas. Tādos gadījumos autodidakts var kļūt par diletantu. Autodidakts ne vienmēr ir bez akadēmiskas izglītības, jo bieži vien cilvēki, kuriem ir akadēmiskā izglītība, izvēlas apgūt zināšanas vai prasmes pašmācības ceļā, piemēram, apgūstot svešvalodas. Autodidaktam ir svarīga motivācija un mērķis, kura dēļ mācīties, jo šo elementu neesamība var būt iemesls ieceres atmešanai.
Diletantisms

**Diletantisms** (,  baudīt) ir amatierisms (negatīvā nozīmē), pavirša nodarbošanās ar kādu zinātni, mākslu vai arodu.

Cilvēku, kura darbībās saskatāms diletantisms, sauc par diletantu. Šāds cilvēks nodarbojas ar kādu mākslu, zinātni vai arodu bez speciālām, profesionālām zināšanām attiecīgajā jomā vai arī vienkārši vāji pārzina šo jomu. Diletants aiz savas nezināšanas vai neprasmes bieži vien pieļauj kļūdas. Pretstats diletantam ir profesionālis, kuram ir attiecīgajā jomā vajadzīgās prasmes vai zināšanas. Apgūstot attiecīgajai zinātnei, mākslai vai arodam vajadzīgās zināšanas un prasmes, arī diletantam ir iespējams ar laiku kļūt par profesionāli. Šo vārdu bieži attiecina arī uz pavirši paveiktu darbu, kur būtu bijusi nepieciešama profesionāla un rūpīga pieeja.
Grafomānija

**Grafomānija** (no  *(gráfō)* — 'rakstīt' un *μανία* *(mania)* — 'ārprāts, tieksme') ir slimīga, pastiprināta tieksme rakstīt. 

Cilvēku, kuram ir grafomānija, sauc par grafomānu. Grafomānijai raksturīgs tas, ka rakstītais ir bez loģiska satura, liekvārdīgs, nederīgs, pārāk garš. Grafomāni bieži vien cenšas savus sacerējumus publicēt, uzskatot, ka tiem ir kāda zinātniska vai literāra vērtība. Šī mānija ir raksturīga atsevišķiem psihopātu tipiem. 

Termins tiek lietots arī ārpus psihiatrijas, attiecinot to uz cilvēkiem, kuriem nav sevišķu literāru dotību vai prasmju, bet kuri sev tādas prasmes piedēvē un publicē garus, grūti lasāmus sacerējumus, rakstus. Tāpat to attiecina uz cilvēkiem, kuri cenšas maksimāli gari izteikties, lai iegūtu noteiktu teksta apjomu. 

## Ārējās saites
Faleristika

[thumb|175px|[Padomju milicija|Padomju un Ukrainas milicijas apbalvojumi]]
**Faleristika** (no  (*fálara*) — 'metāla rotājums') ir vēstures palīgnozare, kas pētī ordeņu, medaļu, goda zīmju vēsturi.

Šī vēstures palīgnozare pētī arī lietas, kas tieši saistītas ar ordeņiem, medaļām un goda zīmēm, piemēram, to statūtus vai sertifikātus, kas nāk tiem līdzi. Svarīgu vietu arī ieņem, piemēram, noteiktas valsts apbalvojumu sistēma. Tradicionāli faleristika ietilpst numismātikā.

Plašākā nozīmē faleristika ir ordeņu, medaļu, goda zīmju, kā arī dažādu nozīmīšu, kolekcionēšana. Īpašu uzplaukumu tā ieguva 20. gadsimtā pēc numismātikas norieta. Kolekcionāri bieži vien apbalvojumus kolekcionē pēc kādas noteiktas pazīmes, piemēram, pēc valsts, pēc vēsturiskā perioda un citām pazīmēm. Tiek izdoti arī speciāli apbalvojumiem veltīti katalogi, kuros ir atrodami attēli un apraksti par katru apbalvojumu.

Nosaukums radies no vārda "falera" (), kas Senajā Romā bija apbalvojums leģionāriem. Latīņu valodā tas aizgūts no grieķu valodas, kurā ar šo vārdu saprata vienkārši rotājumu pie apģērba.

## Ārējās saites
* Faleristikai veltīta tīmekļa vietne 
* Faleristika
Albats

**Albats**, arī **Albāts**, ir uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:

* Hermanis Albats (1879—1942) — latviešu jurists un diplomāts;
* Bruno Albats (1908—1995) — latviešu jurists.
Armavira

**Armavira** () ir pilsēta Krievijas Federācijas Krasnodaras novadā. Pilsētā dzīvo  iedzīvotāji. Armavira atrodas Kubaņas upes kreisajā krastā, vietā, kur tajā ietek Urupa, 202 km uz dienvidaustrumiem no Krasnodaras. Svarīgs dzelzceļa mezgls.

## Vēsture
No 18. gadsimta beigām Kubaņas vietējie iedzīvotāji, adigi jeb čerkesi, sāka pāriet islāmā. Vietējie armēņi jeb čerkesogaji, kuri nevēlējās pāriet islāmā, šajā teritorijā 1839. gadā nodibināja atsevišķu apmetni *Armēņu aulu* (*Армя́нский ау́л*).

1848. gadā to pārdēvēja senās Armēnijas galvaspilsētas Armaviras vārdā. 
Kaukāza kara (1829-1864) laikā un īsi pēc tā lielāko daļu adigu un viņiem radniecīgos abazīnus Krievijas impērijas karaspēks piespieda izceļot uz Osmaņu impērijas zemēm.

1914. gadā Armavirai tika piešķirts pilsētas statuss.

## Iedzīvotāji
Pēc 2021. gada tautas skaitīšanas datiem, pilsētā dzīvo 187 177 cilvēku, 86,10 % no kuriem ir krievi, 8,40 % armēņi un 1,26 % ukraiņi.

## Atsauces

## Ārējās saites
Kamenska-Uraļska

**Kamenska-Uraļska** () ir pilsēta Krievijā, Sverdlovskas apgabalā. Tajā dzīvo 182 500 iedzīvotāji. Pilsēta atrodas Kameņas un Isetas upju satekas vietā, 100 km uz dienvidaustrumiem no Jekaterinburgas. 
Kamenskas-Uraļskas klimats ir mēreni kontinentāls. Ziemā galvenokārt jūtama Sibīrijas anticiklona ietekme, tāpēc ziemā šeit ir auksts laiks ar pastāvīgu salu. Vasarā aukstu laiku bieži atnes aukstas gaisa masas no Barenca un Karas jūras. Gada vidējā temperatūra +2,6&nbsp;°C, jūlija +18,1, bet janvāra -16,2&nbsp;°C. Vidējais nokrišņu daudzums gadā ir 476 mm. Vidējais vēja ātrums ir 3 m/s.

## Atsauces

## Ārējās saites
Berezņiki

**Berezņiki** () ir pilsēta Krievijā, Permas novadā, lielākais rūpniecības centrs novadā. Tajā dzīvo 166 000 iedzīvotāju. Berezņiki atrodas Kamas kreisajā krastā. Attālums līdz Permai pa dzelzceļu ir 278 km, bet pa ūdeni 208 km, pa autoceļu Perma-Berezņiki 180 km.

Berezņikos atrodas pasaulē lielākā kālija minerālmēslu ražotāja *[[Uralkalij]]* administrācija.

## Pazīstami iedzīvotāji
* Berezņikos dzimis krievu aktieris Staņislavs Govoruhins.

## Atsauces

## Ārējās saites
Rubcovska

**Rubcovska** () ir pilsēta Krievijā, Altaja novadā. Pilsēta atrodas Altaja novada dienvidos, stepju zonā, Obas pietekas Alejas upes krastā, 290 km no Barnaulas. Klimats kontinentāls. Janvāra temperatūra -17,5&nbsp;°C, jūlija +20,5&nbsp;°C. Gada nokrišņu daudzums 370 mm.

## Atsauces

## Ārējās saites
Miasa

**Miasa** () ir pilsēta Krievijā, Čeļabinskas apgabalā, kas izvietojusies Miasas upes piekrastē blakus Dienvidurālu kalniem. Pilsēta atrodas 96 km uz dienvidrietumiem no Čeļabinskas. Tajā dzīvo 167,1 tūkstoši iedzīvotāju. 

## Apraksts

Miasā ir 43 skolas, 68 bērnudārzi, 6 profesionālās vidusskolas, 6 tehnikumi, 2 muzeji, 11 kultūras namu un klubu, kā arī 38 bibliotēkas.

Miasā ir kravas mašīnu ražotāja *[[URAL (autoražotājs)|Avtomobilˈnyj zavod URAL]]* rūpnīca.

## Atsauces

## Ārējās saites
Kovrova

**Kovrova** () ir pilsēta Krievijā, Vladimiras apgabalā. Tajā dzīvo 150,4 tūkstoši iedzīvotāju. Tā atrodas Kļazmas labajā krastā (Okas pieteka), 64 km no Vladimiras un 250 km uz ziemeļaustrumiem no Maskavas.

## Atsauces

## Ārējās saites
Pireneju pussala

**Pireneju pussala** vai **Ibērijas pussala** (, ) atrodas Dienvideiropā. Mūsdienās šajā pussalā atrodas Spānija, Portugāle, Andora un Gibraltārs. Otra lielākā Eiropas pussala pēc Skandināvijas pussalas.

Pireneju pussala atrodas galvenokārt subtropu joslā, ziemeļos mazliet mērenajā joslā, kā arī šādās dabas zonās: mūžzaļie cietlapju meži un krūmāji, platlapju meži un augstumjoslojuma apgabali. Pireneju pussalā no kultūraugiem galvenokārt audzē olīvas, vīnogas, citrusaugus un kviešus.

## Vēsture
Pireneju pussalā cilvēki apmetās jau akmens laikmetā, un pirms vairāk nekā 30 000 gadiem šeit dzīvoja neolīta sabiedrības. Slaveni ir Altamiras alas zīmējumi Spānijā, kas datēti ar šo periodu. Pussalas teritorijā dzīvoja dažādas senās tautas, tostarp ibēri, ķelti un baski. Laika gaitā šīs grupas savstarpēji ietekmējās, un izveidojās ķeltoibēri kultūra.

Ap 1100. gadu p.m.ē. Pireneju pussalā sāka ierasties feniķieši, kas dibināja pirmās tirdzniecības kolonijas, piemēram, Gadiru (mūsdienu Kadisu). Vēlāk pievienojās grieķi un kartāgieši, kuri kontrolēja dienvidu un austrumu piekrasti, veidojot tirdzniecības ceļus.

3. gadsimtā p*.*m.ē. romieši sāka iekarot pussalu. Romiešu pārvalde veicināja kultūras, ekonomikas un infrastruktūras attīstību. Tika ieviesti ceļu tīkls, latīņu valoda, tiesību sistēma un kristietība.

5. gadsimtā, ar Romas impērijas sabrukšanu, pussalu sāka iekarot vairākas ģermāņu ciltis, tostarp vestgoti. Vestgotu Karaliste pastāvēja līdz 711. gadam, kad mauri (arābi un berberi) iekaroja lielāko daļu pussalas, izveidojot Andalusu. Laika posmā no 8. līdz 15. gadsimtam kristieši veica cīņas, lai atgūtu zemi no mauriem, kas pazīstama kā Rekonkista. Šajā laikā veidojās vairākas neatkarīgas karaļvalstis, piemēram, Kastīlija, Aragonija un Leonas Karalistes. Rekonkistas laikā pastiprinājās kristietība. 1492. gadā, kad Ferdinands II no Aragonas un Izabella I no Kastīlijas apvienoja savas karaļvalstis, viņi beidzot iekaroja Granadu, izbeidzot musulmaņu valdīšanu pussalā.

1492. gadā Kristofors Kolumbs, kas bija Spānijas monarhu uzdevumā, atklāja Ameriku. Tas iezīmēja Spānijas un vēlāk arī Portugāles impēriju izveidi. Tās kontrolēja plašas teritorijas Amerikā, Āfrikā un Āzijā, kļūstot par pasaules lielvarām.

1808. gadā Napoleona armijas iebruka Spānijā, kas izraisīja Pussalas karu. Franči tika sakauti ar britu un portugāļu palīdzību, taču šis periods vājināja Spāniju un veicināja Latīņamerikas koloniju neatkarības kustības.

20. gadsimtā Spānija piedzīvoja Francisko Franko diktatūru (1939–1975) pēc Spānijas pilsoņu kara, kamēr Portugālē pastāvēja Salazara režīms (1926—1974). Abi režīmi bija autoritāri, bet tika gāzti 1970. gadu vidū. Pēc diktatūru beigām abas valstis kļuva par demokrātijām. Spānija un Portugāle pievienojās Eiropas Savienībai 1986. gadā, kas sekmēja ekonomisko attīstību un stabilitāti reģionā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Pjatigorska

**Pjatigorska** () ir pilsēta Krievijas Federācijas Stavropoles novadā, Ziemeļkaukāza federālā apgabala galvaspilsēta. Atrodas Podkumokas upes kreisajā krastā 500 m virs jūras līmeņa. Pilsētas tuvumā ir arī vairāki kalni, augstākie no tiem ir Beštau (1401,2 m), Mašuks (993,7 m), Gorjačaja (557,9 m), Kazačka (633 m), Posts (556 m), Pikets (565,3 m) u.c.

## Vēsture
Pēc Kičikkainardžas līguma  1774. gadā Krievijas Impērija ieguva kontroli pār Kabardu, 1780. gadā šeit tika uzcelts Konstantinogorskas cietoksnis, pie kura izveidojās Gorjačevodskas ("karsto avotu") pilsēta. 1803. gadā to pasludināja par kūrortu, bet 1830. gadā pārdēvēja par Pjatigorsku ("Pieckalni").

## Iedzīvotāji

## Izglītība

* Pjatigorskas Valsts universitāte

## Atsauces

## Ārējās saites
Tranšeja

[thumb|right|Īru karavīri tranšejā [Pirmais pasaules karš|Pirmā pasaules kara Galipoli kaujas laikā]]
**Tranšeja** (no  — 'grāvis') ir vaļēji nocietinājumi, kas domāti karavīru pasargāšanai no pretinieka novērošanas un iznīcināšanas līdzekļiem.

Tranšeja pēc savas uzbūves ir šaurs, garš grāvis, kura dziļums parasti nepārsniedz divus metrus. Vienā vai abās tās pusēs parasti ir izveidots uzbērums. Karavīri izmanto tranšejas, lai šautu, veiktu novērošanu, slēptu spēku pārvietošanos. Tāpat tranšeja pasargā karavīrus no pretinieka lodēm, šāviņu šķembām.

Parasti tranšejas veido vairākās līnijās, lai vajadzības gadījumā varētu atkāpties uz aizmugurējām tranšejām. Starp tranšejām, ja ir izveidotas vairākas tranšeju līnijas, tiek izraktas savienotājejas. Tranšejas veido arī, lai savienotu ierakumus, tādējādi veidojot ierakumu līniju. Tranšejām bija liela nozīme laikā, kad karadarbībā bija aktuāls pozīciju karš.
Nahodka

**Nahodka** () ir pilsēta Piejūras novadā, Krievijas Federācijas pašos dienvidaustrumos. Tajā dzīvo 168,5 tūkstoši iedzīvotāju. Atrodas Klusā okeāna Japāņu jūras Amerikas līča krastā.

## Klimats
Lai gan Nahodka atrodas tālāk uz dienvidiem nekā Soči un Krima, klimats šeit ir samērā bargs. Janvāra vidējā temperatūra ir ap —11&nbsp;°C (kas atbilst temperatūrai Murmanskā, kura atrodas aiz Ziemeļu polārā loka), bet augustā — ap 20&nbsp;°C. Gada vidējā temperatūra ir ap +5&nbsp;°C (Sočos +14&nbsp;°C). Nahodkas klimats ir līdzīgs Vladivostokas klimatam, tomēr šeit ir mazāk miglas vasaras sākumā un tā ir labāk aizsargāta pret vējiem. Nahodkas klimata īpatnība ir tā, ka mērenais jūras klimats šeit ir tikai ļoti šaurā piekrastes joslā. Atliek vēlā pavasarī pārkāpt pāri tuvējiem kalniem vai aizbraukt dažus kilometrus prom no krasta, un var nokļūt jau krasi kontinentālā klimata zonā, kur vasarā ir +30&nbsp;°C karsts.

## Atsauces

## Ārējās saites
Aļmetjevska

**Aļmetjevska** () vai **Elmeta** () ir pilsēta Tatarstānā Krievijas Federācijā. Tajā dzīvo 153 tūkstoši iedzīvotāju. Pilsēta atrodas Zajas upes kreisajā krastā (Kamas pieteka), 265 km uz austrumiem no Kazaņas, 13 km no Almetjevskas dzelzceļa stacijas.

5 kilometrus uz ziemeļrietumiem no pilsētas centra atrodas svarīga "Transņeftj" naftas pārsūknēšanas stacija "Kaļeikino", kur apvienojas naftas cauruļvadi no vairākiem reģioniem un tiek veikta naftas tālāka pārdale, tai skaitā eksportam uz Eiropu.  2026. gada februārī stacija pārdzīvoja divus Ukrainas dronu uzbrukumus.

## Atsauces

## Ārējās saites
Kolpina

**Kolpina** () ir pilsēta Krievijā 26 km uz dienvidaustrumiem no Sanktpēterburgas centra, pie Ižoras upes. Ietilpst Sanktpēterburgas federālajā pilsētā. 

## Vēsture

Pilsēta attīstījusies ap 1722. gadā dibināto Ižoras rūpnīcu. Otrā pasaules kara laikā netālu no Kolpinas atradās frontes līnija, kur vācu pusē cīnījās Spānijas Gaišzilā divīzija.

## Klimats

Kolpinas klimats ir mērens, mitrs. Dienas ilgums šeit mainās no 5 stundām un 51 minūtes 22 decembrī līdz 18 stundām 50 minūtēm 22 jūnijā. Pilsētai raksturīga gaisa masu bieža maiņa, kas ir galvenokārt biežas ciklonu darbības dēļ. 

## Cilvēki

Kolpina ir padomju darbinieka Mihaila Tomska (*Михаил Павлович Томский*, 1880-1936) dzimtā pilsēta.

## Atsauces

## Ārējās saites
Advekcija

**Advekcija** (no  — ‘piegāde’) ir gaisa masu pārnese (ar to temperatūru, mitrumu, atmosfēras spiedienu) horizontālā virzienā atmosfēras spiediena starpības dēļ no vienas vietas uz otru (parasti starp sauszemi un jūru), svarīgs klimata veidotājfaktors. Zemes griešanās dēļ galvenā advekcija mērenajos platumos ir virzienā no rietumiem uz austrumiem (ziemeļu puslodē) un no austrumiem uz rietumiem (dienvidu puslodē). Tā nosaka klimatu gandrīz jebkurā mēreno platumu vietā. Tā, piemēram, mēreno jūras klimatu Eiropas rietumos nomaina mēreni kontinentālais Austrumeiropā, ko savukārt nomaina kontinentālais Rietumsibīrijas klimats, to nomaina krasi kontinentālais Vidussibīrijas klimats un tam visbeidzot seko mitrais musonu klimats Āzijas austrumos.

## Atsauces

## Ārējās saites
Dzīvsudraba staba milimetrs

thumb|500x500px|Spiedienu mēra, ceļoties dzīvsudraba šķidrumam graduētā traukā
**Dzīvsudraba staba milimetrs** (mm Hg, dz. st. mm) ir ārpussistēmas spiediena mērvienība, ko lieto meteoroloģijā atmosfēras spiediena mērīšanai, medicīnā asinsspiediena mērīšanai un citur. Viens dzīvsudraba stabiņa milimetrs ir aptuveni vienāds ar 133,3223684 paskāliem; normālais atmosfēras spiediens, jeb 760 dzīvsudraba stabiņa milimetri vienādi ar 101 325 paskāliem jeb 1013,25 hektopaskāliem lielu atmosfēras spiedienu. Agrāk izmantoja arī citu metodi: dzīvsudraba stabs ar augstumu 1 mm un blīvumu 13,5951×10³ kg/m³ pie brīvās krišanas paātrinājuma 9,80665 m/s². Atšķirība starp šiem diviem lielumiem ir tikai 0,000014%. 

Dažreiz izmanto arī ūdens staba milimetrus (1 mm Hg = 13,5951 mm H2O). ASV un Kanādā izmanto arī dzīvsudraba staba collu (in Hg). 1 in Hg = 3,386389 kPa pie 0&nbsp;°C temperatūras.
Ūdens staba metrs

**Ūdens staba metrs** ir ārpussistēmas spiediena mērvienība. To izmanto dažādās tehnikas nozarēs, galvenokārt hidraulikā. Starptautiski to apzīmē ar mH2O. 1 ūdens staba metrs ir vienāds ar tāda ūdens staba hidraulisko spiedienu, kura augstums ir 1 m, 4&nbsp;°C temperatūrā un pie brīvās krišanas paātrinājuma g = 9,80665 m/s². Tas ir vienāds ar 9806,65 N/m² = 10−4 kgf/m² = 73,556 mmHg.
Bārs (mērvienība)

**Bārs** (no  (*baros*) — 'smagums') ir atmosfēras spiediena mērvienība. Viens bārs ir aptuveni vienāds ar vienu atmosfēru. Tas ir 105 N/m² jeb 100 000 Pa. Meteoroloģijā parasti izmanto milibāru (0,001 bārs jeb 1/1000 no bāra; 1000 dyn/cm² jeb 0,986923×10−3 atm). Atmosfēras spiediena noteikšanai uz citām planētām bieži izmanto mikrobāru jeb bāra miljono daļu.

## Ārējās saites
Kolomna

**Kolomna** () ir pilsēta pie Maskavas upes ietekas Okas upē Maskavas apgabalā Krievijā. Tā atrodas 114 km uz dienvidaustrumiem no Maskavas. Pilsētas centrā atrodas Kolomnas kremlis.

Kolomnas klimats ir mēreni kontinentāls. Stiprs sals un liels karstums šeit ir reti. Visaukstākais mēnesis gadā ir janvāris ar vidējo temperatūru -10&nbsp;°C, bet vissiltākais ir jūlija, +18,5&nbsp;°C.

## Nosaukums
Uzskata, ka pilsētas nosaukums cēlies no pirmiedzīvotāju baltu vārda "kalme".

## Atsauces

## Ārējās saites
Koroļova

**Koroļova** () ir pilsēta Krievijā, Maskavas apgabalā. Tajā dzīvo 174,5 tūkstoši iedzīvotāju. Līdz 1996. gadam pilsētu sauca par Kaļiņingradu; pārdēvēta par godu raķešu konstruktoram Sergejam Koroļovam. Koroļova atrodas 23 km uz ziemeļaustrumiem no Maskavas.

## Sadraudzības pilsētas
*  Žukovska, Krievija
*  Maskava, Krievija
*  Himki, Krievija
*  Baikonura, Kazahstāna

## Atsauces

## Ārējās saites
Balašiha

**Balašiha** () ir pilsēta Krievijā, Maskavas apgabalā. Ar vairāk kā vairāk kā 510 tūkstošiem iedzīvotāju tā ir lielākā pilsēta Maskavas apgabalā pēc iedzīvotāju skaita. Pilsēta atrodas Pehorkas upes krastos (Maskavas pieteka),  uz austrumiem no Maskavas robežas.

## Vēsture
Par pilsētas dibināšanas gadu pieņemts uzskatīt 1830. gadu. Balašiha ir sens tekstilizstrādājumu centrs. 2014. gada decembrī Balašihai pievienota Žeļeznodorožnijas pilsēta

## Sports
Balašihā bija bāzēta hokeja komanda Balašihas MVD, kas spēlēja Kontinentālajā hokeja līgā. 2010. gadā komanda tika apvienota ar Maskavas "Dinamo", izveidojot Maskavas "OHK Dinamo". Kopš 2010. gada pilsētu pārstāv komanda Balašihas "Dinamo", kas spēlē Krievijas Augstākajā līgā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Elektrostaļa

**Elektrostaļa** () ir pilsēta Maskavas apgabalā Krievijā. Elektrostaļa atrodas 42 km uz austrumiem no Maskavas. Dibināta 1916. gadā kā metelurģiskā uzņēmuma *Elektrostal* strādnieku ciemats. Rietumos un austrumos pilsētas teritorijas tiešā tuvumā ir mežu masīvi.

## Ārējās saites
Himki

**Himki** () ir pilsēta Maskavas apgabalā Krievijā. Tajā dzīvo 183 551 iedzīvotājs, tā ir otra lielākā pilsēta Maskavas apgabalā pēc iedzīvotāju skaita. Atrodas Maskavas kanāla krastā, ziemeļrietumos no Maskavas pie Krievijas federālā autoceļa M10.

## Sadraudzības pilsētas
*  Grodņa, Baltkrievija
*  Poltava, Ukraina
*  Kemera, Turcija

## Atsauces

## Ārējās saites
Odincova

**Odincova** () ir pilsēta Maskavas apgabalā Krievijā. Odincovas rajona administratīvais centrs un šī rajona lielākā apdzīvotā vieta. Tajā dzīvo 141 tūkstotis iedzīvotāju. Cauri pilsētai iet šoseja A100, bet pilsētas dienvidu robeža savienojas ar federālo autoceļu M1. Pilsēta ir sadalīta 15 mikrorajonos.

## Vēsture
Odincovas apkaimē ir saglabājušies vairāki arheoloģiskie pieminekļi. Arheoloģiskajos izrakumos tika atrasti kaula bultu uzgaļi, keramisko izstrādājumu lauskas, rotaslietas un mamuta kauli.

Pilsēta savu nosaukumu aizguvusi no kņaza Dmitrija Donska bajāra Andreja Odincova, kura dzimtai arī piederējusi šī zeme. 1470. gadā izveidojās Odincovas ciems. 1870. gadā līdz ar dzelzceļa līnijas Maskava—Smoļenska izveidi, Odincovā sāka dzīvot dzelzceļa strādnieki un savu darbu uzsāka vairāki ķieģeļu cepļi.

No 1891. līdz 1892. gadam Odincovā dzīvoja krievu dzejnieks Valērijs Brjusovs. 1920. gadā ciematā darbu uzsāka pamatskola. Cepļi tika pārvērsti par rūpnīcām un Odincova kļuva par strādnieku ciematu ar izaugsmi pilsētas virzienā. Otrā pasaules kara laikā ķieģeļu rūpnīcā ražoja pretkājnieku un prettanku mīnas, savukārt sadzīves ķīmijas kombināts izgatavoja speciālās maskēšanās krāsas, bet mēbeļu kombināts — kastes lādiņiem un patronām.

1957. gada 17. jūlijā Odincovai piešķīra pilsētas tiesības. 1965. gadā pilsētā iekļāva vairākus apkārtējos ciemus.

## Ekonomika
Lielākā daļa pilsētas iedzīvotāju strādā Maskavā. Pilsēta atrodas laku krāsu rūpnīca, ugunsizturīgu izstrādājumu rūpnīca (bijusī ķieģeļu rūpnīca), metālkonstrukciju rūpnīca, kā arī kokapstrādes uzņēmumi. Odincovas rajonā atrodas konditorejas rūpnīca, kas pieder koncernam *Mars*.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Oficiālā pilsētas mājaslapa
Serpuhova

**Serpuhova** () ir pilsēta Maskavas apgabalā Krievijā, Naras upes krastā, 99 km no Maskavas. Pilsēta aizņem 32,6 km2 lielu platību, no kuriem apbūvēti ir 22,3 km2. 

Serpuhovas klimats ir mēreni kontinentāls. Gada vidējā gaisa temperatūra ir +5,2&nbsp;°C. Gada visaukstākais mēnesis ir janvāris ar temperatūru -6,7&nbsp;°C, bet vissiltākais ir jūlijs ar temperatūru +18,0&nbsp;°C. Gaisa temperatūras absolūtais maksimums ir +33,2&nbsp;°C. Gada nokrišņu summa šeit ir 550 mm, vidējais vēja ātrums 3,0 m/s.

## Atsauces

## Ārējās saites
Orehovozujeva

**Orehovozujeva** () ir pilsēta Kļazmas upes krastā Maskavas apgabalā Krievijā.  Pilsēta atrodas 89 km uz austrumiem no Maskavas.

Pēc sabiedriskās organizācijas "Publiskās atmiņas centrs" domām, padomju okupācijas laikā režīma propagandas ideoloģiskajā komplektā ietvaros popularizēta ka 1885. gada 19. janvāra Savvas Morozova, dēla un kompānijas rūpnīcu strādnieku streika vieta. Līdz 2025. gada janvārim pilsētas vārdā bija nosaukta Vaijes iela Madonā, līdz to pārdēvēja Madonas sadraudzības pilsētas Vācijā – Vaijes – vārdā.

## Sadraudzības pilsētas

*  Madona (padomju okupācijas gados)
*  Novopolocka
*  Trebiņe
*  Potsdama
*  Koktebeļa

## Atsauces

## Ārējās saites
Noginska

**Noginska** () ir pilsēta Maskavas apgabalā,Krievijā. Tajā dzīvo 115,7 tūkstoši iedzīvotāju. Pilsēta atrodas Kļazmas upes krastā (Okas pieteka), 51 km uz austrumiem no Maskavas.

## Vēsture
Dibināta 1339. gadā un dēvēta par **Rogožu** (*Рогож*). 1781. gadā piešķirts pilsētas statuss un pārdēvēta par **Bogorodsku** (*Богородск*). 1930. gadā pārdēvēta tagadējā vārdā par godu komunistu partijas funkcionāram Viktoram Noginam (*Виктор Ногин*).

## Atsauces

## Ārējās saites
Sergijevposada

**Sergijevposada** () ir pilsēta Krievijā, Maskavas apgabalā. Tajā dzīvo 109 252 iedzīvotāji. Sergijevposada atrodas Krievijas Eiropas daļas vidusdaļā, Maskavas apgabala ziemeļaustrumos, 72 km no Maskavas, Končuras upes krastos. Pilsētā atrodas viens no ievērojamākajiem Krievu Pareizticīgās baznīcas klosteriem - 1337. gadā dibinātā Svētā Sergija Trīsvienības lavra, kurā apglabāts Radoņežas Sergijs.

## Atsauces

## Ārējās saites
Indulis Bērziņš

**Indulis Bērziņš** (dzimis  Madonā) ir Latvijas vēsturnieks, politiķis un diplomāts, bijušais Latvijas Republikas ārlietu ministrs.

## Biogrāfija
Indulis Bērziņš beidzis Latvijas Universitāti 1981. gadā vēsturnieka specialitātē. 1984. gadā ieguvis zinātņu kandidāta grādu. Bijis PSKP biedrs.

Atmodas laikā iesaistījies Latvijas Tautas frontē (LTF), darbojies televīzijas raidījumā "Apvārsnis", kur asi kritizēja PSRS un padomju sistēmu. Aktīvs Latvijas Republikas neatkarības atjaunošanas procesa dalībnieks. Ievēlēts un darbojies Latvijas Republikas Augstākajā padomē, vairākus gadus bijis LTF frakcijas priekšsēdētājs. 1990. gada 4. maijā un 1991. gada 21. augustā balsojis par Latvijas neatkarības atjaunošanu. 1992. gadā I. Bērziņš kļuva par LTF Augstākās padomes frakcijas priekšsēdētāju.

1993. gadā I. Bērziņš bija partijas "Latvijas Ceļš" dibinātāju skaitā. No "Latvijas Ceļa" saraksta ievēlēts 5., 6. un 7. Saeimā. Bija Saeimas Ārlietu komisijas priekšsēdētājs, Saeimas sekretārs (6. Saeimā), Saeimas priekšsēdētāja biedrs (7. Saeimā), Latvijas nacionālās grupas vadītājs Parlamentu savienībā, kā arī Latvijas delegācijas vadītājs Ziemeļatlantijas līguma organizācijā.

No  līdz  I. Bērziņš bija Latvijas Republikas ārlietu ministrs Andra Šķēles un Andra Bērziņa valdībā, Latvijas Republikas delegācijas vadītājs iestāšanās sarunās ar Eiropas Savienību.

2002. gadā I. Bērziņš kandidēja 8. Saeimas vēlēšanās no "Latvijas Ceļa" saraksta, bet netika ievēlēts.

Pēc 2002. gada viņš bija Latvijas Republikas ārkārtējais un pilnvarotais vēstnieks Dānijas Karalistē (2003—2004), Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotajā Karalistē (2004—2009) un Austrijas Republikā (2009—2013), kā arī nerezidējošais vēstnieks Austrālijas Savienībā, Jaunzēlandē, Šveices Konfederācijā, Lihtenšteinas Firstistē un Slovākijā. No 2015. līdz 2019. gadam bijis Latvijas Republikas ārkārtējais un pilnvarotais vēstnieks NATO, no 2019. gada — Latvijas vēstnieks Lietuvā. 2023. gada augustā beidzis diplomāta karjeru.

## Apbalvojumi
I. Bērziņš ir apbalvots ar Latvijas Republikas III šķiras Triju Zvaigžņu ordeni (par balsojumu par Latvijas Republikas neatkarības atjaunošanu), Latvijas Republikas II šķiras Atzinības krustu (par darbu aktīvi veicinot Latvijas dalību ES un NATO), Francijas Republikas *Ordre national du Merite*, Austrijas valsts apbalvojumu *Grosse Goldene Ehrenzeichen am Bande* un Latvijas Republikas 1991. gada barikāžu dalībnieka piemiņas zīmi.

## Literatūra
* Tālavs Jundzis. 4. maijs: Rakstu, atmin̦u un dokumentu krājums par Neatkarības deklarāciju. Fonds "Latvijas Vēsture", 2000.

## Atsauces
Ščolkova

**Ščolkova** () ir pilsēta Krievijā, Maskavas apgabalā. Tajā dzīvo 112,8 tūkstoši iedzīvotāju. Pilsēta atrodas 13 km uz ziemeļaustrumiem no Maskavas, Kļazmas upes krastā. Dienvidaustrumos atrodas Čkalovskas lidosta. Ščolkovas rajona centrs.

Viena no Ščolkovas sadraudzības pilsētām ir Talsi.

## Atsauces

## Ārējās saites
Pūseps

**Pūseps** ( — 'galdnieks', no *puu* — 'koks' un *sepp* — 'kalējs'; sieviešu dzimtē Pūsepa) ir igauņu cilmes uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:

* Endels Pūseps (*Endel Puusepp*; 1909—1996) — igauņu lidotājs;
* Edgars Pūseps (*Edgar Puusepp*; 1911—1982) — igauņu cīkstonis.
Videospēle

[thumb|235px|Cilvēki, kas spēlē videospēles ASV [Nacionālais videospēļu muzejs|Nacionālajā videospēļu muzejā]]
**Videospēle** ir elektroniska spēle, kas sevī ietver lietotāja saskarni un videoierīci, kur tā ģenerē redzamu atbildes reakciju. Vārds *video* no *videospēle* parasti tiek attiecināts uz rastra grafikas displejierīci. Tomēr vārda *videospēle* plašā lietojuma dēļ tas tagad tiek attiecināts uz dažādu veidu displejierīcēm. Videospēles tiek spēlētas uz dažādām platformām, kā piemēram, spēļu konsoles. Šīs platformas var variēt no liela datora līdz rokā turamai ierīcei. Specializētās videospēles, kā arkādes spēles, lai gan agrāk bija izplatītas, tagad ir zaudējušas savu popularitāti.

Ievadierīce tiek izmantota, lai vadītu videospēles, tā tiek saukta par **spēļu vadāmierīci**, un dažādām platformām tā mēdz atšķirties. Piemēram, tieši spēļu konsolei ievadierīce var būt tikai pogas un kursorsvira. Citai var būt viena vai vairākas kursorsviras un pāris taustiņi. Agrākajām datorspēlēm, lai tās varētu spēlēt, bieži vajadzēja tastatūru vai vēl biežāk atsevišķu kursorsviru ar vismaz vienu taustiņu.

## Videospēles pēc platformas
Platforma nosaka videospēļu spēlēšanas veidu. Pēc tās tiek noteikts izmantotās sistēmas programmatūras veids un tās lietošanas veids. Dažreiz tiek izmantots arī termins "sistēma". Videospēlēm paredzētās platformas ne vienmēr ir skaidras. Ir spēles, kuras var pārnest no vienas platformas uz otru un turpināt spēlēt to. Vienas no visbiežāk izmantotajām platformām ir personālie datori un spēļu konsoles.

### Personālie datori

Vispārīgi datorspēle ir jebkura spēle, kurā spēlētājs izmanto personālo datoru. Daļai spēļu ir nepieciešams interneta savienojums. Daudzas datorspēles var spēlēt tiešsaistes režīmā. Personālie datori nav paredzēti tikai un vienīgi spēļu spēlēšanai, tāpēc var būt atšķirības, ja tās pārnes no vienas programmatūras uz citu. Tas, vai spēle ir spēlējama, ir atkarīgs no datora videokartes un citiem parametriem.

### Spēļu konsoles

Videospēļu spēlēšanai plaši izmanto dažādas spēļu konsoles. 2018. gadā tirgū atradās astotās paaudzes spēļu konsoles. No astotās paaudzes spēļu konsolēm izplatītākās ir *[[Wii U]]*, *[[PlayStation 4]]*, *[[Xbox One]]* un *[[Nintendo Switch]]*. Pastāv arī citu ražotāju astotās paaudzes spēļu konsoles.

### Rokas datori
[175px|thumbnail|[Game Boy|Nintendo Game Boy bija pirmais veiksmīgais rokas dators videospēļu spēlēšanai]]
Agrāk plaši tika izmantoti rokas datori, bet mūsdienās to popularitāte ir stipri kritusies. Tas galvenokārt ir skaidrojams ar videospēļu spēlēšanas iespējām mobilajos telefonos.

### Mobilie telefoni
Tādu mobilo operētājsistēmu kā iOS vai Android ieviešana ir pavērušās lielākas iespējas videospēļu spēlēšanai mobilajos telefonos.

### Citas platformas
Videospēlēm ir izveidotas arī citas platformas, piemēram, videospēļu automāti. Tajos parasti var spēlēt tikai vienu spēli un tie ir novietoti publiskās vietās. Parasti šie automāti tiek pielāgoti konkrētajai spēlei, piemēram, ja ir braukšanas spēle, tad šim automātam ir pievienota stūre un pedāļi.

## Atsauces

## Ārējās saites
Žukovska

**Žukovska** () ir pilsēta Krievijā, Maskavas apgabalā. Tajā dzīvo 107 922 iedzīvotāji. Pilsēta atrodas 23 km uz dienvidaustrumiem no Maskavas. Žukovskai cauri iet dzelzceļa līnija, ir Otdihas un Iļjinskas dzelzceļa stacija. Netālu atrodas Žukovskas lidosta.

## Atsauces

## Ārējās saites
Žeļeznodorožnija

**Žeļeznodorožnija** () bija pilsēta Krievijā, Maskavas apgabalā,10 km uz austrumiem no Maskavas. 2014. gada decembrī Žeļeznodorožnija pievienota Balašihai. Tajā dzīvo 122,5 tūkstoši iedzīvotāju.

## Atsauces

## Ārējās saites
Bruno Albats

**Bruno Albats** ( Grenoblē, Francijā — ) ir latviešu jurists, tiesībnieks un sabiedriskais darbinieks. Latvijas ārlietu ministra Hermaņa Albata dēls. 1934.gadā beidzis Latvijas Universitātes tieslietu zinātņu fakultāti ar mag. iur. grādu. No 1933.gada strādājis Rīgas apgabaltiesā kā tiesu amata kandidāts. Kopš 1935.gada strādājis par papildu miertiesnesi Liepājas apgabaltiesā. Kopš 1939.gada līdz Latvijas okupācijai bija miertiesnesis Rīgas apriņķa Skrīveros. 1944.gadā devies trimdā uz Vāciju, bet vēlāk uz ASV. Bijis Amerikas Latviešu Apvienības ģenerālsekretārs.

## Bibliogrāfija
* Bruno Albats, Amerikas Savienoto Valstu nostāja Latvijas neatkarības jautājumā, „Universitas”, Nr.21., trimdā, 1968.gada pavasarī, 3.-8.lpp.;
* Bruno Albats, Oļģerts Pavlovskis, Jāņa Riekstiņa piemiņai, „Universitas”, Nr.52., trimdā, 1983.gada rudenī, 64.-65.lpp.;
* Bruno Albats, Atbalstīsim Latvijas Brīvības Fondu!, „Universitas”, Nr.56., trimdā, 1985.gada rudenī, 11.lpp.;
* Bruno Albats, Visvaldis V. Klīve, Amerikas latviešu apvienība 1951 — 1986, Amerikas Latviešu apvienība, 1986.gads, 245 lpp.
* Bruno Albats, ALAi 35 gadi, „Universitas”, Nr.58., trimdā, 1986.gada rudenī, 78.-79.lpp.;
* Bruno Albats, Dr.iur. Armīns Rūsis - 80, „Universitas”, Nr.60., trimdā, 1987.gada rudenī, 74.-75.lpp.;
* Bruno Albats, Fraternitas Lettica - 85, „Universitas”, Nr.62., trimdā, 1988.gada rudenī, 55.-56.lpp.;

## Piezīmes un atsauces