open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Nihals Sarins

**Nihals Sarins** (; dzimis  Trisurā) ir Indijas starptautiskais lielmeistars šahā (2018).

## Biogrāfija
2013. gadā uzvarējis Indijas jauniešu šaha čempionātā U11 vecuma grupā. Sekmīgi pārstāvējis Indiju Pasaules jauniešu šaha čempionātos dažādās vecuma grupās, kuros izcīnījis trīs medaļas: 2 zelta (2014 - U10, 2020 - U18) un sudraba (2015 - U12). 2013. gadā uzvarējis Pasaules jauniešu čempionātā šaha ātrspēlē U10 vecuma grupā. 2014. gadā Taškentā uzvarējis Āzijas čempionātos ātrajā šahā un šaha ātrspēlē U10 vecuma grupās.

2020. gadā Indijas izlases sastāvā uzvarējis FIDE rīkotājā tiešsaites Pasaules šaha olimpiādē.

2021. gada novembrī Rīgā ierindojies 18. vietā 2021. gada "FIDE Chess.com Grand Swiss" turnīrā.

Pārstāvējis Indijas komandu Pasaules šaha olimpiādē un 2022. gadā izcīnījis bronzas medaļu komandu vērtējumā un individuālo zelta medaļu pie 2. galdiņa.

2023. gada novembrī Daglasā ierindojies 45. vietā "FIDE Grand Swiss" turnīrā.

2025. gada maijā izcīnījis 2. vietu Āzijas čempionātā šahā.

2025. gada septembrī Samarkandā izcīnījis 9. vietu "FIDE Grand Swiss" turnīrā.

Par panākumiem turnīros FIDE 2017. gadā viņam piešķīrusi starptautiskā meistara (IM), bet 2018. gadā - starptautiskā lielmeistara (GM) nosaukumu. Lielmeistara nosaukuma piešķiršanas brīdī bijis 12. jaunākais lielmeistars visā šaha vēsturē.

## Atsauces

## Ārējās saites
Misčapļina

**Polārā stacija «Misčapļina»** () ir bijusī Krievijas polārā hidrometeoroloģiskā stacija Arktikā. Izvietota Beringa jūras ziemeļrietumos Čapļina ragā. Stacija administratīvi ietilpst Čukotkas autonomā apvidus Provideņijas rajonā.

## Vēsture
Staciju Čapļina zemesragā netālu no eskimosu ciema Unazikas 1937. gadā izveidoja Ziemeļu jūras ceļa galvenā pārvalde. Darbi stacijā veikti pēc jūras hidrometeoroloģisko novērojumu 2. kategorijas programmas. Otrā pasaules kara laikā Čapļina ragā izbūvēja rezerves lidlauku lidmašīnu pārdzīšanas trasē no Aļaskas uz Sibīriju. Vēlāk izbūvētas robežsardzes postenis.

## Atsauces
Sandija Santa

**Sandija Santa** (dzimusi **Sandija Kalniņa** 1987. gada 11. novembrī Rīgā) ir latviešu dramaturģe un režisore.

## Biogrāfija
2011. gadā absolvējusi Latvijas Kultūras akadēmiju, iegūstot bakalaura grādu Teātra, kino un TV dramaturģijā, savukārt 2014. gadā — saņēmusi maģistra grādu Teātra mākslā. 2017. gadā uzsākusi studijas Liepājas Universitātes programmā “Rakstniecības studijas”. 2018. gadā neformālās izglītības kursos “Latvijas stāsti. Šekspīrs satiek Blaumani” apguvusi kopienas teātra metodikas programmu. Strādā Liepājas Mūzikas, mākslas un dizaina vidusskolā par skolotāju.

## Nozīmīgākie darbi dramaturģijā

* “Arturs un Apaļā galda bruņinieki” Latvijas Leļļu teātrī (Spēlmaņu nakts nominācija, rež. E. Niklasons, 2021)
* “Ilgonis un Visvisums” Liepājas Leļļu teātrī (rež. E. Niklasons, 2020)
* “Jatakas” Zīmējumu teātrī (rež. V. Klausītājs, 2019)
* “Spokuskopija” Rēzeknes teātrī (Spēlmaņu nakts nominācija, rež. E. Niklasons, 2019)
* “Cauruļzobis Vienīgais” Rēzeknes teātrī (Spēlmaņu nakts nominācija, rež. E. Niklasons, 2019)
* “Noziegums vai sods” Krievu drāmas teātrī (rež. E. Niklasons, 2018)
* “Smaragda pils@ta. Enter” Liepājas teātrī (rež. G. Poliščuka, 2018)
* “Pasaka par Koku dievieti” pasakas performance (rež. S. Kalniņa, 2017)
* “Rondo” Ģertrūdes ielas teātrī (rež. A. Jarovojs, 2015)
* “Kā es gāju Ziemeļmeitas lūkoties” Ģertrūdes ielas teātrī (rež. A. Jarovojs, 2015)
* “Daktera kungs” *Karakutu Tiyatro* Turcijā (rež. E. Niklasons, 2014)

## Nozīmīgākie darbi režijā

* “Mūra pils tuksnesī” sadzīviska groteska Liepājas stacijas ēkā (kopienas teātra projekts “Latvijas stāsti. Šekspīrs satiek Blaumani”, 2021)
* “Kings” izrāde par kādas mazpilsētas sapņiem Aizputes degvielas uzpildes stacijā (kopienas teātra projekts “Latvijas stāsti. Šekspīrs satiek Blaumani”, 2019)
* “Paija.Maija” Ģertrūdes ielas teātrī (2014)
* režisora asistente izrādei “Prezentācija” Dailes teātrī (rež. Pauls Timrots, 2013)
* indiešu deju kustību konsultante izrādei “Nijaramas pasakas” Jaunajā Rīgas teātrī (rež. Māra Ķimele, 2011).

## Atsauces
Ralfs Rangniks

**Ralfs Rangniks** (; dzimis ) ir Vācijas futbola treneris un bijušais futbolists. Kopš 2022. gada Rangniks ir Austrijas futbola izlases  galvenais treneris.

## Karjera
Pēc neveiksmīgas spēlētāja karjeras sākuma Rangniks 1983. gadā, 25 gadu vecumā sāka savu trenera karjeru. 1997. gadā viņš kļuva par Vācijas kluba ''Ulm 1846'' un savā pirmajā sezonā kļuva par *[[Regionalliga Süd]]* uzvarētāju. Pēc tam Rangniks tika apstiprināts par Vācijas Bundeslīgas kluba *[[VfB Stuttgart]]* galveno treneri. Tur viņš pavadīja divus gadus, 2000. gadā uzvarot UEFA Intertoto kausa izcīņā. 2001. gadā kļuvis par *[[Hannover 96]]* treneri, 2002. gadā kļūstot par 2. Bundeslīgas uzvarētāju. Vēlāk vadījis arī ''Schalke 04''. 2006. gadā viņš kļuva par ''1899 Hoffenheim'' treneri. Divu sezonu laikā Rangniks komandu aizveda no *[[Regionalliga Süd]]* līdz Vācijas Bundeslīgai. 2011. gadā atgriezies *Schale 04* komandā, ar to izcīnīja Vācijas kausu un aizveda komandu līdz UEFA Čempionu līgas pusfinālam. Vēlāk divas reizes bijis *[[RB Leipzig]]* galvenais treneris.

2012. gadā Rangniks pievienojās *[[Red Bull]]* sistēmai, palīdzot pārraudzīt viņu paplašināšanos Eiropas futbolā, piesaistot jaunos talantus, kā arī attīstot jaunatnes sistēmu un uzbrūkošas sistēmas uz laukuma. Viņa darbības noveda līdz veiksmīgiem rezultātiem gan uz laukuma, gan finansiālā ziņā. 2019. gadā Rangniks kļuva par galveno sporta direktoru, bet 2020. gadā viņš *Red Bull* pameta. 2021. gadā viņš kļuva par ''Lokomotiv Moscow'' sporta un attīstības direktoru.

2021. gada novembrī kļuva par pagaidu galveno treneri Anglijas Premjerlīgas klubā *[[Manchester United FC|Manchester United]]*, uzņemoties pienākumus līdz sezonas beigām. 2022. gada aprīlī kļuva zināms, ka pēc Anglijas Premjerlīgas sezonas beigām Rangniks kļūs par Austrijas futbola izlases galveno treneri, parakstot līgumu uz diviem gadiem. Sākotnēji bija plānots, ka viņš turpinās darbu arī *Manchester United*, pildot konsultanta pienākumus, taču vēlāk tika paziņots, ka neturpinās darbu klubā.

Rangniks ir izveidojis un attīstījis *Gegenpressing* taktiku, kurā komanda pēc bumbas pazaudēšanas nekavējoties to mēģina to atgūt, nevis atgriezties atpakaļ aizsardzībā. Viņa vadītās komandas izceļas ar augstu presingu un uzbrūkošām sistēmām. Rangniks ir iedvesmojies no tādiem treneriem kā Ernsta Hapela, Valērija Lobanovska, Arrigo Saki un Zdeņeka Zemana, kā arī iedvesmojis tādus trenerus kā Tomasu Tuhelu, Jūliānu Nagelsmanu, Ralfu Hāzenhitlu un Jirgenu Klopu.

## Sasniegumi
**Ulm 1846**

* Regionalliga Süd: 1997—98

**VfB Stuttgart**

* UEFA Intertoto kauss: 2000

**Hannover 96**

* Vācijas 2. Bundeslīga: 2001—02

**Schalke 04**

* Vācijas kauss: 2010—11
* Vācijas Superkauss: 2011
* Vācijas Līgas kauss: 2005

## Atsauces

## Ārējās saites
Monrepo muiža

**Monrepo muiža** (**Krīdenera muiža** vai **Monrepos**) bija muiža (muižiņa) mūsdienu Teikas teritorijā, Rīgā. Muiža izzudusi gados pēc Otrā pasaules kara. Tās centrs atradās Ropažu un Džutas ielas krustojumā mūsdienu Čiekurkalna tirgus un degvielas uzpildes stacijas "Viada" teritorijā. Muižas īpašumi savulaik atradās Džutas, Austrumu, Vāveres ielu areālā starp Ropažu un Brīvības ielām.

## Vēsture
Muižiņas nosaukums cēlies no franču vārda *mon repos* ('mana atpūta'). No muižiņas īpašnieka Palma (*Palm*) uzvārda cēlies līdzās esošās Palmu ielas nosaukums. Aptuveni šajā pašā rajonā J. K. Broces darbā (1., 102.lpp.) iekļautā kartē atzīmēta 17. gadsimta Krīdenera muižiņa. 18. gadsimtā tā minēta jau ar Monrepo vārdu. 19. un 20. gadsimta mijā no muižas zemes nodalīja zemes gabalus ielu un apbūves gabalu ierīkošanai (piemēram, Kaukāza iela, Caunes iela, posms starp muižu un Rīgas vagonbūves rūpnīcu u.c.). Daudzās no šeit uzbūvētajām ēkām apmetās strādnieki, kuri strādāja "Fenikss" (tagad RVR), "Union", Džutas u.c. apkārtnes rūpnīcās.

Pēc agrārās reformas 1920. gadu sākumā muiža palika Rautenfeldu dzimtas īpašumā, bet 1927. gadā kā tās īpašniece dzimtnomā uzrādīta Palma kundze. 1924. gadā presē rakstīts, ka tolaik risinājās strīdi starp muižas īpašniekiem un zemesgabalu rentniekiem par zemes īpašuma tiesībām. 1926. gada februārī daļa rentnieku izveidoja Rīgas un apkārtnes mazsaimnieku biedŗību "Monrepos". 1936. gada Rīgas pilsētas plānā muiža atzīmēta ar adresi Ropažu ielā 6. Pēdējoreiz muižas ēkas redzamas 1947. gada Padomju armijas Ģenerālštāba kartē.

## Atsauces
Somņiteļnajas līcis

**Somņiteļnajas līcis** (, ) ir Čukču jūras līcis tās dienvidaustrumos, Vrangeļa salas dienvidu krastā. Administratīvi ietilpst Krievijas Čukotkas autonomā apvidus Iuļtinas rajonā. 

Somņiteļnajas līcis ir ap 5 km gara Krasina līča daļa, ko no jūras atdala 100—900 m platā Somņiteļnajas strēle. Krasti zemi, līdzeni. Ziemeļos no līča atrodas Bāzes lagūna, līdzās kurai jūrā ietek Somņiteļnijas strauts.

Līča nosaukums cēlies no Mihaila Lomonosova 1763. gada polāro apgabalu kartē atzīmētās salas, kas bija uzlikta pēc jūrnieku ziņojumiem un nodēvēta par Šaubīgo salu (, ). Vēlāk šis nosaukums attiecināts uz līci salas piekrastē un tajā ietekošo upi.

Līča piekrastē 1923.—1924. gadā atradās Vilhjalmura Stefansona organizētā amerikāņu kolonistu apmetne. Pie Somņiteļnija strauta ietekas jūrā atrodas viena no Vrangeļa salas rezervāta galvenajām bāzēm, bet vēl viena atbalsta bāze izvietota uz Somņiteļnajas strēles.

## Atsauces
Lauridss Kērs

**Lauridss Peters Vorkslunds Jensens Kērs** (; dzimis , miris ) bija dāņu sporta šāvējs. Startējis 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs.

## Sportiskā karjera
1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Parīzē viņš startēja piecās šaušanas disciplīnās. No individuālajām disciplīnām viņš labāko rezultātu izcīnīja 300 metru šaušanā pozīcijā uz ceļiem, kur ieguva dalīto 22. vietu. Savukārt 300 metru šaušanā komandām, būdams Dānijas komandas pārstāvis, viņš ieguva 4. vietu.

1899. gadā viņš izcīnīja bronzas medaļu pasaules čempionātā šaušanā.

### Rezultāti
; Olimpiskās spēles

## Atsauces

## Ārējās saites
* Lauridss Kērs (Olympedia profils) 
* Lauridss Kērs (Sports Reference profils)
Roberts Pelše

thumb|200px|Roberts Pelše (pirms 1915)
**Roberts Pelše** (1880—1955) bija latviešu marksists, literatūrkritiķis un publicists.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1880. gada 15. oktobrī Elejas pagasta "Māckaišos" zemnieka Andreja Pelšes ģimenē, Arvīda Pelšes brālēns.
Mācījās Elejas pagastskolā un Jelgavas pilsētas skolā (1891—1896), pēc tam strādāja Zaļenieku un Lielsesavas pagastu valdēs (1897—1900), kur pieslējies sociāldemokrātu grupai. Policijas uzsāktās izmeklēšanas dēļ pārcēlās uz Krievijas Tālajiem Austrumiem, kur strādāja par kantora darbinieku kādā Blagoveščenskas kokzāģētavā un publicējies laikrakstā "Amurskij kraj" (1900—1903).

1904. gadā R. Pelše devās uz Parīzi, kur sāka mācīties Vēstures institūtā (1904—1905).

1905. gada revolūcijas laikā atgriezās dzimtenē, piedalījās kaujinieku grupās, pēc revolūcijas sakāves darbojās pagrīdes Latvijas Sociāldemokrātijas Centrālkomitejā (1907‒1912).

1912. gadā devās uz Parīzi, kur turpināja mācības Vēstures institūtā, no 1914. gada Angļu darbaļaužu koledžā Londonā. Šajā laikā publicēja Raiņa, Aspazijas un Upīša darbu izvērtējumu no marksisma pozīcijām.

Pēc Pirmā pasaules kara sākuma no 1915. gada pastāvīgi dzīvoja Maskavā, kur piedalījās Oktobra revolūcijas notikumos, pēc 1920. gada veicis diplomātiskus uzdevumus. No 1924. gada Pelše bija ierēdnis dažādās Krievijas PFSR un Ukrainas PSR izglītības un mākslas iestādēs.

1930. gadā viņu ievēlēja par Maskavas Mākslas zinātņu akadēmijas īsteno locekli. Krieviski sarakstīja grāmatas "Modernās mākslas problēmas" (1927), "Mūsu teātra politika" (1929). 1936. gadā viņam piedzima meita Viktorija.

Otrā pasaules kara laikā dzīvoja Uzbekijā (1941—1942) un Maskavā (1943—1944). 1945. gadā ieradās Rīgā, kur tika iecelts par LVU Filoloģijas fakultātes dekānu un katedras vadītāju (1945—1949), līdztekus bija LZA Etnogrāfijas un folkloras, pēc tam Folkloras institūta direktoru (1946—1955). 1948. gadā aizstāvēja filoloģijas zinātņu doktora grādu un tika ievēlēts par LVU profesoru.

Miris 1955. gada 19. jūnijā satiksmes negadījumā Rīgā, apbedīts Raiņa kapos.

## Pagodinājumi
* Latvijas PSR Nopelniem bagātais kultūras darbinieks (1945).

## Darbi
* "Kas ir "Uguns un nakts"?" (1911),
* "Proletāriskā un neproletāriskā māksla", "Kalpi, saimnieki un muižnieki latviešu tautasdziesmās" (abi 1911),
* "Šķiru elementi mākslā" (1912),
* "Antiņš vai Spīdola?", "Indulis un Ārija", "Kurp trauc Aspazijas varones?" (visi 1912),
* Нравы и искусство Французской революции (1919),
* Пути современного театра (kopā ar A. Lunačarski un V. Pļetņovu), М.—Л., 1926;
* Основы нашей репертуарной политики. Репертуарный бюллетень. 1926. № 1;
* А. В. Луначарский — теоретик, критик, драматург, оратор. Советское искусство. 1926. № V;
* Проблемы современного искусства (1927),
* Наша театральная политика (1929),
* О литературном наследии и советской драматургии (1933),
* Драматургия социалистической индустрии (1934),
* Andreja Upīša traģēdija "Spartaks" (1943),
* Latviešu un krievu kultūras sakari (1951).

## Atsauces
Nodirbeks Jakubojevs

**Nodirbeks Jakubojevs** (; dzimis , Taškentā) ir Uzbekistānas starptautiskais lielmeistars šahā (2019).

## Biogrāfija
2016. gadā izcīnījis bronzas medaļu Pasaules jauniešu šaha čempionātā U14 vecuma grupā un pirmo reizi uzvarējis Uzbekistānas šaha čempionātā. 2017. gadā uzvarējis Āzijas jauniešu šaha čempionātā U16 vecuma grupā. 2018. gadā otro reizi uzvarējis Uzbekistānas šaha čempionātā, bet 2020. gadā izcīnījis savu trešo Uzbekistānas šaha čempiona titulu. 2021. gadā bijis otrais Āzijas zonas šaha turnīrā un izcīnījis tiesības piedalīties FIDE Pasaules kausa izcīņā pēc izslēgšanas sistēmas, kurā 2. kārtā piekāpies čehu lielmeistaram Davidam Navaram.

Trīs reizes pārstāvējis Uzbekistānas komandu Pasaules šaha olimpiādēs (2018, 2022, 2024). 2022. gadā uzvarējis komandu vērtējumā. 2024. gadā Budapeštā izcīnījis bronzas medaļu komandu vērtējumā.

2021. gada novembrī Rīgā ierindojies 54. vietā 2021. gada "FIDE Chess.com Grand Swiss" turnīrā.

2023. gada oktobrī Katarā uzvarējis starptautiskajā šaha turnīrā *Qatar Masters Open*. 2023. gada novembrī Daglasā ierindojies 14. vietā "FIDE Grand Swiss" turnīrā.

2025. gada februārī Veikanzē (Nīderlande) izcīnījis 4. vietu *Tata Steel Challengers* šaha turnīrā. Turnīra laikā Jakubojevs atteicās paspiest roku vairākām pretiniecēm-sievietēm "reliģisku iemeslu dēļ", taču agrāk tas viņam bijis pieņemami.

2025. gada martā uzvarējis Prāgas šaha festivāla izaicinājuma turnīrā.

2025. gada novembrī Goa izcīnījis 4. vietu Pasaules kausa izcīņā šahā.

Par panākumiem turnīros FIDE 2017. gadā viņam piešķīrusi starptautiskā meistara (IM), bet 2019. gadā - starptautiskā lielmeistara (GM) nosaukumu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Nodirbeks Abdusatorovs

**Nodirbeks Abdusatorovs** (; dzimis , Taškentā) ir Uzbekistānas starptautiskais lielmeistars šahā (2018).

## Biogrāfija
2012. gadā uzvarējis Pasaules jauniešu šaha čempionātā U8 vecuma grupā. 2015. gadā izcīnījis 4. vietu Pasaules jauniešu šaha čempionātā U12 vecuma grupā. 2017. gadā Sanktpēterburgā izcīnījis 3. vietu Mihaila Čigorina memoriālā. 2019. gadā uzvarējis Centrālās Āzijas valstu junioru šaha čempionātā. 2021. gada maijā uzvarējis Āzijas zonas turnīrā.

2021. gada novembrī Rīgā ierindojies 56. vietā 2021. gada "FIDE Chess.com Grand Swiss" turnīrā. 2021. gada decembrī Varšavā uzvarējis Pasaules ātrā šaha čempionātā, papildu mačā par 1. vietu uzvarot Krievijas lielmeistaru Janu Ņepomņaščiju.

Pārstāvējis Uzbekistānas komandu Pasaules šaha olimpiādēs un 2022. gadā uzvarējis komandu vērtējumā. 2024. gadā Budapeštā izcīnījis bronzas medaļu komandu vērtējumā, kā arī sudraba medaļu individuālā vērtējumā.

2023. gada oktobrī Katarā izcīnījis 2. vietu starptautiskajā šaha turnīrā *Qatar Masters Open*. 2023. gada novembrī Daglasā ierindojies 12. vietā "FIDE Grand Swiss" turnīrā.

2025. gada februārī Veikanzē (Nīderlande) izcīnījis 3. vietu *Tata Steel* meistaru šaha turnīrā. 2025. gada septembrī Samarkandā izcīnījis 10. vietu "FIDE Grand Swiss" turnīrā. 2025. gada decembrī Dohā izcīnījis 2. vietu Pasaules šaha ātrspēles čempionātā.

2026. gada februārī Veikanzē (Nīderlande) uzvarējis *Tata Steel* meistaru šaha turnīrā.

Par panākumiem turnīros FIDE 2017. gadā viņam piešķīrusi starptautiskā meistara (IM), bet 2018. gadā — starptautiskā lielmeistara (GM) nosaukumu. Lielmeistara nosaukumu ieguvis 13 gadu, 1 mēneša un 11 dienu vecumā, kas 2018. gadā bijis otrs agrākais sasniegums aiz Sergeja Karjakina. 2021. gada janvārī bijis piektais visu laiku jaunākais lielmeistars šaha vēsturē.

## Atsauces

## Ārējās saites
Javohirs Sindarovs

**Javohirs Sindarovs** (; dzimis , Taškentā) ir Uzbekistānas starptautiskais lielmeistars šahā (2018).

## Biogrāfija
2017. gadā izcīnijis sudraba medaļu Pasaules jauniešu šaha čempionātā U12 vecuma grupā. 2019. gadā uzvarējis Uzbekistānas šaha čempionātā. 2021. gadā izcīnijis sudraba medaļu Uzbekistāna šaha čempionātā.
2021. gada FIDE Pasaules kausa izcīņā 2. kārtā pieveicis turnīra 8. reitinga numuru Alīrezu Fīrūzdžu, bet 4. kārtā piekāpies Polijas lielmeistaram Kacperam Pjorunam.

2021. gada novembrī Rīgā ierindojies 62. vietā 2021. gada "FIDE Chess.com Grand Swiss" turnīrā.

Pārstāvējis Uzbekistānas komandu Pasaules šaha olimpiādēs un 2022. gadā uzvarējis komandu vērtējumā. 2024. gadā Budapeštā izcīnījis bronzas medaļu komandu vērtējumā.

2023. gada novembrī Daglasā izcīnījis 8. vietu "FIDE Grand Swiss" turnīrā.

2025. gada septembrī Samarkandā ierindojies 24. vietā "FIDE Grand Swiss" turnīrā.

2025. gada novembrī Goa uzvarējis Pasaules kausa izcīņā šahā un nodrošinājis vietu pretendentu turnīrā.

2026. gada februārī Veikanzē (Nīderlande) izcīnījis 2. vietu *Tata Steel* meistaru šaha turnīrā.

Par panākumiem turnīros FIDE 2017. gadā viņam piešķīrusi starptautiskā meistara (IM), bet 2019. gadā - starptautiskā lielmeistara (GM) nosaukumu. Lielmeistara nosaukumu ieguvis 12 gadu, 10 mēnešu un 8 dienu vecumā, kas 2018. gadā bijis otrs agrākais sasniegums aiz Sergeja Karjakina. 2021. gada janvārī bijis trešais visu laiku jaunākais lielmeistars šaha vēsturē.

## Atsauces

## Ārējās saites
Šamsidins Vohidovs

**Šamsidins Vohidovs** (; dzimis ) ir Uzbekistānas starptautiskais lielmeistars šahā (2020).

## Biogrāfija
2015. gadā uzvarējis Pasaules jauniešu šaha čempionātā U14 vecuma grupā. 2018. gadā Pasaules ātrā šaha čempionātā izcīnījis sensacionālu uzvaru pār Pasaules čempionu šahā Magnusu Karlsenu. 2021. gadā uzvarējis Āzijas šaha tiešsaites čempionātā un izcīnījis tiesības piedalīties FIDE Pasaules kausā pēc izslēgšanas sistēmas.

2021. gada novembrī Rīgā ierindojies 89. vietā 2021. gada "FIDE Chess.com Grand Swiss" turnīrā.

Pārstāvējis Uzbekistānas komandu Pasaules šaha olimpiādēs un 2022. gadā uzvarējis komandu vērtējumā. 2024. gadā Budapeštā izcīnījis bronzas medaļu komandu vērtējumā, kā arī individuālo zelta medaļu.

2023. gada jūnijā Almatī uzvarējis Āzijas individuālajā šaha čempionātā.

2023. gada novembrī Daglasā ierindojies 75. vietā "FIDE Grand Swiss" turnīrā.

2025. gada maijā izcīnījis 3. vietu Āzijas individuālajā šaha čempionātā. 2025. gada septembrī Samarkandā ierindojies 50. vietā "FIDE Grand Swiss" turnīrā.

Par panākumiem turnīros FIDE 2016. gadā viņam piešķīrusi starptautiskā meistara (IM), bet 2020. gadā - starptautiskā lielmeistara (GM) nosaukumu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Vohidovs

**Vohidovs** (; sieviešu dzimtē Vohidova) ir uzbeku cilmes uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:
* Džahongirs Vohidovs (1995); — Uzbekistānas šahists
* Šamsidins Vohidovs (2002) — Uzbekistānas šahists.
Oleksijs Mihailičenko

**Oleksijs Mihailičenko** (, dzimis ) ir bijušais Ukrainas futbola treneris un bijušais futbolists, spēlēja pussarga pozīcijā, bijis PSRS, NVS un Ukrainas futbola izlases dalībnieks.

Savu karjeru sācis ''Dynamo Kyiv'' komandā 1981. gadā, kur viņš pavadīja deviņus gadus. Tās laikā izcīnījis četrus PSRS Augstākās līgas titulus un UEFA Kausu ieguvēju kausu 1986. gadā. 1990—91. gada sezonu pavadījis Itālijas komandā ''Sampdoria'', palīdzot komandai izcīnīt A sērijas čempionu titulu. Vēlāk pievienojies Skotijas komandai ''Rangers''. Glāzgovas komandā, piecu sezonu laikā, Mihailičenko izcīnīja piecus Skotijas Premjerlīgas titulus. 1987. un 1988. gadā Mihailičenko tika atzīts par Ukrainas labāko futbolistu, savukārt 1988. gadā arī par visas PSRS labāko spēlētāju.

Ar PSRS futbola izlasi piedalījies 1988. gada Eiropas čempionātā, bet ar NVS izlasi — 1992. gada Eiropas čempionātā. Ieguvis zelta medaļu 1988. gada vasaras olimpiskajās spēlēs.

Pēc karjeras beigām kļuvis par treneri. Sākotnēji bijis *Dynamo Kyiv* komandas asistents, bet pēc galvenā trenera Valērija Lobanovska nāves kļuvis jau par galveno treneri. Vēlāk bijis gan Ukrainas U21, gan Ukrainas izlases treneris. Vēlāk strādājis *Dynamo Kyiv* sistēmā.

## Sasniegumi

### Spēlētāja karjera
**Dynamo Kyiv**

* PSRS Augstākā līga: 1981, 1985, 1986, 1990
* PSRS kauss futbolā: 1985, 1987, 1990
* UEFA Kausu ieguvēju kauss: 1985—86

**Sampdoria**

* Itālijas A sērija: 1990—91

**Rangers**

* Skotijas Premjerlīga: 1991—92, 1992—93, 1993—94, 1994—95, 1995—96
* Skotijas kauss futbolā: 1991—92
* Skotijas Līgas kauss: 1992—93, 1993—94

**PSRS**

* Vasaras olimpisko spēļu zelta medaļa: 1988

**Individuālie sasniegumi**

* Ukrainas gada futbolists: 1987, 1988
* PSRS gada futbolists: 1988

### Trenera karjera
**Dynamo Kyiv**

* Ukrainas Premjerlīga: 2002—03, 2003—04
* Ukrainas kauss: 2002—03, 2019—20

## Ārējās saites
Valērijs Lobanovskis

**Valērijs Lobanovskis** (, dzimis , miris ) bija Ukrainas futbolists un futbola treneris, spēlējis uzbrucēja pozīcijā, bijis PSRS futbola izlases dalībnieks.

## Karjera
Kā spēlētājs, pārstāvējis Ukrainas komandas ''Dynamo Kyiv'', ''Chornomorets Odessa'' un ''Shakhtar Donetsk''. Ar *Dynamo Kyiv* komandu 1961. gadā kļuvis par PSRS Augstākās līgas uzvarētāju. Kļuvis pazīstams ar savu piespēļu un sitienu tehniku, īpaši bumbas iegriežot. Bieži guvis vārtus tieši no stūra sitiena.

Savu trenera karjeru sācis ''Dnipro'' komandā. Tomēr vislabāk pazīstams, vadot ''Dynamo Kyiv'' un PSRS futbola izlasi. 70. un 80. gados Lobanovskis padarīja *Dynamo* komandu par dominējošu komandu visā PSRS. Viņa vadībā *Dynamo* komanda astoņas reizes kļuva par PSRS Augstākās līgas čempionu, kā arī izcīnīja sešus PSRS kausus. 1975. gadā, Lobanovska vadībā, *Dynamo* komanda kļuva par pirmo Padomju Savienības komandu, kas ir izcīnījusi kādu no Eiropas klubu tituliem, uzvarot ''Ferencváros'' komandu Kausu ieguvēju kausa finālā. Savu otro Kausu ieguvēju kausu ieguvis 1986. gadā, finālā uzvarot Spānijas komandu ''Atletico Madrid''. Abos gados, *Dynamo* spēlētāji (Olehs Blohins un Ihors Belanovs) ieguva Zelta bumbu. Viņa vadībā, *Dynamo* komanda divus gadus (1977. un 1987.) sasniedza Eiropas kausa pusfinālu. Vadot PSRS futbola izlasi, Lobanovskis palīdzēja komandai iekļūt 1988. gada Eiropas čempionāta finālā, zaudējot tikai Nīderlandei.

Pēc AAE un Kuveitas futbola izlases vadīšanas, 1997. gadā atgriezies *Dynamo Kyiv* komandā. 1997.—1998. gada UEFA Čempionu līgas sezonā palīdzējis komandai sasniegt ceturtdaļfinālu, līdz tam uzvarot gan ''Barcelona'', gan ''Newcastle United'', gan arī *[[PSV Eindhoven]]*. Viņa vadībā komanda divas reizes slaveni pieveica *Barcelona* komandu, 3—0 Kijivā un 4—0 *[[Camp Nou]]*. Nākamajā sezonā sasniedzis Čempionu līgas pusfinālu. No 2000. līdz 2002. gadam, paralēli darbam *Dynamo Kyiv*, Lobanovskis vadīja Ukrainas futbola izlasi.

Savu sasniegumu dēļ, Lobanovskis bija augstu novērtēts treneris. Nereti viņš tiek uzskatīts par vienu no visu laiku labākajiem treneriem. Savas trenera karjeras laikā ieguvis 33 trofejas. Viņš ir trofejām otrais bagātākais 20. gadsimta treneris, atpaliekot tikai no Aleksa Fergusona. Lobanovskis pieder arī PSRS rekords, par visvairāk Augstākās līgas tituliem kā trenerim.

## Sasniegumi

### Spēlētāja karjera
**Dynamo Kyiv**

* PSRS Augstākā līga: 1961
* PSRS kauss: 1964

### Trenera karjera
**Dnipro Dnipropetrovsk**

* PSRS Pirmā līga: 1971

**Dynamo Kyiv**

* PSRS Augstākā līga: 974, 1975, 1977, 1980, 1981, 1985, 1986, 1990
* PSRS kauss: 1974, 1978, 1982, 1985, 1987, 1990
* PSRS Superkauss: 1980, 1985, 1986
* Ukrainas Premjerlīga: 1997, 1998, 1999, 2000, 2001
* Ukrainas kauss: 1998, 1999, 2000
* UEFA Kausu ieguvēju kauss: 1975, 1986
* UEFA Superkauss: 1975

**PSRS**

* Vasaras olimpiskās spēles bronzas medaļa: 1976

**Kuveita**

* Līča kauss: 1996

**Individuālie sasniegumi**

* Ukrainas sezonas labākais treneris: 1996—97, 1997—98, 1998—99, 1999—00, 2001—02
* Eiropas gada futbola treneris: 1986, 1988, 1999
* Ukrainas gada labākais futbolists: 1962

## Atsauces

## Ārējās saites
Karls Rēderers

**Konrāds Karls Rēderers** (; dzimis , miris ) bija šveiciešu sporta šāvējs, divu olimpisko zelta medaļu ieguvējs 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs. Izcīnījis arī vairākas medaļas pasaules čempionātā šaušanā.

## Sportiskā karjera
1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Rēderers startēja divās olimpiskajās šaušanās disciplīnās. Gan 50 metru individuālajā, gan 50 metru komandu sacensībās šaušanā ar pistoli.

Laika posmā no 1900. līdz 1911. gadam viņš startēja arī vairākos pasaules čempionātos šaušanā, kur izcīnījis 8 medaļas (5 zelta, 2 sudraba un 1 bronzas medaļas).

### Rezultāti
; Olimpiskās spēles

## Atsauces

## Ārējās saites
* Karls Rēderers (Olympics profils) 
* Karls Rēderers (Olympedia profils) 
* Karls Rēderers (Sports Reference profils)
Juridiskā kolīzija

**Juridiskā kolīzija** (latīņu *collisio* — 'sadursme') ir pretruna starp normatīvajiem tiesību aktiem, kas regulē vienu un to pašu tiesību normu.

## Kolīziju atrisināšana
Kolīzija tiek atrisināta, izvēloties vienu no pretrunā esošajiem tiesību aktiem.

Ja kolīzija pastāv starp dažādu izdevējiestāžu normatīvajiem aktiem, līdz ar to kolīzija pastāv starp normatīvajiem aktiem ar atšķirīgu juridisko spēku, tad spēkā ir tas normatīvais akts, kuram ir augstāks juridiskais spēks.

Ja kolīzija pastāv starp tiesību aktiem ar vienādu juridisko spēku, tad spēkā ir tas akts, kurš laika ziņā ir jaunāks.

Ja kolīzija pastāv starp vispārējiem un speciāliem tiesību aktiem, vispārējais tiesību akts ir spēkā tikmēr, kamēr to neierobežo speciālais tiesību akts.

## Atsauces
Renē Tomā

**Žans Žistēns Renē Tomā** (; dzimis ; miris ) bija franču sporta šāvējs, olimpiskās bronzas medaļas ieguvējs 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs.

## Sportiskā karjera
1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Parīzē viņš startēja piecās šaušanas disciplīnās. Olimpisko bronzas medaļu viņš izcīnīja, būdams Francijas komandas pārstāvis, 300 metru šaušanā ar šauteni komandām. Savukārt no individuālajām disciplīnām viņš labāko rezultātu ieguva 300 metru šaušanā guļus pozīcijā. Šajā disciplīnā viņš ieguva 19. vietu.

### Rezultāti
; Olimpiskās spēles

## Atsauces

## Ārējās saites
* Renē Tomā (Olympics profils) 
* Renē Tomā (Olympedia profils) 
* Renē Tomā (Sports Reference profils)
Blosoma rags

**Blosoma rags** (, ) ir zemesrags Austrumsibīrijas jūras krastā, Vrangeļa salas galējais dienvidrietumu punkts. Administratīvi ietilpst Krievijas Čukotkas autonomā apvidus Iuļtinas rajonā. Blosoma rags ir robeža starp Austrumsibīrijas un Čukču jūru (Longa šaurumu).

## Ģeogrāfija
Zemesrags izvietojies Vrangeļa salas dienvidrietumu galā, salas galējais dienvidu punkts. Zemesragu veido zema smilts un grants strēle; maksimālais augstums 2 m vjl.

Nosaukumu zemesragam 1881. gadā piešķīra leitnants Roberts Berijs par godu Frederika Bīčija (*Frederick William Beechey*) kuģim *Blossom*, ar kuru tas 1828. gadā pētīja Čukču jūru.

No 1941. līdz 1973. gadam zemesragā darbojās Misblosomas vasaras polārstacija, mūsdienās tur atrodas viens no dabas rezervāta kordoniem.

## Atsauces
Raunaks Sadhvani

**Raunaks Sadhvani** (;  dzimis , Nāgpurā) ir Indijas starptautiskais lielmeistars šahā (2019).

## Biogrāfija
2015. gadā uzvarējis Nāciju Sadraudzības valstu jauniešu šaha čempionātā U10 vecuma grupā. 2016. gadā uzvarējis Mumbajas jauniešu šaha čempionātā U13 vecuma grupā, bijis otrais Āzijas jauniešu šaha ātrspēles čempionātā U12 vecuma grupā un trešais Indijas jauniešu šaha čempionātā U19 vecuma grupā. 2018. gadā uzvarējis starptautiskā šaha turnīrā Rumānijā *Felix Cup*.

2021. gada novembrī Rīgā ierindojies 57. vietā 2021. gada "FIDE Chess.com Grand Swiss" turnīrā.

Pārstāvējis Indijas komandu Pasaules šaha olimpiādē un 2022. gadā izcīnījis bronzas medaļu komandu vērtējumā.

2023. gada novembrī Daglasā ierindojies 60. vietā "FIDE Grand Swiss" turnīrā. 2025. gada septembrī Samarkandā ierindojies 48. vietā "FIDE Grand Swiss" turnīrā.

Par panākumiem turnīros FIDE 2018. gadā viņam piešķīrusi starptautiskā meistara (IM), bet 2019. gadā - starptautiskā lielmeistara (GM) nosaukumu. Kļuvis par lielmeistaru 13 gadu, 9 mēnešu un 27 dienu vecumā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Arjauns Erigaisi

**Arjauns Erigaisi** (;  dzimis , Karimnagarā) ir Indijas starptautiskais lielmeistars šahā (2018).

## Biogrāfija
2015. gadā izcīnījis 2. vietu Āzijas jauniešu šaha čempionātā U12 vecuma grupā. 2017. gadā uzvarējis Āzijas jauniešu šaha čempionātā un izcīnījis 2. vietu Pasaules jauniešu šaha čempionātā U14 vecuma grupās. 2019. gadā uzvarējis Nāciju Sadraudzības valstu jauniešu šaha čempionātā U16 vecuma grupā.

2021. gada novembrī Rīgā ierindojies 58. vietā 2021. gada "FIDE Chess.com Grand Swiss" turnīrā.

2023. gada novembrī Daglasā izcīnījis 4. vietu "FIDE Grand Swiss" turnīrā.

Pārstāvējis Indijas komandu Pasaules šaha olimpiādēs un 2024. gadā Budapeštā izcīnījis zelta medaļu gan komandu, gan individuālā vērtējumā.

2025. gada februārī Veikanzē (Nīderlande) ierindojies 10. vietā *Tata Steel* meistaru šaha turnīrā. 2025. gada septembrī Samarkandā izcīnījis 6. vietu "FIDE Grand Swiss" turnīrā. 2025. gada decembrī Dohā izcīnījis 3. vietu Pasaules ātrā šaha čempionātā, bet Pasaules šaha ātrspēles čempionātā dalījis 3.-4. vietu. 2026. gada februārī Veikanzē (Nīderlande) ierindojies 13. vietā *Tata Steel* meistaru šaha turnīrā.

Par panākumiem turnīros FIDE 2018. gadā viņam piešķīrusi starptautiskā meistara (IM) un starptautiskā lielmeistara (GM) nosaukumus. Kļuvis par lielmeistaru 14 gadu, 11 mēnešu un 13 dienu vecumā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Misšmita

**Misšmita** () ir pilsētciemats Krievijas ziemeļaustrumos, Čukotkas autonomajā apvidū Iuļtinas rajonā. Izvietojies pie Ziemeļu Ledus okeāna Longa šauruma krastā 23 km uz austrumiem no 180° meridiāna.

## Vēsture
Ciemats uzcelts 3 km uz austrumiem no Oto Šmita vārdā nosauktā Oto Šmita zemesraga, no kā ieguvis savu nosaukumu. Ciemata būvniecība sākusies 1931. gadā, netālu no čukču ciema Rirkaipijas uzbūvējot lidlauku. 1932. gadā ierīkota Misšmitas polārā meteostacija, kas vēlāk izaugusi par hidrometeoroloģisko observatoriju. Ar laiku ciematā uzbūvēti vairāki vietējas nozīmes rūpnieciskie uzņēmumi, izglītības un kultūras iestādes. No 1973. līdz 2008. gadam Misšmita bija Šmita rajona centrs.

1990. gados krīzes apstākļos ciemata iedzīvotāju skaits stipri samazinājās. 1989. gadā Misšmitā dzīvoja 4587 cilvēki, bet 2002. gadā — 705. 2002. gadā tika likvidēta skola un 2013. gadā tika pieņemts lēmums par ciemata likvidēšanu un atlikušo 300 iedzīvotāju pārcelšanu uz citām apdzīvotajām vietām. 2014. gadā tika atjaunota Misšmitas lidlauka militārā infrastruktūra, bet 2014. gadā pieņemts lēmums par Klusā okeāna flotes garnizona izbūvi ciematā. Ciemata apkārtnē turpinās zelta ieguve, darbojas vairāki arteļi.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Останки иной цивилизации. Мыс Отто Шмидта. Ни жив, ни мёртв
* СКУЛЬПТОР–САМОУЧКА С ЧУКОТКИ. Как пожилой авиадиспетчер за свой счёт увековечил Кука, Нордешёльда и других исследователей Дальнего Востока
Ernsts Hapels

**Ernsts Francs Hermanis Hapels** (, dzimis , miris ) bija Austrijas futbolists un futbola treneris, spēlēja aizsarga pozīcijā, pārstāvējis Austrijas futbola izlasi.

## Karjera
Savu spēlētāja karjeru Hapels sāka un beidza Austrijas klubā ''Rapid Wien''. Divus gadus spēlējis arī Francijas klubā ''RC Paris''. Sešas reizes kļuvis par Austrijas Bundeslīgas uzvarētāju.

Aizvadījis 51 maču Austrijas futbola izlasē. 1954. gada FIFA Pasaules kausā ar izlasi finišējis trešajā vietā. Piedalījies arī 1958. gada FIFA Pasaules kausā un 1948. gada vasaras olimpiskajās spēlēs.

Pēc karjeras beigām, 1962. gadā, sācis savu trenera karjeru. Hapels tiek uzskatīts par vienu no visu laiku labākajiem treneriem. Viņš ir ieguvis līgas titulus četrās dažādās valstīs. Divas reizes ieguvis arī Eiropas kausu – 1970. gadā ar *[[Feyenoord]]* un 1983. gadā ar *[[Hamburger SV]]*. 1978. gadā ar ''Club Brugge'' iekļuvis Eiropas kausa finālā, bet zaudējis ''Liverpool''. Viņš ir pirmais treneris, kurš ir ieguvis divus Eiropas kausus, vadot divas dažādas komandas. Vadot Nīderlandes futbola izlasi, finišējis otrajā vietā 1978. gada FIFA Pasaules kausā. 1992. gadā kļuvis par Austrijas futbola izlases treneri.

## Nāve
Miris 1992. gadā, 66 gadu vecumā no plaušu vēža. Pēc viņa nāves, Austrijas lielākais stadions, Prāera stadions Vīnē, tika pārdēvēts par Ernsta Hapela stadionu.

## Sasniegumi

### Spēlētāja karjera
**Rapid Wien**

* Austrijas Bundeslīga: 1945–46, 1947–48, 1950–51, 1951–52, 1953–54, 1956–57
* Austrijas kauss: 1945–46

### Trenera karjera
**ADO Den Haag**

* Nīderlandes kauss: 1967–68

**Feyenoord**

* Eredivisie: 1970–71
* Eiropas kauss: 1969–70
* Starpkontinentālais kauss: 1970

**Club Brugge**

* Beļģijas čempionāts: 1975–76, 1976–77, 1977–78
* Beļģijas kauss: 1976–77

**Standard Liège**

* Beļģijas kauss: 1980–81

**Hamburger SV**

* Vācijas Bundeslīga: 1981–82, 1982–83
* Vācijas kauss: 1986–87
* Eiropas kauss: 1982–83

**Swarovski Tirol**

* Austrijas Bundeslīga: 1988–89, 1989–90
* Austrijas kauss: 1988–89

**Individuālie sasniegumi**

* Eiropas gada labākais treneris: 1978, 1983
* Eiropas sezonas labākais treneris: 1982–83

## Atsauces

## Ārējās saites
Autoceļš V577

**V577** autoceļš **Puša—Krāce—Silajāņi—Riebiņi** ir Latvijas vietējais autoceļš, kas savieno autoceļu P57 pie Pušas caur Feimaņiem un Silajāņiem ar autoceļu P58 Riebiņos. Autoceļš ir  garš, klāts ar grants un asfaltbetona segumu. Ceļš šķērso Rēzeknes novada Pušas, Maltas un Feimaņu pagastus, kā arī Preiļu novada Silajāņu un Riebiņu pagastus.

## Krustojošie autoceļi
* P57 (Puša)
* V569 (Stolbovka)
* A13, E262 (Feimaņi)
* V742 (Feimaņi)
* V570 (Krievu Balbārži)
* V553 (Červoniki)
* V740 (Veronikova)
* V764 (Riebiņi)
* P58 (Riebiņi)

## Attēlu galerija

## Atsauces
Šehars Surja Gangulī

**Šehars Surja Gangulī** (;  dzimis , Kolkatā) ir Indijas starptautiskais lielmeistars šahā (2003).

## Biogrāfija
2002. gadā izcīnījis bronzas medaļu Pasaules junioru šaha čempionātā. No 2003. līdz 2008. gadam sešas reizes pēc kārtas uzvarējis Indijas šaha čempionātā. Āzijas šaha individuālajos čempionātos izcīnījis pilnu medaļu komplektu: zeltu (2009), sudrabu (2015) un bronzu (2001). Daudzu starptautisko šaha turnīru uzvarētājs, tajā skaitā uzvarējis Bangkokā (2016), Kanberā (2017), Hunaņā (2019).

Pārstāvējis Indijas komandu lielākajos komandu šaha turnīros:
* Pasaules šaha olimpiādēs piedalījies 6 reizes (2000-2010);
* Pasaules komandu šaha čempionātā piedalījies 2 reizes (2010-2011). Komandu vērtējumā izcīnījis bronzas (2010) medaļu, bet individuālajā - zelta (2010) medaļu;
* Āzijas valstu komandu šaha čempionātā piedalījies 4 reizes (2003-2009). Komandu vērtējumā izcīnījis 2 zelta (2005, 2009) un 2 sudraba (2003, 2008) medaļas. Individuālajā vērtējumā izcīnījis 2 zelta (2005, 2009) un sudraba (2008) medaļas;
* Āzijas spēlēs telpās komandu šaha čempionātā piedalījies 2007. gadā un komandu vērtējumā izcīnījis sudraba medaļu.

2021. gada novembrī Rīgā ierindojies 88. vietā 2021. gada "FIDE Chess.com Grand Swiss" turnīrā.

Par panākumiem turnīros FIDE 2000. gadā viņam piešķīrusi starptautiskā meistara (IM), bet 2003. gadā - starptautiskā lielmeistara (GM) nosaukumu.

Bijis Višvanatana Ananda sekundants mačos par Pasaules šaha čempiona nosaukumu pret Vladimiru Kramņiku (2008), Veselinu Topalovu (2010) un Borisu Gelfandu (2012).

## Atsauces

## Ārējās saites
Torstens Hass

**Torstens Hass** (, dzimis ) ir Vācijas rakstnieks. Viņš raksta darbus ar pseidonīmu ***Kim Godal***. Viņa darbu krājumā ir romāni, stāsti, lugas, esejas, dzeja; ir darbojies arī kā žurnālists. No 1997. līdz 2014. gadam bija bibliotekārs Lietišķo zinātņu universitātē, kas atrodas Kēlā, Vācijas dienvidos.

## Ārējās saites
Misblosoma

**Polārā stacija «Misblosoma»** () ir bijusī Krievijas polārā hidrometeoroloģiskā stacija Arktikā. Izvietota Čukču jūras rietumos Vrangeļa salas galējā dienvidrietumu punktā Blosoma ragā. Stacija administratīvi ietilpst Čukotkas autonomā apvidus Iuļtinas rajonā.

## Vēsture
Staciju uz grants strēles starp jūru (Longa šaurumu) un Vaigača lagūnu 1941. gadā ierīkoja Ziemeļu jūras ceļa Galvenā pārvalde (*Glavsevmorputj*) un tā darbojusies tikai jūras navigācijas laikā tās nodrošināšanai. Slēgta 1973. gadā. Mūsdienās stacijas ēkas kā kordonu izmanto Vrangeļa salas rezervāts.

## Atsauces

## Ārējās saites
* РУССКАЯ АРКТИКА. МЫС БЛОССОМ.
Anderss Peters Nīlsens

**Anderss Peters Nīlsens** (; dzimis , miris ) bija dāņu sporta šāvējs. Startējis četrās vasaras olimpiskajās spēlēs (1900 — 1920), kur izcīnījis vairākas olimpiskās medaļas. Viņš ir izcīnījis arī vairākas medaļas pasaules čempionātā šaušanā.

## Sportiskā karjera
Nīlsens kopumā ir startējis četrās vasaras olimpiskajās spēlēs.

1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Parīzē startēja piecās šaušanas disciplīnās. Šajās olimpiskajās spēlēs viņš izcīnīja trīs sudraba medaļas. Medaļas tika iegūtas 300 metru guļus pozīcijā, 300 metru pozīcijā uz ceļiem un 300 metru trīs pozīciju šaušanā.

1912. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Stokholmā viņš startēja divās šaušanas disciplīnās. Šīs olimpiskās spēles viņam nebija tik veiksmīgas kā 1900. gada. Labāko rezultātu, 47. vietu viņš ieguva 300 metru šaušanā trijās pozīcijās.

Pēc 8 gadiem viņš startēja 1920. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Antverpenē, kur startēja četrās šaušanas disciplīnās. Olimpisko zelta medaļu, būdams Dānijas komandas loceklis, izcīnīja 300 metru šaušanā stāvus pozīcijā komandām. Savukārt no individuālajām disciplīnām viņš labākos rezultātus ieguva 300 metru šaušanā stāvus pozīcijā individuālajās sacensībās, kur izcīnīja dalīto 7. vietu.

Beidzamās olimpiskās spēles, kurās viņš startēja bija 1924. gada vasaras olimpiskās spēles Parīzē. Šajā reizē viņš startēja trijās šaušanas disciplīnās. Labāko rezultātu, dalīto 4 vietu, viņš izcīnīja 50 metru šaušana ar mazkalibra šauteni guļus pozīcijā.

No 1899. līdz 1930. gadam viņš startēja vairākos pasaules čempionātos šaušanā, kur kopumā izcīnīja 8 medaļas (1 zelta, 3 sudraba un 4 bronzas medaļas).

### Rezultāti
; Olimpiskās spēles

## Atsauces

## Ārējās saites
* Anderss Peters Nīlsens (Olympics profils) 
* Anderss Peters Nīlsens (Olympedia profils) 
* Anderss Peters Nīlsens (Sports Reference profils)
Laura Gulbe

**Laura Gulbe** (dzimusi ) ir latviešu tenisiste, bijusī Latvijas izlases dalībniece.

Laura Gulbe ir dzimusi Rīgā. 2015. gada 13. aprīlī viņa sasniedza savu augstāko 898. vietu vienspēļu rangā, 2013. gada 7. oktobrī — augstāko 1131. vietu dubultspēļu rangā.

Spēlējot Latvijas izlasē Fed kausa izcīņā, uzvaru un zaudējumu bilance Gulbei ir 3-0.

Laura Gulbe ir profesionālā tenisista Ernesta Gulbja pusmāsa. Viņas tēvs Ainārs ir uzņēmējs, māte Vineta — aktrise. Viņas vectēvs no tēva puses Alvils Gulbis bija viens no Eiropas čempionvienību kausu izcīnījušās basketbola komandas Rīgas ASK starta piecinieka spēlētājiem.

Laura 2018. gada pavasarī absolvēja Peperdīna Universitāti (*Pepperdine University*), iegūstot grādu starptautiskajā biznesā.

## Dalība FED kausa sacensībās
### Dubultspēles

## Atsauces

## Ārējās saites
Rotaļu lācītis

**Rotaļu lācītis** no mīksta materiāla ir viens no populārākajiem mīksto rotaļlietu veidiem 20. gadsimtā un 21. gadsimta sākumā.

Rietumeiropā un Amerikā rotaļu lācītis ir pazīstams galvenokārt ar nosaukumu ***Teddy*** (), kas tradicionāli saistīts ar ASV prezidenta Teodora Rūzvelta vārdu.
thumb|Roku darbā darināts lācītis

20. gadsimta sākuma dažādu Eiropas un Amerikas uzņēmumu rotaļu lācīši (ražoti pirms Otrā pasaules kara) ir populārs kolekcionējams objekts.

## Vēsture
1902. gadā ASV prezidents Teodors Rūzvelts medībās saudzēja Amerikas melno lāci, kuru mednieku komanda ar suņiem, bija ievainojuši un piesējuši pie koka (vītola), Rūzveltu uzaicinot nošaut medījumu. Viņš pats atteicās to darīt, aizbildinoties ar to, ka tas ir "nesportiski", bet lika nošaut lāci, lai izbeigtu viņa mokas. Stāsts tika iekļauts avīžu karikatūrās, bet galu galā tika pielāgots oportūnistisku iemeslu dēļ, un lācis pārvērtās par jauku mazu lāčuku . Stāsta detaļas laika gaitā tika izplūdušas, bet galvenais palika — Tedijs (Rūzvelta iesauka) atteicās nošaut lāci. Viena no karikatūrām ar lāci, samazinātu līdz rotaļu lācītim, iekrita rotaļlietu veikala īpašnieka, Krievijas emigranta (īstajā vārdā Mihaila Mišima) sievas Morisas Mihtomas (*Morris Michtom*) acīs. Viņa uzšuva pirmo lāčuku, kas izskatījās pēc lāča no karikatūras. Tas tika uzstādīts skatlogā un nosaukts par "Lācīti" prezidenta Rūzvelta vārdā. Jaunā rotaļlieta izraisīja pircējos nebijušu interesi un drīz vien, saņēmis Rūzvelta piekrišanu sava vārda lietošanai, Mihtoms nodibināja uzņēmumu *Ideal Toy Company*, kas nodarbojās ar rotaļu lācīšu ražošanu. Lai gan panākumi bija kolosāli, Mihtomam bagātību tie neatnesa. Viņš pieļāva nopietnu kļūdu — nepatentēja jauno rotaļlietu un tās nosaukumu. Drīz vien bija daudz uzņēmumu, kas ražoja līdzīgus lāčus un izmantoja viņa ideju.
thumb|''Teddy hugs'' rotaļlieta

Saskaņā ar citu versiju, pirmo lācēnu pēc brāļa dēla Ričarda idejas izgatavoja Margarita Šteifa, kurš 1902. gadā izstrādāja pirmo rotaļu lācīti ar kustināmām kājām. 1903. gadā rotaļlietu izstādē Leipcigā viens amerikānis uzreiz pasūtīja 3000 eksemplāru, un izstādē Sentluisā 1904. gadā tika pārdoti 12 000 lāču, par ko Margarita un Ričards saņēma zelta medaļu.

## Kolekcionēšana
Tagad pasaulē ir aptuveni divdesmit rotaļu lācīšiem veltīti muzeji un vairāki desmiti tūkstošu šīs rotaļlietas kolekcionāru. Īpaši viņiem tiek ražotas ierobežotas rotaļu lāču tirāžas, piemēram, *Steiff, Dean’s, Merrythought* vai unikāli mūsdienu mākslinieku lāči, kas izgatavoti vienā eksemplārā. *[[Christie's]]* periodiski rīko izsoles, kurās tiek izstādīti tikai rotaļu lācīši. Visdārgākais lācītis ir 1929. gadā ražota mohēras rotaļlieta, kas tika pārdota par 90 000 ASV dolāru.

Lācītis ir lieliska dāvana jebkuram gadījumam. Šī populārā rotaļlieta patīk visiem bez izņēmuma neatkarīgi no vecuma. Galu galā lielākajai daļai cilvēku patīk justies kā bērniem, dāvanā saņemot mīkstu lācēnu, īpaši meitenēm un sievietēm.

## Ārējās saites
Ramešbābu Pragnanandhā

**Ramēšbābu Pragnanandhā** (; dzimis , Čennai) ir Indijas starptautiskais lielmeistars šahā (2018).

## Biogrāfija
Trīs reizes uzvarējis Pasaules jauniešu šaha čempionātos dažādās vecuma grupās: U8 (2013), U10 (2015), U18 (2019).

Daudzu starptautisko šaha turnīru laurēats, tajā skaitā uzvarējis *Xtracon Chess Open* (Dānija, 2019), *Polgar Challenge* (tiešsaite, 2021). 2021. gadā piedalījies FIDE Pasaules kausa izcīņā pēc izslēgšanas sistēmas, kurā nokļuvis līdz 4. kārtai, kurā piekāpies Maksimam Vašjēram-Lagravam.

2021. gada novembrī Rīgā ierindojies 72. vietā 2021. gada "FIDE Chess.com Grand Swiss" turnīrā. 2022. gada janvārī dalījis 11.-12. vietu tradicionālajā *Tata Steel Masters* lielmeistaru turnīrā.

Pārstāvējis Indijas komandu Pasaules šaha olimpiādēs un 2022. gadā izcīnījis bronzas medaļu komandu vērtējumā. 2024. gadā Budapeštā izcīnījis zelta medaļu komandu vērtējumā.

2022. gada novembrī uzvarējis Āzijas individuālajā šaha čempionātā vīriešiem.

2023. gada augustā Baku izcīnījis 2. vietu FIDE Pasaules kausa izcīņā šahā, pusfinālā pieveicot Fabiāno Karuānu, bet finālā piekāpjoties Magnusam Kārlsenam, un iekļuvis FIDE pretendentu turnīrā.

2023. gada novembrī Daglasā ierindojies 13. vietā "FIDE Grand Swiss" turnīrā.

2024. gada aprīlī Toronto ierindojies 5. vietā Pasaules šaha čempionāta pretendentu turnīrā.

2025. gada februārī Veikanzē (Nīderlande) uzvarējis *Tata Steel* meistaru šaha turnīrā, pārspēlē par 1. vietu ar 2:1 pieveicot Pasaules šaha čempionu Dommaradžu Gukēšu. 2025. gada martā izcīnījis 4. vietu Prāgas šaha festivāla lielmeistaru turnīrā. 2025. gada septembrī Samarkandā ierindojies 35. vietā "FIDE Grand Swiss" turnīrā. 2026. gada februārī Veikanzē (Nīderlande) ierindojies 11. vietā *Tata Steel* meistaru šaha turnīrā.

Par panākumiem turnīros FIDE 2016. gadā viņam piešķīrusi starptautiskā meistara (IM), bet 2018. gadā — starptautiskā lielmeistara (GM) nosaukumu. Bijis jaunākais šahists vēsturē, kas ieguvis starptautiskā meistara nosaukumu 10 gadu, 10 mēnešu un 19 dienu vecumā. Par lielmeistaru kļuvis 12 gadu, 10 mēnešu un 14 dienu vecumā, kļūstot par otru jaunāko lielmeistaru šaha vēsturē pēc Sergeja Karjakina.

Viņa vecākā māsa ir šaha lielmeistare Vaišali Ramēšbābu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Larss Jergens Madsens

**Larss Jergens Madsens** (; dzimis , miris ) bija dāņu sporta šāvējs. Startējis piecās vasaras olimpiskajās spēlēs (1900—1924), kur izcīnījis piecas olimpiskās medaļas. Izcīnījis vairākas medaļas pasaules čempionātā šaušanā.

## Sportiskā karjera
No 1900. līdz 1924. gadam Madsens ir startējis piecās vasaras olimpiskajās spēlēs.

1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Parīzē viņš startēja piecās šaušanas disciplīnās. Olimpisko zelta medaļu viņš izcīnīja 300 metru stāvus pozīcijā.

1908. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Londonā viņš startēja divās šaušanas disciplīnās. 300 metru šaušanā trijās pozīcijās vīriešu komandām, būdams Dānijas komandas loceklis, viņi izcīnīja 4. vietu. Savukārt šīs pašas disciplīnas individuālajās sacensībās viņš ieguva 14. vietu.

1912. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Stokholmā viņš startēja piecās šaušanas disciplīnās. Sudraba medaļu viņš izcīnīja 300 metru šaušanā trijās pozīcijās individuālajās sacensībās, savukārt bronzas medaļu viņš ieguva šīs pašas disciplīnas komandu sacensībās.

1920. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Antverpenē bija pārstāvēts 11 šaušanas disciplīnās. Zelta medaļu šoreiz viņš ieguva 300 metru šaušanā stāvus pozīcijā vīriešu komandām, bet sudraba medaļa tika iegūta šīs pašas disciplīnas individuālajās sacensībās.

Beidzamajās, 1924. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Parīzē viņš startēja trijās šaušanas disciplīnās. Abās individuālajās disciplīnās, kurās viņš startēja ieņēma dalīto 24 vietu, savukārt komandu sacensībās, Dānijas komanda šoreiz ieguva 6.vietu.

No 1899. līdz 1924. gadam viņš startēja arī vairākos pasaules čempionātos šaušanā, kur viņš kopumā izcīnījis 13 medaļas (3 zelta, 3 sudraba un 7 bronzas).

### Rezultāti
; Olimpiskās spēles

## Atsauces

## Ārējās saites
* Larss Jergens Madsens (Olympics profils) 
* Larss Jergens Madsens (Olympedia profils) 
* Larss Jergens Madsens (Sports Reference profils)