open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Lophogaster

***Lophogaster*** ir lofogastrīdu kārtas un Lophogastridae dzimtas augstāko vēžu ģints. Lophogaster ģintī ir zināma 21 recentā suga, kā arī viena izmirusi suga (*Lophogaster voultensis*) no Francijas juras nogulumiem. Tie ir sīki jūru iemītnieki, kas apdzīvo šelfa zonu.

## Apraksts
Karapakss ir skaidri ornamentēts. Tas priekšpusē veido platu tridentālu pieres plātni, bet aizmugurējā malā vidū ir dziļš izgriezums, atsedzot galvkrūšu pēdējā segmenta virspusi, bet sānos veidojot smailu izvirzījumu. Antenulu pamatne ir ļoti īsa un resna. Antenulu iekšējais zars ir mazs, bet ārējais ir nesamērīgi attīstīts un garš. Antenas eksopodītam ir sirdsveida forma. Ārējā mala tam ir zobota, bet iekšējā bārkstaina. Acis ir lodveidīgas, daļēji pārsegtas ar pieres plātni. Augšžokļu (mandibulas) pirmais pāris ir bez taustekļa (palpas). Otrais pāris ir tikai ar divām gremojamajām daivām; tausteklis salīdzinoši neliels. Pirmais krūšu kāju (gnatopodu) pāris ar terminālo locītavu ir strupi noapaļots un cieši savērpts. Pārējās kājas ir samērā attīstītas un ar spēcīgu nagu (dactylus). Žaunas trīsdaļīgas, žaunu sānzari spalvveidīgi. Katram zariņam ir uz abām pusēm vērstas žaunu lapiņas.

Vēdera segmenti ar attīstītiem plevrāliem izaugumiem. Pēdējais segments ir pārdalīts ar šķērsenisku šuvi. Telsons ir izstiepts un ar samērā lieliem gala dzelkšņiem. Uropoda eksopodīts nesegmentēts, ārējā mala taisna un galā noslēdzas ar nelielu, asi izvirzītu stūri.

## Sistemātika
Lophogaster ģintī ir zināma 21 recentā suga, kā arī 1 izmirusi suga.
* Lophogaster M. Sars, 1857
:* *Lophogaster affinis* Colosi, 1930
:* *Lophogaster americanus* W. Tattersall, 1951
:* *Lophogaster anoplos* Casanova, 1997
:* *Lophogaster challengeri* Fage, 1942
:* *Lophogaster erythraeus* Colosi, 1930
:* *Lophogaster eurylepis* Bamber & Clark, 2004
:* *Lophogaster inermis* Casanova, 1996
:* *Lophogaster intermedius* Hansen, 1910
:* *Lophogaster japonicus* W. Tattersall, 1951
:* *Lophogaster longirostris* Faxon, 1896
:* *Lophogaster manilae* Bacescu, 1985
:* *Lophogaster multispinosus* Fage, 1940
:* *Lophogaster muranoi* Fukuoka, Hoffmeyer & Vinas, 1997
:* *Lophogaster musorstomi* Bacescu, 1991
:* *Lophogaster neocaladonensis* Casanova, 1993
:* *Lophogaster pacificus* Fage, 1940
:* *Lophogaster rotundatus* Illig, 1930
:* *Lophogaster schmidti* Fage, 1940
:* *Lophogaster spinosus* Ortmann, 1906
:* *Lophogaster subglaber* Hansen, 1927
:* *Lophogaster typicus* M. Sars, 1857
:* † *Lophogaster voultensis*  Secrtan & Riou, 1986

(†) — izmirušu organismu grupa.

## Atsauces
Emerita Buķele

**Emerita Buķele** (dzimusi , mirusi ) bija latviešu ekonomiste un sabiedriskā darbiniece, bijusī Latvijas Augstākās Padomes deputāte.

## Dzīvesgājums
Dzimusi  Varakļānu pagasta Skapstatu sādžā. Strādāja par rūpniecības uzņēmumu grāmatvedi, 1988. gadā kļuva par LKP Bauskas rajona komitejas trešo sekretāri.

Atmodas kustības laikā 1990. gadā Buķeli ievēlēja par Latvijas Augstākās Padomes deputāti no 113. Īslīces vēlēšanu apgabala, 1990. gada 4. maijā viņa nobalsoja par Latvijas Republikas neatkarības atjaunošanu.

No 1998. gada Buķele bija Rundāles pagasta viesu nama "Straumēni" saimniece.
2005. gada Rundāles pagasta padomes vēlēšanās viņa piedalījās no vēlētāju apvienības «Cilvēkiem un zemei», bet 2008. gada aprīlī piedalījās partijas "Pilsoniskā savienība" dibināšanā Limbažos.

Mirusi 2023. gada 27. septembrī.

2025.gada aprīlī iznāca Maksima Krutikova grāmata "Emerita Buķele. Neatkarības balss", kurā apkopotas E. Buķeles dienasgrāmatu piezīmes no Augstākās padomes darba perioda, preses publikācijas un intervijas, ģimenes un laikabiedru atmiņu stāsti, kā arī E. Buķeles atmiņas par Atmodas gadu periodu Bauskas rajonā un ne tikai.

## Apbalvojumi
2000. gadā Buķeli apbalvoja ar trešās šķiras Triju Zvaigžņu ordeni un 1991. gada barikāžu dalībnieka piemiņas zīmi.

## Literatūra
* Tālavs Jundzis. 4. maijs: Rakstu, atmin̦u un dokumentu krājums par Neatkarības deklarāciju. Fonds "Latvijas Vēsture", 2000.
* Latgaliešu politiķi un politiskās partijas neatkarīgajā Latvijā. Sastādītāji Ē. Jēkabsons, V. Ščerbinskis. Rīga: Jumava, 2006. 163.-164.lpp.

## Atsauces
Mārcis Cīrulis

**Mārcis Cīrulis** (dzimis  Apē) ir latviešu ārsts un politiķis, bijušais Latvijas Augstākās Padomes deputāts.

## Dzīvesgājums
Dzimis  Apē. Pēc Strenču vidusskolas absolvēšanas 1964. gadā sāka studēt Rīgas Medicīnas institūtā, kuru absolvēja 1970. gadā un sāka strādāt Tukuma rajona centrālajā slimnīcā par pediatru, no 1977. gada bija Rīgas 1. dzemdību nama jaundzimušo nodaļas vadītājs. 1980. gadā organizēja un vadīja Latvijā pirmo jaundzimušo intensīvās terapijas palātu, vēlāk — nodaļu.

1990. gadā M. Cīruli ievēlēja par Latvijas Augstākās Padomes deputātu no 54. Rīgas vēlēšanu apgabala, 1990. gada 4. maijā viņš nobalsoja par Latvijas Republikas neatkarības atjaunošanu.

Pēc deputāta pilnvaru beigām no 1994. gada bija Latvijas Nacionālā perinatālās aprūpes centra vadītājs, no 2000. gada Jaundzimušo intensīvās terapijas nodaļas vadītājs Paula Stradiņa Klīniskajā universitātes slimnīcā.

Darbojies arī Latvijas Zaļajā partijā un 2005. gadā kandidējis Rīgas domes vēlēšanās no Zaļo un Zemnieku savienības saraksta, bet nav ievēlēts.

2016. gadā strādāja Jelgavas reģionālās slimnīcas dzemdību nodaļā.

## Apbalvojumi
2000. gadā M. Cīruli apbalvoja ar trešās šķiras Triju Zvaigžņu ordeni un 1991. gada barikāžu dalībnieka piemiņas zīmi.

## Literatūra
* Tālavs Jundzis. 4. maijs: Rakstu, atmin̦u un dokumentu krājums par Neatkarības deklarāciju. Fonds "Latvijas Vēsture", 2000.

## Atsauces
Ю

thumbnail|235px|Lielais un mazais kirilicas burts Ю
**Ю** (**ю**) ir kirilicas burts, sastopams gandrīz visos alfabētos, kas balstīti uz kirilicu (piemēram, serbhorvātu valodas pierakstā netiek izmantots šāds burts). Bulgāru alfabētā tas ir 29. burts, baltkrievu alfabētā — 31. burts, krievu un ukraiņu alfabētā — 32. burts. Burts ir radies no grieķu burtu apvienojuma  (). Krievu valodā burts Ю tiek izrunāts vai nu kā /ju/, vai arī kā /ʲu/. Atveidojot vārdus no krievu uz latviešu valodu, parasti tiek transliterēts kā ‘ju’, savukārt citās valodās var tikt transliterēts kā ‘ju’, ‘yu’, ‘û’, ‘i͡u’ un ‘iu’.

## Ārējās saites
Ivans Cupruns

**Ivans Cupruns** (dzimis  Aucē) ir Latvijas ukraiņu inženieris un uzņēmējs, bijušais Latvijas Augstākās Padomes deputāts.

## Dzīvesgājums
Dzimis  Aucē. Mācījās Auces pamatskolā, pēc tam Dobeles vidusskolā, kuru absolvēja 1968. gadā. Studēja Rīgas Politehniskajā institūtā (1968—1973), iegūstot inženiera elektriķa specialitāti. Strādāja Rīgas kuģu remonta rūpnīcā par inženieri (1973—1976), par Talsu Specializētās pārvietojamās mehanizētās kolonas (SPMK) galveno inženieri (1976—1983), “Latvenergo” Dienvidu elektriskajos tīklos (1983—1985), par Talsu PMK galveno inženieri (1985—1990). Bija PSKP biedrs.

Atmodas kustības laikā izstājies no PSKP. 1990. gadā viņu ievēlēja par Latvijas Augstākās Padomes deputātu no 184. Valdemārpils vēlēšanu apgabala, 1990. gada 4. maijā I. Cupruns balsoja par Latvijas Republikas neatkarības atjaunošanu.

No 1993. gada strādāja par SIA “CVS” komercdirektoru, bet no 1998. gada — arī par SIA “TLS” direktoru.
2010. gadā Ivans Cupruns bija SIA "Pindstrup Latvia" valdes priekšsēdētājs.

## Apbalvojumi
2000. gadā I. Cuprunu apbalvoja ar trešās šķiras Triju Zvaigžņu ordeni un 1991. gada barikāžu dalībnieka piemiņas zīmi.

## Literatūra
* Tālavs Jundzis. 4. maijs: Rakstu, atmin̦u un dokumentu krājums par Neatkarības deklarāciju. Fonds "Latvijas Vēsture", 2000.

## Atsauces
Volejbols 2020. gada vasaras olimpiskajās spēlēs — kvalifikācija

2020. gada vasaras olimpisko spēļu vīriešu un sieviešu volejbola turnīram varēja kvalificēties 12 komandas - 1 rīkotājvalsts, 6 labākās komandas FIVB Olimpiskās kvalifikācijas turnīrā un 1 komanda katrā no pieciem kontinenta kvalifikācijas turnīriem. 

Vīriešu un sieviešu pludmales volejbola turnīram varēja kvalificēties 24 komandas. 

## Volejbols (vīrieši)

## Volejbols (sievietes)

## Pludmales volejbols (vīrieši)

## Pludmales volejbols (sievietes)

## Atsauces
Kāsems Soleimānī

**Kāsems Soleimānī** (;  — ) bija Irānas ģenerālmajors, no 1998. gada līdz savai nāvei arī Irānas Revolucionārās gvardes vienības "Kudsas spēki", kas atbildīga par Irānas ārvalstu operācijām, komandieris.

Militāro karjeru uzsāka 20. gadsimta 80. gados Irānas—Irākas kara laikā. Vēlāk iesaistījās ārvalstu operācijās, Libānā sniedza militāru palīdzību *[[Hezbollah]]*. 2012. gadā Soleimānī Sīrijas pilsoņu karā atbalstīja Sīrijas valdību, kas bija nozīmīga Irānas sabiedrotā. Viņš bija viens no pirmajiem, kas atbalstīja pret ISIS cīnošos kurdu spēkus, nodrošinot viņus ar ieročiem. Vienīgi militārās karjeras pēdējos gados ļāva citiem uzņemt fotogrāfijas kaujas laukā un publicēt tās sociālajos medijos.

Soleimānī tika nogalināts  ASV raķešu triecienā Bagdādē, Irākā. Dažas stundas pēc Soleimānī bērēm  Irānas bruņotie spēki ar raķetēm apšaudīja divas ASV bruņoto spēku bāzes Irākā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Misželaņija

**Misželaņija** () ir bijusī PSRS un Krievijas vissezonas polārstacija Arktikā. Izvietojusies Novaja Zemļas arhipelāga Ziemeļu salas ziemeļu galā Želaņijas ragā uz ūdensšķirtnes starp Barenca jūru rietumos un Karas jūru austrumos.

## Vēsture
Staciju uzbūvēja 1931. gadā Ziemeļu kuģošanas drošības pārvalde. 1932. gadā staciju nodeva Ziemeļu jūrasceļa Galvenajai pārvaldei, bet 1962. gadā — Hidrometeoroloģiskā dienesta galvenajai pārvaldei. Stacijā dažādos apjomos tika veikti meteoroloģiskie, hidrometeoroloģiskie, aktinometriskie un aeroloģiskie novērojumi.

1935. gadā līdzās polārstacijai izveidota kolonistu apmetne. 2. Pasaules kara laikā pie stacijas bija izveidots novērošanas un sakaru punkts. 1942. gada 25. augustā staciju daļēji sabombardēja vācu zemūdene, nopostot vairākas ēkas un meteoroloģisko novērojumu platformu.

Polārstacija slēgta 1997. gadā. Mūsdienās tā ietilpst nacionālā parka Russkaja Arktika teritorijā un tajā ierīkota parka lauka atbalsta bāze.

## Atsauces
Roberts Millers

**Roberts Svons Millers III** (, dzimis , miris ) bija ASV jurists, izlūkdienestu virsnieks, bijušais armijas komandieris un valsts amatpersona, kas strādāja kā sestais Federālā izmeklēšanas biroja (FIB) direktors no 2001. līdz 2013. gadam. Būdams FIB direktora amatā, viņš vadīja 11. septembra Dvīņu torņu terorakta izmeklēšanu un 2013. gada Bostonas maratona terorakta izmeklēšanu.

## Ārējās saites

* Profile at the Federal Bureau of Investigation and staff
* 
* 
* 
*
Piparkūkas

250px|thumb|right|Piparkūkas
**Piparkūkas** (, , , , ) ir tradicionāli Ziemassvētku cepumi Latvijā, Igaunijā, Somijā, Vācijā un Skandināvijā.

Piparkūku vēsture saistīta ar viduslaiku Eiropas tirdzniecības ceļiem un garšvielu ienākšanu Ziemeļeiropā. Zināms, ka Vācijā tās ceptas jau 14. gadsimtā. Viduslaikos mīklu saldināja ar medu cukura vietā un pielietoja piparus, ko mūsdienās vairs parasti nedara. Pastāvēja uzskats, ka piparkūkas dara cilvēku laimīgu, un tās tika ārstu izrakstītas, piemēram, Skandināvijas karalim Hansam nīgruma pārvarēšanai. Zināms, ka 16. gadsimtā piparkūkas tika plaši pārdotas un par pazīstamu to ražošanas centru bija kļuvusi Nirnberga. Sākotnēji piparkūkas bija cepumi, ko cepa visu gadu. Tikai 19. gadsimtā piparkūkas kļuva par tradicionāliem Ziemassvētku cepumiem, jo lielākam iedzīvotāju skaitam kļuva pieejamas izejvielas.

No pārtikas zinātnes viedokļa piparkūku mīklas sastāvs — milti, medus vai cukurs un dažādas garšvielas — nodrošina zemu ūdens aktivitāti, kas kavē mikroorganismu attīstību un veicina ilgāku uzglabājamību. Piparkūkās tradicionāli izmantotās garšvielas, piemēram, kanēlis, krustnagliņas un ingvers, satur bioloģiski aktīvus savienojumus (fenolus, aldehīdus un ēteriskās eļļas), kuri laboratoriskos apstākļos uzrāda antibakteriālu un antioksidatīvu aktivitāti. Cepšanas procesā notiek Maijāra reakcijas starp cukuriem un aminoskābēm, kas piešķir piparkūkām raksturīgo tumšo krāsu, aromātu un garšu. Šo fizikāli ķīmisko un bioloģisko faktoru kopums izskaidro piparkūku nozīmi kā enerģētiski blīvu, labi uzglabājamu pārtikas produktu, kas vēsturiski bija piemērots ziemas periodam un laika gaitā kļuva par nozīmīgu Ziemassvētku kultūras tradīciju Ziemeļeiropā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Augusts Sukuts (revolucionārs)

**Augusts Sukuts** (1874—1919) bija latviešu revolucionārs un lielinieku partijas vadošs darbinieks. LSPR Valsts kontroles komisārs (1919).

## Dzīvesgājums
Dzimis 1874. gada 24. augustā Rīgā strādnieka ģimenē. Strādāja Rīgas Centrālā pasta un telegrāfa kantorī. 1900. gadā iestājās nelegālajā Rīgas sociāldemokrātu pulciņā (segvārdi Andžs, Septembrs), no kura 1904. gadā izveidojās Latviešu sociāldemokrātiskā strādnieku partija (LSDSP). Piedalījās 1905. gada revolūcijas notikumos Rīgā, no 1906. gada bija LSD Rīgas organizācijas komisijas loceklis. Pirmā pasaules kara laikā devās bēgļu gaitās uz Maskava, kur piedalījās Oktobra revolūcijas notikumos.

Latvijas brīvības cīņu laikā bija Stučkas valdības Valsts kontroles komisārs un LSPR Centrālās izpildkomitejas loceklis. Pēc Rīgas ieņemšanas 1919. gada maijā Sukutu apcietināja un ieslodzīja Rīgas Centrālcietumā. Niedras valdībai pakļautā vācu kara tiesa 28. maijā viņam piesprieda nāvessodu, ko izpildīja 30. maijā. 

## Atsauces
Velta Čebotarenoka

**Velta Čebotarenoka** (dzimusi **Velta Deglava**,  Rīgā) ir latviešu žurnāliste un sabiedriskā darbiniece, bijusī Latvijas Augstākās Padomes deputāte.

## Dzīvesgājums
Dzimusi  Rīgā Rīgas pilsētas izpildkomitejas priekšsēdētāja Arnolda Deglava un viņa sievas Latvijas Valsts bibliotēkas direktores Ainas, dzimušas Sukutes, ģimenē. Viņas vectēvs ir revolucionārs un LSPR valdības loceklis Augusts Sukuts, brālēns — kinorežisors Augusts Sukuts.

Mācījās Rīgas 3. vidusskolā, studēja LVU Filoloģijas fakultātē. Bijusi PSKP biedre.

1970. gadā filmējusies nelielā lomā populārajā PSRS filmā "Baltā tuksneša saule". Apprecējās ar fotomākslinieku Igoru Čebotarenoku. Visu dzīvi jūrmalniece. Strādāja par žurnālisti avīzē "Jūrmala".

Atmodas kustības laikā bija viena no Latvijas Tautas frontes Jūrmalas nodaļas dibinātājiem 1988. gadā. 1989. gadā izstājusies no PSKP. tajā pašā gadā ievēlēta par Jūrmalas Tautas deputātu padomes deputāti un priekšsēdētāja vietnieci. 1990. gadā V. Čebotarenoku ievēlēja par Latvijas Augstākās Padomes deputāti no 85. Jūrmalas vēlēšanu apgabala, 1990. gada 4. maijā viņa nobalsoja par Latvijas Republikas neatkarības atjaunošanu.

No 1993. līdz 1995. gadam V. Čebotarenoka bija viena no "Bankas Baltija" viceprezidentiem (otrs bija cits agrākais Augstākās Padomes deputāts Andris Puzo), pamatā nodarbojusies ar sponsorēšanas projektiem un reklāmām.

2017. gadā viņu ievēlēja par "4. maija deklarācijas kluba" prezidenti, klubs apvieno Latvijas Augstākās Padomes deputātus, kuri 1990. gada 4. maijā balsoja par Latvijas Republikas Neatkarības atjaunošanas deklarācijas pieņemšanu.

V. Čebotarenokas meita Lauma Paegļkalna arī ir politiķe, pārstāv partiju "Vienotība" un ir Tieslietu ministrijas parlamentārā sekretāre.

## Apbalvojumi
2000. gadā V. Čebotarenoku apbalvoja ar trešās šķiras Triju Zvaigžņu ordeni un 1991. gada barikāžu dalībnieka piemiņas zīmi.

## Literatūra
* Tālavs Jundzis. 4. maijs: Rakstu, atmin̦u un dokumentu krājums par Neatkarības deklarāciju. Fonds "Latvijas Vēsture", 2000.

## Atsauces
ASV—Meksikas karš

**ASV—Meksikas karš ** (), saukts arī par **Savienoto Valstu karu pret Meksiku** () jeb vienkārši par **Meksikas karu** (*Mexican War*), bija bruņots konflikts starp Amerikas Savienotajām Valstīm un Meksiku  no 1846. gada aprīļa līdz 1848. gada februārim, kuru izraisīja abu valstu ģeopolitiskās intereses Teksasā, kas 1836. gadā bija pasludinājusi neatkarību.

Kara rezultātā amerikāņi ieguva ne tikai Teksasu, bet anketēja arī plašas teritorijas Ziemeļamerikas rietumos, kas līdz tam piederēja Meksikai un stiepās līdz pat Klusajam okeānam. Jauniegūtās zemēs vēlāk izveidoja Ņūmeksikas, Arizonas, Kalifornijas, Nevadas un Jūtas štatus, bet daļu pievienoja Vaiomingas un Kolorādo štatiem.

Adams onis map.png|1819. gada Adamsa-Onisa līgumā paredzētā ASV dienvidu robeža iezīmēta ar sarkanu līniju 
Mexico 1824 (equirectangular projection).png|Pirmā Meksikas Republika 1824. gadā, kuras ziemeļu robežu noteica ASV un Spānijas 1819. gada robežlīgums
Wpdms republic of texas.svg|Teksasas Republika (1836–1845)
Nebel Mexican War 12 Scott in Mexico City.jpg|ASV karaspēka ienākšana Meksikas galvaspilsētā (litogrāfija, 1851)

## Skatīt arī

* Meksikas neatkarības karš (1810-1821) 
* Amerikas pilsoņu karš
* ASV vēsture
* Francijas intervence Meksikā
* Svētā Patrika bataljons

## Atsauces

## Ārējās saites

* ''Encyclopaedia Britannica'' ieraksts
Ārons Švarcs

**Ārons Švarcs** (; dzimis , miris ) bija amerikāņu programmētājs, uzņēmējs, rakstnieks, interneta haktīvists.

Švarcs bija iesaistīts RSS tīmekļa sindikācijas failu formāta, *[[Markdown]]* iezīmēšanas valodas, *[[Creative Commons]]* organizācijas, *web.py* mājaslapu ietvara izveidē, tāpat ir viens no *[[Reddit]]* ziņu mājaslapas dibinātājiem. 2009. gadā palīdzēja uzsākt progresīvo pārmaiņu kampaņas komiteju, lai uzzinātu vairāk par efektīvu tiešsaistes aktīvismu. 2010. gadā Švarcs kļuva par zinātnisko līdzstrādnieku Hārvarda Universitātes Safras pētījumu laboratorijā. Viņš nodibināja tiešsaistes grupu *Demand Progress*, kas pazīstama ar savu kampaņu pret ASV pretpirātisma likumu SOPA (*[[Stop Online Piracy Act]]*). 2003. gadā sāka darboties Vikipēdijā angļu valodā.

2011. gadā Švarcu arestēja Masačūsetsas Tehnoloģiju institūta policija par ielaušanos datorsistēmu uzlaušanu un vairāku miljonu maksas zināntisko publikāciju lejupielādi no JSTOR datubāzes. Švarcs bija plānojis lejupielādētos materiālus publicēt brīvai piekļuvei. Kopējais prokuroru noteiktais sods bija miljons dolāru naudas sods, 35 gadi cietumā, aktīvu konfiskācija un uzraudzīta atbrīvošana. Švarcs atteicās no vienošanās par mazāku sodu (6 mēneši federālajā cietumā).  tika atrasts savā Bruklinas dzīvoklī, kurā bija pakāries. Pēc Švarca pašnāvības prokuratūra atsauca apsūdzības.

## Atsauces

## Ārējās saites
* 
*
React

***React*** ir *[[JavaScript]]* bibliotēka lietotāja saskarņu veidošanai. Bibliotēku uztur *[[Meta Platforms|Meta]]* un individuālu izstrādātāju un uzņēmumu kopiena. Uz *React* bāzes var izstrādāt vienas lapas tīmekļa lietotnes (SPA) vai arī mobilās lietotnes. Taču *React* atbild vienīgi par datu attēlošanu, tāpēc pilnvērtīgām lietotnēm nepieciešamas citas bibliotēkas lietotnes stāvokļa pārvaldīšanai, maršrutēšanai, mijiedarbībai ar API.

*React* izveidoja *Facebook* programmētājs Džordans Volks. Tā pirmoreiz *Facebook* tika izmantota 2011. gadā jaunumu plūsmā, 2012. gadā tā tika ieviesta *[[Instagram]]*. 2015. gadā tika izziņots *React Native*, ar kura palīdzību var veidot lietotnes *[[Android]]*, *[[iOS]]* vidē ar *React* palīdzību.

## Atsauces

## Ārējās saites

*
Ornamentētā pļavērce

**Ornamentētā pļavērce** (*Dermacentor reticulatus*), ir ērču kārtas zirnekļveidīgais no ganību ērču dzimtas.

Mātītes izmēri ir 3,8 līdz 4,2 mm robežās, un līdz 10 mm pēc barošanās. Ērču tēviņa izmēri ir no 4,2 līdz 4,8 mm. Ornamentētā pļavērce ir sastopama Eiropā un Āzijas rietumos, pārsvarā ataugušās pļavās un mežainēs. Tās pārnēsā tos pašu slimību ierosinātājus ko ganību ērces – encefalīta vīrusu, borēlijas, kā arī suņiem, vilkiem un lapsām potenciāli nāvējošo slimību babeziozi.

Latvijas Entomoloģijas biedrība izvēlējās ornamentēto pļavērci par 2020. gada bezmugurkaulnieku.

## Atsauces
Eksplozīvā blondīne

**"Eksplozīvā blondīne"** () ir 2017. gada ASV spriedzes trilleris spiegu filma, kas balstīts uz 2012. gada grafiskā romāna *Coldest City* motīviem. Sižets ir par spiegu, kurai jāatrod aģentu saraksts, ko pretlikumīgi ieved rietumos īsi pirms Berlīnes mūra krišanas 1989. gadā. Filmas režisors ir Devids Lītčs, un šī ir viņa kā režisora debija (pirms tam viņš bija līdzrežisors), scenārija autors ir Kurts Džonsteds. Lomas filmā atveido Šarlīze Terona, Džeimss Makevojs, Džons Gudmens, Tils Šveigers, Edijs Marsans, Sofija Butella un Tobijs Džonss.

Filmas "Eksplozīvā blondīne" pasaules pirmizrāde norisinājās festivālā *[[South by Southwest]]* , bet ASV kinoteātros to sāka demonstrēt . Latvijā filmas pirmizrāde norisinājās . Pasaules ienākumi filmai ir 100 miljoni ASV dolāru, tāpat tā ir saņēmusi pārsvarā pozitīvas kritiķu atsauksmes, kas izcēluši spriedzes skatu secību, Teronas un Makevoja aktierspēli un skaņu celiņu. Daudzi salīdzina šo filmu ar filmu sēriju "Džons Viks", no kurām pirmajai filmai Lītčs bija titros nepieminēts līdzrežisors un producents.

## Atsauces

## Ārējās saites
Uz zvaigznēm

**"Uz zvaigznēm"** () ir 2019. gada zinātniskās fantastikas filma, kuras režisors un viens no scenārija autoriem ir Džeimss Grejs. Galvenās lomas atveido Breds Pits, Tomijs Lī Džonss, Rūta Nega, Liva Tailere un Donalds Saterlends. Filma stāsta par astronautu, kas dodas kosmosā, lai atrastu savu pazudušo tēvu.

Filmas projekts tika izziņots 2016. gada sākumā. 2017. gada aprīlī parakstīts līgums ar Bredu Pitu, pārējie aktieri pievienojās filmēšanas komandai vēlāk. Filmēšana sākās Losandželosas apkārtnē. Pirmizrāde notika 2019. gada 29. augustā Venēcijas kinofestivālā. Pirmizrāde ASV notika 2019. gada 20. septembrī, kur to izdeva studija *[[20th Century Studios|20th Century Fox]]*. Filma saņēma labas kritiķu atsauksmes, īpaši tika novērtēts Pita spilgtais tēlojums. Tā nopelnīja 127 miljonus dolāru pie 80—100 miljonu dolāru liela budžeta.

Filma tika nominēta 92. Kinoakadēmijas balvai kategorijā "Labākā skaņa".

## Atsauces

## Ārējās saites
Jānis Endele

**Jānis Endele** (dzimis  Vecpiebalgas pagastā) ir latviešu skolotājs un sabiedriskais darbinieks, bijušais Latvijas Augstākās Padomes deputāts (1990—1993). Draudzīgā aicinājuma Cēsu Valsts ģimnāzijas direktors (1993—2002).

## Dzīvesgājums
Dzimis  Vecpiebalgas pagastā. Mācījās Kagaiņu četrgadīgajā skolā un Ogrēnu septiņgadīgajā skolā un Vecpiebalgas vidusskolā. Studēja Latvijas Valsts universitātes Fizikas un matemātikas fakultātē (1958—1964). Strādāja kā matemātiķis programmētājs konstruktoru birojā (1963—1964), tad par matemātikas skolotāju Dobeles vidusskolā (1964—1968).

1968. gadā sāka strādāt par Cēsu 1. vidusskolas specializētās matemātikas novirziena klases skolotāju.

Atmodas kustības laikā J. Endele bija Latvijas Tautas frontes Cēsu rajona nodaļas aktīvists, Latvijas Tautas frontes kongresu delegāts, ievēlēts par Cēsu pilsētas deputātu padomes priekšsēdētāju (1989—1990). 1990. gadā viņu ievēlēja par Latvijas Augstākās Padomes (AP) deputātu no 115. Pārgaujas vēlēšanu apgabala. 1990. gada 4. maijā J. Endele nobalsoja par Latvijas Republikas neatkarības atjaunošanu, darbojās AP Tautas izglītības, zinātnes un kultūras komisijā. Piedalījies Valsts drošības komitejas lietu pārņemšanas komisijā, strādāja pie izglītības, nodokļu un medību likumiem.

1991. gadā pēc deputāta J. Endeles iniciatīvās atjaunoja Draudzīgā aicinājuma Cēsu Valsts ģimnāziju, 1993. gadā viņš kļuva tās direktoru, līdztekus bija 5. Saeimas deputāta A. Kiršteina palīgs. 1994. gadā Jānis Endele nodibināja Draudzīgā aicinājuma fondu.

2001. gadā ievēlēts Cēsu pilsētas domē no Tautas partijas saraksta.

2002. gadā J. Endele atstāja ģimnāzijas direktora amatu.

## Apbalvojumi
*  Triju Zvaigžņu ordenis, III (2000) un IV (1998) šķiras
* 1991. gada barikāžu dalībnieka piemiņas zīme
* Ata Kronvalda prēmija

## Literatūra
* Tālavs Jundzis. 4. maijs: Rakstu, atmin̦u un dokumentu krājums par Neatkarības deklarāciju. Fonds "Latvijas Vēsture", 2000.

## Atsauces
Imants Platais

**Imants Platais** (1952) ir latviešu astrofiziķis, *Dr. phys.*, starptautiski atzīts zvaigžņu kopu pētnieks.

## Dzīvesgājums

Dzimis  Raunā. Mācījās 1. Cēsu astoņgadīgajā skolā un Cēsu 1. vidusskolā. Studēja LVU Fizikas un Matemātikas fakultātē (1970–1975), jau studiju laikā bija LVU Astronomiskās observatorijas Zemes mākslīgo pavadoņu novērošanas stacijas līdzstrādnieks, no 1974. gada LZA Radioastrofizikas observatorijas līdzstrādnieks Baldonē.

Turpināja studijas Pulkovas observatorijas aspirantūrā (1978–1983), 1984. gadā aizstāvēja fizikas zinātņu kandidāta disertāciju par vaļējām zvaigžņu kopām. 
Papildinājās Tartu Universitātes observatorijā (1988–1989) un Lundas Universitātes observatorijā Zviedrijā.
1988. gadā viņš kļuva par Starptautiskās Astronomu biedrības locekli.
 
Latvijas neatkarības atjaunošanas laikā viņš 1990. gadā ieguva Jeila Universitātes stipendiju un pārcēlās uz dzīvi ASV. Līdz 1999. gadam strādāja Jeila Universitātes Astronomijas departamentā, piedalījās Dienvidu puslodes zvaigžņu īpatnējo kustību kataloga sastādīšanā, vēlāk izveidoja atvērto zvaigžņu kopu astronomisko katalogu (*Imants Platais' catalogue of open star clusters*). 2000. gadā sāka strādāt Universitāšu kosmisko pētījumu asociācijā Vašingtonā, bija viesprofesors Briseles Brīvās universitātes Astronomijas un astrofizikas institūtā. 2000. gadā viņu ievēlēja par Starptautiskās Astronomu biedrības Astrometrijas komisijas viceprezidentu.

Strādā Džonsa Hopkinsa Universitātes Fizikas-astronomijas nodaļā, ir viens no 2006. gadā radītā Datu procesēšanas un analīzes konsorcija (*Data Processing and Analysis Consortium, DPAC*) koordinatoriem.

## Astronomiskie objekti
Platā vārdā nosaukta atvērtā zvaigžņu kopa Liras zvaigznājā *Platais' Oddball* NGC 6791.

## Darbi
* SA Barnes; J Weingrill; D Fritzewski; KG Strassmeier; Imants Platais (2016). Rotation periods for cool stars in the 4 Gyr-old open cluster M67, the solar-stellar connection, and the applicability of gyrochronology to at least solar age. *The Astrophysical Journal*. 823 (1): 16

## Atsauces
Carrow Road

***Carrow Road*** ir stadions Noridžā, Anglijā. Stadionā ietilpst 27 150 sēdvietas un tajā savas mājas spēles aizvada *[[Norwich City F.C.]]*. 

## Stadiona izmantošana
Ikdienā stadionā tiek aizvadītas Anglijas Premjerlīgas kluba *[[Norwich City F.C.]]* mājas spēles.

*Carrow Road* stadionā nekad spēles nav aizvadījusi Anglijas Nacionālā futbola izlase, taču Anglijas U-21 izlase, to ir darījusi piecas reizes. 1983. gadā UEFA Eiropas U-21 čempionāta kvalifikācijas mačā Anglija ar 4-1 uzvarēja Dānijas jauniešu izlasi. Šajā pašā turnīrā, bet 1997. gadā, Anglija uzvarēja Grieķiju ar 4-2. 2007. gadā Anglijas U-21 izlase tikās draudzības mačā pret Slovākiju, kur 20 193 skatītāju klātbūtnē pārspēja Slovākus. Savukārt visnesenākā spēle notika 2012. gadā pret Serbiju. 

Stadionā spēles aizvadījusi arī Anglijas U-19 izlase, kā arī divas reizes šeit spēlējusi Anglijas sieviešu futbola izlase. 

*Carrow Road* nereti uzstājušies pasaulslaveni mūziķi, kā piemēram Eltons Džons, Džordžs Maikls un Rods Stjuarts. Eltona Džona un Džordža Maikla koncertus apmeklēja vairāk nekā 20 000 cilvēki.

## Ārējās saites
Kvinsijs Promess

**Kvinsijs Promess** (dzimis ) ir Nīderlandes futbolists, uzbrucējs, Nīderlandes futbola izlases dalībnieks. Kopš 2024. gada spēlē Apvienoto Arābu Emirātu kluba *[[United FC|United]]* sastāvā.

Promess karjeru uzsāka *[[FC Twente]]* komandā, kurā pavadīja 3 sezonas, pēc kā pārcēlās uz Maskavas "Spartak". 2017. gadā kopā ar komandu izcīnīja Krievijas Premjerlīgas titulu. Promess tika atzīts par tā gada labāko futbolistu Krievijā, kā arī bija labākais vārtu guvējs līgā. 2018. gadā par 20 miljoniem eiro pievienojās *[[Sevilla FC|Sevilla]]*, kur gan nespēja nostiprināties pamatsastāvā. 2019. gadā futbolists atgriezās dzimtenē pievienojoties Amsterdamas "Ajax".

## Sasniegumi
**Spartak Moscow**

* Krievijas Premjerlīga: 2016—17
* Krievijas kauss: 2021—22
* Krievijas Superkauss: 2017

**Ajax**

* Johan Cruijff Schaal: 2019

**Individuālie sasniegumi**

* ''Spartak Moscow'' sezonas labākais spēlētājs: 2014—15, 2015—16
* Krievijas Premjerlīgas labākais vārtu guvējs: 2017—18

## Ārējās saites
Ruskaja Gavaņa

**Ruskaja Gavaņa** () ir bijusī PSRS un Krievijas vissezonas polārstacija Arktikā. Izvietojusies Novaja Zemļas arhipelāga Ziemeļu salas ziemeļrietumos tāda paša nosaukuma līča krastā.

## Vēsture
Stacija ierīkota 1932. gadā, līdzās tai organizējot arī kolonistu apmetni *(становище)*. Staciju ierīkoja sakarā ar paredzētajām aktivitātēm 2. Starptautiskā polārā gada (1932-1933) programmas ietvaros, kur galvenās stacijas pētījumu jomas bija glacioloģija un atmosfēras akustika. Stacija piedalījās arī Starptautiskā ģeofizikas gada (1957-1959) programmā. 1950. gados netālu no polārstacijas izvietoja kara flotes radiolokācijas apakšvienību.

Polārstacija slēgta 1993. gadā pēc ugunsgrēka elektrostacijā.

## Atsauces
Trešā Harkivas kauja

**Trešā Harkivas kauja** (, ) bija kauja Otrā pasaules kara Austrumu frontēs mūsdienu Harkivas un Voroņežas apgabalā 1943. gada februārī-martā.

Uzvarot Staļingradas kaujā, Sarkanā armija centās nostiprināt panākumus, uzbrūkot rietumu virzienā. 15. februārī tā ieņēma Harkivu, bet 19. februārī vācu spēki Ēriha fon Manšteina vadībā sāka pretuzbrukumu un līdz marta vidum atkal ieņēma Harkivu un Belgorodu.

## Ārējās saites
Īrijas olimpisko medaļnieku uzskaitījums

Šajā uzskaitījumā apkopoti **[[Īrija]]s sportisti, kas [[olimpiskās spēles|olimpiskajās spēlēs]] ir izcīnījuši medaļas**.

Ar medaļām bagātākā Īrijas sportiste olimpiskajās spēlēs ir peldētāja Mišele Smita, kura olimpiskajās spēlēs izcīnījusi 4 medaļas (3 zelta un 1 sudraba).

## Sportistu uzskaitījums
*Iekļauti tie sportisti, kas [[Olimpiskās spēles|Olimpiskajās spēlēs]] piedalījušies un izcīnījuši medaļas, pārstāvot Īriju. Sportisti sakārtoti alfabētiskā secībā pēc uzvārda.*

### Piezīmes

### Medaļas mākslas sacensībās

## Atņemtās medaļas
*Sportisti sakārtoti alfabētiskā secībā pēc uzvārda.*

## Olimpiskie medaļnieki (citu valstu sastāvā)
*Šajā sadaļā iekļauti tie Izraēlas/izraēļu (ebreju) izcelsmes sportisti, kas Olimpiskajās spēlēs ir ieguvuši olimpiskās medaļas, pārstāvot kādu citu valsti. Sportisti sakārtoti alfabētiskā secībā pēc uzvārda.*

### Piezīmes

## Skatīt arī
* Īrija olimpiskajās spēlēs
* Īrijas karognesēji olimpiskajās spēlēs

## Atsauces

## Ārējās saites
* 
* 
*
Anderss Andersens

**Anderss Pēters Andersens** (; dzimis , miris ) bija dāņu grieķu-romiešu stila cīkstonis, 1908. gada vasaras olimpisko spēļu bronzas medaļas ieguvējs.

## Biogrāfija
1908. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Londonā Andersens sacentās svara kategorijā līdz 73,0 kg. Pēc divām uzvarām viņš zaudēja pusfinālā, bet ieguva tiesības cīnīties par trešo vietu. Taču viņa pretinieks, kas pusfinālā bija guvis rokas traumu, no cīņas atteicās un Andersens saņēma bronzas medaļu.

Nākamajās 1912. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Stokholmā Andersens piedalījās kategorijā līdz 75,0 kg, bet abas pirmās cīņas zaudēja un izstājās.

## Atsauces

## Ārējās saites

*
Bermudas futbola izlase

**Bermudas futbola izlase** ir nacionālā futbola komanda, kas pārstāv Bermudu salas nacionālajos futbola turnīros. Bermudas futbola izlasi pārvalda Bermudas Futbola asociācija. Bermudas futbola izlase pārstāv CONCACAF. Labākais izlases sasniegums ir kvalificēšanās 2019. gada CONCACAF Zelta kausam, kur trijās spēlēs izcīnīja vienu uzvaru un divus zaudējumus.

## FIFA Pasaules kausā

* 1970 - *Nekvalificējās*
* 1974-1990 - *Nepiedalījās*
* 1994 - *Nepiedalījās*
* 1998 - *Izstājās*
* 2002-2022 - *Nekvalificējās*
* 2026 — *[[2026. gada FIFA Pasaules kausa kvalifikācija — CONCACAF zona|Nekvalificējās]]*

## CONCACAF Zelta kausā

* 1969-1971 - *Nekvalificējās*
* 1973-1996 - *Nepiedalījās*
* 1998-2000 - *Nekvalificējās*
* 2002 - *Izstājās*
* 2003 - *Nepiedalījās*
* 2005-2009 - *Nekvalificējās*
* 2011 - *Nepiedalījās*
* 2013 - *Nekvalificējās*
* 2015 - *Nepiedalījās*
* 2017 - *Nekvalificējās*
* 2019 - *Grupu turnīrs*
Trodosi

**Trodosi** (, ) ir kalnu sistēma Kipras rietumos. Kalnu augstākā visrsotne ir 1952 metru augstais Olimps, kuru ziemā klāj sniegs.

Antīkajos laikos kalni bija vieni no pazīstamākajiem Vidusjūras reģiona vara ieguves rajoniem. Mūsdienās pazīstami ar gleznainiem ciemiem un viduslaiku klosteriem un baznīcām. Pazīstamākais no klosteriem ir Kikas klosteris, bet 10 viduslaiku baznīcas iekļautas UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā kā Trodosu reģiona apgleznotās baznīcas. Kalnos ir vairāki kūrorti, bet augstākajā daļā - britu elektroniskās izlūkošanas bāze *RAF Troodos*.

## Galerija

Chionistra_winter_1.JPG|Ziema Trodosos
Pedoulas.jpg|Pedulas ciems
Agios Nikolaos tis Stegis.JPG|11. gadsimta Svētā Nikolaja baznīca Kakopetrijā


## Ārējās saites
* 
*
Webpack

***Webpack*** ir atvērtā pirmkoda *[[JavaScript]]* moduļu saistītājs.

Galvenokārt paredzēts *JavaScript*, taču to var izmantot arī, piemēram, HTML, CSS, attēlu saistīšanai, ja tiek iekļauti atbilstoši ielādētāji.

*Webpack* izmanto moduļu saites, lai sasaistītu moduļus savā starpā. Šīs moduļu saites ļauj tīmekļa izstrādātājiem izmantot modulāru pieeju tīmekļa lietotņu izstrādē. *Webpack* var konfigurēt gan ar komandrindas parametriem, gan ar konfigurācijas failu, kura nosaukums pēc noklusējuma ir *webpack.config.js*.

## Atsauces

## Ārējās saites
*
Misstolbovoja

**Misstolbovoja** () ir bijusī PSRS un vissezonas polārstacija Arktikā. Izvietojusies Novaja Zemļas arhipelāga Dienvidu salas ziemeļrietumos Stolbovoja zemesragā Barenca jūras krastā pie Matočkinšara rietumu ieejas.

## Vēsture
1934. gadā Bakana līča dienvidu krastā uzbūvēja stacijas ēku, bet izvēlētā vieta izrādījās neveiksmīga meteoroloģisko novērojumu veikšanai. 1935. gadā staciju pārcēla 3 km tālāk uz Stolbovoja ragu. Stacija ierīkota kā Matočkinšaras polārstacijas filiāle — novērošanas postenis (vienlaikus ar otru filiāli — Misvihodnoju pie austrumu ieejas), lai nodrošinātu reprezentatīvākus datus kuģošanas nodrošināšanai jūrasšaurumā. 2. Pasaules kara laikā līdzās polārstacijai tika ierīkota krasta apsardzes artilērijas baterija. Pēc Matočkinšaras slēgšanas Misstolbovoja kādu laiku darbojās kā patstāvīga stacija. Stacija slēgta 1957. gadā pēc kodolieroču izmēģinājumu poligona ierīkošanas.

## Atsauces
Misvihodnoja

**Misvihodnoja** () ir bijusī PSRS vissezonas polārstacija Arktikā. Izvietojusies Novaja Zemļas arhipelāga Ziemeļu salas dienvidaustrumos Vihodnoja zemesragā Karas jūras krastā pie Matočkinšara austrumu ieejas.

## Vēsture
Staciju ierīkota 1934. gadā kā Matočkinšaras polārstacijas filiāle — novērošanas postenis (vienlaikus ar otru filiāli — Misstolbovoju pie rietumu ieejas), lai nodrošinātu reprezentatīvākus datus kuģošanas nodrošināšanai jūrasšaurumā. Pēc Matočkinšaras slēgšanas Misstolbovoja kādu laiku darbojās kā patstāvīga stacija. Stacija slēgta pēc kodolieroču izmēģinājumu poligona ierīkošanas 1958. gadā.

## Atsauces
Andris Felss

**Andris Felss** (dzimis  Krustpils rajonā) ir latviešu lauksaimnieks un politiķis, bijušais Latvijas Augstākās Padomes deputāts (1990—1993).

## Dzīvesgājums
Dzimis  Krustpils ciema "Vīnkalnos". Pēc Latvijas Lauksaimniecības akadēmijas Agronomijas fakultātes absolvēšanas bija kolhoza "Ļeņina karogs" agronoms, vēlāk priekšsēdētājs.

## Politiskā darbība
Bijis PSKP biedrs, izstājies 1990. gadā.

Latvijas neatkarības atjaunošanas laikā 1990. gadā A. Felss kā Latvijas Tautas frontes kandidāts tika ievēlēts par Latvijas Augstākās Padomes deputātu no 128. Kūku vēlēšanu apgabala. 1990. gada 4. maijā viņš nobalsoja par Latvijas Republikas neatkarības atjaunošanu. Darbojās Lauksaimniecības komisijā.

Beidzoties deputāta pilnvarām, A. Felss no 1993. gada bija Krustpils pagasta padomes deputāts un priekšsēdētāja vietnieks, vēlāk saimniekoja savā zemnieku saimniecībā "Vīnkalni" Krustpils pagasta Prižos.

1997. gada pašvaldību vēlēšanās ievēlēts Krustpils pagasta padomē no Latvijas Zemnieku savienības saraksta. 2001. gadā ievēlēts no saraksta "Krustpils", bet 2005. gada pašvaldību vēlēšanās ievēlēts Krustpils pagasta padomē no partijas "Jaunais laiks" saraksta.

Politikā darbojas arī A. Felsa dēls Mārtiņš Felss, kurš ievēlēts 14. Saeimā no apvienības "Jaunā Vienotība" saraksta.

## Apbalvojumi
2000. gadā A. Felsu apbalvoja ar  trešās šķiras Triju Zvaigžņu ordeni.

## Atsauces
Pēteris Gabrānovs

**Pēteris Gabrānovs** (dzimis , miris ) bija latviešu lauksaimnieks, uzņēmējs un politiķis, bijušais Latvijas Augstākās Padomes deputāts.

## Dzīvesgājums
Dzimis  Abrenes apriņķa Krišjāņu pagastā zemnieku ģimenē. 1959. gadā beidza Malnavas lauksaimniecības tehnikumu un studēja Latvijas Lauksaimniecības akadēmijas Zootehnikas fakultātē. Studijas beidza 1964. gadā un sāka strādāt Jēkabpils rajona Lauksaimniecības pārvaldē. Vēlāk strādāja par padomju saimniecības “Stāmeriena” galveno zootehniķi (1965—1967), kolhoza “Agrumi” priekšsēdētāju (1967—1970), kolhoza ”Rainis” priekšsēdētāju (1970-1980, 1982-1990), bija arī Gulbenes Lauksaimniecības pārvaldes priekšnieks (1980—1982).

Atmodas kustības laikā 1989. gadā iesaistījies Latvijas Tautas frontē un izstājies no PSKP. 1990. gadā P. Gabrānovu ievēlēja par Latvijas Augstākās Padomes deputātu no 125. Daukstu vēlēšanu apgabala, 1990. gada 4. maijā viņš nobalsoja par Latvijas Republikas neatkarības atjaunošanu. Darbojās Rūpniecības komisijā.

Iestājās Latvijas Nacionālās neatkarības kustībā, vēlāk darbojās partijā "Tēvzemei un Brīvībai". 1995. gadā nesekmīgi kandidēja 6. Saeimas vēlēšanās no LNNK un Latvijas Zaļās partijas saraksta.

Beidzoties deputāta pilnvarām, P. Gabrānovs vadīja Gulbenes SIA "Rainis".

Miris 2007. gada 28. jūnijā.

## Apbalvojumi
2000. gadā P. Gabrānovu apbalvoja ar trešās šķiras Triju Zvaigžņu ordeni.

## Literatūra
* Tālavs Jundzis. 4. maijs: Rakstu, atmin̦u un dokumentu krājums par Neatkarības deklarāciju. Fonds "Latvijas Vēsture", 2000.
* Latgaliešu politiķi un politiskās partijas neatkarīgajā Latvijā. Sast. Ē. Jēkabsons, V. Ščerbinskis. Rīga: Jumava, 2006. 171.-172.lpp.

## Atsauces
2019. gada Lietuvas futbola čempionāta sezona

**Lietuvas futbola čempionāta 2019. gada sezonā** Marijampoles "Sūduva" bija iepriekšējie čempioni un aizstāvēja savu titulu arī šajā sezonā, kļūstot par Lietuvas čempioniem trešo reizi.

## Līgas
* A līga ir 1. līmenis (elites divīzija); 
* Pirmā līga ir 2. līmenis; 
* Otrā līga ir 3. līmenis;

## A līga
* **[[Lietuvas futbola čempionāta A līga|A līga]]** ir 1. līmenis (elites divīzija);

## Parbaudes spēles

----
----

----

## Pirmā līga
* **Pirmā līga** – ir 2. līmenis;

## Otrā līga (Rietumu zona)
* **Otrā līga** – ir 3. līmenis, 2. līga, rietumu zona;

## Otrā līga (Ziemeļu zona)
* **Otrā līga** – ir 3. līmenis, 2. līga, dienvidu zona;

## Atsauces

## Ārējās saites
* RSSSF Lietuva 2019
* A lyga oficiālā vietne  
* LFF.LT oficiālā vietne  
* lietuvosfutbolas.lt alyga
Arvo Lindēns

**Arvo Lindēns** (; dzimis , miris ) bija somu grieķu-romiešu stila cīkstonis, 1908. gada vasaras olimpisko spēļu bronzas medaļas ieguvējs.

## Biogrāfija
Arvo Lindēns bija kvalificēts peldētājs, daiļlēcējs, vingrotājs un riteņbraucējs, bet savu lielāko panākumu viņš sasniedza cīņas sportā. 1908. gadā pēc Somijas čempiona titula iegūšanas grieķu-romiešu cīņā vieglā svara kategorijā Lindēns tika iekļauts 1908. gada Somijas olimpiskajā komandā. Olimpiādē viņš guva plecu uzvaras (pretinieka lāpstiņu piespiešana pie paklāja) pirmajās trijās cīņās, taču pusfinālā pēc punktiem zaudēja krievam Nikolajam Orlovam un pēc uzvaras cīņā par trešo vietu pār zviedru cīkstoni Gunnaru Pēšonu ieguva bronzas medaļu. 1908. gadā Lindēns ieguva arī sudrabu medaļu Ziemeļvalstu čempionātā un, tā kā Somija toreiz bija Krievijas impērijas autonomā sastāvdaļa, Lindēns ieguva arī 1909. un 1910. gada Krievijas vieglā svara kategorijas čempiona titulus. 

1910. gadā Lindēns beidza cīkstoņa karjeru un atvēra pats savu apavu remontdarbnīcu, bet, sākoties Pirmajam pasaules karam, viņš emigrēja uz Kanādu. 20. gadsimta 20. gados Lindēns atgriezās Somijā un apmetās uz dzīvi Helsinkos, strādājot par naktssargu. Viņš atkal atsāka nodarboties ar daiļlēkšanu un, kaut gan viņam bija vairāk nekā 40 gadu, kļuva par Somijas Strādnieku sporta federācijas čempionu.

## Atsauces

## Ārējās saites
2020. gada Pasaules čempionāts hokejā junioriem

**2020. gada Pasaules čempionāts hokejā junioriem** norisinājās no  līdz  Ostravā un Tršinecā, Čehijā. Šis bija jau 44. oficiālais Pasaules čempionāts hokejā junioriem.

## Augstākā divīzija
### Pirmā kārta
#### A grupa

|}

#### B grupa

|}

### Turnīrs par palikšanu

### Izslēgšanas kārta

### Vietu sadalījums un statistika

#### Vietu sadalījums

## Ārējās saites
*Starptautiskās hokeja federācijas oficiālā mājaslapa
Zaļivblagopolučija

**Zaļivblagopolučija** () ir bijusī PSRS vissezonas polārstacija Arktikā. Izvietojusies Novaja Zemļas arhipelāga Ziemeļu salas austrumu piekrastē Karas jūras krastā pie Blagopolučijas līča.

## Vēsture
Stacija ierīkota 1936. gadā Blagopolučijas līča krastā, kuru 1921. gadā atklāja ledlauža *Taimir* ekspedīcija. Stacijā tika veikti meteoroloģiskie, hidroloģiskie un ornitoloģiskie novērojumi. 1943. gada 27. septembrī staciju sabombardēja vācu zemūdene U-711. Personālu pēc trijām dienām evakuēja ar lidmašīnu. Stacija netika atjaunota.

## Atsauces
Luiss Parra

**Luiss Eduardo Parra-Rivjero** (; dzimis ) ir venecuēliešu politiķis, pašreizējais Venecēlas parlamenta jeb Nacionālās asamblejas spīkers, ievēlēts 2020. gada 5. janvārī.

[left|thumb|180px|Venecuēlas parlaments [Venecuēlas parlaments|Nacionālā asambleja]]

## Parlamentārieša karjera

### CLAP
2019. gada 1. decembrī tīmekļa vietne Armando.info publicēja viedokli, ka deviņi Venecuēlas parlamenta locekļi ir saistīti ar valdību, turklāt tika pausts apgalvojums, ka Parra ir iesaistīts Venecuēlas prezidenta Nikolasa Maduro valdības programmā Vietējās komitejas apgādei un ražošanai jeb CLAP. Parra noliedza apsūdzības, ka viņš esot strādājis Venecuēlas Republikas valdības labā. Parlamenta locekļi Parra, Hosē Brito, Konrado Perezs un Hosē Gregorio Norjega apturēja darbību vai tika izslēgti no valdošajām partijām.

### Parlamenta priekšsēdētājs
2020. gada 5. janvārī Venecuēlas Nacionālā asambleja vēlēja priekšsēdētāju. Parra, kuram iepriekš bija liegts ierasties parlamentā sakarā ar apsūdzībām, tika ielaists parlamentā pēc izstāšanās no valdošā Venecuēlas prezidenta Hugo Gaido partijas. Parra nolēma pievienoties parlamentam. Parra steigā tika ievēlēts par Nacionālās asamblejas prezidentu. Maduro opozīcija gan apgalvoja, ka balsis neesot saskaitītas. Televīzijā Telesur ziņoja, ka 140 no 167 Nacionālās asamblejas deputātu balsojusi par Parru. Maduro bija spiests steidzīgi atzīt Parru par Venecuēlas parlamenta prezidentu, jo "Nacionālā asambleja bija pieņēmusi lēmumu". Gaido nevēlējās ierasties *Palacio Federal Legislativo*, jo vairs nebaudīja vairākuma atbalstu, uzskatīja prezidents Maduro, ko neatbalstīja ASV. Mazpazīstamais Parra kļuva par opozīcijas līderi.

Krievijas Federācija tomēr apsveica Parras ievēlēšanu, norādot, ka vēlēšanas izvedīs Venecuēlu no konstitucionālās krīzes.

## Atsauces
Jānis Muižnieks

** Jānis Osvalds Muižnieks ** (1911–1990) bija latviešu lidotājs, inženierzinātņu doktors aeronautikā, rakstnieks, dzejnieks, mūziķis.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1911. gada 27. februārī Rīgā. Mācījās Rīgas Valsts tehnikuma mašīnbūves nodaļā, studēja Latvijas Universitātes Mehānikas fakultātē (1928—1937), iestājās studentu korporācijā "Selonija". Līdztekus mācījies klavieru spēli 1. Rīgas mūzikas institūtā (1928—1933) un izgāja lidapmācību Aizsargu aviācijas pulkā, vēlāk Kara aviācijas skolā un dienēja Aizsargu aviācijas pulkā.

1937. gadā ieguva inženiera — mehāniķa grādu un ar K. Morberga fonda stipendiju papildinājās Romas universitātē, kur 1939. gadā ieguva aviācijas inženierzinātņu doktora grādu. 
Latvijas vācu okupācijas laikā Muižnieks bija aerodinamikas nozares vadītājs Espenlauba lidmašīnu fabrikas Rīgas nodaļā (1941—1943). 1943. gadā viņš kļuva par Rīgas Universitātes privātdocentu aviācijas zinātnēs, taču tajā pašā gadā tika iesaukts Latviešu leģiona aviācijas daļā. Kara beigās 1945. gadā no Liepājas pārlidoja uz Vāciju. 

Pēc Otrā pasaules kara beigām bija Baltijas Universitātes ārkārtas profesors tehniskajā mehānikā un aerodinamikā (1946—1949), līdztekus mācījās kompozīciju pie ārkārtas profesora Helmera Pavasara. 
Pēc izceļošanas uz Austrāliju mācīja plūsmas mehāniku, aerodinamiku un lidmašīnu būvi Jaundienvidvelsas universitātē (1951—1976), veica arī ērģelnieka pienākumus vairākās draudzēs. 

Miris 1990. gada 17. jūlijā Sidnejā. 

## Atsauces
Mazā Caunes iela

**Mazā Caunes iela** atrodas Rīgā, Vidzemes priekšpilsētā, Teikas apkaimē. Tā sākas pie Vāveres un Caunes ielu krustojuma un beidzas krustojumā ar Ropažu ielu. Ielas garums ir 132 metri. Iela  visā garumā klāta ar asfaltu. Transporta kustība ir vienvirziena (no Vāveres ielas).

## Vēsture
Mazā Caunes iela izveidota *[[Monrepo muiža|Monrepo]]* muižiņas teritorijā un pirmo reizi minēta rakstītajos avotos 1902. gadā ar nosaukumu **Pagarināšanas iela** (, ). 1923. gadā tika pārdēvēta par **Mazo Vāveres ielu**, bet 1932. gadā ieguva savu tagadējo nosaukumu, kas laika gaitā vairs nav mainījies.

## Ielu savienojumi
Mazā Caunes iela ir savienota ar šādām ielām:
* Caunes iela
* Vāveres iela
* Ropažu iela

## Skatīt arī
* Teika
* Vidzemes priekšpilsēta

## Atsauces
Jānis Gavars

**Jānis Gavars** (dzimis  Preiļu rajonā) ir latviešu žurnālists un politiķis, bijušais Latvijas Augstākās Padomes deputāts.

## Dzīvesgājums
Dzimis  Preiļu rajonā Aloiza Gavara ģimenē. Mācījās Vārkavas vidusskolā un studēja Latvijas Valsts Universitātes Filoloģijas fakultātē (1976—1982).

Strādāja Latvijas Radio, vēlāk par Latvijas televīzijas (LTV) politisko notikumu komentētāju, Perestroikas laikā 1986. gadā bija atbildīgs par Čatokvas konferences Jūrmalā komentēšanu LTV. VDK aģentu kartotēkā J. Gavars atrodams ar segvārdu "Juris", savervēts 1987. gada 10. augustā.

No 1989. gada līdz 1991. gadam J. Gavars bija LTV Informatīvo raidījumu redakcijas galvenais redaktors, PSKP biedrs.

Atmodas kustības laikā 1990. gadā viņu ievēlēja par Latvijas Augstākās Padomes deputātu no 152. Cesvaines vēlēšanu apgabala, 1990. gada 4. maijā J. Gavars balsoja par Latvijas Republikas neatkarības atjaunošanu.

1993. gadā J. Gavars bija viens no partijas „Latvijas Ceļš” dibinātājiem, tās valdes loceklis. Fonda „Latvija” līdzpriekšsēdētājs, Latvijas Privatizācijas aģentūras padomes loceklis, un a/s „Rīgas Centrāltirgus” valdes loceklis.

Pēc Birkava valdības apstiprināšanas 1993. gadā viņš bija Ministru prezidenta Valda Birkava padomnieks. 1994. gadā, mainoties valdībām, kļuva par Ministru prezidenta Māra Gaiļa padomnieku. 1997. gadā J. Gavars kļuva par Rīgas domes priekšsēdētāja Andra Bērziņa padomnieku. 2005. gadā izstājies no partijas „Latvijas Ceļš”.

2018. gada 20. decembrī, publiskojot Latvijas PSR VDK aģentu kartotēku, noskaidrojies, ka J. Gavars ir tajā iekļauts.

J. Gavara sieva ir žurnāliste Daina Bruņeniece.

## Apbalvojumi
2000. gadā J. Gavaru apbalvoja ar trešās šķiras Triju Zvaigžņu ordeni.

## Literatūra
* Tālavs Jundzis. 4. maijs: Rakstu, atmin̦u un dokumentu krājums par Neatkarības deklarāciju. Fonds "Latvijas Vēsture", 2000.

## Atsauces