Slaktiņš Hamā

thumb|Valdības armijas tanks pilsētā pēc iebrukuma
**Slaktiņš Hamā** () bija 1982. gada februāra notikumi, kad ''Baas'' Sīrijas valdības spēki ar militāro Aizsardzības brigāžu atbalstu bombardēja un pēc tam ieņēma Hamas pilsētu, apspiežot sacelšanos, ko vadīja organizācija "Musulmaņu brālība".

Operācija notika prezidenta Hāfiza Asada režīma laikā un bija kulminācija ilgstošam konfliktam starp sekulāro *[[Arābu sociālistiskās atdzimšanas partija — Sīrijas reģions|Baas]]* partijas valdību un islamistisko opozīciju. Valdības spēki vairākas nedēļas aplenca pilsētu, izmantoja artilēriju, tankus un aviāciju, kā rezultātā tika nopostītas plašas vecpilsētas teritorijas, tostarp vēsturiskas mošejas un dzīvojamie kvartāli.

Upuru skaits nav precīzi zināms un dažādos avotos atšķiras — aplēses svārstās no 10 000 līdz pat 30 000 vai vairāk nogalināto, lielākoties civiliedzīvotāju. Tūkstošiem cilvēku tika ievainoti, arestēti vai pazuda bez vēsts. Slaktiņš būtiski sagrāva „Musulmaņu brālības” struktūras Sīrijā, piespiežot organizāciju pāriet pagrīdē vai trimdā.

Hamas slaktiņš kļuva par vienu no asiņainākajiem valsts vardarbības aktiem mūsdienu Tuvo Austrumu vēsturē un simbolizēja Sīrijas režīma gatavību izmantot galēju militāru spēku politiskās opozīcijas apspiešanai. Notikumi ilgstoši tika noklusēti valsts oficiālajā diskursā, taču tie atstāja dziļu iespaidu uz Sīrijas sabiedrību un vēlāk bieži tika pieminēti saistībā ar 2011. gadā sākto Sīrijas pilsoņu karu, kā vēsturisks precedents režīma rīcībai pret sacelšanos.

## Priekšvēsture
Pirms Hamas slaktiņa Sīrijā jau vairākas desmitgades pastāvēja politiska spriedze starp valdošo režīmu un reliģiski konservatīvajām sabiedrības grupām. Pēc  partijas nākšanas pie varas 1963. gadā valsts tika veidota kā sekulāra, centralizēta un autoritāra republika, ierobežojot politisko plurālismu un opozīcijas darbību. Šī politika izraisīja neapmierinātību, īpaši sunnītu vairākuma vidū.

1970. gadā pie varas nāca Hāfizs Asads, alavītu minoritātes pārstāvis, kas vēl vairāk pastiprināja sektantisko spriedzi, jo galvenie militārie un drošības amati koncentrējās viņam lojālu personu rokās. Ekonomiskās problēmas, korupcija un represijas pret politiskajiem pretiniekiem veicināja opozīcijas radikalizāciju.

1970. gadu beigās aktīvākā režīma pretiniece kļuva sunnītu islāmistu organizācija "Musulmaņu brālība", kas iestājās pret sekulāro *Baas* ideoloģiju un pieprasīja islāmiskāku valsts pārvaldi. Organizācija uzsāka bruņotas akcijas pret valdības pārstāvjiem, drošības spēkiem un *Baas* partijas funkcionāriem, tostarp atentātus un nemierus vairākās pilsētās.

Īpaši nozīmīgs bija Alepo 1980. gada atentāts artilērijas skolā, kur tika nogalināti desmitiem alavītu kadetu, kam sekoja masveida represijas pret aizdomās turētajiem islamistiem. 1980. gadā valdība pieņēma likumu, kas paredzēja nāves sodu par piederību "Musulmaņu brālībai", vēl vairāk saasinot konfliktu.

Hama jau vēsturiski bija reliģiski konservatīva pilsēta un „Musulmaņu brālības” atbalsta centrs, tajā brīdī Hamā dzīvoja aptuveni 350 tūkstoši iedzīvotāju. Līdz 1982. gada sākumam pilsētā bija izveidojušās bruņotas pretošanās šūnas, kas faktiski izaicināja valsts varu, radot apstākļus plaša mēroga militārai intervencei no valdības puses.

## Ārējās saites