open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Ādolfs Ločmelis

**Ādolfs Ločmelis** (dzimis , miris ) bija latviešu zootehniķis, lauksaimnieks un politiķis.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1937. gada 18. aprīlī Baltinavas pagasta Blauzgovā kā jaunākais bērns 16 bērnu ģimenē. Pēc Latvijas Lauksaimniecības akadēmijas absolvēšanas strādāja par Krāslavas rajona kolhoza "Brīvība" priekšsēdētāju.

1989. gadā viņu ievēlēja PSRS Tautas deputātu kongresā no Ludzas nacionāli teritoriālā vēlēšanu iecirkņa, kā Latvijas Tautas frontes atbalstītu kandidātu.

1995. gada 6. Saeimas vēlēšanās Ā. Ločmelis kandidēja no Latvijas Vienības partijas saraksta, taču netika ievēlēts. 1996. gadā viņš kļuva pat 6. Saeimas deputātu Anatolija Tuča vietā, darbojās Latvijas Vienības partijas (1996—1997), Latvijas Zemnieku savienības (1997—1998) un Demokrātiskās partijas Saimnieks frakcijās.

2005. gada pašvaldību vēlēšanās Ā. Ločmelis kandidēja uz vietu Krāslavas novada domē no partijas "Jaunais laiks" saraksta, bet netika ievēlēts.

Miris 2024. gada 15. oktobrī.

## Atsauces
Zigmunds Petkevičs

**Zigmunds Petkevičs** (dzimis 1943. gadā) ir Latvijas poļu lauksaimnieks un sabiedriskais darbinieks.

Pēc Vissavienības Lauksaimniecības neklātienes institūta absolvēšanas mācījās Ļeņingradas Augstākajā partijas skolā, bija Latvijas Komunistiskās partijas Rēzeknes pilsētas komitejas pirmais sekretārs.

1989. gadā viņu ievēlēja PSRS Tautas deputātu kongresā no Rēzeknes nacionāli teritoriālā vēlēšanu iecirkņa.

## Atsauces
Kalnu province

**Kalnu province** (, ) ir viena no Filipīnu provincēm valsts ziemeļdaļā, Kordiljeras administratīvajā reģionā. Administratīvi dalās 10 municipalitātēs un sīkāk 144 barangajās. Provinces centrs ir Bontoka. Provincē daudznacionāls iedzīvotāju sastāvs, lielākoties kalniešu igorotu tautas kankanaji (53 %), balangao (13 %), bontoki (12 %), kā arī 20. gadsimtā ieceļojušie iloki (5 %).

## Ģeogrāfija
Province izvietojusies Lusonas salas ziemeļdaļā Centrālās Kordiljeras kalnienes vidusdaļā. Ziemeļos robežojas ar Abru un Kalingu, austrumos — ar Isabelu, dienvidos — ar Ifugao, dienvidrietumos — ar Bengetu, bet rietumos — ar Dienvidilokosu. Reljefs kalnains, augstākā virsotne ir Amujao (2702 m vjl). Provincē daudz derīgo izrakteņu; nozīmīgas zelta atradnes. Valda subtropu kalnu klimats.

## Vēsture
Līdz pat 19. gadsimta vidum spāņu koloniālā vara nespēja efektīvi kontrolēt un administrēt kalnainos igorotu apdzīvotos apvidus. Tikai 1830. gados speciālai kompleksai militārajai ekspedīcijai pulkveža Giljermo Galveja vadībā izdevās nostiprināties ar zeltu bagātajā Latrinidadas ielejā. 19. gadsimta otrajā pusē Kalnu reģionā (*La Montañosa*) tika izveidotas sešas militāri politiskās komandansijas: Bengeta (1846), Lepanto (1852), Bontoka (1859), Amburajana (1889), Kajapa (1891) un Kabugaoana (1891). Amerikāņu administrācijas laikā 1908. gadā komandansijas tika apvienotas Kalnu provincē, kas aptvēra lielāko daļu mūsdienu Kordiljeras reģiona. Province iekļāva Amburajanas, Apajao, Bengetas, Lepanto-Bontokas, Ifugao un Kalingas subprovinces. 1920. gadā Amburajana un Lepanto-Bontoka tika likvidētas, bet daļa no pēdējās reorganizēta par Bontokas subprovinci. Neatkarīgo Filipīnu laikā 1967. gadā iepriekšējā Kalnu province tika sadalīta četrās patstāvīgās bijušajās subprovincēs: Bengeta, Ifugao, Kalinga-Apajao (sadalīta 1995. gadā) un Kalnu province (bijusī Bontokas subprovince).

## Ārējās saites
Stromboli

**Stromboli** (, , ) ir vulkāns un sala Itālijā, Tirēnu jūrā, Lipāru salās. Vulkāna absolūtais un relatīvais augstums ir 924 metri. Stromboli ir ievērojams savu regulāro un biežo izvirdumu dēļ. Šādus regulārus un biežus izvirdumus arī citur pasaulē sauc par “Stromboli izvirdumiem”. Stromboli izvirdumi gāzu, pelnu un siltuma veidā notiek regulāri, parasti ik pēc pāris minūtēm līdz dažām stundām. Izvirdumi var sasniegt vairāku simtu metru augstumu, tomēr tie ir salīdzinoši mierīgi salīdzinājumā ar citu vulkānu izvirdumiem.

Stromboli vulkāns nav norimis jau vairāk nekā 2000 gadus. Tas ir viens no visaktīvākajiem vulkāniem pasaulē. Šī vulkāna aktivitāte pievilina ļoti daudz tūristu.

## Ārējās saites
Tuvu (filma)

**"Tuvu"** () ir 2022. gada Beļģijas, Francijas un Nīderlandes kopražojuma drāmas filma, kuras režisors ir Lukass Donts. Filmā galvenās lomas atveido Edens Dambrins, Gustavs de Vēle, Emilī Dekenē un Lea Drukere.

Filma stāsta par diviem tuviem draugiem, starp kuriem rodas plaisa, kad skolasbiedri pamana viņu tuvību.

Filmas "Tuvu" pirmizrāde notika  75. Kannu kinofestivālā, kur tā saņēma *[[Grand Prix (Kannu kinofestivāls)|Grand Prix]]* balvu, dalot to ar Klēras Denī filmu "Zvaigznes pusdienlaikā". "Tuvu" nominēta 95. Kinoakadēmijas balvai kategorijā "Labākā starptautiskā spēlfilma". Filma saņēma pozitīvas kritiķu atsauksmes. Tīmekļa vietnē *[[Rotten Tomatoes]]* filmai ir 91% vērtējums.

## Atsauces

## Ārējās saites
Gita Avote

**Gita Avote** (dzimusi ) ir latviešu pedagoģe un politiķe. Bijusi Valkas novada domes priekšsēdētāja, šo amatu viņa ieņēma no  līdz , pēc tam, kad iepriekšējais Valkas novada domes priekšsēdētājs Vents Armands Krauklis tika gāzts no sava amata.

Pirms kļuva par Valkas novada domes deputāti un domes priekšsēdētāju, bijusi Ērģemes pamatskolas direktore.

## Atsauces
Grand Prix (Kannu kinofestivāls)

***Grand Prix*** ir apbalvojums Kannu kinofestivālā, ko festivāla žūrija katru gadu pasniedz vienai no izrādītajai spēlfilmai. Tā ir otra prestižākā festivāla balva pēc Zelta palmas zara.

## Balvas ieguvēji

## Ārējās saites
* Kannu kinofestivāls
Džonatans Gleizers

**Džonatans Gleizers** (; dzimis ) ir angļu kinorežisors un scenārists.

Gleizers dzimis Londonā un savu karjeru sācis teātrī. Vēlāk kļuvis par kinorežisoru. Režisors četrām filmām: kriminālfilmai "Nezvērs" (2000), psiholoģiskajai drāmai "Piedzimšana" (*Birth*, 2004), zinātniskās fantastikas filmai "Manā ādā" (2013) un vēsturiskajai drāmai "Interešu zona" (2023).

Gleizers nominēts Zelta palmas zaram, sešām BAFTA kino balvām, divām Amerikas Kinoakadēmijas balvām un divām Zelta lauvas balvām. Filma "Interešu zona" saņēma *[[Grand Prix (Kannu kinofestivāls)|Grand Prix]]* un FIPRESCI balvu 2023. gada Kannu kinofestivālā, kā arī Kinoakadēmijas balvu kategorijā "Labākā starptautiskā spēlfilma". Gleizers tika nominēts arī kategorijās "Labākais režisors" un "Labākais adaptētais scenārijs".

Gleizers ir arī mūzikas video režisors tādām grupām kā *[[Radiohead]]*, *[[Massive Attack]]* un *[[The Dead Weather]]*.

## Ārējās saites
Mazā Smilšu iela (Ilūkste)

**Mazā Smilšu iela** ir vietējas nozīmes iela Ilūkstē. Tā sākas krustojumā ar Pļavu ielu pilsētas austrumu daļā un beidzas savienojumā ar Smilšu ielu pilsētas austrumu-dienvidaustrumu daļā. Kopējais ielas garums — 394 metri, visā garumā klāta ar asfalta segumu un autotransporta satiksmei atvēlētas pa vienai braukšanas joslai katrā virzienā (uz brauktuves nav ieklāts ceļa horizontālais apzīmējums). Ielā pēc individuāliem projektiem būvētas savrupmājas.

## Vēsture
Balstoties uz 1935. gada 18. jūnija Ilūkstes pilsētas valdes pieņemtajiem saistošajiem noteikumiem *Par Ilūkstes pilsētas līdzšinējo ielu nosaukumiem un jaunieprojektēto ielu nosaukšanu*, jaunbūvējamai ielai no Smilšu ielas līdz toreizējai Ostas ielai piešķirts nosaukums — **Mazā Smilšu iela**. Latvijas PSR laikā ielas nosaukums netika mainīts.

## Ielas raksturojums
Mazā Smilšu iela sākas T veida krustojumā ar Pļavu ielu iepretīm zemesgabalam Pļavu ielā 11 un virzās kā divu joslu asfaltēts ceļš dienvidaustrumu virzienā. Pēc aptuveni 200 metriem, skaitot no sākuma, nepāra numuru pusē iepretīm ēkai Mazā Smilšu ielā 18 pieslēdzas Miera iela, kas ir strupceļš līdz dažām savrupmājām. Mazā Smilšu iela beidzas, pēc aptuveni 200 metriem no iepriekšminētā savienojuma, T veida krustojumā ar Smilšu ielu, kas ir daļa no vietējā autoceļa V711 *Ilūkste—Urbanišķi—Daugavpils*.

Ielā visā garumā pāra numuru pusē uz elektrotīkla balstiem ierīkots ielu apgaismojums, savukārt gājēju ietves abās brauktuves pusēs nav izbūvētas. Jāpiemin, ka līdz rekonstrukcijai ielas pāra numuru pusē trotuārs daļēji bija saglabājies.

Kopējais ielā reģistrēto adrešu skaits — 27 (Mazā Smilšu iela 6, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 14, 15, 16, 17, 18, 19, 20, 21, 22, 24, 25, 26, 27, 28, 29, 31, 31A, 32, 33, 35).

### Ielu savienojumi
Mazā Smilšu iela ir savienota ar šādām ielām:
* Pļavu iela (neregulējams T veida krustojums)
* Miera iela (neregulējams T veida krustojums nepāra numuru pusē)
* Smilšu iela (neregulējams T veida krustojums)

## Attēlu galerija

Attēls:Mazā Smilšu iela virzienā uz Smilšu ielu.jpg|Mazās Smilšu ielas sākums krustojumā ar Pļavu ielu (skats Smilšu ielas virzienā)
Attēls:Mazās Smilšu ielas un Miera ielas krustojums Ilūkste.jpg|Mazās Smilšu ielas krustojums ar Miera ielu (skats Smilšu ielas virzienā)
Attēls:Mazās Smilšu ielas un Miera ielas krustojums 2 Ilūkste.jpg|Mazās Smilšu ielas krustojums ar Miera ielu (skats Pļavu ielas virzienā)


## Skatīt arī
* Ilūkste
* Ilūkstes ielu uzskaitījums

## Atsauces
Pavlovas kūka

thumb|356x356px|Pavlovas kūka
**Pavlovas kūka** ir deserts, kas tika radīts par godu slavenajai krievu baletdejotājai Annai Pavlovai, kas 20. gadsimta 20. gados viesojās Austrālijā un Jaunzēlandē. 

Kūka ir balta, trausla un maiga, un tā ir izgatavota no olu baltumiem, cukura, citrona sulas un kartupeļu cietes. Pavlovas kūka ir ieguvusi arī otru nosaukumu — **balerīnu kūka**. Lai arī avoti liecina, ka kūku speciāli balerīnai radījis kāds Velingtonas viesnīcas šefpavārs Jaunzēlandē, par tās dzimteni sevi uzskata arī Austrālija, un šo valstu starpā joprojām pastāv domstarpības par Pavlovas kūkas rašanās vietu.

Šīs kūkas pamatā ir vien 5 sastāvdaļas, un tā ir viegli pagatavojama. Pavlovu pasniedz ar putukrējumu un augļiem. Augļi var būt visdažādākie, atkarībā no sezonas. Bet vēsturiski Pavlova tika pasniegta ar kivi.

## Recepte
Viena no receptēm. 
### Sastāvdaļas

* 2 olu baltumi
* 100 g pūdercukura + 1,5 tējkarote, ko pievienot saldajam krējumam
* 1 tējkarote citrona sulas
* 0,5 tējkarote kartupeļu cietes
* 100 ml saldā krējuma
* ogas un svaigas piparmētru lapiņas dekorēšanai

### Pagatavošana

# Uzkarsē cepeškrāsni līdz 170 grādiem.
# Tīrā un sausā bļodā liek olu baltumus. Sāk putot, līdz olu baltumi ir vieglās putās, tad pakāpeniski ber klāt pūdercukuru, turpinot putot vēl 7 minūtes, līdz veidojas stingras putas.
# Masā ielej citrona sulu un uzmanīgi iecilā kartupeļu cieti.
# Uz cepamās pannas izklāj cepamo papīru un liek pagatavoto masu; veido vai nu vienu veselu kūku, vai atsevišķas kūciņas - pēc izvēles.
# Liek krāsnī, uzreiz samazinot temperatūru līdz 120 grādiem. Cep aptuveni 1 stundu 30 minūtes.
# Pa to laiku traukā saputo saldo krējumu ar cukuru.
# Gatavo kūku vai kūciņas ņem ārā no krāsns un atdzesē istabas temperatūrā.
# Kad kūka atdzisusi, tai virsū klāj saldo krējumu un dekorē ar svaigām ogām vai augļiem, kā arī piparmētru lapiņām.

## Atsauces

## Ārējās saites
Vitālijs Soboļevs

**Vitālijs Soboļevs** (; dzimis 1940. gadā Voroņežā) ir krievu inženieris un sabiedriskais darbinieks, bijušais Latvijas Komunistiskās partijas Centrālās komitejas otrais sekretārs (1986—1991).

Pēc Voroņežas Valsts universitātes absolvēšanas mācījās PSKP CK Augstākajā partijas skolā. PSKP biedrs kopš 1963. gada. Darbojās Belgorodas apgabala PSKP komitejā, 1986. gadā nosūtīts partijas darbā uz Latvijas PSR.

Bijis Latvijas PSR Augstākās Padomes deputāts. 1989. gadā viņu ievēlēja par PSRS Tautas deputātu kongresā no Daugavpils nacionāli teritoriālā vēlēšanu iecirkņa.

1991. gadā, pēc Augusta puča izgāšanās, pārcēlās dzīvot uz Krieviju. Vēlāk kļuva par Krievijas PFSR Nacionālo lietu valsts komitejas priekšsēdētāja vietnieku.

## Atsauces
Miera iela (Ilūkste)

**Miera iela** ir vietējas nozīmes iela Ilūkstē. Tā sākas krustojumā ar Mazo Smilšu ielu pilsētas austrumu daļā un beidzas pļavā. Kopējais ielas garums — 115 metri, visā garumā bez seguma un autotransporta satiksmei atvēlētas pa vienai braukšanas joslai katrā virzienā. Ielā galvenokārt savrupmājām piederīgu saimniecisko ēku apbūve.

## Vēsture
Balstoties uz 1935. gada 18. jūnija Ilūkstes pilsētas valdes pieņemtajiem saistošajiem noteikumiem *Par Ilūkstes pilsētas līdzšinējo ielu nosaukumiem un jaunieprojektēto ielu nosaukšanu*, jaunbūvējamai ielai no toreizējās Pulkveža Kalpaka ielas līdz Valsts fonda mežam piešķirts nosaukums — **Miera iela**. Latvijas PSR laikā ielas nosaukums netika mainīts.

## Ielas raksturojums
Miera iela sākas T veida krustojumā ar Mazo Smilšu ielu (starp gruntsgabaliem Mazajā Smilšu ielā 17 un 19, kā arī iepretīm zemesgabalam Mazajā Smilšu ielā 18) un virzās kā divu joslu ceļš bez seguma ziemeļaustrumu virzienā. Miera iela beidzas 115 metrus tālāk, skaitot no ielas sākuma, neapbūvētā apvidū pirms nogāzes. Nepāra numuru pusē ierīkots ielu apgaismojums, gājēju ietves nav izbūvētas.

Kopējais ielā reģistrēto adrešu skaits — 1 (Miera iela 3).

### Ielu savienojumi
Miera iela ir savienota ar šādām ielām:
* Mazā Smilšu iela (neregulējams T veida krustojums)

## Skatīt arī
* Ilūkste
* Ilūkstes ielu uzskaitījums

## Atsauces
Ģimene (2013. gada filma)

**"Ģimene"** (, ) ir 2013. gada Francijas un ASV melnās komēdijas kriminālfilma, kuras režisors ir Liks Besons. Filmā galvenās lomas atveido Roberts De Niro, Mišela Feifere, Tomijs Lī Džonss, Daiena Egrona un Džons D'Leo. Filma balstīta uz Tonīno Benakvistas romānu *Malavita*.

Filma stāsta par mafijas ģimeni, kas, izmantojot liecinieku aizsardzības programmu, pārceļas uz Franciju, kur sāk jaunu dzīvi.

Filmas "Ģimene" pirmizrāde notika . Filma saņēma galvenokārt negatīvas kritiķu atsauksmes un tīmekļa vietnē *[[Rotten Tomatoes]]* tai ir 28% vērtējums.

## Atsauces

## Ārējās saites
Dženovas Republika

**Dženovas Republika** (, ) bija viduslaiku un jauno laiku valsts Vidusjūras reģionā no 1099. līdz 1797. gadam. Tās administratīvais centrs bija Dženova un pamatā tā atradās Ligūrijas jūras piekrastē mūsdienu Itālijas ziemeļrietumos, Ligūrijā. Dženovas Republika kopš 12. gadsimta bija vairāku republiku federācija un tā kontrolēja plašākas teritorijas arī Korsikā, Sardīnijas ziemeļos, Egejas jūrā vairākas salas, īslaicīgi arī Krētu, kā arī teritorijas Krimas piekrastē pie Melnās jūras.

Dženovas Republikas pastāvēšanas laikā tā bija viena no vadošajām tirdzniecības un jūras valstīm Vidusjūrā. Tā bija izslavēta ar savu tirgotāju, jūras pārvedumu un banku darbību. Dženovas Republikas bagātība lielā mērā balstījās uz tirdzniecību ar Tuvo Austrumu zemēm. Dženovas jūrnieki bija pazīstami ar jūras ekspedīcijām, meklējot jaunus tirdzniecības ceļus. Valsts bija iesaistīta arī politiskajos un militārajos konfliktos, piedaloties karos un savienībās ar citām Eiropas valstīm. Dženova bija arī svarīgs kultūras un diplomātijas centrs, kurā attīstījās literatūra, māksla un arhitektūra.

## Ārējās saites
Bulavajo

**Bulavajo** () ir Zimbabves otra lielākā pilsēta un lielākā pilsēta Matabelelandes reģionā. 2022. gadā tajā dzīvoja 665 tūkstoši iedzīvotāju, bet tās aglomerācijā iedzīvotāju skaits sasniedz 1,2 miljonus. Bulavajo ir viena no vecākajām pilsētām Zimbabvē ar bagātīgu vēsturi un kultūras mantojumu. Pilsētā atrodas vairāki vēsturiski un kultūras pieminekļi, tostarp Njasalandas nacionālais muzejs, kurā var iepazīties ar Zimbabves valsts vēsturi un tradīcijām. Pilsēta ir arī nozīmīgs rūpniecības un tirdzniecības centrs Zimbabvē. Buravajo ir svarīgs sauszemes transporta mezgls starp dažādām ģeogrāfiskajām vietām pilsētas apkārtnē.

## Atsauces

## Ārējās saites
Aizupes iela (Ilūkste)

**Aizupes iela** ir vietējas nozīmes iela Ilūkstē. Tā sākas krustojumā ar Ozolu ielu pilsētas austrumu daļā un beidzas Ilūkstes upes krastā. Kopējais ielas garums — 77 metri, visā garumā bez seguma un autotransporta satiksmei atvēlēta viena braukšanas josla. Ielā pēc individuāliem projektiem būvētas savrupmājas.

## Vēsture

## Ielas raksturojums
Aizupes iela sākas T veida krustojumā ar Ozolu ielu un virzās kā šaurs vienas joslas ceļš bez seguma rietumu-ziemeļrietumu virzienā. Ielā nav ierīkots ielu apgaismojums, gājēju ietves nav izbūvētas. Aizupes iela beidzas 77 metrus tālāk, skaitot no ielas sākuma, strupceļā Ilūkstes upes krastā.

Kopējais ielā reģistrēto adrešu skaits — 2 (Aizupes iela 2 un 2A).

### Ielu savienojumi
Aizupes iela ir savienota ar šādām ielām:
* Ozolu iela (neregulējams T veida krustojums)

## Skatīt arī
* Ilūkste
* Ilūkstes ielu uzskaitījums

## Atsauces
Ģimene (nozīmju atdalīšana)

**[[Ģimene]]** ir divu vai vairāku cilvēku kopums, ko saista laulība vai asinsradniecība.

Vēl **ģimene** var būt:
;kino
* "Ģimene" (*The Family* vai *Malavita*) — 2013. gada Francijas un ASV melnās komēdijas kriminālfilma;
* "Ģimene" — 2017. gada Latvijas dokumentālā īsfilma;
* "Ģimenes melodrāma" (*Семейная мелодрама*) — 1976. gada Latvijas PSR spēlfilma;
* "Ģimenes albums" — 1978. gada Latvijas PSR televīzijas mākslas filma.

;citi saistītie šķirkļi
* Ģimenes hiperholesterinēmija
* Ģimenes politika
Avotu iela (Ilūkste)

**Avotu iela** ir vietējas nozīmes iela Ilūkstē. Tā sākas krustojumā ar Brīvības ielu pilsētas austrumu daļā un beidzas savienojumā ar Dīķu ielu pilsētas austrumos. Kopējais ielas garums — 566 metri, visā garumā klāta ar asfalta segumu un autotransporta satiksmei atvēlētas pa vienai braukšanas joslai katrā virzienā (uz brauktuves nav ieklāts ceļa horizontālais apzīmējums). Ielā pēc individuāliem projektiem būvētas savrupmājas.

## Vēsture
Balstoties uz 1935. gada 18. jūnija Ilūkstes pilsētas valdes pieņemtajiem saistošajiem noteikumiem *Par Ilūkstes pilsētas līdzšinējo ielu nosaukumiem un jaunieprojektēto ielu nosaukšanu*, jaunbūvējamai ielai no Brīvības ielas līdz Ilūkstes upei piešķirts nosaukums — **Avotu iela**. Taču apbūve realizēta vien līdz tagadējai Dīķu ielai, kur iela beidzas strupceļā nesasniegdama Ilūkstes upi. Latvijas PSR laikā ielas nosaukums netika mainīts.

## Ielas raksturojums
Avotu iela sākas T veida krustojumā ar maģistrālas nozīmes Brīvības ielu iepretīm zemesgabaliem Brīvības ielā 33 un 35, virzās kā šaurs divu joslu asfaltēts ceļš dienvidrietumu virzienā. Pēc 120 metriem, skaitot no sākuma, nepāra numuru pusē izveidojies savienojums ar Patversmes ielu, pēc kura brauktuve nedaudz vairāk pagriežas rietumu virzienā. 160 metrus tālāk, skaitot no pēdējā pieslēguma, ceļš šķērso notekgrāvi, kas, virzīdamies cauri privātmāju rajonam, ietek Ilūkstes upē. Avotu iela beidzas aptuveni pēc 285 metriem T veida krustojumā ar Dīķu ielu iepretīm zemesgabalam Dīķu ielā 24.

Ielā nepāra numuru pusē uz elektrotīkla balstiem ierīkots ielu apgaismojums, savukārt gājēju ietves abās brauktuves pusēs nav izbūvētas.

Kopējais ielā reģistrēto adrešu skaits — 34 (Avotu iela 6, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 15, 16, 17, 18, 19, 21, 21A, 21B, 22, 24, 25, 26, 27, 28, 29, 30, 31, 32, 33, 34, 35, 36, 37, 39, 40, 41 un 43).

### Ielu savienojumi
Avotu iela ir savienota ar šādām ielām:
* Brīvības iela (neregulējams T veida krustojums)
* Patversmes iela (neregulējams T veida krustojums nepāra numuru pusē)
* Dīķu iela (neregulējams T veida krustojums)

## Skatīt arī
* Ilūkste
* Ilūkstes ielu uzskaitījums

## Atsauces
Safars

**Safars** (, *ṣafar*, ) islāma kalendārā ir otrais mēnesis. No arābu valodas šī mēneša nosaukums burtiski nozīmē ‘tukšums’. Lai gan šajā mēnesī nav iezīmētas īpašas reliģiskas svētku dienas, ir vairāki tautas ticējumi un tradīcijas, kas saistīti ar safaru. Daži cilvēki uzskata, ka šajā mēnesī ir īpašs laiks, kad jābūt uzmanīgiem un jāizvairās no ļaunuma, un tādēļ tiek veiktas dažādas aizsardzības rituāli vai lūgšanas. Šie ticējumi un tradīcijas nav vienoti visās islāma kopienās, un dažādās kultūrās un islāma tradīcijās var būt atšķirīgas interpretācijas par safara nozīmi.

Safars arī norāda uz vēsturisku notikumu islāmā, piemēram, uz Muhameda izceļošanu (hidžras) no Mekas uz Medīnu 622. gadā.

## Ārējās saites
Lenjāno

**Lenjāno** (, , ) ir komūna un pilsēta Itālijas ziemeļos, Lombardijā. Tā atrodas Milānas metropoles pilsētā, faktiski ir Milānas piepilsēta. 2023. gada Lenjāno dzīvoja 59,9 tūkstoši iedzīvotāju. Lenjāno ir attīstītā rūpniecības un saimniecības jomas; attīstīta tekstilrūpniecība. Pilsētas centrā atrodas vairākas baznīcas, muzeji un vēsturiskas ēkas.

 norisinājās Lenjāno kauja, kurā Lombardijas līga sakāva Svētās Romas impērijas armiju.

Katru gadu Lenjāno norisinās Bernoki kauss (*Coppa Bernocchi*) riteņbraukšanā, kurās 2000. gadā uzvarēja arī Latvijas riteņbraucējs Romāns Vainšteins.

## Atsauces

## Ārējās saites
Amalfi

**Amalfi** (, ) ir pilsēta un komūna Itālijā, Kampānijas reģionā, Salerno provincē. 2023. gadā pilsētā dzīvoja 4,7 tūkstoši iedzīvotāju. Pilsēta atrodas pie Salerno līča. Amalfi ir populāra tūristu atpūtas pilsēta. Cauri pilsētai vijās ar dabas skatiem skaistais Amalfi krasta (*Costiera Amalfitana*) ceļš. Tūristu intereses objekts ir arī Amalfi katedrāle, kas celta 9. gadsimtā un vēlāk pārbūvēta, iegūstot pašreizējo izskatu. No saimniecības nozarēm ļoti attīstīts ir tūrisms.

Amalfi bija Amalfi grāfistes galvaspilsēta, kas bija viena no četrām valstīm, kas 11. un 12. gadsimtā dominēja Vidusjūras ūdeņos kā tirdzniecībā, tā arī politikā (pārējās bija Venēcijas Republika, Dženovas Republika un Pizas Republika).

## Atsauces

## Ārējās saites
Riponas katedrāle

{
  "type": "ExternalData",
  "service": "geoshape",
  "ids": "Q638466"
}


**Riponas katedrāle** () jeb **Sv. Pētera un Sv. Vilfrīda katedrāles baznīca** () ir anglikāņu katedrāle, kas atrodas Anglijas ziemeļos, Ziemeļjorkšīras grāfistes Riponas pilsētā. 2014. gadā dibinātās Līdsas diecēzes viena no trim katedrālēm. Pārējās šīs diecēzes katedrāles ir Bredfordas katedrāle un Veikfīldas katedrāle.

Baznīca šajā vietā dibināta ap 660. gadu, kad īru mūki šeit nodibināja klosteri. Savukārt 672. gadā Svētais Vilfrīds (*Wilfrid*, ap 663—709/710) šeit nodibināja benediktīniešu klosteri. 10. gadsimtā baznīca kļuva par koleģiāta baznīcu. Pašreizējais dievnams, pēc skaita ceturtais, celts no 13. līdz 16. gadsimtam. 1836. gadā baznīca kļuva par Riponas diecēzes katedrāli, bet 2014. gadā vairākas diecēzes apvienoja, izveidojot Līdsas diecēzi.


Ripon_Cathedral_(7544551950).jpg
Ripon_Cathedral_2.jpg
Ripon_Cathedral_Nave_1,_Nth_Yorkshire,_UK_-_Diliff.jpg
Ripon_cathedral_-_west_end.jpg


## Ārējās saites
*
Laterningveri

**Laterningveri** (*Etlingera*) ir ģints ingveraugu dzimtā, kuras dabiskais izplatības areāls ir Āzijas un Okeānijas  tropu un subtropu reģionos. Tajā ir klasificētas aptuveni 150 sugas.

Dažām lielākajām sugām dzinumi var sasniegt 10 metrus augstumu, tie pie pamatnes ir resni. Citas sugas aug kā lapu puduri; savukārt citām sugām ir gari, ložņājoši sakneņi.

## Klasifikācija
Ģintī ir klasificētas sugas (nepilns saraksts):

* Malajas laterningvers (*Etlingera elatior*)
* *Etlingera albolutea*
* *Etlingera amomoides*
* *Etlingera angustifolia*
* *Etlingera burttii*
* *Etlingera calycina*
* *Etlingera diepenhorstii*
* *Etlingera fenzlii*
* *Etlingera hemisphaerica*
* *Etlingera inundata*
* *Etlingera kenyalang*
* *Etlingera labellosa*
* *Etlingera loroglossa*
* *Etlingera maingayi*
* *Etlingera newmanii*
* *Etlingera otiolophos*
* *Etlingera palangkensis*
* *Etlingera pyramidosphaera*
* *Etlingera rosamariae*
* *Etlingera rosea*
* *Etlingera sanguinea*
* *Etlingera sulfurea*
* *Etlingera triorgyalis*
* *Etlingera walang*
* *Etlingera valida*
* *Etlingera versteegii*
* *Etlingera vestita*
* *Etlingera xanthoparyphe*
* *Etlingera yunnanensis*

## Galerija

Attēls:Etlingera coccinea (13967856126).jpg|*Etlingera coccinea*
Attēls:Etlingera corneri – Siam Rose.jpg|*Etlingera corneri*
Attēls:E. fulgens.jpg|*Etlingera fulgens*
Attēls:Etlingera Littoralis.png|*Etlingera littoralis*


## Atsauces
Kolters Vols

**Kolters Vols** (; dzimis ) ir kanādiešu dziedātājs, dziesmu autors un mūziķis. Vola mūzika, kas atpazīstama ar viņa zemo, rupjo baritona balsi un stāstošiem dziesmu vārdiem, ietver kantri, folka un vesternmūzikas stilus.

2015. gada jūnijā viņš izdeva EP *Imaginary Appalachia*. Viņa vārdā nosaukto debijas albumu izdeva 2017. gada maijā, bet otro albumu *Songs of the Plains* — 2018. gada oktobrī. Trešais albums *Western Swing & Waltzes and Other Punchy Songs* izdots 2020. gada augustā un ceturtais albums *Little Songs* izdots 2023. gada 14. jūlijā.

## Atsauces

## Ārējās saites

*
Andris Vilcāns

**Andris Vilcāns** (dzimis 1957. gada 16. martā Rīgā) ir latviešu mikrobiologs un diplomāts.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1957. gada 16. martā Rīgā. Pēc Latvijas Valsts universitātes absolvēšanas strādāja LZA Augusta Kirhenšteina Mikrobioloģijas un virusoloģijas institūtā, darbojās komjaunatnē, bija Latvijas Zinātņu akadēmijas jauno zinātnieku un speciālistu padomes priekšsēdētājs. 1988. gada novembrī viņu aizsūtīja uz "ASV-PSRS topošo līderu pirmo samitu" Amerikas Savienotajās Valstīs.

1989. gadā A. Vilcānu ievēlēja par deputātu PSRS Tautas deputātu kongresā no Vissavienības Ļeņina komunistiskās jaunatnes savienības.

1990. gadā bija PSRS Augstākās Padomes Jauniešu lietu komitejas loceklis, Ārējo sakaru apakškomitejas priekšsēdētājs.

Pēc Latvijas neatkarības atjaunošanas no 1991. līdz 1994. gadā darbojās Latvijas Ārlietu ministrijā. No 1994. gada bija vēstnieks Uzbekistānā (1994—1999), Kirgizstānā (1999), Ēģiptē (2000—2001), Ukrainā un Moldovā (2001—2007), Rumānijā, Azerbaidžānā, Gruzijā un Izraēlā. 1999. gadā viņš bija par Ārlietu ministrijas ģenerālinspektors.

## Atsauces
Torre Annunciata

**Torre Annunciata** (, , ) ir pilsēta un komūna Itālijā, Kampānijas reģionā, Neapoles metropolē. 2023. gadā pilsētā dzīvoja 40,2 tūkstoši iedzīvotāju. Komūna atrodas Vezuva vulkāna pakājē. 79. gadā vulkāna izvirdumā tā tika iznīcināta kopā ar Pompejiem un Herkulānu. Līdz tam tās nosaukums bija Oplonta. Arheoloģisko izrakumu vieta no Oplontas ir iekļauta UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā.

## Ievērojami cilvēki
Torre Annunciatā dzimuši vai dzīvojuši:
* Dino De Laurentiss (1919—2010) bija itāļu kinoproducents un aktieris,
* Čīro Immobile (1990) ir Itālijas futbolists

## Atsauces

## Ārējās saites

*Oficiālā tīmekļa vietne
17. gadsimts p.m.ē.

thumbnail|upright=1.5|Tuvo Austrumu karte ap 1700. gadu p.m.ē.
**17. gadsimts p.m.ē.** bija gadsimts, kas sākās 1700. gadā p.m.ē. un beidzās 1601. gadā p.m.ē.

## Eiropa
* Krētā turpināja attīstīties Mīnojiešu civilizācija. Mīnojiešiem bija novērojama nozīmīga kultūras un saimnieciskā attīstība. Ap Knosas pili, kas tiek uzskatīts par civlizācijas centru, izbūvēja pilsētu tās aizsardzībai.

## Āzija
* Mūsdienu Irākas teritorijā veidojās Asīrijas valsts.
* Heti izveidoja valstisku veidojumu Anatolijas pussalā.

## Āfrika
* Senajā Ēģiptē beidza valdīt 14. dinastijas faraoni un sāka valdīt 15. dinastijas faraoni, kas bja hiksi.

## Atsauces

## Ārējās saites
Mijamoto Musasi

**Mijamoto Musasi** (; dzimis 1583. gada martā, miris ) bija japāņu kareivis, filozofs, stratēģis un rakstnieks. Viņš vislabāk zināms kā samurajs, filozofu un zobenu cīņas mākslas meistars. Mijamoto Musasi ir kļuvis par leģendu Japānas vēsturē un viņa uzskati par dzīves mākslu ir ietekmējuši gan cīņas mākslu, gan filozofiju.

Viņš ir uzrakstījis darbu “Piecu gredzenu grāmata”, kurā izklāsta savus uzskatus par dzīvi, cīņu un pašattīstību.

## Ārējās saites
Bontoka

**Bontoka** (, , ) ir municipalitāte Filipīnās, Kordiljeras administratīvajā reģionā, Kalnu provinces administratīvais centrs. Atrodas provinces vidusdaļā Kagajanas pietekas Čiko augšteces krastos. Lielākā daļa iedzīvotāju ir bontoki, kas devuši tai vārdu.

## Vēsture
Par municipalitātes dibināšanas gadu tiek uzskatīts 1908. gads, kad šeit tika izvietotas Kalnu provinces un Bontokas subprovinces administrācija, uzbūvēts hospitālis, skola un provinces cietums. Līdz 1926. gadam Bontoka tika savienota ar ceļu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Maestro (2023. gada filma)

**"Maestro"** ir 2023. gada ASV biogrāfiskā drāmas filma, kuras režisors ir Bredlijs Kūpers, bet scenārija autori Kūpers un Džošs Singers. Filmas producenti ir Mārtins Skorsēze, Kūpers, Stīvens Spīlbergs, Freds Berners, Eimija Dērninga un Kristija Makosko Krrīgere. Filma stāsta par attiecībām starp amerikāņu komponistu Leonardu Bernstainu (atveido Kūpers) un viņa sievu Felīsiju (Kerija Maligana). Citas lomas atveido Mets Bomers, Maija Hoka un Sāra Silvermane.

Filmas "Maestro" pirmizrāde notika  Venēcijas kinofestivālā, kur to nominēja Zelta lauvas balvai. Kopš  filma pieejama straumēšanas platformā *[[Netflix]]*. Filma saņēma pozitīvas kritiķu atsauksmes un iekļuva Nacionālās kinofilmu pārraudzīšanas padomes un Amerikas Kinoinstitūta 2023. gada 10 labāko filmu sarakstos. Filmu nominēja 81. Zelta globusa balvai četrās kategorijās, un tā ir nominēta 96. Kinoakadēmijas balvai septiņās kategorijās.

## Atsauces

## Ārējās saites
Imola

**Imola** (, ) ir pilsēta un komūna Itālijā, Emīlijas-Romanjas reģionā, Boloņas metropolē. 2023. gadā pilsētā dzīvoja 69,1 tūkstoši iedzīvotāju. Komūna ir ievērojama ar to, ka tur atrodas Enco un Dino Ferrāri autodroms, kur norisinās Formula 1 posms Emīlijas-Romanjas Grand Prix. No 1981. līdz 2006. gadam šajā trasē norisinājās Sanmarīno Grand Prix. Imolā ir vēsturisks centrs ar dažādiem arhitektūras pieminekļiem, piemēram, Imolas pils (*Rocca Sforzesca*). Pilsētā ir vairāki motosporta muzeji.

## Atsauces

## Ārējās saites
Grābeklis

thumbnail|upright=1.2|Koka grābeklis, kur pietā iestiprinātas tapiņas
**Grābeklis** ir darbarīks, kuru veido kātā iestiprināts piets ar zariem vai tapiņām. Kāts un arī zari var būt no dažādiem materiāliem, tie var būt no koka, plastmasas vai metāla. Tam var būt dažādi pielietojumi atkarībā no darba, kas jāveic. Grābekli izmanto dažādu lietu un priekšmetu grābšanā, piemēram, ar to var grābt no kokiem nokritušās lapas vai sienu. Ar grābekli var izlīdzināt zemi vai nelielos daudzumos to pārvietot citur.

## Ārējās saites
Ifugao

**Ifugao** (, ) ir viena no Filipīnu provincēm valsts ziemeļdaļā, Kordiljeras administratīvajā reģionā. Administratīvi dalās 11 municipalitātēs un sīkāk 176 barangajās. Provinces centrs ir Lagave. Provincē daudznacionāls iedzīvotāju sastāvs, lielākoties kalniešu igorotu tautas ifugao (68 %), kalanguji (9 %), ajungani (6 %), kā arī 20. gadsimtā ieceļojušie iloki (14 %). Provincē esošās Filipīnu Kordiljeras rīsa terases 1995. gadā iekļautas UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā.

## Ģeogrāfija
Province izvietojusies Lusonas salas ziemeļdaļā Centrālās Kordiljeras kalnienes austrumos. Ziemeļos robežojas ar Kalnu provinci, austrumos — ar Isabelu, dienvidos — ar Nuevaviskaju,  bet rietumos — ar Bengetu. Reljefs kalnains, augstākā virsotne ir Pulags (2928 m vjl) uz robežas ar Nuevaviskaju un Bengetu. Valda subtropu kalnu klimats.

## Vēsture
Līdz pat 19. gadsimta vidum spāņu koloniālā vara nespēja efektīvi kontrolēt un administrēt kalnainos igorotu apdzīvotos apvidus. Tikai 19. gadsimtā izdevās pakļaut ifugao apdzīvoto teritoriju un to iekļāva Nuevaviskajas provincē. 1889. gadā ifugao zemēs nodibināja militāri politisko komandansiju ar centru Kianganā (*Quiangan*). 1908. gadā amerikāņu administrācijas laikā ifugao zemes tika nodalītas no Nuevaviskajas un iekļautas Kalnu provincē kā Ifugao subprovince; tās centrs sākotnēji bija Banauē, bet vēlāk to pārcēla uz Kianganu. 1936. gadā subprovinces galvaspilsētu pārcēla uz Lagavi. 1966. gadā Kalnu provinci sadalīja, un Ifugao kļuva par patstāvīgu provinci.

## Atsauces

## Ārējās saites
Daudzšūnu organisms

[thumbnail|upright=1.0|Iekrāsota [nematodes|nematode, kur redzami šūnu kodoli]]
**Daudzšūnu organisms** ir organisms, kas sastāv no vairāku šūnu veidiem. Tas nav taksons. Pie daudzšūnu organismiem pieder augi, sēnes (ne visas) un dzīvnieki, kā arī daudzas aļģes. Pretējais daudzšūnu organismiem ir vienšūnas organismi. Daudzšūnu organismos ir izveidojusies šūnu hierarhija, kas ļauj tiem veikt dažādas funkcijas un pielāgoties vides apstākļiem. Šūnas grupējas audos, kas savukārt veido orgānus noteiktu funkciju veikšanai.

## Ārējās saites
Lagave

**Lagave** (, , ) ir municipalitāte Filipīnās, Kordiljeras administratīvajā reģionā, Ifugao provinces administratīvais centrs. Atrodas provinces vidusdaļā Ibulao upes krastā. Lielākā daļa iedzīvotāju ir ifugao.

## Vēsture
1936. gadā uz Lagavi no netālās Kianganas tika pārcelta Ifugao subprovinces galvaspilsēta, bet par pilnvērtīgu municipalitāti Lagave kļuva tikai 1961. gadā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Polijas—Lietuvas karš

thumb|Zilā līnija rāda Polijas fronti 1920. gada maijā
**Polijas—Lietuvas karš** (lietuviešu: *Lenkijos—Lietuvos karas*) bija bruņots konflikts starp Poliju un Lietuvu 1919.—1920. gadā par Viļņas apgabalu un citām teritorijām.

Karš beidzās ar 1920. gada 7. oktobrī parakstīto Suvalku vienošanos. Ar šo vienošanos tika noslēgts pamiers un noteiktas robežas starp Poliju un Lietuvu, Viļņas apgabals tika pievienots Polijai. 1926. gadā reģiona teritorijā tika izveidota Viļņas vojevodiste.

Lietuva neatzina apgabala aneksiju un līdz 1938. gadam neuzturēja diplomātiskās attiecības ar Poliju.

1939. gada 10. oktobrī pēc Polijas valsts likvidācijas PSRS nodeva Viļņu un daļu no Viļņas apgabala neatkarīgajai Lietuvai. Lietuvas PSR 1940. gada oktobrī pievienoja vēl nelielu daļu Viļņas apgabala, kas 1939. gadā tika pievienota Baltkrievijas PSR.

## Ārējās saites
Šerloka Holmsa privātā dzīve

**"Šerloka Holmsa privātā dzīve"** () ir 1970. gada Apvienotās Karalistes un ASV piedzīvojumu kinokomēdija, kuras režisors ir Billijs Vailders. Filmā galvenās lomas atveido Roberts Stīvenss, Ženevjēva Pažē, Kolins Bleiklijs un Kristofers Lī.

Filmā Šerloks Holmss un Doktors Vatsons uzņemas atrast jaunas noslēpumainas beļģietes Gabrielas pazudušo vīru.

Filmas "Šerloka Holmsa privātā dzīve" pirmizrāde notika  un to izplatīja *[[United Artists]]*. Filma saņēma pārsvarā pozitīvas kritiķu atsauksmes. Tīmekļa vietnē *[[Rotten Tomatoes]]* filmai ir 89% vērtējums. *[[BBC]]* seriāla "Šerloks" (2010—2017) autori Marks Getiss un Stīvens Mofats filmu "Šerloka Holmsa privātā dzīve" nosauca par seriāla iedvesmas avotu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Donalds Gleizers

**Donalds Arturs Gleizers** (; dzimis , miris ) bija Amerikas Savienoto Valstu fiziķis. Viņa zinātniskā darbība ir saistīta ar eksperimentālo fiziku. 1952. gadā, strādājot Čikāgas Universitātē, izgudroja pūslīšu kameru. Šī ierīce ļauj uzņemt attēlus no dažādu subatomāru daļiņu trekiem un to sadursmēm. Pūslīšu kamera ir ļoti noderīga, lai pētītu elementārdaļiņu mijiedarbības. 1960. gadā ieguva Nobela prēmiju fizikā “par pūslīšu kameras izgudrošanu”.

## Atsauces

## Ārējās saites
Guntis Blūms

**Guntis Blūms** () ir latviešu lauksaimnieks, politiķis un sabiedriskais darbinieks.

## Dzīvesgājums
Pēc Latvijas Lauksaimniecības akadēmijas absolvēšanas inženiera-mehāniķa specialitātē G. Blūms bija Gulbenes rajona padomju saimniecības «Stari» direktors. Bijis Gulbenes rajona padomes priekšsēdētāja vietnieks. Bijis ilggadējs motokrosa tiesnesis.

1989. gadā viņu ievēlēja PSRS Tautas deputātu kongresā no Armijas, aviācijas un flotes veicināšanas Vissavienības brīvprātīgās biedrības (DOSAAF).

2001. gada pašvaldību vēlēšanās G. Blūms tika ievēlēts Daukstu pagasta padomē no vēlētāju apvienības "Par attīstību" saraksta un ievēlēts par pagasta padomes priekšsēdētāju. Vēlreiz Daukstu pagasta padomē ievēlēts 2005. gada vēlēšanās no vēlētāju apvienības "Vienotība" saraksta, bet šoreiz pēc vēlēšanām kļuva par pagasta padomes priekšsēdētāja vietnieku. 2009. gada pašvaldību vēlēšanās ievēlēts Gulbenes novada domē no Zaļo un Zemnieku savienības.

G. Blūma meita Ingrīda Blūma ir pazīstama finansiste, bijusi AS "Hansabanka" vadītāja.

## Atsauces
Aivars Bruss

**Aivars Otto Bruss** (dzimis  Vecgulbenē, miris ) bija latviešu agronoms, lauksaimnieks, uzņēmējs un sabiedriskais darbinieks.

Pēc Latvijas Lauksaimniecības akadēmijas absolvēšanas strādāja par Dobeles rajona agrofirmas «Tērvete» galveno agronomu.

1989. gadā viņu ar Latvijas Tautas frontes atbalstu ievēlēja PSRS Tautas deputātu kongresā no Kolhoznieku savienībā apvienotajām kopsaimniecībām.

Pēc Latvijas neatkarības atjaunošanas Aivars Bruss atguva zemes īpašumus Tērvetes pagastā, kuru vēlāk mantoja viņa dēls Valters Bruss, ievērojams uzņēmējs lauksaimniecības nozarē. A. Bruss bijis iesaistīts vairāku lauksaimniecības produkcijas pārstrādes nozares uzņēmumu vadībā, tostarp AS "Dobeles dzirdnavnieks", AS "Jelgavas cukurfabrika".

1998. gadā A. Bruss iesaistījās Tautas partijas veidošanā.

Dēls Valters Bruss ir ievērojams uzņēmējs lauksaimniecības nozarē, arī KS "Latraps" padomes priekšsēdētājs. Znots — uzņēmējs un politiķis Aigars Štokenbergs.

Miris 2005. gada 25. martā. Apglabāts Tērvetes kapsētā.

## Atsauces
Aivars Dambis

**Aivars Dambis** (1936—2015) bija latviešu strādnieks un sabiedriskais darbinieks.

Dzimis Pūres pagastā. 1962. gadā absolvēja Rīgas celtniecības tehnikumu. 1963.—1967. gadā strādāja par gāzes metinātāju, tad par cauruļu licēju Rīgā. Bijis Latvijas inženierceltniecības un mehanizācijas darbu tresta 10. specializētās nulles cikla pārvaldes cauruļu licēju brigadieris.

1970. gadā kļuva par PSRS Augstākās Padomes locekli, 1981. gadā par LKP CK locekli. Bijis Latvijas PSR Augstākās Padomes 10. un 11. sasaukuma deputāts, tāpat arī PSKP XXVI kongresa delegāts.

1989. gadā viņu ievēlēja par PSRS Tautas deputātu kongresa dalībnieku no PSRS arodbiedrībām.

## Atsauces
Konstantīns Ņukša

**Konstantīns Ņukša** (; dzimis 1938. gadā) ir latviešu strādnieks un sabiedriskais darbinieks.

Pēc mācībām vidusskolā strādāja par ražošanas apvienības «Rīgas elektromašīnu rūpnīca» instrumentu atslēdznieku. Apbalvots ar Darba slavas ordeni (1976, 1981, 1986). 1988. gadā saņēmis PSRS Valsts prēmiju.

K. Ņukša bija augsta ranga Padomju Savienības Komunistiskās partijas (PSKP) darbinieks. Bijis Latvijas PSR Augstākās Padomes 10. un 11. sasaukuma deputāts, tāpat arī PSKP XXVI un XXVII kongresa delegāts. 1989. gadā viņu ievēlēja PSRS Tautas deputātu kongresā no Padomju Savienības Komunistiskās partijas (PSKP). Atmodas laikā nav atbalstījis Latvijas Tautas frontes darbību.

## Atsauces
Crossfire

***Crossfire*** ir 1947. gada ASV *[[film noir]]* drāmas filma, kuras režisors ir Edvards Dmitriks. Filmā galvenās lomas atveido Roberts Jangs, Roberts Mičums, Roberts Raians, Glorija Greiema un Sems Levens. Filma balstīta uz Ričarda Bruksa 1945. gada romānu *The Brick Foxhole*.

Filma stāsta par policistu, kurš par kāda vīrieša slepkavību tur aizdomās kādu no bijušo karavīru grupas. Filma aplūko tādu tēmu kā antisemītisms.

Filmas *Crossfire* pirmizrāde notika  un to izplatīja *[[RKO Pictures]]*. Filma guva pozitīvas kritiķu vērtējumus un tika nominēta Amerikas Kinoakadēmijas balvai piecās kategorijās: "Labākā filma", "Labākais režisors", "Labākais aktieris otrā plāna lomā" (Raians), "Labākā aktrise otrā plāna lomā" (Greiema) un "Labākais adaptētais scenārijs". *Crossfire* kļuva par pirmo B klases filmu, kas nominēta kategorijā "Labākās filma". Filma saņēma arī 1947. gada Kannu kinofestivāla balvu kā labākā sociālā filma. Tīmekļa vietnē *[[Rotten Tomatoes]]* filmai ir 88% vērtējums.

## Atsauces

## Ārējās saites
Ozolu iela (Ilūkste)

**Ozolu iela** ir vietējas nozīmes iela Ilūkstē. Tā sākas krustojumā ar Brīvības un Pļavu ielu pilsētas austrumu daļā un beidzas savienojumā ar Dīķu ielu. Kopējais ielas garums — 539 metri, visā garumā klāta ar asfalta segumu un autotransporta satiksmei atvēlētas pa vienai braukšanas joslai katrā virzienā. Ielā galvenokārt pēc individuāliem projektiem būvētas savrupmājas.

## Vēsture
Latvijas PSR laikā 1940. gadā ielas nosaukums mainīts uz *Strādnieku iela*. Pēc Latvijas Republikas neatkarības atjaunošanas 1990. gadā ielai piešķirts nosaukums — *Ozolu iela*.

## Ielas raksturojums
Ozolu iela sākas krustojumā ar Brīvības un Pļavu ielu netālu no tilta pār Ilūksti un virzās kā divu joslu asfaltēts ceļš dienvidrietumu virzienā. Pēc 160 metriem pāra numuru pusē (starp Ilūkstes kultūras centra Brīvības ielā 12 teritoriju un zemesgabalu Ozolu ielā 4) — savienojums ar Aizupes ielu, kas ir strupceļš līdz dažām savrupmājām upes krastā. Ozolu iela beidzas 380 metrus tālāk, skaitot no pēdējā pieslēguma, nosacītā T veida krustojumā ar Dīķu ielu, kur īsi pirms tam izveidojusies papildus brauktuve pie savrupmājām Dīķu ielā 13 un 15, līdz ar to ceļu savienojums atgādina trijstūra formu. Iepriekšminētā trijstūra malā pie Ozolu ielas uzstādīts kristietības simbols — krusts. Starp zemesgabaliem Dīķu ielā 18 un 20 eksistē nosacīts ielas turpinājums, proti, zemes ceļš pļavā.

Ielā visā garumā nepāra numuru pusē uz elektrotīkla balstiem ierīkots ielu apgaismojums, savukārt gājēju ietve izbūvēta tikai pāra numuru pusē gar Brāļu kapiem līdz iebrauktuvei pie Ilūkstes kultūras centra. Skatoties Google Earth fotomateriālus, redzams, ka līdz rekonstrukcijai 2010. gados ielas abās pusēs trotuārs daļēji bija saglabājies.

Kopējais ielā reģistrēto adrešu skaits — 35 (Ozolu iela 4, 4A, 5, 6, 6A, 7, 7A, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 14, 15, 15A, 16, 17, 18, 18A, 19, 20A, 20B, 21, 22, 23, 25, 25A, 27, 29, 30, 31, 32, 33 un 34).

### Ielu savienojumi
Ozolu iela ir savienota ar šādām ielām:
* Brīvības iela / Pļavu iela (neregulējams krustojums)
* Aizupes iela (neregulējams T veida krustojums pāra numuru pusē)
* Dīķu iela (neregulējams T veida krustojums trijstūra formā — ar papildus pieslēgumu dažām savrupmājām un zemes ceļu kā nosacītu ielas turpinājumu)

## Attēlu galerija

Attēls:Ozolu iela pie Kultūras centra Ilūkste.jpg|Ozolu iela pie Ilūkstes kultūras centra (skats Brīvības ielas un Pļavu ielas virzienā)
Attēls:Ozolu ielas un Dīķa ielas krustojums Ilūkste.jpg|Ozolu ielas krustojums ar Dīķu ielu (skats Brīvības ielas un Pļavu ielas virzienā)


## Skatīt arī
* Ilūkste
* Ilūkstes ielu uzskaitījums

## Atsauces
Pļavu iela (Ilūkste)

**Pļavu iela** ir vietējas nozīmes iela Ilūkstē. Tā sākas krustojumā ar Brīvības un Ozolu ielu pilsētas austrumu daļā un beidzas pie tiltiņa pār Bebrupīti Ilūkstes upes krastā pilsētas ziemeļaustrumu daļā, tālāk turpinās kā zemes ceļš, pa kura sazarojumiem iespējams nokļūt līdz Kazimirišķiem. Kopējais ielas garums — 830 metri, sākumdaļa līdz zemesgabaliem Pļavu ielā 21 un 26 klāta ar asfalta segumu, atlikušais posms ar grants segumu un autotransporta satiksmei atvēlētas pa vienai braukšanas joslai katrā virzienā. Ielā pēc individuāliem projektiem būvētas savrupmājas.

## Vēsture
Balstoties uz 1935. gada 18. jūnija Ilūkstes pilsētas valdes pieņemtajiem saistošajiem noteikumiem *Par Ilūkstes pilsētas līdzšinējo ielu nosaukumiem un jaunieprojektēto ielu nosaukšanu*, strupceļa ielai bez nosaukuma no Brīvības ielas Ilūkstes upes krasta tuvumā piešķirts nosaukums — *Pļavu iela*. Latvijas PSR laikā, 1940. gadā, ielas nosaukums mainīts uz *Proletāriešu iela*. Pēc Latvijas Republikas neatkarības atjaunošanas 1990. gadā ielai atgriezts iepriekšējais nosaukums — *Pļavu iela*.

## Ielas raksturojums
Pļavu iela sākas krustojumā ar Brīvības un Ozolu ielu netālu no tilta pār Ilūksti un virzās kā divu joslu asfaltēts ceļš ziemeļaustrumu virzienā. Pēc 110 metriem nepāra numuru pusē (starp zemesgabaliem Pļavu ielā 3 un 5A) — cilvēku iestaigāts celiņš uz gājēju tiltu pār Ilūksti, kas šobrīd drošības apsvērumu dēļ slēgts. Savukārt 40 metrus tālāk (starp zemesgabaliem Pļavu ielā 5 un 7, 8A un 10) ceļš šķērso notekgrāvi, kas, virzīdamies gar privātmājām, ietek Ilūkstes upē.

Pēc 210 metriem, skaitot no ielas sākuma, pāra numuru pusē izveidojies vienīgais savienojums ar citu ielu, proti, ar Mazo Smilšu ielu, pēc kura brauktuve nedaudz vairāk pagriežas ziemeļu virzienā. 180 metrus tālāk, skaitot no pēdējā pieslēguma, (aiz zemesgabaliem Pļavu ielā 21 un 26) turpinās kā grantēts divu joslu ceļš, kā arī drīz vien atkal pagriežas vairāk ziemeļaustrumu virzienā. Pļavu iela beidzas pie tiltiņa pār Bebrupīti Ilūkstes upes krastā, tālāk turpinās kā zemes ceļš gar krastu, pa kura atzarojumiem var nokļūt līdz Kazimirišķiem.

Ielā visā garumā pāra numuru pusē uz elektrotīkla balstiem ierīkots ielu apgaismojums, savukārt gājēju ietves abās brauktuves pusēs nav izbūvētas.

Kopējais ielā reģistrēto adrešu skaits — 35 (Pļavu iela 1, 1A, 1B, 3, 4, 5, 5A, 6, 7, 8, 8A, 9, 10, 11, 12, 13, 14, 15, 16, 17, 19, 20, 21, 22, 23, 24, 24A, 25, 26, 29, 31, 33, 41, 43 un 47).

### Ielu savienojumi
Pļavu iela ir savienota ar šādām ielām:
* Brīvības iela / Ozolu iela (neregulējams krustojums)
* Mazā Smilšu iela (neregulējams T veida krustojums pāra numuru pusē)
* zemesceļš bez nosaukuma (ielas turpinājums gar Ilūkstes upes krastu Kazimirišķu virzienā)

## Attēlu galerija

Attēls:Pļavu iela virzienā uz Brīvības ielu Ilūkste.jpg|Pļavu ielas krustojums ar Mazo Smilšu ielu (skats Brīvības un Ozolu ielas virzienā)
Attēls:Pļavu ielas un Mazās Smilšu ielas krustojums Ilūkste.jpg|Pļavu ielas krustojums ar Mazo Smilšu ielu (skats Bebrupītes virzienā)


## Skatīt arī
* Ilūkste
* Ilūkstes ielu uzskaitījums

## Atsauces
Sems Hauzers

**Semjuels Deivids Hauzers** (; dzimis  Viskonsinas štatā) ir amerikāņu basketbolists, spēlē vieglā uzbrucēja pozīcijā. 2025. gadā viņš spēlē Nacionālās basketbola asociācijas (NBA) komandā Bostonas "Celtics", ar kuru kļuva par 2024. gada NBA čempionu.

## Karjera
Vidusskolā nodarbojies ar basketbolu, amerikāņu futbolu un golfu. Tēvs ir basketbola treneris un arī jaunākais brālis Džoijs Hauzers, kurš bija viņa komandas biedrs koledžā, kļuvis par profesionālu basketbolistu.

NCAA čempionātā aizvadīja četras sezonas, pārstāvot *[[Marquette]]* un Virdžīnijas Universitātes komandas. 2021. gada NBA draftā S. Hauzers netika izvēlēts, tomēr augustā viņš noslēdza divvirziena līgumu ar Bostonas "Celtics". Pirmajā gadā vairāk pārstāvēja kluba G Līgas komandu Menas "Celtics", NBA aizvadot 26 spēles. Sākot ar 2022.—2023. gada NBA sezonu kļuvis par pastāvīgu "Celtics" rotācijas spēlētāju, kura specialitāte ir trīspunktu metieni, ko S. Hauzers met ar izcilu precizitāti.

2022. gada jūlijā viņš noslēdza 3 gadu līgumu ar "Celtics", kas paredz 6 miljonu dolāru lielu atlīdzību.

2024. gada 17. martā S. Hauzers uzstādīja karjeras rekordu, gūstot 30 punktus uzvarētā spēlē pret Vašingtonas "Wizards" (130—104), spēlē viņš iemeta 10 trīspunktu metienus no 13, kas arī veidoja visus viņa punktus. 2023.—2024. gada NBA sezonas noslēgumā "Celtics" sastāvā kļuva par NBA čempionu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Otrs vārds

[thumb|Tabula ar [Džons Kenedijs|Džona Ficdžeralda Kenedija piemēru]]
**Otrs vārds** ir vārds, kas parasti atrodas starp priekšvārdu un uzvārdu. To lieto kā pilna personvārda sastāvdaļu, galvenokārt Eiropā un Rietumvalstīs.

Parasti pēc formas tas ir otrs priekšvārds, bet dažos gadījumos šāds vārds tradicionāli tiek dots par godu mātei vai vecmāmiņai sievietēm un par godu tēvam vai vectēvam vīriešiem.

## Ārējās saites
Tabuka

**Tabuka** (, , ) ir pilsēta Filipīnās, Kordiljeras administratīvajā reģionā, Kalingas provinces galvaspilsēta. Atrodas Lusonas salas ziemeļos Kagajanas pietekas Čiko krastā.

## Vēsture
Agrāk vieta, kur tagad atrodas Tabuka, tika dēvēta par Gamonangu ieleju pēc tajā mitušās kalingu gamonangu cilts. 19. un 20. gadsimtu mijā cilšu karu un tiem sekojošās epidēmijas rezultātā ieleja tika depopulēta. No jauna apvidus tika apdzīvots 1920. gados, tur ieceļojot ilokiem no Kagajanas ielejas. Municipalitātes statuss tai piešķirts 1950. gadā. 1966. gadā Tabuka kļuva par Kalinagas—Apajao provinces centru, bet pēc tās sadalīšanas 1995. gadā — par Kalingas galvaspilsētu. 2007. gadā Tabukai piešķira pilsētas statusu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Valentīna Klibiķe

**Valentīna Klibiķe** ((); dzimusi 1930. gada 9. jūlijā Aleksandrovkā, Saratovas apgabalā) ir bijusī latviešu pedagoģe un politiķe. Latvijas PSR Augstākās Padomes priekšsēdētāja no 1975. līdz 1985. gadam.

## Dzīvesgājums
Dzimusi 1930. gada 9. jūlijā Aleksandrovkā, Saratovas apgabalā.

Pēc Otrā pasaules kara pārcēlās uz dzīvi Latvijas PSR, absolvēja Valsts pedagoģisko institūtu, strādāja par skolas direktori.

Mācījās PSKP CK Augstākajā partijas skolā, 1961. gadā kļuva par LKP Viļānu rajona sekretāri, 1970. gadā par LKP Rīgas pilsētas sekretāri. Vēlāk bija Latvijas PSR Augstākās Padomes (AP) priekšsēdētāja no 1975. līdz 1985. gadam, pēc tam AP Prezidija sekretāre.

1989. gadā viņu ievēlēja par PSRS Tautas deputātu kongresā no Padomju sieviešu komitejā apvienotajām sieviešu padomēm, 1990. gadā bija Tautību padomes priekšsēdētāja vietniece, nesekmīgi centās panākt balsojumu par Baltijas valstu neatkarības atzīšanu. Bija PSRS Augstākās padomes Sieviešu, ģimenes, māšu un bērnu aizsardzības komitejas sekretāre.

V. Klibiķe ir piedalījusies Latvijas Bērnu fonda izveidē, kļuva par tā vadītāja Andra Bērziņa vietnieci.

## Atsauces