open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Austeru virsdzimta

**Austeru virsdzimta** () ietilpst gliemeņu klasē. Šīs virsdzimtas izveidošana tiek piedēvēta franču izcelsmes amerikāņu zoologam Konstantīnam Rafineskam, kurš 1815. gadā izveidoja *Ostreacia* dzimtu. Ģeohronoloģiski austeru pārstāvji ir zināmi no perma vai triasa perioda līdz mūsdienām.

## Apraksts
Čaulas ir ar nevienādiem vākiem (reizēm ļoti atšķirīgiem) līdz gandrīz vienādiem vākiem. Slēdzene ir bez zobiem. Adduktora muskulim uz čaulas iekšējās virsmas ir tikai viens nospiedums. Čaulas vāku saite ir iekšēja, izvietota rezilijā, saites laukumiņā zem galotnes. Mantijas līnija ir vesela. Austeru virsdzimtas pārstāvji ir jūras epibionti (dažas sugas spēj izturēt būtisku ūdens atsāļošanos), kas cementējas pie substrāta vai arī ir brīvi guloši sestonofāgi.

## Sistemātika
Austeru virsdzimtas dalījums dzimtās:
:* virsdzimta: ***Ostreoidea*** Rafinesque, 1815
::* dzimta: *[[Arctostreidae]]* Vialov, 1983 †
::* dzimta: *[[Chondrodontidae]]* Freneix, 1960 †
::* dzimta: *[[Eligmidae]]* T. Gill, 1871 †
::* dzimta: *[[Flemingostreidae]]* Stenzel, 1971
::* dzimta: *[[Gryphaeidae]]* Vialov, 1936
::* dzimta: *[[Ostreidae]]* Rafinesque, 1815

(†) - izmirušu organismu grupa.

## Atsauces
Nukulīdas

**Nukulīdas** (*Nuculida*) ir gliemeņu klases kārta, kura ietver gliemeņu grupas ar primitīvākām ķemmveida vai spalvveida žaunām. Šīs kārtas izveidošana tiek piedēvēta amerikāņu malakologam Viljamam Dallam, kurš 1889. gadā izveidoja *Nuculacea* apakškārtu. Ģeohronoloģiski nukulīdu pārstāvji ir zināmi no ordovika līdz mūsdienām.

## Apraksts
Čaulas ir ar vienādiem vākiem, un parasti taksodonta, ar ktenodontu slēdzeni. Tā ir izomiāra, ar slēgtām malām. Čaulas vāki veidoti no perlamutra vai arī no krusteniski plātņaina aragonīta. Uz čaulas iekšējās virsmas ir divi gandrīz vienāda lieluma adduktoru muskuļu nospiedumi, retākos gadījumos priekšējais nospiedums ir nedaudz mazāks. Dažiem nukulīdu pārstāvjiem  ir vēl papildus nospiedumi. Čaulas vāku saite ir amfidetiska, ārēja vai iekšēja. Mantijas līnija ir vesela vai ar sīnusu.

## Sistemātika
Protobranhiju dalījums kārtās:
* kārta: ***Nuculida*** Dall, 1889
:* virsdzimta: *[[Nuculoidea]]* Gray, 1824
::* dzimta: *[[Nuculidae]]* J.E. Gray, 1824
::* dzimta: *[[Praenuculidae]]* McAlester, 1969 †

(†) - izmirušu organismu grupa.

## Atsauces
Pujurderahu

**Pujurderahu** () ir maza sala (sēklis) Igaunijā, Monzunda arhipelāgā, administratīvi ietlpst Hījumā apriņķa Vahtrepas ciema teritorijā. Sala atrodas Veinameri, Hari šauruma vidū 3,3 km no Vohilaidas dienvidrietumos un 5 km no Vormsi ziemeļaustrumos.

Saliņas platība ir 98 m², krasta līnijas garums — 182 metri. Sala ir iegarena un akmeņaina.

Salā atrodas pastāvīga pelēko roņu dzīvotne.

## Ārējās saites
*Estonian Nature Information System
Valentiniāna dinastija

**Valentiniāna dinastija** bija pēdējā Senās Romas valdnieku dzimta, kas valdīja pār visu Romas impēriju pirms tās sadalīšanas 395. gadā. Dinastiju 364. gadā nodibināja Valentiniāns I. 383. gadā par impērijas austrumu daļas imperatoru kļuva Teodosijs I, kurš 386. ɡadā apprecēja Valentiniāna I meitu un pēc imperatora Valentiniāna II nāves 392. gadā kļuva par visas impērijas valdnieku.

Valentiniāna dinastijai piederēja Senās Romas imperatori
* Valentiniāns I, valdīja rietumu provincēs (364–375)
* Valents, Valentiniāna I jaunākais brālis, valdīja austrumu provincēs (364–378)
* Graciāns, Valentiniāna I vecākais dēls, valdīja rietumu provincēs (375–383). Apprecēja imperatora Konstantija II meitu
* Valentiniāns II, Graciāna jaunākais pusbrālis, valdīja rietumu provincēs (388–392)


Valentiniano Primo.jpg|Valentiniāns I vai Valents
Galleria degli Uffizi, Florence (32212815186).jpg|Valentiniāns I vai Valents
Marble head of a Young Gratian. C. late 4th century A.D..png|Graciāns
Statue of emperor Valentinian II detail.JPG|Valentiniāns II

 
## Ārējās saites
Veriora

**Veriora** () ir lielciems Igaunijas dienvidaustrumos, Pelvas apriņķa Repinas pagastā. Atrodas Pahtpā upes krastos 22 km no apriņķa centra Pelvas. Līdz 2017. gada administratīvajai reformai Veriora bija Verioras pagasta administratīvais centrs.

## Vēsture
Veriora vēstures avotos pirmo reizi minēta 1582. gadā kā *Wiereraw*. Apdzīvotās vietas straujāka attīstība sākās 19. gadsimta beigās ap Verioras muižu (*Paulenhof*). Izšķirošais faktors Verioras izaugsmē bija dzelzceļa līnijas Tartu—Pečori izbūve 1930. gadu sākumā. Pateicoties dzelzceļa stacijai, ciems kļuva par nozīmīgu koksnes tirdzniecības un transporta punktu.

## Saimniecība un infrastruktūra
Mūsdienās Veriora ir nozīmīgs pakalpojumu centrs Rāpinas pagasta dienvidu daļā. Šeit atrodas Verioras dzelzceļa stacija (nodrošina pasažieru satiksmi maršrutā Tartu—Koidula), bibliotēka, kultūras nams, jauniešu centrs, veikals, kā arī vairāki kokapstrādes uzņēmumi.

Verioras apkārtne ir bagāta ar mežiem, tādēļ mežsaimniecība un koksnes pārstrāde vēsturiski un arī mūsdienās ir galvenā saimnieciskā nozare.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Rāpinas pagasta oficiālā vietne (igauniski)
Pelēkvaigu dūkuris

**Pelēkvaigu dūkuris** (*Podiceps grisegena*) ir migrējošs, vidēja izmēra ūdensputns no dūkuru dzimtas (*Podicipedidae*) un dūkurveidīgo kārtas (*Podicipediformes*). Tā ir holarktiska suga, izplatīta Ziemeļamerikā, Eiropā un Āzijā mērenajā un subarktiskajā klimata joslā. Latvijā sastopams kā ligzdojoša un caurceļojoša suga. Ķermeņa garums parasti ir 43–56 cm, spārnu plētums ap 77–85 cm, masa ir aptuveni 0,8–1,6 kg. Ligzdošanas laikā pelēkvaigu dūkurim raksturīgi pelēki vaigi, melna galvas virspuse un izteikti ķieģeļsarkans kakla priekšpuses laukums, kas ir galvenā atšķirības pazīme no citām dūkuru sugām. Knābis ir samērā masīvs, taisns, ar dzeltenīgu pamatni. Neligzdošanas periodā apspalvojums kļūst neuzkrītošāks — kakla sarkanais tonis izzūd, dominē pelēcīgi un balti toņi.

Suga ligzdo galvenokārt saldūdens ezeros, dīķos un citās ar ūdensaugiem bagātās ūdenstilpēs. Ārpus ligzdošanas sezonas tā pārvietojas uz jūras piekrasti vai lielākām atklātām ūdenstilpēm. Pelēkvaigu dūkuris ir specializējies nirējputns; tas barojas galvenokārt ar mazām zivīm, kā arī ar ūdens bezmugurkaulniekiem.

## Ārējās saites
Konstants

[thumb|[Romas impērijas sadalīšana starp Konstantīna I dēliem (337).]]

**Konstants** (; ap 323–350) bija Romas imperators no Konstantīna dinastijas, kurš valdīja kā auɡusts rietumu provincēs no 337. līdz 350. gadam. Viņš bija imperatora Konstantīna Lielā jaunākais dēls un pēc tēva nāves pārņēma varu kā viens no trim valdniekiem kopā ar brāļiem Konstantiju II un Konstantīnu II (līdz 340). 

## Dzīvesɡājums
333. gadā viņa tēvs pasludināja Konstantu par cēzaru. Pēc tēva nāves 337. gadā Konstantu pasludināja par augustu un viņš kopā ar saviem brāļiem sadalīja impēriju trīs daļās. Konstanta impērijas daļā ietilpa Itālija, Āfrika, Ilīrija, Mēzija un Pannonija, Konstantīna II daļā Gallija, Britānija, Hispānija un Mauretānija, bet Konstantija II daļā Trāķija, Ēģipte un Āzijas provinces.

340. gadā Konstantīns II uzsāka karu pret Konstantu un iebruka Itālijā, bet krita kaujā netālu no Akvilejas. Konstants ieguva savā pārvaldībā visu impērijas rietumu daļu un sekmīɡi cīnījās pret frankiem un alemaņiem (341-342). Vēlāk viņa popularitāte kritās dēļ apsūdzībām korupcijā un homoseksualitātē. 350. ɡada janvārī pret viņu sacēlās karavadonis Magnencijs un Konstantu noslepkavoja medību laikā Pirineju kalnos netālu no Perpiņānas, kas noveda pie pilsoņu kara 350.–353. ɡadā un Konstantija II uzvaras pār uzurpatoru Magnenciju.  

## Ārējās saites
Solemīdas

**Solemīdas** (*Solemyida*) ir gliemeņu klases kārta. Šīs kārtas izveidošana tiek piedēvēta amerikāņu malakologam Viljamam Dallam, kurš 1889. gadā izveidoja *Solenamyacea* apakškārtu. Ģeohronoloģiski solemīdu pārstāvji ir zināmi no devona līdz mūsdienām.

## Apraksts
Čaulas parasti ir ar vienādiem vākiem un ar spraugu starp tiem. Čaulas priekšējā daļa ir garāka par aizmugurējo. Čaulas sieniņām ir vienveidīga aragonīta mikrostruktūra. Slēdzenes ir bez zobiem vai arī nucenelīdu tipa. Adduktoru muskuļu nospiedumi uz čaulas iekšējās virsmas ir atšķirīgi: priekšējie ir lielāki, bet aizmugurējo reizēm vispār var nebūt. Čaulas vāku saite ir ārēja, opistodetiska, vai arī gan ārēja, gan iekšēja. Mantijas līnija ir vesela.

## Sistemātika
Solemīdu dalījums virsdzimtās un dzimtās:
* kārta: ***Solemyida*** Dall, 1889
:* virsdzimta: *[[Solemyoidea]]* J.E. Gray, 1840
::* dzimta: *[[Clinopisthidae]]* Pojeta, 1988 †
::* dzimta: *[[Ctenodontidae]]* Wöhrmann, 1893 †
::* dzimta: *[[Ovatoconchidae]]* J.G. Carter, 2011 †
::* dzimta: *[[Solemyidae]]* J.E. Gray, 1840

(†) - izmirušu organismu grupa.

## Atsauces
Nikolaja Mironova komercskola

thumb|Nikolaja Mironova komercskolas ēka mūsdienās
**Nikolaja Mironova komercskola** bija privāta komercskola, kas no 1904. gada darbojās Alberta ielā 10 Rīgā, un tajā bija ierīkotas desmit auditorijas, akustiskā zāle, ķīmijas laboratorija un dabaszinātņu kabinets.

1928. gadā uz bijušās N. Mironova komercskolas telpām pārcēlās Latvijas Universitātes Matemātikas un dabaszinātņu fakultātes Dabaszinātņu nodaļa.
 
## Skolas audzēkņi
* Žanis Bahs
* Vilis Gulbis
* Kārlis Jēkabsons
* Pauls Kalniņš
* Vilhelms Klumbergs
* Artūrs Laiviņš
* Zigfrīds Anna Meierovics
* Jānis Ruģēns
* Artūrs Štāls
* Jānis Vesmanis (skolotājs)
* Alfreds Zēbergs

## Atsauces
Halla Tomasdotira

**Halla Tomasdotira** (, dzimusi ) ir islandiešu politiķe, kura kopš 2024. gada augusta ir 7. Islandes prezidente.

Pirms pievēršanās politikai viņa bija *[[The B Team]]* izpilddirektore – globālā bezpeļņas uzņēmumu un pilsoniskās sabiedrības līderu grupā, kas darbojas, lai veicinātu uz cilvēci un klimatu orientētu uzņēmējdarbības praksi. Kandidējusi prezidenta vēlēšanās 2016. gadā, kurā ieguvusi otru lielāko vēlētāju atbalstu. Piedalījusies arī 2024. gada prezidenta vēlēšanās, kurās viņa uzvarēja, pārspējot bijušo premjerministri Katrīnu Jakobsdoutiru.

## Atsauces

## Ārējās saites
Kristrūna Frostadotira

**Kristrūna Frostadotira** (, dzimusi ) ir islandiešu politiķe, kura kopš 2024. gada decembra ir Islandes premjerministre.

Pirmo reizi ievēlēta Altingā 2021. gadā. 2022. gadā kļuvusi par Sociāldemokrātiskās alianses partijas vadītāju. Pēc 2024. gada vēlēšanām kļuvusi par Islandes premjerministri.

## Atsauces

## Ārējās saites
Roberts Abela

**Roberts Abela** (, dzimis ) ir Maltas politiķis, kurš kopš 2020. gada janvāra ir Maltas premjerministrs. Viņa tēvs ir bijušais Maltas prezidents Džordžs Abela.

Pārstāv Leiboristu partiju. Pirmo reizi parlamentā Abelu ievēlēja 2017. gadā. 2020. gadā kļuvis par Leiboristu partijas līderi, nomainot toreizējo premjerministru Džozefu Muskatu. 2020. gada 13. janvārī kļuvis par Maltas premjerministru.

## Atsauces

## Ārējās saites
Ilgas (dabas liegums)

**Ilgas** ir dabas liegums Latvijas dienvidaustrumos, Daugavpils novada Skrudalienas pagastā. Atrodas dabas parka “Silene” teritorijā.

Liegums izveidots 1999. gadā, bet 2005. gadā iekļauts *[[Natura 2000]]* — Eiropas nozīmes aizsargājamo dabas teritoriju tīklā. Aizņem 156,7 ha plašu teritoriju, kas pārsvarā klāta ar mežu, mazāk – lauksaimniecībai paredzētu teritoriju.

Ilgās konstatētas vairākas aizsargājamas augu, putnu, bezmugurkaulnieku un zīdītājdzīvnieku sugas. Īpaši izceļamas meža susura
un sarkanvēdera ugunskrupja populācijas. Liegumā atrodams arī Eiropas nozīmes aizsargājams biotops – sugām bagātas atmatu pļavas. 

## Atsauces
Džeksons Lakombs

**Džeksons Trevors Lakombs** (; dzimis ) ir amerikāņu hokejists, aizsargs. Pašlaik (2026) spēlē Nacionālā hokeja līgas kluba Anahaimas "Ducks" rindās.

## Spēlētāja karjera
Spēlējis ASV hokeja līgas (USHL) komandā Čikāgas "Steel". 2019. gada NHL draftā viņu ar 39. kopējo numuru otrajā kārtā izvēlējās Anahaimas "Ducks". No 2019. līdz 2023. gadam Lakombs pārstāvēja Minesotas Universitātes komandu NCAA sacensībās.  parakstīja līgumu ar Anahaimas "Ducks". NHL debitēja 11. aprīlī spēlē pret Vankūveras "Canucks". Pirmos vārtus NHL guva  pret Sanhosē "Sharks". 2025. gada 2. oktobrī Lakombs pagarināja līgumu ar *Ducks* uz astoņiem gadiem.

2021. gada Pasaules čempionātā junioriem ar ASV U-20 izlasi izcīnīja zelta medaļu. ASV izlases rindās piedalījās 2025. gada Pasaules čempionātā, izcēlās ar diviem vārtiem un trim rezulatīvām piespēlēm un kļuva par pasaules čempionu. ASV izlases sastāvā izcīnīja zelta medaļu arī .

## Atsauces

## Ārējās saites
Liganuze

**Liganuze** () ir lielciems Igaunijas ziemeļaustrumos, Austrumviru apriņķa Liganuzes pagasta administratīvais centrs. Atrodas Purtses upes krastos pie Pisi pilsētas ziemeļu robežas.

## Vēsture
Liganuze vēstures avotos pirmo reizi minēta 1241. gadā Dāņu zemes grāmatā kā *Lygenus*. Apdzīvotā vieta izveidojusies ap Liganuzes Svētā Jāņa baznīcu, kas ir viena no senākajām draudzēm Viruzemē.

Igaunijas Brīvības cīņas Liganuzes apkārtnē norisinājās 1918. gada nogalē, kad Igaunijas karaspēks centās apturēt Sarkanās armijas uzbrukumu Narvas virzienā. Pie vietējās baznīcas atrodas 1924. gadā atklāts (un 1989. gadā atjaunots) piemineklis, kas godinot piemin tos draudzes locekļus, kuru dzīvības prasīja brīvības cīņas.

## Saimniecība un infrastruktūra
Liganuze ir nozīmīgs vietējās nozīmes administratīvais un kultūras centrs. Šeit atrodas pagasta pārvalde, Liganuzes pamatskola, bibliotēka, tautas nams un pasta nodaļa. Pateicoties atrašanās vietai pie Purtses upes un vēsturiskajam centram, ciemam ir arī tūrisma potenciāls.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Liganuzes (Luganuses) pagasta oficiālā vietne (igauniski)
*
2026. gada Pasaules čempionāts hokejā junioriem

**2026. gada Pasaules čempionāts hokejā junioriem** norisinājās no  līdz  Mineapolē un Sentpolā, ASV. Tas bija 50. Pasaules čempionāts hokejā junioriem.

2024. gada janvārī tika paziņots, ka 2026. gada čempionāta rīkotājpilsētas būs Mineapole un Sentpola. Iepriekšējo reizi Mineapolē un Sentpolā turnīrs notika 1982. gadā. Kopumā ASV tas jau risinājās 7. reizi.

Zviedrijas junioru hokeja izlase uzvarēja čempionātā un izcīnīja trešo pasaules čempionu titulu, finālā ar 4:2 pieveicot Čehiju.

## Arēnas

## Pirmā kārta

### A grupa

### B grupa

## Spēle par palikšanu

## Izslēgšanas kārta

## Fināls

## Vietu sadalījums un statistika
### Rezultatīvākie spēlētāji
Sarakstā iekļauti 10 rezultatīvākie spēlētāji pēc gūtajiem punktiem, tad pēc vārtiem.

### Labākie vārtsargi
Sarakstā iekļauti 5 vārtsargi ar labāko atvairīto metienu procentu, kas aizvadījuši vismaz 40% no komandas spēles laika.

### Turnīra apbalvojumi
* **Čempionāta [[Visvērtīgākais spēlētājs|vērtīgākais spēlētājs]]**:  Vojtehs Čihars
* **Labākie hokejisti:**
** Labākais vārtsargs:  Lovs Harenstams
** Labākais aizsargs:  Zeins Pareks
** Labākais uzbrucējs:  Vojtehs Čihars
* **Simboliskā izlase:**
** Vārtsargs:  Lovs Harenstams
** Aizsargi:  Zeins Pareks un  Tomāšs Galvass
** Uzbrucēji:  Maikls Heidžs,  Antons Frondels un  Vojtehs Čihars

### Vietu sadalījums

## Atsauces

## Ārējās saites
* Oficiālā tīmekļa vietne
Tribends

thumb|190x190px|Austrijas karogs — tipisks tribends
thumb|191x191px|Francijas karogs — trikolors
**Tribends** jeb **trīsjoslu karogs** ir karogs, kurš sastāv no trīs vertikālām vai horizontālām joslām. Tribenda variantu, kura malējās joslas ir dažādās krāsās, sauc par trikoloru. Ne visi veksiloloģijas avoti tomēr atzīst trikoloru par tribenda veidu, uzskatot šos jēdzienus par nodalāmiem. Gandrīz trešdaļa pasaules karogu veidota tribenda vai trikolora veidā.

Stingrā nozīmē par tribendu neuzskata karogu, kurā bez joslām ir vēl kaut kas (piemēram, ģerbonis kā Moldovai un Slovākijai, zvaigznes kā Hondurasai un Etiopijai, reliģiskie simboli kā Indijai un Irānai) vai kura joslas nav vienāda platuma, kā Latvijai un Kolumbijai, jo tiek uzskatīts, ka blakus atrodas divas vienādkrāsu joslas (piemēram, Latvijas karogs tādējādi būtu uzskatāms par piecjoslu). Tomēr bieži šis princips tiek ignorēts. Tāpat reizēm par trikoloru un tribendu tiek uzskatīts karogs, kurš sastāv no trim krāsu blokiem, kā Madagaskaras karogs. Vēl viena strīdīga tēma ir diagonālu trīsjoslu karogu pieskaitīšana tribendiem.

Sākotnēji trīsjoslu karogu — trikoloru kopš 1575. gada lietoja Nīderlandes separātisti pret Spānijas valdīšanu, un viņu karogs kļuva par iedvesmu franču republikāņiem 18. gadsimtā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Četrzobju dzimta

**Četrzobju dzimta** (*Tetraodontidae*), arī **balonzivju dzimta**, ir starspuru (kaulzivju) dzimta, kas pieder balonzivjveidīgo kārtai (*Tetraodontiformes*). Tajā ietilpst aptuveni 200 sugas, kuras plaši pazīstamas kā balonzivis. Dzimtas nosaukums cēlies no raksturīgās zobu uzbūves — zobi ir saplūduši četrās plātnītēs (divās augšžoklī un divās apakšžoklī), veidojot spēcīgu, knābim līdzīgu struktūru. Šīm zivīm raksturīga izteikta aizsardzības adaptācija; apdraudējuma gadījumā tās spēj strauji uzpūsties, uzņemot ūdeni (retāk — gaisu) elastīgā kuņģī, tādējādi ievērojami palielinot ķermeņa apjomu un apgrūtinot plēsēju uzbrukumu. Daudzām sugām ādā un iekšējos orgānos uzkrājas tetrodotoksīns (TTX) — ļoti spēcīgs neirotoksīns, kas var būt bīstams gan plēsējiem, gan cilvēkam.

Četrzobju dzimtas pārstāvji izplatīti galvenokārt tropu un subtropu joslās Atlantijas, Indijas un Klusajā okeānā, īpaši koraļļu rifu zonās. Lielākā daļa sugu ir jūras zivis, taču daļa sastopama arī iesāļos un saldūdeņos, tostarp Āfrikā, Dienvidaustrumāzijā un Dienvidamerikā.

## Ģintis
Četrzobju dzimtā ietilpst 32 ģintis, kā arī ir zināmas vēl divas ģintis, kuras mūsdienās ir izmirušas.

* 
** 
** 
** 
** 
** 
** 
** 
** 
** 
** 
** 
** 
** 
** 
** 
** 
** 
** 
** 
** 
** 
** 
** 
** 
** 
** 
** 
** 
** 
** 
** 
** 
** †
** †

## Ārējās saites
Asimi Goita

**Asimi Goita** (, dzimis ) ir Mali armijas ģenerālis, kurš kopš 2021. gada apvērsuma ir faktiskais valsts vadītājs. Kopš 2025. gada jūlija Goita ir 6. Mali prezidents. No 2020. gada līdz 2021. gadam bijis pagaidu viceprezidents pagaidu prezidentam Bā Ndā. Līdz 2025. gadam bijis Mali pagaidu valsts vadītājs.

Goita 2002. gadā absolvēja militāro skolu, pēc kā tika norīkots dienestā. Pēc 2020. gada augusta valsts apvērsuma Goita kļuva par Mali faktisko vadītāju kā Nacionālās tautas glābšanas komitejas priekšsēdētājs; šī militārā hunta sagrāba varu no bijušā prezidenta Ibrahīma Bubakara Keitas. Nākamajā mēnesī Goita tika iecelts par pagaidu viceprezidentu, darbojoties jauniecelta pagaidu prezidenta Bā Ndā pakļautībā, kam viņš nodeva varu starptautiskā spiediena rezultātā.

2021. gada maijā pēc domstarpībām valdībā Goita veica vēl vienu apvērsumu, atņemot varu Ndā, un tika iecelts par pagaidu prezidentu. Viņa valdīšanas laikā valstī pieaudzis autoritārisms, kā arī pasliktinājušās attiecības ar Rietumāfrikas valstu ekonomisko kopienu, Apvienoto Nāciju Organizāciju un Franciju. Goitas valdība pārtrauca militāro sadarbību ar Franciju un izveidoja aliansi ar Krieviju un Vāgnera grupu. 2024. gada janvārī Goita paziņoja par Mali izstāšanos no Rietumāfrikas valstu ekonomiskās kopienas, bet vēlāk kopā ar Burkinafaso un Nigēras militārajiem līderiem izveidoja Sāhelas valstu konfederāciju.

## Atsauces

## Ārējās saites
Tihemetsa

**Tihemetsa** () ir lielciems Igaunijas dienvidrietumos, Pērnavas apriņķa Sārdes pagastā. Atrodas Alvas upes krastos pie autoceļa P6 (Valga–Ūlu), netālu no Kilingi-Nemme pilsētas.

## Vēsture
Apdzīvotā vieta izveidojusies ap vēsturisko Voltveti muižu (*Tignitz*), kas rakstos pirmoreiz minēta 17. gadsimta sākumā. Muižas kungu māja celta 1830. gados un ir viena no nozīmīgākajām vēlā klasicisma celtnēm reģionā. Pašreizējo nosaukumu Tihemetsa ieguva 1930. gados.

## Saimniecība un infrastruktūra
Tihemetsa ilgstoši ir bijusi nozīmīgs profesionālās izglītības centrs. Kopš 1925. gada Voltveti muižas telpās darbojās mežsaimniecības skola, kas vēlāk pārtapa par Tihemetsas sovhoztehnikumu. Mūsdienās šeit atrodas Pērnavas apriņķa profesionālās izglītības centra nodaļa.

Ciemā atrodas bibliotēka, sporta zāle, veikals un muižas parks, kas ir valsts nozīmes dabas aizsardzības objekts. Tuvākā dzelzceļa stacija savulaik atradās uz šaursliežu līnijas Parnu–Meizakila–Valga, taču mūsdienās satiksme šajā posmā ir slēgta.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Sārdes pagasta oficiālā vietne (igauniski)
*
Aste (ciems)

**Aste** () ir lielciems Igaunijas rietumos, Sāmsalas apriņķa Sāmsalas pagastā. Atrodas salas centrālajā daļā, aptuveni 11 km uz ziemeļiem no apriņķa centra Kuresāres. Līdz 2014. gadam ietilpa Kārmas pagastā.

## Vēsture
Apdzīvotā vieta sāka veidoties 20. gadsimta sākumā ap Astes (*Arrust*) muižu. Padomju periodā Aste attīstījās kā jaukta tipa apdzīvota vieta — tā bija gan vietējās lauksaimniecības centrs, gan mājvieta netālu esošā lidlauka militārajam personālam un viņu ģimenēm.

### Astes lidlauks
Netālu no lielciema atrodas bijušais militārais lidlauks (*Aste lennuväli*), kas tika izveidots neilgi pirms Otrā pasaules kara sākuma kā PSRS militārā bāze. 1941. gadā no šī lidlauka pacēlās padomju bumbvedēji, lai veiktu uzlidojumus Berlīnei. Vēlāk, padomju periodā, tas kalpoja kā rezerves lidlauks iznīcinātājiem MiG-15 un MiG-17. Pēc Padomju armijas aiziešanas lidlauks ir pamests, lielākoties noārdīts un daļēji izmantots lauksaimniecībai vai autosporta pasākumiem, taču tā skrejceļa stiga joprojām ir saskatāma apvidū.

## Saimniecība un infrastruktūra
Mūsdienās Aste ir nozīmīgs vietējais pakalpojumu centrs. Šeit atrodas Astes pamatskola, bērnudārzs, bibliotēka, klubs un veikals.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Sāmsalas pagasta oficiālā vietne (igauniski)
*
Nemesio Osegera-Servantess

**Nemesio Rubens Osegera-Servantess** () (dzimis 1966. gada 17. jūlijā — 2026. gada 22. februārī), ko parasti pazina ar pseidonīmu **"El Menčo"**, bija Meksikas narkotiku barons un Halisko Jaunās paaudzes karteļa (, CJNG) vadītājs, kas ir organizēta noziedzīga grupa no Halisko štata. Savas nāves brīdī viņš bija visvairāk meklētā persona Meksikā un viens no visvairāk meklētajiem noziedzniekiem Amerikas Savienotajās Valstīs. ASV valdība un Meksikas valdība piedāvāja atlīdzību attiecīgi līdz 15 miljoniem ASV dolāru un 300 miljoniem Meksikas peso par informāciju, kas varētu novest pie viņa aresta.

Osegera-Servantess tika meklēts par narkotiku tirdzniecību, iesaistīšanos organizētā noziedzībā un nelikumīgu šaujamieroču glabāšanu. El Menčo, domājams, bija atbildīgs par globālu narkotiku tirdzniecības operāciju koordinēšanu.

Dzimis nabadzībā Mičoakanas štatā, El Menčo audzēja avokado un pameta pamatskolu, pirms nelegāli imigrēja uz ASV 20. gadsimta 80. gados. Pēc vairākkārtēja aresta viņš 90. gadu sākumā tika deportēts uz Meksiku un strādāja Milenio karteļa labā. Galu galā viņš pacēlās līdz noziedzīgās organizācijas vadītāja postenim un pēc tam, kad vairāki viņa bosi tika arestēti vai nogalināti, nodibināja CJNG. Viņa vadībā CJNG kartelis kļuva par vienu no Meksikas vadošajām noziedzīgajām organizācijām.

Viņa slava bija saistīta arī ar viņa agresīvo vadību un sensacionālajiem vardarbības aktiem pret konkurējošām noziedzīgām grupām un Meksikas drošības spēkiem. Šie uzbrukumi piesaistīja viņam pastiprinātu valdības uzmanību un plašu cilvēku medību operāciju sākumu. Drošības spēki turēja aizdomās, ka viņš slēpjas Halisko, Mičoakanas, Najaritas vai Kolimas štatu lauku apvidū un ka viņu apsargā algotņi ar militāru pieredzi.

2026. gada 22. februārī Osegera tika smagi ievainots Meksikas militārās operācijas laikā Tapalpas pilsētā, Halisko, un nomira no šautām brūcēm pa ceļam uz Mehiko. Operācija, ko atbalstīja ASV izlūkdienesti, izraisīja plašu CJNG izraisītu atriebības vardarbību, tostarp ceļu bloķēšanu, transportlīdzekļu aizdedzināšanu un sadursmes, kurās gāja bojā vismaz Meksikas 25 Nacionālās gvardes locekļi.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Narcotics Rewards Program—United States Department of State
* Most Wanted Fugitive: Oseguera-Cervantes at the Drug Enforcement Administration
Tracis lidmašīnā

**"Tracis lidmašīnā"** () ir 2025. gada asa sižeta kinokomēdija, kuras režisors ir Džeimss Medigans. Filmā galvenās lomas atveido Džošs Hārtnets, Čeritra Čandrana, Marko Zarors un Ketija Sakhofa.

Filma stāsta par bijušo slepeno aģentu, kuram tiek dots uzdevums lidmašīnā identificēt un aizsargāt meklētu noziedznieku.

Filmas "Tracis lidmašīnā" pirmizrāde notika . Filma saņēma pārsvarā pozitīvu kritiķu novērtējumu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Kaiju

**Kaiju** () ir lielciems Igaunijā, Raplas apriņķa Raplas pagastā. Atrodas apriņķa austrumdaļā 18 km no Raplas. Līdz 2017. gada administratīvajai reformai Kaiju bija Kaiju pagasta centrs. Ciemā atrodas skola un bibliotēka.

## Vēsture
Apdzīvotā vieta vēsturiski veidojusies ap Kaiju muižu (*Kay*). Rakstītos avotos muiža pirmo reizi minēta 1512. gadā. Muiža piederēja Tallinas domkapitulam. 18. gadsimta beigās un 19. gadsimtā muiža kļuva par modernu saimniecisko vienību ar savu spirta brūzi un pienotavu, kas kalpoja par pamatu apdzīvotās vietas izaugsmei ap muižas centru.

Pirmā skola Kaiju tika dibināta jau 1840. gadā. 20. gadsimta sākumā Kaiju kļuva par reģionālu kultūras centru, kurā darbojās dažādas biedrības (piemēram, ugunsdzēsēju un dziedāšanas biedrības), kas veicināja ciema apbūves paplašināšanos. Lielākais iedzīvotāju skaita un apbūves pieaugums notika pēckara gados, kad Kaiju kļuva par kolhoza *Kaiu* centru. 1970.—1980. gados Kaiju kļuva par vienu no paraugkolhoziem. Tika uzbūvētas daudzdzīvokļu mājas, jauna skolas ēka un kultūras nams. Šobrīd lielciema attīstība balstās uz piena lopkopību (šeit atrodas viena no modernākajām fermām reģionā) un mežizstrādi.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Raplas pagasta tīmekļvietne (igauniski)
Nukulanīdas

**Nukulanīdas** (*Nuculanida*) ir gliemeņu klases kārta. Šo kārtu 2000. gadā izveidoja amerikāņu speciālisti Džozefs Kārters, Deivids Kempbels un Metjū Kempbels. Ģeohronoloģiski nukulanīdu pārstāvji ir zināmi no devona līdz mūsdienām.

## Apraksts
Čaulas ir gludas vai ar radiāli koncentrisku ornamentējumu, bieži vien ar pagarinātu aizmugurējo daļu ("knābi"), kurā izvietojas sifons. Čaulai ir vienveidīga vai krusteniski plātņaina aragonīta mikrostruktūra. Slēdzene ir ktenodonta, sastāv no diviem zobu atzariem. Starp tiem zem virsotnes parasti ir izvietots rezifers (īpaša trīsstūrveidīga iedobe, kurā atrodas iekšējā saite). Adduktoru muskuļu nospiedumi ir gandrīz vienādi. Čaulas vāku saite ir ārēja vai iekšēja, vai arī abas. Mantijas līnija ir ar sīnusu, retāk vesela. Nukulanīdām ir labi attīstīti sifoni, kas ļauj tiem dziļāk ierakties gruntī. Mantija ir daļēji saaugusi, veidojot sifonu atveres. Atšķirībā no citām gliemenēm, nukulanīdas ir detrītēdāji, un barību ievāc ar ievelkamiem lūpu taustekļiem. Tām ir arī pārdalīta vai izstiepti pārdalīta pēda, kuru tās izmanto alu rakšanai dūņās īpašā ritmiskā veidā.

## Sistemātika
Nukulanīdu dalījums virsdzimtās un dzimtās:
* kārta: ***Nuculanida*** J.G. Carter, D.C. Campbell & M.R. Campbell, 2000
:* virsdzimta: *[[Nuculanoidea]]* H. Adams & A. Adams, 1858 (1854)
::* dzimta: *[[Bathyspinulidae]]* Coan & Valentich-Scott, 1997
::* dzimta: *[[Cadomiidae]]* Scarlato & Starobogatov, 1979 †
::* dzimta: *[[Cucullellidae]]* P. Fischer, 1886 †
::* dzimta: *[[Isoarcidae]]* Keen, 1969 †
::* dzimta: *[[Lametilidae]]* J.A. Allen & H.L. Sanders, 1973
::* dzimta: *[[Malletiidae]]* H. Adams & A. Adams, 1858 [1846]
::* dzimta: *[[Neilonellidae]]* Schileyko, 1989
::* dzimta: *[[Nuculanidae]]* H. Adams & A. Adams, 1858 (1854)
::* dzimta: *[[Phaseolidae]]* Scarlato & Starobogatov, 1971
::* dzimta: *[[Polidevciidae]]* Kumpera, Prantl & Růžička, 1960 †
::* dzimta: *[[Pristiglomidae]]* H.L. Sanders & J.A. Allen, 1973
::* dzimta: *[[Pseudocyrtodontidae]]* Maillieux, 1939 †
::* dzimta: *[[Siliculidae]]* J.A. Allen & H.L. Sanders, 1973
::* dzimta: *[[Strabidae]]* Prantl & Růžička, 1954 †
::* dzimta: *[[Tindariidae]]* A.E. Verrill & K.J. Bush, 1897
::* dzimta: *[[Yoldiidae]]* Dall, 1908
:* virsdzimta: *[[Sareptoidea]]* Stoliczka, 1870
::* dzimta: *[[Sareptidae]]* Stoliczka, 1870

(†) - izmirušu organismu grupa.

## Atsauces
Pīters Mutarika

**Artūrs Pīters Mutarika** (, dzimis ) ir Malāvijas jurists un politiķis, kurš kopš 2025. gada oktobra ir 7. Malāvijas prezidents. Šo amatu ieņēmis arī no 2014. gada maija līdz 2020. gada jūnijam.

Mutarika 1965. gadā absolvēja Londonas Universitāti, iegūstot bakalaura grādu tiesību zinātnēs, bet 1966. gadā Jeila Universitātē ieguva maģistra grādu tiesību zinātnēs un 1968. gadā – juridisko zinātņu doktora grādu. 1971. gadā viņš tika uzņemts Tanzānijas advokatūrā un sāka profesionālu jurista karjeru. Profesora amatā Mutarika ir pasniedzis vairākās universitātēs Amerikas Savienotajās Valstīs, Apvienotajā Karalistē, Tanzānijā, Etiopijā un Ugandā.

Politikā Mutarika iesaistījās 2009. gadā sava vecākā brāļa Bingu va Mutarikas prezidentūras laikā, kad tika ievēlēts Nacionālajā asamblejā. Vēlāk Bingo va Mutarika viņu iecēla par prezidenta padomnieku ārpolitikas un iekšpolitikas jautājumos, kā arī par tieslietu ministru. Šajos amatos viņš strādāja līdz nākamajam gadam, kad tika iecelts par izglītības, zinātnes un tehnoloģiju ministru, bet vēlāk par ārlietu ministru. 2012. gadā Bingo va Mutarika mira, un Mutarika tika nepamatoti apsūdzēts mēģinājumā pārņemt prezidenta amatu, apejot viceprezidenti Džoisu Bandu. Saskaņā ar konstitūciju un ar armijas atbalstu par prezidenti kļuva Banda. Divus gadus vēlāk Mutarika uzvarēja 2014. gada prezidenta vēlēšanās.

Mutarikas pirmā prezidentūras termiņa laikā Malāvija piedzīvoja stabilu ekonomisko izaugsmi, inflācijas samazināšanos un infrastruktūras attīstības projektus. Viņš uzvarēja arī 2019. gada prezidenta vēlēšanās, taču opozīcija to rezultātus apstrīdēja. 2020. gada februārī Augstākā apelācijas tiesa anulēja vēlēšanu rezultātus, norādot uz pārkāpumiem, kas tomēr neietekmēja balsojuma iznākumu. Atkārtotajās vēlēšanās nākamā gada jūnijā Mutarika zaudēja Lazarusam Čakveram.

Kandidējis atkārtoti uz prezidenta amatu 2025. gada vēlēšanās, kurās viņš pārliecinoši uzvarēja Čakveru. Mutarika ir vecākais prezidents Malāvijas vēsturē. Kad viņš tika inaugurēts otrajam termiņam 2025. gadā, viņš bija 85 gadu vecs.

## Atsauces

## Ārējās saites
Žozefs Auns

**Žozefs Auns** (, dzimis ) ir Libānas politiķis un bijušais armijas ģenerālis, kurš kopš 2025. gada janvāra ir 14. Libānas prezidents. Iepriekš viņš bija Libānas Bruņoto spēku komandieris un ir piektais šo spēku komandieris, kurš ievēlēts par prezidentu.

Auns ir dzimis maronītu kristiešu ģimenē. Ieguvis bakalaura grādu politikas zinātnē, kā arī militāro izglītību Libānas armijas Militārajā akadēmijā. 1983. gadā Auns iestājās Libānas Bruņotajos spēkos. 2017. gadā viņš tika iecelts par Libānas Bruņoto spēku komandieri. Šajā laikā Auns ieguva plašu atpazīstamību valstī sava vadības stila un nozīmīgās lomas dēļ cīņā pret teroristiskajiem grupējumiem, tostarp Islāma valsti un Al Nusra fronti. Kopš 2022. gada viņš regulāri tika minēts kā viens no iespējamajiem prezidenta amata kandidātiem, lai nomainītu prezidentu Mišelu Aunu. 2025. gada janvārī Auns tika ievēlēts par prezidentu, tādējādi izbeidzot divus gadus ilgušo politisko krīzi Libānā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Linezers (dabas liegums)

**Linezers** ir dabas liegums Siguldas novada Lēdurgas pagastā.

Liegums izveidots 1999. gadā. Aizņem 268,18 ha lielu platību, kas iekļauj Linezeru, augstā jeb sūnu purva un purvaino priežu mežu platības. Izceļams ciņu mazmeldra un pundurbērza populāciju dēļ. Iekļauts *[[Natura 2000]]* — Eiropas nozīmes aizsargājamo dabas teritoriju tīklā.
## Atsauces
Manzanelīdas

**Manzanelīdas** (*Manzanellida*) ir gliemeņu klases kārta. Šo kārtu 2020. gadā izveidoja jaunzēlandiešu malakologs Vinstons Ponders un amerikāņu malakologs Deivids Lindbergs. Ģeohronoloģiski manzanelīdu pārstāvji ir zināmi no perma perioda līdz mūsdienām.

## Apraksts
Čaulas ir gludas vai ar radiālu ornamentējumu. Tām ir vienveidīga vai vāji izteikta krusteniski plātņaina aragonīta mikrostruktūra, bez perlamutra. Slēdzene ir asimetriska, kur tās taksodontā zobu rinda izvietota pārsvarā priekšējā pusē no virsotnes. Zobu skaits parasti ir mazāks, kā citām protobranhijām, turklāt bieži vien tie raksturojas ar dažiem ļoti lieliem zobiem, kas tālāk pāriet mazākos. Čaulas vāku saite ir opistodetiska un parivinkulāra, kas bieži vien iegremdēta nelielā īpašā iedobē vai stiprinās uz izciļņa. Manzanelīdas ir hemosimbionti, kas ļauj tām izdzīvot ķīmiski nelabvēlīgā vidē. Attiecīgi, tām ir būtiski reducēti lūpu taustekļi un vienkāršota zarna. Savukārt, protobranhialās žaunas ir hipertrofētas (palielinātas) un tiek izmantotas hemosimbiotisko baktēriju izvietošanai.

## Sistemātika
Manzanelīdu dalījums virsdzimtās, dzimtās un ģintīs:
* kārta: ***Manzanellida*** Ponder & Lindberg, 2020
:* virsdzimta: *[[Manzanelloidea]]* Chronic, 1952
::* dzimta: *[[Manzanellidae]]* Chronic, 1952 †
:::* ģints: *[[Manzanella]]* Girty, 1909 †
:::* ģints: *[[Posterodonta]]* Kauffman, 1976 †
::* dzimta: *[[Nucinellidae]]* H.E. Vokes, 1956
:::* ģints: *[[Huxleyia]]* A. Adams, 1860
:::* ģints: *[[Nucinella]]* S.V. Wood, 1851

(†) - izmirušu organismu grupa.

## Atsauces
Emīlija Lāme

alt=Emīlijas Lāmes kapa piemineklis Pleskodāles kapsētā|thumb|Emīlijas Lāmes kapa piemineklis Pleskodāles kapsētā
**Emīlija Lāme** (dzimusi  Rīgā, mirusi 1956. gadā Rīgā) bija latviešu valodniece un skolotāja. Latviešu seno rakstu pētniecībā viņa ir zināma kā raksta „Loģiskais princips Glika valodā“ autore un latviešu ortogrāfijas vēstures pētniece.

## Dzīvesgājums
Emīlija Lāme (citi uzvārda rakstības veidi — Lahme, Lāma) dzimusi 1886. gada 23. jūnijā Rīgā, dzelzceļa strādnieka Anša Lāmes un viņa sievas Annas ģimenē. 1903. gadā Emīlija beidza Annas Rūmanes-Ķeniņas meiteņu ģimnāziju un 18 gadu vecumā uzsāka skolotājas darba gaitas Lācara privātskolā Kuldīgā. Pirmā pasaules kara laikā no 1915. līdz 1917. gadam Lāme strādāja Nikolajevā un Maskavā, iespējams, kā skolotāja latviešu bēgļu skolās. Pēc atgriešanās Rīgā Lāme uzsāka skolotājas darbu Rīgas 19. pamatskolā. 1928. gadā Emīlija Lāme, joprojām 19. pamatskolas skolotāja, atskatījās „uz 25 gadu darbību skolas druvā“.

Jau 1919. gada rudenī Emīlija Lāme lūdza viņu uzņemt Latvijas Universitātes valodu nodaļā kā hospitanti, bet 1920. gadā uzsāka studijas ģermāņu-romāņu nodaļā. Lāme 1925. gadā absolvēja LU Filoloģijas un filozofijas fakultātes Romāņu un ģermāņu filoloģijas nodaļas ģermāņu sekciju, kur viņas eksaminatori bija Jānis Endzelīns un Ernests Blese. Tajā pašā gadā viņa uzsāka studijas LU filoloģijas un filozofijas fakultātes baltu nodaļā. Baltu filoloģijas studijas Emīlija Lāme beidza 1930. gadā ar klauzūras darbu „Glika nozīme latviešu rakstniecībā“.

Jāņa Endzelīna 60. dzimšanas dienai veltītajā izdevumā „Filoloģijas materiāli“ iekļauts Emīlijas Lāmes raksts „Loģiskais princips Glika valodā“, kurā viņa aplūko 17. gadsimta latviešu rakstu valodai raksturīgu principu homofonu atveidē — izrunai neatbilstošu rakstzīmju izmantojumu ar mērķi rakstībā atspoguļot nozīmju un gramatisko kategoriju atšķirības. Lāmes rakstā analizēts plašs 17. gs. latviešu tekstu kopums, izmantojot piemērus no Ernsta Glika Bībeles tulkojuma, kā arī Georga Manceļa, Johana Georga Rēhehūzena un Paula Einhorna tekstiem.

Emīlijas Lāmes arhīvā Latvijas Universitātes bibliotēkas Misiņa bibliotēkā atrodas nepublicēts Emīlijas Lāmes rokraksts "Latviešu ortogrāfijas vēsture". Saglabājies arī Jāņa Endzelīna ieteikums atzīt šo par viņas zinātņu kandidātes darbu: "Raksts ir izstrādāts rūpīgi, patstāvīgi pēc pirmavotiem un saprātīgi un sniedz mums labu pārskatu par mūsu ortografijas attīstību; trūkst tikai nodaļas par rakstību mūsu latgaliešu rakstos“. Sākot ar 1931. gadu, cand. phil. Emīlijas Lāmes vārds parādījās Latvijas akadēmiski izglītoto sieviešu apvienības sarakstā.

Līdz 1942. gadam Emīlija Lāme bijusi skolotāja Rīgas 19. pamatskolā.

Emīlija Lāme ir mirusi 1956. gadā un apbedīta Pleskodāles kapsētā, kur viņas kapavietu iezīmē piemineklis ar cilni.https://garamantas.lv/lv/illustration/1268827/Emilijas-Lames-kapa-vieta

## Atsauces

## Ārējās saites
Bertas Pīpiņas iela

**Bertas Pīpiņas iela** ir iela Rīgā, Citadelē. Ielu 4. Saeimas deputātes Bertas Pīpiņas godam rosināja nosaukt Publiskās atmiņas centrs, tā šādi nodēvēta 2025. gada 21. maijā. Agrākais ielas nosaukums ir **Vladimira iela**. Ielā ir tikai viens adresācijas objekts — Bertas Pīpiņas iela 4.

## Atsauces
Severīns Aleksandrs Jensens

**Severīns Aleksandrs Jensens** (, dzimis  Rīgā — miršanas laiks nezināms) bija vācbaltiešu izcelsmes baltu filologs.

Severīns Jensens dzimis ķīmiķa Bruno Jensena un Ksenijas Jensenas, dzim. Šapošnikovas (*Xenia Jensen Schaposchnikou*), ģimenē, kristīts Rīgas Svētā Pētera baznīcas draudzē.

Severīns Jensens 1930. gadā absolvēja Valsts vācu klasisko ģimnāziju. No 1931. līdz 1932. gadam viņš dienēja Latvijas armijas Valmieras kājnieku pulkā. Dienesta atvaļinājumus pavadījis Lietuvā, apgūstot lietuviešu valodu. 1932. gadā viņš iestājās Latvijas Universitātē un uzsāka baltu filoloģijas studijas. Severīns Jensens studijas Latvijas Universitātē beidza 1937. gadā. Kā norādīts 1938. gada izziņā, Severīna Jensena studiju noslēguma darba tēma bija "Andreja Geceļa Dāvida dziesmu tulkojums“.

1938. gada septembrī Severīns Jensens uzsāka lektora darbu Herdera institūtā, kur pasniedza latviešu un lietuviešu valodas. Vācbaltiešu izdevumā „Baltische Monatshefte“ 1939. gadā publicēta viņa recenzija par 1938. gadā Tartu publicēto 1622. gada „Agenda Parva Brunsbergae“ kritisko izdevumu, kurā Jensens izceļ tā nozīmi latviešu un igauņu seno rakstu pieminekļu analīzē, tomēr aizrāda, ka publicētajos faksimilos nav iekļautas latviešu un igauņu valodas marginālijas. Vasaras brīvlaikos 1938. un 1939. gadā papildinājies Kēnigsbergas universitātē.

1938. gada decembrī Severīns Jensens stājās laulībā ar 1907. gada 19. februārī dzimušo Emmu Luīzi Šilingu (*Emma-Luise Schilling*).

1939. gada novembrī Severīns Jensens tika „atlaists no lektora vietas sakarā ar vācu tautības Latvijas pilsoņu Herdera institūta docentu un klausītāju repatriāciju uz Vāciju“. Tā paša gada decembrī Aldara ielā 1/3 dzīvojošie rīdzinieki Severīns Jensens un Emma-Luīze Jensens tiek „atlaisti“ arī no Latvijas pilsonības un, jādomā, ap šo laiku atstāj Latviju.

Ar 1941. gadu datēta Pozenē (Poznaņā) izdotā monogrāfija „Die deutschen Ortsnamen Lettlands“, Severīna Jensena doktora disertācija vācu valodā, kurā autors analizē vācu vietvārdu izcelsmi un izplatību Latvijā, kā arī to saistību ar baltu un lībiešu valodām. Šī disertācija ir aizstāvēta 1940. gada 18. decembrī Frīdriha Vilhelma universitātē Breslavā (mūsdienās Vroclavas universitāte).

Par Severīna Jensena dzīvi un darbību pēc Otrā pasaules kara trūkst ziņu. Vācijas Nacionālās bibliotēkas katalogā saistībā ar Severīna Jensena vārdu atrodama krievu valodas mācību literatūra — Gogoļa stāsta „Šinelis“ adaptācija, kas izdota 1955. gadā Minhenē, un 1961. gadā iznākusī krievu valodas lasāmgrāmata.

## Atsauces
Inese Suija-Markova

**Inese Suija-Markova** (dzimusi Cēsīs ) ir latviešu zinātniece un politiķe. Šobrīd ir Cēsu novada domes priekšsēdētāja vietniece, Vidzemes plānošanas reģiona Attīstības padomes priekšsēdētāja, Baltijas jūras valstu subreģionālās sadarbības organizācijas priekšsēdētāja un partijas "Vienotība" biedre.

## Dzīvesgājums

Absolvējusi Vidzemes augstskolu (2000), iegūstot  sabiedrisko attiecību speciālista kvalifikāciju. Ieguvusi profesionālo maģistra grādu uzņēmumu un iestāžu vadībā, absolvējot maģistrantūru Rīgas Tehniskajā universitātē (2006). Rīgas Tehniskajā universitātē 2023. gadā ieguvusi zinātņu doktora grādu ekonomikā un uzņēmējdarbībā.

I. Suija-Markova sešpadsmit gadus ir bijusi vides un dabas resursu pētniecības un inovāciju organizācijas “Vides risinājumu institūts” vadītāja.

Pētniecības darbs bijis saistīts ar zināšanu pārnesi inovāciju procesos un zināšanu ietilpīgu biznesa pakalpojumu vadīšanu. I. Suija-Markova 2003. gadā ieguva UNESCO Bank Fellowship Programme 2002 — 2003 individuālo stipendiju pētnieciskā darba veikšanai Eiropas Pieaugušo Izglītības Asociācijā Briselē.

## Politiskā darbība
2009. gada pašvaldību vēlēšanās I. Suija-Markova tika ievēlēta Cēsu novada domē no Jaunās Vienotības saraksta. I. Suija-Markova tika ievēlēta Cēsu novada domes priekšsēdētāja vietnieces amatā 2022. gada 31. augustā.

Vidzemes plānošanas reģiona Attīstības padome 2021. gada 6. augustā ievēlēja I. Suiju-Markovu par Attīstības padomes priekšsēdētāja vietnieci.

2025. gada pašvaldību vēlēšanās I. Suija-Markova tika ievēlēta Cēsu novada domē no Jaunās Vienotibas saraksta. 2025. gada 26. jūnijā Cēsu novada pašvaldības ārkārtas domes sēdē I. Suija-Markova atkārtoti tika ievēlēta par domes priekšsēdētāja vietnieci.

Cēsu novada domes priekšsēdētāja vietniece Inese Suija-Markova Vidzemes plānošanas reģiona Attīstības padomes sēdē 2025. gada 8. augustā vienbalsīgi tika ievēlēta par tās priekšsēdētāju.

Laikā kopš 2025. gada 28. oktobra, kad Vidzemes plānošanas reģions pārņēma prezidentūru Baltijas jūras valstu subreģionālās sadarbības organizācijā BSSSC (*Baltic Sea States Subregional Co-operation*), I. Suija-Markova pilda BSSSC priekšsēdētājas pienākumus.

## Atsauces
Raša Sraka

thumb|Raša Sraka Vukoviča
**Raša Sraka Vukoviča** (slovēņu: *Raša Sraka Vuković*; dzimusi 1979. gada 10. oktobrī, Ļubļana) — slovēņu džudoiste, Eiropas čempione (2003), vairākkārtēja pasaules un Eiropas čempionātu medaļniece.

Plašāku atpazīstamību postpadomju telpā viņa ieguva 2019. gada augustā pēc tam, kad satīriskais izdevums IA “Panorama” publicēja izdomātu ziņu par viņas iecelšanu par Slovēnijas ārkārtējo un pilnvaroto vēstnieci Krievijā. Vēlāk sportistes vārds kļuva par internetmīmu.

Startēja svara kategorijā līdz 70 kg. Augums — 174 cm. Laikposmā no 1999. līdz 2012. gadam pārstāvēja Slovēnijas bruņoto spēku sporta klubu.

Džudo viņa nonāca nejauši, sākotnēji vēloties nodarboties ar cīņas mākslām. Ar džudo sāka nodarboties skolas 5. klasē.

Vidusjūras spēļu uzvarētāja 2001. gadā. Piedalījās 2004. gada vasaras olimpiskajās spēlēs. Tāpat startēja 2012. gada vasaras olimpiskajās spēlēs, kur ceturtdaļfinālā piekāpās korejietei *Hwang Ye-sul*.

## Atsauces

## Ārējās saites
Pilips Orliks

thumb|Pilips Orliks
**Pilips Orliks** (ukraiņu: *Пилип Орлик*; dzimis 1672. gada 11. oktobrī, miris 1742. gada 24. maijā) bija ukraiņu politiskais un militārais darbinieks, diplomāts un rakstnieks, Zaporižjas kozaku hetmanis trimdā un viens no agrīnā konstitucionālisma ideju autoriem Eiropā. Viņš ir vislabāk pazīstams kā 1710. gada konstitūcijas — dokumenta, ko bieži uzskata par vienu no pirmajām modernā tipa konstitūcijām Eiropā — autors.

17. gadsimta beigās Orliks kļuva par rakstvedi un vēlāk par tuvu līdzgaitnieku Zaporižjas kazaku hetmanim Ivanam Mazepam. Mazepas valdīšanas laikā viņš ieņēma nozīmīgu administratīvu amatu Hetmanātā un piedalījās ārpolitikas veidošanā. Lielā Ziemeļu kara laikā Mazepa pārgāja Zviedrijas karaļa Kārļa XII pusē, cerot panākt Ukrainas autonomiju vai neatkarību no Krievijas caristes. Pēc sakāves Poltavas kaujā 1709. gadā Mazepa un viņa atbalstītāji, tostarp Orliks, devās trimdā.

Pēc Mazepas nāves 1710. gadā kazaku vecākie Bendēros (Osmaņu impērijas teritorijā) ievēlēja Pilipu Orliku par hetmani trimdā. Viņa politiskais mērķis bija izveidot neatkarīgu Ukrainas valsti ar starptautisku atbalstu. Orliks aktīvi darbojās diplomātijā, meklējot sabiedrotos Zviedrijā, Osmaņu impērijā, Krimas hanistē un Eiropas valstīs, lai organizētu militāru un politisku pretestību Krievijas ietekmei Ukrainā.

1710. gadā tika pieņemts dokuments, kas pazīstams kā  (*Pacta et Constitutiones Legum Libertatumque Exercitus Zaporoviensis*). Šī konstitūcija paredzēja:

* varas sadalījumu starp hetmani, ģenerālo padomi un kazaku pārstāvjiem;
* likumdošanas institūcijas regulāru darbību;
* pareizticīgās baznīcas autonomiju;
* ierobežotu hetmaņa varu;
* sabiedrības tiesību aizsardzību.

Dokuments tika sastādīts latīņu un senukraiņu valodā, un daudzi vēsturnieki to uzskata par vienu no agrākajiem demokrātiskas pārvaldības projektiem Eiropā.

Orliks miris 1742. gadā Jaši pilsētā (mūsdienu Rumānijā). Viņš tā arī neatgriezās Ukrainā, taču saglabāja hetmaņa titulu līdz mūža beigām.

## Ārējās saites
Ameraukana

**Ameraukana** () ir ASV selekcionēta mājas vistu šķirne. Tā tika izveidota 20. gs. septiņdesmitajos gados un ir atvasināta no araukanas šķirnes vistām, kas atvestas no Čīles. Tā tika selekcionēta, lai saglabātu zilās olas gēnu, bet likvidētu vecāku šķirnes letālās alēles. Ir sastopami gan standarta izmēra, gan miniatūrās versijas šķirnes putni.
## Vēsture
Ameraukana vistas šķirne tika izveidota Amerikas Savienotajās Valstīs 20. gs. septiņdesmitajos gados no araukānas vistām, kas tika atvestas no Čīles. Tā tika selekcionēta, lai saglabātu neparasto araukanas zilās olas gēnu. Tā tika pievienota Amerikas Mājputnu asociācijas standartam 1984. gadā. Nosaukums ir cēlies no vārdiem "Amerika" ​​un "Araukana".

Amerikas Savienotajās Valstīs ameraukanas vistas šķirne ir atzīta par atsevišķu šķirni no araukanas vistu šķirnes.
## Raksturojums
thumb|divi cāļi|left
Ameraukanas vistu šķirne ir viena no nedaudzajām, kas dēj zilas olas. Olas ir garšīgas, to vidējais svars ir 60–65 grami, un vista var izdēt 200–250 olas gadā. Putni ir vidēja svara, tēviņi sasniedz 3 kg, bet vistas – 2,5 kg. Dzimumbriedums iestājas 5–6 mēnešu vecumā, un maksimālā produktivitāte tiek novērota 2 gadu laikā. Šķirnes vistas un krustojumi var dēt zilas, zaļas un rozā līdz tumši brūnas olas. Ir sastopamas pat sarkanas olas. Putniem ausu ļipiņas ir mazas un apaļas, ar nelielu paduses formu; sekste un ādas bārda ir sarkanas. Kājas ir zilas ar melniem plankumiem. Amerikas pilnības standarts atpazīst astoņas putna krāsas: melnu, zilu, zili-kviešu, brūni sarkanu, dzeltenbrūnu, pelēku, kviešu, baltu un viszilāko (*self-blue*, lavandas).

## Atsauces

## Ārējās saites

* Feathersite.com
Lepna

**Lepna** () ir lielciems Igaunijaa ziemeļaustrumu daļā, Rietumviru apriņķa Rakveres pagastā. Tas atrodas 3 km uz rietumiem no apriņķa centra Rakveres.

## Vēsture
Lepna vēstures avotos pirmoreiz minēta 1241. gadā kā *Lippanal*. Apdzīvotā vieta vēsturiski veidojusies ap Lepnas muižu. 20. gadsimta otrajā pusē Lepna piedzīvoja strauju izaugsmi kā kolhoza *Energia* centrs.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Rakveres pagasta tīmekļvietne (igauniski)
Irānas prezidents

**Irānas Islāma Republikas prezidents** () ir Irānas valdības vadītājs. Irānas prezidents saskaņā ar Irānas Konstitūciju atbild Augstākajam vadītājam un ir valdības (kabineta) vadītājs un otrā persona Irānas politisko amatpersonu hierarhijā. Pašreizējais Irānas prezidents ir Masuds Pezeškiāns. Viņš kļuva par prezidentu pēc tam, kad tika ievēlēts 2024. gada Irānas prezidenta vēlēšanās un saņēma oficiālu tālaika Augstākā vadītāja Alī Hāmenejī atbalstu.

Prezidenta amats tika izveidots pēc jaunās Irānas Konstitūcijas pieņemšanas pēc 1979. gada Islāma revolūcijas. Pirmās prezidenta vēlēšanas notika 1980. gadā. Prezidents ir otrais valdības izpildvaras vadītājs pēc Augstākā vadītāja. Prezidents ir Irānas kabineta priekšsēdētājs, un ir atbildīgs par valdības ikdienas administrēšanu. Prezidents ir pakļauts Augstākajam vadītājam, kurš ir faktiskais valsts vadītājs, un izpilda Augstākā vadītāja dekrētus. Prezidents ieceļ ministrus, kurus apstiprina parlaments un Augstākais vadītājs, kurš jebkurā laikā var atlaist vai atjaunot amatā jebkuru no ministriem un viceprezidentiem. Prezidents izdod dekrētus, nosūta un pieņem ārvalstu vēstniekus, apstiprina referendumu rezultātus un parlamenta un tiesu iestāžu apstiprinātos likumus, kā arī paraksta līgumus, protokolus un kontraktus pēc parlamenta apstiprinājuma.

Prezidentu uz četru gadu termiņu vispārējās valsts mēroga vēlēšanās ievēlē vismaz 18 gadus veci Irānas pilsoņi, un prezidentu var pārvēlēt tikai vienu reizi pēc kārtas. Prezidenta amata kandidātiem jāsaņem Aizbildņu padomes atļauja kandidatūras izvirzīšanai.

## Atsauces

## Ārējās saites
Eilīna Gu

**Eilīna Fena Gu** (, pazīstama arī ar ķīniešu vārdu **Gu Ailina** (); dzimusi ) ir daļējas ķīniešu izcelsmes amerikāņu frīstaila slēpotāja, kas kopš 2019. gada pārstāv Ķīnu. Piedalījusies divās ziemas olimpiskajās spēlēs (, ), kopā izcīnot sešas olimpiskās medaļas. 2022. gadā Pekinā kļuva par čempioni *big air* disciplīnā un rampā, pēc četriem gadiem izcīnīja vēl vienu zeltu rampā. Pekinas olimpiādē viņa kļuva par pirmo frīstaila slēpotāju, kas izcīnījusi trīs medaļas vienā olimpiādē.

Ar panākumiem startējusi arī Pasaules čempionātā, kur izcīnījusi divas zelta medaļas.

Pasaules kausā debitējusi 2018. gadā. Izcīnījusi 20 uzvaras atsevišķos Pasaules kausa posmos. Trīs reizes izcīnījusi uzvaru Pasaules kausa kopvērtējumā atsevišķās disciplīnās.

## Atsauces

## Ārējās saites