open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Hantingdonšīra

**Hantingdonšīra** (; ) ir nemetropoles distrikts Anglijas dienvidaustrumos Kembridžšīras nemetropoles grāfistē. Aizņem grāfistes ruetumdaļu, robežojas dienvidrietumos ar Bedfordšīru, ziemeļrietumos — ar Northemptonšīru, ziemeļos — ar Pīterboro, ziemeļaustrumos — ar Fenlendu, austrumos — ar Austrumkembridžšīru, bet dienvidaustrumos — ar Dienvidkembridžšīru. Distrikta administratīvais centrs ir Hantingdona, bet lielākā apdzīvotā vieta — Sentnīotsa.

## Vēsture
Vēsturiski Hantingdonšīra bijusi patstāvīga grāfiste, kuras robežas iedibinātas jau sakšu laikos. Iekļaujot 1154. gadā grāfisti Anglijas sastāvā, Henrijs II visu Hantingdonšīru noteica par karalisko mežu. 1889. gadā Hantinggdonšīra kļuva par administratīvo grāfisti. 1965. gadā, apvienojot ar Pīterboro soku, tika izveidota Hantingdonas un Pīterboro grāfiste. 1974. gada 1. aprīlī Hantingdonas un Pīterboro grāfisti apvienoja ar Kembridžšīras un Īli salas grāfisti, izveidojot mūsdienu Kembridžšīras ceremoniālo grāfisti. Hantingdonšīra, izņemot Oldfletonas distriktu, ko pievienoja Pīterboro distriktam, kļuva par patstāvīgu distriktu Kembridžšīras sastāvā.

Administratīvi distriktu veido Sentnīotsas ( iedzīvotāji), Hantingdonas (), Sentaivsas (), Remsi () un Godmančesteras () pilsētas, kā arī 76 lauku pagasti.

## Ārējās saites

*
Mērtlbīča

**Mērtlbīča** () ir kūrortpilsēta ASV, Dienvidkarolīnas štatā. 2020. gadā pilsētā dzīvoja 35 682 iedzīvotāji. Pilsēta atrodas štata austrumos, Atlantijas okeāna krastos.

Pilsētas siltā subtropiskā klimata dēļ, Mērtlbīča ir populārs tūrisma galamērķis Dienvidkarolīnā. Katru gadu pilsētu apmeklē aptuveni 20 miljoni tūristu, padarot to par vienu no visapmeklētākajām vietām valstī.

## Atsauces

## Ārējās saites

* 

*
Sliktie puiši (franšīze)

**"Sliktie puiši"** () ir ASV policijas pārinieku asa sižeta kinokomēdijas filmu cikls, kurā Vills Smits un Mārtins Lorenss atveido divus Maiami policijas departementa detektīvus. Filmu cikla idejas autors ir Džordžs Gallo. Džo Pantoliano aŗī piedalās visās četrās filmās, savukārt Terēza Rendla piedalās pirmajās trīs cikla filmās un ceturtajā ir aizstāta ar Tašu Smitu. Maikls Bejs režisējis pirmās divas filmas un Adils un Bilals režisējuši trešo un ceturto filmu cikla daļu. Gabriela Juniona, kas filmējusies cikla otrajā filmā, vēlāk kopā ar Džesiku Albu filmējās filmu cikla atvasinājumā televīzijas seriālā *[[L.A.'s Finest]]*.

Filmu cikls visā pasaulē nopelnījis vairāk nekā 1 miljardu ASV dolāru. Pirmā un ceturtā filma saņēmusi pretrunīgus kritiķu vērtējumus, otrā saņēma sliktas atsauksmes, bet trešās filmas vērtējums kopumā bija pozitīvs.
Džesika Kempbela

**Džesika Īva Kempbela** (; dzimusi ) ir kanādiešu hokeja trenera asistente Nacionālās hokeja līgas (NHL) klubā Sietlas "Kraken" un bijusī Kanādas sieviešu izlases uzbrucēja. Viņa debitēja, spēlējot ar Kanādas izlasi 2014. gada 4 Nāciju kausa izcīņā, un kopā ar komandu izcīnīja sudraba medaļu 2015. gada IIHF sieviešu pasaules čempionātā.

Kempbela profesionālā hokeja karjeru aizvadīja Kanādas Sieviešu hokeja līgā (CWHL) ar Kalgari "Inferno" un Zviedrijas sieviešu hokeja otrajā līgā (*Nationella Damhockeyligan*) ar Malmes "Redhawks".

## Trenera karjera
Pēc aiziešanas no Kanādas valstsvienības 2017. gadā Kempbela sāka trenera darbu. Viņas kā *JC Powerskating* kompānijas īpašnieces klientu lokā bija Taisons Džosts, Stenlija kausa čempions Džoels Edmundsons un olimpiskā zelta medaļas ieguvēja Natālija Spūnere.

2022. gada jūlijā viņa tika nolīgta par NHL kluba Sietlas "Kraken" fārmkluba Coachella Valley "Firebirds" trenera asistenti. Savā jaunajā amatā viņa kļuva par pirmo sievieti, kas AHL strādāja par galvenā trenera asistentu.

2024. gada 3. jūlijā Kempbela tika jau apstiprināta par Sietlas "Kraken" galvenā trenera asistenti. Kempbela kopā ar Sietlas galveno treneri Denu Bilzmu strādāja kopā jau arī "Firebirds" klubā. Viņa ir pirmā sieviete trenere, kādas komandas treneru sastāvā visā NHL vēsturē.

Viņa debitēja kā trenera asistente Sietlas komandas regulārās sezonas atklāšanas spēlē pret komandu Sentluisas Blues 8. oktobrī, kurā Sietlas klubs zaudēja ar rezultātu 2:3.

## Atsauces
Svētā Meinarda sala

[thumb|250px|[Ikšķiles viduslaiku baznīcas drupas]]
**Svētā Meinarda sala** ir mākslīga sala Daugavā (Rīgas HES ūdenskrātuvē) pie Ikšķiles. Uz salas atrodas Ikšķiles viduslaiku baznīcas un Ikšķiles viduslaiku pils drupas, kas ir vecākās mūra celtnes Baltijā.

Sala uzbērta līdz 1976. gadam, lai saglabātu baznīcas un pils drupas, no Rīgas HES ūdenskrātuves uzpludināšanas. 1999. gadā salu nosauca Svētā Meinarda vārdā. Sala pasludināta par svētvietu. Salā uzstādīts 10 metrus augsts metāla krusts (mākslinieks E. Samovičs) un akmens altāris (tēlnieks J. Karlovs). Konservācijas nolūkos 2002. gadā drupām uzlikts metāla jumts.

Kopš 1990. gadiem pie baznīcas tiek organizētas Svētā Meinarda dienas.

Uz salu var nokļūt ar laivu, tomēr dažreiz vasaras mēnešos, kad Rīgas ūdenskrātuvē pazemina ūdens līmeni, uz salu iespējams aiziet kājām pa ceļu, kura malās saglabājušies bijušās alejas celmi. No maija līdz augustam uz salas ligzdo savvaļas putni.

## Atsauces
Karavīru kapi (Ogre)

thumb|350px|Kapsētas ieejas vārti
**Karavīru kapi** jeb **vācu karavīru kapsēta** ir kapsēta Ogrē Jāņa Čakstes prospektā. Kapsētā apbedīti vācu un krievu karavīri, kā arī represētie Latvijas iedzīvotāji.

Vācu karavīru kapsēta izveidota 1917. gadā un tajā apbedīja 355 Pirmā pasaules kara kaujās par Rīgu kritušos Vācijas Impērijas armijas un Krievijas Impērijas armijas karavīrus. Otrā pasaules kara laikā šeit apbedīja vēl 244 kaujās kritušos un kara slimnīcās mirušos Vērmahta karavīrus, bet pēc kara beigām — Ogres nometnē mirušos vācu karagūstekņus un represētos Latvijas iedzīvotājus.

Kapsēta atklāta 1935. gadā, un tās izbūves projektu izstrādājusi arhitekte I. Priedīte. Kapu krustos ierakstīti to kara laikā kritušo un mirušo karavīru vārdi, kuru kapavieta ir zināma, bet pārējo apbedīto karavīru vārdi ierakstīti piemiņas plāksnēs kapsētas centrālajā laukumā. Ar Vācijas valdības gādību kapos uzstādīja granīta pieminekli un betona krustiņus. Latvijas PSR laikā kapus vairākkārt izdemolēja. Nokalnē aiz Pirmā pasaules kara brāļu kapiem četrās terasēs atrodas Otrā pasaules karā kritušo un karagūstekņu nometnes bojā gājušo karavīru kapi.

2001. gadā ar Vācijas Federatīvās Republikas pilnvarotās organizācijas "Tautas apvienība karā kritušo vāciešu kapu aprūpei" atbalstu veikta kapsētas teritorijas zondāža. No 2003. gada kapsētas atjaunošanas darbos piedalījās arī Bundesvēra karavīri un rezervisti. . gadā kapsēta svinīgi iesvētīta un atklāta.

## Atsauces
Elejas iela

**Elejas iela** var būt:

* Elejas iela — iela Rīgā;
* Elejas iela — iela Jelgavā;
* Elejas iela — iela Bauskā;
* Elejas iela — iela Ludzā;
* Elejas iela — iela Ķekavas pagasta Alejās;
* Elejas iela — iela Olaines pagasta Grēnēs.

## Skatīt arī
* Elijas iela
Olbani (Džordžija)

**Olbani** () ir pilsēta ASV, Džordžijas štatā. 2020. gadā pilsētā dzīvoja 68 089 iedzīvotāji. Olbani atrodas Flintas upes krastos.

Pilsēta kļuva ievērojama 19. gadsimtā, kad tā kļuva par kuģniecības un tirdzniecības centru. Pilsēta kļuva arī par ievērojamu dzelzceļa centru.

## Cilvēki
Olbani ir dzimuši:

* Rejs Čārlzs (1930—2004) — dziedātājs;
* Alise Koučmena (1923—2014) — vieglatlēte;
* Andželo Teilors (1978) — vieglatlēts.

## Atsauces

## Ārējās saites

* 
*
Sendispringsa

**Sendispringsa** () ir pilsēta ASV, Džordžijas štatā. 2020. gadā pilsētā dzīvoja 108 080 iedzīvotāji, padarot to par septīto lielāko Džordžijas pilsētu. Sendispringsa ietilpst štata galvaspilsētas Atlantas aglomerācijā.

Sendispringsā bāzējas tādi pazīstami uzņēmumi kā *[[UPS]]*, *[[Newell Brands]]* un *[[Mercedes-Benz]]*.

## Atsauces

## Ārējās saites

* 
*
Austrumkembridžšīra

**Austrumkembridžšīras distrikts** () ir nemetropoles distrikts Anglijas dienvidaustrumos Kembridžšīras nemetropoles grāfistē. Aizņem grāfistes austrumdaļu, robežojas ziemeļaustrumos ar Norfolku, austrumos — ar Safolku, dienvidos — ar Dienvidkembridžšīru, rietumos — ar Hantingdonšīru, bet ziemeļrietumos — ar Fenlendu. Distrikta administratīvais centrs un lielākā apdzīvotā vieta ir Īli.

## Vēsture
Administratīvā vienība tagadējās robežās izveidota 1974. gada 1. aprīlī, apvienojot Īli urbāno distriktu ar Īli un Ņūmārketas lauku distriktiem. 

Administratīvi distriktu veido Īli lielpilsēta ( iedzīvotāji) un Soemas pilsēta (), kā arī 33 lauku pagasti.

## Atsauces

## Ārējās saites

*
Jerdijs Shautens

**Jerdijs Shautens** (, dzimis  Helevūtsleisā) ir Nīderlandes futbolists, spēlē pussarga pozīcijā, Nīderlandes futbola izlases dalībnieks. Kopš 2023. gada pārstāv *[[Eredivisie]]* klubu *[[PSV Eindhoven]]*.

## Karjera
Karjeru sāka klubā *[[ADO Den Haag]]*. *[[Eredivisie]]* debitēja  spēlē pret *[[NEC Nijmegen]]*. 2017.—2018. gada sezonā pārstāvēja Nīderlandes otrās spēcīgākās līgas *Eerste Divisie* klubu *[[SC Telstar|Telstar]]*. 2018. gadā pievienojās *Eredivisie* vienībai *[[SBV Excelsior|Excelsior]]*. Sezonas beigās līdzjutēju balsojumā tika atzīts par gada labāko komandas spēlētāju.

2019. gada vasarā pārgāja uz Itālijas A sērijas klubu *[[Bologna F.C. 1909|Bologna]]*. Tajā aizvadīja četras sezonas. 2023. gada augustā atgriezās Nīderlandē un parakstīja piecu gadu līgumu ar *[[PSV Eindhoven]]*. Jau pirmajā sezonā PSV rindās kļuva par *Eredivisie* čempionu.

Nīderlandes izlasē debitēja  UEFA Nāciju līgas spēlē pret Velsu. Izlases sastāvā piedalījās 2024. gada Eiropas čempionātā.

## Sasniegumi
;*PSV Eindhoven*
* Eredivisie: 2023—24

## Atsauces

## Ārējās saites
Švābija (Bavārija)

thumb|Švābija kartē
**Švābija** () ir viens no septiņiem Bavārijas valdības apgabaliem. Tā atrodas Bavārijas dienvidrietumos un robežojas ar Bādenes-Virtembergas federālo zemi.

Šajā reģionā atrodas daudzveidīga ainava, kas ietver gan Alpu kalnus, gan Lejas Švābijas līdzenumus. Reģiona lielākā upe ir Donava, kas plūst cauri daudzām nozīmīgām pilsētām.

Švābija ir bijusi apdzīvota kopš aizvēsturiskiem laikiem. Viduslaikos Švābija bija daļa no Švābijas hercogistes, kas bija nozīmīgs politisks un kultūras centrs Svētās Romas impērijas laikā. Pēc impērijas sabrukuma Švābijas teritorija tika sadalīta starp dažādām valstīm un teritorijām.

Švābijā izplatīts vācu valodas švābu dialekts (*Schwäbisch*).

Iedzīvotāju skaits — 1 962 086 cilvēku (2023), blīvums — 196 cilvēki/km².

## Ārējās saites
Sentnīotsa

**Sentnīotsa** (; ) ir pilsēta un pagasts Anglijas dienvidaustrumos, Kembridžšīras nemetropoles grāfistē, Hantingdonšīras distrikta lielākā apdzīvotā vieta. Atrodas grāfistes dienvidrietumu pierobežā Greitūzas upes krastā  no grāfistes centra Kembridžas un  no valsts galvaspilsētas Londonas.

## Vēsture
Senākā apdzīvotā vieta pilsētas teritorija ir Einsberi (*Eynesbury*), kas zināma kopš 8. gadsimta. Ap 975. gadu ziemeļos no ciema dibināta Einsberi priorija. Klostera dibinātājs un zemes īpašnieks Leofriks (*Leofric*) uz jaundibināto klosteri pārcēla no Kornvolas sakšu mūka Svētā Nīota pīšļus. Tas cēla klostera prestižu un piesaistīja svētceļotājus, kas savukārt deva ienākumus. 1010. gadā vikingi nopostīja sākotnējo klosteri, bet jau pēc dažiem gadiem tas tika atjaunots. Ap klosteri izauga pilsētiņa un starp 1113. un 1204. gadu tā kļuva par patstāvīgu pagastu, kas pēc klostera tika nosaukts Svētā Nīota vārdā. 16. gadsimtā klosteru likvidēšanas gaitā Sentnīotsas klosteris tika nopostīts un svētā pīšļi zaudēti.

17. gadsimta sākumā Greitūzas upe tika padarīta kuģojama un pilsētiņā uzplauka tirdzniecība. 18. un 19. gadsimtā attīstījās dzirnavu un alus rūpals. 1850. gadā pilsēta savienota ar dzelzceļa tīklu. 1895. gadā izveidoja Sentnīotsas urbāno distriktu, bet 1965. gadā pilsētai pievienoja upes kreisā krasta Ītonfordas un Ītonsokonas ciemus, kas līdz tam bija Bedfordšīras grāfistē.

## Atsauces

## Ārējās saites
Lauri Silds

**Lauri Silds** (dzimis  Valgā) ir igauņu orientierists. Latvijā pārstāv klubu *Alūksne*, bet starptautiskajās sacensībās — Somijas klubu *Koovee*. Kopā ar brāli Timo viņi ir pēdējo gadu Igaunijas izlases līderi.

Ar orientēšanos nodarbojas kopš 1997. gada. Pasaules junioru čempionātos izcīnījis divas ceturtās vietas (2008. gadā stafetē un 2009. gadā garajā distancē).

Labāko rezultātu Pasaules čempionātā sasniedzis 2017. gadā, kad čempionāts notika Igaunijā, ieņemot 4. vietu kopā ar Igaunijas stafetes komandu (kopā ar Keni Kivikas un Timo Sildu).

Lielākajās sacensībās L. Silds pārstāv Somijas klubu *Koovee*, bet sacensībās, kas notiek Latvijā, — vietējo klubu *OK Alūksne* (līdz ar to visās Latvijas sacensībās L. Silds piedalās kā pilntiesīgs dalībnieks). Daudzreiz uzvarējis nozīmīgās sacensībās Latvijā, tostarp 2024. gadā kļuva par Kāpas trīsdienu kopvērtējuma uzvarētāju.

## Privātā dzīve
L. Silda tēvs Sikstens Silds savulaik bija viens no spēcīgākajiem orientieristiem pasaulē, pirmais PSRS sportists, kurš bija Pasaules čempionāta medaļnieks. Viņa māte Sarmīte ir latviete. Arī Lauri jaunākais brālis Timo Silds ir orientierists, kurš arī bieži startē sacensībās Latvijā, pārstāvot *OK Alūksne*.

## Atsauces

## Ārējās saites
* ''WorldofO'' profils
Elku iela

**Elku iela** var būt:

* Elku iela — iela Rīgā;
* Elku iela — iela Garkalnes pagasta Upesciemā.
Gonsalu Inasiu

**Gonsalu Bernardu Inasiu** (, dzimis  Almadā) ir Portugāles futbolists, spēlē centra aizsarga pozīcijā, Portugāles futbola izlases dalībnieks. Pārstāv *[[Primeira Liga]]* klubu *[[Sporting CP]]*.

## Karjera
Ar futbolu sāka nodarboties dzimtās pilsētas klubā *[[Almada AC]]*. 2012. gadā pievienojās Lisabonas "Sporting" jauniešu akadēmijai. 16 gadu vecumā parakstīja profesionālu līgumu ar *Sporting*. *[[Primeira Liga]]* debitēja  spēlē pret *[[Portimonense SC|Portimonense]]*.

Spēlējis dažādu vecumu Portugāles jauniešu izlasēs. Portugāles izlasē debitēja  Eiropas čempionāta kvalifikācijas spēlē pret Lihtenšteinu. Pirmos vārtus izlases labā guva tā paša gada 11. septembrī 9:0 uzvarā pret Luksemburgu. Pārstāvējis izlasi 2024. gada Eiropas čempionātā.

## Sasniegumi
;*Sporting CP*
* *[[Primeira Liga]]*: 2020—21, 2023—24
* Portugāles Līgas kauss: 2020—21, 2021—22
* Portugāles Superkauss: 2021

**Portugāle**
* UEFA Nāciju līga: 2024—25

## Atsauces

## Ārējās saites
Žuau Nevešs

**Žuau Pedru Gonsalvešs Nevešs** (, dzimis  Tavirā) ir Portugāles futbolists, spēlē pussarga pozīcijā, Portugāles futbola izlases dalībnieks. Kopš 2024. gada pārstāv Francijas 1. līgas komandu Parīzes "Saint-Germain".

## Karjera
Žuau Nevešs ir Lisabonas "Benfica" jauniešu futbola akadēmijas audzēknis. Pirmo profesionālo līgumu parakstīja 2020. gada decembrī 16 gadu vecumā. 2022. gadā *Benfica* U-19 komandas sastāvā uzvarēja UEFA Jaunatnes līgā. *[[Primeira Liga]]* debitēja  pret *[[SC Braga]]*, nākot uz maiņu neilgi pirms spēles beigām. 2023. gadā *Benfica* sastāvā kļuva par Portugāles čempionu.

Spēlējis dažādu vecumu Portugāles jauniešu izlasēs. Portugāles izlasē debitēja  Eiropas čempionāta kvalifikācijas spēlē pret Bosniju un Hercegovinu. Pārstāvējis izlasi 2024. gada Eiropas čempionātā.

## Sasniegumi
;*Benfica*
* *[[Primeira Liga]]*: 2022—23
* Portugāles Superkauss: 2023
* UEFA Jaunatnes līga: 2021—22
***Paris Saint-Germain***

* Francijas futbola 1. līga: 2024—25
* ''Trophée des Champions'': 2024
* UEFA Čempionu līga: 2024—2025 

**Portugāle**

* UEFA Nāciju līga: 2024—25

## Atsauces

## Ārējās saites
Nevešs

**Nevešs** (; sieviešu dzimtē **Neveša**) ir portugāļu cilmes uzvārds, kam portugāļu valodas Brazīlijas paveidā sastopams līdzīgs uzvārds ar tādu pašu cilmi — Neviss (). Cilvēki ar šo uzvārdu:

* Rubens Nevešs (*Rúben Neves*; 1997) — portugāļu futbolists;
* Žuau Nevešs (*João Neves*; 1983) — portugāļu futbolists.

## Atsauces
Kemburna

**Kemburna** () ir pilsēta un pagasts Anglijas dienvidaustrumos, Kembridžšīras nemetropoles grāfistē, Dienvidkembridžšīras distrikta administratīvais centrs. Atrodas grāfistes dienviddaļā  no grāfistes centra Kembridžas un  no valsts galvaspilsētas Londonas.

## Vēsture
Kemburna ir viena no Anglijas dienvidaustrumu jaunajām plānotajām pilsētām. Lēmums par pilsētas būvniecību pieņemts 1994. gadā, bet būvniecība uzsākta 1998. gadā. Sākotnēji pilsētu bija plānots saukt par Monkfīldu (*Monkfield*) pēc vietējās fermas (mūsdienās pilsētā ir Monkfīldas iela un krogs *Monkfield Arms*), bet galu galā pilsētas nosaukums tika izveidots no netālās Kembridžas un Burnas ciema nosaukumiem. 2004. gadā tika izveidots patstāvīgs Kemburnas pagasts, nodalot teritoriju no Burnas pagasta. 2019. gadā pagasta padome deklarēja pagastu par pilsētu (*town*).

## Atsauces

## Ārējās saites
Ērkšķu iela

**Ērkšķu iela** var būt:

* Ērkšķu iela — iela Rīgā;
* Ērkšķu iela — iela Salaspils pagasta Saulkalnē;
* Ērkšķu iela — iela Garkalnes pagasta Upesciemā.
Toivo Ilomeki

**Toivo Osmo Ilomeki** (; dzimis , miris ) bija somu karavīrs, prettanku lielgabala apkalpes dalībnieks un Mannerheima krusta kavalieris. Piedalījies Ziemas karā un pēc tam tā saucamajā Turpinājuma karā.

Ilomeki pieder "Somijas rekords" iznīcināto ienaidnieka tanku ziņā, kas sasniedz 21 tankus, no kuriem 16 viņš iznīcināja vienā un tajā pašā dienā, 1944. gada 24. jūnijā. Daudzus no tiem viņš iznīcināja no tuvas distances un neskatoties uz padomju artilērijas sprostuguni, kas bija vērsta pret somu pozīcijām. No iznīcinātajiem ienaidnieka tankiem 14 bija smagie padomju T-34 un divi smagie IS-2 tanki. Viņš arī bija vienīgais somu karavīrs, kurš ieguvis visas četras papildus lentas pie tanku iznīcinātāja žetona, kuru pasniedza par iznīcināto pretinieku tehniku.

1944. gada 2. oktobrī viņš kļuva par Mannerheima krusta bruņinieku par parādīto varonību kaujas laukā.

Pēc kara Ilomeki atgriezās savā darbā par krāvēju veikalā un nomira 1965. gadā, tikai 47 gadu vecumā. Viņa prettanku lielgabals Pak-40 (ar 21 uzvaru atzīmēm) pašlaik apskatāms Parolas tanku muzejā.

## Attēli

Pak40 parola 1.jpg|thumb|Kaprāļa Ilomeki lielgabals ar uzvaras zīmēm uz stobra Parolas tanku muzejā
Mannerheimkruis der Eerste en Tweede Klasse.jpg|thumb|100px|Mannerheima krusts


## Atsauces

## Ārējās saites

* https://www.tracesofwar.com/persons/69252/Ilom%C3%A4ki-Toivo-Osmo.htm
* http://www.mannerheim-ristinritarit.fi/ritarit?xmid=33
* https://www.findagrave.com/memorial/247460387/toivo-osmo-ilom%C3%A4ki
Plūdi Persijas līča valstīs (2024)

thumb|Applūdusi iela Bahreinā
2024. gada aprīlī vairākas Persijas līča valstis piedzīvoja smagus plūdus, ko izraisīja ārkārtīgi spēcīgs lietus. Šie plūdi īpaši skāra Omānu un Apvienotos Arābu Emirātus (AAE), kā rezultātā gāja bojā vismaz 24 cilvēki, no kuriem 18 bija Omānā, ieskaitot 10 bērnus.

AAE pieredzēja rekordlielu nokrišņu daudzumu – Dubaijā vienā dienā nolija vairāk nekā divu gadu nokrišņu daudzums, kas radīja nopietnus plūdus un izraisīja plašu infrastruktūras bojājumu. Plūdi piespieda cilvēkus palikt mājās, slēdza skolas un izraisīja būtiskus satiksmes traucējumus, tai skaitā lidojumu atcelšanu un kavējumus Dubaijas starptautiskajā lidostā, pasaules otrajā noslogotākajā lidostā​.  

Plūdi skāra arī Bahreinu, Kataru, Irānas dienvidaustrumu reģionus, Jemenu un Saūda Arābijas austrumu provinci.

## Atsauces

## Ārējās saites
Helsinku vienošanās

thumb|Nolīguma titullapa
**Helsinku vienošanās** jeb **Helsinku Noslēguma akts ir dokuments**, kas tika parakstīts 1975. gadā, noslēdzot Eiropas Drošības un sadarbības apspriedes (EDSA) procesu. To parakstīja 35 valstis, tostarp ASV, Kanāda, un lielākā daļa Eiropas valstu, ieskaitot Padomju Savienību. Helsinku vienošanās galvenie mērķi bija veicināt drošību un sadarbību Eiropā, respektēt cilvēktiesības un pamatbrīvības, kā arī stiprināt ekonomisko, zinātnisko un tehnisko sadarbību starp parakstītājvalstīm.

Šo aktu uzskatīja par svarīgu soli ceļā uz aukstā kara spriedzes mazināšanu, kā arī par nozīmīgu diplomātisku atbalstu toreizējai PSRS, jo tā noteikumi par valstu robežu neaizskaramību un teritoriālās integritātes ievērošanu tika uzskatīti par PSRS teritoriālo ieguvumu nostiprināšanu Austrumeiropā pēc Otrā pasaules kara. Ņemot vērā Kanādas, Spānijas, Īrijas un citu valstu iebildumus, Noslēguma aktā tika vienkārši noteikts, ka "robežām" Eiropā jābūt stabilām, bet tās var mainīt ar miermīlīgiem iekšējiem līdzekļiem. Arī ASV prezidents Džeralds Fords apstiprināja, ka ASV politika neatzīt Lietuvas, Latvijas un Igaunijas inkorporāciju nav mainījusies. Līdzīgus paziņojumus sniedza arī citu NATO dalībvalstu vadītāji.

Padomju propaganda prezentēja Noslēguma aktu kā padomju diplomātijas un Leonīda Brežņeva personīgo triumfu.

Savukārt Helsinku cilvēktiesību kustība "Helsinki-86" bija viena no pirmajām organizācijām Latvijā, kas atklāti iestājās par cilvēktiesībām Padomju Savienībā. Dibināta 1986. gadā Liepājā, šī kustība spēlēja nozīmīgu lomu Latvijas neatkarības atjaunošanas procesā. Tās biedri organizēja vairākas nozīmīgas demonstrācijas un akcijas, piemēram, 1987. gada ziedu nolikšanu pie Brīvības pieminekļa Rīgā, lai pieminētu komunistiskā terora upurus​.

Helsinku vienošanās kalpoja par pamatu vēlākajai Eiropas Drošības un sadarbības organizācijai (EDSO), kas tika izveidota 1995. gadā saskaņā ar 1990. gada Parīzes hartu.

## Ārējās saites
Īli

**Īli** (; ) ir katedrāles pilsēta (*city*) un pagasts Anglijas dienvidaustrumos, Kembridžšīras nemetropoles grāfistē, Austrumkembridžšīras distrikta administratīvais centrs un lielākā apdzīvotā vieta. Atrodas  grāfistes austrumdaļā Greitūzas upes krastā  no grāfistes centra Kembridžas un  no valsts galvaspilsētas Londonas.

## Vēsture
Pilsēta būvēta uz māla salas Fenu purvu masīvā, tā augstākajā vietā. Par pilsētas pirmsākumiem uzskatāma abatijas dibināšana 672. gadā; tās dibinātāja un abate bija Austrumanglijas karaļa Onnas meita Eteldreda. Pirmo abatiju 870. gadā nopostīja vikingi. Atjaunota 970. gadā, kad Vinčesteras bīskaps to iesvētīja Svētajai Eteldredai. Pastardienas grāmata 1086. gadā to raksturoja kā otru bagātāko klosteri Anglijā. 1224. gadā karalis Henrijs III piešķīra Īli bīskapam tirgus tiesības. 14. gadsimtā vecās abatijas baznīcas vietā uzbūvēta Īli katedrāle. Pilsēta panīka pēc 14. gadsimta epidēmijas un 16. gadsimta reformācijas, kad tika likvidēts Īli klosteris.

Tradicionāli Īli un tās apkārtnē attīstīta zušu zveja un podniecība. 19. gadsimtā attīstījās fosfātu minerālmēslu ražošana, bet 20. gadsimta pirmajā pusē – cukura ražošana no apkārtnē ražotām cukurbietēm. Kopš 19. gadsimta vidus pilsēta attīstījās kā dzelzceļa mezgls – šeit krustojas piecas dzelzceļa līnijas. 

## Atsauces

## Ārējās saites
Dienvidkembridžšīra

**Dienvidkembridžšīras distrikts** () ir nemetropoles distrikts Anglijas dienvidaustrumos Kembridžšīras nemetropoles grāfistē. Aizņem grāfistes dienviddaļu, robežojas dienvidaustrumos ar Safolku, dienvidos — ar Eseksu un Hārtfordšīru, dienvidrietumos — ar Bedfordšīru, ziemeļrietumos — ar Hantingdonšīru, ziemeļrietumos — ar Austrumkembridžšīru, bet distrikta centrā — ar Kembridžas pilsētas anklāvu. Distrikta administratīvais centrs ir Kemburna.

## Vēsture
Administratīvā vienība tagadējās robežās izveidota 1974. gada 1. aprīlī, apvienojot Čestertonas un Dienvidkembridžšīras lauku distriktus. 

Administratīvi distriktu veido Kemburnas ( iedzīvotāji) un Nortstovas pilsēta (), kā arī 102 lauku pagasti.

## Atsauces

## Ārējās saites

*
Dambja iela (Jēkabpils)

**Dambja iela** ir iela Jēkabpilī, kas sākas krustojumā ar Pļaviņu ielu un beidzas krustojumā ar Andreja Pormaļa ielu. Kopējais ielas garums ir 660 m, klāta ar asfalta segumu. Satiksmes kustība posmā no Brīvības līdz Andreja Pormaļa ielai norit vienā joslā un vienā virzienā, savukārt pārējā ielas posmā satiksmes kustība norit divās neatdalītās pretēja virziena joslās.

Posmā no Pļaviņu līdz Filozofu ielai ir savrupmāju apbūve. Pēc brīvdabas muzeja "Sēļu sēta" un Jēkabpils Mākslas skolas sākas neapbūvēts ielas posms ar dīķi ielas labajā pusē un Kena parku tās kreisajā pusē. Pirms krustojuma ar Brīvības ielu atsākas apbūve abās ielas pusēs. Tālāk Dambja iela ved gar Svētā Miķeļa luterisko baznīcu un beidzas bijušās Valsts bankas ēkas priekšā.

## Ielu savienojumi
* Pļaviņu iela (T veida krustojums)
* Liepu iela (T veida krustojums)
* Kļavu iela (T veida krustojums)
* Filozofu iela (T veida krustojums)
* Brīvības iela
* Andreja Pormaļa iela (T veida krustojums)

## Skatīt arī
* Jēkabpils ielu uzskaitījums
* Jēkabpils
Kīrs Stārmers

**Kīrs Rodnijs Stārmers** (; dzimis ) ir britu politiķis, kopš 2024. gada 5. jūlija Apvienotās Karalistes premjerministrs no Leiboristu partijas.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1962. gadā Londonā strādnieka un medmāsas ģimenē. Bērnībā dzīvoja Sari grāfistes pilsētiņā Okstedā, kur viņa tēvs bija darbarīku izgatavotājs vietējā rūpnīcā. Mācījās Raigeitas ģimnāzijā, studēja tieslietas Līdsas un Oksfordas Universitātēs. 1987. gadā viņš kļuva par advokātu ar specializāciju cilvēktiesībās. 2008. gadā Stārmeru iecēla par Prokuratūras direktoru, 2014. gadā Kīrs Stārmers saņēma bruņinieka ordeni.

2015. gadā Stārmers kļuva par deputātu Holbornas un Sentpankrasas apgabalā Londonas ziemeļu daļā. Tur viņš darbojās bijušā leiboristu līdera Džeremija Korbina komandā kā "Brexit" lietu sekretārs.

2020. gadā viņš kļuva par Leiboristu partijas līderi. 2024. gada 5. jūlijā kļuvis par Apvienotās Karalistes premjerministru

## Ārējās saites
Ezernieku iela

**Ezernieku iela** var būt:

* Ezernieku iela — iela Rīgā;
* Ezernieku iela — iela Andrupenes pagasta Andrupenē.
Filozofu iela (Jēkabpils)

**Filozofu iela** ir iela Jēkabpilī, kas sākas krustojumā ar Dambja ielu pretim Kena muižai un beidzas krustojumā ar Viestura ielu. Kopējais ielas garums ir 420 m, klāta ar asfalta segumu. Satiksmes kustība Filozofu ielā norit vienā joslā.

Filozofu ielas savrupmāju apbūve atrodas šaurā joslā starp seno Daugavas gultni, kur pašlaik atrodas dīķis, un Hikšteina parku, kā teritorijā atrodas Brīvdabas muzejs "Sēļu sēta". Ielas galā atrodas industriālā apbūve (agrākās Hikšteina alus darītavas teritorija) un aktīvās atpūtas laukums ar āra trenažieriem un "pumptrack" velotrasi.

## Ielu savienojumi
* Dambja iela (T veida krustojums)
* Viestura iela (T veida krustojums)

## Skatīt arī
* Jēkabpils ielu uzskaitījums
* Jēkabpils
Šveices Konstitūcija

thumb
**Šveices Konstitūcija**, oficiāli pazīstama kā **Šveices Federālā Konstitūcija** (vācu: *Bundesverfassung der Schweizerischen Eidgenossenschaft,* franču: *Constitution fédérale de la Confédération suisse*, itāļu: *Costituzione federale della Confederazione Svizzera*), ir Šveices pamatlikums, kas nosaka valsts struktūru, pilsoņu tiesības un pienākumus, kā arī valdības darbību.

Šveices pirmā Federālā Konstitūcija tika pieņemta 1848. gadā, pēc tam kad kantonu konfederācija pārgāja uz federālu valsti. 1874. gadā tika pieņemta jauna konstitūcija, kas ievērojami paplašināja federālās valdības pilnvaras. Pašreizējā konstitūcija ir spēkā kopš 1999. gada, kad tā tika pārskatīta un modernizēta, lai atbilstu mūsdienu prasībām.

## Galvenie punkti

# Federālā struktūra: Šveice ir federāla valsts, sastāv no 26 kantoniem, kuriem ir ievērojama autonomija.
# Tiešā demokrātija: Šveices konstitūcija nodrošina mehānismus tiešai demokrātijai, tostarp tautas iniciatīvas un referendumi, kas ļauj pilsoņiem tieši ietekmēt likumdošanas procesu.
# Pamattiesības: Konstitūcija garantē pamattiesības, piemēram, vienlīdzību likuma priekšā, vārda brīvību, reliģijas brīvību un pulcēšanās brīvību.
# Valdības struktūra: Šveicei ir kolektīva prezidentūra, kas sastāv no septiņiem Federālās padomes locekļiem. Prezidentūra rotē katru gadu starp padomes locekļiem.
# Federālās varas dalīšana: Konstitūcija nosaka varas dalīšanu starp izpildvaru (Federālā padome), likumdevēju varu (Federālā asambleja) un tiesu varu (Federālā Augstākā tiesa).

## Ārējās saites
Hūberts bez Štallera

**"Hūberts bez Štallera"** (), no 2011. gada līdz 2018. gadam **"Hūberts un Štallers"** (), ir Vācijas detektīvseriāls ar humoristiskiem un satīriskiem elementiem, kuru pārraida *[[Das Erste]]* televīzijas kanālā kopš 2011. gada 2. novembra. Seriālam ir 12 sezonas (kopumā 188 sērijas un 4 TV filmas). Kopš 2024. gada 1. februāra notiek 13. sezonas filmēšana.

Seriālu Latvijā ar nosaukumu "Hūberts un Štallers" pārraidīja LNT un TV6.

## Sižets
Seriāla sižeta centrā ir neliels policijas iecirknis Volfratshauzenē, Bādtelcas-Volfratshauzenes apriņķī, Augšbavārijas apgabalā Bavārijā. Tā policisti regulāri izmeklē krimināllietas, galvenokārt slepkavības, pilsētā un laukos, faktiski pārsniedzot savu kompetenci. Tomēr viņiem izdodas atrast vainīgos, lai gan radoši plānotās un ne vienmēr atbilstošās izmeklēšanas metodes nereti izvēršas neveiksmēs. Iecirknī ir tikai viena, veca Audi 80 B4 patruļmašīna ar izsaukuma signālu *Wagen 3*.

### No 1. līdz 7. sezonai: "Hūberts un Štallers"
No 1. līdz 7. sezonai (ieskaitot) divi policisti Francis "Hubsijs" Hūberts un Johanness "Hansijs" Štallers, abi vecākā policista (*Polizeiobermeister*) dienesta pakāpē, veido seriāla galveno izmeklēšanas duetu. Abi bavārieši, kuriem ir ļoti atšķirīgi raksturi un ilgstoša draudzība, pakļauti holēriskajam policijas superintendentam (*Polizeirat*) Reimundam Girvidzam, "prūsim" no Rūras apgabala. Hūberta diezgan ciniskā un tiešā daba izmeklēšanas laikā sastopas ar Štallera entuziasmu un emocionalitāti, kas kopā noved pie panākumiem.

### Kopš 8. sezonas: "Hūberts bez Štallera"
Sākoties 8. sezonai, būtiski mainās iecirkņa darbaspēka sastāvs: pēc neveiksmīgas slepenās operācijas Girvidzu nomaina iecirkņa priekšnieka amatā un pazemina par vecāko policistu. Tajā pašā laikā Štallers pamet Bavāriju, lai kopā ar draudzeni sāktu jaunu dzīvi Romā. Kopš tā laika Girvidzs kopā ar Hūbertu ir pārinieki. Lai gan krimināllietu izmeklēšanu laikā abiem ir ļoti labas attiecības, viņi tikai reizēm saprotas privātajā dzīvē. Iecirkņa vadību pārņem policijas superintendente Sabīne Kaizere, lai gan Girvidzs nekad pilnībā neaizmirst mērķi kādreiz pašam atkal kļūt par priekšnieku.

## Lomu sastāvs

### Pašlaik

### Kādreiz

## Atsauces

## Ārējās saites

*
Kalnamuiža (Stāmerienas pagasts)

thumb|250px| Kalnamuižas teritorija 1904. gada kartē (vācu: ''Kalnemoise'', apgabals nr. 64)
**Kalnamuiža** () bija vēsturiska muiža, kuras teritorija mūsdienās zināma kā Gulbenes novada Stāmerienas pagasta Kalnienas ciems, iepriekš arī — Kalncempju pagasts. Muižas galvenā kungu māja, dēvēta arī par **Kalnienas** jeb **Kalnamuižas pili**, saglabājusies līdz mūsdienām.

## Vēsture
thumb|250px| Kalnamuižas galvenā kungu māja 2000. gadā
Kalnamuižas galvenā kungu māja, kā arī pie tās piegulošais parks (ap 13 ha platībā) ir valsts nozīmes arhitektūras piemineklis. Kalnamuižas ēku kompleksā bez galvenās kungu mājas atrodas arī oranžērija, zirgu stallis ar ratnīcu, kučiera rezidence, veļas mazgātava un dārznieka māja.

1816. gadā muižas platība bija 23 un 5/6 arkli, un, balstoties uz tā laika dvēseļu revīziju, tās pakļautībā bija 1040 vīrieši un 1138 sievietes. Muižas pāŗvaldībā ietilpa arī 6 citi īpašumi — Jaunā Kalnamuiža (vācu: *Neu-Kalnemoise*), Ates muiža (*Ottenhof)*, un citas (*Aschukaln,* *Wehrschumuische, Uppesmuische, Katharinenhof*).

1838. gadā muiža piederēja fon Voldu dzimtai un Augustam fon Tranzē, bet 1853.gadā Kalnamuiža bija fon Volfu dzimtas īpašums.

1904. gadā muižas galveno kungu māju izpostīja ugunsgrēks. Ēku atjaunoja, balstoties uz vācbaltiešu arhitekta Vilhelma Bokslafa izstrādātā projekta.

1938. gadā pili no īpašniekiem atpirka Kalncempju pagasta pašvaldība, lai to iekārtotu Cempju pamatskolas vajadzībām. Ēka pārbūvēta, demontējot marmora palodzes, ozolkoka paneļus u.c. interjera apdares elementus. Skola ēkā atradās līdz 2004. gadam.

## Mūsdienas
Mūsdienās Kalnamuižas galvenā kungu māja ir tukša un pamesta. Ēka vairākkārt izlikta pārdošanā 2023.-2024.gadā, nosakot cenu 100 000 eiro.

## Atsauces
Gedelonas pils

**Gedelonas pils** () ir pils, kuru būvē Burgundijā, Francijā, netālu no Treinjī ciema. Pili būvē eksperimentāla arheoloģijas projekta ietvaros, kur celtniecības procesa ietvaros izmanto tikai autentiskas, 13. gadsimtam piederīgas tehnoloģijas un materiālus. Projekts uzsākts 1997. gadā un tas vēl aizvien turpinās mūsdienās.

## Vēsture
Projekta iniciators ir franču uzņēmējs Maikls Guijo, kas 1979. gadā iegādājās Senfaržo pils drupas (*Château de Saint-Fargeau*) un piegulošo teritoriju, un uzsāka pils atjaunošanu. 1995. gada beigās teritorijā atklāja viduslaikiem raksturīgus ēku pamatus, kas norādīja uz iespējamu senāku esošās pils vēsturi. Pēc Senfaržo pils atjaunošanas Guijo uzsāka sarunas ar ekspertiem un Francijas valdību par potenciālu uzsākt darbu pie pils viduslaiku pamatu atjaunošanas autentiskā celtniecības veidā. Jau 1997. gadā Guijo bija izdevies savākt 400 tūkstošus eiro no Eiropas Savienības, Francijas valdības un vietējām pašvaldībām, kā arī komercsabiedrībām. 1997. gada vasarā tika uzsākts darbs pie pils celtniecības. 1998. gadā pils būvlaukumu atvēra publiskai apskatei. Ik gadu projekts piesaistīja arvien plašāku sabiedrības interesi, līdz 2014. gadā ikgadējo tūristu skaits sasniedza 300 tūkstošus un ikgadējā peļņa — 3 miljonus euro. 2022. gadā tūristu skaits sasniedza 275 tūkstošus, savukārt celtniecībā uz vietas nodarbināti 70 darbinieki.

## Pils celtniecības attīstība

Attēls:Chateau_de_Guedelon_2000_01.JPG|alt=2000|2000. gads
Attēls:Guédelon11062004.jpg|alt=2004|2004. gads
Attēls:Castle_Guedelon_2005.jpg|alt=2005|2005. gads
Attēls:Château_de_Guedelon_2006_01.jpg|alt=2006|2006. gads
Attēls:Château_guédelon_août_2007.jpg|alt=2007|2007. gads
Attēls:Château_de_Guédelon_(juin_2008).jpg|alt=2008|2008. gads
Attēls:Château_de_Guédelon_(juillet_2009).jpg|alt=2009|2009. gads
Attēls:Echauffaudage_corps_Guédelon.JPG|alt=2010|2010. gads
Attēls:Château_de_Guédelon_(juin_2011).jpg|alt=2011|2011. gads
Attēls:Château_de_Guédelon_(août_2012).jpg|alt=2012|2012. gads
Attēls:Guédelon_Château_fort_en_construction.jpg|alt=2013|2013. gads
Attēls:Guédelon_-_mai_2014_-_11.JPG|alt=2014|2014. gads
Attēls:Guédelon_-_août_2015_47.JPG|alt=2015|2015. gads
Attēls:Guédelon_29-10-2016_13-20-06.JPG|alt=2016|2016. gads
Attēls:Aspect_du_chantier_le_02_juin_2017.jpg|alt=2017|2017. gads
Attēls:Détails_du_Château_de_Guedelon_en_2018_01.jpg|alt=2018|2018. gads
Attēls:Le_château_du_Guédelon_(Treigny,_France)_le_19_août_2019.jpg|alt=2019|2019. gads
Attēls:Guedelon_107.jpg|alt=2020|2020. gads
Attēls:Guédelon_2021-08-25_01.jpg|alt=2021|2021. gads
Attēls:Château_de_Guédelon._en_2023_(2).jpg|alt=2023|2023. gads


## Atsauces

## Ārējās saites

*
Gardenes iela

**Gardenes iela** var būt:

* Gardenes iela — iela Rīgā;
* Gardenes iela — iela Dobeles novada Auru pagasta Gardenē.
Islamizācija

**Islamizācija** ir islāma normu, vērtību un likumu (šariata) ietekmes ieviešanas vai nostiprināšanas process sabiedrībā, politikā, ekonomikā un kultūrā. Šis process var notikt dažādos līmeņos, sākot ar individuālu pievēršanos islāmam un beidzot ar izmaiņām valsts iestāžu un likumdošanas līmenī.

Termins "Eiropas islamizācija" bieži tiek lietots, lai apzīmētu dažādas parādības un procesus, kas saistīti ar pieaugošo musulmaņu migrantu skaitu un izmaiņām kultūras un reliģijas dinamikā kontinentā.

## Islamizācijas piemēri

* Pēc 1979. gada islāma revolūcijas Irānā notika radikālas pārmaiņas politiskajā sistēmā. Valstī tika ieviesta islāma republika, kuras likumdošanā un ikdienas praksē tika piemēroti šariāta elementi.
* Pēdējās desmitgadēs Turcijā ir pieaugusi reliģisko faktoru loma politikā. Taisnīguma un attīstības partija, kas nāca pie varas 2002. gadā, ir islāmiski orientēts politisks spēks, kas sociālajās un politiskajās struktūrās ievieš islāma vērtības.
* Saūda Arābijas Karalistē ir stingra islāma interpretācija, kas būtiski ietekmē valsts sociālo un kultūras dzīvi. Šeit tiek ievērots tā dēvētais "Saūda Arābijas islāma modelis", tostarp stingri ievērotas islāma paražas un likumi.
* Pakistānā pieaug islāma likumu un normu ietekme uz izglītību, ģimenes attiecībām, kultūru un plašsaziņas līdzekļiem.
* Daudzās musulmaņu vairākuma valstīs un vairākās Rietumvalstīs ir bankas un finanšu iestādes, kas piedāvā islāma finanšu produktus, kuri atbilst šariata principiem, piemēram, procentu likmju aizliegumam.
* 2014. gadā Brunejā tika ieviesti islāma šariata likumi, kas attiecas uz dažādiem ikdienas dzīves aspektiem, tostarp sodiem par morāles un reliģijas pārkāpumiem.
* Dažādos Nigērijas reģionos tika ieviestas šariata tiesas, kas piemēro islāma likumus ģimenes lietās un kriminālnoziegumos, ņemot vērā reliģiskos aspektus.

## Ārējās saites
Vieglatlētika 2024. gada vasaras olimpiskajās spēlēs

**[[Vieglatlētika]] [[2024. gada vasaras olimpiskās spēles|2024. gada vasaras olimpiskajās spēlēs]]** Parīzē notika no 2024. gada 1. līdz 11. augustam. Kopā tika izcīnīti 48 medaļu komplekti. Sacensības skrejceļa un laukuma disciplīnās norisinājās *[[Stade de France]]*. Maratons notika Parīzes ielās, starts bija pie Parīzes rātsnama (*Hôtel de Ville*), bet finišs pie Invalīdu nama (*Les Invalides*). Soļošanas sacensības notika Jēnas tilta un Trokadero apkaimē.

Pirmo reizi olimpisko spēļu vēsturē vieglatlētikas sacensībās tika izcīnīts vienāds medaļu skaits vīriešiem un sievietēm. 50 kilometru soļošanas distance, kas iepriekšējās olimpiskajās spēles notika tikai vīriešiem, bija aizstāta ar soļošanas maratona jaukto stafeti.

Individuālajās skriešanas disciplīnās no 200 m līdz 1500 m, ieskaitot barjerskrējienus, pirmo reizi bija ieviesta gandarījuma kārta, kurā piedalījās visi sportisti, kas nekvalificējās pa tiešo pusfinālam pēc 1. kārtas priekšskrējieniem.

Pirmo reizi spēļu vēsturē vieglatlētikas pārvaldes organizācija *[[World Athletics]]* olimpiskajiem čempioniem izmaksāja naudas balvas. Paredzētā prēmija katram uzvarētājam bija 50 000 dolāru (46 000 eiro) apmērā.

Latviju šajās olimpiskajās spēlēs pārstāvēja astoņi vieglatlēti: Līna Mūze-Sirmā, Anete Sietiņa, Patriks Gailums un Gatis Čakšs šķēpa mešanā, Rūta Kate Lasmane trīssoļlēkšanā, Valters Kreišs kārtslēkšanā, Gunta Vaičule 400 metru sprintā un Agate Caune 5000 metru skriešanā. Labāko rezultātu sasniedza kārtslēcējs Kreišs, kurš iekļuva finālā un ieņēma 12. vietu.

## Sacensību kalendārs





Sacensību sākuma laiki norādīti pēc Latvijas laika.

## Medaļu tabula

## Medaļnieki
### Vīrieši

### Sievietes

### Jaukti

## Latvijas sportisti

## Atsauces
Mirča Snegurs

**Mirča Snegurs** (); 1940—2023) bija padomju un Moldovas valstsvīrs un politiķis. Viņš bija pirmais Moldovas Republikas prezidents (1991. gada 27. augusts — 1997. gada 15. janvāris).

Moldāvijas PSR laikā Snegurs darbojās dažādos amatos lauksaimniecības un politikas sektoros. Viņš bija Moldāvijas PSR Augstākās Padomes priekšsēdētāja vietnieks un Komunistiskās partijas Centrālkomitejas loceklis.

1989. gadā viņu ievēlēja par Moldāvijas PSR Augstākās Padomes priekšsēdētāju, un viņš kļuva par vienu no vadošajiem neatkarības kustības līderiem. 1990. gada 3. septembrī Sneguru ievēlēja par Moldovas PSR prezidentu un Moldovas prezidentu pēc neatkarības pasludināšanas 1991. gada 27. augustā.

Snegura prezidentūras laikā notika bruņots konflikts ar PMR separātistiem Pārdņestras reģionā. 1992. gada jūlijā, pēc vairāku mēnešu intensīvām kaujām un augošā starptautiskā spiediena, Snegurs piekrita pamiera noslēgšanai.

## Ārējās saites
Moldāvu dialekts

thumb|Rumāņu valodas izplatītākie dialekti
**Moldāvu dialekts** ir viens no mūsdienu rumāņu valodas dialektiem. kas ir izplatīts Rumānijas ziemeļaustrumu daļā.

Moldāvu dialekta, tāpat kā visu pārējo rumāņu valodas dialektu, norobežošana galvenokārt tiek veikta, analizējot tā fonētiskās iezīmes un tikai nedaudz — morfoloģiskās, sintaktiskās un leksiskās īpašības. Moldāvu dialekta pārejas variācijas ir sastopamas vietās, kur notiek kontakts ar citiem dialektiem. Tādējādi moldāvu dialekta iezīmes bieži sastopamas ārpus vēsturiskās Moldovas robežām: Ziemeļdobrudžā ziemeļaustrumu Muntēnijā un ziemeļaustrumu Transilvānijā.

Moldāvu dialekts nav sinonīms moldāvu valodai.

## Atsauces
Prokopenko (uzvārds)

**Prokopenko ** () ir ukraiņu cilmes uzvārds.

Cilvēki ar šo uzvārdu:

* Deniss Prokopenko — Ukrainas militārais virsnieks, Ukrainas Nacionālās gvardes pulkvežleitnants un Azovas pulka komandieris.
Sudarenko

**Sudarenko** () ir ukraiņu cilmes uzvārds.

Cilvēki ar šo uzvārdu:
* Sergejs Sudarenko — PSRS militārpesrona, aviācijas tehniķis un zinātnieks.

## Skatīt arī

* Ukraiņu uzvārdi
Sidorenko

**Sidorenko** () ir ukraiņu cilmes uzvārds.

Cilvēki ar šo uzvārdu:
* Oleksandrs Sidorenko (1960—2022) — padomju peldētājs, 1980. gada vasaras olimpisko spēļu čempions.
Agrīnie Eiropas zemkopji

thumb|300px|Zemkopības izplatīšanās Eiropā 9600–4000. gadā p.m.ē.
**Agrīnie Eiropas zemkopji** jeb **Anatolijas zemkopji** bija neolīta laikmeta ieceļotāji, kuri apmēram 7000. gadā p.m.ē. cauri Balkānu pussalai ieceļoja Dienvideiropas zemēs un pakāpeniski izspieda Rietumu mednieku-vācēju ciltis uz ziemeļiem.

Vēlā neolīta un agrā eneolīta laikmetā indoeiropiešu pirmvalodās runājošie stepju lopkopji no apmēram 2700. līdz 2400. gadam p.m.ē. iekaroja Rietumu mednieku-vācēju un Agrīno Eiropas zemkopju teritorijas, Eiropas vidienē izveidojot Auklas keramikas kultūru.

[thumb|center|800px|Ādas un acu krāsas izmaiņas [Eirāzijas akmens laikmeta iedzīvotājiem. Attēlota Rietumu mednieku-vācēju (brūnā krāsā), Austrumu mednieku-vācēju (dzeltenā krāsā), Kaukāza mednieku-vācēju (rozā krāsā) un Anatolijas zemkopju (sārtā krāsā) mijiedarbība.]]

## Atsauces
Kauja par Midveju (filma)

**"Kauja par Midveju"** () ir 2019. gada ASV un Kanādas kara drāmas filma, kuras režisors ir Rolands Emerihs. Filmā galvenās lomas atveido Eds Skreins, Patriks Vilsons, Lūks Evanss, Ārons Ekharts, Niks Džonass, Etsuši Tojokava, Tadanobu Asano, Lūks Kleintanks, Džuns Kunimura, Derens Kriss, Kīns Džonsons, Mendija Mūra, Deniss Kveids un Vudijs Harelsons.

Filma stāsta par Midveja kauju Otrā pasaules kara laikā.

Filmas "Kauja par Midveju" pirmizrāde notika  un to izplatīja *[[Lionsgate]]* un *[[Summit Entertainment]]*. Filmas budžets bija 100 miljoni ASV dolāru, padarot to par vienu no visu laiku dārgākajām neatkarīgajām filmām. Filma saņēma atšķirīgus kritiķu vērtējumus, slavējot vizuālos efektus, bet kritizējot scenāriju. Tīmekļa vietnē *[[Rotten Tomatoes]]* filmai ir 42% vērtējums. Filma bija finansiāli neveiksmīga, nopelnot tikai 127,4 miljonus ASV dolāru.

## Atsauces

## Ārējās saites
Glens Pauels

**Glens Tomass Pauels jaunākais** (; dzimis ) ir amerikāņu aktieris.

Savu karjeru sācis ar nelielām lomām televīzijā, kā arī filmās "Spiegu bērni 3D: Spēle beigusies" (2003) un "Ātrās ēdināšanas nācija" (*Fast Food Nation*, 2006). Vēlāk atveidojis galvenās lomas šausmu komēdijseriālā *[[Scream Queens]]* (2015—2016), kinokomēdijā *[[Everybody Wants Some!!]]* (2016), romantiskajā komēdijā *[[Set It Up]]* (2018) un biogrāfiskajās drāmās "Vienādojums ar nezināmajiem" (2016) un "Aicinājums" (*Devotion*, 2022).

Ieguvis starptautisku atpazīstamību ar lomām asa sižeta filmā "Top Gun: Maveriks" (2022) un romantiskajā komēdijā "Mīlu tevi ienīst" (*Anyone but You*, 2023). Atveidojis galveno lomu, kā arī bijis viens no scenāristiem un producentiem filmai *[[Hit Man]]* (2023).

## Filmogrāfija

## Ārējās saites
Tarasjuks

**Tarasjuks** () ir ukraiņu cilmes uzvārds.

Cilvēki ar šo uzvārdu:

* Boriss Tarasjuks (1949) — bijušais Ukrainas Ārlietu ministrs
* Vasiļs Tarasjuks (1994) — Ukrainas bruņoto spēku majors, Ukrainas Varonis
Pritula

**Pritula** () ir ukraiņu cilmes uzvārds.

Cilvēki ar šo uzvārdu:

* Olena Pritula (1967) — ukraiņu žurnāliste
* Serhijs Pritula (1981) — Ukrainas sabiedriskais un politiskais darbinieks
Kolomijecs

**Kolomijecs** () ir ukraiņu cilmes uzvārds.

Cilvēki ar šo uzvārdu:

* Oleksijs Kolomijecs (1919—1994) — ukraiņu rakstnieks un dramaturgs.
Serhijs Pritula

thumb|Serhijs Pritula
**Serhijs Pritula** (ukraiņu: *Сергій Притула*) ir Ukrainas televīzijas vadītājs, komiķis, sabiedriskais darbinieks un politiķis.

Pritula dibināja labdarības fondu "Serhija Pritulas fonds", kas sākotnēji tika izveidots, lai sniegtu palīdzību COVID-19 pandēmijas laikā. Tomēr pēc 2022. gada Krievijas iebrukuma Ukrainā fonds kļuva par nozīmīgu organizāciju, kas sniedz militāru un humanitāru palīdzību Ukrainas bruņotajiem spēkiem un civiliedzīvotājiem.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1981. gada 22. jūnijā Zbaražā, Ternopiļas apgabalā. Savu karjeru sāka kā radio DJ, bet vēlāk pārgāja uz televīziju, kļūstot par vienu no Ukrainas populārākajiem televīzijas vadītājiem.

Filmējies seriālā *[[Faina Yukraina|Faina Jukraina]]*. 

## Atsauces

## Ārējās saites
Sergejs Nabokovs

thumb|Sergejs Nabokovs
**Sergejs Nabokovs** (, 1866—1940) bija krievu jurists un ierēdnis, Kurzemes gubernators.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1866. gadā augsta valsts ierēdņa (justīcijas ministra) Dmitrija Nabokova un viņa sievas Marijas, dzimušas Korfas, ģimenē. Studēja tieslietas Sanktpēterburgas Juridiskajā augstskolā.

Krievijas pilsoņu kara laikā 1919. gadā devās bēgļu gaitās uz Grieķiju. Miris 1940. gadā Bukarestē.

## Ārējās saites
Eiropas Savienības un Turcijas muitas savienība

thumb|Eiropas Savienība un Turcija
**Eiropas Savienības un Turcijas muitas savienība** ir ekonomiskā vienošanās, kas stājās spēkā 1996. gada 1. janvārī. Šī vienošanās ir būtisks solis Eiropas Savienības (ES) un Turcijas attiecību padziļināšanā, nodrošinot brīvāku preču kustību starp abām pusēm un veicinot ekonomisko sadarbību.

Muitas savienība nodrošina, ka rūpniecības un apstrādāto lauksaimniecības preču tirdzniecība starp ES un Turciju notiek bez muitas tarifiem un kvotām. Tomēr lauksaimniecības produkti un daži citi produkti ir izņēmums un nav pilnībā iekļauti muitas savienībā. Turcija pieņem un pielāgo ES kopējo muitas tarifu attiecībā uz trešajām valstīm. Tas nozīmē, ka importējot preces no valstīm ārpus ES, gan ES, gan Turcija piemēro vienādus muitas tarifus. 

Turcija ir arī apņēmusies saskaņot savu komerciālo politiku ar ES, ieskaitot muitas noteikumus, intelektuālā īpašuma tiesības un konkurences politiku.

## Problēmas

* Lauksaimniecības preču neiekļaušana muitas savienībā ir viens no galvenajiem izaicinājumiem, kas ierobežo pilnīgu tirdzniecības liberalizāciju starp ES un Turciju. 
* Lai gan Turcija ir apņēmusies saskaņot savu politiku ar ES, joprojām pastāv atšķirības noteikumos un standartos, kas var radīt tirdzniecības šķēršļus.
* Politiskā situācija Turcijā un tās attiecības ar ES dalībvalstīm var ietekmēt muitas savienības darbību un turpmāko attīstību.

## Skatīt arī

* Eiropas Savienības Muitas savienība

## Ārējās saites
Huņņu impērija

[thumb|Huņņu impērija [Atila|Atilas valdīšanas laikā (434.–453. gs.)]]
**Huņņu impērija** bija valsts Eiropā un Centrālajā Āzijā, kas pastāvēja no 4. līdz 5. gadsimtam. Šī impērija ir īpaši pazīstama ar savu spēcīgo līderi Atilu.

## Vēsture
Huņņi bija nomadu tauta, kuras izcelsme joprojām ir neskaidra. Visticamāk, viņi nāca no Centrālāzijas stepēm, iespējams, no mūsdienu Mongolijas vai Dienvidsibīrijas reģiona un sāka migrēt uz rietumiem ap 4. gadsimta sākumu (Lielā tautu staigāšana). Tas ietekmēja daudzas Eiropas tautas un noveda pie Romas impērijas destabilizācijas.

4. gadsimta beigās huņņi izveidoja plašu impēriju, kas sniedzās no Kaspijas jūras līdz Donavai. Viņi pakļāva dažādas ģermāņu ciltis un citas tautas, piespiežot tās maksāt nodevas un pievienoties huņņu militārajiem spēkiem.

Huņņu impērijas kulminācija bija Atilas vadībā, kurš valdīja no 434. līdz 453. gadam. Atila bija izcils karavadonis un stratēģis, kurš vadīja vairākus postošus karagājienus gan Austrumromas impērijā, gan Rietumromas impērijā.

Pēc Atilas nāves 453. gadā huņņu impērija ātri sāka izirt. Atilas dēli nespēja saglabāt vienotību un varu pār pakļautajām tautām. Drīz vien huņņi vairākās kaujās tika sakauti un izstumti no savām teritorijām. Līdz 469. gadam huņņu impērija bija pilnībā sabrukusi.

## Ārējās saites