open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Lielais dzintars (filma)

**"Lielais dzintars"** (*«Большой янтарь»*) ir 1972. gadā Latvijas PSR uzņemta divsēriju muzikāla komēdija. Filmas režisors ir Aloizs Brenčs. Filma uzņemta Rīgas Kinostudijā pēc PSRS Centrālās televīzijas pasūtījuma.

## Sižets
Jaunatnes estrādes ansamblis lidojumam nelabvēlīgu laika apstākļu dēļ nevar laikus ierasties uz dziesmu konkursu Rīgā. Pirmā vieta netiek piešķirta nevienam un par uzvaru pārliecinātie mūziķi dara visu iespējamo, lai savāktu uz atkārtotu noklausīšanos jau daļēji aizbraukušos žūrijas locekļus.

Meklējumus sarežģī ansambļa solistes Maigas greizsirdība pret konkursa žūrijas sekretāri Žermēnu Pavlovnu, kura viņas līgavainim Arvīdam un pārējam ansamblim palīdz atrast savus kolēģus. Sadaloties divās grupās, viņi paspēj pabūt Siguldā, balles deju konkursā un zvejnieku svētkos kādā jūrmalas kolhozā.

## Lomās
* Natālija Dugina — *Maiga Lapiņa, ansambļa "Dzintars" soliste*
* Nikolajs Streļeckis — *Arvīds Roja, ansmbļa "Dzintars" vadītājs*
* Gunārs Placēns — *Kardans*
* Ludmila Bezuglaja — *stjuarte*
* Juris Pučka — *radists*
* J. Todorova — *Lonija*
* Aleksejs Smirnovs — *Grigalka*
* Harijs Misiņš — *komponists*
* Olga Lejaskalne — *vecenīte*
* Pauls Butkēvičs — *lidmašīnas komandieris*
* Mārtiņš Vērdiņš — *stūrmanis*
* Nadežda Repina — *meitene no ansambļa*
* Olga Aroseva — *Žermēna Pavlovna, konkursa žūrijas sekretāre*
* Boriss Runge — *Antons Buks, Kultūras nama priekšsēdētājs*
* Aleksandrs Beļavskis — *Leons Buberts, "Bubiks", ansambļa "Dzintars" administrators*
* Aleksejs Poļevojs — *Grava*
* Sergejs Fiļipovs — *diriģents*
* Boriss Sičkins — *mūzikas kritiķis*
* Dzidra Ritenberga — *Sirēna Markovna*

## Filmēšanas grupa
* Režisors: Aloizs Brenčs
* Scenārija autori: Jāzeps Osmanis, Aloizs Brenčs 
* Komponists: Raimonds Pauls
* Operators: Heinrihs Pilipsons
* Mākslinieks: Herberts Līkums

## Ārējās saites

* Filmas profils portālā Kino Muzejs

## Video
* YouTube 1.sērija (krievu valodā)
* YouTube 2.sērija (krievu valodā)
Cīruļi (Valdgales pagasts)

**Cīruļi** ir ciems Talsu novada Valdgales pagastā. Izvietojies pagasta ziemeļaustrumu daļā pie autoceļa P125  no pagasta centra Pūņām,  no novada domes Talsos un  no Rīgas.

Apdzīvotā vieta sāka veidoties 20. gadsimta 20. gados pie Ziemeļkurzemes šaursliežu dzelzceļa Cīruļu stacijas. Pēckara gados attīstījies kā Ziedoņa ciema padomes un kolhoza «Vārpa» ciemats. Cīruļos atrodas veikals, Ārlavas baptistu baznīca un Valdemārpils mežniecības Cīruļu apgaita.

## Iedzīvotāji
### Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSP un OSP datiem.

## Atsauces
Lielsalas

**Lielsalas** (agrāk arī **Raķupe**, **Morici**) ir ciems Talsu novada Valdgales pagastā. Izvietojies Raķupes kreisajā krastā Salas purva ziemeļaustrumu malā  no pagasta centra Pūņās,  no novada domes Talsos un  no Rīgas.

Apdzīvotā vieta izveidojusies 1960. gados kā Salas purva kūdras izstrādes darbinieku ciemats (Slokas kūdras fabrikas iecirknis). Lielsalās atrodas veikals; kūdras ieguvi veic SIA “Pindstrup Latvia”.

2018. gada 17. jūlijā kūdras ieguves vietā izcēlās paaugstinātas bīstamības ugunsgrēks. Vēlāk uguns izplatījās vairāku simtu hektāru platībā, cieta arī tuvumā esošie meži.

## Iedzīvotāji
### Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSP un OSP datiem.

## Atsauces
Kardināla cepure

**Kardināla cepure** ir kardināla apģērba elements un viena no kardināla simboliem un identifikācijas zīmēm jeb insignijām.

Pirmo reizi purpursārto kardināla cepuri, kas bija galero, kardinālam pasniedza pāvests Inocents IV. Sākotnēji tieši cepure simbolizēja kardinālam piešķirto titulu, taču vēlāk viss kardināla liturģiskais tērps kļuva purpursarkanā krāsā, kas kļuva par kardināla simbolu, atgādinot gatavību izliet savas asinis par ticību, aizstāvot Baznīcu. 

## Cepuru veidi
Laika gaitā kardinālu cepuru formas ir mainījušās, tās ir trīs:
* galero — sākotnējā kardināla cepure, zema hūtei līdzīga cepure ar ļoti platām malām, no kurām nokarājas divas auklas, kuru katras galus nobeidz 15 bārkstis. Pēc otrā Vatikāna Koncila to vairāk nelieto, taču izmanto visu katoļu garīdzniecības kārtu heraldikā, izstrādājot ģerboņus.
* birete — tai ir kvadrātveida beretes forma, kas radusies 15. — 16. gadsimtā, tā ir pašreizējais kardināla simbols.
* piuska — ikdienas kardināla cepure, ko nēsā arī zem biretes vai mitras.

## Cepuru attēli

Attēls:658 Card Giovanni Colombo.jpg|Arhibīskaps galero (kardināla galero jābūt par 5 bārkstīm vairāk katrā pusē). 
Attēls:AngeloScola.22-03-2009.jpg|Kardināls biretē.
Attēls:Cardinal zucchetto 2003 modified 2008-15-08.jpg|Kardināls piuskā.
Francis Zagorskis

**Francis Zagorskis** (1929—1986) bija latviešu vēsturnieks un arheologs. Vēstures zinātņu kandidāts (1967), viens no ievērojamākajiem Akmens laikmeta pētniekiem Latvijā.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1929. gada 18. septembrī Silajāņu pagasta Reinieku mājās zemnieka Antona Zagorska un viņa sievas Leonoras daudzbērnu ģimenē. Mācījās Riebiņu  pamatskolā, Varakļānu vidusskolā, tad Preiļu vidusskolā. Studēja LVU Vēstures fakultātē (1948—1953).

Pēc studiju beigšanas sāka strādāt Latvijas PSR ZA Vēstures institūtā par zinātnisko līdzstrādnieku. Piedalījās arheoloģiskos izrakumos Asotes, Tērvetes, Ķentes un Kokneses pilskalnos, uz neilgu laiku pārņemot Tērvetes pilskalna izrakumu vadību (1959-1960), arī Lūcijas Vankinas vadītajos izrakumos Sārnates neolīta apmetnē.

Vadīja arheoloģiskos izrakumus Kreiču neolīta apmetnē un kapulaukā pie Lielā Ludzas ezera baseinā, vēlāk Lubāna ezera baseinā vadīja izrakumus Ičas, Piestiņas un Osas apmetnēs. 
Zinātniski nozīmīgākā bija Zvejnieku akmens laikmeta kapulauka un apmetnes arheoloģiskā izpēte (1964-1978). Pētījumu rezultāti ļāva to ierindot starp unikālākajiem šī perioda kapulaukiem Austrumbaltijā un visā Ziemeļeiropā. 1965. gadā apprecējās ar arheoloģi Ilgu Grīnbergu. 
Par piedalīšanos grāmatas "Latvijas PSR arheoloģija" sarakstīšanā F. Zagorski kopā ar autoru kolektīvu saņēma LZA Prezidija prēmiju (1975) un Latvijas PSR Valsts prēmiju (1976).

Miris 1986. gada 5. augustā Babītes ciemā, apglabāts Salaspils kapos.

## Darbi
Autors aptuveni 90 zinātniskiem un populārzinātniskiem rakstiem. Piedalījās vairākās starptautiskās konferencēs.
* Agrais un attīstītais neolīts Latvijas PSR austrumdaļā. LU Latvijas vēstures institūta arhīvs. Disertācijas manuskripts: 1967.
* Zvejnieku akmens laikmeta kapulauks. Rīga: Zinātne, 1987. - 130 lpp.
* *Zvejnieki (Northern Latvia) Stone Age cemetery*. Oxford: Archaeopress, 2004 (angliski)
 
## Atsauces
Fellers

**Fellers** ( vai *Völler*) var būt:

* Manuels Fellers (*Manuel Feller*; 1992) — Austrijas kalnu slēpotājs;
* Rūdijs Fellers (*Rudi Völler*; 1960) ― Vācijas futbolists un treneris.
Randene

**Randene** ir ciems Augšdaugavas novada Kalkūnes pagastā. Izvietojusies pagasta austrumu daļā starp autoceļu A13 un Kalkūnu ciemu  no novada centra Daugavpils un 235 km no Rīgas.
Ciems aptver plašu teritoriju no šosejas A13 līdz Kalkūniem austrumos un Papušinai dienvidos, kas apbūvēta tikai pa tās perimetru — Zemnieku, Dārza un Strādnieku ielas, kas vēsturiski veidojušās kā atsevišķi ciemati — Udarņiks-1, Udarņiks-2 un Udarņiks-3. Randenē atrodas pamatskola, bērnudārzs, Kalkūnes pasta nodaļa, veikals.

## Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSP datiem.

## Vēsture
Randene bija Līksnas muižas pusmuiža Jaunāmuiža (*Neuhof*), kas no 1869. līdz 1872. gadam piederēja Krišjānim Pliekšānam, tajā bērnību pavadīja viņa dēls Jānis Pliekšāns, vēlākais dzejnieks Rainis, un meita Dora. Pēc Pirmā pasaules kara tās īpašnieks bija Vilis Siliņš.
Tā atradās 4,5 km uz ziemeļiem no tagadējās Randenes ciema centra Daugavas kreisajā krastā. un tika iznīcināta Otrā pasaules kara laikā.
Apdzīvotā vieta izveidojusies pēckara gados kā kolhoza «Udarņiks» ciemats. «Udarņiks» vēlāk apvienots ar kolhozu «Čapajevs».

## Piemiņas zīme
Tagad bijušo Randenes pusmuižas ēku vietā ir piemiņas zīme (autors tēlnieks I. Dobičins).

## Atsauces
Piuska

[thumb|250px|[Romas pāvests Jānis Pāvils II piuskā]]
**Piuska**, saukta arī par **pileolusu** (, no *pileus* — 'cepure), ir Romas Katoļu baznīcas un Anglikāņu Baznīcas tradicionāls galvassegu veids, ko nēsā klēra garīdznieki.

Tā ir mīksta auduma, cieši pieguļoša galvai cepure, kas sastāv no astoņiem auduma segmentiem, kuri sašūti kopā un to vidū cepures augšpusē ir maza cilpiņa. Vizuāli tā atgādina ebreju rabīnu galvassegas.
Piusku vēsturiski sāka izmantot tonzūru jeb matu apgriešanas rituālu saņēmušiem garīdzniekiem, kas nereti atradās vēsās un mitrās dievnamu un klosteru telpās, lai to galvas pasargātu no aukstuma. Vēlāk visi ordinēti garīdznieki sāka nēsāt piusku kā obligātu liturģiskā tērpa sastāvdaļu. Mūsdienās piusku reti izmanto priesteri un diakoni, izņēmums ir tikai ordeņu kārtas mūki, kas piusku paveidu brūnā krāsā mēdz nēsāt galvenokārt galvas sasildīšanai, tāpēc viņu galvassegas ir veidotas no biezāka materiāla. To vidū ir minami trapistu, benediktiešu un franciskāņu mūki.

## Piusku krāsas
Piuskas krāsa parāda garīdznieka pakāpi Baznīcas hierarhijā. 
* Priesteriem parasti melnā krāsā, praktiski to vairs neizmanto;
* prelātiem — violetā krāsā, bet praktiski lieto reti;
* Bīskapiem — violetā krāsā;
* kardināliem — purpursarkanā krāsā;
* pāvestam — baltā krāsā.

## Piusku lietošana
Piuskas nēsā bīskapi, kardināli un pāvests dievkalpojumu un Svētās Mises laikā, noņemot to tikai Euharistiskā Kanona laikā un novietojot to vienkārši uz altāra vai speciāla paaugstinājuma — fungelīnas, kas atrodas uz altāra. Nēsājot bireti vai mitru, piuska vienmēr atrodas zem tām.

## Piusku attēli

Attēls:Gamarelli Papal zucchetto20050412.jpg|Pāvesta piuska. 
Attēls:Cardinal zucchetto 2003 modified 2008-15-08.jpg|Kardināls piuskā.
Attēls:BISHOP-andrew-maria-erba.jpg|Bīskaps piuskā.
Attēls:Solideo1.JPG|Priestera un diakona piuska.


## Atsauces

## Ārējās saites
* 
* www.encyclo.co.uk
* www.catholicity.com
Galero

thumb|250px|Arhibīskaps uzvilcis galero
**Galero** ir viens no katoļu garīdzniecības galvassegu veidiem, ko nēsāja agrāk. Sākotnēji tā bija tikai kardināla galvassega, vēlāk to sāka nēsāt arī citas hierarhijas kārtas garīdznieki.

## Kardināla galero
Tā ir zema, hūtei līdzīga purpursarkanas krāsas auduma cepure ar ļoti platām malām, no kurām nokarājas divas auklas, kuru katras galus nobeidz 15 bārkstu veidoti pušķi. Purpursarkanā krāsa simbolizē kardināla gatavību izliet savas asinis par ticību, aizstāvot Baznīcu. Pēc otrā Vatikāna Koncila, no 1969. gada to vairāk nelieto kā liturģisko galvassegu, taču tas nav aizliegts, tāpēc daži kardināli nēsā privātā kārtā. Tradicionāli, kardinālam nomirstot, galero tiek pakārta pāri mirušā kapam un tur atrodas tik ilgi, kamēr miesa nepārvēršas pīšļos, tādā veidā atgādinot par cilvēka niecību zemes virsū. 

Galero ir sākotnējā jeb pirmā kardināla cepure. Tā radusies no svētceļnieku cepures, kas arī ir ar platām malām, to pārveidojot, cepures auklu galus nobeidzot ar bārkstīm. Pirmo reizi galero pasniedza trīspadsmit jaunievēlētajiem kardināliem pāvests Inocents IV Ziemassvētkos pirmā Lionas Koncila laikā, 1245. gadā.

## Citu garīdznieku hierarhijas kārtu galero
Pēc galero krāsas un bārkšu pušķu skaita, kas ir vienādā skaitā divu auklu jeb saišu galos, var noteikt, kādas kārtas garīdznieks to valkā.
Galero galvassega ar saitēm un bārkstīm ir vienā konkrētā krāsā.

* Kardinālam — sarkanā krāsā ar 30 pušķiem, 15 katrā pusē;
* patriarham un primasam — zaļā krāsā ar 30 pušķiem, 15 katrā pusē;
* arhibīskapam — zaļā krāsā ar 20 pušķiem, 10 katrā pusē;
* bīskapam — zaļā krāsā ar 12 pušķiem, 6 katrā pusē;

Mūsdienās galero izmanto visu katoļu garīdzniecības kārtu heraldikā, izstrādājot ģerboņus.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Galero svinīga uzlikšana
* Galero virs kapa
* Dažādi galero
Trīs plus divas

**"Trīs plus divas"** (**3+2**) () ir 1963. gadā uzņemtā PSRS komēdija. Filmas režisors ir Henrihs Oganesjans. Filma uzņemta Rīgas Kinostudijā sadarbībā ar Maksima Gorkija kinostudiju pēc Sergeja Mihalkova lugas "Mežoņi".

## Sižets
Piecu jauniešu nejauša tikšanās, nedienas un prieks ceļojuma laikā.

## Lomās
Draudzenes:
* Natālija Fatejeva — *Zoja, cirka māksliniece (lauvu un tīģeru dresētāja)*
* Natālija Kustinska — *Nataša, kinoaktrise*

Draugi:
* Andrejs Mironovs — *Romāns Ļubeškins (Roma), veterinārārsts*
* Jevgeņijs Žarikovs — *Vadims (Vadiks), diplomāts*
* Genādijs Ņilovs — *Stepans Ivanovičs Sundukovs* (*Stjopa*, "Сундук" (), "Доктор" ()), *fiziķis*

## Filmēšanas grupa
* Režisori — Henrihs Oganesjans
* Lit. pirmavota autors — Sergejs Mihalkovs
* Scenārija autors — Sergejs Mihalkovs
* Operators — Vjačeslavs Šumskis
* Mākslinieks — Andris Baumanis
* Mūzikas autors — Andrejs Volkonskis
* Skaņu režisors — Anna Patrikejeva
* Kostīmu māksliniece — N. Panova
* Grima mākslinieki — Elita Rudzīte (Mūrniece), J. Suhova
* Montāža — Ērika Meškovska
* Redaktori — Osvalds (Josifs) Kublanovs, S. Kļebanovs 
* Filmas direktori — Georgs Blūmentāls, Marks (Samārijs) Cirelsons, Mihails Kapustins

## Interesanti fakti
thumb|250px
* Filma uzņemta Krimā pie Sudakas Melnās jūras krastā. Epizodes teltī un automašīnas salonā filmētas Rīgas Kinostudijas paviljonos.

## Atsauces

## Ārējās saites

### Video
* Youtube
CSI Ņujorka

**"CSI Ņujorka"** (, *Crime Scene Investigation: New York*) ir ASV detektīvseriāls. To pārraidīja TV kanālā CBS no  līdz . Seriālam izdotas deviņas sezonas (197 sērijas). Seriāla izveidotāji ir Entonijs Zuikers, Kerola Mendelsone un Anna Donahu. Seriāls ir seriāla "CSI Lasvegasa" turpinājums.

Seriāls ir par policijas izmeklēšanas komandu, kas nodarbojas ar dažādu noziegumu izmeklēšanu Ņujorkā. Seriāls filmēts Ņujorkā.

## Ārējās saites
*
Kampora Sandžovanni

**Kampora Sandžovanni** () ir ciemats (*frazione*) Itālijā. Tas atrodas Tirēnu jūras krastā netālo no Amantea pilsētas Kozencas provincē Kalabrijas reģionā. 2009. gadā ciematā dzīvoja 7340 iedzīvotāji.
Paņem 100 000 ... ja vari!

**"Paņem 100 000 ... ja vari!"** () ir televīzijas erudīcijas šovs, kuru 2010. gada 24. maijā sāka pārraidīt Apvienotās Karalistes kanāls *[[Channel 4]]*. Šovs ir ieguvis Britu Kino un televīzijas mākslas akadēmijas (BAFTA) balvu.

 šo spēli sāka rādīt arī Latvijā televīzijas kanāls TV3 Latvija. Šova vadītājs ir Edgars Ludāns.

## Noteikumi
Katras spēles sākumā dalībniekiem iedod 100 000 eiro. Ir iespēja izvēlēties vienu no divām jautājumu tēmām pirms katra no 8 jautājumiem. Naudu var dalīt kā vēlas ar tādu nosacījumu, ka uz vienas atbildes nav nekā uzlikta, bet tā nauda, kura ir uzlikta uz nepareizajām atbildēm tiek zaudēta. Tā nauda, kas ir palikusi pāri pēc 8. jautājuma tiek laimēta.

## Citās valstīs

Šova reģionālās adaptācijas tiek pārraidītas daudzās valstīs.

## Atsauces
Redklifa

**Redklifa** ( vai *Radcliff*) var būt:
* Redklifa (*Radcliff*) — pilsēta Anglijā;
* Redklifa — pilsēta Austrālijā;
* Pola Redklifa — britu vieglatlēte.
Ervins fon Viclēbens

**Jobvilhelms Georgs Erdmanis "Ervins" fon Viclēbens** (; dzimis , miris ) bija vācu ģenerālfeldmaršals Otrā pasaules kara laikā. Viens no 20. jūlija sazvērestības pret Ādolfu Hitleru dalībniekiem.

Dzimis Breslavā dižciltīgā ģimenē. Armijā kopš 1901. gada. Pirmā pasaules kara laikā karoja pie Verdenas, Šampaņā un Flandrijā. Pēc kara turpināja dienestu armijā. Jau 1934. gadā parādīja sevu opozīciju nacistiem, kad kopā Ērihu fon Manšteinu, Vilhelmu fon Lēbu un Gerdu fon Rundštetu pieprasīja izmeklēt Kurta fon Šleihera un Ferdinanda fon Bredova nāvi Garo nažu naktī, par ko tika uz laiku atstādināts. Piedalījās plānotajās sazvērestībās pret Hitleru 1938. un 1939. gadā.

Otrā pasaules kara laikā piedalījās Kaujā par Franciju, kur Viclēbena armija forsēja Mažino līniju. Kādu brīdi bija Rietumu karaspēka virspavēlnieks, tomēr veselības stāvokļa (daži avoti vēsta, ka opozīcijas režīmam) dēļ 1941. gadā demobilizējās.

Pēc 20. jūlija sazvērnieku plāniem Ervinam fon Viclēbenam tika paredzēts Vācijas armijas virspavēlnieka amats. Tomēr pēc Klausa fon Štaufenberga atentāta pret Hitleru "Vilku midzenī" pie Rastenburgas, Ervins fon Viclēbens sazvērnieku centrā - Bendlerblokā, Berlīnē (Vērmahta štābā) ieradās ar krietnu novēlošanos, kad bija jau skaidrs, ka sazvērnieki ir zaudējuši.

Arestēts un tiesāts t.s. Tautas tiesā (*Volksgerichtshof*). Notiesāts uz nāvi, nāvessods izpildīts 8. augustā Plocenzē cietumā.

## Ārējās saites
Latpass aviolīnijas

***Latpass aviolīnijas*** () bija SIA *Aviokompānija LATPASS* (no 1996. gada SIA *Latpass Aviolīnijas*) piederoša lidsabiedrība, kuras bāzes lidosta bija Rīgas starptautiskā lidosta. Aviokompānija bija dibināta 1994. gada decembrī, un tā veica regulārus lidojumus no Rīgas uz Ben Guriona lidostu (Telaviva/Jeruzaleme) Izraēlā. Lidsabiedrība izmantoja Jak-40 tipa lidmašīnu ar 120 pasažieru vietām. Tā veica arī čartera lidojumus ar Tu-154B-2 lidmašīnu uz Spāniju, Grieķiju, Bulgāriju, Turciju, Tunisiju, Ēģipti un citām valstīm. Kompānijas galvenā mītne atradās Pils laukumā 2/5 Rīgā.

Lidsabiedrība savu darbību Rīgas lidostā apturēja 2004. gadā.

## Ārējās saites
* Latpass aviolīnijas lidmašīnas Tu-154B-2 attēli (1998-2005)

## Atsauces
Valsts gaisa satiksme

**Valsts gaisa satiksme** bija Latvijas valstij piederoša lidsabiedrība, kuras bāzes lidosta bija Spilves lidosta Rīgā.

1937. gada 15. jūnijā aviokompānija atklāja gaisa satiksmes līniju Rīga - Liepāja, kuru apkalpoja ar divām septiņvietīgām *[[De Havilland DH-89 Dragon Rapide]]* lidmašīnām. Kopš 1938. gada gaisa satiksme notika visas sezonas. Līdz 1939. gadam bija plānots atklāt gaisa satiksmes līnijas Rīga - Ventspils - Liepāja un Rīga - Krustpils - Daugavpils, kas tomēr netika realizēta.

Likvidēta 1940. gadā līdz ar Latvijas okupāciju.

## Atsauces

## Ārējās saites
* ''Spārnotā Latvija'' Latvijas aviācijas vēstures portāls
Riga Airlines

***Riga Airlines*** jeb ***RiAir (RIAIR)*** bija SIA "Rīgas gaisa līnijas" piederoša lidsabiedrība, kuras bāzes lidosta bija Rīgas starptautiskā lidosta. 

Aviokompānija bija dibināta 1994. gada decembrī, un sākotnēji tā veica regulārus lidojumus no Rīgas uz Oslo un Amsterdamu trīs reizes nedēļā, vēlāk uz Maskavas, Londonas un Parīzes lidostām. Lidojumiem tā izmantoja no Krievijas aviokompānijas "Transaero" nomātās *[[Boeing 737|Boeing 737-236/Adv]]* lidmašīnas. 1996. gadā *RiAir* pakalpojumus izmantoja 68 000 pasažieru, no kuriem lielu daļu veidoja tranzītpasažieri. No 1997. gada septembra aptuveni 30% akciju piederēja Krievijas aviokompānijai "Transaero".

1998. gada 22. oktobrī "Transaero Airlines" vienpusēji lauza sadarbības līgumu ar "RiAir", bet nedaudz vēlāk tādu noslēdza ar airBaltic. RiAir uzskatīja, ka tās maksātnespēja iestājās tieši pēc šīm "Transaero Airlines" darbībām, turklāt RiAir šādi faktiski esot izspiesta no tirgus un tādējādi ticis pārkāpts Konkurences likums. 1999. gada 31. augustā pēc Rīgas lidostas un valsts a/s "Latvijas gaisa satiksme" (LGS) pieteikumiem RIAIR atzina par maksātnespējīgu. RIAIR saistības pret Rīgas lidostu bija 157 061 ASV dolārs, bet pret LGS - aptuveni 30 tūkstoši ASV dolāru. Rīgas apgabaltiesa 2002. gadā lēma par aviokompānijas "Riga Airlines" (RIAIR) likvidāciju.  

## Ārējās saites
* "Transaero Airlines" (''Riair - Riga Airlines'') lidmašīnas Boeing 737-236/Adv attēli Berlīnes, Londonas, Frankfurtes un Parīzes lidostās (1997)

## Atsauces
Kļūstiet mana sievasmāte!

**"Kļūstiet mana sievasmāte!"** ir 1977. gada Latvijas PSR mākslas filma. Filmas režisors ir Kārlis Mārsons (tā ir viņa debijas un arī vienīgā filma). Filma uzņemta Rīgas Kinostudijā.

## Sižets
Veterinārārsts Andris no nelielas provinces pilsētiņas kļūst par viktorīnas uzvarētāju un balvā ir kruīzs pa Baltijas jūru. Nepraktiskais Andris pa ceļam uz Rīgu gandrīz iekļūst nepatīkamā situācijā saistībā ar nozagtām muzeja senlietām. Visas viņa nepatikšanas ar savu parādīšanos kompensē Inga, ar kuras māti un meitu dakteris jau iepazinies.

## Lomās
* Jevgeņijs Ivaničevs — *Andris*
* Mirdza Martinsone — *Inga*
* Solvita Linde — *mazmeita Vita*
* Vilma Melbārde — *vecmāmiņa*
* Uldis Vazdiks — *Būdīgais*
* Edgars Liepiņš — *Vārgais*
* Juris Strenga — *skursteņslauķis*
* Kārlis Sebris — *milicijas majors*
* Jānis Kuplais — *milicijas kapteinis*
* Edmunds Freibergs — *milicijas leitnants*
* Mārtiņš Vērdiņš (juniors) — *izmeklētājs*
* Artūrs Kalējs — *feldšeris Arvīds*
* Juris Lejaskalns — *galvenais ārsts*
* Artūrs Dimiters — *šveicars*
* Eduards Pāvuls — *muzeja direktors*
* Dzidra Ritenberga — *viesnīcas administratore*
* Māra Krauze — *Anda*
* Māra Zvaigzne — *medmāsa*
* Ēvalds Valters — *Alberts*
* Miervaldis Ozoliņš — *Alberta brālis*
* Pēteris Vasaraudzis — *Kārlis*
* Juris Laviņš — *Jānis*
* Aina Jaunzeme — *vilciena pavadone*
* Vaironis Jakāns — *apmeklētājs*

## Filmēšanas grupa
* Režisors: Kārlis Mārsons
* Scenārija autors: Henrihs Rjabkins
* Operators: Zigurds Vītols
* Komponists: Raimonds Pauls
* Mākslinieks: Andris Merkmanis

## Interesanti fakti
* Filmēts Kuldīgā, Rīgā.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Filmas profils portālā Kino Muzejs
## Video
*
Lejasstrazdi

**Lejasstrazdi** ir ciems Dobeles novada Dobeles pagastā, pagasta lielākā apdzīvotā vieta. Izvietojies Gauratas labajā krastā pie autoceļa P102 no pagasta centra Aizstrautniekiem,  no novada centra Dobeles un  no Rīgas.

Apdzīvotā vieta izveidojusies pēckara gados kā padomju saimniecības «Dobele» ciemats. Lejasstrazdos dzīvo 51% no kopējā pagasta iedzīvotāju skaita un tikai 24% no ciema iedzīvotājiem ir latvieši, pārējie iedzīvotāji ir cittautieši, pārsvarā krievi un baltkrievi. Ciema apbūvi veido 26 daudzdzīvokļu mājas un 5 viensētas. Lejasstrazdos atrodas pagasta pārvaldes pakalpojumu punkts, pasta nodaļa, medpunkts, veikali, Lejasstrazdu pamatskola, ģimenes atbalsta centrs «Lejasstrazdi», ēdnīca, veikals, vasarsvētku draudze. Blakus ciematam izvietotas bijušās padomju saimniecības ražošanas ēkas (19 cūku kūtis, 1 zirgu stallis, kalte ar palīgēkām). Pēc saimniecības likvidācijas visas šīs ēkas netiek apsaimniekotas.

## Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSP datiem.

## Atsauces
Kopenhāgenas Universitāte

**Kopenhāgenas Universitāte** () ir vecākā un lielākā universitāte un izpētes institūts Dānijā. Tā dibināta 1479. gadā un šobrīd tajā studē vairāk nekā 37 000 studentu, no kuriem vairākums ir sievietes (59%), tajā strādā vairāk nekā 7000 darbinieku. 

Universitātei ir četras studentu pilsētiņas, kuras atrodas Kopenhāgenas pilsētā un tās apkārtnē, vecākā no tām pilsētas vidusdaļā. Lielākā daļa kursu tiek pasniegti dāņu valodā, tomēr daudzi kursi tiek piedāvāti angļu un daži arī vācu valodā. Universitātes 6 fakultātes piedāvā studijas 200 programmās, tostarp humanitārajās, juridiskajās, dabaszinātņu, veselības un teoloģijas.

Universitātē studē 2800 ārzemju studentu, no kuriem puse ir no Ziemeļvalstīm.

## Slaveni absolventi

* Sērens Kirkegors — 19. gadsimta dāņu filozofs un teologs, kuru nereti uzskata par eksistenciālisma filozofijas aizsācēju
* Nilss Bors — dāņu zinātnieks, kura atklājumi veicināja atoma struktūras un kvantu mehānikas izpratni
* Mete Frederiksena — dāņu politiķe
* Helle Torninga-Šmita —  dāņu politiķe

## Ārējās saites
Aizstrautnieki

**Aizstrautnieki** ir ciems Dobeles novada Dobeles pagastā, pagasta centrs. Izvietojies pagasta ziemeļrietumos pie autoceļa V1101  no novada centra Dobeles un  no Rīgas.

Apdzīvotā vieta izveidojusies pēckara gados kā Ždanova vārdā nosauktā kolhoza ciemats pie Aizstrautnieku mājām netālu no bijušās Dobes muižas (*Doben*) centra.  Aizstrautniekos dzīvo 25% no kopējā pagasta iedzīvotāju skaita. Ciema apbūvi veido sešas daudzdzīvokļu mājas (kopā 72 dzīvokļi) un 16 viendzīvokļa mājas. Aizstrautniekos atrodas pagasta pārvalde, medpunkts, veikals, bibliotēka un atbalsta centrs ģimenēm ar bērniem.

## Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSP datiem.

## Atsauces
Bērzbeķe

**Bērzbeķe** ir ciems Dobeles novada Dobeles pagastā. Izvietojies pie autoceļa V1101  no pagasta centra Aizstrautniekiem,  no novada domes Dobelē un  no Rīgas.

Apdzīvotā vieta izveidojusies pie bijušās Bērzbeķes muižas (*Bersebeck*) centra. Bērzbeķes muižas apbūve ir valsts nozīmes kultūras piemineklis.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Pilis.lv Bērzbeķes muiža
2011. gada Singapūras Grand Prix

**2011. gada [[Singapūras Grand Prix|Singapūras ''Grand Prix'']]** izcīņa notika 25. septembrī Singapūrā. Devīto uzvaru sezonā izcīnīja Sebastians Fetels, otrajā vietā atstājot Džensonu Batonu, trešais finišēja Fetela komandas biedrs Marks Vebers.

## Kvalifikācija

**Piezīmes:**
: – Force India piloti nedevās trasē 3. sesijā un Šūmahers izbrauca tikai vienu izmēģinājuma apli.
: – Kobajašī avarēja 2. sesijas sākumā un neuzstādīja laiku.
: – Liuci saņēm 5 starta vietu sodu par avārijas izraisīšanu Moncā, bet kvalificējās pēdējais.

## Sacīkste

**Piezīmes:**
: – Haime Algersuari avarēja 56. aplī, taču tika klasificēts, jo pabeidza vismaz 90% no uzvarētāja veiktās distances.

## Kopvērtējums

;Braucēju čempionāts

;Konstruktoru čempionāts

* **Piezīme**: Parādītas tikai pirmās piecas pozīcijas.
Liekam būt

**"Liekam būt"** ir 1976. gada Latvijas PSR mākslas filma. Filmas režisors ir Aloizs Brenčs. Filma uzņemta Rīgas Kinostudijā pēc Andra Kolberga tāda paša nosaukuma garā stāsta.

## Sižets
Voldemārs Vīters, izcietis septiņu gadu cietumsodu, atbrīvots no apcietinājuma. Viņam ir 46 gadi un nav ģimenes. Jāatgriežas dzīvoklī, kur dzīvo māsa un viņas draugs Petaks. Vecie paziņas Teksis un Bomis joprojām nodarbojas ar pretlikumīgām lietām, bet tuvs draugs Arnis un bijušais kompanjons Petaks dzīvo normālu dzīvi. Voldemārs vēlētos aizmirst savu kriminālo pagātni un apprecēt Irēnu.

Teksis Vīteram ir parādā naudu un piedāvā aplaupīt juvelieru veikalu. Pēc viņa plāna viņi iekļūs tirdzniecības zālē caur kaimiņu pagrabu un Voldemārs atvērs seifu. Izlaužot sienu un iekļūstot veikalā, noziedzniekiem rodas problēmas ar seifu un viņus uz karstām pēdām ātri atrod operatīvā grupa.

Filmas noslēgumā norisinās spriedzes pilna pakaļdzīšanās aina ar traģiskām beigām.

## Lomās
* Vitauts Tomkus — *Voldemārs Vīters*
* Valdemārs Zandbergs — *Leo Aleksandrs, milicijas kapteinis*
* Astrīda Kairiša — *Irēna*
* Harijs Liepiņš — *Teksis*
* Uldis Pūcītis — *Petaks*
* Juris Pļaviņš — *Bomis*
* Helga Dancberga — *Vītera māsa Princese*
* Uldis Dumpis — *Arnis*
* Ēvalds Valters — *sargs*
* Artūrs Kalējs — *sētnieks*
* Pēteris Vasaraudzis — *kolekcionārs*
* Aleksandrs Kupriašvili — *Givi*
* Grigols Talakvadze — *pastnieks*

## Apbalvojumi
* 1977 - 10. Vissavienības kinofestivālā Rīgā 3 balvas - par labāko režiju, par labāko mūziku un labāko vīriešu lomas tēlojumu (Vitauts Tomkus).

## Interesanti fakti
* Iekšlietu ministrijas konsultantiem bija iebildumi pret filmas finālu - mirt nošaujoties esot baltgvardu virsnieka cienīga nāve, kas parastam noziedzniekam nepienākas. Iebildumi bija arī pret tekstu, kas sākas ar "Pie mums lēģerī...", kur jābūt "labošanas darbu kolonijā".

## Atsauces

## Ārējās saites

* Filmas.lv ieraksts

* Filmas profils portālā Kino Muzejs
Dēli (filma)

**"Dēli"** () ir 1946. gadā uzņemtā PSRS spēlfilma. Filmas režisors ir Aleksandrs Ivanovs. Filma uzņemta Rīgas Mākslas filmu studijā, sadarbībā ar "Ļenfiļm". Filmas pirmizrāde notika , bet kopējais skatītāju daudzums bija ap 18,6 miljoni cilvēku.

## Sižets

Kādā Vācijas okupētās Latvijas apriņķī nacisti arestē zemnieku Jāni (Oļegs Žakovs). Pirmais bēgšanas mēģinājums beidzas ar jaunu arestu. Šoreiz arestu veic jaunākais brālis Valdemārs (Nikodims Gipiuss), kurš ir kļuvis par policistu. Pēc nākamās bēgšanas viņa sieva Ilga (Lidija Smirnova) un meita nonāk koncentrācijas nometnē. Tagad Jānis ir gatavs darīt jebko, lai glābtu viņas.

## Lomās
* Oļegs Žakovs — *Jānis*
* Ivans Saveļjevs — *Jāņa tēvs*
* Marija Domaševa — *Jāņa māte*
* Lidija Smirnova — *Ilga, Jāņa sieva*
* Nikodims Gipiuss — *Valdemārs, Jāņa brālis*
* P. Štrauss — *Andis*
* Vasilijs Merkurjevs — *Kārlis, meistars*
* Lidija Suharevska — *Kristīna, Kārļa sieva*
* Vasilijs Vaņins — *dzirnavnieks*
* Anna Petuhova — *dzirnavnieka meita*
* Genādijs Mičurins — *partizānu nodaļas priekšnieks*
* Vitālijs Poļicejmako — *fon Grabe (Oberšturmfīrers)*
* Grigorijs Špīgels — *Brenners*
* J. Otockis — *Roters*
* Arkādijs Cinmans — *Millers*
* Žanis Katlaps — *Artūrs*

## Filmēšanas grupa
* Režisori — Aleksandrs Ivanovs
* Scenārija autors — Fjodors Knorre
* Operators — Vladimirs Rapoports
* Mākslinieks — Moisejs Levins 
* Mūzikas autors — Venedikts Puškovs
* Dziesmu teksta autors — Andrejs Apsolons
* Skaņu režisors — Ļevs Valters, Ksenija Čeremuhina
* Montāža — G. Guseva
* Filmas direktori — Josifs Poļakovs, Vladimirs Besprozvanijs
* Literārais konsultants – Arvīds Grigulis

## Papildinformācija

### Tehniskie dati
* Studija — Rīgas Mākslas filmu studija, Ļenfiļm 
* Ilgums minūtēs — 85 min.
* Daļu skaits — 9
* Metrāža — 2562
* Attēla formāts — 1.37 : 1
* Formāts — 35 mm
* Krāsas — melnbalta

### Pirmizrāde
*  —  
*  — 
*  — 
*  — 
*  — 
*  — 

## Atsauces

## Ārējās saites

* Filmas profils portālā Kino Muzejs
* Filmas profils portālā Кино-Театр 

## Video
*
Aizaugušā grāvī viegli krist

**"Aizaugušā grāvī viegli krist"** ir 1986. gada Latvijas PSR mākslas filma. Filmas režisors ir Jānis Streičs. Filma uzņemta Rīgas Kinostudijā pēc Paula Putniņa lugas "Jūras krupim grāvī grūti" motīviem.

## Sižets
Latvijas kolhozs 20. gadsimta 80. gadu vidū. Tiecoties pēc izciliem sociālistiskās sacensības sasniegumiem, ļaudis aizmirst vai negrib parūpēties ne par savu sētsvidu, ne par savu tuvāko. Latvijas laukus nomāc arī alkoholisma nodarītais posts. Jaunais komjaunatnes sekretārs Vitolds ar to nevar samierināties, tāpēc viņš ķeras pie negāciju izskaušanas.

## Lomās
* Jānis Paukštello — *Vitolds*
* Juris Lejaskalns — *Vanders*
* Indra Burkovska — *Zane*
* Ģirts Jakovļevs — *Jānis*
* Gunārs Cilinskis — *Dzelzskalējs*
* Uldis Dumpis — *Vilsons*
* Varis Vētra — *Kaziks*

*'Epizodēs:
* [[Līga Liepiņa]] — *Laimīte*
* [[Ēvalds Valters]] — *Tornis*
* [[Leonīds Grabovskis]] — *traktorists*
* [[Baiba Indriksone]] — *skolas direktore*
* [[Olga Dreģe]] — *slaucēja''
Romualds Ancāns, Tālivaldis Āboliņš, Alvis Birkovs, Voldemārs Lobiņš, Dainis Porgants, Boļeslavs Ružs, Vera Singajevska, Velta Straume, Ilze Vazdika, Mārtiņš Vērdiņš, Ilga Vītola, Kārlis Zušmanis u. c.

## Ārējās saites

* Filmas profils portālā Kino Muzejs
## Video

* Filmas.lv
2012. gada Jaunais Vilnis

**11. starptautiskais jauno izpildītāju konkurss "[[Jaunais Vilnis (konkurss)|Jaunais Vilnis]]"** norisinājās 2012. gadā, laika posmā no 24. līdz 29. jūlijam Dzintaru koncertzālē, Jūrmalā.

## Dalībnieki

## Atsauces

## Ārējās saites
* Konkursa mājaslapa \
Jenss Novotnijs

**Jenss Novotnijs** (; dzimis  Malšē) ir bijušais Vācijas futbola centra aizsargs. Aizvadījis gandrīz 300 oficiālas spēles *[[Leverkūzenes "Bayer"|Bayer Leverkusen]]* sastāvā, komandā aizvadot desmit gadus. Kopā ar *Bayer* sasniedzis 2002. gada Čempionu līgas finālu. Starptautiskā līmenī viņš pārstāvēja Vācijas izlasi vienā Pasaules kausā un divos Eiropas čempionātos, izlasē aizvadot 48 spēles.

## Sasniegumi
**Dinamo Zagreb**

* Horvātijas Pirmā līga: 2006–07
* Horvātijas kauss: 2006–07

## Ārējās saites
* Bundeslīgas statistika Fussballdaten 
* Leverkusen who's who
Novotnijs

**Novotnijs** (čehu un  — 'jaunienācējs; sieviešu dzimtē Novotna (*Novotná*)) ir čehu un slovāku cilmes uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:

* Antonīns Novotnijs (*Antonín Novotný*; 1904—1975) — Čehoslovākijas prezidents;
* Antoņīns Novotnijs (*Antonín Novotný*; 1827—1871) — čehu šaha problēmists;
* Jenss Novotnijs (*Jens Nowotny*; 1974) — vācu futbolists;
* Jirži Novotnijs (*Jiří Novotný*; 1983) — čehu hokejists.
Zagorskis

**Zagorskis** (; sieviešu dzimtē **Zagorska** (*Zagórska*)) ir poļu cilmes uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:
* Darjus Zagorskis (*Darius Zagorskis*; 1969) — Lietuvas šahists;
* Francis Zagorskis (1929—1986) — latviešu vēsturnieks un arheologs;
* Julians Zagorskis (1903—1978) — latgaliešu podnieks;
* Rolands Zagorskis (1949) — latviešu aktieris.
* Ilga Zagorska (dzim. Grīnberga, 1941) — latviešu arheoloģe

## Skatīt arī
* Zagorski (Zaļesjes pagasta ciems), ciems Zilupes novadā;
* Zagorski (Istras pagasta ciems), ciems Ludzas novadā.
Spiridons Luiss

**Spiridons Luiss** (  — ), pazīstams arī kā **Spirs Luiss** () bija grieķu ūdensnesējs, pirmais olimpisko spēļu maratona distances čempions 1896. gada vasaras olimpiskajās spēlēs. Pēc uzvaras viņš kļuva par nacionālo varoni.

Spiridonu Luisu olimpiskajās spēlēs piedalīties iedrošināja viņa bijušais komandieris. Pēc olimpiskajām spēlēm viņš kļuva par policistu un lauksaimnieku. Ārpus savas vieglatlētikas karjeras Spiridons Luiss tika arestēts par viltojumiem, taču pēc gada pavadīšanas cietumā tika attaisnots.

## Bērnība
Spiridons Luiss piedzima trūcīgā ģimenē Masuri pilsētā, Atēnu ziemeļos. Luisa tēvs pārdeva minerālūdeni Atēnās, kurās tajā laikā nebija centrālās ūdens padeves. Spiridons tēvam palīdzēja šo ūdeni pārvest.

## 1896. gada vasaras olimpiskās spēles
Maratona distances sākums bija Maratonas pilsētā. Maratona distancē startēja 17 sportisti, no kuriem 13 pārstāvēja Grieķiju. Distances gaitā vairāki sportisti no tās izstājās. Līdz finišam nonāca 9 sportisti, no kuriem trešās vietas ieguvēju Spiridonu Beloku diskvalificēja, jo viņš bija izmantojis pajūgu.

Spiridona Luisa finišs Panatinaiko stadionā tika sveikts ar uzmundrinājuma saucieniem. Pēdējo apli Spiridons Luiss skrēja kopā ar kroņprinci Konstantīnu un Grieķijas princi Georgu. Viņš finišēja ar laiku 2:58:50.

### Rezultāti

## Pēc olimpiskajām spēlēm
[thumb|left|Spiridons Luiss kopā ar kroņprinci (vēlāk karali) [Pāvils (Grieķija)|Pāvilu no Grieķijas, 1936. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Berlīnē.]]
Pēc uzvaras Spiridons Luiss no daudziem tautiešiem saņēma dāvanas, sākot ar juvelierizstrādājumiem un beidzot ar bezmaksas skūšanu frizētavā visu mūžu. Nav zināms, vai viņš pieņēma visas šīs dāvanas. Pēc Olimpiskajām spēlēm Luiss beidza savu sportista karjeru, kļūstot par lauksaimnieku un policistu.

1926. gadā Spiridons Luiss tika arestēts par militāro dokumentu viltošanu un tika ieslodzīts. Pēc cietumā pavadīta vairāk nekā gada viņš tika attaisnots un atbrīvots no apcietinājuma.

Viņa pēdējā publiskā uzstāšanās notika 1936. gadā, kad viņu kā goda viesi uzaicināja uz 1936. gada vasaras olimpiskajām spēlēm Berlīnē.

Dažus mēnešus pēc Itālijas iebrukuma Grieķijā 1940. gadā Spiridons Luiss mira. Pēc viņa nāves dažādas sporta iestādes Grieķijā tika nosauktas viņa vārdā. To skaitā bija arī Atēnu Olimpiskais stadions, kurš bija 2004. gada vasaras olimpisko spēļu galvenā norises vieta, kā arī ceļš ārpus stadiona.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Spiridons Luiss (SOK profils) 
* Spiridons Luiss (Sports Reference profils)
Palladium Rīga

Koncertzāle **"Palladium Rīga"** (arī **"Palladium"**) ir viena no pirmajām tāda tipa (vidēja mēroga grupu uzstāšanās) koncertzālēm Latvijā. Tā atrodas Rīgā, Marijas ielā 21 un durvis vēra 2011. gada 28. septembrī, tās ietilpība ir 1600—2000 cilvēki. Koncertzāle iekārtota bijušā kinoteātra "Palladium" telpās, kurš darbību uzsāka 1913. gadā un darbojās līdz pat 2002. gadam. Atjaunotās "Palladium" koncertzāles logotipa un vizuālās identitātes autori ir dizaina studija Asketic.

## Vēsture
Kinoteātris "Palladium" dzīvojamajā ēkā tika izveidots 1913. gadā un līdz tā slēgšanai jaunās tūkstošgades sākumā bija viens no cienījamākajiem galvaspilsētā. Tas nebija tik smalks kā "Splendid Palace" (laikā no 1952. līdz 2011. gadam pazīstams ar nosaukumu "Kino Rīga"), bet vienmēr pietiekami aktuāls. Ap 2006. gadu ēkas telpās tika uzsākta vērienīga naktskluba būvniecība, taču tas tā arī nepiedzīvoja savu atvēršanu.

Jaunā koncertzāle saglabā Palladium nosaukumu, kā arī kinozāles kādreizējo apaļo formu, un tajā divos līmeņos ir izbūvēti skatītāju balkoni. Koncertzāle savas durvis vēra 2011. gada 28. septembrī un kā pirmie mākslinieki, kas uzstājās tajā bija Džeimss Blants, islandiešu grupa FM Belfast, Anglijas rokgrupa Kaiser Chiefs un britu mūziķe Anna Calvi.

## Atsauces

## Ārējās saites
* 

### Attēlu galerijas
* Koncertzāles "Palladium Rīga" atklāšana , tvnet.lv

### Sociālie mediji
* 
* 
* 
*
Palladium

***Palladium***  var būt:

* ķīmiskā elementa pallādija latīniskais nosaukums;
* Palladium Rīga — koncertzāle Rīgā.
Fascija (apģērba elements)

[thumb|250px|[Amerikas Savienotās Valstis|ASV prezidents Džordžs Bušs ar pāvestu Jāni Pāvilu II, kuram ir apsieta fascija, uz kuras redzams pāvesta ģerbonis.]]

**Fascija** ir auduma josta, kas kalpo kā apģērba elements, ko nēsā latīņu rita Romas katoļu Baznīcas un Anglikāņu baznīcas garīdznieki un semināristi jeb kleriķi.

To nēsā, uzsienot to sutanas vai sutanas ar pelerīnu virs jostas vietas starp krūtīm un nabu. Sasienot fasciju, tās galiem jābūt brīvi krītošiem uz leju un sējuma vietai jābūt pavirzītai uz kreiso pusi.

Līdz otrajam Vatikāna koncilam bija divu veidu fascijas, kuru galos atradās bārkstu veidoti pušķi kā galero vai bārkstis. Pēc koncila sāka lietot tikai fascijas ar bārkstīm.

## Fasciju krāsas
Bascijas krāsa parāda garīdznieka pakāpi Baznīcas hierarhijā.
* Priesteriem, diakoniem un kleriķiem melnas krāsas zīda auduma fascijas, bet tās nēsā reti;
* Bīskapiem, prelātiem, monsinjoriem — violetas krāsas zīda auduma fascijas;
* kardināliem — purpursarkanas krāsas muāras auduma jeb zīda samta fascijas;
* pāvestam — baltas krāsas muāras auduma jeb zīda samta fascijas, pie tam tikai pāvesta fascijas galos ir redzams viņa ģerbonis.

## Atsauces

## Ārējās saites
* www.books.google.com
Melnā vēža spīlēs

**"Melnā vēža spīlēs"** ir 1975. gada Latvijas PSR vēsturiska piedzīvojumu filma. Filmas režisors ir Aleksandrs Leimanis. Filma uzņemta Rīgas Kinostudijā.

## Sižets
Darbība norisinās Kurzemē, 17. gadsimtā. Pēc varas pār latviešu tautu kāro Kursas hercogs, Polijas karalis un vācu baroni. Visā šajā varas cīņā vislielākie cietēji ir zemnieki.

Jānis un Mārtiņš, uzdodoties par poļu vēstnešiem, dodas pie hercoga, lai izglābtu Māru.

## Lomās
* Lilita Ozoliņa — *Māra*
* Uldis Dumpis — *piķieris Jānis*
* Uldis Vazdiks — *kalējs Mārtiņš*
* Gunārs Cilinskis — *hercogs*
* Baiba Indriksone — *hercogiene*
* Eduards Pāvuls — *Hāgens*
* Vaironis Jakāns — *barons Heksenbergs*
* Valentīns Skulme — *svētais tēvs*
* Ģirts Jakovļevs — *kņazs Dušinskis*

**Epizodēs**: Elza Radziņa, Māra Zemdega, Jānis Grantiņš, Ēvalds Valters, Kārlis Teihmanis, Edgars Zīle, Ērika Ferda, Aivars Siliņš, Egons Beseris, Olga Dreģe, Olga Krūmiņa, Miervaldis Ozoliņš, Gunārs Placēns, Herberts Zommers, Aivars Leimanis.

## Filmēšanas grupa
* Režisors: Aleksandrs Leimanis
* Scenārija autori: Jānis Anerauds un Aleksandrs Leimanis
* Operators: Mārtiņš Kleins
* Komponists: Raimonds Pauls
* Mākslinieks: Dailis Rožlapa
* Skaņu operators: Igors Jakovļevs
* Pirotehniķis: Eigino Oškalns

## Interesanti fakti
* Filma uzņemta gan Cesvaines, gan Jaunpils pilī. Pirmie kadri filmā (ar velnu) filmēti pie Alauksta ezera.
* Dejas filmā izpilda Valsts deju ansamblis "Daile".

## Mūzika
Raimonds Pauls filmai sarakstījis vairākas dziesmas ar Jāņa Anerauda tekstiem, kā arī instrumentālas kompozīcijas:

* "Ievads" (instrumentāls) - 1:47
* "Lec, saulīte" (N. Bumbiere, V. Lapčenoks) - 2:18
* "Heksenberga mīlas dziesma" (V. Jakāns) - 1:15
* "Aiz kalniņa dūmi kūp" (N. Bumbiere, V. Lapčenoks, Latvijas TV un radio Teodora Kalniņa koris) - 3:12
* "Dziedi, raudi, tautu meita" (N. Bumbiere, V. Lapčenoks) - 2:15
* "Fokstrots" jeb "Diksilends" ("Zemīte") (E. Pāvuls, G. Cilinskis, V. Skulme) - 1:54
* "Klau, taure skan" - 0:37
* "Nakts dziesma" (N. Bumbiere, V. Lapčenoks, Latvijas TV un radio Teodora Kalniņa koris) - 3:10
* "No sendienām" (sieviešu vokālais ansamblis) - 2:00
* "Par mūsu mīlu" (N. Bumbiere, V. Lapčenoks) - 2:14
* "Tas kungs šai zemē svešinieks" (V. Lapčenoks) - 1:20

Viss filmas skaņu celiņš nav izdots, taču "Nakts dziesma" atšķirīgā versijā iekļauta N. Bumbieres un V. Lapčenoka albumā "Vēl nav par vēlu" (1978). Savukārt "Heksenberga mīlas dziesma" un "Fokstrots" jeb "Diksilends" ("Zemīte") iekļauti izlasē "Populārākās latviešu kino dziesmas un melodijas" (2008).

## Atsauces

## Ārējās saites

* Filmas profils portāla Kino Muzejs

## Video
*
Vārnukrogs

**Vārnukrogs** ir Jūrmalas pilsētas daļa, kas izveidojusies Lielupes labajā krastā senās pārceltuves vietā.

Vārnukroga privātmāju un savrupmāju apbūve Lielupes un Buļļupes satekas vietā ir viena no nomaļākajām vietām Jūrmalas un Rīgas tuvumā. Kopš 43. autobusu maršruta likvidācijas līdz turienei nekursē neviens autobuss un tuvākais veikals atrodas 4 km attālumā, tuvākā autobusa pietura ir Rīgas Mežārēs - 2,5 km. Buļļupē izveidota neliela peldvieta.

## Nosaukums
Nosaukums cēlies no **Vārnu kroga** (*Warne Krug*), kas bija uzcelts pie vecā zemes ceļa no Rīgas uz Kurzemi un Prūsiju, kas viduslaikos gāja pāri Buļļupei un tālāk gar Rīgas jūras līča malu uz Tukumu.

## Vēsture
Vārnukroga apkaimē atrasti neolīta priekšmeti, kas liecina par senu apdzīvotību.

Līdz 1454. gadam zemes šaurums starp jūru un Buļļupi piederēja pie Rīgas patrimoniālā apgabala, bet tad to ieguva Livonijas ordenis. 1495. gadā Livonijas ordeņa mestrs Valters fon Pletenbergs nodeva lēnī Lielupes-Buļļupes kreisā krasta apvidu Lielupes pārcēlājam Jānim Bildringam (*Büldring*).

No 1692. gada Buļļu plosts bija noteikts kā vienīgā pārceltuve pāri Lielupei zemes ceļā no Rīgas patrimoniālā apgabala uz Kurzemi. 1755. gadā Lielupe izlauzās uz jūru tagadējā ietekas vietā un nācās izveidot no jauna pārceltuvi pie Lielupes grīvas no Vārnukroga uz Buļļu muižas plosta krogu, kas līdz 1783. gadam ceļotājiem kalpoja kā Vidzemes guberņas robežpāreja uz Kurzemes hercogisti.

1949. gadā Vārnukrogu kopā ar Priedaini pievienoja tobrīd Rīgas sastāvā esošajam Jūrmalas rajonam, bet no 1959. gada tas atrodas Jūrmalas pilsētas teritorijā. 1963. gadā zemi mežā blakus zvejnieku ciematam saņēma Latvijas PSR Iekšlietu ministrija un zveidoja tajā vasarnīcu ciematu. Vārnukrogā ierīkoja zivju žāvētavu, vēlāk zivju apstrādes cehu. Tagad tas nojaukts. 

## Atsauces
Trīdeksnis

**Trīdeksnis** (no trīdēt — 'dziedāt līdzi dejai') ir no metāla (parasti dzelzs) darināts latviešu tautas mūzikas instruments ar koka spalu. Tam ir divas daļas — pamatne un skanošā daļa. Pie trīdekšņa metāla daļas piekarinātas vairākās kārtās savērtas žvadzināmas vara plāksnītes. Šo mūzikas instrumentu spēlēja sievietes, galvenokārt vedībās — apdziedāšanās dziesmās un svinīgos pasākumos.

Tīmekļa avotā garamantas.lv minēts trejdeksnis, kas izmantots kā ritma instruments dziedāšanas laikā. Etnohoreologs Harijas Sūna uzsvēra, ka trejdeksni izmantoja dejas laikā danču vedējs. Tāds trejdeksnis ticis saukts par dižo trejdeksni vai eglīti un tā garums bijis vismaz  150 cm. Danču vedējs sitis ar trejdekšņa kātu pa grīdu, tā uzsvērdams dejas ritmu. Līdzīgi dižo trejdeksni izmantoja Lietuvā, kur to sauc par džinguli. Džinguļa garums Lietuvā 120– 180 cm. 

Rīgas Latviešu biedrības Zinību komisjijas 16. rakstu krājumā rakstīts, ka Kurzemē kāzās senāk katram vīram līdzi bijis "trumulis", pagarš kāts ar svārguļiem, ar kuru dejas laikā vīrieši situši pa dziedriem un saukuši "uiša, uiša!". 

## Atsauces
Taizemiešu bokss

**Taizemiešu bokss** vai **muai tai** (, *Muai Thai*) ir cīņas sports, kas ir cēlies no Taizemes. Taizemiešu boksā parasti tiek izmantoti sitieni, kā arī dažādas satveršanas tehnikas. Tas ir līdzīgs vairākiem citiem indoķīniešu cīņas mākslas veidiem. Tas ir Taizemes nacionālais sporta veids. Cīņās parasti tiek izmantotas rokas, pēdas, elkoņi un ceļi.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Federācija
Huseins Rezazadē

**Huseins Rezazadē** (, *Hossein Rezazadeh*; dzimis ) ir bijušais azerbaidžāņu tautības Irānas svarcēlājs. Viņam pašlaik (2011) pieder Pasaules rekords gan svarcelšanas summā, gan abās disciplīnās — raušanā un grūšanā. Četras reizes H. Rezazadē ticis atzīts par Irānas gada labāko sportistu (2000, 2002, 2003, 2005).

H. Rezazadē ir piedalījies divās Olimpiskajās spēlēs (2000, 2004). 2000. gadā Sidnejā viņš guva uzvaru ar kopsummā paceltiem 472,5 kg (raušanā 212,5 kg un grūšanā 260 kg). Arī 2004. gadā Atēnās irānietis kopumā pacēla 472,5 kg (210 kg+262,5 kg) un guva uzvaru, otrajā vietā atstājot Latvijas svarcēlāju Viktoru Ščerbatihu.

Pasaules čempionātos ir izcīnījis četras zelta medaļas (2002, 2003, 2005, 2006), kā arī 1999. gadā izcīnīja bronzas medaļu.

## Personiskie rekordi

## Ārējās saites

IWRP - profile
1420. gads

**1420. gads** () bija garais gads, kas pēc Jūlija kalendāra sākās pirmdienā.

## Notikumi
* 14. jūlijs — taborīti Jana Žižkas vadībā pie Prāgas sakauj Sigismunda spēkus.
* 30. jūlijs — Sigismunda karaspēks atstāja Prāgu, līdz ar to beidzās pirmais krusta karš pret taborītiem.

### Nezināms datums
* Romas pāvests pasludināja krusta karu pret husītiem.
* Pekinā, Ķīnā,tika pabeigta aizliegtās pilsētas celtniecība.

## Dzimuši
* 9. februāris — Brandenburgas Doroteja, Brandenburgas princese, pēc precībām ar Henriju IV Mēklenburgas hercogiene. (mirusi 1491.)
* 23. aprīlis — Jirži no Podebradiem (*Jiří z Poděbrad*), Bohēmijas karalis (miris 1471.)

## Miruši
* 3. septembris — Roberts Stjuarts, Olbani hercogs, tā laika vadošais Skotijas politiķis.(dzimis ap 1340.)
Zola

***Zola*** var būt:

* Džanfranko Dzola (*Gianfranco Zola*; 1966) — Itālijas futbolists un futbola treneris;
* Emils Zolā (*Émile Zola*; 1840—1902) — franču rakstnieks, dramaturgs, esejists, dzejnieks un literatūrkritiķis.
Beluorizonti

**Beluorizonti**, arī **Belu Orizonti** (,  — “Skaistais apvārsnis”) ir pilsēta Brazīlijas dienvidaustrumos, Minasžeraisas štata administratīvais centrs un lielākā pilsēta. 2018. gadā tajā dzīvoja aptuveni 2,5 miljoni iedzīvotāju, līdz ar to tā ir Brazīlijas sestā lielākā pilsēta, un trešā lielākā Brazīlijas Dienvidaustrumu reģionā (aiz Sanpaulu un Riodežaneiro). Beluorizonti platība ir 331 km², un ir gan līdzenas teritorijas, gan kalni. Atrodas 716 km attālumā no Brazīlijas galvaspilsētas Braziljas.

Reģionā pirmās apmetnes tika veidotas 18. gadsimta sākumā, taču pilsēta tādā izskatā, kādā ir mūsdienās, tika plānota 1890. gados, lai aizvietotu Ourupretu kā štata administratīvo centru. Beluorizonti ir plānota pilsēta, to cēla laikā, kad Brazīlijā valdīja pozitīvisms un spēcīga republikas ideoloģija. Pilsētas tiesības ieguva . Pilsētā ir mūsdienu un klasisko ēku sajaukums, tāpat tajā atrodas vairāki modernās Brazīlijas arhitektūras mākslas darbi. Pilsēta tika būvēta uz vairākiem pakalniem un to pilnībā ieskauj Kurralas kalni, kas kalpo kā dabiska pilsētas robeža.

Beluorizonti ir bāzēti trīs profesionāli futbola klubi — *[[América Futebol Clube (MG)|América]]*, *[[Clube Atlético Mineiro|Atlético Mineiro]]* un *[[Cruzeiro Esporte Clube|Cruzeiro]]*. Tāpat pilsēta bija viena no 2014. gada FIFA Pasaules kausa norises vietām.

## Piezīmes

## Atsauces

## Ārējās saites

*