Sitiailenda

**Sitiailenda** () ir apkaime Bronksas ziemeļaustrumos Ņujorkā, kas atrodas uz tāda paša nosaukuma salas, kas ir aptuveni  gara un  plata. Sitiailenda atrodas Longailendas līča galējā rietumu galā, uz dienvidiem no Pelamas līča parka un uz austrumiem no Īstčesteras līča.

Savulaik sala bija iekļauta Pelamas pilsētas robežās Vestčesteras apgabalā, Ņujorkas štatā, bet kopš 19. gadsimta beigām sala ir Ņujorkas pilsētas daļa. Sitiailenda ir daļa no Pelamas salām, salu grupas, kas savulaik piederēja Tomasam Pelam. Ūdenstilpne starp Sitiailendau un vēl mazāku, neapdzīvotu Hārta salu austrumos zināma kā Sitiailendas osta. Nelielā sala, kas atrodas ziemeļaustrumos, ir Hailenda. Stepingstounas bāka, kas iezīmē galveno kuģošanas kanālu uz Ņujorku, atrodas Sitiailendas dienvidu galā, netālu no Longailendas krasta.

Saskaņā ar 2020. gada tautas skaitīšanas datiem salā dzīvoja 4417 iedzīvotāji. Tās sauszemes platība ir . Sala ietilpst Bronksas kopienas 10. apgabalā, un tās pasta indekss ir 10464.

## Vēsture
thumb|left|1884. gada jūras karte
Pirms Eiropas kolonizācijas salu, kas mūsdienās zināma kā Sitiailenda, apdzīvoja Amerikas pamatiedzīvotāji, iespējams, Lenāpi tautas Vīčkeska grupa, kas atstāja gliemežvāku atkritumus, kas liecina, ka viņi salā vāca, gatavoja un patērēja austeres un gliemenes. Sala bija daļa no aptuveni  akru liela īpašuma, uz kuru angļu ārsts Tomass Pels noteica īpašumtiesības līgumā, ko 1654. gadā parakstīja pieci Lenāpi sahemi.
thumb|Pelamas kapi
Salu, kas bija zināma ar dažādiem nosaukumiem, tostarp Mainvitsa (*Minnewits*), Mainforda (*Minneford*), Mainferas (*Minefer's*), Lielā Malbeija sala (*Great Mulberry Island*), 1761. gadā iegādājās Bendžamins Pālmers no Ņujorkas, kurš plānoja to padarīt par nozīmīgu jūras ostu Longailendas līča rietumos. Pālmers pārdēvēja salu par Ņusitiailendu (*New City Island*), vēlāk atmetot vārdu *New*.

Salā atradās tikai dažas mājas un fermas. Tajā dzīvoja aptuveni 1000 cilvēku, kas strādāja fermās un ganīja mājlopus. Pālmeram vēlējās attīstīt salu par ostu, kas varētu sacensties ar Ņujorkas ostu. Viņš zināja, ka kuģi, kas dodas uz ziemeļiem un dienvidiem, iet garām Sitiailendai, izmantojot Longailendas līci kā drošu piekrastes ūdensceļu. Viņš vēlējās uzcelt kuģu būvētavas un veikalus, kas apkalpotu kuģus. Viņš pat izveidoja salas kartējumu dažādos zemes gabalos, kas apzīmēti kā kuģu būvētavas, doki, uzņēmumi, fermas, mājas, skolas un lūgšanu nami, kā arī ielas, takas un piekļuves ceļus. Bendžamins Pālmers iesniedza apelāciju Britu kronī un saņēma patentu vēstules, kas attiecās uz piekrastes īpašumiem 400 pēdu attālumā no paisuma līnijas zem ūdens un ap salas perimetru. Šis patents, kas zināms kā "Pālmera dotācija", ir unikāls Sitiailendai; kopš tā laika tas ir apstrīdēts tiesā, bet vienmēr atzīts par pareizu.

Tomēr Pālmera plāni nekad pilnībā nepiepildījās, jo tieši pirms Amerikas revolūcijas apstājās tās attīstība, un karš izsmēla Pālmera un viņa investoru kapitālu. Pagāja vēl sešdesmit gadi, līdz sala atkal sāka attīstīties, kad tajā ieradās austeru zvejnieki, Hellgeitas un tuvējo šaurumu kuģotāji un galu galā arī kuģu būvētāji, attīstot salā šīs nozares.

1819. gadā Sitiailendu pievienoja Pelamas pilsētai, Vestčesteras apgabalā. 1895. gadā tā ar nelielu balsu pārsvaru kļuva par Ņujorkas pilsētas daļu apmaiņā pret jaunu tiltu uz cietzemi, un 1898. gadā to pievienoja Bronksai. Sala turpināja kalpot kā ostas aizsardzības nocietinājumi līdz pat 20. gadsimta sākumam. 20. gadsimta vidū Sitiailenda attīstījās par kuģu būves kopienu, pirms kļuva par vienas dienas ceļotāju galamērķi. Sitiailendā saglabājusies reta apbūve ar piepilsētas atmosfēru. 2015. gadā uzceltais 43 dzīvokļu komplekss ar nosaukumu *On the Sound* bija pirmais lielais dzīvojamais projekts salā kopš aptuveni 2000. gada.

Saskaņā ar vietējo tradīciju ikviens, kas dzimis salā, tiek saukts par "gliemeņu racēju" (*clam digger*). Pilsētas salas iedzīvotājs, kas nav dzimis salā, tiek saukts par "gliemeņu sūcēju" (*mussel sucker*).

## Demogrāfija
Tautas skaitīšanas vajadzībām Ņujorkas pilsētas pārvalde klasificē Sitiailendu kā daļu no lielākas apkaimes uzskaites zonas, kas saucas "Pelamas līcis-Kantriklubs-Sitiailenda". 2020. gada tautas skaitīšanas laikā salā dzīvoja 4417 iedzīvotāji.

Balstoties uz 2010. gada ASV tautas skaitīšanas datiem, Pelamas līča-Kantrikluba-Sitiailendas iedzīvotāju skaits bija , kas ir par 557 (2,1 %) mazāk nekā 2000. gadā, kad tika uzskaitīti . Apkaimes platība ir , un tās iedzīvotāju blīvums bija 29,0 iedzīvotāji uz akru (7200 km2). Pelamas līča-Kantrikluba-Sitiailendas apkaimju rasu sastāvs bija 62,0 % () baltie, 2,9 % (773) afroamerikāņi, 0,1 % (36) indiāņi, 3,6 % (969) aziāti, 0,0 % (5) Klusā okeāna salu iedzīvotāji, 0,4 % (110) citu rasu pārstāvji un 0,9 % (252) divu vai vairāku rasu pārstāvji. Jebkuras rases spāņu vai latīņamerikāņu izcelsmes iedzīvotāji bija 29,9 % (7950) no iedzīvotājiem.

[thumb|Skats dienvidrietumu virzienā uz jahtu piestātni un tālo [Trogsnekas tilts|Trogsnekas tiltu]]

Saskaņā ar *NYC Health* 2018. gada Sabiedrības veselības profilu visā 10. kopienas rajonā, kas ietver Sitiailendu, Koopsitiju, Kantriklubu, Pelamas līci, Šuilervilu, Trogsneku un Vestčesteras laukumu, dzīvoja  iedzīvotāji, un vidējais paredzamais dzīves ilgums bija 81,1 gads. Tas ir aptuveni tāds pats kā vidējais paredzamais dzīves ilgums visās Ņujorkas apkaimēs — 81,2 gadi. Lielākā daļa iedzīvotāju ir jaunieši un pusmūža pieaugušie: 20 % ir vecumā no 0 līdz 17 gadiem, 26 % — no 25 līdz 44 gadiem un 27 % — no 45 līdz 64 gadiem. Koledžas vecuma un vecāka gadagājuma iedzīvotāju attiecība bija zemāka — attiecīgi 9 % un 18 %.

Sākot ar 2017. gadu, vidējie mājsaimniecības ienākumi 10. kopienas rajonā bija . 2018. gadā aptuveni 14% 10. kopienas rajona iedzīvotāju dzīvoja nabadzībā, salīdzinot ar 25% visā Bronksā un 20% visā Ņujorkā. Viens no vienpadsmit iedzīvotājiem (9%) bija bezdarbnieks, salīdzinot ar 13% Bronksā un 9% Ņujorkā. Īres maksas slogs jeb to iedzīvotāju procentuālā daļa, kuriem ir grūtības samaksāt īri, 10. kopienas rajonā ir 45%, salīdzinot ar 58% un 51% visā rajonā un pilsētā. Pamatojoties uz šo aprēķinu, sākot ar 2018. gadu, 10. kopienas rajons tiek uzskatīts ar augstiem ienākumiem salīdzinājumā ar pārējo pilsētu un nav gentrificējošs.

## Atsauces

## Ārējās saites