open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Sergejs Civinskis

**Sergejs Civinskis** (dzimis 1895. gada 22. jūnijā, miris 1941. gada 30. jūlijā), pseidonīmi — *Aviators, Zero, Civis*, bija kara lidotājs, vēlāk plakātists un karikatūrists, kas cita starpā savos darbos izsmēja Padomju Savienības politiku. Nogalināts un aprakts Komunarkas poligonā Piemaskavā.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1895. gada 22. jūnijā Daugavpilī poļu izcelsmes Krievijas Impērijas armijas virsnieka ģimenē. Pēc Pirmā pasaules kara sākuma iestājās Pleskavas kadetu korpusā un Aleksandra karaskolā (1914), Gatčinas lidotāju skolā (1916) un Odesas augstākās pilotāžas skolā (1917). 1915. gadā publicēja savas pirmās karikatūras.

Krievijas pilsoņu kara laikā atgriezās dzimtenē un apmetās Rīgā. Publicēja vairāk nekā 7500 karikatūras Latvijas krievu avīzē „Сегодня” (1929—1934), kā arī „Latvijas Sargā”, „Pēdējā Brīdī” un humoristiskajos izdevumos „Rūgtās Drapes”, „Pūcesspieģelis”, „Sikspārnis”, „Svari” u.c. Sarīkoja personālizstādes 1923., 1927. un 1931. gadā, izdeva karikatūru albumu „Augstais simts” (1929), kurā attēlojis katru no simts tā laika Latvijas Saeimas deputātiem. 1931. gadā izdeva karikatūru grāmatu par PSRS, 1933. gadā politisko karikatūru krājumu „Mūslaiku varoņi” par PSRS un Vācijas attiecībām.

Pēc Ulmaņa apvērsuma Sergejs Civinskis devās uz ASV, kur strādāja komercreklāmas un noformēšanas jomā. 1935. gada augustā atgriezās Latvijā un strādāja žurnālā „Для Вас”. Pēc Latvijas okupācijas Sergeju Civinski 1940. gada oktobrī apcietināja un deportēja uz PSRS. Pēc pratināšanām Maskavas Lubjankas cietumā 1941. gada 30. jūlijā nošauts un aprakts Komunarkas poligonā.

## Darbi


Aviācijas svētku plakāts 1923 Sergejs Civis- Civinskis.jpg|Reklāmas plakāts *Aviacijas svētki kara aerodromā* (1923)
Aviacijas svētki 1922.jpg|Reklāmas plakāts *Aviācijas svētki* (1922)
Karikatūra par daudzajiem Latgales krievu partiju sarakstiem Civinskis.jpg|Karikatūra par daudzajiem Latgales krievu partiju sarakstiem pirms Saeimas vēlēšanām
Civinska karikatūra Ļeņingrada ar latīnisku uzrakstu Ļeņinam Pirmajam Zinovjevs.jpg|Karikatūra "Ļeņingrada" par Petrogradas pārdēvēšanu (latīnisks uzraksts uz Pētera I pieminekļa "Ļeņinam Pirmajam Zinovjevs")
Civinska karikatūra Sniegbaltīte (Ļeņins) un septiņi rūķi Staļins, Dzeržinskis, Trockis, Kaļiņins, Bugarins, Zinovjevs, Kameņevs pēc 1924.jpg|Politiskā karikatūra: "Sniegbaltīte un septiņi rūķi" (Ļeņins, Staļins, Dzeržinskis, Trockis, Kaļiņins, Buharins, Zinovjevs, Kameņevs, pēc 1924)
Civinska karikatūra Kameņevs saka Trockim CITU JAU VAIRS NAV.jpg|Karikatūra: Kameņevs saka Trockim "Citu jau vairs nav" (PSRS valdnieks Staļins sēž uz Ļeņina, Dzeržinska un Sverdlova zārkiem)
Civinska karikatūra Staļins ēdot saka ES NO BADA PSRS NEBĪSTOS.jpg|Karikatūra: Staļins ēdot saka "Es no bada PSRS nebīstos"


## Atsauces
Ļevašovas masu kapi

**Ļevašovas masu kapi** () jeb **Ļevašovas tīrelis** (*Левашовская пустошь*) ir masu slepkavību vieta netālu no Ļevašovas (*Левашово*) ciema Gorskas šosejā 143 uz ziemeļiem no Pēterburgas, kas ierīkota Lielā terora laikā un izmantota PSRS politisko ieslodzīto nogalināšanai. Līdz pat 1989. gadam tika apsargāts kā VDK "specobjekts". Šeit apglabāti apmēram 45 tūkstoši noslepkavoto cilvēku no visa tagadējā Krievijas Ziemeļrietumu reģiona.

## Vēsture
Pēc 1937. gada 25. jūlija NKVD pavēles № 00439 tā paša gada 29. jūlijā sākās Pēterburgas vāciešu aresti. Pirmās masu slepkavības pie Ļevašovas sākās 1937. gada 31. jūlijā, līdz tam nošaušanas vietas bija Rževas artilērijas poligonā pie Staroje Kovaļevo sādžas un Pēterburgas mikrorajonos Berngardovkā un Toksovo. "Vāciešu operācijas" laikā mežā pie Ļevašovas nošāva 166 cilvēkus.

Pēc NKVD pavēles № 00447. Ļeņingradas apgabalā četru mēnešu laikā no 1937. gada 5. augusta bija jāpiespriež nāvessods 4000 iedzīvotājiem, tomēr 1938. gada 31. janvārī PSKP CK politbirojs "nošaujamo kvotu" paaugstināja vēl par 3000 cilvēkiem.

Zināms, ka 1937. gadā tika nošauti 18 719, bet 1938. gadā 20 769 Pēterburgas un apkārtējo apgabalu iedzīvotāji.

## Piemiņas vieta
1996. gada 15. maijā Pēterburgas mērs Anatolijs Sobčaks pie ieejas kapsētā atklāja pieminekli "Totalitārisma molohs".
Kapsētā uzstādītas piemiņas zīmes arī te noslepkavotajiem baltkrieviem un lietuviešiem, krieviem, poļiem, somiem, itāļiem,
ebrejiem, vāciešiem, norvēģiem, igauņiem, ukraiņiem, latviešiem, asīriešiem, kā arī Pleskavas, Novgorodas un Vologdas iedzīvotājiem.

## Piemiņas zīmes nacionālo operāciju laikā noslepkavotajiem

Attēls:To Germans of Russia.jpg|Vāciešiem
Attēls:Левашовская пустошь. Финны.JPG|Somiem
Attēls:Левашовская пустошь. Эстонцы.JPG|Igauņiem
Attēls:197. Левашовская пустошь. Памятник латышам.jpg|Latviešiem
Attēls:Левашовская пустошь. Литовцы.JPG|Lietuviešiem
Attēls:Левашовская пустошь. Поляки1.JPG|Poļiem
Attēls:Левашовская пустошь. Украинцы.JPG|Ukraiņiem
Attēls:Левашовская пустошь. Беларусы.JPG|Baltkrieviem un lietuviešiem
Attēls:Левашовская пустошь. Евреи.JPG|Ebrejiem
Attēls:Левашовская пустошь. Итальянцы.JPG|Itāļiem
Attēls:Левашовская пустошь. Ассирийцы.JPG|Asīriešiem


## Atsauces

## Ārējās saites

* Левашовская пустошь — тайный могильник НКВД-КГБ 
* СПИСОК ГРАЖДАН, РАССТРЕЛЯННЫХ В ЛЕНИНГРАДЕ, ВНЕ ЛЕНИНГРАДА И ВПОСЛЕДСТВИИ РЕАБИЛИТИРОВАННЫХ (ТОМ 8 «ЛМ») Nošauto saraksti 8. sējumos
Dāvids Štorls

**Dāvids Štorls** (; dzimis ) ir vācu vieglatlēts, startē lodes grūšanas sacensībās.

Ar panākumiem startējis jaunatnes sacensībās. Uzvarējis 2007. gada Pasaules jaunatnes čempionātā Čehijā (21,40 m — 5 kg smaga lode), kā arī 2008. gada Pasaules junioru čempionātā (21,08 m — 6 kg smaga lode) un 2009. gada Eiropas junioru čempionātā (22,40 m — 6 kg smaga lode). Piedalījies arī 2009. gada Pasaules čempionātā Vācijā, taču tajā ierindojās vienīgi 28. vietā (19,19 m). 2010. gada Eiropas čempionātā ieņēma 5. vietu (20,57 m). Vēlāk sācis izcīnīt medaļas arī pieaugušo sacensībās: uzvarēja 2011. gada Pasaules čempionātā (21,78 m), 2012. gada Eiropas čempionātā (21,58 m), kā arī izcīnīja sudraba medaļu 2012. gada Pasaules čempionātā telpās un , uzvarēja 2013. gada Pasaules čempionātā (21,73 m) un 2014. gada Eiropas čempionātā (21,41 m).

## Ārējās saites
Aforisms

**Aforisms** ir konkrēta autora īss, kodolīgs izteiciens, kas izsaka kādu pabeigtu, vispārinātu domu vai vērtējumu: domugrauds, dzīves gudrība, mutiskā vai pierakstītā formā. Pirmo reizi šis termins tika lietots Hipokrata "Aforismos".

Aforisms var būt patstāvīgs literatūras žanrs vai tikt iekļauts citā kontekstā, kas nav aforistisks. Pie aforismiem pieder arī sakāmvārdi.

## Literatūra
Aforismus ir sarakstījuši daudzi slaveni cilvēki, piemēram:

* Tolstojs
* Helvēcijs
* Markss
* Bērkons
* Cicerons
* Franklins
* Reinis Kaudzīte
* Aristotelis
* Da Vinči
* Demokrīts
* Horācijs
* Rainis
* Šekspīrs
* Jaunsudrabiņš
* Ēzops
* Dostojevskis
* Tomass Džefersons
* Edisons
* Tvens

## Ārējās saites
* Aforismu enciklopēdija "Ābolu sēkliņas"
* teicieni.lv
* aforismi.lv

## Atsauces
Roberts Bancāns

**Roberts Bancāns** (1891—1938) bija latviešu dramaturgs. Nošautās Maskavas latviešu teātra "Skatuve" trupas direktors.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1891. gada 12. decembrī Šēderes pagasta Jaungrīnvaldes pusmuižā Friča Bancāna ģimenē. Bija fabrikas strādnieks Rīgā, pirms Pirmā pasaules kara pārcēlās uz Maskavu. Pēc kara beigām kopā ar jaunāko brāli Rūdolfu mācījās latviešu teātra "Skatuve" studijā. Bija šī teātra režisors, sacerēja trīs lugas, kuras pats arī iestudēja teātrī "Skatuve" — *Fufcēners tintē* (1927), *Gaidītie un negaidītie* (1931) un *Miroņi vēl dzīvo* (1931).

Teātra pastāvēšanas pēdējos gados viņš bija tā direktors (1932—1937). 1935. gadā R. Bancānam piešķīra Krievijas PFSR Nopelniem bagātā skatuves mākslinieka goda nosaukumu.
 
1937. gada 1. decembrī R. Bancānu "Latviešu operācijas" laikā kopā ar citiem teātra darbiniekiem apcietināja un Butovas poligonā pie Maskavas 1938. gada 3. februārī nošāva un apraka PSRS Iekšlietu Tautas komisariāts.

## Ārējās saites
* Жертвы политического террора в СССР (kopējie upuru saraksti)

## Atsauces
Basketbols 2012. gada vasaras olimpiskajās spēlēs sievietēm

**Basketbola turnīrs  sievietēm** tiek aizvadīts no  līdz . Turnīrā piedalās 12 izlases.

## Grupu turnīrs
### A grupa

### B grupa

## Izslēgšanas spēles

## Ārējās saites
* 2012. gada olimpisko spēļu mājaslapas profils
Guntis Peders

**Guntis Peders** (dzimis  Valmierā) ir bijušais latviešu vieglatlēts, startējis 110 m barjerskrējienā. Viņa personiskais rekords ir 13,55 s, kas ierindo G. Pederu trešajā vietā starp visu laiku ātrākajiem Latvijas barjersprinteriem (pēc Staņislava Olijara un Igora Kazanova).

Piedalījies  Atlantā, kur ar rezultātu 13,59 s ierindojās 20. vietā (sasniegts ceturtdaļfināls). 1993. gada Universiādē viņš ieņēma 7. vietu. G. Peders ir 1996. gada Eiropas čempionāta telpās sudraba medaļas laureāts 60 m/b distancē. Vairākas reizes startējis Eiropas kausa izcīņā. Deviņas reizes izcīnījis uzvaru Latvijas čempionātā 60 m/b, 110m/b un 4×100 m stafetes distancēs. Karjeru beidzis 1999. gada vasarā 26 gadu vecumā.

Kopš 2003. gada komentē vieglatlētikas sacensības LTV7.

## Atsauces

## Ārējās saites
Basketbols 2012. gada vasaras olimpiskajās spēlēs vīriešiem

**Basketbola turnīrs  vīriešiem** tika aizvadīts no  līdz . Turnīrā piedalījās 12 izlases.

## Grupu turnīrs
Visām spēlēm norādīts vietējais laiks.
### A grupa

----

----

----

----

### B grupa

----

----

----

----

## Izslēgšanas spēles

### Ceturtdaļfināli

### Pusfināli

### Spēle par bronzu

### Fināls

## Vietu sadalījums

## Ārējās saites
* 2012. gada olimpisko spēļu mājaslapas profils
TED

**TED** (akronīms no angļu vārdiem „*Technology, Entertainment, Design*”) ir privātas bezpeļņas organizācijas *[[Sapling Foundation]]* rīkota konferenču sērija ar saukli „Idejas, ar kurām vērts dalīties“ ().

## Vēsture

[thumb|TED pašreizējais kurators [Kriss Andersons (uzņēmējs)|Kriss Andersons 2007. gadā]]
[thumb|[Bills Klintons uzrunā TED 2007. gadā]]
Pirmā TED konference notika 1984. gadā. Sākot ar 1990. gadu, tā tika rīkota ik gadu, konferencēm notiekot Monterejā, Kalifornijā. Pašlaik pasākumi notiek Longbīčā un Polmspringsā, kā arī dažādās Eiropas un Āzijas vietās, neklātienes skatītājiem piedāvājot tiešo straumēšanu. Runātāju runas laiks uz skatuves parasti ir līdz 18 minūtēm. Konferencēs tiek runāts par plašu tēmu spektru: zinātni, mākslu, tehnoloģiju, dizainu, politiku, kultūru, izklaidi, uzņēmējdarbību, kā arī dažādām pasaules problēmām. Dažādās TED konferencēs ir uzstājušies tādi cilvēki kā Francisks, Bills Klintons, Džeina Gudola, Malkolms Gladvels, Els Gors. Gordons Brauns, Ričards Dokinss, Bills Geitss, Stīvens Hokings, Salamans Kāns, *[[Google]]* dibinātāji Lerijs Peidžs un Sergejs Brins, kā arī daudzi Nobela prēmijas laureāti. TED pašreizējais kurators ir bijušais britu žurnālists un žurnālu izdevējs Kriss Andersons.

### ''TED Translators''

Sākot ar 2006. gada jūniju šīs runas bezmaksas ir pieejamas Ted.com. 2011. gada novembrī bija publicētas jau bija vairāk kā 1050 runu. Kopš 2009. gada maija ir pieejamas runu transkripcijas, kuras brīvprātīgie var pārtulkot citās valodās. 2011. gada maijā, divus gadus pēc Atvērtā tulkošanas projekta (*OTP* — *Open Translation Project*) uzsākšanas, kopā bija veikti jau vairāk nekā 18 000 tulkojumu 81 valodā, tostarp arī latviski. 2013. gada decembrī tie jau bija gandrīz 50 000 tulkojumu 103 valodās, kurām pievienojās arī latgaliešu valoda. 2011. gada jūnijā visas runas kopā bija noskatījušies vairāk nekā 500 miljoni cilvēku, bet 2012. gada 13. novembrī šis skaitlis sasniedza jau miljardu.

### ''TED Prize''
No 2005.—2009. gadam katru gadu tika pasniegtas trīs *TED Prize* balvas 100,000 ASV dolāru apmērā, palīdzot tās saņēmējam piepildīt savu vēlēšanos pasaules mainīšanā. Sākot ar 2010. gadu, gadā tika pasniegta tikai viena šāda balva un, sākot ar 2013. gadu, tās apjomu bija paredzēts palielināt līdz 1 miljonam ASV dolāru. Katras balvas saņēmējs arī uzstājās ikgadējā TED galvenajā konferencē.

## Atsauces

## Skatīt arī
* TEDxRiga

## Ārējās saites

* Oficiālā TED tīmekļa vietne 
* Oficiālais TED ''Youtube'' kanāls 
* ''TED Translators'' tīmekļa vietne
Slepkavība

**Slepkavība** ir prettiesiska, tīša cilvēka nogalināšana. To parasti nošķir no citiem nonāvēšanas veidiem kā noziegumu, kas izdarīts ar iepriekšēju nodomu. Tā kā slepkavība nodara neatgriezenisku kaitējumu un rada lielas ciešanas upura tuviniekiem, vairumā kopienu gan mūsdienās, gan senatnē tas uzskatīts par vienu no smagākajiem noziegumiem, kas atbilstoši sodāms. Tāpēc slepkavas vairumā valstu soda ar ilgstošu cietumsodu, ieskaitot mūža ieslodzījumu vai pat nāvessodu (kas gan mūsdienās ir mazāk izplatīts). Turklāt slepkavībai parasti nav noilguma.

## Ārējās saites
2012. gada vasaras olimpisko spēļu atklāšanas ceremonija

** atklāšanas ceremonija** notika  olimpiskajā stadionā, Londonā, Apvienotajā Karalistē.

Olimpiskās spēles atklāja Apvienotās Karalistes karaliene Elizabete II. Uzveduma tēma bija "Brīnumu salas" (*Isles of Wonder*), tā režisors bija Denijs Boils. Atklāšanas ceremonija sākās 23.00 un beidzās 2.46. Stadionā to vēroja aptuveni 62 tūkstoši cilvēku, kopumā visā pasaulē to vēroja vairāk nekā viens miljards cilvēku. Olimpisko uguni iededza septiņi jaunie britu sportisti: Kallums Ārlijs, Džordans Dukits, Dezīrija Henrija, Keitija Kērka, Kemerons Reinoldss, Aidēns Reinoldss, Adele Treisija.

## Atsauces

## Ārējās saites
*
Klements VII

**Pāvests Klements VII** (; dzimis *Giulio di Giuliano de' Medici* , miris ) no  līdz savai nāvei  bija Romas pāvests. Viņš bija ietekmīgās Florences Mediči dzimtas pārstāvis, Džuliano Mediči ārlaulības dēls. Viņa tēva brālis bija Florences Republikas valdnieks Lorenco de' Mediči, bet brālēns Leons X arī bija pāvests.

## Ietekme
Klements VII bija sarežģīta laikmeta pāvests, kura pontifikātu iezīmēja gan politiskas krīzes, gan reformācijas izraisītie satricinājumi. Viņš centās saglabāt Romas katoļu baznīcas autoritāti laikā, kad Lutera vadītā reformācija strauji izplatījās Vācijā un citur Eiropā. Klements VII gan pretojās reformu idejām, gan centās diplomātiski balansēt starp lielvarām – īpaši Svēto Romas impēriju (Hābsburgu vadībā) un Francijas Karalisti.

Viņa valdīšanas laika viens no dramatiskākajiem notikumiem bija Romas izlaupīšana (*Sacco di Roma*) 1527. gadā, kad Svētās Romas impērijas karaspēks ieņēma un izpostīja Romu. Pats pāvests tika ieslodzīts Sv. Andželo pilī un tikai pēc sarunām un izpirkuma varēja atgūt brīvību. Šis notikums būtiski iedragāja pāvesta autoritāti un nostiprināja Hābsburgu varu Itālijā.

Klements VII bija arī aktīvs politikas spēlētājs Florences kontekstā – tieši viņš 1532. gadā panāca Florences Republikas pārveidošanu par Florences hercogisti, piešķirot to valdīšanu savam radiniekam Alesandro de’ Mediči, tādējādi likvidējot republikas neatkarību un nostiprinot Mediču dinastijas varu.

Kultūras ziņā viņš atbalstīja renesanses mākslu un darbojās kā patrons vairākiem ievērojamiem māksliniekiem, tostarp Mikelandželo, kurš viņa uzdevumā turpināja darbu pie Siksta kapelas un pāvesta kapenēm.

## Ārējās saites
Dalmaņa līcis

**Dalmaņa līcis** (, , ) ir ap  garš un līdz  plats līcis Pālmera arhipelāgā Antarktīdā. Līcis izvietojies starp Brabantas un Anveras salām un ar Žerlaša šaurumu to savieno 6 km platais Šollerta šaurums. Reizēm kopā ar Šollerta šaurumu tiek saukts par **Melhiora šaurumu**. Līča vidusdaļā izvietojies Melhiora salu arhipelāgs un Ganda sala dienvidos no tā.

Līci 1874. gada janvārī atklāja vācu vaļu mednieku ekspedīcija Eduarda Dalmaņa vadībā. Ekspedīciju sponsorējusī Hamburgas Polārās navigācijas biedrība vēlāk līci nodēvēja ekspedīcijas vadītāja vārdā.

## Atsauces
Elizabete Beizela

**Elizabete Beizela** (; dzimusi ) ir amerikāņu peldētāja.

Ar peldēšanu sākusi nodarboties piecu gadu vecumā. 2011. gada Pasaules čempionātā garajā baseinā Ķīnā viņa uzvarēja 400 m kompleksajā peldējumā, savukārt 2009. gada Pasaules čempionātā garajā baseinā Itālijā E. Beizela izcīnīja bronzu 200 m uz muguras.

Piedalījies divās Olimpiskajās spēlēs (, ). 2008. gadā Pekinā viņa bija ASV peldēšanas komandas jaunākā dalībniece, 400 m kompleksajā peldējumā sportiste izcīnīja 4. vietu, savukārt 200 m uz muguras ierindojās 5. vietā. 2012. gadā Londonā izcīnīja sudrabu 400 m kompleksajā peldējumā un bronzu 200 m uz muguras.

## Atsauces

## Ārējās saites

* ''USASwimming'' profils
Džiliana Andersone

**Džiliana Andersone** (; dzimusi ) ir amerikāņu aktrise.

Karjeru sākusi teātrī. Kļuvusi pazīstama ar FIB īpašās aģentes Danas Skallijas lomu seriālā "X-faili. Slepenās lietas" (1993—2002; 2016—2018). Tāpat filmējusies tādās filmās kā *[[The House of Mirth]]* (2000), *[[The Mighty Celt]]* (2005), "Pēdējais Skotijas karalis" (*The Last King of Scotland*, 2006) un divās "X-failu" filmās: *[[The X-Files (filma)|The X-Files]]* (1998) un "Slepenās lietas: Es vēlos ticēt" (*The X-Files: I Want to Believe*, 2008). Par lomu seriālā "X-faili. Slepenās lietas" Andersone ir saņēmusi ''Primetime Emmy'' balvu kā labākā aktrise drāmas seriālā, Zelta globusa balvu kā labākā aktrise, kā arī divas Ekrāna aktieru ģildes balvas kā labākā aktrise.

Par Mārgaritas Tečeres lomu vēsturiskā drāmas seriālā "Kronis" (4. sezona, 2020) ieguva Zelta globusa balvu kategorijā "Labākā otrā plāna aktrise seriālā, miniseriālā vai televīzijas filmā".

## Ārējās saites
Balkānu kari

thumb|left|Balkānu valstu teritoriālās ambīcijas, 1912
thumb|left|Robežu izmaiņas karu beigās
**Balkānu kari** bija divi konflikti, kas norisinājās 1912. un 1913. gadā Balkānu pussalā. Pirmajā Balkānu karā četras valstis apvienojās savienībā pret Osmaņu impēriju, lai atgūtu vēsturiskās teritorijas. Tas noslēdzās ar Londonas miera līgumu. Pēc tā Bulgārijas Karaliste nebija mierā līgumā noteiktajām jaunajām valsts robežām, tāpēc uzsāka Otro Balkānu karu pret savām iepriekš esošajām sabiedrotajām — Serbijas Karalisti un Grieķijas Karalisti. Izdevību atgūt vismaz daļu no Pirmajā Balkānu karā zaudētajām teritorijām izmantoja arī Osmaņu impērija. Otrais Balkānu karš beidzās ar Bukarestes miera līgumu, rezultātā Bulgārijas Karalistei zaudējot vēl teritorijas.

1914. gadā starp Balkānu karos iesaistītajām valstīm izveidojās diplomātiskā krīze, kas vēlāk kļuva par vienu no Pirmā pasaules kara cēloņiem.
## Ārējās saites

* U.S. State Department. "The Formation of the Balkan Alliance of 1912" (1918) 
* C. Hall, Richard: Balkan Wars 1912–1913, in: 1914–1918-online. ''International Encyclopedia of the First World War''.
*Project Gutenberg's The Balkan Wars: 1912–1913, by Jacob Gould Schurman
*US Library of Congress in the Balkan Wars
*The Balkan crises, 1903–1914
Džungļi

thumb|200px|right|Tropu lietus mežs Austrālijā
**Džungļi** ir biezs, necaurejams mežs vai brikšņi, parasti purvaina tropiskā lietus meža daļa. Šaurākā nozīmē tie ir tropiskie lietus meži Āzijas musonu zonā. Vārds "džungļi" cēlies no sanskrita जङ्गल (*jaṅgala*), kas nozīmē ‘neapstrādāta, pamesta zeme’.

## Ārējās saites
Example diskogrāfija

Šī ir britu dziedātāja un repera **[[Example]] diskogrāfija**. Example ir izdevis 3 studijas albumus un 12 singlus. 2 viņa singli - "Changed the Way You Kiss Me" un "Stay Awake" ir ieguvuši 1. vietu Lielbritānijā. "Changed the Way You Kiss Me" ir ieguvusi 1. vietu arī Skotijā

## Albumi
### Studijas albumi

### Remiksu albumi

### Miksteipi

### Kompilāciju albumi

## Singli

### Kā galvenais izpildītājs

### Kā piedziedātājs
 

### Citas topos iekļuvušās dziesmas

## Dziesmu autora darbi

## Ārējās saites
* Oficiālā mājaslapa 

## Atsauces
Suņs

**Suņs** var būt:
* Suņs Jans — ķīniešu peldētājs;
* Suņs Jisjaņs — ķīniešu revolucionārais demokrāts.
Mika Pierele

**Mika Pierele** (; dzimis 1981. gada 13. jūlijā) ir somu hokejists, kreisās malas uzbrucējs, Somijas hokeja izlases dalībnieks. Pašlaik (2016) Pierele spēlē SM līgas kluba Oulu "Kärpät" sastāvā.

## Spēlētāja karjera
Profesionāļa karjeru Pierele uzsāka 2000.—01. gada sezonā, kad debitēja SM līgas kluba Oulu "Kärpät" sastāvā. Jau nākamajā sezonā hokejists izcīnīja vietu komandas pamatsastāvā. 2003.—04. gada sezonā Pierele kopā ar komandu izcīnīja Somijas čempiona titulu. 2006.—07. gada sezonā "Karpat" rindās Pierele kļuva jau par divkārtējo Somijas čempionu.

2007. gada vasarā hokejists pārcēlās uz Zviedrijas Elitsērijas klubu Timrå IK, tā rindās aizvadot nākamās divas sezonas, bet 2009.—10. gada sezonu hokejists aizvadīja starp NHL vienību Filadelfijas "Flyers" un tās AHL fārmklubu Adirondekas "Phantoms". 2010. gada vasarā Pierele atgriezās Zviedrijā, nākamās divas sezonas aizvadot Frölunda HC rindās.

2012.—13. gada sezonas pirmo pusi aizvadīja KHL kluba Habarovskas "Amur" rindās, taču tad atgriezās Zviedrijā, pievienojoties Luleå HF. 2013. gada pavasarī noslēdza līgumu ar SM līgas klubu Oulu "Kärpät". Tā rindās kļuva par 2014. un 2015. gada Somijas čempionu, 2014. gada izslēgšanas kārtas sērijas noslēdzot kā visas līgas rezultatīvākais spēlētājs. 2015. gada septembra nogalē pagarināja līgumu ar "Karpat" uz vēl trim gadiem.

Somijas hokeja izlases sastāvā Pierele kļuvis par 2011. gada Pasaules čempionu, piedaloties vēl četros Pasaules čempionātos, 2007. gadā izcīnot sudraba, bet 2008. gadā — bronzas medaļas.

## Ārējās saites
Brauna (polārstacija)

**Brauna** () ir Argentīnas vasaras polārstacija Antarktīdā. Izvietota Koftrija (Sanavironas) pussalas ziemeļu galā Paradīzes līča piekrastē Danko krastā. 1951. gada 6. aprīlī izveidota kara flotes stacija ar nosaukumu **Almirantebrauna** *(Destacamento Naval Almirante Brown)*. Nosaukta par godu Argentīnas kara flotes pamatlicējam, īru izcelsmes admirālim Giljermo (Viljamam) Braunam. 1964. gada 29. novembrī stacija tika nodota Argentīnas Antarktikas institūtam un 1965. gada 17. februārī tās nosaukums tika mainīts uz Almirantebraunas zinātnisko staciju *(Estación Científica Almirante Brown)*. 1990. gadā stacija tika pārdēvēta tagadējā nosaukumā. Stacija var izmitināt līdz 16 cilvēku komandu.

Stacija tika daļēji iznīcināta ugunsgrēkā 1951. gadā un atjaunota 1952. gadā. Līdz 1959./1960. gada sezonai stacija darbojās nepārtrauktā režīmā, līdz 1964./1965. gada sezonai — kā vasaras stacija, līdz 1984. gadam — vissezonas stacija. Nopietni cietusi ugunsgrēkā arī 1984. gada 12. aprīlī, kad nodega stacijas galvenā ēka. Pēc pēdējā ugunsgrēka funkcionē kā vasaras stacija.

Galvenās izpētes jomas ir meteoroloģija, okeanoloģija, bioloģija, glacioloģija, bioķīmija, bakterioloģija un medicīna.

## Atsauces

## Ārējās saites
Jānis Rudzutaks

**Jānis Rudzutaks** (; 1887—1938) bija latviešu marksists un profesionāls revolucionārs, viens no vadošajiem PSRS politiķiem un arodbiedrību darbiniekiem pirms Otrā pasaules kara. Vissavienības Komunistiskās (boļševiku) partijas Centrālās komitejas Politbiroja loceklis (1926—1932). Nogalināts 1938. gadā NKVD "Latviešu operācijā".

## Dzīves gājums
Dzimis 1887. gada 15. augustā Kursīšu pagasta "Cauņu" mājās zemnieka Ernesta Rudzutaka un viņa sievas Elkes ģimenē. 1903. gadā sāka strādāt kādā Rīgas rūpnīcā. 1905. gada revolūcijas laikā iestājās LSDSP, 1906. gadā viņu ievēlēja Latvijas Sociāldemokrātijas (LSD) Rīgas komitejā, darbojās propagandistu kolēģijā. 1907. gadā viņš vadīja Ventspils LSD organizāciju, par politisko darbību 1907. gadā viņu apcietināja un ieslodzīja Rīgas Centrālcietumā. 1909. gadā viņam piesprieda 10 gadus cietumā, no tiem daļu laika pavadīja Maskavas Butirku cietumā.

Pēc Februāra revolūcijas Rudzutaku atbrīvoja un viņš iesaistījās tekstilrūpniecības strādnieku arodbiedrībā, ievēlēts Maskavas Arodbiedrību padomes prezidijā. Pēc Oktobra revolūcijas bija Maskavas Tautsaimniecības padomes (*совнархоз*) priekšsēdētājs un dažādu arodbiedrību vadītājs (1917—1920). Nosūtīts darbā uz Vidusāziju, kur vadīja Krievijas Komunistiskās (boļševiku) partijas Turkestānas biroju, no 1922. gada Vidusāzijas biroju, piedalījās Dženovas starptautiskajā ekonomikas konferencē (1922. gada 10. aprīlī—19. maijā).

1924. gadā viņu iecēla par PSRS Satiksmes ceļu tautas komisāru, 1926. gadā par PSRS Tautas komisāru padomes priekšsēdētāja vietnieku. No 1923. gada bija Vissavienības Komunistiskās (boļševiku) partijas Centrālkomitejas Politbiroja locekļa kandidāts, tad no 1926. līdz 1932. gadam bija Politbiroja loceklis. No 1931. gada PSRS Strādnieku un zemnieku inspekcijas tautas komisārs. No 1934. gada atkal partijas Centrālkomitejas Politbiroja locekļa kandidāts.

1937. gada 24. maijā, NKVD "Latviešu operācijā", Rudzutaku apcietināja un apsūdzēja "kontrrevolucionārā trockistiskā darbībā un spiegošanā par labu nacistiskajai Vācijai". Vairāk nekā gadu ilgās pratināšanās neatzina savu vainu un nedeva liecības par spīti spīdzināšanām. PSRS Augstākās tiesas Kara kolēģija Rudzutakam piesprieda nāvessodu. 1938. gada 29. jūlijā nošauts un aprakts Komunarkas poligonā pie Maskavas.

Rudzutaka piemiņai veltīta latviešu rokgrupas "Līvi" dziesma "Dzelzsgriezējs" (1987).

## Atsauces

## Ārējās saites
Aloizs Budže

**Aloizs Budže** (arī **Aloizijs Budže**;  — ) bija Latvijas sabiedriskais darbinieks. 1934. gadā aptuveni divus mēnešus bijis Latvijas zemkopības ministrs.

## Biogrāfija
Aloizs Budže dzimis  Līvānu pagasta "Budžos". Beidzis pagasta Meža skolu, Vladimira karaskolu Pēterburgā un Daugavpils skolotāju institūtu. I pasaules kara laikā bija leitnants. Apbalvots ar diviem Annas ordeņiem un Staņislava ordeni.

Bijis skolotājs, Daugavpils pilsētas un apriņķa valdes loceklis, kā arī apriņķa vecākais. 1931. gadā kļuvis par 4. Saeimas deputātu kā Kristīgo zemnieku un katoļu partijas pārstāvis, amatā bijis līdz 1934. gadam. Bijis iekšlietu ministra biedrs, vēlāk, aptuveni divus mēnešus 1934. gadā bija Latvijas zemkopības ministrs. Darbojies vairākās kultūras un sabiedriskajās biedrībās, publicējies daudzos preses izdevumos un rakstu krājumos. 

1944. gadā emigrējis uz Vāciju, vēlāk uz ASV un Kanādu. Kanādā Latviešu demokrātisko partiju centrā pārstāvēja Latgales kristīgo zemnieku partiju. Vairākus gadus bija Kanādas latviešu katoļu apvienības viceprezidents, kā arī Latviešu kara veterānu strēlnieku biedrības viceprezidents.
Miris  Toronto pilsētā. 

## Atsauces
Sorbu valodas

thumbnail|Sorbu valodu izplatības areāls Vācijā
**Sorbu valodas** (*serbsce*, *serbski*) ir klasificētas kā slāvu valodu atzars. Sorbu valodās galvenokārt runā sorbi, kas apdzīvo Lauzicas reģionu Vācijā. Valodu ISO 639-2 kods ir 'wen. Tās kopā ar poļu, kašūbu, čehu un slovāku valodām pieder pie rietumslāvu valodu grupas.

Pie sorbu valodām pieder augšsorbu valoda, kurā runā aptuveni 40 tūkstoši Saksijas iedzīvotāju, un lejassorbu valoda, kuru prot aptuveni 10 tūkstoši Brandenburgas iedzīvotāju.

Vācijā abas sorbu valodas ir oficiāli atzītas un aizsargātas kā minoritāšu valodas.

## Ārējās saites
Suņs Jans

**Suņs Jans** (, , ; dzimis ) ir ķīniešu peldētājs.

## Karjera
Piedalījies divās Olimpiskajās spēlēs (, ). 2008. gada Pekinā viņa augstākais sasniegums bija 1500 m brīvā stila distancē izcīnītā 8. vieta. 2012. gadā Londonā Jans bija viens no medaļām bagātākajiem peldētājiem. Izcīnīja zeltu 400 m un 1500 m brīvā stila distancēs, sudrabu 200 m brīvā stila distancē, savukārt Ķīnas komandas sastāvā izcīnīja bronzu 4x200 m brīvā stila distancē.

2009. gada Pasaules čempionātā garajā baseinā Romā viņš ierindojās trešajā vietā 1500 m brīvā stila distancē, savukārt 2011. gada Pasaules čempionātā garajā baseinā Šanhajā šajā distancē izcīnīja zeltu, tāpat kļuva par čempionu arī 800 m brīvajā stilā, sudrabu izcīnīja 400 m brīvajā stilā un Ķīnas komandas sastāvā izcīnīja bronzu 4x200 m brīvā stila distancē. 2013. gada Pasaules čempionātā izcīnīja trīs zelta medaļas (400 m, 800 m un 1500 m brīvā stila distances) un bronzu 4x200 m brīvā stila distancē Ķīnas komandas sastāvā. 2010. gada Āzijas spēlēs viņš svinēja uzvaru gan 1500 m brīvā stila distancē, gan Ķīnas komandas sastāvā 4x200 m brīvā stila distancē, tāpat izcīnīja sudrabu 200 m un 400 m brīvā stila distancēs.

Jans tika atzīts par *Pacific Rim* reģiona 2011. gada labāko peldētāju.

## Atsauces

## Ārējās saites
Īkšķis

thumbnail|200px|Pacelts īkšķis
**Īkšķis** (, *digitus primus*) ir pirmais no rokas pirkstiem. Atšķirībā no citiem pirkstiem, kurus veido trīs falangas, īkšķi veido tikai divas falangas — pamata un naga falanga. Īkšķis ļauj satvert dažādus priekšmetus, jo to var nostatīt pretim pārējiem pirkstiem.

Sarunvalodā ar izteicienu "turēt īkšķus" saprot līdzjušanu, lai tādā veidā sūtītu kādam veiksmi kāda procesa veikšanā. Senajā Romā pēc paceltiem vai nolaistiem īkšķiem gladiatori pasargāja pretinieka dzīvību vai attiecīgi to nogalināja. Arī autostopētāji parasti ar paceltu īkšķi mēģina apturēt kādu mašīnu.

## Ārējās saites
Vilhelms Knoriņš

**Vilhelms Knoriņš**, arī **Vilis Knoriņš** (; 1890—1938), bija latviešu skolotājs, pēc Pirmā pasaules kara viens no Baltkrievijas Komunistiskās partijas dibinātajiem. Padomju vēsturnieks un literatūrkritiķis, Maskavas Sarkanās profesūras partijas vēstures institūta direktors, grāmatas "Vissavienības Komunistiskās (boļševiku) partijas vēstures īsais kurss" redkolēģijas vadītājs.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1890. gada 29. augustā Skujenes pagasta "Cieļos" zemnieka Jura Knoriņa ģimenē. Kopā ar vecākiem pārcēlās uz Līgatni, mācījās Paltmales pamatskolā un Siguldas draudzes skolā, vēlāk Valmieras skolotāju institūtā (1906—1910). Strādāja par skolotāju Straupes skolā, 1910. gadā iestājās Latvijas Sociāldemokrātijas (LSD) partijā un darbojās LSD Līgatnes organizācijā. Pēc tam pārcēlās uz Rīgu, kur bija skolotājs, LSD Rīgas organizācijas loceklis un Rīgas Lauksaimniecības biedrības bibliotēkas pārzinis (1913).

Pirmā pasaules kara laikā karoja Krievijas Impērijas armijas Rietumu frontē. Pēc Februāra revolūcijas viņš dezertēja no armijas, organizēja karavīru padomes un piedalījās Minskas strādnieku un zaldātu padomes veidošanā. Bija Baltkrievijas Komunistiskās (boļševiku) partijas (K(b)P) Centrālkomitejas sekretārs (1918), Lietuvas—Baltkrievijas PSR K(b)P Centrālkomitejas sekretārs (1919), tad Baltkrievijas K(b)P pirmais sekretārs (1920—1922).

Savās runās viņš noliedza baltkrievu tautas eksistenci un liedza tai tiesības uz nacionālo valodu un kultūru. Viņa vadībā tika slēgtas baltkrievu skolas un iespieddarbi. Viņš ir pazīstams ar savu bēdīgi slaveno citātu, kas tika publicēts laikrakstā "Zvjazda" () 1918. gada 6. oktobrī:

No 1922. gada darbojās Vissavienības K(b)P centrālajā aparātā Maskavā un bija šīs partijas Aģitācijas un propagandas nodaļas vadītājs (1926—1927). Uz laiku atkal Baltkrievijas K(b)P pirmais sekretārs (1927—1928). No 1928. gada darbojās Kominternes Politiskajā sekretariātā un vadīja Viduseiropas zemju sekretariātu. 1932. gadā Knoriņu iecēla par Maskavas Sarkanās profesūras partijas vēstures institūta direktoru, 1935. gadā viņš aizstāvēja vēstures zinātņu doktora disertāciju. Šajā laikā Knoriņš saka vadīt grāmatas "VK(b)P vēstures īsais kurss" redkolēģiju, tomēr grāmatu izdeva tikai 1938. gadā kā Staļina darbu.

Lielā terora laikā, tā sauktās NKVD "Latviešu operācijas" ietvaros, 1937. gadā naktī no 22. uz 23. jūniju Knoriņu apcietināja un ieslodzīja Lefortovas cietumā. Pratināšanās viņš neatzina savu vainu par spīti spīdzināšanām. PSRS Augstākās tiesas Kara kolēģija Knoriņam piesprieda nāvessodu, kas izpildīts Komunarkas poligonā pie Maskavas 1938. gada 29. jūlijā.

Reabilitēts 1955. gadā. No 1965. līdz 1991. gadam Knoriņa vārdā bija nosaukta Salaspils iela Rīgā.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Вильгельм Георгиевич Кнорин hrono.ru
Viktorija (Kanāda)

**Viktorija** () ir pilsēta Kanādā Britu Kolumbijas administratīvais centrs. 2021. gadā pilsētas iedzīvotāju skaits pārsniedza 91 tūkstoti. Tā atrodas valsts galējos dienvidrietumos uz Vankūveras salas, aptuveni 100 km attālumā no Britu Kolumbijas lielākās pilsētas Vankūveras, kas atrodas kontinentā. Pilsēta ir nosaukta Lielbritānijas karalienes Viktorijas vārdā. Viktorija ir viena no reģiona vecākajām pilsētām, briti šeit sāka dzīvot ap 1840. gadiem. Pilsētā ir saglabājušās vairākas vēsturiskās celtnes. Viktorija ir populārs tūristu galamērķis.

Šajā pilsētā ir uzaudzis basketbolists Stīvs Nešs. Viktorija bija viena no 2007. gada FIFA U-20 Pasaules kausa rīkotājām.

## Ārējās saites

*
Antakja

**Antakja** () ir pilsēta Turcijas dienvidaustrumos, Hatajas ila administratīvais centrs. Tā atrodas netālu no Sīrijas robežas. 2018. gadā pilsētā dzīvoja aptuveni 377 tūkstoši iedzīvotāju.

Senajos laikos pilsēta bija zināma kā Antioha jeb Antioheja. Pilsētai bija liela nozīme Krusta karu laikā. Pilsētā ir ievērojami arhitektūras pieminekļi no Senās Romas, Bizantijas, Mameluka un Osmaņu impērijas valdīšanas laikiem.

## 2023. gada Turcijas un Sīrijas zemestrīce

2023. gada 6. februārī lielās zemestrīces rezultātā Antakja cieta smagus postījumus. 7. februārī BBC ziņoja, ka pilsētas centrā un Kirikhanas un Iskenderunas rajonos ir nopostītas vismaz 1200 ēkas. Amatpersonas ziņoja, ka "gandrīz visas" mājas Sebraila rajonā ir sabrukušas. Liela daļa vēsturisko vietu, tostarp baznīcas un mošejas, tika iznīcinātas, viena no tām bija arī Sv. Pāvila baznīca.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Pictures of Antakya
* Pictures of Antakya Museum
Antonijs Pijs

**Antonijs Pijs** (; dzimis , miris ) bija Nervas–Antonīnu dinastijas Romas impērijas imperators no  līdz savai nāvei . 120. gadā bija konsula amatā, vēlāk Antonijs Pijs bija Āzijas prokonsuls.

Izvērsa aktīvu celtniecību, būvēja tempļus un teātrus, kā arī aktīvi atbalstīja mākslu, tostarp pieškirot naudas balvas izcilākajiem retorikas un filozofijas skolotājiem. Viņa valdīšanas laiks tiek uzskatīts par vienu no mierīgākajiem visā impērijas vēsturē. Lai arī bija vairākas sacelšanās Mauretānijas un Jūdejas provincēs, kā arī vairāki veiksmīgi karagājieni aiz Britānijas provinces ziemeļu robežas, vēstures avotos nav ziņu par kādiem citiem lieliem konfliktiem šajā laikā. Miris no drudža.

## Skatīt arī
* Pieci labie imperatori

## Ārējās saites
Avesta

thumbnail|200px|Avestas tulkojuma titullapa poļu valodā
**Avesta** ir primārais svēto tekstu krājums zoroastrismā, kas galvenokārt ir uzrakstīts avestas valodā. Nosaukuma etimoloģija ir neskaidra, lai gan tiek uzskatīts, ka tas ir cēlies no persiešu valodas vārda *apastāk*, kas nozīmē "pamatteksts". Avesta sarakstīta laika posmā no 9. līdz 3. gadsimtam p.m.ē. Visvecākā sastāvdaļa Avestas reliģisko tekstu krājumā ir vecās himnas jeb gāthas ("dziedājumi"), kas satur reliģiskus pravietojumus, pamudinājumus un tā tālāk, un ko uzskata par paša Zaratustras sacerētām. Sasanīdu impērijas laikā tā tika sadalīta 21 atsevišķā grāmatā. 

Vēsturnieki Avestu izmanto kā svarīgu seno austrumu tautu vēstures avotu.

## Atsauces
Sandra Izbaša

**Sandra Raluka Izbaša** (; dzimusi ) ir rumāņu sporta vingrotāja.

Piedalījusies divās Olimpiskajās spēlēs (, ). 2008. gadā Pekinā viņa kļuva par čempioni brīvajās kustībās un bronzas medaļas ieguvēju komandu sacensībās, savukārt 2012. gadā Londonā izcīnīja zeltu atbalsta lēcienā un atkārtoja Pekinas Olimpisko spēļu panākumus komandu sacensībās. Izcīnījusi vienu sudraba un divas bronzas medaļas (no kurām viena ir izcīnīta daudzcīņā) Pasaules čempionātā. Eiropas čempionātā kļuvusi par septiņkārtēju čempioni, tāpat četras reizes ieņēmusi otro vietu un vienu reizi — trešo vietu.

## Ārējās saites
Ivans Gašparovičs

**Ivans Gašparovičs** (; dzimis ) ir slovāku politiķis, Slovākijas prezidents no 2004. līdz 2014. gadam.

Dzimis skolotāju ģimenē. Studēja tieslietas Bratislavas Komenska Universitātē. Strādāja prokuratūras iestādēs. Prāgas pavasara laikā iestājās Komunistiskajā partijā. Pēc PSRS iebrukuma tika no tās izslēgts, tomēr drīkstēja turpināt darbu profesijā. Strādāja par pasniedzēju Bratislavas Universitātē. 1990. gadā kļuva par universitātes prorektoru.

Pēc komunistiskās varas krišanas Čehoslovākijā Gašparovičs kādu laiku bija Čehoslovākijas ģenerālprokurors. Pēc valsts sašķelšanās Čehijā un Slovākijā, Gašparovičs atgriezās universitātē. 1992. gadā iestājās pretrunīgi vērtētā Vladimira Mečara vadītajā "Tautas partijā - Kustībā par demokrātisku Slovākiju" un no 1993. līdz 1998. gadam bija parlamenta spīkers. 2002. gadā izstājās no "Tautas partijas - Kustības par demokrātisku Slovākiju" un nodibināja "Kustību par demokrātiju", kura parlamenta vēlēšanās ieguva 3,3% balsu. 2004. gada prezidenta vēlēšanās pretēji prognozēm tika ievēlēts par Slovākijas prezidentu. 2009. gadā kļuva par pirmo Slovākijas prezidentu, kurš ievēlēts uz otro amata termiņu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Vieglatlētika 2012. gada vasaras olimpiskajās spēlēs — 100 metri vīriešiem

**Vīriešu [[100 m]]etru distances** sacensības **[[2012. gada vasaras olimpiskās spēles|2012. gada olimpiskajās spēlēs]]** Londonā norisinājās 4. un 5. augustā Londonas olimpiskajā stadionā. Sacensībās uzvarēja Jamaikas sportists Useins Bolts, sudrabu ieguva Johans Bleiks (Jamaika) un bronzu — Džastins Getlins (ASV).

## Fināls

## Atsauces
Jānis Bērziņš (militārpersona)

**Jānis Bērziņš** (; dzimis **Pēteris Ķuzis**; 1889—1938), bija latviešu komunists un profesionāls revolucionārs. PSRS militārā izlūkdienesta vadītājs (1924—1935, 1937), rezidentūras (spiegu tīkla) veidotājs un slepeno operāciju vadītājs, kā galvenais militārais konsultants piedalījies Spānijas pilsoņu karā.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1889. gada 13. novembrī Rīgas apriņķa Jaunpils (Zaubes) pagasta "Kliģenē" zemnieka Jāņa Ķuža ģimenē. Mācījās Baltijas Skolotāju seminārā Kuldīgā, 1905. gada revolūcijas laikā iestājās LSDSP Madlienas organizācijas pulciņā „Sprigulis”, kaujinieku grupas sastāvā piedalījās uzbrukumā soda ekspedīcijas kazakiem Jaunpils muižā. 1907. gadā viņu apcietināja un kara tiesa Tallinā viņam piesprieda astoņu gadu cietumsodu, ko nepilngadības dēļ samazināja līdz diviem gadiem. 1909. gadā darbojās LSD Rīgas organizācijā. 1911. gadā Ķuzi atkārtoti apcietināja un izsūtīja uz Irkutskas guberņu, no kurienes 1914. gadā viņš aizbēga un ar pieņemtu vārdu *Jānis Bērziņš* nelegāli dzīvoja Rīgā, Pleskavā un Petrogradā līdz Februāra revolūcijai, kad strādāja par laikraksta "Proletariāta Cīņa" redaktoru.

Oktobra revolūcijas laikā Bērziņš (Ķuzis) bija Petrogradas komitejas loceklis. Jau 1917. gada decembrī sāka darboties Viskrievijas ārkārtas komisijā cīņai pret kontrrevolūciju un sabotāžu (čekā). 1919. gada janvārī atgriezās Latvijā un bija LSPR Iekšlietu komisāra vietnieks, vēlāk 15. armijas Īpašās nodaļa priekšnieks. No 1920. gada decembra strādāja Sarkanās armijas Izlūkošanas pārvaldē, mācījās Sociālistiskajā akadēmijā (1921). 1924. gada martā Bērziņu (Ķuzi) iecēla par Sarkanās armijas štāba 4. (izlūkošanas) pārvaldes priekšnieku, viņa vadībā tika izveidots padomju ārējās izlūkošanas dienests. 1935. gadā viņu atcēla no amata un nozīmēja par Tālo Austrumu armijas pavēlnieka vietnieku. 1936. un 1937. gadā viņš bija Spānijas republikāņu armijas galvenais militārais padomnieks.

1937. gada jūnijā viņš atgriezās PSRS un tika atjaunots armijas Izlūkošanas pārvaldes priekšnieka amatā, tomēr jau 1. augustā viņu atstādināja un ''NKVD'' "Latviešu operācijas" ietvaros 27. novembrī apcietināja sakarā ar apsūdzību "trockistiskā pretpadomju teroristiskā darbībā". Nāvessodu izpildīja Komunarkas poligonā pie Maskavas 1938. gada 29. jūlijā.

## Atsauces
Nakts bez putniem

**"Nakts bez putniem"** ir 1979. gada Latvijas PSR spēlfilma. Filmas režisors ir Gunārs Cilinskis un tā uzņemta Rīgas Kinostudijā pēc tāda paša nosaukuma Egona Līva stāsta motīviem.

## Sižets
Galvenais varonis Jānis ir zvejnieks, kas ilgi bijis prom jūrā. Tagad viņš Rīgā ir saticis Dzintru - trolejbusa vadītāju un abi it kā kļuvuši tuvi.

Dzimtajā zvejniekciemā dzīvo Jāņa bijusī sieva Ilze ar kolhoza kora diriģentu Tobiasu. Atgriezies tur, Jānis dzīvo ostas sarga būdiņā, īsti nespēdams tikt skaidrībā ar savu dzīvi.

## Lomās
* Uldis Dumpis — *Jānis*
* Lilita Ozoliņa — *Ilze*
* Maija Renskumberga (Lūsēna) — *Dzintra*
* Imants Skrastiņš — *Tobiass*
* Juris Kaminskis — *Krists*
* Akvelīna Līvmane — *Paula*
* Kārlis Sebris — *kolhoza priekšsēdētājs*
* Ērika Ferda — *priekšsēdētāja sieva*
* Ēvalds Valters — *Krakšķis*
* Lūcija Baumane — *Krakšķiene*

## Interesanti fakti
* Zvejniekciems filmēts Salacgrīvā un Skultes ostā.

## Ārējās saites

* Kino muzejs
## Video
*
Budže

**Budže** var būt:

* Alberts Budže (1930―2017) ― latviešu garīdznieks, kultūrvēsturnieks, sabiedriskais darbinieks;
* Aloizs Budže (1896―1976) ― latviešu sabiedriskais darbinieks.
Vieglatlētika 2012. gada vasaras olimpiskajās spēlēs — septiņcīņa sievietēm

**Sieviešu [[septiņcīņa]]s** sacensības **[[2012. gada vasaras olimpiskās spēles|2012. gada Olimpiskajās spēlēs]]** Londonā norisinājās 3. un 4. augustā Londonas olimpiskajā stadionā. Sacensībās uzvarēja Apvienotās Karalistes sportiste Džesika Enisa, sudrabu ieguva Lillī Švarckopfa (Vācija) un bronzu — Tatjana Černova (Krievija), kura vēlāk tika diskvalificēta par dopinga lietošanu. Latviju šajā disciplīnā pārstāvēja Laura Ikauniece (9. vieta) un Aiga Grabuste (izstājās).

## Kopvērtējums

## Atsauces
Austrumpireneji

**Austrumpireneji** (, ; , ) ir Francijas departaments, viens no trīspadsmit Oksitānijas reģiona departamentiem. Austrumpireneju administratīvais centrs ir Perpiņāna. Departaments administratīvi sīkāk dalās trīs apgabalos (*arrondissements*):
* Perpiņānas apgabals (*Arrondissement de Perpignan*);
* Prades apgabals (*Arrondissement de Prades*);
* Serē apgabals (*Arrondissement de Céret*).

## Ārējās saites
Dženifere Zūra

**Dženifere "Dženna" Zūra** (; dzimusi **Stučinska** (*Stuczynski*) ) ir amerikāņu vieglatlēte, startē kārtslēkšanas sacensībās.

Piedalījusies divās Olimpiskajās spēlēs (, ). 2008. gadā Pekinā izcīnījusi sudrabu, zaudējot vienīgi krievietei Jeļenai Isinbajevai, savukārt pēc četriem gadiem Londonā viņa kļuva par čempioni. 2007. gada Pasaules čempionātā Osakā Dž. Zūra ierindojās 10. vietā, savukārt pēc četriem gadiem Tegu izcīnīja 4. vietu, 2013. gadā Maskavā ieņēma 2. vietu. Ir izcīnījusi sudraba medaļu 2008. gada Pasaules čempionātā telpās. 2013. gadā uzstādījusi pasaules rekordu kārtslēkšanā telpās — 5,02 m.

## Ārējās saites
Biobio reģions

**Biobio reģions** () ir viens no Čīles 16 reģioniem. Administratīvi sīkāk reģions dalās trijās provincēs: Arauko, Biobio un Konsepsjona. Biobio reģiona administratīvais centrs ir Konsepsjona. Citas lielākās pilsētas ir Losanhelesa, Talkavano un Koronela. Reģiona nosaukums cēlies no Biobio upes, kuras baseinā tas izvietojies.

## Ārējās saites
Biobio (nozīmju atdalīšana)

**Biobio** var būt:

* Biobio reģions — viens no Čīles reģioniem;
* Biobio (upe) — Čīles otra garākā upe.
Advente

[thumbnail|235px|[Adventes vainags]]
**Advente** jeb **advents** ( — ‘atnākšana’) ir Ziemassvētku gaidīšanas laiks, kas sākas no ceturtās svētdienas pirms Ziemassvētkiem. Advente ir kristiešu liturģiskā gada sākums. Advente tiek saistīta ar gavēni, mieru, klusumu un pārdomām. Šajā laikā no egļu zariem pītajā adventes vainagā tiek dedzinātas četras sveces, kuras tiek pakāpeniski iedegtas gaidīšanas nedēļas svētdienās. Adventes laika liturģiskā krāsa ir violeta vai zila.

Latviešu valodnieks Jānis Endzelīns piedāvājis adventes laiku dēvēt vīriešu dzimtē, proti, par adventu, bet katru tās svētdienu sieviešu dzimtē — par adventi. Tomēr mūsdienās galvenokārt ieteiktā pamatforma ir advente.

## Adventes sākums

## Atsauces

## Ārējās saites
Koftrija pussala

thumb|250px|Argentīnas polārstacija pussalas ziemeļu galā
**Koftrija pussala** (), arī **Sanavirona pussala** (; Argentīnas avotos) vai **Aldunates pussala** (; Čīles avotos) ir ap 1 km gara un līdz 300 m plata ziemeļu—dienvidu virzienā orientēta galvenokārt ar ledu klāta pussala Antarktīdā. Izvietojusies Danko krastā starp Paradīzes līci ziemeļos un Skontorpa līci dienvidos.

Pussalu atklāja 1913.—1914. gadā skotu ģeologa Deivida Fergusona ekspedīcija, kas to noteica kā salu un nosauca par **Koftrija salu** *(Coughtrey Island)*. 1949.—1950. gados apvidu apsekoja Argentīnas Antarktiskā ekspedīcija un nokartēja to kā pussalu, nosaucot to hidrogrāfiskā kuģa *Sanavirón* vārdā. Čīles avotos pussala tiek dēvēta par godu bijušajam valsts ārlietu ministram Roberto Aldunatem *(Roberto Aldunate)*, kas piedalījās 1962.—1963. gadu Čīles Antarktiskajā ekspedīcijā.

Kopš 1951. gada pussalas ziemeļu galā darbojas Argentīnas polārstacija Brauna.

## Atsauces
Eihe

**Eihe** var būt:

* Heinrihs Eihe (1893—1968) — latviešu padomju militārais un saimnieciskais darbinieks;
* Mārtiņš Eihe (1975) — latviešu režisors;
* Roberts Eihe (1890—1940) — latviešu komunists un profesionāls revolucionārs.
Pēteris Latvietis

[thumb|200px|Megrē statuja Delfzeilā [Nīderlandes ziemeļos, kur Simenons uzrakstīja savu pirmo romānu par detektīvu.]]

**"Pēteris Latvietis"** () ir 1931. gadā izdotais beļģu rakstnieka Žorža Simenona pirmais detektīvromāns sērijā par komisāru Megrē. Noziedznieka tēls atbilst vēsturiskajai Pētera Krāsotāja personai, kas 1911. gadā noslēpumaini pazuda Sidnejstrītas aplenkuma laikā Londonā.

## Sižets
Interpols informē Parīzes kriminālpolicijas komisāru Megrē par starptautiski darbojošās bandas vadoņa Pētera Latvieša gaidāmo ierašanos Ziemeļu stacijā. No pienākušā vilciena izkāpj eleganti tērpts vīrietis, kas atbilst atsūtītajam aprakstam, bet Megrē atrod vilciena tualetē līķi, kas arī izskatās līdzīgi meklētajam noziedzniekam. Aizdomās turamais vīrietis sevi viesnīcā piesaka kā Brēmenes rēderis Osvalds Openheims.     

Pēc dažādiem mīklainiem notikumiem un slepkavībām Megrē atklāj, ka patiesībā lietā ir iesaistīti divi dvīņi - Pēteris un Ansis (Hanss) Johansoni. Pēteris kā veiksmīgs avantūrists dzīvojis bagāta vīra dzīvi, bet viņa dvīnis Ansis ar mainītu identitāti kā Olafs Svāns (*Olaf Swaan*) mita nomaļā vietā trūkumā. Kad Ansis brāļa noziedzīgo dzīvi vairs nevarēja izturēt, viņš to nogalināja.

## Skatīt arī
* Laikraksta "Le Monde" 100 gadsimta grāmatas

## Ārējās saites
* *[http://www.trussel.com/maig/momlet.htm Maigret of the Month: Pietr-le-Letton (Maigret and the Enigmatic Lett)]* 
* *[http://www.maigret.de/index.php/docs/article/georges_simenon_maigret_und_pietr_der_lette Maigret und Pietr der Lette]*
Bengālija

thumbnail|235px|Bengālija
**Bengālija** jeb **Bengāle** (, *Bôngo*) ir vēsturisks un ģeogrāfisks reģions Indijas subkontinenta ziemeļaustrumos Bengālijas līča ziemeļos. Mūsdienās Bengālijas teritorijā atrodas Bangladešas valsts un Indijas štati Rietumbengāle un Tripura. Nelielas teritorijas no Bengālijas atrodas arī citos Indijas štatos. Reģions ir viens no visblīvāk apdzīvotajiem reģioniem pasaulē. Vidēji uz vienu kvadrātkilometru dzīvo 900 cilvēku. Lielākais etnoss, kas apdzīvo Bengāliju, ir bengāļi, un tie galvenokārt runā bengāļu valodā. Lielākās pilsētas ir Daka (Bangladešā) un Kolkata (agrāk Kalkuta, Indijā). Bengālijas dienvidos atrodas Sundarbani, pasaulē lielākais mangrovju mežs.
Bongo

**Bongo** var būt:

* Bengālija;
* Alī Bongo — Gabonas prezidents no 2009. līdz 2023. gadam;
* Omārs Bongo — Gabonas prezidents no 1967. līdz 2009. gadam.
Peterss

**Peterss** var būt:

* «Peterss» — Rīgas kinostudijas mākslas filma.

**Cilvēki ar šādu uzvārdu:**
* Heinrihs Peterss (*Heinrich Peters*) — vācu burātājs;
* Jēkabs Peterss (1886-1938) — latviešu komunists un revolucionārs, pēc tam padomju valsts un partijas darbinieks.

## Skatīt arī
* Peters
* Pēteris
Ķuzis

**Ķuzis** ir latviešu uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:

* Jānis Bērziņš (dzimis **Pēteris Ķuzis**) — latviešu revolucionārs, PSRS specdienestu darbinieks (1889—1938);
*Valdis Ķuzis — Latvijas kamaniņu braucējs, kamaniņu būvētājs un tiesnesis (dzimis 1945. gadā);
* Ints Ķuzis — Latvijas jurists, policijas ģenerālis (1962—2022).

## Skatīt arī
* Ķuze