open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Červena Ržečice

**Červena Ržečice** () ir pilsēta Čehijā, Visočinas apgabala Pelhržimovas apriņķī.

## Vēsture
Rakstos pirmoreiz 1279. gadā. Ilgu laiku apdzīvotā vieta atradās Hābsburgu impērijas sastāvā. No 1919. gada — Čehoslovākijā. Kopš 1993. gada — Čehijā.
Pārolaine

**Pārolaine** ir ciems Olaines novada Olaines pagastā pie Olaines pilsētas, otrpus (austrumu pusē) dzelzceļa līnijai Rīga—Jelgava. Pārolaine ir salīdzinoši nesen izveidota apdzīvotā vieta, kurā iekļauts arī Cukurciems.

## Iedzīvotāji
### Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSP un OSP datiem.

## Atsauces
Baltiņu ezers

**Baltiņu ezers** var būt:
* Baltiņu ezers Kūku pagastā
* Baltiņu ezers Praulienas pagastā
* Baltiņu ezers Sēlpils pagastā

* Baltenīša cits nosaukums

## Skatīt arī
* Lielais Baltiņš
Bajārs (latviešu zemnieks)

**Bajārs** senāk bija latviešu feodāļa, vēlāk bagāta zemnieka apzīmējums Latvijā.

## Bajāri latviešu dainās

## Atsauces
Jāņupe (Olaines pagasts)

**Jāņupe**, arī **Sēliešu sils**, ir ciems Olaines novada Olaines pagastā pie autoceļa V7 (Baloži-Plakanciems-Iecava) Ežupes krastos.

Mežā uz dienvidiem no Jāņupes pie Iecavas ceļa līdz Padomju armijas izvešanai atradās PSRS raķešu bāze (29. raķešu divīzijas 307. raķešu pulka 2. diviziona pozīcijas).

## Iedzīvotāji
### Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSP un OSP datiem.

## Atsauces
Andris Hendelis

**Andris Hendelis** (dzimis  Rīgā) ir bijušais latviešu hokejists, hokeja treneris, tiesnesis.

No 1958. līdz 1963. gadam spēlēja Daugavas stadiona komandā (RVR). No 1965. līdz 1974. gadam spēlēja Rīgas "Dinamo", "Latvijas Bērzs", "9. maijs", RPI, "Vecmeistars". 1964. gadā kļuva par Baškīrijas čempionu Ufas "Avangard" sastāvā.

Pēc karjeras beigām kļuva par "Latvijas Bērzs" hokeja skolas treneri. Republikas kategorijas tiesnesis. Darbojies tirdzniecības jomā.

Precējies ar basketbolisti Tamāru Kārkliņu-Hendeli.

## Atsauces

## Ārējās saites
Eagles

***Eagles*** ir amerikāņu rokgrupa, kuru 1971. gadā Losandželosā dibināja Glenns Frejs, Dons Henlijs, Bērnijs Līdons un Rendijs Meisners.

Grupa tiek uzskatīta par vienu no 20. gadsimta 70. gadu veiksmīgākajiem mūzikas izpildītājiem. Šajā desmitgadē grupa sešas reizes saņēma *[[Grammy]]* balvu, piecas reizes — *[[Amerikas Mūzikas balva|American Music Awards]]*, pieci singli ierindojās topa pirmajā vietā, albumu topa pirmajā vietā ierindojās seši albumi. Grupas ieraksti pārdoti vairāk nekā 150 miljonos kopiju visā pasaulē, no tiem 100 miljoni — ASV.

20. gadsimta beigās divi grupas albumi — *[[Their Greatest Hits (1971–1975)]]* un *[[Hotel California]]* — ierindojās starp 20 visvairāk pārdotajiem mūzikas albumiem ASV, *Their Greatest Hits (1971–1975)* bija visvairāk pārdotais albums ASV 20. gadsimtā. *[[Rolling Stone]]* *Hotel California* albumu ierindoja 37. vietā savā 500 visu laiku izcilāko albumu sarakstā, pati grupa 2004. gadā tika ierindota 75. vietā *Rolling Stone* visu laiku izcilāko mākslinieku sarakstā.

Grupa pārtrauca darbību 1980. gada jūlijā, tomēr 1994. gadā atkalapvienojās un izdeva albumu *Hell Freezes Over*. 1998. gadā grupa uzņemta Rokenrola slavas zālē.

## Diskogrāfija
;Studijas albumi
* *[[Eagles (albums)|Eagles]]* (1972)
* *[[Desperado (albums)|Desperado]]* (1973)
* *[[On the Border]]* (1974)
* *[[One of These Nights]]* (1975)
* *[[Hotel California]]* (1976)
* *[[The Long Run]]* (1979)
* *[[Long Road Out of Eden]]* (2007)

## Atsauces

## Ārējās saites

*
Larsena atklātne

**Larsena atklātne** ir šaha atklātne, kas sākas ar gājienu: **1. b2-b3**.

To klasificē pie flanga atklātnēm ar Šaha atklātņu enciklopēdijas kodu A01.

## Vēsture
Gājiens 1. b2-b3 ticis spēlēts jau 19. gadsimtā un 20. gadsimta pirmajā pusē. To lietojuši L. Paulsens, G. Maroci, Ā. Nimcovičs, J. Bogoļubovs, V. Ragozins un citi. Tomēr starptautisku atzīšanu atklātne ieguva 1960−70. gados pateicoties dāņu lielmeistara Benta Larsena partijām un analīzēm. 

## Stratēģiskā ideja
Baltie izdara spiedienu uz centru, piedāvājot pretiniekam plašu tālāko turpinājumu izvēli un pārnesot cīņas smagumu no atklātnes uz vidusspēli.

## Galvenie varianti
* **1. ... e7-e5**
** **2. Lc1-b2 Zb8-c6** − Modernais variants.
*** **3. e2-e3 d7-d5 4. Lf1-b5 Lf8-d6 5. c2-c4.** 
*** **3.f4** 
** **2. ... f7-f5 3. e2-e4** − Ringelbaha gambīts.
* **1. ... d7-d5** − klasiskais variants.
* **1. ... Zg8-f6 2. Lc1-b2 g7-g6** − jaunindiešu variants.
* **1. ... c7-c5** − angļu variants.
* **1. ... f7-f5** − holandiešu variants.

## Literatūra
*  

## Atsauces

## Ārējās saites
* Partijas, kurās spēlēta Larsena atklātne.
* Atklātnes apskats vietnē ''chess.com''
* Atklātnes apskats vietnē ''365chess.com''
Baltijas ledus ezera krasta valnis pie Rīvas

**Baltijas ledus ezera krasta valnis pie Rīvas** ir aizsargājams dabas piemineklis — ģeoloģisks veidojums Dienvidkurzemes novada Sakas pagastā. Izvietojies pagasta austrumdaļā dienvidrietumos no Rīvas ciema; pa to izbūvēts autoceļš Rīva—Orgsaļiena. Stiepjas 2 km garumā no Lielkalnu mājām līdz pamestam grants karjeram. Valni veido Baltijas ledus ezera II stadijas strēle un III stadijas bārs. Bāra jūras pusē iegrauzta abrāzijas kāple vairāku metru augstumā. Krasta veidojumi sastāv no smilts un grants—oļu materiāla. Liela daļa vaļņa ārpus aizsargājamās teritorijas robežām norakta.

## Panorāma
600px|center

## Atsauces
Kogalymavia reiss 9268

***Kogalymavia'' reiss 9268''' jeb ***Metrojet* reiss 9268*' bija Krievijas lidsabiedrības *[[Kogalymavia]]* starptautisks pasažieru lidmašīnas reiss no Šarm eš Šeihas Ēģiptē uz Sanktpēterburgu Krievijā . *[[Airbus A320|Airbus A321-231]]* lidmašīna nogāzās Sīnāja pussalā 23 minūtes pēc pacelšanās no lidostas.

Lidmašīnā atradās 217 pasažieri un 7 apkalpes locekļi, no kuriem visi (kopā 224 personas) gāja bojā. Šī katastrofa ir ar lielāko upuru skaitu Ēģiptes vēsturē, kā arī ar lielāko Krievijas pilsoņu skaitu, kas gājuši bojā aviokatastrofā.

Lidmašīnas nogāšanās iemesls bija terora akts. Neilgi pēc katastrofas Islāma valsts Sīnāja atzars paziņoja, ka lidmašīnu notriekuši viņi. Iespējamā lidmašīnā ievietotā spridzekļa dēļ vairākas valstis paziņoja, ka uz laiku apturēs lidojumus uz Šarm eš Šeihu.

## Atsauces

## Ārējās saites
* ''Airbus'' mājaslapa
Baltiņu ezers (Sēlpils pagasts)

**Baltiņu ezers** (arī **Baltiņš**) ir ezers Jēkabpils novada Sēlpils pagastā. Izvietojies Sēlijas paugurvalnī pagasta vidusdaļā uz dienvidiem no Jelgavas—Krustpils dzelzceļa. Krasti zemi, dibens dūņains, vietām smilšains. Iztek Baltiņupīte uz Piksteri. Mīt karūsa, rauda, asaris, līnis, līdaka, karpa. Ir peldvieta.

Ezera dienvidu krastā 138,5 m augstais Polānu kalns, divas Baltiņu apmetnes un Jozupu senkapi.

## Atsauces
Baltiņu kalns

**Baltiņu kalns** ir grēdveida paugurs Vidzemes augstiene Aronas paugurlīdzenumā. Izvietojies Praulienas pagasta rietumos pie robežas ar Lazdonas un Mārcienas pagastiem. Paugura garums ap 1,3 km, izstiepts dienvidrietumu—ziemeļaustrumu virzienā. Rietumu nogāze lēzena, pārējās stāvas. Austrumu nogāzē smilts un grants karjers. Dienvidu pakājē Baltiņu ezers un Melnezers, kā arī Baltiņu ciems.

## Atsauces
Nilsons

**Nilsons** ( — 'Nila dēls', no personvārda Nils; sieviešu dzimtē **Nilsone**) ir zviedru cilmes uzvārds, kam dāņu un norvēģu valodā sastopams līdzīgs uzvārds ar tādu pašu cilmi — Nilsens (dāņu un ). Cilvēki ar šo uzvārdu:

* Allans Nilsons (*Allan Nilsson*; 1899—1949) — Zviedrijas šahists;
* Andešs Nilsons (*Anders Nilsson*; 1990) — Zviedrijas hokejists;
* Augusts Nilsons (*August Nilsson*; 1872—1921) — Zviedrijas vieglatlēts un virves vilcējs;
* Ēriks Nilsons (*Erik Nilsson*; 1916—1995) — Zviedrijas futbolists;
* Kents Nilsons (*Kent Nilssonā*; 1956) — Zviedrijas hokejists;
* Roberts Nilsons (*Robert Nilsson*; 1985) — Zviedrijas hokejists;
* Rolands Nilsons (*Roland Nilsson*; 1963) — Zviedrijas futbolists un treneris;
* Zandors Nilsons (*Zandor Nilsson*; 1913—1973) — Zviedrijas šahists.

## Skatīt arī
* Nilsens
Redžinalds Hadlins

**Redžinalds Alans Hadlins** (; dzimis ) ir amerikāņu scenārists, kinorežisors un producents. Kopā ar savu vecāko brāli Voringtonu Hadlinu viņi zināmi kā *Hudlin Brothers*. No 2005. līdz 2008. gadam viņš bija kanāla BET izklaides nodaļas vadītājs. Hadlins ir autors vairākiem grafiskajiem romāniem. Producējis 88. Kinoakadēmijas balvas ceremoniju (2016), kā arī citus televīzijas speciālos raidījumus. Atpazīstamību viņš ieguva ar 1990. gada filmu *[[House Party]]* un  1992. gada filmu "Bumerangs", kurām bija režisors. Producējis Kventina Tarantīno filmu "Atsvabinātais Džango", kas saņēma Kinoakadēmijas balvu nominācijā "Labākā filma".

## Biogrāfija
Redžinalds Hadlins piedzima Sentervilā, Ilinoisā, skolotājas Helēnas un skolotāja Varingtona ģimenē. Viņa vecākais brālis Varingtons Hadlins arī ir kinorežisors un producents, kā arī aktieris.

Kamēr Hadlins studēja Hārvarda Universitāte, viņš režisēja īsfilmu *House Party*, kas saņēma vairākas balvas, tajā skaitā pirmās vietas godalgu *Black American Cinema Society* balvas pasniegšanas ceremonijā. Šī īsfilma kalpoja par pamatu viņa pirmajai tāda paša nosaukuma pilnmetrāžas mākslas filmai.

Divus gadus viņš bija izpildproducents *NAACP Image* balvas ceremonijām. Šī ceremonija ieguva augstāko reitingu kanālā NBC 2013. gadā, un 2014. gadā kļuva par visaugstāk novērtēto ceremoniju kanāla *TV One* vēsturē.

Redžinalds Hadlins ir režisējis tādas filmas kā *[[House Party]]*, "Bumerangs", *[[The Great White Hype]]*, *[[The Ladies Man]]*, "Krāpnieki", divas seriāla "Amerikāņu ģimenīte" sērijas, seriāla "Ofiss" sēriju, seriāla *[[The Middle]]* sēriju un vairākas sērijas seriālam *[[Outsourced]]*. Trīs gadu garumā viņš bija vairākkārtējs producents un režisors realitātes seriālam *[[The Bernie Mac Show]]*.

No 2005. līdz 2008. gadam Hadlins bija kanāla BET izklaides nodaļas vadītājs. Viņš ir scenārija autors *[[Marvel Comics]]* sērijai *[[Black Panther]]* no 2005. līdz 2008. gadam, kur par visnozīmīgāko tiek uzskatīta 2006. gada sižeta līnija *Bride of the Panther*, kurā Storma apprecas ar Melno panteru.

Viņš ir viens no producentiem Kventina Tarantīno filmai "Atsvabinātais Džango" ar Džeimiju Foksu, Leonardo Di Kaprio, Kristofu Valcu, Keriju Vašingtoni un Semjuelu Džeksonu galvenajās lomās. , par šo filmu Hadlins saņēma Amerikas Kinoakadēmijas balvu nominācijā "Labākā filma".

Hadlins ir *[[Phi Beta Sigma]]* brālības biedrs.

## Kinoakadēmijas balvas producēšana
Deivids Hills kopā ar Redžinaldu Hadlinu ir izvēlēti par 88. Kinoakadēmijas balvas pasniegšanas ceremonijas producentiem, kad pēc trīs gadu sadarbības ar Kino mākslas un zinātnes akadēmiju līgumu nepagarināja iepriekšējie producenti Kreigs Zeidans un Nīls Merons.

## Atsauces

## Ārējās saites

* ''Hudlin Entertainment''
* Redžinalda Hadlina intervija vietnē ''Marvel.com''
Baltiņupe

**Baltiņupe**, arī **Baltiņupīte**, ir upe Vidzemes ziemeļaustrumos, Melnupes labā krasta pieteka Alūksnes un Smiltenes novados. Sākas mežainā apvidū Malienas paugurainē uz ziemeļiem no Strautiņiem. Plūst rietumu virzienā pa Trapenes līdzenumu. Agrāk tecēja caur Lukstu, Sētas un Garo ezeru, tagad no Ucu purva pa taisno novadīta Melnupē. Lielākā pieteka Dzirnavupīte (10 km; kreisā).

## Atsauces
Mustjegi

**Mustjegi** ( — ‘Melnā upe’) ir Gaujas labā krasta pieteka Igaunijā. Lielākā no Gaujas pietekām Igaunijā. Sākas no Sūrsārjerva ezeriņa Antslas pagastā dienvidos no Antslas. Augštecē tek ziemeļaustrumu virzienā pa Harglas zemieni, vidustecē pagriežas uz dienvidiem. Upes gultne ļoti līkumaina. Upes lejtecē izveidots Gaujas—Mustjegi dabas parks.

Lielākās pietekas ir Ahelo (labā), Melnupe, Vaidava (kreisās). Lielākās apdzīvotās vietas krastos ir Varstu, Meniste, Hargla un Tsirgumē.

## Atsauces
Baltmuižas purvs

**Baltmuižas purvs** ir dabas liegums Augšdaugavas un Jēkabpils novadā. Izvietojies starp autoceļu P73 un Dienvidsusējas augšteci Gārsenes un Prodes pagastos. Izveidots 1977. gadā kā dzērvenāju liegums, iekļauj Boltmuižas pūra (kopējā platība 1380 ha) dienvidu daļu. Liegums ir nozīmīga augsto purvu, pārejas purvu, boreālo un purvaino mežu aizsardzības vieta. Purvs nozīmīgs ligzdojošiem putniem. Interesantas vecu mežu audzes uz purva salām un purva apkārtnē. Liegums ir iekļauts *[[Natura 2000]]* — Eiropas nozīmes aizsargājamo dabas teritoriju tīklā.

## Atsauces
SERT-1

***SERT-1*** (***Space Electric Rocket Test 1***) bija ASV kosmiskais aparāts, ar kuru pirmoreiz kosmosā izmēģināts jonu dzinējs. To izstrādāja un izgatavoja NASA Lūisa pētniecības centrs.

Kosmiskais aparātā bija uzstādīti divi elektriskās vilces dzinēji. Viens no tiem bija 10 cm diametra dzīvsudraba elektronu bombardēšanas jonu dzinējs (Kaufmana jonu dzineklis). Otrs bija 8 cm diametra cēzija kontakta jonu dzinējs.

*SERT-1* tika palaists  10:53 UTC ar nesējraķeti *[[Scout X-4]]* no Vollopsas lidojumu kompleksa starta laukuma *LA-3A*. Derīgā krava sasniedza 4002 km augstumu. Pirmo mēģināja iedarbināt cēzija dzinēju, bet to neizdevās augstsprieguma ķēde īssavienojuma dēļ. 14. minūtē pēc starta tika iedarbināts dzīvsudraba dzinējs. Tas darbojās 31 minūti 16 sekundes 53 ciklu režīmā. Katrs cikls ilga dažas sekundes. Kosmiskā aparāta vilde tika fiksēta ar neatkarīgām mērīšanas metodēm (akselerometru un saules sensoriem).

Nākamo jonu dzinēju izmēģinājumu kosmosā *NASA* veica 1970. gadā, kad orbītā tika ievadīts pavadonis *[[SERT-II]]*.

## Ārējās saites
* SPACE ELECTRIC ROCKET TEST I (SERT I) Glen Research Center
RSU Sarkanā Krusta medicīnas koledža

**Rīgas Stradiņa universitātes Sarkanā Krusta medicīnas koledža (RSU SKMK)** ir pirmā līmeņa profesionālās augstākās izglītības, arodizglītības un profesionālās vidējās izglītības iestāde, kas dibināta 1920. gadā kā Latvijas Sarkanā Krusta slimnīcas žēlsirdīgo māsu skola.

## Studiju programmas
* pirmā līmeņa augstākā profesionālā studiju programmas:
** māszinības (speciālista kvalifikācija: māsa), 
** ārstniecība (speciālista kvalifikācija: ārsta palīgs),
** ārstnieciskā masāža (speciālista kvalifikācija: masieris),

* arodizglītības studiju programma:
** māszinības (speciālista kvalifikācija: māsas palīgs), 

* profesionālās vidējās izglītības programma:
**bērnu aprūpe (speciālista kvalifikācija: auklis).

## Vēsture
Nodibināta 1920. gada rudenī pēc Latvijas Sarkanā Krusta vadītāja Jāņa Jankovska iniciatīvas, tās pirmais vadītājs bija Latvijas Sarkanā Krusta slimnīcas direktors Aleksandrs Neibergs.
Pēc Latvijas okupācijas 1940. gadā skolu pārdēvēja par **Veselības departamenta māsu skolu pie Rīgas 4. slimnīcas**, 1954. gadā par **Rīgas 4. medicīnas skolu**. Tajā ieviesa feldšeru izglītības programmu.

1992. gada atjaunoja **Latvijas Sarkanā Krusta medicīnas māsu skolas** nosaukumu un izveidoja medicīnas māsas palīgu programmu, 1996. gada aprīlī skola pārdēvēja par **Sarkanā Krusta Rīgas medicīnas skolu**, turpinot medicīnas māsas un medicīnas māsas palīga programmu īstenošanu.
2004. gadā skolu reorganizēja par **Sarkanā Krusta medicīnas koledžu**, kurā varēja apgūt māszinību un ārstniecības studiju programmas, iegūstot pirmā līmeņa profesionālo augstāko izglītību, kā arī viengadīgo māszinību arodizglītības programmu.
2010. gada 1. janvārī koledža pārgāja Rīgas Stradiņa universitātes pārraudzībā kā aģentūra **Rīgas Stradiņa universitātes Sarkanā Krusta medicīnas koledža**.
Mārtiņš Klišāns

**Mārtiņš Klišāns** (dzimis  Rīgā) ir latviešu diriģents. Viņš ir Rīgas Doma zēnu kora diriģents un mākslinieciskais vadītājs, jauktā kora "Valmiera" diriģents, Cēsu novada virsdiriģents un docents JVLMA, kā arī vada Akadēmijas kori. 2015. gadā piešķirts valsts augstākais apbalvojums Triju Zvaigžņu ordenis.

## Izglītība
Mārtiņš Klišāns pirmo profesionālo muzikālo izglītību ieguvis, dziedot Emīla Dārziņa zēnu korī un beidzot kordiriģēšanas klasi Emīla Dārziņa speciālajā mūzikas vidusskolā. Studijas turpinājis Jāzepa Vītola Latvijas Mūzikas akadēmijā, pabeidzot kordiriģēšanas klasi pie profesora Imanta Kokara. 1999. gadā papildinājis zināšanas Prinstonā (ASV). Studiju laikā kā dziedātājs piedalījies Štutgartes Baha akadēmijas meistarklasē pie prof. Brjūsa Ābela (*Bruce Abel*). 2009. gadā saņēmis Maģistra grādu Latvijas Mūzikas Akadēmijas diriģēšanas nodaļā.

## Profesionālā darbība
No 1989. līdz 1992. gadam viņš bija Latvijas Universitātes kora "Juventus" diriģents, vairākus gadus diriģēja daudzu starptautisko konkursu laureātu kamerkori "Sacrum" un ilgus gadus bija Cēsu pilsētas Kultūras centra jauktā kora "Beverīna" diriģents. Kopš 1998. gada Mārtiņš Klišāns ir Rīgas Doma zēnu kora diriģents un mākslinieciskais vadītājs. Astoņpadsmit pēdējie Rīgas Doma zēnu kora CD ieraksti veikti M. Klišāna vadībā. Tieši M. Klišāna darbības laikā 2001. gadā Rīgas Doma zēnu korim tiek piešķirta Lielā Mūzikas Balva. Mārtiņš Klišāns ir IX Latvijas skolu jaunatnes dziesmu svētku virsdiriģents 2005. gadā, ievēlēts arī par XXIV Vispārējo latviešu dziesmu svētku virsdiriģentu 2008. gadā.

Pašlaik ir Cēsu novada virsdiriģents un jauktā kora "Valmiera" diriģents.

Mārtiņš Klišāns ir piedalījies pasaules kordiriģentu konferencē. 2000. gadā Ročesterā, ASV un kopā ar Rīgas Doma zēnu kori vadījis bērnu koru diriģentu semināru. Mārtiņš Klišāns ir un Cēsu pilsētas Kultūras centra jauktā kora "Beverīna" diriģents. 2004. gada jūlijā piedalījies kā viesdiriģents Americafest — Zēnu un vīru koru pasaules festivālā Čehijā.

Mārtiņš Klišāns dziedājis "Rīgas vokālajā grupā" un kamerkorī *[[Ave Sol (koris)|Ave Sol]]*, piedalījies vairākos baroka operu un oratoriju uzvedumos, dziedot tenora partiju (G. F. Hendeļa "Mesijā", J. S. Baha "Ziemassvētku oratorijā", H. Pērsela operās "Feju karaliene" un "Didona un Enejs"). Par dalību uzvedumā "Didona un Enejs" kopā ar radošo grupu saņēmis Lielo Mūzikas balvu.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Kaut kas, kas nāk no debesīm
* Diriģents Mārtiņš Klišāns ievēlēts par Eiropas Savienības Koru federācijas viceprezidentu
Cinkuss

**Cinkuss** var būt:

* Ivars Cinkuss (dzimis 1969. gadā) — latviešu diriģents,
* Roberts Cinkuss (1963—2023) — latviešu karikatūrists un animators.
Mizesa atklātne

**Mizesa atklātne** ir šaha atklātne, kas sākas ar gājienu: **1. d2-d3**.

To klasificē pie flanga atklātnēm ar Šaha atklātņu enciklopēdijas kodu A00.

## Vēsture
Atklātne nosaukta Vācijas un Lielbritānijas šahista Žaka Mizesa (1865-1954) vārdā, kas Berlīnē 1910. gadā gājienu 1. d3 spēlēja divās mača partijās pret Rihardu Teihmanu. Mizess tikai ar grūtībām panāca neizšķirtu vienā partijā, bet otru zaudēja. Tomēr Mizess nav pirmais, kas spēlējis 1. d2-d3.  Jau 1856. gadā Londonā to spēlēja britu šaha čempions Z. Bodens (1826-1882) pret spēcīgo amatieri Dž. Ouenu (1827-1901). Pēc tam šis gājiens  līdz 20. gadsimta vidum pazuda no pasaules spēcīgāko  šahistu prakses.  Tikai 1960. gadā krievu lielmeistars Aleksandrs Kotovs lietoja šo gājienu trīs partijās, ieskaitot 1961. gadā Stokholmā spēlēto partiju pret Vācijas lielmeistaru Volfgangu Uncikeru.

Viszināmākā partija, kas sākta ar šo atklātni, ir 1997. gadā spēlētā revanša mača trešā partija starp Gariju Kasparovu un superdatoru Deep Blue. Kasparovs sprieda, ka dators spēlēs sliktāk pozīcijā, kas nav iekļauta tā atklātņu bibliotēkā, tomēr datoru pieveikt neizdevās, partija beidzās neizšķirti.

## Stratēģiskā ideja
Balto gājiens 1. d2-d3 atstāj melnajiem iespēju brīvi izvēlēties turpmāko spēles plānu. Dabiskās melno atbildes ir 1. ... d7-d5 vai 1. ... e7-e5. Abos gadījumos baltie, spēlējot laidņa fianketto (g2-g3 un Lf1-g2), var pāriet uz vecindiešu aizsardzībai raksturīgu figūru izvietojumu ar mainītām krāsām. Bet pēc 1. ... e7-e5 baltajiem ir  vēl papildus iespējas, izvēlēties 2. c2-c4, pārejot angļu atklātnē, vai 2. e2-e4 ar sekojošo Zb1-d2, spēlējot Filidora aizsardzību ar baltajiem.

## Literatūra
*  

## Atsauces

## Ārējās saites
* Atklātnes apskats vietnē ''chess.com''
* Atklātnes apskats vietnē ''365chess.com''
Latvijas Universitātes P. Stradiņa medicīnas koledža

**Latvijas Universitātes P. Stradiņa medicīnas koledža (LU PSK)** ir valsts pirmā līmeņa augstākās izglītības iestāde, kas realizē studiju virzienus “Veselības aprūpe” un “Sociālā labklājība”. Kopš 2007. gada darbojas arī LU PSK Rēzeknes filiāle.

## Vēsture
Dibināta 1939. gadā kā Rīgas pilsētas 2. slimnīcas medicīnas skola pēc slimnīcas medicīniska direktora Paula Stradiņa ierosmes.
Skola sākotnēji bija izvietota vienā no agrākā Rīgas Skolotāju institūta ēkām un gatavoja medicīnas māsas, pirmās šķiras mācītos sanitārus un laborantus galvenokārt slimnīcas vajadzībām. 1954. gadā to pārdēvēja par **Rīgas 2. Medicīnas skolu**, vēlāk par **P. Stradiņa Rīgas 2. Medicīnas skolu**, tajā varēja iegūt medicīnas māsas, feldšera, vecmātes un feldšera-laboranta izglītību.

1991. gadā skola pārņēma savā īpašumā bijušās sanatorijas "Bulduri" ēkas un pielāgoja tās skolas vajadzībām.
2004. gadā to pārdēvēja par **P. Stradiņa veselības un sociālās aprūpes koledžu**.
Kopš 2010. gada tā ir **Latvijas Universitātes P. Stradiņa medicīnas koledža**.

## Studiju programmas
Koledžā var apgūt šādas pirmā līmeņa augstākā profesionālā studiju programmas:
* māszinības  (speciālista kvalifikācija: māsa),
* ārstniecība (speciālista kvalifikācija: ārsta palīgs),
* estētiskā kosmetoloģija (speciālista kvalifikācija: skaistumkopšanas speciālists kosmetoloģijā),
*  ārstnieciskā masāža (speciālista kvalifikācija: masieris),
* biomedicīnas laborants (speciālista kvalifikācija: biomedicīnas laborants),
* radiologa asistents (speciālista kvalifikācija: radiologa asistents),
* podoloģija (speciālista kvalifikācija: podologs).
* sociālā aprūpe (speciālista kvalifikācija: sociālais aprūpētājs),
* sociālā rehabilitācija (speciālista kvalifikācija: sociālais rehabilitētājs),

## Ārējās saites

* Latvijas Universitātes P. Stradiņa medicīnas koledža
Latvijas Universitātes Rīgas Medicīnas koledža

**Latvijas Universitātes Rīgas Medicīnas koledža (LU RMK)** ir īsā cikla profesionālās augstākās izglītības iestāde. Koledžā pēc vidējās izglītības iegūšanas iespējams iegūt īsā cikla profesionālo augstāko izglītību. 

## Vēsture
Koledža tika dibināta  1980. gadā 16. jūnijā jaunuzceltajā Gaiļezera slimnīcu kompleksā kā **Rīgas 5. medicīnas skola**. 2004. gada 1. jūlijā to pārdēvēja par **Rīgas Medicīnas koledžu**. Savu pašreizējo nosaukumu – Latvijas Universitātes Rīgas Medicīnas koledža – ieguva 2010. gada 1. jūlijā. Kopš tā laika koledžā notiek studiju procesa modernizācija, nodrošinot Eiropas Savienības prasībām atbilstošu augstāko profesionālo izglītību.  No 2020. gada 1. jūlija koledžas direktors ir Dr. Aksels Roshofs – ar 20 gadu stāžu kā aktīvs ķirurgs, kā arī, 10 gadus vadot NMPD iestādes.

## Studiju programmas

Koledžā var apgūt šādas pirmā līmeņa augstākās profesionālās studiju programmas:
* Ārstniecība (speciālista kvalifikācija: ārsta palīgs, ambulatorās aprūpes ārsta palīgs vai neatliekamās medicīnas ārsta palīgs),
* Masāža un hidroterapija (speciālista kvalifikācija: masieris),
* Optometrista asistents
RSU Liepājas filiāle

**Rīgas Stradiņa universitātes Liepājas filiāle** ir Rīgas Stradiņa universitātes stuktūrvienība Liepājā, kurā iespējams apgūt pirmā līmeņa profesionālo augstāko izglītību.  

## Studiju programmas
* pirmā līmeņa augstākā profesionālā studiju programmas:
** ārstniecība (speciālista kvalifikācija: ārsta palīgs),
** māszinības (speciālista kvalifikācija: māsa), 
** ārstnieciskā masāža (speciālista kvalifikācija: masieris),
** veselības sporta speciālists (speciālista kvalifikācija: fitnesa treneris),

* bakalaura studiju programmas:
** māszinības, 
** vecmāte.

## Vēsture
Nodibināta 1937. gadā kā Liepājas māsu skola, 1954. gadā pārdēvēta par **Liepājas medicīnas skolu**.
2004. gadā Liepājas medicīnas skolu reorganizēja par **Liepājas medicīnas koledžu**.
2010. gada 14. maijā koledžu pievienoja Rīgas Stradiņa universitātei.
Daugavpils Universitātes Daugavpils medicīnas koledža

**Daugavpils medicīnas koledža (DMK)** ir pirmā līmeņa profesionālās augstākās izglītības un arodizglītības iestāde Daugavpilī. Koledža ir Daugavpils Universitātes aģentūra. 

## Studiju programmas
* pirmā līmeņa augstākā profesionālā studiju programmas:
** māszinības (speciālista kvalifikācija: māsa),
** ārstniecība (speciālista kvalifikācija: ārsta palīgs),
** sociālā aprūpe (speciālista kvalifikācija: aprūpētājs),
** sociālā rehabilitācija (speciālista kvalifikācija: sociālais rehabilitētājs),

* arodizglītības studiju programma:
** māszinības (speciālista kvalifikācija: māsas palīgs).

## Vēsture
Nodibināta 1945. gadā kā **Daugavpils Medicīnas skola**. Skolai tika iedalīta ēkas daļa Varšavas ielā 26.
Kopš 1954. gada skola sagatavoja ne tikai medicīnas māsas, bet arī feldšerus. Laika posmā no 1970. līdz 1974. gadam uzcēla jaunu mācību korpusu.
2004. gadā to pārdēvēja par Daugavpils Medicīnas koledžu.
2018. gadā Daugavpils Medicīnas koledžu pievienoja Daugavpils Universitātei.
Bandavas pauguraine

**Bandavas pauguraine** ir dabas apvidus Rietumkursas augstienes vidusdaļā Dienvidkurzemes un Kuldīgas novados. Stiepjas 36 km garumā ziemeļu—dienvidu virzienā no Turlavas līdz Dzeldai un 35 km platumā no Vecpils līdz Rudbāržiem. Ziemeļos pa Rīvas un Lējējupes augštecēm robežojas ar Kurmāles pauguraini, austrumos pa Lējējupes un Ēnavas ieleju kreiso krastu — ar Kursas zemieni, dienvidos pa Vārtājas un Dzeldas ielejām — ar Embūtes pauguraini, dienvidrietumos Durbes—Vārtājas pazeminājums atdala no Vārtājas viļņotā līdzenuma, bet ziemeļrietumos kāples veidā norobežojas no Apriķu līdzenuma. Pauguraines augstākais punkts ir pie Ābolkalniem 138,6 m vjl ziemeļaustrumos no Kalvenes.

## Ģeoloģija
Paugurlīdzenuma pamatā ir meridionāli stiepts pamatiežu virsas pacēlums ar slīpumu rietumu—austrumu virzienā; tās augstums 30—70 m vjl. Virsu saposmo vairākas senas ielejas. Pamatiežu vecums samazinās virzienā uz dienvidiem. Ziemeļu daļu veido augšdevona karbonātieži un smilšakmeņi. Dienviddaļā izplatīti apakškarbona smilšakmeņi, māli, karbonātieži. Pamatiežus klāj 40—70 m biezi ledāja sakrokoti glacigēnie un ledāja kušanas ūdeņu nogulumi — morēnmālsmilts, smilšmāls, smilts, grants, aleirīti, māls. Ielejveida pazeminājumos nogulumu biezums vietām pārsniedz 100 m. Raksturīgas saldūdens kaļķiežu iegulas.

## Reljefs
Reljefu veido vairākas meridionālā vai submeridionālā virzienā orientētas, 25—40 m augstas paugurgrēdu joslas, ko atdala pazeminājumi ar mēreni un vidēji viļņotiem līdzenumiem. Visaugstākā daļa ir dienvidos, Kalvenes apkaimē, kur lielākais augstums ir 138,6 m vjl. 

## Klimats
Klimats mēreni silts un mitrs, jūtama Baltijas jūras ietekme. Gada vidējā temperatūra ir 6,3 °C; janvārī — –4 °C, jūlijā — 16,5 °C. Bezsala periods 130—140 dienas. Nokrišņi 700—800 mm, visvairāk dienvidrietumu daļā. Sniega sega nepastāvīga; izveidojas pēc decembra otrajā pusē un saglabājas līdz marta vidum, tās biezums ap 20 cm.

## Hidrogrāfija
Upju tīklu veido Baltijas jūras piekrastes un Ventas baseina upes. Baseinu ūdensšķirtne ir pa Valtaiķu un Kalvenes paugurgrēdām. Upēm raksturīgas 20—30 m, vietām līdz 50 m dziļas ielejas. Lielāko daļu atūdeņo Tebra un tās pietekas Laža un Alokste, kā arī Rīvas un Vārtājas augštece. Lielākās Ventas baseina upes ir Koja, Garūdene un Ēnava.

Starppauguru ieplakās vairāki nelieli, pārsvarā glaciālie, ezeri un purvi. Lielākie ir Sepenes ezers (67 ha) un Tīdu ezers.

## Atsauces
778. gads

**778. gads** () bija parastais gads, kas pēc Jūlija kalendāra sākās trešdienā.

## Notikumi
* Franki pāriet Pirenejus, ieņem Saragosu un visu teritoriju līdz Ebro upei

## Dzimuši
* Luijs Dievbijīgais — Akvitānijas un Franku karalis, Svētās Romas impērijas imperators (miris 840.)
Votzeme

thumb|270px|Votzeme (''Водская земля'') un Ingrijas zeme (''Ижорская земля'') 14. un 15. gadsimtā
thumb|270px|Votu karogs
**Votzeme** (, , ) ir vēsturisks reģions tagadējā Krievijas Ļeņingradas apgabala dienvidrietumos starp Lugas un Volhovas upēm.. Votzeme no 13. līdz 18. gadsimtam bija strīdus teritorija starp krieviem un zviedriem, dāņiem un vāciešiem.

## Vēsture
Voti pirmo reizi minēti Novgorodas hronikā, kur teikts, ka 854. gadā viņi kopā ar slāvu ciltīm esot padzinuši varjagu kungus no savas zemes. Pēc tam, kad 1019. gadā zviedru ķēniņa Olafa meita Ingegerda salaulājās ar Kijivas kņazu Jaroslavu Gudro, viņa kā kāzu dāvanu saņēma zemes ap Lādogas ezeru, ko vēlāk nodēvēja par Ingriju.

1240. gadā to uz pāris gadiem iekaroja Livonijas ordenis un uzcēla Koporjes cietoksni. Arī Novgorodas—Livonijas karu laikā 14.—15. gadsimtā Votzemē atkārtoti iebruka Livonijas ordenis un sagūstītos votus (krieviņus nometināja arī Latvijas teritorijā.

No 1617. gada votu zeme atradās Zviedrijas pakļautībā. Lielā Ziemeļu kara laikā to 1703. gadā iekaroja Krievijas cariste, nodibinot tai pakļautu Ingermanlandes hercogisti, kas pastāvēja līdz 1708. gadam.

## Dokumenti

### Novgorodas hronika par Lotigolas atgūšanu
1242. gada vasarā, kā Novgorodas 1. laika grāmatā vēstīts, vācieši pēc sakāves Ledus kaujā atsacījās no pirms tam iekarotās Votzemes (*Водь*):

## Literatūra
* Неволин К. А. О пятинах и погостах новгородских в XVI веке, с приложением карты. Санкт-петербург: Тип. императорской Академии Наук,1853 
* Рябинин Е. А. Водская земля Великого Новгорода. СПб., 2001.

## Atsauces

## Skatīt arī
* Voti
* Ingrija
Baņģeva

**Baņģeva** (arī **Bangava**, **Baņgava**) ir upe Kurzemē, Usmas ezera pieteka Ventspils novadā. Sākas mežainā apvidū Zlēku pagastā uz ziemeļaustrumiem no Dzeņu purva, plūst, stipri līkumojot, austrumu virzienā pa Ugāles līdzenumu. Uzņem ūdeņus galvenokārt no vidustecē un lejtecē meliorēto mežu novadgrāvjiem. Lielākā pieteka ir Ežurga (kreisā). Lejpus Žatiem daļa ūdeņu pa Strunceni novadīta pa taisno uz ezeru. Baņģeva ietek Usmas ezerā tā rietumu krastā Pilsgaldangas līcī.

## Atsauces
Bārbeles sērūdeņraža avots

**Bārbeles sērūdeņraža avots** ir minerālūdens sēravots Bauskas novada Bārbeles pagastā. Viens no plašāk un senāk zināmajiem Latvijas dziednieciskajiem avotiem. Izvietojies pagasta rietumos uz dienvidiem no Bārbeles ciema Iecavas labajā krastā netālu no Dzērvītes ietekas. Kopš 1977. gada aizsargājams ģeoloģisks piemineklis. Mazmineralizēts sērūdeņradi, kā arī  kalcija un nātrija sulfātus saturošs avots ar lielu debitu. No 2 m dziļas karsta piltuves avots ieplūst Iecavā pa 100 m garu strautu.

Rakstu avotos minēts kopš 1739. gada, kad pēc hercoga Pētera Bīrona pavēles tur izpirkta zeme un ierīkota sērūdens vannu dziedniecības iestāde. 18. gadsimtā Bārbeles sēravots bija slavenākā šāda tipa dziedniecības iestāde Latvijā. 20. gadsimtā to nomāja Latvijas sieviešu palīdzības korpuss, kas iekārtoja procedūru ēku un viesnīcu. Dziednīca izpostīta Otrā pasaules kara laikā.

Mūsdienās populārs tūrisma objekts.

## Atsauces
Indriķis Segliņš

**Indriķis Segliņš** (dzimis , miršanas datums nav zināms) bija latviešu politiķis. Bijis Latvijas Satversmes sapulces deputāts, Latvijas Sociāldemokrātiskās strādnieku partijas pārstāvis.

## Biogrāfija
Indriķis Segliņš piedzima  (1878. gada 26. decembrī - pēc vecā stila) Snēpeles pagasta "Aploku" saimnieka Anša un Līzes Segliņu ģimenē. Ieguvis vidējo izglītību.

1920. gadā ievēlēts Latvijas Satversmes sapulcē, pārstāvēja Latvijas Sociāldemokrātisko strādnieku partiju. Amatā bija līdz 1922. gadam.

1941. gada augustā vēl saimniekoja Snēpeles pagasta "Remešos".

## Atsauces
Ingegerda

thumb|250px|"Jaroslavs Gudrais un Ingegerda" (A. Trankovska glezna, 19. gadsimta beigas)
**Ingegerda Ūlofa meita** (, ) bija Zviedrijas karaļa Ūlofa meita. Ap 1019. gadu viņa apprecējās ar Novgorodas kņazu Jaroslavu Gudro un pieņēma kristīgo vārdu **Irīna** ( — ‘miers’). Kā kāzu dāvanu Ingegerda saņēma Ladogas pilsētu un zemes ap to, kas no tā laika tiek sauktas Ingegerdas vārdā par Ingriju.

## Eimunda sāga
Eimunda sāgas sākumā stāstīts par to, ka bijušais Norvēģijas ķēniņš Eimunds Hringsons kopā ar savu radinieku jarlu Ragnāru Agnarsonu un 600 vīru karadraudzi ieradās pie Holmgārdas (Novgorodas) ķēniņa Jarizleifa (Jaroslava) un viņa sievas Ingegerdas (*Ingigerðr*), lai noslēgtu savienību pret viņa pusbrāli ķēniņu Burizlafu (Borisu). Pēc brāļu Borisa un Gļeba sakaušanas 1019. gadā Jaroslavs aplenca Kijivu, bet Eimunds devās pie Palteskjas (Polockas) ķēniņa Vartilafa (*konungr Vartilafr*), kuram ķēniņš Jarizleifs bija izvirzījis teritoriālas pretenzijas. Ingegerda un viņas radinieks zviedru jarls Ragnvalds Olafsons (*jarl Rögnvaldr Úlfsson*) mēģināja nogalināt Eimundu.

Eimunda sāgā minēts, ka ķēniņš Brjačislavs sagūstīja ķēniņa Jaroslava sievu Ingegerdu. Savukārt pēc 1041. gadā noslēgtā miera līguma Brjačislavs un Jaroslavs vienojās par to, ka Brjačislavs kļuva par Kijivas vietvaldi, bet Jaroslavs paturēja virsvaru Novgorodā kā Krievzemes (Gardarīkes) galvaspilsētā. Par Polockas valdnieku kļuva ķēniņš Eimunds, bet jarls Ragnvalds Olafsons par Aldeigjuborgas (Ladogas) valdnieku. Kad 1044. gadā Brjačislavs nomira, par Kijivas lielkņazu kļuva Jaroslavs.

## Atsauces

## Ārējās saites
Pastaru ezers

**Pastaru ezers** vai **Bardinska ezers** ir neliels beznoteces purva ezeriņš Augšdaugavas novada Šēderes pagastā. Izvietojies pagasta austrumdaļā netālu no dārzkopības sabiedrības «Celtnieks» Augšzemes aizsargājamo ainavu apvidū. 2004. gadā ezers un tā apkārtne 3,15 ha platībā tika iekļauti dabas liegumā «Bardinska ezers» pārejas purva un slīkšņas aizsardzībai. Ezers ir viena no nedaudzajām Lapzemes āķītes atradnēm Latvijā. Liegums ir iekļauts *[[Natura 2000]]* — Eiropas nozīmes aizsargājamo dabas teritoriju tīklā.

## Atsauces
Dzjiņu dinastija (265—420)

**Dzjiņu dinastija** bija Senās Ķīnas imperatoru dinastija, kas valdīja laika posmā no 265. līdz 420. gadam, Sešu dinastiju laika vidusposmā. Dinastija izveidojās Trīs valstu posma beigās, pastāvēja Sešpadsmit karalistu laikā un tās sabrukums aizsāka Ziemeļu un Dienvidu dinastiju posmu. Dzjiņu dinastijas varu raksturo iekšējā nestabilitāte un ārējie draudi. Dinastijas vēsturi dala divos posmos — rietumu Dzjiņu (265—316) un austrumu Dzjiņu (317—420). Lai atšķirtu šo dinastiju no vēlāk sekojošajām Dzjiņu dinastijām, šo periodu sauc arī par divu Dzjiņu un *Sima Dzjiņ* laiku.

Dinastiju dibināja Sima Jaņ (Vudi), kura galvaspilsēta atradās Luojaņā, bet austrumu Dzjiņu valsti izveidoja Sima Žui (Juaņdi) ar galvaspilsētu *Jiankang*, netālu no mūsdienu Naņdzjinas.

Pēc tam, kad 280. gadā Sima Jaņ izdevās atkalapvienot Ķīnu, stabilitāte turpinājās tikai desmit gadus. Pēc garā vājā imperatora Sima Džuna (Hueidi) kāpšanas tronī sākās valdošās ģimenes iekšējās intrigas un politiskās sazvērestības par tiesībām iegūt reģenta posteni, sākās Astoņu prinču karš, ar ko apzīmē imperatora onkuļu un tuvāko radinieku cīņas par varu laikā no 291. līdz 306. gadam. Savstarpējo cīniņu novājināto valsti no 304. līdz 316. gadam satricināja Piecu barbaru sacelšanās, kas ir nosaukums karam, kura laikā valsts ziemeļus ieņēma nomadu ciltis.

316. gadā Dzjiņu galms bēga uz Ķīnas dienvidiem, kur aiz Huaihe upes tiem izdevās noturēties vēl simts gadus. Šo gadu uzskata par dienvidu Dzjiņu un Sešpadsmit karaļvalstu perioda sākumu. Galma bēgšanai no barbariem sekoja milzīgas civiliedzīvotāju masas, kas no valsts centrālās daļas apmetās dienvidos, tādējādi veicinot Dienvidķīnas attīstību. Austrumu Dzjiņu imperatoru vara bija vāja, jo tie balstījās uz vietējo augstmaņu ģimeņu militāro spēku. Lai arī Dzjiņu armijai 383. gadā izdevās atvairīt ziemeļu uzbrukumu un atgūt ievērojamas valsts teritorijas, sākās dažādu ambiciozu karavadoņu dumpji, kas noveda pie dinastijas beigām un Ziemeļu un Dienvidu dinastijas perioda sākuma.


Western Jeun Dynasty 280 CE.png|Dzjiņ valsts 280. gadā
Eastern Jin Dynasty 376 CE.png|Ķīnas dalījums 376. gadā
Feiriverbattle.PNG|Sarkanā līnija iezīmē atgūto teritoriju pēc 383. gada uzvaras
China400ce.png|Ķīnas dalījums 400. gadā


## Ārējās saites
Sja dinastija

thumbnail|right|Iespējamā Sja valsts teritorija
thumbnail|right|Ju Lielais
**Sja dinastija** ir mītiska valsts un dinastija, kuru tradicionālajā Ķīnas vēsturē uzskata par pirmo Ķīnas dinastiju, kas pēc dažādiem aprēķiniem pastāvējusi no 2070. līdz 1600. gadam p.m.ē. vai arī no 2205. līdz 1766. gadam p.m.ē. Dinastijā esot bijuši 17 valdnieki. Troņa mantošanā iedibināts dinastijas princips, to mantojot valdnieka dēlam vai brālim.

Atbilstoši leģendām, Sja dinastiju aizsācis Ju Lielais, kuru ķīnieši izvirzījuši par valdnieku pēc tam, kad viņš paglābis tos no plūdiem. Viņš bija pirmais, kurš ieņēma troni pēc pēdējā Trīs valdnieku un Piecu imperatoru perioda valdnieka. Sja dinastija esot kritusi pēc tam, kad iedzīvotāji sacēlās pret nežēlīgo valdnieku un varu pārņēma jaunā Šanu dinastija.

No šī laika nav saglabājusies neviena rakstīta liecība, tāpēc hroniku leģendām pierādījumus var atrast tikai arheologi. Pēdējos piecdesmit gadus Ķīnas arheologi un vēsturnieki domā, ka Sja dinastijas pastāvēšanu var saistīt ar bronzas laikmeta Erlitou kultūru, kura pastāvējusi 2100. — 1800. g. p.m.ē. tajā pašā apvidū, kas vēsturiski uzskatīts par Sja pastāvēšanas apvidu Henaņas provincē.

Lai arī tradicionālās Ķīnas hronikas ataino Ķīnas senvēsturi kā skaidri definētu valdnieku un dinastiju varas secību, skaidrs, ka Sja valsts bija tikai viena no šajā laikā pastāvošajām daudzajām valstiņām. Pastāv versija, ka Sja, Šanu un Džou dinastijas valstis pastāvēja vienlaikus, Šaniem iekarojot Sja valsti un pēc tam Džou dinastijai iekarojot Šanus. 

## Atsauces

## Ārējās saites
Džovanni Leonardo di Bona

**Džovanni Leonardo di Bona** (; 1542. gads, Kalabrija — 1597. gads) bija Itālijas šahists.

## Biogrāfija
Piedzimis Kutro pilsētā Itālijas provincē Kalabrijā. Studējis Romā tiesību zinātni, kad iepazinies ar šaha spēli. 1560. gadā zaudējis maču tā laika labākajam Spānijas šahistam Ruī Lopesam de Seguram. No 1566. gada līdz 1572. gadam daudz ceļojis un vienlaikus spēlējis šahu Dženovā, Marseļā un Barselonā. Kļuvis par vienu no sava laika labākajiem šahistiem. 1575. gadā apmeklējis Madridi, kur Spānijas karaļa Felipes II galmā apspēlējis Ruī Lopesu de Seguru un citus labākos Spānijas un Portugāles šahistus. Ticis noindēts pēc atgriešanās dzimtajā Itālijā. Pēc nostāstiem to izdarījis kāds konkurents, kurš apskaudis "šaha karaļa" slavu. 1634. gadā Leonardo dzīves stāstu uzrakstījis cits Itālijas šahists — Alesandro Salvio.

## Ārējās saites
Trīs valdnieki un Pieci imperatori

**Trīs valdnieki un Pieci imperatori** ir grupa mitoloģisku dievu un valdnieku, kas Ķīnas ziemeļos esot dzīvojuši vēlīnajā neolīta laikmetā starp 2852. un 2070. g. p.m.ē., periodā pirms mītiskās Sja dinastijas. Vēlākajos gados tie uzskatīti par Ķīnas dažādo tautību pirmtēviem un kultūras paražu aizsācējiem.

Dažādās senajās Ķīnas vēstures hronikās minēti dažādi trīs valdnieki un pieci imperatori. Trīs valdnieki parasti aprakstīti kā dievi, kas ar savām zināšanām uzlabojuši cilvēku dzīvi, mācot viņiem pamatzināšanas par uguns lietošanu, māju būvniecību un zemkopības metodēm. Par Trim valdniekiem visbiežāk dēvētie – radīšanas dievs Fusi, cilvēces radītāja Nuva, zemkopības un medicīnas izgudrotājs Šenons un uguns iegūšanas izgudrotājs Suižens.

Pieci imperatori tiek attēloti kā gudri valdnieki, kuru ilgajos valdīšanas laikos valstī valdījis miers. Pieci imperatori esot izgudrojuši un cilvēkiem iemācījuši aust zīdu, lietot zāles, ievērot kalendāru un lietot hieroglifu rakstību. Ievērojamākais no viņiem ir Dzeltenais imperators Huandi, kas tiek uzskatīts par Ķīnas valsts aizsācēju un dažādu tehnoloģisko izgudrojumu autoru un ķīniešu tautas pirmstēvu.

## Ārējās saites
Karlo Kocio

thumb|200px|Karlo Kocio sarakstītas šaha grāmatas pirmā lapa.
**Karlo Kocio** (; 1715. gads, Kazāle Monferrāto — 1780. gads) bija Itālijas šahists.

## Biogrāfija
Piedzimis Kazāle Monferrāto pilsētā Itālijas ziemeļu provincē Pjemontā. Veiksmīgi apprecējies un visu dzīvi nodzīvojis savā dzimtajā provincē. Viņa dēls bijis pazīstams sava laika vijoļu kolekcionārs. 1740. gadā uzrakstījis grāmatu par šahu *Il giuoco degli scacchi* ("Par šaha spēli"), kuru publicējis 1766. gadā Turīnā. Grāmata sastāvējusi no aptuveno 700 lappusēm, tā ir bijusi nozīmīgs ieguldījums tā laika atklātņu un galotņu teorijā. Kocio viens no pirmajiem aprakstījis arī latviešu gambītu. Tāpat viņa vārdā ir nosaukts rets variants spāņu atklātnē: 1. e4 e5 2. Zf3 Zc6 3. Lb5 Zge7. Dažas no Kocio analīzēm arī mūsdienās ir aktuālas šaha galotņu teorijā.

## Atsauces

## Ārējās saites
* K. Kocio šaha kompozīcijas vietnē PDB
Venera-2

***Venera-2*** jeb ***3MV-4 № 4*** bija PSRS starpplanētu zonde, kuras uzdevums bija Veneras izpēte. Tā palaista 1965. gada novembrī. Sabojājās neilgi pirms planētas pārlidojuma.

Kosmiskais aparāts bija apgādāts ar attēlu uzņemšanas sistēmu, magnetometru, saules un rentgenstaru detektoriem, pjezoelektrisko detektoru, jonu slazdiem, Geigera skaitītāju un kosmiskā starojuma 

*3MV-4 № 4* tika palaista  05:02 UTC ar nesējraķeti *[[Molnija (nesējraķete)|Molnija]]* no Baikonuras kosmodroma. Pēc tam, kad tā veiksmīgi bija ievadīta starpplanētu trajektorijā, tai dots nosaukums *Venera-2*.

 02:52 UTC *Venera-2* palidoja garām Venerai ar vistuvāko attālumu . Pārlidojuma laikā tai bija jāveic planētas novērojumi, un visi dati bija jāsaglabā ieraksta sistēmā. Pēc radiosignāla atjaunošanas ar Zemi, informācija bija jānoraida uz Zemi. Pēc pārlidojuma sakari ar zondi netika atjaunoti, un 4. martā tā tika atzīta par zaudētu.
Kļūmes izmeklēšanā tika secināts, ka kosmiskais aparāts pārkarsis dzesēšanas sistēmas radiatoru konstrukcijas nepilnību dēļ.

Četras dienas pēc *Venera-2* starta tika palaista zonde *[[Venera-3]]*, bet arī tā sabojājās pirms Veneras sasniegšanas.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Zond 2, 3 / Venera 2 (3MV-4 #1, 2, 3, 4) Gunter Dirk Krebs, 
* Publikācijas presē par ''Venera-2'' un ''Venera-3''
Vilhelms Hanšteins

**Vilhelms Hanšteins** (; , Berlīne — , Magdeburga) bija Vācijas šahists un advokāts.

## Biogrāfija
Piedzimis protestantu teologa ģimenē. Dzimtajā Berlīnē sava skolotāja Ludviga Bledova vadībā izveidojies par spēcīgu šahistu. Bijis Berlīnes plejādes dalībnieks. Saglabājušās ziņas par divām Hanšteina uzvarām mačos. 1842. gadā viņš pieveicis Kārli Janišu ar 4½:1½ (+4, −1, =1), bet 1847. gadā - Kārli Maietu ar 12½:5½ (+12, −5, =1). Savās partijās nereti lietojis arī latviešu gambītu.

Palīdzējis nodibināt vācu šaha žurnālu *Berliner Schachzeitung*, kas vēlāk pārtapis par *[[Deutsche Schachzeitung]]*. 1846. gadā kļuvis par *Deutsche Schachzeitung* galveno redaktoru.

Pēc profesijas bijis jurists. 1848. gadā Prūsijas valdība iecēlusi viņu par advokātu Magdeburgā, bet divus gadus vēlāk Hanšteins pāragri nomiris no neizdziedināmas slimības.

## Atsauces

## Ārējās saites
Burbons

thumb|300px|Baltā ozola mucas ar burbonu tiek glabātas noliktavās četrus līdz deviņus gadus, dodot burbonam tā pazīstamo vara krāsu
**Burbons** ir amerikāņu viskija veids, kas nogatavināts ozolkoka mucās un izgatavots pamatā no kukurūzas. Tā nosaukums atvasināts no Francijas Burbonu dinastijas, bet nav precīzi zināms, vai viskija nosaukumu ietekmēja Burbonu apgabala nosaukums Kentuki vai Burbonu iela Ņuorleānā. 

Burbons tiek izgatavots kopš 18. gadsimta, bet par nosaukuma izmantošanu atrodami dati no 19. gadsimta 20. gadiem, un nosaukums Kentuki pastāvīgi sākts izmantot 19. gadsimta 70. gados. Lai arī burbonu drīkst izgatavot jebkur ASV teritorijā, tas pārsvarā tiek saistīts ar ASV dienvidiem un īpaši Kentuki štatu. 2014. gadā burbona ražotāju ieņēmumi no ASV pārdotā apjoma sastādīja 2,7 miljardus ASV dolāru, un burbons veidoja aptuveni divas trešdaļas no 1,6 miljardus vērtā ASV alkoholisko dzērienu eksporta apjoma.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Kentucky Bourbon – a website of the Kentucky Distillers' Association
Kārlis Maiets

**Kārlis Maiets** (; , Berlīne — , Štetina) bija Vācijas šahists un advokāts.

## Biogrāfija
Cēlies no senas Francijas hugenotu ģimenes. 1828. gadā beidzis skolu Berlīnē, pēc tam mācījies tiesību zinātni Berlīnes un Heidelbergas Universitātēs. Strādājis Berlīnes municipālajā tiesā par advokātu un notāru. 1840. gadā pārcelts uz Potsdamu, pēc tam uz Štetinu. 1850. gadā atgriezies Berlīnē.

Kopā ar Ludvigu Bledovu, Paulu Rūdolfu fon Bilgueru, Vilhelmu Hanšteinu un citiem bijis viens no Berlīnes plejādes dalībniekiem. No 1850. gada līdz savai nāvei 1868. gadā bieži ticies pie šaha galdiņa ar Ādolfu Andersenu un sekmīgi cīnījies ar savu slaveno pretinieku. 1851. gadā piedalījies pirmajā starptautiskajā šaha turnīrā Londonā, kur gan zaudējis pirmajā kārtā. 1853. gadā zaudējis maču Žanam Difrenam ar 5:7. Devis nozīmīgu ieguldījumu šaha atklātņu teorijā, īpaši spāņu atklātnē, un savās partijās nereti lietojis arī latviešu gambītu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Laima Jansone

**Laima Jansone** (dzimusi  Rīgā) ir latviešu koklētāja un etnomuzikoloģe.

## Dzīves gājums
[left|thumb|150px|Laimas Jansones [DVD CD „Sidrabs” vāks]]
Laima Jansone dzimusi  Rīgā. No 1997. līdz 2003. gadam viņa mācījās Rīgas Latgales priekšpilsētas vakara mūzikas skolā. 2007. gadā pabeidza Jāzepa Mediņa mūzikas vidusskolas Mūzikas vēstures un teorijas nodaļu, bet pēc tam arī Jāzepa Vītola Latvijas Mūzikas akadēmijas Etnomuzikoloģijas nodaļu. 2011. gadā Laima Jansone kļuva par pirmo Latvijas mūziķi, kas uzstājusies pasaules mūzikas jeb mūsdienu tautas mūzikas lielākajā un ietekmīgākajā gadatirgus WOMEX (*World Music Expo*) promocijas koncertā.

2011. gadā viņa, sadarbībā ar režisoru Olafu Okonovu, izdeva DVD CD ierakstu Sidrabs, kura atvēršanas svētki notika 8. janvārī Spīķeros. 2013. gada 12. decembrī LTV1 notika televīzijas pirmizrāde Latvijas Televīzijas uzņemtajai dokumentālajai filmai par Laimu Jansoni „Kokles pavēlniece”. 2014. gadā Jansoni nominēja „Lielās mūzikas balvai 2013” kategorijā „Gada jaunais mākslinieks”.

## Diskogrāfija

*Sidrabs (2011)
*Zeme (2018; ar *[[DJ Monsta]]*)

## Videogrāfija
* *Zalktis. Vortex of Living Energy* (2012)

## Atsauces

## Ārējās saites
*„Laima Jansone: Ar etnomuzikoloģiju ir daudz interesantāk”. Latvijas Radio 1. Lsm.lv. *Talantu galerija*. 2016. gada 6. novembris. Skatīts: 2017. gada 4. martā.
*„Mūzikas brīnumbērns Laima Jansone: "Vēlēšanās piepildās. Bez māņticības"”. kasjauns.lv. 2015. gada 9. novembris. Skatīts: 2016. gada 26. februārī.
*Vita Krauja. „Etnokokles laikmetīgā balss. Saruna ar Laimu Jansoni”. Latvijas Avīze. 2014. gada 3. marts. Skatīts: 2016. gada 26. februārī.
*Kalvis Bormanis. „Jansone lauž stereotipus par tradicionālo kokles mūziku ”. tvnet.lv. 2011. gada 29. marts. Skatīts: 2016. gada 26. februārī.
Ludvigs Bledovs

**Ludvigs Bledovs** (; , Berlīne — , Berlīne) bija Vācijas šahists.

## Biogrāfija
Pēc profesijas bijis matemātikas skolotājs Ķelnes ģimnāzijā. No 1835. gada ticis uzskatīts par vienu no vadošajiem Vācijas šahistiem. 1842. gadā mačā uzvarējis Kārli Janišu, bet 1845. gadā - Ādolfu Andersenu ar 4:1. No 1836. gada vadījis Berlīnes šaha klubu un bijis Berlīnes plejādes dibinātājs. Starp viņa skolniekiem bijuši Kārlis Maiets, Pauls Rūdolfs fon Bilguers, Vilhelms Hanšteins un citi vēlāk vadošie Berlīnes šahisti. 1846. gadā nodibinājis pirmo Vācijas šaha žurnālu *[[Deutsche Schachzeitung]]*. No 1830. gada organizējis korespondencšaha mačus starp Berlīni un citām Vācijas pilsētām: Hamburgu, Breslavu, Magdeburgu, Pozeni. 1843. gadā publicējis pirmo vācu korespondencšaha partiju krājumu, kurā bijušas vairāk par 52 neklātienes spēlēm. Savas dzīves laikā savācis vērienīgu šaha grāmatu bibliotēku, kuru pēc Bledova nāves nopirkusi Berlīnes Karaliskā bibliotēka. Aizrāvies arī ar šaha kompozīciju, sevišķi ar šaha uzdevumu sastādīšanu. Savās partijās nereti lietojis arī latviešu gambītu.

## Ārējās saites
*  šahista profils vietnē chessgames.com
*  šahista profils vietnē chessgames.com
*  šahista kompozīcijas vietnē "Chess Problem Database Server"
Leopolds III Hābsburgs

**Leopolds III** (; dzimis , miris ) bija Austrijas hercogs no 1365. gada līdz 1379. gadam un Štīrijas, Karniolas un Karintijas hercogs no 1335. gada līdz savai nāvei 1386. gadā.

Leopolds III krita 1386. gada 9. jūlijā Zempahas kaujā pret šveiciešu karaspēku. Uzvara Zempahas kaujā ir pagrieziena punkts Šveices valsts neatkarības nodibināšanā.

## Ārējās saites
Leopolds III

**Leopolds III** var būt:

* Leopolds III Hābsburgs — Austrijas hercogs no 1365. gada līdz 1379. gadam;
* Leopolds III (Beļģija) — Beļģijas karalis no 1934. līdz 1951. gadam.