open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Groseto province

**Groseto province** () ir viena no Itālijas provincēm  valsts centrālajā daļā, Toskānas reģionā. Provinci un tai piederošās salas rietumos apskalo Tirēnu jūra. Tās administratīvais centrs un lielākā pilsēta ir Groseto. Provinces kopējā platība ir 4503 km², 2023. gadā tajā dzīvoja  iedzīvotāji. Groseto province sīkāk iedalās 28 komūnās.

## Ārējās saites
Šliselburga

**Šliselburga** () ir pilsēta pie Ņevas upes iztekas no Lādogas ezera Ļeņingradas apgabalā Krievijā. Atrodas pie federālā autoceļa R21 "Kola".

Pilsētas centrs un pie pilsētas atrodošais Orešekas cietoksnis ietilpst UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā. Pie pilsētas atrodas 18. gadsimtā celtā Vecā Lādogas kanāla galapunkts un slūžas.

## Vēsture
1323. gadā Novgorodas kņazs Jurijs Daņilovičs uz Orešekas salas nodibināja koka cietoksni, kuru salas vārdā dēvēja par **Orešeku**. No 1613. līdz 1702. gadam, kad pilsēta piederēja Zviedrijai, tās nosaukums bija **Nēteburga** (*Nöteborg*). Atkarojis to no zviedriem, Pēteris I pilsētu nosauca par Šliselburgu (no vācu: "Atslēgas pilsēta"), jo tā bija stratēģiska vieta visa reģiona ieņemšanai.

Cietoksnis ilgi kalpojis kā cietums, bet 1920./1930. gados kā bakterioloģisko ieroču izstrādes vieta.

Pati pilsēta veidojusies kā apmetne pie cietokšņa. Pētera I laikā tika izrakts Lādogas kanāls, kura galapunkts atrodas pie Šliselburgas. Pilsētas tiesības no 1780. gada. Otra pasaules kara laikā Šliselburgu ieņēma vācu karaspēks, tomēr cietoksnis palika Sarkanas armijas rokās. 1943. gada janvārī, Sarkanajai armijai ieņemot Šliselburgu, tika pārrauta Ļeņingradas blokāde. No 1944. pilsētas nosaukums bija **Petrokreposta** (). 1992. gadā tika atgūts vēsturiskais nosaukums.

## Ekonomika
Pilsētā atrodas 1913. gadā dibinātā "Ņevas kuģu būves un remonta rūpnīca" (*Невский судостроительно-судоремонтный завод*).

## Cilvēki
Šliselburgas cietoksnī dažādos laikos bijušas ieslodzītas daudzas pazīstamas personas, to starpā Mihails Bakuņins, Ernsts Johans Bīrons, Vera Fignere (*Вера Фигнер*), Ivans VI (šeit nogalināts), Vilhelms Kihelbekers (*Вильгельм Кюхельбекер*), Jevdokija Lopuhina,  šeihs Mansūrs (*Шейх Мансур*), Nikolajs Novikovs, Sergo Ordžonikidze, Aleksandrs Uļjanovs (Ļeņina brālis, šeit sodīts ar nāvi).
Attēls:Шлиссельбург Крепость Орешек.jpg|Cietoksnis
Attēls:Шлиссельбург Королевская башня.jpg|Tornis
Attēls:Шлиссельбург Орешек Башня Головина.jpg|Tornis
Attēls:Шлиссельбург. Петровский мост01.jpg|Kanāls un tilts pilsētas centrā
Attēls:090. Шлиссельбург. Староладожский канал. Развалины шлюзов.JPG|Vecais kanāls
Attēls:Шлиссельбург, Гостиный двор02.jpg|Tirgoņu nams
Attēls:Шлиссельбург. Никольская церковь.jpg|Baznīcas renovācija


## Atsauces

## Ārējās saites

*Šliselburga enciklopēdijā "Mana pilsēta" 
*Ņevas kuģu būves un remonta rūpnīca
Poļina Žerebcova

**Poļina Žerebcova** (, dzimusi  Groznijā) ir krievu rakstniece un žurnāliste.

Autore grāmatai par Krievijas—Čečenijas kariem «Poļinas Žerebcovas dienasgrāmata» (*Дневник Жеребцовой Полины:1999-2002*).
Grāmata ir tulkota vairākās valodās.

## Biogrāfija
thumb|250px|Poļinas Žerebcovas dienasgrāmata
Polina ir dzimusi daudznacionālā ģimenē Čečenijas—Ingušijas Autonomās Padomju Sociālistiskās Republikas teritorijā, Groznijā. Militārās kampaņas laikā viņa neizbrauca ārpus Čečenijas Republikas robežas. No kara sākuma 1994. gadā deviņus gadus vecā Poļina sāk rakstīt personīgo dienasgrāmatu, kurā aprakstīti vēsturiskie notikumi viņas dzimtenē.. 2013. gadā Poļina saņēma politisko patvērumu Somijā. Poļina ir iesaistīta cilvēktiesības aizstāvības darbībā. Uzstājas par Borisa Stomahina atbrīvošanu. Ziņojuma autors par kara noziegumiem Čečenijā 1994.— 2004. gados. **eng**..

## Bibliogrāfija

### Dienasgrāmata
* Poļinas Žerebcovas dienasgrāmata (*Дневник Жеребцовой Полины*). Maskava: Detektiv-Press, 2011. 

* Муравей в стеклянной банке. Чеченские дневники 1994-2004. — Москва.: Corpus, 2014. — 608 с. — 3000 экз. — 
thumbnail|Polina Zherebtsova, 2011
* Тонкая серебристая нить (рассказы) — Москва.: AST 2015. — 320 с. 
* Ослиная порода (автобиографическая повесть) —  Москва.: Время 2017. — 352 с.  
* 45 параллель (роман) —  Харьков: Фолио 2017. — 506 с. 

### Citās valodās

* Polina Žerebcova, Le journal de Polina. France, Paris: Books Editions., 2013. 
* Polina Žerebcova, Sodan sirpaleet. Finland, Helsinki: INTO, 2014. 
* Polina Žerebcova,LE JOURNAL DE POLINA. France, Paris: 10/18, 2015. 
* Polina Žerebcova, Чеченські щоденники 1994-2004 рр. Ukraine:«Клуб сімейного дозвілля, 2015.
* Polina Žerebcova, Polinas Tagebuch. — Berlin, Rowohlt Verlag, 2015. 
* Polina Žerebcova, Polinos Dienoraštis. — Lithuania, Tytoalba, 2015. 
* Polina Zherebtsova, Тонка сріблиста нить, Ukraine: BСЛ, 2016. 
* Polina Zherebtsova, "Deníky Poliny Žerebcovové", BIZBOOKS, Czech Republic, 2016 
* Polina Zherebtsova, "Осляче поріддя", Ukraine: BСЛ, 2017. 
* Polina Zherebtsova, "TŠETŠEENIA PÄEVIKUD 1994–2004", Estonia, Tänapäev, 2017. 

## Romāni un stāsti
* 2003 — *Брак поневоле*
* 2004 — *Лариса*
* 2004 — *Не судьба*
* 2006 — *Крещение*
* 2006 — *Маленький Ангел*
* 2007 — *Сказка о кролике*
* 2008 — *Дедушка Идрис*
* 2012 — *Чеченцы и русские. Грозный 2003-04гг. Дневник после битвы.*
* 2012 — *Мне жалко солдата. Дневники Жеребцовой Полины о первой войне.*
* 2013 — *Тонкая серебристая нить*
* 2013 — *Новые легенды старого Кавказа*
* 2013 — *Путь политэмигранта. Дневник.*

## Literatūras balvas
* 2006.gadā — Januša Korčaka Starptautiskā Literārā balva par izrakstu no dienasgrāmatas ("Kristības" — 2000. gads).
* 2006.gadā — Januša Korčaka Starptautiskā Literārā balva par militāro stāstu "Mazs Eņģelis".
* 2012.gadā — A. Saharova balva "Žurnālistika kā rīcība" fināliste.
* 2017.gadā — Ernest Hemingway Starptautiskā Literārā balva.

## Atsauces

## Ārējās saites
* ''Голос Америки. Чеченский дневник.'' 
* ''Коммерсант ВластЪ: Жизнь внутри войны''
* ''Письмо Ходорковскому''
Keilas ūdenskritums

thumb|Video 2022
**Keilas ūdenskritums** () atrodas Igaunijas ziemeļos, Harju apriņķa Rietumharju pagastā, , Igaunijā uz Keilas upes. Tas ir 6 metrus augsts un, atkarībā no sezonas, 60-70 metrus plats.

## Interesanti fakti
* Pie ūdenskrituma filmēti skati latviešu filmai "Vella kalpi".

## Galerija

Attēls:Keilajuga.jpg|Keilas ūdenskritums
Attēls:Keila waterfall, 2008-2.jpg|Keilas ūdenskritums 2008. gadā
Attēls:Keila juga1.jpg|Keilas ūdenskritums 2010. gada aprīlī


## Ārējās saites
Lodeinoje Poļes rajons

**Lodeinoje Poļes rajons** () ir Krievijas Ļeņingradas apgabala administratīvais rajons. Rajons robežojas ar Ļeņingradas apgabala Podporožjes, Tihvinas un Volhovas rajoniem, Karēlijas Republikas Oloņecas rajonu, kā arī Lādogas ezeru.

## Ārējās saites
*
Arsēnijs Jaceņuks

**Arsēnijs Jaceņuks** (; dzimis ) ir Ukrainas politiķis, ekonomists un jurists.

No 2005. līdz 2006. gadam Jaceņuks bija Ukrainas Ekonomikas ministrs; 2007. gadā Ukrainas Ārlietu ministrs un no 2007. līdz 2008. gadam Ukrainas Augstākās radas (parlamenta) spīkers. Jaceņuks bija viens no Ukrainas otras lielākās partijas "Batkivščina" līderiem un parlamenta frakcijas vadītājs. 2014. gada septembrī Jaceņks izveidoja jaunu politisko partiju "Tautas fronte".

Pēc Eiromaidana sacelšanās 2014. gada 27. februārī Ukrainas Augstākā Rada ievēlēja A. Jaceņuku par Ukrainas pagaidu valdības premjerministru. 24. jūlijā Jaceņuks paziņoja par atkāpšanos no premjerministra amata. 31. jūlijā Austākā Rada noraidīja viņa atkāpšanos.

2016. gada 10. aprīlī Jaceņuks paziņoja par atkāpšanos no premjerministra amata. 14. aprīlī par premjerministru apstiprināts Volodimirs Groismans.

## Atsauces
Viktors Tretjakovs

**Viktors Tretjakovs** (*Виктор Васильевич Третьяков*, dzimis 1888. gada 17. oktobrī Kijivas guberņā, miris 1961. gada 14. augustā Rīgā) bija krievu dzejnieks, tulkotājs, žurnālists un mākslinieks.

## Dzīvesgājums
Dzimis Kijivas guberņā tiesas ierēdņa ģimenē, mācījās Kijivas Aleksandra ģimnāzijā. Pirmā dzejas publikācija laikrakstā *"Киевская мысль"* 1915. gadā — dzejolis *"Карусели"* (*"И памятны мне карусели..."*), tas vēlāk pārpublicēts almanahā "Teātris un dzīve". Pēc tam Tretjakovs aktīvi publicējas laikrakstā *"Куранты"* un izdevumā *"Свободная мысль"*.
No 1919. gada studēja Petrogradas Universitātes filoloģijas fakultātē. Šajā laikā apmeklēja arī Mākslas akadēmiju, taču studijas nevienā no šīm augstskolām nebeidza. Viņš sadraudzējas ar dzejnieku Nikolaju Gumiļovu un piedalījās pulciņa "Dzejnieku cehs" (*"Цех поэтов"*) darbībā. Viņš kļuva arī par kaislīgu dzejnieka Mihaila Kuzmina daiļrades cienītāju, pievērsās arī glezniecībai, nereti ilustrēdams savus dzejoļus.

1921. gadā Tretjakovs pārcēlās uz Latviju, kurā dzīvoja viņa patēvs Eduards Veispals.
V. Tretjakovs kļuva par aktīvu krievu un latviešu preses izdevumu līdzstrādnieku, publicēja daudz rakstu par literatūru un tēlotāju mākslu, kā arī savus dzejoļus un atdzejojumus no latviešu valodas. Viņa pirmais dzejoļu krājums iznāca 1930. gadā Berlīnē un bija recenzēts dažādos krievu emigrantu izdevumos Eiropā. 1934. gadā Tretjakovs sāka izdot žurnālu "Pamati" (*"Основы"*), taču pēc sešiem numuriem tā darbība pārtrūka.
Latviešu dzejnieku darbu atdzejojumi apkopoti divās izlasēs, kas iznāca 1931. un 1940. gadā. 1939. gadā V. Tretjakova tulkojumā iznāca Edvarda Virzas poēma "Straumēni".

Pēc Otrā pasaules kara sākuma 1940. gadā Tallinā izdeva otro V. Tretjakova dzejas krājumu. Vācu okupācijas laikā Tretjakovs dzīvoja Rīgā, piedalījās mākslas izstādēs. Pēc kara viņš no 1945. līdz 1948. gadam bija Latvijas Valsts universitātes pasniedzējs, taču politisku iemeslu dēļ bija spiests šo amatu atstāt. Atlikušo dzīves daļu viņš pavadīja noslēgtībā, jo neiederējās padomju literatūras un mākslas ainā. Viņa latviešu dzejas antoloģijas tulkojumu publicēja 1959. gadā Maskavā.
V. Tretjakovs miris 1961. gadā, apbedīts Rīgas Meža kapos.

## Bibliogrāfija
* Виктор Третьяков. *Cолнцеpoй. Berlin: Petropolis, 1930.
* *Латышские поэты в переводах В. Третьякова*. Рига: Главн. складъ изд. у Вальтеръ и Рапа, 1931.
* Виктор Третьяков. *Дед лесной.* Сказка. Текст и рисунки В. Третьякова. Rīga: Filin, 1937.
* Эд. Вирза. *Cтpayмeни: Жизнь стараго латышскаго хутора*. Перевод B. T. Rīga: M. Didkovskis, 1939.
* *Латышские поэты в переводах В. Третьякова*. Rīga: Valters un Rapa, 1940.
* Виктор Третьяков. *Берег дальний*: стихи. Таллин: Союз объединённых искусств Эстонии, 1940.
* Рудольф Блауман. "Субботний вечер"; пер. В. Третьяков. *Пьесы*. Москва: Искусство, 1959. Серия "Библиотека драматурга", c. 493-510.
* *Антология латышской поэзии''. В двух томах. Москва: Государственное издательство художественной литературы СССР, 1959.

## Atsauces
Smogs

[thumbnail|Smogs [Singapūra|Singapūrā 2006. gada 7. oktobrī]]
**Smogs** jeb **smacenis** ir viens no gaisa piesārņojuma veidiem. Tas veidojas stipri piesārņotās lielpilsētās un rūpniecības rajonos kā Mehiko, Ņujorka, Losandželosa, Singapūra un citās. To galvenokārt veido indīgo gāzu maisījumi, dūmi, tvaiki, dažādi aerosoli, kurināmā atkritumi, putekļi un automobiļu izplūdes gāzes. 

Smogs kļūst it īpaši kaitīgs siltās un saulainās dienās. Tas ir toksisks un var izraisīt dažādas slimības, saīsināt dzīves ilgumu vai pat izraisīt nāvi.

## Smoga novēršana
Lai mazinātu gaisa piesārņošanu, izplūdes gāzes tiek filtrētas speciālos gāzu filtros. Parastie gāzu filtri atdala putekļus un kvēpus un speciālie filtri izplūdes gāzes saista ar dažādām vielām. Kurtuvju gāzes pirms izplūdes caur skursteni skalo ar kaļķu pienu (dzēstie kaļķi + ūdens). Kaļķu piens saista sēra(IV) oksīdu un ogļskābo gāzi, veidojas ūdenī nešķīstošas vielas, kas līdz ar uztvertajiem kvēpiem nokļūst tehnisko ūdeņu attīrīšanas iekārtā. Attīrīto ūdeni atkal izmanto jauna kaļķu piena pagatavošanai, kā arī kaitīgās vielas tiek savāktas un neizplūst gaisā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Hokejs 2014. gada ziemas olimpiskajās spēlēs sievietēm

**[[2014. gada ziemas olimpiskās spēles|2014. gada Soču ziemas olimpisko spēļu]] sacensības [[Hokejs olimpiskajās spēlēs|hokejā]] sievietēm** norisinājās no  līdz  *[[Bolshoy Ice Dome]]* un *[[Shayba Arena]]* hallēs Sočos.

## Halles

## Kvalifikācija
Krievija kvalificējās kā rīkotājvalsts. Kanāda, ASV, Somija, Šveice un Zviedrija turnīram kvalificējās kā piecas IIHF reitingā augstāk ierindotās izlases, savukārt kvalifikācijas turnīra ceļā Olimpiskajām spēlēm kvalificējās arī Vācija un Japāna.

## Komandas

## Priekšsacīkstes
### A grupa

### B grupa

## Izslēgšanas spēles
### 1.—4. vieta

### 5.—8. vieta

## Vietu sadalījums

## Ārējās saites
* 2014. gada ziemas olimpisko spēļu oficiālā mājaslapa  
* IIHF mājaslapa
Gabriels Lipmans

**Gabriels Lipmans** (*Gabriel Lippmann*,  — ) bija Luksemburgā dzimis franču fiziķis un izgudrotājs. 1908. gadā saņēmis Nobela prēmiju fizikā par krāsainu fotoattēlu iegūšanas metodi, kas balstīta uz interferences parādību.

## Vēsture
Dzimis Bonevuā (*Bonnevoie*), Holerihas (*Hollerich*) komūnā (mūsdienās Luksemburgas pilsētas rajons), Luksemburgā. Viņa tēvam tur bija ģimenes uzņēmums, cimdu ražotne. 1848. gadā ģimene pārcēlās uz Parīzi.

1868. gadā Lipmans uzsāka studijas *[[École normale supérieure|École Normale Supérieure]]*. Plānotās skolotāja studijas viņš nepabeidza, bet tā vietā pievērsās fizikai. 1873. gadā viņu nosūtīja uz Heidelbergas universitāti studēt zinātnes mācīšanas metodes, un viņš specializējās elektrības jomā. 1875. gadā Parīzē, Sorbonā aizstāvēja doktora disertāciju par elektrokapilaritāti. 1878. gadā sāka strādāt Sorbonas Zinātnes fakultātē. 1886. gadā tika nozīmēts par Pētījumu laboratorijas direktoru. Šo laboratoriju, kas drīz tika pievienota Sorbonai, viņš vadīja līdz pat savai nāvei.

Lipmans devis ieguldījumu dažādās fizikas nozarēs, īpaši elektrības, termodinamikas, optikas un fotoķīmijas jomās. 1886. gadā Lipmans sāka attīstīt krāsu attēlošanas metodi fotogrāfijā, balstoties uz interferences parādību, un tikai 1891. gadā tika panākts teorijas praktisks apstiprinājums, iegūstot fotogrāfijā krāsas. Pilnīgi pētījumi tika publicēti 1894. gadā. Par šo metodi Lipmans 1908. gadā saņēma Nobela prēmiju fizikā.

Lipmans mira 1921. gada 13. jūlijā, atrazdamies uz okeāna lainera *SS France* atpakaļceļā no Kanādas uz Franciju.
thumb|left|Gabriela Lipmana iegūts krāsainais fotoattēls.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Gabriela Lipmana biogrāfija Nobela prēmijas oficiālajā mājaslapā
Akciju kontrolpakete

**Akciju kontrolpakete** ir akciju daudzums, kas to īpašniekiem nodrošina kontroli pār uzņēmumu. Formāli par akciju kontrolpaketi uzskata 50%+1 akciju no visām uzņēmuma akcijām, kurām ir balsstiesības. Taču parasti kontrolpaketei pietiek arī ar 25—30% akciju, jo pārējās tiek sadalītas daudziem akciju īpašniekiem.

## Atsauces

## Skatīt arī
* Akcija
Gēnu inženierija

**Gēnu inženierija**, arī saukta par **ģenētisko modifikāciju**, ir tiešas manipulācijas ar organisma genomu, izmantojot biotehnoloģijas metodes. Tas ir tehnoloģiju un metožu kopums, ko izmanto, lai izmainītu šūnas ģenētisko materiālu, nododot gēnus sugu un ārpus sugu robežām, lai radītu uzlabotus vai pilnīgi jaunus organismus. Jaunu DNS fragmentu var iekļaut mērķorganisma genomā sākotnēji izolējot un pēc tam kopējot interesējošo fragmentu, izmantojot molekulārās klonēšanas metodes, vai sintezējot DNS, un pēc tam ievietojot jaunizveidoto sekvenci mērķorganismā. Gēni var tikt izņemti, vai "izsisti" *(knock-out*), izmantojot nukleāzes. Izmanotojot uz homologās rekombinācijas balstīto aizvietošanas metodi (*gene targeting*), ir iespējams izdzēst un pievienot gēnus, izņemt eksonus, vai ieviest punktveida mutācijas.

Organisms, kas ir radīts, izmantojot gēnu inženierijas metodes, ir uzskatāms par ģenētiski modificētu organismu (ĢMO). Pirmie ĢMO bija 1973. gadā radīta baktērija un 1974. gadā radīta ĢM pele. Insulīnu ražojošas baktērijas komercializēja jau 1982. gadā un ģenētiski modificēta pārtika tiek pārdota kopš 1994. gada. GloFish fluorescējošās zivis bija pirmais ĢM mājdzīvnieks, kura pārdošana sākās 2003. gada decembrī ASV.

Gēnu inženierijas metodes tiek pielietotas dažādās nozarēs, tajā skaitā pētniecībā, lauksaimniecībā, rūpnieciskajā biotehnoloģijā un medicīnā. Fermenti, ko izmanto, piemēram, veļas mazgāšanas līdzekļos vai medikamentos, mūsdienās tiek iegūti no ĢMO. Eksperimentālas ĢM šūnu līnijas un ĢM dzīvnieku šūnas, piemēram, peles vai zebrzivs, tiek izmantotas pētniecības nolūkos un virkne ģenētiski modificētu kultūraugu jau ir plaši komercializēti.

## Gēnu inženierija Latvijā
Latvijā gēnu inženierija aizsākās 1964. gadā pēc tam, kad PSKP CK oktobra plēnumā tika atcelts molekulārās bioloģijas un ģenētikas aizliegums, kas bija ieviests pēc Trofima Lisenko iniciatīvas. Šajā gadā Elmārs Grēns LZA Organiskās sintēzes institūtā nodibināja nukleīnskābju pētījumu grupu. 1975. gadā tā tika pārveidota par laboratoriju, bet 1988. gadā jau par nodaļu ar trim laboratorijām. 1978. gadā laboratorija sāka nodarboties ar gēnu inženieriju. 1980. gadā Paula Pumpēna vadībā tika klonēts pilns hepatīta B vīrusa (HBV) genoms. 1984. gadā tika atklāts jauns cilvēka interferona gēns *IFN*-αN. 1985. gadā tika noteikta pilna HBV genoma struktūra. 1986. gadā OSI eksperimentālajā rūpnīcā (tagad a/s "Grindeks") Jura Bunduļa vadībā tika dibināta Gēnu tehnoloģijas laboratorija, kur tika audzētas ģenētiski modificētas *[[E. coli]]* u.c. baktērijas, lai iegūtu interleikīna, interferona u.c. olbaltumvielas medikamentu un diagnostikas komplektu ražošanai. 1990. gadā tika izveidots Molekulārās bioloģijas institūts, kas 1993. gadā tika pārveidots par Latvijas Biomedicīnas pētījumu un studiju centru (BMC). Pašlaik ar gēnu tehnoloģijas metodēm bez BMC nodarbojas arī LU Medicīnas un dzīvības zinātņu fakultāte un RSU Mikrobioloģijas un virusoloģijas institūts.

## Atsauces

## Ārējās saites
Patons

**Patons** var būt:
* Uzvārds
** Boriss Patons (1918—2020) — zinātnieks, Ukrainas Nacionālās zinātņu akadēmijas prezidents
** Džordžs Patons (1885—1945) — ASV Armijas ģenerālis
** Jevgeņijs Patons (1870—1953) — Ukrainas inženieris, akadēmiķis
* Zinātnē
** Patona Elektrometināšanas institūts (dibināts 1934. gadā) — Ukrainas zinātniski pētnieciskais institūts
* Kino
** Patons — 1970. gada ASV biogrāfiska kara filma

## Skatīt arī
* Peitons
Tesla

**Tesla** (T) ir SI sistēmas magnētiskā lauka indukcijas mērvienība, tā ir atvasinātā mērvienība.

1 tesla skaitliski vienāda ar tāda magnētiskā lauka indukciju, pie kuras magnētiskās indukcijas plūsma caur 1 m2 virsmu (kas novietota perpendikulāri) ir 1 vēberu (Wb) liela.

1 T = 1 Wb / 1 m2

Izsakot šo atvasināto SI mērvienību ar SI pamatvienībām, iegūst:

T = kg × s-2 × A-1

Šai SI sistēmas mērvienībai T atbilst CGS mērvienību sistēmas (centimetrs-grams-sekunde) mērvienība G (gauss) sekojošā attiecībā:

1 T = 10 000 G

Mērvienība 1960. gadā nosaukta serbu izcelsmes amerikāņu izgudrotāja un fiziķa Nikolas Teslas vārdā.

## Skatīt arī
* Magnētiskā lauka indukcija

## Atsauces

## Ārējās saites
1981. gada Eirovīzijas dziesmu konkurss

**1981. gada Eirovīzijas dziesmu konkurss** bija 26. Eirovīzijas dziesmu konkurss kas notika Īrijā, Dublinā.
Dominika Gizina

**Dominika Gizina** (*Dominique Gisin*; dzimusi ) ir šveiciešu kalnu slēpotāja.

Piedalījusies divās ziemas olimpiskajās spēlēs (, ), 2014. gadā Sočos izcīnīja zelta medaļu nobrauciena distancē, zeltu ieguva arī slovēniete Tina Maze. Šī bija pirmā reize Olimpisko spēļu kalnu slēpošanas sacensībās, kad tiek pasniegtas divas zelta medaļas.

Pasaules kausā debitējusi 2005. gada decembrī. Pirmo uzvaru guvusi 2009. gada janvārī, kad Austrijā uzvarēja nobrauciena distancē. Kopumā ir guvusi trīs uzvaras, septiņas reizes kāpusi uz goda pjedestāla. Sportistes lielākais panākums Pasaules čempionātā ir 2011. gadā Garmišā-Partenkirhenē izcīnītā 4. vieta kombinācijā. Gizinas augstākais sasniegums Pasaules kausa kopvērtējumā ir 2013. gadā izcīnītā 15. vieta.

## Atsauces

## Ārējās saites
*
Bobs de Jongs

**Bobs de Jongs** (; dzimis ) ir nīderlandiešu ātrslidotājs, specializējies garajās distancēs (5000 m un 10 000 m).

Piedalījies piecās ziemas olimpiskajās spēlēs (, , , , ). 1998. gadā Nagano izcīnījis sudrabu 10 000 m distancē, savukārt divreiz garākā distancē ierindojies 4. vietā. 2002. gada Soltleiksitijas Olimpiskās spēles bija sportista neveiksmīgākās (30. vieta 5000 m, 15. vieta 10 000 m). 2006. gadā Turīnā kļuva par čempionu 10 000 m distancē un 6. vietas ieguvēju 5000 m distancē. 2010. gadā Vankūverā un 2014. gadā Sočos 10 000 m distancē izcīnīja bronzu. 2014. gada Olimpiskajās spēlēs 37 gadu vecumā kļuva par vecāko medaļnieku ātrslidošanā pēdējo 86 gadu laikā.

Ar panākumiem startējis Pasaules čempionātā, kur kļuvis par 7 zelta medaļu, 8 sudraba medaļu un 4 bronzas medaļu ieguvēju.

2006. un 2011. gadā ticis atzīts par Nīderlandes gada labāko ātrslidotāju.

## Atsauces

## Ārējās saites
Paka Sinhi

**Paka Sinhi** (, *Pak Sŭnghŭi*; dzimusi ) ir dienvidkorejiešu šorttrekiste un ātrslidotāja.

Šorttrekā piedalījusies divās ziemas olimpiskajās spēlēs (, ). 2010. gadā Vankūverā izcīnījusi divas bronzas medaļas: 1000 m un 1500 m distancēs. 2014. gadā Sočos kļuva par vienu no medaļām bagātākajām sportistēm ar divām zelta medaļām (1000 m, 3000 m stafete) un vienu bronzas medaļu (500 m). Vairākas medaļas izcīnījusi Pasaules čempionātā, 2010. gadā kļuva par čempioni kopvērtējumā, 2013. gadā kopvērtējumā izcīnīja sudrabu.

 Phjončhanā startējusi ātrslidošanā, iegūstot 16. vietu 1000 metru distancē.

## Ārējās saites
Ondržejs Moravecs

**Ondržejs Moravecs** (; dzimis ) ir bijušais čehu biatlonists.

Piedalījies četrās ziemas olimpiskajās spēlēs (, , , ). Lielākos panākumus guvis 2014. gadā Sočos, kur izcīnījis sudrabu iedzīšanā un jauktajā stafetē un bronzu masu startā. Pasaules čempionātā izcīnīja bronzu jauktajā stafetē 2013. gadā Nove Mesto. 2015. gadā Kontiolahti kļuva par pasaules čempionu jauktajā stafetē, ieguva sudraba medaļu masu startā un bronzu 20 kilometru individuālajā distancē. 2017. gadā Hohfilcenē izcīnīja sudraba medaļu 20 km distancē.  

Lielākos panākumus Pasaules kausā guvis 2014.—2015. gada sezonā, kad kopvērtējumā izcīnīja 6. vietu.

Pēc 2020.—2021. gada sezonas noslēdza savu karjeru.

## Karjeras rezultāti
### Olimpiskās spēles

### Pasaules čempionāts

### Pasaules kausa kopvērtējums

## Atsauces

## Ārējās saites
Selīna Gasparīne

**Selīna Gasparīne** (; dzimusi ) ir šveiciešu bijusī biatloniste.

Piedalījies divās ziemas olimpiskajās spēlēs (, ). Lielākos panākumus guvusi 2014. gadā Sočos, kur izcīnīja sudrabu individuālajā 15 km distancē. Pasaules čempionātā izcīnīja bronzu jauktajā stafetē 2013. gadā Nove Mesto. Lielākos panākumus Pasaules čempionātā guvusi 2012. gadā, kad sprintā izcīnīja 12. vietu, iedzīšanā — 13. vietu.

Arī viņas jaunākās māsas Elīza un Aita ir biatlonistes, tāpat pārstāv Šveices izlasi un visas trīs piedalījās 2014. gada ziemas olimpiskajās spēlēs. Pēc 2021.—2022. gada sezonas noslēdza biatlonistes karjeru.

## Karjeras rezultāti
### Olimpiskās spēles

### Pasaules čempionāts

### Pasaules kausa kopvērtējums

### Statistika Pasaules kausā

## Atsauces

## Ārējās saites
Lomonosovas rajons

**Lomonosovas rajons** () ir Krievijas Ļeņingradas apgabala administratīvais rajons. Rajons robežojas ar Ļeņingradas apgabala Gatčinas, Volosovas un Kingisepas rajoniem, Sosnovijboru un Sanktpēterburgu, kā arī Baltijas jūras Somu līci.

## Atsauces

## Ārējās saites
Lugas rajons

**Lugas rajons** () ir Krievijas Ļeņingradas apgabala administratīvais rajons. Rajons robežojas ar Ļeņingradas apgabala Slancu, Volosovas, Gatčinas un Tosno rajoniem, Novgorodas apgabala Novgorodas, Bateckas un Šimskas rajoniem, kā arī Pleskavas apgabala Pļusas rajonu.

## Ārējās saites
*
Ernests Gulbis (politiķis)

**Ernests Gulbis** (dzimis , miršanas datums nav zināms) bija Latvijas politiķis. Bijis 1. un 2. Saeimas deputāts. Īsu brīdi bijis Latviešu zemnieku savienības biedrs, tad pievienojies Latvijas Sociāldemokrātiskajai strādnieku partijai.

## Biogrāfija
Ernests Gulbis piedzima  (pēc vecā stila — ) Irlavas pagastā. Ieguvis pilsētas skolas izglītību. 1907. gadā sācis strādāt par skolotāju, darbojies Vānes, Irlavas, Ozolnieku, Beļavas un Vecmoku pamatskolās. Kara laikā vadīja latviešu bēgļu skolu Polockā un darbojies bēgļu komitejā. Piedalījies Brīvības cīņās.

1917. gadā kļuvis par Latviešu zemnieku savienības biedru. 1918. gadā no partijas izstājies, pievienojies Latvijas Sociāldemokrātiskajai strādnieku partijai (LSDSP). No LSDSP saraksta 1922. gadā ievēlēts 1. Saeimā un 1925. gadā — 2. Saeimā. Kandidējis arī 3. Saeimas vēlēšanās, bet nav ticis ievēlēts. Bijis arī ilggadējs Tukuma domes deputāts un žurnālists, laikraksta "Tukuma Balss" redaktors.

## Atsauces
Dienvidu atapasku valodas

**Dienvidu atapasku** (arī **apačeanu**) valodas ir atapasku valodu apakšsaime, kas bija izplatīta Ziemeļamerikas dienvidrietumos (Arizonā, Ņūmeksikā, Kolorādo, Jūtā, Sonorā, Teksasā, kā arī Oklahomas centrālajā daļā).

Dienvidu atapaski atšķēlās no Aļaskas atapaskiem un pārcēlās uz dienvidiem vēl pirms eiropiešu kolonizācijas. Šīs dienvidu grupas valodas ir tuvu radnieciskas un skaidri izdalās kā apakšsaime.

## Klasifikācija
Apakšsaimei pieder septiņas valodas. Pamatojoties uz valodu ģeogrāfisko izplatību, tās iedala divās grupās: Lielo līdzenumu apaču un Dienvidrietumu. 

I. **[[Līdzenumu]]**

II. Dienvidrietumu
: A. Rietumu
:: 1. Čirikavu-meskaleru
::: a. **[[Čirikavu]]**
::: b. **[[Meskaleru]]**
:: 2. **[[Navahu valoda|Navahu]]**
:: 3. **[[Rietumu apaču]]** (koijotero apaču)
::: a. Tonto (ziemeļu tonto, dienvidu tonto)
::: b. Balto kalnu apaču
::: c. Sankarlosas apaču
: B. Austrumu
:: 1. **[[Hikarilu]]**
:: 2. **[[Lipanu]]**

Lielo līdzenumu atzaru pārstāv viena valoda - kaiovu apaču, kas izmira 21. gadsimtā. Kaiovu apači bija izveidojušies par tipisku līdzenumu dienvidu kultūras pārstāvjiem un bija cieši lingvistiski svešo kaiovu sabiedrotie.

Izmirušas ir čirikavu un lipanu valodas. Čirikavu valodu daļēji asimilēja meskaleru valoda rezervātā, kur mitinās abu šo cilšu pēcteči.
Natčezu valoda

**Natčezu** valoda ir izolēta Ziemeļamerikas indiāņu valoda. Tajā runāja natčezu cilts, kas vēsturiski apdzīvoja tagadējos Misisipi un Luiziānas štatus.

Valoda izzuda 20. gadsimtā. Pēdējā tās pratēja, čiroku un natčezu pēcnācēja Nensija Reivena nomira 1957. gadā. Natčezi cenšas atdzīvināt savu valodu. Tā tiek izmantota cilts ceremonijās, bet tikai 6 natčezi no 10 000 cilvēku lielās Oklahomas kopienas spēj saprasties šajā valodā.

## Vēsture
Natčezi pārstāvēja Misisipi ielejas maundu cēlāju kultūru, kas pastāvēja vairākus gadsimtus pirms eiropiešu kolonizācijas. Par natčeziem pirmās ziņas atstājuši franči, kas viņu vidū dzīvoja no 1698. līdz 1732. gadam. Natčezu dzimtene bija Misisipi upes lejteces ieleja, kur tie dzīvoja nelielos ciematos. Centrs bija vairāk nekā 10 metrus augsts maunds,— mākslīgs zemes uzbērums. Bez tam katram ciematam bija savs neliels maunds un īpašs virsaiša dzīvojamais maunds.

Natčezu skaitu dramatiski samazināja eiropiešu ievazātās un indiāņiem nāvīgās bakas un masalas. Kāds natčezu vidū dzīvojošais de la Vente 1704. gadā rakstīja: *"Pilnīgi skaidrs, ka *[natčezu]* tauta sešos gados ir samazinājusies par trešo daļu un to arī zina; būs gan laikam tā, ka pats Dievs grib, lai viņi atdod savu vietu citiem.* Franči 18. gadsimta sākumā atstāja pirmās liecības ne tikai par neparasto natčezu sabiedrisko iekārtu, bet arī valodu.

Sākotnēji natčezi bija franču sabiedrotie, taču franču kolonistu ielaušanās cilts zemēs 1729. gadā izraisīja natčezu sacelšanos. 29. novembra slaktiņā viņi nogalināja 230 kolonistus, — gandrīz visus franču vīriešus, taču atturējās nonāvēt sievietes un afrikāņu vergus. Pēdējie Ziemeļamerikas maundu cēlāji līdz pamatiem nodedzināja visus eiropiešu fortus un mājas. Sekojošie trīs franču un natčezu kari turpinājās līdz 1736. gadam, pēc kuriem natčezi kā neatkarīga cilts pārstāvēja eksistēt. Nedaudzās izdzīvojušās ģimenes paglābās starp čikasaviem, krīkiem un čirokiem, kur tās tikušas uzņemtas ar godbijīgām bailēm. 19. gadsimtā "asaru ceļā" šīs ciltis ar varu pārvietoja uz Oklahomu. Lielākā natčezu daļa bija multilingvuāli, un runāja arī čiroku un krīku valodās. Pamazām jauktu laulību rezultātā natčezu valodās runājošo skaits samazinājās.

1907. gadā izdevās satikt tikai septiņus natčezus, kas brīvi runāja dzimtajā valodā, bet 1931. gadā vairs tikai divus. Valoda tika ierakstīta. 1970. gadā šos ierakstus Čikāgas Universitātē sameklēja čiroku-krīku tradicionālists un natčezu Saules Virsaitis Arčijs Sams. Viņa vectēva brālis Vats Sams bija viens natčeziem, kura balsi valodnieki ierakstīja 1930.-31. gadā.
thumb|280px|Natčezu ciemats Misisipi lejtecē pirmskolonizācijas periodā.

## Klasifikācija

 
Natčezu valoda tiek uzskatīta par izolētu valodu. Ir izteikti priekšlikumi, ka tā varētu būt attāli radniecīgi muskogu valodām. Cita hipotēze piedāvā kopā ar muskogu, atakapu, čitimahu un tuniku valodām iedalīt atsevišķā hipotētiskā golfa (Meksikas līča) valodu saimē.

## Literatūra
* Kurts Vilhelms Cerams. Pirmais amerikānis. Rīga. Zinātne (sērija "Apvārsnis"). 1985.
* Deivids Mērodoks. Ziemeļamerikas indiāņi. Rīga. Zvaigzne ABC (sērija "Redzeslokā"). 1997. , 26. lpp.

## Atsauces
Lodeinoje Poļe

**Lodeinoje Poļe** () ir pilsēta pie Sviras upes Ļeņingradas apgabalā Krievijā. Atrodas pie federālā autoceļa R21 "Kola".

## Vēsture
Pilsētu 1702. gadā dibinājis Pēteris I kā Oloņecas kuģubūvētavas vietu un 1703. gadā šeit tika uzbūvēts vēsturē pirmais Krievijas Baltijas flotes kuģis - 28 lielgabalu fregate "Štandart" (*Штандарт*). Kuģubūvētavas darbības laikā (līdz 1830. gadam) šeit tika uzbūvēti vairāk nekā 400 Krievijas kuģu. 1931. gadā netālu no pilsētas, klostera telpās tika ierīkota ieslodzījuma nometne "Svirlag" (*Свирлаг*). Otrā pasaules kara laikā ziemeļos no pilsētas atradās frontes līnija ar Somijas spēkiem.

## Atsauces

## Ārējās saites

*Lodeinoje Poļe enciklopēdijā "Mana pilsēta"
Ernests Gulbis

**Ernests Gulbis** var būt:
* Ernests Gulbis — skolotājs, politiķis (1888—?);
* Ernests Gulbis — tenisists, uzņēmējs, sporta funkcionārs (dzimis 1988).
Podporožjes rajons

**Podporožjes rajons** () ir Krievijas Ļeņingradas apgabala administratīvais rajons. Rajons robežojas ar Ļeņingradas apgabala Tihvinas un Lodeinoje Poļes rajoniem, Vologdas apgabala Vitegras un Babajevas rajoniem, Karēlijas republikas Oloņecas, Prjažas un Pieoņegas rajoniem, kā arī Oņegas ezeru.

3,49% no rajona iedzīvotājiem ir vepsi, kas ir 60,7% no vepsiem, kuri apdzīvo Ļeņingradas apgabalu. Par tradicionālo vepsu kultūras centru tiek uzskatīts Viņņicu (vepsu:*Vingl*) ciems, kur notiek gadskārtējie vepsu  svētki *Elonpu*.

## Ārējās saites
*
1183. gads

**1183. gads** () bija gads, kas pēc Jūlija kalendāra sākās sestdienā.

## Notikumi
* 24. septembris — Androniks I Komnins kļuva par Bizantijas imperatoru.

### Nezināms datums
* Saladīns iekaroja Sīriju un kļuva par sultānu.

## Dzimuši

## Miruši
* 11. jūnijs — Henrijs Jaunais, Anglijas karaļa Henrija II dēls (dzimis 1155. gadā)
* 24. septembris — Aleksejs II Komnins, Bizantijas imperators (dzimis 1169. gadā)
1208. gads

**1208. gads** () bija garais gads, kas pēc Jūlija kalendāra sākās otrdienā.

## Notikumi
* 31. janvāris — Ēriks Knutsons kļuva par Zviedrijas karali.
* 21. jūnijs — Vitelsbahu Otons nogalināja vācu karali Švābijas Filipu.

### Nezināms datums
* Notika letgaļu un krustnešu pirmais karagājiens uz Ugauniju.
* Tam sekoja Beverīnas aplenkums: igauņi devās uz Tālavu atbildes karagājienā.
* Pēc Beverīnas aplenkuma sekoja kristīgo letgaļu karagājiens uz Sakalu.
* Zemgaļi pēc Viestarda aicinājuma kopā ar krustnešiem un zobenbrāļiem devās karagājienā uz Lietuvu.
* Tika nodedzināta Koknese.

## Dzimuši
* 2. februāris — Haime I, Aragonas karalis (miris 1276. gadā)


## Miruši
* 21. jūnijs — Švābijas Filips (*Philipp von Schwaben*), vācu karalis (dzimis 1177. gadā)
Statuete

[thumb|[Tanagras statuetes 4.—3. gs.p.m.ē.]]

**Statuete** (, no  — 'statujiņa') ir neliela skulptūra, kas veidota no koka, kaula, māliem, akmens, metāla vai kādiem citiem materiāliem, tā ataino antropomorfiskus tēlus, dzīvnieku figūras, bezdvēseliskus un abstraktus priekšmetus. Statuetes augstums parasti nav lielāks par 80 centimetriem, bet to garums ir ne lielāks par metru. Tām var būt ļoti dažādas nozīmes, no kulta līdz utilitārajai. Mūsdienās statuetes plaši tiek izmantotas kā suvenīri, telpu dekori, bērnu rotaļlietas un prēmiju balvas.

Statuetes bija pazīstamas jau pirmatnējā sabiedrībā, piemēram, Villendorfas Venera, kas izgatavota apmēram 22 līdz 24 tūkstošus gadu pirms mūsu ēras, vai arī dzīvnieku totēmi. Senajās civilizācijās statuetēs bieži tika atveidotas dievības un tās tika izmantotas kultiem. Senajā Ēģiptē īpašas statuetes ušebti tika izmantotas bēru rituālos.

Eiropā interese par statuetēm sākās renesanses laikmetā, kad māksla atdalījās no baznīcas un statuetes bez reliģiskās tēmas tika izmantotas arī kā telpu rotājums. Īpaši iecienītas tās bija 15.—16. gadsimtā Itālijā.

Japānā no viduslaikiem līdz Meidzi periodam pastāvēja lietišķo figūru necke un istabu statuešu okimono grebēju skolas.

## Plaši pazīstamās statuetes
;Kulta
* Paleolīta Veneras
;Galda spēles
* Šahs
;Rotaļlietas
* Alvas zaldātiņi
* Matrjoška
;Prēmijas
* Amerikas Kinoakadēmijas balva "Oskars"
;Dažādi
* Ekstāzes gars — motora pārsega rotājums *[[Rolls-Royce]]* markas automobiļiem
* Septiņi zilonīši
* Necke


Attēls:Venus von Willendorf 01.jpg|Villendorfas Venera, apmēram 22 līdz 24 tūkstoši gadu p.m.ē.
Attēls:Tanagra4.JPG|Tanagras statuetes, hellēnisma periods
Attēls:Alexander Selkirk.JPG|Aleksandra Selkirka statuete
Attēls:JomonStatue.JPG|Dogu statuete
Attēls:Three wise monkeys figure.JPG|Trīs mērkaķi
Attēls:Mammoth ivory netsuke buddha.JPG | Necke, Hoteja atveidojums
Attēls:Snake goddess pushkin.jpg|Dieviete ar čūskām, votīvā statuete
Attēls:Brighella_-_commedia_dell'arte.JPG|Brigella, 18. gadsimts
Attēls:Knight crop.JPG|Bruņinieka statuete
Attēls:Figurine-girl after bathing. The Leningrad porcelain factory. The Soviet porcelain.1960 th years-.JPG|Meitene pēc peldes, porcelāns, 20. gadsimta 60. gadi
Djuāra benzols

**Djuāra benzols** (C6H6) ir nestabils benzola izomērs. Tas ir nepiesātināts biciklisks ogļūdeņradis — bicikloheksadiēns. Atšķirībā no benzola pilnīgi plakanās molekulas, abi Djuāra benzola četrlocekļu cikli izvietoti leņķī viens pret otru.

## Vēsture
Benzola struktūrformulu, kurā benzola sešlocekļu gredzenā ir divas dubultsaites un divi pretējie oglekļa atomi gredzenā savienoti ar papildu saiti, ieteica skotu zinātnieks Džeimss Djuārs (*James Dewar*) 1867. gadā. Tomēr precīzāk benzola īpašībām atbilda Augusta Kekulē 1865. gadā ieteiktā benzola formula — gredzens ar trim dubultsaitēm (tikai pēc vairākiem desmitiem gadu, izmantojot kvantu mehānikas aprēķinus, benzola saišu raksturlielumus varēja izskaidrot precīzi).

1963. gadā amerikāņu ķīmiķim Eiženam van Tamelenam (*Eugene Earle van Tamelen*) izdevās iegūt Djuāra ieteiktajai struktūrformulai atbilstošu savienojumu, fotolizējot ftalskābes anhidrīda dihidroatvasinājumu un oksidējot iegūto produktu ar svina tetraacetātu.
:400px|Djuāra benzola sintēze
Par godu Djuāram, jauniegūtā viela tika nosaukta par Djuāra benzolu.

## Īpašības
Djuāra benzols ir šķidra viela, kas pamazām pārvēršas par parasto benzolu (Djuāra benzola pussadalīšanās periods ir apmēram divas dienas). Karsējot līdz 90°C temperatūrai, pārvēršanās benzolā notiek praktiski pilnīgi pusstundas laikā.

Hidrējot Djuāra benzolu ar diimīdu, var iegūt piesātinātu ciklisko ogļūdeņradi — bicikloheksānu.

## Atsauces
Aarzemnieki

***Aarzemnieki*** ir Latvijas mūzikas grupa. Tās sastāvā ir solists Jorans Šteinhauers, vijolniece Katrīna Dimanta, bundzinieks un perkusionists Raitis Viļumovs un pianists Guntis Veilands.

Grupas solists vācietis Jorans Šteinhauers kļuva pazīstams 2013. gadā, kad kopā ar angli Niku Maseju iedziedāja dziesmu "Paldies Latiņam!" pēc oficiālā apstiprinājuma par pāreju no latiem uz eiro Latvijā. Šteinhauers kopā ar *Axlina* piedalījās 2008. gada Eirodziesmā ar dziesmu *More Than 27*, taču neiekļuva finālā.

Aarzemnieki 2014. gadā piedalījās Latvijas nacionālajā atlasē Eirovīzijas dziesmu konkursam, kurā uzvarēja ar dziesmu *[[Cake To Bake]]*, tādējādi kļūstot par Latvijas pārstāvjiem 2014. gada Eirovīzijas dziesmu konkursā Kopenhāgenā, Dānijā. Grupa "Aarzemnieki" startēja Eirovīzijas pirmajā pusfinālā, nekvalificējās finālam (pusfinālā palika 13. vietā).

## Atsauces

## Ārējās saites
Priozerskas rajons

**Priozerskas rajons** () ir Krievijas Ļeņingradas apgabala administratīvais rajons. Rajons robežojas ar Ļeņingradas apgabala Vsevoložskas un Viborgas rajoniem, Karēlijas republikas Lahdenpohjas rajonu, kā arī Lādogas ezeru.

Rajons 1812. līdz 1940. gadam atradās Somijas sastāvā. Otrā pasaules kara laikā rajonu ieņēma Somijas spēki, pēc to atkāpšanās vairums rajona somu un karēļu iedzīvotāji to pameta.

Rajona Otradnojes ciemā dzimis somu ģenerālis Kārlis Lennards Ešs (*Karl Lennart Oesch*, 1892 – 1978).

Kopš 1996. gada pie Priozerskas rajona Komsomoļskas ezera atrodas Krievijas prezidenta Vladimira Putina vasarnīca.

## Ārējās saites
Īstās čūskas

**Īstās čūskas** jeb **īsto čūsku infrakārta** (*Alethinophidia*) ir viena no divām čūsku apakškārtas (*Serpentes*) infrakārtām. Tā apvieno gandrīz visas čūskas, izņemot akleņu infrakārtas (*Scolecophidia*) aklās čūskas. Īsto čūsku grupā apvienotas vairāk kā 3000 sugu. Tās tiek iedalītas 316 ģintīs, 16 dzimtās un 2 virsdzimtās. 

Visas īstās čūskas atkarībā no to mutes var sadalīt divās grupās: primitīvās nelielas mutes čūskās (*Aniloidea*), kuras nespēj plaši atplest muti un kuru galvaskauss atgādina ķirzaku galvaskausu (cauruļčūsku dzimtas), un platmutes čūskās (*Macrostomata*), kuru galvaskausa uzbūve ļauj plati atplest muti un kura ir piemērota lielu upuru norīšanai (visas pārējās īsto čūsku dzimtas). Sistemātikā visas īstās čūskas iedala divās grupās: primitīvās jeb bāzes sugās un augstāk attīstītās čūsku sugās. Pirmo grupu jeb zemāko čūsku virsdzimtu (*Henophidia*) veido cauruļčūsku dzimtas, dažādās žņaudzējčūsku un pitonu dzimtas, bet augstāko čūsku virsdzimtā (*Caenophidia*) apvienotas visas pārējās čūskas, no kurām lielākā daļa ir indīgas.

## Sistemātika
* **Īsto čūsku infrakārta** (*Alethinophidia*)
**Augstāko čūsku virsdzimta (*Caenophidia*)
*** 
*** 
*** Gliemjēdāju čūsku dzimta (*Pareatidae*)
*** 
*** 
*** 
*** Ūdensčūsku dzimta (*Homalopsidae*)
*** Zalkšu dzimta (*Colubridae*)
** Zemāko čūsku virsdzimta (*Henophidia*)
*** 
*** 
*** 
*** 
*** 
*** 
*** 
*** 
*** 
*** 

## Atsauces

## Ārējās saites

*Squamata: Pythonomorpha: Alethinophidia
Augstākās čūskas

**Augstākās čūskas** jeb **augstāko čūsku infrakārta** (*Caenophidia*) ir augstāk attīstīto čūsku grupa no divām īsto čūsku (*Alethinophidia*) infrakārtām. Reizēm šī grupa sistemātikā tiek saukta par virsdzimtu. Tā apvieno kobras, odzes, jūrasčūskas un zalkšus, kopumā 8 dzimtas. Šajā grupā ir vislielākā čūsku sugu dažādība, vairāk kā 3000 sugu. Gandrīz visas indīgo čūsku dzimtas pieder šai infrakārtai. Visām augstākajām čūskām ir pilnībā izzudis iegurņa un pakaļkāju rudiments, kas toties ir saglabājies zemākajām čūskām. Visas augstākās čūsku sugas pieder arī pie platmutes čūsku grupas (*Macrostomata*).

Gandrīz visas augstākās čūsku dzimtas, izņemot kārpaino zalkšu dzimtu (*Acrochordidae*), sistematizē zalkšu virsdzimtā (*Colubroidea*). Abas grupas: zalkšu virsdzimta un kārpaino zalkšu dzimta ir māsas taksoni. Turklāt  zalkšu virsdzimtas sugas ir atdalījušās no kārpaino zalkšu dzimtas, iespējams, terciāra perioda sākumā.

## Etimoloģija
Grupas zinātniskais nosaukums — *Caenophidia* - cēlies no grieķu valodas un latviski nozīmē jaunākās čūskas: *caeno* — *nesens*, *ophidia* — *čūska*.

## Sistemātikas diskusijas
Čūsku sistemātika ir ļoti komplicēta un mūsdienās joprojām neatrisināta. Daudzajām čūsku sugām tiek veikti ģenētiskie pētījumi, bet jauna sistemātika, kas atrisinātu visas pretrunas, vēl nav izveidota. Zinātnieki piekrīt, ka vecais iedalījums: zemākajās čūskās (*Henophidia*) un augstākajās čūskās neatspoguļo patieso savstarpējo radniecību un evolūciju. Tomēr, lai veiktu korektas sistemātikas izmaiņas, joprojām ir jāveic papildu pētījumi.

## Sistemātika
**Augstāko čūsku infrakārta** (*Caenophidia*)
* 
* Zalkšu virsdzimta (*Colubroidea*)
** 
***Āfrikas kurmjčūsku apakšdzimta (*Pseudaspidinae*)
***Kurmjčūsku apakšdzimta (*Atractaspidinae*)
***Lāpstdeguna zalkšu apakšdzimta (*Prosymninae*)
***Madagaskaras zemesčūsku apakšdzimta (*Pseudoxyrhophiinae*)
***Mājas čūsku apakšdzimta (*Lamprophiinae*)
***Simtkājēdājčūsku apakšdzimta (*Aparallactinae*)
***Smilšu čūsku apakšdzimta (*Psammophiinae*)
** 
** Gliemjēdāju čūsku dzimta (*Pareatidae*)
** 
***Jūrasčūsku apakšdzimta (*Hydrophiinae*)
***Kobru apakšdzimta (*Elapinae*)
** 
***
***
***
** Ūdensčūsku dzimta (*Homalopsidae*)
** Zalkšu dzimta (*Colubridae*)
***Kapučzalkšu apakšdzimta (*Pseudoxenodontinae*)
***Lielgalvas zalkšu apakšdzimta (*Dipsadinae*)
***Pundurzalkšu apakšdzimta (*Calamariinae*)
***Ūdenszalkšu apakšdzimta (*Natricinae*)
***Zalkšu apakšdzimta (*Colubrinae*)

## Atsauces
Cake To Bake

260px|thumbnail|Dziesmas prezentācija
***Cake To Bake*** ir Latvijas grupas Aarzemnieki dziesma, ar kuru viņi uzvarēja 2014. gada Dziesmā. Dziesmas mūzikas un teksta autors ir Guntis Veilands. 2014. gada martā tika publicēts dziesmas videoklips. Dziesma Eirovīzijā finālam nekvalificējās, savā pusfinālā ar 33 punktiem ierindojoties 13. vietā.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Dziesmas vārdi
*
Podporožje

**Podporožje** () ir pilsēta Krievijā, Ļeņingradas apgabalā pie Sviras upes.

## Vēsture
Apdzīvotā vieta radās, kad Pēteris I uz šejieni pārvietoja zemniekus no Mstas upes baseina, lai tie nodrošinātu navigāciju pa Sviru lejpus upes krācēm. Pilsētas nosaukums zināms no 1563. gada. Pilsētas attīstībai impulsu deva 1936. gadā sāktā Augšsviras HES celtniecība. Otrā pasaules kara laikā pilsētu ieņēma Somijas karaspēks. 1956. gadā tai piešķirtas pilsētas tiesības.

## Saimniecība
Pilsētā atrodas Augšsviras HES.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Podporožje enciklopēdijā "Mana pilsēta"
Zemākās čūskas

**Zemākās čūskas** jeb **zemāko čūsku virsdzimta** (*Henophidia*) ir primitīvākā no divām īsto čūsku infrakārtas (*Alethinophidia*) grupām. Tā apvieno cauruļčūskas, žņaudzējčūskas un pitonus, kopumā 10 dzimtas. Visām primitīvajām čūskām (zemākajām čūskām un akleņiem, kas nepieder pie īstajām čūskām) ir saglabājušies iegurņa un pakaļkāju rudimenti, bet priekškāju rudimenti nav saglabājušies nevienai mūsdienās dzīvojošai čūsku sugai.

Virsdzimtas zinātniskais nosaukums - *Henophidia* - cēlies no grieķu valodas un latviski nozīmē pirmčūskas: *heno* - *viens, pirms*, *ophidia* - *čūska*.

## Sistemātikas diskusijas
Čūsku sistemātika ir ļoti komplicēta un mūsdienās joprojām neatrisināta. Daudzajām čūsku sugām tiek veikti ģenētiskie pētījumi, bet jauna sistemātika, kas atrisinātu visas pretrunas vēl nav izveidota. Zinātnieki piekrīt, ka vecais iedalījums: zemākajās čūskās un augstākajās čūskās (*Caenophidia*) neatspoguļo patieso savstarpējo radniecību un evolūciju. Tomēr, lai veiktu korektas sistemātikas izmaiņas, joprojām ir jāveic papildus pētījumi.

## Sistemātika
***Zemāko čūsku virsdzimta** (*Henophidia*)
** 
** 
** 
** 
** 
** 
** 
** 
** 
** 

## Atsauces

## Ārējās saites
*True Snakes 
*Watch Henophidia Video
*Henophidia foto albums
Bobslejs 2014. gada ziemas olimpiskajās spēlēs — četrinieki vīriešiem

**Vīriešu [[bobslejs|bobsleja]] četrinieku** sacensības **[[2014. gada ziemas olimpiskās spēles|2014. gada olimpiskajās spēlēs]]** norisinājās  un  Kamaniņu sporta centrā "Sanki". 
Latviju pārstāvēja divas ekipāžas: Oskars Melbārdis/Arvis Vilkaste/Daumants Dreiškens/Jānis Strenga un Oskars Ķibermanis/Raivis Broks/Helvijs Lūsis/Vairis Leiboms.

## Rezultāti
Sacensībās sākotnēji uzvarēja Krievijas sportista Aleksandra Zubkova pilotētā ekipāža. Otrajā vietā ierindojās Latvijas pārstāvja Oskara Melbārža pilotētais četrinieks. Savukārt trešo vietu ieguva ASV sportista Stīvena Holkomba pilotētais četrinieks.

Pēc Krievijas četrinieka diskvalifikācijas sakarā ar dopinga lietošanu medaļu sadalījums tika mainīts. Zelta medaļu ieguva Latvijas, bet bronzas medaļu Apvienotās Karalistes ekipāža.

2020.gada 15. februārī īpašā ceremonijā Siguldas bobsleja un kamaniņu trasē, piedaloties Starptautiskās bobsleja federācijas prezidentam Ivo Ferriani, bobslejisti Oskars Melbārdis, Daumants Dreiškens , Arvis Vilkaste un Jānis Strenga beidzot saņēma 2014. gada Soču olimpisko spēļu zelta medaļas četrinieku ekipāžām.

## Medaļnieki

## Atsauces

## Ārējās saites
* Sacensību rezultāti 2014. gada ziemas olimpisko spēļu mājaslapā
Alona archeri

***Alona archeri*** ir ūdensblusu suga. Izplatīta ūdenstilpēs Austrālijā (Kvīnslendā, Jaundienvidvelsā un Tasmanijā), Indonēzijā, Tadžikistānā. Ir diezgan reta suga. Garumā sasniedz 0,38—0,48 mm.

## Atsauces
Alona cambouei

***Alona cambouei*** ir ūdensblusu suga. Izplatīta Austrālijā, Āfrikas dienvidos un austrumos, tropu Āzijā (no Palestīnas līdz Ķīnas). Ķermenis ir ovāls. Galva samērā maza; galvas vairodziņš iegarens. Pieaugušie īpatņi ir 0,32 līdz 0,46 mm gari; I. fāzes juvenilie īpatņi ir 0,23—0,26 mm gari, II. fāzes — 0,30—0,34 mm.

## Atsauces
Alona circumfimbriata

***Alona circumfimbriata*** ir ūdensblusu suga. Sastopama Ziemeļamerikā. Apdzīvo sājūdeni vai ūdenstilpes ar augstu sāls saturu.

## Atsauces
Alona glabra

***Alona glabra*** ir ūdensblusu suga. Sastopama Dienvidamerikā. Pieaugušie īpatņi ir 0,35—0,46 mm gari; I. fāzes juvenili ir 0,23—0,26 mm gari, II. fāzes juvenili - 0,30—0,34 mm. Pieder pie *[[Alona pulchella]]* sugu grupas.

## Atsauces
Alona pulchella

***Alona pulchella*** ir ūdensblusu suga. Sastopama Austrālijā. Ķermenis ir ovāls. Galva samērā maza. Acis lielākas par "actiņām". Galvas vairodziņš iegarens. Postabdomens samērā šaurs, ar paralēlām malām. Uz postabdomena ir 8—10 labi attīstītas garas sānu smailes. Pieaugušie īpatņi ir 0,37—0,53 mm gari; II. fāzes juvenili ir 0,31—0,35 mm gari.

## ''A. pulchella'' sugu grupa
*A. pulchella* sugu grupā ietilpst morfoloģiski radnieciskas sugas, kuras raksturojas ar šādām kopīgām raksturīpašībām:
* iegarens postabdomens ar paralēlām malām;
* ļoti labi attīstīti sānu sariņu maisiņi;
* mēreni attīstītas sānu smailes.

*A. pulchella* sugu grupai pieder:
* *Alona pulchella* King, 1853
* *[[Alona borealis]]* Chengalath & Hann, 1981 
* *[[Alona cambouei]]* Guerne & Richard, 1893
* *[[Alona glabra]]* Sars, 1901
* *[[Alona karelica]]* Stenroos, 1897
* *[[Alona lapidicola]]* Chengalath & Hann, 1981
* *[[Alona setulosa]]* Megard, 1967

## Atsauces
"Ferdinands Lieliskais" sēriju uzskaitījums

**Seriāla "[[Ferdinands Lieliskais]]" sēriju uzskaitījums** sevī ietver visas sērijas seriāla sezonā. Tabulā norādīts sērijas numurs un aprakstīti sērijā atveidotie notikumi.