open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Lazdukalns (stacija)

**Lazdukalns** bija dzelzceļa stacija līnijas Rēzekne—Sita iecirknī Rugāji—Bērzpils, izveidota kā tuvākā stacija no Bērzpils pagasta Beņislavas pusmuižas. Pie Lazdukalna stacijas izveidojās apdzīvota vieta ar tādu pašu nosaukumu.

## Vēsture
Staciju atklāja 1930. gada 4. novembrī, kopā ar posmu Rugāji—Bērzpils, tajā pašā gadā tika uzbūvēta arī koka stacijas ēka.

## Atsauces
Velka Deštna

**Velka Deštna** () ir Centrālo Sudetu un Orlices kalnu augstākā virsotne Čehijas ziemeļos, pie Polijas robežas. Tā ir 1115 metrus augsta.

## Ārējās saites
Kostas pils

**Kostas pils** () ir 14. gadsimta gotiskā pils, kas atrodas Čehijas ziemeļos Hradeckrāloves apgabalā, Čehijas Paradīzes reģionā. 

Piils uzcelta 1349. gadā un kopš tā laika vairākkārt mainījusi īpašniekus. 1635. gadā pils nodega. 1871. gadā pils kļuva par Kinsku del Bordžo dzimtas īpašumu un tika restaurēta. Pēc Otrā pasaules kara tā tika nacionalizēta, bet 1993. gadā tika atgriezta bijušajiem īpašniekiem. Pils pieejama apmeklējumiem.

## Galerija

Kost-letecky-pohled.jpg
Kost.jpg
Hrad_kost_ze_zapadu.jpg
Hrad_kost_z_parkoviste.jpg


## Ārējās saites
Acalypta

***Acalypta*** ir tīklblakšu ģints, kurā ietilpst aptuveni 50 sugas. Izplatītas Ziemeļu puslodē. Šīs tīklblaktis biežāk barojas uz sūnām, taču ir dažas sugas, kas novērotas arī uz graudzālēm.

## Izplatība
Izplatītas lielākajā Eiropas daļā, Kaukāzā, Vidējos Austrumos, Japānā, Ziemeļamerikā (Kanādā, ASV un Meksikā) un Centrālamerikā, Gvatemalā (*[[Acalypta emicata]]*).

Latvijā ir atklātas sešas sugas:
* *[[Acalypta carinata]]* (Panzer, 1806)
* *[[Acalypta gracilis]]* (Fieber, 1844)
* *[[Acalypta marginata]]* (Wolff, 1804)
* *[[Acalypta nigrina]]* (Fallen, 1807)
* *[[Acalypta parvula]]* (Fallen, 1807)
* *[[Acalypta platycheila]]* (Fieber, 1844)

## Ekoloģija
Lielākā daļa *Acalypta* barojas uz dažādām sūnām, taču ir novērotas sugas, kas barojas uz *[[Tilliandsia]]* graudzālēm no bromēliju dzimtas.

## Atsauces

## Literatūra
* V.B. Golub & N.V. Golub (2019). *On the status of the genera complex Acalypta, Dictyonota, Kalama and Derephysia (Heteroptera: Tingidae: Tinginae) having common morphological and karyological features*. Zoological Institute, Russian Academy of Sciences. Zoosystematica Rossica Vol. 28(2): 228—237
* Jun Souma (2019). *A new species and a new record of the genus Acalypta (Hemiptera: Heteroptera: Tingidae) from Japan*. Zootaxa 4609(1)

## Ārējās saites
* Acalypta Westwood, 1840. ITIS Report
Adršpahas-Teplices klintis

**Adršpahas-Teplices klintis** () ir stabveidīgu smilšakmens klinšu grupa Čehijas ziemeļos, Hradeckrāloves apgabalā, Polijas pierobežā.

Klintis atrodamas 17 km2 platībā. Kopš 19. gadsimta tās ir populārs tūrisma objekts. Ierīkotas takas. Valsts aizsardzībā kopš 1991. gada. Klintis ir ievērojama lielā piekūna ligzdošanas vieta.

## Galerija

Adršpach_from_air_1.jpg
Adršpašskoteplické_skály_01.JPG
Adršpašské_skály_05.jpg
Adršpach-Teplice_Rocks.jpg
Adršpašské_skály,_Malý_vodopád_01.jpg


## Ārējās saites
Aņuja

**Aņuja** () vai **Eņīja** ( — ‘upe’) ir upe Krievijas Federācijas ziemeļaustrumos, Kolimas labā krasta pieteka, tās otra lielākā pieteka. Plūst pa Sahas Republikas teritoriju. 

Aņuja veidojas saplūstot  garajai Boļšojaņujai un  garajai Malijaņujai; pašas Aņujas garums ir tikai 8,3 km; tās platums ap 800 m. Plūst pa Kolimas zemieni ziemeļu virzienā. Upes kritums neliels, paisuma laikā upē veidojas pretstraume. Aizsalst oktobra sākumā, ledus iziet jūnija sākumā. Upe kuģojama.

Iepretī Aņujas ietekai Kolimas pretējā krastā atrodas Ņižņekolimskas ciemats.

## Atsauces

## Ārējās saites
Biļibinas rajons

**Biļibinas rajons** (, ) ir Krievijas Čukotkas autonomā apvidus administratīvais rajons tā rietumos, Austrumsibīrijas jūras krastā. Administratīvais centrs ir Biļibinas pilsēta.

## Ģeogrāfija
Rajons izvietojies Čukotkas autonomā apvidus rietumos. Austrumos robežojas ar Čaunas rajonu un Anadiras rajonu, dienvidos — ar Kamčatkas novadu, dienvidrietumos — ar Magadanas apgabalu, bet rietumos — ar Sahas Republiku. Ziemeļos rajonam ir izeja pie Austrumsibīrijas jūras, krasta līnijas garums ap 200&nbsp;km. Rajona reljefs lielākoties kalnains, centrālo daļu aizņem Aņujas grēda, dienvidos — Olojas grēda ar rajona augstāko virsotni Sņežnajas kalnu (1787 m) un Ušurekčens. Rietumos rajona teritorijā iestiepjas Kolimas zemiene, ziemeļos gar jūras krastu — Čaunas zemiene. Lielākās rajona upes ir Kolimas pietekas Boļšojaņuja, Malijaņuja un Omolona ar pietekām.

Lielākā daļa rajona teritorijas atrodas aiz polārā loka, tā ainavu veido mežatundra un tundra. Valda mūžīgais sasalums. Gada vidējā temperatūra svārstās no -4 −5 °С piekrastē līdz -12 −14 °С kontinentālajā daļā.

Rajona teritorijā bagātīgas derīgo izrakteņu atradnes — zelts, sudrabs, platīns, varš, volframs, alva, cinks u.c.

## Vēsture
Rajons pirmoreiz izveidots 1930. gada 10. decembrī kā **Austrumu tundras rajons** jaundibinātā Čukotkas nacionālā apvidus sastāvā. Pirmais rajona centrs bija Ostrovnojes ciems Malijaņujas krastā. 1952. gadā centru pārcēla uz Aņujskas ciemu rajona rietumos. 1961. gadā centru pārcēla uz Biļibinas pilsētciematu un rajonu pārdēvēja par Biļibinas rajonu.

## Iedzīvotāji
Līdz 1955. gadam, kad pie topošās Biļibinas atklāja zelta iegulas, tā teritorijā dzīvoja galvenokārt čukči, kā arī eveni un jukagiri. Rajona iedzīvotāju skaits izauga no 3634 cilvēkiem 1959. gadā līdz  1989. gadā. Pēc kalnrūpniecības sabrukuma 1990. gados un iebraucēju aizceļošanas sākās strauja iedzīvotāju skaita samazināšanās un līdz 2020. gadam tas ir sarucis gandrīz četras reizes, bet stabilizējies. Lielākā daļa no rajona iedzīvotājiem ir ieceļotāji, apmēram 25 % — pamattautas čukči, eveni, kā arī jukagiri un korjaki. Vienīgās pastāvīgās apdzīvotās vietas ir Biļibinas pilsēta (5582 iedzīvotāji; 74 % rajona iedzīvotāju), kā arī Omolonas (785), Aņujskas (396), Ostrovnojes (376) un Ilirnejas (252) ciemi. Biļibinas apkārtnē bijušie kalnraču ciemati pamesti. Austrumsibīrijas jūras krastā Raučuas upes grīvā darbojas Raučuas polārstacija.

## Atsauces
De'Ārons Fokss

**De'Ārons Martezs Fokss** (; dzimis  Teksasas štatā) ir amerikāņu basketbolists, spēlē saspēles vadītāja pozīcijā. 2025. gadā pārstāv Nacionālās basketbola asociācijas (NBA) klubu Sanantonio "Spurs", bet visu līdzšinējo karjeru spēlējis Sakramento "Kings". Piedalījies 2023. gada NBA Visu zvaigžņu spēlē.

## Karjera
Pēc izcilas vidusskolu basketbola karjeras D. Fokss nokļuva vienā no basketbola ziņā izcilākajām ASV augstskolām Kentuki Universitātē. NCAA Kentuki Universitātes "Wildcats" sastāvā nospēlēja tikai vienu veiksmīgu sezonu, pēc kuras pieteicās NBA draftam.

2017. gada NBA draftā Sakramento "Kings" viņu izvēlējās pirmajā kārtā ar kopējo 5. numuru. Sākot ar pirmo sezonu NBA spēlējis gandrīz tikai komandas starta pieciniekā, tomēr "Kings" šajās trīs sezonās ir bijusi starp līgas vājākajām komandām.

2020. gada 30. jūlijā aizvadīja savu līdz tam rezultatīvāko spēli karjerā, gūstot 39 punktus zaudējumā (120—129) pret Sanantonio "Spurs". 2020. gada 25. novembrī "Kings" un D. Fokss vienojās par līguma pagarinājumu. 2021. gada 26. martā viņam izdevās uzstādīt jaunu karjeras rezultativitātes rekordu, gūstot 44 punktus uzvarā pret Goldensteitas "Warriors" (141—119). 2022. gada 5. martā viņš šo sasniegumu atkārtoja, gūstot 44 punktus zaudētā spēlē pret Dalasas "Mavericks" (113—114). 2024. gada 15. novembrī viņš uzstādīja jaunu karjeras rezultativitātes rekordu — 60 punkti, to sasniedzot 130—126 pagarinājuma zaudējumā pret Minesotas "Timberwolves".

2025. gada februārī D. Fokss tika aizmainīts uz Sanantonio "Spurs" trīs komandu maiņas darījumā, kurā bija iesaistīta arī Čikāgas "Bulls".

## Atsauces

## Ārējās saites
Petrof

***Petrof*** ir 1864. gadā dibināts uzņēmums, kura galvenā mītne atrodas Hradeckrālovē, Čehijas ziemeļos.

Uzņēmums gadā saražo apmēram 1000 flīģeļus un ap 12 000 pianīnus, ko eksportē uz vairāk kā 60 valstīm. Uzņēmums nodarbina apmēram 1000 darbinieku. Kaut arī *Petrof* 1948. gadā tika nacionalizēts, 20. gadsimta deviņdesmitajos gados tas tika privatizēts un mūsdienās to vada firmas dibinātāja Antonīna Petrofa piektā paaudze.

## Ārējās saites

*
Hradeckrāloves apgabals

**Hradeckrāloves apgabals** () ir viens no Čehijas apgabaliem valsts ziemeļos. Tas robežojas ar Pardubices apgabalu dienvidos, Vidusčehijas apgabalu rietumos, Liberecas apgabalu ziemeļrietumos, kā arī Poliju ziemeļaustrumos.

Apgabalā 5 apriņķi — Hradeckrāloves apriņķis, Jičīnas apriņķis, Nāhodas apriņķis, Rihlovas pie Knežnas apriņķis, Trutnovas apriņķis.

Lielākās pilsētas — Hradeckrālove (92 742), Trutnova (30 372), Nāhoda (19 979), Jičīna (16 577), Dvūrkrālove pie Labas (15 594), Vrhlabí (12 461), Jaromerža (12 433), Rihlova pie Knežnas (10 998).

Apriņķī atrodas daļa no Čehijas Paradīzes novada, Adršpahas-Teplices un Prahovas klintis, kā arī Kostas pils. Starptautiski pazīstams ir klavieru ražošanas uzņēmums *[[Petrof]]*, kas atrodas Hradeckrālovē.

## Ārējās saites
Klīnovecs

**Klīnovecs** () ir Rūdu kalnu augstākā virsotne Čehijas ziemeļrietumos, pie Vācijas robežas. 

No 1244 metrus augstās virsotnes paveras lielisks skats uz Čehijas un Vācijas teritoriju. Kalna virsotnē uzbūvēts 80 metrus augsts TV tornis un 24 metrus augsts skatu tornis. Uz kalna virsotni no divām pusēm ved pacēlāji. Ierīkotas kalnu un distanču slēpošanas trases un sniega parks.

## Ārējās saites
Vondreba

**Vondreba** jeb **Odrava** (, ) ir 58,4 kilometrus gara Ohržes labā krasta pieteka Vācijā un Čehijā.

Izteka pie Mēringas Bavārijā. Augštecē tek ziemeļrietumu virzienā Vācijas teritorijā, pie Miterteihas pagriežas uz ziemeļaustrumiem. Lejtecē, Čehijas teritorijā - Jesenices ūdenskrātuve. Ietek Ohržā augšpus Kinšperkai pie Ohržas.

## Ārējās saites
Aleksandrs Pavlovs

**Aleksandrs Pavlovs** var būt:

* Aleksandrs Pavlovs (cīkstonis) — Baltkrievijas sportists, cīkstonis;
* Aleksandrs Pavlovs (modes mākslinieks) — Latvijas modes mākslinieks.
Karlovi Varu lidosta

**Karlovi Varu lidosta** () ir starptautiska lidosta Čehijas galējos rietumos uz dienvidaustrumiem no Karlovi Varu kūrorta.

Saistībā ar COVID-19 2020. gadā regulāri pasažieru reisi nenotika. Pirms epidēmijas lidojumus nodrošināja aviosabiedrības *[[Czech Airlines]]* un *[[Pobeda (lidsabiedrība)|Pobeda]]* uz Maskavu.

## Ārējās saites

*
Aleksandrs Pavlovs (modes mākslinieks)

**Aleksandrs Pavlovs** ir Latvijas modes mākslinieks un stilists. 1996. gadā viņš izveidoja zīmolu *Alexander Pavlov*. Ir piedalījies arī televīzijas šovos — “Stilistu kaujas”, “Gatava pārvērtībām” un “Ievas pārvērtības”. Aleksandrs Pavlovs ir dzimis un audzis Valkā. Pavlovs mācījās Valkas 2. vidusskolā.

## Atsauces
Pazardžikas apgabals

**Pazardžikas apgabals** () ir apgabals Bulgārijas rietumu daļā, nosaukts tā galvenās pilsētas — Pazardžikas — vārdā. Tas robežojas ar Sofijas apgabalu ziemeļos, Plovdivas apgabalu austrumos, Smoļanas apgabalu dienvidaustrumos un Blagojevgradas apgabalu dienvidrietumos.

Apgabals sadalīts divpadsmit pašvaldībās, bet tā kopējais iedzīvotāju skaits ir 286 303 (2016. gada aprīlis).

## Saimniecība
thumb|left|Široka Poljana ūdenskrātuve
Reģiona ekonomikas pamatā ir industrija. Reģionā atrodas nozīmīgs triju hidroelektrostaciju komplekss ar kopējo jaudu ap 250 MW. Pazardžikas apgabalā atrodas Eiropas mērogā nozīmīgas vara raktuves. No industrijām attīstīta mašīnbūve, tiek ražoti svina-skābes akumulatori (Pazardžikas), optiskie materiāli (Panagjurišce). Pešterā attīstīta farmācijas industrija ar vairāk nekā 1000 ražotnē strādājošiem. Belovo attīstīta papīra ražošana. Reģiona dienvidu daļā attīstīta kokmateriālu ieguve un kokapstrāde. Tekstila industrija attīstīta Pazardžikā, Panagjurišcē un Velingradā. Pešterā atrodas liela apavu ražotne. Vairumā pilsētu atrodami pārtikas apstrādes uzņēmumi.

Reģiona centrālajā daļā, kur ir auglīgākā augsne, attīstīta lauksaimniecība. Nozīmīgākās kultūras ir augļkoki (āboli, plūmes un zemenes), vīnogas, kvieši, mieži, rudzi un rīsi. Kalnainākajos apvidos attīstīta lopkopība.

## Atsauces

## Ārējās saites

*
Karlovi Varu apgabals

**Karlovi Varu apgabals** () ir viens no Čehijas apgabaliem valsts galējos rietumos. Tas robežojas ar Ūstu pie Labas apgabalu ziemeļaustrumos, Plzeņas apgabalu dienvidaustrumos, kā arī Vāciju.

Apgabalā 3 apriņķi - Hebas apriņķis, Karlovi Varu apriņķis, Sokolovas apriņķis.

Lielākās pilsētas  - Karlovi Vari (48 501), Heba (31 988), Sokolova (23 241), Ostrova (16 731), Hodova (13 394), Aša (13 210), Mariānske Lāzņe (12 800).

Karlovi Vari apgabals pazīstams ar saviem kūrortiem, tādiem kā Karlovi Vari (vēsturiskā Karlsbāde) un Mariānske Lāzņe (vēsturiskā Marienbāde).

## Ārējās saites
Tīreļpurvs

**Tīreļpurvs** var būt purva nosaukums dažādās Latvijas vietās:

* Lielais Ķemeru tīrelis, Piejūras zemienē uz dienvidiem no Ķemeriem;
* Cenas tīrelis, dabas liegums Cenas purva nenoraktajā daļā;
* Maztīrelis, purvains apvidus starp Babītes ezeru un Olaini;
* Briģu tīrelis, augstais un pārejas purvs Zemgales līdzenumā, Bauskas novada Vecsaules pagastā;
* Kalēju tīrelis, dabas liegums Bauskas novadā;
* Tīreļu purvs Jēkabpils novada Zasas un Rubenes pagastos.

## Skatīt arī
* Tīreļu līdzenums
Tkemali

thumb|Tkemali|250px
thumb|Komerciāli ražots tkemali
**Tkemali** (gruzīnu: ტყემალი) ir tradicionāla gruzīnu mērce, kas izgatavota pamatā no aličām, dažkārt arī no citām plūmju šķirnēm. Izmantojamas ir gan plūmju sarkanās, gan zaļās šķirnes. Mērces garša var būt atšķirīga, bet parasti tā ir skābena. Lai pazeminātu skābuma līmeni, var pievienot saldākas plūmju šķirnes. Tradicionāli bez plūmēm tiek izmantotas šādas sastāvdaļas: ķiploki, paleju mētra, ķimenes, koriandrs, dilles, čili pipari un sāls.

Tkemali lieto ceptiem vai grilētiem gaļas, mājputnu un kartupeļu ēdieniem; to gruzīnu virtuvē pielieto līdzīgi kā kečupu Amerikas Savienotajās Valstīs. To var izgatavot mājās, bet to ražo arī vairāki Gruzijas un Krievijas uzņēmumi.

## Pagatavošana
Nomazgātas plūmes liek katlā, pārlej ar ūdeni tā, lai to augšpuse paliktu nenosegta. Lēni vāra, līdz plūmes ir mīkstas, atdzesē. Katla saturu izkāš caur sietu. Izkāsto mērci vāra, maisot pievieno saspiestus ķiplokus un smalki saberztas garšvielas. Mērci uz lēnas uguns uzvāra un pēc atdzesēšanas pilda pudelēs vai burkās. Vēsā un sausā vietā var glabāt līdz pat gadam.

## Atsauces


## Ārējās saites

* ''The Georgian feast: the vibrant culture and savory food of the Republic of Georgia'' Darra Goldšteina, Kalifornijas Universitātes izdevniecība (1999) -
Boļšojaņuja

**Boļšojaņuja** (), arī **Ulahaneņīja** ( — ‘mazā upe’) vai **Vilgilvēma** ( — ‘bērzu upe’), ir upe Krievijas Federācijas ziemeļaustrumos. Plūst pa Čukotkas autonomā apvidus un Sahas Republikas teritoriju. 

Upe sākas kā Ļevijiļukeivēma Anadiras plakankalnē, pēc citiem avotiem — satekot Ļevijiļukeivēmai un Pravijiļukeivēmai. Plūst rietumu—ziemeļrietumu virzienā starp Aņujas grēdu ziemeļos un Olojas grēdu dienvidos. Pēc Peženkas pietekas noplūst Kolimas zemienē, kur, saplūstot ar Malijaņuju, veido Kolimas pieteku Aņuju. 

Aizsalst oktobra sākumā, ledus iziet jūnija sākumā. Upes baseinā nozīmīgas zelta un sudraba atradnes. Krasti praktiski neapdzīvoti, pastāvīgu apdzīvoto vietu nav. Lejtecē iepretī Konstantinovskas attekai izvietota Konstantinovskas meteostacija.

## Atsauces
Tramvaju satiksme Vīnē

thumb|Tramvajs Vīnē
**Vīnes tramvajs** ir viena no svarīgākajām transporta sistēmām Vīnē, Austrijā. To uztur *[[Wiener Linien]]* un tā tika atvērta 1865. gadā.

Kopējais sistēmas garums ir 432,3 km un tramvaji apstājas 1071 pieturā.

## Līnijas

## Ekspluatācijā esošie tramvaju modeļi

Attēls:Betriebsbahnhof Simmering 10.jpg|E<sub>2</sub> tipa tramvajs
Attēls:Tramwien ulfA rennerring.jpg|ULF tipa A tramvajs
Attēls:Tram in Vienna 2007.jpg|ULF tipa B tramvajs
Attēls:J Endstelle Ottakring1.JPG|ULF tipa A<sub>1</sub> tramvajs
Attēls:ULF B1 Hernals 2.JPG|ULF tipa B<sub>1</sub> tramvajs
Attēls:Wiener Linien D 302 Reumannplatz 2 2019-01-30.jpg|Flexity D tipa tramvajs


## Galerija

Attēls:Wien-Tram-02-Kupplung-2007-gje.jpg|Savienojums starp tramvaja vagoniem
Attēls:Vienna Ring Tram 4866 Schwedenplatz Wien 26 July 2020 JM (2).jpg|Ring ielas tūristu tramvajs
Attēls:2017 Wien Tram Type ULF A innen.JPG|ULF A tipa tramvaja interjers
Attēls:4trams vienna.jpg|Tramvaju depo
Igaunijas klimats

**Igaunijas klimats** ir samērā maigs, jo Igauniju (un visu Ziemeļeiropu) nepārtraukti silda jūras gaiss, ko ietekmē Atlantijas okeāna ziemeļdaļa. Līdz ar to Baltijas jūra rada atšķirības starp piekrastes un iekšzemes teritoriju klimatu.

Igaunija atrodas mērenā klimata joslas ziemeļu daļā un pārejas zonā starp jūras un kontinentālo klimatu. Igaunijā ir četri gandrīz vienāda garuma gadalaiki. Gada vidējā temperatūra svārstās no 17,8 °C Baltijas jūras salās līdz 18,4 °C iekšzemē jūlijā, gada siltākajā mēnesī, un no −1,4 °C Baltijas jūras salās līdz −5,3 °C gada aukstākajā mēnesī — februārī.
thumb|left|Mežs Endlas dabas rezervātā
thumb|Ziema Igaunijas priežu jaunaudzē
Vidējā gada temperatūra Igaunijā ir 6,4 °C. Klimatu ietekmē arī Atlantijas okeāns, tā Ziemeļatlantijas straume un Islandes minimums — zona, kas pazīstama ar ciklonu veidošanos un kur vidējais gaisa spiediens ir zemāks nekā blakus apgabalos. Igaunija atrodas mitrā zonā, kurā nokrišņu daudzums ir lielāks nekā kopējā iztvaikošana. Vidējais nokrišņu daudzums 1991. — 2020. gadā svārstījās no 573 līdz 761 milimetriem gadā un visspēcīgākais bija vasaras beigās. Gadā bija no 102 līdz 127 lietainām dienām, un augstākais vidējais nokrišņu daudzums bija reģistrēts Sakalas un Hānjas augstieņu rietumu nogāzēs.

## Temperatūra

## Pavasaris
Pavasaris parasti ir sauss un maigs. Aprīļa laika apstākļi var būt ļoti mainīgi, mēneša pirmajā pusē dažkārt var būt sniegotas dienas, bet tajā pašā laikā dažreiz ir iespējams piedzīvot dienas, kad temperatūra paaugstinās virs 20 °C. Pavasarī siltāks ir iekšzemes apgabalos Igaunijas dienvidos, bet vēsāks piekrastē. Siltākais pavasara mēnesis ir maijs, kad pienāk pirmie sasilšanas viļņi un temperatūra var sasniegt 20-30 °C. Pērkona sezona sākas aprīlī.

## Vasara
Igaunijas dienvidos un austrumos vasaras ir maigas, siltākas, salās vēsākas. Dažās dienās temperatūra var sasniegt līdz 30-35 °C, bet parasti tā ir tuvu 20 °C. Gada siltākais mēnesis ir jūlijs, bet maksimālās gaisa temperatūras rekords (35,6 °C) reģistrēts augustā. Pērkona negaiss parasti novērojams pēcpusdienā.

## Rudens
Rudens ir slapjš un vējains. Septembra pirmā puse var būt silta. Daudzi cikloni šķērso visu Skandināviju un atnes Igaunijā spēcīgas lietavas ar pērkona negaisu. Dažkārt vētrās vēja ātrums var pārsniegt 35 m/s, izraisot plūdus piekrastes apgabalos. Pirmais sniegs parasti uzkrīt oktobra beigās vai novembrī.

## Ziema
Ziemā Igaunijas austrumos ir vēsāks, piekrastes rajonos siltāks. Aukstākie ziemas mēneši ir janvāris un februāris: dažkārt naktīs temperatūra var pazemināties līdz −35 °C. Zemākais temperatūras rekords ir −43,5 °C. Cikloni var radīt sniega vētras. Dažkārt jūras ietekmē Igaunijā uzsnieg vairāk sniega.

## Vējš
Visspēcīgākais vējš (48 m/s) novērots 1969. gadā Roņu salā.

## Atsauces
Epididimālā hipertensija

**Epididimālā hipertensija,** jeb slengā: zilie rieksti, zilie pauti () ir nekomfortabla sajūta vai sāpes sēkliniekos, kas var rasties vīriešu seksuālā uzbudinājuma stāvoklī.

Visbiežāk tā raksturo īslaicīgu šķidruma sastrēgumu (vazokonģestiju) sēkliniekos, ko vīrietim izraisa ilgstoša dzimumtieksme bez ejakulācijas.

Tiek uzskatīts, ka šis termins (*blue balls*) radies Amerikas Savienotajās Valstīs, pirmo reizi parādoties 1916. gadā.

## Atsauces
Copium

***Copium*** ir tīklblakšu ģints, kurā ietilpst vairāk par 10 sugām. Izplatītas visā Palearktikā. *Copium* un *[[Paracopium]]* ir vienīgie tīklblakšu dzimtas un arī visas blakšu kārtas pārstāvji, kas veido pangas jeb gallus uz augiem.

## Ekoloģija
*Copium* tīklblaktis veido pangas uz embotiņiem no lūpziežu dzimtas, tikai *[[Copium japonicum]]* barojas uz *[[Kesukea japonica]]* (no lūpziežu dzimtas). Piemēram, *[[Copium teucrii]]*, kas ir parasta suga Eiropā, veido pangas no embotiņu ziediem. Katras pangas dobumā attīstās tikai viena blakts nimfa. Tajā dobumā nimfa sūc sulu no pangas iekšējās sienas. Kad blakts izaug no nimfas līdz pieaugušam īpatnim, pangas sienas plīst un atveras; tas ļauj pieaugušam īpatnim pamest pangu.

## Atsauces

## Ārējās saites
* GENUS Copium Lace Bugs Database (Hemiptera: Tingidae). gbif.org
* Eric Guilbert. Lace bugs database.
* Genus: Copium Thunberg, 1822. Ukrainian Biodiversity Information Network
Malijaņuja

**Malijaņuja** (), arī **Kiraeņīja** ( — ‘mazā upe’) vai **Meiniutivēma** ( — ‘lielā meža upe’), ir upe Krievijas Federācijas ziemeļaustrumos. Plūst pa Čukotkas autonomā apvidus un Sahas Republikas teritoriju. 

Upe sākas no Boļšoje Verhņejes ezera Ilirņejas skrausta dienvidos. Plūst ziemeļrietumu virzienā starp Aņujas grēdu dienvidos un Ilirņejas skraustu un Raučuas grēdu ziemeļos. Pie Ostrovnojes ciema noplūst Kolimas zemienē, kur, saplūstot ar Boļšojaņuju, veido Kolimas pieteku Aņuju. 

Aizsalst oktobra sākumā, ledus iziet jūnija sākumā. Ziemā līdz pietekai Pogindenai upe pārsalst un izsīkst. Upe kuģojama līdz Aņujskas ciemam. Upes baseinā nozīmīgas zelta un sudraba atradnes. Vienīgās apdzīvotās vietas krastos ir Aņujska, Ostrovnoje, Kepervēma un Ilirneja.

## Atsauces
Pupla

**Pupla**, arī **Līdumupīte**, ir Misas labā krasta pieteka Olaines novada Olaines pagastā un kā robežupe arī Olaines pilsētā.

Sākas novadgrāvjos Cenas tīreļa austrumu malā neapdzīvotā teritorijā 3 kilometrus uz rietumiem no rūpnīcas Olainfarm, tek dienvidaustrumu virzienā. Netālu no tās atrodas apdzīvotas vietas Uzvaras līdums un Olaines daļa Pārolaine. 300 metrus no ietekas Misā to šķērso autoceļš A8 (Jelgavas šoseja), 700 metrus no ietekas — dzelzceļa līnija Rīga—Jelgava. Sākumā caur Olaines pagastu tek pa neapdzīvotu teritoriju, vēlāk kā pagasta un pilsētas robežupe un atkal tikai caur pagastu gar saimnieciskiem objektiem, īsi pirms ietekas Misā — gar mazdārziņu koloniju. Upes gultne ir regulēta un lielā garumā iztaisnota. Puplā ietek "Olainfarm" un Olaines attīrīšanas iekārtu notekūdeņi, tāpēc lejtecē upe ir piesārņota un lejpus Puplas ietekai tāda kļūst arī Misa. Lejpus Puplas ietecei Misā skābekļa patēriņš un slāpekļa daudzums pieaug divkārtīgi. Pašā Puplā 2019. gadā konstatēts dabiskai videi ievērojams kofeīna daudzums, kas līdzvērtīgs vienai kafijas tasei uz 11,4 m³ ūdens.

2015. gadā tika izplānota kūdras ieguves paplašināšana Cenas tīrelī, kas iekļautu novadgrāvju izbūvi un liekā ūdens novadīšanu, tai skaitā caur Puplu.

## Attēlu galerija

Tilts pār Puplas upi ar ceļu, kas ved uz Olaines attīrīšanas iekārtām.jpg|Tilts pār Puplu lejtecē
Puplas upe uz ziemeļiem no Olaines attīrīšanas iekārtām (2).jpg|Pupla uz rietumiem no Olaines


## Atsauces
Baltkrievija 2021. gada Eirovīzijas dziesmu konkursā

Baltkrievijai bija plānots piedalīties 2021. gada Eirovīzijas dziesmu konkursā Roterdamā, Nīderlandē. Viņi par savu izpildītāju konkursam izvēlējās *[[Galasy ZMesta]]*, taču valsts dalība konkursā tika noraidīta atkārtoti, ar otro reizi to diskvalificējot no konkursa.

Iepriekš Baltkrievija Eirovīzijas dziesmu konkursā piedalījusies sešpadsmit reizes kopš tās debijas 2004. gadā. Labākais nācijas rezultāts konkursā ir sestā vieta, kura tika sasniegta 2007. gadā ar dziesmu "Work Your Magic", ko izpildīja Dmitrijs Kolduns. Kopš Eirovīzijas pusfinālu ieviešanas 2004. gadā, Baltkrievijai kvalificēties finālam ir izdevies sešas reizes. 2019. gadā Baltkrievija iekļuva finālā ar dziesmu "Like It", ko izpildīja ZENA, un lielajā finālā finišēja 24. vietā ar 31 punktu. 2020. gadā Baltkrieviju pārstāvēt bija paredzēts duetam VAL ar dziesmu "Da vidna".

## Lēmums uz konkursu atkārtoti nesūtīt VAL
Grupu VAL, kurai bija plānots pārstāvēt Baltkrieviju Eirovīzijas dziesmu konkursā 2020. gadā, baltkrievu raidorganizācija atkārtoti neatlasīja, ņemot vērā virkni notikumu pēc Baltkrievijas protestiem no 2020. līdz 2021. gadam.

## Galasy ZMesta atlase
Laikā no 2021. gada 1. janvāra līdz 2021. gada 31. janvārim mākslinieki un komponisti varēja baltkrievu raidorganizācijai iesniegt savus pieteikumus un dziesmas. 2021. gada 9. martā tika paziņots, ka atlases uzvarētāji ir grupa Galasy ZMesta ar dziesmu "Ya nauchu tebya (Es tev iemācīšu)".

## "Ya nauchu tebya" diskvalifikācija
Jau ar dziesmas debiju radās petīcijas, kas prasīja Baltkrieviju diskvalificēt no Eirovīzijas "acīmredzamā politiskā zemteksta" dēļ. Zviedrijas politiskā partija Liberalerna un Baltkrievijas Kultūras solidaritātes fonds aicināja Baltkrieviju izslēgt no konkursa. Arī vairāki Eirovīzijas ziņu mediji paziņoja, ka ierobežos dziesmas atspoguļojumu.

2021. gada 11. martā Eiropas Raidorganizāciju apvienība (ERA) laida klajā paziņojumu, kurā paziņoja, ka, pārbaudot dziesmu, secinājuši, ka "dziesma liek apšaubīt konkursa nepolitisko raksturu". Tā rezultātā ERA pasludināja, ka dziesma nav piemērota dalībai konkursā, un pieprasīja Baltkrievijas raidorganizācijai BTRC iesniegt vai nu jaunu dziesmas versiju, iesniegt pilnīgi jaunu dziesmu, kas atbilst noteikumiem, vai arī samierināties ar diskvalifikāciju.

2021. gada 13. martā Baltkrievijas prezidents Aleksandrs Lukašenko paziņoja, ka viņš visticamāk liks BTRC izvēlēties jaunu dziesmu dalībai nevis pārveidot oriģinālās dziesmas tekstu.

2021. gada 26. martā BTRC kā Baltkrievijas jauno pieteikumu iesniedza dziesmu "Pesnya pro zaytsev (Dziesma par zaķiem)" (krievu: Песня про зайцев), kuru dziedāja arī Galasy ZMesta, tomēr arī šī dziesma tika diskvalificēta to pašu iemeslu dēļ, un ar to Baltkrievija tika diskvalificēta no 2021. gada konkursa.

Baltkrievijai bija jāsacenšas pirmā pusfināla pirmajā pusē 2021. gada 18. maijā.

## Atsauces
Zvirbuļkalns

**Zvirbuļkalns** ir Cēsu pilsētas daļa dienvidos no tās centra, kas izvietojusies ap Zvirbuļkalnu — Cēsu augstāko vietu. 

## Vēsture
Saskaņā ar leģendu, Livonijas kara laikā kalnā atradās karātavas, kur pakārtie karājās rindā gluži kā zvirbuļi — tā arī kalns ieguva savu nosaukumu. 1577. gada 4. septembrī Zvirbuļkalns bija viena no četrām pozīcijām (skanstīm), no kuras apšaudīja pilsētu un Cēsu pili, pirms tās aizstāvju uzspridzināšanās.

20. gadsimta sākumā šeit, "Ozolmājās", dzīvojusi rakstniece Melānija Vanaga.

## Ģeogrāfija
Zvirbuļkalna apkaimei nosaukumu devis Zvirbuļkalns (113 m vjl.) — Cēsu augstākā vieta virs jūras līmeņa. Pie tā virsotnes atrodas Draudzīgā Aicinājuma Cēsu Valsts ģimnāzija, kura 1998. gadā realizēja ģimnāzijas teritorijas labiekārtošanas projektu, kura ietvaros kalna virsotnē tika novietots akmens ar augstuma atzīmi. Uz austrumiem un ziemeļiem no kalna atrodas padomju laiku daudzstāvu nami. Pārējā apkaimē lielākoties ir mazstāvu apbūve. Ielejā, kas to nodala no blakus esošā Zirņukalna, tek Pirtsupīte, kas plūst cauri Dubinska dīķim.

Lai arī Cēsu pilsētas daļām nav oficiālo robežu, diezgan skaidri iezīmējas robeža ar Leona Paegles ielas rajonu (pa Rīga—Lugaži dzelzceļa līniju) austrumos, savukārt Pirtsupīte to nodala no Zirņukalna rietumos. Neskaidrāka ir Zvirbuļkalna robeža ar Kalnmuižu dienvidos.

## Transports
Pa apkaimes centrālo — Zvirbuļu ielu kursē 5. autobuss (autobuss nr. 3005), kas apkaimi savieno ar pilsētas centru, Cīrulīšiem, Bērzaini, Cēsu klīniku, Meža kapiem, un 11. autobuss (autobuss nr. 5601), kas savieno apkaimi ar pilsētas centru, Kalnmuižu, Lauciņiem un Priekuļiem. 

## Atsauces
Latvijas futbola izlase 2021. gadā

**[[Latvijas futbola izlase]] [[2021. gads|2021]]. gadā** piedalījās 2022. gada FIFA Pasaules kausa kvalifikācijas turnīrā, spēlēja Baltijas kausā un aizvadīja draudzības spēli ar Vāciju.

FIFA Pasaules kausa kvalifikācijā Latvija tika ielozēta vienā grupā ar Nīderlandi, Turciju, Norvēģiju, Melnkalni un Gibraltāru. Pirmo spēli aizvadīja  savā laukumā pret Melnkalni, bet turnīru noslēdza  izbraukumā pret Gibraltāru.

## FIFA rangs

## Kalendārs

## Spēles

----

----

----

----

----

----

----

----

----

----

----

----

## Atsauces

## Ārējās saites
* Latvijas futbola izlase, *lff.lv*
Cidlina

**Cidlina** () ir 87,3 kilometrus gara Elbas labā krasta pieteka Čehijas ziemeļdaļā.

Izteka netālu no Lomnices pie Popelkas. Tek dienvidu virzienā, sasniedzot Hlumecu pie Cidlinas, pagriežas uz rietumiem. Ietek Elbā pie Libices pie Cidlinas. Bez Hlumecas un Libices upes krastos atrodas Jičīna un Novi Bidžova.

## Ārējās saites
Krkonošes nacionālais parks

**Krkonošes nacionālais parks** () ir 1963. gadā izveidots nacionālais parks Čehijas ziemeļos, Hradeckrāloves un Liberecas apgabalos, Sudetu kalnu sistēmas Krkonošes kalnos. Parka teritorija stiepjas gar valsts robežu ar Poliju, kur izveidots Karkonošu nacionālais parks. Uz abu valstu robežas atrodas 1603 metrus augstais Sņežkas kalns, kas ir augstākā virsotne Čehijā. Kalnos dzīvo mufloni.

## Galerija

CZE_Krkonossky_Narodni_Park_Logo.svg|Parka logo
Czechy - panoramio.jpg
Krakonoš (Kozí hřbety)2.jpg
Čihadlo.jpg


## Ārējās saites

*
Kolimas zemiene

**Kolimas zemiene** (, ) ir zems līdzenums Krievijas ziemeļaustrumos, Sibīrijā. Kopā ar rietumos esošo Janas—Indigirkas zemieni veido plašo Austrumsibīrijas zemieni. Administratīvi ietilpst Sahas Republikā un Čukotkas autonomajā apvidū.

Zemiene izvietojusies Kolimas upes lejtecē, ietver Alazejas un Boļšaja Čukočjas baseinus. Austrumos to norobežo Aņujas grēdas atzari, dienvidos — Jukagiru plakankalne, rietumos — Alazejas plakankalne un Kolimas plakankalne. Ziemeļos krastus apskalo Austrumsibīrijas jūra. Vidējais augstums ir 50—100 m vjl, retajos pauguru masīvos — 200—300 m vjl. Reljefā pārsvarā dominē mūžīgā sasaluma un termokarsta reljefa formas. Daudz purvu un ezeru. Klimats subarktisks. Dienvidu daļā pārsvarā pārpurvoti lapukoku skrajmeži, ziemeļos — tundra. Mīt lemingi, polārlapsa, ziemeļbriedis, baltirbe. 

Teritorija mazapdzīvota, lielākās apdzīvotās vietas ir Sredņekolimska un Čerska Kolimas krastos.

## Atsauces

## Ārējās saites
Ploučnice

**Ploučnice** () ir 106 kilometrus gara Elbas labā krasta pieteka Čehijas ziemeļdaļā.

Izteka pie Ješteda kalna. Tek rietumu virzienā. Ietek Elbā pie Dečīnas. Bez Dečīnas, upes krastos atrodas Mimoņa un Česka Līpa.

## Ārējās saites
Smeda

**Smeda** (, , ) ir 51,9 kilometrus gara Neises labā krasta pieteka Čehijas ziemeļos un, pēdējos 5,9 kilometrus, Polijā.

Izteka no Jizeras kalniem. Tek ziemeļrietumu virzienā. Ietek Neisē pie Polijas - Vācijas robežas. Upes krastos atrodas Hejnice, Raspenava un Frīdlanta.

## Ārējās saites
Jānis Ķeruss

**Jānis Ķeruss** (dzimis 1972. gada 19. decembrī Rīgā) ir latviešu vēsturnieks, vēstures doktors, Latvijas Universitātes lektors. Latvijas ārpolitikas un starptautisko attiecību pētnieks. Doktora grāds vēsturē (2009) par Latvijas neitralitātes starpkaru periodā izpēti.

Ar Laimdotas Straujumas vadītā Ministru kabineta 2014. gada 20. augusta rīkojumu Nr. 433 iecelts LPSR VDK zinātniskās izpētes komisijā par locekli. Pētījis, kā Latvijas PSR Valsts Drošības komiteja vērsās pret pretpadomju propagandu. Latviešu studentu korporācijas Fraternitas Metropolitana biedrs.

## Atsauces
Kajas Kallasas pirmā valdība

thumb|Kajas Kallasas valdība
**[[Kaja Kallasa|Kajas Kallasas]]** vadībā **[[Igaunijas valdība]]** darbojas no  līdz . Kabineta koalīcijas sastāvā bija Igaunijas Reformu partija un Igaunijas Centra partija. Kajas Kallasas valdībā strādāja 15 ministri.

## Koalīcijas sastāvs

## Partiju sadalījums

## Ministru kabineta sastāvs

## Atsauces

## Ārējās saites
Tallinas līcis

**Tallinas līcis** () ir iekšējs līcis Somu līcī, Baltijas jūrā. Tā krastos atrodas Igaunijas galvaspilsēta Tallina.

## Raksturojums
Tallinas līcis var iedalīt četrās daļās: Kakumē līcī (), Kopli līcī (), Paljasāres līcī () un Tallinas reidā ().

Tallinas līcis ir dziļākais Igaunijas līcis, kas sasniedz pat 100 metru dziļumu.

Tallinas līča ziemeļos atrodas Naisāres sala.

## Galerija

Vahemadala tulepaak 2016.jpg
Hülkari light beacon 01.jpg
Kopli lahe alumine tulepaak 2006.jpg
Jää on kulmunud pallideks (Looduse veidrused). 05.jpg
Suur-Paljassaare. Päikeseloojang.jpg
Tallinna kõrghooned udus.jpg
Flying city.jpg


## Atsauces

## Ārējās saites
Konstantinovska (polārstacija)

**Meteoroloģiskā stacija «Konstantinovska»** () ir Krievijas polārā meteoroloģiskā stacija Arktikā. Izvietota Boļšojaņujas upes kreisajā krastā iepretī Konstantinovskas attekai 30 km no Aņujskas ciema. Stacija administratīvi ietilpst Čukotkas autonomā apvidus Biļibinas rajonā.

## Vēsture
Stacija izveidota 1977. gadā, darbu sākusi 11. decembrī. Stacijā hidrometeoroloģiskie novērojumi tiek veikti pēc 2. kategorijas programmas. Pēc novietojuma tiek attiecināta pie grūti pieejamajām stacijām.

## Atsauces
Uldis Krēsliņš

**Uldis Krēsliņš** (dzimis 1966. gada 18. augustā Rīgā, miris 2022. gada 3. maijā Rīgā) bija latviešu vēsturnieks, vēstures doktors, Latvijas Universitātes un Publiskās atmiņas centra pētnieks.

Ar Māra Kučinska vadītā Ministru kabineta 2017. gada 31. janvāra rīkojumu Nr. 47, ko izdevis ministru prezidenta vietas izpildītājs Jānis Dūklavs un izglītības un zinātnes ministrs Kārlis Šadurskis, nozīmēts darbam LPSR VDK zinātniskās izpētes komisijā par locekli. Pētījis, kā Latvijas PSR Valsts Drošības komiteja izmantoja represīvo psihiatriju.

## Atsauces
Dvēsele (2020. gada filma)

**"Dvēsele"** () ir 2020. gada ASV datoranimācijas fantāzijas komēdijdrāmas filma. Tās režisors ir Pīts Dokters, producente Deina Mareja, scenārija autori ir Pīts Dokters, Maiks Džounss un Kemps Pauerss. Galvenās lomas ieskaņojuši Džeimijs Fokss, Tīna Feja, Greiems Nortons un Reičela Hausa. Filma stāsta par vidusskolas mūzikas skolotāju Džo Gārdneru, kurš cenšas atkal apvienot savu dvēseli ar ķermeni pēc tam, kad tie ir nejauši šķirti, tieši pirms Džo uzstāšanās. "Dvēsele" ir pirmā *[[Pixar]]* filma, kuras galvenais varonis ir afroamerikānis.

Pīts Dokters filmu sāka veidot jau 2016. gadā, strādājot pie savām pārdomām par cilvēku personības izcelsmi un determinisma jēdzienu. Viņš kopā ar Maiku Džounsu un Kempu Pauersu sarakstīja scenāriju. Producenti filmas tapšanas gaitā daudz konsultējās ar dažādiem pasaulē atzītiem džeza mūziķiem, tostarp Herbiju Henkoku un Teriju Linu Keringtoni.

Filmas "Dvēsele" pirmizrāde notika  Londonas kinofestivālā. Kinoteātros pirmizrāde tika plānota , taču ASV to atcēla, reaģējot uz notiekošo COVID-19 pandēmiju. Kino vietā tā paša gada 25. decembrī filma tika izlaista straumēšanai platformā *[[Disney+]]*. Filma saņēma daudz pozitīvu kritiķu atsauksmju ar uzslavu par animāciju, stāstu, balss lomām un muzikālo partitūru. *Soul* ieguva Zelta globusa balvas kategorijās "Labākā animācijas filma" un "Labākais skaņu celiņš". Tāpat tā ir nominēta trīs kategorijās, tostarp kategorijā "Labākās animācijas filma", 93. Kinoakadēmijas balvai un 74. BAFTA kino balvai.

## Atsauces

## Ārējās saites
Arturs Žvinklis

**Arturs Žvinklis** (dzimis 1964. gada 14. jūnijā Bunkas pagastā) ir latviešu vēsturnieks, Latvijas Universitātes un Publiskās atmiņas centra pētnieks.

## Izcelsme

Arturs dzimis 1933. gada 22. oktobrī dzimušā lietuviešu lauksaimnieka Broņislava Žvinkļa, kas naturalizācijas kārtībā uzņemts Latvijas Republikas pilsonībā 1998. gadā, un viņa sievas Veltas ģimenē.

## Darbība

PSRS okupācijas gados kļuvis par Latvijas PSR Zinātņu akadēmijas Vēstures un materiālās kultūras institūta Padomju sabiedrības vēstures nodaļas zinātisko līdzstrādnieku, 1989. gadā pievērsies Latvijas okupācijas izpētei saistībā ar to, ko noteica Molotova—Ribentropa pakts. 1993. gada 23. novembrī Valsts Prezidents Guntis Ulmanis ar rīkojumu Nr. 6 uzdeva Žvinklim, kā vienam no trim šī institūta līdzstrādniekiem, noskaidrot PSRS represēto Latvijas Republikas valsts un sabiedrisko likteņus. No 2002. gada 4. martā kultūras ministre Kārina Pētersone (Latvijas Ceļš) ieceļ Žvinkli par Latvijas valsts kinofotofonodokumentu arhīva direktora vietnieku, 2003. gada 24. februārī, kad kultūras ministre ir Ingūna Rībena (Jaunais laiks), Žvinkli no šī amata atbrīvo. Kinofonofotodokumentu arhīvā publiskojis ierakstu kā Rīgā vizītē ierodas Alfrēds Rozenbergs, Ņikita Hruščovs, Mihails Gorbačovs.

Ar Laimdotas Straujumas vadītā Ministru kabineta 2014. gada 20. augusta rīkojumu Nr. 433 iecelts LPSR VDK zinātniskās izpētes komisijā par locekli. Pētījis Latvijas PSR Valsts Drošības komiteja vadošo darbinieku lietas Latvijas Komunistiskās partijas Centrālās Komitejas nomenklatūras kadru personas lietu kolekcijā.

2017. gadā Žvinklis iesaistīts skandālā ar izteikumiem par 1941. gada un 1949. gada represijām ar Kremļa propagandas mediju «SputnikNews», kas pēc «Latvijas avīzes» žurnālista Viestura Sprūdes ieskata esot izkropļojis līdz nepazīšanai «Radio Baltkom» Žvinkļa dzimšanas dienā 2017. gada 14. jūnija viņa sniegto interviju rīta programmā «Utro na Baltkome» un sarunas atreferējumā portālā «Mixnews.lv». 2019. gada 16. janvārī televīzijā oponējis Latvijas Okupācijas muzeja darbiniecei Inesei Dreimanei par LPSR VDK zinātniskās izpētes komisijas darbu. Neilgi pēc šiem notikumiem, 2019. gadā atbrīvots no darba Latvijas Universitātes Latvijas vēstures institūtā.

«Latvija kā bijusī padomju republika pēc 1991. gada augusta puča palika bez VDK kadru dienesta lietām. Tās visas vairs neatrodas Latvijā. Lai noskaidrotu, kādi cilvēki strādājuši padomju valsts drošības iestādēs, ir jāceļ augšā un jāpēta šīs partijas arhīva, bijušā Latvijas komunistiskās partijas Centrālās komitejas (LKP CK) nomenklatūras kadru lietas», uzskata vēsturnieks Žvinklis.

## Ģimene
Precējies, laulātā vēsturniece Ligita Jakimova no Izvaltas pagasta Krāslavas novadā, ir bērni.

## Atsauces
Omolona

**Omolona** (, , ) ir upe Krievijas Federācijas ziemeļaustrumos, Kolimas labā krasta un tās garākā pieteka. Plūst pa Magadanas apgabala, Čukotkas autonomā apvidus un Sahas Republikas teritoriju. Nosaukums cēlies no jukagiru valodas *omol* — ‘labs’ un *on* — ‘upe’.

Upe sākas Kolimas kalnienes Otaikačanas grēdā. Plūst ziemeļu virzienā. 20 km no iztekas upe nonāk Augšomolonas ieplakā, kur izteikti meandrē, veidojot attekas un vecupes. Šķērsojot kalnienes grēdas, ieleja sašaurinās. Vidustecē šķērso Uļaganas ieplaku, kur krasti purvaini, upe veido daudzas attekas. Lejtecē plūst pa Kolimas zemieni, ietek Kolimā 270 km no tās ietekas jūrā. Lielākās pietekas ir Oloja, Kegaļi (labās), Kedona (kreisā). Upes baseinā klimats krasi kontinentāls, vidējā gada temperatūra -12,8 °С, absolūtais minimums -61 °C. Aizsalst oktobra vidū, ledus iziet maija beigās. Augštecē upe pārsalst.

Upe kuģojama 595 km no ietekas līdz Omolonas ciemam, lejtecē izmanto koku pludināšanai. Upes baseinā nozīmīgas zelta un sudraba atradnes. Krasti mazapdzīvoti, vienīgā pastāvīgi apdzīvotā vieta ir evenu apdzīvotais Omolonas ciems Čukotkas autonomā apvidus teritorijā. Lejpus Olojas ietekas atrodas pamestā Ustjolojas meteostacija.

## Atsauces

## Ārējās saites
Maikls Maliss

**Maikls Maliss** (dzimis 1976. gada 12. jūlijā Ļvivā, Ukrainā kā **Maikls Krehmers** ()) ir ukraiņu izcelsmes amerikāņu rakstnieks, raidieraksta vadītājs, feļetonists un mediju personība. Viņš ir digitālā tīkla *GaS Digital Network* video raidījuma *YOUR WELCOME* vadītājs.
Kopš 2014. gada Maliss ir pastāvīgs *[[Fox News]]* un *Fox Business Network* raidījumu viesis, parādoties šovos *The Independents*, *Kennedy*, *Red Eye*, *The Greg Gutfeld Show*, *The Story with Martha MacCallum* un *Tucker Carlson Tonight*. Regulāri viesojies arī *Tom Woods Show*, *The Joe Rogan Experience* un *The Rubin Report* raidierakstos. Maliss ir arī pastāvīgs laikraksta *The New York Observer* feļetonists.
2019. gadā Maliss publicēja darbu "*The New Right: A Journey to the Fringe of American Politics*". Grāmata ir vēsturiska Amerikas jauno labējo kustības analīze, kas kontekstualizē notikumus, kas saistīti ar Donalda Trampa uzvaru Amerikas Savienoto Valstu 2016. gada prezidenta vēlēšanās.

## Uzskati
Maliss sevi raksturo kā anarhistu un 2014. gadā uzrakstīja viedokļrakstu laikrakstā *[[The Guardian]]*, paskaidrojot, kāpēc nebalso valdības vēlēšanās.

## Darbi
Kā vienīgais autors:
* 2014: *Dear Reader: The Unauthorized Autobiography of Kim Jong Il*
* 2019: *The New Right: A Journey to the Fringe of American Politics*

Kā līdzautors:
* 2006: *Ego & Hubris: The Michael Malice Story* (by Harvey Pekar, illustrated by Gary Dumm)
* 2006: *Overheard in New York* (with S. Morgan Friedman)
* 2008: *Overheard in the Office: Conversations from Water Coolers, Conference Rooms, and Cubicles* (with S. Morgan Friedman)
* 2008: *Made in America: The Most Dominant Champion in UFC History* (with Matt Hughes)
* 2011: *Concierge Confidential: The Gloves Come Off — and the Secrets Come Out! Tales from the Man Who Serves Millionaires, Moguls, and Madmen* (with Michael Fazio)
* 2012: *I Want You to Shut the F#ck Up: How the Audacity of Dopes Is Ruining America* (with D. L. Hughley)
* 2013: *The Paleo Manifesto: Ancient Wisdom for Lifelong Health* (written by John Durant, with contributions by Michael Malice)
* 2016: *Black Man, White House: An Oral History of the Obama Years* (with D. L. Hughley)

## Atsauces
Līdumu kanāls

**Līdumu kanāls** ir Misas labā krasta pieteka Cenu un Olaines pagastos. Līdumu kanāls ir mākslīgi veidota ūdenstece pie Cenas tīreļa austrumu malas agrākā Olaines purva nosusināšanai.

Kanāls tika izrakts 1936. gadā, veidojot Olaines purvā Uzvaras līduma viensētu kompleksu. Tas tika rakts pa izlocītu trasi ar stāvām nogāzēm V-veida profilā. Kopējais kanāla garums bija 3,5 km, dziļums 3,5 metri, platums vietām sasniedza 11 metrus. Nelielā apkaimes krituma dēļ arī pati Misa 4 km garumā lejpus kanāla tika regulēta.

Kanāls sākas novadgrāvjos Uzvaras līduma teritorijā un tek uz dienvidaustrumiem vispirms līdztekus vietējam ceļam no šosejas A8 uz Uzvaras līdumu, pēc tam caur mežiem uz dienvidiem un dienvidrietumiem, divreiz šķērsojot LVM ceļu "Baznīcas stiga" (Uzvaras līdums—Dalbes baznīca), pēc tam šķērsojot vietējo ceļu V1066 (Dalbe—Lejasbēnūži) un pēc 200 metriem ietekot Misā pie Madaru mājām.

## Attēlu galerija

22-03-2021 Līdumu kanāls Uzvaras līdumā.jpg|Kanāla sākumposms Uzvaras līdumā
22-03-2021 Līdumu kanāls augštecē (3).jpg|Augštece 200 m aiz Uzvaras līduma
22-03-2021 Līdumu kanāls vidustecē (5).jpg|Vidustece 500 m aiz Uzvaras līduma
22-03-2021 Līdumu kanāls vidustecē.jpg|Vidustece. Atklātās vietās (pie tīrumiem un šķērsojot ceļus) kanālā daudz niedru
22-03-2021 Līdumu kanāls vidustecē (2).jpg |Vidustece
2020-07-25 Līdumu kanāls pie Baznīcas stigas.jpg|Sausās vasarās kanāls ir ļoti sekls
22-03-2021 Līdumu kanāls pie Baznīcas stigas (3).jpg|Kanāla pēdējais loks austrumos no Baznīcas stigas 
22-03-2021 Līdumu kanāls pie Baznīcas stigas (4).jpg|Ap 100 metrus kanāls iet blakus Baznīcas stigai


## Atsauces
Elena Cagrinu

**Elena Cagrinu** (, dzimusi  Atēnās) ir grieķu dziedātāja, aktrise un TV raidījumu vadītāja. Viņa, pārstāvot Kipru, piedajās 2021. gada Eirovīzijas dziesmu konkursā Roterdamā, Nīderlandē ar dziesmu *[[El diablo]]*.
 
## Biogrāfija
Dzimusi  Arēnās, Grieķijā. Jau no mazotnes Elenas dzīve ir bijusi saistīta ar mūziku, viņa ir mācījusies mūzikas vidusskolā.

### Mūzikas karjera
2009. gadā Elena piedalījās televīzijas talantu konkursā *Elláda écheis talénto* (*Ελλάδα έχεις ταλέντο*), kur viņa tika izslēgta pusfinālā. 2013. gadā viņa pievienojās grupai *OtherView* kā soliste, bet pēc 5 veiksmīgiem darbības gadiem 2017. gadā viņa to pameta un aizsāka solistes karjeru. Tajā pašā gadā viņa izlaida savu debijas singlu *Pame Ap' Tin Arhi* (*Θέλω Να Σε Ξαναδώ*). Vēlāk viņa ir uzstājusies un piedalījusies vairākās televīzijas pārraidēs un šovos gan Grieķijā, gan Kiprā. 2016. un 2017. gadā Elena ir vadījusi arī Grieķijas *[[The Voice]]* versiju *The Voice of Greece*. 2020. gadā viņa vadīja pati savu šovu *K-POP Stars*. Viņa ir bijusi arī žūrijas locekle šovā *Just The 2 Of Us*.

Kad viņa bija grupas *OtherView* sastāvā, Elena kopš ar grupu bija parakstījusi līgumu ar mūzikas izdevējkompāniju *Feelgood*, bet, uzsākot solistes karjeru 2017. gadā, viņa slēdza līgumu ar izdevējkomplāniju *Panik*, kas ir lielākā un zināmākā Grieķijā un Kiprā.
 
#### Eirovīzijas dziesmu konkurss
 Kipras pārraidītājs *CyBC* paziņoja, ka Kipru 2021. gada Eirovīzijas dziesmu konkursā Roterdamā, Nīderlandē pārstāvēs Elena ar dziesmu *[[El diablo]]*. Dziesmas un tā videoklipa pirmatskaņojums notika *CyBC1* kanālā , pēc tam to varēja noskatīties izdevējkomplānijas *Panik* mājaslapā. Dziesma tika oficiāli izlaista .
 
## Atsauces

## Ārējās saites

* Elenas Cagrinu profils ''Eurovision.tv'' lapā
* 
*
Acanthocheila

***Acanthocheila*** ir tīklblakšu ģints, kurā ietilpst 16 sugas. Izplatītas no ASV dienvidiem līdz Argentīnai un Karību salās. No citiem *Tingini* pārstāvjiem atšķiras ar ļoti gariem asiem izaugumiem visā paranotuma laterālo malu garumā, ar okcipitālo adatveidīgo izaugumu esamību un ar bukulām, kas ir ļoti izliektas mediāli no klipeusa virsotnes aizmugures. *Acanthocheila* tīklblaktis barojas pārsvarā uz augiem no naktsziežu un gutaperčas dzimtām, piemērām, *[[Pisonia]]*, *[[Ouratea]]*, *[[Guapira fragrans]]*.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Acanthocheila  Stål, 1858. ITIS Report
Acanthocheila armigera

***Acanthocheila armigera*** ir tīklblakšu suga. Atklāta 1860. gadā Riodežaneiro (Brazīlija), autors *Carl Stål*. Tā ir plaši izplatīta Centrālamerikā — Panamā, Haitī, Kubā, Puertoriko, Trinidādā, un Dienvidamerikā — Argentīnā, Brazīlijā, Bolīvijā, Ekvadorā, Gvatemalā, Kolumbijā, Peru un Venecuēlā. Blaktis barojas uz nakteņu (tabakas, īstā tabaka), nadziņkrūmu (*[[Ouratea]]*), naktsziežu (*[[Pisonia]]*, *[[Pisonia tomentosa]]*, *[[Bougainvillea glabra]]*), rubiju (kafijas koks) un malvu (*[[Sida paniculata]]*) dzimtu augiem.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Acanthocheila armigera (Stål, 1858) Lace Bugs Database (Hemiptera: Tingidae). gbif.org
Džeimss Levains

**Džeimss Levains** (; dzimis , miris ) bija amerikāņu diriģents, Metropoles operas mūzikas direktors (1976—2016), mākslinieciskais direktors (1986—2004), emeritētais mūzikas direktors (2016—2017).

## Ārējās saites
Omolona (ciems)

**Omolona** (, ) ir nacionālais ciems Krievijas ziemeļaustrumos, Čukotkas autonomā apvidus Biļibinas rajonā. Izvietojies Omolonas upes labajā krastā 600 km no tās ietekas Kolimā.

Apdzīvotā vieta izveidota 1944. gadā kā ciemats pie rezerves lidlauka Aļaskas — Sibīrijas transporta koridorā, pa kuru no ASV uz PSRS transportēja lidmašīnas. Pakāpeniski ciemats kļuva par plaša apvidus centrālo un vēlāk arī vienīgo apdzīvoto vietu, uz kuru pārcēla iedzīvotājus no citām nelielajām apdzīvotajām vietām. Dažādos gados ciemu sauca arī par Uņaganu (*Уняган*) un Ščerbakovu (*Щербаково*), tagadējais nosaukums kopš 1960. gada. Ciemā dzīvo ap 800 iedzīvotāju, 
57 % evenki, 20 % čukči. Galvenā nodarbošanās ir briežkopība, zveja un medības. Ciemā ir vidusskola, slimnīca, pasts, kultūras nams, viesnīca, maizes ceptuve. Sauszemes ceļu nav, ciema apgāde notiek ar aviācijas palīdzību vai navigācijas periodā pa upi — pie ciema beidzas Omolonas upes kuģojamais posms. Darbojas lidlauks, meteostacija.

## Atsauces
Fatoss Pilkati

**Fatoss Pilkati** (; dzimis ) ir albāņu sporta šāvējs. Viņš 1972. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Minhenē startēja šaušanas sacensībās.

1972. gada vasaras olimpiskajās spēlēs šaušanā viņš startēja 50 metru šaušanā ar pistoli. Šajā disciplīnā viņš 6 šāvienu sērijā ieguva 546 punktus, izcīnot 24. vietu.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Fatoss Pilkati (SOK profils) 
* Fatoss Pilkati (Olympedia profils) 
* Fatoss Pilkati (Sports Reference profils)
Stjuarta sala

**Stjuarta sala** () vai **Rakiura** () ir trešā lielākā Jaunzēlandei piederošā sala. Sala atrodas 30 km uz dienvidiem no Dienvidsalas. Salas platība ir 1746 km2. Uz salas ir sastopamas vairākas nelidojošo putnu sugas, tostarp, pingvīnu.

Stjuarta sala ir mazapdzīvota. Tās ekonomika ir atkarīga no zvejniecības un tūrisma. 2018. gadā uz salas dzīvoja 408 iedzīvotāji.

## Atsauces

## Ārējās saites
Ruapehu

**Ruapehu** () ir aktīvs stratovulkāns Ziemeļsalā, Jaunzēlandē. Vulkāns atrodas 23 km uz dienvidrietumiem no Taupo ezera dienvidu piekrastes. Tas atrodas Tonariro nacionālajā parkā. Ziemeļsalas lielākie slēpošanas kūrorti un vienīgais ledājs atrodas vulkāna nogāzēs.

Ruapehu ir lielākais aktīvais vulkāns Jaunzēlandē, tā augstums ir 2797 metri.

## Atsauces

## Ārējās saites