open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
TU1

**TU1** ir dīzeļlokomotīves TU2 prototips, izgatavots divos eksemplāros 1954. gadā Kalugas mašīnbūves rūpnīcā.

## Lokomotīves vēsture

1950. gadu sākumā saskaņā ar "Vilces rekonstrukcijas plānu" uz Padomju Savienības dzelzceļiem un darbam uz jaunbūvējamajām šaursliežu dzelzceļu līnijām, kuras tika galvenokārt koncentrētas lauksaimniecības zemju apkārtnē, Centrālās mašīnbūves rūpnīcu vadības komitejas (*ЦУМЗ*) projektu-konstruktoru birojs izdeva pavēli Kalugas mašīnbūves rūpnīcai – izstrādāt eksperimentālās šaursliežu dīzeļlokomotīves modeli. 

Jauno lokomotīvi bija paredzēts izmantot ne tikai uz lauksaimniecības zemēm, bet arī ar to aizstāt uz padomju šaursliežu dzelzceļiem izplatītās tvaika lokomotīves GR, Kp4 un citas. Tajā laikā uz padomju platsliežu dzelzceļiem sāka parādīties pirmās platsliežu sērijveida dīzeļlokomotīves. Tā kā pārsvarā šis platsliežu lokomotīves bija ar elektrisko spēka pārvadu, kurš sevi bija pierādījis, kā izdevīgs un drošs ekspluatācijā, tad arī jaunā šaursliežu lokomotīve tika projektēta izmantošanai ar šo spēka pārvadu, par konstrukcijas pamatu tika ņemta platsliežu lokomotīve.

Sakarā ar to, ka lokomotīve sākotnēji tika veidota vilcienu vešanai pa maģistrālajiem ceļiem, tika izlemts lietot vagona veida virsbūvi ar divām vadības kabīnēm, tādējādi atkrita lokomotīves apgriešanas nepieciešamība galastacijās.

Kā spēka iekārtu tika nolemts izmantot 12 cilindru V-veida dīzeļdzinēju 1D12-300 ar jaudu 300 zirgspēki, kurš atbilda visām tehniski ekonomiskajām un gabarītu prasībām. Jau 1955. gada jūlijā Kalugas mašīnbūves rūpnīca izlaida pirmo lokomotīvi, kura ieguva apzīmējumu TU1-001.

Pēc lokomotīves izmēģinājumiem kļuva skaidrs, ka lokomotīve sērijveida izgatavošanai nav derīga. Pēc nopietnas spēka iekārtas un spēka pārvada pārveidošanas lokomotīvi uzsāka izgatavot sērijveidā ar apzīmējumu TU2.

## Lokomotīvju ekspluatācija

Pirmā lokomotīve TU1 1956. gadā tika nodota sākotnēji Dienvidurālu bērnu dzelzceļam, pēc tam 1957. gadā Kijivas bērnu dzelzceļam, kur nostrādāja līdz 1992. gadam, pēc kā 1999. gadā tika sagriezta metāllūžņos. Otra lokomotīve TU1 strādāja Taškentas bērnu dzelzceļā un tāpat kā 001 pēc tam tika nodota metāllūžņos.

## Lokomotīvju novērtējums

Lokomotīve TU1 bija pirmā padomju šaursliežu dīzeļlokomotīve, tādēļ kļūdas tās konstrukcijā bija loģiskas un iepriekš paredzamas. Principā lokomotīves TU1 varēja tikt izgatavotas sērijveidā vienlaikus ar lokomotīvēm TU2. Taču vājās spēka iekārtas dēļ tās netika laistas sērijveida ražošanā.
1. mikroautobusu maršruts (Jūrmala)

**1. mikroautobusu maršruts** ir mikroautobusu maršruts, kurā pasažieru pārvadājumi tiek nodrošināti no Buļļuciema līdz Bulduriem - (galapunkts saucas "Bulduri"), taču lielākā daļa reisu tiek veikta līdz veikalam "RIMI Lielupe".

## Maršruts
**[[Buļļuciems]]** — **[[Bulduri]]** mikroautobusi kursē šādās ielās: Lašu iela, Vikingu iela, Jūrnieku iela, Bulduru prospekts, Oskara Kalpaka prospekts, Vikingu iela, Mastu iela, Paula Stradiņa iela, Meža prospekts.

**[[Bulduri]]** — **[[Buļļuciems]]** mikroautobusi kursē šādās ielās: Meža prospekts, Paula Stradiņa iela, Mastu iela, Vikingu iela, Oskara Kalpaka prospekts, Bulduru prospekts, Jūrnieku iela, Vikingu iela, Lašu iela.

## Pieturvietas
1. mikroautobusu maršrutā pavisam kopā ir 24 pieturas. Maršrutā **[[Buļļuciems]]** — **[[Bulduri]]** ir 12 pieturas un arī maršrutā **[[Bulduri]]** — **[[Buļļuciems]]** ir 12 pieturas.

## Vēsture
Padomju laikā 1. maršrutā kursēja autobusi no galapunkta Dubultos pie dzelzceļa pārbrauktuves (pretīm ugunsdzēsējiem, kur mūsdienās ir tirgus laukums), cauri Bulduriem, gar Lielupes staciju, pa Bulduru prospektu, līdz Buļļuciemam (toreizējā zvejnieku kolhoza „Uzvara” caurlaidei). 20. gadsimta 90.-to gadu sākumā maršruts tika saīsināts - no Buļļuciema („Uzvaras”) autobuss kursēja līdz Lielupes stacijai. Vēlāk maršruts tika mazliet pagarināts līdz Bulduriem un vēlreiz pagarināts līdz veikalam „Rimi” pie Lielupes tilta un maršrutā sāka izmantot mikroautobusu. 

No 2018. gada 12. februāra 1. maršruts tika apvienots ar agrāko 7. maršrutu un pagarināts līdz Priedainei, taču, kad 2018. gada 1. jūnijā atjaunoja 7. maršrutu, 1. mikroautobuss atkal kursē līdz Bulduriem.

## Skatīt arī
* Jūrmala
* Autobusu satiksme Jūrmalā

## Ārējās saites
* satiksme.jurmala.lv
Kazahstānas pilsētu uzskaitījums

[200px|thumbnail|[Kazahstānas novietojums uz zemeslodes]]
Šajā uzskaitījumā apkopotas visas **[[Kazahstāna]]s pilsētas**. Pašlaik Kazahstānā ir **86 pilsētas.** Pilsētās dzīvo 56% no valsts iedzīvotājiem.

## Pilsētu sadalījums pa apgabaliem

## Uzskaitījums

† Pilsētu nomā un pārvalda Krievijas Federācija

## Karte

## Galerija

## Atsauces
TU3

**TU3** ir četrasu maģistrālā kravas, pasažieru šaursliežu dīzeļlokomotīve, paredzēta darbam PSRS Satiksmes ceļu ministrijas šaursliežu dzelzceļos.

## Lokomotīves vēsture

Lokomotīve tika izstrādāta 1954. gadā Čehoslovākijā, rūpnīcā ČKD-Sokolovo. Sākotnējais lokomotīves apzīmējums Čehoslovākijas dzelzceļu sistēmā bija **T47**. Eksportam uz PSRS lokomotīves ieguva jaunu sērijas apzīmējumu TU3 "trešā tipa šaursliežu dīzeļlokomotīve" (*тепловоз узкоколейный, тип третий*).

## Eksports

Padomju Savienībā šīs lokomotīves tika importētas, sākot ar 1957. gadu.

## Lokomotīvju ekspluatācija

Lokomotīves TU3-001 un TU3-002 tika ekspluatētas Mazajā Oktobra dzelzceļā Ļeningradā. Pēc tam abas lokomotīves tika norakstītas. Tas, kas palika pāri no lokomotīves TU3-001, atrodas Oktobra rūpnīcas teritorijā un ir sagatavots sagriešanai metāllūžņos, kura tika nozīmēta uz 2012. gada janvāri. Lokomotīve TU3-002 tika nodota Lavasāres (Igaunija) šaursliežu dzelzceļa muzejam. Vēl viena TU3 sērijas lokomotīve mūsdienās tiek ekspluatēta Ļvivas bērnu dzelzceļā.

TU3 tipa lokomotīves izmantotas arī Latvijā. Lokomotīve TU3-004 tika ekspluatēta Brocēnu cementa un šīfera kombinātā, bet TU3-035 — Rīgas bērnu dzelzceļā.

## Lokomotīvju novērtējums

Lokomotīve tika projektēta smagā tipa kravas/pasažieru vilcienu vilkšanai pa šaursliežu dzelzceļiem, dēļ kā tai bija liels saķeres svars - 30,5 t. Tas bija viens no iemesliem, kas nodrošināja to, ka lokomotīves PSRS dzelzceļos "neiedzīvojās", lokomotīvju ekspluatācijai bija nepieciešami smagā tipa sliežu ceļi, kādi bija tikai PSRS satiksmes ceļu ministrijas pārziņā. Vietējo dzelzceļu īpašniekiem nebija iespēju izmantot šāda tipa sliežu ceļus, to pārziņā bija vieglā tipa sliežu ceļi, uz kuriem šīs lokomotīves izmantošana bija burtiski neiespējama, dēļ tās lielās slodzes. Tāpat sakarā ar to, ka lokomotīvei bija diezgan gara ekipāžas daļas garenbāze, tā slikti izbrauca maza rādiusa ceļa līkumus.

## Tehniskie dati

* Dīzeļdzinējs: 12V170DR
* Dīzeļdzinēja jauda: 300 ZS
* Galvenā ģeneratora jauda: 184 kW
* Konstruktīvais ātrums: 50 km/h
* Vilkmes spēks: 6,6 t (ilgstoša darba režīmā)
* Lokomotīves garums: 12690 mm
* Lokomotīves platums: 2422 mm
* Lokomotīves augstums(no sliedes galviņas):  3325 mm
* Degvielas rezerve: 500 l
* Eļļas rezerve: 80 l
* Ūdens rezerve: 300 l
* Smilšu rezerve: 200kg

## Atsauces

## Ārējās saites
Biromi

**Biromi** ir viena no Nigērijas tautām, Džosas plato pamatiedzīvotāji. Apdzīvo galvenokārt Plato štata ziemeļrietumus un pierobežas rajonus Kadunas un Bauči štatos. Kopējais skaits tiek lēsts no 464 tūkstošiem līdz vairāk kā 1 miljonam. Alternatīvie etnosa nosaukumi ir afango, berumi, gbangi, kibo, kibuni, kibjeni un šošo. Ikdienā runā biromu valodā, oficiālajā saziņā lieto arī angļu valodu. Daļa biromu nosliecas uz pāreju uz hausu valodu. Lielākā daļa biromu ir kristieši, un to apdzīvotības areāls atrodas Nigērijas centrālajā daļā uz kristietības un islāma saskares līnijas, kādēļ biromi nereti ir iesaistīti reliģiskajos konfliktos. Pēc nodarbošanās biromi lielākoties ir lauksaimnieki.

## Atsauces
MEASAT-3

***MEASAT-3*** bija Malaizijas uzņēmuma *[[MEASAT|MEASAT Satellite Systems Sdn. Bhd.]]* sakaru pavadonis. Tas tika palaists 2006. gada decembrī un darbojās līdz 2021. gada septembrim.. 
Ģeostacionārajā orbītā 91,5° austrumu garuma tas nodrošināja sakarus klientiem Āzijā, Āfrikā un Austrumeiropā.

Līgums par *MEASAT-3* izgatavošanu ar ASV uzņēmumu *[[Boeing Satellite Development Center]]* tika noslēgts 2003. gada martā. Līgums arī paredzēja zemes stacijas Lankavi salā modernizēšanu un personāla apmācīšanu. Pavadoņa palaišanu nodrošināja *[[International Launch Services]]*.

Kosmiskais aparāts tika izgatavots uz *Boeing* platformas *[[Boeing 601|601 HP]]* bāzes. Tam bija 24 C joslas, 24 Ku joslas raidītāji. Garantētas darbības laiks pavadonim bija paredzēts 15 gadi.

## Lidojuma gaita
*MEASAT-3* tika palaists  23:28:43 *[[UTC]]* ar nesējraķeti *[[Proton-M / Briz-M]]* no Baikonuras kosmodroma. Sākotnēji to ievadīja ģeostacionārajā pārejas orbītā, bet ģeostacionāro orbītu pavadonis sasniedza ar saviem dzinējiem.

Pēc izmēģinājumiem un pārbaudēm 2007. gada beigās *MEASAT-3* tika pārvietots uz punktu 91,5° austrumu garuma, līdzās *[[AFRICASAT-1|MEASAT-1]]*.
 pavadonis tika nodots pasūtītājam un sāka aktīvu darbību. No aprīļa līdz oktobra beigām no *MEASAT-1* uz *MEASAT-3* tika pārslēgti visi kanāli, un *MEASAT-1* tika pārvietots uz punktu 46,0° A.

2021. gada 21. jūnijā *MEASAT-3* neparedzēti atstāja savu pozīciju, izraisot pakalpojumu pārtraukumu televīzijas operatora *Astro* klientiem visā Malaizijā. Lai gan *MEASAT* joprojām kontrolēja pavadoni, tas nevarēja apturēt kosmiskā aparāt dreifēšanu. Šī iemesla dēļ visi raiduztvērēji tika izslēgti, un pakalpojumus migrēja uz citiem *MEASAT* un trešo pušu pavadoņiem. 2021. gada 9. decembrī *MEASAT-3* tika dekomisionēts.

*MEASAT-3* aizstājējs *[[MEASAT-3d]]* tika palaists 2022. gada 22. jūnijā.

## Atsauces

## Ārējās saites
* MEASAT-3 MEASAT 
* Measat 3 at 91.5°E lyngsat.com
* MEASAT 3 Gunter's Space Page,
Uldis Ofkants

**Uldis Ofkants** (1941—2008) bija latviešu nacionālās pretošanās kustības dalībnieks, disidents, politieslodzītais.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1941. gada 27. decembrī Rīgā strādnieka Viļa Ofkanta un Liesmas Ofkantes (dzimusi Grīnberga) ģimenē. Pēc vidusskolas beigšanas strādāja par apgaismotāju Rīgas Kinostudijā. Gatavojās kārtot eksāmenus Valsts Kinematogrāfijas institūtā, bet 1962. gada 18. maijā Rīgas Kinostudijā ieradās divi Latvijas PSR VDK darbinieki un paaicināja viņu uz nelielām pārrunām.
Tika apsūdzēts par to, ka piedalījies nacionālās pretestības grupas "Baltijas federācija" veidošanā. Citi apcietinātie grupas dalībnieki bija Gunārs Rode, Dailis Rijnieks, Jānis Rijnieks, Viktors Kalniņš, Knuts Skujenieks, Aina Zābaka un Ziedonis Rozenbergs.

Lietu Latvijas PSR Augstākā tiesa izskatīja no 1962. gada 28. novembra līdz 28. decembrim. U. Ofkantu apsūdzēja, ka 1961. gada rudenī viņš pēc G. Rodes ieteikuma iegādājies sev grāmatu "Šaušana ar automātiskām pistolēm" nolūkā izmantot šo grāmatu kā mācību līdzekli, lai precīzāk varētu pielietot ieročus cīņā pret padomju varu. Par pretpadomju aģitāciju, grupas organizēšanu un dzimtenes nodevības mēģinājumu tiesnesis Raimonds Brīze G. Rodem un D. Rijniekam piesprieda 15 gadus, A. Zābakai — 12, U. Ofkantam un V. Kalniņam — 10 gadus, K. Skujeniekam — septiņus, Z. Rozenbergam — sešus, Jānim Rijniekam — piecus gadus ieslodzījumā. Ieslodzījumu pavadīja stingra režīma nometnē Mordvijā.

Pēc atgriešanās no ieslodzījuma 1971. gadā ilgu laiku strādāja kinostudijā, 1979. gadā kā viens no 45 baltiešiem parakstīja Baltijas hartu.

Pēc Latvijas neatkarības atjaunošanas bija dežurants kādā privātfirmā. Miris 2008. gada 26. novembrī. Apglabāts Raiņa kapos Rīgā.
Brālis Māris Ofkants, māsa Gunta Vasiļevska.
Precējies ar Ingrīdu Vītoliņu (1951—2010) 1974. gada 13. decembrī. Divi bērni — meita un dēls, trīs mazbērni.

## Atsauces
Putradžaja

**Putradžajas federālā teritorija** () ir plānota pilsēta Malaizijā, atrodas 25 kilometrus uz dienvidiem no Kualalumpuras. Kalpo kā Malaizijas federācijas administratīvais centrs. 1999. gadā valdības mītne tika pārvietota uz Putradžaju Kualalumpuras apkaimes pārapdzīvotības un sastrēgumu dēļ. Tomēr Kualalumpura joprojām ir Malaizijas galvaspilsēta; tur atrodas karalis un parlaments, kā arī valsts darījumu un finanšu centrs. Puradžajas izveide bija bijušā premjerministra Mahatira Mohamada ideja un realizācija. 2001. gadā Putradžaja kļuva par Malaizijas trešo federālo teritoriju pēc Kualalumpuras un Labuanas.

Pilsēta nosaukta pirmā Malaizijas premjerministra Tunku Abdula Rahmana Putras vārdā. Tā atrodas *[[MSC Malaysia]]* ekonomiskajā zonā līdz ar nesen attīstīto Kiberdžaju. Sanskritā "putra" nozīmē ‘princis’ vai ‘vīriešu dzimuma bērns’ un "džaja" apzīmē ‘panākumus’ vai ‘uzvaru’. Putradžajas attīstība sākās 1990. gadu sākumā, un šobrīd ir pabeigti daudzi no lielajiem projektiem, un tuvā nākotnē tiek sagaidīts iedzīvotāju skaita pieaugums.

## Atsauces

## Ārējās saites
Handža

[thumbnail|235px|Vārds "handža" korejiešu valodā augšpusē handža un apakšā [hangils|hangila rakstībā]]
**Handža** ir korejiešu valodas rakstībā izmantoto ķīnzīmju (hieroglifu) nosaukums, ko izrunā korejiešu valodā un raksta tradicionālajā ķīniešu rakstībā.

## Ārējās saites
Jurģis Mačūns

**Jurģis Mačūns** (;  — ) bija lietuviešu izcelsmes amerikāņu mākslinieks. Viņš bija viens no *[[Fluxus]]*, starptautiskas mākslinieku, arhitektu, komponistu un dizaineru kopienas, dibinātājiem un galvenais koordinators. Šajā kustībā bija arī tādi mākslinieki kā *[[Ay-O]]*, Jozefs Beiiss, Džordžs Brehts, Diks Higinss, Joko Ono, Nams Džuns Paiks un Volfs Vostells.

Mačūns ir plašāk pazīstams pirmo hepeningu organizators un izpildītājs, kā arī ietekmīgu mākslinieku apvienotājs kopdarbiem.

## Atsauces
FORCAVI

**FORCAVI** (*Formacion para la Calidad de Vida*) ir Eiropas Savienības Mūžizglītības programmas Leonardo da Vinci apakšprogrammas inovācijas pārneses projekts, kas no 2012. gada 1. oktobra līdz 2014. gada 30. novembrim īstenots Spānijā, Latvijā, Itālijā un Ungārijā.

## Projekta mērķis

Spānijas pieredzes pārņemšana apmācības modeļa "Dzīves kvalitāte" ieviešanā, lai attīstītu sociālās atstumtības riskam pakļautiem cilvēkiem un cilvēkiem ar intelektuāla rakstura traucējumiem sociālo prasmju apgūšanu, veicinātu sociālo lomu un savu tiesību apzināšanos dzīves kvalitātes uzlabošanai. FORCAVI projekta tiešā mērķa grupa ir speciālisti, kuri strādā ar sociālās atstumtības riskam pakļautiem cilvēkiem un cilvēkiem ar intelektuāla rakstura traucējumiem, kuriem ir noteikta invaliditāte.
Netiešā mērķa grupa — sociālās atstumtības riskam pakļauti cilvēki un cilvēki ar intelektuāla rakstura traucējumiem, kuriem ir noteikta invaliditāte.

## Projekta partneri

* AFANIAS (Spānija)  — bezpeļņas asociācija, kas nodrošina dzīves kvalitātes uzlabošanos cilvēkiem ar intelektuālās attīstības traucējumiem;
* Sociālās integrācijas valsts aģentūra (Latvija)  — aģentūra, kas cilvēkiem ar invaliditāti un cilvēkiem ar prognozējamo invaliditāti sniedz profesionālās un sociālās rehabilitācijas pakalpojumus;
* Artha SRL (Itālija) — profesionālās orientācijas centrs, kas veic apmācību dažādām sociālās atstumšanas riskam pakļautajām iedzīvotāju grupām;
* Hand in Hand (Ungārija)  — fonds, kura mērķis ir palīdzēt bērniem un pieaugušajiem ar garīga rakstura un cita veida invaliditāti.
Biromu valoda

**Biromu valoda** ir Nigēras-Kongo valoda, kas izplatīta Rietumāfrikā, Nigērijas vidusdaļā Plato (lielākā daļa), Kadunas un Bauči štatos dzīvojošo biromu vidū. Valodu pavisam prot no 300 tūkstošiem līdz vairāk nekā miljonam cilvēku. Birumu valodai ir aptuveni 13 izloksnes, kas veido trīs dialektus. Tās rakstībā izmanto pielāgotu latīņu alfabētu — Pannigērijas alfabētu. Valodas lietotāju rakstpratība svārstās no 10 līdz 50%. Biromu valodā ir izdota ābece, vārdnīca un pārtulkota Bībele.

## Atsauces

## Ārējās saites
* OLAC resources in and about the Berom language
* Recent research on the Plateau languages of Central Nigeria 
* The Tahoss dialect of the Berom language 
* Inventory Berom (UPSID)
Džordžtauna (Malaizija)

**Džordžtauna** (*George Town*), oficiāli — **Pulaupinana** (), ir pilsēta Malaizijā, Pulaupinanas štata galvaspilsēta un otra lielākā apdzīvotā vieta. Aizņem Pinanas salu Malakas šaurumā, no kontinenta krasta to šķir ap 2 km plats jūras šaurums, ko savieno divi tilti. Pati vēsturiskā Džordžtauna aizņem salas ziemeļaustrumu daļu. Kopā ar Sebaranperai, Sunaipetani un citām pilsētām Pulaupinanas, Kedahas un Perakas štatos veido aglomerāciju ar 2,8 miljoniem iedzīvotāju. Džordžtauna ir Malaizijas ziemeļu komerciālais centrs un viena no nedaudzajām pilsētām ārpus Klanas ielejas ar augstiem ienākumiem. Džordžtaunas vecpilsēta ir UNESCO Pasaules mantojuma objekts.

## Vēsture
Pilsētas vēsture aizsākās 1786. gadā, kad Kedahas sultāns Abdula Mukarrams Šahs apmaiņai pret militāro palīdzību nodeva Britu Austrumindijas kompānijai Pinanas salu, kur kompānija nodibināja Džordžtaunas tirdziecības apmetni (nosauktu par godu karalim Džordžam III), bet salu pārdēvēja par Velsas Prinča salu (*Prince of Wales Island*). 1791. gadā Kedahas sultāns ar militāra spēka palīdzību centās salu atgūt, bet cieta neveiksmi. Apmaiņā pret Lielbritānijas suverenitāti pār salu tika panākta vienošanās par ikgadēju maksājumu 6000 Spānijas dolāru apmērā. 1800. gadā Kedaha pārdeva daļu pussalas teritorijas iepretī Džordžtaunai, kur tika izveidota Velzlija kolonija. Austrumindijas kompānija ieguva pastāvīgu suverenitāti gan pār Velsas Prinča salu, gan jauno kontinentālo teritoriju, kopēji to dēvētu par Penangu (*Penang*).

1805. gadā Penanga, līdzīgi kā Bombeja un Madrasa, kļuva par patstāvīgu Britu Indijas prezidenciju. 1826. gadā Džordžtauna kļuva par Šauruma apmetņu galvaspilsētu, kuru sastāvā Penanga palika līdz 1946. gadam. 1941. gada decembrī Penangu pēc vairākkārtējas gaisa bombardēšanas bez cīņas ieņēma Japānas karaspēks. Salu pārdēvēja par Todžo salu par godu Japānas premjerministram Hideki Todžo. Kara laikā Džordžtaunu vairākkārt bombardēja sabiedroto spēki. Pēc Japānas padošanās Džordžtauna bija pirmā Malajas pilsēta, ko atbrīvoja britu jūras kājnieki. Penanga atradās britu militārās administrācijas pārvaldē līdz 1946. gadam, kad tika likvidētas Šauruma apmetnes. 1957. gadā Džordžtaunai piešķīra lielpilsētas (*bandaraya*) statusu, bet 2025. gadā lielpilsētā iekļāva visu Pinanas salas teritoriju.

## Atsauces

## Ārējās saites
Šķērsiela (filma)

[250px|thumb|Piemiņas akmens, kas atrodas [Šķērsiela (Rīga)|Šķērsielā.]]
**"Šķērsiela"** ir 1988. gada Latvijas PSR dokumentālā filma, kuras režisors un operators ir Ivars Seleckis. Filmā ir tikuši uzņemti dažādi Šķērsielas (iela Imantā, Rīgā) iedzīvotāji, tiek vērota viņu ikdiena, iedzīvotāji tiek intervēti.

"Šķērsiela" guva plašu atzinību. Kinofestivālā "Lielais Kristaps" šī tika atzīta par 1988. gada labāko dokumentālo filmu. Par labāko dokumentālo filmu šī tika atzīta arī 1990. gada Eiropas Kino balvā. Vēl ir tikušas saņemtas vairākas citas balvas. Filma ir iekļauta Latvijas kultūras kanonā.

Vēlāk radīti filmas turpinājumi "Jaunie laiki Šķērsielā" (1999) un "Kapitālisms Šķērsielā" (2013).

## Atsauces

## Ārējās saites
Fortloderdeila

**Fortloderdeila** () ir pilsēta Floridas štatā, ASV. Atrodas Atlantijas okeāna krastā 37 km uz ziemeļiem no Maiami. Brouardas apgabala administratīvais centrs. Dienvidfloridas metropoles areāla (2010. gadā — 5,56 miljoni iedzīvotāju) galvenā pilsēta. 2010. gadā pilsētas iedzīvotāju skaits sasniedza 165,5 tūkstošus. Populārs tūristu galamērķis.

1838. gadā tika uzbūvēts forts, kas nosaukts Viljama Loderdeila vārdā. Pirmie pastāvīgie iedzīvotāji šeit ieradās ap 1893. gadu. Ar laiku kļuvusi par kuģošanas un tirdzniecības centru. Fortloderdeilā atrodas pasaulē lielākais *drive-in* kinoteātris (14 ekrāni), Starptautiskā peldēšanas slavas zāle.

## Atsauces

## Ārējās saites
Vašingtons Ērvings

**Vašingtons Ērvings** (; dzimis , miris ) bija amerikāņu rakstnieks, vēsturnieks un diplomāts. Rakstījis īsos stāstus, esejas, biogrāfijas. Vislabāk pazīstams ar īsajiem stāstiem "Rips van Vinkls" (*Rip Van Winkle*, 1819) un "Miega ielejas leģendas" (*The Legend of Sleepy Hollow*, 1820). Abi stāsti iekļauti *The Sketch Book of Geoffrey Crayon, Gent.* grāmatā. Sarakstījis tādu vēsturisku personību kā Džordža Vašingtona, Olivera Goldsmita un Muhameda biogrāfijas. No 1842. līdz 1846. gadam bijis ASV vēstnieks Spānijā.

Pirmās literārās publikācijas — 1802. gadā. Pēc pārcelšanās uz Angliju guvis starptautisku ievērību ar *The Sketch Book of Geoffrey Crayon, Gent.* izdošanu 1819.—1820. gadā. Veiksmīgi publicējies arī turpmākajā dzīvē. Astoņus mēnešus pirms savas nāves pabeidzis piecus sējumus lielo Džordža Vašingtona biogrāfiju.

Bijis viens no pirmajiem amerikāņu autoriem, kas gūst atzinību Eiropā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Dailis Rijnieks

**Dailis Rijnieks** dzimis 1934. gadā Latvijā, Rēzeknē. Latvietis. Bijušais latviešu nacionālās pretošanās kustības dalībnieks, politieslodzītais. Pirms aresta dzīvoja Rīgā. Arestēts 1962.04.18. Apsūdzēts pēc LPSR Kriminālkodeksa 15. panta un 59. panta I daļas un 67. panta; 65. panta I daļas par to, ka izstrādāja likumisko pamatojumu par Baltijas republiku atdalīšanu no PSRS un  neatkarīgas Latvijas atjaunošanu; glabāja un izplatīja "pretpadomju" satura literatūru. Ar LPSR Augstākās tiesas spriedumu notiesāts sākotnēji ar augstāko soda mēru nošaujot, kurš vēlāk aizstāts ar brīvības atņemšanu uz 15 gadiem stingra režīma LDK ar mantas konfiskāciju.

1963. gadā 8 mēnešus pavadījis VDK cietumā, pēc tam 10 gadus ieslodzījumā Mordvijā (Krievijas PFSR, tagadējā Krievijā).

Ar LPSR APP 1971.05.27. lēmumu apžēlots un atbrīvots no atlikušā soda izciešanas. Atbrīvots no ieslodzījuma 1971.06.09.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1934. gada 14. jūnijā Saukas pagastā Jāņa Rijnieka ģimenē. Pēc vidusskolas beigšanas dienēja Padomju armijā. Pēc demobilizēšanas 1957. gadā strādāja Rīgas dzirnavu kombinātā "Sarkanais oktobris".
1962. gada 18. aprīlī D. Rijnieku apcietināja un apsūdzēja par to, ka viņš piedalījies nacionālās pretestības grupas "Baltijas federācija" veidošanā. Citi apcietinātie grupas dalībnieki bija Gunārs Rode, Jānis Rijnieks, Viktors Kalniņš, Knuts Skujenieks, Aina Zābaka, Uldis Ofkants un Ziedonis Rozenbergs.

Lietu Latvijas PSR Augstākā tiesa izskatīja no 1962. gada 28. novembra līdz 28. decembrim. D. Rijnieku apsūdzēja, ka viņš dienesta laikā Padomju armijā vēstulēs tēvam apmelojis Padomju Savienības Komunistisko partiju, Padomju Savienības valsts iekārtu un politiku, sociālisma būtību Padomju Savienībā, izteicis savas domas, ka "jācīnās par īstu brīvību un ne tādu, kāda pastāv". Pēc dienesta beigām kopā ar Gunāru Rodi esot vienojušies, ka viena no pagrīdes organizācijas cīņas metodēm par Baltijas republiku atdalīšanu no Padomju Savienības ir bruņota sacelšanās, pielietojot kā parastos, tā arī modernos kaujas ieročus, ieskaitot arī raķešu un bakterioloģiskos ieročus, kurus domāja izgatavot pašu spēkiem vai arī iegūt, sagrābjot Latvijas PSR teritorijā izvietotās Padomju Armijas raķešu bāzes.
Tiesnesis Raimonds Brīze G. Rodem un D. Rijniekam piesprieda 15 gadus, A. Zābakai — 12, U. Ofkantam un V. Kalniņam — 10 gadus, K. Skujeniekam — septiņus, Z. Rozenbergam — sešus, Jānim Rijniekam — piecus gadus ieslodzījumā. Ieslodzījumu pavadīja stingra režīma nometnē Mordvijā.

Atgriezās no lēģera 1971. gada 9. jūnijā, strādāja par autovadītāju. Pēc Latvijas neatkarības atjaunošanas darbojās Latvijas Republikas zemessardzē, sasniedza kaprāļa dienesta pakāpi. 2007. gada 16. jūnijā uzstājās konferencē "Totatalitāro komunistisko režīmu noziegumu izskatīšanu nodot starptautiskam tribunālam" ar ziņojumu "Vēl par PSRS totalitārā režīma noziegumiem".
2001. gada Rīgas domes vēlēšanās nesekmīgi kandidēja "Vienotajā piecu apvienību — "Mūsu zeme", "Namejs", "Helsinki - 86", "Tautas mantojums" un "Latvijas Vienības partijas"" sarakstā.

## Atsauces
TU4

**TU4** ir ceturtā tipa šaursliežu dīzeļlokomotīve (*тепловоз узкоколейный тип 4 "четвёртый"*), manevru, pievedceļu, kravas, pasažieru šaursliežu lokomotīve, paredzēta izmantošanai uz padomju šaursliežu dzelzceļiem.

## Lokomotīves izveide

Lokomotīves izgatavoja Kambarkas mašīnbūves rūpnīca Udmurtijā, sākot ar 1962. gadu līdz 1974. gadam. Tāpat pastāvēja arī 1067 mm platuma lokomotīves konstrukcija, kas bija paredzēta Kulebakas metalurģiskajai rūpnīcai. 

Lokomotīve pamatā paredzēta kravas transportēšanas darbu izpildei kūdras, mežizstrādes, kā arī citos PSRS šaursliežu dzelzceļos. Lokomotīve TU4 uzskatāma par universālas nozīmes šaursliežu dīzeļlokomotīvi ar hidromehānisko spēka pārvadu. Lokomotīvi iespējams izmantot arī kā pasažieru un manevru vilces līdzekli. Pamatā šī tipa lokomotīves pielietojumu radušas tieši rūpnieciskas nozīmes šaursliežu dzelzceļos.

TU4 lokomotīves lietoja arī Latvijas kūdras dzelzceļos Sedā, Viļānos un Strūžānos.

## Tehniskie raksturlielumi

* Dīzeļdzinējs: U1D4-250TK S3 (У1Д6-250ТК С3)
* Lokomotīves jauda: 250 ZS
* Pilnībā ekipētas lokomotīves svars: 18 t
* Spiediens uz sliedi no ass: 4,5 t
* Spēka pārvada veids: hidromehāniskais, divpakāpju 
* Konstruktīvais ātrums: 50 km/h
* Lokomotīves garums(pa sakabes asīm): 8400 mm
* Lokomotīves platums: 2650 mm
* Lokomotīves augstums no sliedes galviņas: 3295 mm
* Degvielas rezerve: 470 l
* Dīzeļa eļļas rezerve: 75 l
* Hidropārvada eļļas rezerve: 115 l
* Ūdens rezerve: 80 l
* Smilšu rezerve: 420 kg

## Lokomotīves muzeju kolekcijās

* TU4-446 - privātajā kolekcijā, agrāk šaursliežu dzelzceļā Mokieha-Zibinskas kūdras ieguves uzņēmumā 
* TU4-1030 - izkomplektēta restaurācijas darbu veikšanai Tesovas šaursliežu muzejdzelzceļā
* TU4-1984 - Pereslavļas šaursliežu dzelzceļa muzejs, tiek izmantota saimniecības darbu veikšanai
* TU4-2630 - Tesovas šaursliežu muzejdzelzceļš, lokomotīve restaurēta, iegūta no nojauktā Rancevas kūdras ieguves uzņēmuma šaursliežu dzelzceļa.
Panamas administratīvais iedalījums

[250px|thumbnail|[Panamas novietojums]]
**[[Panama]]s administratīvo iedalījumu** veido 13 teritoriālajās vienībās — **10 [[province]]s** () un **3 provinces līmeņa reģionos — komarkas** () kas ir autonomas provinces ar vēlētu indiāņu cilšu pašpārvaldi. Ir arī **2 komarkas**, kas ir iekļautas provincēs vienā līmenī ar pašvaldībām (). 2010. gadā tika plānots, ka Resume varētu kļūt par desmito provinci, bet tas vēl nav noticis. Provinces un komarkas tiek sīkāk iedalītas **75 distriktos**. Savukārt distrikti ir sadalīti vēl sīkāk **657 koreģimentos** (*corregimientos*), no kurām diviem — Madugandi un Vargandi ir noteikts komarkas — autonoms statuss konkrēto provinču ietvaros.

## Administratīvo līmeņu shēma

## Pirmā līmeņa administratīvais iedalījums

### Provinces

### Provinces līmeņa komarkas

### Koreģimenta līmeņa komarkas

## Atsauces
Vistans Hjū Odens

**Vistans Hjū Odens** (; dzimis , miris ), publicējies kā **V. H. Odens** (*W. H. Auden*), bija angļu/amerikāņu dzejnieks. Tiek uzskatīts par vienu no 20. gadsimta lieliskākajiem rakstniekiem.

## Biogrāfija
Absolvējis Oksfordas Universitāti. Bijis skolotājs Anglijā. Sadarbojies ar Kristoferu Išervudu. 1935. gadā apprecējies ar vācu rakstnieka Tomasa Manna meitu Ēriku Mannu. Tās bija aprēķina laulības, jo Manna līdz ar laulībām ieguva Apvienotās Karalistes pilsonību, tādējādi izbēgot no nacistiskās Vācijas, pats Odens bija homoseksuālis.

Piedalījies Spānijas pilsoņu karā 1937. gadā. 1939. gadā kopā ar Išervudu emigrēja uz ASV. Ņujorkā sastapis dzejnieku Česteru Kalmanu, kas kļuva par viņa draugu (dažkārt arī mīļāko). Odens pasniedza vairākās universitātēs un 1946. gadā pieņēma ASV pilsonību.

Turpināja publicēt dzeju. Par 1947. gadā izdoto *[[The Age of Anxiety]]* saņēmis Pulicera balvu. Kopā ar Kalmanu sarakstījis libretu Igora Stravinska operai *[[The Rake's Progress]]* (1951). No 1956. līdz 1961. gadam bija dzejas profesors Oksfordas Universitātē.

1972. gadā pametis ASV līdz ar veselības pasliktināšanos. Sācis dzīvot Oksfordā. 20. gadsimta 50. gadu beigās nopircis māju Austrijā, kur katru gadu pavadīja sešus mēnešus. Miris Austrijā .

## Atsauces

## Ārējās saites
MEASAT-3a

***MEASAT-3a*** ir Malaizijas uzņēmuma *[[MEASAT|MEASAT Satellite Systems Sdn. Bhd.]]* sakaru pavadonis. Palaists 2009. gada jūnijā. 
Ģeostacionārajā orbītā 91,5° austrumu garuma tas nodrošina sakarus klientiem Āzijā, Austrumāfrikā un Austrālijā.

Kosmiskais aparāts tika izgatavots uz *Orbital* platformas *[[STAR-2|STAR-2.3]]* bāzes. Tam ir 12 C joslas, 12 Ku joslas raidītāji. Garantētas darbības laiks pavadonim paredzēts 15 gadi.

Līgums par pavadoņa ***MEASAT-1R*** izgatavošanu ar ASV uzņēmumu *[[Orbital Sciences Corporation]]* (*OSC*) noslēgts 2005. gada novembrī.
2008. gada sākumā tas pārdēvēts par ***MEASAT-3a***.

Pavadoņa palaišana bija paredzēta  Baikonuras kosmodroma. Augustā, gatavojot *MEASAT-3a* palaišanai, pavadonis nokrita no celtņa un tika bojāts. Palaišanu atcēla, un kosmisko aparātu nosūtīja atpakaļ uz rūpnīcu.

*MEASAT-3a* tika palaists  21:50 UTC ar nesējraķeti *[[Zenit-3SLB]]* no Baikonuras kosmodroma. Tas tika izvietots ģeostacionārajā orbītā pun 91,5° austrumu garuma, līdzās *[[MEASAT-3]]*.
Pēc izmēģinājumiem un pārbaudēm  pavadonis tika nodots pasūtītājam un sāka aktīvu darbību.

## Atsauces

## Ārējās saites
* MEASAT-3a MEASAT 
* MEASAT3A factsheet Orbital
* Measat 3a at 91.5°E lyngsat.com
* MEASAT 3a Gunter's Space Page,
Latvijas Loto

***"Latvijas Loto"*** ir Latvijas nacionālais loteriju uzņēmums un tā vienīgais īpašnieks ir valsts. *Latvijas Loto* organizē loterijas *[[Eurojackpot]]*, *[[Vikinglotto]]*, *SuperBingo*, *Latloto*, *Keno* un *Loto 5* — ar divām papildspēlēm *Džokers 7* un *Džokers*, vairāk nekā 20 momentloterijas un vairāk nekā 50 interaktīvās momentloterijas. Skaitļu loterijas un momentloterijas var iegādāties tirdzniecības vietās visā Latvijā un tiešsaistē.

VAS "Latvijas Loto" darbības ideja balstīta uz loteriju nozares pamatbūtību — iedzīvotāju brīvo līdzekļu piesaiste, no kuras daļa tiek izmaksāta laimestos, daļa — kā atbalsts sabiedriskā labuma mērķprogrammām, kā arī papildus finansējums valsts budžetā.

## Vēsture
"Latvijas Loto" kā uzņēmuma tradīcijas aizsākās 1972. gadā, kad tika dibināta toreizējā Sportloto republikāniskā pārvalde. Līdz ar Latvijas neatkarības atgūšanu Sportloto tika pārveidots par uzņēmumu "Latvijas Loto". 1993. gada 10. janvāri var uzskatīt par nacionālās loterijas dzimšanas dienu — šajā dienā tika organizēta pirmā skaitļu loterijas *Latloto 5 no 35* izloze.

"Latvijas Loto" ir pirmie, kas Latvijā ieviesa pašreiz izmantoto on-line sistēmas tehnoloģiju, kuras izgatavotājs ir ASV uzņēmums *Scientific Games Corporation*. Pirmais sadarbības līgums — ar Zviedrijas uzņēmumu *EssNet AB* par on-line loteriju sistēmas uzstādīšanu un apkalpošanu — Latvijā tika noslēgts 1996. gada februārī, bet 1996. gada decembrī skaitļu loterija *Latloto 5 no 35* kļuva par pirmo on-line režīmā spēlējamo loteriju Latvijā.

"Latvijas Loto" 1996. gada jūnijā tika pārveidots par valsts akciju sabiedrību, un šāds statuss uzņēmējsabiedrībai ir joprojām.

1997. gadā tika ieviesta skaitļu izložu papildspēle *Džokers*.

2000. gada 1. jūnijā "Latvijas Loto" parakstīja līgumu ar *EssNet AB* par uzstādītās on-line loteriju sistēmas iegādi. Līguma ietvaros "Latvijas Loto" pārņēma *EssNet* līdzšinējo darbību Latvijā.

2001. gada janvārī tika uzsākta jaunas skaitļu loterijas *Keno* tirdzniecība.

2002. gada martā tika uzsākta jauna skaitļu loterijas *SuperBingo* tirdzniecība. *SuperBingo* tika izveidots jauns formāts — TV izloze ar Auditorijas spēlēm.

2009. gadā tika ieviesta papildspēle *Džokers 7*.

2011. gada februārī "Latvijas Loto" pievienojās Ziemeļvalstu kopīgi rīkotajai loterijai *[[Vikinglotto]]*.

2013. gada janvārī "Latvijas Loto" pievienojās starptautiskajai skaitļu loterijai *[[Eurojackpot]]*.

2016. gada decembrī tika uzsākta jaunas skaitļu loterijas "Loto 5" tirdzniecība.

2018. gada decembrī tika uzsākta interaktīvo momentloteriju tirdzniecība.

2024. gada novembrī pirmajai skaitļu loterijai "Latloto" tika ieviests jauns spēles princips un lielais laimests, sākot no 500 000 eiro.

## Vadība
Valsts akciju sabiedrība "Latvijas Loto" ir Latvijas Republikas valsts akciju sabiedrība, kurā visas uzņēmuma kapitāla daļas pieder valstij. Valsts kapitāla daļas turētājs ir Latvijas Republikas Finanšu ministrija. Uzņēmuma valdes priekšsēdētājs ir Edgars Lediņš.

## Skatīt arī
* Vikinglotto
* Latloto 5 no 35
* SuperBingo
* Eurojackpot
* Džokers 7
* Džokers
* Keno
* Loto 5

## Atsauces

## Ārējās saites
* Oficiālā mājaslapa
Dzelzceļa līnija Priekule—Kalēti

thumb|250px|Dzelzceļa līnija Priekule—Kalēti posmā Priekule—Purmsāti
**Dzelzceļa līnija Priekule—Kalēti** bija dzelzceļa līnija Latvijā, kas savienoja Priekules pilsētu ar Valsts robežu. Līnijas garums bija 20 km, tajā bija viens sliežu ceļš. Pasažieru vilcienu kustība līnijā pārtraukta 20. gadsimta beigās, posms Priekule—Kalēti ir slēgts un netiek izmantots.

## Vēsture
Dzelzceļa līnija tika uzbūvēta Vācijas okupācijas iestāžu vajadzībām 1915. gadā kā daļa no līnijas Priekule—Bajori. 1919. gadā līnija pārgāja Latvijas Republikas Dzelzceļu virsvaldes pārraudzībā. Oriģināli līniju veidoja normālplatuma (standarta jeb Eiropas) 1435 mm dzelzceļi, taču pēc Otrā pasaules kara padomju varasiestādes tos pārveidoja par 1524 mm (Krievijas) platsliežu dzelzceļiem.

Arī PSRS okupācijas gados pa šo līniju vilcieni devās uz Klaipēdu — degvielas sastāvi no Mažeiķiem, un arī pasažieru vilcieni no Rīgas un Liepājas.

## Stacijas
# Priekule
# Purmsāti
# Apule
# Kalēti

## Atsauces
Helēna Celmiņa

**Helēna Celmiņa** (dzimusi , mirusi ) bija latviešu rakstniece, nacionālās pretošanās kustības dalībniece, bijusī politieslodzītā. Pēc atbrīvošanas izraidīta no PSRS, pēc septiņpadsmit gadu trimdas atgriezusies Latvijā.

## Dzīvesgājums
Dzimusi 1929. gadā Madonā konditora ģimenē. Pēc vecāku šķiršanās dzīvoja Kuldīgā, kur viņas māte strādāja Kuldīgas Vācu biedrībā par pārvaldnieci. Pēc 1940. gada Latvijas okupācijas pārcēlās uz Cēsīm, vēlāk uz Līvbērzi. Vācu okupācijas laikā mācījās Liepājas Vācu meiteņu skolā (1941-1944), pēc kara beigām pārcēlās uz dzīvi Rīgā. Pašmācības ceļā apguva zviedru un angļu valodu, strādāja Latvijas Radio propagandas radioraidījumā "Dzintarkrasts", tulkoja ziņas zviedru valodā.

1962. gadā kādā sarunā ar franču žurnālistiem pastāstījusi tiem par cilvēktiesību pārkāpumiem PSRS. Tajā pašā gadā Helēna Celmiņa tika apcietināta par pretpadomju aģitāciju un notiesāta uz četriem gadiem spaidu darbos Mordvijā. Pirms izsūtīšanas trīs mēnešus pavadīja vieninieku kamerā cietumā un pēc tam vēl septiņus mēnešus kopējā kamerā.
  
1973. gadā salaulājās ar bijušo politieslodzīto Viktoru Kalniņu, kas 1962. gadā bija apcietināts par to, ka piedalījies nacionālās pretestības grupas "Baltijas federācija" veidošanā.

1976. gadā Helēnu Celmiņu izraidīja no PSRS uz Austriju, pēc vīra sagaidīšanas viņi abi pārbrauca uz Ņujorku ASV. Viktors Kalniņš strādāja Ņujorkā radio "Brīvā Eiropa", Helēna Celmiņa ar referātiem apbraukāja lielākās ASV pilsētas, stāstot par stāvokli PSRS un situāciju okupētajā Latvijā.
1980. gadā izdeva grāmatu "Sievietes PSRS cietumos" (; 1985).

1994. gadā kopā ar vīru atgriezās Latvijā, dzīvoja Zolitūdē un nodarbojās ar rakstniecību.

2017. gada 1. februārī mirusi Rīgā smagas slimības rezultātā.

## Darbi
* Sievietes PSRS cietumos. Latviešu Nacionālais Fonds, 1980. — 207 lpp.
* Women in Soviet Prisons. Continuum International Publishing Group, 1985 — 238 p.
* Kā plika pa nātrām  Preses nams, 1998. — 159 lpp.
* Tuvumā un tālumā. Treji devin̦i, 2004. — 244 lpp.
* Sirdsapziņas cietumnieks: savai zemei un tautai reiz runāja Viktors Kalniņš no Ņujorkas.

## Atsauces
4. autobusu maršruts (Jūrmala)

**4. autobusu maršruts** ir autobusu maršruts, kurā pasažieru pārvadājumi tiek nodrošināti no Bulduriem - (galapunkts saucas "Bulduri"), līdz Slokas stacijai.

Maršruta kopējais garums sasniedz 35,4 km. Virziena **Bulduri** — **Slokas stacija** kopējais garums ir 18,1 km, bet virziena **Slokas stacija** — **Bulduri** kopējais garums ir 17,3 km.

Darbdienās pa 4. autobusu maršrutu kursē 9 autobusi, bet brīvdienās — 4 autobusi.

## Maršruts
[thumb|280px|4. autobuss [Majori|Majoros]]
[thumb|280px|4. autobuss [Dubulti (Jūrmala)|Dubultos]]
**[[Bulduri]]** — **[[Sloka (stacija)|Slokas stacija]]** autobusi kursē šādās ielās: Meža prospekts, Lienes iela, Jomas iela, Zigfrīda Meierovica prospekts, Dubultu prospekts, Mellužu prospekts, Asaru prospekts, Talsu šoseja, Skolas iela, Satiksmes iela, Tallinas iela.

**[[Sloka (stacija)|Slokas stacija]]** — **[[Bulduri]]** autobusi kursē šādās ielās: Tallinas iela, Tirzas iela, Skolas iela, Nometņu iela, Talsu šoseja, Asaru prospekts, Mellužu prospekts, Strēlnieku prospekts, Dubultu prospekts, Zigfrīda Meierovica prospekts, Jomas iela, Lienes iela, Meža prospekts, Dikļu iela, Edinburgas prospekts, Indras iela, Meža prospekts.

## Pieturvietas
4. autobusu maršrutā pavisam kopā ir 71 pietura. Maršrutā **[[Bulduri]]** — **[[Sloka (stacija)|Slokas stacija]]** ir 35 pieturas, maršrutā **[[Sloka (stacija)|Slokas stacija]]** — **[[Bulduri]]** ir 36 pieturas.

### Agrākie pieturu nosaukumi
* Dzintaru mežaparks /virzienā uz Sloku/ (agrāk - Dzintaru stacija)
*Smilšu iela (agrāk - Majoru tirgus)
*Aspazijas muzejs (agrāk - pansionāts "Pribaltika")
*Mellužu estrāde (agrāk - kinoteātris "Līgo", kinoteātris "Melluži")
*Bērzu iela (agrāk - Mellužu pasts)
*NRC "Vaivari" (agrāk - tūristu bāze "Vaivari")
*"Nemo" (agrāk - kempings "Vaivari")
*Ganību iela (agrāk - Atomu iela)
*Kauguru vidusskola (agrāk - Raiņa iela)
*Zīmuļu parks (agrāk - fabrika "Saiva", fabrika "Jūrmala")
*Jūrmalas Valsts ģimnāzija (agrāk - Kauņas iela)
*JVĢ sākumskola (agrāk - Slokas pamatskola)

## Vēsture
Padomju laikā 4. maršruta autobusi kursēja no Slokas autoostas, cauri Kauguriem, līdz Bulduru tirdzniecības centram (no rīta daži reisi Slokas virzienā brauca gar Slokas papīrfabriku). 20. gadsimta 90. gadu sākumā maršruts tika saīsināts un autobusi kursēja no Kauguriem līdz Dubultu stacijai. Pēc tam maršruts tika pagarināts līdz pilsētas domei Majoros, vēlāk līdz Bulduru tirdzniecības centram. 2013. gadā maršruts atkal tika pagarināts (atjaunots) arī Slokas virzienā un mūsdienās galapunkts ir pie Slokas stacijas.

## Skatīt arī
* Jūrmala
* Autobusu satiksme Jūrmalā

## Ārējās saites
* satiksme.jurmala.lv
Emīlio Segrē

**Emīlio Džino Segrē** (; dzimis , miris ) bija itāļu un amerikāņu fiziķis. 1959. gadā saņēmis Nobela prēmiju fizikā par antiprotona atklāšanu.

1928. gadā absolvējis Romas ''Sapienza'' universitāti. Šajā universitātē bijis fizikas profesora asistents laikā no 1932. līdz 1936. gadam. Pēc tam līdz 1938. gadam Palermo Universitātē vadījis Fizikālo laboratoriju. Pēc tam bijis profesors Kalifornijas Universitātē (Bērkli) un Romas universitātē. 20. gadsimta 40. gados piedalījies atombumbas izveidošanā.

Par antiprotona atklāšanu viņš kopā ar Ouenu Čemberlenu saņēmis Nobela prēmijas fizikā. Vēl ir atklājis tehnēciju un astatu.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Emīlio Segrē biogrāfija Nobela prēmijas mājaslapā
Segre

**Segre** (, , ) ir 265 kilometrus gara Ebro kreisā krasta pieteka Spānijas ziemeļaustrumos, Katalonijā un, neliela lejteces daļa, Aragonā. Neliels posms upes augštecē atrodas Francijas Austrumpireneju departamentā.

Upe lielkoties tek dienvidrietumu virzienā. Lielākās pietekas (visas labā krasta) — Nogera Paļaresa, Nogera Ribagorsana, Granvalira, Sinka. Upes krastos atrodas Pučserda, Laseva Duržeļa, Balagera, Ļeida.

## Ārējās saites
Blagoveščenska (Baškortostāna)

**Blagoveščenska** () vai **Blagoveščena** () ir republikas pakļautības pilsēta Baškortostānā Krievijas Federācijā. Blagoveščenskas rajona centrs. Izvietojusies republikas vidusdaļā Belajas upes labajā krastā  no republikas galvaspilsētas Ufas.

## Vēsture
Apdzīvotā vieta izveidojusies kā ciems pie 1756. gadā tirgotāja Mjasņikova uzceltās vara kausēšanas rūpnīcas un sākotnēji saukusies par **Blagoveščenskijzavodu** *(Благовещенский завод)*. 1941. gadā piešķirts pilsētas statuss un tagadējais nosaukums. Kopš 1989. gada republikas pakļautības pilsēta. Mūsdienās nozīmīgs metālapstrādes, ķīmiskās un būvmateriālu rūpniecības centrs, ir termoelektrocentrāle.

## Atsauces

## Ārējās saites
Ivars Žukovskis

**Ivars Žukovskis** ir bijušais latviešu nacionālās pretošanās kustības dalībnieks, politieslodzītais. Pēc viņa ierosmes 1987. gadā tika veidots žurnāls "Auseklis".

## Dzīves gājums
Dzimis 1936. gadā. Strādāja par žurnālistu, 1968. gadā Prāgas pavasara laikā atradās ceļojumā Dienvidslāvijā, kur intervijā vietējam laikrakstam nosodīja PSRS invāziju Čehoslovākijā. Par to I. Žukovskim tiesa piesprieda piecu gadu ieslodzījumu stingra režīma nometnē Mordvijā, kur viņš piedalījās vairākos badastreikos. Pēc atgriešanās no lēģera 1973. gada augustā VDK darbinieki viņam konfiscēja Mordvijas soda nometnē ieslodzīto parakstīto vēstuli ANO Cilvēktiesību komisijai. 1974. gada augustā viņam piesprieda 2,5 gadu ieslodzījumu cietumā.

1979. gadā kā viens no 45 baltiešiem parakstīja protesta dokumentu, ko dēvē arī par "Baltijas memorandu" vai "Baltijas hartu".
Pēc Inta Cālīša atmiņām, "parakstu vākšana bija ļoti zibenīgs process. Latvijā ieradās lietuvieši, apbraukāja parakstītājus un tūdaļ aizbrauca. Viss notika ātri un negaidīti. Tā bija tik strauja akcija, ka čeka laikam nepaspēja noreaģēt. Nebija nekādas vēstījuma apspriešanas ne pirms parakstu vākšanas, ne pēc tam. Lietuvieši ieradās ar sagatavotu tekstu. Viņi paši apbraukāja tos latviešus, par kuriem zināja — viņi parakstīs. Kopā ar lietuviešiem brauca Ivars Žukovskis. Viss notika dažās stundās. Piemēram, pie Gunāra Astras nebrauca, jo viņš jau iepriekš bija deklarējis, ka nekur nepiedalīsies, neko neparakstīs."

## Atsauces
Rodrigesas augļēdājsikspārnis

**Rodrigesas augļēdājsikspārnis** jeb **Rodrigesas augļsikspārnis** (*Pteropus rodricensis*) ir augļēdājsikspārņu dzimtas suga, kas dzīvo Rogrigesas salā Indijas okeānā. Tā ir apdraudēta suga, kas apdzīvo ierobežotu teritoriju un ir uzņēmīga pret vides maiņu.

## Izskats
Liela sikspārņu suga, kuras spārnu plētums sasniedz 90 cm. Šādi grāmatā "Sārtie baloži un zeltainie sikspārņi" to apraksta Džeralds Darels:
*"Radās iespaids, ka visos mango kokos karājās ērmoti šokolādes brūni un zeltsarkaini augļi, bet, kad sikspārņi sāka žāvāties un staipīties, varēja itin labi atšķirt, ka ādainie, lietussargam līdzīgie spārni ir šokolādes krāsā, turpretī mati, kas klāj ķermeni un galvu, lāsmo no gaiši vizmaini dzeltenas it kā tīra zelta krāsas līdz lapsas kažoka sarkanumam... Galviņas tiem bija apaļas, ar mazām, glītam auštelēm, purniņi īsi un paplati, kas tos darīja mazliet līdzīgus špici šķirnes sunīšiem."*
*"Muguras tiem bija koši sarkanīgā kastaņu brūnumā, kas pārgāja tīrā zelta krāsā uz pleciem un vēderiņa. Sodrējmelnie spārni bija smalki un mīksti kā vislabākā zamšāda. Mazie, jocīgie apaļie zelta krāsas ģīmīši ar palsi dzeltenīgajām acīm piešķīra dzīvnieciņam ērmotu, miniatūru lidojošu rotaļlāčuku izskatu."* 

## Izplatība
Sastopams Rodrigesas salā Indijas okeāna rietumu daļā. Vēsturiski apdzīvoja Maurīcijas salu un nelielo Raundas saliņu, taču cilvēku darbības rezultātā no turienes izzuda.

## Dzīvesveids un barība
Naktsdzīvnieks. Dzīvo kolonijās mežos, pārtiku meklē dažādos augļu kokos, tādos kā tamarindi, mango, palmas, vīģeskoki.

## Aizsardzība
Vēl 20. gadsimta 60. gados Rodrigesā dzīvoja tūkstošiem augļsikspārņu. 70. gados vesela postošu viesuļvētru sērija izpostīja salu un iznīcināja augļu kokus, kuros sikspārņi barojās. Palika vairs tikai četrdesmit īpatņu. Pakāpeniski to skaits palielinājās līdz tūkstotim, taču 1991. gadā kārtējā viesuļvētra iznīcināja astoņdesmit procentus šo dzīvnieku populācijas. Darela savvaļas dzīvnieku aizsardzības trests uzsāka sugas pavairošanu nebrīvē un izaudzēja virs 300 Rodrigesas augļsikspārņu. Kolonijas tiek turētas vairākos Eiropas un ASV zooloģiskajos dārzos. Mūsdienās visā salā ir aizliegts medīt augļēdājsikspārņus. 

## Ārējās saites

* [Pteropus rodricensis, [BirdLife International], *[[Sarkanā grāmata]]*]
* Rodrigesas augļēdājsikspārnis, Darela savvaļas dzīvnieku aizsardzības trests
Naturālā saimniecība

[thumb|Pākšaugu audzēšana [Kongo Demokrātiskā Republika|Kongo Demokrātiskajā Republikā]]
**Naturālā saimniecība** ir tāds saimniekošanas veids, kas apgādā savu saimniecību ar visiem nepieciešamajiem resursiem, neražojot tos pārdošanai. Parasti definīcijās, runājot par dažiem vēstures posmiem, to precizē kā "saražo visu pašpatēriņam nepieciešamo, izņemot sāli un dzelzi". Šāda saimniekošanas kārtība pastāvēja lielāko cilvēces vēstures daļu un vietām pasaulē pastāv joprojām.

Līdz mūsdienām naturālā saimniecība ir saglabājusies ekonomiski atpalikušos pasaules reģionos (Āzijā, Āfrikā, Latīņamerikā), kur pirms eiropiešu kolonizācijas valdīja cilšu vai feodālās attiecības. Valstīs, kas atbrīvojās no koloniālās atkarības, 20. gadsimta vidū 50–60 % iedzīvotāju nodarbojās ar naturālo vai daļēji naturālo saimniecību.

## Skatīt vēl

* Pasaules ekonomika

## Ārējās saites
Džebs Bušs

**Džons Eliss "Džebs" Bušs** (; dzimis ) ir amerikāņu politiķis, pārstāv Republikānisko partiju. Bijis 43. Floridas štata gubernators (1999—2007). Viņš ir bijušā ASV prezidenta Džordža H. V. Buša un pirmās lēdijas Barbaras Bušas otrais dēls un bijušā ASV prezidenta Džordža V. Buša brālis.

Absolvējis Teksasas universitāti. Pēc tēva kļūšanas par ASV viceprezidentu 1980. gadā pārcēlies uz Floridu. No 1986. līdz 1988. gadam bijis Floridas tirdzniecības sekretārs (*Secretary of Commerce*), no šī amata atkāpies, lai palīdzētu tēvam viņa prezidentūras kampaņā.

1994. gadā pirmoreiz kandidēja Floridas gubernatora amatam. 1998. gadā tika ievēlēts šajā amatā, 2002. gadā viņu pārvēlēja. Astoņu gadu laikā tika uzsākti vides uzlabojumi, kā arī tika uzsāktas izglītības sistēmas reformas. Bušs arī izbeidza Floridas ātrgaitas dzelzceļa iniciatīvu.

Džebs Bušs tika minēts kā viens no vadošajiem republikāņu kandidātiem 2016. gada ASV prezidenta vēlēšanās, taču 20. februārī, pēc neveiksmes Dienvidkarolīnas štata priekšvēlēšanās, izstājās no cīņas par Republikāņu nomināciju.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Biogrāfija
Simpsons Roasting on an Open Fire

***Simpsons Roasting on an Open Fire***, arī ***The Simpsons Christmas Special***, ir amerikāņu animācijas seriāla "Simpsoni" (*The Simpsons*) pirmās sezonas pirmā sērija. Pirmoreiz tā tika pārraidīta *[[Fox Broadcasting Company|Fox]]* televīzijas kanālā . Šī ir pirmā pilna garuma sērija (iepriekš tika pārraidītas vairākas minisērijas). Šī ir vienīgā pilnā garuma sērija, kas pārraidīta 20. gadsimta 80. gados.

Šajā sērijā Homērs Simpsons atklāj, ka viņš nesaņems Ziemassvētku bonusu, tātad viņa ģimene nevarēs iegādāties Ziemassvētku dāvanas, jo visa nauda tika iztērēta, lai dēlam Bārtam tiktu noņemts tetovējums. Homērs nolemj saglabāt finanšu grūtības noslēpumā un piesakas Ziemassvētku vecīša darbam tirdzniecības veikalā, tomēr vēlāk atklāj, ka par šo darbu netiek maksāts. Cerēdami uz brīnumu, Homērs un Bārts dodas uz suņu skriešanās sacīkstēm, lai vinnētu naudu, tomēr beigās adoptē pamesto suni, ko nosauc par Ziemassvētku vecīša mazo palīgu.

Sērijas režisors bija Deivids Silvermans, Mimi Ponda sarakstīja sērijas scenāriju. Pirmo sērijas pārraidi kopumā noskatījās 13,4 miljoni skatītāju. Sērija tika nominēta ''Emmy'' balvai divās kategorijās. Kritiķu vērtējumi galvenokārt bijuši pozitīvi.

## Atsauces

## Ārējās saites
* ''The Simpsons'' profils 
* TV profils  
*
Negaraku

***Negaraku*** (*Mana valsts*) ir Malaizijas valsts himna. Par himnu tā tika izvēlēta Malajas Federācijas neatkarības no Lielbritānijas laikā 1957. gadā. Melodija sākotnēji bija izmantota Perakas štata himnai, kura tika pielāgota no populāras franču melodijas "La Rosalie", kuru komponējis liriķis Pjērs Žans de Beranžē.

## Himnas vārdi

## Atsauces

## Ārējās saites
* Malaysia: ''Negaraku'' - Malaizijas valsts himnas audio ar informāciju un vārdiem 
*
Atrofija

**Atrofija** () ir audu vai orgāna samazināšanās, kas saistīta ar šūnu barošanās traucējumiem. Ir fizioloģiski un patoloģiski atrofijas paveidi. Fizioloģiskas atrofijas rezultātā, piemēram, jaundzimušam mazulim atmirst nabas asinsvadi. Lielā vecumā sāk atrofēties āda, smadzenes, aknas, liesa un citi orgāni. Patoloģisku atrofiju rada dažādi kaitīgi faktori. Tā, piemēram, var izveidoties, ja audi vai orgāni ilgstoši pakļauti spiedienam, kas traucē audu barošanos un orgāna funkciju.

Nieru atrofija rodas, kad urīns uzkrājas nieres bļodiņā un spiež uz audiem. Tā izveidojas, ja ir traucēta audu barošanas sakarā ar pārmaiņām asinsvadu sienās, to sabiezēšanu un asinsvadu sašaurināšanās. Atrofiju izraisa arī ilgstoša audu vai orgānu bezdarbība, piemēram, ieģipsētai kājai var atrofēties muskuļi.

## Ārējās saites