open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Deftones

**Deftones** ir 1988. gadā izveidota amerikāņu rokgrupa no Sakramento, ASV. Tās sastāvā ietilpst Čino Moreno (vadošais vokāls un ģitāra), Stīvens Kārpenters (ģitāra), Frenks Delgado (taustiņinstrumenti), Serhio Vega (basģitāra) un Eibs Kaningems (bungas).

Grupas basģitārists Či Čengs miris 2013. gada aprīlī, tā arī neatveseļojies no 2008. gadā piedzīvotās autokatastrofas sekām.

## Diskogrāfija
* 1995: *[[Adrenaline]]*
* 1997: *[[Around the Fur]]*
* 2000: *[[White Pony]]*
* 2003: *[[Deftones (albums)|Deftones]]*
* 2006: *[[Saturday Night Wrist]]*
* 2010: *[[Diamond Eyes]]*
* 2012: *[[Koi No Yokan]]*
* 2016: *[[Gore (albums)|Gore]]*
* 2020: *[[Ohms]]*
* 2025: *Private Music*

## Ārējās saites
* Oficiālā mājas lapa  
* Oficiālā mājas lapa
Datorspēļu atkarība

**Datorspēļu atkarība** ir psihisks stāvoklis, ko raksturo pārmērīga un nepārvarama vēlme pavadīt laiku pie datorspēlēm tā, ka tas negatīvi ietekmē cilvēka ikdienas dzīvi. Ir novēroti gadījumi, kad cilvēki pilnībā izolējas no ārpasaules un jebkādas saskares ar citiem cilvēkiem, koncentrējoties tikai un vienīgi uz spēles mērķu sasniegšanu.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Guntars Grīnums (2002) Atkarība no datorspēlēm. Cik tas ir nopietni? . *Sakaru pasaule*.
Ļeņingradska

**Ļeņingradska** () ir Krievijas antarktiskā polārstacija. Izvietota Otsa krastā pie Somova jūras.

Stacijai vietu izvēlējās 15. padomju antarktiskā ekspedīcija 1970. gadā. Par piemērotāko vietu tika atzīts ap 300 m augsts nunataks austrumos no Tomiļina ledāja ap 2 km no krasta. Stacijas izbūve tika veikta 1975. gadā no 5. līdz 25. februārim.

Stacija strādāja vissezonas režīmā līdz 1991. gadam, kad tā tika iekonservēta. 2009. gadā stacija tika atkonservēta; tā tiek izmantota vasaras sezonas pētījumiem, kā arī uzstādīta automātiskā reģistrējošā aparatūra.

## Atsauces

## Ārējās saites
55. autobusu maršruts (Rīga)

**55. autobusu maršruts** ir Rīgas sabiedriskā transporta autobusu maršruts, kas kursē no Abrenes ielas līdz Jaunmārupei, kas atrodas Mārupes novadā.

55. autobusu maršruta kopējais garums ir 38,792 km. Maršruta **[[Abrenes iela (Rīga)|Abrenes iela]]** — **[[Jaunmārupe]]** kopējais garums ir 18,723 km, bet maršruta **[[Jaunmārupe]]** — **[[Abrenes iela (Rīga)|Abrenes iela]]** kopējais garums ir 19,069 km.
thumb|55. autobusa maršruts līdz 2024. gada 5. aprīlim.
Darbdienās pa 55. autobusu maršrutu kursē tikai 2 autobusi, tāpat arī brīvdienās — tikai 2 autobusi.

Sākot ar 2020. gada 1. februāri, 55. autobusu maršrutu apkalpo 7. autobusu parks. Līdz šim to darīja 6. autobusu parka kolektīvs.

Nākotnē maršrutu paredzēts apvienot ar Mārupes novada Rožu ielā kursējošo mikroautobusu maršrutu.

No 2022. gada 6. jūnija līdz 20. jūnijam sakarā ar Dzirnavu ielas pārvada slēgšanu Rail Baltic būvdarbu dēļ maršruts virzienā uz Jaunmārupi tika novirzīts pa Emīlijas Benjamiņas ielu.

No 2024. gada 5. aprīļa sakarā ar Altonavas ielas dzelzceļa pārvada slikto tehnisko stāvokli uz ilgstošu laiku maršruts abos virzienos tiek novirzīts pa Liepājas ielu. 2025. gada 20. jūnijā RDĀMD Pasažieru komercpārvadājumu licencēšanas komisija lēma oficiāli apstiprināt šo kā jauno maršrutu.
[thumb|255px|55. maršruta autobuss [Bāriņu iela (Rīga)|Bāriņu ielā]]
[thumb|255px|55. maršruta autobuss [13. janvāra iela|13. janvāra ielā]]
thumb|255px|55. maršruta autobuss Tēriņu ielā
thumb|255px|55. maršruta autobuss 13. janvāra ielā
thumb|255px|55. maršruta autobuss uz Akmens tilta

## Maršruts
**[[Abrenes iela (Rīga)|Abrenes iela]]** — **[[Jaunmārupe]]** kursē pa šādām ielām: Abrenes iela, Dzirnavu iela, Satekles iela, Marijas iela, 13. janvāra iela, 11. novembra krastmala, Akmens tilts, Uzvaras bulvāris, Bāriņu iela, Mārupes iela, O. Vācieša iela, Ārlavas iela, Tēriņu iela, Ģimnastikas iela, O. Vācieša iela, Kantora iela, Kantora iela, Stīpnieku ceļš, P132 un Mazcenu aleja (Jaunmārupe).

**[[Jaunmārupe]]** — **[[Abrenes iela (Rīga)|Abrenes iela]]** kursē pa šādām ielām: Mazcenu aleja (Jaunmārupe), P132, Stīpnieku ceļš, Kantora iela, Kantora iela, O. Vācieša iela, Ģimnastikas iela, Tēriņu iela, Ārlavas iela, O. Vācieša iela, Mārupes iela, Bāriņu iela, Uzvaras bulvāris, Akmens tilts, 11. novembra krastmala, 13. janvāra iela, Emīlijas Benjamiņas iela, Vilhelma Purvīša iela un Abrenes iela.

## Pieturvietas
55. autobusu maršrutā pavisam kopā ir 57 pieturas. Maršrutā **[[Abrenes iela (Rīga)|Abrenes iela]]** — **[[Jaunmārupe]]** ir 28 pieturas, bet maršrutā **[[Jaunmārupe]]** — **[[Abrenes iela (Rīga)|Abrenes iela]]** ir 29 pieturas.

**Iepriekšējie pieturvietu nosaukumi**

Slokas iela (pārdēvēta par "Uzvaras parks")

11. novembra krastmala (pārdēvēta par "Grēcinieku iela")

Jaunmārupes sākumskola (pārdēvēta par "Jaunmārupes pamatskola")

Saules aleja (slēgta)

## Skatīt arī
* Rīga
* Autobusu satiksme Rīgā
* Trolejbusu satiksme Rīgā
* Tramvaju satiksme Rīgā
* Sabiedriskais transports Rīgā
* Rīgas satiksme
* Rīgas metropolitēns

## Piezīmes un atsauces

### Atsauces

## Ārējās saites
* www.rigassatiksme.lv
*
Pumpuru vidusskola

**Jūrmalas valstspilsētas Pumpuru vidusskola** ir vidējās izglītības iestāde Pumpuros, Jūrmalā, kurā mācās skolēni no 1. līdz 12. klasei. Pēc skolēnu skaita tā ir lielākā izglītības iestāde Jūrmalā.

## Vēsture
thumb|200px|Pašreizējā Pumpuru vidusskolas ēka pēc uzcelšanas 1934. gadā
Vēl Latvijas brīvības cīņu laikā 1919. gada 26. septembrī atvēra Mellužu pamatskolu Peldu ielā 4/6. 1932. gada 29. oktobrī svinīgi tika ielikts pamatakmens Rīgas 3. pamatskolas jaunajai ēkai Pumpuros un 1934. gada 30. oktobrī notika skolas jaunās ēkas atklāšana.

Ēka veidota trīs stāvos ar greznu aktu zāli un galveno ieeju. 1974. gadā vēsturiskajai ēkai tika piebūvēti jauni korpusi mācībām un sportam.

Skolas nosaukumi vairākkārt mainīti — Rīgas Jūrmalas pilsētas 3. pamatskola (1933—1942), Rīgas Jūrmalas 3. pamatskola (1942—1944), Rīgas Jūrmalas 3. nepilnā vidusskola (1944—1946), Rīgas pilsētas 74. pamatskola (1946—1950), Rīgas pilsētas 21. vidusskola (1950—1960), Jūrmalas 4. vidusskola (1960—1991), Pumpuru vidusskola (1991-2022), Jūrmalas Pumpuru vidusskola (2022-2024) un Jūrmalas valstspilsētas Pumpuru vidusskola (no 2024. gada).

2009. gada 2. novembrī atklāja rekonstruēto skolas vēsturisko ēku.

2008./09. mācību gadā Pumpuru vidusskola ieņēma 26. vietu Latvijas vidusskolu reitingā.

2010. gadā skolas direktorei Irēnai Kausiniecei piešķīra valsts apbalvojumu – “Triju Zvaigžņu ordeni”.

2012. gada 1. septembrī skola svinīgi atklāja visu renovēto skolu.

2019. gada augustā ilggadējā direktore Irēna Kausiniece beidza vadīt skolu un turpmāk līdz 2024. gadam izglītības iestādi vadīja Ausma Bruņeniece.

2024. gadā Pumpuru vidusskola tika apvienota ar Jaundubultu pamatskolu, turpinot tālāko darbu kā Pumpuru vidusskola un izmantojot abas ēkas, gan Kronvalda ielā 8, gan Lielupes ielā 21.

## Skolā mācījušies
* Eduards Pāvuls (1929–2006), teātra un kino aktieris
* Guntis Ulmanis (1939), Latvijas Valsts prezidents, Saeimas deputāts
* Gunārs Dūzis (1950), žurnālists, TV ziņu producents
* Ilgmārs Eglītis (1951), astronoms
* Andris Kronbergs (1951), arhitekts
* Adrians Kukuvass (1951), dziedātājs
* Juris Sējāns (1952), mūziķis, TV režisors
* Raimonds Bartaševičs (1953), dziedātājs
* Elita Veidemane (1955), žurnāliste
* Amanda Aizpuriete (1956–2023), dzejniece
* Aivars Lejnieks (1957—2025), ārsts
* Leons Sējāns (1957), mūziķis
* Rimants Ziedonis (1962), rakstnieks, žurnālists
* Edgars Rinkēvičs (1973), politiķis, Latvijas Valsts prezidents
* Ieva Tāre (1974), basketboliste
* Aleksandrs Ruģēns (1975), rakstnieks (pseidonīms "Vilis Lācītis"), mūziķis
* Elviss Mihaiļenko (1976), bokseris
* Arvīds Reķis (1979), hokejists
* Roberts Jekimovs (1989), hokejists
* Kristiāns Rubīns (1997), hokejists
* Artūrs Strautiņš (1998), basketbolists
* Artūrs Žagars (2000), basketbolists

## Atsauces

## Ārējās saites
*
Austrumantarktīda

thumb|right|300px|Austrumantarktīda

**Austrumantarktīda** ir lielākais no diviem galvenajiem Antarktīdas reģioniem. To apskalo galvenokārt Dienvidu okeāna Atlantijas un Indijas okeānu daļas. Galvenie Austrumantarktīdas dabas apgabali ir Vilksa Zeme, Karalienes Modas Zeme, Enderbiju Zeme un Viktorijas Zeme. No Rietumantarktīdas to atdala Transantarktīdas kalnu grēda.

Austrumantarktīda atrodas galvenokārt austrumu puslodē, no kā arī cēlies tās nosaukums. Nosaukums ticis lietots jau kopš 20. gadsimta sākuma, bet plašā apritē nonācis kopš 1957.-1958. gadu Starptautiskā ģeofizikas gada, kad tika noteikts, ka Transantarktīdas kalnu grēda atdala Rietumantarktīdu no Austrumantarktīdas.

Atšķirībā no Rietumantarktīdas, Austrumantarktīda pilnībā sadalīta starp dažādu valstu teritoriālajām pretenzijām:
* Argentīnas Antarktīda (daļa Kotsa Zemes),
* Britu Antarktiskā Teritorija,
* Karalienes Modas Zeme (Norvēģijas pretenzija),
* Austrālijas Antarktiskā Teritorija (Enderbiju Zeme, Vilksa Zeme un daļa Viktorijas Zemes),
* Francijas Dienvidjūru un Antarktikas Zemes (Adelijas Zeme).

## Ārējās saites
Embūte

**Embūte** ir apdzīvota vieta Dienvidkurzemes novada Embūtes pagastā autoceļu P106 un P116 krustojumā Lankas upes krastos. Ziemeļos no ciema atrodas senais kuršu Embūtes pilskalns, pie kura 1244. gadā notika Embūtes kauja. Embūtē atrodas vēstures pieminekļi: Embūtes pils drupas un baznīcas drupas.

## Vēsture
thumb|200px|left|Kurzemes bīskapijas pilis Embūte (augšā) un Dundaga (lejā). Berharda Borherta zīmējums no "Terra Mariana" reprodukciju albuma (1903).
[thumb|280px|[Embūtes pils un baznīca (1901)]]
Pirms Livonijas krusta kariem Embūte atradās kuršu Bandavas valsts dienvidu malā; caur to veda ceļš uz Cekļa zemēm. Kuršu pils *Anbotens* (vācu: *Amboten*) atradās tagadējā Embūtes pilskalnā pie bijušās Embūtes muižas Lankas upes labajā krastā. Te 26 m augstā zemesragā ar ļoti stāvām nogāzēm 50x60 m plakumā ierīkots nocietinājums, kas no pārējās teritorijas atdalīts ar diviem dziļiem grāvjiem un trim zemes vaļņiem.

Embūte vēstures avotos pirmo reizi minēta 1237. gadā, kad pāvesta legāts Modenas Vilhelms noteica robežas starp Līvzemes, Kurzemes un Zemgales diacēzēm (baznīcas teritorijām). Embūtes novads tika iekļauts Kursas diecēzē kopā ar citām kuršu apdzīvotām zemēm starp Ventu un Nemunu. 1243. gadā to iekaroja Livonijas ordeņa bruņinieki, kas bija apmetušies Kuldīgas pilī. 1244. gadā lietuvieši nesekmīgi mēģināja iekarot Embūtes pilskalnu, bet cieta sakāvi. 1253. gada vienošanās par Kursas sadali paredzēja, ka Embūtes zeme piekrīt Kurzemes bīskapam.

1260. gadā, pēc Livonijas ordeņa sakāves Durbes kaujā, kurši atkal sacēlās. Ap 1265. gadu kuršu sacelšanās apspiešanai tika uzcelta Kurzemes bīskapa mūra pils 0,5 km uz dienvidiem no kuršu pilskalna. Līdz 1538. gadam Embūtes draudzes novads (*Amt Amboten*) ietilpa Kursas bīskapijā.

1486. gadā pieminēts, ka Bakūzes muiža piederēja bīskapa vasalim Embūtes Tomam (*Thomas von Amboten*). 1537. gadā Embūti savā īpašumā ieguva Aizputes pilskungs Johans Heikings. 1548. gadā pieminēta Embūtes mācītājmuiža, bet 1553. gadā baznīca.

1560. gadā Dānijas karalis Frederiks II atpirka Kurzemes bīskapa tiesības uz Embūti par labu savam jaunākajam brālim Magnusam. 
Piltenes mantojuma kara laikā pie Embūtes pils notika izšķirošā kauja. 1585. gadā Dānija pilnībā atteicās no bijušās Kurzemes bīskapijas teritorijas par labu Polijai-Lietuvai. 1617. gadā Embūte nokļuva autonomajā Piltenes apgabalā Polijas-Lietuvas kopvalsts sastāvā. 1684. gadā iesvētīta Embūtes mūra baznīca.

## Atsauces
Džons Glenns

**Džons Heršels Glenns jaunākais** (*John Herschel Glenn, Jr.*; dzimis , miris ) bija ASV astronauts, Jūras kājnieku lidotājs, ASV senators. Viņš bija pirmais amerikānis un trešā persona, kas kosmosa kuģī 1962. gada 20. februārī vairākas reizes apriņķoja zemeslodi.

## Dzīvesgājums
Džons Glenns piedalījās Otrajā pasaules karā kā ASV Jūras kājnieku lidotājs. Sākumā vadīja transporta lidmašīnas, tad iznīcinātājus Klusā okeāna karadarbības zonā. Pēc kara beigām viņš veica patrulēšanas lidojumus Ziemeļķīnā. Vēlāk Glenns bija pilotu instruktors Teksasā.
Glenns piedalījās arī Korejas karā, veicot kaujas misijas ar iznīcinātāju F9F Panther, vēlāk ar F86 Sabre. Pēc kara viņš izgāja izmēģinātājpilotu skolu un veica lielgabalu un ložmetēju izmēģinājumus augstos lidojumos.  Dž. Glenns veica pirmo virsskaņas transkontinentālo lidojumu ar Vought F8U-1 Crusader.

1959. gadā Glenns pieteicās pirmajai pilotējamo kosmisko lidojumu programmai. Lai gan viņam nebija nepieciešamās koledžas izglītības, viņš iekļuva septiņu Mercury astronautu grupā.

thumb|left|180px|Glenns 1962. gadā
 Džons Glenns ar kosmosa kuģi *Liberty Bell 7* misijā Mercury-Atlas 6 veica gandrīz piecu stundu lidojumu, kura laikā trīs reizes apriņķoja zemeslodi. Pēc nolaišanās viņš tika slavināts kā nacionālais varonis.

Glenns NASA atstāja 1964. gadā un atgriezās Ohaio. No Jūras kājniekiem viņš atvaļinājās 1965. gadā pulkveža pakāpē. Viņš kļuva par dzērienu ražošanas kompānijas Royal Crown Cola administratoru.

Pēc aiziešanas no NASA Glenns iesaistījās politikā. 1974. gadā kā Demokrātiskās partijas pārstāvis tika ievēlēts ASV senātā, kur darbojās līdz 1999. gadam.

[thumb|left|220px|Glenns [STS-95 misijā 1998. gadā]]
1998. gadā Džons Glenns veica otro kosmisko lidojumu Space Shuttle STS-95, lai pētītu kosmiskā lidojuma ietekmi uz veca cilvēka organismu. Ar 77 gadiem viņš kļuva par vecāko cilvēku, kas lidojis kosmosā.
Miris 2016. gadā 95 gadu vecumā.

## Ārējās saites

* NASA — John Glenn: A Journey 
* John Glenn Honored as an Ambassador of Exploration  
* John & Annie Glenn Historic Site and Home 
* John Glenn School of Public Affairs, The Ohio State University  
* John Glenn's Official NASA Biography 
* John Glenn's Flight on ''Friendship 7'', MA-6 – as heard on KCBS Radio 
* John Glenn's Flight on the Space Shuttle, STS-95  
* Spacefacts biography of John Glenn 
* John Glenn Archive
27 (skaitlis)

**27** (**divdesmit septiņi**)ir kārtas skaitlis, kurš atrodas starp 26 un 28.

* 27 - skaitļa 3 kubs
* 27 - kobalta atomnumurs
* 27 - planētas Urāna zināmo pavadoņu skaits

**Pieraksts citās skaitīšanas sistēmās**
* Binārajā : 11011
* Oktālajā : 33
* Duodecimālajā : 23
* Heksadecimālajā : 1B
Sociālā atstumtība

**Sociālā atstumtība** ir plašāks jēdziens nekā nabadzība. Tā ir indivīdu vai cilvēku grupu nespēja iekļauties sabiedrībā nabadzības, nepietiekamas izglītības, bezdarba, diskriminācijas vai citu apstākļu dēļ. Tātad sociāli atstumts cilvēks nespēj piekļūt pakalpojumiem un precēm, nespēj īstenot savas tiesības un izmantot iespējas, jo pastāv šķēršļi, kas to liedz, piemēram, vides nepieejamība, sabiedrības aizspriedumi, emocionālā un fiziskā vardarbība u. c.

Sociālās atstumtības riskam pakļautās iedzīvotāju grupas ir iedzīvotāju grupas, kurām ir liegtas vai apgrūtinātas iespējas iegūt pietiekamus ienākumus, saņemt dažādus pakalpojumus un preces, kuras ir būtiski nepieciešamas pilnvērtīgai funkcionēšanai sabiedrībā.

Latvijas likumdošanā nav definēta nabadzība, tāpēc tiek pielietotas Eiropas Komisijas definīcijas, runājot par nabadzību, sociālo atstumtību un sociālo iekļaušanu. LR Centrālā statistikas pārvalde rēķina nabadzības un sociālās atstumtības monetāros indikatorus (Lākenas indikatorus).

## Skatīt arī

* Hikikomori

## Atsauces
Sociālā iekļaušana

**Sociālā iekļaušana** ir process, kura mērķis ir nabadzības un sociālās atstumtības riskam pakļautajām personām nodrošināt iespējas, pakalpojumus un resursus, kuri nepieciešami, lai pilnvērtīgi piedalītos sabiedrības ekonomiskā, sociālā un kultūras dzīvē, uzlabojot dzīves līmeni un labklājību, kā arī lielākas līdzdalības iespējas lēmumu pieņemšanā un pieejamību personas pamattiesībām.

Lai novērtētu un salīdzinātu situāciju sociālās iekļaušanas jomā ES dalībvalstīs, tiek pielietoti t.s. Lākenas indikatori, kurus aprēķina Latvijas Centrālā Statistikas pārvalde (CSP).

## Atsauces
28 (skaitlis)

**28** (**divdesmit astoņi**) ir kārtas skaitlis, kurš atrodas starp 27 un 29.

* 28 - niķeļa atomnumurs
* 28 - dienu skaits lunārajā mēnesī

**Pieraksts citās skaitīšanas sistēmās**
* Binārajā : 11100
* Oktālajā : 34
* Duodecimālajā : 24
* Heksadecimālajā : 1C
Sentkitsas un Nevisas karogs

[thumb|250px|right|[Attēls:FIAV 111111.svg|23px Karoga attiecība: 2:3]]
thumb|250px|right|Sentkitsa un Nevisa kara kuģu karogs
thumb|250px|right|Sentkitsa un Nevisa, un Angiljas karogs (1967)
**[[Sentkitsa un Nevisa|Sentkitsas un Nevisas]] karogs** tika apstiprināts 1983.gada 19 septembrī. Tajā attēlotas divas baltas zvaigznes un diagonālas melnas svītras ar dzeltenu malu, kas sadala karogu divās daļās. Karoga pamatkrāsas ir zaļa un sarkana. Šis karoga mets uzvarēja vietējā konkursā. Karogā ir Āfrikas tradicionālās krāsas, lai gan oficiāli tām dots cits skaidrojums.

;Zaļš: zemes auglība;
;Sarkans: tautas cīņa no verdzības caur koloniālismu līdz neatkarībai;
;Dzeltens: saule cauru gadu;
;Melns: iedzīvotāju afrikāniskais mantojums;
;Baltās zvaigznes: cerība un brīvība.

## Atsauces
26 (skaitlis)

**26** (**divdesmit seši**) ir kārtas skaitlis, kurš atrodas starp 25 un 27.

* 26 - dzelzs atomnumurs
* 26 - burtu skaits angļu valodas alfabētā

**Pieraksts citās skaitīšanas sistēmās**
* Binārajā : 11010
* Oktālajā : 32
* Duodecimālajā : 22
* Heksadecimālajā : 1A
Dziesmiņas, latviešu valodai pārtulkotas

[thumb|1856. gadā Rēveles un Tērbatas iespiedēja iespiestās „Dziesmiņas, latviešu valodai pārtulkotas” [Latvijas Nacionālā bibliotēka|Latvijas Nacionālās bibliotēkas izstādē „Grāmata Latvijā”.]]

**„Dziesmiņas, latviešu valodai pārtulkotas”** (vecajā ortogrāfijā: Dseesminas Latweeschu wallodai pahrtulkotas) ir Jura Alunāna pirmais dzejoļu krājums, kas iznāca 1856. gadā. Tajā viņš iekļāva Horācija, Gētes, Šillera, Puškina, Ļermontova, Heines u.c. autoru uz latviešu valodu pārtulkotus darbus. Dzejoļu krājumā ievietots arī J. Alunāna oriģināldzejolis „Trioleta” jeb „Pavasara atnāciens” un apcerējums „Kāds vārds par latviešu valodu”. Tas tiek uzskatīts par pirmo mākslinieciski nozīmīgo dzejas apkopojumu latviešu valodā.

## Ārējās saites
* Dzejoļu krājuma digitalizētā versija
Talasa

**Talasa** var būt:

* Talasa — pilsēta Turcijā;
* Talasa — pilsēta Kirgizstānā;
* Tarazas iepriekšējais nosaukums;
* Talasas upe.
Ištvāns Šāndorfi

**Ištvāns Šāndorfi** (, ; dzimis 1948. gada 12. jūnijā Budapeštā, Ungārijā, miris 2007. gada 26. decembrī Parīzē, Francijā) bija ungāru hiperreālisma gleznotājs.

## Ārējās saites
* Papildinformācija par gleznotāju  
* Ištvāna Šāndorfi biogrāfija 
* Ištvāna Šāndorfi gleznas
Lillīmarlēna

**Lillīmarlēna** () bija vācu vasaras polārstacija Viktorijas Zemes ziemeļos. Tā bija pirmā Vācijas pēckara polārstacija Antarktīdā un tika izbūvēta 1979./1980. gada antarktiskās vasaras sezonā. Staciju izbūvēja GANOVEX I *(German Antarctic North Victoria Land Expedition I)* ekspedīcijas laikā Evereta grēdas ielejā Dokerija kalna pakājē ~75 km no okeāna piekrastes. Vārdu stacija ieguva no netālu esošā Lilija glečera nosaukuma, kas sasaucās ar populāro dziesmiņu *Lili Marleen*.

Stacija sastāvēja no vienas 8x10 m lielas ar poliuretāna putām siltinātas stiklšķiedras kabīnes, kas bija uzmontēta uz metāliska režģu karkasa. 22 m² lielā galvenā telpa bija paredzēta līdz 10 cilvēku lielai komandai. Papildus tam bija vēl priekštelpa, virtuve un vienlaicīgi guļamtelpa četriem cilvēkiem un sakaru telpa.

1981. gada 18. decembrī Jala līcī nogrima GANOVEX II ekspedīcijas kuģis *Gotland II*. Visa ekspedīcija un kuģa ekipāža ar helikopteru tika evakuēta uz Lillīmarlēnu. Tik liels cilvēku daudzums nespēja izvietoties mazajā stacijā un daļai nācās nakšņot teltīs, līdz tika nodibināti sakari ar 700 km tālo Makmerdo staciju un kuģa komanda tika evakuēta uz 150 km attālo Helitu.

Mūsdienās Lillīmarlēna netiek vairs aktīvi izmantota un funkcionē kā ārkārtas patvērums nelaimes gadījumos. 2005. gadā Lillīmarlēnas stacijai tika piešķirts aizsargājama vēstures pieminekļa statuss.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Deutsche Schutzhütte unter internationalen Denkmalschutz gestellt
* Lillie-Marleen-Hütte und Gondwana-Station in der Antarktis
* Lillīmarlēnas fotogrāfijas
Halīfa tornis

**Halīfa tornis** jeb **Burdžhalīfa** (, , sākotnēji **Dubaijas tornis** jeb **Burdždubaija** (برج دبي)) ir 828 metrus augsts debesskrāpis Dubaijā, augstākā celtne pasaulē. Torņa celtniecība ilga sešus gadus, patērējot ap 330 000 kubikmetru betona, 39 000 tonnu tērauda stiprinājumu un 142 000 kvadrātmetru stikla, un to atklāja , torni pārsaucot Apvienoto Arābu Emirātu prezidenta šeiha Halīfa bin Zājida al Nahjāna vārdā. Tornim ir 163 stāvi, un tā iekštelpu kopējā platība ir 1 miljons kvadrātmetru, tajā ierīkoti biroji, dzīvokļi un viesnīca.

## Atsauces

## Ārējās saites
Taraza

**Taraza** (), līdz 1997. gadam zināma kā **Žambila** (), līdz 1993. gadam kā **Džambula** (), līdz 1938. gadam kā **Mirzojana** (), līdz 1936. gadam kā **Aulie-Ata** (, , čagatai: اولياه اتا, ) un līdz 1856. gadam kā **Talasa** (), ir pilsēta un Žambilas apgabala administratīvais centrs, Kazahstānas dienvidos pie Kirgizstānas robežas, Talasas upes krastos. Pilsēta ir viena no straujāk augošajām pilsētām Kazahstānā pēc Astanas un Tirkistanas.

## Dzimusi
* Larisa Mondrusa - estrādes dziedātāja.

## Ārējās saites

* gorodtaraz.kz
Latvijas Dabas fonds

**Latvijas Dabas fonds** (LDF) ir nevalstiska dabas aizsardzības organizācija, kas 1990. gadā tika dibināta ar mērķi saglabāt Latvijas dabas daudzveidību. Lai to īstenotu, Latvijas Dabas fonds darbojas dabas aizsardzības praktiskajā nodrošināšanā, izstrādājot retu, apdraudētu sugu un īpaši aizsargājamo dabas teritoriju aizsardzības projektus, piesaistot finansējumu un nodrošinot to realizāciju. Fonds arī piedalās vides politikas veidošanā, tieši lobējot likumdošanas procesu un izglītojot sabiedrību par vides aizsardzības jautājumiem. Organizācijas birojs atrodas Rīgā, Blaumaņa ielā 32-8.

Misijas īstenošanai ilgtermiņā Latvijas Dabas fonds darbojas 5 programmās. Pirmā programma ir dabas aizsardzības politika, kuras galvenais mērķis ir vides un dabas aizsardzības interešu integrācijas veicināšana likumdošanā Latvijā, atbalsts vietējo un nacionālo NVO izveidei un NVO sadarbības veicināšana. Otrā programma ir sabiedrība un dabas izglītība, kuras galvenais mērķis ir sabiedrības informēšana par vides, dabas aizsardzības un ilgtspējīgas attīstības aspektiem. Trešā programma ir bioloģiskā daudzveidība un ekosistēmas, kuras galvenais mērķis ir veikt darbības bioloģiskās daudzveidības saglabāšanai mežos, agroainavā, piekrastē, purvos un saldūdeņos un iesaistīt šajās darbībās sabiedrību, kā arī formulēt sabiedrības viedokli par dažādu tautsaimniecības sektoru darbības ietekmi uz vidi. Ceturtā programma ir aizsargājamas sugas un biotopi, kuras galvenais mērķis ir veikt darbības, lai nodrošinātu labvēlīga aizsardzības statusu apdraudētiem biotopiem un sugām un iesaistīt šajās darbībās sabiedrību. Piektā programma ir īpaši aizsargājamas dabas teritorijas, kuras galvenais mērķis ir veikt īpaši aizsargājamo dabas teritoriju plānošanu un apsaimniekošanu un iesaistīt šajās darbībās sabiedrību.

Lai efektīvāk sasniegtu izvirzītos mērķus, Latvijas dabas fonds ir vairāku starptautisku vides organizāciju biedrs: Eiropas Vides Birojs (EEB), Centrālās un Austrumeiropas Darba grupa bioloģiskās daudzveidības uzlabošanai (CEE-WEB) un *Planta Europa*.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Latvijas Dabas fonds
Nunataks

[thumb|right|240px|Nunataki [Grenlandes austrumu piekrastē]]

**Nunataks** (no ) ir sniega un ledus brīvs klints atsegums, kas no visām pusēm ieskauts ar ledājiem. Parasti daļa no lielākas kalnu sistēmas. Termins parasti tiek lietots apvidos, kas pamatā klāti ar ledus segu (Antarktīda, Grenlande, Kanādas Arktiskais arhipelāgs), retāk augstkalnu apvidos.

Vārds "nunataks" cēlies no Grenlandes inuītu valodas un Eiropas valodās ienācis kopš 1870. gadiem.

## Atsauces
[thumb|right|240px|Stara nunataks [Viktorijas Zeme|Viktorijas Zemē Antarktīdā]]
Mercury-Atlas 7

**Mercury-Atlas 7** bija otrā ASV pilotējamā orbitālā misija. Kosmosa kuģis **Aurora 7** ar astronautu Skotu Kārpenteru tika palaists ar nesējraķeti Atlas LV-3B . Tas veica trīs apriņķojumus ap Zemi, un pēc gandrīz piecām stundām nolaidās Atlantijas okeānā, atkārtojot Džona Glena lidojumu ar Mercury-Atlas 6. Nolaišanās notika 402 km attālumā no paredzētās vietas, kas tiek skaidrots ar automātiskās sistēmas kļūmi un Kārpentera aizņemtību ar citiem darbiem.

## Apkalpe
* Skots Kārpenters

### Dubliera apkalpe
* Volters Širra

### Apkalpes piezīmes
Sākotnēji *Mercury-Atlas 7* misijai bija paredzēts Donalds Sleitons ar Širru kā dublieri. Trenējoties centrifūgā, Sleitonam tika atklāta sirds aritmija, tādēļ viņš tika atstādināts no lidojuma. Ja Sleitons būtu lidojis *MA-7*, kosmosa kuģis būtu saukts par *Delta 7* (ceturtais grieķu alfabēta burts kā ceturtais pilotējamais lidojums).

## Ārējās saites

* Results of the second u.s. manned orbital space flight, May 24, 1962 (Aurora 7) NASA report — (PDF format) 
* This New Ocean: A History of Project Mercury — NASA report (PDF format) 
* Chronology of Project Mercury — NASA report (PDF format)
Skots Kārpenters

**Malkolms Skots Kārpenters** (*Malcolm Scott Carpenter*; dzimis , miris ) bija ASV astronauts, Jūras kara flotes lidotājs, akvanauts.

## Dzīvesgājums
Pēc vidusskolas beigšanas 1943. gadā Skots Kārpenters pieteicās *V-12 Navy College* apmācību programmai, lai kļūtu par lidotāju. Tur viņš trenējās līdz Otrā pasaules kara beigām. 1945. gadā viņš iestājās *University of Colorado at Boulder*.
Sākoties Korejas karam, 1949. gadā Kārpenters iestājās Jūras kara flotē un tika nosūtīts uz Pensakolu, kur apguva lidotāja iemaņas. 1951. gadā viņš tika nosūtīts uz Koreju, kur pilotēja lidmašīnu P-2 Neptune izlūkošanas un pretzemūdeņu izlidojumos.
No 1954. gada Kārpenters trenējās izmēģinātājpilotu skolā un no 1957. gada darbojās kā izmēģinātājpilots.

1959. gadā Kārpenters pieteicās pirmajai pilotējamajai kosmisko lidojumu programmai. Viņš iekļuva septiņu Mercury astronautu grupā. S. Kārpenters bija Džona Glena dublieris pirmajai ASV orbitālajai misijai MA-6 1962. gada februārī.

thumb|left|180px|Kārpenters pēc kosmiskā lidojuma uz kuģa ''USS Intrepid''
Nākamajā lidojumā vajadzēja doties Donaldam Sleitonam, bet medicīnisku problēmu dēļ viņš tika atstādināts no lidojuma. Kārpenters tika nozīmēts viņa vietā.  Mercury-Atlas 7 ar Skotu Kārpenteru startēja gandrīz piecu stundu lidojumā, veicot trīs apriņķojumus ap zemeslodi.

Pēc tam Kārpenters vairs nelidoja kosmosā. 1963. gada rudenī viņš gatavojās Jūras kara flotes SEALAB programmai. 1964. gadā Bermudās Skots cieta motocikla incidentā, traumējot kreiso roku. Pēc divām operācijām roka tā arī neatguva pilnīgu darbspēju, un Kārpenters tika atzīts par nederīgu lidojumiem kosmosā.

1965. gadā Kārpenters pavadīja 28 dienas zemūdens stacijā *Sealab II* pie Kalifornijas. Pēc tam viņš atgriezās NASA, kur ieņēma Džonsona kosmosa centra direktora izpildasistenta amatu. Viņš nodarbojās ar kosmonautu sagatavošanu iziešanai kosmosā hidrobaseinā. 1967. gada augustā viņš atstāja NASA un kļuva par flotes laboratorijas *Sealab III* akvanautu operāciju direktoru.

Pēc atvaļināšanās no Jūras kara flotes 1969. gadā Kārpenters dibināja korporāciju *Sea Sciences, Inc.*, kura nodarbojās ar okeāna resursu apgūšanu un vides problēmu risināšanu.

Miris .

## Ārējās saites

*  
* NASA biogrāfija
Diamond Eyes

***Diamond Eyes*** ir sestais amerikāņu rokgrupas *[[Deftones]]* studijas albums, kas tika izlaists . Albumu izdeva *[[Warner Records|Warner Bros.]]* un *[[Reprise Records]]* ierakstu kompānijas. Sākotnēji grupa kā savu sesto albumu bija plānojusi izdot *[[Eros]]*, tomēr tā izdošana tika atcelta saistībā ar basista Či Čenga nonākšanu komā pēc nopietna ceļu satiksmes negadījuma 2008. gada novembrī.

## Dziesmu saraksts
# *[[Diamond Eyes (dziesma)|Diamond Eyes]]* — 3:08
# *Royal* — 3:32
# *CMND/CTRL* — 2:25
# *[[You've Seen the Butcher]]* — 3:31
# *Beauty School* — 4:47
# *Prince* — 3:36
# *[[Rocket Skates]]* — 4:14
# *[[Sextape]]* — 4:01
# *Risk* — 3:38
# *976—EVIL* — 4:32
# *This Place Is Death* — 3:48

*[[iTunes]]-Exclusive Deluxe Edition* papildu dziesmas:
#  *Do You Believe* (*[[The Cardigans]]* kaverversija)
# *Ghosts* (*[[Japan (grupa)|Japan]]* kaverversija)
# *Caress* (*[[Drive Like Jehu]]* kaverversija)

## Atsauces

## Ārējās saites
* Oficiālā ''Deftones'' mājas lapa
Rīgas Futbolklubs

**Rīgas Futbolklubs**, arī **RFK**, bija Latvijas futbola klubs no Rīgas, kurš 20. gadsimta 20. un 30. gados bija viens no spēcīgākajiem valstī. Sākoties otrajai padomju okupācijai, klubu likvidēja. Daļa tā futbolistu, kas nebija devušies bēgļu gaitās vai beiguši karjeru, pievienojās komandai Rīgas "Dinamo", kura vēlāk iekļāvās FK Daugava.

No 1992. līdz 1994. gadam RFK nosaukumu izmantoja cits klubs — FK Auda.

## Iegūtie tituli
* **[[Latvijas futbola Virslīga|Latvijas čempioni]] (8)**
** 1924—1926, 1930—1931, 1934—1935, 1940
* **[[Rīgas kauss futbolā|Rīgas kausa ieguvēji]] (3)**
** 1924—1925, 1935
* **[[Latvijas kauss futbolā|Latvijas kausa ieguvēji]] (2)**
** 1937, 1939

## Pazīstami spēlētāji
* Arvīds Jurgens (1923-1927)
* Arkādijs Pavlovs (1924-1934)
* Ēriks Pētersons (1929-1940)
* Sergejs Maģers
* Alberts Šeibelis (1923-1930)
Pasaules kauss biatlonā

**Pasaules kauss biatlonā** ir ikgadējas biatlona sacensības, kas tiek rīkotas kopš 1977.—1978. gada sezonas vīriešiem un 1982.—1983. gada sezonas sievietēm. Līdz 1986.—1987. gada sezonai sacensības sievietēm tika sauktas par Eiropas kausu. Pirmās sezonas kopvērtējumā uzvarēja Austrumvāciju pārstāvošais Franks Ulrihs. Pasaules kausa sacensības organizē Starptautiskā Biatlona savienība.

Sportisti Pasaules kausā sacenšas vairākās disciplīnās: individuālajā distancē, sprintā, iedzīšanā, masu startā, stafetē un jauktajā stafetē. Sākotnēji sacensību apritē bija vienīgi individuālā distance, sprints un stafete, 1996.—1997. gada sezonā tika iekļauta iedzīšana, 1998.—1999. gada sezonā — masu starts, savukārt 2004.—2005. gada sezonā — jauktā stafete. Pašreizējā punktu sistēma tika ieviesta 2008.—2009. gada sezonā. Katrā sacīkstē punkti tiek piešķirti pirmajiem 40 sportistiem — 90 punkti uzvarētājam, 75 punkti 2. vietas ieguvējam, 60 punkti 3. vietas ieguvējam, tā līdz 1 punktam par 40. vietu. Sportists ar lielāko sakrāto punktu skaitu sezonas beigās iegūst Lielo kristāla globusu, katras atsevišķās disciplīnas kopvērtējuma uzvarētājs saņem Mazo kristāla globusu.

Pasaules kausa tituliem bagātākais sportists ir Francijas biatlonists Martēns Furkads ar 7 Lielajiem kristāla globusiem. 6 titulus ir ieguvis norvēģis Ūle Einars Bjērndalens, bet sievietēm tikpat reizes pasaules kausu ir izcīnījusi zviedriete Magdalēna Fošberga. 4 titulus ir izcīnījuši Ulrihs un francūzis Rafaels Puarē, 3 titulus izcīnījušas vāciete Magdalēna Neinere un somiete Kaisa Mekereinena. Pašreizējie kausa ieguvēji ir franču biatlonisti Eriks Pero un Lū Žanmono.

Pasaules kauss ir vienas no svarīgākajām sacensībām biatlonā kopā ar olimpiskajām spēlēm un Pasaules čempionātu.

## Kopvērtējuma uzvarētāji
### Vīrieši

; Piezīmes:
*1 Vladimirs Dračovs līdz 2002. gadam parstāvēja Krieviju, pēc tam — Baltkrieviju.

### Sievietes
Līdz 1986.—1987. gada sezonai sacensības sievietēm tika sauktas par Eiropas kausu, lai gan atļauts piedalīties bija visu kontinentu pārstāvēm.

;Piezīmes:
*1 Petra Šāfa pēc laulībām nomainīja uzvārdu uz  Bēle.
*2 Helēna Junsone pēc laulībām 2010. gadā nomainīja uzvārdu uz Ēkholma.
*3 2013.—2014. gada sezonas beigās par uzvarētāju kļuva Kaisa Mekereinena, bet Tūra Bergere bija otrā. Vēlāk krievu biatlonistes Olgas Zaicevas rezultāti tika anulēti dopinga pārkāpumu dēļ, pēc atkārtotiem aprēķiniem vairāk punktu dodot Tūrai Bergerei. 2021. gada decembrī Starptautiskā Biatlona savienība nolēma titulu piešķirt abām sportistēm, jo tīri sportisti nevar ciest par citu dopinga pārkāpumiem.
*4 Gabriela Soukalova pēc laulībām 2016. gadā nomainīja uzvārdu uz Koukalova.

## Punktu piešķiršanas maiņa

## Atsauces

## Ārējās saites
* IBU mājaslapa
29 (skaitlis)

**29** (**divdesmit deviņi**) ir kārtas skaitlis, kurš atrodas starp 28 un 30.

* 29 - vara atomnumurs
* 29 - burtu skaits turku, somu, zviedru, fēriešu un norvēģu alfabētā

**Pieraksts citās skaitīšanas sistēmās**
* Binārajā : 11101
* Oktālajā : 35
* Duodecimālajā : 25
* Heksadecimālajā : 1D
Lilija glečers

**Lilija glečers** () ir viens no lielākajiem Viktorijas Zemes ziemeļdaļas šļūdoņiem. Glečers ir ap 180 km garš un no 15 līdz 20 km plats. Lilija glečers sākas Viktorijas kalnos no Loida leduskrituma un plūst galvenokārt ziemeļrietumu virzienā. Glečera austrumu pusē paceļas Konkordas un ANARE kalnu grēdas, rietumos — Bauersa kalni. Lilija glečers uzņem vairāku citu glečeru ledus masas, lielākie no kuriem ir Eba, Grīnvela un Bleka glečeri. Ietek Obas līcī, veidojot izteiksmīgu ledus mēli.

Glečera mēli atklāja Roberta Skota ekspedīcija (1919-1913) un nosauca kuģa *Terra Nova* biologa Dinisa Lilija *(Dennis G. Lillie)* vārdā. Nosaukums vēlāk tika attiecināts uz visu ledāju, kas tika izpētīts 20. gadsimta 1940.-1960. gados.

Pie Lilija glečera austrumu malas Dokerija kalna pakājē izvietojusies vācu polārstacija Lillīmarlēna, kuras vārds veidots no glečera un populārās vācu dziesmiņas *Lili Marleen* nosaukumiem.

## Atsauces
Obas līcis

**Obas līcis** var būt:
* Obas līcis — Obas upes estuārs Krievijas ziemeļos (*Обская губа*);
* Obas līcis — līcis Antarktīdas piekrastē, nosaukts ekspedīcijas kuģa vērdā (*Ob' Bay*).
Aahof

***Aahof*** var būt šādu vietu vāciskais nosaukums:
* Ādaži
* Āne
* Lejasciems
* Lejasciema pagasts
* Maišeļi
Obas līcis (Antarktīda)

[thumb|250px|[Lilija glečers|Lilija glečera ieteka Obas līcī]]
**Obas līcis** ir Somova jūras piekrastes līcis Antarktīdā starp Luņņika ragu un Viljamsa ragu. Līča austrumu daļā ieplūst Lilija glečers un visu līča austrumu daļu aizņem šī glečera mēle. Rietumu daļā ieplūst vairāki nelieli glečeri (Astahova, Čugunova, Astapenko). Līča traversā ap 20 km no Luņņika raga atrodas Sputņika sala.

Līci 1958. gadā aprakstīja padomju antarktiskā ekspedīcija un nosauca ekspedīcijas kuģa *«Oba»* *(Обь)* vārdā.

## Atsauces
30 (skaitlis)

**30** (**trīsdesmit**) ir kārtas skaitlis, kurš atrodas starp 29 un 31.

* 30 - pirmo trīs pirmskaitļu reizinājums
* 30 - cinka atomnumurs
* 30 - dienu skaits aprīlī, jūnijā, septembrī un novembrī

**Pieraksts citās skaitīšanas sistēmās**
* Binārajā : 11110
* Oktālajā : 36
* Duodecimālajā : 26
* Heksadecimālajā : 1E
Arcjoms Vasjkovs

**Arcjoms Vasjkovs** (; dzimis , Gomeļā) ir Baltkrievijas futbolists, pussargs, kurš spēlē Polijas komandā *[[Stilon Gorzów Wielkopolski]]*.

2008. gadā Arcjoms Vasjkovs spēlēja SK Blāzma, bet 2009. gada sezonu viņš aizvadīja Grodņas "Nioman" un Baku "Olimpik-Shuvalan" rindās, savukārt 2010. gadā atgriezās SK Blāzma.

## Atsauces

## Ārējās saites
Vidkuns Kvislings

**Vidkuns Kvislings** (; dzimis , miris ) bija norvēģu armijas virsnieks un politiķis. Pēc veiksmīgas karjeras armijā viņš iesaistījās politikā un no 1931. līdz 1933. gadam bija Norvēģijas aizsardzības ministrs. 1933. Kvislings izveidoja fašistisko *[[Nasjonal Samling]]* partiju. 1940. gadā, pēc vācu iebrukuma Norvēģijā, Kvislings uz neilgu laiku kļuva par valsts vadītāju, tomēr pēc dažām dienām tika atstādināts. 1942. gadā Trešā reiha okupācijas vara viņu piekrita iecelt par kolaboracionistu valdības, kuru vēlāk sāka dēvēt par Kvislinga valdību, vadītāju. Pēc Trešā reiha kapitulācijas Kvislingu arestēja, vēlāk tiesāja un atzina par vainīgu valsts nodevībā. 1945. gada 24. oktobrī strēlnieku komanda Vidkunam Kvislingam izpildīja nāvessodu. Norvēģijā un ārpus tās Kvislinga vārds ir kļuvis par sinonīmu nodevībai, kolaborācijai.

## Ārējās saites
Aleksandrs Ivanovs (futbolists)

**Aleksandrs Ivanovs** (dzimis , Daugavpilī) ir bijušais Latvijas futbolists, aizsargs.

## Ārējās saites
Dimondirvila

**Dimondirvila** () ir franču vissezonas polārstacija Antarktīdā. Izvietota Petrelsu salā Puentžeoložī arhipelāgā Adelijas Zemes piekrastē. Nosaukta par godu franču jūrasbraucējam Žilam Dimonam d'Irvilam.

1952. gada 23. janvārī ugunsgrēkā tik iznīcināta franču polārstacija Pormartēna, kas atradās 62 km uz austrumiem no tagadējās stacijas. Petrelu salās ornitoloģiskiem novērojumiem bija izbūvēta neliela stacija Marē *(Base Marret)*, kas arī tika izvēlēta par ekspedīcijas pārziemošanas vietu 1952.-1953. gada sezonai. Jauna stacija Marē vietā tika izbūvēta 1956. gadā tajās pašās salās un tā kalpoja par franču zinātnieku atbalsta punktu Starptautiskā ģeofizikas gada programmai.

Stacijas personāls ziemas periodā ir ap 30, vasarā stacija var uzņemt līdz 120 cilvēku. Dimondirvilu, tāpat kā citas franču polārstacijas, apkalpo ledlauzis *l'Astrolabe*, kas piegādā nepieciešamos materiālus un aprīkojumu no Hobārtas Austrālijā. Stacijas darbu organizē Francijas Pola Emīla Viktora polārais institūts *(IPEV; L'Institut polaire français Paul-Emile Victor)*. Kontinenta piekrastē 5 km attālumā iepretī Dimondirvilai atrodas praktiski atsevišķa loģistikas bāze Kappridoma (*Cap Prud'Homme*) transporta karavānu organizēšanai uz iekškontinentālo staciju Konkordiju.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Dimondirvilas apraksts IPEV mājaslapā 
* Présentation et visite interactive de la base Dumont d'Urville
Pormartēna

**Pormartēna** () bija pirmā Francijas polārstacija Antarktīdā. Tika izbūvēta Maržerī ragā Adelijas Zemē un nosaukta pēc Martēna līča, kas atrodas uz ziemeļiem no raga. Stacija funkcionēja divas polārās sezonas. 1950. gada ziemā tajā pārziemoja 11 cilvēki, bet 1951. gadā — 17. 1952. gada 23. janvārī stacijā izcēlās ugunsgrēks un lielākā daļa būvju bija neatgriezeniski iznīcinātas. Ekspedīcija pārziemoja nelielajā Marē stacijā Petrelu salās. 1956. gadā Pormartēna tika aizstāta ar jaunu staciju — Dimondirvilu, ko uzbūvēja Marē vietā. Mūsdienās Pormartēna periodiski tiek izmantota kā lauka darbu nometne.

1985. gadā Pormartēnas stacijai un tās apkārtnei tika piešķirts aizsargājama vēstures pieminekļa statuss.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Management Plan for Antarctic Specially Protected Area N° 166 Stacijas apraksts, kartes
* Pormartēnas un apkārtnes fotogrāfijas
Arnis Kalniņš

**Arnis Kalniņš** (dzimis  Naukšēnu pagastā, miris  Rīgā) bija latviešu ekonomists un politiķis. Latvijas ekonomisko reformu ministrs (1991—1993), Latvijas Hipotēku un zemes bankas prezidents (1993—1996), 7. Saeimas deputāts. Latvijas Zinātņu akadēmijas īstenais loceklis (1987).

## Dzīvesgājums
Dzimis  Naukšēnu pagastā. 1952. gadā absolvēja mācības Rūjienas vidusskolā. 1957. gadā pabeidza studijas Latvijas Valsts universitātē, kļūstot par tautsaimniecības plānošanas speciālistu.

Iesaistījās Atmodas kustībā, 1989. gadā bijis iekļauts izolējamo inteliģences pārstāvju sarakstā. 1989. gadā ievēlēts PSRS Tautas deputātu kongresā kā Latvijas Tautas frontes kandidāts. Pēc Latvijas PSR Augstākās Padomes 1990. gada 15. februāra "Deklarācijas jautājumā par Latvijas valstisko neatkarību" pieņemšanas Latvijas PSR Augstākās Padomes Prezidija priekšsēdētājs Anatolijs Gorbunovs A. Kalniņu iekļāva komisijā pasākumu sagatavošanai Latvijas ekonomiskās un politiskās neatkarības atjaunošanai.

Pēc Latvijas neatkarības atjaunošanas A. Kalniņš bija Ministru padomes priekšsēdētāja Ivara Godmaņa vietnieks. No  līdz  viņš bija Latvijas ekonomisko reformu ministrs.

Vēlāk A. Kalniņš bija Latvijas Hipotēku un zemes bankas prezidents (1993—1996), bankas padomnieks.

1998. gadā kandidēja 7. Saeimas vēlēšanās no LSDSP veidotā Latvijas Sociāldemokrātu apvienības saraksta un tika ievēlēts 7. Saeimā, bija LSDSP frakcijas biedrs. 1999. gada Valsts prezidenta vēlēšanās LSDSP viņu virzīja prezidenta amatam. Otrajā kārtā, iegūstot mazāko balsu skaitu no visiem kandidātiem (14) A. Kalniņš neiekļuva nākamajā kārtā, piekāpjoties Raimondam Paulam, bet šo vēlēšanu noslēgumā par Latvijas prezidenti kļuva Vaira Vīķe-Freiberga. 7. Saeimā A. Kalniņš darbojās Saimnieciskajā komisija, Tautsaimniecības, agrārās, vides un reģionālās politikas komisijā, kā arī vairākās apakškomisijās. Kandidējis arī 8. Saeimas vēlēšanās, tomēr partija neiekļuva parlamentā.

Kopš 2005. gada Arnis Kalniņš bija emeritēts Latvijas zinātnieks. Miris 2023. gadā Rīgā.

## Apbalvojumi un pagodinājumi
* Latvijas Lauksaimniecības un meža zinātņu akadēmijas īstenais loceklis (1995)
* Triju Zvaigžņu ordenis, III šķira (2008) par īpašiem nopelniem Latvijas neatkarības atjaunošanas periodā un valsts tālākas nostiprināšanas laikā.

## Atsauces
Artjoms Osipovs

**Artjoms Osipovs** (dzimis , Rīgā) ir bijušais Krievijas futbolists, pussargs.

Osipovs 2014. gada beigās pieņēmis Krievijas pilsonību, iepriekš bijis Latvijas nepilsoņa statusā.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Profils playerhistory.com
Žils Dimons d'Irvils

**Žils Sebastjēns Sezārs Dimons d'Irvils** (, dzimis , miris ) bija franču flotes virsnieks, jūrasbraucējs, ceļotājs un okeanogrāfs. Slavens ar trim kuģojumiem apkārt pasaulei ar kuģiem *Coquille* un *L’Astrolabe*.

Dzimis Kalvadosā tiesu ierēdņa ģimenē. Septiņu gadu vecumā zaudējis tēvu, zēnu audzināja tēvocis abats Kruazēls. Absolvējis Kānas liceja humanitāro fakultāti, pēc tam iestājās politehniskajā skolā 1810. gadā ieguva flotes virsnieka pakāpi.

1815. gadā d'Irvils apprecējās ar Adeliju Pepēnu. 1919. gadā devās savā pirmajā patstāvīgajā ekspedīcijā ar kuģi *Chevrette* pa Vidusjūru, kuras laikā tika atrasta Milosas Venera.

1921. gadā d'Irvils devās savā pirmajā ekspedīcijā apkārt pasaulei ar kuģi *Coquille*. Ekspedīcijas laikā kuģis apmeklēja Tenerifi, Brazīliju, izpētīja vairākus Okeānijas arhipelāgus, Austrālijas piekrasti, Jaungvineju. Pēc ceļojuma d'Irvilam piešķīra 2. ranga kapteiņa pakāpi.

Otro ekspedīciju apkārt pasaulei d'Irvils sāka 1826. gadā un tās galvenais mērķis bija atrast pazudušo Laperūza ekspedīciju. *Coquille* tika pārdēvēts par *L’Astrolabe* par godu vienam no Laperūza kuģiem. 1828. gadā Vanikoro lagūnā tika atrastas viena Laperūza kuģa atliekas. 1829. gadā d'Irvils atgriezās Marseļā. Ekspedīcija veica 25 000 jūdzes un noteica precīzu atrašanās vietu vairāk kā 150 salām Fidži un Tongas arhipelāgos, kā arī apstiprināja Luajotē salu esamību. Pamatojoties uz ekspedīcijas materiāliem d'Irvils izdeva 14 sējumos aprakstu «Ceļojums ar Astrolābi», kā arī atlantu ar 53 kartēm.

Trešajā ekspedīcijā apkārt pasaulei d'Irvils devās 1838. gadā ar kuģiem *L’Astrolabe* un *Zélée*. Ekspedīcijas mērķis bija Antarktīda. D'Irvils sasniedza Antarktīdas piekrasti un nosauca jaunatklāto vietu par Adelijas Zemi par godu savai sievai. 1840. gadā ekspedīcija atgriezās Francijā un d'Irvilam tika piešķirta kontradmirāļa pakāpe.

1842. gadā d'Irvils kopā ar sievu un dēlu gāja bojā vilciena katastrofā.

Par godu Žilam Dimonam d'Irvilam nosaukti vairāki ģeogrāfiskie objekti:
* d'Irvila rags Jaungvinejas salas ziemeļos
* divas d'Irvila salas Antarktikā un Jaunzēlandē
* d'Irvila jūra
* Dimondirvilas polārstacija

## Atsauces

## Ārējās saites
Pāvels Riževskis

**Pāvels Riževskis** (; dzimis , Minskā, Baltkrievijā) ir Baltkrievijas futbolists, uzbrucējs, kurš spēlē BFC Daugavpils 1. līgā.

Karjeru uzsācis Baltkrievijas 2. līgas klubā FK Molodečno, bet vēlāk ir spēlējis dažādos Latvijas Virslīgas klubos, piemēram, Skonto FC un Dinaburg FC. 2005. gadā no Dinaburg ir ticis izīrēts Kazahstānas klubam FK Tobol Konstanaj. 2008. gada sezonā spēlējis Baltkrievijas klubā FK Dinamo Brest, bet pēc tam atgriezies Latvijā, pievienojoties Virslīgas klubam SK Blāzma. 2012. un 2013. gadu spēlēja Latvijas 1. līgā, attiecīgi klubu Ilūkstes NSS un BFC Daugavpils (tolaik — BFC Daugava) sastāvā, abās sezonās kļūstot par 1. līgas čempionu. 2014. gadā kopā ar BFC Daugavpils atgriezies Virslīgā.

## Ārējās saites
Bādtelcas-Volfratshauzenes apriņķis

**Bādtelcas-Volfratshauzenes apriņķis** ir apriņķis Bavārijā, Vācijā. Robežojas ar Garmišas-Partenkirhenes, Veilheimas-Šongavas, Štarnbergas, Minhenes un Mīsbahas apriņķiem, kā arī ar Austriju.

Apriņķis izveidots 1972. gadā, apvienojot toreizējos Bādtelcas un Volfratshauzenes apriņķus, ar administratīvo centru Bādtelcas pilsētā.

## Iekšējās saites
* Vācijas administratīvais iedalījums

## Ārējās saites
* Apriņķa oficiālā mājaslapa (vāciski)
* Apriņķa ģerboņa apraksts (vāciski)
* Dažāda literatūra par apriņķi - Vācijas Nacionālās bibliotēkas katalogs (vāciski un angliski)

## Atsauces
Cerbers

[thumb|right|250px|Cerbers. Autors [Viljams Bleiks]]
**Cerbers**, arī **Kerbers** (), grieķu un romiešu mitoloģijā ir daudzgalvains suns (parasti trīsgalvains), kas sargā Aīda valstības vārtus, neļaujot tiem, kas šķērsojuši Stiksas upi, aizbēgt. Cerbers ir attēlots daudzos sengrieķu un romiešu literatūras darbos, kā arī modernajā mākslā un arhitektūrā. Dažādos avotos Cerberam var būt norādīts atšķirīgs galvu skaits: biežāk tam ir trīs galvas, taču citos avotos tam ir viena, divas vai pat 50 galvas. 

## Atsauces

## Ārējās saites
SK Blāzma 2008. gada sezonā

**2008. gada [[Latvijas futbola Virslīga 2008|sezona]]** bija otrā Rēzeknes futbola komandas sezona zem SK Blāzma nosaukuma un pirmā sezona LMT Virslīgā zem šāda nosaukuma.

## Statistika

## Atsauces
Aleksandrs Samoilovs

**Aleksandrs Samoilovs** (dzimis  Rīgā) ir Latvijas pludmales volejbolists un sporta organizators, divkārtējs Latvijas čempions.

## Karjera
2003. gadā spēlēja kopā ar Valteru Rammu, no 2004. līdz 2008. gadam — ar Mārtiņu Pļaviņu — un 2006. gadā, kā arī no 2008. līdz 2012. gadam kopā ar Ruslanu Sorokinu. 
A. Samoilovs pārī ar M. Pļaviņu kļuva par pirmajiem Latvijas volejbolistiem, kas kvalificējās olimpiskajām spēlēm.  ieguva dalītu 9. vietu, atklāšanas mačā Latvijas pāris uzvarēja Pasaules ranga līderus amerikāņus Todu Rodžersu un Filu Dalhauzeru. 2010. gadā kļuva par Krievijas čempionu kopā ar D. Barsuku, 2010. gadā kopā ar M. Pļaviņu izcīnīja Krievijas kausu.
Pārī ar R. Sorokinu izcīnīja dalītu 9. vietu .

Kopš 2012. gada startēja kopā ar Jāni Šmēdiņu, veiksmīgi aizvadīja 2013. gada Pasaules kausa tūres pirmo pusi, trīs posmus pēc kārtas sasniedzot finālu, vienā turnīrā arī gūstot uzvaru. 2013. gada jūnijā publicētajā rangā viņi ierindojās 2. vietā, kas tobrīd bija Latvijas pludmales volejbolistu augstākais sasniegums. Tā paša gada augustā viņi izcīnīja sudraba medaļu Eiropas čempionātā, pēc tam viņi arī pirmoreiz sasniedza ranga pirmo vietu. Ranga pirmo vietu saglabāja arī sezonas noslēgumā, pēdējā posma finālā uzvarot Pļaviņa un Aleksandra Soloveja pāri, tādējādi pirmoreiz kāda posma finālā tikās divi Latvijas pāri. Samoilovs ar Šmēdiņu kļuva par pirmo Latvijas pāri, kas sezonas noslēgumā bija ranga līderi. 2013. gadā viņu atzina par Jūrmalas gada cilvēku.

Bērnībā trenējies arī basketbolā, tādēļ 2024. gada februārī, mārketinga nolūkos, tika iesaistīts Latvijas Basketbola līgas kluba "Rīgas Zeļļi" treniņprocesā, kā arī piedalījās oficiālā spēlē pret Igaunijas klubu *[[Viimsi]]*, kurā "Zeļļi" uzvarēja ar 81:64, bet A. Samoilovs guva 2 punktus, laukumā pavadot 4 minūtes.

2024. gada jūlijā A. Samoilovs uzvarēja konkursā par Izglītības ministrijas Sporta departamenta vadītāja amatu, uzsākot ierēdņa un sporta organizatora darbu.

## Sasniegumi
* 2003: 5. vieta Eiropas čempionātā U-20
* 2004: 1. vieta Eiropas čempionātā U-20
* 2004: 5.—8. vieta Pasaules čempionātā U-21
* 2005: 1. vieta Eiropas čempionātā U-23
* 2005: 1. vieta Pasaules čempionātā U-21
* 2006: 3. vieta Eiropas čempionātā U-23
* 2007: 37.—48. vieta Pasaules čempionātā
* 2008: 9.—16. vieta Olimpiskajās spēlēs
* 2009: 9.—16. vieta Pasaules čempionātā
* 2010: 5. vieta Eiropas čempionātā
* 2011: dalīta 17. vieta Pasaules čempionātā
* 2011: 17. vieta Eiropas čempionātā
* 2012: dalīta 9. vieta Olimpiskajās spēlēs
* 2013: dalīta 9. vieta Pasaules čempionātā
* 2013: 2. vieta Eiropas čempionātā

## Atsauces

## Ārējās saites

* LOV profils
Jenni Kallura

**Jenni Margareta Kallura** (; dzimusi  Ņujorkā, ASV) ir bijusī Zviedrijas vieglatlēte, barjerskrējēja. Jenni māsa Susanna arī ir barjerskrējēja. Jenni pamatdisciplīna ir 100 m (60 iekštelpās) barjerskrējiens un 60 m (iekštelpās), 100 m un 200 m sprints. Jenni tēvs ir bijušais hokejists Anderss Kallurs, kurš ir izcīnījis 4 Stenlija kausus. 2005. gada Eiropas čempionātā telpās Madridē viņa ieguva sudraba medaļu 60 m barjerskrējienā.

2007.gadā guvusi nopietnu traumu, no kuras tā arī nespēja atgūties, un 2011.gadā paziņojusi par profesionālās sporta karjeras noslēgšanu. Pēc sporta karjeras beigām darbojas reklāmas nozarē.

## Ārējās saites
* Oficiālā mājaslapa