open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Stokholmas pils

**Stokholmas pils** () ir Eiropā lielākā darbojošā pils, kas atrodas Stokholmā uz Stadsholmena salas, Ziemeļu straumes (*Norrström*) ziemeļu pusē Vecpilsētā. Stokholmas pils ir karaliskā pils un oficiālā Zviedrijas monarhu rezidence. Pašreizējā pils ir arhitekta Nikodema Tesīna projektēta, celta iepriekšējās pils vietā, kas nodega 1697. gada 7. maijā, kad gandrīz gāja bojā visa monarha ģimeme. Pils bija gatava dzīvošanai 1754. gadā un tās pirmie saimnieki bija karalis Ādolfs Frederiks un karaliene Luīze Ulrika.

Pilī bez karaliskās ģimenes apartementiem atrodas reprezentāciju un Svētku rīkošanas zāles, lielais viesu uzņemšanas stāvs, Bernadotu stāvs.Pilī atrodas arī karalistes troņa zāle, pils baznīca, Gustava III antīkais muzejs, dārgumu glabātuve ar regālijām, muzejs "Trīs kroņi" un sadzīves lietu kambaris "Livrustkammaren" (zviedru valodā).Sākotnēji pilī atradās arī Zviedrijas valdība un līdz 1878. gadam Karaliskā bibliotēka, kuras vietā pašlaik ir Bernadotu bibliotēka.

Arhektoniski pils ir baroka stila, 230 metrus gara un 125 metrus plata, būvēta no akmeņiem un ķieģeļiem, tai ir 28 statujas, 717 balasterfigūras un 242 konsolu volūtas. Pils fasādi klāj tēsti akmeņi 9500 kvadrātmetru platībā un apmetums 11 000 kvadrātmetru platībā. Pils fasādēm ir atšķirīgas iezīmes — rietumu jeb karaļa fasādei ir raksturīgi kara un vīrišķību simbolizējoši atribūti, austrumu fasādes puse jeb karalienes fasādei raksturīgi milzīgi pīlastri, bet dienvidu jeb nācijas fasādei raksturīgi agrīnā baroka iedvesma ar triumfa arku kā galveno atribūtu. Pili un karalisko ģimeni kopš 1523. gada apsargā sardze.

2009. gadā uzsākta pils fasādes renovācija, kuru pilnībā paredzēts veikt divdesmit gadu laikā, plānotās izmaksas tiek prognozētas 240 miljonu Zviedrijas kronu apmērā.

## Skatīt arī
* Zviedrijas karaliskā ģimene

## Attēlu galerija

Attēls:Stockholm Palace staircase.jpg|Kāpņu telpas interjers
Attēls:Stockholm Palota Orsegvaltas.jpg|Sardzes maiņa
Attēls:Stockholm Palace at night.jpg|Pils naktī
Attēls:Yttre borggården från Storkyrkans torn.jpg|Pils fragments
Attēls:Stockholm Royal Palace.jpg|Pils no Šepsholmena salas
Attēls:Stockholm Palace Stockholms slott.jpg|Pils
thumb|450px|<center><small>Stokholmas karaļpils</small></center>
## Ārējās saites
* Stokholmas karaļpils
* Pils 
* Pils vēsture
## Atsauces
Damjēns Plesī

**Damjēns Plesī** (; dzimis  Orleānā, Francijā) ir franču futbolists, pussargs.

## Klubu karjera
### "Lyon"
Plesī savu pirmo profesionāļa kontraktu parakstīja ar Lionas "Olympique" jau 15 gadu vecumā. Viņš tika uzskatīts par vienu no talantīgākajiem jaunajiem kluba futbolistiem, taču tā arī pie spēlēšanas galvenajā komandā netika.

### "Liverpool"
2007. gada augustā Plesī parakstīja trīs gadu līgumu ar Liverpūles klubu un galu galā spēlēja rezervistu komandā. Par jaunieguvumu tobrīdējais galvenais treneris Rafaels Benitess sacīja: "Viņš ir labs spēlētājs. Damjēnam ir pietiekami daudz laika, lai pilnveidotu savu spēli. Taču tikai no viņa progresa atkarīgs, cik ātri spēs iekarot vietu galvenajā komandā."

Plesī "Liverpool" sastāvā debitēja , kad piedalījās neizšķirtā (1:1) ar Londonas "Arsenal". "Viņš debitēja ļoti labi. Pēc lieliska snieguma rezerves komandā nolēmām uzaicināt uz maču galvenajā vienībā. Saprotam, ka ejam pareizajā virzienā," komentēja Benitess.

Pirms 2008./2009. gada sezonas Plesī piešķīra "Liverpool" galvenās komandas formastērpu ar 28 numuru, ko savās jaunības dienās valkāja arī Stīvens Džerards. Jauno sezonu viņš uzsāka ar maču Čempionu līgā pret "Standard Liège". Savukārt vienības pamatsastāvā viņš debitēja pret "Sunderland", tiesa, jau puslaikā pussargu nomainīja.

Pirmos vārtus "Liverpool" sastāvā Plesī guva "Carling Cup" ietvaros pret Totenhemas "Hotspur". 2009. gada oktobrī futbolists pagarināja savu līgumu ar komandu, kas paredz viņa palikšanu Liverpūlē līdz 2012. gadam.

## Karjeras statistika
*Atjaunots 2009. gada 30. oktobrī.*

## Atsauces

## Ārējās saites

* Profils "Liverpool" oficiālajā vietnē 
* LFChistory.net profils 
* "This Is Anfield" profils 
* ESPN profils
Stīvena Spīlberga filmogrāfija

Šī ir Stīvena Spīlberga filmogrāfija, sarakstā ir iekļauti viņa režisora, producenta un aktiera darbi filmās.
[thumb|200px|right|Stīvens Spīlbergs un Čandrans Rutnams Šrilankā, "[Indiana Džonss un likteņa templis" filmēšanas starplaikā]]
Interesants fakts par Stīvenu Spīlbergu, viņš ļoti rūpējās par sava vārda atpazīstamību. Ja Spīlbergs ir producents vai izpildproducents filmām, kuras pēc paša uzskatiem neatbilst standartiem, tad viņš lūdz, lai izņem viņa vārdu no filmas titriem.

## Filmas
Šajā tabulā uzskaitītas filmas, kuru tapšanā piedalījies Stīvens Spīlbergs.

## Ienesīgākās filmas
Šis ir desmit ienesīgāko filmu saraksts pēc Box Office Mojo datiem, kurās Spīlbergs ir bijis režisors, scenārists vai aktieris.

## Televīzija
(ilgums norādīts kopā ar reklāmas pauzēm)
* "Nakts galerija" (1969, 1971)
** pirmā sērija, epizode "Acis" (; 30 minūtes)
** 4. epizode, fragments A "Sasmīdini mani" (; 30 minūtes)
* *Marcus Welby, M.D.* (1970) epizode 1-27 *The Daredevil Gesture* (; 60 minūtes)
* *The Name of the Game* (1971) epizode 3-16 *L.A. 2017* (; 90 minūtes)
* "Psihiatrs" (1971)
** epizode 1-2 *The Private World of Martin Dalton* (; 60 minūtes)
** epizode 1-6 *Par for the Course* (; 60 minūtes)
:: (tika izdots uz VHS ar nosaukumu *The Visionary*)
* "Kolumbo" (1971) epizode 1-1 *Murder By the Book* (; 90 minūtes)
* *Owen Marshall: Counselor At Law* (1971) epizode 1-3 *Eulogy for a Wide Receiver* (;60 minūtes)
* "Duelis" (1971) TV filma (; 90 minūtes)
* *Something Evil* (1972) TV filma (; 90 minūtes)
* *Savage* (1973) TV filma (; 90 minūtes)
* *Strokes of Genius* (1984) TV seriāls (1984. gada maijā)
* *Amazing Stories* (1985)
** epizode 1-1 *Ghost Train* (; 30 minūtes)
** epizode 1-5 *The Mission* (; 60 minūtes)

## Ārējās atsauces
*
Forbes

***Forbes*** ir ASV žurnāls par finansēm un ekonomiku; viens no vispazīstamākajiem un autoritatīvajiem preses izdevumiem par ekonomiku pasaulē. Žurnālu 1917. gadā dibināja Bertijs Čārlzs Forbss. Mūsdienās tiek izdots vairākās pasaules valstīs, arī Latvijā ("Forbes Latvija").

Žurnāla devīze ir "Kapitālista instruments" ().

## Skatīt arī
* ''Forbes'' pasaules ietekmīgāko cilvēku uzskaitījums

## Ārējās saites

* Forbes.com
* Žurnāla tīmekļa vietne
* Žurnāla latviešu izdevuma tīmekļa vietne
* ''Forbes'' miljardieru saraksts
Elens Džonsons

**Elens Kenets Džonsons** (; dzimis  Vašingtonā, ASV) ir bijušais amerikāņu vieglatlēts, kas startēja 110 m barjersprinta distancē. Ir piedalījies trijās Olimpiskajās spēlēs (1996, 2000, 2004), vienās no tām — 1996. gadā Atlantā — izcīnīja zelta medaļu. Pasaules čempionātos E. Džonsons ir izcīnījis četras zelta medaļas un vienu bronzu, bet Pasaules čempionātos telpās — trīs zelta medaļas un vienu sudrabu. Studiju laikā universitātē viņš sekmīgi startēja arī augstlēkšanā, tāllēkšanā un desmitcīņā. Septiņas reizes ir uzstādījis sezonas labāko rezultātu pasaulē. 2010. gadā beidzis profesionāļa karjeru.

## Ārējās saites

* U.S. Olympic profils  
* USA Track & Field profils
Džibrils Sisē

**Džibrils Sisē** (; dzimis  Arlā, Francijā) ir kotdivuāriešu izcelsmes bijušais Francijas futbolists, spēlēja uzbrucēja pozīcijā. Bijušais Francijas futbola izlases dalībnieks.

Savu profesionāļa karjeru sāka Auxerre kluba sastāvā, Panathinaikos pārstāv kopš 2009. gada. Kopā ar Auxerre 2003. gadā izcīnīja Francijas kausu, Liverpool sastāvā Dž. Sisē triumfēja 2005. gada UEFA Čempionu līgā, ieguva 2005. gada UEFA Superkausu un 2006. gada FA kausu. Panathinaikos kluba sastāvā viņš uzvarēja gan Grieķijas nacionālajā čempionātā 2009.—2010. gada sezonā un 2010. gada Grieķijas kausa izcīņā. Kopā ar Francijas izlasi uzvarēja 2003. gada FIFA Konfederāciju kausā.

## Sasniegumi
**Auxerre**

* Coupe de France: 2002–03

**Liverpool**

* FA kauss: 2005–06
* UEFA Čempionu līga: 2004–05
* UEFA Superkauss: 2005

**Panathinaikos**

* Grieķijas Superlīga: 2009–10
* Grieķijas kauss: 2009–10

**Francija**

* FIFA Konfederāciju kauss: 2003

## Ārējās saites
* Oficiālā mājaslapa
Sisē

**Sisē** var būt:

* Aliū Sisē (*Aliou Cissé*; dzimis 1976) — Senegālas futbolists un treneris; 
* Džibrils Sisē (*Djibril Cissé*; dzimis 1981) — Francijas futbolists;
* Leons Sisē (*Léon Susse*; 1844—1910) — franču burātājs;
* Pape Abu Sisē (*Pape Abou Cissé*; dzimis 1995) — Senegālas futbolists.
* Papiss Sisē (*Papiss Cissé*; dzimis 1980) — Senegālas futbolists
Oskars Robertsons

**Oskars Palmers Robertsons** (; dzimis  Šarlotā, Tenesī štatā, ASV) ir bijušais amerikāņu basketbolists, spēlēja saspēles vadītāja un uzbrūkošā aizsarga pozīcijās, bija ASV basketbola izlases dalībnieks. Savas profesionāļa karjeras gadus aizvadījis NBA līgā, kur spēlēja Sinsinati "Royals" un Milvoki "Bucks" klubu sastāvos. 1971. gadā izcīnīja NBA čempionu titulu, 1964. gadā tika atzīts par līgas MVP, 12 reižu piedalījies NBA Visu zvaigžņu spēlē. Kopā ar ASV izlasi izcīnīja zelta medaļu 1960. gada vasaras olimpiskajās spēlēs.

Līdz 2021. gada maijam O. Robertsonam piederēja "nepārspējams" rekords — 181 spēle, kurā sasniegts *tripple-double* (vairāk nekā 10 punkti, atlēkušas bumbas un rezultatīvas piespēles), taču šo rezultātu pārspēja Rasels Vestbruks.

1980. gadā ticis uzņemts Basketbola slavas zālē un 1996. gadā tika nosaukts par vienu no 50 izcilākajiem NBA spēlētājiem visā līgas vēsturē.

## Statistika NBA

### Regulārā sezona

### Izslēgšanas spēles

## Atsauces

## Ārējās saites
Robertsons

**Robertsons** var būt:

* Deivids Robertsons (*David Robertson*; 1869—1937) — skotu golferis un regbists, olimpiskās bronzas medaļas ieguvējs;
* Džeisons Robertsons (*Jason Robertson*; 1999) — ASV hokejists
* Džordžs Stjuarts Robertsons (*George S. Robertson*; 1872—1967) — britu vieglatlēts un tenisists, olimpiskās bronzas medaļas ieguvējs;
* Endrū Robertsons (*Andrew Robertson*; 1994) — Skotijas futbolists;
* Etjēns Gaspārs Robērs (*Étienne-Gaspard Robert*; 1763—1837), pseidonīms Robertsons — beļģu optiķis un gaisa balonu lidotājs;
* Nīls Robertsons (*Neil Robertson*; 1982) — austrāliešu snūkerists;
* Oskars Robertsons (*Oscar Robertson*; 1938) — amerikāņu basketbolists;
* Robijs Robertsons (*Robbie Robertson*; 1943—2023) — Kanādas mūziķis.
Zavadovska sala

**Zavadovska sala** () ir ap  (pēc citiem avotiem ) augsts pacēlums Rietumu šelfa ledājā Austrumantarktīdas piekrastē  no Leopolda un Astridas krasta un  no Mihailova salas. Salu 1956. gadā atklāja PSRS Kompleksā antarktiskā ekspedīcija un nosauca Fabiāna Belinshauzena ekspedīcijas (1819-1821) kuģa «Vostok» kapteiņa palīga Ivana Zavadovska vārdā.

1960. gada ziemā salā darbojās īslaicīga padomju polārstacija Družba.

## Atsauces
Silvestrs Stallone

**Maikls Silvestrs Gardencio Stallone** (, ; dzimis ), saukts par **Slaju Stalloni** (), ir amerikāņu aktieris, režisors un scenāriju autors.

Laika posmā no 1970. līdz 1990. gadiem filmas ar Stallones piedalīšanos bija vienas no ienesīgākajām pasaulē un viņš pats kļuva par mačisma un Holivudas spriedzes filmu varoņu ikonu. Viņš ir tēlojis divas raksturlomas, kuras ir kļuvušas par amerikāņu kultūras simboliem: Rokiju Balboa, bokseri, kurš ne vienmēr būdams favorīts, cīnījās par slavu un mīlestību, un Džonu Rembo, drosmīgu kareivi, kurš specializējies vardarbīgās glābšanas un atriebes misijās. "Rokija" un "Rembo" filmu cikli kopā ar citām komerciāli veiksmīgām filmām palīdzēja viņam kļūt par vienu no populārākajām kino zvaigznēm 1980. gados.

## Pazīstamākās filmas
Starp vairāk kā 70 filmām, kurās Stallone tēlojis, ir arī tādas filmas kā *[[No Place to Hide]]* (1970), *[[The Lord's of Flatbush]]* (1974), *[[Death Race 2000]]* (1975), *[[F.I.S.T]]* (1978), *[[Nighthawks]]* (1981), *[[Victory]]* (1981), "Kobra" (*Cobra*, 1986), "Ieslodzītais" (1989), "Tango un Kešs" (*Tango & Cash*, 1989), "Oskars" (*Oscar*, 1991), "Stāt, mana māte šaus!" (*Stop! Or My Mom Will Shoot*, 1992), "Klinšu kāpējs" (1993), "Cilvēks iznīcinātājs" (*Demolition Man*, 1993), "Slepkavas" (*Assassins*, 1995), "Policisti" (1997), "Atriebjot Andželo" (*Avenging Angelo*, 2002), "Rokijs Balboa" (2006), "Neiznīcināmie" (2010), "Neiznīcināmie 2" (2012), "Bēgšanas plāns" (*Escape Plan*, 2013), "Veču revanšs" (2013), "Neiznīcināmie 3" (2014), "Krīds: Rokija mantojums" (2015), "Račets un Klanks" (2016), "Galaktikas sargi: 2. daļa" (2017), "Krīds II" (2018).

## Apbalvojumi
Par filmu "Rokijs" (1976) Stallone tika nominēts gan kā aktieris, gan kā scenārists Amerikas Kinoakadēmijas balvai, Zelta globusa balvai un BAFTA kino balvai. Stallones filma "Rokijs" ir iekļauta ASV Nacionālajā filmu reģistrā, kā arī tās kino ruļļi atrodas Smitsona muzejā. Stallone Rokija filmu ciklos izmantoja Filadelfijas Mākslas muzeja galveno ieeju un tā rezultātā tā ieguva nosaukumu "Rokija kāpnes". Kāpņu labajā pusē atrodas Rokija statuja ar uzvaroši paceltām rokām ar boksa cimdiem. Par ieguldījumu boksā kā filmas "Rokijs" scenārists un galvenā varoņa tēlotājs, Stallone 2010. gadā tika uzņemts Starptautiskajā boksa slavas zālē. Ar mainīgiem panākumiem Stallone turpināja filmēties filmu ciklā "Rokijs". Par Rokija Balboa lomu septītajā filmu cikla filmā "Krīds: Rokija mantojums" (2015) Stallone saņēma Zelta globusa balvu par otrā plāna lomu, kā arī trešo reizi tika nominēts Amerikas Kinoakadēmijas balvai.

1984. gadā Stallonem piešķīra zvaigzni Holivudas Slavas alejā. 1992. gadā viņš saņēma Cēzara goda balvu.

Tomēr bieži Stallonem bijušas arī neveiksmīgas lomas. Viņam ir rekordliels Zelta avenes balvas nomināciju skaits — 31, no kurām balva piešķirta 10 reizes.

## Atsauces

## Ārējās saites

*
Kauja pie Rumbulas (1200)

**1200. gada kauja pie Rumbulas un Salaspils aplenkums** bija Livonijas krusta karu pirmā posma turpinājums. Karadarbība notika 1200. gada vasarā pēc tam, kad līvi 1198. gada kaujā pie Rīgas Senā kalna bija nogalinājuši bīskapu Bertoldu un vēlāk, pēc krustnešu karaspēka atgriešanās Vācijā, atteikušies no katoļu ticības.

1200. gada vasarā Daugavgrīvā ar 23 kuģiem ieradās krustneši jaunieceltā bīskapa Alberta vadībā. Bīskaps ar krustnešu vienību devās pa Daugavu augšup uz pirmā Livonijas bīskapa Meinarda uzcelto Ikšķiles baznīcu, taču pie Salaspils viņiem uzbruka līvu karavīri. Kaujā nogalināja priesteri Nikolaju un dažus krustnešus, bet bīskapam Albertam izdevās nokļūt līdz Ikšķilei. Tur līvi noslēdza pamieru uz trim dienām, lai pa to laiku savāktu savu karaspēku.

Pamiera laikā krustneši nocietinājās Salaspilī un bīskaps Alberts sūtīja divus kuģus pēc papildspēkiem uz Daugavgrīvu, kuriem bija jāatved uz viņa jauno rezidences vietu amata simbols - bīskapa krēsls. Pēc Rumbulas krāču šķērsošanas līvu karavīri uzbruka kuģiem un sagrāba vienu to tiem. Tad līvu karaspēks aplenca Salaspili, taču nespēja to ieņemt. Pēc tam, kad pilī aplenktajiem palīgā ieradās frīzu karavīri, līvi nolēma slēgt mieru ar bīskapu Albertu un no jauna kristīties.

Pēc miera līguma noteikumiem Turaidas un Daugavas līvu vecākie bija spiesti dot ķīlniekus un ierādīt bīskapam Albertam vietu jaunas rezidences celšanai pie Rīgas ezera (Rīdzenes upes ietekas Daugavā). Pēc tam bīskaps nosūtīja Turaidas priesteri Teoderihu uz Romu pēc jaunas krusta kara bullas.

## Atsauces

## Skatīt arī
* Livonijas krusta kari
Simple Plan diskogrāfija

Šī ir Kanādas poppanka grupas **[[Simple Plan]] diskogrāfija**.

## Albumi
### Studijas albumi

### Koncertalbnumi

### Extended plays

## Singli

### Citas dziesmas

## Videoalbumi

## Videoklipi

## Kaverversijas

## Atsauces

## Ārējās saites
* Simple Plan oficiālā mājaslapa
Tomass Millers

**Tomass Millers** (; ; dzimis  Veilheimā, Vācijā) ir vācu futbolists, spēlē pussarga un uzbrucēja pozīcijā, bijis Vācijas futbola izlases dalībnieks. Pašlaik (2025) pārstāv ASV MLS līgas klubu Vankūveras "Whitecaps". No 2008. gada līdz 2025. gadam pārstāvēja Vācijas Bundeslīgas klubu Minhenes "Bayern".

"Bayern" kluba sistēmā spēlējis visu savu profesionāļa karjeru, galvenajā kluba sastāvā spēlē kopš 2008. gada. "Bayern" sastāvā izcīnījis 12 Vācijas čempiontitulus un divas reizes uzvarējis UEFA Čempionu līgā.

Vācijas izlasē spēlēt sāka 2010. gadā. Tās sastāvā ir kļuvis par  ieguvēju un izcīnījis trešo vietu , sasniedzis pusfinālu . 2010. gada Pasaules kausa izcīņas finālturnīrā tika atzīts par turnīra labāko jauno spēlētāju, tāpat bija turnīra rezultatīvākais spēlētājs ar pieciem gūtiem vārtiem. Izlases rindās spēlējis četros Pasaules kausa finālturnīros un četros Eiropas čempionātos. Vācijas izlasē aizvadījis 131 spēli un guvis 45 vārtus. Karjeru izlasē noslēdza pēc 2024. gada Eiropas čempionāta.

## Sasniegumi
**Bayern Munich**

* Vācijas Bundeslīga: 2009—10, 2012—13, 2013—14, 2014—15, 2015—16, 2016—17, 2017—18, 2018—19, 2019—20, 2020—21, 2021—22, 2022—23, 2024—25
* DFB Pokal: 2009—10, 2012—13, 2013—14, 2015—16, 2018—19, 2019—20
* DFL Supercup: 2010, 2012, 2016, 2017, 2018, 2020, 2021, 2022
* UEFA Čempionu līga: 2012—13, 2019—20
* UEFA Superkauss: 2013, 2020
* FIFA Klubu Pasaules kauss: 2013, 2020

**Vācija**

* FIFA Pasaules kauss: 2014

**Individuālie sasniegumi**

* FIFA Pasaules kausa labākais vārtu guvējs: 2010
* FIFA Pasaules kausa labākais jaunais spēlētājs: 2010
* Vācijas Bundeslīgas labākais jaunais spēlētājs: 2010

## Atsauces

## Ārējās saites

* Vācijas izlases profils
Družba (polārstacija)

**Družba** () bija viena no trim īslaicīgajām padomju polārstacijām Austrumantarktīdas piekrastē. Izveidota ar aviācijas palīdzību 1960. gada 20. maijā Zavadovska salā Rietumu šelfa ledāja vidienē. Leduskupola biezums stacijas apvidū bija 300 m. Stacija sastāvēja no trim KAPO tipa teltīm, kurās izvietojās dzīvojamās telpas, darba telpas un noliktava. Apkurei un ēdiena gatavošanai tika izmantotas gāzes plītis, apgaismojumam - petrolejas lampas. Radiostacijas barošanai izmantoja akumulatoru baterijas. Stacijā tika veikti meteoroloģiskie un glacioloģiskie novērojumi. Stacija slēgta 1960. gada 6. augustā.

## Atsauces
Džons Holdings

thumb|200px|Džons Holdings
**Džons Holdings** (; dzimis 1833. gadā, miris 1902. gadā) bija angļu biznesmenis un politiķis. Plašāk zināms kā panākumiem bagātākā Anglijas futbola kluba "Liverpool" dibinātājs.

## Biogrāfija
Holdings bija vairāku uzņēmumu dibinātājs Liverpūles pilsētā. Izglītību viņš ieguva Liverpūles koledžā. Īpaši aktīvs Holdings bija 19. gadsimtā, dibinot alus darītavu, kas ļāva neuztraukties par finansiālo situāciju atlikušajā dzīves daļā. Kā Konservatīvo partijas pārstāvis ticis ievēlēts Liverpūles domē, bet vēlāk ieņēmis arī mēra amatu.

Tāpat viņš bija iesaistīts pirmā pilsētas profesionālā futbola kluba, "Everton", dibināšanā. Holdings klubam sarūpēja mājas spēļu vietu, no kolēģa Džona Orela izīrējot Enfīldas stadionu. Ar laiku Orels vairs nevēlējās izīrēt stadionu, tādēļ Holdings ierosināja to pārpirkt, kam kolēģis piekrita.

Vairāki no "Everton" valdes locekļiem protestēja pret Holdinga lēmumu pārpikt stadionu, apvainojot viņu peļņas gūšanā no futbola komandas. 1882. gada martā "Everton" izlēma pamest Enfīldas stadionu, nopērkot "Goodison Park".

Holdings un Orels tika pamesti ar tukšu stadionu. Abi uzņēmēji izlēma, ka šādā situācijā vienīgais pareizais lēmums bija dibināt jaunu futbola klubu, ko arī viņi izdarīja, izveidojot "Liverpool". Jaunā Liverpūles vienība savu pirmo maču aizvadīja  pret "Rotherham Town".

## Atsauces
Līgatne (stacija)

**Līgatne** ir dzelzceļa stacija Augšlīgatnē, Cēsu novada Līgatnes pagastā. Līgatnes stacijā pietur dīzeļvilcieni, kas kursē līnijā Rīga—Lugaži. Dienā Līgatnes stacijā pietur 10 vilcienu reisi. Stacijā biļešu kase ir slēgta. Līgatnes stacijā apstājas starptautiskie vilcieni Viļņa—Rīga—Valga.

## Vēsture
Stacija atklāta 1891. gada 26. novembrī, divus gadus pēc Rīgas—Valkas dzelzceļa līnijas uzbūvēšanas. Pirmā pasaules kara gados Krievijas armija Daugavas frontes apkalpošanai no šīs stacijas caur Nītauri, Madlienu un Lēdmani izbūvēja provizorisku, zirgu vilces kara lauku dzelzceļu ar atzarojumiem Skrīveru un Kokneses virzienā. Savu nosaukumu *Ligate* tā paturējusi arī 1919. gadā, bet par Līgatni tā pārdēvēta 1927. gadā. 

Līdz 1948. gadam Starp Siguldu un Līgatni pastāvēja stacija Vildoga.

## Attēlu galerija

Attēls:Līgatnes stacija.JPG| Līgatnes dzelzceļa stacijas ēka 2011. gadā
Attēls:Līgatnesstacija1.jpeg| Stacijas sliežu ceļi Rīgas virzienā
Attēls:Līgatnesstacija2.jpeg| Stacijas sliežu ceļi Cēsu virzienā
Attēls:Līgatnesstacija3.jpeg| Saimniecības ēka
Attēls:Līgatnesstacija4.jpeg| Laukums pie stacijas ēkas un autobusa pieturvieta
Attēls:Līgatnesstacija7.jpeg| Peroni Cēsu virzienā
Attēls:Līgatnesstacija5.jpeg| Dīzeļvilciens DR1A Līgatnes stacijā (skats Cēsu virzienā)
Attēls:Līgatnesstacija6.jpeg| Dīzeļvilciens DR1A Līgatnes stacijā (skats Rīgas virzienā)
Attēls:Līgatnesstacija9.jpeg| Pasažieru vilcienu kustības saraksts


## Atsauces
Beļģijas karogs

thumb|250px|right

**[[Beļģija]]s karogs** (; ; ) sastāv no trim vienāda platuma vertikālām līnijām — melnas, dzeltenas un sarkanas. Karoga krāsas ir ņemtas no Brēmentas hercogistes, taču vertikālais dizains visticamāk ir ņemts no Francijas karoga.

## Karoga izskats
Karoga oficiāli noteiktās garuma un platuma proporcijas ir netradicionālas 13:15, taču tādās proporcijās tas ir ļoti reti sastopams. Visbiežāk tiek lietots karogs ar proporciju 2:3 vai kvadrātveida karogs.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Flags of the World profils
Roberto Badžo

**Roberto Badžo** (; dzimis ) ir bijušais Itālijas futbolists. Savas karjeras laikā viņš pārstāvēja Fiorentina, Juventus, AC Milan un Internazionale klubus. 1993. gadā Badžo ieguva gan "Zelta bumbu", gan FIFA Pasaules gada spēlētāja titulu. Viņš ir vienīgais Itālijas futbolists, kurš guvis vārtus trijos Pasaules kausa finālturnīros. Badžo iesauka bija *Dievišķā ponija aste* () viņa frizūras un reliģijas - budisma dēļ.

2004. gadā Pelē viņu iekļāva savā FIFA 100 sarakstā kā vienu no 125 labākajiem futbolistiem futbola vēsturē.

## Karjeras statistika

|-
|1982-83||rowspan="3"|Vicenza||rowspan="3"|Serie C1||1||0||1||0||colspan="2"|-||2||0
|-
|1983-84||6||1||4||0||colspan="2"|-||10||1
|-
|1984-85||29||12||5||2||colspan="2"|-||34||14
|-
|1985-86||rowspan="5"|Fiorentina||rowspan="5"|Serie A||0||0||5||0||colspan="2"|-||5||0
|-
|1986-87||5||1||4||2||1||0||10||3
|-
|1987-88||27||6||7||3||colspan="2"|-||34||9
|-
|1988-89||30||15||10||9||colspan="2"|-||40||24
|-
|1989-90||32||17||2||1||12||1||46||19
|-
|1990-91||rowspan="5"|Juventus||rowspan="5"|Serie A||33||14||6||4||8||9||47||27
|-
|1991-92||32||18||8||4||colspan="2"|-||40||22
|-
|1992-93||27||21||7||3||9||6||43||30
|-
|1993-94||32||17||2||2||7||3||41||22
|-
|1994-95||17||8||4||2||8||4||29||14
|-
|1995-96||rowspan="2"|Milan||rowspan="2"|Serie A||28||7||1||0||5||3||34||10
|-
|1996-97||23||5||5||3||5||1||33||9
|-
|1997-98||Bologna||Serie A||30||22||3||1||colspan="2"|-||33||23
|-
|1998-99||rowspan="2"|Internazionale||rowspan="2"|Serie A||23||5||6||1||6||4||35||10
|-
|1999-00||18||4||5||1||colspan="2"|-||23||5
|-
|2000-01||rowspan="4"|Brescia||rowspan="4"|Serie A||25||10||2||0||colspan="2"|-||27||10
|-
|2001-02||12||11||1||0||colspan="2"|-||13||11
|-
|2002-03||32||12||0||0||colspan="2"|-||32||12
|-
|2003-04||26||12||0||0||colspan="2"|-||26||12
488||218||88||38||61||31||637||292
488||218||88||38||61||31||637||292
|}

## Sasniegumi
**Juventus**

* Itālijas Serie A: 1994–95
* Coppa Italia: 1994–95
* UEFA kauss: 1992–93

**Milan**

* Itālijas Serie A: 1995–96

**Individuālie sasniegumi**

* Ballon d'Or: 1993
* FIFA Pasaules labākais spēlētājs: 1993
* FIFA 100

## Ārējās saites

* Oficiālā vietne
* Fanu vietne

* FAO Labas Gribas vēstnieka vietne
Ieriķi (stacija)

**Ieriķi** ir dzelzceļa stacija Ieriķos, Cēsu novada Drabešu pagastā. Ieriķu stacijā pietur dīzeļvilcieni, kas kursē līnijā Rīga—Lugaži. Stacijā biļešu kase ir slēgta.

## Vēsture
1889. gadā te tika uzbūvēta Ramocku dzelzceļa stacija, kuras nozīme pieauga 1916. gadā, pēc dzelzceļa līnijas līdz Pitalovai izbūves Pirmā pasaules kara laikā. 

Vācu okupācijas laikā 1918. gadā staciju pārdēvēja par *Erichshof*, 1919. gadā par Ieriķiem. Latvijas PSR laikā pie stacijas līdz 1953. gadam atradās lokomotīvju depo, vēlāk izveidoja stratēģiskās rezerves tvaika lokomotīvju bāzi.
Uzcēla arī šaursliežu līniju no Ieriķu stacijas līdz kaļķakmens karjeram pie Kumadas upes. 
Mūsdienās šaursliežu līnija nojaukta; nojaukti arī bijušās stratēģiskās tvaika lokomotīvju bāzes ceļi un apgriešanās trīsstūra ceļi.


Ieriķu dzelzceļa stacija 1918.jpg|Vācu karavīri Ramocku (Ieriķu) dzelzceļa stacijā (1918)
Ieriķi raudteejaam, 2014.JPG|Dīzeļvilciens Rīga—Lugaži (2014)
Ieriķi raudteejaama hoone, 2014.JPG
Ieriķi raudteejaama hoone.JPG


## Ārējās saites
* Atskatoties uz Ieriķu dzelzceļa stacijas vēsturi
* 

## Atsauces
Melturi (stacija)

**Melturi** ir dzelzceļa pieturas punkts Melturos, Cēsu novadā. Melturu pieturas punktā pietur dīzeļvilcieni, kas kursē maršrutā Rīga—Valmiera. No Melturiem kādreiz atzarojās mūsdienās slēgtā un nojauktā dzelzceļa līnija Ieriķi—Abrene.

No 2019. gada decembra ir samazināts to pasažieru vilcienu reisu skaits, kas pietur Melturu pieturā. Pieturas punktā biļešu kase ir slēgta, stacijas ēka ir nolaista.

## Vēsture
Otrā pasaules kara laikā 1941. gadā tika atvērts izmaiņas punkts *Bille*, netālu no tā mežā uzcēla ieroču un munīcijas noliktavas. Vēlāk pieturas punktu pārdēvēja par *Melturiem*, kuru pārtrauca lietot pēc kara beigām. 
1985. gadā no jauna tika atvērta pieturvieta ar nosaukumu *78. km postenis*. No 1994. gada tās nosaukums atkal ir Melturi.

## Atsauces
Āraiši (stacija)

**Āraiši** ir dzelzceļa stacija Āraišos, Cēsu novadā. Āraišu stacijā pietur dīzeļvilcieni, kas kursē maršrutā Rīga—Valga un Rīga—Valmiera. Stacijā biļešu kase ir slēgta.

## Vēsture
Šī stacija ar nosaukumu *Araiži* tika atvērta 1897. gadā. 1930. gadā šeit uzbūvēja jaunu stacijas ēku, kuru Otrā pasaules kara laikā sagrāva. 1934. gadā stacijas nosaukums tika mainīts uz *Āraiši*. Stacijas kods bija 10212 (pēc PSRS klasifikācijas). Līdz 2000. gadu vidum stacijā bija 3 sliežu ceļi. 
## Atsauces
Cēsis (stacija)

**Cēsis** ir dzelzceļa stacija Cēsīs, Cēsu novadā. Cēsu stacijā pietur dīzeļvilcieni, kas kursē maršrutos Rīga—Valmiera, Rīga—Valga, Rīga—Tartu—Tallina un Viļņa—Rīga—Valga. Stacija ir dīzeļvilcienu maršruta Rīga—Cēsis galapunkts.

## Vēsture
1889. gadā tika atvērta *Vendenes* stacija dzelzceļa līnijā Rīga—Pleskava. Kopš 1919. gada tā tika pārsaukta par Cēsu staciju. 1944. gadā stacijas ēka tika nopostīta un 1946. gadā uzbūvēta jauna celtne "Staļina baroka" stilā. Līdzīgas ēkas tika uzceltas Ogres un Siguldas stacijās.

No 2014. gada 17. jūnija Cēsu stacijas biļešu kasi slēdza stacijas rekonstrukcijas dēļ, bet pašlaik tā ir slēgta.

Rekonstruēto Cēsu staciju, kas apvienota ar autoostu vienotā transporta mezglā, atklāja 2015. gada 10. jūnijā.

## Pasažieru pārvadājumi

## Attēlu galerija


Attēls:Cēsu stacija.JPG|Cēsu stacijas ēka 2012. gadā
Attēls:Cēsis railway station 1.JPG|Cēsu stacijas uzgaidāmā telpa
Attēls:Cēsis railway station 9.JPG|Stacijas ēka no Valmieras puses
Attēls:Cēsis railway station 4.JPG|Bijusī stacijas noliktava
Attēls:Cēsise (Võnnu) raudteejaam - Cēsis train station (12810066323).jpg|Cēsu stacija 1890. gadā
Attēls:Veetorn Cēsise (Võnnu) raudteejaamas - Water tower at the Cēsis train station (12809973935).jpg|Cēsu stacijas ūdenstornis 1889. gadā
Attēls:Krievijas impērijas 12. armijas virsnieki pie Cēsu stacijas 1915. gada 18. oktobrī.jpg|Krievijas impērijas 12. armijas virsnieki pie Cēsu stacijas 1915. gada 28.-29. oktobrī
Attēls:8. Daugavpils kājnieku pulka kazarmas Cēsīs.jpg|8. Daugavpils kājnieku pulka kazarmu ēka pie Cēsu stacijas (1927)


## Atsauces un piezīmes

## Ārējās saites
* Rit Cēsu dzelzceļa stacijas rekonstrukcijas darbi
* 
*
Bāle

**Bāle** ir dzelzceļa stacija Valmieras novada Kauguru pagastā. Pēc būtības Bāles stacija ir izmaiņas punkts, jo tajā ir tikai 2 sliežu ceļi. Bāles stacijā pieturēja dīzeļvilcieni, kas kursē līnijā Rīga—Lugaži. Netālu no Valmieras virziena sliežu kopsavienojuma stacijas sliežu ceļus šķērso neliels grants seguma ceļš, kas savieno Mūrmuižu ar autoceļu P20.

No 2019. gada decembra Bāles stacijā pasažieru vilcieni vairs nepietur. Pieturas punktā nav biļešu kases.

## Vēsture
Bāles stacija (*Wale*) ierīkota, visticamāk, jau Pirmā pasaules kara laikā, bet atradusies gandrīz kilometru Rīgas virzienā no tagadējās stacijas. Stacija nosaukta tuvējo "Bāļu" māju vārdā (viensēta saglabājusies līdz mūsdienām). Pēc 1922. gada stacija vairs nepastāv, bet 1929. gadā šeit atvērts pasažieru pieturas punkts. Otrā pasaules kara laikā šeit bijusi stacija, bet vēlākās padomju laika kartēs atkal atzīmēts pieturas punkts, pēc tam šeit izbūvēts otrs sliežu ceļš. 1980. gados pastāvēja neliels dzelzceļa atzars no Valmieras virziena sliežu kopsavienojuma Rīgas virzienā, iespējams, militārām vajadzībām.

## Attēlu galerija

Attēls:Bāles stacija.JPG|Bāles stacija 2013. gadā
Attēls:Bāles stacija 1.jpg|Dīzeļvilciens dodas no Bāles stacijas uz Valmieru
Attēls:Bāles stacija 12.jpg|Saimniecības ēka, skats Rīgas virzienā
Attēls:Bāles stacija 2.jpg|Pasažieru nojume
Attēls:Bāles stacija 14.jpg|Pārmija un manevru luksofors, skats Rīgas virzienā
Attēls:Bāles stacija 6.jpg|Stacijas kopskats ar sliedēm priekšplānā


## Atsauces
Valmiera (stacija)

**Valmiera** ir dzelzceļa stacija Valmierā. Valmieras stacijā pietur dīzeļvilcieni, kas kursē līnijā Rīga—Lugaži. Dzelzceļa līnijā kursē starptautiskais vilciens Viļņa–Rīga–Valga un Rīga–Tallina.

Valmieras stacija pieder pie stacijām, kurās tiek veiktas kravas operācijas. Stacijas ēkā atrodas pasažieru uzgaidāmā telpa, biļešu kase ir slēgta. Stacijā pietur vilcieni maršrutā Rīga—Valga, Viļņa–Rīga–Valga un Rīga—Tartu—Tallina, kā arī šeit ir galastacija vilcienam Rīga—Valmiera.

## Pasažieru pārvadājumi

## Vēsture
Valmieras dzelzceļa stacija tika izbūvēta kā viena no stacijām maršrutā Pleskava-Rīga, ko organizēja Krievijas Kara Ministrija no 1886. līdz 1889. gadam.

## Attēlu galerija
thumb|200px

Attēls:Valmiera raudteejaam - Valmiera train station (12809974865).jpg|Stacija 1890. gadā, gadu pēc dzelzceļa pabeigšanas
Valmieras stacijas ēka 1929.jpg|Valmieras stacijas ēka, sagaidot Zviedrijas karaļa Gustava V ierašanos (1929)
Attēls:Valmieras dzelzceļa stacija.jpg|Stacija 1930. gados
Attēls:Valmieras stacija 1.jpg|Uzgaidāmā zāle
Attēls:Valmieras stacija 2.jpg|Slēgtās biļešu kases
Attēls:Valmieras stacija 3.jpg|Sliežu ceļu izvērsums Lugažu virzienā
Attēls:Valmieras stacija 4.jpg|Sliežu ceļu izvērsums Rīgas virzienā
Attēls:Valmieras stacija 5.jpg|Valmieras dzelzceļa stacija no sliežu ceļu puses
Attēls:Valmieras stacija 6.jpg|Valmieras dzelzceļa stacija no Rīgas puses


## Atsauces
Brenguļi (stacija)

**Brenguļi** ir neliela dzelzceļa stacija Valmieras novada Brenguļu pagastā (pēc būtības — izmaiņas punkts). Brenguļu stacijā pieturēja dīzeļvilcieni, kas kursē līnijā Rīga—Lugaži.

No 2019. gada decembra Brenguļu stacijā pasažieru vilcieni vairs nepietur. Stacijā nav biļešu kases.

## Atsauces
Strenči (stacija)

**Strenči** ir dzelzceļa stacija Strenču pilsētas ziemeļu nomalē. Strenču stacijā pietur dīzeļvilcieni, kas kursē maršrutā Rīga—Valga. Kopš 2025. gada 10. februāra stacijā pietur starptautiskais vilciens Viļņa—Rīga—Valga.

Stacijā nav biļešu kases.

## Vēsture
Stacija *Stakeln* iekārtota 1889. gadā. 1919. gadā stacija pārdēvēta par Strenčiem. 50. gados no stacijas Valgas virzienā uzbūvēts atzars uz kūdras krautuvi. Agrāk stacijā pieturēja starptautiskie vilcieni maršrutos Rīga—Sanktpēterburga, Rīga—Tallina (2026. gada janvāris ir atjaunots, bet nepietur Strenčos), Tallina—Minska u.c., bet mūsdienās šeit pietur tikai maršruta Rīga—Valga dīzeļvilcieni un starptautiskais vilciens no Viļņas.

## Ārējās saites
* Strenču stacijas ēka 1934. gadā.

## Atsauces un piezīmes
Seda (stacija)

**Seda** bija dzelzceļa pieturas punkts Sedā, Valmieras novada Plāņu pagastā, pie pašas pilsētas robežas. Sedas pieturas punktā pieturēja dīzeļvilcieni, kas kursē līnijā Rīga—Lugaži. Pie Sedas pieturas atrodas autoceļa P26 pārbrauktuve.

No 2019. gada decembra Sedas pieturā vilcieni vairs neapstājas.

## Vēsture
Par vienu kilometru tālāk no tagadējās pieturas uz Valkas pusi ap 1920. gadu esot bijusi Sēdes stacija.

Pirms kara dažus simtus metru Strenču virzienā no mūsdienu Sedas pieturas vietas (tolaik nebija ne pieturas, ne Sedas pilsētiņas) no Valkas dzelzceļa līnijas atzarojās neliels dzelzceļa atzars. Tas veda Gaujas virzienā un beidzās aiz tagadējām Kauču mājām.

Pašreizējā Sedas pietura atklāta tikai 1972. gadā blakus esošā kūdras fabrikas strādnieku ciemata iedzīvotāju vajadzībām.

## Attēlu galerija

Attēls:Sedas stacija 1.jpg|Pieturas punkts no Rīgas puses
Attēls:Sedas stacija 2.jpg|Perons Rīgas virzienā
Attēls:Sedas stacija 3.jpg|Sedas pieturas punkts 2020. gadā
Attēls:Sedas stacija 4.jpg|Autoceļa P26 pārbrauktuve pie pieturas punkta


## Atsauces
Lode (stacija)

**Lode** ir dzelzceļa stacija Cēsu novada Liepas pagasta Liepā. Lodes stacijā pietur dīzeļvilcieni, kas kursē maršrutos Rīga–Valga–Rīga, Rīga–Valmiera–Rīga un starptautiskais Viļņa–Rīga–Valga. No 1920. līdz 1921. gadam stacijas nosaukums bija **Liepa**.

Netālu no Lodes stacijas atrodas ķieģeļu rūpnīca (A/S "Lode") un māla raktuves, kas sākotnēji savu nosaukumu ieguva no Lodes stacijas. Balstoties uz Lodes māla raktuvju griezumu Gaujas reģionālajā stāvā tika izdalīta Lodes svīta. Lodes vārds tika iemūžināts arī šeit atrastās akantožu ģints *Lodeacanthus* nosaukumā. 

Stacijā nav biļešu kases.

## Pasažieru pārvadājumi

## Atsauces
Jāņamuiža

**Jāņamuiža** ir ceļa postenis Jāņmuižā, Cēsu novada Priekuļu pagastā. Jāņamuižā pietur dīzeļvilcieni, kas kursē līnijā Rīga—Lugaži (maršrutos Rīga—Valmiera un Rīga—Valga). Jāņamuiža ir ceļa postenis, kas apkalpo pāreju no divceļu posma Cēsis—Jāņamuiža (kur Cēsu virzienā ir ilgstošs ceļa kāpums) uz vienceļa posmu Jāņamuiža—Lode, tomēr "Latvijas dzelzceļa" dokumentos tā ir pieminēta kā stacija. Bez 2 pārmijām, 2 sliežu ceļiem un 1 perona šeit ir arī aizsargstrupceļš. Pieturas punktā nav biļešu kases.

## Vēsture
Šajā vietā 1941. gadā atvēra izmaiņas punktu *Bušleja*. Pēc gada to pārdēvēja par *Prieceni* — "pēc Priekuļu pagasta īstenā nosaukuma". Pēc Otrā pasaules kara tas tika likvidēts. No jauna 1970. gados šeit tika atvērts *98. km izmaiņas punkts* (). 1976. gadā te notika avārija — kravas vilciens ietriecās aizsargstrupceļā. 1994. gadā stacija tika pārdēvēta par *Jāņamuižu*.

## Atsauces
Ingridas Kristensenas krasts

**Ingridas Kristensenas krasts** () ir Austrumantarktīdas piekrastes daļa Princeses Elizabetes Zemē. Stiepjas no Rietumu šelfa ledāja rietumu gala līdz Eimerija šelfa ledājam. Kopējais piekrastes garums ap . Austrumos robežojas ar Leopolda un Astridas krastu. Galvenie ģeogrāfiskie objekti krastā ir oāzes Vestfollas pakalni un Lāšemana pakalni, Prica līcis rietumu galā, kā arī vairāki nelieli glečeri. Iekšzemē paceļas Amerikāņu augstiene.

Krastu 1935. gada 20. februārī atklāja norvēģu izpētes ekspedīcija kapteiņa Klariusa Mikelsena vadībā ar kuģi *Thorshavn* un nosauca to par godu kuģa īpašnieka Lāša Kristensena dzīvesbiedrei.

Ingridas Kristensenas krastā atrodas vairākas polārstacijas:
* Deivisa (, vissezonas)
* Družnaja IV (, vasaras)
* Džunšaņa (, vissezonas)
* Lo-Rakovice (, vasaras)
* Progresa (, vissezonas)

## Atsauces
Saule (stacija)

**Saule** ir neliela dzelzceļa stacija Valkas novada Valkas pagastā. Tajā pieturēja dīzeļvilcieni, kas kursē maršrutā Rīga—Valga. Stacijā ir divi peroni, taču tika izmantots tikai viens, kas atrodas pie jaunās stacijas ēkas. Saglabājusies arī vecā stacijas ēka, kas tiek  izmantota kā dzīvojamā ēka "Saules stacija". Blakus stacijai atrodas Saules mazciems.

No 2019. gada decembra Saules stacijā pasažieru vilcieni nepietur. Pieturas punktā nav biļešu kases.

## Vēsture
1900. gadā tiek ierīkots izmaiņas punkts *Saulek*, kopš 1919. gada tiek nosaukts par staciju *Saule*.
[thumb|250px|[Dīzeļvilciens DR1 Saules stacijā (2004. gads)]]

## Atsauces un piezīmes
Lugaži (stacija)

**Lugaži** ir dzelzceļa stacija Valkas novada Valkas pagastā. Lugažu stacijā pietur dīzeļvilcieni, kas kursē maršrutā Rīga—Valga. No 1994. līdz 1997. un no 2001. līdz 2008. gada 25. aprīlim Lugaži bija vilcienu galapunkts. Mūsdienās vakara dīzeļvilciens Rīga—Valga, kas atpakaļ dodas agri no rīta, tiek pa nakti padots atpakaļ uz Lugažiem kā piesūtāmais vilciens Nr. 7831/7832. 

Lugažu stacija tika atklāta 1942. gadā.

No Lugažu stacijas agrāk bija savienojums ar Valkas staciju. Mūsdienās dzelzceļš uz Valku pastāv tikai no Valgas stacijas puses.

Stacijā nav biļešu kases.

Sakarā ar ārkārtas situācijas izsludināšanu koronavīrusa pandēmijas dēļ no 2020. gada 17. marta līdz 15. maijam Rīgas—Valgas maršruta dīzeļvilcieni kursēja līdz Lugažiem.

Kopš 2025. gada 10. februāra Lugažu stacijā pietur starptautiskais vilciens Viļņa—Rīga—Valga.

## Atsauces
Star FM (Latvija)

thumb|Star FM iepriekšējais logo
**Star FM** ir radiostacija, kas atrodas Rīgā. Iepriekš radio stacijas nosaukums bija Radio Rīgai un Easy FM. Radio Star FM īpašnieki mediju grupa *[[All Media Latvia]]*.

## Ētera cilvēki
* Baiba Sipeniece-Gavare
* Iveta Šnepa
* Jānis Romanovskis
* Māris Grigalis
* Maija Rozīte-Krištopane
* Oskars Lepers
* Egons Reiters

Pirms tam radio Star FM darbojušies arī tādi sabiedrībā zināmi cilvēki kā Valters Krauze, Ilvars Jansons, Patriks Grīva,  Ģirts Šolis, Aldis Kalniņš, Jānis Strapcāns, Kārlis Anitens, Ģirts Auzāns, Ansis Klintsons, u. c.

## Frekvences

## Skatīt arī
* Radio Rīgā
* TV3

## Atsauces

## Ārējās saites
* Star FM oficiālā mājas lapa
* 
* Star FM rīta programmas Zoopasta profils Twitter
Progress M-06M

**Progress M-06M** (*Прогресс М-06М*) bija Krievijas automātisks kravas kosmosa kuģis kravu nogādāšanai uz Starptautisko kosmosa staciju (SKS). Tas tika palaists . No orbītas tika novadīts  un sadega atmosfērā.

## Krava
Kopējā kravas masa starta brīdī bija 2630 kg. Īpašajās tvertnēs ietilpa degviela pašam kuģim (877 kg) un stacijas dzinējsistēmai (250 kg), skābeklis (51 kg), ūdens (300 kg). Hermētiskajā kravas telpā (pavisam 1152 kg) atradās iekārtas stacijas apkalpošanai un zinātniskajiem pētījumiem, pārtikas preces, apģērbs, higiēnas, medicīnas preces, tai skaitā 426 kg amerikāņu segmentam.

## Lidojuma gaita
Palaišana notika no Baikonuras kosmodroma  15:35:14 UTC ar nesējraķeti Sojuz-U.

Saslēgšanās ar SKS bija paredzēta 2. jūlijā. Tuvošanās laikā aptuveni 2 km attālumā no stacijas automātika apstādināja tālāku tuvošanos. Nākamā saslēgšanās tika pārcelta par divām dienām. Pēc sākotnējās datu analīzes tika secināts, ka manuālā režīma sakaru kanāla testēšanas laikā sistēma fiksēja nestabilus sakarus ŪĪV diapazonā, tādēļ atcēla tuvošanos un novadīja kuģi garām stacijai. Izmeklēšanas komisija 27. jūlijā publiskoja atzinumu, ka kļūmes iemesli bijuši divi: teleoperatora video sakaru kanālā bija radušies traucējumi; kosmonauts uz pults nejauši nospiedis kādu pogu, kas pārslēdza teleoperatora režīmu no indikatora uz darba.

4. jūlijā 16:17:26 UTC *Progress M-06M* automātiskā režīmā saslēdzās ar SKS pie Zvezda moduļa, pirms tam atslēdzot teleoperatora video sakaru kanālu.

31. augustā 11:21:37 UTC *Progress M-06M* atvienojās no stacijas. Autonomā lidojumā ar kosmosa kuģi tika veikti seši eksperimentu seansi programmas "*Radar-Progress*" ietvaros, kuros pētīja kosmiskā aparāta dzinēja darbības rezultātā radušās jonosfēras lokālās izmaiņas.

 12:14 UTC tika iedarbināts kosmiskā aparata dzinējs bremzēšanas manevram, kas ilga 198 sekundes. Pēc tam tas nogāja no orbītas un sadega virs Klusā okeāna dienviddaļas. Nesadegušās daļas aptuveni 12:53 UTC nokrita punkta ar koordinātām 42° 07' D un 138° 25' R.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Progress M-06M lapa SKS Lidojumu vadības centrā
Saule (nozīmju atdalīšana)

**Saule** var būt:

* Saule — zvaigzne

## Apdzīvota vieta
* Saule (Jaunpils pagasts) — apdzīvota vieta Tukuma novada Jaunpils pagastā;
* Saule (Skultes pagasts) — apdzīvota vieta Limbažu novada Skultes pagastā;
* Saule (Valkas pagasts) — apdzīvota vieta Valkas novada Valkas pagastā;
* Saule (Brenguļu pagasts) — apdzīvota vieta Valmieras novada Brenguļu pagastā.

## Cilvēki ar šādu uzvārdu
* Rūdolfs Saule (1903—1975) — latviešu baletdejotājs

## Cita nozīme
* Saule (stacija) — dzelzceļa stacija līnijā Rīga—Lugaži

## Mitoloģija
* saule (mitoloģija) — saules nozīme mitoloģijā;
* Saule (dievība) — mitoloģiska dievība.

## Skatīt arī
* Saules, apdzīvota vieta Bauskas novada Skaistkalnes pagastā
* Saules zeme
* Saules kauja
* Saules zivs
* Saules lācis
* Saules vējš
* Saules akmens
Radio Skonto

**Radio Skonto** ir radiostacija, kas atrodas Rīgā. Savu darbību tā uzsāka 1993. gada 15. decembrī.

## Vēsture
Radio Skonto 1993. gada vidū sāka veidot Arvīds Mūrnieks un Ivo Baumanis. Šīs radiostacijas mērķis bija būt kā alternatīvai Latvijas Radio 1. programmai. Radio Rīgā sāka raidīt 1993. gada 15. decembra rītā un studija atradās Dailes teātrī.

1996. gadā sadarbībā ar ASV koncernu Metromedia Radio Skonto mainīja savu programmu par labu populārai mūzikai, kam pa vidu skanēja īsi ziņu izlaidumi. Balstoties uz starptautisku pieredzi, programmu sāka sastādīt tikai no populārākajām melodijām.

Kopš 2022. gada 15. februāra radiostacijā tika apvienotas radio licences, tādējādi, Radio Skonto raida visā Latvijā, bez lokalizētās versijas.

Galvenā studija atrodas Rīgā, Krišjāņa Valdemāra ielā 100.

## Radio personības
### Šobrīd
* Valdis Melderis
* Rita Paula
* Kārlis Mālkavs
* Aleksandrs Tuguševs (kopš 2021. gada)
* Mārtiņš Kits (kopš 2017. gada)
* Elita Marga
* Līga Puriņa
* Ramona Plūme (kopš 2025. gada, arī Radio TEV)

### Iepriekš
* Lelde Jagmina
* Raivis Ciekurzis
* Agita Lapsa (līdz 2025. gadam)
* Katrīne Pastarnaka (līdz 2021. gadam)
* Ance Krieviņa
* Artis Krauklis (1993–2024, miris)
## Apraide

## Skatīt arī
* Radio Rīgā

## Piezīmes un atsauces
### Piezīmes

### Atsauces

## Ārējās saites

* radioskonto.lv
Polockas, Jersikas un lietuviešu karagājiens uz Līvzemi (1203)

**1203. gada Polockas, Jersikas un lietuviešu karagājiens uz Līvzemi ** bija Livonijas krusta karu pirmā posma turpinājums. Karagājiens notika 1203. gada vasarā pēc tam, kad līvi pēc 1200. gada kaujas pie Rumbulas un Salaspils aplenkuma bija noslēguši miera līgumu ar bīskapu Albertu un ierādījuši vietu Rīgas celšanai.

Karagājienā piedalījās Polockas karaspēks kņaza Vladimira Vseslaviča vadībā un apvienotais Jersikas un to sabiedroto lietuviešu karaspēks ķēniņa Visvalža vadībā. Polockas karaspēks aplenca līvu pili Ikšķilē, kuriem pēc 1200. gada kaujām nebija pietiekama apbruņojuma pils aizsardzībai. Pēc meslu saņemšanas kņazs devās uz Salaspili, kuras aizstāvēšanai bīskaps Alberts bija nosūtījis vācu stopniekus. Polockieši nespēja ieņemt uz salas atrodošos pili un bija spiesti ar zaudējumiem atkāpties.

Savukārt Jersikas valdnieks ar lietuviešiem virzījās pret Rīgu un sastapās ar krustnešiem pie Senā kalna (*mons Antiquus*). Kaujā ar Rīgas pilsoņiem tika nogalināts to vadonis Teoderihs Brudegams.

## Atsauces

## Skatīt arī
* Livonijas krusta kari
Goodison Park

**Goodison Park** ir futbola stadions Liverpūles priekšpilsētā Voltonā, Anglijā. Stadions tika uzcelts 1892. gadā "Everton" futbola klubam, kas tajā spēlēja līdz 2025. gadam. Tas ir viens no pirmajiem stadioniem, kas celts speciāli futbola spēlēšanai tajā. Kopš 2025. gada stadionā savas mājas spēles aizvada *Everton* sieviešu komanda.

Gadu laikā stadions, kas atrodas divu jūdžu attālumā no pilsētas centra, pārcietis vairākas pārmaiņas. "Everton" kluba atbalstītāji to dēvē par *Goodison* vai *The Grand Old Lady*. Stadions uzņēmis vairāk galvenās līgas spēļu nekā jebkurš cits stadions Anglijā.

Neskaitot "Everton" mačus, tajā noticis arī FA kausa fināls, kā arī vairākas spēles starptautiskā līmenī, tajā skaitā arī 1966. gada Pasaules kausa izcīņas finālturnīrs. *Goodison Park* pulcējis visvairāk skatītāju uz sieviešu futbola spēli, kuras dēļ Anglijas Futbola asociācija izslēdza sieviešu kājbumbu no apvienības uz 50 gadiem. Iemesls šādai rīcībai bija bažas par vīriešu futbola popularitātes kritumu.

Pašreiz stadionā ir četras galvenās tribīnes - *Goodison Road Stand*, *Gwladys Street Stand*, *Bullens Road Stand* un *Park End Stand*. Jau kopš 1990. gada "Everton" kluba vadība vēlas uzbūvēt jaunu stadionu, tiesa, izskatot arī iespēju pārbūvēt un paplašināt esošo.

## Atsauces

## Ārējās saites
Džordžs Džilets

**Džordžs Nīlds Džilets, jaunākais** (; dzimis  Rasīnā, ASV) ir amerikāņu uzņēmējs, miljardieris. Viņš ir līdzīpašnieks angļu futbola klubam "Liverpool", kā arī NASCAR autoseriāla komandai "Richard Petty Motorsports".

Džilets lielāko daļu savu finanšu līdzekļu ieguvis tieši ar sporta klubiem (iepriekš piederēja arī NHL klubs Monreālas "Canadiens"), tāpat arī ar gaļas produktu izplatīšanu. Pēc "Forbes" datiem, uz 2007. gada novembri viņa īpašumi novērtēti ar 1,5 miljardiem ASV dolāru.

## Atsauces
Lietuviešu un līvu karagājiens uz Rīgu (1204)

**1204. gada lietuviešu un līvu karagājiens uz Rīgu ** bija Livonijas krusta karu pirmā posma turpinājums iepriekšējā gadā notikušajam Jersikas un lietuviešu karagājienam uz Rīgu. Tas notika 1204. gada vasarā pēc tam, kad bīskaps Alberts bija atstājis Rīgu un devies braucienā uz Vāczemi krustnešu vervēšanai.

Karagājienā piedalījās gandrīz trīs simti lietuviešu karavīru kopā ar to sabiedrotajiem nekristītajiem Aizkraukles un Lielvārdes līviem. Uzbrucēji virzījās pret Rīgu, kur pie Senā kalna (*mons Antiquus*) notika kauja ar krustnešiem un Rīgas pilsoņiem. Šajā laikā līvu karavīri izsēdās no kuģa un no Daugavas puses mēģināja ieņemt pilsētu, taču viņus ar bultām apšaudīja pilsētas stopnieki un piespieda atkāpties.

## Atsauces

## Skatīt arī
* Livonijas krusta kari
Žans Klods van Damme

**Žans Klods van Damme** (*Jean-Claude Van Damme*; dzimis ) ir beļģu cīņas mākslas meistars un aktieris, plašāk zināms ar savām cīņas mākslas un spriedzes filmām. Par viņa veiksmīgākajām filmām tiek uzskatītas "Asiņainais sports" (1988), "Kikbokseris" (1989), "Universālais kareivis" (1992), "Cietais mērķis" (1993), "Laika policists" (*Timecop*, 1994), "JCVD" (2008) un "Neiznīcināmie 2" (2012). Viņa fiziskās formas un beļģu izcelsmes dēļ viņš ir ieguvis iesauku "Briseles muskuļi" ().

## Filmēšanās reklāmās
2013. gada 13. novembrī *[[Volvo Trucks]]* augšupielādēja reklāmas klipu tīmekļa vietnē *[[YouTube]]*. Šajā klipā Van Damme demonstrē špagatu atrodoties ar katru kāju uz divu *Volvo* ražotu smago mašīnu priekšējiem spoguļiem. Video ātri vien kļuva populārs internetā un jau pirmajās 3 dienās bija skatīts 11 miljonus reižu, 35 miljonus reižu pirmās nedēļas laikā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Vols

**Vols** var būt:

* Džons Vols (*John Wall*; 1990) — amerikāņu basketbolists;
* Kolters Vols (*Colter Wall*; 1995) — kanādiešu dziedātājs, dziesmu autors un mūziķis.
1964. gada vasaras olimpiskās spēles

**1964. gada vasaras olimpiskās spēles** bija astoņpadsmitās vasaras olimpiskās spēles. Tās no  līdz  notika Japānas galvaspilsētā Tokijā. Oficiāli spēles atklāja Japānas imperators Šova. Šīs bija pirmās olimpiskās spēles, kuras notika Āzijā. Tokijai bija jāorganizē jau 1940. gada vasaras olimpiskās spēles, taču tiesības uz spēļu rīkošanu atdeva Helsinkiem, jo Japāna iebruka Ķīnā, taču 1940. gada spēlēs nenotika vispār, jo sākās Otrais pasaules karš.

Tokijas olimpiskajās spēlēs piedalījās 93 valstis, kuras pārstāvēja 5151 sportists. Kopā tika sadalīti 163 medaļu komplekti 19 sporta veidos. Pirmoreiz olimpisko spēļu vēsturē programmā tika iekļauts volejbols un džudo.

Šīs bija pirmās olimpiskās spēles, kuras tika translētas televīzijā visā pasaulē. Uz ASV spēles retranslēja ar *[[Syncom 3]]*, kas bija pirmais ģeostacionārais sakaru pavadonis, bet Eiropā spēles varēja vērot ar *Relay 1* palīdzību.

## Spēļu rīkošanas vietas izvēle
Tokija par 18. vasaras olimpisko spēļu mājvietu tika izvēlēta  Starptautiskās Olimpiskās komitejas sesijas laikā Minhenē, Vācijā. Tokija par spēļu rīkošanas tiesībām apsteidza Detroitu, Vīni un Briseli.

## Medaļu kopvērtējums

## Skatīt arī
* Olimpiskās spēles
* Vasaras olimpiskās spēles
* Starptautiskās Olimpiskās komitejas valstu un teritoriju kodi
* Japānā notikušās olimpiskās spēles
** 1964. gada vasaras olimpiskās spēles — Tokija
** 1972. gada ziemas olimpiskās spēles — Saporo
** 1998. gada ziemas olimpiskās spēles — Nagano
** 2020. gada vasaras olimpiskās spēles — Tokija

## Atsauces

## Ārējās saites

* SOK jumtalapa par Tokijas olimpiskajām spēlēm 
* Sports-Reference profils