open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Kara revolucionārās komitejas

thumb|280x280px|Petrogradas KRK locekļi
**Kara revolucionārās komitejas** (KRK, krievu: *военно-революционные комитеты*) bija Strādnieku un kareivju deputātu padomēm pakļautas militāras pārvaldības iestādes, kuras veidoja Krievijā, vēlāk Padomju Krievijā un citās padomju republikās pēc Februāra revolūcijas, sākot ar 1917. gada otro pusi. Pēc Oktobra revolūcijas kļuva par padomju ārkārtas varas iestādēm.

Šādas 1917. gadā izveidotās komitejas bija Petrogradas KRK, Maskavas KRK, Ziemeļu frontes KRK, 12. armijas KRK (priekšsēdētājs Jānis Čariņš, locekļi Kārlis Gailis, Jānis Krūmiņš-Pilāts), Igaunijas KRK (Ivans Rabčinskis, Jāns Anvelts, Viktors Kingiseps) un citu pilsētu, reģionu vai armijas vienību KRK. Dažām no KRK sākotnēji bija citi nosaukumi, piemēram, Revolucionāro organizāciju štābs Ivanovovozņesenskā vai Rīcības orgāns Voroņežā.

1917. gada 12. (25.) oktobrī pie Petrogradas strādnieku un kareivju deputātu padomes tika izveidota Petrogradas Kara revolucionārā padome, kuras formālais uzdevums bija organizēt Petrogradas aizsardzību pret Vācijas armijas uzbrukumu, bet boļševiki izmantoja komiteju bruņotas sacelšanās sarīkošanai, kas vēlāk arī notika (Oktobra revolūcija). Par komitejas priekšsēdētāju kļuva kreisais esers Pāvels Lazimirs, bet galvenie lēmēji tajā bija boļševiki Ļevs Trockis, Nikolajs Podvojskis, Vladimirs Antonovs-Ovsejenko.

KRK pārzināja transportu, sakarus, pārtikas apgādi, armijā kontrolēja komandieru darbību, Pirmais pasaules kara beigās slēdza pamieru noteiktos frontes iecirkņos. Līdz ārkārtas komisiju (vēlākā čeka) izveidošanas KRK īstenoja represijas, slēdza kontrrevolucionāros preses izdevumus, piedalījās uzņēmumu nacionalizācijā. Līdz 1918. gada pavasarim, kad padomēs pārsvaru bija ieguvuši boļševiki, bija izveidotas ap 600 KRK; pēc tam lielākā daļa no tām nodeva savas pilnvaras padomēm.

No 1918. gada vidus, pastiprinoties karadarbībai Krievijas pilsoņu kara frontēs, atsākās KRK, tagad bieži sauktu par **revolucionārajām komitejām** (RK), veidošana. Piefrontes teritorijās RK veica mobilizāciju, uzturēja kārtību, palīdzēja Sarkanajai armijai, Sarkanās armijas ieņemtajos apvidos līdz padomju izveidei īstenoja varu. RK darbojās arī Balto armiju un nacionālo spēku (kā piemērs, Ukraina, Kaukāzs, Baltija) pārņemtajos apgabalos, kur veidoja partizānu vienības, rīkoja sacelšanās.

1918. gada 18. un 19. novembrī vācu okupētajā Rīgā notika Latvijas Sociāldemokrātijas 17. konference, pēc kuras nodibināta Latvijas Kara revolucionārā komiteja, kuras uzdevums bija konferencē apspriestās bruņotās sacelšanās īstenošana. KRK tika nodibinātas arī Valkā, Gulbenē, Valmierā, Cēsīs un citur.

Republikāniskās RK likvidētas 1920. (piemēram, Baltkrievijas) un 1921. gadā (Armēnijas). Lielākā daļa guberņu un apriņķu RK atceltas ar Strādnieku un zemnieku aizsardzības padomes lēmumu 1920. gadā. Turkestānā, Ziemeļkaukāzā un Tālo Austrumu rajonos RK darbojās līdz 1924.—1928. gadam. Kopumā 1918.—1921. gadā darbojušās ap 30 000 revolucionārās komitejas.

## Atsauces
STEM

**STEM** (no  — 'zinātne, tehnoloģija, inženierija, matemātika') ir saīsinājums, ko izmantoto izglītības politikā, apzīmējot akadēmisko izglītības, pētniecības un tehnoloģiskās attīstības jomu, kuras pamatu veido dabaszinātnes, tehnoloģijas, inženierzinātnes un matemātika.

Mūsdienās akronīmu STEM plaši izmanto, lai veicinātu uz ražošanas modernizāciju vērstas studiju programmas un pētniecības jomas.

STEM jomā ietilpst zinātnes, kuras tradicionāli dēvē par eksaktajām (precīzajām) zinātnēm, proti matemātika, fizika, ķīmija, bioloģija, ģeogrāfija, ģeoloģija, kā arī informācijas un komunikācijas tehnoloģijas, tehniskās zinātnes un ar šīm jomām saistītās starpdisciplināras specialitātes.

## Saistība ar ekonomisko attīstību
IKP uz iedzīvotāju dažādās valstīs korelē ar skolēnu sekmēm centralizētajos matemātikas un dabaszinātņu eksāmenos:
[thumb|600x600px|center|[Pasaules bankas dati (2016).]]

## STEM attīstība Latvijā
2016. gadā Latvijas valdība pieņēma darbības programmu "Izaugsme un nodarbinātība" (MK noteikumi Nr. 533.) ar mērķi uzlabot dabaszinātņu, tehnoloģijas, inženierzinātnes, matemātikas, tajā skaitā medicīnas un radošās industrijas studiju mācību vidi pirmā līmeņa profesionālās augstākās izglītības koledžās. Programmas ietvaros izveidoja specifiskā atbalsta mērķa grupu, kurā ietilpa un finansējumu saņēma deviņas koledžas:

# Daugavpils Universitātes Daugavpils medicīnas koledža;
# Jēkabpils Agrobiznesa koledža;
# Liepājas Jūrniecības koledža;
# Latvijas Lauksaimniecības universitātes Malnavas koledža;
# Rīgas Tehniskās universitātes Olaines Tehnoloģiju koledža;
# profesionālās izglītības kompetences centrs "Rīgas Tehniskā koledža";
# Latvijas Universitātes Rīgas 1. medicīnas koledža;
# Rīgas Celtniecības koledža;
# Rīgas Stradiņa universitātes Sarkanā Krusta medicīnas koledža.

2022. gada jūlijā Ekonomikas ministrija informēja, ka Eiropas Savienības struktūrfondu plānošanas perioda finansējuma ietvaros sāktas jaunas atbalsta programmas un veidoti atbalsta instrumenti, lai sekmētu STEM jomas priekšmetu apguvi mācību iestādēs. Latvijā finansēja dažādas STEM iniciatīvas — Ventspils zinātnes centru *VIZIUM*, Cēsīs — Kosmosa Izziņas centru, Rīgā — RTU Zinātnes centru, kuros plānoja izglītības nodarbības.

## Atsauces
Pilsoniska sabiedrība

thumbnail|upright=1.2
**Pilsoniska sabiedrība** ir sabiedrības daļa, kas atrodas ārpus varas institūciju sistēmas un valsts pārzināto organizāciju loka. Pilsonisko sabiedrību var saprast kā sabiedrības trešo sektoru, kas nav saistīts ar valdību un uzņēmējdarbību. Šī daļa ietver ģimenes un privāto sfēru. Ar pilsoniskās sabiedrības jēdzienu saprot nevalstisku organizāciju kopumu, piemēram, sabiedriskās organizācijas un dažādu interešu biedrības. Arī brīvprātīgie ir pilsoniskas sabiedrības daļa.

## Atsauces

## Ārējās saites
Mandaue

**Mandaue** (, , ) ir neatkarīga pilsēta Filipīnu centrālajā daļā, Sebu salas austrumu krastā, ietilpst Sebu pilsētas aglomerācijā. Neietilpst Sebu provincē, bet tiek tai pieskaitīta statistiskos apkopojumos. Vairums pilsētas iedzīvotāju runā sebuāņu valodā. Nozīmīgs reģiona transporta centrs.

## Ģeogrāfija
Pilsēta izvietojusies Sebu salas austrumu krastā pie 400 m platā Maktanas šauruma, kas Mandaui šķir no Maktanas salas, kurā atrodas Lapulapu pilsēta. Šaurumu šķērso 2 tilti. Rietumos Mandaue robežojas ar Sebu pilsētu, austrumos — ar Konsolasjonas municipalitāti.

## Atsauces

## Ārējās saites
Valdis Maslovskis

**Valdis Maslovskis** (dzimis ) ir latviešu jurists un politiķis, 14. Saeimas deputāts. Pārstāv politisko apvienību Zaļo un Zemnieku savienība un tajā ietilpstošo partiju Latvijas Zemnieku savienība. Bijis Ludzas novada domes deputāts.

Ieguvis jurista izglītību Latvijas Policijas akadēmijā.

2017. gada pašvaldību vēlēšanās V. Maslovskis tika ievēlēts Ludzas novada domē no Zaļo un Zemnieku savienības, ievēlēts par novada domes priekšsēdētāja vietnieku. Ievēlēts arī 2021. gada pašvaldību vēlēšanās, saglabājot arī novada domes priekšsēdētāja vietnieka amatu.

2022. gadā V. Maslovskis nesekmīgi kandidēja 14. Saeimas vēlēšanās no Zaļo un Zemnieku savienības. 2023. gadā viņš kļuva par 14. Saeimas deputātu partijas biedra Kaspara Meļņa vietā, kurš tika apstiprināts par ministru Evikas Siliņas valdībā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Ivana kapi (Rīga)

**Ivana kapi** () ir kapsēta Rīgā starp Kalna, Daugavpils, Jēkabpils ielām un dzelzceļu. Pie kapsētas galvenās ieejas, Kalna ielā 21, atrodas Rīgas Kazaņas Dievmātes ikonas pareizticīgo baznīca.

## Vēsture
Jau vismaz kopš 17. gadsimta vidus Ivana kapu atrašanās vietā bijuši katoļu apbedījumi. Vēlāk teritorijai pievienoti papildu posmi arī vecticībnieku un pareizticīgo kapu iekārtošanai, kas līdz 20. gadsimtam bija nodalīti ar žogu. Aiz kapsētas žoga tika apglabāti bezpajumtnieki, nabagi, noslīkušie un vardarbīgā nāvē mirušie.

Kapsētā bija katoļu kapela. 1777. gadā tās vietā tika uzcelta Visu svēto kapela, kas 1815. gadā pārbūvēta par Visu svēto pareizticīgo baznīcu jeb Visu svēto Pasludināšanas (Nikoļska) draudzes baznīcu, kuras pašreizējais nosaukums ir Rīgas Kazaņas Dievmātes ikonas pareizticīgo baznīca. Tā ir viena no senākajām koka baznīcām Rīgā.

1867. gada Rīgas kartē Ivana kapi ar žogu bija sadalīti divās daļās — Austrumu Pareizticīgās baznīcas apbedījumos () un Jauno vecticībnieku apbedījumos (*Neues Begräbnis der Altgläubigen*).

20. gadsimtā šos kapus sauca par **Maskavas kapiem** (arī — **Maskavas rajona kapiem**), bet pēc Latvijas neatkarības atjaunošanas, kapiem atjaunoja iepriekšējo nosaukumu.

2004. gadā kapsētu nodeva Rīgas Grebenščikova vecticībnieku draudzes valdījumā un apsaimniekošanā.

## Atsauces
Sebu (province)

**Sebu** (, , ) ir viena no Filipīnu provincēm valsts vidusdaļā, Centrālo Visaju reģionā. Aizņem Sebu salas lielāko daļu, kā arī vairākas mazākas salas, lielākās no kurām ir Bantajana un Kamotu salas. Administratīvi dalās 6 pilsētās un 44 municipalitātēs un sīkāk 1066 barangajās. Provinces centrs ir Sebu pilsēta, kas tāpat, kā Lapulapu un Mandaue neietilpst provinces jurisdikcijā, bet tiek pieskaitīta tai statistiski. Lielākā provinces pilsēta ir Sebu piepilsēta Talisaja. Apdzīvo galvenokārt sebuāņi.

## Ģeogrāfija
Province aizņem Sebu salas lielāko daļu, kā arī vairākas salas Kamotu jūrā (Kamotu salas) un Visaju jūrā (Bantajana, Gintakana, Karnasa u.c.).

## Vēsture
Pirms spāņu ierašanās 16. gadsimtā salā pastāvēja Sebu radžahnāts. Sebu province tika nodibināta 1569. gada 6. augustā un iekļāva arī Leiti, Samaru, Boholu un citas Visaju grupas salas. 1735. gadā no Sebu provinces nodalīja Leiti un Samaru, 1854. gadā — Boholu, bet 1971. gadā — Sikihoru. Neatkarīgās pilsētas no provinces tika nodalītas 1937. gadā (Sebu), 1961. gadā (Lapulapu) un 1991. gadā (Mandaue).

## Ārējās saites
Hopscotch

***Hopscotch*** ir 1980. gada ASV spiegu kinokomēdija, kuras režisors ir Ronalds Nīms. Filmā galvenās lomas atveido Volters Matau, Glenda Džeksone, Sems Voterstons, Herberts Loms un Neds Bītijs. Filma balstīta uz Braiena Gārfīlda tāda paša nosaukuma 1975. gada romānu.

Filma stāsta par bijušo CIP darbinieku, kurš pēc aiziešanas pensijā uzsāk darbu pie memuāriem, kas nomelnos un apkaunos viņa bijušos priekšniekus.

Filmas *Hopscotch* pirmizrāde notika . Filma saņēma pozitīvas kritiķu atsauksmes, īpaši slavējot Matau aktierspēli. Par šo lomu Matau nominēja Zelta globusa balvai kategorijā "Labākais aktieris mūziklā vai kinokomēdijā". Tīmekļa vietnē *[[Rotten Tomatoes]]* filmai ir 81% vērtējums.

## Atsauces

## Ārējās saites
Kamotu salas

**Kamotu salas** (, , ) ir sala Filipīnu arhipelāgā. Administratīvi ietilpst Centrālo Visaju reģiona Sebu provincē, dalās četrās municipalitātēs. Apdzīvo galvenokārt sebuāņi. Lielākā pilsēta ir Sanfransisko Pakihanas salā.

## Ģeogrāfija
Izvietojušās arhipelāga vidusdaļā Kamotu jūrā. Sastāv no trijām galvenajām salām — Pakihana (106,9 km², 59 236 iedzīvotāji), Poro (96,6 km², 37 536 iedzīvotāji) un Ponsona (32,42 km², 12 506 iedzīvotāji), kā arī 0,5 km² lielā Tulanga ziemeļos no Pakihanas. Pakihana un Poro savienotas ar 1,6 km garu dambi. Salas paugurainas. Valda subekvatoriāls musonu klimats.

## Atsauces

## Ārējās saites
Iekāre, piesardzība

**"Iekāre, piesardzība"** (, ) ir 2007. gada ASV, Ķīnas un Taivānas romantiskā vēsturiskā spiegu filma, kuras režisors ir Ans Lī. Filmā galvenās lomas atveido Tonijs Luns, Tana Vei, Anupams Khers un Džoana Čena. Filma balstīta uz Eilīnas Čanas tāda paša nosaukuma 1979. gada noveli.

Filmas darbība norisinās 1938. gadā Honkongā un 1942. gadā Šanhajā, kad to bija okupējusi Japānas Impērijas armija. Filma stāsta par dažiem Honkongas Universitātes studentiem, kuri plāno nogalināt augsti stāvošu okupācijas spēku valdības slepeno aģentu.

Filmas "Iekāre, piesardzība" pirmizrāde notika  Venēcijas kinofestivālā, kur Lī otro reizi saņēma Zelta lauvas balvu, pirmo reizi to paveicot pirms diviem gadiem ar filmu "Kuprainais kalns". Plašu kritiku Ķīnā izraisīja filmā attēlotās seksa ainas, kā rezultātā to cenzēja. ASV filmu izdeva ar NC-17 sertifikātu. Filma bija finansiāli veiksmīga, nopelnot 67,1 miljonu ASV dolāru pie 15 miljonu budžeta. Tā ir vispelnošākā filma vēsturē, kura izdota ar NC-17 sertifikātu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Sarkanā kalniņa tirgus

thumb|250px|Sarkanā kalniņa tirgus nojume (Latgales iela 121b)
**Sarkanā kalniņa tirgus** (, ) ir kādreizējais tirgus laukums Rīgā, Maskavas forštatē. Dibināts 19. gadsimta vidū, tas sākotnēji atradās uz tagadējās Latgales ielas, krustojumā ar Daugavpils ielu un Grebenščikova ielu, bet 1890. gadā tika pārcelts uz laukumu starp Jersikas un Latgales ielu (Latgales ielā 121b), kur tas ieguva nosaukumu **Siena tirgus**.

Vietas nosaukuma pamatā ir slāvu  svētki, kuri tiek svinēti pirmajā svētdienā pēc Lieldienām un kuriem ir gan kristīgās, gan tautas tradīcijas, tostarp pavasara sagaidīšana, kā arī kāzas un mirušo piemiņa.

## Vēsture

thumb|250px|Sarkanā kalniņa tirgus laukuma sākotnējā atrašanās vieta Rīgas kartē (1867.g.)

thumb|250px|Sarkanā kalniņa tirgus noliktavas (Mazā Kalna iela 1a)

Sarkanā kalniņa jeb Krasnaja gorka tirgus atrašanās vieta 19. gadsimtā iezīmēja robežu, kur beidzās priekšpilsēta un vairs nedarbojās pilsētas likumi. Zemniekiem šī vieta bija izdevīga tirgošanās nolūkiem, jo te vairs nevajadzēja maksāt nodevas pilsētai. Tādējādi šajā vietā pamazām izveidojās neliels tirgus laukums, kur zemnieki varēja pārdot savu produkciju par zemākām cenām. Tāpat arī šeit tirgojās ar zirgiem, sienu, malku, kā arī dažādiem sīkumiem. Tirgus savu nosaukumu ieguva 1861. gadā. Ar nosaukumu Krasnaja gorka tas redzams 1867. gada Rīgas kartē.

Sarkanā kalniņa tirgus no 1874. gada bija arī pēdējais pieturas punkts jaunatklātajā omnibusa (zirgu ratu) maršrutā Rātslaukums — Sarkanā kalniņa tirgus. 1882. gadā to nomainīja zirgu tramvajs.

Pēc tirgus legalizācijas, 1890. gadā, to pārcēla uz laukumu starp Jersikas un Latgales ielu (tagadējā Latgales ielā 121b). Jaunajā tirgus laukumā uzcēla nelielas vieglas konstrukcijas nojumes, bet veco tirgus laukumu atvēlēja bērnu patversmes celšanai.

thumb|250px|Pieminekļa "Zirgu tramvajs" atklāšana Sarkanā kalniņa tirgus laukumā 2009. gada 25. aprīlī.

Jauno tirgu pie Jersikas ielas vēlāk sāka dēvēt arī par Siena tirgu. Savukārt 20. gadsimta 30. gados tas tika pārdēvēts par Latgales priekšpilsētas tirgu. Pēc Otrā pasaules kara tirgus sāka nīkuļot, līdz tika slēgts.

2006. gadā Siena tirgus laukumu labiekārtoja kā skvēru ar nojumēm vēsturiskā tirgus ieskaņās.

## Atsauces
Jēkabpils Tehnoloģiju tehnikums

**Jēkabpils Tehnoloģiju tehnikums**, pirms 2024. gada **Jēkabpils Agrobiznesa koledža,** ir vidējās profesionālās izglītības iestāde Jēkabpilī. Pēc Barkavas profesionālās vidusskolas pievienošanas 2016. gada 1. novembrī izveidoja Jēkabpils Agrobiznesa koledžu ar struktūrvienību Barkavā, kas tagad pievienota JTT.

## Profesionālās vidējās izglītības programmas
* Loģistika
* Grāmatvedība,
* Komerczinības, 
* Datorsistēmas, datubāzes un datortīkli, 
* Programmēšana, 
* Komunikāciju dizains,
* Telemehānika un loģistika.

## Vēsture
thumb|Jēkabpils komercskolas ēka (pēc 1927).
Jēkabpils Tehnoloģiju tehnikuma galvenā ēka Pasta ielā 1 celta 1820. gadā klasicisma stilā (arhitekts O. Hūns). Līdz Pirmajam pasaules karam ēkā atradās Jēkabmiesta apriņķa skola, kas bija dibināta 1805. gadā.

1927. gadā nodibināja Jēkabpils komercskolu, kuru padomju okupācijas laikā pārdēvēja par Jēkabpils ekonomisko tehnikumu, vēlāk par lauksaimniecības tehnikumu. Koledžas nosaukums kopš 1998. gada janvāra, studiju programmas sāktas 2002. gadā.

### Nosaukumi
* 10.1927. – 08.1940.; 1942.- 08.1944. — Jēkabpils komercskola	
* 09.1940. – 09.1953. — Jēkabpils ekonomiskais tehnikums	
* 10.1953. – 08.1966. — Jēkabpils lauksaimniecības tehnikums
* 09.1966. – 31.12.1977. — Jēkabpils ekonomiskais tehnikums	
* 01.01.1978. – 12.09.1990. — Jēkabpils sovhoztehnikums
* 13.09.1990. – 15.03.1992. — Jēkabpils lauksaimniecības tehnikums
* 16.03.1992. – 31.12.1997. — Valsts Jēkabpils lauksaimniecības tehnikums	
* 01.01.1998. – 31.10.2016. — Jēkabpils Agrobiznesa koledža
* 01.11.2016. – 31.12.2023. — Jēkabpils Agrobiznesa koledža ar Barkavas struktūrvienību
* 01.01.2024. – pašlaik — Jēkabpils Tehnoloģiju tehnikums

## Atsauces

## Ārējās saites
* Mājaslapa
Pazuduši ledājos

**"Pazuduši ledājos"** () ir 2018. gada Islandes un ASV drāmas filma, kuras režisors ir Džo Penna. Filmā galveno lomu atveido Madss Mikelsens.

Filma stāsta par vīrieti, kuram pēc lidmašīnas avārijas ir jācīnās par izdzīvošanu Arktikā.

Filmas "Pazuduši ledājos" pirmizrāde notika  Kannu kinofestivālā, kur tā sacentās par Zelta palmas zaru. Filma saņēma pozitīvas kritiķu atsauksmes. Tīmekļa vietnē *[[Rotten Tomatoes]]* filmai ir 90% vērtējums.

## Atsauces

## Ārējās saites
Neo-noir

***Neo-noir*** (neonuārs) ir filmu žanrs kas veidojies no *[[film noir]]* žanra, kas bija populārs Amerikas Savienotajās Valstīs 1940. un 1950. gados. *Neo-noir* filmām raksturīgas līdzīgas iezīmes ar *film noir*, kas apvienotas ar modernākām tēmām, stilu un tehniku. *Neo-noir* filmām bieži vien raksturīga ekstensīvāka vardarbības un seksualitātes atainošana.

Tiek uzskatīts, ka pirmās *neo-noir* filmas radušās 1960. un 1970. gados. Par pirmajām šī žanra filmām tiek uzskatītas Žana Lika Godāra filma "Alfavila" (1965), Džona Būrmena filma *[[Point Blank]]* (1968) un Roberta Oltmena filma *[[The Long Goodbye]]* (1973). Vairākas *neo-noir* iezīmes attēlotas arī "Jaunās Holivudas" (*New Hollywood*) jeb "amerikāņu jaunā viļņa" režisoru darbos kā, piemēram, Romana Polaņska filmā "Ķīniešu kvartāls" (1974) un Mārtina Skorsēzes filmā "Taksists" (1976).

1990. gados par vienu no atpazīstamākajām žanra filmām kļuva Kventina Tarantīno "Trakie suņi" (1992). Tāpat, vairākas kritiķu atzītas *neo-noir* filmas veidojuši Brāļi Koeni kā, piemēram, "Fārgo" (1996), "Lielais Lebovskis" (1998) un "Kur sirmgalvjiem nav vietas" (2007).

## Ievērojamākās filmas

* "Alfavila" (*Alphaville*, 1965, režisors Žans Liks Godārs)
* *[[Point Blank]]* (1968, režisors Džons Būrmens)
* "Netīrais Harijs" (*Dirty Harry*, 1971, režisors Dons Sīgels)
* *[[The Long Goodbye]]* (1973, režisors Roberts Oltmens)
* "Ķīniešu kvartāls" (*Chinatown*, 1974, režisors Romans Polaņskis)
* "Taksists" (*Taxi Driver*, 1976, režisors Mārtins Skorsēze)
* "Pa asmeni skrejošais" (*Blade Runner*, 1982, režisors Ridlijs Skots)
* "Zilais samts" (*Blue Velvet*, 1986, režisors Deivids Linčs)
* "Trakie suņi" (*Reservoir Dogs*, 1992, režisors Kventins Tarantīno)
* "Lubene" (*Pulp Fiction*, 1994, režisors Kventins Tarantīno)
* "Septiņi" (*Seven*, 1995, režisors Deivids Finčers)
* "Kritušie eņģeļi" (*Fallen Angels*, 1995, režisors Vans Dzjavei)
* "Sadursme" (*Heat*, 1995, režisors Maikls Manns)
* "Fārgo" (*Fargo*, 1996, režisors Džoels Koens)
* "Lielais Lebovskis" (*The Big Lebowski*, 1998, režisors Džoels Koens)
* "Memento" (*Memento*, 2000, režisors Kristofers Nolans)
* "Malholanda ceļš' (*Mulholland Drive*, 2001, režisors Deivids Linčs)
* "Vecais zēns" (*Oldboy*, 2003, režisors Paks Čhanuks)
* "Kur sirmgalvjiem nav vietas" (*No Country for Old Men*, 2007, režisors Džoels Koens)
* "Zodiaks" (*Zodiac*, 2007, režisors Deivids Finčers)
* "Draivs" (*Drive*, 2011, režisors Nikolass Vindings Refns)
* "Iedzimtais netikums" (*Inherent Vice*, 2014, režisors Pols Tomass Andersons)
* "Džons Viks" (*John Wick*, 2014, režisors Čads Stahelskis)

## Atsauces
Dons Sīgels

**Donalds Sīgels** (; dzimis , miris ) bija amerikāņu kinorežisors un producents, pazīstams ar savām režisētajām spraiga sižeta filmām.

Kļuvis atpazīstams ar zinātniskās fantastikas šausmu filmu ''Invasion of the Body Snatchers'' (1956). Piecās Sīgela filmās ir piedalījies Klints Īstvuds: "Kūgana maldi" (1968), "Divi mūļi māsai Sārai" (*Two Mules for Sister Sara*, 1970), "Netīrais Harijs" (1971), *[[The Beguiled]]* (1971) un "Bēgšana no Alkatrazas" (*Escape from Alcatraz*, 1979). Strādājis arī ar Robertu Mičumu filmā *[[The Big Steal]]* (1949), Īlaiju Volahu filmā *[[The Lineup]]* (1958), Elvisu Presliju filmā *[[Flaming Star]]* (1960), Stīvu Makvīnu filmā *[[Hell Is for Heroes]]* (1962), Lī Mārvinu filmā "Slepkavas" (1964), Volteru Matau filmā *[[Charley Varrick]]* (1973). Bijis režisors arī filmai *[[The Shootist]]* (1976), kas kļuva par aktiera Džona Veina pēdējo filmu.

## Ārējās saites
Kesarija Mgeladze

**Kesarija Mgeladze** (;  dzimusi 2010. gadā) ir Gruzijas FIDE meistare šahā (2023).

## Biogrāfija
Batumi šaha skolas audzēkne. Gruzijas meiteņu šaha čempionātos uzvarējusi G12 vecuma grupā (2022) un G13 vecuma grupā (2023). 2022. gadā uzvarējusi Adžārijas jauniešu šaha čempionāta U16 vecuma grupā.

Sekmīgi pārstāvējusi savu valsti Pasaules un Eiropas jauniešu šaha čempionātos. 2018. gada Eiropas jauniešu šaha čempionātā Rīgā meiteņu G8 vecuma grupā izcīnījusi 4. vietu. 2019. gadā uzvarējusi Eiropas skolēnu šaha čempionātā G9 meiteņu vecuma grupā. 2023. gadā uzvarējusi Eiropas skolēnu šaha čempionātā G13 meiteņu vecuma grupā un Eiropas meiteņu šaha čempionātā G14 vecuma grupā.

2025. gada februārī ierindojusies 6. vietā Gruzijas šaha čempionātā sievietēm.

2025. gada jūlijā Batumi piedalījusies FIDE Pasaules kausa izcīņā sievietēm, kurā 1. kārtā uzvarējusi Vjetnamas lielmeistari Famu Le Thao Ngujenu, bet 2. kārtā zaudējusi Indijas lielmeistarei Divjai Dešmukai.

## Atsauces

## Ārējās saites
Bantajana

**Bantajana** () ir sala Filipīnu arhipelāgā. Administratīvi ietilpst Centrālo Visaju reģiona Sebu provincē, dalās trijās municipalitātēs. Apdzīvo galvenokārt sebuāņi. Lielākās apdzīvotās vietas ir Madridehosa, Bantajana un Santafe.

## Ģeogrāfija
Izvietojusies arhipelāga vidusdaļā Visaju jūrā uz ziemeļaustrumiem no Negrosas. Taņona šaurums austrumos to šķir no Sebu salas. Bantajanas salu grupā ietilpst arī plašs koraļļu rifs dienvidrietumos ar vairākām nelielām Donas saliņām, kā arī Hilantangana un Siliona pie austrumu krasta. Administratīvi vienai no Bantajanas municipalitātēm pakļauta arī 15 km uz ziemeļaustrumiem esošā Gintakanas sala. Sala zema, līdzena, augstākais punkts ir 26 m vjl. Valda subekvatoriāls musonu klimats.

## Atsauces

## Ārējās saites
Savonija

thumb|Savonija Somijas kartē (gaiši dzeltenā krāsā)
**Savonija** jeb **Savo** (somu: Savo, zviedru: *Savolax*, latīņu: *Savonia*) ir vēsturisks Somijas novads valsts austrumos, pašlaik sadalīta starp Dienvidsavo un Ziemeļsavo administratīvi teritoriālajiem reģioniem. Novada svarīgākā pilsēta ir Savonlinna.

Gadsimtos, kad Somija bija Zviedrijas lielvalsts sastāvā, Savonija bija daļa no Esterlandes.

Savot.svg|Savonija mūsdienu Somijas kartē

## Ārējās saites
Galvas nociršana

thumb|Pirātu galvu nociršana Hamburgā (1573. gads)
**Galvas nociršana** jeb **dekapitācija** (no  — 'galva') ir dzīvas būtnes galvas atdalīšana no ķermeņa. Dekapitācija var būt tīša, piemēram, nokaujot mājputnus, veicot slepkavību vai izpildot nāvessodu ar giljotīnu, cirvi, zobenu, nazi vai citiem griezējrīkiem. Netīša galvas nociršana var notikt sprādzienā, autoavārijā un citos nelaimes gadījumos.

No ķermeņa nocirstajā galvā strauji attīstās išēmija, un dažu minūšu laikā iestājās smadzeņu nāve.

## Vēsture
[thumb|Karaļa [Čārlzs I Stjuarts|Čārlza I Stjuarta galvas nociršana]]
Galvas nociršana kā nāvessods ir izpildīts tūkstošiem gadu. Viduslaiku Eiropā galvas tika nocirstas valsts un kriminālnoziedzniekiem un publiski izstādītas. Nogalināšanu ar zobenu uzskatīja par cienīgāko nāvi, tāpēc to bieži vien izpildīja aristokrātiem, bet necienīgi nāvessodi bija pakāršana un sadedzināšana. Ja zobens vai cirvis bija ass un bende — prasmīgs, nāve bija ātra un samērā nesāpīga. Ja ierocis bija slikti uzasināts vai bende bija neprasmīgs, galvas nociršanai bija vajadzīgi vairāki piegājieni. Šā iemesla dēļ notiesātajiem arī aizsēja acis, lai tie izšķirošajā brīdī neraustītos.

Plaši izplatīts mehanizēts nāvessoda izpildes veids bija giljotinēšana, kas tika izgudrota neilgi pirms Franču revolūcijas. Izgudrojuma mērķis bija radīt nesāpīgu un ātru nāvessoda veidu. Pēc galvas nociršanas bende to pacēla un parādīja pūlim. Vācijā giljotīnu izmantoja kopš 17. vai 18. gadsimta, un tā līdzās cirvis bija standarta nāvessoda instruments. Pēdējo nāvessodu ar cirvi izpildīja 1935. gadā, kad par spiegošanu Polijas labā galvu nocirta Benitai fon Falkenhainai un Renātei fon Nacmerei. Giljotinēšanu kriminālnoziedzniekiem piemēroja arī Trešajā reihā, kur to uzskatīja par cienīgāku nāvessodu nekā nošaušanu.

## Ārējās saites
Tana Vei

**Tana Vei** (, ; dzimusi ) ir ķīniešu aktrise.

Kļuvusi atpazīstama pēc galvenās lomas Ana Lī vēsturiskajā spiegu filmā "Iekāre, piesardzība" (2007). Vēlāk atveidojusi arī galvenās lomas tādās filmās kā *[[Manchu]]* (2010), *[[Běijīng yùshàng Xiyǎtú]]* (2013), *[[Huang jin shi dai]]* (2014) un *[[Dìqiú Zuìhòu de Yèwǎn]]* (2018), kā arī Paka Čhanuka filmā "Lēmums aiziet" (2022).

Saņēmusi vairākus apbalvojumus, tai skaitā *[[Trophée Chopard]]* balvu Kannu kinofestivālā. Saņēmusi arī BAFTA kino balvas nomināciju.

## Ārējās saites
Glenda Džeksone

**Glenda Meja Džeksone** (; dzimusi , mirusi ) bija angļu aktrise un politiķe. Viena no nedaudzajām aktrisēm, kas saņēmusi trīs nozīmīgākās amerikāņu aktiermākslas balvas: Kinoakadēmijas balvu, ''Emmy'' balvu un ''Tony'' balvu. Kā politiķe, pārstāvējusi Leiboristu partija. 23 gadus, no 1992. līdz 2015. gadam, bijusi Apvienotās Karalistes parlamenta locekle.

Divreiz saņēmusi Amerikas Kinoakadēmijas balvu kategorijā "Labākā aktrise galvenajā lomā" par filmām "Iemīlējušās sievietes" (*Women in Love*, 1969) un *[[A Touch of Class]]* (1973). Saņēmusi arī BAFTA kino balvu par lomu Džona Šlesindžera filmā *[[Sunday Bloody Sunday]]* (1971). Citas ievērojamas Džeksones lomas ir filmās *[[Mary, Queen of Scots]]* (1971), *[[Hedda]]* (1975), *[[The Incredible Sarah]]* (1976), *[[House Calls]]* (1978) un *[[Hopscotch]]* (1980). Saņēmusi *Emmy* balvu par Elizabetes I atveidošanu BBC seriālā *[[Elizabeth R]]* (1971). Bijusi aktīva arī uz teātra skatuves, nopelnot *Tony* balvu par lomu lugā *[[Three Tall Women]]* (2018).

## Ārējās saites
Taņona šaurums

**Taņona šaurums** (, ) ir ap  garš un šaurākajā vietā ap  plats jūras šaurums Filipīnu arhipelāgā, kas savieno Visaju jūru ziemeļos ar Boholas jūru dienvidos un atdala Visaju arhipelāga Sebu salu austrumos no Negrosas un Bantajanas rietumos. Šaurumā vairākas nelielas salas, lielākā no kurām ir Sipavaja pie Negrosas krasta. Lielākās pilsētas krastos ir Dumagete, Sankarlosa un Baisa Negrosas krstā un Toledo Sebu krastā.

Kopš 1998. gada Taņona šauruma akvatorija ir noteikta par aizsargājamu jūras ainavu, kas aizsargā tajā mītošos un migrējošos vaļveidīgos. Populāra vieta vaļu un delfīnu vērošanai.

## Atsauces

## Ārējās saites
Brīnišķīgais stāsts par Henriju Cukuru

**"Brīnišķīgais stāsts par Henriju Cukuru"** () ir 2023. gada ASV fantāzijas īsfilma, kuras režisors un scenārija autors ir Vess Andersons. Tajā galvenās lomas atveido Benedikts Kamberbačs, Reifs Fainss, Devs Patels, Bens Kingslijs un Ričards Eioeids. Filma balstīta uz 1977. gada Roalda Dāla tāda paša nosaukuma īso stāstu. Šī ir jau otrā Dāla adaptācija, kuras režisors ir Andersons, pēc 2009. gada animācijas filmas "Lieliskais Lapsas kungs".

Filmas pirmizrāde notika  Venēcijas kinofestivālā. Kopš  tā ir pieejama straumēšanas platformā *[[Netflix]]*. Filma saņēma pozitīvas kritiķu atsauksmes. Tīmekļa vietnē *[[Rotten Tomatoes]]* filmai ir 98% vērtējums.

## Atsauces

## Ārējās saites
Cheltenham Town F.C.

***Cheltenham Town Football Club*** ir profesionāls Anglijas futbola klubs no Čeltnemas pilsētas Glosteršīrā, kas piedalās Anglijas trešajā spēcīgākajā futbola līgā jeb ''League One''. Klubs savas mājas spēles aizvada *[[Whaddon Road]]* stadionā, kurā ir 7066 skatītāju vietas. Klubs tika dibināts 1887. gadā.

## Sasniegumi

* **Anglijas futbola 4. līmenis** (pašlaik — *League Two*)
** Čempioni (1): 2020—21
** Izslēgšanas spēļu uzvarētāji (2): 2002, 2006
* **Anglijas futbola 5. līmenis** (pašlaik — *National League*)
** Čempioni (2): 1998—99, 2015—16
* **[[FA Trophy]]**
** Čempioni (1): 1997—98

## Ārējās saites

*
Boholas šaurums

**Boholas šaurums** vai **Sebu šaurums** (, ) ir ap  garš un šaurākajā vietā ap  plats jūras šaurums Filipīnu arhipelāgā, kas savieno Kamotu jūru ziemeļaustrumos ar Boholas jūru dienvidrietumos un atdala Visaju arhipelāga Sebu salu rietumos no Boholas un Panglao austrumos. Šaurumā vairākas nelielas salas, lielākās no kurām ir Maktana, Olango un Kabilao. Daudz nelielu saliņu Boholas piekrastē. Lielākās pilsētas krastos ir Sebu un Lapulapu Sebu krastā un Tagbilarana Boholas krastā. Nozīmīga jūras transporta artērija.

## Atsauces

## Ārējās saites
Galu valoda

**Galu valoda** (*Gullah*, ) ir kreoliskā valoda, ko lieto Dienvidkarolīnas un Džordžijas piekrastē (ieskaitot Čarlstonā un Savanā), kā arī Floridas ziemeļaustrumos un Ziemeļkarolīnas galējos dienvidaustrumos dzīvojošā afroamerikāņu etniskā grupa gali. Valoda radusies 18. un 19. gadsimtā, sajaucoties dažādiem angļu valodas, Centrālās Āfrikas un Rietumāfrikas valodu paveidiem, atsevišķi no amerikāņu angļu valodas.

Dienvidkarolīnas un Džordžijas piekrastē to prot aptuveni 5000 cilvēku. 2021. gadā tā bija dzimtā valoda ap 300 cilvēkiem. 2017. gadā Hārvarda Universitāte sāka piedāvāt galu valodas kursus tās Āfrikas valodu programmā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Vējiem līdzi (grāmata)

**"Vējiem līdzi"** () ir amerikāņu rakstnieces Mārgaritas Mičelas romāns, kas pirmo reizi publicēts 1936. gadā. Romāna sižeta notikumi risinās Kleitonas apgabalā un Atlantā, Džordžijas štatā, Amerikas pilsoņu kara un rekonstrukcijas laikmetā.

Romāns tika publicēts 1936. gada 30. jūnijā un kļuva par vienu no slavenākajiem bestselleriem amerikāņu literatūrā. Līdz 1936. gada beigām tika pārdots vairāk nekā viens miljons eksemplāru. Tajā pašā gadā Mičela nodeva romāna ekranizācijas tiesības producentam Deividam Selznikam par . Filma ar tādu pašu nosaukumu tika uzņemta 1939. gadā.

1937. gadā Mičela par šo romānu saņēma Pulicera balvu.

## Ārējās saites
* ''Gone with the Wind'' (public domain in Australia) at eBooks@Adelaide (The University of Adelaide Library)
* Margaret Mitchell: American Rebel — American Masters documentary (PBS)
* ''The Scarlett Letter'', a quarterly publication devoted to the ''Gone with the Wind'' phenomenon
Bohola

**Bohola** (filipīniešu un ) ir sala Filipīnu arhipelāgā, pēc platības desmitā lielākā sala valstī. Administratīvi ietilpst Centrālo Visaju reģionā; kopā ar apkārtējām salām veido Boholas provinci. Apdzīvo galvenokārt boholi un sebuāņi. Lielākā pilsēta ir provinces centrs Tagbilarana.

## Ģeogrāfija
Izvietojusies arhipelāga vidusdaļā Visaju salu grupā. Tās krastus apskalo kamotu jūra ziemeļos un Boholas jūra dienvidos. Boholas šaurums ziemeļrietumos to atdala no Sebu salas, bet Kanigao šaurums austrumos — no Leites. Krasti stipri izroboti, piekrastē daudz mazāku salu, lielākās no kurām ir Panglao un Lapiniga. Sala kalnaina, augstākais kalns ir Matunogs  vjl salas dienvidaustrumos. Valda subekvatoriāls musonu klimats.

## Atsauces

## Ārējās saites
6. armija (Vērmahts)

**6. armija** bija nacistiskās Vācijas sauszemes spēku operatīvā vienība. Tā piedalījās Otrajā pasaules karā. Tā ieguva sliktu slavu par kara noziegumiem, piemērām, par vairāk nekā 30 000 ebreju slepkavībām Babinjarā 1941. gada septembrī.

## Armijas komandieri

## Atsauces

## Literatūra
* Adam, Wilhelm; Ruhle, Otto (2015). With Paulus at Stalingrad. Translated by Tony Le Tissier. United Kingdom: Pen and Sword Books Ltd. ISBN 9781473833869.
* Boll, Bernd; Safrian, Hans (2004). "On the Way to Stalingrad". In Hannes Heer; Klaus Naumann (eds.). War of Extermination: The German Military in World War II. New York: Berghahn Books. pp. 237—271. ISBN 1-57181-232-6.
* Margry, Karel (2001). The Four Battles for Kharkov. London, England: Battle of Britain International.
* Shirer, William L. (1960). The Rise and Fall of the Third Reich. United States: Simon & Schuster. ISBN 0-671-72868-7.
* Ziemke, Earl F.; Bauer, Magna E. (1987). Moscow to Stalingrad: Decision in the East. Washington D.C.: Center of Military History, US Army. ISBN 9780160019425.
* Ziemke, Earl F. (2002). Stalingrad to Berlin: The German Defeat in the East. Washington D.C.: Center of Military History, US Army. ISBN 9781780392875.

## Ārējās saites

* Feldgrau 
* Axis History
Gustavs Boķis

**Gustavs Boķis** (; 1896—1938) bija latviešu izcelsmes padomju militārais darbinieks, divīzijas komandieris.

## Dzīvesgājums
Piedzima zemnieku ģimenē 1896. gadā Valmieras apriņķa "Brakšos". Mācījās Rūjienas proģimnāzijā un skolā Rīgā, iestājās Rīgas Politehniskā institūta Lauksaimniecības nodaļā, kurā pabeidza vienu kursu. Kopš 1913. gada — Krievijas Sociāldemokrātiskās strādnieku partijas biedrs.

1915. gada augustā iesaukts Krievijas Impērijas armijā, dienēja gvardes jēgeru rezerves pulkā, vēlāk — 7. latviešu strēlnieku pulkā. 1917. gada martā pabeidza praporščiku skolu Pleskavā.

1918. gadā, pēc tam, kad vācieši okupēja Vidzemi, Boķis Rūjienā izveidoja partizānu vienību, kura, apvienojoties ar citu vienību, izveidoja Valmieras brīvprātīgo bataljonu. 1919. gada vasarā šis bataljons tika iekļauts Sarkanā armijas Latviešu strēlnieku divīzijas 8. pulkā. Boķis piedalījās Krievijas pilsoņu karā kā šī pulka komandiera palīgs, pēc tam kā komandieris. 1920. gadā apbalvots ar Sarkanā Karoga ordeni.

1924. gadā pabeidza Sarkanās armijas Kara saimniecisko akadēmiju, dienēja Sarkanās armijas štābā. 1930. gadā Boķis iecelts par Sarkanās armijas Mehanizācijas un motorizācijas (vēlākā Auto un tanku) pārvaldes priekšnieka vietnieku, kopš 1936. gada bija pārvaldes priekšnieks. 1933. gadā apbalvots ar Sarkanās Zvaigznes ordeni. 1935. gadā paaugstināts līdz divīzijas komandiera pakāpei.

1937. gada 22. novembrī Boķis arestēts, 1938. gada 19. martā par "dalību kontrrevolucionārā teroristiskā organizācijā" viņam piespriests nāvessods, kas izpildīts tajā pašā dienā. Reabilitēts 1956. gadā. Viņa sievai Martai 1938. gada aprīlī piespriesti 8 gadi ieslodzījuma nometnēs.

1970. gados Boķa vārdā tika nosaukta iela Rūjienā.
Santalu valoda

**Santalu valoda** (ᱥᱟᱱᱛᱟᱲᱤ) ir austroaziātu valoda, kas ir visizplatītākā no mundu valodu atzara. Pēc runātāju skaita tā ir trešā lielākā austroaziātu valoda aiz vjetnamiešu valodas un khmeru valodas. Santalu valodā runā aptuveni 7,6 miljoni cilvēku, kuri galvenokārt dzīvo Indijas ziemeļaustrumos (Asamas, Bihāras, Džhārkhandas, Mizorāmas, Orisas, Rietumbengāles un Tripuras štatos), Bangladešā, Nepālā un Butānā. Santalu valodai radniecīgās valodas ir ho valoda un mundaru valoda.

## Ārējās saites
RTU Olaines Tehnoloģiju koledža

**Rīgas Tehniskās universitātes Olaines Tehnoloģiju koledža** ir Rīgas Tehniskās universitātes aģentūra, 1. līmeņa profesionālās augstākās izglītības iestāde.

## Studiju programmas
* Ķīmijas tehnoloģija 
* Biotehnoloģija
* Inženiermehānika
* Pārtikas produktu kvalitātes kontrole
* Vides aizsardzības tehnoloģija

## Vēsture
1964. gadā atklāja **Olaines 35. Pilsētas profesionāli tehnisko skolu**, kurā sagatavoja strādniekus Olaines ķīmisko reaktīvu un Olaines plastmasas pārstrādes rūpnīcai. 1968. gadā to pārveidoja par 35. pilsētas profesionāli tehnisko vidusskolu (35. PPTV). 1970. gados skolā profesiju vienlaikus apguva ap 1000 audzēkņu, gan vidusskolu beigušie, gan pēc astotās klases, bija arī kvalifikācijas celšanas grupas. 
1983. gadā uz Olaines 35. PPTV bāzes izveidoja **Olaines tehnoloģisko tehnikumu**, izveidoja izglītības programmas "Analītiskā ķīmija", "Ķīmisko reaktīvu un īpaši tīro vielu tehnoloģija", "Plastmasas izstrādājumu tehnoloģija", "Ķīmiskās, gāzes un naftas pārstrādājošo uzņēmumu iekārtas".

Pēc Latvijas neatkarības atjaunošanas 1990. gadā izveidoja **Olaines Mehānikas un tehnoloģijas koledžu**.
2003. gadā uzsāka īstenot 1. līmeņa profesionālās augstākās izglītības studiju programmas "Pārtikas produktu kvalitātes kontrole", "Vides aizsardzības tehnoloģija" un "Biotehnoloģija".
2013. gadā no Rīgas Uzņēmējdarbības koledžas pārņēma 1. līmeņa profesionālās augstākās izglītības studiju programmu "Pārtikas produktu pārstrādes un ražošanas tehnoloģija". 2019. gadā izveidoja Rīgas Tehniskās universitātes aģentūru **Rīgas Tehniskās universitāte Olaines Tehnoloģiju koledža**.

## Atsauces
Kanigao šaurums

**Kanigao šaurums** () ir no 15 līdz  plats jūras šaurums Filipīnu arhipelāgā, kas savieno Kamotu jūru ziemeļos ar Boholas jūru dienvidos un atdala Visaju arhipelāga Boholas salu rietumos no Leites austrumos. Šaurumā daudz salu, lielākā no kurām ir Lapiniga Boholas piekrastē. Lielākā pilsēta krastos ir Maasina Leites salā. Šaurums nodēvēts pēc nelielās kanigao saliņas Leites piekrastē, kur uzbūvēta bāka.

## Atsauces

## Ārējās saites
Paolo Sorrentīno

**Paolo Sorrentīno** (; dzimis ) ir itāļu kinorežisors un scenārists. Uzskatīs par vienu no ievērojamākajiem mūsdienu Itālijas kino režisoriem. Pazīstams ar savām vizuāli iespaidīgajām un sarežģītajām drāmām, kuras bieži salīdzina ar Federiko Fellīni un Mikelandželo Antonioni filmām. Savas karjeras laikā saņēmis vairākus apbalvojumus, tai skaitā BAFTA kino balvu, divas balvas Kannu kinofestivālā, četras balvas Venēcijas kinofestivālā, kā arī četras Eiropas Kino balvas. Saņēmis arī astoņas *[[David di Donatello]]* balvas un sešas *[[Nastro d'Argento]]* balvas.

Savas karjeras sākumā režisējis tādas filmas kā *[[L'uomo in più]]* (2001), *[[Le Conseguenze dell'Amore]]* (2004), *[[L'amico di famiglia]]* (2006) un "Šī varētu būt īstā vieta" (*This Must Be the Place*, 2011). Par filmu *[[Il divo]]* (2009) saņēmis Žūrijas balvu Kannu kinofestivālā. Kļuvis starptautiski atpazīstams ar mākslas filmu "Dižais skaistums" (*La grande bellezza*, 2013), kas saņēma Amerikas Kinoakadēmijas balvu, Zelta globusa balvu un BAFTA kino balvu kā labākā ārzemju filma.

Vēlāk sekoja filmas "Jaunība" (2015), "Silvio" (*Loro*, 2018), "Tā bija Dieva roka" (2021), "Partenope" (2024) un "Žēlastība" (2025). Pazīstams arī ar darbu televīzijā. Bijis autors un režisors *[[HBO]]* drāmas seriāliem "Jaunais pāvests" (2016) un "Jaunais pāvests" (*The New Pope*, 2020).

## Ārējās saites
Tjonvila

**Tjonvila** (, ) ir komūna un pilsēta Francijas ziemeļos, Grandestas reģionā, Mozeles departamentā. 2020. gadā Tjonvilā dzīvoja 41,4 tūkstoši iedzīvotāju. Pilsēta atrodas 280 km uz ziemeļaustrumiem no Parīzes, 27 km uz ziemeļiem no Mecas, 12 km no Francijas un Luksemburgas robežas. Tjonvila atrodas Mozeles upes krastos.

Vēsturiski pilsētas nosaukums bija **Dīdenhofene** ().

## Atsauces

## Ārējās saites
Vieglatlētika 2004. gada vasaras olimpiskajās spēlēs

**[[Vieglatlētika]] [[2004. gada vasaras olimpiskās spēles|2004. gada vasaras olimpiskajās spēlēs]]** Atēnās norisinājās no 18. līdz 29. augustam. Sacensības pamatā notika Atēnu olimpiskajā stadionā. Maratona distanci skrēja no Maratonas pilsētas līdz Panatinaiko stadionam, soļošana notika Atēnu ielās, bet lodes grūšana norisinājās Olimpijas stadionā (Olimpijā).

Kopumā tika sadalīti 46 medaļu komplekti — 24 vīriešiem un 22 sievietēm.

## Medaļnieki
### Vīrieši

### Sievietes

## Medaļu kopvērtējums

## Ārējās saites
* Rezultāti SOK vietnē, *olympics.com*
* Rezultāti ''World Athletics'' vietnē, *worldathletics.org*
* Oficiālā rezultātu brošūra
Nd:YAG lāzers

thumb| Nd:YAG lieljaudas lāzers ar atvērtu vāku. Redzams, ka tas spīd ar zaļu gaismu  (532 nm), tātad notikusi frekvences dubultošanās jeb otrās optiskās harmonikas ģenerācija
thumb| Nd:YAG lāzera stienis
**Nd:YAG** (**ar neodīmu leģēts itrija alumīnija granāts**; **Nd:Y<sub>3</sub>Al<sub>5</sub>O<sub>12</sub>**) ir kristāls, ko izmanto kā lāzera vidi cietvielu lāzeriem. Dopants (piemaisījums) šajā lāzerā ir trīskārši jonizēts neodīms, Nd(III), kas parasti aizvieto nelielu itrija jonu daļu (1%) itrija alumīnija granāta (YAG) kristāla struktūrā, jo abi joni ir līdzīga izmēra. Tas ir neodīma jons, kas nodrošina lāzera aktivitāti kristālā tādā pašā veidā kā sarkanais hroma jons rubīna lāzeros. Atšķirībā no rubīna lāzera, neodīma lāzers izstaro infrasarkano gaismu (1064 nm), tomēr pie lielām jaudām var sākties otrās un augstāku optisko harmoniku ģenerācija. 

Nd:YAG lāzera darbību pirmo reizi demonstrēja *JE Geusic et al.* no  *[[Nokia Bell Labs|Bell Laboratories]]* 1964. gadā.

Neodīma lāzerus izmanto medicīnā, piemēram, oftalmoloģijā un audzēju termoterapijā.

## Atsauces un piezīmes
BA Uzņēmējdarbības koledža

**Banku augstskolas Uzņēmējdarbības koledža** ir Banku augstskolas aģentūra, kas atrodas Skanstes ielā 43 Rīgā un īsteno 1. līmeņa profesionālās augstākās izglītības studiju programmas un profesionālās studiju programmas.

## Studiju programmas
### pirmā līmeņa profesionālās augstākās izglītības studiju programmas
* Uzņēmējdarbība (iegūstamā kvalifikācija – reklāmas komercdarbības pakalpojumu speciālists vai grāmatvedis), 
* Komercdarbība un uzņēmuma vadība (kvalifikācija – komercdarbības speciālists);

### profesionālās studiju programmas
* Grāmatvedība (kvalifikācija – grāmatvedis); 
* Komerczinības (kvalifikācija – reklāmas pakalpojumu komercdarbinieks).

## Vēsture
1998. gadā dibināta kā Rīgas Uzņēmējdarbības koledža Hanzas ielā 22 Rīgā, 2000. gadā reģistrēta kā publiska aģentūra, akreditēta 2005. gadā.

2015. gada 2. februārī Rīgas Uzņēmējdarbības koledžu reorganizēja par Banku augstskolas aģentūru. Tās izglītības programmas "Aukstumtehnika" (koledžas izglītības līmenis) un izglītības programmas "Inženiermehānika" (profesionālās vidējās izglītības līmenis) nodeva Profesionālās izglītības kompetences centram "Rīgas Tehniskā koledža", bet studiju programmu "Pārtikas produktu pārstrādes un ražošanas tehnoloģija" (koledžas izglītības līmenis) – Olaines Mehānikas un tehnoloģijas koledžai.
Profesionālās vidējās izglītības programmas "Gaļas produktu ražošana" un "Pārtikas ražošanas tehnoloģijas un izstrādājumu izgatavošana" – Rīgas Tūrisma un radošās industrijas tehnikumam.

## Atsauces
Arsens Davtjans

**Arsens Davtjans** (; dzimis 2006. gadā) ir Armēnijas FIDE starptautiskais meistars šahā (2023).

## Biogrāfija
Aštarakas šaha skolas audzēknis. 2021. gadā uzvarējis Armēnijas pieaugušo šaha čempionāta pusfinālā. 2022. gadā izcīnījis 2. vietu Armēnijas jauniešu šaha čempionātā U16 vecuma grupā. 2023. gadā uzvarējis Armēnijas jauniešu šaha čempionātā U18 vecuma grupā.

Sekmīgi pārstāvējis savu valsti Pasaules un Eiropas jauniešu šaha čempionātos dažādās vecuma grupās, kuros lielāko panākumu guvis 2023. gadā, kad uzvarējis Eiropas jauniešu šaha čempionātā U18 vecuma grupā.

Par panākumiem turnīros FIDE 2023. gadā viņam piešķīrusi starptautiskā meistara (IM) nosaukumu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Tā bija Dieva roka

**"Tā bija Dieva roka"** () ir 2021. gada Itālijas drāmas filma, kuras režisors, scenārija autors un viens no producentiem ir Paolo Sorrentīno. Filmā galvenās lomas atveido Filipo Skoti, Toni Servillo un Terēsa Saponandželo. Filma ir autobiogrāfisks stāsts par Sorrentīno jaunību Neapolē.

Filmas "Tā bija Dieva roka" pirmizrāde notika  78. Venēcijas kinofestivālā, kur tā saņēma Žūrijas balvu, bet Filipo Skoti balvu kā labākais aktieris. Kopš  filma pieejama straumēšanas platformā *[[Netflix]]*. Filmu nominēja Amerikas Kinoakadēmijas balvai kategorijā "Labākā starptautiskā spēlfilma". Tīmekļa vietnē *[[Rotten Tomatoes]]* filmai ir 83% vērtējums.

## Atsauces

## Ārējās saites
Slepkavas (1964. gada filma)

**"Slepkavas"** () ir 1964. gada ASV *[[neo-noir]]* kriminālfilma, kuras režisors un producents ir Dons Sīgels. Filmā galvenās lomas atveido Lī Mārvins, Endžija Dikinsone, Džons Kasavetiss un Ronalds Reigans, kas bija viņa pēdējā kino loma pirms pievēršanās politikai. Filma balstīta uz Ernesta Hemingveja tāda paša nosaukuma 1927. gada īso stāstu, un tā ir otrā stāsta adaptācija pēc 1946. gada versijas.

Filma stāsta par diviem izsitējiem, kuri, pārsteigti par to, ka viņu upuris nemēģināja bēgt, mēģina noskaidrot kurš un kāpēc viņus nolīga.

Filmas "Slepkavas" pirmizrāde notika . Filma saņēma pozitīvas kritiķu atsauksmes. Par šo lomu, kā arī par lomu filmā *[[Cat Ballou]]*, Mārvins saņēma BAFTA kino balvu kā labākais aktieris. Tīmekļa vietnē *[[Rotten Tomatoes]]* filmai ir 80% vērtējums.

## Atsauces

## Ārējās saites
Peles (ciems)

**Peles** ir ciems Mārupes novada Mārupes pagastā. Atrodas 11 km attālumā no novada un pagasta centra Mārupes un 19 km no Rīgas.

Ciema apkārtnē atrodas golfa laukums.

## Atsauces
Īgeles kolonna

**Īgeles kolonna** () ir 30 metrus augsts romiešu 3. gadsimta kapu piemineklis Vācijā, Īgelē uz dienvidrietumiem no Trīres, Reinzemes-Pfalcas federālajā zemē. Kolonna līdz ar vairākiem citiem kultūras pieminekļiem 1986. gadā tika iekļauti UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā kā objekts "Romiešu pieminekļi, Svētā Pētera katedrāle un Dievmātes baznīca Trīrē".

Kapu piemineklis celts ap 250. gadu un to uzcēluši Sekundinu (*Secundinii*) ģimenes locekļi. Kolonas virsotnē atveidoti Jupiters un Ganimēds. Tā veidota no smilšakmens un bijusi krāsota. Pēc Rietumromas impērijas krišanas kolonnu no nopostīšanas paglāba tautas ticējums, ka bareljefs kolonnas dienvidu pusē attēlo kristietības ieviesēja Konstantīna Lielā vecāku Konstancija Hlora un Helēnas kāzas.


Igel_Säule_3+.jpg
Igel_-_Römische_Säule_02.jpg
Igeler_Säule_03.jpg


## Ārējās saites
Gebekli Tepe

**Gebekli Tepe** (, , kurdu: *Girê Mirazan*) ir neolīta laikmeta arheoloģisko izrakumu vieta mūsdienu Turcijas dienvidaustrumos.

Gebekli Tepe atrodas Germuša kalnos, netālu no Turcijas un Sīrijas robežas. Vieta ir slavena ar lielām apļveida struktūrām, kuras veido masīvi akmens stabi divās rindās. Tie ir vecākie zināmie megalīti pasaulē. Gebekli Tepe tiek uzskatīta par vienu no vecākajiem tempļiem pasaulē. Tā bija apdzīvota no 9600. gada p.m.ē. līdz aptuveni 8000. gadam p.m.ē.

## Ārējās saites
Trīs musketieri

thumbnail|upright=1.0|D'Artaņjans un trīs musketieri
**“Trīs musketieri”** () ir franču rakstnieku Aleksandra Dimā (tēva) un Ogista Makē 1844. gadā uzrakstīts piedzīvojumu romāns. Stāsts ir par D'Artaņjanu, jaunu puisi, kas dodas uz Parīzi, lai pievienotos musketieru gvardei. Tur viņš satiek trīs musketierus Atosu, Portosu un Aramisu, un šīs četrotnes piedzīvojumi pret kardinālu Rišeljē var sākties. Romāna darbība norisinās 17. gadsimta sākumā, no 1625. līdz 1628. gadam.

Pēc literārā darba motīviem ir uzņemtas vairākas mākslas filmas.

## Ārējās saites
Panglao

**Panglao** () ir sala Filipīnu arhipelāgā. Administratīvi ietilpst Centrālo Visaju reģiona Boholas provincē, dalās divās municipalitātēs. Apdzīvo galvenokārt sebuāņi. Lielākās apdzīvotās vietas ir Panglao un Dauisa. Attīstīts tūrismas — klimatiskie un niršanas kūrorti. Salā atrodas Boholas-Panglao starptautiskā lidosta.

## Ģeogrāfija
Izvietojusies arhipelāga vidusdaļā Visaju jūrā uz dienvidrietumiem no Boholas starp Boholas šaurumu ziemeļrietumos un Boholas jūru dienvidaustrumos. No Boholas Panglao atdala ap  plats sekls šaurums, ko šķērso divi tilti. Administratīvi vienai no municipalitātēm pakļauta arī  uz dienvidrietumiem esošā Balikasagas sala. Sala zema, lielākoties līdzena, dienvidaustrumu daļā vairāki pauguri. Dienvidrietumu krastu ieskauj plašs koraļļu rifs. Valda subekvatoriāls musonu klimats.

## Ārējās saites
Kauņas vecticībnieku baznīca

{
  "type": "ExternalData",
  "service": "geoshape",
  "ids": "Q16455778"
}

**Kauņas Sv. Nikolaja Brīnumdarītāja vecticībnieku baznīca** () ir 1906. gadā uzcelts vecticībnieku dievnams, kas atrodas Lietuvas pilsētas Kauņas Žaļakalnu rajonā. Dievnams ir reģiona nozīmes Lietuvas valsts kultūras piemineklis (unikālais kods — 31613).

Baznīca celta no 1905. līdz 1906. gadam. Starp pasaules kariem baznīca kļuva par Lietuvas vecticībnieku ievērojamu centru. Šeit vairākkārt notika Lietuvas vecticībnieku konventi. 2013. gada 30. maijā baznīca cieta ugunsgrēkā. Kopš tā laika tā ir atjaunota. Pie baznīcas atrodas Kauņas Žaļakalnu proģimnāzija, ko 1921. gadā dibināja vecticībnieku kopiena.

## Ārējās saites

* Ieraksts Lietuvas kultūras vērtību reģistrā
Bohola (province)

**Bohola** (, , ) ir viena no Filipīnu provincēm valsts vidusdaļā, Centrālo Visaju reģionā. Aizņem Boholas salu, kā arī daudzas mazākas salas tās piekrastē, lielākās no kurām ir Panglao, Lapiniga un Mahanaja. Administratīvi dalās 1 pilsētā un 47 municipalitātēs un sīkāk 1109 barangajās. Provinces centrs un lielākā apdzīvotā vieta ir Tagbilarana. Apdzīvo galvenokārt boholi un sebuāņi. Nozīmīgs tūrisma reģions.

## Ģeogrāfija
Province aizņem Boholas salu, kā arī vairākas salas Kamotu jūrā (Lapiniga, Mahanaja, Džandajana) un Boholas jūrā (Panglao, Pamilakana). Provincē vairākas aizsargājamas dabas teritorijas, zināmākās no kurām ir Šokolādes kalnu dabas piemineklis, Radžas Sikatuna aizsargājamā ainava un Talibonas salu aizsargājamais jūras ainavapvidus.

## Vēsture
Province izveidota 1854. gadā, nodalot to no Sebu provinces.

## Ārējās saites