open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Oskars Grīgs

**Oskars Grīgs** (dzimis , miris ) bija latviešu politiķis, vairāku Saeimas sasaukumu deputāts.

## Biogrāfija

Dzimis Kandavā. 1980. gadā pabeidzis Kandavas sovhoztehnikumu, iegūstot specialitāti automobiļu tehniskajā apkope un remontā. Četrus gadus kā inženieris tehniķis dienējis PSRS kara flotē. Grīgs bija viens no pirmajiem zemniekiem fermeriem Latvijā. Bijis Zemessardzē kopš tās pirmsākumiem.

1993. gadā no Latvijas Zemnieku savienības saraksta ievēlēts 5. Saeimā, bet vēlāk pievienojies Tēvzemei un Brīvībai frakcijai. 6. Saeimā 1995. gadā Grīgs tika ievēlēts no Tēvzemei un Brīvībai saraksta. 1998. gadā viņu ievēlēja 7. Saeimā no Tēvzemei un Brīvībai/LNNK saraksta, bet jau 1999. gada septembrī viņu izslēdza no šīs partijas. 2000. gada novembrī Grīgs pievienojās LSDSP partijai un frakcijai Saeimā. Visos Saeimas sasaukumos, kuros bija ievēlēts, viņš bija Nacionālās drošības komisijas un Aizsardzības un iekšlietu komisijas biedrs. 8. Saeimas vēlēšanās, kas norisinājās 2002. gadā, netika ievēlēts Saeimā. Arī kandidēšana 2004. gada Eiropas Parlamenta vēlēšanās bija neveiksmīga.

2005. gada aprīļa beigās Grīgu aizturēja "aizdomās par nelegālu pieslēgumu dīzeļdegvielas vadam Polocka-Ventspils, nelikumīgu ieroču glabāšanu un mēģinājumu piekukuļot Tukuma rajona Ceļu policijas priekšnieku Vilni Vecriņķi, kuram Grīgs esot solījis maksāt 4000 latu mēnesī, lai Tukuma rajonā noteiktā ceļa posmā neatrastos Ceļu policijas patruļas, kad tiks transportēta nelegālā dīzeļdegviela." Maijā Grīga zemnieku saimniecībā "Atmiņas" Irlavas pagastā un vairākos slēpņos tās apkārtnē atrada ievērojamu ieroču un munīcijas arsenālu. 2006. gada oktobrī par iepriekšminētajiem noziedzīgajiem nodarījumiem Grīgam tiesa piesprieda 2 gadus cietumsoda nosacīti.

2010. gada Saeimas vēlēšanās startēja no partijas Par prezidentālu republiku saraksta Vidzemes vēlēšanu apgabalā, partijas sarakstam nepārvarot 5% barjeru.

Grīgs ir apbalvots ar 1991. gada barikāžu dalībnieka piemiņas zīmi. Bija precējies, dēls Gatis.

## Atsauces
Kandavas Lauksaimniecības tehnikums

**Kandavas Lauksaimniecības tehnikums** ir profesionālās vidējās izglītības mācību iestāde, kas atrodas Kandavā.
Vidēji mācību gadā tehnikumā mācās ap 600 audzēkņu, kurus māca vairāk kā 50 pasniedzēji. Atkarībā no iepriekšējās izglītības atšķiras mācību ilgums. Tehnikuma vadītāja ir Dace Rozentāle. 

## Apgūstamās profesijas
Kandavas lauksaimniecības tehnikumā var apgūt sešas profesijas — lauksaimniecības mehanizācijas tehniķis, automehāniķis, elektriķis, ēdināšanas pakalpojumu speciālists, viesnīcu pakalpojumu speciālists, spēkratu mehāniķis. Mācības notiek latviešu valodā. Kandavas lauksaimniecības tehnikumā uzņem pamatskolu un vidusskolu absolventus. 

Blakus tehnikumam ir iekārtots sporta komplekss ar stadionu, baseinu un citām sporta būvēm. Pie tehnikuma darbojas arī Kandavas tehnikuma auto poligons, kurā notiek dažādas sacensības.

## Vēsture
Tehnikumu izveidoja 1945. gadā. 2015. gadā tam pievienoja Saulaines un Cīravas profesionālās vidusskolas. Saglabājot profesionālās izglītības kompetences statusu, iestāde ieguva nosaukumu “Kandavas Lauksaimniecības tehnikums” ar tam piederošajām teritoriālajām struktūrvienībām Saulainē (Rundāles novads) un Cīravā (Aizputes novads). 

## Absolventi
* dziedātājs Ivo Fomins, 
* politiķi Oskars Grīgs, Ilmārs Geiga un citi sabiedrībā pazīstami cilvēki.

## Atsauces
Radoka ezers

**Radoka ezers** () ir kušanas saldūdens ezers Antarktīdā. Izvietojies Eimerija oāzē 6 km uz dienvidrietumiem no Bīvera ezera un 30 km uz dienvidaustrumiem no Aramisa grēdas Prinča Čārlza kalnos. No ezera agrāk bijusi notece pa Pagodromas aizu uz Bīvera ezeru, kas ir izsīkusi. Dešifrēts no aerofotogrāfijām 1956. gadā un nosaukts par godu Melburnas universitātes lektoram Ūvem Radokam *(Uwe Radok)*. Radoka ezers ir dziļākais līdz šim zināmais Antarktīdas ezers un vienīgais zināmais saldūdens ezers ar peldošu ledāja mēli.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Limnology and Sedimentary Record of Radok Lake, Amery Oasis, East Antarctica
Infekcijas slimība

[thumbnail|200px|[Malārijas plazmodiji ir vieni no infekcijas slimību ierosinātājiem]]
**Infekcijas slimība** ir slimība, kuru izraisa infekcija — patogēnu bioloģisku aģentu nokļūšana saimnieka organismā. Infekcijas slimības, ar kurām slimo tikai cilvēki, sauc par antroponozēm, bet tās dzīvnieku slimības, ar kurām var saslimt arī cilvēks, — par antropozoonozēm. Vairums infekcijas slimības ir lipīgas, tāpēc tās dažreiz sauc arī par **lipīgajām slimībām** vai **transmisīvajām slimībām**. Infekcijas slimībām parasti izšķir inkubācijas periodu, prodromālo periodu, slimības galveno parādību periodu un rekonvalescences periodu. Pēc infekcijas lokalizācijas un mehānisma tās iedala elpošanas ceļu, zarnu, asins un ādas infekcijas slimībās.

Infekcijas slimību ārstus un pētniekus sauc par **infektologiem**.

## Atsauces

## Ārējās saites
Telpu futbols

thumbnail|235px|Telpu futbola epizode
**Telpu futbols** (arī **futzāls**, **zāles futbols** jeb **zālfutbols**) ir komandu sporta veids, kas tiek spēlēts uz mazāka laukuma un galvenokārt iekštelpās.

Latviju šajā sporta veidā pārstāv vīru un sieviešu izlases, bet vietējā čempionāta augstākais līmenis ir Optibet Latvijas telpu futbola Virslīga. Papildus tam no 2014. līdz 2020. gadam darbojās arī Latvijas telpu futbola asociācija. Latvija 2026. gadā kopā ar Lietuvu uzņems UEFA Eiropas čempionāta telpu futbolā finālturnīru.

## Noteikumi
Telpu futbolu spēlē starp divām komandām no pieciem spēlētājiem, no kuriem viens ir vārtsargs. Spēlē ir atļauts neierobežots spēlētāju maiņu skaits.

Latvijā telpu futbols ir viens no pieejamākajiem un iecienītākajiem sporta veidiem. Spēles laukuma izmēri ir 42x26 m. Laukuma galos ir novietoti vārti, kuru izmērs ir 2x3 m. Vārtsargs ir vienīgais komandas spēlētājs, kurš drīkst bumbu spēlēt, raidīt vai atvairīt ar rokām tikai vārtsarga laukumā (6m zona).

Galvenās atšķirības no klasiskā futbola ir:
# speciāla futbola bumba (Nr. 4);
# spēle galvenokārt notiek iekštelpās;
# spēles laukuma izmērs ir 42x26m (starptautiskas sacensības), ne mazāks par 25x16m (vietējās sacensības).
# spēlētāju skaits laukumā katrā komandā ir 4 laukuma spēlētāji un 1 vārtsargs;
# spēles laiks ir 2 puslaiki, katrs 20 min;
# spēlē ir atļauts neierobežots spēlētāju maiņu skaits.

## Atsauces
Olivjē Bereta

**Olivjē Bereta** (, dzimis , Montekarlo, Monako) ir sacīkšu braucējs no Monako, kurš ir piedalījies Formula 1 sacīkstēs, braucot Larrousse komandā. Viņa komandas biedrs bija Ēriks Komā. 10 sacīkstēs neizcīnija nevienu ieskaites punktu un tika nomainīts, kad beidzās sponsoru nauda. Pēc karjeras beigām pievērsās salonautomobiļu sacensībām, kurās guva labu panākumus, taču 2003. un 2004.gadā bija Williams komandas viens no testpilotiem. 

Ir piedalījies arī vienā NASCAR Craftsman Truck Series sacīkstē 1999.gadā, izcīnot 17.vietu.
Sprakšķi

**Sprakšķi**, **sprakšķu dzimta** (*Elateridae*) ir viena no visēdāju vaboļu (*Polyphaga*) dzimtām. Šīs dzimtas kāpuriem ir atsevišķs nosaukums — drātstārps. Pasaules faunā sastopamas apmēram 10&nbsp;000 sugas. Sprakšķu izmēri ir 1—50 mm, biežāk 7—20 mm.

## Skatīt arī
* Latvijā sastopamo sprakšķu sugu saraksts

## Atsauces un piezīmes
Drātstārps

thumb|200px|Drātstārpi
**Drātstārpi** ir sprakšķu vaboļu dzimtas kāpuri. Tos var viegli atpazīt pēc to raupjā ķermeņa. Drātstārpu garums svārstās no 10 līdz 45 mm. Dažas drātstārpu sugas ir lietderīgas, jo iznīcina kultūraugiem kaitīgos kukaiņus, taču citas sugas bojā pašus lauksaimniecības kultūraugus. Piemēram, drātstārpi bojā kartupeļu bumbuļus un vīnogu stādus vai pumpurus.

## Atsauces un piezīmes
Ksenija Balta

**Ksenija Balta** (; dzimusi  Minskā, Baltkrievijā) ir Igaunijas vieglatlēte, startē daudzcīņas, tāllēkšanas un 100 m sprinta disciplīnās.

2005. gada Eiropas čempionātā telpās viņa izcīnīja 14. vietu pieccīņā, savukārt 2005. gada Eiropas čempionātā junioriem — bronzas medaļu septiņcīņā. 2006. gada Eiropas čempionātā viņa startēja gan 100 m, gan tāllēkšanā, kur izcīnīja attiecīgi 17. un 23. vietu. Piedalījās 2008. gada Vasaras Olimpisko spēļu tāllēkšanas sacensībās, kur ar rezultātu 6,38 m nekvalificējās finālam, tika ieņemta 27. vieta. 2008. gada Pasaules kausa izcīņas finālā Štutgartē tāllēkšanā viņa ierindojās 2. vietā. 2009. gada Eiropas čempionātā telpās viņa kļuva par čempioni tāllēkšanā, bet 2009. gada Pasaules čempionātā viņa ierindojās 8. vietā tāllēkšanā. 2010. gada Pasaules čempionātā telpās ieņēma 4. vietu, bet 2010. gada Eiropas čempionātā nekvalificējās finālam ar rezultātu 6,53 m paliekot 16. vietā. Toties īsi pēc čempionāta viņa uzstādīja jaunu Igaunijas rekordu tāllēkšanā — 6,87 m.

2009. un 2016. gadā tika atzīta par Igaunijas gada sportisti . Kopš 2009. gada 1. septembra viņa ir Igaunijas Centra partijas locekle.

## Personīgie rekordi

## Atsauces

## Ārējās saites
Balta

**Balta** var būt:

* baltā krāsa kā īpašības vārds sieviešu dzimtē;
* BALTA — apdrošināšanas sabiedrība Latvijā;
* Balta — upe, Daugavas labā krasta pieteka;
* Balta — pilsēta Ukrainā, Odesas apgabalā.

## Cilvēki ar šādu uzvārdu
* Hakans Balta (*Hakan Balta*; 1983) — Turcijas futbolists  un treneris;
* Ksenija Balta (*Ksenija Balta*; 1986) — igauņu vieglatlēte.
Janniks Dalmā

**Janniks Dalmā** (, , Le-Bosē) ir bijušais sacīkšu braucējs no Francijas. Viņš ir piedalījies 49 Formula 1 posmos, bet kvalificējies sacīkstei 24 reizes. Labākā izcīnītā vieta F1 sacīksēs bija 5. vieta 1987.gada Austrālijas GP, bet par piekto vietu viņš nesaņēma punktus čempionāta kopvērtējumā. 1988. gada beigās Dalmā saslima un viņam nācās izlaist sezonas pēdējos 2 posmus. Viņš atveseļojās pirms jaunās sezonas starta, taču slimība bija atstājusi paliekošas sekas.

Pēc 1990. gada Dalmā beidz F1 pilota karjeru un sāka piedalīties Lemānas 24 stundu sacīkstēs. Šajās sacensībās viņš guva ievērojamus panākumus, uzvarot sacensībās 4 reizes (1992., 1994., 1995. un 1999.gadā), katru reizi pārstāvot citu komandu.

1994. gadā viņš tomēr īslaicīgi atgriezās Formula 1 sacensībās, pārstāvot *[[Larrousse]]* komandu 2 posmos. Itālijas GP viņš piedzīvoja avāriju, bet Portugāles GP finišu sasniedza 2 apļus aiz uzvarētāja.
Eimerija oāze

**Eimerija oāze** () ir ap 1800 km² liels no ledus brīvs apgabals Austrumantarktīdā. Izvietojusies Prinča Čārlza kalnu ziemeļdaļas austrumu pakājē, vietā, kur Lemberta glečers pāriet Eimerija šelfa ledājā. Ap 200 m augsta ar ledu klāta grēda austrumos to atdala no Lemberta šļūdoņa. Lielākie no ledus brīvie apgabali ir Lēves, Meninga un Makleoda masīvi oāzes ziemeļdaļā un Flegstonbenčs dienviddaļā. Oāzē ir vairāki saldūdens ezeri, ievērojamākie no kuriem ir Bīvera ezers (lielākais Antarktīdā), Radoka ezers (dziļākais Antarktīdā), Terrasovoje ezers un Ļedovoje ezers.

Oāze intensīvi pētīta kopš 20. gadsimta 50. gadiem, kad sāka darboties austrāliešu vasaras lauka apmetne Bīverleika. Ļedovoje ezera krastā kopš 1982. gada darbojas Krievijas vasaras polārstacija Sojuza. Eimerija oāzē atklātas plašas derīgo izrakteņu, sevišķi akmeņogļu, iegulas.

## Atsauces
2010. gada Eiropas čempionāts vieglatlētikā — Tāllēkšana sievietēm

**Tāllēkšanas** sacensības 2010. gada Eiropas čempionātā notika Luisa Kompanisa Olimpiskajā stadionā 27. un 28. jūlijā. Par Eiropas čempioni kļuva latviešu tāllēcēja Ineta Radēviča.

## Medaļu ieguvējas

## Kalendārs

## Rezultāti
### Kvalifikācija
:*Lai kvalificētos finālam, sportistei ir jālec vismaz 6,65 m tālu (Q) vai arī jābūt starp 12 labākajām tāllēcējām.*

}|| A || align="left" |  Kellija Propera ||align=left|  || x || x || x || **NM** || 
|}

### Fināls

## Atsauces

## Ārējās saites
* Kvalifikācijas rezultāti  
* Fināla rezultāti
Olga Kučerenko

**Olga Kučerenko** (; dzimusi ) ir krievu vieglatlēte, startē tāllēkšanas sacensībās. Viņas personīgais rekords ir 7,13 m, kas tika sasniegti 2010. gada maijā Sočos.

2009. gada Eiropas čempionātā telpās viņa izcīnīja bronzas medaļu. Tāpat viņa piedalījās 2008. gada Pasaules čempionātā telpās, kur nekvalificējās finālam. 2010. gada Eiropas čempionātā viņa izcīnīja bronzas medaļu. Uzvaru šajās sacensībās guva latviešu tāllēcēja Ineta Radēviča.

## Atsauces

## Ārējās saites
Džons Makinrojs

**Džons Patriks Makinrojs jaunākais** (; dzimis  Vīsbādenē, Vācijā) ir bijušais amerikāņu tenisists, bijušais ATP ranga līderis. Savā karjerā uzvarēja 7 *[[Grand Slam (teniss)|Grand Slam]]* vienspēļu turnīros, 9 vīriešu dubultspēļu turnīros un 1 titulu jauktajās dubultspēlēs. Viņa brālis Patriks Makinrojs arī ir bijušais profesionāls tenisists (taču ne tuvu ne tik titulēts kā Džons), ASV Deivisa kausa izlases kapteinis. Viņš pasaules tenisa vēsturē ir iegājis ar lieliskajām cīņām ar Bjernu Borgu, Džimiju Konorsu un Ivanu Lendlu. Pazīstams arī ar nesavaldīgu uzvedību kortā. 1999. gadā tika uzņemts Starptautiskajā tenisa slavas zālē.

## Vietas Grand Slam turnīros

### Vienspēlēs

## Ārējās saites
2010. gada Latvijas čempionāts vieglatlētikā

**2010. gada [[Latvija]]s čempionāts [[vieglatlētika|vieglatlētikā]]** norisinājās Jēkabpilī, laika posmā no 9. līdz 10. jūlijam.

## Rezultāti
### Vīrieši

### Sievietes

## Ārējās saites
* Sacensību rezultāti
Mišela Bašelē

**Veronika Mišela Bašelē Herja** (, izrunā: ; dzimusi  Santjago, Čīlē) ir čīliešu politiķe, bijusī ANO Augstā komisāre cilvēktiesību jautājumos (2018—2022). Bašelē ir bijusī Čīles 33. un 35. prezidente laikā no  līdz  un no  līdz . Vņa bija pirmā prezidente sieviete Čīles vēsturē. Viņa uzvarēja 2006. gada prezidenta vēlēšanās bijušo senatoru Sevastjanu Piņeru ar balsu vairākumu (53,5 % balsu). M. Bašelē ir Čīles sociālistu partijas biedre.

M. Bašelē ir pediatre un epidemioloģe. Viņa ir studējusi kara stratēģiju, bijusi aizsardzības un veselības ministre Rikardo Lagosa vadībā. Viņa pārvalda spāņu (viņas dzimtā valoda), angļu, vācu, portugāļu un franču valodas. 2008. gadā žurnāls *TIME* viņu ierindoja 15. vietā starp 100 visietekmīgākajām sievietēm pasaulē.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Čīles prezidenta oficiālā mājaslapa   ()
Reno Lavilenī

**Reno Lavilenī** (; dzimis  Barbezjē-Senilerī, Francijā) ir franču vieglatlēts, startē kārtslēkšanas sacensībās. Viņš ir  zelta medaļas ieguvējs. 2014. gadā, pārvarot 6,16 m augstumā novietotu latiņu kārtslēkšanas sacensībās telpās, viņš veica tobrīd augstāko lēcienu oficiālās sacensībās vieglatlētikas vēsturē.

R. Lavilenī ir 2010. gada Eiropas čempions stadionā, kā arī 2009. un 2011. gada Eiropas čempions telpās. Tāpat viņš startēja 2008. gada Pasaules čempionātā telpās, taču nekvalificējās finālam. 2009. gadā viņš uzstādīja sezonas labāko rezultātu pasaulē (6,01). 2009. gada Pasaules čempionātā R. Lavilenī izcīnīja bronzas medaļu (uzvaru šajās sacensībās guva austrālietis Stīvens Hukers). Tāpat bronzas medaļu viņš izcīnīja arī 2011. gada Pasaules čempionātā Tegu.

 viņš ar jaunu olimpisko rekordu (5,97 m) izcīnīja zelta medaļu. 2013. gada Pasaules čempionātā Maskavā izcīnīja sudrabu.

R. Lavilenī personiskais rekords kārtslēkšanā stadionā ir 6,01 m, kas tika sasniegts 2009. gada 21. jūnijā Leirijā, Portugālē.  uzstādījis pasaules rekordu telpās, pārvarēdams 6,16 m augstumā novietotu latiņu, kas ir par vienu centimetru vairāk kā Sergeja Bubkas 1993. gadā uzstādītais rekords un tobrīd bija augstākais oficiālās sacensībās veiktais lēciens vieglatlētikas vēsturē. 2020. gada februārī viņa rezultātu pārspēja Armands Duplantiss no Zviedrijas.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Francijas vieglatlētikas federācijas profils
ß

**ß** ir ligatūra vācu alfabētā. Parasti to izmanto, lai vārdā aizstātu divus burtus "s". Tas tiek izrunāts kā nebalsīgais "s". ß alfabēta rindā tiek lietota Vācijā un Austrijā, bet netiek lietota Šveicē un Lihtenšteinā. Ir vairāki noteikumi, kādos gadījumos jālieto *ß* un kādos — *ss*. Pirmais to noteica Johans Kristofs Adelungs (1732-1806). *ß* tiek lietots pēc divskaņiem un gariem patskaņiem, taču *ss* tiek lietots pēc īsajiem patskaņiem. Šo ligatūru nedrīkst jaukt ar grieķu alfabēta burtu bēta (*β*).

## Ārējās saites
Just Dance

**"Just Dance"** ir amerikāņu dziedātājas Lady Gaga debijas singls. Dziesma tika iekļauta viņas debijas albumā *[[The Fame]]*. Singls tika izdots  CD singla un ciparu lejupielādes formātā sadarbībā ar ierakstu kompānijām Streamline, Kon Live, Interscope un Cherrytree. Dziesmas rakstīšanas procesā piedalījās Lady GaGa, RedOne un Akon.

## Dziesmu saraksts
* ASV 'The Remixes' CD singla versija
# "Just Dance" — 4:02
# "Just Dance" (HCCR's Bambossa Main Mix) — 7:12
# "Just Dance" (Richard Vission Remix) — 6:13
# "Just Dance" (Trevor Simpson Remix) — 7:20
* ASV veicināšanas klubu CD versija
# "Just Dance" — 4:02
# "Just Dance" (Instrumental) — 4:00
# "Just Dance" (A Capella) — 3:58
* ASV veicināšanas remiksu CD versija
# "Just Dance" — 4:02
# "Just Dance" (Instrumental) — 4:00
# "Just Dance" (A Capella) — 3:58
# "Just Dance" (HCCR's Bambossa Main Mix) — 7:14
# "Just Dance" (Richard Vission Remix) — 6:14
# "Just Dance" (Trevor Simpson Remix) — 7:21
# "Just Dance" (HCCR's Bambossa Radio Edit) — 3:26
# "Just Dance" (Trevor Simpson Edit) — 3:35
# "Just Dance" (HCCR's Bambossa Dub) — 5:56
* Austrālijas CD singla versija
# "Just Dance" — 4:02
# "Just Dance" (Trevor Simpson Remix) — 7:21
* Vācijas CD maxi singla versija
# "Just Dance" — 4:02
# "Just Dance" (HCCR's Bambossa Main Mix) — 7:14
# "Just Dance" (Instrumental) — 4:00
# "Just Dance" (Video) — 4:10
* Vācijas CD singla versija
# "Just Dance" — 4:02
# "Just Dance" (Trevor Simpson Remix) — 7:21
* Francijas CD maxi singla versija
# "Just Dance" — 4:02
# "Just Dance" (Glam As You Radio Mix) — 3:39
# "Just Dance" (Glam As You Club Mix) — 6:25
* ASV veicināšanas remiksu 2. daļas CD-R versija
# "Just Dance" (RedOne Remix) — 4:18
# "Just Dance" (Space Cowboy Remix) — 5:01
# "Just Dance" (Robots To Mars Mix) — 4:37
# "Just Dance" (Tony Arzadon Remix) — 6:24
* Lielbritānijas CD singla versija
# "Just Dance" (Main Version) — 4:02
# "Just Dance" (RedOne Remix) — 4:18
* Lielbritānijas 7" vinila diska versija
# "Just Dance" (Main Version) — 4:02
# "Just Dance" (HCCR's Bambossa Main Mix) — 7:14
* Japānas digitālā singla versija
# "Just Dance" — 4:02
# "Just Dance" (HCCR's Bambossa Main Mix) — 7:14
# "Just Dance" (Richard Vission Remix) — 6:14
# "Just Dance" (Trevor Simpson Remix) — 7:24

## Ārējās saites
* Lady Gaga oficiālā mājaslapa 
* Dziesmas vārdi 
* Dziesmas videoklips 
* Dziesmas akordi
Konstantins Kenteris

**Konstantins Kenteris** (; dzimis  Mitelēnā, Grieķijā) ir bijušais grieķu vieglatlēts, pirms diskvalifikācijas par izvairīšanos no dopinga kontroles piedalījās sprinta sacensībās, kur kļuva par 2000. gada Olimpisko čempionu.

K. Kenteris piedalījās 2000. gada Olimpiskajās spēlēs Sidnejā, kur 200 metru distancē izcīnīja zelta medaļu. Tāpat viņš šajā distancē uzvarēja 2001. gada Pasaules čempionātā Edmontonā un 2002. gada Eiropas čempionātā Minhenē. Divkārtējs Balkānu čempions 400 m (1996, 1999), divkārtējs Grieķijas čempions 100 m (2001, 2004) un 200 m (1999, 2002) distancēs.

Īsi pirms 2004. gada Atēnu Olimpisko spēļu sākuma K. Kenteris kopā ar savu treniņu partneri un draudzeni sprinteri Ekaterinu Tanu izvairījās no dopinga pārbaudēm un netika pielaists dalībai Olimpiskajās spēlēs, kas norisinājās viņa dzimtenē Grieķijā.

## Ārējās saites
* Oficiālā mājaslapa 

* IOC decision regarding the cases of Konstantinos Kenteris and Ekatarina Thanou
Pagodromas aiza

**Pagodromas aiza** () ir 6,5 km gara aiza, kas savieno Radoka un Bīvera ezerus Eimerija oāzē Antarktīdā. Aiza ir kādreizējā Radoka ezera notece uz Bīvera ezeru, tagad izsīkusi. Pie ietekas veido izteiktu estuāru. Dešifrēta pēc aerofotogrāfijām 1956. gadā un nosaukta pēc aizas nogāzēs ligzdojošajiem ap 1000 pāru sniega vētrasputniem (). Aizas ziemeļu malā pie ietekas Bīvera ezerā izvietota austrāliešu vasaras polārstacija Bīverleika.

## Atsauces
7. Saeimas deputāti

**[[7. Saeima|7. Saeimā]]** tika ievēlēti 100 deputāti, kas sāka savu darbību . Skaitot arī mandātu nolikušos deputātus, kopā 7. Saeimā ir strādājuši 130 deputāti. Šis Saeimas sasaukums darbojās līdz .

## 7. Saeimas deputātu saraksts
Sarakstā ir visi 130 cilvēki alfabēta kārtībā, kuri ir bijuši 7. Saeimas deputāti. Tie cilvēki, kas ir rakstīti slīprakstā, 7. Saeimas darbības noslēgumā bija uz laiku vai pavisam nolikuši mandātu.

### Amati

## Skatīt arī
* 7. Saeima
* 7. Saeimas frakcijas

## Ārējās saites
* Deputāti Saeimas mājaslapā
Oāze

[thumb|250px|right|Oāze [Lībija|Lībijā]]
[thumb|250px|[Sausās ielejas|Sauso ieleju oāze Antarktīdā]]
**Oāze** (no , *óasis*, kas savukārt aizgūts no ēģiptiešu valodas) ir tuksnešainā apvidū pie dabīga ūdens avota ar augāju klāta teritorija. Dabiskās oāzes veidojas vietās ar augstāku gruntsūdens līmeni nekā apkārtējā teritorijā, kā arī avotu izplūdes vai upju periodiskas applūšanas vietās. Mākslīgās oāzēs ūdens tiek piegādāts no artēziskajiem urbumiem vai kanāliem. Oāžu lielums svārstās no dažiem hektāriem līdz desmitiem tūkstošu kvadrātkilometru.

Antarktīdā par oāzēm sauc teritorijas, kas brīvas no pastāvīgas ledus segas.

## Atsauces

## Ārējās saites
Neatgremotāji

**Neatgremotāju apakškārta** jeb **cūku apakškārta** (*Nonruminantia*) ir viena no pārnadžu kārtas (*Artiodactyla*) apakškārtām. Rietumos zinātniskais nosaukums *Nonruminantia* netiek lietots, šo apakškārtu biežāk sauc par ***Suina***. 

## Anatomija
[thumb|140px|left|[Meža cūkas pēda]]
Neatgremotāju apakškārtas dzīvnieku anatomija ir atšķirīga no pārējiem pārnadžiem. Priekšzobi ir gan augšžoklī, gan apakšžoklī, piemēram, kazām un briežiem priekšzobi ir tikai apakšžoklī. Lielākajai daļai pārnadžu ir 4 kambaru kuņģis, toties neatgremotāju apakškārtas dzīvniekiem kuņģis ir vienkāršs, un tie ir visēdāji.

Lai gan šīs apakškārtas dzīvnieki balstās uz 2 vidējiem pirkstiem, pēdām ir 4 gandrīz vienādi attīstīti pirksti. Kopumā šie dzīvnieki ir kompakti būvēti, lielām galvām un proporcionāli īsām kājām.

## Klasifikācija
Neatgremotāju apakškārtā ir 2 dzimtas: cūku dzimta un pekaru dzimta. Vēl nesenā pagātnē šajā apakškārtā tika sistematizēta arī nīlzirgu dzimta (*Hippopotamidae*). Kopš 2009. gada, balstoties uz ģenētiskajiem pētījumiem, nīlzirgu dzimta tiek sistematizēta vaļu un nīlzirgu apakškārtā (*Whippomorpha*). 
* **Neatgremotāju apakškārta** (*Nonruminantia* jeb *Suina*)
** Cūku dzimta (*Suidae*)
** Pekaru dzimta (*Tayassuidae*)

## Atsauces
Sīļi

**Sīļi**, **sīļu ģints** (*Garrulus*) ir viena no vārnu dzimtas (*Corvidae*) ģintīm, kas apvieno ir trīs sugas. Zinātniskais nosaukums *Garrulus* latviski nozīmē "pļāpīgais".

## Izplatība
Visas sīļu sugas dzīvo Eirāzijas kontinentā vai tā salās: Eirāzijas sīlis ir sastopams visā kontinentā, Japānu ieskaitot, kā arī tas ir sastopams Ziemeļāfrikā; Amami sīlis ir endēma suga Japānas Amamiošima un Tokunošima  salās; bet Himalaju sīlis dzīvo Centrālāzijā. 

## Latvijā
Latvijā no sīļu ģints sastopama viena suga — sīlis (*Garrulus glandarius*), kurš ir parasts un izplatīts ligzdotājs un nometnieks. Tam novērojamas periodiskas rudens invāzijas.

## Sistemātika
***Sīļu ģints** (*Garrulus*)
** Amami sīlis (*Garrulus lidthi*)
** Himalaju sīlis (*Garrulus lanceolatus*) 
** Sīlis (*Garrulus glandarius*)

## Atsauces

## Ārējās saites
Štāls

**Štāls** ( — 'tērauds'; sieviešu dzimtē **Štāla**) ir vācu cilmes uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:

* Artūrs Štāls (1897—1951) — latviešu žurnālists un ierēdnis, Tautas padomes loceklis;
* Juris Štāls (1982) — latviešu hokejists;
* Linda Štāla (*Linda Stahl*; 1985) — vācu vieglatlēte;
* Karlīne Štāla (1986) — latviešu autobraucēja.
Linda Štāla

**Linda Štāla** (; dzimusi  Steinheimā, Vācijā) ir vācu vieglatlēte, startē šķēpa mešanas sacensībās. Izglītību ieguvusi Minsteres universitātē.

Piedalījusies  Londonā, kur izcīnījusi bronzas medaļu. Tāpat izcīnījusi divas medaļas Eiropas čempionātos: 2010. gada Eiropas čempionātā Barselonā viņa uzvarēja ar jaunu personisko rekordu 66,81 m, 2012. gada Eiropas čempionātā Helsinkos L. Štāla ieņēma trešo vietu.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Leverkusen who's who
Viktorija (Seišelas)

**Viktorija** (franču, angļu un Seišelu kreolu: *Victoria*) ir Seišelu galvaspilsēta. Viktorija atrodas Mae salā, kas ir lielākā Seišelu sala. 2010. gadā Viktorijā kopā ar piepilsētām kopējais iedzīvotāju skaits sasniedz 84 tūkstošus, kas ir gandrīz 27% no visiem valsts iedzīvotājiem. Pilsētu dibināja britu kolonisti.

## Ārējās saites
Džhārkhanda

**Džhārkhanda** (, ) ir Indijas štats valsts austrumu daļā. Tas tika izveidots 2000. gada 15. novembrī, atdalot teritoriju no Bihāras dienvidu daļas. Štata administratīvais centrs ir Rānči. Džhārkhanda robežojas ar Bihāru ziemeļos, Rietumbengāli austrumos, Orisu dienvidos, Čhatīsgarhu rietumos un Utarpradēšu ziemeļrietumos. Lielāko daļu teritorijas aizņem Čhota Nāgpuras plakankalni, kas nosaka reģiona reljefu, hidrogrāfiju un derīgo izrakteņu izvietojumu.

Štata platība ir  km². Saskaņā ar 2011. gada Indijas tautas skaitīšanas datiem iedzīvotāju skaits bija . Džhārkhanda izceļas ar augstu cilšu (*[[adivasi]]*) īpatsvaru — 2011. gadā tie veidoja ap 26,2% no iedzīvotājiem, kas ir viens no lielākajiem rādītājiem Indijā. Džhārkhanda ir viens no svarīgākajiem Indijas minerālu resursu reģioniem. Šeit atrodas ievērojamas ogļu, dzelzsrūdas, boksīta, vara un urāna atradnes. Šī resursu koncentrācija būtiski ietekmē Indijas metalurģijas, enerģētikas un smagās rūpniecības attīstību, vienlaikus radot arī sociālekonomiskus un vides pārvaldības izaicinājumus.

## Nosaukuma izcelsme
Nosaukums ‘Džhārkhanda’ etnolingvistiski skaidrojams kā saliktenis no indoāriešu valodu (īpaši hindi un radniecīgo valodu) leksēmām झार (*jhār*) — ‘mežs, krūmājs’ un खंड (*khaṇḍ*) — ‘zeme, daļa, apgabals’, burtiski — “mežu zeme” vai “mežu apgabals”. Šāds skaidrojums atspoguļo reģiona vēsturisko ainavu — plašas mežu teritorijas un paugurainu reljefu — un tiek minēts gan oficiālajos štata materiālos, gan Indijas valsts informācijas avotos. Vēsturiski apzīmējums “Džhārkhanda” nav attiecies uz mūsdienu administratīvajām robežām, bet gan uz plašāku mežainu un cilšu apdzīvotu teritoriju Austrumindijā, kas ietvēra Čhota Nāgpuras plakankalni un piegulošos apvidus, tostarp arī Santhālas Parganas reģionu. Dažādos laikposmos šī teritorija avotos tikusi apzīmēta atšķirīgi, īpaši Mogulu laikmeta dokumentos, kuros sastopami arī nosaukumi *Kokra*, *Khokhra* (*Khukhra*) un citi varianti. Šie apzīmējumi atspoguļo reģiona etnoģeogrāfisko un politisko daudzveidību, nevis vienotu administratīvu vienību mūsdienu izpratnē. 2000. gadā “Džhārkhanda” kļuva par oficiālu Indijas štata nosaukumu ar skaidri noteiktām administratīvajām robežām.

## Demogrāfija
2011. gadā Džhārkhandā dzīvoja 32,988 miljoni iedzīvotāji. Pēc 2011. gada tautas skaitīšanas datiem lielākās pilsētas pēc iedzīvotāju skaita bija šādas:

### Reliģijas
Izplatītākās reliģijas 2011. gadā bija hinduisms (67,8%) un islāms (14,5%), bet liela daļa piekopj cilšu reliģijas  (12,8%).

## Atsauces

## Ārējās saites
Garastes koku žagatas

**Garastes koku žagatas** (*Dendrocitta*) ir zvirbuļveidīgo kārtas (*Passeriformes*) viena no vārnu dzimtas (*Corvidae*) ģintīm, kas apvieno 7 sugas. Tās dzīvo Āzijas dienvidos un Dienvidaustrumāzijā. 

## Izskats un īpašības
Garastes koku žagatu sugas ir dažādās krāsās: melnas, pelēkas un brūnas. Tām ir raksturīga pazīme — seja un lidspalvas ir melnas, muguru brūngana. Tām visām ir garas, slaidas formas astes. Garastes koku žagatas kā visas koku žagatas ļoti reti nolaižas uz zemes, tās galvenokārt uzturas augstu kokos.

## Klasifikācija
* **Garastes koku žagatu ģints** (*Dendrocitta*)
** Andamanu koku žagata (*Dendrocitta bayleyi*)
** Apkakles koku žagata (*Dendrocitta frontalis*)
** Baltvēdera koku žagata (*Dendrocitta leucogastra*)
** Borneo koku žagata (*Dendrocitta cinerascens*)
** Brūnā koku žagata (*Dendrocitta vagabunda*)
** Pelēkā koku žagata (*Dendrocitta formosae*)
** Sumatras koku žagata (*Dendrocitta occipitalis*)

## Atsauces

## Ārējās saites
* Dažādu koku žagatu video kolekcija  (The Internet Bird Collection)
Zaļās žagatas

**Zaļās žagatas** jeb **īsastes žagatas** (*Cissa*) ir viena no vārnu dzimtas (*Corvidae*) ģintīm, kas apvieno četras mūsdienās dzīvojošas sugas. Zaļās žagatas dzīvo Āzijas tropu un subtropu mežos.

## Izskats un īpašības
Visas sugas ārēji ir līdzīgas: tām ir košs, sarkans knābis, zaļgans apspalvojums, uz acīm melna maska un brūni spārni. Zaļās žagatas augumā ir līdzīgas Eirāzijas sīlim, varbūt nedaudz mazākas. Tām visām ir relatīvi īsa aste. Nebrīvē zaļās žagatas bieži izskatās tirkīzzaļas nevis zaļas, to saista ar saules gaismas trūkumu un atšķirīgo barību. Zaļās žagatas ir gaļēdājas un galvenokārt barojas ar posmkājiem un maziem zīdītājiem. Tādēļ tās mēdz saukt arī par **medību žagatām**.

## Klasifikācija
***Zaļo žagatu ģints** (*Cissa*)
**Borneo zaļā žagata (*Cissa jefferyi*)
** Indoķīnas zaļā žagata (*Cissa hypoleuca*)
** Javas zaļā žagata (*Cissa thalassina*)
** Zaļā žagata (*Cissa chinensis*)

## Atsauces
Zilās žagatas

**Zilās žagatas** (*Urocissa*) ir viena no vārnu dzimtas (*Corvidae*) ģintīm, kas apvieno 5 sugas. Tās dzīvo Āzijas dienvidos un dienvidaustrumos.

Zilās žagatas ir ļoti koši un krāsaini putni. Tām ir raksturīgs koši zils apspalvojums uz muguras, bet vēders, galva un spārni var būt dažādās kontrastainās, košās krāsās. Knābis, kājas un acu riņķi parasti ir koši sarkani. Izņēmums ir zeltknābja žagata, kurai knābis ir gaišā, zeltainā krāsā, bet acu riņķi ir melni. Jaunie putni, kamēr nav sasnieguši dzimumbriedumu, nav tik koši, zilās spalvas ir pelēcīgas. 

## Klasifikācija
***Zilo žagatu ģints** (*Urocissa*)
** Baltspārnu žagata (*Urocissa whiteheadi*)
** Sarkanknābja zilā žagata (*Urocissa erythrorhyncha*)
** Šrilankas zilā žagata (*Urocissa ornata*)
** Taivānas zilā žagata (*Urocissa caerulea*)
** Zeltknābja žagata (*Urocissa flavirostris*)

## Atsauces

## Ārējās saites
* Šrilankas zilās žagatas foto (ARKive)
* Sarkanknābja zilās žagatas foto (animaldiversity)
* Urocissa
* Baltspārnu žagatas foto (orientalbirdimages)
Temnurus temnurus

***Temnurus temnurus*** ir viena no koku žagatu sugām un vienīgā suga *Temnurus* ģintī. Ģeogrāfisko variāciju nav.

## Izplatība
Sastopama Birmas, Kambodžas, Ķīnas, Laosas, Taizemes un Vjetnamas tropu un subtropu mežos. Uzturas mūžzaļos, sausos platlapu koku mežos, zemienēs vai zemos kalnos līdz 1500 m virs jūras līmeņa. Kā visas koku žagatas, tā ļoti reti nolaižas uz zemes, savu dzīvi galvenokārt pavadot augstu koku zaros.

## Izskats un īpašības
*Temnurus temnurus* ir neliels vārnu dzimtas putns ar ļoti garu asti. Ķermeņa garums 32—35 cm, svars 138 g. Žagata ir viscauri melna, knābi un kājas ieskaitot. Tā ir viegli atpazīstama pēc savas garās astes; astes spalvu gali spurojas uz augšu, atgādinot sprūdratu vai zāģa zobus. 

Par *Temnurus temnurus* ieradumiem zināms ļoti maz. Tā barojas ar dažādiem kukaiņiem un citiem bezmugurkaulniekiem. Ligzdošanas sezona ilgst no aprīļa līdz jūnijam. Ligzdo pa atsevišķiem pāriem. Ligzda sekla platforma, kas sakrauta no žagariem.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Taxonomy
* ''Temnurus temnurus'' dziesma (xeno-canto)
Zemessīļi

**Zemessīļi** (*Podoces*) ir viena no vārnu dzimtas (*Corvidae*) ģintīm, kas apvieno 4 sugas. Zemessīļi dzīvo Centrālāzijas pustuksnešos, Mongolijas Gobi tuksnesi ieskaitot. Zemessīlis ir piemērojies dzīvei uz zemes un ļoti reti ielaižas kādā krūmā vai kokā. Visas sugas ir nometnieki.

## Izskats un īpašības
Zemessīļiem ir spēcīgas kājas, kas ir piemērotas ātrai skriešanai, kā arī spēcīgie nagi tos notur uz dažādām klinšu un akmeņu radzēm arī ar kājām gaisā. Lai arī zemessīļi var lidot, tie priekšroku dod skriešanai. Salīdzinoši ar citiem vārnu dzimtas putniem, to lidojumi ir īsi un zemi. Ligzda tiek iekārtota krūmos, diezgan tuvu zemei.

To ķermeņi ir 24—30 cm gari. Spārni īsi un noapaļoti. Apspalvojums visām sugām ir pelēks vai pelēkbrūns, spārni un aste melni. Zemessīļiem ir izliekti, biezi knābji, kas piemēroti rakšanai un augsnes uzirdināšanai. Galvenokārt tie barojas ar kukaiņiem un sēklām.

## Klasifikācija
***Zemessīļu ģints** (*Podoces*)
** Baltastes sīlis (*Podoces biddulphi*)
** Hendersona sīlis (*Podoces hendersoni*)
** Irānas sīlis (*Podoces pleskei*)
** Saksaulu sīlis (*Podoces panderi*)

## Atsauces

## Ārējās saites
* Pleske's Ground-jay (Podoces pleskei) 
* Turkestan Ground-jay Podoces panderi
* Mongolijas zemessīļa foto (orientalbirdimages)
Alpu vārnas

**Alpu vārnas**, **Alpu kovārņi** (*Pyrrhocorax*) ir zvirbuļveidīgo kārtas (*Passeriformes*) viena no vārnu dzimtas (*Corvidae*) ģintīm, kas apvieno divas sugas. To tuvākie radinieki ir kovārņi no vārnu ģints (*Corvus*).

Alpu vārnas dzīvo Eirāzijas dienviddaļas un Ziemeļāfrikas kalnos. Tās ir sastopamas Marokā, Spānijā, Eiropas dienvidos Alpu kalnos, Centrālāzijas kalnos, Himalajos un Ķīnas rietumos. Alpu kovārnis dzīvo arī Korsikas un Krētas salās, bet Alpu vārna ir sastopama Īrijā un Lielbritānijā. Teritorijās, kurās dzīvo abas sugas, Alpu kovārnis apmetas augstāk kalnos nekā tā radiniece Alpu vārna. Galvenais sugas apdraudējums ir lauksaimniecības attīstība, kas novedis pie sugas sadrumstalošanās, jo putni ir nometnieki, lai gan kopumā sugām izmiršana nedraud.

## Izskats
[thumb|left|200px|[Alpu vārna (*Pyrrhocorax pyrrhocorax*)]]
Alpu vārnas ir vidēji lieli vārnu dzimtas putni. Alpu kovārnis ir nedaudz mazāks nekā Alpu vārna, bet kopumā sugas ir gandrīz vienādas: ķermeņi ir 37—40 cm gari, spārnu platums 73—90 cm. Abi dzimumi ir apmēram vienādi lieli. Alpu vārnām apspalvojums ir spoži melns tāpat kā kraukļiem, bet kājas un knābis košās krāsās: Alpu kovārnim dzeltens knābis, Alpu vārnai sarkans. Abām sugām ir sarkanas kājas. Jaunos putnus var atšķirt pēc tā, ka to melnās spalvas nav spožas, tās ir drīzāk tumši pelēkas, arī knābji un kājas ir pelēcīgas, nav košas. Tām ir plati, gari spārni un tās ļoti labi lido, demonstrējot debesīs iespaidīgus akrobātiskus trikus.

## Barība
Alpu vārnas barojoties veido lielus barus. Tās pārmeklē kalnu pļavu īso zāli, uzlasot dažādus bezmugurkaulniekus, augu sēklas, kā arī cilvēku atkritumus, īpaši ziemā.
 
## Ligzdošana
Abas sugas veido pārus uz mūžu. Ligzdas tiek būvētas klinšu iedobēs vai alās no koku un krūmu saknēm, tās izoderē ar zāli, smalkākiem zariņiem vai matiem. Alpu vārnas ligzdojot neveido kolonijas, lai gan reizēm ligzdas var būt diezgan tuvu kaimiņos viena otrai. Mātīte parasti izdēj 3—5 olas un perē tās viena pati. Olas ir baltas ar nelieliem, brūniem vai pelēkiem raibumiņiem. Putnēni izšķiļas pēc 2—3 nedēļām. Alpu vārnas putnēni ir kaili, bet Alpu kovārņa cālēni ir segti ar mīkstām, biezām dūnām. Mazuļus baro abi vecāki.

## Klasifikācija
***Alpu vārnu ģints** (*Pyrrhocorax*)
** Alpu kovārnis (*Pyrrhocorax graculus*)
** Alpu vārna (*Pyrrhocorax pyrrhocorax*)

## Atsauces

## Ārējās saites
* Chough Pyrrhocorax pyrrhocorax
* IUCN: Pyrrhocorax graculus
* Red-billed Chough Pyrrhocorax pyrrhocorax
Crypsirina

***Crypsirina*** ir viena no vārnu dzimtas (*Corvidae*) ģintīm, kas apvieno divas sugas. Nesenā pagātnē *Crypsirina* sugas tika iedalītas garastes koku žagatu ģintī (*Dendrocitta*).

Abas sugas dzīvo Dienvidaustrumāzijā, bet atšķirībā no raketastes koku žagatas (*Crypsirina temia*), kurai ir plašs izplatības areāls, melngalvas koku žagata (*Crypsirina cucullata*) ir endēmiska suga Birmas tropu mežiem.

## Izskats un īpašības
*Crypsirina* ir raksturīga astes forma, kas atgādina tenisa raketi. Kā visas koku žagatas, arī *Crypsirina* gandrīz nekad nenolaižas uz zemes, tās pamatā uzturas augstu koku zaros.

## Klasifikācija
* *Crypsirina*
** *Crypsirina cucullata*
** *Crypsirina temia*

## Atsauces
Eksistenciālisms

thumbnail|200px|Sērens Kirkegors tiek uzskatīts par eksistenciālisma filozofijas aizsācēju.
**Eksistenciālisms** (no  — 'pastāvēšana') ir filozofisks domāšanas virziens, kur galvenā uzmanība tiek veltīta tam, kā cilvēks kaut ko izlemj pasaulē, kuru nevar ar prātu izprast. Pievēršas tādām problēmām kā cilvēka eksistences jēgai, viņa attiecībām ar dzīvi un nāvi, gribas brīvībai, determinismam un citām lietām. Nereti par eksistenciālisma filozofijas aizsācēju tiek uzskatīts dāņu filozofs Sērens Kirkegors. Vēl ievērojami eksistenciālisma filozofi ir Žans Pols Sartrs, Simona de Bovuāra, Albērs Kamī un Gabriels Marsels (*Gabriel Marcel*).

## Atsauces
Franks Gordons

**Franks (Efrajims) Gordons** (; dzimis ) ir Latvijas ebreju izcelsmes Izraēlas rakstnieks, žurnālists un tulkotājs.

## Biogrāfija
150px|thumb|right|Gordona grāmatas "Latvieši un žīdi spīlēs starp Vāciju un Krieviju" pārstrādāta izdevuma vāks

Dzimis Rīgā. No 1935. gada mācījies Rīgas Franču licejā. 1941. gada 28. jūnijā Gordons kopā ar ģimeni devās bēgļu gaitās uz Krievijas PFSR. 1945. gada 3. aprīlī viņi atgriezās Latvijā. No 1945. līdz 1957. gadam Gordons strādāja Latvijas Telegrāfa aģentūrā un no 1957. līdz 1971. gadam vakara laikrakstā "Rīgas Balss" kā tulkotājs un feļetonists starptautiskajā nodaļā. 1959. gadā absolvējis M. Lomonosova Maskavas Valsts universitātes Žurnālistikas fakultāti.

Pēc ilgstošām grūtībām 1972. gadā Gordonam izdevās izbraukt no PSRS uz Izraēlu. No 1973. līdz 1984. gadam viņš strādāja Telavivas laikrakstā *"Nasha Strana"* un no 1985. līdz 2000. gadam Telavivas vācu valodā iznākošajā dienas laikrakstā *"Israel Nachrichten"*.

Daudzu publikāciju autors trimdas latviešu periodikā. Gordons iztulkoja Aleksandra Solžeņicina darbu "GULAGa arhipelāgs" latviešu valodā. 1974. gadā izdevniecība "Grāmatu Draugs" Ņujorkā izdeva Gordona grāmatu "Lokanums un spīts". Sarakstījis arī grāmatu "Latvians and Jews", kas vēlāk tika izdota latviešu valodā ar nosaukumu "Latvieši un žīdi". Uzstājies ar lekcijām Ziemeļamerikā un Austrālijā. Pēc Latvijas neatkarības atjaunošanas viņa raksti publicēti arī Latvijas laikrakstos, piemēram, "Latvijas Avīzē". 1994. gadā Gordons pirmo reizi atgriezās Latvijā pēc tās neatkarības atjaunošanas. 1998. gadā Gordonu apbalvoja ar Triju Zvaigžņu ordeni (IV šķiras).

## Atsauces


## Ārējās saites

* Franks Gordons
* Latvijas vēstnieks Izraēlā pasniedz Latvijas prezidenta apsveikuma vēstuli rakstniekam un publicistam Frankam Gordonam
Freds Brukss

**Frederiks Filipss Brukss jaunākais** (*Frederick Phillips Brooks, Jr.*; dzimis , miris ) bija ASV programmatūras inženieris un datorzinātnieks. Pazīstams kā OS/360 izveides vadītājs un grāmatas "Mītiskais cilvēkmēnesis" autors. Brukss saņēmis daudzas balvas, tai skaitā Tjūringa balvu 1999. gadā.

Brukss 1953. absolvēja Djūka Universitāti. 1956. gadā Hārvarda Universitātē ieguva filozofijas doktora grādu lietišķajā matemātikā (datorzinātnē).

1956. gadā Freds Brukss sāka strādāt IBM, kur nodarbojās ar arhitektūras projektēšanu superdatoriem *[[IBM 7030 Stretch|Stretch]]* un *[[IBM 7950 Harvest|Harvest]]*. Vēlāk viņš bija datoru saimes *[[IBM System/360]]* un programmatūras OS/360 izstrādes vadītājs. Šajā laikā viņš formulēja terminu "datorarhitektūra". IBM programmēšanas projektos pieredzētā ietekmē viņš uzrakstīja grāmatu "Mītiskais cilvēkmēnesis" (*The Mythical Man-Month*). Grāmatas galvenā ideja "ja programmēšanas projekta beigu posmā piesaista papildu cilvēkus, tas aizkavējas" zināma kā Bruksa likums.

1964. gadā Brukss atstāja IBM un Ziemeļkarolīnas Universitātē Čapelhilā dibināja datorzinātņu departamentu, kuru vadīja 20 gadus.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Frederika Bruksa lapa Ziemeļkarolīnas Universitātes Čapelhilā mājaslapā
Filipss Idovu

**Filipss Idovu** (; dzimis  Londonā, Anglijā) ir profesionāls Lielbritānijas vieglatlēts, startē trīssoļlēkšanas sacensībās. F. Idovu ir pašreizējais Pasaules un Eiropas čempions trīssoļlēkšanā.

Piedalījies trijās Olimpiskajās spēlēs (2000, 2004, 2008), 2000. gadā Sidnejā viņš izcīnīja 6. vietu, 2004. gadā Atēnās — 12. vietu, bet 2008. gadā Pekinā — sudraba medaļu. Ar labiem panākumiem startējis Pasaules čempionātos — 2007. gadā Osakā ieņēma 6. vietu un 2009. gadā Berlīnē bija sacensību uzvarētājs. Tāpat atzīstami startējis Eiropas čempionātos — 2006. gadā Gēteborgā ieņēma 5. vietu un 2010. gadā Barselonā svinēja uzvaru.

## Ārējās saites
Alektene

[thumb|280px|right|Aptuvenā 13. gadsimta [Sēlijas teritorija Daugavas kreisajā krastā.]]

**Alektene** vai **Alcitene** (latīņu: *Allecten* vai *Allciten*) bija sēļu zeme līdz 13. gadsimta vidum, kad to iekļāva Livonijas ordeņa valsts teritorijā.

## Teritorija
Tiek uzskatīts, ka 1251. gada dokumentā minētais Alektenes pilsnovads atradies lielu mežu vidū Daugavas kreisajā krastā uz dienvidaustrumiem no Kalves zemes.

Kaut gan precīza lokalizācija nav iespējama, visticamāk, ka mūsdienās Alektenes vai Alcitenes zemes teritoriju aizņem Augšdaugavas novada austrumu daļu (iepriekšējo Ilūkstes novadu), kam lietuviešu valodā ir saglabājusies nosaukuma forma Alūksta (vai Ilūkšta, Alūkšta). Vēl 16. gadsimtā Ilūkste dēvēta par Ilikseni (vācu: *Illiksen*). Lietuvas Sēlijas daļā blakus Ilūkstes novadam atrodas Rokišķu rajons, kurā ar līdzīgu nosaukumu atrodams pilskalns pie Alsetas ezera (*Alsetos piliakalnis*). 
   
1251. gada 3. februārī Romas pāvesta kūrija pieņēma lēmumu likvidēt Zemgales bīskapiju un tās teritoriju pievienot Rīgas bīskapijai, tomēr Livonijas ordenis panāca, ka 1254. gada 23. maijā Romas pāvests Inocents IV sevišķi apstiprināja Livonijas ordeņa tiesības uz Alektenes, Kalves, Sēlenes, Medenes un Nīcgales pilīm un ciemiem.

1259. gada dokumentā, kurā Lietuvas ķēniņš Mindaugs precizēja Livonijas ordenim dāvinātās Sēlijas zemes robežas, minēti *Alze, Medennen, Calven, Mallaisen, Thowraggen, Utten, Uspal* u.c. pilsnovadi.

*Alze* var tikt identificēta ar agrāk 1251. gadā pieminēto *Allecten* pilsnovadu.

## Atsauces
Ēriks Komā

** Ēriks Komā **(; dzimis  Dromā, Francijā) - franču sacīkšu braucējs, bijušais Formula 1 pasaules čempionāta dalībnieks. 1990.gada Formula 3000 čempions.

No 1982.gada piedalās kartingu sacensībās, bet 1983.gadā kļuva par Francijas kartinga čempionu. 1986.gadā kļuva Francijas Formula Renault čempionu, bet nākamajā gadā pārgāja uz Francijas F3 čempionātu. 1988.gadā kļuva par šī čempionāta uzvarētāju. Nākamajā sezonā startēja Formula 3000 čempionātā, kļūstot par *Formula 3000* vicečempionu, bet vēl pēc gada kļuva par čempionu. 1991.gadā debitēja *F1* pārstāvot *[[Ligier]]* komandu. *Ligier* komandā turpināja startēt arī nākamajā sezonā. 1992.gada Beļģijas GP treniņbraucienos piedzīvoja avāriju un nespēja piedalīties sacensībās. 1993.gadā pārgāja uz *[[Larrousse]]* komandu, kur sezonas pēdējā posmā tika aizstāts ar Hideki Nodu. Pēc *F1* sacensību atstāšanas piedalījās Japānas GT čempionātā un izturības braucienos.

## Ārējās saites
Romēns Barā

**Romēns Barā** (; dzimis  Kalē, Francijā) ir profesionāls franču vieglatlēts, startē desmitcīņas sacensībās.

2003. gadā uzvarēja Universiādē. Piedalījās divās Olimpiskajās spēlēs (2004, 2008), labāku rezultātu uzrādīja 2008. gadā Pekinā — 5. vieta. 2004. gadā Atēnās viņš ieņēma 13. vietu. Divos Eiropas čempionātos, kuros startējis, ir sasniedzis labus rezultātus — 2006. gadā Gēteborgā izcīnīja 8. vietu, bet 2010. gadā Barselonā svinēja uzvaru. Tāpat ir piedalījies divos Pasaules čempionātos — 2005. gadā Helsinkos izcīnīta 7. vieta un 2009. gadā Berlīnē — 12. vieta.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Oficiālā mājaslapa
Franškontē

**Franškontē** (, izrunā: ) ir vēsturiska Francijas zeme, mūsdienu Burgundijas-Franškontē reģiona daļa. Robežojas ar Šveici. Sīkāk Franškontē iedalās četros departamentos: Augšsonā, Belforā, Dū un Jurā. Administratīvais centrs ir Bezansona. Citas lielākās pilsētas ir Belfora, Montbeljāra un Dole.

Pēc 2016. gada reformas apvienota ar Burgundijas reģionu vienotā Burgundijas-Franškontē reģionā.
Kalves zeme

[thumb|280px|right|Aptuvenā 13. gadsimta [Sēlijas teritorija Daugavas kreisajā krastā.]]

**Kalves zeme** (), vai **Kalvene** (rakstos: *Calve*, *Calre* vai *Calven*) bija sēļu zeme līdz 13. gadsimta vidum, kad to iekļāva Livonijas ordeņa valsts teritorijā.

Rietumos tā robežojās ar Medeni (sēliski — "mežu zemi"), ziemeļos ar Sēleni, bet austrumos ar Alekteni. Uz dienvidiem atradās Nalsenes robežzemes (Pelone un Maleisine).

## Vēsture
Pirmo reizi vēsturiskajos rakstos Kalve pieminēta sakarā ar to, ka Jersikas ķēniņa Visvalža meita otrreiz apprecējusies ar Johanu no Bardevišas (*Johannes de Bardewisch*), kas adoptēja viņas pirmā vīra Konrāda dēlu un laikā starp 1224. un 1257. gadu kļuva par Ikšķiles un Kalves piļu īpašnieku un Rīgas arhibīskapa Alberta II vasali. Tas netieši norāda uz Kalves zemes agrāko pakļautību Jersikas ķēniņam.
  
1251. gada 3. februārī Romas pāvesta kūrija pieņēma lēmumu likvidēt Zemgales bīskapiju un tās teritoriju pievienot Rīgas bīskapijai, tomēr Livonijas ordenis panāca, ka 1254. gada 23. maijā Romas pāvests Inocents IV sevišķi apstiprināja Livonijas ordeņa tiesības uz Alektenes, Kalves, Sēlenes, Medenes un Nīcgales pilīm un ciemiem.

Sēlijas dalīšanas laikā pretenzijas uz Kalves pilsnovadu pieteica arī Rīgas domkapituls, kas tikai 1256. gada vasarā atteicās no savām prasībām.

Pēc Melnas līguma noslēgšanas 1422. gadā Kalvenes dienvidos esošo Pelones zemi iekļāva Žemaitijas kunigaitijas sastāvā.
Pēdējo reizi Kalves zeme pieminēta 1493. gadā kādā Livonijas ordeņa mestra Freitāga no Loringhofes  izdotā dokumentā par ordeņa vasaļu tiesībām uz zemi rietumos no Kalves (*Calven*) — starp Zalves, Susējas un Mēmeles upēm.

## Teritorija
Tiek uzskatīts, ka dokumentā minētais Kalves pilsnovads (no vārda "kalve" — "pakalns") atradies Augšzemes augstienes Sēlijas paugurvalnī uz dienvidiem no Sēlenes zemes.

Pēc Indriķa Šterna uzskata Kalves zemes teritoriju mūsdienās daļēji aizņem Jēkabpils novads un Aizkraukles novada dienvidu teritoriju, bet tā dienvidu daļa iesniedzas mūsdienu Lietuvas teritorijā (Rokišķu rajons). Vienīgais pilskalns ar līdzīgu nosaukumu — Kaupres pilskalns atrodas Jēkabpils novada Ābeļu pagastā Ābeļu salā Daugavā.

Vilis Biļķins Kalves pili identificēja Lašu pagastā.

## Atsauces
Imperiālisms

[thumbnail|200px|1892. gadā publicēta karikatūra, kurā attēlots [Sesils Rodss, kas vēlējās izbūvēt dzelzceļu pa Āfriku no Kairas līdz Keiptaunai]]
**Imperiālisms** (no  — 'vara') ir kādas konkrētas lielvalsts politika, kas ir orientēta uz ietekmes izplatīšanu tālu aiz savām robežām ar diplomātijas, militārās agresijas vai ekonomiskās iespiešanās palīdzību. Līdz ar to lielākā vai mazākā mērā imperiālisma koncepcija sevī ietver citu tautu pakļaušanu, kas tādējādi arī izskaidro iemeslu tam, kādēļ imperiālisms bieži vien tiek sapludināts ar koloniālisma politiku. Šī iemesla dēļ mūsdienās imperiālisma jēdziens ir ieguvis samērā negatīvu raksturu, ko atsevišķos gadījumos pielieto, lai nomelnotu kādas konkrētas lielvalsts ārpolitiku.

## Interpretācija
Lai gan imperiālisma definīcija galvenokārt tiek saistīta ar kādas konkrētas lielvalsts ietekmes izplatīšanu globālajā arēnā, dažādos laika posmos imperiālisma interpretācija ir mainījusies un paplašinājusies, kas tādējādi šī jēdziena pilnīgu izskaidrošanu un kategorizēšanu padara daudz sarežģītāku nekā tas sākotnēji varētu likties. Ne velti dažu autoru skatījumā imperiālisms tiek salīdzināts ar darvinismu, kur attiecīgā termina pielietojums ir izplatīts, taču izpratne par to ir samērā minimāla. Līdz ar to, lai gan imperiālisma politika ir novērota jau senajos laikos, kā, piemēram, ar Aleksandra Lielā karagājieniem un Romas impērijas izvērsto ietekmi Vidusjūras reģionā, pats termins *imperiālisms* radās tikai 19. gadsimtā, ar kura palīdzību Lielbritānijas vadošās amatpersonas centās apzīmēt tā laika Francijas izvērsto politiku Napoleona III valdīšanas periodā (1852—1870), kas lielākoties sevī ietvēra aktīvu ekspansiju pēc arvien jaunām aizjūras teritorijām.

Tieši teritoriālā sāncensība starp Eiropas vadošajām lielvarām 19. gadsimta beigās un 20. gadsimta sākumā veicināja apstākļus tam, lai teorētiskajā literatūrā parādītos jaunas interpretācijas, kas bija saistītas ar imperiālisma definēšanu. Piemēram, Pirmā pasaules kara laikā (1914—1918) marksistiskās skolas pārstāvji, galvenokārt Vladimira Ļeņina vadība, izstrādāja jaunu koncepciju, kas imperiālismu definēja kā kapitālisma sistēmas augstāko pakāpi, kur par galveno vadmotīvu kalpoja fakts, ka imperiālistiskajām lielvarām, sadalot visu pasauli ietekmes sfērās, agri vai vēlu nāktos karot savā starpā, lai tādējādi savā īpašumā iegūtu jaunus stratēģiskos priekšposteņus, resursus un noieta tirgus. Respektīvi, Ļeņina izstrādātā teorija paredzēja, ka, kapitālismam sasniedzot savu galējo attīstības stadiju, tautsaimniecība kļūtu monopolistiska, līdz ar to, lai izvairītos no pārprodukcijas, lielvalstis būtu spiestas iekarot jaunas teritorijas — monopolistiskais kapitālisms.

## Atsauces

## Skatīt arī
* Impērija
* Koloniālisms