open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Deniss Gabors

**Deniss Gabors** (, dzimis  Budapeštā, miris  Londonā) bija Ungārijas ebreju izcelsmes britu elektrotehnikas inženieris un fiziķis. 1947. gadā izgudroja hologrāfiju, par ko 1971. gadā ieguva Nobela prēmiju fizikā.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1900. gadā kā **Dēnešs Ginsbergs** () Bernāta Ginsberga ģimenē, kurš 1902. gadā nomainīja uzvārdu uz "Gabors". Studēja Budapeštas Tehniskajā universitātē un Šarlotenburgas Tehniskajā universitātē Berlīnē. Savas karjeras sākumā viņš analizēja elektrisko augstsprieguma līniju īpašības, izmantojot katodstaru oscilogrāfu, kas viņā izraisīja interesi par elektronu optiku. Pētot oscilogrāfu fundamentālos darbības procesus, Gabors izmantoja citas elektronstaru ierīces, piemēram, elektronmikroskopus un elektronu lampas. 1927. gadā viņš rakstīja darbu par kineskopu, lai iegūtu doktora grādu, un strādāja pie plazmas lampu izstrādes.

1933. gadā D. Gabors atstāja Vāciju, un viņam darbu piedāvāja briti. Viņš sāka strādāt inženierijas kompānijā *[[British Thomson-Houston]]* Ragbi pilsētā Vorikšīrā. Šajā laikā viņš iepazinās ar Mārdžoriju Batleru (*Marjorie Butler*), kura 1936. gadā kļuva par viņa sievu.

Strādājot kompānijā *British Thomson-Houston*, 1947. gadā Gabors izgudroja hologrāfiju. Pirmā hologramma gan tapa tikai 1964. gadā, pēc tam, kad 1960. gadā bija izgudrots lāzers. Tikai tad hologrāfija sāka attīstīties arī komerciāli.

1948. gadā Gabors sāka strādāt Londonas Impērijas koledžā. No 1958. gada viņš bija lietišķās fizikas profesors, līdz pat 1967. gadam, kad pensionējās.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Denisa Gabora biogrāfija Nobela prēmijas mājaslapā
Fobos-2

**Fobos-2** bija PSRS starpplanētu zonde, kas paredzēta Marsa pavadoņa Fobosa izpētei. Tas bija viens no diviem Fobos programmas kosmiskajiem aparātiem. Misija negaidīti beidzās priekšlaicīgi, nepabeidzot galveno pētījumu fāzi.

Aparāts startēja . Un 1989. gada martā iegāja orbītā ap Marsu. "Fobos-2" uzdevums bija pietuvoties Marsa pavadonim Fobosam un uz tā nomest īpašus pētnieciskos robotus. Brīdī, kad aparāts atradās 50 metru attālumā no pavadoņa, sakari pazuda un tos neizdevās atgūt, līdz  tika paziņots, ka aparāts ir zaudēts. Aparāts, visdrīzāk, tika zaudēts datorprogrammatūras kļūmes dēļ, taču dažādu NLO un citplanētiešu fanu aprindās ir populārs uzskats, ka "Fobos-2" tika "notriekts", jo pašā pēdējā, no "Fobos-2" saņemtajā attēlā esot redzams kaut kāds objekts, kurš, acīmredzot, vēlāk ir notriecis "Fobos-2". Eksperti, apskatot šīs aizdomīgās fotogrāfijas gan ir nonākuši pie secinājuma, ka "Fobos-2" ir uzņēmis paša pavadoņa Fobosa mesto ēnu uz Marsa, taču šāds paskaidrojums daudzus neapmierina un "Fobos-2" pazušana tā arī paliek kā viena no populārākajām citplanētiešu pasaciņām.
Teodors Hercls

**Teodors Hercls** (, , ; dzimis kā **Benjamins Zeevs Hercls** (*Binyamin Ze'ev Herzl*) , miris , 1949. gadā pārapbedīts Jeruzalemē) bija Budapeštā dzimis austriešu žurnālists, mūsdienu cionisma un idejiskais Izraēlas valsts dibinātājs.

Galvenais darbs — 1896. gadā publicētā grāmata "Ebreju valsts" (*Der Judenstaat*), kurā pamatoja ebreju valsts dibināšanu, un kuru sarakstīja, ietekmējoties no Dreifusa lietas. 1897. gada 3. septembrī Bāzelē nodibināja Pasaules Cionistu organizāciju (*World Zionist Organization, WZO*), un kļuva par tās pirmo prezidentu. Atlikušo mūža daļu viesojās dažādās Eiropas valstīs, cenšoties ietekmēt valdošās elites labvēlīgi pret Izraēlas valsts dibināšanu Palestīnā.

## Ārējās saites
* 
* Teodora Hercla raksti 
* Teodora Hercla biogrāfija
Mars Global Surveyor

right|thumb|Datora veidots ''Global Surveyor'' kosmosa kuģa attēls

**Mars Global Surveyor** jeb **MGS** — ASV starpplanētu zonde, kas 1996. gadā tika sūtīta uz Marsu, lai fotografētu un kartētu Marsa virsmu. Tā bija pirmā ASV Marsa misija pēc 20 gadu pārtraukuma. Kosmiskais aparāts darbojās līdz 2006. gada novembrim. *Mars Global Surveyor* bija uzstādījis ilgdzīvošanas rekordu — vairāk nekā 9 gadi Marsa orbītā. Uz Zemi pārraidīti aptuveni 240 000 Mēness virsmas attēlu.

## Misijas norise
Aparāts startēja 1996. gada 7. novembrī, un pēc 10 mēnešus gara ceļa 1997. gada 12. septembrī veiksmīgi iegāja sākotnējajā orbītā ap Marsu. Nākamo 16 mēnešu laikā, izmantojot īpašu aerobremzēšanas tehniku, *Mars Global Surveyor* iegāja nepeiciešamajā orbītā, lai 1999. gada martā uzsāktu Marsa kartogrāfēšanu. Pēc pamatmisijas uzdevumu izpildīšanas 2001. gada janvārī tā darbības laiku pagarināja līdz 2008. gadam. *Mars Global Surveyor* noderēja arī nākamajās ASV Marsa misijās kā sakaru retranslācijas pavadonis. Aparāts turpināja fotografēt Marsa virsmu, kā arī novērot Marsa atmosfēru.

## MGS zaudēšana
2006. gada novembrī sakari ar MGS tika zaudēti. Tas notika parastas operācijas laikā, kad tika pārorientēti saules bateriju paneļi. Uz 2007. gada janvāri ir vairākas versijas par kosmiskā aparāta zaudēšanas iemasliem, bet par ticamāko tiek uzkatīta kļūme programmatūrā. Ir aizdomas, ka nepareizas komandas programmā, kas tika uzlikta jau jūnijā, noveda pie tā, ka pārkarsa saules baterijas. Tas savukārt izraisīja aparāta pāreju drošajā režīmā (*safe mode*); tajā nevarēja nodrošināt nepieciešamo elektroenerģijas daudzumu, un *Mars Global Surveyor* pārstāja darboties.

## Ārējās saites
* "Mars Global Surveyor" misijas mājas lapa
Mars Observer

**Mars Observer** bija NASA starpplanētu zonde Marsa izpētei, ar kuru tika zaudēts kontakts trīs dienas pirms ieiešanas orbītā. Tā bija pirmā ASV rīkotā ekspedīcija uz planētu pēc gandrīz 17 gadiem kopš veiksmīgajām Viking misijām.

*Mars Observer* bija paredzēts darboties Marsa orbītā, lai kartografētu planētas virsmu, noteiktu izplatītāko minerālu izplatību, mērītu gravitācijas lauka intensitāti, mēģinātu noskaidrot Marsa vājā magnētiskā lauka avotu un pētītu Marsa atmosfēras procesus.

Kosmiskais aparāts tika palaists  un drīz pēc starta sāka ievākt zinātnisko informāciju par starpplanētu telpu. , tikai trīs dienas pirms Marsa sasniegšanas, sakari ar aparātu tika zaudēti. Līdz pat šodienai nav īsti noskaidrots avārijas iemesls. Tiek uzskatīts, ka orientācijas dzinēju kļūmes dēļ aparāts sācis nekontrolējami rotēt un, visdrīzāk, palidojis garām Marsam un pašlaik atrodas heliocentriskā orbītā.
Aparāts tā arī neveica nekādus Marsa pētījumus, bet paspēja pārsūtīt ievākto informāciju par starpplanētu telpu.

## Ārējās saites
Vupertāle

**Vupertāle** () ir Vācijas pilsēta, kas atrodas valsts rietumos pie Vuperas upes. Pilsēta atrodas Ziemeļreinas-Vestfālenes federālajā zemē uz dienvidiem no Reinas-Rūras aglomerācijas. Vupertāle atrodas 34 kilometru attālumā no Diseldorfas un 527 kilometru attālumā no Vācijas galvaspilsētas Berlīnes. Pēc 2013. gada datiem Vupertālē dzīvo 343 488 iedzīvotāji, bet tās aglomerācijā dzīvo 11,3 miljoni iedzīvotāju. Pēc iedzīvotāju skaita tā ir Vācijas 17. lielākā pilsēta un 85. lielākā Eiropas Savienības pilsēta.

Pilsēta ir pazīstama ar savu 1901. gadā izveidoto piekārto viensliežu tramvaju - *Schwebebahn Wuppertal*. Pilsētā ir labi saglabājušās daudz klasicisma, jūgendstila un *[[Bauhaus]]* stila ēku.Vurptāle ir nozīmīgs ķīmiskās, farmaceitiskās un metalurģiskās rūpniecības centrs. Vupertāle ir vācu koncerna *[[Bayer]]* rašanās vieta. 1897. gadā šeit tika radīts aspirīns.

Vupertāles pilsēta tika izveidota 1929. gadā, apvienojot septiņas atsevišķas pilsētas.

## Cilvēki
Vupertālē ir dzimuši:

* Arno Brēkers (*Arno Breker*) (1900-1991) - tēlnieks
* Hermanis Ebinghauss (*Hermann Ebbinghaus*) (1850—1909) - psihologs
* Frīdrihs Engelss (*Friedrich Engels*) (1820-1895) - marksisma teorētiķis
* Hanss Knapertsbušs (*Hans Knappertsbusch*) (1888-1965) - diriģents
* Rūdolfs Karnaps (*Rudolf Carnap*) (1891-1970) - filozofs
* Elza Laskere-Šīlere (*Else Lasker-Schüler*) (1869-1945) - dzejniece
* Jūliuss Plikers (*Julius Plücker*) (1801-1868) - matemātiķis
* Johaness Rau (*Johannes Rau*) (1931-2006) - politiķis
* Horsts Taperts (*Horst Tappert*) (1923-) - aktieris
* Toms Tikvers (*Tom Tykwer*) (1965-) - kinorežisors
* Gonsalo Kastro (*Gonzalo Kastro*) (1987-) - futbolists

## Atsauces

## Ārējās saites
Mao Dzeduns

**Mao Dzeduns** (, , izrunā: ; dzimis , miris ) bija Ķīnas Komunistiskās partijas vadītājs, Ķīnas Tautas Republikas izveidotājs un vadītājs no 1949. gada līdz savai nāvei 1976. gadā.

Mao Dzeduna izveidoto komunistiskās doktrīnas politisko kustību sauc par maoismu.

## Dzīvesgājums

Mao Dzeduns dzimis Šaošaņas ciematā Hunaņas provincē. Viņš bija nabadzīga zemnieka dēls. Astoņu gadu vecumā sāka mācīties ciemata skolā, bet trīspadsmit gadu vecumā bija spiests pārtraukt mācības, lai palīdzētu vecākiem saimniecībā. Vēlāk viņš turpināja mācīties Čanšā, Hunaņas provinces administratīvajā centrā. 1911. gadā pievienojās revolucionāru armijai, kas vērsās pret Cjinu dinastijas valdniekiem. 1912. gadā pavasarī, kad beidzās karš un tika proklamēta Ķīnas Republika, Mao Dzeduns pameta armiju un atgriezās mācīties. 1918. gadā viņš devās uz Pekinu. Tur iestājās Pekinas Universitātē un ieguva universitātes bibliotekāra palīga amatu.

1921. gadā Mao iestājās Ķīnas Komunistiskajā partijā (ĶKP) un piedalījās tās pirmajā kongresā, bet otrajā kongresā tika ievēlēts par ĶKP Centrālkomitejas locekli.

Pēc vairāk nekā 20 gadus ilgušā Ķīnas pilsoņu kara, 1949. gada 1. oktobrī Pekinā Mao pasludināja Ķīnas Tautas Republiku. Lai sasniegtu savus mērķus, Mao vairākas reizes organizēja kampaņas, kuras gan parasti beidzās ar katastrofāliem rezultātiem. Lielais lēciens uz priekšu beidzās ar badu, no kā mira apmēram 30 miljoni cilvēku, savukārt Kultūras Revolūcija ar gandrīz pilnīgu Ķīnas tradicionālās kultūras sagrāvi.

Miris 1976. gada 9. septembrī 82 gadu vecumā no sirdslēkmes pēc ilgstošas veselības pasliktināšanās. Mao nāve iezīmēja nozīmīgas pārmaiņas Ķīnā, jo drīz pēc viņa aiziešanas valsts vadībā sākās politiskās reformas un atvēršanās pasaulei, kas galu galā noveda pie ekonomiskās modernizācijas.

## Uzskati

Mao uzskatīja, ka Ķīnā proletariāts nav galvenais revolucionārais spēks, jo lielākā daļa iedzīvotāju bija zemnieki. Viņš koncentrējās uz revolucionārās kustības organizēšanu laukos, nevis rūpniecības centros, kā to ierosināja klasiskā marksisma teorija.

Mao uzskatīja, ka revolūcija nevar apstāties ar buržuāziskās valdības gāšanu. Lai saglabātu revolucionāro garu un izvairītos no stagnācijas, nepieciešamas nepārtrauktas reformas un cīņa pret "kontrrevolucionāriem elementiem". Šī ideja izpaudās, piemēram, Lielajā proletariāta kultūras revolūcijā (1966–1976).

Mao ticēja, ka masu iesaiste politiskajā procesā ir būtiska. Viņš uzskatīja, ka cilvēki jāizglīto un jāiedvesmo kļūt par aktīviem sabiedrības pārveidotājiem.

Mao uzskati un to īstenošana praksē ir radījuši pretrunīgas sekas. Daudzi viņa politikas rezultāti, piemēram, Lielais lēciens uz priekšu (1958–1962) un Kultūras revolūcija, noveda pie ekonomiskām un sociālām katastrofām, tostarp milzīgām bada sekām un miljoniem cilvēku bojāejas.

## Atsauces
Skotijas futbola izlase

**Skotijas futbola izlase** ir nacionālā futbola komanda, kas pārstāv Skotiju starptautiskās futbola sacensībās. Skotijas futbola izlasi pārvalda Skotijas Futbola asociācija. Skotijas izlase astoņas reizes ir piedalījusies Pasaules čempionātos, taču ne reizi nav iekļuvusi izslēgšanas turnīra kārtā. Skotijas izlase piedalījās pašā pirmajā oficiālajā futbola valstsacīkstē, 1872. gada 30. novembrī cīnoties neizšķirti 0-0 ar Angliju.

## Pasaules čempionātos
* 1930—1938 — *Nepiedalījās*
* 1950 — *Kvalificējās, bet izstājās*
* 1954 — Grupu turnīrs
* 1958 — Grupu turnīrs
* 1962—1970 — *Nekvalificējās*
* 1974 — Grupu turnīrs
* 1978 — Grupu turnīrs
* 1982 — Grupu turnīrs
* 1986 — Grupu turnīrs
* 1990 — Grupu turnīrs
* 1994 — *Nekvalificējās*
* 1998 — Grupu turnīrs
* 2002 — *Nekvalificējās*
* 2006 — *Nekvalificējās*
* 2010 — *Nekvalificējās*
* 2014 — *[[2014. gada FIFA Pasaules kausa kvalifikācija — UEFA zona|Nekvalificējās]]*
*2018 — ''Nekvalificējās''
*2022 — ''Nekvalificējās''

## Eiropas čempionātos
* 1960—1988 — *Nekvalificējās*
* 1992 — Grupu turnīrs
* 1996 — Grupu turnīrs
* 2000 — *Nekvalificējās*
* 2004—2016 — *Nekvalificējās*
* 2020 — Grupu turnīrs
* 2024 — Grupu turnīrs

## Spēlētāju rekordi
*Statistika atjaunota .*

### Visvairāk aizvadīto spēļu

### Visvairāk gūto vārtu

## Sastāvs
Komandas sastāvs 2024. gada Eiropas čempionāta finālturnīrā. Spēles un gūtie vārti norādīti līdz finālturnīra sākumam.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Skotijas futbola mājaslapa
Skotijas Futbola asociācija

**Skotijas Futbola Asociācija (SFA)** (angļu val.: *The Scottish Football Association*) ir galvenā par futbolu atbildīgā organizācija Skotijā. Tā organizē nacionālo futbola čempionātu, Skotijas Premjerlīgu, kā arī atbild par Skotijas futbola izlasi. SFA galvenā mītne atrodas Glāzgovā. SFA tika dibināta 1873 gadā. Tā ir gan UEFA, gan FIFA locekle.

## Ārējās saites
* Skotijas Futbola Asociācija
Slovākijas futbola izlase

**Slovākijas futbola izlase** ir nacionālā futbola komanda, kas pārstāv Slovākiju starptautiskās futbola sacensībās. Slovākijas futbola izlasi pārvalda Slovākijas Futbola asociācija.

Laika posmā no 1939. līdz 1944. gadam Slovākijas izlase aizvadīja 16 spēles, taču pēc Otrā pasaules kara slovāku spēlētāji spēlēja apvienotajā Čehoslovākijas izlasē. Pēc Čehoslovākijas sadalīšanās Slovākijas izlase pirmo spēli aizvadīja 1992. gadā pret Lietuvas izlasi. Slovākijas izlase Pasaules kausa finālturnīrā pirmoreiz piedalījās 2010. gadā, iekļūstot astotdaļfinālā. Eiropas čempionāta finālturnīrā debitēja 2016. gadā Francijā, kad arī spēja izkļūt no grupas, bet astotdaļfinālā piekāpās Vācijas izlasei. Arī 2024. gada Eiropas čempionātā sasniedza astotdaļfinālu, kur papildlaikā zaudēja Anglijai.

## Pasaules čempionātos
* 1930—1994 — *skatīt [[Čehoslovākijas futbola izlase|Čehoslovākijas izlasi]]*
* 1998—2006 — *Nekvalificējās*
* 2010 — Astotdaļfināls
* 2014 — *[[2014. gada FIFA Pasaules kausa kvalifikācija — UEFA zona|Nekvalificējās]]*
* 2018 — *[[2018. gada FIFA Pasaules kausa kvalifikācija — UEFA zona|Nekvalificējās]]*
* 2022 — *[[2022. gada FIFA Pasaules kausa kvalifikācija — UEFA zona|Nekvalificējās]]*
* 2026 — *[[2026. gada FIFA Pasaules kausa kvalifikācija — UEFA zona|Nekvalificējās]]*

## Eiropas čempionātos
* 1960—1992 — *skatīt [[Čehoslovākijas futbola izlase|Čehoslovākijas izlasi]]*
* 1996—2012 — *Nekvalificējās*
* 2016 — Astotdaļfināls
* 2020 — Grupu turnīrs
* 2024 — Astotdaļfināls

## Spēlētāju rekordi
*Statistika atjaunota .*

### Visvairāk aizvadīto spēļu

### Visvairāk gūto vārtu

## Sastāvs
Komandas sastāvs 2024. gada Eiropas čempionāta finālturnīrā. Spēles un gūtie vārti norādīti līdz finālturnīra sākumam.

## Atsauces

## Ārējās saites
Slovēnijas Futbola asociācija

**Slovēnijas Futbola Asociācija (NZS)** (slovēņu val.: *Nogometna zveza Slovenije*) ir galvenā par futbolu atbildīgā organizācija Slovēnijā. Tā organizē nacionālo futbola čempionātu, Slovēnijas 1. līgu, kā arī atbild par Slovēnijas futbola izlasi. NZS galvenā mītne atrodas Ļubļanā. Asociācija tika dibināta 1920. gadā. Tā ir gan UEFA, gan FIFA locekle.

## Ārējās saites
* Slovēnijas Futbola Asociācija
Slovēnijas futbola izlase

**Slovēnijas futbola izlase** ir nacionālā futbola komanda, kas pārstāv Slovēniju starptautiskās futbola sacensībās. Slovēnijas futbola izlasi pārvalda Slovēnijas Futbola asociācija. Pēc Dienvidslāvijas sadalīšanās Slovēnijas izlase savu pirmo FIFA atzīto spēli aizvadīja 1992. gadā pret Igaunijas izlasi. Slovēnijas izlase pārsteidza visu futbola pasauli, iekļūstot 2000. gada Eiropas čempionātā. Vēl pēc diviem gadiem slovēņi kvalificējās 2002. gada Pasaules kausa izcīņai. Izlase kvalificējās arī 2010. gada Pasaules kausam un 2024. gada Eiropas čempionātam. Līdz šim Slovēnija finālturnīros nav izkļuvusi no grupas.

## Pasaules čempionātos
* 1930—1990 — *Nepiedalījās, atradās [[Dienvidslāvijas futbola izlase|Dienvidslāvijas]] sastāvā*
* 1994 — *Nepiedalījās*
* 1998 — *Nekvalificējās*
* 2002 — Grupu turnīrs
* 2006 — *Nekvalificējās*
* 2010 — Grupu turnīrs
* 2014 — *[[2014. gada FIFA Pasaules kausa kvalifikācija — UEFA zona|Nekvalificējās]]*
* 2018 — *[[2018. gada FIFA Pasaules kausa kvalifikācija — UEFA zona|Nekvalificējās]]*
* 2022 — *[[2022. gada FIFA Pasaules kausa kvalifikācija — UEFA zona|Nekvalificējās]]*
* 2026 — *[[2026. gada FIFA Pasaules kausa kvalifikācija — UEFA zona|Nekvalificējās]]*

## Eiropas čempionātos
* 1960—1992 — *Nepiedalījās, atradās [[Dienvidslāvijas futbola izlase|Dienvidslāvijas]] sastāvā*
* 1996 — *Nekvalificējās*
* 2000 — Grupu turnīrs
* 2004 —2020 — *Nekvalificējās*
* 2024 — Astotdaļfināls
* 2028 —
## Spēlētāju rekordi
*Statistika atjaunota .*

### Visvairāk aizvadīto spēļu

### Visvairāk gūto vārtu

## Sastāvs
Komandas sastāvs 2024. gada Eiropas čempionāta finālturnīrā. Spēles un gūtie vārti norādīti līdz finālturnīra sākumam.

## Atsauces

## Ārējās saites
Slovākijas Futbola asociācija

**Slovākijas Futbola Asociācija (SFZ)** (slovāku val.: *Slovenský futbalový zväz*) ir galvenā par futbolu atbildīgā organizācija Slovākijā. SFZ organizē Slovākijas čempionātu, kā arī atbild par Slovākijas futbola izlasi. Tās galvenā mītne atrodas Bratislavā. Asociācija tika dibināta 1938. un bija arī FIFA locekle, taču pēc Otrā pasaules kara tā nepastāvēja, jo Čehoslovākijas futbolu vadīja Čehoslovākijas futbola asociācija. Pēc Slovākijas neatkarības iegūšanas, SFZ tika uzņemta gan FIFA, gan UEFA.

## Ārējās saites
* Slovākijas Futbola Asociācija
Katoļticība

**Katoļticība** jeb **katolicisms** ( *(katholikos)* — 'visaptverošs', 'vispasaules') ir vispārīgs termins, ar kuru apzīmē vienu no kristietības virzieniem, kas izveidojās, kad Kristīgā baznīca sašķēlās katoļticīgajos un pareizticīgajos.[thumb|[Svētā Pētera bazilika jeb Vatikāna bazilika|left]]Pirmo reizi apzīmējums *ἡ καθολικὴ ἐκκλησία* lietots ap 110. gadu sv. Antiohijas Ignācija vēstulē Smirnas iedzīvotājiem. Pirmajā Konstantinopoles koncilā tas tika pievienots Nīkajas ticības apliecībai.

Visaptverošā baznīca, t. i., Katoliskā baznīca, par savu vadītāju atzīst Romas pāvestu, un to veido divas galvenās daļas: *latīņu rits* un *austrumu riti*, kuri atšķiras ar liturģiskām kartībām, taču ir kopīgā sadraudzībā ar viens otru. Bez tam ir vēl virkne nelielu atsevišķu konfesiju un sektu, kas sevi dēvē par katoliskām baznīcām, taču citi tās par tādām neatzīst.

## Izplatība
Katoļticība ir lielākā (pēc ticīgo skaita) kristietības konfesija. 2017. gadā pasaulē bija 1,313 miljardi katoļu. Piecas lielākās valstis pasaulē pēc kopējā katoļu iedzīvotāju skaita ir Brazīlija, Meksika, Filipīnas, Amerikas Savienotās Valstis un Itālija.

### Latvijā

Katolicisms Latvijā ir otrā lielākā kristīgā konfesija. Tā ir daļa no pasaules Katoļu baznīcas, kuru vada pāvests.

## Katolicisma veidi

## Ārējās saites
Žans Pols Sartrs

**Žans Pols Šarls Emārs Sartrs** (; dzimis , miris ) bija politiski kreiss eksistenciālisma franču filozofs, rakstnieks un dramaturgs. 1964. gada Nobela prēmijas laureāts, no kuras viņš brīvprātīgi atteicās. Plaši zināma ir arī Sartra ilgā un sarežģītā kopdzīve ar feministi Simonu de Bovuāru.

Dzimis Parīzē, flotes virsnieka ģimenē. Sartra māte bija Alberta Šveicera māsīca. Kad Žanam Polam bija divi gadi, nomira tēvs un zēns uzauga, ietekmējoties no mātes tēva. Kad Sartram bija divpadsmit gadu, māte apprecējās atkal un ģimene pārcēlās uz Larošelu.

Starp pasaules kariem studēdams prestižajā Augstākajā normālskolā (*École Normale Supérieure*) filozofiju, Sartrs iepazinās ar savu partneri un domubiedri Simonu de Bovuāru. Līdz Otrajam pasaules karam pasniedza filozofiju dažādos Francijas licejos, no 1944. gada pārtika tikai no literārās darbības. 1945. gada oktobrī kopā ar de Bovuāru, Merlo-Pontī un citiem nodibināja literāri-politisku žurnālu "Jaunie laiki" (*Les Temps Modernes*). Sabiedriskajā darbībā Sartrs atbalstīja dekolonizāciju (tajā skaitā Alžīrijas neatkarību no Francijas), Miera kustību, Kubas revolūciju, Studentu maiju, protestēdams pret ASV Vjetnamas karu, bet arī pret PSRS Ungārijas revolūcijas un Prāgas pavasara apspiešanu.

## Nozīmīgākie darbi

### Filozofijā
* "Esamība un nekas" (*L'être et le néant*, 1943)
* "Eksistenciālisms ir humānisms" (*L'Existentialisme est un humanisme*, 1946)
* "Dialektiskā prāta kritika" (*Critique de la raison dialectique*, 1960)

### Literatūrā
* romāns "Nelabums" (*La nausée*, 1938)
* stāsts "Siena" (*Le mur*, 1939)
* luga "Mušas" (*Les mouches*, 1943)
* luga "Godājamā staigule" (*La putain respectueuse*, 1946)

## Ārējās saites

* 
* Žans Pols Sartrs un viņa darbi portālā Satori.lv
Seneka Jaunākais

**Seneka** (arī **Seneka Jaunākais**, pilnā vārdā **Lūcijs Annejs Seneka** (); dzimis ap 4. gadu p.m.ē., miris 65. gadā) bija romiešu stoiķu filozofs, dramaturgs un valstsvīrs.

## Dzīve
Seneka dzimis Kordovā (mūsdienu Spānijas teritorijā), viņa tēvs Marks (vai Lūcijs) Annejs Seneka jeb Seneka Vecākais bija turīgs orators. Tradicionāli tiek uzskatīts, ka Seneka bijis slimīgs bērns, kurš ticis izglītots retorikā Romā. Tur viņš iepazinies ar stoiķu filozofiju. Slimības dēļ Seneka ārstēšanās nolūkos kādu laiku esot dzīvojis Ēģiptē.

Pēc atgriešanās Seneka uzsācis veiksmīgu advokāta karjeru, taču, nonācis konfliktā ar imperatoru Kaligulu, ap 37. gadu gandrīz ticis nogalināts. Kaligula Seneku pasaudzējis tikai tāpēc, ka domājis, ka viņš tāpat ilgi nedzīvos savas sliktās veselības dēļ. 41. gadā Mesalīna, imperatora Klaudija sieva, panāca laulības pārkāpšanā ar Kaligulas māsu Jūliju Livillu apsūdzētā Senekas izraidīšanu uz Korsiku.

49. gadā Klaudija jaunā sieva Agripīna uzaicināja Seneku atgriezties Romā, lai audzinātu tās dēlu Lūciju Domītiju, kurš 54. gadā kļuva par imperatoru Neronu.

Pirmos valdīšanas gadus Nerons esot pakļāvies Senekas un Seksta Afranija Burra padomiem, taču tad Seneka un Burrs zaudējusi savu ietekmi, un Nerons kļuva par tirānisku valdnieku.

65. gadā Seneka tika apsūdzēts dalībā Pizona sazvērestībā ar mērķi nogalināt Neronu. Nerons bez tiesas sprieduma pavēlēja Senekam izdarīt pašnāvību. Seneka šai pavēlei pakļāvās.

## Darbi
Seneka rakstījis filozofiskus darbus (esejas, vēstules, īpaši jāmin "Vēstules Lucīlijam par ētiku"), traģēdijas, viņam pieder arī viens satīrisks darbs un viens meteoroloģiska rakstura darbs. Seneka uzskatāms par vienu no nozīmīgākajiem stoicisma filozofijas pārstāvjiem.

Senekas traģēdijas lielā mērā balstītas sengrieķu dramaturģijas tradīcijās, īpaši liela ir Eiripīda ietekme. Nozīmīga ir arī romiešu autoru - Vergīlija un Ovidija - ietekme. Plaši pazīstams Senekas darbs traģēdija "Mēdeja".

Senekas traģēdijas lielā mērā ietekmēja renesanses laikmeta Eiropas dramaturģiju (Elizabetes laikmeta teātri Lielbritānijā, franču klasicisma dramaturģiju u.c.).

## Ārējās saites

*Senekas Jaunākā teksti 

## Atsauces
Spānijas futbola izlase

**Spānijas futbola izlase** ir nacionālā futbola komanda, kas pārstāv Spānijas Karalisti starptautiskās futbola sacensībās. Spānijas futbola izlasi pārvalda Spānijas Futbola federācija. Savu pirmo spēli Spānija aizvadīja 1920. gada vasaras olimpiskajās spēlēs pret Dāniju. Spānijas izlases lielākais panākums Pasaules kausos ir 2010. gadā izcīnītais čempionu tituls. Spānija ir arī 1964. , 2008. un 2012. gada, 2024. gada Eiropas čempione.

## Pasaules čempionātos
* 1930 — *Nepiedalījās*
* 1934 — *Ceturtdaļfināls*
* 1938 — *Izstājās pilsoņu kara dēļ*
* 1950 — *4. vieta*
* 1954 — *Nekvalificējās*
* 1958 — *Nekvalificējās*
* 1962 — *Grupu turnīrs*
* 1966 — *Grupu turnīrs*
* 1970 — *Nekvalificējās*
* 1974 — *Nekvalificējās*
* 1978 — *Grupu turnīrs*
* 1982 — *2. kārta*
* 1986 — *Ceturtdaļfināls*
* 1990 — *Astotdaļfināls*
* 1994 — *Ceturtdaļfināls*
* 1998 — *Grupu turnīrs*
* 2002 — *Ceturtdaļfināls*
* 2006 — *Astotdaļfināls*
* 2010 — **Čempioni**
* 2014 — Grupu turnīrs
* 2018 — Astotdaļfināls
* 2022 — Astotdaļfināls

## Eiropas čempionātos
* 1960 — *Izstājās kvalifikācijas laikā*
* 1964 — **Čempioni**
* 1968—1976 — *Nekvalificējās*
* 1980 — *Grupu turnīrs*
* 1984 — *2. vieta*
* 1988 — *Grupu turnīrs*
* 1992 — *Nekvalificējās*
* 1996 — *Ceturtdaļfināls*
* 2000 — *Ceturtdaļfināls*
* 2004 — *Grupu turnīrs*
* 2008 — **Čempioni**
* 2012 — **Čempioni**
* 2016 — *Astotdaļfināls*
* 2020 - *Pusfināls*
* 2024 - **Čempioni**
* 2028 -

## Spēlētāju rekordi

### Visvairāk aizvadīto spēļu

### Visvairāk gūto vārtu

## Sastāvs
Komandas sastāvs 2024. gada Eiropas čempionāta finālturnīrā. Spēles un gūtie vārti norādīti līdz finālturnīra sākumam.

## Skatīt arī
* Spānijas izlase 2010. gada Pasaules kausa finālturnīrā

## Atsauces

## Ārējās saites
Spānijas Futbola federācija

**Spānijas Futbola Federācija (RFEF)** (spāņu val.: *Real Federación Española de Fútbol*) ir galvenā par futbolu atbildīgā organizācija Spānijā. Tā organizē nacionālo futbola čempionātu, Spānijas La Ligu, kā arī atbild par Spānijas futbola izlasi. RFEF galvenā mītne atrodas Madridē. 1909. gadā Federācija tika uzņemta FIFA sastāvā, savukārt 1954. gadā tā kļuva par vienu no UEFA dibinātājām.
## Sasniegumi
### Nacionālā futbola izlase

### Nacionālā telpu futbola izlase

## Ārējās saites
* Spānijas Futbola Federācija
* Spain FIFA
* Spain UEFA
Sapfo

**Sapfo** (, *Sapphō*, dzimusi starp 630. un 612. gadu p.m.ē., mirusi ap 570. gadu p.m.ē.) bija sengrieķu dzejniece. Sapfo, iespējams, dzimusi Eresā, Lesbas salā, bet dzīvojusi tagadējā Lesbas galvaspilsētā Mitilēnē, kas jau 7. gadsimtā p.m.ē. bija nozīmīgs kultūras centrs. Lielākā daļa viņas darbu nav saglabājušies. Sapfo dzejai raksturīga formas un pantmēra daudzveidība (Sapfo strofa). Viņas darbi lielākoties ir spilgti emocionāli, individuālu pārdzīvojumu piesātināti. Sapfo dzejā jaušami homoseksuāli motīvi (vārds *lesbiete* radies no Lesbas salas nosaukuma).

## Dzīve
[thumb|Sapfo [Gustavs Klimts|Gustava Klimta redzējumā]]
Drošu liecību par Sapfo dzīvi nav. Domājams, ka viņa dzimusi aristokrātiskā ģimenē — par to liecina viņas darbu valodas izsmalcinātība un atsauces uz dažādiem festivāliem, reliģiskiem rituāliem, galmu dzīvi un tamlīdzīgi. Iespējams, viņas vecāku vārdi bijuši Skamandrs un Kleīda un viņai bijuši trīs brāļi. Sapfo māte mirusi agri. Zināms, ka Sapfo bijusi precējusies un varbūt viņai bijusi meita Kleīda. Politisku apstākļu dēļ Sapfo uz īsu laiku bijusi spiesta dzīvot trimdā (iespējams, Sicīlijā). Mitilēnē Sapfo vadījusi tiasu — dižciltīgu meiteņu skolu, kur tām bija jāapgūst arī mūzika, dzeja, deja. Iespējams, Sapfo bijušas intīmas attiecības ar Lesbas salā dzīvojušo Alkaju. Saskaņā ar kādu vēlāka laika leģendu, Sapfo, nelaimīgi iemīlējusies kādā Fāontā, beigusi dzīvi pašnāvībā.

## Atsauces

## Literatūra
* 
* 

## Ārējās saites
Balkāni

**Balkāni** var būt:

* Balkānu pussala — pussala Eiropas dienvidaustrumos un ģeogrāfisks reģions;
* Stara Planina, zināmi kā Balkānu kalni, — kalnu sistēma Eiropas dienvidaustrumos.
Darba partija

**Darba partija** bija sociāldemokrātiskā partija Latvijā. Radās 1997. gadā, atšķeļoties no Demokrātiskās partijas "Saimnieks". 2001.—2005. g. bija pie varas Rīgā. 9. Saeimas vēlēšanās piedalījās LSDSP sarakstā. 2008. gadā sākās partijas likvidācijas process.

## Literatūra
**Mednis I.* Partiju laiki Latvijā (1988-2002). — R.: Drukātava, 2007.  — 270.—273. lpp.

## Atsauces
Somijas futbola izlase

**Somijas futbola izlase** ir nacionālā futbola komanda, kas pārstāv Somiju starptautiskās futbola sacensībās. Somijas futbola izlasi pārvalda Somijas Futbola asociācija. Savu pirmo spēli Somija aizvadīja 1911. gadā pret Zviedrijas izlasi. Somijas izlase ir Eiropas vidusmēra komanda, nekad vēl nav spēlējusi FIFA Pasaules kausa finālturnīrā. Eiropas čempionāta finālturnīrā pirmo reizi piedalījās *[[2020. gada Eiropas čempionāts futbolā|Euro 2020]]*, kas notika 2021. gadā, ieņēma trešo vietu grupā un nekvalificējās izslēgšanas spēlēm.

## Pasaules čempionātos
* 1930-1934 - *Nepiedalījās*
* 1938 - *Nekvalificējās*
* 1950 - *Izstājās kvalifikācijas laikā*
* 1954-2010 - *Nekvalificējās*
* 2014 - *[[2014. gada FIFA Pasaules kausa kvalifikācija — UEFA zona|Nekvalificējās]]*
* 2018 - *[[2018. gada FIFA Pasaules kausa kvalifikācija — UEFA zona|Nekvalificējās]]*
* 2022 — *[[2022. gada FIFA Pasaules kausa kvalifikācija — UEFA zona|Nekvalificējās]]*
* 2026 — *[[2026. gada FIFA Pasaules kausa kvalifikācija — UEFA zona|Nekvalificējās]]*

## Eiropas čempionātos
* 1960-1964 - *Nepiedalījās*
* 1968-2016 - *Nekvalificējās*
* 2020 - *Grupu turnīrs*

## Sastāvs
Komandas sastāvs 2020. gada Eiropas čempionāta finālturnīrā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Somijas Futbola asociācija

**Somijas Futbola Asociācija (SPL)** (somu val.: *Suomen Palloliitto*) ir galvenā par futbolu atbildīgā organizācija Somijā. Asociācija organizē nacionālo futbola čempionātu, Somijas Veikkauslīgu, kā arī atbild par Somijas futbola izlasi. Tās galvenā mītne atrodas Helsinkos.

Kopš 1908. gada SPL ir FIFA locekle, bet 1954. gadā kļuva par vienu no UEFA dibinātājām.

## Ārējās saites
* Somijas Futbola Asociācija
Šveices futbola izlase

**Šveices futbola izlase** ir nacionālā futbola komanda, kas pārstāv Šveici starptautiskās futbola sacensībās. Šveices futbola izlasi pārvalda Šveices Futbola asociācija. Savu pirmo spēli valstsvienība aizvadīja 1905. gadā pret Franciju. Šveices izlase 12 reizes ir piedalījusies FIFA Pasaules kausa finālturnīros, trīs reizes tā ir iekļuvusi ceturtdaļfinālā (1934., 1938. un 1954. gadā). 2008. gadā kopā ar Austriju Šveice rīkoja Eiropas čempionātu futbolā.

## Pasaules čempionātos
* 1930 — *Nepiedalījās*
* 1934 — Ceturtdaļfināls
* 1938 — Ceturtdaļfināls
* 1950 — Grupu turnīrs
* 1954 — Ceturtdaļfināls
* 1958 — *Nekvalificējās*
* 1962 — Grupu turnīrs
* 1966 — Grupu turnīrs
* 1970—1990 — *Nekvalificējās*
* 1994 — Astotdaļfināls
* 1998 — *Nekvalificējās*
* 2002 — *Nekvalificējās*
* 2006 — Astotdaļfināls
* 2010 — Grupu turnīrs
* 2014 — Astotdaļfināls
* 2018 — Astotdaļfināls
* 2022 — Astotdaļfināls

## Eiropas čempionātos
* 1960-1992 - *Nekvalificējās*
* 1996 - *Grupu turnīrs*
* 2000 - *Nekvalificējās*
* 2004 - *Grupu turnīrs*
* 2008 - *Grupu turnīrs*
* 2012- Nekvalificējās
* 2016-*Astotdaļfināls*
* 2020- Ceturtdaļfināls
* 2024- Ceturtdaļfināls

## Spēlētāju rekordi
*Statistika atjaunota .*

### Visvairāk aizvadīto spēļu

### Visvairāk gūto vārtu

## Sastāvs
Komandas sastāvs 2024. gada Eiropas čempionāta finālturnīrā. Spēles un gūtie vārti norādīti līdz finālturnīra sākumam.

## Treneri
* Karls Rapans (1960 — 1963)
* Alfredo Foni (1964 — 1967)
* Ervins Ballabio (1967 — 1969)
* Luī Morē (1970 — 1971)
* Renē Isī (1973 — 1976)
* Rodžers Fonlantens (1977 — 1979)
* Leo Volkers (1979 — 1980)
* Pols Volfisbergs (1981 — 1985)
* Daniels Žandipē (1986 — 1989)
* Uli Štielike (1989 — 1991)
* Rojs Hodžsons (1992 — 1995)
* Artūrs Žorge (1996)
* Rolfs Fringers (1996 — 1997)
* Žilbērs Gress (1998 — 1999)
* Enco Trosero (2000 — 2001)
* Jakobs Kūns (2001 — 2008)
* Otmārs Hicfelds (2008 — 2014)
* Vladimirs Petkovičs (2014 — 2021)
* Murats Jakins (2021 — pašlaik)

## Skatīt arī
* Šveices futbola izlase 2010. gada Pasaules kausa finālturnīrā

## Atsauces

## Ārējās saites
Vladimirs Sorokins

**Vladimirs Sorokins** (, *  Bikovā, Maskavas apgabalā, Krievijas PSR) ir mūsdienu krievu rakstnieks postmodernists.

Sorokins debitējis literatūrā 1972. gadā ar dzejas publikāciju laikrakstā "За кадры нефтяников". 1977. gadā viņš absolvējis Gubkina Naftas un gāzes rūpniecības institūtu Maskavā ar inženiera kvalifikāciju, taču drīz vien pievērsās grāmatu grafikai, glezniecībai, konceptuālajai mākslai. 1970. gados Sorokins noformējis un ilustrējis aptuveni 50 grāmatas, piedalījies daudzās izstādēs.

1985. gadā Francijā Parīzes žurnālā "А-Я" tiek publicēti seši Sorokina stāsti, savukārt izdevniecība "Sintaksis" (*Синтаксис*) izdod viņa romānu "Rinda" (*Очередь*). Sorokina pirmā publikācija PSRS ir 1989.gadā Rīgā izdotā žurnālā "Родник" (žurnāla "Avots" krievu valodas versija). Drīz vien sekoja publikācijas daudzos citos izdevumos. 1992.gadā izdots Sorokina stāstu krājums, kas tika nominēts Krievijas Bukera prēmijai. Sorokina darbi tulkoti daudzās pasaules valodās, viņš saņēmis Krievijas Bukera prēmiju (2001), Andreja Belija prēmiju par nopelniem krievu literatūras labā (2001), "Liberti" prēmiju (2005), Vācijas Kultūras ministrijas prēmiju.

## Ārējās saites
Latvijas Aviācijas pulks

thumb|right|230px|Latvijas Aviācijas pulka iznīcinātāju eskadriļas ''Gloster Gladiator'' lidmašīnas.
[thumb|right|230px|[Latvijas *Gloster Gladiator* iznīcinātājs]]
thumb|right|230px|''Bristol Bulldog'' iznīcinātājs
thumb|right|230px|Mācību lidmašīna — ''Miles Magister''
[thumb|right|230px|[VEF I-17 mācību lidmašīna]]
[thumb|right|230px|[VEF I-12 mācību lidmašīna]]
1919. gada 7. jūnijā tika dibināts Latvijas Bruņoto spēku **Aviācijas parks** (devīze — "Visu par Latviju!"), par tā pirmo komandieri kļuva Alfrēds Valeika. 1921. gadā *Aviācijas parku* pārveidoja par **Aviācijas divizionu**, bet 1926. gada 18. septembrī — par **Aviācijas pulku**.

1939. gada 1. septembrī *Aviācijas pulkā* bija 3 iznīcinātāju eskadriļas, 4 sauszemes un 1 flotes izlūku—hidroplānu eskadriļa. Kopā bija 100-150 dažāda tipa lidaparātu (lielākā daļa no tiem jau bija novecojusi un savu laiku nokalpojusi). Kaujasspējīgi bija tikai 26 britu iznīcinātāji divplākšņi *[[Gloster Gladiator]]* (iepirkti 1938. gadā) un 12 *Bristol Bulldog II* . 125 virsnieki, 249 instruktori un kareivji, un 54 brīva līguma darbinieki.

1939. gadā Latvija Aviācijas pulka modernizēšanas vajadzībām Lielbritānijā pasūtīja 30 modernus *[[Hawker Hurricane]]* iznīcinātājus, kas bija bruņoti ar 4 vai 8 ložmetējiem un diviem lielgabaliem. Par lidaparātiem bija samaksāts, bet kara sākšanās dēļ Lielbritānija tos Latvijai tā arī nenodeva. Tas bija pamudinājums Latvijai pastiprināti pievērsties savu lidaparātu ražošanai un 1940. gada pavasarī pirmos izmēģinājuma lidojumus veica gan Kārļa Irbīša konstruētais iznīcinātājs VEF I-16, gan arī Herberta Cukura konstruētais pikējošais bumbvedējs Cukurs C-6bis, kuru Latvijas armija paspēja pieņemt bruņojumā un veikt 12 šādu lidaparātu pasūtījumu.

Lidlauki un palīglidlauki atradās Rīgā (Spilves lidosta), Rāmavā, Jumpravmuižā (Rumbulas lidlauks), Koknesē, Gulbenē, Krustpilī (Krustpils lidlauks). Jūras aviācijas bāzes bija Liepājā un Usmā.

Pēc Latvijas okupācijas Otrā pasaules kara laikā Aviācijas pulku likvidēja 1940. gada 25. decembrī.

## Aviācijas pulka komandieri

## Aviācijas pulka rīcībā bija

### Latvijā ražotās lidmašīnas

### Ārzemēs iepirktās lidmašīnas

## Atsauces

## Literatūra
* Bērziņš V. Bambals A. Latvijas armija. — Zinātne: Rīga, 1991., 81.-82. lpp.
K2

**K2**, **Čogori**, **Godvina Ostina kalns**, **Dapsangs** ir augstākā virsotne Karakorumā. Augstums 8611 m virs jūras līmeņa, otrā augstākā virsotne pēc Everesta. K2 atrodas uz Ķīnas un Pakistānas pakļautībā esošās Gilgitas-Baltistānas robežas.

Nosaukums K2 ir saistīts ar to, ka sava laikā Britu Indijas topogrāfiskais dienests reģistrēja daudzas kalnu virsotnes bez nosaukumiem, un piešķīra apzīmējumus pēc kalnu sistēmas (šajā gadījumā - Karakoruma) pirmā burta un kārtas numura. Vēsturiski ir iegājies, ka galvenokārt lieto nosaukumu K2.

Kalns sastāv no granītiem un gneisiem. Dienvidu nogāzē līdz 3500 m augstumam Šaiokas upes (Indas pieteka) virzienā atrodas Baltoro šļūdonis, kura garums sasniedz 60 km un platība — 770 km2.

## Vēsture
Kalnu eiropieši pirmoreiz atklāja 1856. gadā Henrija Godvina-Ostina Karakoruma ekspedīcijas laikā, un tam tika dots pagaidu nosaukums K2.

1902. gadā notika pirmais mēģinājums uzkāpt kalnā, ko veica Oskars Ekenšteins un Alisters Kraulijs, bet kāpšana beidzās neveiksmīgi. 1909. gadā virsotni centās sasniegt itālis Luidži Abruckis, bet tika tikai līdz 5400 m augstumam. 1938. gadā notika amerikāņu ekspedīcija Haustona vadībā, bet tā arī beidzās neveiksmīgi. 1939. gadā notika amerikāņu ekspedīcija Visnera vadībā, kura arī beidzās nesekmīgi, bet tika sasniegta 8384 metru atzīme. 1953. gadā amerikānis Haustons atkal mēģināja uzkāpt virsotnē, bet no tā bija jāatsakās pēc ekspedīcijas dalībnieka Hilkeja bojāejas. Tikai 1954. gadā itāļiem Ahille Kompanjoni un Lino Lačedelli izdevās pirmoreiz uzkāpt K2 virsotnē.

## Ārējās saites
Karakorums

**Karakorums** (no tjurku — ‘melnie akmeņi’) ir kalnu sistēma Centrālāzijā, Ķīnas, Pakistānas un Indijas pierobežā. Atrodas starp Pamiru un Kuņluņu ziemeļos, Himalajiem dienvidos. Karakorums ir otrā augstākā (pēc Himalajiem) kalnu sistēma pasaulē. To veido vairākas paralēlas kalnu grēdas, centrālajā daļā monolīts masīvs; sadala Indas un Tarimas upes baseinus. Karakorumu dažreiz pieskaita pie Himalajiem, lai gan ģeoloģiski tā ir atsevišķa kalnu sistēma.

Garums aptuveni  (kopā ar Čangčenmo un Pangonga kalnu grēdu vairāk nekā ), platums 150—250 km. Grēdu vidējais augstums aptuveni .

Karakorums veidojies galvenokārt triasā, lūzumi kainozojā.

## Augstākās virsotnes
[thumb|250px|Augstākās Karakoruma virsotnes. Attēls uzņemts no [Starptautiskā kosmosa stacija|Starptautiskās kosmosa stacijas]]
Četras virsotnes augstākas par 8000 m, 8 virsotnes augstākas par 7500 m.

* K2 (8611 m)
* Gašerbrums I (8068 m)
* Brodpīks (8051 m)
* Gašerbrums II (8035 m)
* Gašerbrums III (7952 m)
* Gašerbrums IV (7925 m)

## Derīgie izrakteņi
Karakorumā iegūst berilija, molibdēna rūdas; ir sēra, zelta, dārgakmeņu atradnes; minerālūdeņu avoti.

## Klimats
Kontinentāls pustuksnešu klimats. Nokrišņi no 100 mm gadā (piekājē) līdz 500 mm (virs 5000 m). Tikai dienvidu nogāzēs nonāk musons, kas atnes lietu no Indijas; ziemeļu nogāzēs raksturīgs liels sausums.

Apledojums 17 800 km². Lielākie šļūdoņi: Siačens (75 km), Baltoro (60 km), Biafo, Hispara šļūdonis.

Sniega robeža dienvidu nogāzē aptuveni 4700 m virs jūras līmeņa, ziemeļu — 5900 m.

## Flora
Ziemeļu nogāze akmeņaina, tuksnešaina, tikai zemāk par 2500 m ir sastopami augi. Dienvidu nogāzē 3000 — 3500 m augstumā sastopami skujkoku (priedes un himalaju ciedri) un sīklapju meži, augstāk — stepe un pļavas.

## Lauksaimniecība
Iedzīvotāji nodarbojas ar lopkopību. Dienvidu nogāzēs — arī ar zemkopību.

## Atsauces

## Ārējās saites
Bufalo "Sabres"

**Bufalo "Sabres"** () ir profesionāls ASV hokeja klubs, kas ir bāzēts Bufalo, Ņujorkas štatā, ASV. Klubs spēlē Nacionālās hokeja līgas Austrumu konferences Atlantijas okeāna divīzijā. Tas tika dibināts 1970. gadā un kopš dibināšanas brīža spēlē NHL.

Savas pastāvēšanas vēsturē "Sabres" ne reizi nav izcīnījis Stenlija kausu, 3 reizes ir kļuvis par konferences uzvarētāju un 6 reizes — divīzijas čempionu. Mājas spēles komanda aizvada *[[KeyBank Center]]*.

## Sasniegumi
* **[[Stenlija kauss]]**: 0

* **Konferences čempioni**: 3
** 1974.—75., 1979.—80., 1998.—99.

* **Divīzijas čempioni**: 6
** 1974.—75., 1979.—80., 1980.—81., 1996.—97., 2006.—07., 2009.—10.

## Vēsture
"Sabres" tika izveidota 1970. gadā, un 1970.—71. gada sezonā kopā ar Vankūveras "Canucks" uzsāka spēlēt NHL. Vasarā "Sabres" ieguva pirmās izvēles tiesības NHL draftā, un komanda izvēlējās Žilbēru Pero. Savā debijas sezonā viņš "Sabres" rindās guva 38 vārtus un kā līgas labākais debitants ieguva Kaldera balvu. Nākamajā sezonā Pero pievienojās Riks Martins un Renē Robērs, izveidojoties vienai no vadošajām NHL uzbrucēju maiņām 1970. gados. 1972.—73. gada sezonā "Sabres" pirmo reizi sasniedza Stenlija kausa izcīņu, taču tajā jau pirmajā kārtā komanda piekāpās Monreālas "Canadiens".

1974. gada februārī auto avārijā bojā gāja Tims Hortons, viens no vadošajiem "Sabres" aizsargiem. Nākamajā sezonā komandai izdevās sasniegt Stenlija kausa finālsēriju. Tajā gan "Sabres" ar 2—4 piekāpās Filadelfijas "Flyers" hokejistiem.

## Spēlētāji
### Pašreizējais sastāvs
*Pēdējoreiz atjaunots 2024. gada 7. martā.*
#### Vārtsargi
* 1  Uko-Peka Lukonens
* 31  Ēriks Komrijs

#### Aizsargi
* 4   Bouens Bairems
* 10  Henri Jokiharju
* 20  Lorenss Piluts
* 23  Matiass Samuelsons
* 25  Ouens Pauers
* 26  Rasmuss Dālīns (Kapteiņa palīgs)
* 78  Džeikobs Braisons
*  Maikls Keselrings
#### Uzbrucēji

* 8  Railijs Šīens
* 12  Džordans Grīnvejs
* 19  Peitons Krebss
* 20  Kodijs Īkins
* 22  Džeks Kvinns
*24  Dilans Kozenss
*29  Vinnijs Hinostroza
*37  Keisijs Mitelštats
* 71  Viktors Olofsons
* 72  Teidžs Tompsons
* 74  Rasmuss Asplunds
*89  Alekss Taks
*  Džošs Doens

## Līderi
### Komandas visu laiku rezultatīvākie spēlētāji


Punkti
Vārti
Rezultatīvas piespēles













### Kluba spēlētāju rekordi
* Visvairāk gūto vārtu sezonā: Aleksandrs Mogiļnijs, 76 (1992.—93.)
* Visvairāk rezultatīvo piespēļu sezonā: Pets Lafontēns, 95 (1995.—96.)
* Visvairāk gūto punktu sezonā: Pets Lafontēns, 148 (1995.—96.)
* Visvairāk soda minūšu sezonā: Robs Rejs, 354 (1991.—92.)
* Visvairāk gūto punktu sezonā, starp aizsargiem: Fils Hauslijs, 81 (1989.—90.)

### Latvijas hokejisti "Sabres" sastāvā

## Ārējās saites

* Kluba oficiālā mājaslapa
Arno Brēkers

right|250px|thumb|''Partija'', Arno Brēkers

**Arno Brēkers** (, dzimis  Elberfeldē, tagad Vupertāle, Vācijas Impērijā, miris  Diseldorfā, Vācijā) bija nacistiskās Vācijas skulptors.

Kaut arī agrīnie darbi nacistu klasifikācijā pieskaitāmi pie deģeneratīvās mākslas, viņš bija viens no nacistu "galma" tēlniekiem.

Otrā pasaules kara rezultātā lielākā daļa Brēkera darbu gājuši bojā.

## Ārējās saites

 
* Arno Brēkera muzeja mājaslapa 
* Arno Brēkera darbi
Hermanis Ebinghauss

**Hermanis Ebinghauss** (, dzimis  Barmenā (*Barmen*), tagad Vupertāle, miris  Breslavā) bija vācu psihologs. Viens no eksperimentālās psiholoģijas un atmiņas pētniecības pamatlicējiem. Ieviesa aizmiršanas līknes (*forgetting curve*) jēdzienu. Pazīstamākais darbs — *Über das Gedchtnis* ("Par atmiņu", 1885).

Dzimis Barmenā (mūsdienās Vupertāles daļa). Studēja filozofiju Bonnas Universitātē. Piedalījās Francijas—Prūsijas karā. Pēc doktora grāda iegūšanas 1873. gadā, sāka strādāt Berlīnes Universitātē. Ietekmējoties no Gustava Fehnera darbiem, pievērsās atmiņas pētniecībai. No 1894. gada strādāja Breslavas Universitātē.

## Ārējās saites

 
* ''Par atmiņu''
Frīdrihs Engelss

**Frīdrihs Engelss** (, dzimis , miris ) bija vācu filozofs, uzņēmējs, politiķis. Kopā ar Kārli Marksu ir marksisma teorijas pamatlicējs.

Dzimis rūpnieka ģimenē. 1842. gadā tēvs Engelsu nosūtīja par pārvaldnieku uzņēmumā Mančestrā. Šeit, iepazinies ar apstākļiem, Engelss publicēja darbu — "Strādnieku šķiras stāvoklis Anglijā" (*Die Lage der arbeitenden Klasse in England*) (1844). Tajā pašā 1844. gadā Engelss satika Marksu, kuru vēlāk uzaicināja uz Londonu, tā aizsākās abu mūža draudzība, kopā 1847—1848. g. sarakstīja "Komunistiskās partijas manifestu" (*Das Manifest der Kommunistischen Partei*).

Mācījies Bermenā, apmeklējis valsts skolu līdz 14 gadiem. Pēc tēva vēlmes pameta skolu un sāka strādāt tēva veikalā.

1848. gadā viņi kopīgi publicēja "Komunistiskās partijas manifestu". Pēc revolūcijas sakāves viņš atgriezās Mančestrā un līdz savai nāvei materiāli atbalstīja Marksa ģimeni.

Frīdrihs Engelss bija galvenais Marksu ģimenes finansētājs "Kapitāla" rakstīšanas laikā. Pēc Marksa nāves Engelss rediģēja "Kapitāla" 2. un 3. sējumu un organizēja tā izdošanu.

Pēc Marksa nāves galvenais viņa ideju izplatītājs. Lai gan pats Engelss uzskatīja, ka viņa idejas identiskas Marksa idejām, tomēr daudzas marksistu domu atšķirības sakņojas tieši šo vīru domu atšķirībās.

## Ārējās saites

* Frīdriha Engelsa darbi (''Project Gutenberg'') 
* Frīdrihs Engelss — Vēstures terminu skaidrojošā vārdnīca
Engelss

**Engelss** var būt:
* Frīdrihs Engelss (*Friedrich Engels*; 1820—1895) — marksisma teorijas pamatlicējs;
* Ludvigs Engelss (*Ludwig Engels*; 1905—1967) — Vācijas un Brazīlijas šahists.
Hanss Knapertsbušs

**Hanss Knapertsbušs** (*Hans Knappertsbusch*, dzimis 1888. gada 12. martā Elberfeldē, tagad Vupertāle, miris 1965. gada 25. oktobrī Minhenē ) - vācu diriģents.

Viens no pazīstamākajiem XX gadsimta vidus Rihards Vāgnera, Antona Bruknera un Riharda Štrausa mūzikas interpretiem. Asistējis Zigfrīdam Vāgneram un Hansam Rihteram Baireitas festivālā.

Kad Bruno Valters 1922. gadā devās uz Ņujorku, Knapertsbušs kļuva par Minhenes *[[Bayerische Staatsoper]]* mūzikas direktoru. Nacistu varas gados atteicās iestāties NSDAP, tāpēc pārcēlās uz *[[Wiener Staatsoper]]* Vīnē.

## Ārējās saites

 
* Biogrāfija (angliski)
* Diskogrāfija (angliski)
Latvijas Robežsargu brigāde

thumb|300px|Latvijas robežsargs (pa kreisi) un PSRS robežsargs (pa labi).
**Robežsargu brigāde** bija ar Latvijas Bruņotajiem spēkiem saistīta militāra struktūra, kas bija pakļauta Latvijas Republikas Iekšlietu ministrijai, bet iekšējās struktūras un militāro uzdevumu ziņā — Latvijas Republikas Kara ministrijai. Brigāde sastāvēja no bijušajiem aktīvā karadienesta karavīriem, kas bija beiguši instruktoru kursu.

## Vēsture
Dibināta 1919. gada 7. novembrī, 1920. gadā pārdēvēta par Robežsargu divīziju, bet 1936. gadā atguva Robežsargu brigādes nosaukumu.
Jūras robežas kontrolei Robežsargu brigādes rīcībā bija motorkreiseris "Sams" un motortorpēdlaiva "Bulta".

Brigādes komandieris kopš 1928. gada bija ģenerālis Ludvigs Bolšteins, štāba priekšnieks — pulkvedis Voldemārs Kalniņš.

## Struktūra
Robežsargu brigāde sastāvēja no pieciem bataljoniem ar apmēram 100 virsniekiem un ap 1200 instruktoriem un kareivjiem:

* 1. Dagdas bataljons uz Latvijas—PSRS robežas, kas aptvēra Daugavpils un Rēzeknes apriņķus. Bataljona sastāvā bija trīs rotas (Indrā, Nauļānos un Šķaunē), 9 vadi un trīs sardzes, kurās dienēja 257 robežsargi.
* 2. Zilupes bataljons uz Latvijas—PSRS robežas, kas aptvēra Ludzas apriņķi. Bataljons sastāvēja no četrām rotām (Zilupē, Krivandā, Goliševā un Mežvidū), 12 vadiem un 40 sardzēm, kurās dienēja 339 robežsargi.
* 3. Abrenes bataljons uz Latvijas—PSRS robežas, kas aptvēra Abrenes apriņķi un sastāvēja no 4 rotām (Augšpilī, Rītupē, Radovā un Kancēnos), 11 vadiem, 39 sardzēm, kopā 323 robežsargi. 
* 4. Apvienotais bataljons uz Latvijas—Lietuvas robežas un uz Latvijas—Igaunijas robežas ar rotām Reņģē, Mežmuižā, Bauskā, Skaistkalnē, Neretā, Valkā, Ziemupē, Rūjienā, Ainažos. 
* 5. Krāslavas bataljons uz Latvijas—Polijas robežas ar 3 rotām (Subatē, Zemgalē un Priedainē) un 2 vadiem, kuros dienēja 65 robežsargi.

## Ekipējums
Antīkā literatūra

Ar jēdzienu **antīkā literatūra** (latīņu *antiquus* 'sens') apzīmē literatūru, kas radusies Senajā Grieķijā un Senajā Romā laikaposmā no aptuveni 8.gs. p.m.ē. līdz 6.gs. m.ē. Vidusjūras baseina zemēs sengrieķu vai latīņu valodā. Lielā mērā tieši uz antīkās literatūras pamata izveidojušās un attīstījušās citas Eiropas nacionālās literatūras (arī romiešu literatūras izcelsme saistāma ar sengrieķu literatūru).

Antīkās literatūras periodā izveidojušās tādas literatūras formas un žanri kā traģēdija, komēdija, eposs, satīra, dažādas dzejas un liroepikas formas. Antīkajā literatūrā izveidojās arī vēsturiskās un filozofiskās literatūras tradīcija.

Plašākai informācijai skatīt rakstus zemāk:

* sengrieķu literatūra,
* romiešu literatūra.

## Ārējās saites
Renesanses literatūra

**Renesanses literatūra** apzīmē literatūru, kas radusies Eiropā renesanses laikmetā no 14. gadsimta beigām (Itālijas renesanse) līdz 16. gadsimta beigām un 17. gadsimta sākumam. Renesanses literatūras aizsākumi meklējami Itālijā, kur 14. gadsimtā darbojās tādi rakstnieki kā Frančesko Petrarka, Dante Aligjēri un Džovanni Bokačo. Iespējams, būtiskākā renesanses literatūras iezīme — daudzi nozīmīgi renesanses darbi rakstīti nacionālajās valodās, lai gan vēl joprojām daudzi darbi tapuši arī viduslaikos dominējušajā latīņu valodā (piemēram, Roterdamas Erasma darbi u.c.). Tautas valodā rakstītā literatūra savukārt veicināja lasītāju loka paplašināšanos, plašāku slāņu izglītību (te liela nozīme arī reformācijai un kontrreformācijai 16. gadsimtā) un arī straujāku renesanses ideju izplatību.

Renesanses literatūrā zināmā mērā tika atdzīvinātas antīkās literatūras tradīcijas.

Par nozīmīgākajiem renesanses autoriem tiek uzskatīti Petrarka, Dante, Bokačo, Nikolo Makjavelli, Baldasāre Kastiljone Itālijā, Roterdamas Erasms Nīderlandē, Mišels de Monteņs, Fransuā Rablē Francijā, Lope de Vega, Pedro Kalderons de la Barka, Migels de Servantess Spānijā, Luišs di Kamoinšs Portugālē, Tomass Mors, Edmunds Spensers, Filips Sidnijs, Bens Džonsons, Kristofers Mārlovs, Viljams Šekspīrs Lielbritānijā.