open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Juglas papīrfabrika

**Juglas papīrfabrika** bija papīra ražošanas uzņēmums, kas atradās Nautrēnu ielā 12 Juglas papīrfabrikas ciematā Brekšu apkaimē pie Juglas ezera. Tā darbojās no 1859. līdz 2001. gadam.

## Vēsture
thumb|200px|Rīgas papīrfabriku akciju sabiedrības plakāts
thumb|200px|Rīgas papīrfabriku AS 1000 rubļu akcija 1901. gadā, kuras vērtība vēlāk paaugstināta līdz 1500 rubļiem 1909. gadā un 2000 rubļiem 1915. gadā

1858. gadā astoņi Rīgas tirgotāji nodibināja akciju sabiedrību "Rīgas rakstāmpapīru fabriku kompānija", kas 1859. gadā uz Juglas muižas (*Jägelshof*) zemes uzcēla papīrfabriku, kurā uzstādīja ar tvaiku darbināmu papīrmašīnu. 1864. gadā "Rīgas rakstāmpapīru fabriku kompānijas" akcionārs Džons Armitsteds iegādājās akciju sabiedrību "Līgatnes papīru fabriku kompānija", 1865. gadā kopā ar citiem akcionāriem izveidojot "Rīgas papīrfabriku AS" (*Aktien-Gesellschaft Rigaer Papierfabriken*), kuras galvenā ražotne bija Juglas papīrfabrika. Tai bija trīs direktori — Džons Armitsteds, N. Kimmels un Aleksandrs Mencendorfs.

1876. gadā akciju sabiedrības kontrolpaketi ieguva Mencendorfu dzimta. 1885. gadā uz nodegušās Juglas papīrfabrikas bāzes izveidoja AS "Ed. Brunss un Ko". 1913. gadā tajā bija 225, bet 1938. gadā — 188 strādnieki. Rūpnīcā ražoja rakstāmpapīru, tipogrāfijas papīru un iesaiņojamo papīru.

Fabriku evakuācijas laikā pēc Pirmā pasaules kara sākuma 1915. gadā fabrikas papīrmašīnas izveda uz Krieviju.
Pēc kara beigām AS "Ed. Brūns un biedri" atjaunoja ražošanu.

Pēc Latvijas okupācijas Otrā Pasaules kara laikā 1940. gadā fabriku nacionalizēja un pārdēvēja par Juglas papīrfabriku.
Vācu armijas atkāpšanās laikā 1944. gada oktobrī fabrikas iekārtas sabojāja, tomēr pēc kara beigām tā atsāka dažādu paveidu rakstāmpapīra ražošanu. 1964. gadā fabrikā darbojās četras papīrmašīnas un gadā ražoja 19 200 tonnas papīra. 1977. gadā Juglas papīrfabrika kļuva par "Latvijas papīrrūpniecības apvienības" (*LatBumProm*) struktūrvienību, kas papīru ražoja no Krievijā ražotās hlorētās celulozes, piesārņojot Juglas ezeru. 1982. gadā to pārdēvēja par Rīgas papīrfabrikas ražotni "Jugla".

PSRS sabrukuma laikā 1989. gadā fabriku pārveidoja par Valsts kooperatīvo uzņēmumu "Juglas papīra un kartona fabrika", kuras dibinātājs bija ražošanas apvienība "LatBumProm".

Latvijas neatkarības atjaunošanas laikā 1991. gada 29. aprīlī fabriku pārveidoja par SIA "Juglas papīrs", 1994. gadā nodibināja valsts akciju sabiedrību "Papīra fabrika "Jugla"", kuras galvenie darbības virzieni bija papīra un kartona ražošana. 1995. gadā fabriku nodeva privatizācijai, taču 1998. gadā Rīgas Apgabaltiesa atzina to par maksātnespējīgu. 1999. gadā ar Privatizācijas aģentūras lēmumu uzsāka papīra fabrikas bankrota procedūru, kuru pabeidza 2000. gadā. 2001. gada 23. janvārī valsts uzņēmumu "Papīra fabrika "Jugla"" izslēdza no Uzņēmumu reģistra. Rūpnīcas ēkās turpināja darboties kartona kastu ražošanas iekārta.

## Skatīt arī
* Papīrfabrika "Līgatne"
* Staiceles papīrfabrika

## Atsauces
Murder Mystery

***Murder Mystery*** ir 2019. gada ASV mistērijas kinokomēdija, kuras režisors ir Kails Ņūačeks. Filmā galvenās lomas atveido Ādams Sendlers, Dženifere Anistone, Lūks Evanss, Terenss Stemps, Džemma Artertone, Deivids Voljamss, Dani Buns un Džons Kani.

Filma stāsta par precētu amerikāņu pāri, kuri, atrodoties brīvdienās Eiropā, iesaistās slepkavības izmeklēšanā uz miljardiera jahtas.

Filmas *Murder Mystery* pirmizrāde notika  straumēšanas platformā *[[Netflix]]*. Filma saņēma viduvējas kritiķu atsauksmes. 2023. gadā filmai izdots turpinājums *[[Murder Mystery 2]]*.

## Atsauces

## Ārējās saites
Milkas pilskalns

**Milkas pilskalns** atrodas Rēzeknes novada Mākoņkalna pagastā, 2,5 km uz ziemeļrietumiem no Andrupenes. Pilskalnu 1941. gadā atklāja un plašāk aprakstīja vēsturnieks un arheologs Pēteris Stepiņš.

Milkas pilskalns ir savrups kalns Salāja ezera rietumu gala līča ziemeļu krastā netālu no Maltas iztekas no ezera. Kalns, kas orientēts austrumu-rietumu virzienā, paceļas 27 m virs ezera līmeņa. Pilskalna nogāzes ir vienādi stāvas, tikai austrumu pusē kalns ir lēzenāks. Iespējams, ka te bijuši vaļņi un grāvji, tomēr šī pieminekļa daļa, tāpat kā dienvidu nogāze, ir izpostīta ar kara laika rakumiem, un senos nocietinājumus, ja arī tādi bijuši, vairs nevar saskatīt. Pilskalna rietumu galā 3 m zem plakuma līmeņa ir saglabājusies 1,5 m plata terase, kas, iespējams, turpinājusies arī gar ziemeļu nogāzi. Agrākos laikos kalns arts. Izplūdušais pilskalna plakums varēja būt ap 50 m garš un ap 25 m plats. Kultūrslānis ir intensīvāks pilskalna ziemeļu un rietumu malās. Te atrastas bezripas keramikas trauku lauskas ar apmesto virsmu, kas ļauj Milkas pilskalnu datēt ar mūsu ēras pirmajiem gadsimtiem.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Milkas pilskalns
Mīsnīku pilskalns

**Mīsnīku pilskalns** atrodas Krāslavas novada Ķepovas pagastā. Šī pilskalna atrašana bijusi nejaušība — 20. gadsimta sākumā Pustinā gadījies kāds cilvēks, kurš bijis robežsargos uz Krievijas robežas. Viņš stāstījis, ka tuvu robežai, Asūnes pagastā, puskilometru uz dienvidiem no Miznieku ciema mežā esot kāda vieta ar grāvjiem un uzbedumiem.

Pilskalnam pamatā ņemts paugurs, kas stiepjas rietumu-austrumu virzienā. Izdevīgā vietā, kur paugurs pret robežupīti apraujas, pamazām pāriedams līdzenumā, tajā ar rakšanas darbiem ierīkots pilskalns.

Plakums 60 m garš, 25—35 m plats, abos galos trijiem uzbedumiem nocietināts. Šie uzbedumi nav augstāki par 2 m. Katrā galā plakumiem, pāri uzbedumiem un grāvjiem ved senas ieejas. Gar ziemeļsāniem izrakta terase-grāvis, kas savienots ar uzbedumiem un grāvjiem abos plakuma galos. Pilskalna dienvidmalai nekādu terašu un grāvju nav, jo tā ir diezgan krauja.

Pilskalna līdzeno plakumu pārklāj ap pusmetru dziļa, gluži melna mītņu kārta. Tajā atrastas trauku lauskas, ogles un kauli. Par metāla priekšmetu atradumiem nekad nekas nav dzirdēts. Ap pilskalnu atrasti akmens cirvji. Viens no tiem nopirkts un aizvests uz Rīgu.

Pilskalna piekājes dienvidpusē atrodas divas "acis". Tās nešķiet dabiskas, bet gan izraktas. Ciema iedzīvotāji senāk stāstījuši, ka šām acīm bijušas ozola grodas. No šīm bedrēm Latgalē vēl tagad daudzās vietās smēla dzeramo ūdeni. Nav šaubu, ka arī šīs ūdens bedres kalpojušas kādreiz tām pašām vajadzībām pilskalna tuvākajiem iedzīvotājiem.

Par pilskalnu pierakstīta teika par nogrimušu baznīcu. Nojaušams, ka šis pilskalns nav no jaunajiem. Šai pilskalnā atrastie trauku gabali apskatāmi Valsts vēstures muzejā.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Mīsnīku pilskalns
Mitru pilskalns

**Mitru pilskalns** ir pilskalns, kas atrodas Rēzeknes novada Čornajas pagastā, Mitru ciema malā, ap 200 m uz dienvidrietumiem no Mitru kapsētas.

Pilskalns ierīkots ap 20 m augsta, plašāka reljefa izcēluma augstākajā daļā. Pilskalna nocietinājumus veido terase, kas cirkulāri ietver vai, domājams, ir ietvērusi visu kalna augstāko daļu. Terase veidota kalna vidusdaļā, ap 10—15 m virs purvainās lejas kalna pakājēs. Vislabāk terase saglabājusies kalna ziemeļu, austrumu un dienvidu daļā, pret rietumiem terase pamazām izzūd, lai gan pret šo pusi kalns ir visnolaidenākais. Iespējams, nocietinājumi šajā kalna daļā ir nolīdzināti ar kādreizējo aršanu, par ko liecina aerolazerskenējumā saskatāmās druvu aparas kalna rietumu nogāzē. Terase un tās aprakums ir izmēros samērā lieli, bet arī lēzeni un it kā izplūduši un nolaideni. Skatoties no kalna apakšas, sākumā ir 1—1,5 m augsts aprakums, tad 5—6 m plata terase, tad izvelbtais pilskalna plakums, kas virs terases izceļas par vairākiem metriem. Terases ietvertā pilskalna plānā apļveida plakuma caurmērs ir 40 m. Gan terasē, gan tās aprakumā un drusku zemāk par to, īpaši kalna ziemeļu pusē, gan arī visā pilskalna plakumā jaušams smilts zemē veidojies pelēcīgi melns kultūrslānis, kurā atrastas divas bezripas trauku lauskas, viena no tām no spodrinātā trauka.

Tumšs kultūrslānis tika konstatēts ap 30—40 m lielā platībā pilskalna ziemeļaustrumu nogāzē lejpus terases un augšpus purvainās lejas. Šis kultūrslānis nesaslēdzas ar pilskalna kultūrslāni.

Domājams, ka Mitru pilskalns kopā ar apmetni kalna nogāzē ir bijusi samērā liela dzīvesvieta, kas, spriežot pēc atrastajām trauku lauskām, kopumā datējama ar dzelzs laikmetu, iespējams, vidējo dzelzs laikmetu.

Vieta apsekota . Pilskalnu LIDAR kartēs 2020. gada beigās ievērojis senvēstures entuziasts Atis Blūms.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Mitru pilskalns
Ričmonda pie Temzas

**Ričmondas pie Temzas Londonas boro** () ir viena no  Londonas administratīvajām apkaimēm pilsētas dienvidrietumu daļā; to pieskaita Ārējai Londonai. Ričmonda pie Temzas ir vienīgais Londonas boro, kas plešas abos Temzas krastos un dienvidos tas robežojas ar Sari grāfisti. Galvenie urbānie centri boro sastāvā ir Tvikenema ( iedzīvotāji; administratīvais centrs), Ričmonda () un Bārnsa (). Boro teritorijā atrodas Kjū dārzi, Hemptonkortas pils, Anglijas regbija-15 galvenā bāze Tvikenemas stadions ar 82 tūkstošiem skatītāju vietu, kā arī Londonas lielākais Ričmondas parks.

## Vēsture
Boro tagadējās robežās izveidots 1965. gadā, apvienojot līdz tam Sari grāfistei piederējušos Ričmondas un Bārnsas municipālos boro ar Midlseksas grāfistei piederējušo Tvikenemas municipālo boro, un iekļaujot Lielajā Londonā.

## Atsauces

## Ārējās saites
De vierde man

***De vierde man*** ir 1983. gada Nīderlandes erotiskā trillera filma, kuras režisors ir Pols Verhovens. Filmā galvenās lomas atveido Jeruns Krabē, Renē Sutendaika un Toms Hofmans. Filma balstīta uz Gerarda Reves 1981. gada tāda paša nosaukuma romānu.

Filma stāsta par biseksuālu rakstnieku Gerardu (Krabē), kurš nonāk romantiskās attiecībās ar noslēpumainu sievieti Kristīni (Sutendaika). Drīz viņš kļūst apsēsts ar citu Kristīnes mīļāko Hermanu (Hofmans). Tajā pašā laikā Gerards piedzīvo vairākas vīzijas, kas liek domāt, ka Kristīne ir slepkava un viņš ir nākamais upuris.

Filmas *De vierde man* pirmizrāde notika . Filma saņēma gan kritiķu atzinību, gan guva finansiālus panākumus, īpaši ASV, kur tā kļuva par vispelnošāko Nīderlandes filmu vēsturē. *De vierde man* tika izvēlēta kā Nīderlandes kandidatūra par labāko filmu svešvalodā 56. Kinoakadēmijas balvai, tomēr to nenominēja.

## Ārējās saites
Bārkinga un Degenema

**Bārkingas un Degenemas Londonas boro** () ir viena no  Londonas administratīvajām apkaimēm pilsētas ziemeļaustrumu daļā Temzas ziemeļu krastā; to pieskaita Ārējai Londonai. Galvenie urbānie centri boro sastāvā ir Degenema ( iedzīvotāji), Bārkinga (; administratīvais centrs) un Čedvelhīta ().

## Vēsture
Tagadējās robežās kā **Bārkingas boro** izveidots 1965. gadā, apvienojot līdz tam Eseksas grāfistei piederējušos Bārkingas un Degenemas municipālos boro, izņemot nelielas teritorijas, ko pievienoja Ņūemas un Redbridžas boro, un iekļaujot Lielajā Londonā. Tagadējā nosaukumā pārdēvēts 1980. gadā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Jans de Bonts

**Jans de Bonts** (; dzimis ) ir nīderlandiešu bijušais kinooperators, kinorežisors un producents.

Vislabāk pazīstams kā asa sižeta filmu "Ātrums" (1994) un "Viesuļvētra" (1996) režisors. Režisējis arī filmas "Ātrums 2" (*Speed 2: Cruise Control*, 1997), "Spoku nams" (1999) un "Lara Krofta: Kapeņu izlaupītāja 2" (2003).

Bijis operators sešās Pola Verhovena filmās: *[[Wat zien ik!?]]* (1971), *[[Turks fruit]]* (1973), *[[Keetje Tippel]]* (1975), *[[De vierde man]]* (1983), "Miesa+Asinis" (*Flesh & Blood*, 1985) un "Pamatinstinkts" (1992). Tāpat strādājis pie filmām *[[Cujo]]* (1983), "Nīlas dārgakmens" (*The Jewel of the Nile*, 1985), "Nežēlīgie ļaudis" (*Ruthless People*, 1986), "Cietais rieksts" (1988), *[[Black Rain]]* (1989), ""Sarkanā oktobra" meklējumos" (*The Hunt for Red October*, 1990), "Aiz dzīvības robežas" (*Flatliners*, 1990) un "Nāvējošais ierocis 3" (*Lethal Weapon 3*, 1992).

## Ārējās saites
Hilingdona

**Hilingdonas Londonas boro** () ir viena no  Londonas administratīvajām apkaimēm pilsētas rietumos, robežojas ar Sari, Bārkšīras, Bakingemšīras un Hārtfordšīras grāfistēm; to pieskaita Ārējai Londonai. Galvenie urbānie centri boro sastāvā ir Heisa ( iedzīvotāji), Aksbridža (; administratīvais centrs), Raislipa () un Nortvuda (). Hilingdonas boro ir otra visskrajāk apdzīvotā Londonas apkaime — šeit atrodas Hītrovas lidosta, Northoltas aviācijas bāze, Raislipas mežu nacionālais rezervāts, kā arī Londonas Brunela Universitāte.

## Vēsture
Tagadējās robežās kā boro izveidots 1965. gadā, apvienojot līdz tam Midlseksas grāfistei piederējušos Aksbridžas municipālo boro ar Heisas un Hārlingtonas, Jūzli un Vestdreitonas un Raislipas-Nortvudas urbānajiem distriktiem. Nodēvēts pēc šajā apvidū pastāvējušā senā Hilingdonas pagasta, kurā ietilpusi arī Aksbridžas pilsēta.

## Atsauces

## Ārējās saites
Murder Mystery 2

***Murder Mystery 2*** ir 2023. gada ASV mistērijas kinokomēdija, kas ir turpinājums 2019. gada filmai *[[Murder Mystery]]*. Filmas režisors ir Džeremijs Gerliks un galvenās lomas atveido Ādams Sendlers, Dženifere Anistone, Marks Strongs, Melānija Lorāna, Džodija Tērnere-Smita un Džons Kani.

Filmā detektīvu pāris Niks un Odrija izmeklē sava drauga miljardiera nolaupīšanu viņa paša kāzās.

Filmas *Murder Mystery 2* pirmizrāde notika  straumēšanas platformā *[[Netflix]]*. Filma saņēma viduvējas kritiķu atsauksmes.

## Atsauces

## Ārējās saites
Morningstar DBRS

***Morningstar DBRS*** ir globāla kredītreitingu aģentūra ar Toronto, Ņujorkas, Čikāgas, Londonas, Frankfurtes un Madrides birojiem, kas sniedz neatkarīgus kredītreitingu pakalpojumus finanšu iestādēm, korporatīvajām un suverēnām struktūrām un strukturētus finanšu produktus un instrumentus. Tā ir viena no četrām lielākajām kredītreitingu aģentūrām ar 2% līdz 3% no pasaules tirgus daļas pēc *[[Standard & Poor's]]*, *[[Moody's Investors Service]]* un *[[Fitch Ratings]]*, kuru Eiropas Centrālā banka (ECB) ir atzinusi par ārēju kredītvērtējuma institūciju.

Dibināta 1976. gadā Toronto kā *Dominion Bond Rating Service*, 2003. gadā tā atvēra birojus Čikāgā un Ņujorkā. 2008. gadā to pārdēvēja par DBRS un atvēra birojus arī Londonā 2010. gadā, Frankfurtē 2018. gadā un Madridē 2019. gadā.

2019. gadā DBRS iegādājās globālā finanšu pakalpojumu kompānija *Morningstar, Inc.*, integrējot ar *Morningstar Credit Ratings*.

## Valstu grupējums pēc ''Morningstar DBRS'' kredītreitinga (2023)

## Skatīt arī
* Fitch Group
* Moody's Investors Service
* Standard & Poor's

## Atsauces
Brenta

**Brentas Londonas boro** () ir viena no  Londonas administratīvajām apkaimēm pilsētas ziemeļrietumu daļā; to pieskaita Ārējai Londonai. Galvenie urbānie centri boro sastāvā ir Vembli ( iedzīvotāji; administratīvais centrs), Vilsdena (), Kilbērna () un Hārlsdena (). Boro teritorijā atrodas leģendārais Vembli stadions.

## Vēsture
Tagadējās robežās kā boro izveidots 1965. gadā, apvienojot līdz tam Midlseksas grāfistei piederējušos Vembli un Vilsdenas municipālos boro. Nodēvēts pēc Temzas pietekas Brentas, kas plūst pa boro teritoriju, atdalot Vembli no Vilsdenas.

## Atsauces

## Ārējās saites
Tino Kadevere

**Tino Kadevere** (, dzimis ) ir Zimbabves futbolists, kurš spēlē uzbrucēja pozīcijā un pārstāv Zimbabves futbola izlasi. Kopš 2024. gada Kadevere spēlē Graikijos Superlygas komandā *[[Aris Thessaloniki]]*.

Iepriekš spēlējis Zimbabves komandā *[[Harare City F.C.|Harare City]]*, Zviedrijas komandā *[[Djurgårdens IF Fotboll|Djurgårdens IF]]*, Francijas komandās *[[Le Havre AC|Le Havre]]* un Lionas "Olympique", kā arī Spānijas komandā *[[RCD Mallorca|Mallorca]]*.

Zimbabves futbola izlases rindās debitējis 2015. gadā. Pārstāvējis izlasi 2017., 2019. un 2021. gada Āfrikas Nāciju kausā.

## Sasniegumi
**Djurgårdens IF**

* Zviedrijas kauss: 2017–18

## Ārējās saites
Mostafa Mohameds

**Mostafa Mohameds Ahmeds Abdalla** (, dzimis ) ir ēģiptiešu futbolists, kurš spēlē uzbrucēja pozīcijā un pārstāv Ēģiptes futbola izlasi. Kopš 2023. gada Mohameds spēlē Francijas 1. līgas komandā *[[FC Nantes|Nantes]]*.

Iepriekš pārstāvējis Ēģiptes komandas *[[Zamalek SC|Zamalek]]*, *[[El Dakhleya SC|El Dakhleya]]*, *[[Tanta SC|Tanta]]* un *[[Tala'ea El Gaish SC|El Gaish]]*, kā arī Turcijas komandā Stambulas "Galatasaray".

Ēģiptes futbola izlases rindās debitējis 2019. gadā. Pārstāvējis izlasi 2021. un 2023. gada Āfrikas Nāciju kausā.

## Sasniegumi
**Zamalek**

* Ēģiptes kauss: 2019
* Ēģiptes Superkauss: 2019–20
* CAF Superkauss: 2020

## Ārējās saites
Dzjiņmeņas salas

thumb|Dzjiņmeņas salas (sarkanā krāsā)
**Dzjiņmeņas salas** () ir neliela salu grupa, kas atrodas Taivānas šauruma rietumu pusē. Tās ir Taivānas (Ķīnas Republikas) pārvaldībā, lai gan atrodas tuvu Ķīnas Tautas Republikas piekrastei. Dzjiņmeņas salas ir stratēģiski nozīmīgas un simboliskas attiecībās starp Ķīnas Republiku un Ķīnas Tautas Republiku.

Salas atrodas tikai aptuveni 10–20 km attālumā no Ķīnas kontinentālās daļas, bet ap 200 km no Taivānas galvenās salas. Dzjiņmeņas salās dzīvo aptuveni 140 000 iedzīvotāju (2023). Lielākā daļa iedzīvotāju ir haņi, līdzīgi kā pārējā Ķīnas Republikas teritorijā.

## Vēsture
Dzjiņmeņas salas bija apdzīvotas jau no neolīta perioda. 

Vēlākajos laikos tās kalpoja kā pieturas punkts jūras tirdzniecības ceļiem starp Dienvidaustrumāziju, Ķīnu un Japānu. Minu dinastijas laikā salas tika nostiprinātas kā aizsardzības punkts pret pirātiem un ārējiem iebrucējiem. Tās kalpoja kā bāze jūras karaspēkam, kas kontrolēja Dienvidķīnas jūru.

Pēc Ķīnas Republikas dibināšanas 1912. gadā Dzjiņmeņas salas tika iekļautas tās teritorijā kā daļa no Fudzjaņas provinces. Pēc Ķīnas pilsoņu kara (1927–1949) un Ķīnas Tautas Republikas izveidošanas 1949. gadā Dzjiņmeņas salas palika Ķīnas Republikas kontrolē, kamēr pārējā Fudzjaņas province pārgāja Ķīnas Tautas Republikas kontrolē. Salas kļuva par svarīgu militāro bastionu, no kura Ķīnas Republika (Taivāna) centās saglabāt ietekmi kontinentālajā Ķīnā.

Ķīnas Tautas Republika mēģināja sagrābt Dzjiņmeņas salas, veicot intensīvu bombardēšanu (1954–1955). ASV sniedza militāru atbalstu Taivānai, un ĶTR nespēja pārņemt salas. 1958. gadā ĶTR atkal uzsāka masveida uzbrukumu, cenšoties iznīcināt salu aizsardzību, tomēr ASV palīdzība izšķīra konfliktu par labu Taivānai. Šajā laikā Dzjiņmeņas salas kļuva par vienu no Aukstā kara simboliem, demonstrējot ASV atbalstu Ķīnas Republikai.

1990. gados, uzlabojoties Ķīnas un Taivānas attiecībām, militārā spriedze samazinājās, un daudzus militāros objektus pārveidoja par tūrisma objektiem. 2000. gados tika uzsākta ekonomiskā sadarbība starp Dzjiņmeņas salām un kontinentālo Ķīnu. Salās tika atvērti tieši kuģošanas maršruti uz Fudzjaņas provincē esošo Sjaņmeņas pilsētu.

## Ārējās saites
Tainaņa

**Tainaņa** (, *Táinán*) ir pilsēta Taivānā, kas atrodas salas dienvidrietumos. Tā ir viena no lielākajām un vēsturiski nozīmīgākajām pilsētām valstī, tā tika dibināta 17. gadsimtā un bija pirmā Taivānas galvaspilsēta. Pilsēta bieži tiek dēvēta par **Fēniksa pilsētu** (鳳凰城), simbolizējot tās atdzimšanu un nozīmīgumu vēsturē.

Tainaņa ir slavena ar saviem tempļiem, tostarp Konfūcija templi, kas ir vecākais šāda veida templis Taivānā.

## Vēsture
Pirms eiropiešu ierašanās Tainaņas apkārtni apdzīvoja vietējo aborigēnu ciltis. Šīs ciltis nodarbojās ar medniecību, zvejniecību un zemkopību. Reģionam bija nozīmīga loma tirdzniecībā starp dažādiem Taivānas un Āzijas dienvidaustrumu reģioniem.

1642. gadā Tainaņas apkaimē ieradās holandieši un uzcēla *Fort Zeelandia*, kas kļuva par Holandes Austrumindijas kompānijas galveno tirdzniecības un pārvaldes centru Taivānā. Šajā laikā holandieši nostiprināja reģionu kā stratēģisku tirdzniecības punktu starp Ķīnu, Japānu un Dienvidaustrumu Āziju.

1662. gadā Ķīnas pilsoņu kara laikā pret Cjinu dinastiju karojošais un no Ķīnas izspiestais Koksinga (*Zheng Chenggong*) sakāva holandiešus un izbeidza viņu valdīšanu Taivānā. Tainaņa kļuva par viņa dinastijas galvaspilsētu un stratēģisku punktu, no kura viņš cerēja atgūt Ķīnu. Pēc Koksingas nāves Cjini drīz iekaroja Taivānu un Tainaņa kļuva par vienu no svarīgākajām administratīvajām pilsētām Taivānā.

Pēc Ķīnas—Japānas kara Cjinu dinastija nodeva Taivānu Japānai. Japāņu okupācijas laikā Tainaņā tika ieviesti moderni infrastruktūras uzlabojumi, piemēram, ceļi, dzelzceļš un sabiedriskās ēkas. Pilsētā tika atklātas pirmās modernās skolas un slimnīcas. Japāņi arī veicināja rūpniecības attīstību reģionā.

Pēc Japānas sakāves Otrajā pasaules karā Tainaņa kopā ar pārējo Taivānu tika nodota Ķīnas Republikas pārvaldībā. Pēc Ķīnas pilsoņu kara tā palika Ķīnas Republikas (Taivānas) sastāvā.

Mūsdienās Tainaņa ir pazīstama kā "Taivānas kultūras galvaspilsēta.

## Izglītība
Tainaņa ir svarīgs izglītības centrs Taivānā, kurā atrodas vairākas augstskolas un izglītības iestādes ar lielu nozīmi gan nacionālā, gan starptautiskā līmenī:

* Nacionālā Čengkunas universitāte (NCKU) ir īpaši pazīstama ar inženierzinātnēm, medicīnas studijām, informācijas tehnoloģijām un biznesa vadību.
* Nacionālā Tainaņas mākslas universitāte (TNNUA) koncentrējas uz mākslas, dizaina, mūzikas un filmu veidošanas studijām.
* Taiņanas Tehnoloģiju universitāte (TUT) koncentrējas uz lietišķajām zinātnēm un tehnoloģiju programmām.

## Ārējās saites
Anna LOL

**"Anna LOL"** ir 2024. gada Latvijas drāmas filma, kuras režisors ir Ivars Tontegode un scenārija autore Marta Sofija Trence. Filma veidota pēc Trences dienasgrāmatas ierakstiem, kas atspoguļo pašas piedzīvoto tehnikuma pēdējā klasē. Galvenajā lomā ir Enija Selecka.

Filma finansējumu saņēma 2020. gada septembrī kā mazbudžeta spēlfilmas projekts Nacionālā Kino centra izsludinātajā konkursā. Tā veidota producēšanas studijā *[[Mojo Raiser Production]]*, piedaloties Kultūras izglītības biedrībai "Kultivators".

Filmas pirmizrāde notika 2024. gada 31. oktobrī.

Filma ieguva starptautisku atzinību pēc pirmizrādes 28. Tallinas Melnās nakts kinofestivāla Baltijas konkursā.

2025. gada janvārī pēc publikācijas nozares portālā "Kino Raksti" izraisījās diskusijas par profesionālās darba ētikas pārkāpumiem filmas uzņemšanas laikā. To dēļ filmu izslēdza no "Lielā Kristapa balvas" nominācijām. Režisors Ivars Tontegode šo lēmumu raksturoja kā cenzūru un izvirzītos pārmetumus nosauca par tikai daļēji patiesiem.

Šī situācija radīja kārtējo sabiedrisko diskusiju par cenzūru un mākslinieciskās brīvības robežām Latvijā.

## Sižets
Filma "Anna LOL" balstīta uz Martas Sofijas Trences dienasgrāmatas motīviem no 2018./2019. gada un pievēršas mūsdienu jauniešu emocionālajai pasaulei, identitātes meklējumiem un sabiedrības attieksmei pret atšķirīgo. Scenārija autore ir Marta Sofija Trence.

Filmas galvenā varone ir pusaudze Anna, kura dokumentē savu ikdienu un iekšējās cīņas, izmantojot sociālos tīklus, video dienasgrāmatas un radošu pašizpausmi. Caur Annu skatītājs iepazīst dažādus jauniešus, kuri cenšas atrast savu vietu sabiedrībā, kur bieži valda stereotipi, vienaldzība un klusēšana par sarežģītiem tematiem. Filma atklāj dažādu personāžu pieredzes saistībā ar mentālo veselību, seksuālo identitāti, vientulību un piederību.

Liela daļa filmas tēlu atveidoti ar neprofesionālu aktieru palīdzību, kas piešķir stāstījumam dokumentalitāti un autentiskumu. Režisors mērķtiecīgi izvēlējās jauniešus ar reālām pieredzēm, ļaujot viņiem būt līdzautoriem filmas saturā.

## Lomās
Galvenās lomas atveido aktieri:

* Enija Selecka
* Līga Zeļģe
* Artis Robežnieks
* Anita Kvāla
* Jurijs Djakonovs
* Raeins Šaubergs
* Rasa Povilona
* Tomass Daugavietis
* Horens Stalbe

## Atsauces

## Ārējās saites

* Filmas vietne
Allogromīdas

**Allogromīdas** (*Allogromiida*) ir foraminīferu kārta monotalameju klasē. Kārtu 1958. gadā izveidoja baltkrievu paleontologs Aleksandrs Fursenko. Amerikāņu mikropaleontologiem Alfrēdam Lēbliham un Helēnai Tappanai kārta piedēvēta, iespējams, pamatojoties uz 1961. gadā izveidoto *Allogromiina* apakškārtu. Ģeohronoloģiski allogromīdas ir zināmas no augšējā kembrija līdz mūsdienām.

## Apraksts
Čaula, ja izveidojas, ir hitinoīda un bez porām. Atveres ir viena vai divas, pa vienai katrā čaulas galā. Čaulas virsma reizēm ir ar svešķermeņu daļiņām. Čaula ir vienkameru ar tendenci kļūt par daudzkameru čaulu. Tās sieniņas ir membrānveidīgas vai veidotas no proteīna. Tajā var būt dzelzi saturošas inkrustācijas vai neliels daudzums aglutinētu daļiņu.

## Sistemātika
Astrorizīdu kārtā ir iekļautas šādas apakškārtas un dzimtas:
* Kārta: **Allogromiida** Loeblich & Tappan, 1961
:* Apakškārta: Allogromoidea Rhumbler, 1904
::* Dzimta: Allogromiidae Rhumbler, 1904
::* Dzimta: Hospitellidae Loeblich & Tappan, 1984
::* Dzimta: Phthanotrochidae Arnold, 1978
:* Apakškārta: Lagynidoidea Schultze, 1854
::* Dzimta: Lagynidae Schultze, 1854
::* Dzimta: Maylisoriidae Bykova, 1961 †

(†) — izmirušu organismu grupa.

## Atsauces
Stalbes muiža

[thumb|Stalbes muižas skats 1794. gada [Broces zīmējumā]]
**Stalbes muiža** (vācu: *Stolben*, iepriekš — *Ikaten, Ickten, Yckten*) bija muiža, kas atradās mūsdienu Cēsu novada Stalbes pagasta Stalbes ciemā.

## Vēsture
thumb|Stalbes muižas kungu māja, 20. gadsimta sākums
thumb|Neorokoko stila interjers Stalbes muižas kungu mājas zālē, 20. gadsimta sākums

17. gadsimtā Stalbes muiža atradās Lielstraupes pils īpašuma (muižas) pakļautībā, kas tolaik piederēja Georgam Johanam fon Albedilam (vācu: *Georg Johan von Albedyll*) no Albedilu dzimtas. Savus īpašumus viņš sadalīja sekojoši:

* Lielstraupes muižu (*Groß-Roop*) — savam vecākajam dēlam Heinriham;
* Auciema muižu (*Autzem*), Lādes muižu (*Ladenhof*) un Ageras muižu (vācu: *Haggers,* *Aggers*; igauņu: *Ageri*) Jarva-Madis pagastā (mūsdienu Igaunijas teritorijā) — savam trešajam dēlam Georgam;
* Stalbes muižu — savam otrajam dēlam Otto.

Stalbes muiža vēl vairākas paaudzes palika fon Albedilu dzimtas īpašumā — Otto vēlāk nodeva muižu savam dēlam, pulkvežleitnantam Heinriham, bet 1704. gadā to pārņēma viņa dēls, ģenerālleitnants brīvkungs barons Heinrihs Otto. Vēlāk, 1733. gadā, Heinrihs Otto īpašumu nodeva savam brāļadēlam, franču kapteinim Gustavam Johanam fon Albedilam (vācu: *Gustav Johann von Albedyll*).

Pēc 1778. gada Stalbes muiža nonāca dažādu dzimtu pārstāvju īpašumā, līdz 20. gadsimtā par vienu no tās pēdējiem īpašniekiem kļuva Konrāds Bolto fon Hohenbahs (*Konrad Boltho von Hohenbach*).

1920. gada zemes reformas laikā Stalbes muižu sadalīja 71 vienībā 2193 ha kopplatībā.

## Atsauces
Haunslova

**Haunslovas Londonas boro** () ir viena no  Londonas administratīvajām apkaimēm pilsētas dienvidrietumu daļā, Temzas kreisajā krastā; to pieskaita Ārējai Londonai. Galvenie urbānie centri boro sastāvā ir Haunslova ( iedzīvotāji; administratīvais centrs), Feltema (), Čizika (), Brentforda () un Aizelverta (). Boro teritorijā bāzējas Anglijas Premjerlīgas futbola klubs Brentford F.C..

## Vēsture
Tagadējās robežās kā boro izveidots 1965. gadā, apvienojot līdz tam Midlseksas grāfistei piederējušos Brentfordas un Čizikas municipālo boro, Hestonas un Aizelvertas municipālo boro un Feltemas urbāno distriktu. Nodēvēts pēc boro lielākā urbānā centra Haunslovas.

## Atsauces

## Ārējās saites
ATACMS

thumb|270px|ATACMS palaišana ar M270 MLRS (''Multiple Launch Rocket System'')
**ATACMS** () ir ASV ražota ballistisko zeme-zeme raķešu sērija, kas var sasniegt mērķus līdz pat 300 kilometru attālumā.

Tā paredzēta ienaidnieka karaspēka un militārā aprīkojuma iznīcināšanai tālu aiz kara frontes līnijas. ATACMS pirmo modeli izstrādāja kompānija *[[Lockheed Martin]]* 1982. gadā, pirmais izmēģinājums notika 1988. gadā, ASV armijai pirmās raķetes piegādāja 1990. gada jūnijā neilgi pirms Līča kara sākuma.

## Skatīt arī
* M142 HIMARS

## Ārējās saites
Kroidona

**Kroidonas Londonas boro** () ir viena no  Londonas administratīvajām apkaimēm pilsētas dienvidos; to pieskaita Ārējai Londonai. Galvenie urbānie centri boro sastāvā ir Kroidona ( iedzīvotāji; administratīvais centrs), Torntonhīta (), Kūlsdona (), Sautnorvuda () un Norberi (). Pēc iedzīvotāju skaita Kroidona ir lielākais Londonas boro un ir nozīmīgs biznesa, finanšu, kultūras in izklaides centrs. Boro teritorijā ''Selhurst Park'' stadionā bāzējas Anglijas Premjerlīgas futbola klubs ''Crystal Palace F.C.''

## Vēsture
Tagadējās robežās kā boro izveidots 1965. gadā, apvienojot līdz tam Sari grāfistei piederējušos Kroidonas grāfistes boro un Kūlsdonas un Pērli urbāno distriktu. Nodēvēts pēc boro lielākā urbānā centra Kroidonas.

## Atsauces

## Ārējās saites
I Kanins

**I Kanins** (, dzimis ) ir Dienvidkorejas futbolists, kurš spēlē pussarga pozīcijā un pārstāv Dienvidkorejas futbola izlasi. Kopš 2023. gada I Kanins spēlē Francijas 1. līgas komandā Parīzes "Saint-Germain".

Iepriekš spēlējis Spānijas komandās *[[Valencia CF|Valencia]]* un *[[RCD Mallorca|Mallorca]]*.

Dienvidkorejas futbola izlases rindās debitējis 2019. gadā. Pārstāvējis izlasi 2020. gada vasaras olimpiskajās spēlēs, 2022. gada FIFA Pasaules kausā un 2023. gada Āzijas kausā.

## Sasniegumi
**Valencia**

* Spānijas Karaļa kauss: 2018–19

**Paris Saint-Germain**

* Francijas futbola 1. līga: 2023–24
* Francijas kauss: 2023–24
* Trophée des Champions: 2023
* UEFA Čempionu līga: 2024—2025 
* UEFA Superkauss: 2025

## Atsauces

## Ārējās saites
Dezirē Duē

**Dezirē Duē** (, dzimis ) ir franču futbolists, kurš spēlē uzbrucēja pozīcijā. Kopš 2024. gada Duē spēlē Francijas 1. līgas komandā Parīzes "Saint-Germain".

Iepriekš spēlējis Francijas komandā *[[Stade Rennais F.C.|Rennes]]*.

Pārstāvējis Franciju 2024. gada vasaras olimpiskajās spēlēs, kur izcīnījis sudraba medaļu. Francijas izlasē debitēja  pret Horvātiju.

## Sasniegumi
**Paris Saint-Germain**
* UEFA Čempionu līga: 2024—2025 
* UEFA Superkauss: 2025

**Francija**

* Vasaras olimpiskās spēles sudraba medaļa: 2024
* UEFA Nāciju līga trešā vieta:2024—2025

## Atsauces

## Ārējās saites
Viljans Pačo

**Viljans Hoels Pačo Tenorio** (, dzimis ) ir Ekvadoras futbolists, kurš spēlē centra aizsarga pozīcijā un pārstāv Ekvadoras futbola izlasi. Kopš 2024. gada Pačo spēlē Francijas 1. līgas komandā Parīzes "Saint-Germain".

Iepriekš spēlējis Ekvadoras komandā *[[Independiente del Valle]]*, Beļģijas komandā *[[Royal Antwerp FC|Royal Antwerp]]* un Vācijas komandā Frankfurtes "Eintracht".

Ekvadoras futbola izlases rindās debitējis 2023. gadā. Pārstāvējis izlasi 2022. gada FIFA Pasaules kausā un 2024. gada Copa América.

## Sasniegumi
**Independiente del Valle**

* Ekvadoras futbola čempionāta A sērija: 2021

**Royal Antwerp**

* Beļģijas Pro līga: 2022—23
* Beļģijas kauss: 2022—23
**Paris Saint-Germain**

* Trophée des Champions: 2024
* UEFA Čempionu līga: 2024—2025 
* UEFA Superkauss: 2025

## Atsauces

## Ārējās saites
Arnavs Tenass

**Arnavs Tenass Urenja** (, dzimis ) ir spāņu futbolists, kurš spēlē vārtsarga pozīcijā. Kopš 2025. gada Tenass spēlē Spānijas Pirmās divīzijas komandā *[[Villarreal CF|Villarreal]]*.

Iepriekš spēlējis Spānijas komandas *[[FC Barcelona|Barcelona]]* rezerves komandā, kā arī Francijas komandā Parīzes "Saint-Germain".

Pārstāvējis Spāniju 2024. gada vasaras olimpiskajās spelēs, kur izcīnījis zelta medaļu.

## Sasniegumi
**Barcelona**

* Supercopa de España: 2023
**Paris Saint-Germain**
* Francijas futbola 1. līga: 2023—24, 2024—25
* UEFA Čempionu līga: 2024—2025 
**Spānija U23**

* Vasaras olimpiskās spēles zelta medaļa: 2024
## Atsauces

## Ārējās saites
Otrais Opija karš

thumb|Palikao kaujas vakarā, ''Émile Bayard''
**Otrais Opija karš**, arī **Angļu-franču karš pret Ķīnu**, bija bruņots konflikts no 1856. līdz 1860. gadam starp Cjinu dinastiju un koalīciju, ko veidoja Lielbritānija un Francija, ar ASV un Krieviju kā diplomātiskām atbalstītājām. Tas bija viens no nozīmīgākajiem notikumiem, kas izraisīja Ķīnas destabilizāciju 19. gadsimtā un nostiprināja Rietumu lielvalstu ietekmi reģionā. Tas bija turpinājums Pirmajam opija karam (1839—1842).

## Vēsture
Lielbritānija un citas Rietumu valstis vēlējās paplašināt savu komerciālo un diplomātisko ietekmi Ķīnā, tostarp legalizēt opija tirdzniecību, atcelt augstos tarifus un nodrošināt piekļuvi vairākām ostām.

Kā iegansts militārai iejaukšanai tika izmantots Bultas incidents 1856. gadām kad britu karogs tika noņemts no ķīniešu kuģa "*Arrow*", ko apsūdzēja pirātismā. Francija pievienojās konfliktam pēc sava misionāra slepkavības Guangsji provincē. Pēc sekmīgas sabiedroto ofensīvas tika parakstīti Tjaņdzjiņas līgumi (1858), kas paplašināja ārvalstu tiesības Ķīnā, tostarp piešķirot brīvāku pieeju ostām un atļaujot ārvalstu misionāru darbību. Ķīna atteicās ratificēt līgumus, kas noveda pie jauniem uzbrukumiem. Britu un franču spēki ieņēma Pekinu un izlaupīja Imperatora vasaras pili (Juaņminjuana), liekot Ķīnai pieņemt Pekinas līgumu. Pekinas līgums ieviesa vairākas būtiskas izmaiņas, tostarp atvēra Ķīnas ostas starptautiskai tirdzniecībai, Lielbritānija ieguva Honkongas Koulunas pussalu, Ķīna legalizēja opija tirdzniecību un Francijas un Lielbritānijas misijām tika piešķirta plaša rīcības brīvība.

Otrais opija karš padziļināja Ķīnas atkarību no "nevienlīdzīgajiem līgumiem", kas radīja ilgstošu Rietumu dominanci, kā arī novājināja Cjinu dinastijas autoritāti, sekmējot iekšējus nemierus un politisko nestabilitāti. Karš atstāja paliekošas sekas uz Ķīnas sabiedrību, īpaši opija legalizācijas un tās izraisīto sociālo problēmu dēļ.

## Ārējās saites
Spatifīlas

**Spatifīlas** (*Spathiphyllum*) ir ārumu dzimtas ģints, kuras dabiskais izplatības areāls ir no Meksikas līdz Amerikas tropiem, Malēzijai un Klusā okeāna rietumiem. Ģintij pieder dažas augu sugas, kuras tautā tiek dēvētas par "miera liliju" un tiek plaši kultivētas kā telpaugi.

## Sugas
Ģintī klasificētas aptuveni 60 sugas, tostarp (nepilns saraksts):

* *Spathiphyllum atrovirens*
* *Spathiphyllum bariense*
* *Spathiphyllum blandum*
* *Spathiphyllum brevirostre*
* *Spathiphyllum cannifolium*
* *Spathiphyllum cochlearispathum*
* *Spathiphyllum commutatum*
* *Spathiphyllum cuspidatum*
* *Spathiphyllum floribundum*
* *Spathiphyllum friedrichsthalii*
* *Spathiphyllum fulvovirens*
* *Spathiphyllum gardneri*
* *Spathiphyllum grandifolium*
* *Spathiphyllum jejunum*
* *Spathiphyllum juninense*
* *Spathiphyllum kalbreyeri*
* *Spathiphyllum kochii*
* *Spathiphyllum laeve*
* *Spathiphyllum lechlerianum*
* *Spathiphyllum maguirei*
* *Spathiphyllum mawarinumae*
* *Spathiphyllum monachinoi*
* *Spathiphyllum montanum*
* *Spathiphyllum neblinae*
* *Spathiphyllum ortgiesii*
* *Spathiphyllum patini*
* *Spathiphyllum perezii*
* *Spathiphyllum phryniifolium*
* *Spathiphyllum quindiuense*
* *Spathiphyllum silvicola*
* *Spathiphyllum solomonense*
* *Spathiphyllum wallisii*
* *Spathiphyllum wendlandii*

## Galerija

Attēls:Spathiphyllum floribundum kz2.jpg|*Spathiphyllum floribundum*
Attēls:Spathiphyllum montanum (9163277188).jpg|*Spathiphyllum montanum*
Attēls:Spathiphyllum ortgiesii Palmengarten Frankfurt (Main).jpg|*Spathiphyllum ortgiesii*
Attēls:Spathiphyllum silvicola CR.jpg|*Spathiphyllum silvicola*
Attēls:Spathiphyllum wallisii Regel (49093549343).jpg|*Spathiphyllum wallisii*


## Atsauces

## Ārējās saites
Keito Nakamura

**Keito Nakamura** (, dzimis ) ir japāņu futbolists, kurš spēlē uzbrucēja pozīcijā un pārstāv Japānas futbola izlasi. Kopš 2023. gada Nakamura spēlē Francijas futbola 1. līgas komandā *[[Stade de Reims|Reims]]*.

Iepriekš spēlējis Japānas komandā Osakas "Gamba", Nīderlandes komandā *[[FC Twente|Twente]]*, Beļģijas komandā *[[Sint-Truidense VV|Sint-Truiden]]* un Austrijas komandās *[[FC Juniors OÖ|Juniors OÖ]]* un *[[LASK]]*.

Japānas futbola izlases rindās debitējis 2023. gadā. Pārstāvējis izlasi 2023. gada Āzijas kausā.

## Ārējās saites
Heiveringa

**Heiveringas Londonas boro** (; ) ir viena no  Londonas administratīvajām apkaimēm. Atrodas pilsētas ziemeļaustrumos Temzas ziemeļu krastāun robežojas ar Eseksu; to pieskaita Ārējai Londonai. Galvenie urbānie centri boro sastāvā ir Romforda ( iedzīvotāji; administratīvais centrs), Hornčērča, Apminstera, Koljerova un Reinema.

## Vēsture
Tagadējās robežās kā boro izveidots 1965. gadā, apvienojot līdz tam Eseksas grāfistei piederējušos Romfordas municipālo boro un Hornčērčas urbāno distriktu. Boro nodēvēts pēc šajā teritorijā no 11. gadsimta līdz 19. gadsimta beigām pastāvējušās Heiveringas Karaliskās brīvības (*Royal Liberty of Havering*); šeit atradās Heiveringas karaliskā muiža, kuras muižkungs bija Anglijas (vēlāk — Lielbritānijas) monarhs. Muižas pils pastāvēja līdz 17. gadsimtam, bet Heiveringas brīvība juridiski likvidēta 1892. gadā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Supernova 2026

**Supernova 2026** bija 2026. gada Eirovīzijas dziesmu konkursa Latvijas nacionālā atlase, kuru rīkoja Latvijas Televīzija.

Pieteikšanās konkursam notika no  līdz . Konkursa uzvarētājam būs paredzēta iespēja pārstāvēt Latviju 2026. gada Eirovīzijas dziesmu konkursā Vīnē, Austrijā.

Par konkursa uzvarētāju kļuva dziedātāja Atvara ar dziesmu "Ēnā".

## Formāts

### Norises vieta un laiks
Konkurss notiek Rīgas Kinostudijā. Tiešraides pārraida LTV1 kanālā un vietnē *replay.lsm.lv* visā pasaulē pusfinālos  un  un finālā .

### Vadītāji
Konkursu vada iepriekšējo konkursu vadītāja, Ketija Šēnberga, mūziķis Lauris Reiniks un Māra Sleja.

### Žūrija
Žūrijas pārstāvji tiks atklāti pēc Eirovīzijas dziesmu konkursa fināla .

## Priekšatlase
Konkursam saņemti 124 dziesmu pieteikumi.

Visas konkursa nolikumam atbilstošās dziesmas piedalījās pirmajā priekšatlases kārtā, kur starptautiskā žūrija klausījās visas dziesmas, nezinot ne to izpildītājus, ne arī autorus. No visām dziesmām, 24 kvalificējās nākamajai kārtai.

2025. gada 20. novembrī paziņoja visus 24 konkursa pusfināla dalībniekus. 

## Pusfināli
### Pirmais pusfināls

Pirmais pusfināls norisinājās .
No pusfināla finālā kvalificējās 5 dziesmas, kas žūrijas un skatītāju kopvērtējumā ieguva visvairāk punktus.

### Otrais pusfināls

Otrais pusfināls norisinājās .
No pusfināla finālā kvalificējās 5 dziesmas, kas žūrijas un skatītāju kopvērtējumā ieguva visvairāk punktus.

## Fināls

Fināls norisinājās  plkst. 21.10. Uzvarētāju noteica 50% skatītāju balsojums un 50% žūrijas balsojums. Uzvarētājiem būs iespēja pārstāvēt Latviju 2026. gada Eirovīzijas dziesmu konkursā. 

## Atsauces

## Ārējās saites
* "Supernova" mājaslapa
Store

**Store** jeb **parastā store** vai **Atlantijas store** (*Acipenser sturio*) ir anadroma storu dzimtas (*Acipenseridae*) zivs. Tā ir sastopama Eiropā un Ziemeļamerikā. Kopš 1995. gada iekļauta Latvijas Sarkanajā grāmatā izzudušo sugu (0) kategorijā.

## Izplatība
Senāk store bijusi sastopama visā Eiropas piekrastē, taču šobrīd tā ir apdraudēta suga un sastopama tikai atsevišķās vietās. Tās ir pilnīgi izzudušas no Baltijas jūras un Skandināvijas piekrastes. Stores novērotas arī Ziemeļamerikā un Lādogas ezerā.

## Latvijā
Pirms mūsu ēras store Daugavā ir bijusi bieži sastopama zivs. 19. gadsimtā atsevišķi eksemplāri noķerti Daugavā, Gaujā, Ventā, Irbē un Rīgas līcī. Pēc Pirmā pasaules kara store konstatēta Užavā, Liepājas ezerā un pie Salacgrīvas. Pēdējais stores noķeršanas gadījums Latvijā bija 1963. gadā Jūrmalā.

## Izskats
Storei ir slaids, vārpstveida ķermenis, klāts ar 5 kaula vairogu rindām un sīkām kaula plātnītēm. Mute galvas apakšpusē, tai priekšā ir 4 taustekļi. Mugura zaļganbrūna, pelēcīga vai melna. Sāni pelēkbrūni, vēders dzeltenīgi balts. Tās garums ir līdz 6 m, svars — līdz 415 kg.

## Uzvedība un barība
Uzturas pa vienai vai nelielos baros. Lielākas koncentrācijas veido pirms nārsta un ziemošanas vietās. Dzīvo piekrastē, nārstot dodas upēs. Mazuļi upēs uzturās līdz 3 gadiem. Novērota līdz 1500 km tāla migrācija. Stores pamatbarība ir citas zivis un bentoss. Sasniedz 48 gadu vecumu.

## Vairošanās
Dzimumgatavība iestājas 7—20 gadu vecumā, kad tās garums ir no 89 līdz 187 cm. Stores auglība ir no 0,1 līdz 5,7 miljoniem ikru. Nārsto no aprīļa līdz augustam, kad ūdens temperatūra ir 8—22 °C. Nārsto 2—10 metru dziļumā vietās ar spēcīgu straumi uz akmeņiem, oļiem un grants. Ikri pielīp pie substrāta, un to attīstība ilgst 3—13 dienas (56—500 grāddienas). Veido hibrīdus ar krievu stori.

## Atsauces
Fransuāza Ardi

**Fransuāza Madlēna Ardi** (; dzimusi , mirusi ) bija franču dziedātāja un dziesmu autore, pazīstama ar melanholisku, sentimentālu balāžu dziedāšanu. Ardi atpazīstamību ieguva 1960. gadu sākumā kā vadošā figūra franču *[[yé-yé]]* mūzikā un kļuva par popkultūras ikonu Francijā un starptautiskā mērogā. Papildus savai dzimtajai franču valodai viņa dziedāja arī angļu, itāļu un vācu valodā. Viņas muzikālā karjera ilga vairāk nekā 50 gadus, un diskogrāfijā ietilpst vairāk nekā 30 studijas albumi. 1963. gada Eirovīzijas dziesmu konkursā pārstāvēja Monako.

Papildus mūzikai Ardi atveidoja arī otrā plāna lomas filmās *[[Château en Suède]]* (1963), *[[Une balle au cœur]]* un ASV filmā *[[Grand Prix (1966. gada filma)|Grand Prix]]*. Viņa kļuva par mūzu tādiem modes dizaineriem kā Andrē Kurēžs, Īvs Senlorāns un Pako Rabans, kā arī sadarbojās ar fotogrāfu Žanu Marī Perjē. Ardi uzsāka astroloģes karjeru un kopš 70. gadiem daudz rakstījusi par šo tēmu. 2000. gados rakstīja arī daiļliteratūras grāmatas. Viņas autobiogrāfija *Le désespoir des singes...et autres bagatelles* bija dižpārdoklis Francijā.

Kā publiska persona Ardi bija zināma ar savu kautrību, neapmierinātību ar slavenību dzīvi un sevis noniecināšanas attieksmi, kas attiecināma uz viņas mūža cīņu ar trauksmi un nedrošību. 1981. gadā viņa apprecējās ar franču dziedātāju un dziesmu autoru Žaku Dutronu. Arī viņu dēls Tomā kļuva par mūziķi. Ardi joprojām ir viena no visvairāk pārdotajām dziedātājām Francijas vēsturē un joprojām uzskatīta par nozīmīgu un ietekmīgu figūru gan franču popmūzikā, gan modē. 2006. gadā viņai piešķīra Franču akadēmijas goda balvu *Grande médaille de la chanson française*, atzīstot viņas karjeru mūzikā. Ardi nomira no vēža Parīzē 2024. gada jūnijā, 80 gadu vecumā.

## Atsauces

## Ārējās saites

*
Voltemforesta

**Voltemforestas Londonas boro** (; ) ir viena no  Londonas administratīvajām apkaimēm. Atrodas pilsētas ziemeļdaļā un robežojas ar Eseksu; to pieskaita Ārējai Londonai. Galvenie urbānie centri boro sastāvā ir Voltemstova ( iedzīvotāji; administratīvais centrs), Čingforda (), Leitonstouna () un Leitona ().

## Vēsture
Tagadējās robežās kā boro izveidots 1965. gadā, apvienojot līdz tam Eseksas grāfistei piederējušos Čingfordas, Leitonas un Voltemstovas municipālos boro. Boro nodēvēts pēc karaliskā Voltemas meža — institūcijas, kas Eseksas grāfistē pastāvēja līdz 13. gadsimtam un pārraudzīja briežu medībām paredzētās teritorijas.

## Atsauces

## Ārējās saites
Nepārtrauktas vides mehānika

**Nepārtrauktas vides mehānika** ir mehānikas nodaļa, kas pēta ķermeņus kā sastāvošus no nepārtrauktas vielas (nevis no atsevišķām daļiņām), šo ķermeņu kustību un deformāciju.

## Nozares
Divas nepārtrauktas vides mehānikas pamatnozares ir cieta deformējama ķermeņa mehānika un fluīdu mehānika, kuras pašas tiek iedalītas sīkākās nozarēs. Blakus abām pamatnozarēm atsevišķi var izcelt reoloģiju.
Zeme, kas dzied

**"Zeme, kas dzied"** ir Latvijas un Igaunijas 2024. gada vēsturiskā drāma, kuras režisors ir Māris Martinsons. Filmas pirmizrāde notika 2024. gada 5. novembrī, kaut gan sākotnēji filmas pirmizrāde bija ieplānota 2023. gadā uz Dziesmu svētku tradīcijas 150. jubilejas gadu. Filma vēsta par pirmajiem Vispārīgajiem latviešu Dziedāšanas svētkiem.

Nacionālais Kino centrs 2020. gadā piešķīra finansējumu filmas veidošanai. Filmēšana sākās 2021. gada martā un ar pārtraukumiem ilga līdz 2023. gada maijam.

## Sižets
1873. gada sākumā kādā mazā Vidzemes ciematā ir tikai vīru koris, bet jaunās un izglītotās Annas vēlēšanās dziedāt ir tik liela, ka viņa gatava pārvarēt neskaitāmus šķēršļus un kopā ar simtiem tautiešu doties uz Rīgu, lai pieteiktos dalībai pirmajos vispārējos dziedāšanas svētkos, kurus Rīgas Latviešu biedrība sarīko pusgada laikā. Iespējams, tieši dziesmas spēks pavēra ceļu mūsu valsts neatkarībai un brīvībai.

## Lomās
Galvenās lomas atveido aktieri:

* Andris Bulis — Rihards Tomsons,
* Ainārs Ančevskis — Jānis Frīdrihs Baumanis,
* Vilis Daudziņš — Bernhards Dīriķis,
* Marta Lovisa Jančevska — Anna Līdumnieks,
* Marina Rebeka — Zelma Līdumnieks,
* Prīts Pius (*Priit Pius*) — Jurģis Grietēns,
* Nauris Brikmanis — Krišjānis Kalniņš,
* Ģirts Ķesteris — Jānis Cimze,
* Andris Keišs — Atis Kronvalds.

## Atsauces

## Ārējās saites
Redbridža

**Redbridžas Londonas boro** () ir viena no Londonas administratīvajām apkaimēm. Atrodas pilsētas ziemeļaustrumu daļā un robežojas ar Eseksu; to pieskaita Ārējai Londonai. Galvenie urbānie centri boro sastāvā ir Ilforda ( iedzīvotāji; administratīvais centrs), Vudforda un Vonsteda.

## Vēsture
Tagadējās robežās kā boro izveidots 1965. gadā, apvienojot līdz tam Eseksas grāfistei piederējušos Ilfordas un Vinstedas un Vudfordas municipālos boro, kā arī nelielas teritorijas no Degenemas municipālā boro un Čigvelas urbānā distrikta. Boro nodēvēts pēc Redbridžas priekšpilsētas, kas savukārt savu nosaukumu ieguvusi no sarkano ķieģeļu tilta pār Rodingas upi, kurš tika nojaukts 1921. gadā.

## Atsauces

## Ārējās saites
1940. gada ASV prezidenta vēlēšanas

**1940. gada ASV prezidenta vēlēšanas** bija 39. ASV prezidenta vēlēšanas, kas notika . Šīs bija ļoti pretrunīgi vērtētas vēlēšanas, jo Franklins Delano Rūzvelts kara apstākļos pārkāpa ASV Konstitūciju un kandidēja uz trešo prezidenta pilnvaru termiņu pēc kārtas. Izvēle bija starp līdzšinējo prezidentu Franklinu Delano Rūzveltu un uzņēmēju Vendelu Vilkiju.

## Kandidātu izvirzīšana

## Rezultāti
Vēlēšanās prezidenta amatā tika ievēlēts Franklins Delano Rūzvelts, kļūstot par pirmo ASV prezidentu, kurš ievēlēts uz trešo pilnvaru termiņu, un viceprezidenta amatā tika ievēlēts Henrijs Volless. Rūzvelts/Volless vēlēšanās guva 449 elektoru balsis, savukārt Vilkijs/Maknerijs – 82 elektoru balsis.

## Ārējās saites
Storm Shadow

thumb|270px|Divas ''Storm Shadow'' raķetes zem britu iznīcinātāja-bumbvedēja ''Tornado GR4''
***Storm Shadow*** jeb ***SCALP-EG*** () ir Apvienotās Karalistes un Francijas ražota spārnoto gaiss-zeme raķešu sērija, kas var sasniegt mērķus līdz pat 250 kilometru attālumā. Tā paredzēta ienaidnieka karaspēka un militārā aprīkojuma iznīcināšanai tālu aiz kara frontes līnijas. *Storm Shadow* pirmo modeli līdz 2000. gadam izstrādāja britu *British Aerospace* un franču kompānija *Matra*, Apvienotās Karalistes gaisa spēkiem pirmās raķetes piegādāja 2002. gadā.

## Skatīt arī
* ATACMS

## Ārējās saites
Cīravas muiža

thumb|200px|Cīravas muižas kungu māja (2001)
[thumb|200px|Cīrava 19. gs. vidū ([Štafenhāgens)]]
thumb|200px|Cīrava muižas kungu māja (ap 1900)
**Cīravas muiža** () bija Kurzemes muiža, kuras centrs atradās mūsdienu Dienvidkurzemes novada Cīravas pagasta Cīravas ciemā.

## Vēsture
1560. gadā Cīravas muižu ieguva dāņu hercogs un pēdējais Kurzemes bīskaps Magnuss. Pēc tam Cīravas muiža nokļuva Maidelu un Bēru dzimtas īpašumā. 1752. gadā celto Cīravas muižas kungu māju 1875. gadā pārbūvēja neogotiskā stilā pēc T. Zeilera projekta. 1880. gados pabeidza vairāku Cīravas muižas pils iekštelpu apdari, griestu gleznojumos izmantojot renesanses motīvus, ko, iespējams, veica *R. Häusermann* būvfirma. 20. gadsimta sākumā Cīravas pils bija Manteifeļu-Scēgu dzimtas īpašumā.

1920. gada zemes reformā Cīravas muižu (*Zierau*) ar pusmuižām sadalīja 55 jaunsaimniecībās. Muižas centru nodeva virsmežniecībai un Meža skolai, kas kungu mājās darbojās līdz 1953. gadam, tad pilī sāka darboties mehanizācijas skola.

Līdz 2001. gadam muižas telpās atradās Cīravas arodvidusskola. Pēc vairākkārtējas īpašnieku maiņas Cīravas muižas komplekss nokļuva *[[Danske Bank]]* īpašumā, no kuras 2013. gada pavasarī to iegādājās itālis Davide Degli Esposti. 2018. gada pavasarī Aizputes novada būvvalde veica Cīravas muižas pils apsekošanu, atzina to par vidi degradējošu būvi un uzdeva īpašniekam steidzami novērst ēkas bīstamību. 2020. gadā veikta pils torņa nostiprināšana.

## Parks
Cīravas muižas parka veidošanā piedalījās arī kādreizējais Rīgas parku direktors Georgs Kūfalts. Cīravas parkā aug Eiropas baltegle, duglāzija, asā un Kanādas egle, Eiropas ciedru priede, parastais un sarkanlapu dižskābardis, kizils, sniegoga, korķa koks, sarkanlapainā kalnu kļava, mežvīns, Amerikas irbene. Kopš 1957. gada parks atrodas valsts aizsardzībā. Aiz ainavu parka 30 ha platībā plešas ozolu un skuju koku audze.

## Atsauces