open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Mimaropa

**Mimaropa** (*Mimaropa*), agrāk **IV-B reģions** (*Region VI-B*), ir viens no Filipīnu reģioniem valsts dienvidrietumos. Aizņem salas uz dienvidrietumiem no Lusonas un iekļauj 5 provinces un 1 neatkarīgo pilsētu. Reģiona centrs ir Kalapana (daļa reģionālo iestāžu atrodas Kesonsitijā), bet lielākā pilsēta ir Puertoprinsesa.

Reģiona nosaukums ir akronīms no tajā iekļauto provinču nosaukumiem — '''Mi'''ndoro (austrumu un rietumu), '''Ma'''rinduke, '''Ro'''mblona un '''Pa'''lavana. Oficiālajos izdevumos reģiona nosaukums tiek lietots majuskuļu rakstā — *MIMAROPA Region*. Reģions izveidots 2002. gadā, sadalot Dienvidtagalogas reģionu. 2005. gada maijā Palavanas province un Puertoprinsesas pilsēta tika formāli pārceltas uz Rietumu Visaju reģionu, bet jau tā paša gada augustā ar prezidenta administratīvo aktu šis lēmums tika atcelts. 2016. gada jūlijā ar republikas aktu formāli tika nodibināts **Dienvidrietumu Tagalogas** reģions, kas ietver visas Mimaropā iekļautās provinces un pilsētu. Filipīnu statistikas pārvaldes izdevumos šis nosaukums netiek lietots; iepriekšējais reģiona apzīmējums *Region VI-B* aizvietots ar *MIMAROPA*.

## Ģeogrāfija
Reģions aizņem salas dienvidrietumos no Lusonas starp Dienvidķīnas jūru rietumos un Sulu un Sibujanas jūrām austrumos. Sastāv no divām galvenajām salām — Palavanas un Mindoro, kā arī daudzām mazākām saliņām. Salas galvenokārt vulkāniskas izcelsmes, kalnainas; augstākā virsotne ir Alkons  vjl Mindoro salas ziemeļos. Sulu un Dienvidķīnas jūrās vairāki koraļļu atoli un rifi. Valda tropu klimats.

## Administratīvais iedalījums
thumb|300px|left|upright=0.95|Mimaropas reģiona administratīvais iedalījums
 

**Piezīmes**

## Atsauces

## Ārējās saites
Helmandas vilajets

**Helmandas vilajets** (, , *velâyat helmand*) ir viena no Afganistānas pirmās pakāpes administratīvā iedalījuma vienībām, izvietojies valsts dienvidrietumos. Robežojas ar Nīmrūzas vijaletu rietumos, Farāfas vijaletu ziemeļrietumos, Gouras vijaletu ziemeļos, Dājkondī vilajetu un Orūzgānas vijaletu ziemeļaustrumos, Kandahāras vijaletu austrumos, kā arī ar Pakistānu dienvidos. Administratīvais centrs un lielākā pilsēta ir Laškargāha. Kopējā platība ir  km2, pēc 2021. gada novērtēšanas datiem vilajetā dzīvoja 1,45 miljoni iedzīvotāju. Cauri vilajetam pa tuksnešainu reģionu plūst Helmandas upe. Helmandas vilajets ir viens no pasaulē lielākajiem opija iegūšanas reģioniem.

## Ārējās saites
Argentīnas regbija izlase

**Argentīnas regbija izlase** ir komanda, kas pārstāv Argentīnu starptautiskās regbija spēlēs. To pārvalda Argentīnas Regbija savienība. Argentīnas izlase ir piedalījusies visos Pasaules kausa regbijā finālturnīros. Lielākais sasniegums ir trešā vieta 2007. gadā. Arī 2015. gada Pasaules kausā Argentīna sasniedza pusfinālu un izcīnīja 4. vietu. Kopš 2012. gada piedalās Dienvidu puslodes nozīmīgākajās sacensībās Regbija čempionātā, kur tā sacenšas ar Jaunzēlandi, Austrāliju un Dienvidāfriku.

Argentīna savu pirmo starptautisko regbija spēli aizvadīja 1910. gadā pret Britu salu izlasi. Komandas iesauka ir "pumas", tradicionālās mājas spēļu formas ir ar debeszilām un baltām svītrām. Augstāko vietu pasaules rangā sasniedza pēc 2007. gada Pasaules kausa, kad pacēlās uz trešo vietu. 2024. gada 11. novembrī pasaules rangā ieņēma 5. vietu.

## Rezultāti Pasaules kausā

## Atsauces

## Ārējās saites

* Oficiālā tīmekļa vietne
2028. gada Eiropas čempionāts futbolā

**2028. gada [[Eiropas čempionāts futbolā]]** jeb ***Euro 2028*** būs 18. Eiropas čempionāts futbolā, ko rīko UEFA. Tas 2028. gada jūnijā un jūlijā notiks Apvienotā Karalistē (Anglijas, Skotijas, Ziemeļīrijas un Velsas futbola asociācijas) un Īrijā.

Šī būs jau trešā reize, kad turnīrs notiks Anglijā. Tā iepriekš rīkoja 1996. gada turnīru un vairākas 2020. gada turnīra spēles, ieskaitot finālu, kas notika Londonā. Tā būs arī otrā reize, kad turnīrs norisinājies Skotijā, kas atsevišķas 2020. gada čempionāta spēles uzņēma Glāzgovā. Pirmo reizi Eiropas čempionāta finālturnīra spēles notiks Ziemeļīrijā, Īrijā un Velsā.

## Rīkotājvalstu izvēle
Anglijas, Ziemeļīrijas, Skotijas, Velsas un Īrijas futbola asociācijas savu vienoto kandidatūru čempionāta rīkošanai izvirzīja . 2022. gada martā Krievija paziņoja par kandidēšanu čempionāta rīkošanai, neskatoties uz tai noteiktajām sankcijām par iebrukumu Ukrainā. Tā paša gada 2. maijā UEFA izpildkomiteja atzina šo pieteikumu par neatbilstošu.

 Turcijas Futbola federācija iesniedza pieteikumu čempionāta rīkošanai. Vēlāk tā vienojās ar Itālijas Futbola federāciju par vienotas kandidatūras izvirzīšanu 2032. gada čempionātam. Līdz ar to Turcija  atsauca savu kandidatūru 2028. gada turnīram, un Apvienotās Karalistes un Īrijas pieteikums palika vienīgā oficiālā kandidatūra. Rīkotājvalstis tika oficiāli apstiprinātas .

## Atsauces
Mindoro

**Mindoro** (*Mindoro*) ir sala Filipīnu arhipelāgā, pēc platības septītā un pēc iedzīvotāju skaita astotā lielākā sala valstī. Administratīvi ietilpst Mimaropas reģionā; dalās divās provincēs — Austrummindoro un Rietummindoro. Apdzīvo galvenokārt tagali, kā arī aborigēnās mangianu grupas. Lielākā pilsēta ir Sanhosē salas dienvidrietumu krastā, bet galvenā pilsēta ir reģiona un Austrummindoro provinces centrs Kalapana.

## Ģeogrāfija
Izvietojusies arhipelāga vidusdaļā uz dienvidiem no Lusonas starp Dienvidķīnas jūru rietumos, Sibujanas jūru austrumos un Sulu jūru dienvidos. Verdes salas šaurums ziemeļos to atdala no Lusonas, Kalavites šaurums ziemeļrietumos — no Lubangas salas, Tablasas šaurums dienvidaustrumos — no Tablasas un Panajas, bet Mindoro šaurums dienvidrietumos — no Busuangas. Krasti mēreni izroboti, vietām krauji, piekrastē vairākas mazākas salas, lielākā no kurām ir Ilina dienvidrietumu krastā. Sala vulkāniskas izcelsmes, kalnaina, daudz aprimušu vulkānu. Centrālajā daļā stiepjas kalnu grēda, bet piekrastē zemienes. Augstākais kalns ir Alkons  vjl salas ziemeļdaļā. Salas austrumu piekrastē 217 km² lielais Nauhana ezers. Valda subekvatoriāls musonu klimats. Salas vidusdaļā atrodas divi nacionālie parki: Iglita-Bako kalnu nacionālais parks un Nauhana ezera nacionālais parks.

## Vēsture
Senatnē ķīniešu tirgotāji salu dēvējuši par **Mai** (*Ma-i*). Spāņu kolonizatori sākotnēji to dēvējuši par *Mina de Oro* — ‘zelta raktuve’, no kā cēlies tagadējais nosaukums. Pirms spāņu iekarojuma sala bijusi Brunejas sultanāta valdījumā un tajā bijušas moro apmetnes. Spāņu iekarojuma laikā, kad notika sīvas kaujas ar moro karotājiem, sala tika ievērojami depopulēta, bet vēlāk to apdzīvoja tagali no Lusonas.

Līdz 17. gadsimtam administratīvi sala kopā ar Marinduki bija Batangasas provinces pakļautībā. 17. gadsimta sākumā tika izveidota atsevišķa Mindoro province ar centru Puertogalerā. 1902. gada jūnijā Mindoro tika pakļauta Marindukes provincei kā apakšprovince, bet jau tā paša gada novembrī atgriezta patstāvīgas provinces statusā. 1950. gadā sadalīta divās tagadējās provincēs.

## Atsauces

## Ārējās saites
Ado Grencšteins

**Ado Grencšteins** (igauņu: *Ado Grenzstein*) bija igauņu žurnālists un pedagogs.

Piedzima 1846. gadā Viljandi apriņķī. 1871.—1874. gadā mācījās Vidzemes skolotāju seminārā Valkā, strādāja par skolotāju Audru ciematā un Tērbatā. 1878.—1880. ieguva pedagoģisko izglītību Vīnē, īsu laiku bija skolotājs Sanktpēterburgā.

Kopš 1881. gada darbojās laikrakstā "*[[Postimees]]*", kur nosodīja vācbaltiešu zemes īpašuma privilēģijas. 1882. gadā Grencšteins nodibināja laikrakstu "*Olevik*", kurā viņš sākumā izteica domas par igauņu kultūras attīstīšanu, bet kopš 1888. gada, kritizēdams vācbaltiešu kulturālo ietekmi Igaunijā, atbalstīja Igaunijas pārkrievošanu.

1901. gadā Grencšteins emigrēja no Krievijas, pārceldams sava laikraksta izdevniecību uz Drēzdeni, pēc tam uz Parīzi. Francijā viņš nodzīvoja atlikušo daļu dzīves. Šajā dzīves posmā Grencšteins savos rakstu darbos pauda antisemītismu. Nomira 1916. gadā.

## Darbi

* "*Eesti küsimus*" ("Igauņu jautājums"), 1894
* "*Kauni keele kaitsemiseks*" ("Daiļas valodas aizsardzībai"), 1899
* "*Herrenkirche oder Volkskirche*" (1899), Viļa Plūdoņa tulkojumā "Kungu baznīca vai tautas baznīca" (1906)
* "*Juudi küsimus*" ("Ebreju jautājums"), 1912
The Spiral Staircase

***The Spiral Staircase*** ir 1946. gada ASV psiholoģiska šausmu filma, kuras režisors ir Roberts Siodmaks. Filmā galvenās lomas atveido Dorotija Makgvaira, Džordžs Brents, Etele Berimora un Elza Lančestera. Filma balstīta uz Eteles Linas Braunas 1933. gada romānu *Some Must Watch*.

Filma stāsta par mēmu sievieti 20. gadsimta sākuma Vērmontas pilsētā, kuru lielā savrupmājā vajā un terorizē sērijveida slepkava.

Tiesības uz filmu sākotnēji iegādājās producents Deivids Selzniks, kurš galvenajai lomai iecerēja Ingrīdu Bergmani. Tomēr vēlāk viņš tiesības uz filmu pārdeva *[[RKO Pictures]]*, kas galvenajai lomai nolīga Makgvairu.

Filmas *The Spiral Staircase* pirmizrāde notika . Filma guva finansiālus panākumus, nopelnot gandrīz 3 miljonus ASV dolāru. Filma guva arī pozitīvas kritiķu atsauksmes, slavējot operatora darbu, atmosfēru un spriedzi. Par savu tēlojumu Berimoru nominēja Amerikas Kinoakadēmijas balvai kategorijā "Labākā aktrise otrā plāna lomā". Mūsdienās filmu uzskata par klasiku, kurā apvienoti *[[film noir]]* un šausmu filmas elementi un to uzskata par vienu no "slešera" žanra priekštecēm. Tīmekļa vietnē *[[Rotten Tomatoes]]* filmai ir 86% vērtējums.
thumb|275x275px|Kadrs no filmas

## Atsauces

## Ārējās saites
Etele Berimora

**Etele Berimora** (; dzimusi , mirusi ) bija amerikāņu teātra, kino un radio aktrise, kuras karjera ilga sešas desmitgades. Saukta par "amerikāņu teātra pirmo lēdiju".

1944. gadā, par lomu filmā *[[None but the Lonely Heart]]*, kurā piedalījusies kopā ar Keriju Grāntu, saņēmusi Amerikas Kinoakadēmijas balvu kategorijā "Labākā aktrise otrā plāna lomā". Vēl šajā kategorijā nominēta par lomu Roberta Siodmaka filmā *[[The Spiral Staircase]]* (1946), Alfreda Hičkoka filmā *[[The Paradine Case]]* (1947) un Elijas Kazana filmā *[[Pinky]]* (1949). Piedalījusies arī filmās *[[The Farmer's Daughter]]* (1947), *[[Portrait of Jennie]]* (1948), *[[Moonrise]]* (1948), *[[The Secret of Convict Lake]]* (1951) un *[[Deadline – U.S.A.]]* (1952).

## Ārējās saites
Toms Tikvers

**Toms Tikvers** (; dzimis ) ir Vācijas kinorežisors, producents, scenārists un komponists.

Kļuvis starptautiski atpazīstams ar trillera filmu „Lolas skrējiens” (1998). Režisējis arī tādus trillerus kā *[[Heaven]]* (2002), „Parfīms: Stāsts par kādu slepkavu” (*Perfume: The Story of a Murderer*, 2006), „Starptautiskie darījumi” (2009) un „Karalisks piedāvājums” (2016). Kopā ar Lanu un Liliju Vačovsku bijis viens no filmas „Mākoņu atlants” (2012) režisoriem. Ar Vačovskām sadarbojies arī pie *[[Netflix]]* seriāla *[[Sense8]]*. Vācijā veidojis arī starptautiski atzīto seriālu „Babilona Berlīne” (*Babylon Berlin*, 2017—pašlaik).

## Ārējās saites
2032. gada Eiropas čempionāts futbolā

**2032. gada [[Eiropas čempionāts futbolā]]** jeb ***Euro 2032*** būs 19. Eiropas čempionāts futbolā, ko rīko UEFA. Tas 2032. gada jūnijā un jūlijā notiks Itālijā un Turcijā.

Šī būs jau ceturtā reize, kad turnīrs notiks Itālijā. Tā iepriekš rīkoja 1968. un 1980. gada finālturnīrus, kā arī vairākas spēles 2020. gada čempionātā notika Romā. Tā būs pirmā reize, kad Eiropas čempionāta finālturnīra spēles notiks Turcijā.

Turcija un Itālija par čempionāta rīkotājvalstīm tika oficiāli apstiprinātas  un paziņotas kopā ar 2028. gada čempionāta rīkotājām. Tā bija vienīgā oficiālā kandidatūra.

## Atsauces
Roberts Siodmaks

**Roberts Siodmaks** (; dzimis , miris ) bija vācu kinorežisors. Pazīstams ar savām Holivudas laika trillera un *[[film noir]]* žanra filmām.

## Karjera
1930. gadā kopā ar Edgaru Ulmeru režisējis savu pirmo filmu, mēmo drāmu *[[Menschen am Sonntag]]*, kurai viens no scenārija autoriem bija Billijs Vailders. Līdz ar nacisma pieaugumu un pēc Jozefa Gebelsa asās kritikas par filmu *[[Brennendes Geheimnis]]* (1933), Siodmaks pameta Vāciju un devās uz Parīzi, kur režisējis vairākas filmas. 1939. gadā pārcēlies uz Kaliforniju un 1943. gadā noslēdzis septiņu gadu līgumu ar *[[Universal Pictures|Universal Studios]]*. Pirmās nozīmīgās Holivudas filmas bija trilleris *[[Fly by Night]]* (1942), šausmu filma *[[Son of Dracula]]* (1943) un piedzīvojumu filma *[[Cobra Woman]]* (1944). Par viņa pirmo *[[film noir]]* filmu kļuva *[[Phantom Lady]]* (1944), kam sekoja *[[Christmas Holiday]]* (1944) ar Džīnu Kelliju galvenajā lomā un *[[The Dark Mirror]]* (1946) ar Olīviju de Hevilendu galvenajā lomā. Lielus panākumus guva filma "Slepkavas" (*The Killers*, 1946), kas balstīta uz Ernesta Hemingveja īso stāstu. Par šo filmu viņu nominēja Amerikas Kinoakadēmijas balvai kategorijā "Labākais režisors". 1946. gadā režisējis arī vienu no savām pazīstamākajām filmām, psiholoģisko šausmu filmu *[[The Spiral Staircase]]*. Vēlāk Holivudā bijis arī tādu filmu kā *[[Cry of the City]]* (1948), *[[Criss Cross]]* (1949), *[[The Great Sinner]]* (1949), *[[The File on Thelma Jordon]]* (1950) un *[[The Crimson Pirate]]* (1952) režisors. Vācijā atgriezies 1955. gadā, kur par viņa pazīstamāko filmu kļuva *[[Nachts, wenn der Teufel kam]]* (1957), ko nominēja Kinoakadēmijas balvai kategorijā "Labākā filma svešvalodā".

## Ārējās saites
Desmonds Doss

**Desmonds Tomass Doss** (; dzimis , miris ) bija Amerikas Savienoto Valstu armijas kaprālis, pirmais no trim karavīriem pacifistiem kas pārliecības dēļ atteikušies ņemt rokās ieroci, bet tomēr saņēmis ASV militārā dienesta augstāko apbalvojumu — Goda medaļu. Varonīgo darbību laikā, par kurām viņš tika apbalvots, viņš bija ASV Armijas militārais mediķis, norīkots 77. kājnieku divīzijas 307. pulka medicīnas vienībā.

Doss divas reizes tika apbalvots ar Bronzas Zvaigznes medaļu par dalību kaujās Guamā un Filipīnās. Doss vēlāk ieguva vēl lielāku atzinību par Okinavas kaujā, izrādīto varonību izglābjot aptuveni 75 vīru, rīkojoties viens pats, un kļūstot par vienīgo uz to brīdi, kas pārliecības dēļ izvēlējies rokās neņemt ieroci , tomēr par to saņemot Goda medaļu par šo un citām darbībām.

## Pēckara dzīve
Pēc kara Doss sākotnēji plānoja turpināt karjeru galdniecībā, taču kreisās rokas trauma neatļāva viņam to darīt. 1946. gadā Dosam atklāja tuberkulozi, ar ko viņš bija saslimis Leites kaujas laikā. Doss tika ārstēts piecus ar pusi gadus, zaudējot daļu plaušas un piecas ribas, pirms tika izrakstīts no slimnīcas 1951. gada augustā ar 90% invaliditāti.

Doss 1942. gada 17. augustā apprecējās ar Dorotiju Polīnu Šuti, un viņiem bija viens bērns Desmonds "Tomijs" Doss jaunākais, dzimis 1946. gadā. Doroteja nomira 1991. gada 17. novembrī autoavārijā, kad viņu Desmonds nogādāja slimnīcā. Vēlāk Doss atkārtoti apprecējās 1993. gada 1. jūlijā ar Frānsisu Meju Dumenu.
[thumb|Kaprālis Doss, 1945. gada 12. oktobrī saņemot no prezidenta [Harijs Trumens|Harija S. Trūmena Goda medaļu]]

Pēc nokļūšanas slimnīcā ar apgrūtinātu elpošanu Doss nomira 2006. gada 23. martā savās mājās Pjemontā, Alabamas štatā. Doss tika apbedīts 2006. gada 3. aprīlī Čatanūgas Nacionālajā kapsētā, Tenesī štatā. Frānsisa nomira trīs gadus vēlāk 2009. gada 3. februārī Pjemontas veselības aprūpes centrā Pjemontā, Alabamas štatā.

## Attēlojums mākslā un kino
2016. gada spēlfilmu "Kauja par Heksoridžu" (*Hacksaw Ridge*), kuras pamatā ir Dosa dzīvesstāsts, producēja Terijs Benedikts un režisors bija Mels Gibsons, Dosa lomu spēlēja Endrjū Gārfīlds.

## Apbalvojumi

## Atsauces un piezīmes

## Ārējās saites

* 
* "Medal of Honor recipients World War II (A—F)". United States Army Center of Military History
* "Burial Set April 3 At National Cemetery For Medal of Honor Winner Desmond Doss". *[[The Chattanoogan]]*.
* Leepson, Marc (2015). "Desmond Thomas Doss (1919—2006)", *Dictionary of Virginia Biography*, Library of Virginia (1998—)
*
Kauņas Svētā Gara katoļu baznīca

{
  "type": "ExternalData",
  "service": "geoshape",
  "ids": "Q12660056"
}

**Kauņas Svētā Gara baznīca** () ir 20. gadsimta beigās/21. gadsimta sākumā uzbūvēts Romas katoļu dievnams, kas atrodas Lietuvas pilsētas Kauņas ziemeļos, Šilaiņu rajonā. Baznīca apkalpo vienu no lielākajām draudzēm Kauņā.

Katoļu draudze nodibinājās 1989. gadā. 1994. gadā tika uzbūvēta pagaidu kapela, kuru nosauca Sv. Gara vārdā. 1997. gadā tika likts baznīcas pamatakmens. 1998. gadā tika uzsākti celtniecības darbi, bet kopš 2010. gada baznīcā tika noturēti dievkalpojumi. Baznīcas arhitekts ir Eugenijs Miļūns (*Eugenijus Miliūnas*, 1952). 2017. gadā baznīca tika iesvētīta.


Šilainių_bažnyčia,_interjeras.JPG
Šilainiai._Bažnyčia,_balkonas.JPG


## Ārējās saites
Ņūkāslas katedrāle

{
  "type": "ExternalData",
  "service": "geoshape",
  "ids": "Q1736200"
}


**Ņūkāslas katedrāle** () jeb **Sv. Nikolaja katedrāles baznīca** () ir no 1091. gada līdz apmēram 1500. gadam celta anglikāņu katedrāle, kas atrodas Anglijas ziemeļos, Ņūkāslā pie Tainas. 1882. gadā dibinātās Ņūkāslas diecēzes galvenā baznīca.

Dievnams ir vistālāk uz ziemeļiem esoša anglikāņu katedrāle Anglijas teritorijā. Baznīca sākta celt 1091. gadā kopā ar pils izbūvi. 1216. gadā baznīca nodega. Pašreizējā baznīcas ēka tika pabeigta 1350. gadā. 15. gadsimtā tika uzbūvēts dievnama raksturīgais tornis. 1777. gadā baznīca tika būtiski pārbūvēta, bet 1882. gadā tā kļuva par katedrāli. No 1550. līdz 1553. gadam baznīcā par mācītāju kalpoja skotu reformācijas līderis Džons Nokss.


St._Nicholas_(geograph_2004636).jpg
Cathédrale_St_Nicolas_Newcastle_Tyne_3.jpg
The_Cathedral_Church_Of_St_Nicholas_Choir.jpg
Newcastle_Cathedral_post-refurbishment_2021_.jpg
Interior of Newcastle Cathedral September 2022.jpg


## Ārējās saites
*
Ajūba nacionālais parks

**Ajūba nacionālais dabas parks** (, ) ir 1959. gadā izveidots nacionālais parks Pakistānas ziemeļos, Rāvalpindi pilsētā.

Parks dibināts Britu Indijas laikā un kļuva par populāru pikniku vietu. 1959. gadā parks ieguva nacionālā parka statusu un nosaukts Pakistānas prezidenta Mohameda Ajūbhana (*Muhammad Ayub Khan*, 1907—1974) vārdā. Parkā ierīkoti kriketa un lauka hokeja laukumi, atrakciju parks un zoodārzs.

## Ārējās saites
*
Eiropas Vieglatlētikas asociācija

**Eiropas Vieglatlētikas asociācija** () ir Eiropas vieglatlētikas pārvaldes institūcija. Tā ir viena no sešām kontinentālajām vieglatlētikas asociācijām, kas veido pasaules vieglatlētikas pārvaldes organizāciju *[[World Athletics]]* (agrāk — Starptautiskā Vieglatlētikas federāciju asociācija; IAAF). Eiropas Vieglatlētikas asociācijā ir 51 dalībvalsts, tās galvenais birojs atrodas Lozannā.

Tās pirmsākumi saistīti ar IAAF Eiropas komiteju, kas tika izveidota 1932. gadā. 1969. gada Bukarestes konferences laikā tā tika pārveidota par neatkarīgu struktūru. Pirmais Eiropas Vieglatlētikas asociācijas kongress notika Parīzē 1970. gada oktobrī, par tās pirmo prezidentu ievēlot nīderlandieti Adriānu Paulenu.

Eiropas Vieglatlētikas asociācija pārvalda un rīko vairākus čempionātus un sacensības visā Eiropā — gan telpās, gan ārpus tām.

## Sacensības
Eiropas Vieglatlētikas asociācija rīko šādus čempionātus un kausus:
* Eiropas čempionāts vieglatlētikā
* Eiropas čempionāts vieglatlētikā telpās
* Eiropas komandu čempionāts vieglatlētikā
* Eiropas U23 čempionāts vieglatlētikā
* Eiropas U20 čempionāts vieglatlētikā
* Eiropas U18 čempionāts vieglatlētikā
* Eiropas čempionāts krosā
* Eiropas čempionāts skriešanā (pirmoreiz notiks 2025. gadā)
* Eiropas kauss mešanu disciplīnās
* Eiropas kauss 10 000 m
* Eiropas komandu čempionāts soļošanā
* Eiropas čempionāts bezceļu skriešanā

## Atsauces

## Ārējās saites

*
Kārlis Kurzemnieks

**Kārlis Kurzemnieks** ( — ) bija latviešu pašvaldību darbinieks, Tautas padomes loceklis. 

## Dzīvesgājums
Dzimis 1895. gada 21. janvārī, mācījās draudzes skolā, strādāja par atslēdznieku.
1918. gadā kļuva par Tautas padomes locekli no Latvijas Sociāldemokrātiskās strādnieku partijas saraksta.
Pēc Satversmes sapulces priekšvēlēšanu aģitācijas sapulces 1920. gada 19. martā  Cēsīs nezināmi uzbrucēji, izmantojot vakara tumsu, uz ielas ar vairākiem šāvieniem ievainoja Kārli Kurzemnieku. Sašauto nogādāja Rīgas pilsētas 1. slimnīcā. Miris 1920. gada 13. aprīlī, apglabāts Rīgas Brāļu kapos.

## Atsauces
Verdes salas šaurums

**Verdes salas šaurums** () ir ap  garš un šaurākajā vietā ap  plats jūras šaurums Filipīnu arhipelāgā, kas savieno Sibujanas jūru austrumos ar Dienvidķīnas jūru rietumos un atdala Lusonu ziemeļos no Mindoro dienvidos. Tālāk rietumos tas turpinās kā Kalavites šaurums. Šaurumā vairākas salas, lielākās no kurām ir Marikabana un Verde. Sala un šaurums nosaukti par godu spāņu kapteinim Huanam Verdem, kurš 16. gadsimtā iekaroja Batangasas reģionu Spānijai. Lielākās pilsētas krastos ir Batangasa Lusonas krastā un Kalapana Mindoro krastā. Ziemeļu piekrastē divi lieli līči — Balajanas līcis un Batangasas līcis. Šaurumā intensīva kuģu satiksme; to šķērso vairākas prāmju līnijas no Lusonas uz Mindoro. Šaurumam raksturīga bagātīga jūras fauna; šauruma teritorija nominēta par UNESCO Pasaules mantojuma objektu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Lana un Lilija Vačovskas

**Lana Vačovska** (; dzimusi  kā **Lerijs Vačovskis** (*Larry Wachowski*)) un **Lilija Vačovska** (; dzimusi  kā **Endijs Vačovskis** (*Andy Wachowski*)) ir amerikāņu kino un televīzijas režisores, scenāristes un producentes. Abas māsas ir transdzimuma sievietes.

Abas savas karjeras laikā pārsvarā ir strādājušas kopā, pazīstamas kā **Vačovskas**. Abu pirmā režisētā filma bija *[[neo-noir]]* krimināltrilleris *[[Bound]]* (1996). Lielus panākumus guva viņu otrā filma "Matrikss" (1999), par ko viņas saņēma Saturna balvu par labāko režiju. Abas bija režisores arī diviem turpinājumiem, "Matrikss atjaunots" (2003) un "Matrikss — Revolūcija" (2003). Sērijas pēdējās filmas "" režisore bija tikai Lana Vačovska.

Pēc "Matrikss" triloģijas panākumiem abas sarakstīja un producēja filmu "V ir vendeta" (2006), kā arī bija režisores filmai *[[Speed Racer]]* (2008). Nākamo filmu "Mākoņu atlants" (2012) viņas režisēja kopā ar Tomu Tikveru. 2015. gadā iznāca abu režisētā zinātniskās fantastikas filma "Jupiteras ceļš". Tajā pašā gadā iznāca arī abu veidotais *[[Netflix]]* seriāls *[[Sense8]]*. Seriāla otrā sezona 2018. gadā kļuva arī par pirmo Lanas Vačovskas nozīmīgo projektu bez Lilijas.

## Atsauces

## Ārējās saites

*  (Lana Vačovska)
*  (Lilija Vačovska)
Kalavites šaurums

**Kalavites šaurums** () ir ap  garš un šaurākajā vietā ap  plats jūras šaurums Filipīnu arhipelāgā, kas savieno Verdes salas šaurumu austrumos ar Dienvidķīnas jūru rietumos un atdala Lubangas salas ziemeļos no Mindoro dienvidos. Šauruma krastos nav ievērojamu apdzīvoto vietu; dienvidu piekrastē Mindoro salā izveidots Kalavites kalna dabas rezervāts — no 1520 m augstā zīmīgā kalna šaurums ieguvis savu nosaukumu. Šaurumā intensīva kuģu satiksme; to šķērso vairākas prāmju līnijas no Lusonas uz Mindanao un Palavanu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Tablasas šaurums

**Tablasas šaurums** (, ) ir ap  garš un šaurākajā vietā ap  plats jūras šaurums Filipīnu arhipelāgā, kas savieno Sibujanas jūru ziemeļos ar Sulu jūru dienvidos un atdala Mindoro rietumos no Romblonas grupas salām (Tablasa, Karabao, Simara, Bantona) un Panajas austrumos un dienvidaustrumos. Šaurumā vairākas salas, lielākās no kurām ir Maestres de Kampo sala ziemeļos un Semiraras salas dienvidos. Šaurumā intensīva kuģu satiksme. 1987. gada 20. decembrī šaurumā notika naftas tankkuģa *Vector* sadursme ar pasažieru prāmi *Doña Paz*, kā rezultātā gāja bojā 4386 cilvēki — miera laikos lielākā kuģu katastrofa ar visvairāk upuriem.

## Atsauces

## Ārējās saites
Voldemārs Roze

**Voldemārs Roze** (; 1897—1939) bija latviešu izcelsmes padomju karavadonis un izlūks.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1897. gadā Rīgā strādnieka ģimenē. Strādāja par atslēdznieku. Piedalījās Pirmajā pasaules karā kopš 1914. gada, Krievijas Impērijas armijā ieguva praporščika pakāpi, 1917. gada oktobrī — 1918. gada maijā bija rotas komandieris latviešu strēlnieku pulkā.

1918. gadā sāka dienestu Sarkanajā armijā, kopš tā paša gada — KK(b)P biedrs. Krievijas pilsoņu kara laikā sākumā komandēja rotu, vēlāk pulku, pēc tam brigādi. Par kaujām pie Viļņas 1919. gada aprīlī apbalvots ar Sarkanā Karoga ordeni.

1920. gadā pabeidza Augstākā priekšniecības sastāva kursus. 1921. gada martā piedalījās Kronštates sacelšanās apspiešanā kā triecienkolonas priekšnieks, par ko saņēma apbalvojuma ieroci. 1921. gada 7. jūlijā iecelts par 10. strēlnieku divīzijas priekšnieku, 15. septembrī — par 2. Turkestānas strēlnieku divīzijas priekšnieku un kara komisāru. Tāpat 1921. gadā komandēja bandītismu apkarojošās vienības Tambovas guberņā, piedalījās Tambovas sacelšanās apspiešanā.

Kopš 1922. gada Sarkanās armijas štāba Izlūkošanas pārvaldes uzdevumā nelegāli darbojās Vācijā. 1923. gadā bija viens no Vācijas Komunistiskās partijas Centrālkomitejas Revolucionārās komitejas vadītājiem. Šī komiteja rīkoja ieroču sagādi gaidāmajiem nemieriem Vācijā. 1924. gadā, iespējams, pēc tam, kad Roze pavēlēja nogalināt kādu vācu komunistu, kuru turēja aizdomās par nodevību, Vācijas policija Rozi arestēja, tiesa Leipcigā viņam un diviem citiem komunistiem par valsts apvērsuma mēģinājumu piesprieda nāvessodu. Roze, kura īsto vārdu Vācijas varasiestādēm neizdevās uzzināt, tika tiesāts kā Skobļevskis (*Скоблевский*, citi viņa pseidonīmi: *Гельмут*, *Горев*). 1927. gadā viņš tika apmainīts pret Padomju Savienībā arestētu grupu vāciešu, kuri tika vainoti teroraktu gatavošanā. Atgriežoties PSRS, Rozi apbalvoja ar otru Sarkanā Karoga ordeni.

1930. gadā viņš pabeidza mācības Kara akadēmijā, kļuva par 16. strēlnieku divīzijas komandieri un kara komisāru. Militārais vadītājs Ziemeļu novada komunistiskajā universitātē kopš 1932. gada, kopš 1933. gada — Maskavas Sabiedrisko zinātņu komunistiskajā universitātē. Kopš 1934. gada bija Civilās gaisa flotes Galvenās pārvaldes militarizētās apsardzes priekšnieks. 1937. gada 28. oktobrī atvaļināts Sarkanās armijas rezervē.

1938. gadā Rozi arestēja NKVD. Nošauts 1939. gada 20. janvārī. Reabilitēts 1956. gadā.
Mindoro šaurums

**Mindoro šaurums** (, ) ir ap  plats un relatīvi sekls jūras šaurums Filipīnu arhipelāgā, kas savieno Dienvidķīnas jūru ziemeļrietumos ar Sulu jūru dienvidaustrumos un atdala Mindoro ziemeļaustrumos no Kalamjanas salām dienvidaustrumos. Šaurumā vairākas salas, zināmākais no kurām ir Filipīnu lielākais koraļļu rifs — Apo rifs. Šaurumā intensīva kuģu satiksme. To ceļā no Austrumāzijas uz Indijas okeānu izmanto galvenokārt kuģi, kuru parametri pārsniedz Malaccamax standartu un kuri nespēj iziet pa Malakas šaurumu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Bakalaurs (grāds)

thumb|upright=1.35|

**Bakalaurs** () ir sākotnējais akadēmiskais grāds, ko piešķir personām, kuras ir pabeigušas attiecīgas augstākās izglītības programmas jeb pabeigta pirmā līmeņa augstākā izglītība valstīs, kas piedalās Boloņas procesā.

Bakalaura studiju ilgums dažādās valstīs un dažādās studiju programmās svārstās no 3 līdz 6 gadiem. Studiju ilgums ir atkarīgs no skolu un pirmstudiju apmācības specifikas dažādās valstīs, kā arī no specialitātes sarežģītības. Eiropas Savienībā, Kanādā un ASV lielākajā daļā specialitāšu tas ir 4 gadi, bet medicīnas specialitātēs tas parasti ir 5–6 gadi.

Pēc bakalaura grāda iegūšanas absolventam ir tiesības strādāt specialitātē un ieņemt amatus, kuros nepieciešama augstākā izglītība, kā arī turpināt studijas maģistrantūrā. Lielākā daļa augstskolu absolventu ES un Ziemeļamerikā pēc bakalaura grāda iegūšanas neturpina studijas maģistrantūrā, jo bakalaura grāds ir pilnvērtīgas augstākās izglītības apliecinājums.

## Bakalaura grāds Latvijā
Latvijā var iegūt izglītības zinātņu, humanitāro zinātņu, sociālo zinātņu, dabaszinātņu, inženierzinātņu, lauksaimniecības zinātņu, veselības zinātņu bakalaura grādu. Bakalaura studijas ilgst 3‒4 gadu.

## Skatīt vēl

* Augstākā izglītība
* Latvijas augstskolas un koledžas

## Atsauces

## Ārējās saites
Akadēmiskais grāds

**Akadēmiskais grāds** ir augtākās izglītības pakāpe, ko piešķir personai, kas apguvusi noteiktu mācību programmu (parasti koledžā vai universitātē), izstrādājusi un aizstāvējusi zinātnisku darbu (Latvijā — bakalaurs un maģistrs).

Vairākas valstis, kas pievienojušās Boloņas procesam, saskaņo grādu klasifikāciju, ieviešot vienotas prasības attiecībā uz trim grādiem katrā studiju jomā:

* bakalaurs (*Bs.*)
* maģistrs (*Ms.*)
* filozofijas doktors (*Ph.D.*)

## Atsauces

## Ārējās saites
Balzams (albums)

"**Balzams**" ir latviešu repera anša trešais studijas albums, kas iznāca 2017. gada 8. maijā. Tajā iekļautas 11 dziesmas. Albums ieguva Latvijas Mūzikas ierakstu Gada balvu “Zelta mikrofons” kā gada labākais hiphopa mūzikas albums. Albums tika nominēts "Austras balvai" kā aizvadītā gada labākais albumam. Albums kļuva par gada straumētāko ierakstu latviešu mūzikā.

Albumam par godu 8. maijā klubā "One One" tika rīkots "Balzama šovs" — repa koncerts, ieraksta prezentācijas pasākums un arī anša 30. dzimšanas dienas svinības. 

## Apraksts
"Balzams" ir gan sarakstīts pēc mūziķa izjūtām agrāk — skolas laikos un par sajūtām šobrīd, kad skolas gaitas aiz muguras, kā arī mūsdienu Latvijas kultūrā un sabiedrības attieksmi kopumā.

Reperis gan miksējis un māsterējis albumu, gan veidojis vāka dizainu. Albumā piedalās daudz viesmākslinieku: dziedātāja Aija Andrejeva ("Ir pagājis ilgs laiks", balss), mūziķi Edavārdi ("Jauni un bagāti", teksts, balss) un Andrejs Gradinārovs ("Jauni un bagāti", flauta), producenti un dīdžeji Kaspars Kubeckis (*Kashuks*) ("Simptomi (intermēdija)", teksts, balss), Uģis Vālodze (*Oriole*) ("Simptomi (intermēdija)", mūzika), Roberts Lins ("Zāles" un "Nogrimušo kruīza kuģu baseini", mūzika), Līva Kolmane ("Ultra", bekvokāls), Ozols ("Kas deg manā bākā", teksts, balss), Viesturs Melders ("Kas deg manā bākā", elektriskā ģitāra), Niklāvs Sekačs ("Bērni", mūzika, skaņu ieraksts un apstrāde), Eliots ("Putekļi", teksts, balss), Kristaps Krievs (*DJ Krii*) ("Putekļi", skreči). Dziesmā "Guli" izmantots Ulda Stabulnieka un Jāņa Petera dziesmas "Mums vajadzīgs miers" fragments Ojāra Grīnberga izpildījumā.

## Dziesmu saraksts

# "Ir pagājis ilgs laiks" (pied. Aija Andrejeva) — 04:01
# "Jauni un bagāti" (pied. Edavārdi) — 04:00
# "Simptomi" (intermēdija) — 01:42
# "Zāles" — 03:46
# "Ultra" — 03:41
# "Kas deg manā bākā" (pied. Ozols) — 04:20
# "Guli" — 03:24
# "Bērni" — 03:36
# "Putekļi" (pied. Eliots & *DJ Krii*) — 03:10
# "Sauss" — 02:38
# "Nogrimušo kruīza kuģu baseini (*bonus*)" — 2:37

## Atsauces
Alkons

**Alkons** (, ,  — ‘vanaga kalns’) ir kalns Filipīnās, Mindoro salas augstākā virsotne. Atrodas salas ziemeļu daļā; administratīvi — Austrummindoro provincē 25 km uz dienvidrietumiem no provinces centra Kalapanas. Kalna augstums ir  vjl — 23. augstākā virsotne valstī un 37. augstākais salu kalns pasaulē. Pirmā zināmā uzkāpšana kalnā notika 1906. gadā, kad to paveica amerikāņu botāniķis Ilmers Merils (*Elmer Drew Merrill*) ar mežsaimnieku un militārpersonu kompāniju. Dēļ stāvajām kraujām ceļā uz virsotni kalns tiek uzskatīts par tehniski grūtāko kalnu Filipīnās.

## Atsauces

## Ārējās saites
Ogadena

thumb|Ogadenas reģiona karte
**Ogadena** (amharu: ኦጋዴን, somāļu: *Ogaden*) ir somāliešu apdzīvota teritorija Etiopijas austrumos, kas 20. gadsimta 70. gados bija strīdus teritorija starp Etiopiju un Somāliju. Tās platība ir aptuveni 200 000 km², un tā robežojas ar Džibutiju, Keniju, Somāliju un Somālilendu. Reģiona galvaspilsēta ir Džidžiga.

## Skatīt vēl
* Ogadenas karš

## Ārējās saites
Radītājs (filma)

**"Radītājs"** () ir 2023. gada ASV zinātniskās fantastikas filma, kuras režisors un viens no scenārija autoriem ir Gerets Edvardss. Filmā galvenās lomas atveido Džons Deivids Vašingtons, Džemma Čana, Kens Vatanabe, Stērdžils Simpsons un Elisone Dženija.

Pēc kodolsprādziena Losandželosā un kara pret mākslīgo intelektu, bijušo īpašo spēku aģentu nolīgst, lai atrastu un nogalinātu "Radītāju", kas ir radījis noslēpumainu ieroci, kas var izbeigt karu un iznīcināt cilvēci.

Darbs pie filmas sākās 2019. gada novembrī, Edvardsam parakstot līgumu ar ''New Regency'', bet oficiāli Edvardsu apstiprināja par filmas režisoru 2020. gada februārī. Viņš kā iedvesmas avotu citēja tādas filmas kā "Mūsdienu apokalipse" (1979), "Baraka" (*Baraka*, 1992), "Pa asmeni skrejošais" (1982), "Akira" (1988), "Lietus cilvēks" (1988), *[[The Hit]]* (1984), "Citplanētietis" (1982) un "Papīra mēness" (1973). Filmēšana tika uzsākta  un tika pabeigta .

Filmas "Radītājs" pirmizrāde notika  un to izplatīja *[[20th Century Studios]]*. Filma saņēma galvenokārt pozitīvas kritiķu atsauksmes, slavējot Edvardsa radītos vizuālos efektus un mākslinieka darbu, lai gan scenārijs tika arī kritizēts. Tīmekļa vietnē *[[Rotten Tomatoes]]* filmai ir 67% vērtējums.

## Atsauces

## Ārējās saites
Joahims Trīrs

**Joahims Trīrs** (; dzimis ) ir Dānijā dzimis norvēģu kinorežisors. Viņa filmas aplūko tādus tematus kā mīlestība, ambīcijas, atmiņa un identitāte. Savas karjeras laikā nominēts Amerikas Kinoakadēmijas balvai, BAFTA kino balvai, divām Cēzara balvām un trīs Kannu kinofestivāla apbalvojumiem.

Vislabāk pazīstams ar savu "Oslo triloģiju", kurā ietilpst filmas "Reprīze" (*Reprise*, 2006), "Oslo, 31. augusts" (*Oslo, 31. august*, 2011) un "Pasaulē sliktākais cilvēks" (2021). Par pēdējo no filmām nominēts Kinoakadēmijas balvai kategorijā "Labākais oriģinālscenārijs", kamēr filmu nominēja balvai kategorijā "Labākā starptautiskā spēlfilma". 2025. gadā saņēmis Kannu kinofestivāla *[[Grand Prix (Kannu kinofestivāls)|Grand Prix]]* balvu par ģimenes drāmu "Sentimentāla vērtība" (2025). Režisējis arī filmas "Skaļāk par sprādzieniem" (*Louder Than Bombs*, 2015) un "Telma" (2017).

## Atsauces

## Ārējās saites
Ari Asters

**Ari Asters** (; dzimis ) ir amerikāņu kinorežisors, scenārists, producents un montāžists. Stilistiski Astera filmas pazīstamas ar šausmu un melnā humora apvienošanu, kā arī brutālas vardarbības atainošanu.

Astera pirmā režisētā filma "Reinkarnācija" iznāca 2018. gadā. Filma guva gan lielus finansiālus panākumus, gan kritiķu atzinību, nodēvējot to par visbiedējošāko gada filmu. Lielus panākumus guva arī viņa nākamā filma "Saulgriežu kults" (2019). Viņa trešā filma, sirreālā šausmu filma "Visas Bo bailes" (2023) arī ieguva kritiķu atzinību, bet bija finansiāli neveiksmīga. Filma *[[Eddington]]* sacentās par Zelta palmas zaru 2025. gada Kannu kinofestivālā. Visas viņa filmas izplatīja *[[A24]]*.

## Atsauces

## Ārējās saites
Metjū Vons

**Metjū Vons** (; dzimis ) ir angļu kinorežisors, scenārists un producents.

Karjeras sākumā bijis Gaja Ričija filmu "Nav dūmu bez stobriem" (1998), "Ķēriens" (2000) un "Aiznestie" (*Swept Away*, 2002) producents. Viņa pirmā režisētā filma bija *[[Layer Cake]]* (2004), ar Denjelu Kreigu galvenajā lomā. 2007. gadā režisējis piedzīvojumu filmu "Zvaigžņu putekļi". Vēlāk bijis arī tādu filmu kā "Kick-Ass: Jaunie supervaroņi" (2010), "X-cilvēki: Pirmā klase" (2011), "" (2015), "" (2017) un "The King's Man: Pirmā misija" (2021) režisors.

## Ārējās saites
Gabrjels Boričs

**Gabrjels Boričs Fonts** (, ; dzimis ) ir Čīles politiķis, no 2022. gada marta viņš ir Čīles prezidents. Lielu popularitāti ieguva studiju gados, kad mācījās Čīles Universitātē un bija studentu nemieru līderis no 2011. līdz 2013. gadam. No 2014. līdz 2022. gadam viņš bija Magaljanesas pārstāvis Čīles valdībā.

Gabrjela Boriča tēvs ir no horvātu un čīliešu ģimenes. Viņa senči 1897. gadā emigrēja no Austroungārijas.

## Ārējās saites
Ansis Alksniņš

**Ansis Alksniņš** (1888—1958) bija latviešu strādnieks, Tautas padomes loceklis.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1888. gada 28. decembrī (citur 30. decembrī) Rīgā Friča un Līnas Alksniņu ģimenē, pēc mācībām pamatskolā strādāja par dzelzsgriezēju.
Pēc Latvijas valsts pasludināšanas kļuva par Tautas padomes deputāta aizvietotāju (substitūtu) no Latvijas Sociāldemokrātiskās strādnieku partijas.

Miris 1958. gada 26. maijā Ororā, Ilinoisas štatā ASV.

## Atsauces
Melnā ieža pilskalns

**Melnā ieža pilskalns** atrodas Vidzemē, Siguldas novada Krimuldas pagastā, Braslas upes labajā krastā, virs Melnā ieža. Reģiona nozīmes kultūras piemineklis. Tas atrodas Gaujas nacionālā parka teritorijā.

Tas aizņem garena paugura ziemeļaustrumu galu, kas norobežots no pārējās paugura daļas ar 10 metrus platu un 2 metrus dziļu grāvi, kā arī 1,3 metrus augstu valni. Plakuma izmērs — 80 x 50 metri. Pilskalns atklāts 1988. gadā. Datējums — dzelzs laikmets.

## Ārējās saites

* Melnā ieža pilskalns portālā https://www.latvijas-pilskalni.lv/
Kārlis Andersons

**Kārlis Andersons** (1884—1965) bija latviešu pašvaldību darbinieks, Tautas padomes loceklis.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1884. gada 9. novembrī, pēc mācībām pamatskolā darbojās Liepājas pilsētas valdē.

1918. gadā kļuva par Tautas padomes locekli no Latvijas Sociāldemokrātiskās strādnieku partijas.

Miris 1965. gadā Liepājā.

## Atsauces
Geisišķu pareizticīgo baznīca

{
  "type": "ExternalData",
  "service": "geoshape",
  "ids": "Q4135824"
}

**Geisišķu Svētā lielmocekļa Jura Uzvarētāja pareizticīgo baznīca** (, ) ir 1865. gadā uzcelts Lietuvas Pareizticīgās baznīcas dievnams, kas atrodas Lietuvas dienvidaustrumos, Viļņas apriņķa Viļņas rajona pašvaldības Geisišķu ciemā uz ziemeļrietumiem no Viļņas.

19. gadsimta pirmajā pusē Geisišķu ciemā apmetās vairākas baltkrievu ģimenes no Grodņas apkārtnes. 1839. gadā tika nodibināta draudze. 1865. gadā piecu mēnešu laikā tika uzcelta baznīca un 1866. gadā tā tika iesvētīta. 20. gadsimta sākumā ciemā apmetās zemnieki no Volīnijas.


Geisiškių_Šv._kankinio_Jurgio_Nugalėtojo_cerkvė._Vartai.JPG
Geisiškių_Šv._kankinio_Jurgio_Nugalėtojo_cerkvė._Viduje.JPG


## Ārējās saites
*
Matervelas katedrāle

**Dievmātes palīdzības katedrāles baznīca** () jeb **Matervelas katedrāle** () ir Romas katoļu katedrāle, kas atrodas Skotijas pilsētā Matervelā. 1900. gadā uzceltais dievnams ir 1947. gadā dibinātās Matervelas diecēzes galvenā baznīca. Baznīcas ietilpība ir 1000 sēdvietu. Dievnama projekta autors ir baznīcu arhitektūras uzņēmums *[[Pugin & Pugin]]*.

## Ārējās saites
*
Ajūbijas nacionālais parks

{
  "type": "ExternalData",
  "service": "geoshape",
  "ids": "Q3242261"
}


**Ajūbijas nacionālais parks** (, ) ir 1984. gadā izveidots nacionālais parks Pakistānas ziemeļos, Haibaras Pahtūnhvas provincē, uz ziemeļrietumiem no Islāmābādas. Parks nosaukts Pakistānas prezidenta Mohameda Ajūbhana (*Muhammad Ayub Khan*, 1907—1974) vārdā. Tas izveidots mērenās joslas mežu aizsardzībai. Izveidotas takas un cita tūrisma infrastruktūra. Nacionālā parka teritorijā mīt leopardi.


Ayubia National Park 1.jpg
Tilla_Donga.JPG
Miranjani, KPK, Pakistan.jpg
Ayubia_-_Donga_Gali_dandee.jpg
Ayubia_National_Park_Pipeline_Track_02.jpg


## Ārējās saites
Krūza

Cilvēki ar uzvārdu **Krūza** var būt:

* Dāvids Krūza (1868—1942) — latviešu revolucionārs, sabiedriskais darbinieks;
* Kārlis Krūza (1884—1960) — latviešu rakstnieks.
Osvalds Andersons

**Osvalds Andersons** (dzimis , miris ) bija latviešu uzņēmējs, Tautas padomes loceklis. 

## Dzīvesgājums
Dzimis 1872. gada 5. maijā Trikātas muižas pārvaldnieka Jāņa Andersona un viņa sievas Marijas Šarlotes, dzimušas Kitneres, ģimenē. Pēc mācībām Valmieras apriņķa skolā nodarbojās ar linu un labības eksportu. Pēc 1905. gada bija Rīgas latviešu amatnieku krājaizdevu kases direktors, vēlāk Rīgas domnieks un Finansu nodaļas vadītājs.
Pēc Latvijas valsts pasludināšanas kļuva par Tautas padomes locekli no Latvijas Radikāldemokrātiskās partijas.
Latvijas bankas diskonta komisijas loceklis, a/s "Eksportieris" dibinātājs un direktors, tvaikoņa “Laimdota” rēderejas līdzīpašnieks.

Miris 1939. gada 7. jūlijā, apglabāts Rīgā Meža kapos.

## Atsauces
Andrejs Balcers

**Andrejs Balcers** (1878—) bija latviešu ierēdnis, Tautas padomes loceklis.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1878. gada 6. decembrī, pēc mācībām pamatskolā darbojās kā Rīgas pilsētas Aleksandra tirgus ierēdnis.
Kā deputāta aizvietotājs (substitūts) kļuva par Tautas padomes locekli no Latvijas Sociāldemokrātiskās strādnieku partijas.

## Atsauces
Indriķis Ansabergs

**Indriķis Ansabergs** (dzimis  miris ) bija latviešu pedagogs, Tautas padomes loceklis.  

## Dzīvesgājums
Dzimis 1886. gada 18. februārī Ārlavas pagastā. Mācījās Talsu pilsētas skolā un Cēsu skolotāju kursos, iegūstot tautskolotāja tiesības. Strādāja Ārlavas pagasta Popervāles skolā. 1905. gadā revolūcijas laikā Ansabergu apcietināja. Pirmā pasaules kara laikā viņš strādāja latviešu bēgļu skolās Krievijā. 

Pēc atgriešanās Latvijā 1918. gadā Ansabergs kļuva par Tautas padomes locekli no Latvijas Sociāldemokrātiskās strādnieku partijas, bet pārtrauca darboties pirms pilnvaru beigšanās termiņa, noliekot mandātu.
1919. gadā bija Ventspils 2. pamatskolas skolotājs un pilsētas domes loceklis, 1927. gadā kļuva par Ventspils apriņķa skolu inspektoru.

Latvijas PSR laikā bija Rīgas 49. vidusskolas direktors (1944–1956), Izglītības tautas komisariāta kollēģijas loceklis (1945).
Latvijas PSR Nopelniem bagātais skolotājs (1947).

Miris 1971. gadā 20. janvārī. Apglabāts Rīgas Meža kapos.

## Atsauces
Ernests Auniņš

**Ernests Auniņš** (1877—1962) bija latviešu strādnieks, Tautas padomes loceklis.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1877. gada 14. novembrī, pēc mācībām Rīgas pilsētas amatniecības skolas un Rīgas biržas komitejas mašīnistu-mehāniķu kursos strādāja par elektrotehniķi.
1918. gadā kļuva par Tautas padomes locekli no Latvijas Sociāldemokrātiskās strādnieku partijas.

## Atsauces
Austrummindoro

**Austrummindoro** (, ) ir viena no Filipīnu provincēm valsts vidusdaļā, Mimaropas reģionā. Aizņem Mindoro salas austrumu daļu, kā arī vairākas nelielas salas piekrastē. Rietumos robežojas ar Rietummindoro provinci; ziemeļos krastus apskalo Verdes salas šaurums, ziemeļaustrumos — Sibujanas jūra, bet austrumos — Tablasas šaurums. Administratīvi dalās 1 pilsētā un 14 municipalitātēs un sīkāk 426 barangajās. Provinces centrs un lielākā pilsēta ir Kalapana. Apdzīvo galvenokārt tagali un mangiani.

## Vēsture
Mindoro sala kā atsevišķa administratīva vienība izveidota 1902. gada jūnijā kā Marindukes apakšprovince, bet jau tā paša gada novembrī — kā patstāvīga province ar centru Kalapanā. 1950. gada 13. jūnijā sadalīta mūsdienu Austrummindoro un Rietummindoro provincēs.

## Ārējās saites
Alumīnija fosfāts

**Alumīnija fosfāts** ir alumīnija un fosforskābes neitrālais sāls ar formulu AlPO4. Dabā tas sastopams kā minerāls berlinīts. Alumīnija fosfātam ir zināmas daudzas sintētiskās formas. To karkasa struktūras ir līdzīgas ceolītiem un tās izmanto, kā katalizatorus, jonu apmainītājus vai kā molekulāros sietus. Komerciāli ir pieejams arī alumīnija fosfāta gels.

## Izmantošana
### Molekulārie sieti

Ir daudz alumīnija fosfāta molekulāro sietu veidi, kas zināmi, kā "ALPOs". Pirmie tika atklāti 1982. gadā. Tiem visiem ir vienāds AlPO4 ķīmiskais sastāvs, un tiem ir karkasa struktūras ar mikroporainiem dobumiem. Karkasus veido mainīgi AlO4 un PO4 tetraedri. Blīvākam, bez dobuma kristāliskajam berlinītam ir vienādi mainīgi AlO4 un PO4 tetraedri. Alumīnija fosfāta karkasa struktūras atšķiras viena no otras AlO4 tetraedru un PO4 tetraedru orientācijā, veidojot dažāda izmēra dobumus, un šajā ziņā tās ir līdzīgas alumīnija silikāta ceolītiem, kas atšķiras ar elektriski lādētu karkasu. Tipisks aluminīja fosfāta iegūšanas process ir fosforskābes un alumīnija hidroksīda hidrotermiskā reakcija ar alumīnija sāli, piemēram, alumīnija nitrāta vai alkoksīda veidā kontrolētā pH organisko amīnu klātbūtnē. Šīs organiskās molekulas darbojas, kā veidnes (sauktas par struktūru virzošiem aģentiem), lai veicinātu porainā karkasa augšanu.

### Citi

Līdzās alumīnija hidroksīdam, alumīnija fosfāts ietilpst vakcīnu sastāvā kā viens no visizplatītākajiem imunoloģiskajiem palīglīdzekļiem (efektivitātes pastiprinātājiem jeb adjuvantiem). Alumīnija adjuvantu lietošana ir plaši izplatīta, pateicoties to lētajai cenai, ilgajai lietošanas vēsturei, drošībai un efektivitātei ar lielāko daļu antigēnu. Nav zināms, kāds ir darbības mehānisms šādiem alumīnija sāļu adjuvantiem.

Līdzīgi kā alumīnija hidroksīds, AlPO4 tiek izmantots kā antacīds. Tas neitralizē kuņģa skābi (HCl), veidojot ar to AlCl<sub>3</sub>. Līdz 20% alumīnija no uzņemtajiem antacīdajiem sāļiem var uzsūkties no kuņģa-zarnu trakta – neskatoties uz bažām par alumīnija neiroloģisko ietekmi. Tiek uzskatīts, ka alumīnija fosfāta un hidroksīda sāļi ir droši kā antacīdi parastā lietošanā, un pat grūtniecības un barošanas ar krūti laikā.

Bez tam AlPO4 pielietojumi kombinācijā ar vai bez citiem savienojumiem ir balti pigmenti, korozijas inhibitori, cementi un zobu cementi. Līdzīgiem savienojumiem ir arī līdzīgi pielietojumi. Piemēram, skābo alumīnija fosfātu Al(H2PO4)3 izmanto zobu cementos, metāla pārklājumos, glazūras kompozīcijās un ugunsizturīgās saistvielās, bet Al(H2PO4)(HPO4) izmanto cementos un ugunsizturīgajās saistvielās un līmvielās.

## Līdzīgi savienojumi

AlPO4·2H2O dihidrāts dabā ir sastopams, kā variscīts un metavariscīts. Alumīnija fosfāta dihidrātam (variscītam un metavariscītam) ir struktūra, ko var uzskatīt par fosfāta anjonu, alumīnija katjonu un ūdens tetraedrisku un oktaedrisku vienību kopumu. Al3+ joni ir 6 koordinātu un PO43- joni ir 4 koordinātu.

Ir zināma arī sintētiska hidratēta forma AlPO4·1.5H2O.

## Atsauces
Rietummindoro

**Rietummindoro** (, ) ir viena no Filipīnu provincēm valsts vidusdaļā, Mimaropas reģionā. Aizņem Mindoro salas rietumu daļu, kā arī vairākas salas, lielākās no kurām ir Lubangas salas ziemeļrietumos un Ilina dienvidrietumos. Austrumos robežojas ar Austrummindoro provinci; ziemeļos krastus apskalo Verdes salas šaurums un Kalavites šaurums, rietumos — Dienvidķīnas jūra un Mindoro šaurums, bet dienvidos — Sulu jūra. Administratīvi dalās 11 municipalitātēs un sīkāk 164 barangajās. Provinces centrs ir Mamburao ziemeļdaļā, bet lielākā pilsēta — Sanhosē dienvidos. Apdzīvo galvenokārt tagali un mangiani.

## Vēsture
Mindoro sala kā atsevišķa administratīva vienība izveidota 1902. gada jūnijā kā Marindukes apakšprovince, bet jau tā paša gada novembrī — kā patstāvīga province ar centru Kalapanā. 1950. gada 13. jūnijā sadalīta mūsdienu Austrummindoro un Rietummindoro provincēs.

## Ārējās saites
Nikolajs Bankevics

**Nikolajs Bankevics** (dzimis , miris ) bija latviešu tieslietu darbinieks, Tautas padomes loceklis. Darbojās sabiedrības labā pret alkoholismu, ieviesa vārdu "atturībnieks".

## Dzīvesgājums
Dzimis 1867. gada 1. janvārī Elejas pagastā. Mācījās Sv. Annas baznīcas skolā un Jelgavas apriņķa skolā.

Darbojās kā notāra palīgs tiesu un administratīvās iestādēs, Rīgas pilsētas domē.

Kā deputāta aizvietotājs (substitūts) kļuva par Tautas padomes locekli no Latviešu Demokrātiskās partijas.

No 1925. gada Bankevics strādāja savā rakstu darbu birojā "Delta". 1932. gadā viņu apbalvoja ar Latvijas Republikas atbrīvošanas medaļu un IV šķiras Triju Zvaigžņu ordeni.

Miris 1937. gada 30. septembrī Rīgā. Apbedīts Jelgavas Baložu kapos.

## Atsauces
Kalapana

**Kalapana** (, ) ir pilsēta Filipīnās, Mimaropas reģionā, reģiona un Austrummindoro provinces centrs. Atrodas Mindoro salas ziemeļaustrumos Verdes salas šauruma krastā. Nozīmīgs izglītības, saimniecības, tirdzniecības un transporta centrs. Starptautiska lidosta.

## Vēsture
Līdz 18. gadsimtam pastāvējusi kā neliels zvejnieku ciemats pie Kalapanas upes ietekas jūrā. 1837. gadā no Puertogaleras uz Kalapanu pārcēla Mindoro provinces administrāciju. Kad 1902. gadā Mindoro kļuva par Marindukes provinces apakšprovinci, centru pārcēla atpakaļ uz Puertogaleru, bet 1903. gadā, pēc patstāvīgas Mindoro provinces izveides, par centru atkal kļuva Kalapana. Pilsētas statuss piešķirts 1998. gadā.

## Atsauces

## Ārējās saites