open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
2022.—2023. gada UEFA Čempionu līgas sezona

**2022.—2023. gada UEFA Čempionu līgas sezona** bija Eiropas spēcīgākā futbola klubu turnīra 68. sezona un 31. ar UEFA Čempionu līgas nosaukumu. To organizēja UEFA. Sezona sākās ar priekšsacīkšu kārtu . Kvalifikācijas spēles notika līdz 24. augustam. Grupu turnīrs sākās , bet sezona noslēdzās  ar finālu Ataturka Olimpiskajā stadionā Stambulā, Turcijā.

No 2022.—2023. gada sezonas UEFA rīkotajiem turnīriem bija izslēgti Krievijas klubi tās iebrukuma Ukrainā dēļ.

Par uzvarētājiem kļuva Anglijas kluba *[[Manchester City FC|Manchester City]]* futbolisti, kas finālā ar 1:0 pieveica Itālijas klubu Milānas "Internazionale". *Manchester City* Eiropas futbola klubu nozīmīgāko trofeju izcīnīja pirmo reizi.

2022.—2023. gada UEFA Čempionu līgas uzvarētāji iegva tiesības spēlēt 2023. gada UEFA Superkausā, kur tiksies ar 2022.—2023. gada UEFA Eiropas līgas uzvarētājiem *[[Sevilla FC]]*.

## Kalendārs

## Kvalifikācija

### Priekšsacīkšu kārta
Priekšsacīkšu kārtas izloze notika . Pusfināli tika aizvadīti 21. jūnijā, bet priekšsacīkšu kārtas fināls notika 24. jūnijā. Fināla uzvarētāji iekļuva Čempionu līgas 1. kvalifikācijas kārtā, bet pārējās komandas sezonu turpinās 2022.—2023. gada UEFA Eiropas konferences līgas otrajā kvalifikācijas kārtā.

|-
!colspan=3|Pusfināli

|-
!colspan=3|Fināls

|}

### 1. kvalifikācijas kārta
1. kvalifikācijas kārtas izloze notika . Pirmās spēles notika 5.—6. jūlijā, bet atbildes spēles tika aizvadītas 12.—13. jūlijā. Uzvarētāji iekļuva Čempionu līgas 2. kvalifikācijas kārtā, bet zaudētāji sezonu turpinās 2022.—2023. gada UEFA Eiropas konferences līgas otrajā kvalifikācijas kārtā.

|}

### 2. kvalifikācijas kārta
2. kvalifikācijas kārtas izloze notika . Pirmās spēles notika 19.—20. jūlijā, bet atbildes spēles būs 26.—27. jūlijā. Uzvarētāji kvalificēsies 3. kvalifikācijas kārtai, bet zaudētāji sezonu turpinās 2022.—2023. gada UEFA Eiropas līgas trešajā kvalifikācijas kārtā.

|+Čempionu zars

|}

|+Līgas zars

|}

### 3. kvalifikācijas kārta

|+Čempionu zars

|}

|+Līgas zars

|}

### Izslēgšanas kārta
*Play-off* kārtas izloze notika 2022. gada 2. augustā. Pirmās spēles tika aizvadītas 16. un 17. augustā, bet atbildes spēles notika 23. un 24. augustā.

|+Čempionu zars

|}

|+Līgas zars

|}

## Grupu turnīrs
### A grupa

### B grupa

### C grupa

### D grupa

### E grupa

### F grupa

### G grupa

### H grupa

## Izslēgšanas spēles

### Astotdaļfināli
Astotdaļfināla pāru izloze notika .

|}

### Ceturtdaļfināli
Ceturtdaļfināla pāru izloze notika .

|}

### Pusfināli

|}

### Fināls

## Atsauces

## Ārējās saites
* Oficiālā mājaslapa
Anna Karina

**Anna Karina** (, dzimusi , mirusi ), dzimusi kā **Hanna Karina Bajera** (*Hanne Karin Bayer*), bija dāņu un franču aktrise, režisore, scenāriste un dziedātāja. Karina kļuva par franču 60. gadu kino ikonu un tiek dēvēta par vienu no Franču jaunā viļņa simboliem.

Pazīstama ar lomām Franču jaunā viļņa režisora Žana Lika Godāra 60. gadu filmās. Piedalījusies tādās filmās kā "Mazais kareivis" (*Le petit soldat*, 1960), "Sieviete paliek sieviete" (1961), "Dzīvo savu dzīvi" (*Vivre sa vie*, 1962), "Autsaideru banda" (*Bande à part*, 1964), "Trakais Pjero" (1965) un "Alfavila" (1965). Par lomu filmā "Sieviete paliek sieviete", Karina saņēma Berlīnes kinofestivāla Sudraba lāča balvu kategorijā "Labākā aktrise".

1973. gadā režisējusi savu pirmo filmu *[[Vivre ensemble]]*, kas tika izrādīta Kannu kinofestivālā.

No 1961. līdz 1965. gadam Karina bija precējusies ar Godāru. Vēlāk apprecējusies vēl trīs reizes.

## Atsauces

## Ārējās saites
Mišels Legrāns

**Mišels Žans Legrāns** (; dzimis , miris ) bija franču komponists, diriģents un filmu oriģinālmūzikas autors. Legrāns bija ražīgs komponists, papildus daudzām dziesmām viņš ir sarakstījis mūziku vairāk nekā 200 filmām un seriāliem. Saņēmis trīs Oskarus un piecas ''Grammy'' balvas.

Ticis nominēts 12 Amerikas Kinoakadēmijas balvām. Savu pirmo nomināciju saņēmis par mūziku Franču jaunā viļņa režisora Žaka Demī filmai "Šerbūras lietussargi" (*Les Parapluies de Cherbourg*, 1964). Savu pirmo Oskaru saņēmis par "Labāko dziesmu" filmai "Tomasa Krauna afēra" (1968). Saņēmis arī divus Oskarus kategorijā "Labākā oriģinālmūzika" par filmām *[[Summer of '42]]* (1971) un "Jentla" (*Yentl*, 1983).

Radījis mūziku arī Žana Lika Godāra filmām "Sieviete paliek sieviete" (1961) un "Autsaideru banda" (*Bande à part*, 1964), Anjēzes Vardas filmai "Kleo no 5 līdz 7" (*Cléo de 5 à 7*, 1962), Žaka Demī filmai *[[Les Demoiselles de Rochefort]]* (1966), Klinta Īstvuda filmai *[[Breezy]]* (1973), Orsona Velsa filmām "V kā Viltojums" (*F for Fake*, 1974) un "Vēja otra puse" (*The Other Side of the Wind*, 2018) un Luija Mala filmai ''Atlantic City'' (1980). Tāpat bijis mūzikas autors filmām ''Eva'' (1962), *[[Ice Station Zebra]]* (1968), *[[The Picasso Summer]]* (1969), *[[The Go-Between]]* (1971) un "Trīs musketieri" (*The Three Musketeers*, 1973).

## Ārējās saites
Dans

**Dans** var būt:

* Nikušors Dans (*Nicușor Dan*, 1969) — Rumānijas politiķis;
* Vinss Dans (*Vince Dunn*, 1996) — Kanādas hokejists.

## Skatīt arī
* Daņs
Lečhumi grēda

**Lečhumi grēda** () kalnu grēda Gruzijā. Izvietojusies valsts ziemeļos, atzarojas no Lielā Kaukāza grēdas. Stiepjas  garumā austrumu—rietumu virzienā. Augstākā virsotne ir Samerchle (3584 m). Veidota no porfirīta un flīša. Ziemeļos un rietumos Chenisckali ieleja grēdu atdala no Svanetijas grēdas un Egrisas grēdas, dienvidos Rioni ieleja — no Račas grēdas. Nogāzēs platlapju (ozols, skābardis, dižskābardis) un skujkoku meži, virs tām — alpīnās pļavas.

## Atsauces

## Ārējās saites
Chenisckali

**Chenisckali** ( — ‘Zirgu ūdens’) ir upe Gruzijā, Rioni labā krasta pieteka. Sākas no ledāja Lielā Kaukāza galvenajā grēdā Lejassvanetijā. Augštecē un vidustecē plūst pa izteiktu ieleju, lejtecē — Kolhīdas zemienē. Ieplūst Rioni pie Samtredijas. Ziemeļos no upes ielejas paceļas Svanetijas grēda, rietumos — Egrisas grēda, austrumos — Lečhumi grēda. Sniega, lietus ūdens, ledāju un gruntsūdeņu barošanās. Lejtecē ūdens līmenis nestabils, bieži ir lietus un sniega kušanas izraisīti plūdi. Galvenās pietekas ir Zesko, Heledula, Džonoula (labās), Gobišuri, Leušeri, Hopuri (kreisās).

Lielākās pilsētas krastos ir Cageri un Samtredija. Pie Cageri izbūvēts dambis.

## Atsauces

## Ārējās saites
Sieviete paliek sieviete

**"Sieviete paliek sieviete"** () ir 1961. gada Francijas romantiskā kinokomēdija, kuras režisors un scenārija autors ir Žans Liks Godārs. Filmā galvenās lomas atveido Žans Pols Belmondo, Anna Karina un Žans Klods Brialī.

Filma ir stāsts par Parīzes striptīza dejotāju Anželu (Karina), kura grib bērnu, viņas draugu Emīlu (Brialī) un viņa draugu Alfrēdu (Belmondo), kurš arī mīl Anželu.

"Sieviete paliek sieviete" pirmizrāde notika  Berlīnes Starptautiskajā kinofestivālā un tā bija Godāra trešā pilnmetrāžas filma. Filma ir veltījums amerikāņu muzikālajām komēdijām un tiek asociēta ar Franču jauno vilni.

## Atsauces

## Ārējās saites
Klēra Denī

**Klēra Denī** (, dzimusi ) ir franču kinorežisore un scenāriste. Denī tiek uzskatīta par vienu no ietekmīgākajām sieviešu kinorežisorēm mūsdienu kino.

## Karjera
Lai gan Denī ir dzimusi Parīzē, savu bērnību viņa pavadīja Āfrikā, kur strādāja viņas tēvs.

Savas karjeras sākumā sākusi strādāt par režisora asistenti. Bijusi palīdze tādiem režisoriem kā Žakam Rivetam, Kostam Gavram un Džimam Džārmušam. Strādājusi kā režisora asistente pie pazīstamajām Vima Vendersa filmām "Parīze, Teksasa" (1984) un "Debesis pār Berlīni" (1987).

1988. gadā režisējusi savu pirmo filmu "Šokolāde" (*Chocolat*), kas ir daļēji autobiogrāfisks stāsts. Filma tika nominēta Zelta palmas zaram Kannu kinofestivālā un tika augstu novērtēta no kritiķiem. Nākamās Denī pilnmetrāžas filmas bija "Nospļauties uz nāvi" (*S'en fout la mort*, 1990), stāsts par nelegālām gaiļu cīņām, un "Es nevaru aizmigt" (*J'ai pas sommeil*, 1994), filma par sērijveida slepkavu, kas nogalina vecākas sievietes.

Denī pazīstamākā un, iespējams, arī veiksmīgākā filma ir "Labais darbs" (1999), kas tiek saukta par vienu no 90. gadu labākajām filmām. Filma stāsta par Franču Ārzemnieku leģiona karavīriem Džibutijā un ir daļēji balstīta uz Hermana Melvila romāna *[[Billy Budd]]* (1888). 2001. gadā režisējusi šausmu filmu *[[Trouble Every Day]]*.

Vēlāk radījusi filmas *[[Vendredi soir]]* (2002), *[[L'intrus]]* (2004), *[[35 Rhums]]* (2008) un *[[Les Salauds]]* (2013). Veiksmīga bija Denī romantiskā filma "Vīrieši viņas dzīvē" (2017), ar Žiljetu Binošu galvenajā lomā. 2018. gadā tika izdota Denī pirmā filma angļu valodā, zinātniskās fantastikas šausmu filma "Augstākā sabiedrība", ar Robertu Patinsonu un Binošu galvenajā lomā. 72. Berlīnes Starptautiskajā kinofestivālā, par filmu *[[Avec amour et acharnement]]* (2022), saņēmusi Sudraba lāča balvu, savukārt 2022. gada Kannu kinofestivālā saņēmusi *[[Grand Prix (Kannu kinofestivāls)|Grand Prix]]* balvu par filmu "Zvaigznes pusdienlaikā".

## Atsauces

## Ārējās saites
Svanetijas grēda

**Svanetijas grēda** () ir kalnu grēda Gruzijā. Izvietojusies valsts ziemeļrietumos, Lielā Kaukāza grēdas dienvidu priekšgrēda. Stiepjas  garumā austrumu—rietumu virzienā. Augstākā virsotne ir Lahili (4008 m) grēdas vidusdaļā. Veidota no mālaina slānekļa un kvarcītiem. Ziemeļos un rietumos Inguri ieleja grēdu atdala no Lielā Kaukāza galvenās grēdas un Kodori grēdas, Chenisckali un tās pietekas Heledulas ielejas — no Egrisas grēdas un Lečhumi grēdas. Nogāzēs platlapju (ozols, skābardis, dižskābardis) un skujkoku meži, virs tām — alpīnās pļavas. Virsotnēs ap 30 km² ledāju.

## Atsauces

## Ārējās saites
Lahili

**Lahili** (), arī **Lahla** (ლაჰლა) vai **Laila** (ლაილა), ir kalnu virsotne Gruzijā, Svanetijas grēdas augstākais punkts. Izvietojies grēdas vidusdaļā. Kalnam ir trīs virsotnes; tas veidots no nogulumiežiem un metamorfajiem iežiem. Virsotne klāta ar sniegu un ledu, no tā noplūst 5 km garš ledājs.

Kalnā pirmoreiz uzkāpts 19. gadsimtā. 1887. gadā brits Džons Kokins uzkāpa zemākajā ziemeļu virsotnē (pēc citiem datiem — Duglass Frešfīlds 1888. gadā), bet augstākajā dienvidu virsotnē pirmais uzkāpa Gotfrīds Mercbahers 1891. gadā.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Laila Tour
Apstrāde ar griešanu

**Apstrāde ar griešanu** () ir mehāniskās apstrādes veids, kurā, atdalot materiāla slāņus, izstrādājuma virsmai tiek piešķirtas nepieciešamās īpašības. Apstrāde ar griešanu visbiežāk tiek veikta, izmantojot ciparvadības jeb CNC iekārtas metālapstrādes, kokapstrādes un citās apstrādes rūpniecības apakšnozarēs.

## Atsauces
Sliktie ceļi

**Sliktie ceļi** () ir 2020. gada Ukrainas drāmas filma krievu valodā, kuras režisore ir Natālija Vorožbita, izdota 2020. gadā. Tās pasaules pirmizrāde notika 2020. gada 3. septembrī 35. Venēcijas Starptautiskajā kritiķu nedēļā, kur tā tika demonstrēta konkursā. 2021. gada septembrī tā tika izvēlēta kā Ukrainas pārstāve labākās starptautiskās spēlfilmas kategorijā 94. Kinoakadēmijas balvas konkursā.

## Sižets
Filmā attēloti četri īsi stāsti Donbasa kara laikā, 2014./2015. gadā. Nav drošu vietu, un neviens nevar saprast, kas notiek. Pat ieslodzītiem haosā, dažiem izdodas valdīt pār citiem. Bet šajā pasaulē, kur rītdiena var nekad nepienākt, ne visi ir neaizsargāti un nožēlojami. Pat visnevainīgākajiem upuriem var būt sava kārta uzņemties atbildību.

## Lomās
Nozīmīgākie dalībnieki:

* Zoja Baranovska kā *jauna sieviete*
* Marina Klimova kā *žurnāliste*
* Anna Žuravska kā *jauna meitene*
* Ihors Koltovskis kā *skolas direktors*
* Andrijs Leļuhs kā *komandieris*

## Atsauces

## Ārējās saites
Anna Šella

**Anna Karmena Šella** (; dzimusi ) ir vācu brīvā stila cīkstone, 2020. gada vasaras olimpisko spēļu dalībniece, Eiropas čempione, Pasaules un Eiropas čempionātu medaļniece.

## Biogrāfija
Anna Šella ar brīvo cīņu nodarbojas kopš 1999. gada. Starptautiskās sacensībās piedalās kopš 2009. gada.

2019. gada Eiropas čempionātā Rumānijā svara kategorijas līdz 72 kg finālā viņa zaudēja Ukrainas sportistei Alīnai Stadņikai un izcīnīja Eiropas čempionāta sudraba medaļu.

Pirmsolimpiskajā pasaules čempionātā 2019. gadā Kazahstānā svara kategorijā līdz 68 kg, izšķirošajā cīņā pieveicot japānieti Saru Dosjo, Anna izcīnīja turnīra bronzas medaļu un kvalificējās olimpiskajām spēlēm.

2020. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Tokijā Šella ceturtdaļfinālā zaudēja ukrainietei Allai Čerkasovai un tālākām cīņām nekvalificējās.

2022. gada Eiropas čempionātā Budapeštā svara kategorijas 72 kg finālā Šella pieveica turku cīkstoni Busi Tosunu un izcīnīja Eiropas čempiones titulu. 

## Atsauces

## Ārējās saites
Uldis Deisons

**Uldis Deisons** (dzimis , miris ) bija latviešu žurnālists, raidījumu vadītājs un diktors Latvijas Televīzijā un radio, viens no pirmajiem četriem diktoriem Latvijas Televīzijas vēsturē.

## Biogrāfija
Uldis Deisons dzimis 1932. gada 2. septembrī Cēsu apriņķa Skujenes pagasta "Oškalnos". Kopā ar māti Elfrīdu Irmgardi Deisoni izsūtīts uz Tomsku 1946. gada 21. martā.

Paralēli ilggadējam darbam Siguldas 1.vidusskolā Uldis Deisons strādāja par žurnālistu un diktoru Latvijas Televīzijā un radio. Kopā ar lielmeistaru Aivaru Gipsli veidoja TV radījumus par šaha turnīru aktualitātēm, aicinot iepazīt šaha partiju pozīcijas un risināt šaha uzdevumus.

Siguldas 1.vidusskolā mācīja latviešu valodu, vadīja šaha un teātra pulciņus. Bijis klases audzinātājs eksprezidentam Andrim Bērziņam. U. Deisona vadītajā skolas teātrī darbojies aktieris Juris Strenga.

Strādājis Latvijas Neredzīgo bibliotēkā un ierunājis magnetofona lentēs daudzas grāmatas.

Latvijas Teātra darbinieku savienības biedrs kopš 1983. gada.

Uldis Deisons 2016. gadā saņēma Siguldas novada domes balvu "Par mūža ieguldījumu sportā" kā daudzu šaha tradīciju iedibinātājs un uzturētājs. Kopš 2019. gada Siguldas šaha klubs rīko Ulda Deisona piemiņas šaha turnīrus.

Miris 2018. gada 18. septembrī Siguldā, apglabāts Siguldas kapos.

## Atsauces
Monika Kovalska

**Monika Kovalska** (; dzimusi ) ir bijusī poļu brīvā stila cīkstone, Eiropas čempione un Eiropas čempionātu medaļniece.

## Biogrāfija
Ar cīņas sportu Monika Kovalska sāka nodarboties 1995. gadā. Viņas pirmais treneris bija Mareks Mazurs.

1996. gadā Oslo Kovalska izcīnīja Eiropas čempionāta bronzas medaļu. Gadu vēlāk Varšavā viņa kļuva par Eiropas čempioni. Pēc tam jau esošajai 1996. gada Eiropas čempionāta bronzas medaļai viņa pievienoja vēl divas (1998. gadā Bratislavā un 2003. gadā Rīgā) tāda paša kaluma medaļas.   

Beidzot savu sportista karjeru, viņa mēģināja kvalificēties 2004. gada olimpiskajām spēlēm, kurās pirmo reizi tika iekļauta arī sieviešu cīņa, taču bez panākumiem.
## Atsauces

## Ārējās saites
Morss (uzvārds)

**Morss** ir flāmu izcelsmes uzvārds. Morss var būt:

* Deivids Morss (*David Morse*; 1953), amerikāņu aktieris;
* Roberts Morss (*Robert Morse*; 1931—2022), amerikāņu aktieris.

## Skatīt arī
* *[[Morse]]*
Egrisas grēda

**Egrisas grēda** () vai **Megrelijas grēda** (სამეგრელოს ქედი) ir kalnu grēda Gruzijā. Izvietojusies valsts ziemeļrietumos, Lielā Kaukāza grēdas dienvidu priekšgrēda. Stiepjas  garumā austrumu—rietumu virzienā. Augstākā virsotne ir Čitagvala () grēdas rietumdaļā. Grēdas korē saglabājušies nelieli ledāji. Lielākā daļa grēdas veidota no porfirītiem, dienvidu mala — no kaļķakmens ar karsta masīviem. Ziemeļos Egrisas grēdai stiepjas paralēlā Svanetijas grēda, dienvidos piekļaujas Kolhīdas zemiene. Inguri ieleja rietumos grēdu atdala no Kodori grēdas, Chenisckali ieleja austrumos — no Račas grēdas un Lečhumi grēdas. Nogāzēs līdz 1200 m augstumam platlapju meži (ozols, skābardis, dižskābardis), līdz 2100 m augstumam — skujkoku meži, virs tām — subalpīnās un alpīnās pļavas.

## Atsauces

## Ārējās saites
Inguri

**Inguri**, arī **Enguri** () vai **Egri** (), ir upe Gruzijā. Sākas no ledājiem Lielā Kaukāza galvenajā grēdā. Augštecē plūst pa izteiktu ieleju rietumu virzienā starp Lielā Kaukāza galveno grēdu un Svanetijas grēdu, kuru apliecot, pagriežas uz dienvidiem starp Kodori grēdu un Egrisas grēdu. Lejpus Džvari noplūst Kolhīdas zemienē. Ieplūst Melnajā jūrā pie Anaklijas ciema. Lejtecē apmēram 36 km garumā Inguri ir Gruzijas un separātiskās Abhāzijas robežupe.

Galvenais upes barošanās avots ir sniega un ledus kušanas ūdeņi (66%), gruntsūdeņi (22%), kā arī lietus ūdens (12%). Galvenās pietekas ir Dolračala (24 km), Mulhra (27 km), Nakra (22 km), Nenskra (42 km; labās), Theiši (19 km), Magana (34 km), Džumi (61 km; kreisās).

Vienīgā pilsētas krastos ir Džvari. Augšpus pilsētas uzbūvēta Inguri hidroelektrostacija, kas nodrošina 40% no valsts elektrības patēriņa.

## Atsauces

## Ārējās saites
Legrand

***Legrand*** var būt:

* Legrāns (), franču uzvārds;
* *[[Legrand (uzņēmums)|Legrand]]*, franču rūpniecības grupa.
Kodori grēda

**Kodori grēda** () ir kalnu grēda Gruzijā. Izvietojusies valsts ziemeļrietumos, Lielā Kaukāza grēdas dienvidu priekšgrēda. Stiepjas  garumā ziemeļaustrumu—dienvidrietumu virzienā. Stipri sazarota; grēdas vidusdaļā no tās dienvidu virzienā atzarojas vairākas priekšgrēdas. Augstākā virsotne ir Moguašihra () grēdas ziemeļaustrumu daļā. Pa grēdas ziemeļaustrumu kori un tās dienvidu atzariem vilkta Gruzijas un separātiskās Abhāzijas robeža. 

Lielākā daļa grēdas veidota no vulkāniskiem iežiem, mālaina slānekļa un smilšakmens. Ziemeļrietumos Kodori grēdu no Lielā Kaukāza galvenās grēdas un Abhāzijas grēdas nodala Kodoras un tās augšteces Sakenas ielejas, dienvidaustrumos Inguri ieleja atdala no Egrisas grēdas. Nogāzēs platlapju meži, augstienēs — subalpīnās un alpīnās pļavas. Grēdas dienvidu daļā akmeņogļu atradnes un Tkvarčeli kalnraču pilsēta.

## Atsauces

## Ārējās saites
Ķopas

**Ķopas** (agrāk arī **Rūpnieki**)  ir ciems Līgatnes pagastā, Cēsu novadā. Atrodas 4 km no pagasta centra Augšlīgatnes, 23 km no novada centra Cēsīm un 64,5 km no Rīgas.

## Atsauces
Lūsari

**Lūsari** ir ciems Līgatnes pagastā, Cēsu novadā. Atrodas 5 km no pagasta centra Augšlīgatnes, 24 km no novada centra Cēsīm un 63,5 km no Rīgas.

## Atsauces
Vildoga

**Vildoga** ir ciems Līgatnes pagastā, Cēsu novadā. Atrodas 4 km no pagasta centra Augšlīgatnes, 25 km no novada centra Cēsīm un 62,5 km no Rīgas.

Līdz 1949. gadam Vildoga bija Vildogas pagasta centrs.

## Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSP un OSP datiem.

## Atsauces
Žans Pjērs Melvils

**Žans Pjērs Melvils** (, dzimis , miris ), dzimis kā **Žans Pjērs Grumbahs** (*Jean-Pierre Grumbach*), bija franču kinorežisors un aktieris.

## Karjera
Žans Pjērs Grumbahs piedzima 1917. gadā Parīzē. 1940. gadā, Otrā pasaules kara laikā, iesaistījies Francijas pretošanās kustībā, lai stātos pretī vācu nacistiem. Viņš pieņēma vārdu Žans Pjērs Melvils pēc sava iecienītākā rakstnieka Hermana Melvila vārda.

Kad viņš atgriezās no kara, viņš lūdza licenci, lai kļūtu par direktora palīgu, taču saņēma atteikumu. Bez šī atbalsta viņš nolēma savas filmas režisēt ar saviem līdzekļiem un turpināja izmantot vārdu Melvils kā savu pseidonīmu. Viņš kļuva par neatkarīgo filmu veidotāju ar pašam savu studiju.

Melvils kļuva pazīstams ar savām *[[film noir]]* filmām, kā "Okšķeris" (*Le Doulos*, 1962), "Samurajs" (1967) un "Sarkanais aplis" (1970), kur galvenās lomas atveidoja Alēns Delons (piedalījies vairākās Melvila filmās), Žans Pols Belmondo un Lino Ventura. Ietekmējies un amerikāņu kino, īpaši 30. un 40. gadu gangsteru filmām, viņš izmantoja tādus aksesuārus kā ieročus, mēteļus un platmales. Režisējis arī gansgsteru filmu "Spēlmanis Bobs" (*Bob le flambeur*, 1956) un Otrā pasaules kara drāmu "Ēnu armija" (1969).

Melvila filmu veidošanas stils (viņš bija viens no pirmajiem franču režisoriem, kurš regulāri filmēja reālās vietās) lielā mērā ietekmēja franču jaunā viļņa attīstību. Attēlojis nelielu lomu pazīstamajā Žana Lika Godāra filmā "Līdz pēdējam elpas vilcienam" (1960).

Melvils gāja bojā no insulta , 55 gadu vecumā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Islandes sieviešu futbola izlase

**Islandes sieviešu futbola izlase** ir nacionālā sieviešu futbola komanda, kas pārstāv Islandi starptautiskās futbola sacensībās. Izlasi pārvalda Islandes Futbola asociācija. Mājas spēles parasti aizvada ''Laugardalsvöllur'' stadionā.

Komanda vēl ne reizi nav kvalificējusies FIFA Pasaules kausa sievietēm finālturnīram, bet ir piecas reizes spēlējusi Eiropas čempionāta finālturnīros. Eiropas čempionātā debitēja 2009. gadā Somijā, bet zaudēja visās trīs grupu turnīra spēlēs un neiekļuva izslēgšanas spēlēs. 2013. gada Eiropas čempionātā Zviedrijā sasniedza ceturtdaļfinālu, kur piekāpās mājinieču izlasei. 2017. gada čempionātā neizkļuva no grupas. Komanda kvalificējās arī 2022. gada Eiropas čempionāta finālturnīram. Tajā visās trīs spēlēs nospēlēja neizšķirti, bet neiekļuva izslēgšanas spēlēs.

Izlase ir vairākkārt piedalījusies Algarves kausā. Labāko rezultātu sasniedza 2011. gadā, ieņemot otro vietu. 2014. un 2016. gadā ir izcīnījusi trešo vietu. 2022. gadā piedalījās *SheBelieves* kausā un ieņēma 2. vietu, piekāpjoties tikai ASV izlasei.
 
2025. gada jūnijā FIFA Pasaules rangā sievietēm izlase bija 14. vietā.

## Rezultāti nozīmīgākajos turnīros
### Pasaules kauss

### Eiropas čempionāts

## Atsauces

## Ārējās saites

* Sieviešu izlase Islandes Futbola asociācijas vietnē
Šveices sieviešu futbola izlase

**Šveices sieviešu futbola izlase** ir nacionālā sieviešu futbola komanda, kas pārstāv Šveici starptautiskās futbola sacensībās. Izlasi pārvalda Šveices Futbola asociācija.

Komanda pirmo reizi spēlēja FIFA Pasaules kausa sievietēm finālturnīrā 2015. gadā, sasniedzot astotdaļfinālu. Arī 2023. gada Pasaules kausā aizkļuva līdz astotdaļfinālam. Eiropas čempionāta finālturnīrā debitēja 2017. gadā Nīderlandē, ar vienu uzvaru, vienu neizšķirtu un vienu zaudējumu ieņēma trešo vietu grupā un nekvalificējās izslēgšanas spēlēm. Komanda kvalificējās 2022. gada Eiropas čempionāta finālturnīram, kurā arī palika trešajā vietā grupā.

2023. gada jūnija FIFA Pasaules rangā sievietēm izlase bija 20. vietā.

## Rezultāti nozīmīgākajos turnīros
### Pasaules kauss

### Eiropas čempionāts

## Atsauces

## Ārējās saites

* Sieviešu izlase Šveices Futbola asociācijas vietnē
Trīs krāsas: baltā

**"Trīs krāsas: baltā"** () ir 1994. gada Francijas, Polijas un Šveices komēdijdrāmas filma, kuras režisors un viens no scenārija autoriem ir Kšištofs Keslovskis. Filmā galvenās lomas atveido Zbigņevs Zamahovskis, Žilija Delpī, Janušs Gajoss un Ježijs Šturs. Tā ir otrā no trim filmām "Trīs krāsas" triloģijā, kuras tēma ir franču revolūcijas ideāli — brīvība, vienlīdzība un brālība, pēc "Zilā" (1993) un pirms "Sarkanā" (1994), kura nosaukta Francijas karoga krāsā.

Filmas galvenā tēma ir vienlīdzība, tā vēsta par poļu imigrantu Karolu — kautrīgu vīrieti, kurš Parīzē strādā par frizieri. Viņa sieva francūziete Dominika pieprasa šķiršanos un nepatiesi apsūdz viņu ļaunprātīgā dedzināšanā. Sievu pametot, paliek bez dzīvesvietas, naudas un draugiem. Karolam izdodas atgriezties Varšavā, kur viņš ātri atrod ienesīgu nodarbošanos un, būdams dziļi apkaunots ubags Parīzē, izplāno smalku atriebību Dominikai, cenšoties atjaunot vienlīdzību savā dzīvē.

"Trīs krāsas: baltā" pirmizrāde notika . Keslovskis par filmu saņēma Sudraba lāča balvu Berlīnes Starptautiskajā kinofestivālā. "Trīs krāsas: baltā" tika izvēlēta kā Polijas kandidatūra par labāko filmu svešvalodā 67. Kinoakadēmijas balvai, bet filma netika pieņemta par kandidātu.

## Ārējās saites
Dānijas sieviešu futbola izlase

**Dānijas sieviešu futbola izlase** () ir nacionālā sieviešu futbola komanda, kas pārstāv Dāniju starptautiskās futbola sacensībās. Izlasi pārvalda Dānijas Futbola asociācija. Mājas spēles parasti aizvada Viborgas stadionā.

Komanda ir četras reizes spēlējusi FIFA Pasaules kausa sievietēm finālturnīrā. 1991. un 1995. gadā iekļuva ceturtdaļfinālā. Pārējās reizes dalību beidza grupu turnīrā. Komanda ir kvalificējusies arī 2023. gada finālturnīram. Dānijas izlase spēlēja 1996. gada vasaras olimpisko spēļu turnīrā, bet zaudēja visās trīs grupu turnīra spēlēs.

Eiropas čempionātā labāko rezultātu sasniedza 2017. gadā, ieņemot otro vietu un finālā ar 2:4 zaudējot Nīderlandes izlasei. Divas reizes izlase ir izcīnījusi trešo vietu, vēl trīs reizes spēlējusi pusfinālā, kad spēle par trešo vietu netika aizvadīta.

Komanda pastāvīgi piedalās Algarves kausā. Piecas reizes tā ir ieguvusi otro vietu (1995, 1998, 2001, 2007, 2008), divas reizes bijusi trešajā vietā (2009, 2017).

2023. gada jūnija FIFA Pasaules rangā sievietēm izlase bija 13. vietā.

## Rezultāti nozīmīgākajos turnīros
### Pasaules kauss

### Olimpiskās spēles

### Eiropas čempionāts

## Atsauces

## Ārējās saites

* Sieviešu izlase Dānijas Futbola asociācijas vietnē
Austrijas sieviešu futbola izlase

**Austrijas sieviešu futbola izlase** ir nacionālā sieviešu futbola komanda, kas pārstāv Austriju starptautiskās futbola sacensībās. Izlasi pārvalda Austrijas Futbola asociācija.

Komanda vēl ne reizi nav kvalificējusies FIFA Pasaules kausa sievietēm finālturnīram. Eiropas čempionāta finālturnīrā debitēja 2017. gadā Nīderlandē un aizkļuva līdz pusfinālam. Izlase kvalificējās arī 2022. gada Eiropas čempionāta finālturnīram, kurā tika līdz ceturtdaļfinālam.

Vairākas reizes ir piedalījusies Kirpas sieviešu kausā, kas ir starptautisks izlašu turnīrs. 2016. gadā kļuva par turnīra uzvarētāju.

2022. gada jūnija FIFA Pasaules rangā sievietēm izlase bija 21. vietā.

## Rezultāti nozīmīgākajos turnīros
### Pasaules kauss

### Eiropas čempionāts

## Atsauces

## Ārējās saites

* Sieviešu izlase Austrijas Futbola asociācijas vietnē
Corpus Christi (filma)

***Corpus Christi*** () ir 2019. gada Polijas un Francijas drāmas filma, kuras režisors ir Jans Komasa. Filmā galveno lomu atveido Bartošs Belenja.

Filma stāsta par jaunu vīrieti, kurš tiek atbrīvots no nepilngadīgo ieslodzījuma vietas un kurš, būdams ar cerību kļūt par priesteri, uzdodas par tādu, kad viņš nejauši tiek lūgts aizstāt ciema priesteri.

*Corpus Christi* pirmizrāde notika  Venēcijas kinofestivālā. Filma tika izrādīta arī 2019. gada Toronto Starptautiskajā kinofestivālā. Filma tika nominēta Amerikas Kinoakadēmijas balvai kategorijā "Labākā starptautiskā spēlfilma".

## Atsauces

## Ārējās saites
Ziemeļīrijas sieviešu futbola izlase

**Ziemeļīrijas sieviešu futbola izlase** ir nacionālā sieviešu futbola komanda, kas pārstāv Ziemeļīriju starptautiskās futbola sacensībās. Izlasi pārvalda Ziemeļīrijas Futbola asociācija.

Komanda vēl ne reizi nav kvalificējusies FIFA Pasaules kausa sievietēm finālturnīram. Pirmo reizi Eiropas čempionāta finālturnīrā spēlēja 2022. gada čempionātā Anglijā. Izlase kvalificējās, *play-off* spēlēs pārspējot Ukrainas izlasi. Finālturnīrā zaudēja visās trīs grupu turnīra spēlēs un izslēgšanas spēlēs neiekļuva.

2022. gada jūnija FIFA Pasaules rangā sievietēm izlase bija 47. vietā.

## Rezultāti nozīmīgākajos turnīros
### Pasaules kauss

### Eiropas čempionāts

## Atsauces

## Ārējās saites

* Sieviešu izlase Ziemeļīrijas Futbola asociācijas vietnē
Trīs krāsas: sarkanā

**"Trīs krāsas: sarkanā"** () ir 1994. gada Polijas, Francijas un Šveices romantiskā mistērijas filma, kuras režisors un viens no scenārija autoriem ir Kšištofs Keslovskis. Filmā galvenās lomas atveido Irēna Žakoba, Žans Luijs Trentiņāns, Žans Pjērs Lorī un Frederike Fedēra. Tā ir pēdējā no trim filmām "Trīs krāsas" triloģijā, kuras tēma ir franču revolūcijas ideāli — brīvība, vienlīdzība un brālība, pēc "Zilā" (1993) un "Baltā" (1994), kura nosaukta Francijas karoga krāsā.

"Sarkanā" ir par brālību, ko tā pēta, parādot varoņus, kuru dzīves pakāpeniski kļūst cieši saistītas, veidojot saites starp diviem varoņiem, kuriem šķiet ir maz kopīgā. Studente un modele Valentīna kādu vakaru notriec suni un sastop tā saimnieku, pensionētu tiesnesi, kurš nelikumīgi noklausās kaimiņu telefonsarunas. Starp viņiem izveidojas neparasta draudzība. Vēlāk, dodoties uz Angliju, Valentīnas ceļi krustojas ar tiesneša izspiegoto pāri — Ogistu un Karīnu. Taču ne visiem izdodas šķērsot Lamanšu.

"Trīs krāsas: sarkanā" pirmizrāde notika  Kannu kinofestivālā, kur tā sacentās par Zelta palmas zaru. Filma saņēmusi 19 apbalvojumus un tika nominēta trīs Amerikas Kinoakadēmijas balvām kategorijās "Labākais režisors", "Labākais oriģinālscenārijs" un "Labākais operatora darbs". "Trīs krāsas: sarkanā" tika izvēlēta kā Šveices kandidatūra par labāko filmu svešvalodā 67. Kinoakadēmijas balvai, bet filma tika diskvalificēta. Filma guva plašu kritiķu atzinību, nodēvējot to par meistardarbu un triloģijas labāko filmu. Vairāku kritiķu vērtējumā, "Trīs krāsas: sarkanā" tika atzīta par 1994. gada labāko filmu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Portugāles sieviešu futbola izlase

**Portugāles sieviešu futbola izlase** ir nacionālā sieviešu futbola komanda, kas pārstāv Portugāli starptautiskās futbola sacensībās. Izlasi pārvalda Portugāles Futbola federācija.

FIFA Pasaules kausa sievietēm finālturnīrā debitēja 2023. gadā. Grupu turnīrā uzvarēja vienu spēli pret Vjetnamu, nospēlēja neizšķirti pret ASV, piedzīvoja zaudējumu pret Nīderlandi un nespēja izkļūt no grupas. Eiropas čempionāta finālturnīrā debitēja 2017. gadā Nīderlandē, grupu turnīrā ieņēma ceturto vietu, izcīnot vienu uzvaru un divreiz zaudējot, līdz ar to neiekļuva izslēgšanas spēlēs. Komanda sākotnēji nekvalificējās 2022. gada Eiropas čempionāta finālturnīram, jo zaudēja Krievijai kvalifikācijas *play-off* spēlēs. Pēc Krievijas izslēgšanas valsts īstenotā iebrukuma Ukrainā dēļ Portugāle tika iekļauta finālturnīra dalībnieču vidū. Finālturnīrā vienā spēlē nospēlēja neizšķirti un piedzīvoja divus zaudējumus, neizkļuva no grupas.

Izlase regulāri piedalās Algarves kausā, jo ir tā rīkotāja. Labāko rezultātu sasniedza 2018. gadā, ieņemot trešo vietu.

2023. gada jūnija FIFA Pasaules rangā sievietēm izlase bija 21. vietā.

## Rezultāti nozīmīgākajos turnīros
### Pasaules kauss

### Eiropas čempionāts

## Atsauces

## Ārējās saites

* Sieviešu izlase Portugāles Futbola federācijas vietnē
Makgila Arktikas pētniecības stacija

**Makgila Arktikas pētniecības stacija** (, MARS) ir Kanādas sezonāla polārstacija Arktikā. Izvietojusies Aksela Heiberga salā Kanādas Arktiskajā arhipelāgā. Stacija pieder Makgila Universitātei; ierīkota 1959. gadā un ir viena no vecākajām universitāšu lauka pētniecības stacijām Kanādas Arktikā.

## Vēsture
Stacija pirmoreiz ierīkota 1959. gadā Kolorleika ezera krastā ap  no Ekspedīcijas fjorda gala. Sākotnēji ierīkota, lai veiktu pētījumus klimatoloģijā, glacioloģijā, ģeomorfoloģijā un bioloģijā, bet vēlāk pētniecības programma paplašināta. 2005. gadā Makgila stacija tika izvēlēta par vienu no Kanādas Analogu pētniecības tīkla (*Canadian Analogue Research Network*, CARN) Marsa pētniecības programmas lokācijām. Ar Kanādas Kosmosa aģentūras (CSA) atbalstu tajā pašā 2005. gadā tika uzbūvēts vēl viens stacijas komplekss pie paša Ekspedīcijas fjorda krasta **MARS-CARN** ().

## Struktūra
Stacijas abas nometnes iekļauj 10 apsildāmas vissezonas dzīvojamās mājiņas, pa vienai virtuvei, kā arī vairākas neapsildāmas būves. Stacija aprīkota ar saules, vēja un dīzeļģeneratoriem, satelītsakariem, internetu, vietējo transportu. 

## Zinātniskā darbība
Kopš stacijas dibināšanas tiek veikti nepārtraukti pētījumi glacioloģijā par trīs tuvējo ledāju kustības dinamiku. Tāpat tiek īstenotas pētniecības programmas ģeoloģijā, ģeomorfoloģijā, botānikā, klimatoloģijā, mūžīgā sasaluma izpētē u.c. MARS-CARN nometnē tiek veikti pētījumi par planetārajām analoģijām, astrobioloģiju, mikrobu ekoloģiju, klimata izmaiņām.

Makgila Universitāte uztur arī Makgila Subarktikas pētniecības staciju Šefervilā. 

## Atsauces

## Ārējās saites

* McGill High Arctic Research Station (MARS) Status Report - Dale Andersen: 12 April 2008
Mārtiņš Bunkus

**Mārtiņš Bunkus** (dzimis , miris ) bija zvērināts advokāts un maksātnespējas administrators, Nodokļu un finanšu jautājumu risināšanas komisijas loceklis Latvijas Zvērinātu advokātu padomē.

Bunkus par maksātnespējas administratoru strādāja kopš 2007. gada un savas karjeras laikā administrēja 48 uzņēmumus. 
Bunkus bija viens no juristiem-palīgiem, ko "Trasta Komercbankas" likvidators Armands Rasa bija piesaistījis likvidācijas procesam.

Viņa vārds izplatījās medijos saistībā ar uzņēmuma *Rego Trade* maksātnespējas procesu, kurā Bunkus bija administrators un vērsās tiesā, lūdzot atzīt uzņēmuma īpašnieka izsniegtos aizdevumus par neatbilstošiem likuma normām, vienlaikus pats Bunkus tika apsūdzēts par savas radniecības izmantošanu savā praksē (VID strādāja brālis).  

Noslepkavots 2018. gada 30. maijā. 

## Slepkavības izmeklēšana
Pēc Mārtiņa Bunkus slepkavības Mārtiņa Bunkus ģimene izsludināja 500 000 eiro atlīdzību par slepkavības atklāšanu, savukārt kompānija SIA “Mono” izsludināja miljona eiro atlīdzību par slepkavības lietas atklāšanu, jo tās līdzīpašniekam Mihailam Uļmanam tiesa slepkavības lietā piemēroja apcietinājumu.

2022. gada 28. novembrī kļuva zināms, ka Valsts policija bija pabeigusi izmeklēšanu Bunkus slepkavības lietā un lūdza prokuratūru sākt kriminālvajāšanu pret Mihailu Uļmanu, Aleksandru Babenko, Arkādiju Judinu un Krievijas pilsoni Viktoru Krivošeju par slepkavību sevišķi pastiprinošos apstākļos organizētā grupā, par šaujamieroča, šaujamieroča būtisko sastāvdaļu, munīcijas nelikumīgu apriti un par pirmstiesas kriminālprocesā iegūto ziņu izpaušanu bez izmeklētāja vai prokurora atļaujas.
2024. gada 29. oktobrī Rīgas pilsētas tiesa Mihailam Uļmanam un Aleksandram Babenko piesprieda 15 gadu cietumsodus, bet Viktoram Krivošejam mūža ieslodzījumu. Tāpat tiesa nolēma no apsūdzētajiem par labu Bunkus ģimenei piedzīt morālā kaitējuma kompensāciju 171 462 eiro apmērā.

## Atsauces
2022. gada Latvijas kauss futbolā

**2022. gada Latvijas kauss futbolā** sākās . Turnīrs tika rīkots 81. reizi.

## Turnīrs

### Izslēgšanas spēļu koks

Pirms katras kārtas notika izloze. Šis koks nebija zināms turnīra izspēles sākumā, nebija zināms, kuras komandas tiksies savā starpā pēc kārtējās kārtas izspēles.

## Ārējās saites
* https://lff.lv/sacensibas/viriesi/latvijas-kauss/
Beļģijas sieviešu futbola izlase

**Beļģijas sieviešu futbola izlase** ir nacionālā sieviešu futbola komanda, kas pārstāv Beļģiju starptautiskās futbola sacensībās. Izlasi pārvalda Beļģijas Futbola asociācija.

Komanda vēl ne reizi nav kvalificējusies FIFA Pasaules kausa sievietēm finālturnīram. Eiropas čempionāta finālturnīrā debitēja 2017. gadā Nīderlandē, grupu turnīrā ieņēma trešo vietu, izcīnot vienu uzvaru un divreiz zaudējot, līdz ar to neiekļuva izslēgšanas spēlēs. Komanda kvalificējās arī 2022. gada Eiropas čempionāta finālturnīram, kurā aizkļuva līdz ceturtdaļfinālam.

2024. gada 13. decembrī FIFA Pasaules rangā sievietēm izlase bija 19. vietā.

## Rezultāti nozīmīgākajos turnīros
### Pasaules kauss

### Eiropas čempionāts

## Atsauces

## Ārējās saites

* Beļģijas Futbola asociācijas oficiālā tīmekļa vietne
Samurajs (filma)

**"Samurajs"** () ir 1967. gada Francijas un Itālijas *[[neo-noir]]* kriminālfilma, kuras režisors un scenārija autors ir Žans Pjērs Melvils. Filmā galvenās lomas atveido Alēns Delons, Fransuā Perjē un Natālija Delona.

Filma stāsta par profesionālu slepkavu, kuru atpazīst liecinieki, un viņa centieniem nodrošināt sev alibi, kas viņu dzen vēl vairāk stūrī.

"Samurajs" pirmizrāde notika . Kritiķi atzinīgi novērtēja Melvila scenāriju un radīto atmosfēru, kā arī Delona aktierspēli. Tīmekļa vietnē *[[Rotten Tomatoes]]* filmai "Samurajs" ir 100% vērtējums.

## Atsauces

## Ārējās saites
Ihvas Sieviešu universitāte

**Ihvas Sieviešu universitāte** () ir privāta pētniecības sieviešu universitāte, kuras galvenā pilsētiņa atrodas Dienvidkorejas galvaspilsētā Seulā.

Universitāti kā sieviešu misijas skolu 1886. gadā nodibināja ASV metodistu misionāre Mērijas Skrentone. 1945. gadā to reorganizēja par universitāti un tā bija pirmā mācību iestāde ar universitātes nosaukumu valstī. Universitātes studenšu vidū ir politiķe Hana Mjensuka (*Han Myeong-sook*, 1944) un aktrise Klaudija Kima (*Claudia Kim*, 1985)

## Ārējās saites

*
Čunanas Universitāte

**Čunanas Universitāte** () ir privāta pētniecības universitāte, kuras galvenā pilsētiņa atrodas Dienvidkorejas galvaspilsētā Seulā, bet filiāle — Ansonā.

Universitātes pirmsākumi ir 1918. gadā metodistu dibināts bērnudārzs. 1922. gadā pie tā tika nodibināta bērnudārza audzinātāju skola, bet 1953. gadā mācību iestāde kļuva par universitāti. Universitātes bijušo un esošo studentu vidū ir dziedātāja Čana Nara (*Jang Na-ra*, 1981), dziedātāja Čhve Sujena (*Choi Soo-young*, 1990), aktieris Hjens Bins (*Hyun Bin*, 1982), kinorežisors Hons Sansu (1960), aktieris Kims Boms (*Kim Bum*, 1989), aktieris Kims Suhjens (*Kim Soo-hyun*, 1988), dziedātāja Kvona Juri (*Kwon Yu-ri*, 1989), aktrise Li Jene (*Lee Young-ae*, 1971), dziedātājs Sinni (*Seungri*, 1990), aktrise Paka Sinhje (*Park Shin-hye*, 1990).

## Ārējās saites

*
BMO Field

***BMO Field*** ir stadions Toronto, Kanādā. Tajā savas mājas spēles aizvada MLS komanda *[[Toronto FC]]* un CFL komanda *[[Toronto Argonauts]]*. Šeit notiek arī vairākas Kanādas futbola izlases spēles. Stadions tika atklāts 2007. gadā un tā īpašnieks ir Toronto pilsēta.

Stadionā ir noticis 2007. gada FIFA U-20 Pasaules kauss un 2014. gada FIFA U-20 Pasaules kauss sievietēm. Stadionā tiks aizvadītas 2026. gada FIFA Pasaules kausa spēles.

## Ārējās saites

*
Estadio BBVA

***Estadio BBVA*** ir stadions Monterrejā, Meksikā. Tajā savas mājas spēles aizvada *[[Liga MX]]* komanda *[[C.F. Monterrey]]*. Tas aizstāja *[[Estadio Tecnológico]]* kā *Monterrey* mājvietu, kur tā spēlēja 63 gadus. Stadions tika atklāts 2015. gadā.

Stadiona būvniecība tika uztverta ar pretrunīgiem viedokļiem, jo tika izcirsti 24,5 hektāri meža blakus aizsargājamai teritorijai, kurā mīt 106 dzīvnieku sugas, tostarp 8 apdraudētas vai aizsargājamas.

Stadionā tiks aizvadītas 2026. gada FIFA Pasaules kausa spēles.

## Atsauces

## Ārējās saites

*
Estadio Akron

***Estadio Akron*** ir stadions Gvadalaharā, Meksikā. Tajā savas mājas spēles aizvada *[[Liga MX]]* komanda *[[C.D. Guadalajara]]*. Stadions tika atklāts 2010. gadā un tā ietilpība ir 49 813 skatītāji.

Stadionā tiks aizvadītas 2026. gada FIFA Pasaules kausa spēles.

## Ārējās saites
Hotona triecienkrāteris

**Hotona triecienkrāteris** () ir meteorīta trieciena radīts krāteris Devonas salā Kanādas Arktiskajā arhipelāgā. Izvietojies salas rietumu daļā; tā diametrs ir ap . Krāteris izveidojies Eocēnā pirms aptuveni 39 miljoniem gadu. Tiek lēsts, ka krāteri radījis bolīds 1,2— diametrā.

Krāteri atklāja 1950. gados, pētot apvidus aerofotogrāfijas. Nosaukts par godu britu naturālistam Semjuelam Hotonam (*Samuel Haughton*), kurš uzrakstīja pirmo Arktiskā arhipelāga ģeoloģisko aprakstu.

Tā kā krāteris atrodas arktiskā tuksneša zonā, laika gaitā to maz ietekmējuši erozijas procesi un tas nav apaudzis ar veģetāciju. Zināmā mērā ģeoloģiskie un klimatiskie apstākļi krāterī un tā apkārtnē ir tuvi apstākļiem uz Marsa, tādēļ šeit tiek veikti simulēti izmēģinājumi Marsa izpētes ekspedīciju aprīkojumam un personālam. 2000. gadā krātera rietumu malā darbu uzsāka NASA un Kanādas Kosmosa aģentūras Hotona Marsa projekta pētniecības stacija, bet 2001. gadā 1,1 km no tās uz austrumiem darbu uzsāka Marsa biedrības organizētā FMARS pētniecības stacija.

## Atsauces

## Ārējās saites
Jonsei Universitāte

**Jonsei Universitāte** () ir 1957. gadā dibināta privāta pētniecības universitāte, kuras galvenā pilsētiņa atrodas Dienvidkorejas galvaspilsētā Seulā, bet filiāle — Inčhonā. Sevišķi augstu tiek vērtēta universitātes programma medicīnā un biznesa vadībā.

Universitātes pirmsākumus var izsekot no 1885. gada, kad Korejā atklāja pirmo rietumu stila slimnīcu *Gwanghyewon*, kuru dibināja ASV prezbiteriāņi. Pie slimnīcas tika nodibināta medicīnas koledža, kura ieguva Severansas savienības medicīnas koledžas nosaukumu (). Savukārt 1915. gadā ASV misionāri nodibināja koledžu, kas vēlāk tika nosaukta par Jonhi koledžu. Kopš 20. gadsimta divdesmitajiem gadiem abas koledžas cieši sadarbojās, līdz 1957. gadā apvienojās, nosaukumā apvienojot abu koledžu pirmās zilbes.

Universitātes studentu vai pasniedzēju vidū ir rakstniece Hana Kana (*Han Kang*, 1970), politiķis Hans Sensu (*Han Seung-soo*, 1936), politiķis Kims Bukims (*Kim Boo-kyum*, 1958), dziedātājs Paks Činjens (*Park Jin-youn*, 1971), ANO ģenerālsekretārs Pans Kimuns (1944), kinorežisors Pons Čunho (1969).

## Ārējās saites

*
Songingvanas Universitāte

**Songingvanas Universitāte** () ir privāta universitāte, kuras galvenā pilsētiņa atrodas Dienvidkorejas galvaspilsētā Seulā, bet filiāle — Suvonā.

Universitāte par savu pirmsākumu uzskata Songingvanu — 1398. gadā dibināto Čosonas dinastijas konfūcisma mācību iestādi. 19. gadsimta beigās skola tika pārveidota par universitāti. Universitātes studentu vai pasniedzēju vidū ir dziedātāja Kristala Čona (*Krystal Jung*, 1994), politiķis Čons Honvons (*Chung Hong-won*, 1944), dziedātāja Hjomina (*Hyomin*, 1989), politiķis Hvans Gjoans (*Hwang Kyo-ahn*, 1957), dziedātāja Juī (*Uee*, 1988), dziedātāja Kana Čijona (*Kang Ji-young*, 1994), aktrise Ku Hesona (*Koo Hye-sun*, 1984), aktrise Muna Ginjona (*Moon Geun-young*, 1987), aktieris Sons Čonki (*Song Joong-ki*, 1985)

## Ārējās saites

*
Frīdrihs Vilhelms fon Taube

**Frīdrihs Vilhelms fon Taube** (, dzimis , miris ) bija Vidzemes muižnieks un landrāts, Mālpils muižas īpašnieks.

Dzimis Vidzemes landrāta Gustava Vilhelma fon Taubes un Kristīnes Elizabetes fon Venedigeres ģimenē. Bija precējies ar Kārļa Gustava fon Rennes šķirto sievu un Kārļa fon Bahmaņa meitu Helēnu Vendulu fon Bahmani. Frīdriha Vilhelma fon Taubes vienīgā meita apprecējās ar juristu Reinholdu fon Himmelšernu. Mācījies Kēnigsbergā un Leipcigā. Atgriežoties Vidzemē, darbojās muižniecības organizācijās un muižnieku kredītiestādēs.

## Ārējās saites
*Frīdrihs Vilhelms fon Taube BBLD
MetLife Stadium

***MetLife Stadium*** ir stadions Īstraterfordā, Ņūdžersijas štatā, ASV. Tajā savas mājas spēles aizvada NFL komandas Ņujorkas "Giants" un Ņujorkas "Jets". Tas tika atklāts 2010. gadā un, ar 1,6 miljardu ASV dolāru celtniecības izmaksām, tas kļuva par dārgāko stadionu ASV.

*MetLife Stadium* ir tikai viens no diviem NFL stadioniem, kurā savas mājas spēles aizvada divas līgas komandas. Otrs ir *[[SoFi Stadium]]* Inglvudā, Kalifornijā. 2014. gadā stadionā norisinājās Superkauss XLVIII. Stadionā ir notikušas arī 2011. un 2015. gada CONCACAF Zelta kausa mači.

Stadionā tiks aizvadītas 2026. gada FIFA Pasaules kausa spēles.

## Ārējās saites

*
Trompovski

**Trompovski** () bija vācbaltiešu dzimta, kas 1797. gadā ierakstīta Kurzemes bruņniecības un Vidzemes bruņniecības matrikulā. Dzimtai piederīgie dzīvoja arī Brazīlijā (*Trompowsky de Almeida*).

## Vēsture
Par dzimtas aizsācēju uzskata pie Ļubļinas dzimušo ķirurgu Jakobu Trompovski (ap 1715-1802), kurš 1740. gadā kļuva par Cēsu pilsētas namnieku, jau pēc četriem gadiem par rātskungu. Septiņgadu kara (1756—1763) laikā 1756. gadā viņš uzturējās Pēterburgā, 1758. gadā kļuva par Cēsu apriņķa pilnvaroto, tad atkal devās uz Pēterburgu (1758—1764). No 1760. līdz 1780. gadam Trompovskis bija Cēsu birģermeistars un Ieriķu (*Ramotzki*) muižas īpašnieks. 1786. gadā viņu iecēla dižciltīgo kārtā kā *Jacob von Trompowsky zu Ramozky*.

Viņa meita Engele Marija fon Trompovska (1747—1811) apprecējās ar skotu tirgotāju Džeimsu Pīrsonu (*Pierson of Balmadis*, 1741—1804) un viņiem piedzima pieci dēli un četras meitas. Pīrsona tirdzniecības nams *Pierson, Huhn, Trompowsky & Walles* eksportēja kokmateriālus, alu, vasku un kaņepes uz Lielbritāniju.
1795. gadā Pīrsonu-Trompovsku ģimene nopirka Kārļumuižu, kas viņu īpašumā bija līdz 1804. gadam.
Savukārt viņa dēls konsuls Melhiors fon Trompovskis (1758—1831) mantoja Cukerbekera muižiņu Pārdaugavā.

Melhiora Trompovska un Annas Elizabetes Cukerbekeres ģimenē piedzima 12 bērni, dēls Edmunds fon Trompovskis (1799—1867) bija tirgotājs, bet mazdēls Edmunds fon Trompovskis (1851—1919) kļuva par arhitektu.
Meita Ana Elizabete Trompovska apprecējās ar brazīliešu kapteini Žozē de Almeidu (*José Leitão de Almeida*) un pārcēlās uz dzīvi Brazīlijā. Viņu dēls bija maršals Roberts Trompovskis de Almeida (*Roberto Trompowsky Leitão de Almeida*, 1853-1926), bet mazdēls šahists Oktavio Trompovskis (*Octávio Figueira Trompowsky de Almeida*, 1897—1984).

## Muižas
* Kārļumuiža (*Karlsruhe*),
* Cukerbekera muižiņa (*Zuckerbecker Höfchen*),
* Paltmales muiža (*Paltemal*).

## Dzimtas locekļi
* Engele Marija fon Trompovska, pēc precēšanās Pīrsona (*Engel Maria Pierson of Balmadis*, 1747-)
* Edmunds fon Trompovskis (*Edmund von Trompowsky*, 1851-1919), Rīgas arhitekts;
* Oktavio fon Trompovskis (*Octavio Figueira Trompowsky de Almeida*, 1897-1984), Brazīlijas šahists.

## Atsauces
Amerikāņu Samoa nacionālais parks

**Amerikāņu Samoa nacionālais parks** () ir 1988. gadā izveidots nacionālais parks ASV Samoa.

Parka teritorija atrodas uz trīs Samoa arhipelāga salām — Tutuilas ziemeļdaļā, Ofu dienvidu piekrastē un Taū dienviddaļā. Parks izveidots, lai aizsargātu koraļļu rifus, lietus mežus un lidojošo lapsu populāciju, kā arī Samoa tradicionālo kultūru. Parkā populāra nodarbe ir pārgājieni un snorkelēšana. 2018. gadā parku apmeklēja 28 626 cilvēku.

## Galerija

Ofu Beach NPS.jpg|Ofu pludmale
National Park (42576025360).jpg
Tutuila AmaluBay NPS.jpg
Pteropus_samoensis2-2-2.jpg|Samoa lidojošā lapsa


## Ārējās saites

*
Gustavs Vilhelms fon Taube

**Gustavs Vilhelms fon Taube** (, dzimis , miris ) bija Vidzemes muižnieks un landrāts, Mālpils muižas īpašnieks.

Dzimis Vidzemes muižnieka, kapteiņa Reinholds fon Taubes un Anna Helēnes fon Lipharte ģimenē. Bija divreiz precējies, pirmajā laulībā ar Kristīni Elizabeti fon Venedigeri, bet otrajā — ar Annu Elizabeti fon Budbergu (fon Koskula atraitni). Pirmajā laulībā piedzima dēls, Vidzemes landrāts Frīdrihs Vilhelms fon Taube. Krievijas Impērijas armijā ieguva dienesta pakāpi. Līdz 1761. gadam Gustavam Vilhelmam fon Taubem piederēja Eriņu muiža (*Gut Heringshof*) un Mišleru muiža (*Gut Schadenhof*), bet no 1761. gada — Mālpils muiža. 1762. gadā kā muižniecības delegāts piedalījās Katrīnas II kronēšanas ceremonijā Maskavā.

## Ārējās saites
* Gustavs Vilhelms fon Taube BBLD
Latvijas Pirātu partija

**Pirātu partija** ir nereģistrēta Latvijas politiskā partija, kas balstās uz Zviedrijas Pirātu partijas modeli un  atbalsta pilsoņu tiesību stiprināšanu, autortiesību reformu un izmaiņas patentu likumos. Organizācija dibināta 2010. gadā Rīgā, un ir Pirātu Partiju Internacionāles biedrs.

2012. gadā organizācija apgalvoja, ka tai ir 6 aktīvisti, vairāk nekā 400 biedru *[[Facebook]]* grupā, gandrīz 200 sekotāju *[[Twitter]]* un 9 cilvēki, kas apmeklēja jaunāko "iknedēļas pirātu bāru". Vēl 2016. gadā organizācija publiski ziņoja par savu aktivitāti. 

Šobrīd (2023. gadā) Latvijas Pirātu partija Pirātu partiju Internacionālē uzrādās kā novērotāja. Vienīgā reģistrētā radniecīgā organizācija ir 2012. gadā dibinātā "Pirātu biedrība", kuras statūti ir līdzīgi Pirātu partijas paustajai ideoloģijai.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Partijas mājaslapa 
* ''Facebook'' konts
Kokneses katoļu baznīca

**Kokneses Sv.Jāņa Kristītāja katoļu baznīca** ir Romas katoļu baznīcas dievnams, kas atrodas Aizkraukles novada Koknesē, Austrumu ielā 11.

Baznīca iesvētīta 1939. gadā. Pašreizējo izskatu baznīca ieguva 20. gadsimta astoņdesmitajos gados, kad to apmūrēja ar sarkaniem ķieģeļiem un uzmūrēja sētas stabus.

Ērģeles baznīcai 1937. gadā darinājis Jēkabpils ērģeļmeistars Andrejs Sūnāklis. Tās Latvijas PSR periodā pārvestas uz Siguldas luterāņu baznīcu, ceļā zaudējot 8 reģistrus. No šīm ērģelēm līdz mūsdienām ir saglabājusies tikai vējlāde, kaudzīte stabuļu un daži prospekta fragmenti, kas atgriezti Kokneses baznīcai.
Kokneses pareizticīgo baznīca

**Kokneses Sv. apustuļu Pētera un Pāvila pareizticīgo baznīca** (saukta arī **Krievkalna baznīca**) bija Latvijas pareizticīgās baznīcas dievnams, kas atradās mūsdienu Aizkraukles novada Kokneses pagasta teritorijā.

Pareizticīgo darbība Koknesē konstatējama no 1845. gada, bet baznīca tika uzcelta 1877. gadā. 1905. gada revolūcijas laikā baznīcas draudzes mācītājs bija Jēkabs Karps, kuram par nemiernieku slēpšanu tika piespriests nāvessods, tomēr ar cara rīkojumu Karps tika apžēlots.

Sakarā ar Pļaviņu HES izbūves darbiem 1965. gadā baznīca tika uzspridzināta. Mūsdienās Daugavas ūdeņos manāma zemes strēlīte, kur kādreiz atradušies baznīcas pamati. Uz austrumiem no baznīcas atradās kapi, kas arī tika appludināti. Krastā palikuši tikai vecie kapi un neliela kapu strēle, kura mūsdienās veido Likteņdārza rietumu krastu.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Kokneses pareizticīgo baznīcas foto portālā "Zudusī Latvija"