open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Hahpatas klosteris

{
  "type": "ExternalData",
  "service": "geoshape",
  "ids": "Q2423898"
}

**Hahpatas klosteris** () ir Armēņu apustuliskās baznīcas klosteris, kas atrodas Armēnijas ziemeļos, Loru marzē. 1996. gadā klosteris kopā ar netālo Sanahinas klosteri iekļauts UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā.

Klosteri 976. gadā nodibināja Armēnijas valdnieks Ašots III un no 10. līdz 13. gadsimtam tas bija viens no Armēnijas reliģiskajiem centriem. Vēlāk klosteris kalpoja kā Toširdzoragetas caristes valdnieku kapenes. 1105. gadā klosteri izpostīja persieši. 1118. gadā cariste krita, un teritorija iekļāvās Gruzijas valstī. 18. gadsimta otrajā pusē klosterī vairākus gadus dzīvoja dzejnieks Sajats Nova. 1998. gadā klosterī tika veikta restaurācija.

## Galerija

02_Հաղպատի_վանք_Emma_YSU.jpg
2014_Prowincja_Lorri,_Hachpat,_Klasztor_Hachpat_(04).jpg
Armenia_Jan_2020_12_42_40_249000.jpeg
Gavit,_Haghpat.jpg
Haghpat_Monastery_-_interior_2.jpg
Haghpat-zvonik.jpg
Hakhpat-gp-ares1-l.jpg


## Ārējās saites
Republikas laukums

**Republikas laukums** var būt:

* Republikas laukums Belgradā (*Трг републике*)
* Republikas laukums Berlīnē (*Platz der Republik*)
* Republikas laukums Erevānā (Հանրապետության հրապարակ)
* Republikas laukums Florencē (*Piazza della Repubblica*)
* Republikas laukums Parīzē (*Place de la République*)
* Republikas laukums Prāgā (*Náměstí Republiky*)
* Republikas laukums Rīgā
* Republikas laukums Romā (*Piazza della Repubblica*)

## Skatīt arī
* Republikas iela

## Atsauces
2023. gada Pasaules čempionāta hokejā 4. divīzija

**2023. gada Pasaules čempionāta hokejā 4. divīzija** bija hokeja sacensības, kas norisinājās Ulanbatorā. Divīzijas uzvarētāji iekļuva 3. divīzijas B grupā. 

## Komandas
* #†
* *
* ^
* ^

: * automātiski kvalificējas 2023. gada Pasaules hokeja čempionāta 4. divīzijā*
: *^ piedalīsies pirmo reizi*
: *<sup>†</sup> rīkotāji*
: *# atgriezās, pēc pārtraukuma*

*Visi laiki ir attēloti pēc vietējā laika ([[UTC+8]])*

## Atsauces
Sanahinas klosteris

{
  "type": "ExternalData",
  "service": "geoshape",
  "ids": "Q1975614"
}

**Sanahinas klosteris** () ir Armēņu apustuliskās baznīcas klosteris, kas atrodas Armēnijas ziemeļos, Loru marzē. 1996. gadā klosteris kopā ar netālo Hahpatas klosteri iekļauts UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā.

Bizantijas stila klostera baznīca celta 951. gadā, kaut arī leģenda vēsta, ka klosteris dibināts 4. gadsimtā. Pārējās klostera celtnes datētas ar 10. — 13. gadsimtu. Klosterī darbojās skriptorijs un akadēmija. 1064. gadā klosteri izpostīja seldžuki, bet 1104. gadā — persieši. 1139. gadā to nopostīja zemestrīce.

## Galerija

Sanahin_Monastery.jpg
Monasterio_de_Sanahin,_Armenia,_2016-09-30,_DD_47-49_HDR.jpg
Monasterio_de_Sanahin,_Armenia,_2016-09-30,_DD_52-54_HDR.jpg
Monasterio_de_Sanahin,_Armenia,_2016-09-30,_DD_50-51_HDR.jpg
Sanahin_indoor.jpg
Sanahin-g-plan-ares3-l.jpg


## Ārējās saites
Džoels Šūmahers

**Džoels T. Šūmahers** (, dzimis , miris ) bija amerikāņu kinorežisors, kinoproducents un scenārists.

Dzimis un uzaudzis Ņujorkā, Šūmahers sākotnēji absolvēja dizaina skolu un kļuva par modes dizaineri. Sācis darboties kino kā producents un kostīmu autors, bet vēlāk sarakstījis scenārijus filmām *[[Car Wash]]* (1976), *[[Sparkle]]* (1976) un *[[The Wiz]]* (1978).

Viņa pirmās režisētās filmas *[[The Incredible Shrinking Woman]]* (1981) un *[[D.C. Cab]]* (1983) neguva plašu atsaucību. Kļuvis pazīstams pēc filmām "Svētā Elma uguns" (*St. Elmo's Fire*, 1985), "Pazudušie zēni" (1987) un "Klients" (1994). Šūmahers aizvietoja Timu Bērtonu, lai režisētu Betmena franšīzes filmas "Betmens uz mūžu" (1995) un "Betmens un Robins" (1997). Bijis režisors arī tādām filmām kā "Viss pieriebies" (1993), "Laiks nogalināt" (1996), "Tīģerzeme" (*Tigerland*, 2000), "Telefona būda" (2002), "Operas spoks" (2004),  "Skaitlis 23" (2007) un "Pārkāpums" (2011).

## Ārējās saites
Vismāras līcis

**Vismāras līcis** () ir jūras līcis Baltijas jūras dienvidrietumos Vācijas piekrastē, daļa no lielākā Mēklenburgas līča. Izvietojies starp Pēlas salu ziemeļaustrumos un Pomerānijas krastu dienvidos. Krasti mēreni izroboti; dienvidu piekrastē vairāki izteikti ielīči un zemesragi. Lielākā pilsēta krastā ir Vismāra, kas līdz 20. gadsimta sākumam bija viena no galvenajām Vācijas jūras tirdzniecības kuģu ostām.

## Atsauces

## Ārējās saites
Latvijas vēstnieks Nīderlandē

thumb|370px|Latvijas vēstniecības ēka Hāgā (2022).
**Latvijas Republikas vēstnieks Nīderlandes Karalistē** ir Latvijas Republikas ārkārtējais un pilnvarotais vēstnieks, kurš pilda oficiālā pārstāvja amatu Nīderlandē. Vēstniecība atrodas *Koninginnegracht 27* Hāgā.

## Vēsture
1921. gada 24. martā Nīderlandes Karaliste atzina Latvijas Republiku. Sākotnēji Latvijas sūtnis rezidēja Parīzē, tad Berlīnē. 1938. gadā Roterdamā nodibināja Latvijas ģenerālkonsulātu.

1940. gada vasarā Latvijas sūtnis Edgars Krieviņš pēc Nīderlandes un Latvijas okupācijas beidza savu darbību.

Padomju okupācijas laikā Nīderlande neatzina Latvijas PSR valsts varas un pārvaldes iestādes par likumīgām. Abu valstu diplomātiskās attiecības atjaunoja 1991. gada 27. augustā. 1998. gadā Hāgā sāka darboties Latvijas Republikas pagaidu pilnvarotais lietvedis Nīderlandē, Latvijas vēstniecību Hāgā atvēra 1998. gada janvārī.

## Sūtņu un vēstnieku uzskaitījums
* Oļģerds Grosvalds (1921—1924), no 1921. gada maija līdz 1924. gada augustam Latvijas ārkārtējais sūtnis un pilnvarotais ministrs Francijā, Beļģijā un Nīderlandē (1921—1924) ar rezidenci Parīzē.
* Oskars Voits (1925—1932), Latvijas ārkārtējais sūtnis un pilnvarotais ministrs Vācijā, Šveicē, Ungārijā un Nīderlandē ar rezidenci Berlīnē.
* Edgars Krieviņš (1933—1935), Latvijas ārkārtējais sūtnis un pilnvarotais ministrs Vācijā, Šveicē, Ungārijā un Nīderlandē ar rezidenci Berlīnē.
* Hugo Celmiņš (1935—1938), Latvijas ārkārtējais sūtnis un pilnvarotais ministrs Vācijā, Austrijā un Nīderlandē ar rezidenci Berlīnē.
* Edgars Krieviņš (1938—1940), Latvijas ārkārtējais sūtnis un pilnvarotais ministrs Vācijā, Austrijā un Nīderlandē ar rezidenci Berlīnē.
* Juris Kanels (1993—1997), Latvijas ārkārtējais un pilnvarotais vēstnieks Beļģijā, Luksemburgā un Nīderlandē, Latvijas vēstnieks Eiropas Savienībā un NATO ar rezidenci Vergota skvērā 6 (*Square Vergote 6*) Briselē, no 1995. gada Moljēra avēnijā 158 (*Avenue Moliere 158*) Briselē
* Imants Lieģis (1997—1999), Latvijas ārkārtējais un pilnvarotais vēstnieks Beļģijā, Luksemburgā un Nīderlandē ar rezidenci Briselē.
* Kārlis Eihenbaums (1999—2003), Latvijas ārkārtējais un pilnvarotais vēstnieks Nīderlandē ar rezidenci Hāgā.
* Baiba Braže (2003—2008), Latvijas ārkārtējā un pilnvarotā vēstniece Nīderlandē ar rezidenci Hāgā.
* Sanita Pavļuta-Deslandes (2008—2010), Latvijas ārkārtējā un pilnvarotā vēstniece Nīderlandē ar rezidenci Hāgā.
* Māris Klišāns (2010—2015), Latvijas ārkārtējais un pilnvarotais vēstnieks Nīderlandē ar rezidenci Hāgā.
* Ilze Rūse (2015—2019), Latvijas ārkārtējā un pilnvarotā vēstniece Nīderlandē ar rezidenci Hāgā.
* Aiga Liepiņa (2019—2023), Latvijas ārkārtējā un pilnvarotā vēstniece Nīderlandē ar rezidenci Hāgā.
* Solvita Āboltiņa (2024—), Latvijas ārkārtējā un pilnvarotā vēstniece Nīderlandē ar rezidenci Hāgā.

## Atsauces
Lībekas līcis

**Lībekas līcis** () ir jūras līcis Baltijas jūras dienvidrietumos Vācijas piekrastē, daļa no lielākā Mēklenburgas līča. Lielākā pilsēta pie līča ir Lībeka Trāves upes grīvā; pie paša līča atrodas Lībekas piepilsēta Trāveminde. Elbas-Lībekas kanāls savieno līci ar Elbas upi. Līcis ir tradicionāla burāšanas un piejūras atpūtas vieta.

## Atsauces

## Ārējās saites
Klensijs Brauns

**Klerenss Džons "Klensijs" Brauns III** (; dzimis ) ir amerikāņu aktieris. Filmējās kino un televīzijā kopš 1980. gadu sākuma un pārsvarā atveido ļaundaru lomas.

Brauns filmējies tādās filmās kā *[[Bad Boys (1983. gada filma)|Bad Boys]]* (1983), "Kalnietis" (1986), *[[Pet Sematary Two]]* (1992), "Bēgšana no Šoušenkas" (1994), "Zvaigžņu kuģa kareivji" (1997) un "Daudzsološa jauna sieviete" (2020). Televīzijā filmējies HBO seriālā *[[Carnivàle]]* (2003–2005), *[[Showtime]]* seriālā "Miljardi" (*Billions*, 2018–2019) un **' (2021–2022).

Brauns ierunā [[Krabja kungs|Krabja kungu]] animācijas seriālā "[[Sūklis Bobs Kvadrātbiksis]]" (1999–pašlaik), kā arī [[Lekss Luters|Leksu Luteru]] ''[[DC Animated Universe]]'' (1996–2006) un atsevišķos ''[[DC Comics]]'' animācijas filmās. Vēl viņš ierunājis lomas datorspēles ''[[Crash Bandicoot]]'' franšīzē (1997–2003), lomu animācijas seriālā "[[Zvaigžņu kari: Klonu kari (2008. gada seriāls)|Zvaigžņu kari: Klonu kari]]" (2011–2013), Surturu filmā "" (2017) un Henku Andersonu datorspēlē **' (2018).

## Ārējās saites
Hānes līcis

**Hānes līcis** () ir jūras līcis Baltijas jūras dienvidrietumos Zviedrijas piekrastē. Stiepjas Skones un Blēkinges lēņu piekrastē no Listerlandes pussalas ziemeļos līdz Šivīkai dienvidos. Nosaukts pēc nelielās Hānes saliņas līča ziemeļos. Lielākās pilsētas un ostas krastā ir Selvesborja, Ohusa un Šivīka. Krastā smilšu pludmales; populāra atpūtas vieta. 

## Atsauces

## Ārējās saites
Dženuarija Džonsa

**Dženuarija Kristena Džonsa** (; dzimusi ) ir amerikāņu aktrise.

Viņa atveidoja Betijas Dreperes lomu seriālā *[[Mad Men]]* (2007–2015), par ko divas reizes nominēta Zelta globusa balvai un ''Primetime Emmy'' balvai. Vēl viņa atveidoja Melisas Šartas lomu seriālā *[[The Last Man on Earth]]* (2015–2018) un piedalījusies filmās "Amerikāņu kāzas" (2003), "Mēs esam Maršali" (*We Are Marshall*, 2006), "Radio pirāti" (2009), "Nezināmais" (2011), "Izsalcis trusis uzbrūk" (*Seeking Justice*, 2011) un "X-cilvēki: Pirmā klase" (2011).

## Ārējās saites
Melnā čūska

**"Menā čūska"** () ir BBC veidots vēsturisks situāciju komēdijseriāls, kas pirmoreiz pārraidīts 1983. gadā ar Rovanu Atkinsonu galvenajā lomā. Seriāls parodē vēsturi un britu karalisko ģimeni. Seriālā galvenos varoņus atveido arī Tonijs Robinsons, Tims Makinernijs, Miranda Ričardsone, Stīvens Frajs un Hjū Lorijs. Seriāls ieguvis plašu atzinību un tā trešā un ceturtā sezona ir ieguvusi BAFTA televīzijas balvu kategorijā "Labākais komēdijseriāls", kā arī 1999. gada specizlaidums *Blackadder: Back & Forth* nominēts kategorijā "Labākā situāciju komēdija".

Rovans Atkinsons to raksturoja kā "vismazāk saspringto lietu", kurā viņš piedalījies.

## Sezonas

## Sižets
Šis seriāls ir antoloģija. Katra seriāla sezona apskata citu vēstures notikumu ar citiem tēliem (lai gan seriālā tiek atkārtoti izmantoti tie paši aktieri un varoņu vārdi). Seriāla pirmā sezona stāsta par izdomātu Edinburgas hercogu Edmundu "Melno čūsku", kurš nejauši nogalina Ričardu III. Otrā sezona stāsta par Lordu Edmundu Blakaderu, kurš cenšas iegūt bērnišķīgās Elizabetes I labvēlību. Trešā sezona stāsta par prinča Džordža IV sulaini Edmundu Blakaderu un viņa centieniem ietekmēt vēlēšanas, atrast Džordžam sievu par spīti prinča neatjautībai un bēgšanas no Semjuela Džonsona, kura sarakstītās vārdnīcas oriģinālu seriāla galvenie varoņi nejauši ir sadedzinājuši. Ceturtās sezonas notikumi norisinās Pirmā pasaules kara laikā. Kapteinis Edmunds Blakaders izmisīgi dara visu iespējamo lai netiktu nosūtīts uzbrukumā pretinieku tranšejai.

## Aktieri

## Atsauces

## Ārējās saites
Imants Žūriņš

**Imants Žūriņš** (dzimis  Rīgā, miris ) bija latviešu pedagogs un kultūras darbinieks.

1942. gadā beidzis Jelgavas skolotāju institūtu un 1952. gadā Latvijas Valsts Mākslas akadēmijas Arvīda Spertāla teātra glezniecības darbnīcu.

No 1942. gada strādājis par skolotāju. No 1956. līdz 1959. gadam un no 1967. līdz 1980. gadam bija Rīgas Lietišķās mākslas vidusskolas (pašlaik Rīgas Dizaina un mākslas vidusskola) pedagogs. No 1959. līdz 1985. gadam bijis Rīgas Lietišķās mākslas vidusskolas direktors.

Aizrautīgs, nesamierināms reformators, kurš mainījis skolas mākslas virzību, nepārtraukti cīnoties pret PSRS valdošo informācijas badu.

Pievērsies tautas mākslas tradīcijām, etnogrāfijai, laikmetīgajam dizainam. Publicējis rakstus par mākslu. Kostīmu mākslinieks kinofilmām „Salna pavasarī” (1955.), „Pēc vētras”, „Kā gulbji balti padebeši iet” (abas 1956.). 80. gados darinājis oriģinālas mēbeles.

Latvijas PSR Nopelniem bagātais pedagogs (1979.). Viņam piešķirta Valsts Kultūrkapitāla fonda mūža stipendija (1999.).

Žūriņš veidoja citādāku skolu — atvērtāku jaunajām pasaules mākslas tendencēm, atjaunoja latviešu tautas mākslas ciešu un tiešu līdzdalību mācību procesā, veidojot latvisku lietu pasauli — funkcionālu un skaistu. Viņš radīja skolu ar savu stilu, kuru jau 20. gadsimta septiņdesmitajos gados pazina pasaulē. "Žūriņa skola" — tā to dēvēja sabiedrībā pagājušajā gadsimtā.

2005. gadā saņēmis Triju Zvaigžņu ordeni.

## Atsauces
Palangas jūras tilts

**Palangas jūras tilts** () ir 470 m garš tilts (faktiski koka seguma mols) Palangā, Lietuvā. Jūras tilts kalpo kā pastaigu vieta un ir Palangas kūrorta simbols, tas ir kļuvis par populārāko un visvairāk apmeklēto vietu pilsētā.

Mols pirmo reizi uzcelts 1889. gadā, bet 1967. gadā to nopostīja vētra. 1997. gadā tiltu atjaunoja, bet 1999. gadā to atkal nopostīja vētra.


Palangos tiltas1.jpg|Palangas jūras tilts
Palanga molo 07.jpg|Palangas jūras tilts
1956 07 20Palanga01.jpg|Palangas jūras tilts 1956. gadā.


## Atsauces
Šejs Vigems

**Frenklins Šejs Vigems jaunākais** (; dzimis ) ir amerikāņu aktieris.

Plašāku atpazīstamību ieguvis ar Eli Tompsona lomu seriālā "Pagrīdes impērija". Vēl piedalījies seriāla "Īsts detektīvs" pirmajā sezonā un seriālā "Fārgo" trešajā sezonā, kā arī vairākās filmās, piemēram "Patvērums" (*Take Shelter*), "Optimista stāsts", "Amerikāņu afēra", "Volstrītas vilks", "", "Pirmais cilvēks uz Mēness", "Vara", "Džokers" un *[[The Gray Man]]*. Atveidojis arī aģenta Maikla Stasiaka lomu filmās "Ātrs un bez žēlastības 4", "Ātrs un bez žēlastības 6" un "Ātrs un bez žēlastības 9".

## Ārējās saites
Ēdienkarte (filma)

**"Ēdienkarte"** () ir 2022. gada ASV melnās komēdijas šausmu filma, kuras režisors ir Marks Mailods. Filmā galvenās lomas atveido Reifs Fainss, Anja Teilore-Džoja, Nikolass Holts, Honga Čau, Dženeta Maktīra, Rīds Bīrnijs, Džūdita Laita un Džons Legisamo.

Filma stāsta par jaunu pāri, kas dodas uz nomaļu salu, lai apmeklētu ekskluzīvu restorānu, kur šefpavārs ir sarīkojis greznu ēdienkarti ar šokējošiem pārsteigumiem.

Filmas "Ēdienkarte" pirmizrāde notika  47. Toronto Starptautiskajā kinofestivālā un to izplatīja *[[Searchlight Pictures]]*. Latvijā filmas pirmizrāde notika . Filma saņēma pozitīvas kritiķu atsauksmes un nopelnīja 73 miljonus ASV dolāru pie 30 miljonu budžeta. Tīmekļa vietnē *[[Rotten Tomatoes]]* filmai ir 89% vērtējums.

## Atsauces

## Ārējās saites
2017. gada Pasaules čempionāta hokejā 2. divīzija

**2017. gada Pasaules čempionāts hokejā 2. divīzija** bija hokeja sacensības, kas laika posmā 3. - 10. aprīlim norisinājās Galacā un Oklendā. A grupas uzvarētāji, Rumānija, iekļuva 1. divīzijas B grupā, bet B grupas uzvarētāji, Ķīna, kvalificējās uz A grupu. 

## A grupa
* †▼
* *
* *
* *
* *
* ^

: * automātiski kvalificējas 2017. gada Pasaules hokeja čempionāta 2. divīzijas A grupā*
: *^ kvalificējas, uzvarot 2016. gada Pasaules čempionātā hokejā 2. divīzijas B grupā*
: *<sup>†</sup> rīkotāji*
: *▼ kvalificējās izkrītot no 2016. gada Pasaules čempionāta hokejā 1. divīzijas B grupas*

## B grupa
* ▼
* *
* *
* †*
* *
* ^

: * automātiski kvalificējas 2017. gada Pasaules hokeja čempionāta 2. divīzijas B grupā*
: *^ kvalificējas, uzvarot 2016. gada Pasaules čempionātā hokejā 3. divīzijas A grupā*
: *<sup>†</sup> rīkotāji*
: *▼ kvalificējās izkrītot no 2016. gada Pasaules čempionāta hokejā 2. divīzijas A grupas*

## Atsauces
Ičkērijas Čečenu Republika

**Ičkērijas Čečenu Republika** (čečenu: *Нохчийн Республик Ичкери*, *Nóxçiyn Respublik Içkeri*; krievu: *Чеченская Республика Ичкерия*), līdz 1994. gada 14. janvārim — **Čečenijas Republika** (čečenu: *Нохчийн Пачхьалкх Нохчийчоь*, *Nóxçiyn Paçẋalq Noxçiyçö*; krievu: *Чеченская Республика*) bija *[[de facto]]* neatkarīga valsts, kas faktiski kontrolēja lielāko daļu no bijušās Krievijas PFSR Čečenijas-Ingušijas APSR. 1991. gada 30. novembrī Ingušijā notika referendums, kurā tika nobalsots par atdalīšanos no Ičkērijas Čečenu Republikas un pievienošanos Krievijas Federācijai kā konstitucionālai republikai.

Pirmais Čečenijas karš 1996. gadā beidzās ar separātistu spēku uzvaru. Pēc *[[de facto]]* neatkarības iegūšanas no Krievijas, valstī izveidojās bandas, kuru apkarošanai valdība veltīja lielas pūles. 1997. gada novembrī **Ičkērija** tika pasludināta par islāma republiku. 1999. gada augustā sākās Otrais Čečenijas karš, kas oficiāli beidzās 2009. gada aprīlī pēc vairāku gadu ilgas karadarbības.

2022. gada 18. oktobrī Ukrainas parlaments nobalsoja par Ičkērijas Čečenu Republikas atzīšanu par "īslaicīgi okupētu". Ukraina aicināja starptautisko sabiedrību veikt neatkarīgu izmeklēšanu par Ičkērijas teritorijā pastrādātajiem Krievijas noziegumiem.

## Skatīt arī
* Pirmais Čečenijas karš
* Otrais Čečenijas karš
* Čečenija
* Čečenijas-Ingušijas APSR

## Atsauces
Blind Channel

***Blind Channel*** ir somu ņūmetāla mūzikas grupa no Oulu Somijā, kas izveidota 2013. gadā. Paši mūziķi savu žanru dēvē par *Violent Pop*, kas, viņuprāt, ir hārdroka, repa un elektroniskās popmūzikas elementu sajaukums. Kopš *Blind Channel* nodibināšanas viņi ir izlaiduši četrus albumus.

2021. gada februārī *Blind Channel* uzvarēja Somijas Eirovīzijas dziesmu konkursa nacionālās atlasē *UMK* un oficiāli kļuva par valsts pārstāvjiem 2021. gada Eirovīzijas dziesmu konkursā Roterdamā, Nīderlandē ar dziesmu *Dark Side*. Konkursa finālā viņi ieņēma 6.vietu.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Profils ''Eurovision.tv'' lapā
* 
*
Elizabete Hapala

**Elizabete Hapala** (; dzimusi 1994. gadā) ir Austrijas starptautiskā meistare šahā (2024).

## Biogrāfija
2020. gadā Grācā uzvarējusi Austrijas čempionātā šahā sievietēm.

Kopš 2016. gada regulāri piedalījusies Eiropas individuālajā šaha čempionātā sievietēm, tajā skaitā arī 2017. gada čempionātā Rīgā.

Austrijas šaha bundeslīgā pārstāv šaha klubu *ASVÖ Pamhagen*, kura sastāvā divas reizes piedalījusies Eiropas klubu šaha kausa izcīņā sievietēm (2013, 2016).

Pārstāvējusi Austrijas komandu lielākajos komandu šaha turnīros:
* Pasaules šaha olimpiādēs piedalījusies 4 reizes (2014-2016, 2022-2024);
* Eiropas komandu šaha čempionātā piedalījusies 2021. gadā.

Par panākumiem turnīros FIDE 2024. gadā viņai piešķīrusi starptautiskās meistares (WIM) nosaukumu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Rauls Volšs

**Rauls Volšs** (, dzimis  kā **Alberts Edvards Volšs** (*Albert Edward Walsh*), miris ) bija amerikāņu kinorežisors un aktieris, kā arī viens no Kino mākslas un zinātnes akadēmijas dibinātājiem.

Viena no Volša pirmajām aktiera lomām bija Deivida Vorka Grifita filmā "Nācijas dzimšana" (*The Birth of a Nation*, 1915), kur viņš attēloja Džonu Vilksu Būtu. Režisējis arī fantāzijas filmu "Bagdādes zaglis" ar Daglasu Fērbenksu galvenajā lomā, episko filmu *[[The Big Trail]]* (1930) ar Džonu Veinu galvenajā lomā, "Mežonīgie divdesmitie" (*The Roaring Twenties*, 1939) ar Džeimsu Kegniju un Hamfriju Bogartu lomās, "Lielā izlaušanās" (*High Sierra*, 1941) ar Bogartu un Aidu Lupino lomās un "Baltā tveice" (1949) ar Kegniju un Edmondu O'Braienu lomās. Volšs ir ietekmējis tādus režisorus kā Raineru Verneru Fasbinderu, Džeku Hillu un Mārtinu Skorsēzi.

## Atsauces

## Ārējās saites
Fakses līcis

**Fakses līcis** () ir jūras līcis Baltijas jūras dienvidrietumos Dānijas Zēlandes salas austrumu piekrastē. Izvietojies starp Stevnsas pussalu ziemeļos un Mēnas salu dienvidos. Līča rietumu galā Fedetas pussala atdala līci no Prestē fjorda. Līča akvatorijā un krastos vairākas dabas aizsardzības teritorijas, no kurām lielākā ir Prestē fjorda un Grēnzunda Natura 2000 teritorija. Lielākā apdzīvotā vieta krastos ir Prestē.

## Atsauces

## Ārējās saites
Volšs

**Volšs** () var būt:

* Rauls Volšs (*Raoul Walsh*, 1887—1980) — amerikāņu kinorežisors un aktieris;
* Tomass Volšs (*Tomas Walsh*, 1992) — jaunzēlandiešu lodes grūdējs.
Supernova 2024

**Supernova 2024** bija 2024. gada Eirovīzijas dziesmu konkursa Latvijas nacionālā atlase, kuru rīkoja Latvijas Televīzija.

Pieteikšanās konkursam notika no  līdz . Konkursa uzvarētājam būs paredzēta iespēja pārstāvēt Latviju 2024. gada Eirovīzijas dziesmu konkursā Malmē, Zviedrijā.

Konkursā uzvarēja Dons ar dziesmu *[[Hollow]]*. 

## Formāts
### Norises vieta un laiks
Konkurss notiek studijā, Latvijas Televīzijas augstceltnē. Tiešraides tiek pārraidītas LTV1 kanālā un vietnē *replay.lsm.lv* visā pasaulē pusfinālā  un finālā  plkst. 21:10 ().

### Vadītāji
Konkursu vadīja iepriekšējo konkursu vadītāja, Ketija Šēnberga un mūziķis Lauris Reiniks.

### Žūrija
Žūrijas pārstāvji tika atklāti pēc Eirovīzijas dziesmu konkursa fināla . Pēc Eirovīzijas fināla tika atklāti žūrijas dalībnieki:
* Andrejs Reinis Zitmanis, mūziķis, grupas "Sudden Lights" solists,
* Liena Edwards, Latvijas Izpildītāju un producentu apvienības (LaIPA) izpilddirektore, 
* Linda Samsonova, Latvijas Radio 5 - Pieci.lv vadītāja, 
* Kārlis Kazāks, mūziķis, Latvijas Radio 5 - Pieci.lv programmas direktors,
* Krista Luīze Priedīte, Latvijas Televīzijas satura redaktore,
* Povels Olsons, mūzikas producents, dziesmu autors (Zviedrija), 
* Ramūnas Zilnis, LRT Populārās mūzikas nodaļas vadītājs, žurnālists, radio raidījumu vadītājs (Lietuva), 
* Magnuss Mērseps, Igaunijas mūzikas balvas galvenais producents, televīzijas producents (Igaunija).

## Priekšatlase
Konkursam tika saņemti 108 dziesmu pieteikumi.

Visas konkursa nolikumam atbilstošās dziesmas piedalījās pirmajā priekšatlases kārtā, kur starptautiskā žūrija klausījās visas dziesmas, nezinot ne to izpildītājus, ne arī autorus. No visām dziesmām, 15 kvalificējās nākamajai kārtai.

 tika paziņoti visi 15 konkursa pusfināla dalībnieki. No pusfināla finālam kvalificēsies desmit dalībnieki. 

## Pusfināls

Pusfināls norisinās  plkst. 21.10.
No pusfināla finālā kvalificēsies 10 dziesmas, kas žūrijas un skatītāju kopvērtējumā būs ieguvušas visvairāk punktus.

## Fināls

Fināls norisinājās  plkst. 21.10. Uzvarētāju noteica 50% skatītāju balsojums un 50% žūrijas balsojums. Uzvarētājiem bija iespēja pārstāvēt Latviju 2024. gada Eirovīzijas dziesmu konkursā. Finālā kā viesmākslinieki piedalijās 2023. gada Eirovīzijas dziesmu konkursa Igaunijas pārstāve Alika un Lietuvas dziedātājs Gabrielius Vagelis.

Konkursā uzvarēja grupa Dons ar dziesmu *[[Hollow]]*. Otrajā vietā ierindojās *Vēstulēs*, savukārt trešo vietā ieguva grupa Katrīna Gupalo.

## Latvija Eirovīzijā

Konkursā Malmē, Zviedrijā Dons ar dziesmu *[[Hollow]]* savā, 2. pusfinālā, uzstājās ar 9. kārtas numuru. Donam izdevās iekļūt konkursa finālā, pusfinālā iegūstot 7. vietu. Finālā Dons ieguva 16. vietu, kas ir septītais augstākais rezultāts Latvijai Eirovīzijā.

### Balsošana

#### Iegūtie Latvijas punkti

#### Atdotie Latvijas punkti

## Atsauces

## Ārējās saites
* "Supernova" mājaslapa
Melnais princis Edvards

**Melnais princis Edvards** (, dzimis , miris ) jeb **Vudstokas Edvards** (*Edward of Woodstock*) vai vienkārši **Melnais Princis** (*The Black Prince*) bija Anglijas karaļa Edvarda III vecākais dēls un troņmantnieks no Plantagenetu dinastijas. Princis Edvards nomira pirms sava tēva, tādēļ par Anglijas karali kļuva viņa 10 gadus vecais dēls Ričards II.

Edvards bija viens no veiksmīgākajiem angļu karaspēka komandieriem Simtgadu kara laikā, un viņa laikabiedri viņu uzskatīja par vienu no ievērojamākajiem sava laikmeta bruņiniekiem. Edvards tika iecelts par Kornvolas hercogu 1337. gadā. Viņš bija karalistes aizbildnis tēva prombūtnes laikā 1338., 1340. un 1342. gadā. Edvardu iecēla par Velsas princi 1343. gadā. 1346. gadā princis Edvards komandēja Anglijas karaspēka avangardu Kresī kaujā, piedalījās arī Edvarda III 1349. gada Kalē ekspedīcijā, tāpat karoja Francijā 1355. un 1356. gadā. Viņš piedāvāja miera nosacījumus Francijas karalim Žanam II, kura atteikšanās noveda pie Puatjē kaujas, kur angļu armija sagrāva frančus un saņēma gūstā karali Žanu. Gadu pēc Puatjē kaujas Edvards atgriezās Anglijā.

No 1362. līdz 1375. gadam viņš valdīja Akvitānijā kā Akvitānijas princis, bet no 1366. gada bija Biskajas un Kastru-Urdjalesas senjors Kastīlijā.

Princis Edvards atgriezās Anglijā 1371. gadā, un nākamajā gadā atkāpās no Akvitānijas un Gaskoņas valdījumiem. Melnais princis nomira 1376. gadā no dizentērijas un tika apglabāts Kenterberijas katedrālē, kur joprojām ir saglabāts viņa apmetnis, bruņucepure, vairogs un cimdi.

## Ārējās saites
Republikas laukums (Erevāna)

**Republikas laukums** () ir Armēnijas galvaspilsētas Erevānas centrālais laukums. 30 000 m2 lielais laukums sastāv no divām daļām — autotransporta lokveida krustojuma un trapeces formas baseina ar muzikālām strūklakām. Ap laukumu izvietotas valdības ēkas (premjerministra rezidence), Armēnijas Nacionālās galerijas un Armēnijas Nacionālā vēstures muzeja ēkas, kā arī viesnīca *[[Marriott]]*. Laukums vairākkārt izmantots gan kā koncertu, gan politisko norišu vieta.

Laukuma arhitektoniskā ansambļa autors ir arhitekts Aleksandrs Tamanjans (Ալեքսանդր Թամանյան, 1878—1936). Laukumu sāka veidot 1926. gadā ar apkārtējo ēku nojaukšanu un valdības ēkas celtniecību. Lielāko daļu celtņu uzcēla 20. gadsimta piecdesmitajos gados, līdz 1977. gadā uzcēla Nacionālās galerijas ēku. Armēnijas PSR laikā laukuma nosaukums bija Ļeņina laukums un tajā atradās Ļeņina piemineklis.

## Attēlu galerija

Yerevan-Republic_Square-12-Government-2019-gje.jpg|Valdības ēka
Yerevan_-_July_2017_-_various_topics_-_29.JPG|Muzeju ēka
Plaza_de_la_República,_Ereván,_Armenia,_2016-10-03,_DD_10.jpg|Viesnīcas *[[Marriott]]* ēka
Yerevan_Square_of_Republic.jpg
Fountain_in_Yerevan.jpg


## Ārējās saites
Kortnija Ītone

**Kortnija Ītone** (; dzimusi ) ir austrāliešu aktrise.

Plašāku atpazīstamību ieguvusi ar otrā plāna lomām filmās "Trakais Makss: Skarbais ceļš" (2015) "Ēģiptes dievi" (2016) un *[[Line of Duty]]* (2019).

## Ārējās saites
Hrazdanas stadions

**Hrazdanas stadions** () ir 1970. gadā atklāts futbola stadions Armēnijas galvaspilsētā Erevānā. 54 208 skatītāju ietilpīgajā stadionā bāzējas Armēnijas futbola izlase. Pirms 2008. gada rekonstrukcijas stadiona ietilpība bija 70 000 un tas bija viens no ietilpīgākajiem stadioniem PSRS. Stadions nosaukts Hrazdanas upes vārdā, kuras ielejā tas atrodas.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Stadiona profils ''stadiumdb.com''
Biškrēsliņi

**Biškrēsliņi** () ir kurvjziežu dzimtas ģints. Tās dabiskais izplatības areāls ir Eirāzijas, ziemeļrietumu Āfrikas un Ziemeļamerikas mērenajā joslā, bet tā ir introducēta daudzviet citur pasaulē.

Biškrēsliņi galvenokārt ir daudzgadīgi lakstaugi, bet dažas sugas ir viengadīgi lakstaugi vai krūmveidīgi. Dažas sugas ir vien pāris centimetrus garas, bet citas var sasniegt 1,5 metrus. Augiem var būt viens vai vairāki zarojoši, stāvi vai noliekti stublāji. Parasti ir sakneņi. Augi var būt gan mataini, gan bez apmatojuma un lielākā daļa ir aromātiski. Lapas ir izvietotas pakārtoti, tās dažreiz atrodas uz kātiņiem. Lapām var būt zobainas malas. Lielākajai daļai sugu ziedi ir vaļīgās vai blīvās ziedkopās. Ziedam ap pamatni ir vairāki seglapu slāņi, un zieda forma var būt plakans vai ieapaļš kurvītis. Dažām sugām staru ziedi ir dzeltenos vai baltos toņos ar dzeltenīgu pamatni. Auglis ir vārpstveidīgs, ribains sēklenis.

## Sugas
Latvijā ir sastopamas šādas biškrēsliņu sugas:

* Balzama biškrēsliņš (*Tanacetum balsamita*),
* Meiteņu zeltpīpene (*Tanacetum parthenium*),
* Parastais biškrēsliņš (*Tanacetum vulgare*),
* Vairogu biškrēsliņš (*Tanacetum corymbosum*).

## Galerija

Attēls:Tanacetumcamphoratum.jpg|*Tanacetum camphoratum*
Attēls:Tanacetum corymbosum 01.jpg|*Tanacetum corymbosum*
Attēls:Flora de Gran Canaria - Tanacetum ptarmiciflorum, Magarza Plateada, Margarita Plateada.jpg|*Tanacetum ptarmiciflorum*
Attēls:Tanacetum densum ssp. siasicum GotBot 2015 001.jpg|*Tanacetum densum*
Attēls:Tanacetum coccineum 2016-05-17 0706.jpg|*Tanacetum coccineum*


## Atsauces


## Ārējās saites
Hantengri

**Hantengri** (, , , *Hàn Ténggélǐ Fēng*) ir kalnu virsotne Tjanšanā uz Kazahstānas, Kirgizstānas un Ķīnas robežas uz austrumiem no Isikula. Virsotne kopā ar ledus segu ir 7010 metrus augsta. Hantengri ir otra augstākā Tjanšana virsotne aiz Dženiša smailes. Tas ir arī Kazahstānas augstākais kalns, un vistālāk uz ziemeļiem stāvošā virsotne, kas augstāka par 7000 metriem.

Kalna virsotni kā pirmā sasniedza Mihaila Pogrebecka vadītā ekspedīcija 1931. gadā. Hantengri ir iekarojuši arī latviešu alpīnisti, to starpā Pēteris Kūlis un Teodors Ķirsis.

## Ārējās saites

* Hantengri summitpost.org
Latvijas Republikas Klimata un enerģētikas ministrija

**[[Latvija|Latvijas Republikas]] Klimata un enerģētikas ministrija** (**KEM**) ir vadošā valsts pārvaldes iestāde klimata un enerģētikas nozarē. Klimata un enerģētikas ministriju politiskā līmenī vada klimata un enerģētikas ministrs, kas 2024. gadā ir Kaspars Melnis.

## Vēsture
Ministrija izveidota 2022. gadā, kad tika apstiprināts Kariņa 2. Ministru kabinets. Tā tika izveidota no Ekonomikas ministrijas pārņemot enerģētikas politikas jomu, savukārt no Vides aizsardzības un reģionālās attīstības ministrijas (VARAM) tika pārņemta klimata politikas joma.

No 2024. gada 1. jūlija KEM pārņēma no VARAM arī dabas aizsardzības jomu.

## Darbības mērķi
Tās funkcijas un uzdevumus nosaka tās nolikums. Ministrijas darbu vada arī valsts sekretārs. Valsts sekretāra galvenie uzdevumi ir nozares politikas un stratēģiju izstrādes organizēšana, nozares politikas īstenošana, iestādes administratīvā darba vadīšana un ministriju funkciju izpildes organizēšana.

## Padotībā esošās iestādes

* Valsts vides dienests (VVD)
* Enerģētikas un vides aģentūra (EVA)

#### Kapitālsabiedrības
* VSIA Latvijas Vides, ģeoloģijas un meteoroloģijas centrs (LVĢMC)
* SIA Vides investīciju fonds (VIF)
* AS "Augstsprieguma tīkls"

## Struktūra

* Ministrijas vadība
* Parlamentārais sekretārs
* Ministra birojs
* Valsts sekretārs:
** Valsts sekretāra vietnieks starptautiskajos un klimata politikas jautājumos:
*** Klimata politikas departaments
*** Stratēģiskās koordinācijas departaments
** Valsts sekretāra vietnieks enerģētikas politikas jautājumos:
*** Enerģētikas ilgtspējas departaments
*** Enerģijas tirgus departaments
*** Infrastruktūras un noturības departaments
** Valsts sekretāra vietnieks finanšu jautājumos:
*** Finanšu plānošanas un uzraudzības departaments
*** Investīciju pārvaldības departaments
*** Finanšu instrumentu departaments
*** Eiropas Savienības fondu departaments
** Valsts sekretāra vietnieks vides politikas jautājumos:
*** Ūdens resursu ilgtspējas departaments
*** Atkritumu apsaimniekošanas un aprites ekonomikas departaments
*** Vides pārvaldības departaments - Vides kvalitātes nodaļa
*** Vides pārvaldības departaments - Piesārņojuma novēršanas nodaļa
*** LIFE integrētā projekta ieviešanas nodaļa
* Stratēģiskās koordinācijas departaments

## Atsauces
Keita Makinona

**Keita Makinona Bertolde** (; dzimusi ) ir amerikāņu aktrise, komiķe un rakstniece.

Atpazīstamību ieguva ar slavenību parodēšanu televīzijas skeču šovā *[[Saturday Night Live]]* (2012—2022), kopumā piedaloties vienpadsmit šova sezonās. Viņa filmējusies tādās filmās kā *[[Balls Out]]* (2014), "Spoku mednieki" (2016), "Trakā Ziemassvētku ballīte birojā" (2016), "Mežonīgā naksniņa" (2017), "Spiegs, kurš mani pameta" (*The Spy Who Dumped Me*, 2018), "Vakardien..." (*Yesterday*, 2019) un "Skandāls" (2019). 2022. gadā viņa atveidoja Kerolas Beskinsas lomu miniseriālā *[[Joe vs. Carole]]*.

Makinona desmit reizes nominēta ''Primetime Emmy'' balvai, no kurām ieguva divas (2016. un 2017. gadā).

## Atsauces

## Ārējās saites
Turānas līdzenums

**Turānas līdzenums** jeb **Turānas zemiene** (, , ) ir apmēram 2 miljonus km² plašs reģions Āzijā — Kazahstānas un Vidusāzijas līdzenā daļa uz austrumiem no Kaspijas jūras un uz dienvidiem no Urāliem. Ietilpst Kazahstānas, Uzbekistānas un Turkmenistānas teritorijā. Līdzenuma dienvidu daļā atrodas Karakums un Kizilkums, centrālajā daļā — Ustjurts, bet ziemeļos — Arāla Karakums. Ap izsīkušo Arāla jūru atrodas plašs beznoteces rajons. Caur Turānas līdzenumu tek Sirdarjas upe. Lielākās pilsētas atrodas Horezmas reģionā — Nukusa, Dašoguza, Urgenča. Mangišlakas pussalas reģionā — naftas un dabasgāzes ieguve. Maksimālais augstums virs jūras līmeņa — 992 metri.

## Ārējās saites
Rinko Kikuči

**Rinko Kikuči** (, *Rinko Kikuchi*); dzimusi **Juriko Kikuči** (, *Kikuchi Yuriko*) ) ir japāņu aktrise.

Viņa ir pirmā japāņu aktrise, kas nominēta Amerikas Kinoakadēmijas balvai par lomu filmā "Bābele" (2006). Starp citām nozīmīgām Kikuči lomām ir loma filmā "Norvēģu koks" (*Norwegian Wood*, 2010), kas izrādīta 67. Venēcijas kinofestivālā un loma Giljermo del Toro zinātniskās fantastikas spriedzes filmā "Pacific Rim: Uzbrukums Zemei" (*Pacific Rim*, 2013). Par lomu drāmas filmā *[[Kumiko, the Treasure Hunter]]* (2014), Kikuči saņēma nomināciju Neatkarīgā gara balvai kategorijā "Labākā aktrise galvenajā lomā". 2022. gadā viņa filmējās *[[HBO Max]]* kriminālajā drāmas seriāla *[[Tokyo Vice]]*.

## Ārējās saites
Irina Šeika

**Irina Šaihļislamova** (; dzimusi ), profesionāli zināma kā **Irina Šeika** (), ir tatāru izcelsmes krievu modele un televīzijas personība, kas ieguva pasaules atpazīstamību, kad viņa kā pirmā krievu modele nokļuva uz ''Sports Illustrated'' ''Swimsuit Issue'' 2011. gada izdevuma vāka. Vietne *Models.com* nosaukusi viņu par vienu no *New Supers*.

No 2010. līdz 2015. gadam viņas partneris bija portugāļu futbolists Krištianu Ronaldu, bet no 2015. līdz 2019. gadam — amerikāņu aktieris Bredlijs Kūpers.

## Atsauces

## Ārējās saites
Manghistau pussala

**Manghistau pussala** (), vēsturiski **Mangišlaka** (), ir pussala Kaspijas jūras ziemeļaustrumos. Politiski ietilpst Kazahstānas Manghistau apgabalā. Pussalas teritorijā atrodas tuksneši un pustuksneši, austrumos Manghistau robežojas ar Ustjurtu. Pussalas ziemeļos atrodas Bozaši pussala, vidusdaļā — Manghistau kalni, bet dienvidos — Karakijas ieplaka, kuras dziļums sasniedz 132 metrus zem jūras līmeņa. Lielākās pussalas pilsētās Aktau un Žanaezena. Pussalā naftas un urāna rūdu atradnes.

## Atsauces

## Ārējās saites
Ērls Bouens

**Ērls Bouens** (; dzimis , miris ) bija amerikāņu aktieris, vislabāk zināms pēc kriminālā psihologa Pītera Silbermena lomas filmās "Terminators" (1984), "Terminators 2: Pastarā diena" (1991), "Terminators 3: Mašīnu sacelšanās" (2003) un "Terminators: Tumšais liktenis" (2019, arhīva kadri). Viņš un Arnolds Švarcenegers ir vienīgie aktieri, kas filmējušies pirmajās trīs "Terminatora" filmās.

Bouens daudz darbojās kā balss aktieris. Viņš ierunājis tēlus animācijas seriālos "Sarkanais suns Klifords" (*Clifford the Big Red Dog*), *[[Bonkers]]* un "Kima Possibla", kā arī videospēlēs *[[Warcraft (franšīze)|World of Warcraft]]* un *[[Monkey Island]]*.

## Atsauces

## Ārējās saites
Ustjurts

**Ustjurts** (, , ) ir māla tuksnesis un plakankalne Kazahstānā, Uzbekistānā un Turkmenistānā. Atrodas starp Manghistau pussalu rietumos un bijušo Arāla jūru austrumos apmēram  km² platībā un līdz  vjl augstumā. Malās plakankalne beidzas ar stāvu krauju  augstumā. Ieplakās sāļezeri, solončaki, šori. Nokrišņi ap  gadā. Naftas un dabasgāzes atradnes.

PSRS laikā 20. gadsimta septeņdesmitajos gados reģionā tika veikti vairāki pazemes kodolsprādzieni, bet astoņdesmitajos gados šeit atradās ķīmisko ieroču poligons.

## Atsauces

## Ārējās saites
Mughalžars

**Mughalžars** () ir Urālu kalnu sistēmas galējā dienvidu daļa Kazahstānas ziemeļrietumos. Stiepjas ziemeļu-dienvidu virzienā 200 kilometru garumā un 30 kilometru platumā kā divas paralēlas zemu kalnu grēdas. Kalnu rajonā sākas Žemas un Oras upes. Grēdas ir Kaspijas jūras un Arāla baseinu robežšķirtne. Reģionā vara, cinka, svina un niķeļa atradnes.

## Atsauces

## Ārējās saites
Donovans Mičels

**Donovans Mičels jaunākais** (; dzimis  Elmsfordā, Ņujorkas štatā, ASV) ir amerikāņu basketbolists, spēlē uzbrūkošā aizsarga pozīcijā. 2024. gadā pārstāv Nacionālās basketbola asociācijas (NBA) klubu Klīvlendas "Cavaliers". Iepriekš vairākas sezonas pārstāvējis Jūtas "Jazz".

## Karjera
Pēc divām izcilām sezonām Luisvilas Universitātes komandā NCAA D. Mičels pieteicās NBA draftam un 2017. gada NBA draftā Denveras "Nuggets" viņu izraudzījās ar kopējo 13. numuru, taču komanda viņu uzreiz aizmainīja uz Jūtas "Jazz" pret 24. drafta izvēli (Tailers Laidons) un Treju Lailsu.

Jau pirmajā sezonā D. Mičels ieņēma svarīgu vietu komandā, dodamies sākumsastāvā 71 spēlē no 79, kurās piedalījās. Tās noslēgumā viņš tika iekļauts NBA simboliskajā debitantu pirmajā izlasē. 2020. gadā D. Mičels pirmo reizi tika izraudzīts piedalīties NBA Visu Zvaigžņu spēlē, atkārtojot to pašu nākamajās sezonās. Visās piecās sezonās, kurās D. Mičels pārstāvēja "Jazz", komanda sasniedza NBA izslēgšanas spēles.

2022. gada 1. septembrī D. Mičels tika aizmainīts uz Klīvlendas "Cavaliers" pret Lauri Markanenu, Kolinu Sekstonu, Očai Agbadži un nākotnes drafta izvēles izvēlēm. 2023. gada 2. janvārī viņš aizvadīja karjeras rezultatīvāko spēli, gūstot 71 punktu pagarinājuma uzvarā pār Čikāgas "Bulls" (145–134). Šī bija rezultatīvākā spēle "Cavaliers" vēsturē, kā arī rezultatīvākā NBA spēle kopš Kobes Braianta 81 punkta 2006. gadā, apsteidzot Devīna Bukera 70 punktu spēli 2014. gadā. Šīs sezonas noslēgumā "Cavaliers" iekļuva NBA izslēgšanas spēlēs pirmo reizi kopš tās sastāvā nespēlēja Lebrons Džeimss.

## Atsauces

## Ārējās saites
Piekaspijas zemiene

**Piekaspijas zemiene** (, ) ir apmēram 200 000 km² plašs reģions ap Kaspijas jūras ziemeļu krastu, Austrumeiropas līdzenuma galējā dienvidaustrumu daļa. Ietilpst Krievijas un Kazahstānas teritorijā. Stiepjas gar Kaspijas jūras krastu no Dagestānas Krievijā līdz Atirau apgabalam Kazahstānā. Liela daļa no līdzenuma atrodas zem jūras līmeņa, jo pati Kaspijas jūra atrodas 28 metru zem jūras līmeņa. Līdzenumu šķērso vairākas lielas Kaspijas jūras baseina upes — Volga, Urāla, Emba, Kuma, Tereka. Daudz sālsezeru, to skaitā Baskunčaks un Eltons. Plašās teritorijās tuksneši un pustuksneši. Sastopami solončaki.

## Ārējās saites
Džungārijas Alatau

**Džungārijas Alatau** (; , *Zhǔngéěr Ālātè*) ir 450 kilometrus gara un 90 kilometrus plata kalnu grēda Kazahstānas austrumos. Stiepjas dienvidrietumu — ziemeļaustrumu virzienā, atdalot Kazahstānas Almati apgabalu no Ķīnas Džungārijas. Uz ziemeļiem no grēdas — Alakela ezers. Grēdas austrumu galā atrodas Džungārijas Vārti — jau antīkajā pasaulē pazīstams ceļš, kas savieno Centrālāziju ar Ķīnu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Kēges līcis

**Kēges līcis** () ir jūras līcis Baltijas jūras dienvidrietumos Dānijas Zēlandes salas austrumu piekrastē pie ieejas Ēresunda jūrasšaurumā. Izvietojies starp Stevnsas pussalu dienvidos un Amageras salu ziemeļos. Līča ziemeļu un rietumu krasti blīvi apdzīvoti — tur atrodas valsts galvaspilsēta Kopenhāgena un tās piepilsētas.

## Atsauces

## Ārējās saites
Rudžero Deodato

**Rudžero Deodato** (; dzimis , miris ) bija itāļu kinorežisors, scenārists un aktieris.

Savas karjeras laikā uzņēmis dažādu žanru filmas, no peplumiem, komēdijām, drāmam līdz *[[poliziottesco]]* un zinātniskās fantastikas filmām, tomēr vislabāk zināms ar savām nežēlīgajām un asiņainajām šausmu filmām ar pamatīgu reālisma piedevu. Viņa visievērojamākā filma ir "Kanibālu holokausts" (*Cannibal Holocaust*, 1980), ko uzskata par vienu no vispretrunīgākajām un brutālākajām filmām kino vēsturē un ko aizliedza vai stingri cenzēja vairākās valstīs. Filma saturēja tik reālistiskus specefektus, ka Deodato aizturēja uz aizdomu pamata par slepkavību. To min arī kā priekšteci atrasto videoierakstu filmām, piemēram "Blēras ragana: Kursa darbs no viņpasaules" (1999) un *[[The Last Broadcast]]*. Filma nostiprināja Deodato kā "ekstrēmā" režisora slavu un Francijā viņu iesaucu par *Monsieur Cannibal* (Kanibāla kungs).

Deodato ietekmēja tādus filmu režisorus kā Olivers Stouns, Kventins Tarantīno un Elais Rots.

## Atsauces

## Ārējās saites
Ādolfs Zūkors

**Ādolfs Zūkors** (, ; dzimis , miris ) bija ungāru izcelsmes ASV kinoproducents, kas vislabāk zināms kā viens no trim kinokompānijas *[[Paramount Pictures]]* dibinātājiem. Viņš producējis vienu no ASV pirmajām pilnmetrāžas spēlfilmām *[[The Prisoner of Zenda]]* (1913).

1948. gadā saņēmis Kinoakadēmijas goda balvu. Starp viņa producētajām filmām ir arī filmas *[[Wings]]* (1927), *[[The Way of All Flesh]]* (1927) un *[[The Last Command]]* (1928), kas dažādās kategorijās nominētas 1. Kinoakadēmijas balvai.

## Atsauces

## Ārējās saites
Deklarācija par Latvijas valsts atjaunošanu

**1944. gada deklarācija par Latvijas valsts atjaunošanu** bija deklarācija, kuru Otrā pasaules kara laikā neilgi pirms Vērmahta atkāpšanās no Rīgas 1944. gada 8. septembrī parakstīja 4. Saeimas priekšsēdētājs un Latvijas Centrālās padomes (LCP) loceklis Pauls Kalniņš, kurš tolaik bija likumīgs Latvijas Valsts prezidenta vietas izpildītājs.

## Vēsture
1943. gada 13. augustā slepeni nodibinātās Latvijas Centrālās padomes mērķis bija apvienot visas lielākās Latvijas politiskās partijas cīņā par neatkarīgas, demokrātiskas Latvijas atjaunošanu, noraidot katra veida diktatūru.
Pēc LCP ierosmes 1944. gada martā Fēlikss Cielēns izstrādāja Latvijas Centrālās padomes memorandu par nepieciešamību nekavējoties atjaunot Latvijas Republikas faktisko suverenitāti un izveidot Latvijas valdību, kuru parakstīja 188(+2) plaši pazīstami Latvijas sabiedrības pārstāvji (vēlāk parakstītājiem pievienojās vēl divas personas). Memorands bija domāts iesniegšanai Rietumvalstu valdībām, taču, lai nodrošinātu iespēju parakstu vākšanai okupācijas apstākļos, tas formāli bija adresēts Latviešu leģiona ģenerālinspektoram ģenerālim Rūdolfam Bangerskim.
1944. gada 29. aprīlī Gestapo apcietināja pirmo LCP priekšsēdētāju Konstantīnu Čaksti un ģenerālsekretāru Ludvigu Sēju.

Pirms LCP vadības pārcelšanās uz Zviedriju tā 1944. gada 8. septembrī organizēja savu pēdējo sanāksmi Rīgā, kurā piedalījās tās otrais priekšsēdētājs Verners Tepfers, viņa palīgs Jānis Breikšs, Mintauts Čakste, Pauls Kalniņš, bīskaps Jāzeps Rancāns u.c. Sapulces dalībnieki plānoja pārņemt varu un deklarēt Latvijas neatkarības atjaunošanu Vācijas karaspēka atkāpšanās brīdī. Iespējamās valdības vadītāja vārds šajā dokumentā nebija ierakstīts, taču sēdes atsevišķā protokolā norādīts, ka par Ministru prezidentu aicināms profesors Konstantīns Čakste, bet gadījumā, ja viņš nebūtu Latvijā, senators Mintauts Čakste.

Deklarācijā par Latvijas valsts atjaunošanu bija paziņots, ka:

Tomēr Rīgas atstāšanas laikā 1944. gada septembrī un oktobrī LCP nespēja izmantot latviešu militāro vienību potenciālu un publiskot deklarāciju par Latvijas neatkarības atjaunošanu. Savukārt Alfrēds Rozenbergs 1944. gada 30. novembrī parakstīja atzinumu par Latvijas Nacionālās komitejas (LNK) izveidošanas lietderību, kas gan tika sasaukta tikai 1945. gada 20. februārī Potsdamā.

## Atsauces
Trakuļi numur divi

**"Trakuļi numur divi"** () ir 2006. gada ASV realitātes kinokomēdija, kuras režisors, viens no producentiem un scenārija autoriem ir Džefs Tremeins. Turpinājums 2002. gada filmai "Trakuļi", kura, savukārt, ir turpinājums *[[MTV]]* televīzijas seriālam *[[Jackass]]* (2000—2002).

Filmu veidoja studijas *Dickhouse Productions* un *Lynch Siderow Productions*, ar tās izplatīšanu nodarbojās kompānijas *[[Paramount Pictures]]* un *[[MTV Films]]*. Trikus tajā izpildīja Džonijs Noksvils, Bems Mārdžera, Kriss Pontiuss, Stīvs O, Raiens Dans, Deivs Inglends, Džeisons "Vī Mens" Akunja, Erens Makgīhijs un Prestons Leisijs.

Filmas pirmizrāde notika . Tā nopelnīja vairāk nekā 84 miljonus ASV dolāru pie 11,5 miljonu liela budžeta un saņēma lielākoties pozitīvas kritiķu atsauksmes. 2010. gadā izdots filmas turpinājums *[[Trakuļi 3D]]*.

## Sižets
Filma "Trakuļi numur divi" ir kaskadieru triku, skeču un nejaušu cilvēku izjokošanu izlase.

Filmā Džonijs Noksvils lido gaisā, sēžot virsū sarkanai raķetei un mēģina dabūt ārā anakondu no bumbu baseina; Bemu Mārdžera ieslēdza treilerī kopā ar kobru; Kriss Pontiuss iebāza savu dzimumlocekli būrī pie čūskas; Stīvs O caurdūra sev vaigu ar zvejas āķi un devās ķert haizivis Meksikas līcī; Raiens Dans sēžot lielveikala ratiņos ietriecas garāžas vārtos; Deivs Inglends lido gaisā, sēžot virsū ugunsdzēsības šļūtenei; Spaiks Džonzs pārģērbjas par 90 gadus vecu sievieti un atkailinās garāmgājēju priekšā; Erens Makgīhijs mēģina uztaisīt salto braucot ar bērnu motociklu; Prestons Leisijs pārģērbjas par Bema tēvu, lai pārgulētu ar Bema māti.

Filmas pēdējā skečā Erens Makgīhijs pārģerbjas par teroristu, lai izjokotu taksistu, tomēr galu galā pats tika nežēlīgi izjokots.

## Atsauces

## Ārējās saites
Noa Baumbaks

**Noa Baumbaks** (, dzimis ) ir amerikāņu kinorežisors un scenārists. Viņš ir pazīstams ar savām asprātīgajām un intelektuālajām komēdijām, kas norisinās Ņujorkā un bieži tiek salīdzināts ar režisoriem Vudiju Allenu un Vitu Stillmenu. Vairākkārt sadarbojies ar savu dzīvesbiedri Gretu Gērvigu, Ādamu Draiveru un Vesu Andersonu.

Atpazīstamību guvis ar savām pirmajām filmām *[[Kicking and Screaming]]* (1995) un *[[Mr. Jealousy]]* (1997). Kļuvis plaši pazīstams ar savu filmu "Kalmārs un valis", par ko viņš tika nominēts Amerikas Kinoakadēmijas balvai kategorijā "Labākais oriģinālscenārijs". Ar Gretu Gērvigu sadarbojies filmās "Grīnbergs" (*Greenberg*, 2010), "Jaukā Frensisa" (*Frances Ha*, 2012), "Amerikas kundze" (*Mistress America*, 2015) un *[[White Noise]]* (2022).

Režisējis arī filmas "Margo kāzās" (*Margot at the Wedding*, 2007), *[[While We're Young]]* (2014), *[[The Meyerowitz Stories]]* (2017) un "Džejs Kellijs" (2025). Viņa režisētā filma "Laulības stāsts" (*Marriage Story*, 2019) nominēta Kinoakadēmijas balvai kategorijā "Labākā filma", savukārt Baumbaku otro reizi nominēja balvai kategorijā "Labākais orģinālscenārijs".

Kopā ar Vesu Andersonu sarakstījis scenāriju Andersona režisētām filmām "Ūdensdzīve ar Stīvu Zisū" (2004) un "Lieliskais Lapsas kungs" (2009).

## Ārējās saites
White Noise

***White Noise*** ir 2022. gada ASV un Apvienotās Karalistes absurda komēdijdrāmas filma, kuras režisors un scenārija autors ir Noa Baumbaks. Filmā galvenās lomas atveido Ādams Draivers, Greta Gērviga un Dons Čīdls. Filma balstīta uz Dona Delillo 1985. gada romānu ar tādu pašu nosaukumu. Šī ir pirmā Baumbaka režisētā filma, kura nav balstīta uz paša oriģinālu stāstu.

Filmas darbība norisinās 1980. gados un tā stāsta par profesoru un viņa ģimeni laikā, kad viņa dzīvesvieta negadījuma rezultātā tiek piesārņota.

Filmas *White Noise* pirmizrāde notika  un tā kalpoja kā atklāšanas filma Venēcijas kinofestivālā. Kopš  tā ir pieejama straumēšanas platformā *[[Netflix]]*. Filma saņēma pārsvarā pozitīvas kritiķu atsauksmes par Baumbaka režiju, operatora darbu, aktierspēli un Denija Elfmana mūziku. Tīmekļa vietnē *[[Rotten Tomatoes]]* filmai ir 63% vērtējums.

## Atsauces

## Ārējās saites
Ēvalds Pakulis

**Ēvalds Pakulis** (segvārds "Šerifs", 1919—1987) bija latviešu leģionārs, vēlāk nacionālās pretošanās kustības dalībnieks. Latviešu nacionālo partizānu apvienības (LNPA) "Kurzeme" komandieris (1946).

## Dzīvesgājums
Dzimis 1919. gadā. Dziedātājas Elfrīdas Pakules brālēns.
Otrā pasaules kara laikā bija Latviešu leģiona 15. divīzijas 3. apmācības pulka virsseržants.
Pēc Vērmahta kapitulācijas kļuva par mežabrāli, Kabiles partizānu vienības sastāvā 1945. gada 24. decembrī ieņēma Kabiles pagasta izpildkomitejas ēku.

1946. gada 1. janvārī vadīja Āpuznieku kauju pie Rendas, kurā 23 vīri ar trim ložmetējiem, četrām triecienšautenēm, 15 mašīnpistolēm un bagātīgu munīcijas krājumu uzvarēja aptuveni 200 karavīrus no PSRS Iekšlietu karaspēka 5. strēlnieku divīzijas 36. motorizētā strēlnieku pulka, kas bija bruņoti ar tanketi, mīnmetēju un četriem ložmetējiem.

Pēc Āpuznieku kaujas Ē. Pakulis kļuva par Kabiles grupas vadītāju, ieviesa stingrāku militāro disciplīnu. 1946. gada 9. maijā "Olģerta" nometnē Kuldīgas apriņķī pie Abavas no septiņām mežabrāļu grupām izveidoja apvienību "Latviešu nacionālie partizāni (LNP) "Kurzeme"", kas 16 mežabrāļu grupu apspriedē 6.—7. septembrī Talsu apriņķī pie Usmas ezera apvienojās ar Latviešu nacionālo partizānu organizāciju (LNPO) vienā struktūrā ar nosaukumu — Latviešu nacionālo partizānu apvienība (LNPA) "Kurzeme", par kuras vadītāju ievēlēja Ē. Pakuli. Kopumā LNPA "Kurzeme" vienoja 17 nacionālo partizānu grupas ar apmēram 500 dalībniekiem, tās darbība 1946. gadā aptvēra daudzus Ziemeļkurzemes pagastus.

1946. gada 10. decembrī čekisti apcietināja Ēvaldu Pakuli pēc Jāņa Vanaga ("Kaminskis", miris 1958. gadā) nodevības. Lara tribunāls viņam piesprieda 25 gadus ilgu ieslodzījumu Mordvijas un Kolimas soda nometnēs. Pēc 23 gadiem Ē. Pakulis atgriezās dzimtenē un strādāja par mākslinieku Dekoratīvās mākslas kombinātā. Miris 1987. gadā. Apglabāts Salaspils kapos.

## Atsauces