open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Angli

**Angli** (senangļu: *Ængle*) bija viena no ģermāņu ciltīm, kas spēlēja nozīmīgu lomu Lielbritānijas vēsturē, īpaši anglosakšu periodā. Viņu migrācija uz Lielbritāniju un turpmākā kultūras attīstība veidoja pamatu vēlākajai Anglijas valstij un angļu valoda.

## Vēsture
Angli bija ģermāņu cilts, kas sākotnēji dzīvoja Jitlandes pussalā (mūsdienu Dānijas un Vācijas teritorija). Viņu nosaukums, iespējams, cēlies no teritorijas, kuru viņi apdzīvoja, kura latīniski tika dēvēta par "Angulus". 5. un 6. gadsimtā tie kopā ar citām ģermāņu ciltīm, piemēram, sakšiem un jītiem, sāka migrēt uz Lielbritāniju. Šī migrācija notika pēc Romas impērijas sabrukuma, kad romieši pameta Britāniju, atstājot to neaizsargātu pret ārējiem uzbrukumiem.

Pēc migrācijas angli un citas ģermāņu ciltis izveidoja vairākas karalistes Britu salās. Svarīgākās no tām bija Nortambrija, Mercija, Austrumanglija, Veseksa un Saseksa. Šīs karalistes konkurēja savā starpā, bet arī sadarbojās, lai aizstāvētu savas teritorijas pret ārējiem draudiem.

7. gadsimtā anglosakšu karalistes sāka pieņemt kristietību.

Anglosakšu periodā notika būtiskas kultūras un juridiskās izmaiņas. Tika izstrādāti pirmie rakstiskie likumi un izveidotas pastāvīgas valdības struktūras. Beovulfs, viens no slavenākajiem anglosakšu eposiem, datēts ar šo periodu.

9. gadsimtā anglosakšu karalistes saskārās ar vikingu uzbrukumiem. Liela daļa Anglijas tika pakļauta vikingu pārvaldei. Tomēr karalis Alfrēds Lielais no Veseksas spēja aizstāvēt un atjaunot savu karalisti, kļūstot par simbolu angļu pretošanās vikingu invāzijai.

10. gadsimtā dažādās anglosakšu karalistes sāka apvienoties vienotā Anglijas valstī. Šis process kulminēja Edgara Mierīgā valdīšanas laikā, kad Anglija kļuva par vienotu karalisti.

1066. gadā normaņu hercogs Viljams I Iekarotājs iebruka Anglijā un sakāva pēdējo anglosakšu karali Haroldu II Hastingas kaujā. Šis notikums iezīmēja anglosakšu perioda beigas un jaunu ēru Anglijas vēsturē.

## Ārējās saites
Partnerattiecības mieram

460px|thumb|
**Partnerattiecības mieram** (angļu: *Partnership for Peace, PfP*) ir NATO programma, kas tika uzsākta 1994. gadā, lai veicinātu sadarbību un drošību starp NATO dalībvalstīm un citām valstīm Eiropā un ārpus tās. Programmas mērķis ir nodrošināt stabilitāti un drošību, veicinot dialogu un praktisku sadarbību aizsardzības un drošības jomā.

Programma nodrošina partneru valstīm iespēju piedalīties dažādās NATO mācībās un aktivitātēs, lai uzlabotu militāro spēju savietojamību un veicinātu aizsardzības reformu īstenošanu. 2010. gada Lisabonas samitā tika nolemts atvērt visas sadarbības aktivitātes un mācības visiem NATO partneriem, lai uzlabotu programmas efektivitāti un elastību​.

PfP programma ietver arī politisko dialogu caur Eiropas-Atlantijas partnerības padomi (*Euro-Atlantic Partnership Council (EAPC)*), kas nodrošina forumu NATO un partneru valstu sadarbībai un konsultācijām drošības jautājumos.

## Latvija un Partnerattiecības mieram
Latvija pievienojās šai programmai 1994. gada 14. februārī, lai nostiprinātu valsts aizsardzības spējas un veicinātu integrāciju Rietumu drošības struktūrās, kas galu galā noveda pie Latvijas pievienošanās NATO 2004. gadā. Dalība programmā palīdzēja Latvijai veicināt aizsardzības spēju attīstību, uzlabot militāro savietojamību ar NATO spēkiem un iegūt vērtīgu pieredzi starptautiskajās operācijās. Šī sadarbība bija būtiska Latvijas ceļā uz pilntiesīgu dalību NATO, kuru valsts sasniedza 2004. gadā, pievienojoties alianses sastāvam kopā ar citām Baltijas valstīm un dažām Austrumeiropas valstīm.

## Atsauces

## Ārējās saites
Oleksijs Kolomijecs

**Oleksijs Kolomijecs** (; 1919—1994) bija ukraiņu rakstnieks un dramaturgs.

## Dzīvesgājums
Oleksijs Kolomijecs dzimis zemnieku ģimenē Harkivcu ciemā (tagad — Lokvicas rajons, Poltavas apgabals) 1919. gada 17. martā (pēc citiem avotiem — 21. jūnijā). Viņš bija sestais bērns ģimenē, kas agri zaudēja tēvu. Pabeidza septiņgadīgo skolu.

Studējis Harkivas Padomju tirdzniecības institūtā, bet no 1938. līdz 1941. gadam — Harkivas Universitātes Vēstures fakultātē. Piedalījās Otrajā pasaules karā. Vissavienības boļševiku komunistiskās partijas biedrs (kopš 1944. gada).

No 1950. līdz 1953. gadam viņš strādāja par laikraksta "Ukrainas jaunatne" galveno redaktoru, no 1953. līdz 1960. gadam — par žurnāla "Pārmaiņas" nodaļas vadītāju. Pagājušā gadsimta 50. gados viņš sāka rakstīt īsos stāstus, kas vēlāk tika iekļauti krājumā "Біла криниця".

Kolomijeca vārds pirmo reizi parādās uz teātra afišām 60. gadu sākumā. Viņa pirmais spalvas mēģinājums — lugas "Faraoni" iestudējums viņam atnesa panākumus, izrāde tika iestudēta vairākos teātros.

Miris 1994. gada 23. novembrī Kijivā.

## Darbi
Kā dramaturgam Kolomijecam nebija studiju laika, un literatūrā viņš ienāca diezgan vēlu: komēdiju "Faraoni" viņš uzrakstīja 40 gadu vecumā. Taču šis pirmais mēģinājums viņam atnesa plašu atpazīstamību: pirmo reizi iestudēta Gogoļa teātrī Maskavā, 1962. gadā luga tika iestudēta 71 teātrī visā valstī. 1978. gadā Ivana Franko teātrī Kijivā notika lugas piecsimtā izrāde.

Turpmākajos gados sekoja virkne dramatisku darbu:

* 1961. gadā — dramatiskā brošūra "Дванадцята година" (*The Twelfth Hour*).
* 1963. gadā — psiholoģiskā drāma "Чебрець пахне сонцем" (cits nosaukums: "Де ж твоє сонце?").
* 1964. gadā — luga "«Прошу слова сьогодні".
* 1965. gadā — dramatiskā dilogija "Планета Сперанта".
* 1966. gadā — "Спасибі тобі, моє кохання".
* 1969. gadā — "Келих вина для адвоката".
* 1970. gadā — problemātiska psiholoģiska rakstura lugas — dilogija "Горлиця", luga "Перший гріх". Par lirisko drāmu "пасибі тобі, моє кохання" un diloģiju "Горлиця" 1970. gadā saņēma M. Ostrovska republikānisko prēmiju.
* 1972. gadā — izrāde "Одіссея в сім днів".
* 1973. gadā — "Голубі олені" — "mīlas stāsts", kas uz daudzo kauju lugu fona izskanēja ārkārtīgi maigi un liriski un 1977. gadā tika apbalvots ar Ukrainas PSR Tarasa Ševčenko Valsts prēmiju.
* 1975. — "Кравцов".
* 1977. — "Срібна павутина".
* 1978. gadā — drāma "Дикий Ангел", kas tika iestudēta Ivana Franko teātrī Kijivā un saņēma PSRS Valsts prēmiju (1980).

## Ārējās saites
Ģermāņu pagānisms

[thumb|5. gs. p.m.ē. [zelts|zelta piekariņš no Trollhetanas Zviedrijā, kurā attēlots skandināvu dievs Tīrs, kam vilks Fenrirs kož rokā]]
**Ģermāņu pagānisms** ir vispārējs termins, kas apzīmē pirmskristīgo reliģiju un ticību sistēmas, kuras praktizēja dažādas ģermāņu ciltis. Šī ticību sistēma sastāvēja no daudzām dievībām, mitoloģiskiem stāstiem, rituāliem un paražām, kas atšķīrās starp dažādām ģermāņu grupām, piemēram, angliem, sakšiem, gotiem, dāņiem, norvēģiem un zviedriem.

Ģermāņu mitoloģija ietver daudzus stāstus par dievu piedzīvojumiem, piemēram, pasaules radīšanu, Ragnaroku (pasaules galu) un dažādu dievu un varoņu varoņdarbiem. Ģermāņi praktizēja dzīvnieku un reizēm arī cilvēku upurēšanu dievu godam, lai nodrošinātu labklājību un veiksmi. Priesteri kalpoja kā starpnieki starp dieviem un cilvēkiem.

Lai gan ģermāņu pagānisms izzuda līdz ar kristietības izplatīšanos, tā elementi un ietekme joprojām ir sastopami mūsdienu Ziemeļeiropas kultūrā un valodās.

## Dievi
Daudzas ģermāņu dievības dažādās ģermāņu ciltīs sastopamas ar dažādiem vārdiem, piemēram, dievs, ko rietumvācieši pazīst kā Vodanu, skandināviem ir pazīstams kā Odins.

Ģermāņu panteons sastāvēja no divām galvenajām dievu grupām — Aesīriem (*Æsir*) un Vaniem (*Vanir*). Aesīri bija kara un valdības dievi, savukārt Vani bija saistīti ar auglību un dabas spēkiem.

* Odins jeb Vodans: Visaugstākais dievs, kara, gudrības un poēzijas dievs.
* Tors: Pērkona un zibens dievs, zināms ar savu āmuru.
* Friga: Odina sieva, ģimenes un mājas dieviete.
* Freirs: Auglības, saules un lietus dievs no Vanu grupas.
* Freija: Mīlestības, skaistuma un auglības dieviete, Freja bija arī saistīta ar karu un maģiju.

## Ārējās saites
Go3

***Go3*** ir filmu un viedtelevīzijas straumēšanas platforma, kas piedāvā iespēju skatīties TV kanālus, seriālus, animācijas filmas un sporta tiešraides jebkurā laikā un vietā. Tā ir lielākā video satura platforma Baltijā ar vairāk nekā 12 614 stundu saturu un tiešraides TV kanāliem.

## Vēsture
*Go3* uzsāka darbību 2019. gadā un kopš tā laika ir sasniedzis 500 tūkstošus maksājošo abonentu, kas pārstāv 20% mājsaimniecību reģionā. *Go3* apsteidz citus abonentu skaita ziņā, kā apgalvo tirgus izpētes uzņēmums *Dataxis*.

2024. gada 1. februārī *[[Viaplay Group]]* un *[[TV3 Group]]* parakstīja līgumu, kura ietvaros *Go3* televīzija Baltijas reģionā apakšlicencēs visu Viaplay sporta pārraižu portfeli. Go3 klienti saņēma piekļuvi UEFA Čempionu līga, UEFA Eiropas līga, Anglijas Premjerlīga, Nacionālā hokeja līga (NHL), Pirmā formula (F-1) un daudziem citiem sporta notikumiem.

2024. gada 6. novembrī *Go3* ir uzsācis stratēģisku sadarbību ar *[[Netflix]]*, kļūstot par pirmo partneri Baltijā. Klienti var skatīties saturu gan no *Go3*, gan *Netflix* vienā abonementā, kā arī iekļauts *Setanta Sports*.

## Saturs un piedāvājums
*Go3* piedāvā plašu starptautisku kases grāvēju klāstu no lielākajām studijām, piemēram, *[[discovery+]]*, *[[Paramount+]]* un HBO, kā arī vietējo saturu. Sākot ar 6. novembri, *"Go3" un "Netflix"* komplekta abonentiem pieejami visi populārākie *Netflix* seriāli. *Go3* lietotāji var skatīties vairāk nekā 30 TV kanālus, tūkstošiem filmu un seriālu, kā arī vairāk nekā simts stundu sporta notikumu pārraides ik nedēļu.

Platforma nodrošina vairāk nekā 250 oriģinālsatura vienības, kas ir pieejamas klientiem Latvijā, Lietuvā un Igaunijā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Austrumsafolka

**Austrumsafolkas distrikts** () ir nemetropoles distrikts Anglijas dienvidaustrumos Safolkas nemetropoles grāfistē. Aizņem grāfistes austrumdaļu Ziemeļjūras piekrastē, robežojas ziemeļos ar Norfolku, rietumos — ar Vidussafolku, bet dienvidrietumos — ar Ipsviču un pa Orvelas upi ar Beiberu. Distrikta administratīvās iestādes atrodas Meltonas ciemā, bet lielākā apdzīvotā vieta ir Loustofta. Distrikta teritorijā atrodas valsts lielākā konteineru osta Fīlikstova.

## Vēsture
Administratīvā vienība tagadējās robežās izveidota 2019. gada 1. aprīlī, apvienojot 1974. gadā izveidotos Krasta Safolkas (*Suffolk Coastal*) un Veiveni (*Waveney*) nemetropoles distriktus. 

Administratīvi distriktu veido 13 pilsētas: Loustofta (), Fīlikstova (, Kesgreiva (), Belksa (), Karltonkolvila (), Vudbridža ()Leistona (), Bangi (), Heilsvērta (), Seksmandema (), Fremlingema (), Olboro (), Sautvolda (), kā arī 164 lauku pagasti.

## Atsauces

## Ārējās saites

*
Lauris Strautmanis

**Lauris Strautmanis** (dzimis  Tukumā) ir latviešu sporta šāvējs. 2025. gada Eiropas čempionāta zelta medaļas ieguvējs 25 metru distancē ar pistoli. 2023. gada Pasaules čempionāta sudraba medaļas ieguvējs 50 metru distancē ar pistoli, Eiropas spēļu un Eiropas čempionāta medaļnieks.

## Karjera
Pirmos starptautiskos panākumus guvis junioru līmenī. 2014. gada Pasaules čempionātā Granadā šaušanā ar gaisa pistoli 10 metru distancē junioru ieskaitē izcīnīja bronzas medaļu, kā arī kopā ar Emīlu Vasermani un Kristapu Smilgu uzvarēja komandu vērtējumā. 2015. gada Eiropas junioru čempionātā Arnemā 10 m distancē ieguva sudraba medaļu.

Trīs reizes piedalījies Eiropas spēlēs (2015, 2019, 2023). 2015. gadā Baku bija Latvijas delegācijas karognesējs atklāšanas ceremonijā. 2019. gada Eiropas spēlēs Minskā izcīnija bronzas medaļu šaušanā ar pneimatisko pistoli 10 metru distancē. Tajās pašās spēlēs jaukto komandu sacensībās šaušanā ar pistoli 50 metru distancē kopā ar Agati Rašmani izcīnīja sudraba godalgu. 

Līdz šim nozīmīgākais panākums ir 2023. gada Pasaules čempionātā Baku izcīnītā sudraba medaļa 50 metru distancē ar pistoli. Sekmīgi startējis arī Eiropas čempionātos. 2017. gadā Baku ieguva bronzu 50 metru distancē. 2022. gada martā Eiropas čempionātā 10 metru distancē, kas risinājās Hāmarā, komandu sacensībās kopā ar Emīlu Vasermani un Gvido Cvetkovu ieguva sudrabu. 2022. gada Eiropas čempionātā 25 un 50 m distancēs Vroclavā izcīnīja sudrabu šaušanā ar pistoli 50 metru distancē atklātajā ieskaitē. 2024. gada Eiropas čempionātā Osijekā ieguva sudrabu šaušanā ar brīvas sistēmas pistoli 50 metru distancē, piekāpjoties tikai Emīlam Vasermanim.

L. Strautmanis ir izcīnījis arī vairākas godalgas Pasaules kausa posmos. Panākumi gūti vingrinājumā ar pneimatisko pistoli 10 m distancē. 2023. gada septembrī Riodežaneiro un 2024. gada janvārī Kairā ieguva 3. vietu, bet tā paša gada februārī Granadā izcīnīja sudraba godalgu.

2024. gada jūnijā Starptautiskā Šaušanas sporta federācija paziņoja, ka L. Strautmanis ir nodrošinājis ceļazīmi uz 2024. gada vasaras olimpiskās spēlēm Parīzē pēc olimpiskajā reitingā sasniegtajiem punktiem. Olimpiskajās spēlēs individuālajās sacensībās desmit metru distancē ar pneimatisko pistoli ieņēma 21. vietu kvalifikācijā un finālā neiekļuva. Kopā ar Agati Rašmani startēja arī komandu sacensībās ar pneimatisko pistoli no 10 metru distances un ieņēma 16. vietu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Grenču iela

**Grenču iela** ir iela Rīgā, Zemgales priekšpilsētā, Zolitūdes un Mūkupurva apkaimēs. Iela sākas krustojumā ar Zolitūdes ielu un Zebrenes ielu un beidzas līdz ar pilsētas robežu pie Mazās Gramzdas ielas Mārupes novadā. Kārļa Ulmaņa gatve Grenču ielu sadala divās daļās, kuras nav savienotas ne autotransportam (abas daļas savienotas ar Ulmaņa gatves "dublieriem"), ne gājējiem. Kopējais ielas garums ir 1300 metri

## Ielas raksturojums
Grenču iela ir klāta ar asfalta segumu Zolitūdes daļā un grants segumu Mūkupurvā. Pēc krustojuma ar Mūkupurva ielu Grenču iela ir izbūvēta vien īsu posmu, pēc tam turpinās kā zemesceļš un izzūd, beigu daļā tā ir tikai plānota iela ar dabā grūti konstatējamu trasi. Zolitūdes apkaimē gar Grenču ielu ir pārsvarā darījumu apbūve (tostarp Circle K degvielas uzpildes stacija), bet ir arī dzīvojamās ēkas un liela daļa ielas malu nav apbūvēta. Tāpat arī Mūkusalas daļā apbūve ir tikai pie Kārļa Ulmaņa gatves (tostarp vēl viena šī paša uzņēmuma degvielas uzpildes stacija) un Mūkupurva ielas, bet tālāk iela iezīmēta neapbūvētā purvaina meža teritorijā.

## Vēsture
Grenču iela ir izveidota 1924. gadā ar nosaukumu **Pētermuižas iela** (nosaukums saistīts ar Šampētera muižu, kuras teritorijā tā sākas), bet 1938. gadā pārsaukta tagadējā nosaukumā. Iela ir nosaukta Grenču — ciema Zemītes pagastā Tukuma novadā — vārdā.

## Ielu savienojumi
Grenču iela ir savienota ar šādām ielām:
* Zolitūdes iela
* Zebrenes iela
* Kārļa Ulmaņa gatve (divi nesavienoti pieslēgumi)
* Mūkupurva iela
* Nīkrāces iela (neizbūvēta)
* Kazeņu iela (neizbūvēta)
* Sieksātes iela (neizbūvēta)

## Atsauces

## Skatīt arī
* Zolitūde
* Mūkupurvs
Ernests Zēbolds

**Ernests Zēbolds** (dzimis  Ventspilī) ir latviešu BMX frīstaila riteņbraucējs,  dalībnieks.

## Karjera
Ar frīstaila riteņbraukšanu Zēbolds sāka nodarboties 10 gadu vecumā. 2016. gadā 17 gadu vecumā viņš uzvarēja Monpeljē notikušajā festivālā *International des sports extrêmes* amatieru kategorijā. 2018. gadā viņš pirmo reizi piedalījās BMX frīstaila Pasaules kausa posmā Čendu, kur sasniedza finālu un ieņēma 12. vietu.

2021. gada Eiropas čempionātā Maskavā izcīnīja 4. vietu parka disciplīnā. Nākamā gada Eiropas čempionātā Minhenē ieguva 5. vietu. Piedalījies 2023. gada Eiropas spēlēs, kur palika uzreiz aiz pjedestāla, ieņemot 4. vietu. Savu līdz šim labāko vietu Pasaules čempionātā sasniedza 2023. gadā Glāzgovā, ieņemot 13. vietu.

2024. gada jūnijā tika apstiprināts, ka E. Zēbolds ir kvalificējies  Parīzē. Olimpiskajās spēlēs kvalifikācijā ieņēma 9. vietu un kvalificējās finālsacensībām. Finālā sasniedza karjeras labāko rezultātu līdz šim (87,14 punktus) un izcīnīja astoto vietu. Zēbolds kopā ar Guntu Vaičuli nesa karogu noslēguma ceremonijā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Andris Vurčs

**Andris Vurčs** (dzimis  gadā Rīgā) ir Latvijas uzņēmējs un politiķis, kurš pārstāv Latvijas Krievu savienību. Andris Vurčs ir Olaines novada pašvaldības deputāts, ievēlēts no apvienības "Suverēnā vara/Jaunlatvieši". Kandidēja Eiropas Parlamenta vēlēšanās (2024) un 14. Saeimas vēlēšanās. SIA "Vurcs" valdes loceklis.

## Biogrāfija
Andris Vurčs dzimis 1983. gadā. Dzīvo Olaines novadā, Olaines pilsētā. 2002. gada martā viņš beidza mācīties Olaines 1. vidusskolā.

2011. gadā Andris Vurčs absolvēja *West Riding FA* (Lielbritānija) futbola treneru skolu. 2013. gadā kļuva par Anglijas futzāla Nacionālās līgas kluba *Bradford Futsal Club* menedžeri un treneri. Trenējis futbolistu Meisonu Grīnvudu.

2017. gadā dibināja uzņēmumu "SIA Vurcs", kas nodarbojas ar masāžas vannu ražošanu. 

## Politiskā karjera
Andris Vurčs sāka savu politisko karjeru 2005. gada Rīgas rajona Olaines pilsētas domes vēlēšanās, pārstāvot politisko organizāciju apvienību "Par cilvēka tiesībām vienotā Latvijā". No 2021. gada Andris Vurčs ir Olaines novada pašvaldības domes deputāts, ievēlēts no apvienības "Suverēnā vara/Jaunlatvieši". Iepriekš viņš pārstāvēja Latvijas Krievu savienību, kandidējot 14. Saeimas vēlēšanās. 2024. gadā viņš kandidēja Eiropas Parlamenta vēlēšanās no Centra partijas. Izrādījis Krievijai draudzīgus uzskatus.

2025. gadā žurnālisti paziņoja, ka tābrīža Olaines domes priekšsēdētāja otrais vietnieks Andris Vurčs ir sniedzis nepatiesu informāciju par savu izglītību. Oficiālajos dokumentos viņš bija norādījis, ka 2002. gadā ieguvis vispārējo vidējo izglītību, taču žurnālisti ziņoja, ka Vurčam šādas izglītības nav. Olaines pašvaldība apliecināja, ka Vurčs nav pabeidzis viņa norādīto skolu Olainē, pats Vurčs paziņoja, ka viņa izglītība pēc Olaines 1. vidusskolas turpināta Apvienotajā Karalistē. Pēc saceltā skandāla atteicās no amata, paliekot deputāts.

2025. gada novembrī viņam uzrādīta apsūdzību par nepatiesu ziņu sniegšanu vēlēšanu komisijai.

## Personīgā dzīve
Andris Vurčs ir neprecējies, divu meitu tēvs. Brīvi pārvalda latviešu, angļu un krievu valodu.

## Atsauces

## Ārējās saites
* CVK. Andris Vurčs Eiropas Parlamenta vēlēšanās 2024
* LSM Andris Vurčs
Krāču iela (Rīga)

**Krāču iela** ir Rīgas iela Latgales priekšpilsētas Dārziņu apkaimē. Krāču iela sākas pie Cidoniju ielas krustojuma un beidzas krustojumā ar Dārziņu 23. līniju. Ielas kopējais garums ir 480 metri, tā  visā garumā klāta ar grants segumu. Ielā ir savrupmāju un vasarnīcu apbūve.

Pašreizējo nosaukumu ieguvusi 2000. gadā.

## Ielu savienojumi
Krāču iela ir savienota ar šādām ielām:
* Cidoniju iela (T-veida krustojums)
* Dārziņu 18. līnija
* Dārziņu 19. līnija
* Dārziņu 20. līnija
* Taisnā iela
* Dārziņu 21. līnija
* Dārziņu 22. līnija
* Dārziņu 23. līnija (T-veida krustojums)

## Atsauces
Ketrina Lengforda

**Ketrina Lengforda** (; dzimusi ) ir Austrālijas aktrise.

Kļuvusi atpazīstama ar galveno lomu *[[Netflix]]* seriālā *[[13 Reasons Why]]* (2017—2018), par ko viņu nominēja Zelta globusa balvai. Atveidojusi lomas arī filmās "Ar mīlestību, Saimons" (2018), "Uz nažiem" (2019) un *[[Spontaneous]]* (2020), kā arī *Netflix* seriālā *[[Cursed]]* (2020).

## Atsauces

## Ārējās saites
Spontaneous

***Spontaneous*** ir 2020. gada ASV romantiskā melnās komēdijas šausmu filma, kuras režisors ir Braiens Dafīlds. Filmā galvenās lomas atveido Ketrina Lengforda un Čārlijs Plamers. Filma balstīta uz Ārona Stārmera 2016. gada tāda paša nosaukuma romānu.

Kad skolas laikā studenti sāk eksplodēt, izlaiduma klases skolnieki Mara (Lengforda) un Dilans (Plamers) mēģina izdzīvot, taču ikkatrs moments var būt viņu pēdējais.

Filmas *Spontaneous* pirmizrāde notika  un to izplatīja *[[Paramount Pictures]]*. Filma saņēma pozitīvas kritiķu atsauksmes un tīmekļa vietnē *[[Rotten Tomatoes]]* tai ir 96% vērtējums.

## Atsauces

## Ārējās saites
Paramount+

thumb|200px|''CBS All Access'' logotips no 2014. gada 28. oktobra līdz 2021. gada 3. martam
***Paramount+*** (līdz 2021. gadam ***CBS All Access***) ir ASV video straumēšanas serviss, kas pieder mediju konglomerāta *[[Paramount Global]]* meitasuzņēmumam *[[Paramount Streaming]]*. Serviss primāri piedāvā *[[CBS Media Ventures]]*, *[[CBS Studios]]*, *[[Paramount Media Networks]]* un *[[Paramount Pictures]]* veidotos raidījumus, seriālus un filmas, kā arī sporta pārraižu tiešraides un kanāla CBS tiešraidi internetā.

Pakalpojums izveidots Amerikas Savienotajās Valstīs 2014. gadā kā *CBS All Access*, sākotnēji koncentrējoties uz CBS programmu tiešraidi, kā arī piekļuvi CBS programmām un videotēkas saturam pēc pieprasījuma. 2016. gadā pakalpojums sāka veidot savu oriģinālsaturu, sākot radīt CBS programmu atvasinājumus, piemēram, realitātes šova *[[Big Brother]]* atvasinājums *Big Brother: Over the Top*, seriāla "Labā sieva" atvasinājumu *The Good Fight* un filmu un seriālu franšīzes "Zvaigžņu ceļa" atvasinājumu *Star Trek: Discovery*. Pēc tam platformā iekļāva *[[Comedy Central]]*, MTV, *[[Nickelodeon]]* un citu *Paramount Global* zīmolu saturu, un 2021. gadā pakalpojums pārdēvēts par *Paramount+*, iegūstot savu nosaukumu no filmu studijas *Paramount Pictures* un kļūst par citu *Paramount Global* zīmolu izplatītāju, galvenokārt CBS, *Nickelodeon* un *Paramount Pictures*. Serviss paplašināja darbību Austrālijā, Latīņamerikā un Eiropā. No 2018. līdz 2021. gada Austrālijā pakalpojuma nosaukums bija ***10 All Access***. Serviss pieejams angļu, franču, vācu, zviedru, japāņu, itāļu, čehu, portugāļu, spāņu un ukraiņu valodā.

Baltijas valstīs *Paramount+* saturu piedāvā *[[Go3]]*.

## Atsauces

## Ārējās saites

*
Airalo

***Airalo*** ir eSIM karšu tirdzniecības uzņēmums. Tas nodrošina eSIM kartes ceļotājiem vairāk nekā 200 valstīs un reģionos visā pasaulē, nodrošinot tūlītēju piekļuvi internetam ārzemēs. 2024. gada 31. martā *Airalo* lietotnei bija vairāk nekā 10 miljoni lietotāju, un tā 53 valodās ir pieejama veikalos *[[App Store]]* un *[[Google Play]] Store*.

## Vēsture
*Airalo* ir ASV izveidots jaunuzņēmums, kuru 2019. gadā dibināja Abrahams Buraks un Bahadirs Ozdemirs. Uzņēmuma mērķis ir nodrošināt ceļotājiem piekļuvi tūlītējiem un finansiāli pieejamiem globālajiem sakariem, izmantojot eSIM tehnoloģiju.

Abrahams un Bakadirs ir ceļojoši uzņēmēji, kuri paši uz savas ādas izjuta, cik sarežģīti ir uzturēt sakarus ceļošanas laikā. eSIM karšu tehnoloģija radīja iespēju nodrošināt ceļotājiem lētāku un vieglāk pieejamu alternatīvu.

2019. gadā *Airalo* piesaistīja sākuma kapitālu 1,9 miljonu ASV dolāru apmērā no *Antler* un *Sequoia Capital* Indijas sēklas ieguldījumu fonda *Surge*. 2021. gadā uzņēmums piesaistīja A sērijas finansējumu 5 miljonu ASV dolāru vērtībā. Savukārt 2023. gadā tika piesaistīti 60 miljoni ASV dolāru B sērijas finansēšanas kārtā. Uzņēmuma e& (plašāk pazīstams kā AAE sakaru operators *Etisalat*) riska kapitāla daļa, *e& Capital*, vadīja šo kārtu, iesaistoties jaunuzņēmumu “ģeneratoram” *Antler Elevate, Liberty Global, Rakuten Capital, Singtel Innov8, Surge* (*Peak XV* vadītajam agrīnā posma līdzekļu fondam, kas iepriekš bija pazīstams kā *Sequoia Capital India* un *SEA*), *Orange, T Capital* (*Deutsche Telecom* riska kapitāla daļai), *KPN Ventures, Telefónica Ventures* un *I2BF Global Ventures*.

## Atsauces

## Ārējās saites
*
Pīters Boils

**Pīters Lorenss Boils** (; dzimis , miris ) bija amerikāņu aktieris. Savas karjeras laikā saņēmis ''Emmy'' balvu un Ekrāna aktieru ģildes balvu.

Pazīstamas ar lomu *[[CBS]]* situāciju komēdijseriālā "Visi mīl Reimondu" (1996—2004), par ko septiņas reizes viņu nominēja *Emmy* balvai. Šo balvu saņēmis par lomu zinātniskās fantastikas seriālā "X-faili. Slepenās lietas" (1996).

Atveidojis arī lomas tādās filmās kā *[[Joe (filma)|Joe]]* (1970), *[[The Candidate]]* (1972), *[[The Friends of Eddie Coyle]]* (1973), *[[Slither]]* (1973), *[[Young Frankenstein]]* (1974), "Taksists" (1976), *[[Hardcore (filma)|Hardcore]]* (1979), *[[Hammett (filma)|Hammett]]* (1982), *[[Yellowbeard]]* (1983), *[[Walker (filma)|Walker]]* (1987), "Sarkanā tveice" (1988), *[[The Dream Team]]* (1989), "Santa Klauss" (*The Santa Clause*, 1994), "Ēna" (*The Shadow*, 1994), "Kamēr tu gulēji" (1995), "Monstru balle" (2001) un "Skubijs Dū 2: Briesmoņi savā vaļā" (2004).

## Ārējās saites
Dino Rizi

**Dino Rizi** (; dzimis , miris ) bija itāļu kinorežisors. Rizi ir viens no zināmākajiem *[[commedia all'italiana]]* jeb "itāļu komēdijas" žanra režisoriem.

Par filmu *[[Profumo di donna]]* (1974) saņēmis Itālijas *[[David di Donatello]]* balvu, kā arī Francijas Cēzara balvu. Par šo filmu Rizi nominēja arī Amerikas Kinoakadēmijas balvai kategorijās "Labākais adaptētais scenārijs" un "Labākā filma svešvalodā". Filmas angļu valodas ekranizācija "Sievietes smarža" iznāca 1992. gadā.

Pazīstams arī ar tādām filmām kā *[[Pane, amore e...]]* (1955), *[[Il segno di Venere]]* (1955), *[[Una vita difficile]]* (1961), *[[Il Sorpasso]]* (1962), *[[I mostri]]* (1963), *[[Operazione San Gennaro]]* (1966), *[[In nome del popolo italiano]]* (1971) un *[[Anima persa]]* (1977).

2002. gadā saņēmis Venēcijas kinofestivāla Goda Zelta lauvas balvu.

## Ārējās saites
Horhe Hiršs

**Horhe Hiršs** (angļu: *Jorge Hirsch*) ir argentīniešu izcelmes ASV fiziķis. Hiršs ir h-indeksa izveidotājs. H-indekss ir metrika, kas mēra zinātnieka produktivitāti un ietekmi, ņemot vērā gan publikāciju skaitu, gan to citēšanas biežumu, šo indeksu izmanto, lai novērtētu gan individuālo zinātnieku, gan institūciju sasniegumus.​

## Dzīvesgājums
Dzimis 1953. gadā Buenosairesā, 1980. gadā ieguva doktora grādu Čikāgas Universitātē. Pašlaik viņš ir profesors Kalifornijas Universitātē (Sandjego).

## Kodolkara analīze
Hiršs ir pazīstams arī ar saviem viedokļiem par ASV kodolpolitiku, kuru viņš uzskata par nevajadzīgi agresīvu un riskantu. Viņš ir publicējis vairākus darbus par šo tēmu, brīdinot par pieaugošajiem kodolkara draudiem. 2006. gada sākumā Hiršs apgalvoja, ka "vairāki neatkarīgi pierādījumi liecina, ka Amerika ir uzsākusi apzinātu ceļu, kas nenovēršami novedīs pie kodolieroču pielietošanas pret Irānu jau tuvākajā nākotnē".

Viņš arī izteica pieņēmumu, ka, lai attaisnotu uzbrukumu Irānai, izmantojot kodolieročus, ASV iestādes varētu izvirzīt nepatiesu, bet grūti atspēkojamu apgalvojumu, ka Irānas biologi cenšas izstrādāt H5N1 putnu gripas vīrusa celmu, kas būtu pārnēsājams no cilvēka uz cilvēku un ko uz Eiropu pārnestu putni, migrējot uz ziemeļiem līdz ar 2006. gada ziemeļu vasaras sākumu.

2006. gada aprīlī Hiršs ierosināja vēstuli prezidentam Džordžam Bušam, ko parakstīja vēl 12 fiziķi, brīdinot par taktisko kodolieroču izmantošanas bīstamību pret Irānu. Šī vēstule, datēta ar 17. aprīli, bija atbilde uz rakstiem laikrakstos *[[The New Yorker]]* un *[[The Washington Post]]*, kuros bija norādīts, ka Pentagons aktīvi apsver šādas iespējas.

## Atsauces

## Ārējās saites
Etore Skola

**Etore Skola** (; dzimis , miris ) bija itāļu kinorežisors un scenārists.

Par režisēto filmu "Īpašā diena" (*Una giornata particolare*, 1977) saņēmis Zelta globusa balvu kategorijā "Labākā filma svešvalodā", kā arī nomināciju Amerikas Kinoakadēmijas balvai kategorijā "Labākā filma svešvalodā". Kinoakadēmijas balvai nominēts arī par filmām *[[I nuovi mostri]]* (1978), *[[Le Bal]]* (1982) un *[[La famiglia]]* (1987).

Režisējis arī filmas "Picas trīsstūris" (1970), *[[C'eravamo tanto amati]]* (1974), *[[Brutti, sporchi e cattivi]]* (1976), *[[La terrazza]]* (1980). Scenārists vairākām filmām, no kurām pazīstamākās ir *[[Il Sorpasso]]* (1962) un *[[Io la conoscevo bene]]* (1965).

## Ārējās saites
Ivans Skoropadskis

thumb|Ivans Skoropadskis
**Ivans Skoropadskis** (ukraiņu: *Іван Скоропадський*; 1646—1722) bija Zaporižjas Karaspēka hetmanis (1708—1722).

## Dzīvesgājums
Dzimis 1646. gadā Umaņā, kas tolaik atradās Polijas-Lietuvas kopvalsts sastāvā. Skoropadskis nāca no ietekmīgas ģimenes, izglītību ieguva Kijivas Mohilas akadēmijā, kur izcēlās ar savām diplomātiskajām un politiskajām prasmēm.

Skoropadskis kļuva par Zaporižjas Sečas hetmani 1708. gadā pēc Ivana Mazepas. Pēc tam, kad Mazepa pārbēga pie zviedriem, ar Maskavas cara Pētera I gribu viņš tika iecelts par Hetmanāta vadītāju.

Viņa valdīšanas laiks sakrita ar Lielo Ziemeļu karu un sarežģīto situāciju, kad Ukraina atradās starp Polijas un Krievijas interešu sfērām. Skoropadskis neveiksmīgi mēģināja saglabāt Ukrainas autonomiju un aizsargāt tās intereses, vienlaikus līdzsvarojot attiecības ar Krieviju un Poliju.

## Pēcnācēji

* Pavlo Skoropadskis (1873—1945) — ukraiņu ģenerālleitnants un politiķis, Ukrainas Valsts hetmanis (1918).

## Ārējās saites
Klucīšu kraušanas problēma

thumb|300x300px|Pirmie deviņi klucīši viena klucīša platuma variantam
**Klucīšu kraušanas problēma** ir statikas uzdevums, kas apskata klucīšu kraušanu tā, lai to kaudzīte veidotu pārkari, vai arī karātos pāri, piemēram, galda malai. Tiek prasīts novietot  N identiskus, nestiepjamus, taisnstūrainus klucīšus tā, lai iegūtu maksimālu pārkari.
thumb|300px|Cita uz citas sakrautu monētu kaudzīte — augšējā monēta vairs nemaz neatrodas virs pašas apakšējās monētas

Ir pieejams apkopots literatūras avots (*Paterson et al.* (2007)), kas ietver atsauces uz šo uzdevumu mehānikas mācību grāmatās no 19. gadsimta vidus.

## Varianti
thumb|300x300px|Ar vairākiem klucīšiem vienā "stāvā" iespējams iegūt lielāku rezultātu, nekā ņemot vērā viena klucīša platuma ierobežojumu

### Viena klucīša platums
Viena klucīša platuma uzdevumā tikai viens klucītis var atrasties katrā "stāvā". Ideālajā gadījumā maksimālo pārkari var aprēķināt pēc formulas  \frac{1}{2} \cdot \sum ^N _{i=1}\frac{1}{i}. Tā kā šī apgriezto skaitļu rinda (harmoniskā rinda) diverģē, tad maksimālā pārkare tiecas uz bezgalību. Jāatzīst, nepieciešamais klucīšu skaits, lai pārkare palielinātos par vienu klucīša garumu, ļoti strauji pieaug. Mazākais klucīšu skaits, lai maksimālā pārkare ir vismaz  N klucīšu garumi, ir 4, 31, 227, 1674, 12367, 91380, ...

### Vairāku klucīšu platums
Vairāki klucīši vienā "stāvā" var izmantot citus klucīšus kā pretsvarus. Pat ar trīs klucīšiem ir iespējams iegūt pārkari par veselu klucīti, turpretim viena klucīša platuma variants piedāvā 11/12 klucīša garumu kā pārkari.

## Pierādījums viena klucīša platumam
Formulu maksimālajai pārkarei  N klucīšu gadījumā, kur katra klucīša garums ir  l un masa ir  m un tikai viens klucītis var atrasties katrā "stāvā", var pierādīt, ja apskata spēka momentus, kuri veidojas, pievienojot vienu klucīti klāt. Bāzes gadījumā ( n=1), masas centrs atradīsies tieši uz galda malas un pārkare būs  \frac{l}{2} gara.

Ja klucīšu skaits ir  k, var uzskatīt, ka virsējo  k-1 klucīšu masas centrs atrodas tieši virs galda malas, tad tiek pievienots  k-tais klucītis kaudzes apakšā ar pārkari  x un statiska līdzsvara gadījumā spēku momenti ir līdzsvarā:

 (k-1)mgx = (\frac{l}{2} - x)mg \implies x = \frac{l}{2k}

No šī var secināt, ka katrs  k-tais klucītis palielinās pārkari par  x_k = \frac{l}{2k}, jeb priekš  N klucīšiem maksimālā pārkare būs x_1 + x_2 + x_3 + ... + x_n = \frac{l}{2\cdot 1} + \frac{l}{2 \cdot 2} + \frac{l}{2 \cdot 3} + ... + \frac{l}{2 \cdot n} = \frac{l}{2} \cdot \sum_{i=1}^N \frac{1}{i} , kas arī bija jāpierāda.

## Atsauces
Pauls Teodors fon Hāns

thumb|Pauls Teodors fon Hāns
[thumb|[Aizupes muiža]]
**Pauls Teodors fon Hāns** (, 1793—1862) bija vācbaltiešu ierēdnis un diplomāts, Kurzemes gubernators (1824—1827), Vidzemes gubernators (1827—1829), Krievijas impērijas senators un Valsts padomes loceklis. Aizupes muižas (1823) un Lindes muižas (1844) īpašnieks.

## Dzīvesgājums
Dzimis Jelgavā 1793. gada 30. jūlijā Pastendes muižas īpašnieka Ādolfa fon Hāna (1749—1823) un viņa sievas Šarlotes, dzimušas fon Firksas (1759—1831) ģimenē kā viens no četriem dēliem. 1811. gadā studēja filozofiju Tērbatas Universitātē, 1812. gadā kādu laiku arī Maskavas Universitātē.

Piedalījās Sestās pretfranču koalīcijas karā pret Napoleonu, 1814. gadā pēc ievainojuma krita franču gūstā, 1815. gadā pēc Napoleona kapitulācijas viņu atbrīvoja. Pēc Vaterlo kaujas esot pirmais ziņojis ķeizaram Aleksandram I par sabiedroto uzvaru.
1815.—1817. gadu viņš apmeklēja Lielbritāniju, Franciju un Itāliju. No 1818. līdz 1822. gadam viņš darbojās Krievijas sūtniecībā Romā. Veronā viņš iepazinās ar Baltijas ģenerālgubernatoru marķīzu Filipo Pauluči, ar kura ieteikumu 1824. gadā Pauls fon Hāns kļuva par Kurzemes gubernatoru, bet 1827. gadā par Vidzemes gubernatoru.

Pēc aiziešanas no civildienesta fon Hāns kļuva par Heidelbergas Universitātes studentu, pēc tam strādāja Krievijas impērijas Iekšlietu ministrijā, bija Kaukāza Civilās pārvaldes komisijas priekšsēdētājs (1837—1838) un Senāta Juridiskā departamenta senators Pēterburgā. 1839. gadā viņš Heidelbergā aizstāvēja tiesību zinātņu doktora grādu. 1840. gadā Hāns kļuva par Valsts padomes locekli un Kaukāza lietu komitejas locekli (1841—1846). 1847. gadā Hānu atvaļināja no visiem amatiem un viņš atgriezās dzimtenē, kur saimniekoja Aizupes muižā.

1861. gadā viņš devās uz Kisingenu, tad Manheimu, kur nomira 1862. gada 30. (18.) janvārī.

## Ģimene
1823. gadā viņš Manheimā apprecējās ar Sofiju Annu Francisku fon Graimbergu (*Sophie von Graimberg*, 1804-1863). Laulībā piedzima dēli Ādolfs Filips (1824—1882), Aizupes muižas īpašnieks, Nikolajs Ludvigs Teodors (1827—1836), Pauls Ādams Johans Leons (1828—1901), Lindes muižas īpašnieks un Vilhelms Pēteris Teodors Edgars (1831).

## Atsauces
Imulas iela

**Imulas iela** var būt:

* Imulas iela — iela Rīgā;
* Imulas iela — iela Ventspilī;
* Imulas iela — iela Mārupē;
* Imulas iela — iela Tukumā;
* Imulas iela — iela Matkules pagasta Matkulē;
* Imulas iela — iela Gaiķu pagasta Satiķos;
* Imulas iela — iela Saulkrastu pagasta Silmalā.
Indriķa iela

**Indriķa iela** var būt:

* Indriķa iela — iela Rīgā;
* Indriķa iela — iela Liepājā;
* Indriķa iela — iela Ķekavas pagasta Katlakalnā.
Īsā iela

**Īsā iela** var būt:

* **Latvijas pilsētās:**
** Īsā iela — iela Rīgā;
** Īsā iela — iela Daugavpilī;
** Īsā iela — iela Jelgavā;
** Īsā iela — iela Liepājā;
** Īsā iela — iela Rēzeknē;
** Īsā iela — iela Ventspilī;
** Īsā iela — iela Ādažos;
** Īsā iela — iela Aknīstē;
** Īsā iela — iela Baldonē;
** Īsā iela — iela Ikšķilē;
** Īsā iela — iela Koknesē;
** Īsā iela — iela Kuldīgā;
** Īsā iela — iela Lubānā;
** Īsā iela — iela Rūjienā;
** Īsā iela — iela Saulkrastos;
** Īsā iela — iela Subatē;
** Īsā iela — iela Talsos.

* **Citās apdzīvotās vietās:**
** Īsā iela — iela Garkalnes pagasta Bukultos;
** Īsā iela — iela Carnikavas pagasta Carnikavā;
** Īsā iela — iela Priekuļu pagasta Dukuros;
** Īsā iela — iela Dundagas pagasta Dundagā;
** Īsā iela — iela Allažu pagasta Egļupē;
** Īsā iela — iela Grobiņas pagasta Jaundubeņos;
** Īsā iela — iela Olaines pagasta Jaunolainē;
** Īsā iela — iela Dunikas pagasta Ječos;
** Īsā iela — iela Liepupes pagasta Liepupē;
** Īsā iela — iela Naujenes pagasta Locikos;
** Īsā iela — iela Babītes pagasta Spilvē;
** Īsā iela — iela Stopiņu pagasta Ulbrokā;
** Īsā iela — iela Valmieras pagasta Valmiermuižā.
Pāvels Švecovs

**Pāvels Švecovs** (dzimis  Rīgā) ir bijušais Latvijas modernās pieccīņas sportists. 

## Karjera
Guvis panākumus junioru sacensībās. 2012. gada Eiropas čempionātā junioriem Sēkešfehērvārā izcīnīja bronzas medaļu. 2012. gada Pasaules čempionātā junioriem kopā ar Olgu Šišlovu uzvarēja jaukto komandu stafetē. 2013. gada Eiropas junioru čempionātā Sofijā Švecovs ieguva sudraba godalgu.

2014. gadā pirmo reizi startēja Pasaules čempionātā pieaugušajiem un ieņēma 89. vietu, bet jaukto komandu stafetē izcīnīja 6. vietu. 2016. gada Pasaules čempionātā Maskavā kopā ar Ruslanu Nakoņečniju izcīnīja ceturto vietu vīriešu komandu stafetē.

2017. gada Eiropas čempionātā Minskā ieguva 10. vietu. Tā ir viņa līdz šim labākā vieta Eiropas čempionāta individuālajās sacensībās. 2018. gada Eiropas čempionātā kopā ar Nakoņečniju izcīnīja bronzas medaļu vīriešu stafetē.

2021. gada martā Budapeštā pirmo reizi uzvarēja Pasaules kausa posmā. 2021. gada jūnijā tika apstiprināts, ka Švecovs ieguvis ceļazīmi uz  Tokijā pēc vietas rangā. Tā paša gada augustā olimpiskajās spēlēs izcīnīja 14. vietu, sakrājot 1430 punktus.

2022. gada Eiropas čempionātā kopā ar Kateržinu Krejčī ieguva 5. vietu jaukto komandu stafetes sacensībās. 2014. gada aprīlī Pasaules kausa posmā Budapeštā iekļuva finālā, kur ieguva 14. vietu. Pēc vietas rangā P. Švecovs kvalificējās  Parīzē. Olimpiskajās spēlēs savā pusfinālā ieņēma piekto vietu un pārliecinoši kvalificejās finālam. Finālsacensībās konkūrā ar zirgu *Etoile De La Chesnee* nogāza trīs šķēršļus, neveiksmīga bija arī skriešanas un lāzeršaušanas kombinācija, noslēgumā Švecovs finišēja 17. vietā.

2024. gada novembrī paziņoja par karjeras beigām.

## Atsauces

## Ārējās saites
Mariona Rusa

**Mariona Rusa** (; dzimusi 1991. gada 17. augustā Sensolvā) ir bijusī Francijas šosejas riteņbraucēja. 2012. gadā viņa uzvarēja Francijas čempionātā grupas braucienā. 2015. gada oktobrī viņa paziņoja par profesionālās karjeras beigām.

M. Rusa ir profesionālo riteņbraucēju Davida Lefevra, Lorāna Lefevra un Olivjē Bonēra māsīca.

Ārpus sacīkstēm Rusa ir strādājusi par *[[Eurosport]]* un *France Télévisions* riteņbraukšanas sacensību eksperti. Kopš 2019. gada viņa ir *[[Tour de la Provence]]* sacensību direktora vietniece. 2021. gadā viņa kļuva par *[[Tour de France Femmes]]* sacensību direktori.

## Privātā dzīve
Rusa 2014. gada oktobrī apprecējās ar Francijas riteņbraucēju un *[[Tour de France]]* posma uzvarētāju Toniju Galopēnu. 2020. gada februārī viņa, izmantojot *[[Instagram]]* ierakstu, paziņoja, ka pāris ir šķīries.

Divus mēnešus vēlāk cits franču riteņbraucējs Žiljēns Alafilips intervijā *[[L'Équipe]]* paziņoja, ka viņš ir attiecībās ar Marionu. 2021. gada janvārī Alafilips sociālajos tīklos paziņoja, ka pāris gaida bērnu. Viņu dēls piedzima 2021. gada 14. jūnijā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Pils dīķis (Jēkabpils)

**Pils dīķis** jeb **Krustpils dzirnavezers** ir uz Donaviņas upes uzpludināta mākslīga ūdenskrātuve Jēkabpilī, kas atrodas pie Krustpils pils un Krustpils luterāņu baznīcas.

Dīķa krasti vietām lēzeni, vietām stāvi. Dibens dūņains, mālains, dūņu slānis 1 — 1,5 m. Vidējais ūdens līmenis dīķī — 82,7 m virs jūras līmeņa, taču tas var svārstīties diapazonā no 82,4 līdz 83,0 m. Ezers stipri aizaudzis, sevišķi tā ziemeļu daļa.

Krustpils ūdensdzirnavas pirmoreiz vēstures avotos minētas 1784. gadā, kas liecina, ka arī uzpludinātais dzirnavezers ir pastāvējis vismaz kopš 18. gadsimta. Dzirnavu ēka Rīgas ielā 211b ilgstoši bija neapsaimniekota un nonāca nelabvēlīgā tehniskajā stāvoklī, tāpēc to  nojauca. Mūsdienās ūdens līmeni dīķī regulē slūžas.

1894. gadā tā austrumu krastā uzcēla Korfu dzimtas kapliču. 20. gadsimta sākumā dīķi šķērsoja un Krustpils muižas saimniecības ēkas ar kalpu mājām savienoja koka tilts, kas līdz mūsdienām nav saglabājies. Kopš 2012. gada dīķī uzstādīta strūklaka.

## Atsauces
Siguldas iela (Jēkabpils)

**Siguldas iela** ir iela Jēkabpils pilsētas Krustpils apkaimē. Tā sākas krustojumā ar Kalna ielu un beidzas krustojumā ar Latgales ielu. Kopējais ielas garums ir 410 metri, tā klāta ar asfalta segumu. Satiksmes kustība Siguldas ielā norit divās joslās. Tajā ir savrupmāju apbūve.

Siguldas iela izveidojās starp 1924. un 1933. gadu, kad abpus Vidzemes ielai (starp Krustpils vēsturisko centru un dzelzceļu) izbūvēja vairākas jaunas ielas un iekārtoja jaunapbūves zemesgabalus.

## Ielu savienojumi
* Kalna iela
* Kokneses iela (T veida krustojums)
* Raiņa iela
* Latgales iela (T veida krustojums)

## Skatīt arī
* Jēkabpils ielu uzskaitījums
* Krustpils
* Siguldas iela
Īslīces iela

**Īslīces iela** var būt:

* Īslīces iela — iela Rīgā;
* Īslīces iela — iela Bauskā;
* Īslīces iela — iela Īslīces pagasta Bērzkalnos.
Artūrs Pauliņš

**Artūrs Pauliņš** (dzimis  Valkā) ir latviešu orientierists. Latvijā pārstāv Smiltenes klubu *Azimuts*, bet starptautiskajās sacensībās — Somijas klubu *Kalevan rasti*.

Pasaules čempionātos augstāko vietu izcīnījis stafetē, iegūstot 10. vietu 2021. gada Pasaules čempionātā Čehijā. Divreiz bijis 10. vietā ar Latvijas stafetes komandu arī Eiropas čempionātos. Savukārt individuāli augstākais sasniegums ir 20. vieta garajā distancē 2017. gada Pasaules čempionātā, kas notika Igaunijā.

Eiropas čempionātos augstākā vieta ir 7. vieta stafetē 2014. gada čempionātā, kas notika Portugālē. Individuāli augstākā vieta ir iegūta 2018. gada čempionātā vidējā distancē, kur sportists finišēja 28. vietā. Karjeras laikā ir kļuvis par trīskārtēju Baltijas čempionu un uzvarējis starptautiskās sacensībās "Euromeeting" 2016. gadā Latvijā, Cēsīs, sprinta distancē.

2024. gadā tika paziņots, ka A. Pauliņa dopinga analīzes, kas veiktas 2022. gadā ir bijušas pozitīvas, un sportists saņēma diskvalifikāciju uz trīs gadiem. Pēc apelācijas diskvalifikācija tika samazināta un sportists sacensību apritē drīkstēja atgriezties 2025. gada maijā.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Artūrs Pauliņš *World of O Runners*
Krasta iela (Jēkabpils)

**Krasta iela** ir iela Jēkabpils pilsētas Krustpils apkaimē. Tā sākas krustojumā ar Rīgas ielu un beidzas kā strupceļš, īsi pirms Krustpils pilsētas parka. Kopējais ielas garums ir 800 metru. Iela visā garumā klāta ar asfalta segumu. Satiksmes kustība Krasta ielā norit vietām vienā, tomēr galvenokārt divās neatdalītās pretēja virziena joslās.

## Ielas raksturojums
Uzskata, ka mūsdienu Krustpils sākusi veidoties 17. gadsimta beigās ap mūsdienu Krasta un Dārzu ielas krustojumu, kur varētu būt atradusies pārceltuve pār Daugavu, kas šo apvidu savienoja ar Svētā Gara klosteri Jēkabpilī. Dārzu ielas posmā starp Daugavu un Krasta ielu atradās trijstūrveida laukums. Ielas paplatinājums tā vietā ir saglabājies līdz mūsdienām.

Sākotnēji Krustpils ielu tīkls bija neregulārs, taču, domājams, ka pēc 1705. gada ugunsgrēka, tas ieguvis regulāru plānojumu ar taisnām ielām. Ilgstoši Krasta iela bija galvenā Krustpils miestā, par ko liecina apbūves gabalu izvietojums perpendikulāri Krasta, nevis Rīgas ielai. 19. gadsimta vidū, uzplaukstot Rīgas ielai, Krasta iela savu nozīmi zaudēja.

Apbūvi veido ielai paralēlas, cieši apbūvētas koka dzīvojamās mājas ar dēļu žogiem un koka vārtiem. Nereti ielas fasādes dēļu apšuvumam pāri ar lielām bultskrūvēm iestiprināts būvkoks, kas liecina par iekšsienas novietojumu. Ielas pusē tipiski 2 vai 3 logi. Dienvidu pusē celtnes pavērstas ar parādes fasādi pret ielu, turpretim ziemeļu pusē gar ielu izvietotas noliktavas, saimniecības ēkas, dārzi un žogi. Kopumā ielas telpu raksturo vienots ansamblis, ko veido vienkārša arhitektūra bez ornamentāliem slēģiem, aplodām, dzegām un būvgaldniecības elementiem.

1984.—1985. gadā Krasta ielas posmā no Kārļa Skaubīša ielas līdz ielas galam uzbūvēja divus daudzdzīvokļu namus. To mērogs un novietojums neņēma vērā vēsturisko apbūvi un ielu tīklu, kā rezultātā daļēji izzuda Aiviekstes un Daugavas iela, kā arī daļa agrākās koka savrupmāju apbūves.

## Ielu savienojumi
* Rīgas iela (T veida krustojums)
* Kuģu iela (T veida krustojums)
* Celtuves iela
* Dārzu iela
* Kārļa Skaubīša iela
* Aiviekstes iela (T veida krustojums)

## Skatīt arī
* Jēkabpils ielu uzskaitījums
* Krustpils
* Krasta iela

## Atsauces
Dženifere Tillija

**Dženifere Tillija** (; dzimusi ) ir amerikāņu aktrise un profesionāla pokera spēlētāja. Savas karjeras laikā saņēmusi Saturna balvu, kā arī nomināciju Amerikas Kinoakadēmijas balvai.

Atpazīstamību ieguvusi ar lomu Vudija Allena filmā "Lodes pār Brodveju" (1994) par ko viņu nominēja Kinoakadēmijas balvai kategorijā "Labākā aktrise otrā plāna lomā". Pazīstama arī ar lomu erotiskajā trillerī "Saite" (*Bound*, 1996) un šausmu filmā *[[Bride of Chucky]]* (1998). Kopš 1999. gada Tillija ieskaņo lomu animācijas seriālā "Mana trakā ģimene".

Piedalījusies arī tādās filmās kā "Lieliskie brāļi Beikeri" (*The Fabulous Baker Boys*, 1989), "Ražots Amerikā" (*Made in America*, 1993), "Melis melis" (1997), *[[Music from Another Room]]* (1998), "Mazais Stjuarts" (1999), *[[The Cat's Meow]]* (2001), "Mošķīši" (2001), "Apsēstā māja" (*The Haunted Mansion*, 2003), "Reiz prērijā" (2004) un "Paisumu zeme" (*Tideland*, 2005).

## Atsauces

## Ārējās saites
Jāņogu iela

**Jāņogu iela** var būt:

* Jāņogu iela — iela Rīgā;
* Jāņogu iela — iela Daugavpilī;
* Jāņogu iela — iela Siguldā;
* Jāņogu iela — iela Ropažu pagasta Bajāros;
* Jāņogu iela — iela Stopiņu pagasta Dreiliņos;
* Jāņogu iela — iela Carnikavas pagasta Garupē;
* Jāņogu iela — iela Olaines pagasta Jāņupē;
* Jāņogu iela — iela Dunikas pagasta Ječos;
* Jāņogu iela — iela Ādažu pagasta Kadagā.
Daiena Kenona

**Daiena Kenona** (; dzimusi ) ir amerikāņu aktrise, filmu veidotāja un montāžiste. Savas karjeras laikā saņēmusi Saturna balvu, Zelta globusa balvu, nominācijas trīs Amerikas Kinoakadēmijas balvām, kā arī zvaigzni Holivudas Slavas alejā.

Savu karjeru televīzijā uzsākusi 1958. gadā. Turpmākajā desmitgadē Kenona piedalījās arī vairākās Holivudas B filmās, kā arī Brodvejas iestudējumos. Kļuvusi atpazīstama ar lomu kinokomēdijā *[[Bob & Carol & Ted & Alice]]* (1969) par ko viņu nominēja Kinoakadēmijas balvai kategorijā "Labākā aktrise otrā plāna lomā". Nominēta arī par lomu filmā *[[Heaven Can Wait]]* (1978). Par šo filmu saņēmusi Zelta globusa balvu kategorijā "Labākā otrā plāna aktrise". Par lomu Oto Prēmingera filmā *[[Such Good Friends]]* (1971) Kenonu nominēja Zelta globusa balvai kategorijā "Labākā aktrise drāmas filmā". Par filmu *Number One* (1976) Kenonu nominēja Kinoakadēmijas balvai kategorijā "Labākā īsfilma".

Atveidojusi lomas arī tādās filmās kā *[[The Love Machine]]* (1971), *[[Shamus]]* (1973), *[[The Last of Sheila]]* (1973), "Rozā panteras atriebība" (*Revenge of the Pink Panther*, 1978), *[[Honeysuckle Rose]]* (1980), *[[Deathtrap]]* (1982), *[[Author! Author!]]* (1982), *[[Caddyshack II]]* (1988), *[[8 Heads in a Duffel Bag]]* (1997) un *[[Out to Sea]]* (1997).

No 1965. līdz 1968. gadam Kenona bija precējusies ar aktieri Keriju Grāntu.

## Ārējās saites
Chang'e 6

***Chang'e 6*** ( *Cháng'é liùhào*) bija Ķīnas kosmiskais aparāts Mēness grunts paraugu nogādāšanai uz Zemi. Zonde tika palaista 2024. gada 3. maijā, uz Mēness virsmas Zemei pretējā pusē tā nosēdās 1. jūnijā. Atgriešanās kapsula par iežiem uz Zemes nolaidās 25. jūnijā.

## Konstrukcija
*Chang'e 6* konstrukcija ir tāda pati kā *[[Chang'e 5]]*. Kosmiskais aparāts sastāv no četriem atdalāmiem moduļiem: orbitālais aparāts (OA, *Guidao Qi*), Zemes nolaižamais aparāts (ZNA) jeb atgriešanās aparāts (*Fanhui Qi*), Mēness nolaižamais aparāts (MNA, *Zhuolu Qi*), pacelšanās pakāpe (PP, *Shangsheng Qi*). Kopējā masa starta brīdī bija aptuveni 8350 kg.

Zondei atrodoties uz Mēness Zemei pretējā pusē, sakarus nodrošināja retranslācijas pavadonis *[[Queqiao 2]]* Mēness orbītā.

## Lidojuma gaita
*Chang'e 6* tika palaists  09:27:29 *[[UTC]]* ar nesējraķeti *[[Chang Zheng 5]]* (lidojums *Y8*) no Veņčanas kosmisko aparātu palaišanas vietas.

8. maijā 02:12 *UTC* *Chang'e 6* iegāja 200 × 8600 km Mēness orbītā. 8. maijā 08:14 *UTC* no kosmiskā aparāta tika izmests Pakistānas nanopavadonis *[[ICUBE-Q]]*.
Vālāk orbītas aposelēnijs tika samazināts līdz aptuveni 200 km.
30. maijā Mēness nolaižamais aparāts ar pacelšanās pakāpi atdalījās no orbitālā aparāta.

1. jūnijā 22:06 *UTC* sākās nolaišanās. Lai noteiktu un izvairītos no šķēršļiem un nelīdzenā reljefa, nolaižamais aparāts izmantoja autonomo šķēršļu izvairīšanās sistēmu, redzamās gaismas kameru un lāzera 3D skeneri. 22:23 *UTC* tas nosēdās iepriekš izvēlētajā Dienvidpola-Aitkena baseina apgabalā Zemei pretējā pusē, punktā ar koordinātēm 153,99° rietumu garuma un 41,64° dienvidu platuma.

No 2. līdz 3. jūnijam *Chang'e 6* savāca Mēness grunts paraugus un novietoja tos pacelšanās pakāpē. Arī tika izmesta "mobilā kamera", mikromobilis, kas nofotografēja nolaižamo aparātu.

3. jūnijā 23:38 *UTC* startēja pacelšanās pakāpe , kas pēc 6 minūtēm sasniedza 15 × 180 km Mēness orbītu. 6. jūnijā 06:48 *UTC* pacelšanās pakāpe saslēdzās ar orbitālajam aparātam pievienoto atgriešanās aparātu. 07:24 *UTC* tika veikta grunts paraugu pārvietošana uz Zemes nolaižamo aparātu.
Pacelšanās pakāpe atvienojās un tika novadīta no orbītas, iespējams, 8. jūnijā.

20. jūnijā ap 15:38 *UTC* orbitālais aparāts iedarbināja dzinēju, lai veiktu manevru iziešanai no Mēness orbītas. 21. jūnijā ap 09:23 *UTC* tas izlidoja no Mēness gravitācijas ietekmes sfēras.

25. jūnijā notika nolaišanās uz Zemes. No servisa moduļa, kas bija atlidojis atpakaļ no Mēness, atdalījās aptuveni 300 kilogramu smags atmosfēras atgriešanās modulis, kas pirms galīgās nolaišanās samazināja ātrumu, veicot aerobremzēšanu. Šī kapsula, kurā bija aptuveni 2 kilogrami paraugu, ar izpletni nolaidās 06:07 *UTC* iepriekš paredzētajā nolaišanās vietā Iekšējā Mongolijā. Kapsulas meklēšanas grupas to sasniedza dažu minūšu laikā, izmantojot helikopterus.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Chang'e 5, 6 (CE 5, 6) Gunter Dirk Krebs
Jaunsaules iela

**Jaunsaules iela** var būt:

* Jaunsaules iela — iela Rīgā;
* Jaunsaules iela — iela Saulkrastos;
* Jaunsaules iela — iela Skultes pagasta Skultē.