open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Ņižina

**Ņižina** () ir pilsēta Ukrainas ziemeļos, Čerņihivas apgabalā. Izvietojusies apgabala vidusdaļā, Osteras upes krastos  no apgabala centra Čerņihivas. Ņižinas rajona centrs (rajonā neietilpst).

## Vēsture
Rakstiskajos avotos pirmoreiz minēta 1078. gadā Hipatija hronikā kā **Ņežatina** (Ņižatina), bet 1147. gadā minēta kā Čerņihivas kņazistes nocietinājums **Uņeņeža** (Uneņiža). 1239. gadā mongoļu karaspēks Uņeņežu nopostīja. Kopš 1320. gada Lietuvas Lielkņazistes sastāvā. Pēc 1500.—1503. gada Krievijas-Lietuvas kara nonāk Maskavas Lielkņazistes sastāvā. 1514. gadā saukta par Ņežinu (Ņižinu) un tur izveidots kazaku pulks. 1618. gadā nonāk Polijas īpašumā, 1625. gadā piešķirtas Magdeburgas tiesības. 1648. gadā Bohdana Hmeļnicka karaspēks padzen poļus un izvieto pilsētā kazaku pulku. 1654. gadā Ņižinā dzīvoja  cilvēku (Kijivā tajā pat laikā — 7800). 1668. gadā pilsētu ieņēma Krievijas karaspēks. 17.—18. gadsimtā pilsētā attīstījās tirdzniecība, tur apmetas ievērojamas grieķu, bulgāru, turku, persiešu, ebreju un vācu tirgotāju un amatnieku grupas. 1746. gadā grieķi bija 7% no pilsētas iedzīvotāju skaita, tiem bija savs maģistrāts, baznīca, tiesa un skola. 1780. gados pilsētas ikgadējas tirdzniecības apgrozījums bija ap  rubļu. Mūsdienās-mašīnbūves, medicīnas aparatūras un pārtikas rūpniecības centrs.

## Cilvēki
Ņižina ir aktiera undziedātāja Marka Bernesa (*Марк Наумович Берне́с*, 1911—1969), baletdejotājas Olgas Hohlovas (*Olga Khokhlova*, 1891—1955), jūrasbraucēja Jurija Lisjanska (*Юрий Фёдорович Лисянский*, 1773—1837), vieglatlētes Žannas Pintusevičas-Blokas (*Жанна Пінтусевич-Блок*, 1972) un dzejnieces Anastasijas Dmitrukas (*Анастасiя Дмитрук*, 1991) dzimtā pilsēta.

No 1820. līdz 1828. gadam Ņižinā ģimnāzijā mācījās Nikolajs Gogolis. Ņižinā bērnībā dzīvoja dzejniece Zinaida Gipiusa (*Зинаида Гиппиус*, 1869—1945). Šeit bērnību pavadījis raķeškonstruktors Sergejs Koroļovs (*Сергей Павлович Королёв*; 1907—1966).

No 1905. līdz 1909. gadam mūža pēdējos četrus gadus pilsētā dzīvoja gleznotājs Jūlijs Feders kopā ar sievu Olgu un dēlu Georgu. Kopš 1905. gada dēls Georgs studēja Vēstures un filozofijas institūtā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Gruzijas karogs

**Gruzijas karogs** (), saukts arī par **Piecu krustu karogu** () ir viens no Gruzijas nacionālajiem simboliem. Tas tika pieņemts . Karogā ir attēloti pieci sarkani krusti uz balta fona. Šis karogs tika plaši izmantots Rožu revolūcijā, 2003. gadā.

## Skatīt arī
* Gruzijas PSR karogs
Pauls Mandelštams

**Pauls Mandelštams** (; dzimis  Žagarē, miris ) bija Latvijas ebreju izcelsmes arhitekts.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1870. gada 6. septembrī Žagares ebreju tirgotāja Hirša Mandelštama ģimenē. Mācījās Rīgas pilsētas ģimnāzijā, no 1891. līdz 1892. gadam studēja Rīgas Politehniskā institūta Mehānikas nodaļā, pēc tam līdz 1898. gadam — Arhitektūras nodaļā.

No 1900. līdz 1901. gadam piedalījās Rīgas elektriskā tramvaja depo projektēšanā Frīdriha ielā 2, no 1903. līdz 1904. gadam vadīja Rīgas ūdensvada būvi.

1915. gadā devās bēgļu gaitās uz Maskavu, pēc Brestļitovskas miera līguma noslēgšanas 1918. gadā atgriezās Rīgā un strādāja par arhitektu.

Nogalināts Latvijas vācu okupācijas laikā 1941. gadā Rīgas Centrālcietumā.

## Literatūra
* Krastiņš J. Pauls Mandelštams. Sava krāsa varavīksnē. Rīga: 1997. 109 - 113 lpp.
* G. Smirin. Outstanding Jewish personalities in Latvia. Riga, 2003. p. 21.
* Крастиньш Я. А. Стиль модерн в архитектуре Риги. М, 1988. С. 256 

## Projektētās ēkas
Viņš ir vairāk nekā 70 daudzstāvu mūra namu projekta autors. Līdz Pirmajam pasaules karam projektējis ēkas eklektisma, jūgendstila, neoklasicisma stilā Stabu ielā 30 (1899), Tramvaju depo Frīdriha ielā 2 (1900), Alberta iela 10 (1903), Noliktavas iela 3 (1903), Brīvības iela 141 (1903), Kalēju iela 23 (1903), Ebreju skola Abrenes ielā 2 (1904), Annas Sakses iela 6 (1904), Mārstaļu iela 28 (1906), Mārstaļu iela 16 (1907), Kaļķu iela 14 (1907), Artilērijas iela 35 (1908), Pulkveža Brieža iela 11 (1908), Minsterejas iela 8 - 10 (1909), Lāčplēša iela 7 (1909), Tallinas iela 59 (1910), Audēju iela 2 (1910), Birznieka-Upīša iela 27 (1910), Dagdas iela 4 (1910), Marijas iela 2 (1911), Grēcinieku iela 8 (1911), Akas iela 5 – 7 (1911), Šķūņu iela 4 (1911), Ganu iela 4 (1911), Dzirnavu iela 132 (1912), Kaļķu iela 22 (1912-1914), ebreju klubs un teātris Skolas ielā 6 (kopā ar E. Trompovski, 1913–1914), bankas ēka Doma laukumā 8 (1913).

Pēc atgriešanās Latvijā projektējis ēkas galvenokārt funkcionālisma stilā: Kalēju ielā 5 (1926), Elizabetes ielā 51 (1928), Stabu ielā 47, Smilšu ielā 1 (1929), Bruņinieku ielā 40 (1929), Bruņinieku ielā 49 (1932), Brīvības ielā 97, Meža prospektā 40 (1930), Krišjāņa Barona ielā 44 u.c.


Kaleju 23 02.JPG|Kalēju iela 23 (1903)
Doma laukums 8.JPG|Doma laukums 8 (1913)
Riga Jewish community and the museum building.jpg|Skolas iela 6 (1913–1914)
RīgaElizabetesIela51.jpg|Elizabetes iela 51 (1928)
Meža prospekts 40.JPG|Meža prospekts 40 (1930)
RigaBarona44.jpg|Kr. Barona iela 44 (1938) 


## Atsauces

## Ārējās saites
* Biogrāfija
Lielbritānijas čempionāts nacionālajām izlasēm

**Lielbritānijas čempionāts nacionālajām izlasēm** () bija ikgadējas futbola sacensības starp Lielbritānijas četrām nacionālajām izlasēm - Angliju, Skotiju, Velsu un Ziemeļīriju. Pirmo reizi aizvadīts 1883–84 sezonā, tas bija vecākais starptautiskais futbola turnīrs Eiropā. Tas beidza pastāvēt savā simtgadē, 1984. gadā. 
## Kopā uzvaras

## Ārējās saites
* RSSSF: British Home Championship Overview
* England in the British Home Championship England Football Online
* Northern Ireland Football Project BHC Resource
* Northern Ireland – British Champions Our Wee Country
* Wembley 1977 BBC Scotland (requires RealPlayer)
* The British Home Championship  at the National Football Museum
* Unofficial British Home Championship compiling ongoing results of games between the home nations.
Ņasvižas rajons

**Ņasvižas** jeb **Ņesvižas rajons** (, ) ir Minskas apgabala rajons Baltkrievijā. Robežojas ar Minskas apgabala Stovbcu, Kapiļas un Kļeckas rajoniem, Brestas apgabala Baranaviču rajonu, kā arī Grodņas apgabala Kareļiču rajonu.

Rajona centrā Ņasvižā atrodas Ņasvižas pils, kas iekļauta ''UNESCO'' Pasaules mantojuma sarakstā. Ņasvižas rajona Novi Snovas ciemā dzimis politiķis Mihails Mjasņikovičs (*Міхаіл Уладзіміравіч Мясніковіч*, 1950).

## Ārējās saites
Gorodoka

**Gorodoka** var būt:
* Gorodoka — ciems Latvijā, Preiļu novadā
* Haradoka — pilsēta Baltkrievijā
* Horodoka — pilsēta Ukrainā, Hmeļnickas apgabalā
* Horodoka — pilsēta Ukrainā, Ļvivas apgabalā
Grieķu-romiešu cīņa

thumb|230px|Grieķu-romiešu cīņa
**Grieķu-romiešu cīņa**, arī **klasiskā cīņa** ir cīņas sporta veids.

Tajā divi sportisti cīnās uz speciāla paklāja, kura diametrs ir 12—17 metri. Sportisti tiek iedalīti svara kategorijās. Cīņa notiek divos periodos, no kuriem katrs ir trīs minūtes garš. Par uzvarētāju tiek atzīts tas sportists, kas pretinieku ir piespiedis pie paklāja ar abām lāpstiņām vai arī ieguvis vairāk punktus nekā pretinieks (punkti tiek piešķirti par veiksmīgi lietotiem tehniskajiem paņēmieniem). Grieķu-romiešu cīņā ir aizliegts satvert pretinieku zemāk par jostasvietu, kā arī izmantot paņēmienus ar kājām, šīs abas lietas ir atļautas brīvajā cīņā.

Grieķu-romiešu cīņa ir tikusi iekļauta jau pirmajās vasaras olimpiskajās spēlēs . gadā. Grieķu-romiešu cīņas noteikumus 1885. gadā izstrādājis ungārs I. Hamvai.

## Atsauces

## Ārējās saites
Viss par Ievu

**"Viss par Ievu"** () ir 1950. gada ASV drāmas filma, kuras režisors ir Džozefs Mankevičs. Filmas sižets veidots pēc Mērijas Oras 1946. gada īsā stāsta *The Wisdom of Eve*.

Filma ir par novecot sākušu Brodvejas zvaigzni un viņas kvēlu fani, kas sāk apdraudēt zvaigznes karjeru. Filmā galvenās lomas attēlojuši Beta Deivisa, Anna Bakstera, Džordžs Sanderss, Selesta Holma, Hjū Marlovs, Bārbara Beitsa, Gērijs Merijs, Telma Ritera, kā arī Merilina Monro, kam loma šajā filmā bija viena no pirmajām nozīmīgajām lomām.

Filma guva labus panākumus, tika nominēta Amerikas Kinoakadēmijas balvai 14 nominācijās, kas bija nepārspēts rekords līdz 1997. gadam, kad to pārspēja "Titāniks", un ieguva sešas, tai skaitā nominācijā "labākā filma". Saskaņā ar 2014. gada datiem, šī ir vienīgā filma Amerikas Kinoakadēmijas balvas pasniegšanas vēsturē, kas guvusi četras nominācijas sieviešu tēlojumam. Amerikas Kinoinstitūts oriģinālajā 100 izcilāko filmu sarakstā to ierindoja 16. vietā.

1990. gadā filma "Viss par Ievu" tika iekļauta ASV Kongresa bibliotēkas Nacionālajā kino reģistrā kā "kulturāli, vēsturiski vai estētiski nozīmīga filma".

## Atsauces

## Ārējās saites
Džentlmeņi izvēlas blondīnes

**"Džentlmeņi izvēlas blondīnes"** () ir 1953. gada amerikāņu kinokomēdija, kuras režisors ir Hauards Hokss. Filmas sižets veidots pēc 1949. gada mūzikla ar tādu pašu nosaukumu.

Filma ir par divām sievietēm, kas vēlās izdevīgi apprecēties. Filmā galvenās lomas attēlojušas Merilina Monro un Džeina Rasela. Pēc filmas iznākšanas populāra ir kļuvusi Monro izpildītā dziesma *Diamonds Are a Girl's Best Friend* un viņas rozā kleita.

## Atsauces

## Ārējās saites
Priluki

**Priluki** () ir pilsēta Ukrainas ziemeļos, Čerņihivas apgabalā. Izvietojusies apgabala dienviddaļā, Udajas upes krastos  no apgabala centra Čerņihivas. Priluku rajona centrs.

## Vēsture
Rakstiskajos avotos pirmoreiz minēta 1085. gadā kā cietoksnis uz Kijivas Krievzemes robežas. 1239. gadā nopostīja mongoļu karaspēks. Pilsētu 15. gadsimtā atjaunoja kņazi Gļinski (minēta 1459. gada hronikās), bet to 1482. gadā nopostīja Krimas hana karaspēks. 1569. gadā Priluki nonāk Žečpospolitas sastāvā un 1582. gadā tai piešķirtas Magdeburgas tiesības. No 1648. gada līdz 1781. gada Priluku kazaku pulka centrs, vēlāk apriņķa pilsēta Poltavas guberņā. Mūsdienās naftas un gāzes iekārtu, mašīnbūves, ķīmiskās, tabakas un pārtikas rūpniecības centrs.

Prilukos dzimis padomju partizāns Oļegs Koševojs (*Олег Васильoвич Кошoвий*, 1926—1943) un ukraiņu aktrise Katerina Varčenko. 

## Atsauces

## Ārējās saites
Mjadzela

**Mjadzela** () jeb **Mjadeļa** () ir pilsēta Baltkrievijā, Minskas apgabala Mjadzelas rajona centrs Mjastras ezera krastā.

## Vēsture
Rakstos pirmoreiz minēta 1324. gadā. Atradās Lietuvas lielkņazistē. Pilsēta pievienota Krievijai pēc Polijas Otrās dalīšanas 1793. gadā. No 1918. līdz 1929. gadam - Polijas sastāvā. Pievienota PSRS Molotova—Ribentropa pakta rezultātā. Otrā pasaules kara laikā no 1941. gada 2. jūlija līdz 1944. gada 4. jūlijam pilsēta atradās vācu okupācijā. Kopš 1991. gada - neatkarīgās Baltkrievijas sastāvā.

## Ārējās saites

* Mjadzela vietnē "Baltkrievijas globuss"
Septītā gada drudzis

**"Septītā gada drudzis"** () ir 1955. gada ASV romantiska kinokomēdija, kuras režisors ir Billijs Vailders.

Filma ir par vīrieti, kas ir precējies septiņus gadus un kura ģimene devusies izbraukumā, un viņa kaimiņieni. Pati filma nav guvusi lielus panākumus, tomēr viena no filmas ainām kļuvusi par vienu no populārākajām un visvairāk tiražētākajiem kadriem kino vēsturē, kur Merilinas Monro attēlotās varones balto kleitu parāva augšup ventilācijas šahtas nestā gaisa strūkla. Amerikas Kinoinstitūts 2000. gadā ierindoja to 51. vietā 100 labāko kinokomēdiju sarakstā.

## Atsauces

## Ārējās saites

thumb|left|Filmas ievērojamākais kadrs
Ņasviža

**Ņasviža** () jeb **Ņesviža** () ir pilsēta Baltkrievijā, Minskas apgabala Ņasvižas rajona centrs.

## Vēsture
Rakstos pirmoreiz minēta 1446. gadā. Atradās Lietuvas lielkņazistē. Pilsēta strauji attīstījās no 1533. gada, kad kļuva par Radvilu dzimtas atzara rezidences pilsētu (līdz pat 1813. gadam), un par ievērojamu reformācijas un kultūras centru. 1562. gadā šeit nodibināja tipogrāfiju, kurā iespieda pirmās grāmatas baltkrievu valodā. Pilsētā dibināta arī pirmā teātra trupa Baltkrievijā. 1584. gadā tika sākta Ņasvižas pils celtniecība. 18. gadsimtā pilsētā darbojās Radvilu galma mūzikas kapella, Eiropā lielākā baleta trupa, kadetu korpuss un flotes virsnieku skola.

Pilsētu 1793. gadā pēc Polijas Otrās dalīšanas anektēja Krievijas Impērija. No 1918. līdz 1939. gadam tā atradās Polijas sastāvā. Atbilstoši Molotova—Ribentropa paktam pēc Polijas kampaņas to savā sastāvā iekļāva PSRS. Otrā pasaules kara laikā no 1941. līdz 1944. gadam pilsēta atradās vācu okupācijā. Kopš 1991. gada neatkarīgās Baltkrievijas sastāvā.

## Cilvēki
Ņasviža ir poļu politiķa Pjotra Jaroseviča (*Piotr Jaroszewicz*, 1909—1992), Lietuvas dižkunigaitijas augstmaņu Nikolaja Radvila Rudā un Nikolaja Radvila Melnā dzimtā pilsēta.

## Tūrisms
Ņasviža ir ievērojams tūrisma centrs. Šeit atrodas Radvilu dzimtas rezidence Ņasvižas pils komplekss, kas iekļauts UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā. Arī pilsētas centra vēsturiskā apbūve ir arhitektūras piemineklis. Agrā baroka Ņasvižas Dieva Ķermeņa baznīca ir Radzivilu dzimtas atdusas vieta, kā arī pirmā baroka un pirmā jezuītu baznīca Žečpospolitas valstī.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Ņasviža vietnē "Baltkrievijas globuss" 
* Ņasvižas muzejs — rezervāts
Rietumu frontē bez pārmaiņām (1930. gada filma)

**"Rietumu frontē bez pārmaiņām"** () ir 1930. gada ASV pretkara drāmas filma, kuras režisors ir Luiss Mailstouns. Filmas sižets veidots pēc Ēriha Marijas Remarka romāna ar tādu pašu nosaukumu.

Filmā ir attēloti Pirmā pasaules kara Rietumu frontes notikumi. Filmā galvenās lomas attēlojuši Luiss Volheims un Lū Airss. Filma tās sākotnējās izrādīšanas periodā vairākās valstīs bija aizliegta vai stipri saīsināta.

Filmas režisors Mailstouns par šo filmu saņēma Amerikas Kinoakadēmijas balvu kā labākais režisors. Amerikas Kinoinstitūts oriģinālajā 100 izcilāko filmu sarakstā to ierindoja 54. vietā, 2008. gadā tā tika nosaukta par septīto labāko episko filmu.

1990. gadā filma "Rietumu frontē bez pārmaiņām" tika iekļauta ASV Kongresa bibliotēkas Nacionālajā kino reģistrā kā "kulturāli, vēsturiski vai estētiski nozīmīga filma".

## Atsauces

## Ārējās saites
Heilbronna

**Heilbronna** () ir pilsēta Vācijas dienvidos, Bādenes-Virtembergas federālajā zemē. Pilsēta atrodas Nekāras upes krastos un Vartberga kalna virsotnē. Kalna augstums ir 372 metri, bet pilsētas vidējais augstums ir 152 metri virs jūras līmeņa. Atrodas Štutgartes aglomerācijas, ziemeļu daļā. Heilbronnā kopumā dzīvo mazliet mazāk par 120 000 iedzīvotāju un tā ir sestā lielākā Bādenes-Virtembergas pilsēta.

Pilsētas osta ir lielākā Bādenes-Virtembergas iekšzemes osta. Pilsēta ir plašāk pazīstama ar vīna nozari. Heilbronnas vīna dārzi aizņem vairāk kā 500 hektārus lielu platību un tā ir viena no nozīmīgākajām vīna audzēšanas vietām Vācijā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Kristaps Eliass

**Kristaps Eliass** ( — ) bija Latvijas mākslas zinātnieks, žurnālists un politiķis. Bijis Tautas padomes loceklis, Latvijas Satversmes sapulces, 1., 2., 3. un 4. Saeimas deputāts, Latvijas Sociāldemokrātiskās strādnieku partijas biedrs.

## Biogrāfija
Kristaps Eliass piedzima  Platones pagasta "Zīlēnos" lauksaimnieka ģimenē. Viņš ir mākslinieka Ģederta Eliasa un mākslas zinātnieces Maijas Cielēnas brālis, gleznotājas Maijas Eliases tēvs. Būdams ģimnāzists, iesaistījies sociāldemokrātu kustībā. Piedalījies 1905. gada revolūcijā. Latvijas Sociāldemokrātiskās strādnieku partijas (LSDSP) 2. kongresā, kas norisinājās 1906. gadā Majoros, viņš tika ievēlēts partijas Centrālajā komitejā, kurā darbojās līdz savam arestam gada beigās.

1907. gadā notiesāts, piespriesta mūža izsūtīšana uz Sibīriju. Pēc Irkutskā pavadīta gada izbēdzis un aizceļojis uz Briseli. No 1909. līdz 1914. gadam piedalījies Briselē iespiestā laikraksta "Cīņa" redakcijā. Parakstījies ar pseidonīmu "Čipus". Legālajā laikrakstā "Domas" parakstījies ar pseidonīmu "Socius". Bijis LSDSP Ārzemju komitejas loceklis, kā arī LSDSP pārstāvis apvienotās Krievijas Sociāldemokrātiskās strādnieku partijas Centrālās komitejas Ārzemju birojā. Pēc Februāra revolūcijas 1917. gadā atgriezies Rīgā. Darbojies Iskolatā un Rīgas Strādnieku deputātu padomes izpildkomitejā.

No tā dibināšanas 1918. gada novembrī līdz Ulmaņa apvērsumam 1934. gada maijā bija laikraksta "Sociāldemokrāts" redaktors. Bijis pagaidu parlamenta — Tautas padomes — loceklis, kā arī Latvijas Satversmes sapulces, 1., 2., 3. un 4. Saeimas deputāts no Zemgales vēlēšanu apgabala. Pēc Ulmaņa apvērsuma vairākus mēnešus pavadījis Liepājas koncentrācijas nometnē.

Pēc tam politikā vairs nav darbojies. Vairākus gadus pēc Latvijas okupācijas, 1948. gadā, apcietināts un uz septiņiem gadiem izsūtīts uz darba nometni Sibīrijā. Pēdējos dzīves gadus pavadījis dzimtajā Platones pagastā un Rīgā. Miris . Izvadīts no Rīgas Meža kapiem, apbedīts Platonē .

## Atsauces
Kaņepju dižozols

**Kaņepju dižozols**, arī **Kaņepju svētozols** atrodas Jērcēnu pagastā, Valmieras novadā, Latvijā, 1,2—1,4 km uz ziemeļaustrumiem no Jērcēnu centra, 100 m uz dienvidrietumiem no Kaņepju mājām. Ozola stumbra apkārtmērs ir 9,2—9,4 m, tas ir 16—17 m augsts, vainaga projekcija ir 19,5×19 m. Šis ir otrs resnākais dižozols gan Latvijā, gan Baltijā. Tiek uzskatīts, ka kokam varētu būt apmēram 800 gadu, tomēr citos avotos tiek minēti 450 gadi.

Pirms vairākiem gadsimtiem, iespējams, 19. gadsimtā, Kaņepju dižozolā ir iespēris zibens, pēc tam tajā izveidojās liels dobums. Koka dobumam ir trīs ieejas — liela sprauga ziemeļos, maza sprauga dienvidos, trešā atvere ir augšā pret debesīm. Tiek uzskatīts, ka šis ir bijis svētozols. Iekļauts Valsts nozīmes arheoloģijas pieminekļu sarakstā kā kulta vieta.

2024. gadā Kaņepju dižozols izvirzīts konkursam par titulu "Eiropas gada koks". Konkurss notiek jau 14. reizi, bet Latvija tajā piedalās trešoreiz.

## Attēlu galerija

Attēls:Kanepju dizozols 1.jpg|Kaņepju dižozols 2020. gada vasarā
Attēls:Kanepju dizozols 2.jpg|Koka zīme "Kaņepju ozols"
Attēls:Kanepju dizozols 3.jpg|Informatīva zīme pie Kaņepju dižozola
Attēls:Kanepju dizozols 4.jpg|Skudru pūznis dižozolā


## Atsauces
Arnolds Jirgensons

**Arnolds Jirgensons** (1906-2004) bija latviešu inženieris ķīmiķis. Latvijas Universitātes mācībspēks (1934-1944), Latvijas Piensaimnieku centrālās savienības ķīmiskās fabrikas izveidotājs, kurā ražoja kazeīna plastmasu galalītu jeb mākslīgo ragu, ko eksportēja ar nosaukumu "lettoīds".
Latvijas Zinātņu akadēmijas Goda doktors (2002).

## Dzīvesgājums
Dzimis 1906. gada 2. decembrī Ādažu pagasta Strēlnieku mājās.
1932. gadā absolvēja Latvijas Universitātes Ķīmijas fakultāti, no 1934. līdz 1944. gadam strādāja universitātē par docētāju Analītiskajā laboratorijā lauksaimniekiem un dabas zinātniekiem. Līdztekus strādāja Latvijas Piensaimnieku Centrālajā savienībā, kur iekārtoja ķīmijas rūpnīcu vājpienā esošā dabīgā polimēra kazeīna pārstrādāšanai bakelītā, kas kalpoja par izejvielu dažādu plastmasas priekšmetu pagatavošanai.

Otrā pasaules kara beigās devās bēgļu gaitās uz Vāciju, vēlāk dzīvoja Zviedrijā, Kanādā un ASV, kur strādāja dažādu polimēru iegūšanas un pārstrādes firmās.
Mūža nogalē atgriezās dzimtenē, mira 2004. gada 20. augustā Liepājā.

## Jirgensona iztrādātā tehnoloģija
LPCS ķīmiskajā fabrikā strādāja 30-40 darbinieku un tā darbojās vecās Baltijas vagonu fabrikas noliktavas korpusā Valmieras ielā 2, blakus Rīgas Piena centrālei. Pienotavu skaits, kas izgatavoja jēlkazeīnu, 1936. gadā pieauga no 39 līdz 98, bet 1937. gadā sasniedza 127. No lauku pienotavām saņemto siera raugu kazeīnu Rīgā šķiroja, pārmazgāja, samala un žāvēja. Pēc tam maisītājā samaisīja ar nelielu ūdens piedevu, mīkstinātājiem un citām piedevām graudainā mitrā masā. No masas īpašās gliemežveida spiedpresēs, kur tā plastificējās un homogenizējās, ieguva kazeīnu, ko uz zināmu laiku iemērca formaldehīda (HCHO) vannās, pēc tam sekoja žāvēšana. Kazeīna plastmasu vērtīgākās īpašības bija krāsu spilgtums un viegla mehāniskā apstrāde, negatīvā – nepadošanās presēšanai veidņos.
Kazeīna plastmasas ražoja stieņu un plākšņu veidā 80 dažādās krāsās un musturos. Ar tām apgādāja vietējās ķemmju, pogu, rotaslietu un sadzīves priekšmetu ražotnes. 1937. gadā ap 20 % produkcijas ar nosaukumu „Lettoid” eksportēja uz Lietuvu, Poliju un Holandi. Veica priekšdarbus, lai uzsāktu tekstilkazeīna „Lanital” (*Lana Italiana* "Itālijas vilna") ražošanu pēc Milānas firmas *Sprila viscosa* patenta.

## Darbi
Jirgensons A. Mans pienesums dabīgai ķīmiskās rūpniecības attīstībai Latvijas brīvvalsts laikā. Latvijas ķīmijas žurnāls, Nr. 1 (2003), 96.-100. lpp.

## Literatūra
Grosvalds I. Arnolds Jirgensons aizsaulē. Latvijas ķīmijas žurnāls. Nr.4 (2004), 399.-400. lpp.

## Atsauces
Komunistiskā terora upuru piemiņas vieta Torņakalnā

**Komunistiskā terora upuru piemiņas vieta Torņakalnā** atrodas pie Torņakalna dzelzceļa stacijas, Rīgā, Latvijā. Piemiņas vieta veltīta 1941. gada jūnijā deportētajiem Latvijas iedzīvotājiem.

Sākotnēji bija iecerēts piemiņas memoriālu izvietot Esplanādē, tomēr vēlāk tika nolemts to izvietot pie Torņakalna stacijas. Piemiņas vietu veido pieci plēsta akmens tēli, kas simbolizē "izpostītos ģimenes pavardus un trīs izsūtītās paaudzes". Pie stacijas ēkas atrodas preču vagons un piemiņas zīme deportētajiem Latvijas iedzīvotājiem. Piemiņas akmens ar uzrakstu "1941" ir neapstrādāts laukakmens, tas ir 1,2 m augsts.

Piemiņas akmens pie stacijas ēkas ticis atklāts 1990. gadā, tā autors ir tēlnieks Ojārs Feldbergs,  pie akmens tika novietots preču vagons. Memoriāla akmens tēlu tēlnieks ir Pauls Jaunzems, arhitekts — Juris Poga, to  atklāja tobrīdējā Latvijas prezidente Vaira Vīķe-Freiberga.

2012. gada decembrī tika atklāta memoriāla otrā kārta, pie memoriāla tika izvietotas melna akmens plāksnes. Tiek iecerēta arī memoriāla trešā kārta — Torņakalna dzelzceļa stacijas ēkā izvietots informācijas centrs par deportācijām.

## Attēlu galerija

## Atsauces
Kristīgo zemnieku un katoļu partija

**Kristīgo zemnieku un katoļu partija** bija politiskā partija Latvijā. Tā tika dibināta 1920. gadā un likvidēta 1934. gadā, līdz ar Ulmaņa apvērsumu. Partijas vadītājs bija Jāzeps Rancāns.

Partija tika izveidota 1920. gada janvārī ar nosaukumu "Latgales Kristīgo zemnieku savienība". 1925. gada februārī pārsaukta par Kristīgo zemnieku partiju, bet 1933. gada augustā tās nosaukums tika nomainīts uz "Kristīgo zemnieku un katoļu partija". Partijas darbība apturēta 1934. gada maijā.

1958. gadā trimdā atjaunota partijas darbība.

## Dalība Saeimas vēlēšanās

## Atsauces
Baturina

**Baturina** () ir pilsēta Ukrainas ziemeļos, Čerņihivas apgabalā. Izvietojusies apgabala austrumos, Sejmas upes krastā  no apgabala centra Čerņihivas. 17.—18. gadsimtā bija kazaku Ukrainas galvaspilsēta, hetmaņu rezidence. Kopš 1993. gada nacionālais kultūrvēsturiskais rezervāts «Hetmaņu galvaspilsēta».

## Vēsture
Vēstures avotos pirmoreiz minēta 1625. gadā. Kopš 1648. gada Čerņihivas kazaku pulka sotņas pilsēta, kopš 1649. gada — Ņižinas pulka pilsēta. No 1669. līdz 1708. un no 1750. līdz 1764. gadam bija Dņepras kreisā krasta Ukrainas hetmaņu rezidence. Pēc Ziemeļu kara, kura gaitā kazaku hetmanis Ivans Mazepa pārgāja Zviedrijas karaļa Kārļa XII pusē, Krievijas karaspēks 1708. gada 2. novembrī Aleksandra Menšikova vadītā soda ekspedīcijā  ieņēma un nopostīja Baturinu, pēc vēsturnieka Serhija Pavlenko aprēķiniem, sodot ar nāvi ap 5—6,5 tūkstošus kazaku un serdjuku, kā arī noslepkavojot ap 6—7,5 tūkstošus pilsētas civiliedzīvotāju. Tajā laikā pilsētā bija ap  iedzīvotāju. Hetmaņu rezidence tika pārcelta tuvāk Krievijas robežai uz Hluhivu. 2008. gadā Baturinai tika atjaunots pilsētas statuss.

## Atsauces

## Ārējās saites
Nandrolons

**Nandrolons** ir anaboliskais steroīds — testosterona analogs, kura molekula atšķiras no testosterona tikai ar metilgrupas trūkumu pie steroīda "skeleta" 10. oglekļa atoma. Nandrolonam raksturīga ilgstoša iedarbība un vāji izteikts androgēnais (vīrišķās dzimumpazīmes pastiprinošais) efekts. Ievadot intramuskulāri, nandrolons iedarbības maksimumu sasniedz pēc nedēļas un iedarbība ilgst vismaz 3 nedēļas. Metabolizējas aknās; radušies ketosteroīdi izdalās ar urīnu. Nandrolona komerciālie preparāti parasti ir kaprīnskābes vai fenilpropionskābes esteri (**nandrolona dekanoāts** — *Deca Durabolin* vai **nandrolona fenilpropionāts** — *Durabolin*).
thumb|150px|left|Veterinārai lietošanai paredzēts nandrolona dekanoāts

## Izmantošana
Lieto medicīnā hronisku infekcijas slimību, sieviešu osteoporozes, smagu traumu vai ķirurģisku operāciju gadījumos; dažu ļaundabīgu saslimšanu (ielaista sieviešu krūts vēža, kaulu smadzeņu metastāžu u.c.) un aplastisko anēmiju ārstēšanai; bērniem — augšanas hormona trūkuma izraisītu attīstības traucējumu gadījumos. Nandrolonu nedrīkst lietot vairāku veidu ļaundabīgo audzēju (vīriešu krūts vēža, prostatas vēža u.c.) gadījumos; ja ir grūtniecība, aknu slimības, nieru iekaisums. Nandrolons var izraisīt dažādas blaknes — aterosklerozes progresēšanu, aknu bojājumus, dispeptiskas parādības un pat prostatas vai aknu vēzi.

Sportā nandrolons tiek nelegāli izmantots kā dopings. Tas stimulē apetīti, veicina muskuļu masas, kaulu blīvuma, eritrocītu skaita palielināšanos. Dopinga atklāšanu sarežģī fakts, ka nandrolons dabīgi veidojas cilvēka organismā no testosterona, oksidējoties tā metilgrupai, kam seko retro-Klaizena pārgrupēšanās. Starptautiskā Olimpiskā komiteja noteikusi, ka sportistu urīnā drīkst būt ne vairāk kā 2 μg/l nandrolona.

## Atsauces
Bērnu sanatorija "Ogre"

thumb|300px|Bērnu sanatorija "Ogre" 2014. gada maijā.
thumb|300px|Bērnu sanatorija Ogrē 1930. gados.
**Bērnu sanatorija "Ogre"** bija Bērnu klīniskās universitātes slimnīcas nodaļa. Sanatorijas ēka atrodas Ogrē, Gaismas prospektā 2/6. Tas ir valsts nozīmes kultūras piemineklis un viens no pēdējiem arhitekta Konstantīna Pēkšēna darbiem.

## Vēsture
Ēkas būvniecība sākās 1926. gadā pēc Rīgas Centrālās slimo kases pasūtījuma, tā būvēta pēc Konstantīna Pēkšēna projekta. 1927. gadā tika atklāts Rīgas trūcīgo bērnu atpūtas nams "Mālkalne". Ēkas arhitektūru raksturo īpatnējs funkcionālisma un nacionālā romantisma savienojums. Sanatorijas iekštelpu sienas apgleznojis Ansis Cīrulis. Freskas veidotas uz cieta kaļķa apmetuma sausās kazeīna freskas tehnikā un tās ir veltītas bērnu ikdienas gaitām – pasaku stāstīšanai, dejām un rotaļām. Anša Cīruļa zīmētās freskas ir valsts nozīmes mākslas piemineklis. Freskām bagātākā ir ēdamzāle. 20. gadsimta 50. gados Cīruļa freskas tika aizkrāsotas, bet restaurācijas darbu laikā gleznojumus atjaunoja. Kopš 1959. gada iestāde pārdēvēta par tuberkulozes sanatoriju "Ogre". Otrā pasaules kara laikā ēkā darbojās vācu armijas hospitālis.

2014. gadā sanatoriju slēdza.  Ogres novada pašvaldības un Veselības ministrijas pārstāvji parakstīja aktu par vecās sanatorijas ēkas nodošanu Ogres novada pašvaldības īpašumā.

## Atsauces
Puhaviču rajons

**Puhaviču rajons** (, ) ir Minskas apgabala rajons Baltkrievijā. Robežojas ar Minskas apgabala Starija Darohu, Sluckas, Uzdas, Minskas un Červjeņas rajoniem, kā arī Mogiļevas apgabala Asipoviču rajonu.

Puhaviču rajona Vuzļanu ciemā dzimis amerikāņu uzņēmējs Deivids Sarnovs (*David Sarnoff*, 1891-1971).

## Atsauces

## Ārējās saites
Marjina Horka

**Marjina Horka** () jeb **Marjina Gorka** () ir pilsēta Baltkrievijā, Minskas apgabala Puhaviču rajona centrs. Netālu no pilsētas atrodas valsts ģeogrāfiskais centrs.

## Vēsture
Rakstos pirmoreiz minēta 1222. gadā. Atradās Lietuvas lielkņazistē. Pēc Polijas Otrās dalīšanas 1793. gadā apdzīvotā vieta pievienota Krievijas Impērijai. No 1920. gada — Baltkrievijas PSR sastāvā. Otrā pasaules kara laikā no 1941. līdz 1944. gadam pilsēta atradās vācu okupācijā.

## Ekonomika
Kopš 20. gadsimta 30. gadiem Marjina Horka ir ievērojama karabāze. Mūsdienās pilsētā bāzējas Baltkrievijas Bruņoto spēku Speciālo uzdevumu vienība.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Marjina Horka vietnē "Baltkrievijas globuss"
Vikipēdija nīderlandiešu valodā

thumb|Vikipēdijas nīderlandiešu valodā logo
**Vikipēdija nīderlandiešu valodā** () ir bezmaksas tīmekļa enciklopēdijas Vikipēdijas nīderlandiešu valodas versija. Tā darbojas kopš 2001. gada jūnija. Pēc 2014. gada jūlija datiem tajā bija vairāk kā 1,776 miljonu rakstu un pēc rakstu skaita tolaik tā bija trešā lielākā Vikipēdija pēc angļu un vācu valodu versijām.
2020. gada sākumā tā bija sestā lielākā Vikipēdijas versija pēc rakstu skaita (1,993 miljoni rakstu). Pilnīgākajiem un kvalitatīvākajiem rakstiem tiek piešķirts vērtīga vai laba raksta statuss.

## Ārējās saites
*
Vikipēdija itāļu valodā

thumb|Vikipēdijas itāļu valodā logo
**Vikipēdija itāļu valodā** () ir bezmaksas tīmekļa enciklopēdijas Vikipēdijas itāļu valodas versija. Tā darbojas kopš 2001. gada 11. maija un ir viena no pirmajām Vikipēdijām. Pirmo reizi tika labota 2001. gada 11. jūnijā. Pēc 2014. gada datiem tajā bija vairāk kā 1,14 miljoni rakstu un vairāk kā viens miljons reģistrētu lietotāju. 
2020. gada janvārī tajā bija vairāk nekā 1,579 miljoni rakstu un tā bija astotā lielākā Vikipēdija pēc rakstu skaita. Pilnīgākajiem un kvalitatīvākajiem rakstiem tiek piešķirts vērtīga vai laba raksta statuss.

## Ārējās saites
*
Sluckas rajons

**Sluckas rajons** (, ) ir Minskas apgabala rajons Baltkrievijā. Robežojas ar Minskas apgabala Puhaviču, Starija Darohu, Ļubaņas, Saļihorskas, Kapiļas un Uzdas rajoniem.

## Ārējās saites
Slucka

**Slucka** (, ) ir pilsēta Baltkrievijā, Minskas apgabala Sluckas rajona centrs pie Slučas upes.

## Vēsture
Rakstos Slucka pirmoreiz minēta 1116. gadā. 12. gadsimtā tā izveidojās par Sluckas kņazistes centru. No 14. gadsimta sākuma kņaziste atradās Lietuvas lielkņazistē. 1582. gadā Sluckā tika radīts Sluckas evaņģēlijs — baltkrievu valodas piemineklis. Pēc pēdējās Sluckas kņazienes Sofijas nāves pilsēta pārgāja viņas vīra Januša Radzivila īpašumā. Radzivilu īpašuma pilsēta bija no 1612. līdz 1695. gadam un no 1744. līdz 1832. gadam. 1736. gadā pilsētā sāka izgatavot t.s. Sluckas jostas — Lietuvas lielkņazistes augstmaņu tērpa sastāvdaļu, un Slucka kļuva par tekstilrūpniecības centru.

Slucka tika pievienota Krievijai pēc Polijas Otrās dalīšanas 1793. gadā. No 1920. gada tā bija Baltkrievijas PSR sastāvā. No 1920. gada 27. novembra līdz 28. decembrim ap pilsētu notika neveiksmīgā Sluckas sacelšanās, kurā baltkrievu nacionālisti centās gāzt boļševiku režīmu. Otrā pasaules kara laikā no 1941. gada jūnija līdz 1944. gada jūlijam pilsēta atradās vācu okupācijā. Gandrīz visi pilsētas ebreji tika iznīcināti holokaustā. 1967. gada 12. oktobrī pilsētā izcēlās masu nemieri ar cilvēku upuriem. No 1991. gada Slucka ir neatkarīgās Baltkrievijas sastāvā.

## Ekonomika
Sluckā atrodas cukurfabrika.

## Sports
* FK Sluck ir Baltkrievijas futbola klubs no Sluckas, kurš spēlē Baltkrievijas Augstākā līga.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Slucka vietnē "Baltkrievijas globuss"
Grafikas dizains

**Grafikas dizains** ir vizuālās komunikācijas māksla, kuras uzdevumi ir vizuālu, grafisku problēmu risināšana vai vizuāla stilizēšana, izmantojot mākslinieciskās iespējas, ko sniedz tipografika, dažādas iespiedes vai attēla apstrādes tehnikas, digitālas, mehāniskas vai analogas metodes, ar mērķi radīt grafisku dizaina darbu vai atrisināt grafisku problēmu. Grafikas dizainu pamatā izmanto izdevniecībā, drukātajos un elektroniskajos medijos, reklāmā, grafisko zīmju un vides noformējumu izstrādē, kā arī apģērbu, iepakojuma dizains un citu industriālo priekšmetu apdrukas dizainā.
Labirints

[thumb|[Neimegenas labirints uz ūdens]]
**Labirints** (, ) ir vēsturiska celtne ar daudzām sarežģītām ejām, kā arī simbolisks, arhetipisks aplis vai taku spirāle rituāliskai ar meditāciju saistītai darbībai. Mūsdienās labirints reizēm kļuvis parka ornaments izklaides vai spēles vajadzībām.

## Raksturojums
Apgalvots, ka vārds labirints radies Egejas civilizācijā, Līdijā no līdiešu vārda *labrys* ar nozīmi "dubultasmeņu āva" un esot lietots Mīnojiešu civilizācijā un Senā Grieķijā, lai apzīmētu Krētas Knosas pili. Plīnijs Vecākais "Dabas Vēsturē" pieminējis četrus aizvēsturiskus vai seno laiku labirintus: Krētas, Ēģiptes, Lemnas un kādu labirintu Itālijā. Latvijā ir iekārtotas spirālveida takas un vairākas smilšakmeņu alas, sauktas par labirintiem.

## Galerija

Attēls:How to do labyrinth.svg|"Klasiskā" labirinta shēma
Attēls:Labirinto do Outeiro do Cribo.JPG|Bronzas laikmeta labirints Galisijā
Attēls:8250 Church of Abbaye Notre-Dame de Saint-Remy Rochefort 2007 Luca Galuzzi.jpg|Cisterciešu klostera labirints Beļģijā
Attēls:Nazca Lines Labyrinth Peru.jpg|Naskas līnijas Peru
Attēls:Map of Jericho in 14c Farhi Bible by Elisha ben Avraham Crescas.jpg|Jērikas mūri attēloti 14. gadsimta Torā


## Skatīt arī
* Riežupes smilšu alas
* Šartras Dievmātes katedrāle — labirints

## Atsauces

## Ārējās saites

* Labirintu arhīvs  
* Senie labirinti 
* Skandināvu labirinti 
* ''Labrys'' (dubultasmeņu āvas) simbolika mūsdienu grieķu misticismā
Vikipēdija zviedru valodā

thumb|Vikipēdijas zviedru valodā logo
**Vikipēdija zviedru valodā** () ir bezmaksas tīmekļa enciklopēdijas Vikipēdijas zviedru valodas versija. Tā darbojas kopš 2001. gada maija. 2013. gada jūnijā zviedru valodas versija sasniedza vienu miljonu rakstu, 2015. gada septembrī — divus miljonus. Tā ir otrā lielākā Vikipēdijas versija pēc ievietoto rakstu skaita, atpaliekot vien no Vikipēdijas angļu valodā. Zviedru valodas Vikipēdijā ir vairāk kā 350 000 reģistrētu lietotāju. Administratorus ievēl ik pēc viena gada. Pilnīgākajiem un kvalitatīvākajiem rakstiem tiek piešķirts vērtīga vai laba raksta statuss.

Lielu daļu šīs vikipēdijas rakstu ir izveidojusi datorprogramma (bots) Lsjbot, kuras autors ir zviedru fiziķis, vikipēdists Sverkers Jūhansons. Bots veido rakstus arī varaju un sebuāņu valodas versijās.

## Ārējās saites
*
Vikipēdija spāņu valodā

thumb|Vikipēdijas spāņu valodā logo
**Vikipēdija spāņu valodā** () ir bezmaksas tīmekļa enciklopēdijas Vikipēdijas spāņu valodas versija. Tā darbojas kopš 2001. gada maija, 2013. gada maijā spāņu valodas versija sasniedza vienu miljonu rakstu. Pēc 2014. gada oktobra datiem tajā bija vairāk kā 1,113 miljoni rakstu un vairāk kā 3,3 miljoni reģistrētu lietotāju.

2020. gada janvārī tajā bija vairāk nekā 1,573 miljoni rakstu un tā bija devītā lielākā Vikipēdija pēc rakstu skaita.
Pilnīgākajiem un kvalitatīvākajiem rakstiem tiek piešķirts vērtīga vai laba raksta statuss.

## Ārējās saites
*
Stefāno Piraci

**Stefāno Pirazzi** (; dzimis ) ir profesionāls Itālijas šosejas riteņbraucējs, kura pēdējā pārstāvētā komanda bija **'. Dzimis [[Alatri]], Piraci 2010. gadā uzsāka profesionāļa karjeru, pievienojoties **'; arī viņa dvīņubrālis Roberto ir riteņbraucējs, abi brāļi kopā startēja amatieru komandā *Palazzago Rad Logistica* 2009. gadā.

Par Piraci lielākajiem sportiskajiem sasniegumiem uzskatāma uzvara 2014. gada ''Giro d'Italia'' sacensību posmā un 2013. gada''Giro d'Italia''* *kalnu klasifikācijā.

2017. gada maijā, vienu dienu pirms 2017. gada ''Giro d'Italia'' starta, UCI paziņoja, ka Piraci un viņa ** komandas biedrs Nikola Rufoni uzrādījuši pozitīvas augšanas hormonus izdalošu peptīdu analīzes iepriekšējā mēnesī ārpus sacensībām ņemtos analīžu paraugos. Vēlāk tajā mēneši UCI apstiprināja, ka abu braucēju B proves arī bijušas pozitīvas un *Bardiani-CSF* apstiprināja, ka lauzīs abu braucēju līgumus.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Bardiani-CSF profils
Bjerns Vesterlunds

**Bjerns Georgs Vilhelms Vesterlunds** (*Björn Georg Wilhelm Westerlund*, dzimis 1912. gada 27. janvārī, miris 2009. gada 11. martā) bija Somijas inženieris, uzņēmējs un politiķis. Nepilnu mēnesi 1961. gadā viņš bija Somijas tirdzniecības un rūpniecības ministrs. Vesterlunda vadībā apvienota korporācija *[[Nokia]]*.

Bjerns kā vecākais bērns piedzima rūpnieka Torstena Vesterlunda (*Torsten Westerlund*) un Elizabetes Kepelas (*Elisabeth Köppel*) sešu bērnu ģimenē. Torstena Vesterlunda vecāki bija Helena Pensina (*Helena Pentzin*) un farmaceits un mūzikas izplatītājs Roberts Emils Vesterlunds (*Robert Emil Westerlund*), kurš no 1930. līdz 1958. gadam bija *[[Nokian Renkaat|Suomen Gummitehdas]]* izpilddirektors, kā arī *[[Nokia]]* un *[[Prysmian Finland|Suomen Kaapelitehdas]]* padomes priekšsēdētājs.

1935. gadā Bjerns Vesterlunds Helsinku tehniskajā augstskolā ieguva elektroinženiera diplomu.
1936. gadā viņš sāka strādāt kabeļu ražošanas uzņēmumā *[[Prysmian Finland|Suomen Kaapelitehdas]]* par inženieri laboratorijā. 1940. gadā viņš kļuva par inženieru nodaļas vadītāju. 1947. gadā viņš kļuva par tehnisko direktoru.
1956. gadā Vesterlunds kļuva par *Suomen Kaapelitehdas* izpilddirektoru, nomainot Verneru Vekmani.
1960. gadā pēc Vesterlunda ierosinājuma *Suomen Kaapelitehdas* tika izveidota elektronikas nodaļa.
1963. gadā viņš kļuva arī par *Suomen Kaapelitehdas* padomes locekli. Bez tam viņš 1960. gados bija arī *[[Nokian Renkaat|Suomen Kumitehdas]]* padomes loceklis un direktora vietnieks.

1961. gadā no 16. jūnija līdz 14. jūlijam Bjerns Vesterlunds bija bija tirdzniecības un rūpniecības ministrs, pārstāvot Zviedru tautas partiju Sukselainena valdībā.
1962. gadā Vesterlundam piešķīra Kalnu padomnieka goda tituls.

1966. gadā Vesterlunda vadībā *Suomen Kaapelitehdas Ab* apvienojās ar *Suomen Kumitehdas Oy* un *Nokia Ab*, izveidojot *Oy Nokia Ab* (tagad zināma kā *[[Nokia|Nokia Oyj]]*). Bjerns Vesterlunds kļuva par *Nokia* izpilddirektoru un padomes locekli. 1977. gada aprīlī viņš atstāja izpilddirektora amatu, viņa vietā tika iecelts Kari Kairamo, kurš kopš 1972. gada bija izpilddirektora vietnieks.
Pēc tam līdz 1979. gadam Vesterlunds bija *Nokia* padomes priekšsēdētājs.

Bjerns Vesterlunds ar pirmo sievu Gretu Anitu Lehto (*Greta Anita Lehto*) apprecējās 1939. gadā. Viņa mira 1961. gadā. 1964. gadā Vesterlunds apprecējās ar Airi Jauhiainenu (*Airi Jauhiainen*). 
Bjernam Vesterlundam bija seši bērni: Kristians (*Christian*, dzimis 1940. gadā), Ēriks (*Eric*, 1941), Anita (*Anita*, 1945), Pērs (*Per*, 1950), Tarja (*Tarja*, 1960), Torstens (*Torsten*, 1964).

## Atsauces

## Ārējās saites
* Westerlund, Björn (1912 - 2009) Biografiakeskus
Valdis Celms

**Valdis Celms** (dzimis ) ir latviešu grafikas dizainers, mākslinieks, pilsētas robežzīmes uzraksta "Rīga" burtu dizaina u.c. grafisko darbu autors un Latvijas Dievturu sadraudzes dižvadonis. 

1961. gadā absolvēja Rīgas Celtniecības koledžu, bet 1970. gadā Latvijas Valsts Mākslas Akadēmijas Rūpniecības mākslas nodaļu. 

2008. gadā izdota viņa monogrāfija "Latvju raksts un zīmes", bet 2016. gadā izdevniecība Lauku Avīze laida klajā viņa grāmatu "Baltu dievestības pamati" latviešu un lietuviešu valodā.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Līga Rušeniece (2015. gada 14. novembris). Valdis Celms: Būt latvietim ir garīgs uzdevums. Neatkarīgā Rīta Avīze. Skatīts: 2018. gada 6. janvārī
* Alise Jesenska (2016. gada 21. jūnijs). Mūsos ir baltu kodols! Apollo. Skatīts: 2018. gada 6. janvārī
* Arita Grīnberga (2015. gada 29. jūnijs). Latvju zīmju pētnieks Valdis Celms. *Monopols*. Latvijas Radio 1. Lsm.lv. Skatīts: 2018. gada 6. janvārī
Bēthovena 9. simfonija

300px|thumb|Bēthovena 9. simfonijas manuskripts
**9. simfonija**, op. 125 re minorā ir pēdējā pabeigtā Ludviga van Bēthovena sacerētā simfonija. Tā tika pabeigta 1824. gadā. Šis tiek uzskatīts par vienu no visplašāk pazīstamākajiem klasiskās mūzikas skaņdarbiem. Kritiķi to uzskata par vienu no Bēthovena izcilākajiem darbiem, daži to uzskata par visu laiku izcilāko skaņdarbu.

9. simfonija ir izmantota Eiropas Savienības himnā "Oda priekam". Simfonijas pirmizrāde notika  Vīnē.

## Atsauces

## Ārējās saites
*
Vikipēdija japāņu valodā

thumb|Vikipēdijas japāņu valodā logo
**Vikipēdija japāņu valodā** (, *Wikipedia Nihongo-ban*) ir bezmaksas tīmekļa enciklopēdijas Vikipēdijas japāņu valodas versija. Tā darbojas kopš 2001. gada marta un ir viena no pirmajām Vikipēdijas versijām.

Pēc 2014. gada oktobra datiem tajā bija vairāk kā 930 000 rakstu, bet 2020. gada janvārī vairāk nekā 1,187 miljoni rakstu un tā bija trīspadsmita lielākā Vikipēdijas versija pēc ievietoto rakstu skaita. Pilnīgākajiem un kvalitatīvākajiem rakstiem tiek piešķirts vērtīga vai laba raksta statuss.

## Ārējās saites
*
The World Factbook

***The World Factbook***, pazīstams arī kā ***CIA World Factbook***, ir uzziņu materiāls, ko veidojusi ASV Centrālā izlūkošanas pārvalde almanaha veidā apkopojot informāciju par pasaules valstīm. *The World Factbook* ir pieejams internetā, vēl pastāv lejupielādējama versija izmantošanai bezsaistē, ik pēc laika tiek izdota oficiālā drukātā versija.

*The World Factbook* materiālā ir pieejamas ziņas par 267 vienību demogrāfiju, ģeogrāfiju, saskarsmi, valdību, ekonomiku un militārismu. Šo materiālu Centrālā izlūkošanas pārvalde sagatavo ASV valdības ierēdņiem, tā stils, formāts un saturs veidots tā, lai tiktu apmierinātas viņu prasības. *The World Factbook* tiek bieži izmantots arī akadēmiskos nolūkos un ziņu veidošanai.

Līdz 2001. gada novembrim informācija *The World Factbook* mājaslapā tika atjaunināta reizi gadā, no 2004. līdz 2010. gadam — ik pēc divām nedēļām, kopš 2010. gada — reizi nedēļā. Mājaslapu apmeklē apmēram 6 miljoni cilvēku ik mēnesi. Agrāk papildu drukātajai un interneta versijai materiāls bija pieejams CD-ROM, disketes, magnētiskās lentes un mikrofišas formātā.

## Atsauces

## Ārējās saites
*
EUTELSAT 48D/Afghansat 1

***EUTELSAT 48D/Afghansat 1*** (agrākie nosaukumi ***W2M***, ***EUTELSAT 48B***, ***EUTELSAT 28B***) ir Afganistānas pirmais pavadonis. To Afganistānas Sakaru un informācijas tehnoloģiju ministrijai no 2014. gada maija iznomājis Francijas uzņēmums *[[Eutelsat]]*. Sakaru pavadoni orbītā palaists 2008. gada decembrī. Tas nodrošina televīzijas un radio retranslācijas, mobilo sakaru un datu pārraides pakalpojumus Centrālāzijai.

Kosmisko aparātu izgatavoja Indijas kosmisko pētījumu organizācija (ISRO) uz platformas *[[I-3K]]* bāzes. Sakaru aparatūru izgatavoja Francijā reģistrēts uzņēmums *[[EADS Astrium]]*. Pavadoņa starta masa bija 3460 kg, izmēri 1,8 x 2,0 x 5,0 m, saules bateriju paneļu pletums 15,7 m. Pavadonī uzstādīti 32 Ku raidītāji, un derīgās kravas jauda ir 4 kW.

2006. gada 20. februārī *EADS Astrium* un ISRO komercnodaļa ANTRIX noslēdza sadarbības līgumu sakaru pavadoņu būvē. Primārais kontrkators būtu *EADS Astrium*, kas atbildīgs par visu programmas pārvaldību un derīgās kravas izgatavošanu. ANTRIX/ISRO izgatavotu pavadoņa platformu, kā arī integrētu derīgo kravu un testētu kosmisko aparātu. ISRO būtu atbildīga par pavadoņa sākotnējām orbitālajām pārbaudēm. Pirmais šī projekta produkts būtu pavadonis ***W2M*** uzņēmumam *Eutelsat*; tas jāpiegādā 26 mēnešu laikā palaišanai orbītā 2008. gada otrajā ceturksnī.

*W2M* tika palaists  22:35UTC ar nesējraķeti Ariane 5ECA (lidojums *VA-186*) no Gviānas kosmiskā centra. Kopā ar to palaists arī sakaru pavadonis *[[EUTELSAT HOT BIRD 13C|Hot Bird 9]]*.
Ģeostacionāro orbītu tas sasniedza ar saviem dzinējiem. 

Pēc orbitālo testu pabeigšanas 2010. gada janvārī *W2M* tika pārvietots uz ģeostacionārās orbītas punktu 16° austrumu garuma, kur tam būtu jānomaina *[[Eutelsat W2|W2]]*. Pārvietošanas laikā pavadonim radās nopietna kļūme energosistēmā. Pēc darbības atjaunošanas tas varēja sniegt tikai 50 % no tā paredzētās jaudas. *W2M* tika atstāts pozīcijā 16° A, kur tas kalpotu kā rezerve pavadonim *W2M*.

Vēlāk *W2M* tika pārvietots uz punktu 48° austrumu garuma. 
2012. gada 1. martā *Eutelsat* unificēja savu pavadoņu nosaukumu sistēmu. Kosmiskie aparāti turpmāk tika identificēti pēc to orbitālās pozīcijas. *W2A* ieguva nosaukumu ***EUTELSAT 48B***.

2012. gada augustā pavadonim bija atjaunota 100 % darbība.
2012. gada beigās tas pārvietots uz pozīciju 28,5° austrumu garuma un pārdēvēts par ***EUTELSAT 28B***.

2014. gada janvārī *Eutelsat* noslēdza līgumu ar Afganistānas Sakaru un informācijas tehnoloģiju ministriju par pavadoņa iznomāšanu. Februāra beigās tas tika pārvietots uz punktu 48° austrumu garuma. Pavadonis tika pārdēvēts par ***EUTELSAT 48D/Afghansat 1*** un sāka sniegt pakalpojumus 10. maijā. Afganistāna par pavadoni maksā 4 miljonus USD gadā, bet cer saņemt ienākumus par to 15 miljonus USD gadā.

## Atsauces

## Ārējās saites
* EUTELSAT 48D / AFGHANSAT 1  Eutelsat 
* Ariane launch of HOT BIRD 9 & W2M Arianespace 
* Eutelsat W2M → Eutelsat 48B → Eutelsat 28B → Eutelsat 48D / Afghansat 1 Gunter Dirk Krebs
Vikipēdija vjetnamiešu valodā

thumb|Vikipēdijas vjetnamiešu valodā logo
**Vikipēdija vjetnamiešu valodā** () ir bezmaksas tīmekļa enciklopēdijas Vikipēdijas vjetnamiešu valodas versija. Tā darbojas kopš 2002. gada novembra. Pēc 2014. gada datiem tajā ir vairāk kā 1 miljons rakstu. Tā ir vienpadsmitā lielākā Vikipēdijas versija pēc rakstu skaita. Pilnīgākajiem un kvalitatīvākajiem rakstiem tiek piešķirts vērtīga vai laba raksta statuss.

## Ārējās saites
*
Vikipēdija portugāļu valodā

thumb|Vikipēdijas portugāļu valodā logo
**Vikipēdija portugāļu valodā** () ir bezmaksas tīmekļa enciklopēdijas Vikipēdijas portugāļu valodas versija. Tā darbojas kopš 2001. gada jūnija un ir piektā vecākā Vikipēdijas versija.

Pēc 2014. gada datiem tajā bija vairāk kā 828 000 rakstu, bet 2020. gada janvārī vairāk nekā 1,019 miljoni rakstu un tā bija 16. lielākā Vikipēdija pēc rakstu skaita. Pilnīgākajiem un kvalitatīvākajiem rakstiem tiek piešķirts vērtīga vai laba raksta statuss.

## Ārējās saites
*
Pura Vida Conspiracy

***Pura Vida Conspiracy*** ir sestais čigānu panka grupas *[[Gogol Bordello]]* studijas albums. To 2013. gada jūlijā izlaida izdevējkompānija *[[ATO Records]]*.

Albuma koncerttūrē grupa pirmo reizi uzstājās Latvijā, 2014. gada 27. maijā sniedzot koncertu Palladium koncertzālē.

## Dziesmu saraksts

## Atsauces
Vikipēdija ukraiņu valodā

**Vikipēdija ukraiņu valodā** () ir bezmaksas tīmekļa enciklopēdijas Vikipēdijas ukraiņu valodas versija.

Pirmais raksts tika uzrakstīts 2004. gada 30. janvārī. 2023. gada 19. decembrī ukraiņu Vikipēdijā bija 1 301 446 rakstu, un tā pēc rakstu daudzuma Vikipēdijā ieņēma 14. vietu. Pilnīgākajiem un kvalitatīvākajiem rakstiem tiek piešķirts vērtīga vai laba raksta statuss.

Pēc 2022. gada februāra datiem Vikipēdija ukraiņu valodā bija otrā visvairāk apmeklētā Vikipēdija Ukrainā ar 71 miljonu lapu skatījumu. Divus miljonus reižu skatīta Krievijā un pa vienam miljonam reižu ASV un Polijā.

## Neitralitātes neievērošana
Raksti ukraiņu Vikipēdijā tiek kritizēti par ideoloģizāciju, marginalizāciju, pārmērīgu politizāciju un nacionālismu, jo īpaši rakstos par vēsturisku un politisku tematiku. Arī ukraiņu Vikipēdijas autoru vidū valda pretkrieviski noskaņojumi.

## Atsauces

## Ārējās saites
*
Vjačeslavs Kaščejevs

**Vjačeslavs Kaščejevs** (dzimis ) ir Latvijas fiziķis, darbojas kvantu fizikā, Latvijas Universitātes profesors, Latvijas Zinātņu akadēmijas īstenais loceklis. 
2017. gadā iestājās politiskajā partijā Kustība Par!.

## Apbalvojumi
* Starptautiskās fizikas olimpiādes bronzas medaļa (1996)
* Starptautiskās informātikas olimpiādes bronzas medaļa (1996)
* Pasaules Ekonomikas foruma balva (2013) 
* Artura Balklava balva par ieguldījumu zinātnes popularizēšanā Latvijā (2021)

## Atsauces

## Ārējās saites
* Informācija Latvijas Universitātes mājaslapā
* [Https://www.diena.lv/raksts/latvija/viedokli/kascejevs-patiesiba-ir-tada-spitiga-substance-14164543 Kaščejevs: Patiesība ir tāda spītīgā substance], intervija laikrakstam Diena, 25.01.2017
* Intervija žurnālā Ir
*
Vesterlunds

**Vesterlunds** (*Westerlund*) ir skandināvu izcelsmes uzvārds.

Personas ar šo uzvārdu:
* Bjerns Vesterlunds (*Björn Westerlund*) — Somijas inženieris, uzņēmējs un politiķis (1912—2009)
* Edvards Vesterlunds (*Edvard Westerlund*) — somu cīkstonis, olimpiskais čempions (1901—1982)
* Erka Vesterlunds (*Erkka Westerlund*) — somu hokeja treneris (dzimis 1957. gadā)
* Kalle Vesterlunds (*Kalle Westerlund*) —  somu cīkstonis (1897—1972)
* Torstens Vesterlunds (*Torstens Westerlund*) — Somijas inženieris, uzņēmējs (1888—1963)
Medija O'Railija

**Medija O'Railija** (; dzimusi  Zienmeļkarolīnas štatā) ir amerikāņu pornoaktrise.

Darbojas pornoindustrijā kopš 2011. gada. Ievērību guvusi ar galveno Dorotijas Geilas lomu 2013. gada filmā *Not The Wizard of Oz XXX* (parodija par filmu "Oza zemes burvis"), par ko tika nominēta 2014. gada AVN balvai kā gada labākā pornoaktrise. 2013. gadā šai pašai balvai nominēta kā labākā jaunā zvaigzne. Kopumā filmējusies vairāk kā 140 filmās.

## Ārējās saites

* IAFD profils 
* AFDB profils