open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Džuzepe Barēzi

**Džuzepe Barēzi** (, dzimis ) ir Itālijas futbola treneris un bijušais futbolists, spēlēja pussarga pozīcijā, bijis Itālijas futbola izlases dalībnieks.

Savu spēlētāja karjeras lielāko daļu, 18 gadus, pavadījis Itālijas komandā "Milānas "Internazionale". Ar *Inter* komandu Barēzi divas reizes uzvarēja Itālijas A sērijā un Itālijas kausā, kā arī 1991. gadā ieguva UEFA kausu. Bijis arī komandas kapteinis. Savu karjeru 1994. gadā beidzis ''Modena''.

Itālijas futbola izlases sastāvā spēlējis no 1979. līdz 1986. gadam, kopumā piedaloties 18 mačos. Piedalījies 1980. gada Eiropas čempionātā un 1986. gada FIFA Pasaules kausā.

Viņa jaunākais brālis Franko Barēzi arī bija aizsargs, kā arī bijis otras Milānas komandas *[[AC Milan]]* kapteinis.

## Sasniegumi
**Internazionale**

* Itālijas A sērija: 1979–80, 1988–89
* Itālijas kauss: 1977–78, 1981–82
* Itālijas Superkauss: 1989
* UEFA kauss: 1990–91

## Atsauces

## Ārējās saites
Marko Tardelli

**Marko Tardelli** (, dzimis ) ir Itālijas futbola treneris un bijušais futbolists, spēlēja pussarga pozīcijā, bijis Itālijas futbola izlases dalībnieks.

Savu karjeru sācis ''Pisa'' komandā, vēlāk spēlējis ''Como'', ''Juventus'' un *[[Internazionale]]*, bet karjeru noslēdzis Šveices komandā ''St. Gallen''. Vislielākos panākumus guvis ar *Juventus* komandu, piecas reizes uzvarot Itālijas A sērijā un divas reizes Itālijas kausā. Uzvarējis visos četros UEFA nozīmīgajos klubu turnīros (Eiropas kauss, UEFA Kausu ieguvēju kauss, UEFA kauss un UEFA Superkauss). Tardelli kopā ar saviem komandas biedriem Antonio Kabrīni un Gaetāno Šireu kļuva par pirmajiem trim futbolistiem, kuri to ir paveikuši.

Itālijas futbola izlases sastāvā spēlējis no no 1976. līdz 1986. gadam. Ar izlasi uzvarējis 1982. gada FIFA Pasaules kausā, kur viņš finālā pret Rietumvāciju guva komandas otros vārtus. Viņa emocionālās vārtu guvuma svinības tai mačā tiek uzskatītas par vienu no ikoniskākajiem mirkļiem Pasaules kausa vēsturē. Piedalījies arī 1978. un 1986. gada FIFA Pasaules kausā, kā arī 1980. gada Eiropas čempionātā.

Savas trenera karjeras laikā vadījis vairākas Itālijas jauniešu futbola izlases. Bijis arī Ēģiptes futbola izlases galvenais treneris, bet no 2008. līdz 2013. gadam bijis Džovanni Trapatoni palīgs, vadot Īrijas futbola izlasi.

## Sasniegumi
### Spēlētāja karjera
**Juventus**
* Itālijas A sērija: 1976–77, 1977–78, 1980–81, 1981–82, 1983–84
* Itālijas kauss: 1978–79, 1982–83
* Eiropas kauss: 1984–85
* UEFA kauss: 1976–77
* UEFA Kausu ieguvēju kauss: 1983–84
* UEFA Superkauss: 1984

**Itālija**
* FIFA Pasaules kauss: 1982

### Trenera karjera
**Itālijas U21 izlase**
* UEFA Eiropas U-21 čempionāts: 2000

## Atsauces

## Ārējās saites
Bruno Konti

**Bruno Konti** (, dzimis ) ir Itālijas futbola treneris un bijušais futbolists, spēlēja malējā uzbrucēja pozīcijā, bijis Itālijas futbola izlases dalībnieks. Pašlaik Konti ir Itālijas komandas *[[AS Roma]]* jauniešu attīstības sektora vadītājs.

Gandrīz visu savu spēlētāja karjeru spēlējis *[[AS Roma]]* komandā. 20. gadsimta 70. gados divas reizes ticis izīrēts ''Genoa'' komandai. Ar *Roma* komandu 1983. gadā uzvarējis Itālijas A sērijā, kā arī piecas reizes ieguvis Itālijas kausu. Ieguvis iesauku "Romas mērs". Konti ir svarīga personība *Roma* komandas vēsturē. Viņš tiek uzskatīts par vienu no Itālijas visu laiku labākajiem malējiem uzbrucējiem.

Itālijas futbola izlases sastāvā spēlējis no 1980. līdz 1986. gadam. Ar izlasi uzvarējis 1982. gada FIFA Pasaules kausā. Piedalījies arī 1986. gada FIFA Pasaules kausā.

## Sasniegumi
**Genoa**

* Itālijas B sērija: 1975–76

**Roma**

* Itālijas A sērija: 1982–83
* Itālijas kauss: 1979–80, 1980–81, 1983–84, 1985–86, 1990–91

**Itālija**

* FIFA Pasaules kauss: 1982

## Atsauces

## Ārējās saites
Aleksandrs Žuravļovs

**Aleksandrs Žuravļovs** (, dzimis ) ir Krievijas Federācijas ģenerālpulkvedis, kopš 2018. gada Rietumu kara apgabala pavēlnieks. Krievijas bruņoto spēku kontingenta komandieris Sīrijas pilsoņu karā (2016, 2018) un viens no Krievijas 2022. gada iebrukuma Ukrainā vadītājiem. Apsūdzēts kara noziegumos pret civiliedzīvotājiem Sīrijā un Ukrainā.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1965. gadā Tjumeņas apgabala Golišmanovas ciemā. 1986. gadā absolvēja Čeļabinskas Augstāko tanku komandieru skolu un dienēja Centrālajā karaspēka grupā Čehoslovākijā (1986—1991). Pēc PSRS sabrukuma 1991. gadā turpināja dienestu Krievijas Tālajos Austrumos (1994—2006), 1996. gadā absolvēja Maļinovska Bruņutanku spēku militāro akadēmiju, 2008. gadā Ģenerālštāba akadēmiju. Bija 58. armijas štāba priekšnieks Ziemeļkaukāzā (2008) un 2. gvardes armijas komandieris Centrālajā kara apgabalā (2010—2015).

Pēc Krievijas-Ukrainas kara sākuma 2014. gadā Žuravļovu paaugstināja ģenerālleitnanta pakāpē un 2015. gada janvārī iecēla par Dienvidu kara apgabala komandiera pirmo vietnieku. No 2016. gada jūlija līdz decembrim viņš komandēja Krievijas Federācijas bruņoto spēku (KFBS) kontingenta aviācijas uzbrukumus Alepo Sīrijas pilsoņu karā, par to saņemot ģenerālpulkveža pakāpi un Krievijas Federācijas varoņa nosaukumu. 2017. gada janvārī Žuravļovu iecēla par KFBS ģenerālštāba priekšnieka vietnieku. 2018. gada janvārī viņš atkal pārņēma Sīrijā dislocētā KFBS kontingenta vadību.

2018. gada novembrī viņu iecēla par Rietumu kara apgabala komandieri. Krievijas 2022. gada iebrukuma Ukrainā sākumā devis pavēli lietot kasešu bumbas Harkivas dzīvojamo kvartālu apšaudei.
Uzskata, ka pēc Krievijas bruņoto spēku militārajām neveiksmēm 2022. gada jūlijā Žuravļovu atstādināja no amata.

## Atsauces

## Ārējās saites
Enco Bearcots

**Enco Bearcots** (, dzimis , miris ) bija Itālijas futbolists un futbola treneris. Spēlējis pussarga pozīcijā, pārstāvējis Itālijas futbola izlasi.

Savas karjeras laikā spēlējis gan Itālijas A sērijā, gan B sērijā. Lielu daļu karjeras pavadījis ''Torino'' komandā.

Kā treneris Bearcots ir vislabāk pazīstams, no 1975. līdz 1986. gadam vadot Itālijas futbola izlasi. Aizvedis komandu līdz uzvarai 1982. gada FIFA Pasaules kausā. Vadījis izlasi 104 mačos, kas ir izlases rekords.

Viņa vārdā ir nosaukta Enco Bearcota balva, ko pasniedz Itālijas labākajam futbola trenerim.

## Sasniegumi

### Spēlētāja karjera
**Catania**

* Itālijas B sērija: 1953–54

**Torino**

* Itālijas B sērija: 1959–1960

### Trenera karjera
**Itālija**

* FIFA Pasaules kauss: 1982

## Atsauces

## Ārējās saites
Neomicīns/polimiksīns B/bacitracīns

**Neomicīns/polimiksīns B/bacitracīns**, pazīstams arī kā **trīskāršā antibiotiku ziede**, ir zāles, ko lieto, lai samazinātu infekciju risku pēc nelielām ādas traumām. Tas satur trīs antibiotikas: neomicīnu, polimiksīnu B un bacitracīnu. Tas ir paredzēts tikai lokālai lietošanai, un to nedrīkst norīt, jo pastāv nieru bojājuma risks.

Iespējamās blakusparādības ir nieze un ādas izsitumi, un retos gadījumos dzirdes zudums. Lietošana grūtniecības laikā parasti ir ieteicama. Tam ir salīdzinoši plašs spektrs, un tas ir efektīvs gan pret gramnegatīvām, gan grampozitīvām baktērijām.

Kombinācija tika apstiprināta lietošanai medicīnā Amerikas Savienotajās Valstīs 1971. gadā. Tas ir pieejams bez receptes Amerikas Savienotajās Valstīs. 2017. gadā tas bija 78. visbiežāk izrakstītais medikaments Amerikas Savienotajās Valstīs ar vairāk nekā desmit miljoniem recepšu. Cita starpā tas tiek pārdots ar zīmolu ***Globe*** un ***Neosporin***, un tas parasti ir pieejams lielākajā daļā lielāko farmācijas mazumtirgotāju.

## Atsauces
Ojārs Feldbergs

**Ojārs Arvīds Feldbergs** (dzimis 1947. gada 10. janvārī Rīgā) ir latviešu tēlnieks. Pedvāles mākslas parka veidotājs, kas ietilpst īpaši aizsargājamā kultūrvēsturiskā teritorijā “Abavas ieleja”.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1947. gada 10. janvārī Rīgā. Viņa tēvs tolaik bija atgriezies no izsūtījuma Krievijā, taču 1949. gada marta deportācijas laikā viņu izsūtīja atkārtoti. Ojārs Feldbergs kopā ar mammu un jaunāko brāli dzīvoja Sarkandaugavā, mācījās celtniecības tehnikumā. 1976. gadā absolvēja studijas Latvijas Mākslas akadēmijas Tēlniecības nodaļā.

1980. gados viņš Pārdaugavā pie Mārupītes sākt celt savu darbnīcu. 1991. gada janvārī Barikāžu laikā četri lieli granīta bloki no viņa studijas veidoja politisko mākslas darbu "Barikāde", kas nobloķēja Vecrīgas ielu.

Pēc Latvijas neatkarības atgūšanas Feldbergs pārcēlās uz tēva dzimto pusi Abavas pagastā un 1991. gadā iegādājās agrāko Firkspedvāles muižas kungu māju, pie kuras sāka iekārtot Pedvāles Brīvdabas mākslas muzeju, ko 2018. gadā pārdēvēja par Pedvāles mākslas parku. Talsu Krūmu mākslas grupas dalībnieks.

## Darbi
* Ārijas Elksnes kapa piemineklis Baltezera kapos
* Komunistiskā terora upuru piemiņas vieta Torņakalnā (1990)
* Sabiles sinagogas restaurācija, iekārtojot "Mūsdienu mākslas un kultūras centru"
* dekoratīvu skulptūru grupa "Pasaules pirmelementi — Kosmoss, Gaiss, Ūdens, Uguns, Zeme" pie Latvijas bankas naudas krātuves
* vairāk nekā 150 Ojāra Feldberga un citu mākslinieku darbu Pedvāles Brīvdabas mākslas muzeja pastāvīgā kolekcijā
* skulptūra "Gaismas vārti" uz Sunākstes mācītājmuižas pamatiem (projekts, 2022).

## Apbalvojumi
* Triju Zvaigžņu ordenis, IV šķira (2009).

## Filmas
* “Spēles ar akmeņiem” (Ansis Epners, 1997)
* “HOMO Ludens” (Laine Kristberga, 2021)

## Atsauces
Pedvāles mākslas parks

thumb|Viens no Ojāra Feldberga akmeņiem.
**Pedvāles mākslas parks**, līdz 2018. gadam **Pedvāles brīvdabas mākslas muzejs**, ir valsts nozīmes kultūras piemineklis, kas kopā ar Firkspedvāles un Briņķpedvāles muižu ēkām ietilpst īpaši aizsargājamā kultūrvēsturiskā teritorijā "Abavas ieleja". 150 hektāru teritorijā iekārtotas pastaigu takas ar garumu no 1 km līdz 5 km.

## Vēsture
Parku 1992. gadā sāka veidot tēlnieks Ojārs Feldbergs, pakāpeniski pārveidojot Abavas upes senlejas dienvidu pusi netālu no Sabiles pilsētas.  
Katru vasaras sezonu parkā notiek mākslinieku plenēri, simpoziji un radošās darbnīcas, izstādes, notiek izrādes, koncerti un citi mākslas pasākumi.
Firkspedvāles muižas ēkā atrodas krodziņš „Dāre" un viesu nams.

## Atsauces
Sāpes un slava

**"Sāpes un slava"** () ir 2019. gada Spānijas drāmas filma, kuras režisors un scenārija autors ir Pedro Almodovars. Filmā galvenās lomas atveido Antonio Banderass, Asjers Ečeandija, Leonardo Sbaralja, Nora Navasa, Hulieta Serrano un Penelope Krusa.

Filma stāsta par slavenu, karjeras norietā esošu kinorežisoru Salvadoru (Banderass), kurš atsauc atmiņas par savu bērnību, vecākiem, pirmo mīlestību, veiksmēm un neveiksmēm.

"Sāpes un slava" pirmizrāde notika  un tā saņēma pozitīvas kritiķu atsauksmes. Starptautisku debiju filma piedzīvoja 2019. gada 72. Kannu kinofestivālā, kur tā sacentās par Zelta palmas zaru. Banderass saņēma kinofestivāla labākā aktiera balvu, bet Alberto Iglesiass saņēma balvu par labāko mūziku. 92. Kinoakadēmijas balvu pasniegšanas ceremonijā filma tika nominēta "Labākās starptautiskās spēlfilmas" balvai un Banderass tika nominēts "Labākā aktiera" balvai. Žurnāls *[[Time]]* "Sāpes un slava" nosauca par 2019. gada labāko filmu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Rafaels Gordiljo

**Rafaels Gordiljo Vaskess** (, dzimis ) ir bijušais Spānijas futbolists, spēlēja aizsarga pozīcijā, bijis Spānijas futbola izlases dalībnieks.

Savas karjeras laikā pārstāvējis ''Betis'' un ''Real Madrid'' komandas, kopumā nospēlējot 428 mačus *[[La Liga]]*. Ar *Real Madrid* komandu izcīnījis 10 trofejas, tai skaitā piecas reizes kļuvis par Spānijas čempionu.

80. gados ilgstoši pārstāvējis Spānijas futbola izlasi. Izlases rindās aizvadījis 75 mačus un guvis 3 vārtus. Piedalījies 1982. un 1986. gada FIFA Pasaules kausā, kā arī 1980., 1984. un 1988. gada Eiropas čempionātā.

## Sasniegumi
**Betis**

* Spānijas Karaļa kauss: 1976–77

**Real Madrid**

* La Liga: 1985–86, 1986–87, 1987–88, 1988–89, 1989–90
* Spānijas karaļa kauss: 1988–89
* Spānijas Superkauss: 1988, 1989, 1990
* UEFA kauss: 1985–86

## Ārējās saites
Kike Setjēns

**Enrike "Kike" Setjēns Solars** (; dzimis ) ir Spānijas futbola treneris un bijušais futbolists, spēlēja pussarga pozīcijā, bijis Spānijas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2024. gada Setjēns ir Ķīnas Superlīgas komandas *[[Beijing Guoan F.C.|Beijing Guoan]]* galvenais treneris.

Ieguvis iesauku *El Maestro*, spēlējis vairākās Spānijas komandās. Vislielāko karjeras daļu pavadījis savas dzimtās pilsētas komandā ''Racing Santender'', kur gan sācis, gan beidzis savu 19 gadus ilgo karjeru. 15 sezonu laikā nospēlējis 374 mačus *[[La Liga]]* un guvis 58 vārtus.

Spānijas futbola izlases sastāvā spēlējis 1986. gada FIFA Pasaules kausā.

Savas trenera karjeras laikā vadījis vairākas Spānijas komandas. 2006. gadā trīs mēnešus trenēja Ekvatoriālās Gvinejas izlasi. 2020. gada janvārī viņš tika apstiprināts par ''Barcelona'' galveno treneri. Pēc zaudējuma ar rezultātu 8—2 2019—20. gada UEFA Čempionu līgas pusfināla spēlē pret ''Bayern Munich'', Setjēns tika atlaists. 2022. gada oktobrī pēc Unaja Emerija pārejas uz Anglijas klubu *[[Aston Villa FC|Aston Villa]]* Setjēns kļuva par *[[Villarreal CF|Villarreal]]* galveno treneri.

## Sasniegumi

### Spēlētāja karjera
**Atlético Madrid**

* Spānijas Superkauss: 1985

## Atsauces

## Ārējās saites
Edvards Grūbe

**Edvards Grūbe** (dzimis , miris ) bija latviešu gleznotājs un pedagogs.

## Dzīvesgājums
Dzimis  Rīgā. 1955. gadā absolvēja Rīgas Jaņa Rozentāla mākslas vidusskolu, bet 1961. gadā studijas Latvijas Mākslas akadēmijas (LMA) Glezniecības nodaļā ar diplomdarbu — gleznu "Rīts". Strādāja par Rīgas Lietišķās mākslas vidusskolas pasniedzēju (1960—1971), tad par pasniedzēju LMA Sagatavošanas kursos (1964—1971), vēlāk bija LMA Pedagoģijas nodaļas pasniedzējs (1971—1973) un katedras vadītājs (1973—1979) un LMA Glezniecības nodaļas profesors (1979—2000). 1992. gadā Edvards Grūbe ieguva Humanitāro zinātņu maģistra grādu mākslās.

Miris .

## Dalība izstādēs
Pirmā Grūbes personālizstāde notika 1974. gadā Rojā. Vēlāk personālizstādes notika Latvijas Nacionālajā mākslas muzejā (1985, 1995, 2000) un izstāžu zālē "Arsenāls" (2010).  Mākslinieka darbi eksponēti ASV, Armēnijā, Austrijā, Baltkrievijā, Beļģijā, Francijā, Japānā, Polijā, Krievijā, Lietuvā, Somijā, Šveicē, Vācijā, Zviedrijā u.c.

## Apbalvojumi un pagodinājumi
* Triju Zvaigžņu ordenis, IV šķira (2008) 
* VKKF mūža stipendija (2001)

## Atsauces
Aivars Āķis

**Aivars Āķis** (1934–2012) bija latviešu fotogrāfs, fotokluba „Rīga”, vēlāk Tautas studijas “Rīga” mākslinieciskais vadītājs (1973–1987).

## Dzīvesgājums
Dzimis 1934. gada 4. februāri Valmieras apriņķa Pāles pagasta „Aizvējos” piena pārrauga Aleksandra Āķa ģimenē. Mācījās Pāles septiņgadīgajā skolā (1941–1948), tad Valmieras 1. vidusskolā, Rīgas 11. vidusskolā un Valkas 1. vidusskolā.
Studēja Liepājas Pedagoģiskajā institūtā (1953-1955) un Rīgas Pedagoģiskajā institūtā (1955-1958), kur nodibināja foto pulciņu un piedalījās pirmajās fotoizstādēs. Strādāja Latvijas Radio un televīzijā par korespondentu un redaktoru (1958-1973), līdztekus mācījās PSRS Žurnālistu savienības Maskavas Augstākajos kursos (1960-1962) un Ļeņingradas Augstākās partijas skolas TV nodaļā (1964–1966). Latvijas PSR VDK aģentu kartotēkas kartītē atrodams ieraksts, ka viņš kā Maskavas Žurnālistu savienības augstāko kursu klausītājs 1960. gadā kļuvis par VDK aģentu ar segvārdu "Andrejs".

Atmodas kustības laikā 1987. gadā Āķis kopā ar domubiedriem nodibināja Latvijas Fotomākslinieku savienību un tika ievēlēts par tās prezidentu, 1993. gadā par Latvijas pārstāvi Starptautiskajā fotomākslas federācijā. 
Miris 2012. gada 31. augustā.

## Izstādes
Piedalījās vairāk nekā 400 Latvijas un starptautiskajās izstādēs Lietuvā, Igaunijā, Krievijā, Francijā, Vācijā, Dānijā, Taivānā, Somijā, Japānā, Dienvidāfrikā, Ķīnā, Austrālijā u.c. Kopumā izstādēs saņēmis vairāk kā 100 apbalvojumu. Bija vairāk kā 50 starptautisko izstāžu žūriju loceklis.

## Apbalvojumi un pagodinājumi
* 1991. gada barikāžu dalībnieka piemiņas zīme
* Latvijas PSR Nopelniem bagātais mākslas darbinieks (1982)

## Atsauces
Mazziedu pameldrs

**Mazziedu pameldrs** () ir grīšļu dzimtas suga. Savvaļā tā ir plaši, bet nevienmērīgi sastopama Eirāzijā un Ziemeļamerikā. Latvijā mazziedu pameldrs ir sastopams nereti visā teritorijā, mitros ūdenstilpju krastos, purvos un purvainās pļavās ar skraju veģetācijas segumu.

## Apraksts
Mazziedu pameldrs ir daudzgadīgs, 8-25 cm garš lakstaugs. Augs veido ceru no 2-5 stublājiem. Stublājs ir stāvs, bez lapām, apaļš un gluds; šķērssienas nav redzamas. Parasti augam visu veģetācijas sezonu saglabājas stāvi vai pacili, nokaltuši iepriekšējā gada stublāji bez ziedkopas. Pie stublāja pamata ir tumši brūnas vai melni brūnas lapu makstis. Stublāja galā ir 0,4-0,8 cm īsa, šaura vārpiņa ar 2-7 ziediem. Ziediem ir 3 drīksnas. Vārpiņas plēksnes ir tumšbrūnas, apakšējā no tām vārpiņas garumā. Apziedņa matiņi ir 6, tie ir zobaini un īsāki nekā auglis. Auglis ir trīsšķautņains, pelēks riekstiņš ar šauru irbuļa palieku. Zied jūnijā un jūlijā.

## Atsauces
Skudru circeņu dzimta

**Skudru circeņu dzimta** (*Myrmecophilidae*) ir taisnspārņu kārtas kukaiņu dzimta. Tajā ietilpst aptuveni 100 sugu, no kurām lielākā daļa ir no *Myrmecophilinae* apakšdzimtas. Skudru circeņi ir reti sastopami kukaiņi, kas dzīvo skudru pūžņos. Tie ir inkvilīni, kas skudru pūžņos barojas ar skudru izdalījumiem, tai skaitā izdalījumiem uz skudru pūžņa sienām un skudru eļļainajiem sekrētiem. Vienīgā Latvijā sastopamā suga ir skudru circenis (*Myrmecophilus acervorum*), kura pirmo reizi atklāta 2022. gadā.

## Klasifikācija
* dzimta: ***Myrmecophilidae*** Saussure, 1874
:* apakšdzimta: *Bothriophylacinae* Miram, 1934
::* cilts: *Bothriophylacini* Miram, 1934
:::* ģints: *[[Bothriophylax]]* Miram, 1934
:::* ģints: *[[Eremogryllodes]]* Chopard, 1929
::* cilts: *Microbothriophylacini* Gorochov, 2017
:::* ģints: *[[Microbothriophylax]]* Gorochov, 1993
:* apakšdzimta: *Myrmecophilinae* Saussure, 1874
::* ģints: †*[[Araripemyrmecophilops]]* Martins-Neto, 1991
::* ģints: *[[Camponophilus]]* Ingrisch, 1995
::* cilts: *Myrmecophilini* Saussure, 1874
:::* ģints: *[[Myrmecophilus]]* Berthold, 1827
:::* ģints: *[[Myrmophilellus]]* Uvarov, 1940

## Atsauces

## Ārējās saites

* family Myrmecophilidae Saussure, 1874. Orthoptera Species File (Version 5.0/5.0)
Anatolijs Demjanenko

**Anatolijs Demjanenko** (, dzimis ) ir Ukrainas futbola treneris un bijušais futbolists, spēlēja aizsarga pozīcijā, bijis PSRS futbola izlases dalībnieks.

Savu spēlētāja karjeras lielāko daļu pavadījis Ukrainas komandā ''Dynamo Kyiv'', kuras rindās, 13 sezonu laikā, izcīnījis piecus PSRS Augstākā līgas titulus, vienu Ukrainas čempionāta titulu, kā arī UEFA Kausu ieguvēju kausu. Ārpus Ukrainas spēlējis arī Vācijā un Polijā. 1982. un 1985. gadā atzīts par labāko Ukrainas futbolistu, savukārt 1985. gadā par visas PSRS labāko spēlētāju.

PSRS futbola izlases sastāvā spēlējis no 1981. līdz 1990. gadam, kopumā aizvadot 80 mačus. Piedalījies 1982., 1986. un 1990. gada FIFA Pasaules kausā, kā arī 1988. gada Eiropas čempionātā.

Savas trenera karjeras laikā vadījis komandas Ukrainā, Azerbaidžānā, Uzbekistānā un Slovākijā. Vadot *Dynamo Kyiv*, 2007. gadā uzvarējis Ukrainas Premjerlīgā.

## Sasniegumi

### Spēlētāja karjera
**Dynamo Kyiv**

* PSRS Augstākā līga: 1980, 1981, 1985, 1986, 1990
* PSRS kauss futbolā: 1982, 1985, 1987, 1990
* PSRS Superkauss: 1980, 1985, 1986
* UEFA Kausu ieguvēju kauss: 1986
* Ukrainas čempionāts: 1993
* Ukrainas kauss: 1993

**Individuālie sasniegumi**

* Ukrainas gada futbolists: 1982, 1985
* PSRS gada futbolists: 1985

### Trenera karjera
**Dynamo Kyiv**

* Ukrainas Premjerlīga: 2006—07
* Ukrainas kauss: 2005—06, 2006—07

**Nasaf Qarshi**

* AFC kauss: 2011

## Ārējās saites
Ņikoļska

**Ņikoļska** var būt:
* Ņikoļska (*Никольское*) — pilsēta Ļeņingradas apgabalā
* Ņikoļska (*Никольск*) — pilsēta Penzas apgabalā
* Ņikoļska (*Никольск*) — pilsēta Vologdas apgabalā
* Ņikoļska (*Никольское*) — ciems Komandora salās Krievijā
* Setbajevas Kazahstānā agrākais nosaukums
* Usurijskas Krievijā agrākais nosaukums
Rudņa (nozīmju atdalīšana)

**Rudņa** var būt:
* Rudņa — upe Latvijā
* Rudņa — pilsēta Smoļenskas apgabalā Krievijā
* Rudņa izzudusi apdzīvotā vieta Ludzas novada Istras pagastā
Pets Dženingss

**Patriks Entonijs Dženingss** (, dzimis ) ir bijušais Ziemeļīrijas futbolists, spēlēja vārtsarga pozīcijā, bijis Ziemeļīrijas futbola izlases dalībnieks.

Gandrīz visu savu spēlētāja karjeru pavadījis Anglijas augstākās līgas komandās ''Tottenham Hotspur'' un ''Arsenal''. Ar abām komandām ieguvis vienu FA kausu, savukārt ar *Tottenham Hotspur* komandu 1972. gadā uzvarējis UEFA kausā. Savas karjeras laikā kopumā nospēlējis vairāk nekā 1000 mačus.

Ziemeļīrijas futbola izlases sastāvā 22 gadu laikā aizvadījis 119 mačus. Piedalījies 1982. un 1986. gada FIFA Pasaules kausā.

## Sasniegumi
**Tottenham Hotspur**

* FA kauss: 1966–67
* Anglijas Līgas kauss: 1970–71, 1972–73
* FA Charity Shield: 1967
* UEFA kauss: 1971–72

**Arsenal**

* FA kauss: 1978–79

## Ārējās saites
Normans Vaitsaids

**Normans Vaitsaids** (, dzimis ) ir bijušais Ziemeļīrijas futbolists, spēlēja pussarga pozīcijā, bijis Ziemeļīrijas futbola izlases dalībnieks.

1982. gadā, 17 gadu vecumā, noslēdzis līgumu ar ''Manchester United'' komandu, ātri kļūstot par vienu no komandas līderiem. 278 līgas un kausu spēlēs ar klubu viņš guva 68 vārtus un pavadīja tur septiņas sezonas. 1983. un 1985. gadā ieguvis FA kausu. Ceļa traumas dēļ, 26 gadu vecumā ''Everton'' kluba rindās noslēdzis karjeru.

Ziemeļīrijas futbola izlases sastāvā spēlējis no 1982. līdz 1989. gadam. Piedalījies 1982. un 1986. gada FIFA Pasaules kausā. Vaitsaidam pieder rekords, kā visjaunākajam spēlētājam, kurš ir spēlējis FIFA Pasaules kausā. To viņš paveica , 17 gadu un 41 dienu vecumā, pret Dienvidslāviju. Viņš ir arī visu laiku jaunākais spēlētājs, kurš ir guvis vārtus, spēlējot *Manchester United* komandā. To viņš paveica 17 gadu un 8 dienu vecumā. Vaitsaids ir arī jaunākais spēlētājs, kurš ir guvis vārtus gan FA kausa, gan Anglijas Līgas kausa finālā.

## Sasniegumi
**Manchester United**

* FA kauss: 1982–83, 1984–85
* FA Charity Shield: 1983

## Atsauces

## Ārējās saites
5 kanal

***5 kanal*** () ir Ukrainas informatīvi izglītojošs televīzijas kanāls, kas izveidots pēc *[[BBC]]* standartiem, agrāk tas piederēja uzņēmējam un piektajam Ukrainas prezidentam Petro Porošenko.

Kanāls kļuva plaši pazīstams kā pirmā lielākā raidorganizācija, kura 2004. gada prezidenta vēlēšanu laikā pārraidīja kritiskus raidījumus par tā brīža prezidenta amata kandidātu Viktoru Janukoviču. Viss kanāla personāls pieteica badastreiku, kad 2004. gada beigās valdība draudēja to slēgt.

Saskaņā ar Ukrainas mediju nevalstiskā uzrauga *[[Telekrytyka]]* datiem, *5 kanal* un *[[TVi]]* 2010. gada maija vidū bija vienīgie atlikušie televīzijas kanāli ar neatkarīgu un godīgu TV ziņu atspoguļojumu.

Petro Porošenko kanālu pārdeva neilgi pēc antioligarhu likuma pieņemšanas 2021. gada novembrī.

## Satelīttelevīzijas apraide

## Atsauces
Rašīds Ponomarjovs

**Rašīds Ponomarjovs** (; dzimis , miris ) bija PSRS un Krievijas šaha problēmists, viens no šaha kompozīcijas pamatlicējiem Tatarstānā un Padomju Savienībā.

## Biogrāfija
1936. gadā viņš ar izcilību absolvēja vidusskolu Kazaņā un pēc tam studēja N. E. Baumana vārdā nosauktajā Maskavas Valsts tehniskajā universitātē.

Daudzus gadus viņš strādāja par projektēšanas inženieri vienā no Kazaņas uzņēmumiem. Viņš bija viens no slavenā tanka T-34 izstrādātājiem.

Sieva — Roza Ponomarjova (dz. 07.03.1922.), trīs meitas, mazbērni.

R. Ponomarjovs darīja visu iespējamo, lai popularizētu un attīstītu šaha kompozīciju Tatarstānas Republikā un pasaulē. Viņš regulāri lasīja lekcijas, referēja, konsultēja jaunos problēmistus. Viņš publicēja rakstus par sava iecienītā sporta veida teoriju un praksi.

Ponomarjovs pirmo šaha uzdevumu publicēja 1936. gadā žurnālā *Smena*, kur šaha kompozīcijas nodaļas redaktors bija izcilais šaha komponists Mihails Baruļins. No 1936. līdz 1993. gadam, Ponomarjovs publicēja 206 uzdevumus, no tiem 57 tika apbalvoti.

### Piemērs

**Uzdevuma risinājums:**

```
1.Lh6! - 2.Df3+ Ze4 3.Dxf7#,  2...e4 3.Df5# 
1...Td7 2.Zb3+ Kxc6 3.Zba5#,  2...Ke6 3.Zc5# 
1...Tc7 2.Ze3+ Kxd6 3.Zef5# 
        2.Za5+ Kxd6 3.Zf5# - duālis
1...Te7  2.Za3+ Kxd6 3.Zab5# 
         2.Za5+ Kxd6 3.Zb5# - duālis
1...Tb7 2.Zf3+ Ke6 3.Zg5#, 2...Kxc6 3.Zfxe5#

1...Zf~ 2.De4+ Kxe4 3.Zd2# 
1...e4  2.Lf4, Dg3
1...exd4 2.Df5+ Kxc6 3.Db5#
```


## Atsauces

## Ārējās saites

* R. Ponomarjova šaha kompozīcijas mājas lapā PDB
* R. Ponomarjova profils mājaslapā ''Chess Composers''
ICTV

**ICTV** (no angļu: **''I**nternational **C**ommercial **T**ele**v**ision*) ir privāts informatīvi izglītojošs televīzijas kanāls [[Ukraina|Ukrainā]]. Tā pārklājuma zona ļauj to uztvert 56,6% Ukrainas iedzīvotāju, atpaliekot vien no valsts kontrolētā ** un privātajiem kanāliem *Inter* un [[1+1 (TV kanāls)|1+1]].

Kanāls pieder vairākām biznesa struktūrām, kas saistītas ar [[Ukraiņi|ukraiņu]] [[Uzņēmējs|uzņēmēju]] [[Viktors Pinčuks|Viktoru Pinčuku]] un viņa sievu Olenu, kas kopā veido medijgrupu *StarLightMedia*. Pārraidīšana tika uzsākta 1992. gada 15. jūnijā, un kopš 1995. gada kanāls raida 24 stundas diennaktī.

Pēc [[Krimas aneksija]]s 2014. gadā ICTV [[Sevastopole|Sevastopolē]] un pārējā [[Krimas Autonomā Republika|Krimā]] beidza raidīt 2014. gada 9. martā plkst. 14:30 pēc [[Austrumeiropas laiks|Austrumeiropas laika]].

== Kritika ==
2014. gadā kanāls ICTV tika kritizēts par Krievijas seriālu pārraidīšanu. Saskaņā ar kampaņas *Boycott Russian Films'' aktīvistu veiktā monitoringa rezultātiem 2014. gada septembrī šis kanāls pārraidīja 7 stundas un 40 minūtes Krievijas satura dienā. Krievijas izcelsmes satura daļa mēneša beigās aizņēma 43% no visa raidlaika. Tāpat, pēc aktīvistu domām, ICTV rādīja visvairāk seriālu par Krievijas tiesībsargājošajām iestādēm un armiju.

## Satelīttelevīzijas apraide

## Atsauces

## Ārējās saites
*ICTV mājaslapa
Elektriskais sildītājs

**Elektriskais sildītājs** ir īpaša elektroierīce dzīvojamo vai biroja telpu apkurei, neizmantojot degvielu.

## Vēsture
Pirmo **elektrisko sildītāju** 20. gadsimta vidū izstrādāja francūzis Žaks Nuro Ženēvā.

## Kā tas strādā
Elektriskajiem sildītājiem priekšpusē ir vadības panelis. Tajā varat izvēlēties apkures režīmu un temperatūru. Arī dažiem modeļiem ir iebūvēts ventilators. Elektriskie sildītāji parasti patērē 1 kWh vai vairāk.

### Elektrisko sildītāju veidi
* Eļļas elektriskais sildītājs
** Darbojas ar īpašu šķidrumu, ko silda īpašas iekšējās ierīces
* Elektriskais sildītājs ar ventilatora sildītājiem
** Drošāks, bet trokšņaināks elektriskais sildītājs, kuram ir speciāli ventilatori, kas līdzīgi matu žāvētājam

## Atsauces
Īpašais ziņojums

**"Īpašais ziņojums"** () ir 2002. gada ASV zinātniskās fantastikas filma, kuras režisors ir Stīvens Spīlbergs. Filmā galvenās lomas atveido Toms Krūzs, Kolins Ferels, Samanta Mortone un Makss fon Sīdovs. Filma ir balstīta uz Filipa Dika 1956. gada īsā stāsta *The Minority Report*.

Nākotnē, kad īpaša policijas vienība spēj arestēt slepkavas, pirms tie pastrādā savus noziegumus, šīs vienības virsnieks pats tiek apsūdzēts slepkavībā, kurā viņš 36 stundu laikā nogalinās nepazīstamu vīrieti.

"Īpašais ziņojums" pirmizrāde notika . Tā bija viena no skatītākajām un komerciāli veiksmīgākajām filmām 2002. gadā, nopelnot 358,4 miljonus ASV dolāru pie 102 miljonu budžeta. Tā tika nominēta arī vairākām balvām. "Īpašais ziņojums" tika nominēta Amerikas Kinoakadēmijas balvai kategorijā "Labākā skaņas montāža", kā arī 11 Saturna balvām.

## Atsauces

## Ārējās saites
Jans Mēlbī

**Jans Mēlbī** (, dzimis ) ir bijušais Dānijas futbolists un futbola treneris, spēlēja pussarga pozīcijā, bijis Dānijas futbola izlases dalībnieks.

Savu karjeru sācis savas dzimtās pilsētas komandā ''Kolding''. No 1982. līdz 1984. gadam spēlējis Nīderlandes komandā ''Ajax'', kuras rindās uzvarējis *[[Eredivisie]]* turnīrā 1983. gadā. Vēlāk pārcēlies uz Anglijas komandu ''Liverpool'', kur pavadījis 12 gadus. Trīs reizes kļuvis par Anglijas čempionu, kā arī divas reizes ieguvis FA kausu. Pēc posma *Liverpool* komandā, kļuvis par ''Swansea City'' spēlējošo treneri.

Dānijas futbola izlases sastāvā spēlējis no 1982. līdz 1990. gadam, kopumā piedaloties 33 mačus. Piedalījies 1984. gada Eiropas čempionātā un 1986. gada FIFA Pasaules kausā.

## Sasniegumi

### Spēlētāja karjera
**Ajax**

* Eredivisie: 1982–83
* Nīderlandes kauss: 1982–83

**Liverpool**

* Anglijas līgas Pirmā divīzija: 1985–86, 1987–88, 1989–90
* FA kauss: 1985–86, 1991–92
* FA Charity Shield: 1986, 1988, 1989

## Ārējās saites
Jespers Olsens

**Jespers Olsens** (, dzimis ) ir bijušais Dānijas futbolists un futbola treneris, spēlēja uzbrucēja pozīcijā, bijis Dānijas futbola izlases dalībnieks.

Lielu daļu karjeras pavadījis Nīderlandes komandā ''Ajax'', ar ko izcīnījis divus *[[Eredivisie]]* titulus, kā arī Anglijas komandā ''Manchester United''.

Dānijas futbola izlases sastāvā spēlējis no 1980. līdz 1990. gadam, kopumā nospēlējot 43 mačus. Piedalījies 1984. gada Eiropas čempionātā un 1986. gada FIFA Pasaules kausā. Bija komandas pieteikumā arī 1988. gada Eiropas čempionātā, bet laukumā nedevās.

## Sasniegumi
**Ajax**

* Eredivisie: 1981–82, 1982–83
* Nīderlandes kauss: 1982–83

**Manchester United**

* FA kauss: 1984–85

## Ārējās saites
Vienplēksnes pameldrs

**Vienplēksnes pameldrs** () ir mainīga izskata grīšļu dzimtas suga. Savvaļā tā ir plaši sastopama ZIemeļu puslodē, vairāk Ziemeļpola tuvumā. Latvijā tā ir diezgan bieži sastopama visā teritorijā — ūdenstilpju piekrastēs, purvos, grāvjos, mitros pļavu pazeminājumos un uz applūstošiem meža ceļiem.

Latvijā vienplēksnes pameldru parasti nodala divās pasugās: *Eleocharis uniglumis ssp. uniglumis* un galvenokārt gar jūru sastopamajā *Eleocharis uniglumis ssp. fennica* (sinonīms *Eleocharis fennica* (Palla)).

## Apraksts
Vienplāksnes pameldrs ir daudzgadīgs, 10-45 cm garš lakstaugs. Auga stublājs ir apaļš, tam ir ložņājošs saknenis. Salīdzinājumā ar purva pameldru (*Eleocharis palustris*) stublājs ir tievāks, un augs izskatās slaidāks, ne tik drukns. Stublājs ir bez lapām, ir tikai lapu makstis pie pamata. Vārpiņa stublāja galā ir olveidīgi lancetiska, ar apmēram 15-30 ziediem. Apakšējā vārpiņas plēksne apņem vairāk nekā pusi (līdz divām trešdaļām) no vārpiņas pamata. Zieda segplēksne galā ir smaila, tumšbrūna, ar šaurāku, gaišu malu. Apziedņa matiņi ir 4 (dažreiz apziedņa matiņu nav — tā ir pasugas *E.u. ssp. fennica* pazīme), vienāda garuma ar augli vai garāki. Irbuļa palieka ir koniska. Auglis ir dzeltenbrūns riekstiņš. Jūras piekrastē sastopamā pasuga *E.u. ssp. fennica* atšķirama pēc manāmi platākas nekā garas irbuļa paliekas pie augļa, zieda segplēksne bez šaurākas, gaišas malas, bet apziedņa matiņu nav. Zied jūnija beigās un jūlijā.

## Atsauces


## Ārējās saites
Čiatura

**Čiatura** () ir pilsēta Gruzijā, municipalitātes centrs Imeretijas mharē. Izvietojusies Kvirili upes ielejā 220 km no valsts galvaspilsētas Tbilisi. Ievērojams mangāna rūpniecības centrs. Viena no Čiaturas sadraudzības pilsētām ir Sigulda.

## Vēsture
Pilsēta dibināta 1879. gadā pie mangāna raktuvēm, ko ierīkoja uzņēmējs Akaki Cereteli. 1895. gadā ierīkota dzelzceļa līnija. Gadsimtu mijā raktuvēs strādāja ap 6000 cilvēku un to īpatsvars pasaules eksportā sasniedza ap 50%. 1921. gadā Čiaturai piešķirts pilsētas statuss. 1954. gadā Čiaturā starp pilsētas centru un Perevisas industriālo rajonu izbūvēja pirmo PSRS pasažieru piekaramo trošu ceļu. Mūsdienās to pilsētā ir vairāk kā divdesmit. Pilsētā darbojas Tbilisi Valsts universitātes un Gruzijas Tehniskās universitātes filiāles, kā arī Čiaturas kalnrūpniecības un metalurģijas skola.

## Atsauces

## Ārējās saites
Slaidā spilve

**Slaidā spilve** () ir grīšļu dzimtas suga. Savvaļā tā ir plaši, bet nevienmērīgi izplatīta Eirāzijā un Ziemeļamerikā. Latvijā slaidā spilve ir reti sastopama gandrīz visā valsts teritorijā, galvenokārt piejūras zāļu un pārejas purvos, aizaugošu un pārpurvotu ezeru krastmalās.

Augs ir ierakstīts Baltijas jūras reģiona Sarkanajā grāmatā.

## Apraksts
Slaidā spilve ir daudzgadīgs, 20—60 cm garš lakstaugs ar stāvu, tievu un slaidu stublāju, kas ir kopumā gluds, kails un nezarojošs. Uz stublāja ir dažas īsas, sarveidīgas lapas. Apakšējās lapas ir šauri lineāras, salocītas, un mala ir raupja. Ziedi ir izvietoti vārpiņā stublāja galotnē nokarenā čemurveida ziedkopā. Segplēkšņu žāklēs ir divdzimumu ziedi. Vārpiņu ir nedaudz, parasti 3—6. Ziedkopas seglapa ir tumša, īsa un šaura, īsāka nekā ziedkopa. Zieda segplēksne ir zaļganbrūna, ar vairākām dzīslām. Vārpiņas ir nelielas (garumā 0,6—0,9 cm), lidmatiņi balti vai iedzelteni balti. Vārpiņas kāts ir atskabargains. Auglis ir sarkanbrūns, strupi trīsšķautņains riekstiņš. Zied maijā un jūnijā.

## Atsauces
Meksikāņi

**Meksikāņi** ir Meksikas pilsoņi. Visbiežāk meksikāņi runā meksikāņu spāņu valodā, taču daži var runāt arī valodās no 68 dažādām pamatiedzīvotāju valodu grupām un citās valodās, kuras Meksikā ieveda nesenā imigrācija vai kuras ir apguvuši meksikāņu emigranti, kas dzīvo citās valstīs. 2015. gadā 21,5% Meksikas iedzīvotāju sevi identificēja kā pamatiedzīvotājus.

## Atsauces

## Ārējās saites

*
Cnori

**Cnori** () ir pilsēta Gruzijā, Kahetijas mhares Sighnaghi municipalitātē. Izvietojusies valsts austrumos Alazani upes ielejā 120 km no valsts galvaspilsētas Tbilisi.

## Vēsture
Līdz 1938. gadam bijis Sakobosubani *(საქობოსუბანი)* ciems. 1965. gadā piešķirts pilsētas statuss. Pilsētā un tās apkārtnē attīstīta pārtikas rūpniecība (vīns, konservi, piena produkti).

## Atsauces

## Ārējās saites
Starptautiskā Šaušanas sporta federācija

**Starptautiskā Šaušanas sporta federācija** () ir starptautiska sporta organizācija, kas koordinē tās sastāvā ietilpstošo dalībvalstu nacionālo šaušanas federāciju darbību. Kontrolē starptautisko šaušanas sporta veidu sacensību norisi, veic izmaiņas sacensību noteikumos un to tiesāšanā.

## Vēsture
Starptautiskās šaušanas sacensības pirmo reizi notika 1896. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Atēnās (Grieķija), bet 1897. gadā Lionā (Francija) notika pirmais pasaules čempionāts. Tomēr sacensību vadības institūcija tika izveidota tikai 1907. gadā. Tajā bija septiņas nacionālās federācijas: sešas no Eiropas (Austrija, Beļģija, Francija, Grieķija, Itālija, Holande) un viena no Dienvidamerikas (Argentīna). Šo sporta veidu federāciju pārstāvji 1907. gada 17. jūlijā Cīrihē (Šveice) nodibināja jaunu starptautisku organizāciju ar nosaukumu Nacionālo šaušanas federāciju un asociāciju starptautiskā savienība (, ), un šī sanāksme Šveicē tiek uzskatīta par pirmo ISSF Ģenerālo asambleju.

1915. gadā Savienība uz laiku tika likvidēta un 1921. gada 8. janvārī Parīzē tika atjaunota kā Starptautiskā Šaušanas savienība (), kas apvienoja 14 Eiropas, Āzijas un Amerikas valstis. 1939. gadā organizācijas darbība atkal tika apturēta, un 1947. gada augustā 13 valstu sastāvā tika organizēta Starptautiskā Šaušanas sporta savienība (UIT). Jaunais nosaukums — Starptautiskā Šaušanas sporta federācija (ISSF) — savienībai tika piešķirts 1998. gada 15. jūlijā ar UIT Ģenerālās asamblejas lēmumu.

## Federācijas struktūra
Starptautisko Šaušanas sporta federāciju veido prezidents, viceprezidents, ģenerālsekretārs, Ģenerālā asambleja, Administratīvā padome, tehniskās un sekciju komitejas.

Augstākā institūcija ir Ģenerālā asambleja, kas tiek sasaukta reizi divos gados, parasti olimpisko spēļu un pasaules čempionātu norises vietā un laikā vai vietā, ko izvēlas ar tās locekļu balsu vairākumu. Federācijas vadības un tehnisko institūciju vēlēšanas notiek Ģenerālajā asamblejā.

Laikā starp asamblejas kongresiem federācijas vadību veic Administratīvā padome, kas tiekas katru gadu.

Federācijas galvenā mītne atrodas ģenerālsekretāra dzīvesvietā (šobrīd Vācijā Minhenes pilsētā).

### Prezidenti

### Kontinentālās federācijas
Starptautiskajā Šaušanas sporta federācijā ir 145 nacionālās federācijas, kas sadalītas piecās kontinentālajās:

### Nacionālās federācijas

## Sacensības un rekordi
Starptautiskā Šaušanas sporta federācija atzīst šādas sacensības par ISSF čempionātiem:
* Olimpiskās spēles (tiek rīkotas reizi četros gados);
* Pasaules čempionāts šaušanā (ložu šaušanā notiek reizi četros gados un stenda šaušanā reizi divos gados);
* Pasaules kausi (tiek rīkoti četras reizes gadā plus fināls, tikai olimpiskajās disciplīnās);
* Reģionālie čempionāti, piemēram, Eiropas čempionāti un Panamerikas spēles (regularitāte noteikta reģionālā līmenī).
Šīs sacensības tieši uzrauga federācijas komitejas, un tajās var tikt uzstādīti pasaules rekordi.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Latvijas Šaušanas federācija
Šaurlapu spilve

**Šaurlapu spilve** () ir mainīga izskata grīšļu dzimtas suga. Savvaļā tā ir ļoti plaši sastopama Eirāzijā un Ziemeļamerikā. Suga ir bieži sastopama visā Latvijas teritorijā, purvainās pļavās, purvos, slapjos mežos un slīkšņainu ezeru krastos. Tās ietvaros nodala daudzas pasugas.

Augs ir ierakstīts Baltijas jūras reģiona Sarkanajā grāmatā.

## Apraksts
Šaurlapu spilve ir daudzgadīgs, 20—60 cm garš lakstaugs ar stāvu, kailu stublāju, kurš parasti nezaro un vismaz apakšdaļā ir apaļš. Pie stublāja pamata ir vairākas lineāras lapas. Uz stublāja lapu ir nedaudz un tās ir īsākas nekā stublājs. Lapas ir 0,2—0,5 cm šauras, ar garu maksti un gala trīsšķautņaino daļu. Augam stublāja galotnē ir čemurveida ziedkopa, kurā ir 3—7 nokarenas vārpiņas. Vārpiņas kāts ir gluds un plakans. Garākā seglapa pārsniedz ziedkopu. Augam segplākšņu žāklēs ir divdzimumu ziedi. Zieda segplēksne ir brūngana. Augam ir raksturīgi balti, līdz 3 cm gari lidmatiņi. Auglis ir gaišbrūns riekstiņš. Zied maijā, jūnijā.

## Atsauces


## Ārējās saites
Platlapu spilve

**Platlapu spilve** () ir grīšļu dzimtas suga. Savvaļā tā ir ļoti plaši sastopama Eiropā, tostarp diezgan bieži visā Latvijas teritorijā, purvainās pļavās, pārmitros mežos un krūmājos, dažādos purvos.

## Apraksts
Platlapu spilve ir daudzgadīgs, 25—80 cm garš lakstaugs. Augam ir stāvs, kails un nezarojošs stublājs, kurš ir pastrupi trīsšķautņains. Pie stublāja pamata ir vairākas lineāras lapas. Uz stublāja ir dažas (1—3) īsas un 0,4—0,8 cm platas, nedaudz šķēpveidīgas lapas ar īsu, trīsšķautņainu gala daļu. Vārpiņas stublāja galotnē ir nokarena čemurveida ziedkopa. Vārpiņas kāts ir raupjš. Ziedkopas seglapas ir īsas, tumšbrūnas vai zaļganbrūnas, ar maksti. Segplēkšņu žāklēs ir divdzimumu ziedi. Zieda segplēksne ir tumšbrūna, lidmatiņi ir balti un galā šķelti. Auglis ir sarkanbrūns riekstiņš. Zied maijā un jūnijā.

## Atsauces
Makstainā spilve

**Makstainā spilve** () ir grīšļu dzimtas suga. Savvaļā tā ir plaši sastopama ziemeļu puslodē polam tuvos apvidos, tostarp diezgan bieži visā Latvijas teritorijā, sūnu, retāk pārejas purvos, purvainos priežu mežos un pārpurvotos ezeru krastos.

## Apraksts
Makstainā spilve ir daudzgadīgs, 20—70 cm garš lakstaugs. Augs veido ceru, augam ir daudz stāvu un gludu stublāju. Piezemes lapas ir lineāras, šauras un īsākas nekā stublājs. Makstis ir iesārtas, šķeldrainas. Lapas uz stublāja ir reducētas uzpūstās makstīs. Stublāja galotnē ir viena, 1—3 cm gara vārpiņa. Segplēkšņu žāklēs ir divdzimumu ziedi. Zieda segplēksne ir smaila un pelēcīga. Apziedni veido pavedienveidīgi matiņi, divdzimumu ziedā putekšņlapas un drīksnas pa 3. Pie augļa riekstiņa ir ap 2 cm gari, balti lidmatiņi, kas veidojas no apziedņa. Zied aprīļa beigās un maijā.

## Atsauces
Nataļa Ostrovska

**Nataļa Ostrovska** (ukraiņu: *Наталя Олександрівна Островська*, dzimusi 1993. gada 14. novembrī Dņipro) ir Ukrainas televīzijas raidījumu vadītāja, žurnāliste, korespondente un raidījuma *[[TSN]]* vadītāja televīzijas kanālā *[[1+1 International|1+1]].*

## Biogrāfija
Viņa dzimusi 1993. gada 14. novembrī Dņipro. 17 gadu vecumā viņa pārcēlās uz Kijivu un iestājās Nacionālās Aviācijas universitātes Starptautisko attiecību fakultātē.

## Karjera
2012. gadā — dekodētājs *[[STB]]* kanālā, raidījumā ''X-Factor''.

2013. gadā viņa praktizējās kā žurnāliste televīzijas kanālā *[[STB]]*, projektā *Все буде добре*.

Piedalījusies starptautiskajā izglītības sesijā Strasbūrā Eiropas Jaunatnes centrā, stažējusies Augstākajā Radā, Ukrainas Nacionālās drošības un aizsardzības komitejā un pildījusi preses sekretāra pienākumus.

Viņa strādājusi par redaktori un jaunāko ziņu vadītāju *Magnolia TV*.

Kopš 2018. gada strādā *[[1+1 Media Group]].*

Savu žurnālistisko darbību viņa uzsāka ar informācijas un izklaides projektu *ДжеДаі* televīzijas kanālā *[[2+2]]*. Vēlāk viņa kļuva par *TSN* korespondenti, kur sagatavoja informāciju un analītiskos stāstus par sociālajiem, politiskiem un tiesībaizsardzības jautājumiem.

No 2021. gada 18. oktobra — *[[TSN]]* *10 вражаючих подій дня* vadītāja.

Kopš 2022. gada 24. februāra — *TSN* vadītāja vienoto ziņu telemaratonā, kas uzsākts sakarā ar Krievijas iebrukumu Ukrainā.

## Atsauces
Kočanu torņi

**Kočanu torņi** ir arhitektūras pieminekļu komplekss, kas atrodas Ziemeļmaķedonijas pilsētā Kočani. Neskatoties uz to, ka torņi celti 17. gadsimta otrajā pusē, sarunvalodā tos sauca par "viduslaiku torņiem".

## Vēsture
thumb|left|1942. gada fotogrāfija
Torņus uzcēla laikā, kad pilsēta atradās Osmaņu impērijas pakļautībā. Tuvo Austrumu arhitektūrai bija liela ietekme uz torņu dizainu un stilu.

Pēc mūsdienu atradumiem Kočani pilsētā un tās apkārtnē uzbūvēti trīs torņi, no kuriem divi atrodas pilsētā — Kočanskas upes abos krastos, bet trešais atrodas Dolni-Podloga ciemā. Torņi vienlaikus pildīja divas funkcijas — dzīvojamo un aizsardzības. Vienā no 19. gadsimtā celtā torņa augšā atradās pulkstenis.

1957. gadā abi pilsētas torņi saņēma kultūras pieminekļu statusu. Mūsdienās tās ir vienīgās 17. gadsimta ēkas Kočani pilsētā.

## Apraksts
thumb|left|180px|Kreisā krasta tornis
Tornis, kas atrodas Kočanskas upes labajā krastā pilsētas centrā, atrodas blīvā dzīvojamā rajonā, un tā augstums ir 15,35 metri. Ēkas adrese ir Ilindenskas iela 1. 1978. gadā torni atjaunoja un ēku nostiprināja.

Tornim ir kvadrātveida pamatne ar izmēriem 6,65 x 6,65 m. Tas celts no akmens ar kaļķu javu. Stāvus savieno koka kāpnes. Ieeja ir dienvidu pusē. Durvis izgatavotas no bieziem ozolkoka dēļiem, no iekšpuses apšūtas ar dzelzs līstēm un pastiprinātas ar divām šķērseniskām sijām, kas iekļaujas sānu sienu rievās. Sienas masīvas, stūri izklāti ar dzeltenīgiem smilšakmens blokiem.

Augšstāva logu ailas veidotas no apstrādātiem akmens blokiem un arhitrāvas palodzes un pusapaļas arkas no apstrādāta akmens. Logi aizsargāti ar dzelzs restēm. Apakšējās telpās logu vietā ir spraugas, šauras no ārpuses un koniski izplešas uz iekšpusi. Torņa austrumu pusē ir koka balkons. Divos augšējos stāvos viens pret otru izvietoti akmens pavardi.

Grīdā ir caurums, pa kuru, pilsētas aizstāvēšanas laikā, uz uzbrucējiem lēja verdošu eļļu vai meta akmeņus.

Pašreizējās torņa funkcijas:
* pagrabā ierīkotas tualetes;
* pirmajā stāvā atrodas seno monētu kolekcija;
* otrajā stāvā atrodas arheoloģiskā kolekcija;
* trešajā stāvā atrodas bibliotēka.

Tornis upes kreisajā krastā saucas *Saat kula*. Tas vēl nav atjaunots un atrodas avārijas stāvoklī.

## Atsauces

## Ārējās saites
Heartstopper (seriāls)

***Heartstopper*** ir britu pārejas vecuma romantisks seriāls, kas pamatojas uz Alises Osemanes tīmekļa komiksu un grafisko romānu. Galvenajās lomās ir Kits Konors un Džo Loks. Seriāla galvenais varonis ir Čārlijs Springs, geju skolnieks, kas iemīlās kādā, kas sēž viņam blakus savā jaunajā klases sastāvā, Nikā Nelsonā, stāstot arī par Čārlija un Nika draugu dzīvēm: Tao, Elli un Īzaku.

Televīzijas tiesības iegādājās *See-Saw Films* 2019. gadā, un *[[Netflix]]* ieguva izplatīšanas tiesības 2021. gadā. Filmēšana notika no tā gada aprīļa līdz jūnijam, un ar to laiku tika izlaisti pirmās sezonas ieskati. Seriāls iznāca 2022. gada 22. aprīlī, izpelnoties kritiķu slavu par tā toni, ritmu un darbību, kā arī LGBT kopienas reprezentāciju.

## Galvenie tēli
* Kits Konors — Nikolass "Niks" Nelsons; populārs 11. klases regbija spēlētājs Trūemas ģimnāzijā, kurš sēž blakus Čārlijam formas klasē
* Džo Loks — Čārlzs "Čārlijs" Springs; 10. klases Trūemas ģimnāzijas students, kura seksualitāti kāds atklāja visiem, viņam negribot.
* Viljams Gao — Tao Sju; Čārlija labākais draugs
* Jasmīne Finnija — Elle Ardženta; Čārlija un Tao draugs, kura pārgāja mācīties uz citu skolu pēc tam, kad iznāca par transpersonu.
* Korina Brauna — Tara Džounsa; Higsa studente, kura draudzējas ar Elli.
* Kizija Edžela — Darsija Olsone; ir viendzimuma attiecībās ar Taru un draudzējās ar Elli
* Tobijs Donovans — Īzaks Hendersons; introverts, Čārlija, Tao un Elles draugs.
* Dženija Volsere — Viktorija "Torija" Springa; Čārlija vecākā māsa
* Sebastians Krofts — Bendžamins "Bens" Houps; Čārlija pirmais draugs, seriāla sākumā Bens bija kopā ar Čārliju, taču Bens viņu izmantoja
* Kormaks Haids Korins — Harijs Grīns; populārs zēns regbija komandā, nepatika ka Niks draudzējas ar Čārliju
* Reja Norvuda — Imogēna Hīnija; meitene no Higsas, bija simpātijas pret Niku
* Fisajo Akinade — Ajadži kungs; vizuālās mākslas skolotājs, kurš rūpējas par Čārliju
* Četna Pandja — trenere Singsa; sporta skolotāja un regbija trenere
* Stīvens Frajs — direktors Bārns; Trūemas ģimnāzijas direktors
* Olīvija Kolmane — Sāra Nelsone; Nika māte

### Sērijas

## Ražošana

### Attīstība
See-Saw Films izvēlējās seriāla Heartstopper televīzijas tiesības 2019. gada jūlijā. 2021. gada 20. janvārī tika atklāts, ka Netflix pasūtīja 8 pusstundu garas sērijas, kurās Osemane bija rakstniece un Eiros Lins kā režisors un izpildproducents. Arī izpildproducenti ir Patriks Volters, Džeimijs Laurensons, Hakans Kousetta, Īens Kanings un Emīls Šermans ar Zoranu Piggotu kā producenti. Iestudējuma dizainu veidojis Tims Dikels, sērijas dekorācijas autors Maxwell Fine.
Ckaltubo

**Ckaltubo** () ir pilsēta Gruzijā, Imeretijas mharē, Ckaltubo municipalitātes centrs. Izvietojusies valsts rietumdaļā Kolhīdas zemienes ziemeļos Ckaltubo upes ielejā 250 km no valsts galvaspilsētas Tbilisi. Nozīmīgs balneoloģiskais kūrorts.

## Vēsture
Zināma kopš 7. gadsimta kā dziedniecības vieta, kas bijusi populāra jau valdnieces Tamaras laikā. Šeit esošās pirtis bijušas karaļnama īpašums. Tiešas rakstiskas liecības ir no 13. gadsimta, kur Gelati klostera ziedojumu grāmatā teikts, ka karalis uzdāvinājis Ckaltubo dziednieciskos avotus klostera priekšniekam.

18.-19. gadsimtā lielākā daļa dziednīcu ēku nopostītas un Ckaltubo bijis iespējams apmeklēt tikai gada siltajā laikā. Kūrorts atdzimis 19. gadsimta beigās. 1930. gados Ckaltubo kūrorts ievērojami paplašināts un iegūst vissavienības nozīmi. 1953. gadā Ckaltubo piesķirts pilsētas statuss.

## Atsauces

## Ārējās saites
Maltas karognesēji olimpiskajās spēlēs

Šajā uzskaitījumā apkopoti **[[Malta]]s pārstāvji un sportisti, kas [[Olimpiskās spēles|olimpisko spēļu]] oficiālajās ceremonijās nesuši valsts karogu.**

Malta vasaras olimpiskajās piedalās kopš 1928. gada un ziemas olimpiskajās spēlēs kopš 2014. gada.

## Vasaras olimpiskajās spēlēs

## Ziemas olimpiskajās spēles
2010. gada ziemas olimpisko spēļu atklāšanas ceremonijā.

## Skatīt arī
* Malta olimpiskajās spēlēs

## Atsauces

## Ārējās saites
*
Kirova (nozīmju atdalīšana)

**Kirova** var būt:
* Kirova — pilsēta Kalugas apgabalā Krievijā;
* Kirova — pilsēta Kirovas apgabalā Krievijā;
* Kropivnickas pilsētas Ukrainā agrākais nosaukums.
Franks Arnesens

**Franks Arnesens** (, dzimis ) ir bijušais Dānijas futbolists, spēlēja pussarga pozīcijā, bijis Dānijas futbola izlases dalībnieks.

Kā spēlētājs, Arnesens ir vislabāk pazīstams no sava pavadītā laika Nīderlandes komandās ''Ajax'' un *[[PSV Eindhoven]]*, kuru rindās kopumā sešas reizes kļuvis par *[[Eredivisie]]* čempionu. Ar *PSV Eindhoven* uzvarējis 1987–88. gada Eiropas kausa sezonā.

Dānijas futbola izlases sastāvā spēlējis no 1977. līdz 1987. gadam, kopumā nospēlējot 52 mačus. Piedalījies 1984. gada Eiropas čempionātā un 1986. gada FIFA Pasaules kausā.

## Sasniegumi
**Ajax**

* Eredivisie: 1976–77, 1978–79, 1979–80
* Nīderlandes kauss: 1978–79

**Anderlecht**

* Beļģijas Pirmā divīzija: 1984–85

**PSV Eindhoven**

* Eredivisie: 1985–86, 1986–87, 1987–88
* Nīderlandes kauss: 1987–88
* Eiropas kauss: 1987–88

## Ārējās saites