open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Arturi Ilmari Virtanens

**Arturi Ilmari Virtanens** (; dzimis , miris ) bija somu ķīmiķis, 1945. gada Nobela prēmijas ķīmijā laureāts. Prēmiju ieguvis par lopbarības un  sviesta konservēšanas tehnoloģijas izstrādi, kas ļāva attīstīt Somijas sviesta ražošanas industriju.

Dzimis Helsinkos, skolā gājis Vīpuri. Studēja Helsinku Universitātē. 1919. gadā sāka strādāt kompānijā Valio, tomēr pēc īsa laika to pameta. Papildus mācījās  Cīrihē, Minsterē un Stokholmā. 1924. gadā atgriezās Somijā un kļuva par Helsinku Universitātes pasniedzēju. Vēlāk pasniedza arī Helsinku Tehniskajā universitātē. 1931. gadā kļuva par jaundibinātā Bioķīmijas institūta direktoru. Institūtā strādāja līdz savai nāvei 1973. gadā.

## Ārējās saites

* Arturi Ilmari Virtanens Nobela prēmijas mājaslapā
Parastā pīpene

**Parastā pīpene** (*Leucanthemum vulgare*), arī **margrietiņa**, ir daudzgadīgs, vidēja lieluma kurvjziežu dzimtas lakstaugs.

Pīpenei ir stāvs, kails stublājs, var būt vienkāršs vai arī ar 1—3 zariem. Lapas izkārtotas pamīšus uz stublāja. Sastopama Eiropā, Āzijā, Ziemeļamerikā, Austrālijā un Jaunzēlandē. Pīpene ir atzīta par Latvijas nacionālo ziedu.

## Atsauces

## Ārējās saites
* 
* ''Latvijasdaba.lv'' informācija
*
Virtanens

**Virtanens** ( — 'upe'; sieviešu dzimtē Virtanena) ir somu cilmes uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:

* Arturi Ilmari Virtanens (*Artturi Ilmari Virtanen*; 1895—1973) — somu ķīmiķis;
* Džeiks Virtanens (*Jacob Virtanen*; 1996) — Kanādas hokejists.
Latvijas nacionālie simboli

[thumb|[Brīvības piemineklis tiek uzskatīts par Latvijas neatkarības simbolu]]
**Latvijas nacionālie simboli** ir zīmes, kas pārstāv un raksturo Latviju un tās tautu.

Oficiālie Latvijas simboli ir karogs, himna un ģerbonis.

Pastāv vairāki neoficiālie simboli. Latvijas nacionālais putns ir baltā cielava, to 1960. gadā apstiprināja Starptautiskā putnu aizsardzības padome. Latvijas Entomoloģijas biedrība 1991. gadā par Latvijas nacionālo kukaini noteica divpunktu mārīti. Pīpene ir Latvijas nacionālais zieds, liepa un ozols — Latvijas nacionālie koki, dzintars — nacionālais minerāls, Daugava — Latvijas likteņa simbols. Brīvības piemineklis ticis atzīts par Latvijas neatkarības simbolu, savukārt Jāņi — tradicionālajiem svētkiem ar nacionālā simbola nozīmi.

## Atsauces
Remantadīns

**Remantadīns** (*Remantadinum*) jeb **rimantadīns** ir novecojis pretgripas un pretencefalīta preparāts, kas pieder pie adamantāna atvasinājumiem. Remantadīns ir balta, rūgta kristāliska viela, kas labi šķīst spirtā, bet slikti — ūdenī. Remantadīnam ir divi optiskie izomēri. Parasti lieto hidrohlorīda veidā. Atsaucoties uz ASV infekcijas slimību centra CDC (*Centers for Disease Control and Prevention*) datiem, 100% sezonālās gripas (H3N2), kā arī 2009. gada pandēmiskās gripas vīrusi ir izturīgi pret remantadīnu, tādēļ to vairs nenozīmē gripas ārstēšanā.

## Vēsture
Remantadīns pirmo reizi tika sintezēts 1963. gadā Viljama Pričarda (*William W. Prichard*) vadībā adamantāna atvasinājumu izpētes laikā; tas tika arī patentēts. Pričarda ieteiktā sintēzes metode pamatojās uz remantadīna iegūšanu no attiecīgā ketoksīma, reducējot ar litija alumohidrīdu.

Remantadīna efektivitāte gripas profilaksē tika nodemonstrēta, izmantojot dzīvniekus, 1965. gadā, bet 1968. gadā tika veikti klīniskie pētījumi ar cilvēkiem.

Jānis Polis un Ilze Grava remantadīnu 1968. gadā sintezēja Latvijas Zinātņu akadēmijas Organiskās sintēzes institūtā, izmantojot oriģinālu sintēzes metodi. 1969. gadā tikusi izsniegta autorapliecība remantadīna izgatavošanas metodei.

## Izmantošana
thumb|left|500px|Remantadīna sintēzes shēma
Remantadīns tika lietots A2 tipa vīrusu (un citu A grupas vīrusu) izraisītas gripas ārstēšanā un profilaksē, kā arī ērču encefalīta profilaksē. Tam ir arī antitoksiska iedarbība B grupas vīrusu izraisītas gripas gadījumos, tāpat tas novērš gripas izraisīto kapilāru toksikozi. Remantadīnu profilaktiskos nolūkos tika ieteikts lietot pa 50 mg dienā, bet saslimšanas ar gripu sākumā pa 150—300 mg dienā pirmās 3 līdz 5 dienas.

Remantadīna efektivitāte ērču encefalīta agrīnā profilaksē Latvijā tika pierādīta 1995. gadā. Ja piesūkusies ērce, remantadīna lietošana jāuzsāk pēc iespējas ātrāk; tas jālieto 3 dienas pa 100 mg divreiz diennaktī. 

Remantadīns tika ražots "Olainfarm" rūpnīcā. Lielākā daļa no saražotā (vairāk nekā 80%) tika eksportēta uz NVS valstīm, Lietuvu, Poliju, Gruziju un Bulgāriju. Kopš 2020. gada 25. augusta sakarā ar A tipa gripas vīrusu rezistenci pret remantadīnu šo zāļu izplatīšana Latvijas tirgū ir pārtraukta.

## Atsauces
Jānis Polis

**Jānis Polis** var būt:
* Jānis Polis (cīkstonis), cīkstonis;
* Jānis Polis (ķīmiķis), ķīmiķis.
Benedikts II

**Pāvests Benedikts II** (; dzimis **Benedikts Sabels** (*Benedictus Sabellus*) , miris ) bija Romas bīskaps no 684. gada jūnija līdz savai nāvei 685. gadā un līdz ar to katolisma tradīcijā tiek uzskatīts par vienu no Romas pāvestiem.

Par pāvestu tika izvēlēts jau 683. gadā pēc iepriekšējā pāvesta Leona II nāves, tomēr netika ordinēts līdz 684. gadam, jo vajadzēja sagaidīt Bizantijas imperatora Konstantīna IV piekrišanu, tādējādi gandrīz gadu nebija Romas bīskapa. Pontifikāta laikā atjaunojis vairākas Romas baznīcas.

Viņa piemiņas diena ir 8. maijs.

## Ārējās saites
*
Goda Leģiona ordenis

thumb|250px|Kavaliera šķiras Goda Leģiona ordeņa medaļa
**Francijas Nacionālais Goda Leģiona ordenis** () ir Francijas ordenis, ko  iedibinājis Napoleons Bonaparts. Tiek piešķirts par izciliem nopelniem civilā vai militārā jomā Francijas labā. Var tikt piešķirts gan Francijas pilsoņiem, gan ārzemniekiem, to saņēmuši arī vairāki cilvēki no Latvijas.

Ordenim ir piecas šķiras: lielkrusta komandieris (*Grand Croix*), lielvirsnieks (*Grand Officier*), komandieris (*Commandeur*), virsnieks (*Officier*) un kavalieris (*Chevalier*). Katrai šķirai ir piešķiramo ordeņu kvota. Var tikt piešķirti 75 lielkrusta komandiera, 250 lielvirsnieka, 1250 komandiera, 10 000 virsnieka un 113 425 kavaliera šķiras ordeņi. Ordeņiem militārajam personālam, kas piedalījušies Otrajā pasaules karā un citās militārajās operācijās ārzemēs, nav kvotas.

## Atsauces

## Ārējās saites

*
Perēns

**Perēns** var būt:
* Frederiks Perēns (*Frederick Perrin*; 1815—1889) — ASV šahists;
* Šarls Perēns (*Charles Perrin*; 1875—1954) — franču airētājs, olimpiskais čempions;
* Žaks Perēns (*Jacques Perrin*; 1941—2022) — franču aktieris un kinoproducents;
* Žans Perēns (*Jean Perrin*; 1870—1942) — franču fiziķis.
Alarihs I

**Alarihs I** (; dzimis apmēram , miris ) bija vestgotu karalis no 395. gada līdz savai nāvei 410. gadā. Pazīstams ar 410. gadā notikušo Romas izlaupīšanu, kas sekmēja Rietumromas impērijas bojāeju.

Bijis gotu komandieris Romas armijā, tomēr īsi pēc imperatora Teodosija I nāves 395. gadā pameta armiju un kļuva par vestgotu vadoni. Pieņēmis karaļa titulu. Ticis nosaukts par Illīrijas karavadoni pēc laupīšanas karagājiena, kas gāja caur Balkānu pussalu un Peloponēsu.

401. gadā iebrucis Itālijā, tomēr 402. gada aprīlī viņu sakāva Stilihons pie Pollencijas, ar sakāvi 403. gadā pie Veronas beidzās arī otrā iebrukšana. Sekoja Romas aplenkums pēc 408. gadā veiktā Stilihona nāvessoda. Goti atkāpās pēc milzīgas kontribūcijas saņemšanas. 410. gadā tika ieņemta Roma,  tika uzsākta trīs dienas ilga Romas izlaupīšana.

Alarihs mira 410. gadā Kozencā, Dienviditālijā, pirms došanās uz Āfriku.

## Atsauces

## Ārējās saites
Danjels Ortega

**Hosē Danjels Ortega Saavedra** (, ; dzimis ) ir Nikaragvas politiķis. Pašreizējais valsts prezidents, amatā kopš 2007. gada, iepriekš valsts vadītāja amatu ieņēmis no 1979. līdz 1990. gadam. Pirmās valdīšanas laikā bija marksists-ļeņinists, taču vēlāk kļuvis mērenāks savā politiskajā pārliecībā un viņa pārstāvētā partija tiek uzskatīta par demokrātiski sociālistisku.

Studējis tieslietas galvaspilsētā Managvā. Pievienojies Sandīnistu nacionālās atbrīvošanas frontei (*Frente Sandinista de Liberación Nacional*), kas cīnījās pret Anastasio Somosas Devajles režīmu. 1967. gadā tika apcietināts uz 7 gadiem par bankas aplaupīšanu (centās nozagt naudu, lai varētu samaksāt par ieročiem). 1974. gadā ticis izlaists brīvībā ķīlnieku apmaiņā, ticis izsūtīts uz Kubu, kur izgājis partizānu apmācību. Pēc tam slepeni atgriezies Nikaragvā. Nacionālā atbrīvošanās fronte gāza Devajli 1979. gadā.

Ortega kļuva par Nacionālās atjaunošanas valdības huntas Vadošās padomes locekli, 1981. gadā kļuva par Nacionālās atdzimšanas valdības Vadošās padomes koordinatoru. 1985. gadā ticis ievēlēts par Nikaragvas prezidentu, amatu saglabājis līdz 1990. gadam. Ortegas valdība Nikaragvā pastāvēja ar Kubas un PSRS atbalstu un līdz ar šī atbalsta beigām arī vājinājās valdošās partijas pozīcijas un 1990. gada Ortega zaudēja varu. Startējis arī visās nākamajās prezidenta vēlēšanās, atkal par Nikaragvas prezidentu kļūstot pēc uzvarētajām 2006. gada vēlēšanām.

## Atsauces

## Ārējās saites
* 
*
Ortega

**Ortega** ir spāņu cilmes uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:

* Ariels Ortega (*Ariel Ortega*; 1974) — Argentīnas futbolists;
* Danjels Ortega (*Daniel Ortega*; 1945) — Nikaragvas politiķis;
* Dženna Ortega (*Jenna Ortega*; 2002) — amerikāņu aktrise;
* Štefans Ortega (*Stefan Ortega*; 1992) — vāciešu futbolists.
Nimfa

thumb|250px|Nimfas 1896. gada gleznā
**Nimfa** (, *nymphē*) sengrieķu mitoloģijā ir dabas dievība, parasti tiek attēlota kā jauna, skaista sieviete. Bija vairāku veidu nimfas, tai skaitā driādas (mežu nimfas), najādas (upju nimfas), nereīdas (jūras nimfas), oreādas (kalnu un alu nimfas). Nimfas nebija nemirstīgas, tomēr tām bija garš mūžs.

No nimfas ir cēlies arī nimfomānijas (slimīgi kāpināta sievietes dzimumdziņa) jēdziens.

Nimfas tika uzskatītas par dabas sargātājām un draudzenēm, kas cilvēkiem bieži palīdzēja vai tos aizsargāja. Nimfas bieži kalpoja lielajiem dieviem vai bija to pavadoņi, piemēram, Artemīdas medību biedres vai Poseidona un Apollona mīļākās.

Senajā Grieķijā nimfām tika veltīti altāri un svētvietas, īpaši pie avotiem, upēm un mežiem. Tās tika godinātas kā labvēlīgas dabas gari, kas palīdzēja zemkopjiem, medniekiem un ceļotājiem.

## Ārējās saites
Žans Perēns

**Žans Batists Perēns** (; dzimis , miris ) bija franču fiziķis un fizikālķīmiķis. 1926. gadā saņēmis Nobela prēmiju fizikā par vielas diskrētās struktūras pētījumiem un nogulsnēšanās līdzsvara parādības atklāšanu. Ir darbi molekulārajā fizikā, atomfizikā un radioaktivitātē.

## Biogrāfija
1894. gadā absolvējis Parīzes Augstāko normālskolu (*École Normale Supérieure*). 1897. gadā ieguvis *PhD* grādu. 1910. gadā kļuvis par profesoru Parīzes universitātē, šo amatu saglabājis līdz 1940. gadam, kad Otrajā pasaules karā Vācija okupēja Franciju.

1895. gadā Perēns pierādīja, ka katodstari ir negatīvi lādētu daļiņu plūsma. Vēl ir pierādījis Einšteina—Smoluhovska teorijas pareizību, kā arī pierādījis to, ka eksistē molekulas. To paveicis, izdarot Brauna kustības eksperimentālus pētījumus. 1926. gadā saņēmis Nobela prēmiju fizikā par vielas diskrētās struktūras pētīšanu.

Otrā pasaules kara laikā pārbēdzis uz ASV, kur arī miris 1942. gadā. Viņa mirstīgās atliekas pēc kara tika nosūtītas atpakaļ uz dzimteni.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Žana Perēna biogrāfija Nobela prēmijas mājaslapā 
* Biogrāfija
Ākešhusa

**Ākešhusa** (, ) ir viena no 15 Norvēģijas filkēm. Robežojas ar Buskerudu, Estfollu, Innlandeti un Oslo, tāpat ir īsa robeža ar Zviedrijas Vermlandi.

Šī ir otra lielākā filke pēc iedzīvotāju skaita aiz Oslo. Nosaukta pēc Ākešhusas cietokšņa. Ākešhusas administratīvais centrs ir Oslo, kaut arī Oslo neietilpst filkes sastāvā.

## Ārējās saites

*
Asuāna

**Asuāna** (, **'; ; , **'; , **) ir pilsēta Ēģiptes dienvidos, Asuānas muhāfazas administratīvais centrs.

6 km no pilsētas atrodas Asuānas aizsprosts. Atrodas Nīlas austrumu krastā. Asuāna bija dienvidu robeža faraonu laika Senajai Ēģiptei. No šejienes karjeriem tika piegādāts granīts daudziem Senās Ēģiptes pieminekļiem, karjeri darbojas arī mūsdienās. Mūsdienās Asuāna ir ziemas kūrorts, tirdzniecības un rūpniecības centrs, darbojas arī starptautiska lidosta. 2012. gadā pilsētas iedzīvotāju skaits sasniedza 290 tūkstošus.

## Atsauces

## Ārējās saites
* 
*
Marks Džordāno

**Marks Džordāno** (; dzimis ) ir kanādiešu hokejists, aizsargs. Pašlaik (2023) Džordāno pārstāv Nacionālās hokeja līgas klubu Toronto "Maple Leafs".

## Spēlētāja karjera
Nav draftēts NHL. Profesionāļa karjeru Džordāno sāka 2004. gada vasarā, kad tika uzaicināts uz NHL vienības Kalgari "Flames" un parakstīja ar komandu līgumu. 2004.—05. gada sezonu hokejists aizvadīja AHL vienībā Lovellokas "Monsters". Nākamajā sezonā aizsargs debitēja "Flames" sastāvā, tās rindās aizvadot septiņas spēles. 2006.—07. gada sezonā Džordāno NHL aizvadīja jau 48 spēles.

2007. gada vasarā Džordāno neizdevās vienoties par jauna līguma nosacījumiem, kā rezultātā 2007.—08. gada sezonu viņš aizvadīja Krievijas Superlīgas vienībā Maskavas "Dinamo". 2008.—09. gada sezonā Džordāno atgriezās "Flames" sastāvā. Jau 2011. gadā viņš kļuva par "Flames" kapteiņa palīgu, bet 2013. gadā, pēc tam, kad "Flames" bija pametis Džeroms Iginla, tieši Džordāno kļuva par jauno komandas kapteini. 2021. gada NHL paplašināšanās draftā Džordāno kļuva par līgas jaunpienācēju Sietlas "Kraken" spēlētāju, bet jau 2022. gada 20. martā maiņas darījuma rezultātā tika aizmainīts uz Toronto "Maple Leafs" komandu.

2019. gadā Džordāno kā līgas labākais aizsargs ieguva Džeimsa Norisa balvu un tika iekļauts arī līgas simboliskajā izlasē.

## Ārējās saites
Temīda

thumb|200px|Temīdas skulptūra
**Temīda** bija taisnības dieviete sengrieķu mitoloģijā. Viņas vecāki bija dievi Gaja un Urāns. Viņu attēloja ar aizsietām acīm, rokās viņai bija svari un zobens. Tiesnešus grieķu valodā sauca par *themistopoloi* — Temīdas kalpiem.

## Ārējās saites
Aragonas kronis

**Aragonas kronis** (, , , ) bija monarhija, vairāku valstu konfederācija, ko pārvaldīja viens karalis. Tā izveidojās 1162. gadā, apvienojot Aragonas Karalisti un Barselonas grāfisti. 1469. gadā tas tika apvienots ar Kastīlijas kroni zem viena valdnieka Filipa II, kas vēlāk izveidoja Spānijas Karalisti. Kronis formāli tika likvidēts 1716. gadā.
Luksemburgas pilsētu uzskaitījums

[250px|thumbnail|[Luksemburgas novietojums Eiropā]]
Šajā uzskaitījumā apkopotas visas **[[Luksemburga]]s pilsētas**. Ar likumu Luksemburgā ir definētas **12 pilsētas**.

Pilsētas statuss Luksemburgā nav pielīdzināts urbanizētajām teritorijām. Pilsēta Luksemburgā ir atsevišķs juridisks statuss, kas atšķiras no komūnām (*échevins*). Pastāv arī vairākas atšķirības starp pilsētu un komūnu, piemēram, pilsētas statusu oficiāli apstiprina lielhercogs, savukārt komūnas statusu Luksemburgas iekšlietu ministrs.

## Vēsture
Vēsturiski pilsētas statuss tika atvasināts no pilsētas īpašumā esošās pilsētas hartas, bet tagad pilsētas tiesības piešķir un reglamentē normatīvie akti. Pirmo reizi pilsētas tiesības tika piešķirtas 1843. gada 24. februārī, kad 7 pilsētām tika atjaunotas viņu pilsētas tiesības. Tās bija Luksemburga, Dīkirhe, Grēvenmahere, Ehternaha, Vilca, Viandena un Remiha.

Jau vairāk kā 60 gadus pilsētu skaits nav mainījies. 1906. gada 29. maijā pilsētas tiesības tika piešķirtas Ešai pie Alzetes, savukārt 1907. gada augustā pilsētas tiesības tika piešķirtas Diferdanžai, Didelanžai, Etelbrukai un Rūmelanžai. 1914. gada 7. aprīlī arī Holerihas (*Hollerich*) komūnai tika piešķirtas pilsētas tiesības, taču vēlāk komūna tās zaudēja un 1920. gada 26. martā tika pievienota Luksemburgas pilsētai.

Pēdējais likums attiecībā uz pilsētām tika pieņemts 1988. gada 13. decembrī (*Loi communale du 13 décembre 1988*), un tas noteica 12 komūnas ar pilsētas statusu. 

## Pilsētu sadalījums pa distriktiem

## Pilsētu uzskaitījums

## Karte

## Galerija

## Atsauces
Zibens zaglis

**Zibens zaglis** () ir amerikāņu rakstnieka Rika Riordana grāmata, kurā darbojas sengrieķu dievi un titāni. Tās galvenais varonis ir pusdievs Persijs. Viņš dodas uz pazemi, lai uzceltu no miroņiem savu māti un atzagtu Zeva, gaisa dieva simbolu. Beigās tiek atklāts, ka to ir nozadzis kara dievs Arejs. Grāmatai ir četri turpinājumi.
Austrieši

**Austrieši** () ir viena no Eiropas nācijām, Austrijas pamatiedzīvotāji. Pieder pie ģermāņu tautām, runā vācu valodā, sadzīvē lieto vairākus augšvācu (austriešu—bavāriešu un alemaņu) dialektus.

Vēsturiski austrieši tika uzskatīti par vāciešiem. Austriešu zemes bija daļa no vācu Svētās Romas impērijas, kā arī Vācu Savienības (1815—1866), un tikai pēc 1866. gada Austrijas—Prūsijas kara tā no šīs konfederācijas tika izslēgta. Pēc Austroungārijas sabrukuma ar speciālu Tautu Savienības lēmumu austriešu zemēm tika liegts apvienoties ar pārējo Vāciju. Austrija Vācijai tika pievienota 1938. gada anšlusa rezultātā. Pēc Otrā pasaules kara austrieši izveidoja paši savu nacionālo identitāti, un mūsdienās lielākā daļa sevi neidentificē ar vāciešiem.

## Atsauces

## Ārējās saites
Adamantāns

**Adamantāns** (C10H16) ir piesātināts triciklisks ogļūdeņradis — triciklodekāns. Tā molekula sastāv no trim "krēsla" konformācijā esošiem cikloheksāna gredzeniem, kas veido telpisku figūru, ko var uzskatīt par dimanta kristālrežģa sīku fragmentu. No tā cēlies arī vielas nosaukums (, *adamas* — ‘neievainojamais’ jeb ‘dimants’). Adamantāna molekulas oglekļa karkass ir vienlaicīgi stingrs un bez saspriegtām saitēm, jo ķīmisko saišu leņķi adamantāna molekulā atbilst *sp<sup>3</sup>* hibridizētā oglekļa atoma saišu tetraedriskajiem leņķiem.

Ķīmiski tīrs adamantāns ir bezkrāsaina kristāliska viela (oktaedriski kristāli) ar kampara smaržu. Ūdenī adamantāns praktiski nešķīst, bet labi šķīst nepolāros organiskos šķīdinātājos. To var pārdestilēt ar ūdens tvaiku. Lai arī adamantāna kušanas temperatūra ir ogļūdeņražiem neraksturīgi augsta, tas jau istabas temperatūrā lēnām sublimējas.

## Vēsture
thumb|left|200px|Mērveina esteris
Pirmo reizi uz dimantveidīgas struktūras ogļūdeņraža iespējamo eksistenci norādīja Dekers (*Decker H.*) Insbrukas dabaszinātnieku kongresā 1924. gadā un pat izteica izbrīnu, ka šāds ogļūdeņradis nav vēl sintezēts. Tajā pašā gadā vācu ķīmiķis Hanss Mērveins neveiksmīgi mēģināja to sintezēt laboratorijā. Viņš mēģināja iegūt adamantānu formaldehīda reakcijā ar malonskābes esteri piperidīna klātienē, tomēr tā vietā ieguva biciklisku savienojumu, ko vēlāk nosauca par "Mērveina esteri".

1933. gadā čehu ķīmiķi S. Landa un V. Mahāčeks no naftas izdalīja dažus miligramus adamantāna, ko identificēja pēc anomāli augstās kušanas temperatūras.

Adamantāna sintēzi pirmais veica horvātu izcelsmes ķīmiķis Vladimirs Prelogs 1941. gadā. Viņš to ieguva no Mērveina estera piecās stadijās, turklāt sintēzes iznākums bija mazāks par 1%. Vēlāk Šteters ieteica citu sintēzes shēmu ar iznākumu 6,5%.

1957. gadā ķīmiķi Šleijers un Donaldsons izstrādāja efektīvu metodi adamantāna lielu daudzumu iegūšanai un no tā laika adamantāns kļuva pieejams savienojums, kas stimulēja adamantāna un tā atvasinājumu īpašību izpēti.

Adamantāna atklāšana aizsāka organisko poliedrānu (daudzskaldņu veida molekulu) ķīmijas attīstību.

## Izmantošana
Adamantāna atvasinājumus (amantadīnu, remantadīnu, tromantadīnu) lieto medicīnā kā pretvīrusu preparātus. Pamatojoties uz adamantānu, izstrādāti dažādi polimēri un termoizturīgas smērvielas.

## Literatūra
* Ojārs Neilands. Organiskā ķīmija. R:, Zvaigzne, 1977, 147. lpp.

## Atsauces
Valdnieku ieleja

{
  "type": "ExternalData",
  "service": "geoshape",
  "ids": "Q133423"
}

**Valdnieku ieleja** (, ) ir ieleja Ēģiptē, kurā tikuši apglabāti Senās Ēģiptes Jaunās karalistes (18.—20. dinastija; 1539.—1075. gads p.m.ē.) faraoni un citas augsta ranga personas. Atrodas Nīlas rietumu krastā pretī Tēbām (mūsdienās — Luksora) Tēbu nekropolē. Vādī iedalīta austrumu ielejā, kur atrodas lielākā daļa karalisko kapeņu, un rietumu ielejā.

Pašlaik ir atrastas 63 kapenes un kameras. Karaliskās kapenes ir dažādā veidā tikušas izgreznotas, tās sniedz aptuvenu priekšstatu par ēģiptiešu uzskatiem un tā laika apbedīšanas rituāliem. Gandrīz visas kapenes ir tikušas izlaupītas, taču tās tāpat sniedz priekšstatu par faraonu bagātību un varenību. Kopš 18. gadsimta Valdnieku ieleja ir arheoloģiskās un ēģiptoloģiskās izpētes uzmanības centrā. Mūsdienās ieleja ir kļuvusi slavena ar Tutanhamona kapa atklāšanu, šī ir viena no pasaulē populārākajām arheoloģisko izrakumu vietām. Valdnieku ieleja ir arī populārs tūrisma objekts. 1979. gadā kopā ar pārējo Tēbu nekropoli Valdnieku ieleja tika iekļauta UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā.

## Ārējās saites
Monika Levinska

**Monika Samila Levinska** (; dzimusi ) ir amerikāņu aktīviste un bijusī ASV Baltā nama praktikante.

## Dzīvesgājums
Viņas vectēvs no mātes puses bija Lietuvas ebrejs. Pēc vidusskolas absolvēšanas mācījusies Santamonikas koledžā, Luisa un Klārka koledžā, kuru absolvējusi 1995. gadā ar grādu psiholoģijā. 1995. gada jūlijā kļuvusi par praktikanti Baltajā namā prezidenta administrācijas vadītāja Leona Panetas birojā.

### Klintona—Levinskas skandāls
Levinskai no 1995. līdz 1996. gadam, esot praktikantei Baltajā namā, bija dzimumattiecības ar tā brīža ASV prezidentu Billu Klintonu. Dēka un tās ietekme (tai skaitā Klintona impīčments) kļuva pazīstama ar nosaukumu "Klintona—Levinskas skandāls".

Linda Tripa slepeni ierakstīja Klintona un Levinskas telefonsarunas. 1998. gadā šie ieraksti tika atdoti advokātam Kenetam Staram (*Kenneth Starr*), kas izmeklēja Klintona un viņa sievas Hilarijas Klintones biznesa darījumus ar Ārkanzasas mājokļu attīstības korporāciju (izmeklēšana, kurā neizdevās atrast pārliecinošus pierādījumus par Klintonu sodāmām darbībām). Staram tika dota atļauja paplašināt izmeklēšanu un izmantot Tripas iesniegtos ierakstus kā pierādījumu tam, ka Klintons sniedzis nepatiesu liecību, apgalvojot, ka viņam nav bijušas attiecības ar Levinsku. Levinska parakstīja rakstisku apliecinājumu dēkas neesamībai, taču 1998. gada jūlijā pieņēma imunitāti apmaiņā pret patiesības atklāšanu un tad liecināja lielās zvērināto žūrijas (*grand jury*) priekšā. Sekoja impīčments pret Klintonu, kurā 1999. gadā viņu tomēr attaisnoja.

## Ārējās saites
Nacionālais romantisms

**Tautiskais** jeb **nacionālais romantisms** ir stila novirziens Latvijā, ar folkloras tēliem atklāta laimīga tautas dzīve senatnē un tās slavinājums. Pastiprināta interese un pozitīva attieksme pret folkloru, ilgas pēc brīvības un neatkarības no vācu vai citas tautas kundzības. Tā uzplaukums Latvijā bija no 1905. gada līdz 1911. gadam.

Arhitektūrā šajā stilā ievērojamu sniegumu Rīgā ir devuši Eižens Laube, Konstantīns Pēkšēns, Aleksandrs Vanags, Augusts Malvess un citi.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Rīgas Jūgendstila Centra mājas lapa
Aleksandrs Antoņenko

**Aleksandrs Antoņenko** (dzimis  Rīgā) ir Latvijas ukraiņu izcelsmes dziedātājs, tenors. Metropoles operas un citu slavenāko operteātru solists.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1975. gadā Rīgā, viņa tēvs cēlies no Baltkrievijas, māte no Ukrainas rietumu daļas. Mācījās Rīgas Bībeles institūtā (1993—1998), kā arī apguva pūšaminstrumentu spēli un dziedāšanu Jāzepa Mediņa Rīgas Mūzikas koledžā, absolvējot to 1998. gadā. Līdztekus mācībām 1997. gadā sāka dziedāt Latvijas Nacionālās operas korī, 1998. gadā debitēja ar Oberto lomu G. F. Hendeļa operā "Alčīna". Studēja Latvijas Mūzikas akadēmijā Arvīda Lustes klasē.

2004. gadā Antoņenko dziedāja Diseldorfas Vācu operā pie Reinas (*Deutsche Oper am Rhein*), tad Berlīnes un Grācas operā, Drēzdenes Zempera Operā (*Semperoper*), Oslo un Stokholmas Karaliskajās operās, Londonas Koventgārdena operā, Montekarlo operā, Vīnes Valsts operā, kā arī Ženēvas operā un Zalcburgas Festivālā. 2009. gadā viņš debitēja Ņujorkas Metropoles operā Prinča lomā operā „Nāra”, uzstājās Kavaradosi lomā Parīzes Bastīlijas operā, dona Hosē lomā Oslo operā, Otello lomā Drēzdenes *Semperoper* un Ismaila lomā Dž. Verdi operā "Nabuko" Bavārijas Valsts operā Minhenē. 2009./2010. gada sezonā viņš uzstājās Vīnes Valsts operā un Stokholmas karaliskajā operā, Ņujorkas Metropoles operā, Berlīnes Vācu operā, kā arī F. Mendelszona-Bartoldi oratorijas "Elija" atskaņojumā Bostonā.

2011. gadā Aleksandrs Antoņenko dziedāja titullomu „Otello” Parīzes operā un Luidži lomu „Apmetņa” jauniestudējumā Koventgārdena operā, 2012. gadā Otello lomu Koventgārdena operā. 2017./2018. gada sezonu viņš sāka Metropoles operā Kalafa lomā operā “Turandota” un tenora partijā Verdi “Rekviēmā”. Dziedāja arī Kavaradosi lomu Pučīni operā “Toska” Stokholmas Karaliskajā operā, Zalcburgas Lieldienu festivālā, Drēzdenes Zempera operā un Vīnes Valsts operā, Kalafa lomu — Cīrihes operā un titullomu “Otello” Ungārijas Valsts operā un Savonlinnas festivālā.

## Apbalvojumi
2003. gadā saņēma Lielo mūzikas balvu. 2004. gadā kļuva par starptautiskās prēmijas "Aldaris" laureātu. 2016. gadā apbalvots ar Triju Zvaigžņu ordeņa III šķiru.

## Atsauces
Ы

thumbnail|235px|Lielais un mazais kirilicas burts Ы
**Ы**, **ы** ir ligatūra un krievu alfabēta 29. burts un 28. burts baltkrievu alfabētā. Citos slāvu nacionālajos kirilicas alfabētos šo burtu neizmanto, mūsdienu dienvidslāvu valodās senās skaņas [ы] un [и] ir apvienotas, savukārt burts **Ы** no serbu un bulgāru alfabētiem tika izņemti tikai 19. gadsimtā. Ukraiņu alfabētā burtu pāra vietā **Ы**/**И** tiek izmantoti **И**/**І**). Burts tiek izmantots arī kiriliskajos rakstos, kas nav slāvu valodas.

## Ārējās saites
1932. gada Latvijas futbola Virslīgas sezona

**Latvijas futbola Virslīgas 1932. gada sezona** bija 6. Virslīgas sezona. Sezonas noslēgumā vienāds punktu skaits turnīra tabulā par bija ASK un Rīgas Vanderers komandām. Pārspēlē ar 3:1 uzvarēja ASK un ieguva čempionu titulu.

## Turnīra tabula

## Čempioni - ASK 1932
A.Jurgens, F.Zandbergs, E.Magone, E.Audriņš, R.Pakalns, A.Varakājs, A.Dragūns, F.Finbergs, A.Timpers, A.Rehtšprehers, K.Ansons, A.Bredersons, A.Baraks (Bērzājs), A.Bradiņš, K.Paegle, H.Vītols, A.Dinbirs

## Atsauces
1933. gada Latvijas futbola Virslīgas sezona

**Latvijas futbola Virslīgas 1933. gada sezona** bija 7. Virslīgas sezona. Par čempioniem kļuva Liepājas Olimpija.

## Turnīra tabula

## Čempioni — Olimpija 1933
* Vārtsargs: Harijs Lazdiņš
* Laukuma spēlētāji: K.Kalkovskis, Kārlis Tīls, Aleksandrs Stankus, Rūdolfs Kronlaks, Ludvigs Dudaņecs, Roberts Blūmentāls, E.Rūja, Voldemārs Žins, Jānis Skinčs, Kļučiks, A.Ķikuts, Budzāns, Kundziņš, A.Cimmers, Nikolajs Voskoboiņikovs, Vinogradovs
1934. gada Latvijas futbola Virslīgas sezona

**Latvijas futbola Virslīgas 1934. gada sezona** bija 8. Virslīgas sezona. Par čempioniem kļuva Rīgas FK.

## Turnīra tabula

## Čempioni — RFK 1934
Viktors Vizla, P.Lauks, Vladimirs Bērziņš, Jānis Lidmanis, Ēriks Pētersons, Jānis Rozītis, Aleksandrs Priede, Ēriks Raisters, Voldemārs Roze, Rūdolfs Slavišens, V.Strautmanis, Arnolds Štauers, Arnolds Tauriņš
857. gads

**857. gads** () bija parastais gads, kas pēc Jūlija kalendāra sākās piektdienā.

## Notikumi
* Dāņu vikingu karavadonis Ruriks vadīja karagājienu uz Baltijas valstu zemēm.
Latvijas Universitātes Fizikas, matemātikas un optometrijas fakultāte

**Latvijas Universitātes Fizikas, matemātikas un optometrijas fakultāte** bija viena no Latvijas Universitātes (LU) fakultātēm. Fakultāte atrodas Jelgavas ielā 3, Rīgā, Latvijā. 

Fakultāte dibināta 1940. gadā, sadalot Matemātikas un dabaszinātņu fakultāti, tomēr Latvijas vācu okupācijas laikā atkal darbojās Rīgas Universitātes Matemātikas un dabaszinātņu fakultāte. Fakultātei bija vairākas struktūrvienības: Fizikas nodaļa, Matemātikas nodaļa, Dabaszinātņu un matemātikas izglītības centrs, Optometrijas un redzes zinātnes nodaļa, A. Liepas Neklātienes matemātikas skola un Lāzeru centrs. 2009. gadā no fakultātes atdalījās datorzinātņu un profesionālā programmētāju programma, kas izveidoja jaunu Datorikas fakultāti.
Kopš 2019. gada janvāra fakultāte atradās Latvijas Universitātes Zinātņu mājā Jelgavas ielā 3 Torņakalna apkaimē.

2024. gadā Fizikas, matemātikas un optometrijas fakultāte tika apvienota ar Datorikas fakultāti un Ģeogrāfijas un Zemes zinātņu fakultāti, izveidojot Eksakto zinātņu un tehnoloģiju fakultāti.

## Struktūrvienības
* Dabaszinātņu un matemātikas izglītības centrs
* Fizikas nodaļa
** Cietvielu un materiālu fizikas katedra
** Eksperimentālās fizikas katedra
** Elektrodinamikas un nepārtrauktas vides mehānikas katedra
** Teorētiskās fizikas katedra
* Lāzeru centrs
** Astrospektroskopijas laboratorija
** Molekulu optiskās polarizācijas laboratorija
* Matemātikas nodaļa
** Diferenciālvienādojumu un tuvināto metožu katedra
** Matemātiskās analīzes katedra
** Vispārīgās matemātikas katedra
* Optometrijas un redzes zinātnes nodaļa

## Atsauces

## Ārējās saites
* 
* Studentu pašpārvaldes vietne
Egons Lavendelis

**Egons Lavendelis** (dzimis  Rīgā, miris ) bija latviešu inženieris, Latvijas Zinātņu akadēmijas akadēmiķis, Rīgas Politehniskā institūta/Rīgas Tehniskās universitātes rektors (1985—1999).

## Dzīvesgājums
Dzimis 1934. gadā Rīgā. Mācījās Rīgas industriālajā politehnikumā, kuru absolvēja 1952. gadā. 
1957. gadā absolvēja studijas Latvijas Valsts universitātes Mehānikas fakultātē, no 1957. līdz 1958. gadam docēja Mehānikas fakultātē, no 1958. līdz 2000. gadam Rīgas Politehniskajā institūtā. 
No 1964. līdz 1985. gadam vadīja Materiālu pretestības katedru, pēc tam kļuva par Rīgas Politehniskā institūta (pēc 1990. gada — Rīgas Tehniskā universitāte) rektoru, no 1994. līdz 1998. gadam bija Mehānikas institūta direktors.

No 1986. līdz 1995. gadam bija Latvijas Rektoru padomes priekšsēdētājs, pēc tam līdz 1996. gadam Baltijas valstu Tehnisko universitāšu asociācijas prezidents, no 1996. līdz 2001. gadam — Latvijas Zinātņu akadēmijas Senāta loceklis. 
1997. gada Latvijas pašvaldību vēlēšanās tika ievēlēts Rīgas domē no demokrātiskā partijas "Saimnieks" saraksta.
No 2000. līdz 2003. gadam bija uzņēmuma "Getliņi Eko" ģenerāldirektors.

## Darbi
Nodarbojies ar augstas elastības mehānikas, vibrotehnikas, mašīnu un mehānismu teorijas pētīšanu. Ir vairāk nekā 500 zinātnisko rakstu autors, 12 monogrāfijas.
# E. Lavendelis. Synthesis of Optimal Vibro-Machines. 1970, Rīga: Zinātne, 252 pp. 
# Лавендел, Э. Э. Расчет резинотехнических изделий. Москва: Машиностроение, 1976, 233 с.
# Лавендел, Э. Э. Прикладная теория упругости. Рига: РПИ, 1978. — 95 с.
# Прикладные методы расчёта изделий из высокоэластичных материалов / авторский коллектив под редакцией проф. Э. Э. Лавендела. Рига: Зинатне, 1980. — 238 с.
# Lavendelis E. Strength of Materials. 1986, Rīga: Zvaigzne, 341 lpp.
# Ляпунов, В.Т., Лавендел, Э.Э., Шляпочников, С. А. Резиновые виброизоляторы: справочник. Ленинград: Судостроение, 1988. — 211 с.

## Apbalvojumi un pagodinājumi
* Latvijas PSR Nopelniem bagātais zinātnes un tehnikas darbinieks (1980) 
* LZA Candera prēmija (1978) 
* Latvijas PSR Valsts prēmija (1988)
* Latvijas Zinātņu akadēmijas Lielā medaļa (1994)
* Triju Zvaigžņu ordenis, 4. šķira (2000)
* Eiropas Zinātņu akadēmijas (*European Academy of Sciences*) loceklis inženierzinātnēs (2003)

## Blogs
E. Lavendelis par izglītības sistēmu Latvijā.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Egons Lavendelis
856. gads

**856. gads** () bija garais gads, kas pēc Jūlija kalendāra sākās trešdienā.

## Notikumi
* Irānas pilsētu Damghanu un Grieķijas pilsētu Korinu piemeklē postoša zemestrīce. Tā Irānā nogalina vairāk kā 200 000 cilvēku, bet Grieķijā vairāk kā 45 000 cilvēku.
853. gads

**853. gads** () bija parastais gads, kas pēc Jūlija kalendāra sākās svētdienā.

## Notikumi
* Rimberta hronikā pieminēts dāņu vikingu iebrukums Kursā, kad tie uzzinājuši par kuršu atbrīvošanos no zviedru virskundzības.
* Dibināta Šveices pilsēta Cīrihe, kad šajā vietā tika uzbūvēta Karolingu pils.
855. gads

**855. gads** () bija parastais gads, kas pēc Jūlija kalendāra sākās otrdienā.

## Notikumi
* Pēc Lotāra I nāves viņa karaliste tika sadalīta trijās daļās. Lotringa tika atdota Lotāra dēlam, bet pārējas daļas tika sadalītas starp Lotāra brāļiem - Kārlis II Plikgalvis kļūst par Rietumfranku karlistes valdnieku, bet Ludvigs Vācietis par Austrumfranku karalistes valdnieku.
* Benedikts III kļūst par Romas pāvestu nomainot Sv. Leonu IV.
854. gads

**854. gads** () bija parastais gads, kas pēc Jūlija kalendāra sākās pirmdienā.

## Notikumi
* Pilnībā nodedzināta Vācijas pilsēta Hamburga, kuru kā cietoksni pirms dažiem gadu desmitiem bija nodibinājis Kārlis Lielais. 
* Zviedru vikingu kēniņš Olafs uzbruka kuršu karaļvalsts pilsētai Ezerpilij, ko aizstāvēja apmēram 7000 karavīru. Notika Grobiņas kauja. Olafs mēģināja iekarot tagadējās Lietuvas teritoriju kuršu apdzīvotajā daļā.
* Lietuvas pilsēta Apūle un Latvijas pilsēta Grobiņa pirmo reizi minētas kā kuršu pilis.
* Dibināta Vācijas pilsēta Ulma.
* Skotijas pilsētā Edinburgā uzcelta pirmā Svētā Gila baznīca.
851. gads

**851. gads** () bija parastais gads, kas pēc Jūlija kalendāra sākās ceturtdienā.

## Notikumi
* Francijas pilsēta Renna kļūst par daļu no Bretaņas, un vēlāk kļūst par Bretaņas hercogistes galvaspilsētu.
* Pirmo reizi minēta Andamasnas salas, Bengālijas līcī. 
* Beļģijas pilsētu Genti noposta vikingi.
* Vikingi izlaupa Londonu un Kentburiju.
852. gads

**852. gads** () bija garais gads, kas pēc Jūlija kalendāra sākās piektdienā.

## Notikumi
* Itālijas pilsēta Bari kļuva par arābu varas centru, un šeit atradās Bari emīra rezidence. 
* Gada notikumi Senajā Krievzemē ir aprakstīti Pagājušo gadu vēsturē.
SKS 42. ekspedīcija

**SKS 42. ekspedīcija** (*Экспедиция МКС-42*; *Expedition 42* jeb *ISS-42*) bija Krievijas, ASV un Eiropas kosmonautu pastāvīgā ekspedīcija Starptautiskajā kosmosa stacijā (SKS) no 2014. novembra līdz 2015. gada martam.

## Apkalpe

## Iziešanas atklātā kosmosā
 notika iziešana kosmosā, kuru no *[[Quest (SKS)|Quest]]* slūžu kameras veica Berijs Vilmors un Terijs Virtss (pirmā ārpuskuģa aktivitāte). Iziešana sākās 12:45. Viņi uzstādīja 8 elektroenerģijas un datu kabeļus 100 m garumā pie *[[Pressurized Mating Adapter|PMA-2]]*, kas atradās pie *[[Harmony (SKS)|Harmony]]* moduļa galā. Vēlāk pie *PMA-2* tiks pievienots saslēgšanās adapters, kuru izstādajis *[[Boeing]]* savam kosmosa kuģim. Iziešana beidzās 19:26 UTC.

Otro iziešanu Berijs Vilmors un Terijs Virtss veica 25. februārī. Viņi vispirms noņēma pārklāju no *PMA-2* saslēgšanās porta. Tad viņi noņēma kabeļus, kuri bija atvienoti iepriekšējā ārpuskuģa aktivitātē; šos kabeļus agrāk izmantoja *Space Shuttle* elektrobarošanai, bet tie vairāk nebūs vajadzīgi. Tad Virtss darbojās ar stacijas manipulatora satveršanas mehānisma iesmērēšanu. Tikmēr Vilmors darbojās pie *[[Tranquility (SKS)|Tranquility]]* moduļa, lai atbrīvotu vietu un sagatavotu moduli pārvietošanai. Kad kosmonauti atgriezās slūžu kamerā, Virtss savā ķiverē konstatēja nelieku daudzumu ūdens. Iziešana beidzās 18:34 UTC.

Trešā iziešana kosmosā notika 1. martā. Berijs Vilmors un Terijs Virtss ārpuskuģa aktivitāti sāka 11:52 UTC. Viņi uzstādīja antenas mastus integrētās kopnes abās pusēs. Uzstādīja lāzera atstarotājus jaunajai navigācijas sistēmai. Novilka kabeļus no antenām uz *[[Destiny (SKS)|Destiny]]* moduli.

## Atsauces

## Ārējās saites
* 42. ekspedīcija NASA mājas lapā  
* 41./42. ekspedīcija Energija mājas lapā  
* 42./43. ekspedīcija Energija mājas lapā
Kristaps Zariņš (ķirurgs)

**Kristaps (Kristofers) Zariņš** (dzimis  Tukumā) ir latviešu ķirurgs.

## Dzīvesgājums
Dzimis Otrā pasaules kara laikā 1943. gadā Tukuma luterāņu mācītāja Riharda Zariņa ģimenē. 
1944. gadā kopā ar vecākiem devās bēgļu gaitās uz Zviedriju, 1946. gadā pārcēlās uz ASV.

1960. gadā beidza studijas Bruklinas Tehniskajā augstskolā Ņujorkā, 1964. gadā absolvēja Lehaijas Universitāti. 1968. gadā Džona Hopkinsa Universitātē Baltimorā ieguva medicīnas doktora (M.D.) grādu.

No 1968. līdz 1973. gadam strādāja Džona Hopkinsa slimnīcā, no 1974. līdz 1979. gadam — ASV kara flotes medicīnas centrā Sandjego. No 1976. līdz 1993. gadam docēja Čikāgas Universitātē, bija asinsvadu ķirurgs Medicīnas centrā, 1982. gadā kļuva par profesoru. 1993. gadā sāka strādāt par asinsvadu ķirurgu Stenforda Universitātes Medicīnas centrā.

## Darbi
Ir autors vai līdzautors vairāk nekā 15 grāmatām un vairāk nekā 250 zinātniskajiem rakstiem. Vairāku profesionālo organizāciju biedrs vai valdes loceklis.

## Apbalvojumi
1998. gadā apbalvots ar Paula Stradiņa balvu, 2003. gadā — ceturtās šķiras Triju Zvaigžņu ordeni. 2009. gadā saņēmis Latvijas Zinātņu akadēmijas Lielo medaļu.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Kristaps Zariņš
Ingars Viļums

**Ingars Viļums** (dzimis  Cēsīs) ir latviešu mūziķis, komponists un mūzikas producents. Zināms kā "Prāta Vētra" basģitārists.

Spēlējis un sadarbojies ar *[[Time After Time]]*, *[[Shake and Bake]]*, ''MarieN'', "Lādezers", Lindu Leen, Donu, Gustavo, *[[Aija Vītoliņa|Amber]]* u. c. Kopš 2004. gada spēlē basģitāru grupas "Prāta Vētra" albumos un koncertos. Paralēli darbojas arī kā studijas producents.

Darbības laikā radījis ap 100 dziesmām, kuras izpildījuši dažādi Latvijas mākslinieki. Eirovīzijas dziesmu konkursa atlasēs piedalījies kopš 2006. gada. Eirovīzijas dziesmu konkursa nacionālās atlases finālā iekļuvušas Viļuma dziesmas:
* 2009. gads: *Tic Tac*, izpildītāji Iveta Baumane un Ivo Grīsniņš-Grīslis (5. vieta),
* 2010. gads: *Because I Love You*, izpildītājs Ivo Grīsniņš-Grīslis (3. vieta).

## Atsauces

## Ārējās saites
* Ingars Viļums discogs.com
* Ingars Viļums: "Jācīnās par savām tiesībām" TVNET
IAAF Slavas zāle

**IAAF Slavas zāle** ir Starptautiskās Vieglatlētikas federācijas 2012. gadā izveidota slavas zāle. Katru gadu Slavas zālē tiek uzņemti jauni biedri.

2014. gadā Slavas zālē tika uzņemts pirmais latvietis — šķēpa metējs Jānis Lūsis.

Sākotnējie uzņemšanas kritēriji bija vismaz divas zelta medaļas olimpiskajās spēlēs vai Pasaules čempionātā, vismaz viens Pasaules rekords un karjeras beigšana pirms vismaz desmit gadiem. Vēlāk šie kritēriji tika paplašināti, iekļaujot punktu, ka Slavas zālē uzņemami arī vieglatlēti, kam bijusi "sevišķa ietekme uz [vieglatlētikas] sportu".

## Atsauces

## Ārējās saites
* Oficiālā mājaslapa
Andoras pilsētu uzskaitījums

[230px|thumbnail|[Andoras novietojums Eiropā]]
Šajā uzskaitījumā ietvertas visas **[[Andora]]s pilsētas**. 2013. gadā Andorā bija **20 pilsētas**.

Andoras galvaspilsētā Andorā la Velja un Eskaldesa de Lorijā dzīvoja vairāk nekā 10 000 iedzīvotāju, 2 pilsētās iedzīvotāju skaits ir no 5000 līdz 10 000 iedzīvotāju, 9 pilsētās no 1000 līdz 5000 iedzīvotājiem un 7 pilsētās iedzīvotāju skaits ir mazāks par 1000 iedzīvotājiem.

## Pilsētu sadalījums pa pagastiem

## Uzskaitījums

## Galerija

## Karte

## Atsauces
Jukona (upe)

**Jukona** jeb **Jūkona** () ir upe Ziemeļamerikā, piektā garākā kontinenta upe. Plūst pa Kanādas (Britu Kolumbijas un Jukonas) un ASV (Aļaskas) teritoriju.

Vispārpieņemtais Jukonas sākums ir Piekrastes kalnos no Levelina ledāja pie Atlina ezera Britu Kolumbijā, Kanādā; upes kopgarums no Atlina ezera ir 3120 km. Upes tālākā izteka ir pa Jukonas pieteku Teslinu, Teslina ezeru un tajā ietekošo Nisutlinas upi ar kopgarumu 3185 km. Sākotnēji plūst ziemeļrietumu virzienā pa Jukonas plato; pie Fortjukonas Aļaskā tā pagriežas uz dienvidrietumiem. Jukona ietek Beringa jūras Nortona līcī. Lielākās pietekas ir Tanana (1061 km gara), Porkjupaina (916 km), Inoko (805 km), Stjuarta (686 km), Korjukuka (684 km) un Peli (464 km).

Klondaikas zelta drudža laikā (1896—1903) Jukona bija viens no galvenajiem transporta ceļiem.

## Atsauces

## Ārējās saites
Austrumkaukāzs

**Austrumkaukāzs** ir Lielā Kaukāza grēdas austrumu daļa no Kazbeka rietumos līdz Sumgajitčajas grīvai Kaspijas jūras piekrastē austrumos. Stiepjas aptuveni  garumā pa Krievijas, Gruzijas un Azerbaidžānas robežu. Augstākais punkts ir Tebulo kalns (4493 m).

Tāpat, kā Lielais Kaukāzs, ietver ass grēdas (Galvenā Kaukāza grēda, Sānu grēda), kā arī šķērsgrēdas un atzarus (Andijas grēda, Samuras grēda, Tušetijas grēda u.c.), ko atdala starpkalnu ieplakas. Austrumkaukāza austrumu daļu sauc par Kaspijas Kaukāzu.

Kalni veidoti no māla slānekļiem, smilšakmeņiem, kaļķakmeņiem. Ziemeļu un austrumu nogāzēs kontinentāls, bet rietumu un dienvidu nogāzēs — subtropu klimats. Nogāzēs kalnu meži un pļavas.

## Atsauces
Tasmana ieplaka

**Tasmana ieplaka** jeb **Austrumaustrālijas lielieplaka** ir zemūdens lielieplaka Klusā okeāna dienvidrietumos, Tasmana jūras dienviddaļā. Izvietojusies starp Tasmana plato rietumos, Austrālijas kontinenta nogāzi ziemeļrietumos, Lorda Hava grēdu ziemeļos, Jaunzēlandes kontinentālo masīvu austrumos, Makvorija grēdu dienvidaustrumos, Indijas—Antarktīdas grēdu dienvidos un Dienvidtasmana pacēlumu dienvidrietumos. Ieplakas garums >2400 km, platums — ap . Vidējais dziļums ap , maksimālais —  (pēc citiem datiem —  vai ). Gultnē sarkanais māls, reljefs paugurains ar daudziem gajotiem.

## Atsauces
Čako kultūras nacionālais vēstures parks

**Čako kultūras nacionālais vēstures parks** () ir nacionālais vēstures parks, kas atrodas Ņumeksikā, ASV. Parks atrodas vietā, kur bija lielākā pueblu koncentrācija ASV dienvidrietumos. Atrodas apmēram 70 km uz dienvidiem no Blūmfīldas un 90 km uz ziemeļaustrumiem no Gelapas.

Dibināts 1907. gadā kā Čako kanjona nacionālais piemineklis, 1980. gadā ticis pārsaukts. 1987. gadā iekļauts UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā. Parks ir 137 km liels. Šī bija pueblu senču (anasazi) administratīvais, ekonomiskais un ceremoniālais centrs no 850. līdz 1250. gadam. Parkā tiek aizsargāta viena no ASV nozīmīgākajām pirmskolumba laika kultūras un vēstures vietām.

## Ārējās saites

*
Jevgeņijs Oņegins

**"Jevgeņijs Oņegins"** () ir krievu dzejnieka Aleksandra Puškina vārsmās sarakstīts romāns, krievu literatūras klasika. Pats Puškins savu veikumu ir nodēvējis par varoņdarbu.

Romānu Puškins sāka rakstīt 1823. gadā, dzīvojot Kišiņevā. Publicēts laikā no 1825. līdz 1832. gadam, pirmais pilnais izdevums tika izdots 1833. gadā. Pēc tam papildināts un pašreizējā versijā izdots 1837. gadā.

Pirmā Latvju opera "Jevgeņijs Oņegins". Divkaujas skats.|thumb|250px

Grāmatas galvenais varonis Jevgeņijs Oņegins, egocentrisks švīts no Sanktpēterburgas, ir bijis paraugs, pēc kura veidoti vairāki krievu literatūras varoņi. Stāsts tiek pasniegts no stāstītāja puses, kas ir nedaudz izdomāta Puškina publiskā tēla versija. Darbs vairākkārt ir ticis ekranizēts, tāpat veidotas operas, lugas, baleti.

## Ārējās saites

* Pilns darbs
Saules piramīda

**Saules piramīda** () ir 2. gadsimta būve Teotivakanas senpilsētā, Meksikā, apmēram 40 kilometrus uz ziemeļaustrumiem no valsts galvaspilsētas Mehiko. Tā ir viena no lielākajām būvēm Vidusamerikā un viena no lielākajām tāda veida būvēm Rietumu puslodē. Netālu atrodas Mēness piramīda. Ietilpst lielākā kompleksā senpilsētas vidū.

Uzcelšanas brīdī piramīda bijusi 75 metrus augsta, tās pamatne bija 225 metrus liela. Tā bija trešā lielākā piramīda pasaulē. Templī, kas atradies Saules piramīdas virsotnē, noritējušas priesteru vadītas dievu pielūgsmes ceremonijas. Mūsdienās tā ir 71,2 metrus augsta, un tās pamatne veido 223,5×223,5 metrus lielu taisnstūri. Saules piramīdas nosaukumu tai piešķīruši acteki, kas Teotivakanā ieradās vairākus gadsimtus pēc tās pamešanas, nav zināms, kā piramīdu saukuši paši Teotivakanas iedzīvotāji. 

20. gadsimta septiņdesmitajos gados zem piramīdas tika atklāts mākslīgu alu komplekss.

## Attēli

Teotihuacán_-_Modell_Sonnenpyramide.jpg|Piramīdas rekonstrukcija
MW-Teotihuacan9.jpg
Sun_Pyramid_05_2015_Teotihuacan_3304.JPG
Comparison_of_pyramids_SMIL.svg|Salīdzinājums ar citām būvēm


## Atsauces

## Ārējās saites
Atakamas Lielā milimetru ierinda

thumb|250px|Atakamas radioteleskopi naktī
**Atakamas Lielā milimetru ierinda** (*Atacama Large Millimeter/submillimeter Array*, ALMA) ir starptautisks astronomisks projekts — milimetru un submilimetru diapazona radioteleskopi, kas apvienoti vienotā radiointerferometrā. ALMA atrodas Atakamas tuksnesī Čīles ziemeļos. Tā kā atrašanās sausos apstākļos lielā augstumā ir absolūti nepieciešama darbībai milimetru viļņu diapazonā, teleskopu ierinda ir izveidota uz Čahnantora plato 5000 metru augstumā virs jūras līmeņa netālu no Jano de Čahnantoras observatorijas (*Llano de Chajnantor Observatory*) un APEX (*Atacama Pathfinder Experiment*) teleskopa. Ir cerība, ka ALMA, kura sastāv no 66 radioteleskopiem 12 m (39 pēdu) un 7 m (23 pēdu) diametrā, kas uztver milimetru un submilimetru viļņu garumā, sniegs ieskatu zvaigžņu izcelsmē agrīnajā Visumā, kā arī detalizētus vietējo zvaigžņu un planētu formācijas attēlus.

ALMA ir starptautisks Eiropas, ASV, Kanādas, Japānas, Taivānas un Čīles sadarbības produkts. Ar izmaksām, kas mērāmas ap 1,4 miljardiem ASV dolāru, tas ir visdārgākais uz Zemes ekspluatācijā esošais teleskops. ALMA uzsāka zinātniskos novērojumus 2011. gada otrajā pusē, un pirmie attēli presei tika izlaisti 2011. gada 3. oktobrī. Ierinda ir pilnīgā darba kārtībā kopš 2013. gada marta.

## Atsauces
Onkoloģija

**Onkoloģija** (, *onkos* — ‘pampums, audzējs’, , *logos* — ‘jēdziens, mācība’) ir medicīnas nozare, kas pēta audzējus, kā arī to cēloņus, attīstību, ārstēšanas un profilakses iespējas. Onkoloģijas speciālisti tiek saukti par **onkologiem**.

Tiek izšķirta eksperimentālā un klīniskā onkoloģija. Onkoloģijai ir arī vairākas apakšnozares, tai skaitā onkovirusoloģija, kas pēta, kāda nozīme audzēju izcelsmē un ārstēšanā ir vīrusiem. Par patstāvīgu nozari izveidojusies 19. gadsimta beigās—20. gadsimta sākumā. Latvijā onkoloģijas pamatlicējs ir Pauls Stradiņš — 1935. gadā Rīgas pilsētas 2. slimnīcā nodibinājis pirmo onkoloģijas nodaļu.

## Atsauces
Historiogrāfija

**Historiogrāfija** (viduslaiku , cēlies no , *historía* — ‘vēsture’, , *graphein* — ‘rakstīt’) ir zinātne, kas pēta vēstures zinātnes attīstību. Parasti historiogrāfija ir saistīta ar kādu noteiktu teritoriju vai laika posmu, piemēram, pastāv antīkā, viduslaiku, Latvijas historiogrāfija. Tiek pētīts, kā tikuši izprasti dažādi vēstures procesi, kā attīstījusies metodoloģija, kādi vēsturiski avoti ir bijuši pieejami, un kā tie tikuši izmantoti pētījumos.

Historiogrāfijas historiogrāfija ir viena no jaunākajām nozares jomām, tajā tiek pētīta pašas vēstures zinātnes pētniecības attīstība.

Ar terminu historiogrāfija tiek apzīmēts arī publicēto vēstures pētījumu kopums. Tiek izšķirti konkrēti pētījumu kopumi pēc laika un vietas, kad un kur veikti pētījumu, pētījumu tematika netiek izdalīta atsevišķi. Šādi veidojas, piemēram, antīkā, viduslaiku, Latvijas historiogrāfija.

## Atsauces

## Ārējās saites

*
849. gads

**849. gads** () bija parastais gads, kas pēc Jūlija kalendāra sākās otrdienā.

## Notikumi
* Dibināta Paganas karaliste.

## Dzimuši
* Alfrēds Lielais, anglosakšu Veseksas karalistes karalis un visu anglosakšu karalis no Veseksu dinastijas (miris 899.)
DeLorean DMC-12

thumb|250x250px|1981. gada ''DeLorean DMC-12''
***DeLorean DMC-12*** (bieži saukts vienkārši par ***DeLorean***, jo bija vienīgais uzņēmuma ražotais modelis) ir sporta automobilis, kuru ASV tirgum 1981.—1982. gadā ražoja Džona Deloreāna uzņēmums *DeLorean Motor Company*. Tam bija vertikāli paceļamas "kaijas spārnu" durvis ar stikla šķiedras virsbūves karkasu, kuram bija piestiprināti pulēti nerūsējošā tērauda paneļi. Automobilis kļuva atpazīstama ar savu parādīšanos filmu ciklā "Atpakaļ nākotnē" kā pārbūvēta laika mašīna.

Pēc dažādiem avotiem, tika uzbūvētas 8975 vai 9080 *DeLorean* automobias, un aptuveni 6500 no šiem automobiļiem 2015. gadā vēl bija lietošanā.

## Atsauces
3MV

***3MV*** (*3МВ*) bija PSRS starpplanētu zonžu projekts 1962. — 1965. gadā Marsa un Veneras izpētei. Sākotnēji to izstrādāja *[[OKB-1]]*, bet vēlāk nodots *[[Lavočkina NPO]]*.
Palaišanai tika sagatavoti deviņi kosmiskie aparāti, bet gandrīz visi neizpildīja paredzētos uzdevumus.

## Modifikācijas
*3MV* projekta ietvaros tika izstrādātas četras modifikācijas:
* *3MV-1* — nolaišanās uz Veneras;
* *3MV-2* — Veneras pētīšana un fotografēšana no pārlidojuma trajektorijas;
* *3MV-3* — nolaišanās uz Marsa;
* *3MV-4* — Marsa pētīšana un fotografēšana no pārlidojuma trajektorijas.
Vēlāk dažu mērķi tika mainīti, bet daži netika realizēti.

## Startu uzskaitījums

## Ārējās saites
* 
*
Tēbas (Grieķija)

**Tēbas** (, *Thēbai*, ; , *Thíva*, ) ir pilsēta Boiotijā, Grieķijā.
Tēbu pilsētā 2011. gadā dzīvoja 36,4 tūkstoši iedzīvotāju.

Pilsētai ir nozīmīga loma grieķu mitoloģijā, ar Tēbām saistīti stāsti par Edipu, Dionīsu, Kadmu (Tēbu dibinātājs un pirmais valdnieks) un citiem.

## Vēsture
Senās Grieķijas laikā Tēbas bija nozīmīga pilsētvalsts. Senās Biotijas reģiona lielākā pilsēta. No 6. līdz 2. gadsimta p.m.ē. šis bija Biotijas grieķu pilsētu savienības centrs. Pilsēta ieguva hegemonijas stāvokli visā Grieķijā 371. gadā p.m.ē., kad tēbiešu karaspēks uzvarēja spartiešus, hegemonija tika saglabāta līdz 362. gadam p.m.ē. 338. gadā p.m.ē. Tēbas iekaroja Maķedonija. Pēc trim gadiem tās tika sagrautas tēbiešu sacelšanās apspiešanas laikā. 315. gadā p.m.ē. Tēbas tika atjaunotas, tomēr vairs neieņēma lielu nozīmi politiskajā dzīvē.

## Atsauces

## Ārējās saites
* 
*