Islāma valsts

**Islāma valsts** (, **'), iepriekš paši sevi dēvējuši par **Islāma valsti Irākā un Levantē** (saīsināti ''ISIL'', ''ISIS'') ir [[Sunnītu islāms|sunnītu]] [[džihāds|džihādistu]] grupa, kas 2014. — 2019. gadā kontrolēja daļu no [[Irāka]]s un [[Sīrija]]s teritorijas. Dažkārt lietots arī nosaukums **Dāiš*', kas ir arābu valodas [[akronīms]] *Dāʿish* () no agrākā nosaukuma *Ad Dawlah al Islāmiyah fī 'l ʿIrāq wash Shām* (). Nosaukuma “Islāma valsts” aizstāšana ar dažādiem saīsinājumiem un akronīmiem var būt maldinoša, jo neuzrāda konkrētās organizācijas valsts veidošanas ambīcijas vai arī gluži vienkārši neprecīzi saattiecina šīs organizācijas dažādus attīstības posmus.

[[Apvienoto Nāciju Organizācija]], [[Filipīnas]], [[Malaizija]], Rietumu un Austrumu masu mediji šo grupu nosauca par teroristu grupu, vairākas valstis ([[Amerikas Savienotās Valstis|ASV]], [[Apvienotā Karaliste]], [[Austrālija]], [[Kanāda]], [[Indonēzija]], [[Turcija]], [[Krievija]] un [[Saūda Arābija]]) to sauca par teroristu organizāciju. Lai gan grupa sludina [[islāms|islāma]] reliģiju, pasaules lielākie islāma reliģiskie līderi to nosoda un uzskata tās uzskatus par nepareiziem.

== Jēdziens ==
Angļu valodā lietotie apzīmējumi *ISIS* vai *ISIL* ir saīsinājumi no “Islāma valsts Irākā un Sīrijā” (*Islamic State of Iraq and Syria* (vai *al-Sham*)) un “Islāma valsts Irākā un Levantē” (*Islamic State of Iraq and the Levant*). Abi nosaukumi apzīmē vienu organizāciju. Līdz ar iebrukumu Sīrijā, pēc 2013. gada aprīļa Sīrijas teritorijas paplašināšanas, apzīmējumi *al-Sham* un *Levante* raksturoja vienu un to pašu teritoriju [[Tuvie Austrumi|Tuvajos Austrumos]], kas lielā mērā sakrīt ar mūsdienu [[Sīrijas Republika|Sīrijas]] robežām. Lai arī ISIS un ISIL apzīmē vienu un to pašu subjektu, specifiskās atšķirības starp abiem jēdzieniem tiek plaši diskutētas.

Savukārt 2014. gada 29. jūnijā, simboliski izvirzot pretenzijas uz [[Kalifāts|kalifāta]] statusu, organizācija saīsināja savu nosaukumu līdz Islāma valstij. Nosaukumu “Islāma valsts” bieži kritizē kā neatbilstošu gan [[islāmticīgie]], gan islāma pētnieki, gan Islāma valsts sāncenši tās teritorijās, gan politiķi, argumentējot, ka teroristiskā organizācija ir atkāpusies no [[Islāma pieci pīlāri|islāma]] pamatdogmām un tā nav īsta [[valsts]].

Jautājums par organizācijas nosaukumu ir reliģiski, politiski un ideoloģiski nozīmīgs. Pirmkārt, *Dāiš* jeb jaundibinātais kalifāts nepretendē uz kādas noteiktas un ierobežotas teritorijas pārvaldi, kā rezultātā, ja nosaukums vēsta par vispasaules kundzību, tas iekļauj jau esošās teritorijas. Otrkārt, *Dāiš* nav valsts tradicionālā valsts nozīmē kā [[Francija]], [[Vjetnama]], [[Latvija]] u. tml., proti, *Dāiš* nav [[nācijvalsts]] — tā apvieno nevis kādu noteiktu etnosu (tautu) vai pilsonisku kopu, bet gan ummu — starptautisku kopienu, kuras identitātes pamatā ir reliģiskā piederība islāmam. Treškārt, nosaukumam piemīt [[propaganda]]s spēks, postulējot šo grupējumu kā valsti, kā rezultātā arī apkārtesošo teritoriju iedzīvotāji konkrēto reģionu var uztvert kā “valsti” un nākamais solis tad būtu normalizēt ideju par *Dāiš* leģitimitāti.

[[Amerikas Savienotās Valstis|ASV]] Valsts departaments mudinājis izmantot apzīmējumu ISIL, kas latviski būtu “Islāma valsts Irākā un Levantē” (IVIL) vai *Dāiš*. Piemēram, 2014. gada runā [[ASV prezidents]] [[Baraks Obama]] norādīja, ka *Dāiš* nekad nav bijis nedz “islāmisks” (norādot, ka neviena reliģija neatbalsta nevainīgu cilvēku nogalināšanu), nedz “valsts” (pamatojot, ka neviena valdība nav atzinusi Islāma valsts statusu kā valsti).

== Vēsture ==
Islāma valsts izveides augsni ir ietekmējuši vairāki vēsturiski faktori. Arābu nacionālisma un islāma revitalizācija 20. gadsimta sākumā, [[Izraēla]]s nodibināšana, sekulāro valdību korupcija un atsvešinātība no sabiedrības problēmām, kā arī “Musulmaņu brālības” salīdzinoši lielās sekmes šo problēmu risināšanā, nacionālistu neveiksmes karos un radikālo islāmistu nežēlīgās vajāšanas — šie un citi faktori ir sekmējuši islāmisma un džihādisma tapšanu un tādējādi arī radījuši pamatu Islāma valsts ideoloģijai. 20. gadsimta otrajā pusē [[Radikālais islāms|islāmisma radikalizāciju]] būtiski veicināja gan ķīlnieku krīze [[Meka|Mekā]], gan revolūcija Irānā, gan [[Padomju Savienība|PSRS]] īstenotais iebrukums [[Afganistāna|Afganistānā]]. Protams, nozīmīga bija arī šī laika ideoloģiju attīstības vēsture, kas ietekmēja industrializāciju un kapitālismu, ticības attīstību un nepieciešamību pēc reliģiskām autoritātēm.

Tuvo Austrumu politiku 20. gadsimta otrajā pusē [[Aukstais karš|aukstā kara]] ēnā galvenokārt noteica [[Izraēla]]s, [[Ēģipte]]s, [[Irāna]]s un [[Saūda Arābija]]s konfrontācijas, kas līdz ar PSRS un ASV īstenotajiem militārajiem projektiem veicināja Tuvajos Austrumos nepatstāvīgu un nemierīgu politisko vidi. Tuvajos Austrumos, pēc [[Osmaņu impērijas sabrukums|Osmaņu impērijas izjukšanas]], vairākas valstis mēģināja dibināt jaunas apvienības, kā rezultātā Ēģipte un Sīrija vienojās [[Apvienotā Arābu Republika|Apvienotajā Arābu Republikā]] 1958. gadā (līdz 1971. gadam). Valstīm cenšoties rast atbalstu, veidojās jau atkal jaunas teritoriālas vienības un dalīšanas process bija nebeidzams, un vai nu vienu vai citu valsti atbalstīja ASV vai PSRS kara spēki, kas valstīm zem šīm lielvarām ļāva apzināties sevi un censties pēc lielākas neatkarības.

Paralēli norisinājās Irānas islāmiskā revolūcija, kuras rezultāts bija apliecinājums tam, ka Tuvo Austrumu valstu iedzīvotāji spēj pretoties Rietumiem, dažas tuvējās valstis un monarhi, redzot islāma ietekmi, nostiprināja to kultūrā. Irānai, atbrīvojusies no ASV ietekmes, izvirzīja savus mērķus, kas īstenojās konfrontācijās ne tikai ar ASV, bet arī ar Tuvo Austrumu [[sunnīti|sunnītu]] lielvaru Saūda Arābiju. Abas valstis turpmāk arvien uzstājīgāk apelēja pie savam islāma virzienam piederīgo jūtām un tādējādi veicināja ummas šķelšanos. Saūda Arābija ar ASV atbalstu sparīgi eksportēja vahabismu, bet Irāna — savu revolucionāro šiismu. Konfrontācija starp Irānu un Saūda Arābiju nav rimusies un tieši izpaužas arī notikumos ap lslāma valsti. Hibrīdkaujinieku bruņošana, sabiedrības kūdīšana, [[Šiisms|šiisma]] un [[Sunnisms|sunnisma]] sanaidošana ne tikai turpinās, bet pat pieaug. Irākas iebrukums Irānā nākamajā gadā pēc revolūcijas un astoņus gadus ilgais karš vēl vairāk satricināja spēku samēru reģionā. Turpinoties konfrontācijām un islāma varenības uzplaukumam 2004. gadā, Zarkāvī vēstulē aicināja cīnīties pret šiītu un citām organizācijām. 2010. gados šīs sadursmes, pasliktinoties pašas IV stāvoklim, lielā mērā pārgāja uz [[Jemena|Jemenu]].

Islāma valsts sākotnēji dibināta 1999. gadā kā *Al-Qaida* atzars Irākā, laika gaitā tai ir bijuši dažādi nosaukumi. [[Karš Irākā|Irākas kara]] laikā 2006. gadā tā kopā ar citām sunnītu grupām izveidoja Modžahedu konsultatīvo padomi (, *Majlis Shūra al Mujāhidīn fi al Irāq*).

Grupas sākotnējais mērķis bija nodibināt islāma valsti tajos Irākas reģionos, kuros vairākums iedzīvotāju ir sunnīti, pēc organizācijas iesaistīšanās [[Sīrijas pilsoņu karš|Sīrijas pilsoņu karā]] šai teritorijai tika pievienoti arī sunnītu apdzīvotie reģioni Sīrijā. Islāma valstij bija ciešas saites ar *al-Qaeda* līdz 2014. gada februārim, kad pēc astoņus mēnešus ilgušas cīņas par varu *al-Qaeda'' norobežojās no Islāma valsts.

Islāma valsts nosaukumu sāka lietot , kad kontrolēto teritoriju pasludināja par kalifātu. 2014. gada jūnijā Islāma valsts apgalvoja, ka viņu rindās Irākā ir vairāk nekā 4000 kaujinieku, bet Sīrijas cilvēktiesību novērotāji 2014. gada augustā ziņoja, ka kaujinieku skaits ir pieaudzis līdz 50 tūkstošiem Sīrijā un 30 tūkstošiem Irākā. Centrālā izlūkošanas pārvalde 2014. gada septembrī abu valstu kaujinieku skaitu novērtēja starp 20 un 31,5 tūkstošiem.

Līdz 2019. gada 23. martam Islāma valsts Irākā un Sīrijā tika sagrauta, vairāk nekā 1000 kaujinieku aizbēga uz Irākas tuksnešainajiem apvidiem.

## Skatīt arī
* Sīrijas pilsoņu karš
* Irākas pilsoņu karš
* Apgāztā mēness zīmē, 2018. gada Latvijas filma

## Atsauces

## Ārējās saites