open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Zeltainā sviestbeka

**Zeltainā sviestbeka**, arī **zeltainā beka** un **lapegļu sviestbeka** (*Suillus grevillei*, agrāk *boletus elegans*) ir Latvijā reta sviestbeku dzimtas sēne, kuras augļķermeņi ir ēdami. 

## Sēnes apraksts
thumb|250px|Dažāda vecuma zeltainās sviestbekas
* Cepurīte: krāsa zeltaini dzeltena, oranždzeltena vai brūni oranža. Forma jaunībā pusapaļa, vēlāk plakani izliekta. Jaunām sēnēm cepurītes malu ar kātiņu savieno balts vai zeltains plīvurs. Platums līdz 10, reti 15 cm. Virsmiziņa viegli noņemama, lipīga, mitrā laikā gļotaina, sausā - spīdīga. Mīkstums citrondzeltens, vēlāk bālgans, zem virsmiziņas tumšāks, maigs, ar patīkamu smaržu un garšu, griezumu vietās sārtojas vai brūnē.
* Stobriņi: Sākumā dzelteni, vēlāk dzeltenbrūni līdz pelēkbrūniem, gar kātiņu mazliet nolaideni. Atveres sākumā zeltainas, sēnei augot kļūst zaļganbrūnas, stūrainas un šauras, iespiedumu vietās kļūst sarkanbrūnas.
* Kātiņš: ciets, sākumā zeltains, vēlāk iesarkans, lejasdaļā brūni šķiedrains, pēc plīvura saplīšanas ar bālganu gredzenu, kurš uz vecumu var izzust. Garums līdz 11 cm, resnums 1—2 cm. Griezumu vietās.
* Sporas: elipsoīdas, iedzeltenas, vai gaiši zaļgandzeltenas, masā dzeltenbrūnas, 7—11/3—5 µm.
* Bazīdijas: 16/6—7 µm.
* Cistīdas: vālesveida, parasti bālganas, 40—70/7—10 µm.  

## Augšanas apstākļi

Lapegļu mikorizas sēne. Aug lapegļu tuvumā, visvairāk vecos parkos, arī mežos un dārzos, no jūlija līdz oktobrim. Tāpat kā dažas citas sviestbekas, tiek izmantota arī mežu atjaunošanā un piesārņotas vides metālu absorbcijas iespēju pētījumos.  

## Barības vērtība

Ēdama bez iepriekšējas novārīšanas. Pirms gatavošanas vai jau tūlīt pēc ievākšanas jānoņem lipīgā virsmiziņa. Ātri bojājas. 

## Līdzīgās sugas

Purva sviestbeka ir mazāka un bāli dzeltena, aug zem priedēm. Lipīgā sviestbeka aug pie lapeglēm, bet tās cepurīte ir olīvbrūna vai pelēcīga, stobriņu atveres pelēkbrūnas, iespiedumu vietās kļūst olīvzaļas. Sajaukšanai ar šīm sugām nav īpašas kulināras nozīmes, tās ir vienādi gatavojamas.

## Skatīt arī

* Sēņošana
* Sēnes kulinārijā
* Sēņu tirdzniecība
* Sviestbeku ģints

## Atsauces

## Ārējās saites

* Mikologu biedrības apraksts 
* Sviestbekas 
* Sugu enciklopēdija
* Larch Bolete
* Boletales.com
* Index Fungorum
Knuds Hannemans

**Knuds Hannemans** (; dzimis , miris ) bija dāņu šaha problēmists.

Pēc profesijas bijis inženieris ķīmiķis. 

## Šaha kompozīcija
No 1914. gada publicējis apmēram 750 dažāda žanra šaha kompozīcijas. Autors vairākiem atklājumiem šaha kompozīcijā: uzdevumiem ar daudzu bandinieku pārvēršanos, sišanu garāmejot, rokādēm, retrogrādo analīzi un citiem. 

1973. gadā ieguvis starptautiskā meistara  titulu.
### Piemērs

**Uzdevuma risinājums:**
: 1. Tb4! (2. c4#)
: 1. ... Dxd4 2. Da8#
: 1. ... fxe3 2. c3#
: 1. ... Zxd4+ 2. Zf7#
: 1. ... Zc5+ 2. d5#
: Šifmana tēma.

## Bibliogrāfija

## Atsauces

## Ārējās saites
* Hannemana šaha kompozīcijas vietnē PDB
*  Hannemana profils mājaslapā ''Chess Composers''
Sieviete ar mākslinieku

***Sieviete ar mākslinieku*** () ir lietuviešu gleznotāja Vītauta Kasjuļa 1948. gadā gleznota eļļas krāsas glezna.

## Apraksts
Gleznota ar eļļas krāsu uz audekla ar izmēriem 100 x 96 centimetri.

Glezna atrodas Lietuvas mākslas muzejā Viļņā.

## Analīze
Vītauts Kasjulis ir viens no lietuviešu māksliniekiem ar starptautisku reputāciju. 1944. gadā viņš pārcēlās no Austrijas uz Vāciju. Tur viņš mācīja Freiburgas Mākslas un amatniecības skolā. 1948. gadā viņš apmetās Francijā, kur izkopa savu stilu un kopš 1949. gada izstādīja savus darbus prestižās galerijās. Gleznā "Sieviete ar mākslinieku" viņš prasmīgi pielieto ēnojumu, izsmalcinātu krāsu harmoniju un relaksējošu atmosfēru telpā. Darbs izgaismo dekoratīvu izskatu, dzīvotspējas trūkumu, vienmērīgas objektu kontūras un spilgtu, siltu krāsu lietošanu. Viņa darbi attēlo ikdienas dzīvi, kas ir līdzsvarota starp fantāziju un realitāti. Sieviete ir viena no smalkākajām tēmām, kas atspoguļojas visos viņa darbos.

## Atsauces
Oša valks

**Oša valks** ir Sumatas labā satekupe Kuldīgas novadā uz dienvidrietumiem no Bračām. Izveido Sumatu, satekot ar Katla valku. Tek ziemeļu virzienā. Oša valku nešķērso valsts autoceļi.

## Atsauces
Radiometrs

thumb|Krūksa (''Crookes'') radiometrs.
**Radiometrs** ir elektromagnētiskā starojuma plūsmas mērīšanas ierīce. Mērījuma rezultātus parasti izsaka vatos (W). Radiometru bieži lieto, lai noteiktu un izmērītu enerģijas daudzumu ārpus redzamā gaismas spektra, piemēram, izmērot ultravioleto (UV) vai infrasarkano (IR) starojumu.

Ir zināmi dažādu zinātnieku izstrādāti radiometri, piemēram, Krūksa radiometrs un Nikolsa radiometrs.

## Atsauces
Kosteleca pie Labas

**Kosteleca pie Labas** () ir pilsēta Čehijā, Vidusčehijas apgabala Melnīkas apriņķī pie Labas (Elbas) upes.

Rakstos pirmoreiz minēta 1276. gadā. 1486. gadā Bohēmijas karalis Vladislavs II Kostelecai pie Labas piešķīra pilsētas tiesības. 1526. gadā pilsēta iekļāvās Hābsburgu impērijas sastāvā. Pēc folklorista Čeneka Zībrta (*Čeněk Zíbrt*, 1864 – 1932) pētījumiem 1830. gadā Kostelecā pie Labas radās deja polka. No 1919. gada — Čehoslovākijā. Kopš 1993. gada — Čehijā.

## Atsauces

## Ārējās saites

*
Gerhards Kaizers

**Gerhards Kaizers** (; dzimis , miris ) bija vāciešu šaha problēmists.

## Dzīves gājums
Kaisers studēja tieslietas Jenā, Leipcigā un Berlīnē. No 1919. līdz 1921. gadam viņš strādāja par stažieri Drēzdenes tiesās. Pēc tam nolika otro valsts pārbaudījumu un ieguva doktoru (Dr. jur.) grādu. Kā palīgs viņš pievienojās valsts pārvaldei un vēlāk bija valdības padomes loceklis Dēbelnē un valdības padomnieks Pirnā.

## Šaha kompozīcija
Drēzdenes šaha savienībā Gerhards Kaisers tikās ar Frīdrihu Paliču un Rūdolfu Leopoldu, kuri viņu mudināja uz aktīvāku darbu. Viņš sastādījis vairāk nekā 100 miniatūras. Viņa miniatūru kolekcija aptvēra gandrīz 10 000 uzdevumu, un vēlāk to pārņēma Klauss Cunke.

1958. gada 18. janvārī Kaisers nodibināja šaha stūrīti laikrakstā *Sächsischen Zeitung*, kurā šaha kompozīcijas parādījās katru otro nedēļu. No 1961. gada oktobra līdz 1964. gada beigām Kaisers rediģēja šaha kompozīcijas nodaļu žurnālā *Schach*.

Kaisers bija starptautiskais tiesnesis šaha kompozīcijā.

Kā piemērs dota Kaizera "laikam gan pazīstamākā miniatūra" no FIDE albuma 1945/1955.
### Piemērs

**Uzdevuma risinājums:**
: Mēģinājums:
: 1. Db6–b8? Zc7–e8!
: Patiesais risinājums:
: 1. Db6–b7! (draud 2. Db7–h1+ Le5–h2 3. Dxh2#) 
: 1. ... Le5–h2 2. Db7–b8! Zc7–e8 3. Db8xh2#.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Gerharda Kaizera šaha kompozīcijas vietnē PDB
Čilipīne (Briežuciema pagasts)

**Čilipīne** ir ciems Balvu novada Briežuciema pagastā. Atrodas pagasta ziemeļu centrālajā daļā 10 km no pagasta centra Briežuciema, 26 km no novada centra Balviem un 246 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa P46 (Dubļeva–Cērpene).

## Atsauces
Ārijs Šķepasts

**Ārijs Šķepasts** (dzimis 1961. gada 10. septembrī),  ir diriģents, komponists, XXV Vispārējo latviešu Dziesmu un XV Deju svētku virsdiriģents. 1985. gadā beidzis Jāzepa Vītola Latvijas Valsts Konservatorijas Kordiriģēšanas nodaļu docenta J.Augustinoviča klasē, studiju gados strādājot ar Latvijas Universitātes sieviešu kori „Minjona” un Latvijas Mākslas akadēmijas kamerkori „Senais kalns”.

Vairāk kā 20 gadus bijis Latvijas Radio kora dziedātājs.

Šobrīd vada kori "Austrums", Rīgas Latviešu biedrības jaukto kori, Latvijas Republikas Zemessardzes kori "Stars".

Ir pasniedzējs un ansambļu vadītājs Rīgas 6. vidusskolā.
Ir Rīgas Latviešu biedrības biedrs, darbojas arī biedrības domē.

*Barbershop* stila vīru vokālā ansambļa "Harmonija Rīgai" (*Harmony 4 Riga*) mākslinieciskais vadītājs. Vairāku dziesmu un aranžējumu autors.

Ārija Šķepasta dēls ir Kaspars Ādamsons.  

## Apbalvojumi
* Ordeņu kapituls 2023. gada 18. oktobrī atbilstoši Valsts apbalvojumu likuma 11. pantam nolēma par sevišķiem nopelniem Latvijas valsts labā apbalvots ar Triju Zvaigžņu ordenis. Iecelts par Triju Zvaigžņu ordeņa kavalieri. 

## Atsauces
Purva sviestbeka

**Purva sviestbeka** (*Suillus flavidus*) ir Latvijā reta sviestbeku dzimtas sēne, kuras augļķermeņi ir ēdami, taču aizsargājami retuma dēļ. Ierakstīta Latvijas īpaši aizsargājamo sugu sarakstā.

## Sēnes apraksts
* Cepurīte: krāsa sākumā pelēkdzeltenīga vai zeltaini dzeltena, vēlāk dzeltena. Forma sākuma gandrīz konusveidīga, vēlāk izpletusies līdz gandrīz plakanai, parasti ar izcilni. maliņa sākumā ar gļotainām plīvura atliekām. Platums līdz 8 cm. Virsmiziņa gluda, lipīga. Mīkstums cepurītē mīksts, plāns, bālgans, kātiņā šķiedrains un dzeltens, ar vāju zemes smaržu un ieskābenu garšu.
* Stobriņi: Netīri dzelteni, nedaudz nolaideni gar kātiņu. Atveres platas, stūrainas, sākumā zeltaini dzeltenas, sēnei augot kļūst netīri dzeltenas vai brūngandzeltenas.
* Kātiņš: parasti saliekts, sašaurināts uz leju, netīri dzeltens līdz brūnganam, ar gļotainu tumšbrūnu gredzenu, pie pamata ar baltu micēlija tīklojumu. Garums līdz 8 cm, resnums 1—1,5 cm.
* Sporas: bālganas, masā dzeltenīgas vai rūsas brūnganas, elipsoīdas-vārpstveida, 7,5—10/3—4 µm.
* Bazīdijas: vālesveida, 15—25/4—6 µm.
* Cistīdas: koncentrētas stobriņos, 25—50/4—9 µm.

## Augšanas apstākļi

Priežu mikorizas sēne. Aug sūnu purvos, pārmitros priežu mežos, retāk piejūras smilšu kāpās, reizēm lielās grupās, no augusta līdz oktobrim.

## Barības vērtība

Ēdama bez iepriekšējas novārīšanas, bet mazvērtīga un retuma dēļ saudzējama.

## Līdzīgās sugas

Mazāka un plānāka nekā parastā sviestbeka un graudainā sviestbeka, parasti aug purvainākās vietās kā tās, ir ar bālāku cepurīti un platākām atverēm.

## Skatīt arī

* Sēņošana
* Sēnes kulinārijā
* Sēņu tirdzniecība
* Sviestbeku ģints

## Atsauces

## Ārējās saites
* Mikologu biedrības apraksts
* Iepazīsimies — purvs, 52,53.lpp.
* Boletales.com
* Mycobank
* Index Fungorum
* The Global Fungal Red List
* Маслёнок болотный
Ado Krēmers

**Ādolfs Hermanis Rūdolfs Ferdinands Krēmers** (; dzimis , miris ), pazīstams arī kā **Ado Krēmers** (*Ado Kraemer*), bija vācu šaha problēmists un vīna lietpratējs.

## Dzīves gājums
Kraemers mācijās Volfganga-Ernsta ģimnāzijā Bīdingenē, kuru viņš pabeidza 1915. gada 8. jūnijā. Pirmajā pasaules karā viņš piedalījās  kā virsnieks. Pēc kara, pabeidzis jurisprudences un lauksaimniecības studijas Giessenas universitātē, Ado Kraemers strādāja dažādos, ar lauksaimniecību saistītos, valsts amatos.

Ado Kraemers bija Nacionālsociālistiskās vācu strādnieku partijas (NSDAP) un SS biedrs. Līdz 1937. gadam viņš tika iecelts par SS oberšturmfīreru un 1938. gada 11. septembrī viņš paaugstināts par SS hauptšturmfīreru. Kraemers kara laikā vairākkārt tika ievainots. Pēc kara viņš tika internēts un atbrīvots 1948. gadā.

No 1950. gada Krēmers strādāja vadošos amatos dažādās ar vīna ražošanu saistītās apvienībās.

## Šaha kompozīcija
Kraemers sastādīja daudzas kompozīcijas un bieži sadarbojās ar Ērihu Cepleru, ar kuru viņu saistīja cieša draudzība, kas, neskatoties uz Ceplera ebrejisko izcelsmi, pastāvēja arī nacionālsociālisma laikā. NO 1952. gada viņi abi bija problēmistu biedrības *Schwalbe* goda locekļi.
### Piemērs

**Uzdevuma risinājums:**
: 1. Lb1! (draud 2. Za2+ Kxb1 3. Zbc3#)
: 1. ... cxb1D 2. Za3! D~ 3. Za2#
: 1. ... cxb1T 2. Zd4 a3 3. Za2#
: 1. ... cxb1Z 2. Za2+ Kc2 3. Zd4#

## Bibliogrāfija
### Šaha kompozīcija
* 
* 

### Vīnzinība
* 
* 
* 
*   
* 
* 
* 
* 
* 

## Atsauces

## Ārējās saites
* Ado Krēmera šaha kompozīcijas vietnē ''PDB''
*
Sāmuels Aba

**Sāmuels Aba** (; dzimis ap 990. gadu, miris ) bija Ungārijas karalis no 1041. gada līdz 1044. gadam. Tā kā Sāmuela tēvs vai arī pats Sāmuels apprecējās ar karaļa Ištvāna I māsu, izvirzījās karaļa galmā. Tomēr, kad par karali kļuva Venēcijas Pēteris, Sāmuels tika atcelts no amata. 1041. gadā ungāru augsmaņi padzina Pēteri un par karali ievēlēja Sāmuelu. 1044. gadā Venēcijas Pēteris atjaunoja varu ar imperatora Heinriha III palīdzību, bet Sāmuels krita ciņā pret Pēteri Mēnfē kaujā pie Ģēras.

## Ārējās saites
Elsis

**Elsis** var būt:

* augs;

* latviešu uzvārds:
** Jēkabs Elsis (1890—1917), latviešu strēlnieku virsnieks,
** Jānis Elsis (1895—1938?), Sarkanās armijas virsnieks.
Fosfāti

thumb|Fosfāta jons
**Fosfāti** ir fosforskābes sāļi. Visbiežāk, runājot par fosfātiem, ar to saprot **ortofosfātus**. Fosfāta (ortofosfāta) jona formula ir PO43−
un molmasa 94,97 g/mol. Tas sastāv no centrālā fosfora atoma, kuram apkārt izvietoti četri skābekļa atomi.

Ortofosforskābe var veidot normālos fosfātus (PO43− atvasinājumus), hidrogēnfosfātus (HPO42− atvasinājumus) un dihidrogēnfosfātus (H2PO4− atvasinājumus). Ortofosfāti ir kristāliskas baltas (izņemot tos fosfātus, kam ir krāsaini katjoni) vielas, kas slikti šķīst ūdenī. Labi šķīstoši ir nātrija, kālija un amonija fosfāti. Hidrogēnfosfāti ir labāk šķīstoši, nekā fosfāti.

Fosfātus plaši izmanto par fosforu saturošu minerālmēslojumu, kā arī tos iekļauj sintētisko mazgāšanas līdzekļu sastāvā ūdens mīkstināšanai. Notekūdeņos nonākušie fosfāti ir viens no galvenajiem eitrofikāciju veicinošajiem faktoriem.

## Ārējās saites
Kralupi pie Vltavas

**Kralupi pie Vltavas** () ir pilsēta Čehijā, Vidusčehijas apgabala Melnīkas apriņķī pie Vltavas upes. Dzelzceļa mezgls, ķīmiskās rūpniecības centrs.

Rakstos pirmoreiz minēta 1253. gadā, tomēr līdz 19. gadsimtam, kad Kralupus sasniedza Prāgas - Drēzdenes dzelzceļa līnija, tā bija neievērojama apdzīvotā vieta. No 1919. gada — Čehoslovākijā. Otrā pasaules kara laikā pie pilsētas esošo rūpnīcu bombardēja Sabiedrotie. Kopš 1993. gada — Čehijā.

Vietējā kapsētā apgalbāts čehu dzejnieks, Nobela prēmijas laureāts Jaroslavs Seiferts (*Jaroslav Seifert*, 1901 - 1986).

## Atsauces

## Ārējās saites

*
Pastaru grāvis

**Pastaru grāvis** (augštecē **Alekšupīte**) ir Straumēnu grāvja labā krasta pieteka Kuldīgas novadā. 

Tek rietumu virzienā. Lielākā pieteka - Vāņpurva grāvis. Ietek Straumēnu grāvī, netālu no tā ietekas Ventā, faktiski - Ventas vecupē. Pastaru grāvi šķērso valsts autoceļš V1278 (Ciecere–Ikaiši–Vārme).

## Atsauces
Laima Slava

**Laima Slava** (dzimusi Klieģe, ) ir latviešu mākslas zinātniece un izdevēja.

## Biogrāfija
L. Slava mācījusies Rīgas 49. vidusskolā, studējusi Latvijas Valsts Mākslas akadēmijā. 

Strādājusi ZA Mākslas vēstures institūtā (1975-1983), avīzē "Literatūra un Māksla" (1983-1988), izdevniecībā "Liesma" (1988-1989), Rīgas Videocentrā un Multimediju centrā (1989-1995) 

Kopš 1997. gada izdevniecības "Neputns" galvenā redaktore.

Daudzu monogrāfisku mākslas albumu sastādītāja un teksta autore. Pētījusi Borisa Bērziņa daiļradi, sarakstījusi grāmatas "Dieva buča" (2000) un "Boriss Bērziņš" (2002 un 2016).

Latvijas Mākslinieku savienības biedre (kopš 1981. gada). 

Triju Zvaigžņu ordeņa virsniece (2011). Saņēmusi Baltijas Asamblejas balvu mākslā par izcilu ieguldījumu mākslas zinātnē un izdevējdarbībā (2017). Piešķirts augstais Latvijas Zinātņu akadēmijas goda doktora goda nosaukums.

## Atsauces
Astronoms (glezna)

***Astronoms***  ir nīderlandiešu gleznotāja Jana Vermēra aptuveni 1668. gadā radīta eļļas krāsas glezna. Tā ar eļļas krāsām gleznota uz 51 x 45&nbsp;cm liela audekla un glabājas Luvrā, Parīzē, Francijā.

17. gadsimta nīderlandiešu glezniecībā zinātnieku attēlošana bija populāra tēma un Vermēra devums iekļauj šo astronomu un arī nedaudz vēlāk tapušo gleznu "Ģeogrāfs". Tiek uzskatīts, ka abās attēlots viens un tas pats cilvēks, iespējams, Antonijs van Lēvenhuks. 2017. gadā veikts pētījums atklāja, ka audekls abiem darbiem nācis no viena materiāla, apstiprinot tuvo saistību.

Uz astronoma profesiju norāda debess ķermeņu globuss (Josta de Honta versijā) un grāmata uz galda, 1621. gadā izdotā Adriāna Metiusa *Institutiones Astronomicae Geographicae*. Simboliski sējumā ir atvērta 3. grāmata, kurā ir sadaļa, kas aicina astronomu meklēt "iedvesmu no dieva" un glezna uz sienas, kurā attēlota Mozus atrašana — Mozus pārstāv zināšanas un zinātni ("apguva visas ēģiptiešu gudrības").

## Īpašnieki
thumb|left|75px|1720. gada katalogs, kurā parādās šis darbs
[thumb|150px|left|[Jans Vermērs, "Ģeogrāfs" 1668.-1669. gada eļļas glezna uz audekla; 53×47 cm. *Steadelsches Kunstinstitut*, Frankfurte, Vācija. Gleznā "Ģeogrāfs" attēlots tas pats modelis un citi elementi no gleznas "Astronoms"]]
Gleznas "Astronoms" īpašnieki noskaidroti līdz 1713. gada 27. aprīlim, kad to Roterdamas izsolē pārdeva nezināms kolekcionārs (iespējams, roterdamietis Adriāns Pātss vai viņa tēvs) kopā ar "Ģeogrāfu". Pircējs bijis Hendriks Sorgs, kura īpašuma izpārdošana 1720. gada 28. martā iekļāva abas gleznas, kuras bija aprakstītas kā ‘Een Astrologist: door Vermeer van Delft, extra puyk’ (Astrologs no Delftas Vermēra, augstākā kvalitāte) un ‘Een weerga, van ditto, niet minder’ (Līdzīgs no tā paša, ne mazāk).

Starp 1881. un 1888. gadu Parīzes mākslas tirgonis Leons Gošē gleznu pārdeva baņķierim un mākslas kolekcionāram Alfonsam Džeimsam de Rotšildam, pēc kura nāves to mantoja viņa dēls, Eduārs Alfonss Džeimss de Rotšilds. 1940. gadā pēc Vācijas iebrukuma Francijā to no viņa viesnīcas konfiscēja nacistu organizācija *[[Einsatzstab Reichsleiter Rosenberg]] für die Besetzten Gebiete*. Gleznas aizmugurē tika uzspiests neliels melns zīmogs svastikas formā. Pēc kara gleznu atdeva Rotšildu ģimenei un to 1983. gadā ieguva Francijas valsts, pieņemot to kā mantojuma nodokļu maksājumu. Kopš 1983. gada tā atrodas Luvras ekspozīcijā.

## Atsauces

## Bibliogrāfija
* 

## Ārējās saites

* ''Institutiones Astronomicae Geographicae'' no Adriāna Metiusa
Borživojs II

**Borživojs II** (; dzimis ap 1064. gadu, miris ) bija Bohēmijas kņazs no 1100. līdz 1107. gadam un no 1117. līdz 1120. gadam.

Borživojs II bija Bohēmijas kņaza Vratislava II un Polijas kņaza Kazimira Atjaunotāja meitas Svatavas dēls un iepriekšējā kņaza Bržetislava II pusbrālis. Ar Bržetislava II un imperatora Heinriha IV atbalstu 1100. gadā kļuva par Bohēmijas kņazu. Pēc Polijas kņaza Vladislava I Hermaņa nāves kopā ar brālēnu Svatopluku atbalstīja Zbigņevu Pjastu pret Boļeslavu III Greizmuti. Tomēr abi sabiedrotie sanaidojās un Olomoucas Svatopluks kļuva par Borživoja pretinieku. 1107. gadā sacēlās Borživoja II brālis Vladislavs I un ar Ungārijas karaļa Kālmāna palīdzību ieņēma Prāgu. Par Bohēmijas kņazu tika ievēlēts Olomoucas Svatopluks. 1109. gadā Svatopluks tika nogalināts, bet par kņazu ievēlēja Vladislavu I. 1117. gadā brāļi izlīga un kopīgi valdīja Bohēmijā, līdz 1120. gadā atkal izcēlās konflikts un Borživojs devās trimdā uz Ungāriju, kur mira.

## Ārējās saites
Jangšao kultūra

thumb|right|Aptuvenā Jangšao kultūras izplatības zona
**Jangšao kultūra**, agrīnā neolīta laika kultūra, tagadējās Ķīnas teritorijā, kuras paliekas atklāja 1921. gadā. Kļuvusi par zināmāko no vismaz astoņām neatkarīgi pastāvējušām neolīta laika Ķīnas kultūrām, jo pastāvēja centrālo līdzenumu rajonā ap Huanhe upi, kas vēlāk kļuva par ķīniešu civilizācijas centru. Attiecīgi Jangšao kultūrā mēģina saskatīt ķīniešu civilizācijas pirmsākumus.

Jangšao kultūra attīstījās no senākas Peiliganas kultūras un pastāvēja no 5000. līdz 3000.g.p.m.ē. Cilvēki nodarbojās ar lauksaimniecību, galvenokārt kultivējot prosu un papildinot uzturu ar medījumu. Uzturā lietoja arī mājdzīvniekus - cūkas un suņus, daudz retāk aitas un kazas. Audzēja kaņepes un zīdtārpus audumu iegūšanai. Pamatā lietoja akmens priekšmetus un darbarīkus; bronzas priekšmeti atrasti ļoti reti. Laukus mēsloja ar izdedzināšanas metodi, tāpēc pēc augsnes auglības zaudēšanas ciemati pārcēlās citur, lai atsāktu jaunu lauku apstrādi.

Spriežot pēc kapavietā atrastajām paliekām, sabiedrība bija vienlīdzīga, tikai retos kapos atklāti vairāki aizsaulē līdzdoti priekšmeti, kas norāda uz lielāku turību vai ietekmi. Iespējams, ka Jangšao kultūra piekopa šamanismu. Māla podiem izmantots sarkanais māls ar melniem ornamentiem.


Bottle with abstract motifs. Banpo. Rietberg Museum.jpg|Māla krūka
CMOC Treasures of Ancient China exhibit - boat-shaped pot.jpg|Māla trauks
Miaodigou urn,Yangshao culture.jpg|Māla urna
Large water bottle. Late Yangshao-Early Majiayao. Museum Rietberg.jpg|Māla trauks
Neolithic eagle-shaped pottery ding, Yangshao Culture, Shaanxi, 1958.JPG|Ērgļa formas trauks
仰韶文化鲵鱼纹彩陶瓶 2.jpg|Māla vāze


## Atsauces
2017. gada Eiropas čempionāts futbolā sievietēm

**2017. gada [[Eiropas čempionāts futbolā sievietēm]]** bija 12. Eiropas čempionāts sieviešu futbola nacionālajām izlasēm, ko rīko UEFA. Tas notika Nīderlandē no 16. jūlija līdz 6. augustam. Čempionāta finālturnīrā pirmo reizi piedalījās 16 izlases  — par 4 vairāk nekā iepriekšējā.

Par Eiropas čempionēm pirmo reizi kļuva Nīderlandes futbolistes, finālā ar 4:2 uzvarot Dāniju.

## Stadioni



## Grupu turnīrs
### A grupa

### B grupa

### C grupa

### D grupa

## Izslēgšanas spēles
Visi spēļu sākuma laiki norādīti pēc Latvijas laika (EEST).

### Ceturtdaļfināli

### Pusfināli

### Fināls

## Atsauces

## Ārējās saites

*
Lunšaņas kultūra

thumb|right|Dažādie Lunšanas kultūras centru apgabali
thumb|right|Lunšanas kultūrai raksturīgās māla krūzes
**Lunšanas kultūra** ir vēlīnā neolīta laikmeta kultūra, kas pastāvēja no aptuveni 3000. līdz 2200. g.p.m.ē tagadējās Ķīnas teritorijā. Lunšanas kultūra izveidojās pēc Jangšao kultūras. Tās paliekas atklāja 1928. gadā. Lunšanas kultūra radīja bāzi turpmākajai Ķīnas civilizācijai un pirmajām dinastijām - Sja, Šan, Džou - bronzas trauku apstrādei, ieročiem, rituāliem un hieroglifiem.  

Ap 3000. g.p.m.ē. dažādo Ķīnas neolīta kultūru vidū notika apmaiņa ar precēm un kultūras paražām. Centrālajos līdzenumos, mūsdienu Dzjansu un Šaņdunas provincēs radās Lunšanas kultūra. Papildus prosai tika audzēti arī rīsi. Uzturā patērēja cūkas, suņus, aitas un vistas. Attīstījās ļoti smalka māla keramika un nefrīta apstrāde. Atklāti arī pirmie kapara un bronzas priekšmeti. Spriežot pēc atklātajām paliekām, šajā laikā bija izplatīta karadarbība, un bija izveidojusies hierarhiska sabiedrība.

Lunšanas kultūru raksturo virkne pazīmju: 1. piktogrammas, kas varētu būt hieroglifu aizsākumi, 2. ģimeņu klani, 3. senču kults, kurā pielūdz bagātākos senčus, 4. herarhiska sabiedrība ciematos, 5. blietētas zemes pamatu un aizsargsienu veidošana, 6. īpaši māla keramikas stili, 7. bronzas apstrādes pirmsākumi, 8. dzeršanas un dzīru rituāli, 9. cilvēku upurēšana, 10. aktīvas tirdzniecības un militārās saites ar kaimiņu reģioniem. 


Longshan eggshell thin cup.jpg|Māla kauss
Zoucheng Museum 2015.08.14 16-26-41.jpg|Māla krūze
National Museum of China 2014.02.01 14-52-41.jpg|Māla krūze


## Atsauces
Staņislavs Petrovs

thumb|200px|Staņislavs Petrovs (2016)
**Staņislavs Petrovs** (, 1939—2017) bija PSRS pretraķešu ātrās reaģēšanas sistēmas dispečers, kas Aukstā kara laikā ar savu piesardzīgo rīcību 1983. gada naktī no 25. uz 26. septembri novērsa iespējamo kodolkara sākšanos, jo padomju izlūksatelīti kļūdaini bija reaģējuši uz rietošās saules gaismas atspīdumu mākoņos. 
Incidents kļuva zināms tikai pēc Aukstā kara beigām, S. Petrovs saņēma starptautiskus apbalvojumus par savu rīcību.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1939. gada 7. septembrī Vladivostokā. Studēja  Kijivas Augstākajā Radiotehniskajā inženieru skolā, pēc kuras beigšanas 1972. gadā sāka dienēt PSRS Gaisa spēku ātrās reaģēšanas struktūrās, sasniedzot apakšpulkveža pakāpi.

No 1982. gada Staņislavs Petrovs strādāja slepenajā Maskavas apgabala militārajā pilsētiņā "Serpuhova-15" izveidotajā PSRS kosmisko satelītu novērošanas un agrās brīdināšanas sistēmas *Око* ("Acs") bunkurā. Pēc ASV prezidenta Ronalda Reigana (1981) un PSKP ģenerālsekretāra Jurija Andropova (1982) nākšanas pie varas pastiprinājās abu lielvalstu militārā sacensība un abas puses izstrādāja jaunus plānus iespējamajam kodolkara sākumam.

1983. gada 1. septembrī Padomju Gaisa spēku iznīcinātājs pie Sahalīnas notrieca *Korean Air Lines* pasažieru lidmašīnu, gāja bojā 269 apkalpes locekļi un pasažieri, ieskaitot kongresmeni L. Makdonaldu. S. Petrova dežūras laikā 26. septembra agrās brīdināšanas sistēma iedarbojās un brīdināja, ka ASV pret Padomju Savienību ir palaidusi piecas kodolraķetes. 
Drošības protokols paredzēja, ka *Око* dispečeriem bija jāziņo augstākajai vadībai par jebkādām pazīmēm, kas varētu liecināt par ballistisko raķešu uzbrukumu Padomju Savienībai. Par spīti tam Petrovs klasificēja to kā nesen ieviestās datorsistēmas kļūdu un neaktivēja PSRS atbildes kodolraķešu trieciena plānu. 
1984. gadā S. Petrovs aizgāja no dienesta un pieticīgi dzīvoja Piemaskavas pilsētā Frjazinā (*Фрязино*).

Šis incidents nebija zināms līdz pat Aukstā kara beigām, kad 1993. gadā tas ģenerālis Jurijs Votincevs to pieminēja savos memuāros. 
S. Petrovs kļuva par slavenību ASV un Eiropā – par viņu sāka rakstīt plašsaziņas līdzekļi un 2006. gadā Ņujorkā tika piešķirta ANO speciālbalva.
2012. gadā Petrovam piešķīra Vācijas masu mediju prēmiju, bet 2013. gadā Drēzdenes prēmiju par bruņotu konfliktu novēršanu. 
2014. gadā klajā nāca dāņu režisora dokumentālā filma par Petrovu *The Man Who Saved the World* ("Vīrs, kurš izglāba pasauli"). 
 
Miris 2017. gada 19. maijā, taču ziņa par viņa nāvi kļuva zināma tikai 7. septembrī.

## Ārējās saites

## Atsauces

## Ārējās saites
Jānis Rozenbergs

**Jānis Rozenbergs** (dzimis 1977. gada 3. novembrī Cēsīs) ir Latvijas politiķis, pārstāv politisko partiju "Vienotība". Kopš 2013. gada viņš ir Cēsu novada domes priekšsēdētājs. Līdztekus Jānis Rozenbergs ir Vidzemes Augstskolas lektors, Vidzemes Augstskolas Fonds padomes priekšsēdētājs, Akciju sabiedrības CATA padomes loceklis un partijas Vienotība domes priekšsēdētājs. Tēvs Ansis Rozenbergs, māte Māra Rozenberga.

## Izglītība
1996. gadā absolvējis Draudzīgā aicinājuma Cēsu Valsts ģimnāziju, no 1996. gada līdz 2000. gadam studējis Vidzemes Augstskolas bakalaura studiju programmā politikas zinātni, biznesa vadību, no 2000. gada līdz 2003. gadam studējis Rīgas Tehniskajā universitātē un Rīgas Biznesa skolā, maģistra studiju programmā biznesa vadību, no 2010. gada līdz 2013. gadam studējis Rīgas Tehniskajā universitātē, doktorantūras studiju programmā biznesa vadību (nepabeigtas studijas). Pārvalda latviešu, angļu un krievu valodas.

## Profesionālā darbība
* No 2013. gada Cēsu novada pašvaldība, domes priekšsēdētājs
* No 2009. gada līdz 2013.gadam Cēsu novada pašvaldība, domes priekšsēdētāja vietnieks
* No 2009. gada Nodibinājums „Vidzemes Augstskolas fonds”, padomes priekšsēdētājs
* No 2005. gada līdz 2009. gadam Cēsu pilsētas dome, izpilddirektors
* No 2002. gada Vidzemes Augstskola, lektors
* No 2001. gada līdz 2005. gadam Cēsu pilsētas dome, Attīstības plānošanas nodaļas vadītājs
* No 1999. gada līdz 2000. gadam "Fotolukss grupa", komercdirektors

## Politiskā darbība
Jānis Rozenbergs politisko karjeru sāka kā Tautas partijas biedrs. 2009. gada pašvaldību vēlēšanās tika ievēlēts Cēsu domē un pildīja domes priekšsēdētāja vietnieka amatu. 2013. gadā tika ievēlēts par Cēsu novada pašvaldības priekšsēdētāju no partijas "Vienotība". Kā politiķis Jānis Rozenbergs ir aktīvs sociālo tīklu lietotājs, bieži raksta par saviem politiskajiem uzskatiem un publicē informāciju par jaunumiem novadā, izmantojot savus *[[Twitter]]* (@RozenbergsJ) un *[[Facebook]]* (Jānis Rozenbergs) kontus.

## Ārējās saites
* Politiķa profils 
* Twitter konts
* Facebook konts
Ķivutkalna pilskalns

thumb|250px|Ķivutkalna pilskalns Doles salā (pirms Pirmā pasaules kara).

**Ķivutkalna pilskalns** ir Doles salas pilskalns ar 1,6 — 3 metrus biezu kultūrslāni, kas bijis apdzīvots bronzas laikmetā un senākajā dzelzs laikmetā (no 1.—2. gadu tūkstoša p.m.ē. mijas līdz aptuveni 750. gadam m.ē.). 1966. un 1967. gadā  sakarā ar Rīgas HES celtniecību veikti arheoloģiskie izrakumi Jāņa Graudoņa vadībā, cita starpā atklāti nocietinājumi - valnis ar koka un akmens konstrukcijām.

Pilskalna iedzīvotāji apstrādāja akmeni, dzintaru, kaulu, ragu, šeit atradās bronzas apstrādes centrs. Zem pilskalna kultūrslāņa atklāja arī 2. gadu tūkstoša p.m.ē. apbedījumus, kas liecina, ka arī pirms baltu nocietinātās apmetnes te bijis liels kapulauks.

## Literatūra
* Nocietinātās apmetnes Daugavas lejtecē. Rīga: Zinātne, 1989. 
* Bronzas apstrādes centri un bronzas priekšmeti sabiedrisko attiecību sistēmā agro metālu periodā Latvijas teritorijā. Arheoloģija un etnogrāfija. 2005. 22. 82 - 98 lpp.

## Atsauces

## Ārējās saites
* www.latvijas-pilskalni.lv
Draugiem Group

**[[Akciju sabiedrība|AS]] ''Draugiem Group*** ir [[Latvija]]s [[pārvaldītājsabiedrība]], kas apvieno [[sociālais medijs|sociālo mediju]] un tehnoloģiju uzņēmumus. Tās galvenais birojs atrodas [[Rīga|Rīgā]], [[Ojāra Vācieša iela (Rīga)|Ojāra Vācieša ielā]] 6B. Uzņēmums ir dibināts 2017. gadā.

== Grupas uzņēmumi ==
*Draugiem Group* uzņēmumi un projekti:
* SIA *Draugiem*:
** [[draugiem.lv]], sociālais medijs;
** [[zip.lv]], bezmaksas sludinājumu serviss;
* *Printful*, apdrukāšanas ārpakalpojumi; ražotnes ASV, Meksikā un Latvijā;
* [[Mapon|AS *Mapon*]], autoparka kontroles sistēma;
* SIA *Vendon*, tirdzniecības automātu uzraudzības un maksājumu risinājumi;
* [[Istabai|SIA *Istabai*]], viedās mājas risinājumi;
* SIA *Text2reach*, [[Īsziņa|SMS]] risinājumi biznesam;
* *DeskTime*, automātiska darba laika uzskaites sistēma;
* *Startup Vitamins*, motivējoši plakāti;
* *Tachogram*, tahogrāfa datu lejupielādes un analīzes risinājums.
* *Fast Brands Latvia*
* *Road games'', komandu spēle

### Bijušie uzņēmumi un projekti
* perkamkopa.lv, kolektīvās iepirkšanās portāls (pārtrauca darbību 01.01.2023);

## Atsauces

## Ārējās saites
* DRAUGIEM GROUP
Agnese Budovska

**Agnese Budovska** (dzimusi **Agnese Kostigova** , iepriekšējā laulībā **Agnese** **Cīrule**) ir latviešu aktrise.

## Biogrāfija
Izglītību ieguvusi Rīgas Kultūru vidusskolā un Latvijas Kultūras akadēmijā, kur 2014. gadā ieguvusi bakalaura grādu mākslās aktiera specialitātē.

Kopš 2014. gada ir Latvijas Nacionālā teātra aktrise.

Vairākas reizes nominēta Spēlmaņu nakts balvai. Balvu ieguvusi 2016. gadā nominācijā "Gada debija vai jaunais skatuves mākslinieks" par līgavas lomu izrādē "Asins kāzas" Latvijas Nacionālajā teātrī. 2021. gadā par lomu filmā "Wild East. Kur vedīs ceļš" ieguvusi Lielā Kristapa balvu kā labākā aktrise otrā plāna lomā.

A. Budovska atveido galveno varoni basketbolisti Dzidru Uztupi-Karamiševu 2025. gada Dzintara Dreiberga filmā "Tīklā. TTT leģendas dzimšana".

2021. gadā precējusies ar aktieri un režisoru Matīsu Budovski.

## Lomas Latvijas Nacionālajā teātrī

* Jūlika / Ferencs Molnārs "Lilioms" (2013);
* Keja Konveja / Džons Bointons Prīstlijs "Laiks un Konveju ģimene" (2014);
* Sallija Boulsa / Džons Kenders, Freds Ebs, Džo Masterofs "Kabarē" (2014);
* Euhēnijas Domingo del Arko / Migels de Unamuno "Migla" (2014);
* Marianne / Ēdens fon Horvāts "Vīnes meža stāsti" (2015);
* Zelmiņa / Rūdolfs Blaumanis "Indrāni" (2015);
* Ragana, Baltā meita / Rainis "Uguns un nakts" (2015);
* Dea / Viktors Igo, Imants Kalniņš, Viks "Cilvēks, kas smejas" (2015);
* Kordēlija Vāla / pēc Sērena Kirkegora darba motīviem "Mūžīgais komentārs Nr. 4" (2016);
* Līgava / Federiko Garsija Lorka "Asins kāzas" (2016);
* Solveiga / Henriks Ibsens, Edvards Grīgs "Pērs Gints" (2016);
* Ņina Zarečnaja / Antons Čehovs "Kaija" (2017);
* Emīlija / Rūdolfs Blaumanis "Trīne" (2017);
* Elīna / Rūdolfs Blaumanis "Skroderdienas Silmačos" (2017);
* Terēze Augustīne Sokolovska / Inga Ābele "Klūgu mūks" (2017);
* Salome / Oskars Vailds "Salome" (2018);
* Munda / Pēteris Pētersons, Raimonds Pauls "Man 30 gadu" (2018);
* Zane / Rainis "Pūt, vējiņi!" (2018);
* Madalēna / Zigfrīds fon Fēgezaks "Baltiešu gredzens" (2019);
* Loma izrādē / Jānis Balodis "Zem diviem karogiem" (2019);
* Henna Suvanto / Juha Jokela "Finlandizācija" (2019);
* Liene, kaķis Vilks / Rasa Bugavičute-Pēce "Puika, kurš redzēja tumsā" (2019);
* Lēdija Milforda / Frīdrihs Šillers "Ferdinands un Luīze" (2021);
* Inta, Magdalēna / Andruss Kivirehks "Vīrs, kas zināja čūskuvārdus" (2021);
* Jaunā sieva / Deivids Harovers "Naži vistās" (2022);
* Mērija Midltone / Lūsija Kirkvuda "Debesjums" (2023);
* Čorvena / Astrida Lindgrēna "Mēs, Sālsvārnas salas vasarnieki" (2024);
* Diāna Kristensena, programmu daļas vadītāja / Lī Hols, Padijs Čajefskis "Nacionālais kanāls" (2025)

## Filmogrāfija

### Kino

### Televīzijā

## Atsauces

## Ārējās saites
* Agnese Cīrule filmas.lv
* Agnese Budovska izrades.lv
Lipīgā sviestbeka

**Lipīgā sviestbeka** jeb **lipīgā beka** (*Suillus aeruginascens* jeb *Suillus viscidus*, agrāk *Boletus viscidus*) ir Latvijā reta sviestbeku dzimtas sēne, kuras augļķermeņi ir ēdami.

## Sēnes apraksts
thumb|250px|Lipīgo sviestbeku grupa Itālijas ziemeļos
* Cepurīte: krāsa nespodra, gaiši pelēka, reizēm ar zaļganu, smilšu vai violetu nokrāsu. Forma sākumā pusapaļa, vēlāk izliekta un plakani izpletusies, bieži ar platu zemu izcilni, grubuļaina. Platums līdz 10, reti 13 cm. Virsmiziņa lipīga, gļotaina, gluda vai  ar tajā ieaugušām smalkām zvīņām, kuras labāk redzamas sausā laikā, viegli novelkama. Mīkstums cepurītē bālgani dzeltenīgs, ūdeņains, ar vāju augļu smaržu un garšu, griezumā zilganpelēks, zaļganzils vai violets. Sākumā cepurīti ar kātiņu savieno bālgans, bāli pelēcīgs vai bāli dzeltenīgs plīvurs.
* Stobriņi: sākumā pelēki, vēlāk pelēkbrūngani, nolaideni gar kātiņu. Atveres platas, neregulāri stūrainas, radiāli izvietotas, sākumā bāli gaišpelēkas, sēnei augot kļūst netīri brūnganas, iespiedumu vietās kļūst olīvzaļas.
* Kātiņš: sākumā gaiši pelēks, vecumā brūngans un ar gļotām, blīvs, ar baltu, vēlāk pelēku izzūdošu ādainu gredzenu. Zem gredzena ar brūniem pauguriņiem, zvīņām un šķiedrām. Cilindrisks vai pie pamata vālesveidā paplašināts, bieži līks. Garums līdz 10 cm, resnums 1—2,5 cm.
* Sporas: gludas, elipsoīdas-vārpstveida, bālgani dzeltenas, masā gaiši brūnganas vai olīvdzeltenas, 10,5—13,5/3,5—5 µm.
* Bazīdijas: dzeltenas, četrsporu, 20—38/5—9 µm.
* Cistīdas: vālesveida, bezkrāsainas vai zeltainas, 40—80/5—11 µm.   

## Augšanas apstākļi

Lapegļu mikorizas sēne. Aug zem lapeglēm auglīgās augsnēs, parasti cilvēka pārveidotā vidē no jūlija līdz septembrim, labvēlīgos apstākļos no jūnija līdz novembrim, parasti grupās. Sastopama Eiropā, Āzijā un Ziemeļamerikā.

## Barības vērtība

Ēdama bez iepriekšējas novārīšanas, taču ne tik garšīga kā vairums sviestbeku ģints sēņu. Tāpat kā citām sviestbekām, pirms gatavošanas jānovelk virsmiziņa.

## Līdzīgās sugas

Atšķiras no citām sviestbeku sugām ar nespodro, pelēcīgo un īpaši lipīgo cepurīti. Aug tikai zem lapeglēm tāpat kā zeltainā sviestbeka, kuras cepurīte ir zeltainā krāsā. Pārējās Latvijā sastopamās sviestbekas aug zem citiem skuju kokiem.

## Skatīt arī

* Sēņošana
* Sēnes kulinārijā
* Sēņu tirdzniecība
* Sviestbeku ģints

## Atsauces

## Ārējās saites

* Mikologu biedrības apraksts
* Index Fungorum
* Mycobank
* Sugu enciklopēdija
* Dabas muzejs
* Apraksts first-nature.com
* Маслёнок серый
Saulriets Monmažūrā

***Saulriets Monmažūrā*** ir nīderlandiešu gleznotāja Vinsenta van Goga glezna, ko viņš gleznojis 1888. gada 4. jūlijā. Tā tika radīta laikā, kad gleznotājs atradās Arlā, Francijā, un tajā attēlota krūmāju ainava ar Monmažūras klostera drupām fonā. Gleznas izmēri ir 73,3 × 93,3 centimetri. No 2013. gada 24. septembra līdz 2014. gada 12. janvārim tā atradās van Goga muzeja ekspozīcijā Amsterdamā. Glezna pašlaik pieder anonīmam privātam kolekcionāram.

Tās autentiskums ticis apšaubīts vairākas reizes, līdz 2013. gadā tika apstiprināts, ka tas ir īsts van Goga darbs. Tas bija pirmais pilna izmēra darbs, kurš kopš 1928. gada ticis apstiprināts kā van Goga darinājums.

## Vēsture
1890. gadā glezna parādījās viņa brāļa, mākslas tirgoņa, Teo van Goga kolekcijas inventāra sarakstā. To pārdeva 1901. gadā, bet pēc tam nav bijis atrodams neviens ieraksts par tā īpašumtiesībām vai izcelsmi. Glezna šķietami kļuva zudusi.

1908. gadā Norvēģijas rūpnieks Kristians Nikolajs Mustads, uzskatot to par van Goga darbu, iegādājās to un izstādīja to savās mājās. Saskaņā ar Mustadu ģimenes pausto, Francijas vēstnieks Zviedrijā, viesojoties viņu mājās, paziņoja, ka tas, iespējams, nav van Goga darbs. Tobrīd Mustads to noņēma no sienas un glezna palika Mustada mājas bēniņos līdz viņa nāvei 1970. gadā, līdz parādījās viņa mantojuma sarakstā.

## Autentiskuma noteikšana

1990. gados glezna tika parādīta van Goga muzeja darbiniekiem, bet tas netika atzīts par van Goga darbu, jo nebija parakstīts. Tomēr, attīstoties uzlabotiem izpētes paziņojumiem, 2011. gadā tika uzsākta divu gadu izpēte van Goga muzejā, lai pārbaudītu iespējamo gleznas autentiskumu. Detalizēti tika pētīts gleznas stils un materiāli. Tika atklāts, ka tā ir gleznota tajā pašā krāsu diapazonā, kas šajā laikā parādījās van Goga darbos, kas noveda pie turpmākiem pētījumiem. Starp pierādījumiem, kas apliecināja gleznas autentiskumu, bija vēstule, kuru Vinsents van Gogs rakstīja savam brālim Teo 1888. gada 5. jūlijā, aprakstot ainavu, ko viņš bija gleznojis iepriekšējā dienā: 

2013. gada 9. septembrī van Goga muzejs publiski atklāja gleznu, apstiprinot, ka darbs ir van Goga glezna.

## Atsauksmes
Van Goga pētnieks Martins Beilijs izcēla "Saulrietu Monmažūrā" kā lielu papildinājumu van Goga devumam.

## Atsauces

## Ārējās saites
Libehova

**Libehova** () ir pilsēta Čehijā, Vidusčehijas apgabala Melnīkas apriņķī Labas (Elbas) upes labajā krastā. Pēc iedzīvotāju skaita mazākā Vidusčehijas apgabala pilsēta.

Rakstos pirmoreiz minēta 1311. gadā. 1526. gadā pilsēta iekļāvās Hābsburgu impērijas sastāvā. No 1919. gada — Čehoslovākijā. Pilsēta no 1935. gada. Kopš 1993. gada — Čehijā.

## Atsauces

## Ārējās saites

*
Pišķupe

**Pišķupe** ir Cieceres kreisā krasta pieteka Kuldīgas novadā un Saldus novadā. 

Tek ziemeļu - ziemeļrietumu virzienā. Ietek Ciecerē pie Upesstalmaņu mājām. Pie Stalmaņiem upi šķērso valsts autoceļš A9 (Rīga (Skulte)—Liepāja).

## Atsauces
Toms Petijs

**Tomass Ērls Petijs** (, dzimis , miris ) bija amerikāņu rokmūziķis, dziedātājs, dziesmu autors un ierakstu producents. Viņš bija vadošais rokmūzikas grupas *[[Tom Petty and the Heartbreakers]]* dziedātājs. Viņš ir bijis dalībnieks arī tādās grupās kā *[[Traveling Wilburys]]* un *[[Mudcrutch]]*. Savas karjeras laikā ir pārdevis vairāk nekā 80 miljonus ierakstu. 2002. gadā Petijs tika uzņemts Rokenrola slavas zālē.

## Ārējās saites
Bržetislavs II

**Bržetislavs II** (; dzimis ap 1060. gadu, miris ) bija Bohēmijas kņazs no 1092. gada līdz nāvei 1100. gadā.

Borživojs II bija Bohēmijas kņaza Vratislava II un Ungārijas karaļa Andrāša I meitas Adelaidas dēls un nākamā kņaza Borživoja II pusbrālis. Valdīšanas laikā apkaroja pagānismu, vērsās pret ebrejiem. 1093. gadā ieņēma Silēziju. Atbalstīja Borživoju II kā savu mantinieku, ieceldams to par Brno kņazu. Nogalināts medību laikā ar šķēpa dūrienu mugurā.

## Ārējās saites
Torkova (Briežuciema pagasts)

**Torkova** ir ciems Balvu novada Briežuciema pagastā. Atrodas pagasta centrālajā daļā 3 km no pagasta centra Briežuciema, 30 km no novada centra Balviem un 250 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa V480 (Aususala–Breksene).

1897. gadā ciemā bija 2 sētas ar 55 cilvēkiem.
## Atsauces
Dušans Brkovičs

**Dušans Brkovičs** (dzimis ) ir Serbijas futbolists, aizsargs. Kopš 2024. gada Brkovičs spēlē Islandes komandā *[[Leiknir Reykjavík]]*.

## Sasniegumi
**Debrecen**

* Nemzeti Bajnokság I: 2013—14

## Ārējās saites
Priežu sviestbeka

**Priežu sviestbeka** jeb **priežu beka** (*Suillus variegatus*, agrāk *Boletus variegatus*) ir Latvijā bieža sviestbeku dzimtas sēne, kuras augļķermeņi ir ēdami. Reizēm tiek lietoti arī nosaukumi sakropļotā krievu valodā — **makovice**, **makaviks** utt., tulkojumā nozīmējoši sūnās augošu sēni vai sūnu beku (šai gadījumā *Моховик жёлто-бурый*).

## Sēnes apraksts
thumb|250px|Jaunu priežu sviestbeku stobriņi ir ļoti īsi.
* Cepurīte: krāsa sākumā dzeltenbrūna vai oranži dzeltena, vēlāk brūngana vai smilšu dzeltena. Forma sākumā puslodes ar ieritinātu malu, vēlāk plakani izliekta ar asu malu. Platums līdz 15 cm. Virsmiziņa parasti sausa lietainā laikā nedaudz lipīga, uz vecumu triepīga, ar vāji saskatāmām pūkainām zvīņām, nav novelkama. Mīkstums sākumā gaiši dzeltens, vēlāk dzeltens līdz oranždzeltenam, ar asu, skābenu smaržu un maigu garšu, griezumu vietās zilē, vecākām sēnēm zilēšana stiprāka kā jaunām. Kāpuru bojājumu vietās krāsa nemainās.
* Stobriņi: brūni, īsi, grūti atdalāmi no cepurītes. Atveres sākumā pelēkdzeltenas līdz gaiši brūnas, vēlāk olīvbrūnas, sīkas, neregulāras, sēnei augot izplešas līdz 1 mm.
* Kātiņš: resns, ciets, cilindrisks vai apakšgalā nedaudz paresnināts, gluds, brūngani oranždzeltens. Garums līdz 10 cm, resnums 2,5—4 cm.
* Sporas: gludas, elipsoīdas-vārpstveida, gaiši dzeltenas, masā olīvbrūnas, 7,5—12/3—4 µm.
* Bazīdijas: 18—22/7—8 µm.
* Cistīdas: vālesveida līdz vārpstveidīgām, bezkrāsainas vai dzeltenbrūnganas, 25—35/8 µm.

## Augšanas apstākļi

Priežu mikorizas sēne, uzlabo priežu augšanu. Aug smilšainās, skābās augsnēs parasti grupās priežu silos un mētrājos augustā un septembrī, labvēlīgos klimatiskos apstākļos arī jūlijā un oktobrī. Izvēlas retākus un sausākus mežus, taču sastopama arī starp viršiem purvos.

## Barības vērtība

Ēdama bez iepriekšējas novārīšanas. Iesaka arī konservēšanai un, atšķirībā no vairuma sviestbeku, derīga arī žāvēšanai. Vecāku sēņu stobriņu slānis jānoņem. Kopā ar graudaino sviestbeku atzīta par dzīvsudrabu mēreni akumulējošu sēni, kuras regulāra ēšana neapdraud veselību.

## Līdzīgās sugas

No citām sviestbekām atšķiras ar relatīvi sauso cepurīti, tumšajiem stobriņiem un zilēšanu. Varētu tikt sajaukta ar ēdamo rudzupuķu smilšbeku (*Gyroporus cyanescens*), kuras cepurīte gaišāka un bālganais mīkstums stiprāk zilē, uz kātiņa tai ir gredzenveidīgs pūku sabiezējums, kāda priežu sviestbekai nav.

## Skatīt arī

* Sēņošana
* Sēnes kulinārijā
* Sēņu tirdzniecība
* Sviestbeku ģints

## Atsauces

## Ārējās saites

* Mikologu biedrība Dabas muzejā
* Apraksts fungi.lv
* Velvet Bolete
* Моховик жёлто-бурый
* Boletales.com
* Scottish Fungi
* Маслёнок желто-бурый
* Maślak pstry (poļu)
* Sexual incompatibility in ''Suillus variegatus''
* Index Fungorum
Īrijas premjerministru uzskaitījums

Šajā uzskaitījumā apkopoti **[[Īrija]]s premjerministri** (), kopš 1922. gada. Līdz 1937. gadam amata nosaukums bija **izpildpadomes priekšsēdētājs**. Premjerministrs ir Īrijas valdības vadītājs. To ieceļ Īrijas prezidents pēc Īrijas Pārstāvju palātas () nominācijas.

## Uzskaitījums
### Īrijas Brīvvalsts (1922 — 1937)

### [[Attēls:Coat of arms of Ireland.svg|30px]] Īrijas Republika (1937 — mūsdienas) [[Attēls:Flag of Ireland.svg|30px]]

## Skatīt arī
* Īrijas prezidentu uzskaitījums
* Īrijas valdības vadītāja vietnieku uzskaitījums
Psihodokuments

**Psihodokuments** ir īpašs dokuments, ko britu zinātniskās fantastikas seriālā *[[Doctor Who]]* bieži izmanto tā galvenais varonis Doktors. Tā ir neliela, balta kartīte ar sevišķām īpašībām. Parādot to kādai personai, tā parasti ierauga tādu tekstu, kādu vēlas Doktors. Taču tas neiedarbojas uz ģēnijiem (Viljams Šekspīrs bija pirmais, kuru Doktoram neizdevās apmānīt) vai cilvēkiem ar vāju iztēli un inteliģences līmeni. Pirmoreiz parādīts epizodē *The End of the World.* 

To var arī izmantot kā elektronisko caurlaidi. Ar psihodokumenta palīdzību Doktors var saņemt vēstījumus no būtnēm, kam ir pietiekamas psihiskas spējas, pie tam nav svarīgi, kur Doktors tobrīd atrodas laikā vai telpā, arī citiem Laika pavēlniekiem tas ir iespējams.

Psihodokuments var saņemt īsziņas no tādiem mobilajiem telefoniem, kurus Doktors ir papildinājis, lai ļautu sazināties ar viņu vai TARDIS. 

Neapmācītu lietotāju rokās psihodokuments dažkārt varēja parādīt to, ko izmantotājs vēlējās zemapziņā. Ja parādīšanai paredzētais bija pārāk neiedomājams, uz psihodokumenta bija redzamas tikai viļņotas līnijas. Psihodokuments neiedarbojās uz cilvēkiem, ar kuru prātu kāds bija manipulējis. Ja psihodokuments bija samircis, tas dažkārt darbojās ar traucējumiem.

## Atsauces
Džims Kurjē

**Džims Kurjē** (; dzimis , Orlando, ASV) ir bijušais amerikāņu tenisists, kurš savulaik bija ATP ranga līderis. Karjeras laikā uzvarējis 4 ''Grand Slam'' turnīros. 2 reizes Austrālijas atklātajā čempionātā un 2 reizes Francijas atklātajā čempionātā. D. Kurjē pieder rekords kā jaunākajam vīrietim, kurš sasniedzis visu četru *Grand Slam* turnīru finālus (22 gadi, 11 mēneši).

## Karjeras statistika
### Vietas ''Grand Slam'' turnīros

|}
### Grand Slam fināli
#### Uzvaras

#### Zaudējumi

## Ārējās saites
Kristus kristīšana (Verrokjo)

***Kristus kristīšana*** () ir glezna, kas pabeigta ap 1475. gadu itāļu renesanses gleznotāja Andreas del Verrokjo studijā un tās radīšana tiek piedēvēta viņam un viņa skolniekam Leonardo da Vinči. Daži mākslas vēsturnieki izceļ arī citu Verrokjo darbnīcas locekļu ieguldījumu. Gleznā attēlota Kristus kristīšana, ko veic Jānis Kristītājs, kā tas pierakstīts Mateja, Marka un Lūkas evaņģēlijā. Pa kreisi esošais eņģelis pierakstos minēts kā jaunā Leonardo darbs, fakts, kas radījis tik daudz īpašu komentāru un mītu, ka gleznas vērtība kopumā un Verrokjo devums bieži tiek ignorēts. Mūsdienu kritiķi Leonardo piedēvē arī lielu daļu fona ainavas fonā un Kristus tēlu. Glezna atrodas Ufici galerijā Florencē.

## Priekšvēsture un īpašnieki
Andrea del Verrokjo bija tēlnieks, zeltkalis un gleznotājs, kam 15. gadsimta otrajā pusē piederēja liela un veiksmīga darbnīca Florencē. Viņa mācekļi un tuvi partneri bija gleznotāji Sandro Botičelli, Frančesko Botičīni, Lorenco di Kredi un Leonardo da Vinči. Pats Verrokjo nebija ražīgs gleznotājs un viņa rokai tiek piedēvētas pavisam nedaudz gleznas, viņa slavas pamatā galvenokārt bija skulptūras. Verrokjo gleznas raksturīgi Florences tā laika praksei bija tempera uz koka paneļa. Gleznošanas paņēmienu ar krāsu, ko iepriekš Itālijā izmantoja tikai tādiem izturīgiem priekšmetiem kā parādes vairogiem, Florencē ieviesa Holandes un flāmu gleznotāji un viņu ievestie darbi aptuveni šīs gleznas tapšanas laikā. Darba fons ir gleznots Monte San Martino uz Komo ezera, iespējams, gleznots Liernā.

Gleznu "Kristus kristīšana", saskaņā ar Antonio Billi (1515), pasūtīja S. Salvi baznīca un vēlāk to pārvietoja uz Vallumbrosanas klosteri Santa Verdianā. 1810. gadā tā nonāca Akadēmijas galerijā, bet 1959. gadā Ufici. 16. gadsimtā glezna minēta Džordžo Vazāri grāmatā Slavenāko gleznotāju, tēlnieku un arhitektu dzīves apraksti gan Verrokjo, gan da Vinči biogrāfijā.

## Atsauces

## Bibliogrāfija
* 

## Ārējās saites

* ''Leonardo da Vinci: anatomical drawings from the Royal Library, Windsor Castle'', izstādes katalogs, kurā ir informācija par *Kristus kristīšanu* (skatīt satura rādītāju)
Vjačeslavs Kudrjavcevs

**Vjačeslavs Kudrjavcevs** (dzimis ) ir Latvijas futbolists, vārtsargs.

## Pieaugušo futbols
2018. gadā noslēdz līgumu ar Legia Warsaw uz 2 gadiem ar iespēju pagarināt vēl uz diviem gadiem.

Legia Warsaw pirmajā komandā tā arī ne reizi neuzspēlē, tā vietā aizvada 19 spēles rezerves komandā 3. līgā. Netiek pagarināts līgums.

2019. gadā noslēdz līgumu ar FK Ventspils

2020. gadā noslēdz līgumu ar Stomil Olsztyn. Sezonas vidū tiek izīrēts uz Widzew Lodz.

2021. gadā noslēdz līgumu ar Valmiera FC.
## Atsauces

## Ārējās saites
* Vjačeslavs Kudrjavcevs (90minut.pl)
Roberts Ozols (futbolists)

**Roberts Ozols** (dzimis  Kuldīgā) ir Latvijas futbolists, vārtsargs. Kopš 2026. gada februāra pārstāv Albānijas futbola Superlīgas klubu FK Bylis. No 2025. gada februāra līdz 2026. gada februārim pārstāvēja Latvijas futbola Virslīgas klubu FK Auda.

2018., 2019. un 2020. gada sezonā kļuvis par Virslīgas čempionu Riga FC sastāvā. 2018. gadā ar Riga FC uzvarēja arī Latvijas kausa izcīņā.

Karjeru sācis FK Liepājas Metalurgs dublieru komandā. Virslīgā debitēja 2013. gadā FK Spartaks Jūrmala sastāvā, 2014. gadā spēlēja FK Daugava Rīga komandā. 2023. gada sezonā pārstāvēja FK Auda. 2024. gada janvārī pārgāja uz Uzbekistānas Superlīgas klubu *[[PFK Qizilqum|Qizilqum]]*. Uzbekistānā aizvadīja vienu sezonu un piedalījās 23 spēlēs. 2025. gada sākumā atgriezās Latvijā un pievienojās savam bijušajam klubam FK Auda.

Vairākkārt ir bijis iekļauts Latvijas izlases kandidātos. Izlases sastāvā debitēja  draudzības spēlē pret Melnkalni.

## Sasniegumi
;Riga FC
* Latvijas čempions: 2018, 2019, 2020.
* Latvijas kausa ieguvējs: 2018.
;FK Auda
* Latvijas kausa ieguvējs: 2025.

## Atsauces

## Ārējās saites