open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
ESCP Business School

***ESCP Business School*** () ir Eiropas biznesa augstskola ar vairākām universitātes pilsētiņām, kas atrodas Parīzē, Londonā, Berlīnē, Madridē un Turīnā. *ESCP* dibināta 1819. gadā un ir visvecākā biznesa skola pasaulē.

*The Financial Times* 2012. gadā skolu Eiropas biznesa skolu vidū ierindoja desmitajā vietā. 2010. gadā *The Financial Times* skolas vadības maģistrantūras programmu novērtēja kā labāko visā pasaulē, bet 2012. gadā programma ieņēma otro vietu, savukārt vadītāju MBA programma ieņem 21. vietu pasaulē.

Skolas programmas ir trīskārši akreditētas — atbilstoši starptautiskajiem AMBA, EQUIS un AACSB standartiem. Skolas absolventu vidū ir tādi ievērojami uzņēmēji un politiķi kā *Hèrmes* izpilddirektors Patriks Tomass *(Patrick Thomas)*, bijušais Francijas premjers Žans Pjērs Rafarēns *(Jean-Pierre Raffarin)* un ES Iekšējā tirgus un pakalpojumu komisārs Mišels Barnjē *(Michel Barnier)*.

## Vēsture
*ESCP*  1819. gadā nodibināja ekonomikas zinātnieku un uzņēmēju grupa, to vidū ekonomists Žans Batists Sejs *(Jean-Baptiste Say)* un tirgotājs Vitals Rū *(Vital Roux)*. *ESCP*  bija pirmā biznesa skola pasaulē. Žans Batists Sejs bija ekonomiskā liberālisma aizstāvis un bieži tiek uzskatīts par uzņēmējdarbības jēdziena ieviesēju jau 1800. gadā. Vitals Rū ir pazīstams kā viens no 1807. gadā izveidotā Komerclikuma izstrādātājiem, kā arī slavens ar savu progresīvo domāšanu inovatīvās pedagoģijas jomā.

*ESCP* ir bijusi starptautiska jau kopš pašiem pirmsākumiem: 1824. gada kursā no 118 studentiem 30% bija 15 dažādu tautību ārzemnieki, tostarp septiņi spāņi, pieci brazīlieši, pieci holandieši, četri vācieši un divi amerikāņi. Mūsdienās studentu kolektīvu veido ap 100 dažādu tautību pārstāvju.

Valodu izglītība bija būtiska pirmās mācību programmas daļa, neskaitot franču gramatiku, tika pasniegti arī angļu, vācu un spāņu valodu kursi. Kopš 1825. gada *ESCP*  tiek mācītas desmit valodas un studentiem bija jāapgūst vismaz trīs no tām. 1873. gadā tika izveidota *ESCP*  absolventu asociācija. 1921. gadā *ESCP*  plašajā Sorbonas zālē svinēja 100. jubileju, kas tika atlikta pēckara krīzes dēļ.

1973. gada 5. aprīlī tika pieņemta Eiropas vairāku centru biznesa skolas koncepcija, kam sekoja universitātes pilsētiņu atklāšana Lielbritānijā (Londonā 1974. gadā, pārcelta uz Oksfordu 1975. gadā un atpakaļ uz Londonu 2005. gadā) un Vācijā (Diseldorfā 1975. gadā, pārcelta uz Berlīni 1985. gadā). 1988. gadā tika izveidota universitātes pilsētiņa Madridē, Spānijā, kam 2004. gadā sekoja nākamā — Turīnā, Itālijā.

2011. gadā *ESCP* kļuva par HESAM dibinātājpartneri, kas ir plaši pazīstamu pētniecības organizāciju un humanitāro un sociālo zinātņu augstākās izglītības iestāžu apvienība ar galveno mītni Sorbonas universitātē. 2019. gadā *ESCP* svinēs pasaulē pirmās biznesa skolas 200 gadu pastāvēšanu.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Oficiālā vietne
Daba un dvēsele

**Daba un dvēsele** ir Emiļa Melngaiļa dziesma jauktajam korim ar filozofiska Raiņa dzejoļa vārdiem, kas pirmo reizi atskaņota Sestajos latvju vispārējos dziesmu svētkos 1926. gadā.

## Raksturojums
Jēkabs Graubiņš rakstīja, ka atzīstama dziesmu "Daba un dvēsele", tāpat kā "Mūsu Tēvs debesīs" plaši iecerētā un izvestā kompozīcija, drošie, efektīvie balsu gājieni un vispār ērtā dziedamība, bet svaigs, nemākslots dabīgums, kā viņa agrākajās dziesmās ("Senatne", "Rekviēms"), te tādā mērā vairs nav atrodams. 

Valentīns Bērzkalns rakstīja, ka Melngaiļa "Daba un dvēsele" ir veidota konvencionālā izteiksmē. Šai dziesmai ir kāds savdabīgs neanalizējams skaistums, lai gan
koriski tā, neraugoties uz rūpīgo balsu izveidojumu, nav no autora skanīgākiem darbiem. Īpatnais 3-balsīgais vienveida balsu dalījums, kas pats par sevi ir interesants, zemākās vietās šķiet par blīvu un varbūt atstātu lielāku efektu, ja komponists to lietotu retāk. Toties skaista — ar visu skopo tematiku
— ir šis dziesmas muzikālā izaugšana un kopnoskaņa.

## Dziesmas vārdi

## Atsauces
Mūsu Tēvs debesīs (kora dziesma)

**«Mūsu Tēvs debesīs»** ir 1921. gadā Emiļa Melngaiļa sacerēta garīga kora dziesma ar Tēvreizes vārdiem. Pirmo reizi to atskaņoja Sestajos latvju vispārējos dziesmu svētkos 1926. gadā.

## Vēsture
I Vispārīgajos latviešu dziedāšanas svētkos tika atskaņots vācu komponista Rinka, II Dziesmu svētkos Baumaņu Kārļa, III Dziesmu svētkos Oskara Šepska, V Dziesmu svētkos Andreja Jurjāna tā paša temata darbs, tā ka Emilis Melngailis bija piektais "Mūsu Tēva" latviešu dziesmusvētku izpildījuma autors, kam vēlāk sekoja vēl Lūcija Garūta.  

## Raksturojums
Jēkabs Graubiņš rakstīja, ka atzīstama dziesmu "Mūsu Tēvs debesīs", tāpat kā "Daba un dvēsele" plaši iecerētā un izvestā kompozīcija, drošie, efektīvie balsu gājieni un vispār ērtā dziedamība, bet svaigs, nemākslots dabīgums, kā viņa agrākajās dziesmās ("Senatne", "Rekviēms"), te tādā mērā vairs nav atrodams. 

Valentīns Bērzkalns rakstīja, ka taisni īpatnējā svaiguma dēļ Melngaiļa "Mūsu Tēvs" joprojām paliek viens no interesantākiem latviešu kordarbiem. Cits jautājums, kā pieejam tā muzikālajai koncepcijai vispār. Tā ir it kā simfoniska glezna, kur ik vārds un frāze noteic muzikālo izteiksmi, kā tas ir orķestrī, kad sižets izšķir arī formu un instrumentāciju. Un Melngaiļa darbu var dziedāt tikai latviešu, bet ne kādā citā valodā; mēs redzam, ka pat no tradicionālā teksta mūzikas autors vietumis atkāpies, kur tas bijis nepieciešams viņa mākslinieciskajiem nolūkiem.
Šādi darbi prasa vai nu pilnīgu atzīšanu vai noliegšanu, un gados, kas jau aiztecējuši kopš Melngaiļa "Mūsu Tēva" dzimšanas, esam izšķīrušies par pirmo ceļu — jo autors mūs pārpilnām pārliecinājis. Sekundas, iestrādātas "Mūsu Tēvā" kā toņkārtas V un VI pakāpes ērģeļpunkts vidus balsis, nav lietotas kā harmonisks pašmērķis, bet drīzāk kā orķestrāls palīglīdzeklis, kas piešķir parastajam četrbalsīgajam salikumam jaunu nokrāsu.

## Atsauces
Valentīns Bērzkalns

**Valentīns Bērzkalns** (1914-1975) bija latviešu mūzikas vēsturnieks, komponists un mūzikas pedagogs, kas pēc Otrā pasaules kara beigām dzīvoja ASV.

Bērzkalna tautasdziesmu apdares ir vienkāršas, bet sirsnīgas, patiesas, koriski labi izstrādātas. Tās atskaņoja daudzos latviešu trimdas dziesmu svētkos, gūstot klausītāju nedalītu atzinību.

## Dzīvesgājums
thumb|200px|Grāmatas "Latviešu dziesmu svētku vēsture: 1864–1940" vāks.
Dzimis 1914. gada 17. septembrī Izvaltā Latgalē. Mācījās Rēzeknes skolotāju institūtā un 1930. gadu otrajā pusē studēja Latvijas konservatorijas kompozīcijas teorijas klasē, viņa pirmie sacerējumi bija variācijas par latviešu tautasdziesmas "Visiem rozes dārzā ziedēj’, Manas rozes neziedēja" tēmu.
Pēc studiju beigšanas viņš strādāja par mūzikas pedagogu Zilupes un Rēzeknes skolās, vēlāk Mālpils mājturības vidusskolā u.c.

Otrā pasaules kara beigās viņš devās bēgļu gaitās uz Vāciju, no 1955. gada dzīvoja Filadelfijas pilsētā ASV, kur vadīja ansambli "Sidrabene". 1958. gadā publicēja pētījumu "Ceļi" par Jurjānu Andreju. Piedalījās trimdas latviešu dziesmu svētkos, dziesmu dienās un turpināja latviešu dziesmu svētku vēstures pētījumus, kas 1965. gadā noslēdzās ar apjomīgas grāmatas "Latviešu dziesmu svētku vēsture: 1864–1940" izdošanu. 1968. gadā iznāca viņa grāmata "Latviešu dziesmu svētki trimdā".
Līdztekus vēstures pētījumiem Bērzkalns pierakstīja visus latviešu mūzikas dzīves notikumus, no 1968. gada bija ASV Latviešu Koru apvienības izdotā periodiskā rakstu krājuma „Latvju Mūzika” galvenais redaktors un veidoja "Latviešu mūzikas vārdnīcu".

Miris 1975. gada 18. februārī Dženkintaunā (*Jenkintown*) pie Filadelfijas no sirds slimības.

## Darbi
* Valentīns Bērzkalns. Latviešu dziesmu svētku vēsture: 1864–1940. Bruklina: Grāmatu draugs, 1965. - 559 lappuses
* Valentīns Bērzkalns. Latviešu dziesmu svētki trimdā: 1946-1965. Bruklina: Grāmatu draugs, 1968. - 445 lappuses

## Literatūra
* Zirnītis, E. “Latviešu nacionālās dziesmas koklētājs.” Akadēmiskā Dzīve: 1976. Nr. 18.: 105.-106.
* “Miris mūzikas vēsturnieks Valentīns Bērzkalns.” Laiks, 1975. 22. februāris.

## Atsauces
Skotijs Boumens

**Skots Boumens** (; dzimis ) ir kanādiešu hokeja treneris. Savas karjeras laikā Boumens deviņas reizes izcīnījis Stenlija kausu kā treneris (vēl vairākkārt, ieņemot citus amatus klubos), divas reizes iegūstot arī Džeka Adamsa balvu, ko pasniedz NHL labākajam trenerim. No 2013. gada līdz 2022. gadam Boumens bija Čikāgas "Blackhawks" vecākais padomnieks.

Skotijs Boumens bieži tiek uzskatīts par labāko treneri NHL vēsturē.

## Karjera
Par NHL treneri Boumens kļuva 1967.—68. gada sezonā kā Sentluisas "Blues" galvenā trenera palīgs. Sezonas vidū viņš kļuva par galveno treneri, aizvedot komandu līdz Stenlija kausa finālsērijai, kurā gan tā piekāpās Monreālas "Canadiens" vienībai. Ar "Blues" Boumens strādāja līdz 1971. gadam.

1971.—72. gada sezonu Boumens uzsāka jau kā Monreālas "Canadiens" galvenais treneris, nākamajās astoņās sezonās kopā ar klubu kļūstot par pieckārtēju Stenlija kausa ieguvēju. No 1979. līdz 1987. gadam trenēja Bufalo "Sabres". 1991. gadā kļuva par Pitsburgas "Penguins" galveno treneri, kopā ar klubu izcīnot vēl vienu Stenlija kausa titulu.

No 1993. līdz pat 2002. gadam Boumens bija Detroitas "Red Wings" galvenais treneris, kopā ar klubu trīs reizes izcīnot Stenlija kausa čempiones titulu.

Boumens trenējis arī Kanādas hokeja izlasi 1976. un 1981. gada Kanādas kausa izcīņā.
## Atsauces

## Ārējās saites
* ''Eliteprospects.com'' profils
Vojtehs Polāks

**Vojtehs Polāks** (; dzimis 1985. gada 27. jūnijā) ir bijušais čehu hokejists, kreisās malas uzbrucējs.

## Spēlētāja karjera
Profesionāļa karjeru sāka 2000.—01. gada sezonā, kuras gaitā debitēja Čehijas Ekstralīgas kluba *[[HC Karlovy Vary]]* rindās. Komandas sastāvā viņš spēlēja līdz pat 2004.—05. gada sezonas vidum, kad pārcēlās uz Jihlavas "Dukla" vienību.

2005.—06. gada sezonu Polāks sāka Amerikas hokeja līgas kluba Aiovas "Stars". 2005.—06. un 2006.—07. gada sezonās uzbrucējs aizvadīja kopumā piecas spēles arī NHL klubā Dalasas "Stars". 2007.—08. gada sezonas vidū uzbrucējs atgriezās *HC Karlovy Vary* sastāvā.

2008. gadā Polāks pievienojās *[[HC Oceláři Třinec]]* rindām, 2011. gadā kopā ar klubu izcīnot Čehijas čempiona titulu. 2011.—12. gada sezonu aizvadīja Šveices hokeja līgas klubos Klotenes "Flyers" un Langnavas "Tigers", taču 2012.—13. gada sezonu iesāka HK Davosas rindās. Davosas klubs Polāku gan drīz izīrēja *HC Karlovy Vary*, kā arī HK Homutovas vienībām.

2013. gada septembrī noslēdza līgumu ar KHL klubu Rīgas "Dinamo", taču vien pēc deviņām aizvadītām spēlēm no komandas rindām tika atskaitīts. Sezonu viņš turpināja Čehijas Ekstralīgas vienībā *[[HC Trinec]]*, savukārt 2014.—15. gada sezonu aizvadīja SM līgas vienībā Tamperes "Ilves".

## Ārējās saites
Vladimirs Konstantinovs

**Vladimirs Konstantinovs** (; dzimis 1967. gada 19. martā) ir bijušais krievu hokejists, aizsargs. PSRS hokeja izlases rindās kļuvis par trīskārtēju Pasaules čempionu, 1997. gadā Detroitas "Red Wings" rindās izcīnījis Stenlija kausu.

## Spēlētāja karjera
Profesionāļa karjeru Konstantinovs sāka 1984. gadā, kad uzsāka spēlēt PSRS čempionāta komandā Maskavas CSKA. Tās rindās viņš spēlēja līdz pat 1990.—91. gada sezonas izskaņai.

1991. gadā Konstantinovs pārcēlās uz NHL, kur pievienojās Detroitas "Red Wings" rindām. "Red Wings" sastāvā tālākajās sezonās viņš spēlēja tā dēvētajā krievu maiņā kopā ar aizsargu Vjačeslavu Fetisovu, kā arī uzbrucējiem Igoru Larionovu, Vjačeslavu Kozlovu un Sergeju Fjodorovu. "Red Wings" sastāvā viņš 1996.—97. gada sezonā izcīnīja Stenlija kausu.

Konstantinova profesionāļa karjera pārtrūka 1997. gadā, kad pēc privāta pasākuma, kurā tika atzīmēta Stenlija kausa izcīnīšana, limuzīns, kurā brauca Konstantinovs, Fetisovs un komandas masieris, ieskrēja kokā. Vairākas nākamās nedēļas Konstantinovs atradās komā, kā arī cieta no nopietnās galvas traumām un paralīzes.

## Ārējās saites
Torkvato Taso

**Torkvato Taso** (; dzimis , miris ) bija manierisma laika itāļu dzejnieks. Poēmas "Atbrīvotā Jeruzaleme" autors. Viens no populārākajiem dzejniekiem Eiropā līdz 19. gadsimta sākumam.

Dzimis Sorento, dižciltīgā ģimenē. Bērnībā un jaunībā kopā ar tēvu dzīvojis Salerno, Neapolē, Romā, Urbīno, Venēcijā. Studējis Padujā un Boloņā. 1565. gadā ieradās Ferrārā, kur tika pieņemts vietējā hercoga galmā. 1570. gadā kopā ar hercoga brāli kardinālu Luidži d'Esti pabija Parīzē. 1575. gadā pabeidza poēmas "Atbrīvotā Jeruzaleme" pirmo versiju. Kaut arī hercogs, sajūsmināts par poēmu, aicināja to publicēt, Taso vēl un vēl centās to pilnveidot, tāpēc poēma tika publicēta tikai 1581. gadā. 

No 70. gadu vidus Torkvato Taso parādījās psihiskas saslimšanas - vajāšanas mānijas pazīmes. No 1579. gada līdz 1586. gadam bija ieslodzīts Ferrāras Sv. Annas trakonamā. Tā arī neatlabdams, vēlāk dzīvoja dažādās Itālijas pilsētās. 1595. gadā Romas pāvests uzaicināja Taso uz Romu, lai kronētu kā dzejnieku karali. Nenodzīvojis līdz kronēšanas ceremonijai, Taso Romā mira.

## Ārējās saites
*
Anderss Sūrns

**Anderss Lēonards Sūrns** (; dzimis , miris ) bija zviedru gleznotājs, grafiķis un tēlnieks.

Dzimis Mūrā, Dālarnā. Skolā gājis Mūrā un Enšēpingā. No 1875. līdz 1880. gadam mācījās Zviedrijas mākslas akadēmijā. Daudz ceļoja, iegūdams starptautisku atpazīstamību. Iesākumā radot akvareļus, no 1887. gada pievērsās galvenokārt eļļas glezniecībai. Sūrns radījis portretus (to skaitā 3 ASV prezidentu portretus), ainavas, žanra gleznas, aktus. Īpaši pievērsies dzimtās Dālarnas dabai un cilvēkiem.

1886. gadā gleznotais akvarelis *Sommarnöje* 2010. gadā tika pārdots par rekordaugstu summu zviedru mākslinieka darbam — par 26 miljoniem kronu jeb vairāk nekā 2,7 miljoniem eiro.

## Ārējās saites

* Anderss Sūrns ''artcyclopedia'' 
* Andersa Sūrna darbi ''museumsyndicate''
Huana Fernandesa salas

**Huana Fernandesa salas** () ir Čīlei piederošs vulkānisks arhipelāgs Klusajā okeānā. Administratīvi ietilpst Valparaiso reģiona Valparaiso provincē. Izvietojušās  no Dienvidamerikas kontinenta piekrastes  uz dienvidiem no Desventuradasu salām. Salu grupā ietilpst 3 salas: Alehandro Selkērka sala (), Robinzona Krūzo sala () un Santaklēra (). Vienīgā apdzīvotā ir Robinsona Krūzo sala, kuras ziemeļrietumos atrodas arhipelāga lielākā apdzīvotā vieta Sanhuana Bautista. Salās, izņemot daļu no Robinsona Krūzo salas, ierīkots Huana Fernandesa arhipelāga nacionālais parks.

Salas 1574. gada 22. novembrī atklāja spāņu jūrasbraucējs Huans Fernandess, kas nodēvēja tās par Masatjeru un Masafueru (‘tuvākā’ un ‘tālākā’ no kontinenta krasta). 17. un 18. gadsimtā salas tika izmantotas kā pirātu patvērums un ieslodzījuma kolonija. No 1704. līdz 1709. gadam Masatjeras salā vienatnē dzīvoja skotu jūrnieks Aleksandrs Selkērks, kas vēlāk tika izmantots par prototipu Daniela Defo romāna Robinsons Krūzo galvenajam varonim.

## Atsauces

## Ārējās saites
Hermanis Veils

**Hermanis Klauss Hugo Veils** (, dzimis , miris ) bija vācu izcelsmes šveiciešu/amerikāņu matemātiķis, fiziķis un filozofs.

## Dzīvesstāsts

Dzimis Elmshornā, ģimnāzijā mācījies Altonā. No 1904. līdz 1908. gadam Genteingenē un Minhenē studēja matemātiku un fiziku. Doktora disertāciju aizstāvēja pie Dāvida Hilberta. Vēlāk kļuva par Alberta Einšteina kolēģi Cīrihes Augstākajā tehniskajā skolā. 1921. gadā uz Cīrihi pārcēlās arī Ervīns Šrēdingers, un kļuva par Veila tuvu draugu. 1930. gadā Veils ieņēma Hilberta vietu Getingenes Universitātē, tomēr 1933. gadā, nākot pie varas nacistiem, devās uz ASV, daļēji tāpēc, ka Veila sieva bija ebrejiete. Līdz 1951. gadam Veils strādāja Prinstonā, Padziļināto studiju institūtā.

## Ārējās saites
Veils

**Veils** var būt:

* Hermanis Veils (*Hermann Weyl*; 1885―1955) — vācu izcelsmes šveiciešu/amerikāņu matemātiķis, fiziķis un filozofs;
* Kurts Veils (*Kurt Weill*; 1900―1950) ― ebreju izcelsmes vācu komponists, teātra un kino mūzikas autors;
* Volfgangs Veils (*Wolfgang Weil*; 1912―1945) ― austriešu šahists;
* Žans Veils (*Jean Weill*) ― šveiciešu paukotājs, startējis 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs.
Frovorda rags

**Frovorda rags** (,  — ‘Untumainais rags’) ir zemesrags Čīles dienvidos Magelāna šauruma krastā, Dienvidamerikas kontinentālās daļas galējais dienvidu punkts. Izvietojies Bransvikas pussalas dienvidu galā 85 km no Puntaarenasas pilsētas. Nosaukumu zemesragam 1587. gadā piešķīra angļu korsārs Tomass Kevendišs pēc zemesragā un tā apkārtnē pastāvošajiem neprognozējamajiem un skarbajiem laikapstākļiem.

## Atsauces

## Ārējās saites
Grafu teorija

[thumb|250px|Neorientēts [grafs ar sešām virsotnēm un septiņām šķautnēm]]
**Grafu teorija** ir diskrētās matemātikas nozare, kas pēta grafu kombinatoriskās un topoloģiskās īpašības. Ar grafu teorijas elementiem var tikt risinātas zinātniskas un tehniskas problēmas. Nozares attīstībā lielu devumu ieguldīja lietojums elektrotehnikā un ģeogrāfisko karšu izstrādāšanā.

Leonards Eilers 1736. gadā formulēja matemātiski pirmo grafu teorijas uzdevumu (par Kēnigsbergas tiltiem). Latvijā ar grafu teoriju sāka nodarboties 20. gadsimta 60. gados.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Matemātikas enciklopēdijas šķirklis
(I Can't Get No) Satisfaction

***(I Can't Get No) Satisfaction*** ir angļu rokgrupas *[[The Rolling Stones]]* 1965. gada dziesma. Dziesmu sarakstījuši Miks Džegers un Kīts Ričardss.

Dziesma pirmoreiz tika izdota singla veidā 1965. gada jūnijā ASV un tika iekļauta albuma *[[Out of Our Heads]]* ASV versijā, kas tika izdota tā paša gada jūlijā. *Satisfaction* guva panākumus, šī bija pirmā grupas dziesma, kas ASV singlu topā ierindojās pirmajā vietā. Apvienotajā Karalistē dziesma tika atskaņota vienīgi pirātiskajās radiostacijās, jo dziesmas vārdi tika uzskatīti par pārāk seksuāli ierosinošiem. Apvienotajā Karalistē kā singls dziesma tika izdota 1965. gada augustā.

Dziesma tiek uzskatīta par vienu no visu laiku izcilākajām rokdziesmām. 2004. gadā *[[Rolling Stone]]* žurnāls to savā 500 izcilāko dziesmu sarakstā ierindoja otrajā vietā pēc Boba Dilana *[[Like a Rolling Stone]]*.

## Dziesmas pozīcijas topos

## Atsauces

## Ārējās saites
* Dziesmas vārdi
* https://www.rollingstone.com/music/music-lists/best-songs-of-all-time-1224767/the-rolling-stones-i-cant-get-no-satisfaction-2-1225307/
Like a Rolling Stone

***Like a Rolling Stone*** ir amerikāņu mūziķa Boba Dilana 1965. gada dziesma. Tā tika izdota singla formātā . *Like a Rolling Stone* ir iekļauta mūziķa sestajā studijas albumā *[[Highway 61 Revisited]]*.

2004. gadā *[[Rolling Stone]]* žurnāls to savā 500 izcilāko dziesmu sarakstā ierindoja pirmajā vietā.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Dziesmas vārdi
Roberts Ligers

**Roberts Ligers** (dzimis , miris ) bija latviešu režisors un aktieris.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1931. gadā Gulbenē. Mācījās Gulbenes vidusskolā un Latvijas Valsts konservatorijas Teātra fakultātē, ko absolvēja 1955. gadā. No 1955. līdz 1991. gadam bija Dailes teātra aktieris. 1956. gadā sāka vadīt ansambli "Rīgas pantomīma", kas līdz 1967. gadam bija pazīstams kā celtnieku kultūras nama "Oktobris" dramaturģijas kolektīvs.

1959. gadā kļuva par Latvijas Teātra darbinieku savienības biedru.

## Pagodinājumi
* Latvijas PSR Nopelniem bagātais kultūras darbinieks (1981)

## Atsauces
Ligers

**Ligers** var būt:
* Roberts Ligers — latviešu režisors un aktieris;
* Ziedonis Ligers — latviešu etnogrāfs, jurists un mākslas vēsturnieks.
* Aigars Ligers - latviešu aktieris;
Nokia Pure

thumb|right|300px|''Nokia Pure'' paraugs
***Nokia Pure*** ir *[[sans-serif]]* burtveidolu grupa, kuru *[[Nokia]]* vajadzībām 2011. gadā izstrādāja Londonā bāzētais uzņēmums *[[Dalton Maag]]*. *Nokia* to izmanto digitālajiem medijiem, mobilajās ierīcēs un mobilajā vidē.

Līdz 2011. gadam *Nokia* izmantoja *Nokia Sans* burtveidolu, kuru izstrādāja vācu dizainers Ēriks Špīkermanis (*Erik Spiekermann*).

## Ārējās saites
* Nokia Pure blog Dalton Maag
Papīra mašīna

**Papīra mašīna** ir iekārta, kas paredzēta papīra iegūšanai no šķiedru masas (parasti koksnes celulozes) nepārtrauktā procesā. Papīra mašīnas tiek izvietotas papīrfabrikās.

## Vēsture
Pirms nepārtraukta procesa izgrudrošanas papīru izgatavoja individuālās loksnēs. 1799. gadā francūzis Luijs Nikolā Robērs (*Louis-Nicolas Robert*) ieguva patentu par nepārtraukta procesa papīra mašīnu. Pēc Franču revolūcijas Robēra patents un prototipa mašīna nonāca brāļu *Fourdrinier* rokās. Tie finansēja uzlabotas Robēra papīra mašīnas izgatavošanu, un 1803. gadā Frogmorā (*Frogmore*), Anglijā tika pabeigta pirmā papīra mašīna.

## Uzbūve
thumb|right|500px|Papīra mašīnas shēma, kurā parādītas sekcijas: formēšana (''Wet End''), presēšana (''Wet Press''), žāvēšana (''Dryer''), kalanderi (''Calender'')
Papīra mašīnai parasti ir četras atsevišķas darba sekcijas:
* Formēšanas sekcija — izšķīnātās papīra masas filtrēšana un papīra loksnes formēšana nepārtrauktā vienmērīgā kārtā;
* Preses sekcija — mitrā šķiedru slāņa presēšāna augstā spiedienā starp lieliem ruļļiem, lai izspiestu cik vien iespējams daudz ūdens;
* Žāvēšanas sekcija — izspiestā loksne virzās daļēji apkārt karstiem cilindriem, ar kuriem tiek izžāvēts atlikušais ūdens (mitrums papīrā paliek aptuveni 6 %);
* Kalanderu sekcija — papīra loksne starp vairākiem metāla ruļļiem tiek nogludināta un sablīvēta.
Kaijaks

**Kaijaks** ir latviešu cilmes uzvārds. Personas ar šādu uzvārdu:

* Jānis Kaijaks (dzimis 1952. gadā) — latviešu režisors, aktieris, pedagogs, komponists un politiķis;
* Jānis Kaijaks (dzimis 1931. gadā) — latviešu pedagogs, diriģents un komponists;
* Vladimirs Kaijaks (1930—2013) — latviešu rakstnieks.

## Skatīt arī
* Kajaks

## Atsauces
Tumblr

***Tumblr***, logo stilizēts kā ***tumblr.***, ir mikroblogošanas platforma un sociālais tīkls. Tas pieder *[[WordPress.com]]* meitas uzņēmumam *[[Automattic]]*. *Tumblr* ir dibinājis Deivids Karps. Vietne piedāvā lietotājiem publicēt multimediju un citus failus īsos blogos. Lietotāji var sekot citiem blogiem, kā arī padarīt savus blogus privātus.

Saskaņā ar 2013. gada augusta datiem, *Tumblr* kopumā ir vairāk nekā 130,5 miljoni blogu. Mājaslapas izstrāde tika uzsākta 2006. gadā.

2019. gada augustā *[[Verizon Media]]* (agrākais *Oath*) *Tumblr* pārdeva *[[WordPress.com]]* meitas uzņēmumam *[[Automattic]]*.

## Atsauces

## Ārējās saites
*
Artjoms Kameņistijs

**Artjoms Kameņistijs** (), īstajā vārdā **Artūrs Smirnovs** (*Артур Сергеевич Смирнов*), ir Doneckā, Ukrainā, dzīvojošs krievu valodā rakstošs zinātniskās fantastikas rakstnieks. Raksta piedzīvojumu fantastikas žanrā, bieži par laikabiedriem, kas nokļuvuši citā pasaulē, citā realitātē. Vairākkārt nominēts dažādām Ukrainas literatūras balvām.

## Bibliogrāfija
* Cikls «Praktikante» *(Практикантка)*
** Praktikante *(Практикантка)*, 2007
** Kaujas vienība *(Боевая единица)*, 2008
* Cikls «Aizliegtā pasaule» *(Запретный Мир)*
** Aizliegtā pasaule *(Запретный Мир)*, 2008
** Pasaules sirds *(Сердце мира)*, 2010
* Cikls «Robežupe» *(Пограничная река)*
** Robežupe *(Пограничная река)*, 2009
** Haitanas zemes *(Земли Хайтаны)*, 2009
** Ceturtais gads *(Четвертый год)*, 2009
** Tās ir mūsu mājas *(Это наш дом), 2010
* Cikls «Bezvārda Impērija» *(Безымянная Империя)*
** Vienpatņu laiks *(Время одиночек)*, 2010
** Nāvinieku ceļi *(Дороги смертников)*, 2010
* Cikls «Devītais» *(Девятый)*
** Devītais *(Девятый)*, 2011
** Maļroka drupās *(На руинах Мальрока)*, 2011
** Uzvarētāja dzimšana *(Рождение победителя)*, 2012
** Dienvidjūru admirālis *(Адмирал Южных морей)*, 2013
* Cikls «Nežēlīgā paradīze» *(Рай беспощадный)*
** Nežēlīgā paradīze *(Рай беспощадный)*, 2012
** Arhipelāga malā *(На краю архипелага)*, 2013
* Cikls «Tehno izdzimteņi» *(Исчадия техно)*
** Tehno izdzimteņi *(Исчадия техно)*, 2013
** Dienvidu aukstums *(Холод юга)*, 2014
* Ārpus cikliem
** Iznīcības rādiuss *(Радиус поражения/Цветы для настоящих мужчин)*, 2010
** Uzvarētāju safari *(Сафари для победителей/Охота на побежденных)'', 2011

## Atsauces
Sauszemes bruņurupuču virsdzimta

**Sauszemes bruņurupuču virsdzimta** (*Testudinoidea*) ir viena no bruņurupuču kārtas (*Testudines*) slēptkakla bruņurupuču virsdzimtām, kas apvieno 4 mūsdienās dzīvojošas dzimtas un vairākas izmirušas dzimtas. Šai virsdzimtai pieder lielākā daļa gan sauszemes, gan saldūdens, gan daļēji ūdenī mūsdienās dzīvojošo bruņurupuču sugu. Attīstoties no daļēji ūdenī dzīvojošiem bruņurupučiem, sauszemes bruņurupuči ir vienīgā grupa, kas piemērojusies dzīvei pilnīgi uz sauszemes. 

Sauszemes bruņurupuču virsdzimtas sugas mājo Ziemeļamerikā, Dienvidamerikā, Eiropā, Āzijā un Āfrikā. Nezināmu iemeslu dēļ šīs grupas sugas nav sastopamas Austrālijā. Šajā kontinentā dominē sānkakla bruņurupuči (*Pleurodira*). Arī Latvijas vienīgā bruņurupuču suga -  pieder pie sauszemes bruņurupuču virsdzimtas.

## Sistemātika
* 
** 
** 
** 
** 
** dzimta †
** dzimta †
** dzimta †

## Atsauces

## Ārējās saites

*Bruņurupču noteicējs latviešu valodā
*A new basal testudinoid turtle
*Testudinoidea
Vladimirs Kaijaks

**Vladimirs Kaijaks** (dzimis  Cēsīs, miris ) bija latviešu rakstnieks. Rakstīja stāstus, noveles, romānus, kriminālstāstus, kinoscenārijus.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1930. gadā Cēsīs kā **Kārlis Laimonis Lazdovskis**. 1946. gadā beidza mācības Liepas septiņgadīgajā skolā, viņa pirmā literārā publikācija bija dzejolis "Kolhoza tirgus", kas  tika publicēts laikraksta "Padomju Jaunatne" literatūras un mākslas pielikumā. 1950. gadā absolvēja Rīgas 50. strādnieku jaunatnes vakara skolu. Darbojās Rīgas 28. septiņgadīgajā skolā kā pionieru vadītājs, no 1950. līdz 1954. gadam bija Latvijas PSR Radiokomitejas redaktors un ārštata korespondents. 

Pēc laulībām ar Mirdzu Bendrupi 1959. gadā sāka publicēties ar pseidonīmu Kārlis Bendrups, līdz 1962. gadam vasarās strādāja dažādās mežniecībās, no 1978. līdz 1981. gadam bija Latvijas Rakstnieku savienības literārais konsultants un referents.

Par stāstu "Cilda" saņēma Eduarda Veidenbauma prēmiju 1990. gadā. Pēc Kaijaka romāna četrām daļām ("Enijas bize", "Zem Marsa debesīm", "Nārbuļu dēli", "Mantinieki") uzņemts seriāls "Likteņa līdumnieki".

## Piezīmes un atsauces
### Piezīmes

### Atsauces

## Ārējās saites
* ''Makslinieki.lv'' profils
* ''Literature.lv'' profils
Māris Ziediņš (basketbolists)

**Māris Ziediņš** (dzimis  Valmierā) ir bijušais latviešu basketbolists, spēlēja spēka uzbrucēja pozīcijā. Visilgāko laika posmu pārstāvējis Latvijas Basketbola līgas (LBL) klubu BK Valmiera, bet pēc tam divas sezonas arī citu Valmieras klubu Valmiera Glass/VIA.

M. Ziediņš nāk no Strenčiem un ir Valmieras jaunatnes basketbola sistēmas audzēknis. 2008. gada vasarā viņš Latvijas U-18 izlases sastāvā piedalījās Eiropas čempionātā Grieķijā, kur Vara Krūmiņa vadītā izlase ierindojās 7. vietā.

2013. gadā BK Valmiera ar M. Ziediņu sastāvā izcīnīja LBL bronzas medaļas, bet 2017. gadā viņš izcīnīja sudraba medaļas BK Ventspils sastāvā. Ārpus Latvijas spēlējis vairākos Igaunijas klubos, kā arī Austrijā. Viņa pēdējā profesionālā komanda 2022. gadā bija Latvijas—Igaunijas Basketbola līgā spēlējošais Igaunijas klubs *[[BC Tallina Kalev]].*

2025. gadā M. Ziediņš iesaistījies amatieru basketbolā, pārstāvot Reģionālās basketbola līgas debitantus, klubu "Ventspils tehnikums".

Bijis Latvijas U-18 izlases spēlētājs, kā arī pārstāvējis Latvijas otro izlasi pārbaudes turnīrā Ķīnā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Pasaules čempionāts šosejas riteņbraukšanā — komandu brauciens vīriešiem

**[[Pasaules čempionāts šosejas riteņbraukšanā]] — komandu brauciens vīriešiem** bija ikgadējs pasaules čempionāts šosejas riteņbraukšanā komandu braucienā (TTT), ko organizēja pasaulē vadošā organizācija riteņbraukšanā, Starptautiskā Riteņbraukšanas savienība (UCI).

Čempionātu nacionālajām komandām ieviesa 1962. gada Pasaules čempionātā un tas notika līdz 1994. gadam katru gadu, izņemot kopš 1972. gada ieviesto nosacījumu, ka komandu brauciens nenotika olimpiskajos gados. Komandā bija četri braucēji un sacensību distance bija ap 100 kilometrus gara.

Pēc tam bija ilgstoša pauze bez šādiem čempionātiem, līdz 2012. gada čempionātā tika ieviesta atsevišķa ieskaite profesionālajām komandām. Komandā bija seši braucēji, 2012. gada sacensību trases garums bija 53,2 kilometri. Šīs sacensības bija arī daļa no UCI Pasaules tūres ieskaites. Sacensības profesionālajām komandām notika līdz 2018. gadam, bet 2019. gada čempionātā tās aizstāja ar jaukto komandu stafeti nacionālajām izlasēm.

## Medaļu ieguvēji
Nacionālās izlases 1962–1994

Profesionālās komandas kopš 2012. gada
Ermita salas

**Ermita salas** () ir Čīlei piederošs neliels neapdzīvots vulkānisks arhipelāgs Dienvidamerikas dienvidu galā. Administratīvi ietilpst Magaljanesas un Čīles Antarktikas reģiona Čīles Antarktikas provincē. Arhipelāgs izvietojies  no Ugunszemes piekrastes. Franklina šaurums to atdala no Vulastona salām ziemeļos. Lielākās arhipelāga salas ir Ermita sala, Heršela sala, Disēta sala un Hornas sala. Hornas salas dienvidu galā atrodas Dienvidamerikas galējais dienvidu punkts Hornas rags (neskaitot Djego Ramiresa salas). Ermita salas kopā ar Vulastona salām ietilpst 1945. gadā izveidotajā Hornas raga nacionālajā parkā. Salas nosauktas par godu holandiešu admirālim Žakam Ermitam (*Jacques L'Hermite*, 1582-1624).

## Atsauces

## Ārējās saites
Tiimari

[thumb|220px|''Tiimari'' veikals [Helsinki|Helsinkos]]
***Tiimari Oyj Abp *** bija Somijas kancelejas un saimniecības preču un dāvanu mazumtirdzniecības veikalu ķēde. Galvenais birojs atrodadās Vantā. Dibināts 1975. gadā.
Uzņēmumam 2013. gada septembrī pasludināts bankrots.

Uzņēmumam 2012. gada beigās piederēja 194 veikali, no kuriem 174 Somijā, bet pārējie — Baltijas valstīs. Noliktavu un loģistikas centrs atrodas Lahti.

*Tiimari Oyj Abp* akcijas no 1988. līdz 2013. gadam tika kotētas biržā *[[NASDAQ OMX Helsinki]]*.

## Vēsture
1975. gadā Kari Sulkanens (*Kari Sulkanen*) dibināja uzņēmumu *Tiimari* un atvēra kancelejas un citu preču veikalu.
1985. gadā uzņēmumam jau bija 50 veikali Somijā.
1988. gadā *Tiimari* akcijas sāka kotēt Helsinku biržā.
1991. gadā *Tiimari* tika pārdots tirdzniecības uzņēmumam *[[Rautakirja]]* un veikalu skaits pārsniedza 100.
1998. gadā uzņēmumu nopirka privāto investīciju grupa *[[Capman]]*.
2001. gadā atvērti pirmie *Tiimari* veikali Latvijā un Igaunijā.
2006. gada oktobrī *Tiimari* mātes uzņēmumu *Maritii Oy* iegādājās dāvanu, kancelejas un saimniecības preču ražotājs *Leo Longlife*.
2007. gadā *Tiimari* nopirka Zviedrijas veikalu ķēdi *Gallerix*, kuru 2012. gadā izpirka *Gallerix* vadība.

2012. gadā palielinājās uzņēmuma zaudējumi. 2013. gada jūlijā tika paziņots, ka *Tiimari* Somijā slēgs 24 veikalus.
2013. gada 18. septembrī *Tiimari* iesniedza bankrota pieteikumu. 20. septembrī atzina uzņēmumu *Tiimari Oyj Abp* un *Tiimari Retail Oy* bankrotu. *Tiimari* dibinātājs Kari Sulkanens uzskata, ka uzņēmumu pazudināja koncentrēšanās uz dāvanu precēm. Tika meklēti potenciālie pircēji, bet neviens nenopirka veikalu ķēdi.
2013. gada 9. oktobrī pārtraukta *Tiimari* akciju kotēšana biržā *[[NASDAQ OMX Helsinki]]*.
2014. gada sākumā pēdējie *Tiimari* veikali tika slēgti.
Martā paziņots, ka kāds Somijas uzņēmējs iegādājies *Tiimari* zīmolu.

## ''Tiimari'' Latvijā
2001. gada 30. augustā reģistrēts *Tiimari Retail Oy* meitas uzņēmums SIA *Tiimari Latvia*. Tam piederēja seši veikali lielākajos tirdzniecības centros Rīgā.

2014. gada 1. maijā slēgti visi *Tiimari* veikali. 13. maijā sākts *Tiimari Latvia* likvidācijas process, bet 27. maijā mainīts uzņēmuma nosaukums uz SIA *VLTN Latvia*.
2015. gada 24. februārī uzņēmums SIA *VLTN Latvia* likvidēts.

## Atsauces

## Ārējās saites

* ''Tiimari'' vietne
Mencendorfa nams

**Mencendorfa nams** ir 17.—18. gadsimta rīdzinieku dzīvojamais nams — muzejs, kas atrodas Grēcinieku ielā 18, Rīgā. Šī ir Rīgas vēstures un kuģniecības muzeja filiāle "Mencendorfa nams. Rīdzinieku 17.—18. gadsimta māja—muzejs".

Ēka celta 1695. gadā, pārbūvēta 1755. Līdz pat 1939. gadam ēkā bija veikals, dzīvokļi un noliktavu telpas. 1902. gadā tika pārveidota fasāde Grēcinieku ielas pusē, arhitekts — Vilhelms Neimanis.

No 1723. līdz 1902. gadam te atradās Brieža aptieka (*Apotheke Brandt*), kas ir sestā vecākā aptieka Rīgā. Vēl šajā ēkā atradušies dažādi veikali, J. Kelma stiklinieka darbnīca. PSRS okupācijas laikā Mencendorfa namā bija iekārtoti dzīvokļi. Laikā no 1981. līdz 1992. gadam ēkā tika veikta rekonstrukcija. 1992. gadā Mencendorfa namam piešķirts muzeja statuss.

Laikā no 1900. līdz 1939. gadam ēkā dzīvoja tirgotāju ģimene Mencendorfi, kas bija ēkas īpašnieki un viņu vārdā tā tiek dēvēta. Muzejs saglabā saikni ar viņu pēctečiem.

Muzejā skatāmas ekspozīcijas par Rīgas iedzīvotāju sadzīvi un tradīcijām. Daļa priekšmetu atvesti no citiem objektiem, kā flīzes no Doma klostera krustejas grīdas un rātsnama galds ar uzliektu malu, lai no tā nenoripotu skaitāmā nauda. Muzejā atrodas arī stikla mākslas darbnīca un vācbaltu kultūras centrs "*Domus Rigensis*".

## Atsauces

## Ārējās saites
*
Atēnu akropole

**Atēnu akropole** ir sena citadele, kas atrodas kalnainā atsegumā virs Grieķijas galvaspilsētas Atēnām. Te atrodas vairākas senas celtnes ar lielu arhitektūras un vēstures nozīmīgumu, tai skaitā Partenons.

Ir pierādījumi, ka pakalns ir ticis apdzīvots jau 4. gadu tūkstotī p.m.ē. Perikls 5. gadsimtā p.m.ē. koordinēja ievērojamāko akropoles celtņu būvniecību. Darbu vadīšanu viņš uzticēja diviem arhitektiem - Iktīnam un Kalikrātam, bet par vadošo tēlnieku kļuva izcilais Fidījs. Partenons un citas būves tika ievērojami sapostītas 1687. gadā.

Akropole atrodas 156 m v.j.l. augstumā, kopumā teritorija ir 3 hektārus liela. Tā ir iekļauta UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā.
Vinnijs Pūks

**Vinnijs Pūks** vai arī vienkārši **Pūks** ir antropomorfisks lācis, ko radījis angļu rakstnieks Alans Aleksandrs Milns. Pūka tēls pirmoreiz parādījās dzejas grāmatā *When We Were Very Young* (1924), tomēr pirmā grāmata par Vinniju Pūku tika publicēta 1926. gadā — "Vinnijs Pūks" (*Winnie-the-Pooh*) —, pēc diviem gadiem tika izdota grāmata "Jaunā māja Pūka Priedītēs" (*The House at Pooh Corner*). Visu darbu ilustrators bija Ernests Hauards Šepards.
thumb|"Vinnijs Pūks un viņa draugi" grāmatas vāks latviešu valodā.
Milns lāci nosauca viņa dēlam Kristoferam Robinam Milnam piederējušā lāča vārdā. Kristofers (kura vārdā tika nosaukts cits tēls grāmatās par Pūku) savu lāci nosauca Kanādas melnā lāča Vinnija vārdā, ko viņš bieži redzēja Londonas zooloģiskajā dārzā.

Pēc Milna nāves viņa atraitne pārdeva tiesības uz Vinnija Pūka tēlu kompānijai *[[The Walt Disney Company]]*. Par viņu ir tikušas uzņemtas vairākas filmas.

Latviski darbi par Vinniju Pūku ir apvienoti grāmatā "Vinnijs Pūks un viņa draugi", ko tulkojusi Vizma Belševica.

## Ārējās saites
* Oriģinālais Vinnijs Pūks
Vidējais pirksts

**Vidējais pirksts** ir trešais no pieciem rokas pirkstiem. Tas atrodas starp rādītājpirkstu un zeltnesi. Rokā tas parasti ir garākais pirksts. To kustina tādi muskuļi kā *flexor digitorum profundus* (saliekšana) un *extensor digitorum* (iztaisnošana). Tam ir nozīmīga loma spēka un līdzsvara sadalē satverot priekšmetus.

Rietumu kultūrās pacelts vidējais pirksts ir nepieklājīgs rokas žests, kas bieži liecina par parastu vai lielu nicinājumu. Parasti šis žests nozīmē "atšujies" vai arī kaut ko līdzvērtīgu. Žests tiek izpildīts, parādot aizmuguriski slēgtu dūri ar paceltu vidējo pirkstu (tomēr īkšķis arī ir nedaudz pacelts). Žesta pirmsākumi meklējami Senajā Grieķijā, vēsturiski tas simbolizēja fallu.

## Ārējās saites
Adena

**Adena** (, *ʻAdan*) ir pilsēta Jemenas dienvidos pie Adenas līča, aptuveni 170 km uz austrumiem no Bābelmandeba šauruma. Pilsēta ir nozīmīga tranzīta osta. Adena ir uzcelta sena vulkāna krāterī. Kopš 2014. gada pilsēta ir pagaidu Jemenas galvaspilsēta.

No 1967. līdz 1990. gadam Adena bija Jemenas Tautas Demokrātiskās Republikas galvaspilsēta.
Djego Ramiresa salas

**Djego Ramiresa salas** () ir Čīlei piederošs neliels neapdzīvots vulkānisku salu arhipelāgs Dienvidamerikas dienvidu galā. Administratīvi ietilpst Magaljanesas un Čīles Antarktikas reģiona Čīles Antarktikas provincē. Izvietojies Dreika šaurumā ap  uz dienvidrietumiem no Hornas raga. Arhipelāgs izstiepts ziemeļu—dienvidu virzienā un veidojas no divām salu grupām — mazākās ziemeļu grupas un lielākās dienvidu grupas, ko atdala ap 3 km plats jūrasšaurums. Lielākās salas ir Bartolomes sala un Gonsalo sala (abas dienvidu grupā). Arhipelāga dienvidos esošā Agilas sala faktiski ir Dienvidamerikas galējais dienvidu punkts (nevis Hornas rags).

Salas 1619. gada 12. februārī atklāja spāņu brāļu Bartolomes un Gonsalo Garsiju de Nodalu ekspedīcija un nosauca par godu ekspedīcijas kosmogrāfam Djego Ramiresam de Areljano Čamasam *(Diego Ramírez de Arellano Chamás)*. Tajā laikā tā bija vistālāk dienvidos sasniegtā sauszeme un saglabāja šo statusu līdz 1775. gadam, kad tika atklātas Dienvidsendviču salas.

Salās nav pastāvīgo iedzīvotāju, 1957. gadā izveidota Čīles kara flotes meteostacija.
Sulfītu process

**Sulfītu process** ir celulozes iegūšana no koksnes masas ķīmiskā procesā. Tas notiek lielās tvertnēs, kurās tiek izmantoti vairāki sērpaskābes sāļi, lai noārdītu lignīnu, kas satur kopā celulozes šķiedras. Procesā izmantotie sāļi ir vai nu sulfīti (SO32−) vai bisulfīti (HSO3−), atkarībā no pH. Pretējais jons var būt nātrijs (Na+), kalcijs (Ca2+), kālijs (K+), magnijs (Mg2+) vai amonijs (NH4+). Reakcijas rezultāta no lignīna rodas šķīstošie lignosulfonātu sāļi.

## Vēsture
Celulozes iegūšanu no koksnes mehāniskā procesā 1840. gados izgudroja vācietis Frīdrihs Gotlībs Kellers. Drīz pēc tam J. Rots (*J. Roth*) izstrādāja ķīmisku procesu, izmantojot sērpaskābi. 1860. gados amerikānis Benjamins Čū Tilgmens (*Benjamin Chew Tilghman*) atklāja, ka celulozes atdalīšanai var izmantot kalcija bisulfītu Ca(HSO3)2. Pirmā sulfītu procesa celulozes fabrika, kas darbojās komerciāli, tika uzcelta 1874. gadā Zviedrijā. Tā izmantoja Karla Daniela Ekmana (*Carl Daniel Ekman*) izstrādāto tehnoloģiju, kas balstījās uz magnija bisulfītu.

1900. gados sulfītu process kļuva dominējošais celulozes ražošanā, izspiežot mehānisko procesu. Tika meklētas arī citas tehnoloģijas. 1879. gadā vācietis Kārlis Dāls (*Carl F. Dahl*) izstrādāja sulfātu procesu (sauktu arī par Krafta procesu). Pirmā sulfātu celulozes fabrika sāka darbu 1890. gadā Zviedrijā. Ar atjaunošanas katla izgudrošanu 1930. gados, kas ļāva atgūt gandrīz visas izmantotās ķimikālijas, kā arī Krafta procesa spēju izmantot dažādus koksnes veidus un izgatavot stiprākas šķiedras, 1940. gados sulfātu process kļuva par dominējošo. Mūsdienās sulfītu process aizņem mazāk nekā 10% no kopējās ķīmiskās celulozes ražošanas un tas turpina samazināties.

1950. gados sulfītu procesā magniju kā pretējo jonu nomainīja kalcijs.

Sulfīta procesu izmantoja Valsts Slokas celulozes un papīra fabrikā līdz 1996. gadam.

## Atsauces
Leipcigas apriņķis

**Leipcigas apriņķis** () ir apriņķis Vācijā, Saksijas federālajā zemē. Apriņķis robežojas ar Saksijas Ziemeļsaksijas apriņķi, Vidussaksijas apriņķi un Leipcigu, Saksijas-Anhaltes zemes Burgenlandes apriņķi, kā arī Tīringenes zemes Altenburgerlandes apriņķi.

Leipcigas apriņķis iedalās 20 pilsētās un 14 kopienās. Pilsētas ir Bādlauzika, Bēlene, Borna, Brandisa, Cvenkava, Froburga, Geithaina, Grimma, Groiča, Kičere, Koldica, Korenzālisa, Marklēberga, Markranštete, Naunhofa, Pēgava, Rēgisa-Breitingene, Rēta, Trebzene/Mulde, Vurcene.

## Ārējās saites
*
Bādlauzika

**Bādlauzika** () ir kūrortpilsēta Vācijā, Saksijas zemē, Leipcigas apriņķī.

## Vēsture
Pilsēta rakstos pirmoreiz pieminēta 1096. gadā. Vēlākos dokumentos tika lietoti vārdi *Luzic* (1181), *Luzich* (1219) un *Lußigk* (1414). 1497. gadā vieta pirmo reizi tika aprakstīta kā Laussigk.

## Atsauces

## Ārējās saites
Hugo Volfs

**Hugo Volfs** (; dzimis , miris ) bija slovēņu izcelsmes austriešu komponists un mūzikas kritiķis. Pazīstams kā vēlā romantisma stila solodziesmām (). Radījis arī operas un instrumentālus darbus.

Bieži sirga ar depresiju. Kopš 1897. gada - rīcībnespējīgs sifilisa seku rezultātā.

## Ārējās saites

* Hugo Volfa profils ''AllMusic'' 
* Hugo Volfa notis ''IMSLP''
Purva bruņurupuču apakšdzimta

**Purva bruņurupuču apakšdzimta** (*Emydinae*) ir viena no divām purva bruņurupuču dzimtas (*Emydidae*) apakšdzimtām, kas apvieno 4 vai 6 ģintis ar 11 sugām. Gadu gaitā apakšdzimta ir piedzīvojusi vairākas sistemātiskas izmaiņas, bet joprojām starp zinātniekiem nav vienprātības.

## Sistemātikas diskusijas un izmaiņas
Vēl nesenā pagātnē punktoto bruņurupuču (*Clemmys*) ģintī tika sistematizētas 4 sugas. Mūsdienās punktoto bruņurupuču ģints ir monotipiska ar vienu sugu - punktotais bruņurupucis (*Clemmys guttata*), bet 2 sugas ir atdalītas atsevišķā meža bruņurupuču (*Glyptemys*) ģintī un viena suga joprojām ir diskutabla - marmorbruņrupucis. Daži sistemātiķi marmorbruņrupuci izdala atsevišķā marmorbruņrupuču ģintī (*Actinemys*), saucot to par *Actinemys marmorata*, bet citi to iedala purva bruņurupuču (*Emys*) ģintī, saucot par *Emys marmorata*. Otra suga, par kuru sistemātiķiem nav vienprātības, ir Amerikas purva bruņurupucis, kuru mēdz daži sistemātiķi izdalīt atsevišķā Amerikas purva bruņurupuču ģintī (*Emydoidea*), sugai dodot zinātnisko nosaukumu *Emydoidea blandingii*, bet citi iedala purva bruņurupuču ģintī, saucot par *Emys blandingii*.

## Sistemātika
***Purva bruņurupuču apakšdzimta** (*Emydinae*)
**ģints Kārbbruņrupuči (*Terrapene*)
***Koahuila kārbbruņrupucis (*Terrapene coahuila*)
***Parastais kārbbruņrupucis (*Terrapene carolina*)
***Punktotais kārbbruņrupucis (*Terrapene nelsoni*)
***Rakstainais kārbbruņrupucis (*Terrapene ornata*)
**ģints Meža bruņurupuči (*Glyptemys*)
***Meža bruņurupucis (*Glyptemys insculpta*)
***Mīlenberga bruņurupucis (*Glyptemys muhlenbergii*)
**ģints Punktotie bruņurupuči (*Clemmys*)
***Punktotais bruņurupucis (*Clemmys guttata*)
**ģints Purva bruņurupuči (*Emys*)
***Amerikas purva bruņurupucis (*Emys blandingii*)
***Purva bruņurupucis (*Emys orbicularis*)
***Marmorbruņrupucis (*Emys marmorata*)
***Sicīlijas purva bruņurupucis (*Emys trinacris*)

## Atsauces
Purva bruņurupuči

**Purva bruņurupuči** (*Emys*) ir purva bruņurupuču dzimtas (*Emydidae*) ģints, kas pieder purva bruņurupuču apakšdzimtai (*Emydinae*). Ģints apvieno 2 vai 4 saldūdenī dzīvojošas sugas. Gadu gaitā apakšdzimta ir piedzīvojusi vairākas sistemātiskas izmaiņas, bet joprojām starp zinātniekiem nav vienprātības.

Latvijā sastopama viena purvu bruņurupuču suga — purva bruņurupucis (*Emys orbicularis*), kas ir vienīgā Latvijas bruņurupuču suga un ir iekļauta Latvijas Sarkanajā grāmatā.

## Sistemātikas diskusijas
Daži sistemātiķi marmorbruņrupuci izdala atsevišķā marmorbruņrupuču ģintī (*Actinemys*), saucot to par *Actinemys marmorata*, bet citi to iedala purva bruņurupuču ģintī, saucot par *Emys marmorata*. Otra suga, par kuru sistemātiķiem nav vienprātības, ir Amerikas purva bruņurupucis, kuru mēdz daži sistemātiķi izdalīt atsevišķā Amerikas purva bruņurupuču ģintī (*Emydoidea*), sugai dodot zinātnisko nosaukumu *Emydoidea blandingii*, bet citi iedala purva bruņurupuču ģintī, saucot par *Emys blandingii*.

## Sistemātika
***Purva bruņurupuču ģints** (*Emys*)
**Amerikas purva bruņurupucis (*Emys blandingii*)
**Marmorbruņrupucis (*Emys marmorata*)
**Purva bruņurupucis (*Emys orbicularis*)
**Sicīlijas purva bruņurupucis (*Emys trinacris*)

## Atsauces

## Ārējās saites

*Purva bruņurupucis
Dienvidamerikas sauszemes bruņurupuči

**Dienvidamerikas sauszemes bruņurupuči** (*Chelonoidis*) ir sauszemes bruņurupuču dzimtas (*Testudinidae*) ģints, kas apvieno 5 vai 14 mūsdienās dzīvojošas sugas (daži sistemātiķi 10 galapagu bruņurupuča pasugas sistematizē kā atsevišķas sugas). Šīs ģints sugas sastopamas Dienvidamerikā un Galapagu salās. Galapagu bruņurupucis (*Chelonoidis nigra*) ir ne tikai lielākā ģints suga, tas ir arī lielākais sauszemes bruņurupuču dzimtas bruņurupucis, kura masa var sasniegt 400 kg un bruņu garums 1,8 metrus. 

## Sistemātikas izmaiņas
Nesenā pagātnē šīs sugas tika sistematizētas zvaigžņoto bruņurupuču (*Geochelone*) ģintī, bet jaunākie ģenētiskie pētījumi ir ieviesuši izmaiņas sauszemes bruņurupuču dzimtas sistemātikā. Turklāt Dienvidamerikas sauszemes bruņurupuču tuvākie radinieki ir Āfrikā dzīvjošie eņģmuguras bruņurupuči (*Kinixys*). 

Abu grupu priekštecis oligocēna laikā ir pārpeldējis Atlantijas okeānu un no Āfrikas ieradies Dienvidamerikā. Dienvidamerikas sauszemes bruņurupuči joprojām mūsdienās spēj peldēt ar izslietu galvu virs ūdens. Lai pārpeldētu okeānu, būtu vajadzīgi apmēram 6 mēneši, kurus bruņurupucim vajadzētu izturēt bez dzeršanas un ēšanas.

## Sistemātika
***Dienvidamerikas sauszemes bruņurupuču ģints** (*Chelonoidis*)
**Argentīnas bruņurupucis (*Chelonoidis chilensis*)
**Čako bruņurupucis (*Chelonoidis petersi*)
**Dzeltenkāju bruņurupucis (*Chelonoidis denticulata*)
**Galapagu bruņurupucis (*Chelonoidis nigra*)
**Sarkankāju bruņurupucis (*Chelonoidis carbonaria*)

## Atsauces

## Ārējās saites

*ARKive: Chaco tortoise (Chelonoidis chilensis)
*ARKive: South American yellow-footed tortoise (Chelonoidis denticulata)
*Chelonoidis petersi
* Chaco tortoise
Inguna Daukste-Silasproģe

**Inguna Daukste-Silasproģe** (dzimusi 1968. gadā) ir latviešu literatūrzinātniece.

## Biogrāfija
Beigusi Latvijas Universitātes Filoloģijas fakultāti (1992). Dr. philol. (1997). Kopš 1992 viņas darbavieta ir LU Literatūras, folkloras un mākslas institūts, viņa ir Literatūras nodaļas vadošā pētniece. Pētnieciskās intereses saistītas ar latviešu trimdas literatūru un salīdzinošo literatūrzinātni, Baltijas reģiona literatūru.

2003. gadā ar Latvijas Zinātņu akadēmijas Senāta lēmumu piešķirta Latvijas Zinātņu akadēmijas Viļa Plūdoņa balva literatūrzinātnē par pētījumu "Latviešu literārā dzīve literatūra bēgļu gados Vācijā (1944—1950)".

Ar Ministru kabineta rīkojumu iecelta darbam Latvijas valdības izveidotajā LPSR VDK zinātniskās izpētes komisijā.

2015. gadā saņēmusi Ērika Raistera fonda balvu par monogrāfiju "Tāla zeme, tuvi ļaudis". 2019. gadā saņēmusi Egona Līva piemiņas balvu "Krasta ļaudis" par monogrāfiju "Gaidot laivu".

Līdzautore kolektīvajām monogrāfijām "Vācu literatūra un Latvija" (2005) un "Latvieši, igauņi un lietuvieši: literārie un kultūras kontakti" (2008). Sastādījusi skandināvu rakstniekiem veltītu rakstu krājumu "Ziemeļu zvaigznājs" (2002), rakstu krājumu "Meklējumi un atradumi" (2004, 2005), krājumu "Materiāli par latviešu un cittautu kultūru Latvijā" (2003).

## Nozīmīgākās publikācijas
* *Latviešu literārā dzīve un latviešu literatūra bēgļu gados Vācijā (1944–1950)*. Rīga: Zinātne, 2002.
* *Latviešu literārā dzīve un literatūra ASV un Kanādā: 1950–1965*. Rīga: Valters un Rapa, 2007.
* *Tāla zeme, tuvi ļaudis. Latvieši Austrālijā: dzīve, literārais process, personības*. Rīga: LU LFMI, 2014.
* *Gaidot laivu: Latviešu rakstnieki bēgļu ceļos Zviedrijā*. Rīga: LU LFMI, 2019.

## Atsauces
Vineta Elksne

**Vineta Elksne** (dzimusi  Līvānos) ir latviešu dziedātāja.

## Izglītība
Mācījusies J. Graubiņa Līvānu bērnu mūzikas skolā, Daugavpils Mūzikas koledžā, Jāzepa Vītola Latvijas Mūzikas akadēmijā. 2008. gadā akadēmijā iegūts maģistra grāds mūzikas pedagoģijā (Romāna Vanaga diriģēšanas klase), koncerteksāmens kopā ar Latvijas Universitātes sieviešu kori "Minjona". Vineta ilgstoši bijusi šī kora dziedātāja.

## Muzikālā karjera
No 12 gadiem bijusi Turku pagasta bērnu popgrupas “Mēs paši” dibinātāja un vadītāja.

Strādājusi par mūzikas pedagoģi Jaunmārupes, Kadagas pirmsskolas izglītības iestādē un par koncertmeistari Rīgas Tehniskās universitātes jauniešu vokālajā ansamblī “Jauna Nianse”.

Muzikālās gaitas populārajā mūzikā uzsākusi kā piedziedātāja Jānim Stībelim, vēlāk Laimai Vaikulei, Laurim Reinikam.

Plašu pieredzi guvusi, dziedot vokālajā trio *[[Lady's Sweet|Lady’s sweet]]*. Sadarbojoties ar komponistu Kārli Lāci, koncertējusi dažādās koncertprogrammās, koncertuzvedumos (piemēram, “Cabaret plin, plin”, “Cabaret Artelis”, u.c.). 2009. gadā izdots grupas solo albums “Princešu ziemas dziesmas”. 2010. gadā ar grupu pārstāvējusi Latviju starptautiskajā konkursā “Jaunais vilnis”.

Piedalījusies dažādos projektos (t.sk. šovā “Dziedi ar zvaigzni” (duetā ar aktieri Arti Robežnieku), kopā ar grupu “MC orķestris” vairākas sezonas rūpējušies par muzikālo noformējumu TV3 šovā “Es mīlu tevi Latvija”).

2013. gadā kopā ar Māri Grigali un bērnu studijas ansambli “Kukaiņi”, ieskaņojusi albumu “Re, kur es”.

Šobrīd aktīvi koncertē ar dziedātāju Intaru Busuli un “Abonementa orķestri”.

## Atsauces