open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Proba-2

***Proba-2*** (***Project for On-Board Autonomy - 2***) ir Eiropas Kosmosa aģentūras *PROBA* sērijas pavadonis. Paredzēts jaunu tehnoloģisku risinājumu pārbaudei, kā arī zinātniekiem pētījumiem. Tas orbītā tika palaists 2009. gada novembrī.

Kosmiskais aparāts izgatavots Beļģijas uzņēmuma *Verhaert* vadībā. *Proba-2* izmēri ir 0,6 × 0,6 × 0,8 m ar diviem atveramiem saules bateriju paneļiem. Tā stabilizāciju telpā nodrošina četri *Dynacon* žiroskopi. Stāvokļa noteikšanai kalpo augstas precizitātes zvaigžņu sensori GPS ierīce un trīs ašu magnetometrs.

Tehnoloģiju demonstratori:
* jauna tipa litija jonu baterija (izgatavotājs *SAFT*, Francija);
* datu un elektroenerģijas pārvaldības sistēma ar daudzām jaunām tehnoloģijām, tai skaitā *LEON* procesoru (*Verhaert Space*, Beļģija);
* kombinēti oglekļa šķiedru un alumīnija strukturālie paneļi (*Apco Technologies SA*, Šveice);
* jauna modeļa žiroskopi (*Dynacon*, Kanāda), zvaigžņu sensors (*DTU*, Dānija), GPS uztvērējs (*DLR*, Vācija);
* modernizēta telekomandu sistēma (*STT- SystemTechnik GmbH*, Vācija);
* ciparu saules sensors (*TNO*, Nīderlande);
* divu frekvenču GPS uztvērējs (*Alcatel Espace*, Francija);
* šķiedru sensoru sistēma temperatūras un spiediena mērīšanai pavadonī (*MPB Communications Inc.*, Kanāda);
* jauns zvaigžņu sensors, kas izstrādāts BepiColombo misijai (*Galileo Avionica*, Itālija);
* ļoti augstas precizitātes *flux-gate* magnetometrs (*DTU*, Dānija);
* eksperimentāls saules bateriju panelis ar koncentratoru (*CSL*, Beļģija);
* ksenona gāzes dzinējsistēma (*SSTL*, Apvienotā Karaliste un *Bradford*, Nīderlande);
* mikrokamera *X-CAM* (*Micro-cameras & Space Exploration*, Šveice);
* jauni navigācijas un vadības algoritmi (*NGC*, Kanāda).

Divi Saules novērošanas eksperimenti:
* *Large Yield Radiometer* (*LYRA*) — veic novērojumus ultravioletajā spektrā (vadošā organizācija *Centre Spatial de Liège*, Beļģija);
* *The Sun Watcher using APS and Image Processing* (*SWAP*) — tālā ultravioletajā spektra teleskops, kas veic Saules koronas novērojumus (vadošā organizācija *Centre Spatial de Liège*, Beļģija).

Divi kosmiskās zinātnes eksperimenti:
* *Dual Segmented Langmuir Probes* (*DSLP*) — mēra elektronu blīvumu un temperatūru fona plazmā Zemes magnetosfērā;
* *Thermal plasma measurement unit* (*TPMU*) — mēra jonu blīvumu un sastāvu.
Abi izgatavoti Čehijā.

## Lidojuma gaita
*Proba-2* tika palaists  01:20:00 *[[UTC]]* ar nesējraķeti *[[Rokot / Briz-KM]]* no Pļeseckas kosmodroma. Tas bija sekundārā krava Eiropas pavadonim *[[SMOS]]*.

## Atsauces

## Ārējās saites
* PROBA2 ESA 
* PROBA2 Royal Observatory of Belgium 
* PROBA 2 Gunter's Space page
Pols Lanževēns

**Pols Lanževēns** (, dzimis , miris ) bija franču fiziķis. Pazīstams kā Lanževēna vienādojuma autors. Devis ieguldījumu zemūdeņu lokācijas principu izveidē.

Pjēra Kirī skolnieks, pēc tam viņa atraitnes Marijas Sklodovskas-Kirī mīļākais. Politiski kreisi noskaņots, aktīvi piedalījās politikā. Višī Francijas laikā - mājas arestā.

## Ārējās saites

*
Pauls Ērenfests

**Pauls Ērenfests** (, dzimis , miris ) bija ebreju izcelsmes austriešu/nīderlandiešu fiziķis. Devis ieguldījumu statistiskās mehānikas, kvantu mehānikas un fāzu pāreju pētniecībā.

Dzimis un uzaudzis Vīnē, studēja Vīnē un Getingenē. 1904. gadā apprecējās ar krievu matemātiķi Tatjanu Afanasjevu. No 1912. gada strādāja Leidenē. Tuvs Einšteina un Bora draugs. Ērenfests, tāpat kā viņa skolotājs Ludvigs Bolcmanis, dzīvi beidzis pašnāvībā.

## Ārējās saites
Ernsts Reinholds fon Mengdens

**Grāfs Ernsts Reinholds fon Mengdens** (dzimis 1726. gada 20. septembrī, miris 1798. gada 22. jūnijā) bija vācbaltu aristokrāts, Krievijas Impērijas virskambarkungs, landrāts (1779), valsts padomnieks (1786), Carnikavas, Suntažu (*Sunzel*), Odzienas (*Odsen*) dzimtskungs.

Pēc viņa pasūtījuma, īstenojot itāliešu projektu, Kristofs Hāberlands būvējis Carnikavas muižas kungu māju.

## Izcelsme
Cēlies no Mengdenu dzimtas, 
Viņa māsas bija Krievijas Impērijas galmadāmas Auguste Juliāna fon Mendgena, Anna Doroteja fon Miniha un Marija Aurora fon Mengdena, kas nodrošināja Ernsta Reinholda Mengdena karjeru ķeizarienes Elizabetes galmā, kļūstot par virskambarkungu — amatu, ko reiz ieņēma Bīrons.
Bija rada feldmaršalam grāfam Miniham, viens no viņa brālēniem Kārlis Ludvigs fon Mengdens (1706—1760) Annas Leopoldovnas laikā bija Kamerkolēģijas prezidents, Komerckolēģijas prezidents, Elizabetes Petrovnas valdīšanas laikā izsūtījumā miris.

## Dzīvesgājums
Dzimis Carnikavā 1726. gada 20. septembrī Vidzemes landmaršala M. G. fon Mengdena un viņa sievas Dorotejas Sofijas, dzimušas Rozenas, ģimenē. Vecāki apprecējās Straupē 1707. gada 23. oktobrī.
1751. gada  5. maijā Rēvelē  viņš apprecēja Augusti Juliānu Cēgi fon Manteifeli (1731-1792).

1752. gada 20. februārī Carnikavā piedzima viņu dēls grāfs Gothards Johans fon Mengdens, vēlākais Polijas-Lietuvas kopvalsts armijas ģenerālmajors, kurš 1779. gadā Jelgavā apprecēja Birzgales Lindes muižas īpašnieci Sofiju Elizabeti fon Pletenbergu (1760-1848), Georga Fredrika fon Pletenberga  un brīvkundzes Elisabetes Regīnas Hohēnastenbergas (*Hohenastenberg, genannt Wigandt*) meitu, ceļoja uz Itālijas un Francijas kūrortiem, bet mira neatstājot pēcnācējus 1786. gada 17. vai 29. oktobrī Berlīnē.

1771. gadā viņš nopirka Suntažus (*Sunzel*) ar Vecbaldiņiem (*Baldwinshof*), *Kewel* un *Bersenhof*.
1774. gada 22. jūnijā Svētās Romas impērijas ķeizars Jozefs II Mengdenu iecēla par valstsgrāfu (reihsgrāfu). Štāles muižas (*Stahlenhof*), Ādažu (*Neuermühlen*), Vecbaldiņu (*Baldwinshof*) dzimtskungs Iļķēnsalas muižas (*Hilchensholm*) muižas dzimtskungs
1787. gada 18. jūlijā apprecēja četrpadsmitgadīgo Helēnu Ģertrūdi Elizabeti, saņemot 80 000 dālderu laulību pūra naudas. Nesagaidījis mantinieku, mūža nogalē 1797. gada februārī Carnikavā apprecēja deviņpadsmitgadīgo Johannu Helēnu fon Krīdeneri.

Vienlaikus Ernstam Johanam bija ārlaulības dēls, viņa sulainis, kuram 1786. gada 23. oktobrī Ernsts Johans uzdāvinājis Odzienas muižu, kuram Vīnē izgādāja muižnieka diplomu un kurš bija Johana fon Freja (*Frey*) tēvs.

Svētās Romas impērijas Carnikavas valstsgrāfus nedrīkst sajaukt ar Carnikavas grāfiem, kas izriet no imperatora Pāvila I mazmazdēla prinča Konstantīna Oldenburga.

## Atsauces
Vaira Dundure

**Vaira Dundure** ( — ) bija latviešu horeogrāfe un dejas pedagoģe. Bijusi XV Deju svētku goda virsvadītāja. No 1975. gada līdz savai nāvei bija deju kolektīva "Gauja" mākslinieciskā vadītāja.

1981. gadā beigusi Latvijas Valsts konservatoriju. Vairākkārt ievēlēta Valmieras domē (2005. un 2009. gadā no Tautas partijas saraksta, 2013. gadā no "Valmierai un Vidzemei" saraksta). Bija Valmieras kultūras centra direktore, kā arī Latvijas Nacionālā kultūras centra Valmieras deju apriņķa virsvadītāja.

## Atsauces
Stīvs Montadors

**Stīvs Montadors** (; dzimis , miris ) bija kanādiešu hokejists, aizsargs.

## Spēlētāja karjera
Profesionāļa karjeru Montadors sāka 1999.—2000. gada sezonas nogalē, kad noslēdza līgumu ar NHL klubu Kalgari "Flames", debitējot tās AHL fārmklubā Sentdžonsas "Flames". 2001. gadā kopā ar klubu Montadors izcīnīja Kaldera kausu. 2001.—02. gada sezonā aizsargs aizvadīja 11 spēles arī Kalgari "Flames" rindās, taču NHL spēja nostiprināties vien 2003.—04. gada sezonā.

2005.—06. gada sezonas pirmajā pusē Montadors tika aizmainīts uz Floridas "Panthers" vienību, tās sastāvā spēlējot līdz pat 2008. gada vasarai. Aizsargs noslēdza viena gada līgumu ar Anahaimas "Ducks", taču jau pavisam drīz tika aizmainīts uz Bostonas "Bruins". No 2009. līdz 2011. gadam spēlēja Bufalo "Sabres", tad sezonu aizvadīja Čikāgas "Blackhawks", taču 2012.—13. gada sezonā, kad "Blackhawks" izcīnīja Stenlija kausu, Montadors visu sezonu aizvadīja tās AHL fārmklubā Rokfordas "IceHogs". 2013.—2014. gada sezonu aizvadīja KHL klubā Zagrebas "Medveščak". Miris 2015. gadā.

## Ārējās saites
2. autobusu maršruts (Ogre)

**2. autobusu maršruts** (uz trafaretes nr. **2**, oficiālais nr. **3002**) ir Ogres sabiedriskā transporta autobusu maršruts, kas kursē no SIA "Ogres Autobuss" uz pilsētas stadionu Skolas ielā. 2. autobusu maršruts, salīdzinot ar citiem Ogres pilsētas maršrutiem, kursē visbiežāk.

2. autobusu maršruta kopējais garums ir aptuveni 9,64 km. Virziena SIA "Ogres Autobuss"—Stadions garums ir aptuveni 4,72 km, bet virziena Stadions—SIA "Ogres Autobuss" garums ir aptuveni 4,92 km.

## Maršruts
* Virzienā **SIA "Ogres Autobuss"—Stadions** autobusi kursē pa šādām ielām: Austrumu iela, Daugavpils iela, Kalna prospekts, Skolas iela.
* Virzienā **Stadions—SIA "Ogres Autobuss"** autobusi kursē pa šādām ielām: Skolas iela, Brīvības iela, Rīgas iela, Kalna prospekts, Daugavpils iela, Druvas iela, Austrumu iela.

## Pieturvietas
2. autobusu maršrutā pavisam ir 23 pieturvietas. Virzienā SIA "Ogres Autobuss"—Stadions ir 10 pieturvietas, bet virzienā Stadions—SIA "Ogres Autobuss"— 13 pieturvietas.

## Maršrutu ar mainītu virzienu maršruts
* Virzienā **SIA "Ogres Autobuss"—A/S "Ogre"** autobusi kursē pa šādām ielām: Austrumu iela, Daugavpils iela, Kalna prospekts, Skolas iela, A. Pumpura iela, Jaunogres prospekts, Baldones iela, Ikšķiles iela.
* Virzienā **A/S "Ogre"—SIA "Ogres Autobuss"** autobusi kursē pa šādām ielām: Ikšķiles iela, Baldones iela, Jaunogres prospekts, A. Pumpura iela, Skolas iela, Brīvības iela, Rīgas iela, Kalna prospekts, Daugavpils iela, Druvas iela, Austrumu iela.
* Virzienā **SIA "Ogres Autobuss"—Lazdu gatve—Stūrīšu gatve—Pārogres gatve—A/S "Ogre"** autobusi kursē pa šādām ielām: Austrumu iela, Karjera iela, Lazdu gatve, Stūrīšu gatve, Pārogres gatve, Karjera iela, Daugavpils iela, Kalna prospekts, Skolas iela, A. Pumpura iela, Jaunogres prospekts, Baldones iela, Ikšķiles iela.
* Virzienā **SIA "Ogres Autobuss—SIA "Ogres būvplastmasa"—A/S "Ogre"** autobusi kursē pa šādām ielām: Austrumu iela, Karjera iela, Daugavpils iela, Kalna prospekts, Skolas iela, A. Pumpura iela, Jaunogres prospekts, Baldones iela, Ikšķiles iela.

## Maršrutu ar mainītu virzienu pieturvietas
Maršrutā **SIA "Ogres Autobuss"—A/S "Ogre"—SIA "Ogres Autobuss"** ir 30 pieturvietas. Virzienā SIA "Ogres autobuss"—A/S "Ogre" ir 14 pieturvietas, bet virzienā A/S "Ogre"—SIA "Ogres Autobuss" — 16 pieturvietas.

Maršrutā **SIA "Ogres Autobuss"—Lazdu gatve—Stūrīšu gatve—Pārogres gatve—A/S "Ogre"** ir 19 pieturvietas.

Maršrutā **SIA "Ogres Autobuss"—SIA "Ogres būvplastmasa"—A/S "Ogre"** ir 16 pieturvietas.

## Ārējās saites
* Ogres pilsētas autobusu kustības saraksts
Birkenšteins

**Birkenšteins** (, no *Birken* — 'bērzs' un *Stein* — 'akmens'; **Birkenšteina**) ir vācu cilmes uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:

* Ansis Birkenšteins (1882—1943) — latviešu virsnieks.
* Fricis Birkenšteins (1888—1941) — latviešu virsnieks un Latvijas Kara ministrs.
SMOS

***SMOS*** (***Soil Moisture and Ocean Salinity satellite***, no  "Augsnes mitruma un okeāna sāļuma pavadonis") ir Eiropas Kosmosa aģentūras pavadonis. Paredzēts klimata un ūdens cikla pētījumiem, kā arī sniega un ledus akumulācijas novērojumiem un prognozēšanai. Tas orbītā tika palaists 2009. gada novembrī.

Kosmiskā aparāta galvenais instruments ir *Microwave Imaging Radiometer with Aperture Synthesis* (*MIRAS*). Tas ir jauna veida instruments
Tā planārā antena sastāv no centrālā ķermeņa un trīs izvēršamiem paneļiem, uz kuriem izvietoti 69 uztvērēji. Katrs uztvērējs veidots no *LICEF* moduļa, kas uztver no Zemes nākošo siltumstarojumu 1,4 GHz mikroviļņu frekvencē. 

## Lidojuma gaita
*SMOS* tika palaists  01:20:00 *[[Universālais koordinētais laiks|UTC]]* ar nesējraķeti *[[Rokot / Briz-KM]]* no Pļeseckas kosmodroma. Kopā ar to palaista sekundārā krava — eksperimentāls pavadonis *[[Proba-2]]*.

## Atsauces

## Ārējās saites
* SMOS ESA 
* SMOS (Earth Explorer 2) Gunter's Space page
Zēlande (sala)

**Zēlande** () ir sala Dānijā, Baltijas jūrā. Tā ir lielākā un apdzīvotākā sala Dānijā, 96. lielākā sala pasaulē pēc platības un 35. apdzīvotākā sala pasaulē. Salu apskalo Baltijas jūra austrumos un Ziemeļjūra ziemeļos. Zēlandes platība ir 7031 kvadrātkilometrs, un to apdzīvo  iedzīvotājs. Salas austrumu daļā atrodas Dānijas galvaspilsēta un lielākā pilsēta Kopenhāgena.

Zēlandi ar citām salām un kontinentu savieno tilti: ar Fīnas salu Lielais Belta tilts, bet ar Zviedrijas pilsētu Malmi Ēresunda tilts. 

## Atsauces

## Ārējās saites
Melanholiskais valsis

thumb|400px|"Melanholiskā valša" sākuma notis.

**Melanholiskais valsis** simfoniskam orķestrim ir Emīla Dārziņa 1904. gadā komponēts instrumentālais opuss, kas kļuvis par vienu no pašiem populārākajiem latviešu simfoniskajiem skaņdarbiem. "Melanholiskais valsis"  pirmatskaņojumu diriģēja Jurjānu Juris koncertā Majoru Horna koncertdārzā 1905. gada rudenī.

## Vēsture
1904. gadā E. Dārziņš strādāja par dziedāšanas skolotāju Natālijas Draudziņas ģimnāzijā un Ata Ķeniņa meiteņu skolā, pasniedza privātstundas un rakstīja recenzijas latviešu laikrakstos.

Par skaņdarba tapšanu saglabājušās viņa mātes atmiņas par Emīla Dārziņa viesošanos pie Jāņa Poruka ģimenes "Lāču" mājās pie Cēsīm: "Tur esot lapene, visa apaugusi ar zaļumiem. Tai lapenē [..] Poruks vasarās tur pastāvīgi sēdējis un rakstījis. Arī toreiz Dārziņš ar Poruku nosēdējuši lapenē gandrīz visu nakti. Runājuši ļoti maz, it kā saprazdami bez vārdiem ko katrs domā un jūt. [..] Kad Emīls palicis viens pats, viņš esot redzējis kādu parādību - tam lapenes stūrī parādījusies Dievmāte un gaisā bijušas dzirdamas skaņas. Rītā viņš to Porukam esot izstāstījis, piesēdies pie klavierēm un mēģinājis naktī dzirdēto spēlēt. Tas esot bijis "Melanholiskā valša" sākums."

Emīls Dārziņš iznīcināja visu savu simfonisko darbu nošu rakstus pēc tam, kad 1910. gadā tika apvainots plaģiātā. Saglabājies vienīgi jau tolaik iespiestais "Melanholiskais valsis".  

## Raksturojums

"Melanholiskajā valsī" apvienojas Dārziņam raksturīgais gara aristokrātisms un izteiksmes vienkāršība, sirsnība un jūtu patiesums, sadzīves mūzikas žanru paceļot smalkā mākslinieciskā līmenī. Komponista izjūtu pasauli trāpīgi raksturo metafora "vasaras pusdienas saules dzejnieks". La mažorā rakstītais septiņas minūtes garais valsis (rondo ar divām epizodēm un kodu) vien daļēji attaisno savu nosaukumu "melanholiskais", jo kopējā intonācija ir gaiši sapņaina. Mazliet trauksmaina nemiera iezogas fa diez minora epizodē.

Šīs mūzikas sirdsšķīstība nu jau vairāk nekā gadsimta garumā rada cilvēkos dabisku vēlmi to dzirdēt atkal un atkal, atgādinot mums, Alfrēda Kalniņa vārdiem runājot, par mākslinieku, "kurš silti sajūsminājies par jaunību, mīlestību un visu, kas cēls un skaists, kas savu tautu aplaimojis ar dziesmu pērlēm un rakstiem, pie kuriem vēl ilgi atspirdzināsies tie, kas alkst pēc daiļuma".

## Ārējās saites
* Melanholiskā valša atskaņojums 2010. gada 6. jūlijā Jāzepa Vītola Latvijas mūzikas akadēmijas lielajā zālē X skolu jaunatnes dziesmu un deju svētku simfonisko orķestru koncertā.

## Atsauces
Osmāns Ibn Afāns

[thumbnail|200px|[Kaligrāfija|Kaligrāfiski uzrakstīts Osmāna Ibn Afāna vārds]]
**Osmāns Ibn Afāns** (, *ʿUṯmān ibn ʿAffān*; dzimis 577. gadā, miris ) bija trešais musulmaņu kalifs, viens no četriem Taisni vadītajiem kalifiem. Osmāns valdīja Rāšidu kalifātā no  līdz nāvei, kad viņu nogalināja opozicionāri. Osmāna valdīšanas laikā arābi iekaroja Arābijas pussalas rietumus un lielu daļu no Persijas teritorijas.

## Ārējās saites
Tumša nakte, zaļa zāle

thumb|300px|Dziesmas "Tumša nakte, zaļa zāle" sākuma notis.

**Tumša nakte, zaļa zāle** ir populāra latviešu tautasdziesma Emiļa Melngaiļa apdarē, kas izdota krājuma "Birzēs i norās" otrajā burtnīcā (1912).
Dziesma blakus "Lokatiesi, mežu gali" (1903), "Bārenītes slavināšana" (1911) un "Rīgas torņa gala zīle" (1921) tiek uzskatīta par vienu no labākajām E. Melngaiļa tautasdziesmu apdarēm jauktajam korim.

## Vēsture
Emilis Melngailis 1901. gadā beidza mācības konservatorijā Pēterburgas mūzikas konservatorijā jau 1902. gadā iznāca viņa kora dziesmu krājuma "Birzēs i norās" pirmā burtnīca. 1904. gadā E. Melngailis devās uz Taškentu, kur strādāja par pedagogu kadetu korpusā. 1912. gadā iznāca "Birzēs i norās" otrā burtnīca, kurā bija iekļauta arī tautasdziesmas "Tumša nakte, zaļa zāle" apdare.

Kopumā no 1902. līdz 1956. gadam iznāca 10 "Birzēs i norās" burtnīcas.

## Dziesmas vārdi

## Atsauces

## Ārējās saites
* Tumša nakte, zaļa zāle kamerkoris "Ave Sol"
* ["Tumša nakte, zaļa zāle" izpildījums kopīgajā dziedāšanā pēc [XXIV Vispārējie latviešu Dziesmu un XIV Deju svētki|XXIV Vispārējo latviešu Dziesmu un XIV Deju svētku] noslēguma koncerta (2008)]
Čedaras siers

**Čedaras siers** () jeb sarunvalodā vienkārši **čedars** (*cheddar*) ir no govs piena gatavots cietais siers. Tas cēlies Anglijā, Somersetas grāfistes Čedaras ciema apkaimē, bet mūsdienās kļuvis par vienu no visvairāk ražotajiem sieriem pasaulē. Anglijā Čedaras siers aizņem 51% no visa siera tirgus.

## Vēsture

Rakstiskos avotos Čedaras siers pirmoreiz minēts 1170. gadā. 19. gadsimtā Čedaras siera receptūru standartizēja un modernizēja pienrūpnieks Džozefs Hārdings. Pateicoties viņam, Čedaras siera ražošana tika uzsākta arī Skotijā un Ziemeļamerikā, bet viņa dēls to aizveda arī uz Austrāliju.

Uz Latviju Čedaras siera ražošanas tehnoloģiju atveda piensaimniecības instruktors P. Kārkliņš, un pirmoreiz to izgatavoja 1924. gadā Smiltenes piensaimniecības skolā, tomēr plašāk siers sākotnēji neieviesās. 1973. gadā Čedaras siera ražošanu uzsāka Daugavpils piena kombināta Preiļu siernīcā. Mūsdienās ne Anglijas, ne arī Eiropas Savienības likumdošanā Čedaras siera nosaukums un ražošanas tehnoloģija nav aizsargāta, tomēr aizsargāts ir *West Country Farmhouse Cheddar* un *Orkney Scottish Island Cheddar* nosaukums.

## Ražošana

Līdz siera graudu iegūšanai Čedaras siera ražošana īpaši neatšķiras no citu sieru tehnoloģijas. Lielākā atšķirība ir ierauga sastāvā, kurā ir vairāk aktīvo pienskābes baktēriju, tāpēc siera graudu apstrādes laikā graudu skābums pieaug straujāk. Graudu apstrādei seko sūkalu novadīšana un Čedaras sieram raksturīgs posms — tā sauktā čedarizācija, kurā 24—38 °C temperatūrā siera masu maisa un stiepj, vienlaikus notiekot straujai pienskābajai rūgšanai, kurā veidojas sieram raksturīgā garša un viegli drupenā konsistence. Kad sasniegts vajadzīgais skābums (60—80 °T vai pH 5,2—5,4), kas parasti notiek 2 līdz 2,5 stundu laikā, čedarizāciju pārtrauc, pievienojot sauso sāli, un masu sasmalcina. Tad siera masu presē blokos, iesaiņo un 1,5—12 mēnešus nogatavina 4—9 °C temperatūrā.

## Atsauces
Gaudas siers

**Gaudas siers** () ir puscietais siers, kas radies Nīderlandes pilsētā Gaudā. Gaudas siers ir viens no populārākajiem sieriem pasaulē, tas veido aptuveni 50—60% no pasaules siera patēriņa. Gaudas sieram ir bagātīga, unikāla garša un vienmērīga tekstūra. To parasti gatavo no govs piena, bet sastopams arī siers, kas ražots no kazas vai aitas piena.

## Atsauces

## Ārējās saites
Ementāles siers

**Ementāles siers** jeb sarunvalodā vienkārši **ementālers** () ir no govs piena gatavots cietais siers, kas cēlies  Bernes kantona Ementālē Šveicē.

## Ražošana
Ementāles siera ražošanu sāk ar 15 sekundes ilgu piena pasterizēšanu 72 °C temperatūrā. Vairākās valstīs šim sieram izmantoto pienu nepasterizē, vajadzības gadījumā to apstrādājot tikai baktofūgā vai ar mikrofiltrāciju. Tad pienam pievieno ieraugu un 35—60 minūtes iztur 32—33 °C temperatūrā, bet pēc tam pievieno kalcija hlorīdu un fermentu preparātu un 32—33 minūtes recina 35-45 °C temperatūrā. Siera recekli sagriež 2—3 mm lielos gabalos un 10 minūtes maisa. Tad 30 minūšu laikā graudu-sūkalu maisījumu uzsilda līdz 45°C un novada izdalījušās sūkalas, bet pēc tam graudu-sūkalu maisījumu 8—10 minūšu laikā uzsilda līdz 53—54 °C temperatūrai un 30—60 minūtes maisa, vajadzības gadījumā pievienojot ūdeni. Tad veido siera slāni, novadot izdalījušās sūkalas. Pēc tam līdz 20 stundām veic siera presēšanu, pakāpeniski palielinot spiedienu. Tad sālījumā 2—5 dienas (atkarībā no siera izmēriem) veic siera sālīšanu. Pēc tam sieru 6—12 mēnešus nogatavina: vispirms 10—14 dienas 10—15 °C temperatūrā un 85—90% gaisa relatīvajā mitrumā, tad 3—6 nedēļas 20—24 °C temperatūrā līdz izveidojas vēlamais acojums un visbeidzot 4—8 °C temperatūrā līdz vēlamajai gatavības pakāpei. Tad sieru iesaino.

## Atsauces
Gouda (nozīmju atdalīšana)

**Gouda** var būt:

* Gauda () — pilsēta Nīderlandē;
* Gaudas siers — šajā pilsētā radusies siera šķirne.
Kamambērs

**Kamambērs** () ir mīksts baltā pelējuma siers, kura dzimtene ir Normandija Francijā. Tas tiek gatavots no nepasterizēta govs piena. Kamambēram ir raksturīgas dažādas gatavības stadijas — tā vidū konsistence var būt no stingras līdz tekoši krēmīgai. Kamambēra gatavošanā tiek izmantota *[[Penicillium camemberti]]* pelējuma sēnīte, kas dod sieram tā raksturīgo izskatu un garšu. Siers ir krēmīgs, tam piemīt maigs niansēts aromāts, kas atgādina augļus un nedaudz sēnes, bet pēcgarša var būt izteiktāka — asa, sāļa, rūgtena, nedaudz atgādinot amonjaku.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Franču sieru vārdnīca
Rokfordas "IceHogs"

**Rokfordas "IceHogs"** () ir hokeja komanda, kas atrodas Rokfordā, ASV, un spēlē Amerikas hokeja līgā. Līgas čempiones titulu komandai tās pastāvēšanas vēsturē nav izdevies izcīnīt.

No 2002. līdz 2004. gadam komandas sastāvā spēlēja Raitis Ivanāns un Māris Ziediņš, savukārt 2004.—05. gada sezonu vienībā aizvadīja Sergejs Višegorodcevs.

## Ārējās saites
* Komandas oficiālā mājaslapa 
* Eliteprospects.com komandas lapa

## Atsauces
Mocarella

**Mocarella** (; no *mozzare* — ‘griezt’) ir nenogatavināta pusmīkstā siera šķirne, kas radusies Itālijas dienvidos. Tradicionāli to gatavo no ūdens bifeļa piena, tomēr mocarellu var arī gatavot no kazas, govs vai abu minēto mājlopu piena maisījuma. Sieram piemīt maiga, neizteikta garša un maiga slāņveidīga tekstūra.

## Atsauces
Feta

**Feta** (no  (*féta*) — 'šķēle') ir sālījumā nogatavināta mīkstā siera šķirne ar baltu krāsu un viegli rūgtenu garšu. Feta ir populārākais siers Grieķijā, kur tas veido 70% no visa sieru patēriņa. Fetu tradicionāli gatavo no aitas piena, bet tam atļauts pievienot ne vairāk kā 30% kazas piena. Fetai līdzīgi sieri ir brinza, panirs un halūmi.

Fetai ir sena vēsture. Tas minēts jau Homēra „Odisejā”, un tradicionāli bijis aitu ganu ēdiens. Kopš 2002. gada fetai piešķirts Aizsargāts cilmes vietas nosaukums (*Protected Designation of Origin*), un Eiropas Savienībā par fetu drīkst saukt tikai septiņos Grieķijas reģionos ražoto sieru. Ārpus Eiropas Savienības gan ir valstis (piemēram, ASV), kas šo ierobežojumu neievēro un arī sevis ražoto sieru sauc par fetu.

Fetu nogatavina divos posmos: sākumā vismaz 15—20 dienu, bet pēc tam vēl vismaz divus mēnešus zemākā temperatūrā. Par vislabāko uzskata vismaz 5 mēnešus nogatavinātu fetu, bet 9—12 mēnešu nogatavinātai fetai ir pikantāka garša.

## Skatīt arī
* Brinza
* Panirs
* Halūmi

## Atsauces
Sentdžonsas "IceCaps"

**Sentdžonsas "IceCaps"** () bija hokeja komanda, kas atradās Sentdžonsā, Kanādā, un spēlēja Amerikas hokeja līgā. Līgas čempiones titulu komandai tās pastāvēšanas vēsturē nav izdevies izcīnīt.

2011.—12. gada sezonu "IceCaps" rindās aizvadīja latviešu aizsargs Artūrs Kulda.

## Ārējās saites
* Eliteprospects.com komandas lapa
Jāņu siers

**Jāņu siers** ir nenogatavināts latviešu skābpiena siers, ko tradicionāli gatavo uz Jāņiem. Tā kā raksturīga siera sastāvdaļa ir ķimenes, to dažkārt sauc arī par **ķimeņu sieru**.

## Vēsture

Jāņu siera recepte iekļauta jau pirmajā latviski iespiestajā oriģinālajā pavārgrāmatā „Latviska pavāru grāmata; muižas pavāriem par mācību visādus kungu ēdienus gārdi vārīt un sataisīt” (1796).

2005. gadā ikgadējā Latvijas novadu Siera dienā Limbažos ķimeņu siers tika pasludināts par „Siera karali”. 2014. gada 18. augustā biedrība „Siera klubs” Pārtikas un veterinārajam dienestam nosūtīja iesniegumu ar lūgumu izskatīt pieteikumu Jāņa siera iekļaušanai Eiropas Savienības produktu reģistrā „Garantētās tradicionālās īpatnības” (*Traditional Speciality Guaranteed*). 2014. gada 15. oktobrī pieteikums tika iesniegts Eiropas Komisijā, kas 2015. gada 13. novembrī, pieņemot regulu 2015/2045, to apstiprināja.

## Gatavošana
Jāņu sieru gatavo svaigu pienu uzkarsējot līdz 85—90 °C temperatūrai, pievienojot pienskābes baktēriju ieraugu vai biezpienu, karsējot 65—85 °C temperatūrā un maisot, līdz piens pilnībā sarecē un izdalās sūkalas dzidrā, dzelteni zaļganā krāsā. Tad sūkalas nokāš, siera masu ieber atpakaļ bļodā un pievieno sakultas olas, sviestu vai saldo krējumu, ķimenes un sāli, apmēram 15—30 minūtes karsē 65—70 °C temperatūrā un strauji maisa, kamēr siera masa kļūst viendabīga ar nedaudz staipīgu konsistenci un atdalās no trauka malām. Siera masu iepilda veidnēs un vismaz 1—2 stundas iztur vēsumā. Pēc tam sieru izņem no veidnēm, ļauj tam apžūt un iesaiņo.

## Raksturojums
thumb|250px|Jāņu siera šķēles
Jāņu sieram jābūt no gaiši dzeltena līdz dzeltenas krāsas rituļa formā 8—30 cm diametrā un 4—6 cm augstumā bez acojuma ar vienmērīgi izkliedētām ķimenēm un mīkstu, saistītu, nedaudz graudainu un visā masā viendabīgu konsistenci. Pieļaujami dažādas formas tukšumi un masas sablīvējumi. Jāņu sieram jābūt ar tīru, pienskābu garšu un smaržu, ko papildina izteikta ķimeņu garša un smarža. Siera vārāmā sāls saturam jābūt no 1,2—1,8%, tauku saturam sausnā — ne lielākam par 30%, bet ūdens saturam — ne lielākam par 58%.

## Sertifikācija
Lai sieru varētu pārdot ar nosaukumu „Jāņu siers”, ražotājam jābūt iekļautam Garantētu tradicionālo īpatnību produktu reģistrā un siers jāražo atbilstoši tajā noteiktajai produkta specifikācijai. Patlaban „Jāņu sieru” drīkst ražot un pārdot seši Latvijas uzņēmumi — Valmieras piens, Dundagas pienotava, Lazdonas piensaimnieks, Rankas piens, Piensaimnieku kooperatīvā sabiedrība „Straupe” un Jaunpils pienotava.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Video recepte: Gatavojam Jāņu sieru!. 2011. gada 17. jūnijs. *SievietesPasaule*. *[[YouTube]]*. Skatīts: 2013. gada 12. augustā.
Tonijs Espozito

**Tonijs Espozito** (; dzimis , miris ) bija kanādiešu hokejists, vārtsargs, kurš savas karjeras laikā aizvadīja 886 spēles Nacionālajā hokeja līgā, 1970., 1972. un 1974. gadā kā līgas labākais vārtsargs izcīnot arī Vezinas balvu.

Tonija brālis Fils Espozito arī bija profesionāls hokejists. Abi brāļi ir iekļauti Hokeja slavas zālē.

## Spēlētāja karjera
NHL debiju Espozito piedzīvoja 1968.—69. gada sezonā, kurā aizvadīja 13 spēles Monreālas "Canadiens" rindās. Pēc sezonas beigām viņa līgumu pārņēma Čikāgas "Blackhawks" vienība, kuras sastāvā jau nākamajā sezonā Tonijs aizvadīja 63 spēles, 15 no tām neielaižot nevienu ripu savos vārtos, kā arī izcīnot gan Kaldera, gan arī Vezinas balvu.

1972. un 1974. gadā Espozito Vezinas balvu izcīnīja vēl divas reizes. *Blackhawks* rindās vārtsargs aizvadīja nākamās 14 sezonas, pēc 1983.—84. gada sezonas beidzot profesionālā spēlētāja karjeru.

Kanādas hokeja izlases rindās spēlējis 1972. gada Kanādas—PSRS supersērijā, kā arī 1977. gada Pasaules čempionātā. Supersērijā Espozito kļuva par pirmo kanādiešu vārtsargu, kam izdevies izcīnīt uzvaru spēlē pret PSRS. 1981. gadā Espozito kļuva par ASV pilsoni, ASV hokeja izlases rindās piedaloties 1981. gada Kanādas kausa izcīņā.

## Ārējās saites
Klīvlendas "Monsters"

**Klīvlendas "Monsters"** (agrāk pazīstama kā *Lake Erie Monsters*) ir hokeja komanda, kas atrodas Klīvlendā, ASV, un spēlē Amerikas hokeja līgā. 2016. gadā kļuva par līgas čempioni.

## Ārējās saites
* Komandas oficiālā mājaslapa 
* Eliteprospects.com komandas lapa
Marjato rags

**Marjato rags** () ir zemesrags Panamai piederošās Asuero pussalas dienvidrietumu galā Klusā okeāna krastā, Veragvasas provincē, Ziemeļamerikas kontinentālās daļas galējais dienvidu punkts. Zemesrags un tam piekļautā pussalas dienvidrietumu piekraste ietilpst Serroojas nacionālajā parkā. Apvidus mazapdzīvots, grūti pieejams, to klāj lietus meži, piekrastē mangrovju audzes.

## Atsauces
Aleksandrs Salāks

**Aleksandrs Salāks** (; dzimis 1987. gada 5. janvārī) ir bijušais čehu hokejists, vārtsargs.

## Spēlētāja karjera
Profesionāļa karjeru Salāks sāka 2006.—07. gada sezonā, kad spēlēja Somijas Mestis līgas klubā Jokipojat. Jau nākamajā sezonā hokejists pievienojās SM līgas vienībai Turku TPS, tās sastāvā aizvadot nākamās divas sezonas. 2009.—10. gada sezonu Salāks aizvadīja AHL klubā Ročesteras "Americans", uz divām spēlēm tiekot izsaukts arī uz NHL klubu Floridas "Panthers". 2010.—11. gada sezonā hokejists kopā ar Färjestads BK izcīnīja Zviedrijas Elitsērijas čempiona titulu, taču nākamo sezonu aizvadīja Rokfordas "IceHogs" sastāvā. 2012.—13. gada sezonā Salāks atgriezās Färjestads BK rindās.

2013.—14. gada sezonu Salāks aizvadīja KHL vienībā Sanktpēterburgas SKA. Tās sastāvā viņš uzsāka arī 2014.—15. gada sezonu, taču sezonas vidū tika aizmainīts uz Novosibirskas "Sibirj", SKA vienībai pretī iegūstot somu vārtsargu Miko Koskinenu. "Sibir" rindās spēlēja līdz pat 2018. gadam, savukārt 2018.—19. gada sezonu aizvadīja Jaroslavļas "Lokomotiv" sastāvā. 2019. gada 1. oktobrī pievienojās Rīgas "Dinamo".

## Ārējās saites
Jevgeņijs Rjasenskis

**Jevgeņijs Rjasenskis** (; dzimis 1987. gada 18. jūlijā) ir krievu hokejists, aizsargs. Pašlaik (2019) Rjasenskis spēlē KHL kluba Ņižņekamskas "Ņeftehimik" sastāvā.

## Spēlētāja karjera
Profesionāļa karjeru Rjasenskis sāka 2005.—06. gada sezonā, kad debitēja Krievijas Superlīgas kluba Kazaņas "Ak Bars" rindās, kopā ar komandu izcīnot arī Krievijas čempiona titulu. "Ak Bars" aizsargs spēlēja līdz pat 2007.—08. gada sezonas noslēgumam, kad pārcēlās uz Ņižņekamskas "Ņeftehimik" vienību.

"Neftekhimik" Rjasenskis aizvadīja nākamās trīs sezonas, 2011. gada vasarā noslēdzot līgumu ar Maskavas CSKA. 2013. gada vasarā Rjasenskis pievienojās Sanktpēterburgas SKA rindām, taču 2014.—15. gada sezonas gaitā atgriezās "Neftekhimik" sastāvā.

## Ārējās saites
Vrangeļa rags

**Vrangeļa rags** (, ) ir zemesrags Aleutu salām piederošās Atu salas rietumos ASV Aļaskas pavalstī, Ziemeļamerikas galējais rietumu punkts. Zemesragu par godu admirālim Ferdinandam fon Vrangelim () 1836. gadā nodēvēja krievu jūrasbraucējs Fjodors Litke.

## Atsauces
Leonīds Kurdjumovs

**Leonīds Kurdjumovs** (; dzimis  Minskā, miris  Rīgā) bija Latvijas baltkrievu politiķis, bijušais Augstākās Padomes un Rīgas domes deputāts.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1939. gadā Minskā, pēc Otrā pasaules kara 1947. gadā pārcēlās uz dzīvi Latvijā. 1956. gadā absolvēja Rīgas 35. vidusskolu, bet 1959. gadā Jāņa Fabriciusa Daugavpils augstāko kara aviācijas inženieru skolu () radioinženiera specialitātē. Pēc studijām strādāja Rīgas rūpnīcā "Alfa", pēc tam Rīgas Radioizotopu aparatūras būves zinātniskās pētniecības institūtā. No 1970. līdz 1995. gadam L. Kurdjumovs bija Valsts lauksaimniecības tehnikas komitejas republikāniskā informātikas un skaitļošanas centra direktors. 1990. gadā — Republikāniskā statistiskās informācijas centra "Agroapgāde" direktors.

Viņa jaunākais brālis Genadijs Kurdjumovs bija inženieris un sabiedriskais darbinieks, 1989. gadā ievēlēts PSRS tautas deputātu kongresā. L. Kurdjumovs bija precējies, ir meita un mazmeita.

## Politiskā darbība

1990. gada vēlēšanās L. Kurdjumovu ievēlēja par Latvijas PSR Augstākās Padomes deputātu no PSKP atbalstītā saraksta Rīgas vēlēšanu apgabalā Viņš neatbalstīja Latvijas neatkarības deklarācijas pieņemšanu un darbojās Līdztiesības frakcijā. Dažās publikācijas minēts, ka viņš agrāk darbojies Interfrontē, tomēr pats Kurdjumovs apgalvoja, ka nav bijis ne Tautas frontes, ne Interfrontes biedrs. 1995. gadā bija Latvijas Apatrīdu līgas deputāts.

Pēc Latvijas neatkarības atjaunošanas L. Kurdjumovs neieguva Latvijas pilsonību, tādēļ uz vietu vēlētās institūcijās nevarēja pretendēt līdz 2000. gadam, kad kļuva par Latvijas pilsoni naturalizācijas kārtībā.
1995. gadā L. Kurdjumovs bija Latvijas Sociālistiskās partijas dibinātāju skaitā. 2001. gadā viņš kļuva par PCTVL 7. Saeimas frakcijas konsultantu. Šai pašā gadā ievēlēts Rīgas domē no PCTVL saraksta. 2002. gadā L. Kurdjumovu izslēdza no partijas "Līdztiesība" un viņš iestājās Tautas Saskaņas partijā, no kuras izstājās jau nākamajā gadā. 2004. gadā L. Kurdjumovs bija Sergeja Dolgopolova veidotās partijas "Cita Politika" dibinātāju skaitā un 2005. gadā tika ievēlēts Rīgas domē no "Jaunā Centra" saraksta, kurā šī organizācija iesaistījās. 2006. gadā nesekmīgi kandidēja 9. Saeimas vēlēšanās jau no apvienības "Saskaņas Centrs" saraksta. 2009. gadā kā "Saskaņas Centra" pārstāvis ievēlēts Rīgas domē. 2007. gadā ievēlēts par Rīgas domes Sociālo jautājumu komitejas priekšsēdētāju un amatā atradās līdz nāvei pēc ilgas slimības 2012. gadā.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Leonīds Kurdjumovs Saskaņas Centrs
Kurdjumovs

**Kurdjumovs** (; sieviešu dzimtē Kurdjumova (*Курдю́мова*)) ir krievu cilmes uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:

* Leonīds Kurdjumovs (*Леонид Курдюмов*; 1939—2012) — Latvijas baltkrievu inženieris un politiķis;
* Genadijs Kurdjumovs (1941) — Latvijas baltkrievu inženieris, uzņēmējs un sabiedriskais darbinieks.
Čehoslovākijas hokeja līga

**Čehoslovākijas hokeja līga** () bija Čehoslovākijas hokeja meistarsacīkstes, kuras notika no 1930. līdz 1993. gadam. Turnīra uzvarētājs izcīnīja Čehoslovākijas čempiona titulu.

Pēc Čehoslovākijas sadalīšanās, Čehoslovākijas hokeja līgas vietā izveidojās Čehijas Ekstralīga un Slovākijas Ekstralīga.

## Čehoslovākijas čempioni

## Skatīt arī
*Čehijas Ekstralīga
*Slovākijas Ekstralīga
Genādijs Razins

**Genādijs Razins** (; dzimis 1978. gada 3. februārī) ir bijušais ukraiņu hokejists, aizsargs. Karjeras laikā aizvadījis 12 sezonas dažādos Krievijas Superlīgas un Kontinentālās hokeja līgas klubos. 2006. gadā Kazaņas "Ak Bars" sastāvā izcīnījis Krievijas čempiona titulu.

## Spēlētāja karjera
Profesionāļa karjeru Razins sāka 1998.—99. gada sezonā Amerikas hokeja līgas kluba Frederiktonas "Canadiens" rindās. Nākamās trīs sezonas aizsargs aizvadīja citā AHL klubā Kvebekas "Citadelles", taču tad atgriezās Eiropā.

2002. gada vasarā Razins pievienojās Krievijas Superlīgas klubam Habarovskas "Amur", tā rindās aizvadot nākamās divas sezonas. 2004.—05. gada sezonu Razins sāka Kazaņas "Ak Bars" rindās, 2005.—06. gada sezonā kopā ar klubu izcīnot Krievijas čempiona titulu.

2007. gadā hokejists pievienojās Maskavas "Dinamo" rindām, tajā aizvadot nākamās divas sezonas, 2009.—10. gada sezonu aizvadīja Ņižņekamskas "Ņeftehimik" sastāvā, taču tad uz trim gadiem pievienojās Čeļabinskas "Traktor" vienībai. 2013.—14. gada sezonu aizvadīja Doneckas "Donbass" sastāvā, pēc tās noslēdzot profesionāļa karjeru.

Ukrainas hokeja izlases rindās spēlējis 2000. un 2004. gada Pasaules čempionātos.

## Ārējās saites
Resnkāta beka

**Resnkāta beka** (*Caloboletus calopus*) ir Latvijā ļoti reta beku dzimtas sēne, kuras augļķermeņi nav ēdami. Citi sēnes latīniskie nosaukumi — *Boletus calopus*, *Boletus pachypus* un *Tubiporus calopus*.

## Sēnes apraksts
thumb|Dzeltenie stobriņi savainojumu vietās zilē
* Cepurīte: krāsa pelēka līdz okerbrūnai, pelēkdzeltenai, pelēcīgi olīvzaļai vai pelēkbrūnai, nedaudz dzīslaina. Diametrs līdz 15 cm, biezums 3—4 cm, forma sākumā tuva lodveidīgai, vēlāk polsterveida. Virsma mazliet samtaina, sausā laikā var ieplaisāt. Maliņa asa, sākumā ieritināta. Mīkstums bālgans līdz gaiši dzeltenam, ar nepatīkamu skābenu smaržu un rūgtu garšu, griezuma un iespiedumu vietās kļūst zilganzaļš, bet vēlāk atkal šo krāsu zaudē.
* Stobriņi: sākumā gaišdzelteni, vēlāk zaļgandzelteni līdz olīvzaļiem, iespiedumu vietās kļūst zaļganzili, grūti atdalāmi no mīkstuma. Atveres ieapaļas, dzeltenas.
* Kātiņš: augšdaļā dzeltens, lejpusē karmīnsarkans, ar sarkanu, gaišdzeltenu vai baltu izcilnētu zīmējumu. Garums līdz 8 cm, resnums 2—4 cm.
* Sporas: elipsoīdas-vārpstveida, masā zaļgandzeltenas, 11-16/4-6 µm.
* Cistīdas: bezkrāsainas, vālesveida vai vārpstveida, 45-65/12-18 µm.

## Augšanas apstākļi

Mikorizas sēne. Aug galvenokārt no augusta līdz oktobrim, reti jūlijā un novembrī, lapu un skuju koku mežos, parkos sausās, skābās un smilšainās augsnēs. Biežāk sastopama Eiropas dienvidos, dižskābaržu un ozolu audzēs.

## Līdzīgas sugas

Sēne nedaudz līdzīga raganu bekai, kuras zīmējums uz kātiņa oranžsarkans un mīkstums citrondzeltens, iespiedumu vietās zili melns, kā arī sakņkāta bekai, kuras kātiņš dzeltens, zīmējums uz kātiņa brūns un mīkstuma iespiedumi pēc zilēšanas pamazām atjauno krāsu.

## Barības vērtība

Daļa avotu nosauc šo sēni par vāji indīgu. V. Lūkins un citi to atzīst tikai par neēdamu. Pret sēnes rūgtumu novārīšana nepalīdz. Ir ziņas, ka sēni tomēr lietojot pārtikā Krievijas Tālajos Austrumos un Ukrainā.

## Skatīt arī

* Sēņošana

## Atsauces

## Ārējās saites

* Mikologu biedrība Dabas muzejā 
* Sēņotāja ceļvedis 
* Sugu enciklopēdija
Ceturtais Krusta karš

**Ceturtais Krusta karš** (1202 — 1204) tika organizēts pēc pāvesta Inocenta III aicinājuma Eiropas krustnešiem iekarot tagadējās Ēģiptes ziemeļdaļu, lai iegūtu placdarmu, kas Krusta karu ievaros ļautu attīstīt karadarbību austrumu virzienā.

Pāvesta iecerētais mērķis netika sasniegts, jo venēciešu tirgotāji, kuriem bija jānodrošina krustnešu transportēšana pa jūru, izmantoja tos savu interešu realizācijai. Dodžs Enriko Dandolo, ņemot vērā venēciešu tirdzniecības intereses un bizantiešu prinča Aleksija lūgumu, novirzīja krustnešus uz Konstantinopoli.

1203. gadā krustnešiem izdodas pirmo reizi iekarot Konstantinopoli, bet tā tiek atkarota. 1204. gadā pilsēta atkal krīt krustnešu (latīņu) rokās un tiek izlaupīta. Cerētā Rietumu un Austrumu kristīgās baznīcas atkalapvienošana nenotiek. Bizantijas vietā tiek nodibināta Latīņu impērija, kas pastāv līdz 1261.

## Atsauces
Aleksandrs Ivanovs

**Aleksandrs Ivanovs** var būt:

* Aleksandrs Ivanovs (1985) – latviešu futbolists
* Aleksandrs Ivanovs (*Александр Андреевич Иванов*, 1806-1858) – krievu mākslinieks
* Dr. hist. Aleksandrs Ivanovs – latviešu vēsturnieks
* Aleksandrs Ivanovs — krievu vieglatlēts, šķēpmetējs
Vejle

**Vejle** (, ) ir pilsēta Dānijas dienvidaustrumos, blakus Vejles fjordiem, kur kopā saplūst Vejles un Grejas upe. Ar  iedzīvotājiem 2013. gadā tā bija devītā lielākā pilsēta Dānijā.

Pilsēta visvairāk pazīstama ar faktu, ka šeit veidojusies Dānijas valsts. Tā ir atzīta arī par piekto lielāko iepirkšanās pilsētu Dānijā.

Kopš 1992. gada Vejle ir Jelgavas sadraudzības pilsēta.

## Atsauces

## Ārējās saites
Vilkava-Haslava

**Vilkava-Haslava** () ir pilsēta Vācijā, Saksijas zemē, Cvikavas apriņķī pie Cvikavas Muldes upes.

## Vēsture
Rakstos kā Nīderhaslava pirmoreiz minēta 1279. gadā. 1439. gadā pirmoreiz minēts Vilkavas ciems. Pilsēta izveidota 1934. gadā, apvienojot Nīderhaslavu un Vilkavu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Augusts Kalniņš

**Augusts Kalniņš** ( — ) bija Latvijas politiķis un sabiedrisks darbinieks. Bijis Latvijas zemkopības ministrs (1919—1920), apgādības ministrs (1920—1921), kā arī Tautas padomes, Satversmes sapulces, 1., 2. un 3. Saeimas deputāts.

## Biogrāfija
Augusts Kalniņš piedzima  Ungurpils pagasta "Pavāros".

Beidzis Gorku vidējo zemkopības skolu Mogiļevas guberņā. Studēja Rīgas Politehnikumā. Bija skolotājs Besarābijas guberņā, tad Jelgavas zemkopības skolas direktors, no turienes pārgāja uz Baltijas domēņu valdi. Bija Vidzemes Zemes padomes loceklis un Latviešu pagaidu nacionālās padomes loceklis, Agrārās nodaļas vadītājs.

No Latvijas Pagaidu valdības izveidošanas 1918. gada nogalē līdz 1919. gada septembrim bija zemkopības ministra vietnieks. Pēc tam pats kļuva par ministru, amatā bija līdz 1920. gada jūnijam, kad, nomainoties valdībai, kļuva par apgādības ministru. Šajā amatā bija līdz 1921. gada aprīlim, kad to likvidēja.

Paralēli darbam valdībā bija vairāku Latvijas Republikas parlamentu — Tautas padomes, Satversmes sapulces, 1., 2. un 3. Saeimas — deputāts. 1926. gada nogalē minēts kā kandidāts finanšu ministra amatam.

No 1922. līdz 1929. gadam viņš bija laikraksta "Brīvā Zeme" redaktors.

Miris 1940. gada 24. jūlijā Rīgā. Apglabāts Alojas kapos.

## Atsauces
Sūrā pienaine

**Sūrā pienaine** (*Lactarius acerrimus*) ir ļoti sīva, neēdama sēne, sīvums nav novēršams vārot. Cepurīte līdz 12 cm plata, piltuvveida, joslaina dzeltenīga līdz rūsgana, diezgan lipīga. Lapiņas iesārtas vai krēmkrāsā, zarotas. Kātiņš īss, uz leju sašaurināts. Sporas baltas. Aug vasarā un rudenī, sastopama pareti vai reti. Līdzīgā suga ir joslainā pienaine, kurai ir mataina cepurītes mala. Sūrā pienaine aug pa vienai vai nelielās grupās uz zemes lapu nobirās vai zālē, zem ozoliem.
Freescale Semiconductor

***Freescale Semiconductor, Inc.*** bija ASV uzņēmums, kas ražoja pusvadītāju komponentes. Galvenais birojs atradās Ostinā, Teksasā. Dibināts 2004. gadā, atdaloties no *[[Motorola]]*. 2015. gadā apvienojās ar *[[NXP Semiconductors]]*.

Uzņēmums ražoja mikroprocesorus, kontrolierus, sensorus un citas elektroniskās komponentes.

## Vēsture
thumb|150px|400 MHz ''Freescale PowerPC 5200'' procesors
1949. gadā radioiekārtu ražotājs *[[Motorola]]* izveidoja pusvadītāju izstrādes nodaļu.
1955. gadā *Motorola* izlaida pasaulē pirmo jaudas tranzistoru, kuru izmantoja automašīnu radio.
1974. gadā izlaists *Motorola* pirmais mikroprocesors 8 bitu *[[Motorola 6800|MC6800]]*.
1984. gadā *Motorola* izlaida pasaulē pirmo 32 bitu mikroprocesoru *MC68020*.
Sadarbībā ar *[[Apple Inc.|Apple]]* un *[[IBM]]* (*AIM alliance*) 1991. gadā izstrādāta *[[PowerPC]]* mikroprocesoru arhitektūra.
1995. gadā izlaists telesakaru iekārtu procesors *PowerQUICC*.
1999. gadā *Motorola* par 100 miljoniem USD nopirka Kanādas programmatūras uzņēmumu *[[Metrowerks]]*, kurš bija izstrādājis integrēto izstrādes vidi *[[CodeWarrior]]*. *Metrowerks* tika pievienots pusvadītāju produktu sektoram (*Semiconductor Products Sector*).

2004. gadā *Motorola* *Semiconductor Products Sector* atdalīts atsevišķā uzņēmumā ***Freescale Semiconductor***.
2006. gadā ASV investīciju uzņēmums *[[Blackstone Group]]* veica *Freescale* izpirkšanu.

2011. gadā *Freescale Semiconductor* akcijas sāka kotēt Ņujorkas fondu biržā (kods *FSL*).
2015. gada martā tika panākta vienošanās par *Freescale Semiconductor* apvienošanos ar *[[NXP Semiconductors]]*. Darījums pabeigts 2015. gada 7. decembrī.

## Atsauces

## Ārējās saites

* ''Freescale Semiconductor'' vietne
Kokosa

**Kokosa** () vai **Kokosa sala**  ir neliela neapdzīvota Kostarikai piederoša sala Klusā okeāna ziemeļaustrumos, Ziemeļamerikas galējais dienvidu punkts. Izvietojusies 532 km no kontinenta piekrastes un administratīvi ietilpst Puntarenasas provincē, kur veido atsevišķu distriktu.

Sala ir tektoniskas un vulkāniskas izcelsmes, Kokosas plātnes vienīgā virsūdens daļa. Tropisks klimats ar ievērojamu nokrišņu daudzumu, gada vidējā temperatūra 26.6&nbsp;°C un ap 7000 mm nokrišņu.

Salā pirmais krastā izkāpa un to aprakstīja spāņu jūrasbraucējs Huans Kabesass 1526. gadā un nosauca to par **Kokesas un Santakrusas salu** *(Isla de Coques e Isla de Santa Cruz)* — ‘Gliemežvāku un Svētā krusta salu’. Vēlākos gados kartogrāfu kļūdu rezultātā nosaukums transformējās tagadējā formā. 17. un 18. gadsimtā salu kā savu bāzi izmantoja pirāti, tajā skaitā leģendārais kapteinis Henrijs Morgans, kā dēļ ilgus gadus salā intensīvi darbojās apslēpto dārgumu meklētāji. No 18. gadsimta līdz 19. gadsimta sākumam salā un tās apkārtnē darbojās vaļu mednieki. 1869. gadā sala tika iekļauta Kostarikas sastāvā, 1978. gadā pasludināta par nacionālo parku, bet 1997. gadā iekļauta UNESCO pasaules mantojuma sarakstā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Andrejs Bērziņš (politiķis)

**Andrejs Bērziņš** (dzimis , miris ) bija Latvijas politiķis, uzņēmējs un sabiedrisks darbinieks. Bijis Latvijas tirdzniecības un rūpniecības ministrs no 1921. gada janvāra līdz jūnijam, kā arī Tautas padomes loceklis un Latvijas Satversmes sapulces deputāts. Vēlāk bijis Tirdzniecības un rūpniecības kameras priekšsēdētājs, kā arī vairāku lielu uzņēmumu vadītājs.

## Dzīvesgājums
Dzimis  Liepkalnes-Ozolu pagastā. Mācījās Kokneses draudzes un Vietalvas ministrijas skolās.

No 1891. līdz 1896. gadam strādāja par pagasta darbveža palīgu un darbvedi. 1909. gadā Berlīnē apmeklēja priekšlasījumus par tautsaimniecību, pārējās zināšanas par ekonomiku un uzņēmējdarbību apgūstot pašmācības ceļā. Pirmā pasaules kara laikā (no 1914. līdz 1918. gadam) bija Liepājas domes priekšsēdētāja biedrs. No 1917. līdz 1918. gadam bija viens no Kurzemes Zemes padomes 20 deputātiem, pret kuriem asi vērsās Latviešu pagaidu nacionālā padome, tomēr nepiedalījās 8. marta balsojumā par Kurzemes un Zemgales hercogistes atjaunošanu.

Latvijas brīvības cīņu laikā 1918. un 1919. gadā darbojās Liepājas pilsētas domē kā deputāts un kļuva par Tautas padomes locekli no Latvijas Radikāldemokrātiskās partijas. Bermontiādes laikā Bērziņš bija Lejaskurzemes apgabala priekšnieks, kā arī Latvijas Pagaidu valdības pilnvarotais saziņai ar Sabiedrotajiem un Vāciju. Pēc kara bijis Latvijas delegācijas vadītājs Latvijas–Lietuvas robežas šķīrējkomisijā, kā arī iecēla par Latgales apgabala pārvaldes priekšnieku, "lai gādātu par mieru un kārtību, organizētu pašvaldību darbu un sagatavotu Latgali Satversmes sapulces vēlēšanām".

1920. gadā ievēlēts Latvijas Satversmes sapulcē no Latvijas Darba partijas saraksta. 1921. gadā dažus mēnešus bija tirdzniecības un rūpniecības ministrs Kārļa Ulmaņa vadītajā valdībā, pēc valdības demisijas amats tika likvidēts. Neilgi pēc tam kopā ar citu Ulmaņa valdības dalībnieku, Rūdolfu Bēnusu, kā arī vairākiem citiem partijas pārstāvjiem, izstājies no Darba partijas.

Strādājis vairākos laikrakstos. 1922. gadā kļuva par Liepājas bankas valdes priekšsēdētāju, darbojies arī citu Liepājas uzņēmumu valdēs, vadot vismaz piecas no tām. 1935. gada 10. janvārī kļuvis par Tirdzniecības un rūpniecības kameras priekšsēdētāju, amatā bija līdz kameras likvidēšanai 1940. gadā. Tā paša gada 12. aprīlī iecelts par Latvijas Kredītbankas direktoru. Bērziņš kļuva par vienu no galvenajiem noteicējiem autoritārā Kārļa Ulmaņa režīma Latvijas ekonomikā, paralēli pildot arī Valsts saimnieciskās padomes priekšsēdētāja, stratēģiski svarīgo akciju sabiedrību "Degviela" un "Superfosfātu fabrika" valžu locekļa amatus.

Pēc Latvijas okupācijas 1940. gadā apcietināts. Bērziņa krimināllieta un deportācijas lieta līdz šim nav atrasta. Tiek uzskatīts, ka Bērziņš pēc pratināšanas un apcietinājuma Rīgas Centrālcietumā un 1941. gadā izsūtīts uz PSRS iekšieni, kur miris 1941. gada beigās – 24. decembrī.

Pirms deportācijas viņš Upsālas Universitātei atvēlēja naudu, kuru glabāja "Stockholms Enskilda Bank", ar kuru palīdzēt Latvijas vēstures pētniekiem. Juridisku problēmu dēļ fonds tika dibināts tikai 1960. gados.

## Atsauces
Marija Aurora fon Mengdena

thumb|Marija Aurora fon Mengdena
**Marija Aurora fon Mengdena** (; 1720—1808) bija Carnikavas grāfiene no Mengdenu dzimtas, grāfa Lestoka sieva.

## Dzīvesgājums
Dzimusi 1722. gadā Zviedru Vidzemes landmaršala Magnusa Mengdena un viņa sievas Dorotejas Sofijas, dzimušas Rozenas ģimenē. Vecāki apprecējās Straupē 1707. gada 23. oktobrī.

1747. gada 22. novembrī Sanktpēterburgā Marija Aurora apprecēja grāfu Lestoku, kurš 1741. gada apvērsuma rezultātā iecēla tronī Krievijas ķeizarieni Elizabeti Petrovnu un paglāba dzimtu no represijām par tuvību ar Annu Leopoldovnu, kā arī ļāva brālim Ernstam Reinholdam veidot karjeru un kļūt par ķeizarienes Elizabetes virskambarkungu - amatu, ko reiz ieņēma Bīrons. 

1748. gadā Marijas vīru arestēja un izsūtīja uz Ugļiču. Marija sekoja viņam izsūtījumā. Viņi tur palika līdz 1753. gada 13. aprīlim, kad pārcēlās uz Lielo Ustjugu. Marijai izvēlējās sekot vīram trimdā. No trimdas Lestoku atbrīvoja 1762. gadā pēc ķeizarienes Elizabetes nāves. Vēlāk Katrīna II piešķīra Lestokam pensiju 7000 rubļu gadā, ar tiesībām Marijai Aurorai to mantot līdz sava mūža galam. Mirusi 1780. gadā.

## Atsauces
Raundmeipla

**Raundmeipla** () ir mazs ciems Safolkas grāfistē, Anglijā, kas atrodas 1,6 km attālumā no Edvardstounas ciemata un aptuveni 10 km attālumā no Sadberi pilsētas. 2012. gadā ciemā dzīvoja 20 cilvēki. Raundmeiplā atrodas četras otrajā kategorijā iekļautas aizsargātās ēkas: *Flushing Farm*, *Little Thatch*, *Quicks Farm* un *Seasons*.
Svētais kalns

**Svētais kalns** var būt:

*Svētais kalns Aronas pagastā
*Svētais kalns Zvārdes pagastā
*Svētkalns Tērvetes pagastā