open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Politiskā brīvība

**Politiskā brīvība** jeb **politiskā rīcībspēja** ir indivīda tiesības piedalīties politiskajā procesā un izteikt politiskās pārliecības bez vajāšanas vai diskriminācijas. Politiskās tiesības un brīvības būtiski atšķiras no personiskajām, sociālajām, ekonomiskajām un citām tiesībām un brīvībām, jo parasti tās ir cieši saistītas ar attiecīgās valstspiederību. Politiskās brīvības ir viena no pilsoņu konstitucionālo pamattiesību un brīvību grupām, jo tās nosaka viņu līdzdalību valsts un sabiedrības dzīvē. Tās parasti ir nostiprinātas valstu konstitūcijās, citos likumos un tiesību normās.
[left|thumb|[Brīvības piemineklis — viens no slavenākajiem brīvības un demokrātijas simboliem Latvijā]]
Politiskās brīvības jēdziens ir cieši saistīts ar pilsonisko brīvību un cilvēktiesību jēdzieniem, kuriem demokrātiskās sabiedrībās parasti tiek nodrošināta tiesiskā aizsardzība no valsts puses.

## Ārējās saites
Jānis Ikstens

**Jānis Ikstens** (dzimis 1970. gada 5. janvarī) ir Latvijas zinātnieks un politolgs, Latvijas Universitātes profesors, pēdējais Sociālo zinātņu fakultātes dekāns.

Strādājis Vidzemes augstskolā un Rīgas Juridiskajā augstskolā. Darbojies OSCE ODIHR politisko partiju ekspertu grupā. Baltijas-Amerikas brīvības fonda un Fulbraita stipendiju ieguvējs, stažējies Kolumbijas Universitātē (ASV). *Comparative Study of Electoral Systems* pētnieciskās programmas nacionālā projekta vadītājs, *VPP Sustinno* vadītājs.

Pētniecības tēmas — vēlētāju uzvedība, politiskās partijas, partiju sistēmas, koalīcijas.

Bijis precējies ar rakstnieci Noru Ikstenu.

## Publikācijas

* Roper, SD, & Ikstens, J (2008). *Public finance and post-communist party development*
* Ikstens, J (2019). Short-lived coalitions in Latvia: Ethnic tension, political fragmentation, and office-seeking. *Coalition Government as a Reflection of a Nation's*
* Aylott, N, Ikstens, J, & Lilliefeldt, E (2014). Ever more inclusive? Candidate selection in North European democracies. *… of Democracy in Nordic and Baltic*
* Ikstens, J (2016). *Latvia: disclosure yet abuse, volatility yet stability*

## Atsauces

## Ārējās saites
The Sunshine Boys

***The Sunshine Boys*** ir 1975. gada ASV kinokomēdija, kuras režisors ir Herberts Ross, bet scenārija autors Nīls Saimons. Filmā galvenās lomas atveido Volters Matau, Džordžs Bērnss, Ričards Bendžamins un Lī Meredita. Filma balstīta uz 1972. gada Saimona sarakstītu tāda paša nosaukuma lugu.

Filma stāsta par diviem veciem, bet leģendāriem komiķiem, kuri vairs nevar ciest viens otru. Kad televīzija nolemj veidot raidījumu par komēdijas vēsturi, abi tiek savesti atkal kopā, lai izspēlētu savu vispopulārāko skeču.

Filmas *The Sunshine Boys* pirmizrāde notika . Šī bija aktiera Džordža Bērnsa pirmā kino loma kopš 1939. gada. Filma saņēma pozitīvas kritiķu atsauksmes un Bērnss saņēma Amerikas Kinoakadēmijas balvu kategorijā "Labākais aktieris otrā plāna lomā". Filmu nominēja arī kategorijās "Labākais aktieris galvenajā lomā" (Matau), "Labākais adaptētais scenārijs" un "Labākais mākslinieka darbs". Filma saņēma arī trīs Zelta globusa balvas kategorijās "Labākais mūzikls vai kinokomēdija", "Labākais aktieris mūziklā vai kinokomēdijā" (gan Matau, gan Bērnss) un "Labākais otrā plāna aktieris" (Bendžamins). Tīmekļa vietnē *[[Rotten Tomatoes]]* filmai ir 71% vērtējums.

## Atsauces

## Ārējās saites
Četras istabas (filma)

**"Četras istabas"** () ir 1995. gada ASV antoloģijas melnā kinokomēdija, kuras režisori un scenārija autori ir Elisone Andersa, Aleksandrs Rokvels, Roberts Rodrigess un Kventins Tarantīno. Filmā galvenās lomas atveido Tims Rots, Antonio Banderass, Dženifere Bīlsa, Pols Kalderons, Semija Deivisa, Valērija Golino, Madonna, Deivids Provals, Aiona Skaja, Kventins Tarantīno, Lili Teilore, Marisa Tomeja un Temlina Tomita.

Filmas darbība norisinās kādā Losandželosas viesnīcā Vecgada vakarā un stāsta par izsūtāmo zēnu Tedu (Rots), kurš savā pirmajā darba dienā piedzīvo četras ļoti atšķirīgas tikšanās reizes ar dažādiem viesnīcas klientiem.

Filmas "Četras istabas" pirmizrāde notika  un to izplatīja *[[Miramax|Miramax Films]]*. Filma saņēma atšķirīgus kritiķu vērtējumus, slavējot Rodrigesa un Tarantīno segmentus, bet kritizējot Andersas un Rokvela. Par savu tēlojumu Madonna saņēma Zelta avenes balvu kā sliktākā otrā plāna aktrise. Tīmekļa vietnē *[[Rotten Tomatoes]]* filmai ir 13% vērtējums.

## Atsauces

## Ārējās saites
Dženifere Bīlsa

**Dženifere Bīlsa** (; dzimusi ) ir amerikāņu aktrise.

Savu kino debiju piedzīvojusi filmā *[[My Bodyguard]]* (1980), bet pirmo kritiķu atzinību ieguvusi ar filmu *[[Flashdance]]* (1983), par ko viņu nominēja Zelta globusa balvai kategorijā "Labākā aktrise mūziklā vai kinokomēdijā".

Vēlāk Bīlsa piedalījās tādās filmās kā *[[Vampire's Kiss]]* (1989), *[[Mrs. Parker and the Vicious Circle]]* (1994), *[[Devil in a Blue Dress]]* (1995), "Četras istabas" (1995), *[[The Last Days of Disco]]* (1998), *[[Roger Dodger]]* (2002), "Noķeriet sīko" (2004), "Īlaijas grāmata" (*The Book of Eli*, 2010), *[[Before I Fall]]* (2017) un *[[Luckiest Girl Alive]]* (2022), kā arī televīzijas seriālos *[[The Chicago Code]]* (2011), ''Proof'' (2015), ''Taken'' (2017) un *[[The Book of Boba Fett]]* (2021). Atveidojusi galveno lomu *[[Showtime]]* seriālā *[[The L Word]]* (2004—2009), par ko nominēta Satelīta balvai.

## Ārējās saites
Endžija Dikinsone

**Endžija Dikinsone** (; dzimusi ) ir bijusī amerikāņu aktrise.

Savu karjeru iesākusi 1950. gados, filmējoties epizodiskās lomās vairākos televīzijas seriālos. Kļuvusi atpazīstama pēc lomām filmā *[[Gun the Man Down]]* (1956) un Hauarda Hoksa režisētajā vesternā *[[Rio Bravo]]* (1959), kur tēlojusi kopā ar Džonu Veinu. Par lomu filmā *Rio Bravo* saņēmusi Zelta globusa balvu kā labākā jaunā zvaigzne.

Dikinsone piedalījusies vairāk nekā 50 filmās, no kurām pazīstamākās ir *[[China Gate]]* (1957), *[[Cry Terror!]]* (1958), *[[Ocean's 11]]* (1960), *[[The Sins of Rachel Cade]]* (1961), *[[Jessica]]* (1962), *[[Captain Newman, M.D.]]* (1963), "Slepkavas" (1964), *[[The Art of Love]]* (1965), *[[The Chase]]* (1966), *[[Point Blank]]* (1967), *[[Pretty Maids All in a Row]]* (1971), *[[Un homme est mort]]* (1972) un *[[Big Bad Mama]]* (1974).

No 1974. līdz 1978. gadam atveidojusi galveno lomu *[[NBC]]* seriālā *[[Police Woman]]*, par ko saņēmusi Zelta globusa balvu un nominācijas trīs ''Emmy'' balvām. 1980. gadā atveidojusi galveno lomu Braiena De Palmas erotiskajā trillerī *[[Dressed to Kill]]* (1980), par ko saņēmusi Saturna balvu.

Savas karjeras vēlākajā posmā piedalījusies filmās "Kad kovbojmeitenēm kļūst skumji" (*Even Cowgirls Get the Blues*, 1994), "Sabrina" (*Sabrina*, 1995), "Atmaksāt ar labu" (2000) un *[[Big Bad Love]]* (2001).

## Ārējās saites
Privātīpašums

**Privātīpašums** ir īpašumtiesību veids, kas nozīmē fiziskas vai juridiskas personas absolūtas, juridiski aizsargātas tiesības uz konkrētu īpašumu.

Privātīpašniekam ir tiesības rīkoties ar savu īpašumu pēc saviem ieskatiem (pārdot, dāvināt, novēlēt utt.) bez valsts iestāžu (valsts vai pašvaldību iestāžu un to pārstāvju) piekrišanas. Tāpēc privātīpašums dažkārt tiek uzskatīts par pretstatu valsts un pašvaldību īpašumam. 

Īpašumtiesību pāreju no valsts (pašvaldības) īpašumā uz privātīpašumu tiek saukta par privatizāciju. Pretējo pāreju sauc par nacionalizāciju.

## Ārējās saites
Džordžs Bērnss

**Džordžs Bērnss** (; dzimis , miris ) bija amerikāņu aktieris, komiķis, scenārists, dziedātājs un televīzijas šovu vadītājs. Kopā ar savu sievu Greisiju Allenu veidojis komiķu duetu *Burns and Allen*.

Piedalījies arī vairākās kino filmās, kā *[[International House]]* (1933), *[[A Damsel in Distress]]* (1937) un ''Honolulu'' (1939). 1975. gadā atveidojis lomu filmā *[[The Sunshine Boys]]*, kas bija viņa pirmā kino loma 36 gadu laikā. Par šo lomu viņš saņēma Amerikas Kinoakadēmijas balvu kategorijā "Labākais aktieris otrā plāna lomā" un Zelta globusa balvu kategorijā "Labākais aktieris mūziklā vai kinokomēdijā". Vēlāk atveidojis lomas arī citās filmās, kā *[[Oh, God!]]* (1977), ''Sgt. Pepper's Lonely Hearts Club Band'' (1978), *[[Going in Style (1979. gada filma)|Going in Style]]* (1979) un *[[Radioland Murders]]* (1994).

## Ārējās saites
Deputāts

**Deputāts** ir amatpersona, kas ir ievēlēta kādā valsts vai pašvaldības varas institūcijā (likumdošanas vai pārstāvniecības iestādē). Deputāta misija paredz vēlētāju interešu pārstāvēšanu.

Dažās valstīs šis jēdziens attiecas tikai uz likumdevējiem, kas strādā parlamentā.

## Ārējās saites
Jānis Sprūde

**Jānis Sprūde** (1864—1940) bija latviešu ārsts un sabiedriskais darbinieks, Tautas padomes loceklis.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1864. gada 29. aprīlī Kalētos kalēja ģimenē. Mācījās Liepājas Nikolaja ģimnāzijā. 1894. gadā pabeidza medicīnas studijas Tērbatas Universitātē, trīs gadus strādāja par Kandavas ārstu, tad 14 gadus par Grobiņas ārstu. Papildinājās Berlīnes klīnikā, kur specializējās bērnu slimībās.
Pēc Latvijas valsts pasludināšanas darbojās Liepājas pilsētas domnē (1919—1921), līdztekus 1919. gadā kā deputāta aizvietotājs (substitūts) kļuva par Tautas padomes locekli no Latviešu zemnieku savienības.

Vēlāk bija Latvijas Sarkanā Krusta Liepājas nodaļas pirmais priekšnieks, Liepājas Latviešu biedrības priekšnieks (1922), kā arī Sv. Annas draudzes padomes priekšnieks.

No 1931. līdz 1940. gadam Sprūde bija Liepājas Sarkanā Krusta slimnīcas direktors un aizsargu ārsts.
Miris pēc Latvijas okupācijas 1940. gada 10. novembrī.

## Apbalvojumi
1934. gadā Dr. Sprūdi apbalvoja ar Triju Zvaigžņu ordeni.

## Atsauces
Artūrs Štāls

**Artūrs Štāls** (1897—1951) bija latviešu žurnālists un ierēdnis, Tautas padomes loceklis. 

## Dzīvesgājums
Dzimis 1897. gada 5. decembrī Rīgā Mārtiņa un Trīnes Emīlijas Štālu ģimenē. Mācījās N. Mironova komercskolā Rīgā, tad Viborgas komercskolā. 1918. gadā sāka studēt Petrogradas Universitātes Vēstures  un  filoloģijas fakultātē.
Pēc Latvijas valsts pasludināšanas atgriezās dzimtenē un darbojās kā žurnālists, bija Tautas padomes loceklis no Latvijas Sociāldemokrātiskās strādnieku partijas.

1919. gada 16. augustā Štāls kļuva par Latvijas Republikas Izglītības ministrijas kultūras vērtību aizsardzības pilnvarnieku Cēsu apriņķī, vēlāk par ģenerālpilnvarnieku kultūras vērtību aizsardzības lietās.
1920. gadā viņš turpināja pārtrauktās filozofijas un vēstures studijas Latvijas Augstskolas Filoloģijas un filozofijas fakultātē (1920–1931).  No 2020. gada novembra līdz 1921. gada 1. aprīlim A. Štāls darbojās Latvijas sūtniecībā Maskavā, pildot Izglītības ministrijas pārstāvja pienākumus.
No 1923. līdz 1928. gadam viņš darbojās Pieminekļu valdē kā tehnisko darbu vadītājs, 1928. gadā kā priekšsēdētāja Frīdriha Ozoliņa vietas izpildītājs.
1932. gadā viņu iecēla par Rīgas un Vidzemes apgabala pieminekļu aizsardzības inspektoru, bet jau 1933. gadā atbrīvoja no darba, apvainojot Pieminekļu valdes seifa apzagšanā. Tiesā A. Štāls sevi par vainīgu pret viņu celtajās apsūdzībās neatzina. Rīgas Centrālcietumā Štāls pavadīja trīs gadus un sešus mēnešus. Pēc atbrīvošanas A. Štāls 1937. gada oktobrī sāka rakstīt atmiņas “Latvijas senatni sargājot...”
1940. gadu sākumā Arturs Štāls strādāja par Valsts apgādniecību un poligrāfisko uzņēmumu pārvaldes redaktoru, bet no 1947. līdz 1950. gadam Latvijas PSR Zinātņu akadēmijas Fundamentālajā bibliotēkā. Sagatavoja J. K. Broces zīmējumu un aprakstu kolekcijas materiālus publicēšanai grāmatā "Rīga", kas tomēr netika iespiesta.  
Miris 1951. gada 12. maijā.

## Atsauces
Alfrēds Strausmanis

**Alfrēds Strausmanis** (1877—1935) bija latviešu jurists, advokāts, Tautas padomes loceklis. 

## Dzīvesgājums
Jēkabs Alfrēds Strauss dzimis 1877. gada 16. martā (pēc vecā stila — 4. martā) Rīgā, Iļģuciemā koku šķirotāja Jēkaba Strauss un viņa sievas Johannas Florentines dzim. Vīkul ģimenē.

Pēc studijām Maskavas universitātē strādāja par zvērinātu advokātu. Studiju laikā iestājies studentu sabiedrībā "Fraternitas Moscoviensis" (vēlāk – akadēmiskā vienība "Austrums"). 

Kā deputāta aizvietotājs (substitūts) kļuva par Tautas padomes locekli no Latviešu zemnieku savienības.

Miris 1935. gada 16. aprīlī Sarkanā Krusta slimnīcā Rīgā. Apbedīts Sv. Jāņa baznīcas kapos (tag. Mārtiņa kapi), kapa piemineklis pēc 2. pasaules kara pārvests uz Meža kapiem.

Precējies ar Mariju Elizabeti Švēdi (1881 –1957), meitas Maiga (dz. 1907. g.), Rute (1910 –1996), dēli Jēkabs Jānis (1909 – 1965), Gunārs (1926 – 2002). Bērni Jēkabs un Rute miruši trimdā; dēla Gunāra meita Baiba Plaude – zvērināta advokāte.

## Atsauces
Aleksandrs Sirotins

**Aleksandrs Sirotins** (1883—?) bija Latvijas krievu amatnieks un sabiedriskais darbinieks, Tautas padomes loceklis. 

## Dzīvesgājums
Dzimis 1883. gada 27. jūlijā Rīgā podniecības uzņēmuma  īpašnieka Borisa Sirotina (1849–1933) un viņa sievas Jevdokijas (1864–1922) ģimenē, mācījās vidusskolā, strādāja par keramiķi.

A. Sirotins aktīvi piedalījās krievu  sabiedriskajā un politiskajā dzīvē. 1917. gadā viņš kļuva par Rīgas krievu pilsoņu Nacionāli demokrātiskās savienības locekli, no šīs organizācijas viņš tika iekļauts Rīgas pilsētas Nacionalitāšu demokrātiskas savienības sarakstā  Zemes padomes vēlēšanām. Taču Vācijas okupācijas dēļ vēlēšanas nenotika.

Kā Krievu nacionāldemokrātu partijas pārstāvis 1919. gada jūlijā kļuva par Tautas padomes locekli.

1932. gada 11. martā viņu ievēlēja par Krievu nacionālās apvienības Latvijā valdes priekšsēdētāju, šo amatu ieņēma līdz 1934. gada 27. martam. Turpmākajos gados bija Krievu nacionālās apvienības Latvijā (no 1939. gada – Rīgas  Krievu biedrības) valdes loceklis.

Aleksandrs Sirotins nebija precējies. 1944. gadā evakuējās uz Vāciju.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Aleksandrs Sirotins. - Latvijas krievi
Indriķis Stukuls

**Indriķis Stukuls** (1869—1932) bija latviešu sabiedriskais darbinieks, Tautas padomes loceklis. 

## Dzīvesgājums
Dzimis 1869. gada 12. janvārī (pēc vecā stila - 1868. gada 31. decembrī) Krustpils pagastā Jēkaba un Anniņas Stukkul ģimenē, mācījās pagastskolā.

Bija Tautas padomes loceklis no Latgaliešu frakcijas.

Miris 1932. gada 6. martā Rīgā.

## Atsauces
7T. autobusu maršruts (Rīga)

**7T. autobusu maršruts** bija Rīgas sabiedriskā transporta pagaidu autobusu maršruts, kas kursēja no Krasta masīva līdz Ķengaraga tramvaju galapunktam.
Šis maršruts ir izveidots 7. tramvaju maršruta sliežu ceļu remonta dēļ (pielāgošana zemās grīdas tramvaju kustībai) un ir maršrutu pagarinājums no Krasta masīva galapunkta līdz Ķengaragam (Eglaines iela / Dole). 2023. gada 30. decembrī maršruts tika slēgts.

7T. autobusu maršruta kopējais garums ir 5,100 km. Virziena **[[Krasta masīvs]]** — **[[Ķengarags]]** kopējais garums ir 2,500 km, bet virziena **[[Ķengarags]]** — **[[Krasta masīvs]]** kopējais garums ir 2,600 km.

7T. autobusu maršrutu apkalpo RP SIA "Rīgas satiksme" 7. autobusu parks.

## Maršruts
* Virzienā **[[Krasta masīvs]]** — **[[Ķengarags]]** autobusi kursē pa šādām ielām: Latgales iela.
* Virzienā **[[Ķengarags]]** — **[[Krasta masīvs]]** autobusi kursē pa šādām ielām: Latgales iela.

## Pieturvietas
7T. autobusu maršrutā pavisam kopā bija 16 pieturas. Virzienā **[[Krasta masīvs]]** — **[[Ķengarags]]** bija 8 pieturas, bet virzienā **[[Ķengarags]]** — **[[Krasta masīvs]]** bija 8 pieturas.

## Skatīt arī
* Rīga
* Autobusu satiksme Rīgā
* Trolejbusu satiksme Rīgā
* Tramvaju satiksme Rīgā
* Sabiedriskais transports Rīgā
* Rīgas satiksme
* Rīgas metropolitēns

## Piezīmes un atsauces

## Ārējās saites
* www.rigassatiksme.lv
Ragajas līcis

**Ragajas līcis** (, , ) ir plašs Sibujanas jūras līcis Filipīnās starp Bikolas pussalu austrumos un Bondokas pussalu rietumos. Stiepjas 80 km garumā dienvidrietumu—ziemeļaustrumu virzienā. Ziemeļaustrumu krastā paceļas Labo vulkāns. Lielākās apdzīvotās vietas krastā ir Tagkavajana līča ziemeļrietumu galā. Mangrovju audzes līča ziemeļrietumu piekrastē atzītas par putniem nozīmīgu vietu. Nozīmīgs zvejas rajons, gada nozveja 60—70 tūkstoši tonnu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Pauls Šēls

**Pauls Šēls** (1878—1971) bija latviešu pedagogs, Tautas padomes loceklis.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1878. gada 1. martā Šakinas pagastā Lietuvā, mācījās Irlavas skolotāju seminārā.
Strādāja par skolotāju Zemītes pagasta skolā (1899—1900), vēlāk bija pārzinis Mežamuižas skolā (1900—1906), Činkas komercskolā Liepājā (1906—1915). Pirmā pasaules kara laikā strādāja Kazaņas pilsētas komercskolā (1915—1918).

Pēc Latvijas valsts pasludināšanas bija Tautas padomes loceklis no Latvijas Sociāldemokrātiskās strādnieku partijas,

1929. gadā bija Liepājas pilsētas 1. pamatskolas pārzinis, Latvijas skolotāju slimokases pilnvarnieks (1926—1934).

1940. gadā bija Liepājas Tautas augstskolas vadītājs, 1945. gadā Liepājas 3. septiņgadīgās skolas mācību daļas vadītājs,
Miris 1971. gada 27. februārī Liepājā, apglabāts Līvas kapsētā.

## Apbalvojumi
* Triju Zvaigžņu ordenis, V šķira (1929)
                   

## Atsauces
Abo Šermanis

**Abo Šermanis** (1889-1941)  bija Latvijas ebreju sabiedriskais darbinieks.

Dzimis 1889. gada 10. oktobrī Vitebskas guberņā. 

Kopš 1918. gada 2. decembra Tautas padomes loceklis no Latvijas Bunda.

## Atsauces
Kārlis Šēnbergs

**Kārlis Šēnbergs** (1882—?) bija latviešu pedagogs, Tautas padomes loceklis. 

## Dzīvesgājums
Dzimis 1882. gada 21. decembrī Zvārdes pagastā (pēc baznīcgrāmatas — Kārlis Alberts - dzimis 1881. gada 9. decembrī (vecā stila) Veczvārdes "Pēķu" saimnieka Jēkaba un Annas Šēnbergu ģimenē)

Mācījās Veczvārdes 2-klasīgajā ministrijas skolā,  tad Baltijas skolotāju seminārā (1899 - 1903), strādāja par skolotāju - Bārtas pagasta skolā (1903 - 1904) un Torņakalna latviešu palīdzības biedrības skolā Rīgā (1904 - 1908). 1908. gadā kā neuzticams izsūtīts no Baltijas. Pēc atgriešanās par skolotāju vairs nevarējis strādāt. Atvēris Rīgā (Torņakalnā) pārtikas preču veikalu, vēlāk iekārtojis piena tirdzniecību, kas devusi labus panākumus. Kara sākumā mobilizēts, bijis kancelejas darbinieks sanitārvilcienā. Pēc tam dzīvojis Jekaterinoslavā, no kurienes atgriezies Rīgā 1919. gadā. 1919. gadā atkal kādu laiku strādājis par skolotāju Torņakalna palīdzības biedrības skolā. 

Pēc Latvijas valsts pasludināšanas bija Tautas padomes loceklis no Latvijas Revolucionāro sociālistu partijas.

Līdz 1940. gadam bijis Torņakalna krājaizdevu sabiedrības valdes priekšsēdētājs un strādājis par rezerves darbinieku Valsts arhīvā.

## Atsauces
Oskars Šēnhofs

**Oskars Šēnhofs** (1885—?) bija vācbaltiešu žurnālists, Tautas padomes loceklis. 

## Dzīvesgājums
Dzimis 1885. gada 6. aprīlī, pēc nepabeigtām studijām augstskolā darbojās žurnālistikā.
Pēc Latvijas valsts pasludināšanas un Latvijas Pagaidu valdības pārcelšanās uz Liepāju no 1919. gada 1. februāra līdz jūlijam bija sekretārs Ārlietu ministrijas lietās pie Iekšlietu ministra. Darbojās kā Tautas padomes loceklis no Vācbaltu progresīvās partijas.
1920. gadā bija Ārlietu ministrijas diplomātiskais kurjers.

## Atsauces
Peptiskās čūlas slimība

**Peptiskās čūlas slimība** ir gremošanas orgānu sistēmas slimība, čūla gremošanas sistēmā, kas rodas situācijā, kad ir izzudis balanss starp gremošanas orgānu gļotādu aizsargājošajiem faktoriem un tiem faktoriem, kas uz to iedarbojas kairinot vai bojājot. Šaurāki termini ir **kuņģa čūla** un **divpadsmitpirkstu zarnas čūla**, kas norāda jau uz konkrēto peptiskās čūlas izveidošanās vietu. Peptiskās čūlas slimības cēloņi var būt helikobaktērijas, nesteroīdie pretiekaisuma medikamenti, smēķēšana, kā arī Krona slimība. Savukārt simptomi var būt atšķirīgi, kas atkarīgi no čūlas izveidošanās vietas, tas ir, vai tā radusies kuņģī, divpadsmitpirkstu zarnā vai barības vadā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Jānis Vītols (Tautas padomes loceklis)

**Jānis Vītols** (1884—1937) bija latviešu ierēdnis, Tautas padomes loceklis. 

## Dzīvesgājums
Dzimis kā Jānis Vītoliņš 1884. gada 1. augustā (pēc vecā stila — 19. jūlijā) Vējavas pagastā (pēc baznīcgrāmatas - Jumurdā) Jāņa Vītoliņa un Minnas ģimenē, mācījās vidusskolā. 

Strādāja par Zemkopības ministrijas nodaļas vadītāju.

Kā deputāta aizvietotājs (substitūts) kļuva par Tautas padomes locekli no Latviešu Demokrātiskās partijas.

Miris 1937. gada 1. augustā Rīgā.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Jānim Vītolam - 135. Madonas muzejs
Miķelis Vītols

**Miķelis Vītols** (1873—?) bija latviešu lauksaimnieks un sabiedriskais darbinieks, Tautas padomes loceklis no Latviešu zemnieku savienības.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1873. gada 12. janvārī Seces pagasta "Kampānos" (citur Jaunjelgavā) zemnieka Jāņa Vītola ģimenē, brāļi Jēkabs, Vilis un Paulis, pusmāsas Irma, Zelma un Erna.

Pēc Jaunjelgavas apriņķa skolas beigšanas turpināja izglītību pašmācības ceļā.

Kā vecākais dēls Miķelis mantoja tēva mājas Kampānus Seces pagastā, 1911. gadā viņš nodibināja Seces-Sērenes krājaizdevu sabiedrību un līdz 1915. gadam izpildījis tanī valdes locekļa un grāmatveža amatus, bija Seces lauksaimniecības biedrības delegāts Latvijas lauksaimnieku centrālbiedrībā un savienībā „Konzums", vēlāk arī Tautas bankā un izpostīto apgabalu kongresos. No 1915. gada bija Rīgas Lauksaimniecības centrālbiedrības valdes loceklis. Bija Kurzemes Zemes padomes deputāts. Pirmā izpostīto apgabalu kongresā viņu ievēlēja kongresa padomē, bet 1921. gadā Tautas bankas valdē.

1918. gadā kopā ar savu brāli Vili kļuva par Tautas padomes locekli. Saimniekoja Kampānos līdz Latvijas okupācijai.

## Atsauces
Jānis Velkme

thumb|200px|Jānis Velkme (1926)
**Jānis Velkme** (1876—1962) bija latviešu katoļu garīdznieks, Tautas padomes loceklis.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1876. gada 14. (2. pēc VS) decembrī Stirnienes pagastā, mācījās katoļu garīgajā seminārā.

Bija Kalupes draudzes prāvests (1906—1912), līdztekus arī Kalupes lauksaimniecības biedrības dibinātājs un priekšsēdētājs (1908—1912). Vēlāk Aglonas draudzes prāvests (1913—1929) un Latgaliešu palīdzības biedrības karā cietušajiem Aglonas nodaļas vadītājs. 1917. gada Latgales latviešu kongresa dalībnieks.

Pēc Latvijas valsts pasludināšanas bija Tautas padomes locekļa aizvietotājs (substitūts) no Latgaliešu frakcijas, Rēzeknes dekanāta dekāns (1920—1928), Latgales Lauksaimniecības biedrību savienības vadītājs, Latvijas lauksaimniecības kameras loceklis), laikraksta "Latgolas Vōrds" redaktors (1926—1928).

Otrā pasaules kara laikā 1944. gadā devās bēgļu gaitās uz Vāciju, 1951. gadā izceļoja uz ASV.

Mūža beigās rakstīja atmiņas, kuras izdotas 1995. gadā Antona Zalāna sakārtojumā.
Miris 1962. gada 4. martā ASV.

## Atsauces
Kārlis Šibeiks

**Kārlis Šibeiks** (1894—) bija latviešu sabiedriskais darbinieks, Tautas padomes loceklis. 

## Dzīvesgājums
Dzimis  (pēc vecā stila — ) Aizkraukles pagasta "Klaviņu" kalpa Jorģa un Mares Šibeiku ģimenē. Mācījās lauksaimniecības skolā.

Pēc Latvijas valsts pasludināšanas strādāja par ierēdni, kļuva par Tautas padomes locekli no Latvijas Darba savienības.

Apcietināts 1945. gada 13. novembrī.

## Atsauces
Jānis Zariņš (Tautas padomes loceklis)

**Jānis Zariņš** (1872—1940) bija latviešu lauksaimnieks, Tautas padomes loceklis. 

## Dzīvesgājums
Dzimis 1872. gada 7. martā Raiskuma pagastā, pēc mācībām pilsētas skolā darbojās kā lauksaimnieks.
Kā deputāta aizvietotājs (substitūts) kļuva par Tautas padomes locekli no Latviešu zemnieku savienības.

Vēlāk bija Raiskuma pagasta padomes loceklis un goda tiesnesis, Raiskuma lauksaimniecības biedrības valdes loceklis, Raiskuma savstarpējās apdrošināšanas biedrības valdes loceklis, Latvijas lauksaimniecības kameras loceklis, pēc 1938. gada A/S „Bekona eksports” padomes loceklis.

Miris 1940. gada 27. februārī, apglabāts Raiskuma kapos.

## Atsauces
Eriks Zeiberlihs

**Georgs Roberts Eriks Zeiberlihs** (; 1882—1946) bija vācbaltiešu vēsturnieks un uzņēmējs, Tautas padomes loceklis.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1882. gada 9. martā Maskavā, pēc studijām augstskolā darbojās kā ģenealogs un komersants.

Pēc Latvijas valsts pasludināšanas kļuva par Tautas padomes locekļa aizvietotāju (substitūtu) no Vācbaltu progresīvās partijas. No 1921. gada bija aģentūras *Erich Seuberlich* īpašnieks L. Smilšu ielā 27, vēlāk Vaļņu ielā 27, kur tirgojās ar keramikas, optisko preču un foto piederumiem.

Miris 1946. gada 27. februārī Holzmindenē, Vācijā.

## Darbi
* *Notizen über Wendens Bürger bis zum Jahre 1773* nach dem Kirchenbuch d. Stadt Wenden in Livland u. Pastor Heinrich Baumanns Ms. 1907
* *Liv- und Estlands älteste Apotheken*. 1912
* *Fünfzig Jahre Goldschmiede-Meister*. Ein Gedenkbl. zum 50-jähr. Meisterjubiläum Friedrich Wilhelm Windisch's, Riga, am 12. Mai 1912, nebst e. kurzen Schilderung d. histor. Entwicklung d. Amtes
* *Beiträge zur Geschichte der baltischen Goldschmiede. Die Goldschmiede der kleinen Städte*. 1913
* *Streifzüge durch die Archive der kleinen livländischen und estländischen Städte*. 1913
* *Stammtafeln Deutsch-baltischer Geschlechter*. 1924.(1. Reihe), 1927.(2. Reihe), 1938.
* *Die ev.-luth. deutschen Prediger zu Kaunas (Kowno) in Litauen und ihre Familien*. 1935
* *Katalog der Gelegenheitsdrucke der Bibliothek der Gesellschaft für Geschichte und Altertumskunde*. 1938
* *Bürger und Einwohner der Stadt Windau in Kurland*.
                               
## Atsauces
Kārlis Soste

thumb|200px|Kārlis Soste. Kādam jābūt labam zirgam (1937)
**Kārlis Voldemārs Soste** (1886—1943) bija latviešu virsnieks un veterinārārsts, Tautas padomes loceklis.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1886. gada 13. martā Priekuļu pagasta Gala-Kunčos. Mācījās Gorku lauksaimniecības skolā, studēja Tērbatas veterinārinstitutā, kuru absolvēja 1914. gadā.

Latvijas brīvības cīņu laikā Kārlis Soste bija Zemgales divīzijas veterinārārsts. Pēc Latvijas valsts pasludināšanas viņš kļuva par Tautas padomes locekli no Latvijas Darba savienības, līdztekus no 1919. līdz 1920. gadam bija Cēsu apriņķa priekšnieks. Vēlāk dienēja Latvijas armijas dažādās daļās, bija sevišķu uzdevumu ierēdnis armijas veterinārā pārvaldē (vēlāk kara sanitārā pārvaldē), tad šīs pārvaldes veterinārās daļas priekšnieka vietas izpildītājs, bet 1922. gada augustā kļuva par kara sanitārās pārvaldes priekšnieku.

1936. gada novembrī Sosti paaugstināja par veterinārārstu — pulkvedi veterinārā inspektora amatā. Pēc Latvijas okupācijas 1940. gadā viņu atbrīvoja no amata un sava mūža pēdējos gadus viņš pavadīja Cēsīs.

Miris 1943. gada 12. jūnijā Cēsīs.

## Apbalvojumi
* Triju Zvaigžņu ordenis
* Viestura ordenis

## Atsauces
Jūlijs Zvaigzne

**Jūlijs Zvaigzne** (1884—?) bija latviešu sabiedriskais darbinieks, Tautas padomes loceklis.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1884. gada 31. decembrī (citur 1885. gada 1. janvārī) Ļaudonas-Odzienas pagastā, mācījās vidusskolā.

Pēc Latvijas valsts pasludināšanas bija Latgales apgabaltiesas sekretārs (1919—1920), kļuva par Tautas padomes locekļa aizvietotāju (substitūtu) no Latgaliešu frakcijas.

Darbojās kā vecākais zemju revidents.

1940. gadā vadījis firmu "J. Zvaigzne" — ūdens dzirnavas un vilnas kārstuvi ar vērptuvi — Kraukļu pagasta Kraukļu dzirnavās.

1941. gada augustā ar ģimeni dzīvojis Kraukļu pagasta Kraukļu dzirnavās.

## Atsauces
Reproks

**Reproks** (angļu: *rap rock*) ir mūzikas žanrs, kas attīstījās 20. gadsimta 80. gadu sākumā un vidū, kad hiphopa dīdžeji savos priekšnesumos iekļāva rokmūzikas ierakstus un reperi sāka hiphopa mūzikā iekļaut roka instrumentus. Par reproku uzskata rokmūziku, kurā dziesmas tiek nevis dziedātas, bet gan repētas. Lielākos panākumus šis žanrs guva 90. gadu beigās un 2000. gadu sākumā.

Vēsturiski pirmās rokgrupas, kas eksperimentēja ar repu, bija *[[Blondie]]* un ''The Clash''. 80. gadu beigās grupa *[[Anthrax]]* izveidoja jaunu žanru, kas bija repa un metāla apvienojums.

## Ārējās saites
Defolts

**Defolts** (angļu: *default*) ir aizņēmēja jeb emitenta nespēja izpildīt kredīta vai parāda vērtspapīra noteikumos paredzētās saistības. 

Par defoltu var paziņot uzņēmumi, privātpersonas vai valstis, kas nespēj pilnībā vai daļēji izpildīt savas saistības. Par tehnisku defoltu paziņo aizdevējs aizņēmējam.

## Defolti vēsturē
Lielākais privātā sektora defolts vēsturē bija *[[Lehman Brothers]]* defolts (vairāk nekā 600 miljardiem ASV dolāru), kad tā 2008. gadā iesniedza bankrota pieteikumu. Lielākais valsts saistību neizpildes gadījums ir Grieķija — 138 miljardi ASV dolāru 2012. gada martā.

## Ārējās saites
Juris Zankevics

**Juris Zankevics** (1884—1954) bija latviešu jurists un ierēdnis, Tautas padomes loceklis.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1884. gada 4. decembrī Svitenes pagasta "Ansēnos" zemtura ģimenē. Mācījās Jelgavas klasiskajā ģimnāzijā, 1912. gadā absolvēja tieslietu studijas Maskavas Universitātē un darbojās kā zvērināta advokāta palīgs Jelgavā. Bija Jelgavas avīzes "Sadzīve" vadītājs un redaktors (1913—1914).

Pirmā pasaules kara laikā bija Baltijas Latviešu bēgļu apgādes komitejas priekšsēdētājs, bet Latvijas brīvības cīņu laikā Valsts kara zaudējumu komitejas priekšsēdētājs (1919—1920). No 1920. gada bija Iekšlietu ministrijas pašvaldību departamenta direktors, kļuva par Tautas padomes locekli no Latvijas Radikāldemokrātiskās partijas.

Pēc vācu okupācijas Otrā pasaules kara laikā Zankevics 1941. gadā bija Latvijas ģenerālapgabala komunālo lietu ģenerāldirektors.

1944. gadā viņš devās trimdā uz Vāciju. Miris 1954. gada 27. augustā Insulas veco ļaužu aprūpes iestādē.

## Apbalvojumi
Apbalvots ar III un IV šķiras Triju Zvaigžņu ordeņiem, Atzinības Krustu, daudzām goda un atzinības zīmēm.

## Atsauces
Kārlis Zārdiņš

**Kārlis Zārdiņš** (1885—1923) bija latviešu pedagogs un sabiedriskais darbinieks, Tautas padomes loceklis. Cēsu pilsētas galva.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1885. gada 2. novembrī Vecpiebalgas Veļķu pagastā. Mācījās Veļķu pagastskolā, tad Vecpiebalgas draudzes skolā, Valmieras skolotāju seminārā (1903—1907), bija skolotājs Madlienā, Sērenē, Jaunpiebalgas un Cēsu draudzes skolās.

Pēc Latvijas valsts pasludināšanas kļuva par Tautas padomes locekļa aizvietotāju (substitūtu) no Latvijas Radikāldemokrātiskās partijas.

Cēsu pilsētas galva, Latvijas progresistu partijas līderis, Cēsu skolotāju arodnieciskās biedrības valdes loceklis.

Miris 1923. gada 27. janvārī Cēsīs, apglabāts Lauciņu kapos.

## Atsauces
Sabiedriskā transporta kontrolieris

[thumb|Transporta kontrolieri autobusu pieturā [Londona|Londonā]]
**Sabiedriskā transporta kontrolieris** ir darbinieks, kas kontrolē dažādus sabiedriskā transporta veidus, uzliekot naudas sodus pasažieriem, kuri brauc bez derīgas biļetes vai biļetes, kas dod tiesības uz atvieglojumiem.

Kontroliera pienākumos ietilpst pārbaudīt, kā pasažieri ievēro sabiedriskā sauszemes pilsētas transporta lietošanas noteikumus, galvenokārt attiecībā uz braukšanas un bagāžas apmaksas pareizību. Kontrolieris uzrauga nepareizi izmantoto braukšanas dokumentu lietošanu, kā arī uzrauga autovadītāju darbu saistībā ar viņu darba pienākumiem.

## Kontrolieri Rīgā
Pasažieru transporta kontrolieri Latvijā veic sauszemes pasažieru transporta (autobusu, tramvaju, trolejbusu) kontroli, ikvienam pasažierim, neatkarīgi no vecuma, ir jāveic brauciena reģistrācija (pasažierim jāreģistrē e-talons nekavējoties pēc iekāpšanas sabiedriskajā transportlīdzeklī). Rīgā kontroles laikā kontrolieris pārbauda ne tikai vai brauciena biļete ir reģistrēta, bet arī to vai konkrētā biļete — Skolēna karte, personalizētais e-talons, Rīdzinieka karte pieder pasažierim, kas tajā brīdī pārvietojas sabiedriskajā transportā, to nosakot pēc konkrētās fotogrāfijas.

Daudziem pasažieriem ir negatīva attieksme pret transporta kontrolieriem, kuri, pildot savus pienākumus, regulāri saskaras ar vārdisku aizvainojumu, emocionālu un dažkārt arī ar fizisku vardarbību.

## Skatīt vēl

* Rīgas Satiksme
* Latvijas dzelzceļš

## Ārējās saites
Islāms Vācijā

thumb|Mošeja Berlīnē
**Islāms Vācijā** ir otra izplatītākā reliģija pēc kristietības. Saskaņā ar Federālā migrācijas un bēgļu lietu biroja aplēsēm 2021. gadā valstī dzīvoja no 5,3 līdz 5,6 miljoniem musulmaņu jeb no 6,4 % līdz 6,7 % no kopējā iedzīvotāju skaita. Turku izcelsmes musulmaņi veidoja lielāko etnisko grupu ar 2,5 miljoniem cilvēku (45% no visiem musulmaņiem Vācijā).

Kopš 20. gadsimta otrās puses islāms Vācijā izplatījās galvenokārt imigrācijas no Tuvajiem Austrumiem, Balkāniem un Ziemeļāfrikas dēļ. Lielāko musulmaņu daļu Vācijā veido sunnīti.

## Skatīt vēl

* Islāms Brazīlijā
* Islāms ASV
* Islāms Eiropā

## Atsauces

## Ārējās saites
Ziemeļkamarinesa

**Ziemeļkamarinesa** (, , ) ir viena no Filipīnu provincēm valsts vidusdaļā, Bikolas reģionā.  Administratīvi dalās 12 municipalitātēs un sīkāk 282 barangajās. Provinces centrs un lielākā apdzīvotā vieta ir Daetas municipalitāte. Provinci apdzīvo galvenokārt bikoli.

## Ģeogrāfija
Province izvietojusies Bikolas pussalas ziemeļos;  dienvidrietumos robežojas ar Kesonas provinci, bet dienvidaustrumos — ar Dienvidkamarinesas provinci. Ziemeļos tās krastus apskalo  Filipīnu jūra un austrumos — Sanmigela līcis. Provincei pieder Kalagvas salas Filipīnu jūrā, kā arī vairākas nelielas salas Sanmigela līcī. Reljefs lielākoties kalnains ar auglīgiem piekrastes līdzenumiem un upju ielejām. Provinces dienvidos paceļas Labo (1544 m vjl) vulkāna masīvs.

## Vēsture
Pirmā Spānijas koloniālā administratīvā vienība Ibalona (*Ibalon*) tika izveidota 1579. gadā; tā iekļāva lielāko daļu mūsdienu Bikolas reģiona. 1636. gadā sākotnējā Ibalona tika sadalīta, nodalot atsevišķi Amboskamarinesu (*Ambos Camarines*) ar centru Nuevakaseresā un Ibalonu ar centru Sorsogonā. 1829. gadā Amboskamarinesa pirmoreiz tika sadalīta ziemeļu un dienvidu provincēs, bet pēc tam vairākkārt tās tika apvienotas un pārdalītas no jauna. 1919. gadā notika galīgā provinču sadalīšana, izveidojot Ziemeļkamarinesu ar centru Daetā.

## Ārējās saites
Angelina Topiča

**Angelina Topiča** (; dzimusi  Belgradā) ir serbu vieglatlēte, startē augstlēkšanas sacensībās. Viņa ir 2025. gada Pasaules čempionāta bronzas medaļas ieguvēja, kā arī 2024. gada Eiropas čempionāta sudraba un 2022. gada Eiropas čempionāta bronzas medaļas ieguvēja.

A. Topičas māte ir Serbijas rekordiste trīssoļlēkšanā Biļana Topiča, kas 2009. gada Pasaules čempionātā vieglatlētikā bija ceturtajā vietā. Viņas treneris ir viņas tēvs Dragutins Topičs, Serbijas rekordists augstlēkšanā un 1990. gada Eiropas čempions.

## Karjera
2022. gada jūnijā, būdama vēl tikai 16 gadus veca, Topiča Serbijas čempionātā Kruševacā uzstādīja nacionālo rekordu augstlēkšanā 1,96 metri, pārspējot rekordu, kas kopš 1984. gada piederēja Mladenai Nikoličai. Tas bija arī atkārtots pasaules labākais sasniegums vecumā 18 gadiem. Tā paša gada jūlijā viņa ar 1,92 m lēcienu uzvarēja Eiropas U-18 gadu čempionātā Jeruzalemē. Augustā viņa izcīnīja bronzas medaļu Pasaules U-20 čempionātā Kali, Kolumbijā, pārvarot latiņu 1,93 metru augstumā. Savās pirmajās lielajās sacensībās pieaugušajiem 2022. gada Eiropas čempionātā Minhenē Topiča ieguva bronzu ar rezultātu 1,93 m, kļūstot par čempionāta jaunāko medaļnieci.

2023. gada janvārī viņa Belgradā laboja arī Serbijas rekordu augstlēkšanā telpās ar lēcienu 1,94 metru augstumā. 2023. gada Eiropas čempionātā telpās Stambulā ieņēma ceturto vietu.  Dimanta līgas posmā Parīzē viņa laboja sev piedrošo Serbijas rekordu, uzlecot 1,97 metrus. 2023. gada Eiropas U-20 čempionātā Jeruzalemē augstlēkšanā izcīnīja zelta medaļu. Piedalījās arī tāllēkšanas sacensīnbās, kur ieņēma sesto vietu. 2023. gada Pasaules čempionātā Budapeštā, debitējot šāda ranga sacensībās, ieņēma 7. vietu. 2023. gada oktobrī saņēma Eiropas Vieglatlētikas asociācijas balvu kā Eiropas vieglatlētikas gada uzlecošā zvaigzne.

2024. gada Pasaules čempionātā telpās Glāzgovā ieguva 5. vietu. Tā paša gada 19. maijā Dimanta līgas posmā Marrākešā pārvarēja 1,98 metrus, vēlreiz labojot Serbijas rekordu. 2024. gada Eiropas čempionātā Romā izcīnīja sudraba medaļu, piekāpjoties tikai ukrainietei Jaroslavai Mahučihai. Eiropas čempionātā startēja arī tāllēkšanā, bet nekvalificjās finālam.  Parīzē iesildoties kvalifikācijas sacensībām guva labās potītes traumu, bet tomēr startēja kvalifikācijā, pārlēca 1,92 metru augstumu un iekļuva finālā, kur nestartēja. 2024. gada Pasaules U-20 čempionātā izcīnīja zelta medaļu.

2025. gada Eiropas čempionātā telpās Apeldornā izcīnīja sudraba medaļu. Tā paša gada Pasaules čempionātā telpās Naņdzjinā ieņēma ceturto vietu. 2025. gada jūlijā Bergenā uzvarēja Eiropas U-23 čempionātā. Pasaules čempionātā Tokijā izcīnīja bronzas medaļu, dalot trešo vietu ar ukrainieti Jaroslavu Mahučihu ar rezultātu 1,97 m.

## Sasniegumi

## Atsauces

## Ārējās saites
Spēlē savā burvju flautā

**"Spēlē savā burvju flautā"** ir Intara Busuļa albums, kas izdots 2023. gada 25. oktobrī. Tas ierakstīts kopā ar komponistu Kārli Lāci un "Abonementa orķestri".

## Tapšana
"Spēlē savā burvju flautā" ir izdots sešus gadus pēc iepriekšējā Busuļa albuma "Nākamā pietura". Albumā apkopotas trīspadsmit Kārļa Lāča un Intara Busuļa sarakstītas dziesmas ar Kārļa Vērdiņa, Marta Pujāta, Imanta Ziedoņa, Kates Elpo, Elīnas Sproģes, Jāņa Elsberga un Māras Zālītes vārdiem. 

Albumu ierakstījis "Abonementa orķestris", kura sastāvā ir Kārlis Lācis (taustiņinstrumenti), Kaspars Zemītis (ģitāra), Kaspars Grigalis (sitaminstrumenti), Edvīns Ozols (bass), Māris Jēkabsons (saksofons), pavadošās vokālistes Vineta Elksne, Karīna Tropa, Alise Kante-Onzule un Kristīne Pastare, kā arī *[[Sinfonietta Riga]]* un Latvijas Radio bigbenda mūziķi. Šī albuma producēšanā iesaistījušies Jānis Aišpurs un Reinis Sējāns.

10. oktobrī izdots pirmais singls no albuma, tā tituldziesma "Spēlē savā burvju flautā", kuras videoklipu veidojis Toms Harjo.

Albums izdots 2023. gada 25. oktobrī, tā atklāšanas koncerts notika Rīgā, kinoteātrī *[[Splendid Palace]]*. Tam sekoja dokumentālās filmas "Mans tētis – Intars Busulis" pirmizrāde, kurā par I. Busuli stāsta viņa ģimenes locekļi. 2024. gada martā un aprīlī paredzēti albuma tūres koncerti dažādās Latvijas pilsētās.

Albums saņēma trīs balvas "Zelta mikrofons 2024" nominācijas: "Popmūzikas albums", "Albuma dizains", tā tituldziesma "Spēlē savā burvju flautā" iekļuva nominācijā "Elvi gada dziesma".

## Dziesmu saraksts
# Lopkautuves disko (K. Lācis, K. Vērdiņš) 4:00
# Spēlē savā burvju flautā (I. Busulis, M. Pujāts) 3:30
# Re, kā nu atkal sāp (K. Lācis, I. Ziedonis) 3:31
# Līnijas (K. Lācis, E. Sproģe) 4:46
# Piekāp (I. Busulis, M. Pujāts) 3:55
# Ar sakostiem zobiem (K. Lācis, K. Vērdiņš) 4:13
# Atsaucies (I. Busulis, M. Pujāts) – piedalās Jānis Aišpurs 4:25
# Tu neatnāksi (K. Lācis, J. Elsbergs) 3:42
# Skaistās meitenes (K. Lācis, K. Vērdiņš) 5:07
# Tikai (I. Busulis, M. Zālīte) – piedalās Karīna Tropa 4:20
# Gaisma tuneļa galā (I. Busulis, J. Elsbergs) 4:12
# Tinderis (K. Lācis, K. Vērdiņš) 4:33
# Es dodos ārā (I. Busulis, M. Pujāts) 3:37

## Atsauces
2A. autobusu maršruts (Rīga)

**2A. autobusu maršruts** ir Rīgas sabiedriskā transporta autobusu pagaidu maršruts, kas kursē no Sarkandaugavas līdz Ziemeļu rajona Vecmīlgrāvja apkaimei.

2A. autobusu maršruta kopējais garums ir 34,285 km. Maršruta **[[Sarkandaugava]]** — **[[Vecmīlgrāvis]]** kopējais garums ir 9,5 km, bet maršruta **[[Vecmīlgrāvis]]** — **[[Sarkandaugava]]** kopējais garums ir 9,5 km.

Darbdienās pa 2. autobusu maršrutu kursē 16 autobusi

2A. autobusu maršrutu apkalpo 7. autobusu parks.

Autobusu kursēšana šajā maršrutā paredzēta no 25.10.2023 17:00 līdz 27.10.2023 18:00.

## Maršruts
**[[Sarkandaugava]]** — **[[Vecmīlgrāvis]]** kursē pa šādām ielām: Meža prospekts, Viestura prospekts, Mīlgrāvja iela, Jaunciema gatve, Emmas iela, A. Dombrovska iela, Baltāsbaznīcas iela un Atlantijas iela.

**[[Vecmīlgrāvis]]** — **[[Sarkandaugava]]** kursē pa šādām ielām: Atlantijas iela, Meldru iela, Kreimeņu iela, A. Dombrovska iela, Emmas iela, Jaunciema gatve, Mīlgrāvja iela, Viestura prospekts, Meža prospekts.

## Pieturvietas
2A. autobusu maršrutā pavisam kopā ir 30 pieturas. Maršrutā **[[Sarkandaugava]]** — **[[Vecmīlgrāvis]]** ir 15 pieturas, tāpat arī maršrutā **[[Vecmīlgrāvis]]** — **[[Sarkandaugava]]** ir 15 pieturas.

## Skatīt arī

* Rīga
* Autobusu satiksme Rīgā
* Trolejbusu satiksme Rīgā
* Tramvaju satiksme Rīgā
* Sabiedriskais transports Rīgā
* Rīgas satiksme
* Rīgas metropolitēns

## Atsauces


## Ārējās saites

* www.rigassatiksme.lv
Daeta

**Daeta** (, , ) ir municipalitāte Filipīnās, Bikolas reģionā, Ziemeļkamarinesas provinces administratīvais centrs un lielākā apdzīvotā vieta. Atrodas provinces ziemeļaustrumos Daetas upes krastā  no tās ietekas Filipīnu jūrā. Sena apdzīvota vieta, pastāvējusi pirms spāņu ienākšanas. Kā spāņu apmetne dibināta 1583. gadā. Provinces centrs kopš Amboskamarinesas pirmās dalīšanas 1829. gadā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Ēriks Zunda

**Ēriks Zunda** (dzimis 1950. gada 22. septembrī) ir latviešu inženieris, uzņēmējs un politiķis.

1973. gadā absolvējis Rīgas Politehnisko institūtu daudzkanālu sakaru specialitātē. Meita vieglatlēte Ieva Zunda.

## Politiskā darbība
1989. gadā ievēlēts Tukuma tautas deputātu padomē un ievēlēts par tās priekšsēdētāju, tāpat ievēlēts gan par deputātu, gan priekšsēdētāja amatā arī 1991. gadā.

1993. gadā Ē. Zunda nesekmīgi kandidēja 5. Saeimas vēlēšanās no Demokrātiskā centra partijas. 1995. gadā kandidēja arī 6. Saeimas vēlēšanās no Demokrātiskās partijas "Saimnieks". Sākotnēji netika ievēlēts, bet 1996. gadā kļuva par 6. Saeimas deputātu Modra Gobas vietā. No 1998. gada oktobra viņš bija Saeimas Valsts pārvaldes un pašvaldības komisijas deputāts.

No 1997. gada 7. augusta līdz 1998. gada 19. aprīlim Ē. Zunda bija Latvijas Republikas pašvaldību lietu valsts ministrs Andra Šķēles Ministru kabinetā. Amatu saglabāja arī sekojošajā Guntara Krasta valdībā.

1999. gadā Ē. Zunda izstājās no Demokrātiskās partijas "Saimnieks". 2001. gada pašvaldību vēlēšanās ievēlēts Tukuma domē no Tautas partijas. 2002. gadā kļuva par Tautas partijas biedru, kandidēja 8. Saeimas vēlēšanās un tika ievēlēts 8. Saeimā.

2006. gadā Ē. Zunda kļuva par Ārlietu ministrijas parlamentāro sekretāru un ieņēma šo amatu līdz 2010. gadam. 2009. gadā kandidēja Eiropas Parlamenta vēlēšanās no Tautas partijas saraksta, bet netika ievēlēts.

## Atsauces
Bezbožņik (avīze)

"***Bezbožņik***" ( — 'bezdievis') bija ateistiska satura avīze, kas tika izdota Padomju Krievijā, pēc tam Padomju Savienībā no 1922. gada 21. decembra līdz 1941. gada 20. jūlijam ar pārtraukumu no 1935. gada janvāra līdz 1938. gada martam.

1922. gada beigās, sākot avīzes izdošanu, Padomju Krievijā jau tika drukāti antireliģiozi laikraksti (par piemēru, avīze, vēlāk žurnāls *[[Ateist|«Атеист»]]*, žurnāls *«Наука и религия»* — "Zinātne un Reliģija"). Avīzes saturu veidoja raksti un karikatūras. Tika pausti uzskati par reliģijas līdzdalību darbaļaužu apspiešanā, imperiālisma atbalstīšanā, darbībā pret padomju valsti, alkohola lietošanas popularizēšanā; pozitīvi tika vērtēti tādi gadījumi, kad reliģiskās celtnes pārveidotas par saimniecības objektiem u.c. Pretreliģiozais saturs pirmām kārtām bija vērsts pret kristietību un jūdaismu. 30. gados avīzē tika samazināta reliģijas kritika, vairāk tika izklāstīta vispārēja valsts un Komunistiskās partijas politika. Avīzes izdeviecība tika izbeigta drīzumā pēc Vācijas iebrukuma PSRS.

Avīzes pirmo numuru metiens bija 15 000, 1931. gadā tas bija 500 000.

"*Bezbožņik*" izdevniecība izlaida arī žurnālus «*[[Bezbožņik (žurnāls)|Безбожник]]*» (1923—1941) un «*[[Bezbožnij Krokodil|Безбожный крокодил]]*» (1924—1925).

Līdzīga satura laikraksti tika izlaisti arī vietējās valodās Ukrainas PSR un Aizkaukāza PFSR: avīze "*Bezvirnyk*" (ukraiņu *«Безвірник»* — 'bezdievis', 1924—1935), avīze "*Anastvac*" (armēņu *«Անաստված»* — 'bezdievis', 1928—1935), avīze "*Molla Nasraddin*" (azerbaidžāņu *ملا نصرالدین* — 'Molla Nasradins', 1906—1931), vēlākā "*Allahsiz*" (azerbaidžāņu "*Allahsiz*" — 'bezdievis', 1931—1933).

## Citi padomju antireliģiozie laikraksti

* *[[Antireļigiozņik|«Антирелигиозник»]]*
* ''«Безбожник у станка»''
* ''«Деревенский безбожник»''
Andreja Pumpura Lielvārdes muzejs

**Andreja Pumpura Lielvārdes muzejs** ir muzejs, kas atrodas Edgara Kauliņa alejā 20, Lielvārdē, Ogres novadā. Muzejs ir dibināts 1970. gadā kā pirmais kolhoza muzejs Latvijā. Muzeja mērķis ir "veidot cieņu pret cilvēku, savu tautu un apkārtējo vidi, krājot, pētot, saglabājot un popularizējot Lielvārdes novada vēstures un kultūras vērtības, īpaši akcentējot Andreja Pumpura personību, eposu "Lāčplēsis" un Lielvārdes jostu."

## Muzeja vēsture
Muzejs izvietots agrākajā Lielvārdes muižas klēts ēkā, kas celta 19. gadsimta sākumā. 1970. gadā šajā ēkā tika izvietots kolhoza muzejs, kuru sākotnēji bija plānots nosaukt par "1905. gada revolūcijas muzeju", taču pateicoties kolhoza "Lāčplēsis" priekšsēdētāja Edgara Kauliņa iebildumiem, ka muzejam būtu jāpēta ne tikai viens atsevišķs notikums, bet Lielvārdes apkārtnes vēsture, muzejs tika nosaukts par Andreja Pumpura Lielvārdes muzeju.

## Atsauces
Sunday Bloody Sunday

***Sunday Bloody Sunday*** ir 1971. gada Apvienotās Karalistes drāmas filma, kuras režisors ir Džons Šlesindžers. Filmā galvenās lomas atveido Glenda Džeksone, Pīters Finčs, Marijs Heds un Pegija Eškrofta.

Filma stāsta par jaunu biseksuālu tēlnieku Bobu Elkinu (Heds) un viņa vienlaicīgām attiecībām ar šķīrušos sievieti Aleksu (Džeksone) un homoseksuālu pusmūža ārstu Denjelu Hiršu (Finčs).

Filmas *Sunday Bloody Sunday* pirmizrāde notika  un to izplatīja *[[United Artists]]*. Lai gan filma neguva lielus finansiālus panākumus, to augstu vērtēja kritiķi, īpaši slavējot Šlesindžera režiju, aktierspēli (īpaši Džeksones un Finča), scenāriju, kā arī, atšķirībā no Šlesindžera iepriekšējās filmas "Pusnakts kovbojs" (1969), pozitīvu homoseksualitātes atainojumu. Filmu nominēja BAFTA kino balvai astoņās kategorijās, no kurām saņēma piecās, tai skaitā kategorijā "Labākā filma". Filmu nominēja arī Amerikas Kinoakadēmijas balvai četrās kategorijās "Labākais režisors", "Labākā aktrise galvenajā lomā" (Džeksone), "Labākais aktieris galvenajā lomā" (Finčs) un "Labākais oriģinālscenārijs". 1999. gadā Britu Kinoinstitūts to iekļāva savā 100 visu laiku labāko britu filmu sarakstā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Pegija Eškrofta

Dāma **Edīte Mārgareta Emīlija Eškrofta** (; dzimusi , mirusi ), pazīstama kā **Pegija Eškrofta** (*Peggy Ashcroft*), bija angļu aktrise, kuras karjera ilga vairāk nekā 60 gadus.

Eškrofta bija viena no pazīstamākajām britu teātra aktrisēm, savu slavu iegūstot 1930. gados. Daudzkārt atveidojusi lomas gan Šekspīra lugās, gan arī Bertolta Brehta, Semjuela Beketa un Harolda Pintera lugās. Par darbu teātri saņēmusi vairākus apbalvojumus.

Atveidojusi lomas vairākās filmās. Viena no Eškroftas pirmajām kino lomām bija Alfreda Hičkoka filmā "39 soļi "(1935). Par lomu Deivida Līna episkajā vēsturiskajā drāmā *[[A Passage to India]]* (1984) saņēmusi Amerikas Kinoakadēmijas balvu kategorijā "Labākā aktrise otrā plāna lomā", kā arī BAFTA kino balvu un Zelta globusa balvu. Atveidojusi lomas arī filmās *[[The Nun's Story]]* (1959), *[[Three into Two Won't Go]]* (1969), *[[Sunday Bloody Sunday]]* (1971), *[[Der Fußgänger]]* (1973), *[[When the Wind Blows]]* (1986) un *[[Madame Sousatzka]]* (1988). Saņēmusi arī divas BAFTA televīzijas balvas.

## Ārējās saites
Bezbožņik (žurnāls)

"***Bezbožņik***" ( — 'bezdievis') bija ateistiska satura žurnāls, kas tika izdots Padomju Savienībā no 1925. gada marta līdz 1941. gada 20. jūnijam.

Žurnāla saturu veidoja antireliģiozi raksti un karikatūras.

## Citi padomju antireliģiozie laikraksti

* *[[Antireļigiozņik|«Антирелигиозник»]]*
* *[[Ateist|«Атеист»]]*
* ''«Безбожник»'' (avīze)
* ''«Безбожник у станка»''
* ''«Деревенский безбожник»''
* «*[[Bezbožnij Krokodil|Безбожный крокодил]]*»