Ādolfs Erss

**Ādolfs Erss** (1885—1945) bija latviešu žurnālists un rakstnieks. Viens no 1944. gada 17. marta Latvijas Centrālās padomes memoranda parakstītājiem. Miris apcietinājumā Rīgas Centrālcietumā.

## Dzīvesgājums
Dzimis kā Ādolfs Rūniks 1885. gada 13. jūnijā Skujenes (bijušā Ežu) pagasta "Ģībēnos". Mācījās Ežu pagastskolā (1894—1897), Skujenes draudzes skolā (1897—1900), Cēsu pilsētas skolā (1900—1902), Cēsu viengadīgajos skolotāja kursos 1904. Strādāja par palīgskolotāju Dzērbenes skolā (1904—1905).
1905. gada revolūcijas laikā viņu ievēlēja par Dzērbenes pagasta rīcības komitejas sekretāru. Pēc revolūcijas apspiešanas bēga uz Pēterburgu, kur ar svešu uzvārdu mācījās Avakumova mūzikas skolā (1906—1907), izdeva dzejas krājumu "Lūzumi" (1906). 1910. gadā strādāja dažādus gadījuma darbus Maskavā un citās Krievijas pilsētās, no 1911. gada dzīvoja Latgalē.
1914. gada viņš pārcēlās uz Rīgu, kur strādāja laikraksta "Līdums" redakcijā, publicēja dzeju un prozu ar pseidonīmu *Erss*. Pēc Pirmā pasaules kara sākuma kopā ar laikraksta redakciju pārcēlās uz Valku, kur pavadīja visu kara laiku (1915—1918). 1917. gadā appprecējās ar dziedātāju Helēnu Kozlovsku.

Brīvības cīņu laikā 1919. gadā atgriezās Rīgā un pilnībā nodevās publicistikai un rakstniecībai. Strādāja laikrakstu "Latvijas Sargs" (1919—1920), "Kopdarbība" (1920—1921), "Latvis" (1921—1922) redakcijās. 1920. gadā izdeva stāstu krājumu "Maskas", kurā bija apkopoti Pirmā pasaules kara laikā uzrakstītie stāsti, 1923. gadā dzejas krājumu "Amora dārzs". Tulkoja "Donu Kihotu" (1921—1922). Vāca tautas dziesmas un melodijas Latgalē, ka žurnālists apceļoja Itāliju (1922), Somiju (1927), Lietuvu un Igauniju (1929). 
1928. gadā pieņēma pseidonīmu Erss par savu uzvārdu un 1930. gada sāka strādāt laikraksta "Pēdējā Brīdī" redakcijā. Kopš 1932. gada Ādolfs Erss dzīvoja Mežaparka savrupmājā Siguldas prospektā 4.

thumb|left|Māja Mežaparkā, kuru cēla Ersu ģimene

Otrā pasaules kara vācu okupācijas laikā 1942. gadā Erss publicēja publicistiskus rakstus par 1940. gada Latvijas okupāciju. 1944. gada 17. martā viņš parakstīja Latvijas Centrālās Padomes memorandu par nepieciešamību atjaunot Latvijas Republikas faktisko suverenitāti.

Drīz pēc tam, kad Sarkanā armija 1944. gada oktobrī ieņēma Rīgu, viņu apcietināja (novembrī). Miris 1945. gada 29. septembrī Rīgas Centrālcietumā.

Viņa meita Mirdza Ersa-Lībiete (1924–2008) strādāja par tulkotāju, represēta kā Franču grupas dalībniece.

## Darbi
(Skat. arī Ādolfs Erss portālā *literatura.lv*)

**Piezīme:** LNB portālu sistēmas maiņas 2021. gada pavasarī dēļ visas līdz tam literatūrā un internetā dokumentētās saites vairs nedarbojas.
 
### Dzejas krājumi
* Lūzumi (1906)
* Dzīvības maize (1912, 1925)
* Sešas poēmas (1920)
* Amora dārzs (1923)

**Izlases**
* Cel altāri no zemes (Dzejas izlase, 1999)

**Dzejoļi periodikā** (piemēri):
* Satikšanās ar nāvi  // mēnešraksts ''Daugava'' № 4/1932, 414.–415. lpp.
* Don-Kichota kritiens Rigā  // žurnāls ''Atpūta'' № 678 (1937.g. 29. oktobrī), 6. lpp.

### Stāstu un eseju krājumi
* Maskas (1920)
* Greizos ratos (1921)
* Vienpadsmit mozaīkas (Itālijas iespaidi, 1923)
* Krustceļos (1923)
* Latgales stāsti (1926, 1955, 1995)
* Lijas Vasariņ atvaļinājums (1927)
* Lauku varoņi (1927, 1973)
* Brīvā Estija. Ceļojuma piezīmes (1929)
* Lietuva. Ceļojuma iespaidi un piezīmes (1930)
* Vecā Latgale (1931)
* Jautrās rīdzinieces (1932, 1933, 1978, 1995, 2016)
* Laimīgie (1933)
* Igaunija (1935)
* Zaļā krūze. Stāsti jauniem un veciem (1935)
* Vidzeme brīvības cīņās  (1935)
* Krusts ceļmalā (1938)
* Mātes dziesma (diloģijas *Zemes balsis* 1. daļa,  1939
* Zemes uzvarētāji (diloģijas *Zemes balsis* 2. daļa, 1940)
* Rīgas kungi (1939)
* Zilā roze. Stāsti (1942)

**Izlases**
* Kalnieši. Noveles un stāsti (1955)
** Kalnieši
** Nevaļa
** Atriebība
** Kalmju Diogens
** Vijole runājas ar vārpām
** Miltiņa precības
** Dzīva manta
** Telefons
** Vai viņš pārnāks
** Pēteris mājā
** Grēcīgs izskats
** Uzvārda dēļ
** Plostnieks
* Diogena precības (1942.-1944. gada raksti, 2013)

### Stāsti un esejas periodikā
Skat. arī periodika.lndb.lv, rubrikā «IEROBEŽOT REZULTĀTUS – Autors» izvēloties Adolfs Erss (310), Adolfa Ersa (129), Ādolfs Erss (95), Ādolfa Ersa stāsts (11), A. Erss (10), ADOLFS ERSS (9), Adolfs Ērss (9), ĀDOLFS ERSS (7), Adolfa Ersa pastāsts (5), Adolfa Ersa stāsts (5), Ādolfa Ersa Ziema... (5), Ādolfs Ērss (5)

* Zaglis. Īsstāsts avīzes *Balss* feļetonā № 52 no 1900. gada 22. decembra, 630.–632. lpp.
* No burvju kausa. Bruņinieku stāsts no Latgales senlaikiem. Garstāsts turpinājumos avīzes ''Līdums'' pielikumā no 1916. gada 15. lidz 28. janvāra (bez sākuma, jo 1916. gada 15. un 16. janvāra pielikumi Nacionālās Digitālās bibliotēkas projektā "Periodika" pagaidām trūkst)
* Septiņas mīlestības. Garstāsts 26 turpinājumos avīzē *[[Jaunākās Ziņas]]* № 101 (8. V. 1926) – № 126 (10. VI. 1926)
* Eņģeļa nāve . Garstāsts avīzē *[[Pēdējā Brīdī]]* no 1927. gada 21. maijā līdz 1. jūlijam
* Ko es redzēju Lietavā. Skats pagātne . Eseja mēnešrakstā *[[Burtnieks (mēnešraksts)|Burtnieks]]* № 10, 11 un 12/1929
* Garjāņu brīnums . Stāsts mēnešrakstā ''Daugava'' №&nbsp;6/1932, 593.–604. lpp.
* Aka. Pastāsts  (1936)
* Norūdītā sirds. Ziemassvētku stāsts  (1937)
* Vai viņš pārnāks? (1939)
* Mazais partizanis (1939)
* Pieticīgais Nikolajs  (1939)
* Zaļāsmātes spogulis  (1939)
* Pie debesu loga  (1939)
* Vijole runājas ar vārpām. Vasaras stāsts (1939)
* Nodevēja gals (1940)
* Kalmju Diogens (1942)
* Kalnieši, 1. daļa , 2. daļa  (1942)

### Romāni
* Satirs un Krusts  (turpinājumos avīzes *Latvis* pielikumos no 1921. gada 16. septembra līdz 17. novembrim)
* Aglonas Dievmātes atgriešanās (1927)
* Mīlestības varavīksne (1930)
* Muižnieki (1931)
* Kad zeme runā. Romāns no Latgales dzīves  (vismaz 75 turpinājumos avīzē *Jaunākās Ziņas* no 1936. gada 27. jūnija līdz 1936. gada septembrim)
* Šķirti ceļi (1936)
* Krusts ceļmalā (1938)
* Zemes balsis (1939)

### Tulkojumi
* Miguels Savedra Servantess. *Lamančas [[Dons Kihots|Don-Kichots]], asprātīgais un daudz piedzīvojušais hidalgo* (Vaiņags, Rīga 1921/1922)
* Ernsts Vildenbruchs. *Raganas dziesma. Balāde* (Lēta, Rīga 1922; drukātā avīzē *Latvis* 1922.&nbsp;g. 11.&nbsp;janvārī  / 1922.&nbsp;g. 12.&nbsp;janvārī )

## Apbalvojumi
* IV šķiras Triju Zvaigžņu ordenis (1932)

## Literatūra

* Ilgonis Bērsons: „Mantojuma apgūšanā pienākusi kārta Ādolfam Ersam“ un „Trejādas traģēdijas“ grāmatā *Deviņi likteņi. Represētie rakstnieki*, Rīga 2001, 97.–118. lpp.
* Ilgonis Bērsons: „Mantojuma apgūšanā pienākusi kārta Ādolfam Ersam“. *Karogs* Nr. 1/1986, nodaļa *Kultūras mantojums*, 148.–155. lpp. (cenzēts)
* Rūdolfs Egle: Adolfs Erss. Amora dārzs. Dzejas.  (Recenzija) «Latvju Grāmata» Nr. 11/12/1923, 28.–31. lpp.
* Silvestrs Gaižūns: „Ādolfs Erss un Lietuva“ grāmatas *Muiznieki* jaunizdevumā, Zinātne, Rīga 1990, 39.–45. lpp.
* Ilona Salceviča: „Ādolfs Erss un Latgale“ grāmatas *Muiznieki* jaunizdevumā, Zinātne, Rīga 1990, 5.–38. lpp.
* Jānis Veselis: „Ādolfs Erss“ . «Daugava» Nr. 6/1932, 660.–665. lpp.

## Atsauces