open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Vepri

**Vepri** () ir miests Lietuvā, Viļņas apriņķī, Ukmerģes rajona pašvaldībā, seņūnijas centrs. Miests atrodas 18 kilometrus uz dienvidrietumiem no Ukmerģes, Šventojas upes labajā krastā, pie Vepru ezera.

## Ģeoloģija
Vepri atrodas lielākā meteorīta krātera teritorijā Lietuvā. Vepru krāteris ir aptuveni 8 km diametrā un 500 m dziļš (aizpildīts ar nogulumiežiem), un tas izveidojies pirms aptuveni 160 miljoniem gadu Juras periodā. Pašreizējais miesta reljefs un ezera ieplaka ir tiešas šī senā trieciena sekas.

## Vēsture
Vēstures avotos Vepri pirmo reizi minēti 1384. gadā Vartberges Hermaņa hronikā kā nocietinājums (pils) *Weperen*, ko uzbrukuma laikā nopostīja Vācu ordenis. Viduslaikos Vepri piederēja dažādām muižnieku dzimtām, tostarp Ķesgailiem, Oginskiem un Tiškevičiem. 19. gadsimtā muiža kļuva par nozīmīgu vietējo saimniecisko centru.

## Arhitektūra un apskates objekti
* Vepru muiža: saglabājies 19. gadsimtā celts muižas nams klasicisma stilā, parks un vairākas saimniecības ēkas. Muižā savulaik darbojās lauksaimniecības skola.
* Vepru Sv. Jaunavas Marijas Rožukraņa karalienes baznīca: celta no 1903. līdz 1910. gadam neogotikas stilā.
* Vepru Kalvārijas: 1846. gadā izveidots Krusta ceļa komplekss ar 35 stacijām, kas ir viena no nozīmīgākajām katoļu svētceļojumu vietām Lietuvā. Tā stiepjas 5,5 km garumā apkārt pilsētiņai un ezeram.
* Vepru muzejs: iepazīstina ar novada vēsturi, krātera ģeoloģiju un vietējām tradīcijām.

## Sabiedrība
Miestā darbojas pamatskola, bibliotēka, pasts un kultūras nams. Pateicoties gleznainajai apkārtnei un ezeram, Vepri ir populāra atpūtas un tūrisma vieta.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Ukmerģes rajona pašvaldības vietne
Bulgārijas hokeja izlase

**Bulgārijas hokeja izlase** ir komanda, kas pārstāv Bulgāriju starptautiskajās hokeja spēlēs. Bulgārijas hokeja izlase 1976. gadā piedalījās olimpiskajās spēlēs, kur palika pēdējā vietā. 
2023. gadā tā bija iedalīta IIHF Pasaules čempionāta IIB divīzijā.

Šobrīd tā atrodas 36. vietā Starptautiskās hokeja federācijas rangā un spēlēs 2026. gada Pasaules čempionāta hokejā 2. divīzijas B grupā.

## Ārējās saites
* https://nationalteamsoficehockey.com/bulgaria/

## Atsauces
Daļa Grībauskaite

**Daļa Grībauskaite** (, dzimusi  Viļņā, Lietuvā) ir lietuviešu politiķe, bijusī Lietuvas Republikas prezidente (2009—2019).

## Biogrāfija

Beidza ekonomikas studijas Ļeņingradā, aizstāvēja doktora grādu Maskavā (1988). 1991. gadā Džordžtaunas Universitātē (Vašingtona) beidza speciālus kursus valdības locekļiem.

Strādāja par Lietuvas Republikas finanšu ministri, 2004. gadā viņu apstiprināta par ES komisāri. Līdz ievēlēšanai par Lietuvas prezidenti vadīja ES finanšu un budžeta direktorātu Briselē.
2004. gadā, pamatojoties uz Eiropas valstu žurnālistu veikto aptauju, atzīta par labāko ES komisāru.

2009. gada 17. maijā Grībauskaite uzvarēja Lietuvas prezidenta vēlēšanās, amatā stājās 12. jūlijā. 2014. gada 25. maijā atkārtoti uzvarēja Lietuvas prezidenta vēlēšanās.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Lietuvas prezidenta oficiālā mājaslapa
1930. gada FIFA Pasaules kauss

**1930. gada [[FIFA]] Pasaules kauss** notika Urugvajā no 13. līdz 30. jūlijam. Tas bija pirmais Pasaules kausa finālturnīrs. Par pirmajiem Pasaules čempioniem kļuva laukuma saimnieki Urugvajas izlase, kas finālā ar 4—2 pārspēja savus kaimiņus argentīniešus.

## Stadioni
* *Estadio Centenario*, Montevideo — 95&nbsp;000
* *Estadio Parque Central*, Montevideo — 20&nbsp;000
* *Estadio Pocitos*, Montevideo — 1000

## Komandas
1930. gada FIFA Pasaules kausa izcīņā piedalījās 13 izlases. Pirms šī turnīra nenotika kvalifikācijas sacensības. Visas izlases, kas piedalījās finālturnīrā, tika uz to ielūgtas. Lielo ceļošanas izmaksu dēļ vairākas Eiropas izlases atteicās piedalīties turnīrā. Siāma (tagadējā Taizeme) un Japāna pēdējā brīdī atteicās piedalīties, bet Ēģipte vētras dēļ nokavēja kuģi uz Urugvaju.

## Turnīra gaita
Turnīrā piedalījās 13 komandas, kas tika sadalītas 4 grupās. 1 grupā bija 4 komandas, bet atlikušajās 3 grupās — pa 3 komandām. Katras grupas spēcīgākā komanda iekļuva pusfinālā. Šajā čempionātā piedalījās tikai 4 Eiropas komandas, kas izskaidrojams ar grūto un tālo ceļu līdz Urugvajai, savukārt Dienvidameriku pārstāvēja veselas 7 komandas.

1. grupā pārliecinoši uzvarēja Argentīna, kas uzvarēja visās 3 apakšgrupas spēlēs, 2. grupā Brazīliju un Bolīviju pieveica Dienvidslāvijas izlase, kas kā vienīgā no Eiropas komandām iekļuva pusfinālā. 3. grupā visus uzvarēja turnīra rīkotājvalsts Urugvajas pārstāvji, savukārt 4. grupā pretiniekiem nekādas cerības neatstāja ASV izlase.

Pusfinālos neradās nekādas šaubas par Dienvidamerikas komandu pārākumu: abas spēles noslēdzās ar rezultātu 6-1, Argentīnai sagraujot ASV izlasi, bet Urugvajai - dienvidslāvus. Šis bija vienīgais Pasaules kausa finālturnīrs, kurā nenotika spēle par 3. vietu.

Finālā tikās divu kaimiņvalstu Argentīnas un Urugvajas izlases. Pēc pirmā puslaika argentīnieši bija vadībā ar 2-1, taču Urugvaja spēja gūt 3 bezatbildes vārtus, spēlē uzvarot ar 4-2. Urugvajas izlase kļuva par pirmajiem Pasaules čempioniem futbolā un saņēma Žila Rimē kausu.

## Grupu turnīrs
### 1. grupa

### 2. grupa

### 3. grupa

### 4. grupa

## Izslēgšanas turnīrs

### Pusfināli

### Fināls

## Labākie vārtu guvēji

;8 vārti
*  Giljermo Stavile

;5 vārti
*  Pedro Sea

;4 vārti

*  Berts Patenods

;3 vārti
*  Karloss Poiselle
*  Prežunjo
*  Huans Anselmo
*  Ivica Beks
## Literatūra
*Crouch, Terry (2002). The World Cup: The Complete History. London: Aurum. ISBN 1-85410-843-3. OCLC 48930580.
*Freddi, Cris (2006). Complete Book of the World Cup 2006. London: HarperCollins. ISBN 0-00-722916-X.
*Glanville, Brian (2005). The Story of the World Cup. London: Faber and Faber. ISBN 0-571-22944-1.
*Goldblatt, David (2008). The Ball Is Round: A Global History of Soccer. Penguin. ISBN 978-1-59448-296-0. Retrieved 30 August 2010.
*Seddon, Peter (2005). The World Cup's Strangest Moments. London: Robson. ISBN 1-86105-869-1.
FIFA World Football Museum (2017). The Official History of the FIFA World Cup. London: Carlton Books. ISBN 9781787390188.
## Ārējās saites
* FIFA Pasaules kauss 1930 FIFA mājaslapā
Čuncjina

**Čuncjina** () ir pilsēta Ķīnas centrālajā daļā pie Dzjalinas upes ietekas Jandzi. Čuncjinas pilsēta ir viena no četrām Ķīnas pilsētām, kura veido atsevišķu, provincēs neietilpstošu municipalitāti. Čuncjinas municipalitātē 2005. gadā dzīvoja vairāk kā 32 miljoni iedzīvotāju, tomēr pašā Čuncjinas pilsētā ir vairāk nekā 7 miljoni iedzīvotāju. Pilsēta ir visai kalnaina un viena no retajām Ķīnas lielpilsētām, kurā ir salīdzinoši maz riteņbraucēju.

Vēsturiski liela upes osta, pēc Otrā pasaules kara Čuncjina kļuva par vienu no lielākajiem Ķīnas militārās rūpniecības centriem. Pilsētas apkaime bagāta ar derīgajiem izrakteņiem. Ap Čuncjinu ir lielākās dabasgāzes un stroncija atradnes Ķīnā. Šeit atrodas arī lielākā alumīnija rūpnīca valstī.

Pēc Triju aizu aizsprosta pabeigšanas Čuncjinas osta spējīga uzņemt okeāna klases kuģus.

## Vēsture
Čuncjina tiek uzskatīta par pusleģendārās Ba valsts galvaspilsētu, kas radās 11. gadsimtā p.m.ē. 316. gadā p.m.ē. to ieņēma Cjiņu valsts. 581. gadā (Suju dinastijas (*Sui*) laikā) pilsētu nosauca par Ju (*Yu*), bet 1102. gadā — par Gunu (*Gong*).

1189. gadā Dienvidu Sunu princis Džao Duņs (*Zhao Dun*), atzīmēdams savu kronēšanu, nosauca pilsētu pašreizējā vārdā.

1362. gadā (Juaņu dinastijas laikā) nemiernieku līderis Mins Judžeņs (*Ming Yuzhen*) Čuncjinā nodibināja neatkarīgu, īslaicīgi pastāvošo Dasjas (*Daxia*) Karalisti. 1621. gadā īsu laiku pilsētā pastāvēja neatkarīgā Dalianas (*Daliang*) Karaliste.

1891. gadā Čuncjina kļuva par pirmo iekšzemes ostu, kura tika atvērta ārzemniekiem.

No 1937. līdz 1945. gadam Čuncjina bija Dzjana Dzješi Ķīnas valdības pagaidu galvaspilsēta. To smagi bombardēja Japānas aviācija, šo gadu laikā veicot 268 uzlidojumus un nometot uz pilsētu 11 500 aviācijas bumbu. Čuncjina tiek uzskatīta par visvairāk bombardēto pilsētu Otrajā pasaules karā.

1997. gadā tika izveidota Čuncjinas municipalitāte.

## Atsauces

## Ārējās saites
1934. gada FIFA Pasaules kauss

**1934. gada [[FIFA]] Pasaules kauss** notika Itālijā no 27. maija līdz 10. jūnijam. Tas bija pēc skaita 2. Pasaules kausa finālturnīrs. Par Pasaules čempioniem kļuva laukuma saimnieki Itālijas izlase, kas finālspēlē ar 2-1 pagarinājumā pieveica Čehoslovākiju.

## Stadioni
* *Stadio del Littorio*, Trieste — 52 000
* *Stadio Giovanni Berta*, Florence — 40 000
* *Stadio Giorgio Ascarelli*, Neapole — 40 000
* *Stadio Nazionale del Partito Nazionale Fascista*, Roma — 40 000
* *[[Grande Torino Olimpiskais stadions|Stadio Benito Mussolini]]*, Turīna — 40 000
* *Stadio del Littoriale*, Boloņa — 38 000
* *Stadio Luigi Ferraris*, Dženova — 40 000
* *Stadio Calcistico San Siro*, Milāna — 35 000

## Komandas
1934. gada FIFA Pasaules kausa izcīņā piedalījās 16 izlases.

## Turnīra gaita
Turnīra formāts krasi atšķīrās no 1930. gada Pasaules kausa. Šoreiz nebija grupu turnīra, un komandas dalību čempionātā iesāka ar astotdaļfinālu. Šis bija pirmais finālturnīrs, pirms kura notika kvalifikācijas turnīrs, kurā noteica finālturnīra dalībvalstis. Šis arī tiek uzskatīts par visvairāk politizēto Pasaules kausa finālturnīru, jo notika fašistiskajā Itālijā.

Turnīru vispārliecinošāk iesāka laukuma saimnieki Itālijas izlase, kas ar 7-1 sagrāva ASV. Diezgan pārliecinoši tālāk iekļuva arī Vācija, Ungārija un Spānija, savukārt Zviedrija, Šveice, Čehoslovākija un Austrija ceturtdaļfinālā iekļuva uzvaras izcīnot sīvās cīņās.

Arī ceturtdaļfinālā risinājās ļoti spraigas cīņas, kurās ar minimālu 1 vārtu pārsvaru vācieši uzvarēja zviedrus, čehoslovāki šveiciešus, savukārt austrieši ungārus. Ceturtdaļfināla spēle starp Itālijas un Spānijas izlasēm beidzās neizšķirti, tādēļ pirmo reizi Pasaules kausa vēsturē tika rīkota pārspēle, kurā itāļi tomēr uzvarēja ar 1-0. Pusfinālā Čehoslovākija spēja no rezultāta 1-1 panākt sev vēlamo 3-1, un uzvarēt vāciešus, kamēr Itālijas izlase ar 1-0 tika galā ar Austriju.

Spēlē par 3. vietu kaimiņu divcīņā Vācija uzvarēja Austriju. Finālspēlē tikās Čehoslovākijas un Itālijas izlases. Spēles 76. minūtē čehoslovāki izvirzījās vadībā, taču jau pēc 5 minūtēm itāļi rezultātu izlīdzināja. Spēles pagarinājuma 5. minūtē vārtus guba Andželo Skjavio, panākot Itālijai uzvaru ar 2-1.

## Izslēgšanas turnīrs

;Labākie vārtu guvēji
*  Oldržihs Nejedlijs — 5
*  Edmunds Konens — 4
*  Andželo Skjavio — 4
*  Raimundo Orsi — 3
*  Poldi Kīlholcs — 3

## Ārējās saites
* 1934. gada FIFA Pasaules kauss FIFA mājaslapā
Hoplīts

thumb|250px|Grieķu hoplīta zīmējums
**Hoplīti** bija smagi bruņotas kājnieku militārās vienības, kas vairāk nekā divu gadsimtu laikā bija Senās Grieķijas karaspēku un to uzvaru pamatā. Hoplītu vienības pilnībā izmainīja tā laika militāro taktiku. Karaļu laikā karošana bija dižciltīgo augstmaņu galvenā nodarbošanās un goda lieta, kur vāji apbruņoto un slikti apmācīto zemnieku haotiskajai masai bija pakārtota loma. Savukārt hoplīti bija profesionālas, speciāli apmācītas, ar standarta ieročiem labi apbruņotas militārās vienības, kuru galvenais uzdevums nebija izbrīnīt ienaidnieku un savējos ar individuālu drošsirdību, bet gan disciplinēti un organizēti panākt uzvaru pār ienaidnieka spēkiem.

## Apbruņojums un kaujas taktika

Hoplīti bija bruņoti ar zobeniem, ķermeņa bruņām, bruņucepuri un vairogu. Tomēr galvenais viņu ierocis bija pīķis, kura izmantošanu arī hoplīti bija izmainījuši. Tā, ja agrāk pīķi vai šķēpi tika mesti ienaidnieka rindās, tiem pietuvojoties, tad hoplīti tos izmantoja duršanai. Tas bija iespējams tikai tad, ja hoplītu vienība vairākās rindās, cieši cita pie citas ar nolaistajiem pīķiem pietuvojās ienaidnieka rindām. Pīķu mežs caurdūra ienaidnieku ķermeņus, bet pašas hoplītu rindas droši sargāja viens pie otra cieši sakļautie vairogi. Turklāt vairogiem bija jāaizsargā ne tikai paša vairoga nesēja ķermenis, bet gan tikai tā kreisā puse, vienlaicīgi nodrošinot arī pa kreisi stāvošā cīņubiedra labo ķermeņa daļu. Šāda kaujas taktika prasīja stingru disciplīnu un augstu precizitāti, kas bija panākami tikai ilgstošos treniņos. Tikai viena kaujinieka nejauša kļūme varēja izjaukt visu ierindu, līdz ar to zaudējot tās galveno priekšrocību — vienotu, mērķtiecīgu tās rīcību. Ja tomēr gadījās, ka priekšējā hoplītu rinda kaujas laikā izjuka, pretinieks atdūrās pret nākamo vairogu barjeru ar pīķu mežu priekšā.

Šāda militāro vienību struktūra, kaujas taktika un organizācija izrādījās viens no lielākajiem un veiksmīgākajiem inovatīviem izgudrojumiem, kas vairāku gadsimtu laikā, tiem kas prata to pilnībā pielietot, nodrošināja leģendāras uzvaras. Sākotnēji tie bija grieķu hoplīti, kas divus gadsimtus pēc kārtas grāva Āzijas armijas vienu pēc otras, bet vēlāk Maķedonijas Aleksandra falangas, bet Senajā Romā leģioni, nereti izcīnot uzvaras pār skaitliski daudzkārt lielākiem ienaidnieku spēkiem.

## Ārējās saites

* Hoplitu pieredze 
* Hoplitu bruņojums
Masada

**Masada** () bija cietoksnis Romas impērijas laikā, kas atradās augstas klints virsotnē, netālu no Nāves jūras. Ebreju valdnieks Herods Lielais 36.-30. g. p.m.ē. pārvērta šo cietoksni par vienu no spēcīgākajiem visā Tuvo Austrumu reģionā.

Romiešiem iebrūkot Tuvajos Austrumos, viņu rokās nonāca arī šis cietoksnis. Romiešu-jūdu kara laikā 66.g., neliela ebreju pretošanās grupa sagrāva Masadā izvietoto romiešu garnizonu un pārvērta šo cietoksni par vienu no galvenajiem sacelšanās atbalsta punktiem pie Nāves jūras. Masadas aizstāvjiem pievienojās neliels cīnītāju skaits, kam bija izdevies paglābties no romiešiem pēc Jeruzalemes izpostīšanas.

Divus gadus Masadas aizstāvji viesa sajukumu romiešos ar saviem negaidītajiem reidiem pret to garnizoniem dažādās Jūdejas vietās. Beidzot, 72. gadā, Romas ieceltais provinces pārvaldnieks Lūcijs Flavijs Silva nolēma, ka šo pretošanās punktu ir jāiznīcina. Viņš devās uz Masadu ar Jūdejā izvietoto 10. leģionu pilnā sastāvā, papildinot to ar dažādām palīgspēku vienībām, kā arī vairākiem tūkstošiem karagūstekņu, kas piegādāja armijai ūdeni, kokmateriālus un pārtiku.

Cietokšņa aizstāvji stingri ierobežoja ūdens un pārtikas patēriņu; cik vien iespējams, nostiprināja cietokšņa sienas. Bet arī romieši bija sagatavojušies ilgstošam aplenkumam. Viņi cietokšņa pakājē izveidoja ērtu nometni, apjoza klinti, uz kuras atradās cietoksnis, ar īpašu sienu, lai cietokšņa aizstāvji nevarētu no tā aizbēgt.

Cietokšņa aizstāvjiem bija divas iespējas — padoties vai cīnīties līdz pēdējam vīram, jo romiešiem bija izdevies sadragāt vienu no aizsardzības mūriem. Taču aplenktajā cietoksnī bija ne tikai karavīri, bet arī sievietes, sirmgalvji un bērni — pavisam 960 cilvēku. Aplenktie izvēlējās otro iespēju — neviens nevēlējās sagādāt iebrucējiem triumfu par uzvaru, nedz arī kļūt par iekarotāju vergiem, kas bija neizbēgami, ja viņi padotos. Tāpēc grupas vadoņi pieņēma lēmumu mirt. Tā kā pašnāvība ir grēks, tika izlemts, ka 10 vīrieši nogalinās pārējos cietokšņa aizstāvjus, un pēc tam viens no viņiem nodurs pēdējos deviņus. Tādā veidā, tikai viens cilvēks izdarītu grēku - pašnāvību.

## Ārējās saites
* Masada - tuksneša cietoksnis
* Izraēlas arheoloģija - Masada

## Atsauces
1960. gada Eiropas čempionāts futbolā

**1960. gada Eiropas čempionāts futbolā**, toreiz saukts par **Eiropas Nāciju Kausu**, bija pirmais Eiropas čempionāts futbolā, ko rīko UEFA. Finālturnīrs norisinājās Francijā. Par pirmajiem Eiropas čempioniem kļuva PSRS izlase, kas finālā pagarinājumā ar 2:1 uzvarēja Dienvidslāviju.

Čempionāta formāts bija izslēgšanas turnīrs, tajā piedalījās 17 komandas. Komandas aizvadīja pa divām spēlēm (izbraukumā un mājās) līdz pusfināliem. Pusfinālā iekļuvušās 4 komandas piedalījās finālturnīrā.

Ceturtdaļfinālā Spānijas izlase atteicās braukt aizvadīt spēli PSRS, tādēļ finālturnīram kvalificējās 3 Austrumbloka valstu komandas: PSRS, Čehoslovākija un Dienvidslāvija, kas visas devās uz finālturnīru pie rikotājvalsts Francijas izlases. Pusfinālā PSRS izlase viegli ar 3:0 apspēlēja Čehoslovākiju. Otrā pusfinālā spraigā spēlē Dienvidslāvija ar 5:4 uzvarēja laukuma saimniekus Francijas izlasi. 

Finālspēlē pirmie dienvidslāvi izvirzījās vadībā, taču PSRS izlase, kuras sastāvā spēlēja leģendārais vārtsargs Ļevs Jašins, rezultātu izlīdzināja 49. minūtē. Spēles pamatlaiks beidzās ar rezultātu 1:1, taču pagarinājumā Viktora Poņedeļņika gūtie vārti deva uzvaru PSRS izlasei, kas kļuva par pirmajiem Eiropas čempioniem.

## Kvalifikācijas turnīrs
### Pirms kvalifikācijas spēle




 Īrija
**2&nbsp;-&nbsp;0****0&nbsp;-&nbsp;4**
 **[[Čehoslovākijas futbola izlase|Čehoslovākija]]**




&nbsp;



### Astotdaļfināli




 **[[PSRS futbola izlase|PSRS]]**
**3&nbsp;-&nbsp;1****1&nbsp;-&nbsp;0**
 Ungārija






 **[[Francijas futbola izlase|Francija]]**
**7&nbsp;-&nbsp;1****1&nbsp;-&nbsp;1**
 Grieķija






 Polija
**2&nbsp;-&nbsp;4****0&nbsp;-&nbsp;3**
 **[[Spānijas futbola izlase|Spānija]]**






 Norvēģija
**0&nbsp;-&nbsp;1****2&nbsp;-&nbsp;5**
 **[[Austrijas futbola izlase|Austrija]]**






 Dānija
**2&nbsp;-&nbsp;2****1&nbsp;-&nbsp;5**
 **[[Čehoslovākijas futbola izlase|Čehoslovākija]]**






 **[[Dienvidslāvijas futbola izlase|Dienvidslāvija]]**
**2&nbsp;-&nbsp;0****1&nbsp;-&nbsp;1**
 Bulgārija






 **[[Rumānijas futbola izlase|Rumānija]]**
**3&nbsp;-&nbsp;0****0&nbsp;-&nbsp;2**
  Turcija






 VDR
**0&nbsp;-&nbsp;2****2&nbsp;-&nbsp;3**
 **[[Portugāles futbola izlase|Portugāle]]**





### Ceturtdaļfināli




 **[[PSRS futbola izlase|PSRS]]**
*w<br />0*
 Spānija






 **[[Francijas futbola izlase|Francija]]**
**5&nbsp;-&nbsp;2****4&nbsp;-&nbsp;2**
 Austrija






 Rumānija
**0&nbsp;-&nbsp;2****0&nbsp;-&nbsp;3**
 **[[Čehoslovākijas futbola izlase|Čehoslovākija]]**






 Portugāle
**2&nbsp;-&nbsp;1****1&nbsp;-&nbsp;5**
 **[[Dienvidslāvijas futbola izlase|Dienvidslāvija]]**





## Finālturnīrs
Spēļu laiki norādīti pēc norises vietas laika (UTC+1).

### Pusfināli

----

### Spēle par 3. vietu

### Fināls

## Statistika
Labākie vārtu guvēji:
*  Dražens Jerkovičs — 2
*  Milans Galičs — 2
*  Fransuā Ets — 2
*  Valentins Ivanovs — 2
*  Viktors Poņedeļņiks — 2

## Ārējās saites
* Oficiālā UEFA mājaslapa
Pasaules minerālu saraksts

Nav iespējams sastādīt precīzu un nekļūdīgu **"pasaules minerālu sarakstu"**. Ar jaunu minerālu reģistrāciju, aprakstīšanu un nosaukumu došanu nodarbojas Starptautiskā Mineraloģijas asociācija. Tomēr pirms 1959. gada atklātie minerāli nav izgājuši mūsdienās pieņemto oficiālo nosaukuma došanas procedūru - kopš šī laika daļa no šiem agrāk atklātajiem minerāliem ir apstiprināti kā atsevišķi minerāli, toties citi vairs netiek uzskatīti par atsevišķu minerāla veidu. Šajā sarakstā iekļauti dažādi minerālu nosaukumi - gan tie, kas apstiprināti pēc 1959. gada, gan arī agrāk aprakstītie minerāli, par kuriem joprojām pastāv uzskats, ka tie ir atsevišķi minerāli. Ja Jūs šeit neatrodat kādu literatūras avotā minētu minerālu, tas visdrīzāk ir ieguvis citu nosaukumu, sadalīts vairākos minerālos vai atzīts par neesošu.

Tā kā šī saraksta izmērs pārsniedz ērta Vikipēdijas saraksta izmērus, tas sadalīts alfabēta grupās. Minerāli ir grupēti pēc nosaukumiem.

* Pasaules minerālu saraksts uz A-C burtiem
* Pasaules minerālu saraksts uz Č-G burtiem
* Pasaules minerālu saraksts uz Ģ-J burtiem
* Pasaules minerālu saraksts uz K-Ļ burtiem
* Pasaules minerālu saraksts uz M-P burtiem
* Pasaules minerālu saraksts uz R-S burtiem
* Pasaules minerālu saraksts uz Š-Ž burtiem

## Skatīt arī
* Minerālu saraksts

## Ārējās saites
* mindat.org - minerālu datu bāze (angliski) 
* webmineral.com (angliski)
Senās Romas pilsētas

thumb|Skats uz pamestu Senās Romas pilsētu mūsdienu Ziemeļāfrikā
**[[Pilsēta]]s [[Senā Roma|Senajā Romā]]** bija tās saimnieciskais un sociālās infrastruktūras pamats. Bagātākās un lielākās pilsētas bija izvietotas gar Vidusjūras piekrasti, kā arī upju ielejās, kur pati Vidusjūra bija svarīgākā šīs infrastruktūras sastāvdaļa.

Jūras ceļi, kas savienoja daudzās impērijas pilsētas, nodrošināja aktīvu preču apmaiņu starp dažādiem reģioniem. Tas ļāva padziļināt atsevišķu reģionu specializāciju, attīstīja darba dalīšanu, veicināja aktīvu tirdzniecību. Savukārt sauszemes ceļi savienoja iekšzemes pilsētas un provinces, kā arī ar jūras piekrasti. Rezultātā Romas impērija veidojās par daudz lielākā mērā integrētu, daudzfunkcionālu saimniecisku sistēmu, ar nesalīdzināmi lielāku ekonomisko potenciālu nekā tas bija iespējams Senajā Grieķijā.

## Vēsture
### Pilsētu aizsākums
Vēl pirms Senās Romas izveidošanās pilsētbūvniecībai zināmajā pasaulē jau bija vairāku gadu tūkstošu ilga vēsture. Tā Senā Grieķija faktiski sastāvēja no pilsētvalstīm. Tādēļ romiešu pilsētbūvniecībā pamatā dominēja grieķu celtniecības tehnika un arhitektūra, it īpaši sabiedrisko ēku celtniecībā. Grieķu celtniecības stils bija īsta māksla. Tomēr romieši pilsētbūvniecībā 3. gadsimtā p.m.ē. ienesa revolucionāras izmaiņas. Tās bija saistītas ar betona izgudrošanu. Betona izmantošana celtniecībā ļāva būvēt arkveida ēku elementus, ko nepazina grieķi. Rezultātā kļuva iespējams būvēt lielas un plašas celtnes, sarežģītus būvju kompleksus.

### Pilsētas ārpus Itālijas un Grieķijas
Turpretī citi Romas impērijas reģioni, piemēram, Gallija vai Britānija pilsētbūvniecību tās pilnā vārda nozīmē vēl nepazina. Šajos reģionos vietējo cilšu centri parasti bija pilskalni. Tādēļ urbanizācijas process šādos reģionos bija dramatisks — tas pilnībā mainīja līdzšinējo cilšu un tautu dzīvesveidu. Plaši izpletās arī galvaspilsēta — Romas iedzīvotāju skaits pēc daudzu speciālistu domām Jūlija Cēzara laikā varēja būt ap 1 miljonu. 

## Skatīt arī

* Senās Romas province

## Atsauces

## Ārējās saites

* Senās Romas pilsētas
* Romiešu pilsētas
* Kuziščins V. Par pilsētu izpētes problēmām Romā
Bārbeļu dzimta

**Bārbeļu dzimta** (*Berberidaceae*) ir divdīgļlapju augu dzimta, izplatīta galvenokārt ziemeļu puslodē. Krūmi un lakstaugi ar spirāliski sakārtotām lapām. Ziedi vientuļi vai ķekaros, divdzimumu, ar ciklisku zieda daļu sakārtojumu. Auglis — oga (retāk pogaļa vai riekstiņš). Augi satur dzimtai raksturīgu alkaloīdu — berberīnu. Bārbeļu dzimtas augiem sastopamas viendīgļlapju pazīmes — trimērs zieds, izklaidus izvietoti vadaudu kūlīši, reizēm viena dīgļlapa. Krāšņumaugi, nektāraugi un ārstniecības augi. Augļus izmanto pārtikā. Lielākā ģints —  ar apmēram 400—600 sugām izplatīta Āzijā un Amerikā. Eiropā vienīgā savvaļas suga ir , ar C vitamīnu bagātām, ēdamām ogām. Tā bieži sastopama arī Latvijā. Kā krāšņumaugi Latvijā ir introducēti ,  u.c.

## Sistemātika
Bārbeļu dzimtā dažādi autoriem min no 4 līdz 18 ģintīm ar apmēram 570—700 sugām. Bārbeļu dzimta tiek dalīta divās apakšdzimtās.

* apakšdzimta 
** ģints 
** 
** ģints 
** ģints 
** ģints 
** ģints 
** ģints 
** ģints 
** ģints 
** ģints 
** 
** ģints 
** ģints 
** ģints 
* apakšdzimta 
** ģints 

## Ārējās saites

* Bārbeļu dzimta
* Bārbeļu dzimta
Avāri (senie)

thumb|330px|Avāru kaganāta un apkārtējo valstu robežas ap 650. gadu
**Avāri** bija stepju klejotāju cilšu apvienība, kas Lielās tautu staigāšanas laikā iebruka dienvidaustrumu Eiropā, kur kopā ar slāviem izveidoja Avāru kaganātu (562—823). 

Mūsdienās par avāriem dēvē Dagestānas tautu, tomēr tie nav viņu pēcteči.

## Vēsture
Ap 461. gadu avāri pakļāva uigurus un pārvietojās uz Volgas stepēm, kur izveidoja kaganātu. Šo cilšu konfederāciju 6. gadsimta vidū gandrīz pilnībā iznīcināja no austrumiem nākošie turki.
Avāri sadalījās divās lielās grupās. Viena grupa palika Eiropas pašos austrumos, bet otra sāka virzīties uz rietumiem, līdz sasniedza Donavu. Šeit viņi apmetās Dākijā (mūsdienu Rumānijā) un no šejienes uzsāka ilgstošu Eiropas tiranizēšanu, postīšanu un laupīšanu. Jau 6. gadsimtā avāru ietekmes zona stiepās no Baltijas jūras līdz Volgai. Pat Bizantiju avāri piespieda maksāt milzīgas kontribūcijas, bet 626. gadā tie gandrīz ieņēma Konstantinopoli. Sava hana Bajana laikā avāri kļuva par vienu no spēcīgākajām varām visā Eiropā. Viņi būtiski ietekmēja arī Eiropas tālāko attīstību daudzu gadsimtu laikā, piespiežot dienvidslāvus pamest savas sākotnējās mājvietas un apmesties avāru iekarotajās zemēs, kur tie dzīvo arī mūsdienās.

Taču pēc Bajana nāves avāru vara sāka izplēnēt. To veicināja arī slāvu un protobulgāru triecieni. Izšķirošo triecienu avāriem 795.-796. gadā  deva franki Kārļa Lielā vadībā. Avāru paliekas drīz iznīcināja morāvi, bet kas vēl bija palikuši dzīvi, tika absorbēti slāvu vidē.

## Atsauces

## Ārējās saites
Pusana

**Pusana** () ir pilsēta Dienvidkorejas dienvidaustrumos pie Korejas šauruma krastā pie Nakdonas (*Nakdong*) upes. Otra lielākā Dienvidkorejas pilsēta, lielākā Dienvidkorejas osta un viena no lielākajām ostas pilsētām pasaulē. Pusanas osta ir piektā lielākā konteineru osta pasaulē. 

Tiek dēvēta par Dienvidkorejas "vasaras galvaspilsētu", jo daudzi korejieši vasarā atpūšas Pusanā tās lielisko pludmaļu dēļ. Pusanas Starptautiskā kinofestivāla — lielākā Āzijā, mājvieta.

Pilsētā darbojas arī Pusanas metro. 

## Vēsture
Pilsēta eksistēja jau II un III gadsimtos, kā Činhanas (*Jinhan*) konfederācijas sastāvdaļa. Vēlāk tā iekļāvās Sillas valstī.

No XV gadsimta Pusana kļuva par Korejas "vārtiem" uz Japānu - Korejas valdnieki veidoja Pusanu kā tirdzniecības centru ar Japānu un atļāva japāņiem apmesties pilsētā. 1876. gadā Pusana kļuva par Korejas pirmo starptautisko ostu. Arī japāņu okupācijas gados (1910-1945) Pusana bija galvenā osta tirdzniecībai ar Japānu.

## Cilvēki
Pusanā dzimuši:

* Daniels Dae Kims (*Daniel Dae Kim*) (1968) — aktieris
* Čārlzs Pedersens (*Charles Pedersen*) (1904–1989) — ķīmiķis
*Parks Džimins (*Park Jimin*) (1995) — dejotājs, dziedātājs, grupas BTS dalībnieks
*Džons Džonguks (*Jeon Jungkook*) (1997) — dziedātājs, dejotājs, grupas BTS dalībnieks

## Atsauces

## Ārējās saites
Gulbenes "Buki"

**Gulbenes "Buki**" ir Latvijas basketbola klubs no Gulbenes, kas dibināts 1997. gadā. Šobrīd spēlē Nacionālajā basketbola līgā (pēc spēka otrais līmenis Latvijas basketbolā). Agrāk komanda bijusi pazīstama arī ar nosaukumu **"Bumerangs/ASK"** un **"ASK/Buki"**. Gulbenes komanda ir trīskārtēja Latvijas Basketbola līgas (LBL) bronzas medaļas ieguvēja, kā arī uzvarējusi LBL 2. divīzijas turnīrā 2019. gadā.

## Vēsture
2005. un 2006. gadā komanda piedalījās Baltijas Basketbola līgas čempionātā, taču kopš 2006.—2007. gada sezonas spēlē tikai Latvijas Basketbola līgā. Pēdējās sezonas "Gulbenes Buki" spēlē LBL 2. divīzijā. 2017.—2018. gada sezonā "Buki" izcīnīja 2. divīzijas bronzas godalgas, bet 2018.—2019. gada sezonā kļuva par 2. divīzijas čempioniem. Kopš 2020. gada uz LBL 2. divīzijas bāzes izveidoja Nacionālo basketbola līgu un Gulbenes komanda ir tās dalībniece.

Kopš 2021. gada kluba galvenais treneris ir bijušais tā saspēles vadītājs Raimonds Gabrāns, kurš stājās cita bijušā "Buku" spēlētāja Artūra Brūniņa vietā. Galvenā trenera asistents ir vēl viens vietējā basketbola audzēknis Pāvels Veselovs.

2022.—2023. gada sezonas regulārajā čempionātā Gulbenes "Buki" uzvarēja Austrumu grupā, kļūstot par pirmo komandu Nacionālās basketbola līgas vēsturē, kas visu regulāro sezonu aizvadījusi bez zaudējumiem. Sezonas noslēgumā Gulbenes komanda 2 spēlēs izcīnīja bronzas medaļas pret RSU, kas bija pirmā reize, kad komanda iekļūst starp medaļniekiem kopš spēlē Nacionālajā basketbola līgā (2019. gadā tā kļuva par čempioniem, kad turnīrs vēl bija LBL 2. divīzija).

Par bronzas medaļas ieguvējiem Gulbenes "Buki" kļuva arī nākamajā — 2023.—2024. gada sezonā, kad 3 spēļu finālsērijā tika pārspēta RSU vienība.

Gulbenes "Bukiem" kopš 2023.—2024. gada sezonas ir arī "fārmklubs" Gulbenes "Buki Juniors", kurā spēlē talantīgākie Gulbenes basketbola audzēkņi un šī komanda veidota ar mērķi sniegt jauniešiem agrāku pieredzi pieaugušo basketbolā un audzēt savu pieredzi, kā arī meistarību. Junioru komandā spēlē Aizdevums.lv Reģionālajā basketbola līgā.

"Bukiem" ir kluba himna, kuru sarakstījis Mārtiņš Freimanis un izpilda grupa "Putnu balle".

## Izcīnītās vietas

### [[Latvijas Basketbola līga]]
* 1998 — 6.
* **1999 — 3.**
* 2000 — 4.
* **2001 — 3.**
* **2002 — 3.**
* 2003 — 5.
* 2004 — 6.
* 2005 — 5.
* 2006 — 4.
* 2007 — 6.
* 2008 — 7.
* 2009 — 9.

### [[LBL 2. divīzija]]
* 2010 — 8.
* **2011 — 3.**
* 2012 — 15.
* 2013 — 13.
* 2014 — 19.
* 2015 — 6. (izstājās 1/4 finālā)
* 2016 — 14.
* 2017 — 12. (izstājās 1/8 finālā)
* **2018 — 3.**
* **2019 — 1.**

### [[Nacionālā basketbola līga]] (agrāk LBL2)
* 2020 — Nenoslēgta sezona (Covid-19)
* 2021 — Atcelta sezona (Covid-19)
* 2022 — 4.
* **2023** **— 3.**
* **2024** **— 3.**
* **2025** **— 3.**

### [[Baltijas Basketbola līga]]
* 2005 — 12.
* 2006 — 16.
* 2008 — 21.

## Komandas sastāvs 2025/26. gada sezonā
: *Pēdējoreiz atjaunots 2025. gada 17.decembrī*

## Atsauces
Baiga vasara (filma)

**Baiga vasara** (starptautiskais nosaukums angļu valodā: *Dangerous Summer*) ir studijas Platforma Filma 2000. gadā uzņemtā vēsturiskā spēlfilma par 1940. gada notikumiem Latvijā. Režisors Aigars Grauba. Galvenajās lomās: Uldis Dumpis, Artūrs Skrastiņš, Inese Caune, Jānis Reinis, Uldis Vazdiks, Varis Vētra, Eduards Pāvuls.

## Sižets
1940. gada jūnija dienas Rīgā. No pilsētas izceļo vācbaltieši. Pēc dažām dienām jāaizbrauc arī Izoldei, un kopā ar viņu pošas aizbraukt Latvijas Republikas Ārlietu ministrs Vilhelms Munters. Par to nezina nedz Latvijas valdība, nedz Muntera sieva Natālija. Visi plāni mainās, kad Izolde iepazīstas ar radio reportieri Robertu. Pienāk 17. jūnija rīts, Rīgā iebrauc Sarkanās armijas tanki.

## Lomās
* Vilhelms Munters: Uldis Dumpis,
* Izolde: Inese Caune,
* Roberts: Artūrs Skrastiņš,
* Jāzeps Poškus: Eduards Pāvuls,
* Krišjānis Berķis: Juris Pļaviņš,
* Kārlis Ulmanis: Uldis Vazdiks,
* Fricis Celmiņš: Varis Vētra,
* Natālija Muntere: Maija Apine,
* Kārlis: Jānis Reinis,
* Augusts: Kārlis Sebris, 
* Pēteris: Uldis Pūcītis, 
* PSRS pilnvarotais vēstnieks Latvijā Vladimirs Derevjanskis: Arnis Līcītis,
* PSRS militārais atašejs Zavjalovs: Igors Čerņavskis.

## Ārējās saites
Latvijas futbola izlases spēlētāju saraksts

Šis ir **[[Latvijas futbola izlase]]s spēlētāju saraksts**. Šajā sarakstā ir iekļauti tie futbolisti, kuri Latvijas izlasē ir aizvadījuši vismaz 20 spēles.

Tabula pēdējoreiz atjaunota . Joprojām aktīvie izlases futbolisti atzīmēti ar zvaigznīti (*).

## Ārējās saites
* Latvijas izlases statistika LFF vietnē
* Latvijas izlases spēlētāji vietnē eu-football.info
* Latvijas izlases statistika RSSSF vietnē
VEF JDA-10M

**VEF JDA-10M — vieglā pasažieru lidmašīna**
JDA-10M — ir vienīgā Latvijā konstruētā divmotoru lidmašīna, kuru izgatavoja VEF rūpnīcas cehā.
Konstruktors bija Jānis Akermanis, Minesotas (ASV) Universitātes aviācijas katedras profesors.
Konstrukcijas ferma koka, šasija lidojuma laikā netiek salikta, lidmašīna ir aprīkota ar diviem 7-cilindru dzinējiem Armstrong Siddeley Cheetah IX, kuru jauda ir 350 z. s., abiem kopā 700 z. s.
Pirmais lidojums notika 1939. gada 4 septembrī, lidmašīna pacēlās no Spilves lidlauka.
JDA-10M — pilotēja Valsts Civilās aviolīnijas (Rīga-Liepāja aviolīnija) pilots Kārlis Alksnis.
Otrā pasaules kara priekšvakarā tika plānots pielāgot JDA-10M bombardēšanai t. i. pārtaisīt to par vieglo bumbvedēju, bet ar šo ieceri radās tehniskas grūtības, kuras tā arī neizdevās realizēt līdz laikam, kad Latviju okupēja PSRS.
250px|thumb


         
          **Tehniski— taktiskie parametri.**
          &nbsp;
          

        
          Modelis
          &nbsp;JDA-10M
        
          Spārna  izmērs, metros
          &nbsp; 12.40 
        
        
          Garums, metros
           
        &nbsp; 9.00
        
          Augstums, metros
           
        &nbsp; 3.30
        
          Spārna laukums, m2
          &nbsp; 24.00
        
          Masa, kg
          &nbsp; 
        
          &nbsp;&nbsp;tukša lidaparāta
          &nbsp; 1680
        
          &nbsp;&nbsp;maksimālā pacelšanās 
          masa
          &nbsp; 2800
        
          Dzinēja tips
           
            &nbsp;2 x Armstrong Siddeley Cheetah IX
        
          Dzinēja jauda, z.s.
           
          &nbsp; 2 х 350
        
          Maksimālais ātrums, km/h
           
        &nbsp; 350
        
          Kreiserātrums, km/h
          &nbsp;280
        
        
          Nolidošanas attalums
          &nbsp; 560 km
        
          Pacelšanās ātrums, m/min
          &nbsp; 385
        
          Maksimālais lidojuma augstums
          &nbsp; 6800
        
          Ekipāža, cilv.
          &nbsp;2


## Ārējās saites
* VEF JDA-10M 
* LATVIJAS AVIĀCIJAS VĒSTURE
* KALENDARIUM WYDARZEŃ W LOTNICTWIE część druga — lata 1938 i 1939
* Карлис Алкснис
SK LSPA/Rīga

**SK LSPA/Rīga** ir Latvijas hokeja līgas komanda, kura atrodas Rīgā, Latvijā. Tā ir Latvijas U-20 jauniešu izlases bāzes komanda. Līdz 2007-08 sezonai tās nosaukums bija **SK Rīga 20**.

## Izcīnītās vietas
### Latvijas Hokeja līga
* 2004-05 - 5. vieta
* 2005-06 - 6. vieta
* 2006-07 - 4. vieta
* 2007-08 - 5. vieta

### Latvijas kauss
* 2007 - 1. kārta
* 2008 - 5. vieta

## Ārējās saites
* Komandas mājaslapa
Mārtiņš Raitums

**Mārtiņš Raitums** (dzimis  Talsos) ir bijušais latviešu hokejists, vārtsargs, Latvijas hokeja izlases dalībnieks. Karjeras laikā lielāko daļu spēlējis dažādos Latvijas un Kazahstānas klubos, piecas reizes kļūstot par Latvijas, bet divas reizes arī par Kazahstānas čempionu. Latvijas izlases sastāvā piedalījies piecos pasaules čempionātos.

## Karjera
M. Raitums HK Rīga 2000 sastāvā ir kļuvis par četrkārtējo Latvijas čempionu.

2007. gada jūlija beigās Liepājā M. Raitums iesaistījās kautiņā, kurā pats guva galvaskausa pamatnes lūzumu, tādējādi izlaižot lielu daļu regulārās sezonas. 2008. gada 8. decembri M. Raitums stājās Liepājas tiesas priekšā apsūdzībā par huligānismu, viņam tika piespriests divu gadu nosacīts cietumsods.

2010. gadā M. Raitums pievienojās Kazahstānas klubam Atirau "Beibaris". 2010.—2011. gada sezonā viņš kļuva par Kazahstānas čempionu, kā arī tika atzīts par čempionāta vērtīgāko spēlētāju. Par čempionu kļuva arī nākamajā sezonā.

2015—2016. gada sezonā Raitums spēlēja Anglijas hokeja premjerlīgas vienībā Hallas "Pirates", taču tad kopā ar HK Kurbads izcīnīja Latvijas čempiona titulu.

### Latvijas izlase
M. Raitums Latvijas hokeja izlases sastāvā piedalījies trijos Pasaules čempionātos junioriem, kā arī 2005., 2006., 2007., 2010. un 2011. gada Pasaules čempionātos. Pirmoreiz M. Raitums laukumā izgāja 2006. gada Pasaules čempionātā, kad tiks uzmainīts Sergeja Naumova vietā un ielaida 8 ripas spēlē pret Kanādas izlasi. Otrā reize bija 2010. gadā, kad M. Raitums atkal nospēlēja otro spēles pusi pret Kanādu, ielaižot divus vārtus.

## Atsauces

## Ārējās saites
Judas Priest

***Judas Priest*** ir 1968. gadā dibināta britu smagā metāla mūzikas grupa no Birmingemas. To sākotnēji izveidoja Kenets Daunings un Jans Hils, kuriem pievienojās Als Atkins, kura nopelns ir grupas nosaukums. *Judas Priest* klasiskais sastāvs ir Robs Halfords (balss), Daunings (ģitāra), Glens Tiptons (ģitāra), Jans Hils (bass). Grupa ir ietekmējusi ļoti daudzas citas smagā metāla grupas un savas popularitātes un ietekmes dēļ grupai ir iesauka "metāla dievi".

## Studijas albumi
* Rocka Rolla (1974)
* Sad Wings of Destiny (1976)
* Sin After Sin (1977)
* Stained Class (1978)
* Killing Machine (UK) / Hell Bent for Leather (US) (1978)
* British Steel (1980)
* Point of Entry (1981)
* Screaming for Vengeance (1982)
* Defenders of the Faith (1984)
* Turbo (1986)
* Ram It Down (1988)
* Painkiller (1990)
* Jugulator (1997)
* Demolition (2001)
* Angel of Retribution (2005)
* Nostradamus (2008)
* Redeemer of Souls (2014)
* Firepower (2018)
* Invincible Shield (2024)

## Ārējās saites
* Oficiālā mājaslapa
Literatūras teorija

**Literatūras teorija** ir zinātne, kas sniedz nepieciešamo teorētisko pamatojumu literatūras interpretācijai, piedāvā pētīšanas, kritikas un analīzes metodes literatūras vēsturei un literatūras kritikai un aplūko dažādus fundamentālus ar literatūru saistītus jautājumus; literatūras teorijas sastāvā ietilpst arī poētika.

Literatūras teorijas pamatjautājumi ir, piemēram, šādi: kas vispār ir literatūra, kādas ir tās funkcijas; kāda nozīme ir autoram un kāda - lasītājam; kas kādu tekstu padara par literāru tekstu; kādi ir literatūras kritikas un pašas literatūras teorijas uzdevumi; kāda saistība ir literatūrai ar citām mākslām utt.

## Vēsture

Literatūras teorijas aizsākumi meklējami jau Senajā Grieķijā (Aristoteļa "Poētika" u.c. darbi).

Latvijas tradīcijā literatūras teorija, bieži vien izteikti dominējošu lomu piešķirot poētikai, tiek uzskatīta par vienu no trim literatūrzinātnes pamatnozarēm līdzās literatūras vēsturei un literatūras kritikai, savukārt rietumu tradīcijā literatūras teorija lielākoties kopā ar literatūras kritiku tiek aplūkota kā lielā mērā patstāvīga, cieši ar filozofiju un citām humanitārajām un sociālajām zinātnēm saistīta disciplīna.

20.gs. izveidojušies tādi nozīmīgi literatūras teorijas un literatūras kritikas virzieni kā psihoanalītiskā literatūras kritika, formālisms, strukturālisms, jaunā kritika, hermeneitika, receptīvā estētika, poststrukturālisms, marksistiskā literatūras kritika, feministiskā literatūras kritika, postkoloniālisms, dekonstrukcija, jaunais vēsturiskums, salīdzinošā literatūrzinātne. Mūsdienās dominē poststrukturālisms, dekonstrukcija, feministiskā un postkoloniālā kritika, jaunais vēsturiskums, un īpaša vērība pievērsta arī dzimtes (*gender*) studijām un geju un lesbiešu studijām, kas turpinās zilo teorijā (*queer theory*).

## Bibliogrāfija
* Ivbulis, Viktors. *Uz kurieni, literatūras teorija?*. Rīga: LU, 1995.
* Kalers, Džonatans. *Literatūras teorija: ļoti saistošs ievads*. Rīga: 1/4 Satori, 2007.
* *Mūsdienu literatūras teorijas*. Rīga: LU LFMI, 2013.
Afrikandu valoda

**Afrikandu valoda** (*afrikaans*), saukta arī par **afrikaneru valodu**, **afrikānsu**, **būru valodu** (no  — 'zemnieks'), **Kāpas holandiešu valodu**, ir rietumģermāņu valoda, viena no Dienvidāfrikas Republikas valsts valodām. Afrikandu valodā runā vairāk nekā  cilvēku Dienvidāfrikā, Namībijā, ASV, Lielbritānijā, Austrālijā, Zimbabvē, Botsvānā, Vācijā, Lesoto, Svatini un citās valstīs. Tā ir dzimtā valoda 76% Dienvidāfrikas «krāsaino» un 61% baltādaino iedzīvotāju (galvenokārt afrikaneriem).

Afrikandu valoda cēlusies pamatā no holandiešu (nīderlandiešu) valodas sintēzē ar franču, angļu, vācu, arī malajiešu un āfrikāņu valodām. Afrikandu valodai ir vienkāršota gramatiskā uzbūve. Afrikandu valodā lietvārdiem nav dzimšu, nav locījumu. Darbības vārdiem nav konjugāciju. Darbības izteiksmei tiek lietoti tikai trīs laiki: viens tagadnē, viens pagātnē un viens nākotnē.

Afrikandu valoda sāka veidoties 17. gadsimtā, kad Nīderlandes Austrumindijas kompānija sāka kolonizēt teritoriju Āfrikas galējos dienvidos pie Labās Cerības raga (holandiešu *Kaap van Goede Hoop*), kuru nosauca par Kāpas koloniju (*Kaapkolonie*). Kāpas kolonijā ieradās kolonisti ne vien no Holandes, bet arī no tās kaimiņzemēm, tādēļ radās jauns holandiešu valodas dialekts. Pirmie laikraksti afrikandu valodā tika izdoti Lielās būru pārceļošanas laikā 19. gadsimta pirmajā pusē. No 1925. gada afrikandu valoda kļuva par Dienvidāfrikas Savienības un bijušās Vācu Dienvidrietumu Āfrikas (tagadējās Namībijas) valsts valodu (nomainot nīderlandiešu valodu) līdzās angļu valodai.

## Afrikandu valodas grafēmas

## Atsauces
Māris Jass

**Māris Jass** (dzimis 1985. gada 18. janvārī Daugavpilī) ir bijušais latviešu hokejists, aizsargs, agrākais Latvijas hokeja izlases spēlētājs. Pašlaik (2022) spēlē Latvijas čempionāta vienībā Rīgas "Dinamo".

Māra brālēns Koba Jass un tēva brālis Mareks Jass arī ir profesionāli hokejisti, savukārt tēvs Ilgvars Jass ir bijis bokseris, bet māsa Vanesa Jasa — profesionāla basketboliste.

## Spēlētāja karjera
Dzimis Daugavpilī, Māris 2000. gadā tur arī uzsāka savas profesionālā spēlētāja gaitas, 2000.—01. sezonu aizvadot Daugavpils "Stalkers-Juniors" rindās, taču pēc sezonas beigām devās uz Krieviju, kur Maskavas "Dinamo" kluba sistēmā divas sezonas aizvadīja Krievijas Pirmajā līgā (pēc spēka — trešā). No 2003. līdz 2006. gadam Jass spēlēja Liepājas "Metalurga" rindās.

2006. gadā, Pjotram Vorobjovam stājoties Latvijas izlases galvenā trenera amatā, viņš Jasu uzaicināja pievienoties sevis trenētajai Toljati "Lada" vienībai. 2006.—07. sezonā Jass spēlēja Čehijas Ekstralīgas klubā Prāgas "Slavia", taču jau nākamo sezonu viņš aizvadīja Slovākijas Ekstralīgas klubā HK Nitra. 2008.—09. sezonā viņš spēlēja Liepājā, bet 2009.—10. sezonā atgriezās Nitrā. 2010.—11. sezonu Jass uzsāka citā Slovākijas vienībā — HK Skalica, taču novembrī viņš pievienojās Kontinentālās hokeja līgas klubam Ņižņekamskas "Ņeftehimik".

2011.—12. sezonā, spēlējot Slovākijas Ekstralīgas klubā Bratislavas "Slovan", Jass izcīnīja Slovākijas čempiona titulu. 2015. gada vasarā uz pārbaudes laiku pievienojās Rīgas "Dinamo", taču klubs līgumu ar spēlētāju nenoslēdza. Oktobra vidū, vairākiem "Dinamo" aizsargiem esot traumētiem, komanda ar Jasu noslēdza viena gada līgumu, un viņš tās sastāvā aizvadīja 26 spēles. Turpmākajās sezonās spēlēja dažādās Eiropas līgās.

Latvijas hokeja izlases sastāvā spēlējis piecos pasaules čempionātos.

## Spēlētāja statistika

### Klubu statistika

### Izlases statistika

## Ārējās saites
Kārlstade

**Kārlstade** () ir pilsēta Zviedrijā, Vēnerna ezera krastā. Kārlstades ezera osta ir otra lielākā Zviedrijā pēc Vesterosas. Pilsētā 2010. gada beigās dzīvoja 61 685, bet 2011. gada decembrī tajā jau dzīvoja 86 409 iedzīvotāju. Pilsēta ir pazīstama kā viena no saulainākajām pilsētām Zviedrijā.

Kārlstadē kopš 1932. gada bāzēts hokeja klubs Färjestad BK, kurš deviņas reizes izcīnījis Zviedrijas čempiones titulu.

Pilsētā atrodas Kārlstades Universitāte.

## Atsauces

## Ārējās saites
Monokulārs

thumb|250px|right|Monokulārs
thumb|200px|right|Padomju ražojuma Galileja tipa monokulārs (2,5 × 17,5)
**Monokulārs** ir pārveidots refraktors, ko izmanto, lai palielinātu tālu objektu attēlus, laižot gaismu cauri virknei lēcu un prizmu. Tā apjoms un svars ir mazāks par pusi no binokulāru svara, padarot tā pārnēsāšanu daudz vieglāku.

## Skatīt arī
* Monoklis
* Binoklis
* Tālskatis
Aigars Razgals

**Aigars Razgals** (dzimis 1969. gada 7. augustā) ir bijušais latviešu hokejists, uzbrucējs, tagad treneris. Spēlētāja karjeras lielāko daļu aizvadījis Latvijas čempionāta komandās HK Rīga 2000 un ASK/Ogre.

Pēdējos gados vairākkārt strādājis kā Latvijas junioru izlašu trenera palīgs.

Viņa dēls, Frenks, arī ir profesionāls hokejists.

## Spēlētāja karjera
Savas karjeras laikā Razgals četras reizes (1993.—94., 1994.—95., 2001.—02. un 2004.—05. sezonās) kļuva par Latvijas hokeja līgas rezultatīvāko spēlētāju.

Pēc spēlēšanas Ogres "Essamika" rindās, Razgals vairākas sezonas aizvadīja dažādās Skandināvijas līgās, taču 2000. gadā pievienojās HK Rīgas 2000 rindām. No 2003. līdz karjeras noslēgumam 2008. gadā uzbrucējs spēlēja ASK Ogres rindās, būdams viens no komandas līderiem.

## Trenera karjera
2012. gadā Razgals strādāja ar MHL 1. divīzijas kluba HK Rīgas "Juniors" spēlētājiem, 2012-13. gada sezonā trenēja HK SMScredit.lv, bet 2013. gada vasarā kļuva par HK Kurbads galveno treneri.

## Ārējās saites
Blusu kārta

**Blusas** (*Siphonaptera*, *Aphaniptera*) ir sīki bezspārnaini kukaiņi (ķermeņa izmērs 0,75 - 5&nbsp;mm). Tās ir siltasiņu dzīvnieku (zīdītāju un putnu) ektoparazīti — asinssūcēji. Tām ir dūrēja-sūcēja tipa žokļu aparāts; pēc uzbūves un funkcijas tas atgādina posmsnuķaiņu žokļu aparātu: tāpat kā posmsnuķaiņiem dūrēja un sūcēja aparātu veido sarveida apakšžokļu pāris; dūrēja aparāts ir augšlūpa, bet apakšlūpa ar taustiem noder par maksti, kurā novietojas dūrēja-sūcēja aparāts.
Visi trīs kāju pāri ir diezgan gari; sevišķi attīstītas ir gūžas un pēdas. Lēcienā, acīm redzot, galvenā nozīme ir pakaļkājām, tās ir sevišķi garas. Spārnu blusām nav.
left|thumb|Blusas kāpurs
Blusas kāpurs ir pagarš bezkāju tārpiņš ar gariem sariem un pāris īsām cerkām, ar kurām kāpurs pārvietojas. Kāpurs pārtiek no trūdošām dzīvnieku valsts atliekām. Tam ir vāji attīstīts grauzēja tipa žokļu aparāts. Pirms iekūņošanās kāpurs izveido ap sevi kokonu.  labvēlīgos apstākļos attīstās 2—4 nedēļās, bet attīstība var stipri ieilgt (kūniņa attīstās apmēram 220 dienās).
Blusas pārtiek galvenokārt no zīdītāju, retāk no putnu asinīm. Blusu sugas bieži ir saistītas ar noteiktu saimnieka sugu, tomēr pāriet arī uz citām sugām.
Blusas barojas periodiski: īsāku vai garāku laiku. Ilgstoša barošanās pāriet pastāvīgā ektoparazītismā. Blusas, kas īslaicīgi barojas, dzīvo saimnieka ligzdā, bet tās, kas barojas ilgstoši, dzīvo uz atklāto ainavu dzīvniekiem, piemēram, nagaiņiem. No sava specifiskā saimnieka blusas, izmantojot gadījumu, viegli pāriet uz citiem dzīvniekiem, kas cieši saskaras ar saimnieku. Tāda pāriešana no viena saimnieka uz otru sekmē plašu to slimību izplatību, kuras pārnēsā blusas; blusas ir mēra galvenās pārnesējas, piemēram, mēri pārnes grauzēju parazīts blusa : mēra baktērijas, ko blusa iesūc līdz ar asinīm zarnu traktā, tur ne tikai neaiziet bojā, bet pat vairojas. Baktērijas iekļūst saimnieka brūcē, blusai barojoties.

## Pētījumi Latvijā
Blusas kā slimību izplatītājas tika pētītas ZA Bioloģijas institūtā (I. Lapiņa, kopš 1954. gada), kā arī Republikāniskajā sanitāri epidemioloģiskajā laboratorijā (A. Grīnbergs).

## Klasifikācija
Blusu kārtā ir vairāk nekā 1500 sugu, kuras iedalās 16 dzimtās. Latvijā ir zināmas 39 sugas no 5 dzimtām un 16 ģintīm. Iespējams, ka pie mums varētu atrast līdz 50 blusu sugām.

 (*Aphaniptera*)
* virsdzimta 
** dzimta 
** dzimta 
* virsdzimta 
** dzimta 
** dzimta 
** dzimta 
** dzimta 
** dzimta 
** dzimta 
** dzimta 
** dzimta 
** dzimta 
** dzimta 
** dzimta 
** 
** dzimta 
** dzimta 

## Ārējās saites

* Blusas.
* Latvijas blusu saraksts. 
* blusas | Medicīnas termins
Bāze (aritmētika)

Par **bāzi** pozicionālajās skaitīšanas sistēmās sauc ciparu skaitu, kāds tiek izmantots skaitļu atveidošanai. Bāze parasti ir par 1 lielāka nekā lielākā cipara vērtība. Piemēram, pašlaik populārākajā lietotajā skaitīšanas sistēmā ar bāzi 10 — decimālajā sistēmā — ir 10 cipari, kur lielākais ir 9.

## Apzīmējumi

Visbiežāk uzrakstītā skaitļa bāzi, ja tā nav noprotama no konteksta, pieraksta kā apakšējo indeksu aiz skaitļa. Pašu bāzi parasti raksta decimālajā sistēmā.

Bāzēm, kas ir lielākas par 10, kā papildu nepieciešamos ciparus parasti paņem alfabēta pirmos burtus (parasti izmanto lielos). Piemēram, sešpadsmitnieku skaitīšanas sistēmas cipari ir 0 .. 9, A, B, C, D, E, F.

### Piemērs

1111000001_2 = 1701_8 = 961_{10} = 3C1_{16} \ 

## Vērtība

Kaut kādā bāzē uzrakstīta skaitļa vērtību (ar "vērtību" šeit saprot skaitļa pierakstu decimālajā sistēmā) aprēķina, tā ciparus reizinot ar to pozīciju vērtībām, kurās tie atrodas, un visus reizinājumus saskaitot kopā. Cipara pozīcijas vērtību savukārt atrod, bāzi kāpinot pakāpē, kas ir šī cipara pozīcijas kārtas skaitlis (vai, varētu teikt, pati pozīcija, t.i., kurš cipars pēc kārtas (no beigām) tas ir).

Ja ir dots skaitlis ar cipariem a_0, a_1 .. a_n bāzē b, tad tā vērtību aprēķina:

a_na_{n-1} \ldots a_2a_1a_0\ _b = a_n \cdot b^n + a_{n-1} \cdot b^{n-1} + \ldots + a_2 \cdot b^2 + a_1 \cdot b + a_0

vai (vieglāk aprēķināt, jo mazāk reizināšanu)

a_na_{n-1} \ldots a_2a_1a_0\ _b = (\ldots((a_n \cdot b + a_{n-1}) \cdot b + a_{n-2}) \cdot \ldots \cdot b + a_1) \cdot b + a_0

### Piemērs

101121_3 = ((((1 \cdot 3 + 0) \cdot 3 + 1) \cdot 3 + 1) \cdot 3 + 2) \cdot 3 + 1 = 286 \ (286_{10})

## Pārveidošana no decimālās sistēmas

Kaut kādā ziņā par pretējo darbību skaitļa pieraksta bāzē, kas nav 10, vērtības atrašanai var uzskatīt skaitļa pieraksta pārveidošanu no decimālās sistēmas uz kādu citu. To dara, skaitli (veselo dalījumu) atkārtoti dalot ar vajadzīgo bāzi b, kā skaitļa jauno pierakstu bāzē b ņemot iegūto atlikumu virkni (no otra gala).

### Piemērs

Kā pārveidot 140 uz četrinieku skaitīšanas sistēmu. Rezultātā iegūstam: 140_{10} = 2030_4

Kāpēc šis paņēmiens darbojas, var vieglāk redzēt, ja uzraksta šādi (un ievēro pirmīt norādīto vērtības aprēķināšanas otro variantu):