Latvijas dzelzceļi

thumb|250px|Latvijas karte 1919. gada beigās ar tālaika dzelzceļu tīklu (J. Rieksta pastkarte).
thumb|250px|Latvijas dzelzceļu shematiska karte 1925. gadā.
thumb|250px|Latvijas dzelzceļu karte 1930. gadu beigas
thumb|250px|Latvijas dzelzceļu shēma 1938. gadā
thumb|250px|Latvijas dzelzceļu shēma 1940. gadā
**Latvijas dzelzceļi** ir Latvijas dzelzceļu transporta sistēma, kas paredzēta pasažieru un kravu pārvadāšanai. 2010. gadā Latvijā bija 1850,8 km publiskas lietošanas platsliežu dzelzceļa līniju (tai skaitā 257,4 km elektrificēti)  un viena 33,4 km gara šaursliežu dzelzceļa līnija Gulbene - Alūksne. 
Mūsdienās ar dzelzceļa pārvadājumu organizēšanu un nodrošināšanu Latvijas teritorijā nodarbojas valsts akciju sabiedrība **“[[Latvijas dzelzceļš]]”** (LDz).

## Vēsture
1860. gadā atklāja pirmo dzelzceļa iecirkni Latvijas teritorijā Rītupe — Daugavpils, kas bija Sanktpēterburgas-Varšavas dzelzceļa maģistrāles daļa.
1861. gadā ekspluatācijā nodeva pirmo iekšzemes dzelzceļa līniju Rīga — Daugavpils.
1868. gadā pabeidza Rīgas — Jelgavas dzelzceļa būvi.
1877. gadā atklāja kustību pa Rīgas — Tukuma dzelzceļu.
1889. gadā ekspluatācijā nodeva Rīgas — Valkas — Pleskavas dzelzceļu.
1904. gadā ekspluatācijā nodeva privāto Ventspils — Krustpils — Maskavas dzelzceļu.
1915.-1918. gadā Pirmā pasaules kara gados Latvijas teritorijā notika intensīva dzelzceļu pārbūve un jaunu, militāru dzelzceļu būvniecība.

Pēc Latvijas neatkarības pasludināšanas 1919. gada 5. augustā tika nodibināta Latvijas **Dzelzceļu virsvalde**, kas pasažieru pārvadāšanai izveidoja valsts uzņēmumu **Latvijas dzelzceļi** (Latvijas valsts dzelzceļi). 1921. gadā ieviesa tiešo pasažieru vagonu satiksmi maršrutos Rīga—Berlīne—Parīze/Ostende. 1923. gadā ieviesa tiešo pasažieru vagonu satiksmi *[[Nord-Express]]* maršrutos Rīga—Berlīne—Parīze ar savienojumu Rīga—Maskava. 1925. gadā ekspluatācijā ieviesa Latvijā pirmo pārmiju un signālu elektriskās centralizācijas iekārtu. 1925. gadā a/s „Fēnikss” uzsāka jauna tipa pasažieru vagonu būvi. 1925.-1929. gadā notika Liepājas — Glūdas dzelzceļa būvniecība. 1930. gadā uzsāka ar iekšdedzes dzinējiem aprīkotu motorvagonu būvniecību un ekspluatāciju. 1933. gadā Liepājas dzelzceļu darbnīcās sāka tvaika lokomotīvju ražošanu. 1937. gadā ekspluatācijā nodeva Rīgas — Ērgļu un Rīgas — Rūjienas dzelzceļa līnijas. 1938. gadā sāka darboties sliežu metināšanas darbnīca. 1940. gadā manevru darbos sāka izmantot lokotraktorus.

Starpkaru Latvijas Republikā lielākā daļa valsts dzelzceļu kopš Krievijas Impērijas laikiem izmantoja 1524 mm platuma sliedes (jeb Krievijas platuma dzelzceļus, 1970. gados standartizēti kā 1520 mm), taču Pirmā pasaules kara laikā Vācija okupētajā Latvijas daļā sāka būvēt normālplatuma (standarta jeb 1435 mm) dzelzceļus (līnijas Rīga—Jelgava—Mažeiķi, Jelgava—Šauļi—Tilzīte, Liepāja—Romni, Priekule—Kalēti—Bajori/Klaipēda). Līdz padomju okupācijai 1940. gadā līdztekus pastāvēja platsliežu un normālplatuma dzelzceļi, pēc Otrā pasaules kara beigām normālplatuma dzelzceļus pārveidoja par 1524 mm platsliežu dzelzceļiem.

1940. gadā Latvijas Dzelzceļu virsvalde beidza pastāvēt, tās vietā stājās PSRS Satiksmes ceļu tautas komisariāta pārvalde „Latvijas dzelzceļš”. 1941. gadā pēc vāciešu ienākšanas, pusgada laikā visi Latvijas dzelzceļi tika pārlikti uz Eiropas sliežu platumu un 1942. gadā izveidoja Vācijas satiksmes ceļu direkciju *Reichsverkehrdirektion Riga*. 

Pēc otrreizējās Latvijas padomju okupācijas, 1950. gadā elektrificēja Rīgas — Dubultu iecirkni; ekspluatācijā ieviesa RVR ražotus elektrovilcienus. 1957. gadā ekspluatācijā sāka ieviest dīzeļlokomotīves. 1957. gadā pabeidza ritošā sastāva aprīkošanu ar automātiskajām sakabes ierīcēm. 1963. gadā Igaunijas, Latvijas un Lietuvas dzelzceļus apvienoja „Baltijas dzelzceļā” (*Прибалтийская железная дорога*). 1964. gadā uzsāka dīzeļvilcienu ekspluatāciju. 1965. gadā pabeidza Rīgas pasažieru stacijas pārbūvi. 1967. gadā uzsāka akumulatoru elektrolokomotīvju ekspluatāciju. 1972. gadā dibināja Informatīvās skaitļošanas centru. 1973. gadā sāka ritošā sastāva sakarsušo bukšu kontroles aparatūras uzstādīšanu Latvijas dzelzceļu līnijās. 1976. gadā notika traģiska katastrofa Juglas stacijā.

1992. gadā valsts uzņēmums „Latvijas dzelzceļš” pārņēma no PSRS Satiksmes ceļu ministrijas Latvijas teritorijā izvietotos sliežu ceļus un dzelzceļa uzņēmumus. 2001. gadā iekšzemes pasažieru pārvadājumu nodrošināšanai izveidoja a/s „Pasažieru vilciens”.
2003. gadā pabeidza Ventspils dzelzceļa mezgla rekonstrukciju. 2008. gadā pabeidza Eiropas Savienības finansēto elektrovilcienu modernizācijas programmu.

## Latvijas mūsdienu dzelzceļa līnijas

## Atsauces

## Literatūra
* *Latvijas dzelzceļi 1918-1938*, Valsts dzelzceļu izdevniecība Rīga 1938
* T. Altbergs, K. Augustāne, I. Pētersone: *Dzelzceļi Latvijā*, R: Jumava 2009, 

## Skatīt arī
* Rail Baltica
* Dzelzceļa stacijas Latvijā

## Ārējās saites
* Latvijas dzelzceļu līnijas
* Dzelzceļi kā cariskās Krievijas maģistrāļu noslēdzošie posmi pie Baltijas jūras 1860. — 1919
* Latvijas Republikas valsts uzņēmums “Latvijas dzelzceļi” 1919. — 1940.
* Latvijas dzelzceļi II Pasaules kara laikā 1939. — 1945.
* Latvijas (Baltijas) dzelzceļa izveidošana un attīstība PSRS 1945. - 1991.
* Neatkarīga Latvijas dzelzceļa uzņēmuma atjaunošana un valsts a/s “Latvijas dzelzceļš” nodibināšana 1991. - 1994.
*