open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Šapsugi

**Šapsugi** (pašnosaukums — *Адыгэ, Шапсыгъ*) ir adigu subetniskā grupa, kas agrāk bija viena no lielākajām adigu ciltīm. Dzīvo Krievijas Federācijas Adigejas Republikā un Krasnodaras novadā, kā arī Turcijā un Izraēlā (diasporas sastāvā). Runā adigu valodas šapsugu dialektā. Izplatītākā reliģija ir sunnītu islāms.

Kaukāza kara laikā šapsugi bija vieni no spītīgākajiem Krievijas Impērijas pretiniekiem, viņi pievienojās Šamila izveidotajai savienībai, kas pastāvēja līdz 1859. gadam. 1864. gadā lielākā daļa šapsugu kopā ar citiem adigiem tika izvesta uz Osmaņu impēriju.

## Atsauces
Jevgēņijs Kosuškins

**Jevgēņijs Kosuškins** (dzimis  Rīgā) ir bijušais Latvijas basketbolists, spēlēja uzbrucēja pozīcijā. Pēc karjeras beigām kļuvis par treneri. 2025. gadā ir Latvijas Basketbola līgas (LBL) vadošā kluba VEF Rīga galvenā trenera Mārtiņa Gulbja asistents, bet ilgus gadus strādājis kopā ar iepriekšējo komandas vadītāju Jāni Gailīti. Kā spēlētājs — pieckārtējs Latvijas čempions BK Ventspils sastāvā.

## Karjera
Sākotnēji trenējies futbolā, taču ātri pievērsies basketbolam. Jaunatnes basketbolā trenējies VEF sporta skolā.

1997. gadā J. Kosuškins pārstāvēja VEF komandu un bija Latvijas basketbola izlases kandidāts.

1999. gadā J. Kosuškins nokļuva Armanda Krauliņa trenētās BK Ventspils sastāvā, tieši tajā sezonā, kad komanda izcīnīja savu pirmo LBL čempiontitulu. Pēc tam J. Kosuškins ar Ventspils komandu izcīnīja vēl četras Latvijas čempionāta zelta medaļas. Pēc Ventspils spēlējis arī BK Valmiera, "Barons/LMT Rīga", "Liepājas lauvas" (bija komandas kapteinis gan "Barons", gan Liepājas komandā) un "Jūrmala/Fēnikss" sastāvā. 2012. gada aprīlī beidzis profesionālā basketbola karjeru.

J. Kosuškins ir pārstāvējis Latvijas U-22 izlasi. Bijis pieaugušo izlases kandidāts, taču oficiālās spēlēs to pārstāvējis nav.

### Trenera karjera
Pēc karjeras beigām uzreiz kļuvis par treneri, uzņemoties vadīt savu pēdējo komandu spēlētāja karjerā "Jūrmala/Fēnikss". Vairākkārt bijis galvenā trenera asistents Latvijas jaunatnes izlasēs. Kā Latvijas U-20 izlases galvenā trenera Artūra Štālberga asistents izcīnījis sudraba medaļu 2013. gada Eiropas čempionātā. Uzreiz pēc tam pievienojies VEF Rīga treneru komandai, kā galvenā trenera Ramūna Butauta asistents, kurā darbojas joprojām. Bijis asistents galvenajiem treneriem Nikolajam Mazuram, Jānim Gailītim un patreizējajam galvenajam trenerim Mārtiņam Gulbim. Kopā ar VEF izcīnījis vēl virkni Latvijas čempiontitulu kā treneris, un ar kopā izcīnītiem 14 tituliem viņš ir visvairāk reižu par LBL uzvarētāju kļuvušais.

No 2017. līdz 2019. gadam J. Kosuškins bija Latvijas basketbola izlases galvenā trenera Arņa Vecvagara asistents (kopā ar Artūru Visocki-Rubeni).

## Atsauces

## Ārējās saites
Dargu valodas

**Dargu valodas** (pašnosaukums — *Дарган мез*) ir nahu—dagestāniešu valodu atzars.

Mūsdienās daudzi zinātnieki uzskata dargu valodas par dažādu valodu grupu. Savukārt no oficiālā viedokļa tās tiek uzskatītas tikai par dialektiem, kas atbilst kādai etniskajai grupai. Šāda klasifikācija tika ieviesta agrīnajos padomju gados, kad vārdu "dargins" sāka lietot kā kopīgu etnonīmu. Rasula Mutalova 2021. gada klasifikācija atzīst sešas dažādas dargu valodas (divas no tām ziemeļdargu grupā un četras dienviddargu grupā), ar daudziem dialektiem.

Dialektu runātāji bieži nesaprot viens otru, literārās valodas zināšanas ir diezgan vāji attīstītas, līdz ar to dargi savā starpā bieži sazinās krievu valodā.

## Rakstība
Valodas rakstība tika izstrādāta 20. gadsimtā, sākotnēji izmantoja arābu alfabētu, no 1928. gada — latīņu alfabētu, bet kopš 1938. gada kirilicu uz krievu alfabēta pamata.

## Atsauces
Hoānas

thumbnail|240px|Deguna dobums.
thumbnail|240px|Hoānas atrodas augšpusē.
**Hoānas** ( — "piltuves, piltuvveida atveres") ir iekšējās deguna atveres mugurkaulniekiem, cilvēku ieskaitot. Izveidojās mugurkaulnieku evolūcijas gaitā sakarā ar nepieciešamību periodiski vai pastāvīgi elpot atmosfēras gaisu.

## Apraksts
Sākotnēji hoānas parādījās daivspurzivīm. Divējādelpojošo zivju embrijiem no ožas bedrītēm atiet dobumiņi, kas tālāk pāriet kanālos, kuru iekšējās atveres, sauktas par primārajām hoānām, atrodas mutes dobumā. 

Elpojot atmosfēras gaisu, divējādelpojošajām zivīm gaisa plūsma pa šiem kanāliem nonāk plaušās. Sauszemes mugurkaulniekiem dīgļa stadijā arī izveidojas deguna-mutes kanāls, kas savieno ārējās deguna atveres (nāsis) ar mutes dobumu, kur tas atveras caur primārajām hoānām. 

Abiniekiem šāds stāvoklis saglabājas veselu mēnesi. Dažiem rāpuļiem un putniem, kā arī zīdītājiem, ieskaitot cilvēku, saistībā ar aukslēju attīstību mutes dobuma augšējā daļā, kur atveras primārās hoānas, tās tiek nodalītas no mutes dobuma apakšējās daļas, izveidojot deguna-rīkles eju, kas savienojas ar rīkles dobumu caur sekundārajām hoānām.

Zīdītājiem attīstības gaitā, pakāpeniski pagarinoties aukslējām, sekundārās hoānas arī atbīdās tālu atpakaļ līdz rīklei. Deguna-rīkles ejas izveidošanās, nodaloties no mutes dobuma apakšējās daļas, un hoānu atbīdīšanās tuvāk pie rīkles ļauj dzīvniekiem un cilvēkiem brīvi elpot laikā, kad mutes dobumā atrodas barība.

## Ārējās saites
Matīss Gricmanis

**Matīss Gricmanis** (dzimis  Talsos) ir latviešu dramaturgs un scenārists.

Rakstījis scenārijus filmām "Tēvs Nakts", "Jelgava94" un bijis līdzautors daudzsēriju filmām "Sarkanais mežs" un "Krimināllieta iesācējam". Kopā ar režisoru Kārli Lesiņu veidojis dokumentālo detektīvu "Apgāztā mēness zīmē", kas izsekoja Latvijas musulmaņu kopienas līderu gaitām, slepus pieslienoties Islāma valsts kaujiniekiem. Rakstījis scenāriju Elizabetes Gricmanes debijas spēlfilmai "Vietām gaidāms stiprs lietus".

Kopā ar daudzsēriju filmas "Krimināllieta iesācējam" scenārija autoru kolektīvu saņēmis Lielā Kristapa balvu kategorijā "Gada labākais scenārists".

Teātros strādājis kopā ar režisoriem Valteru Sīli, Pēteri Krilovu, Ingu Tropu, Paulu Pļavnieci un Tomu Treini. Gricmaņa lugas uzvestas Jaunajā Rīgas teātrī, Latvijas Leļļu teātrī, *[[Dirty Deal Teatro]]* un Dailes teātrī.

Luga "Būt nacionālistam" nominēta "Spēlmaņu nakts" balvai kategorijā "Gada sasniegums oriģināldramaturģijā".

Kopš 2022. gada Matīss Gricmanis ir Dailes teātra vadošais dramaturgs.

## Iestudējumi Latvijas teātros
* "Veiksmes akadēmija" (rež. Paula Pļavniece), *[[Dirty Deal Teatro]]*
* "Neglītais pīlēns" (rež. Dmitrijs Petrenko), Latvijas Leļļu teātris
* "Būt nacionālistam" (rež. Valters Sīlis), *Dirty Deal Teatro*
* "Dublinieši Miera ielā" (rež. Pēteris Krilovs), Jaunais Rīgas teātris
* "Tu mani nesaproti" (rež. Inga Tropa), *Dirty Deal Teatro*
* "Kur pazuda valsts" (rež. Toms Treinis), Dailes teātris
* "Spīdolas nakts" (rež. Viesturs Kairišs), Dailes teātris

## Atsauces

## Ārējās saites
* Matīss Gricmanis izrades.lv
Darījuma partneris

thumb|Darījuma partneris
**Darījuma partneris** () jeb līgumslēdzējs ir otra puse, kas piedalās finanšu darījumā. Lai darījums varētu notikt, katram darījumam ir jābūt darījuma partnerim. Precīzāk, katrs aktīva pircējs ir jāsavieno pārī ar tirgotāju, kurš vēlas pārdot, un otrādi. Piemēram, vērtspapīru pircēja darījuma partneris būtu vērtspapīru pārdevējs jeb pirkšanas darījuma līgumslēdzējs. Jebkurā pilnīgā darījumā var būt iesaistīti vairāki darījumu partneri (piemēram, 1000 akciju pirkšanu veic 10 pārdevēji pa 100 akcijām katrā). Labi izstrādātos līgumos parasti tiek skaidri un detalizēti izklāstīts, kādas ir katra darījuma partnera tiesības un pienākumi visos iespējamos apstākļos.

## Finanšu pakalpojumu nozare

Finanšu pakalpojumu sektorā termins **tirgus darījuma partneris** tiek lietots, lai apzīmētu valdības, nacionālās bankas, valstu monetārās iestādes un starptautiskās monetārās organizācijas, piemēram, Pasaules Banku grupu, kas darbojas kā galvenais garants aizdevumiem un atlīdzībām. Šo terminu var attiecināt arī uz uzņēmumiem, kas veic šo lomu.

Finanšu pakalpojumu ietvaros termins darījuma partneris tiek attiecināts uz brokeriem, investīciju bankām un citiem vērtspapīru tirgotājiem, kas darbojas kā līgumslēdzēja puse, veicot "ārpusbiržas" vērtspapīru darījumus. Termins šajā kontekstā parasti tiek lietots saistībā ar "darījuma partnera risku", kas ir naudas zaudējumu risks, kam uzņēmums var tikt pakļauts, ja ārpusbiržas vērtspapīru tirdzniecības darījuma partnerim rodas grūtības izpildīt savas saistības saskaņā ar darījuma nosacījumus.

## Apdrošināšanas nozare

Apdrošināšanas sektorā šis termins ir paplašināts, iekļaujot uzņēmumus, kas piedāvā vai pieprasa augsta līmeņa apdrošināšanas riska retrocesiju apdrošināšanas sabiedrībām tādā pašā lomā kā valdības. Laika gaitā šis termins ir kļuvis plašāk piemērots uzņēmumiem, kas piedāvā vai pieprasa retrocesiju un citus pārapdrošināšanas veidus.

## Darījuma partnera risks

Darījuma partnera risks ir iespējamība, ka kāds no darījumā iesaistītajiem var neizpildīt savas līgumsaistības. Darījuma partnera risks var pastāvēt kredītu, ieguldījumu un tirdzniecības darījumos. Visos finanšu darījumos pastāv dažāda līmeņa darījuma partnera risks. Darījuma partnera risku sauc arī par saistību nepildīšanas risku. Saistību neizpildes risks ir iespēja, ka uzņēmumi vai privātpersonas nespēs veikt nepieciešamos maksājumus par savām parādsaistībām. Aizdevēji un investori ir pakļauti saistību nepildīšanas riskam praktiski visos kredīta pagarināšanas veidos. Darījuma partnera risks ir risks, kas jāņem vērā abām pusēm, izvērtējot līgumu.

## Starpība starp darījuma partnera risku un kredītrisku

Kredītrisks un darījuma partnera risks ir saistīti, taču atšķirīgi. Kredītrisks ir īpašs riska veids, kas attiecas uz iespēju ciest zaudējumus aizņēmēja nespējas samaksāt aizdevumu. Parasti kredītrisks ir saistīts ar bankām un citām kredītiestādēm. Savukārt, darījuma partnera risks vispārīgi attiecas uz zaudējumu risku jebkuras puses saistību nepildīšanas rezultātā.

## Atsauces
Starpjūru konfederācija

thumb|235px|Pilsudska pēc Pirmā pasaules kara izstrādātā ''Intermarium'' koncepcija stiepjas no Baltijas jūras ziemeļos līdz Vidusjūrai un Melnajai jūrai dienvidos.
[thumb|235px|Pilsudska sākotnējais ''Intermarium'' plāns: atjaunota [Polijas—Lietuvas ūnija.]]
**Starpjūru konfederācija** (poļu: *Międzymorze*, latīņu: *Intermarium*) bija Juzefa Pilsudska pēc Pirmā pasaules kara iecerēts ģeopolitisks plāns, kura mērķis bija apvienot bijušās Polijas—Lietuvas kopvalsts zemes vienotā federatīvā valstī. Plāns piedzīvoja vairākas versijas, no kurām dažas paredzēja iekļaut arī citas kaimiņvalstis. Ierosinātais daudznacionālais valstiskais veidojums būtu ietvēris teritorijas, kas atradās starp Baltijas, Melno un Adrijas jūru.

Pēc Pirmā pasaules kara iespējamajā Centrāleiropas un Austrumeiropas valstu federācijā pēc Pilsudska iecerētās idejas bija paredzēta Lietuvas, Latvijas, Igaunijas, Somijas, Baltkrievijas, Ukrainas, Ungārijas, Rumānijas, Dienvidslāvijas un Čehoslovākijas iesaistīšana.

Ierosinātā federācija bija iecerēta kā pēctece Polijas—Lietuvas kopvalstij, kas stiepās no Baltijas jūras līdz Melnajai jūrai un no 16. gadsimta beigām līdz 18. gadsimta beigām apvienoja Polijas kroņa zemes un Lietuvas lielhercogisti. Starpjūru konfederācijas ideja papildināja otru Pilsudska ģeopolitisko vīziju, Prometejismu, kuras mērķis bija Krievijas Impērijas sadalīšana un tās teritoriālo īpašumu atsavināšana.

## Atsauces
Leonīds Loginovs

**Leonīds Loginovs** (dzimis ) ir Latvijas uzņēmējs, ilggadējs Rīgas brīvostas pārvaldnieks. Bijis Mērsraga ostas valdes priekšsēdētājs. Darbojies arī politikā, 1995. gadā 6. Saeimas vēlēšanās kandidēja no Demokrātiskās partijas "Saimnieks" saraksta. Bijis arī Mērsraga pagasta padomes deputāts un priekšsēdētājs. 1998. gadā viņš kluva par Rīgas brīvostas pārvaldnieku, 2008. gadā par AS "Latvijas Dzelzceļš" padomes priekšsēdētāju.

## Tiesvedība
2012. gadā raidījums "Nekā personīga" apgalvojs, ka ostas pārvaldnieks Leonīds Loginovs, apejot brīvostas valdi, noslēdzis līgumu ar Singapūrā reģistrētu kompāniju par brīvostai piederošas 166 hektāru lielas teritorijas nomu Spilves pļavās. Medijos tika izteiktas aizdomas, ka šis uzņēmums, iespējams, pieder pašam Loginovam. Vēlāk uzņēmums lauza līgumu par pļavu nomu.

2013. gadā Valsts kontrole revīzijā secināja, ka Rīgas brīvostas darbība nav atbildusi labas pārvaldības principiem, kā rezultātā veikti nelietderīgi tēriņi un neiegūtie ieņēmumi kopumā sastāda 41 miljonu latu. 2014. gadā valsts pārstāvjiem Rīgas brīvostas valdē neizdevās Loginovu atstādināt, jo tam pēc valdes balsošanas nolikuma bija vajadzīgas piecas balsis, bet visi četri Rīgas domes pārstāvji no "Saskaņas Centra" balsoja pret atstādināšanu. 2015. gada 12. oktobrī Finanšu un ekonomisko noziegumu izmeklēšanas prokuratūra pieņēma lēmumu par kriminālvajāšanas sākšanu pret Rīgas brīvostas pārvaldnieku Leonīdu Loginovu un viņa vietnieku Aigaru Pečaku. 2016. gadā prokuratūra Rīgas pilsētas Ziemeļu rajona tiesai nodeva krimināllietu pret divām Rīgas brīvostas pārvaldes amatpersonām par dienesta stāvokļa ļaunprātīgu izmantošanu, veicot nelikumīgus ziedojumus un nelikumīgu prēmiju izmaksu, kas radījis smagas sekas. Pirmajā instancē Rīgas pilsētas Ziemeļu rajona tiesa gan Loginovu, gan Pečaku attaisnoja. Apsūdzētie savu vainu viņiem inkriminētajos noziegumos neatzina, tomēr 2017. gada janvārī Loginovs nolēma atkāpties no amata.

2017. gada 19. septembrī Rīgas apgabaltiesā bijušajam Rīgas brīvostas pārvaldniekam Leonīdam Loginovam un viņa vietniekam Aigaram Pečakam piesprieda atmaksāt nelikumīgi iztērētos līdzekļus, kopā 856 951 eiro apmērā, kā arī 45 600 eiro lielu sodu Loginovam un 34 200 eiro lielu sodu Pečakam par dienesta stāvokļa ļaunprātīgu izmantošanu.

Tā kā Augstākā tiesa (AT) atcēla Rīgas apgabaltiesas spriedumu daļā, kurā abi bija atzīti par vainīgiem dienesta stāvokļa ļaunprātīgā izmantošanā, kā arī daļā par noteikto kaitējuma kompensāciju, tad 2020. gada 4. jūnijā apelācijas instances tiesa Loginovam piesprieda 38 700 eiro, bet Pečakam 32 250 eiro naudas sodu. Tiesa Loginovam uz trīs gadiem un trim mēnešiem liedza pildīt valsts un pašvaldību institūciju un kapitālsabiedrību vadītāja vai vadītāja vietnieka amatu, bet Pečakam šādu liegumu noteica uz diviem gadiem un septiņiem mēnešiem.

## Atsauces
Musa Manarovs

**Musa Manarovs** (laku: *Муса Маннаров Хираманнул арс*; dzimis 1951. gada 22. martā Baku, Azerbaidžānas PSR, PSRS) bija padomju kosmonauts, Padomju Savienības Varonis (1988).

## Biogrāfija
Pēc tautības ir laks. Dzimis 1951. gada 22. martā Baku, Azerbaidžānā. 1974. gadā absolvēja Maskavas Aviācijas institūtu.

No 1974. līdz 1978. gadam strādāja par inženieri, piedalījās dažādu kosmosa kuģu izmēģinājumos.

No 1978. līdz 1992. gadam bija kosmonautu korpusa loceklis. Veica divus lidojumus kosmosā. Pavadīja atklātā kosmosā 34 stundas un 23 minūtes.

Bija politiski aktīvs. No 1990. līdz 1993. gadam — Krievijas PFSR tautas deputāts. Krievijas Federācijas 5. sasaukuma Krievijas Valsts Domes deputāts (2007—2011), pārstāvot partiju "Vienotā Krievija".

## Personīgā dzīve
Tēvs — Hiramans Manarovs , dzimis 1921. gadā. Māte — Asvata Manarova, mājsaimniece, dzimusi 1926. gadā.

Dzīvo Maskavā. Naila Manarova — sieva, pārim ir divi bērni.

## Apbalvojumi

* Padomju Savienības Varonis
* Ļeņina ordenis (1988)
* Oktobra revolūcijas ordenis (1991)
* Goda diploms "Harmon award" (ASV).
* Alatiras pilsētas Goda pilsonis.
* Starptautiskā balva "Ikars 1989".
* Brīvības saules ordenis (1988, Afganistāna)
* Georgija Dimitrova ordenis (1988).
* Ordenis par nopelniem Dagestānas Republikai (2011)
* Piemiņas medaļa "Čuvašu autonomās apgabala 100. gadadiena" (2020)

## Atsauces

## Ārējās saites
OCLC

***OCLC, Inc.***, plašāk pazīstama kā **OCLC**, ir ASV bezpeļņas kooperatīvā organizācija, "kas nodrošina kopīgus tehnoloģiju pakalpojumus, oriģinālus pētījumus un kopienas programmas saviem biedriem un bibliotēku kopienai kopumā". Organizācija tika dibināta 1967. gadā kā ***Ohio College Library Center***, bet pēc tam, paplašinoties, kļuva par ***Online Computer Library Center***. 2017. gadā nosaukums tika oficiāli mainīts uz *OCLC, Inc.*. OCLC un tūkstošiem tās dalībnieku bibliotēku kopīgi veido un uztur *WorldCat* — lielāko publiskās piekļuves tiešsaistes katalogu pasaulē. OCLC galvenokārt tiek finansēta no bibliotēku naudas (2021. gadā kopā aptuveni 217,8 miljoni ASV dolāru gadā) par daudzajiem dažādajiem pakalpojumiem, ko tā piedāvā. OCLC uztur arī Djūija decimālās klasifikācijas sistēmu (DDC).

## Atsauces
Ramona Golsta

**Ramona Golsta** (dzimusi ) ir Latvijas šahiste.

## Biogrāfija
Kopā ar dvīņu māsu Madaru bijusi trenera Aivara Stašāna (1954—2021) audzēkne. Daudzkārtējā Latvijas jauniešu šaha čempionātu laureāte dažādās meiteņu vecuma grupās, kurās izcīnījusi 3 pirmās vietas (2017. gadā M14 vecuma grupā, 2018. gadā M16 vecuma grupā, 2019. gadā M18 vecuma grupā) un otro vietu (2020. gadā M18 vecuma grupā). Pārstāvējusi Latviju Pasaules un Eiropas jauniešu šaha čempionātos, kuros labāko rezultātu sasniegusi 2018. gadā, kad Eiropas jauniešu čempionātā M16 vecuma grupā ierindojusies 19. vietā.

2022. gada februārī izcīnījusi 3. vietu Pasaules jauniešu čempionātā šaha ātrspēlē meitenēm M18 vecuma grupā.

Kopš 2017. gada piedalījusies Latvijas sieviešu šaha čempionātos, kuros augstāko rezultātu sasniegusi 2020. gadā, kad ierindojusies 5. vietā.

Piedalījusies Eiropas individuālajos šaha čempionātos sievietēm:
* 2017. gadā ierindojusies 141. vietā;
* 2023. gadā ierindojusies 97. vietā;
* 2024. gadā ierindojusies 143. vietā;
* 2025. gadā ierindojusies 94. vietā.

## Vietas Latvijas sieviešu šaha čempionātā
* 2017. gads — 15. vieta.
* 2018. gads — 13. vieta.
* 2019. gads — 14. vieta.
* 2020. gads — 5. vieta.
* 2021. gads — 7. vieta.
* 2022. gads — 8. vieta.
* 2023. gads — 8. vieta.
* 2025. gads — 10. vieta.

## Ārējās saites

## Atsauces
Laku valoda

**Laku valoda** (pašnosaukums — *Лакку маз*) ir viena no nahu—dagestāniešu valodām. Tā ir viena no 14 Dagestānas oficiālajām valodām, kurā runā aptuveni 146 000 cilvēku.thumb|1936. gada PSRS konstitūcijas fragments laku valodā
Līdz 19. gadsimta otrajai pusei laku valodu sauca par **gumiku valodu (kumuksku)**.

Valodas rakstība tika izstrādāta 20. gadsimtā, sākotnēji izmantoja arābu alfabētu, no 1928. gada — latīņu alfabētu, bet kopš 1938. gada kirilicu uz krievu alfabēta pamata.

Eksistē Vikipēdija laku valodā, pirmā rediģēšana veikta 2016. gadā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Apvienība Jaunlatvieši

**Apvienība Jaunlatvieši** ir  dibināta politiskā partija. Tās valdē darbojas bijušie partijas "Katram un katrai" biedri — Rūdolfs Brēmanis, Edgars Dārznieks un Artūrs Klēbahs. Partija iestājas par Latvijas protekcionismu, tautas vēlētu prezidentu un birokrātijas samazināšanu.

Pēc aiziešanas no partijas "Stabilitātei!" tā laika Saeimas deputāte Glorija Grevcova 2023. gadā iestājās šajā partijā un kļuva par tās vienīgo pārstāvi 14. Saeimā līdz mandāta zaudēšanai 2024. gadā.

## Vēlēšanas

### Eiroparlamenta vēlēšanas

### Pašvaldību vēlēšanas

## Atsauces
Kumiku valoda

**Kumiku valoda** (pašnosaukums — *Къумукъ тил / Qumuq til*) ir viena no tjurku valodām. Runātāju skaits ir aptuveni 500 000.

## Vēsture
Kumiku valoda ir viena no senākajām Dagestānas literārajām valodām. Līdz 20. gadsimta 30. gadiem tā bija *[[lingua franca]]* Ziemeļkaukāzā.

## Rakstība
thumb|Kumiku valodas alfabēts (1935)
Tās rakstības sistēma 20. gadsimtā mainījās četras reizes: 20. gadu sākumā tika pārveidots tradicionālais arābu raksts, 1929. gadā to aizstāja latīņu alfabēts, bet 1938. gadā kirilicas alfabēts.

## Atsauces

## Ārējās saites
Izraēlas konstitūcija

thumb
**Izraēlas konstitūcija** formāli nepastāv, bet to aizstāj Izraēlas Valsts pamatlikumi.

Izraēlas konstitūcijas izveidošana joprojām nav pabeigta.

## Vēsture
Iegūstot neatkarību 1948. gadā, Izraēla pieņēma rīkojumu par likumiem un pārvaldi, nosakot, ka tie likumi, kas valstī bija valdījuši pirms tās dibināšanas ir primāri, ciktāl tie neatrodas pretrunā ar principiem, kas iemiesoti Izraēlas Valsts dibināšanas proklamācijā, likumiem, kurus gatavojas pieņemt knesets. Līdz ar to likumu sistēma ietver saglabājušos Osmāņu likumu (bija spēkā līdz 1917. gadam), Britu mandāta likumus, kuros iekļauta liela daļa Anglijas likumu, kā arī ebreju reliģisko likumu elementus un dažus aspektus no citām sistēmām.

Tomēr likumu sistēmas spilgtākā iezīme ir liels apjoms neatkarīgu likumu, kas izriet no citu likumu nosacījumiem un tiesu prakses, tie veidojušies kopš 1948. gada. Pēc valsts dibināšanas Knesets bija pilnvarots ieviest vairākus pamatlikumus saistībā ar visām dzīves jomām, kas beigu beigās kopā izveidoja konstitūcijai līdzīgu likumu krājumu. Daudzos pamatlikumos ir definētas valdības pamatiezīmes, piemēram, prezidents, knesets, valdība, tieslietu sistēma, Izraēlas Aizsardzības spēki, valsts kontrolieris, profesijas izvēles brīvība un cilvēka cieņa un brīvība (kas vēršas pret cilvēka dzīves, ķermeņa vai cieņas aizskārumu).

## Pamatlikumi
* Pamatlikums par Knesetu (1958)
* Pamatlikums par Izraēlas zemēm (1960)
* Pamatlikums par Prezidentu (1964)
* Pamatlikums par valdību (1968/2001)
* Pamatlikums par valsts ekonomiku (1975)
* Pamatlikums par Bruņotajiem spēkiem (1976)
* Pamatlikums par Jeruzalemi (1980)
* Pamatlikums par tiesvedības kārtību (1984)
* Pamatlikums par valsts kontrolieri (1988)
* Pamatlikums par personas cieņu un brīvību (1992)
* Pamatlikums par uzņēmējdarbības brīvību (1992)

## Atsauces

## Ārējās saites
Avāru haniste

**Avāru haniste** (avāru: *Авар нуцаллъи*) bija agrā feodāla valsts mūsdienu Dagestānas teritorijā, kas pastāvēja no 12. līdz 19. gadsimtam.

## Vēsture
1803. gadā haniste kļuva par Krievijas Impērijas sastāvdaļu. Tomēr Krievijas varas iestāžu īstenotā politika izraisīja plašu neapmierinātību un daudzas sacelšanās. Kaukāza kara laikā Avāru haniste kļuva par Šamila Imamāta sastāvdaļu.

## Reliģija
Galvenā reliģija bija islāms. Neskatoties uz to, pareizticībai arī bija stipras pozīcijas. Vietējie iedzīvotāji bieži vien bija pagāni.

## Atsauces

## Ārējās saites
Ukraiņu nacionālistu organizācija

**Ukraiņu nacionālistu organizācija** (**OUN**) () ir ukraiņu sabiedriskā un politiskā organizācija, kuras mērķis bija atjaunot Ukrainas neatkarību, saglabāt un attīstīt to. OUN galvenokārt darbojās Austrumgalīcijas un Volīnijas novados.

## Vēsture
Organizācija tika nodibināta 1929. gadā Vīnē, apvienojot Ukrainas militāro organizāciju ar mazākām, galvenokārt jauniešu, radikāli nacionālistiskām labējām grupām. OUN bija lielākā un viena no nozīmīgākajām labējām ukraiņu organizācijām, kas darbojās starpkaru periodā Polijas teritorijā.

Organizācija īstenoja vardarbības, terorisma un slepkavību stratēģiju, lai izveidotu etniski homogēnu Ukrainas valsti.

Otrā pasaules kara laikā, 1940. gadā, OUN sadalījās divās grupās. Mērenākie biedri atbalstīja Andrija Meļnika vadīto OUN-M, bet radikālākie atbalstīja Stepana Banderas vadīto OUN-B.
thumb|OUN-B brošūra
1941. gada 30. jūnijā Ļvivā OUN pasludināja Ukrainas neatkarīgās valsts dibināšanu, tomēr jau drīz pēc tam vācieši arestēja Stepanu Banderu, kuru līdz 1944. gadam turēja ieslodzījumā Zaksenhauzenas koncentrācijas nometnē. Ukraiņu nacionālisti aizgāja pagrīdē. 1944. gada oktobrī Bandera tika atbrīvots no ieslodzījuma un apmetās Rietumvācijā, kur vadīja UNO rietumvalstīs bāzētās grupas.

Aukstā kara laikā un pēc tā Rietumu izlūkdienesti, tostarp CIP, slepeni atbalstīja OUN.

Mūsdienās organizācija joprojām aktīvi darbojas Ukrainā. Līdz ar Ukrainas neatkarības atgūšanu OUN sāka pārcelt savas struktūras uz Kijivu un atjaunot savu tīklu visā valstī. Pašcieņas revolūcijas laikā 2014. gada janvārī izveidoja Jevhena Konovaleca vārdā nosaukto OUN 1. Kijivas simtnieku. OUN brīvprātīgo bataljons no 2014. gada augusta līdz 2015. gada aprīlim cīnījās Krievijas—Ukrainas karā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Grieķu Bizantijas katoļu baznīca

thumb
**Grieķu Bizantijas katoļu baznīca** jeb **Grieķijas katoļu baznīca** (grieķu: *Ελληνόρρυθμη Καθολική Εκκλησία*) ir austrumu katoļu patstāvīga (*[[sui iuris]]*) baznīca. Līdzīgi kā citas grieķu katoļu baznīcas, tās liturģija tiek balstīta uz Bizantijas ritu. Pēc 2017. datiem Grieķijas katoļu baznīcā bija ap 6016 katoļu, kas bija apmēram 0,1% no visām baznīcām, kas savā nosaukumā ietvēra vārdus "grieķu katoļu baznīca".

## Vēsture
Pastāvēja vairāki neveiksmīgi mēģinājumi atrisināt Austrumu un Rietumu šķelšanos starp grieķu un latīņu kristiešiem. Daudzi atsevišķi grieķi, kas tolaik atradās Osmaņu pakļautībā, pieņēma sadraudzību ar Romu.

Tomēr tikai 1880. gados Trāķijā tika uzcelta īpaša baznīca grieķu katoļiem, kas sekoja bizantiešu rituālam. Līdz 19. gadsimta beigām tika uzceltas vēl divas šādas baznīcas — viena Konstantinopolē un otra Halkedonā.

## Mūsdienās
thumb|Svētās Trīsvienības katedrāle
Grieķu katoļu baznīca sastāv no diviem apustuliskajiem eksarhātiem — Grieķijas un Konstantinopoles. Dievkalpojumi visās draudzēs notiek grieķu valodā. 2016. gadā Atēnu eksarhātam piederēja 6000, bet Konstantinopoles - 16 katoļu.

## Atsauces
Furkans Korkmazs

**Furkans Korkmazs** (; dzimis  Stambulā) ir Turcijas basketbolists, spēlē uzbrūkošā aizsarga un vieglā uzbrucēja pozīcijā, Turcijas basketbola izlases dalībnieks. 2025. gadā pārstāv Turcijas Basketbola līgas klubu 'Stambulas "Bahçeşehir Koleji", bet iepriekš vairākas sezonas spēlējis Nacionālās basketbola asociācijas (NBA) klubā Filadelfijas "76ers".

## Karjera
Kopš 2013. gada bijis viena no labākajiem Turcijas klubiem Stambulas "Anadolu Efes" sistēmā. Bijis izīrēts zemāka līmeņa klubiem, pēc tam spēlēja pieaugušo komandā, ar kuru 2015. gadā izcīnījis Turcijas kausu un superkausu, bet 2017. gadā Turcijas kausu.

2016. gada NBA drafta otrajā kārtā F. Korkmazu ar kopējo 26. numuru izvēlējās Filadelfijas "76ers". 2017. gadā pārstāvējis arī komandas fārmklubu G Līgā Delavēras "87ers". 2021. gadā spēlētājs un klubs vienojās par jaunu trīs gadu līgumu. 2023. gadā F. Korkmazs kļuva par G Līgas čempionu.

2024. gada februārī "76ers" viņu aizmainīja uz Indiānas "Pacers", kas nākamajā dienā spēlētāju atbrīvoja no līguma. 2024. gada augustā F. Korkmazs noslēdza līgumu ar Francijas klubs *[[AS Monaco (basketbola klubs)|AS Monaco]]*, kas spēlē Eirolīgā, bet gada nogalē komanda spēlētāju atbrīvoja. Drīz pēc tam pievienojās ambiciozajam Turcijas Basketbola līgas klubam Stambulas "Bahçeşehir Koleji".

### Nacionālā izlase
Spēlējis Turcijas visu vecumu jaunatnes izlasēs, kļūstot par Eiropas čempionu U-18 izlases sastāvā 2014. gada čempionātā, kas notika Turcijā.

Turcijas pieaugušo izlases sastāvā spēlējis 2015. gada Eiropas čempionātā, 2016. gada olimpisko spēļu kvalifikācijas turnīrā un 2017. gada Eiropas čempionātā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Guamas futbola izlase

**Guamas futbola izlase** ir nacionālā futbola komanda, kas pārstāv Guamu starptautiskās futbola sacensībās. Guamas futbola izlasi pārvalda Guamas Futbola Asociācija.

## Pasaules čempionātos
* 1930—1998 — *Nepiedalījās*
* 2002 — *Nekvalifcējās*
* 2006—2014 — *Izstājas*
* 2018—2022 — *Nekvalificējās*
* 2026 — *[[2026. gada FIFA Pasaules kausa kvalifikācija — AFC zona|Nekvalificējās]]*

## Āzijas kausā
* 1956 — 1992 — *Nepiedalījās*
* 1995 — 2004 — *Nekvalificējās*
* 2007 — *Nepiedalījās*
* 2011 — 2015— *Nekvalificējās*
* 2019 — *Izstājās finansiālu apstākļu dēļ*
* 2023 — *Nekvalificējās*
## Atsauces

## Ārējās saites

*   
* Guam at AFC
* Guam at FIFA
Grieķu katoļticība

[thumb|Grieķu-katoļu katedrāle [Ļviva|Ļvivā]]
**Grieķu katoļticība** jeb **uniātisms** ir Bizantijas rita austrumu katoļticība.

Grieķu katoļu baznīcai ir kopīgas iezīmes ar Austrumu Pareizticīgo baznīcu liturģiskajā praksē, ikonogrāfijā un garīgajā dzīvē, taču tā ir kanoniskā vienībā ar Romas Katoļu baznīcu.

Lielākā starp grieķu-katoļu baznīcām ir Ukrainas grieķu-katoļu baznīca (ukraiņu: *Українська греко-католицька церкв*а), kas izveidojās pēc Brestas ūnijas 1596. gadā. Šīs ūnijas rezultātā daļa pareizticīgo bīskapu Polijas-Lietuvas kopvalstī nolēma atjaunot vienotību ar Romas pāvestu, saglabājot savas austrumu tradīcijas.

Pēc Polijas-Lietuvas kopvalsts sabrukuma 18. gadsimta beigās daļa Ukrainas nonāca Austrijas impērijas sastāvā, kur Ukrainas grieķu katoļu baznīca baudīja zināmu aizsardzību un atbalstu. Taču citās Ukrainas daļās, kas nonāca Krievijas Impērijas kontrolē, grieķu katoļu baznīca tika smagi vajāta. Krievijas Impērija centās apvienot visus austrumu kristiešus zem Maskavas Pareizticīgās baznīcas, līdz ar ko grieķu katoļu baznīca tika aizliegta.

Starpkaru periodā, kad Rietumukraina atradās Polijas sastāvā, Ukrainas grieķu katoļu baznīca turpināja pastāvēt un kļuva par nacionālo atmodas kustības galveno centru. Taču pēc Otrā pasaules kara un Ukrainas iekļaušanas Padomju Savienības sastāvā, 1946. gadā Ļvivas grieķu katoļu baznīca tika piespiedu kārtā likvidēta un sapludināta ar Maskavas Patriarhāta pareizticīgo baznīcu. Ukrainas grieķu katoļu baznīca gadu desmitiem darbojās pagrīdē. Neskatoties uz represijām, tā turpināja pastāvēt slepenībā, līdz ar Padomju Savienības sabrukumu 1989. gadā baznīca atkal tika legalizēta un piedzīvoja atdzimšanu un šobrīd ir viena no ietekmīgākajām un lielākajām katoļu baznīcām ar austrumu ritu pasaulē. Tai ir arī nozīmīga loma Ukrainas garīgajā, sabiedriskajā un politiskajā dzīvē, īpaši pēdējo konfliktu kontekstā, piemēram, Krievijas agresijas pret Ukrainu laikā.

## Kopīgas iezīmes ar Austrumu pareizticīgo baznīcu

* Bizantijas rita dievkalpojumus, kas ir bagāti ar simbolismu, dziedāšanu un ikonogrāfiju.
* Ikonas kā centrālais elements baznīcas dzīvē un pielūgsmes praksē.
* Precēto priesteru iespējamība (lai gan bīskapi nāk no klēra, kurš ir dzīvojis celibātā).

## Atsauces

## Ārējās saites
Antonija valnis

thumb|250px|Antonija vaļņa aizsardzības būves

**Antonija valnis** (, ) bija Romas impērijas nocietinājumu sistēma pāri Skotijas vidienei no Fērtofklaidas līča rietumos līdz Fērtoforta līcim austrumos 63 kilometru garumā. Vaļņa atliekas ir daļa no UNESCO Pasaules mantojuma objekta Romiešu pierobežas nocietinājumi, kurā bez Antonija vaļņa ietilpst Adriāna valnis, kā arī Augšģermānijas-Rētijas valnis Vācijā.

Atšķirībā no dienvidos esošā Adriāna vaļņa, kas tika izveidots no akmens, Antonija valnis tika izveidots no zemes un apklāts ar velēnām, akmeņus ieklājot tikai vaļņa pamatos, tāpēc tas līdz mūsdienām saglabājies mazāk. Vaļņa ziemeļu pusē tika izrakts grāvis, bet augša nostiprināta ar palisādi. Tas bija apmēram 5 metrus plats un 3 metrus augsts. Valnī ietilpa arī 16 forti un nelieli nocietinājumi starp tiem.

Valnis tika sākts celt m.ē. 142. gadā pēc imperatora Antonija Pija pavēles un pabeigts 12 gadu laikā. Valnis tika uzcelts, lai aizsargātu impēriju no kaledoniešu uzbrukumiem. Tas funkcionēja tikai 8 gadus, pēc tam garnizoni tika pārcelti uz Adriāna valni.

## Skatīt arī
* Adriāna valnis

## Ārējās saites

* Antonija valnis
Ogres Trīsvienības baptistu baznīca

**Ogres Trīsvienības baptistu baznīca** ir Latvijas Baptistu draudžu savienībā ietilpstošās Ogres Trīsvienības baptistu draudzes baznīca Ogrē.

Draudzes aizsākums ir 20. gadsimta trīsdesmitajos gados Ikšķilē. 1945. gadā nodibinājās (1948. gadā oficiāli tika reģistrēta) baptistu draudze Daugmalē (faktiski draudze darbojās Nāves salā). Līdz ar Rīgas HES celtniecību 1971. gadā draudze pārcēlās uz Ogri. No 1973. gada dievkalpojumiem izmantoja Ogres luterāņu baznīcu. 1996. gadā tā ieguva īpašumā māju Ogrē, Vidus prospektā 15 un 1998. gadā pārcēlās uz to. No 2002. gada šeit notika jaunā lūgšanu nama celtniecība, kuru oficiāli atklāja 2010. gadā.

## Ārējās saites

* Ogres Trīsvienības baptistu draudze
* Ogres Trīsvienības baptistu draudze
Kensingtonas pils

{
  "type": "ExternalData",
  "service": "geoshape",
  "ids": "Q207385"
}


**Kensingtonas pils** () ir salīdzinoši neliela 17. gadsimta Anglijas karalim piederoša pils, kas atrodas Londonas rietumdaļā Kensingtonas un Čelsi rajonā. Pils ir oficiālā Velsas prinča Londonas rezidence.

Pils celta 1605. gadā kā Notingemas grāfa ārpilsētas rezidence. 1689. gadā to nopirka karalis Viljams III un uzdeva to pārbūvēt arhitektam Kristoferam Renam. Pirmie Hannoveres dinastijas karaļi bieži regulāri dzīvoja šajā pilī. Kopš 1760. gada pilī parasti uzturējās troņmantinieku ģimenes. Šeit dzimusi karaliene Viktorija. No 1981. līdz savai nāvei 1997. gadā pils saimniece bija princese Diāna. Pašlaik tā ir prinča Viljama rezidence.

Daļu no pils telpām iespējams apskatīt. Šeit izstādīta daļa no Karaliskās kolekcijas.

## Attēlu galerija

Kensington_Palace_Orangery.jpg|Oranžērija
Cupola_Room,_Kensington_Palace.jpg|Kupola zāle
Kensington_Palace,_London_01.JPG
Kensington_Palace-0770.JPG|Karalines Viktorijas piemineklis


## Ārējās saites

*
Dzērves Bērziņu avoti

**Dzērves Bērziņu avoti** ir Latvijas dabas piemineklis — avotu grupa, kas atrodas Dienvidkurzemes novada Cīravas pagastā, uz dienvidrietumiem no Grabstes, bijušajā saldūdens kaļķiežu ieguves vietā.

Avotos sastopami divu veidu ūdeņi — vieni ir maz mineralizēti (līdz 1 g/l), ar karbonātiem bagāti un otri ir ar dzelzs savienojumiem bagāti. Pie avotiem atrodas daļēji izstrādātas saldūdens kaļķieža iegulas, bijušie kaļķiežu ieguves karjeri — gan sausi, gan dīķi, gan dīķu sistēmas. Avotu noteces strautos veido ūdenskritumus, ūdenim notekot pār kūdras un kaļķiežu kāplēm.

## Ārējās saites
* Dzērves Bērziņu avoti, Dabas aizsardzības pārvalde
Kopā Latvijai

**"Kopā Latvijai"** ir centriski kreisa politiskā partija, kas dibināta . Tās dibinātājs un priekšsēdētājs bija atceltais Rēzeknes pašvaldības priekšsēdētājs Aleksandrs Bartaševičs. Valdē darbojas arī bijušie partijas "Saskaņa" biedri — Andrejs Klementjevs, Jekaterina Ivanova, Karīna Bartkēviča, Aleksejs Stecs, Zigfrīds Lukaševičs, Ludmila Fedorkova, Jevgenija Kušča, Andrejs Gavrilovs, Jekaterina Meirāne, Dmitrijs Arestovs un Ināra Mickāne. Partija iestājas par Latvijas minoritāšu interešu aizstāvību.

2023. gada sākumā A. Bartaševiču izslēdza no partijas "Saskaņa", kam par iemeslu bija politiķa neviennozīmīgā pozīcija par Krievijas iebrukumu Ukrainā. 2. aprīlī viņš Rēzeknē nodibināja jaunu politisko partiju "Kopā Latvijai", kļūstot par tās valdes priekšsēdētāju.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Partijas lapa ''Facebook''
Slevina laimīgais skaitlis

**"Slevina laimīgais skaitlis"** () ir 2006. gada Kanādas, Vācijas, ASV un Apvienotās Karalistes *[[neo-noir]]* krimināltrillera filma, kuras režisors ir Pols Makgigans. Filmā galvenās lomas atveido Džošs Hārtnets, Morgans Frīmens, Bens Kingslijs, Lūsija Liu, Stenlijs Tuči un Brūss Viliss.

Filma stāsta par nevainīgu puisi, kurš tiek ierauts cīņā starp divām konkurējošām Ņujorkas kriminālajām autoritātēm.

Filmas "Slevina laimīgais skaitlis" pirmizrāde notika . Filma saņēma pārsvarā pozitīvas kritiķu atsauksmes un nopelnīja vairāk nekā 56 miljonus ASV dolāru.

## Atsauces

## Ārējās saites
Zemesriekstu sviesta piekūns

**"Zemesriekstu sviesta piekūns"** () ir 2019. gada ASV komēdijdrāmas filma, kuras režisori ir Tailers Nilsons un Maikls Švarcs. Filmā galvenās lomas atveido Zeks Gotsagens, Šia Lebafs, Dakota Džonsone, Džons Hokss, Brūss Derns un Tomass Heidens Čērčs.

Filma stāsta par jaunu vīrieti ar Dauna sindromu, kurš aizbēg no aprūpes iestādes un ceļā sadraudzējas ar zvejnieku.

Filmas "Zemesriekstu sviesta piekūns" pirmizrāde notika . Filma guva finansiālus panākumus, nopelnot 23,7 miljonus ASV dolāru pie 6,2 miljonu budžeta, padarot to par gada visvairāk nopelnījušo neatkarīgo filmu. Filma saņēma pozitīvas kritiķu atsauksmes.

## Atsauces

## Ārējās saites
Nacionālā republikāniskā armija (Krievija)

**Nacionālā republikāniskā armija** **(NRA)** (krievu: *Национальная республиканская армия*) ir krievu partizānu kustība, kas darbojas, lai vardarbīgi gāztu Vladimira Putina valdību. Dibināta 2022. gadā pēc Krievijas iebrukuma Ukrainā.

## Vēsture
thumb|Veiktie uzbrukumi Krievijā (2022)
thumb|Krievijas opozicionārs Iļja Ponomarjovs
Pēc 2022. gada Krievijas iebrukuma Ukrainā sākšanās tika ziņots par Krievijas armijas iesaukšanas centru dedzināšanas uzbrukumiem. Bijušais Krievijas parlamenta deputāts Iļja Ponomarjovs apgalvo, ka 2022. gada aprīlī ir sazinājies ar vienu no grupām, kas stāv aiz šiem dedzināšanas aktiem. Ponomarjovs atbalstīja dedzināšanas aktus konferencē Viļņā un vienlaikus nodibināja divus medijus Kijivā, kas ir vērsti uz pret Putinu noskaņotu auditoriju Krievijā.

2022. gada augustā tika nogalināta krievu filozofa un "Krievu pasaules" ideologa Aleksandra Dugina meita Darja Dugina. Dugins ir tuvs Krievijas prezidenta Vladimira Putina sabiedrotais un dažkārt ticis dēvēts par “Putina smadzenēm” un “Putina Rasputinu”. Krievijas Federālais Drošības dienests apgalvoja, ka aiz notikušā auto sprādziena stāv Ukraina. Bet pēc Darjas Duginas slepkavības Ponomarjovs paziņojis, ka atbildību par nogalināšanu uzņemas līdz šim nezināmā partizānu kustība “Nacionālā republikāniskā armija” (NRA). Vēlāk ēterā viņš nolasīja NRA manifestu.

Opozicionārs arī deva mājienu, ka nākamo mēnešu laikā var notikt jauni uzbrukumi, arī Krievijas valdībai un drošības spēkiem. Ponomarjovs vēlāk paziņoja, ka pirmo vēstījumu no NRA saņēmis 20. augustā. Nākamajā vēstījumā tika ziņots par Aleksandra Dugina un viņa meitas nāvi. Vēlāk noskaidrojās, ka pats Dugins nav gājis bojā, tomēr cilvēki, kas sarīkojuši akciju, apgalvoja, ka auto bijuši divi cilvēki.
left|thumb|Krievijas kara korespondents un propagandists Vladlens Tatarskis
2023. gada 3. aprīlī sprādzienā kafejnīcā Sanktpēterburgā nogalināts militārais blogeris Vladlens Tatarskis. 5 cilvēki eksplozijā tika ievainoti, no kuriem 19 tika hospitalizēti. Sprādzienu izraisījis improvizēts spridzeklis, kas bijis paslēpts statujā, kura uzdāvināta Tatarskim. Tatarskim, kura īstais vārds ir Maksims Fomins, ir vairāk nekā 560 000 sekotāju platformā “Telegram” un viņš aktīvi atbalstījis Krievijas iebrukumu Ukrainā. Vēlāk atbildību par uzbrukumu uzņēmās Nacionālā republikāniskā armija.

## Atsauces

## Ārējās saites
Dibinātājs

**"Dibinātājs"** () ir 2016. gada ASV biogrāfiskā drāmas filma, kuras režisors ir Džons Lī Henkoks. Filmā galvenās lomas atveido Maikls Kītons, Niks Ofermans, Džons Kerols Linčs, Linda Kardelīni, B. Dž. Novaks un Lora Derna.

Filma stāsta par uzņēmēju Reju Kroucu, kurš attīstīja ātrās ēdināšanas uzņēmumu *[[McDonald's]]*, atņemot kontroli tās dibinātājiem, brāļiem Makdonaldiem.

Filmas "Dibinātājs" pirmizrāde notika  un to izplatīja *[[The Weinstein Company]]*. Filma nopelnīja 24 miljonus ASV dolāru un saņēma pozitīvas kritiķu atsauksmes, īpaši izceļot Kītona aktierspēli.

## Atsauces

## Ārējās saites
Etala

**Etala** () ir koraļļu atols Klusajā okeānā, Karolīnu salu arhipelāga centrālajā daļā, viens no Mortloka grupas atoliem. Ietilpst Mikronēzijas Federatīvo Valstu Čūkas pavalstī, administratīvi veido atsevišķu municipalitāti. Iedzīvotāji ir mikronēzieši, runā mortlokiešu valodā.

## Ģeogrāfija
Etala ir koraļļu atols Karolīnu salu centrālajā daļā  uz dienvidaustrumiem no Čūkas atola un  uz ziemeļiem no Mortloka salu lielākā Satavanas atola. Atolā 17 salas, kas izvietojušās galvenokārt gar atola austrumu malu; to kopējā sauszemes platība ir . Koraļļu rifs ieskauj  lielu lagūnu; kopējā atola platība ir . Apdzīvota ir tikai atola lielākā sala Etala (97 ha) dienvidaustrumos.

## Atsauces

## Ārējās saites
Džošs Hārtnets

**Džošua Denjels Hārtnets** (, dzimis ) ir amerikāņu aktieris.

Kļuvis atpazīstams pēc lomas 1997. gada krimināldrāmas seriālā *[[Cracker]]*. Savu kinodebiju piedzīvojis šausmu filmā *[[Halloween H20: 20 Years Later]]* (1998), vēlāk attēlojis lomas zinātniskās fantastikas šausmu filmā "Fakultāte" (1998) un drāmā "Jaunavu pašnāvības" (*The Virgin Suicides*, 1999).

Vēlāk attēlojis galveno lomu kara filmās "Pērlhārbora" (2001) un "Melnais vanags notriekts" (*Black Hawk Down*, 2001), drāmā ''O'' (2001), romantiskajā komēdijā "40 dienas un 40 naktis" (*40 Days and 40 Nights*, 2002), krimināltrilleros "Slevina laimīgais skaitlis" (2006) un "Melnā Dālija" (2006), šausmu filmā "30 dienas tumsā" (*30 Days of Night*, 2007) un trillerī *[[I Come with the Rain]]* (2009), kā arī filmā "Openheimers" (2023). No 2014. līdz 2016. gadam piedalījies seriālā *[[Penny Dreadful]]*.

## Filmogrāfija

## Ārējās saites
2023. gada Pasaules čempionāts šahā sievietēm

**2023. gada Pasaules čempionāts šahā sievietēm** bija šaha mačs par Pasaules šaha čempiones titulu. Tajā sacentās Dzjui Veņdzjuņa (2020. gada Pasaules čempionāta šahā sievietēm uzvarētāja) un pretendente Lei Tindzje (2023. gada pretendenšu turnīra uzvarētāja). Dzjui Veņdzjuņa saglabāja pasaules čempiones titulu.

Turnīrs tika izspēlēts divās Ķīnas pilsētās no 2023. gada 5. līdz 25. jūlijam.

## Pretendenšu turnīrs
Sieviešu pretendenšu turnīru izspēlēja 2022. gada pēdējā ceturksnī (ceturtdaļfināli un pusfināli) Monako un Hivā un 2023. gada martā un aprīlī (fināls) Čuncjinā. Turnīram kvalificējās astoņas lielmeistares, tajā skaitā arī no 2021. gada "FIDE Chess.com Grand Swiss" turnīra sievietēm. Atšķirībā no iepriekšējā pretendenšu turnīra šis notika maču izslēgšanas formātā: ceturdaļfinālā un pusfinālā 4 partiju mačs, bet finālā — 6 partiju mačs. Ja tie beidzas neizšķirti, tad uzvarētāju noskaidroja ar papildu taibreika ātrā šaha partiju palīdzību. Visas Krieviju pārstāvošās šahistes spelēja zem FIDE karoga.

200px|left|thumb|Taņa Džunji un Lei Tindzje intervijas laikā

Tajā piedalījās astoņas spēlētājas, tostarp arī trīs bijušās sieviešu pasaules čempiones: Taņa Džunji, Marija Muzičuka un Aleksandra Kosteņuka. Finālā divas Ķīnas lielmeistares Lei Tindzje un Taņa Džunji aizvadīja sešu partiju maču, lai noskaidrotu Pasaules šaha čempiones titula pretendenti. Lei Tindzje uzvarēja mačā pēc piektās partijas.

## Mačs par čempiones titulu
Mačs notika no 2023. gada 5. līdz 25. jūlijam. Tāpat kā 2018. gadā tas tika izspēlēts divos atsevišķos posmos, katram spēlētājam dodot iespēju spēlēt savā mājas pilsētā. Pirmais posms notika Šanhajā, bet otrais — Čuncjinā. Mača par čempiones titulu formāts tāpat kā iepriekšējos gados bija 12 partiju mačs. Neizšķirta gadījumā bija paredzētas 4 papildus ātrā šaha partijas, bet, ja arī pēc tām rezultāts ir neizšķirts, tad visu vajadzēja izšķirt šaha ātrspēles papildu partijām.

### Sekundanti
Dzjui Veņdzjuņas sekundants mača laikā bija Indijas lielmeistars Pentala Harikrišna, bet viņas pretiniece Lei Tindzje izvēlējās saņemt palīdzību no Azerbaidžānas lielmeistara Teimura Radžabova.

### Mača grafiks
* 4. jūlijs: Atklāšanas ceremonija (Šanhaja)
* 5. un 6. jūlijs: 1. un 2. partija
* 8. un 9. jūlijs: 3. un 4. partija
* 11. un 12. jūlijs: 5. un 6. partija
* 13. jūlijs: Pārbrauciens uz Čuncjinu
* 15. un 16. jūlijs: 7. un 8. partija
* 18 un 19. jūlijs: 9. un 10. partija
* 21. un 22. jūlijs: 11. un 12. partija
* 23. jūlijs: papildu partijas (ja vajadzēs)
* 24. jūlijs: Noslēguma ceremonija

### Mača gaita
Atklāšanas ceremonijā Lei Tindzje izlozēja pirmajā partijā balto figūru krāsu, pēc tam katrā nākamajā partijā pretinieču figūru krāsa mainījās. Uzvarot 5. partijā Lei Tindzje izvirzījās vadībā, taču mača otrā pusē dominēja Dzjui Veņdzjuņa. Jau 7. partijā viņai bija liels pārsvars, un Lei Tindzje tikai ar grūtībām izglābās. Nākamajā, 8. partijā rezultāts kļuva neizšķirts, bet pēdējā, 12. partijā Dzjui Veņdzjuņa precīzi realizēja savu pārsvaru, nosargājot Pasaules šaha čempiones titulu.

## Atsauces

## Ārējās saites
* FIDE Pasaules čempionāta šahā sievietēm cikls 2020 — 2022
Ziemeļkaukāza Imamāts

**Ziemeļkaukāza Imamāts** (čečenu: *Имамат*, avāru: *Имамат*) bija teokrātiska islāma valsts, kas pastāvēja no 1829. līdz 1859. gadam. Imamāta robežas nepārtraukti mainījās kara dēļ, taču Imamāta kontrolē galvenokārt atradās Čečenija un bijušās Avāru hanistes zemes.

## Vēsture
Imamāts dibināts 1829. gadā, lai cīnītos pret Krievijas karaspēkiem, līdz ar to no sākuma tā bija ļoti militarizēta valsts. Valsts augstākais valdnieks bija imāms, reliģiskais un politiskais vadītājs.
[thumb|Imāms [Šamils]]
Vislielāko attīstību tā sasniedza imāma Šamila (1834—1859) valdīšanas laikā. Čečenijā 1840. gadā tautas sapulcē viņš tika atkārtoti ievēlēts par imāmu, un Austrumkaukāzā sākās liela pretkrievu sacelšanās. No šī brīža valsts sāka pilnvērtīgi funkcionēt un attīstīties. Tomēr valsts likvidācija bija saistīta arī ar imāma Šamila un viņa naibu brutālo rīcību. Imāma nežēlība lika Avārijas iedzīvotājiem baidīties par savu dzīvību, līdz ar to viņi gaidīja krievu karaspēku. 

Kaukāza kara laikā valsts tika iekļauta Krievijas Impērijas sastāvā. Kaukāza Imamāts pastāvēja 30 gadus, no 1829. līdz 1859. gadam.

## Valsts atjaunošanas mēģinājumi
1877.-1878. gadā Krievu—turku kara laikā Čečenijā un Dagestānā notika sacelšanās, lai atjaunotu Imamātu. Čečenijā par jauno imāmu pasludināja Alibeku Hadži, bet Dagestānā par imāmu ievēlēja Muhamedu Hadži, slavenā šeiha Abdurahmana Hadži dēlu. Sacelšanās tika apspiesta, visi vadītāji tika sodīti ar nāvi.

1917. gadā par Ziemeļkaukāza piekto imāmu tika ievēlēts Nadžimudins Gocinskis. Viņš vadīja kontrrevolucionāru sacelšanos Dagestānas kalnos. Pēc tās apspiešanas 1921. gada martā Nažmudins Gocinskis aizbēga uz Čečeniju. 1925. gadā viņš tika arestēts un nošauts.

## Iedzīvotāji
Iedzīvotāju skaits nepārsniedza 400 000. Imamātā dzīvoja tuvu pie piecdesmit tautību pārstāvjiem no Kaukāza, Krievijas, Eiropas un Āzijas valstīm. 1856. gadā no 43 800 karavīriem 41% bija čečeni un 59% dagestāņi. Atšķirībā no pārējiem tautām, čečeni saglabāja lielāku autonomiju.

Imamāts kļuva par pirmo piemēru Ziemeļaustrumu Kaukāzā, kad starpetniskas un starpkonfesionālas laulības tika aizsargātas ar likumu. Citticīgajiem bija tiesības izveidot ģimeni Imamātā.

Pēc 1840. gada krievu dezertieru skaits, kas pārgāja imāma pusē, pieauga desmitkārtīgi, viņiem tika dota brīvība. No viņiem Šamils izveidoja gvardi. Imamāta kaujinieki pārbēdzējus sauca par "mūsu krieviem". Kopumā Šamila pusē pārbēgušo Krievijas Impērijas karavīru skaits bija 20 000.

## Atsauces

## Ārējās saites
Balandas

**Balandas** () ir daudzgadīgu vai viengadīgu augu ģints, kuras sugas sastopamas gandrīz visā pasaulē. Pēc APG II sistēmas balandas ir klasificētas amarantu dzimtā (*Amaranthaceae*), taču pēc dažām taksonomiskām sistēmām balandas tiek klasificētas atsevišķā dzimtā — balandu dzimtā (*Chenopodiaceae*).

Ģintī ir klasificētas vairāk nekā 130 sugas. Tajā ietilpst vairāki nozīmīgi kultūraugi, tostarp kinoja (*Chenopodium quinua*), baltā balanda (*Chenopodium album*) un *Chenopodium pallidicaule.*

## Klasifikācija
Latvijā ir sastopamas šādas balandu sugas:

* Akotainā balanda (*Chenopodium aristatum*) L.
* Baltā balanda (*Chenopodium album*) L.
* Bastarda balanda (*Chenopodium hybridum*) L.
* Daudzsēklu balanda (*Chenopodium polyspermum*) L.
* Irbeņlapainā balanda (*Chenopodium opulifolium*) Schrad. ex DC.
* Kļavlapu balanda (*Chenopodium acerifolium*) Andrz.
* Labā Indriķa balanda (*Chenopodium bonus-henricus*) L.
* Lapainā balanda (*Chenopodium foliosum*) Asch.
* Mūru balanda (*Chenopodium murale*) L.
* Pilsētas balanda (*Chenopodium urbicum*) L.
* Pļavas balanda (*Chenopodium pratericola*) Rydb.
* Sarkanā balanda (*Chenopodium rubrum*) L.
* Siļķu balanda (*Chenopodium vulvaria*) L.
* Smaržīgā balanda (*Chenopodium botrys*) L.
* Šrādera balanda (*Chenopodium schraderianum*) Schult.
* Stāvā balanda (*Chenopodium strictum*) Roth
* Zaļā balanda (*Chenopodium suecicum*) Murr
* Zilganā balanda (*Chenopodium glaucum*) L.

## Galerija

Attēls:Chenopodium album flowers.jpg|*Chenopodium album*
Attēls:Rhagodia candolleana.jpg|*Chenopodium candolleanum*
Attēls:Chenopodium detestans 1179414.jpg|*Chenopodium detestans* 
Attēls:MagentaSpreen Chenopodium giganteum EdibleOffice.jpg|*Chenopodium giganteum*
Attēls:Chenopodium vulvaria inflorescence (15).jpg|*Chenopodium vulvaria*


## Atsauces

## Ārējās saites
Kapačesa

**Kapačesa** () ir neliela Atlantijas okeānā ietekoša upe Gvinejas rietumos, kuras grīva 1992. gadā tika iekļauta Rāmsaras konvencijas aizsargājamo vietu sarakstā.

Upes grīvā atrodas plašs, purvains piekrastes līdzenums, ko norobežo kāpu josla. Šeit atrodas mangroves, dubļu un smilšu līdzenumi un saldūdens purvi. Tā ir dzīves vide dažādiem putniem. Šeit ligzdo bīskapstārķis (*Ciconia episcopus*), āmurgalvis (*Scopus umbretta*), Āfrikas zivju ērglis (*Haliaeetus vocifer*), dzeltenknābja stārķis *(Mycteria ibis*), bet ziemo zivjērglis (*Pandion haliaetus*). Dubļu līdzenumos mīt sārtie (*Phoenicopterus roseus*) un mazie flamingi (*Phoenicopterus minor*). Ziemo tūkstošiem ūdensputnu, to starpā vairāki tūkstoši īlenknābju.

## Ārējās saites
Nītaures luterāņu baznīca

**Nītaures evaņģēliski luteriskā baznīca** ir Latvijas Evaņģēliski luteriskās baznīcas dievnams, kas atrodas Cēsu novada Nītaures pagasta Nītaurē, Mergupes kreisajā krastā.

Baznīcu, izmantojot Nītaures pils atliekas, 1762. gadā sāka celt Nītaures muižas īpašnieks Vilhelms fon Fermors. 1770. gadā baznīca tika pabeigta, bet 1771. gadā Vilhelms fon Fermors šeit tika apglabāts. Pirmā pasaules kara laikā baznīca nodega. To atjaunoja 1928. gadā pēc Paula Kundziņa projekta.

## Ārējās saites