open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Serhijs Sidorčuks

**Serhijs Sidorčuks** (; dzimis ) ir ukraiņu futbolists, spēlē pussarga pozīcijā, pārstāv Ukrainas futbola izlasi. Kopš 2023. gada Sidorčuks spēlē Beļģijas Pro līgas komandā ''Westerlo''.

Desmit gadus pavadījis Ukrainas komandā Kijivas "Dinamo", kuras rindās izcīnījis trīs Ukrainas Premjerlīgas čempionu titulus un četrus Ukrainas kausus.

Ukrainas futbola izlases rindās debitējis 2013. gadā. Pārstāvējis izlasi 2016., 2020. un 2024. gada Eiropas čempionātā.

## Sasniegumi
**Dynamo Kyiv**

* Ukrainas Premjerlīga: 2014—15, 2015—16, 2020—21
* Ukrainas kauss: 2013—14, 2014—15, 2019—20, 2020—21
* Ukrainas Superkauss: 2016, 2018, 2019, 2020

## Ārējās saites
Artems Fedeckis

**Artems Fedeckis** (; dzimis ) ir bijušais ukraiņu futbolists, spēlēja pussarga pozīcijā, pārstāvējis Ukrainas futbola izlasi.

Savas karjeras laikā pārstāvējis tādus Ukrainas klubus kā Doneckas "Šahtar", Ļvivas "Karpati" un ''Dnipro''. Neilgu laiku pavadījis arī Vācijas komandā ''Darmstadt''.

Ukrainas futbola izlasi pārstāvējis no 2010. līdz 2016. gadam, kopumā 53 mačos gūstot divus vārtus. Pārstāvējis izlasi 2016. gada Eiropas čempionātā.

## Sasniegumi
**Shakhtar Donetsk**

* UEFA kauss: 2009

## Ārējās saites
Sojuz MS-24

***Sojuz MS-24*** (*Союз МС-24*) bija Krievijas kosmosa kuģis apkalpes nogādāšanai uz Starptautisko kosmosa staciju (SKS). To orbītā palaida 2023. gada 15. septembrī, uz zemes atgriezās 2024. gada 6. aprīlī.

## Apkalpe
Kuģa *Sojuz MS-24* apkalpe augšupceļā un lejupceļā:

Dublieru apkalpe:
* Aleksejs Ovčiņins, komandieris, *Roskosmos*, 
* Treisija Koldvela Daisone, lidojuma inženieris, *NASA*, 

Pēc sākotnējā plāna šai apkalpei bija jālido ar *[[Sojuz MS-23]]*, bet viņus pārcēla uz *MS-24*, jo *[[Sojuz MS-22]]* dzesēšanas šķidruma noplūdes avārijas dēļ *MS-23* bija jāpalaiž bez apkalpes kā tā aizstājējs.

## Lidojuma gaita
*Sojuz MS-24* palaida  15:44:35 *[[Universālais koordinētais laiks|UTC]]* ar nesējraķeti *[[Sojuz-2.1a]]* no Baikonuras kosmodroma 31. starta laukuma 6. palaišanas iekārtas.

Kosmosa kuģis ar staciju saslēdzās 15. septembrī 18:53:33 *UTC* (trīs stundas pēc starta) automātiskā režīmā pie *[[Rassvet (SKS)|Rassvet]]* moduļa.

No stacijas *Sojuz MS-24* atvienojās  03:54 *UTC*. 06:24 *UTC* tika iedarbināti dzinēji bremzēšanas manevram. Zemi nolaižamais aparāts sasniedza 07:17 *UTC*, 147 km uz dienvidaustrumiem no Žezkazghanas, Kazahstānā. Lidojuma ilgums bija 203 dienas 15 stundas 33 minūtes.

## Ārējās saites

* Soyuz-MS 01 — 20 (11F732A48) Gunter Dirk Krebs
Siliņas Ministru kabinets

**[[Evika Siliņa|Evikas Siliņas]]** vadībā **[[Latvijas Republikas Ministru kabinets]]** darbojas no , Valsts prezidentam Edgaram Rinkēvičam nominējot Siliņu Ministru prezidentes amatam un Saeimai apstiprinot valdību. Šis ir Latvijas Republikas 42. Ministru kabinets, kas tiek dēvēts arī par **Evikas Siliņas valdību**. Šajā valdībā strādā 14 ministri.

2025. gada 21. februārī Evika Siliņa lūdza atkāpties izglītības ministri Andu Čakšu ("Jaunā Vienotība"), satiksmes ministru Kasparu Briškenu ("Progresīvie") un labklājības ministru Uldi Auguli (Zaļo un Zemnieku savienība).

Kabineta koalīcijas sastāvā ir Jaunā Vienotība, Progresīvie un Zaļo un Zemnieku savienība.

## Koalīcijas sastāvs

## Partiju sadalījums

## Ministru kabineta sastāvs

## Atsauces

## Ārējās saites
* Latvijas Republikas Ministru kabineta oficiālā mājas lapa
*
Lagzdīnes pilskalns

**Lagzdīnes pilskalns** jeb **Lagzdienes pilskalns** atrodas Kurzemē, Ventspils novada Piltenes pagastā Ventas labajā krastā starp Vāverciemu un Lagzdienu. Valsts nozīmes kultūras piemineklis.

No Lagzdīnes pilskalna pārredzami trīs Ventas līkumi. Pilskalnam ir iedobts plakums, kas izbeidzas ar 4—6 metru augstām, stāvām malām. Teika saista Lagzdīnes pilskalnu ar Piltenes senāko novietojumu. Pilskalnu aprakstījis Ernests Brastiņš. Datējums — vidējais vai vēlais dzelzs laikmets.

2025. gadā izcelts kā Gada arheoloģiskais piemineklis Latvijā ar Kurzemes pilskalniem netipisku apļveida valni.

2025. gada izrakumi parādījuši pilskalna apdzīvotību 10.—11. gadsimtā, kā arī tajā atrastas senlietas no bronzas vai agrīnā dzelzs laikmeta. Pagaidām tiek uzskatīts, ka pilskalnu apdzīvojuši vendi, kas atkāpušies ienākošo kuršu spiediena dēļ, tomēr atrastā izpēte vēl nav pilnīga.

## Attēlu galerija

Attēls:Lagzdīnes pilskalns 04.jpg
Attēls:Lagzdīnes pilskalns 03.jpg
Attēls:2018 05 Lagzdenes pilskalns (8).jpg
Attēls:Lagzdines pilskalns.jpg|Pilskalna 3D modelis


## Atsauces

## Ārējās saites

* Lagzdīnes pilskalns portālā https://www.latvijas-pilskalni.lv/
Fruška Gora

**Fruška Gora** (, ) ir 539 metrus augsts kalns, kas atrodas Serbijas ziemeļrietumos, Vojevodinā. Daļa no kalna atrodas Horvātijas teritorijā. Kalns tiek dēvēts par Serbijas Ajonoru, jo šeit izvietoti daudzi Serbu pareizticīgo baznīcas klosteri (mūsdienās šeit darbojas 16 klosteri). 1960. gadā Fruška Gorā nodibināja Fruška Goras nacionālo parku — vecāko nacionālo parku valstī. Kalna nogāzes ir vīnkopības reģions.


Fruska_gora_-_pogled_na_Backu.JPG
Kuvezdin3.jpg
Manastir_Đipša_(Fruška_gora,_Srbija)_-_aka_Divša_monastery.jpg
Fruška_Gora_National_Park10,_Velika_Remeta.jpg


## Ārējās saites
*
Santaikas katoļu baznīca

{
  "type": "ExternalData",
  "service": "geoshape",
  "ids": "Q12672340"
}

**Santaikas Kristus karaļa baznīca** () ir Romas katoļu dievnams, kas atrodas Lietuvas dienvidos, Alītas apriņķa Alītas rajona pašvaldības Santaikas ciemā.

1928. gadā nodibināja draudzi, bet 1929. gadā uzcēla koka baznīcu dzīvojamās mājas formā. 1937. gadā uzsāka mūra baznīcas celtniecību. Otrais pasaules karš un Lietuvas okupācija pārtrauca baznīcas celtniecību. PSRS varas iestādes nepabeigtajā baznīcā ierīkoja noliktavu. Pēc Lietuvas neatkarības atgūšanas draudze atguva nepabeigto baznīcu, tomēr draudzes samazināšanās dēļ tiek izmantota vecā koka baznīca.


Varanauskas, Lithuania - panoramio (6).jpg
Santaika,_sena_bažnyčia.JPG|Nepabeigtā baznīca
Varanauskas, Lithuania - panoramio.jpg


## Ārējās saites
Peizli katedrāle

{
  "type": "ExternalData",
  "service": "geoshape",
  "ids": "Q2086804"
}

**Svētā Peizli Mirina katedrāles baznīca** () ir Romas katoļu katedrāle, kas atrodas Skotijas pilsētā Peizli uz rietumiem no Glāzgovas. 1931. gadā celtais dievnams ir 1947. gadā dibinātās Peizli diecēzes galvenā baznīca.

Baznīca nosaukta Peizli abatijas dibinātāja Svētā Mirina (ap 565 — ap 620) vārdā. Baznīca uzcelta 1931. gadā vecās, 1808. gadā celtās baznīcas vietā, kas savukārt tiek uzskatīta par pirmo no jauna uzcelto katoļu baznīcu pēc Skotijas reformācijas 16. gadsimtā.


St_Mirin's_Cathedral_interior,_Paisley.jpg
St Mirin with cathedral.jpg


## Ārējās saites
*
Lorela O'Hāra

**Lorela Ešlija O'Hāra** (*Loral Ashley O'Hara*; dzimusi ) ir *[[Nacionālā aeronautikas un kosmosa administrācija|NASA]]* astronaute, inženiere.

## Bērnība un izglītība
Lorela O'Hāra piedzima  Teksasas štata Hjūstonā Stīva un Sindijas O'Hāru ģimenē, bērnību pavadīja Šugarlendā.

2005. gadā Kanzasas Universitātē Lorela O'Hāra ieguva zinātņu bakalaura grādu aerokosmiskajā inženierijā. 2009. gadā viņa Perdjū Universitātē ieguva zinātņu maģistra grādu aeronautikā un astronautikā. Studiju laikā O'Hāra piedalījās *KC-135* samazinātas gravitācijas studentu lidojumu iespēju programmā.

## Inženiera karjera
Pirms maģistra grāda iegūšanas no 2006. līdz 2007. gadam O'Hāra strādāja uzņēmumā *Rocketplane Limited* Oklahomasitijā, Oklahomā.
No 2009. līdz 2013. gadam viņa strādāja Vuds Hola Okeanogrāfijas institūtā. Viņa ir piedalījusies zemūdens peldlīdzekļa *DSV Alvin* modernizācijā un strādājusi par inženieri un datu apstrādātāju tālvadības zemūdens peldlīdzeklim *Jason*.
K2015. gada viņa sāka strādāt par projektētāju uzņēmumā *Stone Aerospace* Ostinā, Teksasas štatā.

## Kosmiskā karjera
O'Hāra studiju laikā bija piedalījusies *NASA* akadēmijā Goddarda Kosmosa lidojumu centrā un stažējusies Reaktīvās kustības laboratorijā.

2017. gadā Lorela O'Hāra pieteicās *NASA* astronautu kandidātu konkursam. 7. jūnijā viņu uzņēma 22. astronautu vienībā.
2020. gada 10. janvārī viņai piešķīra astronauta kvalifikāciju. 
2020. gadā viņu iecēla par *NASA* operāciju direktori Krievijā, nomainot Ketlīnu Rubinsu.

2022. gada 15. jūlijā *NASA* paziņoja, ka Lorela O'Hāra lidos ar kosmosa kuģi *[[Sojuz MS-23]]* 68. ekspedīcijas sastāvā. Pēc tam, kad orbītā radās problēmas ar kosmosa kuģi *[[Sojuz MS-22]]*, kura dēļ *Sojuz MS-23* bija jāpalaiž bez apkalpes kā tā aizstājējs, O'Hāras apkalpi pārcēla uz nākamo kuģi *Sojuz MS-24*.

Lorelas O'Hāras pirmais kosmiskais lidojums sākās 2023. gada 15. septembrī, esot kosmosa kuģa *[[Sojuz MS-24]]* lidojuma inženierei. Viņa bija SKS 69. un 70. ekspedīcijas lidojuma inženiere.  Uz Zemes viņa atgriezās 2024. gada 6. aprīlī, lidojumā pavadot 203 dienas.

Kosmisko lidojumu kopsavilkums:

Iziešanas atklātā kosmosā:

## Ārējās saites

* Astronaut Loral O’Hara  NASA 
* Лорел Эшли О'Хара astronaut.ru,
Ķirbas purvs (dabas liegums)

**Ķirbas purvs** ir 1999. gadā izveidots dabas liegums Piejūras zemienes Bārtavas līdzenumā, Dienvidkurzemes novada Rucavas pagastā uz ziemeļiem no Rucavas.

Izveidots kaļķaino zāļu purvu, augsto purvu un mitro mežu teritoriju un tām raksturīgo augu un dzīvnieku sugu saglabāšanai. Sastopami ES aizsargājamie biotopi *kaļķaini zāļu purvi* (7230), *neskarti augstie purvi* (7110*), *kaļķaini zāļu purvi ar dižo aslapi* (7210*) un *staignāju meži* (9080*). Sastopamas aizsargājamas augu sugas (piemēram Buksbauma grīslis, Devela grīslis, ziemeļu grīslis, dižā aslape, Baltijas dzegužpirkstīte, Fuksa dzegužpirkstīte, purva dzeguzene). Dzīvo sila ķirzaka, ir liela putnu daudzveidība.

## Ārējās saites

* Ķirbas purvs, Dabas aizsardzības pārvalde
Palangas luterāņu baznīca

{
  "type": "ExternalData",
  "service": "geoshape",
  "ids": "Q12668000"
}

**Palangas evaņģēliski luteriskā baznīca** () ir 2012. gadā uzcelts Lietuvas Evaņģēliski luteriskās baznīcas dievnams, kas atrodas Lietuvas ziemeļrietumos, Klaipēdas apriņķa Palangas pilsētā.

Pirms Lietuvas neatkarības nodibināšanās Palanga ietilpa Kurzemes guberņā un ticīgos apkalpoja Būtiņges baznīcas mācītāji. Pēc Palangas iekļaušanas Lietuvā luterticīgie iekļāvās Kretingas draudzē. 1928. gadā pilsēta iegādājās lūgšanu namu, tomēr 1938. gadā tas nodega. Pēc Lietuvas neatkarības atgūšanas, 1993. gadā Palangā atjaunojās luterāņu draudzes darbība. No 2005. līdz 2012. gadam uzcēla jaunu baznīcu. Altāra krustu jaunajai baznīcai ziedoja Latvijas Rucavas un Nīcas draudzes.


Palanga,_liuteronų_bažnyčia.JPG
Palanga, ev. liuteronų bažnyčia, vargonai.JPG


## Ārējās saites
Nikolajs Čubs

**Nikolajs Čubs** (*Николай Александрович Чуб*; dzimis ) ir Krievijas kosmonauts, inženieris, ekonomists.

## Biogrāfija
Nikolajs Čubs piedzima 1984. gada 10. jūnijā Novočerkaskā.

2006. gadā Dienvidkrievijas Valsts politehniskajā institūtā viņš ieguva inženiera diplomu specialitātē "Vadība un informātika tehniskajās sistēmās". Pēc tam viņš turpināja studēt aspirantūrā tajā pašā augstskolā specialitātē "Tautsaimniecības ekonomika un pārvaldība".

Līdz uzņemšanai kosmonautu vienībā Čubs bija vairumtirdzniecības uzņēmuma uzņēmuma *Space Tu* Maskavā ģenerāldirektors.

2012. gadā Nikolajs Čubs pieteicās atklātajā konkursā, lai iekļūtu Krievijas kosmonautu vienībā. 8. oktobrī viņu apstiprināja par kosmonautu kandidātu, un 26. oktobrī Čubu uzņēma kosmonautu vienībā. 2014. gada 5. jūnijā viņš pabeidza vispārējos kosmonautu sagatavošanas kursus, un 16. jūnijā viņam piešķīra kosmonauta izmēģinātāja kvalifikāciju.

2021. gada 17. maijā parādījās informācija, ka Nikolajs Čubs ir iekļauts kosmosa kuģa *[[Sojuz MS-22]]* dublieru apkalpē, un līdz ar to *[[Sojuz MS-23]]* pamatapkalpē par bortinženieri.
Pēc tam, kad 2022. gada decembrī Starptautiskajā kosmosa stacijā *Sojuz MS-22* izplūda dzesēšanas šķidrums, *Sojuz MS-23* bija jāpalaiž bez apkalpes kā tā aizstājējs. Tādējādi apkalpi ar Čubu pārcēla uz *Sojuz MS-24.*

Nikolaja Čuba pirmais kosmiskais lidojums sākās 2023. gada 15. septembrī, esot kosmosa kuģa *[[Sojuz MS-24]]* lidojuma inženierim. Viņš bija SKS 69., 70. un 71. ekspedīcijas lidojuma inženieris. Saistībā ar to, ka ar *Sojuz MS-24* uz zemes atgriezās SKS 21. Krievijas viesekspedīcija  ar Baltkrievijas pirmo kosmonauti Marinu Vasiļevsku, Čuba atgriešanās bija pārcelta par 6 mēnešiem vēlāk ar *[[Sojuz MS-25]]*. Viņš uz zemes nolaidās 2024. gada 23. septembrī, lidojumā pavadot 373 dienas 20 stundas 14 minūtes.

## Kosmisko lidojumu kopsavilkums

## Iziešanas atklātā kosmosā

## Ārējās saites

* ЧУБ Николай Александрович Krievijas Kosmonautu sagatavošans centrs
* Николай Александрович Чуб astronaut.ru,
Jakovs Guminers

[left|thumb|307x307px|J. Guminera [Darba svētkiem veltīta atklātne (1923)]]
**Jakovs Guminers** (; dzimis 1896. gadā Minskā, miris Ļeņingradas blokādē 1942. gadā) bija padomju mākslinieks.

Piedzimis 1896. gadā Minskā ārsta un skolotājas ģimenē. Pabeidza reālskolu Minskā.

1915. gadā pārcēlās uz Petrogradu, kur iestājās Imperatoriskās mākslu veicināšanas biedrības Zīmēšanas skolā. 1918. gadā sāka mācīties Brīvajās mākslas mācību darbnīcās. Guminera darbi izstādīti kopš 1916. gada, pēc padomju varas nodibināšanās piedalījās Proletkultā. Kopš 1918. gada zīmēja grafiku grāmatām, žūrnāliem un plakātiem. 20. gados ieturēja konstruktīvisma stilu. Līdz 1929. gadam bija Augstākā mākslinieciski tehniskā institūta profesors. Veidoja dekorācijas teātriem, noformēja Petrogradas ēkas padomju valsts svētkiem. Piedalījās PSRS ģerboņa izstrādes konkursā. 1937.—1941. gadā bija Ļeņina muzeja Ļeņingradas filiāles galvenais mākslinieks.

Nomiris no bada Ļeņingradas blokādes laikā 1942. gadā.
Apvienotās Karalistes Pārstāvju palāta

**Godājamie Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotās Karalistes pārstāvji parlamentā** () jeb vienkārši **Pārstāvju palāta** ir Apvienotās Karalistes parlamenta apakšpalāta. Parlaments sastāv no divām palātām, otra parlamenta palāta ir Lordu palāta. Pārstāvju palātas sēžu zāle atrodas Vestminsteras pilī, Londonā.

## Ārējās saites
Roberts Rodžerss

**Roberts Rodžerss** (; dzimis , miris ) bija amerikāņu koloniālais zemessargs, pēddzinis, karavīrs. Rodžerss dienēja Lielbritānijas armijā gan Septiņgadu kara Ziemeļamerikā, gan Amerikas revolūcijas kara laikā. Franču un indiāņu kara laikā Rodžerss izveidoja un komandēja slavenos Rodžersa reindžerus, kas bija apmācīti reiderēšanai un tuvcīņai aiz ienaidnieka līnijām.

## Biogrāfija
Roberts Rodžerss dzimis Ulsteras-Skotijas kolonistu Džeimsa un Mērijas Makfetridžu Rodžersu ģimenē 1731. gada 7. novembrī Metjuenā, mazā pilsētiņā Masačūsetsas ziemeļaustrumos. Tajā laikā pilsēta bija pieturas punkts skotu un īru kolonistiem, kas devās uz Ņūhempšīras koloniju.

## Septiņgadu karš Ziemeļamerikā

1755. gadā Amerikas kolonijās izcēlās karš, kas izplatījās arī Eiropā. Lielbritānija un Francija pieteica viena otrai karu. Briti Amerikā cieta virkni sakāves, tostarp Bredoka sakāve Monongahelas kaujā, mēģinot ieņemt Djukeinas fortu. Francijas uzvaru mudināti, Amerikas indiāņi uzsāka virkni uzbrukumu gar koloniju robežām.

Francijas un indiāņu kara laikā Izraēls Putnams (kurš vēlāk ieguva slavu ASV Neatkarības karā) cīnījās kā Konektikutas milicijas kapteinis kopā ar Rodžersu un vienā brīdī izglāba viņa dzīvību.

### Rodžersa reindžeri
Rodžerss izveidoja un komandēja slaveno Rodžersa reindžeru vienību, kas Francijas un indiāņu kara laikā cīnījās britu pusē. Šī zemessardzes vienība galvenokārt darbojās Ņujorkas reģionā starp Džordža ezeru un Šampleinas ezeru. Reindžeri bieži veica ziemas reidus pret Francijas pilsētām un militārajām apmetnēm, ceļojot ar ragavām, sniega kurpēm un pat slidām pa aizsalušām upēm. Rodžersa reindžeri nekad pilnībā netika novērtēti no britu regulārās armijas karavīriem, lai gan tie bija vieni no nedaudzajiem neindiāņu spēkiem, kas varēja darboties neviesmīlīgajā reģionā, neskatoties uz skarbajiem ziemas apstākļiem un kalnaino reljefu.

Rodžerss parādīja neparastu talantu komandēt savu vienību apstākļos, pie kuriem tā laika regulārās armijas nebija pieradušas. Viņš uzņēmās iniciatīvu diversantu un partizānu vienību rekrutēšanā, apgādē un komandēšanā. Rodžerss uzrakstīja pirmo rokasgrāmatu tādu vienību komandēšanai *[[Robert Rodgers 28' "Rules of Ranging"]]*. Kanādas armijas Karalienes Jorkas reindžeri, ASV Armijas reindžeri un 1. bataljona 119. lauka artilērija atzīst Rodžersu par vienu no vienību dibinātājiem, un "Rodžersa pastāvīgie rīkojumi" joprojām ir citēti ASV Armijas reindžeru rokasgrāmatas pirmajā lappusē.

Rodžerss bija personīgi atbildīgs par samaksas nodrošināšanu saviem karavīriem, kā dēļ viņš iekļuva dziļos parādos un paņēma aizdevumus, lai nodrošinātu, ka tie tiek pienācīgi samaksāti pēc tam, kad transportēšanas laikā tika aizkavēts karavīru regulārais atalgojums. Britu armija vai valdība Rodžersam nekad neatgrieza kompensāciju, lai gan viņam bija iemesls uzskatīt, ka viņam ir visas tiesības uz izdevumu atgūšanu no kroņa kases.

## Atsauces

## Ārējās saites
* 
* 
*  Contains descendants of Robert Rogers, James Rogers, Samuel Rogers and his other siblings.
Tempeliaukio baznīca

{
  "type": "ExternalData",
  "service": "geoshape",
  "ids": "Q1132809"
}


**Tempeliaukio baznīca** (, ) jeb **Klints baznīca** ir 1969. gadā celts Somijas Evaņģēliski luteriskās baznīcas draudzes dievnams, kas atrodas Somijas galvaspilsētas Helsinku Tēles (*Töölö*) rajonā.

Baznīca, kuras autori ir brāļi Tuomo un Timo Suomalaineni, uzcelta tieši klintī. Ideja par baznīcas celtniecību šajā vietā radās 20. gadsimta trīsdesmitajos gados. Arhitektūras konkursā uzvarēja Johans Sirens (*Johan Sigfrid Sirén*, 1889—1961), tomēr Otrā pasaules kara sākums šos plānus izjauca. Pēc kara tika rīkots jauns konkurss, kurā 1961. gadā uzvarēja brāļi Tuomo un Timo Suomalaineni. Baznīca uzcelta tieši klintī. Tā ir kļuvusi par vienu no Helsinku tūrisma objektiem. Šeit notiek koncerti, un baznīca ir slavena ar savu akustiku.


Temppeliaukio_Church_1.jpg
The church is built into rock (100483801).jpg
Temppeliaukio_Church_2.jpg
Eingang_Felsenkirche_Helsinki.jpg|Baznīcas ieeja
11-07-29-helsinki-by-RalfR-030.jpg


## Ārējās saites
*
2023.—2024. gada Spānijas futbola čempionāta Pirmās divīzijas sezona

**2023.—2024. gada Spānijas futbola čempionāta Pirmās divīzijas sezona** bija 93. *[[Spānijas futbola čempionāta Pirmā divīzija|La Liga]]*, Spānijas augstākās futbola līgas, sezona. Tā sākās . Sezona noslēdzās .

Par čempioniem 36. reizi vēsturē kļuva *[[Madrides "Real" (futbols)|Real Madrid]]* futbolisti. Čempionu titulu komanda nodrošināja  četras kārtas pirms turnīra beigām, kad tuvākie sekotāji *[[FC Barcelona]]* ar 2:4 zaudēja *[[Girona FC]]*.

## Komandas
Pēc iepriekšējās sezonas rezultātiem uz *La Liga* paaugstināja klubus *[[Granada CF|Granada]]*, *[[UD Las Palmas|Las Palmas]]* un *[[Deportivo Alavés|Alavés]]*, bet to atstāja *[[Real Valladolid|Valladolid]]*, *[[RCD Espanyol|Espanyol]]* un *[[Elche CF|Elche]]*.

### Stadioni

### Treneri un kapteiņi

### Treneru maiņas

## Turnīra tabula

## Rezultatīvākie spēlētāji

## Atsauces

## Ārējās saites
* Oficiālā tīmekļa vietne
2023.—2024. gada Francijas futbola 1. līgas sezona

**2023.—2024. gada Francijas futbola 1. līgas sezona** bija 86. Francijas futbola čempionāta spēcīgākās līgas (*[[Francijas futbola 1. līga|Ligue 1]]*) sezona. Tā sākās , bet noslēdzās . Pārspēles par vietas saglabāšanu *Ligue 1* notiks 30. maijā un 2. jūnijā. Sākot ar šo sezonu, komandu skaitu līgā samazināja no 20 uz 18.

Parīzes "Saint-Germain" futbolisti uzvarēja līgā trešo reizi pēc kārtas un izcīnīja 12. Francijas čempiontitulu kluba vēsturē. Uzvara čempionātā tika nodrošināta  trīs kārtas pirms sezonas beigām, tuvākajiem sekotājiem *[[AS Monaco FC|Monaco]]* zaudējot Lionas "Olympique" ar 2:3.

## Komandas
Pēc iepriekšējās sezonas rezultātiem līgu atstāja *[[AJ Auxerre|Auxerre]]*, *[[AC Ajaccio|Ajaccio]]*, *[[Troyes AC|Troyes]]* un *[[Angers SCO|Angers]]*, bet no *[[Francijas futbola 2. līga|Ligue 2]]* uz *Ligue 1* paaugstināja klubus *[[Le Havre AC|Le Havre]]* un *[[FC Metz|Metz]]*.

### Stadioni

### Treneri un kapteiņi

### Treneru maiņas

## Turnīra tabula

## Rezultatīvākie spēlētāji

## Atsauces

## Ārējās saites
* Oficiālā tīmekļa vietne
Filipīnu salu grupas

[thumb|300px|Salu grupas: [Lusona, Visajas un Mindanao]]
Filipīnu arhipelāgs tradicionāli tiek dalīts trijās **salu grupās**: Lusona, Visajas un Mindanao. Lusona un Mindanao ir nodēvētas pēc to galvenajām salām un apvienotas pēc reģionāla principa, bet Visajas ir arhipelāgs.

## Administratīvais iedalījums
Mūsdienās salu grupas tiek apvienotas, ievērojot administratīvo reģionu robežas. Ja kāda no provincēm maina piederību reģionam, tā var mainīt arī piederību salu grupai.

Lusonas grupai arhipelāga ziemeļos pieder pati Lusona, apkārtējās nelielās salas, no kurām lielākā ir Mindoro, kā arī atstatā starp Dienvidķīnas jūru un Sulu jūru esošā Palavana.

Visaju grupai pieder visaju tautu apdzīvotās salas arhipelāga vidusdaļā; lielākās no tām ir Panaja, Negrosa, Sebu, Leite un Samara.

Mindanao grupai arhipelāga dienvidos pieder pati Mindanao sala ar apkārtējām saliņām, kā arī Sulu arhipelāgs dienvidaustrumos no tās.

## Salas
Tabulā iekļautas galvenās salas un salu grupas.

## Atsauces

## Ārējās saites
Dankeldas katedrāle

{
  "type": "ExternalData",
  "service": "geoshape",
  "ids": "Q2086395"
}

**Dankeldas katedrāle** () ir Skotijas Baznīcas draudzes baznīca, kas atrodas Skotijas pilsētā Dankeldā uz ziemeļiem no Pērtas. Tā kā Skotijas Baznīca pieturas pie kalvinisma prezbiteriānisma novirziena, katedrāles nosaukums dievnamam ir tikai tradīcija.

Katedrāles vietā 6. vai 7. gadsimta sākumā Svētais Kolumba nodibināja klosteri. Baznīca tika celta no 1260. līdz 1501. gadam. Līdz Skotijas reformācijai 16. gadsimtā baznīcā glabājās Svētā Kolumbas relikvijas, pēc tam tās pārvietoja uz Īriju. Katedrālē apglabāts Skotijas karaļa Roberta II dēls Aleksandrs Stjuarts. 1689. gada 21. augustā ap katedrāli notika Dankeldas kauja, kurā viljamīti sakāva jakobītus. Katedrāles vidusdaļa kopš 17. gadsimta sākuma ir drupās.


Dunkeld_Cathedral_Interior_1,_Dunkeld,_UK_-_Diliff.jpg
The_Nave_at_Dunkeld_Cathedral_-_geograph.org.uk_-_1586200.jpg
The_Tower_Dunkeld_Cathedral.jpg


## Ārējās saites
Nidas pludmale

**Nidas pludmale** ir aizsargājams ģeoloģisks un ģeomorfoloģisks dabas piemineklis Dienvidkurzemes novada Rucavas pagastā, dabas parka Pape teritorijā.

Dabas piemineklis Latvijai neraksturīga Baltijas jūras piekrastes oļaina pludmale. Tā stiepjas apmēram 3,4 kilometru garumā. Pludmales raksturs mainās gadu gaitā, sevišķi akmeņaina tā bija pagājušā gadsimta 60.—80. gados.

## Ārējās saites

* Dabas aizsardzības pārvalde. Nidas pludmale
2009. gada G-20 samits Londonā

[thumb|[G-20 valstu vadītāji, kas piedalījās Londonas samitā]]
**2009. gada G-20 samits Londonā** bija otrā G-20 valstu un valdību vadītāju tikšanās, lai risinātu pasaules finanšu krīzes problēmas. Tā notika 2009. gada 1. aprīlī Londonā, Apvienotajā Karalistē.

## Rezultāti
Londonas samits bija pirmais solis procesā, kurā G-20 kļuva par "galveno starptautiskās ekonomiskās sadarbības apspriešanas, plānošanas un uzraudzības forumu".

Tika pieņemti vairāki dokumenti:

* Rīcības plāns globālās finanšu krīzes pārvarēšanai
* Paziņojums par finanšu sistēmas stiprināšanu
* Paziņojums par resursu novirzīšanu ar starptautisko finanšu iestāžu starpniecību

Tika panākta arī vienošanās, kuras mērķis bija panākt plašāku globālo regulējumu riska ieguldījumu fondiem un kredītreitinga aģentūrām, kā arī kopīgu pieeju banku toksisko aktīvu attīrīšanai. G-20 valstu vadītāji vienojās izveidot finanšu stabilitātes forumu, kas sadarbotos ar Starptautiskais Valūtas fondu, lai nodrošinātu plašāku globālo sadarbību un nodrošinātu agrīnās brīdināšanas sistēmu nākotnes finanšu krīzēm.

## Atsauces

## Ārējās saites
2023.—2024. gada Anglijas futbola Premjerlīgas sezona

**2023.—2024. gada Anglijas futbola Premjerlīgas sezona** bija 32. Premjerlīgas sezona. Tā sākās . Sezona noslēdzās .

## Komandas
Pēc iepriekšējās sezonas rezultātiem uz Premjerlīgu no *[[Anglijas futbola čempionāts|Championship]]* paaugstināja klubus *[[Burnley FC|Burnley]]*, *[[Sheffield United F.C.|Sheffield United]]* un *[[Luton Town F.C.|Luton Town]]*. Premjerlīgu atstāja *[[Leicester City FC|Leicester City]]*, *[[Leeds United F.C.|Leeds United]]* un *[[Southampton FC|Southampton]]*.

### Stadioni

### Treneri un kapteiņi

### Treneru maiņas

## Turnīra tabula

## Visvairāk gūto vārtu

## Atsauces

## Ārējās saites
*
2023.—2024. gada Itālijas futbola čempionāta A sērijas sezona

**2023.—2024. gada Itālijas futbola čempionāta A sērijas sezona** bija 122. Itālijas futbola čempionāta sezona un 92. A sērijas sezona pēc apļa turnīra sistēmas. Tā sākās , bet noslēdzāss .

Par čempioniem kļuva Milānas "Internazionale" futbolisti, kas nodrošināja titulu  pēc uzvaras 2:1 pār tuvākajiem sekotājiem *[[AC Milan]]*. Tas bija 20. Itālijas čempiontituls kluba vēsturē. Visvairāk vārtu (24) guva *Inter* uzbrucējs Lautaro Martiness.

## Komandas
Pēc iepriekšējās sezonas rezultātiem no B sērijas uz A sēriju paaugstināja klubus *[[Frosinone Calcio|Frosinone]]*, *[[Genoa CFC|Genoa]]* un *[[Cagliari Calcio|Cagliari]]*, bet uz B sēriju pazemināja *[[Spezia Calcio|Spezia]]*, *[[US Cremonese|Cremonese]]* un *[[UC Sampdoria|Sampdoria]]*.

### Stadioni

### Treneri un kapteiņi

### Treneru maiņas

## Turnīra tabula

## Rezultatīvākie spēlētāji

## Atsauces

## Ārējās saites
* Oficiālā tīmekļa vietne
Deliblatas smiltājs

{
  "type": "ExternalData",
  "service": "geoshape",
  "ids": "Q129979"
}

**Deliblatas smiltājs** () ir apvidus Serbijas Vojevodinas apgabala dienvidaustrumos starp Donavu un Karpatiem apmēram 300 km2 platībā. Smilšaino teritoriju lielākoties veido eliptiski pauguri ar stepes veģetāciju. Kopš 1977. gada teritorija atrodas valsts aizsardzībā. Dažkārt smiltāju dēvē par Eiropas Sahāru.


Deliblatska_pescara1.jpg
Загајичка_брда_-_умртвљене_дине.jpg
Sheep grazing on a hill in Serbia.jpg
Deliblatska_peščara_i_drvo.jpg
Deliblatska_peščara_u_zoru.jpg


## Ārējās saites
Slāvismi

[thumb|Viens no Eiropas valodās izplatītākajiem slāvismiem — "pistole" (no [Čehu valoda|čehu: *píšťala* — 'svilpe')]]
**Slāvismi** ir vārdi, izteicieni un citas (leksikas, gramatikas, fonētikas u.c.) īpašības, kas aizgūtas no slāvu valodām vai ar to starpniecību pārņemtas citā valodā (gan slāvu, gan neslāvu valodā).

Slāvu valodas ģeogrāfiski un pratēju skaita ziņā ir lielākā valodu saime Eiropā, tāpēc slāvu valodu ietekme uz kaimiņu neslāvu valodām ir diezgan liela. No mūsdienu neslāvu valodām ar slāvismiem bagāta ir ungāru valoda, kurā slāvismi atrodami visos valodas līmeņos. Tradicionāli daudz to ir arī citās Austrumeiropas un bijušās PSRS tautu valodās. Nelielā skaitā slāvismu ir arī ģermāņu valodās, piemēram, vācu *Grenze* un nīderlandiešu *grens* (robeža) ir aizguvums no senpoļu *granica*. Rietumslāvu cilmes ir arī vairāku Vācijas austrumu vietvārdi, piemēram, Berlīne, Šverīne, Rostoka, Drēzdene, Leipciga un Lībeka. Ziemeļģermāņu valodās no slāvu valodām aizgūti vārdi *torv/torg* (tirgus; no sensaustrumslāvu: *tъrgъ* vai ), *humle* (apiņi), *reje/reke/räka* (garnele), *tolk* (tulks; no senaustrumslāvu: *tlŭkŭ* un *pram/pråm* (no rietumslāvu: *pramŭ*).

Slāvismi bija sastopami senangļu valodā, kas ir viens no pierādījumiem, ka romiešu laikā slāvi apdzīvojuši Vislas-Oderas reģionu. Senangļu valodas pamatu veidoja Jitlandē un blakus esošajās Vislas-Oderas lejteces zemēs dzīvojošo rietumģermāņu cilšu — angļu, sakšu un jutu — dialekti, kas, iespējams, ietekmējušies no slāviem, bet 4. gadsimta beigās — 5. gadsimta sākumā izplatījušies Britu salās.

Aizguvumi no vienas slāvu valodas citā tiek novēroti arī slāvu valodās, piemēram, viduslaiku polonismi ukraiņu un baltkrievu valodā, kā arī mūsdienu rusismi šajās valodās, veidojot suržiku un trasjanku.

## Slāvismi latviešu valodā

Latviešu valodā senākais slāvismu slānis saistīts ar 9.—12. gadsimtu, kad baltu ciltīm bija tirdznieciskie sakari ar krievu tirgotājiem.

No krievu valodas aizgūtie vārdi ir:

*bagāts, baznīca, cena, cilvēks, dārgs, gads, istaba, kapeika, karogs, kažoks, kāposti, kodaļa, krāsa, krusts, ķīselis, nabags, nedēļa, pagasts, pagrabs, pīrāgs, postaža, pulks, robeža, rublis, siers, slava, sodīt, sods, solīt, soģis, soma, strādāt, svētki, svēts, šinelis, ubags, valsts, zvanīt, zvans, zābaks u.c.*

## Ārējās saites
Gulbinēnu katoļu baznīca

{
  "type": "ExternalData",
  "service": "geoshape",
  "ids": "Q12656205"
}

**Gulbinēnu sv. Terēzes no Bērna Jēzus baznīca** () ir 1948. gadā uzcelts Romas Katoļu baznīcas dievnams, kas atrodas Lietuvas ziemeļos, Panevēžas apriņķa Pasvales rajona pašvaldības Gulbinēnu ciemā.

1936. gadā Gulbinēnu muižas īpašnieks, Lietuvas armijas ģenerālis Kazis Ladiga (*Kazys Ladiga*, 1893—1941) muižas telpās ierīkoja kapelu. Pēc PSRS okupācijas muiža tika nacionalizēta un kapela aizvērta. Pašreizējā baznīca celta 1948. gadā.


Gulbinėnai,_bažnyčia.JPG
Gulbinėnų_bažnyčia,_kryžius.JPG


## Ārējās saites
Filipīnu provinces

400px|thumb|Filipīnu reģionu un provinču līmeņa administratīvais iedalījums
**Filipīnu provinces** līmeņa administratīvo iedalījumu, kas ir faktiski pirmā līmeņa pašvaldību iedalījums, veido 82 provinces (,  vai *probinsya*), 38 neatkarīgās pilsētas, no tām 33 augsti urbanizētas pilsētas () un 5 neatkarīgās iekļautās pilsētas (), kā arī 1 neatkarīga municipalitāte (, ). Visās pašpārvaldes vienībās ir vietējās likumdošanas orgāns (*Sanggunian*) un vietējie izpilddirektori (gubernators provincēs un mērs pilsētās), kurus ievēl pašvaldību vēlēšanās.

## Provinces līmeņa administratīvās vienības
 

**Piezīmes**

## Atsauces

## Ārējās saites
Šeins Bleks

**Šeins Bleks** (; dzimis ) ir amerikāņu kinorežisors, scenārists, producents un aktieris.

Plašāk pazīstams kā scenārists, sarakstot tos tādām filmām kā "Nāvējošais ierocis" (1987), *[[The Monster Squad]]* (1987), "Pēdējais skauts" (*The Last Boy Scout*, 1991), "Pēdējais varonis" (1993) un "Ilgais atvadu skūpsts" (*The Long Kiss Goodnight*, 1996). Izveidojis "Nāvējošais ierocis" franšīzi. Kā aktieris, piedalījies Džona Maktīrnana filmā "Plēsoņa" (1987).

2005. gadā ar filmu *[[Kiss Kiss Bang Bang]]* debitējis režisora lomā. Vēlāk režisējis un sarakstījis filmas "Dzelzs vīrs 3" (2013), "Foršie džeki" (2016), "Plēsoņa: Atjaunots" (2018) un *[[Play Dirty (2025. gada filma)|Play Dirty]]* (2025).

## Ārējās saites
Džons Maktīrnans

**Džons Kempbels Maktīrnans jaunākais** (; dzimis ) ir amerikāņu kinorežisors.

Pazīstams ar savām spraiga sižeta filmām, kā "Plēsoņa" (1987), "Cietais rieksts" (1988) un ""Sarkanā oktobra" meklējumos" (*The Hunt for Red October*, 1990). Vēlāk režisējis arī fantāzijas filmu "Pēdējais varonis" (1993), filmu "Cietais rieksts 3" (1995), kriminālfilmu "Tomasa Krauna afēra" (1999) un vēsturisko filmu "Trīspadsmitais kareivis" (*The 13th Warrior*, 1999). Par viņa pēdējo režisēto filmu kļuva mistērijas trilleris "Kara likumi" (*Basic*, 2003).

Laika posmu no 2013. gada aprīļa līdz 2014. gada februārim pavadījis cietumā par melošanu Federālajam izmeklēšanas birojam par privātdetektīva noalgošanu un nelegālu producenta Čārlza Rovena noklausīšanos.

## Atsauces

## Ārējās saites
Dandī katedrāle

{
  "type": "ExternalData",
  "service": "geoshape",
  "ids": "Q2942304"
}


**Svētā Andreja katedrāles baznīca** () ir Romas katoļu katedrāle, kas atrodas Skotijas pilsētā Dandī. 1836. gadā celtais dievnams ir 6. gadsimtā dibinātās un 1878. gadā atjaunotās Dankeldas diecēzes galvenā baznīca. Baznīcas ietilpība ir 1000 sēdvietu. Dievnams katedrāles statusu ieguva 1923. gadā.

## Ārējās saites
*
Sāra Mitone

**Sāra Dona Mitone** (; dzimusi ) ir kanādiešu vieglatlēte, startē lodes grūšanas sacensībās, 2023. gada Pasaules čempionāta sudraba medaļas ieguvēja un 2022. gada Nāciju Sadraudzības spēļu čempione.

## Karjera
Divas reizes piedalījusies vasaras universiādē. 2017. gadā Taibei ieņēma 10. vietu, bet 2019. gada universiādē Neapolē izcīnīja zelta medaļu, aizgrūžot lodi 18,31 m. 2019. gadā Dohā pirmo reizi piedalījās Pasaules čempionātā. Kvalifikācijā sasniedza rezultātu 17,24 m un palika 24. vietā, nekvalificējoties finālsacensībām. Tajā pašā gadā Panamerikas spēlēs Limā ierindojās sestajā vietā. Piedalījās  Tokijā, kvalifikācijā ieņēma 28 vietu un finālā neiekļuva.

2022. gada februārī laboja Kanādas rekordu telpās (19,16 m), vēlāk tā paša gada maijā Hamiltonā laboja arī Kanādas rekordu stadionā (19,58 m). Tā paša gada 25. jūnijā Kanādas čempionātā vēlreiz laboja Kanādas rekordu, pirmo reizi grūžot lodi tālāk par 20 metriem (20,33 m). 2022. gada Pasaules čempionātā Jūdžīnā aizgrūda lodi 19,77 metrus, tikpat cik bronzas medaļas ieguvēja Džesika Shildere no Nīderlandes, bet zaudēja viņai pēc otrā labākā rezultāta un ieņēma 4. vietu. 2022. gada augustā Nāciju Sadraudzības spēlēs Birmingemā izcīnīja zelta medaļu. Tajā pašā gadā uzvarēja arī Ziemeļamerikas, Centrālamerikas un Karību jūras valstu čempionātā Frīportā.

 Vindzorā uzlaboja sev piederošo Kanādas rekordu telpās līz 19,80 m. 2023. gada Pasaules čempionātā Budapeštā izcīnīja sudraba medaļu, piekāpjoties tikai amerikānietei Čeisai Īlijai. Viņa kļuva par pirmo kanādieti, kas ieguvusi pasaules čempionāta medaļu lodes grūšanā sievietēm.

2024. gada martā Glāzgovā pirmo reizi uzvarēja Pasaules čempionātā telpās. Divus menešus vēlāk sacensībās Flītvudā uzlaboja sev piederošo Kanādas rekordu, sasniedzot rezultātu 20,68 m.  Parīzē kvalifikācijā aizgrūda lodi vistālāk (19,77 m), bet finālsacensībās labākajā mēģinājumā sasniedza tikai 17,48 m un ierindojās 12. vietā. Tā paša gada septembrī izcīnīja Dimanta līgas trofeju, uzvarot finālposmā Briselē.

2025. gada februārī sacensībās Karlsrūē atkārtoja savu Kanādas rekordu (skaitot sacensības gan stadionā, gan telpās) 20,68 m. Tas bija jauns Ziemeļamerikas rekords telpās un labākais rezultāts pasaulē telpās kopš 2013. gada, kad 20,98 metrus tālu lodi raidīja Valērija Adamsa.
2025. gada Pasaules čempionātā telpās Naņdzjinā aizstāvēja titulu ar 20,48 metrus tālu grūdienu.

## Sasniegumi

## Atsauces

## Ārējās saites
Kristina Janda

**Kristina Jolanta Janda** (; dzimusi ) ir poļu kino un teātra aktrise.

Starptautiski pazīstama, atveidojot lomas vairākās Andžeja Vajdas filmās, kā "Marmora cilvēks" (*Człowiek z marmuru*, 1976) un "Dzelzs cilvēks" (*Człowiek z żelaza*, 1981).

Atveidojusi lomu Ištvāna Šabo ungāru filmā "Mefistofelis" (*Mephisto*, 1981), kas saņēma Amerikas Kinoakadēmijas balvu kategorijā "Labākā filma svešvalodā". 1982. gadā atveidojusi galveno lomu filmā *[[Przesłuchanie]]*, kas iznāca tikai vairākus gadus vēlāk. Par šo lomu saņēmusi labākās aktrises balvu 1990. gada Kannu kinofestivālā.

Atveidojusi lomas arī Andžeja Žulavska zinātniskās fantastikas filmā *[[Na srebrnym globie]]* (1988) un Kšištofa Keslovska televīzijas seriālā "Dekalogs" (1988).

## Ārējās saites
Benito Huaress

**Benito Pablo Huaress Garsija** (; dzimis , miris ) bija Meksikas valstsvīrs, tiesnesis un advokāts, kā arī Meksikas nacionālais varonis. No 1858. gada janvāra līdz nāvei 1872. gada jūlijā bija Meksikas prezidents. Viņš bija pirmais Amerikas pamatiedzīvotāju prezidents Meksikā; Huaress ir sapoteku tautas pārstāvis. No 1861. līdz 1867. gadam Francijas intervences laikā Benito Huaress vadīja meksikāņus cīņā pret Francijas Otro impēriju un Meksikas Otro impēriju.

Benito Huaress dzimis trūcīgā sapoteku indiāņu ģimenē 1806. gada 21. martā Sanpablo Gveletao, Oahakā. Beidzis garīgo semināru Oahakā, no 1827. gada studēja tiesību zinātni Oahakas Mākslas un zinātnes institūtā un 1833. gadā ieguva bakalaura grādu. Huaress strauji kāpa pa karjeras kāpnēm; 1842. gadā kļuva par advokātu štata Augstākajā tiesā, 1846. gadā kļuva par deputātu kongresā, bet 1847. gadā ieguva Oahakas štata gubernatora amatu. Gubernatora amatā realizēja vairākas liberālas reformas. Par iestāšanos pret Antonio Lopesa de Santaanas režīmu tika apcietināts, 1853. gadā izraidīts no valsts un nonāca Ņūorleānā. 1854. gadā, sākoties revolūcijai, atgriezās Meksikā un pievienojās liberāļiem. Pēc diktatora gāšanas Huana Alvaresa valdībā Benito Huaress kļuva par tieslietu ministru. Viņš izstrādāja virkni liberālu likumu, kas tika nostiprināti jaunajā 1855. gada konstitūcijā. 1857. gada beigās sākās Reformu karš, jo konservatīvie bija pret jaunajām reformām. Meksikas prezidents Ignasio Komonforts pameta valsti, un Benito Huaress 1858. gada janvārī kļuva par Meksikas prezidentu. Valsts galvaspilsēta Mehiko atradās dumpinieku rokās, tāpēc Huaress pārcēla valdību uz Verakrusu. 1859. gadā ASV atzina Huaresu par Meksikas prezidentu. Tajā pašā gadā viņš pieņēma likumus par baznīcas atdalīšanu no valsts, baznīcas īpašuma nacionalizāciju un būtisku baznīcas privilēģiju ierobežošanu. Pilsoņu karš turpinājās līdz 1861. gadam, kad liberāļi ieņēma galvaspilsētu un Huaress atkārtoti tika ievēlēts par prezidentu.

Valsts kase bija tukša, un Huaress nolēma uz diviem gadiem atlikt maksājumus par ārvalstu parādiem. Anglija, Spānija un Francija nekavējoties noslēdza militāro savienību, 1861. gada decembrī uzsāka Francijas intervenci Meksikā, ieņēmot Verakrusu. Atbildot uz Meksikas valdības miera iniciatīvām, spāņi un angļi aprīlī izveda karaspēku no valsts, taču franči turpināja intervenci un 1863. gadā ģenerālis Fransuā Ašils Bāzens iegāja galvaspilsētā. Pēc Napoleona III pavēles franči valstī dibināja Meksikas Otro impēriju, tronī ieliekot Austrijas erchercogu Maksimiliānu Hābsburgu. Huaress un viņa valdība patvērumu atrada valsts ziemeļos, bez līdzekļiem un armijas, lai pretotos okupantiem.

Arī Maksimiliāna Hābsburga valdība nespēja nodrošināt maksātspēju, un 1867. gadā pēc ASV pieprasījuma Francija bija spiesta izvest savu karaspēku no Meksikas. 1867. gada jūlijā Huaress atgriezās galvaspilsētā. Maksimiliāns bēga, tika sagūstīts Keretaro un  nošauts. 1867. gada augustā Huaress atkārtoti tika ievēlēts par prezidentu un 1871. gadā vēlreiz ievēlēts. Benito Huaress nomira .

## Ārējās saites
Nāvējošais ierocis

**"Nāvējošais ierocis"** () ir 1987. gada ASV spraiga sižeta kinokomēdija, kuras režisors ir Ričards Doners, bet scenārija autors Šeins Bleks. Filmā galvenās lomas atveido Mels Gibsons, Denijs Glovers un Gērijs Bjūsijs.

Filma stāsta par diviem Losandželosas policistiem, Mārtinu Rigsu (Gibsons), bijušo karavīru, kurš pēc savas sievas nāves domā par pašnāvību, un Rodžeru Merto (Glovers), pieredzējušu policistu un ģimenes cilvēku, kuriem jāstrādā kopā.

Filmas "Nāvējošais ierocis" pirmizrāde notika  un to izplatīja *[[Warner Bros. Pictures]]*. Filma bija finansiāli veiksmīga, nopelnot vairāk nekā 120 miljonus ASV dolāru pie 15 miljonu budžeta. Tā saņēma arī pozitīvu kritiķu novērtējumu un tika nominēta Amerikas Kinoakadēmijas balvai kategorijā "Labākā skaņa". Tīmekļa vietnē *[[Rotten Tomatoes]]* filmai ir 80% vērtējums. Filmai ir iznākuši trīs turpinājumi un televīzijas seriāls.

## Atsauces

## Ārējās saites
Na srebrnym globie

***Na srebrnym globie*** (Uz sudraba planētas) ir 1988. gada Polijas episka zinātniskās fantastikas filma, kuras režisors un scenārija autors ir Andžejs Žulavskis. Filma ir Ježija Žulavska "Mēness triloģija" romānu adaptācija. Filmā galvenās lomas atveido Andžejs Severins, Ježijs Trela, Ivona Bjelska, Gražina Dilaga, Jans Fričs un Kristina Janda.

Filma vēsta par astronautiem, kuri nolaižas uz neapdzīvotas planētas un izveido jaunu sabiedrību. Vairākus gadsimtus vēlāk uz planētu tiek nosūtīts vēl viens astronauts, kurš kļūst par mesiju.

Filmas filmēšanas process norisinājās no 1976. līdz 1977. gadam, kad to apturēja Polijas valdība. Tiek pieļauts, ka filmas budžets ir bijis vismaz 58 miljoni zlotu. Pēc vairākiem gadiem Žulavskis varēja savu filmu pabeigt. Neuzfilmēto ainu vietā Žulavskis uzfilmēja Polijas ikdienas ainas, ierunājot arī, kā neuzfilmētās ainas izskatītos. *Na srebrnym globie* pirmizrāde notika 1988. gada Kannu kinofestivālā, kur tā saņēma pozitīvas kritiķu atsauksmes. Tīmekļa vietnē *[[Rotten Tomatoes]]* filmai ir 100% vērtējums.

## Sižets

Tālā nākotnē disidentu astronautu grupa pamet degradēto un antiutopisko Zemi un avarē uz Zemei līdzīgas planētas. Vīrietis Tomašs no gūtajām traumām drīz vien mirst. Izdzīvo tikai trīs astronauti: sieviete Marta un vīrieši Pjotrs un Ježijs. Sakari ar Zemi ir zaudēti, izdzīvojušie nolemj apmesties jūras krastā un radīt jaunu cilvēku rasi.

Pēc pirmā dēla piedzimšanas Marta ievēro, ka bērns aug daudz ātrāk nekā uz Zemes. Vēlāk kāds nezināms ienaidnieks nogalina Pjotru, bet Marta mirst dzemdībās. Dažas desmitgades vēlāk, kad Ježijs ir jau vecs, jaunā cilvēce ir vairāku desmitu cilvēku cilts, ar ko viņš vairs nevar kontaktēties. Viņi uzskata Ježiju par pusdievu. Pirms nāves viņš nosūta uz Zemi video dienasgrāmatu, kurā ir ieraksti no videokamerām.

Planētu zinātnieks vārdā Mareks saņem video dienasgrāmatu un dodas uz planētu. Kad viņš ierodas, pie varas esošie priesteri pasludina Mareku par mesiju, kuram saskaņā ar pravietojumiem jāatbrīvo cilvēki no planētas pirmiedzīvotājiem, telepātiskajiem, putniem līdzīgiem humanoīdiem, kurus dēvē par "šerniem". Mareks pieņem šo lomu un vada militāru kampaņu pret šerniem. Cilvēkiem sākotnēji veicas un  tie sagūsta šernu līderi Aviusu, tomēr turpmākā nolaišanās šernu pilsētā beidzas ar katastrofu. Tikmēr priesteri sāk ticēt, ka Mareks ir Zemes atstumtais, nevis mesija. Mareku nomētā ar akmeņiem un pēc tam sit krustā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Basets (nozīmju atdalīšana)

**Basets** var būt:

* basets — suņu šķirne;
* Čārlzs Basets (*Charles Bassett*; 1931—1966) — ASV izmēģinātājpilots, astronauts;
* Džošua Basets (*Joshua Bassett*; 2000) — amerikāņu aktieris un dziedātājs;
* Maikls Basets (*Michael Bassett*; 1943—2023) — britu paleontologs.
Leonardo Fabri

**Leonardo Fabri** (; dzimis ) ir itāļu vieglatlēts, startē lodes grūšanas sacensībās, 2023. gada Pasaules čempionāta sudraba medaļas ieguvējs, 2024. gada Eiropas čempions.

## Karjera
Pirmo starptautisko pieredzi guva 2013. gada Pasaules čempionātā jauniešiem Doneckā, kvalifikācijā ieņemot 15. vietu. 2013. gada Eiropas Jaunatnes olimpiskajā festivālā Utrehtā izcīnīja bronzas medaļu. Piedalījās 2014. gada vasaras jaunatnes olimpiskajās spēlēs Naņdzjinā, kur ieņēma 7. vietu. 2015. gada Eiropas junioru čempionātā Eskilstūnā startēja diska mešanā, iekļuva finālsacensībās un ieņēma 11. vietu. 2016. gada Pasaules U-20 čempionātā Bidgošcā piedalījās gan lodes grūšanā, gan diska mešanā, taču nevienā no disciplīnām nespēja iekļūt finālā. 2017. gada Eiropas U-23 čempionātā, kas arī notika Bidgošcā, lodes grūšanā ieņēma 7. vietu.

2018. gada jūnijā uzvarēja Vidusjūras valstu U-23 čempionātā. 2019. gada Eiropas U-23 čempionātā Jēvlē izcīnīja sudraba medaļu, aizgrūžot lodi 20,50 metrus. 2019. gadā debitēja Pasaules čempionātā Dohā. Kvalifikācijā ieņēma 13. vietu un palika pirmais aiz strīpas, neiekļūstot finālā. Piedalījās  Tokijā un ar rezultātu 20,80 m ieņēma 14. vietu.

2022. gada Pasaules čempionātā Jūdžīnā kvalifikācijā ieņēma 22. vietu. Tā paša gada Eiropas čempionātā Minhenē iekļuva finālā un ar rezultātu 20,72 m ieņēma 7. vietu. 2023. gada Eiropas čempionātā telpās Stambulā iekļuva finālsacensībās, bet tajās palika bez rezultāta. 2023. gada Pasaules čempionātā Budapeštā, uzstādot personisko rekordu (22,34 m) izcīnīja sudraba medaļu, piekāpjoties tikai amerikānim Raienam Krauzeram.

2024. gada Pasaules čempionātā telpās Glāzgovā ar rezultātu 21,96 m izcīnīja bronzas medaļu. 2024. gada Eiropas čempionātā Romā izcīnīja zeltu, labojot čempionātu rekordu ar rezultātu 22,45 m. Olimpiskajās spēlēs Parīzē ieņēma piekto vietu.  uzvarēja Dimanta līgas finālposmā Briselē, sasniedzot jaunu personisko rekordu — 22,98 m.

2025. gada Pasaules čempionātā Tokijā izcīnīja bronzas medaļu ar rezultātu 21,94 m.

## Sasniegumi

## Atsauces

## Ārējās saites
Ježijs Kavalerovičs

**Ježijs Francišeks Kavalerovičs** (; dzimis , miris ) bija poļu kinorežisors un politiķis. Bijis Polijas Apvienotās Strādnieku partijas biedrs kopš tās dibināšanas 1954. gadā līdz tās izjukšanai 1990. gadā. Bijis Polijas parlamenta deputāts no 1985. līdz 1989. gadam.

Atpazīstamību Polijā ieguvis ar filmām *[[Cień]]* (1956) un *[[Pociąg]]* (1959). Par filmu *[[Matka Joanna od Aniołów]]* (1961) saņēmis Žūrijas balvu tā gada Kannu kinofestivālā. Filma "Faraons" (*Faraon*, 1966), kas balstīta uz Boļeslava Prusa tāda paša nosaukuma romānu, tika nominēta Amerikas Kinoakadēmijas balvai kategorijā "Labākā filma svešvalodā". Viņa filma *[[Śmierć prezydenta]]* (1977) saņēma Sudraba lāci par mākslinieka ieguldījumu Berlīnes Starptautiskajā kinofestivālā. Savu pēdējo filmu *[[Quo Vadis]]* režisējis 2001. gadā.

1955. gadā dibinājis vienu no viszināmākajām Polijas kinostudijām *[[KADR]]*. Viņa studija producēja tādu režisoru kā Andžeja Vajdas, Tadeuša Konvicka, Juliuša Mahulska un Andžeja Žulavska filmas.

## Atsauces

## Ārējās saites
Maikls O'Nīls

**Maikls Endrū Mārtins O'Nīls** (; dzimis ) ir Ziemeļīrijas futbola treneris un bijušais futbolists. Kopš 2022. gada O'Nīls ir Ziemeļīrijas futbola izlases galvenais treneris.

Savu spēlētāja karjeru sācis Ziemeļīrijas komandā ''Coleraine''. Vēlāk pārstāvējis vairākus Anglijas, Skotijas un ASV klubus, tai skaitā ''Newcastle United'', ''Dundee United'', ''Hibernian'', *[[Wigan Athletic]]* un ''Portland Timbers''.

Ziemeļīrijas futbola izlasi pārstāvējis no 1988. līdz 1996. gadam, 31 mačā gūstot 4 vārtus.

Pēc spēlētāja karjeras beigām kļuvis par treneri. 2011. gadā viņš tika apstiprināts Ziemeļīrijas futbola izlases galvenā trenera amatā, kurā strādājis līdz 2020. gadam. Viņa vadībā izlase 2016. gadā pirmo reizi kvalificējās Eiropas čempionātam. 2019. gadā kļuvis par Anglijas komandas ''Stoke City'' treneri. Ticis atbrīvots no šī amata 2022. gadā. 2022. gada decembrī atkal kļuvis par Ziemeļīrijas izlases treneri.

## Sasniegumi

### Spēlētāja karjera
**Wigan Athletic**

* EFL Trophy: 1998–99

**Glentoran**

* Ziemeļīrijas futbola līga: 2002–03
* Ziemeļīrijas Līgas kauss: 2002–03
* County Antrim Shield: 2003

### Trenera karjera
**Shamrock Rovers**

* Īrijas Premjerlīga: 2010, 2011
* Setanta Sports Cup: 2011

## Ārējās saites
Pasaules čempionāts volejbolā

**Pasaules čempionāts volejbolā vīriešiem** ir starptautisks volejbola turnīrs, kas notiek reizi 4 gados Starptautiskās Volejbola federācijas (FIVB) paspārnē. Tas ir prestižākais šī sporta veida izlašu turnīrs pēc olimpiskajām spēlēm. Turnīrs, sākot no 2025. gada, notiks reizi divos gados.

Pašreizējā čempione ir Itālija, kas 2025. gada turnīrā izcīnīja piekto titulu, finālā uzvarot Bulgāriju.

Pašreizējais sacensību formāts ietver kvalifikācijas fāzi, kas pašlaik notiek iepriekšējos trīs gados, lai noteiktu, kuras komandas kvalificējas turnīra fāzei, ko bieži sauc par Pasaules čempionāta finālu. Iepriekšējais formāts bija 24 komandas, tostarp automātiski kvalificējās rīkotājvalsts (-is), kas turnīra fāzē cīnās par titulu rīkotājvalstī (-s) aptuveni mēneša laikā.

20 pasaules čempionātu turnīros uzvarējušas septiņas dažādas valstsvienības: sešas reizes Padomju Savienības izlase; Itālija piecas reizes; Brazīlija un Polija katra trīs reizes; Čehoslovākija divas reizes; un Austrumvācija un ASV, katra pa reizei.

## Rezultāti

### Pasaules kausu kopsavilkumi

### Medaļu kopvērtējums

## Atsauces

## Ārējās saites
* https://www.fivb.com/en/volleyball
* http://www.fivb.org/TheGame/TheGame_WorldChampionships.htm
Tongas futbola izlase

**Tongas futbola izlase** ir nacionālā futbola komanda, kas pārstāv Tongu starptautiskās futbola sacensībās. 

Komandu pārvalda Tongas futbola asociācija (*Tonga Football Association*), kas ir dibināta 1965. gadā un kopš 1994. gada ir FIFA un Okeānijas Futbola konfederācijas (OFC) dalībniece.

## Pasaules kausā
* 1930—1990 — *Nebija [[FIFA]] dalībvalsts*
* 1994 — *Nepiedalījās*
* 1998—2018 — *Nekvalificējās*
* 2022 — *Izstājās*
* 2026 — Nekvalificējās

## Okeānijas Nāciju kausā
* 1973—1980 — *Nepiedalījās*
* 1996—2016 — *Nekvalificējās*
* 2020 — *[[COVID-19 pandēmija]]s dēļ atcelts*

## Atsauces
Kosmos-613

***Kosmos-613*** (*Космос-613*) bija PSRS *[[Sojuz (kosmosa kuģu sērija)|Sojuz]]* sērijas kosmosa kuģis. Tas orbītā tika palaists  bez apkalpes, lai izmēģinātu modificētās versijas *7K-T* sistēmas.

*Kosmos-613* tika palaists  05:16 *[[Universālais koordinētais laiks|UTC]]* ar nesējraķeti *[[Sojuz (kosmosa kuģu sērija)|Sojuz]]* no Baikonuras kosmodroma 1. starta laukuma 5. palaišanas iekārtas.
Uz zemes kosmosa kuģis nolaidās 1974. gada 29. janvārī, kosmosā pavadot 60 dienas.

## Ārējās saites
* Soyuz 12, 17, 18, 21, 25 — 29, 31 — 40 (7K-T, 11F615A8) Gunter Dirk Krebs