open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Anrepi

thumb|200px|Anrepu dzimtas Vidzemes atzara ģerbonis.
thumb|200px|Grāfu Anrepu-Elmptu ģerbonis.

**Fon Anrepi** () ir vācbaltiešu dzimta, kas 15. gadsimta beigās ieceļoja Livonijā un vēlāk izplatījās Zviedrijā un Krievijā.

## Vēsture
Dzimtas vēsture izsekojama līdz Livonijas ordeņa vasalim Gosvinam Anrepam (ap 1470-1501), kuram piederēja Hummuli muiža (*Hummelshof*) Helmetas pilsnovadā un Cores muiža (*Soorhof*) Lugažu pilsnovadā.
Zviedru Vidzemes laikā 1635. gadā leitnanta Gustava Anrepa dzimtu uzņēma Zviedrijas bruņniecības matrikulā.
Lielā Ziemeļu kara laikā Zviedrijas karaspēka kapteinis Frīdrihs Vilhelms fon Anreps krita krievu gūstā. 1742. vai 1747. gadā dzimtu ierakstīja Vidzemes bruņniecības, bet 1745. gadā Igaunijas bruņniecības matrikulā, 1854. gadā Kurzemes bruņniecības matrikulā.

Krievijas ķeizara Nikolaja I ģenerāladjutants, ģenerālleitnants Jozefs Kārlis fon Anreps (1798—1860) apprecējās ar grāfa Johana fon Elmpta meitu Cecīliju (*Cäcilie Philippine von Elmpt*, 1812-1892) un 1853. gadā saņēma atļauju apvienot abu dzimtu uzvārdus vienā **Anrepi-Elmpti** (*Grafen Anrep-Elmpt*). Svitenes pils četrās telpās viņi izvietoja 193 gleznu kolekciju, kuru pēc grāfienes nāves 1893. gadā pārdeva Ķelnes izsoļu namā.
1855. gadā dzimta ierakstīta Igaunijas bruņniecības matrikulā. Viņu dēls bija ģeogrāfs grāfs Reinholds Anreps-Elmpts (*Reinhold Johann Philipp, Graf Anrep-Elmpt*, 1834-1888).

Svitenes muiža pārgāja Anrepu-Elpmtu dzimtas valdījumā, 1843. gadā tur piedzima viņu meita Marija (*Maria Cäcilie Magdalene von Anrep-Elmpt*, 1843-1925) un 1847. gadā meita Cecīlija, precējusies fon Keizerlinga (*Cäcilie Maria Anna Amalie Elisabeth von Keyserlingk*, 1847-1928).

## Slaveni dzimtas locekļi

Roman Anrep.jpg|Krievijas armijas ģenerālleitnants Heinrihs Reinholds fon Anreps (*Роман Карлович Анреп*, 1760-1807)
Anrep-Elmpt Iosif Romanovitch.jpg|Krievijas kavalērijas ģenerālis grāfs Jozefs Kārlis Anreps-Elmpts (*Иосиф Романович Анреп-Эльмпт*', 1796-1860)
Cecīlija fon Anrepa-Elmpta.jpg|Svitenes grāfiene Cecīlija fon Anrepa-Elmpta (*Cäcilie Philippine von Elmpt*, 1812-1892) 
Reinhold von Anrep-Elmpt.jpg|Reinholds Filips Johans fon Anreps-Elmpts (1834–1888), ceļotājs 
Johan Gabriel Anrep circa 1900 (cropped).png|Johans Gabriels Anreps (1821-1907), zviedru ģenealogs
V K Anrep.jpg|Vasīlijs Anreps (1852-1927), ārsts, Krievijas Impērijas 3. Valsts domes loceklis
Boris Anrep.png|Boriss Anreps (1883-1969), mākslinieks 


## Anrepu muižas Latvijā
* Arakstes muiža (*Arras*, 1795—1797),
* Dīķeru muiža (*Puderküll*, 1801—1804),
* Omuļu muiža (*Homeln*, 1832—1920),
* Plānupes muiža (*Planup*, 1678—1680, 1728—1730),
* Vinkelmaņa muiža (*Winkelmansshof*, 1796—1801).

## Atsauces
Neraizējies, dārgā

**"Neraizējies, dārgā"** () ir 2022. gada ASV psiholoģiskā trillera filma. Filmas režisore ir Olīvija Vailda, scenārija autore Keitija Silbermena. Lomas atveido Florensa Pjū, Harijs Stailss, Olīvija Vailda, Džemma Čana, KiKi Leina, Niks Krolls un Kriss Pains.

Pēc Vaildas debijas režijā ar filmu *[[Booksmart]]* (2019) labajiem panākumiem notika vairāku studiju cīņa par viņas otrās filmas tiesībām, kuras beigās ieguva kinostudija *[[New Line Cinema]]*. Pjū pievienojās aktieru grupai 2020. gada aprīlī, un tā paša gada septembrī Stailss aizstāja Šiu Lebafu galvenā aktiera lomā. Filmēšana sākās Losandželosā oktobrī un ilga līdz 2021. gada februārim. Filmai lielu uzmanību piesaistīja plašsaziņas līdzekļi par pretrunīgajiem ziņojumiem par Lebafa nomaiņas apstākļiem un iespējamiem konfliktiem starp Vaildu un Pjū.

Filmas "Neraizējies, dārgā" pasaules pirmizrāde notika  79. Venēcijas kinofestivālā, bet ASV kinoteātros filmu demonstrē no 23. septembra un to izplata *[[Warner Bros. Pictures]]*. Latvijā filmu demonstrē no 22. septembra. Filma saņēmusi dažādas kritiķu atsauksmes, kas izceļ Pjū aktierspēli, Pauela mūziku un filmas mākslinieka  darbu, bet kritizē scenāriju un Stailsa aktierspēli.

## Atsauces

## Ārējās saites
Hercogs Jēkabs (nozīmju atdalīšana)

**Hercogs Jēkabs** var būt:

## Cilvēki
* Hercogs Jēkabs (1610―1682) ― Kurzemes un Zemgales hercogs (1642―1682).

## Kuģi
* Hercogs Jēkabs (ekskursiju kuģītis) ― Ventspils brīvostas pārvaldei piederošs pasažieru kuģis;
* Hercogs Jēkabs (kuģis) ― Latvijas tirdzniecības flotes kravas motorkuģis.
188. gads

**188. gads** () bija garais gads, kas pēc Jūlija kalendāra sākās pirmdienā.

## Notikumi
* Pūblijs Helvijs Pertinakss kļuva par Romas Impērijas prokonsulu Āfrikā no 188. līdz 189. gadam.
* Karaliene Himiko uzsāka savu valdīšanu Japānā (līdz 248. gadam).

## Dzimuši
* 4. aprīlis — Karakalla, Romas imperators (miris 217. gadā)

## Miruši
* 17. marts — Juliāns, Aleksandrijas pāvests un patriarhs
* Lūcijs Antistijs Burrs — Romas senators (nāvessods)

## Atsauces
Ķemmveidīgā pavārpata

**Ķemmveidīgā pavārpata** () ir graudzāļu dzimtas suga. Tās dabiskais izplatības areāls ir Eirāzijas dienviddaļā, taču suga ir ievazāta arī Eiropas centrālajā un ziemeļu daļā, tostarp Latvijā, kur atsevišķi eksemplāri ir sastopami ceļu un dzelzceļu malās. Arī pamatareālā sastopama atklātās smilšainās un akmeņainās vietās, dažādos uzbērumos.

## Apraksts
Ķemmveidīgā pavārpata ir daudzgadīgs, 30—80 cm garš lakstaugs, kurš veido blīvu velēnu. Augam ir stingrs, stāvs un aplapots stiebrs. Lapas ir 0,3—0,5 cm platas, zaļas vai pelēkzaļas, sarmatainas un nereti ierotītas. Stiebram mezglu ir maz. Lapas maksts vaļēja, mēlīte, 0,1 cm īsa un strupa. Vārpa ir aptuveni 5 cm gara, vārpiņas blīvi izveidotās divās, plakanās rindās, piešķirot vārpai ļoti raksturīgo ķemmveidīgo izskatu. Vārpiņas plēksnes ir lancetiskas, ķīļveidīgas, ar vienu dzīslu, pakāpeniski pāriet akotā. Ārējā zieda plēksne kaila, ar 3 dzīslām un ļoti īsu akotu. Grauda garums ap 0,4 cm. Zied jūnijā un jūlijā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Ferzeni

thumb|200px|Baronu Ferzenu dzimtas ģerbonis.
thumb|200px|Grāfu Ferzenu ģerbonis.
thumb|200px|Ferzenu kapliča Salacgrīvas kapos (ap 1930).
**Fon Ferzeni** () bija vācbaltiešu dzimta, kas 16. gadsimtā ieceļoja Livonijā un vēlāk izplatījās Zviedrijā un Krievijā.

## Vēsture
Dzimtas vēsture izsekojama līdz Lorencam Ferzenam (*Verssen*), kurš 1535. gadā no Pomerānijas ieradās Livonijā, ieprecējās Firstenbergu dzimtā un iegādājās Pajakas un Raikilas (*Raikküla*) muižas Harijas zemē. Zviedru Igaunijas laikā 1674. gadā Ferzeniem piešķīra brīvkungu titulu. Lielā Ziemeļu kara laikā 1712. gadā Reinholds Johans fon Ferzens ieguva grāfa titulu.

1755. gadā dzimtu ierakstīja Vidzemes bruņniecības un Igaunijas bruņniecības matrikulā. 1795. gadā Krievijas Impērijas armijas infantērijas ģenerālim Hansam Heinriham fon Ferzenam piešķīra grāfa titulu. 1855. gadā visiem dzimtas piederīgajiem apstiprināja barona titulu.

## Slaveni dzimtas locekļi

OttoWilhelmvonFersen.jpg|Zviedrijas armijas feldmaršals Oto Vilhelms fon Ferzens (1623-1703)
Hans von Fersen.jpg|Zviedrijas armijas ģenerālleitnants Hanss fon Ferzens (1625-1683)
Porträtt av Fabian von Fersen.jpg|Fabiāns fon Ferzens (1626-1677) Rīgas gubernators, Zviedru Vidzemes ģenerālgubernatora p.i. (1671—1674).
ReinholdJohannVonFersen.JPG|Grāfs Reinholds Johans fon Ferzens (1646-1716)
Georg Engelhard Schröder - Hans von Fersen (1683-1736), count, general lieutenant, president of Svea Court of Appeal, married to Eleonora Margareta Wachtmeister - NMGrh 1819 - Nationalmuseum.jpg|Zviedrijas armijas ģenerālleitnants Hanss fon Ferzens (1683-1736)
Carl Reinhold von Fersen .jpg|Grāfs Karls Reinholds fon Ferzens (1716-1786), Zviedrijas galminieks
Fredrik Axel von Fersen av Gustaf Lundberg (beskuren).jpg|Ģenerālmajors grāfs Fredriks Aksels fon Ferzens (1719-1794)
Ivan Fersen 1.jpg|Krievijas Impērijas armijas ģenerālis grāfs Hanss Heinrihs fon Ferzens (1739—1800) 
Hans Axel von Fersen2.jpg|Ģenerālleitnants grāfs Hanss Aksels fon Ferzens (1755–1810)
Vice Admiral Vasili Nikolayevich Fersen.jpg|Krievijas viceadmirālis Hanss Viljams fon Ferzens (1858—1937)
Fersen EN.jpg|Ēriks fon Ferzens (1877—1927), Krievijas Impērijas Valsts domes pristavs


## Muižas Latvijā
* Zvārtavas muiža
* Guberņas muiža
Vējdzirnavu iela (Rīga)

**Vējdzirnavu iela** ir iela Rīgā, Vidzemes priekšpilsētas Berģu apkaimē. Tā sākas krustojumā ar Rožu ielu un iet līdz pašai Rīgas robežai ar Ropažu novada Garkalnes pagastu, kur tā pārtop par Baložu prospektu. Kopējais ielas garums ir 561 metrs un tā ir klāta ar asfalta segumu. Izveidota 1974. gadā un kopš tiem laikiem ielas nosaukums netika mainīts.

## Ielu savienojumi
Vējdzirnavu iela ir savienota ar šādām ielām:
* Rožu iela (T veida krustojums)
* Acāliju iela (T veida krustojums)
* Melderu iela (T veida krustojums)
* Berģu iela (T veida krustojums)

## Skatīt arī
* Vidzemes priekšpilsēta
* Berģi

## Atsauces
Fati

**Fati** var būt:

* Fati — televīzijas seriāls;
* Ansu Fati (*Ansu Fati*, 2002) — Spānijas futbolists.
Pavārpatas

**Pavārpatas** () ir graudzāļu dzimtas ģints, kuras dabiskais izplatības areāls ir Eiropā un Āzijā, bet sugas ir plaši izplatījušās un naturalizējušās arī Ziemeļamerikā.

## Sugas
Pavārpatu ģintī ir akceptētas šādas sugas un dabiski sastopamie hibrīdi:

* *Agropyron badamense,*
* *Agropyron bulbosum,*
* *Agropyron cimmericum,*
* *Agropyron cristatum* (sinonīms *Agropyron pectinatum*) - ķemmveidīgā pavārpata,
* *Agropyron dasyanthum,*
* *Agropyron desertorum,*
* *Agropyron deweyi,*
* *Agropyron fragile,*
* *Agropyron michnoi,*
* *Agropyron mongolicum,*
* *Agropyron × pilosiglume,*
* *Agropyron tanaiticum,*
* *Agropyron thomsonii,*
* *Agropyron tsukushiense,*
* *Agropyron tsukushiense var. transiens*.

## Galerija

Attēls:Agropyrin dasyanthum (фото Мойсієнко І.І.).jpg|*Agropyron dasyanthum*
Attēls:Agropyron fragile plant.jpg|*Agropyron fragile*
Attēls:Філія ЛПЗ НАНУ "Трьохізбенський степ" Agropyron tanaiticum (ЧКУ) макро.jpg|*Agropyron tanaiticum*
Attēls:Agropyron pectiniforme sl26.jpg|Ķemmveidīgā pavārpata (*Agropyron pectinatum*)


## Atsauces
Ēdstrems

**Ēdstrems** (); sieviešu dzimtē Ēdstrema) ir zviedru cilmes uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:

* Ralfs Ēdstrems (*Ralf Edström*; 1952) — zviedru futbolists;
* Sīgfrids Ēdstrems (*Sigfrid Edström*; 1870—1964) ― zviedru uzņēmējs un 4. Starptautiskās Olimpiskās komitejas prezidents (1942—1952).
Šulci fon Ašerādeni

thumb|200px|Baronu Šulcu fon Ašerādenu dzimtas ģerbonis.
**Šulci fon Ašerādeni** () ir vācbaltiešu dzimta, kas 16. gadsimtā ieceļoja Livonijā un vēlāk izplatījās Zviedrijā un Pomerānijā.

## Vēsture
Dzimtas vēsture Livonijā izsekojama līdz Hermanim Šulcam, kurš Poļu-zviedru kara laikā 1601. gadā kļuva par Zviedrijas armijas pulkvedi un Kokneses pils garnizona komandieri un krita Salaspils kaujā 1605. gadā.
Viņa dēls artilērijas pulkvedis Sīmanis Šulcs (*Simon Schoultz*, ap 1588-1633) kļuva par Aizkraukles pilsnovada stārastu, 1630. gadā saņēma šo pili kā lēni un 1633. gadā krita Trīsdesmitgadu kara kaujā pie Pfafenhofenas Bavārijā.
1674. gadā Zviedrijas karalis Kārlis XI viņa dēlam Mārtiņam Šulcam piešķīra brīvkunga Šulca no Aizkraukles (*Schultz von Ascheraden*) titulu, 1675. gadā ierakstīja Zviedrijas bruņniecības matrikulā un 1679. gadā paaugstināja par ģenerālleitnantu un Skones ģenerālgubernatoru. 1681. gadā viņu iecēla par Ingermanlandes un Keksholmas gubernatoru. Viņa vecākais dēls pulkvedis Kārlis Frīdrihs Šulcs (1656—1728) mantoja Aizkraukles un Skrīveru muižas un kļuva par Zviedru Vidzemes landrātu, bet jaunākais dēls ģenerālleitnants Mārtiņš Sīmanis Šulcs (1660—1730) kļuva par Vismāras un Štrālzundes gubernatoru.
Kārlis Frīdrihs Šulcs fon Ašerādens (1720—1782) kļuva pazīstams ar 1764. gadā izdotajām Aizkraukles zemnieku tiesībām.

1742. gadā dzimtu ierakstīja Vidzemes bruņniecības matrikulā un 1839. gadā Igaunijas bruņniecības matrikulā. 1854. gadā visiem dzimtas piederīgajiem apstiprināja barona titulu.

## Muižas Latvijā
* Aizkraukles pilsmuiža (*Schloß Ascheraden*), (Römershof mit Winterfeldt, Salubben mit Borishof, Pohlsmannland mit Schillingshof nebst Stilben)
* Skrīveru muiža (*Roemershof, Römershof*) ar Veibes muižu (*Winterfeld*), 
** Zalabu muiža (*Selubben*) ar Barišu muižu (*Borgeshof, Borigshof*),
** Šķiliņu muiža (*Schillingshof*), 
* Buļļu muiža (*Bullenhof*), 
* Ērberģes muiža (*Herbergen*), 
* Liezēres muiža (Löser), 
* Slīpes muiža (*Schliepenhof*).
Mija Halīfa

**Mija Halīfa** (, *Miyа̄ Ḵalīfah*, ; dzimusi  Beirūtā, Libānā), agrāk pazīstama kā **Mija Kalista** (), ir Libānas arābu izcelsmes amerikāņu mediju personība, bijusī pornoaktrise un interneta modele.

Viņa sāka darboties pornogrāfijā 2014. gada oktobrī, kļūstot par *[[Pornhub]]* skatītāko pornoaktrisi divu mēnešu laikā. Viņas karjeras izvēle Tuvajos Austrumos tika vērtēta pretrunīgi, īpaši saistībā ar videoklipu, kurā viņa veica seksuālas darbības, valkājot hidžābu.

## Biogrāfija
Mija Halīfa dzimusi Libānā un uzaugusi katoļticīgo ģimenē, ko viņa raksturojusi kā "ļoti konservatīvu". Viņa apmeklēja franču valodas privātskolu Beirūtā, kur apguva angļu valodu. 2001. gadā Dienvidlibānas konflikta dēļ Halīfa kopā ar ģimeni pameta Libānu un pārcēlās uz ASV.

Pēc pārcelšanās uz ASV viņas ģimene dzīvoja Montgomerijas apgabalā, Mērilendā, kur viņa vidusskolā spēlēja lakrosu. Teikusi, ka skolā pret viņu izturējās kā par "tumšāko un dīvaināko meiteni", kas pastiprinājās pēc 11. septembra uzbrukumiem. Viņa apmeklēja Masanutenas militāro akadēmiju Vudstokā, Virdžīnijā, un vēlāk absolvēja Teksasas Universitāti Elpaso, iegūstot mākslas bakalaura grādu vēsturē. Viņa strādāja par bārmeni, modeli un "portfeļu meiteni" vietējā spāņvalodīgā spēļu šovā.

## Populārajā kultūrā
2016. gada novembrī kādā tiešsaistes petīcijā aicināja Donaldam Trampam iecelt Halīfu par nākamo ASV vēstnieci Saūda Arābijā.

2018. gadā muzikālais duets *iLoveFriday* izlaida dziesmu ar nosaukumu *Mia Khalifa*, reaģējot uz viltus tvītu, ko ievietojis kāds *[[Twitter]]* lietotājs, kurš uzdodas par Halīfu. Dziesma kļuva par interneta mīmu pēc tam, kad *[[TikTok]]* lietotnē popularitāti ieguva fragments *hit or miss*. Tajā laikā tas bija Rietumu pasaulē vispazīstamākais *TikTok* mīms, un to izmantoja vairāk nekā četros miljonos *TikTok* videoklipu.

2021. gada izmeklēšanas komisijā par COVID-19 pandēmiju Brazīlijā senators Luiss Karloss Heinze minēja, ka žurnālā *[[The Lancet]]* publicēto pētījumu par hlorokvīna kā COVID ārstēšanas efektivitāti veica uzņēmums, kura pārdošanas vadītāja bija pornogrāfisko filmu aktrise. Atbildot uz to, senators Rendolfe Rodrigess jokojot ierosināja "izsaukt Miju Halifu". Pēc tam Halīfa sociālajā tīklā *Twitter* rakstīja: "Es neesmu ārste, tāpēc neklausieties *[[WhatsApp]]* esošajos medicīniskajos padomos no viltus mīmiem par mani."

## Atsauces

## Ārējās saites

* IAFD profils 
* AFDB profils 
* 
* 
* ''TikTok'' konts
Senegālas basketbola izlase

**Senegālas basketbola izlase** () pārstāv Senegālu starptautiskajā vīriešu basketbolā, un to pārrauga *Federation Senegalaise de basketball*. Senegāla ir piecu zelta medaļu ieguvēja (1968., 1972., 1978., 1980. un 1997. gadā), kā arī seškārtēja sudraba medaļniece un četru bronzas medaļu ieguvēja Āfrikas čempionātā basketbolā. Senegāla bija pirmā Subsahāras Āfrikas komanda, kas kvalificējās vasaras olimpisko spēļu basketbola turnīram.

Komandā ir iekļauti vairāki spēlētāji, kuri ir spēlējuši Nacionālajā basketbola asociācijā, tostarp bijušais Šarlotas "Bobcats" centrs Desaganā Diops un pašreizējais Minesotas "Timberwolves" centrs Gorgui Diengs. Tiek uzskatīts, ka Senegāla kopā ar Nigērijas un Angolas izlasēm ir starp vadošajām Āfrikas komandām.

## Ārējās saites
* https://www.fiba.basketball/federation/Senegal

## Atsauces
Renē Stabsa

**Renē Stabsa** (; dzimusi ) ir bijusī Austrālijas tenisiste un televīzijas komentētāja; bijusī pasaules pirmā rakete ​​dubultspēlēs; sešu *[[Grand Slam (teniss)|Grand Slam]]* turnīru uzvarētāja (četras dubultspēlēs, divas reizes jauktajās dubultspēlēs); WTA finālturnīra uzvarētāja (2001) dubultspēlēs; WTA dubultspēļu čempionāta fināliste (1995); 60 WTA turnīru uzvarētāja dubultspēlēs; Fed kausa fināliste (1993) Austrālijas izlases sastāvā; viena junioru *Grand Slam* turnīra fināliste dubultspēlēs (1988. gada Austrālijas atklātais čempionāts tenisā).

## Statistika
### Grand Slam fināli
#### Sieviešu dubultspēles: 7 (4—3)

### Jauktā dubultspēle: 3 (2–1)

### Vietas ''Grand Slam'' turnīros

#### Dubultspēlēs

|}

## Atsauces
* WTA profils

## Ārējās saites
Amerikāņu gangsteris

**"Amerikāņu gangsteris"** () ir 2007. gada ASV kriminālfilma, kuras režisors ir Ridlijs Skots. Filmā galvenās lomas atveido Rasels Krovs, Denzels Vašingtons, Čūetels Edžiofors, Kuba Gudings jaunākais, Džošs Brolins, Teds Levins, Armands Asante, Džons Orics, Džons Houkss un RZA.

Filma ir daļēji balstīta uz noziedznieka Frenka Lūkasa (Vašingtons), gangstera, kurš ieveda ASV narkotikas, izmantojot ASV militārās lidmašīnas, kas atgriezās no Vjetnamas kara, karjeru, pirms viņu aizturēja detektīvs Ričijs Robertss (Krovs).

"Amerikāņu gangsteris" pirmizrāde notika  un to izplatīja *[[Universal Pictures]]*. Filma saņēma pozitīvas atsauksmes no kritiķiem un nopelnīja 266,5 miljonus ASV dolāru. Filma tika nominēta divām Amerikas Kinoakadēmijas balvām kategorijās "Labākā aktrise otrā plāna lomā" (Rūbija Dī) un "Labākais mākslinieka darbs".

## Atsauces

## Ārējās saites
Trakais Pjero

**"Trakais Pjero"** () ir 1965. gada franču jaunā viļņa drāmas filma, kuras režisors un scenārija autors ir Žans Liks Godārs. Filmā galvenās lomas atveido Žans Pols Belmondo un Anna Karina. Filma ir balstīta uz amerikāņu rakstnieka Laionela Vaita 1962. gada romāna *Obsession*.

Filma stāsta par nelaimīgu precējušos vīrieti Ferdinandu (Belmondo), kurš, ar savu bijušo draudzeni Mariannu (Karina), kuru vajā teroristi, aizbēg no garlaicīgās dzīves Parīzē uz Vidusjūras piekrasti.

"Trakais Pjero" pirmizrāde notika  Venēcijas kinofestivālā. Žurnāla ''Sight & Sound'' 50 visu laiku labāko filmu kritiķu sarakstā filma ierindojās 42. vietā, savukārt režisoru sarakstā tā ierindojās 91. vietā. 2018. gadā BBC veiktajā kritiķu aptaujā, filmu ierindoja 74. vietā no 100 labākajām filmām svešvalodā. "Trakais Pjero" tika izvēlēta kā Francijas kandidatūra par labāko filmu svešvalodā 38. Amerikas Kinoakadēmijas balvai, bet tā netika nominēta.

## Atsauces

## Ārējās saites
Murder by Death

***Murder by Death*** ir 1976. gada ASV kinokomēdija, kuras režisors ir Roberts Mūrs. Filmā galvenās lomas atveido Ailīna Brenana, Trūmens Kapote, Džeimss Koko, Pīters Falks, Aleks Giness, Elza Lančestera, Deivids Nivens, Pīters Selerss, Megija Smita, Nensija Vokera un Estella Vinvuda.

Pieci pasaules izcilākie detektīvi un viņu palīgi tiek uzaicināti uz vakariņām savrupmājā, kur viņiem ir jāatrisina slepkavība, kas notiks pusnaktī. Filma ir parodija par detektīvfilmām un stāstiem, kā, piemēram, Agatas Kristi romānu *[[And Then There Were None]]*. Filmā tiek parodēti tādi varoņi kā Erkils Puaro, Džeina Mārpla, Čārlijs Čans, Niks un Nora Čārlzi un Sems Speids.

*Murder by Death* pirmizrāde notika  un to izplatīja *[[Columbia Pictures]]*. Filma tika izrādīta arī 1976. gada Venēcijas kinofestivālā. Filma saņēma pārsvarā pozitīvas kritiķu atsauksmes.

## Atsauces

## Ārējās saites
Tonijs Skots

**Entonijs Deivids Lītons Skots** (; dzimis , miris ) bija angļu kinorežisors un kinoproducents.

Skots pazīstams ar savām veiksmīgajām asa sižeta un trillera žanra filmām, kā "Labākais šāvējs" (1986), "Beverlihilsas policists 2" (1987), "Pērkona dienas" (1990), "Pēdējais skauts" (*The Last Boy Scout*, 1991), "Īstā mīlestība" (1993), "Mijkrēslis" (1995), "Valsts ienaidnieks" (1998), "Rūdīts ugunī" (2004), ''Déjà Vu'' (2006) un "Neapturamais" (2010).

Tonijs Skots ir jaunākais brālis režisoram Ridlijam Skotam.

## Filmogrāfija

* *[[Loving Memory]]* (1970)
* *[[The Hunger]]* (1983)
* "Labākais šāvējs" (*Top Gun*, 1986)
* "Beverlihilsas policists 2" (*Beverly Hills Cop II*, 1987)
* "Atriebība" (*Revenge*, 1990)
* "Pērkona dienas" (*Days of Thunder*, 1990)
* "Pēdējais skauts" (*The Last Boy Scout*, 1991)
* "Īstā mīlestība" (*True Romance*, 1993)
* "Mijkrēslis" (*Crimson Tide*, 1995)
* "Līdzjutējs" (*The Fan*, 1996)
* "Valsts ienaidnieks" (*Enemy of the State*, 1998)
* "Spiegu spēle" (*Spy Game*, 2001)
* "Rūdīts ugunī" (*Man on Fire*, 2004)
* "Domino" (*Domino*, 2005)
* *[[Déjà Vu (filma)|Déjà Vu]]* (2006)
* "Vilciena 1 2 3 nolaupīšana" (*The Taking of Pelham 123*, 2009)
* "Neapturamais" (*Unstoppable*, 2010)

## Ārējās saites
WTA dubultspēļu čempionāts

**WTA dubultspēļu čempionāts** () ir vairs neeksistējošs ar WTA tūri saistīts tenisa dubultspēļu turnīrs, kas tika spēlēts no 1975. līdz 1997. gadam. Tas notika iekštelpu paklāju kortos no 1975. līdz 1981. gadam un no 1983. līdz 1990. gadam, un āra māla kortos no 1982. gadā un no 1991. līdz 1997. gadam.

Latvijas tenisiste Larisa Savčenko-Neilande divas reizes uzvarējusi šajā turnīrā un vēl divas reizes spēlējusi finālā.

## Rezultāti

## Atsauces
* WTA Results Archive
Alūksnes vidusskola

**Alūksnes vidusskola** bija Alūksnes novada pašvaldības iestāde, kas atradās Kanaviņu ielā 14, Alūksnē. 1.—3. klašu skolēni mācijās Lielā Ezera ielas ēkā, 4.—6. klašu — Kanaviņu ielas ēkā, bet Ernsta Glika Alūksnes Valsts ģimnāzijas ēkā Glika ielā — 7.—12. klašu audzēkņi.

## Izglītības programmas
* Pirmsskolas izglītības programma (01011111)
* Vispārējās vidējās izglītības programma (31016011)
* Pamatizglītības programma (21011111)
* Speciālās pamatizglītības programma izglītojamajiem ar mācīšanās traucējumiem (21015611)
* Speciālās pamatizglītības programma izglītojamajiem ar garīgās attīstības traucējumiem (21015811)

## Vēsture
Skola dibināta 2023. gadā, apvienojot 2011. gadā dibināto Alūksnes novada vidusskolu ar Alūksnes pilsētas sākumskolu. 2025. gadā skola pievienota Ernsta Glika Alūksnes Valsts ģimnāzijai.

## Skolas direktori
* Ilze Līviņa

## Atsauces
Billijs Bremners

**Viljams Džons Bremners** (; dzimis , miris ), pazīstams kā **Billijs Bremners**, bija skotu futbolists un futbola treneris. Spēlējis pussarga pozīcijā, pārstāvējis arī Skotijas futbola izlasi.

Bremners tiek uzskatīts par vienu no ''Leeds United'' visu laiku labākajiem spēlētājiem, pārstāvot komandu no 1959. līdz 1976. gadam, vienā no kluba veiksmīgākajām ērām. No 1965. gada pildījis arī komandas kapteiņa pienākumus. Ar komandu izcīnījis divus Pirmās divīzijas un Otrās divīzijas čempionu titulu, FA kausu, Līgas kausu, *[[FA Charity Shield]]* un divus Starppilsētu gadatirgu kausus. Spēlējis arī 1974–75. gada Eiropas kausa finālā. 2004. gadā viņš tika atzīts par *Leeds United* visu laiku labāko spēlētāju un ārpus *[[Elland Road]]* atrodas viņa statuja.

Vēlāk pārstāvējis arī ''Hull City'' un ''Doncaster Rovers'', jau kā spēlējošais treneris. 1985. gadā atgriezies *Leeds United* un kļuvis par komandas galveno treneri, komandu vadot trīs gadus. 1989. gadā atgriezies *Doncaster Rovers*, bet 1991. gadā beidzis trenera karjeru.

Skotijas futbola izlasi pārstāvējis no 1965. līdz 1975. gadam, kopumā aizvadot 54 mačus un gūstot 3 vārtus. Bijis komandas kapteinis 1974. gada FIFA Pasaules kausā.

## Sasniegumi

### Spēlētāja karjera
**Leeds United**

* Anglijas Pirmā divīzija: 1968–69, 1973–74
* FA kauss: 1971–72
* Anglijas Līgas kauss: 1967–68
* FA Charity Shield: 1969
* Anglijas Otrā divīzija: 1963–64
* Starppilsētu gadatirgu kauss: 1967–68, 1970–71

## Atsauces

## Ārējās saites
Smiltāja kāpuniedre

**Smiltāja kāpuniedre** () ir suga graudzāļu dzimtā. Savvaļā tā ir sastopama jūru un okeāna piekrastē Eiropas ziemeļu, rietumu un dienvidu daļā, kā arī Ziemeļāfrikā. Latvijā smiltāja kāpuniedre ir sastopama retumis un nevienmērīgi (vietām diezgan bieži) Rīgas līča un Baltijas jūras piekrastē.

Veido grupas un audzes smilšainajā kāpu joslā.

## Apraksts
Smiltāja kāpuniedre ir daudzgadīgs, 50—120 cm garš, zilganzaļš lakstaugs ar ložņājošiem sakneņiem, kurš veido blīvu ceru. Stiebrs ir stāvs, spēcīgs, kails un gluds. Lapas ir 0,2—0,5 cm platas, durošas, plātne saritināta. Lapas virspuse ir rievaina, īsi apmatota, apakšpuse — gluda, spīdīga. Maksts ir kaila, vaļēja un rievaina. Lapas mēlīte ir smaila, šķelta līdz pamatam. Ziedkopa — ļoti blīva, iedzeltena, 8—20 cm gara skara, kas atgādina cilindrisku vārpu ar sašaurinātu pamatu un galu. Skaras zariņi blīvi cits pie cita. Vārpiņā viens sāniski saplacināts zieds. Vārpiņas plēksnes vārpiņas garumā, šķautņainas, mala plēvjaina. Ārējā zieda plēksne galā divzobaina, akots ļoti īss. Auglis ir paliels, 0,3—0,6 cm garš grauds. Zied jūnija beigās un jūlijā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Upesciema iela (Rīga)

**Upesciema iela** ir maģistrāla robežiela Rīgā, Vidzemes priekšpilsētas Berģu apkaimē un Ropažu novada Garkalnes pagasta Berģu apdzīvotajā vietā. Tā sākas krustojumā ar Berģu ielu un iet līdz pašai Rīgas robežai, kur beidzas krustojumā ar Tallinas šoseju. Kopējais ielas garums ir 1028 metri, tā ir klāta ar asfalta segumu un sastāv no 2 braukšanas joslām.

Izveidota 1974. gadā un kopš tiem laikiem ielas nosaukums netika mainīts. Iela ved uz Upesciemu, apdzīvotu vieta Ropažu novada Garkalnes pagastā, kam par godu arī nosaukta.

## Ielu savienojumi
Upesciema iela ir savienota ar šādām ielām:
* Berģu iela (T veida krustojums)
* Akmeņu iela (T veida krustojums)
* Maltuves iela (T veida krustojums)
* Baņutas iela (T veida krustojums)
* Tadenavas iela (T veida krustojums)
* Jaunības iela (T veida krustojums)
* Robežu iela (T veida krustojums)
* Madaru iela (T veida krustojums)
* Klāvkaltiņu iela (T veida krustojums)
* Kārļa Egles iela (T veida krustojums)
* Līgo iela (T veida krustojums)
* Pērses iela (T veida krustojums)
* Autoceļš A1

## Sabiedriskais transports
Visas Upesciema ielas garumā kursē 28. maršruta autobusi.

## Skatīt arī
* Vidzemes priekšpilsēta
* Berģi

## Atsauces
Ulža iela

**Ulža iela** ir iela Rīgā, Vidzemes priekšpilsētas Berģu apkaimē. Tā sākas krustojumā ar Berģu ielu un beidzas strupceļā pie Brīvdabas muzeja. Kopējais ielas garums ir 363 metri un tā ir klāta ar asfalta segumu, ielas beigu posms ir bez seguma. Izveidota 1974. gadā un kopš tiem laikiem ielas nosaukums netika mainīts. Nosaukta par godu tēlam no Raiņa lugas "Pūt, vējiņi". Ielā ir savrupmāju apbūve.

## Ielu savienojumi
Ulža iela ir savienota ar šādām ielām:
* Berģu iela (T veida krustojums)
* Zanes iela (T veida krustojums)
* Gatiņa iela (T veida krustojums)
* Baibas iela (T veida krustojums)
* Rijas iela (T veida krustojums)

## Skatīt arī
* Vidzemes priekšpilsēta
* Berģi

## Atsauces
Tota iela

**Tota iela** ir iela Rīgā, Vidzemes priekšpilsētas Berģu apkaimē. Viena no īsākajām un jaunākajām apkaimes ielām. Tā sākas ar strupceļu pie Brīvdabas muzeja un beidzas krustojumā ar Berģu ielu. Kopējais ielas garums ir 89 metri, tai nav seguma. Izveidota 2016. gadā un kopš tiem laikiem ielas nosaukums netika mainīts.

## Ielu savienojumi
Tota iela ir savienota ar šādām ielām:
* Berģu iela (T veida krustojums)

## Skatīt arī
* Vidzemes priekšpilsēta
* Berģi

## Atsauces
Kijivas kņaziste

**Kijivas kņaziste** (senkrievu: *Киевское кънѧжьство*, ) bija viduslaiku austrumslāvu valsts mūsdienu Kijivas pilsētas un Kijivas apgabala teritorijā.

Kņaziste izveidojās Kijivas Krievzemes politiskās sadrumstalotības procesā 12. gadsimta sākumā. Šī procesa rezultātā Kijivas lielkņazu efektīvā vara pakāpeniski samazinājās līdz Kijivas Krievzemes centrālajiem reģioniem (ap tās galvaspilsētu Kijivu), tādējādi veidojot samazinātu kņazu lēni, kas pazīstams kā Kijivas kņaziste. Tā pastāvēja kā neatkarīga valsts līdz 14. gadsimta vidum, tad kā Lietuvas lielkņazistes daļa.

## Teritorija
Kijivas kņaziste atradās abos Dņepras upes krastos, kas robežojas ar Polockas kņazisti ziemeļrietumos, ar Čerņihivas kņazisti ziemeļaustrumos, ar Poliju rietumos un ar Galīcijas kņazisti dienvidrietumos un Polovciešu stepi dienvidaustrumos. Vēlāk Kijivas kņaziste robežojās ar atdalīto Turovas-Pinskas kņazisti ziemeļos un apvienoto Galīcijas-Volīnijas karalisti rietumos.

## Vēsture
Kijivas Krievzemes zemes politiski sadrumstalojās 12. gadsimta sākumā un radās vairākas daļēji autonomas valstis. Kijiva palika valsts kodols un bija garīgās dzīves centrs ar Krievzemes pareizticīgās baznīcas metropolīta biroju Kijivā.

Pēc Mstislava I Vladimiroviča nāves 1132. gadā daļēji autonomās valstis kļuva faktiski neatkarīgas no Kijivas, un tādējādi Kijivas kņaziste izveidojās kā atsevišķa valsts.

Kijivas kņazistes nozīme sāka samazināties. 1150.–1180. gados daudzas tās pilsētas, piemēram, Višhoroda, Kaņiva un Kijivas Bilhoroda, centās iegūt neatkarību kā atsevišķas kņazistes. Vladimiras-Suzdaļas un Galīcijas-Volīnijas Kņazistu rašanās izraisīja Krievzemes politiskā un kultūras centra pāreju, kā arī pilsoņu migrāciju uz tādām pilsētām kā Vladimira un Haliča.

Mongoļu iebrukums Krievzemē atstāja Kijivas kņazisti stipri izpostītā stāvoklī. Pēc iebrukuma tā tagad bija Vladimiras-Suzdaļas lielkņaza Aleksandra Ņevska formālajā valdījumā, kurš savukārt bija mongoļu vasalis. Pēc 1321. gada Irpiņas kaujas Kijivu iekaroja Lietuvas dižkunigaitis Ģedimins, un 1362. gadā tā tika iekļauta Lietuvas dižkunigaitijas sastāvā. Kņaziste formāli pastāvēja kā atsevišķa politiska vienība līdz 1471. gadam, kad tā tika pārveidota par Kijivas vaivadiju.

## Valdnieki

### Lielkņazi un kņazi

## Atsauces
Sodankile

**Sodankile** (, ) ir ciems un pašvaldība Somijas ziemeļos Lapzemes reģionā. Sodankile ir otra lielākā Somijas pašvaldība pēc platības un lielākā, kuras centram nav pilsētas statusa. Lielākā daļa iedzīvotāju (98%) ir somi un 1,3% — sāmi, bet ziemeļsāmu valoda ir otra oficiālā valoda pašvaldībā. Dienvidos no Sodankiles atrodas Sodankiles ģeofiziskā observatorija, kuras pirmsākumi meklējami Pirmajā Starptautiskajā polārajā gadā (1882—1883).

## Vēsture
Senākās cilvēku apmetnes Sodankiles apkārtnē datētas ar aptuveni 5000. gadu p.m.ē. Ap 3. tūkstošgadi p.m.ē. apvidū ienāca sāmi, kas ilgstoši dominēja Sodankilē un apkārtnē. Tie runāja Kemi sāmu valodā. No 16. gadsimta apvidus nonāca Zviedrijas ietekmē, 17. gadsimtā to sāka intensīvi apgūt. No dienvidiem ieceļojušajiem kolonistiem piešķīra nodokļu atbrīvojumu uz 15 gadiem. Tika kristianizēts iepriekš šamaniskais apvidus. 1747. gadā nodibināja atsevišķu Sodankiles pagastu.

1809. gadā Sodankile kā Somijas Lielhercogistes daļa nonāca Krievijas pakļautībā. Turpinājās sāmu pārtautošana un vietējā sāmu valoda faktiski izzuda 19. gadsimta vidū. 19. gadsimta beigās līdz tam tradicionālo ziemeļbriežu lopkopību kā galveno nodarbošanās veidu aizvietoja mežizstrāde; sāka attīstīties transporta infrastruktūra. 1902. gadā pabeidza šoseju no Rovaniemi uz Sodankilu.

Ziemas kara (1939—1940) laikā Sodankile, tāpat kā citi pierobežas ciemi, tika evakuēta. Pēc Maskavas pamiera parakstīšanas 1944. gadā, kad Somija pievienojās Sabiedrotajiem, sākās Somijas un Vācijas Lapzemes karš. Vērmahta atkāpšanās laikā Sodankile tika stipri nopostīta.

Pēc kara ciems tika atjaunots. Apkārtnē attīstījas enerģētika — tika uzbūvētas vairākas hidroelektrostacijas. Pie ciema uzbūvēta Sodankiles lidosta.

## Atsauces

## Ārējās saites
Skuju skvērs

**Skuju skvērs** ir iela Rīgā, Vidzemes priekšpilsētas Berģu apkaimē. Sākas krustojumā ar Lejasciema ielu un beidzas strupceļā. Skuju skvēra kopējais garums ir 87 metri. Izveidots 1974. gadā un kopš tiem laikiem nosaukums netika mainīts. Ielā ir savrupmāju apbūve.

## Ielu savienojumi
Skuju skvērs ir savienots ar šādām ielām:
* Lejasciema iela (T veida krustojums)

## Skatīt arī
* Vidzemes priekšpilsēta
* Berģi

## Atsauces
Raita

**Raita** var būt:

* Robina Raita (*Robin Wright*; dzimusi 1966. gadā), amerikāņu aktrise un režisore,
* Terēza Raita (*Teresa Wright*; 1918—2005), amerikāņu aktrise.

## Skatīt arī
* Raits
Štābs

**Štābs** vai **ģenerālštābs** (no ) ir bruņoto spēku galvenā vadības un kontroles iestāde, kas paredzēta to ikdienas un kara darbības vadīšanai.

Lai gan nosaukums "ģenerālštābs" dažkārt tika attiecināts uz augstāko militāro štābu 18. gadsimtā, iestāde savā modernajā formā parādījās tikai 19. gadsimta sākumā. Prūsijas armijā un citās Eiropas valstīs pēc 1870. gada. ASV Armija 1903. gadā izveidoja ģenerālštābu, Britu armija 1906. gadā, tomēr britu un amerikāņu armijās ģenerālštābs atšķīrās no Prūsijas armijas ar to, ka virsnieki, lai arī bija īpaši kvalificēti, netika apmācīti kā elites korpuss, viņi tika individuāli atlasīti no virsnieku korpusa kopumā, tāpat kā citiem uzdevumiem.

## Atsauces
Lejasciema iela

**Lejasciema iela** ir iela Rīgā, Vidzemes priekšpilsētas Berģu apkaimē. Tā sākas strupceļā pie Juglas ezera un beidzas krustojumā ar Mākoņu un Kārļa Egles ielām. Kopējais ielas garums ir 589 metri, tai nav seguma. Izveidota 1974. gadā un kopš tiem laikiem ielas nosaukums netika mainīts.

## Ielu savienojumi
Lejasciema iela ir savienota ar šādām ielām:
* Skuju skvērs (T veida krustojums)
* Uguns iela
* Berģu iela
* Augstienes iela
* Madaru iela (T veida krustojums)
* Mākoņu iela
* Kārļa Egles iela

## Skatīt arī
* Vidzemes priekšpilsēta
* Berģi

## Atsauces
Andžils Remess

**Andžils Remess** (1938—2022) bija latviešu žurnālists un publicists.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1938. gada 21. augustā Liepājā.
No 1960. līdz 1971. gadam bija Liepājas pilsētas laikraksta "Komunists" korespondents, vēlāk atbildīgais sekretārs, pēc Latvijas neatkarības atjaunošanas laikraksta "Kurzemes Vārds" atbildīgais sekretārs, no 1995. līdz 2015. gadam redaktors.

Līdztekus žurnālsta darbam publicēja Liepājas futbola vēstures apkopojumu "Liepājas futbola spožums un ēnas", autobiogrāfisku darbu "Liepājā, Pasta ielas namiņā", stāstu par rokasbumbas tiesnešiem Jāni Ķuzuli un Andri Vītolu "Koncerts divām svilpēm ar orķestri. 15 gadi pasaules handbola elitē", Raimonda Paula dzīves un daiļrades apkopojumu "Dzīve kā ziņģe", kopā ar Dinu Beltu grāmatu "Liepājas populārās mūzikas stāsti", stāstus par Liepājas bohēmu "Reiz Liepājā...", "Nezināmais Hānbergs", "Liepājas rūdītie", kopā ar Kristīni Pastori – "100 stāstus par Grobiņas novadu", "Kur dvēsele cēlās spārnos. Bohēma Liepājas krogos" un koncertdārza "Pūt, vējiņi!" un festivāla "Liepājas dzintars" vēsturei veltīto izdevumu "Tur, kur dvēsele dzied" un citus darbus.

Miris 2022. gada 26. augustā.

## Pagodinājumi
* Latvijas PSR Nopelniem bagātais žurnālists (1988)
* Goda liepājnieks (2019)

## Atsauces
Kāpuniedres

**Kāpuniedres** () ir neliela ģints graudzāļu dzimtā. Šie augi ir sastopami gandrīz tikai piekrastes smilšu kāpās. To plašās sakneņu sistēmas ļauj tiem izplatīties stipra vēja apstākļos, kā arī palīdz stabilizēt un novērst krasta eroziju. Kāpuniedru sugas ir sastopamas Atlantijas okeāna ziemeļu krastos, kur tās parasti ir dominējošās sugas smilšu kāpās. Ģints nosaukums "*Ammophila*" cēlies no grieķu vārdiem ἄμμος (*ámmos*), kas nozīmē "smiltis", un φίλος (*philos*), kas nozīmē "draugs".

## Sugas
Atkarībā no autora, ģintī ir mainīgs sugu skaits, un tikai divas sugas netiek apstrīdētas: smiltāja kāpuniedre (*Ammophila arenaria*) un *Ammophila breviligulata*. Ģintī ir ierosināts klasificēt arī šādas sugas:

* smiltāja kāpuniedre (*Ammophila arenaria*) — dabiskais izplatības areāls ir Eiropā un Āfrikas ziemeļrietumos.
* *Ammophila baltica* — šobrīd ir identificēta kā hibrīds starp smiltāja kāpuniedri (*Ammophilia* *arenaria*) un slotiņu ciesu *(Calamagrostis epigeios)*. Hibrīds sastopams dažviet Ziemeļeiropā, galvenokārt no Baltijas jūras rietumiem līdz Anglijas austrumiem, un ir pazīstams kā *×&nbsp;Ammocalamagrostis baltica* vai *×&nbsp;Calammophila baltica*.
* *Ammophila breviligulata* — dabiskais izplatības areāls ir Ziemeļamerikas austrumu krastos, tostarp Lielo ezeru krastos.
* *Ammophila champlainensis* vai *Ammophila breviligulata ssp. champlainensis* — sastopama Ontario ezera un Šampleina ezera krastos. Loti līdzīgs *A.* *breviligulata*, un vairāki autori vairs neuzskata par atsevišķu sugu.

## Atsauces


## Ārējās saites
Parka iela (Rīga)

**Parka iela** ir iela Rīgā, Vidzemes priekšpilsētas Berģu apkaimē. Tā sākas pie krustojuma ar Brīvības gatvi un beidzas krustojumā ar Saulcerītes ielu. Kopējais ielas garums ir 82 metri, tā ir viena no īsakajām apkaimes ielām, klāta ar asfalta segumu. Izveidota 1974. gadā un kopš tiem laikiem ielas nosaukums netika mainīts. Ielā ir savrupmāju apbūve.

## Ielu savienojumi
Parka iela ir savienota ar šādām ielām:
* Brīvības gatve (nav tieša savienojuma)
* Saulcerītes iela (T veida krustojums)

## Skatīt arī
* Vidzemes priekšpilsēta
* Berģi

## Atsauces
Oleksandrs Staruhs

**Oleksandrs Staruhs** (ukraiņu: *Олександр Васильович Старух*; dzimis 1973. gada 28. aprīlī Zaporižjā) ir ukraiņu vēsturnieks un politiķis. 2020. gada 18. decembrī viņš tika iecelts par Zaporižjas apgabala gubernatoru, 2023. gada 24. janvārī atbrīvots no amata. Amatā viņš iepriekš atradās no 2008. līdz 2010. gadam.

## Biogrāfija
Staruhs studējis vēsturi Zaporožjas nacionālajā universitātē (1995). Vēstures zinātņu kandidāts (1998), asociētais profesors (2003).

1998. gada Ukrainas parlamenta vēlēšanās Staruhs netika ievēlēts Ukrainas parlamentā no partijas "Ukrainas Tautas kustība" saraksta.

2007. un 2008. gadā Staruhs strādāja Ukrainas prezidenta reģionālās attīstības departamenta sekretariātā.

2008. gada 25. septembrī prezidents Viktors Juščenko iecēla gubernatora pienākumu izpildītāju Staruhu par Zaporižjas apgabala gubernatoru. Janukovičs viņu atlaida no šī amata 2010. gada 18. martā.

Staruham 2012. gada Ukrainas parlamenta vēlēšanās atkal neizdevās iekļūt nacionālajā politikā; kā partijas "Tēvzeme" kandidāts zaudēja 75. vēlēšanu apgabalā, kas atrodas Zaporožjā.

2014. gada Ukrainas parlamenta vēlēšanās Staruhs apvienības "Tēvzeme" nacionālajā vēlēšanu sarakstā ierindojās 49. vietā, taču viņš netika ievēlēts, jo partija ieguva 17 vietas nacionālajā partijas sarakstā un divas vietas vairākuma vēlēšanu apgabalos.

2015. gada Ukrainas pašvaldību vēlēšanās Staruhs tika ievēlēts par Zaporožjas apgabala padomes deputātu no "Tēvzemes" saraksta.

2020. gada 18. decembrī prezidents Volodimirs Zelenskis Staruhu atkal iecēla par Zaporižjas apgabala gubernatoru, 2023. gada 24. janvārī atbrīvots no amata.

Staruhs ir visukrainas apvienības "Tēvzeme" biedrs.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Oficiālais Facebook konts
* Oficiālais Telegram konts
Jaunības iela (Rīga)

**Jaunības iela** ir iela Rīgā, Vidzemes priekšpilsētas Berģu apkaimē un Ropažu novada Garkalnes pagasta Berģu apdzīvotajā vietā. Tā sākas Rīgā krustojumā ar Berģu ielu un beidzas Garkalnes pagastā krustojumā ar Līgo ielu. Ielas garums Rīgas teritorijā ir 353 metri, tai nav seguma. Izveidota 1974. gadā un kopš tiem laikiem ielas nosaukums netika mainīts. Ielā ir savrupmāju apbūve.

## Ielu savienojumi
Jaunības iela ir savienota ar šādām ielām:
* Berģu iela (T veida krustojums)
* Kraujas iela
* Upesciema iela
* Līgo iela (T veida krustojums)

## Skatīt arī
* Vidzemes priekšpilsēta
* Berģi

## Atsauces
2022. gada Pasaules čempionāts šosejas riteņbraukšanā

**2022. gada [[Pasaules čempionāts šosejas riteņbraukšanā]]** notika Vollononā, Austrālijā, no 18. līdz 25. septembrim. Tas bija 95. Pasaules čempionāts un otrā reize, kad tas noticis Austrālijā.

2022. gada februārī UCI paziņoja, ka grupas un individuālajam braucienam tiks pievienota sieviešu U23 kategorija. Šos titulus piešķīra labākajām vecumam atbilstošajām sievietēm sieviešu elites sacensībās, bet atsevišķas sacensības plānots pievienot no 2025. gada.

1. martā *AusCycling* paziņoja, ka Krievijas un Baltkrievijas komandām būs liegta dalība, saskaņā ar Starptautiskās Olimpiskās komitejas rekomendāciju par Krievijas iebrukumu Ukrainā.

## Sacensību kopsavilkums

### Elites grupu sacensības

### U-23 sacensības

### Junioru sacensības

## Latvijas sportistu dalība
Latviju čempionātā augsto izmaksu dēļ pārstāvēja tikai viens riteņbraucējs, elites sportists Emīls Liepiņš. Viņš grupas braucienā finišēja 58. vietā, piedaloties dienas atrāvienā. Pirms čempionāta Latvijas Riteņbraukšanas federācijas pārstāvji kritizēja sporta politiku Latvijā, norādot uz netaisnīgu līdzekļu sadali.

## Medaļu tabula

## Piezīmes

## Atsauces

## Ārējās saites

*
Andris Puriņš

**Andris Puriņš** (1950—2022) bija latviešu rakstnieks un kinoscenārists. Publicējis romānus, īsprozu, scenārijus dokumentālajām un spēlfilmām.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1950. gada 25. martā Rīgā. Mācījās Rīgas 3. vidusskolā un Rīgas pārtikas rūpniecības mehānikas un tehnoloģijas tehnikumā. Strādāja par noliktavas pārzini un krāvēju maizes ražošanas apvienībā “Druva” (1967–1969). 1970. gadā žurnālā “Liesma”  publicēja noveli “Durvis”.
1974. gadā absolvēja studijas Latvijas Valsts universitātes Vēstures un filozofijas fakultātē un strādāja par zinātnisko līdzstrādnieku Paula Stradiņa Medicīnas vēstures muzejā (1974–1979). Papildinājās Maskavas Augstākajos scenāristu kursos (1979–1981) un kopš 1982. gada darbojās kā profesionāls literāts.

Miris 2022. gada 1. septembrī.

## Romāni
* 1977: "Nevaicājiet man neko" 
* 1981: "Zelta zirneklis smejas" 
* 1989: "Bezrūpīgie ceļotāji"
* 1990: "Zilā Jumprava"
* 1992: "Ar skatienu augšup jeb Vampīru sazvērestība" 
* 1994: "Saulesšķēps" 
* 1997: "Neredzamās nāves pieskāriens" 
* 1999: "Mīla un naids Livonijā"
* 2001: "Lāčplēša klejojumi" 
* 2001: "Lielā bērza noslēpums"
* 2002: "Mana dzīve jūsu rokās" 
* 2004: "Brentes pils briljanti" 
* 2005: "Auss no debesīm" 
* 2006: "Divu brāļu divas kaislības" 
* 2008: "Tarzāns Latvijā" 
* 2012: "Brentes pils noslēpumi" 
* 2013: "Brentes pils mistērijas" 
* 2015: "Nāc droši iekšā, brāl!" 

## TV un kinoscenāriji
* 1982: dokumentālā filma "Un tomēr – skaitās" 
* 1986: aktierfilma "Breik-valsis" (neīstenota)
* 1987: TV muzikālā komēdija-farss "Peldētāja Zuzanna" 
* 1992: spēlfilma "Magnetizētāja piektā ziema" (neīstenota)
* 1993: dokumentālā filma "Stāsts par valodu" 
* 1993: dokumentāl filma "Baltijas ceļš" 
* 1995: dokumentālā filma "Kam lai sēžu kamanās" 
* 1997: TV seriāls "Tarzāns Latvijā" (neīstenota)
* 2002: TV raidījumu cikls "Latvija. Ulmaņlaiki" 14 sērijās 
* 2003: spēlfilma "Bezrūpīgie ceļotāji" 
* 2011: spēlfilma "Dancis pa trim"

## Atsauces
Red & White

***Red & White*** ir amerikāņu repera un dziedātāja *[[Lil Uzi Vert]]* trešais EP. EP izlaida *[[Atlantic Records]]* 2022. gada 26. jūlijā. EP ir viņa pirmais solo darbs kopš 2020. gada marta, kad tapa *[[Lil Uzi Vert vs. The World 2]]*.

*Lil Uzi Vert* paziņoja par projektu un atklāja tā vāka mākslas darbu savā *Instagram* kontā 2022. gada 12. jūlijā.

## Izdošana
EP pirmais vadošais singls "SPACE CADET" tika izlaists *Lil Uzi Vert [[SoundCloud]]* profilā 2022. gada 16. jūlijā. Otrais reklāmas singls "I KNOW" tika izdots viņu *SoundCloud* pēc divām dienām. Trešais reklāmas singls "FLEX UP" tika izdots nākamajā dienā.

*Red & White* pēdējais reklāmas singls "HITTIN My SHOULDER" tika izdots, izmantojot *SoundCloud* 2022. gada 20. jūlijā, savukārt EP pirmais singls "SPACE CADET" kļuva pieejams visās straumēšanas platformās.

2022. gada 22. jūlija dažu pirmo stundu laikā, izmantojot *Lil Uzi Vert SoundCloud*, periodiski tika publiskoti vēl pieci ieraksti. Pēc tam dažas stundas vēlāk EP tika izlaists visās straumēšanas platformās, kurā tika izlaisti četri reklāmas singli un iekļauta jauna dziesma "CIGARETTE".

2022. gada 25. jūlijā dziesma "CIGARETTE" tika pievienota EP izlaidumam *SoundCloud*. Nākamajā dienā četri reklāmas singli tika pievienoti EP straumēšanas versijai, un *Lil Uzi Vert* apstiprināja EP ierakstu pabeigšanu pēc tam.

## Dziesmu sarakts

## Atsauces
Kāpumieži

**Kāpumieži** () ir monotipiska graudzāļu dzimtas ģints. Vienīgā šīs ģints suga **Eiropas kāpumiezis** () ir ļoti nevienmērīgi sastopama Eiropā, biežāk kalnu apvidos. Vienlaidu areāls ir teritorijā uz dienvidrietumiem no Latvijas.

Latvijā Eiropas kāpumiezis ir sastopams ļoti reti — ir dažas savrupas atradnes uz areāla ziemeļaustrumu robežas. Sastopams Slīteres nacionālajā parkā un netālajos Dižkalnos, 20 gadsimta beigās atrasts arī Vaiņodes apkaimē, vēlāk arī pie Gaviezes. Tā ir ēncietīga suga, parasti nelielās grupās Zilo kalnu kāples augšdaļā. Slīterē novērota populācijas paplašināšanās.

Suga ir ierakstīta Latvijas Sarkanajā grāmatā 1.kategorijā.

## Apraksts
Eiropas kāpumiezis ir daudzgadīgs, 0,6—1,2 m garš lakstaugs. Tam ir neliels cers, stāvs stiebriņš ar viegli apmatotiem mezgliem. Lapas virspuse arī ir apmatota, mala raupja. Lapas maksts vaļēja, ar sirpjveida austiņām. Vārpa ir 6—13 cm gara, šaura un stāva. To veido pa 3 sakopotas vārpiņas. Vārpiņas plēksnes īlenveidīgas, pāriet akotā. Ārējā zieda plēksne ar garu (līdz 3 cm) akotu. Auglis ir liels, 0,5—0,8 cm garš grauds. Zied jūnija beigās un jūlijā.

## Atsauces
Sojuz MS-22

***Sojuz MS-22 «K. E. Ciolkovskij»*** (*Союз МС-22 «К. Э. Циолковский»*) bija Krievijas kosmosa kuģis apkalpes nogādāšanai uz Starptautisko kosmosa staciju (SKS). Tas orbītā tika palaists 2022. gada 21. septembrī. Decembrī tam ārpusē konstatēja noplūdi no dzesēšanas sistēmas, un tika nolemts tā apkalpi uz zemi atgādāt ar nākamo kuģi. *Sojuz MS-22* uz zemes atgriezās 2023. gada 28. martā.

Kosmosa kuģis nosaukts Krievijas kosmonautikas teorētiķa Konstantīna Ciolkovska vārdā.

## Apkalpe
Kuģa *Sojuz MS-22* apkalpe augšupceļā:

Lejupceļā kosmosa kuģis devās bez apkalpes.

Dublējošā apkalpe:
* Oļegs Konoņenko, komandieris, *Roskosmos*, 
* Nikolajs Čubs, Lidojuma inženieris 1, *Roskosmos*, 
* Lorela Ohara, Lidojuma inženieris 2, *NASA*, 

Sākotnēji pamatapkalpē bija apstiprināta Krievijas kosmonaute Anna Kikina. 2021. gada vasarā kopā ar *Sojuz MS-22* apkalpi sāka gatavoties ASV pārstāvis Fransisko Rubio, bet Anna Kikina devās uz ASV gatavoties lidojumam *[[Crew Dragon]]* kuģī (*[[SpaceX Crew-5]]*).

## Lidojuma gaita
*Sojuz MS-22* tika palaists  13:54 *[[Universālais koordinētais laiks|UTC]]* ar nesējraķeti *[[Sojuz-2.1a]]* no Baikonuras kosmodroma 31. starta laukuma 6. palaišanas iekārtas.
Kosmosa kuģis ar staciju saslēdzās tajā pašā dienā 17:06 *UTC* (aptuveni trīs stundas pēc starta) automātiskā režīmā pie *[[Rassvet (SKS)|Rassvet]]* moduļa.

thumb|left|Izplūstošā "pārslu straume"
15. decembrī 00:45 *UTC* tika pamanīts, ka *Sojuz MS-22* ārpusē izplūst dzesēšanas sistēmas šķidrums. Vēlāk tika konkretizēts, ka dehermetizējies dzesēšanas sistēmas radiators servisa moduļa ārpusē. Nolaižamajā aparātā un orbitālajā nodalījumā temperatūra nostabilizējās uz +30 °C. Citas kļūmes netika konstatētas, bet bija bažas, ka autonomā lidojumā var gadīties kādu sistēmu atteice, tai pārkarstot. Vēlāk speciālisti veica pētījumus un modelēšanu, secinot, ka caurumu radiatorā izsitis meteorīds ar diametru līdz 1 mm.

2023. gada 11. janvārī Krievijas valsts komisija nolēma *Sojuz MS-22* atgriezt uz zemi bez apkalpes. Tā vietā uz SKS februārī tiktu nogādāts kosmosa kuģis *[[Sojuz MS-23]]* bezpilota režīmā, un Sergeja Prokopjeva, Dmitrija Peteļina un Fransisko Rubio uzturēšanās stacijā tiktu pagarināta. Gadījumā, ja staciju būtu steidzami jāatstāj, Rubio dotos mājup ar kosmosa kuģi *[[SpaceX Crew-5]]* (viņš pārnesa savu sēdvietu no *Sojuz* un *Crew Dragon*), bet Prokopjevs un Peteļins izmantotu *Sojuz MS-22* (ar diviem kosmonautiem tam būtu mazāka dzesēšanas slodze).

*Sojuz MS-23* stacijā ieradās 26. februārī, un to tika pārnestas *Sojuz MS-22* apkalpes sēdvietas.

No stacijas *Sojuz MS-22* atvienojās 28. martā 09:57:27 *UTC*. Apkalpes vietā tam bija 218 kg krava (zinātniskie eksperimenti). Zemi nolaižamais aparāts sasniedza 11:45:58 *UTC*, 147 km uz dienvidaustrumiem no Žezkazghanas, Kazahstānā. Lidojuma ilgums — 187 dienas 21 stunda 52 minūtes.

## Atsauces

## Ārējās saites

* «Союз МС-22» № 751 (ISS-67S) astronaut.ru 
* Soyuz-MS 01 — 20 (11F732A48) Gunter Dirk Krebs
Reģenerators

**Reģenerators** (no latīņu *regenerare* — 'atdzīvināt') var būt:

* reģeneratīvais siltummainis;
* reģeneratīvais radiouztvērējs;
* optiskais reģenerators.
Vītis (ģerbonis)

thumb|181x181px|Lietuvas Republikas ģerbonis (no 1990. gada)
thumb|198x198px|Baltkrievijas Republikas ģerbonis (1991. gads)
**Vītis** () jeb **Pahoņa** (, , , rutēņu: *Погоня* — 'pakaļdzīšanās') ir Lietuvas lielkņazistes ģerbonis, ko mūsdienās izmanto kā baltkrievu un lietuviešu nacionālo ģerboni. Lietuvas Republikas, Baltkrievijas Tautas Republikas (1918—1919) un Baltkrievijas Republikas valsts ģerbonis. Pēc Baltkrievijas prezidenta Aļaksandra Lukašenkas 1995. gadā organizētā referenduma, kura rezultātus daudzi eksperti atzīst par viltotiem, Baltkrievijas ģerbonis *Pahoņa* (līdzās ar baltsarkanbalto karogu) tika aizstāts ar modificēto Baltkrievijas PSR simboliku.

Ģerbonis sastāv no sarkana vairoga un uz tā attēlotā kareivja (vīta) uz balta zirga. Labajā rokā kareivis tur paceltu zobenu, bet kreisajā rokā tam ir vairogs (baltā, sarkanā vai zilā krāsā) ar zelta patriarha krustu.

2007. gadā Baltkrievijas oficiālā valdība piešķīra *Pahoņai* nemateriālās kultūrvēsturiskās vērtības statusu. Pēc 2020. gadā notikušajiem protestiem pret valstī vadošo Lukašenkas režīmu ir reģistrēti vairāki gadījumi, kad cilvēki tika aizturēti un vajāti par nacionālās baltkrievu simbolikas (ģerboņa *Pahoņa* un baltsarkanbaltā karoga) izmantošanu.

## Skatīt arī
* Lietuvas ģerbonis
* Baltkrievijas ģerbonis

## Ārējās saites