open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Elles ķēķis

**"Elles ķēķis"** bija neformāla modernistiski noskaņotu latviešu rakstnieku grupa 20. gadsimta 50.—60. gados Ņujorkā.

## Vēsture
"Elles ķēķis" izveidojās 50. gadu vidū Ņujorkā. Savu nosaukumu šī grupa ieguva no Ņujorkas rajona *Hell's kitchen* Manhatanas rietumu pusē netālu no Hudzonas upes ar netīrām, drūmām ielām, kur atradās dzejnieka Linarda Tauna — viena no "elles ķēķinieku" pārstāvjiem — dzīvoklis. Literāti pavadīja laiku gan šajā dzīvoklī, gan apkārtējos krodziņos, tur bieži tika lasīta, pārrunāta un izdzīvota dzeja. Linards Tauns pie "Elles ķēķa" pieskaitīja Ņujorkā un tās apkārtnē dzīvojošos Teodoru Zeltiņu, Gunaru Saliņu, Robertu Mūku, Mudīti Austriņu, Ainu Kraujieti, Baibu Bičoli, Ritu Gāli un Jāni Krēsliņu.

"Elles ķēķis" bija aktīvākā un lielākā latviešu literātu kopiena trimdā, tādēļ to mēdza apmeklēt latviešu literāti no citiem ASV štatiem (piemēram, Aina Zemdega) un citām valstīm. Grupējuma dalībnieki piedalījās daudzos latviešu literatūras lasījumos Ņujorkas apkārtnē un citās pilsētās ASV un Kanādā. Grupējuma pasākumos piedalījās arī gleznotāji Frīdrihs Milts, Sigurds Vīdzirkste, Voldemārs Avens, sākumposmā reizēm arī Rolands Kaņeps un daudzi citi.

Pēc Linarda Tauna nāves neformālās grupas darbība pamazām apsīka.

Par "Elles ķēķa" dalībniekiem uzņemta Ināras Kolmanes dokumentālā filma *Pasaules nepasaule* (2001).

2018. gadā dziedātāja un aktrise Laila Saliņa sniedza "Elles ķēķim" veltītu koncertizrādi "Elles ķēķis: Ņujorka—Rīga" dažādās Latvijas vietās.

2024. gada maijā Rīgā, Drustos un Vecpiebalgā notika festivāls "Gunars Saliņš un Elles ķēķis", tika izdotas jaunas Mudītes Austriņas, Voldemāra Avena un Gunara Saliņa grāmatas.

## Bibliogrāfija
* *Elles ķēķis* [dzejas izlase]. Maijas Kalniņas sakārtojums un priekšvārds. Rīga: Zvaigzne ABC, 2004.
Tanngniostrs un Tanngrisnirs

thumb|250px|Tanngniostrs un Tanngrisnirs 1893. g. "Poētiskās Edas" ilustrācijā.
**Tanngniostrs un Tanngrisnirs** () senskandināvu mitoloģijā ir āži, kas velk dieva Tora ratus. Tors āžus var apēst un nākamajā dienā atdzīvināt, saliekot kaulus uz āžu ādām.

Reiz pēc nakšņošanas atklājas, ka viens no āžiem kļuvis klibs — Tora naktsmāju saimnieka dēls Tjalvi pārsitis kaulu, lai tiktu pie smadzenēm. Tors sadusmojas un grib nogalināt visus mājas iemītniekus, taču beigās tikai paņem Tjalvi un viņa māsu Reskvu sev par kalpiem. Tjalvi pēcāk kļūst par pastāvīgu Tora ceļabiedru.
Lisp

**Lisp** ir loģiskās programmēšanas valoda. Tā tika radīta kā praktisks aprēķinu modelis, kurš pamatojās uz idejām no „*lambda calculus*” funkciju pētīšanas sistēmas. Lisp momentāni ieguva popularitāti kā iecienītākā mākslīgā intelekta programmēšanas valoda. Lisp bija celmlauzis simbolu apstrādei, programmatūras „koka” struktūrai, automātiskajai saglabāšanas vadībai, interpretatoriem, funkcionālajai programmēšanai, objektorientētajai programmēšanai, makroprogrammēšanai u.tml.

Lisp pirmo reizi tika izstrādāta 50. gadu otrajā pusē Masačūsetsas Tehnoloģiju institūtā (MIT).

Par Lisp programmēšanas valodas standartu kļuva Common Lisp, kas tika izstrādāta 80. gados.
Smalltalk

***Smalltalk*** ir objektorientēta, dinamiski rakstāma, atspoguļojoša programmēšanas valoda, kuru izveidoja kompānijas *Xerox PARC* darbinieki A.Keijs, D.Ingalls, T.Kehlers, A.Goldbergs un citi 1970. gadu vidū. Valoda tika izlaista kā *Smalltalk-80* un tā ir tikusi ļoti plaši izmantota kopš tā laika. *Smalltalk* pašlaik tiek aktīvi pilnveidota un tā ir savākusi ap sevi lojālu lietotāju kopienu.

## Ārējās saites
Trigonometrija

**Trigonometrija** ir ģeometrijas nozare, kas apskata sakarības starp trijstūra elementiem - malām un leņķiem, pielietojot trigonometriskās funkcijas. Pamatsakarības starp šīm funkcijām izsaka plaknes trigonometrijas formulas.

## Trigonometrijas pamatelementi

Trigonometriskās funkcijas galvenokārt izmanto saistībā ar taisnleņķa trijstūri, un tās definē šādi:

Par leņķa **[[sinuss|sinusu]]** sauc šī leņķa pretkatetes attiecību pret hipotenūzu.

Par leņķa **[[kosinuss|kosinusu]]** sauc šī leņķa piekatetes attiecību pret hipotenūzu.

Par leņķa **[[tangenss|tangensu]]** sauc šī leņķa pretkatetes attiecību pret tā paša leņķa piekateti.

Par leņķa **[[kotangenss|kotangensu]]** sauc šī leņķa piekatetes attiecību pret tā paša leņķa pretkateti.

## Formulas

Trigonometrija ietver arī vairākas sakarības starp trijstūra elementiem, piemēram, sinusu teorēma 
:\frac{a}{\sin \alpha} = \frac{b}{\sin \beta} = \frac{c}{\sin \gamma} = 2R

vai kosinusu teorēma
:c^2=a^2+b^2-2ab\cos \gamma \,.

## Skatīt arī

* Trigonometriskās funkcijas
* Trijstūris
* Taisnleņķa trijstūris
AIML

**AIML** jeb **''A**rtificial **I**ntelligence **M**ark-up **L**anguage'' ("mākslīgā intelekta iezīmēšanas valoda") ir uz XML bāzēta iezīmēšanas valoda. Tā tika speciāli izveidota, lai palīdzētu radīt A.L.I.C.E. čata botu. Valoda tiek izmantota daudzu balss atpazīšanas programmu izveidē, zināmas arī kā Alicebot.
Prolog

***Prolog*** ir loģiskās programmēšanas valoda. Vārds Prolog ir ņemts no franču valodas *programmation en logique*, kas nozīmē „loģiskā programmēšana”. Šo valodu radīja A. Kolmeauers un R. Kovalskis apmēram 1972. gadā kā alternatīvu *[[Lisp]]* programmēšanas valodām. Tas bija mēģinājums radīt programmēšanas valodu, kura darbotos ar loģiskām izteiksmēm tā vietā, lai pildītu detalizētas instrukcijas.
Baldrs

[thumb|right|''[Baldrs draumar|Baldra sapņi* (1893).]]
*'Baldrs''' () senskandināvu mitoloģijā ir nevainības, skaistuma un jaunības dievs. Baldrs ir āsu dievs, Odina un Frigas dēls. Jaunākajā Edā viņš aprakstīts kā gudrākais un skaistākais no dieviem.

## Mīti
### Baldra nāve
No sapņa uzzinājusi, ka Baldram draud briesmas, Friga liek visām pasaules lietām, augiem un dzīvniekiem zvērēt, ka tie Baldram nekad nenodarīs ko ļaunu. Apzvēr visi, izņemot āmuli (jo tas Frigai šķitis nekaitīgs vai — saskaņā ar citu versiju — bijis pārāk jauns, lai zvērētu). To uzzinājis, Loki no āmuļa uztaisa bultu un dodas uz vietu, kur dievi met Baldram ar dažādiem priekšmetiem, priecādamies par viņa neievainojamību. Tur Loki iedod bultu Baldra aklajam brālim Hodam, un tas Baldru negribot nogalina.

Dievi aiznes Baldra ķermeni uz jūru un to novieto Baldra kuģī. Baldra sieva Nanna aiz skumjām mirst un, tāpat kā Baldra zirgs, tiek novietota blakus Baldram kuģī. Odins izveidotajā sārtā novieto Draupniru, savu gredzenu.

Pēc Frigas lūgšanās Hēla apsola Baldru atbrīvot no mirušo pasaules, ja visas lietas un radības viņu apraudās. Visi tā arī dara, izņemot milzi Toku, kura atsakās raudāt par Baldra nāvi, tāpēc Baldram nākas palikt pazemē. Pēcāk atklājas, ka milze bijusi pārvērties Loki. Dievi viņu notver un piesien pie trim klintīm, bet viņam virs galvas piesien čūsku, kuras inde pil viņam uz sejas. Loki sieva Sigina virs Loki sejas tur trauku, kurā pil inde, taču, kad tas ir pilns, viņai tas jāiztukšo. Tad inde pil Loki uz sejas, un viņš sāpēs lokās, izraisīdams zemestrīces.

## Ārējās saites
E. T. A. Hofmanis

**Ernsts Teodors Vilhelms Hofmanis** (), biežāk pazīstams pēc pseidonīma **E. T. A. Hofmanis** (, dzimis , miris ) bija vācu rakstnieks, komponists, jurists, mūzikas kritiķis, zīmētājs, karikatūrists. Hofmanis tiek uzskatīts par vienu no izcilākajiem vācu romantiķiem un vienu no ietekmīgākajiem XIX gs. autoriem.

Dzimis jurista ģimenē Kēnigsbergā, kur pavadījis arī bērnību. Beidza Kēnigsbergas Universitāti, vēlāk strādāja par ierēdni vairākās Prūsijas (tagad Polijas) pilsētās — Glogavā, Pozenē, Plockā. Strādāja par ierēdni Varšavā, kas tolaik bija Prūsijas sastāvā, līdz to 1806. gadā ieņēma Napoleona karaspēks un prūšu ierēdņi zaudēja darbu. Neilgu laiku padzīvojis Berlīnē, Hofmanis 1808. gadā devās uz Bambergu, kur strādāja vietējā teātrī. Šeit dzīvodams, viņš sāka gūt pirmos panākumus kā literāts. 1813.—1814. gadā strādāja par kapelmeistaru Jozefa Zekondas (*Joseph Seconda*) orķestrī Leipcigā un Drēzdenē (laikā, kad tur notika Drēzdenes kauja). No 1814. gada līdz savai nāvei 1822. gadā strādāja par ierēdni Berlīnē. Šajā, Berlīnes periodā radīja daudzus no saviem pazīstamākajiem darbiem.

Hofmaņa literārajiem darbiem raksturīga ciešs reālistiskā un fantastiskā savijums, groteska un ironija. Tie atstājuši lielu ietekmi uz tādiem nozīmīgiem autoriem kā Nikolajs Gogolis, Čārlzs Dikenss, Edgars Alans Po, Francs Kafka. Latviešu literatūrā no Hofmaņa spēcīgi ietekmējies, piemēram, Marģeris Zariņš.

Nozīmīgi Hofmaņa literārie darbi ir romāni "Velna eliksīri" (*Die Elixiere des Teufels*, 1815—16), "Runča Mura dzīves uzskati" (*Die Lebensansichten des Katers Murr*, 1819—21), stāsti "Smilšu vīrs" (*Der Sandmann*), "Mazais Cahejs, saukts par Cinoberu" (*Klein Zaches, genannt Zinnober*, 1819) u.c. Plaši pazīstama ir pēc Hofmaņa stāstu motīviem veidotā Ofenbaha opera "Hofmaņa stāsti" (*Les contes d'Hoffmann*), kā arī Čaikovska balets "Riekskodis" (*Щелкунчик*) un Delība balets "Kopēlija" (*Coppélia*).

## Ārējās saites
Bilgoraja

**Bilgoraja** () ir pilsēta Polijas austrumos, Ļubļinas vojevodistē, apmēram 80 km no Ukrainas robežas uz dienvidrietumiem no Zamoscas.

Ebreju rakstnieka Izraēla Džošua Zingera (*Israel Joshua Singer*, 1893—1944) dzimtā pilsēta. Viņa brālis bija Nobela prēmijas literatūrā laurāts Īzaks Baševiss Zingers, kurš jaunības dienas arī pavadīja šajā pilsētā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Friga

thumb|250px|"Friga vērpjot mākoņus", Dž. Č. Dolmena glezna.
**Friga** () senskandināvu mitoloģijā ir debesu, laulības, auglības, mīlestības un pavarda dieviete, dieva Odina galvenā sieva. Friga ir "pirmā starp dievietēm". Skandināvu mitoloģijā viņa pamatā saistīta ar sievas un mātes tēlu, taču tās nav viņas vienīgās funkcijas. Frigas funkcijas bieži saistītas arī ar Odina funkcijām — ja neskaita Odinu, viņa ir vienīgā, kas drīkst sēdēt viņa tronī Hlidskjalvā, kopā ar Odinu piedalās mežonīgajās medībās utt. Frigai bija 11 vai 12 pavadones — Eira, dziedēšanas dieviete, Hlina, sargātāja dieviete, Gna, ziņnešu aizgādne, Fulla, auglības dieviete, utt. Iespējams, ka Frigas pavadones ir tikai viņas pašas dažādas manifestācijas. Friga spēj ielūkoties nākotnē, taču redzēto nevienam neizpauž. Viņa ir arī dzemdētāju aizgādne.

Skandināvijā Oriona jostu Oriona zvaigznājā dēvēja par Frigas vērpjamo ratiņu (*Friggerock*). Tiek uzskatīts, ka viņa vērpusi mākoņus.

Viens no svarīgākajiem ar Frigu saistītajiem mītiem ir mīts par viņas dēla Baldra nāvi.

## Frigas atribūti

Par Frigas atribūtiem uzskata vērpjamo ratiņu, vārpstiņu, āmuli un atslēgas. Friga brauc zelta ratos, ko velk divi balti kaķi. Friga cilvēkiem devusi linus.

## Friga un Freija

Pastāv teorija, ka Friga un Freija varētu būt viena un tā pati dieviete.

Friga ir galvenā āsu dieviete, savukārt Freija ir galvenā vānu dieviete. Freija nebija pazīstama Dienvidvācijā, tikai ziemeļos. Abām dievībām ir daudz līdzīga — gan Frigai, gan Freijai bija apmetnis no piekūna spalvām, abas nodarbojās ar izskata izmainīšanu, Friga bija precējusies ar Odinu, savukārt Freija — ar Odu, abām tiek lūgta palīdzība dzemdībās u.tml. No otras puses, dažkārt abas dievietes pieminētas vienā un tajā pašā tekstā.

Ir arī uzskats, ka Friga un Freija (kopā ar Idunu vai Hnosu) varētu būt dieviešu triādes daļa (triāde varētu būt saistīta ar sievieti dažādos dzīves posmos), taču tai nav klasisko triādes iezīmju.

## Ārējās saites
Loki

thumb|250px|Loki un zvejas tīkls 18. gadsimta islandiešu manuskriptā
**Loki** jeb **Lokijs** () senskandināvu mitoloģijā ir āsu cilts dievs, kura rīcība bieži ir ļaunprātīga un viltīga. Loki ir gan dievs, gan jotuns. Pēc savas dabas Loki ir jokdaris. Loki prasmīgi spēj mainīt savu ārējo izskatu un dzimumu. Loki uzskata par Odina antagonistu.

## Izcelsme un ģimene

Loki ir milža Farbautija un Lauvejas dēls. Viņa sieva ir Sigina, un no tās viņam ir divi dēli — Nari un Narvi. No milzes Angrbodas Loki ir trīs bērni — dēmoniskais vilks Fenrirs, pasaules čūska Jormunganda un pazemes valstības valdniece Hēla. Pārvērties par ķēvi, Loki dzemdē arī Odina astoņkājaino zirgu Sleipniru.

## Mīti

Loki saistīts ar ārkārtīgi daudziem mītiem. Pārvērties par ķēvi, viņš apmāna milzi, kurš ceļ sienas apkārt Asgardai, lai tas darbu nepabeigtu laikā un par to nesaņemtu samaksu. Kopā ar Odinu un Hēniru Loki atdzīvina pirmos cilvēkus — Asku un Emblu. Viņš arī palīdz Toram no milža Trima atgūt veseri Mjelniru. Viņš ir galvenais vainīgais Baldra nāvē.

Loki izgudrojis zvejas tīklu.
Hēra

thumb|200px|Hēra
**Hēra** (grieķu *Ἥρα* vai *Ἥρη*) sengrieķu mitoloģijā ir viena no Olimpa dievietēm, Zeva māsa un sieva. Hēra ir Rejas un Krona meita. Valdonīga, untumaina, greizsirdīga dieviete. Hēra ir jaunākā no māsām savā ģimenē, viņai ir trīs jaunākie brāļi — Poseidons, Zevs, Aīds un divas vecākās māsas — Dēmetra un Hestija.

Laulības un precēto sieviešu aizbildne.

Zīmējumos un skulptūrās attēlota kā ziedoša sieviete ar vainagu vai diadēmu.

Seno romiešu mitoloģijā Hērai atbilst Jūnona.

Hēra ir Angelas, Areja, Eileitijas, Enio, Erīdas, Hēbes un Hēfaista māte.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Hēra: Olimpa dievi
Tīrs

[right|250px|thumb|Tīrs ar Fenrīru; [Džons Bauers|Džona Bauera glezna (1911).]]
**Tīrs** () senskandināvu mitoloģijā ir kara un, it īpaši, kaujas dievs. Viņa dieva izcelsme liecina, ka sākotnēji viņš varētu būt ticis uzskatīts par dievu tēvu un panteona galvu. Etimoloģiski Tīrs atbilst grieķu Zevam.

Ragnarokā Tīram jācīnās ar Garmu (abi mirst).

Tīrs pieder pie āsiem, ir Odina (saskaņā ar Jaunāko Edu) vai Hīmira (saskaņā ar Poētisko Edu) dēls.

## Mīti

### Fenrira sasaistīšana

Dievi centās sasaistīt vilku Fenriru, taču viņš sarāva visas ķēdes, ko viņi tam uzlika. Rūķi (cvergi) no sievietes bārdas, kalna saknes, kaķa soļu skaņas, lāča pacietības, zivs elpas un putna siekalām izkala Fenriram ķēdi Gleipniru. Viņi izaicināja Fenriru saraut arī to. Fenrirs, nojauzdams viltību, tam piekrita tikai tad, ja viens no dieviem piekristu uz pārbaudījuma laiku turēt Fenrira mutē roku — kā nodrošinājumu, ka dievi viņu atbrīvos, ja viņam ķēdi neizdosies saraut. Neviens dievs tam nepiekrita, izņemot Tīru. Fenrirs centās saraut ķēdi, taču tā tikai sarāvās arvien ciešāk. Kad dievi atteicās Fenriru atbrīvot, viņš nokoda Tīram roku.
Vladimirs Props

**Vladimirs Props** (; dzimis , miris ) bija Pievolgas vāciešu izcelsmes krievu folklorists — strukturālists. Viņa nozīmīgākais darbs ir "Pasakas morfoloģija" (*Морфология сказки*, 1928). Propa pētījumi ietekmējuši Kloda Levī-Strosa un Rolāna Barta uzskatus. Rietumu pasaulē Props kļuva pazīstams 1950. gados, kad dažādās valodās tika pārtulkota "Pasakas morfoloģija".

Props 1918. gadā beidza studijas Pēterburgas Universitātes Filoloģijas fakultātē. No 1937. gada viņš bija Ļeņingradas universitātes docents, vēlāk — profesors.

## Nozīmīgākie darbi

* "Pasakas morfoloģija" (*Морфология сказки*, 1928)
* "Brīnumpasakas vēsturiskie avoti" (*Исторические корни волшебной сказки*, 1946)
* "Krievu varoņeposs" (*Русский героический эпос*, 1958)
* "Krievu agrārie svētki" (*Русские аграрные праздники*, 1963)

## Ārējās saites
Freirs

[thumb|250px|Freijs jājot ar [Gullinburste|Gullinbursti.]]
**Freijs** ( — 'kungs') senskandināvu mitoloģijā ir auglības dievs (Freijs ir falliska dievība). Viņš valda pār lietu, sauli un lauku auglību. Viņš ir gan miera dievs, gan arī prasmīgs karotājs. Freijs ir vanu dievs. Viņš tiek uzskatīts par skaistāko no vanu dieviem un dēvēts arī par "pasaules dievu". Freiju piesauca auglīgai laulībai.

Ragnarokā Freiju nogalinās uguns milzis Surts (Freijs tajā cīnīsies bez zobena, jo to atdevis Skirnem jeb Skaidrim).

Freija pielūgsmes centrs bija Upsāla.

## Izcelsme un attiecības ar citiem dieviem

Freijs ir Njorda un Skades dēls un Freijas brālis. Sākotnēji Freijs varētu būt bijis saules dievs, savukārt Freija — mēness dieviete.

Freija sieva ir milze Gerda (; saistāma ar zemes iemiesojumu Gerdu), kuru Freijs pamana, apsēdies Hlidskjalvā. Lai viņu iegūtu, Freijam jāatdod Skirnem jeb Skaidrim savs burvju zobens, kurš cīnās pats, "ja prātīgs tas, kurš to cilā". Pēc tam Freijs pieveic milzi Beli ar ragu.

Heimskringlā minēts, ka Freijam un Gerdai bija arī dēls — zviedru ķēniņš Fjolne, kas netika dievišķots).

## Freija atribūti

Freija atribūti ir zelta mežakuilis Gullinburste jeb Zeltsaris, kura spalva mirdz tik spoži, ka apgaismo visu savā ceļā un kuģis Skidbladne jeb Šķillāpstis, kurā var satilpt visi āsi un, tiklīdz uzvilktas buras, rodas ceļavējš; pēc ceļojuma to savukārt var salocīt un aizbāzt aiz jostas.

Asgardā Freijs apmeties Alfheimā.

Freija ieroču nesējs un kalpotājs ir Skirne jeb Skaidris.

## Atsauces
Valkīras

thumb|250px|Stefana Sindinga skulptūra, kurā attēlota valkīra
**Valkīras** ( (vsk.) — 'tā, kas izvēlas kritušos') senskandināvu mitoloģijā ir disijas, kareivīgas sieviešu dzimuma dievības, kas pakļautas Odinam. Valkīras kaujās izvēlas drosmīgākos cīnītājus un aizved tos uz Valhallu, kur tie kļūst par einherijiem (kuri Ragnaroka laikā cīnīsies Odina pusē). Tās piedalās arī uzvaru un nāves sadalē kaujaslaukā. Valkīras uzskatīja par līdzīgām kraukļiem, un tās jāja uz vilkiem (tādējādi, iespējams, rodot skaidrojumu kraukļiem un vilkiem, kas pēc kaujas plosīja mirušos). Daudzos mītos parādās arī noteiktas valkīras, piemēram, Brunhilde vai Sigruna. Atsevišķās dziesmās valkīras ir varoņu iemīļotās.

Valkīras parādās "Sāgā par Njalu", kur auž kara tīklu no cilvēku zarnām un dzied "Derruda dziesmu" (jeb "Valkīru dziesmu").

Daļu mirušo karotāju dvēseļu saņēma Odins, daļu — Freija. Valkīras uzskata par Odina meitām, taču viņu vecāki bieži bija mirstīgie. Valkīras bija nemirstīgas un neievainojamas, kamēr vien palika jaunavas.

Grūti precīzi nošķirt valkīras no nornām (piemēram, Skulda ir gan valkīra, gan norna).
Divkājis

**Divkājis** ir statīvs ar divām kājām, ko lieto kā atbalsta ierīci instrumentam vai ierocim. Tas ir līdzīgs vienkājim vai trijkājim, taču atšķiras gandrīz tikai ar savu kāju skaitu. Tas nodrošina zīmīgu stabilitāti pa divām kustību asīm (mala-mala un lejā-augšā). 
thumb|300px|Vairumam automātisko ieroču ir divkājis, lai palielinātu precizitāti automātiskajā režīmā
## Izmantošana

Divkāji parasti tiek lietoti pie snaiperšautenēm, lai samazinātu to kustību un ļautu šaut precīzāk. Pastāv dažāda veida stiprinājumi pie ieroča. Tie ir redzēti arī uz citiem gara stobra ieročiem, īpaši uz vieglajiem ložmetējiem vai policijas automātiskajiem ieročiem (*SAW*). Ložmetēji ir spējīgi uz ilgstošām šaušanas kārtām, bet tas panākts uz palielināta atsitiena rēķina (kas samazina precizitāti) un palielinātu svaru (ložmetēji ir smagāki, lai labāk reducētu ilgstošās pilnīgi automātiskā režīma kustības). Divkājis atļauj ieroča operatoram atbalstīt ieroci uz zemes, piezemētas sienas vai cita objekta, samazinot operatora nogurumu un ļaujot gūt lielāku precizitāti. Tas ir vienkārši lietojams un arī labi izskatās kopā ar ieroci. Bieži vien divkāji var piestiprināt dažādās ieroča vietās: piestiprinot to stobra galā, tiek gūta lielāka stabilitāte; piestiprinot to smaguma centrā, var gūt lielāku apšaudāmo lauku.
Freija

thumb|250px|Freiju nolaupījuši milži (Artūra Rakema ilustrācija, 1910)
**Freija** ( — 'kundze') senskandināvu mitoloģijā ir auglības, kā arī mīlas un skaistuma dieviete. Freiju saista arī ar dzimumattiecībām, karu, pareģojumiem utt. Sākotnēji Freija pieder pie vāniem, taču pēc tam nonāk pie āsiem.

Freija veic arī valkīras funkcijas — viņa kopā ar Odinu izlemj, kurus karavīrus uzņemt Valhallā (šo funkciju Freija pārņēmusi no Frigas, Odina sievas).

Pastāv uzskats, ka Freija un Friga varētu būt viena un tā pati dieviete, taču ticami, ka tās ir atsevišķas dievietes, kas noteiktos periodos daļēji saplūdušas vienā.

Freiju bieži iekāro gan citi dievi, gan rūķi un jotuni. Šis motīvs ir pamatā daudziem mītiem.

## Izcelsme un attiecības ar citiem dieviem

Freija ir Freira māsa un Njorda un Skadi meita. Saskaņā ar Snorri Sturlusona Edu Freijas vīrs ir Ods, kurš bieži dodas tālos ceļojumos. Freija dodas viņu meklēt (katrā vietā pieņemdama savu vārdu) un neatradusi raud. Viņas asaras pārvēršas "caurspīdīgā zeltā" jeb dzintarā. Freijai un Odam ir divas meitas — Hnosa un Gersimi.

## Freijas atribūti

Freijas atribūti ir apmetnis no vanaga vai ērgļa spalvām (tas ļauj viņai pārvērsties par jebkuru putnu), cvergu darinātā kaklarota Brisingamena (to izgatavoja četri rūķi, kas vēlējās katrs ar viņu kopā pavadīt nakti, kam Freija arī galu galā piekrita; pēc tam Odina uzdevumā kaklarotu nolaupīja Loki, un Odins par to prasīja to pašu samaksu). Freija atkarībā no gadījuma pārvietojas kaķu vilktā pajūgā (kaķi ir lauvu lielumā) vai (dodoties kaujās) uz kaujas mežakuiļa Hildisvina.

Freijas pils Asgardā ir Folkvanga (tajā viņa apmetusies Sesrumnirā).
K (nozīmju atdalīšana)

**[[K]]** ir latīņu raksta burts, kas var apzīmēt arī:

;k
* kilo — SI daudzkārtnis, kas ir 10³ jeb 1000

;K
* Kambodžas IVR kods;
* kālijs — ķīmiskais elements;
* kelvins — temperatūras mērvienība.

## Skatīt arī
* К к — kirilicas burts;
* Κ κ — grieķu alfabēta burts.
CA

**CA** var nozīmēt:
;ca
* Katalāņu valodas ISO 639-1 kods

;Ca
* Kalcija ķīmiskais simbols

;CA
* Kanādas ISO 3166-1 kods
NA

**NA** var būt:
;Na
* Nātrija ķīmiskais simbols

;NA
* Namībijas ISO 3166-1 valsts kods;
* Nīderlandes Antiļu IVR kods;
* Nacionālā apvienība.

;na
* .na — Namībijas augšējā līmeņa domēns
* nauruiešu valodas ISO 639-1 kods
BE

**BE** var būt:
;be
* Baltkrievu valodas ISO 639-1 kods

;Be
* Ķīmiskā elementa berilija simbols

;BE
* Beļģijas ISO 3166-1 valsts kods
SN

**SN** var būt:
;Sn
* Alvas ķīmiskais simbols
* .sn — Senegālas augšējā līmeņa domēns

;SN
* Senegālas ISO 3166-1 valsts kods
Asgarda

[thumb|250px|[Odins ar brāļiem rada Pasauli.]]
**Asgarda** () senskandināvu mitoloģijā ir dievu valstība, apmešanās vieta; tā ir viena no deviņām pasaulēm, kuru radīja Odins un viņa brāļi. Tajā mitinās āsi. Tā ir nošķirta no cilvēku valstības Midgardas. Asgarda atrodas Idavelas laukā. 

Asgardā āsi notur nozīmīgas tikšanās. Vīriešu dzimuma dievi pulcējas Gladsheimā, savukārt dievietes — Vingolfā. Dievi ik dienas arī satiekas pie Urda zem Igdrasila. 

Asgardā ir tikai viena ieeja — tilts Bivrests —, un to sargā Heimdals.

Asgardā atrodas dažādu dievu un būtņu īpašās mītnes, piemēram:
* Valjaskjalva (Odina mītne), 
* Breidablika (Baldra mītne),
* Alfheima (Freira mītne),
* Himinbjorga (Heimdala mītne),
* Trūdheima (Tora mītne),
* Folkvanga (Freijas mītne),
* Valhalla (einheriju mītne) utt.

## Mīti
### Asgardas celšana
Asgardu cēlis ledus milzis Hrimturs, kam par to apsolīta saule, mēness un Freija. Viņam palīdzējis zirgs Svadilfars. Lai milzis darbu nepabeigtu laikā un nesaņemtu samaksu, Loki pārvērties par ķēvi un atrāvis Svadilfaru no darba. Saniknots par krāpšanu, milzis gribējis dieviem atriebties, taču Tors viņu nogalinājis.

## Ārējās saites
Centra rajons (Rīga)

**Centra rajons** ir viens no sešiem Rīgas pilsētas administratīvajiem rajoniem. Centra rajona platība ir 3 km2, bet iedzīvotāju skaits () bija  (vismazākais Rīgā).

Centra rajona robežas ir Daugava (Vanšu tilta trase), Krišjāņa Valdemāra iela, Elizabetes iela, Brīvības iela, dzelzceļš pie Zemitānu stacijas, Aleksandra Čaka iela, Marijas iela, 13. janvāra iela, Daugava (iedomāta līnija pa upes vidu no Dzelzceļa tilta līdz Vanšu tiltam).

## Vēsture
thumb|260px|left|Vecrīga un Centra apkaime ar vāciskajiem vietvārdiem Rīgas kartē (1876).
Centra rajonu no Rīgas centra un Vidzemes priekšpilsētas daļas izveidoja padomju varasiestādes drīz pēc Latvijas okupācijas 1941. gada janvārī kā **[[Kirovs|Kirova]] rajonu**. 

1947. gada 8. oktobrī no Kirova rajona atdalīja Molotova rajonu, kuru likvidēja 1957. gada novembrī, sadalot to starp Kirova, Proletāriešu un Maskavas rajoniem. 1962. gadā Kirova rajonam pievienoja daļu no Maskavas rajona. Pēc Latvijas neatkarības atgūšanas Kirova rajonu pārdēvēja par Centra rajonu.

## Apkaimes
Centra rajonā ietilpst šādas apkaimes:
* Centrs (daļēji Latgales priekšpilsētā, Vidzemes priekšpilsētā un Ziemeļu rajonā)
* Grīziņkalns (daļēji Latgales priekšpilsētā)
* Vecpilsēta jeb Vecrīga

## Skatīt arī
* Rīga
* Tipveida dzīvojamā apbūve Rīgā
* Rīgas Centra rajona ielu uzskaitījums
* Valsts aizsargājamie kultūras pieminekļi Rīgas Centra rajonā

## Atsauces

## Ārējās saites
* Rīgas Centra rajona izpilddirekcija 
* Rīgas vēsturiskais centrs portālā "Cita Rīga"
Vidzemes priekšpilsēta

**Vidzemes priekšpilsēta** (iepriekš Pēterburgas priekšpilsēta, Pēterburgas forštate) ir viens no sešiem Rīgas pilsētas administratīvajiem rajoniem. Vidzemes priekšpilsētas platība ir 57 km2 un iedzīvotāju skaits () bija .

## Apkaimes
Vidzemes priekšpilsētā ietilpst šādas apkaimes:
* Berģi
* Brasa
* Brekši
* Bukulti
* Centrs (daļēji Centra rajonā, Latgales priekšpilsētā un Ziemeļu rajonā)
* Čiekurkalns (daļēji Ziemeļu rajonā)
* Dreiliņi
* Jugla
* Mežciems
* Purvciems
* Skanste (daļēji Ziemeļu rajonā)
* Suži (daļēji, neliela Sužu rietumu daļa ar ūdens teritoriju un neapdzīvotu krasta daļu atrodas Ziemeļu rajonā)
* Teika

## Vēsture
thumb|left|250px|Pēterburgas priekšpilsēta pirms 1812. gada
Vidzemes priekšpilsēta vēsturiski veidojusies no vairākām atšķirīgām Rīgas daļām. 
Zviedru Vidzemes laikā Johans Rodenburgs izstrādāja Rīgas priekšpilsētu nocietinājumu loka plānu ar ielu plānojumu šī loka iekšienē, ko 1652. gadā apstiprināja Rīgas ģenerālgubernators Gustavs Horns. Gar priekšpilsētas ārējo robežu izveidoja nocietinājumus pa tagadējās Dzirnavu ielas gaitu. Lielā Ziemeļu kara laikā priekšpilsētas nodedzināja, ārējā kanāla rakšana netika pabeigta.

1771. gadā izstrādāja Rīgas priekšpilsētas pārplānošanas projektu, kas paredzēja izveidot jaunu nocietinājumu (palisāžu) joslu tagadējās Matīsa ielas apvidū. 1774. gadā priekšpilsētu sadalīja divās administratīvās daļās – Pēterburgas  () un Maskavas priekšpilsētās, kuru robeža tolaik gāja pa tagadējo Krišjāņa Barona ielu. 1812. gada kara laikā Pēterburgas priekšpilsētas ēkas atkal nodedzināja.
 
Pēc kara beigām Rīgas ģenerālgubernators Filipo Pauluči 1813. gadā lika sagatavot priekšpilsētu atjaunošanas plānu. Pēc lēmuma nojaukt Rīgas nocietinājumus Johans Daniels Felsko 1856. - 1857. gadā izstrādāja jaunu priekšpilsētu attīstības projektu. 
Pēc 1888. gada Pēterburgas priekšpilsētu pārdēvēja par Pēterburgas pilsētdaļu (*Petersburger Stadttheil*) jeb "Pēterburgas Ārrīgu" un sadalīja vairākos policijas iecirkņos. Šajā laikā sākās intensīva fabriku būve, kas turpinājās līdz pat kara sākumam 1914. gadā.

1924. gadā Vidzemes priekšpilsētas administratīvajās robežās iekļāva Vecmīlgrāvi, daļu Mangaļsalas un Purvciemu. 1927. gadā Rīgas pilsētas teritorijā tika iekļauts arī Jaunciems.

Pēc Latvijas okupācijas 1941. gada janvārī Vidzemes priekšpilsētu sadalīja **Proletāriešu rajonā** un Staļina rajonā. No 1959. gada novembra līdz 1962. gadam Staļina rajons bijis iekļauts atpakaļ Proletāriešu rajonā, bet no 1962. gada oktobra agrākais Staļina rajons tika atjaunots ar nosaukumu Oktobra rajons.

1974. gadā Proletāriešu rajonam pievienoja tagadējo Sužu, Bukultu un Brekšu teritoriju.

Pēc Latvijas Republikas neatkarības atgūšanas 1991. gadā Proletāriešu rajonu nosauca par Vidzemes priekšpilsētu.

## Skatīt arī
* Rīga
* Tipveida dzīvojamā apbūve Rīgā
* Rīgas Vidzemes priekšpilsētas ielu uzskaitījums
* Valsts aizsargājamie kultūras pieminekļi Rīgas Vidzemes priekšpilsētā

## Atsauces
Hēla (valstība)

thumb|250px|"Odins jāj uz Hēlu", V. G. Kolingvuds (1908)
**Hēla** () jeb **Nīflhēla** (*Niflhel*) senskandināvu mitoloģijā ir veļu valstība, kas atrodas pazemē. Tajā valda htoniskā briesmone Hēla.

Hēla atrodas zem Igdrasila trešās saknes netālu no Hvērgelmīra. Gar tās vārtiem tek upe Gjella. Tiltu pār Gjellu sargā milze Modgūda. Ja uz tilta uzkāpj dzīvs cilvēks, skaņa atbalsojas tā, it kā pāri ietu tūkstotis vīru, savukārt mirušie tam pāriet bez skaņas. Ieeju Hēlā sargā arī dēmoniskais suns Garms. Hēlas jumtu veido savītas čūskas, kuru inde pil uz galvas tiem, kas brien pa apakšā esošajām asins upēm. Hēlas durvis atrodas dienvidos, prom no Asgardas, kas atrodas ziemeļos.

Saskaņā ar Snorri Sturlusona Jaunāko Edu Hēlā nonāk tie, kas nekrīt kaujas laukā, bet gan mirst savā gultā no vecuma vai slimības. Hēlā nonāk arī tie, kas lauzuši zvērestus.
Igdrasils

thumb|250px|19. gadsimta ilustrācija, kurā attēlots Igdrasils
**Igdrasils** () senskandināvu mitoloģijā ir pasaules koks — milzīgs osis, kas savieno deviņas skandināvu kosmoloģijas pasaules. Igdrasila zaros atrodas Asgarda, Alfheima un Vānaheima. Igdrasila stumbrs iet cauri Midgardai, ap kuru atrodas Jotunheima. Zem tās atrodas Svartalfheima. Trīs Igdrasila saknes sniedzas līdz Hēlai, Nīflheimai un Mūspelheimai.

Zem Asgardas saknes atrodas avots Urds (*Urðabrunnr*), pie kura mitinās trīs nornas, pār kurām nav varas pat dieviem un kuras katru dienu aplaista koku. Zem Jotunheimas saknes atrodas Mīmira avots (*Mímisbrunnr*), savukārt zem Hēlas saknes — Hvērgelmīrs. Igdrasila zari sniedzas debesīs, un galotnē sēž ērglis Vedrfjelnirs (*Veðrfolnír*). Nīflheimā Igdrasila saknes grauž pūķis Nidhjegs (Igdrasils vēl stāv tikai tāpēc, ka nornas laista tās saknes ar Urda ūdeni; tas stāvēs līdz Ragnarokam). Pa stumbru skraida vāvere Ratatoska, kas nodod apvainojumus no ērgļa Vedrfjelnira pūķim Nidhjegam un otrādi. Igdrasila mizu ēd arī četri brieži, kas reprezentē vējus.

Ragnaroku pārdzīvos tikai divi cilvēki — Liva un Livtrasirs, kas izglābsies, paslēpjoties Igdrasilā.

## Vārda etimoloģija

Uzskata, ka vārds "Igdrasils" nācis no *ygg* 'briesmīgs' un *drasil* 'zirgs'. *Yggr* varētu būt bijis Odina epitets, un Igdrasils tātad varētu nozīmēt "Odina zirgs" (šī nozīme varētu būt saistīta ar mītu, ka Odins deviņas dienas karājies Igdrasilā, lai atklātu rūnas).

Poētiskajā Edā Igrasils dēvēts arī par Mīmameidu (*Mímameiðr* - 'Mīmira koks'). Iespējams, tas identisks arī ar Leradu (*Læraðr*) — koku, kura lapas un zari noliecas līdz Valhallai un no kura barojas kaza Heidrūna (*Heiðrún*) un briedis Eiktirnirs (*Eikþyrnir*), kas dzīvo uz tās jumta. Heidrūna pēc tam ar savu medaino pienu baro einherijus Valhallā.
Jerda

**Jerda** ( - 'zeme') senskandināvu mitoloģijā ir dieviete un zemes personifikācija. Viņu identificē arī ar Fjorginu vai Hlodinu.

Jerda ir Odina meita un arī sieva. Kopā ar Odinu viņai ir dēls — Tors.
Jormunganda

[thumb|250px|[Henrijs Fuseli|Henrija Fuseli glezna "Cīņa ar jūras čūsku" (1788)]]
**Jormunganda** () jeb **Midgardsorma** (*Miðgarðsormr* - 'Midgardas čūska'), saukta arī par Midgardas čūsku vai Pasaules čūsku, senskandināvu mitoloģijā ir jūras briesmone, dieva Loki un milzes Angrbodas meita. Jormunganda dzīvo pasaules okeānā (kur saskaņā ar Jaunāko Edu viņu iemetis Odins), un viņas ķermenis aptver Midgardu (Jormunganda spēj iekosties pati sev astē).

Jormungandas galvenais ienaidnieks ir Tors. Ar šo motīvu saistīti trīs mīti.

Pirmajā Tors Ūtgardloki pilī cenšas pacelt kaķi, kas patiesībā ir Jormunganda. Toram izdodas pacelt vienu tā ķepu (tas ir neticama spēka pierādījums).

Otrajā mītā Tors, devies zvejot kopā ar Hīmiru, mēģina Jormungandu izcelt no okeāna. No Jormungandas pil inde un asinis, un Tors ar viņu cīnās, taču, kad viņš jau to grasās nogalināt ar savu veseri, Hīmirs nobīstas un pārcērt auklu, aiz kuras Tors to noķēris.

Trešoreiz Tors un Jormunganda cīnās Ragnarokā, kad Jormunganda atstāj okeānu un saindē debesis. Tors Jormungandu nogalina, pasper deviņus soļus un pats mirst no viņas indes.
Mūspella

**Mūspella** () jeb **Mūspelheima** (*Múspellsheimr* - 'uguns zeme') senskandināvu mitoloģijā ir uguns zeme, kas pastāvējusi jau pirms pasaules radīšanas. Mūspellā mitinās uguns milži un viņu valdnieks Surts.

Skandināvu mitoloģijā pasaules rašanās mītā liela nozīme ir Mūspellas uguns un Nīflheimas ledus saplūšanai Ginnungagapā, radot milzi Īmiru. Planētas, komētas un zvaigznes radušās no Mūspellas dzirkstelēm. 

Ragnarokā atvērsies debesis, un Surts ar pārējiem uguns milžiem dosies uz Asgardu, iznīcinot tiltu Bivrestu. Surts sadedzinās pasauli.

## Ārējās saites
Midgarda

[350px|right|thumb|'''''' — [senskandināvu valoda|senskandināvu valodā *à Miðgarði*, kas nozīmē "Midgardā". Rūnu akmens *Sö 56* Sedermanlandē, Zviedrijā.]]
**Midgarda** () senskandināvu mitoloģijā ir cilvēku apdzīvotā pasaules daļa.

Midgardai cauri aug Igdrasils, un to ieskauj pasaules okeāns, kurā mitinās čūska Jormunganda. Midgardu no Jotunheimas atdala siena, kas veidota no milža Īmira uzacīm. Visa Midgarda veidota no šī milža ķermeņa. Ar Asgardu to savieno tilts Bivrests, kuru apsargā Heimdals.

Odins un viņa brāļi Vili un Vē Midgardu radīja pēc cīņas pret ledus milžiem. No milža Īmira ādas viņi radīja zemi, no asinīm un sviedriem — okeānus, no kauliem — kalnus, no matiem — augus, no zobiem — klintis, no galvaskausa — debesjumu. Tā kā radītā zeme bija tumša, viņi devās uz Mūspellu, kur nolaupīja milža Surta zobena dzirkstis, no kurām izveidoja sauli un mēnesi. Tos novietoja divos ratos. Saules ratus velk baltais kumeļš Skins, savukārt mēness ratus — melnais zirgs Hrims (kura soļi rada rasu un salu). Lai saule un mēness pārvietotos pa debesu jumu, tiem pakaļ lika dzīties diviem vilkiem — Skollam un Hati.

Midgardu no jotuniem un Jormungandas sargā Tors.

Midgarda tiks iznīcināta Ragnarokā, kad no okeāna pacelsies Jormunganda, saindēs zemi un jūru; jūra sacelsies pret zemi, un zeme iegrims jūrā.
Nīflheima

**Nīflheima** ( — 'tumšā pasaule') senskandināvu mitoloģijā ir tumsas, miglas un aukstuma pasaule, kurā mitinās hrimtursi (sarmas milži). Nīflheima pastāvēja jau pirms pasaules radīšanas. 

Pasaules izcelšanās laikā no Nīflheimas ledus un Mūspellas (uguns zemes) uguns Ginnungagapā radās milzis Īmirs un govs Audumla. No Īmira savukārt vairāku paaudžu laikā rodas dievi.

Nīflheimā atrodas avots Hvērgelmīrs.
Pilsoņu platforma

**Pilsoņu platforma** (*Platforma Obywatelska, PO*) ir centriski labēja partija Polijā. Partijas līderis ir bijušais Polijas premjerministrs un Eiropas komisijas prezidents Donalds Tusks.

Dibināja 2001. gadā vairāki liberāli noskaņoti politiķi. Partijas līderis ir Donalds Tusks, kurš 2005. gada Polijas prezidenta vēlēšanās otrajā kārtā zaudēja uzvarētājam - Leham Kačiņskim.

## Partijas uzskati

Partija ir par atlikušo valsts uzņēmumu privatizāciju, visiem vienādu nodokļu likmi, vietējo varas iestāžu decentralizāciju, arodbiedrību tiesību samazināšanu, privātas medicīnas attīstību, vienpalātas Seima izveidošanu ar samazinātu deputātu skaitu, ekonomikas apmācības ieviešanu skolās.
Likums un taisnīgums

**Likums un taisnīgums** () ir konservatīva partija Polijā. Šobrīd (2016) tā ir valdošā partija Polijā.

Partiju 2001. gadā dibināja dvīņubrāļi Lehs un Jaroslavs Kačiņski uz labējās politiskās partijas Solidaritātes vēlēšanu akcija (*Akcja Wyborcza Solidarność, AWS*) bāzes.

2005. gada vēlēšanās partija ieguva lielāko balsu skaitu. 2005. gada 23. decembrī Lehs Kačiņskis kļuva par  Polijas prezidentu, bet 2006. gada 14. jūlijā Jaroslavs Kačiņskis kļuva par premjerministru. 2007. gada vēlēšanās partija ieguva 32.1% balsu, taču ierindojās tikai otrajā vietā un nokļuva opozīcijā. 2010. gada 10. aprīlī Lehs Kačiņskis gāja bojā aviokatastrofā. 2015. gada vēlēšanās partija ieguva lielāko balsu skaitu (37.58%) un kļuva par valdošo partiju.

## Partijas uzskati

Kaut arī konservatīva, ekonomiski partija ir drīzāk kreisi noskaņota. Partija ir par valsts iejaukšanos ekonomikas procesos, vairāku sabiedrībai svarīgu nozaru saglabāšanu valsts rokās, ir par valsts garantētu aizdevumu sistēmu mājokļu iegādei un PVN samazināšanu vairākām preču grupām.

Partija balstās uz Romas katoļu baznīcas uzskatiem daudzos jautājumos. Tā ir pret eitanāziju, abortiem, viendzimuma laulībām, par nāvessoda ieviešanu.

Partija deklarē sevi kā niktu cīnītāju pret korupciju.

Ārpolitikā partija ir par labu attiecību uzturēšanu ar ASV, tā atbalstīja Irākas karu. Ir par ES attīstību, strikti ievērojot Polijas intereses.
Genadijs Kotovs

[thumb|Kotovs [2004. gads|2004. gadā]]
**Genadijs Kotovs** (; dzimis ) ir Latvijas krievu izcelsmes politiķis. Rīgas domes deputāts no PCTVL no 2001. līdz 2009. g., ilggadējs Latvijas Cilvēktiesību komitejas līdzpriekšsēdētājs, Krievu skolu aizstāvības štāba sēžu vadītājs.

## Biogrāfija

1983. gadā absolvēja Latvijas Valsts universitātes juridisko fakultāti. 

Līdz 1988. gadam bija LPSR IeM laboratorijas zinātniskais līdzstrādnieks. Laika posmā no 1988—1993. gadam bija Latvijas Agrārās ekonomikas institūta darbinieks. No 1993. līdz 2012. gadam darbojas kā Latvijas Cilvēktiesību komitejas līdzpriekšsēdētājs. No 1998. līdz 2001. gadam bija Tiesisko pētījumu institūta konsultants.

No 2001. līdz 2009. gadam bija Rīgas domes deputāts.

No 2002 līdz 2005. gadam bija Rīgas Īres valdes loceklis, 2003, gadā  iestājās partijā "Līdztiesība". Kopš 2003. gada arī Krievu skolu aizstāvības štāba sēžu vadītājs.

2005. gadā Kotovs tika ievēlēts par partijas "Līdztiesība" un PCTVL frakcijas Rīgas domē priekšsēdētāja vietnieku.

2006. gada martā pret Kotovu tika ierosināts kriminālprocess par 16. martam veltīto skrejlapu izlīmēšanu. Vēl nebeidzoties procesam šajā lietā, dome 16. maijā pieņem lēmumu  Kotovu par to izslēgt no domes Drošības un kārtības jautājumu komitejas. 2006. gada vasarā kriminālprocess pret deputātu tiek izbeigts, Kotovs panāk uzvaru Ņ. Ševanovas lietā pret LR Eiropas Cilvēktiesību tiesas pirmajā instancē un neveiksmīgi pārsūdz  tiesā lēmumu par izslēgšanu no domes komitejas.

Līdz 2007. gadam un no 2008. līdz 2009. gadam bija PCTVL valdes loceklis. 2007. gadā Ševanovas lieta ECT tika izbeigta, atmaksājot iesniedzējai tiesāšanās izdevumus, jo LR piekrita izdot viņai uzturēšanās atļauju.

## Ārējās saites

* *Āboltiņš J.* Portrets: Klusais skolasbērnu aģitators Genādijs Kotovs "Rīgas Balss", 05.03.2004.
Zonhovena

**Zonhovena**



87px|

Iedzīvotāji (2005)19693
Platība39,34 km²
Apdzīvotības blīvums500,59 cilvēki km²
RajonsLimburgas rajons
Mājaslapahttp://www.zonhoven.be
**Zonhovena** ir pašvaldība Limburgas rajonā, netālu no Haseltas Beļģijā.

## Ārējās saites
* Ziņas - Tikai holandiešu valodā
Polijas Republikas Pašaizsardzība

**Polijas Republikas Pašaizsardzība** (*Samoobrona Rzeczypospolitej Polskiej, SO* vai *SRP*) - politiska partija un arodbiedrība Polijā.

1992.gadā dibināja bankrotējis fermeris Andžejs Lepers, kurš arī pašlaik (2006.g) ir partijas harizmātisks līderis. 2006.gadā daļēji atbalsta konservatīvo Likuma un taisnības vadīto mazākuma valdību, paši tajā nedarbojoties. 

Pēc būtības antikapitālistiska partija, kura ir par valsts paternālismu, sevišķi lauksaimniecībā. Naidīgi noskaņota pret ārvalstu investīcijām. Eiroskeptiska partija. Partijas sociālā bāze ir lauku iedzīvotāji.

Pazīstama ar skaļām akcijām gan ārpus parlamenta (lielāko Polijas ceļu bloķēšana 2000.g), gan parlamentā (savu skaļruņu izmantošana, valdības apvainošana kontaktos ar Taleban utt.).
Demokrātiskā kreiso savienība

**Demokrātiskā kreiso savienība** () — viena no Polijas galvenajām kreisajām, sociāldemokrātiskajām partijām. Izveidojās 1991. gadā kā partiju koalīcija. Partija veidojusies galvenokārt no bijušās komunistiskās Polijas apvienotās strādnieku partijas biedriem.

No 1995. gada līdz 2004/5. gadam bija valdošā partija Polijā. Polijas prezidents Aleksanders Kvasņevskis (1995—2005) bija šīs partijas pārstāvis. Arī Polijas premjeri 1995.-1997. un 2001.-2004. gados bija Demokrātiskās kreiso savienības biedri. Partija strauji zaudēja popularitāti, jo tās biedri tika pieķerti vairākos korupcijas skandālos.

Pašreizējais partijas līderis — (*Włodzimierz Czarzasty*).
Polijas ģimeņu līga

**Polijas ģimeņu līga** (*Liga Polskich Rodzin, LPR*) - nacionālistiska, konservatīva partija Polijā.

Nodibinājās 2001.gadā, apvienojoties vairākām partijām. Deklarē sevi par kristīgajiem sociālistiem, tomēr sociālā programma vairāk līdzinās galēji labējam spēkam. Tiek uzskatīts, ka ideoloģiski tuvi ietekmīgajam, konservatīvajam medijam Radio Maryja.

Polijas ģimeņu līga uzsver katolismu, ģimeni un Polijas suverenitāti kā galvenās vērtības. Ir par abortu un eitanāzijas aizliegšanu, nāvessoda atjaunošanu, pret vispārējā militārā dienesta atcelšanu.

Viskonsekventākie pretinieki Polijas dalībai ES no parlamentā ievēlētajām partijām.

Partija agresīvi uzstājas pret homoseksuālisma propagandu.

Partijas līderis ir starpkaru Polijas ievērojamā politiķa Jendžeja Gertiha (*Jędrzej Giertych*) mazdēls Romāns Gertihs (*Roman Giertych*).
Polijas zemnieku partija

**Polijas zemnieku partija** () — agrāra politiska partija Polijā. Viena no vecākajām Polijas politiskajām partijām.

Radās 1895.gadā Austroungārijas teritorijā, un tai bijuši pārstāvji jau Austroungārijas parlamentā Vīnē. Partijas vārds starp pasaules kariem saistīts ar vienu no tā laika ievērojamākajiem Polijas politiķiem — Vincentu Vitosu (*Wincenty Witos*). Vitoss starpkaru Polijā bija vairākkārtējs Polijas premjers un viens no galvenajiem Juzefa Pilsudska politiskajiem pretiniekiem.

Otrā pasaules kara laikā partijas biedrs Staņislavs Mikolajčiks (*Stanisław Mikołajczyk*), bija Polijas emigrācijas valdības vadītājs. Pēc kara viņš atgriezās Polijā politiski mēģinot pretoties komunistu nākšanai pie varas, bet, kad tas neizdevās, pameta valsti.

Polijas zemnieku partija tomēr izdzīvoja visus komunistu valdīšanas gadus, lai arī bija Polijas apvienotās strādnieku partijas satelīts.

1989.gadā partija ietilpa pirmajā nekomunistiskajā Polijas valdībā, tomēr pēc 1995. gada bija reformēto komunistu — Demokrātiskās kreiso savienības sabiedrotie.

Partijas līderis — divkārtējs Polijas premjers (1992, 1992-1995) Valdemārs Pavlaks (*Waldemar Pawlak*).
Valhalla

thumb|250px|Valhalla (Maksa Briknera attēls, 1896).
**Valhalla** () senskandināvu mitoloģijā ir viena no Odina pilīm Asgardā. Tajā mitinās einheriji — kaujās kritušie varoņi, kurus izvēlas valkīras. Uz Valhallu dodas tikai daļa mirušo (citi nokļūst Hēlā, Nīflheimā, Ēgira namā utt. — atkarībā no nāves veida). Valhallā einherijus sagaida Odina dēli Hermods un Brāgi.

Valhallai ir 540 durvis (pa katrām Ragnarokā izsoļos 800 einheriju), sienas no šķēpiem, jumts no vairogiem un soli, ko sedz krūšu bruņas. Bez einherijiem un valkīrām Valhallā mitinās arī gailis Gullinkambi, kurš paziņos par Ragnaroka sākumu.

Valhallā einheriji (kuriem Odina pusē būs jācīnās Ragnaroka kaujā) katru dienu apbruņojas kaujai un piedalās vingrināšanās cīņā, pēc kuras tiek atdzīvināti un atgriežas Valhallā, kur mielojas ar mežakuiļa gaļu un dzer kazas Heidrūnas pienu.

## Skatīt arī
* Debeskalns
Demokrātiskā partija — demokrāti.pl

**"Demokrātiskā partija — demokrāti.pl"** (*Partia Demokratyczna - demokraci.pl*) - sociāli liberāla partija Polijā.

Jauna partija, kura izveidojās 2005. gadā uz partijas Brīvības līga (*Unia Wolności, UW*) (viena no partijām, kura veidojās uz "Solidaritātes" bāzes), kad to bija pametis partijas labējais spārns, izveidojot Pilsoņu platformu. Partijai piebiedrojās arī daļa no Demokrātiskās kreiso savienības biedriem. Neguva panākumus 2005. gada Seima vēlēšanās. Eiroparlamenta deputāti tika ievēlēti no Brīvības līgas.

Partijas goda priekšsēdētājs ir Tadeušs Mazoveckis (*Tadeusz Mazowiecki*) — pirmais Polijas nekomunistiskais premjers 1989. gadā.

## Atsauces
Asks un Embla

[thumb|250px|Aska un Emblas skulptūra [Selvesborja|Selvesborjā, Zviedrija.]]
**Asks un Embla** ( - 'osis', *Embla* - 'goba') senskandināvu mitoloģijā ir pirmie cilvēki. Viņus no jūras krastā atrastiem kokiem radīja Odins un vēl divi dievi — atkarībā no versijas Lodurs (domājams, Loki) un Hēnirs vai Odina brāļi Vē un Vili. Odins viņus atdzīvināja, Vili piešķīra prātu un emocijas, savukārt Vē maņas un runu. 

No Aska un Emblas cēlusies cilvēku cilts, kas apdzīvo Midgardu.
Polijas sociāldemokrātija

**Polijas socialdemokrātija** (*Socjaldemokracja Polska, SDPL*) - kreisi sociāldemokrātiska Polijā.

Izveidojās 2004.gadā, atšķeļoties no Demokrātiskās kreiso savienības pirms 2004.gada Eiroparlamenta velēšanām. Partijas pārstāvji tika ievēlēti Eiroparlamentā, tomēr 2005.gada Seima vēlēšanās panākumus neguva.

Partijas līderis ir bijušais Demokrātiskās kreiso savienības līderis un Seima spīkers Mareks Borovskis (*Marek Borowski*).
Einheriji

[thumb|300px|"Valhalla" ([Emīls Deplers, 1905).]]
**Einheriji** () senskandināvu mitoloģijā ir kritušie varoņi, kas mitinās Valhallā, Odina armija. Einherijus kaujaslaukā izvēlas un Valhallā nogādā valkīras (citi kritušie karotāji nonāk Freijas pilī Sesrumnirā). 

Einheriju skaits ir ārkārtīgi liels, jo Edās teikts, ka Valhallai ir 540 durvju un pa katrām Ragnarokā izies 800 einheriji (tātad einheriju varētu būt 432 tūkstoši). Katru rītu einherijus modina gailis Gullinkambi, un viņi dodas uz Idavelas lauku cīnīties viens pret otru. Vakarā viņi tiek atdzīvināti un dodas dzīrot. Andhrimnirs viņiem gatavo ēdienu no mežacūkas Sēhrimnira gaļas (Sēhrimnirs katru dienu atdzīvojas). Viņi dzer kazas Heidrūnas (kas barojas ar Igdrasila lapām) medalu.

Einheriji atbilst arī Jaunākajā Edā minētajiem hjadingiem, kas viens otru nogalina, bet ko vakarā atdzīvina valkīra Hilda.
Liva un Livtrasirs

thumb|250px|Liva un Livtrasirs (Lorenca Freliha zīmējums, 1895).
**Liva un Livtrasirs** (, *Lífþrasir*) senskandināvu mitoloģijā ir vienīgie cilvēki, kas paliks dzīvi Ragnaroka laikā (viņi patversies, pēc dažādām versijām, Igdrasila zaros vai Hodmimiras birzī). Kad pēc Ragnaroka radīsies jauna pasaule, no viņiem radīsies jaunā cilvēku cilts.
Fāfnirs

[thumb|250px|Fāfnirs sargā zeltu (A. Rekema ilustrācija [Rihards Vāgners|R. Vāgnera operai "Zigfrīds").]]
**Fāfnirs** () senskandināvu mitoloģijā ir pūķis, kas sargā dārgumus. Volsunga sāgā Fāfnirs ir rūķu karaļa Hreidmara dēls, Regīna un Otra brālis. 

Kad Otru nogalina Loki, Hreidmars saņem Andvari zeltu. Fāfnirs un Regīns nogalina Hreidmaru, lai tiktu pie dārgumiem, taču Fāfnirs nolemj, ka vēlas zeltu viens pats un pārvēršas par pūķi. Regīns sūta savu padēlu Sigurdu nogalināt pūķi, kas Sigurdam arī izdodas, taču pēc tam viņš nogalina arī Regīnu, jo uzzina, ka viņš pats plānojis Sigurdu nogalināt pēc zelta atgūšanas.
Fenrirs (mitoloģija)

[thumb|250px|Fenrirs nokodis Tīram roku (18 gadsimta islandiešu [rokraksts|rokraksta ilustrācija)]]
**Fenrirs** ( — 'dūksnāju iedzīvotājs', *Fenrisúlfr*, *Hróðvitnir*) senskandināvu mitoloģijā ir milzīgs vilks, viens no trim htoniskajiem briesmoņiem, ko Loki dzemdējusi milze Angrboda.

Viens no nozīmīgākajiem mītiem par Fenriru ir par viņa sasaistīšanu. Dievi uzzinājuši, ka Loki un Angrbodas bērni radīti viņu bojāejai, tāpēc Odins iemetis Jormungandu pasaules okeānā, bet Hēlu — pazemē. Fenrirs savukārt ticis uzaudzināts āsu vidū (vienīgi Tīrs uzdrošinājies Fenriru barot). Ar laiku Fenrirs kļuvis neiedomājami spēcīgs, un dievi nolēmuši viņu sasiet. Fenrirs pārrāvis visas ķēdes, tāpēc dievi cvergiem lūguši no sievietes bārdas, kalna saknes, kaķa soļu skaņas, lāča dzīslām (ar tām domāti nervi, pacietība), zivs elpas un putna siekalām izkalt Fenriram ķēdi Gleipniru. Fenrirs piekritis, ka viņam Gleipniru uzliek tikai tad, ja kāds no dieviem turētu viņam mutē roku kā nodrošinājumu, ka viņš tiks palaists vaļā, ja nespēs ķēdi saraut. To uzdrošinājies Tīrs, kurš tādējādi zaudējis roku.

Fenrirs tiks brīvībā Ragnarokā, kura laikā aprīs Odinu. Viņu nogalinās Odina dēls Vidars (vai nu iedurot tam zobenu sirdī, vai pārplēšot Fenriru uz pusēm).

Fenriram ir divi dēli — Hati un Skolls, kuri dzenas pakaļ zirgiem, kas ratos velk mēnesi un sauli. Dažkārt Fenrira funkcijas saplūst ar Skolla funkcijām (piemēram, dažkārt minēts, ka Fenrirs dzenas pakaļ saulei vai to aprij).
Garms

[thumb|250px|[Hēla (mītiska būtne)|Hēla un Garms (Johannesa Gērta zīmējums, 1889).]]
**Garms** () senskandināvu mitoloģijā ir milzīgs suns, kurš sargā Hēlu. Garms ir piesiets pie Gnipahelliras alas, taču pirms Ragnaroka no tās atbrīvojas. Ragnarokā viņš un Tīrs cīņā viens otru nogalina.

"Gaišreģes dziesmā" (*Völuspá*), Poētiskās Edas pirmajā daļā, rindiņas "Garms skaļi gaudo / Gnipahelliras priekšā" (*Geyr Garmr mjök / fyr Gnipahelli*) atkārtotas trīsreiz: pēc pirmās reizes sākas Fimbulvintra, pēc otrās milžu iebrukums dievu pasaulē, pēc trešās — jaunas pasaules sākums.

Garms ir vilka Fenrira dubultnieks.
Hēla (mītiska būtne)

thumb|250px|Hēla (Johannesa Gērta zīmējums, 1889).
**Hēla** () senskandināvu mitoloģijā ir veļu valstības Hēlas valdniece. Hēla ir viena no trim htoniskajiem briesmoņiem, ko dievam Loki dzemdēja milze Angrboda.

Jaunākajā Edā aprakstīts, ka Hēlas ēdiens ir izsalkums, nazis — bads, kalps — slinkums, apteksne — nevīžība, gulta — slimība. Puse Hēlas ķermeņa ir miesas krāsā, puse — zilganmelna.

Hēlā nonāk tie, kuri miruši no slimības vai vecuma, kā arī zvērestu lauzēji. Heimskringlā vēstīts, ka Hēla dabūjusi sev vīru, liekot Zviedrijas karalim mirt dabiskā nāvē.

Pastāv uzskats, ka sākotnēji Hēla varētu būt bijusi daudz neitrālāka dieviete, kuras valstībā nonākuši visi mirušie. Par to liecina vārda *Hel* etimoloģija, ko parasti saista ar nāvi un pēcnāves dzīvi. Jāmin arī tas, ka dievs Baldrs un drosminieks Sigurds pēc nāves nonāk Hēlā.