open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Tetrils

Nosaukums
Tetrils

Ķīmiskā formulaC7H5N5O8

Molmasa287,15 g/mol

Blīvums
1730 kg/m3

Kušanas temperatūra129,5&nbsp;°C

Sprādziena siltums4,6 MJ/kg

Detonācijas ātrumsap 7600 m/s


right|thumb|240px|2,4,6-trinitrofenil-N-metilnitramīns.
**Tetrils** (2,4,6-trinitrofenil-N-metilnitramīns) C7H5N5O8 ir jutīga sprāgstviela, kuru lieto detonatoriem. To iegūst, nitrējot N,N-dimetilanilīnu ar sērskābes un slāpekļskābes maisījumu. Tetrils ir balta, gaisā dzeltējoša kristāliska viela ar kušanas temperatūru 129oC un blīvumu 1730 kg/m3. Ūdenī nešķīst, šķīst acetonā un benzolā. Tetrila molekula satur 4 nitrogrupas, tāpēc to nosauca par tetrilu.

## Ārējās saites
Pikrīnskābe

**Pikrīnskābe** (2,4,6-trinitrofenols, TNP, C6H2(NO2)3OH) ir dzeltena, kristāliska indīga viela ar ļoti rūgtu garšu. No tā cēlies vielas nosaukums ( (*pikros*) — 'rūgts, ass').

## Iegūšana
Pikrīnskābi var iegūt, nitrējot fenolu, benzolu vai acetilsalicilskābi ar sērskābes un slāpekļskābes maisījumu. Par izejvielu lietojot salicilskābi, tās karboksilgrupa atšķeļas, veidojot fenolu un oglekļa dioksīdu. Par izejvielu lietojot acetilsalicilskābi, vispirms atšķeļas etiķskābe un tālāk process notiek tāpat, kā ar salicilskābi.

## Īpašības
Pikrīnskābe ir samērā spēcīga skābe, veido sāļus (**pikrātus**) ar metāliem un daudzām organiskām vielām. Kālija pikrāts ir viens no retajiem grūti šķīstošajiem kālija sāļiem. Amonija pikrāts ir relatīvi stabils (tam vajag diezgan spēcīgu detonatoru), bet tas tāpat var reaģēt ar metāliem, veidojot nestabilus metālu pikrātus.

## Izmantošana
Pikrīnskābi var izmantot par sprāgstvielu. Pirms 1. pasaules kara to ļoti plaši lietoja artilērijas šāviņu pildījumam ar nosaukumiem *melinīts, lidīts, šimoza*. Pikrīnskābe reaģē ar metāliem, veidojot sāļus — pikrātus, tie ir vēl nestabilāki par pašu pikrīnskābi (tas dažkārt izraisīja ar pikrīnskābi lādētas munīcijas patvaļīgas eksplozijas). Pikrīnskābi agrāk lietoja arī par dzelteno krāsvielu.
Analītiskajā ķīmijā pikrīnskābes sāļus lieto kālija un nātrija noteikšanai.

left|thumb|200px|Pikrīnskābe
Visagina

**Visagina** () ir pilsēta un pašvaldības centrs Lietuvas ziemeļaustrumos, netālu no Drūkšu ezera un robežas ar Latviju un Baltkrieviju. Vairāk nekā puse (55%) pilsētas iedzīvotāju ir krievi.

## Vēsture
Līdz 1426. gadam mūsdienu Visaginas pilsētas teritorija atradās Livonijas ordeņa valsts Dinaburgas komturejas teritorijā, pēc tam Lietuvas dižkunigaitijas, no 1561. gada Polijas-Lietuvas kopvalsts Viļņas vaivadijas sastāvā. No 1772. gada Krievijas impērijas Lietuvas guberņas (1796—1801), vēlāk Viļņas guberņas sastāvā. No 1922. līdz 1939. gadam Polijas Viļņas apgabala teritorijā.
Veidojusies kā 2009. gadā slēgtās Ignalinas AES (atradās 6 kilometru attālumā) darbinieku un strādnieku pilsēta. No 1975. līdz 1991. gadam pilsētas nosaukums bija **Sņečkus** (*Sniečkus*), par godu Lietuvas kompartijas ilggadīgajam sekretāram (no 1940. līdz 1974. gadam) Antanam Sņečkum (*Antanas Sniečkus*, 1902-1974).

## Novadnieki
* Alina Orlova (dzimusi Orlovska, 1988), dziedātāja

## Ārējās saites
* 

## Atsauces
Krievijas Federācijas Bruņotie spēki

thumb|Krievijas Federācijas Bruņoto spēku emblēma
**Krievijas Federācijas Bruņotie spēki** () sastāv no 3 bruņoto spēku veidiem: Sauszemes spēkiem, Jūras spēkiem un Gaisa spēkiem, kā arī no 3 patstāvīgām bruņoto spēku vienībām: Kosmiskā karaspēka, Stratēģiskā Raķešu karaspēka un Gaisa desanta spēkiem. Bruņotajiem spēkiem ir karabāzes Sīrijā un vairākās NVS valstīs, tie tiek izvietoti arī okupētajās teritorijās Ukrainā.

Augstākais Virspavēlnieks — Krievijas prezidents (kopš 2012. gada — Vladimirs Putins). Organizatoriski Bruņotos spēkus vada KF Aizsardzības ministrija (ministrs — Andrejs Belousovs).

## Struktūra

### Sauszemes karaspēks
300px|thumb|Sauszemes karaspēka galvenais štābs Maskavā
Sauszemes spēkos ietilpst karaspēka veidi:
* Motorizēto strēlnieku karaspēks
* Tanku karaspēks
* Raķešu karaspēks un artilērija
* Sauszemes spēku pretgaisa aizsardzības karaspēks
* Īpašais karaspēks un dienesti

### Aviācijas un kosmosa spēki
* Gaisa spēki
** Tālas darbības rādiusa aviācija
** Frontes aviācija
** Armijas aviācija
** Militārā transporta aviācija
** Speciālā aviācija
** Pretgaisa raķešu karaspēks
** Radiotehniskais karaspēks

### Gaisa un pretraķešu aizsardzības karaspēks

### Kosmosa spēki

## Kara flote
* Zemūdens spēki
* Virsūdens spēki
* Jūras aviācija
* Piekrastes karaspēks

## Speciālie karaspēka veidi

### Stratēģiskie raķešu spēki

### Gaisa desanta karaspēks

### Īpašie spēki

## Taktiskās kaujas grupas
2010. gadā pēc kara ar Gruziju Krievijas Bruņotos spēkus sāka pārformēt bataljona līmeņa taktiskajās kaujas grupās (BTG), kas parasti sastāv no mehanizēto kājnieku bataljona, ko atbalsta pretgaisa aizsardzības spēki, artilērija, inženieri un loģistikas vienības. Kaujas laukā BTG var izvērst pašpietiekamas operācijas apmēram 250 kilometru attālumā.
Katru BTG veido apmēram 600—800 virsnieku un kareivju, aptuveni trešā vai ceturtā daļa ir kājnieki. Parasti šādai BTG papildus ir norīkota tanku rota un raķešu artilērijas sistēmas.
BTG rīcībā ir apmēram 10 T-72B3, T-80 vai T-90 tanki un 40 BMP-2 vai BMP-3 kājnieku kaujas mašīnas. BTG var būt bruņota ar mīnmetējiem, pašgājējartilēriju, ugunsmetējiem, raķešu artilēriju un pretgaisa aizsardzības sistēmām “Pantsir S-1” vai “Buk”. BTG pievienotas ir arī medicīniskās palīdzības, štāba un apgādes vienības.

Oficiāli Krievijas Bruņotajos spēkos ir 170 BTG.

## Dienesta pakāpes

Karavīrus atbilstoši dienesta pakāpēm iedala šādās grupās:

## Skatīt arī
* Krievijas Impērijas armijas dienesta pakāpes

## Atsauces

## Ārējās saites

* Krievijas Aizsardzības ministrija
Kārlis V Hābsburgs

**Kārlis V** (; dzimis  Gentē, miris  Justes klosterī Estremadurā), bija Hābsburgu dinastijas Svētās Romas impērijas ķeizars (1519—1556) un Austrijas lielhercogs (1519—1521), kā arī pirmais apvienotās Spānijas karalis (1519—1556) kā **Karloss I** (). Viņam bija arī Romiešu karaļa, Itālijas karaļa un Burgundijas hercoga tituls (pēdējais no tiem ļāva valdīt Hābsburgu Nīderlandē).
Viens no sava laika varenākajiem valdniekiem Eiropā. Tieši vai pastarpināti valdīja mūsdienu Spānijā, Beļģijā, Nīderlandē, Dienviditālijā, Austrijā un Vācijā.

## Dzīvesgājums
[thumb|left|Kārļa V mantotās [Hābsburgu dinastijas zemes — Kastīlija, Aragona, Burgundija, Austrija]]Dzimis 1500. gadā Flandrijā Kastīlijas Filipa I un Huanas Trakās ģimenē kā vecākais dēls. Pēc tēva nāves 1506. gadā viņš kļuva par Burgundijas hercogu.

1516. gadā viņš kļuva par pirmo apvienotās Spānijas karali, kam priekšnoteikums bija viņa vecvecāki mātes līnijā Kastīlijas Izabella I un Aragonas Ferdinands II. Spānijā valdīja kopā ar māti Huanu Trako, kura sirga ar mentālu saslimšanu. Tādējādi Kārlis V kļuva par valdnieku arī Kastīlijai piederošajās Amerikas kolonijās un Dienviditālijā (Neapolē, Sicīlijā, Sardīnijā), pār kuru valdīja Aragona. Pēc vectēva Maksimiliāna I nāves 1519. gadā Kārlis tika izvēlēts par Svētās Romas imperatoru.

Kārlis V prata vairākas valodas un uzskatīja sevi par visas kristīgās pasaules svarīgāko valdnieku. Viņa laikā spāņu konkistadori Ernans Kortess un Fransisko Pisarro iznīcināja attiecīgi Acteku impēriju un Inku impēriju Amerikā. Kārļa V valdīšanas laikā Hābsburgu monarhija kļuva par vēsturē pirmo Transatlantijas impēriju. Savas valdīšanas laikā Kārlis V karoja ar Franciju un Osmaņu impēriju.

Cenšoties iznīdēt Vācijā aizsākušos reformāciju, pēc Augsburgas miera Kārlis V bija spiests atteikties no troņa.

## Ārējās saites
Filips II

**Filips II** var būt:

* Filips II (Φιλιππος) (382 p.m.ē.-336 p.m.ē.) — Maķedonijas karalis, Maķedonijas Aleksandra tēvs;
* Filips II Augusts (1180 — 1223) — Franku karalis (līdz 1204), Francijas karalis (no 1190); 
* Felipe II, arī **Filips II** (Felipe II de Habsburg) (1527-1598) - Spānijas karalis.

## Sk. arī
* Filips
Krievijas Impērijas armijas dienesta pakāpes

**Krievijas Impērijas armijas dienesta pakāpes** bija Krievijas Impērijas un Krievijas Republikas bruņotajos spēkos lietotas dienesta pakāpes līdz Oktobra revolūcijai. Sākotnēji tika lietotas arī Latvijas armijā līdz 1919. gada 28. februārim, kad ar apsardzības ministra pavēli Nr. 13 tās tika atceltas.

## 1884. — 1917. gads


 
  **Kategorija**
  **Kājnieki**
  **[[Kavalērija]]**
  **[[Kazaks (pakāpe)|Kazaki]]**
  **[[Artilērija]]**
 
  Zemākās pakāpes*Нижние чины*
  Ierindnieks*Рядовой*
  Ierindnieks*Рядовой*
  Kazaks*Казак*
  Kanonieris*Канонир*
  Jefreitors*Ефрейтор*
  Jefreitors*Ефрейтор*
  Prikaznijs*Приказный*
  Bombardieris*Бомбардир*
 
  Apakšvirsnieki*Унтер-офицеры*
  Jaunākais unteroficieris*Младший унтер-офицер*
  Jaunākais unteroficieris*Младший унтер-офицер*
  Jaunākais urjadņiks*Младший урядник*
  Jaunākais feijerverkers*Младший фейерверкер*
  Vecākais unteroficieris*Старший унтер-офицер*
  Vecākais unteroficieris*Старший унтер-офицер*
  Vecākais urjadņiks*Старший урядник*
  Vecākais feijerverkers*Старший фейерверкер*
  Feldfēbelis*Фельдфебель*
  Vahmistrs*Вахмистр*
  Vahmistrs*Вахмистр*
  Feldfēbelis*Фельдфебель*
  Apakšpraporščiks*Подпрапорщик*
  -
  Apakšhorunžijs*Подхорунжий*
  Apakšpraporščiks*Подпрапорщик*
  Zaurjadpraporščiks*Зауряд-прапорщик*
  -
  -
  Zaurjadpraporščiks*Зауряд-прапорщик*
Virsnieki*Обер-офицеры*
  Praporščiks*Прапорщик*
  Kornets*Корнет*
  Horunžijs*Хорунжий*
  Praporščiks*Прапорщик*
  Podporučiks*Подпоручик*
  -
  -
  Podporučiks*Подпоручик*
  Poručiks*Поручик*
  Poručiks*Поручик*
  Sotņiks*Сотник*
  Poručiks*Поручик*
  Štabskapteinis*Штабс-капитан*
  Štabrotmistrs*Штаб-ротмистр*
  Apakšjesauls*Подъесаул*
  Štabskapteinis*Штабс-капитан*
  kapteinis*Капитан*
  Rotmistrs*Ротмистр*
  Jesauls*Есаул*
  kapteinis*Капитан*
Štāba virsnieki*Штаб-офицеры*
  Apakšpulkvedis*Подполковник*
  Apakšpulkvedis*Подполковник*
  Armijas staršina*Войсковой старшина*
  Apakšpulkvedis*Подполковник*
  Pulkvedis*Полковник*
  Pulkvedis*Полковник*
  Pulkvedis*Полковник*
  Pulkvedis*Полковник*
Ģenerāļi*Генералы*
  Ģenerālmajors*Генерал-майор*
  Ģenerālmajors*Генерал-майор*
  -
  Ģenerālmajors*Генерал-майор*
  Ģenerālleitnants*Генерал-лейтенант*
  Ģenerālleitnants*Генерал-лейтенант*
  -
  Ģenerālporučiks*Генерал-поручик*
  Infantērijas ģenerālis*Генерал от инфантерии*
  Kavalērijas ģenerālis*Генерал от кавалерии*
  -
  Ģenerālfeldcehmeisters*Генерал-фельдцехмейстер*
  Ģenerālfeldmaršals*Генерал-фельдмаршал*
  -
  -
  -
Vācijas pilsētu uzskaitījums

[200px|thumbnail|[Vācijas novietojums Eiropā]]
Šajā uzskaitījumā apkopotas visas **[[Vācija]]s pilsētas**. 2016. gadā Vācijā bija **2059 pilsētas**.

No visām pilsētām 4 pilsētās — Berlīnē, Hamburgā, Minhenē un Ķelnē — dzīvo vairāk nekā 1 000 000 iedzīvotāju.

## Pilsētu sadalījums pa federālajām zemēm

## Uzskaitījums

## Karte

## Galerija

## Atsauces
Bolcāno

**Bolcāno** (, ) ir pilsēta un komūna Itālijā, Dienvidtiroles galvaspilsēta un lielākā pilsēta. Tajā dzīvo apmēram 100 000 cilvēku.

## Atsauces

## Ārējās saites
Brēmene

**Brēmene** (, izrunā: ) ir sena ostas pilsēta Vācijā Vēzeres upes grīvā, netālu no tās ietekas Ziemeļjūrā. Kopā ar Brēmerhāfeni veido atsevišķu Brēmenes federālo zemi.

## Vēsture
thumb|180px|left|Skulptūra "Brēmenes muzikanti"
Pilsēta radās 8. gadsimtā, kad Kārlis Lielais ieņēma Vēzeres grīvu un nodibina šeit bīskapiju, lai ieviestu reģionā kristietību. Turpmākos gadsimtus Brēmene bija centrālais punkts kristietības izplatīšanai Skandināvijā un Baltijā.

12. gadsimtā pilsēta atbrīvojās no bīskapa varas un kļuva par galveno ostas pilsētu Ziemeļjūras dienvidos. Kad 14. gadsimta sākumā Hanza no Baltijas jūras baseina sāka izplatīt savu ietekmi Ziemeļjūrā, Brēmene iesākumā sīvi pretojās, veicot pirātiskus uzbrukumus Hanzas kuģiem, tomēr 1358. gadā Lībekā pati iestājās šajā savienībā. Tomēr 1427. gadā Brēmene no Hanzas tika izslēgta.

Pēc Vestfālenes miera līguma 1648. gadā Brēmenes un Ferdenas (*Bremen-Verden*) bīskapijas kļuva par Zviedrijas aizjūras provinci. Lielā Ziemeļu kara laikā 1719. gadā tās pievienoja Hanoveres kūrfirstei.

Līdz pat 1871. gadam, kad nodibinās Vācu impērija, Brēmene bija atsevišķa pilsētvalsts. 
Pēc 2.pasaules kara Brēmene, pretēji apkārtējām teritorijām, nokļūst ASV okupācijas zonā, un lielā mērā pateicoties tam, šodien ir atsevišķa federālā zeme.

## Brēmene ievērojama ar
* Brēmenes muzikantiem no brāļu Grimmu pasakas.
* *[[EADS]]* (*European Aeronautic Defence and Space Company*) rūpnīcu.
* *[[Mercedes-Benz]]* autorūpnīcu.
* futbola klubu *[[SV Werder Bremen]]*.
* *[[Beck's]]* alu.

## Brēmenē dzimuši
* Džeimss Lāsts -mūziķis.

## Skatīt arī
* Brēmenes arhibīskapi

## Galerija

Image:Bremen-rathaus.jpg|Brēmenes rātsnams
Image:Bremen-dom.jpg|Brēmenes Doms
Image:Bremen Roland.jpg|Rolanda statuja Brēmenē
Image:Schnoor.JPG|Šnora (*Schnoor*) - vecpilsēta


## Ārējās saites
Dānijas pilsētu uzskaitījums

[thumbnail|[Dānijas novietojums Eiropā]]
Šajā uzskaitījumā apkopotas **[[Dānija]]s pilsētas**, kurās iedzīvotāju skaits ir virs 1000 iedzīvotājiem.

Dānijā par pilsētām tiek sauktas apdzīvotās vietas, ja tām iedzīvotāju skaits ir virs 200 iedzīvotājiem un starp blakus esošajām dzīvojamām mājām nav lielākas distances kā 200 metri, ja vien to teritorijā neatrodas sabiedriskās vietas, kapsētas u.c. objekti.

## Pilsētu sadalījums pa reģioniem

## Uzskaitījums

## Karte

## Galerija

## Atsauces
Localhost

Datorikā ar ***localhost*** apzīmē šobrīd lietoto sistēmu. Tā ir atgriezeniskā ierīce, kurai piešķir IP adresi **127.0.0.1** IPv4 adresācijā vai **::1** IPv6 adresācijā, un kuru var lietot TCP/IP lietojumprogrammas, lai sazinātos pašas ar sevi, vai citām uz tā paša datora palaistām lietojumprogrammām. Ja uz datora ir uzstādīta tīmekļa servera programmatūra, ievadot pārlūkprogrammas adreses laukā ** atvērsies lapa.

Iespēja sazināties ar lokālo mašīnu tādā pašā veidā, kā ar attālinātu resursdatoru, ir ērta testēšanai, kā arī ļauj sazināties ar dažādiem servisiem uz lokālās mašīnas (piemēram, spēļu serveriem), kuri ir paredzēti kā attālināti.
Moins!

**Moins!** bija sveiciens latviešu valodas vienkāršrunā 20. gadsimta vidū. To izmantoja, sasveicinoties tuviem vīriešu kārtas paziņām. Pamazām izspiedis cits vienkāršrunas sveiciens — itāļu izcelsmes Čau!.

Sveiciens *moin* sarunvalodā izplatīts Ziemeļvācijā, Dienviddānijā un Austrumnīderlandē.
Iespējams, ka sveiciens cēlies no frīzu valodas vārdiem *mooi* (skaists) un *moin* (rīts). Sveiciens *Moin moin!* (skaists rīts!), laikam ritot, ir novienkāršojies līdz *Moin!*.
Līdzīgs sveiciens (*Moien*) luksemburgiešu valodā radies no sveiciena *Gudde Moien* (Labrīt) taču tiek lietots visas dienas garumā.
ECHELON

**ECHELON** tiek uzskatīts par lielāko signālu pārķeršanas un analīzes tīklu elektronisko komunikāciju pārtveršanai. ECHELON, kuru darbina UKUSA komūna, spēj pārtvert radio un pavadoņu sakarus, telefona zvanus, faksus un e-pastus jebkurā pasaules vietā. Tiek uzskatīts, ka ECHELON vidēji diennaktī pārtver 3 miljardus informācijas vienību.

ECHELON apkalpo ASV, Apvienotās Karalistes, Kanādas, Austrālijas un Jaunzēlandes specdienesti.
Dīsburga

**Dīsburga** jeb **Duisburga** () ir sena Vācijas pilsēta, kas atrodas valsts rietumos, Rūras baseinā pie Rūras upes ietekas Reinā. Dīsburga atrodas Ziemeļreinas-Vestfālenes federālajā zemē. Tā ir piektā lielākā Ziemeļreinas-Vestfālenes pilsēta.  Pēc 2013. gada datiem Dīsburgas administratīvajās robežās dzīvoja 486 855 iedzīvotāji. Pēc iedzīvotāju skaita tā ir Vācijas piecpadsmitā lielākā pilsēta un 63. lielākā Eiropas Savienības pilsēta. 

Dīsburga ir nozīmīgs smagās rūpniecības un tirdzniecības centrs. Pilsētā atrodas Dīsburgas osta, kas ir lielākā iekšzemes osta pasaulē. Dīsburgā atrodas universitāte, kas ar vairāk kā 39 000 studentu ir viena no lielākajām Vācijas universitātēm.

## Vēsture
Tā kā pilsēta novietota stratēģiski svarīgā vietā, pirmās apmetnes pilsētas teritorijā radās jau 1. gadsimtā. 5. gadsimtā romieši šeit uzceļ fortu. Pilsēta strauji attīstās, bet ap 1000. gadu Reina maina savu gultni un pilsēta savā izaugsmē apstājas. Dīsburga iegūst brīvpilsētas statusu, bet 1666. gadā tiek iekļauta Brandenburgas-Prūsijas sastāvā.

Jaunu impulsu Dīsburgas attīstībā atnes rūpnieciskā revolūcija un akmeņogļu atradņu izstrādnes sākums. Dīsburga ir pilsēta, kurā primāri attīstījās viens no Vācijas smagās rūpniecības flagmaņiem - Augusta Tissena nodibinātais - *[[Thyssen AG]]*. Mūsdienās Dīsburga ir viens no Vācijas melnās metalurģijas centriem - šeit iegūst gandrīz pusi no valsts čuguna un tērauda produkcijas.

## Ievērojami objekti
* Dīsburgas upes osta (*Duisport*) - lielākā iekšzemes osta Eiropā.
* Ziemeļdīsburgas ainavu parks (*Landschaftspark Duisburg-Nord*) - publiski pieejams pamests rūpniecības komplekss.

## Atsauces

## Ārējās saites
Galda teniss

**Galda teniss** jeb **pingpongs** (šis vārds ir reģistrēta preču zīme) ir viens no populārākajiem sporta veidiem pasaulē , kā arī jaunākais no pasaulē pazīstamākajiem sporta veidiem. Šajā sporta veidā divi vai četri spēlētāji sit vieglu bumbiņu turp un atpakaļ, izmantojot galda tenisa lāpstiņas. Spēle notiek uz cieta galda, ko pārdala tīkls. Spēle tiek uzsākta ar servi.

## Vispārīgs apraksts
Spēle notiek uz taisnstūrveida (2,74 m x 1,52 m) galda ar cietu virsmu, kas parasti ir nokrāsota zaļā vai tumši zilā krāsā. Galdu uz pusēm sadala 15,25 cm augsts tīkls, kas ir paralēls galda īsākajai malai un turpinās vēl 15,25 cm aiz galda malas katrā pusē. Spēlei izmanto galda tenisa raketes, kuru platums parasti ir apmēram 15 cm, kaut gan spēles noteikumos konkrēts atļautais izmērs nav norādīts. Tās izgatavo no finiera, kam abās pusēs pielīmēta gumija. Bumbiņas diametrs ir 40 mm, tā izgatavota no celuloīda, tāpēc ir cieta un ļoti viegla. Spēles temps ir ļoti ātrs, un sportistiem vajadzīga laba reakcija. Augstas klases spēlētāji prot bumbiņu sitot iegriezt, padarot tās atlēcienu no galda virsmas grūtāk prognozējamu. Seta uzvarētājs parasti ir tas, kurš pirmais gūst 11 punktus (līdz 2001. gadam, kad tika mainīti starptautiskie noteikumi, bija jāgūst 21 punkts — nereti vēl joprojām šādi tiek spēlēts). Visas starptautiskās spēles, kas tiek organizētas ITTF paspārnē, risinās līdz 11 gūtiem punktiem katrā setā; priekšsacīkstes notiek līdz 3 uzvarētiem setiem, nozīmīgākās spēles — līdz četriem.

## Daži fakti
* Galda teniss pirmo reizi olimpisko spēļu programmā tika iekļauts . gadā.
* 20. gadsimta 70. gados ASV galda tenisisti tika uzaicināti piedalīties turnīrā Ķīnā. Šis notikums iezīmēja "atkusni" abu valstu attiecībās, un vēlāk Ķīnu apmeklēja arī ASV prezidents Ričards Niksons.
* 1936. gadā pasaules čempionātā Prāgā diviem aizsardzības tipa spēlētājiem bija vajadzīga vairāk nekā stunda, lai gūtu vienu punktu.
* No 1930. līdz 1950. gadam galda teniss PSRS bija aizliegts, jo atbildīgās amatpersonas uzskatīja, ka šis sporta veids ir bīstams cilvēku acīm.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Starptautiskā Galda tenisa Federācija (ITTF)
* ITTF galda tenisa muzejs
* Saites ar dažādiem spēlei veltītiem interneta resursiem
* Latvijas Galda tenisa federācija
Dienvidamerikas Futbola konfederācija

thumb|CONMEBOL logo no 1989. līdz 2017. gadam
**CONMEBOL** jeb **CSF** (**CON**federación suda**ME**ricana de Fút**BOL** — 'Dienvidamerikas Futbola konfederācija') ir galvenā ar futbolu saistītā organizācija Dienvidamerikā.

Šo organizāciju 1916 . gada 9. jūlijā nodibināja urugvajietis Ektors Rivadavija Gomess. Argentīna, Urugvaja, Brazīlija un Čīle pēc veiksmīga Buenosairesā notikuša futbola turnīra kļuva par pirmajām tās dalībniecēm. Vēlāk organizācijā iestājās arī Paragvaja (1921), Peru (1925), Bolīvija (1926), Ekvadora (1927), Kolumbija (1936) un Venecuēla (1952). CONMEBOL ir FIFA locekle un atbild par visām ar profesionālo futbolu saistītajām lietām šajās valstīs. Organizācijas galvenā mītne atrodas Asunsjonā, Paragvajā. Pašreizējais izpildkomitejas prezidents ir Dr. Nikolass Leoss.

Gajāna, Surinama un Franču Gviāna *nav* CONMEBOL locekles — šo valstu federācijas ir iestājušās CONCACAF.

CONMEBOL rīkoto futbola sacensību skaitā ietilpst *[[Copa America]]*, kas ir Dienvidamerikas futbola čempionāts, *[[Copa Libertadores|Copa Libertadores de América]]* (šis turnīrs ir analogs UEFA Čempionu Līgai) un *[[Copa Sudamericana]]* (apmēram tādas pašas nozīmes kā UEFA Kauss).

## Ārējā saite
* CONMEBOL oficiālā mājaslapa
Lavīna

thumbnail|235px|Lavīnas sākums
**Lavīna** (no  — 'nogruvums') ir straujš un pēkšņs sniega masu nobrukums, parasti kalnos, kas, virzoties pa kalnu nogāzēm, palielinās apjomā. Lavīnas ir bīstamas, jo tās negaidīti var aprakt, ievainot vai nogalināt cilvēkus. Katru gadu vairāk nekā 100 cilvēku iet bojā lavīnu dēļ, 80% no tiem ir kalnu slēpotāji un alpīnisti. Lavīnām ir liela nozīmē dabisko ekosistēmu attīstībā. Ikdienas sarunvalodā ar terminu ‘lavīna’ mēdz apzīmēt arī citu lielu masu, piemēram, dubļu, akmeņu vai augsnes, strauju pārvietošanos lejup pa nogāzi un tās pieņemšanos spēkā.

## Lavīnu veidošanās
Lai rastos lavīna, jāsakrīt vairākiem faktoriem. Pirmais faktors ir tikko uzsnidzis sniegs. Jaunais sniegs palielina spiedienu uz veco sniegu. Tikko uzsniguša sniega svars atkarīgs no blīvuma, un 1 kubikmetra masa var būt no 30 līdz 250 kilogramiem. Protams, svars atkarīgs arī no uzsnigušā sniega daudzuma.

thumbnail|Lavīna pie Everesta
Stipras sniegavētras laikā pusmetru biezas sniega segas uzsnigšana uzkrāj 500 tonnas sniega uz vienu hektāru. Tiklīdz svaigi uzsnigušais sniegs iebrūk vecajā sniegā, mainās tā izturība. Līdz šim vecais sniegs noturēja vecā sniega svaru. Pārejas periods snigšanas laikā var ilgt vairākas dienas. Jo biezāka izveidojas svaigi uzsnigušā sniega sega, jo lielākas ir lavīnas briesmas. Aprēķini un pierādījumi rāda, ka līdz 30 centimetru bieza sniega kārta vēl neizraisa lavīnu. 50—80 centimetru bieza kārta jau ir bīstama, bet 80—120 centimetru tikko sasnigusī sniega sega draud ar lavīnu. Vislielākās lavīnas briesmas rodas tad, ja sniega sega sasniedz 120 centimetru biezumu.

Otrs lavīnu izraisītājs ir vējš. Izpētīts, ka vietām vējš rada 50% lavīnu. Vējš sapūš svaigo sniegu, izveidot ļoti bīstamas tā sauktās "sniega karnīzes", no kurām var sākt ceļu lavīnas.

Trešais lavīnu izraisītājs ir zemes slīpums. Nogāzes ar slīpumu, kas mazāks par 22 grādiem, ir pret lavīnām drošas, tāpat arī apvidi, kur aug biezi meži un augsti koki. Lielas lavīnas briesmas ir nogāzēs, kuru slīpums ir lielāks par 25 grādiem. Šajā gadījumā pat 30 centimetru bieza sniega sega var izraisīt lavīnu, jo 80% no visām lavīnām rodas spēcīgas snigšanas laikā vai tūlīt pēc tās. Kailās 50—60 grādu stāvās nogāzes nav lavīnbīstamas, jo tur uzkrājas neliels daudzums sniega.

## Lavīnu klasifikācija
Lavīnas klasificē pēc dažādiem kritērijiem, piemēram, pēc izcelsmes, lieluma, intensitātes. 1981. gadā UNESCO paspārnē esošā Starptautiskā sniega un ledus komisija (ICSI) mēģina ieviest vienotu lavīnu klasifikāciju. Tajā lavīnas tiek klasificētas pēc diviem kritērijiem, tas ir, pēc izcelsmes un lavīnu formas, kustības.

## Nāvējošākās lavīnas
Visnāvējošākā lavīna bija , kad Peru zemestrīces laikā no Vaskarana kalna noslīdēja liels daudzums sniega, dubļu un akmeņu. Kopējais upuru skaits šajā lavīnā tiek lēsts ap 22 tūkstošiem. Līdz tam postošākā lavīna bija  Itālijas ziemeļos, Dolomītu Alpos, kur upuru skaits tiek lēsts no 2 līdz 10 tūkstošiem. Trešā lielākā lavīna pēc mirušo skaita atkal bija Vaskarana kalna apkārtnē, kad 1962. gadā aizgāja bojā ap 4 tūkstošiem cilvēku.

## Atsauces

## Ārējās saites
Ziemeļamerikas, Centrālamerikas un Karību reģiona futbola asociāciju konfederācija

**Ziemeļamerikas, Centrālamerikas un Karību reģiona futbola asociāciju konfederācija** ( (**CONCACAF**)) ir galvenā futbola dzīves organizētāja Ziemeļamerikā, Centrālamerikā un Karību salās. Organizācijā iestājušās arī trīs Dienvidamerikas neatkarīgās valstis — Gajāna, Surinama un Franču Gviāna.

CONCACAF tās pašreizējā formā tika nodibināta 1961. gadā. Tā ir viena no sešām kontinentālajām federācijām, kas iestājušās FIFA. CONCACAF galvenie organizatoriskie uzdevumi ir rīkot reģiona valstu izlašu un klubu sacensības, kā arī Pasaules Kausa kvalifikācijas turnīrus.

## CONCACAF izlases Pasaules kausā
* 1930 — Meksika, ASV
* 1934 — ASV
* 1938 — Kuba
* 1950 — Meksika, ASV
* 1954 — Meksika
* 1958 — Meksika
* 1962 — Meksika
* 1966 — Meksika
* 1970 — Salvadora, Meksika
* 1974 — Haiti
* 1978 — Meksika
* 1982 — Salvadora, Hondurasa
* 1986 — Kanāda, Meksika
* 1990 — Kostarika, ASV
* 1994 — Meksika, ASV
* 1998 — Jamaika, Meksika, ASV
* 2002 — Kostarika, Meksika, ASV
* 2006 — Kostarika, Meksika, ASV, Trinidāda un Tobāgo
* 2010 — Meksika, ASV, Hondurasa
* 2014 — Kostarika, Meksika, ASV, Hondurasa
* 2018 — Meksika, Kostarika, Panama
* 2022 — Kanāda,Meksika, ASV, Kostarika

## Turnīri
* CONCACAF Zelta kauss
* CONCACAF Nāciju līga
* CONCACAF Sieviešu Zelta kauss
* UNCAF Nāciju Kauss
* Karību Kauss
* CONCACAF Čempionu kauss

## Ārējās saites
* Oficiālā tīmekļa vietne
Zviedrijas pilsētu uzskaitījums

[200px|thumbnail|[Zviedrijas novietojums Eiropā]]
Šajā uzskaitījumā ir apkoptas visas **[[Zviedrija]]s pilsētas**, kurām ir piešķirtas pilsētas privilēģijas, un tādējādi, kurām ir tiesības sevi saukt par pilsētām (zviedru valodā: *stad*). Pašlaik Zviedrijā ir **133** pilsētas.

Uzskaitījumā norādītais gada skaitlis norāda, kad pilsēta tikusi izveidota un kad pilsētai tika piešķirta karaļa harta. Tiesiski un administratīvi termins *stad* netiek Zviedrijā lietots kopš 1971. gada pašvaldību reformas, kad pašvaldības (*kommun*) tika reformētas. Pirms reformas bija 132 pilsētu centri, kas bija titulu *Stad*.
Kopš 1971. gada 1. janvāra Zviedrijā ir 133 pašvaldības ar pilsētas statusu. Termins *pilsēta* parasti tiek izmantots blīvi apdzīvotām vietām un galvenokārt kalpo statistiskām vajadzībām.

## Pilsētu sadalījums pa lēnēm

## Uzskaitījums

## Karte

## Galerija
Okeānijas Futbola konfederācija

**Okeānijas Futbola Konfederācija** (*Oceania Football Confederation*, saīsināti **OFC**) ir viena no sešām kontinentālajām futbola federācijām. Tā organizē un uzrauga futbola sacensības Okeānijā un piedāvā šī reģiona valstīm iespēju cīnīties par iekļūšanu Pasaules kausa finālturnīrā.

Organizācija tika izveidota 1966. gadā, piedaloties Austrālijas, Jaunzēlandes un Fidži futbola federācijām. 2004. gada 12. maijā Jaunkaledonija kļuva par divpadsmito OFC locekli.

OFC par pilntiesīgu kontinentālo federāciju kļuva 1996. gadā, un tai 1998. gada Pasaules kausa finālturnīrā tika piešķirta "pusvieta" (labākā reģiona izlase aizvadīja divas spēles ar piektās vietas ieguvēju CONMEBOL kvalifikācijas grupā, un finālturnīrā iekļuva divu spēļu summā labākā komanda). OFC dalībvalstis piedalās arī Okeānijas Nāciju kausā, kas tiek rīkots reizi divos gados.

2005. gada sākumā Austrālijas Futbola Federācija uzsāka sarunas ar Āzijas Futbola Konfederāciju, kuru mērķis būtu panākt Austrālijas uzņemšanu šajā organizācijā. Šāds lēmums dotu Austrālijas izlasei iespēju cīnīties par garantētu vietu (bez pārspēles) Pasaules Kausa finālturnīrā. 23. martā AFC vienbalsīgi pieņēma šo piedāvājumu. Pēc tam Austrālija iesniedza oficiālu lūgumu izstāties no OFC, kas tika pieņemts 17. aprīlī. Kopš 2006. gada Austrālija ir AFC locekle.

## OFC izlases Pasaules kausā

* 1930—1970 — *nav*
* 1974 — Austrālija (šobrīd AFC)
* 1978 — *nav*
* 1982 — Jaunzēlande
* 1986—2002 — *nav*
* 2006 — Austrālija (šobrīd AFC)
* 2010 — Jaunzēlande
* 2014 — *nav*
* 2018 — *nav*
* 2022 — *nav*
* 2026 — Jaunzēlande

## Ārējās saites
* Oficiālā OFC mājaslapa
Copa América

***Copa América*** () ir svarīgākais nacionālo izlašu turnīrs futbola komandām, kas ietilpst Dienvidamerikas CONMEBOL konfederācijā. Tas parasti notiek reizi četros gados, bet šis intervāls nav stingri noteikts.

Turnīra dalībvalstis ir Brazīlija, Argentīna, Urugvaja, Paragvaja, Čīle, Peru, Ekvadora, Bolīvija, Kolumbija un Venecuēla.

## Turnīra vēsture
*Copa América* ir vecākais no mūsdienās notiekošajiem futbola turnīriem pasaulē — tas pirmo reizi risinājās 1916. gadā no 2. jūlija līdz 17. jūlijam un bija veltīts Argentīnas neatkarības 100 gadu jubilejai. Vienlaikus tika izveidota arī CONMEBOL federācija, un tas notika 9. jūlijā (Argentīnas neatkarības gadadienā).

Līdz 1975. gadam šī turnīra nosaukums bija *Campeonato Sudamericano de Selecciones* (Dienvidamerikas valstu izlašu čempionāts). No 1975. līdz 1983. gadam turnīrs netika rīkots kādā konkrētā valstī — komandas cita ar citu spēlēja gan savā laukumā, gan viesos.

Kopš 1993. gada piedalīties turnīrā katru reizi tiek uzaicinātas arī divas komandas no citām kontinentālajām federācijām. Līdz šim turnīrā kā uzaicinātās vienības startējušas: Kostarika (1997, 2001, 2004), Hondurasa (2001), Japāna (1999), Meksika (1993, 1995, 1997, 1999, 2001, 2004) un ASV (1993, 1995). Kanāda tika uzaicināta piedalīties Copa América 2001, taču atteicās drošības apsvērumu dēļ.

## Rezultāti

## Uzvarētāji

## Kopējā statistika

## Atsauces

## Ārējās saites

*
Džeimsa Norisa balva

[right|thumb|175px|[Niklass Lidstrems]]
**Džeimsa Norisa balva** (*James Norris Memorial Trophy*) katru gadu tiek piešķirta Nacionālās hokeja līgas aizsargam, kurš sezonas laikā demonstrējis vislabāko sniegumu. Balvas ieguvēju ar aptaujas palīdzību nosaka Profesionālā hokeja apskatnieku asociācija (*Professional Hockey Writers' Association*).

Šī balva nosaukta par godu Džeimsam Norisam, kurš bija Detroitas "Red Wings" komandas īpašnieks no 1932. līdz pat savai nāvei - 1952. gadam. To pirmo reizi piešķīra 1954. gadā.

Pirmais Norisa balvas ieguvējs bija Reds Kellijs, kurš pārstāvēja klubu Detroitas Red Wings. Visvairāk reižu šo balvu ieguvuši Bobijs Ors (Bostona, astoņas reizes laikā no 1968. līdz 1975. gadam), Dags Hārvijs (7, Monreāla/Ņujorka, 1955-58 un 1960-62), Niklass Lidstrems (7, Detroita, 2001-03, 2006-08 un 2011) un Rejs Burks (5, Bostona, 1987-88, 1990-91 un 1994).

## Džeimsa Norisa balvas ieguvēji

## Atsauces
Morisa Rišāra balva

**Morisa 'Raķetes' Rišāra trofeja** () jeb vienkārši **Morisa Rišāra trofeja** ir balva, kas tiek piešķirta hokejistam, kurš guvis visvairāk vārtu Nacionālās hokeja līgas (NHL) regulārajā sezonā.

Balva nodēvēta par godu Monreālas "Canadiens" leģendārajam uzbrucējam Morisam Rišāram (1921—2000), kurš piecas sezonas bija NHL labākais vārtu guvējs un 1944.—45. gada sezonā kļuva par pirmo hokejistu, kuram regulārajā sezonā izdevās gūt 50 vārtus — viņam tas izdevās 50 spēlēs.

Balva tiek pasniegta kopš 1999. gada. Visvairāk reižu (9 reizes) to ir ieguvis krievu uzbrucējs Aleksandrs Ovečkins.

## Trofejas ieguvēji
### Pēc sezonas

### Pēc spēlētāja
[thumb|right|Visvairāk, deviņas reizes, Morisa Rišāra trofeju ir izcīnījis krievu uzbrucējs [Aleksandrs Ovečkins]]

### Pēc komandas

### Pēc valsts

## Visvairāk vārtus guvušais spēlētājs (pirms Morisa Rišāra trofejas)

## Skatīt arī
* Moriss Rišārs

## Atsauces
Viljama Dženingsa balva

**Viljama Dženingsa balva** () katru gadu tiek piešķirta hokeja vārtsargam, kurš attiecīgajā sezonā aizvadījis vismaz 25 spēles NHL un ielaidis vismazāk vārtu. Vērā tiek ņemta tikai regulārās sezonas statistika.

Balva nosaukta par godu Viljamam Dženingsam, ilggadējam Ņujorkas "Rangers" prezidentam un hokeja popularizētājam ASV. To pirmo reizi pasniedza pēc 1981-82. gada sezonas.

Līdz 1982. gadam šiem priekšnoteikumiem atbilstošajiem vārtsargiem tika piešķirta Vezinas balva.

## Balvas ieguvēji

## Atsauces
Vezinas balva

**Vezinas balva** jau kopš 1926. gada pēc katras NHL sezonas noslēguma tiek piešķirta labākajam līgas vārtsargam, kuru nosaka visu līgas klubu ģenerālmenedžeru balsojumā.

Līdz 1981.—82. gada sezonai šo balvu piešķīra vārtsargam, kurš regulārajā sezonā bija ielaidis vismazāk vārtu. Taču tad tika atzīts, ka šādā gadījumā vārtsargs, kurš spēlē spēcīgākā komandā, iegūst jūtamas priekšrocības pār saviem konkurentiem ne tik labās komandās. Kopš tā laika vismazāk vārtus ielaidušajam vārtsargam tiek piešķirta Dženingsa balvu.

Balva nosaukta par godu kādreizējam Monreālas "Canadiens" vārtsargam Džordžam Vezinam. Žaks Plante (1929-1986) ir šo balvu ieguvis visvairāk reižu - 7, par vienu mazāk ir čeham Dominikam Hašekam, kurš Vezinas balvu pēc piešķiršanas kritēriju maiņas saņēmis visbiežāk.

## Balvas ieguvēji
[right|thumb|[Tarks Broda, divkārtējs balvas ieguvējs.]]
[right|thumb|[Tonijs Espozito, trīskārtējs balvas ieguvejs.]]
[right|thumb|[Patriks Ruā, trīskārtējs balvas ieguvejs.]]
[right|thumb|[Dominiks Hašeks, seškārtējs balvas ieguvējs.]]
[right|thumb|[Martins Brodērs, četrkārtējs balvas ieguvējs.]]
[right|thumb|[Mīka Kiprusofs, balvu ieguvis vienu reizi.]]
[right|thumb|[Tims Tomass, divkārtējs balvas ieguvējs.]]
[thumb|[Sergejs Bobrovskis, divkārtējs balvas ieguvējs.]]
[right|thumb|[Kerijs Praiss, balvu ieguvis vienu reizi.]]
[thumb|[Konors Helebaks, trīskārtējs balvas ieguvējs.]]
### 1982—''pašlaik''

### 1927—1981

## Atsauces
Teda Lindsija balva

**Teda Lindsija balvu** katras sezonas beigās saņem Nacionālās Hokeja līgas labākais spēlētājs, kuru nosaka NHL Spēlētāju Asociācija (NHLPA).

No 1982.-1987. gadam Lestera Pīrsona balvu piecas reizes ieguva Veins Greckis.

Līdz 2010. gadam balva tika dēvēta Lestera Pīrsona vārdā, taču tad tika pārdēvēta par godu Tedam Lindsijam. Pīrsons bija Nobela miera prēmijas laureāts un Kanādas premjerministrs laikā no 1963. līdz 1968. gadam. Šis bija vienīgais NHL apbalvojums, kas nosaukts kāda politiķa vārdā.

## Teda Lindsija balvas ieguvēji

## Atsauces
Aizsargs (hokejs)

Par **aizsargu** sauc hokeja spēlētāju, kura tiešais uzdevums ir labi spēlēt aizsardzībā. Parasti uz ledus kopā ar vārtsargu un trim uzbrucējiem atrodas divi aizsargi.

Pēc spēles stila aizsargus nereti iedala divās grupās: aizsardzības tipa (*stay at home*) spēlētāji, kuri galveno vērību pievērš savu tiešo pienākumu pildīšanai un reti pieslēdzas uzbrukumam (tādi ir, piemēram, Zdeno Hāra un Kārlis Skrastiņš), un uzbrūkošie aizsargi, kas ir vājāki aizsardzībā, taču bieži palīdz uzbrucējiem un gūst vārtus (Kriss Prongers, Sandis Ozoliņš).

Kā visu laiku labākais NHL aizsargs visbiežāk tiek minēts Bobijs Ors, kas ne tikai bija lielisks aizsardzībā, bet guva vairāk vārtu kā lielākā daļa uzbrucēju.

Katru gadu labākais NHL aizsargs saņem Džeimsa Norisa balvu.
Aizsargs

**Aizsargs** var būt:
* sporta spēlētāja pozīcija, piem., aizsargs hokejā;
* žurnāls Aizsargs;
* paramilitārās organizācijas dalībnieks, skat. Aizsargi;
* biedrības Latvijas Aizsargu organizācija dalībnieks;
* tehnisks aizsardzības līdzeklis, piemēram, kāju aizsargs, skat. aizsargs (tehnisks līdzeklis).
Džeka Adamsa balva

**Džeka Adamsa balva** () katru gadu tiek piešķirta Nacionālās Hokeja Līgas trenerim, kurš devis vislielāko ieguldījumu savas komandas panākumos. Balvas ieguvēju nosaka pēc *Nacionālās Hokeja līgas Raidsabiedrību Asociācijas* aptaujas rezultātiem.

Balva nosaukta par godu Džekam Adamsam, bijušajam Detroitas "Red Wings" trenerim un ģenerālmenedžerim.

Šo balvu pirmo reizi piešķīra 1974. gadā.

## Balvas ieguvēji (kopš 1982. gada)

## Atsauces

## Ārējās saites
Vārtsargs (hokejs)

[thumb|200px|Viens no pazīstamākajiem hokeja vārtsargiem ir [Patriks Ruā.]]
**Vārtsargs hokejā** ir spēlētājs, kura uzdevums ir neļaut pretinieku komandai gūt vārtus. Spēles laikā vārtsargs pārsvarā atrodas tieši priekšā vārtiem - vārtsarga laukumā. Tā kā metieni parasti ir spēcīgi un seko cits citam, vārtsargam ir atļauts lietot speciālu ekipējumu, lai izvairītos no savainojumiem.

Vārtsargam ir atļauts izmantot dažus spēles paņēmienus, kas ir aizliegti laukuma spēlētājiem. Vārtsargam ir atļauts tvert ripu vai piespiest to pie ledus, lai tiesnesis pārtrauktu spēli. Ja pretinieku spēlētājs apzināti izraisa sadursmi ar vārtsargu, viņš saņem sodu.
Lēdijas Bingas balva

**Lēdijas Bingas balva** (*Lady Byng Memorial Trophy*) tiek piešķirta NHL hokejistam, kurš ticis atzīts par korektāko spēlētāju šajā sezonā. Šo apbalvojumu parasti iegūst hokejisti ar labām līdera dotībām, kas rāda labu sniegumu un spēlē neizmanto rupjus paņēmienus. Profesionālā hokeja apskatnieku asociācija šīs balvas ieguvēja noteikšanai katras sezonas beigās rīko aptauju.

Šo balvu visbiežāk(septiņas reizes) ir ieguvis Ņujorkas "Rangers" hokejists Frenks Bušē. Slavenais Veins Greckis lēdijas Bingas balvu ir saņēmis piecreiz.

## Balvas ieguvēji

## Atsauces
Dortmunde

**Dortmunde** (, ) ir pilsēta Vācijas rietumos, Ziemeļreinas-Vestfālenes federālajā zemē. Ar gandrīz  iedzīvotājiem tā ir viena no lielākajām pilsētām Vācijā un svarīgs saimniecības, kultūras un izglītības centrs. Dortmunde atrodas Rūras apgabalā, kas ir viens no nozīmīgākajiem rūpniecības reģioniem valstī.

Pilsētas vēsture sākas ar viduslaikiem, un tā ir attīstījusies no viduslaiku tirdzniecības pilsētiņas par mūsdienīgu lielpilsētu ar ievērojamu rūpniecības un kultūras mantojumu. 19. gadsimtā Dortmunde piedzīvoja strauju urbanizāciju un industrializāciju, kļūstot par nozīmīgu akmeņogļu ieguves un tērauda ražošanas centru.

Mūsdienās Dortmunde ir zināma arī ar savu kultūras un sporta dzīvi, īpaši saistībā ar futbolu. Dortmunde ir arī izglītības un zinātnes centrs, kur atrodas vairākas augstākās izglītības iestādes, kā arī pētniecības institūti. Pilsētas transporta infrastruktūra ir labi attīstīta, nodrošinot ērtu savienojamību gan vietējā, gan starptautiskā mērogā.

## Vēsture
Dortmunde (*Throtmanni*) kā mazs ciematiņš pirmoreiz minēts rakstos 880. gadā. 1152. gadā Frīdrihs I Barbarosa uz diviem gadiem izvēlējās Dortmundi par galma pilsētu, kas deva impulsu pilsētas attīstībai. 13. gadsimtā Dortmunde bija Hanzas savienības locekle, bet 1220. gadā tā kļuva par Impērijas brīvpilsētu (*Freie Reichsstadt*) — tieši pakļautu Svētās Romas impērijas ķeizaram.

1803. gadā Dortmunde savu brīvpilsētas statusu zaudēja un iekļauta Prūsijas Karalistē. Pamazām tā kļuva par lielpilsētu, kas slavena ar savām akmeņoglēm, tēraudu un alu. Dortmunde ir Vācijas militārās izlūkošanas dienesta vadītāja Vilhelma Kanarisa dzimtā pilsēta.

Kā vairums Rūras apgabala pilsētu, Dortmunde smagi cieta sabiedroto uzlidojumos Otrā pasaules kara laikā.

## Sports
Pilsēta ir mājvieta futbola komandai *[[Borussia Dortmund]]*, kura mājas spēles aizvada ''Signal Iduna Park'' stadionā.

## Galerija

Image:Dortmund-Kupferstich-Merian.png|Dortmunde 1647. gadā
Image:Dortmund_stadt_u_landesbibliothek.jpg|Pilsētas un zemes bibliotēka


## Atsauces

## Ārējās saites

* Pilsētas mājaslapa
Karalis Arturs

right|framed|Karalis Arturs.

**Karalis Arturs** (angļu: *King Arthur*) bija leģendārs britu vadonis, kas pēc viduslaiku stāstiem un bruņinieku romāniem 6. gadsimta sākumā nostiprināja britu aizsardzību pret sakšu uzbrukumiem. Mūsdienās vēsturnieki joprojām debatē un pārspriež par to vai vispār karalis Arturs ir bijis reāla personība, jo par viņu ir zināma tikai tā informācija, kura ir atrodama  folklorā. Nelielais informācijas daudzums par karali Arturu ir iegūts tikai no dažiem stāstiem, piemēram, no stāstiem, ko ir sarakstījuši *[[Gildas]]* un *[[Nennius]]*, kā arī no *[[Annales Cambriae]]* hronikas. Agrākos poētiskajos darbos Artura vārds bieži ir sastopams kā "*Y Gododdin*".

Leģendārā Artura tēls kļuva plaši atpazīstams, kā arī ieguva popularitāti tikai 12. gadsimtā, kad Monmutas Džofrijs (*Geoffrey of Monmouth*) sarakstīja "*[[Historia Regum Britanniae]]*" ("Britānijas karaļu vēsturi").

## Atsauces un piezīmes
Felipe III

**Felipe III** (; dzimis , miris ) bija Spānijas, Portugāles, Neapoles, Sardīnijas un Sicīlijas karalis no 1598. gada līdz nāvei 1621. gadā. valdīja laikā, kad Spānija kā globāla lielvalsts atradās savas ietekmes norieta posmā. Pats Felipe III bija diezgan inerts karalis, bet galma favorīts bija Lermas hercogs. Felipes III valdīšanas laikā no Spānijas tika padzīti moriski.

Viņa valdīšanas laikā Spānija turpināja karus ar Nīderlandes republikāņiem, taču 1609. gadā tika noslēgts Divpadsmit gadu pamiers, kas deva īslaicīgu atelpu karadarbībai. Tajā pašā laikā karaļa galmā pieauga korupcija un favorītisma ietekme, kas vājināja valsts pārvaldi un radīja finansiālas grūtības. Spānijas impērija joprojām bija plaša, aptverot teritorijas Eiropā, Amerikā, Āfrikā un Āzijā, tomēr tās resursi kļuva arvien nepietiekamāki.

Felipe III laikā notika arī vairāki reliģiski un kultūras procesi: tika pastiprināta kontrreformācija, bet Spānijas literatūrā un mākslā šis bija t. s. Zelta laikmets, kad darbojās tādi rakstnieki kā Migels de Servantess un Lopess de Vega. 

Karalis miris 1621. gadā Madridē, un viņu tronī nomainīja viņa dēls Felipe IV.

## Ārējās saites
Somijas pilsētu uzskaitījums

[250px|thumbnail|Somijas novietojums [Eiropa|Eiropā]]
Šajā uzskaitījumā apkopotas visas **[[Somija]]s pilsētas**. 2013. gadā Somijā bija **110** pilsētas. 1977. gadā tika atceltas juridiskā atšķirība starp pilsētām un pašvaldībām. Mūsdienās tikai pašvaldības tiek atzītas par pilsētām un parasti tā tiek arī sauktas (*kaupunki* — somu valodā, *stad* — zviedru valodā). Pašvaldības pašas var izlemt, vai tās izmanto pašvaldības vai lielpilsētas / pilsētas nosaukumu. Lielākā daļa lieto vairāk pēdējo, lai gan bieži vien apdzīvotā vieta pat īsti neatbilst pilsētas definīcijai.

## Pilsētu sadalījums pa Somijas reģioniem

## Pilsētu uzskaitījums

**Piezīmes**
* Anjalankoski un Kūsankoski (*Kuusankoski*), kas 2009. gadā tika iekļauti Kouvola, par pilsētām kļuva attiecīgi 1977. un 1973. gadā.
* Raseborgas priekšgājēji Ēkenēsa (*Ekenäs/Tammisaari*) un Kārisa (*Karis/Karjaa*) par pilsētām kļuva attiecīgi 1546. un 1977. gadā. Ēkenēsa mūsdienās ir Raseborgas administratīvais centrs.
* Jemsenkoski (*Jämsänkoski*), kas 2009. gadā tika iekļauts Jemse, 1986. gadā kļuva par pilsētu.
* Joutseno, kas 2009. gadā tika iekļauts Lapēnrantā, 2005. gadā kļuva par pilsētu.
* Juankoski un Nilsie (*Nilsiä*), kas tika iekļauti Kuopio, attiecīgi 2017. un 2013. gadā, kļuva par pilsētām 1998. gadā.
* Mente (*Mänttä*), Mente—Vilpula priekštecis un mūsdienās tās administratīvais centrs, kļuva par pilsētu 1973. gadā.
* Pihejervi administratīvo centru sauc par Pihesalmi (*Pyhäsalmi*, pilsēta ar šo nosaukumu bija arī no 1993. līdz 1996. gadam).
* Suolahti, kas gadā tika iekļauts Ēnekoski 2007. gadā, kļuva par pilsētu 1977. gadā.
* Toijala, Akā priekštece un mūsdienās tās administratīvais centrs, kļuva par pilsētu 1977. gadā.
* Vammala, Sastamala priekštece un mūsdienās tās administratīvais centrs, kļuva par pilsētu 1965. gadā.

## Kartes

## Galerija

## Atsauces
Ložmetējs

[thumb|250px|Ložmetējs [MG-42 "Kaulu zāģis"]]
thumb|250px|Maksima ložmetējs

**Ložmetējs** ir automātiskais strēlnieku šaujamierocis, kas spēj izšaut lodes lielā ātrumā. To kaujas šaušanas ātrums ir līdz 300 šāvieni minūtē, bet nepārtraukti kārtām — līdz 500 šāvieniem minūtē. Ložmetēji ir lielāki par mašīnpistolēm un automātiskajām šautenēm (automātiem), bet mazāki par automātiskajiem lielgabaliem.

"Smagie ieroči" tiek uzskatīti par pārāk masīviem, lai dotu labumu kaujas laukā. To masa ir no 12 līdz 16 kilogramiem ar trijkāju balstu un no 8 līdz 11 kg ar divkāju balstu. Jebkurā labi organizētā militārajā operācijā vienmēr ir kāda nozīmēta persona, kas rīkojas ar ložmetēju vai līdzīgu ierīci ciešai ugunij kaujas laukā. Šādu ieroču lietošana ārpus kaujas lauka tiek uzskatīta par briesmīgu un bezjēdzīgu. Visbiežāk tos lieto militārais personāls, lielas teroristu grupas, un Kolumbijas narkotiku karaļi.

## Vēsture

Pirmie veiksmīgi ložmetēju dizaini tika radīti 19. gadsimta vidū. Galvenā mūsdienu ložmetēju iezīme, to salīdzinoši augstais šaušanas temps un vēl svarīgāk — automātiskā pārlādēšana, tika izmantoti 1862. gada Getlinga ložmetējā. Šim ierocim bija vairāki rotējoši stobri un to darbināja ar roku. Tas mainījās, kad 1884. gadā Hairems Maksims izdomāja atsitiena enerģiju izmantot ieroča pārlādēšanai. Maksima ložmetējs tika plaši izmantots Pirmajā pasaules karā. 1893. gadā Ričards Džordans Getlings izstrādāja ložmetēju, kuru darbināja elektriskais dzinējs; šī ārējā ieroča pārlādēšanas tehniku izmanto arī mūsdienu ieročos.

## Skatīt arī
* Lielgabals
## Ārējās saites
*Discover Military Machine Guns
*"From Gatling to Browning" —September 1945 article in *[[Popular Science]]*
*"How Machine Guns Work" – HowStuffWorks article on the operation of Machine Guns, animated diagrams are included
*The REME Museum of Technology – machine guns
* – A patent for an early automatic cannon
*Vickers machine gun site
Protons

**Protons** ir pozitīvi lādēta daļiņa, kas sastāv no trim kvarkiem (diviem u kvarkiem un viena d kvarka) un parasti atrodas atoma centrā. Ernests Rezerfords noteica, ka protona masa ir apmēram 1800 reižu lielāka par elektrona masu.

Visbiežāk sastopamā ūdeņraža atoma izotopa kodols ir viens protons. Citu atomu kodoli sastāv no protoniem un neitroniem, kurus kopā tur stiprais kodolspēks (gluoni). Protonu skaits kodolā nosaka atoma ķīmiskās īpašības un to, kurš ķīmiskais elements tas ir.

Protona lādiņš ir +1, masa ir 1.672 621 923 69 x 10-27 kg vai 938,272 029(80) MeV/c2, spins 1/2, elektriskais lādiņš 1,602 176 53(14) × 10−19 C.

Ūdeņraža jons (H+) sastāv no viena protona, tāpēc ķīmijā to bieži sauc par protonu. Reakcijas, kurās tiek pievienots ūdeņraža jons, sauc par protonēšanas reakcijām.

## Ārējās saites
Čehijas pilsētu uzskaitījums

[190px|thumbnail|[Čehijas novietojums Eiropā]]
Šajā uzskatījumā apkopotas visas **[[Čehija]]s pilsētas**. 2013. gada 1. janvārī Čehijā bija **602** pilsētas.

## Pilsētu sadalījums pa apgabaliem

## Uzskaitījums

## Karte
Šajā kartē norādītas 100 lielākās  Čehijas pilsētas (ņemot vērā iedz.sk.) atrašanās vietas

## Galerija

## Atsauces
Neitrons

**Neitrons** (no  - 'neitrāls; ne viens, ne otrs') ir atoma kodola sastāvā esošas subatomāras daļiņas, kas ir bez lādiņa. Neitrona lādiņš ir 0, bet masa tikai par 0,14% lielāka par protona masu — 1,675 * 10-27 kg jeb apmēram 940 MeV. Neitroni kopā ar protoniem (kurus abus kopā dēvē par nukloniem) veido atoma kodolu. Vienīgais atoma kodols, kurā nav neitronu, ir ūdeņraža atoma kodols.

Neitronu apzīmē ar simbolu n^{0}\,\!. Neitrona antidaļiņu (antineitronu) apzīmē ar simbolu \bar{n}^{0}\,\!.

## Vēsture
1930. gados Vācijā tika atklāts (Valters Bote, G. Bekers), ka, apstarojot beriliju un citus vieglos elementus ar alfa stariem, rodas nezināms nejonizējoša starojuma veids ar lielu caurspiešanās spēju, kurš nemaina savu virzienu magnētiskā lauka iedarbībā. Sākumā uzskatīja, ka tie ir gamma stari, taču tos nevarēja konstatēt ar elektroskopa palīdzību, bet to klātbūtne bija nosakāma netieši — šis starojums izsita protonus no parafīna (šo parādību atklāja Irēna un Frederiks Žolio-Kirī).

1932. gadā angļu fiziķis Džeimss Čedviks izskaidroja šos faktus ar neitrālas daļiņas eksistenci, kura ir apmēram tikpat smaga kā protons, jo spēj tos izsist no atomiem (par to viņam tika piešķirta Nobela prēmija 1935. gadā). Jaunatklātā daļiņa tika nosaukta par neitronu tās elektriskās neitralitātes dēļ.

Neitrona atklāšana deva iespēju izveidot apmierinošu atoma modeli (protonu-neitronu modeli).

## Neitrona uzbūve
right|150px|Neitrona uzbūve
Tiek uzskatīts, ka neitrons sastāv no 3 kvarkiem - viena "augšējā" u kvarka un diviem "apakšējiem" d kvarkiem (tā kvarku formula ir *udd*). Tā kā d kvarka masa ir gandrīz tāda pati kā u kvarka masa, tad neitrona masa ir gandrīz tāda pati kā protona masa, kura kvarku formula ir *uud*.

Kvarki savā starpā ir saistīti ar gluoniem.

## Neitrona sabrukšana
Tā kā neitrons ir smagāks par protonu, tas var sabrukt, radot protonu un citas elementārdaļiņas (lai saglabātos elektriskais lādiņš, barionu skaitlis un leptonu skaitlis, šīs daļiņas var būt tikai elektrons un elektronu antineitrīno; sk. bēta sabrukšana). Tomēr šī procesa ātrums ir visai mazs, jo neitrona un protona masu starpība ir pārāk maza. Tādēļ brīvie neitroni ir īsti "ilgdzīvotāji" nestabilo elementārdaļiņu vidū - to vidējais dzīves ilgums ir gandrīz 15 minūtes, kas ir miljards reižu vairāk, nekā nākamajai nestabilajai daļiņai - mionam.

Tā kā neitrona un protona masu starpība atbilst enerģijai 1,3 MeV, kas kodolfizikas mērogā nav daudz, atoma kodolos, kur neitroni atrodas kopā ar protoniem, bēta sabrukšana var būt enerģētiski neizdevīga. Šādos kodolos neitrons ir pilnīgi stabils.

## Ārējās saites
Jons

**Joni** ir elektriski lādētas daļiņas, kas rodas, ja vielas atomi vai atomu grupas zaudē vai pievieno vienu vai vairākus elektronus. Ja atoms zaudē vienu vai vairākus elektronus, veidojas pozitīvais jons jeb **katjons**. Ja atoms pievieno vienu vai vairākus elektronus, veidojas negatīvais jons jeb **anjons**. Ja atoms vai atomu grupa zaudē vai pievieno vienu elektronu, veidojas vienvērtīgais jons; ja atoms vai atomu grupa zaudē vairākus elektronus, veidojas vairākvērtīgais jons.
Pasaules karš

**Pasaules karš**, arī **globāls karš**, ir karadarbība, kurā iesaistītā liela daļa no pasaules ietekmīgākajām valstīm. Šāds karš aptver vairākus kontinentus un ilgst vairākus gadus. Šis jēdziens parasti lietots, lai apzīmētu divus starptautiskus konfliktus 20. gadsimtā:
* Pirmais pasaules karš (1914—1918),
* Otrais pasaules karš (1939—1945).

Hipotētiskam nākamajam globālajam karam ir jau iedots nosaukums Trešais pasaules karš.

## Ārējās saites