open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Mīrdāls

**Mīrdāls**, sieviešu dzimtē **Mīrdāla**, (, ) var būt:

* Alva Mīrdāla (*Alva Myrdal*, 1902–1986) — zviedru socioloģe, politiķe, diplomāte un miera aktīviste, Nobela miera prēmijas laureāte;
* Gunnars Mīrdāls (*Gunnar Myrdal*, 1898–1987) — zviedru ekonomists, sociologs, politiķis un universitātes profesors, Nobela prēmijas laureāts ekonomikā.
Ādolfs Dītrihs Vilhelms Bīnemanis

thumb|250px|Ādolfs Dītrihs Vilhelms Bīnemanis
**Ādolfs Dītrihs Vilhelms Bīnemanis** (; 1845—1914) bija vācbaltiešu ārsts un Jaunjelgavas pilsētas galva.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1845. gada novembrī Rīgā ārsta Konstantīna Bīnemaņa (1811—1855) ģimenē.
Studēja medicīnu Tērbatas Universitātē (1864—1870). No 1870. līdz 1878. gadam strādāja par Alūksnes un Apekalna draudzes novadu ārstu. 1878. gadā kļuva par Jaunjelgavas pilsētas ārstu, līdztekus bija pilsētas galva no 1887. līdz 1906. gadam. Viņa laikā uzbūvēja pilsētas lopkautuvi, ugunsdzēsēju torni, tvaikoņa pārceltuvi pāri Daugavai. Jaunjelgavas labdarības biedrības valdes loceklis. Kurzemes pilsētu hipotēku biedrības revīzijas komisijas loceklis.
Miris 1914. gada 6. februārī Jaunjelgavā.

## Atsauces
KPMG

**KPMG** ir Londonā reģistrēts profesionālo pakalpojumu uzņēmums ar galveno biroju Amstelvēnā, Nīderlandē. Tā ir viena no t.s. Lielā četrinieka auditorkompānijām (pārējās ir *[[Deloitte]]*, *[[Ernst & Young]]* un *[[PwC]]*). Darbojas apmēram 145 valstīs un tajā ir apmēram  darbinieku. Pašreizējo nosaukumu uzņēmums ieguva 1987. gadā, kad apvienojās uzņēmumi *Klynveld Main Goerdeler* (KMG) un *Peat Marwick International*.

## Ārējās saites
* Oficiālā tīmekļa vietne
Nils Stenboks-Fermors

**Grāfs Nils Stenboks-Fermors** (; dzimis , miris ) bija Nītaurē dzimis vācbaltiešu grāmatu ilustrators un scenogrāfs.

Dzimis Nītaures muižas īpašnieku ģimenē. Mācījās Rīgā, kur ieguva pirmās iemaņas zīmēšanā. Pēc Latvijas neatkarības iegūšanas pārcēlās uz Hamburgu, kur strādāja Oto Meisnera izdevniecībā. Vēlāk devās uz Berlīni, kur mācījās pie Emila Orlika (*Emil Orlik*; 1870—1932) un Apvienotajā Valsts brīvās un lietišķās mākslas skolā (*Vereinigte Staatsschulen für freie und angewandte Kunst*). Ap 1930. gadu strādāja par scenogrāfu pie Ervīna Piskatora. Vēlāk radīja skatuves noformējumu vairākām pazīstamā Berlīnes kabarē *[[Die Katakombe]]* izrādēm, 1936. gadā sānu altāra gleznu Šverīnes domā. Pēc Otrā pasaules kara dzīvoja Hamburgā un ilustrēja izdevniecības *Christian-Wolff-Verlag* grāmatas.

## Ārējās saites

* Baltiešu biogrāfiskais leksikons digitāli
Xiaomi M365

thumb|Melns Xiaomi M365
***Xiaomi M365***, arī ***Xiaomi Mi Electric Scooter*** ir Ķīnas elektriskais skrejritenis, ko *[[Xiaomi]]* kompānija ražo kopš 2016. gada decembra. Kopš 2022. gada tas ir viens no populārākajiem elektriskajiem skrejriteņiem pasaulē, īpaši Eiropā.

Elektromotors atrodas priekšējā ritenī, padarot skrejriteni par priekšpiedziņas ierīci. Akumulators atrodas korpusā, ko aizsargā metāla un daļēji plastmasas konstrukcija. Elektriskajam skrejritenim ir īss bremzēšanas ceļš, jo, nospiežot bremžu sviru, vispirms tiek aktivizēta priekšējā motora riteņa rekuperācija un tikai pēc tam aizmugurējā mehāniskā disku bremze. Tam ir salokāms mehānisms, kas to salocītu padara ļoti kompaktu, ļaujot to pārvadāt sabiedriskajā transportā.

*Xiaomi M365* ražošana sākās 2016. gada decembrī. 2019. gadā sākās *[[Xiaomi M365 Pro]]* pārdošana, bet 2020. gadā — *[[Xiaomi M365 Pro 2]]*.

## Ārējās saites
Vaporeto

[thumb| Vaporeto [Lielais kanāls (Venēcija)|Lielajā kanālā, Venēcijā]]
thumb| Venēcijas Vaporeto ūdens autobusu sistēma — ūdens autobuss un autobusu pietura
**Vaporeto** ir sabiedriskā ūdens autobusu sistēma Venēcijā. Tai ir 19 regulāri maršruti, kas apkalpo dažādas Venēcijas pieturvietas un kursē starp Venēciju un tuvējām salām, piemēram, Murano, Burano un Lido.

Nosaukums **' (tulkojumā [[tvaikonis|tvaikonītis]]) attiecas uz līdzīga pielietojuma kuģiem pagātnē, kurus darbināja [[tvaika dzinējs]]. Venēcieši to sauc arī par **' vai **. Ūdens autobusu maršrutus pārvalda *Azienda del Consorzio Trasporti Veneziano* (ACTV), Venēcijas sabiedriskā transporta sistēma. Vaporeto ir nepieciešams, jo nav iespējama pazemes dzelzceļa izbūve un nav vietas virszemes dzelzceļam, kas padara kanālus par vienīgo praksē izmantojamo ātrā transporta sistēmu. Lielākā daļa no kuģiem ir pielāgoti cilvēkiem ar kustību traucējumiem.
thumb| Trīs ''vaporetti'' pārvadā pasažierus
Satiksmi nodrošina visu diennakti pēc grafika, bet biežums atkarīgs no līnijas. 1. līnija apkalpo Lielo kanālu. Vairākas līnijas pieejamas tikai vasaras sezonā, no aprīļa līdz oktobrim.

ACTV pārdod 24, 36, 48 un 72 stundu biļetes, kā arī viena brauciena biļetes un 7 dienu biļetes. Privāts eksprešu uzņēmums *Alilaguna* nodrošina arī ierobežotu ūdens autobusu pakalpojumu, piemēram, uz lidostu. Kopš 2022. gada tās kuģi aprīkoti ar hibrīda elektriskajiem/dīzeļdegvielas dzinējiem, un tehniski tos neuzskata par vaporeto.

Pirmais vaporeto parādījās 1881. gadā, konkurējot ar gondoljeriem un viesnīcu laivniekiem. Turpmākās diskusijas, kas radās par pirmajiem vaporeto, palīdzēja veidot "Venēcijas autobusu" lomu, kā arī devuši labumu gondoljeriem, kas mūsdienām ir vienīgajie, kuriem ir piekļuve mazākiem ūdensceļiem.

## Maršruti
Vaporeto 1. maršruts tiek uzskatīts par galveno tūristu maršrutu Venēcijā, jo tā galvenā daļa iet gar Lielo kanālu. Maršruts sākas no *Piazzale Roma* un beidzas Lido salā.

Maršruts Nr.1 pietur katrā pieturā pa ceļam. Tāpēc attāluma no *Santa Lucia* dzelzceļa stacijas līdz Sanmarko laukumam pārvarēšanai nepieciešams līdz 45 minūtēm. Vaporeto šajā maršrutā neapstājas pie Sandžordžo Madžore salas, neskatoties uz to, ka tur esošā bazilika ir viena no galvenajām Venēcijas apskates vietām.

Vaporeto 2. maršruts ir daudz ātrāks ar mazāk pieturām un līdz ar to ērtāks. Maršruts var braukt no *Piazzale Roma* gan pa Lielo kanālu uz Sanmarko laukumu, gan par Džudekas kanālu.

Pirmajā gadījumā laiva neapstājas pie *Salute*, netālu no slavenās *Santa Maria della Salute* baznīcas un arī Sandžordžo Madžore salā, atšķirībā no 2. maršruta vaporeto, kas brauc caur Džudekas kanālu.
alt=Venezia Unica Card|thumb| Venēcijas ''Unica'' karte
Vaporeto Nr. 3 ir vienīgais maršruts, kas tieši savieno *Piazzale Roma* ar Murano salu. Vaporeto 12. maršruts ved uz Burano, Macorbo un Torčello salām.

Murano var nokļūt arī ar (netiešo) vaporeto Nr.4.1, 4.2 palīdzību.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Galvenā vaporeto vietne
* Ilustrēts ievads un ceļvedis apmeklētājiem
* Biļešu cenu apraksts
* Līniju maršrutu apraksts
Elektriskais skrejritenis

thumb|Elektriskie skrejriteņi Polijā
**Elektriskais skrejritenis** ir skrejritenis ar elektromotoru, personīgās pārvietošanās līdzeklis, ko izmanto braucieniem.

Elektriskais skrejritenis ir viens no energoefektīvākajiem transportlīdzekļiem. Tam nepieciešams mazāk nekā 1 kWh uz 100 km, kas ir ievērojami mazāk nekā elektriskajam auto vai sabiedriskajam transportam.

## Vēsture
Pirmos motorizētos skrejriteņus ar nosaukumu *Autoped* no 1915. līdz 1921. gadam ražoja uzņēmums *[[Autoped Company]]* Ņujorkā. Skrejriteņiem bija divas versijas: ar iekšdedzes dzinēju un elektromotoru priekšējā ritenī. Patentu iesniedza 1913. gada jūlijā un piešķīra 1916. gada jūlijā.

20. gadsimtā skrejriteni galvenokārt izmantoja kā bērnu rotaļlietu āra aktivitātēm. 20.—21. gadsimtu mijā skrejriteni pārveidoja: mainījās tā dizains, pielietojuma joma un darbības princips.

Elektrisko skrejriteņu popularitāte sāka strauji pieaugt ap 2017.—2018. gadu, kad lielās koplietošanas platformas, piemēram, *Bird* un *Lime*, sāka piedāvāt elektrisko skrejriteņu nomu Amerikas Savienotajās Valstīs. No turienes šī tendence izplatījās arī Eiropā, Āzijā un citās pasaules daļās. Pandēmijas laikā (2020.—2021. gadā) elektrisko skrejriteņu izmantošana pieauga, jo cilvēki izvairījās no sabiedriskā transporta.

## Ātrums
Elektriskie skrejriteņi vidēji spēj sasniegt ātrumu no 20 līdz 30 km/h, bet jaudīgāki modeļi var pārsniegt 60 km/h. Daži sporta un specializētie modeļi var attīstīt ātrumu līdz pat 100 km/h, piemēram, *[[Dualtron X2]]*. Vidējais skrejriteņa darbības rādiuss ir 20—40 km ar vienu uzlādi, bet augstas klases modeļi var nobraukt vairāk nekā 100 km.

## Drošība
Tam ir mazāki riteņi nekā velosipēdam, un tas ir bīstams, ja to izmanto bez individuālajiem aizsardzības līdzekļiem. Krītot no elektriskā skrejriteņa, var iegūt nopietnus un pat dzīvībai bīstamus galvas ievainojumus.

## Skatīt arī
* *[[Xiaomi M365]]*

## Atsauces

## Ārējās saites
Skrejritenis

[thumb|Bērns ar skrejriteni [Beļģija|Beļģijā (1936)]]
**Skrejritenis** ir cilvēka darbināms ielas transportlīdzeklis ar stūri, klāju un riteņiem. Tradicionālākajā izpratnē skrejritenis ir transportlīdzeklis, ko darbina ar muskuļu spēku — ar kāju atgrūžot no zemes. Tomēr pēdējā laikā plaši izplatīti ir kļuvuši elektriskie skrejriteņi, kuru galvenais (un vienīgais praktiskais) piedziņas veids ir elektrodzinējs.

Skrejriteņus izmanto ne tikai kā personīgo transportu, bet arī brīvā laika pavadīšanai, sportam un vingrošanai. Ir vairāku veidu skrejriteņi ar dažādiem parametriem, bet pārvietošanās princips paliek nemainīgs.

## Skatīt arī

* Velosipēds
* Bezpedāļu velosipēds

## Ārējās saites
Bezpedāļu velosipēds

thumb|Koka bezpedāļu velosipēds
**Bezpedāļu velosipēds** ir velosipēds bez pedāļiem un transmisijas. Tas apvieno velosipēda un skrejriteņa īpašības: tāpat kā ar velosipēdu, braucējs sēž sēdeklī, bet tāpat kā skrejriteņa gadījumā, viņš brauc, atspiežoties no zemes ar kājām (nevis minot pedāļus).

Parasti bezpedāļu velosipēdi ir paredzēti bērniem no viena līdz piecu vai sešu gadu vecumam. Tie palīdz bērniem iemācīties noturēt līdzsvaru braukšanas laikā. Tā ir galvenā bezpedāļu velosipēda priekšrocība, jo bērnam ir vieglāk iemācīties noturēt līdzsvaru nekā ar parasto velosipēdu. Savukārt priekšrocība salīdzinājumā ar skrejriteni ir vienmērīgs fiziskās aktivitātes sadalījums, jo abas kājas ir vienlīdz iesaistītas kustībā.

## Ārējās saites
Georgs Trampedahs

thumb|200px|Georgs Trampedahs
**Georgs Trampedahs** (1831—1918) bija vācbaltiešu aptiekārs un pašvaldību darbinieks, Cēsu birģermeistars (1866—1878) un miertiesnesis, pilsētas galva (1878—1906).

## Dzīvesgājums
Dzimis 1831. gada 23. aprīlī Nurmuižā agronoma Ernesta Trampedaha ģimenē. Pēc farmācijas studijām (1857—1859) strādāja par provizoru Cēsu aptiekā.

1864. gadā Trampedahs kļuva par Cēsu rātskungu, 1866. gadā par Cēsu rātes birģermeistaru un pēc Krievijas Impērijas Pilsētu likuma ieviešanas 1878. gadā par pirmo Cēsu pilsētas galvu.

Viņa laikā uzcēla Cēsu pilsētas slimnīcu, kazarmas, pilsētas nabagmāju, lopkautuvi, ievērojami pārbūvēja un uzlaboja ūdensvadu, caur pilsētu uzbūvēja Rīgas—Pleskavas dzelzceļu.
 
Miris 1918. gada 31. jūlijā.

## Atsauces
Armands Vijups

**Armands Vijups** (dzimis ) ir latviešu arheologs, vēstures zinātņu doktors, Ventspils muzeja direktora vietnieks un vadošais pētnieks. Vairāk nekā 70 zinātnisko publikāciju autors un līdzautors, starp tām arī monogrāfija "Staldzenes depozīts" (2004). Astoņu rakstu krājumu "Ventspils Muzeja raksti" sastādītājs. Latvijas Arheologu biedrības biedrs, Latvijas Republikas Heraldikas komisijas loceklis.

Armands Vijups absolvējis Latvijas Universitātes Vēstures fakultāti, ieguvis doktora grādu vēsturē (1998). Strādājis kā lektors un docents Latvijas Universitātē, kā arī kā pētnieks Latvijas Vēstures institūtā. Kopš 1999. gada ir Latvijas Universitātes asociētais profesors. Kopš 2000. gada Armands Vijups ir Ventspils viduslaiku pilī esošā Ventspils muzeja direktora vietnieks un vadošais pētnieks. Vadījis un organizējis zinātniskus un izglītojošus projektus, kā arī piedalījies starptautiskās sadarbībās.

Piedalījies daudzos arheoloģiskajos izrakumos, pētījis aizvēstures un viduslaiku laikmeta kultūras un sabiedrības aspektus, kā arī veicinājis arheoloģijas popularizēšanu sabiedrībā. Viņa pētījumi ir saistīti ar bronzas laikmeta un dzelzs laikmeta depozītiem, kā arī Livonijas ordeņa pilsētu un piļu izpēti.

Vadījis arheoloģiskos izrakumus Puzes Lejaskroga senkapos, Užavas senkapos, Zlēku Gaisiņu senkapos, Jūrkalnes Drēbnieku senkapos, Kuldīgas un Ventspils senpilsētās, kā arī citur.

Armands Vijups saņēmis vairākus apbalvojumus un atzinības par savu darbu, tostarp, Latvijas Zinātņu akadēmijas balvu, Latvijas Republikas Zinātņu padomes balvu, Latvijas Kultūras ministrijas balvu, Latvijas Arheologu biedrības balvu un Ventspils pilsētas domes balvu.

Precējies un divu meitu tēvs. Dzīvo un strādā Ventspilī.

## Atsauces
Jānis Kalējs (operdziedātājs)

**Jānis Kalējs** (dzimis ) ir latviešu operdziedātājs, tenors.

No 1963. gada mācījās Jelgavas mūzikas vidusskolas pūšamo instrumentu nodaļā, vēlāk iestājies Jāzepa Vītola Latvijas Valsts konservatorijā, dziedāšanas klasē pie profesora Aleksandra Viļumaņa. No 1974. gada turpināja mācības Rimska-Korsakova Ļeņingradas Valsts konservatorijā, vokālajā klasē pie profesores N. Servales. Laika posmā no 1979. līdz 1993. gadam Jānis Kalējs bija solists Latvijas Nacionālā operā, dziedāja pirmā, otrā plāna lomas, sadarbojās ar koncertmeistariem — L. Holbergu un I. Villerušu, komponistu Romualdu Jermaku. Kalējs sniedza koncertus Latvijā, Lietuvā, piedalījās garīgās mūzikas koncertos Vācijā, Fjodora Šaļapina Starptautiskajā operas festivālā Kazaņā. Šobrīd (2023) Kalējs strādā par vokālo konsultantu un pedagogu.

## Lomas
* Kasio — "Otello" (Džuzepe Verdi),
* Narabots — "Salome" (Rihards Štrauss),
* Melnais princis — "Zelta zirgs" (Arvīds Žilinskis), 
* Alfrēds — "Traviata" (Džuzepe Verdi),
* Ļenskis — "Jevgeņijs Oņegins" (Pēteris Čaikovskis),
* Fausts — "Fausts" (Arrigo Boito),
* Jirka — "Velns un Kača" (Antonīns Dvoržāks),
* Makdufs — "Makbets" (Džuzepe Verdi),
* Manriko — "Trubadūrs" (Džuzepe Verdi; koncertuzvedums),
* Tanheizers — "Tanheizers" (Rihards Vāgners),
* Viltus Dimitrijs — "Boris Godunovs" (Modests Musorgskis),
* Jeniks — "Pārdotā līgava" (Bedržihs Smetana),
* Turidu — "Zemnieka gods" (Pjetro Maskanji),
* Almeriks — "Jolanta" (Pēteris Čaikovskis),
* Alfrēds — "Mazais skursteņslauķis" (Bendžamins Britens).
Deivids Jeitss

**Deivids Jeitss** (; dzimis ) ir angļu kinorežisors, producents un scenārists.

Jeitss vislabāk pazīstams kā pēdējo četru "Harija Potera" filmu režisors, kā arī trīs "Fantastisko būtņu" filmu cikla filmu režisors. Viņa darbs pie "Harija Potera" filmu cikla, atnesa Jeitsam gan kritiķu atzinību, gan komerciālus panākumus. 2011. gadā par izcilību režijā saņēmis *[[Britannia Awards]]* balvu.

Savas karjeras sākumā režisējis arī britu politiskā trillera seriālu ''State of Play'' (2003) un televīzijas filmu *[[The Girl in the Café]]* (2005), par ko nominēts ''Emmy'' balvai.

## Filmogrāfija

## Atsauces

## Ārējās saites
Līga Liepiņa-Kaņepe

**Līga Liepiņa-Kaņepe** (dzimusi 1947. gadā, Valdemārpilī) ir Latvijas mūzikas pedagoģe un komponiste.

Beigusi Ventspils mūzikas vidusskolas teorijas nodaļu. Pēc tam uzsāka kompozīcijas studijas Jāzepa Vītola Latvijas Valsts konservatorijā. 1970. gadā paralēli mācībām sāka strādāt mūzikas teorijas nodaļā Rēzeknes mūzikas vidusskolā par kompozīcijas pasniedzēju. Sadarbojusies ar Rēzeknes un Daugavpils pūtēju orķestriem, Rēzeknes Tautas teātri, tautas koriem “Ezerzeme”, “Ieviņas”, “Medicus”, “Saskaņa”, mūzikas skolas koriem, ansambļiem, lauku kapelām. Komponējusi dziesmas koriem, veidojusi latviešu un latgaliešu dziesmu apdares.

## Atsauces
Station F

thumb|250px
thumb|250px|''Station F''
***Station F*** ir biznesa inkubators jaunizveidotiem uzņēmumiem, kas atrodas Parīzes 13. apgabalā. Zināms kā pasaulē lielākais jaunuzņēmumu inkubators.

Atrodas bijušajā dzelzceļa preču noliktavā, kas iepriekš bija zināma kā *Halle Freyssinet*.  m² lielo ēku 2017. gada jūnijā oficiāli atklāja Francijas prezidents Emanuels Makrons, un tajā atrodas biroja telpas līdz pat 1000 jaunizveidotiem un agrīnās stadijas uzņēmumiem, kā arī korporatīvajiem partneriem, piemēram, *[[Facebook]]*, *[[Microsoft]]* un *Naver*.

*Station F* ir vairākas partnerības uz uzņēmējiem vērstām starta programmām. Partneri ir *[[Google]]*, *Ubisoft* un *Zendesk*, kā arī dažādu skolu partneris, piemēram, *[[HEC Paris]]*.

## Atsauces

## Ārējās saites

*
Pasaja

**Pasaja** (, ) ir neatkarīga pilsēta Filipīnās. Atrodas Lusonas salas rietumdaļā Manilas aglomerācijā, administratīvi ietilpst Galvaspilsētas reģionā. Izvietojusies Manilas līča krastā, ziemeļos robežojas ar Manilu, austrumos — ar Makati un Tagigu, bet dienvidos — ar Paraņaki. Nozīmīga Manilas industriālā un dzīvojamā piepilsēta; Pasajas teritorijā atrodas daļa no Manilas starptautiskās lidostas.

## Vēsture
Pasaja kā patstāvīga municipalitāte dibināta 1863. gadā. 1901. gadā Pasaju iekļāva jaunizveidotās Risalas provinces sastāvā. Pēc Otrā pasaules kara sākuma prezidents Kesons izdeva ārkārtas rīkojumu par Lielās Manilas pilsētas izveidi, apvienojot Manilu, Kesonsitiju, Kalookanu, Makati, Mandalujongu, Paraņaki, Pasaju un Sanhuanu. Lielā Manila bija priekštecis vēlākajam galvaspilsētas reģionam. Pēc japāņu padzīšanas 1945. gadā Lielo Manilu izformēja pirmskara sastāvdaļās. 1947. gadā Pasajai piešķīra pilsētas statusu, pārdēvējot par **Risalu** (*Rizal*; par godu filipīniešu revolucionāram Hosē Risalam), bet pēc diviem gadiem atgrieza tās vēsturisko nosaukumu. 1975. gadā izveidoja Valsts galvaspilsētas reģionu, kurā iekļāva lielāko daļu Manilas aglomerācijas pilsētas un municipalitātes, tajā skaitā Pasaju. 1979. gadā Pasajai piešķirts augsti urbanizētas pilsētas statuss.

## Atsauces

## Ārējās saites
Kurzemes iela (Jēkabpils)

**Kurzemes iela** ir iela Jēkabpils pilsētas Krustpils apkaimē. Tā sākas krustojumā ar Rīgas ielu pie Jēkabpils tilta un beidzas krustojumā ar Ventas ielu. Kurzemes iela sastāv no trīs savstarpēji nesavienotiem fragmentiem, kuru kopējais garums ir 1100 metri. Satiksmes kustība Kurzemes ielā norit divās joslās.

Līdz Krustpils—Jēkabpils tilta un ar to saistītās dzelzceļa līnijas Krustpils—Jēkabpils būvniecībai starp 1933. un 1936. gadu Kurzemes iela veidoja vienu, nepārtrauktu ielas trasi, kas veda aptuveni no Palejas ielas sākuma līdz mūsdienu gājēju tiltam pār dzelzceļa līniju Rīga—Daugavpils. Dzelzceļa līnijas būvniecība to sadalīja divos atsevišķos fragmentos. No 2013. līdz 2014. gadam Kurzemes ielas rekonstrukcijas ietvaros agrākās dzelzceļa līnijas vietā izbūvēja jauno Kurzemes ielas posmu, kas savienojas ar Jēkabpils tiltu.

## Ielu savienojumi
Kurzemes iela ir savienota ar šādām ielām:
* Rīgas iela
* Palejas iela (T veida krustojums)
* Kalna iela
* Mednieku iela
* Raiņa iela
* Latgales iela
* Ventas iela (T veida krustojums)

## Skatīt arī
* Jēkabpils ielu uzskaitījums
* Kurzemes iela

## Atsauces
Pain Hustlers

***Pain Hustlers*** ir 2023. gada ASV krimināldrāmas filma, kuras režisors ir Deivids Jeitss. Filmā galvenās lomas atveido Emilija Blanta, Kriss Evanss, Ketrina O'Hāra un Endijs Garsija. Filma balstīta uz Evana Hjūza tāda paša nosaukuma 2022. gada romānu.

Filma stāsta par sievieti, kura iegūst darbu bankrotējošā farmācijas uzņēmumā Floridā, kur viņa drīz vien nonāk noziedzīgas sazvērestības centrā.

Filmas *Pain Hustlers* pirmizrāde notika  Toronto Starptautiskajā kinofestivālā, bet kopš  tā pieejama straumēšanas platformā *[[Netflix]]*. Filma saņēma galvenokārt negatīvas kritiķu atsauksmes un tīmekļa vietnē *[[Rotten Tomatoes]]* tai ir 24% vērtējums.

## Atsauces

## Ārējās saites
Pažobele

thumb|250px|Pažobele
**Pažobele** ir celtnes daļa starp jumta slīpnes zemāko daļu un augstākā stāva pārsegumu. Parasti tā nav pietiekami augsta, lai cilvēks tajā varētu nostāties stāvus. Pažobele var būt atsevišķa telpa vai daļa no bēniņiem. Ja bēniņi ir apdzīvojami, pažobeles parasti norobežo ar sienu un nenodrošina ar siltumizolāciju. Tāpat kā bēniņus, arī pažobeles mēdz izmantot kā mantu glabātuves, taču tajās neglabā ēdamlietas, jo bieži vien pažobele ir vēdināma telpa, kas var būt pieejama kukaiņiem, putniem, grauzējiem un sikspārņiem.

Retāk pažobeles jēdzienu attiecina arī uz jumta pārkares apakšu ēkas ārpusē.
Leons IV

**Leons IV** (; dzimis ap 790. gadu, miris ) bija Romas pāvests no 847. gada janvāra līdz 855. gada jūlijam. Leons IV bija pāvesta Sergeja II pēctecis. Viņa pontifikāta laikā atjaunoja katoļu baznīcas, kas bija izpostītas 846. gadā, kad Romai uzbruka arābi. Apkārt Vatikānam tika uzcelta Leonīna siena. Leons IV apvienoja vairākas pilsētas cīņai pret sarāceņiem 849. gadā. Leons IV iecelts svēto kārtā; viņa piemiņas diena ir 17. jūlijs. Pēc Leona IV par Romas pāvestu kļuva Benedikts III.

## Ārējās saites
Joy Ride

***Joy Ride*** var būt:

* "Izpriecas brauciens" (*Joy Ride*) — 2001. gada ASV trillera filma;
* "Normāls trips" (*Joy Ride*) — 2023. gada ASV kinokomēdija.
Sartininku luterāņu baznīca

{
  "type": "ExternalData",
  "service": "geoshape",
  "ids": "Q25496944"
}

**Sartininku evaņģēliski luteriskā baznīca** () ir 1934. gadā uzcelts Lietuvas evaņģēliski luteriskās baznīcas dievnams, kas atrodas Lietuvas rietumos, Tauraģes apriņķa Tauraģes rajona pašvaldības Sartininku ciemā. Baznīcas ēkas sekmīgi pārdzīvoja Otro pasaules karu un padomju okupācijas gadus. Šeit darbojās Lietuvas luterāņu bīskapi Jons Kalvāns (*Jonas Kalvanas*, 1914—1995) un Jons Viktors Kalvāns (*Jonas Viktoras Kalvanas*, 1948—2003).


Sartininkų_liuteronų_bažnyčia,_iš_galo.JPG
Sartininkų_liuteronų_bažnyčia,_altorius.JPG


## Ārējās saites
Ličfīldas katedrāle

{
  "type": "ExternalData",
  "service": "geoshape",
  "ids": "Q510389"
}


**Ličfīldas katedrāle** () jeb **Jaunavas Marijas un Sv. Čeda katedrāles baznīca** () ir 12. gadsimta anglikāņu katedrāle, kas atrodas Anglijas centrālajā daļā, Stefordšīras grāfistes Ličfīldā. 656. gadā dibinātās Ličfīldas diecēzes galvenā baznīca.

669. gadā Ličfīlda kļuva par diecēzes centru un 700. gadā tika uzcelta pirmā koka katedrāle. Tā kā katedrālē tika apglabāts Svētais Čeds, tā kļuva par svētceļojumu mērķi. Sākot no 1085. gada, koka dievnams pamazām tika pārbūvēts no akmens. Savukārt no 1195. gada tika uzsākta pašreizējās baznīcas būvniecība. Baznīca piedzīvoja postījumus Anglijas pilsoņu kara laikā. 19. gadsimtā katedrāle tika restaurēta arhitekta Džordža Gilberta Skota (*George Gilbert Scott*, 1811—1878) vadībā.


Lichfield-Cathedral-June2020.jpg
Lichfield_Cathedral_Exterior_from_NE,_Staffordshire,_UK_-_Diliff.jpg
Lichfield_Cathedral_High_Altar_from_choir,_Staffordshire,_UK_-_Diliff.jpg
Lichfield_Cathedral_Organ,_Staffordshire,_UK_-_Diliff.jpg
Lichfield_Cathedral_Ground_Plan.jpg


## Ārējās saites
*
Vieķu pilskalns

**Vieķu pilskalns** atrodas Vidzemē, Cēsu novada Zosēnu pagastā, uz ziemeļrietumiem no Zosēniem. Reģiona nozīmes kultūras piemineklis.

Pilskalns ir paugurs ar dabīgi stāvām, 17 metrus augstām nogāzēm. Plakuma izmērs — 20 x 15 metri. Datējums — dzelzs laikmets (1. — 13. gadsimti). Pilskalnu aprakstījis Ernests Brastiņš. Pilskalna kultūrslānis postīts. Pierakstīta teika par pili kalnā.

## Ārējās saites

* Vieķu pilskalns portālā https://www.latvijas-pilskalni.lv/
Nevainība

[thumbnail|upright=1.0|[Viljams Adolfs Bugro|Viljama Adolfa Bugro glezna “Jaunava”]]
**Nevainība**, arī **jaunavība** vai **šķīstība**, ir vispārināta īpašība personai, kas nav veikusi dzimumaktu. Šādu personu sauc par **jaunavu** vai **jumpravu**. Tradicionāli šo īpašību saista ar sievietēm (), bet vispārīgi var attiecināt arī uz vīriešiem.

Nevainības statuss kultūrās un reliģijās ir cieši saistīts ar morāli, skaidrību un sabiedrības normām. Nevainība tradicionāli bijusi saistīta ar sievietes cieņu un tīrību, un daudzās kultūrās to uzskata par svarīgu sievietes vērtību. Tomēr šo jēdzienu arī kritizē, jo tas var veicināt dzimumu nevienlīdzību un radīt papildu spiedienu uz sievietēm attiecībā uz viņu seksuālo dzīvi.

## Atsauces

## Ārējās saites
Normāls trips

**"Normāls trips"** () ir 2023. gada ASV kinokomēdija, kuras režisore ir Adele Lima. Filmā galvenās lomas atveido Ešlija Pārka, Šerija Kola, Stefanija Šū un Sabrina Vū.

Filma stāsta par četrām draudzenēm, kuras dodas uz Ķīnu, kur viņas atklāj to, kā arī mīlēt to, kas viņas ir, kā arī atrast vienu viņas mātēm.

Filmas "Normāls trips" projektu apstiprināja 2018. gadā un 2021. gada jūlijā paziņoja, ka Adele Lima būs filmas režisore. Filmēšana notika Britu Kolumbijā tajā pašā gadā no augusta līdz oktobrim.

Filmas pirmizrāde notika *[[South by Southwest]]* festivālā . Latvijā filmas pirmizrāde notika  un to izplatīja *[[Lionsgate]]*. Filma saņēma pozitīvas kritiķu atsauksmes, slavējot aktierspēli un humoru. Tīmekļa vietnē *[[Rotten Tomatoes]]* filmai ir 91% vērtējums.

## Atsauces

## Ārējās saites
Aleksandrs Kupfers

thumb|200px|Aleksandrs Kupfers (1903)
**Aleksandrs Kupfers** (*Alexander Kupffer*; 1850—1927) bija Ventspils pilsētas galva no 1889. līdz 1903. gadam.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1850. gada 19. martā Ēdoles muižā Teodora Kupfera ģimenē. Mācījās Kuldīgas ģimnāzijā, studēja inženierzinātnes (1869—1871) un ķīmiju (1871—1873) Rīgas Politehniskajā augstskolā, iestājās studentu korporācijā *[[Baltica (korporācija)|Baltica]]*. 1874. gadā ieguva apriņķa skolotāja tiesības.
Strādāja par matemātikas skolotāju Ventspils jūrskolā (*Navigations-Schule zu Windau*, 1873—1909), līdztekus no 1887. gada bija Ventspils pilsētas domnieks pilsētas pašpārvaldē.
1888. gadā Kupferu ievēlēja pilsētas valdē, bet no 1889. līdz 1903. gadam viņš bija Ventspils pilsētas galva. 1909. gadā pensionējās.

Viņa laikā būvēja pilsētas ūdensvadu, nobruģēja centrālās ielas, paplašināja pilsētas robežas. Kupfers bija Ventspils amatnieku apvienības (*Windauer Gewerbeverein*) vadītājs, Ventspils baznīcu valdes vecākais, vācbaltiešu kultūras savienības vadītājs.

Aleksandrs Kupfers dzīvoja Marijas ielā 4 (tagad ēka Kārļa ielā 5 pie Marijas ielas krustojuma), kurā mūsdienās iekārtota viesnīca un kafejnīca "Kupfernams".

Miris 1927. gada 22. decembrī Ventspilī.

## Atsauces
Brahmans

**Brahmans** (, *brahman*) hinduismā ir pasaules dvēsele, visa pirmsākums, absolūts, dievišķs Visuma gars. Hindu filozofijā brahmans ir neizsakāma, nesaskatāma, nesaprātīga un neaprakstāma absolūtā realitāte, kas pilda visu eksistenci. Tas ir vienīgais un vispārējais principa avots, kas piepilda visu.

Vēdiskajā tradīcijā brahmans tiek uzskatīts par visaptverošo patiesību (*satya*), apziņu (*chit*) un bezgalīgo svētlaimi (*ānanda*). Upanišadās – vienos no nozīmīgākajiem vēdantiskās domas tekstiem – tiek uzsvērts, ka *ātman* (atsevišķa cilvēka dvēsele) un *brahmans* būtībā ir viens un tas pats, kas formulēts slavenajā aksiomā "*tat tvam asi*" ("tu esi tas"). Šī vienotība ir centrālais elements *advaita védāntā* — nedualistiskajā filozofiskajā skolā, kuru izveidoja filozofs Šankara (8. gs.).

Brahmans netiek pielūgts kā dievība personificētā veidā, bet drīzāk tiek uztverts kā visaptverošs ontoloģisks pamats. Šī izpratne kontrastē ar *īšvaras* jeb personificētā Dieva jēdzienu, kuru praktiskajā hinduismā bieži identificē ar Brahmu, Višnu vai Šivu. Dažādas hindu filozofijas skolas – piemēram, *dvaita* (duālisms) un *višištādvaita* (kvalificētais neduālisms) – atšķirīgi interpretē attiecības starp brahmanu, individuālo dvēseli un dievību.

## Ārējās saites
Lēdija Makbeta

**"Lēdija Makbeta"** () ir 2016. gada Apvienotās Karalistes vēsturiskā drāmas filma, kuras režisors ir Viljams Oldroids. Filmā galvenās lomas atveido Florensa Pjū, Kosmo Džarviss, Pols Hiltons, Naomi Ekija un Kristofers Fērbenks. Filma balstīta uz 1865. gada Nikolaja Ļeskova noveli "Mcenskas apriņķa lēdija Makbeta".

Filmas darbība norisinās 19. gadsimtā Anglijas laukos un stāsta par jaunu sievieti, kura, apprecoties ar vecāku vīrieti un dzīvojot pie viņa ģimenes, tiek apspiesta un ierobežota.

Filmas "Lēdija Makbeta" pirmizrāde notika  Toronto Starptautiskajā kinofestivālā. Filma nopelnīja 5,4 miljonus ASV dolāru un saņēma pozitīvas kritiķu atsauksmes, īpaši slavējot Pjū aktierspēli. Tīmekļa vietnē *[[Rotten Tomatoes]]* filmai ir 88% vērtējums.

## Atsauces

## Ārējās saites
Džastins Longs

**Džastins Džeikobs Longs** (; dzimis ) ir amerikāņu aktieris. Pazīstams ar savām lomām komēdijās un šausmu filmās.

Piedalījies tādās filmās kā "Ložņas" (*Jeepers Creepers*, 2001), "Bēdz no bumbas: Patiess bēdubrāļu stāsts" (2004), "Hērbijs: Pilnā aprīkojumā" (2005), "Pieņemti" (2006), "Idiokrātija" (2006), *[[Dreamland (2006. gada filma)|Dreamland]]* (2006), "Cietais rieksts 4" (2007), "Zaks un Miri taisa porno" (2008), "Aizrauj mani uz elli" (*Drag Me to Hell*, 2009), "Alfa un Omega" (*Alpha and Omega*, 2010), "Ilknis" (2014), *[[The Wave]]* (2019) un "Barbars" (2022). Ierunājis Alvina lomu filmu sērijā "Alvins un burunduki".

## Ārējās saites
Harija dekonstrukcija

**"Harija dekonstrukcija"** () ir 1997. gada ASV melnā kinokomēdija, kuras režisors, scenārists un galvenās lomas atveidotājs ir Vudijs Allens. Pārējās lomas atveido Kerolaina Ārona, Kērstija Elija, Bobs Balabans, Ričards Bendžamins, Ēriks Begoužens, Billijs Kristels, Džūdija Deivisa, Heizela Gudmena, Meriela Hemingveja, Eimija Ērvinga, Džūlija Kavnere, Ēriks Loids, Džūlija Luisa-Dreifusa, Tobijs Magvairs, Demija Mora, Elizabete Šū, Stenlijs Tuči un Robins Viljamss.

Filma stāsta par veiksmīgu rakstnieku Hariju Bloku (Allens), kurš iedvesmu saviem stāstiem smeļas no savas dzīves un notikumiem, kas ar viņu ir notikuši.

Filmas "Harija dekonstrukcija" pirmizrāde notika  Venēcijas kinofestivālā. Filma saņēma pozitīvas kritiķu atsauksmes un tika nominēta Amerikas Kinoakadēmijas balvai kategorijā "Labākais oriģinālscenārijs". Tīmekļa vietnē *[[Rotten Tomatoes]]* filmai ir 73% vērtējums.

## Atsauces

## Ārējās saites
Elizabete Šū

**Elizabete Džudsone Šū** (; dzimusi ) ir amerikāņu aktrise un producente.

Par lomu filmā "Pametot Lasvegasu" (1995), kur tēlojusi kopā ar Nikolasu Keidžu, Šū nominēta Amerikas Kinoakadēmijas balvai kategorijā "Labākā aktrise galvenajā lomā", Zelta globusa balvai "Labākā aktrise drāmas filmā" un BAFTA kino balvai kategorijā "Labākā aktrise galvenajā lomā".

Pazīstama arī ar lomām tādās filmās kā "Karatē bērns" (*The Karate Kid*, 1984), *[[Adventures in Babysitting]]* (1987), "Kokteilis" (*Cocktail*, 1988), "Atpakaļ nākotnē 2" (1989), "Atpakaļ nākotnē 3" (1990), "Ziepju opera" (*Soapdish*, 1991), *[[The Saint]]* (1991), "Neredzamais cilvēks" (*Hollow Man*, 2000), "Piranjas 3D" (*Piranha 3D*, 2010), "Dzimumu cīņa" (*Battle of the Sexes*, 2017), "Pēdējā vēlēšanās" (*Death Wish*, 2018) un "Operācija "Greyhound"" (*Greyhound*, 2020).

Televīzijā atveidojusi lomas seriālos "CSI Lasvegasa", *[[The Boys]]*, *[[Cobra Kai]]* un *[[On the Verge]]*.

## Filmogrāfija

## Ārējās saites
Kalookana

**Kalookana** (, ) ir neatkarīga pilsēta Filipīnās. Atrodas Lusonas salas rietumdaļā Manilas aglomerācijā, administratīvi ietilpst Galvaspilsētas reģionā. Izvietojusies reģiona ziemeļdaļā, robežojas ar Manilas, Kesonsitijas, Malabonas, Navotasas un Valensuelas pilsētām kā arī Bulakanas provinces Sanhosē del Montes un Meikauajanas pilsētām un Marilao municipalitāti un Risalas provinces Rodrigesas municipalitāti. Ģeogrāfiski pilsēta dalās divās atsevišķās daļās, ko atdala Kesonsitijas pilsētas teritorija.

## Vēsture
Kalookana kā patstāvīga municipalitāte dibināta 1815. gadā, nodalot no Tondo municipalitātes. Sākotnēji Kalookana aizņēma ievērojami lielāku teritoriju; 1939. un 1949. gadā ievērojamas platības tika nodalītas jaundibināmajai galvaspilsētai Kesonsitijai, sadalot Kalookanu divās daļās. 1901. gadā Kalookanu iekļāva jaunizveidotās Risalas provinces sastāvā. Pēc Otrā pasaules kara sākuma prezidents Kesons izdeva ārkārtas rīkojumu par Lielās Manilas pilsētas izveidi, apvienojot Manilu, Kesonsitiju, Kalookanu, Makati, Mandalujongu, Paraņaki, Pasaju un Sanhuanu. Lielā Manila bija priekštecis vēlākajam galvaspilsētas reģionam. Pēc japāņu padzīšanas 1945. gadā Lielo Manilu izformēja pirmskara sastāvdaļās. 1962. gadā Kalookanai piešķīra pilsētas statusu. 1975. gadā izveidoja Valsts galvaspilsētas reģionu, kurā iekļāva lielāko daļu Manilas aglomerācijas pilsētas un municipalitātes, tajā skaitā Kalookanu. 1979. gadā Kalookanai piešķirts augsti urbanizētas pilsētas statuss.

## Atsauces

## Ārējās saites
Kokneses pilsētas priekšsēdētāju uzskaitījums

thumb|150x150px|Kokneses pilsētas ģerbonis
Šajā uzskaitījumā apkopoti **[[Koknese]]s pilsētas priekšsēdētāji** jeb **Kokneses mēri** kopš , kad Koknesei piešķīra pilsētas tiesības.

## Uzskaitījums

## Skatīt arī
* Kokneses novada pašvaldības vadītāju uzskaitījums

## Ārējās saites
* Koknese

## Atsauces
Jūgs

**Jūgs** (arī **iejūgs**) ir piederumu kopums, kuru parasti izmanto ar vēršu vai citu darba dzīvnieku pāri, lai tie pāros varētu vilkt vezumu. Jūgs ir koka sija, kura ir piestiprināts pāri dīstelei (dīselei). Dažkārt jūgi ir uzstādīti atsevišķiem dzīvniekiem. Dažādās kultūrās pastāv dažādi jūgu veidi. Citi iejūdzami dzīvnieki ir zirgi, mūļi, ēzeļi un ūdens bifeļi.

Par jūgu mēdz dēvēt arī ierobežojošu, pakļaujošu varu vai politisko stāvokli (piem. "septiņsimt gadu jūgs" Latvijā, "normaņu jūgs" Anglijā, "tatāru—mongoļu jūgs" Krievijā u.c.).

## Vārda izcelsme
Tiek uzskatīts, ka vārds "jūgs" ir cēlies no protoindoeiropiešu **yugóm*, kas cēlies no saknes **yewg*- (pievienoties, apvienoties), un tādējādi tas ir radniecīgs ar vārdu *[[joga]]*. Šai saknei ir pēcnācēji gandrīz visās zināmajās indoeiropiešu valodās — piemēram, vācu *Joch*, latīņu *iugum*, sengrieķu ζυγόν (*zygon*), persiešu یوغ (*yuğ*), sanskrita युग (*yugá*), hetu 𒄿𒌑𒃷 (*iúkan*), baznīcslāvu иго (*igo*), lietuviešu *jungas*, seno īru *cuing* un armēņu լուծ (*luts*), kas visi nozīmē "jūgs".

## Kakla vai priekšgala jūgs
left|thumb|Iejūgti vērši
Kakla (priekšgala) jūgs ir koka traversa, kurā iejūgts vēršu — reizēm arī zirgu — pāris. Uz dzīvnieku kakliem to notur šķērskoks.

Šie jūgi ir raksturīgi Eiropai, kā arī ASV, Austrālijai un Āfrikai.
 
## Galvas jūgs
thumb|Vērši ar galvas jūgiem Vācijā
Galvas jūgs parasti stiprinās starp vērša ragiem, pie kuriem tas papildus piesiets ar saitēm. Parasti šāds iejūga veids bijis izplatīts Dienvideiropā, lielā daļā Dienvidamerikas un Kanādā.

## Skausta jūgs
[left|thumb|Skausta iejūgi [Mjanma|Mjanmā]]
Skausta jūgs atrodas tieši vērša skausta vai lāpstiņu priekšā. Skausts ir īpaši piemērots zebu liellopiem, kuru uz skausta ir augsti kupri. Šī iemesla dēļ skausta jūgus bieži izmanto Āfrikā un Dienvidāzijā.

## Simbolisms
thumb|Trīs jūgi Kodisjoki ciema ģerbonī (Somija)
Jūgs mēdz simbolizēt padevību un zemkopību. Dažās senajās kultūrās bija paraža likt pieveiktam ienaidniekam noiet zem iedomāta, no zobeniem vai šķēpiem veidota jūga.

Metafora var attiekties arī uz saistībām, kuras nāk līdzi ar līgumu vai laulībām ir saistīti vai saķēdēti, kā vēršu pārim. No šīs nozīmes cēlies vārds joga, kā saikne ar dievišķo.

Bieži jūgs kā metafora tiek lietots Bībelē, pirmoreiz — 1. Mozus grāmatā par Ēsavu. Tas parādās arī Aishila lugā *Persieši* (5. gadsimts pirms mūsu ēras). 1. gadsimtā pirms mūsu ēras romiešu dzejnieki Katuls un Horācijs izmantoja jūgu kā izteiksmes līdzekli, apspriežot mīlestību.

20. gadsimtā jūgs un bultas kļuva par Spānijas galēji labās falangistu kustības simbolu.

## Skatīt arī
* Mājlops
* Zemkopība

## Atsauces

## Ārējās saites

* Informācija par to, kā tiek izgriezts jūgs (ISCOWP)
* Informācija par priekšgala jūga izgatavošanu (ISCOWP)
Johaness Mertsons

thumb|200px|Johaness Mertsons Valkas pilsētas galvas tērpā (1903)
**Johanness Mertsons** (; 1868— 1935) bija igauņu aptiekārs un politiķis. Valkas pilsētas galva (1902—1917), vēlāk Rīgikogu deputāts.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1868. gada 25. augusts Līves (*Lõve*) pagastā. 1896. gadā pabeidza farmācijas studijas Tērbatas Universitātes Medicīnas fakultātē, iestājās studentu korporācijā *Fraternitas Estica*.

No 1896. līdz 1902. gadam viņš strādāja Tervas aptiekā, 1902. gadā viņu ievēlēja par Valkas pilsētas galvu, līdztekus bija Valkas aptiekas īpašnieks un goda miertiesnesis.

Pēc Februāra revolūcijas Mertsons bija Igaunijas Zemes padomes loceklis, šajā laikā viņš pārcēlās uz dzīvi Tartu.
1921. gada 11. februārī viņš kļuva par pirmā un 1923. gadā par otrā Igaunijas parlamenta Rīgikogu deputātu no Kristīgās tautas partijas saraksta.
No 1926. līdz 1929. gadam bija Tartu pilsētas domnieks, bet no 1927. gada vadīja Tartu pilsētas darba un labklājības departamentu.

Miris 1935. gada 9. janvārī Tervā, apglabāts Helmes kapsētā.
Klusā okeāna reģions

thumb|Klusā okeāna reģiona valstis
**Klusā okeāna reģions** ir termins, ar kuru apzīmē valstis, kas atrodas ap Kluso okeānu, kā arī Klusajā okeānā esošās salas.

Šajā reģionā atrodas arī pasaules ekonomikas centri, piemēram, Japāna, Amerikas Savienotās Valstis un Ķīna, kā arī lielākās Āzijas ekonomikas, piemēram, Taivāna, Honkonga, Singapūra un Dienvidkoreja, dabas resursi, piemēram, Austrālija, Kanāda, Meksika, Peru un Krievija, cilvēkresursi Indonēzijā un lauksaimnieciskā ražošana Čīlē, Jaunzēlandē un Filipīnās.

## Klusā okeāna reģiona valstis un teritorijas
Uzskaitītas valstis, ko tradicionāli pieskaita pie Klusā okeāna reģiona.

* Austrumāzija
** 
** 
** 
** 
** 
*** 
*** 
** 
* Dienvidaustrumāzija
** 
** 
** 
** 
** 
** 
** 
** 
** 

* Okeānija (Suverēnās valstis)
** 
** 
** 
** 
** 
** 
** 
** 
** 
** 
** 
** 
** 
** 
** 
** 

* Okeānija (Atkarīgās teritorijas)
**  Austrālijas štati un teritorijas
*** 
**  Jaunzēlandes valstība
*** 
**  Aizjūras Francija
*** 
*** 
*** 
**  Britu aizjūras teritorijas
*** 
**  Amerikas Savienoto Valstu salas
*** 
*** 
*** 
** 
*** 
** 
*** 

* Ziemeļamerika
** 
** 
** 
* Centrālamerika
** 
** 
** 
** 
** 
** 
* Dienvidamerika
** 
** 
** 
** 

## Tirdzniecība un komercija

Klusā okeāna reģionā ir ļoti attīstīta starptautiskā kuģniecība. Klusā okeāna piekrastē atrodas 29 no 50 pasaules noslogotākajām konteineru ostām.

* 
** Pusana (5. vieta)
* 
** Jokohama (36. vieta)
** Tokija (25. vieta)
** Nagoja (47. vieta)
** Kobe (49. vieta)
* 
** Gaosjuna (12. vieta)
* 
** Honkonga (3. vieta)

* 
** Šanhaja (1. vieta)
** Šeņdžeņa (4. vieta)
** Ninbo (6. vieta)
** Guandžou (7. vieta)
** Qingdao (8. vieta)
** Tjaņdziņš (10. vieta)
** Xiamen (19. vieta)
** Dalian (21. vieta)
** Lianyungang (30. vieta)
** Yingkou (34. vieta)

* 
** Manila (37. vieta)
* 
** Hošimina (28. vieta)
* 
** Laems Čabangs (22. vieta)
* 
** Port Klang (13. vieta)
** Tanjung Pelepas (16. vieta)
* 
** Singapūra (2. vieta)

* 
** Džakarta (24. vieta)
** Surabaja (38. vieta)
* 
** Vankūvera (50. vieta)
* 
** Losandželosa (17. vieta)
** Longbīča (18. vieta)
** Sietla/Takoma (48. vieta)
* 
** Balboa (43. vieta)

## Asociācijas un organizācijas
Klusā okeāna reģionā, jeb dažās valodās — Klusā okeāna lokā, darbojas dažādas starpvaldību un nevalstiskās organizācijas, no kurām daudzas koncentrējas uz Āzijas un Klusā okeāna ekonomisko sadarbību un Austrumu-Rietumu kultūras un tehniskās apmaiņas centru. Piemēram, Honolulu atrodas daudzu valdību un nevalstisko organizāciju galvenā mītne Klusā okeāna piekrastē.

## Atsauces
Grimaldo

**Grimaldo** ir ģermāņu personvārda *Grimwald* romāņu valodu forma. Grimaldo var būt gan personvārds, gan uzvārds.

Cilvēki ar šādu uzvārdu:

* Alekss Grimaldo (*Álex Grimaldo*; dzimis 1995. gadā) — spāņu futbolists;
* Žuau Grimaldo (*Joao Grimaldo*; dzimis 2003. gadā) — Peru futbolists.

## Skatīt arī
* Grimaldi
Mandalujonga

**Mandalujonga** (, ) ir neatkarīga pilsēta Filipīnās. Atrodas Lusonas salas rietumdaļā Manilas aglomerācijā, administratīvi ietilpst Galvaspilsētas reģionā. Izvietojusies Pasigas upes labajā krastā, rietumos robežojas ar Manilu, ziemeļos — ar Sanhuanu, austrumos — Kesonsitiju un Pasigu, bet dienvidos — ar Tagigu un Makati. 10,3% pilsētas teritorijas aizņem *Wack Wack* golfa laukums.

## Vēsture
Kā patstāvīga apdzīvota vieta **Sanfelipeneri** (*San Felipe Neri*) izveidota 1841. gadā, nodalot no Santaanas de Sapas, mūsdienās — Manilas. Nosaukta par godu Romas svētajam aizgādnim Filipo Romolo Neri. 1901. gadā iekļauta jaunizveidotajā Risalas provincē. 1903. gadā pievienota Sanhuanai del Montei, bet 1907. gadā atjaunota kā patstāvīga municipalitāte. 1931. gadā pārdēvēta tagadējā vārdā, bet 1975. gadā iekļauta jaunizveidotajā Galvaspilsētas reģionā. 1994. gadā, kā pirmajai no reģiona municipalitātēm, piešķirts pilsētas statuss.

## Atsauces

## Ārējās saites
Labākais režisors (BAFTA kino balva)

**[[BAFTA kino balva]]s kategorija "Labākais režisors"** ir ikgadēja BAFTA kino balvas kategorija kopš 1968. gadā.

## Laureāti un nominanti
[thumb|140px|[Maiks Nikolss ir pirmais šīs balvas saņēmējs]]
[thumb|140px|[Fransuā Trifo balvu saņēma 1973. gadā]]
[thumb|140px|[Romans Polaņskis balvu saņēma 1974. un 2002. gadā]]
[thumb|140px|[Vudijs Allens balvu saņēma 1977. un 1986. gadā]]
[thumb|140px|[Alans Pārkers balvu saņēma 1978. un 1991. gadā]]
[thumb|140px|[Frānsiss Fords Kopola balvu saņēma 1979. gadā]]
[thumb|140px|[Akira Kurosava balvu saņēma 1980. gadā]]
[thumb|140px|[Ričards Atenboro balvu saņēma 1982. gadā]]
[thumb|140px|[Vims Venderss balvu saņēma 1984. gadā]]
[thumb|140px|[Olivers Stouns balvu saņēma 1987. gadā]]
[thumb|140px|[Kenets Brana balvu saņēma 1989. gadā]]
[thumb|140px|[Mārtins Skorsēze balvu saņēma 1990. gadā]]
[thumb|140px|[Roberts Oltmens balvu saņēma 1992. gadā]]
[thumb|140px|[Stīvens Spīlbergs balvu saņēma 1993. gadā]]
[thumb|140px|[Džoels Koens (pa labi) balvu saņēma 1996. gadā, bet, kopā ar savu brāli Ītanu Koenu (pa kreisi), 2007. gadā]]
[thumb|140px|[Bazs Lurmens balvu saņēma 1997. gadā]]
[thumb|140px|[Pīters Vīrs balvu saņēma 1998. un 2003. gadā]]
[thumb|140px|[Pedro Almodovars balvu saņēma 1999. gadā]]
[thumb|140px|[Ans Lī balvu saņēma 2000. un 2005. gadā]]
[thumb|140px|[Pīters Džeksons balvu saņēma 2001. gadā]]
[thumb|140px|[Stīvens Spīlbergs no 14 nominācijām balvu saņēma 1993., 1998. un 2023. gadā]]
[thumb|140px|[Maiks Lī balvu saņēma 2004. gadā]]
[thumb|140px|[Pols Grīngrass balvu saņēma 2006. gadā]]
[thumb|140px|[Ketrina Bigelova balvu saņēma 2009. gadā]]
[thumb|140px|[Deivids Finčers balvu saņēma 2010. gadā]]
[thumb|140px|[Alfonso Kuarons balvu saņēma 2013. un 2018. gadā]]
[thumb|140px|[Alehandro Gonsaless Injaritu balvu saņēma 2015. gadā]]
[thumb|140px|[Damjēns Šazels balvu saņēma 2016. gadā]]
[thumb|140px|[Hloja Žao balvu saņēma 2020. gadā]]
[thumb|140px|[Džeina Kempione balvu saņēma 2022. gadā]]
[thumb|140px|[Kristofers Nolans balvu saņēma 2023. gadā]]
[thumb|140px|[Pols Tomass Andersons balvu saņēma 2025. gadā]]

### 1960. gadi

### 1970. gadi

### 1980. gadi

### 1990. gadi

### 2000. gadi

### 2010. gadi

### 2020. gadi

## Atsauces
Aira plato

{
  "type": "ExternalData",
  "service": "geoshape",
  "ids": "Q170383"
}


**Aira plato** () ir plakankalne Saharā, Nigēras centrālajā daļā. Aizņem apmēram  platību. Pamatā paceļas 500 — 900 metru v.j.l., dažās vietās sasniedzot 2000 metru augstumu. 2022 metrus v.j.l. augstais Bagzanes kalns ir Nigēras augstākā virsotne. Plato veido salu Sahāras tuksnesī ar savdabīgu ekosistēmu. Šeit atrodas ievērojami arheoloģiskie pieminekļi. Aira plato austrumu daļā izveidots Aira un Teneres dabas rezervāts, kas iekļauts UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā. Uz dienvidiem no plato atrodas Agadesa, kas ir svarīga tuaregu pilsēta.

## Galerija

Timia_Oasis.JPG|Timijas gelta
Bivouac à Arakao, Massif de l'Aïr, Niger.jpg
Mont Bagzane.jpg


## Ārējās saites
Kārlis Valdhauers

**Kārlis Frīdrihs Verners Mihaels Valdhauers** (; dzimis , miris ) bija Saļienā dzimis vācbaltiešu izcelsmes Latvijas ārsts, oftalmologs. Reimersas acu klīnikas pirmais direktors, viens no oftalmoloģijas pamatlicējiem Latvijā.

Mācījies Jelgavas Cildenajā ģimnāzijā. No 1840. gada studēja medicīnu Kēnigsbergas Universitātē, no 1843. gada — Halles Universitātē, kur ieguva doktora grādu. 1846. gadā pārlicis eksāmenus Pēterburgā. Pēc desmit lauku ārsta darbā pavadītiem gadiem Vecsaulē, Baldonē un Salaspilī, izvēlējās specializēties oftalmoloģijā. Dzīves laikā stažējās Berlīnē, Parīzē un Vīnē. No 1858. līdz 1880. gadam bija Reimersas acu klīnikas direktors. 1881. gadā Valhauers Jelgavā pie Diakonisu slimnīcas nodibināja acu klīniku.

## Ārējās saites

* BBLd — Baltisches Biografisches Lexikon digital
* Kārlis Valdhauers, 100 nozīmīgas personas Latvijas medicīnas vēsturē
Vilkijas katoļu baznīca

{
  "type": "ExternalData",
  "service": "geoshape",
  "ids": "Q12677420"
}

**Vilkijas Sv. Jura baznīca** () ir 1908. gadā celta neogostiska stila Romas katoļu dievnams, kas atrodas Lietuvas centrālajā daļā, Kauņas apriņķa Kauņas rajona pašvaldības Vilkijas pilsētā.

Draudze pirmoreiz minēta 1525. gadā. Baznīca nodegusi 1721., 1730. un visbeidzot 1892. gadā. 1901. gadā uzsākta jaunas baznīcas celtniecība citā vietā, 1908. gadā tā iesvētīta. No 1862. līdz 1864. gadam draudzē par vikāru kalpoja etnogrāfs Antans Juška (*Antanas Juška*, 1819—1880).


Vilkija,_bažnyčia.JPG
Vilkija St. George church - panoramio (1).jpg


## Ārējās saites
Kaori Momoi

**Kaori Momoi** (; dzimusi ) ir japāņu aktrise, režisore un dziedātāja.

## Dzīvesgājums
Kaori Momoi dzimusi Tokijā, Japānā, starptautiskās politikas profesora un dārgakmeņu dizaineres ģimenē. Viņa sāka studēt baletu 12 gadu vecumā Londonā, Lielbritānijas Karaliskajā dejas akadēmijā. Pēc trim studiju gadiem viņa atgriezās Tokijā. Absolvējusi Japānas Bungakudzas dramatiskās mākslas skolu.

1971. gadā Momoi debitēja režisora Kona Itikavas filmā *Ai Futatabi* (*To Love Again*). Kopš debijas viņa ieguvusi daudzas balvas gan Japānā, gan starptautiskos kinofestivālos, kļūstot par vienu no vadošajām aktrisēm Japānā. Kā dziedātāja izdevusi 15 mūzikas albumus. Darbojusies teātrī un televīzijā, vadījusi džeza vakariņu šovus ar slaveniem japāņu džeza mūziķiem, piemēram, Hino Terumasa.

Kaori Momoi filmējusies daudzu Japānas režisoru filmās, tai skaitā arī režisora Akira Kurosava filmā "Karavīra ēna" (*Kagemusha*, 1980). Viņa attēlojusi lomu krievu režisora Aleksandra Sokurova filmā "Saule" (2005) un piedalījusies ASV režisora Roba Māršala filmā "Geišas atmiņas" (*Memoirs of a Geisha*, 2005). Attēlojusi nelielu lomu ASV režisora Rūperta Sandersa filmā "Rēgs bruņās".

Filmējusies vairākās latviešu režisora Māra Martinsona filmās — *[[Amaya]]* (2010), "Oki — okeāna vidū" (2014), "Maģiskais kimono" (2017). Par lomu filmā *Amaya* nominēta Lielā Kristapa balvai kategorijā "Labākā aktrise".

Darbojusies arī kā filmu režisore. Uzņēmusi trīs filmas, bijusi arī scenāriju autore. Viena no viņas filmām *Ichijiku no kao* (*Faces of a Fig Tree*, 2006) saņēma piecas balvas starptautiskos kinofestivālos, tai skaitā arī Berlīnes Starptautiskā kinofestivāla balvu *Netpac Award*.

## Apbalvojumi
Momoi sešas reizes nominēta Japānas Kinoakadēmijas balvai, no kurām divas reizes to ieguvusi — kā labākā aktrise filmā *Kamisamaga kureta akanbô* (*No More Easy Life*, 1979) un kā labākā otrā plāna aktrise filmā *Shiawase no kiiroi hankachi* (*The Yellow Handkerchief*, 1977). Saņēmusi balvu kā labākā aktrise 1983. gada Ņujorkas starptautiskajā filmu festivālā par lomu filmā *Giwaku* (*Suspicion*, 1982).

Kaori Momoi apbalvota ar Japānas Goda medaļu (2008), Kinujo Tanakas balvu (2015) un Uzlecošās saules ordeni (4. šķira, 2022).

## Atsauces

## Ārējās saites

*
Kārlis Seržants (revolucionārs)

**Kārlis Seržants** bija latviešu strēlnieks un revolucionārs.

Piedzima 1893. gadā Saikavas pagastā. Latvijas Sociāldemokrātijas (LSD) biedrs, 1907. gadā sāka darboties LSD Malienas organizācijā, no 1911. gada bija tās komitejas loceklis, pēc tam darbojās LSD Jelgavas organizācijā. 1915. gadā iesaukts Krievijas Impērijas armijā, turpināja propagandista darbu, darbojās Vidienas organizācijā. Pēc Oktobra revolūcijas 1917. gada 22. novembrī ievēlēts par Iskolata priekšsēdētāja biedru (vietnieku). Krievijas pilsoņu karā piedalījās kaujās pret Deņikina spēkiem. Nomira Jekaterinoslavā pēc saslimšanas ar tīfu.

## Atsauces
Kārlis Seržants

**Kārlis Seržants** var būt

* Kārlis Seržants (1893—1920), latviešu strēlnieks un revolucinārs;
* Kārlis Seržants (1959), Latvijas žurnālists un politiķis.
Abulas iela (Mārupe)

**Abulas iela** ir iela Mārupē. Abulas iela sākas krustojumā ar Daugavas ielu un beidzas krustojumā ar Vaidavas ielu. Aptuveni vidū iela pagriežas taisnā leņķī. Ielas kopējais garums ir 300 metri, tā klāta ar asfalta segumu. Abulas ielā ir tikai savrupmāju dzīvojamā apbūve.

Iela nosaukta Abulas — upes Vidzemē — vārdā.

## Ielu savienojumi
Abulas iela ir savienota ar šādām ielām:
* Daugavas iela (T veida krustojums)
* Svētes iela (T veida krustojums)
* Vaidavas iela (T veida krustojums)

## Atsauces