Saliedētība

**Saliedētība** jeb **sociālā kohēzija** ir indivīdu un grupu attiecību noturīgums, kopības izjūta un orientācija uz kopīgu labumu. Saliedētība tiek definēta dažādi: (i) kā ģeogrāfiski noteiktam indivīdu kolektīvam piemītoša kopība un līdzdarbošanās, kas izpaužas to attieksmēs un rīcībā; (ii) kā process vai procesu kopums, kas veido indivīdu piederības sajūtu, ceļ labklājību un veicina iesaisti; (iii) kā attieksmju, normu un rīcību kopums, kuru raksturo uzticēšanās, piederības sajūta un gatavība palīdzēt citiem. Plašā nozīme jēdziens tiek lietots, iekļaujot ekonomiskus un politiskus aspektus.

Akadēmiskajā pētniecībā un politikas plānošanā un īstenošanā saliedētība galvenokārt tiek izprasta kā sabiedrības vai kopienas saliedētība, tomēr sociālo faktoru un pasākumu kopums, ko tā iekļauj, atšķiras. Lai arī šis jēdziens pētnieku un amatpersonu vidū tiek izprasts dažādi, galvenokārt ar to tiek domāti tādi sociālie faktori kā dažādu sabiedrības slāņu un grupu vienotība, kopīga identitāte un piederība.

## Sabiedrības saliedētība
Saliedētu sabiedrību raksturo iedzīvotāju aktīva iesaiste sabiedriskajos un politiskajos procesos, savstarpēja cieņa un uzticēšanās, kā arī vienlīdzīgu tiesību un iespēju nodrošināšana. Sabiedrības saliedētību ietekmē arī vēsturiski un ekonomiski faktori, tajā skaitā, piemēram, iedzīvotāju labklājība un pārticība. Pasākumi, kas vērsti uz saliedētības veicināšanu tādēļ var pārklāties ar dzīves kvalitātes un pārticības veicināšanas pasākumiem. Saliedētības politika tādējādi var tikt skatīta kontekstā ar citām politikas jomām (piemēram, izglītības, finanšu, aizsardzības, veselības un labklājības) un attiecībā pret to, kā saliedētība tiek definēta. Pieņemot plašāku tās definīciju, tajā tiek iekļauti arī tādi faktori kā iedzīvotāju dzīves kvalitāte un ekonomiskā nevienlīdzība. Šaurā tvērumā sabiedrības saliedētības politikas plānošana un īstenošana ir vērsta uz sabiedrības līdzdalības veicināšanu lēmumu pieņemšanā, kā arī piederības un uzticības stiprināšanu.

Sabiedrības saliedētība tiek saistīta arī ar spēju reaģēt uz globāliem vai reģionāliem izaicinājumiem, politikas plānošanā uzsverot saliedētības nozīmi nacionālās drošības, sabiedrības veselības vai migrācijas jautājumos. Sabiedrības saliedētību saista arī ar spēju veikt politiskas reformas, argumentējot, ka politikas veidotāju gatavību negatīvi ietekmē nepietiekama sabiedrības saliedētība, kas ierobežo manevrēšanas iespējas. Tādēļ saliedētības definēšana un metodes tās mērīšanai, kā arī izvēlētie mērījumi tiek skatīti kontekstā ar konkrētās valsts politisko situāciju un motivāciju, kas ietekmē politikas veidošanu. Ņemot vērā, ka sabiedrības saliedētības mērīšana valstu līmenī ir savienota ar politikas veidošanu un īstenošanu, nozīme ir arī citām politikas jomām un to īstenotajiem pasākumiem, kas līdz ar citiem faktoriem ietekmē mērījumu precizitāti, sasniedzamo rezultātu noteikšanu un rada mērķtiecības trūkuma vai pasākumu pārklāšanās riskus. Valstu pieejas sabiedrības saliedētības politikas jomā, līdz ar mērīšanas metožu un valstu īstenoto pasākumu dažādību, var atšķirties, tomēr valstu pieejas iespējams salīdzināt, par kopējo pazīmi izvēloties šādas politikas mērķi, t.i., ko iecerēts panākt ar pasākumu īstenošanu. Tādēļ arī metodes sabiedrības saliedētības mērīšanā nereti tiek veidotas, apzinoties, ka tās pieņem konkrētas vērtības, kas var būt demogrāfiski, sociāli, kulturāli un politiski relatīvas, vienlaikus gan tādā veidā rodas grūtības reģionāla vai globāla mēroga mērījumu veikšanai.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Projekts "VPP Saliedētība"