open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Sergejs Demagins

**Sergejs Demagins** (; dzimis 1986. gada 19. jūlijā) ir Krievijas bijušais hokejists, kreisās malas uzbrucējs, agrāks Baltkrievijas hokeja izlases dalībnieks.

## Spēlētāja karjera
Profesionāļa karjeru Demagins uzsāka 2004.—05. gada sezonā, kad debitēja Baltkrievijas Ekstralīgas kluba Minskas "Dinamo" rindās. "Dinamo" hokejists turpināja spēlēt arī nākamajās sezonās, tā rindās gan nostiprinoties vien 2006.—07. gada sezonā. "Dinamo" rindās Demagins spēlēja arī 2008.—09. gada sezonā, kad komanda uzsāka dalību KHL.

Lai gan arī 2009.—10. sezonas ievadu hokejists aizvadīja Minskā, jau drīz Demagins pārcēlās uz Ņižņekamskas "Ņeftehimik" vienību. 2010.—11. gada sezonā Sergejs atgriezās Minskas "Dinamo", taču 2011. gada vasarā vēlreiz pievienojās "Ņeftehimik" rindām.

2011.—12. gada sezonas gaitā Demagins pārcēlās uz Hantimansijskas "Jugra" vienību. 2013. gada vasarā uzbrucējs atgriezās "Ņeftehimik" sastāvā, taču drīz vien tika aizmainīts uz Jekaterinburgas "Avtomobilist". 2014. gada maija nogalē pievienojās Ņižņijnovgorodas "Torpedo" rindām, tās rindās nākamajā sezonā dodoties laukumā vien 24 spēlēs. Turpmākajās divās sezonās Demagins epizodiski spēlēja Čerepovecas "Severstal" un Toljati "Lada" sastāvā, savukārt 2017.—18. gada sezonu izlaida.

Baltkrievijas hokeja izlases rindās Demagins spēlējis 2010. gada olimpiskajās spēlēs, kā arī četros Pasaules čempionāta turnīros. 2015. gada nogalē atteicās no Baltkrievijas pilsonības.

## Ārējās saites
Dmitrijs Kuļikovs

**Dmitrijs Kuļikovs** (; dzimis 1990. gada 29. oktobrī) ir krievu hokejists, aizsargs. Pašlaik (2025) Kuļikovs spēlē Nacionālās hokeja līgas kluba Floridas "Panthers" sastāvā.

## Spēlētāja karjera
Profesionāļa karjeru Kuļikovs uzsāka 2009. gadā, kad debitēja NHL vienības Floridas "Panthers" rindās, jau savā pirmajā sezonā izcīnot vietu komandas pamatsastāvā. Turpmākajās sezonās Kuļikovs kļuva par vienu no komandas vadošajiem aizsargiem. "Panthers" spēlēja līdz 2015.—16. gada sezonas izskaņai, pēc kuras tika aizmainīts uz Bufalo "Sabres".

2017. gada vasarā Kuļikovs noslēdza trīs gadu līgumu ar Vinipegas "Jets". 2020. gada oktobrī pievienojās Ņūdžersijas "Devils" rindām.

2023. gada 3. martā "Ducks" aizmainīja Kuļikovu uz Pitsburgas Penguins apmaiņā pret Broku Makginu un trešās kārtas izvēli 2024. gada NHL draftā.

Kā brīvais aģents no "Penguins" Kuļikovs izvēlējās atgriezties savā sākotnējā klubā pēc septiņām sezonām dažādos klubos, 2023. gada 1. jūlijā parakstot viena gada līgumu par 1 miljonu dolāru ar Floridas Panthers uz 2023.–2024. gada sezonu.

Krievijas hokeja izlases rindās Kuļikovs spēlējis 2010., 2011. un 2015. gada Pasaules čempionātos, 2010. un 2015. gadā kopā ar izlasi izcīnot sudraba medaļas.
## Atsauces

## Ārējās saites
Odenses "Bulldogs"

**Odenses "Bulldogs"** () ir hokeja komanda, kas atrodas Odensē, Dānijā, un spēlē Dānijas hokeja līgā. Dibināta 1978. gadā, un tā 2025. gadā pirmo reizi izcīnīja līgas čempiones titulu. 2012. gadā komanda izcīnīja sudraba medaļas.

No 2000. līdz pat 2007. gadam septiņas sezonas kluba rindās aizvadīja Aleksandrs Macijevskis, no 2005. līdz 2007. gadam Odensē spēlēja arī Sergejs Višegorodcevs. 1997.—98. gada sezonu komandā aizvadīja Artis Ābols, 2000.—01. gada sezonā tas bija Andrejs Ignatovičs, taču 2003.—04. gada sezonā divas spēles Odensē aizvadīja arī Jānis Sprukts.

2007.—08. gada sezonu komandā aizvadīja Agris Saviels, taču 2011.—12. gada sezonā komandas vārtus sargāja Ervīns Muštukovs. 2024.—25. gada sezonu komandā aizvadīja latviešu uzbrucējs Filips Buncis.

## Ārējās saites
* Eliteprospects.com komandas lapa
Jaunolaine (stacija)

**Jaunolaine** ir dzelzceļa pieturas punkts Olaines novada Olaines pagasta Jaunolainē, dzelzceļa līnijā Rīga—Jelgava. Pieturā pietur elektrovilcieni maršrutā Rīga—Jelgava. Blakus Jaunolaines pieturai atrodas pievedceļi no Olaines stacijas uz Olaines naftas bāzi. Pieturas punktā biļešu kase ir slēgta.

## Vēsture
Pieturvieta atklāta 1983. gadā. Līdz 2010. gada 15. februārim katru dienu šeit pieturēja dīzeļvilciens Rīga—Reņģe.

2023. gadā rekonstrukcijas darbu laikā nojaukta Jaunolaines stacijas ēka (pasažieru nojume). Vēlāk uzbūvēta nelielāka jauna nojume.

## Attēlu galerija

Attēls:Jaunolaines dzelceļa stacija Rīgas virzienā.jpg|Jaunolaines dzelceļa stacija Rīgas virzienā
Attēls:Jaunolaines stacija 08.JPG| Jaunolaines pasažieru nojume 2012. gadā
Attēls:Sliežu ceļi Jaunolainē.jpg|Sliežu ceļi Rīgas virzienā
Attēls:Sliežu ceļi Jaunolainē 2.jpg|Sliežu ceļi Jelgavas virzienā
Attēls:Jaunolaines stacija 09.JPG|Jaunolaines biļešu kase
Attēls:Jaunolaines stacija 03.JPG|Manevru lokomotīve ЧМЭ3-4331 ar cisternu sastāvu pie Jaunolaines
Attēls:Jaunolaines stacija 02.JPG|Pamesta ēka pie Jaunolaines
Attēls:Jaunolaines stacija 05.JPG|Lokomotīve TEP70-0203 ar speciālo pasažieru vilcienu maršrutā Maskava—Rīga (caur Jelgavu) brauc gar Jaunolaini
Attēls:ER2T-7117 Jaunolaines stacijā 07.JPG|Elektrovilciens ER2T-7117 Jaunolainē
Attēls:ER2T-7115 Jaunolaines stacijā.JPG|Elektrovilciens ER2T-7115 Jaunolainē 
Attēls:Jaunolaines stacija 2025. gadā.jpg|Nojume 2025. gadā 


## Pasažieru pārvadājumi

## Atsauces
Lietuviešu virtuve

[thumb|250px|[Cepelīns (ēdiens)|Cepelīni ar krējuma mērci un šķiņķa gabaliņiem]]
[thumb|250px|[Šakotis]]

**Lietuviešu virtuve** () ir lietuviešiem raksturīgo ēdienu un to gatavošanas īpatnību kopums, kas veidojies dažādu ģeogrāfisku un vēsturisku apstākļu ietekmē. Lietuviešu virtuvē galvenokārt ietilpst vietējie lauksaimniecības produkti, visbiežāk — mieži, kartupeļi, rudzi, bietes, zaļumi, ogas un sēnes.

Vēsturiski lietuviešu virtuve ietekmējusies no tādām Austrumeiropas valstīm kā Polija un Ukraina, taču tai ir arī līdzība ar skandināvu, ungāru, rumāņu, gruzīnu un pat ebreju virtuvi, saplūstot senlietuviešu virtuvei, kas veidojusies no 14. līdz 18. gadsimtam kā priviliģēto šķiru kultūra, un zemnieku virtuvei, kas radās 19. gadsimta otrajā pusē, neatkarīgi no iepriekšējām tradīcijām.

Lietuviešiem, poļiem un aškenaziem tās kopīgās vēstures dēļ ir daudzi līdzīgi ēdieni un dzērieni. Lietuviešu virtuvi vēsturisku iemeslu dēļ ietekmējusi arī vācu virtuve un kultūra, tajā ieviešot kartupeļu un cūkgaļas ēdienus, kā arī zarotu konditorejas izstrādājumu ar tukšu vidu — šakoti, kas 19. gadsimta beigās ienāca Suvalkijā.

## Ēdieni
[thumb|250px|right|[Kuņģa desa (*skilandis*)]]

17. gadsimtā Lietuvas dižkunigaitijā ievesti kartupeļi, kas 19. gadsimta otrajā pusē kļuva par nozīmīgu lauksaimniecības un lietuviešu virtuves sastāvdaļu. No tiem gatavo dažādus ēdienus — kartupeļu pankūkas, rīvētu kartupeļu sacepumu (*kugelis*), cepeškrāsnī ceptas ar rīvētiem kartupeļiem pildītas cūku zarnas (*vėdarai*), kartupeļu klimpas (*švilpikai*) un cepelīnus (*cepelinai*), bet zemnieku vidū sevišķi izplatīts ēdiens bija vienkārši vārīti kartupeļi ar pienu, sviestu vai sviesta un saldā krējuma mērci ar sāli, pipariem un sīpoliem (*kastinys*).

Atkarībā no zemnieku turības, vienu vai divas reizes gadā (rudenī un pavasarī) kāva cūku, no kuras asinīm vārīja zupu un gatavoja asinsdesas, bet smadzenes cepa ar garšvielām. Gaļu vai nu sālīja vai kūpināja. Sevišķi izplatīts cūkgaļas ēdiens ir kuņģa desa (*skilandis*), ko gatavo cūkas kuņģī iepildot gaļas gabaliņus ar sīpoliem, ķiplokiem un pipariem un to visu žāvējot. Kuņģa desa minēta jau Lietuvas dižkunigaitijas 16. gadsimta inventāra aprakstos.

Lietuviešu virtuvei raksturīgi dzērieni ir medus (*midus*), iesala alus, un kvass (*gira*), kā arī svaiga vai raudzēta bērzu un kļavu sula. Gatavots arī īpašs skābarža mucās nogatavināts 27 augu uzlējums, kas saukts par „Trīs deviņniekiem” (*Trejos devynerios*).

## Skatīt arī
* Latviešu virtuve

## Atsauces

## Ārējās saites

* Lietuviešu ēdieni
Boriss Grebenščikovs

**Boriss Grebenščikovs** (; dzimis  Ļeņingradā) ir padomju un krievu mūziķis, grupas «Akvarium» līderis. Tiek uzskatīts par vienu no krievu rokmūzikas pamatlicējiem.

## Atsauces

## Ārējās saites

* 
* Grupas "Akvarium" oficiālā mājas lapa
Ādolfs Liepaskalns

**Ādolfs Liepaskalns** (dzimis , miris ) bija latviešu vieglatlēts, startējis soļošanas distancēs.

Mācījies Karvas Kaktiņu skolā un Jaunlaicenes Kantora skolā. 1934. gadā sācis piedalīties soļošanas sacensībās, šajā pašā gadā arī guvis pirmo uzvaru. Nākamajā gadā izcīnījis pirmo medaļu Latvijas čempionātā, savukārt 1938. gadā Latvijas čempionātā izcīnījis uzvaru. 1938. gadā Ā. Liepaskalns uzstādīja pasaules rekordu 25 km un 30 km soļošanā. Laikā no 1946. līdz 1952. gadam labojis piecus pasaules un 21 PSRS rekordus dažādās distancēs. Vairākas reizes uzvarējis PSRS čempionātā 50 km soļošanā (1946, 1947, 1949). 1950. gadā kļuva par PSRS Nopelniem bagāto sporta meistaru.

Soļotājs apglabāts Opekalna kapsētā.

## Sportista piemiņa
Četrus gadus pēc sportista nāves — 1976. gada 25. jūlijā Opekalna kapsētā Ā. Liepaskalnam atklāja kapa pieminekli ar granītā cirstu lāpu. Atzīmējot soļotāja 110. dzimšanas dienu, sportista un viņa ģimenes kapa vieta tika atjaunota un labiekārtota.

1976. gadā pirmo reizi Alūksnē notika Ādolfa Liepaskalna piemiņas sacensības ar ceļojošās balvas izcīņu trīs kategorijās — 10 km vispārējā klasē, 5 km senioru klasē un 5 km jauniešu klasē. Sacensībās piedalījās soļotāji no visas Latvijas un sportista līdzgaitnieki — A. Krūkliņš, P. Zeltiņš, A. Menģis un V. Lauzējs. Sacensības kļuva par ikgadēju tradīciju.

1986. gadā netālu no Liepaskalna mājām, sportista treniņu taku tuvumā, atklāja tēlnieka Aināra Zelča veidoto Ādolfa Liepaskalna piemiņas akmeni, kurā iekalts soļotāja portrets.

2010. gadā atzīmējot sportista simtgadi, Alūksnes muzejā atklāja izstādi „Ādolfa Liepaskalna mūža kilometri" un iznāca Jāņa Poļa grāmata “Ādolfa Liepaskalna mūža soļi”, kas iepazīstina ar soļotāja dzīves gājumu, sasniegumiem sportā un literāro darbību.

2023. gadā Māriņkalnā veselības veicināšanai un soļošanas pamatprasmju apguvei izveidots "Soļotāja Ādolfa Liepaskalna veselības maršruts".

## Literatūra
* Ēriks Kehris, Tas skaistais soļotāju laiks, Rīga, 1961
* Jānis Polis, Ādolfa Liepaskalna mūža soļi, Alūksne, 2010

## Atsauces
Otfrīds Preislers

**Otfrīds Preislers** (; dzimis , miris ) bija Sudetu izcelsmes vācu bērnu literatūras rakstnieks. 

Pazīstamākie darbi, izdoti arī latviski, ir "Mazā raganiņa" (*Die kleine Hexe*, 1957) un "Krabats" (*Krabat*, 1971). Dzimis un bērnību pavadījis Liberecā. Otrā pasaules kara laikā iesaukts Vācijas armijā. Karoja Austrumu frontē. 1944. gadā kritis padomju gūstā. Pavadījis 5 gadus ieslodzījumā Tatarstānā. 1949. gadā atbrīvots. Apmetās uz dzīvi Rozenheimā, Bavārijā, kur strādāja par skolotāju. Pirmais darbs publicēts 1951. gadā.

## Darbi
Latviski izdoti:

*"Mazais ūdensvīriņš" (*Der kleine Wassermann*, 1956) - Rīga : Sprīdītis, 1991, ; cits izdevums - Rīga : Zvaigzne ABC, B.g.,  ISSN 1407-3730 
*"Mazā raganiņa" (*Die kleine Hexe*, 1957) - Rīga : Zvaigzne ABC, 2003,  
*"Mazais spociņš" (*Das kleine Gespenst*, 1966) - Rīga : Zvaigzne ABC, 2004,  ISSN 1407-3730  
*"Krabats" (*Krabat*, 1971) - Rīga : Sprīdītis, 1994, , ; cits izdevums - Rīga : Zvaigzne ABC, 2004,   
*"Herbe ar lielo cepuri" (*Hörbe mit dem großen Hut*, 1981) - Rīga : Zvaigzne ABC, 2003,  
*"Herbe un viņa draugs Pinkaste" (*Hörbe und sein Freund Zwottel*, 1983) - Rīga : Zvaigzne ABC, 2006,  ISSN 1407-3730

## Ārējās saites
1376. gads

**1376. gads** () bija garais gads, kas pēc Jūlija kalendāra sākās otrdienā.

## Notikumi
* marts — Simtgadu karš: starp Anglijas Karalisti un Francijas Karalisti tika noslēgts miera līgums. Karadarbība starp abām valstīm atjaunojās 1377. gada aprīlī.
* 3. maijs — Olafs II Hākonsons kļuva par Dānijas karali.
* 10. jūnijs — Vāclavs IV Luksemburgs kļuva par Vācijas karali (formāli par Romas karali).

### Nezināms datums
* Bulgārijas karaliste atzīst osmaņu sizerēno varu.
* Mūsdienu Bulgārijas galvaspilsēta Sofija ieguva savu nosaukumu. Iepriekš šo pilsētu sauca par Sredecu.

## Dzimuši

## Miruši
* 8. jūnijs — Eduards, Melnais princis, Velsas princis, Anglijas troņmantnieks (dzimis 1330. gadā)
Klaivs Steiplss Lūiss

**Klaivs Steiplss Lūiss** (; dzimis , miris ) bija britu rakstnieks, akadēmiķis, literatūrkritiķis un teologs.

Viņš ir vislabāk pazīstams ar saviem fantastikas darbiem, piemēram, "Nārnijas hroniku" (*The Chronicles of Narnia*), "Skrūvšņores vēstulēm" (*The Screwtape Letters*), *[[The Space Trilogy]]*, kā arī citiem darbiem, piemēram, "Vienkārši Kristietība" (*Mere Christianity*), *[[Miracles]]*, *[[The Problem of Pain]]*. Viņa darbi ir tikuši tulkoti vairāk nekā 30 valodās un tikuši pārdoti vairākos miljonos kopiju. K. S. Lūiss ir bijis profesors vairākās universitātēs, tai skaitā Kembridžas Universitātē.

## Ārējās saites

* Biogrāfija
Einars Fogelis

**Einars Fogelis** (dzimis  Siguldā) ir latviešu sporta darbinieks. Pašreizējais Latvijas Olimpiskās vienības valdes priekšsēdētājs, bijušais Latvijas Olimpiskās komitejas ģenerālsekretārs. Kopš 2018. gada jūnija — Starptautiskās kamaniņu braukšanas federācijas ģenerālsekretārs, kopš 2020. gada novembra — šīs organizācijas prezidents.

## Biogrāfija
1983. gadā beidzis studijas Rīgas Politehniskajā institūtā, savukārt 2002. gadā — Latvijas Universitātē. Pēc tam neilgu brīdi (1983—1984) viņš bija Rīgas Sporta pils direktora vietnieks, vēlāk desmit gadus strādājis valsts mācību un treniņu centrā "Sigulda".

Laikā no 1994. līdz 2004. gadam E. Fogelis bija Latvijas Izglītības un zinātnes ministrijas Sporta pārvaldes priekšsēdētājs. Amatu atstājis, jo tika ievēlēts par Latvijas Olimpiskās komitejas ģenerālsekretāru, iepriekš šajā organizācijā bija izpildkomitejas loceklis (1994—2004). 2012. gada septembrī viņu ģenerālsekretāra amatā nomainīja Žoržs Tikmers.  kļuva par Latvijas Olimpiskās vienības valdes priekšsēdētāju.

E. Fogelis pildījis Starptautiskās kamaniņu braukšanas federācijas viceprezidenta pienākumus. Kopš 2018. gada jūnija — Starptautiskās kamaniņu braukšanas federācijas ģenerālsekretārs. Kopš 2020. gada novembra — šīs organizācijas prezidents.

E. Fogelis ir vadījis Latvijas delegāciju trijās olimpiskajās spēlēs:  Atlantā,  Nagano un  Sidnejā.

2002. gadā no partijas "Latvijas Ceļš" saraksta kandidēja 8. Saeimas vēlēšanās (Vidzemes vēlēšanu apgabalā), taču netika ievēlēts.

## Atsauces
Imūnsistēma

[thumb|250px|Neitrofilais [leikocīti|leikocīts uzbrūk Sibīrijas mēra baktērijām]]
**Imūnsistēma** ir organisma aizsardzības sistēma pret slimības izraisošiem patogēniem; tā izstrādā imunitāti pret tiem, kā arī aizsargā no ķīmisku vielu apdraudējuma un izvada no organisma bojātās, ļaundabīgās vai atmirušās šūnas. Imūnsistēmas uzdevums ir arī atjaunot ievainotos vai slimību skartos audus. Dažreiz imūnsistēma, noturot kādu svešu, nekaitīgu vielu vai organismu par potenciālu apdraudējumu, izraisa alerģiju. Retos gadījumos tā uzbrūk veselajām šūnām vai audiem, kas neapdraud organisma darbību, kā rezultātā attīstās autoimūna slimība. Ar imūnsistēmas pētīšanu nodarbojas imunoloģijas speciālisti.

Daudzām sugām ir divas apakšsistēmas: iedzimta imūnsistēma un iegūta (adaptīva) imūnsistēma.

## Cilvēka imūnsistēma
### Imūnsistēmas veidojošie orgāni un audi
thumbnail|left|200px|Imūnsistēmas orgāni un audi
Imūnsistēmu veido dažādi orgāni un audi. Daļu no imūnsistēmas veido limfātiskā sistēma. Aizdegunē atrodas limfātiski audu veidojumi adenoīdi jeb aizdegunes mandeles. Rīkles galā ir trīs pāri mandeļu. Aiz krūšu kaula atrodas aizkrūtes dziedzeris. Limfa ir aktīvā viela, kas veic organisma aizsargfunkciju. Limfa tiek attīrīta limfmezglos. Pie imūnsistēmas pieder arī liesa un kaulu smadzenes.

### Imūnsistēmas slimības
Ir dažādas imūnsistēmas slimības. Starptautiskajā statistiskajā slimību un veselības problēmu klasifikācijā noteikti imūno mehānismu (imūnsistēmas) traucējumi ir klasificēti ar kodiem no D80 līdz D89. Šajā uzskaitījumā ir šādas slimības: imūndeficīts ar dominējošu antivielu defektu (D80), kombinēts imūndeficīts (D81), imūndeficīts ar citām būtiskām anomālijām (D82), parasts mainīgs imūndeficīts (D83), citi imūndeficīti (D84), sarkoidoze (D86) un citi citur neklasificēti imūno mehānismu traucējumi (D89). Autoimūna slimība ir klasificēta ar kodu M35.9. Imūnsistēmas traucējumi var būt arī dažādas alerģijas — paaugstināta jutība jeb hipersensitivitāte, kas pēc būtības ir pārmērīga reakcija uz jebkuru antigēnu.

### Medicīniskas manipulācijas
Imūnstimulatori ir vielas, kas stiprina organisma imūnsistēmu. Imūnstimulējoša darbība piemīt, piemēram,  aizkrūtes dziedzera preparātiem (timalīnam, timozīnam), pretvīrusu līdzeklim interferonam. Savukārt imūnsupresori ir medikamenti, kas nomāc imūnsistēmu un ar to saistītās imūnās reakcijas, antivielu veidošanos un alerģiskās reakcijas. Imūnsupresorus lieto pēc orgānu transplantācijas, lai novērstu transplantāta atgrūšanu, kā arī autoimūnu slimību gadījumā. Kā imūnsupresorus izmanto glikokortikoīdus un  vairākus pretaudzēju jeb citostatiskos līdzekļus.

## Atsauces

## Ārējās saites
1249. gads

**1249. gads** () bija gads, kas pēc Jūlija kalendāra sākās piektdienā.

## Notikumi
* 6. jūlijs — Aleksandrs III Dankelds kļuva par Skotijas karali.

### Nezināms datums
* Ungāri savu galvaspilsētu pārcēla no Estergomas uz Budapeštu.
* Zviedri pilnībā pakļāva somus.
* Oksfordā tika dibināta Universitātes koledža.
* Aleksandrs Ņevskis kļuva par Kijivas lielkņazu.

## Dzimuši
* 9. jūlijs — Kamejama, Japānas imperators (miris 1305. gadā)
* Jānis XXII, Romas pāvests (miris 1334. gadā)

## Miruši
* 6. jūlijs — Aleksandrs II Dankelds, Skotijas karalis (dzimis 1198. gadā)
963. gads

**963. gads** () bija gads, kas pēc Jūlija kalendāra sākās ceturtdienā.

## Notikumi
* 6. decembris — Leons VIII kļuva par Romas pāvestu.

### Nezināms datums
* Mūsdienu Afganistānas teritorijā tika izveidota Gaznevīdu impērija.
* Tika dibināta Luksemburgas pilsēta.

## Dzimuši

## Miruši
* 15. marts — Romāns II, Bizantijas imperators (dzimis 938. gadā)
1295. gads

**1295. gads** () bija gads, kas pēc Jūlija kalendāra sākās sestdienā.

## Notikumi
* 25. aprīlis — Ferdinands IV Burgundietis kļuva par Kastīlijas un Leonas karali.
* 23. oktobris — Parīzē Skotija un Francija parakstīja alianses līgumu pret Angliju.

### Nezināms datums
* Mongoļu vadonis Gazans pievērsās islāmam.
* Marko Polo atgriezās Itālijā pēc ceļojuma uz Ķīnu.
* Pšemisls II Pjasts kļuva par Polijas karali.
* Heinrihs fon Dinkelāge kļuva par Livonijas ordeņa mestru.

## Dzimuši
* *iespējams*
** Svētais Rohs, katoļu svētais (miris 1327. gadā)

## Miruši
* 25. aprīlis — Sančo IV Burgundietis, Kastīlijas, Leonas un Galīsijas karalis (dzimis 1258. gadā)
* 12. augusts — Anžū Kārlis Martels (*Anjou Károly*), titulārs Ungārijas karalis (dzimis 1271.)
* 20. decembris — Provansas Margarita (*Marguerite de Provence*), Francijas karaliene (dzimusi 1221. gadā)
924. gads

**924. gads** () bija garais gads, kas pēc Jūlija kalendāra sākās ceturtdienā.

## Notikumi

### Nezināms datums
* Pēc Leonas un Galisijas karaļa Ordinjo II nāves abas karalistes apvienojās ar Astūrijas Karalisti.

## Dzimuši

## Miruši
* 17. jūlijs — Eduards Vecākais, Anglijas karalis (dzimis laika posmā no 874. līdz 877. gadam)
* 2. augusts — Etelvirds, Veseksas karalis (dzimis 904. gadā)
* Ordinjo II, Leonas un Galisijas karalis (dzimis ap 873. gadu)
2012. gada Pasaules čempionāts orientēšanās sportā

**2012. gada Pasaules čempionāts orientēšanās sportā** bija 29. Pasaules čempionāts orientēšanās sportā, kas notika Šveices pilsētā Lozannā un tās apkārtnē no  līdz . Pasaules čempionāts Šveicē notika trešo reizi. Sacensību programma bija tradicionāla: sprints, vidējā distance, garā distance un stafete.

Par čempionāta lielāko zvaigzni kļuva mājiniece Simona Nigli-Lūdere, kas izcīnīja trīs zelta medaļas no četrām iespējamajām. Šveices sportistes karjerā pēc šī čempionāta ir jau 20 Pasaules čempiones tituli.

Pasaules čempionātā piedalījās arī 7 Latvijas orientieristi. Par čempionu vidējā distancē kļuva Edgars Bertuks, par piecām sekundēm apsteidzot Krievijas orientieristu Valentīnu Novikovu. Tā bija pirmā Latvijas (un arī Baltijas valstu) sportistu izcīnītā uzvara un medaļa Pasaules čempionātos pēc Latvijas neatkarības atjaunošanas (1989. gadā, pārstāvot PSRS, medaļu izcīnīja Alīda Ābola). Panākumus guva arī garajā distancē, kur E. Bertuks izcīnīja bronzas medaļu. Veiksmīgi startēja arī citi Latvijas sportisti: Inga Dambe — 9. vieta vidējā distancē, Kalvis Mihailovs — 13. vieta vidējā distancē un 16. vieta garajā distancē, kā arī vīriešu stafetes komanda (Mārtiņš Sirmais, K. Mihailovs, E. Bertuks) — 7. vieta.

## Rezultāti
### Vīrieši
300px|right|thumb|Šveices sportisti sprinta distances apbalvošanā
#### Garā distance
# Ūlavs Lunnaness  1:34.42
# Matiass Mercs  1:37.34
# Edgars Bertuks  1:39.13

#### Vidējā distance
# Edgars Bertuks  36.45
# Valentīns Novikovs  36.50
# Fabians Hertners  37.10

#### Sprints
# Matiass Kiburžs  15.32,0
# Matiass Mercs  15.49,5
# Matiass Millers  15.59,0

#### Stafete
#  (Tomāšs Dlabaja, Jans Šedivi, Jans Prohāzka) 1:40.00
#  (Magne Deli, Karls Vālers Kāss, Ūlavs Lunnaness) 1:40.06
#  (Jonass Leandersons, Peters Ēbergs, Anderss Holmbergs) 1:40.11

### Sievietes
[300px|right|thumb|[Minna Kaupi stafetes distancē]]
#### Garā distance
# Simona Nigli-Lūdere  1:15.07
# Minna Kaupi  1:16.38
# Annika Bilstama  1:17.13

#### Vidējā distance
# Minna Kaupi  37.37
# Tove Aleksandersone  38.09
# Tatjana Rjabkina  39.03

#### Sprints
# Simona Nigli-Lūdere  15.43,7
# Maja Alma  16.20,2
# Annika Bilstama  16.28,0

#### Stafete
#  (Inese Brodmane, Judīte Vīdere, Simona Nigli-Lūdere) 1:44.54
#  (Annika Bilstama, Helēna Jansone, Tove Aleksandersone) 1:47.18
#  (Silje Ekrolla Jārena, Mari Fastinga, Anne Margrēte Hauskena Nordberga) 1:48.11

## Medaļu tabula

## Atsauces

## Ārējās saites

*Čempionāta oficiālā mājaslapa
Žigmunds Pālfijs

**Žigmunds Pālfijs** (; dzimis 1972. gada 5. maijā) ir bijušais slovāku hokejists, labās malas uzbrucējs, Slovākijas hokeja izlases dalībnieks. Karjeras laikā aizvadījis 684 spēlēs NHL klubos Ņujorkas "Islanders", Losandželosas "Kings" un Pitsburgas "Penguins", piedalījies četrās NHL Visu Zvaigžņu spēlēs. Slovākijas hokeja izlases sastāvā kļuvis par 2002. gada Pasaules čempionu, spēlējis trīs Olimpisko spēļu turnīros, 1994. gadā kļūstot par turnīra rezultatīvāko spēlētāju.

## Spēlētāja karjera
Profesionāļa karjeru Pālfijs uzsāka 1990.—91. gada sezonā, kad debitēja Čehoslovākijas hokeja līgas kluba HK Nitra rindās. Čehoslovākijā hokejists aizvadīja vēl divas sezonas, taču 1993. gada vasarā pārcēlās uz Ziemeļameriku.

1993.—94. gada sezonu Pālfijs aizvadīja IHL, pamanoties debitēt arī NHL kluba Ņujorkas "Islanders" sastāvā, tajā aizvadot piecas spēles. Jau 1995.—96. gada sezonā hokejists bija nostiprinājies "Islanders" komandas pamatsastāvā, to noslēdzoši kā pārliecinoši rezultatīvākais komandas spēlētājs.

1999. gada vasarā Pālfijs tika aizmainīts uz Losandželosas "Kings" vienību. 2001.—02. gada sezona bija pirmā kopš 1994.—95. gada sezonas, kurā Pālfijs neizdevās gūt vidēji vienu punktu spēlē. Tiesa, hokejistu nomāca savainojumi, kuru dēļ Pālfijs, piemēram, izlaida lielu daļu 2003.—04. gada sezonas.

2004.—05. gada NHL sezonas lokauta laikā Pālfijs sezonu iesāka Slovākijas Ekstralīgas klubā HK 36 Skalica, taču jau drīz pievienojās Čehijas Ekstralīgas vienībai Prāgas "Slavia".

2005. gada vasarā Pālfijs noslēdza trīs gadu līgumu ar Pitsburgas "Penguins" vienību, taču jau pēc 42 kluba rindās aizvadītām spēlēm pēkšņi paziņoja par savas karjeras beigšanu.

Divus gadus vēlāk gan Žigmunds atgriezās hokejā, no 2007. līdz 2010. gadam spēlējot HK 36 Skalica sastāvā. Izlaidis 2010.—11. gada sezonu, Pālfijs laukumā atgriezās 2011.—12. gadā. Pēc 2012.—13. gada sezonas noslēguma uzbrucējs 40 gadu veicumā beidza savu karjeru. Gan 2011.—12., gan 2012.—13. gada sezonās viņš bija līgas rezultatīvākais spēlētājs.

Slovākijas hokeja izlases rindās 1994., 2002. un 2010. gada Olimpiskajās spēlēs, kā arī piedalījies piecos Pasaules čempionātos, 2002. gadā izcīnot zelta, bet 2003. gadā — bronzas medaļas.

## Ārējās saites
Peka Rinne

**Peka Rinne** (; dzimis 1982. gada 3. novembrī) ir bijušais somu hokejists, vārtsargs. Līdz (2021) Rinne spēlējaNacionālās hokeja līgas kluba Našvilas "Predators" rindās.

## Spēlētāja karjera
Profesionāļa karjeru Rinne uzsāka 2002.—03. gada sezonā, kad aizvadīja savu debijas spēli SM līgas kluba Oulu "Kärpät" rindās. Nākamajās divās sezonās Rinne bija "Karpat" otrais vārtsargs, pamatvārtsarga lomu pildot Niklasam Bekstrēmam. 2005. gada vasarā Rinne pārcēlās uz Ziemeļameriku.

2005.—06. gada sezonu Rinne aizvadīja Amerikas hokeja līgas kluba Milvokī "Admirals" rindās, divās spēlēs laukumā izejot arī NHL kluba Našvilas "Predators" sastāvā. Nākamo reizi hokejists "Predators" sastāvā laukumā izgāja 2007.—08. gada sezonā, taču jau nākamajā rudenī kļuva par komandas pamatvārtsargu. 2010.—11. gada sezonā Peka demonstrēja apbrīnojamu sniegumu, un tās izskaņā Rinne bija viens no trim Vezinas balvas finālistiem, taču balvu ieguva Tims Tomass. 2017. gadā kopā ar "Predators" sasniedza Stenlija kausa finālsēriju, tajā piekāpjoties Pitsburgas "Penguins". 2017.—18. gada sezonā Rinne kā līgas labākais vārtsargs ieguva Vezinas balvu.

Somijas hokeja izlases rindās izcīnījis sudraba medaļas 2014. gada Pasaules čempionātā. Spēlējis arī 2009. un 2010. gada Pasaules čempionātos.

## Ārējās saites
Lāge

**Lāge** () ir pilsēta Vācijā, Mēklenburgā-Priekšpomerānijā, uz dienvidiem no Rostokas. Āmtes centrs. Lāges rietumu pievārtē atrodas Rostokas lidosta (*Flughafen Rostock-Laage*). Lidostua tiek izmantota arī militāriem mērķiem - šeit bāzējas *[[Luftwaffe]]* 73. iznīcinātāju eskadra (*Jagdgeschwader 73*).

## Atsauces

## Ārējās saites
Lora Manodū

**Lora Manodū** (, ; dzimusi ) ir franču peldētāja, specializējusies brīvajā stilā un peldējumā uz muguras.

Peldēšanā sākusi trenēties piecu gadu vecumā. Viņa ir piedalījies trijās Olimpiskajās spēlēs (, , ). 2004. gadā Atēnās L. Manodū izcīnīja visu triju kalumu medaļas: zeltu 400 m brīvajā stilā, sudrabu uz pusi garākā distancē, kā arī bronzu 100 m uz muguras. 2008. gadā Pekinā viņas lielākais sasniegums bija 100 m uz muguras izcīnītā 7. vieta, vēl izcīnīja 8. vietu 400 m brīvajā stilā un 15. vietu 200 m uz muguras. 2012. gadā Londonā Manodū izcīnīja 14. vietu Francijas komandas sastāvā 4x100 m kompleksajā stafetē, 22. vietu 100 m uz muguras un 30. vietu divreiz garākā distancē. Vairāk nekā 15 zelta un vairākas citu kalumu medaļas izcīnījusi arī Eiropas čempionātā gan garajā, gan īsajā baseinā, tāpat visu kalumu medaļas izcīnījusi Pasaules čempionātā garajā baseinā.

L. Manodū iepriekš ir piederējuši vairāki pasaules rekordi. 2004. un 2005. gadā viņa tika atzīta par Francijas gada labāko sportisti, savukārt 2007. gadā — par labāko peldētāju pasaulē.

Arī viņas brālis Florāns Manodū ir peldētājs,  izcīnījis zelta medaļu 50 metros brīvajā stilā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Lepene

thumb|300px|Jersikas (Letijas) teritorijas variācijas 12.-13.gs. pēc dažādām vēstures kartēm.

**Lepene** () bija letgaļu Jersikas valsts jeb Letijas daļa, kas pieminēta 1211. gada Jersikas dalīšanas un 1213. gada zemju pārdales dokumentos. Citos dokumentos pieminēta kā *Lepone* (1255) vai kā "tā sauktā Lepenes zeme" (*terra dicta Lepen*, 1348).
Jadomā, ka Lepenes pilsnovads atradies uz austrumiem no Gerdenes pilsnovada starp Līvāniem un Lubānu (), kur atrodami vairāki vietvārdi ar līdzīgu skanējumu.

## Lokalizācija
Augusts Bīlenšteins uzskatīja, ka Jersikas ķēniņam pakļautā Lepenes pils atradās Liepkalnā (tagadējā Aizkraukles novada Iršu pagastā), tomēr 13. gadsimtā Liepkalns ticamāk atradās nevis Jersikas, bet gan Kokneses valsts teritorijā.

Pēc cita uzskata Lepene bija viens senākajiem Līvānu (vēlāk dēvēti par *Limehnen, Libenen, Livenen*) nosaukumam. Arī Ernests Brastiņš domāja, ka Lepenei drīzāk bijis jāatrodas starp Krustpili un Jersiku. 
 
Heinrihs Lākmanis pieminēja, ka tikpat labi Lepeni varētu meklēt pie mūsdienu Lipuškiem Līvānu novada Sutru pagastā,    
Ē.Mugurēvičs 1965. gadā rakstīja, ka Lepenes pils atrašanās vieta varētu būt pie Rēznas ezera, kur Mākoņkalna pagastā atrodas  Ļipušku ciems.

## Jersikas zemju dalīšana (1211-1255)
* 1211. gada rudenī Livonijas bīskaps un Zobenbrāļu ordenis sadalīja Jersikas ķēniņa zemes, pie kam Zobenbrāļu ordenis ieguva Cesvaini, Negesti, Zerdeni un Aleni, bet bīskaps Autīni, Asoti, **Lepeni** un daļu Bebernines. 
* 1213. gadā daļa Jersikas zemju tika apmainītas un Livonijas bīskaps atguva Cesvaini, Negesti, Zerdeni, Asoti, **Lepeni**, bet ordenim palika tikai Alene un Autīne.
* 1255. gada 31. martā pāvests Aleksandrs IV pēc Rīgas arhibīskapa Alberta lūguma apstiprināja viņa īpašumā Letijas teritorijā Asotes un **Lepones** pilis un to piederumus, kā arī Jersikas pilskalnu.

## Atsauces
Iecavas slaktiņš

**Iecavas slaktiņš** bija apšaude Iecavas pagastā , kuras rezultātā gāja bojā 7 cilvēki un viens tika ievainots. Šāvējs — Jurijs Čubarovs — pēc notikuma izdarīja pašnāvību.

## Priekšvēsture
Jurijs Čubarovs iegādājās "Mūrniekus" 1970. gadu beigās vai 1980. gadu sākumā un vēlējās pārcelties uz turieni dzīvot. Pēc tam, kad Latvijas Republika atguva neatkarību, Koškinu ģimene denacionalizācijas procesā atguva zemi ap šo ēku, tādēļ starp Čubarovu un Koškinu ģimeni izcēlās strīdi. 1997. gada aprīlī "Mūrnieku" ēka nodega. Policija par ugunsnelaimes iemeslu atzina pārkurinātu krāsni un bojājumus dūmvadā, taču Čubarovs notikušajā vainoja Koškinus. Viņš pārcēlās uz dzīvi nelielā vagoniņā, kas atradās pie "Mūrniekiem".

Čubarovam piederēja četri šaujamieroči, taču licence to glabāšanai izbeidzās .  tika izsūtīta pavēste par ierašanos policijā, uz ko viņš nereaģēja.  notika reids, kura laikā policija ieradusies arī Čubarova dzīvesvietā, taču viņš nav bijis mājās.

## Apšaude
Apšaude notika  Iecavas pagastā, aptuveni 10 km no Iecavas. Kartupeļu laukā pie "Mūrnieku" mājām 11 cilvēki vāca kartupeļus. Ap pulksten 11 Jurijs Čubarovs ar savu "Lada Ņiva" piebrauca pie īpašuma. Pēc tam, kad talcinieki paēda pusdienas, ap pulksten 14 Čubarovs no pagalma aizbrauca līdz kombainam un, bruņojies ar vismaz diviem šaujamieročiem, atklāja uguni uz talciniekiem. Septiņi cilvēki tika nogalināti, bet viens — Guntars Grīva — tika ievainots plaušās un plecā un ievietots Bauskas slimnīcā, kur viņam tika veikta operācija. Pārējie trīs kartupeļu talkas dalībnieki izglābās.

Pēc notikušā aptuveni 200 policijas darbinieki un zemessargi uzsāka pie "Mūrniekiem" esošā meža pārmeklēšanu. Kopumā slepkavas meklēšanā tika iesaistīti aptuveni 500 cilvēki. Tas bija plašākais šāda veida pasākums kopš Latvijas neatkarības atjaunošanas. Jurija Čubarova līķis tika atrasts nākamajā dienā ap pulksten 17 vakarā, aptuveni 2 km no "Mūrnieku" mājām. Viņš bija iegājis mežā un ielīdis zvēru izraktā un ar nātrēm aizaugušā alā ar kājām pa priekšu. Viņš bija paņēmis līdzi divus šaujamieročus, no kuriem viens tika izmantots apšaudē. Pie līķa sēdēja viens no Čubarova suņiem.

 Iecavā bija sēru diena. Visi bojā gājušie, tai skaitā Čubarovs, tika apglabāti .

## Upuri

### Miruši
* Artūrs Koškins (1978)
* Jānis Koškins (1952)
* Aleksandrs Minogins (1943)
* Vladimirs Možeiko (1971)
* Inta Skrastīte (1961)
* Kārlis Skrastītis (1945)
* Poļina Skrastīte (1941)

### Ievainots
* Guntars Grīva (1969)

## Atsauces
Sallija Raida

**Sallija Kristena Raida** (*Sally Kristen Ride*, dzimusi , mirusi ) bija ASV fiziķe, NASA astronaute. 1983. gadā viņa kļuva par pirmo ASV sievieti, kas lidojusi kosmosā.

Stenforda Universitātē ieguvusi doktora grādu fizikā.

1978. gadā Raida iestājās NASA astronautu vienībā.
Sallija Raida veikusi divus kosmiskos lidojumus ar Space Shuttle kosmoplānu Challenger: STS-7 (1983. gadā) un STS-41-G (1984. gadā).

Pēc NASA atstāšanas 1987. gadā Raida strādāja Stenforda Universitātē. 1989. gadā viņa kļuva par profesori Kalifornijas Universitātē Sandjego.

## Ārējās saites
Gerdene

thumb|300px|Jersikas (Letijas) teritorijas variācijas 12.—13.gs. pēc dažādām vēstures kartēm.
[thumb|300px|Bīskapa Alberta 1213. gada līgums ar Zobenbrāļu ordeni par Letijas pilsnovadu apmaiņu. Bīskaps ieguva [Kokneses viduslaiku pils|Kokneses, Gerdenes, Nigastes, Mārcienas, Cesvaines pilis (no Polijas *Archiwum Główne Akt Dawnych*).]]
**Gerdene** jeb **Zerdene** () bija letgaļu Jersikas valsts jeb Letijas daļa, kas pieminēta 1211. gada Jersikas dalīšanas un 1213. gada zemju pārdales dokumentos. Mūsdienās uzskata, ka Gerdenes pilsnovads atradies Aiviekstes kreisajā krastā, sēļu-latgaļu jaukti apdzīvotā teritorijā. Mūsdienu kartēs Gerdenes pilsnovada zemes meklējamas Madonas novada Ļaudonas pagastā.

## Lokalizācija
Augusts Bīlenšteins meklēja Zerdenes pili pie Cērtenes (tagad — Launkalne), kas atrodas Smiltenes novadā, tomēr 13. gadsimtā šis novads ticamāk atradās Tālavas teritorijā.
Viedokli par Gerdenes lokalizāciju pie Smiltenes atbalstīja arī Francis Balodis un Eduards Šturms. Heinrihs Lākmanis uzskatīja, ka Gerdene atradusies pie Gardaunes ezera uz ziemeļaustrumiem no Krustpils, pie kam kādā 1354. gada dokumentā šajā apvidū minēta Gardonenes zeme (*terra Gardonen*), tomēr tur nav atrasts neviens pilskalns.
Ēvalds Mugurēvičs vēl 1965. gadā rakstīja, ka Gerdines vai Zerdenes pils atrašanās vieta ir neskaidra.

Savukārt 15 km attālumā uz ziemeļrietumiem no Gardaunes ezera atrodas Sāvienas pilskalns un Sildas pilskalns, kas varēja būt atsevišķa pilsnovada centrs. Tāda gadījumā Gerdenes novads rietumos robežojās ar Mārcienas pilsnovadu, ziemeļos ar Cesvaines un Varkas pilsnovadiem, dienvidos ar Asotes, bet austrumos ar Lepenes pilsnovadu.

## Jersikas zemju dalīšana (1211—1213)
* 1211. gada rudenī Livonijas bīskaps un Zobenbrāļu ordenis sadalīja Jersikas ķēniņa zemes, pie kam Zobenbrāļu ordenis ieguva Cesvaini, Negesti, Zerdeni un Aleni, bet bīskaps Autīni, Asoti, Lepeni un daļu Bebernines.
* 1213. gadā daļa Jersikas zemju tika apmainītas un Livonijas bīskaps atguva Cesvaini, Negesti, Zerdeni, Asoti, Lepeni, bet ordenim palika tikai Alene un Autīne.

## Atsauces
Lumene

[thumb|right|240px|''Lumene'' ražotne Kauklahti, [Espo]]
***Lumene Oy*** ir Somijas kosmētikas uzņēmums. Tā galvenais birojs un ražotne atrodas Espo. 

Uzņēmumam pieder zīmoli ***Lumene*** (ādas kopšanas un krāsu kosmētika) un ***Cutrin*** (profesionālā matu kosmētika). 

Lumene darbojas Somijā, Skandināvijā, Krievijā, ASV, Ukrainā, Čīlē, Igaunijā un citur.

## Vēsture
thumb|right|180px|''Lumene'' agrākais logotips
1948. gadā Somijas farmācijas uzņēmums *[[Orion (uzņēmums)|Orion]]* izveidoja tehniskās ķīmijas uzņēmumu ***Noiro Oy***.
1970. gados uzņēmums sāka ražot kosmētiku.

*Orion* 2003. gadā *Noiro* pārdeva  pircēju grupai, ko pārvaldīja *Capman*, *Langholm Capital LL* un paša uzņēmuma vadībai.
2004. gadā *Noiro* kosmētikas līniju *Herbina* pārdeva uzņēmumam *[[Berner]]*.
2005. gadā *Noiro* tika pārdēvēts par *Lumene Oy*. Nosaukums veidots no Lummenes ezera Kuhmoineā, Somijas vidienē.

2014. gadā *CapMan* fondi pārdeva *Lumene* 12 % kapitāldaļu uzņēmuma vadībai un *Langholm Captal*, kas jau bija *Lumene* lielākais kapitāldaļu turētājs.

## ''Lumene'' Latvijā
2004. gadā Latvijā tika dibināts kosmētikas tirdzniecības uzņēmums *SIA Noiro Latvija*. 2005. gadā to pārdēvēja par *SIA Lumene Latvia*. 2009. gada 15. oktobrī tas tika likvidēts.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Lumene
* Cutrin
Felikss Sančess

**Felikss Sančess** (; dzimis  Ņujorkā, ASV) ir bijušais ASV un Dominikānas vieglatlēts, startēja 400 m barjerskrējienā.

Dzimis Ņujorkā, bet viņa vecāki ir cēlušies no Dominikānas. Vēlāk ģimene pārcēlusies uz Kaliforniju, kur F. Sančess studēja Dienvidkalifornijas Universitātē. Kopš 1999. gada sacensībās pārstāvēja Dominikānas Republiku.

Piedalījies četrās olimpiskajās spēlēs (, , , ), 2000. un 2004. gadā bijis Dominikānas karognesējs atklāšanas ceremonijā. 2000. gadā Sidnejā sasniedza pusfināla kārtu, 2004. gadā Atēnās kļuva par čempionu, savukārt 2008. gadā Pekinā viņš nepārvarēja sacensību pirmo kārtu. 2012. gadā Londonā F. Sančess otro reizi karjerā guva uzvaru olimpiskajās spēlēs, 34 gadu vecumā kļūdams par vecāko sportistu, kas to paveicis 400 m barjerskrējienā.

Izcīnījis vairākas medaļas Pasaules čempionātos: 2001. gadā Edmontonā un 2003. gadā Parīzē kļuva par čempionu, savukārt 2007. gadā Osakā izcīnīja sudrabu.

*Track and Field News* viņu atzina par 2003. gada labāko vieglatlētu. Laikā no 2001. līdz 2004. gadam F. Sančess uzstādīja sezonas labākos rezultātus 400 m/b distancē pasaulē.

2016. gada aprīlī paziņojis par karjeras beigām.

## Atsauces

## Ārējās saites
Bebernine

thumb|300px|Jersikas (Letijas) teritorijas variācijas 12.-13.gs. pēc dažādām vēstures kartēm.

**Bebernine**  bija letgaļu Jersikas valsts jeb Letijas daļa, kas pieminēta 1211. gada Letijas dalīšanas līgumā kā zeme, kas kādreiz piederēja Jersikas ķēniņam. Pēc līguma noslēgšanas Bebernines robežās esošie ciemi () pārgāja Rīgas bīskapa pārvaldībā. Citos dokumentos pieminēta kā *Bebnine*.
Elvīra Šnore izteica pieņēmumu, ka Bebernines (Bebrenes) novada centrs varētu būt meklējams Sēlijas Kaldabruņas pilskalnā, tomēr vēlākie arheoloģiskie pētījumi šo hipotēzi noraidīja, jo pilskalna datējums ir ievērojami agrāks.

## Lokalizācija
Jādomā, ka šajā līgumā pieminētās Bebernines nosaukums saistāms ar bebra vārdu.
Augusts Bīlenšteins pieļāva, ka Bebernine atradās Bebrumuižā Aizkraukles novada Bebru pagastā, un tā centrs bija Lepenes pilskalns.

Heinrihs Lākmanis to apšaubīja, norādīdams, ka tagadējais Bebru pagasts atradās Kokneses ķēniņvalsts sastāvā. Pēc viņa domām pieminētie ciemi drīzāk meklējami uz ziemeļaustrumiem no Krustpils, kur Variešu pagastā atrodas Silabebru ezers.    
Tādā gadījumā Bebrenes zeme atradusies starp Asotes un Lepenes pilsnovadiem.
Bebernine nav Indriķa hronikā minētā Beverīna, kas atradās Imeras vai Tālavas teritorijā, tomēr līgums varēja paredzēt dažu tās robežās esošu ciemu nodošanu bīskapam Albertam.

## Jersikas zemju dalīšana (1211-1213)
* 1211. gada rudenī Livonijas bīskaps un Zobenbrāļu ordenis sadalīja Jersikas ķēniņa zemes, pie kam Zobenbrāļu ordenis ieguva Cesvaini, Negesti, Zerdeni un Aleni, bet bīskaps Autīni, Asoti, Lepeni un daļu Bebernines. 
* 1213. gadā daļa Jersikas zemju tika apmainītas un Livonijas bīskaps atguva Cesvaini, Negesti, Zerdeni, Asoti, Lepeni, bet ordenim palika tikai Alene un Autīne.

## Atsauces
Viktorija Pendltone

**Viktorija Luīze Pendltone** (; dzimusi ) ir britu treka riteņbraucēja, kas specializējusies sprinta distancē.

V. Pendltones tēvs arī ir bijis riteņbraucējs, riteņbraukšanā sākusi trenēties sešu gadu vecumā. Viņa ir piedalījusies trijās Olimpiskajās spēlēs (, , ). 2004. gadā Atēnās viņa izcīnīja 6. vietu 500 m hītā un 9. vietu sprintā, savukārt 2008. gadā Pekinā V. Pendltone kļuva par čempioni sprinta distancē. 2012. gadā Londonā V. Pendltone izcīnīja zeltu keirinā un sudrabu sprintā, kā arī izcīnīja 8. vietu komandu sprintā. Ar panākumiem startējusi Pasaules čempionātos, kur izcīnījusi deviņas zelta, piecas sudraba un divas bronzas medaļas. Trīs medaļas (2 zelta un 1 sudraba) izcīnījusi arī Eiropas čempionātā. Viņa ir pirmā sportiste un pašlaik (2012) — vienīgā, kas Pasaules čempionātā ir uzvarējusi sprintā, komandu sprintā un keirinā. 2007. gadā viņu par gada labāko sportisti Lielbritānijā nosauca *Sunday Times* un *Sports Journalists' Association*.

## Atsauces

## Ārējās saites

* 
* 
* ''British Cycling'' profils
Arvīds Ķibilds

thumb|Arvīda Ķibilda kapa vieta Jaunciema kapos, Rīgā
**Arvīds Ķibilds** (dzimis  Rīgā, miris 1981. gada 9. novembrī) bija latviešu vieglatlēts, startēja šķēpa mešanā, lodes grūšanā, diska mešanā.

## Biogrāfija
Viņa tēvs Juris bijis tirgotājs, māte Emma. Bijis precējies, sievu sauca Emilija, dzimusi Pērkone. Izglītību ieguvis Rīgas pilsētas skolā, mācījies arī tehniskajos kursos. Bijis Rīgas pilsētas satiksmes valdes (vēlākās pārvaldes) mehāniķis.

Piedalījies  Parīzē, kur bija arī Latvijas karognesējs atklāšanas ceremonijā. Pašās sacensībās viņš ieguva 16. vietu šķēpa mešanā ar rezultātu 50,15 m, 19. vietu lodes grūšanā — 12,53 m, kā arī 22. vietu diska mešanā — 35,73 m. Sportists astoņas reizes laikposmā no 1921. līdz 1925. gadam uzvarēja Latvijas čempionātā dažādās disciplīnās, savukārt 15 reizes dažādās disciplīnās bija Latvijas rekordists. 1922. gadā Igaunijā bija Latvijas delegācijas sastāvā startam pirmajās sacensībās ārzemēs, kur arī guva uzvaru lodes grūšanā.

Padomju vara arestēja 1945. gada janvārī un izsūtīja uz Sibīriju, piespriežot 25 gadus. Pēc Staļina nāves tika apžēlots. 1957. gada 30. janvārī apprecējās otrreiz ar Lidiju Žīguri. Mūža nogali pavadīja Siguldā. Miris 1981. gada 9. novembrī. Apglabāts Rīgā, Jaunciema kapos.

## Personiskie rekordi

## Atsauces

## Ārējās saites
Ķibilds

**Ķibilds** var būt:
* Arvīds Ķibilds, latviešu vieglatlēts (1895—1981)
* Mārtiņš Ķibilds, latviešu žurnālists, televīzijas raidījumu veidotājs un vadītājs (1974—2019)
Aleksandrs Jakovļevs (inženieris)

**Aleksandrs Jakovļevs** (;  — ) bija padomju aviokonstruktors, Jakovļeva aviokonstruktoru biroja izveidotājs.

Jau bērnībā un jaunībā aizrāvies ar aviomodelēšanu. 1924. gadā uzbūvējis pirmo planieri AVF-10, kas tajā pašā gadā veica savu pirmo lidojumu. 1927. gadā Jakovļevs uzbūvēja lidmašīnu AIR-1. Tajā pašā gadā iestājies Žukovska Gaisa kara akadēmijā, kuru absolvējis 1931. gadā.

1932. gadā organizējis vieglās aviācijas eksperimentālo konstruktoru biroju (no 1935. gada tā galvenais konstruktors, no 1956. gada arī tā ģenerālkonstruktors). Jakovļevs konstruēja vairāk kā 75 lidmašīnas, helikopterus un planierus.

Pirms Otrā pasaules kara un tā laikā konstruējis vienu no visvairāk lietotajiem padomju iznīcinātāju Jak-1 (1940), kā arī tā modifikācijas — Jak-3, Jak-7 un Jak-9, kuru saražotais kopskaits tiek lēsts 36 tūkstošos. Jakovļevs bija arī pirmā sērijveidā ražotā padomju iznīcinātāja Jak-15, kā arī citu lidaparātu konstruktors.

## Atsauces

## Ārējās saites
Portsmuta

**Portsmuta** (, ) ir pilsēta (*city*) un unitārā pašvaldība Apvienotajā Karalistē, Anglijā. 2011. gadā pilsētā dzīvoja aptuveni 205 tūkstoši cilvēku. Pēc šī rādītāja tā ir otra lielākā pilsēta Hempšīras ceremoniālajā grāfistē aiz Sauthemptonas. Kopā ar Sauthemptonu un citām piepilsētām Portsmuta veido aglomerāciju, kurā iedzīvotāju skaits sasniedz 1,55 miljonus. Portsmuta ir nozīmīga ostas pilsēta, kurā bāzējas arī daudzi kara flotes kuģi.

## Sports
Portsmutā bāzējas Pirmās līgas (trešā spēcīgākā līga Anglijā) futbola klubs *[[Portsmouth FC]]*.

## Cilvēki
Portsmutā dzimis rakstnieks Čārlzs Dikenss (1812—1870).

Vairākus dzīves gadus pilsētā pavadījuši rakstnieki Arturs Konans Doils (1859—1930) un Herberts Velss (1866—1946).

## Atsauces

## Ārējās saites
Drīmpops

**Drīmpops** jeb **sapņainā popmūzika** ir alternatīvā roka un neopsihadēlijas apakšžanrs. Tas radās 1980. gadu vidū un šī mūzika ir piedzīvojusi uzplaukumu tā saucamajā *[[shoegaze]]* ērā, t.i. 90. gadu sākumā. 

Tā būtībā ir noskaņu mūzika, vērsta uz ēterisko. Elpojošs, augsta reģistra sievietes vokāls vai gandrīz čukstošs vīrieša vokāls parasti ir viens no faktoriem liriskajam skanējumam. Dziesmu tekstiem parasti ir introspektīvs raksturs, kas parasti atspoguļo personas garastāvokli, domas, rīcības un uzskatu, ka cilvēks ir atbildīgs par savas dzīves jēgu un dzīvošanu to kaislīgi.

Albuma vāciņu dizainā parasti ir tendence veidot izplūdušu pasteļu attēlus vai absolūtu minimālismu.

## Atsauces
Rērika

**Rērika** (), līdz 1938. gadam — **Altgārca** (), ir kūrortpilsēta Vācijā, Mēklenburgā-Priekšpomerānijā, uz rietumiem no Rostokas. 1938. gadā, piešķirot pilsētas tiesības, nosaukta par Rēriku, jo pēc tolaik esošā uzskata šeit savulaik atradās vikingu apmetne Rerika. Mūsdienu vēsturnieki Reriku lokalizē tālāk uz rietumiem, pie Vismāras. Pilsētas apkaimē atrodami dolmeni.

## Atsauces

## Ārējās saites
Kamerpops

**Kamerpops** ir poproka apakšžanrs, kura izcelsmes valstis ir Lielbritānija un ASV. Tas parādījās 1960. gadu vidū no popmūzikas, rokmūzikas un baroka un klasiskā laikmeta klasiskās mūzikas.

Kamerpopam raksturīgas saslāņotas harmonijas, stīgu un pūšamie instrumenti, tāpat arī dramatiski teatrāla mūzikas intensitāte.

## Atsauces
Dream Theater

***Dream Theater*** () ir ASV progresīvā metāla grupa, ko 1985. gadā sākotnēji ar nosaukumu ***Majesty*** izveidoja Džons Petruči (ģitāra), Džons Majangs (basģitāra) un Maiks Portnojs (bungas), visiem trim studējot Bērklijas mūzikas koledžā. Grupas taustiņinstrumentālisti un vokālisti vairākkārtēji mainījās līdz 1990. gadā grupai pievienojās tās pašreizējais vokālists Džeimss Labrijs un 1997. gadā pēc veiksmīgas sadarbības progresīvā roka supergrupā *[[Liquid Tension Experiment]]* grupai pievienoties tika uzaicināts Džordans Rudess. 2010. gadā grupu pamet tās sākotnējais bundzinieks Maiks Portnojs un grupa uz noklausīšanos uzaicina septiņus bundziniekus. 2011. gada 27. aprīlī tiek paziņots, ka par grupas jauno pastāvīgo bundzinieku kļūs Maiks Mandžīni.

2011. gada 13. septembrī tiek izdots grupas vienpadsmitais studijas albums *[[A Dramatic Turn of Events]]*, kurš nonāk ASV *[[Billboard 200|Billboard]]* 200 topa 8. vietā. 2011. gada 30. novembrī tiek paziņots, ka albuma pirmais singls *[[On the Backs of Angels]]* ir ticis nominēts *[[Grammy]]* balvai kategorijā „Labākais smagā roka/metāla izpildījums”, kas ir grupas pirmā *Grammy* nominācija.

## Diskogrāfija

### Studijas albumi
* *[[When Dream and Day Unite]]* (1989)
* *[[Images and Words]]* (1992)
* *[[Awake (albums)|Awake]]* (1994)
* *[[A Change of Seasons|A Change of Seasons (EP)]]* (1995)
* *[[Falling into Infinity]]* (1997)
* *[[Metropolis Pt. 2: Scenes from a Memory]]* (1999)
* *[[Six Degrees of Inner Turbulence]]* (2002)
* *[[Train of Thought]]* (2003)
* *[[Octavarium]]* (2005)
* *[[Systematic Chaos]]* (2007)
* *[[Black Clouds & Silver Linings]]* (2009)
* *[[A Dramatic Turn of Events]]* (2011)
* *[[Dream Theater (albums)|Dream Theater]]* (2013)
* *[[The Astonishing]]* (2016)
* *[[Distance over Time]]* (2019)
* *[[A View from the Top of the World]]* (2021)
* *[[Parasomnia]]* (2025)

## Atsauces
Patkule (stacija)

**Patkule** bija dzelzceļa pieturas punkts dzelzceļa līnijā Pļaviņas—Gulbene, kurš atradās Sarkaņu pagastā starp Madonas un Cesvaines stacijām, netālu no Biksēres ciema.

## Vēsture
Patkules pietura ierīkota 1933. gadā, slēgta 20. gadsimta 50. gados. Līdz mūsdienām nav saglabājusies.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Patkules pietura PSRS Ģenerālštāba topogrāfiskajā kartē
Lolo Džonsa

**Lori "Lolo" Džonsa** (; dzimusi ), amerikāņu vieglatlēte un bobslejiste. Vieglatlētikā startējusi 100 m/b distancē.

Piedalījusies  Pekinā, kur finālā ierindojās tikai 7. vietā ar rezultātu 12,72 s, lai arī pirms devītās barjeras atradās skrējiena vadībā. 2008. gada Pasaules vieglatlētikas finālsacensībās Štutgartē izcīnījusi otro vietu.  izcīnījusi 4. vietu. NCAA pārstāvējusi Luiziānas štata universitāti, trīs reizes uzvarēja NCAA čempionātā un 11 reizes tika iekļauta *All-American* izlasēs. Sacensībās telpās 60 m/b distancē ir trīs reizes kļuvusi par ASV čempioni, 2008. un 2010. gadā uzvarējusi Pasaules čempionātā telpās. Tāpat sportistei pieder ASV rekords 60 m/b distancē (7,72 s).

2012. gada nogalē iekļuva ASV bosleja izlasē. Savā Pasaules kausa debijā izcīnīja 2. vietu Leikpleisidā. 2013. gada Pasaules čempionātā izcīnījusi zelta medaļu komandu sacensībās. Kvalificējusies startam .

## Atsauces

## Ārējās saites

* FIBT profils
Džeimss Magnusens

**Džeimss Magnusens** (; dzimis ) ir austrāliešu peldētājs, specializējies brīvajā stilā.

Ar sporta peldēšanu sācis nodarboties 11 gadu vecumā. 2010. gadā viņš piedalījās Nāciju Sadraudzības spēlēs, kurās Austrālijas komandas sastāvā izcīnīja zeltu 4×100 m brīvā stila stafetē. Tāpat 2010. gadā startēja *Pan Pacific* čempionātā, kur Austrālijas komandas sastāvā izcīnīja sudrabu 4×100 m brīvā stila stafetē. 2011. gada Pasaules čempionātā garajā baseinā Dž. Magnusens kopumā izcīnīja trīs medaļas: zeltu 100 m brīvā stila distancē un 4×100 m brīvā stila stafetē, kā arī sudrabu 4×100 m stafetē. Viņš kļuva par pirmo austrālieti, kas 100 m brīvā stila distancē izcīnījis zelta medaļu. *Swimming Australia* viņu atzina par gada labāko Austrālijas peldētāju.  izcīnījis sudrabu 100 m brīvā stila distancē un bronzu 4x100 m kompleksā stila stafetē. 2013. gada Pasaules čempionātā kļuva par čempionu 100 m brīvā stila distancē un sudraba medaļas ieguvēju 4x100 m kompleksā stila stafetē.

## Atsauces

## Ārējās saites

* ''Swimming Australia'' profils
Magnusens

**Magnusens** var būt:
* Džeimss Magnusens — austrāliešu peldētājs;
* Jans Magnusens — dāņu sacīkšu braucējs.