open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Ortīdas

**Ortīdas** () ir paleozoja slēdzenes pleckāju kārta. Šo kārtu 1932. gadā izveidoja amerikāņu paleontologi Čārlzs Šuherts un Gustavs Kūpers. Ortīdu kārtas pārstāvji dzīvoja no apakšējā kembrija līdz augšējam permam.

## Apraksts
Čaulas monolītas vai porainas ar vienkāršiem, parasti īsiem brahioforiem slīpu plātnīšu veidā, vai arī ar papildus čaulas vielu, kas nereti izveido nototiriālo platformu. Slēdzenes izaugums vienkāršs, zema valnīša, plānas vertikālas plāksnītes vai, retāk, noapaļotas ribas veidā. Reizēm tas var būt ar zobainu mioforu vai spārnveida. Zobi un zobu plātnes parasti ir labi attīstīti; reizēm ir spondīlijs vai pseidospondīlijs. Deltīdija un hilīdija parasti nav. Čauliņas ir klātas ribiņām, vilnīšiem, retos gadījumos gludas. Ortīdu kārtas pārstāvji dzīvoja no apakšējā kembrija līdz augšējam permam.

## Sistemātika
Senāk ortīdu kārtu iedalīja 4 virsdzimtās (*[[Orthacea]]*, *[[Rhipidomellacea]]*, *[[Enteletacea]]*, *[[Clitambonitacea]]*). Tagad ir izstrādāta detalizētāka ortīdu sistemātika.

* kārta: **Ortīdi** (*Orthida*)
:* apakškārta: *Orthidina*
::* virsdzimta: *Orthoidea*
:::* dzimta: *[[Orthidae]]*
:::* dzimta: *[[Archaeorthidae]]*
:::* dzimta: *[[Anomalorthidae]]*
:::* dzimta: *[[Bohemiellidae]]*
:::* dzimta: *[[Glyptorthidae]]*
:::* dzimta: *[[Hesperonomiidae]]*
:::* dzimta: *[[Hesperorthidae]]*
:::* dzimta: *[[Lycophoriidae]]*
:::* dzimta: *[[Nanorthidae]]*
:::* dzimta: *[[Orthidiellidae]]*
:::* dzimta: *[[Plaesiomyidae]]*
:::* dzimta: *[[Poramborthidae]]*
:::* dzimta: *[[Productorthidae]]*
:::* dzimta: *[[Whittardiidae]]*

::* virsdzimta: *Plectorthoidea*
:::* dzimta: *[[Plectorthidae]]*
:::* dzimta: *[[Cremnorthidae]]*
:::* dzimta: *[[Cyclocoeliidae]]*
:::* dzimta: *[[Eoorthidae]]*
:::* dzimta: *[[Euorthisinidae]]*
:::* dzimta: *[[Finkelnburgiidae]]*
:::* dzimta: *[[Giraldiellidae]]*
:::* dzimta: *[[Phragmorthidae]]*
:::* dzimta: *[[Platystrophiidae]]*
:::* dzimta: *[[Ranorthidae]]*
:::* dzimta: *[[Rhactorthidae]]*
:::* dzimta: *[[Tasmanorthidae]]*
:::* dzimta: *[[Wangyuiidae]]*

:* apakškārta: *Dalmanellidina*
::* virsdzimta: *Dalmanelloidea*
:::* dzimta: *[[Dalmanellidae]]*
:::* dzimta: *[[Angusticardiniidae]]*
:::* dzimta: *[[Dicoelosiidae]]*
:::* dzimta: *[[Harknessellidae]]*
:::* dzimta: *[[Heterorthidae]]*
:::* dzimta: *[[Hypsomyoniidae]]*
:::* dzimta: *[[Kayserellidae]]*
:::* dzimta: *[[Mystrophoridae]]*
:::* dzimta: *[[Paurorthidae]]*
:::* dzimta: *[[Platyorthidae]]*
:::* dzimta: *[[Portranellidae]]*
:::* dzimta: *[[Proschizophoriidae]]*
:::* dzimta: *[[Rhipidomellidae]]*
:::* dzimta: *[[Tyronellidae]]*

::* virsdzimta: *Enteletoidea*
:::* dzimta: *[[Enteletidae]]*
:::* dzimta: *[[Draboviidae]]*
:::* dzimta: *[[Chrustenoporidae]]*
:::* dzimta: *[[Linoporellidae]]*
:::* dzimta: *[[Saukrodictyidae]]*
:::* dzimta: *[[Schizophoriidae]]*

## Atsauces
Bērstele

**Bērstele** () ir Īslīces kreisā krasta pieteka Latvijā (Bauskas novadā) un Lietuvā (Šauļu apriņķī). Upe sākas no meliorēta purva Lietuvā, rietumos no Linkuvas. Tek ziemeļu virzienā pa Zemgales līdzenumu, baseins šaurs un izstiepts. Lielākā daļa upes gultnes, izņemot ~3 km lejtecē, regulēta, iztaisnota un padziļināta. Ietek Īslīcē (HES ūdenskrātuvē) pie Pilsrundāles. Lielākās pietekas ir Kerkšne un Piktakmene (abas labā krasta pietekas, abas Lietuvā). Lejpus Žeimeles izbūvēta Baltausu ūdenskrātuve. Lielākās apdzīvotās vietas krastos ir Pilsrundāle un Žeimele.

## Atsauces
Bezslēdzenes pleckāji

**Bezslēdzenes pleckāji** (*Inarticulata*) ir pleckāju klase. To pārstāvjiem ir hitīnfosfātiska, retāk kalcīta, čaula. Čaulas vāciņi sasaistās kopā tikai ar labi attīstītu sistēmas muskulatūru. Lofofors ir bez skeleta veidojumiem. Mantijas spārnu attīstība embrionālajā stadijā notiek bez pagrieziena, bet kāja veidojas no vēdera daļas mantijas un piestiprinas pie vēdera vāciņa. Bezslēdzenes pleckajiem ir anālā atvere. Dzīvo no apakšējā kembrija līdz mūsdienām. Klasi veidoja sešas kārtas: *[[Rustellida]], [[Lingulida]], [[Craniida]], [[Acrotretida]], [[Siphonotretida]], [[Kutorginida]]*. Pēdējā laikā šī klase tiek pārveidota divās atsevišķās klasēs — *[[Linguliformea]]* un *[[Craniiformea]]*.

## Ārējās saites
Viktors Fasts

**Viktors Fasts** (; dzimis  Kaliksā, Zviedrijā) ir bijušais zviedru hokejists, spēlē vārtsarga pozīcijā, Zviedrijas hokeja izlases dalībnieks.  pārstāvēja Zviedrijas hokeja līgas vienību Växjö Lakers HC.

## Spēlētāja karjera
Profesionāļa karjeru Fasts sāka 2007.—08. gada sezonā Allsvenskan līgas kluba Vekšes "Lakers" sastāvā. Tā rindās viņš aizvadīja trīs sezonas, pēc tam pievienojoties Zviedrijas Elitsērijas vienībai Stokholmas AIK. 2010.—11. gada sezonā Fasts tika atzīts par līgas vērtīgāko spēlētāju, iegūstot *[[Guldpucken]]* balvu, gan 2010.—11., gan arī 2011.—12. gada sezonās ieguva arī Honkena balvu, kuru pasniedz Zviedrijas labākajam vārtsargam.

2012. gada starpsezonā pievienojās NHL klubam Anahaimas "Ducks", taču 2012.—13. gada sezonas NHL lokauta laikā spēlēja Allsvenskan klubā Tingsryds AIF. Sākoties NHL sezonai, Fasts spēles laiku "Ducks" vārtos dalīja ar Jonasu Hilleru, kopumā aizvadot 25 spēles. 2013.—14. gada sezonas ievadā Fasts guva traumu, kā rezultātā Hillers nostiprinājās kā komandas pamatvārtsargs, savukārt otrā vārtsarga lomu ieguva Frederiks Andersens. 2014. gada martā Fasts tika aizmainīts uz Edmontonas "Oilers" vienību, tās rindās aizvadot pusotru sezonu.

2015. gada vasarā Fasts pievienojās KHL klubam Maskavas CSKA, taču divus gadus vēlāk pievienojās Växjö Lakers HC rindām. 2018. gadā trešo reizi karjerā ieguva Zviedrijas hokeja līgas labākā vārtsarga balvu.

Zviedrijas hokeja izlases sastāvā spēlējis 2011. gada Pasaules čempionātā, kurā izlase izcīnīja sudraba medaļas, pats V. Fasts tika atzīts par turnīra vērtīgāko spēlētāju. Spēlējis arī 2012. gada čempionātā un 2017. gada čempionātā.

## Ārējās saites
Spiriferīdas

[right|thumb|270px|Spiriferīdas ''[Cyrtina heteroclita* čaula no iekšpuses ar spirālveida rokas aparātu.]]
*'Spiriferīdas** (''Spiriferida'') ir izmirušu [[slēdzenes pleckāji|slēdzenes pleckāju]] [[kārta]]. Šīs kārtas izveidošana tiek piedēvēta austriešu ģeologam [[Vilhelms Vaagens|Vilhelmam Vaagenam]], kurš 1883. gadā izviedoja ''Spiriferacea'' apakškārtu. Spiriferīdu kārtas pārstāvji dzīvoja no [[augšējais ordoviks|augšējā ordovika]] līdz [[Apakšējā jura|apakšējai jurai]].

== Apraksts ==
[[Čaula]]s divpusēji izliektas. [[Rokas aparāts]] sastāv no divām konusveidīgām spirālēm, kuru virsotnes vērstas uz malām un daļēji vēdera vāciņa virzienā. [[Kruri]] nepastarpināti pāriet primārajās plāksnēs, kas iet daudz maz paralēli starp spirālēm. [[Jugums]] ir vienkāršs, vai arī tā nav. Vēdera vāciņa areja ir dažādā augstumā ar [[Deltīrijs|deltīriju]]; muguras vāciņa areja vienmēr zema, parasti ar [[nototirijs|nototiriju]]. [[Slēdzenes izaugums]] sastāv no plānām plāksnītēm. [[Zobu bedrītes]] ierobežotas ar kurālām plāksnēm. [[Apikālais aparāts]] ir dažādas sarežģītības pakāpes vai arī reducēts. [[Dzīvnieki]] piestiprinājās ar kājiņu visas dzīves garumā.

== Sistemātika ==
Senāk Spiriferīdu kārtu iedalīja 3 virsdzimtās ([[Spiriferacea]], [[Delthyriacea]], [[Spiriferinacea]]). Tagad irizstrādāta detalizetāka spiriferīdu sistemātika.

* kārta: **Spiriferīdas (Spiriferida)'''
:* apakškārta: Spriferidina
::* virsdzimta: Cyrtioidea
:::* dzimta: Cyrtiidae 
:::* dzimta: Hedeinopsidae 

::* virsdzimta: Adolfioidea
:::* dzimta: Adolfiidae
:::* dzimta: Echinospiriferidae

::* virsdzimta: Theodossioidea
:::* dzimta: Theodossiidae 
:::* dzimta: Ulbospiriferidae 
:::* dzimta: Palaeochoristitidae 

::* virsdzimta: Cyrtospiriferoidea
:::* dzimta: Spinocyrtiidae 
:::* dzimta: Cyrtospiriferidae 
:::* dzimta: Conispiriferidae

::* virsdzimta: Ambocoelioidea
:::* dzimta: Ambocoeliidae 
:::* dzimta: Lazutkiniidae 
:::* dzimta: Eudoxinidae 
:::* dzimta: Verneuiliidae 

::* virsdzimta: Martinioidea
:::* dzimta: Tenellodermidae 
:::* dzimta: Elythynidae 
:::* dzimta: Martiniidae 
:::* dzimta: Crassumbidae 
:::* dzimta: Ingelarellidae 
:::* dzimta: Gerkispiridae 
:::* dzimta: Perissothyrididae 

::* virsdzimta: Spiriferoidea
:::* dzimta: Spiriferidae 
:::* dzimta: Choristitidae 
:::* dzimta: Imbrexiidae 
:::* dzimta: Trigonotretidae 
:::* dzimta: Spiriferellidae 

::* virsdzimta: Paekelmanelloidea
:::* dzimta: Strophopleuridae 
:::* dzimta: Paeckelmanellidae 

::* virsdzimta: Brachythyridoidea 
:::* dzimta: Brachythyrididae 
:::* dzimta: Skelidorygmidae 

:* apakškārta: Delthyridina
::* virsdzimta: Delthyridoidea
:::* dzimta: Delthyrididae 
:::* dzimta: Hysterolitidae 
:::* dzimta: Acrospiriferidae 
:::* dzimta: Cyrtinopsidae 
:::* dzimta: Mucrospiriferidae 

::* virsdzimta: Reticularioidea 
:::* dzimta: Reticulariidae 
:::* dzimta: Xenomartiniidae 
:::* dzimta: Thomasariidae 
:::* dzimta: Elythidae 

## Atsauces
Semjuels Vandžiru

**Semjuels Kamau Vandžiru** (; dzimis  Njahururu, Kenijā; miris  Njahururu) bija kenijiešu vieglatlēts, garo distanču skrējējs. Vieglatlēta karjeru uzsācis 15 gadu vecumā, bet tā beidzās ar traģisku nāvi 24 gadu vecumā.

2002. gadā S. Vandžiru pārcēlās dzīvot uz Japānu, kur trenējās vieglatlētikā (specializējoties krosā) un pabeidza vidusskolu. 2008. gadā atgriezās Kenijā pie ģimenes.

2007. gadā S. Vandžiru laboja Pasaules rekordu pusmaratonā (58:53) (to pārspēja vienīgi Zersenajs Tadese no Eritrejas). 2008. gada Pekinas olimpiskajās spēlēs, uzvarēja maratona distancē ar jaunu olimpisko rekordu (2:06:32). Viņš kļuva par pirmo kenijieti, kurš uzvar Olimpisko spēļu maratona distancē. 2008. gadā tika atzīts par Kenijas gada labāko sportistu.

2009. gadā sportists svinēja uzvaru prestižajos Londonas un Čikāgas maratonos, abās reizēs uzstādot visu laiku labāko rezultātu, kas reģistrēts attiecīgajā valstī — Apvienotajā Karalistē un ASV. Čikāgas maratonā viņš uzvarēja vēlreiz 2010. gadā.

S. Vandžiru mira  pēc izkrišanas no savas mājas balkona. Izmeklēšanā joprojām nav noskaidrots, vai viņa nāve bija pašnāvība, slepkavība vai nelaimes gadījums.

## Lielākie sasniegumi

## Atsauces

## Ārējās saites
Nosova

**Nosova** (; agrāk **Purvmala**) ir ciems Krievijas Federācijā, kas no 1920. līdz 1940. gadam bija Latvijas, bet no 1940. līdz 1944. gadam — Latvijas PSR sastāvā. Izvietojusies Kūkovas kreisajā krastā 7 km no rajona centra Pitalovas un 3 km no Latvijas un Krievijas robežas.

## Vēsture
Pēc Latvijas-Krievijas miera līguma noslēgšanas Nosova bija Abrenes apriņķa Purvmalas pagasta centrs. 1927. gadā Nosovai piešķīra biezi apdzīvotas vietas (ciema) statusu. 1931. gadā Nosovu pārdēvēja par Purvmalu. 1944. gadā Purvmalas pagastu kopā ar Abreni un vēl 5 pagastiem pievienoja Krievijas PFSR jaunizveidotajam Pleskavas apgabalam.

Līdz 2015. gadam Nosova bija Pitalovas rajona Nosovas pagasta centrs, tajā atradās pagasta administrācija un pamatskola.

## Atsauces
Lauks

**Lauks** var būt:

* tīrums — apstrādāts zemes gabals;
* lauks (fizika) — fizikāls lielums ar vērtību katrā telpas punktā:
**skalārs lauks;
** elektriskais lauks;
** gravitācijas lauks;
** magnētiskais lauks;
** Zemes magnētiskais lauks;
* lauks (matemātika) — algebriska struktūra;
* lauks (radošums) — psiholoģisks termins.

## Personas
* Karls Patriks Lauks (*Karl Patrick Lauk*) — Igaunijas riteņbraucējs (dzimis 1997. gadā);
* Pēteris Lauks — Latvijas futbolists (1902—1984).

## Skatīt arī
* Laukss
* Lauksaimniecība
Albānijas administratīvais iedalījums

[250px|thumbnail|[Albānijas novietojums]]
**[[Albānija]]s administratīvo iedalījumu** veido **12 apgabali** (karķas; *qarku*). Šāds administratīvais iedalījums pastāv kopš 1938. gada. Apgabalus sīkāk iedala **61 rajonos** (*bashki*). 2015. gadā samazināja rajonu skaitu līdz 61 rajonam, bet lauku teritorijās atcēla komūnas.

## Administratīvo līmeņu shēma

## Pirmā līmeņa administratīvais iedalījums

### Apgabali

## Atsauces
Andoras administratīvais iedalījums

[250px|thumbnail|[Andoras novietojums]]
**[[Andora]]s administratīvo iedalījumu** veido **7 pagasti** (parokijas, ). Ordino pagasts, Lamasanas pagasts un Santžulijas de Lorijas pagasts sīkāk iedalās **17 kvartālos** (*quarts*), bet Kaniljo pagasts — **10 apkaimēs** (*veïnats*). 

## Administratīvo līmeņu shēma

## Pirmā līmeņa administratīvais iedalījums

### Pagasti

## Atsauces
Bembijs

**"Bembijs"** () ir 1942. gada ASV animācijas filma, ko producējis Volts Disnejs. Filmas režisors ir Deivids Hends (uzraugošais režisors secības režisoru komandai). Filmas pamatā ir austriešu rakstnieka Fēliksa Zaltena grāmata **. Filmu izplatīja *[[RKO Pictures|RKO Radio Pictures]]* un tās pirmizrāde ASV norisinājās . Šī ir piektā Volta Disneja pilnmetrāžas animācijas filma.

Filmas galvenie varoņi ir Bembijs, briedis ar baltu asti, viņa vecāki un draugi. Filmas vajadzībām Disnejs nomainīja Bembija sugu uz melnastes briedi no oriģinālavotā esošās stirnas, jo stirnas neapdzīvo Ziemeļameriku, savukārt melnastes brieži ir sastopami visā ASV teritorijā.

Filma saņēma trīs Amerikas Kinoakadēmijas balvas nominācijas: "Labākā skaņa" (Sems Slaifīlds), "Labākā dziesma" (*Love Is a Song* Donalda Novisa izpildījumā) un "Labākā oriģinālmūzika".

2008. gada jūnijā Amerikas Kinoinstitūta balsojumā filma ieņēma 3. vietu starp 10 labākajām animācijas filmām. 2011. gada decembrī filmu pievienoja Kongresa bibliotēkas Nacionālajam kino reģistram.

## Atsauces

## Ārējās saites
Roberto Vitori

**Roberto Vitori** (*Roberto Vittori*, dzimis ) ir Itālijas kosmonauts, militārais lidotājs.

Vitori pirmo kosmisko lidojumu veica 2002. gada maijā ar kosmosa kuģi Sojuz TM-34, uz zemes atgriezās ar Sojuz TM-33.

Otrais lidojums notika 2005. gada aprīlī ar Sojuz TMA-6 (augšup) un Sojuz TMA-5 (lejup).

Trešais lidojums notika 2011. gada maijā *Space Shuttle* Endeavour misijā STA-134.

## Ārējās saites

* Biogrāfiskie dati NASA vietnē
Tempļa kalns (Alūksne)

**Tempļa kalns** ir pilskalns Alūksnē, Alūksnes ezera dienvidrietumu krasta pussalā. Šis pilskalns ir Alūksnes augstākais punkts. Tas ir sens latgaļu pilskalns un senpilsētas vieta.

Pilskalna virsmas laukums ir 80x40 metri. Austrumu daļā uzbērts 3 metrīgs valnis. No plakuma uz ziemeļaustrumiem atrodas vēl divi 2 metrus augsti vaļņi, kas rietumu virzienā pāriet terasēs. Ziemeļos aiz pēdējā vaļņa stiepjas plats ārējais grāvis. Rietumu pusē plakumu noslēdz neliels valnis.

Kopš 1998. gada aizsargājams valsts nozīmes arheoloģijas piemineklis.

## Vēsture
Tempļa kalns ir senākā apdzīvotā vieta Alūksnes novadā, kura virsotnē atrodas Slavas templis — granīta rotonda. 
1807. gadā tā virsotnē Alūksnes muižas īpašnieks Aleksandrs fon Fītinghofs lika uzcelt granīta rotondu — Slavas templi, par godu Lielā Ziemeļu kara notikumiem Alūksnē. Klasicisma stilā celtā rotonda veltīta krievu feldmaršala Šeremetjeva un zviedru armijas kapteiņa Vulfa piemiņai. 1937. gadā pilsētas tūrisma un labierīcības komiteja uzsāka tūrisma objektu celtniecību Tempļa kalnā. Viens no objektiem bija gaisa tilts no betona un koka, kam pēc izsludinātā konkursa izvērtēšanas rezultātiem tika dots Saules tilta vārds. 1995. gadā veikta tilta restaurācija.
 
Daudzo nostāstu vidū viens no populārākajiem vēsta, ka Ziemeļu kara laikā Tempļa kalnu karotāji sanesuši ar cepurēm, lai labāk varētu apšaudīt Alūksnes pili ezera salā. Zināms, ka pēc Zviedru Vidzemes ģenerālgubernatora Ērika Dālberga projekta šeit pirms Lielā Ziemeļu kara sākta Alūksnes cietokšņa bastionu būve.

2017. gada nogalē tika pabeigti rotondas restaurācijas un apkārtnes labiekārtošanas darbi.

## Foto galerija

Attēls:Aluliina kindluse plaan 1.jpg|alt=|Alūksnes cietokšņa pārbūves plāns pirms Lielā Ziemeļu kara (Ērika Dālberga projekts).
Attēls:Alūksnes Tempļakalns.jpeg|alt=
Attēls:Tempļa kalns, rotonda un mīlestības tiltiņš.jpg|alt=
Attēls:Templa kalns.jpg|alt=|Tempļa kalna 3D modelis


## Ārējās saites
* Granīta rotondas foto Tempļa kalnā

## Atsauces

## Ārējās saites
* www.latvijas-pilskalni.lv
Zersenajs Tadese

**Zersenajs Tadese** (*Zersenay Tadese*; dzimis ) ir profesionāls Eritrejas vieglatlēts, garo distanču skrējējs.

Piedalījies divās Olimpiskajās spēlēs (2004, 2008). 2004. gadā Atēnās startēja 10 000 metru distancē, kurā izcīnīja bronzas medaļu. Tā bija pirmā un līdz 2008. gada Olimpiskajām spēlēm Pekinā vienīgā Eritrejas sportistu medaļa Olimpiskajās spēlēs. 2008. gada Olimpiskajās spēlēs Pekinā sportists 10 000 metru distancē ieņēma 5. vietu.

Izcīnījis sudraba medaļu 2009. gada Pasaules čempionātā Berlīnē 10 000 metru distancē.

Tāpat sportists ir uzvarējis trijos Pasaules pusmaratonu čempionātos (2007—2009). Viņa uzvara 2006. gada Pasaules čempionātā pusmaratonā bija pirmā uzvara Pasaules čempionātā Eritrejas sporta vēsturē.

Z. Tadesem pieder Pasaules rekordi pusmaratonā, to viņš uzstādīja 2010. gadā notikušajā Lisabonas pusmaratonā (58:23), kā arī 20 km skrējienā.

Viņa brālis Kidane Tadese arī ir profesionāls skrējējs. Z. Tadese ir viena no populārākajām personām Eritrejā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Era

***Era*** (stilizēti ***eRa***) ir muzikālais projekts, kuru 1996. gadā izveidoja franču komponists un multiinstrumentālists Ēriks Levi.

Grupas sastāvā ir Ēriks Levi, Gajs Protero, Česters Tompsons, Lī Sklars, Filips Manka, Neils Vilkinsons un Patriks Tīsons. Grupa ir pārdevusi vairāk par 12 miljoniem albumu. *Era* galvenokārt muzicē ambientā mūzikas, čilauta un *[[New Age]]* žanros. Lai gan dziesmu teksti ir līdzīgi latīņu un grieķu valodām, tie speciāli tiek veidoti bez dziļākas jēgas.

## Stils
*Era* savas dziesmas veido, apvienojot gregoriāniskos dziedājumus vai arī citu tautu tradicionālo mūziku ar mūsdienīgiem elektroniskiem aranžējumiem. Dziesmu stils līdzinās tādām grupām kā *[[Enigma (mūzikas projekts)|Enigma]]*, *[[Gregorian]]* un *[[Deep Forest]]*. Grupa savus dziesmu tekstus saraksta pseido-latīņu un angļu valodā. Dažu dziesmu teksti ir balstīti uz 13. gadsimta franču kristiešu sektas kataru ticējumiem. Grupas koncertos un video klipos parasti ir redzami viduslaiku tērpos un bruņās tērpušies cilvēki, kas nereti ir paši grupas dalībnieki.

## Ārējās saites
* Pašreizējā oficiāla tīmekļa vietne (eratheliveexperience.com)
* *[[Wayback Machine]]* saraksts ar bijušajām oficiālajām tīmekļa vietnēm:
** era-music.artistes.universalmusic.fr
** era.artiste.universalmusic.fr
** era-music.com
** www.era-official.com
Drusku pilskalns

**Drusku pilskalns** (arī **Kornetu pilskalns**) ir pilskalns Alūksnes novada, Veclaicenes pagastā. Atrodas Pilskalna ezera ziemeļu krastā. Pilskalna augstums ir 247 m vjl un 80 m virs Pilskalna ezera līmeņa.

## Apraksts
Drusku pilskalns ir viens no augstākajiem un stāvākajiem pilskalniem Latvijā, ko nosaka atrašanās subglaciālās iegultnes malā. Kalna dienvidaustrumu sāns ir 45° slīps. Ziemeļrietumu puse ir lēzenāka. Virsma ir vaļņveidīga: 130 metrus gara un 50 metrus plata. No pilskalna ir saskatāms Igaunijas un Baltijas visaugstākais kalns Lielais Munameģis (318 metri virs jūras līmeņa).

Pilskalnu šķērso labiekārtotā Drusku pilskalna taka, kura ved no Pilskalnu ezera puses uz skatu vietu Kornetu kalnā. Stāvajā dienvidrietumu pusē to veido arī koka kāpnes. Virsotnē ierīkota piknika un ugunskura vieta.

## Vēsture
Drusku pilskalns tiek uzskatīts par vienu no iespējamām vietām, kur atradusies Beverīna. Pilskalnā atrastās trauku lauskas dod iespēju pieņemt, ka Drusku pilskalnā ļaudis dzīvojuši mūsu ēras 2. gadu tūkstoša pirmajos gadsimtos.

## Foto galerija

Attēls:Drusku (Kornetu) pilskalns (6).jpg|alt=|Drusku pilskalns
Attēls:Drusku (Kornetu) pilskalns (7).jpg|alt=|Skats no Drusku pilskalna
Attēls:Drusku (Kornetu) pilskalns (8).jpg|alt=|Skats no Drusku pilskalna
Attēls:Drusku pilskalns ortofoto.jpg|alt=|Drusku pilskalna 3D modelis
Attēls:Drusku pilskalns3.jpg|alt=|Drusku pilskalna 3D modelis


## Atsauces

## Ārējās saites
* www.latvijas-pilskalni.lv
Vilnēva d'Aska

**Vilnēva d'Aska** (, burtiski — ‘Askas jaunā pilsēta’) ir pilsēta Francijas ziemeļos, Noras-Padekalē reģionā, Noras departamentā. Reģiona centra Lilles piepilsēta. Vilnēva d'Aska ir jauna pilsēta, ko uzsākta celt 1970. gados. 2008. gadā pilsētā dzīvoja  iedzīvotāji, no kuriem lielākā daļa ir studenti.

Vilnēvā d'Askā atrodas Francijas augstākās futbola līgas kluba *[[Lille OSC]]* Pjēra Moruā vārdā nosauktais stadions.

## Atsauces

## Ārējās saites
Starptautiskā Futbola vēstures un statistikas federācija

**Starptautiskā Futbola vēstures un statistikas federācija** () ir FIFA atzīta organizācija, kura veic futbola vēstures un rekordu reģistrēšanu. Tā dibināta 1984. gada 27. martā Leipcigā. Organizācijas dibinātājs līdz ar tābrīža FIFA ģenerālsekretāra Helmuta Kāzera labvēlību bija Alfredo Pēge. IFFHS galvenā mītne ilgstoši atradās Al-Muroor ielā 147, Abu Dabī (Apvienotie Arābu Emirāti), bet nesen tika pārcelta uz Bonnu Vācijā.

Savas attīstības pirmajos posmos līdz 2002. gadam IFFHS koncentrējās uz četrreiz gadā iznākošu žurnālu publicēšanu, to skaitā *Fußball-Weltzeitschrift*, *Libero spezial deutsch* un *Libero international*. Dažādu oficiāli neizziņotu iemeslu dēļ to publicēšana tika pārtraukta, bet organizācija sadarbībā ar sponsoriem uzsāka savu materiālu publicēšanu vairāku valodu grāmatu sērijā.  Šobrīd publicēšanas aktivitātes galvenokārt notiek organizācijas tīmekļa vietnē, saņemot uzturēšanas atbalstu no FIFA.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Official site    
* Ikgadējie apbalvojumi
Pentamerus

**Pentamerus** ir izmirušu pleckāju ģints no Pentameru kārtas. Ģints tika izdalīta 1813. gadā pēc *Pentamerus oblongus* sugas no Anglijas silūra nogulumiem. Šīs ģints pārstāvjiem ir lielas, karbonātiskas, ovālas vai ieapaļi-trīssūrveidīgas čaulas. Abi čaulas vāciņi ir vienādā mērā stipri izliekti ar aizlocītām galotnēm. Čaulas virsma parasti ir gluda, retāk viegli krokota. Uz čaulas var būt atīstīti sinuss un sedls. Spondīliju balsta vidus septa, kas parasti aiziet līdz pat čaulas vidum. Veidojums, kas ir analogs spondīlijam, tikai bez vidus septas, ir novērojams arī uz muguras vāciņa. Trieciena rezultātā čaula parasti sašķeļas simetriski gar vidus septu un vienu no zobu plātnēm. Spondīlijs kalpoja par muskuļu piestiprināšanās vietu. Vidus septa piepaceļot spondīliju samazināja attālumu starp čaulas vāciņiem, tādējādi atkrita nepieciešamība palielināt muskuļu garumu. Ģints pārstāvji agrīnajās stadijās piestiprinājās pie substrāta ar kāju, bet, izaugot, brīvi gulēja uz gultnes dibena. Reizēm pentameru čaulas veidoja masveida sakopojumus, kuru rezultātā izveidojās pentameru kaļķakmens. Ģintī ir virs 16 sugām. Dzīvoja no silūra līdz vidusdevonam. Plašs izplatības areāls: Eiropa, Āzija un Ziemeļamerika.
Fasts

**Fasts** var būt:

* Ernsts Fasts (*Ernst Fast*; 1881—1959) — zviedru vieglatlēts, garo distanču skrējējs, olimpiskās bronzas medaļas ieguvējs maratonā 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs;
* Jespers Fasts (*Jesper Fast*; dzimis 1991.) — zviedru hokejists, uzbrucējs;
* Viktors Fasts (*Viktor Fasth*; dzimis 1982.) — zviedru hokejists, vārtsargs.
Svirkale

**Svirkale** (), arī **Švirkale**, ir Īslīces kreisā krasta pieteka Latvijā (Bauskas novadā) un Lietuvā (Šauļu apriņķī). Upe sākas kā meža grāvis austrumos no Žeimeles Lietuvā. Plūst ziemeļu virzienā pa Zemgales līdzenumu. Upes gultne lielākajā daļā tecējuma regulēta, baseinā drenētas lauksaimniecības zemes. Sausās vasarās un aukstās ziemās upes tecējums izsīkst. Ietek Īslīcē lejpus Švirkales Rundāles pagastā. Lielākās apdzīvotās vietas krastos ir Ādžūni un Švirkale.

## Atsauces
Augstlēkšana

thumb|220px|Tiek izpildīts augstlēkšanas mēģinājums Fosberija flopā
**Augstlēkšana** ir vieglatlētikas lēkšanas disciplīna, kurā dalībniekiem jāpārlec pāri pēc iespējas augstākai latiņai. Mūsdienās populārākā augstlēkšanas tehnika ir "Fosberija flops" (*Fosbury Flop*), ko pirmais pielietoja amerikāņu augstlēcējs Diks Fosberijs 20. gadsimta vidū. Izmantojot "Fosberija flopu", latiņa tiek pārvarēta lokveidā ar muguru uz leju, un sportista ķermeņa masas centrs visu laiku atrodas zem latiņas. Šai tehnikai obligāti nepieciešams mīksts porolona paklājs, citādi ir liels traumu risks.

Augstlēkšana ir viena no vīriešu desmitcīņas un sieviešu septiņcīņas disciplīnām.

Augstlēkšana ir iekļauta olimpisko spēļu vieglatlētikas sacensību programmā. Vīrieši olimpiskajās spēlēs sacenšas augstlēkšanā kopš 1896. gada, sievietes — kopš 1928. gada.

Pasaules rekords augstlēkšanā vīriešiem ir 2,45 m un pieder Havjeram Sotomajoram no Kubas, uzstādīts . Pasaules rekords augstlēkšanā sievietēm ir 2,10 m, to  Parīzē uzstādīja ukrainiete Jaroslava Mahučiha.

Latvijas rekords augstlēkšanā vīriešiem ir 2,30 m un to  uzstādīja Normunds Sietiņš. Latvijas rekords augstlēkšanā sievietēm ir 1,97 m un tas pieder Valentīnai Gotovskai, uzstādīts Viļņā .

## Ārējās saites

* Statistika 
* Rekordi 
* IAAF sacensību noteikumi
SETI (programma)

**SETI** (no  — "Ārpuszemes saprāta meklēšana") ir kopīgs nosaukums cilvēku aktivitātēm saprātīgas ārpuszemes dzīvības meklēšanā. SETI projekti izmanto zinātniskas metodes, lai meklētu elektromagnētiskus sūtījumus no tālu planētu civilizācijām. Sākotnējos SETI projektus finansēja ASV valdība, bet pēdējā laikā primārais finansējums nāk no privātiem avotiem.

Saprātīgu civilizāciju meklēšana balstās uz pieņēmumu (Dreika vienādojums), ka Visumā planētu ir tik daudz, ka noteikti ir tādas, uz kurām ir attīstījusies dzīvība. Starp tām varētu būt planētas, uz kurām ir evolucionējušas saprātīgas būtnes, un kādas civilizācijas varētu sasniegt tādu tehnoloģisku līmeni, kurā tiek izmantoti radiosakari. Tādā gadījumā mēs varētu uztvert to radiosignālu fonu vai mērķtiecīgi sūtītus signālus.

Līdz šim SETI projekti nav atraduši pierādījumus ārpuszemes civilizāciju eksistencei.

## Atsauces

## Skatīt arī
* Fermi paradokss

## Ārējās saites
Alūksnes Jaunā pils

**Alūksnes Jaunā pils** () ir angļu neogotikas stila pils Alūksnē. Pils ir viens no ievērojamākajiem vēlās Tjūdoru neogotikas arhitektūras pieminekļiem Latvijā. Ēka celta aptuveni no 1859. līdz 1864. gadam Vidzemes landrātam Aleksandram fon Fītinghofam-Šēlam kā vasaras rezidence. Pašreiz pili apsaimnieko Alūksnes novada muzejs un dabas muzejs "Vides labirints".

## Arhitektūra un uzbūve
Pils būvdarbus vadīja Prūsijas arhitekts Pauls Benjamins Polinau, kaut gan pils apjomu un dekoratīvā fasādes dalījuma risinājums rada pamatojumu teorijai par Rīgas pilsētas galveno arhitektu J.D. Felsko kā pils projekta autoru. Pilij ir sarežģīta ārējā konfigurācija, visas telpas ir izvietotas no abām pusēm lielai parādes zālei un telpu grupējums izpaužas ārējā apjomā. Pie pils tika uzceltas arī jaunas saimniecības ēkas, pārvaldnieka māja, dārznieka māja, pagrabs ar neogotisku fasādes apdari un apaļais tornis. Pils kreisajā stūrī zem torņa redzams Fītinghofu dzimtas ģerbonis. Pils celta angļu jeb Tjūdoru neogotikas stilā, arhitektūrā pārsvarā izmantoti no angļu pilīm aizgūti dekoratīvie elementi. Pirmā stāva interjerā atklāti 19. gadsimta sienu un griestu gleznojumi.

### Pils parks
Alūksnes Jaunās pils celtniecības vieta izvēlēta blakus muižas parkam, ar skatu uz ezeru. Alūksnes pils parks ierīkots 18. gadsimtā, kad šo teritoriju nopirka Oto Hermanis fon Fītinghofs-Šēls.
Sākotnēji parks veidots regulārā franču stilā, taču kad Eiropā sāka izplatīties ainaviskie dārzi, barons Burhards Kristofs fon Fītinghofs-Šēls parku pārveidoja par angļu stila ainavu parku.

## Vēsture
Pateicībā par līdzdalību 1741. gada valsts apvērsumā  Krievijas Impērijas ķeizariene Elizabete Alūksnes muižu piešķīra valsts kancleram grāfam Mihailam Voroncovam. Jau 1744. gadā viņš to pārdeva Oto Hermanim fon Fītinghofam, kurš bija Pēterburgas Medicīnas kolēģijas direktors, senators un slepenpadomnieks. Muižu mantoja viņa dēls Kristofs Burhards fon Fītinghofs, kas bija ķeizara Pāvila I kambarkungs un galma maršals. Burharda Fītinghofa valdīšanas laikā Alūksnes pils kļuva par ģimenes galveno vasaras muižu un tika sākta Alūksnes parka pārveide par ainavu parku un jaunas kungu dzīvojamās ēkas celtniecība. Šī ēka gājusi bojā 20. gadsimta sākumā.

Fītinghofu dzimtai tā piederēja līdz pat 1920. gada agrārajai reformai. 1918. gadā pils pēdējais saimnieks barons Arnolds fon Fītinghofs devās uz Vāciju un paņēma līdzi daļu pils iekārtojuma un mākslas darbu. Latvijas Neatkarības kara laikā pils vairākkārt izmantota kā armijas štābs, no 1921. gada līdz 20. gadsimta 30. gadiem kā štābs kalpojusi arī 7. Siguldas kājnieku pulkam. Pēc Otrā pasaules kara pili uz laiku pārņēma padomju drošības iestādes, bet 20. gadsimta 50. gadu beigās tā atdota kultūras iestādēm. Padomju laikā pilī darbojās pionieru nams, bibliotēka un kino. 1959. gadā pils ēkā darbu sāka pilsētas muzejs.

## Atsauces

## Ārējās saites
Septiņcīņa

**Septiņcīņa** ir vieglatlētikas disciplīna, kas sastāv no septiņām dažādām disciplīnām. Sacensības notiek divas dienas pēc kārtas un uzvarētāju nosaka, vērtējot sniegumu visās septiņās disciplīnās. Sniegumu vērtē pēc punktu sistēmas katrā disciplīnā, nevis ieņemtās vietas.

Septiņcīņā stadionā parasti piedalās tikai sievietes, bet vīrieši sacenšas desmitcīņā. Septiņcīņā telpās sacenšas vīrieši, taču sievietes telpās sacenšas pieccīņā.

Septiņcīņa ir iekļauta olimpisko spēļu vieglatlētikas sacensību programmā. Sievietes olimpiskajās spēlēs septiņcīņā sacenšas kopš 1984. gada.

Pasaules rekords septiņcīņā ir 7291 punkts un pieder Džekijai Džoinerei-Kersijai no ASV, uzstādīts .

Latvijas rekords septiņcīņā ir 6815 punkti, pieder Laurai Ikauniecei, uzstādīts 2017. gadā Gecisā.

## Disciplīnas

## Punktu sistēma

:Skriešanas disciplīnas (200 m, 800 m un 100 m/b):
::P = a \cdot (b - T)^c
:Lēkšanas disciplīnas (augstlēkšana un tāllēkšana):
::P = a \cdot (M - b)^c
:Mešanas disciplīnas (ldes grūšana un šķēpa mešana):
::P = a \cdot (D - b)^c

**P** ir punkti, **T** ir laiks sekundēs, **M** ir augstums/garums centimetros, **D** ir garums metros. **a**, **b** un **c** ir dažādi koeficienti dažādām disciplīnām (skatīt tabulu).

## Ārējās saites

* Vieglatlētikas daudzcīņu apraksts un punktu tabulas 
* Daudzcīņas punktu aprēķināšana 
* Rekordi
* ''Tabela pontos combinadas IAAF''
Ikauniece

**Ikauniece** (vīriešu dzimtē Ikaunieks) ir latviešu cilmes uzvārds, kas radies no vietvārda Ikaunieki. Cilvēki ar šo uzvārdu:
*Laura Ikauniece (1992) — latviešu vieglatlēte;
* Vineta Ikauniece (1962) — bijusī latviešu vieglatlēte.
Dabiķene

**Dabiķene** () ir Ventas labā krasta pieteka Latvijā (Dobeles novadā) un Lietuvā (Šauļu un Telšu apriņķos). Upe sākas kā novadgrāvis Ukru pagasta austrumu daļā. Upes gultne līdz Pakalnišķiem regulēta, iztaisnota. Divos posmos (0,4 un 2,2 km garumā) Dabiķene ir Latvijas un Lietuvas robežupe. Lietuvas teritorijā lejpus Pakalnišķiem upe tek pa izteiktu ieleju. Pie Sablausķiem izbūvēta Sablausķu ūdenskrātuve. Ietek Ventā augšpus Viekšņiem. Lielākās pietekas ir Nīžuva, Krūte, Šventupe, Paragalve (kreisās), Drūktupe, Akmenupe (labās). Lielākās apdzīvotās vietas krastos ir Akmene un Palnosi. Upi šķērso autoceļi 155, 156 un Naujoji Akmenes dzelzceļa atzars.

## Atsauces
Džons Roberts Selskis

**Džons Roberts Selskis** (; dzimis  Monterejā, Kalifornijas štatā, ASV) ir amerikāņu šorttrekists.

Piedalījies 2010. gada ziemas olimpiskajās spēlēs. Tajās izcīnīja divas bronzas medaļas: 1500 m un 5000 m stafetē. Bronzu 1500 m viņš izcīnīja pēc divu korejiešu sadursmes finālā, pirms tam viņš bija piektajā vietā.  izcīnīja sudrabu 5000 m komandu stafetē.

Vislabāk viņš kļuva pazīstams pēc veiksmīgā starta 2009. gada Pasaules čempionātā, kurā izcīnīja divas zelta, vienu sudraba un divas bronzas medaļas. Kopumā Pasaules čempionātos sportists izcīnījis divas zelta, divas sudraba un četras bronzas medaļas. Tāpat Dž. Celskis ir izcīnījis bronzu 2009. gada Pasaules komandu čempionātā un piecas medaļas ieguvis Pasaules junioru čempionātos.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Oficiālā mājaslapa 
* ISU profils
Stepe

[250px|thumb|[Patagonijas stepe (pampa)]]
**Stepes** (no  — 'zālains līdzenums') ir plaši bezmežu apgabali, kuros aug kaviļas un citas graudzāles, sīpolaugi un citi lakstaugi. Koku augšanai tur ir pārāk maz mitruma, tāpēc krūmu audzes un nelielas birzis ir sastopamas reti. Atšķirībā no savannām, stepēs ir krasi izteiktas temperatūras atšķirības starp ziemu un vasaru. Ziemā uzsnieg sniegs un temperatūra var noslīdēt pat līdz -20 °C. Vasara ir gara, karsta un sausa. Temperatūra ir apmēram +20 °C līdz +25 °C. Stepes ir visos kontinentos, izņemot Antarktīdu. Ziemeļamerikā stepes sauc par prērijām, bet Dienvidamerikā — par pampām.
   
Stepē dzīvo daudz sīko grauzēju: surikāti, kāmji, lēcējpeles, murkšķi.

## Ārējās saites
Abavas senleja

**Abavas senleja**, dažkārt arī **Abavas—Slocenes senleja**, ir dabas apvidus Austrumkursas augstienē, veido robežjoslu starp Austrumkursas augstieni dienvidos un Ziemeļkursas augstieni ziemeļos. Ietver Abavas ieleju no Irlavas līdz Virbupes ietekai, Imulas un Amulas lejteces kanjonveida ielejas, Slocenes ieleju līdz tās iztekai no Valguma ezeram austrumos un Vašlejas ieleju līdz Spirgum. Lielākais garums austrumu—rietumu virzienā ap 60 km, platība — 236 km². Daļa no senlejas iekļauta Abavas senlejas dabas parkā.

## Ģeoloģija
Abavas—Slocenes senleja sakrīt ar ielejveida iegrauzumu pamatiežos. Pamatiežu virsu veido augšdevona dolomīti, dolomītmerģeļi, smilšakmeņi, māli, aleirolīti un ģipšakmeņi. Pamatieži atsedzas kanjonveida Abavas ielejas pamatkrastu stāvajās nogāzēs un upes gultnē lejpus Kandavas. Ģipša izplatības vietās sastopamas karsta kritenes un sēravoti. Imulas un Amulas krastos un sāngravās sastopami gaišpelēki un zilpelēki smilšakmeņi ar bruņuzivs atliekām.

Pamatiežus sedz plāna, pārsvarā līdz 10 m, kvartāra nogulumu kārta, ko veido ledāja un tā kušanas ūdeņu nogulumi (smilšmāls, grants, oļi, smilts, aleirīti). Tos dažviet klāj jaunāki nogulumi — kūdra, saldūdens kaļķieži un alūvijs. Lielākās kaļķiežu atradnes ir Kauķu kalns (Imulas Staburags) un Čužu purvs.

## Ģeomorfoloģija
Abavas senleja ir ledāja kušanas ūdeņu veidota ieleju sistēma. Sākotnēji izveidojās ielejas rietumu daļa, Kandavas stacionārajam baseinam noplūstot uz Ventas—Usmas sprostezeru, vēlāk — pārējā senlejas daļa, Zemgales sprostezeram pa Augšbērzes—Augšabavas, Vašlejas un Abavas—Slocenes ieleju noplūstot uz to pašu Ventas—Usmas sprostezeru. Morfoloģiski Abavas senleja iedalās vairākās daļās:
* Augšabava — Abavas ieleja no Irlavas līdz Jaunsātiem. Platums >1,5 km, pamatkrastu nogāzes lēzenas, terasētas (4 terases).
* Abavas ieleja no Kandavas līdz Virbupei. Vissenākā senlejas daļa, 0,8—0,9 km plata, 30—58 m dziļa, pamatkrastu nogāzes stāvas, terasētas (līdz 7 terasēm).
* Senlejas daļa no Kandavas līdz Valguma ezera austrumu galam. Platums no 1,5—2,5 km rietumu daļā līdz 0,7—1,5 km austrumos, terašu platums dažviet pārsniedz 1 km. Pamatkrasti lēzenāki. Pie Kandavas sena delta, pie Tukuma — osveida grēda.
* Vašlejas ieleja. 12 km garš un līdz 3,5 km plats neterasēts purvains pazeminājums. Centrālajā daļā vairāki pacēlumi, ko veido seno deltu nogulumi.

## Hidroloģija
Senlejas rietumu daļu atūdeņo Abava un tās pietekas, lielākās no kurām ir Viesata, Vēdzele, Pūre, Amula, Imula un Virbupe. Austrumu daļu atūdeņo Slocene un tās pieteka Vašleja. Upju palienēs un ieleju krastu nogāžu piekājēs daudz pārmitru platību (avoksnāji, nelieli purvi). Pamatkrastu nogāzēs daudz avotu, kas veicina noslīdeņu un nogruvumu veidošanos.

## Atsauces

## Ārējās saites
Mo Thebums

**Mo Thebums** (, hangils: 모태범; dzimis  Seulā, Dienvidkorejā) ir dienvidkorejiešu ātrslidotājs.

Nacionālā līmenī startē kopš 2004. gada, taču starptautiskajā sacensību apritē ir kopš 2005. gada.

2006. gadā izcīnīja divas zelta medaļas Pasaules junioru čempionātā 500 un 1000 m distancēs. Pēc tam līdz 2009. gadam neguva uzvaras lielajās sacensībās. 2009. gadā kļuva par divkārtēju Ziemas Universiādes čempionu 1000 un 1500 m distancēs. 

Piedalījies 2010. gada ziemas olimpiskajās spēlēs. Tajās izcīnīja vienu zelta un sudraba medaļu. Kļuva par čempionu 500 m distancē, taču divreiz garākā distancē izcīnīja sudraba medaļu.

## Ārējās saites

* Sports-Reference profils
Tims Donagijs

**Tims Donagijs** (; dzimis  Havertaunā, Pensilvānijas štatā, ASV) ir bijušais amerikāņu basketbola tiesnesis, kurš 13 sezonas apkalpoja Nacionālās basketbola asociācijas spēles. Viņš strādāja no 1994. līdz 2007. gadam.

Karjeras laikā viņš ir tiesājis 772 NBA regulārās sezonas un 20 izslēgšanas turnīra spēles. T. Donagijs atkāpās no NBA tiesneša amata  pirms atklātībā nonāca fakts, ka FIB ir uzsākusi izmeklēšanu pret viņu par laika posmā no 2005. līdz 2007. gadam viņa tiesāto spēļu rezultātu ietekmēšanu.  viņš tika atzīts par vainīgu divos pārkāpumos, par ko izcieta 15 mēnešus cietumsoda ( — ). Cietumsoda izciešanas laikā sarakstījis divas grāmatas.

## Atsauces
Žoržs Vezina

**Žoržs Vezina** (;  — ) bija profesionāls kanādiešu hokejists, spēlēja vārtsarga pozīcijā. Karjeras laikā septiņas sezonas spēlēja Nacionālās hokeja asociācijas un vēlāk arī deviņas sezonas Nacionālās hokeja līgas kluba Monreālas "Canadiens" sastāvā. Pēc līguma parakstīšanas ar "Canadiens" Ž. Vezina aizvadīja 327 regulārās sezonas un 39 izslēgšanas turnīra spēles pēc kārtas. Viņš beidza profesionāļa karjeru 1925. gadā, kad arī pirmoreiz neizgāja uz laukuma slimības dēļ.

Viņš bija vienīgais "Canadiens" vārtsargs laika posmā no 1910. līdz 1925. gadam, vārtsargs palidzēja komandai divas reizes izcīnīt Stenlija kausu (1916, 1924), kā arī vēl trīs reizes kvalificēties Stenlija kausa izcīņas finālam. 1918. gadā Ž. Vezina kļuva par pirmo vārtsargu NHL vēsturē, kurš ir iemetis soda metienu un rezultatīvi piespēlējis komandas biedram.

1926.—1927. gada NHL sezonas sākumā tika ieviesta Vezinas balva, kura sākumā tika piešķirta katrā sezonā vārtsargam, kurš ir ielaidis vismazāk ripu savos vārtos. Kopš 1981. gada tā tiek piešķirta līgas labākajam vārtsargam, ko nosaka visu NHL klubu ģenerālmenedžeru balsojums.

Kad 1945. gadā tika atklāta Hokeja slavas zāle, Ž. Vezina bija viens no pirmajiem 12 uzņemtajiem cilvēkiem.

Ž. Vezina mira  no tuberkulozes.

## Karjeras statistika

## Ārējās saites
Baltkrievijas administratīvais iedalījums

[250px|thumbnail|[Baltkrievijas novietojums]]
**[[Baltkrievija]]s administratīvo iedalījumu** veido **6 apgabali** () un galvaspilsēta — Minska, kurai ir īpašs statuss. Apgabali sīkāk tiek iedalīti **118 rajonos** () un **10 apgabala pakļautības pilsētas** ().

## Administratīvo līmeņu shēma

## Pirmā līmeņa administratīvais iedalījums

### Galvaspilsēta

### Apgabali

## Otrā līmeņa administratīvais iedalījums

### Apgabala pakļautības pilsētas

### Rajoni

## Atsauces
Šellija Anna Freizere-Praisa

**Šellija Anna Freizere-Praisa** (; dzimusi  Kingstonā, Jamaikā) ir bijusī Jamaikas vieglatlēte, startē sprinta distancēs. Ar 8 olimpiskajām medaļām un 17 Pasaules čempionāta medaļām viņa ir viena no visu laiku vistitulētākajiem vieglatlētiem.

Sportiste ir piedalījusies piecās olimpiskajās spēlēs (, , , , ). Divās izcīnīja zelta medaļu prestižākajā vieglatlētikas disciplīnā: 100 m, un  4×100 m stafetē. Vēl ir izcīnījusi četras sudraba medaļas — 2012. gadā Londonā kļuva par vicečempioni 200 m un 4×100 m stafetes distancēs, 2016. gadā Riodežaneiro izcīnīja sudrabu 4×100 m stafetes distancē, kā arī 2020. gadā Tokijā — sudrabu 100 m distancē. Tāpat Š. A. Freizere kļuva par divkārtēju Pasaules čempioni 2009. gadā Berlīnē 100 m individuālajā distancē un 4x100 m stafetē. 2007. gada Pasaules čempionātā Osakā viņa izcīnīja sudraba medaļu 4x100 m stafetes skrējienā. 2013. gada Pasaules čempionātā jamaikiete izcīnīja trīs zelta medaļas: 100 m un 200 m individuālajās sprinta distancēs un 4×100 m stafetes distancē.

2010. gada 23. maijā Dimanta līgas Šanhajas posmā viņa tika pieķerta dopinga lietošanā un tā paša gada oktobrī tika diskvalificēta uz pusgadu.

Pēc 2025. gada Pasaules čempionāta, kurā viņa izcīnīja savu 17. medaļu, Š. A. Freizere-Praisa noslēdza profesionālās vieglatlētikas karjeru.

## Atsauces

## Ārējās saites
Beļģijas administratīvais iedalījums

[250px|thumbnail|[Beļģijas novietojums]]
**[[Beļģija]]s administratīvo iedalījumu** veido **3 reģioni**. Reģioni sīkāk iedalās **10 provincēs**, savukārt provinces veido **43 apgabali**. Apakšprovinces veido **589 municipalitātes**. Flandrijā runā flāmu valodā, Valonijā runā franču valodā, bet galvaspilsētas reģionā Briselē cilvēki runā gan flāmu, gan franču valodā.

## Administratīvo līmeņu shēma

## Pirmā līmeņa administratīvais iedalījums

### Reģioni

## Otrā līmeņa administratīvais iedalījums

### Provinces

## Trešā līmeņa administratīvais iedalījums

### Apgabali

## Atsauces
Armēnijas administratīvais iedalījums

[thumbnail|[Armēnijas atrašanās vieta]]
**[[Armēnija]]s administratīvo iedalījumu** veido **10 marzes**, kā arī atsevišķs administratīvs statuss ir **valsts galvaspilsētai** Erevānai. Katru marzu pārvalda marzpets (marzas gubernators), ko amatā apstiprina valdība. Erevānas pārvaldnieks ir pilsētas mērs, kuru ieceļ valsts prezidents. Marzes sīkāk iedala **915 pašvaldībās** (*hamaynkner*).

## Administratīvo līmeņu shēma

## Pirmā līmeņa administratīvais iedalījums

### Galvaspilsēta

### Marzes

## Atsauces

## Ārējās saites
Čehijas administratīvais iedalījums

[250px|thumbnail|[Čehijas novietojums]]
**[[Čehija]]s administratīvo iedalījumu** veido **13 apgabali** () un galvaspilsēta — Prāga. Apgabali sīkāk tiek iedalīti **76 apriņķos** (). Savukārt apriņķus sīkāk iedala **393 pašvaldībās ar paplašinātām pilnvarām** ().

## Administratīvo līmeņu shēma

## Pirmā līmeņa administratīvais iedalījums

### Galvaspilsēta

### Apgabali

## Otrā līmeņa administratīvais iedalījums
### Apriņķi

## Atsauces
Dānijas administratīvais iedalījums

[250px|thumbnail|[Dānijas novietojums]]
**[[Dānija]]s administratīvo iedalījumu** veido **5 reģioni** (). Dānijai pieder arī 2 autonomas teritorijas — Grenlande un Fēru salas. Reģioni sīkāk iedalās **98 komūnās** (*kommuner*). Pašreizējais administratīvais iedalījums pastāv kopš 2007. gada, līdz tam Dāniju veidoja 16 āmtes (*amter*).

## Administratīvo līmeņu shēma

## Pirmā līmeņa administratīvais iedalījums

### Reģioni

### Atkarīgās teritorijas

## Atsauces
Rekova

**Rekova** (agrāk **Rekava**) ir apdzīvota vieta Balvu novada Šķilbēnu pagastā, pagasta centrs. Izvietojusies Rikas upītes ielokā pie autoceļa P45 28&nbsp;km no novada centra Balviem un 245&nbsp;km no Rīgas.

Rekovas ciems sācis veidoties 1909. gadā, kad Baltinavas krājaizdevu sabiedrība no Šķilbanu muižas atpirka Čukuļu sādžas Reku fermu. Ar laiku Reku ferma saplūda ar Čukuļu sādžu. No 1930. gada jaundibinātā Šķilbēnu pagasta centrs. 1932. gadā Rekavai piešķīra biezi apdzīvotas vietas (ciema) statusu.

Rekovā atrodas pagasta pārvalde, Rekavas vidusskola, bibliotēka, Maizes muzejs, pasts, aptieka, ģimenes ārsta prakse, 2 katoļu baznīcas: Vecā un Jaunā Šķilbēnu baznīca.

## Iedzīvotāji
### Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSP datiem.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Šķilbēnu pagasta mājaslapa
Lofofors

right|thumb|270px|Sūnenis ar izlaistu lofoforu uztver sīkās daļiņas

**Lofofors** ir vairāku primitīvu organismu tipu barošanās orgāns, ar kura palīdzību tie satver barības vielas un sīko planktonu. Šāds barošanās orgāns ir pleckājiem, sūneņiem, foronīdiem un entoproktiem no spirālveidīgo virstipa.

## Pleckāju lofofors
[left|thumb|170px|Pleckāja ''[Magellania flavescens'' lofofors]]
Pleckājiem lofofors atrodas čaulā, mantijas dobumā, aizņemot lielāko tā daļu. Vienkāršā variantā tas ir gaļīgs disks, no kura malām atiet kustīgas skropstiņas, bet lielākai pleckāju daļai tie ir divi mutes abās pusēs simetriski novietoti gari taustekļi tā saucamās rokas, kas izveido krāšņus izliekumus un spirāles. Daudziem slēdzenes pleckājiem rokas balstās uz iekšējā skeleta elementiem, sauktiem "rokas aparāts". Gar lofofora diska vai roku malām ir izvietoti tievi tausteklīši (cirri), kuru pamatnē atrodas dobumiņš, kas iet uz muti. Rokas savā starpā var būt savienotas ar skrimšļotu plēvi un satur sevī platu branhiālo kanālu, kas pildīts ar asinīm. Tausteklīšu kustības rezultātā pa dobumiņu notiek ūdens cirkulācija uz muti. Vienai pleckāju daļai roku kustību veic īpaši muskuļi, kuri piestiprināti pie čaulas vāciņiem, bet citiem muskuļi ir pašā lofoforā.

## Ārējās saites
Pie bagātās kundzes

**"Pie bagātās kundzes"** ir 1969. gada Latvijas PSR aktierfilma, filmas režisors Leonīds Leimanis. Filma uzņemta Rīgas Kinostudijā pēc Andreja Upīša romāna "Smaidoša lapa" un noveļu "Pie bagātās kundzes", "Numurs kaklā", "Ziedi smiltīs" un "Frīdis" motīviem.

## Sižets
Rīga, 1931. gada vasara. 4. Saeimas priekšvēlēšanu laiks Lielās depresijas laikā. Inteliģents bezdarbnieks Oļģerts Kurmis, kurš labi pārzina angļu, franču un latīņu valodu, piestrādā par ratiņstūmēju un nodarbojas ar dažādiem citiem gadījuma darbiem. Kopā ar savu draugu, klaidoni Frīdi, viņš izpilda Kalnkājas kunga un viņa sievas sīkos uzdevumus. Laulātajam pārim mērķis ir panākt, lai Kalnkājas kungu ievēl par Saeimas deputātu. Oļģerts jūtas atbildīgs par Emmas Kārkls likteni, kura tikko iznākusi no cietuma, kur atradusies par sīkām zādzībām. Viņa iekārtojas darbā par kalponi Kalnkājas namā. Palīdzot saviem jaunajiem paziņām pilsētā izlīmēt Kalnkājas kunga partijas pirmsvēlēšanu plakātus, Emma tiek arestēta par "politisku lietu". Viņi līmēja plakātus tā, ka numurs 49 lasījās kā 19 — Darba partijas numurs.

## Lomās
* Eduards Pāvuls — *Oļģerts Kurmis*
* Līga Liepiņa — *Emma Kārkls*
* Kārlis Sebris — *Frīdis*
* Luijs Šmits — *Kalnkājas kungs*
* Zigrīda Stungure — *Kalnkājas kundze*

**Epizodēs:**
* Velta Līne, Juris Lejaskalns, Rūdolfs Kreicums, Lilija Žvīgule, Ēvalds Valters, Artūrs Dimiters, Valdemārs Zandbergs, Jānis Osis, Mārtiņš Vērdiņš seniors, Ilze Vazdika, Olga Lejaskalne, Venta Vecumniece, Artūrs Kalējs, Harijs Misiņš

## Filmēšanas grupa
thumb|250px|Eduards Pāvuls un Līga Liepiņa
* Režisors un scenārija autors: Leonīds Leimanis
* Operators: Mārtiņš Kleins
* Mākslinieks: Laimdonis Grasmanis
* Komponists: Marģeris Zariņš

## Interesanti fakti
* Šī ir otrā pēc Andreja Upīša darbu motīviem uzņemtā Rīgas Kinostudijas filma. Pirmā ir 1956. gadā uzņemtā filma "Cēloņi un sekas" (režisori: Varis Krūmiņš un Māris Rudzītis).
* Sākotnēji uz Kurmja lomu pretendēja Uldis Pūcītis, bet viņa papildus filmēšanās grafiku dēļ tika izvēlēts Eduards Pāvuls.
* Vienīgā Rīgas Kinostudijas filma, kurā dzirdams nepārveidots skaņas ieraksts, tas ir, tas pats, kas ierakstīts uzņemšanas laukumā

## Atsauces

## Literatūra
* Matīsa, Kristīne. Vecās labās... : latviešu kinoklasikas 50 spožākās pērles / Kristīne Matīsa ; [red. Pēteris Upesbrants]. - Rīga : ATĒNA, 2005. - 502 lpp. 

## Ārējās saites

* Kino Muzejs

## Video
*
Raimonds Rubiks

**Raimonds Rubiks** (dzimis  Rīgā) ir Latvijas uzņēmējs un politiķis, pārstāv Latvijas Sociālistisko partiju. Bijis vairāku Saeimas sasaukumu deputāts, pēdējo reizi 12. Saeimā, kur bija ievēlēts no partijas "Saskaņa" saraksta. Bijušais Rīgas domes deputāts. Viņa tēvs Alfrēds Rubiks un brālis Artūrs Rubiks arī ir politiķi.

## Dzīvesgājums
Dzimis Rīgā politiķa Alfrēda Rubika ģimenē. Mācījās Rīgas 21. vidusskolā. Pēc Latvijas neatkarības atjaunošanas nodarbojās ar uzņēmējdarbību, kopā ar jaunāko brāli Artūru Rubiku strādāja kādā elektronikas firmā.

R. Rubika brīvā laika aizraušanās ir hokejs, viņš ir amatieru hokeja komandas kapteinis.

## Politiskā darbība
Bija 10. Saeimas deputāts, tāpat kā viņa jaunākais brālis Artūrs Rubiks, kamēr viņu tēvs — LSP līderis Alfrēds Rubiks bija Eiropas Parlamenta deputāts. 2011. gadā ārkārtas vēlēšanās R. Rubiks ievēlēts 11. Saeimā un 12. Saeimas vēlēšanās — arī 12. Saeimā (no partijas "Saskaņa" saraksta).

Pētnieciskās žurnālistikas centra ** veiktajā pētījumā par 12. Saeimas deputātu uzstāšanos tribīnē un ziņojumu gatavošanu kopā ar 12 citiem, tostarp 7 no "Saskaņas" ievēlētajiem deputātiem, atzīts par "nerunīgo deputātu", jo 12. Saeimā 44 pavadītajos mēnešos R. Rubiks tikai vienreiz runājis no tribīnes un ne reizi nav gatavojis ziņojumu par kādu likumprojektu.

Kandidēja 13. Saeimas vēlēšanās no partijas "Saskaņa" saraksta, taču netika ievēlēts. 2020. gada ārkārtas Rīgas domes vēlēšanās ievēlēts pašvaldībā no "Saskaņas" saraksta, pārstāvot tajā Latvijas Sociālistisko partiju.

R. Rubiks kandidēja arī 14. Saeimas vēlēšanās 2022. gadā, taču "Saskaņas" saraksts nepārvarēja 5% barjeru.

## Atsauces

## Ārējās saites