open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Kazu samtbeka

**Kazu samtbeka** jeb **kazu beka**, arī **samtainā beka** (*Xerocomus subtomentosus*, agrāk *Boletus subtomentosus*) ir Latvijā vidēji bieža beku dzimtas sēne, kuras augļķermeņi ir ēdami. Izraudzīta par samtbeku ģints tipisko sēni. Daļa mikologu pieturas pie uzskata, ka ar šo sugu patiesībā tiek apzīmētas vairāku sugu sēnes, jo kazu samtbekas stipri atšķiras pēc izskata, īpaši cepurītes krāsas, un mikorizu veidojošajām koku sugām. Iespējams, ka Ziemeļamerikā neviena no šīm sugām nav identiska ar Ziemeļeiropas kazu samtbeku. Dažas no šādām sugām jau ir izdalītas atsevišķi, piemēram, raibā samtbeka.

## Sēnes apraksts
thumb|250px|Kazu samtbekas eksemplārs ar salīdzinoši spēcīgu kātiņu.
* Cepurīte: krāsa pelēcīgi olīvbrūna, olīvzaļa vai dzeltenbrūna, ārzemju avoti reizēm sēni raksturo pat kā dzeltenu. Forma izliekti polsterveida. Platums līdz 10, reti 15 cm. Virsmiziņa sausa, matēti samtaina, reizēm ieplaisājusi, malās mazliet ieliekta, nav novelkama. Mīkstums balts, bālgans vai dzeltenīgs, vecumā porains, ar vīstošu augļu smaržu, griezumu vietās krāsu nemaina vai kļūst  zilē.
* Stobriņi: kātiņam pieauguši, irdeni, nedaudz atšķirīga garuma, dzelteni, vēlāk zaļgandzelteni. Atveres stūrainas, zeltainas, sēnei augot top iezaļganas, saspiežot kļūst netīri zilganas.
* Kātiņš: cilindrisks vai pie pamata sašaurināts, gareniski rievots, bieži izliekts, dzeltenīgi brūns vai ar sarkanīgu nokrāsu augšdaļā, pie pamatnes gaišāks, ar tumšbrūnu tīklojumu, bez gredzena. Garums līdz 10 cm, resnums 1—2 cm.
* Sporas: vārpstveida-elipsoīdas, iedzeltenas, masā okerbrūnas, 10—14/4—6 µm.
* Bazīdijas: četrsporu, 40—45/12—14 µm.
* Cistīdas: vārpstveida, bezkrāsainas vai dzeltenīgas, 50—75/15 µm.

## Augšanas apstākļi

Mikorizas sēne. Aug dažādu tipu mežos zem dažādiem kokiem, bieži mežmalās un pie skudru pūžņiem, no jūnija līdz oktobrim.

## Barības vērtība

Ēdama bez iepriekšējas novārīšanas.

## Līdzīgās sugas

Grubuļainā samtbeka ir līdzīga pēc krāsas, bet tai tumšāka un nelīdzena cepurīte un resns kātiņš.  Vēl līdzīgas ir kastaņbrūnā samtbeka, kuras cepurīte attiecīgi ir kastaņbrūna, un raibā samtbeka, kuras cepurīte stipri saplaisājusi un ar sarkanīgu nokrāsu.

## Skatīt arī

* Sēņošana
* Sēnes kulinārijā
* Sēņu tirdzniecība
* Samtbeku ģints

## Atsauces

## Ārējās saites

* Mycobank
* Index Fungorum
* Apraksts fungi.lv
* Sugu enciklopēdija
* Boletales.com
* Suede Bolete
* Моховик зеленый
* Concentrations and Bioconcentration Factors of Minerals in Yellow-Cracking Bolete (Xerocomus Subtomentosus)
* LVM sēņotāja ceļvedis, 21.lpp.
Filips Diks

**Filips Kindreds Diks** (, dzimis , miris ) bija Amerikas Savienoto Valstu rakstnieks, kas vislabāk ir zināms kā zinātniskās fantastikas darbu autors. Viņš ir uzņemts Zinātniskās fantastikas slavas zālē.

Filips Diks ir autors darbam "Vai androīdi sapņo par elektriskām aitām?" (*Do Androids Dream of Electric Sheep?*), kas ir kinofilmas "Pa asmeni skrejošais" scenārija pamatā. Pēc viņa stāsta "Otrais modelis" (*Second Variety*) motīviem uzņemta filma "Kliedzēji".
Diks

**Diks** var būt:

* Ežēns Violē le Diks (*Eugène Viollet-le-Duc*; 1814―1879) — franču arhitekts un arhitektūras teorētiķis;
* Filips Diks (*Philip K. Dick*; 1928―1982) — amerikāņu rakstnieks;
* Thits Kuangs Diks (*Thích Quảng Đức*; 1897―1963) — budistu mūks no Vjetnamas;
* Viktors Diks (*Viktor Dyk*; 1877―1931) — čehu literāts, jurists, politiķis un šahists.
Ernests Frīdrihs Okels

**Ernests Frīdrihs Okels** (; 1742–1816) bija vācu luterāņu mācītājs. 
Kurzemes superintendents (1786-1840), Latviešu literārās biedrības goda loceklis (1829).

## Dzīvesgājums
Dzimis 1742. gada 16. novembrī Mengeringhauzenē (tagad Badarolzenes daļa) teologa Johana Gotfrīda Okela ģimenē. Studēja Halles Universitātē, no 1762. gada strādāja par pedagogu.

1768. gadā pārcēlās uz dzīvi Kurzemes un Zemgales hercogistē, bija mājskolotājs Kroņvircavas muižā. 1773. gadā iecelts par Neretas draudzes mācītāju,  vēlāk Sātu draudzes mācītājs (1776-1786), līdztekus Kandavas diecēzes prāvests un konsistorijas loceklis (no 1780).

1786. gadā ievēlēts par Kurzemes superinrintendentu, organizēja Augšzemes baznīcu vizitāciju. 1792. gadā ieguva teoloģijas doktora grādu (*Dr. theol.*) no Greifsvaldes Universitātes.

Miris 1816. gada 22. martā.

## Darbi
* Ueber Geist und Wahrheit der Religion Jesu (1785); 
* Palingenesie oder Uebereinstimmung der Vernunft und hlg. Schrift in der Lehre von der Unsterblichkeit, der Auferstehung und dem künftigen Lebenszustande (1795); 
* Anleitung zur Weisheit, Tugend und Glückseligkeit für die Jugend (1813)

## Atsauces
Anete Berķe

**Anete Berķe** (dzimusi  Valmierā) ir latviešu aktrise.

Beigusi Valmieras Viestura vidusskolu. Aktiermeistarību apguvusi Klaipēdas Universitātē. Pašlaik ir Liepājas teātra aktrise.

Filmējusies seriālos "Saplēstā krūze" un "Dejas miglā".

## Atsauces

## Ārējās saites
* Anete Berķe izrades.lv
Madara Botmane

**Madara Botmane-Vāgentroca** (dzimusi Madara Botmane  Tukumā) ir latviešu aktrise un kostīmu māksliniece.

Augusi Kandavā, mācījusies Kandavas K. Mīlenbaha vidusskolā, kā arī Kandavas Mākslas un mūzikas skolā. 2011. gadā beigusi Latvijas Kultūras akadēmiju; tajā pašā gadā kļuvusi par Nacionālā teātra aktrisi. Teātrī darbojas ne vien kā aktrise, bet arī kā kostīmu māksliniece. 2017. gadā absolvēta arī Latvijas Mākslas akadēmija.

2016. gadā nominēta Spēlmaņu nakts balvai kā Gada aktrise otrā plāna lomā par Tamāras lomu Valtera Sīļa izrādē "Svina garša". 2020. gadā saņēmusi Spēlmaņu nakts balvu "Gada kostīmu mākslinieks" par izrādēm "Alise Brīnumzemē" (Latvijas Nacionālais teātris) un "Purva bridējs ugunī" (Liepājas teātris).

Precējusies ar režisoru Regnāru Vaivaru-Vāgentrocu.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Madara Botmane izrades.lv
Jēkabs Jančevskis

**Jēkabs Jančevskis** (dzimis  Rīgā) ir latviešu komponists un diriģents. Viņa māte ir aktrise Zane Jančevska.

Mācījies Rīgas Franču licejā. Paralēli mācījies klavierspēli Rīgas 1. Mūzikas skolā un kompozīciju pie Ilzes Arnes. 2008. gadā sācis mācīties diriģēšanu Rīgas Doma kora skolā; skolu pabeidza 2012. gadā. Paralēli mācībām Rīgas Doma kora skolā apguvis kompozīciju pie Paula Dambja un Ērika Ešenvalda. 2012. gadā iestājies Jāzepa Vītola Latvijas Mūzikas akadēmijā, lai studētu kompozīciju pie profesores Selgas Mences. Maģistra grādu kompozīcijā ieguvis pie Jāņa Petraškeviča.

Jančevskis strādā par diriģentu korī "Anima Mea", pasniedz kompozīciju Rīgas Doma kora skolā.

Bērnībā tēlojis vairākās teātra izrādēs, filmējies arī filmās, tai skaitā "Izpostītā ligzda".

## Apbalvojumi
* 2019. gadā UNESCO Starptautiskajā jauno komponistu jaundarbu skatē “Rostrum” Argentīnā dalībnieku grupā līdz 30 gadiem Jančevskis ar kompozīciju “When” ieguvis galveno balvu.
* 2020. gada sākumā kopā ar diriģentu Jurģi Cābuli un Rīgas Doma Kora skolas jaukto kori Lielbritānijas ierakstu kompānijā "Hyperion" Jēkabs izdevis savu pirmo kormūzikas albumu.
* 2022. gadā saņēmis augstāko Latvijas valsts apbalvojumu mūzikā — Lielo mūzikas balvu kategorijā „Gada komponists”.
* 2023. gadā saņēmis "Spēlmaņu nakts" balvu kategorijā "Gada jaundarbs mūzikā" par mūziku izrādei "Brands".

## Atsauces

## Ārējās saites
* Jēkabs Jančevskis izrades.lv
Pēteris Šogolovs

**Pēteris Šogolovs** (dzimis  Siguldā, miris ) bija latviešu aktieris.

Mācījies Rīgas 2. vidusskolā. Beidzis Rīgas 3. tehnisko skolu, kur ieguvis kinomehāniķa specialitāti, un Rīgas 10. arodskolu, kur ieguvis trolejbusa vadītāja specialitāti.

Aktiera karjeru sāka ar epizodisku lomu filmā "Līvsalas zēni" 1969. gadā, bet pazīstams kļuva ar Kārlēna lomu Rūdolfa Blaumaņa noveles "Nāves ēnā" ekranizācijā 1971. gadā. Līdz dzīves beigām strādāja Latvijas Leļļu teātrī. Kopš 2015. gada darbojās producenta Jura Millera izveidotā Latvijas Jaunatnes teātra izrādēs "Un atkal Pifs" (2015), "Žanna d'Arka" (2015), "Kraukšķītis" (2015), "Sniegbaltītes skola" (2019).

## Atsauces

## Ārējās saites
* Pēteris Šogolovs izrades.lv
Vladislavs Fjodorovs

**Vladislavs Fjodorovs** (dzimis  Daugavpilī) ir Latvijas futbolists, pussargs. Kopš 2025. gada Fjodorovs piedalās Krievijā rīkotajā *[[Medialiga]]* turnīrā.

Iepriekš ir pārstāvējis arī klubus FK Ventspils, BFC Daugavpils, Metta un Riga FC. 2019. un 2020. gada sezonā kļuva par Virslīgas čempionu.

Latvijas izlasē debitēja  draudzības spēlē pret Dienvidkorejas izlasi. Pirmos vārtus izlases labā guva  pret Fēru Salām.

## Atsauces

## Ārējās saites
Nikolajs Gudaņecs

**Nikolajs Gudaņecs** (*Николай Леонардович Гуданец*; dzimis ) ir Latvijas krievu izcelsmes dzejnieks un rakstnieks. 
Nikolajs Gudaņecs ir publicējis dzejoļu krājumus, fantastikas romānus un stāstus. Gudaņecs atdzejojis un tulkojis no latviešu valodas uz krievu dzejoļus un prozas darbus, kā arī krievu valodā atdzejojis 18. gadsimta angļu dzeju. Viņa paša darbi ir pārtulkoti citās valodās.

Nikolajs Gudaņecs ir Latvijas Rakstnieku savienības un Krievijas Rakstnieku savienības biedrs.
Viņš ir Rakstnieku fantastu apvienības dalībnieks.
Gudaņecs ir Starptautiskās Neatkarīgo ekspertu asociācijas loceklis.

1974. gadā avīzē *Sovetskaja Molodjož* publicēts pirmais Nikolaja Gudaņeca dzejolis.
1979. gadā Gudaņecs absolvēja Latvijas Valsts Universitātes Filoloģijas fakultāti. 1980. gadā izdevniecībā *[[Liesma (izdevniecība)|Liesma]]* tika izdots viņa pirmais dzejoļu krājums «Autobiogrāfija» (*Автобиография*).
1982. gadā krājumā «Platīna gredzens» (*Платиновый обруч*) publicēti pirmie Nikolaja Gudaņeca prozas darbi fantastikas žanrā.
1986. gadā Nikolajs Gudaņecs kļuva par Latvijas PSR Rakstnieku savienības un PSRS Rakstnieku savienības locekli. Viņš aizstāvēja kandidāta disertāciju par tēmu «Dzejošanas māksla». Ilgus gadus Nikolajs Gudaņecs vadīja Latvijas Rakstnieku savienības jauno literātu apvienības krievu nodaļu.

Nikolajs Gudaņecs strādājis dažādus darbos; viņš ir bijis skolotājs, kurinātājs, betonētājs, tehniskās kontroles nodaļas kontrolieris, žurnālists.
1999. gadā viņš kļuva par literāri publicistiskā žurnāla «Špiļ» (*Шпиль*, Smaile) redaktoru.
Kopš 2002. gada Nikolajs Gudaņecs Transporta un sakaru institūtā pasniedz datorzinātnes.

Latviski tulkoti Nikolaja Gudaņeca fantastiskie stāsti "Šķirsts", "Dūksnājs" un "Zemenes janvārī", publicēti žurnālā "Zinātne un tehnika".

## Darbi
### Fantastikas romāni
* «Poligons» (*Полигон*), 1996.
* «Pārkāpējs» (*Нарушитель*), 1996.
* «Planēta, uz kuras slepkavo» (*Планета, на которой убивают*), 1996.
* «Pa ceļam uz rudeni» (*По дороге в осень*), 1997.
* «Ķīlnieki» (*Заложники*), 1998.
* «Virspavēlnieks» (*Главнокомандующий*), 2001.

## Ārējās saites
* Autora vietne 
* Nikolajs Gudaņecs «Latvijas krievi», Latvijas Krievu kultūras mantojuma institūts 
* Николай Гуданец «Лаборатория Фантастики»
20 000 ljē pa jūras dzelmi

"**20 000 ljē pa jūras dzelmi**" () ir franču rakstnieka Žila Verna zinātniskās fantastikas romāns, kas atsevišķā grāmatā izdots 1870. gadā. Grāmata ir vismaz 4 reizes izdota latviešu valodā (1955., 1974., 2000. un 2011. gadā). Romānam ir arī vairāki ekranizējumi, vispopulārākā ir 1954. gada filma "20,000 Leagues Under the Sea" ar Džeimsu Meisonu kā kapteini Nemo un Kērku Daglasu Neda Lenda lomā.

## Sižets
Grāmatā ir stāstīts par iepriekš nezināmu jūras nezvēru, par kuru Londonā nerimstas runas. Šis nezvērs spējot taranēt kuģus. Jūras biologs Aronakss (reizēm tulkots arī kā Aronā) uzskata, ka tas ir milzu narvalis. Viņš kopā ar harpūnistu Nedu Lendu un savu kalpu Konselu tiek uzaicināti piedalīties ekspedīcijā, kuras mērķis ir atrast un nonāvēt jūras nezvēru. Pēc narvaļa uzbrukuma viņu kuģim "Ābrams Linkolns" visi trīs nokrīt no kuģa klāja un piepeld pie milzīgā nezvēra. Izrādās, ka tas nemaz nav narvalis, bet kapteiņa Nemo vadītā zemūdene "Nautilus". Viņi piespiedu kārtā nonāk uz tās un tālāk ir spiesti ceļot šajā zemūdenē. Šajā 20 000 ljē garajā braucienā viņi gan izpēta jaunākos tehnoloģiju sasniegumus Nemo zemūdenē, gan dodas zemūdens pastaigās, gan izpēta Vanikoro salu un sastopas ar iezemiešiem, gan sasniedz dienvidpolu, kā arī cīnās ar milzu astoņkāji.

## Atsauces
Japāņu sieviete

***Japāņu sieviete*** () ir ungāru gleznotāja Bertalana Sēkeja 1871. gadā gleznota eļļas krāsas glezna.

## Apraksts
Tā gleznota ar eļļas krāsām uz audekla 169,5 × 121,5 cm izmērā un šobrīd atrodas Ungārijas Nacionālā muzeja kolekcijā Budapeštā.

## Analīze
Sēkejs bija ietekmīgs 19. gadsimta ungāru gleznotājs, kā arī ungāru mākslas tradīciju reformators. Šajā darbā ungāru mākslā parādās pirmā Japānisma ietekme. Spriežot pēc ķermeņa formas un citām pazīmēm, gleznas modele nav bijusi japāniete, bet citas gleznas iezīmes un priekšmeti tajā norāda uz Japānas kultūru un garu. Gluži kā vairums ungāru sabiedrības, Sēkejs, visticamāk,  ar Japānas oriģināldarbiem un priekšmetiem iepazinās Austrumāzijas izstādē Ungārijas Nacionālajā muzejā 1870. gadā un šī izstāde nākamajā gadā viņu pamudināja radīt šo gleznu. Gleznai tapa vairākas versijas.

## Atsauces
Njeto

**Njeto** () ir spāņu cilmes uzvārds, kam portugāļu valodā sastopams līdzīgs uzvārds ar tādu pašu cilmi — Neto (). Cilvēki ar šo uzvārdu:

* Anhels Njeto (*Ángel Nieto*; 1947—2017) — spāņu šosejas motobraucējs;
* Enrike Penja Njeto (*Enrique Peña Nieto*; 1966) — meksikāņu politiķis.

## Skatīt arī
* Neto
Ligita Dēvica

**Ligita Dēvica** (dzimusi ) ir latviešu aktrise.

## Biogrāfija
Dzimusi Liepājā, Latvijas armijas virsnieka ģimenē. Beigusi Liepājas 5. vidusskolu (1959), Rīgas kultūras un izglītības darbinieku tehnikumu (1961), Baltijas flotes Drāmas teātra studiju (1963), Latvijas valsts Konservatorijas teātra fakultāti (1970).

Kopš 1963. gada strādājusi Valmieras teātrī. Attēlojusi lomas vairākās kinofilmās. 2010. kļuvusi par Triju Zvaigžņu ordeņa kavalieri. 2011. gadā saņēmusi Valmieras pilsētas pašvaldības apbalvojumu "Goda valmieriete 2011", bet 2013. gadā — Spēlmaņu nakts balvu par mūža ieguldījumu teātra mākslā.

## Lomas teātrī

## Lomas kino un televīzijā

## Atsauces

## Ārējās saites
* Ligita Dēvica izrades.lv
* Ligita Dēvica filmas.lv
Jānis Dreiblats

**Jānis Dreiblats** (dzimis  Rites pagastā) ir latviešu aktieris.

Mācījies Priekuļu lauksaimniecības tehnikumā, kuru beidzis 1958. gadā. 1963. gadā absolvējis Latvijas Valsts konservatorijas teātra fakultāti; tai pašā gadā kļuvis par Liepājas teātra aktieri. No 1991. līdz 1997. gadam bijis Liepājas teātra direktors. Filmējies seriālos "Likteņa līdumnieki" un "Rīgas gambīts". 2019. gadā apbalvots ar "Spēlmaņu nakts balvu par mūža ieguldījumu teātra mākslā.

Precējies ar aktrisi Ilgu Martinsoni. Dēls ir mūziķis un dziedātājs Emīls Dreiblats.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Jānis Dreiblats filmas.lv

* Jānis Dreiblats izrades.lv
Rihards Rudāks

**Rihards Rudāks** (dzimis ) ir latviešu aktieris.

Mācījies Latvijas Valsts konservatorijā, kur beidzis Drāmas teātra kursu. Kopš 1965. gada strādā Valmieras teātrī.

Nozīmīgākās lomas: Hamlets (V. Šekspīra "Traģisks stāsts par Hamletu, Dānijas princi", 1972), Pjotrs Borodins (V. Ježova "Lakstīgalu nakts", 1971), Juris (G. Priedes "Zilā", 1976), Felikss (V. Sauleskalna "Meldermeitiņa", 1980), Jaša (A. Čehova "Ķiršu dārzs", 1986), Benedikts (G. Priedes „Mācību trauksme", 1986), Melnais Žanis (M. Zīverta "Pēdējā laiva", 1991), Garsēns (Ž. P. Sartra "Veltījums Tai Dāmai", 1992), Žans Luī Šavēls (G. Grīna "Desmitais", 1992), Krals (P. Kohouta "Tāda mīla", 1995), Papucis (E. Olbija "Amerikāņu sapnis", 2000), Bungatiņš (R. Blaumaņa lugas "Sestdienas vakars" versija "Baltais", 2001), Tēvocis Vaņa (A. Čehova „Tēvocis Vaņa", 2003), Karalis Līrs (V. Šekspīra „Karalis Līrs", 2006), Advokāts Bērents (B. Bjernsona "Bankrots", 2007), Polonijs (V. Šekspīra "Hamlets", 2008), Firss (A. Čehova "Ķiršu dārzs", 2009), Mikus tēvs (R. Blaumaņa "Pazudušais dēls", 2017).

Lomas filmās: Mancers ("Spāņu variants", 1980), Kārlis ("Svešs gadījums", 1985), vācu muzikants ("Tikšanās uz Piena ceļa", 1986), Emīlijas tēvs ("Rūdolfa mantojums", 2010), ģenerālis Kurelis ("Dancis pa trim", 2011), epizodiskas lomas filmās "Bailes" (1986), "Apstākļu sakritība" (1987), "Zītaru dzimta" (1989), "Ievas paradīzes dārzs" (1990), "Depresija" (1991) un "Segvārds Vientulis" (2014).

Latvijas PSR Nopelniem bagātais skatuves mākslinieks (1988). 2003. gadā kļuvis par Triju Zvaigžņu ordeņa kavalieri. 2007. gadā saņēma Harija Liepiņa balvu par spilgtu aktierdarbu teātrī. 2019. gadā saņēma Spēlmaņu nakts balvu par mūža ieguldījumu teātra mākslā. Ir precējies ar Valmieras Drāmas teātra aktrisi Skaidrīti Putniņu.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Rihards Rudāks filmas.lv

* Rihards Rudāks izrades.lv
Ģirts Lukevics

**Ģirts Lukevics** (dzimis ) ir latviešu aktieris.

1995. gadā sācis studēt Liepājas Pedagoģiskās akadēmijas Aktiermākslas nodaļā, kuru absolvējis 1999. gadā. 1996. gadā sācis strādāt Liepājas teātrī.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Ģirts Lukevics izrades.lv
Ivars Krastiņš

**Ivars Krastiņš** (dzimis , Dobelē, miris ) bija latviešu aktieris.

Mācījies Dobeles 1. vidusskolā. 1977. gadā absolvējis Liepājas teātra otro studiju. Liepājas teātrī sācis strādāt 1976. gadā. 2012. gadā pārgāja ārštata aktiera statusā. Teātrī nospēlējis ap simts lomām. Attēlojis lomas filmā "Suņu vīrs un Tille" (2002), īsfilmā "Trusis. 7 lidojumi" (2002) un televīzijas seriālā "Likteņa līdumnieki".

## Atsauces

## Ārējās saites
* Ivars Krastiņš filmas.lv
Ilze Liepa (aktrise)

**Ilze Liepa** (dzimusi **Ilze Lieckalniņa**  Rīgā) ir latviešu aktrise un teātra režisore.

Aktrises māte ir vitrāžiste un grafiķe Inese Lieckalniņa. 1996. gadā beigusi Rīgas 3. vidusskolu un Latvijas Nacionālā Kinematogrāfijas centra Kinoaktieru studiju. 2000. gadā absolvējusi Liepājas Pedagoģijas akadēmijas aktieru nodaļu. Ir strādājusi Liepājas teātrī, Dailes teātrī, Valmieras teātrī.

2022. gadā apprecējusies ar aktieri Mārtiņu Liepu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Superintendents

**Superintendents** ( — 'pārraugs') jeb **superintendants**, ir baznīcas augstākās administratīvās varas nesēja nosaukums, kas ir vārda *[[bīskaps]]* (, *episkopos*) latinizēta forma. Mūsdienās superintendenta nosaukums tiek lietots Vācijas un Austrijas luterāņu un metodistu baznīcās.

Vēsturiski superintendenta un ģenerālsuperintendenta nosaukums tika lietots arī Latvijas un Igaunijas teritorijā.

## Vēsture
Pirmo Rīgas superintendentu ievēlēja tūlīt pēc Reformācijas 1532. gadā. Livonijas ordeņa ieceltais superintendents Stefans Bīlavs (*Bülau*) kļuva par 1562. gadā izveidoto Kurzemes un Zemgales hercogistu superintendentu.
1575. gadā hercogs Magnuss iecēla Johanu Šteinu par Piltenes superintendentu, pēc Piltenes apgabala pievienošanas Kurzemes hercogistei to kādu laiku dēvēja par Piltenes senioru (1642—1721).
1622. gadā Zviedrijas karalis Gustavs II Ādolfs iecēla Hermani Samsonu par pirmo Vidzemes superintendentu.

Pēc Latvijas evaņģēliski luteriskās baznīcas (LELB) dibināšanas 1922. gadā Vidzemes ģenerālsuperintendenta funkcijas pārņēma LELB bīskaps, no 1932. gada arhibīskaps.

## Atsauces
Lolita Cauka

**Lolita Cauka-Kalna** (plašāk pazīstama kā **Lolita Cauka,** dzimusi  Rīgā) ir latviešu aktrise.

## Dzīvesgājums
Dzimusi 1946. gadā Rīgā. Mācījās Rīgas 1. vidusskolā. 1970. gadā absolvēja studijas Latvijas Valsts konservatorijas Teātra fakultātē; tai pašā gadā kļuva par Liepājas teātra aktrisi. 
Kopš 1974. gada strādā Drāmas teātrī (Latvijas Nacionālajā teātrī). No 2000. līdz 2008. gadam vadīja Latvijas Teātra darbinieku savienību.

## Lomas
Zināma ar lomām filmās "Vella kalpi" (1970), "Vella kalpi Vella dzirnavās" (1972), "Indrāni" (1991), "Bille" (2018).

## Apbalvojumi
* Spēlmaņu nakts balva "Gada aktrise" (1999) par lomām izrādēs "Rīts un vakars", "Ceļojošā komija gals" un "Filumena no Neapoles" Latvijas Nacionālajā teātrī
* Atzinības krusts (2006) 
* Lilitas Bērziņas vārdā nosauktā balva (2012)
* Spēlmaņu nakts balva "Gada aktrise otrā plāna lomā" (2015) par lomām izrādēs "Šis bērns", "Raiņa sapņi" un "Šengenas zonas spožums un posts" Latvijas Nacionālajā teātrī
* Spēlmaņu nakts balva "Gada aktrise otrā plāna lomā" (2019) par Ortas lomu izrādē "Pūt, vējiņi!" Latvijas Nacionālajā teātrī
* Spēlmaņu nakts balva par mūža ieguldījumu teātra mākslā (2023)

## Atsauces

## Ārējās saites
* Lolita Cauka filmas.lv

* Lolita Cauka izrades.lv
Lelde Čarnecka

**Lelde Čarnecka** (dzimusi **Lelde Kaupuža**, iepriekšējā laulībā **Lelde Eglinska-Kaupuža** ) ir latviešu aktrise un režisore.

1999. gadā beigusi Liepājas Pedagoģiskās augstskolas Aktiermākslas nodaļu; tajā pašā gadā kļuvusi par Liepājas teātra aktrisi. 2012. gadā Latvijas Kultūras akadēmijā ieguvusi maģistra grādu teātra režijā. Kopš 2009. gada vada Draudzīgā aicinājuma Liepājas pilsētas 5. vidusskolas teātra klasi.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Lelde Kaupuža izrades.lv
Inese Ramute

**Inese Ramute** (dzimusi  Rīgā) ir latviešu aktrise.

1978. gadā Latvijas Valsts konservatorijas Teātra fakultātē beigusi aktieru un režisoru kursu un kļvusi par Valmieras teātra aktrisi. Pasniedz aktiermākslu Valmieras ģimnāzijā un Valmieras Viestura vidusskolā.

Precējusies ar aktieri Juri Laviņu. Meitas ir režisore Elīna Cērpa un režisore un žurnāliste Liene Laviņa.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Inese Ramute izrades.lv
Lāču samtbeka

**Lāču samtbeka** jeb **lāču beka** (*Xerocomus badius* jeb *Imleria badia*, agrāk arī *Boletus badius*) ir Latvijā bieža vidēji liela beku dzimtas sēne, kuras augļķermeņi ir ēdami. 2014. gadā šo sugu izdalīja īpašā ģintī *Imleria*, nosaucot to par godu beļģu mikoloģei Luīzei Imlerei, taču pagaidām vairums lietošanā esošo sēņu noteicēju ir izdoti pirms šī gada un Latvijā pašlaik šī sēne vēl tiek saukta par samtbeku.

## Sēnes apraksts
thumb|250px|Dažāda vecuma lāču samtbekas.
* Cepurīte: krāsa kastaņbrūna vai šokolādes brūna. Forma izliekta, vēlāk plakana vai polsterveida, ar mazliet ieliektu malu. Platums līdz 15, reti 20 cm. Virsmiziņa gluda, sausa, slapjā laikā mazliet lipīga, sausā spīdīga. Mīkstums bālgans vai dzeltenīgs, maigs, sulīgs, sākumā blīvs, vēlāk porains ar svaigu augļu smaržu un patīkamu, baravikām līdzīgu garšu, griezumu vietās zilē, pēc tam brūnē.
* Stobriņi: dzeltenīgi, vēlāk dzeltenzaļi līdz zaļganpelēkiem. Atveres stūrainas, stobriņu krāsā, iespiedumu vietās zilē.
* Kātiņš: cilindrisks, dažreiz saspiests, blīvs, šķiedrains, uz vecumu gludāks, gaiši brūns, pie pamatnes un augšgalā gaišāks, viegli lāsumains, bez tīklveida zīmējuma. Bieži izliekts. Garums līdz 12 cm, resnums 1—4 cm.
* Sporas: vārpstveida, gaiši dzeltenas, masā olīvbrūnas, 11—17/4,5—6 µm.
* Bazīdijas: 35—47/11—13 µm.
* Cistīdas: bezkrāsainas, 60—90/10—11 µm.

## Augšanas apstākļi

Mikorizas sēne. Aug parasti pa vienai skujkoku, retāk lapu koku mežos, īpaši skābās, smilšainās augsnēs, reizēm pie stumbru pamatnes vai uz celmiem, arī augsnes atsegumos. Īpaši bieži sastopama retinātos priežu mežos. Labi panes sausumu. Galvenais augšanas periods augusts un septembris, labvēlīgos apstākļos no jūlija līdz novembrim.

## Barības vērtība

Ēdama bez iepriekšējas novārīšanas. Lietojama visos veidos, garšas ziņā reizēm tiek pielīdzināta baravikām. 

## Līdzīgās sugas

Var tikt sajaukta ar egļu baraviku, kuras mīkstums un atveres nezilē bojājumu vietās.

## Skatīt arī

* Sēņošana
* Sēnes kulinārijā
* Sēņu tirdzniecība
* Samtbeku ģints

## Atsauces

## Ārējās saites

* LVM sēņotāja ceļvedis, 20.lpp. 
* Sugu enciklopēdija
* Польский гриб
* Mycobank
* Mycoquebec.org (franču)
* Boletus badius
* Польский гриб — Xerocomus badius
Sandis Pēcis

**Sandis Pēcis** (dzimis ) ir latviešu aktieris.

Aktiermeistarību apguvis Klaipēdas Universitātē. Kopš 2009. gada ir Liepājas teātra aktieris. Ir filmējies seriālā "Eņģeļu iela 9. Pelnrušķītes mantojums" un seriālā "Svešā seja".

## Atsauces

## Ārējās saites
* Sandis Pēcis izrades.lv
Svētki

**Svētki** ir diena vai dienas, kurās tradīcijas vai likums nosaka, ka dienas parastā gaita tiek mainīta, piemēram, darba dienās samazinot vai pavisam atceļot nostrādājamo stundu apjomu. Svētki ir domāti, lai cilvēki varētu nosvinēt vai atcerēties kādu tradicionālu, reliģiski nozīmīgu vai vēsturisku notikumu kā arī kādu ievērojamu notikumu cilvēka dzīvē vai dabā.

## Skatīt arī
* Brīvdiena
* Festivāls
Gibraltāra gubernatoru uzskaitījums

300px|thumb|Gibraltāra gubernatora karogs
Šajā uzskaitījumā apkopoti **[[Gibraltārs|Gibraltāra]] gubernatori**.

Gibraltāra gubernators ir Lielbritānijas (Apvienotās Karalistes) monarha Britu aizjūras teritorijas Gibraltārā pārstāvis. Gubernatoru ieceļ monarhs pēc Lielbritānijas valdības ieteikuma. Gubernators ir *de facto* valsts vadītājs, un viņš ir atbildīgs par Gibraltāra galvenā ministra oficiālu iecelšanu kopā ar citiem Gibraltāra valdības locekļiem pēc vispārējām vēlēšanām. Gubernators kalpo kā Gibraltāra militāro spēku virspavēlnieks un ir atbildīgs par aizsardzību un drošību.

Gubernatora amats tika izveidots 1704. gadā, kad teritorija bija Spānijas pakļautībā.

## Uzskaitījums

### Spāņu teritorija (1462—1713)

### Apvienotās karalistes pakļautībā (1713 — mūsdienas)

## Skatīt arī
* Gibraltāra galveno ministru uzskaitījums
* Apvienotās Karalistes karaļu uzskaitījums
Ingus Kniploks

**Ingus Kniploks** (dzimis  Kuldīgā) ir latviešu aktieris.

Bērnību pavadījis Ēdoles pagastā. Beidzis Ogres Meža tehnikumu. 2007. gadā absolvējis Latvijas Kultūras akadēmijas Dramatiskā teātra aktieru programmu. 2009. gadā sācis strādāt Valmieras teātrī. Pirms tam strādājis Liepājas teātrī. Filmējies seriālos "Tikai nesaki man Bizu", "Svešā dzīve" un "Likteņa līdumnieki".

## Atsauces

## Ārējās saites
* Ingus Kniploks izrades.lv
Andris Makovskis

**Andris Makovskis** (dzimis  Rīgā,  miris ) bija latviešu aktieris.

1986. gadā absolvējis Tautas kinoaktieru studiju. 1992. gadā beidzis Latvijas Mūzikas akadēmiju. Līdz 1995. gadam bijis Daugavpils teātra aktieris. Pēc tam spēlējis vairākos Rīgas teātros — Jaunajā Rīgas teātrī, Nacionālajā teātrī, kā arī neatkarīgajos teātros Kabata un Skatuve. 1998. gadā sācis strādāt Dailes teātrī.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Andris Makovskis izrades.lv
Daniils Sizko

**Daniils Sizko** (dzimis ) ir Krievijas futbolists, vārtsargs. Kopš 2018. gada spēlē *[[FC Leningradets Leningrad Oblast]]* sastāvā.

## Ārējās saites
Artjoms Solomatovs

**Artjoms Solomatovs** (dzimis ) ir Latvijas futbolists, aizsargs. Kopš 2012. gada spēlē FK Ventspils sastāvā.

## Ārējās saites
Miķelis Strazdiņš

**Miķelis Strazdiņš** (dzimis , Aizputē — ?) bija latviešu gleznotājs. Mācījies Jūdela Pēna mākslas skolā Vitebskā, Kārļa Hartmaņa studijā Liepājā, pēc tam no 1921. gada mācījies Latvijas Mākslas akadēmijā pie Jāņa Roberta Tillberga.

Izstādēs piedalījies no 1928. gada. 1939. gadā piedalījies biedrības „Rosme” izstādē. No 1944.—1946. gadam strādājis Latvijas Valsts Vēstures muzejā kā mākslinieks-restaurators. 1945. gadā piedalījies Padomju Latvijas 5 gadu jubilejai veltītajā mākslas izstādē Rīgā.

## Atsauces
Januss Johansons

**Januss Johansons** (; dzimis  Rīgā) ir igauņu izcelsmes latviešu aktieris.

1974. gadā beidzis Rīgas 6.vidusskolu. 1978. gadā absolvējis LVK Teātra fakultāti un sācis strādāt Valmieras teātrī. Filmējies "Sapņu komanda 1935", "Literātu tiesa", "Sala" un "Parāds mīlestībā", tāpat atveidojis Elmāru seriālā "Tikai nesaki man Bizu".

2017. gada 18. novembrī apbalvots ar Triju Zvaigžņu ordeņa 5. šķiru un iecelts par ordeņa kavalieri.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Januss Johansons izrades.lv
Uldis

**Uldis** ir līvu izcelsmes latviešu personvārds. Tā izcelsmi saista ar Daugavas līvu virsaiti Uldeveni (). Rainis par "tautas dziesmu piecos cēlienos" dēvētajā lugā "Pūt, vējiņi!" (1905) par Uldi nosaucis bagātu Vidzemes puses precinieku, kas pāri Daugavai ieradies Kurzemes puses sētā. 
Pēc citas hipotēzes šī vārda izcelsmi ietekmējis arī vācu personvārds Ulrihs.

Vārdadienu svin 4. jūlijā. 2024. gadā Latvijā bija reģistrēti 6133 cilvēki ar šo vārdu.

## Cilvēki ar šādu vārdu
* Uldis Anže, aktieris
* Uldis Augulis, politiķis
* Uldis Balodis, diriģents
* Uldis Bērziņš, tulkotājs
* Uldis Brauns, kinorežisors
* Uldis Cērps, finanšu darbinieks
* Uldis Dumpis, aktieris
* Uldis-Ivars Grava, žurnālists un sabiedriskais darbinieks
* Uldis Ģērmanis, vēsturnieks un rakstnieks. 
* Uldis Mārtiņš Klauss, ekonomists un politiķis
* Uldis Marhilēvičs, mūziķis, komponists, pianists
* Uldis Ofkants, disidents, politieslodzītais
* Uldis Osis, ekonomists, politiķis
* Uldis Pūcītis, aktieris 
* Uldis Sesks, politiķis 
* Uldis Stabulnieks, dziedātājs, komponists 
* Uldis Sterģis, tēlnieks, akmeņkalis
* Uldis Šteins, horeogrāfs, 
* Uldis Vazdiks, aktieris
* Uldis Vikmanis, ārsts 
* Uldis Žagata, horeogrāfs un dejas pedagogs

## Atsauces
Iģe (stacija)

**Iģe** bija pieturas punkts dzelzceļa līnijā Rīga—Rūjiena starp pieturu Upšas un Mazsalacas staciju. Tas atradās Valmieras novada Skaņkalnes pagastā.

Pieturas punkts Iģe tika atklāts 1937. gadā. Pēc pasažieru vilciena Rīga—Rūjiena atcelšanas 1996. gadā pieturas punkts vairs netiek izmantots. Pēc slēgšanas vienīgās būves pieturā bija pasažieru paviljons un pasažieru sānplatforma.

## Atsauces
Abduls Rašids Obuobi

**Abduls Rašids Obuobi** (*Abdul Rashid Obuobi*; dzimis ) ir Ganas futbolists, aizsargs. No 2016. līdz 2019. gadam spēlējis FK Ventspils.

## Ārējās saites
Viulens Aivazjans

**Viulens Aivazjans** (; dzimis ) ir bijušais Armēnijas futbolists, uzbrucējs. 2017. gadā spēlējis Latvijas komandā FK Ventspils.

## Ārējās saites
Hadži Sadi Geje

**Hadži Sadi Geje** (*El Hadji Sady Gueye*; dzimis ) ir Senegālas futbolists, aizsargs.

Spēlējis Latvijas komandās FK Liepāja un FK Jelgava.

## Ārējās saites
Ivans Baturins

**Ivans Baturins** (dzimis ) ir Latvijas futbolists, vārtsargs. Kopš 2026. gada spēlē Latvijas Virslīgas kluba FK Tukums 2000 sastāvā.

## Ārējās saites
Feldmaršals

[thumb|upright|[Ervīns Rommels, vācu ģenerālfeldmaršals Otrā pasaules kara laikā.]]
[thumb|250px|[Prūsijas Karaliste|Prūsijas maršala zizlis, ko pasniedza Austroungārijas valdniekam Francim Jozefam I 1895. gadā.]]

**Feldmaršals** jeb **ģenerālfeldmaršals** (; ), dažkārt saukts arī vienkārši par **maršalu** (), ir augstākā ģenerāļa dienesta pakāpe vairāku sauszemes bruņoto spēku hierarhijā.

Mūsdienās feldmaršali parasti tiek apzīmēti kā "piecu zvaigžņu ģenerāļi", kuri kaujas laukā galvenokārt komandē veselu armiju vai armiju grupu. Reti kurai militārpersonai karjeras laikā izdodas sasniegt šo dienesta pakāpi.

## Vēsture
Feldmaršala militārās pakāpes vēsturiskās saknes meklējamas viduslaikos, kur sākotnēji tā apzīmēja personas, kas bija atbildīgas par karaļa zirgiem. Šī iemesla dēļ vārds "maršals" radies no kādreizējā viduslaiku titula *marescalci*, kas no senvācu valodas tiešā tulkojumā nozīmē "zirgu uzraugs" (*masters of the horse*), kur jau līdz 13. gadsimtam maršali pamazām bija kļuvuši par ievērojamiem virsniekiem karaļu armijās.

Pirmie maršali parādījās viduslaiku Francijā, kad 13. gadsimtā karalis Filips II Augusts šo titulu piešķīra īpašiem virsniekiem karaļa armijā. Ar laiku franču zemēs esošais maršalu skaits pieauga, līdz 18. gadsimtam Francijā bija vismaz 20 maršali. Franču revolūcijas laikā 1793. gadā maršala titulu atcēla, tomēr 1804. gadā Napoleona valdīšanas laikā to oficiāli atjaunoja. Vēlāk maršala titulu Francijā piešķīra vienīgi augsta ranga virsniekiem kā goda apbalvojums karadarbības laikā.

Maršala titulu tika ieviests arī viduslaiku Anglijā, kur tas bija zināms jau kopš 12. gadsimta. Tomēr modernā feldmaršala militārā dienesta pakāpe Anglijā oficiāli parādījās tikai 1736. gadā, kad toreizējais karalis Džordžs II to aizguva no vācu zemēm. Feldmaršala pakāpi galvenokārt varēja iegūt tikai nedaudzi vecāko virsnieku pārstāvji, lielākoties par nopelniem kaujas laukā.

Padomju Savienībā maršala dienesta pakāpi parasti piešķīra vienīgi tiem ģenerāļiem, kuri komandēja veselu fronti jeb armiju grupu. Tāpat pēc uzvaras Staļingradas kaujā PSRS Augstākā Padome drīz vien piešķīra arī Josifam Staļinam Padomju Savienības maršala titulu, kam padomju propagandas nolūkos vajadzēja simbolizēt viņa "stratēģiskās un taktiskās spējas" vadošā virspavēlnieka amatā.

## Zīmotnes pēc valsts

File:Australian Army OF-10.svg|(Austrālijas armija)
File:20.RBrLF-FM.svg|(Karaliskie Brunejas sauszemes spēki)
File:Ethiopia-Army-OF-10 (2022).svg|(Etiopijas armija)
File:17-Ghana Army-CIC.svg|(Ganas armija)
File:Field Marshal of the Indian Army.svg|(Indijas armija)
File:Malaysia-army-OF-10.svg|(Malaizijas armija)
File:New Zealand-Army-OF-10.svg|(Jaunzēlandes armija)
File:Nigeria-Army-OF-10.svg|(Nigērijas armija)
File:OF-10 Pakistan Army.svg|(Pakistānas armija)
File:Sri Lanka-army-OF-10.svg|(Šrilankas armija)
File:Turkey-army-OF-10.svg|Mareşal (Turcija) (Turcijas armija)
File:British Army OF-10.svg|(Britu armija)
File:RTA OF-10 (Field Marshal).svg|Chom Phon (Karaliskā Taizemes armija)


## Skatīt arī
* Ģenerālis
* Feldmaršals (Apvienotā Karaliste)

## Atsauces

## Ārējās saites
Serhijs Ševčuks

**Serhijs Ševčuks** (; dzimis ) ir Ukrainas futbolists, pussargs.

## Sasniegumi
**Liepāja**

* Latvijas kauss: 2017

## Ārējās saites
Klērs Hē

**Klērs Hē** (dzimis ) ir Anglijas bijušais futbolists, uzbrucējs. 2017. gadā spēlējis FK Jelgava sastāvā.
Ante Bakmazs

**Ante Bakmazs** (*Anthony Bakmaz*; dzimis ) ir horvātu izcelsmes Austrālijas futbolists, pussargs. Spēlējis *[[FK Jelgava]]* un *[[Valmiera Glass Via]]* komandās.

## Ārējās saites
Reinis Flaksis

**Reinis Flaksis** (dzimis ) ir Latvijas bijušais futbolists, aizsargs.

## Privātā dzīve
Reinim ir trīs brāļi un māsa, vecākie brāļi Toms, Mārtiņš un Andžs nodarbojušies ar riteņbraukšanu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Santa Didžus

**Santa Didžus** (dzimusi  Stendē) ir latviešu aktrise un režisore. Pašlaik Latvijas Leļļu teātra aktrise.

## Biogrāfija
Dzimusi un jaunību pavadījusi Stendē. Tur pabeigusi pamatskolu, mācības turpinājusi Talsu 1. vidusskolā.

Absolvējusi Latvijas Kultūras akadēmiju leļļu teātra aktiera specialitātē; vēlāk turpat ieguvusi arī diplomu režijā. Ilgstoši strādā Leļļu teātrī. Par Imudženas lomu Šekspīra "Simbelīnā" Leļļu teātrī 1999./2000. gada “Spēlmaņu naktī” Santai Didžus pieķirta balva “Labākā jaunā aktrise”.

Ir filmējusies seriālā "Prāts vai Instinkts". 2010. gadā piedalījās televīzijas šovā "Dejo ar zvaigzni" 3. sezonā. Ilgus gadus bija pazīstama kā raidījuma "Māmiņu klubs" vadītāja.

Didžus ir precējusies ar bārmeni Arni Bikšu, abiem ir 3 bērni.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Santa Didžus izrades.lv
Inga Kalna

**Inga Kalna** (1972) ir latviešu operdziedātāja, soprāns, īpašu popularitāti guvusi baroka operu repertuārā.

## Dzīvesgājums
Dzimusi 1972. gada 1. maijā Rīgā. Mācījās Emīla Dārziņa mūzikas vidusskolā, 1994. gadā absolvēja Jāzepa Vītola Latvijas Mūzikas akadēmijas muzikoloģijas un 1997. gadā Ludmilas Braunas vokālās mākslas klasi. 
1995. gadā debitēja kā Latvijas Nacionālās operas soliste Paminas lomā Mocarta operā "Burvju flauta", guva panākumus arī Džildas lomā "Rogoletto", Mimi lomā "Bohēmā", Alčīnas lomā operā "Alčīnā" un Lučijas lomā operā "Lučija no Lammermūras", vairākkārt iegūstot Latvijas Teātra balvu un Latvijas Lielo mūzikas balvu.

1999. gadā papildinājās Londonas Karaliskajā Mūzikas akadēmijā (*Royal Academy of Music*) un pārcēlās uz dzīvi Hamburgā, bija Hamburgas Valsts Operas soliste (2001—2007). Dziedāja arī Amsterdamas Nīderlandes operā (*De Nederlandse Opera*), Antverpenes Flāmu operā (*Vlaamse Opera*), Tamperes, Lozannas un Tulūzas opernamos, Maskavas Lielajā teātrī. 2006. gadā viņa debitēja Zalcburgas festivālā (*Salzburger Festspiele*) ar Pirmās dāmas lomu Mocarta “Burvju flautā”, gadu vēlāk Parīzes Nacionālajā operā Alčīnas lomā, bet 2009. gadā ar Alčīnas lomu Milānas operā *[[La Scala]]*.
 
Precējusies ar advokātu Vero Kosanu, ir meita Lidija.

## Apbalvojumi
* Latvijas Lielā mūzikas balva (1995, 1998, 2002, 2014, 2016)
* *Goldberg Operatic Prize* (1997)  
* *Bruce Millar-Gulliver Memorial Trust Award" (1999)
* *Dr.-Wilhelm-Oberdörffer-Preis'' (2001/2002)
* Triju Zvaigžņu ordenis, III šķira (2017)

## Ārējās saites
* mājas lapa

## Atsauces
Jāzepa Mediņa Rīgas mūzikas vidusskola

**Jāzepa Mediņa Rīgas Mūzikas vidusskola** (sarunvalodā saukta par "Lielajiem Mediņiem") ir mūzikas profesionālās vidējās izglītības mācību iestāde, kurā sagatavo 3. kvalifikācijas līmeņa mūzikas speciālistus. Skola atrodas pārbūvētā rūpnīcas ēkā Stabu ielā 10 k-4 Rīgā.

## Izglītības programmas

Pēc pamatizglītības ieguves zināšanas var apgūt 27 profesionālās vidējās mūzikas izglītības programmās: taustiņinstrumentu spēle (klavierspēle, ērģeļspēle, akordeona spēle), stīgu instrumentu spēle (vijoles, alta, čella, kokles, arfas, ģitāras spēle), pūšaminstrumentu spēle (visas specialitātes), sitaminstrumentu spēle, vokālā mūzika, kora diriģēšana, mūzikas vēsture un teorija, džeza un populārā mūzika.
Līdztekus profesionālajai mūzikas izglītībai skola nodrošina vispārējo vidējo izglītību, kas ietverta īstenotajās profesionālās izglītības programmās.

## Vēsture
Dibināta 1927. gadā kā **[[Latvijas Tautas Konservatorija]]** pie Latviešu mūzikas veicināšanas biedrības, ko vēlāk pārdēvēja par **Rīgas Tautas konservatoriju**. 1941. gadā Rīgas Tautas konservatoriju pārdēvēja par Rīgas Valsts mūzikas vidusskolu, bet 1947. gadā tai piešķīra Jāzepa Mediņa vārdu. 1990. gadā no vidusskolas atdalīja bērnu mūzikas skolu, tagadējo Jāzepa Mediņa Rīgas 1. mūzikas skolu ("Mazos Mediņus").

Pēc Latvijas neatkarības atjaunošanas vidusskolu Antonijas ielā 13 pārdēvēja par **Jāzepa Mediņa Rīgas mūzikas koledžu**, vēlāk atkal par vidusskolu.

No 1987. gada līdz 2020. gadam Jāzepa Mediņa Rīgas Mūzikas vidusskolu vadīja direktors Roberts Liepiņš.

## Skatīt arī
* Jāzepa Mediņa Rīgas 1. mūzikas skola

## Atsauces
Gunta Virkava

**Gunta Virkava** (dzimusi ) ir latviešu aktrise.

1970. gadā pabeigusi Latvijas Kinoaktieru studiju kinoaktrises specialitātē. 1975. gadā absolvējusi Jāzepa Vītola Latvijas Valsts konservatorijas teātra fakultāti, tajā pašā gadā kļuvusi par Latvijas Nacionālā teātra štata aktrisi. Pirms tam teātrī bija ārštata aktrise.

Kino debitējusi 1967. gadā epizodiskā lomā filmā "Kad lietus un vēji sitas logā", bet 1969. gadā jau galvenajā sieviešu lomā filmā "Es, Francisks Skorina..." ("Belarusfiļm"). Bez Rīgas Kinostudijas filmām piedalījusies arī Krievijas, Ukrainas, Baltkrievijas un Igaunijas kinostudiju ražotajās filmās. Filmējusies arī tādos seriālos kā "Tumsas puķe" un "Ferdinands Lieliskais".

2016. gadā dažādu iemeslu dēļ atstājusi skatuvi, taču vēlāk pieļāvusi atgriešanos.

Tēvs — cirka mākslinieks, žonglieris, Latvijas PSR Nopelniem bagātais skatuves mākslinieks Alfons Virkavs (Virkauss) (1909—1988).

## Atsauces
Madara Dišlere

**Madara Dišlere** (dzimusi  ) ir latviešu režisore.

## Dzīvesgājums
Bērnībā viņa filmējās 1985. gada filmā "Emīla nedarbi", kur atveidoja Emīla mazo māsiņu Idu.
1998. gadā absolvēja Rīgas 3. vidusskolu. 2012. gadā pabeidza Latvijas Kultūras akadēmijas režijas kursu; pirms tam studēja arī socioloģiju.

Strādāja par otro režisori vairākās filmās, tai skaitā "Melānijas hronika", "Es esmu šeit", "Rīgas sargi", "Mona" u.c. Režisēja arī vairākas īsfilmas - "Vējš pelēkās priedes nolauza", "Dzejolis", "G Punkts" un "Andžiņš".

2018. gadā pabeigta Dišleres pirmā režisētā pilnmetrāžas spēlfilma "Paradīze '89".

## Atsauces
Velta Skurstene

**Velta Lāce** (plašāk pazīstama kā **Velta Skurstene,** dzimusi  Talsos, mirusi  Rīgā) bija latviešu aktrise. Spēlējusi gan teātrī, gan kino, gan radio iestudējumos.

## Dzīvesgājums
Dzimusi 1930. gadā Talsos, mācījās Talsu 1. pamatskolā un N. Draudziņas ģimnāzijā Rīgā. 1951. gadā sāka studijas Valsts Teātra institūtā.

1956. gadā sāka strādāt par Valsts Leļļu teātra, 1958. gadā par Valsts Jaunatnes teātra aktrisi. Piedalījās arī Latvijas Radio un Latvijas Televīzijas veidotos iestudējumos un raidlugās. Sadarbībā ar skaņu ierakstu firmu “Melodija” ierakstīja dažādas lugas un pasakas bērniem. 1989. gadā beidza darbu Jaunatnes teātrī.

Mirusi  Rīgā, Rīgas Austrumu klīniskās universitātes slimnīcā. Pāris gadus iepriekš viņai tika atklāts vēzis.

## Filmas
Filmējās Rīgas Kinostudijas filmās "Kapteiņa Enriko pulkstenis", "Dāvana vientuļai sievietei", "Meldru mežs", "Un rasas lāses rītausmā", "Džimlai Rūdi rallallā!", kā arī televīzijas filmā "Aktrise Ragārēs".

## Atsauces

## Ārējās saites
* Velta Skurstene filmas.lv
Jāzepa Mediņa Rīgas 1. mūzikas skola

**Jāzepa Mediņa Rīgas 1. mūzikas skola** (tautā saukti par "Mazajiem Mediņiem") ir mūzikas izglītības mācību iestāde, kas piedāvā divu līmeņu profesionālās ievirzes izglītību: paralēli mācībām pamatskolā (programma 20 V) vai paralēli mācībām vispārizglītojošā vidusskolā (programma 30 V).

Abās izglītības programmās var apgūt šādas specialitātes: taustiņinstrumentu spēle (klavierspēle un akordeona spēle), stīgu instrumentu spēle (vijoles, alta, čella, kontrabasa, arfas, kokles un ģitāras spēle), vokālā mūzika (meiteņu koris un JMMS zēnu koris), pūšaminstrumentu spēle (flautas, obojas, klarnetes, fagota, saksofona, mežraga, trompetes, trombona, eifonija un tubas spēle), sitaminstrumentu spēle.

Skola atrodas 1909. gadā celtās Jastržembskas sieviešu ģimnāzijas (), vēlākās 23. Rīgas pilsētas (Ata Kronvalda) pamatskolas ēkā Kronvalda bulvārī 8 Rīgā (arhitekts Aleksandrs Šmēlings).

## Vēsture
Dibināta 1927. gadā kā Latvijas Tautas Konservatorija (vēlākās Rīgas Tautas konservatorijas) Muzikālais bērnu dārzs. 1941. gadā Rīgas Tautas konservatoriju pārdēvēja par Rīgas Valsts mūzikas vidusskolu, bet 1947. gadā tai piešķīra Jāzepa Mediņa vārdu. 
1990. gadā no vidusskolas atdalīja Jāzepa Mediņa mūzikas skolu, ko 2009. gadā apvienoja ar 1946. gadā dibināto Rīgas 1. mūzikas skolu un nodēvēja par Jāzepa Mediņa Rīgas 1. mūzikas skolu.

**Jāzepa Mediņa Rīgas 1. mūzikas skola** ir izveidota 2009. gada augustā. Mūzikas skolā ir apvienotas divas senākās un pieredzes bagātākās Rīgas mūzikas skolas – Jāzepa Mediņa mūzikas skola un Rīgas 1. mūzikas skola.

**Jāzepa Mediņa mūzikas skolas** pirmsākumi meklējami 1927. gadā, kad pie Latvijas Tautas konservatorijas (vēlāk Rīgas Tautas konservatorija) noorganizēta bērnu muzikālā apmācība – Muzikālais bērnu dārzs. 1941. gadā Rīgas Tautas konservatoriju pārdēvēja par Rīgas Valsts mūzikas vidusskolu, bet 1947. gadā tai piešķīra latviešu komponista klasiķa Jāzepa Mediņa vārdu. Savu nosaukumu skola saglabāja arī pēc 1990. gada, kad bērnu mūzikas skolu atdalīja no vidusskolas.

**Rīgas 1. mūzikas skolas** pirmsākumi meklējami 20. gadsimta divdesmito gadu beigās, kad skola darbojās kā pazīstamās pianistes Skaidrītes Rozenbergas privātā studija. 1946. gadā tā kļuva par valsts skolu un ieguva nosaukumu Rīgas 1. mūzikas skola.

## Skatīt arī
* Jāzepa Mediņa Rīgas Mūzikas vidusskola
* Pāvula Jurjāna Mūzikas skola

## Atsauces
Referāts

**Referāts** (latīņu: *refere* – ‘ziņoju’) ir publisks priekšlasījums vai ziņojums par noteiktu tēmu, kas satur noteiktu faktu, arī kādu jautājumu un priekšlikumu izklāstu, kā arī atklāj autora attieksmi un vērtējumu par tematu. Referātu raksta, lai izzinātu, izpētītu, izvērtētu kādu tematu un iepazīstinātu ar to klausītājus.

## Referāta veidošana

### Referāta veidošanas gaita
* Temata izvēle,
* Literatūras atlase un materiālu izpēte,
* Izmantotās literatūras saraksta veidošana,
* Darba mērķa un uzdevumu izvirzīšana,
* Pamatproblēmas formulēšana,
* Referāta plāna veidošana,
* Materiālu sistematizēšana atbilstoši plānam,
* Melnraksta veidošana,
* Izveidotā materiāla rediģēšana,
* Tīrraksta veidošana,
* Satura rādītāja veidošana,
* Referāta noformēšana.

### Referāta noformēšana
Referāta tekstu raksta rokrakstā vai datorrakstā uz baltām A4 formāta lapām. Referāta apjomu nosaka rakstīšanas mērķis un saturs, bet referāta satura apjoms nav mazāks kā divas A4 formāta lapas.

Rakstot referātu rokrakstā vai datorrakstā, lappuses tiek numurētas sākot ar ievadu, rindkopas sākas ar atkāpi, citāti likti pēdiņās un iesaistīti tekstā kā tiešā runa vai teikuma daļa. Rakstot datorrakstā ir jāievēro, ka tekstu raksta ar fontu *Times New Roman*, burtu lielumam jābūt 12pt, virsrakstiem – 14-16pt, teksts tiek izlīdzināts pēc abām malām, tabulām un attēliem jābūt numurētiem.

**Referātam ir šādas daļas:**

## Atsauces
Kaspars Dumburs

**Kaspars Dumburs** (dzimis  Rīgā) ir latviešu aktieris.

Mācījies Jūrmalas 1. ģimnāzijā. Vienu gadu mācījies Murjāņu sporta ģimnāzijā, kur specializējies vieglatlētikā: 1500 un 800 m distancēs. Latvijas Kultūras akadēmijā apguvis dramatiskā teātra aktiermākslu.

2011. gadā kļuva par Nacionālā teātra štata aktieri, vēlāk darbojies kā ārštata aktieris. Atveidojis Ēriku seriālā "Saplēstā krūze", Arti seriālā "Svešā seja", Alvilu Brizgu seriālā "Pansija pilī". Attēlojis lomas filmās "Ievainotais jātnieks (2017), "1906" (2019), "Revolūcija" (2022) un "Banāns upē"(2024). 

2020. gadā saņēma Spēlmaņu nakts balvu Gada aktieris otrā plāna lomā par Luī lomu izrādē "Te sākas nakts" Ģertrūdes ielas teātrī.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Kaspars Dumburs filmas.lv

* Kaspars Dumburs izrades.lv
Kristaps Ķeselis

**Kristaps Ķeselis** (dzimis  Rīgā) ir latviešu aktieris.

Mācījies Ilzenes pamatskolā un Āgenskalna Valsts ģimnāzijā. Alūksnes mūzikas skolā beidzis klavieru klasi. 2013. gadā absolvējis Latvijas Kultūras akadēmiju.

Debitējis uz teātra skatuves izrādē "Stikla zvērnīca", kura tika uzvesta Valmieras teātrī.

## Lomas seriālos
**Gatis** - "Eņģeļu māja", "Eņģeļu iela 9: Pelnrušķītes mantojums"

**Arvīds** - "Saplēstā krūze"

## Atsauces
Progress MS-07

***Progress MS-07*** (***Прогресс МС-07***; SKS apzīmējums ***ISS-68P***) bija Krievijas automātisks *[[Progress-MS]]* sērijas kravas kosmosa kuģis. Paredzēts kravu nogādāšanai uz Starptautisko kosmosa staciju (SKS). Tas orbītā palaists 2017. gada oktobrī.

## Krava
Kopējā kravas masa starta brīdī bija . Īpašajās tvertnēs ietilpa degviela (), skābeklis (), gaiss (), ūdens (). Hermētiskajā kravas telpā (pavisam ) atradās iekārtas stacijas apkalpošanai un zinātniskajiem pētījumiem, pārtikas preces, apģērbs, higiēnas, medicīnas preces. Ar *Progress MS-07* uz staciju nogādāts nanopavadonis *[[Iskra-5]]*.

## Lidojuma gaita
Sākotnēji *Progress MS-07* bija plānots palaist , un pēc diviem Zemes apriņķojumiem (aptuveni trīs stundās) tas saslēgtos ar SKS. Līdz tam visi *Progress* uz staciju lidoja vai nu divas diennaktis vai sešas stundas. Tehniskas kļūmes dēļ starts tika pārcelts uz 14. oktobri, bet tad SKS varēja sasniegt tikai pēc divu diennakšu shēmas.

*Progress MS-07* tika palaists  08:46:53 UTC ar nesējraķeti *[[Sojuz-2.1a]]* no Baikonuras kosmodroma.

Saslēgšanās ar staciju automātiskā režīmā notika 16. oktobrī 11:04 UTC pie *[[Pirs (SKS)|Pirs]]* moduļa.

 13:50:30 UTC *Progress MS-07* atvienojās no SKS. Pēc tam tas veica autonomu lidojumu, veicot dažādus eksperimentus.
26. aprīlī 04:08 UTC tika iedarbināta dzinējsistēma un veikts bremzēšanas manevrs. 04:42 kravas kuģis iegāja Zemes atmosfērā un sadega. Nesadegušās daļas aptuveni 04:51 UTC iekrita Klusajā okeānā.

## Atsauces

## Ārējās saites
* ''Progress MS-07'' lapa SKS Lidojumu vadības centrā