open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Elza Stērste

**Elza Stērste** (1885—1976) bija latviešu dzejniece un skolotāja. Viena no 1944. gada 17. marta Latvijas Centrālās padomes memoranda parakstītājiem. Par darbošanos tā sauktajā „Franču grupā” (1951—1955) notiesāta un izsūtīta uz Sibīriju.

## Dzīves gājums
Dzimusi 1885. gada 18. martā Vecpiebalgas pagasta „Naurēnos” (tagad Inešu pagastā) sabiedriskā darbinieka un jurista Stērstu Andreja ģimenē. Mācījās Paukeres augstākajā meiteņu skolā un mūzikas skolā Jelgavā (1896—1902). 1903. gadā iespieda viņas pirmo dzeju, sākumā ar pseidonīmu Naurēnu Elza. Studēja mūziku Pēterburgas Konservatorijas klavierklasē (1906—1910) un klasisko filoloģiju Sorbonnas Universitātē Parīzē (1911—1913). Pēc atgriešanās dzimtenē strādāja par skolotāju Jelgavas mūzikas skolā (1913—1915). 1913. gadā iznāca viņas pirmais dzejoļu krājums „Prelūdijas”.
 
Pēc Pirmā pasaules kara sākuma pārcēlās uz dzīvi Rīgā, kur strādāja Latviešu Izglītības biedrības, vēlāk Rīgas pilsētas 2. ģimnāzijā (1918—1920). Jelgavā salaulājās ar dzejnieku Edvartu Virzu (1920), nodarbojās ar mūzikas un franču valodas mācīšanu. Dzīvoja pārmaiņus Rīgā un Salgales pagasta Billītēs. Tulkoja franču rakstnieku darbus un sacerēja romānu „Andreja Zīles dzīve” par sava tēva Andreja Stērstes dzīvi. Sacerēja mazpulku himnas „Lai ar sauli laukā ejam” vārdus.

Pēc Otrā pasaules kara 1951. gadā E. Stērsti kopā ar inteliģences grupu apcietināja un par „tēvzemes nodevību” notiesāja uz 25 gadiem spaidu darbos, ko viņa izcieta Irkutskas apgabala Ozerlaga nometnē Taišetā. Tur E. Stērste pārcieta insultu, amnestēta pēc Staļina nāves 1955. gadā un Rīgā tika pārvesta paralizēta un tikai vēlāk pakāpeniski atguva spēju kustēties.

Mirusi 1976. gada 19. aprīlī Rīgā, apglabāta Rīgas Meža kapos. Viņas mazmeita ir rakstniece un diplomāte Anna Žīgure.

## Darbi
Pavisam kopā Elza Stērste izdevusi sešas dzejas grāmatas un vairākas izlases. Dzeja franču kultūras apgarota, panta tehnika smalki izkopta. Tās galvenās noskaņas ir viegla rezignācija, vietām ar klusu ironiju, mātes laime, rāmi prātnieciskas pārdomas, reliģiskas izjūtas, ārzemju ceļojumu un franču kultūras iespaidi. Stērste ir Mazpulku himnas vārdu autore.

### Dzejas krājumi
* Preludijas (1913)
* Eizebijs un Florestans (1921)
* Zaļā gredzenā (1928)
* Mezgloti pavedieni (1934)
* Dzintara ceļš. Dzejas (1941)
* Atstari (1967)

### Proza
* Pasakas un noveles (1934)
* Vilciņš griežas (1936) 
* Andreja Zīles dzīve (1937)

### Lugas
* Lāča galmā (1920)
* Arlekīna kāzas (1938)

### Apceres
* Bodlēra estetika (1920)
* Franču romantisma pēdējais posms (1922)
* Pjērs Kornejs, Žans Rasins (1923)
* Moljērs (1925-1926)

### Tulkojumi latviski
* Fenelons. Odiseja dēla Telemaka piedzīvojumi (1921)
* Žozefs Bedjē. Stāsts par Tristanu un Izoldi (1922)
* Anatols Franss. Taīda (1927)
* Moljērs. Dons Žuans 
* Lope de Vega. Seviļas zvaigzne

### Tulkojumi franciski
* *Poémes lettons* (Latviešu dainas, 1929)
	 
## Apbalvojumi
* 1934. gada Kultūras fonda balva par dzejoļu krājumu „Mezglotie pavedieni”.

## Atsauces
Jaunpiebalgas novada ciemu uzskaitījums

100px|thumbnail|right|Jaunpiebalgas novada ģerbonis
Šajā uzskatījumā apkopoti **[[Jaunpiebalgas novads|Jaunpiebalgas novada]] ciemi** pēc Latvijas Ģeotelpiskās informācijas aģentūras datubāzes. Jaunpiebalgas novads sastāv no Jaunpiebalgas un Zosēnu pagastiem. Pēc LĢIA datiem Jaunpiebalgas novada teritorijā atrodas 44 ciemi.

* **Jaunpiebalgas pagastā** atrodas 36 ciemi.
* **Zosēnu pagastā** atrodas 8 ciemi.

Uzskatījumā attēloti tikai tie ciemi, kas pašlaik pastāv vai ir daļēji izzuduši. 

## Jaunpiebalgas pagasts
Jaunpiebalgas pagasta centrs atrodas **[[Jaunpiebalga|Jaunpiebalgā]]**, kas ir arī novada centrs. Jaunpiebalgas pagastā atrodas 36 ciemi, no tiem 1 lielciems, 29 mazciemi un 6 skrajciemi.

## Zosēnu pagasts
Zosēnu pagasta centrs atrodas **[[Melnbārži|Melnbāržos]]**. Zosēnu pagastā atrodas 8 ciemi, no tiem 1 vidējciems, 5 mazciemi un 2 skrajciemi.

## Atsauces
Jaunjelgavas novada ciemu uzskaitījums

100px|thumbnail|right|Jaunjelgavas novada ģerbonis
Šajā uzskatījumā apkopoti **[[Jaunjelgavas novads|Jaunjelgavas novada]] ciemi** pēc Latvijas Ģeotelpiskās informācijas aģentūras datubāzes. Jaunjelgavas novads sastāv no Daudzeses, Jaunjelgavas, Seces, Sērenes, Staburaga, Sunākstes pagastiem un Jaunjelgavas pilsētas. Jaunjelgavas novadā kopā atrodas 34 ciemi (31 ciems pašlaik pastāv, bet 3 ciemi ir daļēji izzuduši).

* **Daudzeses pagastā** atrodas 3 ciemi.
* **Jaunjelgavas pagastā** nav neviena ciema.
* **Seces pagastā** atrodas 18 ciemi.
* **Sērenes pagastā** atrodas 5 ciemi (2 ciemi pašlaik pastāv, bet 3 ciemi ir daļēji izzuduši).
* **Staburaga pagastā** atrodas 3 ciemi.
* **Sunākstes pagastā** atrodas 5 ciemi.

Uzskatījumā attēloti tikai tie ciemi, kas pašlaik pastāv vai ir daļēji izzuduši. 

## Daudzeses pagasts
Daudzeses pagasta centrs atrodas **[[Daudzeva|Daudzevā]]**. Daudzeses pagastā atrodas 3 ciemi, no tiem 1 lielciems, 1 vidējciems un 1 mazciems.

## Jaunjelgavas pagasts
Jaunjelgavas pagastā nav neviena ciema.

## Seces pagasts
Seces pagasta centrs atrodas **[[Sece|Secē]]**. Seces pagastā atrodas 18 ciemi, no tiem 1 lielciems un 17 mazciemi.

## Sērenes pagasts
Sērenes pagasta centrs atrodas **[[Sērene|Sērenē]]**. Sērenes pagastā atrodas 5 ciemi, no tiem 1 vidējciems, 3 mazciemi un 1 vasarnīcu ciems.

## Staburaga pagasts
Staburaga pagasta centrs atrodas **[[Staburags (ciems)|Staburagā]]**. Staburaga pagastā atrodas 3 ciemi, no tiem 1 vidējciems un 2 mazciemi.

## Sunākstes pagasts
Sunākstes pagasta centrs atrodas **[[Sunākste|Sunākstē]]**. Sunākstes pagastā atrodas 5 ciemi, no tiem 1 vidējciems, 2 mazciemi un 2 skrajciemi.

## Atsauces
Ilūkstes novada ciemu uzskaitījums

100px|thumbnail|right|Ilūkstes novada ģerbonis
Šajā uzskatījumā apkopoti **[[Ilūkstes novads|Ilūkstes novada]] ciemi** pēc Latvijas Ģeotelpiskās informācijas aģentūras datubāzes. Ilūkstes novads sastāv no Bebrenes, Dvietes, Eglaines, Pilskalnes, Prodes, Šēderes pagastiem, kā arī Ilūkstes un Subates pilsētām. Ilūkstes novadā kopā atrodas 104 ciemi (97 ciemi pašlaik pastāv, bet 7 ciemi ir daļēji izzuduši).

* **Bebrenes pagastā** atrodas 20 ciemi (17 ciemi pašlaik pastāv, bet 3 ciemi ir daļēji izzuduši).
* **Dvietes pagastā** atrodas 13 ciemi.
* **Eglaines pagastā** atrodas 14 ciemi (13 ciemi pašlaik pastāv, bet 1 ciemi ir daļēji izzudis).
* **Pilskalnes pagastā** atrodas 30 ciems (28 ciemi pašlaik pastāv, bet 2 ciemi ir daļēji izzuduši).
* **Prodes pagastā** atrodas 10 ciemi (9 ciemi pašlaik pastāv, bet 1 ciemi ir daļēji izzudis).
* **Šēderes pagastā** atrodas 17 ciemi.

Uzskatījumā attēloti tikai tie ciemi, kas pašlaik pastāv vai ir daļēji izzuduši. 

## Bebrenes pagasts
Bebrenes pagasta centrs atrodas **[[Bebrene|Bebrenē]]**. Bebrenes pagastā atrodas 20 ciemi, no tiem 1 lielciems, 1 vidējciems, 2 mazciemi un 16 skrajciems.

## Dvietes pagasts
Dvietes pagasta centrs atrodas **[[Dviete|Dvietē]]**. Dvietes pagastā atrodas 13 ciemi, no tiem 1 vidējciems un 12 skrajciemi.

## Eglaines pagasts
Eglienas pagasta centrs atrodas **[[Eglaine (Eglaines pagasts)|Eglainē]]**. Eglaines pagastā atrodas 14 ciemi, no tiem 1 lielciems, 2 vidējciemi, 5 mazciemi un 7 skrajciemi.

## Pilskalnes pagasts
Pilskalnes pagasta centrs atrodas **[[Pilskalne (Ilūkstes novads)|Pilskalnē]]**. Pilskalnes pagastā atrodas 30 ciems, no tiem 2 vidējciemi, 8 mazciemi un 20 skrajciemi.

## Prodes pagasts
Prodes pagasta centrs atrodas **[[Subate]]s** pilsētā. Prodes pagastā atrodas 10 ciemi, no tiem 5 mazciemi un 5 skrajciemi.

## Šēderes pagasts
Šēderes pagasta centrs atrodas **[[Šēdere|Šēderē]]**. Šēderes pagastā atrodas 17 ciemi, no tiem 3 vidējciemi, 3 mazciemi, 3 skrajciemi un 8 vasarnīcu ciemi.

## Atsauces
Karno

**Karno** () ir izplatīts franču cilmes uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:
* Marī Fransuā Sadī Karno (*Marie François Sadi Carnot*; 1837—1894) — franču politiķis;
* Sadī Karno (*Sadi Carnot*; 1796—1832) — franču fiziķis un inženieris.

## Atsauces
Ļubomirs Ļubojevičs

**Ļubomirs Ļubojevičs** (; dzimis , Užicē) ir Serbijas starptautiskais lielmeistars šahā (1971).

## Šahista karjera
Pirmo panākumus guvis 1970. gadā, kad izcīnījis 2. vietu Eiropas junioru šaha čempionātā Groningenā un dalījis 1. vietu starptautiskajā turnīrā Sarajevā. Nākamajā gadā izpildījis FIDE starptautiskā lielmeistara normu (GM). Ticis uzskatīts par daudzsološāko Dienvidslāvijas jauno šahistu, uzrādījis labus rezultātus starptautiskajos šaha turnīros, tomēr Pasaules šaha čempiona izcīņas ciklos startējis neveiksmīgi, jo nav spējis pārvarēt starpzonu turnīru barjeru un iekļūt pretendentu mačos. Labāko rezultātu (6. vieta) sasniedzis starpzonu turnīrā Manilā 1976. gadā. 1979. gadā piedalījies starpzonu turnīrā Rīgā, kur bijis viens no sacensību favorītiem, tomēr turnīra noslēgumā palicis necilajā 13. vietā. Divas reizes uzvarējis Dienvidslāvijas šaha čempionātos (1977, 1982).

Vairākkārt pārstāvējis Dienvidslāvijas izlasi lielākajos komandu šaha turnīros:
* Pasaules šaha olimpiādēs piedalījies 12 reizes (1972-1974, 1978-1990, 1994, 1998, 2002). Komandu vērtējumā izcīnījis sudraba (1974) un 2 bronzas (1972, 1980) medaļas, bet individuālajā - zelta (1972) un bronzas (1982) medaļas,
* Pasaules komandu šaha čempionātā 1989. gadā ieguvis sudraba medaļu komandu kopvērtējumā un bronzas medaļu individuālajā vērtējumā,
* Eiropas komandu šaha čempionātos piedalījies 5 reizes (1973-1983, 1992). Komandu vērtējumā izcīnījis 2 sudraba (1973, 1983) un bronzas (1977) medaļas, bet individuālajā - zelta (1973) un bronzas (1983) medaļas,
* Pasaules studentu komandu šaha čempionātā 1969. gadā ieguvis sudraba medaļu komandu kopvērtējumā,
* Balkānu valstu komandu šaha čempionātos piedalījies 6 reizes (1971-1974, 1978, 1981). Komandu vērtējumā ieguvis 3 zelta (1972, 1978, 1981) un 3 bronzas (1971, 1973, 1974) medaļas.

## Atsauces

## Ārējās saites
*  šahista profils vietnē fide.com
*  šahista profils vietnē chessgames.com
*  šahista profils vietnē 365chess.com
*  šahista profils vietnē chesstempo.com
*  šahista profils vietnē olimpbase.org (Pasaules šaha olimpiādes)
*  šahista profils vietnē olimpbase.org (Eiropas komandu šaha čempionāti)
*  šahista profils vietnē olimpbase.org (Pasaules komandu šaha čempionāti)
*  šahista profils vietnē olimpbase.org (Pasaules studentu komandu šaha čempionāti)
*  šahista profils vietnē olimpbase.org (Eiropas klubu komandu šaha čempionāti)
*  šahista profils vietnē olimpbase.org (Balkānu valstu komandu šaha čempionāti)
Marī Fransuā Sadī Karno

**Marī Fransuā Sadī Karno** (; dzimis , miris ) bija franču politiķis. Francijas prezidents no 1887. gada līdz nogalināšanai atentātā 1894. gadā.

Dzimis politiķa ģimenē. Nosaukts par godu savam tēvocim fiziķim Nikolā Leonāram Sadī Karno. Studējis inženieriju Politehniskajā skolā. Par Trešās republikas prezidentu kļuva pēc Žila Grevī demisijas Daniela Vilsona skandāla rezultātā. Būdams pārliecināts republikānis, veiksmīgi pārvarēja Žorža Bulanžē krīzi. Karno darbības laikā Parīzē notika 1889. gada Vispasaules izstāde un tika uzcelts Eifeļa tornis. Valsts reputāciju iedragāja 1892. gada Panamas skandāls, tomēr paša Karno prestižs saglabājās augsts. 1894. gadā pēc runas Lionā, Karno nodūra itāļu anarhists Sante Kazerio.

## Ārējās saites
Adolfo Svaress

**Adolfo Svaress Gonsaless** (; dzimis , miris ) bija spāņu jurists un politiķis.

Svaress bija pirmais demokrātiski ievēlētais Spānijas premjerministrs pēc Francisko Franko diktatūras režīma. Viņš bija viena no centrālajām personām valsts pārejā uz demokrātiju. Svaress kļuva par vienu no Spānijas respektētākajiem politiķiem. Laikā no 1977. gada jūlija līdz 1991. gada maijam bija Spānijas parlamenta apakšpalātas *[[Congreso de los Diputados]]* deputāts.

## Atsauces
Mandrili

**Mandrili, mandrilu ģints** (*Mandrillus*) ir viena no paviānu cilts (*Papionini*) ģintīm, kas apvieno 2 mūsdienās dzīvojošas mērkaķu sugas. Mandrilu tuvākie radinieki ir paviāni un nesenā pagātnē tika sistematizēti paviānu ģintī kā viena suga. Mandrilu sugas mājo Āfrikas centrālajā daļā, no Kongo dienvidiem līdz Nigērijas austrumiem.  Sugu izplatību nodala Sanagas upe Kamerūnā. Uz ziemeļiem no šīs barjeras mājo drils, bet uz dienvidiem mandrils.

## Izskats un īpašības
[thumb|180px|left|[Drils (*Mandrillus leucophaeus*)]]
Mandrilu abām sugām ir biezs un garš apmatojums. To purna daļa ir pagarināta, kaila. Visā purna garumā stiepjas krāsaini vaigu maisi. Mandrilu tēviņiem tie ir zili ar sārtu degunu, bet driliem tie ir melni, kā arī deguns ir melns. Ķermeņa apmatojums ir pelēkbrūnā krāsā. Abām sugām ir arī koša sēžas tulzna: mandrilam gaiši zila, bet drilam sarkana.

Tēviņi ir izteikti lielāki un masīvāki nekā mātītes. Abu sugu tēviņi vidēji sver apmēram 32 kg, mātītes 12 kg. Mandriliem ir vislielākās augumu atšķirības starp dzimumiem no visām primātu sugām. Piemēram, ilkņi tēviņam ir 4,5 cm gari, mātītei 1 cm.

## Uzvedība
Mandrili galvenokārt uzturas un barojas uz zemes, lai gan kokā pavada vairāk laika nekā paviāni, un spēj baroties meža visos līmeņos, koku lapotni ieskaitot. Mandrili pārvietojas lēnām gan uz zemes, gan kokos. Abas sugas pamatā uzturas lietus mežos, lai gan reizēm ieklejo arī atklātā ainavā. Nakti mandrili pavada kokā, turklāt viņi nakšņo katru nakti citā vietā. Visas aktivitātes notiek tikai gaišajā diennakts laikā.

Mandrili ir visēdāji un barojas ar sēklām, augļiem, koku lapām, ziediem, sēnēm, gliemežiem, zirnekļiem, skorpioniem, kukaiņiem, putniem un to olām. Retākos gadījumos barībai tiek izmantoti bruņurupuči, vardes, žurkas un ciršļi. Ir novērots, ka reizēm mandrili nomedī antilopju mazuļus.

## Vairošanās
Tā kā mandrili savvaļā ir grūti novērojami, faktu materiāls par vairošanās ieradumiem ir trūcīgs. Mandrili dzimumbriedumu sasniedz apmēram 4 gadu vecumā, tomēr tēviņi pāroties sāk apmēram 12 gados, sasniedzot fiziskā spēka briedumu. Sākoties vairošanās sezonai, pirmās sapārojas augstākā hierarhijas ranga mātītes.

Grūsnības periods ilgst 175 dienas. Parasti piedzimst viens mazulis, lai gan reizēm piedzimst dvīņi. Dzīves ilgums ir apmēram 28 gadi.

## Sistemātika
***Mandrilu ģints** (*Mandrillus*)
**Drils (*Mandrillus leucophaeus*)
**Mandrils (*Mandrillus sphinx*)

## Atsauces

## Ārējās saites
*Par primātu latvisko nosaukumu apstiprināšanu
Jānis Breikšs (politiķis)

**Jānis Breikšs** (1887—1965) bija latviešu jurists, politiķis, nacionālās pretestības kustības dalībnieks. 2., 3. un 4. Saeimas deputāts, Saeimas sekretārs. Viens no 1944. gada 17. marta Latvijas Centrālās padomes memoranda parakstītājiem.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1887. gada 25. decembrī Vecpiebalgas pagasta Meirēnos zemnieka Jāņa Breikša ģimenē. Mācījās Greiveru pagastskolā un Vecpiebalgas draudzes skolā. Pašmācības ceļā 1907. gadā izturēja ģimnāzijas gala pārbaudījumus un ieguva skolotāja tiesības, bija skolotājs Rīgā, Mīlgrāvī, Liepājā. No 1914. gada studēja Pēterpils Universitātes Juridiskajā fakultātē. Latvijas brīvības cīņu laikā 1919. gada jūnijā iestājās Cēsu bataljonā. Bija Cēsu apriņķa priekšnieka palīgs, vēlāk priekšnieks. 1921. gadā pārcēlās uz Rīgu, bija Latvijas Republikas Iekšlietu ministrijas aizsargu nodaļas vadītājs. 1924. gadā pabeidza studijas Latvijas Universitātes Tieslietu fakultātē, darbojās advokatūrā. 1921. gadā iestājās akadēmiskajā vienībā "Austrums".

1925. gadā no Demokrātiskā Centra saraksta ievēlēts 2. Saeimā (1925—1928), kur darbojās budžeta un sociālās likumdošanas komisijās, bija Demokrātiskā centra frakcijas vadītājs un Saeimas sekretārs. Ievēlēts arī 3. (1928—1931) un 4. Saeimā (1931—1934). Pēc Ulmaņa apvērsuma bija spiests aiziet no politikas un darbojās kā zvērināts advokāts.
Pēc Latvijas okupācijas 1940. gada jūlijā sarīkotajās "Tautas saeimas" vēlēšanās kopā ar domubiedriem mēģināja Centrālajai vēlēšanu komisijai iesniegt Demokrātiskā bloka jeb Demokrātisko latviešu vēlētāju sarakstu, ko okupācijas varas iestādes nepieļāva.

Otrā pasaules kara laikā piedalījās Latvijas Centrālajā padomē, 1944. gada beigās devās bēgļu gaitās uz Zviedriju, kur bija Latviešu palīdzības komitejas priekšnieks (1946–1965). 1960. gada 19. decembrī Jānis Breikšs kopā ar Fēliksu Cielēnu, Bruno Kalniņu un Voldemāru Bastjāni nosūtīja vēstuli ASV prezidentam Džonam Kenedijam par Baltijas valstu neatkarības atjaunošanas nepieciešamību. Miris 1965. gada 10. septembrī Upsālā.
[thumb|[Demokrātiskais Centrs|Demokrātiskā centra grupa. No kreisās: Kārlis Skalbe, Gustavs Zemgals, Berta Pīpiņa, Pēteris Juraševskis. Pirmais no labās Jānis Breikšs. (1920. gadu beigas.) ]]

## Atsauces
Felikss Fors

**Felikss Fransuā Fors** (; dzimis , miris ) bija franču politiķis. Francijas prezidents no 1895. gada līdz savai nāvei 1899. gadā.

Dzimis Parīzē, galdnieka ģimenē. Kļuva turīgs, veicot tirdzniecības operācijas Havrā. 1881. gadā ievēlēts Nacionālajā sapulcē. 1894. gadā kļuva par Francijas Jūras ministru. Ievēlēts par Francijas prezidentu pēc Žana Kazimira-Perjē demisijas 1895. gadā. Amata pienākumu veikšanas beigu posmā Francijā notika Dreifusa lieta. Miris pēkšņā nāvē Elizejas pilī seksa laikā ar trīsdesmitgadīgu mīļāko.

## Ārējās saites
Kokneses novada ciemu uzskaitījums

100px|thumbnail|right|Kokneses novada ģerbonis
Šajā uzskatījumā apkopoti **[[Kokneses novads|Kokneses novada]] ciemi** pēc Latvijas Ģeotelpiskās informācijas aģentūras datubāzes. Kokneses novads sastāv no Bebru, Iršu un Kokneses pagastiem. Pēc LĢIA datiem Kokneses novada teritorijā atrodas 29 ciemi.

* **Bebru pagastā** atrodas 9 ciemi.
* **Iršu pagastā** atrodas 1 ciems.
* **Kokneses pagastā** atrodas 19 ciemi.

Uzskatījumā attēloti tikai tie ciemi, kas pašlaik pastāv vai ir daļēji izzuduši. 

## Bebru pagasts
Bebru pagasta centrs atrodas *[[Vecbebri|Vecbebros]]*. Bebru pagastā atrodas 1 lielciems, 5 mazciemi un 3 skrajciemi.

## Iršu pagasts
Iršu pagasta centrs atrodas **[[Irši (ciems)|Iršos]]**. Iršu pagastā atrodas 1 ciems — vidējciems.

## Kokneses pagasts
Kokneses pagasta centrs atrodas **[[Koknese|Koknesē]]**. Kokneses pagastā atrodas 18 ciemi, no tiem 1 lielciems, 2 vidējciemi, 11 mazciemi un 5 skrajciemi.

## Atsauces
Kocēnu novada ciemu uzskaitījums

100px|thumbnail|right|Kocēnu novada ģerbonis
Šajā uzskatījumā apkopoti **[[Kocēnu novads|Kocēnu novada]] ciemi** pēc Latvijas Ģeotelpiskās informācijas aģentūras datubāzes. Kocēnu novads sastāv no Bērzaines, Dikļu, Kocēnu, Vaidavas un Zilākalna pagastiem. Pēc LĢIA datiem Kocēnu novada teritorijā atrodas 51 ciemi.

* **Bērzaines pagastā** atrodas 3 ciemi.
* **Dikļu pagastā** atrodas 5 ciemi.
* **Kocēnu pagastā** atrodas 29 ciemi.
* **Vaidavas pagastā** atrodas 13 ciemi. 
* **Zilākalna pagastā** atrodas 1 ciemi.

Uzskatījumā attēloti tikai tie ciemi, kas pašlaik pastāv vai ir daļēji izzuduši. 

## Bērzaines pagasts
Bērzaines pagasta centrs atrodas **[[Bērzaine (Bērzaines pagasts)|Bērzainē]]**. Bērzaines pagastā atrodas 3 ciemi, no tiem 1 vidējciems un 2 mazciemi.

## Dikļu pagasts
Dikļu pagasta centrs atrodas **[[Dikļi|Dikļos]]**. Dikļu pagastā atrodas 5 ciemi, no tiem 2 vidējciemi un 3 mazciemi.

## Kocēnu pagasts
Kocēnu pagasta un novada centrs atrodas **[[Kocēni|Kocēnos]]**. Kocēnu pagastā atrodas 29 ciemi, no tiem 1 lielciems, 2 vidējciemi, 7 mazciemi, 18 skrajciemi un 1 vasarnīcu ciems.

## Vaidavas pagasts
Vaidavas pagasta centrs atrodas **[[Vaidava (Vaidavas pagasts)|Vaidavā]]**. Vaidavas pagastā atrodas 13 ciemi, no tiem 1 lielciems, 1 vidējciems, 10 mazciemi un 1 skrajciems.

## Zilākalna pagasts
Zilākalna pagasta centrs atrodas **[[Zilaiskalns|Zilākalnā]]**. Zilākalna pagastā atrodas 1 ciems — lielciems.

## Atsauces
Aleksandrs Morozevičs

**Aleksandrs Morozevičs** (; dzimis , Maskavā) ir Krievijas starptautiskais lielmeistars šahā (1994).

## Šahista karjera
Pazīstamā Maskavas šaha trenera Vladimira Jurkova (1936-2002) audzēknis. 1992. gadā, 15 gadu vecumā dalījis 1.-2. vietu Maskavas šaha čempionātā. 1993. gadā starptautiskā turnīra finālā Tilburgā uzvarējis Maiklu Adamsu ar 2:0, izpildot FIDE starptautiskā lielmeistara normu (GM). Divas reizes (1998, 2007) uzvarējis Krievijas šaha čempionātos.

Regulāri piedalījies Pasaules šaha čempiona izcīņas ciklos. 1997. gadā Pasaules šaha čempionātā pēc izslēgšanas sistēmas Groningenā pirmajā kārtā uzvarējis Vasiliju Smislovu, bet otrajā kārtā zaudējis Lembitam Ollam. 2000. un 2001. gadā Pasaules šaha čempionātā pēc izslēgšanas sistēmas ticis līdz turnīra 4. kārtai, kur zaudējis Ruslanam Ponomarjovam. 2005. gadā iekļuvis Pasaules šaha čempionāta finālturnīrā Sanluisā (Argentīna), kur ieguvis augsto 4. vietu. 2007. gada Pasaules šaha čempionāta Mehiko ieņēmis 6. vietu.

Vairākkārt pārstāvējis Krievijas izlasi lielākajos komandu šaha turnīros:
* Pasaules šaha olimpiādēs piedalījies 7 reizes (1994, 1998-2008). Komandu vērtējumā izcīnījis 3 zelta (1998, 2000, 2002), sudraba (2004) un bronzas (1994) medaļas, bet individuālajā - zelta (2000), sudraba (1998) un 2 bronzas (1998, 2000) medaļas,
* Pasaules komandu šaha čempionātos piedalījies 2 reizes (2005-2010) un abas reizes bijis uzvarētājs komandu kopvērtējumā, kā arī izcīnījis zelta (2005) medaļu individuālajā vērtējumā,
* Eiropas komandu šaha čempionātos piedalījies 5 reizes (2003, 2007-2013). Komandu vērtējumā izcīnījis 2 zelta (2003, 2007), sudraba (2009) un bronzas (2013) medaļas, bet individuālajā - 3 zelta (2007, 2009, 2011), sudraba (2007) un bronzas (2003) medaļas.
2006. gadā Krievijas komandas "ShK Tomsk-400" sastāvā uzvarējis Eiropas klubu komandu šaha čempionātā.

## Atsauces

## Ārējās saites
*  šahista profils vietnē fide.com
*  šahista profils vietnē chessgames.com
*  šahista profils vietnē 365chess.com
*  šahista profils vietnē chesstempo.com
*  šahista profils vietnē olimpbase.org (Pasaules šaha olimpiādes)
*  šahista profils vietnē olimpbase.org (Eiropas komandu šaha čempionāti)
*  šahista profils vietnē olimpbase.org (Pasaules komandu šaha čempionāti)
*  šahista profils vietnē olimpbase.org (Eiropas klubu komandu šaha čempionāti)
Kārsavas novada ciemu uzskaitījums

100px|thumbnail|right|Kārsavas novada ģerbonis
Šajā uzskatījumā apkopoti **[[Kārsavas novads|Kārsavas novada]] ciemi** pēc Latvijas Ģeotelpiskās informācijas aģentūras datubāzes. 
Kārsavas novads sastāv no Goliševas, Malnavas, Mežvidu, Mērdzenes, Salnavas pagastiem un Kārsavas pilsētas. Pēc LĢIA datiem novada teritorijā atrodas 211 ciemi (201 ciemi pašlaik pastāv, bet 10 ciemi ir daļēji izzuduši).

* **Goliševas pagastā** atrodas 17 ciemi.
* **Malnavas pagastā** atrodas 54 ciemi (53 ciemi pašlaik pastāv, bet 1 ciems ir daļēji izzudis).
* **Mežvidu pagastā** atrodas 67 ciemi (58 ciemi pašlaik pastāv, bet 9 ciemi ir daļēji izzuduši).
* **Mērdzenes pagastā** atrodas 26 ciemi.
* **Salnavas pagastā** atrodas 47 ciemi.

Uzskatījumā attēloti tikai tie ciemi, kas pašlaik pastāv vai ir daļēji izzuduši.

## Goliševas pagasts
Goliševas pagasta centrs atrodas **[[Goliševa|Goliševā]]**. Goliševas pagastā atrodas 17 ciemi, no tiem 1 vidējciems, 2 mazciemi un 14 skrajciemi.

## Malnavas pagasts
Malnavas pagasta centrs atrodas **[[Malnava|Malnavā]]**. Malnavas pagastā atrodas 54 ciemi, no tiem 1 lielciems, 3 vidējciemi, 3 mazciemi un 47 skrajciemi.

## Mērdzenes pagasts
Mērdzenes pagasta centrs atrodas **[[Mērdzene|Mērdzenē]]**. Mērdzenes pagastā atrodas 26 ciemi, no tiem 2 vidējciemi, 1 mazciems un 23 skrajciemi.

## Mežvidu pagasts
Mežvidu pagasta centrs atrodas **[[Mežvidi (Mežvidu pagasts)|Mežvidos]]**. Mežvidu pagastā atrodas 67 ciemi, no tiem 2 vidējciemi, 3 mazciemi un 62 skrajciemi. 

## Salnavas pagasts
Salnavas pagasta centrs atrodas **[[Salnava|Salnavā]]**. Salnavu pagastā atrodas 47 ciemi, no tiem 2 vidējciemi, 3 mazciemi un 42 skrajciemi.

## Atsauces
Pjotrs Svidlers

**Pjotrs Svidlers** (; dzimis , Ļeņingradā) ir Krievijas starptautiskais lielmeistars šahā (1994).

## Šahista karjera
Ar šahu sācis nodarboties 7 gadu vecumā. 1994. gadā uzvarējis Pasaules junioru šaha čempionātā U18 vecuma grupā. Tajā pat gadā kļuvis par FIDE starptautisko lielmeistaru (GM). 1995. gadā uzvarējis Sanktpēterburgas šaha čempionātā. Astoņkārtējs Krievijas šaha čempionāta uzvarētājs (1994, 1995, 1997, 2003, 2008, 2011, 2013, 2017).

Regulāri piedalījies Pasaules šaha čempiona izcīņas ciklos. 1997. gadā Pasaules šaha čempionātā pēc izslēgšanas sistēmas Groningenā ticis līdz 4. kārtai, kurā zaudējis Maiklam Adamsam ar 2:4. 2001. gadā Ņūdelī atkārtojis šo panākumu, atkārtoti piekāpjoties Adamsam ar 1½:2½. 2001. gada Pasaules šaha čempionātā pēc izslēgšanas sistēmas Maskavā iekļuvis pusfinālā, kur zaudējis Ruslanam Ponomarjovam ar 1½:2½. 2005. gadā Pasaules šaha čempionāta finālturnīrā Sanluisā (Argentīna) dalījis 2.-3. vietu ar Višvanatanu Anandu. 2007. gada Pasaules šaha čempionāta Mehiko ieņēmis 5. vietu.
2011. gadā uzvarējis Pasaules kausa izcīņā Hantimansijskā finālā pieveicot Aleksandru Griščuku ar 2½:1½.
2013. gadā Londonā dalījis ar Levonu Aronjanu 3.-4. vietu pretendentu turnīrā. 2014. gadā pretendentu turnīrā Hantimansijskā dalījis (atkal ar Aronjanu) 6.-7. vietu. 2017. gadā Tbilisi iekļuvis Pasaules kausa šahā ceturtdaļfinālā, kurā piekāpies Maksimam Vašjēram-Lagravam. 2017. gada decembrī uzvarējis Krievijas šaha čempionātā. 2020. gada decembrī Maskavā dalījis 7.-8. vietu Krievijas vīriešu šaha čempionāta superfinālā.

2021. gada novembrī Rīgā ierindojies 66. vietā 2021. gada "FIDE Chess.com Grand Swiss" turnīrā.

Vairākkārt pārstāvējis Krievijas izlasi lielākajos komandu šaha turnīros:
* Pasaules šaha olimpiādēs piedalījies 10 reizes (1994-2014). Komandu vērtējumā izcīnījis 5 zelta (1994, 1996, 1998, 2000, 2002) un 2 sudraba (2004, 2010) medaļas, bet individuālajā - bronzas (1996) medaļu,
* Pasaules komandu šaha čempionātos piedalījies 5 reizes (1997-2005, 2011, 2017). Komandu vērtējumā izcīnījis 2 zelta (1997, 2005) un 2 sudraba (2001, 2017) medaļas, bet individuālajā - 2 zelta (1997, 2005) un bronzas (2001) medaļu,
* Eiropas komandu šaha čempionātos piedalījies 8 reizes (1997, 2003-2015). Komandu vērtējumā izcīnījis 3 zelta (2003, 2007, 2015), 2 sudraba (1997, 2009) un bronzas (2013) medaļas, bet individuālajā - 2 zelta (2005, 2013) un bronzas (1997) medaļu.
Trīskārtējs Eiropas klubu komandu šaha čempionāta uzvarētājs:
* 1997. gadā Krievijas komandas "Ladya Azov" sastāvā,
* 2003. gadā Francijas komandas "NAO Paris" sastāvā,
* 2011. gadā Krievijas komandas "Sankt Petersburg" sastāvā.

## Atsauces

## Ārējās saites
*  šahista profils vietnē fide.com
*  šahista profils vietnē chessgames.com
*  šahista profils vietnē 365chess.com
*  šahista profils vietnē chesstempo.com
*  šahista profils vietnē olimpbase.org (Pasaules šaha olimpiādes)
*  šahista profils vietnē olimpbase.org (Eiropas komandu šaha čempionāti)
*  šahista profils vietnē olimpbase.org (Pasaules komandu šaha čempionāti)
*  šahista profils vietnē olimpbase.org (Eiropas klubu komandu šaha čempionāti)
19. ieroču SS sapieru bataljons

**19. ieroču SS sapieru bataljons** () bija Latviešu leģiona kājnieku sapieru vienība 19. ieroču SS grenadieru divīzijas sastāvā. Kaujas gaitas beidza ar Lielvācijas kapitulāciju Kurzemes cietoksnī 1945. gada maijā.

## Izveidošana

19. sapieru bataljonu 1944. gada aprīlī Vaiņodē sāka formēt pulkvežleitnants Voldemārs Saulīte, sākotnējo personālsastāvu veidoja 180 bijušie Karaskolas audzēkņi. Līdz maija sākumam bataljons saņēma papildinājumus no 2. Apmācības pulka, 7. maijā tika nodots zvērests un 8. maijā bataljons 367 vīru sastāvā devās uz Davles staciju pie Prāgas. Bataljona vadība un struktūra bija šāda:

Komandieris - pulkvežleitnants Voldemārs Saulīte
*1. rotas komandieris - leitnants Kārklītis
*2. rotas komandieris - leitnants Strazdiņš
*3. rotas komandieris - leitnants Odiņš

Davli bataljons sasniedza 14. maijā, novietojoties 7 km attālajā Stiehovicā un uzsākot sapieru apmācības. 4. jūnijā ieradās jauni papildinājumi no Rīgas Karaskolas un bataljona sastāvs pieauga līdz 12 virsniekiem, 36 instruktoriem un 332 kareivjiem. Tika uzsāktas apmācības 12 nedēļu garumā, taču trūka gan ieroču, gan sapieru aprīkojuma un transporta, lai tās veiktu pilnvērtīgi. Pēc apmācību pabeigšanas bataljons devās uz Latvijas teritoriju, augusta beigās pievienojoties pārējām 19. divīzijas vienībām pie Tirzas.

## Kaujas gaitas
Bataljons piedalījās kaujās atiešanas laikā uz Kurzemes cietoksni, tostarp Vidzemes augstienē, pie Cesvaines un Mores kaujās. Kurzemes cietokšņa līnijā bataljons novietojās Dirbas apkaimē netālu no Džūkstes. Šeit nomainījās bataljona vadība - pulkvežleitnants Saulīte tika pārcelts uz 15. divīzijas štābu un sapieru bataljona vadību pārņēma pulkvežleitnants Juris Taube.

Bataljons izcīnīja smagas aizsardzības kaujas Trešās Kurzemes lielkaujas laikā no 21. līdz 22. decembrim, tostarp 22. decembrī smagi tika ievainots tā komandieris pulkvežleitnants Taube. Viņu evakuēja uz uz Vāciju, taču formāli viņš palika bataljona komandiera amatā.

Kaujas gaitas 19. sapieru bataljons beidza pēc Lielvācijas kapitulācijas 1945. gada maijā Kurzemes cietoksnī, bataljona komandieris pulkvežleitnants Taube no gūtajiem ievainojumiem mira 1945. gada 4. augustā Rēgensburgā.

## Atsauces
Transnistras gubernatorija

thumbnail|right|Transnistra Rumānijas sastāvā
**Transnistras gubernatorija** () bija Rumānijas Karalistes armijas okupēta un pārvaldīta Moldāvijas PSR un Ukrainas PSR teritorija starp Dņestras un Bugas upēm ar administratīvo centru Odesā. Teritorijas lielums bija 42 000 km, iedzīvotāju skaits 1941. gada decembrī bija 2,32 miljoni. Izveidotas 13 grāfistes, kas sīkāk sadalītas pilsētās un rajonos.

Oficiāli pastāvēja no 1941. gada 19. augusta līdz 1944. gada 29. janvārim. Lai arī juridiski nepievienota Rumānijai, to pārvaldīja rumāņu administrācija un tā tika uzskatīta par teritoriālu „kompensāciju” 1940. gadā Ungārijai atdotās Ziemeļtransilvānijas un Bulgārijai atdotās dienvidu Dobrudžas vietā.

## Iekarošana
Līdzīgi kā Somija, Rumānija 1941. gada 22. jūnijā iesaistījās karā pret PSRS kopā ar Vāciju, lai atgūtu PSRS 1940. gada jūnijā okupētās teritorijas: Ziemeļbukovinu un Besarābiju, teritoriju starp Prutas un Dņestras upēm, ko arī paveica līdz 26. jūlijam. Karam veiksmīgi attīstoties, vācieši rumāņu diktatoram Jonam Antonesku ierosināja iznīcināt nelielo padomju armijas kontingentu skaidri ģeogrāfiski definētā zonā starp Dņestru un Bugu.

Rumānijas armija ieņēma Transnistras teritoriju un aplenca Odesu, kur 60 000 rumāņu kareivjiem sākotnēji pretojās tikai 34 000 padomju karavīru. Taču neveiksmīgi īstenotais uzbrukums izgāzās, asiņainas cīņas par Odesu ievilkās līdz 16. oktobrim un rumāņi zaudēja 92 545 kareivju. Visu rumāņu okupācijas laiku gandrīz 600 km garajās Odesas pazemes katakombās darbojās vairāki simti padomju partizānu.

Rumāņu administrācija atvēra visas padomju varas gados slēgtās baznīcas, darbojās 2200 pamatskolas, no kurām 1677 bija ukraiņu, 311 rumāņu, 150 krievu, 70 vāciešu un 6 bulgāru. Darbojās arī augstākās izglītības iestādes, teātri, muzeji. 1941. gada 7. decembrī atsāka darboties Odesas Universitāte ar sešām fakultātēm.

## Ebreju slaktiņi
Pēc pilsētas okupācijas divas rumāņu divīzijas izvietoja savu štābu NKVD ēkā, kuru padomju karaspēks atkāpjoties bija mīnējis. Ēka uzsprāga 21. oktobrī, nogalinot vairāk nekā 50 virsniekus un 50 kareivjus. Kā atriebību Rumānijas diktators Jons Antonesku pavēlēja par katru bojā gājušo kareivi nošaut 100 ebrejus, bet par katru virsnieku 200 ebrejus. Soda akcija izvērtās par Odesas slaktiņu, kura rezultātā tika nogalināti gandrīz 100 000 reģiona ebreju.

Rumāņi pašu spēkiem, kā arī sadarbībā ar vācu karaspēku un vietējo vāciešu vienībām iekarotajā teritorijā veica Holokaustu. Papildus vietējo ebreju iznīcināšanai uz Transnistru nogalināšanai tika deportēti gandrīz 200 000 ebreji no Besarābijas un Rumānijas austrumiem.

## Pastāvēšanas beigas
Pēc rumāņu armijas lielajiem zaudējumiem Staļingradas kaujā, visu 1943. gadu notika rumāņu atkāpšanās uz rietumiem. 1944. gada 11. martā padomju armija šķērsoja Bugas upi un līdz marta beigām ieņēma visu Transnistras teritoriju, izņemot ielenkto Odesu, kurā vācu un rumāņu armijas iznīcināja visus infrastruktūras objektus. Odesa tieka ieņemta 19. aprīlī.
Ādolfs Klīve

**Ādolfs Klīve** (1888—1974) bija latviešu tautsaimnieks, politiķis un sabiedriskais darbinieks. 1., 2. un 3. Saeimas deputāts, Latvijas Bankas padomes priekšsēdētājs. Viens no 1944. gada 17. marta Latvijas Centrālās padomes memoranda parakstītājiem.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1888. gada 31. maijā Vecumnieku pagasta Klīvu saimnieka ģimenē (mūsdienās Klīvi). Mācījās Stelpes-Beķera pagasta skolā (1897—1900), Bauskas pilsētas skolā (1900—1905), 1909. gadā izturēja mājskolotāja eksāmenu Rīgā. Studēja A. Šaņavska Maskavas Tautas universitātes tautsaimniecības nodaļā (1909—1913), bija skolotājs Jaunjelgavas un Jelgavas tirdzniecības un komercskolās (1913—1915). Pirmā pasaules kara laikā Cēsīs organizēja bēgļu centrālo darba biroju (1915). Krievijas Impērijas 12. armijas pārtikas nodaļas vadītājs (1916). Pēc Februāra revolūcijas 1917. gadā piedalījās Latviešu zemnieku savienības dibināšanā, bija LZS centrālās valdes priekšsēdētāja biedrs. Bija Kurzemes Zemes padomes loceklis, Latviešu pagaidu nacionālās padomes līdzdibinātājs, vēlāk Tautas padomes un Satversmes sapulces loceklis.
Bija 1.—3. Saeimas deputāts, no 1931. gada Latvijas bankas padomes priekšsēdētājs līdz Latvijas okupācijai 1940. gadā.

Otrā pasaules kara laikā bija viens no Latvijas Centrālās padomes dibinātājiem. 1944. gadā devās bēgļu gaitās uz Vāciju, 1950. gadā uz ASV. Ā. KIīves atmiņas "Latviešu politiskie centieni vācu okupācijas laikā" kopā ar citiem rakstveida materiāliem 1994. gadā viņa dēls Visvaldis Varnesis Klīve (dzimis 1931) nodeva Latvijas Valsts arhīvam.

Miris 1974. gada 8. aprīlī Springfīldā, Ohaio štatā, ASV. 1994. gada septembrī pārapbedīts Vecumnieku pagasta Klīves kapos.

## Darbi
* Latvijas brīvvalsts (1920)
* Financiālais stāvoklis Latvijā un ārzemēs (1921)
* Piezīmes pie mūsu saimnieciskās polītikas (1926)
* Lauksaimniecības krize un sociāldēmokrati (1927)
* Latviešu pilsonības saimnieciskā polītika (1928)
* Zemnieks un polītika (1931)
* Latvijas 40 gadi. Komiteja Latvijas Brīvībai, 1958. — 34 lappuses
* Brīvā Latvija. Latvijas tapšana: atmin̦as, vērojumi un atzinumi. Grāmatu Draugs, 1969. — 493 lappuses
* Latvijas neatkarības gadi: Latvijas polītiskā veidošanās un augšana. Grāmatu Draugs, 1976. — 508 lappuses

## Atsauces
Adigu valoda

**Adigu valoda** (pašnosaukums: *адыгабзэ*) jeb **adigejiešu valoda**, arī **čerkesu valoda**, ir ziemeļkaukāziešu grupas valoda, kurā runā adigi Adigejas Republikā un dažos Krasnodaras novada rajonos Krievijā (kopskaitā ap 117 tūkstoši runātāju). 

Valodai četri dialekti: abadzehu (saglabājies tikai čerkesu diasporā), bžedugu, temirgojeviešu un šapsugu. 

Adigu valodai raksturīgs plašs līdzskaņu klāsts: no 64 adigu alfabēta burtiem un burtkopām 7 ataino patskaņus, bet 57 — līdzskaņus un afrikātas.

## Čerkesu valoda
Līdz 19. gadsimta vidum visā Kubaņas stepes joslā no Tiberdas līdz Melnajai jūrai un tās austrumu piekrastē starp Kubaņas un Čakhē upju ietekām lietoja čerkesu valodu ar divām izloksnēm — stepju un piekrastes. Kaukāza kara (1829—1864) laikā čerkesus (tagadējos adigus un viņiem radniecīgos abazīnus, abhāzus un ubihus) Krievijas Impērijas karaspēks iznīcināja vai piespieda izceļot uz Osmaņu impēriju. 

Krievijas impērijas pakļautajā Čerkesijas daļā ieviesa rakstību kirilicas alfabētā, bet līdz 1918. gadam šī rakstība bija mazizplatīta. No 1918. līdz 1927. gadam atjaunoja rakstību arābu alfabētā, bet no 1927. līdz 1938. gadam — latīņu alfabētā, kopš 1938. gada — atkal kirilicā.

Mūsdienās lielākā daļa čerkesu valodā runājošo dzīvo Turcijā, Sīrijā, Jordānijā. 
Krievijas Federācijā agrākā čerkesu valoda ir sadalīta divās literārajās (adigu un kabardiešu) valodās. 

## Atsauces

## Ārējās saites

* Adigu alfabēts (Omniglot)
Labradors (nozīmju atdalīšana)

**Labradors** var būt:
* Labradors — minerāls;
* Labradors jeb Labradoras retrīvers — suņu šķirne.

## Skatīt arī
* Labradora
Augusts Pētersons

**Augusts Pētersons** (dzimis , miris ) bija latviešu kara ārsts, pulkvedis. Rīgas Bērnu slimnīcas direktors (1923), Latvijas Republikas Tautas labklājības ministrijas Veselības departamenta direktors (no 1925). Viens no 1944. gada 17. marta Latvijas Centrālās padomes memoranda parakstītājiem.

## Apbalvojumi
* Triju Zvaigžņu ordenis 3. šķira № 144 (1927)
* Sv. Staņislava ordenis 3. šķira
* Sv. Annas ordenis 3. šķira
* Latvijas Sarkanā krusta Goda krusts (1932)

## Atsauces
Stenoze

**Stenoze** (*stenosis*) medicīnas terminoloģijā nozīmē anatomisko izmaiņu, kas izpaužas kā ķermeņa struktūras (doba orgāna vai tā atveres, kanāla) tilpuma samazinājums, dimensiju samazinājums. Termins cēlies no  (*sténos*) — 'šaurs';  *στένωσις* — ‘sašaurinājums’.

Piemēri:
* kraniostenoze — galvaskausa šuvju priekšlaicīga saaugšana. Galvaskauss deformējas, tā tilpums neatbilst galvas smadzeņu apjomam.
* balsenes stenoze — balsenes dobuma sašaurināšanās vai arī pilnīga slēgšanās. Tas ir dažādu balsenes slimību izraisītu patoloģisku stāvokļu simptoms.
* asinsvadu stenoze ir asinsvadu sašaurinājums.

## Atsauces
Voldemārs Alksnis (jurists)

**Voldemārs Alksnis** bija latviešu jurists, prokurors, vēlāk Tiesu palātas krimināldepartamenta priekšsēdētājs (līdz 1944. gadam). Viens no 1944. gada 17. marta Latvijas Centrālās padomes memoranda parakstītājiem.

## Dzīves gājums
Alksnis dzimis 1886. gada 19. decembrī Bebru pagasta „Beicāļos”. Studēja tiesību zinātnes Tērbatas universitātē (1908—1912). Piedalījās Pirmajā pasaules karā (1914—1918). Pēc kara beigām bija Tiesu palātas prokurors (1923—1926), vēlāk zvērināts advokāts.

Autors publicējumiem par krimināltiesību jautājumiem.

## Darbi
* TRIMDAS LATVIEŠU JAUNATNES NACIONĀLĀ POLĪTIKA *[[Jaunā Gaita]]* nr. 48, 1964

## Atsauces
Ādolfs Robežnieks

**Ādolfs Robežnieks** (1902—1989) bija latviešu jurists, Latvijas Republikas prokuratūras viceprokurors (1940), vēlāk Tiesu palātas prokurors (1944). Viens no 1944. gada 17. marta Latvijas Centrālās padomes memoranda parakstītājiem.

## Atsauces
Pēteris Stērste

**Pēteris Stērste** (1893-1976) bija latviešu strēlnieks, vēlāk jurists, Latvijas Senāta senators, vēlāk Tiesu palātas loceklis (līdz 1944). Viens no 1944. gada 17. marta Latvijas Centrālās padomes memoranda parakstītājiem.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1893. gada 8. septembrī Zaļenieku pagasta "Kauliņos" advokāta un rakstnieka Stērstu Andreja ģimenē (māsa dzejniece Elza Stērste).
Mācījās Jelgavas ģimnāzijā. Studēja tieslietas Maskavas universitātē, bet pēc Pirmā pasaules kara sākuma 1915. gadā iestājās Aleksandra kara skolā. Kā 5. Zemgales latviešu strēlnieku pulka ložmetēju komandas poručiks piedalījās Pirmā pasaules kara (1916-1918) kaujās, izcēlās ar varonību 1917. gada 20. augusta kaujā pie Mazās Juglas. Atsevišķās latviešu brigādes, vēlāk Vidzemes divīzijas sastāvā piedalījās Latvijas brīvības cīņās (1919-1920).

Pēc kara beigām atsāka tieslietu studijas Latvijas Universitātē, līdztekus strādāja Tiesu palātas Civilajā departamentā par sekretāra palīgu un Jelgavas apgabaltiesā par papildmiertiesnesi (no 1925). Studentu korporācijas "Tervetia" goda filistrs. 1928. gadā viņu iecēla par Jelgavas apgabaltiesas locekli, 1933. gadā par Tiesu palātas locekli, 1937. gadā par senatoru Latvijas Senāta Civilās kasācijas departamentā, kur strādāja līdz Senāta likvidēšanai 1940. gada 26. novembrī. Vācu okupācijas laikā bija tiesnesis Tiesu palātas civilajā departamentā.

Otrā pasaules kara beigās 1944. gadā devās bēgļu gaitās uz Vāciju, bija Latviešu Centrālās padomes priekšsēdētājs. 1950. gadā pārcēlās uz dzīvi ASV.

Miris 1976. gada 20. martā Čikopī (*Chicopee*) pilsētā ASV.

## Apbalvojumi
* Lāčplēša Kara ordenis nr. 3/1696 (1924)

## Atsauces
1. SS apmācības pulks

**1. SS apmācības pulks** () bija Latviešu leģiona kājnieku papildinājumu vienība 19. ieroču SS grenadieru divīzijas sastāvā. 1944. gada martā tika pārveidots par 44. ieroču SS grenadieru pulku, pusi personālsastāva kā papildinājumus piešķirot pārējiem divīzijas grenadieru pulkiem.

## Izveidošana

Pēc reihsfīrera Himlera 1944. gada 7. janvārī izdotās pavēles, kas paredzēja 2. SS brigādi pārformēt par divīziju, radās vajadzība pēc papildus personālsastāva, gan esošo vienību papildināšanai, gan jaunu, divīzijai piekritīgu, vienību izveidei kā prettanku divizions, sapieru bataljons vai trešais grenadieru pulks. 

Šim nolūkam jau 1944. janvārī tika pieņemts lēmums par apmācības pulku izveidi no jauniesauktajiem un Volhovas frontē viegli ievainotajiem, par 1. apmācības pulka komandieri ieceļot majoru Rūdolfu Kociņu, kas 28. janvārī Rīgā uzsāka pulka formēšanu. Par bataljonu komandieriem tika iecelti nesen izformētā 17. policijas bataljona rotu komandieri, pulka struktūra un vadība bija šāda:

Komandieris - majors Kociņš
*I bataljona komandieris - virsleitnants Grunte
*II bataljona komandieris - virsleitnants Vilks
*III bataljona komandieris - virsleitnants Sūna

I bataljons formējās Aiviekstes ielā, bijušajās 4. Valmieras pulka kazarmās, savukārt II un III bataljons — Artilērijas kazarmās. Visas apmācības tika veiktas Stopiņos. 1944. gada 1. martā pulks ap 3000 vīru sastāvā izbrauca uz fronti, ap 300 vīru gan sastāvu pameta ceļā.

## Dienesta Gaitas

2. martā sasniedzot Breņčaņino staciju pie Ostrovas un gājiena kārtībā devās uz Veļikajas pozīcijām. Šeit aptuveni puse no pulka personālsastāva tika izdalīta 42. un 43. pulku papildināšanai, pats pulks tika iekļauts 19. divīzijā kā trešais (sākotnēji pēc numerācijas 6.) kājnieku pulks - 44. ieroču SS grenadieru pulks, komandiera amatā palika majors Kociņš.

## Atsauces
Vitorio Emanuele Orlando

**Vitorio Emanuele Orlando** (; dzimis , miris ) bija itāļu politiķis. Itālijas premjerministrs Pirmā pasaules kara laikā no 1917. līdz 1919. gadam.

Dzimis zemes īpašnieka ģimenē Palermo, laikā, kad salā cīnījās Džuzepes Garibaldi kaujinieki. Pēc Palermo universitātes beigšanas, 1897. gadā tika ievēlēts Deputātu palātā, kur pieslējās Džovanni Džoliti. Bijis Itālijas izglītības (1903—05) un tieslietu ministrs (1907-09, 1914-16). Kļuva par premjerministru pēc Itālijas sakāves Kaporeto kaujā. Pēc uzvaras karā piedalījās Parīzes miera konferencē. Demisionēja, kad nespēja panākt Fiumes (Rijekas) pievienošanu Itālijai. Ievēlēts par Deputātu palātas priekšsēdētāju. Iesākumā atbalstīja Musolīni, tomēr atkāpās no politiskiem amatiem pēc sociālista Džakomo Mateoti nogalināšanas 1924. gadā. Pēc Otrā pasaules kara atkal no 1944. līdz 1946. gadam bija Deputātu palātas priekšsēdētājs. 1948. gadā balotējās Itālijas prezidenta amatā, tomēr par prezidentu tika ievēlēts Luidži Enaudi.


File:Orlando, Vittorio Emanuele – Riforma elettorale, 1883 – BEIC 15760918.jpg|*La riforma elettorale*, 1883


## Ārējās saites
*
2. SS apmācības pulks

**2. SS apmācības pulks** () bija Latviešu leģiona kājnieku papildinājumu vienība 19. ieroču SS grenadieru divīzijas sastāvā. 1944. gada maijā tika izformēts, personālsastāvu izmantojot divīzijas atbalsta vienību izveidei.

## Izveidošana

Pēc reihsfīrera Himlera 1944. gada 7. janvārī izdotās pavēles, kas paredzēja 2. SS brigādi pārformēt par divīziju, radās vajadzība pēc papildus personālsastāva, gan esošo vienību papildināšanai, gan jaunu, divīzijai piekritīgu, vienību izveidei kā prettanku divizions, sapieru bataljons vai trešais grenadieru pulks.

Šim nolūkam jau 1944. janvārī tika pieņemts lēmums par apmācības pulku izveidi no jauniesauktajiem un Volhovas frontē viegli ievainotajiem, par 2. apmācības pulka komandieri ieceļot pulkvežleitnantu Kārli Aperātu, ar rīkojumu pulku formēt Vaiņodē.

Personālsastāva komplektēšanu pulkvežleitnants Aperāts uzsāka ar došanos uz Valku, ar mērķi pulka vajadzībām novirzīt ap 300 jauniesaukto, kas bija mobilizēti robežapsardzības pulku vajadzībām. Ierodoties Valkā nācās secināt, ka jauniesauktie ir vāji apgādāti, uz 300 vīriem ir tikai viens instruktors un viens virsnieks, kā arī netiek nodrošināts silts uzturs, pie tam vietējie iedzīvotāji jaunkareivjiem pienes alkoholu - pēdējo problēmu risināja, pārceļot jauniesauktos uz Strenču mežniecību, 7 km no apdzīvotām vietām.

1944. gada 17. februārī 2. apmācības pulkā bija 14 virsnieki, 29 instruktori un 796 kareivji, kā arī 900 artilēristi, tostarp 23 artilērijas virsnieki un 98 instruktori. Februāra beigās daļa artilēristu tika novirzīta 19. artilērijas pulka izveidei un 24. februārī to skaits pulkā bija tikai 474. Neskatoties uz to, 21. martā pulka sastāvs bija sasniedzis 2456 vīrus.

## Dienesta gaitas

1944. gada aprīlī tika uzsākta divīzijas štatam nepieciešamo vienību formēšanu, 11. aprīlī divīzijai tika nosūtīta sakarnieku rota 2 virsnieku, 8 instruktoru un 111 kareivju sastāvā, veterinārā rota 88 kareivju sastāvā un amatnieku rota 43 kareivju sastāvā, aprīlī arī tika saformētas trīs prettanku apmācības rotas šādā vadībā:

Apmācības diviziona komandieris - kapteinis Aleksandrs Pavlovskis
*1. rota - leitnants Georgs Svinne
*2. rota - leitnants Rolands - Osvalds Leitass
*3. rota - leitnants Eduards Čoka

13. aprīlī pulkā bija palikuši 23 virsnieki, 83 instruktori un 1284 kareivji, no tiem I bataljonu ap 400 vīru sastāvā 14. aprīlī nosūtīja divīzijas rīcībā.

Pulks pilnībā tika izformēts 1944. gada maija vidū, izveidojot divīzijas fizilieru bataljonu, kā arī prettanku divizionu un sapieru bataljonu, atlikušos vīrus sadalot starp grenadieru pulkiem.

## Atsauces
Jūrkalnes jūrskola

**Jūrkalnes (Feliksbergas) jūrskola** bija 1872. gadā Jūrkalnes pagastā dibināta jūrskola.

## Vēsture
Jūrskola dibināta pēc 1867. gada jūrskolu likuma un darbojusies Pilsberģes muižā. Sākotnēji bija I (zemākās) kategorijas jūrskola. No 1880. gada bija II kategorijas jūrskola kurā sagatavoja tālbraucēju stūrmaņus un tuvbraucēju kapteiņus. Pēc 1902. gada likumdošanas izmaiņām pārveidota par sagatavošanas jūrskolu.
26 pastāvēšanas gados (līdz 1898. gadam) jūrskolā mācījušies 309 skolnieki. Eksāmenus nokārtojuši 7 tālbraucēju stūrmaņi un tuvbraucēju kapteiņi, kā arī 55 tuvbraucēju stūrmaņi.
Jūrskola darbojās līdz Pirmajam pasaules karam, kad to evakuēja uz Krieviju. Latvijā darbību nav atsākusi.

## Izmantotā literatūra
* *Latvijas Jūrniecības vēsture*, Rīga, 1998.
Ķeguma novada ciemu uzskaitījums

100px|thumbnail|right|Ķeguma novada ģerbonis
Šajā uzskatījumā apkopoti **[[Ķeguma novads|Ķeguma novada]] ciemi** pēc Latvijas Ģeotelpiskās informācijas aģentūras datubāzes. 
Ķeguma novads sastāvēja no Birzgales, Rembates, Tomes pagastiem un Ķegumas pilsētas. Pēc LĢIA datiem novada teritorijā atrodas 21 ciemi.

* **Birzgales pagastā** atrodas 6 ciemi.
* **Rembates pagastā** atrodas 8 ciemi.
* **Tomes pagastā** atrodas 6 ciemi.

Uzskatījumā attēloti tikai tie ciemi, kas pašlaik pastāv vai ir daļēji izzuduši.

## Birzgales pagasts
Birzgales pagasta centrs atrodas **[[Birzgale|Birzgalē]]**. Birzgales pagastā atrodas 6 ciemi, no tiem 1 lielciems un 5 mazciemi.

## Rembates pagasts
Rembates pagasta centrs atrodas **[[Rembate|Rembatē]]**. Rembates pagastā atrodas 6 ciemi, no tiem 1 lielciems, 1 vidējciems un 4 mazciemi.

## Tomes pagasts
Tomes pagastā atrodas 9 ciemi, no tiem 8 mazciemi un 1 skrajciems.

## Atsauces
Čīles himna

**Čīles valsts himna** (, zināma arī kā *Canción Nacional*) ir Čīles Republikas valsts himna. Ir bijušas divas himnas versijas. 1819. gadā Čīles valdība pieņēma lēmumu par himnas izveidi. 1820. gadā to sarakstīja komponists Manuels Robless (*Manuel Robles*) un dzejnieks Bernardo de Vera i Pintado (*Bernardo de Vera y Pintado*). Pašreizējās himnas dzeju 1827. gadā sarakstīja Ramons Karnisers (*Ramón Carnicer*). Par valsts himnu otrā versija tika pieņemta 1828. gadā. 1847. gadā tai tika mainīta mūzika. Mūzikas autors ir Eusebio Lillo. Himnu veido sešas daļas.

## Vārdi

## Ārējās saites
Lielvārdes novada ciemu uzskaitījums

100px|thumbnail|right|Lielvārdes novada ģerbonis
Šajā uzskatījumā apkopoti **[[Lielvārdes novads|Lielvārdes novada]] ciemi** pēc Latvijas Ģeotelpiskās informācijas aģentūras datubāzes. 
Lielvārdes novads sastāv no Jumpravas, Lēdmanes, Lielvārdes pagastiem un Lielvārdes pilsētas. Pēc LĢIA datiem novada teritorijā atrodas 23 ciemi (22 ciemi pašlaik pastāv, bet 1 ciems ir daļēji izzudis). 

* **Jumpravas pagastā** atrodas 4 ciemi (3 ciemi pašlaik pastāv, bet 1 ciems ir daļēji izzudis).
* **Lēdmanes pagastā** atrodas 16 ciemi.
* **Lielvārdes pagastā** atrodas 3 ciemi.

Uzskatījumā attēloti tikai tie ciemi, kas pašlaik pastāv vai ir daļēji izzuduši.

## Jumpravas pagasts
Jumpravas pagasta centrs atrodas **[[Jumprava (Jumpravas pagasts)|Jumpravā]]**. Jumpravas pagastā atrodas 4 ciemi, no tiem 1 lielciems, 1 vidējciems un 2 mazciemi.

## Lēdmanes pagasts
Lēdmanes pagasta centrs atrodas **[[Lēdmane|Lēdmanē]]**. Lēdmanes pagastā atrodas 16 ciemi, no tiem 1 lielciems, 1 vidējciems un 14 mazciemi.

## Lielvārdes pagasts
Lielvārdes pagasta centrs atrodas **[[Lielvārde]]s** pilsētā, kas ir arī novada centrs. Lielvārdes pagastā atrodas 3 ciemi, no tiem 1 vidējciems un 2 mazciemi.

## Atsauces