Labas gribas koalīcija

thumb|upright = 1.5|Ukrainas, Apvienotās Karalistes, Francijas, Polijas un Vācijas līderi Kijivā 2025. gada 10. maijā.
thumb|upright = 1.5|Labas gribas koalīcijas valstis (zilā krāsā), citas NATO valstis (dzeltenā) un agresorvalstis (sarkanā).
**Labas gribas koalīcija** (, ) ir 33 NATO un Eiropas Savienības valstu, Austrālijas, Japānas, Jaunzēlandes un Ukrainas alianse, kas ir apņēmusies atbalstīt Ukrainu Krievijas—Ukrainas karā un piedalīties miera uzturēšanas misijā pēc miera līguma noslēgšanas. 

## Vēsture
Par Labas gribas koalīcijas ierosmi 2025. gada 2. martā pēc samita Londonā paziņoja premjerministrs Kīrs Stārmers. 
2025. gada 12. martā Parīzē tikās Apvienotās Karalistes, Francijas, Itālijas, Polijas un Vācijas aizsardzības ministri, lai diskutētu par Labas gribas koalīcijas izveidi. 
10. aprīlī NATO galvenajā mītnē Briselē notika Labās gribas koalīcijas pirmā sanāksme par Eiropas atturēšanas spēku izvietošanu Ukrainā pēc Krievijas uzsāktā kara beigām. Sanāksmē piedalījās 30 valstu aizsardzības ministri. 11. aprīlī Ukrainas aizsardzības kontaktgrupa apsolīja 21 miljarda eiro militāro atbalstu Ukrainai.

23. aprīlī Londonā notikušo sarunu laikā apsprieda Ukrainai un tās Eiropas sabiedrotajiem pieņemamus nosacījumus kara izbeigšanai. Dokumentā, ko nodeva izskatīšanai ASV, bija minēta kompensācijas izmaksa Ukrainai, izmantojot iesaldētos Krievijas aktīvus, gatavība pakāpeniski mīkstināt Krievijai noteiktās sankcijas, pretī prasot beznosacījumu uguns pārtraukšanu uz zemes, gaisā un jūrā, kā arī nekavējoties uzsākt sarunas par pamiera tehnisko īstenošanu, kam jānorit paralēli miera vienošanās sagatavošanai. Uguns pārtraukšanas režīma ievērošanu jāuzrauga ASV un partneriem no trešajām valstīm, jautājumi par okupētajām teritorijām apspriežami pēc pamiera iestāšanās, neietverot Krievijas kontroles atzīšanu pār jebkādu Ukrainas teritoriju, tostarp Krimu. Ukrainas sabiedrotie šajā dokumentā pauda nostāju pret jebkādiem Ukrainas bruņoto spēku skaitlisko sastāvu vai struktūras ierobežojumiem, kā arī pret ierobežojumiem sabiedroto militāro spēku izvietošanai Ukrainas teritorijā.
Tāpat dokumentā bija minētas uzticamas drošības garantijas Ukrainai, pamatojoties uz vienošanos, kas būtu līdzīga NATO līguma 5. pantam par savstarpējo aizsardzību.

10. maijā Ukrainas un Eiropas līderi Kijivā vienojās par beznosacījumu 30 dienu pamieru no 12. maija, ko telefoniski atbalstīja ASV prezidents Donalds Tramps, piedraudot Vladimiram Putinam ar jaunām sankcijām, ja viņš to neievēros.
12. maijā Apvienotās Karalistes, Francijas, Vācijas, Polijas, Itālijas un Spānijas ārlietu ministri un Eiropas Savienības ārlietu vadītāja Kaja Kallasa Londonā apsprieda palīdzību Ukrainai un sarunas starp Ukrainu un Krieviju.

18. augustā Baltajā namā Vašingtonā tikās ASV prezidents Tramps, Ukrainas prezidents Zelenskis, Eiropas Komisijas prezidente fon der Leiena, NATO ģenerālsekretārs Rite, Vācijas kanclers Mercs, Itālijas premjerministre Meloni, Francijas prezidents Makrons, Lielbritānijas premjers Stārmers un Somijas prezidents Stubs. Pēc tikšanās Zelenskis paziņoja, ka ir gatavs tikties divpusējās sarunās ar Putinu, bet norādīja, ka sagaida ilgstošas drošības garantijas no sabiedrotajiem.

22. augustā NATO ģenerālsekretārs Marks Rite tikšanās laikā ar prezidentu Volodimiru Zelenski norādīja, ka NATO sniegs Ukrainai divu līmeņu drošības garantijas. Pirmā līmeņa garantijas sekos pēc miera līguma vai vienošanās par ilgstošu uguns pārtraukšanu noslēgšanas. Tām jānodrošina spēcīgi Ukrainas bruņotie spēki. Otrais līmenis būs ASV un Eiropas sniegtās drošības garantijas, kad pēc pamiera noslēgšanas varētu runāt par Eiropas valstu karavīru iesaisti.
4. septembrī Labas gribas koalīcijas valstis Parīzē pieņēma kopīgu lēmumu par drošības  garantijām Ukrainai, kas iekļauj Ukrainas armijas stiprināšanu, sabiedroto karavīru nosūtīšana miera uzturēšanai, kā arī ASV iesaistīšanu drošības saistībās.

## Dalībvalstis

## Atsauces