open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Latgales plānošanas reģions

**Latgales plānošanas reģions** ir atvasināta publiska persona, viens no pieciem Latvijas plānošanas reģioniem, kurš izveidots ar Reģionālās attīstības likumu un tās darbība tiek finansēta no valsts pamatbudžeta. Reģions aizņem Latvijas austrumu daļu un tā teritorija ietver lielāko daļu kultūrvēsturiskās Latgales, Augšzemi un Sēlijas dienvidus. Latgales plānošanas reģions ir dibināts 2006. gada augustā ar mērķi nodrošināt reģiona attīstības plānošanu, koordināciju, pašvaldību un citu valsts pārvaldes iestāžu sadarbību.  2006. gada jūnijā LR Saeima pieņēma grozījumus “Reģionālās attīstības likumā” (spēkā no 01.08.2006.) un plānošanas reģioniem piešķīra juridisku statusu. Latgales plānošanas reģions darbojas Latvijas Republikas Vides aizsardzības un reģionālās attīstības ministrijas pārraudzībā, saskaņā ar Reģionālās attīstības likumu, Teritorijas plānošanas likumu, Latgales plānošanas reģiona nolikumu un citiem spēkā esošiem normatīviem aktiem.

To veido lēmējinstitūcija "Latgales plānošanas reģiona attīstības padome" un izpildinstitūcija "Latgales plānošanas reģiona administrācija".

Latgales plānošanas reģiona Attīstības padomi veido padomes locekļi, kas ir ievēlēti no deviņām reģiona vietējām pašvaldībām.
Padomi vada no padomes locekļu vidus 2025. gada 1. augustā ievēlēts priekšsēdētājs Aldis Adamovičs, Preiļu novada domes priekšsēdētājs. Padomes priekšsēdētāja vietnieki ir Daugavpils valstspilsētas domes priekšsēdētājs Andrejs Elksniņš un Krāslavas novada domes priekšsēdētājs Gunārs Upenieks.

## Latgales plānošanas reģiona attīstības padome (LPRAP)
* pārstāv Latgales pašvaldību viedokli un intereses;
* organizē un vada ilgtermiņa attīstības plānu un stratēģiju izstrādi un realizāciju;
* politiskā līmenī pārstāv Latgales reģiona intereses.

## Latgales plānošanas reģiona funkcijas
* Latgales reģiona plānošanas dokumentu izstrāde (teritorijas plānojums, attīstības programma u.c.);
* Plānošanas dokumentu saskaņošana reģionālā un nacionālā līmenī;
* Sadarbības nodrošināšana starp Latgales pašvaldībām, kā arī valsts institūcijām reģionālās attīstības jautājumos;
* Latgales reģiona interešu aizstāvība valsts līmenī;
* Reģionālo vietējo maršrutu sabiedriskā transporta organizēšanas funkcija.

## Novadi un pilsētas

## Atsauces

## Ārējās saites
* Latgales plānošanas reģions
Krosbijs

**Krosbijs** ir anglu, skotu un īru uzvārds. Cilvēki ar šādu uzvārdu:
* Bings Krosbijs (*Bing Crosby*; 1903—1977), amerikāņu dziedātājs un aktieris;
* Sidnijs Krosbijs (*Sidney Crosby*; dzimis 1987. gadā), kanādiešu hokejists.

## Skatīt arī
* *[[Crosby]]*
Ģenerālplāns "Ost"

**Ģenerālplāns "Ost"**, saīsinājumā **GPO** ( — 'Ģenerālplāns "Austrumi"') bija dokumentu kopums, plānu, plānu projektu un atskaišu komplekss, kas veltīts t.s. "austrumu teritoriju" kolonizēšanai pēc Vācijas uzvaras II Pasaules karā. Koncepciju izstrādāja 1939. gada oktobrī izveidotā *Vācu valstiskuma nostiprināšanas reihskomisariāta* (*RKF*) vadībā (reihskomisārs Heinrihs Himlers), kā okupēto teritoriju kolonizācijas un pārvācošanas teorētisko pamatu.

Kas attiecas uz latviešu likteni gadījumā, ja Vācija uzvarētu karā, to pauž 1942. gada rudenī izstrādātais "Kolonizēšanas ģenerālplāns" (*Generalsiedlungsplan*), kas paredzēja pievienot Lielvācijai 330 000 km² plašu teritoriju, nometināt tajā 12 210 000 vāciešus, pirms tam deportējot aiz Urāliem 30 800 000 vietējo iedzīvotāju (95% poļu, 50% igauņu, vairāk nekā 50% latviešu, 85% lietuviešu un 100% latgaliešu), bet pārējos piespiedu kārtā pārvācojot.

## Atsauces un paskaidrojumi

## Ārējās saites
* Himlera vēstule Greifeltam 12.06.1942. — Vēstures terminu skaidrojošā vārdnīca
* Antonijs Zunda. Latvija nacistu varā (1941—1945)
SCAR

**SCAR** var būt:
* FN SCAR — triecienšautene
* Antarktikas pētījumu zinātniskā komiteja *(Scientific Committee on Antarctic Research)*
Skrīveri

**Skrīveri** ir apdzīvota vieta Vidzemē, Aizkraukles novadā, Daugavas pietekas Maizītes krastā pie Rīgas—Krustpils dzelzceļa. Skrīveru pagasta centrs.
Skrīveros atrodas pagasta pārvalde, Andreja Upīša Skrīveru vidusskola, mūzikas un mākslas skola, bērnudārzs «Sprīdītis», pasts, katoļu baznīca, kultūras nams, bibliotēka, Andreja Upīša memoriālais muzejs. Dienvidos no Skrīveriem pie autoceļa  atrodas Skrīveru dendroloģiskais parks, Skrīveru Zemkopības zinātniskais institūts un Aizkraukles pilskalns.

## Vēsture
Apdzīvotā vieta atrodas uz bijušās Rēmera muižas (*Römershof*) zemes, kas Zviedru Vidzemes laikā 1634. gadā nokļuva Kokneses muižas rakstveža jeb skrīvera (no  — 'rakstīt') Johana Nīmeijera īpašumā, no kā arī cēlies Skrīveru tagadējais nosaukums. Apdzīvotā vieta sāka veidoties no 1882. gada pie jaunuzbūvētās Rēmershofas (*Römershof*) dzelzceļa stacijas. 1925. gadā Skrīveriem piešķīra biezi apdzīvotas vietas (ciema) statusu, bet 1958. gadā — pilsētciemata statusu, kas gan 1990. gadā tika zaudēts.

1956. gadā ciemā nodibināja Skrīveru Pārtikas kombinātu, kas sāka ražot «Gotiņas» konfektes.

## Iedzīvotāji
### Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās ar Zemkopības institūtu, pēc CSP datiem.

### Ievērojamas personības
Skrīveros dzimuši vai dzīvojuši:
* Nikolajs Krauklis (1900—1945), aktieris.
* Andrejs Upīts (1877—1970), rakstnieks.

## Atsauces

## Ārējās saites
2010. gada ziemas olimpiskās spēles (5. diena)

**Vankūveras Olimpisko spēļu piektajā dienā** (16. februārī) sacīkstes norisinājās 7 disciplīnās un tika izcīnīti 5 medaļu komplekti. Pirmo spēli olimpiskajā turnīrā aizvadīja Latvijas hokeja izlase.

## Programma
*Laika starpības dēļ daži notikumi pēc Latvijas laika sākas jau naktī (nākamajā dienā), šajos sarakstos saglabāta kārtība pēc Vankūveras laika.*
Sākuma,beigu laiki doti pēc Latvijas laika

### Ātrslidošana

02:00 - 03:30 - Sievietes, 500 metri, **fināls**

### Biatlons

20:30 - 21:10 - Sievietes, 10 km, iedzīšana

22:45 - 23:25 - Vīrieši, 12,5 km, iedzīšana

### Daiļslidošana

02:15 - 06:45 - Vīrieši, īsā programma

### Hokejs

*Vīriešu turnīrs*

----

----

*Sieviešu turnīrs*

----

### Kalnu slēpošana

20:00 - 21:30 - Vīrieši, kombinētais nobrauciens
23:30 - 00:30 - Vīrieši, kombinētais nobrauciens, **fināls** *sacīkstes pārceltas uz 21. februāri*

### Kamaniņas

23:00 - 02:10 - Sievietes, 3. un **4. brauciens**

### Kērlings

19:00 - 22:00 - Vīrieši

00:00 - 03:00 - Sievietes

05:00 - 08:00 - Vīrieši

### Snovbords

20:00 - 21:40 - Sievietes, kross
22:15 - 22:50 - Sievietes, kross, **fināls**
Vidzemes plānošanas reģions

thumb|300px|Vidzemes plānošanas reģions līdz 2021. gadam
**Vidzemes plānošanas reģions** ir attīstības un plānošanas valsts pārvaldes iestāde, viens no pieciem Latvijas plānošanas reģioniem. Reģions aizņem Latvijas ziemeļaustrumu daļu un tā teritorija ietver vēsturiskās Vidzemes centrālo un austrumu daļu un Latgales ziemeļrietumus. Vidzemes plānošanas reģiona teritorija noteikta, balstoties uz Ministru kabineta 2021. gada 22. jūnija noteikumiem Nr. 418 „Noteikumi par plānošanas reģionu teritorijām”, taču kā valsts iestāde tā nodibināta 2006. gadā. To veido lēmējinstitūcija "Vidzemes plānošanas reģiona attīstības padome" un izpildinstitūcija "Vidzemes plānošanas reģiona administrācija".

Kopš 2025. gada 28. oktobra Vidzemes plānošanas reģions pārņēma prezidentūru Baltijas jūras valstu starpreģionālās sadarbības organizācijā BSSSC (*Baltic Sea States Subregional Co-operation*). BSSSC ir sadarbības organizācija, kurā apvienojušies deviņu valstu (Vācijas, Dānijas, Norvēģijas, Zviedrijas, Somijas, Igaunijas, Latvijas, Lietuvas un Polijas) reģioni. Prezidentūras laikā BSSSC priekšsēdētājas pienākumus pilda Vidzemes plānošanas reģiona Attīstības padomes priekšsēdētāja Inese Suija-Markova un BSSSC ģenerālsekretāres amata pienākumus pilda Vidzemes plānošanas reģiona  Attīstības un projektu nodaļas vadītāja Laila Gercāne.

**Vidzemes plānošanas reģiona** Attīstības padomi veido 10 padomes locekļi, kas ir ievēlēti no reģiona vietējām pašvaldībām. Līdz 2025. gada pašvaldību vēlēšanām Attīstības padomē bija pārstāvēts arī Varakļānu novads, kas pēc vēlēšanām iekļāvās Madonas novadā.
Padomi vada no padomes locekļu vidus ievēlēta priekšsēdētāja un padomes priekšsēdētāja vietnieki. 

**Vidzemes plānošanas reģiona** Attīstības padomes sēdē 2025. gada 8. augustā par tās priekšsēdētāju tika ievēlēta Cēsu novada domes priekšsēdētāja vietniece Inese Suija-Markova. Par Attīstības padomes priekšsēdētājas vietniekiem ir ievēlēti Valmieras novada domes priekšsēdētāja vietnieks Guntis Gladkins, Saulkrastu novada domes priekšsēdētājs Normunds Līcis un Ogres novada domes deputāts Gints Sīviņš.

**Vidzemes plānošanas reģiona** Administrācijas vadītāja ir Guna Kalniņa - Priede, kura šajā amatā strādā kopš 2007. gada 2. janvāra.

## Novadi un pilsētas

## Atsauces

## Ārējās saites
* Vidzemes plānošanas reģions
Zemgales plānošanas reģions

thumb|300px|Zemgales plānošanas reģions līdz 2021. gadam
**Zemgales plānošanas reģions** ir viens no pieciem Latvijas plānošanas reģioniem. Reģions aizņem Latvijas centrālo daļu un tā teritorija ietver kultūrvēsturiskās Zemgales dienvidu daļu, Vidzeme dienviddaļu Daugavas labajā krastā, Sēlijas ziemeļu daļu un Latgales rietumu daļu.

1997. gada 29. maijā Jelgavā sešas Zemgales pašvaldības — Bauskas dome, Bauskas rajona padome, Dobeles dome, Dobeles rajona padome, Jelgavas dome, Jelgavas rajona padome — parakstīja vienošanās līgumu par Zemgales reģiona attīstības plānu izstrādi un nodibināja kopīgu institūciju — Zemgales reģiona attīstības padomi. 1997. gada un 1998. gada laikā padomes apstiprinātā darba grupa izstrādāja Zemgales attīstības stratēģiju un izstrādāja 11 nozaru attīstības koncepcijas. Šie dokumenti 1998. gada 12. maijā Tetelē tika apstiprināti Zemgales reģiona attīstības padomē. 2000. gadā Zemgales plānošanas reģionā iekļāvās Aizkraukles un Jēkabpils rajoni. 2000. gada 29. novembrī **Zemgales plānošanas reģionā** iekļāvās Jēkabpils pilsēta. 2001. gada 19. jūnijā **Zemgales plānošanas reģionā** iekļāvās Aizkraukles pilsēta.

2006. gada jūlijā saskaņā ar Reģionālā likuma 161 2.daļu plānošanas reģioni ieguva atvasinātās publiskās personas statusu. 2006. gada augustā tika apstiprināts Zemgales plānošanas reģiona (atvasinātās publiskās personas) nolikums un tas tika reģistrēts VID kā nodokļu maksātājs. 2007. gada 23. janvārī tika reorganizēta Zemgales attīstības aģentūra un izveidota Plānošanas reģiona administrācija.

**Zemgales plānošanas reģiona** Attīstības padomi veido 6 padomes locekļi, kas ievēlēti no reģiona vietējām pašvaldībām.
Padomi vada no padomes locekļu vidus ievēlēts priekšsēdētājs. Par **Zemgales plānošanas reģiona** Attīstības padomes priekšsēdētāju 2025. gada 29. jūlijā tika ievēlēts Aizkraukles novada domes vadītājs Leons Līdums. Par padomes priekšsēdētāja vietnieku tika ievēlēts Dobeles novada pašvaldības vadītājs Andrejs Spridzāns.

## Novadi un pilsētas

## Atsauces

## Ārējās saites
* Zemgales plānošanas reģions
Festuss Mogae

**Festuss Gontebanje Mogae** (, dzimis ) ir Botsvānas politiķis. No 1998. līdz 2008. gadam bija valsts prezidents. Valstī valdošās (kopš 1966. gada, kad Botsvāna ieguva neatkarību) Botsvānas Demokrātiskās partijas pārstāvis.

Studējis ekonomiku Oksfordas un Saseksas Universitātē. Strādājis Starptautiskajā Valūtas fondā un Botsvānas bankā. No 1992. līdz 1998. gadam - Botsvānas viceprezidents. Pēc prezidenta amata pienākumu pildīšanas beigām - ANO īpašais sūtnis klimata izmaiņu jautājumos.
Emīls Friāns

**Emīls Friāns** (;  — ) bija franču gleznotājs, kurš gleznoja galvenokārt lauku ainavas, kā arī klusās dabas un portretus. Viņa darbi tika izstādīti Parīzes salonā. 1923. gadā Friāns kļuva par profesoru slavenajā *École des Beaux Arts*. 1931. gadā Friānam tika piešķirts Goda Leģiona ordenis.

## Gleznu izlase

La petite barque E Friant Nancy 2718.jpg|Mazā barka, 1895
Toussaint 1888 800.jpg |Visu svēto diena. 1888
Emile Friant La Discussion politique.jpg|Politiskā diskusija. 1889
Emile Friant La Douleur 1898.jpg|Bēdas. 1898
Patagonijas zebiekste

**Patagonijas zebiekste** (*Lyncodon patagonicus*) ir neliels sermuļu dzimtas (*Mustelidae*) plēsējs, un tā ir vienīgā suga **Patagonijas zebiekstu ģintī** (*Lyncodon*).

Patagonijas zebieksti var sastapt pampās Argentīnas rietumos un Čīlē. Par Patagonijas zebieksti nav veikti nedz novērojumi, nedz pētījumi, līdz ar to faktu materiāls ir skops. Ir zināms, ka vietējie zemnieki Patagonijas zebieksti tur mājās kā mājdzīvnieku, lai cīnītos ar grauzējiem fermās.

## Izskats un īpašības
Patagonijas zebiekstes ķermeņa garums ir 30—35 cm, astes garums 6—9 cm, svars vidēji 225 g. Tai ir ļoti mazas austiņas, kas gandrīz pilnībā ir noklātas ar kažoka spalvām, īsas kājas, un salīdzinoši īsā astīte ir kupla.

Kažoka matojums jaukts; gaišas, gandrīz baltas splavas jauktas ar melnām vai tumši brūnām. Pavēdere un kājas melnas. Galva tumša, bet tās virsa balta vai gaiši dzeltena, ausis vienā krāsā ar pakausi. Aiz ausīm sākas gaišas svītras, kas beidzas priekškāju padusēs, šķērsojot kaklu un plecus. Patagonijas zebiekstes zīmējumu var apskatīt šeit.

## Uzvedība
Patagonijas zebiekste ir nakts dzīvnieks, un tā ir vientuļniece. Katrai zebiekstei ir sava teritorija. Tēviņa teritorija pārklājas ar vairāku mātīšu teritorijām. 
Patagonijas zebiekste medī sīkus grauzējus, kā kalnu jūrascūciņas (*Microcavia*) un tukotuko (*Ctenomys*). Zebiekste medī, ielienot grauzēju alu labirintā.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Patagonijas zebiekstes attēls (terrambiente)
* Patagonian weasel
* Lyncodon
Stalbe

**Stalbe** ir apdzīvota vieta Cēsu novada Stalbes pagastā, pagasta centrs. Izvietojusies pie autoceļu A3 un P14 krustojuma Līčupītes krastā 18 km no Cēsīm un 77 km no Rīgas.

Stalbē ir pagasta administrācija, pamatskola, kultūras nams (darbojas sieviešu vokālais ansamblis "Pārgaujas lakstīgalas"), sporta zāle.

## Vēsture
thumb|200px|left|Stalbes muižas kungu māja
Stalbes nosaukums cēlies no Stalbes muižas īpašnieka Stalbitera uzvārda, vēstures avotos pirmo reizi minēts 1425. gadā. Apdzīvotā vieta veidojusies ap bijušo muižas centru un joprojām saglabā seno plānojumu. No 2009. līdz 2021. gadam Stalbe bija Pārgaujas novada centrs.

## Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSP un OSP datiem.

## Atsauces
Konservatīvais spēks

**Konservatīvais spēks** ir ķermeņu mijiedarbības spēks, kura iedarbībā eksistē arī potenciālā enerģija. Jebkura konservatīva spēka darbs nav atkarīgs no ķermeņa veiktā ceļa, bet ir atkarīgs tikai no ķermeņa sākuma un beigu stāvokļiem, tāpēc arī potenciālās enerģijas izmaiņa ∆Wp nav atkarīga no ceļa. Ķermeņu mehāniskā kustībā un mijiedarbībā darbojas galvenokārt divi konservatīvie spēki — gravitācijas spēks un elastības spēks, kuriem atbilst divu veidu potenciālā enerģija.

Citus spēkus, kuru iedarbībā ķermeņiem nepiemīt atbilstoša potenciālā enerģija, sauc par nekonservatīviem jeb disipatīviem (mehānisko enerģiju izkliedējošiem) spēkiem. Tādi, piemēram, ir dinamiskie berzes spēki, kas, izkliedējot mehānisko enerģiju, pārvērš to siltumā.
Kokmuiža

**Kokmuiža** var būt:
* Kokmuiža, Kokmuižas muiža
* Kokmuiža - apdzīvota vieta Vītiņu pagastā
* Kocēnu cits nosaukums
Komandu sports

[thumb|200px|right|[Krikets ir populārs komandu sporta veids, ko spēlē profesionālā līmenī.]]
**Komandu sports** ir sports, kas notiek starp pretējām komandām. Parasti mērķis ir gūt vairāk punktus par pretinieku komandu, tādējādi uzvarot spēlē.
Tiesības uz atbilstošu dzīves līmeni

**Tiesības uz atbilstošu dzīves līmeni** ir daļa no "otrās paaudzes" (ekonomiskajām, sociālajām un kultūras) cilvēktiesībām.

Tās tika deklarētas 1948. gada Vispārējās cilvēktiesību deklarācijas 25. panta 1. daļā: "Katram cilvēkam ir tiesības uz tādu dzīves līmeni, ieskaitot uzturu, apģērbu, mājokli, medicīniskos pakalpojumus un vajadzīgo sociālo apkalpošanu, kas nepieciešams viņa un viņa ģimenes veselības uzturēšanai un labklājībai" un nostiprinātas Starptautiskā pakta par ekonomiskajām, sociālajām un kultūras tiesībām 11. panta 1. daļā: "katra cilvēka tiesības uz viņam un viņa ģimenei atbilstošu dzīves līmeni. Tas ir nepieciešamais uzturs, apģērbs un mājoklis, un tiesības nemitīgi uzlabot dzīves apstākļus." Šīs tiesības ir noteiktas arī Konvencijas par invalīdu tiesībām 28. pantā un Konvencijas par bērna tiesībām 27. pantā.

Eiropas Sociālās hartas 4. panta 1. punkts paredz "strādājošo tiesības uz atalgojumu, kas nodrošinātu tiem un to ģimenēm pienācīgus dzīves apstākļus" (šā punkta izpildi Latvija neuzņēmās).

Latvijā Satversmes tiesa atzīst, ka "likumdevējs noteicis, ka Latvija ir sociāli atbildīga valsts (..) Sociāli atbildīgas valsts mērķis ir sabiedrībā izlīdzināt būtiskākās sociālās atšķirības un katrai iedzīvotāju grupai nodrošināt atbilstošu dzīves standartu".

## Atsauces

## Literatūra

* *Kovaļevska A.* Tiesības uz atbilstošu dzīves līmeni. *Jurista vārds*, Nr. 51/52 (594/595). 22.12.2009.
* *Lazdiņš J.* Taisnīguma principa ievērošana iedzīvotāju ienākumu aplikšanā ar iedzīvotāju ienākuma nodokli. *Latvijas Universitātes Raksti*, 2008, 740. sēj.: Juridiskā zinātne. 95.-111. lpp.
Vaiņode

**Vaiņode** ir apdzīvota vieta Dienvidkurzemes novadā. Vaiņodes pagasta centrs. Izvietojusies pie slēgtās Liepājas—Mažeiķu dzelzceļa līnijas 60 km attālumā no Liepājas un 185 km no Rīgas.
Vaiņodē atrodas pagasta administrācija, kultūras nams, vidusskola, internātpamatskola, mūzikas skola, doktorāts, aptieka, pansionāts, stadions, Vaiņodes pagasta muzejs (bijušajā Vaiņodes stacijas ēkā), luterāņu, baptistu un katoļu baznīcas. Ziemeļos no Vaiņodes atrodas Lielbātas muižas pils un Bātas pilskalns.

## Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSP datiem.

## Vēsture
Vēstures avotos Vaiņodes novads (Bāta) pirmo reizi minēts 1253. gadā. Apdzīvotā vieta veidojusies uz Vaiņodes muižas (*Wainoden*) zemes pēc dzelzceļa līnijas Liepāja—Romni izbūves 1871. gadā. Uz Lielbātas muižas zemes izveidojās vasarnīcu ciems Bāta.

Pirmā pasaules kara laikā šeit atradās Vācu armijas Vaiņodes dirižabļu lidosta, pēc kara beigām angārus demontēja un sāka izmantot kā Rīgas Centrāltirgus paviljonus. 1925. gadā Vaiņodei piešķīra biezi apdzīvotas vietas statusu.
Otrā pasaules kara laikā 1944. gadā Vaiņodes apkaimē notika Kurzemes cietokšņa otrā lielkauja, kas ar 10 dienu pārtraukumu ilga no 27. oktobra līdz 25. novembrim. Ciešot milzīgus zaudējumus, Sarkanā armija ieņēma 4 km dziļu un 12 km platu telpu Priekules-Vaiņodes sektorā.

1954. gadā Vaiņodei tika piešķirts strādnieku ciemata statuss (zaudēts 1990. gadā). Latvijas PSR laikā dienvidos no Vaiņodes (tagadējā Vaiņodes muiža) atradās viens no lielākajiem Padomju armijas militārajiem lidlaukiem Baltijā.
Savukārt uz ziemeļiem mežā pie Embūtes—Vaiņodes autoceļa līdz Padomju armijas izvešanai atradās PSRS raķešu bāze (29. raķešu divīzijas 344. raķešu pulka 3. diviziona pozīcijas).

## Atsauces
Glauks

thumb|250px|Glauks un Skilla
**Glauks** () bija jūras dievība sengrieķu mitoloģijā. Viņš esot bijis parasts zvejnieks, kas reiz ievērojis, ka zivis, kuras viļņi izmet krastā, uzkrāj jaunus spēkus un metas atpakaļ jūrā. Viņš pakošļāja dažus stiebriņus piekrastes zāles un uzreiz sajuta vēlmi mesties jūrā, tādējādi kļūdams par dievību.

Saskaņā ar vienu no grieķu mītiem Glauks iemīlējies Skillā un lūdzis tās roku, taču Skilla nav piekritusi. Viņš devies pie burves Kirkes, lai tā iedotu kādu dziru. Taču Kirke ļoti iemīlējās Glaukā. Dziru, ko tā bija iedevusi Glaukam, tas ielēja strautā, kurā peldējās Skilla, taču viņai aplipa apkārt briesmoņi un no tās dienas viņa ir pārvērtusies par Jūras briesmoni ar divpadsmit plēsoņas kājām, sešām galvām un gariem kakliem, ar trim zobu rindām katrā rīklē.

## Ārējās saites
Reliktā metasekvoja

**Reliktā metasekvoja** (*Metasequoia glyptostroboides*) ir vasarzaļš pirmā lieluma skuju koks. Konstatēta ap 800 km2 platībā Ķīnā uz Hubejas un Sičuaņas provinces robežas. Ģinti kā sen izmirušu, terciālā perioda nogulumos 1941. gadā aprakstīja japāņu paleobotāniķis S.Miki, bet jau 1945. gadā šīs ģints vienīgo sugu dabā atrada un 1947. gadā aprakstīja Ķīnas botāniķi Čens un Hu. Vietējie iedzīvotāji izsenis šos kokus ir stādījuši pie tempļiem un saukuši par "ūdens lapegli", bet atšķirībā no lapeglēm rudenī skujas nokrīt kopā ar īsvasām uz kurām tās veidojušās, līdzīgi skujas met floridas purvciprese. Dažās desmitgadēs suga strauji izplatījusies un to kultivē kā apstādījumu koku visā pasaulē. Tā izrādījās ziemcietīga ne tikai Rietumeiropā, bet arī tālāk uz austrumiem, Latvijā kultivē ļoti reti, bargākās ziemās apsalst, bet labi atjaunojas.

## Literatūra
* A. Mauriņš, A. Zvirgzds. Dendroloģija. R:, LU akadēmiskais apgāds, 2006
Floridas purvciprese

**Floridas purvciprese** (*Taxodium distichum*) ir pirmā lieluma koniska auguma skuju koks ar tumši sarkanbrūnu, gareni rievainu un plēkšņainu mizu. Sakņu sistēma spēcīga, virspusēja, lieliem kokiem, sevišķi mitrās augsnēs vai pat ūdenī augot ar dobiem virszemes koniskiem vai pudeļveida izaugumiem - gaisa saknēm, kas kalpo sakņu elpošanai un kā stabilizatori nestabilā substrātā. Tāpat kā reliktajai metasekvojai rudenī skujas nokrīt kopā ar īsvasām uz kurām tās veidojušās. Savvaļā ASV dienvidaustrumu daļā — no Karolīnas un Alabamas līdz Floridai, kur aug upju krastos, mitrājos un pat purvos. Kultivē arī kā apstādījumu koku visā pasaulē, izveidotas arī dekoratīvās formas - 'Peve Minaret', 'Cascade Falls' u.c. Salaspils Nacionālā Botāniskā dārza dendrārijā var aplūkot Latvijā lielāko Floridas purvcipresi. Latvijā nelabvēlīgās ziemās var apsalt.

## Literatūra
* A. Mauriņš, A. Zvirgzds. Dendroloģija. R:, LU akadēmiskais apgāds, 2006
Santakvina

**Santakvina** () ir pilsēta Jūtas štatā, ASV. Santakvinas iedzīvotāju skaits ir 4834 (2000) un platība 6,8 km2. Klimats — kontinentāls, ar karstu vasaru un lielāku nokrišņu daudzumu ziemā (*Dfa* klimata tips pēc Kepena klasifikācijas).
Dolfs Lundgrēns

**Dolfs Lundgrēns** (; dzimis **Hanss Lundgrēns** (*Hans Lundgren*) ) ir zviedru kinoaktieris, režisors, modelis un cīņas mākslas pārstāvis. Viņš kopā ar Silverstu Stalloni, Arnoldu Švarcenegeru, Stīvenu Sigālu un Žanu Klodu van Dammi pieder aktieru paaudzei, kas izveidoja spriedzes filmu varoņa stereotipu.

Lundgrēns guva ievērību 1985. gadā, kad viņš filmējās filmā "Rokijs 4" padomju boksera Ivana Drago lomā. Kopš tā laika Lundgrēns ir filmējies vairāk nekā 80 filmās, lielākā daļa no tām ir asa sižeta filmas.

Lundgrēns ir 196 cm garš un sver 111,5 kilogramus.

## Atsauces

## Ārējās saites

*
Vecpiebalga

**Vecpiebalga** (agrāk arī **Piebalga**) ir ciems Vidzemē, Cēsu novadā, Vecpiebalgas pagasta centrs. Izvietojusies vēsturiskajā Piebalgas novadā starp Alauksta un Ineša ezeriem autoceļu P30 un P33 krustojumā. Attālums līdz Madonai — 37 km, līdz Cēsīm — 49 km, līdz Rīgai — 128 km.
Vecpiebalgā atrodas pagasta administrācija, vidusskola, kultūras nams (celts kā Labdarības biedrības nams 1887. gadā), bibliotēka, aptieka, luterāņu baznīca, A. Austriņa memoriālais muzejs, tūrisma informācijas centrs.

Ģeogrāfiski Vecpiebalga atrodas Vidzemes augstienes centrālajā daļā, Piebalgas paugurainē. Gleznainās Vecpiebalgas apkārtnes ainavas kopš 1987. gada ir iekļautas aizsargājamā dabas teritorijā Vecpiebalgas aizsargājamo ainavu apvidū.

## Vēsture
[thumb|left|250px|Vecpiebalgas skats 18. gadsimtā (no [Johans Kristofs Broce|Broces krājuma)]] 
Veidojusies senā Piebalgas pilskalna tuvumā. Netālu no pilskalna 14. gadsimta sākumā uzcelta Rīgas arhibīskapa Piebalgas pils. Pils pirmoreiz tika sagrauta Livonijas karā 1577. gadā, vēlāk atjaunota, bet jau 18. gadsimtā no pils bija palikušas tikai drupas. Tās atrodas dažus simtus metru uz dienvidiem no Cēsu-Madonas ceļa un baznīcas. Pakalna virsotnē starp Alaukstu un Taunu (apmēram 3 km no pils) izveidojās senākās Vecpiebalgas muižas (Vecmuiža — *Althof*) centrs.

Vecpiebalgas evaņģēliski luteriskās baznīcas ēku neogotikas stilā uzcēla no 1839. līdz 1845. gadam, viens no būvuzņēmējiem bijis Mārcis Sārums. Otrā pasaules kara laikā 1944. gada 20. septembrī Sarkanās armijas uzbrukuma laikā vācu karavīri uzspridzināja baznīcas torni, pēc kara baznīca tika pamesta sagrūšanai. Baznīcu atjaunoja no 1995. līdz 1997. gadam pēc arhitektes Ausmas Skujiņas projekta.

Vecpiebalgas draudzes skolu uzcēla 1860.—1864. gadā, tās ēku daļēji sagrāva soda ekspedīcijas karavīri 1905. gada revolūcijas apspiešanas laikā. Pēc 1920. gada agrārās reformas skolu pārcēla uz nacionalizēto Vecpiebalgas muižas kungu māju un bijušo miertiesneša māju. Skolas ēku atjaunoja 1931.—1940. gadā.

1933. gadā Vecpiebalgai tika piešķirts biezi apdzīvotas vietas (ciema) statuss.

## Iedzīvotāji
### Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSP un OSP datiem.

### Ievērojamas personības
Vecpiebalgā dzimuši vai dzīvojuši:
* Atis Kronvalds  (1837—1875), publicists, valodnieks un pedagogs
* Reinis Kaudzīte (1839—1920), rakstnieks un skolotājs
* Matīss Kaudzīte (1848—1926), rakstnieks un skolotājs
* Fridrihs Rubenis (1902—1945), Latvijas Bruņoto spēku un Latviešu leģiona virsnieks
* Pēteris Avens (1882—1951), latviešu strēlnieku un vēlāk Sarkanās armijas virsnieks
* Kārlis Skalbe (1879—1945), latviešu dzejnieks, prozaiķis un politiķis.

## Atsauces

## Skatīt arī
* Vecpiebalgas pagasts
* Vecpiebalgas novads
Divmāju augi

**Divmāju augi** () ir augi, kuriem putekšņlapas un augļlapas veidojas uz dažādiem īpatņiem. Tādējādi tiek kavēta pašappute, tomēr puse īpatņu šādā gadījumā nedod sēklas.
Kērnsa

**Kērnsa** () ir pilsēta Kvīnslendā, Austrālijā. Nosaukta par godu Viljamam Kērnsam (*William Wellington Cairns*), kādreizējam Kvīnslendas gubernatoram. To sākotnēji izveidoja, lai kalpotu kalnračiem, kuri devās uz Hodžkonsona upes zelta atradnēm. Pilsēta panīka, kad tika atrasts vieglāks ceļš no Portdaglasas. Vēlāk tajā vietā radās svarīgs dzelzceļa mezgls un liela osta cukurniedru, zelta, metālu, minerālu un lauksaimniecības preču eksportam no tuvajiem piekrastes apvidiem un Atertona plato reģiona. Pilsēta strauji aug, 2006. gada tautas skaitīšanā tajā bija 122 731 iedzīvotāji. Lielākais ienākumu avots ir tūrisms, kam seko cukura ražošana.

Sadraudzības līgums starp Rīgu un Kērnsu parakstīts 1990. gadā un tajā paredzētās sadarbības jomas ir vides aizsardzība, izglītība, sports, tūrisms, mūzika un māksla.

## Atsauces

## Ārējās saites
Austra Tievā

**Ludmilla Austra Tievā-Šepšeļēviča** (, dzimusi ) latviešu anarhokomuniste, teroriste.

Dzimusi 1886. gada 20. septembrī Zaļenieku muižas Mazbākuļu māju (tagad Krimūnu pagastā) saimnieka Kristapa un Līzes Tievo (*Teewais* vao *Teewains*) ģimenē.

Kopš 1906. gada iestājās anarhokomunistu organizācijā, tajā pašā gadā notiesāta uz pieciem gadiem un četriem mēnešiem katorgas darbu par bruņotu uzbrukumu. Sodu izcieta Rīgas Centrālcietumā, kā arī no 1907. gada aprīļa beigām kopā ar līdztiesājamo Paulīni Meteri (*Меттер-Вяткина, Паулина Францевна*) Čitas apgabala Nerčinskas katorgas Maļcevas un Akatujas cietumos. Pēc katorgas priekšnieka Metusa pavēles arī pēc 1907. gada tur izpildot miesassodu pērta ar rīkstēm, ko iepriekš politieslodzītajiem parasti nedarīja. Sodu izcietusi kopā ar eserēm Kaplāni, Spiridonovu, Fialku-Račinsku, Škoļņiku un Ismailoviču.
 
thumb|left|Nerčinskas katorgas Maļcevskas sieviešu cietums

Izlaista nometinājumā 1911. gadā. Bēgusi uz Franciju, kur dzīvoja līdz 1917. gadam.

## Atsauces
Klimata klasifikācija

[thumb|350px|[Leslijs Holdridžs|Leslija Holdridža dzīvības zonu klasifikācijas sistēma faktiski ir klimata klasifikācijas sistēma.]]
**Klimata klasifikācijas** sistēma ir kāds noteikts veids, kā grupēt pasaulē sastopamos klimatus. Klimata klasifikācija var būt cieši saistīta ar atbilstošām augu un dzīvnieku ekosistēmām, jo klimats vistiešākajā veidā iespaido ģeogrāfiskās vietas bioloģisko dzīvi. Vispopulārākā klimata klasifikācijas shēma droši vien ir Kepena klimata klasifikācija.

Klimata klasifikācijas sistēmu piemēri:
* Tuksnešainības indekss
* Kepena klimata klasifikācija
* Holdridža dzīvības zonu klasifikācijas sistēma.
Tezē kopiena

thumb|300px|Tezē krusts

**Tezē kopiena** () ir ekumenisks kristiešu mūku ordenis Francijā, Burgundijas reģionā, Tezē ciemā. Tajā darbojas nedaudz vairāk kā 100 katoļu, protestantu un pareizticīgo baznīcām piederoši brāļi. Katru gadu Tezē ciematu apmeklē vairāk nekā 100 000 jauniešu no visas pasaules.

## Vēsture
Tezē kopienas dibinātājs bija Rožē Šics (vēlāk zināms kā brālis Rožē), dzimis 1915. gada 12. maijā Šveicē reformātu mācītāja ģimenē. Rožē studēja literatūru un teoloģiju, tomēr 1940. gadā nolēma pārcelties uz savas mātes dzimteni Franciju. Viņš iegādājās nelielu māju Tezē ciemā, kurš atradās Francijas neokupētajā daļā, taču ļoti tuvu demarkācijas līnijai. Šāda atrašanās vieta ļāva dot pajumti kara bēgļiem, tostarp ebrejiem. Šajā darbā Rožē palīdzēja viņa māsa Ženevjēva. Taču 1942. gada novembrī, kad Rožē uz laiku atradās Šveicē, Gestapo atklāja viņu darbību, tāpēc līdz kara beigām brālis Rožē nodzīvoja Ženēvā. Tezē viņš atgriezās 1944. gadā kopā ar vairākiem sekotājiem. 1949. gada Lieldienās septiņi brāļi pieņēma lēmumu visas dzīves garumā uzņemties celibātu un dzīvot vienkāršībā, klosterim līdzīgā kopienā. Nākamajos gados kopienai pievienojās arvien vairāk jaunu brāļu. 1966. gadā notika pirmā jauniešu tikšanās, kurā piedalījās 1400 jauniešu no 30 valstīm. Kopš tā laika uzņemt jauniešus Tezē, kā arī rīkot Eiropas un starptautiskās tikšanās, ir viens no galvenajiem kopienas brāļu darbiem.

## Eiropas jauniešu tikšanās
250px|thumb|Lūgšanas no tikšanās Briselē 2008. gada nogalē
Kopš 1978. gada katru gadu miju (parasti no 28. decembra līdz 1. janvārim) kādā no lielākajām Eiropas pilsētām kopienas brāļi kopā ar brīvprātīgajiem rīko jauniešu tikšanās. Tikšanās dalībnieki tiek sadalīti pa draudzēm un izmitināti ģimenēs. Rītos viņi apmeklē dievkalpojumu vietējā draudzē, bet pusdienas laikā un vakarā dodas uz centrālo vietu (parasti lielu izstāžu kompleksu). Ik gadu šādās Eiropas jauniešu tikšanās piedalās desmitiem tūkstošu jauniešu no visas pasaules, bet 2002. gadā Francijā — pat vairāk nekā 100 000 dalībnieku.

### Tikšanās vietas
* 1978 — , Parīze
* 1979 — , Barselona
* 1980 — , Roma
* 1981 — , Londona
* 1982 — , Roma
* 1983 — , Parīze
* 1984 — , Ķelne
* 1985 — , Barselona
* 1986 — , Londona
* 1987 — , Roma
* 1988 — , Parīze
* 1989 — , Vroclava
* 1990 —  Čehoslovākija, Prāga
* 1991 — , Budapešta
* 1992 — , Vīne
* 1993 — , Minhene
* 1994 — , Parīze
* 1995 — , Vroclava
* 1996 — , Štutgarte
* 1997 — , Vīne
* 1998 — , Milāna
* 1999 — , Varšava
* 2000 — , Barselona
* 2001 — , Budapešta
* 2002 — , Parīze
* 2003 — , Hamburga
* 2004 — , Lisabona
* 2005 — , Milāna
* 2006 — , Zagreba
* 2007 — , Ženēva
* 2008 — , Brisele
* 2009 — , Poznaņa
* 2010 — , Roterdama
* 2011 — , Berlīne
* 2012 — , Roma
* 2013 — , Strasbūra
* 2014 — , Prāga
* 2015 — , Valensija
* 2016 — , Rīga

## Pasaules jauniešu tikšanās
Kopš 2006. gada notiek arī pasaules jauniešu tikšanās, kuru programma ir līdzīga kā Eiropas.

### Tikšanās vietas
* 2006 — 
* 2007 — 
* 2008 — 
* 2009 — 
* 2010 — 
* 2010 — 
* 2012 — 
* 2012 — 
* 2013 — 
* 2014 — 
* 2016 — 

## Atsauces

## Ārējās saites

* Tezē kopienas oficiālā mājaslapa
Kamerūnas ģerbonis

**Kamerūnas Republikas ģerbonis** ir viens no Kamerūnas valsts simboliem. Ģerbonis sastāv no vairoga valsts karoga krāsās, kura vidū attēlota valsts karte ar virs tās attēlotu taisnības zobenu un sudraba svaru kausiem un zelta zvaigzni. Vairoga turētāji ir divi sakrustoti cirvji. Virs vairoga ir valsts devīze *Paix, Travail, Patrie* (Miers, Darbs, Tēvija); zem vairoga - valsts nosaukums uz zelta lentes franču un angļu valodā.

Tagadējā izskatā Kamerūnas ģerbonis apstiprināts 1986. gadā.

Pirmā valsts emblēma tika apstiprināta uzreiz pēc neatkarības iegūšanas 1960. gada 1. janvārī un tas bija apaļš zīmogģerbonis ar tajā attēlotu sievietes galvu profilā. Jau 1960. gada 31. decembrī tika apstiprināts valsts ģerbonis ar vairogu un sakrustotajiem cirvjiem. Ģerboņa izskats vairākkārt ticis mainīts (1961., 1972., 1975., 1984., 1986. gados).

## Atsauces

## Skatīt arī
* Kamerūnas karogs
Vecumnieki (nozīmju atdalīšana)

**Vecumnieki** var būt:
* Vecumnieki — apdzīvota vieta, Vecumnieku pagasta centrs
* Vecumnieki — dzelzceļa stacija Bauskas novadā
* Vecumnieki — apdzīvota vieta Daudzeses pagastā
* Vecumnieki — apdzīvota vieta Murmastienes pagastā
* Vacumnīku cits nosaukums
Jurģis Kalns

**Jurģis Kalns** (dzimis  Liepājā) ir Latvijas futbola treneris un bijušais futbolists, spēlējis uzbrucēja pozīcijā. Kopš 2025. gada februāra Latvijas futbola Virslīgas kluba FK Auda galvenais treneris.

## Futbolista karjera
Savu karjeru viņš uzsāka FK Liepājas Metalurgs sastāvā, bet viņam nācās konkurēt ar citiem spēcīgiem uzbrucējiem. Liepājas kluba sastāvā divreiz kļuva par Latvijas Virslīgas sudraba medaļu ieguvēju (2003, 2004), divreiz izcīnīja bronzu (2001, 2002). Pēc tam viņš vairākas sezonas aizvadīja FK Jūrmala sastāvā. 2008. gada sezonā spēlēja FK Ventspils sastāvā un kļuva par Latvijas čempionu, tomēr laukumā devās tikai 10 spēlēs un neguva nevienus vārtus. 2009. gada sezonā atkal pārstāvēja Jūrmala-VV klubu un guva 15 vārtus sezonā.

2010. gadā atgriezās Liepājā un aizvadīja vēl četras sezonas FK Liepājas Metalurgs sastāvā. 2010. gadā ar komandu izcīnīja 3. vietu Virslīgā, bet 2011. gadā — 2. vietu. 2014. gada sezonā pārstāvēja FS Metta/LU.

## Trenera karjera
2014. gada decembrī tika apstiprināts par 1. līgas kluba FK Auda galveno treneri. Sākumā vēl turpināja arī futbolista karjeru, būdams spēlējošais treneris. 2016. gada sezonā ieguva 3. vietu 1. līgā. 2018. gada sākumā kļuva par SK Super Nova galveno treneri un aizveda komandu līdz 2. vietai 1. līgā, bet pārspēlēs par iekļūšanu Virslīgā zaudēja FK Metta komandai.

2019. gada janvārī kļuva par FK Tukums 2000 galveno treneri. 2019. gada sezonā uzvarēja 1. līgā un iekļuva Virslīgā. 2020. gada sākumā par komandas galveno treneri tika apstiprināts poļu speciālists Mareks Zubs, bet Jurģis Kalns par viņa asistentu. Virslīgas sākums tika atlikts COVID-19 pandēmijas dēļ, un klubs nolēma neturpināt sadarbību ar Zubu, jūnija sākumā Kalns atgriezās galvenā trenera amatā.

2021. gada sezonas laikā kļuvis par *[[Valmiera FC]]* trenera asistentu. 2022. gada februārī, pēc Tamaza Pertijas aiziešanas no Valmieras galvenā trenera amata, Kalns tika apstiprināts par Valmieras jauno galveno treneri. 2022. gada Virslīgas sezonā kā Valmieras galvenais treneris kļuva par Virslīgas čempionu. 2024. gada jūnijā līgums ar Kalnu tika pārtraukts, jo J.&nbsp;Kalns kļuva par Kambodžas futbola Premjerlīgas kluba Visakha FC galveno treneri. Sezonas laikā, 2025. gada februārī, klubu pameta, lai kļūtu par Latvijas futbola Virslīgas kluba FK Auda galveno treneri, atgriežoties klubā, kur sāka trenera karjeru.

## Atsauces

## Ārējās saites
Kamerūnas karogs

**Kamerūnas karogs** ir viens no Kamerūnas valsts simboliem. Karogā izmantotas panafrikāniskās krāsas (zaļa, sarkana, dzeltena; Kamerūna bija otrā valsts pēc Ganas, kas savā karogā izmantoja šo krāsu salikumu), kas sakārtotas pēc Francijas Republikas karoga parauga.

Karoga vidējā sarkanā josla simbolizē vienotību: sarkanā ir vienotības krāsa un zelta zvaigzni vidū sauc par "vienotības zvaigzni" (*the star of unity*). Dzeltenā krāsa simbolizē sauli un savannu valsts ziemeļos, zaļā krāsa simbolizē valsts dienvidu bagātīgo augu valsti.

Pirmais Kamerūnas karogs tika izveidots un apstiprināts 1957. gada 26. oktobrī. 1960. gadā pēc neatkarības iegūšanas to apstiprināja par valsts karogu. 1961. gadā, pēc bijušo franču un britu teritoriju apvienošanas vienā valstī, karoga zaļajā laukā tika novietotas divas zelta zvaigznes. Pēc Kamerūnas pasludināšanas par unitāru valsti 1975. gadā karogs tika mainīts vēlreiz, divas zvaigznes aizvietojot ar vienu karoga centrā.

## Atsauces

## Skatīt arī
right|thumbnail|195px|Kamerūnas karogs 1957. - 1961. g.
* Kamerūnas ģerbonis
Ô Cameroun, Berceau de nos Ancêtres

**Ô Cameroun, Berceau de nos Ancêtres** (tulkojumā no franču valodas: "O Kamerūna, mūsu senču šūpulis"), saukta arī par **Chant de Ralliement** ("Manifestācijas dziesma") ir Kamerūnas valsts himna. Neoficiāli tiek lietota kopš 1948. gada, oficiāli apstiprināta 1957. gadā. Mūziku komponējis Renē Džams Afame (*René Djam Afame*), kurš kopā ar Minkio Bambu (*Samuel Minkio Bamba*) un Moisi Ņati Nkoo (*Moïse Nyatte Nko'o*) bija arī dzejas autors. Himnas teksts ticis mainīts 1978. gadā.

## Teksts franču valodā

## Teksts angļu valodā

## Ārējās saites
* Oficiālā vietne (ar skaņas failu)
* National anthem: Mp3 download, lyrics with the English translation
Kandavas pilskalns

**Kandavas pilskalns**, arī **Kuršu pilskalns** un **Baznīckalns**, atrodas Kurzemē, Kandavas pilsētas robežās.

## Pārskats
Nocietinājums izveidots Abavas senlejas kraujā. Visas pilskalna nogāzes ir ļoti stāvas. Kalna ziemeļu pusē izveidots 36 m garš valnis, gar kura austrumu galu joprojām saskatāma senā uzejas vieta. Kalna augstums — 10 m. Kalna plakuma izmēri 40 x 26 m. Plakums ticis arts līdz pat 20. gadsimta 20. gadiem. Kultūrslāņa biezums sasniedz metru, un apdzīvotība attiecināma uz vēlo dzelzs laikmetu. Tiek uzskatīts, ka Kandavas pilskalns, par spīti nelielajiem izmēriem, varētu būt bijis visai ievērojams senās kuršu Vanemas zemes centrs.

Pats senākais Kandavas pilskalna zīmējums un plāns bijis publicēts 1842. gadā F. Krauzes darbā "Neckrolivonica jeb Vidzemes, Igaunijas un Kurzemes senlietas līdz kristīgās reliģijas ieviešanai". 1869. gadā pilskalnu uzmērīja vācu zinātnieks Augusts Bīlenšteins, bet 1922. gadā savas Kurzemes pilskalnu apzināšanas ekspedīcijas laikā pilskalnu pētījis un uzmērījis Ernests Brastiņš.

## Attēlu galerija

Attēls:Kandavas pilskalns 1999-06-06.jpg
Attēls:Kandava 2013 - panoramio (2).jpg
Attēls:Kandava 2013 - panoramio.jpg
Attēls:Kandavas pilskalns 2.jpg
Attēls:Kandavas pilskalns1.jpg|alt=|Kandavas pilskalna aerofoto
Attēls:Kandavas pilskalns3.jpg|alt=|Kandavas pilskalna aerofoto
Attēls:Kandavas pilskalns5.jpg|alt=|Kandavas pilskalna aerofoto
Attēls:Kandavas pilskalns6.jpg|alt=|Kandavas pilskalna aerofoto
Attēls:Kandavas pilskalns7.jpg|alt=|Pilskalna 3D modelis


## Atsauces

## Ārējās saites

* enciklopedija.lv
* Kuršu/ Senču pilskalns
* Kandavas pilskalns
ISO 4217

**ISO 4217** ir starptautisks standarts, kas ar trīs burtu kodu palīdzību apraksta naudas vienības. Standartu noteikusi Starptautiskā standartizācijas organizācija un tas ir saistošs banku biznesā visā pasaulē. Šim standartam ir piešķirts arī Latvijas nacionālā standarta statuss.

## Aktīvie kodi
Tālāk ir aktīvais oficiālo ISO 4217 kodu un naudas vienību saraksts.

## Atsauces

## Ārējās saites
* ISO 4217 oficiālais saraksts  
* ISO 4217 Uzturēšanas aģentūra
SK Blāzma 2009. gada sezonā

**2009. gada [[Latvijas futbola Virslīga 2009|sezona]]** bija trešā Rēzeknes futbola komandas sezona zem SK Blāzma nosaukuma un otrā pēc kārtas sezona LMT Virslīgā.

## Komandas sastāvs
*Uz 2009. gada 17. augustu:*

## Transfēri
### 2008./2009. gadu starpsezonā
;Pievienojušies klubam

;Pametuši klubu

### 2009. gada vasarā
;Pievienojušies klubam

;Pametuši klubu

## Statistika

## Atsauces
Ēriks Pelcis

**Ēriks Pelcis** (dzimis ) ir Latvijas futbolists, uzbrucējs. Karjeras laikā spēlējis Latvijas, Lietuvas, Dienvidkorejas un Krievijas klubos.

Karjeras pēdējo posmu aizvadījis FK Jelgava sastāvā.

Latvijas izlasē Pelcis debitēja  pārbaudes spēlē pret Lietuvu, jau pirmajā spēlē izceļoties ar vārtu guvumu. Pelcis guva pa vieniem vārtiem arī divās nākamajās spēlēs Latvijas izlasē pret Lietuvu un Somiju. Viņš izgāja laukumā uz maiņu arī tajā pašā gadā notikušajā 2002. gada Pasaules kausa kvalifikācijas turnīra spēlē pret Beļģiju. Savu pēdējo spēli Latvijas izlasē Pelcis aizvadīja 2002. gadā pārbaudes spēlē ar Baltkrievijas izlasi. Kopā Ēriks Pelcis Latvijas izlasē ir piedalījies 5 spēlēs, kurās guvis 3 vārtus.

## Sasniegumi
* Latvijas kausa ieguvējs — 2010
* Latvijas futbola 1. līgas čempions — (2009.)

## Atsauces

## Ārējās saites
Mantijas mezosfēra

**Mantijas mezosfēra** ir zem astenosfēras esošais slānis, kurā ieži ir daudz blīvākā stāvoklī. Pieņemts uzskatīt, ka tā sastāv no silikātiem, dzelzs un magnija oksīdiem. Augstā spiediena ietekmē no dzelzs, silīcija, magnija un skābekļa atomiem veidojas daudz blīvākas struktūras kristāli. Mezosfērā krasi pieaug garenviļņu ātrums.
Duala

**Duala** () ir lielākā pilsēta Kamerūnā un Kamerūnas Piekrastes reģiona galvaspilsēta. Tajā atrodas lielākā Kamerūnas osta un Dualas starptautiskā lidosta. Pilsēta ir galvenais komerciālais centrs valstī. Tajā tiek apstrādāta lielākā daļa valsts eksporta, kā nafta, kakao un kafijas pupiņas, kokmateriāli, metāls un augļi.

Duala ir visa CEMAC reģiona (11 valstis) bagātākā pilsēta.

## Ārējās saites

* Bonaberi.com
* Douala dans CamerPAGES
* Google Earth attēls
* Dualas galerijas
* Ostas informācija
Pols Bija

**Pols Bija** (dzimis ) ir kamerūniešu politiķis, pašreizējais Kamerūnas prezidents, kas amatā stājās 1982. gada 6. novembrī. Kļuva par prezidentu pēc Ahmadu Ahidžo atkāpšanās no amata. Pirms kļūšanas par prezidentu bijis Kamerūnas premjerministrs no 1975. gada 30. jūnija līdz 1982. gada 6. novembrim.

P. Bija sāka virzīt valsti demokrātijas virzienā, taču 1984. gadā pēc neveiksmīga valsts apvērsuma mēģinājuma viņš pārņēma sava priekšteča vadības stilu. 1990. gadā Bija atjaunoja daudzpartiju sistēmu un  1992. gadā uzvarēja pirmajās daudzpartiju vēlēšanās ar 40% balsu. Viņš tika atkārtoti ievēlēts 1997., 2004., un 2011. gada vēlēšanās. Bija gatavojās kandidēt 2018. gada vēlēšanās.
 
Bija ir otrais ilgāk valdošais Āfrikas līderis aiz Ekvatoriālās Gvinejas prezidenta Teodoro Objanga Ngemas Mbasogo, kurš stājās amatā 3 gadus pirms viņa. Viņš ir valsts prezidents vairāk nekā 40 gadus. Uzvarot 2018. gada vēlēšanās, viņš uzsāka 7 termiņu prezidenta amatā. Bija uztur draudzīgas attiecības ar Franciju, kuras kolonija bija Kamerūna.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Cameroon at World Statesmen
Kamerūnas prezidentu uzskaitījums

Šajā uzskatījumā apkopti **[[Kamerūna]]s prezidenti** kopš 1960. gada, kad tā ieguva neatkarību no Francijas. 

Prezidentam pieder ļoti plašas izpildvaras funkcijas - viņš, nekonsultējoties ar parlamentu, var iecelt un atlaist valdību, tiesnešus, ģenerāļus, reģionu vadītājus, valsts uzņēmumu vadītājus un citas amatpersonas, regulēt valsts budžetu, izdot veto un izsludināt ārkārtas stāvokļus.

## Uzskaitījums
### Kamerūnas Republika (1960 — 1961)

### Kamerūnas Federālā Republika (1961 — 1972)

### Apvienotā Kamerūnas Republika (1972 — 1984)

### Kamerūnas Republika (1984 — mūsdienas)
Centrālāfrikas CFA franks

200 px|thumb|right|Centrālāfrikas CFA franka monētas

**Centrālāfrikas CFA franks** ir naudas vienība, kuru izmanto Kamerūna, Centrālāfrikas Republika, Čada, Kongo Republika, Ekvatoriālā Gvineja un Gabona. To emitē Centrālāfrikas valstu banka, kas atrodas Kamerūnas galvaspilsētā Jaundē. CFA franks bija naudas vienība, kuru 1945. gadā ieviesa Francija savās kolonijās Āfrikā. Rietumāfrikā tiek lietots Rietumāfrikas CFA franks, kuram ir tāda pati vērtība kā Centrālāfrikas CFA frankam. Centrālāfrikas CFA franka kurss ir fiksēts attiecībā pret eiro.
Rietumāfrikas laiks

340px|thumbnail|right|Laika joslas Āfrikā. Rietumāfrikas laiku ievērojošās valstis iekrāsotas zilas
**Rietumāfrikas laiks** ir laika josla ko izmanto daļā rietumu un centrālās Āfrikas valstu. Šī laika josla ir stundu priekšā Universālajam koordinētajam laikam (UTC +1). Jāatzīmē, ka par spīti nosaukumam, lielākā daļa Rietumāfrikas valstu atrodas citā laika joslā un izmanto Griničas laiku. Tā kā pie ekvatora dienakts garums gada laikā ir salīdzinoši nemainīgs, vasaras laiku.

Rietumāfrikas laiku izmanto sekojošas valstis:
* 
* 
* 
* 
* 
* 
*  (tikai valsts rietumi)
* 
* 
* 
* 
* 
* 
*
Alfreds Amtmanis-Briedītis

**Alfreds Amtmanis-Briedītis**, īstajā vārdā **Alfreds Amtmanis** (dzimis , Vallē, miris , Rīgā, apbedīts Meža kapos) bija latviešu teātra aktieris, režisors un skatuves mākslas pedagogs.

## Dzīvesgājums
thumb|250px|Liepājas Latviešu teātra aktieri (1907). No kreisās: Eduards Kaupiņš, Arveds Bergmanis, Alfreds Amtmanis-Briedītis, Adams Šlanks.
Bērnību pavadīja Valles pagasta "Zvanītāju Bukās", tēvs bija Valles luterāņu baznīcas zvaniķis. Vecākais brālis Teodors Amtmanis (1883–1938) arī vēlāk kļuva par aktieri un režisoru.

1903. gadā pirmoreiz kā aktieris uzstājās Rīgas Jaunajā latviešu teātrī, kur aktieris Viļums Vēveris izdomāja viņa pseidonīmu "Briedītis". Vēlāk darbojās Apollo teātrī un Liepājas latviešu teātrī. No 1909. līdz 1912. gadam mācījās Jēkaba Dubura Latvju dramatiskajos kursos.

Pirmā pasaules kara laikā vadīja Pēterpils Latviešu teātri. LSPR laikā, kad tika nodibināts Strādnieku teātris, Alfreds Amtmanis-Briedītis bija režisors tā pirmajam iestudējumam (Leona Paegles luga "Augšāmcelšanās"). Vēlāk Alfreds Amtmanis-Briedītis kļuva par vienu no redzamākajiem Latvijas Nacionālā teātra aktieriem un režisoriem (izņemot periodu no 1921. līdz 1924. gadam, kad viņš darbojās Dailes teātrī). 1928. gada 14. novembrī tika apbalvots ar Triju Zvaigžņu ordeņa 4. šķiru. No 1926. līdz 1939. gadam bija precējies ar aktrisi Antu Klinti, pēc tam ar aktrisi Valiju Amtmani (dzimušu Eglīti) (1904–1996).

Pēc Otrā pasaules kara Amtmanis-Briedītis turpināja darboties šajā teātrī (kas tika pārdēvēts par LPSR Valsts Drāmas teātri), un no 1944. līdz 1966. gadam bija tā galvenais režisors.

## Apbalvojumi
Trīs reizes apbalvots ar Staļina prēmiju — 1948., 1950. un 1951. gadā.

## Piemiņa
Nodibināta Alfreda Amtmaņa-Briedīša prēmija, ko piešķir Nacionālā teātra aktieriem vai režisoriem par latviešu oriģināldramaturģijas iestudējumiem.

Brāļu Amtmaņu dzimtajās mājās "Zvanītāju Bukās" Vallē ir izveidots muzejs. To atklāja 1985. gadā no jauna uzbūvētā guļbūves ēkā. Ekspozīcija stāsta par A. Amtmaņa-Briedīša un T. Amtmaņa devumu latviešu teātra attīstībā, kā arī iepazīstina ar Valles vēsturi un kultūras tradīcijām.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Alfreds Amtmanis-Briedītis. Biogrāfija Latvijas Nacionālais teātris
* Amtmanis-Briedītis Alfrēds Letonika.lv
* Alfreds Amtmanis-Briedītis filmas.lv
Kamerūnas premjerministri

**Kamerūnas premjerministrs** ir Kamerūnas valdības vadītājs. Tomēr premjerministra pilnvaras ir nelielas un plašākās izpildvaras funkcijas ir prezidentam, kurš var atlaist premjerministru.

## Apvienotās Kamerūnas premjerministri

## Ārējās saites
* Official Website
.cm

**.cm** ir Kamerūnas augšējā līmeņa domēns. To pārvalda Netcom.cm, kas atrodas Kamerūnas galvaspilsētā Jaundē.

Pieejamie otrā līmeņa domēni:
* **.co.cm** - komerciālām struktūrām
* **.com.cm** - komerciālām struktūrām
* **.net.cm** - interneta pakalpojumu sniedzējiem
Freedom House

thumb|right|150px
***Freedom House*** () ir 1941. gadā izveidota starptautiska, nevalstiska organizācija, kuras mītne atrodas Vašingtonā. Tā nodarbojās ar pētījumu veikšanu par politisko un pilsonisko tiesību, cilvēktiesību ievērošanu dažādās valstīs. Ar šo pētniecisko darbu organizācija nodarbojas kopš 1978. gada. Savus pētījumus lielākoties balsta uz ekspertu aptaujām, kuras veic atbilstoši speciāli izstrādātai metodoloģijai.

Organizācijas dibinātāji bija Vendels Vilkijs () un Eleanora Rūzvelta. Apmēram 66% no organizācijas budžeta sastāda ASV dotācijas, tomēr savus līdzekļus iegūst arī no citiem avotiem, piemēram, dažādiem labdarības fondiem. Par to, ka organizācijas tiek dotēta no ASV budžeta *Freedom House* ir bijusi vairākkārt kritizēta.

## Atsauces

## Ārējās saites
* ''Freedom House'' mājslapa
IRR

**IRR** var būt:
* Irānas riāls, Irānas naudas vienības starptautisks apzīmējums
* *Internal rate of return*, iekšējās atdeves koeficienta saīsinājums angliski
Garva

**Garva** (, , 𞤺𞤢𞤪𞤱𞤢) ir Kamerūnas Ziemeļu reģiona administratīvais centrs, atrodas Benues upes krastos. Pilsētā ir svarīga upes osta, ceturtā lielākā valstī. Pilsētu dibinājis fulu emīrs Modibo Adama 19. gadsimta pirmajā pusē.

## Atsauces

## Ārējās saites
Upmala

**Upmala** var būt:
* Upmala — apdzīvota vieta Balvu novada Vecumu pagastā;
* Upmaļu cits nosaukums;
* Vecvārkavas cits nosaukums
* Upmalas pagasts Preiļu novadā

## Skatīt arī
* Upmalas
* Upmale
* Upmaļi
Riāls

**Riāls** var būt:

* Irānas riāls
* Jemenas riāls
* Kataras riāls
* Omānas riāls
* Saūda riāls