open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Čaunas līcis

**Čaunas līcis** () ir Austrumsibīrijas jūras līcis tās dienvidaustrumu piekrastē, vistālāk uz dienvidiem izvirzītā jūras daļa. Administratīvi ietilpst Krievijas Čukotkas autonomā apvidus Čaunas rajonā. Ziemeļrietumos līci norobežo Kitikas pussala un Ajonas sala, ziemeļaustrumos — Šelagu rags. Ar jūru līci savieno 30 km platais Sredņijas šaurums ziemeļos un 2—10 km platais un seklais Mazais Čaunas šaurums ziemeļrietumos. Rietumu krasts zems, austrumu — stāvāks. Līcī ietek vairākas nelielas upes, tajā skaitā Čauna, kas devusi līcim nosaukumu. Līča austrumu un dienvidu piekrastē kopš 1974. gada izveidots Čaunas līča dabas liegums migrējošo ūdensputnu aizsardzībai.

Krasti mazapdzīvoti, ziemeļaustrumu piekrastē atrodas nozīmīga jūras osta Peveka un pamestais Valkumejas kalnraču ciemats, dienvidos Čaunas grīvā — Ritkuču ciems un Ustjčaunas polārstacija.

## Atsauces
Ghelamco arēna

**Ghelamco arēna** () ir daudzfunkcionāls futbola stadions Beļģijas Austrumflandrijas provinces centrā Gentē. Stadions uzcelts 2015. gadā un ir pirmais no jauna uzbūvētais stadions Beļģijā kopš 1974. gada. Tajā savas mājas spēles aizvada *[[KAA Gent]]* futbolkomanda.

## Ārējās saites

* Stadiona profils ''stadiumguide.com''
* Stadiona profils ''stadiumdb.com''
Daknamas stadions

**Daknamas stadions** () ir 1956. gadā celts futbola stadions Beļģijas Austrumflandrijas provinces Lokerenas pašvaldībā uz ziemeļaustrumiem no Gentes. Līdz bankrotam 2020. gadā tajā savas mājas spēles aizvadīja *[[K.S.C. Lokeren Oost-Vlaanderen]]* futbolkomanda. Stadions vairākkārt pārbūvēts.

## Ārējās saites

* Stadiona profils ''stadiumguide.com''
* Stadiona profils ''stadiumdb.com''
Gerārdsbergenas siena

**Gerārdsbergenas siena** () ir stāvs, šaurs, bruģēts ceļš Beļģijas Austrumflandrijas provinces Gerārdsbergenas pilsētā. Ceļš ir 1075 metrus garš, sākas pie Denderas upes 18 metrus v.j.l. un beidzas pakalna virsotnē 110 metri v.j.l. Gerārdsbergenas siena bieži ir iekļauta bruģa klasikas "Flandrijas tūre" sastāvā. 

## Galerija

2164CancellaraChavanel_rvv2011.jpg
Geraardsbergen_-_Muur_1.jpg
Muurgeraardsbergenrvvvrouwen.jpg


## Ārējās saites
Čauna

**Čauna** (), arī **Čāna** () ir upe Krievijas Federācijas ziemeļaustrumos, plūst pa Čukotkas autonomā apvidus teritoriju. Nosaukums cēlies no evenu valodas *чаан* — ‘tālā’. Līdz 18. gadsimta vidum saukta kazaku dotajā vārdā par **Koviču** (*Ковыча*).

Sākas Akadēmiķa Obručeva kalnos Anadiras plakankalnē kā **Mazā Čauna**, plūst ziemeļu virzienā pa Anadiras un Čaunas rajonu teritoriju. Augštecē tipiska kalnu upe ar izteiktu ieleju. Noplūstot Čaunas zemienē kļūst par tipisku līdzenumu upi ar meandrām un nepastāvīgām attekām. Kopējais garums 205 km. Ietek Austrumsibīrijas jūrā pa vairākām attekām. Lielākās pietekas ir Paļavāma (labā, 416 km gara, divreiz garāka par pašu Čaunu) un Ugatkina (kreisā, 184 km gara). Pārsvarā sniega barošanas režīms. Upes lejtecē Čaunas līča ornitoloģiskais liegums.

Upes krasti mazapdzīvoti, vienīgā pastāvīgā apdzīvotā vieta ir Ritkuču ciems upes grīvā, tam līdzās kopš 1944. gada darbojas Ustjčaunas meteostacija. Upes grīvā esošajā Ajopečanas salā no 1970. līdz 1995. gadam darbojās Čaunas helmintoloģiskais stacionārs, kopš 2011. gada — ornitoloģiskā pētniecības stacija.

## Atsauces
Loids Ostins

**Loids Džeimss Ostins III** (; dzimis ) ir bijušais ASV Armijas četrzvaigžņu ģenerālis, kurš kopš 2021. gada 22. janvāra ir 28. ASV aizsardzības sekretārs. Viņš ir pirmais afroamerikānis ASV vēsturē, kurš atrodas šajā amatā.

Ostins ir komandējis kaujas spēkus Irākā un Afganistānā un saņēmis Sudraba zvaigzni, valsts trešo augstāko apbalvojumu par varonību, kā arī piecas Aizsardzības izcilības dienesta medaļas.

## Dzīvesgājums
Loids Ostins dzimis 1953. gada 8. augustā Mobilā, Alabamā, bet uzaudzis Tomasvilā, Džordžijas štatā.

1975. gadā viņš absolvēja ASV Militāro akadēmiju (*West Point*), iegūstot bakalaura grādu .

Turpinot izglītību, ieguva maģistra grādu konsultāciju izglītībā (*Auburn University*, 1986) un MBA vadībā (*Webster University*, 1989).

Papildus apguva galvenās militārās mācības: Infanterijas virsnieku kursus, Armijas vadības un štāba koledžu, kā arī ASV Kara akadēmiju (*Army War College*).

## Militārā karjera
Ostins sāka dienestu 1975. gadā kā infanterijas otrais leitnants. Viņa karjera aptvēra komandējošos un štāba amatus ASV un ārzemēs, tostarp:

* bataljonu un brigāžu vadību,
* 10. kalnu divīzijas un *Combined Joint Task Force*-180 komandēšanu Afganistānā,
* Centrālkomandas (CENTCOM) štāba vadītāja un vēlāk komandiera amatus.

No 2013. līdz 2016. gadam viņš bija CENTCOM komandieris, uzraugot ASV militārās operācijas Tuvajos Austrumos.

Ostins kļuva par pirmo afroamerikāni, kas komandēja divīziju, korpusu un kaujas grupu kaujas apstākļos.

Par dienestu Irākā 2003. gadā viņš tika apbalvots ar Sudraba Zvaigzni (*Silver Star*).

No armijas atvaļinājās 2016. gada aprīlī.

## Civildienests un Aizsardzības ministrs
Pēc militārās karjeras Ostins darbojās kā valžu padomes loceklis vairākos uzņēmumos, tostarp *Raytheon Technologies*, *Nucor* un *Tenet Healthcare*.

2020. gada decembrī viņu nominēja par ASV aizsardzības ministru. Kongress piešķīra īpašu atbrīvojumu no likumā noteiktā 7 gadu pārejas perioda pēc militārās karjeras. Viņš tika apstiprināts un stājās amatā 2021. gada 22. janvārī, kļūstot par 28. ASV aizsardzības ministru un pirmo afroamerikāni šajā amatā. 

Amatā atradās līdz 2025. gada 20. janvārim.

## Atsauces

## Ārējās saites
Gjon's Tears

**Džons Muharremajs** (; dzimis  Bro), plašāk pazīstams ar pseidonīmu ***Gjon's Tears***, ir šveiciešu—albāņu dziedātājs un dziesmu autors. Pārstāvot Šveici, viņš piedalījās 2021. gada Eirovīzijas dziesmu konkursā Roterdamā, Nīderlandē ar dziesmu *[[Tout l’Univers]]*. Finālā viņš ieguva 3. vietu, kas bija labākais Šveices rezultāts kopš 1993. gada konkursa.

## Biogrāfija
Dzimis  Bro pilsētā, Fribūras kantonā, Šveicē ar albāņu tēvu no Kosovas un māti no Tirānas. 2011. gadā 12 gadu vecumā Džons piedalījās talantu šovā  *Albanians Got Talent*, kur finālā viņš ieguva 3. vietu. Pēc gada viņš piedalījās šovā *Die grössten Schweizer Talente*, kur tika izslēgts pusfinālā. 2019. gadā viņš piedalījās Francijas *[[The Voice]]* versijā, iekļūstot pusfinālā ar dziedātāja Mika veidoto komandu.

 Šveices pārraidītājs *SRG SSR* paziņoja, ka Džons, pārstāvot Šveici, piedalīsies 2020. gada Eirovīzijas dziesmu konkursā Roterdamā, Nīderlandē ar dziesmu *[[Répondez-moi]]*. Tomēr  konkurss tika atcelts COVID-19 pandēmijas dēļ.   *SRG SSR* apstiprināja to, ka Džons varēs piedalīties, pārstāvot Šveici, arī 2021. gada Eirovīzijas dziesmu konkursā.  tika izlaista dziesma *[[Tout l’univers]]*, ar kuru viņš piedalījās konkursā. Tāpat kā iepriekšējā gada dziesma, tā kļuva par vienu no favorītiem, lai uzvarētu konkursā. Pusfinālā viņš ieguva 1. vietu ar 291 punktu, kas ļāva kvalificēties finālam, kurā viņš uzvarēja žūrijas balsojumā un kopvērtējumā ieguva 3. vietu ar 432 punktiem aiz Francijas un konkursa uzvarētājiem Itālijas.

## Atsauces

## Ārējās saites

* ''Gjon's Tears'' profils ''Eurovision.tv'' lapā
* 
*
Džo Baidena kabinets

Šajā rakstā apkopoti **[[Džo Baidens|Džo Baidena]] [[ASV kabinets|kabineta]] locekļi**. Džo Baidens ASV prezidenta pienākumus sāka pildīt . Džo Baidens par ASV prezidentu tika ievēlēts  ASV prezidenta vēlēšanās. Viņš ir Demokrātiskās partijas pārstāvis.

## Kabineta sastāvs

### Prezidents un viceprezidents

### Departamentu vadītāji

### Kabineta līmeņa amatpersonas

## Skatīt arī
* Džo Baidena inaugurācija
Kopenbergs

**Kopenbergs** () ir 77 metrus augsts paugurs Beļģijas Austrumflandrijas provincē, uz dienvidiem no Audenārdes pilsētas. Uz pakalna virsotni ved šaurs, stāvs (dažās vietās 22%), bruģēts ceļš. Kopenberga kāpums bieži ir iekļauts bruģa klasikas "Flandrijas tūre" sastāvā un pirmoreiz tas notika 1976. gadā. 

## Galerija

Roger_de_Vlaeminck.jpg
Koppenberg5063.jpg
Koppenberg_hill_2.jpg


## Ārējās saites
Paterbergs

**Paterbergs** () ir 80 metrus augsts paugurs Beļģijas Austrumflandrijas provincē, uz dienvidrietumiem no Audenārdes pilsētas. Uz pakalna virsotni ved šaurs, stāvs, bruģēts ceļš. Paterberga kāpums bieži ir iekļauts bruģa klasikas "Flandrijas tūre" sastāvā. Līdz 1986. gadam ceļš bija bez klājuma, līdz kāds vietējais zemnieks to nobruģēja, lai piesaistītu Flandrijas tūres organizētājus. Kopš tā laika Paterberga kāpums kļuva par vienu no Flandrijas tūres pazīstamākajiem posmiem un 1993. gadā tam piešķīra pieminekļa statusu.

## Galerija

Paterberg_-_Zulzeke_-_Kluisbergen_-_België.jpg
Paterberg_-_Kluisbergen_-_België.jpg
Paterberg_-_15_10_2011_-_Belgium.jpg


## Ārējās saites
Dūlas atomelektrostacija

**Dūlas atomelektrostacija** () ir franču uzņēmumam *[[Engie]]* piederoša atomelektrostacija Beļģijas ziemeļos, Austrumflandrijas provincē, Šeldas upes kreisajā krastā, lejpus Antverpenes. 

Atomstacija uzcelta 1975. gadā. Mūsdienās darbojas četri ūdens-ūdens tipa kodolreaktori, divi no kuriem iedarbināti 1975. gadā, trešais — 1982. gadā, bet ceturtais — 1985. gadā. Elektrostacijas jauda ir 2919 MW. Atomelektrostacija uzcelta blīvi apdzīvotā Eiropas reģionā — 75 kilometru rādiusā ap to dzīvo apmēram 9 miljoni cilvēku.

## Ārējās saites
1A. trolejbusu maršruts (Rīga)

**1A. trolejbusu maršruts** bija Rīgas sabiedriskā transporta pagaidu trolejbusu maršruts, kas no 2021. gada 15. marta līdz 31. jūlijam maršruts pilnībā aizstāja 1. autobusu maršrutu un kursēja no Abrenes ielas Rīgas centrā līdz sociālās aprūpes centram "Ezerkrasti" (galapunkta nosaukums „Berģuciems"), Vidzemes priekšpilsētas Berģu apkaimē. Posmu no centra līdz Šmerlim trolejbusi veica, pieslēdzoties kontakttīklam, pārējo maršruta daļu — ar dīzeļģeneratoru.

Maršruta kopējais garums sasniedza 33 km. Virziena **Abrenes iela**—Berģuciems kopējais garums bija 16 km, bet virziena Berģuciems—**Abrenes iela** kopējais garums bija 17 km.

Darbdienās pa 1A. trolejbusu maršrutu kursēja 7 trolejbusi, kuri pavisam veica 90 reisus, bet brīvdienās — 3 trolejbusi, kuri pavisam veica 53 reisus. Pasažieru pārvadājumus 1A. trolejbusa maršrutā veica RP SIA "Rīgas satiksme" 2. trolejbusu parks. Tajā kursēja 18 metrus garie Škoda 27Tr Solaris un Solaris Trollino 18,75 H2 trolejbusi.

## Maršruts
* Virzienā **Abrenes iela** — **Berģuciems** trolejbusi kursēja šādās ielās: Abrenes iela, Dzirnavu iela, Satekles iela, Merķeļa iela, Brīvības bulvāris, Brīvības iela, Brīvības gatve un Berģu iela.
* Virzienā **Berģuciems** —**Abrenes iela** trolejbusi kursēja šādās ielās: Berģu iela, Brīvības gatve, Brīvības iela, Brīvības bulvāris, Raiņa bulvāris, Marijas iela, Satekles iela, Dzirnavu iela un Abrenes iela.

## Pieturvietas
1A. trolejbusu maršrutā bija 61 pietura, virzienā Abrenes iela—Berģuciems bija 31 pieturas, bet virzienā Berģuciems—Abrenes iela bija 30 pieturas.

## Skatīt arī

* Trolejbusu satiksme Rīgā
* Sabiedriskais transports Rīgā
* Rīgas satiksme

## Ārējās saites

* Rīgas satiksmes mājaslapa

## Atsauces
Ritkuči

**Ritkuči** () vai **Iritkučina** ( — ‘šaujamrīks’) ir ciems Krievijas ziemeļaustrumos, Čukotkas autonomā apvidus Čaunas rajonā. Izvietojies Čaunas upes grīvā Čaunas-Paļavāmas attekas krastā 3 m no Čaunas līča krasta.

Apdzīvotā vieta dibināta 1934. gadā Čaunas upes lejtecē kā kultūrbāze, 1950. gados pārcelta uz tagadējo vietu. Ciemā ir vidusskola, sporta zāle, mākslas skola, bērnudārzs, slimnīca, sakaru nodaļa, etnogrāfiskais muzejs, bibliotēka, kultūras nams, veikals. Galvenā iedzīvotāju nodarbošanās ir lopkopība, ciemā atrodas kautuve.

Ciema ziemeļu malā kopš 1944. gada darbojas Ustjčaunas meteostacija. Ajopečanas salā 15 km no ciema no 1970. līdz 1995. gadam darbojās Čaunas helmintoloģiskais stacionārs, kopš 2011. gada — ornitoloģiskā pētniecības stacija.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Новая газета. «Обменяли на стекляшки» Почему чукотская деревня пожаловалась в ООН и при чем здесь Роман Абрамович
Tramvaju satiksme Gentē

**Gentes tramvajs** () ir viens no Beļģijas pilsētas Gentes sabiedriskā transporta veidiem. Pārvadājumus ar tramvajiem kopš 1991. gada veic Flandrijas valdības uzņēmums *[[De Lijn]]*. Gentes tramvaja sliežu platums ir 1000 mm ar 600 V līdzstrāvas tīkla spriegumu. 2021. gada sākumā bija 3 tramvaja līnijas.

Pirmais zirgu tramvajs Gentē tika atklāts 1874. gadā. No 1904. gada līnijas elektrificēja un pārbūvēja no 1435 mm platuma uz 1000 mm. No 1999. līdz 2008. gadam notika jauno *[[Siemens Mobility]]* tramvaju ieviešana, bet kopš 2012. gada - *[[Bombardier]]* tramvaju ieviešana. 

## Ārējās saites

*Gentes tramvajs portālā urbanrail.net
Honda Racing Corporation

***Honda Racing Corporation*** ir 1982. gadā dibināta Japānas uzņēmuma Honda struktūrvienība. Nodarbojas ar sacīkšu motociklu un to daļu konstruēšanu, izpēti un ražošanu. Uzņēmuma trīs galvenās mītnes atrodas Japānā, Beļģijā un Lielbritānijā.

## Ārējās saites

*
Slaidvairogblakšu dzimta

**Slaidvairogblakšu dzimta** (*Acanthosomatidae*) ir blakšu dzimta, kurā ietilpst ap 290 sugu no 57 ģintīm. Sastopamas visā pasaulē, bet lielāka sugu daļa izplatīta Dienvidu puslodē, un tikai dažas sugas sastopamas Ziemeļu puslodē. Slaidvairogblaktis ir līdzīgas dažiem vairogblakšu dzimtas pārstāvjiem, taču atšķiras no tām ar dažām pamatpazīmēm: slaidvairogblaktīm ir īsāks skutellums, pēdas no diviem segmentiem, mātītēm ir Pendergrasta orgāns un savādāka ģenitāliju struktūra mātītēm un tēviņiem.

Latvijā ir sastopamas 8 sugas:
* suga: *[[Acanthosoma haemorrhoidale]]* (Linnaeus, 1758)
* suga: *[[Elasmucha grisea]]* (Linnaeus, 1758)
* suga: *[[Elasmucha ferrugata]]* (Fabricius, 1787)
* suga: *[[Elasmucha fieberi]]* (Jakovlev, 1865)
* suga: *[[Elasmostethus minor]]* Horváth, 1899 
* suga: *[[Elasmostethus interstinctus]]* (Linnaeus, 1758)
* suga: *[[Elasmostethus brevis]]* Lindberg, 1934
* suga: *[[Cyphostethus tristriatus]]* (Fabricius, 1787)

## Atsauces
Blaudusinae

***Blaudusinae*** ir slaidvairogblakšu apakšdzimta. *Blaudusinae* blaktis ir izplatītas Dienvidu puslodē — Dienvidamerikā, Dienvidāfrikā, Madagaskarā un Austrālijā.

## Sistemātika
* ***Blaudusinae***
:* cilts: *Blaudusini*
::* ģints: *[[Andriscus]]* Stål, 1876
::* ģints: *[[Bebaeus]]* Dallas, 1851
:::* suga: *[[Bebaeus punctipes]]* Dallas, 1851
::* ģints: *[[Blaudus]]* Stål, 1872
::* ģints: *[[Duadicus]]* Dallas, 1851
::* ģints: *[[Hiarchas]]* Distant, 1910
::* ģints: *[[Mochus]]* Distant, 1910
::* ģints: *[[Monteithiessa]]* Kumar, 1974
::* ģints: *[[Panaetius]]* Stål, 1865
::* ģints: *[[Stauralia]]* Dallas, 1851
::* ģints: *[[Xosa]]* Kirkaldy, 1904
:* cilts: *Lanopini* Kumar, 1974
::* ģints: *[[Abulites]]* Stål, 1876
::* ģints: *[[Acrophyma]]* Bergroth, 1917
:::* suga: *[[Acrophyma cumingii]]* (Westwood, 1837)
::* ģints: *[[Anischys]]* Dallas, 1851
::* ģints: *[[Cochabambia]]*
::* ģints: *[[Ea]]* Distant, 1911
:::* suga: *[[Ea australis]]* Distant, 1911
::* ģints: *[[Galgacus]]* Distant, 1899
::* ģints: *[[Hellica]]* Stål, 1867
:::* suga: *[[Hellica johni]]* Froeschner, 2000
:::* suga: *[[Hellica johnpolhemi]]* Froeschner, 2000
:::* suga: *[[Hellica nitida]]* Haglund, 1868
::* ģints: *[[Lanopis]]* Signoret, 1863
:::* suga: *[[Lanopis algescens]]* Bergroth, 1817
:::* suga: *[[Lanopis chubuti]]* Distant, 1911
:::* suga: *[[Lanopis splendens]]* Distant, 1911
::* ģints: *[[Noualhieridia]]* Breddin, 1898
::* ģints: *[[Phorbanta]]* Stål, 1867
:::* suga: *[[Phorbanta variabilis]]* (Signoret, 1863)
::* ģints: *[[Sinopla]]* Signoret, 1863
:::* suga: *[[Sinopla humeralis]]* Signoret, 1863
:::* suga: *[[Sinopla perpunctatus]]* Signoret, 1863
:::* suga: *[[Sniploa shajovskoii]]* Kormilev, 1952
::* ģints: *[[Sniploa]]* Signoret, 1863

## Atsauces
Bebaeus punctipes

***Bebaeus punctipes*** ir slaidvairogblakšu suga no *Blaudusinae* apakšdzimtas. Izplatīta Dienvidamerikā — Bolīvijā, Kolumbijā, Ekvadorā, Paragvajā, Venecuēlā un Argentīnā (Saltas provincē). Barības augi nav zināmi.

## Atsauces
Acrophyma cumingii

***Acrophyma cumingii*** ir slaidvairogblakšu suga no *Blaudusinae* apakšdzimtas. Sastopama Dienvidamerikā — Čīlē un Argentīnā. Barības augs ir *[[Nothofagus dombeyi]]*.

## Atsauces
Frīdrihs Korfs

**Frīdrihs Nikolajs Georgs fon Korfs** (, ; 1773—1823) bija Kurzemes muižnieks, Krievijas impērijas armijas ģenerāladjutants (1810) un ģenerālleitnants (1812).

## Dzīvesgājums
Dzimis 1773. gada 16. (5. pēc VS) aprīlī Vērgales muižā Piltenes apgabala landrāta Kārļa fon Korfa (1748-1814) un viņa sievas Juliannas Jakobīnes, dzimušas fon Bēras, ģimenē.  
1787. gadā iestājās Pēterburgas gvardes kavalērijas pulkā, 1794. gadā piedalījās Koscjuško sacelšanās apspiešanā Polijā.     
1800. gadā viņu paaugstināja par ģenerālmajoru un 1801. gadā par Pleskavas dragūnu pulka (*Псковский драгунский полк*) komandieri.

1806. gada 16. martā ģenerāli Korfu iecēla par brigādes komandieri. Ceturtās koalīcijas kara (1806–1807) laikā 1807. gada februārī viņu ievainoja kaujā pie Prūšu Eilavas.
Piektās koalīcijas kara (1809) laikā viņa komandētā karaspēka vienība bija dislocēta pie robežas ar Austrijas impēriju Galīcijā. 1810. gadā viņu paaugstināja par ģenerāladjutantu, 1811. gadā iecēla par 2. jātnieku divīzijas komandieri. 

1812. gada kara laikā Korfs bija 1. Rietumu armijas 2. rezerves kavalērijas korpusa komandieris, piedalījās kara apspriedē pie Drisas 1812. gada 1. (13.) jūlijā, tad kaujās pie Vitebskas, Smoļenskas un Borodinas, paaugstināts par ģenerālleitnantu. Piedalījies kaujās pie Malojaroslavecas, Vjazmas un Krasnijas.

Sestās koalīcijas kara (1813–1814) laikā viņa komandētā 2. Dragūnu divīzija piedalījās Leipcigas kaujā un Parīzes ieņemšanā.    
Pēc kara beigām 1816. gada 9. aprīlī ģenerāli Korfu iecēla par 2. rezerves jātnieku korpusa komandieri.

Miris Orlas pilsētā 1823. gada 11. septembrī (30. augustā pēc VS).

## Atsauces
Hellica johnpolhemi

***Hellica johnpolhemi*** ir slaidvairogblakšu suga no *Blaudusinae* apakšdzimtas.  Sastopama Dienvidamerikā — Bolīvijā un Argentīnā (Formosas, Tukumanas un Huhujas provincēs). Barības augi nav zināmi.

## Atsauces
Hellica nitida

***Hellica nitida*** ir slaidvairogblakšu suga no *Blaudusinae* apakšdzimtas. Sastopama Dienvidamerikā — Argentīnā, Brazīlijā un Urugvajā. Barības augs ir pudeļķirbis (*Lagenaria siceraria*).

## Atsauces
Izabella Rosellīni

**Izabella Fiorella Eletra Džovanna Rosellīni** (; dzimusi ) ir itāļu izcelsmes amerikāņu aktrise, rakstniece, filantrope un bijusī modele. Rosellīni ir zviedru aktrises Ingrīdas Bergmanes un itāļu kinorežisora Roberto Rosellīni meita. Rosellīni ir piedalījusies tādās filmās kā "Zilais samts" (1986), "Mežonīgie sirdīs" (1990), "Nāve viņai piestāv" (*Death Becomes Her*, 1992), "Divi mīlētāji" (2008), "Ienaidnieks" (2013), "Džoja" (2015) un "Himera" (2023). Rosselīni saņēma Zelta globusa balvas nominācijas par lomām filmās *[[Crime of the Century]]* (1996) un "Konklāvs" (2024). Par filmu "Konklāvs" nominēta arī Amerikas Kinoakadēmijas balvai kategorijā "Labākā aktrise otrā plāna lomā".

## Ārējās saites
Lanopis algescens

***Lanopis algescens*** ir slaidvairogblakšu suga no *Blaudusinae* apakšdzimtas. Sastopama tikai Argentīnā — Čubutas un Neukenas provincēs. Barības augs nav zināms.

## Atsauces
Lanopis chubuti

***Lanopis chubuti*** ir slaidvairogblakšu suga no *Blaudusinae* apakšdzimtas. Sastopama tikai Argentīnā, Čubutas provincē. Barības augs nav zināms.

## Atsauces
Ustjčauna

**Meteoroloģiskā stacija «Ustjčauna»** () ir Krievijas polārā hidrometeoroloģiskā stacija Arktikā. Tā ir izvietota Čaunas līča dienvidu piekrastē Ritkuču ciema ziemeļu nomalē. Stacija administratīvi ietilpst Čukotkas autonomā apvidus Čaunas rajonā.

## Vēsture
Stacija izveidota 1944. gadā, regulāri novērojumi sākti 25. maijā. Stacijā veic meteoroloģiskos novērojumus, kā arī vides piesārņojuma monitorēšanu. Stacijai ir no pārējā ciemata autonoma elektroapgāde un apsildīšanas sistēma.

## Atsauces
Vigo Mortensens

**Vigo Pīters Mortensens jaunākais** (; dzimis ) ir amerikāņu aktieris, rakstnieks, mūziķis, fotogrāfs, dzejnieks un gleznotājs. Dzimis Ņujorkas štatā dāņu tēvam un amerikāņu mātei, bērnību pavadījis Argentīnā. 2004. gadā ieguvis Ekrāna aktieru ģildes balvu par dalību filmā "Gredzenu pavēlnieks: Karaļa atgriešanās". Trīs reizes nominēts Amerikas Kinoakadēmijas balvai, trīsreiz BAFTA kino balvai un četras reizes Zelta globusa balvai.

Savu aktiera debiju Mortensens uzsāka 1985. gada trillerī "Liecinieks". Vēlāk piedalījies tādās filmās kā *[[The Indian Runner]]* (1991), "Karlito ceļš" (*Carlito's Way*, 1993), "Mijkrēslis" (1995), "Dienasgaisma" (*Daylight*, 1996), "Lēdijas portrets" (*The Portrait of a Lady*, 1996), "Kareive Džeina" (*G.I. Jane*, 1997), "Psiho" (*Psycho*, 1998), "Ideālā slepkavība" (1998), *[[A Walk on the Moon]]* (1999) un "28 dienas" (*28 Days*, 2000).

Starptautisku atpazīstamību Mortensens ieguva par Aragona lomas atveidošanu triloģijā "Gredzenu pavēlnieks" (2001—2003). 2005. gadā Mortensens saņēma kritiķu novērtējumu par galveno lomu Deivida Kronenberga filmā "Vardarbības pēctecība" (2005). Divus gadus vēlāk Mortensens piedalījās citā Kronenberga filmā "Austrumu solījumi" (2007), par kuru viņu nominēja Amerikas Kinoakadēmijas balvai kategorijā "Labākais aktieris galvenajā lomā". 2011. gadā Mortensens piedalījās jau trešajā Kronenberga filmā "Bīstamā metode" (2011). Vēlāk saņēmis Kinoakadēmijas balvas nominācijas par galvenajām lomām filmās "Kapteinis Fantastika" (2016) un "Ceļvedis" (2018), kas vēlāk arī ieguva Amerikas Kinoakadēmijas balvu kategorijā "Labākā filma". 2022. gadā attēlojis galveno lomu Kronenberga zinātniskās fantastikas šausmu filmā "Nākotnes noziegumi" un Rona Hauarda biogrāfiskajā izdzīvošanas filmā *[[Thirteen Lives]]*.

## Filmogrāfija

## Ārējās saites
Džo Peši

**Džozefs Frenks Peši** (; dzimis ) ir amerikāņu aktieris un mūziķis. Vislabāk pazīstams ar savu sadarbību ar Robertu De Niro un Mārtinu Skorsēzi filmās "Satrakotais vērsis" (1980), Kazino (*Casino*, 1995) un "Īrs" (2019). 1990. gadā par filmu "Labie puiši" (1990) ieguva Amerikas Kinoakadēmijas balvu kā Labākais aktieris otrā plāna lomā. Vēl divas reizes nominēts šai balvai — par lomām filmās "Satrakotais vērsis" un "Īrs".

Peši ir piedalījies tādās filmās kā "Reiz Amerikā" (*Once Upon a Time in America*, 1984), "Maikls Džeksons. Moonwalker" (*Moonwalker*, 1988), "Kenedija slepkavām pa pēdām" (1991), "Bronksas stāsts" (*A Bronx Tale*, 1993) un "Labais gans" (2006). Piedalījies arī kinokomēdijās "Viens pats mājās" (1990), "Mans brālēns Vinnijs" (*My Cousin Vinny*, 1992), "Viens pats mājās 2" (1992), kā arī "Nāvējošais ierocis" (*Lethal Weapon*, 1989–1998) filmās.

Peši ir arī mūziķis. Viņš ir ierakstījis trīs studijas albumus.

## Ārējās saites
Liene Laviņa

**Liene Laviņa** ir latviešu dokumentālā kino režisore un žurnāliste. Ieguvusi Lielā Kristapa balvu "Labākā debija" (2016) par dokumentālo filmu "Tev, Rūķi!".

## Biogrāfija
Liene Laviņa ir dzimusi aktieru Ineses Ramutes un Jura Laviņa ģimenē, uzaugusi Valmierā. Viņas māsa ir režisore Elīna Cērpa. 2011. gadā apprecējusies ar kinorežisoru Reini Kalnaelli. Laulība šķirta 2021. gadā. Laulībā dzimuši divi bērni.

Izglītību ieguvusi Lundheimas tautas augstskolā (*Lundheim folkehogskole*) Norvēģijā, Eiropas filmu koledžā Dānijā un Baltijas Filmu un mediju skolā un Tallinas Universitātē Igaunijā.

Latvijas kino industrijā pazīstama ar darbu pie dokumentālajām filmām. Par filmu "Aiz žoga" (2010) 2011. gada Lielā Kristapa ceremonijā saņēmusi režisora Ivara Selecka specbalvu. Filma seko kāda Cēsu audzināšanas iestādē nepilngadīgajiem esoša jaunieša dzīvei. Filma ieguva arī Sanktpēterburgas starptautiskā filmu festivāla "Cerība" galveno balvu. Par filmu "Tev, Rūķi!" (2016) ieguvusi Lielā Kristapa balvu "Labākā debija" (2016). Filma stāsta par Valmieras Drāmas teātra aktrisi Rutu Birgeri.

Kā režisore 2021. gadā uzsākusi veidot dokumentālo filmu "Astra" kopā ar producentu Sandiju Semjonovu un scenārija autoru Gundaru Rēderu.

Strādājusi Latvijas Televīzijas Kultūras raidījumu redakcijā par žurnālisti, reportieri. No 2018. gada ir LTV Filmu iepirkšanas nodaļas satura redaktore.

## Atsauces

## Ārējās saites

* 
* L. Laviņas-Kalnaellas veidotais saturs Latvijas sabiedriskajos medijos
Larian Studios

***Larian Studios*** ir 1996. gadā dibināts datorspēļu izstrādes uzņēmums, kura galvenā mītne atrodas Beļģijas Austrumflandrijas provinces centrā Gentē. Uzņēmums piedalījies arī bērnu izglītības spēļu izstrādē. Pazīstamākie uzņēmuma produkti ir datorspēļu sērijas *[[Divinity]]* un *[[Baldur's Gate]]*.

## Ārējās saites

*
Gentes Universitāte

**Gentes Universitāte** () ir 1817. gadā dibināta publiska pētniecības universitāte, kas atrodas Beļģijas pilsētā Gentē. Pēc studentu skaita otrā lielākā universitāte valstī.

To dibinājis Nīderlandes karalis Villems I. 1930. gadā tā kļuva par pirmo nīderlandiešu valodas universitāti valstī. Universitātes bibliotēka iekārtota Henrija van del Veldes projektētā 64 metrus augstā augsceltnē pilsētas centrā, bet Gentes Universitātes slimnīca ir viena no lielākajām slimnīcām valstī.

Universitātē ir 11 fakultātes. Bijušo un esošo studentu un pasniedzēju vidū minami ķīmiķis Leo Bekelands (1863—1944), matemātiķis Viktors D'Honts (Victor D'Hondt, 1841—1901), fiziologs Kornejs Heimanss (*Corneille Heymans*, 1892—1968), diriģents Filips Herrevege (*Philippe Herreweghe*, 1947), datorzinātnieks Roberts Kajo (*Robert Cailliau*, 1947), matemātiķis Ādolfs Ketlē (*Adolphe Quetelet*, 1796—1874), politiķis Īvs Leterms (*Yves Leterme*, 1960), rakstnieks Moriss Meterlinks (1862—1949), vēsturnieks Anrī Pirenns (*Henri Pirenne*, 1862—1935), fiziķis Žozefs Plato (*Joseph Plateau*, 1801—1883), sporta darbinieks Žaks Roge (1942—2021), politiķis Gijs Verhovstads (*Guy Verhofstadt*, 1953).

## Ārējās saites

*
Joņupe

**Joņupe** ir Daugavas labā krasta pieteka Augšdaugavas novadā. Citi nosaukumi — **Ivane**, **Ivone**, **Juoņupe**, **Jāņupe**, **Līvāne**.

Izteka — Vaboles pagastā 1 km uz dienvidaustrumiem no Asaisstūra. Daļa avotu skaita Joņupes izteku no Boltazara. Tek paralēli Daugavai ziemeļu virzienā caur Inikšu ezeru, lejtecē pagriežoties uz rietumiem. Lielākā pieteka Šaušupiete (labā krasta). Ietek Daugavā pie Nīcgales muižas. Joņupi šķērso dzelzceļa līnija Rīga—Daugavpils (divreiz) un valsts autoceļi P64 (Višķi—Nīcgale) un A6 (Rīga—Daugavpils—Krāslava—Baltkrievijas robeža (Pāternieki)), krastos Vaboles pagastā Asaisstūris, Inikši, Kalupes pagastā Ruži, Mazsloboda, Nīcgales pagastā Ziemeļu Ivanova un Dreiski, kā arī 1 km attālumā puslokā apliec Nīcgali.

16,3 km garš Joņupes augšgala posms regulēts 1958. un 1961. gadā. Lejtecē apmēram pirms 100 gadiem Nīcgales purva apkaimē izveidotas meliorācijas grāvju ietekas no Nīcgales mežiem. Upīte ir līkumota ar saglabājušos ieleju.

## Atsauces
Klejotāju zeme

**"Klejotāju zeme"** () ir 2020. gada ASV drāmas filma. Filmas režisore, scenāriste un montāžas režisore ir Hloja Žao. Galvenā varone, ko atveido Frānsisa Makdormanda, ir sieviete, kas pamet mājas, lai ceļotu pa ASV rietumiem. Otrā plāna lomas atveido Deivids Stratērns, kā arī īsti klejotāji Linda Meja, Svenkijs un Bobs Vellss, kas atveido paši sevi. Filma veidota pēc 2017. gada Džesikas Braderes grāmatas *Nomadland: Surviving America in the Twenty-First Century* motīviem.

Filmas "Klejotāju zeme" pirmizrāde notika  Venēcijas kinofestivālā, kur tā ieguva Zelta lauvu. Tāpat tā ieguva Toronto Starptautiskā kinofestivāla skatītāju balvu. Filmai bija ierobežoti vienas nedēļas seansi no , savukārt no  kinokompānija *[[Searchlight Pictures]]* to demonstrēja atsevišķos ASV IMAX kinoteātros, bet no  to paralēli kinoteātriem var skatīties arī straumēšanas servisā *[[Hulu]]*.

Filma izpelnījusies atzinību, kļūstot par trešo augstāk vērtēto 2020. gada filmu vietnē *[[Metacritic]]*, kur tā ieguvusi augstus kritiķu un publikāciju vērtējumus, kas to atzīst par vienu no labākajām 2020. gada filmām. Nacionālā kinokritiķu padome un Amerikas Kinoinstitūts to ir ierindojuši starp desmit labākajām 2020. gada filmām. Filma nominēta 93. Kinoakadēmijas balvai sešās kategorijās, no kurām ieguva balvas "Labākā filma", "Labākais režisors" (Žao) un "Labākā aktrise galvenajā lomā" (Makdormanda) kategorijās; Žao kļuva par pirmo aziātu sievieti, kas ieguvusi Kinoakadēmijas balvu kā labākā režisore, un Makdormana kļuva par pirmo personu Kinoakadēmijas vēsturē, kas ieguva balvu gan kā producente, gan kā galvenās lomas atveidotājā vienā filmā. Filma tika nominēta 78. Zelta globusa balvai četrās kategorijās, no kurām ieguva balvas kategorijās "Labākā drāmas filma" un "Labākais režisors", tādējādi Žao kļuva par otro sievieti un pirmo aziātu sievieti, kas saņēmusi balvu šajā kategorijā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Senita

**Senita Zadika Zadika** (, dzimusi  Boloņā) ir  itāļu dziedātāja un dziesmu autore. Viņa pārstāvēja Sanmarīno 2011. gada Eirovīzijas dziesmu konkursā Diseldorfā, Vācijā ar dziesmu *[[Stand By]]*, neiekļūstot finālā, 2021. gada Eirovīzijas dziesmu konkursā Roterdamā, Nīderlandē ar dziesmu *[[Adrenalina]]*, finālā iegūstot 22. vietu, un arī 2026. gada Eirovīzijas dziesmu konkursā Vīnē, Austrijā ar dziesmu *[[Superstar]]*.

## Biogrāfija
Dzimusi  Boloņā, Itālijā vecākiem no Eritrejas. Viņa aizsāka savu dziedāšanas karjeru, uzstājoties mūziklos Itālijā, Šveicē un Vācijā.

### Eirovīzijas dziesmu konkurss
 SMRTV, Sanmarīno pārraidītājs, paziņoja, ka Senita pārstāvēs Sanmarīno 2011. gada Eirovīzijas dziesmu konkursā Diseldorfā, Vācijā.  tika pirmatskaņota un izlaista viņas dziesma *[[Stand By]]*, ar kuru dziedātāja uzstājās konkursa 1. pusfinālā . Viņa ieguva 16. vietu no 19 dalībvalstīm ar 34 punktiem, kas neļāva kvalificēties konkursa finālam.

 SMRTV paziņoja, ka Senita atgriezīsies, pārstāvot Sanmarīno, 2020. gada Eirovīzijas dziesmu konkursā Roterdamā, Nīderlandē.  dziedātāja izlaida 2 iespējamās dziesmas, kas varētu pārstāvēt valsti, un atvēra tiešsaistes balsojumu, kas ilga mazāk par 48 stundām, lai noteiktu, kuru dziesmu sūtīt uz konkursu.  tika paziņots, ka Senita dziesmu konkursā dziedās dziesmu *[[Freaky]]*. Bija plānots, ka dziedātāja uzstāsies konkursa 2. pusfinālā , taču tas tika atcelts COVID-19 pandēmijas dēļ.

Eirovīzija 2020: Eiropa staro! pārraides laikā  Senita paziņoja, ka atgriezīsies pārstāvēt Sanmarīno 2021. gada Eirovīzijas dziesmu konkursā Roterdamā, Nīderlandē. Gatavojoties savas konkursa dziesmas izlaišanai, vairāku mēnešu laikā dziedātāja izlaida vairākas kaverversijas savā interpretācijā kopā ar jauniem videoklipiem dažādām Eirovīzijas dziesmām, kā *[[Amar pelos dois]]*, *[[Rise Like a Phoenix]]*, *[[Waterloo (dziesma)|Waterloo]]*, *[[Toy]]* un citām.  Senita izlaida savu konkursa dziesmu *[[Adrenalina]]*, kas sastāv arī no amerikāņu repera *[[Flo Rida]]* vokāliem. Lai gan sākotnēji nebija zināms, vai reperis kāps arī uz konkursa skatuves Roterdamā 2. pusfinālā , kad ir paredzēts valstij uzstāties, repa rindiņas dziesmā tika atstātas.  tika paziņots, ka *Flo Rida* tomēr pievienosies Senitai uz skatuves. 2026. gadā viņa, kopā ar britu mākslinieku *[[Boy George]]*, piedalījās Sanmarīno Eirovīzijas nacionālajā atlasē ar dziesmu *[[Superstar]]*. Uzvarot nacionālajā atlasē, ieguva tiesības pārstāvēt Sanmarīno 2026. gada Eirovīzijas dziesmu konkursā.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Senitas profils ''Eurovision.tv'' lapā
* 
*
Zalise

**Zalise** (agrāk **Zaļesje**) ir apdzīvota vieta Rēzeknes novada Lendžu pagastā. Izvietojusies pagasta dienvidu daļā  attālumā no pagasta centra Lendžiem,  no novada centra Rēzeknes un  no Rīgas.

No Zalises apkārtnē esošiem grāvjiem rod savu sākumu Svētā Jāņa upīte.

1897. gadā katoļu muižā bija 3 sētas ar 24 cilvēkiem.

## Atsauces
Šelagu rags

**Šelagu rags** () vai **Itrins** () ir zemesrags Krievijas ziemeļaustrumos, Austrumsibīrijas jūras krastā. Administratīvi ietilpst Čukotkas autonomā apvidus Čaunas rajonā. Veido Čaunas līča ziemeļaustrumu robežu.

## Ģeogrāfija
Zemesrags izvietojies 9 km garās Šelagu pussalas galā. Krasti krauji, tajos putnu tirgi — mīt jūras krauklis, kaijas, melnais alks.

Zemesragu 1648. gadā atklāja Semjona Dežņova ekspedīcija un nosauca par Pirmo Svjatojnosu (*Первый Святой Нос*). Ferdinands Vrangelis 1820.—1824. gada ekspedīcijas laikā izveidoja zemesraga detālu aprakstu un nodēvēja to pēc šajā apvidū dzīvojušās jukagiru vai čukču šelagu cilts.

Zemesraga ziemeļu krastā uzbūvēta bāka. 5 km uz dienvidaustrumiem no zemesraga no 1934. līdz 1940. gadam darbojās Misšelagskas polārstacija, 1941. gadā pārcelta uz Vaļkarkaju.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Тайна самого северного мыса Чукотки
Terasa

**Terasa** (, , ) ir pilsēta Spānijas ziemeļaustrumos, Katalonijā. Pilsēta atrodas Barselonas provincē, 20 km attālumā no Barselonas. 2020. gadā Terasā dzīvoja 224 tūkstoši iedzīvotāju.

## Atsauces

## Ārējās saites
Svētā Ivana sala

**Svētā Ivana sala** () ir 660 000 m2 liela Bulgārijas sala Melnajā jūrā uz ziemeļiem no Sozopoles. Pēc platības lielākā Bulgārijas sala. Uz austrumiem no tās atrodas nelielā Svētā Pētera sala. 

7. - 4. gadsimtā p.m.ē. uz salas atradās trāķiešu svētvieta, bet vēlāk - sengrieķu Apolona templis ar 13 metrus augstu Kalamīda veidotu bronzas statuju. 5. gadsimtā uz tempļa pamatiem uzbūvēja kristiešu klosteri. 1453. gadā klosteri nopostīja osmaņi, no 1467. līdz 1471. gadam tas tika atjaunots. 17. gadsimta divdesmitajos gados sala kļuva par kazaku pirātu bāzi, tāpēc 1629. gadā osmaņi nojauca klosteri pavisam. Krievu turku kara laikā 19. gadsimtā, sala kalpoja kā karantīna krievu karavīriem. 1884. gadā pēc franču inženieru projekta uz salas tika izbūvēta bāka. 20. gadsimta septiņdesmitajos gados bija plāns uz salas uzcelt *[[Balkantourist]]* viesnīcu, tomēr pēc Todora Živkova lēmuma, tas tika atcelts.

## Ārējās saites
Čauna (pētniecības stacija)

**Stacionārs «Čauna»** () ir Krievijas pētnieciskā stacija Arktikā. Izvietojusies Ajopečanas salas rietumu krastā Čaunas upes grīvā 11 km no Čaunas līča dienvidu piekrastes. Pieder Krievijas zinātņu akadēmijas Tālo Austrumu nodaļas Ziemeļu bioloģisko problēmu institūtam. Administratīvi ietilpst Čukotkas autonomā apvidus Čaunas rajonā.

## Vēsture
Stacija izveidota 1970. gadā kā stacionārs helmintoloģiskajiem pētījumiem. Stacionārs organizēts pēc PSRS Zinātņu akadēmijas korespondētājlocekļa Vītauta Kontrimaviča (*Vytautas Kontrimavičius*) iniciatīvas un tajā veikti galvenokārt pētījumi parazitoloģijā, kā arī vairākas programmas ornitoloģijā, augšņu zinātnē, ihtioloģijā. 1995. gadā stacionārs pamests, tā darbība atjaunota 2012. gadā ornitoloģisko pētījumu veikšanai, tajā skaitā starptautisku programmu ietvaros. Ajopečanas salā izveidots reģionālas nozīmes dabas liegums, kurš iekļauts starptautiskajā Arktikas piekrastes putnu demogrāfijas tīklā (*Arctic Shorebird Demographics Network, ASDN*).

Stacijā ir vairākas divstāvu ēkas, viena no kurām apdzīvojama arī ziemā. Kopējā laboratoriju platība ap 140 m², dzīvojamās telpas — ap 100 m². Autonoma elektroapgāde.

## Atsauces
Jildizs

**Strandža** () jeb **Jildizs** () ir kalnu grēda Bulgārijas dienvidaustrumos un Turcijas Eiropas daļā. 

Stiepjas ziemeļrietumu — dienvidrietumu virzienā. Uz dienvidrietumiem no kalniem atrodas Lejastrāķijas zemiene, uz austrumiem — Melnā jūra, bet uz ziemeļiem Augštrāķijas zemiene. Augstākā virsotne — 1031 metru augstā Mahja (*Mahya Dağı*) Turcijas teritorijā. Kalnu Bulgārijas daļā izveidots Strandžas dabas parks (*Природен парк Странджа*).

## Ārējās saites
Svētā Pētera sala

**Svētā Pētera sala** () ir 0,015 km2 liela Bulgārijas saliņa Melnajā jūrā uz austrumiem no Svētā Ivana salas. Līdz pat 19. gadsimtam rakstos nav ziņu par tās eksistenci, tāpēc tiek pieņemts, ka tā atdalījusies no Svētā Ivana salas kāda dabas fenomena rezultātā.

## Ārējās saites
Svētā Kirika sala

**Svētā Kirika sala** () ir 0,08 km2 liela Bulgārijas sala Melnajā jūrā Sozopoles pilsētas teritorijā. Sala ar dambi savienota ar cietzemi.

Sala nosaukta viduslaiku Svētā Kirika un Svētās Julitas klostera vārdā, kura drupas vēl redzamas. 1925. - 1926. gadā uz salas atklāja jūrskolu, kuras audzēkņi bija bāreņi. 1936. gadā skolu iekļāva Bulgārijas Jūras kara akadēmijas sastāvā. Līdz par 21. gadsimta sākumam salas apmeklēšana bija ierobežota, jo tajā atradās Bulgārijas kara flotes infrastruktūra.

## Ārējās saites
Hloja Žao

**Džao Tina** (; dzimusi ), plašāk zināma kā **Hloja Žao** (), ir ķīniešu kinorežisore un filmu veidotāja.

Pazīstama ar savām ASV neatkarīgā kino filmām. Viņas debijas filma *[[Songs My Brothers Taught Me]]* (2015), kuras pirmizrāde notika Sandensas kinofestivālā, saņēma pozitīvas atsauksmes, kā arī tika nominēta Neatkarīgā gara balvai kategorijā "Labākā pirmā spēlfilma". Viņas otro spēlfilmu *[[The Rider]]* (2017) slavēja kritiķi un filma saņēma nominācijas Neatkarīgā gara balvai kategorijās "Labākā filma" un "Labākais režisors".

Žao turpmākos panākumus guva ar filmu "Klejotāju zeme" (2020), kas izpelnījās starptautisku atzinību un ieguva daudzas balvas, tostarp divas Amerikas Kinoakadēmijas balvas kategorijā "Labākais režisors" un kā viena no producentēm kategorijā "Labākā filma", kā arī bija nominēta vēl divas kategorijās — "Labākais adaptētais scenārijs" un "Labākā montāža". Viņa ir otrā sieviete, kas saņēmusi Kinoakadēmijas balvu kā labākā režisore pēc Ketrinas Bigelovas 2010. gadā, un pirmā Āzijas izcelsmes sieviete, kas saņēmusi balvu šaja kategorijā. Režisores izteikumi un filmas tiek cenzētas vai aizliegtas Ķīnā, jo tajās tiek kritizēta valsts vadība, tādēļ arī viņas uzvara šajā Kinoakadēmijas kategorijā Ķīnas plašsaziņas līdzekļos tika cenzēta. Žao par filmu "Klejotāju zeme" saņēmusi arī Zelta globusa balvu, Amerikas režisoru ģildes balvu un divas BAFTA kino balvas, tādējādi Žao kļuva par otro sievieti un pirmo Āzijas izcelsmes sievieti, kas saņēmusi balvu šajā kategorijā. Vēl viņa par šo filmu saņēmusi Venēcijas kinofestivāla balvu Zelta lauvu un Toronto Starptautiskā kinofestivāla skatītāju balvu.

Tāpat Žao ir *[[Marvel Cinematic Universe]]* supervaroņu filmas "Mūžīgie" režisore, kuras pirmizrāde notika .

## Atsauces

## Ārējās saites
Svētās Anastasijas sala

**Svētās Anastasijas sala** () ir 0,01 km2 liela Bulgārijas sala Melnā jūras Burgosas līcī starp Burgasu un Černomorecu. 

Sala nosaukta viduslaikos dibinātā Svētās Anastasijas klostera vārdā, kas atrodas uz salas. 1923. gadā klosteris tika pamests un uz salas iekārtots cietums. 1925. gadā 43 politieslodzīto grupa sacēlās un spēja aizbēgt uz PSRS, tāpēc no 1945. līdz 1991. gadam salas nosaukus bija **Boļševika sala** (*Болшевик*). Uz salu darbojas regulāra prāmju kustība. Uz tās atrodas klosteris, bāka, tūrisma infrastruktūra.

## Ārējās saites
Zmijski sala

**Zmijski sala** ( — 'čūsku sala') jeb **Svētā Toma sala** () ir 0,012 km2 liela Bulgārijas sala Melnajā jūrā pie Sozopoles.

Saliņa ir viena no retajām vietām Bulgārijā, kur brīvdabā aug kaktusi. Tie tika iestādīti 1933. gadā un kopš tā laika pārņēmuši salu.

## Ārējās saites
Emīnes rags

**Emīnes rags** () ir Melnās jūras zemesrags Bulgārijā. 

Rags ir Stara Planinas galējais austrumu punkts, nosacīti sadala Bulgārijas Melnās jūras piekrasti ziemeļu un dienvidu daļā. Tā ir stāva 60 metrus augsta klints, kuras virsotnē uzbūvēta bāka.

## Ārējās saites
Maija un Paija

**Maija un Paija** ir Annas Brigaderes pasaku luga. Luga uzrakstīta 1921. gadā, bet pirmo reizi iestudēta 1922. gadā. Lugā pretstatītas bārenīte Maija un viņas ļaunās pamātes īstā meita Paija. Audžumāsas nonāk veļu valstībā, kur viņām jāpārvar dažādi šķēršļi, atklājot sava rakstura labās un sliktās īpašības. Meiteņu darbus novērtē Laima. 

## Skatīt arī
* Maija un Paija (filma)
Rūta Kate Lasmane

**Rūta Kate Lasmane** (dzimusi  Ventspilī) ir latviešu vieglatlēte, specializējusies trīssoļlēkšanā un tāllēkšanā. Latvijas rekordiste trīssoļlēkšanā telpās. Eiropas U20 čempionāta (2019) un U23 čempionāta (2021) bronzas medaļas ieguvēja.

## Biogrāfija
Rūta Kate Lasmane ir dzimusi  Ventspilī airētāja (PSRS čempiona) un basketbolista Uģa Lasmaņa un viņa sievas Daces ģimenē. Viņas brālis ir 3x3 basketbolists Kārlis Lasmanis. Absolvējusi Ventspils Valsts 1. ģimnāziju. Viegatlētikā trenējas no 12 gadu vecuma, pirms tam trenējusies sporta vingrošanā.

2020. gada septembrī sāka psiholoģijas studijas Floridas Štata universitātē, kur turpina sportistes karjeru ASV trenera Kīta Herstouna vadībā. 2021. gada NCAA vieglatlētikas telpu čempionāta trīssoļlēkšanas sacensībās izcīnīja bronzas medaļu, ar lēcienu 14,15 m tālumā labojot Gundegai Sproģei piederošo Latvijas rekordu telpās. 2022. gada Eiropas čempionātā, pirmo reizi startējot augstākā līmeņa sacensībās pieaugušajiem, kvalifikācijas sacensībās trīssoļlēkšanā ar rezultātu 13,49 m ieguva 17. vietu un finālam nekvalificējās. Pasaules čempionātā debitēja 2023. gadā Budapeštā un trīssoļlēkšanas kvalifikācijā ieņēma 19. vietu ar 13,87 metrus tālu lēcienu, finālsacensībās neiekļuva.

2024. gada martā Bostonā ar rezultātu 14,47 m uzvarēja NCAA čempionātā vieglatlētikā telpās, par 32 centimetriem labojot pašas 2021. gadā sasniegto Latvijas rekordu trīssoļlēkšanā telpās.  Parīzē trīssoļlēkšanas kvalifikācijā sasniedza 13,76 metrus, kas deva 22. vietu, līdz ar to finālsacensībās neiekļuva.

2025. gada februārī sportiste treniņā sarāva Ahilleja saiti un uz laiku izstājās no sacensībām. Lasmane bija vienīgā Latvijas sportiste, kas startēja 2026. gada Pasaules čempionātā telpās, kurā ieņēma 12. vietu ar rezultātu 13,23 metri.

## Personiskie rekordi

## Atsauces

## Ārējās saites
Mutludere

**Mutludere** () jeb **Rezovska** () ir 112 kilometrus gara Melnās jūras pieteka Turcijā un Bulgārijā.

Izteka no Jildiza kalniem Turcijas teritorijā. Tek austrumu virzienā. Augštecē tek pa dziļu ieleju. Pēdējos 70 kilometrus veido Bulgārijas un Turcijas valsts robežu.

## Ārējās saites
Ropotamo

**Ropotamo** () ir 48 kilometrus gara Melnās jūras pieteka Bulgārijas dienvidaustrumos, Burgasas apgabalā.

Izteka no Strandžas kalniem. Tek ziemeļaustrumu virzienā. Augštecē kalnu upes raksturs, bet pēdējos 10 kilometrus upei līdzenumu upes raksturs. Pie ietekas Melnajā jūrā izveidots dabas rezervāts.

## Ārējās saites
Haktīvists

**Haktīvists** (, jaunvārds, kas veidots no vārdiem *hack* — "urķēt" un "aktīvists") ir persona, kas izmanto interneta urķa prasmes savu politisko vai ideoloģisko mērķu sasniegšanai.

Pirmo reizi šo jaunvārdu 1998. gadā lietoja *Cult of the Dead Cow* saimes locekļi, lai apzīmētu savas aktivitātes cilvēktiesību un brīvas informācijas apmaiņas veicināšanai.

## Pazīstami haktīvisti
* Džūljans Asānžs (1971), *[[WikiLeaks]]* dibinātājs
* Ilmārs Poikāns (1978), apsūdzēts un attaisnots VID datu noplūdes lietā
* Edvards Snoudens (1983), bijušais CIP darbinieks
* Ričards Stalmans (1953), brīvās programmatūras kustības, GNU projekta un Brīvās programmatūras fonda dibinātājs
* Ārons Švarcs (1986—2013), plānoja ievietot maksas zinātnisko žurnālu rakstus brīvpieejas vietnēs
* Stīvs Vozņaks (1950), *[[Apple Inc.]]* dibinātājs

## Skatīt arī
* Kiberuzbrukums

## Atsauces
Veleka

**Veleka** (), augštecē **Kocadere** (), ir 147 kilometrus gara Melnās jūras pieteka Turcijā un Bulgārijas dienvidaustrumos, Burgasas apgabalā.

Izteka no Jilzdiza kalniem, Turcijas teritorijā. Pēc 39 kilometriem ietek Bulgārijas teritorijā. Tek austrumu virzienā. Ietek Melnajā jūrā pie Sinemorecas.

## Ārējās saites
Mandras ezers

**Mandras ezers** jeb **Mandras ūdenskrātuve** () ir mākslīga ūdenskrātuve Bulgārijas austrumos, Melnās jūras piekrastē, uz dienvidiem no Burgasas centra. Līdz 1963. gadam, kad izbūvēja dambi naftas pārstrādes kombināta vajadzībām (mūsdienās tas ir *[[Lukoil Neftohim Burgas]]* (), ūdenskrātuves vietā bija sekls sālsezers. Daļa no ezera mūsdienās ir dabas rezervāts. Mandras ezera rietumu krastā atrodas Debeltosas drupas.

## Ārējās saites
Pūce (uzvārds)

**Pūce** ir latviešu uzvārds. Cēlies no pūču dzimtas nosaukuma.

Cilvēki ar šo uzvārdu:

* Dace Pūce — mūziķe un režisore;
* Juris Pūce (1980) — politiķis, ekonomists;
* Juris Pūce (1940) — latviešu izcelsmes Kanādas vieglatlēts;
* Kaspars Pūce (1948) — aktieris;
* Valters Pūce (1986) — čellists;
* Valts Pūce (1962) — komponists un mūziķis;
* Voldemārs Pūce (1906—1981) — kinorežisors;
* Voldemārs Pūce (teātra direktors) (1930—2023) — pedagogs, Liepājas teātra direktors.
Pomorijes ezers

**Pomorijes ezers** () ir sālsezers Bulgārijas austrumos, Melnās jūras piekrastē, starp Nesebaru un Burgasu.

No Melnās jūras to atdala šaura strēle, kā arī mākslīgs dambis. Ezera ziemeļu daļā tiek iegūts sāls, bet dienvidos atrodas ārstniecisko dūņu atradnes. Ezers ir svarīga ūdensputnu dzīves vide, tāpēc 2001. gadā šeit tika izveidota aizsargājama dabas teritorija, bet 2002. gadā ezers un apkārtne ieklāuta Rāmsaras mitraiņu sarakstā.

## Ārējās saites
Burgasas lidosta

**Burgasas lidosta** () ir starptautiska lidosta Bulgārijas dienvidaustrumos, Burgasā, pie Melnās jūras. Tā kā lidosta apkalpo Melnās jūras piekrastes kūrortus, pasažieru plūsma ir ļoti sezonāla.

Pirmie regulārie pasažieru lidojumi no lidostas tika atklāti 1947. gadā. 2006. gadā lidosta uz 35 gadiem tika nodota vācu kompānijas *[[Fraport]]* koncesijā. 2012. gada 18. jūlijā lidostā notika terorakts. Autobusa sprādziena rezultātā gāja bojā 7 Izraēlas tūristi.

Neskaitot čārterlidojumus, lidostā regulārus pasažieru aviopārvadājumus 2020. gadā nodrošināja aviosabiedrības *[[Aer Lingus]]*,  *[[Aeroflot]]*, *[[Animawings]]*, *[[BH Air]]*, *[[Blue Air]]*, *[[Bulgaria Air]]*, *[[Corendon Dutch Airlines]]*, *[[easyJet]]*, *[[Eurowings]]*, *[[Jet2.com]]*, *[[Polijas aviolīnijas LOT]]*, *[[Luxair]]*, *[[Norwegian Air Shuttle]]*, *[[Rossiya Airlines]]*, *[[Ryanair]]*, *[[S7 Airlines]]*, *[[SkyUp]]*, *[[Smartwings]]*, *[[TUI Airways]]*, *[[TUI fly Belgium]]*, *[[TUI fly Netherlands]]*, *[[Voyage Air]]*, *[[Windrose Airlines]]*, *[[Wizz Air]]*. Visu sezonu lidojumi notiek uz 3 valstīm (tās ir Austrija, Krievija, Lielbritānija), bet sezonāli - vēl uz 19 valstīm (Armēnija, Beļģija, Čehija, Dānija, Francija, Izraēla, Īrija, Luksemburga, Nīderlande, Norvēģija, Polija, Rumānija, Slovākija, Somija, Šveice, Ukraina, Ungārija, Vācija, Zviedrija).

## Ārējās saites

*
Efbet arēna

**Efbet arēna** (), agrāk **Lazuras stadions**, ir futbola stadions Bulgārijas pilsētā Burgasā. 1967. gadā uzceltajā un vairākkārt rekonstruētajā stadionā ir 18 037 sēdvietas un tajā savas mājas spēles aizvada *[[PFC Neftochimic Burgas]]* futbolkomanda.

## Ārējās saites

* Stadiona profils ''stadiumdb.com''
Bruņinieku upe

**Bruņinieku upe** ir Daugavas kreisā krasta pieteka Krāslavas novada Kaplavas pagastā.

Izteka — no Šilovkas ezera, tek ziemeļu virzienā. Lielākās pietekas — Melnupīte, Žukovka (abas no kreisā krasta). Lielākā apdzīvotā vieta krastos — Rožupole. Rožupolē uz upes ir uzstādinājuma dīķis, pa kura aizsprostu upi šķērso vietējais ceļš, augštecē to šķērso valsts autoceļš V633 (Krāslava—Varnaviči—Robeždaugava).

## Nosaukumi

Upei ir liels daudzums citu nosaukumu: Brumenka, Bruņenieku upe, Melnupīte, Presveta, Presvjata, Rožupoles grāvis, Ružupoles grāvis (lejtecē), Šilovka. Savukārt tās kreisā krasta pieteku Melnupīti reizēm identificē kā Bruņinieku upi, jo ar to Bruņinieku upe ir ievērojami garāka.

## Atsauces
Atanasovas ezers

**Atanasovas ezers** () ir sekls sālsezers Bulgārijas austrumos, Melnās jūras piekrastē, uz ziemeļiem no Burgasas centra. 

Savienots ar jūru pa vairākiem kanāliem. Dambis ar ceļu sadala ezeru divās daļās. No 1906. gada ezerā notiek sāls ieguve. 1980. gadā ezera ziemeļu daļā izveidots dabas rezervāts. Uz austrumiem no ezera atrodas Burgasas lidosta. 1984. gadā ezera teritorija atzīta par Ramsāras vietu. Ezers ir putniem nozīmīga vieta, novērotas 317 putnu sugas, to starpā lielākās Bulgārijas avozetu (*Recurvirostra avosetta*), garstilbju (*Himantopus himantopus*) un jūras tārtiņu (*Charadrius alexandrinus*) kolonijas.

## Ārējās saites
Burgasas līcis

**Burgasas līcis** () ir Melnās jūras līcis Bulgārijā, kura robežas ir Emīnes rags ziemeļos un Maslennosa rags pie Ropotamo upes grīvas dienvidos.

Burgasas līcis ir vistālāk uz rietumiem novietotā Melnās jūras daļa. Līča krastos atrodas Burgasa un vairākas nelielākas pilsētas, tostarp UNESCO Pasaules mantojuma Nesebara. Līcī vairākas nelielas salas, lielākā no tām — Svētā Ivana sala.

## Ārējās saites
Dzirnupīte (Daugavas pieteka)

**Dzirnupīte**, arī **Stalānu grāvis** (izņemot lejteci) un **Stalānupīte**, ir Daugavas kreisā krasta pieteka Aizkraukles novada Staburaga pagastā.

Izteka — mežā pie dzelzceļa līnijas Jelgava—Krustpils 6 km uz rietumiem no Sēlpils stacijas, tek ziemeļu virzienā. Lielākā pieteka — Migļu grāvis (no kreisā krasta). Lielākā apdzīvotā vieta krastos — Muktiņi. Augštecē upi šķērso vietējais ceļš Ūbeļi—Robežkrogs, lejtecē pie Muktiņiem valsts autoceļš P76 Aizkraukle—Jēkabpils.

## Atsauces