open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
8. autobusu maršruts (Rīga)

**8. autobusu maršruts** ir Rīgas sabiedriskā transporta autobusu maršruts, kas kursē no Stacijas laukuma līdz Zolitūdei.

8. autobusu maršruta kopējais garums ir 24,164 km. Maršruta **[[Rīgas Pasažieru stacija|Stacijas laukums]]**—**[[Zolitūde]]** kopējais garums ir 11,943 km, bet maršruta **[[Zolitūde]]**—**[[Rīgas Pasažieru stacija|Stacijas laukums]]** kopējais garums ir 12,221 km.

Darbdienās pa 8. autobusu maršrutu kursē 4 autobusi, kuri pavisam veic 76 reisus, bet brīvdienās — tikai 2 autobusi, kuri pavisam veic 46 reisus (06.2014).

8. autobusu maršrutu apkalpo 6. autobusu parks.
[thumb|255px|8. maršruta autobuss uz [Akmens tilts (Rīga)|Akmens tilta]]
thumb|255px|8. maršruta autobuss 13. janvāra ielā
thumb|255px|8. maršruta autobuss Rostokas ielā
thumb|255px|8. maršruta autobuss uz Akmens tilta
|thumb|255px|8. maršruta autobuss 13. janvāra ielā
thumb|255px|8. maršruta autobuss Rostokas ielā

## Maršruts
**[[Rīgas Pasažieru stacija|Stacijas laukums]]**—**[[Zolitūde]]** kursē pa šādām ielām: Marijas iela, 13. janvāra iela, 11. novembra krastmala, Akmens tilts, Uzvaras bulvāris, Bāriņu iela, Mārupes iela, Liepājas iela, Krūzes iela, Ventspils iela, Kalnciema iela, Rucavas iela, Šampētera iela, Apuzes iela, Anniņmuižas iela, Gramzdas iela, Zolitūdes iela un Rostokas iela.

**[[Zolitūde]]**—**[[Rīgas Pasažieru stacija|Stacijas laukums]]** kursē pa šādām ielām: Rostokas iela, Zolitūdes iela, Gramzdas iela, Anniņmuižas iela, Apuzes iela, Šampētera iela, Rucavas iela, Kalnciema iela, Ventspils iela, Krūzes iela, Liepājas iela, Mārupes iela, Bāriņu iela, Uzvaras bulvāris, Akmens tilts, 11. novembra krastmala, 13. janvāra iela un Marijas iela.

## Pieturvietas
8. autobusu maršrutā pavisam kopā ir 47 pieturas. Maršrutā **[[Rīgas Pasažieru stacija|Stacijas laukums]]**—**[[Zolitūde]]** ir 23 pieturas, bet maršrutā **[[Zolitūde]]**—**[[Rīgas Pasažieru stacija|Stacijas laukums]]** ir 24 pieturas.

### Agrākie pieturvietu nosaukumi
*)*

*Kuģu iela (pārdēvēta par )*

*Poliklīnika (pārdēvēta par )*

*Bāze (pārdēvēta par )*

*Rostokas iela (pārdēvēta par )*

*Autostāvvieta (pārdēvēta par )*

*Zolitūdes tirgus D/P (pārdēvēta par )*

Kalnciema iela (pārdēvēta par "Ventspils iela")

Slokas iela (pārdēvēta par "Uzvaras parks")

11. novembra krastmala (pārdēvēta par "Grēcinieku iela")

## Skatīt arī
* Rīga
* Autobusu satiksme Rīgā
* Trolejbusu satiksme Rīgā
* Tramvaju satiksme Rīgā
* Sabiedriskais transports Rīgā
* Rīgas satiksme
* Rīgas metropolitēns

## Piezīmes un atsauces

### Atsauces

## Ārējās saites
* www.rigassatiksme.lv
*
Igors Tarasovs

**Igors Tarasovs** (dzimis  Rīgā) ir Latvijas futbolists, var spēlēt gan aizsarga, gan pussarga pozīcijā, bijis Latvijas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2025. gada Tarasovs pārstāv Polijas komandas Bjalistokas "Jagiellonia" rezerves komandu.

## Karjera

### Klubos
Karjeru sācis *[[Skonto FC|Skonto]]* futbola kluba jauniešu komandās, Virslīgā debitēja 2006. gadā. Savā pirmajā sezonā pieaugušo komandā aizvadījis tikai vienu spēli. Lielākas spēļu prakses iegūšanai 2007. un 2008. gada sezonās tika izīrēts klubam JFK Olimps. 2009. gadā atgriezās *Skonto*, kļūstot par pamatsastāva spēlētāju. 2010. gadā *Skonto* sastāvā izcīnīja Latvijas čempionu titulu.

Pirms 2012. gada sezonas atteicās pagarināt līgumu ar *Skonto* un devās uz pārbaudēm vairākos ārzemju klubos. 15. februārī parakstīja līgumu ar Azerbaidžānas klubu *[[Simurq PFC]]*, kurā tobrīd jau spēlēja Latvijas futbolists Andrejs Rubins. 14 aizvadītajās spēlēs kluba sastāvā guva trīs vārtus.

2012. gada jūlijā atgriezās Latvijā, parakstot līgumu ar Virslīgas klubu FK Ventspils. Nepilnās divās sezonās Ventspils kluba sastāvā aizvadīja 37 spēles, gūstot astoņus vārtus un 2013. gada sezonā izcīnot Latvijas Virslīgas čempionu titulu. 2014. gada februārī kopā ar citu Latvijas futbolistu Ģirtu Karlsonu pievienojās Baltkrievijas klubam Grodņas "Neman".

2014. gada novembrī parakstīja līgumu ar Polijas *[[Ekstraklasa]]* klubu Bjalistokas "Jagiellonia". Polijas kluba sastāvā aizvadīja vairāk nekā 40 spēles un guva 3 vārtus. 2016. gada jūlijā pārcēlās uz Turcijas otrās spēcīgākās līgas klubu *[[Giresunspor]]*. 2017. gadā atgriezās Polijā un divas sezonas pārstāvēja Vroclavas "Śląsk". 2019. gada otrajā pusē spēlēja Latvijas Virslīgas klubā FK Spartaks Jūrmala. 2020. gada 9. janvārī pievienojās Ungārijas augstākās līgas klubam *[[Kaposvári Rákóczi FC|Kaposvári Rákóczi]]*. Ungārijas komandā aizvadīja septiņas spēles. 2020. gada augustā parakstīja līgumu ar Somijas klubu *[[Kuopion Palloseura|KuPS]]*.

No 2021. gada janvāra līdz 2022. gada vidum pārstāvēja Kipras klubu Ahnas "Ethnikos". 2022. gada vasarā atgriezās Latvijā un pievienojās Virslīgas klubam FK Liepāja.

### Izlasē
2010. gada 3. martā debitēja Latvijas izlasē, spēlē pret Angolu nomainot Vitāliju Astafjevu. Pirmos vārtus izlases labā guva  FIFA Pasaules kausa kvalifikācijas spēlē pret Andoru. Izlasē aizvadījis 47 spēles, 2023. gada martā 34 gadu vecumā paziņoja par karjeras beigšanu izlasē.

## Sasniegumi
* Latvijas čempions — 2 (2010., 2013.)
* Latvijas kausa ieguvējs — 1 (2013.)

## Atsauces

## Ārējās saites

* 90minut.pl profils
Kosumelas koati

**Kosumelas koati**, **Kosumelas degunlacītis** (*Nasua nelsoni*) ir neliels jenotu dzimtas (*Procyonidae*) plēsējs, kas pieder parasto koati ģintij (*Nasua*).

Kosumelas koati ir endēmiska koati suga, kas dzīvo Meksikas Kosumelas salā Karību jūrā. Daļa zinātnieku neatzīst Kosumelas koati kā patstāvīgu sugu un uzskata to par baltpurna degulācīša (*Nasua narica*) pasugu, saucot to par *Nasua narica nelsoni*. Tomēr lielākā daļa sistemātiķu to klasificē kā sugu.

## Izskats un īpašības
Lai arī ārēji tas ir ļoti līdzīgs baltpurna koati, Kosumelas koati ir mazāka auguma, un tā kažoka matojums ir īsāks un mīkstāks. Tā ķermeņa garums bez astes ir 38—50 cm, astes garums 38—50 cm, augstums skaustā 20—25 cm, svars 3—6,8 kg. Tā galva ir slaida ar garu purnu un kustīgu degungalu, kas piemērots augsnes pārmeklēšanai. Tā kažoka matojumam ir raksturīgs grizli efekts, kad katras spalvas galiņš ir gaišs vai balts. Ap acīm un degunu tam ir balts matojums.

Kosumelas koati ir aktīvs dienas laikā, tas ir visēdājs un barojas ar augļiem, kukaiņiem un maziem dzīvniekiem, kā grauzēji un ķirzakas, tie labprāt mielojas ar cilvēku pārtikas pārpalikumiem. Par Kosumelas koati nav veikti nopietni pētījumi, bet pastāv uzskats, ka to uzvedība un sociālās attiecības ir līdzīgas baltpurna koati.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Cozumel coati
* Kosumelas koati foto (toftphotosafari)
* Kosumelas dzīvnieku foto
Salacgrīvas pagasts

**Salacgrīvas pagasts** ir viena no Limbažu novada administratīvajām teritorijām tā rietumos, Rīgas līča krastā. Robežojas ar sava novada Salacgrīvas un Ainažu pilsētām un Ainažu, Liepupes, Staiceles, Alojas, Pāles un Viļķenes pagastiem.

## Daba
### Hidrogrāfija
#### Upes
Arupīte, Korģe, Korģīte, Kurliņupe, Reisagrāvis, Svētupe, Vedamurga, Vitrupe.

#### Ezeri
Kliķu ezers, Priecumu ezers, Primmas ezers.

## Vēsture
1958. gadā tika izveidota **Salacgrīvas pilsētas lauku teritorija**, pilsētai administratīvi pakļaujot daļu likvidētā Dzintaru ciema, Salacas ciema padomju saimniecību «Ainaži» un «Salacgrīva» divu nodaļu teritoriju un Vitrupes ciema padomju saimniecības «Salacgrīva» Vitrupes nodaļas un zemnieku arteļa «Enkurs» teritoriju. 1977. gadā daļu teritorijas pievienoja Ainažu pilsētai un Salacas ciemam. 1998. gadā Salacgrīvas lauku teritorijai pievienoja Salacas pagastu. 2009. gadā Salacgrīvas pilsētu ar lauku teritoriju iekļāva Salacgrīvas novadā, lauku teritoriju izdalot atsevišķā administratīvajā vienībā. 2010. gadā Salacgrīvas lauku teritoriju pārdēvēja par Salacgrīvas pagastu. 2021. gadā Salacgrīvas novadu iekļāva Limbažu novadā.

## Iedzīvotāji
### Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSP datiem.

### Apdzīvotās vietas
Lielākās apdzīvotās vietas ir Svētciems, Vecsalaca, Korģene, Lauvas, Lāņi, Zonepe, Kuiviži.

## Saimniecība
### Transports

## Izglītība un kultūra

## Atsauces
Kakomicliji

**Kakomicliji**, **kakomičļi**, **kakomicliju ģints** (*Bassariscus*) ir viena no jenotu dzimtas (*Procyonidae*) ģintīm, kas apvieno 2 sugas. Ģenētiskie pētījumi liecina, ka kakomicliju tuvākie radinieki ir jenoti.

Kakomicliji dzīvo Ziemeļamerikas rietumos un dienvidos, sākot ar ASV rietumu šatiem un beidzot ar Panamu Centrālamerikā. Ziemeļamerikas kakomiclijs (*Bassariscus astutus*) ir piemērojies dzīvei sausās un akmeņainās biomās, tas ir sastopamas pat tuksnesī, toties Vidusamerikas kakomiclijs (*Bassariscus sumichrasti*) ir tropisko lietus mežu iemītnieks.

## Izskats un īpašības
Kakomicliji ārēji nedaudz atgādina caunas, bet to ķermeņa uzbūve ir līdzīga kaķim. Tam ir slaids, pagarināts un smalks ķermenis, smails purniņš un īsas kājas. Kakomiclijiem ir ļoti gara, pūkaina aste, kas ir garāka par ķermeni. Vidusamerikas kakomiclijs ir nedaudz lielāks par Ziemeļamerikas kakomicliju.

Kažoka krāsa ir dzeltenbrūna vai pelēkbrūna, pavēdere gaiša, ap acīm melns vai tumši brūns, smalks matojuma gredzens, ap to gaiša matojuma gredzens. Tādējādi acis vizuāli izskatās vēl lielākas. Astei ir gredzenveida krāsojuma matojums.

Kakomicliji ir visēdāji un pamatā barojas ar augļiem un kukaiņiem, bet medī arī dažādus sīkus dzīvniekus. Abi ir ļoti veikli kāpelētāji, Vidusamerikas kakomiclijs uz zemes nokāpj ļoti reti, pamatā uzturoties kokos.

## Sistemātika
***Kakomicliju ģints** (*Bassariscus*)
** Vidusamerikas kakomiclijs (*Bassariscus sumichrasti*)
** Ziemeļamerikas kakomiclijs (*Bassariscus astutus*)

## Atsauces
Armandu Gebuza

**Armandu Gebuza** (*Armando Emílio Guebuza*; dzimis ) ir Mozambikas politiķis, kurš bija Mozambikas prezidents no 2005. gada 2. februāra līdz 2015. gada 15. janvārim.

Armandu Gebuza dzimis  Portugāles Austrumāfrikā. 20 gadu vecumā, īsi pēc Neatkarības kara beigām iestājās FRELIMO (*Frente de Libertação de Moçambique* — "Mozambikas Atbrīvošanas fronte") partijā. Kad valsts ieguva neatkarību 1975. gadā, Gebuza jau bija FRELIMO līderis. Samoras Mašela valdībā kļuva par iekšlietu ministru. Viņš izdeva rīkojumu "*24 20*", liekot portugāļiem atstāt Mozambiku 24 stundu laikā, ņemot līdzi tikai 20 kg bagāžas. 1980. gados pilsētu bezdarbniekus nosūtīja uz valsts ziemeļu daļas lauku rajoniem.

Pēc prezidenta Žuakima Šisanu veiktās atteikšanās no sociālistiskās ekonomikas, kas iekļāva valsts uzņēmumu privatizāciju, A. Gebuza kļuva veiksmīgs un turīgs uzņēmējs, darbojoties celtniecības, eksporta un zvejniecības nozarēs.

2004. gada prezidenta vēlēšanās Armandu Gebuza kā kandidāts no FRELIMO, ieguva 63,7 % balsu. Par prezidentu viņš kļuva .  ievēlēts uz otro termiņu. Viņa otrais termiņš beidzās 2015. gada 15. janvārī.

## Ārējās saites
* Prezidenta mājaslapa
Airešs Ali

**Airešs Ali** (; dzimis ) ir Mozambikas politiķis, diplomāts. No 2010. līdz 2012. gadam viņš bija  Mozambikas premjerministrs.

Airešs Ali 1976. gadā sāka strādāt par skolotāju, pēc gada bija skolas direktors. No 1980. līdz 1986. gadam viņš bija Nampulas provinces izglītības un kultūras direktors. No 1989. līdz 1990. gadam Airešs Ali bija izglītības ministrijas kancelejas vadītājs. No 1995. līdz 2000. gadam viņš bija Njasas provinces gubernators. Pēc tam līdz 2004. gadam bija Injambanes provinces gubernators. 2005. gadā Luizas Diogu valdībā Ali kļuva par izglītības un kultūras ministru.

, trīs dienas pēc Diogu atkāpšanās, prezidents Armandu Guebuza par premjerministru apstiprināja Airešu Ali. 2012. gada 8. oktobrī viņu amatā nomainīja Albertu Vakina.

2016. gada jūnijā Airešs Ali kļuva par vēstnieku Ķīnā.
Grēku pilsēta

**"Grēku pilsēta"** (; pilnais nosaukums: *Frank Miller's Sin City*) ir 2005. gada ASV sešu detektīvfilmu un trilleru ar *[[film noir]]* stilizāciju antoloģija. To režisēja, producēja un scenāriju sarakstīja Frenks Millers un Roberts Rodrigess. "Grēku pilsēta" uzņemta pēc Millera tāda paša nosaukuma komiksu sērijas motīviem. Filmai 2014. gadā iznāca turpinājums "Grēku pilsēta: Liktenīgā sieviete".

## Atsauces

## Ārējās saites
*  

* IFDB profils
Šostakoviča 5. simfonija

**[[Dmitrijs Šostakovičs|Dmitrija Šostakoviča]] 5. simfonija D minorā** (Op. 47) ir simfonija orķestrim, kas tika komponēta laikaposmā no 1937. gada aprīļa līdz jūlijam. Simfonijas pirmatskaņojumu 1937. gada 21.novembrī veica Ļeņingradas filharmoniskais orķestris Jevgeņija Mravinska vadībā. Publika par skaņdarbu bija tādā sajūsmā, ka balstoties uz Mstislava Rostropoviča teikto, pēc pirmatskaņojuma beigām ovācijas nerimās vēl vismaz 40 minūtes.

5. simfonija mūsdienās tiek uzskatīta par vienu no Šostakoviča visslavenākajiem darbiem.

## Forma
Simfonija sadalīta četrās daļas, tās aptuvenais garums ir 45 minūtes.
# *Moderato*
# *Allegretto*
# *Largo*
# *Allegro non troppo*

## Piezīmes un atsauces

## Ārējās saites
* Informācija par Šostakoviča piekto simfoniju
5. simfonija

**5. simfonija** var būt:

* Bēthovena 5. simfonija, vācu komponista Ludviga van Bēthovena simfonija.
* Šostakoviča 5. simfonija, krievu komponista Dmitrija Šostakoviča simfonija.
Vidusamerikas kakomiclijs

**Vidusamerikas kakomiclijs** (*Bassariscus sumichrasti*) ir neliela auguma jenotu dzimtas (*Procyonidae*) plēsējs, kas pieder kakomicliju ģintij (*Bassariscus*). Vidusamerikas kakomicliju bieži sauc vienkārši par **kakomicliju**.

Vidusamerikas kakomiclijs sastopams, sākot ar Meksiku ziemeļos un beidzot ar Panamas centrālo daļu dienvidos līdz 2000 metriem virs jūras līmeņa. Tas dzīvo Meksikā, Belizā, Kostarikā, Salvadorā, Gvatemalā, Hondurasā, Nikaragvā un Panamā. Vidusamerikas kakomiclija izplatības karti var apskatīt šeit. Tas dzīvo tropiskajos lietus mežos gan ielejās, gan kalnos, kā arī sausajos mežos un krūmājos.

## Izskats
Vidusamerikas kakomiclija ķermeņa garums ir 38—47 cm, aste garāka par ķermeni, tās garums 39—53 cm, augstums skaustā 17 cm, svars apmēram 0,9 kg. Acis lielas un tumšas, ap katru aci ir smalks, melnu matiņu gredzens un tad gaiša matojuma gredzens, kas kakomiclija acis vizuāli padara vēl lielākas. Ausis ir lielas un smailas. Viduasamerkas kakomiclija nagi atšķirībā no Ziemeļamerikas kakomiclija nav ievelkami. Ķermenim ir izteikta muskusa smarža.

Kažoka krāsa ir brūnpelēka vai tumši brūna. Pūkainās astes gredzenveida krāsojums ir pelēkbrūns.

## Uzvedība
Vidusamerikas kakomiclijs ir aktīvs naktī, tas visu laiku atrodas kokā, gandrīz nekad nenokāpjot uz zemes. Lai arī tas ir vientuļnieks un nometnieks, reizēm vienā kokā var novērot 5—9 dzīvniekus, ēdot iecienītos augļus. Starp indivīdiem var izcelties agresīvi ķīviņi. Katram kakomiclijam ir teritorija, kas nemēdz pārklāties un var sasniegt pat 136 hektārus. Teritorijas robežas netiek iezīmētas, toties dzīvnieki nepārtraukti savā starpā sasaucas. Pastāv uzskats, ka tādējādi tiek uzmanītas teritorijas robežas.

Vidusamerikas kakomicliju dabīgie ienaidnieki ir lielie, plēsīgie putni, oceloti, tairas un lielās čūskas.

## Barība
Vidusamerikas kakomicliji ir visēdāji. Tiem ļoti garšo augļi, īpaši savvaļas vīģes, papajas un banāni. Bet tie barojas arī ar putnu olām, kokvardēm, ķirzakām, kukaiņiem, nelieliem putniem un pelēm.

## Vairošanās
Riests Vidusamerikas kakomiclijiem sākas februārī un beidzas jūnijā. Grūsnība ilgst 63—66 dienas. Mātīte koka dobumā iekārto mazuļu migu. Piedzimst apmēram 2 nevarīgi, akli mazuļi, kuriem acis atveras pēc 34 dienām. Jaundzimušie sver 25 g. Pēc 6—7 nedēļām tie sāk ēst pieaugušo kakomicliju barību. Sekot mātei mežā tie sāk 2 mēnešu vecumā. Māte tos zīda ar pienu līdz 3 mēnešiem. Lai arī par mazuļiem pamatā rūpējas māte, tā reizēm ļauj tēvam tiem tuvoties, kas parasti ar mazuļiem spēlējas. Dzimumbriedumu jaunie dzīvnieki sasniedz 10 mēnešos. Savvaļā dzīves ilgums nav zināms, bet nebrīvē tie var nodzīvot līdz 23 gadiem.

## Atsauces

## Ārējās saites

* ''Cacomistle Bassariscus sumichrasti''
* Some facts about the Cacomistle
* Vidusamerikas kakomiclija foto (flickr)
* Cacomistle
Nobu Širase

**Nobu Širase** (; dzimis  Konourā, Akitas prefektūrā, miris  Koromo (tagad Tojota), Aiči prefektūrā) bija japāņu virsnieks un polārpētnieks.

thumb|left|''Kainan Maru''
Širases antarktiskā ekspedīcija tika organizēta 1910. gadā un to atbalstīja tā laika Japānas premjerministrs Okuma Šigenobu. Ekspedīcija devās ceļā no Tokijas 1910. gada 1. decembrī ar 30 metrus garo burukuģi *Kainan Maru* (開南丸). 1911. gada 7. februārī ekspedīcija sasniedza Velingtonu Jaunzēlandē un pēc četrām dienām turpināja ceļu Antarktīdas virzienā. 6. martā ekspedīcija ieraudzīja Viktorijas Zemes krastus, bet laika apstākļi neļāva izkāpt krastā. Sliktie laika apstākļi piespieda Širasi pārtraukt ekspedīciju un atgriezties Sidnejā. Šajā laikā ekspedīcija sastapās ar ievērojamu līdzekļu trūkumu un Širase ar daļu komandas atgriezās Japānā, lai meklētu papildus līdzekļus. 
Lai arī viens no ekspedīcijas mērķiem bija Dienvidpola sasniegšana, Širase saprata, ka viņš pārāk daudz atpaliek no Amundsena un Skota ekspedīcijām. Nākamais kuģojums uz Antarktīdu sākās 1911. gada 19. novembrī no Sidnejas. Tā kā Dienvidpola sasniegšana tika atcelta (11. oktobrī Amundsena ekspedīcija jau bija sākusi ceļu uz polu), par galveno ekspedīcijas mērķi kļuva Karaļa Edvarda VII Zemes izpēte. Rosa šelfa ledāju ekspedīcija sasniedza 1912. gada 16. janvārī. Širase izkāpa krastā vietā, ko par godu kuģim nosauca par Kainana līci. Šeit viņi sastapa Amundsena kuģi *Fram*, kas gaidīja ekspedīcijas atgriešanos no pola.

thumb|left|Ekspedīcija Jamato sniega laukā

Tālāk ekspedīcija devās uz Vaļu līci, kur ledāja malā izveidoja bāzes nometni, bet septiņu cilvēku partija ar suņu pajūgiem devās dienvidu virzienā. 29. janvārī tika sasniegts tālākais dienvidu punkts (80° 5′ S, 156° 37′ W), ko nosauca par Jamato sniega lauku (大和雪原, *Yamato yukihara*), kur tika uzsliets Japānas karogs.

Kamēr Širase bija ceļā uz dienvidiem, *Kainan Maru* devās uz Karaļa Edvarda VII Zemi, kur ekspedīcija izkāpa krastā un kā pirmie sasniedza Aleksandras grēdu. Vēlāk kuģis atgriezās Vaļu līcī, kur uzņēma Širases partiju un 1912. gada 2. februārī devās atceļā uz ziemeļiem.

Japānā līdz tam mazpazīstamo armijas virsnieku sagaidīja kā nacionālo varoni. Širase mira 1946. gadā no zarnu aizcietējuma.

Širases vārdā nosaukti:
* Širases krasts - Mērijas Bērdas Zemes krasta posms no Kolbeka raga līdz Saipla krastam,
* Širases glečers - šļūdonis Karalienes Modas Zemē.

## Ārējās saites

* Širases biogrāfija www.south-pole.com
* ''Japanese Story of Polar Trip''
Kļaviņa

**Kļaviņa** (vīriešu dzimtē Kļaviņš) ir latviešu cilmes uzvārds, kas radies no vārda „kļava” pamazināmās formas. Cilvēki ar šo uzvārdu:

* Elita Kļaviņa (1966) — aktrise un žurnāliste;
* Ilga Kļaviņa (1941) — šahiste;
* Jeļena Kļaviņa (1979) — politiķe;
* Leonarda Kļaviņa (1966) — aktrise un producente;
* Līga Kļaviņa (1980) — vieglatlēte;
* Līga Kļaviņa (1968) — pedagoģe, pašvaldību darbiniece un politiķe;
* Paulīne Kļaviņa (1918—2001) — lībiešu kultūras darbiniece, dzejniece un tulkotāja;
* Sandra Kļaviņa (1972) — aktrise.
Rūzvelta sala

**Rūzvelta sala** () ir ar ledu klāta sala Rosa šelfa ledājā austrumu daļā. Salu atklāja Ričarda Bērda ekspedīcija 1934. gadā un nosauca tā laika ASV prezidenta Franklina Rūzvelta vārdā.

Salas ziemeļu gals atrodas dažu kilometru attālumā no šelfa ledāja malā esošā Vaļu līča, kas veidojas, ledus straumei daļēji aptekot salu no abām pusēm. 

## Atsauces
Digitālā ziema

**"Digitālā ziema"** ir Ingus Baušķenieka soloalbums, izdots 1998. gadā ierakstu kompānijā "Studija Mix".

Albuma dziesmas ir ierakstītas Ingus Baušķenieka mājas studijā laika posmā no 1997. gada jūlija līdz 1998. gada februārim.

Šī albuma populārākā dziesma ir radio singls "Čības" (14. vieta Latvian Airplay Top).

## Dziesmu saraksts

# Atdzesētais prāts - 5.09
# Apburtais princis - 5.42
# Klaidu vējš - 5.24
# Bruņurupucis (Tas ir tik ātri...) - 6.40
# Agrs rīts - 4.24
# Gar malu - 4.40
# Blusas spārdās - 5.02
# Dūmu mākonī/Apburtais princis (reprise) - 6.03
# Čības - 4.44
# Zemenes uz ledus (instr.) - 3.22
Hesburger

***Hesburger*** ir lielākais ātras ēdināšanas restorānu tīkls Somijā un Baltijas valstīs. Hesburger ir somu ģimenes uzņēmums, kas savu darbību uzsāka, atverot nelielu grila kiosku 1960. gados. Šodien, vairāk nekā 50 gadus vēlāk, Hesburger ir pārstāvēts 9 valstīs, un kopējais restorānu skaits sasniedz 500. Uzņēmuma galvenais birojs atrodas Somijā, Turku.

Hesburger savu pirmo restorānu Baltijā atvēra Igaunijā, 1996. gadā, savukārt pirmais restorāns Latvijā tika atvērts 2004. gada 29. jūnijā Rīgā, iepirkšanās centrā “Olimpia”.

2024. gadā Latvijā darbojas 53 restorāni ar plašu reģionālo pārklājumu.

Hesburger tīklā strādā vairāk nekā 6700 darbinieku, no kuriem Latvijā strādā 670.

## Vēsture
Ātrās ēdināšanas restorānu ķēdes vēsture aizsākās 1966. gadā, kad Heiki Salmela 20 gadu vecumā kopā ar sievu Kirst atvēra pirmo ielas kiosku *Kievarin Grilli* Somijas pilsētā Nāntali. Uzņēmuma nosaukums radies no tā dibinātāja Heiki Salmelas draugu radītās iesaukas "Hese". Vēlāk, 1980. gadā Heiki Salmela atvēra pirmo *Hesburger* restorānu pilsētā Turku, kas arī aizsāka Somijā pirmā ātrās ēdināšanas restorānu tīkla izveidi.

## Starptautiskais tīkls
Hesburger tīkls šobrīd ir pārstāvēts 9 valstīs — Somijā, Igaunijā, Latvijā, Lietuvā, Vācijā, Krievijā, Ukrainā, Baltkrievijā un Bulgārijā. Baltijas valstīs darbojas 155 Hesburger restorāni, bet visā ķēdē — 500 restorāni.

## Sortiments
Sākotnēji restorānā piedāvātais sortiments bija neliels, taču laikam ejot, tas būtiski pilnveidojies un šodien piedāvā dažāda veida burgerus, tortiljas, uzkodas, veģetārās maltītes, dzērienus un saldos ēdienus. Hesburger rūpnīcā Hes-Pro Somijā tiek izstrādātas un ražotas dažāda veida mērces, kas tiek iekļautas produktu receptēs. Ik gadu rūpnīcā tiek izgatavots aptuveni viens miljons kilogramu Hesburger kečupa. Tas ir aptuveni 30% no visām Hesburger saražotajām mērcēm.

## Attēlu galerija

Attēls:16-08-30-Hesburger Riga Latvia-RR2 3696.jpg
Attēls:16-08-30-Hesburger Riga Latvia-RR2 3694.jpg
Hesburger Riga old town.jpg
15-12-21-Helsingin päärautatieasema-RalfR-N3S 3318.jpg
Hesas by Augustas Didzgalvis.jpg
Rukkifilee eine.IMG 2605.JPG


## Atsauces
2010. gada Eiropas čempionāts vieglatlētikā

**2010. gada Eiropas čempionāts vieglatlētikā** bija 20. Eiropas čempionāts vieglatlētikā, kas notika Barselonā, Katalonijā, Spānijā no  līdz . Sacensības notika stadionā, kurā norisinājās arī 1992. gada Olimpisko spēļu notikumi. Iepriekšējais Eiropas čempionāts bija 2006. gadā Gēteborgā, Zviedrijā. Šī ir pirmā reize, kad Spānijā notiek Eiropas čempionāts vieglatlētikā.

Latviju šajā čempionātā pārstāvēja 21 sportists, tai skaitā arī 2006. gada Eiropas čempions 110 m barjerskrējienā Staņislavs Olijars, kurš Barselonā palika bez rezultāta un nespēja saglabāt titulu. Tomēr Latvijas sportisti ieguva zelta medaļu arī šajā Eiropas čempionātā, jo Ineta Radēviča izcīnīja uzvaru tāllēkšanā. Bronzas medaļu ieguva Māris Urtāns lodes grūšanā (4. vieta sacensību noslēgumā, bet pēc vairākiem gadiem viens no konkurentiem tika diskvalificēts par dopinga lietošanu). Citi labākie rezultāti Latvijas delegācijā: Ainārs Kovals šķēpa mešanā (6. vieta) un Madara Palameika šķēpa mešanā (8. vieta).

## Dalībvalstis

## Kalendārs

## Rezultāti
### Vīrieši

### Sievietes

## Medaļu kopvērtējums

## Punktu tabula
Punkti tiek piešķiti par pirmajām astoņām vietām:

## Piezīmes un atsauces
### Piezīmes

### Atsauces

## Ārējās saites
* Eiropas vieglatlētikas asociācijas mājaslapa 
* Oficiālā mājaslapa
Nezināmais šedevrs (albums)

**"Nezināmais šedevrs"** (1988 - 2003) ir Ingus Baušķenieka 2004. gadā izdotā labāko dziesmu izlase. Tā iznākusi ierakstu kompānijā "Ingus Baušķenieka ieraksti".

Tajā iekļautas 16 dziesmas no pieciem Baušķenieka soloalbumiem: "Guvernante - diversante", "Albānija" un "Rudens vējā" no "Mājas dzīves" (1988), "Kur tu esi", "Milzīte Ilzīte" un "Varbūt" no "Klusā okeāna" (kopā ar Edīti Baušķenieci, 1990), "Zvēri nāk", "Aizlidoja kļavas", "Lidojums uz Sauli" un "Vai tu guli" no "Burvju pusdienām" (1995), "Čības", "Dūmu mākonī" un "Blusas spārdās" no "Digitālās ziemas" un "Vai mums viss ir ļauts", "Vēss vērmelēm" un "Ķirbis - Irbis" no "Viduslaikiem".

Izlase izdota laikā, kad Ingus un Edītes laulība jau ir šķirta, līdz ar to šajā kompilācijā nav iekļautas vairākas dziesmas, kuru līdzautore ir Edīte, tās aizstājot ar kompozīcijām no Ingus vēlīnajiem soloalbumiem.

## Dziesmu saraksts

# Zvēri nāk - 4:16 
# Aizlidoja kļavas - 4:34 
# Lidojums uz Sauli - 5:49 
# Čības - 4:44
# Dūmu mākonī - 5:57 
# Blusas spārdās - 5:04 
# Vai mums viss ir ļauts - 4:56 
# Vēss vērmelēm - 4:55
# Ķirbis Irbis (piedalās Uģis Vītiņš) - 3:33
# Vai tu guli - 5:19 
# Kur tu esi - 3:13 
# Guvernante - diversante (piedalās Edīte Baušķeniece) - 7:35 
# Albānija - 5:24 
# Rudens vējā - 3:36
# Milzīte Ilzīte (piedalās Edīte Baušķeniece) - 4:45
# Varbūt - 3:54
Lindons Rašs

**Lindons Rašs** (; dzimis ) ir bijušais Kanādas bobslejists—pilots, kurš piedalījās bobsleja sacensībās no 2004. gada līdz 2014. gadam 2010. gada Olimpiskajās spēlēs izcīnīja bronzas medaļu četrinieku ieskaitē.

Pasaules čempionātos Raša labākais rezultāts ir 7. vieta divniekos 2009. gadā. Ir uzvarējis pasaules kausa posmā. Pasaules kausa kopvērtējumā labākais rezultāts ir 6. vieta divniekos.

## Labākie rezultāti
:*Saīsinājumi: OS — Olimpiskās spēles, PČ — Pasaules čempionāts, PK — Pasaules kauss, V. — Vieta.*
Rašs

**Rašs** () ir angļu uzvārds un personvārds:

* Džefrijs Rašs (*Geoffrey Rush*; dzimis 1951. gadā), austrāliešu aktieris un kinoproducents;
* Ians Rašs (*Ian Rush*; dzimis 1961. gadā), Velsas futbolists;
* Lindons Rašs (*Lyndon Rush*; dzimis 1980. gadā), Kanādas bobslejists—pilots.

## Skatīt arī
* Raša
* *[[Rush]]*
Oto Štrasers

**Oto Štrasers** (,  — ) bija vācu politiķis, kas NSDAP pārstāvēja kreiso spārnu. Kopā ar brāli Gregoru Štraseru viņi izveidoja savu frakciju NSDAP iekšienē, kura vēlāk atšķēlās no NSDAP, izveidojot Melno fronti.

## Biogrāfija

O. Štrasers piedzima Bavārijā. Piedalījies Pirmajā pasaules karā, kurā vairākkārt apbalvots. 1919. gadā atgriezies dzimtajā Bavārijā, kur iestājies brīvkorpusā. Tā sastāvā piedalījās komunistu apspiešanā Bavārijā, lai arī tajā pašā laikā iestājās Sociāldemokrātu partijā. 1920. gadā viņš pievienojās opozīcijai pret Kapa puču. 1935. gadā Štrasers iestājās NSDAP, kur viņa brālis bija biedrs jau vairākus gadus. Viņš darbojās brāļa vadītajā avīzē un vēlāk uzņēmās partijas ziemeļu reģionu nodaļu vadīšanu kopā ar brāli Georgu Štraseru un Jozefu Gebelsu. Viņš piedāvāja partijas programmu padarīt vairāk sociālistisku. Oto Štrasers atbalstīja streikus, banku un uzņēmumu nacionalizāciju. Viņš uzstājās arī par ciešu sadarbību ar Padomju Savienību. Ādolfs Hitlers šīs nostādnes uzskatīja par pārāk radikālām un Štraseru frakcija cieta sakāvi 1926. gadā. Gebelss pārgāja Hitlera pusē, bet brāļi Štraseri turpināja būt vadošie partijas kreisā spārna pārstāvji līdz 1930. gadam, kad tika izslēgti no partijas.

Pēc izslēgšanas O. Štrasers nodibināja pats savu partiju, kas saucās Melnā fronte. Partijas ideoloģija bija tuva nacistu paustajai, tomēr Štrasera ietekmē tā bija krietni kreisāka. 1933. gadā, kad Hitlers nāca pie varas Vācijā, partijas turpmāka darbība nebija iespējama. Štrasers devās trimdā. Lielākā daļa no nacistu kreisā spārna pārstāvjiem tika iznīcināti vai represēti Garo dunču nakts laikā 1934. gadā. Garo dunču naktī gāja bojā arī Štrasera brālis. Oto trimdā izveidoja Brīvo vāciešu kustību.

Sākotnēji Štrasers devās uz Austriju, bet pēc tam uz Prāgu, Šveici un Franciju. 1940. gadā, atstājis sievu un bērnus Šveicē, viņš devās uz Bermudu. 1941. gadā Štrasers emigrēja uz Kanādu, kur viņš apmetās Monreālā. Vēlāk viņš apmetās vēl citās Kanādas vietās, kur strādāja dažādus darbus. Pēc Otrā pasaules kara O. Štraseram ilgāku laiku tika liegts iebraukt Vācijas teritorijā, jo viņš vēl joprojām atbalstīja vairākas nacionālsociālistu doktrīnas un bija pazīstams nacistu ideologs.

1955. gadā viņam beidzot atļāva iebraukt Vācijā un apmesties Minhenē. 1956. gadā viņš nodibināja Vāciešu Sociālo Savienību, bet tā nespēja iegūt jūtamu atbalstu. Līdz pat savai nāvei viņš turpināja aktīvi propagandēt neonacistiskās idejas un atbalstīt šīs ideoloģijas kustības. 1974. gadā Oto Štrasers mira.

## Ārējās saites
2010. gada Pasaules čempionāts basketbolā

**2010. gada Pasaules čempionāts basketbolā** bija 16. Pasaules čempionāts basketbolā. Čempionāts norisinājās 2010. gadā, laika posmā no  līdz  četrās Turcijas pilsētās — Ankarā, Izmirā, Kajseri un Stambulā. Čempionātu organizē FIBA, Turcijas Basketbola federācija un čempionāta organizācijas komiteja. Pasaules čempionāts ir tikpat nozīmīgs turnīrs kā olimpiskais basketbola turnīrs.

Par Pasaules čempioniem ceturto reizi čempionāta vēsturē kļuva ASV izlase, kas finālā uzvarēja mājiniekus Turcijas izlasi. Trešo vietu izcīnīja Lietuvas basketbolisti, kas spēlē par trešo vietu uzvarēja Serbijas izlasi. Par turnīra vērtīgāko spēlētāju tika atzīts ASV izlases dalībnieks Kevins Durants, taču turnīra rezultatīvākais spēlētājs bija argentīnietis Luiss Skola.

Trešoreiz kopš 1986. gada Pasaules čempionāta čempionātā piedalījās 24 valstsvienības. Tā rezultātā visas grupas izspēlēja grupu turnīru dažādās pilsētās, taču izslēgšanas spēles notika Stambulā.

Grupu izloze notika Stambulā 2009. gada 15. decembrī. Kvalificējušās izlases tika sadalītas četrās grupās pa 6 izlasēm katrā.

## Arēnas

## Dalībvalstis

## Spēļu kalendārs

### Cīņa par čempiontitulu

### Cīņa par 5.—8. vietu

### Fināls

## Vietu sadalījums

|-
|||align=left|||9||9||0||835||614||+221||**18**
|-
|||align=left|||9||8||1||730||593||+137||**17**
|-
|||align=left|||9||8||1||746||670||+76||**17**
|-
|4||align=left|||9||6||3||800||699||+101||**15**
|-
|colspan=10 height=1px bgcolor=lightgrey|
|-
|5||align=left|||9||7||2||750||714||+36||**16**
|-
|6||align=left|||9||5||4||767||686||+81||**14**
|-
|7||align=left|||9||6||3||666||642||+24||**15**
|-
|8||align=left|||9||5||4||706||709||–3||**14**
|-
|colspan=10 height=1px bgcolor=lightgrey|
|-
|9||align=left|||6||3||3||487||447||+40||**9**
|-
|10||align=left|||6||3||3||475||450||+25||**9**
|-
|11||align=left|||6||3||3||439||428||+11||**9**
|-
|12||align=left|||6||3||3||480||478||+2||**9**
|-
|13||align=left|||6||3||3||428||434||–6||**9**
|-
|14||align=left|||6||2||4||467||480||–13||**8**
|-
|15||align=left|||6||2||4||406||535||–129||**8**
|-
|16||align=left|||6||1||5||427||500||–73||**7**
|-
|colspan=10 height=1px bgcolor=lightgrey|
|-
|17||align=left|||5||2||3||378||402||–24||**7**
|-
|18||align=left|||5||1||4||386||401||−15||**6**
|-
|19||align=left|||5||1||4||301||367||−66||**6**
|-
|20||align=left|||5||1||4||334||417||−83||**6**
|-
|21||align=left|||5||1||4||339||440||−101||**6**
|-
|22||align=left|||5||0||5||330||379||−49||**5**
|-
|23||align=left|||5||0||5||361||446||−85||**5**
|-
|24||align=left|||5||0||5||300||407||−107||**5**
|}

## Skatīt arī
* 2010. gada Pasaules čempionāts basketbolā sievietēm

## Atsauces

## Ārējās saites

* Čempionāta oficiālā mājaslapa 
* ''Linguasport'' profils 
* ''Todor66'' profils
2010. gada Pasaules čempionāts basketbolā sievietēm

**2010. gada Pasaules čempionāts basketbolā sievietēm** bija 16. Pasaules čempionāts basketbolā sievietēm. Čempionāts norisinājās 2010. gadā, laikaposmā no  līdz  trijās Čehijas pilsētās — Ostravā, Karlovi Vari un Brno. Ostravā un Brno notika priekšsacīkšu un astotdaļfināla kārta, taču Karlovi Vari tika noskaidrots Pasaules čempions. Uz čempionāta rīkošanu bez Čehijas vēl pretendēja Austrālija, Francija un Latvija, taču netika izvirzītas kā čempionāta rīkotājas.

Čempionātā piedalījās 16 valstsvienības, tai skaitā pašreizējās Olimpiskās čempiones ASV izlase un čempionāta rīkotājvalsts Čehijas izlase.

Par Pasaules čempionēm kļuva ASV basketbolistes, kas finālā uzvarēja Čehijas izlasi. Spēlē par trešo vietu un bronzas medaļu uzvarēja Spānijas izlase, kas mazajā finālā uzvarēja Baltkrieviju. ASV izlasei šis jau bija 8. izcīnītais tituls turnīra vēsturē. Par turnīra vērtīgāko spēlētāju tika atzīta Čehijas izlases spēlētāja Hana Horākova.

## Dalībnieki

## Priekšsacīkšu kārta

### A grupa

### B grupa

### C grupa

### D grupa

## Astotdaļfināla kārta

### E grupa

### F grupa

## Izslēgšanas spēles

### Cīņa par čempiontitulu

#### Fināls

### Par 5.—8. vietu

### Par 9.—12. vietu

### Par 13.—16. vietu

## Vietu sadalījums

## Skatīt arī
* 2010. gada Pasaules čempionāts basketbolā vīriešiem

## Atsauces

## Literatūra
* PČ A grupa: Austrālija, Ķīna, Baltkrievija, Kanāda
* PČ B grupa: ASV, Francija, Grieķija, Senegāla
* PČ C grupa: Brazīlija, Spānija, Koreja, Mali
* PČ D grupa: Krievija, Čehija, Argentīna un Japāna

## Ārējās saites
* Čempionāta oficiālā mājaslapa
Eesti Televisioon

***Eesti Televisioon*** (**ETV**; no igauņu valodas — 'Igaunijas Televīzija') ir valstij piederoša televīzija Igaunijā, kas raida kopš . Tās darbību kontrolē Igaunijas Nacionālā raidorganizācija (); ERR).  Igaunija kļuva par Eiropas Raidorganizāciju apvienības dalībvalsti. Igaunijas Televīzijas ģenerāldirektors ir Marguss Allikmā. ETV līdz 2008. gadam organizēja Igaunijas atlasi Eirovīzijai, līdz to 2009. gadā pārņēma ERR.

## Ārējās saites
* ETV oficiālā mājaslapa
Jauns mēness (filma)

**"Jauns mēness"** () ir 2009. gada ASV vampīru romantiska fantāzijas filma, kuras režisors ir Kriss Vaics. Filma uzņemta pēc tāda paša nosaukuma Stefanijas Meieres romāna. Šī ir "Krēslas sāgas" otrā daļa un turpinājums 2008. gada filmai "Krēsla". Galvenās lomas filmā attēlo Kristena Stjuarta, Roberts Patinsons un Teilors Lautners.

Filmēšana norisinājās Vankūverā, Kanādā, 2009. gada martā un Montepulciāno, Itālijā, 2009. gada maijā.

Filmas pirmizrāde notika  Losandželosā. ASV kinoteātros to demonstrēja no . Nākamā filmas daļa "Aptumsums" izdota 2010. gadā.

## Sižets
Pēc incidenta Kalenu mājās, kur Bella gandrīz gūst ievainojumu, Edvards nolemj, ka viņu attiecības ir pārāk bīstamas, un pamet Forksu kopā ar ģimeni. Bella paliek emocionāli salauzta un ilgi nespēj atgūties no zaudējuma.

Pamazām viņa atrod mierinājumu draudzībā ar bērnības draugu Džeikobu Bleku, kurš pieder kvilu cilts indiāņiem. Drīz Bella atklāj, ka Džeikobs un daudzi viņa cilts biedri spēj pārvērsties par vilkačiem — viņu uzdevums ir aizsargāt cilvēkus no vampīriem.

Bella, riskējot ar savu dzīvību, vairākkārt meklē adrenalīna pilnas situācijas, jo šādos brīžos viņai šķiet, ka dzird Edvarda balsi. Kad viņa lec no klints, notiek pārpratums: Edvards, kļūdaini noticējis, ka Bella ir mirusi, dodas pie Voltūru — varenākās vampīru ģimenes Itālijā, lai gūtu nāvi.

Bella kopā ar Alisi Kalenu dodas viņam pakaļ un paspēj apturēt Edvardu, pirms viņš atklājas cilvēkiem. Voltūri liek Kaleniem zvērēt, ka Bella tiks pārvērsta par vampīru, citādi viņa zināšanas par viņu pasauli būs pārāk bīstamas.

Filmas beigās Edvards un Bella atgriežas Forksā, taču viņu attiecības sarežģījušās vēl vairāk, jo tagad tajās iejaucas arī Džeikobs un viņa vilkaču cilts.

## Atsauces

## Ārējās saites
*
Vitālijs Petrovs

**Vitālijs Petrovs** (; dzimis  Viborgā) ir Krievijas autosportists, 2009. gada GP2 vicečempions. Kopš . gada piedalās Formula 1 pasaules čempionātā, kopš . gada — Caterham komandas sastāvā.

## Karjera
### Sākums (2001—2005)
Atšķirībā no daudziem citiem autosportistiem, Petrovs karjeru neuzsāka kartingos. 2001. un 2002. gadā viņš piedalījās Lada kausā Krievijā, otrajā sezonā izcīnot maksimālo iespējamo punktu skaitu. Nākamajā sezonā viņš piedalījās dažādos Formula Renault čempionātos, kur neguva panākumus. 2004. gadā Petrovs atgriezās Krievijā, kur kļuva par Russian Lada Revolution vicečempionu. Nākamajā gadā viņš izcīnīja titulus Russian Lada Revolution un Krievijas Formula Renault 1600.

### F3 Eirosērija (2006)
2006. gadā Vitālijs Petrovs piedalījās F3 Eirosērijā. 18 sacīkstēs izcīnot 9 pjedestālus, no tiem 4 uzvaras, krievu pilots ieguva 3. vietu kopvērtējumā.

### GP2 (2006—2009)
[thumb|left|Petrovs . gada sezonā [Stambulas trase|Stambulas trasē]]
2006. gadā Petrovs debitēja GP2 čempionātā *[[David Price Racing]]* komandas sastāvā, aizvadot pusi sezonas. 2007. gadā viņš pievienojās *[[Barwa Addax|Campos]]* vienībai, piecas reizes izcīnot punktus un iegūstot 13. vietu kopvērtējumā. Petrovs tosezon uzvarēja vienā sacīkstē. Nākamajās divās sezonās pilots aizvien biežāk sāka izcīnīt vietas uz pjedestāla un 2009. gadā bija viens no pretendentiem uz titulu, sezonas beigās kļūstot par vicečempionu.

### Formula 1 (kopš 2010)
Petrovs tika saistīts ar vietu *[[Hispania Racing|Campos]]*, *[[Sauber]]* un *[[Renault F1|Renault]]* komandās . gada Formula 1 sezonai.  tika paziņots, ka pilots brauks *Renault*, tādējādi kļūstot par pirmo krievu braucēju Formula 1 čempionātā.

## Formula 1 rezultāti

* Sacīkstes **treknrakstā** sāktas no pirmās starta pozīcijas.
* Sacīkstēs *slīprakstā* ir uzrādīts ātrākais apļa laiks.

† - Nefinišēja, bet ieskaitīts klasifikācijā, jo paveica vismaz 90% no distances.

## Ārējās saites

* Oficiālā mājaslapa
Štrasers

**Štrasers** (; sieviešu dzimtē Štrasere) ir vācu cilmes uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu: 

* Gregors Štrasers (1892—1934) — vācu politiķis, NSDAP biedrs;
* Oto Štrasers (1897—1974) — vācu politiķis, NSDAP biedrs;
* Džefs Štrasers (1974) — Luksemburgas futbolists.
Austrumu ielejas olings

**Austrumu ielejas olings** (*Bassaricyon alleni*) ir neliels, kokos dzīvojošs jenotu dzimtas (*Procyonidae*) kinkažuveidīgs plēsējs, kas pieder olingu ģintij (*Bassaricyon*). Tas dzīvo Dienvidamerikā, Andu kalnu austrumu nogāzēs: Bolīvijā, Brazīlijā, Kolumbijā, Ekvadorā, Gajānā, Peru un Venecuēlā. Tā ir vienīgā olingu suga, kas sastopama Dienvidamerikā uz austrumiem no Andu kalniem. Tā mājvieta ir tropiskie lietus meži. Diemžēl līdz ar mežu izciršanu un lauksaimniecības zemju iekārtošanu, olingu iespējamā  dzīves vieta ielejās samazinās. Līdz ar to olingi pārceļas arvien augstāk kalnos.

## Sistemātikas izmaiņas
2013. gadā, balstoties uz jaunākajiem morfoloģiskajiem un ģenētiskajiem pētījumiem, tika veiktas izmaiņas olingu ģintī. Allena olings (*Bassaricyon alleni*) tika apvienots ar Bedarda olingu (*Bassaricyon beddardi*) un sugai tika dots jauns nosaukums - austrumu ielejas olings. Tuvākais radinieks austrumu ielejas olingam ir rietumu ielejas olings (*Bassaricyon medius*), abām sugām sadaloties apmēram pirms 1,3 miljoniem gadu.

## Izskats un īpašības
Austrumu ielejas olings ir nedaudz mazāks par ziemeļu olingu, bet tas ir lielāks par mazo olingu. Salīdzinot ar rietumu ielejas olingu, austrumu olings ir lielāks par rietumu olinga nominālpasugu (*Bassaricyon medius medius*), kas dzīvo Dienvidamerikā uz rietumiem no Andu kalniem, un apmēram vienā lielumā ar Panamā dzīvojošo rietumu olinga pasugu (*B. m. orinomus*). Arī brūnpelēkais kažoks ir nedaudz tumšāks nekā rietumu ielejas olingam. Tam ir slaids ķermenis, īsas kājas, ļoti gara aste, kas ir garāka par ķermeni. Galvas forma nedaudz saplacināta, ausis nelielas, noapaļotas un novietotas plati. Ķermeņa garums ir apmēram 30—45 cm, aste nedaudz garāka par ķermeni (40—53 cm), svars apmēram 1,1—1,5 kg.

## Uzvedība
Austrumu ielejas olings ir vientuļnieks un visu dzīvi pamatā pavada kokā. Pa dienu guļ koka dobumā, pa nakti dodas barības meklējumos, bet no rīta atgriežas savā migā. Lai arī olings ir visēdājs, tas pamatā barojas ar augļiem, nektāru un ziediem. Retas reizes tas barojas arī ar kukaiņiem un sīkiem dzīvniekiem. Par vairošanos savvaļā šai sugai trūkst datu, bet kā visiem olingiem arī austrumu olingiem nav izteiktas pārošanās sezonas.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Austrumu ieleju olinga foto
* M. Helgen,C. Miguel Pinto,Roland Kays,Lauren E. Helgen,Mirian T. N. Tsuchiya,Aleta Quinn,Don E. Wilson,Jesus E. Maldonado, 2013. Kristofer Taxonomic revision of the olingos (Bassaricyon), with description of a new species, the olinguito.
Robins Huds

[thumb|Robina Huda statuja [Notingema|Notingemā]]
**Robins Huds** ir tēls angļu folklorā, meistarīgs lokšāvējs, paukotājs un noziedznieks. Pazīstams ar savu "zagšanu no bagātajiem un atdošanu nabadzīgajiem". Robins un daudzi no viņa vīriem valkāja drēbes Linkolnas zaļā krāsā.

Par viņu ir daudz dziesmu un nostāstu, kas aizsākas jau viduslaikos līdz pat mūsdienu literatūrai, filmām un seriāliem. Agrākajos avotos Robinu Hudu attēloja kā parastu cilvēku, taču vēlāk kā aristokrātu, kuram negodīgi atņemti visi viņa īpašumi un kurš pasludināts par noziedznieku.

## Citi vārdi
Robins Huds ir pazīstams arī ar vārdiem:
* Robins Houds (*Robyn Hode*)
* Šervudas Robins (*Robin of Sherwood*)
* Robins Lokslijs (*Robin of Loxley*)
* Roberts Ficūts (*Robert Fitzooth*)
* Robins de Kurtenē (*Robin de Courtenay*)
* Sers Roberts Houds (*Sir Robert Hode*)
* Roberts Hantingtons (*Robert Huntington*)

## Popkultūrā
* "Robins Huds" — 1973. gada animācijas filma,
* "Robina Huda bultas" — 1975. gada filma,
* "Robins Huds" — 2010. gada filma,
* "Toms un Džerijs: Robins Huds un viņa jautrā pele" — 2012. gada animācijas filma

## Atsauces

## Ārējās saites
* Robinam Hudam veltīta mājaslapa
Kārls Lāšons

**Kārls Lāšons** (, dzimis 1853. gada 28. maijā, miris 1919. gada 22. janvārī), bija zviedru gleznotājs un interjera dizainers. 

Dzimis Stokholmas vecpilsētā ļoti nabadzīgā ģimenē. Viņa tēvs bija vienkāršs strādnieks un kurinātājs uz kuģiem, bet māte veļas mazgātāja. 13 gadu vecumā nabadzīgo bērnu skolas skolotājs ievēroja viņa zīmēšanas talantu un iedrošināja uzsākt glezniecības studijas Stokholmas Mākslas akadēmijā.

Pēc akadēmijas absolvēšanas vairākus gadus strādājis par grāmatu un žurnālu ilustratoru. 1877. gadā devies uz Parīzi, kur pavadījis vairākus smaga darba gadus, bet tā arī nespējot gūt panākumus. Lāšons apzināti sevi norobežoja no tajā laikā Parīzē popularitāti gūstošajiem impresionisma strāvojumiem.

1882.gadā apmeties Parīzes tuvumā esošajā Grecā, kur pastāvēja neliela skandināvu mākslinieku kolonija. Šeit Lāšons iepazinās ar savu nākamo sievu Karinu un radīja vairākus no saviem labākajiem darbiem.
1888.gadā ģimene pārceļas atpakaļ uz Zviedriju un apmetas Fālunas pilsētas apkārtnē. Ģimenē piedzimuši 8 bērni. Lāšons ar sievu abi izstrādāja ģimenes mājas interjerus, kas joprojām ir saglabājušies un ir populārs tūrisma objekts.

Mūža nogalē cīnījies ar depresiju un redzes problēmām. Miris 1919.gada 22. janvārī. 

## Galerija

Image:Julaftonen av Carl Larsson 1904.jpg |*Julaftonen*, Ziemassvētku vakars (1904-1905)
Image: Våren (1907) av Carl Larsson.jpg|*Våren*, Pavasaris (1907)
Image:Breakfast under the Big Birch. From A Home (26 watercolours) (Carl Larsson) - Nationalmuseum - 24220.tif|*Frukost under stora björken*, Brokastis zem bērza (1896)
Image:Carl Larsson - Little Red Riding Hood 1881.jpg|Sarkangalvīte un vilks. (1881)
Image:The Model and the Mannequins (Carl Larsson) - Gothenburg Museum of Art - GKM 1235.tif|Modele un manekeni. (1906)
Image:Carl Larsson Carpenter and Painter.jpg|Amatnieks un gleznotājs. (1909)
Liepupes pagasts

**Liepupes pagasts** ir viena no Limbažu novada administratīvajām teritorijām Rīgas līča krastā. Robežojas ar sava novada Salacgrīvas, Viļķenes, Limbažu un Skultes pagastiem.

## Daba
### Hidrogrāfija
#### Upes
Liepupe, Zaķupīte.

## Vēsture
1322. gadā Turaidas pils fogts noteica Liepupes draudzes robežas. 1403. gadā Rīgas arhibīskaps Jānis V draudzes novadu izlēņoja H. Fītinghofam, pēc tam to ieguva Ikšķiļu dzimta, 1467. gadā H. Koskuls, 1490. gadā V. Rozens. Zviedru Vidzemes laikā 1630. gadā to ieguva A. Tīzenhauzens. 1783.-1784. gadā uzcēla tagadējo Liepupes mūra baznīcu. 
Pēc 1920. gada agrārās reformas Perniģeles muiža tika sadalīta 92 vienībās (7 bija rentes mājas) 2498 ha kopplatībā.

1935. gadā Liepupes pagasta platība bija 43,2 km² un tajā dzīvoja 776 iedzīvotāji. 1945. gadā pagastā izveidoja Liepupes ciema padomi, kuru gan 1947. gadā likvidēja, bet 1949. gadā, līdz ar pagasta likvidāciju, atjaunoja. Liepupes ciemam 1954. gadā pievienoja likvidēto Duntes ciemu, 1962. gadā — Tūjas ciemu. 1977. gadā daļu Liepupes ciema teritorijas pievienoja Limbažu un Skultes ciemiem. 1990. gadā ciemu reorganizēja par pagastu. 2009. gadā Liepupes pagastu kā administratīvu teritoriju iekļāva  Salacgrīvas novadā. 2021. gadā Salacgrīvas novadu iekļāva Limbažu novadā.

## Iedzīvotāji
### Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSP datiem.

### Apdzīvotās vietas
Lielākās apdzīvotās vietas ir Liepupe (576 iedz.), Tūja (328), Jelgavkrasti (156), Tūjasmuiža (117), **[[Mustkalni]]** (100; pagasta centrs), Dunte (75), Prinkas (72), Ķurmrags (22), Lembuži (9).

### Ievērojamas personības
* Pēteris Šnore (1860—1928), kuģu kapteinis, ar burinieku "Rota" veica transatlantiskos braucienus uz Ameriku (1886), kā pirmais latviešu kapteinis šķērsoja ekvatoru kuģojumā uz Dienvidameriku (1887).

## Saimniecība
### Transports

## Izglītība un kultūra

## Atsauces
Vostok-5

**Vostok-5** (*Восток-5*) bija PSRS kosmosa kuģis, kas piedalījās divu kuģu grupveida lidojumā.

Kosmosa kuģis tika palaists , un tajā atradās Valērijs Bikovskis. Divas dienas vēlāk,  startēja Vostok-6 ar pirmo sievieti kosmosā Valentīnu Tereškovu.

Sākotnēji lidojums bija plānots astoņām dienām, bet Saules uzliesmojumu pieauguma dēļ Bikovskis uz zemes atgriezās pēc piecām dienām. Līdz šai dienai tas ir ilgākais viena cilvēka lidojums kosmosā.

Kosmosa kuģim radās problēmas ar tualeti, tādēļ kapsulā bija nepatīkama smaka. Atgriežoties uz zemes, nolaižamais aparāts neatdalījās no instrumentu nodalījuma kā paredzēts.

## Apkalpe
* Valērijs Bikovskis
### Dubliera apkalpe
* Boriss Volinovs
### Rezerves apkalpe
* Aleksejs Ļeonovs

## Atsauces
Vostok-6

**Vostok-6** (*Восток-6*) bija PSRS kosmosa kuģis, ar kuru kosmosā devas pirmā sieviete Valentīna Tereškova.

Kosmosa kuģis tika palaists . Divas dienas agrāk,  startēja Vostok-5, kurā lidoja Valērijs Bikovskis.

Tas bija pēdējais no Vostok 3KA sērijas.

## Apkalpe
* Valentīna Tereškova
### Dubliera apkalpe
* Irina Solovjova
### Rezerves apkalpe
* Valentīna Ponomarjova

## Atsauces
Klusais okeāns (albums)

**"Klusais okeāns"** ir Edītes un Ingus Baušķenieku albums, kas ierakstīts Ingus Baušķenieka mājas studijā "Pie Lielās Omas" no 1988. gada novembrim līdz 1990. gada februārim un pavairots magnetofona lentēs 1990. gadā, par tā izdošanas datumu tiek uzskatīts 1990. gada 6. februāris. Albums oficiāli nekad nav izdots. Albums remāsterēts 2015. gadā, "Bicycle Systems", Rīgā. Albuma dziesmu tekstus sacerējusi Edīte Baušķeniece, mūziku - Edīte un Ingus Baušķenieki. Dziesma "Trīsi, trīsi, Sikspārnīt..." ir "Dzelteno Pastnieku" albuma "Alise" dziesmas atšķirīga versija.  

Albuma lielākais hits ir Edītes un Ingus kopīgi sacerētā dziesma "Milzīte Ilzīte", kura 1990. gada "Mikrofona aptaujā" ieguva 3. vietu. Šī albuma dziesmas "Milzīte Ilzīte", "Kur tu esi" un "Varbūt" ir iekļautas Ingus labāko dziesmu izlasē *[[Nezināmais šedevrs (albums)|Nezināmais šedevrs]] 1988-2003* (2004).

1990. gadā Latvijas televīzija izveido pusstundu garu raidījumu "Lidmašīnu parks", kurā Daiga Mazvērsīte intervē Ingu Baušķenieku, tajā iekļauti arī video šī albuma dziesmām "Lidmašīnu parks", "Tu esi tik vājš" un "Tik necilvēcīgs", kā arī "Dzelteno pastnieku" dziesmas "Salauztā kafejnīca" versija.

Edīte - vokāls 

Ingus - vokāls, instrumenti, programmēšana

## Dziesmu saraksts

# Trīsi, trīsi, sikspārnīt! (Hardijs Lediņš/Lūiss Kerols/Dagnija Dreika/Andris Zeibots) - 03:42
# Tu esi tik vājš - 05:46
# Lidmašīnu parks - 2:44
# Pasaulē ir tik daudz vīriešu un sieviešu - 5:02 
# Kur tu esi - 3:11
# Milzīte Ilzīte - 04:45 
# Tik necilvēcīgs - 4:33
# Man mājā ir klusais okeāns - 4:11 
# 19-09-89 - 5:24
# Varbūt - 3:46

## Atsauces
Eesti Laul 2010

**[[Eesti Laul]] 2010** ir 55. starptautiskā Eirovīzijas dziesmu konkursa Igaunijas nacionālā atlase, kuras fināls notika  Tallinā.

## Dziesmas

## Fināls

## Skatīt arī
* Igaunija Eirovīzijas dziesmu konkursā
* 2010. gada Eirovīzijas dziesmu konkurss

## Ārējās saites
* Eesti Laul oficiālā mājaslapa