open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Krustuļu grāvis

**Krustuļu grāvis** ir Austras strauta labā krasta pieteka Valmieras novadā. 

Tek dienvidaustrumu virzienā. Krustuļu grāvi šķērso valsts autoceļš V232 (Daksti–Jērcēni–Rami), tā krastos atrodas Krustuļi.

## Atsauces
Lielupe (Krāčupes satekupe)

**Lielupe** ir Krāčupes kreisā satekupe Valmieras novadā. Dažkārt par Lielupi uzskata arī pašu Krāčupi līdz tās ietecei Gaujā.

Izveidojas, satekot Austras strautam no labās un Vīburupei no kreisās puses. Tek dienvidu-dienvidrietumu virzienā. Pie Krāčiem, satekot no labās puses ar Andrupi, izveido Krāčupi. Lielupi šķērso valsts autoceļš V232 (Daksti–Jērcēni–Rami), tā krastos neatrodas lielas apdzīvotās vietas.

## Atsauces
Andrupe

**Andrupe** (arī **Andrupīte**) ir Krāčupes labā satekupe Valmieras novadā. 

Izteka - Rencēnu pagasta dienvidaustrumos. Tek dienvidaustrumu virzienā. Pie Krāčiem, satekot no kreisās puses ar Lielupi, izveido Krāčupi. Andrupi šķērso valsts autoceļš V232 (Daksti–Jērcēni–Rami), tās krastos atrodas Ķeiži.

## Atsauces
Austras strauts

**Austras strauts** (arī **Austras upīte**, **Austrumu strauts**) ir Lielupes labā satekupe Valmieras novadā. 

Tek dienvidaustrumu virzienā. Uz rietumiem no Strenčiem, satekot no kreisās puses ar Vīburupi, izveido Lielupi. Lielākā pieteka - Krustuļu grāvis. Austras strautu šķērso valsts autoceļš V232 (Daksti–Jērcēni–Rami), tā krastos atrodas Austras.

## Atsauces
La La Land: Kalifornijas sapņi

**"La La Land: Kalifornijas sapņi"** () ir 2016. gada ASV muzikāla komēdijdrāmas filma, kuras režisors ir Damjēns Šazels.

Filma ir par mūziķi un topošu aktrisi, kas satiekas un iemīlas viens otrā. Galvenās lomas tajā attēlo Raiens Goslings, Emma Stouna, Džons Ledžends un Rozmarija Devita.

"La La Land: Kalifornijas sapņi" pirmizrāde notika  Venēcijas kinofestivālā. Amerikas Kinoinstitūts šo filmu ir atzinis par vienu no 2016. gada desmit labākajām filmām. Uzvarot Zelta globusa balvas pasniegšanas ceremonijā septiņās nominācijās, filma uzstādīja rekordu (iepriekšējais rekords, ko dalīja vairākas filmas, bija sešas balvas), balva saņemta par labāko mūziklu vai kinokomēdiju, labāko režisora darbu, labāko aktieri, labāko aktrisi, labāko scenāriju, labāko oriģinālmūziku un labāko dziesmu.

Filma nominēta 14 Amerikas Kinoakadēmijas balvām, saņemot tikpat lielu nomināciju skaitu kā savā laikā saņēma filmas "Viss par Ievu" (1950) un "Titāniks" (1997). "La La Land: Kalifornijas sapņi" ieguva 6 Amerikas Kinoakadēmijas balvas, tai skaitā balvas ieguva režisors Damjēns Šazels (kļūstot par jaunāko režisoru, kas jebkad saņēmis Amerikas Kinoakadēmijas balvu), galvenās lomas tēlotāja Emma Stouna un komponists Džastins Hurvics (gan par oriģinālmūziku, gan par labāko dziesmu *City of Stars*).

## Atsauces

## Ārējās saites
Klauss Junge

**Klauss Junge** (;  Konsepsjona —  Velle) bija Vācijas šahists.

## Biogrāfija
Piedzimis Čīles vāciešu ģimenē. Viņa tēvs Oto Junge bijis labs šahists un uzvarējis Čīles šaha čempionātā 1922. gadā. 1928. gadā Junges vecāki kopā ar saviem pieciem dēliem pārcēlušies uz Vāciju.

1939. gada augustā Villija Šlāges vadībā sācis nodarboties Vācijas jauno šahistu grupā, kurā bijuši arī Volfgangs Uncikers, Edīte Kellere un citi. Jau 1941. gadā kļuvis par vienu no Vācijas vadošajiem šahistiem. 1941. gadā uzvarējis Hamburgas pilsētas šaha čempionātā. 1941. gada maijā uzvarējis Vācijas šaha čempionāta atlases turnīrā, bet augustā dalījis ar Paulu Šmitu 1.-2. vietu Vācijas šaha čempionāta finālā. Papildu mačā gan nācies atzīt Šmita pārākumu ar ½:3½. 1941. gada oktobrī ierindojies 4. vietā šaha turnīrā Krakovā aiz Aleksandra Aļehina, Paula Šmita un Jefima Bogoļubova. 1942. gada sākumā tika izcīnīta uzvara Drēzdenes šaha turnīrā, bet pēc tam iegūta 2. vieta Leipcigā aiz Valtera Nīfava. 1942. gada aprīlī Junge ieņēma 2. vietu Rostokas šaha turnīrā aiz Kārļa Karlsa. 1942. gada jūnijā Zalcburgā viņš dalīja 3.-4. vietu ar Paulu Šmitu aiz Aleksandra Aļehina un Paula Keresa. 1942. gada septembrī Junge ieņēma 7. vietu Eiropas šaha individuālajā čempionātā. 1942. gada oktobrī viņš izcīnīja 2. vietu aiz Aleksandra Aļehina Varšavas, Ļubļinas un Krakovas turnīrā. 1942. gada decembrī Junge dalīja 1.-2. vietu ar Aļehinu Oldržiha Durasa 60 gadu jubilejas turnīrā Prāgā.

Lai gan Junge bija Hamburgas Universitātes students, sava tēva ietekmē, kurš bija NSDAP biedrs kopš 1932. gada, viņš devās Otrajā pasaules karā. Kā Vērmahta leitnants Junge krita kaujās pret sabiedrotajiem Rietumu frontē netālu no Hamburgas (tagadējā Lejassaksijas federālā zeme) trīs nedēļas pirms kara beigām.

## Atsauces

## Ārējās saites
Oto Junge

**Karloss Oto Junge** (; 1887. gads Konsepsjona — 1978. gads Vācija) bija Čīles un Vācijas šahists.

## Biogrāfija
Čīles šaha čempionātā uzvarētājs 1922. gadā. 1928. gadā kopā ar ģimeni un saviem pieciem dēliem pārcēlies uz Vāciju. 1930. gados dzīvojis Hamburgā un kopā ar dēlu Klausu pārstāvējis vietējo šaha klubu *Hamburger Schachklub*. 1932. gadā iestājies Nacionālsociālistiskajā vācu strādnieku partijā (NSDAP). Pirms un pēc Otrā pasaules kara bijis sporta kluba *Allgemeiner Turn- und Sportverein Cuxhaven* priekšsēdētājs (1930-1939, 1944–1945, 1947-1953).

## Atsauces

## Ārējās saites
Stabiņš

**Stabiņš** var būt:

* Artēmijs Stabiņš;
* Juris Stabiņš.

## Skatīt arī
Kolumela jeb stabiņš — spirāliski savītu gliemežu čaulu centrālā anatomiskā īpašība.
Ivans Jeropovs

**Ivans Jeropovs** (;  — ) bija PSRS virsnieks, kas šaha turnīros ir pārstāvējis Latviju un Kirgizstānu.

## Biogrāfija
Šahu sācis spēlēt sešpadsmit gadu vecumā. Bijis Padomju armijas virsnieks. 1950. gados dienējis Latvijā. Vairākkārt uzvarējis Daugavpils pilsētas šaha čempionātos un divas reizes piedalījies Latvijas šaha čempionātu finālos. 1960. un 1970. gados dienējis Kirgizstānā. PSRS sporta meistarkandidāta normu izpildījis 1964. gadā, bet PSRS sporta meistara normu izpildījis 1971. gadā. Divas reizes uzvarējis Kirgizstānas šaha čempionātos (1967, 1972), bet 1968. gadā dalījis šajā turnīrā 3.-4. vietu. 1971. gadā Frunzes šaha turnīrā dalījis 3.-4. vietu, bet Beļcos izcīnījis 2. vietu PSRS meistarkandidātu turnīrā.
Divas reizes pārstāvējis Kirgīzijas PSR komandu PSRS komandu šaha čempionātos (1967, 1972).

1970. gadu otrajā pusē atvaļinājies no armijas un pārcēlies uz Rīgu. Strādājis par treneri Rīgas šaha skolā, ticis piesaistīts darbam ar Latvijas jauniešu šaha izlasēm.

Miris 1987. gadā, apglabāts Pļavnieku kapos.

## Vietas Latvijas šaha čempionātā
* 1953. gads — 10. vieta.
* 1956. gads — 18.-19. vieta.

## Atsauces

## Literatūra
* Žuravļevs, N.; Dulbergs, I.; Kuzmičovs, G. (1980), Latvijas šahistu jaunrade, Rīga, Avots., 32. — 33. lpp.
* Encyclopedia of Latvian chessplayers : 1900-2000 / compiled by Val Zemitis ; editors, J. Vitomskis ... [et al. ]. [ASV : b. n.], 2009 2 sēj. : il., portr. ; 29 cm.

## Ārējās saites
Ādams Plāters

**Ādams Plāters** (, 1790—1862) bija Latgales muižnieks, arheologs un dabaszinātnieks. 

## Dzīvesgājums
Ādams Plāters cēlies no dižciltīgo Latgales (Livonijas) muižnieku Plāteru dzimtas. Dzimis 1790. gada 5. jūnijā Krāslavas muižas īpašnieka grāfa Augusta Plātera (*August Hieron Jacek Broel-Plater*, 1750–1803) un viņa sievas Annas, dzimušas Beido-Ževuskas (*Anna Beydo-Rzewuska*, 1761–1800) ģimenē. 
1819. gadā viņš vadīja Daugavpils muižniecības komisiju, kura sagatavoja priekšlikumu pēc Vidzemes guberņas dzimtbūšanas atcelšanas likuma parauga piešķirt brīvību arī Latgales zemniekiem. 

Pētīja Latgales ģeoloģiju, savu pētījumu materiālus 1832. gadā publicēja Viļņā, pēc tam veica arheoloģiskos izrakumus, kuru rezultātus publicēja Rīgā 1848. gadā. Tika uzņemts 1846. gadā dibinātajā Krievijas impērijas Ķeizariskajā arheoloģijas biedrībā (*Императорское Русское археологическое общество*), kurai novēlēja savus atradumus.    

Vēlāk pievērsās Latgales zooloģijai un Daugavas zivju pētīšanai, publicēja savu pētījumu rezultātus Viļņā 1851. un 1861. gadā.  

Miris 1862. gada 13. janvārī Krāslavā.

## Darbi
* *Rzut oka na sklad geologiczny Inflant* (Viļņa, 1832); 
* *О dawnych grobach i starozytnosciach odkrytych w Inflantach polskich* (Rīga, 1848); 
* *Spis zwierzat ssacych, ptakow i ryb krajowych* (Viļņa, 1852); 
* *Opisanie hydrograficzno-statystyczne Dzwiny Zachodniej oraz ryb w niej zyjacych* (Viļņa, 1861);
* *Widoki pozostalych u Krakowie pomnikow starozytnych Polski* (Krakova, 1876).


Attēls:Dinaburgas pils Ādams Plāters 1844.jpg|Dinaburgas pils. Ā. Plātera zīmējums no *Przyjaciel Ludu; czyli tygodnik potrzebnych i pożytecznych wiadomości* (1844)



## Ārējās saites
*Ādams Plāters ''Internetowy Polski Słownik Biograficzny''  

## Atsauces
Džeksons Šovalters

**Džeksons Vipss Šovalters** (;  Minerva —  Leksingtona) bija ASV šahists.

## Biogrāfija
No 1880. gadu beigām līdz 1900. gadu sākumam bijis viens no ASV vadošajiem šahistiem. Daudzkārtējais ASV šaha čempions (1890—1892, 1906—1909). Uzvarējis mačos par ASV šaha čempiona nosaukumu pret Maksu Džadu (1891./92. gads, +7, -4, =3), Albertu Hodžesu (1894. gads, +7, -6, =4), Semjuelu Lipšucu (1895. gads, +7, -4, =3), Emilu Kemeni (1896. gads, +7, -4, =4), un Džonu Berriju (1896. gads, +7, -2, =4). Zaudējis mačos par ASV šaha čempiona nosaukumu pret Maksu Džadu (1890. gads, +3, -7, =0), Semjuelu Lipšucu (1892. gads, +1, -7, =7), Albertu Hodžesu (1894. gads, +3, -5, =1), Hariju Pilsberiju (divi mači: 1897. gads, +7, -11, =3 un 1898. gads, +3, -7, =2) un Frenku Māršalu (1909. gads, +2, -7, =3). Citu maču rezultāti: pret Viljamu Poloku (1891. gads, +3, -2, =3), Emanuelu Laskeru (1892/93. gads, +2, -6, =2), Džeikobu Halpernu (1893. gads, +5, -3, =1), Ādolfu Albinu (1894. gads, +10, -7, =8), Davidu Janovski (četri mači: 1898. gads, +2, -7, =4; 1899. gads, +4, -2, =0 un +4, -2, =1; 1916. gads, +2, -7, =2), Boru Kostiču (1915, +2, -7, =5) un Normanu Vaitekeru (divi mači: 1916. gads, +6, -1, =0 un 1918. gads, +1, -4, =3). Uzvarējis nacionālajos šaha turnīros Sinsinati (1888), Sentluisā (1890), Leksingtonā (1891), Bufalo (1894). 1904. gadā ieņēmis 5. vietu starptautiskajā turnīrā Kembridžas-Springsā (uzvarēja Frenks Māršals). 

Savas dzimtās vietas un īpatnējās frizūras dēļ dēvēts par "Kentuki lauvu" (). Atstājis nozīmīgu ieguldījumu šaha atklātņu teorijā. Viņa vārdā ir nosaukts pieņemtā dāmas gambīta variants: 1. d4 d5 2. c4 dxc4 3. Zc3. Arī Hosē Raula Kapablankas variants atraidītajā dāmas gambītā (1.d4 d5 2.c4 e6 3. Zc3 Zf6 4. Lg5 Le7 5. e3 Zbd7 6. Zf3 0-0 7. Tc1 c6 8. Ld3 dxc4 9. Lxc4 Zd5) ir atrodams Šovaltera 1890. gados spēlētajās partijās, kas bija daudzus gadus pirms šo variantu sāka lietot Kapablanka.

Godinot Šovaltera vēsturiskos nopelnus, 2010. gada 7. augustā viņš tika uzņemts ASV šaha slavas zālē.

## Atsauces

## Ārējās saites
Makss Džads

**Makss Džads** (, piedzimis kā **Maksimilians Judkevičs** ();  Krakova —  Sentluisa) bija ebreju tautības mūsdienu Polijā dzimis ASV uzņēmējs, diplomāts un šahists.

## Biogrāfija
Piedzimis ebreju ģimenē tagadējās Polijas teritorijā netālu no Krakovas. 1862. gadā kopā ar vecākiem emigrējis uz ASV, kur apmeties Sentluisā. Šeit kļuvis par veiksmīgu uzņēmēju, kas strādājis apģērbu ražošanas jomā. Bijis Sentluisas pilsētas šaha kluba dibinātājs un prezidents. 1893. gadā toreizējais ASV prezidents Grovers Klīvlends iecēlis Džadu par ASV ģenerālkonsulu Austroungārijā. Lai gan Austroungārijas oficiālie pārstāvji iebilduši pret ebreju tautības konsulu un draudējuši pasliktināt abu valstu attiecības, tomēr Džads nostrādājis šajā amatā četrus gadus.

Bijis viens no sava laika vadošajiem ASV šahistiem. 1881. gadā zaudējis Džordžam Makenzijam maču par ASV šaha čempiona titulu (+5, -7, =3). 1887. gadā uzvarējis mačā Albertu Hodžesu (+5, -2, =2). 1888. gadā palicis pēdējais pirmajā ASV šaha savienības turnīrā Sinsinati (uzvarējis Džeksons Šovalters). 1890. gadā uzvarējis mačā ASV šaha čempionu Džeksonu Šovalteru (+7, -3, =0), tomēr šis mačs nav bijis oficiālais mačs par ASV čempiona titulu. 1892. gadā zaudējis atkārtotu maču Džeksonam Šovalteram (+4, -7, =3). 1899. gadā zaudējis maču Harijam Pilsberijam (+1, -4, =0). 1903. gadā uzvarējis ASV atklātajā šaha čempionātā Čikāgā.

Sekmīgi piedalījies sešos ASV šaha kongresos:
* 2. kongresā 1871. gadā Klīvlendā — 4. vieta (uzvarējis Džordžs Makenzijs);
* 3. kongresā 1874. gadā Čikāgā — 3. vieta (uzvarējis Džordžs Makenzijs);
* 4. kongresā 1876. gadā Filadelfijā — 2. vieta (uzvarējis Džeimss Meisons);
* 5. kongresā 1880. gadā Ņujorkā — 5. vieta (uzvarējis Džordžs Makenzijs);
* 6. kongresā 1889. gadā Ņujorkā — 8. vieta (uzvarējuši Makss Veiss un Mihails Čigorins);
* 7. kongresā 1904. gadā Sentluisā — 2. vieta (uzvarējis Frenks Māršals).

## Atsauces

## Ārējās saites
Judd

***Judd*** var būt:

* Džada — uzvārds sieviešu dzimtē;
* Džads — uzvārds vīriešu dzimtē;
* *[[Judd (dzinējs)|Judd]]* — dzinēju tips, ko ražoja *Engine Developments Ltd.*.
Džads

**Džads** (, no personvārda Džordans (*Jordan*) pamazināmās formas; sieviešu dzimtē **Džada**) ir angļu cilmes uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:
* Harijs Džads (*Harry Judd*; 1985) — Lielbritānijas mūziķis;
* Makss Džads (*Max Judd*; 1851—1906) — ASV uzņēmējs, diplomāts un šahists.
Annas (Zaubes pagasts)

**Annas** ir ciems Cēsu novada Zaubes pagastā. Atrodas pagasta ziemeļu daļā 10 km no pagasta centra Zaubes, 39 km no «Ausmās» un 94 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa V311, Nelabā ezera ziemeļu krastā. Annas muižā iekārtota viesnīca un restorāns.

## Vēsture
Apdzīvotā vieta veidojusies ap kādreizējo Annas muižu (*Annenhof*). 1793. gadā šeit ieradās Garlībs Merķelis, lai strādātu par mājskolotāju muižas īpašnieka Aleksandra Tranzē bērniem. Dzīvojot šeit līdz 1796. gadam viņš sarakstīja grāmatu vācu valodā "Latvieši, sevišķi Vidzemē, filozofiskā gadsimteņa beigās".

2023. gada septembrī pie bijušās muižas no zemes izraka senu akmens plāksni, kas varēja būt bijusi galda virsma, uz kuras tapis Garlība Merķeļa traktāts "Latvieši".

## Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSP un OSP datiem.

## Atsauces
Alberts Hodžess

**Alberts Hodžess** (;  Našvila —  Ņujorka) bija ASV šahists.

## Biogrāfija
19. gadsimta beigās bijis viens no vadošajiem ASV šahistiem. ASV šaha čempions (1894–1895). 1887. gadā Sentluisā zaudējis maču Maksam Džadam ar 3:6. 1892. gadā uzvarējis mačā Jūdžīnu Delmaru ar 5:0. 1893. gadā Ņujorkā nospēlējis neizšķirti ar Ādolfu Albinu - 4:4. 1893. gada Ņujorkas pilsētas šaha kluba turnīrā bijis otrais aiz Harija Pilsberija. 1894. gadā uzvarējis Ņujorkas štata šaha asociācijas čempionātā. 1894. gadā nospēlējis divus mačus ar ASV šaha čempionu Džeksonu Šovalteru: pirmajā zaudējis ar 8:9, bet otro uzvarējies ar 5½:3½. Kļūdams par ASV šaha čempionu, paziņojis, ka ir apmierinājis savas ambīcijas un tagad taisās pievērsties biznesam, taču vēlāk atsācis piedalīties šaha turnīros. 1900. gadā bijis trešais Ņujorkas starptautiskajā šaha turnīrā (uzvarējis Semjuels Lipšucs). 1904. gadā dalījis 14.-15. vietu Kembridžas-Springsas starptautiskajā šaha turnīrā (uzvarējis Frenks Māršals). 1914. gadā dalījis 5.-6. vietu Ņujorkas šaha turnīrā (uzvarējis Edvards Laskers). 1915. gadā dalījis 7.-8. vietu Ņujorkas šaha turnīrā (uzvarējis Hosē Rauls Kapablanka). 1923. gadā palicis 11. vietā 9. ASV šaha kongresā (uzvarējuši Frenks Māršals un Abrahams Kupčiks).

## Atsauces

## Ārējās saites
Valters Nīfavs

**Valters Nīfavs** (;  Mersa —  Andernaha) bija Vācijas šahists.

## Biogrāfija
1942. gadā uzvarējis Frankfurtes pie Mainas pilsētas šaha čempionātā un šaha turnīrā Leipcigā, apsteidzot Klausu Jungi. Tajā pašā gadā piedalījies Vācijas šaha čempionāta finālā, kurā ierindojies 11. vietā. Otrā pasaules kara laikā ticis iesaukts Vērmahtā, kura rindās kļuvis par armijas čempionu šahā.

Pēc kara atsācis piedalīties šaha turnīros. 1955. gadā ierindojies 4. vietā Rietumvācijas šaha čempionātā (uzvarējis Klauss Darga). Divas reizes iekļuvis Vācijas šaha kausa *Dähne-Pokal* finālos, kuros 1950. gadā zaudējis Lotāram Šmidam, bet 1954. gadā — Kārlim Gilgam. Bijis arī aktīvs korespondencšahists, un 1947. gadā izcīnījis 2. vietu Vācijas korespondencšaha čempionātā. 1951. gadā Vīsbādenē uzvarējis mačā daudzkārtējo Beļģijas šaha čempionu un vēlāko šaha lielmeistaru Alberiku O'Kelli ar 3½:2½. 1960. gadā Diseldorfas šaha kluba *Düsseldorfer SG* sastāvā uzvarējis Vācijas šaha bundeslīgā.

Pārstāvējis Vācijas komandu lielākajos komandu šaha turnīros:
* Pasaules šaha olimpiādē piedalījies 1956. gadā;
* Eiropas komandu šaha čempionātā piedalījies 1961. gadā;
* Klāras Benediktas kausa izcīņās piedalījies 3 reizes (1956-1957, 1959). Komandu vērtējumā visās reizēs izcīnījis zelta medaļas, bet individuālajā vērtējumā izcīnījis 2 zelta (1956, 1959) medaļas.

Visu savu darba mūžu līdz aiziešanai pensijā strādājis apdrošināšanas sabiedrībā Diseldorfā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Rudolfs Tešners

**Rudolfs Tešners** (;  Potsdama —  Berlīne) bija Vācijas starptautiskais lielmeistars (1992).

## Biogrāfija
1942. gadā uzvarējis Frīdrihu Zēmišu ar 5:3 mačā par Berlīnes šaha čempiona nosaukumu. Turpmākajos gados vēl sešas reizes kļuvis par Berlīnes pilsētas šaha čempionātu uzvarētāju. 1946. gadā Leipcigā Padomju okupācijas zonas 1. šaha čempionātā ieņēmis 4. vietu (uzvarējis Bertolds Kohs). 1948. gadā uzvarējis Austrumvācijas šaha čempionātā. Vēlāk pārcēlies uz dzīvi Rietumvācijā. 1951. gadā Diseldorfā 
uzvarējis Vācijas šaha čempionātā, apsteidzot Gerhardu Pfeiferu.

1960. gadā dalījis 2.-3. vietu Pasaules šaha čempiona izcīņas cikla Rietumeiropas zonas turnīrā un ieguvis tiesības spēlēt starpzonu turnīrā Stokholmā, kurā, lai gan nospēlējis neizšķirti ar turnīra uzvarētāju Robertu Fišeru, ierindojies 21. vietā.

Divas reizes uzvarējis Redžo Emīlijas starptautiskajos šaha turnīros (1963/1964, 1964/1965). 1967. gadā uzvarējis Monako šaha festivāla B turnīrā.

Pārstāvējis Vācijas komandu lielākajos komandu šaha turnīros:
* Pasaules šaha olimpiādēs piedalījies 2 reizes (1952, 1956);
* Eiropas komandu šaha čempionātos piedalījies 3 reizes (1957-1965);
* Klāras Benediktas kausa izcīņās piedalījies 2 reizes (1961, 1969). Komandu vērtējumā izcīnījis sudraba (1961) un bronzas (1969) medaļas.

Par panākumiem turnīros FIDE 1957. gadā Tešneram piešķīrusi starptautiskā meistara (IM), bet 1992. gadā - starptautiskā lielmeistara (GM) goda nosaukumu.

No 1950. gada decembra līdz 1988. gadam bijis vācu šaha žurnāla *[[Deutsche Schachzeitung]]* redaktors. Sarakstījis vairākas grāmatas par dažādām šaha tēmām. Pazīstams arī kā šaha uzdevumu sastādītājs.

## Atsauces

## Ārējās saites

*  šahista kompozīcijas vietnē "Chess Problem Database Server"
Jūdžīns Delmars

**Jūdžīns Delmars** (;  Ņujorka —  Ņujorka) bija ASV šahists.

## Biogrāfija
19. gadsimta beigās bijis viens no vadošajiem Ņujorkas šahistiem. 1874. gadā uzvarējis Bruklinas šaha kluba čempionātā. 1876. gadā ieņēmis 2. vietu Ņujorkas šaha turnīrā aiz Džeimsa Meisona. 1879. gadā uzvarējis mačā pazīstamo šaha problēmistu Semjuelu Loidu (+5, -1, =2). 1885. gadā uzvarējis 7. un 8. Manhatanas šaha kluba čempionātā. 1888. gadā mačā uzvarējis Semjuelu Lipšucu (+5, -3, =0). Četras reizes uzvarējis Ņujorkas štata šaha asociācijas čempionātos (1890, 1891, 1895, 1897). 1901. gadā Bufalo šaha turnīrā dalījis 2.-3. vietu (uzvarējis Harijs Pilsberijs). 1904. gadā palicis pēdējā vietā Kembridžas-Springsas starptautiskajā šaha turnīrā (uzvarējis Frenks Māršals).

## Atsauces

## Ārējās saites
Semjuels Lipšucs

**Semjuels Lipšucs** (;  Ungvāra —  Hamburga) bija ASV šahists.

## Biogrāfija
Piedzimis ebreju ģimenē tagadējās Ukrainas teritorijā. 1880. gadā emigrējis uz ASV, bet 1888. gadā saņēmis ASV pilsonību. 19. gadsimta beigās bijis viens no vadošajiem ASV šahistiem. ASV šaha čempions (1892—1895). 1886. gadā Londonas starptautiskajā šaha turnīrā ieņēmis 6. vietu. 1889. gadā Ņujorkā 6. ASV šaha kongresā ieņēmis 6. vietu, kas bijis augstākais no visiem ASV šahistu rezultātiem. 1886. gadā zaudējis maču Džordžam Makenzijam (+3, -5, =5). 1890. gadā pieveicis mačā Jūdžīnu Delmaru (+7, −3, =3). 1892. gadā pieveicis mačā toreizējo ASV šaha čempionu Džeksonu Šovalteru (+7, -1, =7), bet 1895. gadā zaudējis viņam revanša mačā (+7, -4, =3). 1900. gadā uzvarējis Manhatanas šaha kluba čempionātā, apsteidzot Džeksonu Šovalteru un Frenku Māršalu.

Ciešot no plaušu slimības devies ārstēties uz Hamburgu, taču miris operācijas laikā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Georgs Meiers

**Georgs Meiers** (; dzimis , miris 2001. gadā) bija vācbaltiešu šahists.

Dzimis Rīgā. 1939. gada nogalē repatriējies uz Vāciju. 1956. gadā pārbraucis uz ASV. Pēc profesijas bijis jurists un lingvists. 

## Šahista karjera
1938. gada februārī 7. Rīgas meistarības turnīra 1. apakšgrupā Meiers dalīja piekto vietu ar Zigfrīdu Solmani. Pēc šī panākuma LŠS deva iespēju abiem jaunajiem šahistiem piedalīties Mārgeitas starptautiskā turnīra rezerves grupā. Meiers tajā izcīnīja dalītu pirmo vietu, gūstot atzinīgu novērtējumu Latvijas šaha presē. Viņa portrets tika publicēts uz žurnāla "Šaha Māksla" vāka. 1938. gada Ziemassvētkos Meiers piedalījās 7. Latvijas šaha kongresa 2. priekšsacīkšu grupā un ieguva 4. vietu.

Repatriācijas rezultātā nokļuvis Pozenē, Meiers tur piedalās dažādos šaha pasākumos. Viņš kļuva par pirmo kara laika Pozenes meistarturnīra uzvarētāju (1940. gada februāris — marts). Šai turnīrā piedalījās arī bijušie rīdzinieki Nils Elisons un Udo Vite.  1940. gada 25. februārī viņš kopā ar Berlīnes meistariem Gustavu Rogmanu un Rūdolfu Elstneru sniedza simultanspēles seansu pie deviņdesmit galdiņiem. Vācu laikraksts *Ostdeutscher Beobachter* tā gaitu atspoguļoja rakstā ar nosaukumu "Trīs meistari pret trīsdesmitkārtīgu pārspēku". Meiers spēlēja pie 27 galdiņiem, uzvarēja 18, zaudēja 5 un neizšķirti spēlēja 4 partijas. Viņš 1940. un 1941. gadā piedalījās arī vairākos citos Pozenes turnīros. 1940. gada Lieldienu meistarturnīrā bija otrais aiz Nila Elisona, jūlijā — piektais (uzvarēja Berlīnes meistars Kārlis Ahuess).

1946. gadā Meiers piedalījās Klausa Junges memoriālā, kurā desmit dalībnieku konkurencē bija tikai devītais. 1948. gadā Augšpfalcas čempionātā Rēgensburgā viņš bija sekmīgāks, izcīnot trešo vietu. 

## Atsauces
Ļubova Tagere

**Ļubova Tagere** (, bijusi precējusies **Fišmane**; dzimusi  Rīgā) ir bijusī Latvijas šahiste.

## Biogrāfija
Šahu sākusi spēlēt vienpadsmit gadu vecumā. Par PSRS sporta meistarkandidāti kļuvusi 1973. gadā, bet par PSRS sporta meistari - 1976. gadā. Piedalījusies PSRS junioru šaha čempionātos: 1968. gadā Kalugā - 11. vieta, 1969. gadā Beļcos - 14. vieta. 1973. gadā uzvarējusi Latvijas sporta biedrības "Daugava" sieviešu šaha čempionātā. 1977. gadā uzvarējusi Latvijas šaha kluba 2. atklātajā sieviešu čempionātā. Vairākkārt piedalījusies Latvijas sieviešu šaha čempionātos, kur labākais sasniegums bijusi 2. vieta 1976. gadā. Piedalījusies PSRS sieviešu šaha čempionātu pusfinālos, kuros 1970. gadā ieņēmusi 5. vietu, bet 1973. gadā dalījusi 5.-6. vietu. Divas reizes pārstāvējusi Latvijas izlasi PSRS komandu šaha čempionātos (1969, 1972), kur 1972. gadā izcīnījusi otro vietu pie meiteņu galdiņa. Sporta biedrības "Daugava" komandas sastāvā divas reizes piedalījusies PSRS kausa izcīņā šahā (1974, 1976).
Daudzkārtēja Latvijas komandu šaha čempionātu laureāte komandas "Radiotehniķis" sastāvā:
* 1976. gads — 2. vieta;
* 1977. gads — 3. vieta;
* 1978. gads — 3. vieta;
* 1979. gads — 1. vieta.

Kopš 1980. gadu sākuma vairs nav piedalījusies šaha turnīros. Beigusi Rīgas Politehnisko institūtu. Strādājusi par pasniedzēju.

## Vietas Latvijas šaha čempionātā
* 1968. gads — 6. vieta.
* 1970. gads — 4.-6. vieta.
* 1972. gads — 4.-6. vieta.
* 1976. gads — 2. vieta.
* 1977. gads — 3.-4. vieta.
* 1978. gads — 5.-9. vieta.
* 1980. gads — 9.-10. vieta.

## Atsauces

## Literatūra
* Žuravļevs, N.; Dulbergs, I.; Kuzmičovs, G. (1980), Latvijas šahistu jaunrade, Rīga, Avots., 93. lpp.
* Encyclopedia of Latvian chessplayers : 1900-2000 / compiled by Val Zemitis ; editors, J. Vitomskis ... [et al. ]. [ASV : b. n.], 2009 2 sēj. : il., portr. ; 29 cm.

## Ārējās saites
Foma Portnovs

**Foma Portnovs** (, 27.05.1921—17.07.2008) bija Latvijas biofiziķis un fizioterapeits, medicīnas zinātņu doktors (1962), Rīgas Medicīnas institūta (RMI) profesors (1971).

## Dzīvesgājums
Dzimis 1921. gada 27. maijā Kurskā. Līdz 1942. gadam studēja Maskavas 4. Medicīnas institūtā. Pēc Otrā pasaules kara beigām pārcēlās uz dzīvi Latvijā, strādāja par Latvijas Eksperimentālās un Klīniskās Medicīnas institūta zinātnisko līdztrādnieku (1951—1962) un laboratorijas vadītāju (1967—1970), RMI Centrālās Zinātniski Pētnieciskās laboratorijas Biofizikas laboratorijas vadītāju (1970—1980). 1978. gadā viņš izveidoja RMI Klīniskās biofizikas nodaļu kardiovaskulārās un nervu sistēmas funkciju traucējumu agrīno pazīmju diagnostikai un profilakses metožu izstrādei. Pētīja aerojonu terapijas un elektroakupunktūras metodi un citas bioloģiskās atgriezeniskās saites metodes, izmantojot oriģinālu medicīnisko aparatūru ("ELAP", "AIST", "AIMA").

1980. gadā pārgāja strādāt PSRS Kabeļrūpniecības Zinātniski pētnieciskajā institūtā (ZPI) par Elektrotehnikas Medicīnas un Bioloģijas problēmu nodaļas vadītāju.

Pēc Latvijas neatkarības atgūšanas viņa laboratorijas darbinieki nodibināja Medicīnas bioloģisko un ekoloģisko pētījumu centru, bet 1994. gadā Psihoneirofizioloģijas un bioregulācijas pētījumu centru Piestātnes ielā 13 Jūrmalā.
Miris 2008. gadā Jūrmalā, apglabāts Dubultu kapos.

## Darbi
* *Курорты Советской Латвии*. Rīga: LZA izdevniecība, 1953. — 72 lpp. (brošūra krieviski)
* *Аэроионотерапия больных гипертонической болезнью*. Rīga: LZA izdevniecība, 1960. — 270 lpp. (monogrāfija krieviski)
* *Аэроионы и их лечебное применение*. Rīga: LZA izdevniecība, 1961. — 102 lpp. (brošūra krieviski)
* *Aeroions and their use in medicine: selected portions*. Ft. Belvoir Defense Technical Information Center, 1962. (fragmentu tulkojums angliski)
* *Аэроионы и здоровье*. М.: Знание, 1964. — 43 с. (brošūra krieviski sērijā *Биология и медицина* 1964. № 22.)
* *Аэроионотерапия и электроаэрозольтерапия*, в кн.: *Пробл. клин. биофизики*, под ред. Ф. Г. Портнова, с. 80, Рига, 1972 (rakstu krājums krieviski)
* *Аурикулотерапия и аурикулодиагностика*. Наука и техника. 1979. № 5. с. 11-13. (publikācija krieviski)
* *Электропунктурная рефлексотерапия*. Rīga: Zinātne, 1988. — 350 lpp. (monogrāfija krieviski, 1. izdevums 1980. gadā, 2. izdevums 1987. gadā, tirāža 25 000 eks.)
* *Elektropunktura: igłoterapia bez igieł*. Warszawa: Wydawnictwo "Elektron", 1991. (poliski, kopā ar T. Nikołajczuk)

## Patenti
* Elektroterapijas metode. Autori: F. Portnovs, E. Spuris, I. Fedotovs, V. Januškovskis (RMI, 1977. gads)
* Obliterējošā endarterīta ārstēšanas metode, iedarbojoties uz akupunktūras punktiem. Autori: F. Portnovs, A. Sarkisjans (A. Akopjana Kurortoloģijas un fizioterapijas ZPI, 1981, 1984)

## Apbalvojumi
* Latvijas PSR Valsts prēmija (1982).

## Atsauces
Džeimss Meisons (šahists)

**Džeimss Meisons** (;  Kilkeni —  Ročforda) bija Īrijā dzimis ASV un Lielbritānijas šahists.

## Biogrāfija
Piedzimis Īrijā un agrā bērnībā ticis adoptēts. 1861. gadā emigrējis uz ASV, kur sekmīgi piedalījies vairākos šaha turnīros. 1876. gadā Filadelfijā uzvarējis 4. ASV šaha kongresā. Tajā pašā gadā uzvarējis Ņujorkas šaha turnīrā, apsteidzot Jūdžīnu Delmaru, un mačā pieveicis angļu šaha meistaru Henriju Bērdu (+11, -4, =4). Bijis laikraksta *Wilkes' Spirit of the Times* šaha nodaļas redaktors.
1878. gadā atgriezies Anglijā. 1879. gadā nospēlējis neizšķirti maču ar Viljamu Norvūdu Poteru (+5, -5, =11). 1882. gadā starptautiskajā šaha turnīrā Vīnē ieņēmis 3. vietu aiz abiem uzvarētājiem Vilhelma Steinica un Šimona Vinavera. 1883. gadā Nirnbergā bijis 3. vietā 4. Vācijas šaha kongresā aiz Šimona Vinavera un Džozefa Blekbērna. 1889. gadā Amsterdamas šaha turnīrā atkal bijis trešais (uzvarējuši Eimoss Bērns un Emanuels Laskers). 1900. gadā Londonas šaha turnīrā dalījis 2.—3. vietu ar Izidoru Gunsbergu (uzvarējis Rihards Teihmans).

Sarakstījis arī vairākas šaham veltītas grāmatas: "Šaha principi teorijā un praksē" (, 1894), "Šaha māksla" (, 1895), "Šaha atklātnes" (, 1897), un "Sociālais šahs" (, 1900).

1903. gadā nopietni saslimis un bijis spiests pārtraukt visas šaha aktivitātes līdz sava mūža beigām.

## Atsauces

## Ārējās saites
Viljams Norvūds Poters

**Viljams Norvūds Poters** (;  Londona —  Londona) bija Lielbritānijas šahists, advokāts un žurnālists.

## Biogrāfija
Pēc profesijas bijis advokāts. Londonas šaha turnīros pirmo reizi piedalījies 1867. gadā, bet jau 1870. gadā uzvarējis Londonas šaha kluba handikapu turnīrā, apsteidzot Džozefu Blekbērnu un Sesilu Velentainu de Vere. Pazīstams kļuvis pēc piedalīšanās korespondencšaha mačā Londona — Vīne (1872—1874). Mača gaitā gandrīz visi šahisti pametuši Londonas komandu, ļaujot Porteram kopā ar Vilhelmu Steinicu divatā turpināt pret maču, kuri viņi uzvarējuši ar 1½:½. Vēlāk Steinics uzskatījis, ka tieši ar šo korespondencšaha maču ir aizsācies darbs pie sistemātiskas moderno šaha ideju attīstības. 1875. gadā Porters zaudējis maču Johannesam Cukertortam (+2, -4, =8). 1879. gadā nospēlējis neizšķirti maču ar Džeimsu Meisonu (+5, -5, =11).

Poters bijis nozīmīgs sava laika šaha žurnālists. Vairākus gadus viņš vadījis šaha nodaļu laikrakstā *Westminster Papers* (1868—1879) un žurnālā *Land and Water* (1877—1885). No 1874. līdz 1876. gadam izdevis pats savu žurnālu *City of London Chess Magazine*, kurā sadarbojies ar Steinicu un Cukertortu. Bijis šaham veltīto rakstu autors britu enciklopēdijas *[[Encyclopædia Britannica]]* 9. izdevumā (1875—1889).

1885. gadā atstājis Londonas šaha dzīvi. Pēc desmit gadiem nomiris savā mājā Londonas priekšpilsētā Satonā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Kems Atkinsons

**Kamerons Tomass Atkinsons** (; dzimis ) ir amerikāņu bijušais hokejists, labās malas uzbrucējs.

## Spēlētāja karjera
Pēc vairākām NCAA čempionātā aizvadītām sezonām, profesionāļa karjeru Atkinsons uzsāka 2010.—11. gada sezonas otrajā pusē, kad debitēja AHL vienības Springfīldas "Falcons" sastāvā. Jau 2011.—12. gada sezonā uzbrucējs aizvadīja 27 spēles NHL vienībā Kolumbusas "Blue Jackets", sezonas noslēgumā atzīmējoties arī ar savu pirmo *hat-trick* NHL karjerā. Gan 2011.—12., gan 2012.—13. gada sezonās daļu laika uzbrucējs pavadīja AHL, taču sākot ar 2013.—14. gada sezonu kļuva par "Blue Jackets" pamatsastāva spēlētāju.

2013.—14. un 2014.—15. gada sezonas Atkinsons noslēdza ar 40 rezultativitātes punktiem, savukārt 2015.—16. gada sezonā uzbrucējam izdevās atzīmēties ar 53 punktiem, tādējādi dalot komandas rezultatīvākā spēlētāja godu ar Brendonu Sādu.

2021. gada 24. jūlijā Atkinsonu Blue Jackets aizmainīja uz Filadelfijas Flyers apmaiņā pret Jakubu Vorāčeku. Tur viņš pavadīja divas sezonas. Savu noslēdzošo sezonu nospēlējis Tampabejas "Lightning". Karjeru beidzis 2025. gadā.

ASV hokeja izlases rindās spēlējis 2012. gada Pasaules čempionātā.

## Ārējās saites

## Atsauces
Sesils Velentains de Vere

**Sesils Velentains de Vere** (;  Londona —  Devona) bija Lielbritānijas šahists.

## Biogrāfija
Šahu iemācījies spēlēt vienpadsmit gadu vecumā. Pēc diviem gadiem 1859. gadā iestājies Londonas šaha klubā, bet kopš 1860. gada regulāri piedalījies pilsētas šaha dzīvē. 1864. gadā mačā uzvarējis šaha meistaru Džordžu Elkoku Makdonnelu. 1865. gadā bijis labāks handikapa mačā ar Vilhelmu Steinicu (+7, -3, =2), kurā Steinics devis priekšā savam pretiniekam bandinieku un gājienu. 1866. gada novembrī Londonā uzvarējis 1. Britu šaha asociācijas izaicinājuma kausā, kas vēlāk ticis uzskatīts par pirmo Lielbritānijas šaha čempionātā. Līdz Naidželam Šortam panākumam 1984. gadā de Vere palicis par visu laiku jaunāko Lielbritānijas šaha čempionu. 1867. gada jūnijā ieņēmis 5. vietu Parīzes starptautiskajā šaha turnīrā (uzvarējis Ignacs Kolišs). Tā paša gada septembrī Dandī piedalījies Britu šaha asociācijas 3. kongresā, kurā dalījis 3.—4. vietu (uzvarējis Gustavs Neimanis). Šī turnīra laikā uzzinājis, ka ir saslimis ar tuberkulozi, un, lai izārstētos, pametis savu darbu Londonā. 1869. gadā dalījis 1.—2. vietu 2. Britu šaha asociācijas izaicinājuma kausā, taču papildu mačā zaudējis Džozefam Blekbērnam. 1870. gadā Bādenbādenes starptautiskajā šaha turnīrā dalījis 6.—7. vietu. 1872. gadā Londonā dalījis 3.—4. vietu 2. Britu šaha federācijas kongresā. 1872. gadā kļuvis arī par šaha nodaļas redaktoru laikrakstā *The Field*, taču pēc 18 mēnešiem zaudējis šo darbu alkoholisma dēļ. 1874. gadā Londonā zaudējis maču Johannesam Cukertortam. Pāragri miris no tuberkulozes un alkoholisma izraisītajām veselības problēmām.

Tagadējais angļu šaha vēsturnieks Ouens Hindls ir salīdzinājis de Veres dzīvi ar amerikāņu šahistu Polu Morfiju traģisko likteni.

## Literatūra
* Robert H. Jones, Owen Hindle. The English Morphy?: The Life and Games of Cecil De Vere, First British Chess Champion. 2001. 

## Atsauces

## Ārējās saites
Krūsāri

**Krūsāri** ir ciems Cēsu novada Zaubes pagastā. Atrodas pagasta centrālajā daļā 6 km no pagasta centra Zaubes, 49 km no «Ausmās» un 99 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atrodas autoceļu V311 un V313 krustojumā.

## Atsauces
Chown

***chown*** (abreviatūra no *change owner*) ir komanda, ko izmanto *[[Unix]]* līdzīgajās sistēmās, lai nomainītu īpašnieku failu sistēmas failiem vai direktorijiem. Neprivileģēti (parasti) lietotāji, kas vēlas nomainīt sev piederoša faila grupas piederību, var izmantot komandu chgrp.

Īpašnieku jebkuram sistēmas failam var nomainīt tikai superlietotājs. Lietotājs nevar "atdot" faila īpašumtiesības, pat ja šis fails pieder viņam. Līdzīgi tikai grupas dalībnieks var nomainīt faila grupas identifikatoru uz šo grupu.

## Skatīt arī
**[[chmod]]*
**[[takeown]]*

## Ārējās saites
* chown – ''The Single UNIX® Specification, Issue 7'' no ''The Open Group''
* chown instrukciju lapa
* The chown Command *The Linux Information Project (LINFO)* vietnē

## Atsauces
Lukss

**Lukss** (simbols: **lx**) ir apgaismojuma mērvienība SI sistēmā. 

## Definīcija
1 lx ir apgaismojums, ko rada 1 lm liela gaismas plūsma, krītot uz 1 m<sup>2</sup> lielu laukumu. 

## Atsauces

## Ārējās saites
Džordžs Elkoks Makdonnels

**Džordžs Elkoks Makdonnels** (;  Dublina —  Londona) bija īru izcelsmes Lielbritānijas šahists un anglikāņu mācītājs.

## Biogrāfija
19. gadsimta otrajā pusē bijis viens no Īrijas un Anglijas vadošajiem šahistiem. 1862. gadā Londonā dalījis 3.—4. vietu 5. Britu šaha kongresā (uzvarējis Ādolfs Andersens) un divos mačos Dublinā uzvarējis Džordžu Makenziju ar 8:5 un 6½:3½. 1865. gadā Dublinas šaha turnīrā dalījis 1.—2. vietu ar Vilhelmu Steinicu, taču piekāpies viņam papildu mačā. 1866. gadā Londonā dalījis 2.—3. vietu 1. Britu šaha asociācijas izaicinājuma kausā, kas vēlāk ticis uzskatīts par pirmo Lielbritānijas šaha čempionātu (uzvarējis Sesils Velentains de Vere). 1867. gada septembrī Dandī piedalījies Britu šaha asociācijas 3. kongresā, kurā dalījis 3.—4. vietu (uzvarējis Gustavs Neimanis). 1869. gadā dalījis 3.—5. vietu 2. Britu šaha asociācijas izaicinājuma kausā (uzvarējis Džozefs Blekbērns). 1872. gadā bijis 4. vietā 4. Britu šaha asociācijas izaicinājuma kausā (uzvarējis Džons Viskers). 1873. gadā Bristolē uzvarējis mačā Džonu Viskeru ar 3½:½, bet 1874. gadā Londonā zaudējis viņam revanša maču ar 6:9. Regulāri piedalījies Londonas šaha turnīros: 1876. gadā — 4. vieta (uzvarējis Džozefs Blekbērns), 1879. gadā — 4. vieta (uzvarējis Henrijs Bērds), 1883. gadā — 3. vieta (uzvarējis Kurts fon Bardelebens), 1885. gadā — dalījis 5.—6. vietu (uzvarējis Izidors Gunsbergs), 1886. gadā — dalījis 7.—8. vietu (uzvarējuši Džozefs Blekbērns un Eimoss Bērns). 1886. gadā zaudējis maču Džozefam Blekbernam ar 1½:2½. 1887. gadā Stemfordas šaha turnīrā ierindojies 6. vietā (uzvarējis Džozefs Henrijs Bleiks).

Ilgus gadus bijis šaha nodaļas vadītājs britu laikrakstā *Illustrated Sporting and Dramatic News*. Sarakstījis divas grāmatas par šahu: "Šaha dzīves ainas" (, Londona 1883. gadā) un "Šaha bruņinieki un karaļi" (, Londona 1894. gadā).

Mūža nogalē bijis anglikāņu baznīcas vikārs Ratlendā (1887—1899).

## Atsauces

## Ārējās saites
Džozefs Henrijs Bleiks

**Džozefs Henrijs Bleiks** (;  Fārnboro —  Londona) bija Lielbritānijas šahists.

## Biogrāfija
1890. gados bijis viens no vadošajiem Anglijas šahistiem. Uzvarējis šaha turnīros Stemfordā (1887), Oksfordā (1891) un Braitonā (1892). Piedalījies Lielbritānijas šahistu mačos pa telegrāfu pret ASV (1896—1911). 1909. gadā dalījis 1.-2. vietu Lielbritānijas šaha čempionātā, taču papildu mačā par čempiona titulu piekāpies Henrijam Etkinsam. Lielāko panākumu sasniedzis 1922. gada starptautiskajā šaha turnīrā Vestonsjūpermērā (Somerseta), kurā uzvarējis apsteidzot Gēzu Maroci, Džordžu Tomasu, Frederiku Jeitsu, Boru Kostiču un citus. 1924. gadā Hastingas jaungada šaha turnīrā dalījis 7.-8. vietu un Vestonas šaha turnīrā dalījis 6.-7. vietu (abos uzvarējis Makss Eive).

Bijis pazīstams arī kā korespondencšahists. 1922. gadā uzvarējis Lielbritānijas korespondencšaha čempionātā.

Sarakstījis mācību grāmatu "Šaha galotnes iesācējiem" (, Londona 1900. gadā).

## Atsauces

## Ārējās saites
Vēbers (mērvienība)

**Vēbers** (simbols: **Wb**) ir magnētiskās plūsmas mērvienība SI sistēmā.  Nosaukta vācu fiziķa Vilhelma Eduarda Vēbera vārdā.
## Definīcija
Magnētiskā plūsma ir 1 Wb, ja, tai vienmērīgi samazinoties līdz nullei, ar to saistītajā vienvijuma elektriskajā vadītājā, kura pretestība ir 1 Ω, inducējas 1 C elektrības, kas iziet caur vada šķērsgriezumu. Tādējādi šajā vadītājā tiek inducēts 1 V liels elektrodzinējspēks. Magnētiskās plūsmas mērvienību sauc arī par voltsekundi.

## Atsauces

## Ārējās saites
Lukss (nozīmju atdalīšana)

**Lukss** var būt:

* lukss — apgaismojuma mērvienība SI sistēmā;
* Valdis Lukss — latviešu dzejnieks, žurnālists un politiskais darbinieks (1905—1985).
Grejs (mērvienība)

**Grejs** (simbols: **Gy**) ir jonizējošā starojuma absorbētās dozas mērvienība SI sistēmā. Nosaukta britu zinātnieka Luisa Harolda Greja vārdā.

## Definīcija
1 Gy liela absorbētā doza ir tādam jonizējošam starojumam, ar ko apstarojot 1 kg vielas, šai vielai tiek nodots 1 J enerģijas.  

1 Gy = l J/kg = 100 rad. 

## Atsauces

## Ārējās saites
Kliģene

**Kliģene** ir ciems Cēsu novada Zaubes pagastā. Atrodas pagasta centrālajā daļā 7 km no pagasta centra Zaubes, 50 km no «Ausmās» un 100 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atrodas autoceļu V60, V311, V312 un V313 krustojumā, Līčupes krastā. Apdzīvotā vieta veidojusies par Kliģenes muižu (*Kliggermuise*).

## Atsauces
Katals

***Katals''' (simbols: ***kat''') ir katalītiskās aktivitātes mērvienība SI sistēmā.
## Definīcija

:\text{kat}=\frac{\text{mol}}{\text{s}}
Kurbads (nozīmju atdalīšana)

**Kurbads** var būt:
* Kurbads — tēls latviešu mitoloģijā;
* Kurbads — *Skyforger* albums;
* HK Kurbads — Latvijas hokeja klubs.
Džons Viskers

**Džons Viskers** (;  Kingstona pie Hallas —  Melburna) bija Lielbritānijas šahists un žurnālists.

## Biogrāfija
1870. gados bijis viens no vadošajiem Anglijas šahistiem. 1866. gadā kā laikraksta *City Press* reportieris sadraudzējies ar Hauardu Stauntonu, un šīs draudzības rezultātā ātri pilnveidojies šahā. 1870. gadā pirmo reizi uzvarējis Lielbritānijas šaha čempionātā, apsteidzot Džozefu Blekbērnu un finālā pieveicot Eimosu Bērnu. 1872. gadā otro reizi kļuvis par Lielbritānijas šaha čempionāta uzvarētāju, finālā pieveicot Sesilu Velentainu de Vere. Pēc šīs otrās Viskera uzvaras Lielbritānijas šaha čempionātos iestājies pārtraukums līdz 1904. gadam. Piedalījies arī mačos ar spēcīgākajiem Anglijas šahistiem. 1873. gadā Bristolē zaudējis mačā Džordžam Elkokam Makdonnelam ar ½:3½, bet 1874. gadā Londonā revanšējies ar 9:6. 1873. gadā nospēlējis arī trīs mačus ar Henriju Bērdu. Pirmais no tiem beidzies neizšķirti — 6½:6½ (+6, -6, =1), otrais ticis zaudēts — 5:7 (+4, -6, =2), bet trešajā izcīnīta uzvara — 11½:9½ (+10, -8, =3).

Bijis šaha nodaļu redaktors preses izdevumos *The Sporting Times* un *Land and Water*. No 1872. līdz 1876. gadam bijis Britu šaha asociācijas sekretārs un izdevuma *The Chess Player's Chronicle* līdzredaktors.

1876. gada nogalē uzzinājis, ka ir saslimis ar tuberkulozi, un pēc ārsta padoma pārcēlies uz dzīvi Austrālijā, kur bijis sausāks klimats. Šeit vadījis šaha nodaļu laikrakstā *The Australasian*. 1884. gadā pāragri miris no bronhīta un tuberkulozes.

## Atsauces

## Ārējās saites
Nodokļu slogs

**Nodokļu slogs** ir nodokļu apmērs, kas maksājams kādai ekonomiskai grupai. To var raksturot gan kā kopējo maksājamo summu, gan kā maksājamos procentus no ienākumiem, tēriņiem, u.t.t., gan arī salīdzinot ar citām ekonomiskajām grupām. Ja maksājamais nodokļu apmērs ir liels, saka, ka šai grupai nodokļu slogs ir liels vai augsts. Ja maksājamais nodokļu apmērs ir neliels, saka, ka šai grupai ir mazs vai zems nodokļu slogs. Ja kāds nodoklis vai nodokļu sistēma lielāku nodokļu slogu uzliek bagātākajam sabiedrības slānim, to sauc par progresīvu, ja nabadzīgākajam sabiedrības slānim — par regresīvu.

## Skatīt arī

* Nodokļa likme
* Progresīvais nodoklis

## Atsauces
Makss Veiss

**Makss Veiss** (, ;  Sereda —  Vīne) bija Austrijas šahists.

## Biogrāfija
Piedzimis toreizējās Ungārijas karalistes pilsētā Seredā (tagad Slovākija). Jaunībā devies uz studēt uz universitāti Vīnē, kur apguvis matemātiku un fiziku, bet vēlāk pats mācījis šos priekšmetus. Šahu iemācījies spēlēt divpadsmit gadu vecumā. 1880. gados kļuvis par vienu no toreizējās Austroungārijas vadošajiem šahistiem.

Piedalījies vairākos starptautiskos šaha turnīros:
* 1880. gadā Grācā, kur dalījis pirmo vietu ar Ādolfu Švarcu un Johannesu Minkvicu;
* 1882. gadā Vīnē ierindojies 10. vietā, uzvarot divās partijās pret Johannesu Cukertortu un nospēlējot neizšķirti ar Vilhelmu Steinicu;
* 1883. gadā Nirnbergā dalījis 10.-11. vietu;
* 1885. gadā Hamburgā dalījis otro vietu kopā ar Bertoldu Englišu un Zīgbertu Tarrašu;
* 1887. gadā Frankfurtē pie Mainas dalījis 2.—3. vietu ar Džozefu Blekbērnu;
* 1888. gadā Bredfordā dalījis 6. vietu ar Džozefu Blekbērnu;
* 1889. gadā Ņujorkā 6. ASV šaha kongresā kopā ar Mihailu Čigorinu dalījis 1.—2. vietu, apsteidzot Izidors Gunsbergs un Džozefu Blekbērnu;
* 1889. gadā Breslavā izcīnījis 3. vietu;
* 1890. gadā uzvarējis Vīnē, apsteidzot Johanu Baueru un Bertoldu Englišu.

Lai gan 1889. gada Ņujorkas šaha turnīrs tika organizēts Pasaules šaha čempiona pretendenta atlasei, ne Čigorins, ne Veiss nenospēlēja maču ar toreizējo Pasaules šaha čempionu Vilhelmu Steinicu. Darba dēļ Rotšildu bankā Vīnē 1890. gadu sākumā Veiss pamazām pārstājis piedalīties šaha turnīros. Vienīgi 1895. gadā viņš uzvarēja mačā Georgu Marko (+5, −1, =1), bet 1895.-1896. gadumijas turnīrā Vīnē dalīja pirmo vietu ar Kārli Šlehteru.

Sarakstījis vairākus šaham veltītus darbus, tajā skaitā rokasgrāmatu iesācējiem — *Mazā šaha mācību grāmata* (, Mīlhauzena, 1920) un vienu no pirmajām grāmatām par šaha kompozīciju — *Caissa Bambergensis!* (Bamberga, 1902).

## Atsauces

## Ārējās saites
Ivans I Kaļita

**Joans I Daņilovičs Kaļita**, tradicionāli latviski saukts par **Jāni I Kaļitu**, vai par **Ivanu I Kaļitu** (; dzimis ap 1288. gadu, miris  vai ), bija Ruriku dinastijas 3. Maskavas kņazs no 1325. gada un Vladimiras lielkņazs no 1332. gada. Aleksandra Ņevska mazdēls un Maskavas kņazistes dibinātāja Daniela Aleksandroviča dēls. Pēc vienas versijas iesauku *Калита* — "naudas kule" esot ieguvis, jo vienmēr nēsājis līdzi sīknaudu, ko izdalīt nabagiem, pēc citas — jo bijis skops un taupīgs.

2001. gadā patriarhs Aleksijs II kņazu Ivanu Daņiloviču atzina par vietēja mēroga svēto ar svinamo dienu 13. aprīlī.

## Dzīvesgājums
Dzimis Maskavas kņaza Daniela Aleksandroviča (1261-1303) un viņa sievas Marijas ģimenē kā sestais bērns. Maskavas kņaza troni mantoja  viņa vecākais brālis Georgijs Daņilovičs, bet pēc viņa nogalināšanas par Maskavas kņazu 1325. gadā kļuva Ivans. 1326. gadā Kijivas un visas Krievzemes metropolīts pārcēlās no Vladimiras uz Maskavu. 1327. gadā Tverā notika pret tatāriem vērsta sacelšanās, kas tika apspiesta ar Zelta Ordas, Maskavas un Suzdaļas karaspēku. Tas Kaļitam ļāva no Uzbeghana saņemt jarliku meslu ievākšanai un Monomaha cepuri kā varas simbolu, bet Tvera zaudēja savu ietekmi. 
1328. gadā Uzbekhans kā pateicību par palīdzību Tveras sacelšanās apspiešanā iecēla Ivanu Daņiloviču par Vladimiras lielkņazu un 1331. gadā kā Vladimiras — Maskavas lielkņazu. 1329. gadā viņš uzsāka Maskavas kremļa būvi.

Kaļitas valdīšanas laikā Maskava nostiprinājās kā topošās Krievijas valsts centrs. 
Atšķirībā no iepriekšējām desmitgadēm mongoļi 14. gadsimta sākumā paļāvās uz krievu kņaziem nevis uz saviem nodokļu iekasētājiem. Pateicoties nemitīgi augošajai bagātībai, Maskava varēja paplašināt savu teritoriju, pērkot zemi un vismaz četras reizes karojot pret suverēno Novgorodas zemi. Valdīdams, saskaņojot savu darbību ar Ordu, nodrošināja mieru kņazistē, tāpēc uz to devās iedzīvotāji no citiem Krievzemes novadiem.

## Atsauces

## Ārējās saites
Ādolfs Švarcs

**Ādolfs Švarcs** (;  Gālsēča —  Vīne) bija Austrijas šahists.

## Biogrāfija
19. gadsimta otrajā pusē bijis viens no vadošajiem Austroungārijas šahistiem. Kopš 1872. gada dzīvojis Vīnē. 1878. gadā Leipcigas šaha turnīrā bijis otrais aiz Lūisa Paulsena. 1879. gadā Frankfurtē pie Mainas izcīnījis 3. vietu 1. Vācijas šaha savienības kongresā (uzvarējis Bertolds Englišs) un dalījis pirmo vietu Vīsbādenes šaha turnīrā ar Džozefu Blekbērnu un Bertoldu Englišu. 1880. gadā Grācas šaha turnīrā dalījis pirmo vietu ar Maksu Veisu un Johannesu Minkvicu.

Piedalījies vairākos mačos, kuros uzvarējis 1878. gadā Johannesu Minkvicu ar 5:4 (+3, -2, =4), 1880. gadā Šimonu Vinaveru ar 3:1 (+3, -1, =0) un 1897. gadā Ādolfu Albinu ar 2:1 (+2, -1, =0). 1879. gadā zaudējis maču Lūisam Paulsenam ar 2:5.

## Atsauces

## Ārējās saites
Cūkdelfīni

**Cūkdelfīni** jeb **jūras cūkas** (*Phocoena*) ir viena no cūkdelfīnu dzimtas (*Phocoenidae*)  ģintīm, kas apvieno 4 mūsdienās dzīvojošas sugas. Ģints zinātniskais nosaukums *Phocoena* atvasināts no grieķu valodas, kas latviešu valodā nozīmē "jūras cūka". Daži zinātnieki briļļaino cūkdelfīnu sistematizē atsevišķā ģintī – *Australophocaena*, jo to skelets ir atšķirīgs: briļļainajam cūkdelfīnam ir vairāk muguras skriemeļu nekā citiem cūkdelfīniem.

## Izplatība
[thumb|left|260px|[Kalifornijas cūkdelfīns (*Phocoena sinus*) sastopams nelielā areālā Kalifornijas līcī]]
[thumb|left|260px|[Cūkdelfīns (*Phocoena phocoena*) pie Dānijas krastiem]]
Cūkdelfīnu ģints sugas sastopamas krasta tuvumā, salīdzinoši šaurā joslā, Atlantijas, Indijas, Klusajā un Dienvidu okeānā. Izņēmums ir briļļainais cūkdelfīns (*Phocoena dioptrica*), kurš izvairās no sekliem piekrastes ūdeņiem. Baltijas jūrā, retos gadījumos arī pie Latvijas krastiem, var novērot vienu šīs ģints sugu — cūkdelfīnu (*Phocoena phocoena*).

## Izskats un īpašības
Cūkdelfīni ir nelieli delfīni un ir vieni no mazākajiem vaļveidīgajiem pasaulē. Mazākais ģintī ir Kalifornijas cūkdelfīns (*Phocoena sinus*), kura ķermeņa garums ir 1,4 m, bet svars 54 kg. Toties lielākais ir briļļainais cūkdelfīns, kura lielākie īpatņi sasniedz 2,24 m garumu un 115 kg masu. Gandrīz visām sugām raksturīgs dzimumu dimorfisms — mātītes ir nedaudz lielākas nekā tēviņi. Izņēmums ir briļļainais cūkdelfīns, kuram tēviņi ir lielāki nekā mātītes.

Cūkdelfīniem galva ir apaļa, acis mazas un novietotas galvas sānos, purns ir īss, noapaļots. Uz muguras ir trīsstūrveida spura. Visām sugām ir biezs zemādas tauku slānis. Mazuļi piedzimst ar plānu tauku slānīti, tādēļ vairošanās notiek siltos ūdeņos.

## Uzvedība un barība
Cūkdelfīni veido nelielus barus, kuros ir līdz 5—10 īpatņiem. Tie ir uzmanīgi un kautrīgi delfīni, tādēļ dabā grūti pamanāmi. Barojas galvenokārt ar dažādu sugu zivīm un kalmāriem, bet tie barojas arī ar vēžveidīgajiem (garnelēm un kriliem). Iecienītākās zivis ir siļķes, saidas, makreles, mencas un sardīnes.

Dzimumbriedumu cūkdelfīnu ģints sugas sasniedz 3—4 gadu vecumā. Grūsnības periods ilgst apmēram gadu, piedzimst viens mazulis, par kuru rupējas tikai mātīte. Cūkdelfīna piens ir ļoti trekns un biezs, atgādinot zobu pastu. Tā kā mazulis zem ūdens nespēj saņemt mutē zīdekli, tad māte to baro, ar muskuļu palīdzību iešļācot pienu mazuļa mutē. Zīdīšanu māte pārtrauc, kad jaunais delfīns ir apmēram 11 mēnešus vecs, bet jaunais delfīns turpina sekot mātei, līdz sasniedz 1—2 gadu vecumu. Dzīves ilgums ir salīdzinoši īss, apmēram 8—10 gadi, lai gan ideālos apstākļos tas var sasniegt 20 gadus.

## Sistemātika
***Cūkdelfīnu ģint**s (*Phocoena*)
**Briļļainais cūkdelfīns (*Phocoena dioptrica*)
**Cūkdelfīns (*Phocoena phocoena*)
**Dienvidamerikas cūkdelfīns (*Phocoena spinipinnis*)
**Kalifornijas cūkdelfīns (*Phocoena sinus*)

## Atsauces

## Ārējās saites
*Baltijas jūrā novērots balts cūkdelfīns
*Rīgas jūras līcī noķerts cūkdelfīns
*Cūkdelfīns (Phocoena phocoena)
*Marine Mammals of the World: Porpoises (Family Phocoenidae)