open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Actinolepis tuberculata

***Actinolepis tuberculata*** ir devona bruņuzivju suga, kas dzīvoja galvenā devona lauka teritorijā vidusdevonā, eifela laikmetā, un kuru fosilijas konstatētas pērnavas, narvas un arukilas svītu nogulumos. Sugu 1845. gadā aprakstīja šveiciešu un amerikāņu dabaszinātnieks Luijs Agasi. Sugas nosaukums "*tuberculata*" ir veidots no latīņu vārda *tuberculum* — pauguriņš vai furunkuls un attiecas uz dermālo kaulu pauguraino ornamentējumu. *Actinolepis tuberculata* ir aktinolepju ģints tipiskā suga.

## Apraksts
*Actinolepis tuberculata* ir salīdzinoši lieli aktinolepji (galvas vairoga garums ap 8-10 cm).

### Galva
Galvaskauss ir izstiepts un ar salīdzinoši garu pakauša daļu. Acu dobumi izvietoti galvaskausa priekšgalā un iezīmējas ar pusapaļiem izgriezumiem galvas vairogā. Galvaskausa aizmugurējā mala ir ieliekta. Galvaskausa priekšējā mala, acīmredzot, bija strupa. Galvaskauss ir samērā kupolveidīgs. Galvas vairogs parasti ir samērā plāns ar salīdzinoši vāji izteiktu iekšējo reljefu. Pēc šī reljefa var spriest, ka endokrānijam ir dzirdes aparāta priekšējais un aizmugurējais pusloka kanāli, kā arī izcilnis, kas varētu būt pineālais paugurs. Ornamentējumu parasti veido koncentriski izvietotas pauguriņu virknes, pēc kurām var nojaust galvas vairoga kaulu formu. Paši vairoga kauli ir saauguši kopā un to šuves nav konstatējamas. Poraino kaulu kanālu radiālais izvietojums ir regulārs un izteikts.

Endolimfatiskais kanāls atveras sānu pakauša kaulā (*Pn*). Aiz endolimfatiskā kanāla atveres no sānu līnijas (*lc<sub>1</sub>*) mediāli atzarojas supratemporālā sensorā līnija (*stc*) un pāriet uz pakauša kaulu (*Nu*). Šī sensorā līnija atbilst zivju virsdeniņu līnijai un nav novērota citām artrodirām. Aizmugurējā bedrīšu līnija (*pp*), kas pāriet no sānu pakauša kaula (*Pn*) uz cetrālo kaulu (*C*), ir labi attīstīta. Uz sānu kaula (*M*) vietā, kur sānu līnija pāriet zemacs līnijā (*ifc*), laterāli atzarojas preoperkulārā sensorā līnija (*poc*). Zemacs līnijas mediālais atzars (*ifc.b*) stiepjas mediāli līdz centrālo kaulu (*C*) centrālajai daļai. Virsacs līnijas (*soc*) nobeidzas nevis uz zemacs kauliem, bet uz centrālajiem kauliem.

### Ķermeņa bruņa
Vidējais muguras kauls (*MD*) ir noapaļoti piecstūrains un sašaurinās virzienā uz aizmuguri. Tā priekšpuse ir izliekta, bet aizmugurējā daļa ir korveidīga un ar augstu mediālo ķīli. Priekšējais vēdera-sānu kauls (*AVL*) ir plats un īss, tā prespinālā plātne (*Psl*) ir labi attīstīta. Spināle (*Sp*) ir plata un vidēji gara. Gar tās ārējo malu iet lielu pauguriņu virkne, un sīki, dzelkšņveidīgi pauguriņi, vērsti uz pamatni, iet gar iekšējo malu. Priekšējais vidējais vēdera kauls (*AMV*), acīmredzot, ir plats un īss.

## Atsauces
Krēteija

**Krēteija** (, ) ir pilsēta un pašvaldība Francijas ziemeļos, Ildefransas reģionā, aptuveni 11 kilometrus uz dienvidaustrumiem no Parīzes centra. Tā ir Valdemarnas departamenta prefektūra un Krēteijas apgabala administratīvais centrs, kā arī daļa no Parīzes metropoles. 2022. gadā pilsētā dzīvoja 92,9 tūkstoši iedzīvotāju. Krēteija ir nozīmīgs administratīvais, izglītības un saimnieciskais centrs Parīzes aglomerācijā, kur koncentrēti reģionālie pārvaldes un tiesu dienesti, veselības aprūpes iestādes un publiskā sektora infrastruktūra. Šeit atrodas Parīzes XII Universitāte (UPEC), viens no lielākajiem un nozīmīgākajiem augstākās izglītības un pētniecības centriem Francijā, kas specializējas sociālajās zinātnēs, medicīnā un tieslietās.

Mūsdienu Krēteiju raksturo 20. gadsimta otrajā pusē izveidots pilsētplānojums un modernisma arhitektūra, īpaši administratīvais komplekss ap prefektūru un plašie dzīvojamie kvartāli. Pilsētas simbols un rekreācijas centrs ir Krēteijas ezers — bijuša karjera vietā izveidota ūdenstilpe ar atpūtas zonām un dabas aizsardzības elementiem, kas kalpo par nozīmīgu pilsētvides parku un rekreācijas telpu. Pateicoties attīstītai transporta sistēmai, sabiedrisko institūciju koncentrācijai un plānotai urbanizācijai, Krēteija ir kļuvusi par vienu no nozīmīgākajiem Parīzes dienvidaustrumu priekšpilsētu centriem un reģionālās pārvaldes, kultūras un izglītības mezglu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Nelsona

**Nelsona** var būt:
* Nelsona — pilsēta Jaunzēlandē
* Nelsona — upe Kanādā

## Skatīt arī
* Nelsons
* Nelsona sala
* Nelsona šaurums
Anglijas Banka

**Anglijas Banka** () ir Apvienotās Karalistes centrālā banka un viena no vecākajām centrālajām finanšu institūcijām pasaulē. Tā dibināta 1694. gadā, un tās centrālā mītne atrodas Londonā, *[[Threadneedle Street]]* ielā, kur banka darbojas nepārtraukti kopš 1734. gada. Anglijas Banka ir atbildīga par valsts monetārās sistēmas un finanšu stabilitātes nodrošināšanu, un tās pamatfunkcijās ietilpst monetārās politikas veidošana un īstenošana, tostarp bāzes procentu likmes noteikšana un inflācijas mērķēšana, finanšu stabilitātes uzraudzība, tostarp sistēmisko risku novērtēšana un “pēdējās instances aizdevēja” (*lender of last resort*) funkcijas izpilde krīžu laikā, banknošu emisija Anglijā un Velsā, kā arī valsts kases un parāda pārvaldība, valdības finanšu operāciju un maksājumu sistēmu uzraudzība.

Kopš 1997. gada Anglijas Bankai ir operatīva neatkarība procentu likmju noteikšanā, ko īsteno tās Monetārās politikas komiteja (*Monetary Policy Committee*, MPC). Tās uzdevums ir noturēt cenu stabilitāti un atbalstīt valdības ekonomisko politiku. Anglijas Banka ir būtisks Londonas finanšu centra un Lielbritānijas saimniecības balsts, kas vienlaikus kalpo arī kā valsts kases institūcija un finanšu drošības garants. Pateicoties savai vēsturiskajai lomai un ietekmei, banka tiek dēvēta par “vecmāmiņu no *Threadneedle Street*” (*The Old Lady of Threadneedle Street*), simbolizējot tās ilgstošo autoritāti un ietekmi gan Apvienotās Karalistes, gan pasaules finanšu sistēmā.

## Ārējās saites
Dinamīta nams

**"Dinamīta nams"** () ir 2025. gada ASV politiskā trillera filma, kuras režisore ir Ketrina Bigelova. Filmā galvenās lomas atveido Idriss Elba, Rebeka Fērgusone, Gabriels Basso, Džereds Heriss un Treisijs Letss.

Filma stāsta par ASV valdības reakciju pēc tam, kad no neidentificēta pretinieka uz valsti tiek palaista viena kodolraķete.

Filmas "Dinamīta nams" pirmizrāde notika  82. Venēcijas kinofestivālā, kur tā sacentās par Zelta lauvu. Kopš  filma ir pieejama straumēšanas platformā *[[Netflix]]*. Filma saņēma pozitīvas kritiķu atsauksmes.

## Atsauces

## Ārējās saites
Bicarinatina bicarinata

***Bicarinatina bicarinata*** ir ir izmirušu bezslēdzenes pleckāju suga, kas dzīvoja galvenā devona lauka teritorijā vidusdevonā, eifela laikmetā, un kuru fosilijas konstatētas pērnavas, narvas, arukilas un burtnieku svītu nogulumos. Sugu 1837. gadā aprakstīja krievu zoologs un mineralogs Stepans Kutorga. Sugas nosaukums "*bicarinata*" ir veidots no priedēkļa "*bi*" — divi un latīņu vārda "*carinatus*" — ķīļveidigs un norāda uz čaulas dubulta ķīļa formu. *Bicarinatina bicarinata* ir bikarinatinu ģints tipiskā suga.

## Apraksts
Čaulas abi vāki ir līdzīgi. Tie ir plakaniski, plāni un trausli. Sākot no noapaļotas galotnes, vāki pakāpeniski paplašinās līdz pašai priekšējai malai. Priekšējā mala ir strupa. Uz čaulas virsmas ir redzami koncentriski augšanas gredzeni un divas piepaceltas krokas, kas starveidīgi stiepjas no galotnes uz čaulas priekšējās malas noapaļotajiem stūriem. Uz čaulas iekšējās virsmas augšanas gredzeni ir skaidri redzami tikai pie malām. Pie galotnes atrodas krasi norobežota ieapaļa iedobe, no kuras uz priekšējo malu stiepjas plakans salīdzinoši plats nospiedums. Čaulas vāka iekšējās virsmas pārējās divas trešdaļas ir klātas ar sīkām iedobēm un pauguriem, izvietotiem cieši citam pie cita.

Būtu jāatzīmē vēl divas būtiskas pazīmes: uz čaulas virsmas, priekšējās malas izvirzīto sānu stūru vietās, čaulai augot, veidojas divas gareniskas attālinošās krokas. Bez to, augšanas līnijas uz čaulas izceļas ne tikai ar virsmas reljefu, bet arī ar atšķirīgu krāsojumu: ar līniju krāsu miju no baltas līdz gaiši pelēkai un sarkanīgai krāsai. Turklāt, sarkanīgas līnijas ir novērojamas tikai čaulām, kas sastopamas sarkanīgos iežos. Acīmredzot, šeit notiek sekundāra krāsošanās, pateicoties šauro slānīšu atšķirīgai mikroporainībai. Tas var būt saistīts arī ar apkārtējās vides sezonālām izmaiņām dzīves laikā.

## Atsauces
Babītes vidusskola

**Babītes vidusskola** ir vidusskola Mārupes novadā, kas atrodas Jūrmalas iela 17, Piņķos.

## Vēsture
Zviedru Vidzemes laikā pie Piņķu Sv. Nikolaja luterāņu baznīcas darbojās Piņķu draudzes skola. Zināms, ka 1688. gadā skolā mācījās 12 skolēni, bet 1760. gadā 3 skolēni. 1884. gadā Piņķu Nikolaja skolā nodibināja augstāko pakāpi — tā saukto Pēterskolu. 1883. gadā minēta arī Palīdzības klases skola ar 82 skolēniem, Annas Kalniņas privātskola ar 29, Mārtiņa Amola privātskola ar 15 un vācu draudzes skola ar 56 skolēniem.
Līdz Latvijas okupācijai 1940. gadā Piņķos darbojās Babītes 6-klasīgā pamatskola un Trenču 6-klasīgā pamatskola.
Pēc Otrā pasaules kara agrākajā Piņķu mācītājmuižas ēkā Dzilnuciemā darbojās Babītes septiņgadīgā skola.

No 1978. līdz 1980. gadam uzbūvēja tagadējo Babītes vidusskolas ēku. 2020. gadā uzbūvēja skolas piebūvi.

Babītes pagasta skola 1934.JPG|Babītes pagasta pamatskolas ēka (1934)
Babītes pagasta skola 1924.jpg|Babītes pagasta pamatskolas klase (1924)
Babītes septiņgadīgā skola 1954 Dzilnuciemā.jpg|Babītes septiņgadīgā skola Dzilnuciemā (1954)


## Izglītības programmas
* Pamatizglītības programma (kods 21011111)
* Pamatizglītības humanitārā un sociālā virziena programma (kods 21012111)
* Pamatizglītības 2. posma (7. – 9.klase) matemātikas, dabaszinību un tehnikas virziena programma (kods – 23013111) 
* Vispārējā vidējās izglītības matemātikas, dabaszinību un tehniskas virziena programma (kods – 31013011) 
* Vispārējās vidējās izglītības programma (kods 31016011)

## Ievērojami absolventi
* 

## Atsauces
Bikarinatinas

**Bikarinatinas** (*Bicarinatina*) ir izmirušu bezslēdzenes pleckāju ģints. Bikarinatinas dzīvoja no vidusdevona līdz apakškarbonam un bija izplatītas galvenajā devona laukā (ieskaitot Latviju) un ASV (Aļaskā), kā arī Skotijā. Ģinti 1969. gadā izveidoja krievu paleontoloģe L. Batrukova. Ģints tipiskā suga ir *[[Bicarinatina bicarinata]]* (Kutorga, 1837).

## Apraksts
Čaulas forma ir no gandrīz taisnstūrveidīgas līdz iegareni eliptiskai. Tās virsma ir ornamentēta ar augšanas līnijām vai ar koncentriskām krunkām. Čaulas abi vāki ir ar divām vai trim platām radiālām krokām. Ventrālā pseidostarpareja (*pseudointerarea*) ir īsa, ar dziļu un šauru kājas grāvīti. Ventrālais viscerālais apgabals ir liels, rombveidīgs un stiepjas līdz vāka vidum. Dorsālo viscerālo apgabalu sadala uz pusēm garš mediāls ķīlis ar platu puseliptisku priekšējo izcilni, kas sniedzas uz priekšu līdz vāka vidum. Centrālie muskuļu nospiedumi ir lieli, izvietoti tuvu priekšējo sānu muskuļu nospiedumiem.

## Sistemātika
Bikarinatinu ģinti veido četras sugas. Iepriekš 1981. gadā Viktora Grāvīša aprakstītās 8 sugas (*B.ugalana, B. sakalana, B. scaphulata, B. acuta, B. borchi, B. rozenshteini, B. livica, B. gulbenensis*) vairs netiek atzītas par valīdām. Daļu no tām būtu jāuzskata kā *Bicarinatina bicarinata* sinonīmus, bet otra daļa ir pārstāvēta ar sliktas saglabāšanās pakāpes holotipiem un paratipiem, kurus nevar identificēt sugu līmenī. Izejot no tā, Baltijas reģionu pārstāv tikai viena šīs ģints suga *B. bicarinata*. Bikarinatinu ģints sugas:
* ģints: ***Bicarinatina*** Batrukova, 1969 †
:* suga: *[[Bicarinatina bicarinata]]* (Kutorga, 1837) †
:* suga: *[[Bicarinatina indicis]]* Graham, 1970 †
:* suga: *[[Bicarinatina kongakutensis]]* Popov, Blodgett & Anderson, 1994 †
:* suga: *[[Bicarinatina wilsoni]]* Graham, 1970 †

(†) - izmirušu organismu grupa.

## Atsauces
Nelsona (pilsēta)

**Nelsona** () vai **Fakatū** () ir pilsēta un unitārs reģions Jaunzēlandē. Atrodas Dienvidsalas ziemeļu galā Tasmana līča krastā, robežojas ar Tasmanas reģionu rietumos un Mārlboro reģionu austrumos. Dibināta 1841. gadā un ir Dienvidsalas senākā un valsts otra senākā koloniālā pilsēta.

## Vēsture
Maori tagadējo Nelsonas teritoriju apdzīvojuši jau 700 gadus. Mūsdienu koloniālās pilsētas apdzīvošanu izplānoja Londonas *New Zealand Company*, kas no maoriem iepirka ap 810 km² zemes, plānoja sadalīt to tūkstotī zemesgabalu un pārdot tos topošajiem kolonistiem. Topošo pilsētu nosauca britu admirāja Horācija Nelsona vārdā. Kompānija paredzēja peļņu no zemesgabalu pārdošanas, lai finansētu amatnieku un strādnieku, kā arī viņu ģimeņu brīvu pārcelšanos uz Jaunzēlandi, kā arī sabiedrisko objektu būvniecību. Tomēr līdz 1841. gada septembrim bija pārdota tikai aptuveni trešdaļa zemes gabalu.

Pirmie kuģi ar kolonistiem ieradās Jaunzēlandē 1841. gada oktobrī. Nākamo 18 mēnešu laikā kopā atbrauca 18 kuģi ar 1052 vīriešiem, 872 sievietēm un 1384 bērniem. Pilsētas attīstību kavēja aramzemes trūkums, jo tā atradās starp jūru un tuvējiem kalniem. Līdz 1843. gada beigām ceturtā daļa kolonistu pilsētu pameta. Pilsēta turpināja attīstīties un 1858. gadā tā tika pasludināta par bīskapa sēdekli, un ieguva lielpilsētas statusu. No 1853. līdz 1876. gadam Nelsona bija Nelsonas provinces centrs — province aizņēma Dienvidsalas ziemeļdaļu, iekļaujot mūsdienu Tasmanas un Mārlboro reģionus.

## Sadraudzības pilsētas
Nelsonas sadraudzības pilsētas ir:
*  Mijadzu, Japāna (1976)
*  Huanši, Ķīna (1996)
*  Jandzjana, Ķīna (2014)

## Atsauces

## Ārējās saites
Metillaktāts

**Metillaktāts** (pienskābes metilesteris) ir organisks savienojums ar formulu CH3CH(OH)CO2CH3. Tas ir bezkrāsains šķidrums. Tā kā tas ir dabiski iegūstams, tam ir viegli pieejami atsevišķi enantiomēri.

## Izmantošana

Tas ir nitrocelulozes, celulozes acetāta, celulozes acetobutirāta un celulozes acetopropionāta šķīdinātājs. To izmanto laku ražošanā, kur tas nodrošina augstu izturību pret šķīdinātājiem, labu izturību pret bojājumiem.

Ir arī komerciāla 1,2-propāndiola sintēze no metillaktāta, izmantojot MACHO katalizatoru.

## Atsauces

## Ārējās saites
Dārzkopības iela

**Dārzkopības iela** var būt:

* Dārzkopības iela — iela Jūrmalā;
* Dārzkopības iela — iela Jēkabpilī.

## Skatīt arī
* Dārzniecības iela
* Dārznieku iela
Memuāri

[thumb|200px|[Henrijs Deivids Toro|Henrija Deivida Toro memuāru *Walden* grāmatas vāks (1854)]]
**Memuāri** (no , no  'atmiņa, piemiņa') ir jebkurš dokumentāls stāstījums, kas balstīts uz autora personīgajām atmiņām. Tādējādi darbā izteiktie apgalvojumi tiek saprasti kā faktiski. Lai gan memuāri vēsturiski kopš 20. gadsimta beigām definēti kā biogrāfijas vai autobiogrāfijas apakškategorija, šis žanrs atšķiras pēc formas, piedāvājot sašaurinātu fokusu, parasti konkrētu laika posmu kāda cilvēka dzīvē vai karjerā. Biogrāfija vai autobiogrāfija stāsta "par dzīvi", savukārt memuāri bieži stāsta par konkrētu karjeru, notikumu vai laiku, piemēram, pagrieziena punktiem autora dzīvē. Memuāru autors ir **memuārists**.

## Atsauces

## Ārējās saites
Etillaktāts

**Etillaktāts** (pienskābes etilesteris) ir organisks savienojums ar formulu CH3CH(OH)CO2CH2CH3. Tas ir bezkrāsains šķidrums. Tā kā tas ir iegūstams no dabiskām izejvielām, tam ir viegli pieejami tīrā veidā atsevišķi enantiomēri. To plaši izmanto kā šķīdinātāju. Šis savienojums tiek uzskatīts par bioloģiski noārdāmu un to var izmantot kā ar ūdeni noskalojamu attaukošanas līdzekli. Etillaktāts mazos daudzumos dabā sastopams dažādos pārtikas produktos, tostarp vīnā, vistas gaļā un dažādos augļos. Atšķaidītam etillaktātam piemīt maigs sviesta vai krējuma aromāts ar augļu un kokosriekstu pieskaņu.

## Iegūšana

Etillaktāts tiek ražots no bioloģiskajiem avotiem, un tas var būt vai nu levo (S) forma vai dekstro (R) forma, atkarībā no organisma, kas ir pienskābes avots. Lielākā daļa no bioloģiski iegūtā etillaktāta ir etil-(S)-laktāts. Etillaktātu ražo arī no naftas ķīmijas izejvielām, un šis etillaktāts ir levo un dekstro formu racēmiskais maisījums.

## Izmantošana

Tā kā abi enantiomēri ir sastopami dabā un ir bioloģiski noārdāmi, etillaktāts tiek uzskatīts par zaļo šķīdinātāju. Etillaktāts un tā ūdens šķīdumi tiek izmantoti kā ilgtspējīga vide organiskajām sintēzēm. Sakarā ar zemo toksicitāti, to plaši izmanto farmaceitiskos preparātos, pārtikas piedevās un smaržvielās. Etillaktāts tiek izmantots kā nitrocelulozes, celulozes acetāta un celulozes ēteru šķīdinātājs.

## Atsauces
Deniss Mukvege

**Deniss Mukvege** (, ; dzimis ) ir Kongo Demokrātiskās Republikas ārsts ginekologs, Panzi slimnīcas dibinātājs un 2018. gada Nobela miera prēmijas laureāts (kopā ar Nadiju Muradu) “par viņu ieguldījumu cīņā pret seksuālas vardarbības izmantošanu kā kara ieroci”. Viņš starptautiski pazīstams kā “vīrs, kas ārstē sievietes” (*l’homme qui répare les femmes*) — par savu pašaizliedzīgo darbu seksuālās vardarbības upuru ārstēšanā un aizstāvībā Otrā Kongo kara laikā. 1999. gadā Bukavu (Dienvidkivu provincē) Mukvege dibināja Panzi slimnīcu, kas kļuvusi par galveno medicīnas, psiholoģiskās un sociālās rehabilitācijas centru sievietēm, kuras cietušas no seksuālās vardarbības. Viņa vadītā iestāde sniedz holistisku palīdzību — medicīnisku, psiholoģisku, juridisku un sociālu atbalstu upuriem, kas bieži kļuvuši par kara noziegumu un represiju upuriem.

Mukvege ir cilvēktiesību un sieviešu aizsardzības aktīvists, kurš atklāti kritizē Kongo DR valdību un starptautiskās sabiedrības pasivitāti attiecībā uz seksuālajiem noziegumiem bruņoto konfliktu laikā. Kā ārsts, akadēmiķis un globāls cilvēktiesību aizstāvis viņš apvieno klīnisko darbu ar publisku aizstāvību un politikas ietekmēšanu, kļūstot par vienu no ietekmīgākajām balsīm pasaulē cīņā pret dzimumvardarbību konfliktos. Par savu darbību Deniss Mukvege saņēmis daudzus starptautiskus apbalvojumus, un viņa mūža darbs tiek uzskatīts par cilvēka cieņas, dzimumu līdztiesības un miera aizstāvības simbolu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Bauskas 2. vidusskola

thumb|2008. gadā Bauskas 2. vidusskolai piebūvētais daudzfunkcionālais izglītības centrs ar mācību kabinetiem vidusskolai un mākslas skolai.
**Bauskas 2. vidusskola** ir vispārējās vidējās izglītības mācību iestāde, kas atrodas Dārza ielā 9 Bauskā.

## Izglītības programmas
* Pamatizglītības programma (21011111) 
* Vispārējās vidējās izglītības programma (31016011)
* Speciālās pamatizglītības programma izglītojamajiem ar valodas traucējumiem (2015511)
* Speciālās pamatizglītības programma izglītojamajiem ar mācīšanās traucējumiem (21015611)

## Skolas vēsture
Par skolas sākumu uzskata divu mācību valodu (krievu un latviešu) plūsmu ieviešanu 1944. gada septembrī Bauskas vidusskolas telpās Rīgas ielā 8 un Rīgas ielā 6. 1945./1946.mācību gadā skolā strādāja pedagogi Liesma Bisnieka, Vanda Dāldere, Aleksandrs Žeronkins, Venjamīns Zotovs, Pēteris Isaikins, Ziedonis Purvs. No 1946. gadā krievu plūsmas skolēni mācījās Rūpniecības ielā 14, bet Rūpniecības ielā 7 iekārtoja internātu.
Kad 1951. gada 1. septembrī dibināto Bauskas 1. vidusskolu pārcēla uz Uzvaras ielu 10, tās ēkā Rīgas ielā 8 sāka darboties Bauskas 2. (nepilnā) vidusskola ar apmācību krievu valodā. Pirmais vidusskolas izlaidums notika 1954. gadā. 1963. gadā Bauskas 2. vidusskolu pārcēla uz jaunu ēku Dārza ielā 9, kurai 1989. gadā uzbūvēja jaunu korpusu. 2008. gadā atklāja daudzfunkcionālo izglītības centru ar mācību kabinetiem vidusskolai un mākslas skolai.

## Audzēkņi
* Juris Ziemelis, disidents, politieslodzītais
* Juris Žuravļovs, uzņēmējs un politiķis

## Atsauces
Nedžda

thumbnail|upright=1.0|Nedždas atrašanās vieta Arābijas pussalā
**Nedžda** (, *Najd*) ir centrālā Arābijas pussalas plakankalne un vēsturisks reģions, kas aptver plašu teritoriju Saūda Arābijas vidienē, starp Hidžāza kalnu joslu rietumos un Dehnas tuksneša–Aššarkijas zemienēm austrumos. To raksturo kalnaina plakankalne, plaši tuksneši un oāzes, un jau kopš seniem laikiem tā bijusi Arābijas iekšzemes politiskās, kultūras un reliģiskās dzīves sirds. Mūsdienās Nedžda tiek uzskatīta par Saūda Arābijas vēsturisko un politisko kodolu, jo tieši šeit 18. gadsimta vidū Dirijā izveidojās Saūdu dinastija, kas vēlāk apvienoja Arābijas pussalu vienotā valstī. Reģiona lielākā pilsēta Rijāda mūsdienās ir Saūda Arābijas galvaspilsēta un lielākais metropoles centrs, veidojot valsts administratīvās sistēmas, saimniecības un kultūras dzīves galveno asi.

Nedžda ir arī islāma reformu kustības — vahābisma — dzimtene, kuru 18. gadsimtā aizsāka Muhameds ibn Abd al-Vahābs, sadarbojoties ar Muhamedu ibn Saūdu. Šī politiskā un reliģiskā alianse aicināja uz ticības “attīrīšanu” un sākotnējās islāma prakses atjaunošanu, kļūstot par ideoloģisko pamatu pirmajai Saūdu valstij un vēlāk arī mūsdienu Saūda Arābijas izveidei. Nedždas nozīme islāma un Arābijas vēsturē saistās ar tās reliģiskās ortodoksijas, politiskās konsolidācijas un nacionālās identitātes tradīcijām. Reģiona vēsturiskās pilsētas, oāzes un cietokšņi — īpaši Dirija un Rijādas forti — veido kultūrvēsturisku ainavu, kas joprojām ietekmē Saūda Arābijas nacionālo pašapziņu un valsts ideoloģisko pamatu.

## Ārējās saites
Siguldas pilsētas vidusskola

**Siguldas pilsētas vidusskola** ir vispārējās vidējās izglītības mācību iestāde, kas atrodas Krišjāņa Barona ielā 10 Siguldā. Mācības notiek arī ēkās Ata Kronvalda ielā 7A un Šveices ielā 19.

## Izglītības programmas
* Pamatizglītības programma (21011111)
* Vispārējās vidējās izglītības vispārizglītojošā virziena programma (31016011)
* Speciālās pamatizglītības programma izglītojamajiem ar mācīšanās traucējumiem (21015611)

## Skolas vēsture
Siguldas pilsētas vidusskolu izveidoja 2011. gada 1. augustā pēc Siguldas 2. vidusskolas un Siguldas 3. pamatskolas apvienošanas. Sākotnēji 5.—12. klašu skolēni mācījās Ata Kronvalda ielā 7, bet sākumskolas skolēni Siguldas Valsts ģimnāzijas ēkā Krišjāņa Barona ielā 10. 2019. gadā Ata Kronvalda ielā 7 atklāja Siguldas Valsts ģimnāzijas dabaszinātņu un matemātikas korpusu.

## Atsauces
Cēsu Pilsētas vidusskola

thumb|Viena no Cēsu Pilsētas vidusskolas ēkām
**Cēsu Pilsētas vidusskola** ir vispārējās vidējās izglītības mācību iestāde, kas atrodas Lapsu ielā 1 Cēsīs. Mācības notiek trijos 1976. gadā un vienā 2021. gadā celtā korpusā.

## Izglītības programmas
* Pamatizglītības programma (21011111)
* Vispārējās vidējās izglītības vispārizglītojošā virziena programma (31016011)

## Skolas vēsture
2001. gadā no Cēsu pilsētas ģimnāzijas atdalīja Cēsu pilsētas pamatskolu. 2015. gadā Cēsu 2. vidusskolu apvienoja ar Cēsu pilsētas pamatskolu, izveidojot Cēsu Pilsētas vidusskolu. 2021. gadā uzcēla jaunu skolas korpusu ar multifunkcionālām mācību telpām un bibliotēku.

## Atsauces
Linguloīdejas

**Linguloīdejas** (*Linguloidea*) ir bezslēdzenes pleckāju virsdzimta. Linguloīdejas dzīvo no kembrija perioda līdz mūsdienām un ir izplatītas Klusajā okeānā, Indonēzijā, Filipīnās, gar Austrālijas un Japānas krastiem, Ziemeļamerikas austrumu krastā, Meksikas līcī, Indijas okēānā pie Indijas un Pakistānas krastiem u.c., bet fosilā veidā pa visu pasauli, ieskaitot Latviju. Virsdzimtas izveidošana tiek piedēvēta vācu malakologam Kārlim Menkem, kurš 1828 gadā izveidoja *Ligulaceae* dzimtu, kurā iekļāva *[[Lingula]]* ģinti.

## Apraksts
Linguloīdeju hitīna-fosfāta čaulas abi vāki ir gandrīz vienādi, iegareni ovāli vai stūraini. Vāji izliekto vāku priekšējā mala ir nedaudz pusatvērta. Kāja ir ļoti gara un kustīga. Čaulas iekšpusē, bez mantijas un viscerālā dobuma, vēl ir pleirālais dobums. Dažām dzimtām ir skaidri izteikta platforma.

## Sistemātika
Virsdzimtā ir šādas dzimtas un tajās neiekļautās ģintis:
* virsdzimta: ***Linguloidea*** Menke, 1828
::* ģints: *[[Lingulipora]]* Girty, 1898 †
::* ģints: *[[Oxlosia]]* Ulrich & Cooper, 1936 †
:* dzimta: *[[Aulonotretidae]]* Williams et al., 2000 †
:* dzimta: *[[Dysoristidae]]* Popov & Ushatinskaya, 1992 †
:* dzimta: *[[Elkaniidae]]* Walcott & Schuchert in Walcott, 1908 †
:* dzimta: *[[Eoobolidae]]* Holmer et al., 1996 †
:* dzimta: *[[Kyrshabaktellidae]]* Ushatinskaya in Pelman et al., 1992 †
:* dzimta: *[[Lingulasmatidae]]* Winchell & Schuchert, 1893 †
:* dzimta: *[[Lingulellotretidae]]* Koneva & Popov, 1983 †
:* dzimta: *[[Lingulidae]]* Menke, 1828
:* dzimta: *[[Obolidae]]* King, 1846 †
:* dzimta: *[[Paterulidae]]* Cooper, 1956 †
:* dzimta: *[[Pseudolingulidae]]* Holmer, 1991 †
:* dzimta: *[[Zhanatellidae]]* Koneva, 1986 †

(†) - izmirušu organismu grupa.

## Atsauces
Babeldaopa

**Babeldaopa** () ir sala Karolīnu salu arhipelāgā Klusajā okeānā, Palau valsts lielākā un otra apdzīvotākā sala. Administratīvi dalās 10 štatos. Lielākā apdzīvotā vieta ir Melegeoka, netālu no kuras atrodas arī valdības rezidence Nerulmuda. Lielākā daļa iedzīvotāju ir mikronēziešu tauta palauieši.

## Ģeogrāfija
thumb|left|250px|Mangrovju audzes salas piekrastē
Sala atrodas Palau salu ziemeļdaļā, tās rietumu krastus apskalo Filipīnu jūra. Sala vulkāniskas izcelsmes, kalnaina, tās augstākais kalns ir Nerulūss 242 m vjl salas ziemeļos. Salu ieskauj koraļļu rifi un mangrovju audzes. Salā maz pastāvīgo ūdensteču, bet dabas rezervāts Mikronēzijas lielākā ezera Nardoka apkārtnē 500 ha platībā 2002. gadā iekļauta Rāmsaras konvencijas aizsargājamo vietu sarakstā; šeit mīt krokodili. Savukārt Babeldaopas Vidusgrēda 13 767 ha platībā noteikta par putniem nozīmīgu vietu — šeit mīt vairākas endēmas putnu sugas.

Salā valda tropisks, mitrs jūras klimats. Babeldaopas piekrastes rajonos temperatūra reti noslīd zem 23 °C, un gada vidējā temperatūra ir 27 °C. Kā jau tropos ierasts, nokrišņi ir īslaicīgi un spēcīgi. Vidējais nokrišņu daudzums mēnesī svārstās no 272 līdz 531 mm. Lielākā daļa lietus ir aprīlī/maijā un ziemas mēnešos, kurus klimatiski ietekmē ziemeļaustrumu pasāti.

## Vēsture

Arheoloģiskie pētījumi liecina, ka Palau salas tikušas apdzīvotas vairākos kolonizācijas viļņos no mūsdienu Filipīnām, Indonēzijas un Melanēzijas; senākie atradumi datēti ar 1400. gadu p.m.ē. Laika gaitā attīstījās stratificēta cilšu sabiedrība ar aristokrātiskām paplašinātām ģimenēm tās virsotnē. Sociālā struktūra bija organizēta ap centriem – lielākiem ciematiem, kas veidoja alianses ar mazākām apkārtējām apmetnēm, lai nodrošinātu pietiekamu karotāju skaitu. Šādi centri bija Korora, Melegeoka, Imejona un Imelīka. Ar laiku attīstījās lauksaimniecība un irigācija un kalnu nogāzes tika pārvērstas par terasveida laukiem; tie kalpoja arī kā nocietinātas apmetnes.

Kā pirmie no eiropiešiem salu 1543. gadā atklāja spāņu ekspedīcija Ruja Lopesa de Viljalobosa vadībā, kas to kartē atzīmēja kā *Los Arrecifes* — ‘Rifi’. 1686. gadā Palau salas tika formāli iekļautas Spānijas Austrumindijas sastāvā, bet tikai 1710. tās apmeklēja misionāru ekspedīcija, kas sastādīja salu detālu aprakstu. 1899. gadā Spānija pārdeva salas Vācijai un tās pārvaldīja no Vācu Jaungvinejas. Sākoties 1. pasaules karam, salu okupēja Japāna, bet pēc 2. pasaules kara tā kļuva par ASV Klusā okeāna salu aizbildniecības teritorijas daļu. No 1994. gada neatkarīgās Palau valsts daļa.

## Atsauces

## Ārējās saites
Jānis Dāvis

**Jānis Dāvis** var būt:
* Jānis Dāvis (1867—1959) — latviešu pedagogs un rakstnieks;
* Jānis Dāvis (1956—2015) — latviešu uzņēmējs, miljonārs.
Baltijas kauss futbolā sievietēm

**Baltijas kauss futbolā sievietēm** ir sieviešu futbola turnīrs, kurā parasti katru gadu piedalās Baltijas valstu sieviešu futbola izlases - Igaunija, Latvija un Lietuva. Turnīrā  var uzaicināt piedalīties arī citas komandas, piemēram, Fēru salas. Turnīrs ir sieviešu Baltijas kausa ekvivalents vīriešiem.

Pašreizējās (2025) turnīra uzvarētājas ir Latvijas sieviešu futbola izlase.
## Rezultāti

## Medaļu kopvērtējums
*Uz 2025. gadu*

## Skatīt arī
* Baltijas kauss futbolā
* Baltijas Kauss telpu futbolā
## Atsauces
Frīdrihshāfene

**Frīdrihshāfene** (, ) ir pilsēta Vācijas dienvidos, Bādenes–Virtembergas federālajā zemē, Ravensburgas apriņķī, pie Bodenezera krasta, netālu no Šveices un Austrijas robežas. 2023. gadā tajā dzīvoja 63,4 tūkstoši iedzīvotāju, un tā ir viens no nozīmīgākajiem reģionālajiem centriem pie trīs valstu robežezera. Frīdrihshāfene ir reģionāli un starptautiski nozīmīgs saimniecības, tehnoloģiju un kultūras centrs, īpaši pazīstama ar aviācijas un inženierzinātņu mantojumu. Šeit 20. gadsimta sākumā Ferdinands fon Cepelīns izveidoja pirmo cepelīnu rūpnīcu, aizsākot gaisa kuģniecības ēru. Šī tradīcija saglabājusies līdz mūsdienām — pilsētā darbojas *[[Zeppelin Group]]* uzņēmumi, tiek veikti tūrisma lidojumi ar mūsdienu cepelīniem, kā arī atrodas Cepelīnu muzejs (*Zeppelin Museum*) un Dornjē muzejs, kas atspoguļo aviācijas vēsturi Eiropas mērogā.

Papildus rūpnieciskajai nozīmei Frīdrihshāfene ir izglītības un inovāciju centrs — pilsētā darbojas Bodenezera Universitātes struktūrvienības, kā arī tehnoloģiju izstāžu un gaisa kuģu festivālu norises vietas, kas piesaista apmeklētājus un uzņēmējus no visas pasaules. Frīdrihshāfene apvieno augsto tehnoloģiju industriju, tūrisma infrastruktūru un kultūras mantojumu, veidojot vienu no dinamiskākajām pilsētām Bodenezera reģionā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Jānis Dāvis (pedagogs)

**Jānis Dāvis** (1867—1959) bija latviešu pedagogs un rakstnieks.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1867. gada 14. jūnijā Grašu (tagad Cesvaines) pagasta "Puteņos" pareizticībā pārgājušu zemnieku ģimenē.
Mācījās Kārzdabas pareizticīgo draudzes skolā, tad Baltijas skolotāju seminārā, strādāja par skolotāju Suntažos, Talsos un Ilūkstē (1887—1889). 1892. gadā absolvēja studijas Viļņas skolotāju institūtā, strādāja par skolotāju Viļņā, Tērbatā (1892—1904), Rīgā (1904—1905). Bija Vidzemes skolotāju savstarpējās palīdzības biedrības priekšnieks, Latviešu izglītības biedrības priekšnieka biedrs.

1908. gadā nodibināja Biržu (Madonas) izglītības biedrību un atvēra sieviešu ģimnāziju un zēnu reālskolu. 1924. gadā nodibināja un vadīja Latvijas pareizticīgo atturības biedrību. Dāvis bija laikraksta "Tautas Balss" izdevējs un redaktors (1921—1922), mēnešraksta "Latvijas Apskats" faktiskais redaktors (1926) un laikraksta "Brīvais Imantas Gars" atbildīgais redaktors (1926). 1930. un 1940. gados publicēja antisemītiskus rakstus.

Otrā pasaules kara laikā 1944. gadā devās bēgļu gaitās uz Vāciju. Miris 1959. gada 7. oktobrī Dornštatē.

## Darbi

* "Ābece" (1897),
* "Vadonis pie mācīšanas Ābecē" (1898),
* lasāmās grāmatas pamatskolām, daiļrakstīšanas un aritmētikas uzdevumu grāmatas u.c.

Jānis Dāvis Autobiogrāfija 1937.JPG|Autobiogrāfija (1937)
Žīdu Vispasaules iekarošanas plāns 1943.JPG|Žīdu Vispasaules iekarošanas plāns (1943)


## Atsauces
Mirandiešu valoda

**Mirandiešu valoda** (*mirandés*) ir rietumromāņu valoda, kas pieder asturiešu–leoniešu valodu apakšgrupai gallu-ibēriešu valodu saimē. Tā ir vēsturiski un lingvistiski tuva asturiešu un leoniešu valodām, saglabājot arhaiskas fonētiskās un leksiskās iezīmes, un tiek uzskatīta par vienu no viduslaiku Kastīlijas un Leonas karaļvalsts dialektu pēctečiem. Mirandiešu valodu lieto Portugāles ziemeļaustrumos, galvenokārt Mirandā do Douru un blakus esošajos Trašošmontešas apvidus pagastos pie Spānijas robežas. Tajā runā apmēram 3,5 tūkstoši cilvēku, un tā saglabājusies kā vietējās kopienas kultūras un identitātes simbols, tostarp arī diasporas kopienās.

Kopš 1999. gada mirandiešu valoda Portugālē ir oficiāli atzīta kā reģionālā valoda, iegūstot juridisku aizsardzību un lietošanas tiesības izglītībā, pašvaldībās un kultūras dzīvē. Tā tiek mācīta skolās, izmantota literatūrā, folklorā un vietējos medijos, apliecinot rietumibēriešu kultūras un valodas daudzveidības saglabāšanos Portugālē. Mirandiešu valoda tiek uzskatīta par nozīmīgu lingvistiskā mantojuma daļu, kas vieno vēsturisko un reģionālo identitāti ar mūsdienu kultūras praksi.

## Atsauces

## Ārējās saites
2064. gads

**2064. gads** () būs garais gads, kas pēc Gregora kalendāra sāksies otrdienā.

## Gaidāmie notikumi

* Pēcnāves Viljama Šekspīra 500 gadu jubileja.
Madonas pilsētas vidusskola

**Madonas pilsētas vidusskola** ir vispārējās vidējās izglītības mācību iestāde, kas atrodas Valdemāra bulvārī 6, Madonā.

## Izglītības programmas
* Pamatizglītības programma (21011111)
* Vispārējās vidējās izglītības vispārizglītojošā virziena programma (31016011)
* Speciālās pamatizglītības programma izglītojamajiem ar mācīšanās traucējumiem (21015611)

## Skolas vēsture
Par savu pirmsākumu skola uzskata 1908. gadu, kad Jānis Dāvis Sarkaņu pagasta „Kalna Sprīzdānos” nodibināja meiteņu proģimnāziju, Latvijas laukos pirmo skolu ar vidējās izglītības iestādes statusu.
1920. gadā izveidoja Madonas Izglītības biedrības vidusskolu, ko 1924. gadā pārdēvēja par Madonas pilsētas vidusskolu. 1925. gadā to pārdēvēja par Madonas pilsētas ģimnāziju. Pēc Otrā pasaules kara 1950. gadā izveidoja Madonas 1. vidusskolu, kas 1969. gadā pārcēlās uz ēku Valdemāra bulvārī 6.
Pēc Latvijas neatkarības atjaunošanas 1991. gadā skolu pārdēvēja par Madonas pilsētas ģimnāziju, kuras ģimnāzijas klases 1994. gadā pārcēlās uz ēku Valdemāra bulvārī 2A, kurai 2002. gadā uzbūvēja trešo stāvu. 2003. gadā Madonas pilsētas ģimnāziju sadalīja Madonas Valsts ģimnāzijā (Valdemāra bulvārī 2A) un Madonas pilsētas 1. vidusskolā (Valdemāra bulvārī 6).
2017. gadā izveidoja Madonas pilsētas vidusskolu, apvienojot Madonas pilsētas 1. vidusskolu ar Madonas pilsētas 2. vidusskolu.

## Atsauces
Aplenkumā

**"Aplenkumā"** () ir 1998. gada ASV asa sižeta trillera filma, kuras režisors ir Edvards Cviks. Filmā galvenās lomas atveido Denzels Vašingtons, Anete Beninga, Brūss Viliss, Tonijs Šalhūbs, Sāmī Buažila un Deivids Provals.

Filma stāsta par teroristu uzbrukumu Ņujorkai, kā arī FIB aģentu Entoniju Habardu (Vašingtons) un CIP aģenti Elīzu Kraftu (Beninga), kuri apvienojas, lai notvertu teroristus.

Filmas "Aplenkumā" pirmizrāde notika  un to izplatīja *[[20th Century Studios|20th Century Fox]]*. Filma nopelnīja 116,7 miljonus ASV dolāru pie 70 miljonu dolāru budžeta, kā arī saņēma viduvējas kritiķu atsauksmes.

## Atsauces

## Ārējās saites
2068. gads

**2068. gads** () būs garais gads, kas pēc Gregora kalendāra sāksies svētdienā.

## Gaidāmie notikumi

* Tiks atvērta viena no četrām laika kapsulām pie Hēlija simtgades laika kolonnu pieminekļa 100 gadus pēc tās aizvēršanas.
9M729

***Novator 9M729*** (NATO klasifikācijā SSC-8) ir Krievijas Federācijas Bruņoto spēku tāla darbības rādiusa no zemes palaižamas spārnotās raķetes, kas radītas militārajā ražotnē *Novator*. 2019. gadā šo spārnoto raķešu dēļ ASV denonsēja vidējas darbības kodolieroču līgumu (INF līgumu).

## Vēsture
9M729 raķetes izstrādāja PSRS kā spārnoto raķešu *[[Kaļibr]]* no zemes palaižamu variantu. 1987. gada decembrī ASV un PSRS parakstīja INF līgumu, kas aizliedza šīs klases raķešu attīstīšanu. Kad 1990. gadā PSRS armija sāka izvākties no Latvijas, raķešu bāzē pie Jelgavas demontēja sešas spārnoto raķešu palaišanas iekārtas.

2017. gada sākumā ASV apgalvoja, ka Krievija slepus pārkāpj INF līgumu, izveidojot divus ar SSC-8 raķetēm aprīkotus raķešu bataljonus. 2018. gada oktobrī ASV prezidents Donalds Tramps atteicās no līguma ievērošanas.

Krievija tās izmantoja Krievijas 2022. gada iebrukuma laikā Ukrainā.

## Atsauces
Glotīdijas

**Glotīdijas** (*Glottidia*) ir bezslēdzenes pleckāju ģints no Lingulīdu kārtas. Ģinti 1870. gadā aprakstīja amerikāņu malakologs Viljams Dalls, par pamatu ņemot britu dabaszinātnieka Ričarda Haindsa 1844. gadā aprakstīto *Lingula albida* sugu. Glotīdijas ir izplatītas Ziemeļamerikas austrumu piekrastē, Meksikas līcī u.c., bet fosilā veidā arī Džemsa Rosa salās pie Antarktīdas. Glotīdijas dzīvo, iespējams, no krīta perioda līdz mūsdienām. Glotīdiju ģints tipiskā suga ir *[[Glottidia albida]]*.

## Apraksts
Čaula ir stipri izstiepta. Tās ventrālā pseidostarpareja ir maza, ar rudimentārām proparejām un kājas rievu. Ventrālais apgabals stiepjas nedaudz uz priekšu vāka vidū un tā aizmugurējās sānu malas ierobežo divas sazarojošas starpsienas, kas kalpo kā slīpo muskuļu piestiprināšanās vieta un kā ķermeņa sienas balsts. Pedikulārais nervs izliecas ap nabas muskuļa nepāra nospiedumu. Dorsālais viscerālais apgabals ir ar mediālo starpsienu, kas stiepjas no nabas muskuļa līdz transmediālajam muskulim. Mantijas kanāla sistēma ir ar kārpiņām. *[[Vascula media]]* nav. 

## Sistemātika
Glotīdiju ģintī ir šādas sugas:
* ģints: ***Glottidia*** (Hinds, 1844)
:* suga: *[[Glottidia albida]]* Hall, 1871
:* suga: *[[Glottidia antarctica]]* (Buckman, 1910) †
:* suga: *[[Glottidia audebarti]]* (Broderip, 1835)
:* suga: *[[Glottidia palmeri]]* Dall, 1871
:* suga: *[[Glottidia pyramidata]]* (Stimpson, 1860)
:* suga: *[[Glottidia semen]]* (Broderip, 1835)

(†) - izmirušu organismu grupa.

## Atsauces
Tālmācības vidusskola "Rīgas Komercskola"

**Tālmācības vidusskola “Rīgas Komercskola”** ir 2011. gadā dibināta tālmācības vidusskola, kas atrodas Alberta ielā 13 Rīgā. Tajā iespējams iegūt pamatizglītību (1.-9. klase) un vidējo izglītību (10.-12. klase) tālmācībā.
Augšāmcelšanās

thumb|''Augšāmcelšanās'', Andrea Mantenjas glezna, 1457.–1459. g.
 
**Augšāmcelšanās** jeb **anastāze** ir atgriešanās dzīvē pēc nāves koncepcija. Reinkarnācija ir līdzīgs process, par kuru izvirza hipotēzi citas reliģijas, kas ietver vienas un tās pašas personas vai dievības atgriešanos citā ķermenī. Ķermeņa pazušana ir vēl viena līdzīga, bet atšķirīga pārliecība dažās reliģijās.

Līdz ar rakstīto ziņu parādīšanos viena no senākajām zināmajām augšāmcelšanās tēmām sastopama ēģiptiešu un kanaāniešu reliģijās, kurās pastāvēja mirstošu un augšāmceļamu dievu, piemēram, Ozīrissi un Baala kulti. Sengrieķu reliģijā parasti tika uzsvērta nemirstība, taču mītos vairākas personas tika padarītas fiziski nemirstīgas, tās augšāmceldot no mirušajiem.
Pēcnāves dzīve

thumb|Idrisa attēlojums, apmeklējot debesis un elli, no persiešu iluminētās islāma teksta ''"Praviešu stāsti"'' (1577) manuskripta versijas.

**Pēcnāves dzīve** jeb vienkārši **pēcnāve** ir postulēta eksistence, kurā indivīda apziņas plūsmas vai identitātes būtiskā daļa turpina pastāvēt arī pēc viņa fiziskā ķermeņa nāves. Izdzīvojušais būtiskais aspekts dažādās ticības sistēmās atšķiras; tas var būt kāds daļējs elements vai visa dvēsele vai gars, kas nes sev līdzi cilvēka personīgo identitāti.

Dažos uzskatos šī nepārtrauktā eksistence turpinās garīgajā valstībā, savukārt citos indivīds var atdzimt šajā pasaulē un sākt dzīves ciklu no jauna procesā, ko sauc par reinkarnāciju, parasti neatceroties iepriekšējo dzīvi. Saskaņā ar šo uzskatu atdzimšana un nāve var notikt atkārtoti, līdz indivīds iegūst iespēju ieiet garīgajā valstībā vai citā eksistences līmenī. Galvenie priekšstati par pēcnāves dzīvi izriet no reliģijas, ezotērikas un metafizikas.

Dažas ticības sistēmas, piemēram, Ābrahāma tradīcijas, uzskata, ka mirušie pēc nāves nonāk noteiktā vietā (piemēram, paradīzē vai ellē ), ko nosaka viņu dievs, pamatojoties uz viņu rīcību un uzskatiem dzīves laikā. Turpretī reinkarnācijas sistēmās, piemēram, Indijas reliģijās, turpmākās eksistences raksturu tieši nosaka indivīda rīcība dzīves beigās.
Pātaga

thumb|150px|Pātaga

**Pātaga** ir neass ierocis vai rīks, ko izmanto sitiena kustībā, lai radītu skaņu vai sāpes. Pātaga var tikt izmantota cilvēku vai dzīvnieku pēršanai vai ietekmēšanai, lai panāktu pakļaušanos — izraisot sāpes vai bailes no sāpēm —, kā arī kā dzirdams signāls, izmantojot pātagas plīkšķa efektu. Parasti pātagas izmanto darbā ar zirgiem, lai sniegtu smalkus signālus, piemēram, vieglus piesitienus. Sitienam paredzētā daļa var būt vai nu stingrs stienis, kas nodrošina tiešu kontaktu, vai elastīga aukla, kuras efektīvai lietošanai nepieciešams īpašs vēziens. Pirmais variants ir vieglāks un precīzāks, savukārt otrais piedāvā lielāku sniedzamību un spēku. Dažiem pātagu veidiem, piemēram, medību pātagai vai izklupiena pātagai, papildus auklai ir arī pagarināta stieņa daļa.
Lingulīdes

**Lingulīdes** (*Lingulidae*) ir bezslēdzenes pleckāju dzimta. Linguloīdes dzīvo no kembrija perioda līdz mūsdienām un ir izplatītas Klusajā okeānā, Indonēzijā, Filipīnās, gar Austrālijas un Japānas krastiem, Ziemeļamerikas austrumu krastā, Meksikas līcī, Indijas okēānā pie Indijas un Pakistānas krastiem u.c., bet folsilā veidā pa visu pasauli, ieskaitot Latviju. Ligulīdes dzīvo no devona līdz mūsdienām. Dzimtu 1828. gadā ar nosaukumu *Ligulaceae* izveidoja vācu malakologs Kārlis Menke. 

## Apraksts
Čaula ir izstiepti ovāla no gandrīz taisnstūrainas līdz lāpstveidīgai, lēzeni, gandrīz vienmērīgi divpusēji izliekta. Abi čaulas vāki ir gandrīz vienādi. Kāpura čaula ir gluda. Čaulas ventrālais vāks ir ar trīsstūrveidīgu ventrālo padziļinājumu vai kanālu kājas ejai. Ventrālā pseidostarpareja ir rudimentāra, bez locījuma līnijām, tā reti veido skaidri izteiktus trīsstūrveida proparjas. Čaulas dorsālais vāks ir ar nelielu, nesadalītu pseidostarpareju, kas neturpinās plāksnītes veidā vākā. Muskuļu sistēma ir ar asimetriskiem, transmediāliem, nepāra nabas muskuļiem. Pedikulārais nervs izliecas ap nabas muskuli. Viscerālo apgabalu aizmugurējās sānu malas abos vākos ir ļoti ieliekti vai taisni. Dorsālais viscerālais apgabals ir ar šauru priekšējo izvirzījumu, kurš stiepjas uz priekšu aiz vāka vidusdaļas. Dorsālie centrālie un priekšējie laterālie muskuļu nospiedumi parasti ir izvietoti tuvu viens otram. Mantijas kanāla sistēma mūsdienu formām ir divdaļīga. Abu vāku  *[[vascula lateralia]]* saiet kopā priekšpusē. *[[Vascula media]]* ir rudimentāri vai arī to nav. Mūsdienu lingulīžu formām ir gara lokana kāja. To lofofors ir spirolofs ar spirāļu virsotnēm vērstām mediāli.

## Sistemātika
Lingulīžu dzimtā ir šādas ģintis:
* dzimta: ***Lingulidae*** Menke, 1828
:* ģints: *[[Argentiella]]* Archbold, Cisterna & Sterren, 2005 †
:* ģints: *[[Credolingula]]* Smirnova & Ushatinskaya, 2001 †
:* ģints: *[[Dignomia]]* Hall, 1871 †
:* ģints: *[[Glottidia]]* Dall, 1870
:* ģints: *[[Laima (pleckāji)|Laima]]* Gravitis, 1981 †
:* ģints: *[[Lingula]]* Bruguière, 1791
:* ģints: *[[Lingularia]]* Biernat & Emig, 1993 †
:* ģints: *[[Semilingula]]* Egorov & Popov, 1990 †
:* ģints: *[[Sinoglottidia]]* Peng & Shi, 2008 †
:* ģints: *[[Sinolingularia]]* Peng & Shi, 2008 †

(†) - izmirušu organismu grupa.

## Atsauces
Kuraudo

***Kuraudo*** () ir 2024. gada Japānas psiholoģiskā trillera filma, kuras režisors un scenārija autors ir Kijoši Kurosava. Filmā galveno lomu atveido Masaki Suda.

Filma stāsta par tiešsaistes tālākpārdevēju, kura dzīvība nonāk briesmās pēc tam, kad viņš sadusmo vairākus savus klientus.

Filmas *Kuraudo* pirmizrāde notika  81. Venēcijas kinofestivālā. Filma saņēma pozitīvu kritiķu novērtējumu. *Kuraudo* tika izvēlēta kā Japānas kandidatūra par labāko starptautisko spēlfilmu 97. Kinoakadēmijas balvai.

## Atsauces

## Ārējās saites
Laimas

**Laimas** (*Laima*) ir izmirušu bezslēdzenes pleckāju ģints no lingulīdu kārtas. Ģinti 1981. gadā aprakstīja latviešu paleontologs Viktors Grāvītis. Laimas dzīvoja no apakšdevona līdz vidusdevonam eifela laikmetā un bija izplatītas Baltijā (Rēzeknes un Narvas svītas), Baltkrievijā (vitebskas horizonts), pie Noriļskas (razvedočņinas svīta, apakšdevons), Volgas-Urālu apgabalā (starooskolas horizonts). Laimas ģints tipiskā suga ir *[[Laima latgalica]]*. Nosaukums "*Laima*" veidots no Laimas, senbaltu mitoloģiskās laimes dievietes.

## Apraksts
Čaulas abi vāki ir gandrīz vienādi, plakani, plati un nedaudz izstiepti. Tiem ir nedaudz noapaļoti piecstūraina forma ar taisnām vai gandrīz taisnām priekšas un sānu malām. Ornamentējumu veido vienīgi augšanas līnijas. No galotnes daļas uz priekšējās malas stūriem stiepjas divas vāji saskatāmas lēzeni piepaceltas krokas. Čaulas vislielākais augstums ir galotnes daļā, šo kroku saplūšanas vietā.

Čaulas vāka iekšējās virsmas centrālajā un aizmugurējā daļā ir vāji izteikts, gar malām sabiezināts gandrīz rombiskas formas viscerālais dobums. Tā aizmugurējā mala stiepjas līdz pašai galotnei. Viscerālā dobuma vidū stiepjas gareniska, zema, vāji izteikta septa, kas virzienā uz galotni pakāpeniski izzūd. No septas abām pusēm atiet divi iegareni pauguriņi vai īsi valnīši, kas daļēji norobežo divus ne pārāk platus, vāji izteiktus priekšējos apgabalus no pārējās (lielākās) viscerālā dobuma daļas. No tiem uz priekšu līdz pat priekšējai malai stiepjas gareniski radiālas tievas josliņas. Atsevišķi muskuļu nospiedumi nav novērojami. Visa vāku iekšējā virsma ir smalki pauguraina.

## Sistemātika
Laimu ģintī ir divas sugas:
* ģints: ***Laima*** Gravitis, 1981 †
:* suga: *[[Laima devexa]]* (Batrukova, 1964) †
:* suga: *[[Laima latgalica]]* Gravitis, 1981 †
:* suga: *[[Laima pentagona]]* (Krylova, 1962) †
:* suga: *[[Laima rectella]]* (Batrukova, 1964) †
:* suga: *[[Laima seliana]]* Gravitis, 1981 †
:* suga: *[[Laima symmetrica]]* (Krylova, 1962) †

(†) - izmirušu organismu grupa.

## Atsauces
Kurva (stacija)

**Kurva** () ir dzelzceļa stacija Indijā, Džhārkhandas štatā, Dumkas rajona Kurvas ciematā, Džasidihas-Dumkas-Rāmpurhātas līnijā. Stacijā ir viens Indijas parastā standarta 1676 mm platsliežu ceļš ar peronu. Augstums virs jūras līmeņa 162 metri, stacijas kods — KURV. Līniju apkalpo viens vilciens dienā.

"Indijas Dzelzceļā" administratīvi ietilpst Austrumu zonas Hāuras nodaļā.

## Vēsture
Stacija, tāpat kā viss Dumkas-Rāmpurhātas posms, sāka darboties 2014. gadā, bet pasažieru satiksmi uzsāka 2015. gada vasarā. Dzelzceļa būvi kavēja maoistu partizāni, kas darbojās Šikariparas stacijas apkaimē ap 15 km no Kurvas. 2021. gadā līnija tika elektrificēta. Pie stacijas ir autostāvvieta.

## Attēlu galerija

Kurwa Rly St (6).jpg
Kurwa Rly St (5).jpg
Kurwa Rly St (3).jpg
Kurwa Rly St (1).jpg


## Atsauces

## Ārējās saites
Tūlītēja ziņojumapmaiņa

thumbnail|upright=1.0|Klasisks tūlītējas ziņojumapmaiņas piemērs
**Tūlītēja ziņojumapmaiņa** ir tiešsaistes saziņas forma, kas ļauj lietotājiem reāllaikā apmainīties ar īsiem tekstuāliem ziņojumiem, datnēm un multivides saturu (attēliem, audio, video), kā arī bieži nodrošina balss un videozvanus, ekrāna koplietošanu un kopdarba iespējas. Šī komunikācijas metode balstās uz interneta vai lokālā tīkla savienojumu, nodrošinot sinhronu un nepārtrauktu informācijas apmaiņu starp divām vai vairākām personām. Atšķirībā no e-pasta (asinhrona saziņa) un īsziņām (SMS/MMS), tūlītējā ziņojumapmaiņa nodrošina momentānu reakciju, tiešsaistes statusa indikatorus, piemēram, “tiešsaistē”, “raksta…”, “bija tiešsaistē”, un šifrēšanu, ļaujot veidot dinamisku un drošu dialogu. Daudzas platformas piedāvā arī grupu sarunas, kanālus, failu koplietošanu, emocijzīmes, reakcijas un bota integrācijas, kas paplašina digitālās komunikācijas izteiksmes un sadarbības iespējas.

Tūlītējā ziņojumapmaiņa tiek plaši izmantota gan personiskajā saziņā, piemēram, *[[WhatsApp]]*, *[[Telegram]]*, *[[Signal]]*, gan uzņēmējdarbībā un iekšējā komunikācijā, piemēram, *[[Slack]]*, *[[Microsoft Teams]]*, *[[Discord]]*, kā arī klientu atbalsta sistēmās, spēļu platformās un sociālajos tīklos. Tā ir kļuvusi par vienu no dominējošajām digitālās komunikācijas formām, kas būtiski ietekmējusi cilvēku sadarbības, darba un sociālās mijiedarbības veidus mūsdienu informācijas sabiedrībā, nodrošinot mobilitāti, starpplatformu sinhronizāciju un daudzveidīgu mijiedarbību.

## Ārējās saites
Jaunsilavas pamatskola

**Jaunsilavas pamatskola** ir Līvānu novada izglītības iestāde, kas īsteno pirmsskolas, pamatizglītības un vidējās izglītības programmas. Tā atrodas Jaunsilavas ielā 1, Jaunsilavas ciemā, Turku pagastā. Skolai ir Zaļais diploms un tā ir iesaistījusies ekoskolu programmā.

## Vēsture
Skolas ēka atvērta 1989. gada 14. oktobrī.
2005. gadā Jaunsilavas pamatskola ieguva Draudzīgā aicinājuma balvu, Latvijas skolu reitinga tabulā ierindojoties piektajā vietā lauku skolu grupā.

## Izglītības programmas
* pirmsskolas izglītības programma (kods 01011111)
* pamatizglītības programma (kods 21011111)

## Atsauces