open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Johans fon der Borhs

**Johans fon der Borhs**, pilnā vārdā **Johans Andreass Jozefs fon der Borhs** (, ; dzimis 1713. gadā, miris ) bija no Borhu dzimtas cēlies Kurzemes hercogistes diplomāts un Polijas-Lietuvas kopvalsts lielkanclers. Varakļānu muižas īpašnieks. 

## Dzīvesgājums
Dzimis 1713. gadā Georga Gotharda fon der Borha (1683–1722) un viņa sievas Ludvikas, dzimušas fon Štokas, ģimenē. Vairākkārt ievēlēts Polijas-Lietuvas Seimā (1735, 1758, 1760, 1761, 1762, 1764). 1750. gadā apprecējās ar Ludviku Annu fon Zībergu (1729–1788), viņiem piedzima trīs bērni, to skaitā valsts darbinieks un mineralogs Mihaels fon der Borhs.

Johans fon der Borhs atbalstīja Saksijas prinča Kārļa Kristiana Jozefa (1733-1796) ievēlēšanu par Kurzemes un Zemgales hercogu 1758. gadā, viņu iecēla par hercogistes vēstnieku Krievijas impērijā un nosūtīja uz Pēterburgu, kur viņš nesekmīgi pretojās hercoga Ernesta Johana Bīrona atjaunošanai tronī 1763. gadā. Inflantijas vaivads (1765-1767). 

1767. gadā Johans fon der Borhs kļuva par Polijas kroņa kancleru, Krievijas impērijas vēstnieka A. Repņina spiediena ietekmē bija spiests atzīt krievu prasības ierobežot Polijas-Lietuvas kopvalsts suverenitāti. Atbalstīja Bāras konfederāciju (*Konfederacja barska*; 1768–1772) pret krievu ietekmē esošo karali Staņislavu Poņatovski, tādēļ Krievijas valdība sekvestrēja viņa īpašumus. Savukārt viņa dēls Mihaels fon der Borhs 1771. gada novembrī kā Inflantijas gvardes kapteinis guva ievainojumu, aizsargājot karali Staņislavu Poņatovski viņa nolaupīšanas mēģinājumā, tādēļ 1772. gadā tika iecelts par Ludzas stārastu. 

1780. gadā Johans fon der Borhs kļuva par Polijas-Lietuvas lielkancleru.
Miris 1780. gada 3. oktobrī Varšavā. Viņa laikā uzceltā pils Varšavā saglabājās Borhu dzimtas īpašumā līdz 1800. gadam un vēl mūsdienās tiek dēvēta par Borhu pili (*Pałac Borchów*).

## Atsauces

## Ārējās saites
*
*Jan Andrzej Józef Borch h. Trzy Kawki
Elementāri, Vatson!

**"Elementāri, Vatson!"** () ir amerikāņu detektīvseriāls, kas ir mūsdienu versija par Konana Doila grāmatu varoņa Šerloka Holmsa piedzīvojumiem. Seriāla autors ir Roberts Dohertijs. Šerloka Holmsa lomu atveido Džonijs Lī Millers, bet Lūsija Liu atveido doktori Džoanu Vatsoni. Sezonas pirmizrāde kanālā CBS bija 2012. gada septembrī, otrā sezona sākās 2013. gada septembrī un trešā sezona 2014. gada oktobrī. Seriāla darbība tiek filmēta un norisinās Ņujorkā.

Seriālā vēstīts par Holmsu, bijušo narkomānu un Skotlenjarda konsultantu, kurš pārcēlies uz ASV un strādā par konsultantu Ņujorkas policijas departamentā. Viņa vienaldzība noziegumu izmeklēšanas gaitā bieži vien nokaitina policijas kapteini Tomasu Gregsonu (Aidans Kvins), bet neskatoties uz to viņi saglabā labas koleģiālās attiecības. Šerloku Holmsu vienmēr pavada doktore Džoana Vatsone, kas sākumā bija viņa kompanjone cīņā ar narkotisko atkarību. Džoana Vatsone ir bijusī ķirurģe, kuru nolīga Holmsa tēvs, lai palīdzētu dēlam rehabilitēties. Viņi sāk kopā izmeklēt noziegumus, un kad beidzas līgums ar Holmsa tēvu, viņa kļuva par Šerloka mācekli. Seriālā ir atainota arī Šerloka cīņa ar savu lielāko ienaidnieku Džeimiju Moriartiju (Natālija Dormere). Vēl seriālā ir tādi personāži kā detektīvs Markuss Bels (Džons Maikls Hils) un Šerloka brālis Maikrofts Holmss (Riss Ivans), kurš vēlas, lai brālis atgrieztos Apvienotajā Karalistē.

Vēl pirms pirmās sērijas pirmizrādes, seriāls sastapās ar kritiku, kas bija balstīta uz lielo līdzību ar BBC seriālu "Šerloks". Pēc pirmās sērijas pirmizrādes tika izlaista pilna sezona un uzfilmētas vēl papildus divas sērijas. Otrās sezonas pirmā sērija daļēji tika filmēta Londonā. Kopumā seriāls ieguvis pozitīvas atsauksmes, galvenokārt par aktierspēli, scenāriju un jaunu pieeju oriģinālajiem Doila romāniem.

Septītā un pēdējā sezona pirmizrādi piedzīvoja  un noslēdza .

## Sižets
Pēc kļūšanas par narkomānu un rehabilitācijas Londonā, jaunais un ekscentriskais Šerloks Holmss pārceļas uz Manhatanu, kur Šerlokam pēc viņa tēva vēlmes tiek norīkots kompanjons cīņā ar atkarību doktore Džoana Vatsone. Bijusī ķirurģe, kas operācijas laikā zaudēja pacientu, Vatsone ir atradusi citu darbu, lai varētu palīdzēt cilvēkiem. Tikai Šerloks nelīdzinās nevienam no iepriekšējiem klientiem. Šerloks Vatsonei paziņo, ka neviens no viņas pielietotajiem kompanjona līdzekļiem viņam nepalīdzēs, un ka viņš izmanto paša izstrādātu rehabilitācijas programmu, kas sevī ietver konsultanta darbu Ņujorkas policijā. Vatsonei nav citu variantu, kā pievienoties Šerlokam viņa konsultanta gaitām.

Ar laiku Šerloks saprot, ka Vatsones medicīniskā pieredze ir ļoti noderīga un ka viņai arī ir talants lietu izmeklēšanā. Šerloka policijas kontaktpersona ir kapteinis Tomass Gregsons, kuru viņš pazīst kopš darba Skotlenjardā, kur Šerloks lieliski palīdzēja atrisināt noziegumus. Izmeklēšanās piedalās arī detektīvs Markuss Bels. Neskatoties uz neordinārām izmeklēšanas metodēm, Bels pamazām sāk atzīt Šerloka izcilās spējas.

## Sēriju saraksts


## Atsauces

## Ārējās saites
*
Vibo Okelss

**Vibo Johaness Okelss** (*Wubbo Johannes Ockels*; dzimis , miris ) bija Nīderlandes pirmais kosmonauts, fiziķis. Veicis vienu lidojumu kosmosā kā Eiropas Kosmosa aģentūras (ESA) pārstāvis.

1973. gadā Groningenas universitātē Vibo Okelss ieguva maģistra grādu fizikā un matemātikā. Viņš veica eksperimentālus pētījumus Kodolfizikas paātrinātājā Groningenā. 1978. gadā ieguva doktora grādu.

1978. gadā Eiropas Kosmosa aģentūra izvēlējās Okelsu kā vienu no trijiem Eiropas derīgās kravas speciālistiem, lai trenētos kosmisko eksperimentu laboratorijas *[[STS-9|Spacelab 1]]* misijai. 1980. gada maijā viņš un Šveices kosmonauts Klods Nikolē sāka pamatapmācību NASA Džonsona kosmosa centrā. Šo apmācību Vibo Okelss pabeidza 1981. gada augustā. Tad viņš trenējās kā *Spacelab 1* rezerves apkalpes derīgās kravas speciālists. Pamatapkalpē bija Vācijas kosmonauts Ulfs Merbolds. *Spacelab 1* kosmosā devās *[[Space Shuttle]]* lidojumā *[[STS-9]]* 1983. gada nogalē.

Vibo Okelss bija pirmais Nīderlandes kosmonauts, bet ne pirmais nīderlandietis kosmosā. Pirms viņa 1985. gada aprīlī misijā *[[STS-51-B]]* lidoja naturalizējies ASV pilsonis Lodeveiks van den Bergs.

Okelsa pirmais kosmiskais lidojums notika 1985. gadā no 30. oktobra līdz 6. novembrim *[[STS-61-A]]* misijā. Tas laikā veikti 75 zinātniskie eksperimenti fiziologijas zinātnes, materiālu zinātnes, bioloģijas un navigācijas jomā.

Kopš 1986. gada Okelss darbojās ESA pētījumu un tehnoloģiju centrā *ESTEC* Nordveikā Nīderlandē, kur viņš darbojās pilotējamajās aktivitātēs. Vēlāk viņš kļuva par ESA Izglītības un popularizēšanas biroja vadītāju Nordveikā.

1992. gadā Okelss kļuva par daļēja laika profesoru aerokosmiskajā inženierijā Delftas tehnoloģiju universitātē (kopš 2003. gada — pilna laika profesors). Viņš pārraudzīja saules bateriju darbinātu sacīkšu mašīnu projektu *Nuna*. Okelss piedāvāja izstrādāt sabiedriska transportlīdzekļa *Superbus* projektu, kas ļautu attīstīt ātrumu līdz 250 km/h.

Vibo Okelsa vārdā nosaukts asteroīds *9496 Ockels*.

## Ārējās saites

* Biogrāfija ESA vietnē
Radagaiss

[thumb|[Džordžo Vazāri, *Defeat of Radagasio below Fiesole*, 1563-1565]]
**Radagaiss** (, ? — ) bija gotu valdnieks, kuram 405. un 406. gada pirmajā pusē ar ievērojamu ģermāņu cilšu karaspēku (ap 20 000 vīru) izdevās iebrukt mūsdienu Itālijas teritorijā.

Viņa mērķis bija Romas ieņemšana. Kampaņas laikā Radagaisa armija aplenca Florenci, kaujā pie Fjezolas 406. gadā romieši iebrucējus sakāva. Radagaiss krita gūstā un vēlāk tika sodīts ar nāvi, daļa no ģermāņu karaspēka tika pārdota verdzībā, bet neliela daļa tika uzņemta romiešu dienestā.
Antons Velkme

**Antons Velkme** ( — ) bija Latvijas politiķis. Bijis Tautas padomes loceklis, Satversmes sapulces un 1. Saeimas deputāts. Pārstāvējis Latgales Kristīgo zemnieku savienību. Bijis zemkopības un iekšlietu ministra biedrs.

## Dzīvesgājums
Dzimis  Preiļu pagasta Saltupē lauksaimnieka Augusta Velkmes ģimenē. Apmeklējis pagasta vietējo skolu, pēc tam pašmācības ceļā apguvis vidusskolas vielu un nokārtojis eksāmenus. 1915. gadā brīvprātīgi iestājies 5. armijas ceļu izbūves 53. nodaļā, kur dienējis līdz Pirmā pasaules kara beigām. 1917. gadā ievēlēts Daugavpils apriņķa valdē, kur darbojies līdz vācu okupācijas beigām.

Darbojies politikā, pārstāvot Latgales Kristīgo zemnieku savienību. Bijis Tautas padomes loceklis. 1920. gadā ievēlēts Latvijas Satversmes sapulcē. 1922. gadā ievēlēts 1. Saeimā. Parlamentā strādājis līdz 1925. gadam. No 1925. gada decembra līdz 1926. gada maijam bijis iekšlietu ministra biedrs ar balsošanas tiesībām valdībā. Tāpat ir bijis zemkopības ministra biedrs.

Darbojies žurnālistikā, no 1921. līdz 1926. gadam bija laikraksta "Latgolas Vōrds" redaktors. 1926. gada jūnijā ievēlēts Latvijas Bankas padomē. Bijis Latvijas Bankas Rēzeknes nodaļas pārvaldnieks.

1941. gada 14. jūnija deportācijas laikā apcietināts Rēzeknē un deportēts uz Vjatlagu, miris  vai 22. aprīlī.

## Atsauces
Velkme

**Velkme** var būt:

* Antons Velkme (1887—1942) — Latvijas politiķis;
* Jānis Velkme (1876—1962) — latviešu katoļu garīdznieks.
Lakrica

**Kailā lakrica** (*Glycyrrhiza glabra*) ir tauriņziežu dzimtas augs. Tās dabiskais izplatības areāls ir Dienvideiropa, Tuvie Austrumi un Indija. Auga saknes saldo sulu sajauc kopā ar cukuru, cietes sīrupu un želatīnu un iegūst iebiezinātu miltu klīsteri — **lakricu**. Kailā lakrica botāniski nav radniecīga anīsam vai fenhelim, no kuriem arī iegūst ekstraktu ar līdzīgu garšu. Lakrica ājurvēdā zināma kā augs, ko izmanto jaunības atgūšanai.

## Augšanas apstākļi
Lakrica aug ielejās, palienēs un smilšu kāpās, kas atrodas piekrastes zonā, stepēs, pļavās, biezokņos, gar ceļiem un apūdeņošanas kanāliem, veidojot blīvu biezokni. Lakrica aug smilšainā un sārmainā augsnē, kā arī sastopama melnzemē vai arī mālainā augsnē.

## Ārējās saites
Rubikona

[thumbnail|[Jūlijs Cēzars|Jūlija Cēzara krūšutēls pie Rubikonas]]

**Rubikona** (, ) ir neliela upe (80 km) Itālijas pussalas ziemeļdaļā, kas iztek no Apenīniem, ietek — Adrijas jūrā. Novietojusies uz dienvidiem no Ravennas, Emīlija-Romanjas provincē.

Rubikona līdz pat 42. gadam p.m.ē. bija robežšķirtne, kas atdalīja romiešu provinces no Piealpu Gallijas. Vēsturiski pazīstama ar Jūlija Cēzara izšķiršanos 49. gadā p.m.ē., kad viņš pretēji Senāta aizliegumam ar saviem leģioniem pārgāja minēto upi, iebrūkot romiešu provincēs, kas izraisīja pilsoņu karu Senajā Romā. No minētā radās izteiciens "pāriet Rubikonu" — izdarīt kaut ko negrozāmu, spert izšķirošu soli.
Parastais ķirsis

thumb
**Skābais ķirsis** (*Prunus cerasus*) ir plūmju ģints suga, ietilpst ķiršu apakšģintī. To dabiskais izplatības areāls ir Eiropa un Tuvie Austrumi. Skābais ķirsis ir izplatīts kultūraugs, kas tiek audzēts daudzviet pasaulē (arī Latvijā), kur pāriet arī savvaļā. Tas morfoloģiski ir ļoti tuvs saldajam ķirsim. To augļi (kauleņi) ir skābāki un arī nogatavojas nedaudz vēlāk nekā saldo ķiršu augļi. Skābie ķirši ir arī mazāki nekā saldie ķirši. Tie izaug no 4 līdz 10 m augstumam, nereti zem koka veidojas atvases, kas veido krūmveidīgu atvasāju.

Sugas zinātniskais nosaukums ir *Prunus cerasus* (sinonīmi: *Cerasus vulgaris* (Mill.), *Cerasus fruticosa* (Pall.), *Cerasus acida* (Borkh.), *Cerasus austera* (M.Roem.), *Cerasus collina* (Lej. & Courtois), *Druparia cerasus* (Clairv.), *Prunus acida* (Ehrh.), *Prunus aestiva* (Salisb.) un *Prunus austera* (Ehrh.)).

## Atsauces
Starptautiskā Korespondencšaha federācija

**Starptautiskā Korespondencšaha federācija (ICCF)** () ir starptautiska korespondencšaha organizācija, kas apvieno nacionālās organizācijas.

## Struktūra
Starptautiskā Korespondencšaha federācijas locekļi ir pasaules valstu korespondencšaha organizācijas.

ICCF locekļi ir sadalīti četrās zonās:
* Eiropa,
* Latīņamerika,
* Ziemeļamerika un Okeānija,
* Āfrika un Āzija.

Starptautiskā Korespondencšaha federācijā ir vairāk kā 60 locekļu.

## Vēsture
ICCF izveidoja 1951. gadā, mainot nosaukumu 1945. gadā dibinātai Starptautiskai Korespondencšaha asociācija ICCA, kas bija 1928. gadā dibinātās Starptautiskās Korespondencšaha savienības IFSB pēctece.

## ICCF prezidenti
* Ž.- L. Ormons (1951 – 1953)  Šveice 
* A. Elgezems (1953 – 1959)  Norvēģija 
* H. V. Massovs (1959 – 1987)  Vācija 
* H. Mosterts  (1987 – 1996)  Nīderlande 
* A. Borvells  (1996 – 2003)  Skotija 
* J. Mrkvička  (2003 – 2004)  Čehija 
* M. Samrojī (2005 – 2009)  Alžīrija 
* E. Ruhs  (no 2009)  Francija 

## ICCF rīkotie turnīri
ICCF rīko
* titula turnīrus:
** pasaules čempionātus vīriešiem un sievietēm;
** korespondencšaha olimpiādes vīriešiem un sievietēm;
** lielmeistara un meistara normu turnīrus.
* kvalifikācijas turnīrus:
** brīvās klases turnīrus;
** augstākās klases turnīrus;
** meistarklases turnīrus.
* kausa turnīrus:
** Pasaules kausa turnīrus;
** Čempionu līgas turnīrus.
* speciālos turnīrus:
** tematiskos turnīrus;
** memoriālu turnīrus.

## ICCF tituli
ICCF piešķir šādus titulus:
* Pasaules čempions korespondencšahā;
* Pasaules čempione korespondencšahā;
* Korespondencšaha lielmeistars;
* Korespondencšaha starptautiskais virsmeistars;
* Korespondencšaha starptautiskais meistars;
* Korespondencšaha meistars (vai korespondencšaha dāmu lielmeistare);
* Korespondencšaha eksperts (vai korespondencšaha dāmu starptautiskā meistare);
* ICCF starptautiskais  tiesnesis.

## Literatūra
* Шахматы: Энциклопедический словарь. Гл. ред. А.Е. Карпов, 1990, 244.lpp., 621 lpp. 
* ICCF GOLD. 50thJubilee Celebration (1951-2001), 2002, 376 lpp., 
 
## Piezīmes

## Atsauces

## Ārējās saites
* ICCF oficiālais saits
*  ICCF noteikumi
Bezdibenis (Kabiles pagasts)

**Bezdibenis** (arī Bezdibeņa ezers, Kalnansu Bezdibenis) ir purva ezers Kuldīgas novada Kabiles pagastā. Izvietojies pagasta dienviddaļā Kalnansu purvā. Ezera krastā ierīkota dabas taka, atpūtas vieta. Bezdibeņa dienvidrietumu krastā ir Polīšupes izteka uz Ēdu (Šķēdi).

## Atsauces
Bezdibenis

**Bezdibenis** var būt:
* Bezdibenis — ezers Apes pagastā
* Bezdibenis — ezers Ēdoles pagastā
* Bezdibenis — ezers Grundzāles pagastā
* Bezdibenis — ezers Jumurdas pagastā
* Bezdibenis — ezers Kabiles pagastā
* Bezdibenis — ezers Kārķu pagastā
* Bezdibenis — ezers Laidu pagastā
* Bezdibenis — ezers Raunas pagastā
* Bezdibenis — ezers Vaiņodes pagastā;
* Bezdibenis — ezers Zvārdes pagastā
* Glušačoka cits nosaukums
* Kvēksnīša cits nosaukums
* Velna akača cits nosaukums
* Vēķezera cits nosaukums
Sebuāņu valoda

**Sebuāņu valoda** (*Sinugboanon*) ir austronēziešu valodu saimes valoda, kurā runā sebuāņi un citu tautību pārstāvji Filipīnu dienvidu daļā, galvenokārt Visaju salās (Negrosa, Sebu, Bohola, Leite) un Mindanao. Tā ir otrā izplatītākā Filipīnu valoda un tai ir reģionālas valodas statuss.

## Skatīt arī

* Vikipēdija sebuāņu valodā

## Atsauces

## Ārējās saites
* Sebuanu valodas vārdnīca
Bezdibeņa ezers

**Bezdibeņa ezers** var būt:
* Bezdibeņa Jumurdas pagastā cits nosaukums;
* Bezdibeņa Kabiles pagastā cits nosaukums;
* Bezdibeņa Kārķu pagastā cits nosaukums;
* Bezdibeņa Vaiņodes pagastā cits nosaukums;
* Bezdibeņa ezers — ezers Laidzes pagastā;
* Bezdibeņa ezers — ezers Mores pagastā;
* Bezdibeņa ezers — ezers Veclaicenes pagastā;
* Rikanča cits nosaukums;
* Stroķu Acs cits nosaukums.
Džordža Vašingtona Universitāte

**Džordža Vašingtona Universitāte** () ir privāta universitāte Vašingtonā, ASV. Šī ir lielākā augstākās izglītības institūcija Vašingtonā.

Dibināta  ar **Kolumba koledžas Kolumbijas distriktā** (*Columbian College in the District of Columbia*) nosaukumu. 1904. gadā universitāte ieguva pašreizējo nosaukumu par godu pirmajam ASV prezidentam Džordžam Vašingtonam.

Kopējais studentu skaits pārsniedz 25,2 tūkstošus. *[[The Princeton Review]]* parasti Džordža Vašingtona Universitāti ierindo savā politiski aktīvāko skolu sarakstā. Daudzi universitātes absolventi ieņem augstus amatus ASV valdībā, kā arī citu valstu valdībās. Šo universitāti absolvējis bijušais ASV Senāta vairākuma līderis Harijs Rīds, bijušais ASV valsts sekretārs Kolins Pauels, bijusī ASV pirmā lēdija Žaklīna Kenedija, pirmais FIB direktors Edgars Hūvers. Universitāti absolvējuši arī vairāki kongresmeņi un vēstnieki.

## Atsauces

## Ārējās saites

*
Jānis Višņa

**Jānis Eduards Višņa** ( — ) bija Latvijas politiķis. Bijis Tautas padomes loceklis, Satversmes sapulces, 1., 2., 3. un 4. Saeimas deputāts. Pārstāvējis Latvijas Sociāldemokrātisko strādnieku partiju. Bijis Latvijas Strādnieku arodbiedrību Centrālā biroja sekretārs.

## Dzīvesgājums
Dzimis  (pēc vecā stila — ) Nītaures pagasta Lakšu muižas "Gužēnu" gruntsnomnieka Friča un Ievas Višņu (*Wischne*) ģimenē.

1912. gadā iestājies Latvijas Sociāldemokrātiskajā strādnieku partijā (LSDSP). Pēc Latvijas Republikas pasludināšanas kļuvis par tās pagaidu parlamenta — Tautas padomes — locekli. Pēc tam ticis ievēlēts visos Latvijas parlamentos: Satversmes sapulcē (1920), 1. Saeimā (1922), 2. Saeimā (1925), 3. Saeimā (1928) un 4. Saeimā (1931). Pēc Ulmaņa apvērsuma 1934. gada maijā Saeimas darbība tika apturēta. Višņa kā viens no potenciālajiem jaunā režīma pretiniekiem tika apcietināts un nogādāts Liepājas koncentrācijas nometnē, kur pavadīja vairākus mēnešus. Kļuvis par nelegālās Latvijas Socialistiskās strādnieku un zemnieku partijas (LSSZP) biedru.

Latvijas okupācijas apstākļos 1941. gada jūnijā izsūtīts uz Usoļjes labošanas darbu nometni (Usoļlagu).  nošauts, visticamāk, Soļikamskas cietumā.

## Atsauces
1993. gada 14. janvāra vētra Latvijā

**1993. gada 14. janvāra vētra** bija ciklons Latvijas un Igaunijas teritorijā, kura laikā vēja ātrums sasniedza 35&nbsp;m/s, bet vidējais no maksimālajiem vēja ātrumiem brāzmās bija 25,14&nbsp;m/s. Kolkā bija 25&nbsp;m/s, Daugavpilī 24&nbsp;m/s, bet Rīgā 23&nbsp;m/s. Šī bija viena no spēcīgākajām vētrām Latvijas teritorijā kopš 1960. gada.

## Atsauces
Islandes fallu muzejs

**Islandes fallu muzejs** () ir muzejs Reikjavikā, Islandē. Te atrodas pasaulē lielākā dzimumlocekļu un tā daļu kolekcija.

Muzejā atrodas 93 dzīvnieku sugu (tai skaitā 55 vaļu, 36 roņu) 280 dzimumlocekļa paraugi. 2011. gada jūlijā muzeja kolekcijā nonāca pirmais cilvēka dzimumloceklis. Lielākais muzejā ir 170 cm garais zilā vaļa dzimumloceklis, mazākais — 2 mm garais kāmja dzimumlocekļa kauls.

[thumbnail|upright=0.8|[Džimijs Hendrikss|Džimija Hendriksa dzimumlocekļa ģipša atlējums]]
Muzeju 1997. gadā dibinājis bijušais skolotājs Sigurdurs Hjartarsons, pašlaik to vada viņa dēls Hjorturs Gisli Sigurdsons. Hjartarsonam interese par dzimumlocekļiem radās bērnībā, kad viņš ieguva liellopu pātagu, kas izgatavota no buļļa dzimumlocekļa.

Muzejs ir kļuvis par populāru tūrisma objektu, to ik gadu apmeklē ap 11 tūkstošiem cilvēku.

## Atsauces

## Ārējās saites

*
Pēteris Zeibolts

**Pēteris Rūdolfs Zeibolts** (arī **Zeibolds**;  — ) bija Latvijas politiķis un dzelzceļu ierēdnis. Bijis Satversmes sapulces, 1., 2., 3. un 4. Saeimas deputāts. Pārstāvējis Latvijas Sociāldemokrātisko strādnieku partiju.

## Biogrāfija
Dzimis  (pēc vecā stila — ) Rīgā alus tirgotāja Pētera Zeibolda un Annas dzimušas Rozenflamm ģimenē. 1920. gadā dibinājis Latvijas Dzelzceļnieku savienību. Bijis arī tās priekšsēdētājs un galvenās valdes loceklis. Zeibolts ir bijis žurnāla "Dzelzceļnieku Vēstnesis" redaktors.

Bijis Latvijas Sociāldemokrātiskās strādnieku partijas (LSDSP) biedrs. Ticis ievēlēts visos Latvijas parlamentos: Satversmes sapulcē (1920), 1. Saeimā (1922), 2. Saeimā (1925), 3. Saeimā (1928) un 4. Saeimā (1931). Pēc Ulmaņa apvērsuma 1934. gada maijā Saeimas darbība tika apturēta. Zeibolts kā viens no potenciālajiem jaunā režīma pretiniekiem tika apcietināts un nogādāts Liepājas koncentrācijas nometnē, kur pavadīja vairākus mēnešus.

 ap plkst. 18, braucot mājup ar 8. maršruta tramvaju, Zeiboltam kļuva slikti. Viņš nomira ceļā uz slimnīcu. Apglabāts Raiņa kapos .

## Atsauces
Aļina Kabajeva

**Aļina Kabajeva** (, ; dzimusi ) ir tatāru izcelsmes bijusī Krievijas mākslas vingrotāja un politiķe.

Divas reizes piedalījusies olimpiskajās spēlēs (, ). 2000. gadā Sidnejā izcīnīja bronzas medaļu, bet 2004. gadā Atēnās — zelta medaļu daudzcīņā. Ar panākumiem startējusi Pasaules (9 zelta medaļas) un Eiropas čempionātā (15 zelta medaļas). Krievijas otra visu laiku veiksmīgākā mākslas vingrotāja pēc Jevgeņijas Kanajevas.

Laikā no 2007. līdz 2014. gadam bijusi Krievijas Valsts domes deputāte, pārstāvējusi partiju "Vienotā Krievija". 2014. gada septembrī kļuvusi par Krievijas lielākā mediju konglomerāta *Национальная Медиа Группа* valdes priekšsēdētāju. 2014. gada ziemas olimpiskajās spēlēs Sočos piedalījās lāpas iedegšanā atklāšanas ceremonijā.
[left|thumb|[Vladimirs Putins un A. Kabajeva 2001. gada Krievijas mākslas vingrošanas čempionātā]]

Kopš 2008. gada plaši uzskatīta par Krievijas prezidenta Vladimira Putina mīļāko, tomēr abas puses atteikušās publiski komentēt savu personisko dzīvi. 2015. gadā klīnikā Šveicē A. Kabajevai piedzima meita, bet 2019. gadā Maskavā — dvīņi, divi dēli.

## Atsauces

## Ārējās saites
*
Eduards Radziņš

**Eduards Jūlijs Radziņš** ( — ) bija Latvijas politiķis. Bijis Valmieras pilsētas galva, Tautas padomes loceklis, Satversmes sapulces, 1., 2., 3. un 4. Saeimas deputāts. Pārstāvējis Latvijas Sociāldemokrātisko strādnieku partiju.

## Biogrāfija
Dzimis  Ķieģeļu pagasta Papēnmuižas "Babiņu" (tagad Kocēnu pagasts) saimnieka Miķeļa Radziņa un Trīnes dzimušas Ābeles ģimenē. Ieguvis vidējo izglītību. Krievijas Impērijas gados strādājis Valmierā notāra kantorī. Piedalījies 1905. gada revolūcijā, kļuvis par Latvijas Sociāldemokrātiskās strādnieku partijas (LSDSP) biedru.

Pēc Latvijas Republikas pasludināšanas kļuvis par tās pagaidu parlamenta — Tautas padomes — locekli. Pēc tam ticis ievēlēts visos Latvijas parlamentos: Satversmes sapulcē (1920), 1. Saeimā (1922), 2. Saeimā (1925), 3. Saeimā (1928) un 4. Saeimā (1931). Tāpat bijis Valmieras pilsētas galva. Pēc Ulmaņa apvērsuma 1934. gada maijā Saeimas darbība tika apturēta. Kā viens no potenciālajiem jaunā režīma pretiniekiem tika apcietināts un nogādāts Liepājas koncentrācijas nometnē, kur pavadīja vairākus mēnešus. Apvērsuma rezultātā zaudējis savus amatus.

Pēc Otrā pasaules kara beigām ticis represēts un izsūtīts uz Sibīriju, taču ap 1956. gadu atbrīvots. Miris  Valmierā.

## Atsauces
Batkenas apgabals

**Batkenas apgabals** () ir viena no Kirgizstānas pirmās pakāpes administratīvajām vienībām. Izvietojusies valsts dienvidrietumos kalnainā apvidū. Austrumos robežojas ar Ošas apgabalu, dienvidos un rietumos — ar Tadžikistānas republikas pakļautības rajoniem un Sugdas vilojatu, ziemeļos — ar Uzbekistānas Fergānas vilajetu. Apgabala teritorija iekļauj četrus Uzbekistānas un divus Tadžikistānas anklāvus. Apgabala centrs ir Batkenas pilsēta. Administratīvi iedalās trijās apgabala pakļautības pilsētās un trijos rajonos. Iedzīvotāju lielākā daļa ir kirgīzi (76,5%; 2009) un uzbeki (14,7%), kā arī tadžiki (6,9%), krievi (0,8%) u.c. Apgabals izveidots 1999. gadā, nodalot to no Ošas apgabala.

Ģeogrāfiski lielu daļu apgabala teritorijas aizņem kalni. Apgabala dienvidu robeža stiepjas pa Turkestānas grēdas un Alaja grēdas kori, vidusdaļu aizņem šo grēdu atzari un priekškalnes, bet ziemeļu daļā ir Fergānas ielejas dienvidu mala, kas arī ir visblīvāk apdzīvota.

## Atsauces

## Ārējās saites
Batkena

**Batkena** () ir apgabala pakļautības pilsēta Kirgizstānā, Batkenas apgabala un Batkenas rajona administratīvais centrs (rajonā neietilpst). Izvietojusies apgabala ziemeļdaļā Fergānas ielejas malā pie Uzbekistānas robežas. Pilsētas padomei pakļautās teritorijas platība ir 205 km², pašas pilsētas platība ir 51,8 km². Apdzīvotā vieta (ciems) izveidota 1934. gadā kā rajona centrs. 1999. gadā no trijiem Ošas apgabala dienvidrietumu rajoniem tika izveidots Batkenas apgabals un Batkenai 2000. gadā piešķirts pilsētas statuss. Lielākā daļa iedzīvotāju ir kirgīzi.

## Atsauces

## Ārējās saites
Ūdenssuņi

**Ūdenssuņi** jeb **Amerikas proteji** (*Necturus*) ir proteju dzimtas (*Proteidae*) ģints, kas apvieno 5 mūsdienās dzīvojošas astaino abinieku sugas un vairākas izmirušas aizvēsturiskās sugas. Tās sastopamas Ziemeļamerikā, sākot ar Kanādas centrālo daļu, cauri ASV centrālajai daļai, austrumos sasniedzot Ziemeļkarolīnu, bet dienvidos Misisipi un Džordžiju. Pazīstamākā un visvairāk pētītā no visām sugām ir ūdenssuns (*Necturus maculosus*).

## Kopīgās īpašības
Ūdenssuņi ir ūdenī dzīvojoši dzīvnieki, kas atšķirībā no daudzām citām salamandrām, kļūstot pieauguši, nezaudē savas žaunas, neskatoties uz to, ka tiem attīstās arī plaušas. Plaušām praktiski gandrīz nav nozīmes šo dzīvnieku elpošanā, jo šie dzīvnieki nekad nepamet ūdeni. Ūdenssuņi skābekli uzņem arī caur ādu un ļoti retos gadījumos ieelpojot gaisu pie ūdens virsmas. Lielākā daļa šīs ģints sugu ir līdz 28 cm garas, vienīgi ūdenssuns sasniedz 40 cm garumu. To ķermenis ir spēcīgs un masīvs, tumši brūnā, pelēkā vai melnā krāsā, turklāt ķermeņa augšpusē ar raibumojumu. Kājas masīvas, gan priekškājām, gan pakaļkājām ir četri pirksti.  

Savu nosaukumu "ūdenssuņi" šīs sugas ieguvušas tādēļ, ka spēj izdot skaņas, kas atgādina suņa rejas. Ūdenssuņiem ir gaļīgas lūpas, kas neļauj barībai izbēgt no mutes dobuma tās iesūkšanas brīdī. Augšžoklī tiem iztrūkst priekšzobu kauliņa.

## Dzīves veids
Ūdenssuņu sugas apdzīvo ezerus un nelielas upītes. Tie barojas ar baktērijām, vienšūņiem, bezmugurkaulniekiem un nelielām zivtiņām. Par šo sugu vairošanos ir ļoti maz zināmu faktu. Piemēram, ūdenssuns pārojas rudenī, bet ikrus nērš nākamajā pavasarī. Ikri tiek piestiprināti pie akmeņiem un nogrimušiem kokiem. Ūdenssuņiem abi dzimumi izrāda zināmu vecāku aprūpi par ikriem, uzturoties to tuvumā. Kāpuri tikai pēc vairākiem gadiem izaug par pieaugušiem īpatņiem.

## Sistemātika
*Ūdenssuņi (*Necturus*)
**Alabamas ūdenssuns (*Necturus alabamensis*)
**Mazais ūdenssuns (*Necturus punctatus*)
**Nūsas ūdenssuns (*Necturus lewisi*)
**Raibais ūdenssuns (*Necturus beyeri*)
**Ūdenssuns (*Necturus maculosus*)
*†*[[Orthophyia]]*
**†*[[Orthophyia longa]]*
*†*[[Paranecturus]]*
**†*[[Paranecturus garbanii]]*
*†*[[Mioproteus]]*
**†*[[Mioproteus caucasicus]]*
**†*[[Mioproteus wezei]]*

## Atsauces
Citronhaizivs

**Citronhaizivs** (*Negaprion brevirostris*) ir rekviēmhaizivju dzimtas haizivs suga, kas parasti dzīvo krastu tuvumā.

Lai gan tā nemēdz būt agresīva, tās izmēri, kas var būt līdz pat aptuveni 3 m garumam, to padara bīstamu cilvēkiem (ir fiksēti tikai daži uzbrukumi, bet neviens no tiem nav bijis letāls).

## Taksonomija
Citronhaizivi pirmoreiz nosauca un aprakstīja Felope Pouijs 1868. gadā. Sākotnēji viņš to nodēvēja par *Hypoprion brevirostris*, bet vēlāk - par *Negaprion brevirostris.* Citronhaizivs ir parādījusies literatūrā arī kā *Negaprion fronto, Carcharias fronto, Carcharias brevirostris, Carcharhinus brevirostris.*

## Apraksts
Citronhaizivs tā nosaukta savas dzeltenīgās nokrāsas dēļ, kura ir izteiktāka nekā citām haizivīm. Tās aizmugurējās muguras spuras būtībā ir tikpat lielas kā priekšējās muguras spuras. Tai ir asi zobi, kuri labi noder tādu mazu, slidenu medījumu saķeršanai, kā zivis. Tā mēdz baroties naktīs, un tai ir daudz tīklenes konusu, kas dod tai asu krāsu uztveri.

## Dzīvesvieta
Citronhaizivis dzīvo seklos tropiskos ūdeņos ar smilšainu vai akmeņainu dibenu. Šīs haizivis mēdz dzīvot iekš vai pie seklūdens mangrovēm. Viens pieņēmums ir tāds, ka citronhaizivis izvēlas mangroves medījumu pārpilnības dēļ; otrs pieņēmums apgalvo, ka tas ir drošs patvērums no pieaugušām citronhaizivīm, kuras reizēm barojas ar jaunākajām citronhaizivīm.
Hekšera—Olina tirdzniecības teorija

**Hekšera—Olina tirdzniecības teorija** balstās uz pieņēmumu, ka relatīvo cenu atšķirības ir izskaidrojamas ar to, ka valstis nav vienādi nodrošinātas ar ražošanas resursiem. Šī teorija apvieno starptautiskās tirdzniecības efektivitāti un valsts nodrošinātību ar ražošanas faktoriem (kapitālintensīvi un darbietilpīgi)

Eli Hekšers un Bertils Olins uzskatīja, ka eksporta un importa preču ražošanas izmaksu atšķirības ir izskaidrojamas ar valstu — tirdzniecības partneru — atšķirīgu nodrošinājumu ar ražošanas faktoriem.

## Hekšera—Olina tirdzniecības teorijas priekšnosacījumi
Hekšera—Olina teorija balstījās uz noteiktiem priekšnosacījumiem:
* darījuma piedalās divas valstis, kas pārdod divas preces, kuru ražošanā tiek izmantoti tikai divi ražošanas faktori — darbs un kapitāls;
* eksporta un importa preces tiek ražotas pēc vienādas tehnoloģijas, kurai raksturīga mēroga pastāvīgā atdeve;
* pasaules preču tirgus, tāpat kā preču ražošanai izmantoto faktoru tirgus, ir pilnīgās konkurences tirgi;
* iekšzemē ir pilnīga ražošanas faktoru mobilitāte un nenotiek ražošanas faktoru (pat naudas kapitāla) pārvietošanās starp valstīm;
* transporta izmaksas netiek ievērotas;
* starpvalstu tirdzniecība notiek bez ierobežojumiem;
* abu valstu patērētāju gaume un vēlmes ir vienādas, proti — analizējamo valstu iedzīvotāju patēriņa struktūra un patēriņa groza naudas izmaksu lielums ir vienāds

## Hekšera—Olina—Semjuelsona teorēma
Valsts ārējās tirdzniecības specializācijas virzība vistiešākajā veidā ietekmēs gan dotās valsts eksportējamo un importējamo preču ražošanā izmantoto faktoru cenu izmaiņas, gan šo faktoru īpašnieku ienākumus.

Teorēmu, kas pamatoja šo pieņēmumu, pirmais pierādīja Pols Semjuelsons 1948. gadā. Amerikāņu zinātnieks balstījās uz pieņēmuma par Hekšera—Olina koncepcijas patiesīgumu, un tāpēc viņa pierādītā teorēma tika nosaukta par Hekšera—Olina—Semjuelsona teorēmu.

## Atsauces
Elina Borna

**Elina Borna** (; dzimusi  Letsē) ir igauņu dziedātāja, kas pārstāvēja Igauniju 2015. gada Eirovīzijas dziesmu konkursā kopā ar Stīgu Rastu un dziesmu "Goodbye to Yesterday". Ideja par piedalīšanos Eirovīzijas dziesmu konkursā viņai radās 2013. gadā, kad viņa izpildīja dziesmu "Enough".

## Atsauces
Anna Rita Del Pjano

**Anna Rita Del Pjano** (), īstajā vārdā **Anna Rita Vjapjano** (*Anna Rita Viapiano*, dzimusi ) ir Itālijas teātra aktrise, kinoaktrise un teātra režisore. Aktrises karjeru uzsāka 1993. gadā ar otrā plāna lomu. Pēc tam devās uz Romu, kur slavu izpelnījās ar galveno lomu seriālos *Le ali della vita* un *Le ali della vita 2*.

## Ārējās saites
Atvērta ekonomika

**Atvērta ekonomika** ir valsts ekonomika, kura piedalās starptautiskās ekonomiskās attiecībās. Atvērta ekonomika ir ekonomika, kas ļauj brīvi tirgoties ar citām valstīm no dažādām valstīm. Lielākā daļa valstu pasaulē ir atvērta tautsaimniecība, un daudzas tautas ļoti lielā mērā paļaujas uz starptautisko tirdzniecību, lai sasniegtu ekonomikas un sociālos mērķus. Valstis savā starpā tirgojas ar visdažādākajām precēm un pakalpojumiem. Atvērta ekonomika ir izdevīga, jo cilvēki var nodoties preču un pakalpojumu tirdzniecībai un darījumiem arī starptautiskajā arēnā kopumā. Tas palielina tirdzniecības un uzņēmējdarbības jomas, kas izraisa rentablos ienākumus.

## Atvērtas ekonomikas veidi

Pastāv 2 atvērtās ekonomikas veidi:
* Liela atvērtā ekonomika — ekonomika, kurā procentu likme veidojas iekšējo ekonomisko procesu rezultātā, kas ir spējīga būtiski ietekmēt starptautiskā tirgus stāvokli un pasaules procenta likumi;
* Maza atvērtā ekonomika — ekonomika, kurā procentu likmi ietekmē pasaules finanšu tirgus nosacījumi — ekonomika, kuras nelielie izmēri neļauj tai būtiski mainīt pasaules tirgus norises.

Pastāv vairāki rādītāji, kas nosaka cik lielā mērā valsts ir atvērta ekonomika, piemēram:
* Eksporta kvota;
* Importa kvota;
* Ārējās tirdzniecības kvota;
* Ārējas tirdzniecības apgrozījums uz vienu iedzīvotāju.

## Priekšrocības un trūkumi
Galvenā priekšrocība ir tā, ka patērētāji var izvēlēties daudzas dažādas preces, atvērta ekonomika palielina iespēju tiešajiem ārvalstu ieguldījumiem un šajā ekonomikā ir lielāka iespēja pielāgoties izmaiņām, kas notiek pasaules ekonomikā.

Pie negatīvajiem faktoriem uzskata, ka valstis bieži vien kļūst pārāk atkarīgas no citām valstīm, kā arī no atvērtās ekonomikas var ciest vietējie ražotāji, kas nespēj konkurēt ar ārzemju uzņēmumiem, jāņem vērā, ka bieži investoriem neinteresē vietējās valsts intereses, ļoti bieži orientētas uz peļņu. Līdz ar to ilgtermiņā ir grūti prognozēt viņu rīcību, jo tie var atkal meklēt jaunus tirgus, pametot esošos. Ekonomikas krīzes apstākļos valstis ir daudz ievainojamākas pie atvērtas ekonomikas.

## Atsauces
Starptautiskā darba dalīšana

**Starptautiskā darba dalīšana** ir augstākā darba dalīšanas forma, kurā katra no pasaules valstīm specializējas savas noteiktas produkcijas ražošanā un pakalpojumu sniegšanā, nodrošinot ar tiem arī pārējās valstis. Šajā procesā katrs dalībnieks meklē un atrod savu ekonomisko interesi un izdevīgumu. Starptautiskās darba dalīšanas pamatā ir ražošanas resursu nevienmērīgs sadalījums pa pasaules valstīm.

Starptautisko darba dalīšanu ietekmē:
* Vietējā tirgus lielums;
* ražošanas bāzes nozaru īpatsvars ekonomikas struktūra,
* dabas resursi

Starptautiskā darba dalīšana ir viens no darba ražīguma paaugstināšanas, kā arī ražošanas specializēšanas, kooperēšanas un koncentrēšanas nosacījumiem, kā arī tas ir tehnikas attīstības un darbinieku kvalifikācijas paaugstināšanas pamatnosacījums.

Pastāv uzskats, ka starptautiskā darba dalīšana ir globalizācijas rezultāts. Tas ir tāpēc, ka uzņēmumi meklē lētāko atrašanās vietu, kur ražot un montēt komponentus, tāpēc lētas darbietilpīgas daļas ražošanas procesā tiek mainītas uz jaunattīstības valstīm, kur izmaksas ir ievērojami zemākas

Starptautiskās darba dalīšanas struktūras galvenās sastāvdaļas ir specializācija un kooperācija. Ar specializāciju saprot darbības koncentrēšanu uz kādu noteiktu nodarbošanos, specialitāti. Piemēram, ražošanas specializācija ir darbības koncentrēšana. Starptautiskā ražošanas kooperācija: kopīgu projektu īstenošana; specializācija (pēc vienošanās) vienā vai otrā virzienā; kopīgu organizāciju dibināšana. Šī sadarbība ļauj dažādu valstu uzņēmumiem iespēju samazināt ražošanas un apgrozības izmaksas un paaugstināt konkurētspēju.

## Atsauces
Andrejs Zvjagincevs

**Andrejs Zvjagincevs** (; dzimis  Novosibirskā, PSRS) ir krievu kinorežisors, scenārists un aktieris.

## Režisora darbs
Kļuvis starptautiski pazīstams kā režisors ar filmu "Atgriešanās" (2003), kura ieguva Zelta lauvas balvu Venēcijas kinofestivālā, kā arī Eiropas Kino balvu kategorijā "Eiropas gada atklājums" (*European Discovery of the Year*). Filma ieguva arī Krievijas nacionālo balvu "Nika" (*Ника*) kā gada labākā filma. Vēlāk Zvjagincevs uzņēma filmu "Elena" (*Елена*, 2011), par ko saņēma Kannu kinofestivāla speciālo žūrijas balvu *[[Prix Un Certain Regard]]* un Krievijas nacionālo balvu "Nika" kā labākais režisors. Lielu ievērību guva Zvjaginceva filma "Leviatāns" (2014), kas apbalvota ar Zelta globusa balvu kā labākā filma svešvalodā. Kā scenārija autors Zvjagincevs (kopā ar Oļegu Ņeginu) saņēma Kannu kinofestivāla balvu par labāko scenāriju. Zvjagincevs saņēma arī Krievijas nacionālo kinobalvu "Zelta ērglis" (*Золотой орёл*) kā labākais režisors. Par filmu "Nemīlēti" (*Нелюбовь*, 2017) ieguvis Kannu kinofestivāla Žūrijas balvu. Šo filmu apbalvoja ar Cēzara balvu kā labāko ārzemju filmu, kā arī nominēja Amerikas Kinoakadēmijas balvai kategorijā "Labākā filma svešvalodā".

## Slimība
2021. gada 25. jūnijā Zvjagincevs saņēma Krievijā ražoto Covid-19 vakcīnu *Sputnik V*. Trešā dienā pēc vakcinācijas viņam bija drudzis 38-39 °C, viņu ievietoja slimnīcā. 8. jūlijā viņu pārveda uz reanimācijas nodaļu. Ārstējoties slimnīcā, viņš vēl papildus saslima ar sepsi, ko izraisīja infekcija, kas bija rezistenta pret antibiotikām. Pēc tam viņu pārveda uz Hannoveres slimnīcu Vācijā. Tur viņu ievadīja mākslīgā komā, viņam attīstījās polineuropatija un viņš zaudēja spēju staigāt. Ilgu laiku viņš nevarēja ne sēdēt, ne runāt, bija problēmas ar roku kustībām, tika traumētas rīkles saites. Ilgu laiku viņš ārstējas slimnīcā Vīsbādenē. Ārstēšanos Vācijā un rehabilitāciju apmaksāja Krievijas investīciju kompānija *Система*.

## Politiskie uzskati
2016. gada oktobrī Zvjagincevs iesaistījās diskusijā par mākslas cenzūru Krievijā, aizstāvot mākslinieku radošo brīvību.

2022. gadā Zvjagincevs publiski nosodīja Krievijas iebrukumu Ukrainā, kritizēja kolēģus mākslas jomā, kuri nekomentē Ukrainā notiekošo. Uz nenoteiktu laiku izbraucis no Krievijas. 2022. gada maijā intervijā izteicies, ka turpinās uzņemt filmas.

2022. gada 27. septembrī Andrejs Zvjagincevs atstāja amatu Krievijas komitejā, kas lemj par Krievijas filmu nominēšanu Amerikas Kinoakadēmijas balvai kategorijā Labākā starptautiskā spēlfilma. Turklāt režisors paziņoja arī par izstāšanos no Krievijas Kinematogrāfistu savienības, kā arī no Zelta ērgļa un Nikas balvas akadēmijām.

## Andreja Zvjaginceva režisētās filmas
* *[[Чёрная комната]]* (TV seriāls, 3 sērijas, 2000)
* "Atgriešanās" (*Возвращение*, 2003)
* "Izsūtījums" (*Изгнание*, 2007)
* "Apokrifs" (*Апокриф*, īsfilma, 2008)
* *Тайна* (īsfilma, 2011)
* "Elena" (*Елена*, 2011)
* "Leviatāns" (*Левиафан*, 2014)
* "Nemīlēti" (*Нелюбовь*, 2017)

## Atsauces

## Ārējās saites

*  ,
Miķelis Rozentāls

**Miķelis Rozentāls** (dzimis , miršanas datums nav zināms) bija Latvijas politiķis un skolotājs. Bijis Satversmes sapulces, 1., 2., 3. un 4. Saeimas deputāts. Pārstāvējis Latvijas Sociāldemokrātisko strādnieku partiju.

## Biogrāfija
Dzimis  (pēc vecā stila — ) Briņķu pagasta Lieldzeldas muižas "Drunku" saimnieka Miķeļa un Karlīnes Rozentālu ģimenē. Mācījies Nīkrāces 2-klasīgajā ministrijas skolā. 1904. gadā iestājies Baltijas skolotāju seminārā, izslēgts 1905. gadā sakarā ar audzēkņu streiku. Skolotāja tiesības ieguvis 1911. g. un strādājis par tautskolotāju.

Bijis Latvijas Sociāldemokrātiskās strādnieku partijas (LSDSP) biedrs. Ticis ievēlēts visos Latvijas parlamentos: Satversmes sapulcē (1920), 1. Saeimā (1922), 2. Saeimā (1925), 3. Saeimā (1928) un 4. Saeimā (1931).

Pēc Ulmaņa apvērsuma 1934. gada maijā Saeimas darbība tika apturēta. Rozentāls kā viens no potenciālajiem jaunā režīma pretiniekiem tika apcietināts un nogādāts Liepājas koncentrācijas nometnē, kur pavadīja vairākus mēnešus. Atbrīvots , iesaistījies nelegālās Latvijas Sociāldemokrātiskās strādnieku un zemnieku partijas (LSSZP) Saldus nodaļas darbībā.

1949. gada martā izsūtīts uz Sibīriju. 1956. gadā atgriezies Kurzemē. Par turpmāko likteni ziņu nav.

## Atsauces
Napajedla

**Napajedla** () ir pilsēta Čehijā, Zlīnas apgabala Zlīnas apriņķī pie Morāvas upes.

## Vēsture
Rakstos pirmoreiz minēta 1355. gadā. Ilgu laiku apdzīvotā vieta atradās Hābsburgu impērijas sastāvā. No 1918. gada — Čehoslovākijā. Kopš 1993. gada — Čehijā.

## Atsauces

## Ārējās saites

*
Jānis Mazvērsītis

**Jānis Mazvērsītis** ( — ) bija Latvijas agronoms un politiķis. Bijis 1. un 3. Saeimas deputāts. Pārstāvējis Latviešu zemnieku savienību.

## Biogrāfija
Dzimis  Vecauces pagasta "Ēvaržos" lauksaimnieku ģimenē. No 1878. līdz 1885. gadam mācījies Jelgavas reālskolā. Pēc tās beigšanas dienējis Jelgavas garnizonā. Studējis politehnikuma lauksaimniecības nodaļā. Pēc tam Krievijā vadījis lauksaimniecības skolu.

1912. gadā atgriezies Latvijā, lai vadītu Jelgavas Lauksaimniecības skolu. Šajā amatā palicis līdz 1936. gadam. Bijis vairāku organizāciju dalībnieks: Latvijas Lopkopības centrālās savienības valdes loceklis, Zemgales Lauksaimniecības centrālbiedrības priekšnieks, Zemgales Kredītbiedrības valdes loceklis un Lauksaimniecības Padomes loceklis. Bijis Latviešu zemnieku savienības biedrs. No 1922. līdz 1925. gadam darbojies 1. Saeimā, tad no 1928. līdz 1931. gadam — 3. Saeimā.

No 1920. līdz 1924. gadam bijis laikraksta "Zemgalietis" redaktors. 1926. gadā apbalvots ar Triju Zvaigžņu ordeņa IV šķiru, 1933. gadā — ar III šķiru. No 1926. līdz 1940. gadam darbojies "Aizsargos", 1939. gadā apbalvots ar šīs organizācijas Nopelnu krustu. Bijis Latvijas Universitātes profesors.

Miris  Jelgavā.  apbedīts Jelgavas Baložu kapos.
[alt=Melnbalta četru cilvēku ģimenes kopbilde, sēž sieva ar vīru, aiz viņiem stāv meita ar dēlu. |thumb|Žurnālā [Atpūta (žurnāls)|"Atpūta" publicētā Jāņa Mazvērsīša ģimenes kopbilde. No kreisās stāv meita Marija, dēls Andrejs, sēž sieva Marija un pats Jānis Mazvērsītis.]]

## Atsauces
Livingstona augļēdājsikspārnis

**Livingstona augļēdājsikspārnis** jeb **Livingstona augļsikspārnis** (*Pteropus livingstonii*) ir apdraudēta augļēdājsikspārņu dzimtas suga, kas dzīvo Komoru salās Indijas okeāna rietumu daļā.

## Izskats
Liela sikspārņu suga, kuras ķermeņa garums ap 30 cm, bet spārnu plētums var pārsniegt 1,4 m. Pamatkrāsa melna, ar atsevišķiem zeltainiem vai dzeltenbrūniem matiem un plankumiem, kuru lielums dažādiem īpatņiem ir atšķirīgs. Acis lielas, oranžas vai sarkanas.

## Izplatība
Sastopams tikai divās Komoru arhipelāga salās — Nazidžā un Mvali.

## Dzīvesveids un barība
Dzīvo kolonijās. Mitinās kalnu mežos 300 līdz 960 metru augstumā. Uzturas augstos kokos slīpās nogāzēs, parasti ūdeņu tuvumā, kur dabiskais reljefs tos pasargā no nelabvēlīgiem laika apstākļiem. Sugai nav eholokācijas orgānu, un tā izmanto dzirdi.

Barību dodas meklēt naktīs. Pārtiek pamatā no augļu sulas vai mīkstuma, arī putekšņiem, sēklām un lapām. Ēdienkarti var papildināt naktstauriņi.

## Aizsardzība
2002. gadā divdesmit kolonijās dzīvoja ap 1200 Livingstona augļēdājsikspārņu. Lielāko apdraudējumu rada cikloni un dabisko mežu izciršana, lai paplašinātu lauksaimniecībai izmantojamo zemju platību priekš kokospalmām, maniokas, krustnagliņām, saldajiem kartupeļiem, kukurūzas un zirnājiem.

Lai novērtētu sugas stāvokli savvaļā, 1990. gadā Komoras apmeklēja Džeralds Darels. Tika organizētas trīs ekspedīcijas, kuru laikā ieguva 17 īpatņus. Tie kļuva par pamatu vairoties spējīgai kolonijai Darela un Bristoles zoodārzos.

## Atsauces
 

## Ārējās saites
* Fruit Bats, Family Pteropodidae
Božu ūdenskrātuve

**Božu ūdenskrātuve** (tautā pazīstama arī kā **Vosa dīķis** vai **Voss**) ir privāta mākslīga ūdenstilpe Mārupes novada Babītes un Mārupes pagastos. Izvietojies Babītes pagasta vidusdaļā uz dienvidiem no Dzilnuciema. Ūdenskrātuve uzstādināta uz Dzilnupes 1970. gadu beigās, applūdinot upes palieni un izmantotu smilšu karjeru. Krasti slīpi, pieejami, dibens — smilšains. Ūdenskrātuvē izveidotas divas salas 1,9 ha platībā ūdensputnu ligzdošanai. Ziemeļaustrumu krasts apbūvēts — tur atrodas Dzilnuciema daļa Taureņi, dienvidaustrumu krastā peldvieta. Dienvidu krastā atrodas atpūtas komplekss un kempings "Bejas". Mīt sapals, ālants, zutis, rudulis, karūsa, plicis, rauda, plaudis, līdaka, līnis, karpa, asaris.

Ūdenskrātuve, kad aizsalusi, iecienīta kā nelegāla autotrase.

## Atsauces
Luhačovice

**Luhačovice** () ir kūrortpilsēta Čehijā, Zlīnas apgabala Zlīnas apriņķī paugurainā apvidū.

## Vēsture
Rakstos pirmoreiz minēta 1412. gadā. Ilgu laiku apdzīvotā vieta atradās Hābsburgu impērijas sastāvā. No 1626. līdz 1945. gadam apkārtne piederēja Sereņi dzimtai, kas attīstīja pilsētu kā kūrortu ap minerālūdens avotiem. Strauji kūrortpilsēta attīstījās no 20. gadsimta sākuma. No 1918. gada — Čehoslovākijā. Kopš 1993. gada — Čehijā.

## Tūrisms
Pilsētā ir attīstīts spa tūrisms. Tā pazīstama ar jūgendstila arhitektūru. Čehijas valsts to iekļāvusi UNESCO Pasaules mantojuma kandidātu sarakstā.

## Cilvēki
Luhačovici kā kūrortu bija iecienījis Leošs Janāčeks.
Pauls Lejiņš

**Pauls Lejiņš** ( — ) bija Latvijas politiķis. Bijis 1., 2., 3. un 4. Saeimas deputāts. Pārstāvējis Latvijas Sociāldemokrātisko strādnieku partiju.

## Dzīvesgājums
Dzimis  Zasas pagastā zemnieka Jāņa Lejiņa ģimenē. Studēja Rīgas politehniskā institūta inženieru nodaļā.

Bijis Latvijas Sociāldemokrātiskās strādnieku partijas (LSDSP) biedrs. Tautas padomes loceklis. Ticis ievēlēts vairākos Latvijas parlamentos: 1. Saeimā (1922), 2. Saeimā (1925), 3. Saeimā (1928) un 4. Saeimā (1931). Parlamentārajā darbībā īpaši interesējies par militāro politiku. Pēc Ulmaņa apvērsuma 1934. gada maijā Saeimas darbība tika apturēta. Lejiņš kā viens no potenciālajiem jaunā režīma pretiniekiem tika apcietināts un nogādāts Liepājas koncentrācijas nometnē, kur pavadīja vairākus mēnešus.

Latvijas okupācijas apstākļos 1941. gada 14. jūnijā izsūtīts uz Vjatkas labošanas darbu nometni (Vjatlagu).  miris 7. lēģera punkta lazaretē. Pēc nometnes arhīva datiem miris 31. augustā.

## Atsauces
Centra dīķis (Mālpils pagasts)

**Centra dīķis** ir mākslīga ūdenstilpe Siguldas novada Mālpils pagasta Mālpils ciemā. Uzstādināts uz Sudas upes. Dīķi ir viena 0,03 ha liela saliņa. Dīķi šķērso autoceļi P3 un V59.

## Atsauces
Autoceļš V68

|}
|}

**V68** autoceļš **Dāvidi—Zaķumuiža—Bajārkrogs** ir Latvijas vietējais autoceļš, kas savieno Dāvidus caur Zaķumuižu ar Bajārkorgu. Autoceļš ir  garš, klāts ar asfalta segumu un šķērso Ropažu novadu.2015. gada 20. februārī tika izsludināts konkurss par autoceļa V68 posma Dāvidi—Zaķumuiža (0,9—5,0 km) seguma periodiskās uzturēšanas darbiem. 

## Atsauces
Centra dīķis

**Centra dīķis** var būt:
* Centra dīķis Galgauskas pagastā;
* Centra dīķis Mālpils pagastā;
* Dižstendes dzirnavdīķa cits nosaukums;
* Druvienas dīķa cits nosaukum;
* Moderes dīķa cits nosaukums.
Xkcd

thumb|350px|Komikss "Vikipēdists protestētājs" (#285)
***xkcd***, reizēm apzīmēts arī kā *XKCD*, ir interneta komikss angļu valodā, ko radījis Rendels Manro. Komiksa sauklis to apraksta kā "interneta komikss par romantiku, sarkasmu, matemātiku un valodu". Manro komiksa vietnē uzsver, ka komiksa nosaukums nav akronīms, bet "vārds bez fonētiskas izrunas".

Komiksa tematika mainās no viedokļiem par dzīvi un mīlestību līdz matemātiskiem un zinātniskiem jokiem. Daļa komiksu satur vienkāršu humoru vai atsauces uz popkultūru. Komiksā parādās vienkāršoti cilvēku tēlu zīmējumi, reizēm arī ainavas, tādi sarežģīti matemātiskie modeļi kā fraktāļi (piemēram, komiksā nr. 17 *What If* parādās Apollona tīkls), sarežģīti grafiki un diagrammas vai citu karikatūristu stila imitācija ("Parodiju nedēļas" laikā).

*xkcd* ir pieejams saskaņā ar *[[Creative Commons]] Attribution-NonCommercial 2.5* licenci. Jauni komiksi parādās trīs reizes nedēļā — pirmdienās, trešdienās un piektdienās —, lai arī reizēm tas ir noticis katru darba dienu.

Kopš 2012. gada jūlija pastāv atsevišķs projekts *[[xkcd What-If]]*, kurā tiek atbildēts uz neparastiem lietotāju iesniegtiem jautājumiem vienkāršā, bet zinātniski pamatotā veidā. *What If?* tiek publicēts rakstu, nevis komiksu formātā.

## Grāmatas
2009. gada septembrī Manro izdeva grāmatu *xkcd: volume 0*, kurā bija iekļauta *xkcd* komiksu izlase. Grāmatu publicēja izdevniecība *breadpig*, saskaņā ar *Creative Commons* CC BY-NC 3.0 licenci, visu izdevēja peļņu ziedojot organizācijai *Room to Read*, kas atbalsta lasītprasmes un izglītības programmas jaunattīstības valstīs. Sešu mēnešu laikā grāmatu pārdeva vairāk kā 25 000 eksemplāros. Grāmatas turnejā Ņujorkā un Silīcija ielejā savāca vēl 32 000 ASV dolāru *Room to Read*, kas tika izmantoti skolas celtniecībai Salavanas provincē, Laosā.

2012. gada oktobrī *xkcd: volume 0* tika iekļauts *[[Humble Indie Bundle|Humble Bundle]]* e-grāmatu kolekcijā. Tā bija pieejama lejupielādei tikai tiem, kas ziedoja virs citu e-grāmatu vidējā apjoma. Grāmata tika izdota bez DRM aizsardzības divos atšķirīgas kvalitātes PDF failos.

2014. gada 12. martā Rendals Manro paziņoja par grāmatas *What If?: Serious Scientific Answers to Absurd Hypothetical Questions* izdošanu. Tā tika izdota 2. septembrī. Grāmatā publicēti vairāk materiālu un rakstu kā *What-If* projektā tīmekļa vietnē.

## Atsauces

## Ārējās saites

* 
* Explain xkcd, viki, kurā tiek skaidrotas katrā komiksā atrodamās atsauces
Latvijas bendija izlase

**Latvijas bendija izlase** ir bendija komanda, kas pārstāv Latviju starptautiskās sacensībās. Pasaules čempionātā debitēja 2007. gadā un tās labākais sasniegums ir 8. vieta (jeb 2. vieta B divīzijā). 2014. gadā Latvijas izlase uzvarēja B divīzijā, tādējādi pirmo reizi savā pastāvēšanas vēsturē ieguva iespēju piedalīties A divīzijas turnīrā.

Izņēmuma kārtā 2015. gadā Latvijas bendija izlase startēja gan A grupas, gan B grupas pasaules čempionātos. Pēc Starptautiskās Bendija federācijas lūguma, lai nodrošinātu vajadzīgo dalībvalstu skaitu, Latvijas bendija izlase 02.2015. piedalījās B grupas turnīrā, kurā izcīnīja 1. vietu. 03. 2015. Latvijas izlase debitēja pasaules čempionātā A grupā, kur astoņu komandu konkurencē ieņēma 7. vietu pasaulē, kas ir līdz šim augstākais Latvijas bendija izlases sasniegums pasaules čempionātos.

## Vietas Pasaules čempionātos
* 2007 — 8. vieta (2. vieta B divīzijā)
* 2008 — 9. vieta (3. vieta B divīzijā)
* 2009 — 10. vieta (4. vieta B divīzijā)
* 2010 — 8. vieta (2. vieta B divīzijā)
* 2011 — 9. vieta (3. vieta B divīzijā)
* 2012 — 10. vieta (4. vieta B divīzijā)
* 2013 — 9. vieta (3. vieta B divīzijā)
* 2014 — 9. vieta (1. vieta B divīzijā)
* 2015 — 7. vieta (A divīzijā), 1. vieta B divīzijā
* 2016 — 8. vieta (A divīzijā, izkrišana uz B divīziju)
* 2017 — *nepiedalījās*
* 2018 — *nepiedalījās*
* 2019 — 13. vieta (5. vieta B divīzijā)
* 2020 — 14 .vieta (6. vieta B divīzijā)
## Atsauces