open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Latvijas sieviešu hokeja izlase

**Latvijas sieviešu hokeja izlase** ir komanda, kas pārstāv Latviju starptautiskajās sieviešu hokeja spēlēs. Pašlaik (2023) tā atrodas 29. vietā Starptautiskās hokeja federācijas sieviešu hokeja izlašu rangā. Latvijas hokeja izlase piedalījusies 18 Pasaules čempionātos, tās labākais sasniegums ir 2007. un 2011. gadā izcīnītā 11. vieta.

## Pasaules čempionātu rezultāti
thumb|400px|Latvijas sieviešu hokeja izlases vieta pasaules čempionātos (pēc 1999)
* 1999 — 13. vieta (B grupa)
* 2000 — 14. vieta (B grupa)
* 2001 — 14. vieta (B grupa)
* 2003 — 13. vieta (1. divīzija)
* 2004 — 12. vieta (1. divīzija)
* 2005 — 14. vieta (1. divīzija)
* 2007 — 11. vieta (1. divīzija)
* 2008 — 15. vieta (1. divīzija)
* 2009 — 16. vieta (2. divīzija)
* 2011 — 11. vieta (1. divīzija)
* 2012 — 13. vieta (1A divīzija)
* 2013 — 14. vieta (1A divīzija)
* 2014 — 15. vieta (1B divīzija)
* 2015 — 14. vieta (1A divīzija)
* 2016 — 16. vieta (1B divīzija)
* 2017 — 17. vieta (1B divīzija)
* 2018 — 18. vieta (1B divīzija)
* 2019 — 22. vieta (1B divīzija)
* 2020 – Turnīrs atcelts sakarā ar COVID-19 pandēmiju
* 2021 – Turnīrs atcelts sakarā ar COVID-19 pandēmiju
* 2022 – 23. vieta (2A divīzija)
* 2023 – 23. vieta (2A divīzija)
* 2024 – 18. vieta (1B divīzija)

## Izlases galvenie treneri
* Uldis Opits (1993—1996)
* Vjačeslavs Nazarovs (1998—2001)
* Andrejs Zaķis (2002—2008)
* Ģirts Ūdris (2008—2011)
* Andrejs Zaķis (2011—2012)
* Vladimirs Golovkovs (2012—2015)
* Aleksandrs Macijevskis (2015—2016)
* Lolita Andriševska (2016—2017)
* Miks Golubovičs (2018—)
* Hannu Saintula (2022—*pašlaik*)

## Atsauces


## Ārējās saites

* Latvijas Hokeja federācijas oficiālā mājaslapa
Molārā siltumietilpība

Par vielas **molāro siltumietilpību** (C) sauc siltuma daudzumu, ko viens mols vielas uzņem vai atdod, sasilstot vai atdziestot par 1 K (kelvinu).
Jāņa Fabriciusa Daugavpils augstākā kara aviācijas inženieru skola

**Jāņa Fabriciusa Daugavpils augstākā kara aviācijas inženieru skola** jeb **Daugavpils Jāņa Fabriciusa augstākā aviācijas inženieru karaskola** (), saīsinājumā **DAKAIS** (*ДВВАИУ*), bija PSRS gaisa spēku augstākās militārās izglītības iestāde, kas atradās Daugavpils cietokšņa teritorijā un apmācīja virsniekus-inženierus un tehniķus kara aviācijas vienībām.

Izveidota  1948. gada 23. februārī kā PSRS Aizsardzības ministrijas militārā skola, nosaukta Sarkanās armijas komisāra Jāņa Fabriciusa vārdā.
Saudi Tour

***Saudi Tour*** ir profesionālas šosejas riteņbraukšanas daudzdienu sacensības, kuras notiek Saūda Arābijā.

Sacensības pirmoreiz notika 1999. gadā, bet pēc tam vēl vairākas reizes ar pārtraukumiem.

Kopš 2020. gada tās organizē *[[Amaury Sport Organisation]]* (ASO) un tās ir iekļautas UCI Āzijas tūres kalendārā kā 2.1 kategorijas sacensības.

## Uzvarētāji

## Atsauces

## Ārējās saites
*
Viļkicka sala

**Viļkicka sala** () ir Krievijai piederoša neapdzīvota sala Ziemeļu Ledus okeānā. Administratīvi ietilpst Jamalas Ņencu autonomajā apvidū.

## Ģeogrāfija
Salas izvietojušās Karas jūras dienvidos starp Obas un Jeņisejas estuāriem. Tuvākā cietzeme ir  uz dienvidiem esošā Ņeupokojeva sala. Faktiski tā ir salu grupa, kas sastāv no divām atsevišķām salām — pati Viļkicka sala rietumos un  gara Austrumu strēle *(Восточная коса)* austrumos. Salas virsma ir līdzenums, augstākais punkts ir  vjl salas vidienē. Salas ziemeļu krasts ir līdzens bez līčiem un zemesragiem. Dienvidos plašais un seklais Švēdes līcis ar līdz pat  augstu krauju krastu. Piekrastes joslai raksturīgas izskalotas koksnes grēdas. Sala veidota galvenokārt no uzskalotas smilts un dūņām, tās virsma klāta ar retu zāli un sūnām. Dienviddaļā vietām saldūdens ezeriņi.

## Vēsture
Sala atklāta 1874. gadā. Nosaukta par godu hidrogrāfam un ģeodēzistam, ģenerālleitnantam Andrejam Viļkickim, kura vadītā ekspedīcija izgatavoja pirmo salas karti.

No 1954. līdz 2011. gadam salā darbojās Viļkickas polārstacija. 1980. gados salā bija izvietota pretgaisa aizsardzības karaspēka daļa. 2017.—2019. gadā salā tika veikti sakopšanas darbi.

## Atsauces
Harīrūda

**Harīrūda** () vai **Harīsīnda** () Afganistānā jeb **Tedžena** () Turkmenistānā ir  gara upe, kas sākas Bābu kalnos, tek pa Afganistānas un Turkmenistānas teritoriju, līdz izsīkst Karakuma tuksnesī.

Augštecē upei izteikts kalnu upes raksturs, tā tek rietumu virzienā. Pie Džāmas upes ietekas Harīrūdā atrodas Džāmas minarets. Lejpus Herātas upe pagriežas uz ziemeļiem, veidojot iesākumā Afganistānas — Irānas, vēlāk Tadžikistānas — Irānas robežu. Upe izsīkst tuksnesī lejpus Tedženas oāzei. Dažkārt Harīrūda sausuma periodos izsīkst pavisam. Uz upes izveidots Afganistānas - Indijas draudzības aizsprosts upes augštecē un Irānas - Turmenistānas draudzības aizsprosts uz abu valstu robežas. Upes krastos atrodas Herāta, Tedžena.

## Ārējās saites
Kolba (polārstacija)

**V. Hodova ģeofiziskā stacija Kolba** () ir Krievijas vissezonas pētniecības stacija Arktikā. Izvietojusies Taimiras pussalas ziemeļrietumos  no Diksonas pilsētciemata.

## Vēsture
Stacija izveidota 1956. gadā radiofiziķa Pjotra Astahova vadībā Starptautiskā ģeofizikas gada programmas īstenošanai. 2019. gadā stacijai piešķirts polārpētnieka un polārstaciju celtnieka Vasīlija Hodova vārds.

## Atsauces
Viļkicka

**Viļkicka** () ir bijusī PSRS un Krievijas vissezonas polārstacija Arktikā. Izvietojusies Viļkicka salā  Karas jūras krastā.

## Vēsture
Stacija izveidota 1954. gadā un nosaukta par godu salas pirmatklājēja Andreja Viļkicka dēlam hidrogrāfam Borisam Viļkickim. Izvietojusies salas ziemeļu piekrastē līdzās bākai. Stacijā tika veikti regulāri hidrometeoroloģiskie un ģeofiziskie novērojumi. 2011. gadā stacija slēgta, tās vietā uzstādīta automātiskā meteostacija.

## Atsauces
Koronavīrusu apakšdzimta

**Koronavīrusu apakšdzimta** (*Orthocoronavirinae*) jeb vienkārši **koronavīrusi** ir viena no koronavīrusu dzimtas apakšdzimtām, kuru no koronavīrusu dzimtas izdalīja 2009. gadā. Koronavīrusu apakšdzimtā ietilpst četras ģintis — alfa-, bēta-, delta- un gammakoronavīrusi. To sastāvā ir zināmas septiņas sugas, kas var inficēt cilvēku, tās ir alfakoronavīrusi HCoV-NL63 un HCoV-229E, un bētakoronavīrusi HCoV-OC43, HCoV-HKU1, SARS-CoV, MERS-CoV un SARS-CoV-2. Pēdējās trīs sugas var izraisīt smagu akūtu respiratoru sindromu. Tie ir samērā prāvi (80—220 nm) RNS vīrusi, kas parasti izraisa dzīvnieku infekcijas, bet bētakoronavīrusu ģints atsevišķi vīrusi spēj inficēt arī cilvēkus, izraisot SARS (2002—2003), MERS (2012—2015) un COVID-19 (kopš 2019) epidēmijas.

Līdz 2018. gadam apakšdzimtas zinātniskais nosaukums bija *Coronavirinae*, bet pašlaik tas ir *Orthocoronavirinae*.

## Cilvēka koronavīrusu infekcijas
Koronavīrusi ir RNS vīrusi, kas izraisa gan dzīvnieku, gan cilvēku infekcijas. Atsevišķi dzīvnieku koronavīrusi mutējoties spēj pāriet uz cilvēkiem un izraisīt nopietnas epidēmijas, piemēram, SARS (2002—2003), MERS (2012—2015, 2018—pašlaik) un COVID-19 (kopš 2019) epidēmijas. Koronavīrusi var izraisīt akūtu elpceļu saslimšanu (vairāk nekā 10% saaukstēšanās gadījumu cilvēkiem izraisa koronavīrusi, piemēram, alfakoronavīruss HCoV-229E un bētakoronavīruss HCoV-OC43), atipisko pneimoniju, arī gastroenterītu.

## Klasifikācija
[thumbnail|upright=1.0|[SARS-CoV-2|Smagā akūtā respiratorā sindroma koronavīrusa 2 (SARS-CoV-2) uzbūve]]
Koronavīrusu apakšdzimta sastāv no četrām ģintīm:
* alfakoronavīrusu ģints, kurai pieder 11 vīrusu sugas, pie kam HCoV-229E spēj inficēt cilvēkus;
* bētakoronavīrusu ģints, kurai pieder 9 vīrusu sugas, pie kam HCoV-OC43, MERS-CoV, SARS-CoV un SARS-CoV-2 spēj inficēt cilvēkus;
* gammakoronavīrusu ģints, kurai pieder 2 vīrusu sugas;
* deltakoronavīrusu ģints, kurai pieder 8 vīrusu sugas.

## Atsauces

## Ārējās saites
Piejūras klimats (filma)

**"Piejūras klimats"** ir 1974. gadā Rīgas Kinostudijā daļēji uzņemta mākslas filma, kas cenzūras dēļ palika nepabeigta. Filmas režisors ir Rolands Kalniņš.

1992. gadā studija "Trīs" restaurēja filmas režisora versiju.
2017. gada 29. jūlija vakarā filmas palikušās un samontētās ainas demonstrēja festivāla *RojaL* noslēgumā Rojas pludmalē.

## Vēsture
Kad 1974. gada vasarā iesāktās filmas materiālu atrādīja PSRS Valsts Kinematogrāfijas komitejā Maskavā, tika pavēlēts mainīt tās stilistiku. Režisora izvēlēta spilgtais, nosacītais un nepārprotami ironiskais stils pēc padomju funkcionāru domām nederēja stāstam par gāzes kantora brigādi. 1974. gada otrajā pusgadā turpinājās darbs pie iespējamām izmaiņām, lauzta deguna dēļ nomainīja galvenās lomas atveidotāju Ivaru Kalniņu, taču gada pēdējās dienās tika izdota pavēle par "Piejūras klimata" uzņemšanas pārtraukšanu un izdevumu norakstīšanu zaudējumos. No uzņemtā materiāla saglabājās 870 m lentes (apmēram 20 minūtes) – gan melnais materiāls, gan kino proves, kas 1992. gadā tika apvienotas īsfilmā, pierādot, ka "Piejūras klimats" varēja kļūt par vienu no oriģinālākajiem Latvijas kino darbiem. 2015. gadā Olafs Zellis savu scenāriju pārstrādāja stāstā "Piejūras klimats".

## Sižets
Stāsts ir par trīs jauniešiem — Ēriku Riekstiņu (spēlē Ivars Kalniņš), Hariju Ozolu (Dzintars Veits) un Gunti Ruģēnu (Pēteris Liepiņš), kuri strādā Gāzes pārvaldē, tomēr prāts viņiem vairāk nesas uz izklaidēm.
Pludmalē Ēriks, uzdodoties par apavu fabrikas galveno inženieri, iepazīstas ar skaistu meiteni Dainu (Regīna Razuma), kura, kā izrādās, ir gāzes kantora jaunā inženiere. Vēlāk Ēriks un Daina satiekas amatierteātra izrādē, atveidojot Kleopatras un Antonija lomu.

## Lomās
Dzintars Veits, Pēteris Liepiņš, Ivars Kalniņš, Svetlana Bless, Helga Dancberga, Uldis Dumpis, Edgars Liepiņš, Arnolds Liniņš, Miervaldis Ozoliņš, Elza Radziņa, Regīna Razuma, Velta Straume, Juris Strenga, Rolands Zagorskis, Anda Zaice, Ansis Epners, Uldis Pauzers, Eižens Ivanovs, Broņa Braškīte, Genoveva Skangale, Līga Liepiņa, Mirdza Martinsone.

## Interesanti fakti
* Filmēšanas laikā Lietuvā Ivars Kalniņš Regīnas Razumas dēļ sakāvās ar Rolandu Zagorski, tādēļ viņa vietā vajadzēja ņemt dublieri;
* Filmas beigās režisors Rolands Kalniņš sēž, kāju pārlicis pār kāju, un saka: “Paldies par uzmanību”.

## Mūzika
* Dziesma Par Johanu Imants Kalniņš

## Filmēšanas grupa
* Režisors: Rolands Kalniņš
* Scenārija autors: Olafs Zellis
* Operators: Gvido Skulte
* Komponists: Imants Kalniņš
* Mākslinieks: Gunārs Balodis
* Otrais režisors: Renāte Gintere

## Atsauces

## Ārējās saites

* Filmas profils Nacionālā Kino centra portālā 
* filmas fragmenti
Ažāna

**Ažāna** (, , ) ir komūna un pilsēta Francijas dienvidrietumos, Jaunakvitānijas reģionā. Tas ir Lo un Garonnas departamenta administratīvais centrs. 2017. gadā Ažānā dzīvoja 33,6 tūkstoši iedzīvotāju. Atrodas Garonnas upes krastā, aptuveni 135 km uz dienvidaustrumiem no Bordo.

## Atsauces

## Ārējās saites

*
Tomass Rundkvists

**Tomass Rundkvists** (; dzimis  Vimmerbijā) ir bijušais zviedru hokejists, centra uzbrucējs, Zviedrijas hokeja izlases dalībnieks. Karjeras lielāko daļu, 14 sezonas, aizvadījis Zviedrijas hokeja līgas klubā *[[Färjestad BK]]*, kopā ar komandu kļūstot par trīskārtēju Zviedrijas čempionu. Izlases sastāvā izcīnījis divas olimpisko spēļu bronzas medaļas, divas reizes kļuvis par Pasaules čempionu.

## Spēlētāja karjera
Karjeru Rundkvists uzsāka dzimtās pilsētas komandas *[[Vimmerby IF]]* sastāvā, no 1975. līdz 1978. gadam spēlējot Zviedrijas 2. divīzijā. 1978. gadā, 18 gadu vecumā, Rundkvists pievienojās Zviedrijas hokeja līgas klubam *[[Färjestad BK]]*. Jau 1980.—81. gada sezonā kļuva par vienu no komandas rezultatīvākajiem spēlētājiem un pirmo reizi izcīnīja līga čempiona titulu. 1984.—85. gada sezonu aizvadīja Ziemeļamerikā, divās spēlēs laukumā dodoties arī NHL kluba Monreālas "Canadiens" sastāvā, taču tad atgriezās *[[Färjestad BK]]*. 1986. un 1988. gadā hokejists atkārtoti kļuva par Zviedrijas čempionu. 1987. gadā Rundkvists kļuva par komandas kapteini, savukārt 1991. gadā ieguva *[[Guldpucken]]* balvu, ko pasniedz katras sezonas labākajam Zviedrijas hokejistam.

1993. gadā Rundkvists kopā ar komandas biedru Bengtu Oki Gustafsonu noslēdza līgumu ar Austrijas hokeja līgas komandu *[[VEU Feldkirch]]*. Turpmākajās piecās sezonās Rundkvists kopā ar komandu izcīnīja piecus Austrijas čempiona titulus, taču tad noslēdza karjeru.

Zviedrijas hokeja izlases rindās spēlējis trīs olimpisko spēļu turnīros, 1984. un 1988. gadā izcīnot bronzas medaļas. 1988. un 1992. gadā Rundkvists bija izlases kapteinis. Pasaules čempionātos izlases sastāvā izcīnījis divas zelta un trīs sudraba medaļas.

## Ārējās saites
Pīters Laviolets

**Pīters Laviolets** (; ) ir amerikāņu hokeja treneris, agrākais hokejists, aizsargs, ASV hokeja izlases dalībnieks.

No 2023. gada līdz 2025. gadam Laviolets bija NHL kluba Ņujorkas "Rangers" galvenais treneris. Kā galvenais treneris Nacionālajā hokeja līgā vadījis vairāk kā 1200 spēles, 2006. gadā kopā ar Karolīnas "Hurricanes" izcīnījis Stenlija kausu. Stenlija kausa finālsēriju sasniedzis arī ar Filadelfijas "Flyers" un Našvilas "Predators".

## Spēlētāja karjera
Karjeras laikā aizvadījis 12 spēles Nacionālās hokeja līgas klubā Ņujorkas "Rangers", bet karjeras lielāko daļu spēlējis dažādos AHL un IHL klubos.

ASV hokeja izlases sastāvā spēlējis 1988. un 1994. gada olimpisko spēļu turnīros, 1994. gadā pildot izlases kapteiņa funkcijas.

## Trenera karjera
Uzreiz pēc spēlētāja karjeras beigšanas 1997. gadā Laviolets kļuva par Austrumkrasta hokeja līgas komandas Vīlingas "Nailers" galveno treneri. Gadu vēlāk kļuva par Amerikas hokeja līgas komandas Providensas "Bruins" galveno treneri, kopā ar to izcīnot Kaldera kausu. 2000.—01. gada sezonā bija NHL kluba Bostonas "Bruins" trenera asistents, taču jau nākamajā sezonā kļuva par Ņujorkas "Islanders" galveno treneri. 2003.—04. gada sezonas vidū Laviolets kļuva par Karolīnas "Hurricanes" galveno treneri. 2006. gadā Laviolets kopā ar "Hurricanes" izcīnīja Stenlija kausu. 2008. gada decembrī Laviolets tika atlaists.

Gadu pēc atlaišanas no "Hurricanes" Laviolets tika pieņemts darbā kā Filadelfijas "Flyers" galvenais treneris. "Flyers" izdevās sasniegt Stenlija kausa izcīņu, kurā komanda sasniedza finālsēriju. Finālsērijā "Flyers" sešās spēlēs atzina Čikāgas "Blackhawks" pārākumu. Pēc neveiksmīga 2013.—14. gada sezonas ievada Laviolets tika atlaists.

2014. gada maijā Laviolets tika apstiprināts par jauno Našvilas "Predators" galveno treneri. 2017. gadā komandai izdevās sasniegt Stenlija kausa finālsēriju, tajā sešās spēlēs piekāpjoties Pitsburgas "Penguins". 2020. gada janvārī Laviolets tika atlaists.

2023. gada 13. jūnijā NHL klubs Ņujorkas "Rangers" par galveno treneri nolīga Lavioletu. 2025. gada 19. aprīlī "Rangers" komandai nespējot kvalificēties izslēgšanas spēlēm, Laviolets tika atbrīvots no galvenā trenera amata.
## Atsauces

## Ārējās saites
Tergīts

[thumb|300px|[Tūkstoškāji|Tūkstoškāja (*Coromus vittatus*) tergīti.]]
**Tergīts** ir posmkāju ķermeņa segmenta gredzena sklerotizētā (hitīna) mugurpuses daļa. Tergītu attīstības pakāpe un to uzbūve dažādām posmkāju grupām ir atšķirīga. Piemēram, divpārkāju daudzkāju (*Diplopoda*) ķermeņa segmentu tergīti klāj ne tikai muguras daļu, bet noliecas arī gar sāniem, un pat zem vēderpuses, veidojot gandrīz pilnu riņķi. Savukārt, spāru (*Odonata*) krūšu tergīti ir tik mazi, ka pat nav pamanāmi starp spārnu pamatnēm. Spārnoto kukaiņu krūšu segmentu tergītiem ir liela loma lidojumā (caur tiem uz spārnu pamatnēm tiek pārnests netiešās iedarbības spārnu muskuļu spiediens), un tiem ir visai sarežģīta uzbūve. Šie tergīti dalās vairāk vai mazāk nošķirtos nodalījumos, un katram no tiem ir savs īpašs nosaukums.

Posmkāju ķermeņa posmu vēderpuses virsmas sklerotizētā daļa tiek saukta par sternītiem.

## Atsauces
Jānošs Čāks

**Jānošs Čāks** (; dzimis ) ir ungāru šaha problēmists, starptautiskais lielmeistars šaha kompozīcijā.

## Šaha kompozīcija
Jānošs Čāks dzimis 1949. gadā Ungārijas dienvidrietumos — Bēkēšas administratīvajā centrā Bēkēščabā. Šahu iemācījies spēlēt no tēva 6 gadu vecumā. Pirmo šaha uzdevumu publicējis 1981. gadā. Kopš tā laika publicējis vairāk nekā 1000 šaha kompozīcijas, galvenokārt palīgmatus un pašmatus. 2019. gadā WFCC viņam piešķīra starptautiskā lielmeistara titulu šaha kompozīcijā.

### Piemērs

**Uzdevuma risinājums:**
:   
1.♖e1 ♗c5 2.♘×c4+ ♔×c4 3.♘×e5+ ♔b3# 
  
1.♕f1 ♖d6 2.♘×e5+ ♔×e5 3.♘×c4+ ♔×f5# 

## Bibliogrāfija
* 

## Atsauces

## Ārējās saites

* J. Čāka šaha kompozīcijas mājas lapā PDB
* J. Čāka profils mājaslapā ''Chess Composers''
Mona salas

**Mona salas** () ir Krievijai piederoša neapdzīvotu salu grupa Ziemeļu Ledus okeānā. Administratīvi ietilpst Krasnojarskas novada Taimiras Dolganu—Ņencu rajonā.

## Ģeogrāfija
Salas izvietojušās Karas jūras dienvidaustrumos uz ziemeļiem no Taimiras pussalas. Arhipelāgs sastāv no sešām lielām un piecām mazām bezvārda salām. Lielākā ir Ringnesa sala (nosaukta par godu *Ringnes* alusdarītavai; 4,6 km gara un 1,5 km plata) arhipelāga rietumos. Citas galvenās salas ir Graņitnija, Herkulesa (sākotnēji Veizela sala), Kravkova sala (arhipelāga augstākais punkts  vjl), Uzkija un Kraiņija. Salas klinšainas.

Sala atrodas arktiskās tundras dabas zonā. Augājs nabadzīgs, galvenokārt ķērpji un sūnas. Arhipelāgs ietilpst Lielā Arktikas dabas rezervāta teritorijā.

## Vēsture
Salas 1893. gadā atklāja Fritjofa Nansena ekspedīcija ar kuģi *Fram* un nosauca par godu norvēģu meteorologam Henrikam Monam *(Henrik Mohn)*. 

Līdz 1995. gadam Kravkova salā pastāvēja Ostrovkravkovas (Ostrova Mona) polārstacija.

## Atsauces
Amerikas mūku roņi

**Amerikas mūku roņi, Amerikas mūku roņu ģints** (*Neomonachus*) ir viena no roņu dzimtas (*Phocidae*) ģintīm, kas apvieno divas jūras zīdītāju sugas (viena no tām izmirusi). Līdz 2014. gadam abas šīs sugas tika sistematizētas vienā ģintī ar trešo mūsdienās dzīvojošo mūku roņu sugu — Vidusjūras mūku roni (*Monachus monachus*). 

Ģenētiskie pētījumi liecina, ka Karību mūku ronis (*Neomonachus tropicalis*) un Havaju mūku ronis (*Neomonachus schauinslandi*) viens no otra nodalījušies pirms apmēram 3—4 milj. gadu, tajā pašā laikā, kad izveidojās Panamas zemesšaurums un atdalīja Atlantijas okeānu no Klusā okeāna. Tādējādi abas mūku roņu populācijas tika dabiskā veidā atdalītas viena no otras. Mūsdienās dzīvojošais Havaju mūku ronis ir apdraudēta dzīvnieku suga, un tas iekļauts aizsargājamo dzīvnieku sarakstā.

## Izplatība
thumb|240px|left|Amerikas mūku roņi uzturas seklajos piekrastes ūdeņos
thumb|240px|left|Kad roņi nemedī, tie atpūšas pludmales smiltīs
Havaju mūku ronis, kā jau tā nosaukums norāda, sastopams Havaju salu arhipelāgā. Uzskata, ka roņi šajā areālā ieradušies pirms 4—11 milj. gadu, laikā, kad Klusais un Atlantijas okeāns tagadējā Panamas zemesšauruma apvidū bija savienoti. Nav zināms, kurā no okeāniem abas Amerikas mūku roņu sugas vēsturiski ir izveidojušās, bet ir zināms, ka roņi salu piekrastēs ieradās pirms to pamatiedzīvotājiem polinēziešiem.

## Kopīgās īpašības
Mūku roņiem, salīdzinot ar citiem roņiem, ir slaids ķermenis, tādēļ tie ir ļoti izveicīgi. Tie ir arī daudz mazāki kā citi roņi. No abām sugām lielāks un masīvāks bija Karību mūku ronis. Tā ķermeņa garums līdz 2,5 m, svars līdz 272 kg. Havaju mūku roņa ķermeņa garums 2,1—2,4 m, svars līdz 240 kg. Abām sugām raksturīgs plats, noapaļots purns, acis novietotas plati viena no otras. Priekšējās airkājas salīdzinoši īsas ar nagiem, pakaļējās airkājas slaidas. Ādu sedz plāns, īsu matiņu matojums. Kažoks tēviņiem visbiežāk melns, mātītēm brūns vai tumši pelēks. Vēders balts. Abām sugām raksturīgs dzimumdimorfisms, bet katrai no sugām tas ir atšķirīgs. Līdzīgi kā Havaju mūku ronim, Karību mūku ronim tēviņi, iespējams, bija nedaudz mazāki nekā mātītes. Kad mūku roņiem mainās matojums, tiem nolobās arī ādas virsējā kārta.

## Uzvedība
Mūku roņi barojas galvenokārt ar kaulzivīm un galvkājiem, bet kopumā tie ir oportūnisti un medī jebko, ko var noķert. Kad roņi jūrā nemedī, tie guļ un atpūšas piekrastes vulkānisko smilšu pludmalēs. Par Karību mūku roņa vairošanos nav zināms nekas daudz, tikai tas, ka mazuļi dzimuši katru otro gadu. Havaju mūku ronim raksturīga poliginija, un tas veido harēmus. Vairošanās sezona nav noteikta, un mazuļi dzimst gandrīz visu gadu (izņemot rudeni). Dzimumbriedumu jaunie roņi sasniedz 3 gadu vecumā. Dzīves ilgums 25—30 gadi.

## Sistemātika
**Amerikas mūku roņu ģints** (*Neomonachus*)
* Havaju mūku ronis (*Neomonachus schauinslandi*)
* †Karību mūku ronis (*Neomonachus tropicalis*)

## Atsauces

## Ārējās saites
*New genus, Neomonachus, recommended for Caribbean, Hawaiian monk seals
*Neomonachus
Olomoucas Palacka universitāte

**Olomoucas Palacka universitāte** () ir 1573. gadā dibināta valsts universitāte Čehijas pilsētā Olomoucā. Otra senākā universitāte valstī.

Dibināta kā jezuītu universitāte, kad Olomouca bija Morāvijas galvaspilsēta un bīskapijas centrs. Pēc 1848. gada revolūcijas vairākas universitātes fakultātes tika slēgtas, universitātes darbība pilnībā tika atjaunota 1946. gadā, nosaucot Františeka Palacka vārdā. Universitātē mācās vairāk nekā 24 000 studentu. Visā Olomoucā iedzīvotāju skaits ir mazliet virs 100 000, tāpēc pilsētas raksturu stipri ietekmē lielais studentu skaits.

Universitātē ir 8 fakultātes. Bijušo universitātes studentu vidū minami vēsturnieks Bohuslavs Balbīns (*Bohuslav Balbín*, 1621 — 1688), ģenētikas pamatlicējs Gregors Mendelis (*Gregor Mendel*, 1822—1884), kardināls Františeks Tomāšeks (*František Tomášek*, 1899—1992), karavīrs un politiķis Albrehts fon Vallenšteins (*Albrecht Wallenstein*, 1583—1634).

## Ārējās saites

*
Mūku roņi

**Mūku roņi, mūku roņu cilts** (*Monachini*) ir viena no roņu dzimtas (*Phocidae*) ciltīm, kas apvieno vairākas aizvēsturiskās sugas un trīs mūslaiku jūras zīdītāju sugas (viena no tām izmirusi 20. gadsimtā). Tās ir vienīgās roņu sugas, kas uzturas tropiskā klimata jūrās. Abu mūsdienās dzīvojošo mūku roņu sugu izdzīvošana ir apdraudēta. Līdz 2014. gadam visas mūslaiku sugas tika sistematizētas vienā ģintī, bet ģenētiskie pētījumi ir ieviesuši korekciju sistemātikā, un mūsdienās mūku roņus iedala divās ģintīs: Amerikas mūku roņu (*Neomonachus*) un Vidusjūras mūku roņu (*Monachus*) ģintīs. 

## Evolūcija
[thumb|left|180px|[Vidusjūras mūku ronis (*Monachus monachus*)]]
Vidusjūras un Karību mūku roņu fosilijas saglabājušās no pleistocēna epohas. Karību un Havaju mūku roņi viens no otra nodalījās pirms apmēram 3,7 milj. gadu, laikā, kad izveidojās Panamas zemesšaurums un atdalīja Atlantijas okeānu no Klusā okeāna. Tādējādi abas mūku roņu populācijas tika dabiskā veidā atdalītas viena no otras. Vidusjūras mūku ronis no Amerikas mūku roņiem nodalījās pirms apmēram 6,3 milj. gadu.

## Kopīgās īpašības
Mūku roņiem, salīdzinot ar citiem roņiem, ir slaids ķermenis, tādēļ tie ir ļoti izveicīgi. Tie ir arī daudz mazāki kā citi roņi. Visām trim sugām raksturīgs plats, noapaļots purns, acis novietotas plati viena no otras. Priekšējās airkājas salīdzinoši īsas ar nagiem, pakaļējās airkājas slaidas. Ādu sedz plāns, īsu matiņu matojums. Kažoks tēviņiem visbiežāk melns, mātītēm brūns vai tumši pelēks. Vēders balts. Mūku roņiem raksturīgs dzimumdimorfisms, bet katrai no sugām tas ir atšķirīgs. Karību mūku ronim un Vidusjūras mūku ronim tēviņi ir nedaudz lielāki nekā mātītes, bet Havaju mūku ronim mātītes lielākas. Kad mūku roņiem mainās matojums, tiem nolobās arī ādas virsējā kārta.

## Sistemātika
**Mūku roņu cilts** (*Monachini*)
* Amerikas mūku roņi (*Neomonachus*)
** Havaju mūku ronis (*Neomonachus schauinslandi*)
** †Karību mūku ronis (*Neomonachus tropicalis*)
* Vidusjūras mūku roņi (*Monachus*)
** Vidusjūras mūku ronis (*Monachus monachus*)
* †*Callophoca*
* †*Mesotaria*
* †*Messiphoca*
* †*Monachopsis*
* †*Pliophoca*
* †*Pontophoca*
* †*Pristiphoca*
* †*Properiptychus*

## Atsauces

## Ārējās saites

*New genus, Neomonachus, recommended for Caribbean, Hawaiian monk seals
Gukurahundi

**Gukurahundi** bija Zimbabves diktatora Roberta Mugabes rīkotas masu slepkavības, kuru laikā no 1983. līdz 1987. gadam Zimbabves tautas armija nogalināja Ndebele cilts civiliedzīvotājus.
## Atsauces
 
## Ārējās saites
* 
* 
*
Li Veņlians

**Li Veņlians** (, , dzimis , miris ) bija Ķīnas ārsts, oftalmologs. Kļuva pazīstams kā Uhaņas koronavīrusa epidēmijas trauksmes cēlējs.

## Dzīvesgājums
2011. gadā absolvējis Uhaņas Universitāti. Pēc absolvēšanas triju gadu garumā strādāja Sjamenas pilsētā. 2014. gadā atgriezies Uhaņā, strādāja pilsētas centrālajā slimnīcā.

2019. gada 30. decembrī Li Veņlians ziņojumapmaiņas vietnē *WeChat* ievietoja brīdinājumu par SARS līdzīgas slimības uzliesmojumu Uhaņā, aicinot citus ārstus būt gataviem. Četras dienas vēlāk pie Li ieradās policija sakarā ar "baumu izplatīšanu" un lika parakstīt vēstuli, ka viņš apņemas neizplatīt viltus ziņas. Janvāra beigās Ķīnas varas iestādes atvainojās viņam.

10. janvārī Li parādījās pirmie 2019-nCoV koronavīrusa inficēšanas simptomi. Diagnozi apstiprināja 1. februārī. Pēc nedēļas viņš nomira.

## Atsauces
2018.—2019. gada NHL sezona

**2018.—2019. gada [[Nacionālā hokeja līga]]s sezona** ir 102. NHL sezona (101. spēlētā sezona). Regulārā sezona ilga no  līdz , izslēgšanas spēles sākās . Šajā sezonā piedalījās 31 komanda. Regulārajā sezonā katra komanda aizvadīja 82 spēles.

 notika NHL drafts. Ar pirmo numuru Bufalo "Sabres" izvēlējās Rasmusu Dālīnu.

## Regulārā sezona
Trīs spēles tika aizvadītas Eiropā.  *[[Scandinavium]]* arēnā, Gēteborgā spēlēja Edmontonas "Oilers" un Ņūdžersijas "Devils", kā arī 2018. gada 1. un 2. novembrī *[[Hartwall Arena]]*, Helsinkos spēlēja Floridas "Panthers" un Vinipegas "Jets".

 Sautbendā, Ilinoisā tika aizvadīta Ziemas klasikas spēle, kurā piedalījās Čikāgas "Blackhawks" un Bostonas "Bruins". Tajā "Bruins" uzvarēja 4—2.

 *[[SAP Center]]* arēnā, Sanhosē norisinājās zvaigžņu spēle.

## Turnīra tabula

### Austrumu konference

#### Metropolitēna divīzija

#### Atlantijas divīzija

#### Wild Card

### Rietumu konference

#### Centrālā divīzija

#### Klusā okeāna divīzija

#### Wild card

**Piezīmes**

* **treknraksts** — kvalificējās izslēgšanas spēlēm.

## Izslēgšanas spēles

### Finālsērija

## Labākie spēlētāji
Sekojošie spēlētāji bija līgas līderi gūtajos rezultativitātes punktos pēc regulārās sezonas beigām.

## Latvijas hokejistu sniegums

## Atsauces

## Ārējās saites

* NHL mājaslapa
Simsons

**Simsons** var būt:

* Henrijs Simsons (1886—?) — latviešu sabiedriskais darbinieks un publicists;
* Pēteris Simsons (1948) — latviešu jurists, sabiedriskais darbinieks un politiķis.

## Skatīt arī
* Samsons
* Simpsons
Talija

**Talija** ir viena no deviņām mūzām, Zeva un Mnēmosines meitām. Viņa ir komēdijas un bukolikas aizstāve. Viņa tika uzskatīta arī par mūzikas, deju un dziesmu dievieti.

## Ārējās saites
Sternīts

[thumb|170px|[Skrejvaboles (*Clivina fossor*) vēdera sternīti (1-6).]]
**Sternīts** ir posmkāju ķermeņa segmenta gredzena sklerotizētā (hitīna) vēderpuses daļa. Sternītu attīstības pakāpe un to uzbūve dažādām posmkāju grupām ir atšķirīga. Parasti sternīti ir nedaudz mazāki (bet segmentiem ar ekstremitātēm bieži vien būtiski mazāki), nekā tergīti (segmentu mugurpuses vairogi). Taču dažās posmkāju grupās sternīti var būt arī lielāki par tergītiem. Tā pieaugušām vabolēm vēdera sternīti ir manāmi platāki par tergītiem, turklāt pēdējie ir iegremdēti ieliekumā starp paaugstinātām sternītu malām. Daudziem kukaiņiem ar pilnu metamorfozi (piemēram, divspārņiem, tauriņiem, makstenēm) kāju pamatnes ir satuvinātas, bet sternīti starp tām ir iegremdēti krūšu iekšpusē, un ir redzami tikai tās izpreparējot. Tādos gadījumos tos sauc par kriptosternītiem. 

Posmkāju ķermeņa posmu mugurpuses virsmas sklerotizētā daļa tiek saukta par tergītiem.

## Atsauces
24. autobusu maršruts (Daugavpils)

**24. autobusu maršruts** ir Daugavpils sabiedriskā transporta lokveida autobusu maršruts, kurā autobusi kursē no Autoostas, braucot cauri Cietoksnim, Jaunforštadtei, Ķīmiķu ciematam un Jaunbūves mikrorajonam un atgriežas Autoostā. 24. autobusu maršrutu apkalpo A/S "Daugavpils satiksme".

## Maršruts
* Virzienā **Autoosta — Lāčplēša iela — Cietoksnis — Jaunforštadte — Ķīmiķu ciemats — Jaunbūve — Autoosta** autobusi kursē pa šādām ielām: Lāčplēša iela — Cietokšņa iela — Vaļņu iela — Motoru iela — Cēsu iela — Odu iela — Vidzemes iela — Piekrastes iela — Rēzeknes iela — Aveņu iela — Arendoles iela — Aveņu iela — Vidzemes iela — Latgales iela — Višķu iela — Cialkovska iela — Jātnieku iela — Smilšu iela — Valkas iela — 18. Novembra iela — Jelgavas iela — Smilšu iela — Varšavas iela — 18. Novembra iela — Daugavas iela — Imantas iela.
* Virzienā **Autoosta — Jaunbūve — Ķīmiķu ciemats — Jaunforštadte — Cietoksnis — Autoosta** autobusi kursē pa šādām ielām: Lāčplēša iela — Cietokšņa iela — Imantas iela — Daugavas iela — 18. Novembra iela — Varšavas iela — Smilšu iela — Jelgavas iela — 18. Novembra iela — Valkas iela — Smilšu iela — Jātnieku iela — Zeļinska iela — Cialkovska iela — Višķu iela — Latgales iela — Vidzemes iela — Piekrastes iela — Rēzeknes iela — Aveņu iela — Arendoles iela — Aveņu iela — Vidzemes iela — Odu iela — Cēsu iela — Motoru iela — Vaļņu iela — Cietokšņa iela — Lāčplēša iela.

## Ārējās saites
* http://satiksme.daugavpils.lv/autobuss-nr-24-autoosta-cietoksnis-jaunfor%C5%A1tadte-kimiku-ciemats-jaunbuve-autoosta
Nordenšelda arhipelāgs

**Nordenšelda arhipelāgs** () ir Krievijai piederoša neapdzīvotu salu grupa Ziemeļu Ledus okeānā. Administratīvi ietilpst Krasnojarskas novada Taimiras Dolganu—Ņencu rajonā.

## Ģeogrāfija
Salas izvietojušās Karas jūras dienvidaustrumos uz ziemeļiem no Taimiras pussalas. Arhipelāgs sastāv no vairākām atsevišķām salām un piecām salu grupām. Lielākā arhipelāga sala ir Ruskija tā ziemeļos. Dažkārt Nordenšelda arhipelāgam pieskaita arī salu grupu pie Taimiras pussalas ziemeļu krasta, ko no pārējām atdala Matisena šaurums — Taimiras sala, Nansena sala, Bonevī sala, Pilota Mahotkina sala, Pilota Aļeksejeva sala, Pravdas sala u.c.

Galvenās salas un salu grupas:
* Ruskija arhipelāga ziemeļos,
* Litkes salas — 10 salas arhipelāga ziemeļos, lielākā — Jermolova sala,
* Austrumu salas — 15 salas arhipelāga austrumos, lielākā — Tirtova sala,
* Civolkas salas — 17 salas arhipelāga rietumos, lielākā — Krasina sala,
* Pahtusova salas — 15 salas arhipelāga centrā, lielākā — Petersena sala,
* Viļkicka salas — 15 salas arhipelāga dienvidos, lielākā — Čabaka sala ar arhipelāga augstāko punktu  vjl.

Salas vulkāniskas izcelsmes, reljefs paugurains. Salas atrodas arktiskās tundras dabas zonā. Augājs nabadzīgs, galvenokārt ķērpji un sūnas. Arhipelāgs ietilpst Lielā Arktikas dabas rezervāta teritorijā.

## Vēsture
Salas 1740. gadā atklāja Lielās Ziemeļu ekspedīcijas grupa Ņikifora Čekina vadībā, bet nosaukumu tām nepiešķīra, noturot tās par Taimiras pussalas ziemeļu krastu. 1893. gadā arhipelāgu apsekoja Fritjofa Nansena ekspedīcija ar kuģi *Fram* un piešķīra tam zviedru ģeologa un ģeogrāfa Ādolfa Ērika Nordenšelda vārdu.

Līdz 1990. gadiem arhipelāgā darbojās vairākas polārstacijas: Ruskijas salā — vissezonas stacija Ostrovruskija, Tirtova salā — Tirtova, bet Pravdas salā — Pravda.

## Atsauces

## Ārējās saites
Autobusu satiksme Tallinā

**Autobusu satiksme Tallinā** ir viens no sabiedriskā transporta veidiem Igaunijas galvaspilsētā, kas nodrošina pasažieru pārvadāšanu Tallinas pilsētas robežās. Pārvadājumus ar autobusiem veic pašvaldības uzņēmums "Tallinna Linnatranspordi AS". Visus maršrutus apkalpo viens autobusu parks.

Tallinā ir 68 autobusu maršruti.

## Autobusu maršruti
2025. gada jūnijā Tallinā kursēja šādi autobusu maršruti:

## Skatīt arī
* Trolejbusu satiksme Tallinā
* Tramvaju satiksme Tallinā

## Ārējās saites
* Tallinas autobusu saraksts
Godprātīga lietošana

right|frameless|250x250px
**Godprātīga lietošana** () ir tiesiska doktrīna Amerikas Savienotajās Valstīs, kur apskatīti izņēmumi un to ierobežojumi radošiem darbiem. Šīs doktrīnas ietvaros ir pieļaujama ar autortiesībām aizsargāto materiālu brīva izmantošana, ievērojot noteiktus nosacījumus.

Godprātīgas lietošanas mērķis ir veicināt sabiedrības interešu aizsardzību, līdzsvarojot autoru tiesības ar sabiedrības vajadzību pēc piekļuves informācijai, izglītībai, kritikai un mākslinieciskai izpausmei. Tā ļauj izmantot aizsargātu saturu bez autora atļaujas, ja tiek ievēroti noteikti kritēriji.

Amerikas Savienoto Valstu tiesību sistēmā tiesas izvērtē četrus galvenos faktorus, lai noteiktu, vai konkrētais izmantojums ir uzskatāms par godprātīgu:

# Izmantojuma raksturs un mērķis — vai lietošana ir komerciāla vai nekomerciāla (piemēram, izglītības, komentāra vai kritikas nolūkiem), un vai izmantojums ir transformējošs, t.i., pievieno jaunu nozīmi vai mērķi.
# Aizsargātā darba raksturs — piemēram, faktu bāzēti darbi biežāk atbilst godprātīgai lietošanai nekā radoši darbi, piemēram, dzeja vai mūzika.
# Izmantotā apjoma un nozīmīguma pakāpe — cik daudz no oriģinālā darba tiek izmantots, un vai izmantotā daļa ir būtiska darba kodola daļa.
# Ietekme uz darba tirgu — vai izmantojums negatīvi ietekmē darba komerciālo vērtību vai potenciālo tirgu.

Godprātīga lietošana bieži tiek izmantota akadēmiskajā darbībā, medijos, ziņu pārraidēs, parodijās, kā arī citos kontekstos, kur nepieciešams atsaukties uz esošiem darbiem, tos interpretēt vai analizēt. Tomēr katrs gadījums tiek vērtēts individuāli, un nepastāv garantija, ka konkrēts izmantojums vienmēr tiks uzskatīts par godprātīgu.

## Vēsture
Godprātīgas lietošanas (*fair use*) doktrīna aizsākās kā tiesu prakse Apvienotajā Karalistē 18. gadsimtā, un vēlāk tā attīstījās arī Amerikas Savienotajās Valstīs. Tā sākotnēji netika noteikta likumā, bet gan veidojās, balstoties uz tiesu precedentu — gadījumiem, kad tiesas atzina, ka noteiktos apstākļos aizsargāta satura izmantošana ir pieļaujama bez autora atļaujas.

ASV šī doktrīna tika pirmo reizi skaidri formulēta 1841. gada tiesas lietā *Folsom v. Marsh*, kur tiesnesis *Joseph Story* uzsvēra nepieciešamību pēc līdzsvara starp autora tiesībām un sabiedrības interesi. Viņš arī ierosināja četrus kritērijus, kas vēlāk kļuva par pamatu mūsdienu *fair use* analīzei.

Godprātīgas lietošanas jēdziens oficiāli tika nostiprināts Amerikas Savienoto Valstu likumdošanā ar 1976. gada Autortiesību likumu (*Copyright Act of 1976*), kurā šī doktrīna tika iekļauta kā 107. pants. Likums konkretizē četrus izvērtēšanas faktorus, bet tajā nav iekļauti stingri noteikumi — tā vietā tas ļauj tiesām elastīgi interpretēt, vai konkrētais gadījums atbilst godprātīgas lietošanas principiem.

Ar tehnoloģiju attīstību un digitālā satura izplatību 20. un 21. gadsimtā *fair use* ir kļuvis arvien nozīmīgāks. Tas īpaši attiecas uz interneta vidi, kur bieži notiek materiālu remiksi, kritiski pārskati, mīmi, video analīzes un citi radoši darbi, kas balstās uz esošu saturu.

## Skatīt arī
* Vikipēdija:Godprātīga lietošana
2. autobusu maršruts (Tallina)

**2. autobusu maršruts** ir Tallinas sabiedriskā transporta autobusu maršruts, kurā pasažieru pārvadājumi tiek nodrošināti no Mõigu līdz Reisisadam (A-terminal). Tas savieno pilsētas centru ar lidostu. Maršruta kopējais garums sasniedz 16,7 km. Virziena **Mõigu—Reisisadam (A-terminal)** kopējais garums ir 7,6 km, bet virziena **Reisisadam (A-terminal)—Mõigu** kopējais garums ir 9,1 km.

## Maršruts

* Virzienā **Mõigu—Reisisadam (A-terminal)** autobusi kursē šādās ielās: Kaabli tänav, Kanali tee, Tartu maantee, Rävala puiestee, A. Laikmaa tänav, Hobujaama tänav, Ahtri tänav, Lootsi tänav, Laeva tänav, Kuunari tänav un Kai tänav.
* Virzienā **Reisisadam (A-terminal)—Mõigu** autobusi kursē šādās ielās: Sadama tänav, Poordi tänav, Kai tänav, Kuunari tänav, Laeva tänav, Lootsi tänav, Ahtri tänav, Hobujaama tänav, A. Laikmaa tänav, Rävala puiestee, Tartu maantee, Lennujaama tee, Tartu maantee, Kanali tee un Kaabli tänav.

## Pieturvietas
2. autobusu maršrutā ir 25 pieturas, virzienā **Mõigu—Reisisadam (A-terminal)** ir 12 pieturas, bet virzienā **Reisisadam (A-terminal)—Mõigu** ir 13 pieturas.

## Skatīt arī

* Autobusu satiksme Tallinā

## Atsauces


## Ārējās saites

* 2. autobusa saraksts transport.tallinn.ee mājas lapā
* 

__FORCETOC__
Grigorijs Pasītis

**Grigorijs Pasītis** (1836—1908), līdz 1847. gadam **Krišs Pasīts**, bija latviešu pedagogs, žurnālists un preses cenzors (1882—1883). Krievijas Impērijas valsts padomnieks (1886). "Dienas Lapas" atbildīgais redaktors (1899—1903).

## Dzīvesgājums
Dzimis 1836. gada 3. novembrī (22. oktobrī pēc VS) Ķoņu pagasta "Vingās" latviešu zemnieka Anča (vēlāk Antonija) Pasīša un viņa sievas Maretes (vēlāk Marinas) deviņu bērnu ģimenē. 1847. gadā kopā ar vecākiem pārgāja pareizticībā un no Kriša kļuva par Grišu (Grigoriju). Mācījās Rūjienas-Ternejas Sv. Trīsvienības pareizticīgo baznīcas draudzes skolā un Rīgas garīgajā seminārā (1851—1859), studēja Pēterburgas Garīgajā akadēmijā (1861—1865).

1867. gadā Rūjienā apprecējās ar pareizticīgo priestera meitu Adelaidu Znamensku, viņu laulībā piedzima deviņi bērni.
Strādāja par Rīgas garīgā semināra skolotāju, no 1869. gada bija vēstures un krievu valodas skolotājs Tallinas ģimnāzijā (*Gymnasium zu Reval*), no 1876. gada Rīgas guberņas ģimnāzijas skolotājs, Pētera un Pāvila pareizticīgo brālības lietvedis, tad Rīgas Nikolaja ģimnāzijas inspektors un no 1881. gada latviešu valodas skolotājs Rīgas Aleksandra ģimnāzijā.

Līdztekus dibināja un vadīja Rīgas latviešu dziedāšanas biedrību, bija Rīgas Latviešu biedrības teātra komisijas priekšnieks (1880—1881), "Dienas Lapa" atbildīgais redaktors (1899—1903).

1897. gadā Pasītis pensionējās un dzīvoja Stāmerienā, kur no 1899. gada par Stāmerienas pareizticīgo baznīcas priesteri kalpoja viņa znots Nikolajs Šalfejevs (*Шалфеев*), kas dievkalpojumus turēja baznīcslāvu, latviešu un vācu valodās.
1907. gadā viņš pārcēlās pie vecākās meitas ģimenes uz Dubultiem, kur mira 1908. gada 26. (13.) martā.

## Literatūra
* Grigorijs Pasītis. Es viņu pazīstu. Rīga: Biogrāfiskā arhīva apgāds, 1939. — 374. lpp.
* Niedre U. Mājvieta. Rīga: Zinātne, 2004. — 369.-377. lpp.
* Latviešu rakstniecība biogrāfijās. Rīga: Zinātne, 2003. — 436. lpp.

## Apbalvojumi un pagodinājumi
* Vladimira ordenis (1886)
* valsts padomnieks (1886)

## Literārie darbi
* dzeju krājums "Otriem latviešu dziedāšanas svētkiem par piemiņu", kurā apkopotas 6 fabulas (1880)
* "Pētera-Pāvila pareizticīgo brālības divdesmitpiecgadei" (*Г. А. Пассит. К 25-летию Рижского Петропавловского православного братства*, 1892) 

## Ārējās saites
* Наталия Пассит. Из истории православного рода Пасситов , 2013

## Atsauces
Still Breathing

***Still Breathing*** ir latviešu dziedātājas Samantas Tīnas izpildītā dziesma, kas uzvarēja Latvijas nacionālajā atlasē 2020. gada Eirovīzijas dziesmu konkursam Supernova 2020. Dziesmas mūzikas autore ir Samanta Tīna, bet vārdu autore ir Aminata Savadogo. 

Dziedātāja Samanta Tīna ar šo dziesmu būtu pārstāvējusi Latviju 2020. gada Eirovīzijas dziesmu konkursā Roterdamā, Nīderlandē, taču konkurss tika atcelts sakarā ar Covid-19 pandēmiju, un noteikumi prasa 2021. gada konkursā piedalīties ar citu dziesmu.

## Atsauces
2020. gada ziemas jaunatnes olimpiskās spēles

**2020. gada ziemas jaunatnes olimpiskās spēles** bija trešās ziemas jaunatnes olimpiskās spēles. Tās notika Lozannā, Šveicē, laikā no 2020. gada 9. līdz 22. janvārim. Sacensībās piedalījās 1788 sportisti no 79 valstīm. Lozanna par šo spēļu norises vietu tika izraudzīta 2015. gada 31. jūlijā. Uz spēļu rīkošanu pretendēja arī Rumānijas pilsēta Brašova. Balsojumā Lozanna saņēma 71 balsi, bet Brašova — 10.

No Latvijas šajās jaunatnes olimpiskajās spēlēs piedalījās 30 sportisti. Latvijas pārstāvji izcīnīja piecas medaļas. Zeltu izcīnīja kamaniņu braucējs Gints Bērziņš, sudraba medaļas ieguva skeletonists Elvis Veinbergs un kamaniņu divnieks Kaspars Rinks/Ardis Liepiņš, bet bronzu — meiteņu kamaniņu divnieks Viktorija Ziediņa/Selīna Elizabete Zvilna un kamaniņu stafetes komanda, kuras sastāvā bija Justīne Maskale, Gints Bērziņš un divnieks Rinks/Liepiņš.

## Medaļu kopvērtējums

## Atsauces

## Ārējās saites
*
Francijas komūnas

thumbnail|235px|Francijas dalījums komūnās
**Francijas komūnas** (,  — ‘kopiena’) ir Francijas administratīvā iedalījuma piektais līmenis. Tas ir Francijas zemākais administratīvais iedalījums, Francijas vecākais administratīvā iedalījuma veids, kas vēsturiski veidojies pilsētu un lauku teritorijās. Komūnu lielums var atšķirties pēc iedzīvotāju skaita, piemēram, Parīzē dzīvo vairāki miljoni iedzīvotāju, bet tajā pašā laikā ir komūnas, kur iedzīvotāju skaits ir vien daži desmiti. Komūnas tika izveidotas 1789. gadā, bet 1884. gadā tām tika piešķirta autonomitāte. Katrā komūnā ir tās vadītājs un pašvaldības padome. Neatkarīgi no iedzīvotāju skaita, komūnu vadītāju pilnvaras visur ir vienādas.

2015. gadā Francijas komūnu kopējais skaits bija 36 681, no kurām 129 bija aizjūras komūnas, bet pārējās 36 552 atrodas Francijas Eiropas daļā.

## Ārējās saites
TV3 Mini

***TV3 Mini*** ir televīzijas kanāls Latvijā, kas izveidots 2020. gada 1. martā, aizvietojot kanālu Kanāls 2. Kanāls pieder uzņēmumam *[[All Media Latvia]]*. Kanāls tiek pārraidīts latviešu valodā un tā programmu veido animācijas seriāli un filmas bērniem, izglītojoši raidījumi un filmas ģimenēm, kas ir orientēts bērnu auditorijai no 4 līdz 11 gadu vecumam. Kanāla populārās pārraides ir animācijas seriāli — "Cūciņa Pepa", "Pīļu stāsti", "Kika un Bobs", "Mazie kaķi".

*TV3 Mini* pēc konsolidētajiem datiem 2020. gada martā ir kļuvis par skatītāko bērnu kanālu visā Latvijā, sasniedzot 54% jeb  skatītāju vecumu grupā no 4 līdz 11 gadiem. Viena no bērnu iecienītākajiem pārraidēm, kas sasniedza  skatītāju, bija animācijas seriāls "Cūciņa Pepa", kuru martā parādīja 440 reižu un apmēram 44 stundas, bet vakara pasaciņu "Mazais Princis" noskatījās teju katrs ceturtais kanāla skatītājs.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Oficiālā mājaslapa
TV3 Life

***TV3 Life*** ir televīzijas kanāls Latvijā, kas izveidots 2020. gada 1. martā, aizvietojot kanālu Latvijas Neatkarīgā Televīzija jeb saīsinājumā LNT. Kanāls pieder uzņēmumam *[[All Media Latvia]]*. Kanāls tiek pārraidīts latviešu valodā un tā programmu veido ārzemju un latviešu seriāli, filmas, tematiski raidījumi un realitātes šovi, kas ir orientēts sieviešu auditorijai. Kanāla populārās pārraides ir Latvijas seriāls "Viņas melo labāk", miniseriāls "Viņš. Robertiņš". Pašlaik šajā kanālā pārraida arī seriāla "UgunsGrēks" atkārtojumus.

2022. gada 1. martā Igaunijā tika izveidots kanāls *TV3 Life*, aizvietojot krievvalodīgo kanālu 3+, kas ēterā bija no 2005. gada. Informatīvais pilsētas raidījums krievu valodā "Tallinas ziņas" (*Новости Таллинна*), kurš tika rādīts kanālā 3+ un gada laikā noskatījās vairāk nekā  skatītāju, ir skatāms trijos televīzijas kanālos — *[[Kanal 7|Duo 7]]*, 1+2 un TVN.

## Atsauces

## Ārējās saites
*Oficiālā mājaslapa
*
Rumbulas memoriāls

**Rumbulas meža memoriāls** ir memoriāls, kas veltīts Otrā pasaules kara holokausta upuriem. Memoriāls atrodas Rumbulas slaktiņa vietā Rumbulas mežā, Latgales ielā 471, Rīgā.

## Vēsture
Pēc arhitekta Sergeja Riža projekta būvēto memoriālu atklāja . Netālu no tā A6 šosejas malā uzstādīta metāla konstrukcija un piemiņas akmens upuriem, kurus 1941. gada 30. novembrī un 8. decembrī no Rīgas geto pa Daugavpils šoseju dzina uz nošaušanas vietu.
Pie ieejas memoriālā Čuibes ielā 2 atrodas vairākas informatīvas akmens plāksnes ar uzrakstiem ivritā, kā arī latviešu, angļu, vācu valodās.

## Iekārtojums
Dāvida zvaigznes formā veidotajā laukuma vidū paceļas menora – ebreju rituālais svečturis. Tai apkārt ir rupji apstrādāti akmeņi ar nogalināto vārdiem. Atsevišķos akmeņos, ar kuriem ir bruģēts laukums, ir iegravēti Rīgas geto ielu nosaukumi. Memoriāla teritorijā atrodas vairāki masu kapi, kuru vietas iezīmētas ar taisnstūra betona apmalēm. 

## Atsauces
3. autobusu maršruts (Tallina)

**3. autobusu maršruts** ir Tallinas sabiedriskā transporta autobusu maršruts, kurā pasažieru pārvadājumi tiek nodrošināti no *Veerenni* līdz *Randla*. Maršruta kopējais garums sasniedz 16 km. Virziena ***Veerenni—Randla*** kopējais garums ir 8,2 km, bet virziena ***Randla—Veerenni*** kopējais garums ir 7,8 km.

## Maršruts

* Virzienā **Veerenni—Randla** autobusi kursē šādās ielās: Vana-Lõuna tänav, Herne tänav, Veerenni tänav, Liivalaia tänav, A. Lauteri tänav, Rävala puiestee, A. Laikmaa tänav, Gonsiori tänav, Raua tänav, Pronksi tänav, Narva maantee, Viru väljak, Mere puiestee, Põhja puiestee, Soo tänav, Tööstuse tänav, Sitsi tänav un Madala tänav.
* Virzienā **Randla—Veerenni** autobusi kursē šādās ielās: Madala tänav, Randla tänav, Kari tänav, Sitsi tänav, Tööstuse tänav, Vana-Kalamaja tänav, Niine tänav, Põhja puiestee, Suurtüki tänav, Rannamäe tee, Suur Rannavärav, Mere puiestee, Viru väljak, Narva maantee, A. Laikmaa tänav, Estonia puiestee, Teatri väljak, Lembitu tänav, Liivalaia tänav, Veerenni tänav un Tatari tänav.

## Pieturvietas

3. autobusu maršrutā ir 34 pieturas, virzienā **Veerenni—Randla** ir 17 pieturas, arī virzienā **Randla—Veerenni** ir 17 pieturas.

## Skatīt arī

* Autobusu satiksme Tallinā

## Atsauces


## Ārējās saites

* 3. autobusa saraksts transport.tallinn.ee mājaslapā
* 

__FORCETOC__
Inders

**Inders** var būt:

* Inders — ezers Kazahstānā;
* Džengizs Inders — turku futbolists.

## Skatīt arī
* Indzers
Laevitealliocaris

***Laevitealliocaris*** ir *[[Pygocephalomorpha]]* kārtas un *[[Tealliocarididae]]* dzimtas izmirušu augstāko vēžu ģints. Ģinti 2018. gadā aprakstīja piecu paleontologu grupa, pamatojoties uz atradumu (vienu paraugu) Ķīnā Ninsjas Hueju autonomajā reģionā. Nosaukums veidots no latīņu vārda *laevis*, kas nozīmē "gluds", sakarā ar karapaksa salīdzinoši gludo virsmu teliokarīdu starpā. Tās ir sīku vēžveidīgo formas, kas dzīvoja paleozojā. Ģints vienīgā zināmā suga *[[Laevitealliocaris xiaheyanensis]]* dzīvoja mūsdienu Ķīnas teritorijā vēlā karbona periodā.

## Apraksts
Vēžveidīgo karapakss ar īsu rostrumu un bez dorsālā dzelkšņa. Mediālais ķīlis ir īss, tuberkulārs un vāji izteikts. Arī sānu ķīļi ir vāji izteikti. Abdomena sestais segments ir īsāks par trim iepriekšējiem.

## Atsauces
Jilmazs

**Jilmazs** () ir turku uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:

* Buraks Jilmazs (*Burak Yılmaz*; 1985) — turku futbolists;
* Mustafa Jilmazs (*Mustafa Yılmaz*; 1992) — turku šahists.
2020. gada Omloop Het Nieuwsblad

**2020. gada ''Omloop Het Nieuwsblad*** bija [[šosejas riteņbraukšana]]s viendienas sacensības, kas notika 29. februārī [[Beļģija|Beļģijā]]. Tā bija 75. reize, kad notika *Omloop Het Nieuwsblad* sacensības un tās bija ceturtās sacensības [[2020. gada UCI Pasaules tūre]]s kalendārā.

Sacensības noslēdzās ar divu Beļģijas pārstāvju sprintu, kurā uzvarēja [[Jaspers Steivens]] no **, pārspējot [[Īvs Lampārts|Īvu Lampārtu]] no **. Trešo vietu ieņēma Dānijas sportists [[Sērens Krāgs Andersens]] no **, kurš bija atpalicis no abiem beļģiem pēdējos trijos kilometros un finišēja vienatnē.

== Komandas ==
Tā kā šīs bija [[2020. gada UCI Pasaules tūre|UCI Pasaules tūres]] sacensības, visas 19 UCI *WorldTeam'' komandas tika ielūgtas un dalība tām bija obligāta. Papildus tika uzaicināta sešas UCI profesionālās kontinentālās komandas, veidojot 25 komandu pelotonu.

## Rezultāti

## Atsauces

## Ārējās saites

* 
*
Parazīts (filma)

**"Parazīts"** () ir 2019. gada Dienvidkorejas melnās komēdijas trillera filma, kuras režisors ir Pons Čunho. Filma stāsta par trūcīgu ģimeni, kas, izmantojot viltību, sāk strādāt pie elites ģimenes.

Filmas pirmizrāde notika 2019. gada 72. Kannu kinofestivālā , kur tā kļuva par pirmo Korejas filmu, kas ieguvusi Zelta palmas zaru. 92. Kinoakadēmijas balvas pasniegšanas ceremonijā tā saņēma balvu par labāko filmu, labāko oriģinālscenāriju, labāko starptautisko spēlfilmu, filmas režisors — balvu par labāko režisoru. "Parazīts" ir pirmā filma Kinoakadēmijas balvu pasniegšanas vēsturē ne angļu valodā, kas oriģinālā tapusi ne angļu valodā un tikusi atzīta par labāko filmu, kā arī pirmā Dienvidkorejas filma, kas saņēmusi šo atzinību. Tā arī ir pirmā Zelta palmas zaru saņēmusi filma, kas tiek atzīta par labāko filmu. Vēl filma ir saņēmusi labākās filmas balvu citās kino balvu ceremonijās. Ar vairāk nekā 165 miljonu dolāru lieliem ieņēmumiem šī ir visu laiku ienesīgākā Dienvidkorejas filma.

## Atsauces

## Ārējās saites