open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Tomijs Salo

**Tomijs Salo** (; dzimis 1971. gada 1. februārī) ir bijušais zviedru hokejists, vārtsargs. Pašlaik (2012) ir Zviedrijas Elitsērijas kluba HC Leksand ģenerālmenedžeris. Savas karjeras gaitā vairāk nekā 10 sezonas aizvadījis Nacionālajā hokeja līgā, regulāri spēlējis Zviedrijas izlasē.

## Spēlētāja karjera
Profesionālā spēlētāja karjeru Salo uzsāka 1990.—91. gada sezonā, kad debitēja Zviedrijas Elitsērijas kluba Västerås IK rindās. 1992.—93. gada sezonā Tomijs bija jau komandas pamatvārtsargs, taču 1994. gada vasarā hokejists pārcēlās uz Ziemeļameriku.

Jau savā pirmajā sezonā Ziemeļamerikā Salo izdevās debitēt NHL, aizvadot sešas spēles Ņujorkas "Islanders" sastāvā. 1996.—97. gada sezonā Salo bija kļuvis jau par "Islanders" pirmo vārtsargu, aizvadot 58 spēles. 1998.—99. gada sezonas gaitā Salo tika aizmainīts uz Edmontonas "Oilers" vienību, kluba sastāvā aizvadot vairākas spožas sezonas. 2003.—04. gada sezonas izskaņā Salo tika aizmainīts uz Kolorādo "Avalanche" vienību.

2004.—05. gada NHL sezonas lokauta laikā Salo atgriezās Eiropā, pievienojoties Zviedrijas Elitsērijas klubam MoDo. 2005.—06. un 2006.—07. gada sezonas hokejists aizvadīja Frölunda HC, taču tad beidza savas profesionālā spēlētāja gaitas.

Zviedrijas izlases rindās spēlējis trijos olimpisko spēļu turnīros, 1994. gadā izcīnot zelta medaļas, kā arī spēlējis astoņos Pasaules čempionātos, no kuriem septiņos palīdzot izlasei izcīnīt medaļas. Tiesa, vien 1998. gadā Salo kopā ar izlasi izcīnījis zelta medaļas.

## Ārējās saites
Hermanis no Vartberges

**Hermanis no Vartberges**, arī **Vartberges Hermanis** (; ; dzimis ap 1330. gadu Lejassaksijā, miris ap 1380. gadu Livonijā) bija Vācu ordeņa brālis, Livonijas ordeņa mestra kapelāns. Livonijas hronikas autors.

## Dzīvesgājums
Uzskata, ka ordeņa brālis Hermanis bija cēlies no tagadējās Lejassaksijas. Livonijā viņš ieradies pēc 1358. gada un piedalījies Livonijas karagājienos. No 1364. līdz 1385. gadam dzīvojis Rīgā.

1366. gadā viņš Dancigā kā Livonijas ordeņa pārstāvis piedalījies disputos pret Rīgas arhibīskapu un Rīgas pilsētu. Iespējams, ka ordeņa starptautiskai aizstāvībai viņš sācis rakstīt savu hroniku pēc 1370. gada un pabeidzis pēc 1378. gada.

## Ārējās saites
* ''Chronicon Livoniae'' (vāciskais tulkojums)
* Ēvalds Mugurēvičs par hronikas atbilstību arheoloģijas datiem.
Big Rigs: Over The Road Racing

**Big Rigs: Over The Road Racing** (bieži dēvēta vienkārši par **Big Rigs**) ir 2003. gada trešās personas sacīkšu video spēle, ko izstrādājusi kompānija *Stellar Stone* un to publicēja *Activision Value* Microsoft Windows PC sistēmām. 2004. gadā *GameMill Publishing* tika izvēlēta izplatīt spēles kopijas. Spēle tika izlaista tikai Ziemeļamerikā.

Kaut gan uz Big Rigs iepakojuma ir rakstīts, ka galvenais mērķis spēlē ir braukt ar savu puspiekabes autokrāvēju (pazīstams angļu sarunvalodā kā "Big Rig"), lai aizvestu nelegālo kravu, kura tiks pārvadāta ar kuģi, vienlaikus izvairoties no vietējās policijas, patiesībā spēlē nav policijas, un tādi uzdevumi nav pašā spēlē. Spēles norisinās tādējādi, ka spēlētājs sacenšas savā autokrāvējā pret citiem vadītājiem līdz finišam, taču datora kontrolētajam pretinieka transportlīdzeklim nav mākslīgā intelekta, un tas nekad neizkustās no starta pozīcijas. Sadursmes noteikšanas trūkuma dēļ nav nekādu šķēršļu, kuros varētu ietriekties, turklāt arī fizikas likumi var tikt pārkāpti bieži.

Big Rigs: Over The Road Racing saņēma vienprātīgu balsojumu - negatīvas atsauksmes; daudz kritikas par spēli bija vērsta pret sadursmes noteikšanas trūkumu, biežām tehniskām problēmām, zemiem vizuālajiem efektiem un spēles funkcionalitātes trūkumu. Kā rezultātā spēle šobrīd ir plaši uzskatīta par vienu no visu laiku sliktākajām video spēlēm.

## Veidošana

Big Rigs: Over The Road Racing tika izstrādāta un programmēta Ukrainā, ko veica Kalifornijā bāzētā kompānija *Stellar Stone*. 

## Vērtējums

Spēle saņēma negatīvas atsauksmes no kritiķiem, un ir minēta kā viena no visu laiku sliktākajām video spēlēm. Tā ieguva 8 no 100 rādītāju Metacritic, piešķirot tai viszemāko spēles rādītāju Metacritic, kā arī tika piešķirts vidējais rādītājs 3.83% GameRankings, padarot to par numur viens "Visu Laiku Sliktāko" videospēli šajā mājas lapā.
Latvijas Kamanu suņu sporta federācija

**Latvijas Kamanu suņu sporta federācija** (**LKSSF**) ir bezpeļņas par kamanu suņu sportu atbildīgā organizācija Latvijā. LKSSF ir atklāta biedru organizācija, kas sastāv no biedrībām (klubiem). LKSSF galvenā pārvaldes institūcija ir kopsapulce.

## Vēsture
LKSSF tika dibināta  Rīgā.  organizācija tika uzņemta Starptautiskajā Kamanu suņu sporta federācijā (IFSS) kā pagaidu biedrs. 2010. gadā LKSSF tika atzīta kā vadošā sporta organizācija Latvijā par kamanu suņu sporta veidiem no Latvijas Sporta Federāciju padomes puses, kā arī tika uzņemta IFSS kā pilntiesīgs biedrs.

LKSSF sākotnēji dibināja individuālās personas, bet ar laiku, lai izpildītu vietējās likumdošanas prasības, LKSSF pārgāja uz klubu sistēmu.
LKSSF mērķis ir veicināt un attīstīt kamanu suņu sporta darbību Latvijā.

### LKSSF valdes vēsture
* Ģirts Eldmanis (2008 - 2016; 2017 - 2023)
* Ilze Dombrovska (2008 - 2011; 2014 - 2017)
* Dita Ozola (2008 - 2009)
* Raitis Šmits (2009 - 2012)
* Olafs Klūdziņš (2011 - 2015; 2016 - 2023)
* Didzis Karlovskis (2012 - 2014)
* Artūrs Jakabsons (2015 - 2016)
* Raimonds Kleinbergs (2015 - 2016; 2017 - 2023)
* Kaspars Krievs (2015 - 2016)
* Elīna Klindžāne (2016 - 2017)
* Inga Ļeonova (2023)
* Jūlija Osipova (2023)
* Mikus Zelmenis (2023)
* Liene Alde (2023 - 2024)
* Anete Pumpure (2023 - 2024)
* Evija Ziediņa (2023 - pašlaik)
* Inese Vectirāne (2024 - pašlaik)
* Alens Zvilna (2024 - pašlaik)
**LKSSF valdes priekšsēdētāji**

Ģirts Eldmanis: 03.03.2008.-11.11.2016.

Elīna Klindžāne: 12.11.2016. - 15.03.2017.

Olafs Klūdziņš: 15.03.2017. - 05.04.2023.

Mikus Zelmenis: 05.04.2023. - 06.07.2023.

Liene Alde: 07.07.2023. - 26.03.2024.

Inese Vectirāne: 27.03.2024 - pašlaik

## Sacensību vēsture Latvijā

### Bezsniega apstākļos (Drailends)
#### 2008. gads
Pirmās sacensības Latvijā notika  Baložos. Pārstāvētas tika sekojošas disciplīnas: kanikorss, baikdžorings, 2 suņu skūteru klase un 4 suņu velokamanas. Sacensības apmeklēja arī Lietuvas un Igaunijas sportisti. Kopumā startēja 30 dalībnieki.
#### 2009. gads
 un   Garkalnes pievārtē Latvijā tika aizvadīts pirmās Baltijas kausa sezonas otrais posms. Kopumā startēja 48 dalībnieki.
 un   Baldones pusē "Mežkalnos" tiek aizvadīts pirmais Latvijas atklātais čempionāts un Baltijas kausa pirmās sezonas ceturtais posms. Kopumā startēja 68 dalībnieki.
#### 2010. gads
 un   Garkalnes pievārtē tiek aizvadīts otrais Latvijas atklātais čempionāts un Baltijas kausa otrās sezonas ceturtais posms. Kopumā startēja 73 dalībnieki.
#### 2011. gads
 un   Baldones pusē "Riekstukalnā" tiek aizvadīts trešais Latvijas atklātais čempionāts un Baltijas kausa trešās sezonas fināla posms. Kopumā startēja 110 dalībnieki pārstāvot septiņas valstis.
#### 2012. gads
 un   Baldones pusē "Riekstukalnā" tiek aizvadīts ceturtais Latvijas atklātais čempionāts un Baltijas kausa ceturtās sezonas pirmais posms. Kopumā startēja 121 dalībnieks pārstāvot sešas valstis.

## Atsauces

## Ārējās saites
* LKSSF mājaslapa
* LKSSF forums 
* LKSSF Facebook 
* LKSSF profils sociālajā tīklā draugiem.lv 
* Baltijas Kauss mājaslapa 
* Starptautiskās Kamanu suņu sporta federācijas mājaslapa
Kriss Pains

**Kristofers Vaitlovs "Kriss" Pains** (*Christopher Whitelaw "Chris" Pine*; dzimis  Losandželosā, Kalifornijā, ASV) ir amerikāņu aktieris. Plašāku atpazīstamību ieguvis ar Džeimsa Kērka tēla atveidošanu 2009. gada filmā "Zvaigžņu ceļš" un filmas turpinājumā "Tumsā: Zvaigžņu ceļš" (2013). Tēlojis arī filmās: "Princese pret pašas gribu 2" (2004), "Skūpsts uz veiksmi" (2006), "Izsvēpēt dūzi" (2007), "Neapturamais" (2010), "Tātad... Karš!" (2012), "Leģendārais piecinieks" (2012), "Neciešamie bosi 2" (2014), kā arī Džeku Raienu filmā "Džeks Raiens: Ēnu aģents" (2014), Pelnrušķītes princi filmā "Jo dziļāk mežā" (2014) un Olīvijas Vaildas filmā "Neraizējies, dārgā" (2022).

## Filmogrāfija

## Ārējās saites
Sāhela

thumb|200px|Sāhelas zona iekrāsota oranžā krāsā
**Sāhela** jeb **Sāhila** (, *sāḥil* — ‘tuksneša robeža’) ir dabas apgabals Āfrikā, pārejas zona no Sahāras tuksneša, kas atrodas ziemeļos no Sāhelas, uz savannām dienvidos. Tā plešas aptuveni 400 līdz 1000 km platā joslā no Senegālas uz austrumiem cauri Mauritānijai, Mali, Burkinafaso, Nigērai, Nigērijai, Čadai, Sudānai un Eritrejai. Sāhelas reģionā ir izteikts ūdens trūkums. Gada vidējais nokrišņu daudzums šajā teritorijā ir ļoti zems, tas pārsniedz 100 mm, bet nav lielāks par 250 mm (pēc citiem avotiem līdz 600 mm). Šajā zonā līst tikai trīs mēnešus: jūnijā, jūlijā un augustā, bet sausākajos reģionos lietus sezona ir vien trīs nedēļas gara. Augājs: stiebrzāles, krūmāji, skrajmeži. Lielākā daļa no reģiona iedzīvotājiem, tāpat kā senatnē, piekopj klejotāju-lopkopju dzīvesveidu, Sāhelas dienvidu daļā vietām ekstensīva lauksaimniecība.

## Bads

Vairums apgabala valstu ir nabadzīgas, neraugoties uz derīgo izrakteņu klātbūtni, un maz rūpējas par savu ekoloģiju. Ekstensīvās lauksaimniecības, iedzīvotāju skaita pieauguma un nekontrolētas derīgo izrakteņu ieguves izsauktās vides izmaiņas XX gadsimtā noveda pie sausuma viļņiem, un 1969.—1973. gada sausuma dēļ sākās īpaši smaga pārtikas krīze, kuru izdevās atrisināt tikai ar ārvalstu palīdzību. Pēc tam tika izveidots speciāls ANO fonds *IFAD*, kurš atbalsta nabadzīgos lauksaimnieciskos rajonus un cenšas paaugstināt to noturību pret klimata izmaiņām. Neraugoties uz to, zemes pārtuksnešošanās turpinājās, un 2010. gada karstums, sausums un tiem sekojošā holēra atkal noveda pie cilvēku upuriem. Lielā apgabala daļā valdošā noziedzība piespieda ārvalstu palīdzības organizācijas atsaukt savus cilvēkus no šiem rajoniem.

## Atsauces
Meistars Ekharts

[thumb| [Erfurtes, Vācijā baznīcas durvis piemin Meistaru Ekhartu]]
**Meistars Ekharts** (; dzimis 1260. gadā, miris 1327. gadā) bijis dominikāņu mūks, sludinātājs, filozofs un mistiķis.

## Dzīve
Ekharts dzimis 1260. gadā Erfurtē un 15 gadu vecumā viņu uzņēma  dominikāņu klosterī.
Apsūdzēts ķecerībā, pirmo reizi no vietējās franciskāņu inkvizīcijas un viņam nācās pamest Vāciju. Vēlāk pāvests Jānis XXII Ekhartu tiesājis bet mūks nomiris pirms sprieduma.  Saglabājušies prāvas materiāli.
## Darbi un ietekme
Ekharts tiek uzskatīts par vienu no ietekmīgākiem kristiešu mistiķiem. Viņš uzsācis studijas Ķelnē un akadēmisks tituls (*Magister in theologia*) piešķirts Parīzē.  Nodarbojies ar kristīgo metafiziku, kas skaidri novirzās no tā laika pieņemtā sholastikas kanona.  Sludinājis vācu valodā. Vairāki sprediķa teksti saglabājušies un tiek uzskatīti par Ekharta nozīmīgākiem darbiem. Pastāv strīdīgi uzskati, ka Ekharts bijis *Theologia Germanica* autors.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Ekharta prēmija  
* Biogrāfija  
* Eckhart Triebel: Meister Eckhart und seine Zeit (Meistars Ekharts un viņa laiks - vācu valoda)
* Eckhart Triebel: Meister Eckhart Bibliographie seit 1995 (Meistars Ekharts bibliogrāfija kopš 1995. gada)
Hokans Lobs

**Hokans Lobs** (; dzimis 1960. gada 3. jūlijā) ir bijušais zviedru hokejists, labās malas uzbrucējs. Pašlaik (2013) ir Zviedrijas Elitsērijas kluba Färjestad BK prezidents. Savas karjeras laikā izcīnot gan Stenlija kausu, gan arī olimpisko un Pasaules čempionāta zelta medaļas, ir viens no nedaudzajiem neformālā Trīs zeltu kluba biedriem.

Viņa vārdā nosaukta Zviedrijas hokeja līgas labākā vārtu guvēja balva. Tā nosaukta par godu Lobam, jo 1982.—83. gadā viņš uzstādīja līgas sezonā gūto vārtu rekordu.

## Spēlētāja karjera
Profesionālā spēlētāja karjeru Lobs uzsāka 1979.—80. gada sezonā, kad pēc vairākām zemāka līmeņa līgās aizvadītām sezonām debitēja Zviedrijas Elitsērijas kluba Färjestad BK sastāvā. Nākamajā sezonā Lobs izcīnīja līgas čempiona titulu, taču 1982.—83. gada sezonā uzstādīja vairākus līgas rezultativitātes rekordus.

1983. gada vasarā Lobs pārcēlās uz Ziemeļameriku, pievienojoties NHL kluba Kalgari "Flames" rindām. "Flames" rindās Lobs ātri iejutās un demonstrēja stabilu sniegumu. 1987.—88. gada sezonu, kas bija Loba rezultatīvākā NHL karjerā, viņš noslēdza līgas rezultatīvāko spēlētāju desmitniekā. 1988.—89. gada sezonā Lobs kopā ar komandu izcīnīja Stenlija kausu, un par spīti dāsnam līguma piedāvājumam izlēma atgriezties Zviedrijā.

Tur Lobs karjeru turpināja Färjestad BK sastāvā. Pēc 1995.—96. gada sezonas noslēguma Lobs paziņoja par savas karjeras beigšanu, nākamajos gados strādājot kā Färjestad BK kluba ģenerālmenedžeris.

Zviedrijas izlases rindās Lobs spēlējis 1992. un 1994. gada olimpisko spēļu turnīros, 1994. gadā izcīnot zeltu, kā arī četros Pasaules čempionātos, 1987. un 1991. gadā kļūstot par Pasaules čempionu.

## Ārējās saites
Joku diena

**Joku diena** tiek svinēta dažādās valstīs . Tā nav nacionālā brīvdiena, taču šajā dienā cilvēki izjoko cits citu, lai gan dažādās valstīs vietējās jokošanas tradīcijas atšķiras. Pirmā dokumentētā asociācija ar izjokošanu un 1. aprīli ir meklējama Džefrija Čosera grāmatā *[[The Canterbury Tales]]*. Daudzi rakstnieki uzskata, ka jaunā gada pārcelšana uz 1. janvāri ir iemesls 1. aprīlim kā joku dienai, taču šīs teorijas atbalstītāji neizskaidro agrākas atsauces uz joku dienu.

## Ārējās saites
Granātmetējs

200px|right|thumb|Granātmetējs GA 1
thumb|PEO XM25 granātmetējs
**Granātmetējs** vai **granātu izlādētājs** ir šaujamierocis, kas šauj granātas ar lielāku precizitāti, augstāku ātrumu un lielākos attālumos, nekā karavīrs varētu aizmest ar roku.

Granātmetēji var vai nu būt kā patstāvīgi ieroči (vienšāviena vai vairākšāviņu) vai kā papildinājums, kas montēts zem šautenes stobra. Lielākus granātmetējus var uzstādīt arī uz transportlīdzekļiem.

## Apraksts

Lielākā daļa granātmetēju ir cilvēka pārnēsājami, no pleca šaujami ieroči izsniegti vienību līmenī, kaut arī lielākus reizēm uzstāda uz bruņumašīnām. Visbiežāk mūsdienu militārpersonas izmanto 40 mm fragmentējošās granātas, kas ir efektīvas pret daudziem mērķiem, tostarp kājniekiem un viegli bruņotiem transportlīdzekļiem. Granātmetēju izmantošanas loks ir liels, tostarp tie var šaut arī dūmu granātas, gaismekļus un pat video kameru, kas parāda kauju no putna lidojuma skata.

Smagākus granātmetējus, tādus kā automātiskos granātmetējus parasti uzstāda uz transportlīdzekļiem vai nocietinātās pozīcijās. Tie parasti līdzinās ložmetējiem, kas paredzēti, lai ātri šautu granātas, lai apspiestu ienaidnieku darbību konkrētajā teritorijā.
Heteroseksualitāte

thumb|Viens no heteroseksualitātes simboliem
**Heteroseksualitāte** ( — ‘cits; pretējs; otrāds’) ir emocionāla vai seksuāla tieksme pret pretējā dzimuma pārstāvjiem. Šis termins galvenokārt tiek lietots attiecībā uz cilvēkiem, tomēr tas ir arī vērojams visiem zīdītājiem. Tā ir viena no galvenajām cilvēka seksuālās orientācijas klasifikācijām līdzās biseksualitātei un homoseksualitātei. Personas, kas neizjūt seksuālu tieksmi ne pret vienu no dzimumiem, sauc par aseksuāļiem. Heteroseksualitāte ir pasaulē visizplatītākā seksuālā orientācija, kā arī vienīgā seksuālā aktivitāte ar kuru iespējama cilvēka reprodukcija.
Ēra un Luāra

**Ēra un Luāra** () ir Francijas departaments, viens no sešiem Centra-Valdeluāras reģiona departamentiem. Tas ir viens no pirmajiem 83 departamentiem, kas tika izveidoti franču revolūcijas laikā 1790. gada 4. martā. Ēras un Luāras administratīvais centrs ir Šartra. Departaments administratīvi ir sadalīts četros apgabalos (*arrondissements*):
* *[[Arrondissement de Châteaudun]]*;
* *[[Arrondissement de Dreux]]*;
* *[[Arrondissement de Nogent-le-Rotrou]]*;
* Šartras apgabals (*Arrondissement de Chartres*).
Rekonkista

[thumb|[Vestgoti|Vestgotu karaļa Pelaijo statuja Astūrijā]]

**Rekonkista** (no  — 'atkarošana') bija gandrīz 800 gadus (539 gadi Portugālē) ilgs periods viduslaikos, kad vairākām kristiešu karalistēm izdevās pārņemt varu musulmaņu kontrolētajās teritorijās Pireneju pussalā. To uzsāka pirmais Astūrijas karalis Pelaijo līdz ar uzvaru Kovadongas kaujā 722. gadā un pamazām Rekonkista izplatījās visā pussalā.

Portugālē Rekonkista noslēdzās 1249. gadā, kad karalis Afonso III atguva Algarvi, savukārt visā Pireneju pussalā tā beidzās 1492. gadā, kad tika sakauta pēdējā musulmaņu valsts — Granadas Emirāts. Ar šo uzvaru Ferdinanda un Izabellas vadībā pussalā kontroli atguva kristieši. Granadas krišana ne tikai noslēdza Rekonkistu, bet arī iezīmēja jaunu posmu Spānijas vēsturē, kad valsts kļuva par vienu no galvenajām Eiropas lielvarām un aizsāka pasaules mēroga paplašināšanos, tostarp atklājot Ameriku.

Rekonkista neaprobežojās tikai ar militāru darbību — tās laikā veidojās jauna sabiedrība, kurā līdzās pastāvēja kristieši, musulmaņi un ebreji, kas piedalījās gan tirdzniecībā, gan zinātnē, gan kultūrā. Tomēr pēc Rekonkistas beigām sākās arvien intensīvāka reliģiskā neiecietība, kuras dēļ tūkstošiem musulmaņu un ebreju tika piespiedu kārtā kristīti vai izraidīti no Spānijas un Portugāles.

## Hronoloģija

* 711. gads — Musulmaņu iebrukums Ibērijas pussalā. Musulmaņi ātri iekaroja lielu daļu pussalas.
* 718. gads — Pelaijo uzvara Kovadongas kaujā, sākot kristīgo pretošanos musulmaņu valdībai. To uzskata par Rekonkistas sākumu.
* 9. un 10. gadsimts — Ziemeļspānijas karalistes, piemēram, Astūrijas, Leona un Navarras, sāk sistemātiski virzīties uz dienvidiem, izplešot savas teritorijas uz musulmaņu rēķina.
* 1085. gads — Kastīlijas karalis Alfonso VI iekaro Toledo, vienu no nozīmīgākajām pilsētām centrālajā pussalā.
* 1212. gads — Las Navas de Tolosa kauja. Kristiešu spēki apvienojās un izcīnīja lielu uzvaru pret Almohādu dinastiju. Šis notikums iezīmēja musulmaņu spēku vājināšanos.
* 1236. gads — Kristiešu armijas iekaro Kordovu, kas bija viena no svarīgākajām musulmaņu pilsētām.
* 1248. gads — Seviljas iekarošana. Kastīlijas karalis Ferdinands III pārņēma Sevilju no musulmaņiem.
* 1492. gads — Granadas atgūšana. Ferdinands II un Izabella I pabeidza Rekonkistu, kad kristiešu armijas iekaroja pēdējo musulmaņu bastionu Granadu.

## Ārējās saites

* Rekonkistas hronoloģija
Petronas dvīņu torņi

**Petronas dvīņu torņi** ( vai *Menara Berkembar Petronas*) ir 451,9 metrus augsts divu debesskrāpju komplekss Kualalumpurā, Malaizijā. Laikā no 1998. līdz 2004. gadam, kad tika atklāts *[[Taipei 101]]* Taibei, Petronas dvīņu torņi bija augstākās celtnes pasaulē, taču pašlaik torņi saglabā augstāko dvīņu ēku nosaukumu, pārspējot Pasaules tirdzniecības centru. Ēkas ir Kualalumpuras simbols ar netālu esošo Kualalumpuras torni. Torņu arhitekts ir argentīnietis Sesars Pelli (*César Pelli*). Ēkas būvniecība tika sākta 1993. gadā, tā tika pabeigta . Petronas dvīņu torņu būvniecība izmaksājusi 1,6 miljardus ASV dolāru. Ēkai ir 88 stāvi virs zemes, kā arī 5 stāvi zem zemes.

## Atsauces

## Ārējās saites

*
Tampa

**Tampa** () ir pilsēta Floridā, ASV, Hilsboro apgabala administratīvais centrs. Atrodas štata rietumos pie Meksikas līča. Tās platība ir 442 km2. 2010. gadā pilsētas iedzīvotāju skaits sasniedza 335,7 tūkstošus, no kuriem 62,9% bija baltādainie, 26,2% — melnādainie. Mūsdienās Tampa ir daļa no metropoles, ko pazīst kā Tampabejas apgabalu. Pilsētas modernā vēsture aizsākās 1823. gadā, kad pašreizējā pilsētas centrā tika dibināts vēsturiskais militārais dienests *Fort Brooke*. Pilsētā novērojams mitrs subtropu klimats ar karstām vasaras dienām un siltām ziemām. Lielu lomu pilsētas ekonomikā ieņem pakalpojumu, mazumtirdzniecības, finanšu, apdrošināšanas, kuģošanas, valsts aizsardzības, profesionālā sporta, tūrisma un nekustamo īpašumu nozares. Pilsētā ir bāzēti vairāki sporta klubi, tai skaitā NFL amerikāņu futbola klubs Tampabejas "Buccaneers", NHL hokeja klubs Tampabejas "Lightning".

## Iedzīvotāji

## Atsauces

## Ārējās saites

*
Endra

**Endra** () ir Francijas departaments, viens no Centra-Valdeluāras reģiona departamentiem. Tas ir viens no pirmajiem 83 departamentiem, kas tika izveidoti franču revolūcijas laikā 1790. gada 4. martā. Endras administratīvais centrs ir Šatorū. Departaments administratīvi ir sadalīts četros apgabalos (*arrondissements*):
* *[[Arrondissement du Blanc]]*;
* *[[Arrondissement de La Châtre]]*;
* Šatorū apgabals (*Arrondissement de Châteauroux*);
* *[[Arrondissement d'Issoudun]]*.

## Ārējās saites
Mareks Ārents

**Mareks Ārents** (dzimis  Rīgā) ir latviešu vieglatlēts, kārtslēcējs, kā arī treneris, trenē Valteru Kreišu.

2006. gada Eiropas kausu sacensībās viņš ierindojās 6. vietā ar rezultātu , nākamā gada sacensībās jau bija 3. vietā — 4,90 metri, savukārt 2008. gadā ierindojās 2. vietā ar 5,05 metrus augstu lēcienu. Vairākas reizes uzvarējis Latvijas čempionātā. Sportista personiskais rekords ir , kas ir otrs visu laiku labākais rezultāts Latvijas kārtslēkšanas vēsturē aiz Aleksandra Obižajeva sasniegtā Latvijas rekorda ().

 M. Ārents kvalifikācijā pārvarēja 5,35 metrus, ierindojoties 22. vietā un nekvalificējoties finālam. 2013. gada Eiropas čempionātā telpās viņš ar  augstu lēcienu ierindojās 11. vietā un finālam nekvalificējās. Tā paša gada Pasaules čempionātā sportists izcīnīja 33. vietu (5,25 m).

2015. gada 31. jūlijā sacensībās Prāgā uzstādīja jaunu personisko rekordu — 5,65 m. 2015. gada Pasaules čempionātā Pekinā izcīnīja 25. vietu ar rezultātu 5,55 m.

2016. gada jūnijā guva lielāko panākumu komercsacensībās, ieņemot trešo vietu Dimanta līgas posmā Stokholmā ar rezultātu 5,50 m (uzvarētājs Reno Lavilenī leca par 23 cm augstāk). 2016. gada Eiropas čempionātā Amsterdamā ar rezultātu 5,50 m M. Ārents ieņēma 5. vietu. Piedalījās 2016. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Riodežaneiro, kur ieguva 16. vietu.

## Personiskie rekordi

## Balvas
Atzīts par Gada treneri 2024. gadā.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Latvijas Vieglatlētikas savienības profils
* ''All-athletics'' profils
Latvija 2012. gada vasaras olimpiskajās spēlēs

thumb|Latvijas parādes formas tērpi
**Latvija** piedalījās , kas no  līdz  notika Apvienotās Karalistes galvaspilsētā Londonā. Latvijai šīs bija desmitās vasaras olimpiskās spēles.

Latviju olimpiskajās spēlēs pārstāvēja 45 sportisti 12 sporta veidos, kas ir viena no lielākajām Latvijas delegācijām olimpisko spēļu vēsturē. Olimpiskajām spēlēm bija kvalificējies arī Ronalds Arājs, tomēr 2012. gada jūnijā guva smagu traumu un olimpiskajās spēlēs viņš nestartēja. Olimpiskajām spēlēm bija kvalificējies arī 2008. gada Pekinas olimpisko spēļu čempions BMX riteņbraukšanā Māris Štrombergs, kā arī divu olimpisko medaļu laureāts šāvējs Afanasijs Kuzmins, kam šīs bija devītās olimpiskās spēles. Latvijai bija lielākā iespējamā sportistu delegācija šķēpa mešanā (seši sportisti; Latvija bija vienīgā valsts, kuru šķēpa mešanā pārstāv seši sportisti), pludmales volejbolā vīriešiem (divi pāri), BMX riteņbraukšanā vīriešiem (trīs sportisti). A. Kuzmins bija arī vecākais Latvijas pārstāvis olimpiskajās spēlēs (65 gadi), savukārt jaunākā — peldētāja Gabriela Ņikitina (18 gadi). Latvijas sportistu vidējais vecums ir 26,8 gadi.

Latvijas karogu atklāšanas ceremonijā nesa pludmales volejbolists Mārtiņš Pļaviņš, savukārt noslēguma ceremonijā to nesa vieglatlēte Ineta Radēviča. Latvijas delegācijas vadītājs ir Žoržs Tikmers.

Latvijas sportisti izcīnīja divas medaļas — vīriešu BMX riteņbraukšanā zelta medaļu izcīnīja Māris Štrombergs un pludmales volejbolā bronzas medaļu izcīnīja Mārtiņš Pļaviņš un Jānis Šmēdiņš. Latvijai šīs vasaras olimpiskās spēles bija ar otro mazāko izcīnīto medaļu skaita kopš neatkarības atjaunošanas pēc .

## Medaļu ieguvēji
thumb|Olimpisko spēļu zelta medaļas ieguvējs Māris Štrombergs

## Sportisti
Šajā tabulā ir sportistu sadalījums pēc sporta veidiem.

## [[Attēls:Wrestling pictogram.svg|30px]] Cīņas sports

;Brīvā cīņa vīriešiem

;Brīvā cīņa sievietēm

## [[Attēls:Judo pictogram.svg|30px]] Džudo

## [[Attēls:Table tennis pictogram.svg|30px]] Galda teniss

## [[Attēls:Modern pentathlon pictogram (pre-2025).svg|30px]] Modernā pieccīņa

## [[Attēls:Swimming pictogram.svg|30px]] Peldēšana

;Vīrieši

;Sievietes

## [[Attēls:Canoeing (flatwater) pictogram.svg|30px]] Smaiļošana un kanoe airēšana

## [[Attēls:Cycling (road) pictogram.svg|30px]] Riteņbraukšana

### [[Attēls:Cycling (road) pictogram.svg|30px]] Šoseja

### [[Attēls:Cycling (BMX) pictogram.svg|30px]] BMX

## [[Attēls:Weightlifting pictogram.svg|30px]] Svarcelšana

## [[Attēls:Shooting pictogram.svg|30px]] Šaušana

## [[Attēls:Athletics pictogram.svg|30px]] Vieglatlētika

;Vīrieši
;Skrejceļa un šosejas disciplīnas

;Laukuma disciplīnas

;Desmitcīņa

;Sievietes
;Skrejceļa un šosejas disciplīnas

;Laukuma disciplīnas

;Septiņcīņa

## [[Attēls:Gymnastics (artistic) pictogram.svg|30px]] Vingrošana

## [[Attēls:Volleyball (indoor) pictogram.svg|30px]] Volejbols

## Atsauces

## Ārējās saites
* Latvijas Olimpiskās komitejas mājaslapa
*  
* ''Olympedia'' profils
Latvija 2004. gada vasaras olimpiskajās spēlēs

**Latviju [[2004. gada vasaras olimpiskās spēles|2004. gada vasaras olimpiskajās spēlēs]]** pārstāvēja 31 sportists 11 sporta veidos. Šīs bija astotās vasaras olimpiskās spēles, kurās piedalās Latvijas komanda. Latvijas sportisti izcīnīja četras medaļas (visas sudraba): Jevgeņijs Saproņenko vingrošanā, Vadims Vasiļevskis vieglatlētikā, Jeļena Rubļevska modernajā pieccīņā un Viktors Ščerbatihs svarcelšanā. Ar četrām sudraba medaļām Latvija ierindojās 58. vietā neoficiālajā medaļu kopvērtējumā. Latvijas karognesējs atklāšanas ceremonijā bija šķēpa metējs Vadims Vasiļevskis.

## Medaļu ieguvēji

## Ārējās saites
* Sports-Reference profils
Fribūras kantons

**Fribūras kantons** (, ) ir viens no Šveices 26 kantoniem. Kantona administratīvais centrs ir Fribūra. 1481. gadā tas pievienojās Šveices konfederācijai. Tas atrodas Šveices Alpos un robežojas ar Vo un Bernes kantonu. 2010. gadā kantonā dzīvoja apmēram 278,5 tūkstoši cilvēku, no kuriem apmēram 15% ir ārzemnieki. Divas trešdaļas kantona iedzīvotāju runā franču valodā, viena trešdaļa — alemaņu dialektā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Taipei 101

***Taipei 101*** (), iepriekš pazīstams kā **Taibei Pasaules finanšu centrs**, ir 509 m augsts debesskrāpis Taibei, Taivānā. No 2004. līdz 2010. gadam *Taipei 101* bija augstākā celtne pasaulē, līdz Dubaijā tika atklāts Halīfa tornis. 2011. gada jūlijā tā kļuva par pasaulē augstāko "zaļo" būvi. Šo ēku projektēja *C.Y. Lee* un partneri un galvenokārt to konstruēja *Samsung C&T* un *KTRT Joint Venture*. *Taipei 101* ir kļuvis par modernās Taivānas simbolu. Debesskrāpim ir 101 stāvs virs zemes, kā arī 5 stāvi zem zemes. Ēkas būvniecība tika sākta 1999. gadā, tā tika pabeigta 2004. gadā un atklāta . *Taipei 101* būvniecība izmaksājusi 58 miljardus Jauno Taivānas dolāru (1,8 miljardi ASV dolāru).

## Atsauces

## Ārējās saites

*
Latvija 2000. gada vasaras olimpiskajās spēlēs

**Latviju [[2000. gada vasaras olimpiskās spēles|2000. gada vasaras olimpiskajās spēlēs]]** pārstāvēja 45 sportisti 13 sporta veidos. Šīs bija septītās vasaras olimpiskās spēles, kurās piedalās Latvijas komanda. Latvijas sportisti izcīnīja trīs medaļas: Igors Vihrovs vingrošanā izcīnīja zelta medaļu, Aigars Fadejevs vieglatlētikā izcīnīja sudraba medaļu un Vsevolods Zeļonijs džudo izcīnīja bronzas medaļu. I. Vihrovs kļuva par pirmo Latvijas sportistu, kas, pārstāvot neatkarīgu Latviju, izcīnīja zeltu. Ar trim medaļām Latvija ierindojās 43. vietā neoficiālajā medaļu kopvērtējumā. Latvijas karognesējs atklāšanas ceremonijā bija šķēpa metējs Voldemārs Lūsis (šķēpa metēja Jāņa Lūša dēls).

## Medaļu ieguvēji

## Ārējās saites
* Sports-Reference profils
Latvija 1996. gada vasaras olimpiskajās spēlēs

**Latviju [[1996. gada vasaras olimpiskās spēles|1996. gada vasaras olimpiskajās spēlēs]]** pārstāvēja 47 sportisti. Šīs bija sestās vasaras olimpiskās spēles, kurās piedalās Latvijas komanda. Vienīgo medaļu Latvijai izcīnīja kanoe airētājs Ivans Klementjevs (sudrabs). Ar vienu medaļu Latvija ierindojās 61. vietā neoficiālajā medaļu kopvērtējumā. Latvijas karognesējs atklāšanas ceremonijā bija vieglatlēts Einārs Tupurītis.

## Medaļu ieguvēji

## Sportisti

## Ārējās saites
* Sports-Reference profils
Latvija 1992. gada vasaras olimpiskajās spēlēs

**Latviju [[1992. gada vasaras olimpiskās spēles|1992. gada vasaras olimpiskajās spēlēs]]** pārstāvēja 34 sportisti 13 sporta veidos. Šīs bija piektās vasaras olimpiskās spēles un pirmās pēc neatkarības atjaunošanas, kurās piedalās Latvijas komanda. Latvijas sportisti izcīnīja trīs medaļas: Ivans Klementjevs kanoe airēšanā un Afanasijs Kuzmins šaušanā izcīnīja sudraba medaļu, Dainis Ozols riteņbraukšanā izcīnīja bronzas medaļu. Ar trim medaļām Latvija ierindojās 40. vietā neoficiālajā medaļu kopvērtējumā. Latvijas karognesējs atklāšanas ceremonijā bija svarcēlājs Raimonds Bergmanis.

## Medaļu ieguvēji

## Ārējās saites
* Sports-Reference profils
Zoja Golubeva

**Zoja Golubeva** (dzimusi **Zoja Sadovska**  Minskā) ir starptautiskā lielmeistare simtlauciņu dambretē, 16 reizes izcīnījusi pasaules čempiones titulu, trīskārtēja pasaules čempione simtlauciņu dambretē ātrspēlē (1999, 2009, 2011), trīskārtēja PSRS čempione (1988—1990), uzvarējusi arī vīriešu čempionātos Polijā (1987) un Latvijā (1992), kā arī izcīnījusi zelta medaļu I pasaules intelektuālajās sporta spēlēs Pekinā (2008).

Dambreti spēlēt bērnībā iemācījis tēvs — dambretes meistarkandidāts Aleksandrs Sadovskis, augstā līmenī dambreti spēlē arī viņas dvīņumāsa Olga Sadovska.

Kopš 1988. gada dzīvo Latvijā, ir Latvijas pilsone. 2010. gadā tika izvirzīta Latvijas Gada balvai sportā.

2010. gadā par pasaules kadetu (līdz 16 g.v.) čempionu simtlauciņu dambretē kļuva Zojas Golubevas audzēknis rīdzinieks Leonīds Cilevičs.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Zojas Golubevas sportiskie rezultāti Nīderlandes Dambretes federācijas arhīvā
Latvija 1936. gada vasaras olimpiskajās spēlēs

**Latviju [[1936. gada vasaras olimpiskās spēles|1936. gada vasaras olimpiskajās spēlēs]]** pārstāvēja 24 sportisti (vēl 5 sportisti/mākslinieki Latviju pārstāvēja mākslas sacensībās). Šīs bija ceturtās vasaras olimpiskās spēles un pēdējās olimpiskās spēles pirms neatkarības zaudēšanas, kurās piedalījās Latvijas komanda. Latvijas sportisti izcīnīja divas medaļas:  Latvijas karognesējs atklāšanas ceremonijā bija šāvējs Haralds Marvē. 

## Rezultāti
Vissekmīgāk startēja pussmagā svara cīkstonis Edvīns Bietags, kurš izcīnīja sudraba medaļu. Krišjānis Kundziņš ierindojās 5.vietā, Alberts Zvejnieks ieguva 7./8. vietu.  Olimpisko godalgu Latvijai ieguva Adalberts Bubenko 50 km soļošanā - 3. vieta ar rezultātu 4.32:42,2. 

Jānis Daliņš, būdams līderis, bija spiests izstāties kājas muskuļu krampju dēļ, bet  Arnoldu Krūkliņu  tiesneši diskvalificēja.  Basketbolistiem, kas pirms gada Ženēvā bija kļuvuši par Eiropas čempioniem, starts nebija veiksmīgs. Pēc uzvaras pār Urugvajas komandu ar 20:17 sekoja zaudējumi Kanādai (23:34), Polijai (23:28) un - 15./18. vieta.  
Šaušanā Rūdolfs Baumanis bija  32./35. vietā,  Kārlis Kļava 23., Haralds Marvē  8. vietā. Riteņbraucēji Arvīds Immermanis, Aleksejs Jurjevs, Mārtiņš Mazūrs un Jānis Vītols 100 km grupas braucienā ieņēma 6. vietu, taču tehnisku iemeslu dēļ šo rezultātu nefiksēja. Artūrs Motmillers maratonā 28. vietā. Voldemārs Vītols izcīnīja 7. vietu 3000 m šķēršļu skrējienā. Oto Jurģis izcīnīja 13. vietu šķēpa mešanā. Jānis Dimza desmitcīņā izstājās (25. vieta). 

Olimpisko spēļu mākslas sacensībās ar gleznu „Cīņa pie vārtiem” goda diplomu izpelnījās Augusts Annuss.

## Medaļu ieguvēji


Edvīns Bietags 1908.jpg|Edvīns Bietags
Adalberts Bubenko.jpeg|Adalberts Bubenko


## Citi labākie sniegumi

Kr Kundzins.jpg|Krišjānis Kundziņš (5. vieta)
Voldemārs Vītols.jpg|Voldemārs Vītols (7. vieta)
Haralds Marvē.jpeg|Haralds Marvē (8. vieta)


## Ārējās saites
* Sports-Reference profils
Latvija 1924. gada vasaras olimpiskajās spēlēs

**Latviju [[1924. gada vasaras olimpiskās spēles|1924. gada vasaras olimpiskajās spēlēs]]** pārstāvēja 41 sportists. 
1923. gadā LOK saņēma paziņojumu, ka varēs piedalīties 1924. gada olimpiskajās spēlēs, šīs bija pirmās vasaras olimpiskās spēles, kurās piedalījās Latvijas komanda. 

Delegāciju vadīja Jānis Dikmanis. Latvijas komanda bija tērpušies tumši zilos uzvalkos, gaišām salmenīcām galvā un nacionālām krāsām pie krūtīm.
Latvijas karognesējs atklāšanas ceremonijā bija vieglatlēts Arvīds Ķibilds. 

## Rezultāti
Svarcelšanā Kārlis Leilands smagajā svarā ieguva 5. vietu, Ernests Reihmanis — 15.,  Ēriks Rauska 21., Alberts Ozoliņš 25. vietu. 
Grieķu-romiešu cīņā Rūdolfam Ronim pēc vairākām uzvarām nākamajā cīņā, tiesnešu domām daloties, uzvaru piešķīra pretiniekam. Kad iesniegto protestu noraidīja, R. Ronis atteicās tālāk cīnīties un palika 9. vietā. Ar viņu solidarizējās un no sacensībām izstājās smagsvars Jānis Polis, iegūstot 7. vietu. 

Latvijas riteņbraucēji Andrejs Apsītis, Roberts Plūme, Frīdrihs Ulkstiņš un Arturs Zeiberliņš 4000 m komandu iedzīšanā palika 7./10. vietā. Vēl R. Plūme un A. Zeiberliņš startēja sprintā (19. /27. vieta). 

Vieglatlētikā veiksmīgāks bija Gvido Jekala starts desmitcīņa – 14. vieta, bet 100 m un 200 m finālā viņš netika. Arturs Gedvilo, Johans Oja, Otto Seviško sprintā finālā netika. Vilis Cimermanis un Artūrs Motmillers 5000 m finālā netika, bet 10 000 m skrējienā izstājās. Arī Alfrēds Kalniņš 10 km soļošanā finālā netika. Arvīds Ķibilds šķēpa mešanā ierindojās 16. vietā, diska mešanā 22., bet lodes mešanā — 19. vietā. Teodors Sukatnieks diska mešanā ieguva 21. vietu. 

Boksā Ernests Gūtmanis un Vilis Heince zaudēja pirmajā cīņā.
Futbolisti pēc zaudējuma ar 0:7 Francijai sacensības neturpināja. 

Spēlēs piedalījās 15 futbolisti, 10 vieglatlēti, 6 cīkstoņi, četri svarcēlāji, divi bokseri un pieci riteņbraucēji. 


Leilands Karlis.PNG|Kārlis Leilands
Ronis Rudolfs.PNG|Rūdolfs Ronis
Polis Janis.jpg|Jānis Polis 


## Ārējās saites
* Sports—Reference profils
Golubeva

**Golubeva** (, vīriešu dzimtē **[[Golubevs]]** (*Голубев*)) ir krievu cilmes uzvārds, cēlies no vārda *голубь* ("balodis").
Cilvēki ar šo uzvārdu:

* Ludmila Golubeva, krievu aktrise;
* Marija Golubeva, Latvijas politiķe, politikas analītiķe;
* Zoja Golubeva, Latvijas dambretiste.
Jānis Mežeckis

**Jānis Mežeckis** (dzimis  Rīgā) ir latviešu sporta darbinieks, treneris.

Futbolu Mežeckis mācījās sešdesmito gadu vidū pie trenera Marksa Levitanusa, taču vēlāk - spēlēja meistarkomandas Daugavas dublieros, visās Latvijas PSR izlasēs, Kaļiņingradas armijas komandā un VEF komandā. 

1978. gadā absolvējis LVFKI. Strādāja Daugavas pilsētas padomē, Rīgas Futbola skolā, Laikā no 1987. līdz 1988. gadam bija Latvijas Sporta komitejas galvenais treneris, vēlāk (1988—1991) J. Mežeckis pildīja FK Olimpija vecākā trenera amata pienākumus. No 1991. līdz 1992. gadam strādājis Beļģijas futbola klubā. 1993. gadā kļuva par Latvijas Futbola federācijas ģenerālsekretāru, šo amatu ieņēma līdz 2018. gada jūnijam. Līdz 2019. gada LFF kongresam  ieņēma organizācijas valdes locekļa pozīciju bez balsstiesībām un ar padomdevēja funkcijām. Bijis UEFA delegāts piecos Eiropas čempionātos futbolā, tai skaitā bija delegāts . gada čempionāta finālā.

Viņa dēls Roberts ir bijušais futbolists. Meita Sanda dzīvo un strādā Šveicē. 

## Atsauces
Dabas koncertzāle

**Dabas koncertzāle** ir multimediju projekts no Rīgas, Latvijas. Dabas koncertzāle apvieno zinātni, mūziku, dzeju un vizuālo mākslu un kopš 2006. gada rīko dažādus brīvdabas koncertuzvedumus. Projekta daiļdarbus vieno dabas motīvs un rūpes par dabu, tāpēc arī visi projekta rīkotie pasākumi notiek pie dabas.

## Diskogrāfija
* Čunčiņa dienas un nakts grāmata (2008)
* *[[Hydropsyche instabilis]]* (2008)
* Putnu balsis (2009)
* *[[Graphis scripta]]* (2009)
* *[[Calcium carbonatum]]* (2010)
* *[[Fucus vesiculosus]]* (2011)
* *[[Bombina Bombina]]* (2012)
* Ōss (2013)
* Simfonija Nr.1: Devons (2015)
* *[[Lathyrus pratensis]]* (2015)
* *[[Plecotus auritus]]* (2016)
* *[[Lumbricus terrestris (albums)|Lumbricus terrestris]]* (2017)
* *[[Chloroplast]]* (2018)
* *[[Ephemera vulgata]]* (2019)
* *[[Geastrum. Basas Kājas]]* (2020)

## Ārējās saites
* Oficiālā mājaslapa
* ''Draugiem.lv'' profils
Psihedēliskās vielas

[thumb|225px|[Marihuāna rada vājus psihedēliskos efektus — to var uzskatīt par visbiežāk izmantoto psihedēlisko vielu]]
[thumb|225px|[LSD škidrā veidā]]
**Psihedēliskās vielas** ir vielas, kas izmaina uztveri un izziņu, ierosinot psihedēlisko pieredzi. 

Klasiskās psihedēliskās vielas (LSD, DMT, meskalīns, psilocibīna sēnes) pazudina uztveres robežas, kuru loma ir neļaut piekļūt parastajai apziņai nepiederīgiem signāliem, kas galvenokārt nāk no psihes (jūtas, emocijas un atmiņas), bezapziņas un zemapziņas. Empatogēni un marihuāna uztveres robežas vājina nedaudz un izsauc vājākus psihedēliskos stāvokļus.

Psihedēlisko dabas produktu pielietošanai reliģiskās praksēs un dziedniecībā ir sena vēsture. Mūsdienās populārāko psihedēlisko vielu lietošana ir aizliegta. Tā ir atļauta īpašām iezemiešu grupām vai stingrā medicīniskā kontekstā (medicīniskā marihuāna un psihedēliskā terapija).

## Iedalījums
Psihedēliskās vielas iedala pārsvarā pie halucinogēnu klases. Var izšķirt četrus psihedēlisko vielu veidus:
* Klasiskās psihedēliskās vielas (5-HT<sub>2A</sub> receptora agonisti) — vielas, kuru struktūrformula ir līdzīga serotonīnam un kuras organisms izmanto kā serotonīnu. Iedala trīs apakšgrupās:
** lizergīni (piemēram, LSD un LSA),
** triptamīni (piemēram, DMT un psilocibīns),
** fenetilamīni (piemēram, meskalīns un 2C-B).
* Empatogēni — vielas, kuras īslaicīgi pastiprina serotonīna izdali:
** fenetilamīni (piemēram, MDMA, MDEA, MDA).
* Kanabinoīdi (CB-1 kanabinoīdu receptoru agonisti) — vielas, kas aktivizē smadzeņu endokanabinoīdo sistēmu):
** marihuānas galvenā viela THC un tam līdzīgi savienojumi.
* Disociatīvās vielas (NMDA antagonisti) — atsevišķi NMDA antagonisti (piemēram, ketamīns) neierosina psihedēlisko pieredzi, bet stāvokli, kas tam ir ļoti līdzīgs.

## Skatīt arī
* Psihedēlija
* Enteogēni
* Psihedēliskais roks

## Atsauces

## Ārējās saites

* ''WWW Psychedelic Bibliography''  - datubāze ar zinātniskiem rakstiem par psihedēliskajām vielām
Latvija 1928. gada vasaras olimpiskajās spēlēs

**Latviju [[1928. gada vasaras olimpiskās spēles|1928. gada vasaras olimpiskajās spēlēs]]** pārstāvēja 15 sportisti (vēl divi sportisti startēja arī mākslas sacensībās). Šīs bija otrās vasaras olimpiskās spēles, kurās piedalās Latvijas komanda.  Latvijas sportisti neizcīnīja nevienu medaļu, bet lielākos panākumus guva svarcēlājs Kārlis Leilands, kas ieņēma 4. vietu.

Latvijas olimpisko komandu vadīja Jānis Dikmanis, kas tad jau bija kļuvis arī par SOK locekli. Latvijas karognesējs atklāšanas ceremonijā bija cīkstonis Alberts Zvejnieks, bet plakātu ar Latvijas vārdu nesa Jānis Jordāns. Latvijas izlases tērps bija baltas bikses (dāmām svārki) un balts svīteris, rotāts ar mazo valsts ģerboni un nacionālajām krāsām.

## Rezultāti
Smagsvars Kārlis Leilands, paceļot trīscīņā 355 kg, ieņēma 4. vietu. Staņislavs Petkēvičs izcīnīja 7. vietu 5000 m skrējienā un 10000 m – 15. vietu. 
Diska metējs Jānis Jordāns ieņēma 12. vietu, Elfrīda Karlsone 14. vietu. 100 m startēja Zinaīda Liepiņa.  Maratonskrējiena 38. vietā finišēja Arturs Motmillers, bet Vilis Cimmermanis izstājās. 
Burāšanā 11. vietā ierindojās Kurts Klāsens. 
Grieķu romiešu cīņā piedalījās Alberts Zvejnieks – 9./10.vieta,  Kārlis Pētersons - 9./13.vieta.  
Riteņbraukšanā Ernests Mālers, Roberts Ozols, Roberts Plūme, Zenons Popovs 4000 m iedzīšanā ierindojas 9/12.vietā, R. Plūme sprintā 11./18. vietā.

Leilands Karlis.PNG|Kārlis Leilands
Petkevics Stanislavs.PNG|Staņislavs Petkēvičs
Jordans Janis.PNG|Jānis Jordāns
Alberts Zvejnieks.jpg|Alberts Zvejnieks
Elfrida Karlsone.jpg|Elfrīda Karlsone


## Ārējās saites
* Sports-Reference profils 
*www.latvijassports.lv
Dūmmetāls

**Dūmmetāls** ( — 'nolemtības metāls') ir smagā metāla žanrs, kura mūzikai raksturīgs lēns ritms, zemu skaņotas ģitāras un daudz blīvāks un smagāks skanējums kā citiem metāla žanriem. Gan mūzika, gan dziesmu vārdi ir vērsti uz to, lai attēlotu izmisumu, šausmas un neizbēgamu nolemtību. Žanrs ir ietekmējies no grupas *[[Black Sabbath]]* agrīnās mūzikas, kas veidoja dūmmetāla prototipu ar tādām dziesmām kā *[[Black Sabbath (dziesma)|Black Sabbath]]*, *[[Electric Funeral]]* un *[[Into the Void (Black Sabbath dziesma)|Into the Void]]*. 1980. gadu pirmajā pusē vairākas grupas no Anglijas (*[[Pagan Altar]]*, *[[Witchfinder General]]*), ASV (*[[Pentagram]]*, *[[Saint Vitus]]*, *[[Trouble]]*) un Zviedrijas (*[[Candlemass]]*, *[[Count Raven]]*) radīja dūmmetālu kā atsevišķu žanru.

## Atsauces
Disociatīvās vielas

**Disociatīvās vielas** ir halucinogēnu klase, kas izmaina maņu uztveri un rada distancēšanās sajūtu (disociāciju) starp cilvēku un viņam aptverošo vidi. Tas notiek signālu bloķēšanas dēļ, kas apziņu sasaista ar citām smadzeņu daļām. Lai gan daudzi apstākļi šo parādību var izsaukt, disociatīvās vielas ir unikālas ar to, ka tās ierosina tādus halucinogēnos procesus kā sensoro deprivāciju, disociāciju, halucinācijas, kā arī sapņiem un transam līdzīgu stāvokļus.

Šī disociatīvo vielu iedarbība rodas no tā, ka tās ir NMDA receptoru antagonisti. Liela daļa disociatīvo vielu bez halucinogēnās aktivitātes ir depresanti, kas izraisa sedāciju, analgēziju, anestēziju un ataksiju, kā arī kognitīvos un atmiņas traucējumus, to vidū arī amnēziju. Atsevišķas disociatīvās vielas, kas iedarbojas uz dopamīna un opioīdu receptoriem, var rosināt labsajūtu.

## Disociatīvo vielu piemēri

## Skatīt arī
* Psihodēliskās vielas
* Halucinogēni

## Atsauces
Psihedēliskais transs

**Psihedēliskais transs** ir elektroniskās mūzikas žanrs, kam raksturīga hipnotiski ritmu aranžējumi un ar augsti ritmizētu ostinato figūru veidoti sarežģīti melodiju slāņi. Tas radās un kļuva populārs 1990. gadu vidū līdz ar goa transa pieaugošo popularitāti. Mūsdienās ir izveidojušies vairāki psihedēliskā transa apakšžanri.

Pazīstamākiem psihedēliskā transa izpildītāji ir *[[Infected Mushroom]]*, *[[Hallucinogen]]*, *[[Astrix]]*, *[[Talamasca]]*, *[[1200 Micrograms]]* un *[[Astral Projection]]*.
Džezroks

**Džezroks** () ir mūzikas žanrs, kas attīstījās sajaucoties fankmūzikas un ritmblūza ritmiem ar rokmūzikas skaņas pastiprināšanu un citiem elektroniskajiem efektiem. Džezrokam arī raksturīgi sarežģīti, nerietumu mūzikai rakturīgi taktsmēri un garas, parasti instrumentālas kompozīcijas ar džeza improvizācijām un sarežģītu tehniku.

Pazīstamākie džezroka izpildītāji ir *[[Mahavishnu Orchestra]]*, *[[Weather Report]]*, *[[Return To Forever]]*, Mailss Deiviss, *[[Pat Metheny Group]]*, Herbijs Henkoks, *[[Al Di Meola]]*, Žako Pastoriuss, Billijs Kobems, *[[Allan Holdsworth Guthrie Govan]]* un Džons Skofīlds.
Latvija 1932. gada vasaras olimpiskajās spēlēs

**Latviju [[1932. gada vasaras olimpiskās spēles|1932. gada vasaras olimpiskajās spēlēs]]** pārstāvēja tikai divi sportisti, tomēr vieglatlēts Jānis Daliņš izcīnīja sudraba medaļu 50 km soļošanā. Latvijas olimpiskā komanda ierindojās 22. vietā neoficiālajā medaļu kopvērtējumā. Vēl 3 sportisti Latviju pārstāvēja valsti mākslas sacensībās.

Šīs bija trešās vasaras olimpiskās spēles, kurās piedalījās Latvijas komanda. Latvijas karognesējs atklāšanas ceremonijā bija vieglatlēts Jānis Dimza. Desmitcīņnieks Jānis Dimza pēc astoņām disciplīnām izvirzījās otrajā vietā ar 6636,04 punktiem, taču kārtslēkšanā guva savainojumu un izstājās. Sacensību organizatori J. Dimzam pasniedza īpašu velti – sudrabā kaltu vainagu. 

## Medaļu ieguvēji

## Vieglatlētika
;Vīrieši
;Skrejceļa un šosejas disciplīnas

;Desmitcīņa


Jānis Daliņš 2.jpg|Jānis Daliņš
Jānis Dimza.jpg|Jānis Dimza


## Ārējās saites
* Sports-Reference profils
Aleksandrs Mogiļnijs

**Aleksandrs Mogiļnijs** (; dzimis ) ir bijušais krievu hokejists, spēlējis labās malas uzbrucēja pozīcijā. Pašlaik (2013) ir KHL kluba Vladivostokas "Admiral" ģenerālmenedžeris. Viens no neformālā Trīs zeltu kluba biedriem.

## Spēlētāja karjera
Spēlētāja karjeras laikā pārstāvējis PSRS līgas klubu Maskavas CSKA, kā arī NHL klubus Bufalo "Sabres", Vankūveras "Canucks", Ņūdžersijas "Devils" un Toronto "Maple Leafs". 1988. gada NHL draftā viņu "Sabres" izraudzījās ar kopējo 89. kārtas numuru. 2000. gadā "Devils" sastāvā izcīnīja Stenlija kausu. 1992.—1993. gada sezonā A. Mogiļnijs kopā ar Tēmu Selenni bija līgas līderis gūtajos vārtos. 2002.—2003. gada sezonā viņš saņēma Lēdijas Bingas balvu kā korektākais spēlētājs attiecīgajā sezonā. NHL karjeras laikā piedalījies četrās Visu zvaigžņu spēlēs (1992, 1993, 1994, 1996), tāpat divas reizes spēlētājs tika iekļauts līgas simboliskajā otrajā izlasē.

PSRS hokeja izlases sastāvā izcīnījis zelta medaļu  un 1989. gada Pasaules čempionātā.

## Ārējās saites
Latvija 1998. gada ziemas olimpiskajās spēlēs

**[[Latvija|Latviju]] [[1998. gada ziemas olimpiskās spēles|1998. gada ziemas olimpiskajās spēlēs]]** pārstāvēja 29 sportisti, 21 vīrietis un 8 sievietes, kas sacentās 6 ziemas olimpiskajos sporta veidos. 1998. gada ziemas olimpiskās spēles notika Japānas pilsētā Nagano no 1998. gada 7. februāra līdz 22. februārim. Šīs bija 6. ziemas olimpiskās spēles, kurās startēja Latvijas olimpiskā komanda.

Lielākos panākumus guva Sanda Prūša un Jāņa Elsiņa divnieku ekipāža bobslejā, kā arī biatlonisti Ilmārs Bricis 20 km distancē un Jēkabs Nākums 10 km sprintā, kuri ieņēma 5. vietu. 

Latvijas karognesējs atklāšanas ceremonijā bija bobslejists Sandis Prūsis.

## Sportistu sadalījums pa sporta veidiem

## [[Attēls:Speed skating pictogram.svg|25px]] Ātrslidošana

### Sportisti
Ilonda Lūse

### Rezultāti
; Sievietes

## [[Attēls:Biathlon pictogram.svg|25px]] Biatlons

### Sportisti

* Ilmārs Bricis
* Ieva Cederštrēma-Volfa
* Oļegs Maļuhins
* Jēkabs Nākums
* Gundars Upenieks

### Rezultāti
; Vīrieši

1 — Par katru nesašauto mērķi tika piešķirta papildus minūte.  2 — Par katru nesašauto mērķi jānoslēpo sods 150 metru garumā.

; Sievietes

1 — Par katru nesašauto mērķi tika piešķirta papildus minūte.  2 — Par katru nesašauto mērķi jānoslēpo sods 150 metru garumā.

## [[Attēls:Bobsleigh pictogram.svg|25px]] Bobslejs

### Sportisti

* Egils Bojārs
* Jānis Elsiņš
* Rodžers Lodziņš
* Jānis Ozols
* Sandis Prūsis
* Māris Rozentāls

### Rezultāti

## [[Attēls:Cross country skiing pictogram.svg|25px]] Distanču slēpošana

### Sportisti

* Andžela Brice
* Juris Ģērmanis
* Jānis Hermanis
* Roberts Raimo
* Ināra Rudko

### Rezultāti
; Vīrieši

; Sievietes

## [[Attēls:Alpine skiing pictogram.svg|25px]] Kalnu slēpošana

### Sportisti

* Ilze Ābola
* Ivars Ciaguns

### Rezultāti
; Vīrieši

; Sievietes

## [[Attēls:Luge pictogram.svg|25px]] Kamaniņu braukšana

### Sportisti

* Sandris Bērziņš
* Iluta Gaile
* Dairis Leksis
* Māris Lēģeris
* Anna Orlova
* Guntis Rēķis
* Mārtiņš Rubenis
* Roberts Suharevs
* Jurita Šnitko
* Juris Vovčoks

### Rezultāti
; Vīrieši

; Sievietes

## Atsauces

## Ārējās saites
* Latvija 1998. gada ziemas olimpiskajās spēlēs *(Sports reference.com)*