open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Rafaels Kofmans

**Rafaels (Rafails) Kofmans** (; dzimis , miris ) bija padomju šaha problēmists, starptautiskais meistars (1973) un starptautiskais tiesnesis (1956} šaha kompozīcijā.

Dzimis Odesā, pēc revolūcijas ģimene pārcēlusies uz Izmajilu (tolaik Rumānija). Mācījies Izmajilas ģimnāzijā. 1929. gadā pārcēlies uz Prāgu un sācis studēt Politehniskā institūtā, pēc trīs gadiem pārgājis mācīties uz Maskavu un beidzis N. E. Baumana vārdā nosaukto Maskavas Mehānisko mašīnbūvniecības institūtu. Otrā pasaules kara laikā atradies frontē, pēc tam partizānu nodaļā, nonācis gūstā. Pēc kara, izgājis filtrācijas nometni, atsācis strādāt savā profesijā par konstruktoru. 20. gadsimta piecdesmito gadu sākumā kā bijušais gūsteknis no darba  atbrīvots. Strādājis PSRS Centrālā šaha klubā, bijis žurnāla "Šahmati v SSSR" šaha kompozīcijas nodaļas redaktors (1954 — 1971). 
  
## Šaha kompozīcija
Kopš 1925. gada publicējis  apmēram 400 dažādu žanru šaha kompozīcijas, galvenokārt divvilčus un trīsvilčus. Laika posmā no 1948. līdz 1983. gadam bijis sešu PSRS individuālo šaha kompozīcijas čempionātu dalībnieks, ieguvis 3. vietu 2. čempionātā trīsvilču grupā, kā arī 4. vietu (1955) un 5. vietu (1959) daudzvilču grupā. Konkursos izcīnījis vairāk nekā 150 atzinības, tai skaitā 42 pirmās godalgas. Galveno uzmanību veltīja loģiski stratēģiskā stila trīsvilčiem.

R. Kofmans bijis vairāku šaha kompozīcijai veltītu grāmatu autors vai līdzautors.   

### Uzdevuma piemērs

**Uzdevuma risinājums:**
: **1. ♕d4!** (draud 2. ♖d8+)
: **1. ... ♗d5 2. ♗b7 ~ 3. ♖a8#** (1. ... ♗d5 dēļ, nav iespējami gājieni: 2. ... ♖a5 un 2. ... ♕a2)
: **1. ... ♖d5 2. ♗b5 ♖×d7 3. ♕×d7#** (nav 2. ... ♗xc6 un 2. ... ♕a2)
: **1. ... ♕d5 2. ♗c4 ♕a5/♕×c6 3. ♗f7#** (nav 2. ... ♖a5 un 2. ... ♗xc6) 
: **1. ... ♘d5 2. ♗e2 ♘e7 3.♖d8#** (nav 2. ... ♖a5, 2. ... ♗xc6, 2. ... ♕a2 un 2. ... ♖e1+)

Melno figūru savstarpējā aizsegšanās uz viena lauciņa. 

## Bibliogrāfija
* 
* 
*
* 
* 
* 
* 

## Atsauces

## Ārējās saites
* R. Kofmana šaha kompozīcijas vietnē PDB
Roberts Piklers

**Roberts Piklers** (;  Fűrészfalu (Hvozdnica) —  Adelaida) bija ebreju izcelsmes Ungārijas un Austrālijas vijolnieks un diriģents, kas jaunībā bijis arī šahists.

## Biogrāfija
Muzikālo izglītību ieguvis dzimtajā Budapeštā, kur beidzis Ferenca Lista mūzikas akadēmiju. 1920. gados kā vijolnieks uzstājies vairākās Centrālās Eiropas valstīs. 1934. gadā kļuvis par Batāvijas simfoniskā orķestra diriģentu Nīderlandes Indijā (tagad Indonēzija), kuru vadījis astoņus gadus, kā arī uzstājies kā vijolnieks. Otrā pasaules kara laikā Japānas okupācijas laikā internēts, apcietinājumā pavadījis trīs gadus.

Pēc atbrīvošanas 1945. gadā pārcēlies uz Austrāliju, kur apmeties Sidnejā. Kļuvis par klasiskās mūzikas kameransambļa *Musica Viva Chamber Music Players* vadītāju, ar kuru daudz uzstājies Austrālijā un Jaunzēlandē. 1952. gadā kļuvis arī par Sidnejas simfoniskā orķestra vijolnieku un sadarbojies ar šo orķestri nākamos 14 gadus. 1962. gadā viesizrādēs apmeklējis ASV, Angliju, Franciju, Nīderlandi, Itāliju, Šveici, Ungāriju un Austriju. 1966. gadā kļuvis par stīgu kvarteta *Sydney String* vadītāju, kā arī nodibinājis Sidnejas konservatorijas kamerorķestri, kurā bijis diriģents. Šajā pašā laikā kļuvis par pasniedzēju Jaundienvidvelsas mūzikas konservatorijā, kur darbojies līdz 1978. gadam. 

Par nopelniem Austrālijas mūzikā 1972. gadā apbalvots ar prēmiju *Britannica Award*, bet 1974. gadā kļuvis Britu impērijas ordeņa virsnieku.

## Šahists
1920. gadu beigās un 1930. gadu sākumā aizrāvies arī ar šahu. 1926. gada neoficiālās šaha olimpiādes laikā piedalījies šaha uzdevumu risināšanas turnīrā, kurā ierindojies 3. vietā (uzvarējis Hermanis Matisons). 1927. gadā piedalījies Kečkemētas (Ungārija) starptautiskajā šaha turnīrā, kurā dalījis 5.-7. vietu ar Henriju Grobu (Šveice) un Frici Apšenieku (Latvija). 1931. gadā piedalījies Ungārijas šaha čempionātā, kurā ieņēmis 7. vietu (uzvarējis Lajošs Šteiners). 1932. gadā piedalījies Budapeštas starptautiskajā šaha turnīrā (uzvarējis Estevans Kanals). Vēlākajos gados mūziķa karjera nav ļāvusi daudz piedalīties šaha turnīros.

## Atsauces

## Ārējās saites
Piklers

**Piklers** var būt:
* Daiena Piklera (*Diana Pickler*) — ASV vieglatlēte (dzimusi 1983.);
* Roberts Piklers (*Robert Pikler*) — Ungārijas un Austrālijas mūziķis, šahists (1909—1984).
Antiutopija

**Antiutopija** jeb **distopija** ( — 'nav laba vieta') ir literatūras, mākslas un filozofijas koncepts, kas attēlo sabiedrību, kurā pastāv galēji negatīvi, bieži vien totalitāri vai represīvi apstākļi. Tā ir pretstats utopijai, kas attēlo ideālu pasauli. Antiutopijās bieži tiek parādītas autoritāras valdības, tehnoloģiju nekontrolēta attīstība, cilvēku brīvības ierobežošana un sociālās nevienlīdzības pastiprināšanās. Šāda veida darbos tiek kritizētas esošās vai potenciālās sabiedrības tendences, brīdinot par iespējamām sekām.

## Etimoloģija
Terminu "distopija" pirmo reizi 19. gadsimtā lietoja britu filozofs Džons Stjuarts Mills (*John Stuart Mill*), lai aprakstītu valdības politiku, kas varētu novest pie sabiedrības degradācijas. Taču literatūrā un filozofijā distopiskās idejas pastāvēja arī agrāk. 

## Vēsture
Lai gan distopijas kā atsevišķs žanrs kļuva populārs 20. gadsimtā, jau 18. un 19. gadsimtā parādījās darbi, kas atspoguļoja drūmu nākotni. Piemēram, Džonatana Svifta "Gulivera ceļojumi" (1726) daļēji kritizēja sabiedrību un tās pārvaldes mehānismus, kas ir distopijas raksturīga iezīme.

Pēc Pirmā un Otrā pasaules kara, kā arī aukstā kara laikā distopiskā literatūra kļuva īpaši populāra, jo sabiedrībā pastāvēja bailes no totalitārisma un tehnoloģiju ļaunprātīgas izmantošanas. Daži no nozīmīgākajiem darbiem:

* Jevgeņijs Zamjatins "Mēs" (1924) —  viens no pirmajiem modernās distopijas darbiem, kas ietekmēja vēlākus romānus.
* Oldess Hakslijs "Brīnišķīgā jaunā pasaule" (1932) — attēlo sabiedrību, kurā cilvēki tiek manipulēti ar tehnoloģijām un bioloģisko inženieriju.
* Džordžs Orvels "1984" (1949) — viens no slavenākajiem distopijas romāniem, kas apraksta totalitāru režīmu ar pastāvīgu novērošanu un propagandu.

* Rejs Bredberijs "451 grāds pēc Fārenheita" (1953) — stāsts par pasauli, kurā grāmatas tiek aizliegtas un sadedzinātas, lai kontrolētu domāšanu.

21. gadsimtā distopija ir populāra gan literatūrā, gan kino. Tā bieži tiek saistīta ar ekoloģiskām katastrofām, tehnoloģiju attīstību un sociālām problēmām.

## Atsauces

## Ārējās saites
Josifs Rudakovskis

**Josifs Rudakovskis** (;  Voroņeža — 1947. gads Čerņivci) bija Ukrainas šahists.

## Biogrāfija
Pirms Otrā pasaules kara bija viens no talantīgākajiem Ukrainas jaunajiem šahistiem. 1939. gadā Rostovā pie Donas izpildīja PSRS sporta meistara normu. 1940. gadā Kijivā dalīja 3. vietu Ukrainas šaha čempionātā (uzvarēja Isāks Boļeslavskis). Tajā pašā gadā PSRS šaha čempionāta pusfinālā dalīja 4.-7. vietu un iekļuva finālā. 1940. gada PSRS šaha čempionāta finālā Maskavā nospēlēja neveiksmīgi un palika pēdējā, 20. vietā (uzvarēja Andors Lilientāls un Igors Bondarevskis). Pēc kara kopā ar Aleksandru Konstantinopoļski un Aleksandru Kotovu dalīja 1.-3. vietu PSRS šaha čempionāta pusfinālā Baku un atkārtoti iekļuva finālā. 1945. gada PSRS šaha čempionāta finālā dalīja 7.-9. vietu ar Andoru Lilientālu un Vjačeslavu Ragozinu (uzvarējis Mihails Botviņņiks). Bija PSRS izlases pirmais rezervists 1945. gada septembrī notikušajā radiomačā ar ASV izlasi.

## Atsauces

## Ārējās saites
Somijas prezidentu uzskaitījums

Šajā uzskaitījumā apkoptoti **[[Somija]]s prezidenti** jeb **valsts vadītāji**, kopš 1919. gada, kad tika izveidots šāds amats. 

## Uzskaitījums

## Skatīt arī
* Somijas premjerministru uzskaitījums
Boncāni

**Boncāni** ir ciems Baltinavas pagastā. Atrodas pagasta dienvidu daļā 7 km no pagasta centra Baltinavas un 215 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa P45.

## Atsauces
Ratmirs Holmovs

**Ratmirs Holmovs** (;  Šenkurska —  Čerņivci) bija Krievijas starptautiskais lielmeistars šahā (1960).

## Biogrāfija
Šahu iemācījies spēlēt divpadsmit gadu vecumā. Otrā pasaules kara laikā dienējis flotē Tālajos Austrumos un pašās kara beigās nokļuvis japāņu gūstā, kādēļ vēlāk Holmovam bijušas problēmas ar izbraukšanu no PSRS, lai dotos uz šaha turnīriem.

1947. gadā kļuvis par PSRS sporta meistaru šahā. 1948. gadā uzvarējis Baltkrievijas šaha čempionātā. No 1948. gada līdz 1960. gadam dzīvojis Lietuvā. Kļuvis par desmitkārtēju Lietuvas šaha cempionāta uzvarētāju (1949, 1950, 1951, 1952, 1953, 1955, 1957, 1958, 1959, 1960). 1954. gadā Rīgā sporta biedrības *Spartak* sastāvā uzvarējis PSRS komandu kausa izcīņā šahā. 1960. gadā kopā ar Vasiliju Smislovu dalījis 1.-2. vietu Maskavas starptautiskajā šaha turnīrā. Par panākumiem turnīros FIDE 1954. gadā Holmovam piešķīrusi starptautiskā meistara (IM), bet 1960. gadā - starptautiskā lielmeistara (GM) nosaukumu. No 1948. līdz 1972. gadam sešpadsmit reizes piedalījies PSRS šaha čempionātu finālos. 1963. gadā kopā ar Leonīdu Šteinu un Borisu Spaski dalījis 1.-3. vietu PSRS šaha čempionāta finālā, taču papildu turnīrā palicis 3. vietā (uzvarēja Šteins). 1965. gadā Havanā piedalījies Hosē Raula Kapablankas memoriālā, kurā sensacionāli uzvarējis Robertu Fišeru un izcīnījis 5. vietu. 1968. gadā atkārtoti piedalījies Kapablankas memoriālā un uzvarējis tajā.

1970. gadā PSRS izlases sastāvā uzvarējis Eiropas komandu šaha čempionātā, izcīnot arī individuālo zelta medaļu. 1973. gadā kopā ar Mihailu Tālu uzvarējis starptautiskajā šaha turnīrā Dubnā. Četras reizes uzvarējis PSRS komandu šaha čempionātos Maskavas (1967, 1969) un Krievijas (1963, 1975) izlašu sastāvos. 1987. gadā uzvarējis Maskavas pilsētas šaha čempionātā. 1988. gadā Voronežā dalījis 1.-2. vietu Krievijas šaha čempionātā. Sekmīgi piedalījies arī senioru šaha turnīros. 2000. gadā dalījis 1.-4. vietu Pasaules senioru šaha čempionātā, bet gadu vēlāk šajā turnīrā dalījis 2.-4. vietu.

Par savu šaha spēles stilu bijis iesaukts par "centra aizsargu". Holmovam raksturīga bija diezgan pavirša pieeja šaha atklātņu teorijai, taču ļoti sīksta sliktāku pozīciju aizsardzība, kuras laikā viņš izmantoja katru vismazāko iespēju apgrūtināt pretiniekam pārsvara realizāciju.

## Atsauces

## Ārējās saites
Buksti

**Buksti** ir ciems Baltinavas pagastā. Atrodas pagasta rietumu daļā 6 km no pagasta centra Baltinavas un 209 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa V460.

## Atsauces
Jevgeņijs Zagorjanskis

**Jevgeņijs Zagorjanskis** (;  Erevāna —  Maskava) bija Krievijas šahists.

## Biogrāfija
1942. gadā kļuvis par PSRS sporta meistaru šahā. Daudzkārtējais PSRS šaha čempionātu pusfinālu dalībnieks (1944, 1945, 1946, 1947, 1949, 1950, 1951, 1953). Labāko rezultātu šajos turnīros sasniedzis 1945. gadā Maskavā, kad ieņēmis 5. vietu (uzvarējis Dāvids Bronšteins). PSRS komandu kausos šahā divas reizes pārstāvējis sporta biedrības *Zenit* komandu (1952, 1954). 1951. gadā ārpus konkursa piedalījies Rīgas pilsētas šaha čempionātā, kurā dalījis 1.-2. vietu ar Aleksandru Koblencu. 1953. gadā Rīgā kopā ar Koblencu dalījis 8.-9. vietu meistaru šaha turnīrā (uzvarējis Leonīds Šamkovičs).

Pēc profesijas bijis inženieris. Pazīstams arī kā šaha žurnālists un literāts. Vispazīstamākais viņa literārais darbs bija "Stāsts par Morfiju" (), kas pirmo reizi tika izdots 1968. gadā un nākamajos gados izturēja vairākus atkārtotus izdevumus un tulkojumos.

## Atsauces

## Ārējās saites
Angolas prezidentu uzskaitījums

Šajā uzskaitījumā apkopoti **[[Angola]]s prezidenti**, kopš 1975. gada, kad tā ieguva neatkarību no Portugāles. 

## Uzskaitījums

### [[Angolas Tautas Republika]] ([[1975]] — [[1992]])

### [[Angolas Republika]] ([[1975]] — [[1992]])

## Atsauces
Leonīds Šamkovičs

**Leonīds Šamkovičs** (, ;  Rostova pie Donas —  Ņujorka) bija Krievijā dzimis Izraēlas un ASV starptautiskais lielmeistars šahā (1965).

## Biogrāfija
Pirmos panākumus šaha turnīros izcīnīja 1950. gadu pirmajā pusē. 1953. gadā Rīgā uzvarēja meistaru šaha turnīrā. Divas reizes uzvarējis Krievijas šaha čempionātos (1954, 1956). 1961. gadā kopā ar Dāvidu Bronšteinu dalīja 1.-2. vietu Maskavas pilsētas šaha čempionātā. No 1954. līdz 1972. gadam piecas reizes piedalījies PSRS šaha čempionātu finālos, kuros labāko rezultātu sasniedzis 1965. gadā Kijivā, kad kopā ar Ratmiru Holmovu dalīja 5.-6. vietu (uzvarēja Viktors Korčnojs). Trīs reizes uzvarējis PSRS komandu šaha čempionātos Krievijas (1951, 1955) un Maskavas (1969) izlašu sastāvos. 1964. gadā sporta biedrības *Trud* sastāvā uzvarējis PSRS komandu kausa izcīņā šahā.

1962. gadā uzvarējis starptautiskajā šaha turnīrā Dušanbē. 1965. gadā Mariānske Lāznē (tagad Čehija) ierindojies 3. vietā aiz Paula Keresa un Vlastimila Horta. 1967. gadā kopā ar Ištvānu Bileku uzvarējis Lajoša Astaloša memoriālā Ungārijā. 1967. gadā Sočos kopā ar Aleksandru Zaicevu, Vladimiru Simaginu, Nikolaju Krogiusu un Borisu Spaski dalījis 1.-5. vietu Mihaila Čigorina memoriālā. Par panākumiem turnīros FIDE 1962. gadā Šamkovičam piešķīrusi starptautiskā meistara (IM), bet 1965. gadā - starptautiskā lielmeistara (GM) nosaukumu.

1974. gadā emigrējis uz Izraēlu, vēlāk pārcēlies uz Kanādu, bet kopš 1976. gada dzīvojis ASV. 1975. gadā Kalgari uzvarējis Kanādas šaha turnīrā *Canadian Open*. Divas reizes pēc kārtas (1976, 1977) dalījis pirmās vietas ASV atklātajā šaha čempionātā. 1978. gadā Pasadīnā kopā ar Edmāru Medni dalījis 3.-4. vietu un kļuvis par bronzas laureātu ASV šaha čempionātā (uzvarējis Ļubomirs Kavaleks). 1979. gadā Riodežaneiro piedalījies Pasaules šaha čempiona nosaukuma izcīņas cikla starpzonu turnīrā, kurā kopā ar Janu Smejkalu dalījis 10.-11. vietu. 1980. gadā Valletā ASV izlases sastāvā piedalījies 24. šaha olimpiādē.

1980. un 1990. gados Šamkoviča rezultāti šaha turnīros vairs nav sasnieguši iepriekšējo gadu līmeni. Mūža nogalē cietis no Pārkinsona slimības, kas arī bija viņa nāves cēlonis.

## Atsauces

## Ārējās saites
FIFA prezidentu uzskaitījums

Šajā uzskaitījumā apkopoti **[[FIFA]] (Starptautiskā Futbola federāciju asociācija) prezidenti** kopš organizācijas izveides 1904. gadā.

## Uzskaitījums

## Atsauces
Aleksandrs Zaicevs (šahists)

**Aleksandrs Zaicevs** (;  Vladivostoka —  Vladivostoka) bija Krievijas starptautiskais lielmeistars šahā (1967).

## Biogrāfija
Šahu iemācījies spēlēt četrpadsmit gadu vecumā. Pirmos panākumus šahā guvis 1953. gadā, kad uzvarējis Krievijas jauniešu šaha čempionātā. No 1962. līdz 1969. gadam četras reizes piedalījies PSRS šaha čempionātu finālos. Lielāko panākumu guvis 1968. gadā Alma-Atā, kad kopā ar Ļevu Polugajevski dalījis 1.-2. vietu, bet papildu mačā Vladimirā par čempiona nosaukumu piekāpies savam pretiniekam ar 2½:3½. 1967. gadā Sočos kopā ar Leonīdu Šamkoviču, Vladimiru Simaginu, Nikolaju Krogiusu un Borisu Spaski dalījis 1.-5. vietu Mihaila Čigorina memoriālā. Par panākumiem turnīros FIDE 1965. gadā Zaicevam piešķīrusi starptautiskā meistara (IM), bet 1967. gadā - starptautiskā lielmeistara (GM) nosaukumu.

Beidzis Tālo Austrumu politehnisko institūtu Vladivostokā. Pēc izglītības bijis inženieris-elektriķis. 

1971. gada augustā Polaņicazdroja piedalījies Akibas Rubinšteina memoriālā, kurā ierindojies 7. vietā. Divus mēnešus vēlāk neveiksmīgas pēdas operācijas rezultātā pāragri miris no komplikācijām.

## Atsauces

## Ārējās saites
Mihails Kļackins

**Mihails Kļackins** (; dzimis , miris ) bija padomju šahists, šaha etīdists un teoritiķis, šaha atklātnes Aļehina aizsardzība autors.

Dzimis Varšavā. Pirmā pasaules kara dēļ ģimene pārcēlusies uz Petrogradu. Iestājies tās universitātes Juridiskā fakultātē. Revolūcijas rezultātā nokļuvis Maskavā, kur beidzis  Maskavas Universitātes Juridisko fakultāti. Strādājis Tieslietu tautas komisariātā, pēc tam PSRS Tautas komisāru padomes Likumu publikācijas daļas vadītāju.

Kļackins bijis Viskrievijas Šaha olimpiādes amatieru turnīra uzvarētājs (1920, 1.—2. vieta). 1922. gadā izspēlējis trīs mačus ar A. Iļjinu-Ženevski (vienā uzvarējis 5:3, divus zaudējis 0,5:5,5 un 2,5:7,5). Vairāku Maskavas čempionātu dalībnieks: 1920.—1921. un 1921.—1922. gadā — 4. vieta, 1923. gadā — 5. vieta. 1926. gadā izstājies pēc trīs kārtām un drīzumā miris no tuberkulozes.   

## Šaha kompozīcija
Savu pirmo etīdi publicējis 1922. gadā laikraksta "Izvestija" šaha nodaļā. Savas daiļrades četros gados sastādījis apmēram 30 edīdes.
### Etīdes piemērs

**Etīdes risinājums:**
: **1. Txb3 cxb3 2. g6!! Dxg8 3. Kc5! d6+ 4. Kd4 d5 5. Kc5 d4 6. Kxd4** un baltie uzvar, jo, pēc 6. ... Ke8 vai 6. ... Dh8, ar bandinieka dakšiņu baltie iznīcina melno dāmu. 

## Atsauces

## Ārējās saites
* M. Kļackina šaha kompozīcijas vietnē PDB
Demerova

**Demerova** ir ciems Baltinavas pagastā. Atrodas pagasta ziemeļu daļā 5 km no pagasta centra Baltinavas un 218 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa V479.

## Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSP datiem.

## Atsauces
Grikovka

**Grikovka** ir ciems Baltinavas pagastā. Atrodas pagasta centrālajā daļā 3 km no pagasta centra Baltinavas un 217 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atrodas Kūkovas upes krastā.

## Atsauces
Lemešova (Baltinavas pagasts)

**Lemešova** ir ciems Baltinavas pagastā. Atrodas pagasta dienvidu daļā 6 km no pagasta centra Baltinavas un 212 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa V461.

## Atsauces
Maiļupe

**Maiļupe** var būt:
* Maiļupe — ciems Baltinavas pagastā
* Maiļupe — Amatas pieteka
* Maiļupe — Rauzas pieteka
* Pededzes pietekas Maiļupītes cits nosaukums
Čudarīne (Baltinavas pagasts)

**Čudarīne** ir ciems Balvu novada Baltinavas pagastā. Atrodas pagasta centrālajā daļā 2 km no pagasta centra Baltinavas un 214 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa P45, Zvaigas upes krastā.

## Atsauces
Maiļupe (Baltinavas pagasts)

**Maiļupe** ir ciems Baltinavas pagastā. Atrodas pagasta centrālajā daļā 2 km no pagasta centra Baltinavas un 213 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atrodas netālu no autoceļa P45.

1897. gadā ciemā bija 4 sētas ar 124 cilvēkiem.
## Atsauces
Maksi

**Maksi** ir ciems Baltinavas pagastā. Atrodas pagasta austrumu daļā 5 km no pagasta centra Baltinavas un 220 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atrodas netālu no autoceļa V479, aptuveni 500 metrus no Latvijas—Krievijas robežas.

## Atsauces
Morkova

**Morkova** ir ciems Baltinavas pagastā. Atrodas pagasta rietumu daļā 7 km no pagasta centra Baltinavas un 208 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa V460.

1897. gadā ciemā bija 2 sētas ar 19 cilvēkiem.
## Atsauces
Rīgas pašvaldības vadītāju uzskaitījums

260px|thumb|Rīgas domes priekšsēdētāja standarts
Šajā uzskaitījumā apkopoti **[[Rīga]]s [[Rīgas pašvaldības vadītājs|pašvaldības vadītāji]]** jeb **Rīgas domes vadītāji** vai **Rīgas mēri** no 1890. gada, kad tika izveidots šis amats.

## Uzskaitījums

## Atsauces
Puncuļova (ciems)

**Puncuļova** ir ciems Baltinavas pagastā. Atrodas pagasta centrālajā daļā 5 km no pagasta centra Baltinavas un 214 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa P45. Ciemā atrodas divi pilskalni - Alotāju kalns un Puncuļevas pilskalns.

1897. gadā ciemā bija 11 sētas ar 228 cilvekiem.

## Atsauces
Puncuļova

**Puncuļova** var būt:
* Puncuļova — ciems Balvu novada Baltinavas pagastā;
* Puncuļova — upe;
* Puncuļovas ezers;
* Puncuļovas pilskalns.
Punduri (Baltinavas pagasts)

**Punduri** ir gandrīz izmiris ciems Latvijas austrumos Baltinavas pagastā tieši pie Latvijas robežas ar Krieviju. Atrodas pagasta austrumu daļā 6 km no pagasta centra Baltinavas un 220 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa V479. Līdzās dzelzceļa līnija Pēterburga—Varšava un stacija Punduri, kas mūsdienās atrodas Krievijā (mūsdienās stacija ir slēgta, pamesta un pussabrukusi, stacijas tuvumā Krievijas pusē ir palikusi viena apdzīvota māja).
Te atrodas Valsts robežsardzes Viļakas pārvaldes Punduru nodaļa.

## Atsauces
Anastass Mikojans

**Anastass Mikojans** (, ; dzimis , miris ) bija armēņu izcelsmes padomju politiķis. Darbojies valsts darbā Ļeņina, Staļina un Hruščova laikā, bet nākot pie varas Brežņevam, atbīdīts no varas un pensionējies 1965. gada decembrī.

Mikojans bija boļševiku partijas biedrs no 1915. gada. No 1935. līdz 1966. gadam bija PSKP CK Politbiroja biedrs. Vairākkārt ieņēma ministru amatus, lielākoties PSRS ārējās un iekšējās tirdzniecības sfērā. Piedalījies nozīmīgu diplomātisku jautājumu risināšanā, tai skaitā, 1962. gadā Kubas raķešu krīzes laikā Hruščeva uzdevumā veda sarunas starp Džonu Kenediju un Fidelu Kastro.

Anastasa Mikojana brālis Artjoms Mikojans bija padomju lidmašīnu "Mig" aviokontruktors, bet dēls Stepans Mikojans kļuva par izmēģinātājlidotāju.

Anastass Mikojans nomira 1978. gadā, apglabāts Novodevičjes kapsētā.

## Ārējās saites
Peisova

**Peisova** ir ciems Baltinavas pagastā. Atrodas pagasta centrālajā daļā 4 km no pagasta centra Baltinavas un 212 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atrodas nomaļus no autoceļa P45.

1897. gadā ciemā bija 2 sētas ar 63 cilvēkiem.
## Atsauces
Sloboda (Baltinavas pagasts)

**Sloboda** ir ciems Balvu novada Baltinavas pagastā. Atrodas pagasta centrālajā daļā 2 km no pagasta centra Baltinavas un 216 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atrodas autoceļu V478 un V479 krustojumā, pie Kaņepes ietekas Kūkovā.

1897. gadā ciemā bija 8 sētas ar 277 cilvēkiem.

## Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSP datiem.

## Atsauces
Kazupe (ciems)

**Kazupe** ir ciems Dobeles novada Jaunbērzes pagastā. Atrodas pagasta centrālajā daļā 3 km no pagasta centra Jaunbērzes, 17 km no novada centra Dobeles un 48 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa P98. Vēsturiski veidojusies ap Kazupes muižu (*Kasuppen*).

## Atsauces
Mežinieki (Jaunbērzes pagasts)

**Mežinieki** ir ciems Dobeles novada Jaunbērzes pagastā. Atrodas pagasta ziemeļu daļā 6 km no pagasta centra Jaunbērzes, 20 km no novada centra Dobeles un 43 km no Rīgas.

## Atsauces
Tēvs Nakts

**"Tēvs Nakts"** (sākotnējais nosaukums **"Puika ar suni"**) ir 2018. gada Latvijas spēlfilma. Filmas režisors ir Dāvis Sīmanis, un šī ir otrā viņa režisēta pilnmetrāžas spēlfilma. Galvenās lomas atveido Artūrs Skrastiņš, Ilze Blauberga un Matīss Kipļuks. Filmas pirmizrāde notika . Filmas scenārijs veidots pēc Ineses Zanderes grāmatas "Puika ar suni" motīviem.

Filma ir stāsts par Žani Lipki un viņa ģimeni, kas Otrā pasaules kara laikā no nāves Holokaustā izglāba 55 ebrejus.

Filma saņēma Lielā Kristapa balvas nominācijās "Labākais spēlfilmas režisors" (Dāvis Sīmanis), "Labākais spēlfilmas operators" (Andrejs Rudzāts) un "Labākā aktrise otrā plāna lomā" (Ilze Blauberga). 2019. gada oktobrī filma saņēma labākās ārzemju filmas balvu Haifas kinofestivālā Izraēlā.

## Lomās
* Artūrs Skrastiņš — *[[Žanis Lipke]]*
* Ilze Blauberga — *Johanna Lipke*
* Henrijs Arājs — *Alfrēds Lipke*
* Matīss Kipļuks — *Zigis Lipke*
* Mihails Karasikovs — *Arke Smoļanskis*
* Toms Treinis — *Šarja*
* Štefens Šoimans — *Lēmans*

## Atsauces

## Ārējās saites
* profils vietnē *filmas.lv*
Monastirišče

**Monastirišče** () ir pilsēta Ukrainas centrālajā daļā, Čerkasu apgabala rietumos, Monastiriščes rajona centrs pie Rosas upes.

## Vēsture
Rakstos pirmoreiz 1622. gadā kā Žečpospolitas apdzīvota vieta. Monastirišče iekļāvās Krievijas Impērijā līdz ar Polijas Otro dalīšanu 1793. gadā. Pēc Oktobra revolūcijas ietilpa Ukrainas PSR. Otrā pasaules kara laikā no 1941. gada 23. jūlija līdz 1944. gada 10. martam atradās vācu okupācijā. No 1957. gada — pilsētciemats, no 1985. gada — pilsēta.

## Ārējās saites
Ņivņiki

**Ņivņiki** ir ciems Ludzas novada Brigu pagastā. Atrodas pagasta dienvidu daļā 2 km no pagasta centra , 23 km no novada centra Ludzas un 248 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa V508.

1897. gadā ciemā bija 23 sētas
## Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSP datiem.

## Atsauces
Smilas rajons

**Smilas rajons** () ir Ukrainas administratīvā iedalījuma vienība Čerkasu apgabala dienvidaustrumos. Robežojas ar Čerkasu apgabala Špolas rajonu dienvidrietumos, Horodiščes rajonu rietumos, Čerkasu rajonu dienvidos, Kamjankas rajonu dienvidaustrumos un Smilas pilsētu ziemeļos, kā arī Kirovohradas apgabala Novomirhorodas rajonu dienvidos. 

## Ārējās saites
*
Špolas rajons

**Špolas rajons** () ir Ukrainas administratīvā iedalījuma vienība Čerkasu apgabala dienvidos. Robežojas ar Čerkasu apgabala Katerinopiļas rajonu dienvidrietumos, Zvenihorodkas rajonu rietumos, Horodiščes rajonu ziemeļos un Smilas rajonu ziemeļaustrumos, kā arī Kirovohradas apgabala Novomirhorodas rajonu dienvidos. 

Špolas pilsētā dzimis ebreju dzejnieks Iciks Fefers (1900 – 1952), bet rajona Matusivas ciemā dzimis lodes grūdējs Oleksandrs Bahačs (*Олександр Багач*, 1966).

## Ārējās saites
*
Foundation Fieldbus H1

***Foundation Fieldbus H1*** ir lauka līmeņa interfeisa un ierīču integrācijas tehnoloģija atvērtajai, brīvajai *[[Foundation Fieldbus]]* rūpnieciskās automatizācijas arhitektūrai. *H1* ir sadarbspējīga, divvirziena, ciparu, virknes tīkls. Tehnoloģiju izstrādā un uztur bezpeļņas organizācija *FieldComm Group* ar galveno biroju Ostinā, ASV. Līdz 2015. gadam standartu uzturēja *Fieldbus Foundation*.

*FOUNDATION Fieldbus H1* specifikācija aprakstīta standartā *IEC 61158* ( *FOUNDATION Fieldbus H1* atbilst laukmaģistrāles 1. tipam), aizgūstot to no *ISA SP50*. Tam ir Eiropas standarts *EN50170*.

*H1* ir izstrādāts, lai varētu darboties eksistējošos ierīču savienojošos vītajos pāros, turklāt elektrobarošanu un datu pārraidi nodrošinot ar vienu vadu. Iespējams izmantot arī optiskos kabeļus. *H1* atbalsta dzirksteļu drošu elektrisko ķēžu risinājumus, ļaujot tīklu ierīkot ugunsnedrošās un sprādzienbīstamās zonās.
Atšķirībā no citiem protokoliem, *FOUNDATION H1* nodrošina precīzu (izohronu) sakaru sinhronizāciju un kontroles funkciju izpildi ar minimālu pauzes laiku un aizkaves fluktuāciju.

## ''OSI'' slāņu realizācija
*HART* protokols īsteno 7 slāņu Atvērto sistēmu sadarbības bāzes etalonmodeļa (*OSI*) 1., 2. un 7. slāni.

### Fizikālais slānis
*FOUNDATION Fieldbus H1* fizikālais slānis nodrošina mehānismu, kā pārraidīt un saņemt signālus tīklā. Kabeļiem tiek rekomendēts izmantot ekranētu vīto pāri.

Lai kopne darbotos pareizi, katram segmentam nepieciešami divi terminatori. Terminators ir virknē saslēgts 1 µF kondensators un 100 Ω rezistors. Tas nodrošina līnijas strāvas šuntēšanu un aizsargā pret elektrisko atstarošanos. Kabeli starp terminatoriem sauc par maģistrāli.

Katrā segmentā (maģistrāle un atzarojumi) ar kabeļa maksimālo garumu 1900 m var pieslēgt līdz 32 mezgliem. Atzarojumā 120 m garumā var pieslēgt līdz 12 ierīcēm. Izmantojot 4 atkārtotājus, līnijas garumu var palielināt līdz 9500 metriem.

*FOUNDATION Fieldbus H1* datu pārraides ātrums ir 31,25 kbit/s. Datu kodēšanai izmanto Mančestras II kodu. Datu pārraide notiek ar ± 9 mA modulācijas signālu

Atkarībā no ierīces konstrukcijas, tai elektrobarošanu var nodrošināt no segmenta (kopnes) vai atsevišķi. Kopnei pieslēgto ierīču darba spriegums ir 9 līdz 32 V, vidējais strāvas patēriņš ir 20 mA ierīcei.

### Datu posma slānis
*FOUNDATION Fieldbus H1* Datu posma slānis nodrošina šādas tīkla topoloģijas: punkta-punkta, kopne ar atzarojumiem, ziedlapķēde, koks vai jaukta tipa (atbalstošo topoloģiju kombinācija).

Kanāla piekļuves metode ir tokena padošana.
Kļūdu noteikšanai izmanto 16 bitu *[[Cikliskā redundances pārbaude|CRC]]*.

### Lietojumslānis
Lietojumslānim *FOUNDATION Fieldbus H1* atbilst *Fieldbus* piekļuves apakšslānis un *Fieldbus* ziņojumu specifikācijas slānis.

## Atsauces

## Ārējās saites
* FOUNDATION Fieldbus
Taļnes rajons

**Taļnes rajons** () ir Ukrainas administratīvā iedalījuma vienība Čerkasu apgabala dienvidrietumos. Robežojas ar Čerkasu apgabala Umaņas rajonu dienvidrietumos, Maņkivkas rajonu rietumos, Zvenihorodkas rajonu ziemeļos un Katerinopiļas rajonu austrumos, kā arī Kirovohradas apgabala Novoarhanheļskas rajonu dienvidos. 

Taļnē dzimis vijolnieks Miša Eļmans (*Миша Эльман*, 1891 – 1967).

## Ārējās saites
*
Līdumi (Naudītes pagasts)

**Līdumi** ir ciems Dobeles novada Naudītes pagastā. Atrodas pagasta ziemeļu daļā 4 km no pagasta centra Naudītes, 7 km no novada centra Dobeles un 68 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa V1126.

## Atsauces
Vladimirs Simagins

**Vladimirs Simagins** (;  Maskava —  Kislovodska) bija Krievijas starptautiskais lielmeistars šahā (1962).

## Biogrāfija
No 1940. gadu beigām līdz 1960. gadu sākumam bijis viens no Maskavas vadošajiem šahistiem. Trīs reizes uzvarējis Maskavas pilsētas šaha čempionātos: 1947. gadā (pēc uzvaras papildu turnīrā), 1956. gadā (kopā ar Tigranu Petrosjanu) un 1959. gadā. Divkārtējais PSRS komandu šaha čempionāta uzvarētājs Maskavas izlases sastāvā (1948, 1958). 1954. gadā Rīgā uzvarējis PSRS komandu kausā šahā sporta biedrības *Spartak* komandas sastāvā. 1963. gadā dalījis 2. vietu Sarajevas starptautiskajā šaha turnīrā. 1967. gadā Sočos kopā ar Leonīdu Šamkoviču, Aleksandru Zaicevu, Nikolaju Krogiusu un Borisu Spaski dalījis 1.-5. vietu Mihaila Čigorina memoriālā. Par panākumiem turnīros FIDE 1950. gadā Simaginam kā vienam no pirmajiem piešķīrusi starptautiskā meistara (IM), bet 1962. gadā - starptautiskā lielmeistara (GM) nosaukumu.
1964. gadā uzvarējis PSRS korespondencšaha čempionātā, bet 1965. gadā kļuvis par starptautisko meistaru korespondencšahā (IMC).

1950. gadu beigās sadarbojies ar Vasiliju Smislovu — kopā ar Vladimiru Makogonovu palīdzējis viņam uzvarēt mačā par Pasaules šaha čempiona titulu pret Mihailu Botviņņiku 1957. gadā. Bijis pazīstams arī kā šaha atklātņu teorētiķis. Simaginam piederēja daudzas oriģinālas idejas holandiešu aizsardzībā, jaunindiešu aizsardzībā, sicīliešu aizsardzībā, Nimcoviča aizsardzībā un Grīnfelda aizsardzībā.

1968. gadā miokarda infarkta rezultātā miris Kislovodskas starptautiskā šaha turnīra laikā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Špola

**Špola** () ir pilsēta Ukrainas centrālajā daļā, Čerkasu apgabala dienvidos, Špolas rajona centrs.

## Vēsture
Rakstos pirmoreiz 1594. gadā kā Žečpospolitas apdzīvota vieta. Špola iekļāvās Krievijas Impērijā līdz ar Polijas Otro dalīšanu 1793. gadā. 1851. gadā Špolā tika uzcelta cukurfabrika. Līdz Otrajam pasaules katram ievērojams skaits pilsētas iedzīvotāju bija ebreji (45 % 1897. gadā). Pēc Oktobra revolūcijas ietilpa Ukrainas PSR. Pilsētas tiesības no 1938. gada. Otrā pasaules kara laikā no 1941. līdz 1944. gadam atradās vācu okupācijā.

Špolā dzimis ebreju dzejnieks Iciks Fefers (1900—1952).

## Atsauces

## Ārējās saites
Nikolajs Krogiuss

**Nikolajs Krogiuss** (; dzimis  Saratovā, miris  Ņujorkā) bija Krievijas starptautiskais lielmeistars šahā (1964).

## Biogrāfija
1948. gadā kļuvis par Krievijas jauniešu šaha čempionāta uzvarētāju. Divas reizes uzvarējis Krievijas šaha čempionātos (1952, 1964). No 1958. līdz 1971. gadam septiņas reizes piedalījies PSRS šaha čempionātu finālos, kuros labāko rezultātu sasniedzis 1967. gadā Tbilisi, kad ierindojies 7. vietā (uzvarējis Leonīds Šteins). 1963. gadā uzvarējis PSRS komandu šaha čempionātā Krievijas izlases sastāvā. 1964. gadā uzvarējis PSRS komandu kausā šahā sporta biedrības *Trud* komandas sastāvā.

Daudzu starptautisko šaha turnīru laureāts, tajā skaitā 1960. gadā Varnā dalījis 1.-2. vietu ar Nikolu Padevski, 1964. gadā Sočos uzvarējis Mihaila Čigorina memoriālā, 1966. gadā Havrā dalījis 2.-3. vietu ar Ļevu Polugajevski (uzvarējis Bents Larsens), 1967. gadā Sočos kopā ar Leonīdu Šamkoviču, Aleksandru Zaicevu, Vladimiru Simaginu un Borisu Spaski dalījis 1.-5. vietu Mihaila Čigorina memoriālā.

Pārstāvējis PSRS komandu lielākajos komandu šaha turnīros:
* Eiropas komandu šaha čempionātā piedalījies 1965. gadā. Komandu un individuālajā vērtējumā izcīnījis zelta medaļas;
* Pasaules studentu šaha čempionātā piedalījies 1964. gadā un komandu vērtējumā izcīnījis sudraba medaļu.

Par panākumiem turnīros FIDE 1963. gadā Krogiusam piešķīrusi starptautiskā meistara (IM), bet 1964. gadā - starptautiskā lielmeistara (GM) nosaukumu. 1985. gadā kļuvis arī par FIDE starptautisko arbitru.

Pēc izglītības psihologs. Pazīstams kā vairāku grāmatu autors par šaha psiholoģiju - "Šahista psiholoģiskā sagatavotība" (, 1979), "Šaha daiļrades psiholoģija" (, 1981). Psiholoģijas zinātņu doktors (1980). No 1967. līdz 1973. gadam sadarbojies ar Borisu Spaski. Bijis viņa sekundants mačos par Pasaules šaha čempiona nosaukumu pret Tigranu Petrosjanu (1969) un Robertu Fišeru (1972). Vēlākajos gados bijis pazīstams kā augsta ranga PSRS šaha dzīves funkcionārs. No 1981. līdz 1989. gadam bijis PSRS Valsts sporta komitejas šaha pārvaldes priekšnieks un PSRS šaha federācijas priekšsēdētāja vietnieks. No 1986 līdz 1990. gadam bijis FIDE viceprezidents.

Pēc aiziešanas no vadošajiem amatiem 1990. gadu pirmajā pusē piedalījies vairākos senioru šaha turnīros, tajā skaitā izcīnījis sudraba medaļu Pasaules senioru šaha čempionātā. 1998. gadā kopā ar ģimeni pārcēlies uz ASV un kļuvis par šīs valsts pilsoni. Kopš 1998. gada vairs nepiedalījās FIDE organizētajos šaha turnīros.

## Atsauces

## Ārējās saites
Zeltiņi (Bilskas pagasts)

**Zeltiņi** ir ciems Smiltenes novada Bilskas pagastā. Atrodas pagasta rietumos 4,8 km no pagasta centra Bilskas, 8,8 km no novada centra Smiltenes un 142,6 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atrodas netālu no autoceļu V243 (Blome–Birzuļi–Palsmane) un V246 (Miži–Zeltiņi–Vecbilska) krustojuma.

## Iedzīvotāji
### Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSP datiem.

## Atsauces
Kurmīšupīte

**Kurmīšupīte** (arī **Atvarupīte**, **Bilskas upe**, **Viekupīte**, **Vilkupe**, **Vilkupīte**) ir Kamaldas labā krasta pieteka Smiltenes novadā.

Izteka - pie Kalna Miglām. Tek ziemeļrietumu virzienā. Ietek Kamaldā augšpus Podniekiem. Kurmīšupīti šķērso valsts autoceļi V246 (Miži–Zeltiņi–Vecbilska) un P24 (Smiltene—Valka), netālu no Kurmīšupītes atrodas Bilska.

## Atsauces
Boriss Verlinskis

**Boriss Verlinskis** (;  Bahmuta —  Maskava) bija Ukrainas un Krievijas starptautiskais meistars šahā (1950).

## Biogrāfija
Bērnībā pārciestās slimības rezultātā bijis kurls. 1910. un 1912. gadā uzvarējis Odesas pilsētas šaha čempionātā. 1913. gadā Viskrievijas amatieru šaha čempionātā izcīnījis 3. vietu. Pēc Pirmā pasaules kara pārcēlies no Odesas uz Maskavu, kur nodzīvojis līdz mūža beigām. 1923. gadā Petrogradā ieņēmis 2. vietu Krievijas pilsētu turnīrā. 1925. gadā piedalījies Maskavas starptautiskajā šaha turnīrā, kurā dalījis 12.-14. vietu ar Akibu Rubinšteinu un Rūdolfu Špīlmanu (uzvarējis Jefims Bogoļubovs). Šajā turnīrā guvis ievērību ar savu uzvaru pār toreizējo Pasaules šaha čempionu Hosē Raulu Kapablanku, kas bijis viens no retajiem kubieša zaudējumiem turnīros kā Pasaules čempionam (1921—1927). 1926. gadā Odesā dalījis 1.-2. vietu Ukrainas šaha čempionātā. 1928. gadā uzvarējis Maskavas pilsētas šaha čempionātā. 1929. gadā guvis savu lielāko panākumu, kad Odesā uzvarējis PSRS šaha čempionātā. Par šo sasniegumu Verlinskim piešķirts pirmais PSRS šaha lielmeistara nosaukums. 1931. gadā gan šī nosaukuma piešķiršana tikusi anulēta, bet vēlāk PSRS šaha federācija nolēmusi, ka politiski lietderīgāk ir piešķirt pirmā padomju šaha lielmeistara nosaukumu Mihailam Botviņņikam.

1930. gados Verlinska rezultāti turnīros uzsāka lejupslīdi. Viņa pēdējais panākums bija dalīta 3. vieta 1931. gada PSRS šaha čempionātā. Tomēr šaha turnīros regulāri turpinājis piedalīties līdz 1940. gadu otrajai pusei.

Par iepriekšējo gadu panākumiem turnīros FIDE 1950. gadā Verlinskim piešķīrusi starptautiskā meistara (IM) nosaukumu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Pirkuļupe

**Pirkuļupe** (arī **Sarkaņupe**) ir Vijas labā krasta pieteka Smiltenes novadā.

Izteka — no Raga purva. Tek rietumu virzienā. Pikuļupi nešķērso valsts autoceļi, tās krastos nav lielu apdzīvoto vietu.

## Atsauces
Sarkaņupe

**Sarkaņupe** var būt:

*Sarkaņupe - Dūmkalna strauta pieteka
*Sarkaņupe - Vijas pieteka
*Pirkuļupes cits nosaukums
Pubuļupe

**Pubuļupe** (arī **Lobēgu upe**, **Lobēģu upe**, **Lobērgu upe**, **Lobērģu upe**, **Mētra**, **Mētras strauts**, **Pubulīte**, **Pubuļa**, **Pubuļupīte**, **Sūcupīte**) ir Vijas kreisā krasta pieteka Smiltenes novadā.

Izteka - uz austrumiem no Zeltiņiem. Tek ziemeļu virzienā. Caurtek Sūča ezeram. Ietek Vijā lejpus Vītoliņiem. Pubuļupi šķērso valsts autoceļi V245 (Meimuri–Pubuļi–Vecbilska) un V229 (Vecbilska–Cirgaļi), netālu no Pubuļupes atrodas Lobērģi.

## Atsauces
FK Šilute

***FK Šilutė*** (līdz 2003. gadam ***Laisvė Šilutė***) ir Lietuvas futbola klubs no Šilutes pilsētas. Tas dibināts 1991. gadā un šobrīd spēlē Lietuvas čempionāta trešajā spēcīgākajā — 2. līgā.

Komandas krāsas ir zaļa un balta. Mājas spēles tas aizvada Šilutes stadionā (ietilpība 3000 skatītāju). Klubs nekad nav uzvarējis nevienā no Lietuvas augstākā līmeņa turnīriem. 2009. gadā tas uzvarēja Lietuvas čempionāta 1. līgā (pēc ranga otrā). Pēc tam vairākas sezonas aizvadīja augstākajā (A līga).

## Sezonas

## Atsauces

## Ārējās saites

* Kluba lapa vietnē lietuvosfutbolas.lt
Veronika (nozīmju atdalīšana)

**Veronika** var būt:

* Veronika (personvārds)
* Veronika (albums)

## Cilvēki ar šādu vārdu
* Veronika Strēlerte
* Veronika Plotņikova
* Veronika Kempbela-Brauna
* Veronika Novakovska

### Seriālu tēls
* Veronika (no seriāliem ''Neprāta cena'' un ''UgunsGrēks'')
Mēmupīte

**Mēmupīte** ir Vijas kreisā krasta pieteka Smiltenes novadā.

Izteka - pie Lobērģiem. Tek ziemeļaustrumu virzienā, vidustecē pagriežoties uz ziemeļrietumiem. Mēmupīti šķērso valsts autoceļš V229 (Vecbilska–Cirgaļi).

## Atsauces
Stepans Levitskis

**Stepans Levitskis** (;  Serpuhova —  Ņižņaja Tura) bija Krievijas šahists.

## Biogrāfija
Pēc izglītības bijis kalnu inženieris. 1890. gados sekmīgi piedalījies Maskavas šaha pulciņa organizētajos turnīros. Piedalījies Viskrievijas turnīros, kuros 1889. gadā ieņēmis 3. vietu, 1903. gadā dalījis 7.—8. vietu, 1906. gadā palicis 11. vietā. 1911. gadā Sanktpēterburgā uzvarējis Viskrievijas amatieru turnīrā. Par šo panākumu ieguvis šaha meistara nosaukumu. 1912. gadā Viļņā izcīnījis 3. vietu Viskrievijas meistaru turnīrā (uzvarējis Akiba Rubinšteins). Tajā pašā gadā Breslavā dalījis 13.-14. vietu 18. Vācijas šaha kongresā (uzvarējuši Oldržihs Durass un Akiba Rubinšteins). 1913. gada Viskrievijas meistaru turnīrā ieņēmis 13. vietu. Sanktpēterburgā nospēlējis mačus ar Semjonu Alapinu, kuru zaudējis ar 0:5 (1907), un Aleksandru Aļehinu, kuru zaudējis ar 3:7 (1913).

Šaha atklātņu teorijā Levitska vārdā ir nosaukts variants dāmas bandinieka atklātnē: 1. d4 d5 2. Lg5.

## Atsauces

## Ārējās saites
Indrica

**Indrica** var būt:

* Indrica (upe)
* Indrica (ciems), apdzīvota vieta Skaistas pagastā
* Indricas ordeņa nocietinājums (*Nederitz, Indryca*), Livonijas ordeņa 16. gadsimta nocietinājums Stirnupes labajā krastā 

## Citas nozīmes
* Indricas katoļu draudze, Indricas baznīcas draudze
* Lielindrica, ciems Krāslavas novada Kalniešu pagastā
Indrica (ciems)

**Indrica** ir ciems Krāslavas novada Skaistas pagastā. Atrodas pagasta austrumu daļā 6 km no pagasta centra Skaistas, 21 km no novada centra Krāslavas un 233 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atrodas Indra ezera dienvidu krastā netālu no Indricas upes ietekas tajā.

## Atsauces
Lāšs Lāgerbeks

**Lāšs Ēdvins Lāgerbeks** (; dzimis  Katrīneholmā, Zviedrijā) ir zviedru futbola treneris un bijušais futbolists. Kļuvis plaši pazīstams, ilgus gadus strādājot ar Zviedrijas futbola izlasi, kā arī palīdzot Islandes izlasei pirmo reizi tās vēsturē kvalificēties Eiropas čempionāta finālturnīram. No 2017. līdz 2020. gadam bija Norvēģijas futbola izlases galvenais treneris.

## Karjera
Kā futbolists Lāgerbeks spēlējis Zviedrijas zemāko līgu klubos, aizvadot deviņus gadus *Alby FF* un piecus gadus *Gimonäs CK*.

Trenera karjeru uzsācis 1977. gadā, sākot vadīt Zviedrijas 4. līgas klubu *Kilafors IF*. Vēlāk strādājis ar citiem Zviedrijas zemāko līgu klubiem *Arbrå BK* un *Hudiksvalls ABK*. 1990. gadā uzsācis darbu Zviedrijas Futbola asociācijā, strādājot ar dažādu vecumu jauniešu izlasēm. No 1996. līdz 1997. gadam bijis Zviedrijas B izlases treneris.

Ar Zviedrijas futbola izlasi sācis strādāt 1998. gadā, kļūstot par tā laika galvenā trenera Tomija Sēderberga asistentu. 2000. gadā ticis iecelts par otru galveno treneri līdzās Sēderbergam. Pēc 2004. gada Eiropas čempionāta finālturnīra, kad Sēderbergs amatu atstāja, kļuva par vienīgo izlases galveno treneri. Zviedrijas izlases galvenā trenera amatā nostrādājis deviņus gadus, piedaloties divos Pasaules kausa un trijos Eiropas čempionāta finālturnīros. 2009. gada oktobrī amatu atstāja pēc tam, kad Zviedrijas izlase nespēja kvalificēties 2010. gada FIFA Pasaules kausam.

 parakstījis līgumu ar Nigērijas Futbola federāciju, piekrītot vadīt Nigērijas izlasi 2010. FIFA Pasaules kausa finālturnīrā. Tajā Nigērija ierindojās pēdējā vietā grupā, tomēr Lāgerbekam tika piedāvāts pagarināt līgumu, kam treneris nepiekrita un atgriezās darbā Zviedrijas Futbola asociācijā.

2011. gada oktobrī kļuva par Islandes izlases galveno treneri. Lāgerbeka vadībā Islande kvalificējās 2014. gada FIFA Pasaules kausa kvalifikācijas izslēgšanas spēlēm, tomēr tajās divu spēļu summā piekāpās Horvātijai un finālturnīrā neiekļuva.
Drīz pēc tam līgums ar Lāgerbeku tika pagarināts, taču šoreiz ar izlasi uz vienlīdzīgiem noteikumiem sāka strādāt arī vietējais speciālists un līdzšinējais Lāgerbeka asistents Heimirs Hadlgrimsons. Islandes izlase abu treneru kopvadībā kvalificējās 2016. gada Eiropas čempionāta finālturnīram, kurā aizkļuva līdz ceturtdaļfinālam. Pēc finālturnīra Lāgerbeks darbu ar Islandes izlasi neturpināja.

 tika apstiprināts par Norvēģijas futbola izlases galveno treneri. Norvēģija nespēja kvalificēties 2020. gada Eiropas čempionāta finālturnīram, un 2020. gada decembrī Lāgerbeks amatu atstāja.

## Atsauces

## Ārējās saites
Olavs (nozīmju atdalīšana)

**Olavs** var būt:

* Olavs (personvārds)

## Cilvēks ar šādu uzvārdu
* Vilis Olavs

## Cilvēki ar šādu vārdu
* Olavs Ehala

## Skatīt arī
* Ūlavs
Ārija (nozīmju atdalīšana)

**Ārija** var būt:

* Ārija (personvārds)
* Ārija

## Cilvēki ar šādu vārdu
* Ārija Elksne

## Skatīt arī
* Ārijs
* Ārieši
* Ārijas iela
Diāna (nozīmju atdalīšana)

**Diāna** var būt:

* Diāna (personvārds)

## Cilvēki ar šādu vārdu
* Diāna, Velsas princese

## Citas nozīmes
* Diānas smaile
Aurēlija (nozīmju atdalīšana)

**Aurēlija** var būt:

* Aurēlija (personvārds)
* Aurēlija, medūzu ģints nosaukums

## Skatīt arī
* Aurēlijs
* Marks Aurēlijs
Rekss Tilersons

**Rekss Veins Tilersons** (; dzimis ) ir amerikāņu uzņēmējs, inženieris un diplomāts, 69. ASV valsts sekretārs, amatā no 2017. gada 1. februāra līdz 2018. gada 13. martam. Kā inženieris 1975. gadā Tilersons pievienojās *[[ExxonMobil]]*, bet no 2006. līdz 2016. gadam bija uzņēmuma valdes priekšsēdētājs un izpilddirektors.

Tilersons karjeru uzsāka kā inženieris un viņam ir Teksasas Universitātē Ostinā iegūts bakalaura grāds civilajā inženierijā. 1975. gadā viņš pievienojās *Exxon* un 1989. gadā bija kļuvis par *Exxon USA* centrālās ražošanas nodaļas galveno vadītāju. 1995. gadā viņš kļuva par *Exxon Yemen Inc.,* *Esso Exploration and Production Khorat Inc.* prezidentu. 2006. gadā Tilersons tika ievēlēts par *Exxon* valdes priekšsēdētāju un izpilddirektoru tobrīd pēc ieņēmumiem sestajā lielākajā pasaules uzņēmumā. No *Exxon* Tilersons aizgāja 2016. gada 31. decembrī, bet par viņa aizvietotāju kļuva Darens Vudss. Tilersons ir ASV Nacionālās inženierijas akadēmijas biedrs.

2016. gada 13. decembrī prezidents Donalds Tramps nominēja Tilersonu ASV valsts sekretāra amatam. Viņš ir ilggadējs republikāņu kampaņu ziedotājs, lai arī  neziedoja Trampa prezidentūras kampaņai. Tilersona ciešie darījumu sakari ar Krievijas prezidentu Vladimiru Putinu radīja diskusijas, īpaši pēc atklājumiem par Putina darījumiem, kas atklājās pēc Panamas dokumentu publicēšanas. 2014. gadā Tilersons iebilda pret sankcijām pret Krieviju. Iepriekš viņš bijis apvienotā ASV-Krievijas naftas uzņēmuma *[[Exxon Neftegas]]* direktors. 2017. gada 23. janvārī Tilersons ar balsojumu 11—10 tika apstiprināts valsts sekretāra amatam Senāta ārlietu komitejā un kandidatūra tika iesniegta Senātam apstiprināšanai. 1. februārī Senātā viņa nomināciju apstiprināja ar balsojumu 56–43.

2018. gada 13. martā Tramps atlaida Tilersonu un paziņoja, ka par viņa pēcteci Valsts sekretāra amatā izvēlēts Maiks Pompeo.

## Atsauces

## Ārējās saites

* ''Forbes'' profils
Justs (nozīmju atdalīšana)

**Justs** var būt:

* Justs (personvārds)

## Cilvēki ar šādu uzvārdu
* Māris Justs

## Cilvēki ar šādu vārdu
* Justs Kristiāns fon Loders
* Justs Sirmais

## Skatīt arī
* Josts
Henrijs Fošbergs

**Henrijs Ūlofs Aksels Fošbergs** (; dzimis , miris ) bija zviedru šaha problēmists.

## Šaha kompozīcija
Pirmo šaha uzdevumu sastādījis 1931. gadā, bet vispār sastādījis apmēram 150 šaha kompozīcijas. Plaši pazīstams kļuvis ar 1934. gadā rumāņu šaha žurnāla *Revista Romana de Sah* konkursā 1. godalgu ieguvušo palīgmata divvilci dvīņu formā. Šāda dvīņu forma, kad dvīņi viens no otra atšķiras ar figūras nomaiņu pret citu tās pašas krāsas figūru uz viena un tā paša lauciņa, nosaukta viņa vārdā par **Foršberga dvīņiem**.

### Uzdevumu piemēri

**Uzdevuma risinājums:**
: a) ar melno dāmu uz a6: **1. Da6-f6 Zd3-c5 2. Df6-b2 Tc4-a4#**
: b) ar melno torni uz a6: **1. Ta6-b6 Tb4-b1 2. Tb6-b3 Tb1-a1#**
: c) ar melno laidni uz a6: **1. La6-c4 Zd3-e1 2. Lc4-a2 Ze1-c2#**
: d) ar melno zirgu uz a6: **1. Za6-c5 Zd3-c1 2. Zc5-a4 Tb4-b3#**
: e) ar melno bandinieku uz a6: **1. a6-a5 Tb4-b3+ 2. Ka3-a4 Zd3-c5#**

## Atsauces

## Ārējās saites
* H. Fošberga šaha kompozīcijas vietnē PDB
Iļja Rabinovičs

**Iļja Rabinovičs** (;  Sanktpēterburga —  Kirova) bija Krievijas šahists.

## Biogrāfija
1912. gadā Viskrievijas amatieru turnīrā dalījis ceturto vietu ar Paulu Listu (uzvarējis Karels Hromādka). 1914. gadā kļuvis par Krievijas šaha meistaru.

Pēc Pirmā pasaules kara kļuvis par vienu no Krievijas vadošajiem šahistiem. Četras reizes uzvarējis Ļeņingradas pilsētas šaha čempionātos: 1920., 1925., (dalījis 1.-4. vietu ar Grigoriju Levenfišu, Aleksandru Iļjinu-Ženevski un Pjotru Romanovski), 1928. un 1940. gadā. No 1920. līdz 1939. gadam deviņas reizes piedalījies PSRS šaha čempionātu finālos, kuros lielāko panākumu sasniedzis 1934. gadā, kad kopā ar Grigoriju Lēvenfišu dalījis 1.-2. vietu. Abi uzvarētāji kļuvuši par PSRS čempioniem šahā.

Daudzu starptautisko šaha turnīru dalībnieks. 1925. gadā Bādenbādenē ieņēmis 7. vietu (uzvarējis Aleksandrs Aļehins). Tajā pašā gadā Maskavas turnīrā ieņēmis 16. vietu (uzvarējis Jefims Bogoļubovs). 1934. gada Ļeņingradas šaha turnīrā ar Nīderlandes šahistu Makša Eives un Hansa Kmoha piedalīšanos palicis 4. vietā (uzvarējis Mihails Botviņņiks). 1935. gada Maskavas starptautiskajā šaha turnīrā dalījis 11.-14. vietu (uzvarējuši Mihails Botviņņiks un Salo Flors). 1939. gada Maskavas - Ļeņingradas treniņturnīrā dalījis 7.-8. vietu (uzvarējis Salo Flors).

Pēc izglītības bijis matemātikas skolotājs. Vadījis šaha nodaļu Ļeņingradas laikrakstā *Ленинградская правда*. Divu šaha grāmatu autors: "Galotne: šaha partijas noslēguma stadija" (, Ļeņingrada, 1927) un "Atklātne: šaha partijas sākums" (, Maskava, 1931).

Ļeņingradas blokādes laikā 1941./1942. gada ziemu pavadījis aplenktajā pilsētā. Nomiris nākamajā pavasarī pēc evakuācijas uz Kirovu no nepietiekama uztura.

## Atsauces

## Ārējās saites