open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Konrads Megi

**Konrads Vilhelms Megi** (; dzimis  Hellenurmes muižā netālu no Tartu, Krievijas impērijā,  miris  Tartu, Igaunijā) bija igauņu mākslinieks ainavists. Megi darbi ar Sāremā salas motīviem ir pirmie mūsdienu igauņu dabas gleznojumi.

## Biogrāfija
Konrads Megi dzimis 1878. gada 1. novembrī netālu no Tartu. Pamatizglītību mākslā guva Tartu vācu amatnieku biedrības zīmēšanas kursos. 

1903. gadā viņš iestājās Sanktpēterburgas Štiglica Centrālajā tehniskās zīmēšanas skolā, bet bija spiests pārtraukt mācības sakarā ar piedalīšanos 1905. gada revolucionārajos notikumos.

1906. gada vasaru mākslinieks pavadīja Ālandu salās, kuru gleznainā daba iedvesmoja viņu radīt vairākas ainavas.

1907. gadā Megi pārcēlās uz Parīzi, laikā no 1908. līdz 1910. gadam viņš uzturējās Norvēģijā, no kurienes atkal devās uz Francijas galvaspilsētu. Parīzē Megi ietekmēja impresionisms un fovisms, kas atstāja būtisku iespaidu uz viņa krāsu gammu. 1910. gadā  viņš pirmo reizi iepazīstināja Igaunijas mākslas kopienu ar saviem darbiem, nosūtot vairākas gleznas no Norvēģijas ("Norvēģijas ainava ar priedēm", "Norvēģijas ainava" u.c).

1912. gadā viņš atgriezās dzimtenē un 1913. — 1914. gada vasaru pavadīja Sāremā salā, tur radot gleznu "Jūras kāposti" un citus darbus. No 1918. gada viņa darbos jūtama spēcīga ekspresionisma ietekme.

Viņš bija viens no Tartu Mākslas biedrības *Pallas* dibinātājiem un iedvesmotājiem.

## Interesanti fakti
* 2004. gadā notika dramaturga Marta Kivastika lugas *Külmetava kunstniku portreed* pirmizrāde, kas bija veltīta mākslinieka dzīvei un vēlāk ieguva daudzas balvas.
* Konrada Megi medaļu ik gadu piešķir Igaunijas labākajam gleznotājam.
* Tartu, Rātslaukuma laukumā (*Raekoja plats*) tajā pašā telpā, kur 20. gadsimta sākumā strādāja mākslinieks, tagad darbojas Konrada Megi ateljē.  
*2008. gada 1. decembrī salona "E" rīkotajā izsolē Konrada Megi gleznu "Sievietes portrets" (*Naise portree, Madonna*) pārdeva par 1 010 000 Igaunijas kronām un "Kapri ainavu" (*Capri maastik*) — par 2 miljoniem kronu.
* Konrada Megi vārdā kādu laiku bija nosaukta Tartu mākslas koledža.


Konrad Mägi Capri tänav.jpg|*Capri tänav*. 1922-1923.
Konrad Mägi - Maastik punase pilvega - õli.JPG|Ainava ar sarkanu mākoni (*Maastik punase pilvega*). 1913-1914
Konrad Mägi Norra maastik.jpg|*Norra maastik*. 1908-1910.
Konrad Mägi Obersdorfi maastik.jpg|*Obersdorfi maasti*. 1922-1923.


## Atsauces

## Ārējās saites
Latvijas Gada balva sportā 2017

**[[Latvijas Gada balva sportā|Latvijas Gada balvas sportā]] 2017** ceremonija notika kinoteātrī *[[Splendid Palace]]* . Balvas tika pasniegtas 16 nominācijās. Par gada labāko sportistu otro gadu pēc kārtas tika atzīts basketbolists Kristaps Porziņģis, bet gada labākās sportistes balvu pirmoreiz saņēma tenisiste Aļona Ostapenko. 

Balva par mūža ieguldījumu tika piešķirta velomehāniķim Arkādijam Svecem.

## Laureāti

## Atsauces
Jānis Kalniņš (rakstnieks)

**Jānis Kalniņš** (1922—2000) bija latviešu rakstnieks un literatūrzinātnieks. Valodas un literatūras institūta direktors (1963-1983). Filoloģijas doktors (1992), LZA akadēmiķis (1982).

## Dzīvesgājums
Dzimis 1922. gada 4. janvārī Ropažu pagasta Zālītēs zemnieka ģimenē. Mācījās Ropažu pamatskolā, ko beidza 1935. gadā un strādāja lauku darbus Ogresgala pagastā. 1939. gadā pārcēlās uz dzīvi Rīgā, strādāja par atslēdznieka mācekli un strādnieku tramvaju darbnīcās. Pēc J. Raiņa vakara vidusskolas beigšanas 1945. gadā uzsāka neklātienes studijas LVU Filoloģijas fakultātes Latviešu valodas un literatūras nodaļā, kuras beidza 1951. gadā. Viņa pirmā recenzija bija "Luga par padomju jaunatni" laikrakstā "Cīņa" (1950). Bija laikraksta "Cīņa" literārais līdzstrādnieks (1948-1955), Rakstnieku savienības biedrs (1956), Latvijas PSR Zinātņu akadēmijas  Valodas un literatūras institūta zinātniskais līdzstrādnieks (1956-1959), filoloģijas zinātņu kandidāta disertācija "Satīras asajā gaismā" par A. Upīša komēdijām (1957), Tekstoloģijas sektora vadītājs (1959-1964), institūta direktors (1963-1983). 
Uzrakstījis daudz biogrāfisku grāmatu un kinoscenārijus Rīgas Kinostudijas filmām "Mērnieku laiki" (1968), "Nāves ēnā" (1971).
Miris 2000. gada 25. janvārī Murjāņos, apbedīts Rīgas Meža kapos.

## Darbi
* Latviešu literatūras vēsture (līdzautors, 1962), 
* Literatūra un laikmets (līdzautors, 1970), 
* Problēmas un risinājumi (līdzautors, 1973), 
* Andreja Upīša simtgadei (līdzautors, 1977), 
* Rainim 125 (līdzautors, 1990)  
* Zelta kamolītis (1965) 
* Andrejs Pumpurs (1964), 
* Rainis (1977), 
* Auseklis (1981), 
* Kalna Kaibēni (1989), 
* Savādnieki (1979), 
* Mūžība (1971), 
* Hronists un Velns (1985), 
* Sadursmes krēslas laikmetā (1993), 
* Zvana spēles (1995),
* Kad strazdi svelpj (1968), 
* Subraba karote (1986),

## Literatūra
* Hausmanis V. Radis strādāt, ne garas runas teikt. Literatūra un Māksla, 1972. gada 1. janvārī; 
* Rakstniekam un literatūrzinātniekam Jānim Kalniņam - 60. LPSR ZA Vēstis, 1982; 
* Tabūns B. Vārdi otrajai. Karogs, 1982; 
* Stankevičs A. Izprast dzīvi. Rīga: 1988, 1968.-174. lpp.; 
* Tomēr dzīvojam (Saruna). I. Treimane, Karogs, 1994, 4; 
* Hausmanis V. Mans darba kolēģis Jānis Kalniņš. LM Latvijā, 2000, 27.I; 
* Kalniņš J. Nenovēlīgais latvietis Jānis Rainis un pateicīgais vācietis Johans Volfgangs Gēte. 11 dažādi spalvasbrāļi. R., 2000.

## Apbalvojumi un pagodinājumi
* Latvijas PSR Valsts prēmija (1958)
* Latvijas PSR Nopelniem bagātais kultūras darbinieks (1970)
* Ministru Kabineta balva par mūža veikumu (1995) 
* Triju Zvaigžņu ordenis, IV šķira (1999)

## Atsauces
Rimma Bilunova

**Rimma Bilunova** (, dzimusi kā **Kazmina** (), pirmajā laulībā **Kaļinkina** ();  Kurgānas apgabals —  Maskava) bija Krievijas starptautiskā meistare šahā (1968).

## Biogrāfija
Šahu sākusi spēlēt vienpadsmit gadu vecumā, kad dzīvojusi Čeļabinskā. Beigusi Čeļabinskas politehnisko institūtu ar radioinženiera diplomu. Līdz 1970. gadam strādājusi savā specialitātē, pēc tam pārgājusi uz darbu, kas bijis saistīts ar šaha dzīves organizāciju. No 1970. līdz 1976. gadam strādājusi PSRS Bruņoto spēku centrālajā šaha klubā, bet no 1976. gada līdz aiziešanai pensijā strādājusi PSRS Centrālajā šaha klubā. No 1983. līdz 1988. gadam bijusi PSRS sieviešu šaha izlases galvenā trenere. Pēc aiziešanas pensijā strādājusi Krievijas šaha federācijas veterānu komisijā.

Divas reizes uzvarējusi Krievijas sieviešu šaha čempionātos (1966, 1968) un PSRS Bruņoto spēku sieviešu šaha čempionātos (1966, 1968). Septiņas reizes piedalījusies PSRS sieviešu šaha čempionātu finālos (1962, 1963, 1964, 1967, 1968, 1971, 1974), kuros labākos rezultātus sasniegusi 1967. gadā, kad dalījusi 5.-10. vietu, un 1968. gadā, kad ieņēmusi 6. vietu. 1966. gadā saņēmusi PSRS sporta meistares šahā nosaukumu.

Daudzu starptautisko šaha turnīru laureāte, tajā skaitā izcīnījusi pirmo vietu Vladimirā (1967) un otrās vietas Oradjā (1975), Budapeštā (1973, 1985).

Par panākumiem turnīros FIDE 1968. gadā viņai piešķīrusi starptautiskās meistares (WIM) nosaukumu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Aegvīdu

**Aegvīdu** () ir mazpilsēta Igaunijā, Harju apriņķī. Atrodas Anijas pagastā. 2017. gadā Aegvīdu dzīvoja 706 cilvēku. Cauri mazpilsētai izbūvēta dzelzceļa līnija Tallina—Sanktpēterburga, ir arī dzelzceļa stacija — Aegvīdu stacija. Līdz 2017. gadam mazpilsētā bija vietējā pašvaldība, bet tad to pievienoja Anijas pagastam.

## Atsauces

## Ārējās saites
Mihals Kempnijs

**Mihals Kempnijs** (, dzimis ) ir čehu hokejists, spēle aizsarga pozīcijā. Kopš 2025. gada Kempnijs pārstāv Zviedrijas hokeja līgas komandu Brynäs IF. Iepriekš Kempnijs ir spēlējis Čehijas Ekstralīgas klubos HC Kometa Brno un Prāgas "Sparta", KHL klubā Omskas "Avangard", NHL klubos Čikāgas "Blackhawks" un Vašingtonas "Capitals". 2018. gadā ir izcīnijis Stenlija kausu.

Čehijas hokeja izlases sastāvā ir spēlējis divos Pasaules čempionātos.

## Ārējās saites
Andrē Burakovskis

**Andrē Burakovskis** (, dzimis ) ir zviedru hokejists, spēlē uzbrucēja pozīcijā. Pašlaik (2025) Burakovskis pārstāv NHL komandu Sietlas "Kraken". Iepriekš Burakovskis ir spēlējis Zviedrijas klubā Malmes "Redhawks", AHL komandā Hēršijas "Bears" un NHL komandās Vašingtonas "Capitals" un Kolorādo "Avalanche". 2018. un 2022. gadā ir izcīnījis Stenlija kausu.

2022. gada 13. jūlijā Burakovskis panāca vienošanos ar Sietlas "Kraken" komandu uz 5 gadiem par $ 5.milj.

Zviedrijas hokeja izlases sastāvā ir spēlējis 2016. gada Pasaules čempionātā un 2024. gada čempionātā kurā ar izlasi izcīnīja bronzas medaļu.

Viņa tēvs Roberts Burkovskis arī bija profesionāls hokejists, tāpat spēlējis NHL. Dzimis Austrijā, kur tēvs tobrīd spēlēja.
## Atsauces

## Ārējās saites
Brets Konolijs

**Brets Konolijs** (, dzimis ) ir Kanādas hokejists, spēlē uzbrucēja pozīcijā. Pašlaik (2019) Konnolijs pārstāv NHL komandu Floridas "Panthers". Iepriekš Konolijs ir spēlējis Tampabejas "Lightning", Bostonas "Bruins", Vašingtonas "Capitals" un AHL klubā Sirakjūsas "Crunch".

2018. gadā Konolijs ir izcīnijis Stenlija kausu.

## Ārējās saites
Elizbars Ubilava

**Elizbars Ubilava** (; dzimis  Tbilisi) ir Gruzijas starptautiskais lielmeistars šahā (1988), kas kopš 2005. gada šaha turnīros pārstāv Spāniju.

## Biogrāfija
Divas reizes uzvarējis Gruzijas šaha čempionātos (1974, 1986). 1967. gadā vienīgo reizi piedalījies PSRS šaha čempionāta finālā. Gruzijas PSR šaha izlases sastāvā sešas reizes piedalījies PSRS komandu šaha čempionātos (1969-1983) un komandu vērtējumā izcīnījis sudraba (1983) un bronzas (1981) medaļas.

Daudzu starptautisko šaha turnīru laureāts, tajā skaitā uzvarējis vai dalījis pirmo vietu Trenčanske Teplicē (1985), Tbilisi (1988), Benaske (2001, 2005), Almērijā (2008). 

1992. gadā Manilā Gruzijas izlases sastāvā piedalījies Pasaules šaha olimpiādē.

Par panākumiem turnīros FIDE 1978. gadā viņam piešķīrusi starptautiskā meistara (IM), bet 1988. gadā - starptautiskā lielmeistara (GM) nosaukumu. 

Pazīstams arī kā šaha treneris. Bijis Nanas Joseliani sekundants 1988. gada mačā par pasaules čempiones titulu, kā arī Anatolija Karpova treneris 1987. gada mačā par pasaules šaha čempiona titulu. 2004. gadā kļuvis par FIDE vecāko treneri.

## Atsauces

## Ārējās saites
Devants Smits-Pelijs

**Devants Smits-Pelijs** (, dzimis ) ir Kanādas hokejists, spēlē uzbrucēja pozīcijā. Pašlaik (2019) Smits-Pelijs pārstāv KHL komandu *[[Kunlun Red Star]]*.

## Spēlētāja karjera
Iepriekš Smits-Pelijs ir spēlējis Anahaimas "Ducks", Monreālas "Canadiens" un Ņūdžersijas "Devils". No 2017. līdz 2019. gadam pārstāvēja Vašingtonas "Capitals". 2018. gadā kopā ar komandu izcīnīja Stenlija kausu.

## Ārējās saites
Konors Helebaks

**Konors Helebaks** (, dzimis ) ir ASV hokejists, vārtsargs. Spēlē vārtsarga pozīcjiā. Pašlaik (2026) Helebaks pārstāv NHL komandu Vinipegas "Jets".

## Spēlētāja karjera
Profesionāļa karjeru Helebaks uzsāka 2014. gadā, kad debitēja Amerikas hokeja līgas vienībā Sentdžonsas "IceCaps". Jau nākamajā sezonā vārtsargs debitēja NHL, aizvadot 26 spēles Vinipegas "Jets" sastāvā. 2015.—16. gada sezonā Helebaks jau bija nostiprinājies kā komandas pamatvārtsargs un pirmo reizi piedalījās arī līgas Zvaigžņu spēlē. Turpmākajos gados Helebaks nostiprinājās kā viens no vadošajiem līgas vārtsargiem, trīs reizes 2020. gadā un 2024., 2025. gadā kā līgas labākais vārtsargs iegūstot Vezinas balvu. 2024. gadā un 2025. gadā ieguvis arī Viljama Dženingsa balvu, kā vismazāk ielaidušais vārtsargs regulārajā sezonā.

2025. gadā saņēmis Harta balvu, kā vērtīgākajam līgas spēlētājam, kļūstot tikai par devīto vārtsargu kas saņēmis šo balvu.

ASV hokeja izlases sastāvā ir piedalījies trijos Pasaules čempionātos.
## Atsauces

## Ārējās saites
Braiens Litls

**Braiens Litls** (, dzimis ) ir Kanādas hokejists, spēlē uzbrucēja pozīcijā. Pašlaik (2022) Litls pārstāv NHL komandu Arizonas "Coyotes". Iepriekš Litls ir spēlējis Atlantas "Thrashers" un Vinipegas "Jets", kā arī AHL komandā Čikāgas "Wolves".

## Ārējās saites
Pastnieks Pets (seriāls)

**Pastnieks Pets** () ir Apvienotās Karalistes animācijas seriāls, kuru radīja Džons Kunlifs. Tā pirmā sērija tika rādīta  kanālā *[[BBC One]]*, savukārt pēdējā — . Seriāls ir par izdomātas pilsētas Grīndeilas pastnieku Petu. 2014. gadā iznāca filma ar tādu pašu nosaukumu, kura balstīta uz animācijas seriālu "Pastnieks Pets". Seriāls paredzēts bērnu auditorijai.

## Atsauces

## Ārējās saites
Ēli Tolvanens

**Ēli Tolvanens** (; dzimis ) ir somu hokejists, spēlē uzbrucēja pozīcijā. Pašlaik (2026) Tolvanens pārstāv NHL komandu Sietlas "Kraken".

## Spēlētāja karjera
Iepriekš Tolvanens ir spēlējis KHL klubā Helsinku "Jokerit".

Sestā līguma gada vidū Našvilas "Predators" komandā 2022.–2023. gada sezonā Tolvanens, aizvadot 13 spēles un guvis 4 punktus, 2022. gada 11. decembrī tika iekļauts atteikuma draftā. Viņa līgums ar "Predators" beidzās pēc šī datuma, dienu pēc tam, kad Sietlas "Kraken" paņēma viņu no atteikuma drafta. Toreiz "Predators" ģenerālmenedžeris Deivids Poils atzina, ka "tā varētu būt mūsu liela kļūda."

Tolvanens ātri nostiprinājās Sietlas sastāvā, 2023. gada 1. janvārī gūstot savus pirmos vārtus Sietlas komandā —  pret Ņujorkas "Islanders". Pirmajās astoņās spēlēs viņš guva piecus vārtus un atdeva divas rezultatīvas piespēles. Tolvanens uzskatīja, ka "Krakens" komanda ir nodrošinājusi viņam konsekventāku izmantošanu laukumā, nekā tas bija pēdējā laikā pierasts Našvilā. 25. martā viņš guva divus vārtus pret savu bijušo komandu izbraukuma spēlē Našvilā. Viņš sezonu pabeidza ar 16 vārtiem un 11 rezultatīvām piespēlēm 48 spēlēs, savukārt "Kraken" komanda kvalificējās Stenlija kausa izslēgšanas spēlēm, kas notika pirmo reizi franšīzes vēsturē. 18. aprīlī Tolvanens guva Sietlas pirmos izslēgšanas spēļu vārtus, ar rezultātu 3:1 "Kraken" uzvarā, pirmās kārtas sērijas 1. spēlē pret Kolorādo "Avalanche".

Somijas hokeja izlases sastāvā Tolvanens ir spēlejis 2018. gada Pasaules čempionātā un 2018. gada ziemas olimpiskajās spēlēs.

Tolvanens ir no Nummelas, Vīhti.

## Atsauces

## Ārējās saites
Igaunija 1992. gada vasaras olimpiskajās spēlēs

**[[Igaunija]]i** 1992. gada vasaras olimpiskās spēles, kas notika Spānijas pilsētā Barselonā bija pirmās olimpiskās spēles, kopš tā atguva neatkarību no PSRS un devītās olimpiskās spēles kopsummā. Atšķirībā no citām bijušajām Padomju Savienības republikām Igaunija, Lietuva un Latvija startēja kā neatkarības valstis, savukārt pārējās valstis bija iekļautas Apvienotajā komandā. Šajās olimpiskajās spēlēs Igaunija bija pārstāvēta ar 37 sportistiem (33 vīrieši un 4 sievietes) 13 olimpiskajos sporta veidos. Barselonas olimpiskajās spēlēs Igaunijas sportisti izcīnīja 2 olimpiskās medaļas (vienu zelta medaļu un vienu sudraba medaļu).

## Dalībnieki

## Medaļnieki

## Medaļnieku galerija

## Atsauces

## Ārējās saites
* EOK – Barcelona 1992
Igaunija 1996. gada vasaras olimpiskajās spēlēs

**[[Igaunija]]i [[1996. gada vasaras olimpiskās spēles]]**, kas notika ASV pilsētā Atlantā bija otrās olimpiskās spēles pēc PSRS sabrukuma. Igaunija šajās olimpiskajās spēlēs bija pārstāvēta ar 43 sportistiem (35 vīrieši un 8 sievietes), 13 olimpiskajos sporta veidos. Šajās olimpiskajās spēlēs neviens Igaunijas sportists nespēja izcīnīt kādu no olimpiskajām medaļām. Šī bija otrā reize, kad Igaunijai piedaloties vasaras olimpiskajās spēlēs, tā neizcīnīja nevienu medaļu.

## Dalībnieki

## Atsauces

## Ārējās saites
* EOK – Atlanta 1996
Ivans Teļegins

**Ivans Teļegins** (, dzimis ) ir krievu hokejists, spēlē uzbrucēja pozīcijā. Pašlaik (2019) Teļegins pārstāv KHL komandu Maskavas CSKA. 

Krievijas hokeja izlases sastāvā ir spēlējis divos Pasaules čempionātos un 2018. gada ziemas olimpiskajās spēlēs.

## Ārējās saites
Ņikita Ņesterovs

**Ņikita Ņesterovs** (, dzimis ) ir krievu hokejists, spēlē aizsarga pozīcijā. Pašlaik (2020) Ņesterovs pārstāv NHL komandu Kalgari "Flames".

## Spēlētāja karjera
Iepriekš Ņesterovs ir spēlejis NHL komandās Tampabejas "Lightning" un Monreālas "Canadiens", kā arī KHL komandās Čeļabinskas "Traktor" un Maskavas CSKA. CSKA rindās 2019. gadā izcīnījis Gagarina kausu. 2020. gada oktobra nogalē noslēdza viena gada līgumu ar Kalgari "Flames".

Krievijas hokeja izlases sastāvā ir spēlējis 2018. gada Pasaules čempionātā un 2018. gada ziemas olimpiskajās spēlēs.

## Ārējās saites
Evalds Okass

**Evalds Okass** (; dzimis  Rēvelē, Krievijas impērijā, miris  Tallinā, Igaunijā), bija padomju un igauņu gleznotājs, pedagogs. PSRS Tautas mākslinieks (1963), Sociālistiskā Darba Varonis (1985), PSRS Mākslas akadēmijas īstenais loceklis (1975).

## Biogrāfija

1941. gadā E.Okass absolvēja Igaunijas Mākslas akadēmiju (*Eesti Kunstiakadeemia*). Otrā pasaules kara laikā viņš bija Sarkanās armijas igauņu mākslinieku kolektīva loceklis Jaroslavļā. 1944. gadā uzsācis studijas Igaunijas PSR Mākslas institūtā Tallinā (kopš 1954. gada - profesors).

Tematisku kompozīciju, rūpniecisku ainavu un portretu autors, strādāja arī monumentālās glezniecības un dekoratīvās mākslas jomā. Ilustrējis igauņu nacionālo eposu "Kalevipoegs" un igauņu daiļliteratūras darbus. Viņa darbam raksturīgs tipizēšanas asums, dramatisks vēstījums, kompozicionālās un tekstūras tehnikas dinamika.

1985. gadā viņam tika piešķirta Kristjana Rauda (*Kristjan Raud*) balva.

PSRS Augstākās padomes 9. un 10. sasaukuma deputāts (1975.-1984.). Saņēmis dažādus apbalvojumus (divus Ļeņina ordeņus, Oktobra revolūcijas ordeni, Darba Sarkanā Karoga ordeni, dažādas medaļas) un goda nosaukumus, kā arī vairākas Igaunijas PSR Valsts prēmijas.

2003. gadā Igaunijas pilsētā Hāpsalu tika atklāts Evalda Okasa muzejs.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Некролог на сайте радио «Голос России»
Patriks Hērslijs

**Patriks Hērslijs** (, dzimis ) ir zviedru hokejists, spēlē aizsarga pozīcijā. Pašlaik (2019) Hērslijs pārstāv KHL komandu Maskavas "Spartak".

## Spēlētāja karjera
Iepriekš Hērslijs ir spēlējis tādos Zviedrijas klubos kā Malmes "Redhawks", Modo Hockey, IF Sundsvall Hockey, Leksands IF, AHL klubos Mančestras "Monarchs" un Filadelfijas "Phantoms", KHL klubos Novosibirskas "Sibirj", Jaroslavļas "Lokomotiv", Sanktpēterburgas SKA un Maskavas "Spartak".

Zviedrijas hokeja izlases sastāvā ir spēlējis 2018. gada ziemas olimpiskajās spēlēs.

## Ārējās saites
Presidential Tour of Turkey

***Presidential Cycling Tour of Turkey*** () ir šosejas riteņbraukšanas sacensības, kas katru gadu notiek Turcijā.

Kopš 2006. gada sacensībām bija 2.2 kategorija, bet 2008. gadā tā tika paaugstināta līdz 2.1 un 2010. gadā uz 2.HC. 2017. gadā sacensības iekļāva UCI Pasaules tūres kalendārā. Pirms 2020. gada sezonas sacensības tika pazeminātas uz jaunizveidoto UCI ProSeries līmeni.

## Atsauces

## Ārējās saites

*
Ketino Kahiani-Gerzinska

**Ketino Kahiani-Gerzinska** (, ; dzimusi kā **Ketino Kahiani** ()  Mestijā) ir Gruzijā dzimusi Vācijas starptautiskā lielmeistare šahā (1990).

## Biogrāfija
Šahu iemācījusies spēlēt piecu gadu vecumā. 1986. gadā izcīnījusi PSRS junioru šaha vicečempiones nosaukumu U16 vecuma grupā, kā arī Pasaules junioru šaha vicečempiones nosaukumu tajā pašā vecuma grupā. Divus gadus pēc kārtas (1989, 1990) uzvarējusi Pasaules junioru šaha čempionātos U20 meiteņu vecuma grupā. 1990. gadā Azovā kopā ar Alisu Gaļļamovu dalījusi pirmo vietu Pasaules čempionāta šahā starpzonu turnīrā un ieguvusi tiesības piedalīties pretendentu turnīrā Bordžomi, kurā ieņēmusi 7. vietu. 1992. gadā Antervepenē izcīnījusi bronzas medaļu Pasaules čempionātā šahā studentēm. 1995. gadā Kišiņevā atkārtoti izcīnījusi otro vietu Pasaules čempionāta šahā starpzonu turnīrā un vēlreiz piedalījusies pretendentu turnīrā Groningenā, kurā palikusi pēdējā, 10. vietā. Divas reizes piedalījusies Pasaules čempionātos šahā sievietēm pēc izslēgšanas sistēmas, kuros labāko rezultātu sasniegusi 2004. gadā Elistā, kad iekļuvusi ceturtdaļfinālā..

Pārstāvējusi Gruzijas un Vācijas komandas lielākajos komandu šaha turnīros:
* Pasaules šaha olimpiādēs piedalījusies 8 reizes (1994-2008);
* Eiropas komandu šaha čempionātos piedalījusies 8 reizes (1992-2001, 2005-2009, 2013). Komandu vērtējumā izcīnījusi sudraba (1992) medaļu. Individuālajā vērtējumā izcīnījusi 2 zelta (1992, 2001) un 2 bronzas (1997, 2001) medaļas;
* Pasaules komandu šaha čempionātā piedalījusies 1997. gadā.

Par panākumiem turnīros FIDE 1988. gadā viņai piešķīrusi starptautiskās meistares (WIM), bet 1990. gadā - starptautiskās lielmeistares (WGM) nosaukumu. 1997. gadā saņēmusi arī vīriešu starptautiskā meistara (IM) nosaukumu.

## Personīgā dzīve
Studējusi žurnālistiku Tbilisi, bet 1993. gadā apprecējusies ar Vācijas pilsoni Jurgenu Gersinska (). Ir divu dēlu māte: Dāvids (dzimis 1995. gadā) un Mihaels (dzimis 2003. gadā). 1994. gadā kļuvusi par Vācijas pilsoni.

## Atsauces

## Ārējās saites
Igaunija 2000. gada vasaras olimpiskajās spēlēs

**[[Igaunija]]i [[2000. gada vasaras olimpiskās spēles]]**, kas notika Austrālijas pilsētā Sidnejā bija 8 vasaras olimpiskās spēles, kurā tā piedalās. Šajās olimpiskajās spēlēs tā bija pārstāvēta ar 33 sportistiem (31 vīrietis un 2 sievietes) 11 olimpiskajos sporta veidos. Sidnejas olimpiskajās spēlēs Igaunijas sportisti izcīnīja 3 olimpiskās medaļas, no tām viena zelta medaļa un divas bronzas medaļas.

## Dalībnieki

## Medaļnieki

## Medaļnieku galerija

## Atsauces

## Ārējās saites
* EOK – Sydney 2000
Oto Vehters

**Oto Gustavs fon Vehters** (; dzimis , miris ), reizēm zināms arī kā **Oto Vahters** bija advokāts un augsta *[[SS]]* un Nacistiskās Vācijas partijas amatpersona. Aktīvi piedalījies holokaustā, organizējis ieslodzīto nogādāšanu koncentrācijas nometnēs un noindēšanu gāzes kamerās.

Viņš pievienojās SS 1932 gada 1. janvārī, dienēja Freisingas pilsētā, Bavārijā.

## Biogrāfija
Pēc Austrijas aneksijas nacistiskajā Vācijā 1938. gada 12. martā, Ādolfs Hitlers 1938. gada 24. maijā nozīmēja Vehteru Austrijas nacistu gubernatora Artūra Zeisa-Inkvarta valsts komisāra amatā, "Likvidācijas ministrijā". No 1939. gada 30. aprīļa viņš vadīja Valdības organizāciju, kas atbildēja par visu to Austrijas amatpersonu atlaišanu un/vai obligātu aiziešanu pensijā, kuri neatbilda nacistu režīmam. Sakarā ar to, ka bijušā Austrijas birokrātija bija stingri antisemītiska, faktiski tika atlaista tikai neliela daļa ierēdņu.

Darbojis arī kā Polijas pilsētas Krakovas gubernators. Vehtera kā gubernatora vadībā 1939. gada 18. decembrī tika izdots paša Vehtera parakstīts 52 poļu nāves soda izpildes orderis kā soda mērs par divu Vīnes policistu nogalināšanu.

1940. gada decembrī viņa vārdā tika izdota pavēle par 68 000 ebreju izraidīšanu no pilsētas. 1941. gada 3. martā tika izdota vēl viena pavēle, kurā tika noteikts, ka atlikušie 15 tūkstoši ebreju tiek izsūtīti uz jaunizveidoto Krakovas geto.

1943. gada 22. janvārī Ā. Hitlers izvēlējās Vehteru kā Galīcijas gubernatoru. Kā Galicījas gubernators Vehters izveidoja *Waffen-SS* nodaļu, ko vācu uzraudzībā izveidoja no Ukrainas Galīcijas iedzīvotājiem, lai cīnītos pret boļševikiem. Vienības veidošanu apstiprināja Heinrihs Himlers pēc Vācijas sakāves Staļingradas kaujā. Vehters iesniedza priekšlikumu Himmleram 1943. gada 1. martā, un 28. aprīlī tika atklāta SS nodaļa Galīcijā. Būdams Galīcijas gubernatora amatā, Vehters arī pārraudzīja Galīgā risinājuma īstenošanu un sistēmas, paredzētas ebreju nogādāšanai koncentrācijas nometnēs, kā arī masveida ebreju apšaušanas.

Drīz pēc kara 1946. gada 28. septembrī Polijas valdība nosūtīja dokumentu ASV Vācijas Federatīvās Republikas militārajai zonai, kurā tika pieprasīts, lai Vehters tiktu nogādāts Polijā un sodīts par vairāk nekā 100 000 cilvēku masu slepkavību, apšaušanu un nāvessoda izpilžu veikšanu.

Vehtera nāves dēļ Vatikānā 1949. gadā viņš Polijā nekad netika apsūdzēts vai tiesāts. Viņa kriminālās līdzdalības pakāpe Galīgajā risinājumā nekad netika iesniegta un izskatīta tiesā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Elizabete (filma)

**"Elizabete"** () ir 1998. gada Apvienotās Karalistes biogrāfiskā drāmas filma, kuras režisors ir Šekars Kapurs. Filmas pirmizrāde notika  Venēcijas kinofestivālā. Galvenās lomas filmā atveido Keita Blanšeta, Kristofers Eklstons, Džefrijs Rašs, Džozefs Fainss, Ēriks Kantona un Ričards Atenboro. 2007. gadā filmai iznāca turpinājums "".

Filmā parādīti Elizabetes I pirmie valdīšanas gadi, kā arī viņas uzdevums iemācīties to, kas nepieciešams, lai kļūtu par monarhu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Igaunija 2004. gada vasaras olimpiskajās spēlēs

**[[Igaunija]]i [[2004. gada vasaras olimpiskās spēles]]**, kas notika Grieķijas galvaspilsētā Atēnās, bija devītās vasaras olimpiskās spēles, kurās tā piedalījās. Atēnu olimpiskajās spēlēs Igaunija bija pārstāvēta ar 42 sportistiem (31 vīrietis un 11 sievietes) 10 olimpiskajos sporta veidos. 

Šajās olimpiskajās spēlēs Igaunijas sportisti izcīnīja 3 olimpiskās medaļas, no tām viena sudraba un divas bronzas medaļas. Šīs bija pirmās olimpiskās spēles pēc PSRS sabrukuma, kad Igaunija vasaras olimpiskajās spēlēs neizcīnīja zelta medaļu.

## Dalībnieki

## Medaļnieki

## Medaļnieku galerija

## Ārējās saites
* Official Report of the XXVIII Olympiad
* EOK – Ateena 2004
Neticamais stāsts par Bendžaminu Batonu

**"Neticamais stāsts par Bendžaminu Batonu"** () ir 2008. gada ASV romantiskā drāmas filma, kuras režisors ir Deivids Finčers. Filmas pirmizrāde notika . Galvenās lomas filmā atveido Keita Blanšeta, Breds Pits, Džūlija Ormonda, Džeisons Flemings, Tilda Svintone un Eliass Koteass.

Filmas galvenais varonis ir Bendžamins Batons, vīrietis, kurš noveco atpakaļgaitā. Šai novecošanai ir savādas sekas.

## Atsauces

## Ārējās saites
Klaudija Amura

**Klaudija Noemi Amura** (; dzimusi  Buenosairesā) ir Argentīnas starptautiskā lielmeistare šahā (1998).

## Biogrāfija
Šahu iemācījusies spēlēt sešu gadu vecumā. Trenējusies pie pazīstamā argentīniešu šaha lielmeistara Oskara Panno. Piecas reizes uzvarējusi Argentīnas sieviešu šaha čempionātos (1985, 1987, 1988, 1989, 2014). Sešas reizes uzvarējusi Dienvidamerikas sieviešu šaha čempionātos (1990, 1992, 1994, 1996, 1998, 1999). 1990. gadā uzvarējusi Hosē Raula Kapablankas memoriālā sieviešu turnīrā. 1997. gadā uzvarējusi Panamerikas sieviešu šaha čempionātā.

Trīs reizes piedalījusies Pasaules čempionāta šahā sievietēm starpzonu turnīros. Labāko panākumu guvusi 1990. gadā Azovā, kad starpzonu turnīrā pēc papildu rādītājiem ierindojusies 5. vietā. 

Tāpat trīs reizes piedalījusies Pasaules čempionātos šahā sievietēm pēc izslēgšanas sistēmas, kuros 2000. gadā 1. kārtā zaudējusi Sjui Juihua, 2006. gadā 1. kārtā zaudējusi Irinai Krušai, bet 2008. gadā 2. kārtā zaudējusi Žuaņai Lufei.

Deviņas reizes pārstāvējusi Argentīnas komandu Pasaules šaha olimpiādēs (1988-1994, 1998, 2008-2014), kurās lielāko panākumu sasniegusi 1990. gadā, kad individuālajā vērtējumā izcīnījusi sudraba medaļu.

Par panākumiem turnīros FIDE 1990. gadā viņai piešķīrusi starptautiskās meistares (WIM), bet 1998. gadā - starptautiskās lielmeistares (WGM) nosaukumu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Igaunija 2008. gada vasaras olimpiskajās spēlēs

**[[Igaunija]]i [[2008. gada vasaras olimpiskās spēles]]**, kas notika Ķīnas galvaspilsētā Pekinā, bija desmitās vasaras olimpiskās spēles, kurā tā piedalās kā neatkarīga valsts. Pekinas vasaras olimpiskajās spēlēs Igaunija bija pārstāvēta ar 47 sportistiem (34 vīrieši un 13 sievietes) 13 olimpiskajos sporta veidos. Šī bija lielākā Igaunijas delegācija, kāda jebkad ir piedalījusies olimpiskajās spēlēs līdz šim. Šajās olimpiskajās spēlēs Igaunijas sportisti izcīnīja divas olimpiskās medaļas (vienu zelta un vienu sudraba medaļu).

## Dalībnieki

## Medaļnieki

## Medaļnieku galerija

## Atsauces

## Ārējās saites
*EOK – Peking 2008 
*Qualification by 17 June 2008.  
*Delfi.ee Peking 2008 Estonian Olympic news and competitors.  
*Gallery of the 2008 Estonian Olympic Team outfit presentation by Nike 
*Image of the two times Olympic champion Erika Salumäe wearing 2008 Estonian Olympic Team outfit
*Baltic athletes get ready to reach for Olympic gold The Baltic Times
Piezīmes par kādu skandālu

**"Piezīmes par kādu skandālu"** () ir 2006. gada Apvienotās Karalistes psiholoģiskā trillera filma, kuras režisors ir Ričards Eirs. Filmas pirmizrāde notika . Galvenās lomas filmā atveido Keita Blanšeta un Džūdija Denča. Filma ir balstīta uz Zojas Helleres tāda paša nosaukuma romānu.

Vidusskolas vēstures skolotāja Barbara sadraudzējas ar jaunāku mākslas skolotāju Šebu, kurai ir romāns ar kādu no saviem 15 gadus vecajiem skolēniem.

## Atsauces

## Ārējās saites
Bābele (filma)

**"Bābele"** () ir 2006. gada ASV, Meksikas un Spānijas drāmas filma, kuras režisors ir Alehandro Gonsaless Injaritu. Filmas pirmizrāde notika  Kannu filmu festivālā. Galvenās lomas filmā atveido Keita Blanšeta, Breds Pits, Gaels Garsija Bernals, Adriana Baraza un Rinko Kikuči.

Pāri, kurš atrodas atvaļinājumā Marokas tuksnesī, skar traģēdija, kas savieno četras dažādas ģimenes.

## Atsauces

## Ārējās saites
Elizabete: Zelta laikmets

**"Elizabete: Zelta laikmets"** () ir 2007. gada Apvienotās Karalistes biogrāfiskā drāmas filma, kuras režisors ir Šekars Kapurs. Filmas pirmizrāde notika  Venēcijas kinofestivālā. Galvenās lomas filmā atveido Keita Blanšeta, Klaivs Ouens, Džefrijs Rašs, Edijs Redmeins, Rīss Ivanss un Ebija Korniša. Filma ir turpinājums 1998. gada filmai "Elizabete".

Karaliene Elizabete pārdzīvo vairākas krīzes savas valdīšanas laikā, tai skaitā tiesas intrigas, slepkavības sazvērestību un vairākas vilšanās mīlestībā, arī uzvaru pār Spānijas Nauzvaramo armādu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Ball Arena

***Ball Arena*** (iepriekš zināma ar nosaukumu *Pepsi Center*) ir daudzfunkcionāla halle Denverā, Kolorādo, ASV. Tā tika atklāta . Arēnā savas mājas spēles aizvada NHL komanda Kolorādo "Avalanche" un NBA komanda Denveras "Nuggets".

## Ārējās saites
*
Manis tur nav

**"Manis tur nav"** () ir 2007. gada ASV un Vācijas muzikāla drāmas filma, kuras režisors un viens no scenārija autoriem ir Tods Heinss. Filmas pirmizrāde notika  Venēcijas kinofestivālā. Galvenās lomas filmā atveido Keita Blanšeta, Kristians Beils, Markuss Karls Frenklins, Ričards Gīrs, Hīts Ledžers un Bens Višo.

Filmā tiek stāstīts par Boba Dilana dzīvi caur sešiem dažādiem tēliem un viņu stāstiem.

## Atsauces

## Ārējās saites
Tibo Pino

**Tibo Pino** (; dzimis ) ir Francijas šosejas riteņbraucējs, kurš pārstāv *[[UCI WorldTeam]]* komandu **, kuru pārstāvējis visu savu profesionālo karjeru.

Tika uzskatīts par vienu no daudzsološākajiem Francijas talantiem, kad 2014. gada Tour de France kopvērtējumā izcīnīja trešo vietu un uzvarēja jauno braucēju ieskaitē. Pino uzvarējis visu triju Lielo tūru posmos. Viņš uzvarējis arī *[[Giro di Lombardia]]* (2018), kā arī finišējis trešais 2015. gadā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Jons Nūrmans

**Jons Nūrmans** (, dzimis ) ir zviedru hokejists, spēlē uzbrucēja pozīcijā. Pašlaik (2024) Nūrmans spēlē Hockeyallsvenskan komandā Djurgårdens IF . Iepriekš Nūrmans ir spēlējis Zviedrijas hokeja līgas klubā Djurgårdens IF un Skelleftea AIK, Somijas hokeja līgas klubā Oulu "Kärpät", KHL klubos  Ņižņijnovgorodas "Torpedo" un Helsinku "Jokerit".

Zviedrijas hokeja izlases sastāvā ir spēlējis 2016. gada Pasaules čempionātā un 2018. gada ziemas olimpiskajās spēlēs.

## Ārējās saites
Pauls Pinna

**Pauls Oto Hermanis Pinna** (; dzimis Tallinā , miris Tallinā ), bija igauņu aktieris un teātra režisors, Igaunijas PSR Tautas mākslinieks (1942), teātra "Estonia" dibinātājs. 

## Biogrāfija
Pauls Pinna dzimis Tallinā pilsētas valdes ierēdņa ģimenē. Aktiera karjeru uzsāka, darbojoties Igaunijas Mūzikas un dziedāšanas biedrībā. 1905. gadā kopā ar Teodoru Altermanu un Arturu Normanu viņš uzsāka nacionālā teātra "Estonia" izveidi. No 1909. līdz 1910. gadam kopā ar Teodoru Altermanu izdeva pirmo igauņu teātra žurnālu "Näitelava". 1914. gadā sakarā ar konfliktiem teātrī viņš pārcēlās uz Krieviju. thumb|left|Paula Pinnas kapsPēc Pirmā pasaules kara atgriezās Igaunijā. Sakarā ar to, ka teātris "Estonia" bija pārveidots par slimnīcu un daļa no aktieriem bija iesaukta armijā, viņš aizbrauca uz Maskavu, bet gadu vēlāk tomēr atgriezās Igaunijā, lai teātri atjaunotu. Igaunijas brīvības cīņu laikā viņš kļuva par Igaunijas Drāmas teātra (*Eesti Draamateater*) aktieri, režisoru un māksliniecisko vadītāju. 1923. gadā viņš nodibināja "Tautas teātri", kurā spēlēja aktieri pašdarbnieki. 1927. gadā šis teātris bankrotēja. Pēc tam pēc Kārļa Jungholca ielūguma atgriezās teātrī "Estonia". Otrā pasaules kara laikā viņš dienēja darba bataljonā. Pēc kara viņš dzīvoja un strādāja Igaunijā. Apbedīts Tallinas Meža kapos (*Metsakalmistu*).

Kāda Tallinas iela ir nosaukta Paula Pinnas vārdā. No 1949. līdz 1989. gadam Tallinā darbojās Paula Pinnas vārdā nosauktais teātris.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Ohvitseride andmekogu
* Paul Pinna - Oh Tallinn, armas Tallinn (1928) YouTube
* Paul pinna helinäidis: Oled kena kana-Naljakas duett (Holländerimusika)
Igaunija 2012. gada vasaras olimpiskajās spēlēs

**[[Igaunija]]i [[2012. gada vasaras olimpiskās spēles]]**, kas notika Lielbritānijas galvaspilsētā Londonā bija vienpadsmitās olimpiskās spēles, kopš tā piedalās kā neatkarīga valsts. Šajās olimpiskajās spēlēs Igaunija bija pārstāvēta ar 32 sportistiem (23 vīrieši un 9 sievietes), 11 olimpiskajos sporta veidos. No visiem 32 sportistiem 15 sportisti bija piedalījušies iepriekšējās Pekinas olimpiskajās spēlēs 2008. gadā. Sporta šāvēja Anžela Voronova bija vecākā Igaunijas komandas pārstāve, viņai olimpiādes laikā bija 43 gadi. Vieglatlēts Aleksandrs Tammerts (iepriekšējās olimpiskajās spēlēs bija izcīnījis sudraba medaļu) šajās nesa valsts karogu atklāšanas ceremonijā. Viņam šīs bija piektās olimpiskās spēles.

Igaunija Londonas olimpiskajās spēlēs izcīnīja divas olimpiskās medaļas (viena sudraba un viena bronzas medaļa), un šī bija tikai otrā reize, kad Igaunijai piedaloties vasaras olimpiskajās spēlēs, tā neizcīnīja zelta medaļu (pirmoreiz tas notika 2004. gada Atēnas spēlēs). Vieglatlēts Gerds Kanters izcīnīja bronzas medaļu diska mešanā un cīņas sporta pārstāvis Heiki Nabi izcīnīja sudraba medaļu grieķu romiešu cīņā. Heiki Nabi pēc 76 gadu pārtraukuma Igaunijai atkal spēja izcīnīt medaļu cīņas sportā. Pēdējoreiz medaļa Igaunijai šajā sporta veidā bija 1936. gada Berlīnes spēlēs, kad zelta medaļu bija izcīnījis Kristjans Palusalu.

## Dalībnieki

## Medaļnieki

## Medaļnieku galerija

## Ārējās saites
*EOK London 2012
Vēžupīte (Odzes ezera pieteka)

**Vēžupīte**  ir Odzes ezera pieteka Aizkraukles novadā.

Izteka no Tulmenīša ezera. Tek dienvidrietumu virzienā. Ieteka Odzes ezera ziemeļaustrumu krastā.

## Atsauces
Hānjas pagasts

**Hānjas pagasts** () bija Igaunijas pašvaldība, kas pastāvēja laikposmā no 1991. līdz 2017. gadam. Tā atradās Veru apriņķī, valsts dienvidaustrumos. Pagastā bija 92 ciemi, tā administratīvais centrs bija Hānja. Pagasts rietumos robežojās ar Reuges pagastu, ziemeļos ar Veru pagastu, austrumos ar Vastselīnas un Miso pagastu, bet dienvidos ar Latviju. 

2017. gadā Hānjas pagastā dzīvoja 1078 iedzīvotāju. Netālu no Hānjas ciemata atrodas Igaunijas augstākā virsotne — Lielais Munameģis.

Hānjas pagasts izveidots 1991. gada 10. janvārī.

2017. gada administratīvās reformas ietvaros Reuges pagastā tika apvienots Hānjas, Miso, Mēnistes, Reuges un Varstu pagasts.

## Atsauces

## Ārējās saites
Džūdija Grīra

**Džūdita Terēze Evansa** (; dzimusi ), profesionāli zināma kā **Džūdija Grīra** (), ir amerikāņu aktrise un režisore. Pārsvarā zināma kā raksturlomu aktrise, kas piedalījusies dažādu žanru filmās. Viņa ieguva atpazīstamību ar otrā plāna lomām filmās *[[Jawbreaker]]* (1999), "Ko vēlas sievietes" (2000), "Cik man gadu?!" (2004), "Elizabettauna" (2005), "27 kleitas" (2008) un "Mīlestība un citas zāles" (2010).

Grīra attēlojusi lomas dažādu žanru filmās, tostarp "Adaptācija" (2002), "Ciems" (2004), "Pēcteči" (2011), "Džefs, kurš dzīvo mājās" (2011), "Kerija" (2013), *[[Men, Women & Children]]* (2014), *[[Grandma]]* (2015), *[[Lemon]]* (2017), "Kur palikusi Bernadeta?" (2019), *[[Uncle Frank]]* (2020) un *[[Hollywood Stargirl]]* (2022). Piedalījusies tādos kases grāvējos, kā "Pērtiķu planētas atmoda" (2014) un turpinājumā "Karš par Pērtiķu planētu" (2017), "Juras laikmeta pasaule" (2015), "Helovīns" (2018) un turpinājumā "Helovīns nogalina" (*Halloween Kills*, 2021), kā arī *[[Marvel Cinematic Universe]]* filmās "Skudrcilvēks" (2015), "Skudrcilvēks un Lapsene" (2018) un "Galaktikas sargi: 3. daļa" (2023). Viņas kā režisores debija ir komēdijdrāmas filma *[[A Happening of Monumental Proportions]]* (2017).

Televīzijā Grīra vislabāk zināma pēc Šerilas Tentas balss lomas kanāla FXX animācijas komēdijseriālā *[[Archer]]* (2009—pašlaik) un Linas Boumenas lomas kanāla FX situāciju komēdijā *[[Married]]* (2014—2015). Vēl piedalījusies komēdijseriālos "Lielā sprādziena teorija" (2007—2019), "Kavētā attīstība" (*Arrested Development*, 2003—2006, 2013—2019), "Divarpus vīri" (2003—2015), *[[It's Always Sunny in Philadelphia]]* (2007—2011), *[[Kidding]]* (2018—2020), *[[Let's Go Luna!]]* (2018—2022) un *[[Reboot]]* (2022).

Džūdija Grīra izaugusi Mičiganā. Mācījusies Vinstona Čērčila skolā. 1997. gadā pabeigusi Depolas Universitātes teātra skolu. 2011. gadā apprecējusies ar producentu Dīnu Džonsonu. 2014. gadā izlaidusi savu autobiogrāfisko grāmatu *I Don't Know What You Know Me From: Confessions of a Co-Star*.

## Filmogrāfija

## Atsauces

## Ārējās saites
Tartu Doma baznīca

**Tartu Doma baznīca** () ir bijusī katoļu baznīca Tartu, Igaunijā. Mūsdienās lielākā daļa baznīcas ir drupās, bet trešā daļa baznīcas ir atjaunota.

Baznīcas celtniecība tika sākta 13. gadsimtā, pabeigta 16. gadsimta sākumā. Viena no lielākajām viduslaiku baznīcām Livonijā, vienīgā ar diviem baznīcas torņiem. 1525. gadā baznīca tika nopostīta protestantu baznīcu grautiņu laikā. Tā cieta arī Livonijas karā un ugunsgrēkā 1624. gadā. Zviedru laikā torņi tika samazināti no 66 m līdz 22 m. Mūsdienās šeit atrodas Tartu Universitātes muzejs.

## Atsauces

## Ārējās saites
Kristjans Rauds

**Kristjans Rauds** (; dzimis  Kirikukilas ciemā (*Kirikuküla*), Igaunijas guberņā, Krievijas impērijā, miris  Rēvelē, Ostlandē, bija igauņu mākslinieks, viens no Igaunijas Nacionālā muzeja dibinātājiem.

## Bērnība un jaunības gadi
Kristjans Rauds dzimis 1865. gada 22. oktobrī Viru-Jāgupi draudzes Kirikukilas ciemā. Viņam bija dvīņubrālis Pauls, kurš vēlāk arī kļuva par mākslinieku. Abi brāļi bērnību un jaunību pavadīja Merikilas ciemā (*Meriküla*), kur viņu tēvs Jāns Rauds strādāja par lauku skolotāju. Viņš nomira agri.

Deviņu gadu vecumā Kristjans iestājās ciema skolā, vēlāk mācījās draudzes skolā un Rakveres novada skolā. Apmācība tajās notika vācu valodā. Tālāku izglītību Rauds turpināja Tartu: vispirms reālskolā, pēc tam skolotāju seminārā, kurā tika sagatavoti lauku skolu skolotāji. Pēc semināra studiju beigšanas Kristjans Rauds kādu laiku strādāja par skolotāju Tartu skolā. 1892. gadā viņš devās uz Sanktpēterburgu.

## Kļūšana par mākslinieku
Krievijas galvaspilsētā jauno mākslinieku pamanīja slavens meistars, igauņu glezniecības dibinātājs Johans Kēlers, kurš viņam ieteica iestāties Repina institūtā. Četrus gadus vēlāk, beidzot akadēmiju, Kristjans pameta Sanktpēterburgu un devās uz Vāciju, kur dzīvoja un mācījās vispirms Diseldorfas Mākslas akadēmijā, vēlāk Minhenē uzlabojot savas prasmes.

Atgriezies Tartu, viņš noorganizēja radošu studiju jauniešiem. Šajā periodā viņš aktīvi gleznoja, rakstīja rakstus, apvienojot to ar pasniedzēja darbu studijā un ģimnāzijā. Mākslinieks bija viens no Igaunijas Nacionālā muzeja izveides iniciatoriem Tartu. 1910. gadā tika publicēts igauņu dzejnieka Juhana Līva dzejoļu krājums, kuru bija ilustrējis Kristjans Rauds.

1914. gadā, sākoties Pirmajam pasaules karam, mākslinieks pārcēlās pie brāļa uz Tallinu, kur viņš strādāja par skolotāju un turpināja gleznot.

## Igaunijā
thumb|250px|Kristjana Rauda attēls uz Igaunijas kronas naudaszīmes

Pēc 1917, gada revolūcijas viņš palika Igaunijā. 1919. gadā viņš tika ievēlēts par Igaunijas Muzeju biedrības priekšsēdētāju un vēlāk kļuva par tās goda locekli. Viņš kļuva arī par mākslinieku savienības goda locekli.

1935. gadā Igaunijas literārā biedrība organizēja eposa "Kalevipoegs" izdevuma publikāciju, kuru ilustrēt bija uzdots Kristjanam Raudam. Darbs pie "Kalevipoega" ilustrēšanas kļuva par mākslinieka darba virsotni. 

## Nāve
Kristjans Rauds nodarbojās ar glezniecību līdz savai nāvei, gleznojot pat slimnīcā. Viņš nomira 1943. gada 13. maijā vācu okupētajā Tallinā. 

## Piemiņa
1968. gadā Tallinā Kristjanam Raudam Hirves parkā tika atklāts piemineklis. Līdz 2011. gada 1. janvārim, kad Igaunija mainīja valūtu no kronas uz eiro, mākslinieka portrets bija uz Igaunijas kronas naudaszīmes.

2008. gada 31. martā, pēc divdesmit četriem darbības gadiem, tika slēgta Igaunijas mākslas muzeja filiāle, Kristjana Rauda māja- muzejs Nemmē.

1973. gadā Igaunijas PSR tika izveidota Kristjana Rauda balva, tā tiek piešķirta vēl joprojām.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Кристьян Рауд — художник самобытного таланта
* Tribute to Kristjan Raud
Dankeri (Aiviekstes pagasts)

**Dankeri** ir ciems Aizkraukles novada Aiviekstes pagastā. Atrodas pagasta dienvidos 6,4 km no pagasta centra Kriškalniem, 4,5 km no Pļaviņām un 128,7 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atrodas Aiviekstes upes labajā krastā, pie autoceļa A6 (Daugavpils šoseja) un dzelzceļa līnija Rīga—Daugavpils tiltu pār to, Pļaviņu pilsētas austrumu nomalē.

1897. gadā luterāņu muižā bija 4 cilvēki.
## Atsauces
Draudavas (Aiviekstes pagasts)

**Draudavas** ir ciems Aizkraukles novada Aiviekstes pagastā. Atrodas pagasta rietumos 10,2 km no pagasta centra Kriškalniem, 11,6 km no Pļaviņām un 113,9 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļu V915 (Koknese–Odziena–Jāņukalns–Bērzaune) un V943 (Mežezers–Bunduļi) krustojuma. Draudavās atrodas valsts nozīmes arheoloģijas piemineklis - Draudavu senkapi ar krustakmeni.

## Atsauces
Ezerkrasti

**Ezerkrasti** ir ciems Aizkraukles novada Aiviekstes pagastā. Atrodas pagasta centrālajā daļā 8,4 km no pagasta centra Kriškalniem, 8,5 km no Pļaviņām un 129,7 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atrodas nomaļus no valsts autoceļiem, Odzes ezera austrumu krastā.

## Atsauces
Īvāni (Aiviekstes pagasts)

**Īvāni** ir ciems Aizkraukles novada Aiviekstes pagastā. Atrodas pagasta rietumu daļā 6,3 km no pagasta centra Kriškalniem, 7,6 km no Pļaviņām un 126,0 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa V943 (Mežezers–Bunduļi).

## Iedzīvotāji
### Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSP datiem.

## Atsauces
Juči

**Juči** ir ciems Aizkraukles novada Aiviekstes pagastā. Atrodas pagasta dienvidu daļā 2,9 km no pagasta centra Kriškalniem, 3,1 km no Pļaviņām un 124,2 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atrodas pie valsts autoceļa V944 (Pļaviņas–Jaunmuiža).

## Atsauces
Krievciems (Aiviekstes pagasts)

**Krievciems** ir ciems Aizkraukles novada Aiviekstes pagastā. Atrodas pagasta dienvidaustrumu daļā 11,5 km no pagasta centra Kriškalniem, 9,6 km no Pļaviņām un 132,8 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atrodas pie valsts autoceļu P37 (Pļaviņas (Gostiņi)—Madona—Gulbene) un V924 (Pļaviņas–Krievciems) krustojuma, Aiviekstes upes labajā krastā. Lejpus Krievciema uz Aiviekstes ierīkota Spridzēnu HES un Vēžu HES.

1897. gadā luterāņu ciemā *Герцанъ* bija 7 sētas.
## Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSP datiem.

## Atsauces
Aleksija Ruta

**Aleksija Vilhelmīna Ruta** (; dzimusi **Rudolfa** () ) ir ASV starptautiskā meistare šahā.

## Biogrāfija
Šahu sākusi spēlēt deviņu gadu vecumā. 1989. gadā kļuvusi par ASV sieviešu šaha čempioni.
1990. gadā Malaizijā piedalījusies Pasaules čempionāta šahā sievietēm starpzonu turnīrā un palikusi 18. vietā. 1990. gadā Novi Sadā pārstāvējusi ASV komandu 29. sieviešu šaha olimpiādē.

Beigusi Kalifornijas Universitāti ar filozofijas doktora grādu. Strādā par starpdisciplīnu lektori Teksasas Universitātē Dalasā un ir sešu grāmatu autore par šaha saistību ar izglītību.

## Atsauces

## Ārējās saites
Ketija Forbsa

**Ketija Forbsa** (; dzimusi , bijusi precējusies **Vorika** ()) ir Lielbritānijas starptautiskā meistare šahā (1990).

## Biogrāfija
Trīs reizes uzvarējusi Lielbritānijas sieviešu šaha čempionātos (1987, 1988, 1994). 1990. gadā Malaizijā piedalījusies Pasaules čempionāta šahā sievietēm starpzonu turnīrā, kurā kopā ar Marinu Makropulu un Navu Stāru dalījusi 13.-15. vietu. Divas reizes pārstāvējusi Anglijas komandu Pasaules šaha olimpiādēs (1988-1990).

Par panākumiem turnīros FIDE 1990. gadā viņai piešķīrusi starptautiskās meistares (WIM) nosaukumu.

Pazīstama arī kā šaha žurnāliste un vairāku šaham veltītu grāmatu autore.

## Atsauces

## Ārējās saites
J.M.K.E.

***J.M.K.E.*** ir igauņu pankroka grupa, kas tika dibināta Tallinā, .

## Vēsture
1980. gados Igaunijā parādījās ne tikai pankroks, bet arī smagais metāls, jaunais romantisms un jaunais vilnis. Neskatoties uz to, ka Igaunijā žanri parādījās vairākus gadus pēc tam, kad tas bija noticis pārējā pasaulē, Igaunija joprojām palika soli priekšā citām Padomju Savienības republikām.

Grupa *J.M.K.E.* tika dibināta , popularitāti ieguva 1987. gadā pēc uzstādīšanas Podoļskas rokfestivālā. Pašlaik grupai ir 9 studijas albumi. *J.M.K.E.* ir uzstājušies Baltijas valstīs, Skandināvijā, Centrāleiropā un Krievijā. Dalībnieku pašreizējais sastāvs nav mainījies kopš 2000. gada.

## Diskogrāfija
### Studijas albumi
* *[[Külmale maale]]* (1989)
* *[[Gringode Kultuur]]* (1993)
* *[[Sputniks In Pectopah]]* (1994)
* *[[Rumal nali 1986-1989]]* (1996)
* *[[Jäneste invasioon]]* (1996)
* *[[Totally Estoned - The Best Of J.M.K.E]]* (1997)
* *[[Õhtumaa viimased tunnid]]* (2000)
* *[[Ainult planeet]]* (2002)
* *[[Mälestusi Eesti NSV-st]]* (2006)
* *[[Jasonit ei huvita]]* (2011)

## Ārējās saites
* Oficiālā mājaslapa
Šerona Elena Bērtmena

**Šerona Elena Bērtmena** (; dzimusi ) ir ASV starptautiskā meistare šahā (1989).

## Biogrāfija
1988. gadā uzvarējusi Jaunanglijas sieviešu šaha čempionātā. 1995. gadā kļuvusi par ASV sieviešu šaha čempioni.

Divas reizes piedalījusies Pasaules čempionāta šahā sievietēm starpzonu turnīros:
* 1990. gadā Azovā palikusi 18. vietā;
* 1995. gadā Kišiņevā palikusi 51. vietā.

Par panākumiem turnīros FIDE 1989. gadā viņai piešķīrusi starptautiskās meistares (WIM) nosaukumu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Olafs Luiga

**Olafs Luiga** (}; dzimis , miris ) bija Igaunijas cīkstonis, 1933. gada Eiropas grieķu-romiešu cīņas čempionāta bronzas medaļas ieguvējs, un svarcēlājs, 1928. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieks.

## Biogrāfija
1932. gadā beidzis Valsts rūpniecības skolas () mehānikas nodaļu. Nodarboties ar sportu sācis 1924. gadā sporta biedrībā "Kalev" un Valtera Palma boksa kursos.

### Svarcelšanas karjera
1927. gadā Luiga kļuva par Igaunijas čempionu vidējā svarā (līdz 82,5 kg), trīscīņā (raušana un grūšana ar vienu roku, grūšana ar abām rokām) paceļot 297,5 kg. Nākamajā gadā savu titulu viņš aizstāvēja, kopsummā sasniedzot 315 kg. Amsterdamas olimpiskajās spēlēs Luiga pacēla 305 kg (80 + 95 + 130). Pēc Olimpiskajām spēlēm viņš palielināja savu svaru un sacensībās piedalījās smagā svara kategorijā (virs 82,5 kg). Vidējā svarā Luiga uzstādīja 8 Igaunijas rekordus.

No 1929. līdz 1935. gadam Igaunijas meistaru svarcelšanā izcīnīja sacenšoties pieccīņā (raušana un grūšana ar vienu roku, spiešana, raušana un grūšana ar abām rokām). Luiga izcīnīja Igaunijas čempiona titulu 1929. gadā, paceļot pieccīņā 490 kg, 1930. gadā — 502,5 kg un 1931. gadā — 515 kg. 1929. gadā viņš ieguva 5.vietu Eiropas čempionātā trīscīņā paceļot 325 kg (90 + 95 + 140).

### Cīkstoņa karjera
1930. un 1931. gadā Luiga startēja smagajā svarā, pēc tam pussmagajā. 1930. gadā viņš bija spēcīgākais smagā svara cīkstonis Igaunijā. Igaunijas čempionātā gan grieķu-romiešu cīņā (februārī), gan brīvajā cīņā (decembrī), tāpat kā 1929. gada brīvās cīņas čempionātā, viņš guva uzvaru pār Kristjanu Trosmani. Gada nogalē starpvalstu mačā ar Somiju Luiga bija starp tiem nedaudzajiem igauņiem, kas savas cīņas uzvarēja. Igaunijas smagatlēti zaudēja ar 6:22.

1931. gada martā Igaunijas čempionātā grieķu-romiešu cīņā Luiga pirmo reizi zaudēja Trosmanim. 1932. gadā viņš kļuva par Igaunijas grieķu-romiešu cīņas čempionu pussmagajā svarā. Aprīļa vidū Tallinā Luiga, pieveicot Bietagu, palīdzēja Igaunijai valstsvienību sacensībās grieķu-romiešu cīņā uzvarēt Latviju ar rezultātu 5:2. Uzvaras Latvijai guva Alberts Zvejnieks un Kārlis Vilciņš.

1933. gadā Luiga kļuva par Igaunijas čempionu grieķu-romiešu cīņā un piedalījās Eiropas čempionātā Helsinkos. Pirmajās divās cīņās viņš uzvarēja somu Veine Kokinenu un ungāru Jožefu Tarāņi, bet trešajā zaudēja zviedram Rūdolfam Svensonam un ieguva bronzas medaļu.

1936. gadā bija paredzēts arī Luigu sūtīt uz Berlīnes olimpiskajām spēlēm. Bet slimības dēļ viņš nevarēja trenēties ar pilnu atdevi. Pēc trim gadiem viņš nomira no vēža.

## Atsauces

## Ārējās saites