open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Dolomītmerģelis

thumb|300px|Pļaviņu svītas dolomītmerģelis ar zivju paliekām.
**Dolomītmerģelis**, **dolomīta merģelis** jeb **domerīts** ir mālaini karbonātisks nogulumiezis, kurā iezi veidojošais karbonātiskais minerāls ir dolomīts, kas sastāda 50—75% no ieža kopējā daudzuma, bet pārējo daļu veido māls. Dolomītmerģeļi var būt saistīti ar pārejām starp dolomītiem, māliem, argillītiem un anhidrīta dolomītmerģeļiem. Latvijā dolomītmerģeļi ir plaši izplatīti Augšdevona karbonātiskajos nogulumos.

## Atsauces
Ģipšdolomīts

**Ģipšdolomīts** ir nogulumiezis, kas sastāv galvenokārt no dolomīta un ģipša, kur dominē dolomīts. Ģipšdolomīts veidojas, hidratējoties anhidrītdolomītiem. Tāpat tas var izveidoties, vienlaicīgi nogulsnējoties dolomītam un ģipsim vai arī dolomīta nogulumiem sekundāri pārģipšojoties. Latvijā ģipšdolomīts ir sastopams augšdevona karbonātiskajos nogulumos, kas veidojušies jūras regresijas fāzē. Tas var kļūt arī par saistvielu jeb dabisko cementu smilšakmeņiem.

## Atsauces
Leāles pils

thumb|250px|Leāles pils 1683. gada zīmējumā.
[thumb|250px|Pilsdrupu plāns no [Pauluči albuma.]]
thumb|250px|Pilsdrupas (2011).

**Leāles pils** () jeb **Lihulas bīskapa pils** () bija pils tagadējā Lihulas pilsētā Pērnavas apriņķī Igaunijā, kura atradās uz Sāmsalas-Vīkas bīskapijas un Livonijas ordeņa robežas. 
Pirmā Igaunijas bīskapa Turaidas Teoderiha rezidence, vēlāk Sāmsalas-Vīkas bīskapijas pirmā galvaspilsēta.

## Apraksts
No 1238. gada Leāles pils bija sadalīta divās vienādās bīskapa un ordeņa daļās. Bīskapa daļā bija vārtu tornis. Dienvidu pusē cietoksni ieskāva grāvji un divas priekšpilis.

## Vēsture
2011. gadā Lihulas pilskalnā iekarotajā Ridalas zemē apmetās pirmais Igaunijas bīskaps Turaidas Teoderihs. 
Pēc bīskapa Teoderiha nogalināšanas 1219. gadā Livonijas bīskaps Alberts fon Bukshēvdens panāca sava brāļa Hermaņa apstiprināšanu Igaunijas bīskapa amatā. 1220. gadā bīskapa pili iekaroja zviedru karalis Juhans Sverkersons, kuru drīz vien padzina sāmsalieši. 
1234.-1251. gadā tā bija Sāmsalas-Vīkas bīskapa pirmā rezidence, pēc 1238. gada pusi no pils nodeva Livonijas ordenim. Domājams, ka cietokšņa tiešā tuvumā no 1275. līdz 1285. gadam tika uzcelts cisterciešu klosteris. 
Jurģa nakts sacelšanās laikā to aplenca igauņu karaspēks.

Livonijas kara laikā 1560. gadā Sāmsalas-Vīkas bīskapiju nopirka Dānijas karalis. 1562. gadā Leāles pili iekaroja zviedri, bet 1576. gadā Maskavijas karaspēks. Karadarbības laikā pili nopostīja un vairs neatjaunoja.
1582. gadā Jamzapoļskas miera līguma tekstā Leāles pils tika dēvēta par *Лиховер (Ликоверж)* vai *Леаль*. Pēc kara beigām Leāles pils nonāca Zviedru Igaunija sastāvā. 
Lielais Ziemeļu karš 1710.-1711. gadā izraisīja mēra epidēmiju, kurā nomira ap 90% Lihulas iedzīvotāju. Tikai pēc 1820. gada atjaunojās saimnieciskā dzīve, tika uzcelta grezna muižas kungu māja klasicisma stilā.

## Attēli

Lihula linnus 4.jpg|
Lihula linnus 3.JPG|
Lihula linnus 1.JPG|
Lihula linnus.JPG|



## Atsauces
Karotāža

**Karotāža** ir ģeofiziska pētījumu metode, kas tiek veikta urbumos, lai sadalītu un korelētu ģeoloģiskos griezumus, izlūkotu un konstatētu zemes slāņkopas ar naftu, gāzi, akmeņoglēm, radioaktīvajām, polimetālu vai dzelzs rūdām, noteiktu slāņu dziļumus, biezumu un uzbūvi, kā arī risinātu citus ģeoloģiskus uzdevumus.

Karotāža veic detalizētu griezuma pētījumu urbumā, nolaižot tajā un paceļot ģeofizisko zondi. Šī metode aptver nelielu rādiusu ap urbumu (no dažiem centimetriem līdz dažiem metriem), taču tai ir augsta detalizācijas pakāpe, kas ļauj ne tikai noteikt slāņa dziļumu ar precizitāti līdz dažiem centimetriem, bet arī slāņa īpašību izmaiņas visā tā griezumā. Karotāžas metožu daudzumu nosaka virszemes ģeofizisko metožu daudzveidība, kur katrai no tām ir izstrādāts analoģisks "pazemes" variants. Bez tam eksistē arī specializēti karotāžas veidi, kuriem nav analogu virszemes ģeofizikā. Tādēļ karotāžas metodes iedala pēc pielietojamajām fiziskajām iedarbībām uz slāņiem (piemēram, akustiskā, gamma, dielektriskā, induktīvā, magnētiskā, radioaktīvā, neitronu, rentgen-radiometriskā, seismiskā, elektriskā u.c.). 

## Ārējās saites
Botriolepidīdi

**Botriolepidīdi** (*Bothriolepididae*) ir izmirušu bruņuzivju antiarhu dzimta, kas dzīvoja devona periodā. Botriolepidīdi bija no dažiem centimetriem līdz apmēram 1 metram lielas zivis. Stratigrāfijā tos izmanto devona ģeoloģisko slāņu vecuma noteikšanai. Latvijā ir zināmas divas botriolepidīdu ģintis - *Bothriolepis* un *Grossilepis*.

## Aprasts
Ķermenis ar ne pārāk garu horizontāli saplacinātu rumpja bruņu kārbu un garu, vāji heterocerkālu astes daļu. Zvīņu sega ir stipri reducēta, kores zvīņu nav. Krūšu spura ir gara un sniedzas aiz rumpja bruņu kārbas aizmugurējās malas. Spuras distālais segments daudz šaurāks un īsāks par proksimālo.

Botriolepidīdus raksturo galvas vairoga sešstūrainā forma ar samērā izteiktiem stūriem, kā arī neliela izmēra aizpineālais kauls (Pp), kurš nesaskaras ar galvas vairoga sānu kauliem (La). Attiecīgi pakauša kauls (Nu) veido orbitālā atvēruma aizmugurējās malas daļu. Priekšējais vidējais muguras kauls (AMD) ir ar platu priekšējo malu. *[[Processus obstans]]* uz ADL ir labi attīstīti. Pakaļējais sānu-muguras kauls (PDL) un pakaļējais sānu kauls (PL) ir saauguši kopā, izveidojot kopīgu sānu jaukto kaulu (MxL). Pusmēness kauls (Sm) ir nepāra.

## Sistemātika
* † dzimta: *[[Bothriolepididae]]* Cope, 1886
:* † ģints: *[[Bothriolepis]]* Eichwald, 1840
:* † ģints: *[[Briagalepis]]* (Long et al., 1990)
:* † ģints: *[[Grossilepis]]* Stensiö 1948
:* † ģints: *[[Monarolepis]]* (Young 1988)
:* † ģints: *[[Vietnamaspis]]* Long et al., 1990
Konrāds Bēkers

**Konrāds Bēkers** (; dzimis , miris ) bija vācu sporta vingrotājs, divu olimpisko zelta medaļu ieguvējs 1896. gada vasaras olimpiskajās spēlēs.

## 1896. gada vasaras olimpiskās spēles
Bēkers 1896. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Atēnās startēja septiņās sporta vingrošanas disciplīnās. No šīm septiņām disciplīnām viņš tikai divās izcīnīja olimpiskās medaļas, būdams Vācijas vingrošanas komandas pārstāvis, — komandu vingrošanā uz līdztekām un komandu vingrošanā uz stieņa. Savukārt visās individuālajās disciplīnās, kurās Bēkers startēja — atbalsta lēcienā, līdztekās, vingrošanas riņķis, vingrošanā uz stieņa un vingrošanā uz zirga —, viņš palika bez godalgotajām vietām.

### Rezultāti

## Atsauces

## Ārējās saites
* Konrāds Bēkers (SOK profils) 
* Konrāds Bēkers (''Olympedia'' profils) 
* Konrāds Bēkers (''Sports Reference'' profils)
Vezenbergas pils

[thumb|250px|Vezenbergas pilsdrupas 1794. gadā (no [Broces kolekcijas)]]
[thumb|250px|Pilsdrupu plāns (no [Pauluči albuma)]]
thumb|250px|Mūsdienu skats (2013)

**Vezenbergas pils** () jeb **Rakveres pils** () bija Livonijas ordeņa pils Rakveres pilsētā Igaunijā. Līdz mūsdienām saglabājušās pilsdrupas ir daļēji atjaunotas, tajās iekārtots muzejs.

## Apraksts
Vezenbergas pils ziemeļu daļa 1508. gadā bija būvēta kā franciskāņu klostera ēka. Dienvidu spārna būvniecības laikā uzbūvēti divi sānu stūra torņi un austrumu vārtu komplekss. Viens no pils dienvidrietumu torņiem tika celts kā apaļš artilērijas tornis.

## Vēsture
thumb|Vezenbergas pils: video
[thumb|250px|Livonijas ordeņa Rakveres fogteja (''Vgt. Wesenberg'') un citas [Vironijas fogtejas (pēc 1422). †C – cisterciešu, †Fr – franciskāņu klostera zemes, Ka. – saimniecības muiža (*Kammeramt*), Pa. – palīgmuiža (*Pflegeramt*). ]]
Pils celta iekarotās Viruzemes galvenā Tarvanpē (*Tarvanpää*, "vērša galva") pilskalna vietā pēc 1238. gada, kad Dānijas karalis Valdemārs II un Livonijas ordeņa mestrs Hermanis Balke noslēdza Stensbijas līgumu, ar kuru Dānija atguva Zobenbrāļu ordeņa un tā līvu un letu vasaļu 1227. gadā iekarotās Rēveles, Harijas un Virijas zemes. 1252. gadā pils pirmo reizi pieminēta rakstos kā Vezenbergas pils. 1268. gada 18. februārī pie pils notika Rakveres kauja, kurā apvienotais Tērbatas bīskapijas, Dāņu Igaunijas, Sāmsalas-Vīkas bīskapijas un Livonijas ordeņa karaspēks apturēja Novgorodas organizētā krievu kņazu karaspēka iebrukumu Dāņu Igaunijā.

14. gadsimta sākumā dāņi uzcēla jaunu mūra pili ar sienām, kuru biezums bija līdz 2 metriem, rietumu sienas augstums bija līdz 7 metriem.
1346. gadā Dānijas karalis Valdemārs IV pārdeva Harijas un Virijas provinces Livonijas ordenim par 19 000 markām.
Pils kļuva par Rakveres fogtejas pārvaldes centru.

Livonijas kara laikā 1558. gadā pili ieņēma Krievijas caristes karaspēks. No 1574. gada janvāra līdz martam to neveiksmīgi mēģināja ieņemt zviedru karaspēks, kas viņiem izdevās tikai 1581. gadā. 1582. gadā Jamzapoļskas miera līguma krievu tekstā zviedru ieņemtā pils tika dēvēta par *Ракобож*. Pēc kara beigām Vezenbergas pils nonāca Zviedru Igaunijas sastāvā.

Poļu-zviedru kara (1600—1629) laikā 1602. gadā to iekaroja Polijas-Lietuvas karaspēks lielhetmaņa Jāņa Zamoiska vadībā. 1605. gadā sagrauto cietoksni atguva zviedru karaspēks.
thumb|250px|Pilsdrupu siluets (''Carl Faehlmann'')

## Attēli

Bm03021am.jpg|Pilsdrupu zīmējums (Broce, 1782)
Bm03004am.jpg|Pilsdrupu zīmējums (Broce, 1782)
Rakvere ordulinnus 6.jpg|Pils kapela
Rakvere.jpg|
Rakvere, Estonia (7368077768).jpg|
Rakvere-castle-courtyard-estonia.jpg|
Rakvere2.jpg|
Rakverke castle 2008.jpg|
15740 Rakvere linnuse varemed 5.jpg|
15740 Rakvere linnuse varemed 3.jpg|
Rakvere ordulinnus 7.jpg|
HPIM2348 Rakvere ajalooline linnus tänapäevas.jpg|


## Atsauces

## Ārējās saites
Asterolepidīdi

**Asterolepidīdi** (*Asterolepididae*)  ir izmirušu bruņuzivju antiarhu dzimta, kas dzīvoja devona periodā. Asterolepidīdi bija no dažiem centimetriem līdz apmēram 1 metram lielas zivis. Stratigrāfijā tos izmanto devona ģeoloģisko slāņu vecuma noteikšanai. Asterolepidīdi ir sastopami arī Latvijas devona nogulumos.

## Aprasts
Ķermenis horizontāli saplacināts, rumpja bruņu kārba salīdzinoši liela. Krūšu spuras nesasniedz bruņu kārbas aizmugurējo malu, taču ir garākas, nekā pterihtīdiem. Krūšu spuru bruņa sadalīta divos segmentos: proksimālajā un distālajā. Proksimālais segments ir garāks un platāks par distālo. Galvas vairogs trapecveidīgs ar īsu preorbitālo daļu. Pakaļējais sānu-muguras kauls (PDL) un pakaļējais sānu kauls (PL) ir saauguši kopā, izveidojot kopīgu sānu jaukto kaulu (MxL). Priekšējā vidējā muguras kaula (AMD) aizmugurējā sānu mala visā garumā uzguļ MxL malai.

## Sistemātika
Dzimtā ir divas ģintis. Atsevišķi pētnieki pie asterolepidīdiem pieskaita arī remigolepjus (*Remigolepis*), kuriem krūšu spuru bruņas nav dalītas proksimālajā un distālajā daļā, bet abas šīs daļas ir saaugušas vienā. Savukārt, citi remigolepjus iedala atsevišķā dzimtā (*[[Remigolepididae]]* Stensiö, 1931), kaut arī galvas vairoga uzbūve tiem ir līdzīga.
Hermanis Veingertners

**Hermanis Veingertners** (; dzimis , miris ) bija vācu sporta vingrotājs, 1896. gada vasaras olimpisko spēļu veiksmīgākais sportists, tajās iegūstot sešas olimpiskās medaļas, no tām trīs zelta medaļas.

Veingertners savu sportista karjeru uzsāka savā dzimtajā pilsētā Frankfurtē, kur bija sporta kluba *Frankfurter Turnverein 1860* loceklis. Vēlāk, pārvācoties uz Berlīni, viņš kļuva par sporta kluba *Deutsche Turnerschaft* biedru.

## 1896. gada vasaras olimpiskās spēles
Veingertners 1896. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Atēnās startēja 7 sporta vingrošanas disciplīnās. No tām viņš sešās ieguva olimpiskās medaļas. Zelta medaļas viņš izcīnīja trijās disciplīnās — individuālajā vingrošanā uz stieņa, komandu vingrošanā uz līdztekām un komandu vingrošanā uz stieņa. Sudraba medaļas viņš ieguva vingrošanā uz zirga un vingrošanas riņķos. Vingrošanā uz zirga viņš piekāpās šveiciešu sportistam Luijam Cuteram, bet vingrošanas riņķos
grieķim Joannim Mitropulam. Atbalsta lēcienā viņš ieguva trešo vietu, bronzas medaļu, piekāpjoties savam tautietim Kārlim Šūmanim un šveicietim Luijam Cuteram. Vienīgā disciplīna, kurā viņš neieguva godalgoto vietu, bija vingrošanā uz līdztekām.

### Rezultāti

## Pēc olimpiskajām spēlēm
Pēc atgriešanās no olimpiskajām spēlēm vairums vācu vingrotāju tika atstādināti no komandas, jo *Deutsche Turnerschaft* (šajā laikā vāciešu vingrošanas vadības institūcija) boikotēja olimpiskās spēles ar iemeslu, ka konkurēt var tikai *"vācietis"*. Tāpēc viņš pārcēlās atpakaļ uz Frankfurti, lai pārvaldītu tēva izveidotu biznesu ar peldbaseiniem.

Viņš noslīka 1919. gada 22. decembrī, mēģinot izglābt Oderā slīkstošu cilvēku.

1996. gadā galvenais gājēju ceļš *Ziegenwerder* salā tika pārsaukts viņam par godu — *Hermann-Weingärtner-Weg*.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Hermanis Veingertners (SOK profils) 
* Hermanis Veingertners (''Olympedia'' profils) 
* Hermanis Veingertners (''Sports Refrence'' profils)
Lota Andešone

**Lota Andešone** (; dzimusi ) ir bijusī zviedru brīvā stila cīkstone, Pasaules čempionātu medaļniece, tagad trenere.

## Biogrāfija
Viņa sāka cīkstēties 1993. gadā. Sacensībās viņa startēja kā sporta kluba *"Domnarvet"* pārstāve. Karjeras laikā viņas treneri bija Sonni Bromans, Pells Lindholms, Ronnijs Pēšons, Kennets Nistrojs. 1996. gadā viņa kļuva par Eiropas junioru čempionāta bronzas medaļnieci. 1999. gadā tajās pašās sacensībās uz goda pjedestāla viņa pakāpās vienu pakāpienu augstāk. Tajā pašā gadā viņa izcīnīja bronzas medaļu pasaules junioru čempionātā. 2000. gadā viņa kļuva par Eiropas junioru čempioni.

Kopš 1998. gada viņa piedalījās arī pieaugušo Pasaules un Eiropas čempionātos. 1999. gada pasaules čempionātā aiz japānietes Ajako Sjodas un ķīnietes Menas Lili Lota Andešone izcīnīja bronzas, bet 2002. gada pasaules čempionātā aiz krievietes Aļonas Kartašovas — sudraba medaļu. Lai gan no 1999. līdz 2002. gadam Lota piedalījās četros Eiropas čempionātos, šeit medaļas iegūt neizdevās.

Lota Andešone beidza sportistes karjeru neilgi pirms tam, kad sieviešu cīņa tika iekļauta olimpisko spēļu programmā. Pēc cīkstones karjeras beigšanas, viņa kļuva par cīņas sporta treneri. 2015. gada oktobrī viņa sāka strādāt par Zviedrijas sieviešu cīkstoņu komandas treneri.

## Atsauces

## Ārējās saites
Īda Helstrema

-->
 |            mir_viet = 
 |             tautība = zviedriete
 |         dzīvesvieta = 
 |              garums = 
 |               svars = 
 |            spēlē ar = 
 |            karj ieņ = 
 |             iesauka = 
 |           mājaslapa = 

 |          vidusskola = 
 |             koledža = 
 |          augstskola = 
 |        universitāte = 
 |          izgl iest1 = 
 |      izgl iest1_nos = 
 |          izgl iest2 = 
 |      izgl iest2_nos = 

 |   pārstāvētā valsts = 
 |        sporta veids = Cīņas sports
 |               klubs = 
 |          disciplīna = Brīvā cīņa
 |                 poz = 
 |            tvēriens = 
 |             kar_sāk = 
 |            kar_beig = 
 |        kar_sāk_amat = 
 |       kar_beig_amat = 
 |            treneris = 
 |         bij_treneri = 
 |               trenē = 
 |           partneris = 
 |        klubs_sadaļa = 
 |         karj spēles = 
 |          karj cīņas = 

 |           os_dalība = 
 |          os_medaļas = 
 |         os_lab sasn = 

 |            PČ_saite = 
 |           pč_dalība =  
 |          pč_medaļas = 
 |         pč_lab sasn = 

 |              tituli = 
 |         augst rangs = 
 |              aģenti = 
 |          sasniegumi = 
 |               slavz = 
 |             dzimums = S
 |           atjaunots = 

 |       rādīt_medaļas = jā
 |         headercolor = 
 |       medaļu tabula = 

}}
**Īda Helstrema** (; dzimusi ) ir bijusī zviedru brīvā stila cīkstone, Pasaules un Eiropas čempionātu medaļniece.

## Biogrāfija
Īda Helstrema sāka cīkstēties 1989. gadā. Divas reizes, 1995. un 1996. gadā, viņa kļuva par Eiropas junioru čempioni. Sacensībās viņa pārstāvēja Stokholmas cīņas klubu *"Sparvaegens"*. Viņas treneris bija Ričards Svierads.

### Galveno sacensību rezultāti
#### Pasaules čempionāti

#### Eiropas čempionāti

## Atsauces

## Ārējās saites
Crew Dragon Demo-2

***Crew Dragon Demo-2*** ir ASV uzņēmuma *[[SpaceX]]* kosmosa kuģa *[[Crew Dragon]]* pirmais izmēģinājumu lidojums pilotējamā režīmā.
Tas orbītā tika palaists 2020. gada 30. maijā NASA uzdevumā *[[Commercial Crew Development]]* programmā. 31. maijā kosmosa kuģis saslēdzās ar Starptautisko kosmosa staciju.
Nolaižamais aparāts uz Zemes atgriezās 2. augustā.

Šis bija pirmais pilotējamais orbitālais kosmosa kuģis, kas tika palaists no Amerikas Savienotajām Valstīm kopš pēdējā *Space Shuttle* lidojuma (*[[STS-135]]*) 2011. gadā, un arī pirmais pilotējamais orbitālais lidojums, ko jebkad veicis komerciāls pakalpojumu sniedzējs.
Apkalpe kosmosa kuģi nosauca par *Endeavour*.

## Apkalpe
Kuģa *Crew Dragon Demo-2* apkalpe augšupceļā un lejupceļā:

Rezerves apkalpe:
* Čells Lindgrēns, kosmosa kuģa komandieris, NASA, 

Lindgrēns bija dublieris gan Hērlijam gan Bēnkenam.

## Lidojuma gaita
[thumb|240px|left|Apkalpi starta laukumā nogādāja ''[Tesla Model X* elektromobiļos]]
*Crew Dragon Demo-2* tika palaists  19:22:45 *UTC* ar nesējraķeti *Falcon 9 Full Thrust Block 5* no [[Kanaveralas zemesraga Gaisa spēku stacija]]s starta laukuma *SLC-39A*.

Pēc derīgās kravas atdalīšanas raķetes pirmā pakāpe nolaidās uz peldošas platformas *Of Course I Still Love You* Atlantijas okeānā.

31. maijā 14:16 *UTC* *Crew Dragon* automātiskā režīmā saslēdzās ar SKS *Harmony* modulim pievienotā adaptera *PMA-2* saslēgšanās mezgla *IDA-2*. Lūkas tika atvērtas 18:22 *UTC*.

1. augustā 23:35 *UTC* kosmosa kuģis atvienojās no stacijas. 2. augustā 05:49 *UTC* *Crew Dragon* veica dzinēju iedarbināšanu, lai orbītas augstumu samazinātu līdz 280 km. 17:52 *UTC* atdalījās nehermētiskais kravas nodalījums, un 17:56 *UTC* tika veikts 11 minūšu 22 sekunžu ilgs bremzēšanas manevrs. 18:36 *UTC* iegāja atmosfēras blīvajos slāņos. 18:48:06 *UTC* nolaižamais aparāts nolaidās Meksikas līcī, [[Pensakola]]s tuvumā. Lidojuma ilgums bija 63 dienas 23 stundas 25 minūtes.

== Ārējās saites ==
* [https://www.nasa.gov/specials/ccp-press-kit/main.html *COMMERCIAL CREW PROGRAM*] *NASA*
* [https://www.spacex.com/updates/crew-demo-2-mission-update-5-30-2020/ Crew Demo-2 Launch and Docking]  *SpaceX''
Poides pils

270px|thumb|Poides pils plāns (''J. B. Holzmayer'', 1891).
270px|thumb|Poides baznīca ar sargtorni mūsdienās (2007).
**Poides pils** () jeb **Peides pils** () bija Livonijas ordeņa Poides fogta (*Ordensvogtei Poda*) pils, kas 13. un 14. gadsimtā kontrolēja pārcelšanos pāri jūras šaurumam starp Sāmsalu, Muhu salu un kontinentu.

Līdz mūsdienām Sāmsalas austrumu piekrastē Poides ciemā ir saglabājusies baznīca, ko uzskata par bijušās pils daļu. Pils atradās uz ziemeļiem no baznīcas, tajā varēja iekļūt caur ziemeļu portālu.

## Vēsture
Poides fogts pirmo reizi pieminēts 1290. gadā. 14. gadsimta sākumā pils kompleksā uzcelta Sv. Marijas baznīca, 
Jurģa nakts sacelšanās laikā sāmsalieši 1343. gadā ieņēma Poides fogta pili. Livonijas ordenis iebruka salā 1344. gada februārī un nogalināja igauņu ķēniņu Vessi. Lai novērstu turpmākos sāmsaliešu karaspēka iebrukumus pāri jūras šaurumiem, 1345. gadā Livonijas ordenis uzcēla Zoneburgas pili. 
15. gadsimta sākumā baznīcai uzbūvēja masīvu sargtorni. 
1888. gadā J.B. Holcmaiers pils vietā veica arheoloģiskos izrakumus. 

## Galerija

Pöide kirik.jpg
Pöide kirik*.JPG
Pöidekirik2011.jpg|
Pöide kiriku põhjaportaal.jpg|
Pöide church2.jpg|
Pöide kooriosa kagunurk.jpg|
Pöide kooriosa kirdenurk.jpg|
Pöide kooriosa loodenurk.jpg|
Pöide kooriosa edelanurk.jpg|
Pöide vööndkaare põhjakonsool.jpg|
Pöide kiriku välisuks.JPG
Pöide kirik, aken.JPG
Pöide church5.jpg|Štakelbergu dzimtas ģerbonis 


## Atsauces
Tuneļa tubings

thumb|Tubings
**Tuneļa tubings** (no angļu valodass — kubls, baļļa) ir mūsdienīgs caurules tipa tuneļa sienu montāžas segments. Parasti pilnu gredzenu veido septiņi segmenti. Hermētiskos (ūdeni necaurlaidīgos) tubingus savstarpēji savieno ar gumijas blīvējuma lentēm (starplikām). Galerijas drenāžai apakšējos tubingus perforē un ar blīvēm nenoblīvē, jo to funkcija ir gruntsūdeņu uzņemšana no grunts un novadīšana. Mūsdienu tuneļa konstrukcijā segmentus ieklāj tunelēšanas mašīna, kas atkarībā no tās tipa ļauj klāt tuņeļus sarežģītos ģeoloģiskajos apstākļos. Lai nodrošinātu virziena maiņu, betona segmentus nedaudz saīsina — apmēram par dažiem centimetriem. Taisnos posmos tubingu izmēri ir vienādi. Tubingu saskares šuves kārto savstarpēji pārsienot, līdzīgi kā kieģeļu mūrniecībā, kārtojot mūra sienu.

Kopš 19. gadsimta vidus izmantoja ūdens necaurlaidīgos čuguna tubingus, vēlāk no velmēta tērauda. Paņēmiens pirmoreiz aprobēts kalnrūpniecībā.

Mūsdienās tubingus galvenokārt izgatavo no dzelzsbetona. Tuneļu būvniecībā tubingus izmanto dzelzceļa un citu transporta veidu tuneļu celtniecībā, dažkārt arī liela ūdens daudzuma pārvietošanai pa šādu tuneli.

Attēls:Tübbingring Katzenbergtunnel 1.JPG|Tubingu gredzeni
Attēls:Tuebbings CTL.jpg|Tubingi Leipcigā
Attēls:St James Metro station overrun tunnel.jpg|Metāla tubingi


## Atsauces
Piritas ielejas ainavu aizsardzības parks

thumb|333x333px| Piritas upes ielejas ainavu aizsardzības parks ar aizsardzības zonām
thumb|Likati atsegums Piritas krastā
**Piritas ielejas ainavu aizsardzības parks** () ir ainavu dabas parks Igaunijas galvaspilsētas Tallinas Lasnamē un Piritas rajonos un Iru ciematā Jēlehtmes pagastā, Harju apriņķī. Tā platība ir 703,2 hektāri. Aizsargājama teritorija tika izveidota 1957. gada 11. jūlijā.

Parkā dzīvo aizsargājamās sugas upes nēģis *(Lampetra fluviatilis),* lasis *(Salmo salar),* dīķa naktssikspārnis *(Myotis dasycneme),* akmeņgrauzis *(Cobitis taenia)* un platgalve *(Cottus gobio)*. 

Piritas upes ielejas ainavu aizsardzības zonas vides reģistra kods ir KLO1000216.

## Ainavu parka aizsardzības zonas

* Botāniskā dārza aizsardzības zona 
* Iru aizsardzības zona 
* Piritas grīvas aizsardzības zona 
* Klostrimetsas aizsardzības zona 
* Aizklostera aizsardzības zona 
* Klosterhofas aizsardzības zona 
* Kochi aizsardzības zona 
* Ūdenskrituma aizsardzības zona 
* Likati aizsardzības zona 
* Nehatu aizsardzības zona 
* Prīsles aizsardzības zona 
* Brīvdienu mājas aizsardzības zona 
* Pērnamē aizsardzības zona 
* Rumbas aizsardzības zona 
* Brīvdabas skolas aizsardzības zona 
* Vīmsi meža aizsardzības zona 

## Aizsargājamās teritorijas vai atsevišķi objekti

### Starptautiskas nozīmes

* Piusa (Natura teritorija, EE0080622)  

### Ūdensteces

* Lepiku grāvis (VEE1089206) 
* Piritas upe (VEE1089200) 
* Randveres strauts (VEE1400006) 

### Atsevišķi objekti

* Dižliepa (KLO4000023) 
* Iru upes klints (KLO4000054) 
* Likati akmens (KLO4000101) 

## Atsauces

## Ārējās saites

* Tallinas pilsētplānošanas vietne
Millija Skota

**Mariona Henrieta Luīze Mollija** (; dzimusi ), pazīstama kā **Millija Skota** (), ir nīderlandiešu dziedātāja un aktrise. Viņa pārstāvēja Nīderlandi 1966. gada Eirovīzijas dziesmu konkursā ar dziesmu *[[Fernando en Filippo]]*, kur ieguva 15. vietu.

## Atsauces
Mitrofans Grekovs

**Mitrofans Grekovs** (), īstajā vārdā **Mitrofans Martiščenko** (*Митрофан Мартыщенко*, dzimis , miris ) bija Padomju Krievijas batālā žanra gleznotājs.

Dzimis kazaku ģimenē. Studēja Odesas mākslas skolā, pēc tam pārgāja Pēterburgas Mākslas akadēmijā, kur mācījās pie batālā žanra klasiķiem Iļjas Repina un Franca Rubo. Pirmajā pasaules karā devās uz fronti, no kurienes atveda daudz skiču. Krievijas pilsoņu karā brīvprātīgi karoja Sarkanās armijas rindās. Zīmēja Semjona Budjonnija vadīto 1. kavalērijas armiju. Bija Revolucionārās Krievijas Mākslinieku Asociācijas biedrs.

Viņa pazīstamāko gleznu vidū ir "1. kavalērijas armijas taurētāji" (*Трубачи Первой Конной армии*), "Tačanka" (*Тачанка*), "Ģenerāļa Pavlova sasalušie kazaki" (*Замерзшие казаки генерала Павлова*). Vadīja kolektīvu, kas veidoja panorāmu "Uzbrukums Perekopam" (*Штурм Перекопа*).

Miris 1934. gada 27. novembrī. Apbedīts Novodevičjes kapsētā. Viņa vārdā ir nosauktas mākslas skolas Rostovā un Odesā un kara mākslinieku studija Maskavā. Novočerkaskā atrodas Grekova memoriālā muzejmāja. Daži viņa darbi ir izstādīti Tretjakova galerijā.
## Galerija

File:Mitrophan Grekov 01.jpg|Karognesējs un taurētājs.
File:Mitrophan Grekov 02.jpg|Tačanka
File:Mitrophan Grekov 03.jpg|Deņikina armijas atbruņošana.
File:Mitrophan Grekov 34 - On the way to Tsaritsyn.jpg|Ceļā uz Caricinu.
File:Mitrophan Grekov 33 - Stalin, Voroshilov and Shchadenko in the trenches Tsaritsyn.jpg|Staļins, Vorošilovs un Šadenko frontē pie Caricinas.
File:Mitrophan Grekov 27.jpg|29. kavalērijas pulks Buhārā.
File:Mitrophan Grekov 19.jpg|Ceļā uz Budjonnija vienību.


## Atsauces

## Ārējās saites
Kaučers (aizsargājamo ainavu apvidus)

**Kaučers** ir aizsargājamo ainavu apvidus Preiļu novada dienviddaļā, Rušonas pagastā. Apvidus nosaukts Kaučera ezera vārdā, kas atrodas aizsargājamās teritorijas centrā. Bez Kaučera teritorijā atrodas vēl 6 ezeri: Baibas ezers, Esereits, Limins, Meirauka, Salmejs un Stūponu ezers. Caur teritorijas ziemeļu daļu iet valsts autoceļš V742 (Preiļi–Gaiļmuiža–Feimaņi). Pie tā atrodas Gaiļmuiža. 

Teritorijā sastopams liels skaits aizsargājamu augu un dzīvnieku sugu: lokanā najāda (*Najas flexilis*), apaļlapu dumbrene (*Pseudocalliergon trifarium*), platlapu vijzobe (*Tortula latifolia*), lielziedu uzpirkstīte (*Digitalis grandiflora*), divjoslu airvabole (*Graphoderus bilineatus*), zirgskābeņu zilenītis (*Lycaena dispar*), četrzobu pumpurgliemezis (*Vertigo geyeri*), lielais tritons (*Triturus cristatus*), sila ķirzaka (*Lacerta agilis*), grieze (*Crex crex*), melnā dzilna (*Dryocopus martius*), pelēkā dzilna (*Picus canus*). Tā ir *[[Natura 2000]]* teritorija.

Apvidus teritorijā atrodas Šņepstu pilskalns un Tišas vecticībnieku lūgšanu nams.

## Atsauces
Karlsrūes Tehnoloģiju institūts

**Karlsrūes Tehnoloģiju institūts** () ir publiska pētniecības universitāte Vācijas Bādenes-Virtembergas federālās zemes Karlsrūes pilsētā. Vecākā tehniskā universitāte valstī.

Ar mūsdienu nosaukumu institūts pazīstams no 2009. gada, kad apvienoja 1825. gadā dibināto Karlsrūes Universitāti (*Universität Karlsruhe*) ar Karlsrūes Pētniecības centru (*Forschungszentrum Karlsruhe*), kas dibināts 1956. gadā kā Vācijas kodolpētniecības centrs. Studijas institūtā organizētas 11 fakultātēs.

Cilvēki, kas vēsturiski saistīti ar Karlsrūes Tehnoloģiju institūtu — inženieris Kārlis Bencs (*Karl Benz*), ķīmiķis Frīdrihs Bergiuss (*Friedrich Bergius*), zoologs Oto Bičli (*Otto Bütschli*), izgudrotājs un fiziķis Kārlis Ferdinands Brauns (*Karl Ferdinand Braun*), inženieris Francis Grashofs (Franz Grashof), ķīmiķis Fricis Hābers (*Fritz Haber*), fiziķis Heinrihs Rudolfs Hercs (*Heinrich Rudolf Hertz*), ķīmiķis Lotārs Meiers (*Julius Lothar Meyer*), fiziķis Edvards Tellers (*Edward Teller*), politiķis Alberts Špērs (*Albert Speer*), fiziķis Hermanis Štaudingers (*Hermann Staudinger*), ķīmiķis Alfrēds Štoks (*Alfred Stock*).

## Ārējās saites

*
Areopāgs

**Areopāgs** (), no sengrieķu "Areja pakalns", ir klints uz ziemeļrietumiem no Atēnu akropoles, kā arī Senās Grieķijas laika Atēnu tiesas orgāns, kurš pulcējās uz šīs klints. 

Pēc leģendas klints nosaukta Areja vārdā, jo šeit tika spriesta tiesa pret Areju par Poseidona dēla nogalināšanu. Areopāgs sastāvēja no bijušajiem arhontiem, kurus par Areopāga locekļiem iecēla uz mūžu. Areopāgs sprieda tiesas, kas saistītas ar likumu ievērošanu un slepkavībām. Attīstoties Atēnu demokrātijai, Areopāga tiesības tika ierobežotas. Pēc Apustuļu darbu ziņām, no Areopāga klints sprediķi teica Svētais Pāvils.

## Ārējās saites
Bodroga

**Bodroga** (, ) ir 65 kilometrus gara Tisas labā krasta pieteka Slovākijas austrumos un Ungārijas ziemeļaustrumos.

Izveidojas, satekot Latoricas un Ondravas upēm. Tek dienvidrietumu virzienā. Ietek Tisā pie Tokajas. Upes krastos bez Tokajas atrodas Šārošpataka. Upes ielejā — Tokajas vīna reģions.

## Ārējās saites
Foila

**Foila** (, ) ir 16 kilometrus gara upe Īrijā un Ziemeļīrijā.

Izveidojas satekot Murnai un Finnai pie Lifordas Īrijā un Strabanas Ziemeļīrijā. Augštecē veido Īrijas un Ziemeļīrijas robežu. Tek ziemeļaustrumu virzienā. Ietek Lohfoilas ezerā, kas savukārt savienots ar Atlantijas okeānu. Upes krastos atrodas Londonderi.

## Ārējās saites
Borkholmas pils

thumb|250px|Borkholmas pils rekonstrukcija.
[thumb|250px|Pilsdrupu plāns (no [Pauluči albuma).]]

**Borkholmas pils** () jeb **Porkuni bīskapa pils** () bija Rēveles bīskapa pils tagadējā Tapas pagastā Igaunijā. 
Līdz mūsdienām saglabājies viens pils tornis, tajā iekārtots muzejs.

## Apraksts
Borkholmas pils cietokšņa stūros atradās artilērijas torņi, kas veidoja neregulāru četrstūri. Visu pils kompleksu ieskauj siena ar astoņiem torņiem. Četri no tiem bija apaļi un trīs taisnstūrveida.

## Vēsture
Borkholmas ("Borha salas") pili 1477. — 1479. gadā cēlis Rēveles bīskaps Simons fon der Borhs.

Livonijas kara laikā 1558. gadā pili sagrāva Krievijas caristes karaspēks. 1561. gada maijā un septembrī pili mēģināja pārņemt Sāmsalas-Vīkas bīskaps Magnuss. 

1582. gadā Jamzapoļskas miera līguma latīņu tekstā pils dēvēta par *Borcholm*, krieviski par *Борхольм*. 
Pēc kara beigām Borkholmas pilsmuiža nonāca Zviedru Igaunijas sastāvā un piederēja Tīzenhauzeniem, Ungerniem-Šternbergiem, Baumgarteniem un Eseniem. 1869. - 1919. gadā muiža bija Rennenkampfu dzimtas īpašumā. Muižas kungu ēku 1870. – 1874. gadā uzcēla Ludvigs Otto fon Rennenkampfs, 1924. gadā tajā nodibināja skolu bērniem ar dzirdes traucējumiem.

## Attēli

Porkuni linnuse väravatorn ja mõisa jääait.jpg|
Porkuni mõisa peahoone 15846.jpg|
Porkuni mõisa peahoone 2013.jpg|



## Atsauces
Kerems Demirbajs

**Kerems Demirbajs** (, dzimis ) ir vācu futbolists, spēlē pussarga pozīcijā, bijis Vācijas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2026. gada Demirbajs pārstāv Turcijas Superlīgas komandu *[[Kasımpaşa S.K.|Kasımpaşa]]*.

Vācijas futbola izlases sastāvā Demirbajs ir spēlējis 2017. gada FIFA Konfederāciju kausā.

## Sasniegumi
***Galatasaray***
* Turcijas Superlīga: 2023—24, 2024—25
* Turcijas kauss: 2024—25
* Turcijas Superkauss: 2023 

**Vācijas izlase**

* FIFA Konfederāciju kauss: 2017

## Ārējās saites
Nadīms Amiri

**Nadīms Amiri** (, dzimis ) ir vācu futbolists, spēlē pussarga pozīcijā, Vācijas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2024. gada Amiri pārstāv Vācijas Bundeslīgas komandu *[[1. FSV Mainz 05|Mainz 05]]*. Iepriekš Amiri ir spēlējis TSG 1899 Hoffenheim un Leverkūzenes "Bayer".

## Ārējās saites
Markuss Gisdols

**Markuss Gisdols** (; dzimis ) ir vācu futbola treneris un bijušais futbolists. Spēlējis pussarga pozīcijā.

## Futbolista karjera
Spēlētāja karjeru sāka dzimtās pilsētas klubā *[[SC Geislingen]]*, kas spēlēja Bādenes-Virtembergas amatieru oberlīgā. Vēlāk pārstāvēja *SSV Reutlingen*. 1992. gadā atgriezās *SC Geislingen*. 1993.—1994. gada sezonā spēlēja *[[1. FC Pforzheim]]*, bet karjeras noslēgumā pārstāvēja *SpVgg Au/Iller*. Spēlētāja karjeru bija spiests beigt 27 gadu vecumā ceļgala traumas dēļ.

## Trenera karjera
Trenera karjeras sākumā strādāja ar dažādām zemāko līgu komandām. No 2005. līdz 2007. gadam trenēja *[[VfB Stuttgart]]* U-17 komandu. 2009. gadā kļuva par *[[TSG 1899 Hoffenheim|Hoffenheim]]* dublieru komandas treneri. 2011. gadā nīderlandiešu speciālists Hubs Stevenss uzaicināja par savu asistentu Gelzenkirhenes "Schalke 04". 2013. gada aprīlī atgriezās *Hoffenheim*, kļūstot par galveno treneri. Pirmajā sezonā izglāba komandu no izkrišanas, bet 2013.—2014. gada sezonā sasniedza 9. vietu. 2015. gada oktobrī pēc neveiksmīga sezonas sākuma tika atbrīvots no amata. No 2016. līdz 2018. gadam vadīja *[[Hamburger SV]]* komandu. 2019. gada novembrī kļuva par *[[1. FC Köln]]* galveno treneri. 2021. gada aprīlī tika atbrīvots no amata.

## Atsauces

## Ārējās saites
Filips Makss

**Filips Makss** (, dzimis ) ir vācu futbolists, spēlē aizsarga pozīcijā, Vācijas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2024. gada Makss pārstāv Grieķijas Superlīgas komandu Atēnu "Panathinaikos". Iepriekš Makss ir spēlējisGelzenkirhenes "''Schalke 04''", ''Karlsruher SC'', *[[FC Augsburg]],*  *[[PSV Eindhoven]]* un *[[Eintracht Frankfurt]]*.

Vācijas futbola izlases sastāvā ir spēlējis 2016. gada vasaras olimpiskajās spēlēs.

## Ārējās saites
Georgs Hilmars

**Georgs Hilmars** (; dzimis , miris )  bija vācu sporta vingrotājs, divu olimpisko zelta medaļu ieguvējs 1896. gada vasaras olimpiskajās spēlēs.

## 1896. gada vasaras olimpiskās spēles
Hilmars 1896. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Atēnās startēja sešās sporta vingrošanas disciplīnās.  No šīm sešām disciplīnām viņš divās izcīnīja olimpiskās medaļas, būdams Vācijas vingrošanas komandas pārstāvis, — komandu vingrošanā uz līdztekām un komandu vingrošanā uz stieņa. Bez godalgotajām vietām viņš palika atbalsta lēcienā, līdztekās, vingrošanā uz stieņa un vingrošanā uz zirga.

### Rezultāti

## Atsauces

## Ārējās saites
* Georgs Hilmars (SOK profils) 
* Georgs Hilmars (''Olympedia'' profils) 
* Georgs Hilmars (''Sports Reference'' profils)
Karīms Belarabi

**Karīms Belarabi** (; dzimis ) ir vācu futbolists, spēlē uzbrucēja pozīcijā, Vācijas futbola izlases dalībnieks.

Belarabi ir spēlējis FC Oberneuland, Eintracht Braunschweig un Leverkūzenes "Bayer".

## Ārējās saites
Dans Aksels Zagadu

**Dans Aksels Zagadu** (, dzimis ) ir franču futbolists, spēlē aizsarga pozīcijā. Kopš 2022. gada Zagadu pārstāv Vācijas Bundeslīgas komandu *[[VfB Stuttgart]]*.

## Sasniegumi
**Borussia Dortmund**

* Vācijas kauss: 2020—21
* DFL Supercup: 2019

## Ārējās saites
Heiko Herlihs

**Heiko Herlihs** (; dzimis  Manheimā) ir vācu futbola treneris un bijušais futbolists. Spēlējis uzbrucēja pozīcijā, aizvadījis piecas spēles Vācijas futbola izlasē. Bijis Vācijas Bundeslīgas klubu Leverkūzenes "Bayer" un *[[FC Augsburg]]* galvenais treneris.

## Futbolista karjera
Spēlētāja karjeras laikā aizvadījis 258 spēles Bundeslīgā, pārstāvējis klubus Leverkūzenes "Bayer", Menhengladbahas "Borussia" un Dortmundes "Borussia". 1994.—1995. gada sezonā guva 20 vārtus Bundeslīgā un kopā ar Mario Basleru kļuva par sezonas labāko vārtu guvēju. Dortmundes "Borussia" sastāvā divreiz kļuvis par Vācijas čempionu — 1996. un 2002. gadā. 1997. gadā kļuva par UEFA Čempionu līgas uzvarētāju un Starpkontinentālā kausa ieguvēju. Ar Leverkūzenes "Bayer" 1993. gadā uzvarēja Vācijas kausa izcīņā. Šādu pašu panākumu guva arī Menhengladbahas "Borussia" sastāvā 1995. gadā.

Vācijas izlasē debitēja  pret Gruziju 1996. gada Eiropas čempionāta kvalifikācijā. Tā paša gada 26. aprīlī pret Velsu guva savus vienīgos vārtus izlasē. Kopumā izlases rindās aizvadīja piecas spēles.

## Trenera karjera
Pēc spēlētāja karjeras beigām sāka strādāt par jauniešu komandas treneri Dortmundes "Borussia". Vēlāk vadīja Vācijas U-17 un U-19 izlases. 2007. gada FIFA U-17 Pasaules kausā aizveda komandu līdz bronzas medaļām. 2009. gadā kļuva par *[[VfL Bochum]]* galveno treneri, taču nostrādāja klubā tikai līdz 2010. gada aprīlim. 2011.—2012. gada sezonā vadīja *[[SpVgg Unterhaching]]*, bet no 2013. līdz 2015. gadam strādāja ar Minhenes "Bayern" U-17 komandu.

2015. gada decembrī kļuva par *[[SSV Jahn Regensburg|Jahn Regensburg]]* galveno treneri. 2015.—2016. gada sezonā ar to iekļuva Vācijas 3. līgā, bet nākamajā sezonā izcīnīja ceļazīmi uz 2. Bundeslīgu. Pēc šī sasnieguma parakstīja līgumu ar Bundeslīgas klubu Leverkūzenes "Bayer", kļūstot par tā galveno treneri. Tomēr ar to īpašus panākumus neguva un 2018. gada decembrī amatu atstāja. 2020. gada martā kļuva par *[[FC Augsburg]]* galveno treneri. 2021. gada 26. aprīlī tika atbrīvots no amata.

## Atsauces

## Ārējās saites
Niko Šulcs

**Niko Šulcs** (, dzimis ) ir vācu futbolists, spēlē aizsarga pozīcijā, Vācijas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2024. gada spēlē Turcijas komandā *[[MKE Ankaragücü]]*.

## Sasniegumi
**Hertha**

* Vācijas 2. Bundeslīga: 2010—11

**Borussia Dortmund**

* Vācijas kauss: 2020—21
* DFL Supercup: 2019

## Ārējās saites
Džovanni Reina

**Džovanni Reina** (, dzimis  Sanderlendā, Anglijā) ir ASV futbolists, spēlē pussarga pozīcijā. Kopš 2025. gada Reina pārstāv Vācijas Bundeslīgas komandu Menhengladbahas "Borussia".

Džovanni Reinas tēvs ir ilgu karjeru nospēlējušais ASV futbolists Klaudio Reina.

## Sasniegumi
**Borussia Dortmund**

* Vācijas kauss: 2020—21

**ASV**

* CONCACAF Nāciju līga: 2019—20, 2022—23

## Ārējās saites
Musa Diabī

**Musa Diabī** (, dzimis ) ir franču futbolists, spēlē uzbrucēja pozīcijā. Kopš 2024. gada Diabī pārstāv Saūda Arābijas profesionālās līga komandu *[[Al-Ittihad Club|Al-Ittihad]]*.

Iepriekš Diabī ir spēlējis Parīzes "''Saint-Germain''", *[[F.C. Crotone|Crotone]]*, *[[Bayer Leverkusen|Bayer Leverkusen]]* un *[[Aston Villa F.C.|Aston Villa]]*.

## Ārējās saites
Alasans Plea

**Alasans Plea** (, dzimis ) ir franču futbolists, spēlē uzbrucēja pozīcijā, Francijas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2025. gada Plea pārstāv Nīderlandes *[[Eredivisie]]* komandu *[[PSV Eindhoven]]*. Iepriekš Plea spēlēja Francijas komandās Lionas "Olympique", *[[AJ Auxerre]]* un *[[OGC Nice]]*, kā arī Vācijas komandā Menhengladbahas "Borussia".

## Ārējās saites
Fabians Džonsons

**Fabians Džonsons** (, dzimis ) ir ASV bijušais futbolists, spēlēja aizsarga pozīcijā, ASV futbola izlases dalībnieks. Džonsons ir spēlējis *[[TSV 1860 Munich]]*, *[[VfL Wolfsburg]]*, *[[TSG 1899 Hoffenheim|Hoffenheim]]* un Menhengladbahas "Borussia".

Dzimis Minhenē, viņa tēvs ir afroamerikānis, bijušais basketbola spēlētājs, savukārt mātei ir vācu un amerikāņu izcelsme. Sākotnēji pārstāvējis Vācijas jaunatnes izlases.

ASV futbola izlases sastāvā Džonsons ir spēlējis 2014. gada FIFA Pasaules kausā.

## Ārējās saites
Ibrahima Traore

**Ibrahima Traore** (, dzimis ) ir bijušais Gvinejas futbolists, spēlēja pussarga pozīcijā, Gvinejas futbola izlases dalībnieks.

Spēlējis Berlīnes "Hertha", FC Augsburg, *[[VfB Stuttgart]]* un *[[Menhengladbahas "Borussia"]]*. Gvinejas futbola izlasi pārstāvējis trijos Āfrikas Nāciju kausos.

## Ārējās saites
Bass Dosts

**Bass Dosts** (, dzimis ) ir nīderlandiešu futbolists, spēlē uzbrucēja pozīcijā, bijušais Nīderlandes futbola izlases dalībnieks. 

Dosts ir spēlējis *[[FC Emmen]]*, *[[Heracles Almelo]]*, *[[SC Heerenveen]]*, *[[VfL Wolfsburg]]*, *[[Sporting CP]]*, *[[Eintracht Frankfurt]]*, *[[Club Brugge KV|Club Brugge]]* un *[[FC Utrecht|Utrecht]]*.

## Sasniegumi
**VfL Wolfsburg**

* DFB Pokal: 2014—15
* DFL Supercup: 2015

**Sporting CP**

* Portugāles kauss futbolā: 2018—19
* Taça da Liga: 2017—18, 2018—19

**Individuālie sasniegumi**

* *[[Eredivisie]]* labākais vārtu guvējs: 2011—12
* Portugāles Premjerlīgas labākais vārtu guvējs: 2016—17

## Ārējās saites
Gundega Muzikante

**Gundega Muzikante** (dzimusi Rīgā 1964. gada 15. novembrī) ir latviešu māksliniece, pārsvarā nodarbojas ar bērnu literatūras ilustrāciju.

## Biogrāfija
No 1984. līdz 1990. gadam mācījusies Latvijas Mākslas akadēmijas grafikas nodaļā, 2009. gadā ieguvusi arī mākslas maģistra grādu.

Pirmo grāmatu ilustrējusi 1990. gadā, šajā pašā gadā ieguva Indriķa Zeberiņa balvu kā bērnu grāmatu ilustratore. Kopš tā laika aktīvi nodarbojas ar bērnu grāmatu ilustrēšanu, ilustrējot vismaz pa grāmatai gadā.

Ilustrētās grāmatas vairākkārt nominētas Latvijas Grāmatizdevēju asociācijas gada skaistāko grāmatu konkursā "Zelta ābele", arī vairākkārtēja starptautiskās Jāņa Baltvilka balvas ieguvēja (2014. un 2022. gadā) un Pastariņa prēmijas laureāte.

Mācījusi mākslu Rīgas Latviešu biedrības "Spēļu skolā" un Baldones Mākslas skolā. Zīmējusi arī ilustrācijas bērnu žurnāliem "Zīlīte", "Ezis", arī žurnāliem "Dārza pasaule", "Dārzā", "Mūsmājas". Animācijas filmas "Dzeguze un viņas 12 vīri" māksliniece.

2016. gadā radījusi dizainu sudraba 5 eiro monētai "Pasaku monēta II. Eža kažociņš", kas ieguva "Latvijas gada monēta 2016" apbalvojumu.

## Atsauces
Aleksejs Kručonihs

**Aleksejs Kručonihs** (, dzimis , miris ) bija krievu dzejnieks, futūrists.

Dzimis zemnieku ģimenē. 1906. gadā absolvēja Odesas mākslas skolu, pēc gada pārcēlās uz Maskavu. 1912. gadā pievienojās krievu futūristiem un līdzās Vladimiram Majakovskim, Dāvidam Burļukam un Veļimiram Hļebņikovam bija viens no vadošajiem krievu futūrisma teorētiķiem. Šajā laikā tika izdoti viņa krājumi *Помада* ("Lūpu krāsa"), *Поросята* ("Sivēni"), *Взорваль* ("Uzspridzeklis") un "TeLiLe". Pirmā pasaules kara un Februāra revolūcijas laikā dzīvoja Tiflisā, vadīja futūristu grupu *41°* ("Četrdesmit pirmais grāds"). 1920. gadu vidū atgriezās Maskavā, kur pievienojās radošajai apvienībai *Левый фронт искусств*. Pārtrauca literāro darbību 1930. gados pēc Vladimira Majakovska pašnāvības un Igora Terentjeva nošaušanas.

Par vienu no pazīstamākiem Kručoniha darbiem uzskata zaumā sarakstīto dzejoli *Дыр бул щыл*. Pēc paša autora paustā, "šajā dzejolī ir vairāk krievu tautiskuma nekā visā Puškina dzejā".

Latviešu valodā Kručoniha darbus atdzejojuši Pēters Brūveris un Kristaps Vecgrāvis.

## Atsauces

## Ārējās saites
Latvis (laikraksts)

**"Latvis"** bija bezpartejisks nacionāls dienas laikraksts latviešu valodā. Laikraksts iznāca no 1921. līdz 1934. gadam, sešas reizes nedēļā. To izdeva komanditsabiedrība "Latvis". Faktiskais galvenais redaktors bija Arveds Bergs. Laikraksts publicēja rakstus par politiku, tautsaimniecību, sabiedrisko dzīvi, zinātni un mākslu. Laikrakstam bija arī pielikumi: "Latvja" Latgales pielikums (1923—1924) un citi.

1934. gada 15. maija Ulmaņa apvērsumu "Latvis", kas līdz tam jau bija popularizējis lozungu "Saeima neiet!", sākumā vērtēja pozitīvi, Piemēram, 28. maija Arvīda Avota raksts "Uz jaunās Latvijas sliekšņa". Taču 27. jūnija raksts "Ir pienākusi darba diena" liecināja, ka laikraksts netaisās atbalstīt Ulmaņa autoritārismu. Pēc tam laikraksts publicēja vēl dažus kritiskus rakstus un 1934. gada 5. oktobrī laikraksts tika slēgts. 

1937. gadā pret žurnālistiem un politiķiem, kuri bija saistīti ar "Latvi", notika paraugprāva. Viņi tika apsūdzēti valsts apvērsuma plānošanā prāvas vajadzībām izdomātas organizācijas “Latvijas brīvības cīnītāji” ietvaros. Tiesa astoņiem par organizācijas biedriem uzskatītajiem apsūdzētajiem, tostarp bijušajam “Latvis” redaktoram Arvīdam Avotam, piesprieda no pusgada līdz pusotram gadam ilgus cietumsodus.

Žurnāla atbildīgie redaktori bija:
* Arveds Bergs (01.09.1921—31.05.1929)
* Felikss Krusa (01.06.1929—12.09.1933)
* Arvīds Avots (13.09.1933—05.10.1934)

## Atsauces

## Ārējās saites
* Drukātā prese Latvijā. Nacionālā enciklopēdija.
2003. gada pasaules čempionāts cīņas sportā

**2003. gada [[Pasaules čempionāts cīņas sportā]]** notika šķirti: vīrieši un sievietes brīvajā cīņā sacentās no 12. līdz 14. septembrim Ņujorkā (ASV), vīrieši grieķu-romiešu cīņā no 2. līdz 5. oktobrim Krēteijā (Francija).

## Medaļu sadalījums starp valstīm

## Komandu vērtējums
Katrā svara kategorijā cīkstonis par izcīnīto 1. vietu komandai deva 10 punktus, 2. vietu — 9 punktus, 3.—4. vietu — 8 punktus, 5.—6. vietu — 6 punktus, 7. vietu — 4 punktus, 8. vietu — 3 punktus, 9. vietu — 2 punktus un 10. vietu — 1 punktus.

## Medaļu ieguvēji
### Brīvā cīņa, vīrieši

### Grieķu-romiešu cīņa, vīrieši

### Brīvā cīņa, sievietes

## Latvijas cīkstoņu rezultāti

## Atsauces
* Freestyle website
* Greco-Roman website
* [[UWW] Database]
École de management de Normandie

***École de management de Normandie*** () ir Eiropas biznesa augstskola ar vairākām universitātes pilsētiņām, kas atrodas Parīzē, Havrā, Kānā, Oksfordā un Dublinā. *EM Normandie* dibināta 1871.

*The Financial Times* 2019. gadā skolu Eiropas biznesa skolu vidū ierindoja 81. vietā.

Skolas programmas ir trīskārši akreditētas — atbilstoši starptautiskajiem EPAS, EQUIS un AACSB standartiem. Skolas absolventu vidū ir tādi ievērojami uzņēmēji un politiķi kā *Areva Med* izpilddirektors *Patrick Bourdet* un *20 Minutes* izpilddirektors *Frédéric Daruty de Grandpré*.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Oficiālā vietne
Gustavs Flatovs

**Gustavs Fēlikss Flatovs** (; dzimis , miris ) bija vācu sporta vingrotājs, divu olimpisko zelta medaļu ieguvējs 1896. gada vasaras olimpiskajās spēlēs.

Gustavs Flatovs pēc tautības bija ebrejs. Viņš ir dzimis Berentē, Rietumprūsijā, bet 1892. gadā pārvācās uz Berlīni.

## Olimpiskās spēles
1896. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Atēnās Flatovs startēja septiņās sporta vingrošanas disciplīnās. Olimpiskās zelta medaļas viņš izcīnīja kā Vācijas vingrotāju komandas pārstāvis komandu sacensībās uz līdztekām un komandu vingrošanā uz stieņiem. Savukārt pārējās piecās disciplīnās — atbalsta lēcienā, līdztekās, vingrošanas riņķos, vingrošanā uz stieņa un vingrošanā uz zirga viņš neizcīnīja godalgotās vietas.

Flatovs startēja arī nākamajās, 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs, Parīzē. Šajās olimpiskajās spēlēs viņš startēja vingrošanas daudzcīņā, kur izcīnīja dalīto 102./104. vietu, iegūstot 204 punktus.

### Rezultāti

## Pēc olimpiskajām spēlēm
Pēc olimpiskajām spēlēm Gustavs Flatovs atteicās no vingrošanas, lai vadītu savu tekstilrūpniecības uzņēmumu, kuru bija dibinājв 1899. gadā.

Pēc nacistu veiktās varas pārņemšanas Vācijā 1933. gadā Flatovs bēga uz Nīderlandi. 1943. gada jaungada vakarā viņš tika ieslodzīts un 1944. gada februārī nosūtīts uz Terezīnštātes koncentrācijas nometi, kur viņa brālēns Alfrēds Flatovs jau bija miris 1942. gadā. Nepilnu gadu vēlāk Gustavs Flatovs tur mira 70 gadu vecumā. Nometnē viņš zaudēja līdz 20 kg.

1986. gadā žurnālisti atklāja viņa urnu, kas tika paslēpta Terezinā netālu no koncentrācijas nometnes vietas.

## Piemiņa pēc nāves
thumb|right|180px|Alfrēds un Gustavs Flatovi uz pastmarkas
1997. gadā Berlīnē, godinot Alfrēdu un Gustavu Flatovus, *Reichssportfeldstraße* (iela) netālu no Berlīnes Olimpiskā stadiona tika pārdēvēta par *Flatowallee* (Flatovu avēnija). Berlīnes priekšpilsētā Kroicbergā pie *Flatow-Sporthalle* (sporta zāles) tika novietota piemiņas plāksne abiem sportistiem. Vācijas Pasts izdeva četru pastmarku komplektu, lai atzīmētu mūsdienu olimpisko spēļu 100. gadadienu. Uz vienas no šīm pastmarkām bija attēloti arī Flatovi.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Gustavs Flatovs (SOK profils) 
* Gustavs Flatovs (''Olympedia'' profils) 
* Gustavs Flatovs (''Sports Reference'' profils) 
* Gustavs Flatovs - Jad Vašem
Gulbenes ieplaka

**Gulbenes ieplaka** jeb **Gulbenes depresija** ir tektoniska struktūra kristāliskā pamatklintāja iežos Latvijas ielieces centrālajā daļā starp Ērgļu pacēlumu un Daugavpils monoklināli. Gulbenes ieplakā pamatklintāja virsma atrodas 850-1000 m zem jūras līmeņa (pie Madonas pilsētas pārsniedz 1 km dziļumu). Ieplakai ir asimetriska uzbūve. Dienvidu, ziemeļrietumu un ziemeļu malu norobežo lūzumi, bet dienvidrietumu nogāze ir lēzena. Ieplaka iekļauj sevī virkni pazeminājumu, kas orientēti gar tās asi, kā arī Lubānas lokālo pacēlumu ar amplitūdu 20 m un nogāžu kritumu līdz 20 m/km.

## Atsauces
Halīts

**Halīts** (gr. *ἅλς* — sāls) jeb **akmenssāls** ir hlorīdu klases minerāls ar nātrija hlorīda (NaCl) kristālisko formu. Minerāla kristālķīmiskajā struktūrā ir seši nātrija katjoni, kas iekļauj hlora anjonu. Veido kubisku singoniju un telpisko grupu Fm3m. Ļoti labi šķīst ūdenī.

## Īpašības
Halīts veidojas kubisku kristālu formā un ir no bezkrāsaina līdz baltai, gaišzilai, dzeltenai un rozā krāsai. Krāsojumu nosaka piemaisījumi, tai skaitā sarkans krāsojums var būt saistīts ar dažu atmirušu baktēriju vai augu piemaisījumu, kā arī dažādu neorganisku vielu klātbūtni. Halīts sastopams ar citiem jūras ūdens iztvaikošanas produktiem — sulfātiem, borātiem u.c.

## Atradnes un iegulu veids
Halītu var atrast hemogēno nogulumiežu slāņos, kā arī izžūstošu un izžuvušu lagūnu, ezeru un jūru gultņu nogulumos. Nogulumu slāņi var sasniegt līdz 350 m biezumu un izplesties milzīgās teritorijās. Piemēram, Ziemeļamerikā akmenssāls pazemes iegulas stiepjas no Apalaču kalniem uz rietumiem no Ņujorkas caur Ontārio līdz Mičiganas baseinam.

## Izmantošana
Halīts ir vārāmās sāls galvenais avots, kas savukārt tiek izmantota pārtikas un ķīmiskajā rūpniecībā (kā izejviela hlora, nātrija hidroksīda un sālskābes ražošanai), kā arī elektrotehnikā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Rūdolfs Heinrihs Cirkvics

**Rūdolfs Heinrihs Cirkvics** (; 1857—1926) bija vācu arhitekts, kas strādāja Rīgā eklektisma stilā, vēlāk jūgendstilā.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1857. gada 17. martā Varšavas guberņā. Līdz 1882. gadam studēja Rīgas Politehniskajā augstskolā. Strādāja par Rīgas pilsētas būvinspektoru un Rīgas pilsētas ģimnāzijas zīmēšanas skolotāju.
Pēc viņa projektiem Rīgā uzcēla apmēram 25 īres namus.

## Pazīstamākie projekti
* Elizabetes iela 15 (1896)
* Elizabetes iela 9 (1898—1899)
* Vīlandes iela 1 (1899)
* Vīlandes iela 2 / Rūpniecības iela 1 (1903)
* Vīlandes iela 11 (1899)
* Ausekļa iela 4 (1900)
* Bīriņu pils
* Igates muiža


Riga, Vilandes 1 2015-09-07 (7).JPG|Vīlandes iela 1, Rīga. (1898)
Birini.jpg|Bīriņu pils
Igates pils 2000-10-07.jpg|Igates pils


## Literatūra
* Jānis Krastiņš. Rīgas arhitektūras meistari 1850—1940, Jumava, 2002

## Atsauces