Kosmos-482

***Kosmos-482*** () bija PSRS ''Venera'' programmas kosmiskais aparāts. To kosmosā palaida 1972. gada 31. martā, bet dzinējbloka kļūmes dēļ tas palika Zemes orbītā.
*Kosmos-482* bija identisks 27. martā palaistajai zondei *[[Venera-8]]*, un arī tā mērķis bija veikt mīkstu nosēšanos uz Veneras virsmas.

## Lidojuma gaita
Kosmiskais aparāts tika palaists  04:02:33 *[[UTC]]* ar nesējraķeti *[[Molnija-M]]* no Baikonuras kosmodroma. Raķetes pirmās trīs pakāpes nostrādāja kā plānots, ievadot dzinējbloku *Blok-L* ar zondi zemā Zemes orbītā 196 × 215 km. Tad iedarbināja *Blok-L*, lai ievadītu objektu trajektorijā uz Venēru. Dzinējs darbojās tikai 125 sekundes paredzēto 243 sekunžu vietā. Tādējādi objekts palika eliptiskā Zemes orbītā ar perigeju 205 km, apogeju 9805 km un slīpumu 52,2°.
Tolaik Padomju Savienība vairījās ziņot par neveiksmīgiem kosmiskajiem startiem, tāpēc Zemes orbītā palikusī starpplanētu stacija tika nosaukta par pavadoni *Kosmos-482*.

Pēc starta ASV pavadoņu izsekošanas dienests šajā orbītā atrada četrus objektus. Objekts 1972-023B tika identificēts kā raķetes pakāpe, 1972-023C kā starppakāpju adapters (023B un 023C nogāja no orbītas attiecīgi 1972. gada 1. un 2. aprīlī). 1972-023D bija dzinējbloks *Blok-L*, kas atmosfērā iegāja 1983. gada 20. februārī. Ceturtais objekts 1972-023A tika identificēts kā *Kosmos-482*, kas nogāja no orbītas 1981. gada 5. maijā.

Piektā objekta uzvedība bija neparasta. To pamanīja 1972. gada 5. jūlijā, un reģistrēja ar numuru 6073 (1972-023E). Ilgu laiku to uzskatīja par nesējraķetes *Molnija-M* fragmentu, bet tādā gadījumā fragments būtu ātri nokļuvis atmosfērā, taču objekts palika orbītā pusgadsimtu.

2000. gada septembrī astronoms Džonatans Makdonels pamanīja 1972-023E objektu un pieļāva, ka tas varētu būt sfēriskais Veneras nolaižamais aparāts.
2011. gadā pavadoņu novērotājs Ralfs Vandebergs nofotografēja 6073 objektu, kas izskatījās garens. Daži eksperti izteica viedokli, ka tas tomēr varētu būt *Kosmos-482* pārlidošanas aparāts, bet citi pieturējās pie nolaižamā aparāta hipotēzes, to apstiprinot ar ballistiskā koeficienta un objekta spilgtuma novērtējuma, kas ir raksturīgi lodēm.
Vandeberga 2025. gada aprīlī uzņemtajos 1972-023E attēlos atkal bija redzams iegarens objekts, taču šoreiz tas vairāk atgādināja kapsulu ar daļēji izvērstu izpletni vai atplīsušu izolāciju, nevis veselu kosmisko aparātu.

2025. gada 9. maijā vairāku novērotāju aprēķini rādīja, ka *Kosmos-482* nolaižamais aparāts nokritīs uz Zemes 10. maijā 06:30 *[[UTC]]* ±4,1 stundas kaut kur starp 51,95 grādiem ziemeļu un dienvidu platuma. Kapsulas masa bija aptuveni 480 kg (pēc orbitālajiem novērojumiem un modelēšanas; lai gan literatūrā minēti 495 kg) un diametrs aptuveni 1 metrs. Tā, visticamāk, sasniegtu Zemes virsmu vesela, jo ir konstruēta tā, lai izturētu 300 g paātrinājumu un 100 atmosfēru spiedienu.

10. maijā EKA ziņoja, ka 06:04 *UTC*, kad objekts vēl bija orbītā virs Vācijas, to fiksēja radars, bet 07:32 *UTC*, kad tas būtu veicis vēl vienu apriņķojumu, radars šo objektu vairs nenovēroja. Tas nozīmē, ka kosmiskais aparāts laika periodā no 06:04 līdz 07:32 *UTC* ir nokritis. Vēlāk Krievijas *[[Roskosmos]]* ziņoja, ka aparāts *Kosmos-482* iegāja atmosfēras blīvajos slāņos 06:24 *UTC* 560 kilometru attālumā uz rietumiem no Vidējās Andamanu salas un nokrita Indijas okeānā uz rietumiem no Džakartas. Šī ziņa arī nebija balstīta uz tiešiem novērojumiem, bet gan uz ekspertu aprēķiniem.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Venera-72 stranded in Earth orbit for decades Anatoly Zak, Alain Chabot 
* Артефакт великой эпохи, или Когда «Венера» упадет на Землю Дмитрий Воронцов 
* Venera 7 (V-70 #1, 2) Gunter Dirk Krebs