open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Agate Rašmane

**Agate Rašmane** (dzimusi  Dobelē) ir latviešu sportiste, šāvēja, olimpisko spēļu dalībniece, 2023. gada Pasaules čempionāta bronzas medaļas ieguvēja.

## Karjera
Ar šaušanu sākusi nodarboties 12 gadu vecumā. Piedalījusies 2014. gada vasaras jaunatnes olimpiskajās spēlēs Naņdzjinā. Tajās izcīnīja bronzas medaļu šaušanā ar gaisa pistoli 10 metru distancē kopā ar Gvatemalas pārstāvi Vilmaru Madridu. Individuāli ieguva 10. vietu.

Piedalījusies 2015. gada Eiropas spēlēs Baku, šaušanā ar pistoli no 25 metriem ieņēma 16. vietu. 2019. gada Eiropas spēlēs Minskā jaukto komandu sacensībās šaušanā ar pistoli 50 metru distancē kopā ar Lauri Strautmani izcīnīja sudraba medaļu.

2021. gada martā Pasaules kausa posmā Indijā šaušanā ar mazkalibra pistoli no 25 metru distances izcīnīja 4. vietu. Tajā pašā posmā ieguva arī sesto vietu ar pneimatisko pistoli no 10 metriem un sesto vietu jaukto komandu sacensībās. Drīz pēc tam Starptautiskā Šaušanas sporta federācija apstiprināja, ka Rašmane ir kvalificējusies 2020. gada vasaras olimpiskājām spēlēm. Tajās viņa startēja divās disciplīnās — 10 metros ar pneimatisko pistoli un 25 metros ar mazkalibra ieroci. Šaušanā no 10 metru distances 53 dalībnieču konkurencē ieguva 19. vietu un finālam nekvalificējās. 25 metru distancē ar pistoli ierindojās 37. vietā.

2023. gada Pasaules čempionātā Baku jaukto komandu sacensībās desmit metru distancē ar pneimatisko pistoli kopā ar Lauri Strautmani ieņēma piekto vietu. Vēlāk individuāli 25 metru distancē ar mazkalibra pistoli izcīnīja bronzas medaļu, nopelnot Latvijai šajā disciplīnā  kvotu.

2024. gada olimpiskajās spēlēs šaušanā desmit metru distancē ar pneimatisko pistoli viņa kvalifikācijā ieguva 23. vietu. Kopā ar Lauri Strautmani startēja arī komandu sacensībās ar pneimatisko pistoli no 10 metru distances un ieņēma 16. vietu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Hi, Mom

***Hi, Mom*** () ir 2021. gada Ķīnas komēdija. Filmas režisore, scenāriste un galvenās lomas atveidotāja ir Džija Lina. Pārējās lomas atveido Šens Tens, Čens He un Žana Ksiaofeja. Filmas pirmizrāde Ķīnā notika  (Ķīniešu Jaunajā gadā). Filmas kases ieņēmumi ir vairāk nekā  ASV dolāru, padarot to par trešo ienesīgāko 2021. gada filmu, visu laiku trešo ienesīgāko filmu, kas nav angļu valodā un ienesīgāko filmu, ko režisējusi sieviete. Filma saņēmusi ļoti labas skatītāju atsauksmes, kas veicināja filmas kinoseansu apmeklētību.

## Atsauces

## Ārējās saites
Detective Chinatown 3

***Detective Chinatown 3*** () ir 2021. gada Ķīnas mistērijas kinokomēdija. Filmas režisors un scenārists ir Čens Sičens, galvenajās lomās Vans Baokians un Liu Haorans. Tā ir turpinājums 2018. gada filmai *[[Detective Chinatown 2]]* un ir trešā daļa *Detective Chinatown* filmu sērijā. Filmas pirmizrāde Ķīnā notika .

Filma uzstādīja vairākus kases ieņēmumu rekordus, tostarp ar vislielākajiem pirmizrādes ieņēmumiem vienas valsts teritorijā. Nopelnot vairāk nekā  ASV dolāru, filma ir vispelnošākā R reitinga filma, kas nav veidota ASV. Tāpat šī ir sestā ienesīgākā 2021. gada filma un visu laiku sestā ienesīgākā filma, kas nav angļu valodā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Nauris Miezis

**Nauris Miezis** (dzimis  Rīgā) ir latviešu basketbolists, kas startē 3x3 basketbola disciplīnā. Olimpiskās zelta medaļas ieguvējs 2020. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Tokijā.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1991. gadā Rīgā, viņa māte spēlēja basketbolu, bet tēvs bija vieglatlēts un volejbolists. Abi vecāki ir nedzirdīgi un piedalījās nedzirdīgo sporta turnīros. Septiņu gadu vecumā Purvciemā, ejot ar vecmammu uz tirgu, Nauri notrieca automašīna, traumas dēļ viņš pirmajā klasē gāja divreiz. Kad vecāki izšķīrās, dzīvoja pie tēva Ķekavā.

## Karjera
Ķekavā arī sācis trenēties basketbolā (pirmais treneris Andris Eglītis). Vēlāk trenējās Alfrēda Kraukļa VEF Basketbola skolā pie trenera Jāņa Rimbenieka. Klasisko basketbolu spēlējis arī Latvijas Basketbola līgā, pārstāvēja Latvijas jaunatnes izlases.

3x3 basketbola karjeru uzsāka 2011. gadā. Komandas sastāvā uzvarēja 2020. gada Pasaules tūres finālā, viņu atzina par 2020. gada Pasaules tūres sezonas vērtīgāko spēlētāju. Pasaules tūres finālā izcīnījis arī 2. un 3. vietu. Bija 3x3 basketbola spēlētāju pasaules ranga līderis no 2019. gada oktobra līdz 2020. gada janvārim, ir arī pašreizējais ranga līderis.

N. Miezis pārstāvēja Latviju 2020. gada vasaras olimpiskajās spēlēs, kopā ar Agni Čavaru, Edgaru Krūmiņu un Kārli Lasmani izcīnot zelta medaļu. Šīs bija pirmās olimpiskās zelta medaļas šī sporta veida vēsturē, kā arī pirmās olimpiskās zelta medaļas Latvijai vasaras olimpiskajās spēlēs 9 gadu laikā, kopš Māra Štromberga zelta BMX riteņbraukšanā 2012. gada Londonas olimpiskajās spēlēs. Olimpiskajā turnīrā desmit spēlēs N. Miezis guva 61 punktu.

2022. gada janvārī pēc vairāku gadu pārtraukuma N. Miezis atgriezās oficiālā spēlē klasiskajā basketbolā, pārstāvot "Ķekavas" komandu "Ramirent" Nacionālajā basketbola līgā (pēc spēka otrā Latvijā), demonstrējot izcilu sniegumu laukumā un gūstot 41 punktu, 13 atlēkušās bumbas un 6 rezultatīvas piespēles uzvarētā spēlē pret "Bausku" (100:85). 2022. gada septembrī pārcēlies no "Ķekavas" komandas, kuru pārstāvēja kopš 2016. gada, uz citu Nacionālās basketbola līgas klubu BK "Jelgava", kurā jau spēlēja viņa 3x3 basketbola biedrs Edgars Krūmiņš.

Latvijas 3x3 basketbola izlases sastāvā piedalījās arī  Parīzē, spēlējot kopā ar Kārli Lasmani, Franci Lāci un Zigmāru Raimo. Izcīnīja uzvaras visās grupas turnīra spēlēs, bet zaudēja pusfinālā un spēlē par bronzu, līdz ar to olimpisko turnīru noslēdza 4. vietā.

## Atsauces

## Ārējās saites
2020. gada vasaras olimpisko spēļu medaļu tabula

Šajā sarakstā apkopota informācija par **medaļu kopvērtējumu **.

## Medaļu kopvērtējums

 Mājinieki (Japāna)

 Latvija





## Ārējās saites
* Medaļu kopvērtējums
Ostraviešu nometne

thumb|200px|right|Memoriāls 1941. gada notikumiem Litenes un Ostraviešu nometnēs.
**Ostraviešu nometne** jeb **Ostroviešu nometne** bija 1941. gada pavasarī iekārtota 24. teritoriālā korpusa 181. divīzijas kareivju un virsnieku vasaras nometne, kas atradās ap 10 km no Litenes nometnes Pededzes līčos pie Ostroviešu mājām.

## Nometnes izveide un likvidācija
Latvijas Bruņoto spēku vasaras nometni Litenē izveidoja jau 1930. gadu vidū. 1941. gada vasarā tur novietojās 24. Teritoriālā korpusa štābs un 183. kājnieku divīzija. 181. divīzijai izveidoja Ostraviešu nometni, pēc citiem avotiem, telšu nometne šeit bijusi pat agrāk nekā Litenē.

1941. gada jūnijā nometnē notika iepriekš plānota  virsnieku, karavīru un instruktoru nogalināšana vai apcietināšana un tai sekojošā izsūtīšana uz PSRS Gulaga nometnēm, ko veica Sarkanās armijas un NKVD karaspēka vienības. Tika nogalināti apmēram 50 karavīri, bet izsūtīti apmēram 560.

## Ekshumācija
Pēc vācu karaspēka ienākšanas 1941. gada vasarā 14 nogalināto līķi tika atrasti netālu no Ostraviešu nometnes, kuri tika apbedīti kopīgā kapā Gulbenes-Rēzeknes ceļa malā. Vēlāk šajā vietā izveidojās Pededzes kapsēta.

Trešās atmodas laikā 1988. gadā arheologi Māris Atgāzis un Andrejs Vasks atrada 11 cilvēku mirstīgās atliekas Sitas mežā netālu no Ostraviešu nometnes. 1989. gada 2. decembrī tie tika pārapbedīti Litenes kapos. Vairāku karavīru  mirstīgās atliekas joprojām nav atrastas.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Videostāsts: Litene – Latvijas armijas Katiņa
Sāra Blicava

**Sāra Blicava** (; dzimusi ) ir latviešu izcelsmes Austrālijas basketboliste, spēlē uzbrucējas pozīcijā. 2025. gadā pārstāv Austrālijas *[[Women's National Basketball League]]* (WNBL) klubu Melburnas "Boomers".

Visu karjeru aizvadījusi WNBL klubos, divas reizes kļuvusi par līgas čempioni *Bendigo Spirit* (2014) un *Southside Flyers* (2020) sastāvā.

Austrālijas sieviešu basketbola izlases sastāvā 2015. gadā kļuvusi par Okeānijas čempioni, vēl ir izcīnījusi sudrabu 2017. gada un bronzu 2019. gada FIBA Āzijas kausā. Piedalījās 2020. gada olimpiskajās spēlēs Tokijā, kur Austrālijas izlase palika bez medaļām, zaudējot ceturtdaļfinālā ASV izlasei. 2022. gada Pasaules kausā izcīnīja bronzas medaļas, bet 2025. gada FIBA Āzijas kausā kopā ar Austrālijas izlasi izcīnīja komandai pirmo zelta medaļu šī turnīra vēsturē.

Sāras tēvs Andris Blicavs (Jaunzēlandē dzimis latviešu imigrantu dēls) un māte Keirena abi ir basketbolisti, pārstāvējuši Austrālijas izlasi basketbolā un spēlējuši olimpiskajās spēlēs vai pasaules čempionātā. Brālis Mareks spēlē austrāliešu futbolu.

## Atsauces

## Ārējās saites
3x3 basketbols

thumb|FIBA 3x3 basketbola logo
**3x3 basketbols** (**3 pret 3 basketbols**) ir basketbola variants, kuru atklātā laukumā spēlē divas komandas trīs cilvēku sastāvā, izmantojot vienu grozu. 3x3 basketbolu pārrauga arī basketbolu pārraugošā Starptautiskā Basketbola federācija (FIBA).

Spēles noteikumu standartizācija tika uzsākta 21. gadsimta pirmās desmitgades laikā ASV. FIBA pirmos izmēģinājuma turnīrus rīkoja 2007. gadā. Kopš tā laika FIBA ir organizējusi atklāto pasaules čempionātu un U-18 vecuma kategorijā. Olimpiskajās spēlēs 3x3 basketbols debitēja 2020. gada olimpiskajās spēlēs Tokijā, kurā uzvaru vīriešu turnīrā izcīnīja Latvijas komanda.

Nozīmīgākās noteikumu atšķirības no parastā basketbola ir viena groza izmantošana, bumbas kontroles laiks (12 s), spēle noslēdzas, kad viena no komandām guvusi 21 punktu vai tā komanda, kas 10 minūšu spēles laikā guvusi vairāk punktu. Komanda par precīzu metienu vai soda metienu gūst vienu punktu, tālmetienu — divus punktus.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Oficiālā FIBA lapa
Megana Repino

**Megana Ena Repino** (; dzimusi ) ir amerikāņu futboliste, spēlē pussardzes pozīcijā, ASV sieviešu futbola izlases dalībniece. Pašlaik pārstāv ASV *[[National Women's Soccer League]]* komandu *[[OL Reign]]*.

Spēlējusi ASV, *OL Reign* sastāvā divus gadus izcīnījusi uzvaru regulārajā sezonā (2014, 2015). No 2013. līdz 2014. gadam spēlēja Francijas Lionas "Olympique" sastāvā kļuvusi par Francijas čempioni un sieviešu UEFA čempionu līgas finālisti. ASV izlases sastāvā divas reizes bijusi FIFA Pasaules kausa uzvarētāja (2015, 2019). Trīs reizes piedalījusies olimpiskajās spēlēs (, , ), 2012. gadā Londonā kļuvusi par čempioni. Repino ir pirmā futboliste (starp vīriešiem un sievietēm), kas olimpiskajās spēlēs vārtus guvusi no stūra sitiena.

2019. gadā atzīta par FIFA gada labāko futbolisti un ieguvusi Zelta bumbu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Stopiņu novads

**Stopiņu novads** ir bijusī pašvaldība vēsturiskajā Vidzemes reģionā un Rīgas plānošanas reģionā. Novads izveidots 2005. gadā, reorganizējot Stopiņu pagastu, administratīvais centrs bija Ulbroka.

2021. gada 1. jūlijā tika pievienots Ropažu novadam un Stopiņu novads tika reorganizēts par Stopiņu pagastu. Ulbroka kļuva par Ropažu novada administratīvo centru.

## Vēsture
Pašvaldība savu nosaukumu ieguvusi no muižas *Stopenhof*, ko šajā apkaimē 16. gadsimtā nodibināja Rīgas pilsētas ārsts Zahārijs Stopijs. Pašvaldības ģerbonī iestrādātas arī daļas no Zahārija Stopija veidotā ģerboņa.

Šeit pie Rīgas robežas 2018. gada jūlijā tika atvērts vienīgais IKEA veikals Latvijā.

## Apdzīvotās vietas

Pašvaldību veidoja šādi ciemi un apdzīvotas vietas: Ulbroka, Saurieši, Upeslejas, Dreiliņi, Vālodzes, Līči, Dzidriņas, Rumbula un Cekule. Iedzīvotāju skaits 2020. gadā bija 11 458.
## Transports
Novadu šķērsoja valsts nozīmes ceļi A4 (Rīgas apvedceļš), A6, P2, P4 un P5, kā arī dzelzceļa līnijas Rīga—Daugavpils un 2007. gadā slēgtā līnija Rīga—Ērgļi (preču pārvešanai tika saglabāts posms līdz Sauriešiem). Novadā ir trīs dzelzceļa stacijas — Acone, Saurieši un Rumbula (pēc 2007. gada vienīgā, no kuras bija pasažieru satiksme), kā arī bijusī stacija Cekule.

## Skatīt arī
* Latvijas administratīvais iedalījums

## Atsauces

## Ārējās saites
183. strēlnieku divīzija

**183. strēlnieku divīzija** (), pēc Otrā pasaules kara **Ar Ļeņina, Sarkanā Karoga, Suvorova un Bogdana Hmeļņicka ordeņiem apbalvotā Harkivas 183. strēlnieku divīzija** () bija divīzija Sarkanās armijas sastāvā Otrā pasaules kara laikā. Tā tika izveidota pēc Latvijas okupācijas no Latvijas Bruņoto spēku 3. Latgales divīzijas un 4. Zemgales divīzijas un kara sākumā atradās 24. latviešu strēlnieku korpusa sastāvā. Pirmais divīzijas komandieris — Andrejs Krustiņš (1884—1941), kurš vēl pirms Vācijas iebrukuma sākuma arestēts, vēlāk sodīts ar nāvi.

Kara sākumā cietusi lielus personālsastāva zaudējumus gan represiju, gan dezertēšanas, gan kritušo dēļ, divīzijā jau 1941. gada augusta vidū latviešu bija tikai apmēram 50%. Divīzijas personālsastāvs kara gaitā vairākkārt papildināts. Tā kā vācu iebrukums bija ļoti straujš, 183. strēlnieku divīzija īsti nepaguva piedalīties kaujās Latvijas teritorijā, izņemot Liepnas kauju 1941. gada 4. jūlijā, kurā cieta smagus zaudējumus. Vēlāk piedalījās Ļeņingradas aizstāvēšanas kaujās, to starpā pretuzbrukumā pie Soļciem, kaujās pie Kaļiņinas un Staraja Rusas, kā arī kaujās pie Rževas. 1941. gada rudenī divīzijā tika iekļautas otras 24. latviešu strēlnieku korpusa sastāvdaļas — 181. strēlnieku divīzijas atliekas. Pirms tam kādu laiku atrodoties rezervē, 1943. gada sākumā divīzija tika pārsviesta uz Voroņežas fronti. Piedalījās Kurskas kaujā, cīnoties pazīstamajā Prohorovkas kaujā. Vēlāk karoja Ukrainas (tai skaitā ieņemot Harkivu), Polijas, Slovākijas un Čehijas teritorijā, kara beigas sagaidot Prāgā. Divīzija izformēta 1947. gadā.

## Ārējās saites
Klusā pasaule 2

**"Klusā pasaule 2"** () ir 2020. gada ASV šausmu filma, 2018. gada filmas "Klusā pasaule" turpinājums, kas turpina sekot kādas ģimenes mēģinājumiem izdzīvot postakoliptiskā pasaulē, kurā mīt ar lielisku dzirdi apveltīti akli briesmoņi. Filmas scenārists, producents un režisors ir Džons Krasinskis. Emilija Blanta, Milisenta Simondsa un Noa Džups atveido lomas no pirmās filmas, parējās lomas atveido Kilians Mērfijs un Džaimans Ūnsū; Krasinskis filmā parādās tikai kā atmiņas no filmas pirmās daļas.

*[[Paramount Pictures]]* turpinājuma izstrādi uzsāka 2018. gada aprīlī, balstoties uz pirmās filmas augstajiem ieņēmumiem un pozitīvo kritiķu novērtējumu. Tā paša gada augustā Krasinskis uzsāka darbu pie scenārija, un 2019. gada februārī viņš tika apstiprināts kā turpinājuma režisors. Filmēšana norisinājās Ņujorkas rietumos no 2019. gada jūnija līdz septembrim. Krasinskis veidojis scenāriju ar Braiana Vudsa un Skota Beka izdomātajiem tēliem. Turpinājuma budžets sastādīja  ASV dolāru, kas ir trīs reizes vairāk nekā pirmajai daļai ( ASV dolāru).

Filmas "Klusā pasaule 2" pasaules pirmizrāde norisinājās  Ņujorkā, un tikai gadu vēlāk,  pēc COVID-19 pandēmijas samazināšanās, to sāka demonstrēt ASV kinoteātros. Latvijā filmas pirmizrāde norisinājās . 45 dienas pēc filmas demonstrēšanas sākuma kinoteātros tā kļuva pieejama arī straumēšanas platformā *[[Paramount+]]*. Filmas kases ieņēmumi ir vairāk nekā  ASV dolāru. Filma saņēmusi pozitīvas kritiķu atsauksmes, kas slavē Krasinska režiju un Simondsas un Mērfija aktierspēli.

## Atsauces

## Ārējās saites
Avozeta

**Avozeta** jeb **parastais īlenknābis** (*Recurvirostra avosetta*) ir īlenknābju dzimtas bridējputnu suga. Savu balto un melno spalvu dēļ tā ir viena no vieglāk pamanāmajām tārtiņveidīgo putnu sugām. Avozetas izplatības areāls aptver Eirāziju un Āfriku, lai gan tas nav viendabīgs. Daļā teritorijas avozetas ir gājputni, bet siltākos apgabalos — nometnieki. Avozeta ir regulāri novērota arī Latvijā.

## Izplatība
Sastopama Vecajā pasaulē no Ziemeļrietumu Eiropas mērenās Atlantijas okeāna piekrastes un Centrālāzijas kontinentālajām stepēm pāri Vidusjūras reģionam uz dienvidiem līdz tropiskajam un subtropiskajam klimatam Āfrikas austrumos un dienvidos. Ziemeļu un rietumu Eiropā tā ir ligzdojoša suga Lielbritānijas, Zviedrijas, Igaunijas, Dānijas, Vācijas, Francijas un Portugāles piekrastē. Spānijā ligzdo gan piekrastē, gan iekšzemē. Ligzdo arī Sardīnijā un citur Itālijā, Grieķijā, Rumānijā, Austrijā un Ungārijā. Volgas delta Krievijā arī ir viena no svarīgākajām avozetu ligzdošanas vietām Eiropā. Ārpus Eiropas ligzdo Centrālāzijā, Tuvajos Austrumos, kā arī plašā areālā Āfrikas austrumos un dinvidos.

## Latvijā
Avozeta Latvijā ir regulāri ieceļojoša suga. Pirmo reizi konstatēta ap 1900. gadu, kad viens īpatnis nošauts Lielupes grīvā. Novērojumu skaits pieaug, kas saistīts ar sugas areāla izplešanos uz ziemeļiem. Avozeta ir Igaunijas salās pastāvīgi ligzdojoša suga, kas veicina novērojumu skaita pieaugumu Latvijā.

## Izskats
Avozeta ir melnbalts bridējputns. Pieaugušajiem putniem ir melna mugura un melni plankumi spārnos un aizmugurē. Avozetai ir garš, uz augšu izliekts knābis un garas, zilganas kājas. Putna garums ir aptuveni 42–45 cm, knābja garums 7,5–8,5 cm, bet kājas aptuveni 7,5–10 cm. Spārnu plētums ir 76–80 cm. Tēviņi un mātītes izskatās līdzīgi. Jaunie putni atgādina pieaugušos, bet ar vairāk pelēcīgiem toņiem.

## Ieradumi
Avozeta meklē barību seklā iesāļā ūdenī vai dubļos, bieži kustinot knābi ūdenī no vienas puses uz otru (barošanās paņēmiens, kas unikāls šai sugai). Galvenokārt ēd vēžveidīgos un kukaiņus.

Ligzdo pie sekliem, iesāļiem ūdeņiem. Ligzdu veido uz zemes. Bieži ligzdo nelielās grupās, dažreiz kopā ar citiem bridējputniem. Ligzdā trīs līdz piecas olas.

## Atsauces

## Ārējās saites
Grasa

**Grasa** (, , ) ir pilsēta Francijas dienvidaustrumos, Provansas-Alpu-Azūra krasta reģionā, Piejūras Alpu departamentā. 2018. gadā pilsētā dzīvoja 48,9 tūkstoši iedzīvotāju. Grasā ir attīstīta parfimērijas rūpniecība; tiek saukta arī par pasaules smaržu galvaspilsētu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Edgars Krūmiņš (basketbolists)

**Edgars Krūmiņš** (dzimis  Jelgavā) ir latviešu basketbolists, kas startē 3x3 basketbola disciplīnā. 2020. gada vasaras olimpisko spēļu čempions. 2025. gadā pārstāv Nacionālās basketbola līgas klubu BK Jelgava.

Mācījās Jelgavas 4. vidusskolā un trenējās Jelgavas Bērnu un jaunatnes sporta skolā pie trenera Pētera Lagzdiņa.

E. Krūmiņš izmēģinājis spēkus arī politikā, 2018. gadā mēģinot kandidēt 13. Saeimas vēlēšanās no Latvijas Reģionu apvienības, taču Centrālā vēlēšanu komisija viņu no partijas kandidātu saraksta svītroja.

## Karjera
Klasisko basketbolu spēlējis Latvijas Basketbola līgā, pārstāvot Jelgavas komandas BK Jelgava un BK Zemgale. Spēlējis arī Valmieras un Valkas/Valgas komandās, tādējādi Igaunijas Basketbola līga, kurā spēlēja Valgas komanda, ir vienīgā līga ārpus Latvijas, kur E. Krūmiņš ir spēlējis. Dzimtās pilsētas klubā, cik iespējams, turpinājis spēlēt arī paralēli 3x3 basketbola karjerai. 2017. gadā, kad BK Jelgava uzvarēja Nacionālās basketbola līgas turnīrā, E. Krūmiņu atzina par turnīra regulārās sezonas vērtīgāko spēlētāju.

3x3 basketbola karjeru uzsāka 2010. gadā. Spēlējis pirmajā pasaules čempionātā 2012. gadā. Komandas sastāvā uzvarējis 2020. gada Pasaules tūres finālā. Pasaules tūres finālā ir arī izcīnījis 2. un 3. vietu. 2020. gada Pasaules tūres posmu rezultatīvākais spēlētājs.

Pārstāvēja Latviju 2020. gada vasaras olimpiskajās spēlēs, kur pirmo reizi tika aizvadītas sacensības šajā disciplīnā. Olimpisko spēļu turnīrā kopā ar Agni Čavaru, Kārli Lasmani un Nauri Miezi izcīnīja zelta medaļu. Šīs bija pirmās olimpiskās zelta medaļas šī sporta veida vēsturē, kā arī pirmās olimpiskās zelta medaļas Latvijai vasaras olimpiskajās spēlēs 9 gadu laikā, kopš Māra Štromberga zelta BMX riteņbraukšanā 2012. gada Londonas olimpiskajās spēlēs. E. Krūmiņš turnīra desmit spēlēs guva 31 punktu un finālspēli beidza pāragri ar nopietnu kājas savainojumu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Katrina Lehisa

**Katrina Lehisa** (; dzimusi  Hāpsalu) ir igauņu paukotāja, kas specializējas paukošanā ar špagu, olimpiskās zelta un bronzas medaļas ieguvēja.

Ar paukošanu sāka nodarboties 2004. gadā. 2014. gadā Lehisa izcīnīja zelta medaļu Pasaules čempionātā paukošanā junioriem un tika atzīta par gada jauno sportisti Igaunijā. 2015. gadā viņa ieguva sudraba godalgu komandu sacensībās Eiropas čempionātā. Tāpat kļuva par sudraba medaļas ieguvēju komandu sacensībās arī 2015. gada Eiropas spēlēs Baku. 2018. gadā izcīnīja zelta medaļu Eiropas čempionātā paukošanā, finālā uzvarot tautieti Kristinu Kūsku.

2020. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Tokijā izcīnīja bronzas medaļu individuālajās sacensībās paukošanā ar špagu, kas kļuva par pirmo Igaunijas medaļu paukošanas sportā. Vēl Tokijas olimpiskajās spēlēs Igaunijas komandas sastāvā tika izcīnīta zelta medaļa komandu sacensībās. 2021. gadā atzīta par Igaunijas gada sportisti.

## Atsauces

## Ārējās saites
Kārlis Lasmanis

**Kārlis Pauls Lasmanis** (dzimis  Ventspilī) ir latviešu basketbolists, kas startē 3x3 basketbola disciplīnā. Olimpiskās zelta medaļas ieguvējs 2020. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Tokijā.

Kārlis nāk no sportiskas ģimenes: tēvs Uģis Lasmanis divas reizes startējis olimpiskajās spēlēs (, ) kā airētājs, un profesionāli nodarbojies ar basketbolu; māsa Rūta Kate Lasmane ir vieglatlēte, kas specializējusies trīssoļlēkšanā.

K. Lasmanis klasisko basketbolu spēlējis arī Latvijas Basketbola līgā. Pārstāvējis Latvijas U-20 izlasi, kandidējis uz iekļūšanu U-16 un U-18 izlasē.

Pēc pievēršanās 3x3 basketbolam Latvijas komandas sastāvā uzvarējis 2020. gada Pasaules tūres finālā. Pasaules tūres finālā ir arī izcīnījis 2. un 3. vietu. 2020. gada Pasaules tūres posmu rezultatīvākais spēlētājs. Ir bijis vadošais Latvijas basketbolists 3x3 basketbola pasaules rangā.

K. Lasmanis pārstāvēja Latviju 2020. gada vasaras olimpiskajās spēlēs, kopā ar Agni Čavaru, Edgaru Krūmiņu un Nauri Miezi izcīnot zelta medaļu. Šīs bija pirmās olimpiskās zelta medaļas šī sporta veida vēsturē, kā arī pirmās olimpiskās zelta medaļas Latvijai vasaras olimpiskajās spēlēs 9 gadu laikā, kopš Māra Štromberga zelta BMX riteņbraukšanā 2012. gada Londonas olimpiskajās spēlēs. Olimpiskajās spēlēs ar desmit spēlēs gūtiem 76 punktiem K. Lasmanis bija turnīra rezultatīvākais spēlētājs.

Latvijas 3x3 basketbola izlases sastāvā piedalījās arī  Parīzē, spēlējot kopā ar Nauri Miezi, Franci Lāci un Zigmāru Raimo. Izcīnīja uzvaras visās grupas turnīra spēlēs, bet zaudēja pusfinālā un spēlē par bronzu, līdz ar to olimpisko turnīru noslēdza 4. vietā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Stīvens Veinbergs

**Stīvens Veinbergs** (; 1933—2021) bija ASV fiziķis. Kopā ar Šeldonu Glešovu un Abdusu Salamu 1979. gadā ieguva Nobela prēmiju fizikā par *SU(2)* jeb elektrovājās mijiedarbības teorijas izstrādi. Teorijas pareizība tika parādīta eksperimentos Superprotonu sinhrotronā CERN centrā Ženēvā un līdz ar W un Z bozonu atklāšanu 1983. gadā. Darbojās arī kvantu lauku un kosmoloģijas pētījumu jomā. Strādāja pie Lielās apvienotās teorijas (GUT, *Grand Unified Theories*), kas vienoti skaidrotu visas zināmās elementārdaļiņu un gravitācijas mijiedarbības.

## Dzīvesgājums
[thumb|270px|Viesos pie [Nīderlandes karalienes Beatrikses 1983. gadā. No kreisās: Nobela prēmijas laureāti: Pols Bergs (1980), Kristiāns de Divs (1974), Stīvens Veinbergs (1979), karaliene Beatrikse, Manfrēds Eigens (1967), Nikolāss Blūmbergens (1981).]]
Dzimis 1933. gada 3. maijā Ņujorkā Frederika Veinberga un viņa sievas Evas, dzimušas Israelas, ģimenē. Viņa vecvecāki bija ebreju imigranti no Rumānijas.
Mācījās Bronksas zinātnes vidusskolā (*Bronx High School of Science*) un studēja Kornela Universitātē, tad Kopenhāgenas Nilsa Bora Institūtā. 1957. gadā aizstāvēja ''PhD'' grādu Prinstonas Universitātē ar pētījumu par stipro mijiedarbību (*The Role of Strong Interactions in Decay Processes*).

Strādāja Kolumbijas Universitātes, Bērkli Universitātes (1959—1966), tad Masačūsetsas Tehnoloģiju institūta (MIT) un Hārvarda Universitātes pētniecības laboratorijās. 1969. gadā viņš kļuva par MIT profesoru, 1973. gadā par Hārvarda Universitātes profesoru, bet 1982. gadā par Teksasas Universitātes Ostinā fizikas un astronomijas profesoru.

Miris 2021. gada 23. jūlijā Ostinā.

## Galvenie darbi

### Monogrāfijas
* *Gravitation and Cosmology: Principles and Applications of the General Theory of Relativity*. Wiley, New York 1972, ISBN 0471925675.
* *The Quantum Theory of Fields* (3 sējumi: I. *Foundations* 1995, II. *Modern Applications* 1996, III. *Supersymmetry* 2000). Cambridge University Press 1995, 1996, 2000, ISBN 0521670535, ISBN 0521670543, ISBN 0521660009.
* *Cosmology*. Oxford University Press, Oxford 2008, ISBN 0198526822.
* *Lectures on Quantum Mechanics*. Cambridge University Press 2013.

### Populārzinātniskie raksti
* *Unified theories of elementary particle interaction*. Scientific American, 1974.
* *The First Three Minutes: A Modern View of the Origin of the Universe*, 1977.
* *The Discovery of Subatomic Particles*, 1983
* *Elementary Particles and the laws of physics*. Dirac memorial lectures. Cambridge University Press, 1986.
* *Dreams of a Final Theory*, Vintage Books, 1993
* *Facing Up: Science and Its Cultural Adversaries*. Harvard University Press, 2003, ISBN 0674011201.
* *Glory and Terror: The Coming Nuclear Danger*. New York Review of Books Inc., 2004.
* *A short history of science*. Phoenix, London 2005, ISBN 1842127152.
* *Lake Views. This world and the universe*. Harvard UP, 2010.
* *To Explain the World: The Discovery of Modern Science*. Allen Lane (Penguin Books Ltd), London 2015. ISBN 0241196620. Harper, New York 2015.

## Atsauces

## Ārējās saites

*
Cilvēka matu krāsa

thumb|516x516px| Dažādi cilvēka mati no augšas pa kreisi, pulksteņrādītāja kustības virzienā: melni, brūni, blondi, balti, sarkani
**Matu krāsa** ir matu folikulu pigmentācija divu veidu melanīna dēļ: eumelanīna un feomelanīna. Parasti, ja ir vairāk melanīna, matu krāsa ir tumšāka; ja melanīna ir mazāk, mati ir gaišāki. Matu tonis ir atkarīgs no melnā vai brūnā eumelanīna un dzeltenā vai sarkanā feomelanīna attiecības. Melanīna līmenis laika gaitā var mainīties, izraisot cilvēka matu krāsas izmaiņas, un ir iespējams, ka vienai personai matu folikuli veido vairāk nekā vienas krāsas matus. Dažas matu krāsas ir saistītas ar noteiktām etniskām grupām, jo to ģeogrāfiskajā reģionā ir novērota biežāka matu krāsa, piemēram, taisni tumši mati — austrumu aziātu vidū, daudz dažādu variāciju tumši, gaiši, cirtaini, viļņoti un kupli mati — eiropiešu vidū, cirtaini, tumši un unikāli spirālveida mati — afrikāņiem, savukārt sirmi, balti mati vai "sudraba" krāsas mati bieži ir saistīti ar vecumu.

## Dabiskas matu krāsas
Dabiska matu krāsa var būt melna, brūna, gaiša, sarkana vai balta.
thumb|Bērni Afganistānā ar brūniem matiem

### Krāsu toņu skala
Fišera—Sallera skala, kas nosaukta pēc Eižena Fišera un Karla Sallera, tiek izmantota fiziskajā antropoloģijā un medicīnā, lai noteiktu matu krāsas nokrāsas. Skalā tiek izmantoti šādi apzīmējumi: A (ļoti gaiši blondi), B līdz E (gaiši blondi), F līdz L (blondi), M līdz O (tumši blondi), P līdz T (gaiši brūni līdz brūni), U līdz Y (tumši brūni/melni) un romiešu cipari no I līdz IV (sarkans) un no V līdz VI (sarkani blondi).

### Attēlu galerija

Attēls:Chinese American girl.jpg|Dabiski melni mati
Attēls:Lymari Nadal.jpg|Tumšāki brūni mati
Attēls:Short brown hair.jpg|Tumši brūni mati
Attēls:Lee Sung-jong (2014).jpg|Vidēji brūni mati
Attēls:Little girl with brown hair.jpg|Dabiski brūni mati
Attēls:Goofy Boy.jpg|Gaiši brūni mati
Attēls:Yvonne Catterfeld.jpg|Kastaņu brūni mati
Attēls:A child of chappargram.JPG|Gaiši kastaņbrūni mati
Attēls:Rotschopf.jpg|Kastaņu krāsas mati
Attēls:Rupert Grint.jpg|Sarkani mati
Attēls:German Woman Portrait - Dutch summer festival of the Redhead Day in Breda, September 2010.jpg|Ingvera rudi mati
Attēls:נערה ג'ינג'ית.JPG|Vara mati
Attēls:Elena Kazantseva 00.jpg|Ticiāna mati
Attēls:Strawberry Blond Girl.jpg|Zemeņu blondi mati
Attēls:Lucy Merriam.jpg|Gaiši blondi mati
Attēls:Goldenblonde.JPG|Zeltaini blondi mati
Attēls:TKvamme.jpg|Vidēji gaiši mati
Attēls:Kofi Annan.jpg|Pelēki mati
Attēls:Rapolder uwe 600.jpg|Balti mati
Attēls:Albinisitic man portrait.jpg|Baltie mati, ko izraisa albīnisms  


## Skatīt arī
* Iridoloģija
* Acu krāsa
* Ādas krāsa

## Atsauces
Kruella

**"Kruella"** () ir 2021. gada ASV kriminālā kinokomēdija par Kruellu Devilu — Dodijas Smitas izdomāto tēlu no 1956. gada romāna "101 dalmācietis" (*The Hundred and One Dalmatians*). Filmas režisors ir Kreigs Gilespi, scenārija autori — Deina Foksa un Tonijs Makneimara. Šī ir trešā spēlfilma "101 dalmācietis" filmu franšīzē un attiecībā pret iepriekšējām filmām šis ir pirmssākums. Emma Stouna atveido galveno lomu, bet pārējās lomas atveido Emma Tompsone, Džoels Frajs, Pols Volters Hauzers, Emilija Bīčēma, Kirbija Houela-Baptista un Marks Strongs. Filmas darbība norisinās 1970. gados Londonā panku kustības laikā, stāsts ir par topošo modes dizaineri Estellu Milleri, kura pētot savu pagātni kļūst par slavenu modes dizaineri, kas pazīstama kā Kruella Devila.

2013. gadā *[[Walt Disney Pictures]]* paziņoja par filmas izstrādi ar Endrū Ganu producenta amatā. 2016. gadā Stouna tika izvēlēta Kruellas lomai un papildu viņa ir arī filmas izpildproducente. Iepriekšējās spēlfilmās Kruellu atveidoja Glenna Klouza ("101 dalmācietis" (*101 Dalmatians*, 1996) un "102 dalmācieši" (*102 Dalmatians*, 2000). Filmēšana norisinājās Anglijā no 2019. gada augusta līdz novembrim.

Filmas "Kruella" pirmizrāde norisinājās  Losandželosā, kas bija pirmā lielā pirmizrāde pēc COVID-19 pandēmijas ierobežojumu samazināšanas. No 28. maija filma vienlaicīgi ar seansiem ASV kinoteātros bija pieejama arī straumēšanas servisā *[[Disney+]]* ar *[[Disney+ Premier Access|Premier Access]]* piekļuvi. Filma saņēma pozitīvas kritiķu atsauksmes par režiju, aktierspēli (Stounas, Tompsones un Hauzera), kostīmu dizainu un skaņu celiņu, bet kritizēts tika scenārijs. Filmas pasaules kases ieņēmumi ir vairāk nekā  ASV dolāru. Filmas turpinājums ir izstrādes procesā un tajā Stouna atgriezīsies Kruellas lomā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Jaunlazdonas ciems

**Jaunlazdonas ciems** bija administratīvi teritoriāla vienība Madonas rajonā. 1945. gada 1. augustā Madonas apriņķa Lazdonas pagastā izveidoja Jaunlazdonas ciema padomi. 1949. gada 31. decembrī, pēc pagasta likvidēšanas, ciemu iekļāva Madonas rajonā. Ciemu likvidēja 1954. gada 14. jūnijā, tā teritoriju pievienojot Aronas ciemam. 1977. gada 28. martā, daļu no Aronas ciema teritorijas (bijušā Jaunlazdonas ciema centru Jaunlazdonu, tomēr kolhoza "Raiņa v.n." (1949.31.03 — 1961.11.11) kādreizējā teritorija (Ciskāni, Bebri, šo apdzīvoto vietu apkārtne) palika Aronas ciema sastāvā) pievienoja Lazdonas ciemam.

## Atsauces
B-SAD

***B-SAD*** (port. * Os Belenenses — Sociedade Desportiva de Futebol, SAD*) ir Portugāles futbola klubs no Lisabonas pilsētas.

## Sezonas

## Atsauces

## Ārējās saites
* Kluba oficiālā vietne 
* Facebook
* Twitter
* SOCCERWAY
FC Vizela

***FC Vizela*** () ir Portugāles futbola klubs no Vizelas pilsētas.

## Sezonas

## Atsauces

## Ārējās saites
* Kluba oficiālā vietne
* Facebook
* SOCCERWAY
* Flashscore
* Transfermarkt
* YouTube
Grostonas ciems

**Grostonas ciems** bija administratīvi teritoriāla vienība Madonas rajonā. 1945. gada 1. augustā Madonas apriņķa Grostonas pagastā izveidoja Grostonas ciema padomi. 1949. gada 31. decembrī, pēc pagasta likvidēšanas, ciemu iekļāva Madonas rajonā. Ciemu likvidēja 1951. gada 18. jūlijā, tā teritoriju pievienojot Aronas ciemam. 1973. gadā daļu no Aronas ciema teritorijas pievienoja Bērzaunes ciemam. 1977. gadā Aronas ciemam pievienoja daļu no Bērzaunes ciema, bet kādu citu daļu ciema teritorijas pievienoja Bērzaunes ciemam, tādēļ bijušā Grostonas pagasta, vēlāk Grostonas ciema teritorijas ir sadalītas starp Aronas un Bērzaunes pagastiem.

## Atsauces
Kukšu iela

**Kukšu iela** ir iela Rīgā, Zemgales priekšpilsētā, Šampēterī. Kukšu iela sākas krustojumā ar Ventspils ielu un beidzas krustojumā ar Samnera Velsa ielu pie Amerikas Savienoto Valstu vēstniecības (S. Velsa ielā 5). Kopējais ielas garums ir 800 metri, tā ir pārsvarā klāta ar asfalta segumu (ir grantēts posms ielas vidusdaļā).

Iela nosaukta Kukšu — ciema Tukuma novada Jaunsātu pagastā — vārdā.

Kukšu ielā ir pārsvarā savrupmāju apbūve, taču arī sabiedriska celtne: 222. pirmsskolas izglītības iestāde "Daugaviņa" (Kukšu ielā 5). Garākā posmā ielas nepāra numuru pusē atrodas Pleskodāles kapi, kam pretī plašs neapbūvēts nogabals.

## Ielu savienojumi
Kukšu iela ir savienota ar šādām ielām:

* Ventspils iela (T veida krustojums)
* Plēnes iela (T veida krustojums)
* Ventas iela (T veida krustojums)
* Vandezenes iela
* Samnera Velsa iela (T veida krustojums)

## Skatīt arī
* Šampēteris

## Atsauces
Anna Kīzenhofere

**Anna Kīzenhofere** (; dzimusi ) ir Austrijas šosejas riteņbraucēja un matemātiķe. 2021. gada jūlijā, pēc atrāviena vienatnē A. Kīzenhofere negaidīti uzvarēja 2020. gada Tokijas olimpisko spēļu grupas braucienā. Šis bija vienīgais ievērojamais sportistes sasniegums starptautiskā līmenī, līdz tam viņa bija guvusi uzvaras tikai Austrijas čempionātā. A. Kīzenhofere izcīnīja pirmo Austrijas olimpisko zelta medaļu vasaras olimpiskajās spēlēs kopš 2004. gada un pirmo uzvaru riteņbraukšanā kopš Ādolfa Šmala panākuma pirmajās olimpiskajās spēlēs 1896. gadā.

Pēc studijām Vīnes Universitātē un Kembridžas Universitātē A. Kīzenhofere aizstāvēja zinātņu doktora grādu Katalonijas Politehniskajā Universitātē. Pēc tam turpinājusi zinātnisko darbu matemātiskajā fizikā.

Līdz 2013. gadam A. Kīzenhoferes sportiskā interese bija saistīta ar duatlonu un triatlonu, taču pēc traumas gūšanas, kas neļāva viņai nodarboties ar skriešanu, pilnībā fokusējusies uz riteņbraukšanu. Vienīgo sezonu profesionālajā riteņbraukšanā aizvadījusi 2017. gadā.

Amatieru sportiste A. Kīzenhofere 2020. gada olimpiskajām spēlēm gatavojās individuāli un nebija starp favorītēm. 86 km pirms grupas brauciena finiša viņa kopā ar divām citām sportistēm atradās atrāvienā no lielās grupas, iegūstot 10 minūšu pārsvaru. Pelotons pēc kāda laika panāca divas pārējās sportistes, taču vadošās komandas nebija pamanījušas, ka Austrijas sportiste atrāvusies arī no tām, turpinot braucienu vienatnē. Līdz ar to lielā grupa nemēģināja viņu panākt, un A. Kīzenhofere uzvarēja olimpisko velobraucienu ar vairāk nekā minūtes pārsvaru pār otrās vietas ieguvēju Annemīku van Vlētenu no Nīderlandes, kura finišā domāja, ka kļūst par olimpisko čempioni.

## Atsauces

## Ārējās saites
Dzenis Vudijs (filma)

**"Dzenis Vudijs"** () ir 2017. gadā ASV 3D animācijas spēlfilma, kas balstīta uz Voltera Lantca radīta animācijas tēla ar tādu pašu vārdu. Filmas režisors ir Alekss Zams. Galvenās lomas filmā atveido Timotijs Omandsons, Grems Verčīrs, Džordana Lārdžija un Taila Ajala, bet Ēriks Bauza ieskaņojis dzeni Vudiju. Filma seko dzeņa Vudija ikdienai, kad māju būvnieki nocērt viņa koku.

Lai arī filma ir uzņemta angļu valodā, tā tika demonstrēta tikai Latīņamerikas kinoteātros, kur filmai bija labs noiets, jo šis animācijas tēls joprojām ir ļoti populārs. Pārsvarā filma tika izdota uzreiz mājas video ierakstos. Filma pārsvarā saņēma negatīvas kritiķu atsauksmes.

## Atsauces

## Ārējās saites
LU Akadēmiskais apgāds

**Latvijas Universitātes Akadēmiskais apgāds** ir Latvijas Universitātes pamatstruktūrvienība, kas izdod akadēmisko literatūru atbilstoši starptautiskiem standartiem. Apgāds izdod arī populārzinātniskus, informatīvus, reklāmas un citus izdevumus, kas veicina LU tēla veidošanu sabiedrībā.

Izdevniecības grāmatas tikušas nominētas un saņēmušas balvas grāmatu mākslas konkursā "Zelta ābele".

## Atsauces

## Ārējās saites
*
Dassault Aviation

***Dassault Aviation*** ir starptautisks Francijas militāro un komerciālo reaktīvo lidmašīnu ražotājs, *[[Dassault Group]]* meitasuzņēmums.

1929. gadā Marsels Blohs nodibināja uzņēmumu *Société des Avions Marcel Bloch* jeb MB. Pēc Otrā pasaules kara Marsels Blohs nomainīja savu uzvārdu uz Daso, un  uzņēmuma nosaukums tika mainīts uz *Avion Marcel Dassault*.

*Dassault Aviation Group* kopš  vada Ēriks Trapjē.

## Atsauces

## Ārējās saites

*
Jūlija Beļajeva

**Jūlija Beļajeva** (; dzimusi ) ir igauņu paukotāja, kas specializējas paukošanā ar špagu.

Divas reizes piedalījusies olimpiskajās spēlēs (, ). 2016. gada olimpiskajās spēlēs Riodežaneiro individuālajās sacensībās ierindojās 29. vietā, taču komandu sacensībās Igaunijas komandas sastāvā tika izcīnīta 4. vieta. 2020. gada olimpiskajās spēlēs Tokijā individuālajās sacensībās sasniedza ceturtdaļfinālu, savukārt komandu sacensībās tika izcīnīta zelta medaļa (pirmā Igaunijas paukošanas olimpiskā zelta medaļa). Pasaules čempionātā divas reizes kļuvusi par čempioni: 2013. gadā individuālajās sacensībās un 2017. gadā komandu sacensībās. Vēl ir 2014. gada pasaules čempionāta sudraba medaļas ieguvēja komandu sacensībās un 2017. gada pasaules čempionāta bronzas medaļas ieguvēja individuālajās sacensībās.

Divas reizes (2013, 2017) Beļajeva tikusi atzīta par Igaunijas gada sportisti.

## Atsauces

## Ārējās saites
Estere Sāns-Takeuči

**Estere Takeuči** (*Esther Takeuchi*, dzimusi 1953, gada 8. septembrī Kanzassitijā), arī **Estere Sāns-Takeuči** (*Esther Sans Takeuchi*), ir latviešu izcelsmes ASV ķīmiķe un materiālzinātniece. Stonibrūkas Universitātes (*State University of New York at Stony Brook*) profesore, Brūkheivenas Nacionālās laboratorijas (*Brookhaven National Laboratory*) vadošā pētniece.
Nacionālās tehnoloģiju un inovāciju medaļas ieguvēja par baterijas izstrādi implantējamiem sirds defibrilatoriem (2009).

## Atsauces

## Ārējās saites
* youtube.com European Patent Office
Badijs Ebsens

**Badijs Ebsens** (*Buddy Ebsen*, dzimis , miris ), īstajā vārdā **Kristiāns Ludolfs Ebsens** (*Christian Ludolf Ebsen Jr.*), bija ASV aktieris un dejotājs, tēloja Džedu Klempetu televīzijas seriālā *[[The Beverly Hillbillies]]*.
Dzimis Belvilā, Ilinoisas štatā, dāņu izcelsmes horeogrāfa Kristiāna Ludolfa Ebsena un viņa vācbaltiešu izcelsmes sievas gleznotājas Frānsesas, dzimušas Vendas (*Frances Wendt*) ģimenē.

## Atsauces

## Ārējās saites
*
Visvaldis Georgs Nagobads

**Visvaldis Georgs Nagobads** (dzimis , miris ) bija latviešu izcelsmes ASV sporta ārsts, ASV hokeja slavas zāles (*US Hockey Hall of Fame*) loceklis.

## Dzīvesgājums
[thumb|270px|Ernests un Emma Nagobadi ar bērniem Visvaldi, Ilgvaru un [Aina Nagobads-Ābola|Ainu (1929).]]
Dzimis 1921. gada 18. novembrī Rīgā pedagoga Ernesta Nagobada un viņa sievas Emmas ģimenē.
Viņa vecākā māsa Aina Nagobads-Ābola (1920—2021) vēlāk kļuva par diplomāti.
Jaunībā spēlēja hokeju un bendiju. Otrā pasaules kara laikā 1941. gadā sāka studēt Latvijas Universitātes Medicīnas fakultātē, dienēja Latviešu leģiona sanitārajā rotā un strādāja frontes slimnīcā. 1944. gadā devās bēgļu gaitās uz Vāciju, kur turpināja medicīnas studijas Gīsenes un Tībingenes Universitātēs, strādāja ar mobilo rentgena iekārtu, diagnosticējot tuberkulozi pēckara bēgļiem. 1947. gadā kopā ar citiem trimdas mediķiem Eslingenē nodibināja Latviešu ārstu un zobārstu apvienību (LĀZA).

1951. gada jūnijā pārcēlās uz Minesotu, kur pabeidza ķirurģisko rezidentūru un 1956. gadā sāka strādāt Minesotas Universitātes studentu veselības dienestā, tad no 1958. gada 34 gadus bija Minesotas *Golden Gophers* vīriešu hokeja komandas ārsts. 1967. gadā kļuva par ASV hokeja valstsvienības ārstu, kur strādāja līdz 1990. gadam, piedalīdamies piecās ziemas olimpiskajās spēlēs.

## Atsauces
Nagobads

**Nagobads** var būt:
* Aina Nagobads-Ābola (1920—2021), Latvijas diplomāte, Latvijas ārkārtējā un pilnvarotā vēstniece Francijā 
* Visvaldis Georgs Nagobads (1921), latviešu izcelsmes ASV sporta ārsts
* Ernests Nagobads (1883-1949), skolotājs, Rīgas Valsts 2. ģimnāzijas direktors (1930—1944) 
* Valdis Nagobads (1942), 6. Saeimas deputāts, Latvijas Sarkanā Krusta prezidents
Ernests Nagobads

**Ernests Nagobads** (dzimis , miris ) bija latviešu skolotājs, Rīgas 2. ģimnāzijas direktors, Eslingenes latviešu ģimnāzijas direktors.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1883. gada 7. jūnijā Litenes pagastā. Studēja tautsaimniecību Rīgas Politehniskā institūta Komercijas (Tirdzniecības) nodaļā un Pēterpils Neiroloģijas institūtā. Pēc Februāra revolūcijas 1917. gadā atgriezās Latvijā, darbojās Valkas pilsētas valdē un Vidzemes zemes padomē. Latvijas brīvības cīņu laikā 1919. gadā bija atbrīvotā
Ziemeļlatvijas apgabala Valdes priekšsēdētājs, piedalījās Ziemeļlatvijas bruņoto spēku organizēšanā, tad pārcēlās uz Rīgu, strādāja dažādos amatos.

Apprecējās ar Emmu Brūniņu, bērni — Aina Nagobads-Ābola (1920—2021), Visvaldis Georgs Nagobads (1921—2023), Ilgvars Nagobads (1927—2003).
1930. gadā kļuva par Rīgas 2. ģimnāzijas direktoru.
Otrā pasaules kara laikā 1944. gadā devās bēgļu gaitās uz Vāciju, bija Eslingenes latviešu ģimnāzijas direktors.

Miris 1949. gada 2. decembrī Eslingenā.

## Apbalvojumi
* Triju Zvaigžņu ordenis

## Darbi
* Frīdis Zālītis, Ernests Nagobads. Latvijas vēsture skolām un pašmācībai. Grāmatu Draugs, 1947. — 290 lpp.

## Atsauces
Ādams Pītijs

**Ādams Džoržs Pītijs** (; dzimis ) ir angļu peldētājs, specializējies brasa peldējumā.

Trīs reizes piedalījies olimpiskajās spēlēs (, , ). 2016. gadā Riodežaneiro izcīnījis zelta medaļu 100 m brasā, kļūstot par pirmo Lielbritānijas peldētāju starp vīriešiem pēdējo 24 gadu laikā, kas izcīnījis zelta medaļu šajā distancē olimpiskajās spēlēs. Vēl Riodežaneiro Lielbritānijas komandas sastāvā izcīnīts sudrabs 4x100 m stafetē. 2020. gada olimpiskajās spēlēs Tokijā saglabāja čempiontitulu 100 m brasā (pirmais Lielbritānijas peldētājs, kas saglabā olimpisko čempiontitulu). Vēl Tokijā Lielbritānijas komandas sastāvā kļuvis par čempionu 4x100 m jauktajā kompleksajā stafetē un izcīnīts sudrabs 4x100 m kompleksajā stafetē. 2024. gadā Parīzē ieguva sudrabu 100 m brasā.

Pasaules čempionātā garajā baseinā astoņas reizes kļuvis par čempionu, vēl izcīnīta viena sudraba un trīs bronzas medaļas. Pītijs ir arī 16 reizes kļuvis par Eiropas čempionu, četras reizes — Nāciju Sadraudzības spēļu čempionu. 14 reizes pārspējis pasaules rekordus dažādās distancēs, pašreizējais pasaules rekordists 100 m brasā un 50 m brasā garajā baseinā. Pirmais peldētājs, kas 50 m brasa distanci veic ātrāk par 26 sekundēm, un pirmais, kas 100 m brasa distanci veic ātrāk par 58 un 57 sekundēm. Sešas reizes atzīts par Eiropas gada labāko peldētāju (2014—2019), divas reizes (2015, 2019) atzīts par gada labāko peldētāju pasaulē.

## Ārējās saites
Artūrs Šavlovs

**Artūrs Leonards Šavlovs** (; dzimis , miris ) bija amerikāņu fiziķis. Kopā ar Čārlzu Taunsu patentēja lāzeru (1960), veica arī pētījumus supravadītspējas un kodolrezonanses jomās.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1921. gada 5. maijā Ņujorkas štatā, Mauntvernonā, Artūra Šavlova un viņa sievas Helēnas, dzimušas Meisones, ģimenē. Viņa tēvs bija Latvijas ebreju imigrants no Rīgas. Kad Artūram bija trīs gadi, viņa vecāku ģimene pārcēlās uz pie mātes vecākiem uz Toronto. Studēja Toronto Universitātē, pēc kuras beigšanas dabūja darbu pie Kolumbijas Universitātes pasniedzēja Čārlza Taunsa (1949—1951), tad strādāja *[[Nokia Bell Labs|Bell Telephone Laboratories, Inc.]]*. 1958. gadā Taunss un Šavlovs pierādīja, ka ir iespējams izgatavot gaismas lāzeru.
1961. gadā viņš kļuva par Stenforda Universitātes profesoru, šo amatu viņš ieņēma līdz 1996. gadam.

1981. gadā kopā ar Nikolaju Blūmbergenu un Kaju Sīgbānu saņēma Nobela prēmiju fizikā par ieguldījumu lāzerspektroskopijas izstrādē.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Biogrāfija Nobela prēmijas mājaslapā
Valdis Nagobads

**Valdis Nagobads** (dzimis ) ir latviešu veselības aprūpes organizators un politiķis, bijis 6. Saeimas deputāts no Demokrātiskās partijas "Saimnieks". Latvijas Sarkanā Krusta prezidents (2001—2007, 2010—2013).

## Dzīvesgājums
Dzimis 1942. gada 6. decembrī. Mācījās Kandavas skolā, vēlāk Rīgas 2. medicīnas skolā (1957—1960). Strādāja par feldšeri Talsos, tad studēja Rīgas Medicīnas institūta (RMI) Ārstniecības fakultātē (1964—1970), bija RMI komjaunatnes sekretārs, turpināja ķirurģijas pēcdiploma studijas RMI klīniskajā ordinatūrā. Darbojās Rīgas pilsētas Veselības nodaļā un RMI Veselības organizācijas katedrā.

Vēlāk bija Rīgas Veselības apdrošināšanas AS "Rīgas slimokase" direktors (no 1993. gada), valsts AS "Latvijas Hipotēku un zemes banka" padomes loceklis.

Bijis Rīgas domes Labklājības departamenta direktors, līdztekus deviņus gadus bija Latvijas Paraolimpiskās komitejas prezidents. No 2001. līdz 2007. gadam Latvijas Sarkanā Krusta prezidents.

## Politiskā darbība
Latvijas neatkarības atjaunošanas laikā V. Nagobads bija Veselības aizsardzības ministra Edvīna Platkāja vietnieks (1990—1991). 1989. gadā izstājies no PSKP.

1992. gadā V. Nagobads iestājās Demokrātiskā Centra partijā, no kuras saraksta 1993. gadā nesekmīgi kandidēja 5. Saeimas vēlēšanās. 1995. gadā Saeimas vēlēšanās ievēlēts par 6. Saeimas deputātu no Demokrātiskās partijas "Saimnieks" saraksta, bija frakcijas vadītāja vietnieks. 1997. gadā kļuvis par Ekonomikas ministrijas parlamentāro sekretāru. 1998. gadā nesekmīgi kandidēja 7. Saeimas vēlēšanās.

2001. gadā V. Nagobads kļuva par Rīgas domes Labklājības departamenta direktoru, kā arī nesekmīgi kandidēja Rīgas domes vēlēšanās no Latvijas Demokrātiskās partijas. Pēc ievēlēšanas par Latvijas Sarkanā Krusta prezidentu izstājies no partijas.

2005. gadā V. Nagobads tika atbrīvots no Rīgas domes Labklājības departamenta direktora amata pēc konstatētajām nelikumībām departamenta darbā.

2007. gadā iestājies Latvijas Pirmajā partijā un 2009. gada Latvijas pašvaldību vēlēšanās no LPP/LC saraksta kandidēja uz vietu Rīgas domē, bet netika ievēlēts.

## Apbalvojumi
* Latvijas Ārstu biedrības Goda biedrs

## Darbi
* V. Nagobads, A. Vīksna. Latvijas Sarkanais Krusts. Rīga: Imanta, 2003. — 54 lpp.

## Atsauces
Luka (filma)

**"Luka"** () ir 2021. gada ASV datoranimācijas pieaugšanas fantāzijas filma, ko producējusi *[[Pixar]]* un izplata *[[Walt Disney Studios Motion Pictures]]*. Filmas režisors ir Enriko Kasarosa (pilnmetrāžas filmas debija), scenārija autori ir Džese Endrūss un Maiks Džonss, producente ir Andrea Vorena, un galvenās lomas ieskaņojuši Džeikobs Tramblejs, Džeks Dilans Greizers, Emma Bermane, Saverio Raimondo, Marko Baricelli, Maija Rūdolfa, Džims Gefigens, Pīters Sons, Lorenso Krisci, Marina Masironī un Sendija Mārtina.

Filmas darbība notiek Itālijas Rivjērā 1950.—1960. gados. Galvenais tēls ir Luka Paguro — jūras briesmonis — zēns ar spējām būt cilvēkbērns, kamēr ir uz sauszemes. Viņš kopā ar savu jauno draugu Alberto Skorfano iepazīst pilsētiņu Portoroso, kas pārvēršas piedzīvojumiem pilnā vasaras piedzīvojumā. Filmas stāsts guvis iedvesmu no Kasarosas bērnības Dženovā; vairāki *Pixar* mākslinieki filmas izstrādes procesā pavadīja laiku Itālijas Rivjērā, iepazīstot Itālijas kultūru un vidi. Jūras briesmoņi ir metafora par "būt atšķirīgam", kas brīvā formā balstīta uz seniem Itālijas reģionu mītiem un folkloru. Tāpat kā 2011. gada filma *[[La Luna]]*, filmas dizains un animācija ir ietekmējusies no ar roku zīmētas animācijas, leļļu animācijas un Hajao Mijadzaki stila. Kasarosa raksturo filmu kā cieņas izrādīšanu Federiko Fellīni un citiem itāļu filmu veidotājiem, ar nelielu Mijadzaki piedevu.

Animācijas filmas "Luka" pirmizrāde norisinājās  Dženovas akvārijā, bet ASV kinoteātros to sāka demonstrēt no . Latvijā filmas pirmizrāde notika . Sakarā ar COVID-19 pandēmiju filma uzreiz bija pieejama arī straumēšanas platformā *[[Disney+]]*. Valstīs, kur nav pieejama straumēšanas platforma, filma tika demonstrēta kinoteātros. Filma saņēma pārsvarā pozitīvas kritiķu atsauksmes, kas slavē vizuālo stilu, balss aktieru sniegumu un nostalģiskas sajūtas. Filma nominēta 94. Kinoakadēmijas balvai kategorijā "Labākā animācijas filma".

## Atsauces

## Ārējās saites
Džuljāno in Kampānija

**Džuljāno in Kampānija** (, ), zināma arī kā **Džuljāno** (*Giugliano*), ir pilsēta un komūna Itālijā, Kampānijas reģionā. Tā ir daļa no Neapoles metropoles. 2018. gadā pilsētā dzīvoja 124 tūkstoši iedzīvotāju.

## Atsauces

## Ārējās saites
Uldis Laucis

thumb|200px|Uldis Laucis 1985. gadā
**Uldis Laucis** (dzimis , miris ) bija latviešu veselības aprūpes organizators un politiķis, Valmieras slimnīcas galvenais ārsts (1962—1986). Latvijas Tautas frontes atbalstītais PSRS Tautas deputāts (1989—1991), Latvijas Sarkanā Krusta vadītājs (1991—2001).

## Dzīvesgājums
Dzimis 1936. gada 29. septembrī Volfganga Lauča ģimenē. Studēja Rīgas Medicīnas institūta (RMI) Ārstniecības fakultātē, turpināja ķirurģijas pēcdiploma studijas RMI klīniskajā ordinatūrā.

1962. gadā kļuva par Valmieras rajona centrālās slimnīcas galveno ārstu, 1970.—1975. gadā vadīja tās jauno ēku būvēšanu, 1984. gadā blakus slimnīcai uzcēla poliklīnikas ēku.

Atmodas laikā tika ievēlēts par PSRS Tautas deputātu (1989—1991), 1989. gada 27. augustā U. Laucis bija viens no tiem deputātiem, kas parakstīja protesta vēstuli pret PSKP CK 26. augusta paziņojumu par stāvokli Baltijas republikās Baltijas ceļa sakarā.

No 1991. gada Latvijas Sarkanā Krusta biedrības Centrālās komitejas priekšsēdētājs, no 1993. līdz 2001. gadam prezidents.

Miris 2013. gada 3. janvārī, apglabāts Rīgas Meža kapos.

## Apbalvojumi un pagodinājumi
* Latvijas PSR Nopelniem bagātais ārsts
* Triju Zvaigžņu ordenis (2010)

## Literatūra
* Egils Ziemelis. Galvenais ārsts (1985)

## Atsauces