open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Timo Sirainens

[right|thumb|Timo Sirainens pie [Težu Lisabonā]]
**Timo Sirainens** () ir somu programmētājs. Sirainens ir IRC klienta Irssi un POP/IMAP, kā arī servera Dovecot autors. Sirainens dzīvo Tamperē, Somijā.
R.A.P.

**R.A.P. (Rāpuļi ar Putniem)** ir latviešu rokgrupa no Kuldīgas, kas dibināta 1999. gadā. Plašāku atpazīstamību grupa iemantojusi, pateicoties dziesmām "Nekas vairs nav tā", "Dzīve bez apstājas" (pied. Igo), "Esot vienatnē", "Butterfly Snow Fall" u.c. 21. gadsimtā sākumā izdoti trīs studijas albumi.

R.A.P. saņēmuši trīs Latvijas Mūzikas ierakstu gada balvas:

* 2002. g. — Labākā modernā roka dziesma — "Nekas vairs nav tā";
* 2003. g. — Labākā modernā roka dziesma — "Butterfly Snow Fall";
* 2003. g. — Labākais modernā roka albums — "2".

2007. gadā ierakstītais skaņdarbs "Dzīve bez apstājas", kas tapa sadarbībā ar Igo, kļuva par vienu no desmitgades populārākajiem poproka ieskaņojumiem Latvijā. 2008. gada oktobrī R.A.P. un Igo par šo dziesmu saņēma autortiesību biedrības AKKA/LAA "Autortiesību bezgalības balvu".

Grupa 2008. gadā pārtrauca darbību uz nenoteiktu laiku, 2011. gadā apvienojoties vienam atsevišķam koncertam festivālā "Summer Sound".

2024. gada 4. novembrī grupa R.A.P. paziņoja par darbības atsākšanu un pēc atgriešanās izsludināja pirmo koncertu 2025. gada 14. martā, kas notika koncertzālē ''Palladium''. Un publiskoja arī jaunu dziesmu "Mēs esam atpakaļ!".

## Diskogrāfija
* Feel? — 2001
* 2 — 2003
* Maize — 2005
## Atsauces

## Ārējās saites
* Oficiālā mājaslapa
Mitsubishi

**Mitsubishi grupa** ir Japānas lielākā industriālā grupa, kurā zem vienota zīmola darbojas autonomas kompānijas.

## Mitsubishi locekļi
* Asahi Glass Co. 
* The Bank of Tokyo-Mitsubishi UFJ, Ltd.
* Kirin Brewery Co., Ltd. 
* Meiji Yasuda Life Insurance Company 
* Mitsubishi Agricultural Machinery
* Mitsubishi Aluminum Co., Ltd. 
* Mitsubishi Cable Industries, Ltd.
* Mitsubishi Chemical Corporation (daļa no Mitsubishi Chemical Holdings Corporation)
* Mitsubishi Corporation (tirdzniecības kompānija)
* Mitsubishi Electric Corporation 
* Mitsubishi Estate Co., Ltd.
* Mitsubishi Fuso Truck and Bus Corporation 
* Mitsubishi Gas Chemical Company, Inc. 
* Mitsubishi Heavy Industries, Ltd.
* Mitsubishi Kakoki Kaisha, Ltd. 
* Mitsubishi Logistics Corporation 
* Mitsubishi Materials Corporation 
* Mitsubishi Motors (automašīnu ražotājs un pārdevējs)
* Mitsubishi Paper Mills, Ltd.
* Mitsubishi Plastics, Inc. 
* Mitsubishi Rayon Co., Ltd.
* Mitsubishi Research Institute, Inc. 
* Mitsubishi Shindoh Co., Ltd. 
* Mitsubishi Steel Mfg. Co., Ltd. 
* Mitsubishi UFJ Trust and Banking Corporation (daļa no Mitsubishi UFJ Financial Group)
* Nikon Corporation 
* Nippon Oil Corporation 
* NYK Line (Nippon Yusen Kabushiki Kaisha)
* P.S. Mitsubishi Construction Co., Ltd. 
* Tokio Marine & Nichido Fire Insurance Co., Ltd.
Mitsubishi Heavy Industries

***Mitsubishi Heavy Industries*** ir Japānas kompānija, viens no *[[Mitsubishi]]* grupas uzņēmumiem.

## Galvenie produkcijas veidi
* Kuģubūve
* Tērauda konstrukcijas
* Energosistēmas
* Kodolenerģijas sistēmas
* Mašīnbūve
* Autokrāvēji
* Aerokosmiskās sistēmas (izgatavo nesējraķetes H-IIA pirmo un otro pakāpi, kā arī cietās degvielas starta paātrinātajus)
* Vispārējā mašīnbūve
* Gaisa kondicionēšanas un saldēšanas sistēmas
* Rūpnieciskā mašīnbūve
* Papīra un drukāšanas mašīnbūve
* Instrumenti
* Vieglā dzelzceļa transportlīdzekļi

## Galerija

Attēls:20170810034434!Mitsubishi F-2 in flight 23 (cropped).jpg|thumb|*[[Mitsubishi F-2]]*
Attēls:CrystalMover-Changi-Ext.JPG|thumb|*[[Mitsubishi Heavy Industries Crystal Mover Cars|Crystal Mover Cars]]*


## Atsauces

## Ārējās saites

* 
* WW2DB: Mitsubishi Military Aircraft of World War II
Sibīrija

thumb|300px|Sibīrijas iekarošana 17. gadsimtā.
thumb|300px|Sibīrija 1730. gadu kartē.
[thumb|300px|Sibīrijas karte 18. gadsimta beigās, kad tās rietumu daļa atradās [Toboļskas vietniecības sastāvā (1796)]]
**Sibīrija** () ir ģeogrāfisks reģions, kas (mūsdienu skatījumā) ietver Krievijas Federācijas teritoriju Āzijā no Urāliem rietumos līdz Klusā okeāna ūdensšķirtnes grēdām austrumos un no Ziemeļu ledus okeāna ziemeļos līdz Kazahstānas, Mongolijas un Ķīnas robežai dienvidos. Sibīrija ietver apmēram 56% no Krievijas Federācijas teritorijas. Tradicionāli to iedala Rietumsibīrijā un Austrumsibīrijā, bet dažkārt izšķir arī Dienvidsibīriju (kalnaino daļu), Ziemeļaustrumu Sibīriju un Vidussibīriju.

Vēsturiski Sibīrijā tika ietverta arī Kazahstānas ziemeļaustrumu daļa un Krievijas Tālie Austrumi.

## Nosaukums

Sibīrijas nosaukums ir cēlies no Sibīrijas hanistes (tatāru: *Seber xanlığı* vai *Seber yortı*) nosaukuma, kas līdz 1598. gadam pastāvēja Obas upes baseinā starp Urāliem rietumos un Jeņisejas upi austrumos. Tās galvaspilsēta Kašlika jeb Iskera (tatāru: *Qaşlıq* vai *İskär*), saukta par Sibiru, atradās Tobolas un Irtišas upju satecē netālu no tagadējās Toboļskas pilsētas.

## Iedzīvotāji

* Tautības kopā ar subetnosiem.

## Ārējās saites

*  Before They Pass Away: Siberia - Yamal
*  Before They Pass Away: Siberia - Chukotka
Rūdolfs Dīzels

right|250px|thumb|Rūdolfs Dīzels

**Rūdolfs Dīzels** (, dzimis  Parīzē, Francijā, miris  Lamanšā) bija vācu izcelsmes franču inženieris un izgudrotājs, kura nozīmīgākais izgudrojums bija dīzeļmotors (patentēts 1893. gadā). 1880. gadā Rūdolfs Dīzels sāka strādāt sava skolotāja Karla fon Lindes šķidrā amonjaka ražošanas fabrikā Parīzē.
Troļļi

[thumb|right|250px|Troļļi ([Džons Bauers, 1915. gads)]]

**Troļļi** ir būtnes skandināvu mitoloģijā. Tās ir būtnes, kas dzīvo izolēti no cilvēkiem un ir tiem bīstamas. Troļļu izskats tiek aprakstīts dažādi — viņi var būt gan neglīti ar lielām ausīm un neattapīgi, gan uzvesties tāpat kā cilvēki. Ar troļļiem var tikt saistīta ievērojamu dabas objektu izcelsme, piemēram, trollis saules gaismā pārakmeņojies. Troļļi mūsdienās ir viens no populārākajiem skandināvu folkloras elementiem.

## Ārējās saites

* Skandināvu Trollis mākslā un folklorā  
* Tova Jansona Muminu grāmatu saraksts 
* Norvēģu mājaslapa ar rakstiem un stāstiem par Troļļiem
Uriah Heep

**Uriah Heep** ir angļu rokgrupa dibināta 1969. gadā. Lai gan grupa bija ļoti populāra Anglijā un Eiropā, tā neguva milzu popularitāti Amerikas mūzikas tirgū. Izņēmums bija 3 dziesmas — *"Easy Livin'"* no 1972. gada albuma *Demons and Wizards*, *"Sweet Lorraine"* no 1972. gada albuma *The Magician's Birthday* un *"Stealin'"* no 1973. gada albuma *Sweet Freedom*.

## Diskogrāfija
### Studijas albumi
* *Very 'eavy... Very 'umble* (1970) — titled Uriah Heep in U.S.
* *Salisbury* (1971)
* *Look at Yourself* (1971)
* *Demons & Wizards* (1972)
* *The Magician's Birthday* (1972)
* *Sweet Freedom* (1973)
* *Wonderworld* (1974)
* *Return to Fantasy* (1975)
* *High and Mighty* (1976)
* *Firefly* (1977)
* *Innocent Victim* (1977)
* *Fallen Angel* (1978)
* *Conquest* (1980)
* *Abominog* (1982)
* *Head First* (1983)
* *Equator* (1985)
* *Raging Silence* (1989)
* *Different World* (1991)
* *Sea of Light* (1995)
* *Sonic Origami* (1998)
* *New Album* (2006)
* *Wake the Sleeper* (2008)
* *Celebration* (2009)
* *Into the Wild* (2011)
* *Outsider* (2014)
* *Living the Dream* (2018)
* *Chaos & Colour* (2023)

### Dzīvie ieraksti
* Uriah Heep Live (1973)
* Live at Shepperton '74 (1986) — ierakstīts 1974.
* Live in Europe 1979 (1986) — ierakstīts 1979.
* Live in Moscow (1988)
* Spellbinder Live (1996)
* King Biscuit Flower Hour Presents In Concert (1997) — ierakstīts 1974.
* Future Echoes Of The Past (2000)
* Acoustically Driven (2001)
* Electrically Driven (2001)
* The Magician's Birthday Party (2002)
* Live in the USA (2003)
* Magic Night (2004)
* Between Two Worlds (2005)

### Kompilācijas
* Anthology (1986)
* Lady In Black (1994)
* The Lansdowne Tapes (1994) 
* A Time of Revelation (1994)
* Uriah Heep: The Collection 1970—1983(2000)
* Remasters: The Official Anthology (2001)
* 20th Century Masters: The Millennium Collection: The Best of Uriah Heep (2001)
* Very Best of Uriah Heep (2006)

## Ārējās saites
BMW

***BMW*** (***Bayerische Motoren Werke AG*** — "Bavārijas Motordarbnīcas") ir Vācijas uzņēmums, kas ražo automobiļus, motociklus, velosipēdus un dzinējus, un ir dibināta 1916. gada 7. martā. BMW galvenā mītne atrodas Minhenē, Bavārijā, Vācijā. Kompānijai arī pieder un ražo *Mini* un *Rolls Royce* markas automašīnas. Uzņēmumam kopumā ir 25 rūpnīcas, 13 valstīs kā Vācija, Ķīna, Dienvidāfrika, ASV, Indija, Japāna, Kanāda, Lielbritānija, Austrija, Krievija, Indonēzija, Malaizija un Ēģipte.

BMW ir viena no trijām lielākajam Vācijas luksusa automašīnu ražotājām, šajā grupā ietilpst arī Audi un Mercedes-Benz.

BMW bija oficiālais sponsors Londonas 2012. gada vasaras olimpiskajās spēlēs, sniedzot atbalstu ar 4037 BMW un Mini markas automašīnām, riteņiem un motocikliem. BMW ir arī futbola kluba Frankfurtes "Eintracht" viens no galvenajiem sponsoriem.

## BMW automašīnu modeļi
* BMW 1.sērija
* BMW 2.sērija
* BMW 3.sērija
* BMW 4.sērija
* BMW 5.sērija
* BMW 6.sērija
* BMW 7.sērija
* BMW 8.sērija
* BMW X sērija
* BMW Z sērija
* BMW M sērija

## Skatīt arī
* BMW (moto)

## Atsauces

## Ārējās saites
Lielākais kopīgais dalītājs

Matemātikā par divu vai vairāk veselu skaitļu **lielāko kopīgo dalītāju** sauc lielāko naturālo skaitli, ar kuru katrs no dotajiem skaitļiem dalās bez atlikuma. Piemēram, skaitļu 12 un 30 lielākais kopīgais dalītājs ir LKD(12,&nbsp;30) = 6, jo gan 12, gan 30 dalās ar 6, bet nav neviena lielāka naturāla skaitļa, ar kuru tie abi dalītos. Lielākais kopīgais dalītājs nav definēts skaitļiem, kuri visi ir vienādi ar 0.

Efektīvs algoritms divu skaitļu lielākā kopīgā dalītāja aprēķināšanai ir Eiklīda algoritms.
Lielākā kopīgā dalītāja jēdzienu var attiecināt arī uz polinomiem.

## Apzīmējumi un terminoloģija

Literatūrā, kas ir latviešu valodā, skaitļu *a* un *b* lielāko kopīgo dalītāju parasti apzīmē ar LKD(*a*,&nbsp;*b*) vai retāk ar ld(*a*,&nbsp;*b*). Angļu valodā visbiežāk ir sastopams apzīmējums gcd(*a*,&nbsp;*b*), kas ir saīsinājums no *greatest common divisor*. Reizēm lieto saīsinātu apzīmējumu (*a*, *b*).

Divus skaitļus, kuru lielākais kopīgais dalītājs ir 1, sauc par **[[savstarpēji pirmskaitļi|savstarpējiem pirmskaitļiem]]**. Piemēram, LKD(5,&nbsp;14) = 1, tāpēc 5 un 14 ir savstarpēji pirmskaitļi.

## Īpašības

Operācijai LKD piemīt šādas īpašības (šeit *a*, *b*, *c* un *m* ir naturāli skaitļi):
* LKD(*a*,&nbsp;*a*) = *a* (idempotence).
* LKD(*a*,&nbsp;1) = 1 (jebkurš naturāls skaitlis ir savstarpējs pirmskaitlis ar skaitli 1).
* LKD(*a*,&nbsp;*b*) = LKD(*b*,&nbsp;*a*) (komutativitāte).
* LKD(*a*,&nbsp;*a*&nbsp;+&nbsp;1) = 1 (secīgi naturāli skaitļi ir savstarpēji pirmskaitļi).
* LKD(*a*,&nbsp;LKD(*b*,&nbsp;*c*)) = LKD(LKD(*a*,&nbsp;*b*),&nbsp;*c*) = LKD(*a*,&nbsp;*b*,&nbsp;*c*) (asociativitāte).
* LKD(*m*&nbsp;·&nbsp;*a*,&nbsp;*m*&nbsp;·&nbsp;*b*) = *m* · LKD(*a*,&nbsp;*b*) (multiplikativitāte).
* Ja *a* un *b* dalās ar *m*, tad LKD(*a*,&nbsp;*b*) arī dalās ar *m*, pie kam LKD(*a*/*m*,&nbsp;*b*/*m*) = LKD(*a*,&nbsp;*b*) / *m*.
* LKD(*a**m*,&nbsp;*b**m*) = LKD(*a*,&nbsp;*b*)*m*.

## Pielietojumi

Lielāko kopīgo dalītāju ir nepieciešams atrast, lai saīsinātu daļskaitļus. Piemēram, lai saīsinātu daļskaitli 12/16, aprēķina LKD(12,&nbsp;16) = 4 un veic saīsināšanu ar 4:
: \frac{12}{16} = \frac{12/4}{16/4} = \frac{3}{4}. 

To lieto arī lai vienkāršotu dažādas algebriskas izteiksmes, piemēram:
:\sqrt[6]{x^3}=x^\frac{3}{6}=x^\frac{1}{2}=\sqrt{x}.

## Skatīt arī

* Dalītājs
* Mazākais kopīgais dalāmais
* Eiklīda algoritms
* Paplašinātais Eiklīda algoritms

## Atsauces

## Ārējās saites
* Eric W. Weisstein, Greatest Common Divisor, MathWorld.
Lapsas

**Lapsas**, **lapsu ģints** jeb **īstās lapsas** (*Vulpes*) ir viena no suņu dzimtas (*Canidae*) ģintīm, kas apvieno 12 sugas. To tuvākie radinieki ir vilki, koijoti un šakāļi. 

Lapsas ir vismazākās suņu dzimtā, tām ir arī atšķirīga galvas forma — neliela un plakana. Starp acīm raksturīgs tumšāku spalvu trīsstūris. Ļoti bieži astes gals ir citā krāsā, nekā pārējais ķermeņa apmatojums. Visām lapsām ir apmēram vienādas ķermeņa formas; pagarināts ķermenis un galva, purns smails un smalks. Visām lapsām ir biezs, mīksts kažoks un gara aste, kas pieaugušiem dzīvniekiem sasniedz zemi. Krāsa pārsvarā ir ruda, dzeltenbrūna un tumši brūna.

## Lapsa kā simbols
Lapsas daudzās kultūrās simbolizē konkrētas īpašības: viltību, gudrību, ātru domāšanu, piemērošanās spēju un izveicību.

Ķīnā ir ticējums, ja cilvēks redz lapsu, tad tā ir zīme no mirušajiem gariem. Ķelti uzskatīja, ka lapsas ir gidi garu pasaulē. Japānā lapsa ir viens no lietus gariem, un tā ir rīsu dieva Inari sūtne, kas sargā cilvēku no ļauna. Ziemeļamerikas idiāņiem lapsa ir gudrs un cēls ziņu nesējs, bet indiāņi no līdzenumiem uzskata, ka lapsa ir izjokotāja.

Latviešu folklorā lapsas ir gan gudras, gan viltīgas, bet tās ir arī pašlabuma meklētājas un citu izjokotājas.

## Lapsu sistemātika
* **Lapsu ģints** (*Vulpes*)
** 
** 
** 
**  
** 
** 
** 
** 
** 
** 
** 
** 

## Atsauces

## Ārējās saites
* The fox website
* Lapsas
Šakālis

Par **šakāļiem** tiek sauktas trīs suņu dzimtas (*Canidae*) sugas. Tās visas mājo Āfrikā, bet zeltainais šakālis (*Canis aureus*) sastopams arī Āzijā un Eiropas dienvidaustrumos. Šakālis ieņem tādu pašu ekoloģisko nišu kā koijots Ziemeļamerikā. Koijotu reizēm sauc par Amerikas šakāli.

## Īpašības
Salīdzinot ar citām plēsēju sugām, šakālis ir vidēja vai neliela auguma gaļēdājs, kas barojas ar neliela izmēra medījumu (nelieliem zīdītājiem, putniem un rāpuļiem), lielo plēsēju medību atliekām un maitu. Tam ir proporcionāli garas kājas, un tas spēj ilgstoši skriet ar ātrumu 16 km/h. Šakālis visaktīvākais ir vakarā un no rīta. Visas šakāļu sugas veido monogāmus pārus, kas kopīgi aizsargā savu teritoriju no citiem pāriem. Teritorija var būt samērā liela. Jaunie šakāļi dzīvo kopā ar vecākiem, kamēr sasniedz dzimumbriedumu un nostiprina savu teritoriju. Lai arī reizēm pie lielākām maitām sapulcējas šakāļu bars, tomēr pamatā šakāļi medī pa vienam vai pa pāriem.

## Šakāļu sugas
* Melnmuguras šakālis (*Canis mesomelas*)
* Svītrainais šakālis (*Canis adustus*)
* Zeltainais šakālis (*Canis aureus*)

## Atsauces

## Ārējās saites
*AWF: Jackal
*Jackals of the African Crater
*Simbolu pasaule: šakālis
Prazems

**Prazems** (no grieķu: *prasites* — 'akmens sīpolloku zaļā krāsā') ir puscaurspīdīga—caurspīdīga kvarcīta vai halcedona paveids bāli zaļā — zilganzaļā krāsā — šo terminu attiecina arī uz citiem līdzīgas krāsas akmeņiem. Agrāk termins "prazems" apzīmēja noteiktas ķīmiskās uzbūves un krāsas akmeni, tagad šis termins ir kļuvis plašāks.

Visbiežāk prazema kristālus iekrāso aktinolīta ieslēgumi. Atrasti arī bāli zaļas krāsas kvarca kristāli.

Ezotērikā un dziedniecībā prazemu uzskata par labu līdzekli pret drudzi un sāpēm, tas pazemina asinsspiedienu, nomierina.

Delfu Apollona templis esot bijis celts no tīra prazema tādējādi nodrošinot priesteriem iekšējo mieru, kas nepieciešams, lai varētu pareģot.

## Atradnes
* ASV — Jūta, Kalifornija, Ņujorka, Pensilvānija, Rodailenda, Virdžīnija
* Austrālija — Jaundienvidvelsa un Rietumaustrālija
* Austrija — Karintija, Tirole, Zalcburga
* Dienvidāfrikas Republika
* Grieķija, Kiklādu salas — Serifosas sala
* Itālija — Trentīno-Alto Adidže, Toskāna
* Krievija — Piejūras apgabals
* Vācija — Bavārija, Brandenburga, Hesene, Saksonija
Piena kvarcs

thumb|Piena kvarcs
**Piena kvarcs** ir visizplatītākais kvarca paveids — piena krāsas kvarcs, kas satur daudzus mikroskopiskus gāzu ieslēgumus un/vai ūdens ieslēgumus. Šis kvarca paveids atrodams gandrīz visās pasaules zemēs.

Bieži par piena kvarcu dēvē akmeni, kas drīzāk ir kvarcīts — iezis, kur bez kvarca ir arī citu minerālu ieslēgumi. Šādi pienbalti kvarca oļi nav retums arī Latvijā, piemēram, Nidas pludmalē vai grants ieguves vietās.

## Ārējās saites
Halcedons

thumb|300px|Halcedona olis.
**Halcedons** (nosaukums saistīts ar Seno Grieķiju, taču pretstatā daudziem skaidrojumiem, nav saistāms ar seno pilsētu Halkedonu) ir viens no kvarca paveidiem — slēpti kristālisks (halcedonu veidojošie kristāliņi ir mazāki par 1 mikrometru), šķiedrains kvarcs. Kā rāda neseni pētījumi, halcedons bieži ir kvarca un cita minerāla — moganīta maisījums. Halcedons uzskatāms par mineraloīdu.

Halcedonam atšķirībā no kvarca ir taukains spīdums. Tas ir puscaurspīdīgs, visbiežāk baltā vai zilgani pelēcīgā krāsā, brūngans un nereti — gandrīz melns. Vieglāk šķīdināms nekā kvarcs. Veido kārtiņas, satecējumus, pseidostalaktītus vai masīvus veidojumus. Halcedons veidojas magmatisko iežu plaisās un tukšumos, arī nogulumiežos (krams).

Dažādos halcedona paveidus jau kopš seniem laikiem izmanto kā rotakmeņus. Tā kā pie halcedona nelīp karsts vasks, to bieži izmantoja zīmogu izgatavošanai. Dažāus paveidus joprojām izmanto rotaslietu izgatavošanai. Lielākus gabalus izmanto arī vāzu, galdu virsmu utml. izgatavošanai. Tiešu Saules staru iedarbībā akmens dabiskais krāsojums var izbalēt.

## Paveidi
* **[[Ahāts]]** — joslains, bieži koncentriski joslains
* **[[Karneols]]** — viendabīgs, sarkans
* **Hrizoprazs** — zaļš, satur niķeļa oksīdu
* **[[Prazems]]** — bāli zaļš
* **[[Onikss]]** — joslains, ar melnām un baltām joslām
* **[[Krams]]** — tumši pelēks, melns, brūns, ar stiklainu spīdumu
* **Heliotrops** — smaragdzaļš, ar sarkaniem lāsumiem

## Atradnes
* ASV — Aidaho, Arizona, Florida, Kolorādo, Oregona
* Botsvāna
* Brazīlija — Riugrandi du Sula
* Dienvidāfrikas Republika
* Indija
* Islande
* Jemena
* Kazahstāna
* Kanāda — Jaunskotija, Ontārio
* Krievija — Urāli, Aizbaikāls, Sahalīna, Kamčatka
* Mongolija
* Polija
* Rumānija
* Saūda Arābija
* Slovākija
* Vācija
* Urugvaja

## Ārējās saites
Jašma

thumb|250px|Ap 2,5 cm garš pulēts jašmas olis

**Jašma** (no , kas savukārt no  (*jašp*) — 'plankumainais akmens') ir necaurspīdīgs kvarca kriptokristāliskais paveids, kuru dažādi piejaukumi (līdz 20% no satura) iekrāso dažādās krāsās. Visbiežāk sastopama koši sarkana, dzeltena vai brūna jašma, taču tā var būt arī zaļa vai melna. Akmens lūzums — līdzens, gluds, un labi pakļaujas pulēšanai.

Jašma ir tuvu radniecīga citam kvarca paveidam — halcedonam, taču atšķirībā no tā nav šķiedraina.

Jašmas krāsojums nav vienmērīgs — tā var būt smalki slāņota, tai cauri var vīties dendrīti. Pēc veidošanās jašma var plaisāt un pārbīdīties un tad atkal sacementēties, radot izteiksmīgu rakstu. Jašmu iekrāso dažādi metālu oksīdi un hidroksīdi — krāsu zemes, dzelzs, mangāna oksīdi.

No jašmas izgatavo vāzes, zīmogus, tabakdozes, rotaslietas. Lielākais pasaules dārgakmens ir jašmas gabals no Botsvānas, kurš sākotnēji svēra 800 kg. Tagad no tā ir izgatavota 224 kg smaga lode ar diametru — 54 cm, kura atrodas Vācijā, dārgakmeņu muzejā Idārā-Oberšteinā.

## Atradnes
Jašma ir izplatīts akmens, taču daži skaistāki paveidi atrodami šādās valstīs:
* Austrija — Tirole, joslains
* Ēģipte — Nīlā, jo sevišķi tuvāk Kairai. Brūni dzeltena līdz ķieģeļsarkana, bieži smalki slāņota.
* Francija — Korsika, joslains
* Indija — "zebras jašma" — tumši brūna ar gaišbrūnām joslām, satur pārakmeņojumus;
* Itālija — Sicīlija, joslains
* Krievija — Altajs, Urāli, Sibīrija, joslains, ar pelēkām, zaļām, dzeltenām, sarkanām, brūnām joslām.
* Vācija — Idāra - Oberšteina, sarkana.
Arturs Šniclers

thumb|200px|Arturs Šniclers
**Arturs Šniclers** (*Arthur Schnitzler*, dzimis 1862. gada 15. maijā Vīnē, miris 1931. gada 21. oktobrī Vīnē) bija austriešu rakstnieks — prozaiķis un dramaturgs, Vīnes modernisma pārstāvis.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1862. gadā ebreju izcelsmes laringologa Johana Šniclera ģimenē. No 1871. līdz 1879. gadam viņš mācījās ģimnāzijā, tad Vīnē studēja medicīnu līdz 1885. gadam. Viņa literārā debija bija stāsts "Balerīnas mīlasdziesma" (*Liebeslied der Ballerine*) laikrakstā *Der freie Landbote* 1880. gadā. 

Līdz 1894. gadam Šniclers strādāja par ārstu, vēlāk nodarbojās vienīgi ar rakstniecību, kopā ar draugiem Hugo fon Hofmanštālu un Rihardu Bēru-Hofmani bija viens galvenajiem Vīnes modernistiem. Šniclera darbus iestudēja Vācijas un Austrijas teātros. Pēc noveles "Leitnants Gustls" (*Leutnant Gustl*, 1900) publicēšanas, kurā kritiski aplūkota karavīra dzīve Austroungārijas armijā, Šnicleram atņēma virsnieka pakāpi (viņš bija virsārsts rezervists). 1903. gadā viņš apprecējās ar aktrisi Olgu Gusmani, viņu dēlam Heinriham šajā laikā jau bija viens gads.

Pēc Pirmā pasaules kara Šniclers pakāpeniski izolējās no sabiedrības dažādu fizisku un psihisku problēmu dēļ. 1921. gadā šķīrās no sievas un 1928. gadā viņu spēcīgi satrieca meitas pašnāvība. Miris 1931. gada 21. oktobrī no asinsizplūduma smadzenēs.

## Darbi

Šniclers rakstīja prozu (stāstus, noveles, romānus) un lugas. Darbība tajos lielākoties notiek Vīnē ap gadsimtu miju. Viņa darbos liela loma seksualitātei, daudzos darbos viņš pieskāries tēmām, kas tā laika literatūrā vēl bija tabu. Šniclers ir viens no iekšējā monologa tehnikas attīstītājiem vācvalodīgajā literatūrā, un vairākos viņa darbos iekšējais monologs jau pārvēršas apziņas plūsmā.

Šniclera pazīstamākie darbi ir arī latviešu valodā publicētās noveles "Leitnants Gustls", "Sapņa novele" (*Traumnovelle*, 1926), "Kazanovas atgriešanās" (*Casanovas Heimfahrt*, 1918), stāsts "Elzas jaunkundze" (*Fräulein Else*, 1924). Citi pazīstami darbi ir romāns "Ceļš uz brīvību" (*Der Weg ins Freie*, 1908), luga "Riņķa deja" (*Reigen*, 1896/97). Vēl latviešu valodā publicēts romāns "Terēze" (*Therese*, 1928) un citi darbi. Pēc "Sapņa noveles" motīviem uzņemta Stenlija Kubrika filma "Acis plaši aizvērtas" (1999).

## Ārējās saites
Onikss

thumb|250px|Sarkanais onikss
thumb|250px|''Gemma Augustea'' — kameja, kas izmanto oniksa melnās un
baltās joslas
**Onikss** ir ahāta paveids — puscaurspīdīgs akmens ar baltām un melnām joslām. Bieži par oniksu dēvē arī melnbalti slāņotu marmoru, kuru pareizi jāsauc par marmoroniksu.

Oniksu izmanto kā rotakmeni — no tā izgatavo pērlītes, kamejas un akmens gravējumus. Oniksa gravējumos dažādās joslu krāsas izmanto lai radītu ainas dažādās krāsās, piemēram, gaišas figūras uz tumša fona. Senatnē oniksu ieguva Ziemeļāfrikā un no tā izgatavoja pārsteidzošus mākslas darbus. Senās Romas mākslinieku veidotās kamejas, kurās prasmīgi izmantota oniksa joslu dažādā krāsa, pieder pie juveliermākslas augstākajiem sasniegumiem.

Daļa veikalos nopērkamā oniksa ir dabiska, taču lielākā daļa iegūta, mākslīgi iekrāsojot ahātu. Oniksu nereti izmanto ar sēru rituāliem saistītos izstrādājumos.

## Atradnes
* ASV — Dienviddakota, Jūta, Kolorādo, Rodailenda, Vaiominga, Virdžīnija
* Brazīlija — Para, Riugrandi du Sula
* Kanāda — Britu Kolumbija
* Lielbritānija — Skotija
* Madagaskara
* Meksika
* Pakistāna
* Urugvaja
* Vācija — Bādene-Virtemberga, Brandenburga
Sardonikss

thumb|300px|Ap 2,5 cm garš sardoniksa paraugs.

**Sardonikss** ir ahāta paveids, līdzīga oniksam, taču atšķirībā no tā sardoniksam raksturīgas sarkanbrūnas un melnas vai baltas joslas.

## Atradnes
* ASV — Alabama, Arizona, Florida, Ņūdžersija, Rodailenda, Ziemeļkarolīna
Karneols

300px|thumb|Slīpēti karneoli — šie akmeņi tiek izmantoti kā dziedniecības līdzekļi.
**Karneols** (no  — 'kizila kauliņi' — pēc akmens krāsas, kas nav saistāma ar gaļas (*carne*) nosaukumu) jeb **serdoliks** (no  — 'sirdsprieks') ir vienmērīgas sarkanas krāsas halcedons. Karneolam raksturīgo krāsu rada dzelzs oksīds (sarkano krāsu) un/vai hidroksīds (brūno krāsu).

Visaugstākā vērtība ir karneolam, kas ārēji skatoties, izskatās tumšsarkans, bet cauri skatoties — ugunssarkans. Ļoti bieži šādu krāsu iegūst, karsējot brūnas krāsas karneolu.

Karneolu izmanto rotaslietu — pērlīšu, figūriņu un rotu izgatavošanai. Jau Senajā Ēģiptē šo akmeni tā sarkanās krāsas dēļ saistīja ar dzīvību un izmantoja atdzimšanas rituālā. Arī Tutanhamona kapenēs tika atrasti karneoli. Senajā Romā viens no visvairāk lietotajiem dārgakmeņiem. Bieži tika izmantots, lai izgatavotu zīmoggredzenus. Viduslaikos ticēja, ka karneols pasargā no burvestībām. Akmens palīdzot pret asiņošanu, galvasāpēm, saaukstēšanās slimībām. Mārtiņa Lutera zīmoggredzens bija izgatavots no karneola.

## Atradnes
* ASV — vairāk nekā 20 štati
* Apvienotā Karaliste — Anglija un Skotija
* Austrālija — Kvīnslenda
* Austrija — Karintija un Štīrija
* Botsvāna
* Brazīlija
* Čehija — Bohēmija
* Dienvidāfrika — Limpopo province, Ziemeļkāpas province un Ziemeļrietumu provine
* Francija — Elzasa, Franšekomtē, Lorēna
* Indija — visskaistākie karneoli
* Japāna
* Krievija — Sibīrija
* Slovākija — Baņskobistricas apgabals
* Šrilanka
* Ukraina — Krima
* Ungārija
* Vācija — Bādene-Virtemberga, Bavārija, Hesene, Reinzeme-Pfalca, Saksija, Tīringene, Zārlande
un citur
Acetamīds

**Acetamīds** (etānamīds, CH3CONH2) ir etiķskābes amīds, tīrā veidā - balta, kristāliska viela.

Acetamīds ir salīdzinoši grūti degošs, izdala kairinošus dūmus. Ieelpoti, apēsti, uz gļotādas vai ādas nokļuvuši acetamīda putekļi ir toksiski, var izraisīt ādas sasārtumu un niezi. Acetamīds ir kancerogēns, kas ir pierādīts laboratorijas apstākļos.

## Iegūšana
Acetamīdu iegūst, dehidratējot amonija acetātu.

## Izmantošana
Acetamīdu izmanto kā plastifikatoru un daudzu citu organisko savienojumu sintēzē.
Acetamīda atvasinājums **N,N-dimetilacetamīds** (DMAC) ar divām aminogrupas protonus aizvietojošām metilgrupām tiek izmantots kā šķīdinātājs.

## Acetamīds kā minerāls
Acetamīds ir reģistrēts kā minerāls 1974. gadā. Tas līdz šim atrasts vienā atradnē - Ukrainā, Ļvivas apgabalā, Ļvivas - Volīnijas ogļu baseinā, Červonogradas ogļu karjerā. Acetamīds atrasts lielās ogļu kaudzēs. Tas ir sezonāls minerāls, kas parādās tikai gada sausākajos periodos.

Minerāla paraugi glabājas Pēterburgā, Kalnu institūta muzejā un Maskavā, A.E. Fersmana mineraloģiskajā muzejā.

## Ārējās saites
* Acetamīds - apraksts angliski.
* Acetamīds kā minerāls (angliski)
* Acetamīds kā minerāls (angliski)
Elfi

[thumbnail|upright=1.2|[Nilss Blommers|Nilsa Blommera glezna “Pļavas elfi”]]
**Elfi** ir pārdabiskas, parasti cilvēkveidīgas būtnes, kas sastopamas dažādu Eiropas tautu mitoloģijā un folklorā un tradicionāli tiek saistītas ar dabu, maģiskām spējām un starpnieka lomu starp cilvēku un pārdabisko pasauli. Tiem bieži piedēvē īpašu skaistumu, ilgdzīvotību vai nemirstību, kā arī slepenas zināšanas, taču to raksturojums dažādos laikos un reģionos ir būtiski atšķirīgs, tas ir, no labvēlīgiem palīgiem līdz bīstamiem un neprognozējamiem aizsaules iemītniekiem. Jēdziens sakņojas galvenokārt ģermāņu un skandināvu mitoloģijā, kur elfi pazīstami kā alfi (*álfar*). Skandināvu mitoloģiskajos avotos, īpaši vecākajā un jaunākajā Eddā, elfi ieņem nozīmīgu vietu kosmoloģijā; dažos tekstos alfi tiek cieši saistīti ar vāniem, un dažkārt tie pat tiek minēti līdzās vai paralēli, lai gan mūsdienu pētniecībā tos parasti neuzskata par pilnīgi identiskām kategorijām. Ziemeļnieku tradīcijās elfus mēdz iedalīt dažādās grupās, piemēram, gaišajos un tumšajos elfos, kas saistītas ar gaismu, auglību, slimībām vai maģisku ietekmi uz cilvēkiem.

Līdzīgas cilvēkveidīgas pārdabiskas būtnes sastopamas arī ķeltu tradīcijās, piemēram, *[[Aos Sí]]*, anglosakšu folklorā un vēlāk kristīgās Eiropas ticējumos, kur elfa jēdziens bieži saplūst ar feju, kalnu, mežu un mājas garu priekšstatiem. Viduslaiku un jaunāko laiku folklorā, īpaši Britu salās un Skandināvijā, elfi parādās ticējumos par nakts dejām pļavās, bērnu nolaupīšanu, saslimšanu izraisīšanu, kā arī par palīdzību vai sodu cilvēkiem, kas pārkāpj noteiktus tabu. Šajos priekšstatos tie bieži saistīti ar mežiem, ūdeņiem, pauguriem un citām ainavas vietām. Elfu tēls būtiski atšķiras atkarībā no konteksta. Tradicionālajā folklorā elfi parasti ir ambivalenti vai pat draudīgi, bieži neredzami, ar stingriem uzvedības noteikumiem un neprognozējamu rīcību. Agrīno jauno laiku literatūrā, piemēram, Viljama Šekspīra darbos, tie nereti attēloti kā sīkas, rotaļīgas un komiskas feju tipa būtnes. Savukārt 19.—20. gadsimta fantāzijas literatūra, īpaši Dž. R. R. Tolkīna darbi, radikāli pārveidoja elfu tēlu, izveidojot augstus, cēlus, estētiski idealizētus un gandrīz nemirstīgus varoņus, kas kļuva par pamatu mūsdienu populārās kultūras elfiem.

Mūsdienās elfi plaši sastopami fantāzijas literatūrā, kino, galda un videospēlēs, kur tos bieži standartizē kā noteikta tipa fantāzijas “rasi” ar stabilām īpašībām, tikai daļēji balstītām vēsturiskajos mitoloģiskajos avotos. Vienlaikus citos kultūras kontekstos, piemēram, Ziemassvētku tradīcijās, saglabājas arī sīko, komisko palīgu elfu tēls, kas būtiski atšķiras gan no folkloras, gan no augstās fantāzijas interpretācijām.

## Literatūra
* Goodrich, Jean N. "Fairy, Elves and the Enchanted Otherworld". In: *Handbook of Medieval Culture* Volume 1. Edited by Albrecht Classen. Berlin, München, Boston: De Gruyter, 2015. pp. 431-464. https://doi-org.wikipedialibrary.idm.oclc.org/10.1515/9783110267303-022

## Ārējās saites
Adamīns

**Adamīns** jeb **Adamīts** (franču mineraloga Žilbēra Žozefa Adama vārdā, kurš ieguva pirmos šī minerāla paraugus) ir samērā rets minerāls — cinka arsenāta hidroksīds. Adamīnu atrod cinka rūdu atradnēs, tas ir šo rūdu dēdēšanas vai oksidēšanās produkts. Minerāls aprakstīts 1866. gadā.

Parasti dzeltens, taču vara piejaukumi var iekrāsot zaļganā krāsā. Olivinīta — vara arsenāta — kristāliskā struktūra ir analoga adamīna struktūrai un abi minerāli veido maisījumu — **kuproadamīnu**, kas netiek atzīts par atsevišķu minerālu. Adamīnam var būt arī tādi piejaukumi, kā mangāns, kobalts un niķelis.

Ultravioletajā gaismā adamīns fluorescē koši zaļā-dzeltenzaļā krāsā.

Koši dzeltenie līdz laima zaļie adamīna kristāli un drūzas apvienojumā ar šī minerāla efektīvo fluorescenci padara to par skaistu kolekciju minerālu.

## Paveidi
* **Alumīnija adamīns** — satur alumīniju
* **Kobaltadamīns** — satur kobaltu
* **Kuproadamīns** — satur varu
* **Mangānadamīns** — satur mangānu
* **Niķeļadamīns** — satur niķeli.

## Atradnes
* ASV — Kalifornija, Jūta
* Čīle — Atakamas tuksnesis
* Francija — Tulona
* Grieķija — Lauriona
* Meksika — Mapimi
* Namībija — Cumeba

## Ārējās saites
* Mindat.org 
* Webmineral.com 
* Mineral galleries
Pirmreizinātājs

**Pirmreizinātājs** ir kāda naturāla skaitļa dalītājs, kas ir pirmskaitlis. Piemēram, skaitļa 12 pirmreizinātāji ir 2 un 3, bet skaitļa 25 vienīgais pirmreizinātājs ir 5. Skaitli sadalīt pirmreizinātājos nozīmē izteikt to kā vairāku pirmskaitļu reizinājumu, katram pirmskaitlim norādot arī kāpinātāju, ar kādu tas ietilpst dotajā skaitlī. Piemēram, 12 = 22 · 3, 7 = 71, 360 = 23 · 32 · 5, utt. Aritmētikas pamatteorēma apgalvo, ka katru naturālu skaitli, kas lielāks par 1, var sadalīt pirmreizinātājos, turklāt vienā vienīgā veidā (neņemot vērā pirmreizinātāju kārtību). Skaitlim 1 nav pirmreizinātāju, jo tas dalās tikai ar 1, kas nav pirmskaitlis.

Izmantojot to, ka mazākais pirmskaitlis ir 2, var viegli pierādīt, ka jebkura naturāla skaitļa n pirmreizinātāju skaits nepārsniedz [log2 *n*].

## Informācijas šifrēšana

Skaitļa n sadalīšana pirmreizinātājos ir grūts uzdevums, sevišķi ja n ir liels. Labākais patlaban zināmais algoritms šo uzdevumu veic subeksponenciālā laikā. Izmantojot pieņēmumu, ka skaitļa sadalīšanai pirmreizinātājos ir nepieciešams ļoti ilgs laiks, ir radītas grūti uzlaužamas šifrēšanas metodes. Kamēr netiks izveidots ātrs algoritms skaitļu sadalīšanai pirmreizinātājos, tikmēr šīs metodes ir praktiski neuzlaužamas. Populārākā no šīm metodēm ir RSA šifrēšanas algoritms.

Neskatoties uz to, ka joprojām nav zināms, kāds ir ātrākais algoritms skaitļu sadalīšanai pirmreizinātājos (lietojot tradicionālos datorus), ir pierādīts, ka ar kvantu datoru to ir iespējams izdarīt pietiekoši ātri (polinomiālā laikā). Pagaidām vēl nav uzbūvētas ierīces, kas to spētu izdarīt pietiekoši lieliem skaitļiem (pašreizējie kvantu datori spēj sadalīt pirmreizinātājos skaitli 15).

## Skatīt arī

* Aritmētikas pamatteorēma
* Pirmskaitlis
* Dalītājs

## Atsauces
Saab (auto)

**Saab**





250px

**Nodibināts:**1937.g
**Sāka ražot:**1945.g
**Pārstāja ražot:**2012.g
**Valsts:**Zviedrija
**Mājaslapa:**www.saab.lv


**Saab** ir zviedru autobūves kompānija, kas dibināta 1937. gadā. Automobiļus tā sāka ražot 1945. gadā. Pirmais izlaistais modelis bija *Saab 92*. Automobiļus pārstāja ražot 2012. gada vasarā, jo Saab pārņēma bankrots.
Viļņas lidosta

**Viļņas Čurļoņa starptautiskā lidosta** () ir Lietuvas lielākā civilā lidosta, kas atrodas apmēram 7 kilometrus uz dienvidiem no Viļņas centra. Viļņas lidosta uzsāka darbu 1932. gadā, terminālis celts 1954. gadā. Viļņas lidosta gadā apkalpo aptuveni 5 miljonus pasažieru.

Lidostu pārvalda valsts uzņēmums VĮ "Lietuvos oro uostai", kas ir Lietuvas Satiksmes un Komunikāciju ministrijas pārziņā. Viļņas lidosta ir lidsabiedrību *[[airBaltic]]*, *[[Ryanair]]* un *[[Wizz Air]]* bāzes lidosta.

Lidostai ir viens 2515 m garš skrejceļš.
 
Starp Viļņas lidostu un Rīgu ir mikroautobusu satiksme, kuru nodrošina lidostas transfēra operators *flyBus*.

## Satiksme ar lidostu

### Autobusi
Starp lidostu un Viļņas centru (pietura Centrālā stacija) kursē 1. un 2. maršruta autobusi, kas atiet no Šeškinės ielas. Autobuss kursē ik pēc 15 — 30 minūtēm. Maksa — 1,10 Lt.

Starp Rīgu un Viļņas lidostu kursē mikroautobusi *flyBus*. Tiešais transfērs tiek veikts vairākas reizes nedēļā. *flyBus* maršruts ir caur Bausku un Panevēžu.

## Vēsture
Senāko Viļņas lidostu (*Wilno-Porubanek*) atklāja 1932. gadā ikdienas lidojumiem uz Varšavas lidostu. 1937. gadā aviokompānija LOT sāka lidojumus maršrutā Budapešta—Krakova—Varšava—Viļņa—Rīga—Tallina—Helsinki. Otrā pasaules kara laikā to pārveidoja par militāro lidlauku, bet pēc kara Polijas aviācijas uzņēmums LOT atsāka lidojumus Varšava—Viļņa—Maskava. Padomju Savienības *[[Aeroflot]]* un Čehoslovākijas CSA veica lidojumus Prāga—Varšava—Viļņa—Maskava. Pēc reaktīvo lidmašīnu ieviešanas *Aeroflot* lidojumi no Viļņas notika vienīgi uz PSRS lidostām.

Pēc neatkarības atjaunošanas 1991. gadā izveidotā Lietuvas aviokompānija *[[Lithuanian Airlines]]* (vēlāk *[[flyLAL]]*) sāka lidojumus no Viļņas ar lidmašīnām *[[Tu-134]]*, *[[Jak-40]]*, *[[Jak-42]]*, *[[An-24]]* un *[[An-26]]*. 2004. gadā Latvijas nacionālā aviokompānija *[[AirBaltic]]* atvēra savu otro bāzi Viļņā. *AirBaltic* lidoja ar *[[Boeing 737]]* un *[[Fokker 50]]* lidmašīnām un kļuva par lielāko aviokompāniju Viļņas lidostā. 2009. gadā *FlyLAL* pārtrauca darbību. Kopš 2014. gada lidostu pārvalda valsts uzņēmums VĮ "Lietuvos oro uostai".

2022. gadā pabeidza Viļņas lidostas rekonstrukciju. 2025. gada 1. janvārī Viļņas lidostu pārdēvēja par Viļņas Čurļoņa starptautisko lidostu ievērojamā komponista un gleznotāja Mikaloja Konstantīna Čurļoņa vārdā.

## Statistika

## Atsauces

## Ārējās saites
* Lidostas mājaslapa  

## Galerija

Vilnius airport terminal building.JPG|2008
FlyLAL at Vilnius airport1.JPG|FlyLAL lidmašīna Viļņas lidostā
AirBaltic at Vilnius airport.JPG|AirBaltic lidmašīna Viļņas lidostā
FlyLAL technics hangar at Vilnius airport.JPG|FlyLAL tehniķu angārs
Non-Schengen sector at Vilnius airport.JPG|Ne-Šengenas valstu pasažieru zona Viļņas lidostā
Duty free shop at Vilnius airport.JPG|*Duty free* veikals Viļņas lidostā
Bus service at Vilnius airport.JPG|Autobusu satiksme Viļņas lidostā
Vilnius airport railway station (1).jpg|Dzelzceļa satiksme Viļņas lidostā
Nitra

**Nitra** () ir pilsēta Slovākijas rietumos pie Nitras upes. Nitras apgabala administratīvais centrs un viena no senākajām Slovākijas pilsētām.

## Vēsture
Nitra ieņem īpašu vietu slovāku un visas slāvu civilizācijas attīstībā. Tā bija galvaspilsēta vienai no pirmajām slāvu valstīm — Nitras kņazistei. No 8. gadsimta beigām līdz 833. gadam tā bija neatkarīga valsts, vēlāk iekļāvās Lielmorāvijā, bet no 10. gadsimta vidus bija Ungārijas pakļautībā.

828. gadā šeit tika uzcelta pirmā zināmā baznīca Centrālajā un Austrumeiropā, bet 880. gadā Nitrā tika nodibināta pirmā zināmā bīskapija Slovākijas teritorijā. Savu vislielāko uzplaukumu pilsēta piedzīvoja Lielmorāvijas karaļa Svatopluka I laikā (830-894). Ap 880. gadu tika uzcelts pirmais klosteris Slovākijā tuvējā Zobora (*Zobor*) kalnā. Bīskapijas veidošanā aktīvi piedalījās Svētais Kirils un Svētais Metodijs - pirmā slāvu alfabēta (glagolicas) radītāji.

Apmēram no 906. gada Nitras kņaziste nonāca ungāru Ārpādu dzimtas valdījumā, vēlāk integrējoties Ungārijas karalistē un ietilpstot tajā vairāk nekā 1000 gadus. Šajos gadsimtos tās ungāriskais nosaukums bija Ņitra (*Nyitra*). No 1663. līdz 1685. gadam pilsēta ietilpa Osmaņu impērijā kā sandžaka centrs. Pēc Pirmā pasaules kara iekļāvās Čehoslovākijā. No 1993. gada - Slovākijā.

## Cilvēki
2001. gadā gandrīz visi pilsētas iedzīvotāju bija slovāki (95.4% %). Pēc reliģiskās pārliecības - katoļi (74.2 %), nereliģiozi (17,2 %).

Nitra ir futbolista Miroslava Stoha (*Miroslav Stoch*, 1989) dzimtā pilsēta.

No 1915. līdz 1924. gadam par vietējā garīgā semināra vadītāju strādāja Jozefs Tiso.

## Sports
Pilsētā bāzēts Slovākijas Ekstralīgas hokeja klubs HK Nitra.

## Atsauces

## Ārējās saites
Ūtgarda

**Ūtgarda** () skandināvu mitoloģijā ir nomaļa zeme, kurā dzīvo dēmoni un milži (jotuni). Tā ir saistīta ar milzi Ūtgardloki, ar kuru vienā mītā Tors Ūtgardā sacenšas.

## Atsauces
Islandes karogs

right|250px|thumb|Islandes karogs
**Islandes karogs** ir ar zilu fonu, baltu skandināvu krustu, kura iekšpusē ir nedaudz mazāks sarkans krusts. Proporcijas 25:18. 

Islandieši ieguva savu karogu pēc Dānijas karaļa edikta 1915. gadā. Karoga krāsas simbolizē jūru, uguni un ledu. Šo karogu par oficiālu valsts simboliku atzina pirmais Islandes prezidents Sveinns Bjornsons Kabineta padomes tikšanās reizē pie Oksaras upes Pingvellirā 1944. gada 17. jūnijā.

## Ārējās saites
Bohēmija

right|thumb|200px|Bohēmijas ģerbonis ar heraldisko zīmi - baltu lauvu karaļa karogā.
**Bohēmija** (, , , ) ir vēsturisks reģions Centrāleiropā, mūsdienu Čehijas rietumdaļā. Tas ir 52&nbsp;750 km² liels, un tajā dzīvo 6,25 miljoni no Čehijas 10,3 miljoniem iedzīvotāju.

## Vēsture
left|thumb|150px|Bohēmijas karalistes ģerbonis.
1346. gadā Bohēmijas karalis Kārlis IV Luksemburgs tika ievēlēts par Vācu nācijas svētās Romas impērijas ķeizaru, un Bohēmijas karalistes galvaspilsēta Prāga kļuva par visas impērijas galvaspilsētu.

Pēc Pirmā pasaules kara Bohēmija apvienoja Austroungārijas impērijas ziemeļu teritorijas, izveidojot jauno Čehoslovākijas valsti.

1938. gadā Minhenes vienošanās rezultātā Čehoslovākija bija spiesta atdot Sudetu apgabalu Vācijai. 1939. gadā nacistiskā Vācija okupēja Bohēmiju un Morāviju, izveidojot Bohēmijas un Morāvijas protektorātu, savukārt Slovākija tika pasludināta par formāli neatkarīgu, taču Vācijai pakļautu valsti.

Otrā pasaules kara laikā Čehijas zemes piedzīvoja represijas, ekonomisko ekspluatāciju un kultūras ierobežojumus. 1945. gadā, pēc nacistiskās Vācijas sakāves, Čehoslovākija tika atjaunota, taču nonāca Padomju Savienības ietekmes zonā.

1948. gadā notika komunistiskais apvērsums, un valsts kļuva par sociālistisku republiku. Turpmākās desmitgades iezīmēja centralizēta ekonomika un politiskās brīvības ierobežošana. 1968. gadā Prāgas pavasaris laikā tika mēģināts reformēt sistēmu, taču Varšavas pakta valstu militārā intervence šīs reformas apturēja.

1989. gadā Samta revolūcija noveda pie komunistiskā režīma krišanas un demokrātijas atjaunošanas. 

1993. gadā Čehoslovākija miermīlīgi sadalījās divās neatkarīgās valstīs — Čehija un Slovākija.

## Atsauces

## Ārējās saites
Zīmogs

**Zīmogs** ir nospiedums, ko uzspiež vai pievieno, vai uzdrukā uz kāda dokumenta tā autentifikācijai kopā ar parakstu vai tā vietā. Dažādas ierīces tā veidošanai, piemēram zīmoggredzenus, dēvē par spiedogiem.

## Skatīt arī
* Sfragistika
Mogadīšo

**Mogadīšo** (, , *Maqadīshū*), zināma arī kā **Hamara** (), ir Somālijas lielākā pilsēta un valsts galvaspilsēta. Tā atrodas Indijas okeāna krastā, mazliet uz ziemeļiem no ekvatora. Gadsimtiem ilgi tā ir bijusi nozīmīgākā osta reģionā. 2022. gadā pilsētā dzīvoja 2,49 miljoni iedzīvotāju. Pilsētas nosaukums ir atvasināts no persiešu vārda  (*Maq'ad-i-Shah*), kas nozīmē "šaha rezidence". Mogadīšo ir zināma arī kā "Indijas okeāna baltā pērle".

1892. gadā Zanzibāras sultāns iznomāja pilsētu Itālijai. 1905. gadā Mogadīšo kļuva par Itāļu Somālilendas administratīvo centru. 1960. gadā Somālija ieguva neatkarību, un Mogadīšo kļuva par jaunās valsts galvaspilsētu. 1991. gadā sākās Somālijas pilsoņu karš. Mogadīšo bija dažādu kaujinieku cīņu centrs.

Pēc Kopena klasifikācijas Mogadīšo valda karsts pustuksneša klimats (BSh). Vidēji gaisa temperatūra ir no 24 līdz 30 °C. Mogadīšo dzīvo vairākas etniskas grupas. Lielākās no tām pēc cilvēku skaita ir bušmeņi, kušīti, arābi un persieši.

## Saimniecība
Mogadišo ir Somālijas komerciālais un finanšu centrs. Saimniecība ir uzlabojusies pēc Somālijas pilsoņu kara sākuma, taču joprojām pastāv problēmas. Kamēr Somālijai nebija noteikta valdība, pastāvēja brīvā tirdzniecība, bez nodokļiem un normatīvajām izmaksām. Uzņēmumi iznomā bruņotus kaujiniekus, lai būtu drošībā. Tas samazina vardarbību pilsētā.

Galvenās nozares pilsētā ir pārtikas un dzērienu rūpniecība, kā arī tekstilizstrādājumi. Galvenais tekstilizstrādājums ir kokvilna. Galvenais ienākumu avots ir dažādu veidu preču pārdošana, sākot no pārtikas līdz elektroniskajām precēm.

Mogadišo ir visintensīvākā kuģu satiksme nekā jebkurā citā ostā Somālijā. Tā joprojām ir liela ostas pilsēta. Tomēr Somālijas piekrastes zonās pastāv pirātisms, kas padara tirdzniecību riskantu.

## Sadraudzības pilsētas

Mogadīšo sadraudzības pilsētas ir :

*  Almati, Kazahstāna
*  Ankara, Turcija
*  Sentpola, ASV

## Atsauces

## Ārējās saites
Adamsīts-(Y)

**Adamsīts-(Y)** (nosaukts Monerālas Makgilla universitātes profesora Frenka Davsona Adamsa (1859 - 1942) vārdā) ir ļoti rets, itriju saturošs minerāls, kas reģistrēts 1999. gadā. Līdz šim apzināta tikai viena šī minerāla atradne Kanādā, Kvebekā, Montsenhilērā, Pudretas karjerā. Nelielā daudzumā satur arī tādus retus elementus kā:
* Gadolīnijs - 1,83%
* Disprozijs - 4,72%
* Erbijs - 2,43%

Adamsīts-(Y) ir vāji radioaktīvs (201 Bq/g).

Adamsīts - (Y) ir veidojies sārmainas pegmatīta dzīslas tukšumos salīdzinoši zemas temperatūras hidrotermālajos procesos.
Veika sala

**Veika sala** (, ) ir koraļļu atols Klusā okeāna ziemeļdaļā starp Havaju salām un Guamu. Izvietojies ziemeļos no Māršala Salām, kas apstrīd ASV suverenitāti uz atolu.

Veika atola apkārtmērs ir 19,3 km. Tas ir ASV sastāvā un statistiski tiek iekļauts ASV Mazajās aizjūras salās. Ļoti lielu daļu sauszemes aizņem lidlauks ar 3 km garu skrejceļu. Atols sastāv no trim saliņām — Veikas, Vilksas un Pīla salām, kas ieskauj lagūnu.

Salā ir ap 150 iedzīvotāju, galvenokārt lidlauka personāls un ģimenes locekļi. 2006. gada 28. augustā visi salas iedzīvotāji tie tika evakuēti draudošas viesuļvētras «Joke» dēļ, bet vēlāk tajā pašā gadā lidlauka darbība tika atjaunota.

## Ārējās saites
Hatikvah

**Hatikvah** (, cerība) ir Izraēlas valsts himna.

## Vārdi

## Vēsture

Izraēlas himnas pamatā ir dziesma *Tikvateinu* (Mūsu cerība), kuru sarakstījis Galīcijas ebreju dzejnieks Naftalijs Hercs Imbers. Pirmais dzejas vārdu uzmetiens tika izdarīts 1877. gadā (pēc citiem datiem, 1876. vai 1878. gadā) Jašos (Rumānija). Šīs rindas domājams veltītas Petahtikvas pilsētas dibināšanai - tolaik tā bija viena no pirmajām ebreju apmetnēm Osmaņu impērijas kontrolētajā Palestīnā. 1886. gadā dzejolis tika publicēts tā autora pirmajā dzejas krājumā *Rīta zvaigzne* (ivr. ברקאי). Dziesmas pilnais garums ir 10 panti. Izraēlas himnā ietilpst pirmais pants un nedaudz izmainīts piedziedājums. 1888. gadā Šmuels Koens, Rišonlecionā dzīvojošs ebreju imigrants no Besarābijas, sacerēja dziesmai mūziku, par pamatu izmantodams kādas moldāvu tautas dziesmas melodiju.

Dziesma kļuva par cionistiskās kustības himnu. *Hatikva* kā himna tiek izmantota kopš Izraēlas valsts izveides 1948. gadā, tomēr oficiālais himnas statuss tai ar Kneseta lēmumu tika piešķirts tikai 2004. gada 10. novembrī.
Andris Bērziņš (politiķis, 1955)

**Andris Bērziņš** (dzimis ) ir Latvijas filologs, sabiedriskais darbinieks un politiķis. Bijis septiņu Saeimas sasaukumu deputāts, ievēlēts 14. Saeimā. Pārstāv Latvijas Zemnieku savienību un Zaļo un Zemnieku savienību. Agrāk bijis Jaunajā partijā, kā arī partijā "Latvijas Ceļš". Kopš 1989. gada ir Latvijas Bērnu fonda vadītājs.

## Biogrāfija
1974. gadā Andris Bērziņš pabeidza Rīgas A. Barbisa 11. vidusskolu. 1979. gadā beidzis Latvijas Valsts universtitāti franču valodas un literatūras specialitātē. Ieguvis filologa, pasniedzēja un tulka kvalifikāciju. Strādājis komjaunatnē.

### Politiskā darbība
Bijis Padomju Savienības Komunistiskās partijas biedrs.

Latvijas politikā iesaistījies kā partijas "Latvijas Ceļš" biedrs, bijis Rīgas domes deputāts divos tās sasaukumos (ievēlēts 1994. un 1997. gadā). Vēlāk iesaistījies Jaunajā partijā, no kuras saraksta 1998. gadā ievēlēts 7. Saeimā. Strādājis Eiropas lietu komisijā un Sociālo un darba lietu komisijā. Pēc Jaunās partijas Saeimas frakcijas izjukšanas 2002. gadā kļuvis par neatkarīgo deputātu. Kā bezpartijisks kandidāts iekļauts Zaļo un Zemnieku savienības vēlēšanu sarakstā, ievēlēts 8. Saeimā. Vēlāk iestājies Latvijas Zemnieku savienībā. Kā deputāts bijis Publisko izdevumu un revīzijas komisijas priekšsēdētāja biedrs un Sociālo un darba lietu komisijas biedrs. Vadīja Eiropas Padomes Parlamentārās Asamblejas Latvijas delegāciju.

2004. gadā no Zaļo un Zemnieku savienības saraksta kandidēja Eiropas Parlamenta vēlēšanās, bet netika ievēlēts (tāpat arī 2009. gada Eiropas Parlamenta vēlēšanās pēc dažiem gadiem). 2006. gadā ticis ievēlēts 9. Saeimā, kur bija Publisko izdevumu un revīzijas komisijas priekšsēdētājs, Sociālo un darba lietu komisijas sekretārs un Eiropas Padomes Parlamentārās Asamblejas Latvijas delegācijas vadītājs. 2010. gadā ievēlēts par Eiropas Padomes Parlamentārās Asamblejas viceprezidentu.

2010. gada oktobrī ievēlēts 10. Saeimā no Zaļo un Zemnieku savienības saraksta. 2011. gada Saeimas ārkārtas vēlēšanās ievēlēts arī 11. Saeimā. 2014. gada Eiropas Parlamenta vēlēšanās kandidēja no ZZS saraksta. Tajā pašā gadā ievēlēts 12. Saeimā. Kandidēja arī 13. Saeimas vēlēšanās 2018. gadā, taču nesaņēma pietiekošu vēlētāju atbalstu. 2022. gadā ievēlēts 14. Saeimā, kas kļuva par septīto Saeimas sasaukumu, kurā viņš darbojies.

Kandidēja 2024. gada Eiropas Parlamenta vēlēšanās, bet netika ievēlēts.

## Privātā dzīve
Andris Bērziņš ir precējies, laulībā dzimusi meita.

## Atsauces
Riodežaneiro (nozīmju atdalīšana)

Riodežaneiro var būt:

* Riodežaneiro (*Rio de Janeiro*) - štats Brazīlijā
* Riodežaneiro (*Rio de Janeiro*) - pilsēta

## Skatīt arī
* Rio
Mošovce

**Mošovce** ir ciems ar aptuveni 1380 iedzīvotājiem Centrālslovākijā, kurā atrodas daudz vēstures pieminekļu. Mošovcē dzimis slovāku dzejnieks Jans Kollārs.

## Ārējās saites

* www.mosovce.sk
* Brošūra
* Informācija 
* Drienok

## Galerija

Image:Kastielmosovce.jpg|Muižas nams
Image:Kostolmosovce1.jpg|Protestantu baznīca
Image:Kostolmosovce2.JPG|Katoļu baznīca
Image:Kaplnka-Mosovce.jpg|Kapella
Image:Dom-Mosovce.jpg|Senas arhitektūras paraugs

Image:Mosovce.jpg|Ģerbonis
Image:Vlajka-Mosovce.jpg|Karogs
Image:Map_slovakia_mosovce.png|Mošovces atrašanās vieta Slovākijā
Image:Mapa-Mosovce.png|Mošovces plāns
Derīgā krava

Raķeštehnikā, aviācijā un kosmonautikā **derīga krava** ir raķetes, lidmašīnas vai kosmosa kuģa transportējamais apjoms (piem., munīcija, mākslīgais pavadonis, zinātniskie instrumenti, papildu degviela, u.c.), kurā neietilpst paša nesēja sistēmas un degviela.
Dionīss

thumbnail|200px|Dionīsa statuja
**Dionīss** ( (*Dionysos*)) sengrieķu mitoloģijā ir zemes auglības spēku un vīnkopības dievs. Viņš māca ļaudis nodarboties ar vīnkopību. Dionīss rīkoja gaviles, ar apdullinošu mūziku un vīna reibumu izraisot cilvēkos ekstāzi, reliģisku aizmiršanos. Vēlāk šīs orģijas pārtapa karnevāliskos gājienos, saglabājot reliģiskā rituāla būtību.
Laika gaitā Dionīsiji (svētki) kļuva ļoti populāri. Dionīss pats bija kā simbols pasaules cikliskumam. Gājiena priekšgalā atradās viegli ģērbtas sievietes, kas ar deju, ritmisku kustību un apreibinošu dzērienu palīdzību noveda sevi līdz ekstāzei. Kulminācija bija, kad šīs sievietes ar kailām rokām saplosīja dzīvu āzi.
Dionīss ir Zeva un Semeles dēls. Romiešu mitoloģijā saukts arī par Bakhu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Sigurds

thumb|250px|Sigurds pārbauda zobenu Gramu (Johanness Gērts).
**Sigurds** (vāciski **Zigfrīds**) ir leģendārs varonis skandināvu mitoloģijā, Volsungas sāgas centrālais tēls.

## Ārējās saites