open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Vaļņu iela (Daugavpils)

**Vaļņu iela** ir iela Daugavpilī, Cietokšņa apkaimē. Tā sākas apļveida krustojumā ar Daugavas un Mihaila ielu, ved pa lokveida līniju ziemeļu un rietumu virzienā ap pašu cietoksni un beidzas arī krustojumā ar Daugavas ielu.

Vaļņu iela ir pilsētas nozīmes maģistrālā iela, tās garums ir aptuveni 3360 metri. Visā garumā Vaļņu iela ir klāta ar asfalta segumu, satiksmes kustība norit abos virzienos, pa vienu joslu katrā virzienā.

Visā garumā pa Vaļņu ielu kursē 4. maršruta autobuss, arī atsevišķos posmos kursē 13., 13A., 21. un 24. autobusi.

## Ievērojamie objekti
* Nr. 27 — Valsts policijas Dienvidlatgales iecirknis.
* Nr. 29 un 29A — Daugavpils Universitātes dienesta viesnīcas ēkas (agrāk kara aviācijas inženieru skolas kopmītnes).
* Pie krustojuma ar Lidotāju ielu Latvijas PSR laikā uzcelts piemineklis aviācijas inženieru skolas pilotiem — lidmašīnas spārns.

## Ielu savienojumi
Vaļņu iela ir savienota ar šādām ielām:
* Daugavas iela / Mihaila iela (apļveida krustojums)
* Motoru iela / Odu iela (apļveida krustojums)
* Bērzu iela (savienojums ar Vaļņu ielas atzarojumu)
* Lidotāju iela
* Daugavas iela (T veida krustojums)

## Atsauces
The Gorge

***The Gorge*** ir 2025. gada asa sižeta zinātniskās fantastikas romantiskā filma, kuras režisors ir Skots Deriksons. Filmā galvenās lomas atveido Mailss Tellers, Anja Teilore-Džoja un Sigurnija Vīvere.

Filmas *The Gorge* pirmizrāde notika  straumēšanas platformā *[[Apple TV+]]*. Filma saņēma galvenokārt pozitīvu kritiķu novērtējumu.

## Sižets
Kāda nenosaukta organizācija nolīgst snaiperus Levi un Drasu, lai tie ar automātiskajiem ložmetējiem un mīnām apsargātu aizu, kurā atrodas būtnes, ko dēvē par “dobajiem cilvēkiem”. Iepriekšējais algotnis brīdina, ka šeit ir “vārti uz elli”, un karaspēks, kas tika nosūtīts, lai attīrītu šo teritoriju, ir pazudis bez vēsts.

Neraugoties uz aizliegumu, Levi un Drasa sāk sazināties ar zīmju palīdzību un vēlāk iemīlas. Levi izmanto ziplīniju, lai uzkāptos austrumu tornī, bet atgriežoties briesmoņu uzbrukuma laikā krīt lejā. Drasa nolaižas viņam pakaļ, un kopīgi viņi atrod pamestu laboratoriju, kurā pēc eksperimentiem, kas veikti, lai radītu mutantus, ir parādījušies aizas radījumi. Tie konstatē, ka, ja perimetrs tiks pārkāpts, eksplodēs kodolieroču lādiņš.

Dodoties augšup, viņi uzlauž drošības sistēmu. Sapratuši, ka drīz tiks iznīcināti, snaiperi sagrauj perimetru, aktivizējot kodolsprādzienu. Levi ir smagi ievainots, bet izdzīvo. Viņš un Drasa vēlāk atrod viens otru Francijā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Bajanhongora

**Bajanhongora** () ir pilsēta un sums Mongolijas vidusdaļā, Bajanhongoras aimaka administratīvais centrs un lielākā apdzīvotā vieta. Atrodas Hangaja dienvidu priekškalnēs Tuinas upes krastā  uz dienvidrietumiem no galvaspilsētas Ulanbatoras. Pilsēta dibināta 1942. gadā līdz ar aimaka izveidošanu.

## Ārējās saites
Ihbogdūls

**Ihbogdūls** () ir kalns Mongolijā, Gobi Altaja augstākā virsotne. Atrodas valsts dienviddaļā Bajanhongoras aimakā. Plašākā nozīmē par Ihbogdūlu dēvē ap  garu kalnu masīvu, bet tā augstāko virsotni — par Targūnbogdūlu. 1957. gada 4. decembrī kalna apkārtnē notika 11,5 balles stipra zemestrīce, kuras rezultātā izveidojās 100 km gara plaisa, bet nogruvumu rezultātā izveidojās divi kalnu ezeri, kas ir populārs tūrisma objekts. 2008. gadā kalna apkārtnē izveidots  liels Ihbogdūla nacionālais parks.

## Atsauces

## Ārējās saites

* ''Steven's Peak-bagging Journey.'' Tergun Bogd (Ikh Bogd)
Dzija

thumb|Dažādas krāsas dzijas kamoli
**Dzija** ir materiāls, kuru veido garas, savērptas šķiedras, ko izmanto šūšanā, tamborēšanā, adīšanā, aušanā, izšūšanā, virvju izgatavošanā, tekstilizstrādājumu ražošanā un citos rokdarbos. Diegs ir dzijas paveids, kas paredzēts šūšanai ar rokām vai šujmašīnu.

Dzija var būt izgatavota no vairākiem dabīgiem materiāliem (piemēram, vilnas vai kokvilnas) vai sintētiskiem materiāliem, un tai ir dažādas krāsas un biezumi. Lai gan dzija var būt daudzkrāsana, lielākā daļa dziju ir vienkrāsainas.

## Atsauces
Ineksesibla

**Ineksesibla** ( — ‘nepieejamā’) ir Apvienotajai Karalistei piederoša neapdzīvota vulkāniska sala Atlantijas okeāna dienvidu daļā, Tristana da Kuņas salu arhipelāgā. Administratīvi ietilpst Svētās Helēnas Salas aizjūras teritorijai, kas atrodas 2460 km uz ziemeļaustrumiem.

## Vēsture
Salu 1656. gadā, kuģojot ar kuģi *Nachtglas*, atklāja holandiešu jūrasbraucējs Jans Jakobszons un nodēvēja to kuģa vārdā. Kuģa komanda salas stāvo krastu dēļ nespēja uzkāpt salas iekšienē, tādēļ kartē to atzīmēja kā *inaccessible*, no kā cēlies tagadējais salas nosaukums. 1871. gadā salā apmetās brāļi Gustavs un Frederiks Štoltenhofi no Vācijas, kas plānoja salā medīt roņus un pārdot tos garāmejošiem kuģiem, bet tādu bija ļoti maz, un 1873. gadā brāļus no salas evakuēja britu pētniecības kuģis *Challenger*. Neliela saliņa netālajās Naitingeila salās nosaukta par Štoltenhofu salu.

1976. gadā Ineksesiblu ar apkārtējo akvatoriju 22 km rādiusā pasludināja par dabas rezervātu, bet 1995. gadā kopā ar Gofa salu iekļāva UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā.

## Ārējās saites
Džarads Drizners

**Džarads Ēriks Drizners** (; dzimis 1999. gada 31. maijā) ir Austrālijas šosejas riteņbraucējs, kurš šobrīd pārstāv *[[UCI ProTeam]]* komandu **'.

== Karjera ==
2020. gada janvārī Drizners uzvarēja Austrālijas čempionātā šosejas riteņbraukšanā kategorijā līdz 23 gadu vecumam, kā rezultātā viņš tika iekļauts Austrālijas izlasē, kas piedalījās [[2020. gada Tour Down Under|2020. gada ''Tour Down Under'']] daudzdienu sacensībās. To gaitā viņš ieguva vadību kalnu braucēju ieskaitē pēc 1. posma, jo bija daļa no dienas atrāviena grupas.

2021. gada 29. septembrī tika paziņots, ka Drizners 2022. gadā pievienosies **' komandai, noslēdzot divu gadu līgumu, komandai paziņojot, ka viņa galvenie uzdevumi būs starts klasikās un Keileba Jūana "sprinta vilcienā".

Piedalījies 2022. un 2023. gada *[[Vuelta a España]]* un 2024. un 2025. gada *[[Tour de France]]*.

## Personīgā dzīve
Drizners runā latviski, jo viņa vecmāmiņa ir no Latvijas.

## Atsauces

## Ārējās saites
Sabotāža

[thumb|Vārds "sabotāža" nāk no [Franču valoda|franču vārda *sabot*, kas nozīmē koka tupeli]]
**Sabotāža** ir apzināta rīcība, kuras mērķis ir traucēt, kaitēt vai iznīcināt kādu darbību, procesu, organizāciju vai sistēmu. Tā var būt fiziska (piemēram, iekārtu bojāšana), psiholoģiska (dezinformācijas izplatīšana) vai digitāla (kiberuzbrukumi). Sabotāžu bieži izmanto militārās operācijās, darba konfliktos, politiskajās cīņās vai uzņēmējdarbības konkurencē.

## Etimoloģija
Vārds "sabotāža" nāk no franču vārda *sabot*, kas nozīmē koka tupeli. Pastāv leģenda, ka strādnieki 19. gadsimtā protestējot meta savas koka tupeles mašīnās, lai tās sabojātu.

## Ārējās saites
S/2021 N 1

**S/2021 N 1** ir neliels Neptūna pavadonis. Pagaidām tas ir mazākais zināmais Neptūna pavadonis, turklāt, tas ir vistālāk savu planētu apriņķojošais zināmais pavadonis Saules sistēmā.

## Atklāšana un nosaukums
Pavadoni atklāja  S. Šepards, D. Tolens, Č. Truhiljo un P. Likavka ar 8,2 m Subaru teleskopu Maunakea observatorijā, Havaju salās. Līdz 2023. gada novembrim pavadoņa orbīta tika precizēta, izmantojot 6,5 m Magelāna-Bādes teleskopu Laskampanas observatorijā, 8,2 m Ļoti lielo teleskopu Eiropas Dienvidu observatorijā un 8,1 m Gemini Ziemeļu teleskopu Maunakea observatorijā. Pēc pilnīgas orbītas noskaidrošanas, Mazo planētu centrs  paziņoja par pavadoņa atklāšanu.

S/2021 N 1 ir neliels pavadonis, tā diametrs ir apmēram 14 km. S/2021 N 1 orbīta atrodas aiz Nēso, apmēram 50,7 miljonu km attālumā no Neptūna. S/2021 N 1 ir neregulārs pavadonis, tas rotē pretēji Neptūna rotācijas virzienam un tā orbīta atrodas 134,5° leņķī pret Neptūna ekvatora plakni.
Tā kā pavadonis no Neptūna atrodas tālu un apriņķo to pa stipri izstieptu, eliptisku orbītu, pavadoni stipri ietekmē citu debess ķermeņu gravitācija un tā orbīta ir nestabila un mainīga. S/2021 N 1 pieder Nēso grupai, kurā bez Nēso ietilpst arī Psamate. Grupas pavadoņiem ir stipri līdzīgas orbītas, tāpēc tiek uzskatīts, ka šie pavadoņi izveidojušies pagātnē, pēc sadursmes sabrūkot kādam lielākam objektam.

## Atsauces

## Ārējās saites
Franču Ekvatoriālā Āfrika

**Franču Ekvatoriālā Āfrika** (franču: *Afrique-Équatoriale Française,* AEF) bija Francijas koloniāla teritorija Āfrikas centrālajā daļā, kas pastāvēja no 1910. līdz 1958. gadam. Tā apvienoja četras Francijas kolonijas:

* Gabonu
* Kongo (tagadējā Kongo Republika)
* Ubangi-Šari (tagadējā Centrālāfrikas Republika)
* Čadu

AEF administratīvais centrs atradās Brazavilā (mūsdienu Kongo Republikas galvaspilsētā). Francija pārvaldīja šo teritoriju, izmantojot tiešo kolonizāciju, veicinot infrastruktūras attīstību un izmantojot vietējos resursus, bet bieži vien arī ekspluatējot iedzīvotājus. Pēc Otrā pasaules kara kolonijas ieguva lielāku autonomiju, un 1958. gadā tās kļuva par atsevišķām autonomām republikām, vēlāk iegūstot neatkarību.

## Atsauces

## Ārējās saites
Gallu impērija

[thumb|Gallu impērija tās lielākās ekspansijas laikā 260-269. gadā (zaļā krāsā), [Palmiras impērija 271. gadā (dzeltenā krāsā)]]
**Gallu impērija** (latīņu: *Imperium Galliarum*) bija separātiska Romas impērijas daļa, kas pastāvēja no 260. līdz 274. gadam. Tā izveidojās 3. gadsimta krīzes laikā, kad Romas impērija piedzīvoja iekšējus nemierus, militāras sacelšanās un ārējus uzbrukumus. Gallu impēriju izveidoja Postumuss, kurš bija Gallijas provinces komandieris un pasludināja sevi par imperatoru. Viņam izdevās nostiprināt varu Gallijā, Hispānijā, Britānijā un daļā Ģermānijas. 

Postumuss izveidoja savu pārvaldes sistēmu, ieskaitot senātu un augstāko administrāciju, un viņa valdīšana nodrošināja stabilitāti reģionā, aizsargājot to no ģermāņu iebrukumiem. Tomēr pēc Postumusa nāves 269. gadā impērija piedzīvoja vairākus vājākus valdniekus, kas noveda pie tās pakāpeniska sairuma. Gallu impērija beidza pastāvēt 274. gadā, kad Romas imperators Aureliāns sakāva tās pēdējo valdnieku Tetriku I un atkal pievienoja tās teritorijas Romas impērijai.

## Gallijas imperatori un uzurpatori
* Postumuss
* Laeliāns
* Marijs
* Viktorīns
* Domiciāns II
* Tetriks I *ar [[Tetriks II|Tetriku II]] kā ķeizaru*

## Arheoloģiskie un numismātikas avoti
Gallu impērijas valdnieki un uzurpatori kala savas monētas, kuras atrastas visā Gallijas, Britānijas un Hispānijas teritorijā.

Postumus Treves aureus 268 gold 7400g.jpg|Postumuss (268)
Aureus Laelius-RIC 0001.jpg|Laeliāns (uzurpators, 269)
Marcus Aurelius Marius - Antoninianus Trier.jpg|Marks Aurēlijs Marijs (uzurpators, 269)
Aureus Victorinus RIC 0094 (obverse).jpg|Viktorīns (269)
Domitianus II obverse ashmolean (edited).JPG|Domiciāns II (uzurpators, 271)
Aureus Tetricus.jpg|Tetriks I (272)
TetricusIIanton(CNG).jpg|Tetriks II (273-274)


## Ārējās saites
Meshetijas turki

thumb|Meshetijas turki
**Meshetijas turki** (turku: *Ahıska-Türkleri*) ir etniskā grupa, kas sākotnēji dzīvoja Gruzijas dienvidrietumu reģionā — Meshetijā. Šī turku kopiena vēsturiski veidojās no seldžuku turku pēctečiem, kā arī vietējām Kaukāza un Anatolijas tautām.

1944. gadā Padomju Savienības Josifa Staļina režīms piespiedu kārtā deportēja aptuveni 100 000 Meshetijas turku no Gruzijas uz Vidusāziju (galvenokārt Uzbekistānu), apsūdzot viņus sadarbībā ar nacistisko Vāciju. Deportācijas laikā daudzi cilvēki gāja bojā necilvēcīgu apstākļu dēļ. Pēc Padomju Savienības sabrukuma Meshetijas turki turpināja saskarties ar diskrimināciju un grūtībām atgriezties Gruzijā.

Krievijā Meshetijas turki galvenokārt apmetās pēc 1989. gada Fergānas traģēdijas Uzbekistānā, kad nācās bēgt no vardarbības un etniskajiem konfliktiem. Liela daļa no viņiem pārcēlās uz Krasnodaras novadu, kā arī uz citām Krievijas reģioniem, piemēram, Rostovas apgabalu, Stavropoles novadu un Adigeju. Krasnodaras novadā Meshetijas turki saskārās ar nopietnām problēmām, kad vietējās varas iestādes bieži atteicās piešķirt viņiem Krievijas pilsonību, liedza piekļuvi sociālajiem pakalpojumiem, izglītībai un legālam darbam. Šīs grūtības lika daļai Meshetijas turku meklēt patvērumu citur, un sākot ar 2004. gadu, daudzi no viņiem pārcēlās uz ASV, kur viņiem tika piešķirts bēgļu statuss.

Šodien Meshetijas turki dzīvo dažādās valstīs, tostarp Turcijā, Azerbaidžānā, Kazahstānā, Krievijā, Ukrainā, ASV un citur.

## Ārējās saites
Palmīras impērija

thumb|Palmiras impērija 271. gadā
**Palmīras impērija** bija īslaicīga, separātiska valsts, kas pastāvēja Romas impērijas austrumu provincēs no 270. līdz 273. gadam. Tā izveidojās pēc tam, kad Palmīras (mūsdienu Sīrijā) valdniece Zenobija sacēlās pret Romu un pārņēma kontroli pār Sīriju, Ēģipti un lielu daļu Mazāzijas. 

## Vēsture
Palmiras valdnieks Odenāts (Zenobijas vīrs) bija Romas sabiedrotais un veiksmīgi cīnījās pret Persijas Sasanīdu impēriju. Pēc Odenāta slepkavības 267. gadā viņa sieva Zenobija pārņēma varu un pasludināja sevi par Palmīras karalieni. 270. gadā pēc imperatora Klaudija II nāves Romas impērija bija vāja. Zenobija to izmantoja, lai paplašinātu savu teritoriju. Viņas armija ieņēma Sīriju, Palestīnu, Ēģipti un lielu daļu Mazāzijas. Viņas dēls Vaballats tika pasludināts par "imperatoru" (*Augustus*), bet sākumā viņi vēl formāli atzina Romas virsvaru.

271. gadā Romas imperators Aureliāns uzsāka karagājienu pret Palmīru. Romas leģioni sakāva Palmiras armiju Antiohijā un Emesā (mūsdienu Himsā). Zenobija mēģināja bēgt uz Persiju, bet tika sagūstīta pie Eifratas. 272. gadā Aureliāns iznīcināja Palmīru pēc tās atkārtota sacelšanās mēģinājuma. Zenobija tika aizvesta uz Romu — leģendas vēsta, ka viņa dzīvoja tur kā Romas aristokrāte.

## Ārējās saites
Postumuss

thumb|''Monnaie de Paris'' monētas ar Postumusa attēlu reprodukcija
**Postumuss** (latīņu: *Marcus Cassianius Latinius Postumus*) bija Gallu impērijas dibinātājs un pirmais imperators, kurš valdīja no aptuveni 260. līdz 269. gadam. Viņš bija militārs komandieris Gallijā un ieguva varu laikā, kad Romas impērija piedzīvoja 3. gadsimta krīzi, ko raksturoja politiskā nestabilitāte, uzbrukumi no ārējiem ienaidniekiem un sacelšanās provincēs.

Postumuss, iespējams, bija izcelsmes ziņā ģermāņu romietis. Viņš ieņēma augstu militāru amatu Gallijā, kur viņam bija uzticēta robežu aizsardzība pret ģermāņu ciltīm, īpaši frankiem un alemaņiem. Ap 260. gadu, kad imperators Gallienuss bija aizņemts ar krīzi austrumos, Postumuss sacēlās pret Romas varu. Viņš nogalināja imperatora Galliena dēlu Salonīnu, kurš atradās Gallijā, un pasludināja sevi par imperatoru. Viņa sacelšanās guva atbalstu vietējo karavīru un iedzīvotāju vidū, jo viņš spēja nodrošināt efektīvāku aizsardzību pret ārējiem ienaidniekiem nekā centrālā Romas valdība.

Kā Gallu impērijas imperators Postumuss izveidoja neatkarīgu pārvaldes sistēmu, tostarp savu senātu, monētu kalšanu un armiju. Viņa impērija aptvēra Galliju, Britāniju, Hispāniju un daļu Ģermānijas. Lai gan Postumuss faktiski bija neatkarīgs valdnieks, viņš necentās iekarot Romu vai visu impēriju, bet koncentrējās uz savu teritoriju pārvaldīšanu.

Ap 269. gadu Gallijā izcēlās sacelšanās, kuru vadīja Lelianuss, viens no Postumusa ģenerāļiem. Lai gan Postumuss sacelšanos apspieda un nogalināja Lelianu, viņš atteicās ļaut saviem karavīriem izlaupīt sacelšanās centru — Mogontiaku (mūsdienu Maincu), kas izraisīja neapmierinātību viņa armijā, beigās paši karavīri nogalināja viņu.

Pēc Postumusa nāves Gallu impērija piedzīvoja nestabilitāti un vairāku vājāku valdnieku valdīšanu, līdz 274. gadā Romas imperators Aureliāns sakāva pēdējo Gallu impērijas valdnieku Tetriku I un atkal pievienoja tās teritorijas Romai.

## Ārējās saites
Claude

***Claude*** var būt:

* *[[Claude (valodas modelis)|Claude]]* — lielo valodas modeļu saime;
* Klods (*Claude*) — franču uzvārds.
Latvijas florbola 2. līga

**Latvijas florbola čempionāta 2. līga** ir trešā spēcīgākā vīriešu florbola līga Latvijā. 2024./2025. gada sezonā līga sastāv no 15 komandām, kuras ir sadalītas Austrumu un Rietumu divīzijās.

## Čempioni
* 2004.—2005. — Blāzma
* 2005.—2006. — Rubene 2
* 2006.—2007. — Irlava/Telms
* 2007.—2008. — Rīgas Lauvas
* 2008.—2009. — Cēsis
* 2009.—2010. — FK Ādaži
* 2010.—2011. — Ogijs (Talsi)
* 2011.—2012. — Apelsīns (Talsi)
* 2012.—2013. — Lekrings 2
* 2013.—2014. — Līgatne
* 2014.—2015. — RTU/Rockets
* 2015.—2016. — FK Roja-Rauda Print
* 2016.—2017. — Impar Limbaži
* 2017.—2018. — SC Mēmele/Code
* 2018.—2019. — FK Valka
* 2019.—2020. — *čempionāts netika pabeigts*
* 2020.—2021. — Aizkraukle/Koknese un FK Tērvete
* 2021.—2022. — FK Kalsnava
* 2022.—2023. — Aizkraukle/Koknese
* 2023.—2024. — FBK Baloži

## 2024./2025. gada sezonas dalībnieki
* Aizkraukle/Koknese
* Rēzekne/BTA
* SK Coyote/Tobio
* Limbaži/Liepupe
* Līgatne
* Pēdu nav/Valmieras novads
* Kalsnava/Madona
* Rēzeknes BJSS
* Rīgas 1. Tālmācības vidusskola
* FK Ulbroka
* FK Vārme
* FK Kurši FSS
* FK Jūrmala
* FK Tērvete
* Saldus Florbols
Emiljēns Klods

**Emiljēns Klods** (; dzimis ) ir franču biatlonists.

## Karjera
Ar biatlonu sāka nodarboties 2010. gadā. Starptautiskās sacensībās debitēja 2016. gada Pasaules čempionātā jauniešiem Rumānijā, labāko rezultātu sasniedza iedzīšanā, ieņemot astoto vietu. Piedalījās 2016. gada ziemas jaunatnes olimpiskajās spēlēs Lillehammerē, kur izcīnīja zelta medaļu sprintā. 2016.—2017. gada sezonā sāka piedalīties IBU kausā junioriem. 2017. gada Pasaules čempionātā jauniešiem Brezno ieguva divas zelta godalgas: sprintā un iedzīšanā. 2018. gada Pasaules čempionātā junioriem Otepē ieguva bronzu stafetē. 2018. gada decembrī pirmo reizi piedalījās IBU kausa sacensībās pieaugušajiem.

Pasaules kausa sacensībās debitēja  Oberhofā. 2021. gada Pasaules čempionātā junioriem Obertilliahā izcīnīja četras medaļas. Viņš uzvarēja sprintā, iedzīšanā un stafetē, bet individuālajā distancē ieguva bronzu, kļūstot par titulētāko čempionāta dalībnieku.  Brezno izcīnīja pirmo uzvaru IBU kausa posmā.

 Rūpoldingā pirmo reizi ieguva vietu uz pjedestāla Pasaules kausa posmos, izcīnot otro vietu 20 km individuālajā distancē. Viņš piekāpās tikai norvēģu biatlonistam Vēbjērnam Sērumam, bet par 4,7 sekundēm apsteidza Andreju Rastorgujevu. Tajā pašā posmā pirmo reizi tika iekļauts stafetes komandas sastāvā un izcīnīja uzvaru. 2025. gadā pirmo reizi piedalījās Pasaules čempionātā, startēja tikai stafetē un kopā ar vecāko brāli Fabjēnu, Eriku Pero un Kantēnu Fijonu Maijē izcīnīja sudraba medaļu.

## Karjeras rezultāti
### Pasaules čempionāts

### Pasaules kausa kopvērtējums

### Pasaules čempionāts jauniešiem un junioriem

## Privātā dzīve
E. Klodam ir divi brāļi, kuri arī nodarbojas ar biatlonu un startē Pasaules kausa izcīņā. Piecus gadus vecākais Fabjēns  izcīnīja sudrabu Francijas stafetes komandas sastāvā. Otrs brālis Florāns ir astoņus gadus vecāks un kopš 2008. gada pārstāv Beļģiju. Māte Kristīne arī bija biatloniste un 1984. gadā izcīnīja astoto vietu Pasaules čempionāta individuālajā distancē. Viņa tēvs Žils gāja bojā 2020. gada janvārī Kanādas provincē Kvebekā, kad, braucot ar sniega motociklu, iekrita Senžana ezerā un noslīka. E. Klodam ir attiecības ar Austrijas biatlonisti Annu Gandleri.

## Atsauces

## Ārējās saites
Lindes muižas vārti

thumb|250px|Lindes muižas vārti 2017. gadā
**Lindes muižas vārti** ir grezni iebraucamie vārti, Lindes muižas kompleksa vienīgā daļa, kas saglabājusies līdz mūsdienām, valsts nozīmes arhitektūras piemineklis.

Vārtu izbūvi 1767. gadā pasūtīja Georgs Fridrihs fon Pletenbergs un tos mūrējis mūrniekmeistars Mēdlers. Būvniecība ilgusi no 1767. līdz 1772. gadam. Pēc būvniecības beigām tie kļuva par galvenajiem muižas vārtiem. Vārtu pusloka arkas tur četri stabi. Vārtus sedz mansarda tipa jumts, kura izrotāšanai izmantoti pilastri, bagātīgi profilēta dzega, ailu apvijošas joslas ar slēgakmeni. Fasādē attēlots celšanas gads — 1767. Virs dzegas atradās Pletenbergu dzimtas ģerbonis. Vārti mūrēti no ķieģeļiem, bet jumts no koka konstrukcijas ar skārda segumu.

Vārtu alejas galā atradās Rīgas—Jēkabpils ceļš, kas daļēji appludināts izbūvējot aizsprostu pie Ķeguma.

Lindes muižas vārtu atjaunošana uzsākta 2011. gadā un ilga līdz 2017. gadam.
1. Pasažieru iela

**1. Pasažieru iela** ir iela Daugavpilī, Dzelzceļnieka apkaimē. Pirmā Pasažieru iela sākas krustojumā ar Malu ielu, ved ziemeļu virzienā gar dzelzceļa līniju Daugavpils—Rēzekne un beidzas strupceļā pie “Latvijas dzelzceļa” lokomotīvju remonta centra. Ielā pārsvarā ir noliktavu apbūve.

1. Pasažieru iela ir pilsētas nozīmes maģistrālā iela. Ielas kopējais garums ir 867 metri, visā garumā tā klāta ar asfalta segumu. Satiksmes kustība norit abos virzienos, pa vienu joslu katrā virzienā. Pa 1. Pasažieru ielu kursē 2., 4., 18. un 20B. maršruta autobusi.

Ielas nosaukums radies Latvijas PSR laikā un nekad nav mainījies.

## Ielu savienojumi
1. Pasažieru iela ir savienota ar šādām ielām:
* Malu iela (T veida krustojums)
* Vidzemes iela / 2. Preču iela
* 2. Pasažieru iela (T veida krustojums)

## Atsauces
Arhangaja aimaks

**Arhangaja aimaks** () ir viens no Mongolijas aimakiem. Atrodas valsts vidusdaļā, robežojas ar Huvsgula aimaku ziemeļos, Bulganas aimaku austrumos,  Uvurhangaja un Bajanhongoras aimakiem dienvidos un Dzavhanas aimaku rietumos. Aimaka centrs un lielākā apdzīvotā vieta ir Cecerlega. Administratīvi iedalās 19 sumos. Attīstīta lopkopība un lauksaimniecība.

## Ģeogrāfija
Aimaka aizņem Hangaja kalnu ziemeļu nogāzi Selenges un tās pietekas Orhonas baseinā; šeit sākas Čulūta, Hanuja, Hoidtamira u.c. Aimaka augstākā virsotne Angarhajs 3540 m vjl atrodas uz robežas ar Bajanhongoras aimaku. Daudz derīgo izrakteņu — akmeņogles, dzelzsrūda, dārgakmeņi.

Aimaka teritorijā vairāki nacionālie parki: Hangaja nacionālais parks un Orhonas ielejas nacionālais parks dienvidos un Horgoūla-Terhīncagānnūra un Nojonhangaja nacionālie parki rietumos. Horgo vulkāns un tā izvirdumā izveidotais Terhīncagānnūra ezers ir populāri tūrisma objekti.

## Ārējās saites
Meshetija

thumb|Meshetija Gruzijas kartē
**Meshetija** ir vēsturisks novads Kaukāzā, kas atrodas Gruzijas dienvidos, pie robežas ar Turciju un Armēniju. Tas ietver galvenokārt Samche-Džavahetijas apgabalu Gruzijā.

Reģions vēsturiski bijis dažādu tautu un impēriju ietekmē, tostarp Gruzijas Karalistes, Osmaņu impērijas un Krievijas Impērijas.

## Skatīt arī
* Meshetijas turki

## Ārējās saites
Veselības iela (Daugavpils)

**Veselības iela** ir vietējas nozīmes iela Daugavpilī, Vecstropu un Jauno Stropu apkaimēs. Veselības iela sākas krustojumā ar 18. novembra ielu, ved ziemeļu virzienā un beidzas krustojumā ar Vasarnīcu ielas atzarojumu.

Veselības iela iet cauri mežam un pārsvarā neapbūvēta. Ielas ziemeļu galā atrodas Daugavpils reģionālā slimnīca (Vasarnīcu iela 20), bet dienvidu galā — tās struktūrvienība “Plaušu slimību un tuberkulozes centrs” (18. novembra iela 311).

Ielas garums ir aptuveni 840 metri. Visā garumā Veselības ielai ir asfalta segums. Satiksmes kustība norit abos virzienos, pa vienu joslu katrā virzienā. Pa ielu kursē 2., 2A., 12A., 12B., 22. un 23. maršrutu autobusi, kā arī 3. un 5. maršrutu tramvaji.

## Vēsture
Veselības iela ir viena no jaunākām ielām pilsētā, nosaukums tai ielai piešķirts 2014. gada 9. jūlijā. Agrāk tas bija meža ceļš bez nosaukuma.

2018. gadā Veselības ielā tika uzsākti būvdarbi tramvaju līnijas izbūvei. 2020. gada 5. februārī sākās 3. maršruta tramvaju kustība pa Veselības ielu, bet no 2024. gada 25. janvāra ieviests arī jaunais 5. maršruts.

## Ielu savienojumi
Veselības iela ir savienota ar šādām ielām:
* 18. novembra iela (T veida krustojums)
* Vasarnīcu iela (savienojums ar Vasarnīcu ielas atzarojumu)

## Atsauces
2021.—2022. gada Elvi florbola līgas sezona

**2021.—2022. gada Elvi florbola līgas sezona** bija 29. Elvi florbola līgas sezona. Sezona sākās 2021. gada 11. septembrī. Tajā piedalijās 12 komandas. Par čempioniem kļuva Cēsu "Lekrings".

## Komandas

## Regulārā Sezona

## Izslēgšanas spēles

;Ceturtdaļfināli

;Pusfināli

;Par trešo vietu

;Fināls

;Piezīmes:

## 9. - 12. Vietu izslēgšanas spēles
12. vieta spēlē pārspēles par palikšanu Virslīgā.

;Pusfināli

;Par trešo vietu

## Ārējās saites
* Latvijas Florbola savienības mājaslapa
Hareras plankumainās hiēnas

Rakstītie avoti liecina, ka **[[Plankumainā hiēna|plankumainās hiēnas]]** ir dzīvojušas Hareras pilsētā Etiopijā jau vismaz 500 gadus, kur tās izmantotas kā vides sanitāri, barojoties ar organiskajiem atkritumiem, kas bija atrodami pilsētā.

Regulāras barošanas prakse sākās tikai 20 gadsimta 60. gados. Pirmais, kas to ieviesa praksē, bija lauksaimnieks, kurš sāka barot hiēnas, lai tās neuzbruktu viņa mājlopiem, un viņa pēcnācēji turpināja šo praksi.
Vīrieši, kas piebaro hiēnas, paši sevi dēvē par "Hiēnu vīriem".

## Tūristu atrakcija
Daži no hiēnu vīriem piešķir hiēnai vārdu, uz kuru dzīvnieks reaģē, izmantojot "hiēnu dialektu", angļu un oromu valodas sajaukumu. Hiēnu vīri baro hiēnas ar muti, izmantojot skatītāju sagādātos jēlas gaļas gabalus. Tūristu grupām ir atļauts par samaksu novērot šo procesu. 2002. gadā šī prakse bija samazinājusies, jo Harerā bija palikuši tikai divi praktizējoši hiēnu vīri.

## Tautas folklorā
Saskaņā ar vietējo folkloru, hiēnu barošana Harerā radusies 19. gadsimta bada laikā, kura laikā izsalkušās hiēnas sāka uzbrukt mājlopiem un cilvēkiem. Vienā stāsta versijā kāds līdzjūtīgs cilvēks sapņoja par to, kā varētu  pielabināt hiēnas, barojot tās ar putru, tā novēršot dzīvnieku uzbrukumus, savukārt citos avotos tiek minēti pilsētas musulmaņu ticīgie, kas pulcējās kalna virsotnē. Šī notikuma gadadiena tiek atzīmēta katru gadu Ašūras dienā, kad hiēnām tiek nodrošināta putra. Tiek uzskatīts, ka šajā gadījumā hiēnu klanu vadoņi nogaršo putru pirms citiem dzīvniekiem. Ja putra hiēnām nepatiks, pārējās hiēnas to neēdīs, un par to barošanu atbildīgie sagatavo to, lai tā garšotu hiēnām. Tad vietējie iedzīvotāji vēro, kā hiēnas notiesā šo putru; ja hiēna apēd vairāk nekā pusi putras, tad tiek uzskatīts ka jaunais gads būs veiksmīgs, ja hiēna atsakās ēst putru vai apēd visu, tas liecina par tuvojošos badu vai mēri jaunajā gadā.

## Atsauces

## Ārējās saites

*Hyenas in Harar: The Secret Lives of Urban Hyenas in Harar, Ethiopia, WordPress.com
* Hareras hiēnas
Izraēlas ģerbonis

thumb|Izraēlas ģerbonis
**Izraēlas ģerbonis** ir valsts oficiālais simbols, kas attēlo zilu vairogu ar sudraba menoru (septiņžuburu svečturi) centrā, ko abās pusēs ieskauj olīvkoku zari. Menora simbolizē gaismu, gudrību un dievišķo klātbūtni, savukārt olīvkoku zari tradicionāli saistīti ar miera un harmonijas simboliku.

Ģerboņa dizaina autori ir Latvijas ebreji Gabriels un Maksims Šefteloviči, pazīstami arī kā brāļi Šamiri. Viņi izstrādāja šo simbolu, kas tika oficiāli pieņemts 1949. gada 10. februārī.

## Ārējās saites
Preambula

**Preambula** ir ievada daļa juridiskā vai oficiālā dokumentā, piemēram, konstitūcijā, līgumā vai deklarācijā. Tā parasti ietver:

* Mērķi un nolūkus — skaidro, kāpēc dokuments ir izstrādāts un kādus mērķus tas cenšas sasniegt.
* Vēsturisko vai ideoloģisko pamatojumu — izskaidro dokumenta izcelsmi vai kontekstu, piemēram, vēsturiskos notikumus vai principus, uz kuriem tas balstās.
* Pamatvērtības un principus — uzsver galvenās idejas vai vērtības, kuras dokuments aizstāv vai veicina.

## Ārējās saites
Prefekts

**Prefekts** ir amats vai tituls, kas dažādās valstīs un kontekstos var nozīmēt dažādas lietas:

* Valsts pārvaldē: Dažās valstīs prefekts ir valdības pārstāvis reģionā vai provincē, kurš uzrauga vietējo administrāciju un nodrošina valsts likumu izpildi. Piemēram, Francijā prefekts pārstāv valdību departamentā (reģionā) un ir atbildīgs par sabiedrisko kārtību un valsts politikas ieviešanu.
* Izglītības iestādēs: Dažās skolās (piemēram, Lielbritānijas vai Austrālijas internātskolās) prefekts ir vecāko klašu skolēns, kuram piešķirta noteikta atbildība un autoritāte pār jaunākiem skolēniem. Šādi skolēni bieži palīdz uzturēt disciplīnu un organizēt skolas pasākumus.
* Reliģijā: Dažās katoļu baznīcas struktūrās prefekts ir augsta amatpersona, piemēram, Vatikānā dažas kongregācijas (departamenti) vada prefekti.

## Ārējās saites
Tefilins

thumb|Vīrietis ar tefilinu
**Tefilins** (ivritā: תפילין) jeb **filaktērijs** (**filaktērija**) ir jūdaisma reliģiskie priekšmeti, ko tradicionāli valkā ebreju vīrieši lūgšanu laikā. Tie sastāv no divām mazām, melnām kastītēm no ādas, kurās atrodas pergamenti ar Toras citātiem. 

Tefilinu nēsāšana simbolizē ebreju ticības un bauslības saikni ar prātu (galva) un rīcību (roka). Tie atgādina par pienākumu mīlēt Dievu un pildīt Viņa baušļus.

## Atsauces

## Ārējās saites
Kanabinoīdi

**Kanabinoīdi** ir ķīmiskas vielas, kas iedarbojas uz cilvēka endokanabinoīdu sistēmu, kas regulē dažādus fizioloģiskos procesus, piemēram, sāpju sajūtu, apetīti, garastāvokli un miegu.

Kanabinoīdi var būt dabīgi, piemēram, fitokanabinoīdi, kas atrodami kaņepēs, kā arī ķīmiskas vielas, kas veidotas cilvēka organismā (endokanabinoīdi), vai arī sintētiski izveidoti. Fitokanabinoīdi, piemēram, tetrahidrokanabinols (THC) un kanabidiols (CBD), ir visbiežāk zināmie un tiek izmantoti gan medicīniskiem, gan rekreatīviem mērķiem. THC ir galvenā psihoaktīvā viela kaņepēs, kas izraisa apreibinošu efektu, savukārt CBD ir pazīstams ar savām nomierinošajām un pretiekaisuma īpašībām. Endokanabinoīdi, piemēram, anandamīds un 2-arahidonoilglicerols (2-AG), ir dabīgi sastopami cilvēka organismā un palīdz regulēt fizioloģiskos procesus.

Sintētiskie kanabinoīdi, kas tiek radīti laboratorijās, ir ķīmiski līdzīgi dabīgajiem kanabinoīdiem, taču tie bieži vien var būt bīstamāki un spēcīgāki nekā dabiski sastopamie.

## Kanabinoīdi marihuānā
Marihuānas kanabinoīdi (īpaši THC un CBD) tiek izmantoti, lai ārstētu dažādas veselības problēmas, piemēram, hroniskas sāpes, krampjus, muskuļu spazmas, miega traucējumus, kā arī kā papildinājums vēža, HIV un citu smagu slimību ārstēšanā.

## Ārējās saites
Medicīniskā marihuāna

thumb|Medicīniskā marihuāna
**Medicīniskā marihuāna** ir marihuānas — no kaņepēm (*Cannabis*) iegūta preparāta — lietošana medicīniskiem nolūkiem, lai ārstētu vai atvieglotu dažādu slimību un traucējumu simptomus. Tās aktīvās vielas — kanabinoīdi, īpaši tetrahidrokanabinols (THC) un kanabidiols (CBD) — iedarbojas uz cilvēka endokanabinoīdu sistēmu, regulējot sāpes, apetīti, miegu un citus procesus.

Marihuānas lietošana medicīniskiem nolūkiem ir zināma jau tūkstošiem gadu. Senajā Ķīnā un Ēģiptē to izmantoja sāpju mazināšanai, savukārt Eiropā 19. gadsimtā tā bija izplatīts līdzeklis pret dažādām slimībām. 20. gadsimtā daudzās valstīs marihuāna tika aizliegta, bet 21. gadsimtā notiek tās atkārtota legalizācija medicīniskiem mērķiem.

## Medicīniskie lietojumi
Medicīnisko marihuānu izmanto dažādu slimību un simptomu ārstēšanai, tostarp:

* Hroniskas sāpes (muguras sāpes, artrīts, neiropātiskas sāpes)
* Epilepsija (īpaši reti sastopamās formas, piemēram, Dravē sindroms)
* Multiplā skleroze (samazina muskuļu spazmas)
* Vēzis un ķīmijterapijas blakusparādības (mazina nelabumu un vemšanu)
* Trauksme un depresija (CBD var palīdzēt regulēt garastāvokli)
* Glaukoma (samazina acu spiedienu)
* Iekaisuma zarnu slimības (Krona slimība, čūlainais kolīts)

## Juridiskais statuss
thumb|Medicīniskās marihuānas juridiskais statuss pasaulē (zilā — ar recepti, zaļā — nav nepieciešama recepte)
Dažādās valstīs medicīniskās marihuānas legalitāte atšķiras. Dažās, piemēram, Kanādā, Nīderlandē un vairākos ASV štatos, tā ir pilnībā legalizēta, savukārt citās tā joprojām ir stingri reglamentēta vai aizliegta. Latvijā medicīniskā marihuāna nav legāla.

## Ārējās saites
Endokanabinoīdu sistēma

[thumb|Cilvēka kanabinoīda receptoru 1 (CB1) savienojums ar [Tetrahidrokanabinols|tetrahidrokanabinola agonistu AM11542 (melns)]]
**Endokanabinoīdu sistēma (EKS)** ir sarežģīta signālu sistēma cilvēka un dzīvnieku organismā, kas regulē dažādus fizioloģiskos procesus, tostarp sāpes, apetīti, miegu, imūnās reakcijas un garastāvokli.

EKS sastāv no trim galvenajiem komponentiem:

* endokanabinoīdi — organisma dabīgi ražoti kanabinoīdi,
* kanabinoīdu receptori — olbaltumvielas, kas saista kanabinoīdus,
* fermenti — enzīmi, kas sintezē un noārda endokanabinoīdus.
Galvenie endokanabinoīdi ir anandamīds (AEA) un 2-arahidonoilglicerīns (2-AG), kas darbojas līdzīgi kanabinoīdiem, kas atrodami kaņepēs. EKS galvenie receptori ir CB1 (atrodas galvenokārt smadzenēs un centrālajā nervu sistēmā) un CB2 (atrodas imūnsistēmā un perifērajos audos). Fermenti, piemēram, FAAH un MAGL, atbild par šo endokanabinoīdu sintēzi un noārdīšanu.

EKS ietekmē emocionālo līdzsvaru un palīdz ķermenim pielāgoties stresa situācijām, kā arī veicina atjaunošanos pēc fiziskas slodzes.

## Vēsture
Endokanabinoīdu sistēmas (ECS) vēsture cieši saistīta ar kanabinoīdu izpēti, kas sākās 20. gadsimta otrajā pusē. Pirmie no sējas kaņepes (*Cannabis sativa*) izolētie kanabinoīdi bija CBD jeb kanabidiols un THC (tetrahidrokanabinols). 1964. gadā izraēliešu zinātnieks Rafaels Mehulams ar savu komandu pirmo reizi identificēja un sintezēja THC, pierādot tā psihoaktīvās īpašības.

1988. gadā tika atklāti specifiski receptori smadzenēs, kas saista THC, un 1990. gadā tika klonēts CB1 receptors, kas galvenokārt atrodas centrālajā nervu sistēmā. Pēc tam, 1993. gadā, tika identificēts CB2 receptors, kas ir saistīts ar imūnsistēmu un perifērajiem audiem.

1992. gadā Mehulama komanda atklāja pirmo dabīgo endokanabinoīdu — anandamīdu, kura nosaukums cēlies no sanskrita vārda "ānanda", kas nozīmē "svētlaime".

1995. gadā tika atklāts vēl viens svarīgs endokanabinoīds — 2-AG (2-arahidonoilglicerīns).

Sākot ar 2000. gadu, ECS tiek atzīta par nozīmīgu regulējošu sistēmu organismā, kas ietekmē sāpju sajūtu, apetīti, garastāvokli, imūnsistēmu un citus fizioloģiskos procesus. Medicīnisko kanabinoīdu izpēte un pielietošana dažādu slimību ārstēšanā, piemēram, epilepsijas, hronisku sāpju un multiplo sklerozi gadījumā, kļūst arvien plašāka. Mūsdienās ECS tiek aktīvi pētīta, lai labāk izprastu tās ietekmi uz veselību un slimībām, kā arī iespējamos farmakoloģiskos pielietojumus.

## Ārējās saites
Eiropas lauva

thumb
**Eiropas lauva** (latīņu: *Panthera leo europaea*) bija savvaļas lauvu populācija, kas dzīvoja Eiropā (Dienvideiropā). Tā nebija atsevišķa suga, bet gan Eirāzijas lauvas (sākotnēji *[[Panthera leo spelaea]],* vēlāk ''Panthera leo persica'') populācija. Vēsturiski tas apdzīvoja Balkānu pussalu, Itāliju, Franciju un Spāniju.

Pēdējie Eiropas lauvas, visticamāk, izzuda ap mūsu ēras 1. gadsimtu, iespējams, Romas impērijas laikā, kad tos bieži izmantoja gladiatoru cīņām un spēlēm Kolizejā.

## Ārējās saites
Kēnigsbergas kauja

thumb|Operācijas karte
**Kēnigsbergas kauja (1945)** bija viena no Otrā pasaules kara kaujām Austrumu frontē, kurā Padomju Savienības Sarkanā armija ieņēma Kēnigsbergu. Kēnigsberga bija stratēģiski svarīga pilsēta, kas piederēja nacistiskajai Vācijai un atradās Austrumprūsijā.

Padomju spēki jau janvārī bija aplenkuši pilsētu, un pēc smagas artilērijas un aviācijas bombardēšanas uzbrukumu sāka 6. aprīlī. Kauja ilga trīs dienas, un 9. aprīlī vācu garnizons padevās. Kēnigsbergas ieņemšana bija nozīmīgs solis ceļā uz galīgo uzvaru Eiropā, un pilsēta vēlāk tika pievienota Padomju Savienībai, pārdēvējot to par Kaļiņingradu (Karaļauči).

Saskaņā ar padomju datiem operācijas laikā Sarkanās armijas 3. Baltkrievijas frontes karaspēks sagūstīja 93 853 ienaidnieka karavīrus, nogalināja aptuveni 42 000 vācu karavīru un virsnieku, sagrāba vairāk nekā 2000 lielgabalu, 1652 mīnmetējus un 128 lidmašīnas. Informācija par padomju zaudējumiem oficiālos avotos nav publicēta.

## Ārējās saites
Asins analīze

thumb|Glikozes līmeņa noteikšana asinīs
**Asins analīze** ir medicīniska izmeklēšana, kas sniedz informāciju par organisma veselības stāvokli, novērtējot asins sastāvu un dažādu komponentu līmeni. Tā var palīdzēt diagnosticēt slimības, noteikt iekaisumus, novērtēt orgānu funkcijas un uzraudzīt ārstēšanas efektivitāti. Asins analīzes var būt dažādas, tostarp vispārējā asins aina, bioķīmiskie testi, hormonālās analīzes un imunoloģiskie testi. 

Asins analīzes tiek veiktas, ņemot asins paraugu no vēnas vai pirksta gala. Rezultāti sniedz svarīgu informāciju par hemoglobīna līmeni, leikocītu un eritrocītu skaitu, glikozes, lipīdu, elektrolītu un citu vielu koncentrāciju. Regulāras asins analīzes palīdz agrīni atklāt veselības problēmas un veicināt savlaicīgu ārstēšanu.

## Veidi
Atkarībā no pētījuma mērķa un noteicamo parametru klāsta izšķir vairākus asins analīžu veidus:

* Vispārējā asins aina (pilnā asins aina) – nosaka hemoglobīna līmeni, eritrocītu, leikocītu un trombocītu skaitu, hematokrītu un citus hematoloģiskos parametrus. Šo izmeklējumu izmanto, lai diagnosticētu anēmiju, infekcijas, iekaisuma procesus un hematoloģiskās slimības.
* Bioķīmiskā asins analīze – ietver glikozes, lipīdu (holesterīna, triglicerīdu), olbaltumvielu, enzīmu (piemēram, ALAT, ASAT, amilāzes), elektrolītu un citu vielu koncentrācijas noteikšanu. Tā ļauj novērtēt aknu, nieru, aizkuņģa dziedzera, sirds un citu orgānu darbību.
* Hormonālās analīzes – nosaka hormonu līmeni asinīs, lai izvērtētu endokrīnās sistēmas darbību. Biežāk tiek pētīti vairogdziedzera hormoni, dzimumhormoni, insulīns, kortizols un citi.
* Imunoloģiskās analīzes – izmanto, lai noteiktu antivielu klātbūtni, imūnās sistēmas aktivitāti un autoimūnu slimību pazīmes.
* Koagulogramma – novērtē asins recēšanas sistēmas stāvokli, mērot recēšanas laiku, fibrinogēna līmeni un citus hemostāzes rādītājus.
* Molekulārās un ģenētiskās analīzes – nosaka specifiskas DNS vai RNS sekvences, mutācijas un ģenētiskas predispozīcijas noteiktām slimībām.

## Ārējās saites
Osteosindesmoloģija

**Osteosindesmoloģija** ir anatomijas nozare, kas pēta kaulus (osteoloģija) un to savienojumus jeb locītavas, saites un citus savienojuma veidus (sindesmoloģija). Tā ietver skeleta struktūru izpēti, locītavu biomehāniku un kaulu savienojumu nozīmi kustību sistēmā. Šī zinātne ir svarīga medicīnā, īpaši ortopēdijā, traumatoloģijā un fizioterapijā, jo palīdz izprast skeleta sistēmas darbību un iespējamās patoloģijas.

## Ārējās saites
Osteoloģija

thumb|Kaķa skelets
**Osteoloģija** ir anatomijas nozare, kas pēta kaulu uzbūvi, attīstību, funkcijas un slimības. Tā ietver cilvēka un dzīvnieku skeleta struktūras izpēti, kaulu mineralizāciju, augšanu un reģenerāciju, kā arī patoloģiskos procesus, piemēram, osteoporozi un lūzumus. Osteoloģija ir svarīga medicīnā, īpaši ortopēdijā, traumatoloģijā un antropoloģijā, jo palīdz izprast skeleta sistēmas nozīmi cilvēka veselībā un kustībās.

## Ārējās saites
Emirāts

**Emirāts** (, *imārah*) ir pārvaldes forma, kurā valsti vai daļu no tās pārvalda emīrs (monarhs). Vēsturiski emirāti veidojušies galvenokārt musulmaņu pasaulē, kur emīri bija gan militārie, gan politiskie līderi. Mūsdienās emirāts var būt neatkarīga valsts, piemēram, Katara, Kuveita, vai administratīva vienība lielākas valsts sastāvā, piemēram, Apvienoto Arābu Emirātu septiņi emirāti. Politisko sistēmu klasifikācijā emirāts ietilpst monarhiju grupā un var būt absolūtā monarhija, kur emīrs koncentrē visu varu savās rokās, vai konstitucionālā monarhija, kurā daļa varas tiek deleģēta parlamentam vai citām institūcijām. Emirātu vada emīrs, un tā pārvaldes sistēma bieži balstās uz islāma tiesību normām un vietējām tradīcijām.

## Vēsturiskā attīstība
Emirātu kā politiskās pārvaldes formu saknes meklējamas musulmaņu pasaules agrīnajā attīstībā pēc pravieša Muhameda nāves 632. gadā. Pēc pravieša Muhameda nāves, musulmaņu kopiena saskārās ar iespējamu sašķelšanos, jo daudzi atbalstīja atgriešanos pie pirmsislāma pašpārvaldes sistēmām. Lai novērstu šo draudu, Abū Bekrs (632–634) pasludināja sevi par kalifu un pirmo augstāko valdnieku islāma pasaulē. Kalifātu laikmetā (7.–13. gs.) emīra tituls sākotnēji tika piešķirts militārajiem komandieriem un vietvalžiem, kuri pārvaldīja noteiktus reģionus kalifa vārdā. Laika gaitā daži no šiem vietvalžiem ieguva arvien lielāku autonomiju, veidojot islāma impērijās patstāvīgus emirātus.

Viduslaikos dažādos islāma pasaules reģionos emirāti kļuva par nozīmīgiem politiskiem veidojumiem. Andalūzijā (mūsdienu Spānijā) Kordovas emirāts (756–929) bija viens no pirmajiem neatkarīgajiem emirātiem, kas izveidojās pēc Umajādu dinastijas krišanas Damaskā. Līdzīgi emirāti pastāvēja Ziemeļāfrikā, Tuvajos Austrumos un Centrālāzijā. Osmaņu impērijas paplašināšanās laikā (14.–20. gadsimtā) daudzi emirāti nonāca tās pārvaldībā, taču daži saglabāja ierobežotu autonomiju apmaiņā pret lojalitāti sultānam, piemēram, daudzi kurdu emirāti saglabāja ievērojamu autonomiju, atzīstot sultāna virsvaldību, Persijas līča piekrastes emirāti, kā arī daži Arābijas pussalas emirāti, saglabāja vietējo pārvaldi, bet bija spiesti maksāt nodevas un atzīt osmaņu suverenitāti.

19. un 20. gadsimtā, līdz ar Eiropas koloniālo lielvaru (Lielbritānijas un Francijas) ietekmi Tuvajos Austrumos un Ziemeļāfrikā, daudzi vēsturiskie emirāti zaudēja patstāvību. Britu protektorāti Persijas līča piekrastē, tostarp *[[Trucial States]]* (mūsdienu Apvienoto Arābu Emirātu priekšteči), tika integrēti koloniālajā sistēmā. Pēc Otrā pasaules kara, līdz ar dekolonizāciju, daudzi emirāti atguva neatkarību vai iekļāvās jaunizveidotās valstīs. 1971. gadā septiņi emirāti apvienojās, izveidojot Apvienotos Arābu Emirātus, savukārt Kuveita un Katara kļuva par neatkarīgām emirātu valstīm. Pastāv vēl arī starptautiski neatzītais Afganistānas Islāma Emirāts. Mūsdienās emirāti ir saglabājušies galvenokārt Tuvajos Austrumos, kur tie darbojas kā suverēnas monarhijas ar dažādu pārvaldes sistēmu, sākot no absolūtajām monarhijām līdz konstitucionālām sistēmām.

## Atsauces

## Ārējās saites
Cecerlega

**Cecerlega** () ir pilsēta Mongolijas vidusdaļā, Arhangaja aimaka administratīvais centrs un lielākā apdzīvotā vieta. Atrodas Hangaja ziemeļu priekškalnēs Urdtamiras upes krastā  uz rietumiem no galvaspilsētas Ulanbatoras. Pārtikas rūpniecības centrs.

Pilsētas pirmsākumi ir 16. gadsimtā dibinātais Dzaijingegēna klosteris (mūsdienās atjaunots). 

## Ārējās saites
Idera

**Idera** () ir upe Mongolijā, Selengas lielākā satekupe . Sākas Hangaja grēdas ziemeļu nogāzēs Dzavhanas aimakā, plūst ziemeļu—ziemeļaustrumu virzienā pa kalnainu apvidu. Satekot ar no ziemeļiem plūstošo Delgermurunu Huvsgula aimakā veido Selengas upi. Upes kopējais garums ir 452 km un hidroloģiski tā ir galvenais Jeņisejas baseina atzars. Netālu no satekas ar Delgermurunu Iderā ieplūst tās galvenā pieteka 415 km garā Čulūta. Augštecē upe plūst pa Tarvagataja nacionālo parku.

## Atsauces

## Ārējās saites
Sievietes seja

**"Sievietes seja"** () ir 1941. gada ASV *[[film noir]]* drāmas filma, kuras režisors ir Džordžs Kjūkors. Filmā galvenās lomas atveido Džoana Kroforda, Melvins Daglass un Konrāds Feits. Filma ir jauns ekranizējums Zviedrijas filmai *[[En kvinnas ansikte]]* (1938), kurā galveno lomu atveidoja Ingrīda Bergmane.

Filma stāsta par šantāžisti ar izkropļotu seju Annu Holmu (Kroforda). Kad plastiskais ķirurgs izlabo seju, viņa cer sākt jaunu dzīvi, tomēr viņas tumšā pagātne to traucē.

Filmas "Sievietes seja" pirmizrāde notika .

## Atsauces

## Ārējās saites
Čulūta

**Čulūta** ( — ‘Akmeņu upe’) ir upe Mongolijā, Selengas satekupes Ideras galvenā pieteka. Sākas Hangaja grēdas ziemeļu nogāzē Hangaja nacionālajā parkā, plūst ziemeļu virzienā pa kalnainu apvidu. Vidustecē 100 km garumā plūst pa 40—60 m dziļu akmeņainu kanjonu. Ietek Iderā netālu no tās satekas ar no ziemeļiem plūstošo Delgermurunu. Lielākā pieteka ir no rietumiem plūstošā Sumana.

## Atsauces

## Ārējās saites
Anastasija Ivaņuka

**Anastasija Ivaņuka** () ir ukraiņu aktrise.

2020. gadā absolvēja Kijivas Nacionālo teātra, kino un televīzijas universitāti.

## Filmogrāfija

## Ārējās saites
Činizello Balzāmo

**Činizello Balzāmo** (, , ) ir komūna un pilsēta Itālijas ziemeļos, Lombardijā. Tā atrodas Milānas metropoles pilsētā, netālu no Milānas, tās teritorija ir 12,72 km². 2024. gadā komūnā dzīvoja aptuveni 74,9 tūkstoši iedzīvotāju, padarot to par vienu no lielākajām Milānas priekšpilsētām. Vēsturiski Činizello Balzāmo izveidojās 1928. gadā, apvienojoties diviem ciemiem — Činizello un Balzāmo. Komūna ir bijusi nozīmīgs rūpniecības un tirdzniecības centrs, jo īpaši saistībā ar metālapstrādi un mehānikas nozari. Mūsdienās tā ir daļa no Milānas metropoles zonas un piedāvā plašas iespējas gan dzīvošanai, gan uzņēmējdarbībai, pateicoties attīstītajai infrastruktūrai un ērtajai satiksmei ar reģiona centru.

## Vēsture
Činizello Balzāmo vēsturiski izveidojusies no diviem atsevišķiem ciematiem — Činizello un Balzāmo, kuru saknes meklējamas jau viduslaikos. Rakstiskajos avotos Činizello pirmo reizi minēts 10. gadsimtā, bet Balzāmo — 11. gadsimtā. Abi ciemati ilgstoši pastāvēja kā neatkarīgas lauksaimniecības kopienas, kuru galvenā nodarbošanās bija labības audzēšana, vīnkopība un lopkopība. 19. gadsimtā, industriālās revolūcijas ietekmē, Činizello un Balzāmo sāka piedzīvot pakāpenisku urbanizāciju. Tā kā tuvu atrodas Milāna un tika izbūvētas dzelzceļa līnijas, ciematos attīstījās rūpniecība un amatniecība. Straujais rūpniecības pieaugums 19. gadsimta beigās un 20. gadsimta sākumā veicināja iedzīvotāju skaita pieaugumu, jo uz komūnu sāka pārcelties strādnieki no citām Itālijas daļām.

Lielākās pārmaiņas notika 1928. gadā, kad Činizello un Balzāmo tika administratīvi apvienoti, izveidojot vienotu komūnu — Činizello Balzāmo. Pēc Otrā pasaules kara, pateicoties ekonomiskajam uzplaukumam Itālijā, komūna piedzīvoja vēl straujāku urbanizāciju un kļuva par vienu no Milānas metropoles zonas svarīgākajiem dzīvojamajiem un industriālajiem centriem. 20. gadsimta otrajā pusē rūpniecības loma pakāpeniski samazinājās, un Činizello Balzāmo kļuva par Milānas priekšpilsētu ar plašu dzīvojamo rajonu attīstību. 20. gadsimta beigās un 21. gadsimtā komūnā ievērojami palielinājās migrantu kopienu skaits, padarot to par vienu no daudzveidīgākajām pašvaldībām Milānas metropoles pilsētā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Dostojevska iela

**Dostojevska iela** ir iela Daugavpilī, Daugavas kreisajā krastā, Grīvas apkaimē. Dostojevska iela sākas apļveida krustojumā ar Lielo un Komunālo ielu, ved rietumu virzienā un beidzas krustojumā ar Blaumaņa ielu. Dostojevska ielas turpinājums ir Gulbju iela, bet tā ir vienvirziena iela ar kustību Dostojevska ielas virzienā.

Dostojevska iela ir pilsētas nozīmes maģistrālā iela, valsts autoceļa A13 daļa. Ielas garums ir aptuveni 575 metri. Visā garumā ielai ir asfalta segums un 2 braukšanas joslas, pa vienu katrā virzienā. Pa Dostojevska ielu kursē 9. minibusu maršruts.

Dostojevska ielā ir privātmāju apbūve. Ielas sākumā atrodas bijusī Raiņa Daugavpils 6. vidusskola.

## Vēsture
Nosaukums jaunizveidotajai Dostojevska ielai piešķirts 1957. gadā, par godu krievu rakstniekam Fjodoram Dostojevskim. Laika gaitā tas nav mainījies.

2022. gadā biedrība "Publiskās atmiņas centrs" aicināja pārdēvēt šo ielu par Grīvā dzimušā Palestīnas virsrabīna Ābrama Īzāka Kūka ielu, bet Daugavpils pilsētplānošanas un būvniecības departamenta sēdē tika nolemts saglabāt tagadējo nosaukumu.

## Ielu savienojumi
Dostojevska iela ir savienota ar šādām ielām:
* Lielā iela / Komunālā iela (apļveida krustojums)
* Aptiekas iela (T veida krustojums)
* Oškalna iela (T veida krustojums)
* Niedru iela (T veida krustojums)
* Vītolu iela
* Ziedu iela (T veida krustojums)
* Staru iela
* Skuju iela (T veida krustojums)
* Blaumaņa iela
* Gulbju iela (ielas turpinājums)

## Atsauces
The Outsiders

***The Outsiders*** ir 1983. gada ASV krimināldrāmas filma, kuras režisors ir Frānsiss Fords Kopola. Filmā galvenās lomas atveido Kristofers Tomass Hauels, Mets Dilons, Ralfs Makio, Patriks Sveizijs, Robs Lovs, Daiena Leina, Emilio Estevess, Toms Krūzs un Līfs Gerets.

Filmas darbība norisinās 1964. gadā nelielā Oklahomas pilsētā un stāsta par divām karojošām jauniešu bandām, starp kurām attiecības saasinās, kad viens bandas loceklis nejauši nogalina otras bandas locekli.

Filmas *The Outsiders* pirmizrāde notika  un to izplatīja *[[Warner Bros. Pictures|Warner Bros.]]*. Filma saņēma galvenokārt pozitīvu kritiķu novērtējumu, īpaši izceļot aktierspēli, kā arī tā bija finansiāli veiksmīga, nopelnot 25,7 miljonus ASV dolāru pie 10 miljonu dolāru budžeta.

## Atsauces

## Ārējās saites
Vilciens uz 31. decembri

**"Vilciens uz 31. decembri"** () ir 2024. gada Ukrainas kinokomēdija, kuras režisors ir Olehs Borščevskis, scenārija autori ir Mikola Kuciks, Jaroslavs Steņs, Bohdans Haciļaks un Kirilo Timčenko. 

Filmas skaņu celiņu veido *[[YAKTAK]]* dziesma *Чекає вдома* un Klavdia Petrivna dziesma *Зима*.

Filmas sižetā varoņi dodas uz Ļvivu, 31. decembrī. Iepriekš Ukrzaļiznicas pasažieri bija svešinieki, bet, dīvainā kārtā, tieši vilciens ir tas, kas dažu stundu laikā spēj apvienot pilnīgi svešus cilvēkus. Un jo īpaši naktī pirms Jaunā gada vakara, kad notiek īsti brīnumi.

## Ārējās saites