open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Ivans Juričs

**Ivans Juričs** (; dzimis ) ir horvātu futbola treneris un bijušais futbolists. Spēlējis pussarga pozīcijā, aizvadījis piecas spēles Horvātijas izlasē. Trenera karjeras laikā vadījus dažādus Itālijas klubus, bijis arī Anglijas kluba *[[Southampton FC|Southampton]]* galvenais treneris.

## Futbolista karjera
Spēlētāja karjeru sāka Splitas "Hajduk". 1997. gadā pievienojās Spānijas klubam *[[Sevilla FC]]*. 2000. gadā tika izīrēts *[[Albacete Balompié|Albacete]]*. 2001. gadā uz neilgu laiku atgriezās Horvātijā, uzspēlējot *[[HNK Šibenik]]*. No 2001. gada līdz pat karjeras beigām spēlēja Itālijā, pārstāvot klubus *[[F.C. Crotone|Crotone]]* un *[[Genoa C.F.C.|Genoa]]*.

Spēlējis dažādu vecumu Horvātijas jauniešu izlasēs. 2009. gadā nospēlēja piecas spēles Horvātijas nacionālajā izlasē. Debija izlases rindās notika  draudzības spēlē pret Rumāniju. Vēlāk aizvadīja četras spēles 2010. gada FIFA Pasaules kausa kvalifikācijas turnīrā.

## Trenera karjera
Pēc spēlētāja karjeras beigām sāka strādāt par treneri. 2010.—2011. gada sezonā trenēja *[[Genoa C.F.C.|Genoa]]* jauniešu komandu. 2011. gadā kļuva par Džana Pjēro Gasperīni asistentu Milānas "Internazionale". Vēlāk bija Gasperīni asistents arī klubā *[[U.S. Città di Palermo|Palermo]]*. 2014.—2015. gada sezonā guva pirmo pieredzi galvenā trenera amatā, vadot *Lega Pro* klubu *[[Mantova F.C.|Mantova]]*. 2015.—2016. gada sezonā vadīja B sērijas klubu *[[F.C. Crotone|Crotone]]*, iegūstot 2. vietu un izcīnot komandai ceļazīmi uz A sēriju. Juričs tika atzīts par sezonas labāko B sērijas treneri, iegūstot *Panchina d'Argento* balvu.

2016. gada jūnijā kļuva par *[[Genoa C.F.C.|Genoa]]* galveno treneri. 2017. gada februārī tika atbrīvots no amata, bet tā paša gada aprīlī atkal tika tajā atjaunots un nostrādāja līdz tā paša gada novembrim. 2018. gada oktobrī Juričs stājās *Genoa* galvenā trenera amatā trešo reizi, taču nostrādāja vien nepilnus divus mēnešus un, neizcīnot nevienu uzvaru, 6. decembrī tika vēlreiz atlaists. 2019. gada jūnijā kļuva par *[[Hellas Verona F.C.|Hellas Verona]]* galveno treneri. 2021. gada maijā tika apstiprināts par *[[Torino F.C.|Torino]]* galveno treneri. Tajā nostrādāja trīs sezonas.

2024. gada septembrī kļuva par *[[AS Roma]]* galveno treneri. Bet jau pēc nepilniem diviem mēnešiem, kuru laikā komanda turpināja spēlēt nesekmīgi, tika atbrīvots amata. Tā paša gada decembrī I. Juričs tika apstiprināts par Anglijas Premjerlīgas kluba *[[Southampton FC]]* galveno treneri. 2025. gada aprīlī septiņas kārtas pirms sezonas beigām Juriča vadītā *Southampton* zaudēja cerības saglabāt vietu Premjerlīgā, kļūstot par visagrāk izkritušo komandu Premjerlīgas vēsturē. 7. aprīlī Juričs atkāpās no amata.

2025. gada jūlijā Juričs tika apstiprināts par Bergamo "Atalanta" galveno treneri. Pēc zaudējuma *[[US Sassuolo Calcio|Sassuolo]]* vienībai ar 0:3 tā paša gada novembrī, kad komanda A sērijā noslīdēja uz 13. vietu, klubs atlaida Juriču.

## Atsauces

## Ārējās saites
Seidu Jahaja

**Seidu Jahaja** (dzimis 1989. gada 31. decembrī) ir Ganas futbolists. 2020. gadā spēlējis FK Liepāja rindās.

## Karjera
Jahaja profesionālo karjeru sāka *Tema Youth* komandā 2006. gadā. 2008. gadā Jahaja tika nomainīts no *Tema Youth* uz *Anagennisi Karditsa*, izmantojot aizdevuma līgumu, kur viņš 29 reizes piedalījās sākuma vienpadsmitniekā. No *Anagennisi* viņš nokļuva Atēnu AEK. Neskatoties uz to, ka 2009.—2010. gada sezonas sākumā viņš labi sevi parādīja, ieskaitot pirmo Eiropas līgas spēli pret *[[Everton F.C.|Everton]]* Anglijas Gudisonas parka stadionā, Jahaja neizdevās sevi pierādīt Dušanam Bajevičam un viņš vairs nekad netika pie spēlēšanas.

2010. gadā viņš pievienojās *[[Maccabi Haifa]]* komandai. Pirmajā sezonā ar *Maccabi Haifa* Jahaja uzvarēja čempionātā un zaudēja kausa finālā. *Maccabi* izmantoja Jahajas līguma izvēli nākamajiem trim gadiem, kad viņš nomainīja savu iepriekšējo kreklu ar numuru "18" pret savu iecienītāko numuru "6".

2012. gada 20. jūnijā viņš parakstīja trīs gadu līgumu ar Līgas I klubu *[[FC Astra Giurgiu|Astra Giurgiu]]*, kas beidzās 2015. gada 30. jūnijā. Viņš pievienojās Tiraspoles "Sheriff" 2015. gada 14. jūnijā, kur pirmajā spēlē pret *Milsami Orhei* uzvarēja Moldovas superkausu.

## Apbalvojumi

; Maccabi Haifa

* Izraēlas premjerlīga (1): 2010. — 11
* Izraēlas štata kausa izcīņa (2): 2010. — 11., 2011. — 12

; Astra Giurgiu

* Rumānijas kauss (1): 2013. — 14
* Rumānijas Superkauss (1): 2014
* Līgas I vicečempione (1): 2013. — 14

; Tiraspoles "Sheriff"

* Moldovas nacionālā divīzija (2): 2015. — 16., 2016. — 17
* Moldovas kauss (1): 2016. — 17
* Moldovas superkauss (1): 2015. gads

## Atsauces

## Ārējās saites

* Seidu Yahaya *RomanianSoccer.ro* profils  and StatisticsFootball.com 
* Seidu Yahaya *Soccerway.com* profils
Stefāno Pioli

**Stefāno Pioli** (; dzimis  Parmā) ir itāliešu futbola treneris un bijušais futbolists. Spēlējis aizsarga pozīcijā. Kopš 2024. gada ir Saūda Arābijas profesionālās līgas kluba *[[Al Nassr]]* galvenais treneris.

## Futbolista karjera
Karjeru sāka dzimtās pilsētas klubā *[[Parma Calcio 1913|Parma]]*. 1984. gadā pievienojās Turīnas "Juventus". 1985. gadā kļuva par Eiropas čempionvienību kausa ieguvēju, tajā pašā gadā ar *Juventus* uzvarēja arī Starpkontinentālajā kausā, bet 1986. gadā kļuva par Itālijas čempionu. 1987. gadā pārgāja uz *[[Hellas Verona F.C.|Hellas Verona]]*, bet no 1989. līdz 1995. gadam pārstāvēja *[[ACF Fiorentina|Fiorentina]]*. Karjeras noslēgumā spēlēja Itālijas zemāko līgu klubos.

## Trenera karjera
Trenera karjeras sākumā strādājis par *[[Bologna F.C. 1909|Bologna]]* un *[[A.C. ChievoVerona|Chievo]]* jauniešu komandu treneri. Par pirmo klubu, kurā pildīja galvenā trenera pienākumus, kļuva B sērijas vienība *[[U.S. Salernitana 1919|Salernitana]]*. Vēlāk bijis arī cita B sērijas kluba *[[Modena F.C.|Modena]]* galvenais treneris. 2006. gadā pirmoreiz kļuva par Itālijas A sērijas kluba galveno treneri, uzņemoties dzimtā kluba *[[Parma Calcio 1913|Parma]]* vadību. 2007. gada februārī, komandai atrodoties iepriekšpēdējā vietā, tika atbrīvots no amata. Karjeras turpinājumā strādāja ar vairākiem B sērijas klubiem.

A sērijā atgriezās 2010. gadā, kļūstot par *Chievo* galveno treneri. Tajā nostrādāja vienu sezonu. Pēc tam vadījis klubus *[[U.S. Città di Palermo|Palermo]]*, *Bologna*, *[[S.S. Lazio|Lazio]]*, Milānas "Internazionale" un *[[ACF Fiorentina|Fiorentina]]*. 2020. gada oktobrī tika apstiprināts par *[[AC Milan]]* galveno treneri.

## Sasniegumi
### Trenera karjera

**AC Milan**
* Itālijas A Sērija: 2021—22

## Atsauces

## Ārējās saites
Roberto De Dzerbi

**Roberto De Dzerbi** (; dzimis  Brešā) ir itāliešu futbola treneris un bijušais futbolists. Spēlējis uzbrūkošā pussarga pozīcijā. No 2024. gada De Dzerbi ir Francijas 1. līgas komandas Marseļas "Olympique" galvenais treneris.

## Futbolista karjera
De Dzerbi ir futbola kluba *[[AC Milan]]* jaunatnes akadēmijas audzēknis. Profesionālās karjeras sākumā pavadīja vairākas sezonas īrē Itālijas zemāko līgu klubos. 2002. gada sākumā pievienojās klubam *[[Foggia Calcio|Foggia]]*, ar ko uzvarēja C2 sērijā. Vēlāk spēlēja B sērijas komandās *[[A.S.D. Atletico Arezzo|Arezzo]]* un *[[Calcio Catania|Catania]]*, 2006. gadā pārgāja uz *[[S.S.C. Napoli|Napoli]]*. 2006.—2007. gada sezonā *Napoli* sastāvā izcīnīja ceļazīmi uz A sēriju. 2007. gada augustā debitēja A sērijā, taču augstākajā līgā aizvadīja tikai trīs spēles, vēlāk tika izīrēts B sērijas klubiem *[[Brescia Calcio|Brescia]]* un *[[U.S. Avellino 1912|Avellino]]*.

No 2010. līdz 2012. gadam pārstāvēja Rumānijas klubu *[[CFR Cluj]]*. Divas reizes kļuva par Rumānijas čempionu un vienreiz uzvarēja Rumānijas kausa izcīņā. Karjeru noslēdza D sērijas klubā *[[A.C. Trento S.C.S.D.|Trento]]*.

## Trenera karjera
Pirmā pieredze trenera karjerā bijā D sērijas amatieru klubā *Darfo Boario*. 2014. gadā kļuva par *Lega Pro* kluba *[[Foggia Calcio|Foggia]]* galveno treneri. 2016. gada 6. septembrī tika iecelts par Itālijas A sērijas kluba *[[U.S. Città di Palermo|Palermo]]* galveno treneri. Komanda piedzīvoja septiņus zaudējumus pēc kārtas. Pēc zaudējuma Itālijas kausā B sērijas klubam tā paša gada 30. novembrī tika atbrīvots no amata.

2017. gada oktobrī kļuva par *[[Benevento Calcio|Benevento]]* galveno treneri. Komanda nespēja saglabāt vietu A sērijā. 2018. gada jūnijā tika apstiprināts par *[[U.S. Sassuolo Calcio|Sassuolo]]* galveno treneri. 2021. gada maijā atstāja *Sassuolo* un kļuva par Ukrainas kluba Doneckas "Shakhtar" galveno treneri. 2021. gada septembrī izcīnīja Ukrainas superkausu. 2022. gada jūlijā atstāja klubu.  tika apstiprināts par Anglijas Premjerlīgas kluba *[[Brighton & Hove Albion F.C.|Brighton & Hove Albion]]* galveno treneri.2024. gada 18. maijā Brighton & Hove Albion klubs paziņoja, ka ir panākuši savstarpēju vienošanos ar De Dzerbi par līguma pārtraukšanu pēc 2023.–2024. gada sezonas noslēguma.

2024. gada jūnijā De Dzerbi kļuva par Francijas 1. līgas komandas Marseļas "Olympique" galveno treneri.

## Atsauces

## Ārējās saites
Fabio Liverāni

**Fabio Liverāni** (; dzimis  Romā) ir itāliešu futbola treneris un bijušais futbolists. Spēlējis pussarga pozīcijā, aizvadījis trīs spēles Itālijas futbola izlasē. Viņa tēvs ir itālis, bet māte — somāliete.

## Futbolista karjera
Karjeru sāka C1 sērijas klubā *[[A.G. Nocerina 1910|Nocerina]]*, bet no 1997. līdz 2000. gadam pārstāvēja C2 sērijas klubu *[[A.S. Viterbese Calcio|Viterbese]]*. Vēlāk pievienojās *[[Perugia Calcio|Perugia]]* komandai Itālijas A sērijā. Pēc vienas aizvadītās sezonas pārgāja uz Romas "Lazio". Tajā nospēlēja piecas sezonas, 2004. gadā kļūstot par Itālijas kausa ieguvēju. Karjeras turpinājumā pārstāvēja citus A sērijas klubus *[[ACF Fiorentina|Fiorentina]]* un *[[U.S. Città di Palermo|Palermo]]*. Pēdējā no tiem pildīja arī komandas kapteiņa pienākumus. 2011. gada augustā pievienojās Šveices klubam *[[FC Lugano]]*, taču nenospēlēja tajā nevienu spēli un tā paša gada novembrī noslēdza spēlētāja karjeru.

Pirmo spēli Itālijas izlasē aizvadīja  pret Dienvidāfriku. Kopumā nospēlēja trīs spēles izlases rindās. Tā paša gada septembrī nāca uz maiņu draudzības spēlē pret Maroku, vēl vienu spēli nospēlēja 2006. gada augustā pret Horvātiju.

## Trenera karjera
Pēc spēlētāja karjeras beigām sāka strādāt kā jauniešu treneris klubā *[[Genoa C.F.C.|Genoa]]*. 2013. gada jūnijā tika iecelts par *Genoa* galveno treneri, taču jau tā paša gada septembrī tika atbrīvots no amata, kad viņa vadītā komanda bija uzvarējusi tikai vienā no septiņām A sērijas spēlēm. 2014. gada decembrī kļuva par Anglijas trešās pēc līmeņa līgas *League One* kluba *[[Leyton Orient F.C.|Leyton Orient]]* galveno treneri. Komanda no līgas izkrita, un Liverāni sezonas beigās amatu atstāja. 2017. gadā vadīja B sērijas klubu *[[Ternana Calcio|Ternana]]*.

2017. gada septembrī tika apstitrināts par *[[U.S. Lecce|Lecce]]* galveno treneri. Komanda tobrīd spēlēja C sērijā, Liverāni divu sezonu laikā spēja to aizvest līdz A sērijai, taču 2019.—2020. gada A sērijas sezonā klubs nespēja saglabāt vietu augstākajā līgā, un Liverāni tika atlaists. 2020. gada augustā kļuva par A sērijas kluba Parma galveno treneri.  pēc četriem zaudējumiem pēc kārtas tika atbrīvots no amata. 2022. gada jūnijā kļuva par no A sērijas izkritušā kluba *[[Cagliari Calcio|Cagliari]]* galveno treneri, taču jau tā paša gada decembrī tika atbrīvots no amata.  tika apstiprināts par *[[US Salernitana 1919|Salernitana]]* galveno treneri, aizvietojot Filipo Indzagi. Nostrādāja šajā amatā tikai vienu mēnesi.

## Atsauces

## Ārējās saites
Daglass Marijs

**Daglass Kīrs Marijs** (; dzimis 1979. gada 16. jūlijā Londonā, Anglijā) ir britu konservatīvs rakstnieks, vēsturnieks un politikas komentētājs. Viņš 2007. gadā nodibināja Sociālās kohēzijas centru (*Centre for Social Cohesion*), kas kļuva par daļu no Henrija Džeksona biedrības, kur viņš bija asociētais direktors no 2011. līdz 2018. gadam. Viņš ir arī Lielbritānijas politikas un kultūras žurnāla *[[Skatītājs|The Spectator]]* asociētais redaktors.

Marijs tiek raksturots kā konservatīvs, neokonservatīvs, sociālpolitiskās atjēdzības (*woke*) un islāma kritiķis.

Latviešu valodā izdotas divas Marija grāmatas — "Eiropas dīvainā nāve" (*Apvārsnis, 2018*) un "Pūļa neprāts" (*Kodoka, 2022*).

## Atsauces
Otrās koalīcijas karš (1799—1802)

thumb|250px|Napoleons vada uzbrukumu pāri Alpiem (Ž. L. Dāvids, 1800)
thumb|200px|Karadarbības skartās valstis Eiropā (1800)
**Otrās koalīcijas karš** (, 1799—1802) bija daļa no Eiropas valstu koalīcijas kariem pret Francijas Republiku. Otrajā koalīcijā pret Konsulu vadīto Franciju 1799. gadā iesaistījās Lielbritānija (pēc 1801. gada Apvienotā Karaliste), Austrijas erchercogiste (Svētās Romas impērijas daļa), Krievijas Impērija, Osmaņu impērija, Portugāle, Neapoles karaliste un Pāvesta valsts.

Franču pusē karoja tās vasaļvalstis Batāvijas Republika, Helvētijas Republika un Cisalpīnā Republika.

Prūsijas Karaliste saglabāja neitralitāti. 1799. gada septembrī pēc sakāves kaujā pie Cīrihes Krievijas Impērija izstājās no koalīcijas. Pēc sakāves 1801. gadā arī Svētās Romas impērijas ķeizars parakstīja miera līgumu ar Franciju.
1802. gadā arī Apvienotā Karaliste parakstīja Amjēnas miera līgumu.

1804. gadā izveidoja Francijas impēriju, par kuras ķeizaru 1804. gada 2. decembrī kronēja Napoleonu.

## Skatīt arī
* Pirmās koalīcijas karš (1792–1797)    
* Trešās koalīcijas karš (1803—1806)
* Ceturtās koalīcijas karš (1806–1807)
* Piektās koalīcijas karš (1809)
* Sestās koalīcijas karš (1813–1814) 
* Septītās koalīcijas karš (1815)

## Ārējās saites
Mailo Jianopuls

**Mailo Jianopuls** (; dzimis Mailo Hanrahans (*Milo Hanrahan*) Kentā, Anglijā) ir britu galēji labējs politikas komentētājs, polēmiķis, orators un rakstnieks. Ar savām runām un rakstiem viņš izsmej islāmu, feminismu, sociālo taisnīgumu un politkorektumu.
Jianopuls sevi raksturo kā provokatoru un "interneta pasakaināko ļaundari" un "mīļo blēdi".

Jianopols ir Donalda Trampa atbalstītājs, kuru Anna Koltera nodēvējusi par "politiskās kustības seju", taču pats Jianopuls apgalvo, ka viņa patiesās rūpes ir "popkultūra un vārda brīvība".

Jianopuls kritiski vērtē feminismu, apgalvojot, ka feminisms ir kļuvis par "zemisku, atriebīgu, sociopātisku, cilvēku ienīstošu kustību". Jianopuls atbalsta sieviešu aizliegšanu militārajās kaujas vienībās.

## Atsauces
Baltkrievijas latvieši

**Baltkrievijas latvieši** ir latviešu mazākumtautība, kas dzīvo Baltkrievijas Republikas teritorijā. 2019. gadā Baltkrievijā dzīvoja 1534 latvieši.

## Vēsture
19. un 20. gadsimta mijā Latvijā norisinājās masveida izceļošana uz Krievijas Impērijas austrumu reģioniem. 1897. gada tautas skaitīšana liecina, ka tolaik mūsdienu Baltkrievijas teritorijā dzīvoja gandrīz 17 tūkstoši latviešu. Pēc Pirmā pasaules kara daudzi devās atpakaļ uz dzimteni un 1926. gadā Baltkrievijas PSR teritorijā dzīvoja vairs tikai ap 14 tūkstošiem latviešu. Gandrīz puse no Baltkrievijas latviešiem tolaik dzīvoja Vitebskas apgabalā, kur to īpatsvars sasniedza 1,2% no visiem iedzīvotājiem.

Divdesmito gadu vidū Baltkrievijā tika nodibinātas piecas latviešu ciema padomes — Vaclavovas, Perekales, Grudinovkas, Galičmizas un Uņas. Katrā no tām bija skola, kolhozs, sociālistiskās kultūras nams, pienotava un mašīnu tehniskā stacija. Uņas ciema padome tika likvidēta 1934. gadā, pārējās — 1938.—1939. gadā. Pēc kolektivizācijas un Lielā terora ietvaros 1937. gadā veiktās NKVD "Latviešu operācijas" strauji paātrinājās Baltkrievijas latviešu pārtautošanās, un tikai daži no bērniem, kas dzimuši pēc Otrā pasaules kara, apguva latviešu valodu.

Pēc Otrā pasaules kara latviešu skaits Baltkrievijā nepārsniedza trīs tūkstošus.

### Baltkrievijā dzīvojošo latviešu skaits dažādos gados

## Atsauces

## Literatūra
* Тугай, У. В. Латышскі этнас у сацыяльна-эканамічным і культурным жыцці Беларусі / У. В. Тугай. Мінск, 2002.
Balvu kultūras nams

**Balvu kultūras nams** ir 1954. gadā celta kultūras nama ēka Balvu novada Balvu pilsētas centrā. Staļinisma arhitektūras ēka ir vietējas nozīmes arhitektūras piemineklis. 

Bez dažādiem amatiermākslas kolektīviem, no 1958. līdz 1990. gadam ēkā atradās Balvu rajona centrālā bibliotēka, bet no 1959. gada 1. septembra - Balvu mūzikas skola. 1973. gada 7. novembrī (Oktobra revolūcijas 56. gadadienā) iepretim kultūras namam tika atklāts Ļeņina piemineklis. 1988. gada 18. novembrī notika svinīga sarkanbaltsarkanā karoga pacelšana virs kultūras nama. 2016. gadā tika uzsākta Balvu kultūras nama ēkas renovācija. Mūsdienās ēku aizņem Balvu kultūras un atpūtas centrs. 

## Ārējās saites
* Balvu kultūras un atpūtas centra facebook lapa
* Kultūras nams, Kultūras un atpūtas centrs
Trešās koalīcijas karš (1803—1806)

[thumb|400px|Napoleons pēc uzvarētās [Austerlicas kaujas (F. Žerārs, 1810)]]
thumb|200px|Karadarbības skartās valstis Eiropā (1803)
**Trešās koalīcijas karš** (; 1803—1806) bija daļa no Eiropas valstu koalīcijas kariem pret Francijas impēriju. Trešajā koalīcijā pret Napoleona vadīto armiju 1803. gadā iesaistījās Apvienotā Karaliste, Svētā Romas impērija (no 1804. gada Austrijas Impērija), Krievijas Impērija, Neapoles Karaliste, Sicīlijas Karaliste un Zviedrijas Karaliste.

Franču pusē karoja tās vasaļvalstis Batāvijas Republika, Itālijas Karaliste un Etrūrijas Karaliste, kā arī Bavārija, Virtemberga un Spānija.
Prūsijas Karaliste saglabāja neitralitāti.

No 1803. līdz 1805. gadam apmēram 200 000 karavīru liela Francijas Okeāna krasta armija (*Armée des côtes de l'Océan*) gatavojās iebrukumam Anglijā pāri Lamanšam.
1805. gada 11. aprīlī Apvienotā Karaliste un Krievijas Impērija noslēdza vienošanos par militāru sadarbību, kurai pievienojās arī Zviedrija, 9. augustā arī Austrijas Impērija.

1805. gada 23. septembrī Francija pieteica karu Austrijai, 25. septembrī tās armija šķērsoja Reinas upi un Ulmas kaujā sakāva Austrijas armiju.

Pēc tam, kad Francijas armija Austerlicas kaujā 2. decembrī sakāva apvienotās Austrijas un Krievijas armijas, Austrijas Impērijas ķeizars 1806. gadā parakstīja Presburgas miera līgumu ar Franciju.
## Trafalgaras kauja

21. oktobrī britu flote sakāva apvienoto franču un spāņu floti kaujā pie Trafalgāras un padarīja neiespējamu Francijas armijas iebrukumu Lielbritānijā. Francijas flote nekad neatguvās no šīs sakāves, zaudējot pārākumu jūrā angļu flotei.

## Austerlicas kauja

Napoleons bez nopietnas pretestības ieņēma Vīni 1805. gada 13. novembrī. Armijā ieradās Krievijas imperators Aleksandrs I un Austrijas imperators Francis II. Pēc Aleksandra I uzstājības Kutuzova armija pārtrauca atkāpšanos, iesaistījās kaujā ar frančiem pie Austerlicas, kurā cieta smagu sakāvi un nekārtībā atkāpās.
## Trešās koalīcijas kara zaudējumu statistika

* Bodart G. *Losses of life in modern wars. Austria-Hungary; France*. — London., 1916., p. 132
## Skatīt arī
* Pirmās koalīcijas karš (1792–1797) 
* Otrās koalīcijas karš (1799—1802)   
* Ceturtās koalīcijas karš (1806–1807)
* Piektās koalīcijas karš (1809)
* Sestās koalīcijas karš (1813–1814) 
* Septītās koalīcijas karš (1815)

## Atsauces

## Ārējās saites
Cepures kalns

**Cepures kalns** ir sena kulta vieta, vietējas nozīmes arheoloģiskais piemineklis Balvu novada Balvu pagasta dienvidos, Pilskalna ciemā.

Cepures kalnu kā senu kulta vietu 1947. gada ziņojumā aprakstījis arheologs Kārlis Rozītis, bet 1962. gadā - Jānis Graudonis. 1978. gadā Cepures kalnu apmeklēja un fotografēja arheologs Juris Urtāns.

Kalnā ierīkota Pilskalnu ciema kapsēta, kurā vēl aizvien notiek apbedījumi. Pats kalns ir iegareni apaļš, izstiepts ziemeļu-ziemeļaustrumu/dienvidu-dienvidrietumu virzienā. Kalnam ir dīvainas regulāras formas, bet mākslīgā apdarinājuma pazīmes nav saskatāmas. Kalna mugura ir kumpa bez izlīdzinājumiem. Kapsētas smiltīs kalna augšējā daļā vērojami pelēkas zemes iestarpinājumi. Uz ziemeļiem no Cepures kalna atrodas Pilskalns.

## Foto galerija

Attēls:Pilskalns kopskats.jpg|alt=|Pilskalna un Cepures kalna 3D modelis
Attēls:Pilskalns kopskats2.jpg|Pilskalna un Cepures kalna 3D modelis


## Ārējās saites
* Cepures kalns
Pilskalns (pie Sarkaņiem)

**Pilskalns** atrodas Balvu novada Balvu pagasta Pilskalna ciemā. Valsts nozīmes arheoloģijas piemineklis. Uz dienvidiem no pilskalna atrodas sena kulta vieta — Cepures kalns.

## Foto galerija

Attēls:Pilskalns ortofoto.jpg|alt=|Pilskalna 3D modelis
Attēls:Pilskalns.jpg|alt=|Pilskalna 3D modelis
Attēls:Pilskalns5.jpg|alt=|Pilskalna 3D modelis
Attēls:Pilskalns kopskats.jpg|alt=|Pilskalna un Cepures kalna 3D modelis


## Ārējās saites
* Pilskalns
Aivēra Polsdotera

**Aivēra Polsdotera** ( (), dzimusi 1983. gada 21. jūlijā) ir fēriešu dziedātāja un dziesmu autore.

2016. gada 12. maijā Aivēra uzstājās Latvijā, mūzikas namā „Daile”.

## Diskogrāfija
* *Eivør Pálsdóttir* (2000)
* *Krákan* (2003)
* *Eivør* (2004)
* *Trøllabundin* (2005)
* *Human Child* (2007)
* *Mannabarn* (2007)
* *Eivör Live* (2009)
* *Undo your mind EP* (2010)
* *Larva* (2010)
* *Room* (2013)
* *Bridges* (2015)
* *Slør* (2015)
* *Slor* (2017)
* *Segl* (2020)
* *Enn* (2024)

## Atsauces

## Ārējās saites

* Oficiālā tīmekļa vietne
Ceturtās koalīcijas karš (1806—1807)

[thumb|350px|Napoleona un Aleksandra I tikšanās uz [Nemunas upes pie Tilzītes (Ā. Roens, 1807)]]
thumb|200px|Karadarbības skartās valstis Eiropā (1806)
**Ceturtās koalīcijas karš** (; 1806—1807) bija daļa no Eiropas valstu koalīcijas kariem pret Francijas impēriju. Ceturtajā koalīcijā pret Napoleona vadīto armiju 1806. gadā iesaistījās Prūsijas Karaliste, Krievijas Impērija, Apvienotā Karaliste, Saksijas Karaliste, Sicīlijas Karaliste un Zviedrijas Karaliste. 
Francijas impērijas pusē karoja tās vasaļvalstis Holandes Karaliste, Itālijas Karaliste, Neapoles Karaliste un Etrūrijas Karaliste, kā arī Reinas konfederācija, Šveice un Spānija.

1806. gada jūlijā 16 vācu valstis izstājās no Svētās Romas impērijas un izveidoja Reinas konfederāciju ar Francijas impēriju. 
9. oktobrī Prūsija pieteica karu Francijai, kuras armija no Bavārijas iebruka Tīringenes teritorijā un 14. oktobrī sakāva prūšu armiju kaujā pie Jēnas. 27. oktobrī Napoleons savas armijas priekšgalā iejāja Berlīnē, bet Prūsijas karalis aizbēga uz Kēnigsbergu. Saksijas karalis lauza savienību ar Prūsiju un pievienojās Reinas konfederācijai. 1806. gada novembrī Lielpolijā notika sacelšanās pret Prūsijas virsvaru un franču vadībā tika saformēti poļu leģioni.

1806. gada beigās Krievijas Impērijas karaspēks no jauna iesaistījās karadarbībā pret Franciju. 1807. gada februārī notika kauja pie Prūšu Eilavas, kurā neviena no pusēm nespēja izcīnīt uzvaru. 
26. aprīlī Krievija un Prūsija noslēdza Bartenšteinas līgumu par sadarbību, kuram pievienojās Apvienotā Karaliste un Zviedrija.

14. jūnijā Napoleona armija uzvarēja kaujā pie Frīdlandes un 7. jūlijā Aleksandrs I uz Nemunas upes noslēdza Tilzītes miera līgumu ar Napoleonu. Pēc tā nosacījumiem Krievija izstājās no savienības ar Apvienoto Karalisti un pievienojās kontinentālajai blokādei. Prūsija atzina Varšavas hercogistes suverenitāti.

Krievijas Impērija 1808. gadā uzbruka savai agrākajai sabiedrotajai Zviedrijai un atņēma tai Somiju.

## Skatīt arī
* Pirmās koalīcijas karš (1792–1797)
* Otrās koalīcijas karš (1799—1802)    
* Trešās koalīcijas karš (1803—1806)
* Piektās koalīcijas karš (1809)
* Sestās koalīcijas karš (1813–1814) 
* Septītās koalīcijas karš (1815)

## Ārējās saites
Lisiņas pilskalns

**Lisiņas pilskalns** (arī **Aizkārkles pilskalns**, **Bozēnu pilskalns**) atrodas Madonas novada Barkavas pagastā, Lisiņas upes kreisajā krastā, starp Barkavu rietumos un Lubānu austrumos. Pilskalns ir valsts nozīmes arheoloģijas piemineklis.

Ziņas par pilskalnu sniedzis jau Kārlis fon Lēviss of Menārs. To aprakstījis arī Ernests Brastiņš. Kaut arī pilskalna relatīvais augstums ir tikai 10 metri, tas ir viegli pamanāms, jo apkārtne ļoti līdzena. Kalns ilgstoši arts, tomēr vēl Brastiņa laikā kultūrslānis bijis 0,5—1 metrus biezs. Ar kalnu saistās teika par nogrimušu pili.

## Foto galerija

Attēls:Lisinas pilskalns ortofoto.jpg|alt=|Lisiņas pilskalna 3D modelis
Attēls:Lisinas pilskalns2.jpg|alt=|Lisiņas pilskalna 3D modelis
Attēls:Lisinas pilskalns5.jpg|alt=|Lisiņas pilskalna 3D modelis
Attēls:Skats uz Lisiņas pilskalnu. 01.jpg|alt=
Attēls:Skats uz Lisiņas pilskalnu. 02.jpg|alt=
Attēls:Skats uz Lisiņas pilskalnu. 03.jpg|alt=
Attēls:Skats uz Lisiņas pilskalnu. 04.jpg|alt=
Attēls:Lisiņas pilskalna plakums.jpg|alt=


## Ārējās saites
* Lisiņas pilskalns
Johaness Gandils

**Johaness Gandils** (; dzimis , miris ) bija dāņu futbolists un vieglatlēts, olimpiskās sudraba medaļas ieguvējs futbolā 1908. gada vasaras olimpiskajās spēlēs. Startējis arī vieglatlētikā 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs.

## Karjera
200px|thumb|left|Dānijas futbola izlase 1908. gada vasaras olimpiskajās spēlēs
Karjeras laikā viņš kā futbolists spēlēja vairākos Kopenhāgenas futbola klubos — *[[ØB]], [[KB]]* un *[[B93]]*. Viņš bija galvenā persona, kas ar futbolu iepazīstināja klubu *B93*, kas līdz tam bija kriketa klubs. Karjeras laikā viņš 82 spēlēs guva 81 vārtu un kopā nospēlēja 49 gadus.

1900. gadā vasaras olimpiskajās spēlēs Parīzē viņš startēja vieglatlētikā 100 metru skriešanas disciplīnā. Viņš savā priekšskrējienā ieņēma pēdējo, trešo, vietu un tālākajai cīņai nekvalificējās.

Pēc astoņiem gadiem viņš atgriezās olimpiskajās spēlēs Londonā, šoreiz kā futbolists Dānijas komandā. Olimpiskajās spēlēs viņš piedalījās tikai vienā futbola spēlē, 1908. gada 22. oktobrī, kad Dānija pārspēja Franciju ar rezultātu 17:1. Šī bija Dānijas futbola izlases otrā oficiālā spēle, kas ir reģistrēta. Dānija 1908. gada vasaras olimpisko spēļu futbola turnīrā izcīnīja sudraba medaļu.

Gandils bija 719 lappušu biezās grāmatas *Dansk Fodbold* autors, kurā aprakstīta futbola vēsture Dānijā līdz 1939. gadam. Grāmata tika publicēta Dānijas Futbola asociācijas 50. gadu jubilejā.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Johaness Gandils (SOK profils) 
* Johaness Gandils (''Olympedia'' profils) 
* Johaness Gandils (''Sports Reference'' profils)
2055. gads

**2055. gads** () būs parastais gads, kas pēc Gregora kalendāra sāksies piektdienā.

## Gaidāmie notikumi

* 2006. gada dizaina konkursā ar nosaukumu “*Pārveidotā viesmīlība: Kūrortviesnīcas 2055. gadā*” šajā gadā ir paredzētas daudzstāvu viesnīcas pie Antarktīdas ledājiem.
Attīstītās valstis

[thumb|400px|



[Starptautiskais Valūtas fonds|SVF un ANO klasifikācija]]
**Attīstītās** jeb **rūpnieciski attīstītās valstis** ir pasaules valstu grupa ar augstu saimniecības attīstības un dzīves līmeni. Tās ir valstis, kas atbilst vairākiem kritērijiem, piemēram, ir ar augstu iekšzemes koproduktu, nacionālo kopproduktu, patēriņa cena indeksu, kā arī citiem rādītājiem. Šīm valstīm ir raksturīga saimniecība, kurā pakalpojumu sektors ir ienesīgāks nekā ražošanas sektors.

## Valstu saraksts
2025. gadā pasaulē bija 38 attīstītās valstis. Latvija par tādu kļuva 2016. gadā.

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Atsauces

## Ārējās saites
Glens Beks

**Glens Lī Beks** (angļu: *Glenn Lee Beck*; dzimis 1964. gada 10. februārī, Everetā, Vašingtonas štatā, ASV) ir amerikāņu konservatīvs politikas komentētājs, radio balss un televīzijas producents. Viņš vada radio raidījumu "Glenn Beck Radio Program*"*, kas nacionāli sindicēts ar *Premiere Radio Networks* tīklu. Beks vada arī savu televīzijas programmu "Glenn*",* kas no 2006. gada janvāra līdz 2008. gada oktobrim darbojās *HLN* tīklā, no 2009. gada janvāra līdz 2011. gada jūnijam - *[[Fox News]]*, bet pašlaik tiek rādīta *TheBlaze*. Beks ir sarakstījis sešus *[[The New York Times]]* bestselerus.

## Politiskie uzskati
Beks sevi raksturo kā konservatīvu ar noslieci uz libertismu. Kā savas pamatvērtības Beks uzskaita personīgo atbildību, privāto labdarību, tiesības uz dzīvību, ticības brīvību, ierobežotu valdību un ģimeni kā sabiedrības stūrakmenti.

## Atsauces
Jumis (grāmatvedības sistēma)

**Jumis** ir Latvijā izstrādāta grāmatvedības un uzņēmuma vadības sistēma, kas paredzēta mazajiem un vidējiem uzņēmumiem, kā arī grāmatvedības ārpakalpojumu sniedzējiem. Sistēma nodrošina pilnu finanšu uzskaiti, algu aprēķinu, krājumu kontroli, rēķinu apriti un uzņēmuma procesu pārvaldību. 

## Vēsture
"Jumis" programmatūras izstrāde sākās 1994. gadā, kad tika publicēta pirmā versija “Tildes Jumis”. Risinājumu izstrādāja kompānija "Jumis Pro" sadarbībā ar SIA “Tilde”. Laika gaitā sistēma kļuva par vienu no populārākajiem grāmatvedības rīkiem Latvijā.

2020. gadā "Jumis Pro" pievienojās starptautiskajai tehnoloģiju grupai "Visma", kas nodrošina sistēmas turpmāku attīstību, mākoņtehnoloģiju infrastruktūru un jaunu produktu ieviešanu.

## Funkcionalitāte
Jumis nodrošina šādas grāmatvedības un uzņēmuma vadības funkcijas:

* **Finanšu uzskaite** — pilns grāmatvedības cikls, automatizētas kontēšanas shēmas, nodokļu aprēķini, pārskati.
* **Nodokļu atskaites** — PVN deklarācijas, UIN, IIN, bilance, peļņas vai zaudējumu aprēķins, e-pārskatu iesniegšana.
* **Algu aprēķins** — darba samaksas uzskaite, sociālo iemaksu aprēķins, atvaļinājumu rezerves, e-darba devēja atskaites.
* **Krājumu un noliktavas uzskaite** — preču atlikumi, kustības reģistri, komplektēšana, noliktavu atskaites.
* **Rēķini un e-rēķini** — saņemto un izrakstīto rēķinu aprite, bankas maksājumu integrācijas, e-rēķinu standartu atbalsts.
* **Uzņēmuma vadības moduļi** — pamatlīdzekļi, līgumi, klientu un piegādātāju uzskaite, iekšējie procesi.
* **Mākoņrisinājumi** — piekļuve tiešsaistē, datu koplietošana un integrācijas.

## Mērķauditorija
Jumis orientējas uz:
* mazajiem un vidējiem uzņēmumiem Latvijā,
* grāmatvedības pakalpojumu birojiem,
* komersantiem ar preču un noliktavas uzskaiti,
* uzņēmumiem ar algu un personāla uzskaiti,
* organizācijām, kas vēlas integrētu uzskaites un biznesa vadības risinājumu.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Oficiālā mājaslapa
Baltkrievijas Televīzijas un radio kompānija

thumb|right|BTRC raidīšanas tornis
**Baltkrievijas Televīzijas un radio kompānija** (**BTRC**; ***Belteleradio***) ir valstij piederoša raidorganizācija Baltkrievijā. Starptautiskajā vidē un opozicionāru starpā tā nereti kritizēta par Aleksandra Lukašenko režīma propagandu.

## Televīzijas kanāli
BTRC raida septiņus televīzijas kanālus, no kuriem viens ir starptautisks.

* *[[Belarus 1]]* &ndash; ziņas, aktuālie notikumi un vispārēja satura programma.
* *[[Belarus 2]]* &ndash; izklaides un sporta programma.
* *[[Belarus 3]]* &ndash; kultūras programma (galvenokārt baltkrievu valodā).
* *[[Belarus 4]]* &ndash; reģionālās ziņas, izklaides un kultūras programma (atšķiras katrā Baltkrievijas reģionā).
* *[[Belarus 5]]* &ndash; sporta kanāls.
* *[[Belarus 24]]* &ndash; starptautisks kanāls, paredzēts skatītājiem ārzemēs.
* *[[NTV Belarus]]* &ndash; *[[NTV Russia]]* Baltkrievijas versija (satur *NTV Russia* un citu Krievijas kanālu raidījumus).

## Radiostacijas
BTR raida divus nacionālas apraides kanālus un trīs reģionālas nozīmes FM kanālus.

* Pirmais kanāls &ndash; lielākā radiostacija Baltkrievijā
* Radiostacija "Baltkrievija" &ndash; vietējā un starptautiskā radiostacija ar programmu septiņās valodās (baltkrievu, angļu, vācu, franču, poļu, krievu un spāņu). 
* Kanāls "Kultūra" &ndash; reģionāla FM radiostacija, kultūras un mūzikas programma.
* Radio "Stolica" &ndash; reģionāla FM radiostacija, vietējā programma.
* *[[Radius-FM]]* &ndash; reģionāla FM radiostacija, jauniešu mūzikas programma.

## Atsauces

## Ārējās saites
*
Kristīna Hofa Zommersa

**Kristīna Marija Hofa Zommersa** (angļu: *Christina Marie Hoff Sommers*; dzimusi 1950. gada 28. septembrī, Sonomā, Kalifornijā, ASV) ir amerikāņu autore un filozofe. Specializējusies ētikā, viņa ir *Amerikas Uzņēmējdarbības institūta* (*American Enterprise Institute*) zinātnieku rezidente. Zommersa ir pazīstama ar kritisku vērtējumu par mūsdienu feminismu. Viņai ir sarakstījusi grāmatas "*Who Stole Feminism?"* (1994) un "The War Against Boys*"* (2000).

*Stenfordas filozofijas enciklopēdija raksturo* Zommersas nostāju kā "taisnīgu feminismu", klasiski liberālu vai libertāru feminisma perspektīvu, uzskatot, ka feminisma galvenā politiskā loma ir nodrošināt, lai netiktu pārkāptas tiesības pret piespiedu iejaukšanos. Zommersa ir pretnostatījis taisnīgu feminismu tam, ko viņa dēvē par "upura feminismu" un "dzimtes feminismu", apgalvojot, ka mūsdienu feministu doma bieži satur "iracionālu naidīgumu pret vīriešiem, nespējot nopietni uztvert iespēju, ka dzimumi ir vienlīdzīgi, taču atšķirīgi".

Zommersa ir rakstījusi laikrakstos *[[Time]]*, *[[The Washington Post]]*, *[[The Wall Street Journal]]* un *[[The New York Times]]*. Viņa vada video blogu*The Factual Feminist* vietnē YouTube.

## Idejas un uzskati

Zommersa tic, ka sievietes ne tikai dod priekšroku bioloģijas, psiholoģijas un veterinārās medicīnas jomām, nevis ar matemātiku un fiziku, bet arī izvēlas ģimenei draudzīgus karjeras ceļus. Viņa ir rakstījusi: "Patiesībā problēma, ar kuru sievietes zinātnieces sastopas, ir izaicinājums apvienot mātes lomu ar prasīgu zinātnes amatu.

Savā grāmatā "The War Against Boys" viņa vaino Kerolu Gilianu un *National Organization for Women* (NOW) par situācijas radīšanu, kur zēni ir aizvainoti, gan kā negodīgi proviliģēts dzimums, gan kā šķērslis ceļā uz dzimumu taisnīgumu.

## Atsauces
Milans Joksimovičs

**Milans Joksimovičs** (dzimis 1990. gada 9. februārī) ir Serbijas futbola aizsargs. Kopš 2023. gada Joksimovičs spēlē Serbijas Superlīgas komandā *[[FK Mladost Lučani|Mladost Lučani]]*.

No 2021. līdz 2022. gadam spēlējis FK Liepāja.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Milan Joksimović vietnē *Soccerway*
* Milan Joksimović stats  vietnē *utakmica.rs*
Amfora

thumb|No māla un ar dekoratīvajiem elementiem darināta sengrieķu amfora (6. gs. p.m.ē.)

**Amfora** (, *amphoreús*) ir specifisks trauks, kas senajos laikos (galvenokārt Vidusjūras reģionā) tika izmantots dažādu preču uzglabāšanai un pārvietošanai. Lielākoties amforas tika darinātas no māla, bija pieejamas visdažādākajos izmēros un bieži vien izrotātas ar dekoratīvajiem elementiem.

Mūsdienu arheologiem un vēsturniekiem amforas parasti palīdz izzināt seno laiku tirdzniecības apjomu un preču klāstu, tās bieži tiek uzietas līdzās kuģu vrakiem Vidusjūras dzelmē.

## Etimoloģija
Jēdziens "amfora" ir atvasināts no grieķu valodas vārdu salikuma *amphoreus*, kas tulkojumā nozīmē "trauks ar diviem rokturiem" (no vārda *amphi* — 'no abām pusēm' un *phoreus* —  "nesējs").

## Vēsture
Amforas salīdzinoši aktīvi tika izmantotas no aptuveni 1500. gada p.m.ē. līdz mūsu ēras 500. gadam, kad arābu ekspansijas rezultātā tika pārtraukta ievērojama daļa tirdzniecības, kas iepriekšējos gadsimtos bija norisinājusies Vidusjūras reģionā. Senākās amforas 15. gadsimtā p.m.ē. izstrādāja kanaānieši, kas kā vieni no pirmajiem izveidoja pārnēsājamus vāzēm līdzīgus traukus ar diviem rokturiem un sašaurinātu (konusveida) lejasdaļu, lai tādējādi tās būtu vieglāk pārvadāt uz kuģiem tirdzniecības vajadzībām. Tā kā kanaānieši aktīvi tirgojās ar Seno Ēģipti, arī ēģiptiešu podnieki ap 14. gadsimtu p.m.ē. sāka darināt līdzīgas amforas (tikai garākas un tievākas).

Vēlākos gadsimtos amforas turpināja izstrādāt un uzlabot kanaāniešu pēcteči Levantes reģionā — feniķieši, kuriem sekoja arī senie grieķi un romieši.

## Pielietojums
Senajos laikos amforas tika plaši izmantotas gan preču pārvietošanai tirdzniecībā, gan uzglabāšanai ikdienas sadzīvē. Tajās bieži tika glabāti dažādi uzturā lietojami produkti — graudaugi, rieksti, ogas, olīvas, kaltētas vai sālītas zivis, kā arī šķidrumi —  (olīveļļa, vīns, piens, zivju mērce, medus un ūdens). Atsevišķos gadījumos tās tika izmantotas par urnām, kurās uzglabāja mirušo cilvēku pelnus, miniaturizētas amforas pielietoja dažādu smaržu uzglabāšanai.

Senajā Grieķijā amforas dažkārt arī tika izmantotas, lai apbalvotu atlētus par nopelniem sporta pasākumos, tās bieži bija dekoratīvi apstrādātas.

## Attēlu galerija

Attēls:Ritualamphore 01.jpg|No marmora darināta sengrieķu amfora (15. gs. p.m.ē.)
Attēls:Anfora in bucchero con teoria di cavalieri, dalle antiche collezioni dell'accademia etrusca.jpg|No māla darināta etrusku civilizācijas amfora
Attēls:Hellenistic Glasamphora from Olbia Antikensammlung Berlin 3.jpg|No stikla darināta sengrieķu amfora (2. gs. p.m.ē.)
Attēls:Relitto di Sant'Andrea B (Elba).jpg|Seno laiku tirdzniecībā un transportēšanai izmantotās amforas


## Skatīt arī

* Podniecība
* Senā Grieķija

## Atsauces

## Ārējās saites

*''Ancient History Encyclopedia'' ieraksts
Lorena Sauterna

**Lorena Šerija Sauterna** (angļu: *Lauren Cherie Southern*; dzimusi 1995. gada 16. jūnijā, Surijā, Kanādā) ir kanādiešu politiskā aktīviste un YouTube blogere. 2015. gadā Sauterna kandidēja Kanādas fedelālajās vēlēšanās, pārstāvot Libertāro partiju. Viņa strādāja laikrakstā *The Rebel Media* (*šobrīd Rebel News*) līdz 2017. gada martam, taču 2019. gada 2. jūnijā paziņoja par aiziešanu no politiskā aktīvisma.

## Politiskie uzskati
Sauterna tikusi aprakstīta, kā "galēji labēja", taču pati noliedz šādu raksturojumu.

### Dzimte
Sauterna ir sacījusi, ka transpersonām piemīt "patiesi uztveres traucējumi", skaidrojot, "Tā ir dzimuma disforija un tie ir garīga rakstura traucējumi". 
Sauterna kritiski vērtē juridiskus grozījumus, kas ļautu mainīt personas dzimti, pamatjot, ka ir cilvēki, kas to varētu izmantot nepatiesiem nolūkiem. 2016. gada oktobrī Sauterna publicēja video, ilustrējot to, cik viegli Ontario štatā iespējams nomainī juridisko dzimti. Ilustrācijas nolūkos Sauterna likumīgi nomainīja savu dzimti no sievietes uz vīrieti.

Sauterna iestājas pret feminismu.

### Multikulturālisms
Sauterna iestājas pret multikulturālismu. Žurnāls "New Matilda" apgalvo, ka Sauternas 2018. gada Austrālijas tūres pamatvēstījums bijis "Multikulturālisms nedarbojas".

### Reliģija
Sauterna nav kristiete, taču apgalvo, ka ir "ticības meklējumos".

## Atsauces
Bestineica

**Bestineica** (arī **Besternīca**, **Besterņica**, **Bestinīca**)  ir Lisiņas kreisā krasta pieteka Madonas novadā. Tek dienvidu virzienā, ietek Lisiņā pie Barkavas ozolu audzes.

## Atsauces
Ciska (Īdeņas kanāla pieteka)

**Ciska** (arī **Teiča**, latgaliešu:**Cyska**)  ir Īdeņas kanāla pieteka Madonas novadā. Izteka - pie Salenieku mājām. Tek apmēram austrumu virzienā. Ietek Īdeņas kanālā Mojišku pļavu rajonā.

## Atsauces
Dubīte

**Dubīte** ir Islienas labā krasta pieteka Madonas novadā.

Izteka no Puntes ezera. Līdz Ķeiķu ezeram tek ziemeļrietumu virzienā, pēc tam — uz dienvidrietumiem. Ietek Islienā pie Stalīdzāniem. Upi divreiz šķērso valsts autoceļš V903 (Mūrnieki — Gaigalieši), bet pie ietekas Islienā — valsts autoceļš P84 (Madona — Varakļāni).

## Atsauces
Ikaviņa

**Ikaviņa** (arī **Ikava**) ir Veclisiņas kreisā krasta pieteka Madonas novadā.

Pilnībā regulēta, tek dienvidu virzienā, paralēli Meirānu kanālam, tikai pretējā virzienā. Ietek Veclisiņā netālu no tās ietekas Meirānu kanālā. Vidustecē upi šķērso valsts autoceļš V843 (Barkava – Lubāna).

## Atsauces
Aleksandrs Grānts

**Aleksandrs Grānts** (; dzimis , miris ) bija amerikāņu vieglatlēts, 1900. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieks.

## Biogrāfija
Grānts ir dzimis Ontārio štata Sentmarisas pilsētiņā, Kanādā.

1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Parīzē, lai gan viņš bija dzimis Kanādā, A. Grānts pārstāvēja ASV, jo tajā laikā studēja Pensilvānijas Universitātē. Olimpiskajās spēlēs viņš startēja divās vieglatlētikas skriešanas disciplīnās — 800 metru skrējienā un 400 metru šķēršu skrējienā. 800 metru skrējienā viņš startēja tikai kvalifikācijas kārtas skrējienā, kur ieņēma vienu no pēdējām vietām un turpmākajai cīņai nekvalificējās, bet 4000 metru šķēršļu skrējienā viņš nefinišēja.

Grānts bija ASV čempions 1500 metru skrējienā no 1901. līdz 1903. gadam, 5000 metru sacensībās 1903. un 1904. gadā, 10 000 metru sacensībās 1902. gadā, kā arī 1900. gadā 3000 metru šķēršļu skrējienā.

Pēc sportista karjeras viņš kļuva par skolotāju Bērklija skolā Ņujorkā, Detroitas Universitātē, *The Hill schhool* Potstaunā, Pensilvānijā un no 1914. gada bija skolotājs Eposkopālajā akadēmijā.

Grānts kopā ar Džordžu Ortonu un Džosiju Makrakenu izveidoja *Camp Tecumseh*, visu zēnu vasaras nometni Multonboro, Ņūhempšīrā. Nometne tika atvērta 1903. gadā. Grānts turpināja nometnes direktora pienākumus pildīt līdz nāvei 1946. gadā. Pēc Grānta nāves nometne kļuva par bezpeļņas organizāciju, kuru vada Pilnvarnieku padome. 2003. gadā nometne svinēja 100. dzimšanas dienu.

Grānts nomira 1946. gada 13. oktobrī, Pensilvānijas pilsētā Narbertā.

Viņa brālis, Diks Grānts, arī piedalījās 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Aleksandrs Grants (SOK profils) 
* Aleksandrs Grants (Olympedia.org) 
* Aleksandrs Grants (Sports Reference profils)
Īdeņas kanāls

**Īdeņas kanāls** (arī **Īdenu kanāls**, **Īdeņu kanāls**, 6  kilometrus vidustecē **Vecmalta**) ir daļa no Lubāna ezera hidrotehniskās sistēmas. Novada uz Meirānu kanālu (un tālāk uz Aivieksti) daļu no kādreiz tieši Lubānā ietekošo upju ūdeņiem ezera dienvidu krastā, no kurām lielākās ir Rēzekne un Malta. 

Tek gar Lubāna dienvidu krastu. Lielākās pietekas - Ciska, Suļka, Vecmalmuta. Kanāla krastos atrodas Īdeņa, Teirumnīki, Zvejsola. Kanāls šķērso valsts autoceļu V573 (Nagļi – Īdeņi). Liela daļa no kanāla atrodas dabas lieguma Lubāna mitrājs teritorijā. Pie Īdeņas kanāla ietekas Meirānu kanālā izbūvēts Kalnagala hidromezgls, caur kuru Meirānu kanālā ietek arī Lubāna izvadkanāla un Zvidzes kanāla ūdeņi.

## Atsauces
Madeira (upe)

**Madeira** () ir upe Bolīvijā un Brazīlijā, Amazones lielākā pieteka pēc caurteces un viena no divām garākajām pietekām. Sākas Bolīvijas ziemeļos, satekot Beni un Mamorei. Plūst ziemeļaustrumu virzienā pa Amazones zemieni, ietek Amazonē lejpus Manausas. Pašas Madeiras garums ir 1450 km, bet kopā ar tās garāko satekupi Mamori un tās pieteku Riograndi un augštecēm Kaini un Roču — 3380 km. Lielākās pietekas ir Aripuanana (878 km gara) un Žiparana (820 km; abas labā krasta pietekas). Lielākā pilsēta upes krastos ir Rondonijas štata centrs Portuveļu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Pīsrivera

**Pīsrivera** (,  — 'miera upe') ir upe Kanādā. Sākas Klinšu kalnos no Vilistona ezera ūdenskrātuvi veidojošā Beneta aizsprosta, plūst austrumu—ziemeļaustrumu virzienā. Ietek Sleivas upē netālu no tās iztekas no Atabaskas ezera, veidojot kopēju grīvu ar no dienvidiem tekošo Atabaskas upi. Upes garums ir 1521 km, bet kopā ar tās garāko augšteci Finli — 1923 km. Upe plūst cari Britu Kolumbijas un Albertas provincēm. Lielākās apdzīvotās vietas krastos ir Fortsentdžonsa un Pīsrivera.

Nosaukums cēlies no Pīspointas ciema, kurā 1781. gadā tika noslēgts miera līgums starp krī un bīveru (danezā) indiāņu ciltīm, nosakot upi kā robežu starp tām.

## Atsauces

## Ārējās saites
Purusa

**Purusa** (, ) ir upe Peru un Brazīlijā, ar kopgarumu no 2960 km līdz 3382 km (pēc dažādiem datiem) ir viena no Amazones divām garākajām pietekām. Upe sākas Andu priekškalnēs Montanjā Peru teritorijā Altopurusas nacionālajā parkā, saplūstot divām nelielām upītēm Kuriuhai un Kuharai. Plūst ziemeļaustrumu virzienā pa Amazones zemieni, stipri meandrējot. Ieplūst Amazonē lejpus Beruri pilsētas. Administratīvi plūst pa Peru Ukajali departamentu un Brazīlijas Akri un Amazonasas štatiem. Lielākās pietekas ir Akri (680 km gara), Tapaua (640 km) un Ituši (640 km). Lielākās apdzīvotās vietas krastos ir Labrea, Boka du Akri un Senamadureira.

## Atsauces

## Ārējās saites
Jāņakrusta strauts

**Jāņakrusta strauts** ir Vasijas strauta labā krasta pieteka Madonas novadā, pie Barkavas ciema.

Tek dienvidu virzienā, paralēli valsts autoceļam P84 (Madona — Varakļāni). Uz dienvidiem no Barkavas pagriežas uz austrumiem un šķērso autoceļu P84. Ietek Vasijas strautā netālu no tā ietekas Lisiņā.

## Atsauces
Kaķene (Vaibiņas pieteka)

**Kaķene** ir Vaibiņas kreisā krasta pieteka Madonas novadā. Tek ziemeļaustrumu virzienā. Ietek Vaibiņā pie Veczeltiņiem.

## Atsauces
Salvijas

**Salvijas** (*Salvia*) ir lūpziežu dzimtas augu ģints. Ģintī ietilpst aptuveni 1000 dažādu lakstaugu un krūmu sugas. Zināmākās salviju sugas ir ārstniecības salvija un dievišķā salvija. No ārstnieciskās salvijas iegūst ēteriskās eļļas un tās lapu uzlējumu izmanto ārstēšanā, bet dievišķā salvija ir psihotrops augs, ko izmanto kā halucinogēnu.

Latvijā ir sastopamas sugas:

* Birztalas salvija (*Salvia nemorosa*) L.
* Pļavas salvija (*Salvia pratensis*) L.
* Atliektā salvija (*Salvia reflexa*) Hornem.
* Mieturu salvija (*Salvia verticillata*) L.
* Nokarenā salvija (*Salvia nutans*) L.

## Atsauces

## Ārējās saites

* 
*
Kāršupīte (Aiviekstes pieteka)

**Kāršupīte** ir Aiviekstes kreisā krasta pieteka Madonas novadā. 

Tek ziemeļrietumu virzienā, novadot uz Aivieksti Sauku purva ūdeņus. Ietek Aiviekstē augšpus Visagala. Vidustecē upi šķērso valsts autoceļš V903 (Mūrnieki – Gaigalieši).

## Atsauces
Lubāna izvadkanāls

**Lubāna izvadkanāls** (arī **Lubāna ezera izvadkanāls**) ir daļa no Lubāna ezera hidrotehniskās sistēmas, kas daļu Lubāna ezera ūdeņu novada uz Meirānu kanālu (un tālāk uz Aivieksti). 

Tek gar Lubāna dienvidrietumu stūri rietumu-ziemeļrietumu virzienā, visā tecējumā veidojot Barkavas un Ošupes pagasta robežu. Pie Lubāna izvadkanāla ietekas Meirānu kanālā izbūvēts Kalnagala hidromezgls, caur kuru Meirānu kanālā ietek arī Īdeņas kanāla un Zvidzes kanāla ūdeņi. Kanāls atrodas dabas lieguma Lubāna mitrājs teritorijā. 

## Atsauces
Sanfransisku

**Sanfransisku** () ir upe Brazīlijā. Tā ir garākā upe, kas plūst tikai Brazīlijas teritorijā un ceturtā garākā valsts upe pēc Amazones, paranas un Madeiras. Upe sākas Kanastras grēdā Minasžeraisas štatā, plūst ziemeļaustrumu virzienā pa Brazīlijas plakankalni. Baijas ziemeļos upe pagriežas uz austrumiem un ietek Atlantijas okeānā. Upē izbūvēti vairāki hidroenerģētiskie kompleksi ar plašām ūdenskrātuvēm, lielākās no kurām ir Sobradiņu ūdenskrātuve pie Petrolinas un Itaparikas ūdenskrātuve pie Pauluafonsu. Pie Pauluafonsu atrodas kādreiz lielākais ūdenskritums Brazīlijā — Pauluafonsu ūdenskritums; pēc hidroelektrostaciju izbūves faktiski izsīcis.

## Atsauces

## Ārējās saites
Henadzs Buravkins

**Henadzs Buravkins** (, , dzimis , miris ) bija baltkrievu dzejnieks, žurnālists un diplomāts.

## Biogrāfija
Dzimis Vitebskas apgabala Šuļacinas ciemā. Absolvēja Baltkrievijas Valsts universitāti 1959. gadā.

Karjeras laikā strādāja PSRS komunistiskās partijas oficiālajā laikrakstā *[[Pravda]]*. 1969. gadā palīdzēja Zjaonam Pazniakam publicēt dažus rakstus par Baltkrievijas arhitektūras mantojuma saglabāšanu.

No 1972. līdz 1978. gadam Burakins bija žurnāla *Маладосць* galvenais redaktors, kur viņš publicēja dažus Vasiļa Bikava un Vladzimira Karatkeviča darbus. No 1980. līdz 1990. gadam bija parlamenta loceklis. Bija viens no likuma virzītājiem, kas uzlaboja baltkrievu valodas statusu Baltkrievijas PSR.

No 1978. līdz 1990. gadam bija Baltkrievijas Valsts televīzijas un radio kompānijas vadītājs, tika atbrīvots no šī amata, jo piešķīra apraides iespējas demokrātiskās opozīcijas locekļiem.

No 1990. līdz 1994. gadam bija Baltkrievijas pastāvīgais pārstāvis Apvienoto Nāciju Organizācijā. Vēl 1990. gados Buravkins vadīja Franciska Skarinas baltkrievu valodas biedrību.

Miris 2014. gada 30. maijā no vēža.

## Literārā darbība un apbalvojumi
Buravkins bija vairāku dzejas grāmatu autors. Ar dažiem no viņa dzejoļiem tika komponēta mūzika, tai skaitā šūpuļdziesmas. Tika apbalvots ar Baltkrievijas Ļeņina komjaunatnes prēmiju (1972) UN Jankas Kupalas Valsts literatūras prēmiju (1980).

## Atsauces

## Ārējās saites
Madava

**Madava** (arī **Madara**, **Madavas strauts**) ir Islienas labā krasta pieteka Madonas novadā. 

Tek dienvidrietumu virzienā, novadot uz Islienu Sauku purva ūdeņus. Ietek Islienā augšpus Obseniekiem. Lejtecē upi šķērso valsts autoceļš P84 (Madona — Varakļāni).

## Atsauces
Pabrauklis

**Pabrauklis** ir Meirānu kanāla kreisā krasta pieteka Madonas novadā. 

Tek ziemeļaustrumu virzienā, novadot uz Meirānu kanālu Siena purva ūdeņus. Ietek Meirānu kanālā pie Gaiļubirzes mājām. Vidustecē pie upes atrodas Čērzenieki.

## Atsauces
Peilāgs

**Peilāgs** (arī **Peiloga**) ir Veclisiņas kreisā krasta pieteka Madonas novadā. Tek dienvidu virzienā. Pie upītes atrodas Jaunzemnieki, Bozēni.

## Atsauces
Sumeja

**Sumeja** ir Islienas labā krasta pieteka Madonas novadā uz rietumiem no Barkavas. 

Tek ziemeļu-ziemeļrietumu virzienā, novadot uz Islienu Radžēļu purva ūdeņus. Ietek Islienā pie Augšnieku mājām. Upes krastos atrodas Mālsala un Sumeinieki.

## Atsauces
Vaibiņa

**Vaibiņa** ir Aiviekstes kreisā krasta pieteka Madonas novadā.

Tek ziemeļaustrumu virzienā, novadot uz Aivieksti Ozolsalas purva ūdeņus. Ietek Aiviekstē lejpus Stalīdzāniem. Lielākā pieteka — Kaķene. Vaibiņu šķērso valsts autoceļš V903 (Mūrnieki—Gaigalieši). Upes krastos atrodas Veczeltiņi.

## Atsauces