open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Misa (upe)

**Misa** ir Iecavas labā krasta pieteka Zemgalē. Tā kā lielāko daļu Iecavas ūdeņu Velna grāvis caur Garozi novada Lielupē, Iecavas lejtecē lielāko daļu sastāda Misas ūdeņi. Misas ūdeņus intensīvi izmanto Olaines pilsētas un rūpnīcu vajadzībām, tādēļ papildu ūdens tiek pievadīts pa Daugavas—Misas kanālu no Ķekavas un Daugavas.

## Upes raksturojums
Sākas Valles pagastā uz dienvidiem no Vaskiem Baldones—Vecumnieku paugurlīdzenuma pakājē, kur augštece regulēta, izveidojot grāvju tīklu. Upes augštece atrodas Viduslatvijas zemienes Upmales līdzenumā, lejtece Tīreļu līdzenumā.

Augštecē tek caur Misas purvu. Upes gultne pamatā iet pa limnoglaciālu līdzenumu, krastos daudzi purvi. Posmā līdz Zvirgzdei upes gultne regulēta. Starp Stelpi un Beibežiem kūdras ieguve un polderi (izveidojušies Lādzēnu dīķi Lādzēnu purvā un Beibežu ūdenskrātuve Staldātu purvā). No Zvirgzdes līdz Plakanciemam tek pa līdzenu mežainu apvidu. Krastos vairākas vasarnīcu kolonijas (lielākā Dzērumi). Lejpus Plakanciema upes krasti biezi apdzīvoti. Ietek Iecavā pie Ozolniekiem.

Upi šķērso autoceļi A7, A8, P87, P88, P89 un P92, kā arī Jelgavas—Krustpils dzelzceļš.

## Lielākās apdzīvotās vietas krastos
* Stelpe, 
* Beibeži, 
* Dzērumi, 
* Ezītis,
* Plakanciems, 
* Pēternieki, 
* Dalbe, 
* Ozolnieki.

## Pietekas

## Atsauces

## Ārējās saites
Skutelnieki

**Skutelnieki** ir 2007. gada sākumā Koknesē izveidota spēlmaņu kopa. Tās vadītāji ir Inguna Žogota un Uldis Bērziņš. Kopas pamatsastāvā ir 6 dalībnieki (no tiem 1 vīrietis, 5 sievietes). Grupā darbojas: Uldis Bērziņš, Solvita Bērziņa, Liene Bērziņa, Inguna Žogota, Mārīte Gražule, Annija Blaus.

Grupa spēlē dažādus latviešu tautas mūzikas instrumentus: harmonikas, kokles, mandolīnu, dūdas, vijoli, ģīgu, cītaru, blokflautu, bungas, vargānu. Instrumentu sastāvā ietilpst arī afrikāņu stila bungas un dažādi ritma instrumenti. Kopa pārsvarā izpilda latviešu tautas mūziku.

2007. gadā piedalījās starptautiskajā tautas muzikantu festivālā Kuldīgā un festivālā "Lustes Jēkabpilī". 2008. gadā piedalījās Vispārējos latviešu Dziesmu svētkos.
Filips Kirkorovs

**Filips Kirkorovs** (, ; dzimis  Varnā, Bulgārijā) ir bulgāru izcelsmes Krievijas estrādes mākslinieks, aktieris un komponists.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1967. gadā Varnā armēņu izcelsmes bulgāru dziedātāja Bedrosa Kirkorova (dzimuša Krikorjana) ģimenē. Kopš piecu gadu vecuma Filips devās līdzi saviem vecākiem viesizrādēs, dzīvoja Maskavā, kur 1984. gadā sāka mācības Gņesinu mūzikas skolā. 1985. gadā izpildīja dziesmu *Алёша* bulgāru valodā. 1987. gadā devās koncerttūrē uz Berlīni. 1988. gadā saņēma uzaicinājumu piedalīties Allas Pugačovas rīkotajā koncertā "Ziemassvētku tikšanās", piedalījās konkursā Jaltā, ierakstīja un klajā laida savu pirmo videoklipu dziesmai "Karmena". 1989. gadā kopā ar skatuves partneri Allu Pugačovu viesojās Austrālijā un Vācijā.

Pirmie Kirkorova solo vieskoncerti notika 1990. gadā. Iznāca divas soloprogrammas: vispirms *Небо и земля*, pēc tam šovs *Атлантида*, kuru atzina par gada labāko šovu. Kirkorovs koncertēja ASV, Kanādā, Izraēlā. 1993. gadā devās koncerttūrē uz Austrāliju.

1994. gadā Filips Kirkorovs apprecējās ar Allu Pugačovu, ar kuru kopā uzstājās kazino Atlantiksitijā un viesojās Izraēlā. 1995. gadā pārstāvēja Krieviju Eirovīzijas konkursā Dublinā konkursā, ieņemot 17. vietu. 1996. gadā saņēma *World Music Award* apbalvojumu Montekarlo par rekordlielu pārdoto ierakstu skaitu (2 miljoni ierakstu).
 
2007. gadā Baltkrievijas pārstāvis Dimitrijs Kolduns Eirovīzijas konkursā izpildīja Kirkorova komponēto dziesmu *Work your magic*. 2008. gadā Kirkorova dziesma *Shady Lady* Ukrainas pārstāves Aņi Lorakas izpildījumā ieņēma otro vietu.

### Ģimene
No 1994. gada līdz 2005. gadam bija laulībā ar Allu Pugačovu. Bērni Alla Viktorija Kirkorova un Martins Kirkorovs.

## Diskogrāfija

### Albumi
* 1989 *Филипп* (vinila plate)
* 1990 *Синдбад-мореход*
* 1991 *Небо и земля*
* 1991 *Ты, ты, ты*
* 1992 *Такой-сякой*
* 1992 *Москва — Торонто*
* 1994 *Я не Рафаэль*
* 1995 *Скажи солнцу: "Да!* (2 CD)
* 1998 *С любовью к Единственной*
* 1998 *Ой, мама, шика дам!*
* 1998 *Лучшее, Любимое и только для Вас!*
* 2000 *Огонь и вода*
* 2000 *ЧелоФилия*
* 2001 *Magico Amor* (spāņu valodā)
* 2001 *Вчера, Сегодня, Завтра и…*
* 2002 *Влюбленный и безумно одинокий*
* 2003 *Незнакомка*
* 2003 *Лучшие Песни*
* 2004 *Дуэты*
* 2004 *Сам П…А?! или Kirkorov MaZZDie!!!*
* 2005 *Как сумасшедший, я!*
* 2007 *For You*
* 2012 *ДруGOY*

### Singli
* 1999 *Мышь*
* 2000 *Килиманджаро*
* 2001 *Мария*
* 2001 *Я за тебя умру*
* 2001 *Ты поверишь?*
* 2001 *Diva*
* 2003 *Жестокая любовь*

## Apbalvojumi
Krievijas Nopelniem bagātais mākslinieks (2001), Čečenijas tautas mākslinieks (2006), Ingušijas tautas mākslinieks (2006), Krievijas Tautas mākslinieks (2008), Ukrainas Tautas mākslinieks (2008).

Astoņas reizes ieguvis prēmiju "Ovācija" (*Овация*). Pieckārtējs *World Music Awards* balvas ieguvējs kā pats populārākais Krievijas izpildītājs. Vairākkārtējs prēmijas "Zelta gramofons" (*Золотой граммофон*), *Стопудовый Хит* ieguvējs, ikgadējā festivāla "Gada dziesma" (*Песня Года*) laureāts. Kinofestivāla *Кинотавр* prēmija nominācijā "Labākā vīrieša loma".

## Atsauces

## Ārējās saites

*  
*Filipa Kirkorova profils Forbes.ru
Eugenijs III

**Pāvests Eugenijs III** (; dzimšanas gads nezināms, miris ), dzimis kā **Bernardo dei Paganelli di Montemanjo** () bija Romas pāvests no 1145. līdz 1153. gadam.

Dzimis Pizā. Ievēlēšanas brīdī bija cisterciešu klostera abats Romas pievārtē. Tika ievēlēts par pāvestu daļēji tādēļ, ka neviens cits negribēja uzņemties šo bīstamo un sarežģīto amatu, daļēji kā Bernāra no Klervo sabiedrotais. Kaut arī pats Bernārs neatbalstīja Eugenija kandidatūru, tomēr vēlāk Bernārs caur Eugeniju III spēcīgi ietekmēja baznīcas politiku.

Gandrīz visu pontifikāta laiku Eugenijs III neuzturējās Romā. Tūlīt pēc ievēlēšanas par pāvestu, Romas pilsēta Arnolda no Brešas ietekmē nodibināja komūnu un neatzina pāvesta virsvaru, kuram nācās uzturēties Viterbo, pēc tam Sjēnā, bet vēlāk viņš devās uz Franciju un Svēto Romas impēriju.

Pēc tam, kad musulmaņi 1145. gadā ieņēma Edesu, viņš izdeva bullu, kurā Francijas karali Luiju VII aicināja doties Krusta karā.

1147. gada aprīlī viņš izdeva līdzīga satura bullu *Divini dispensatione*, aicinot sakšu bruņiniekus piedalīties krusta karā pret vendiem. Atbalstīja Hildegardes no Bingenas darbību.

1149. gadā atgriezās Itālijā. Miris 1153. gadā, apglabāts Romā.

## Skatīt arī
* Romas pāvestu uzskaitījums

## Ārējās saites
Misa

**Misa** var būt:
* misa (produkts) — iesala pagatavošanas blakusprodukts;
* Misa (upe) — upe, Iecavas pieteka;
* Misa (Vecumnieku pagasts) — ciems Vecumnieku pagastā;
* Misa (Baldones pagasts) — vasarnīcu ciems Baldones pagastā;
* Misa (stacija) — stacija dzelzceļa līnijā Jelgava - Krustpils;
* Gaides upītes cits nosaukums

## Skatīt arī
* Dzimtmisa
* Misas
Jerjomenko

**Jerjomenko** (, no personvārda Jerjoma (*Ерёма*)) ir ukraiņu cilmes uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:

* Aleksandrs Jerjomenko (*Александр Ерёменко*; 1980) — krievu hokejists;
* Andrejs Jerjomenko (*Андрей Ерёменко*; 1892—1970) — PSRS maršals.
Citronpipari

**Citronpipari** ir garšvielu maisījums, ko gatavo no granulētas citronu mizas un sasmalcinātiem melnajiem pipariem. Citrona miziņu sajauc kopā ar pipariem, ļaujot citrusu eļļai iesūkties piparos. Pēc tam maisījumu cep un žāvē. To var izmantot gaļas (īpaši vistas) un makaronu ēdieniem, lai arī sākotnēji tas bija paredzēts zivju ēdieniem. To var izmantot arī sojas ēdienam tofu.

Citronpipari parasti komerciāli ir pieejami nelielos iepakojumos, lai arī tos var pagatavot mājas apstākļos. Komerciāli pieejamie citronpipari var saturēt arī nelielu daudzumu citu piedevu kā sāli, sīpolus, ķiplokus, citronskābi, papildus citronu aromatizētāju, sarkanos piparus un citas garšvielas.
Anapolisa

**Anapolisa** () ir pilsēta ASV, Mērilendas štata un Annas Arundelas () apgabala administratīvais centrs. 2004. gadā pilsētā dzīvoja 36 408 iedzīvotāju. No Anapolisas augstskolām pazīstamākā ir ASV Jūras Kara akadēmija. Pilsēta tika nodibināta 1649. gadā.

## Ārējās saites

*
Karstasiņu zirgi

[thumb|200px|Karstasiņu šķirnes zirgs - [Arābu zirgs]]
Jēdziens "**karstasiņu zirgi**" jeb " **pilnasiņu zirgi**" tiek lietots konkrēta zirgu tipa apzīmējumam, kas izpaužas zirgu šķirnes izcelsmē, fiziskajās īpašībās un raksturā. Bieži cilvēki kļūdās, iedomājoties, ka šis jēdziens ir saistīts ar asiņu temperatūru. Zirgiem izšķir divus pamattipus: karstasiņu zirgus un aukstasiņu zirgus. Abu tipa sajaukumu sauc par siltasiņu zirgiem.

Karstasiņu zirgi ir selekcionēti ļoti sen Tuvajos Austrumos, tādēļ citās valodās tos mēdz saukt arī par **Orientālajiem zirgiem**.

Apzīmējums *karstasinis* akcentē zirgu šķirnes ļoti seno un tīro izcelsmi, tās ir šķirnes, kuras nav bijušas jauktas ar citām šķirnēm simtiem gadu, bet ir kļuvušas par pamatu daudzām šķirnēm mūsdienās. Karstasiņu zirgu šķirnes ir tikai dažas. Arābi, ahalteke un barbi ir vecas karstasiņu šķirnes, vēlākos gados pie karstasiņiem tika pieskaitīti arī Anglijas tīrasiņu un spāņu tīrasiņu zirgi.

Visi karstasiņu zirgi ir jājamzirgi - slaidi, garām kājām, graciozi, skaistām gaitām, temperamentīgi, enerģiski, ļoti ātri, asām reakcijām, piemēroti sausam un karstam klimatam. Karstasiņu zirgi ir ļoti jūtīgi un inteliģenti, tie ātri mācās gan labās lietas, gan sliktās. Daži cilvēki uzskata, ka karstasiņu zirgus ir daudz grūtāk vadīt un uzturēt nekā citus zirgus, jo tie ātri paliek nervozi un aizdomīgi. Tos var viegli izlutināt, un zirgs var sākt uzskatīt, ka ir situācijas galvenais noteicējs.

## Atsauces

## Ārējās saites
* http://en.mimi.hu/horse/hot-blooded.html
* http://www.wisegeek.com/what-is-a-hot-blooded-horse.htm
Kūdra (nozīmju atdalīšana)

**Kūdra** var būt:
* kūdra — organiskas izcelsmes nogulumiezis, kas veidojas purvos;
* Kūdra — stacija dzelzceļa līnijā Rīga—Tukums;

;Apdzīvotās vietas:
* Kūdra — Jūrmalas pilsētas daļa;
* Kūdra — Salaspils pilsētas daļa;
* Kūdra — apdzīvota vieta Vecsaules pagastā;
* Kūdra — apdzīvota vieta Aizputes pagastā;
* Kūdra — apdzīvota vieta Salas pagastā;
* Kūdra — apdzīvota vieta Smārdes pagastā.

## Skatīt arī
* Kūdraine
* Kūdras
Kalni

**Kalni** var būt:
* kalns — reljefa forma;
* kalnu grēda;
* augstumjoslojums.

;Apdzīvotās vietas:
* Kalni — apdzīvota vieta Nīgrandes pagastā
* Kalni — apdzīvota vieta Sventes pagastā
* Kalni — apdzīvota vieta Silmalas pagastā

## Skatīt arī

* Kalniena
* Kalnieši
* Kalniņi
* Kalnišķi
Drāma

**Drāma** ir luga, daiļliteratūras žanrs, kurā attēlots sarežģīts, nopietns konflikts, sasprindzināta cīņa. Drāmā aplūkoti nozīmīgi sižeti, taču tie tuvināti reālajai īstenībai. Drāmā netiek tēloti asi kontrasti, izcili raksturi un bezizejas situācijas. Drāma radusies romantisma laikā, bet kopš 18. gadsimta otrās puses drāma sazarojas vairākos paveidos: psiholoģiskajā drāmā, romantiskajā drāmā, liriskajā drāmā, pilsoniskajā drāmā u.c.

Psiholoģiskā drāma atveido tēlu iekšējo dzīvi, raksturu attīstību un kaislības. Šeit redzama tēlu savstarpējo attieksmju sarežģītība, cilvēku tuvināšanās un atsvešināšanās, ilgas pēc sapratnes.

Romantiskās drāmas centrā ir neikdienišķs cilvēks, kas protestē pret utilitāru dzīvi un dvēseles noplicinātību. Galvenais varonis nesamierinās ar pasaules nepilnībām. Viņam raksturīgs maksimāls jūtīgums, noslēgšanās sevī.

Liriskajā drāmā atveidota emocionāla pasaules izjūta, cilvēka tieksme pēc neparastā - skaistuma, laimes. Šeit valda dvēseliskums. Liriskā drāma ir savdabīga, intīma saruna īpašā atmosfērā un tēlainā valodā.

## Atsauces
Taurupe (nozīmju atdalīšana)

**Taurupe** var būt:
;Apdzīvota vieta
* Taurupe — apdzīvota vieta Taurupes pagastā
* Taurupe — apdzīvota vieta Mežāres pagastā
* Zvaigznīšu ciema cits nosaukums

;Ūdenstece
* Taurupe — Iecavas labā pieteka
* Taurupe — Atašas labā pieteka
* Taurupe — Līčupes labā pieteka

;Stacija
* Taurupe — stacija dzelzceļa līnijā Rīga—Ērgļi

## Skatīt arī
* Vectaurupe
Mana tēvzeme

**„Mana tēvzeme”** () ir līvu tautas himna. Tās vārdu autors ir Kārlis Stalte, kurš dzojoli sarakstīja 1923. gada rudenī, gatavojoties Lībiešu karoga atklāšanas svētkiem Mazirbē. Mūzikai ņemta Frīdriha Paciusa (*Friedrich Pacius*; 1809—1891) melodija, kas izmantota arī Somijas un Igaunijas himnai. Himnu pirmo reizi izpildīja 1923. gada 18. novembrī Līvu koris Mazirbē.

## Vārdi

## Skatīt arī
* Lībiešu karogs

## Atsauces

## Ārējās saites

* Vokālais himnas izpildījums - ''Ingen - YouTube''
Serāls

[thumb|250px|Serāla terase [Topkapi pils|Topkapi pilī, Gérôme, Jean-Léon, 1824–1904.]]
**Serāls**, arī **serajs** (, cēlies no ) bija slēgta turku dzīvojamo ēku vai telpu teritorija, kurā dzīvoja harēma locekļi. Turku valodā par *saray* sauc pili vai noteiktu slēgtu apdzīvotu vietu.

Parasti literatūrā par serālu sauc tieši Osmaņu impērijas sultānu rezidenci Topkapi pili Stambulā. Dažkārt tā var būt nosaukta arī kāda cita turku galma pils (katram princim bija sava pils) vai ēkas ap šādu pili.

## Skatīt arī
* Harēms
* Osmaņu impērijas kultūra
* Topkapi pils

## Atsauces

## Ārējās saites
* AllAboutTurkey
Šķirne

[thumb|200px|[Īslandes zirgs|Īslandes zirga krēpēm pēc šķirnes standartiem ir jābūt biezām un garām]]
Jēdziens **"šķirne"** tiek lietots, lai apzīmētu cilvēku selekcionētu grupu, kas var būt gan mājdzīvnieki, gan kultūraugi.

Mājdzīvnieku šķirnei ir līdzīgs izskats, fiziskās īpašības un raksturs, šīs kopīgās īpašības izceļ grupu starp pārējiem tās pašas sugas vai pasugas dzīvniekiem. Ja vienas un tās pašas šķirnes dzīvniekus savstarpēji krusto, to pēcnācēji manto noteiktas un zināmas īpašības, to fiziskais izskats un raksturs ir noteikts un paredzams. Ja savstarpēji sakrusto dažādu šķirņu dzīvniekus, tad tādus dzīvniekus sauc par jaukteņiem, un to izskats un raksturs var iedzimt vai nu vienā, vai otrā šķirnē, vai iemantot kādas jauktas īpašības, tas iepriekš nav paredzams.

Jauktu šķirņu augus mēdz saukt par hibrīdiem. Par hibrīdiem sauc arī jauktus dzīvniekus, gadījumos, ja tiek sajauktas dažādas sugas, piemēram, zirgs ar ēzeli.

Cilvēki, kas veido kādu šķirni, izstrādā īpašību kopumu, ko vēlas izveidot, nostiprināt vai attīstīt. No kopējās grupas vaislai selekcionē individuālus dzīvniekus, kuriem piemīt izvēlētās īpašības. Katrai šķirnei ir apraksts un noteikti standarti, pēc kuriem tiek atlasīti atbilstošie vaislas dzīvnieki. Jo šķirne ir vecāka un "tīrāka", jo raksturīgās īpašības ir izteiktākas un vienotākas visai grupai, tās ir ģenētiski noteiktas.

Šķirnes parasti variē starp dažādām valstīm un tautām. Šķirnes, kas raksturīgas tikai kādam konkrētam reģionam, sauc par vietējām šķirnēm.

## Atsauces
Majorāns

**Majorāns** (*Origanum majorana*) ir lūpziežu dzimtas garšaugs. Latvijā reti sastopams dārzos.

## Apraksts
[thumb|left|Ziedi ar [bite|biti]]
Tas ir daudzgadīgs (Viduseiropā tikai viengadīgs, tāpēc lakstaugs), neliels, līdz 50 cm gars puskrūms. Stublājs zarains. Lapas olveidīgas, kāts īss. Ziedkopa blīva, atrodas zaru galā, tai kopumā vairoga apveids. Ziedi sīki, sārti violeti. Auglis - ieapaļu riekstiņu skaldauglis. Zied no jūnija līdz septembrim.

## Izplatība
Savvaļā aug Mazāzijā.

## Literatūra
* E. F. Heeger. *Handbuch des Arznei- und Gewürzpflanzenanbaus*. Berlin 1989.
Villa

[thumb|325px|[15. gadsimts|15. gadsimta villa Itālijā]]
**Villa** (no  — 'lauku māja') ir ārpilsētas māja ar dārzu vai parku.

Pirmās villas parādījās Romas Republikas laikā. Tobrīd pastāvēja vairāki villu tipi, piemēram, lauku villa, kas bija dzīvojamo un saimniecisko ēku komplekss lauku saimniecības centrā, ārpilsētas villas, kuras izmantoja izpriecām un atpūtai, kā arī jaukta tipa villas, kurās tika apvienotas abu iepriekšminēto tipu nozīmes. Senākā villa (2. gadsimts pirms mūsu ēras), kas saglabājusies līdz mūsdienām ir Mistēriju villa. Tā atrodas Pompeju apkārtnē.

Pēc Romas impērijas sabrukuma, viduslaikos, par villu sauca jebkuru nocietinātu ārpilsētas lauku saimniecību. Renesanses laikā notika villas atdzimšana. Kopš 20. gadsimta villa ir jebkura komfortabla individuālā ārpilsētas māja ar dārzu vai parku.
Parastā ieva

**Parastā ieva** (*Prunus padus* vai *Padus avium*) ir Latvijā bieži sastopams, rožu dzimtas koks vai krūms.

2026. gadā atzīts par gada koku Latvijā.

## Apraksts
thumb|left|Augļi
Tas ir neliels (līdz 15 m) koks vai krūms ar blīvu vainagu. Lapas veselas, eliptiskas ar smailu pamatu un galu. Lapas mala sīkzobaina. Ziedi ķekaros, smaržīgi, balti. Zied maijā. Auglis — melni sarkans kaulenis. Miza brūngana, gluda.

## Biotopi
Dažādos lapkoku un jauktos mežos un upju palienēs. Raksturīga suga Eiropas platlapju mežu augu sabiedrībās. 

## Izplatība
Parastā ieva ir Eiropā un Āzijā plaši izplatīta suga, aug arī dažviet Ziemeļāfrikā.

## Atsauces

## Literatūra
* Artūrs Mauriņš, Andris Zvirgzds. *Dendroloģija*. Rīga 2006. 

## Ārējās saites

* latvijasdaba.lv
Mūsa (nozīmju atdalīšana)

**Mūsa** var būt:
* Mūsa - Lielupes satekupe
* Mūsa - apdzīvota vieta Ceraukstes pagastā;
* Mūsa - apdzīvota vieta Gailīšu pagastā;
* Mūsa - Bauskas pilsētas daļa.
Mēmele (nozīmju atdalīšana)

**Mēmele** var būt:
* Mēmele - upe, viena no Lielupes satekupēm
* Mēmele - apdzīvota vieta Skaistkalnes pagastā
* Mēmele - apdzīvota vieta Ceraukstes pagastā
* Klaipēdas vēsturiskais nosaukums
* Jauncodes cits nosaukums

## Skatīt arī
* Lielmēmele
* Vecmēmele
Moldāvu valoda

**Moldāvu valoda** (*limba moldovenească*, moldāvu kirilicā: *лимба молдовеняскэ*) bija rumāņu valodas oficiālais nosaukums Moldovas Republikā. Galvenā atšķirība no rumāņu valodas ir tā, ka dažreiz tiek izmantots moldāvu kirilicas alfabēts. Tas tika lietots Moldāvijas APSR un Moldāvijas PSR no 1924. līdz 1932. gadam un no 1938. līdz 1989. gadam, kad tās bija Padomju Savienības sastāvā. Kopš 1989. gada moldāvu valodas rakstībā atkal tika izmantots latīņu alfabēts, kā tas ir Rumānijā, tomēr Moldovas konstitūcijā no 1994. līdz 2023. gadam valsts valoda tika saukta par "moldāvu valodu", lai gan 1991. gada Moldovas Neatkarības deklarācijā valsts valodas nosaukums bija "rumāņu valoda". Moldāvu valoda (kirilicā) ir viena no trijām Piedņestras Moldāvu Republikas oficiālajām valodām.

2023. gada martā Moldovas parlaments pirmajā lasījumā pieņēma likumprojektu par jēdziena "moldāvu valoda" aizstāšanu ar "rumāņu valoda" visos oficiālajos dokumentos. 16. martā otrajā un galīgajā lasījumā parlaments apstiprināja šo likumprojektu. 22. martā Moldovas prezidente Maija Sandu izsludināja šo likumu.

Viens no mūsdienu rumāņu valodas dialektiem, kas izplatīts Rumānijas ziemeļaustrumu daļā ir moldāvu dialekts.

## Atsauces

## Ārējās saites
Palsa

**Palsa** ir Vizlas, senāk Gaujas, kreisā pieteka Ziemeļvidzemē. Sākas (augštecē saukta **Ūdrupe**) dienvidrietumos no Slapjuma kalna Dzērbenes pagastā. Augštece uzņem Ķežu un Papalša ezeru ūdeņus, tek pa mežainu un paugurainu apvidu Vidzemes augstienes ziemeļu daļā. Vidustece tek pa Augšgaujas pazeminājumu izteiktā ielejā. Drustu pagastā Duniju dzirnavezers (19,3 ha). Lejpus Palsmanes pēc 1960. gada izveidoja pārrakumu uz Vizlu, izveidojot 3 km garo **Jaunpalsu** jeb **Lūkupes kanālu**. Pa šo jaunupi bija paredzēts novadīt daļu Palsas ūdeņu, taču tika izskalota tik dziļa gultne, ka visi Palsas ūdeņi sāka tecēt uz zemāk esošo Vizlu. Palsas vecgultne līdz Rauzas ietekai pilnībā aizlīdzināta. Agrākā upes baseina lielākā ūdeņu daļa tiek novadīta pa Vecpalsu.

Lielākās pietekas: Kļavaisa, Ķeņģu strauts, Akmeņupīte (kreisās), Naucupīte (labā). Lielākās apdzīvotās vietas krastos: Palsmane, Variņi. Upi šķērso autoceļš P27.

## Atsauces

## Skatīt arī
* Vecpalsa
Ziemeļāfrika

**Ziemeļāfrika** ir Āfrikas ziemeļu reģions, kurš pārsvarā atrodas Sahāras tuksneša teritorijā.  

Atšķirībā no Melnās Āfrikas lielākā daļa Ziemeļāfrikas iedzīvotāju ir eiropeīdās rases pārstāvji. Vairumā gadījumu iedzīvotājiem ir arābu un berberu saknes un tie runā arābu valodā un praktizē islāmu. Tāpēc šo valstu arhitektūrai, literatūrai un citām mākslas nozarēm ir raksturīgs kopīgs arābu stils. Lai gan islāms ir dominējošā reliģija, Ziemeļāfrikas vēsturē ir bijusi klātesoša arī kristietība, it īpaši pirms islāma ienākšanas. Augustīns no Hiponas bija agrīns kristiešu filozofs un teologs, kurš ietekmēja kristīgo teoloģiju viduslaikos.  

Franču valoda ir plaši lietota bijušajās Francijas kolonijās, piemēram, Alžīrijā, Tunisijā un Marokā, savukārt spāņu valoda joprojām ir sastopama Marokas ziemeļdaļā un Rietumsahārā. Šīs valodas tiek izmantotas gan izglītībā, gan valdības institūcijās.

Ziemeļāfrikas ekonomika ir balstīta uz dažādām nozarēm, tostarp naftas un gāzes ieguvi, kas īpaši attīstīta Lībijā un Alžīrijā. Tomēr tūrisms arī ir nozīmīga nozare, īpaši Marokā un Ēģiptē.

## Ziemeļāfrikas valstis
Ziemeļāfrikā pavisam atrodas septiņas valstis:

* 
*  (tiek pieskaitīta arī Tuvo Austrumu reģionam)
* 
* 
* 
* 
* Rietumsahāra 
Etniskās un reliģiskās nesaskaņas starp kaukāziešiem arābu valodā runājošajiem un pārējiem melnādainajiem afrikāņiem ir izraisījušas daudzus karus un konfliktus reģionā un kontinenta pierobežā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Ševčenko

**Ševčenko** (, no *швець* — 'kurpnieks') ir ukraiņu cilmes uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:

*Andrijs Ševčenko (*Андрій Шевченко*; 1976) — ukraiņu futbolists;
*Kirils Ševčenko  (*Кирило Шевченко*; 2002) — ukraiņu šahists;
*Tarass Ševčenko (*Тарас Шевченко*; 1814—1861) — ukraiņu dzejnieks.

## Citas nozīmes
* Aktau pilsētas agrākais nosaukums

## Skatīt arī
*Ševčuks
*Švecs
Indreks Zelinskis

**Indreks Zelinskis** (; dzimis  Pērnavā) ir Igaunijas futbolists, uzbrucējs. Igaunijas futbola izlases rindās viņš 102 spēlēs ir guvis 27 vārtus, kas tobrīd bija Igaunijas rekords. Viņa pēdējā spēle bija pret Andoras izlasi, kurā viņš guva uzvaras vārtus pēdējā minūtē un tūlīt tika noraidīts no laukuma, jo novilka kreklu, saņemot otro dzelteno kartīti spēlē. Intervijā Sky Sports News viņš izteicās, ka plānojis aiziet no izlases rudenī, bet nolēmis, ka labi būtu aiziet ar uzvaras vārtiem.

Karjeru viņš sāka Pērnavā un ir spēlējis Pērnavas "Tervis", Tallinas "Flora", AaB Aalborg, Landskrona BoIS, BK Frem un Tallinas "Levadia" klubos.

## Ārējās saites
Centrālamerika

270px|thumb|right|Centrālamerikas atrašanās vieta pasaulē
**Centrālamerika** ir Amerikas vidusdaļas reģions, kurš atrodas Ziemeļamerikas dienvidos un aizņem 523 000 km2 lielu platību.

Centrālamerika ir šaurs sauszemes tilts, kas stiepjas starp Kluso okeānu rietumos un Karību jūru austrumos. Reģions ir ļoti kalnains, ar vairākiem aktīviem vulkāniem, kā arī plašiem lietus mežiem, upēm un ezeriem. Centrālamerika atrodas tropu klimatiskajā joslā, kas nodrošina augstu mitruma līmeni un bagātu bioloģisko daudzveidību. Tā savieno Ziemeļameriku ar Dienvidameriku. 

## Centrālamerikas valstis
Centrālamerikā pavisam atrodas septiņas valstis:

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
Galvenā valoda ir spāņu, bet Belizā oficiālā valoda ir angļu. Daudzās vietās lieto arī vietējās indiāņu valodās.

## Vēsture
thumb|Centrālamerikas Republikas karte (1844)
Reģionā dzīvoja vairākas civilizācijas, piemēram, maiji, kuri izstrādāja sarežģītas pilsētas, rakstības sistēmas un kalendārus.  

16. gadsimtā reģionā ieradās spāņu iekarotāji, kas izveidoja kolonijas un ieviesa jaunas politiskās un sociālās struktūras.  

No 1609. gada līdz 1821. gadam lielāko daļu Centrālamerikas pārvaldīja Gvatemalas ģenerālkapteinis Jaunspānijas vicekaraļa padotībā. Kad 1821. gadā Jaunspānija pasludināja neatkarību no Spānijas Karalistes, tagadējās Gvatemalas, Hondurasas, Salvadoras, Nikaragvas un Kostarikas teritoriju pievienoja Pirmajai Meksikas Impērijai, bet jau 1823. gadā Apvienotās Centrālamerikas provinces pasludināja neatkarību ar Gvatemalas pilsētu kā galvaspilsētu. Drīz to pārdēvēja par Centrālamerikas Federatīvo Republiku (*República federal de Centro-américa*), kuras galvaspilsēta no 1834. līdz 1838. gadam bija Sansalvadora.  

19. gadsimtā Centrālamerikas valstis izcīnīja neatkarību no Spānijas un sāka veidot savas nacionālās identitātes: 1838. gadā Nikaragva, Hondurasa un Kostarika, bet 1839. gadā arī Gvatemala deklarēja neatkarību, kas izraisīja pilsoņu karu ar Salvadoras valdību līdz 1841. gadam. 

Panama atdalījās no Kolumbijas 1903. gadā, bet Britu Hondurasa ieguva neatkarību tikai 1981. gadā.

## Ārējās saites
Ziemeļāzija

thumb|Ziemeļāzija
**Ziemeļāzija** ir Āzijas ziemeļdaļas reģions, kas atrodas Āzijas ziemeļos un aizņem 14 000 000 km2 lielu platību. To veido divas daļas: reģiona rietumos ir Sibīrija, bet austrumu daļu sauc par Tālajiem Austrumiem.

## Klimats
Ziemeļu Ledus okeāna piekrastē klimats ir auksts. Aiz Ziemeļu polārā loka vērojam polārā diena un polārā nakts. Dienvidu un austrumu virzienā klimats kļūst kontinentālāks. Aukstais gaiss pa līdzenumiem ieplūst tālu iekšzemē. Izplatīts mūžīgais sasalums. Daudz purvu un ezeru. Tālajos Austrumos klimatu ietekmē Klusais okeāns.

## Iekšējie ūdeņi
Virzienā no dienvidiem uz ziemeļiem pa Sibīriju tek lielās upes: Oba, Jeņiseja, Ļena. Sibīrijā tās ir galvenie transporta ceļi. Upju augštecē uzbūvētas lielas hidroelektrostacijas. Šeit atrodas pasaulē dziļākais ezers — Baikāls.

## Reljefs
[thumb|[Kļuču sopka — augstākais vulkāns ne tikai Ziemeļāzijā, bet arī Eirāzijā]]
Reģiona rietumos atrodas Urāli, kas vienlaikus ir arī dabiskā Āzijas un Eiropas robeža. Tie ilgu laiku bija Krievijas minerālu ieguves centrs. Uz austrumiem no tiem plešas Rietumsibīrijas līdzenums, bet aiz Jeņisejas — Vidussibīrijas plakankalne. Ziemeļāzijas dienvidaustrumos atrodas šādi kalni: Sajāni, Altajs, kalni Baikāla apkārtnē. Arī Tālie Austrumi ir kalnaini.

Kamčatkas pussalā ir vairāk par 200 vulkāni. Augstākais no tiem ir Kļuču sopka, kas ir arī Eirāzijas augstākais vulkāns. Kamčatkā atrodas Geizeru ieleja, kas slavena ir ar karstajiem avotiem.

## Dabas resursi
Milzīgas dabas bagātības: taigas koksne un kažokzvēri, upju ūdens resursi un zivis, neskartās dabas ainavas, lieli minerālu resursi — nafta, dabasgāze, akmeņogles, metālu rūdas, dārgmetāli, dārgakmeņi. Tās izmantot kavē bargais klimats, mūžīgais sasalums un reljefs.

## Demogrāfija
Reti apdzīvota. Vairāk iedzīvotāju ir reģiona dienvidu daļā, Sibīrijas upju vidustecē. Lielākās pilsētas ir Novosibirska, Omska, Krasnojarska, Barnaula, Irkutska, Habarovska, Vladivostoka. Iedzīvotāju vairums ir krievi.

## Valstis
Ziemeļāzijā atrodas tikai Krievijas Āzijas daļas teritorija.

## Vēsture
Ziemeļāzija, īpaši Sibīrija, Krievijai vienmēr bijusi vieta cietumniekiem. Padomju Savienības laikos te bija gulagi, kurp izsūtīja ap 18 miljoniem cilvēku.
Oleksandrs Šovkovskis

**Oleksandrs Šovkovskis** (; dzimis  Kijivā) ir Ukrainas futbola treneris un bijušais futbolists, vārtsargs. Pašlaik ir kluba Kijivas "Dinamo" galvenais treneris. 2020. gadā tika ievēlēts Kijivas domē no Vitālija Kličko partijas UDAR (Ukrainas Demokrātiskā alianse par reformām) saraksta.

## Karjera
### Kijivas "Dinamo"
Šovkovskis ir Kijivas "Dinamo" futbola akadēmijas audzēknis. Visu savu karjeru Šovkovskis ir aizvadījis vienā klubā, tikai neilgu laiku bija izīrēts Kijivas CSKA. Viņš ir visvairāk spēles aizvadījušais spēlētājs visā "Dinamo" vēsturē. Soli pa solim viņš no jauniešu komandām nonāca Dinamo pamatsastāvā, kur debitēja 1993. gadā. Nākamajā gadā viņu jau izsauca uz Ukrainas futbola izlasi. Lielāko savu karjeras daļu viņš ir bijis Dinamo pamatvārtsargs, izņemot nelielu periodu, kad viņam bija problēmas ar savainojumiem. Fanu un mediju vidū viņš kļuva populārs ar savu prasmi atvairīt 11 metru sitienus.

### Ukrainas izlase
Ukrainas izlasē debitēja  pret Igauniju. Šovkovskis bija Ukrainas izlases pamatvārtsargs 2006. gada Pasaules kausā. Viņš atvairīja 2 pēcspēles 11 metru sitienus spēlē pret Šveices izlasi, ļaujot Ukrainai iekļūt ceturtdaļfinālā. Šovkovski atzina par labāko spēlētāju spēlē. Izlasē aizvadījis 92 spēles.

## Trenera karjera
2018. gadā kļuva par Ukrainas izlases galvenā trenera Andrija Ševcenko asistentu. 2020. gada oktobrī tika pieteikts kā rezerves vārtsargs draudzības spēlē pret Franciju, jo trim no četriem izsauktajiem vārtsargiem bija pozitīvas COVID-19 analīzes. Palika izlases trenera asistenta darbā arī Oleksandra Petrakova vadībā.

2023. gadā kļuva par trenera asistentu Kijivas "Dinamo". Laikā, kad galvenais treneris Mirča Lučesku nevarēja pildīt pienākumus pēc atlabšanas no operācijas, Šovkovkis kļuva par galvenā trenera pienākumu izpildītāju. Vēlāk, kad Lučesku atstāja galvenā trenera amatu, Šovkovskis kļuva par Kijivas "Dinamo" galveno treneri.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Oleksandrs Šovkovskis kluba vietnē
* Šovkovska oficiālā vietne
Besarābija

thumb|200px|Besarābijas teritorija Eiropā (iekrāsota sarkanā krāsa).
thumb|Besarābijas teritorija gadsimtu gaitā

**Besarābija** (, , , , ) bija vēsturisks novads starp Melno jūru un Donavas, Prutas, Dņestras upēm. Tā bija Moldāvijas kņazistes austrumu daļa, kura 1812. gadā tika pievienota Krievijas Impērijai, kas šeit izveidoja Besarābijas guberņu. Mūsdienās lielākā Besarābijas teritorijas daļa ietilpst Moldovā, bet samērā neliela galējā ziemeļu un dienvidu daļa (Budžaka) — Ukrainā.

## Ārējās saites
Vilcēji

**Vilcēji** var būt:
* Vilcēji (zirgi) - īpašas šķirnes zirgi;
* Vilcējs (automašīna) - kravas automašīna, paredzēta puspiekabes vilkšanai;
* Artilērijas vilcējs - vilcējs, paredzēts artilērijas lielgabalu vilkšanai.
Premjerlīga (nozīmju atdalīšana)

**Premjerlīga** var būt:

* Anglijas futbola Premjerlīga, augstākā Anglijas futbola līga;
* ''Samsung'' Premjerlīga, augstākās Latvijas hokeja līgas nosaukums no 2006. līdz 2008. gada sezonām.
Alans Šīrers

**Alans Šīrers**, (; dzimis ) ir bijušais Anglijas futbola uzbrucējs, kurš spēlēja Anglijas Premjerlīgas klubos Blackburn Rovers un Ņūkāslas "United" un Anglijas izlasē. Strādājis arī kā televīzijas futbola eksperts BBC. 2009. gada 1. aprīlī viņš tika apstiprināts par Ņūkāslas "United" galveno treneri.

2004. gadā Pelē viņu iekļāva savā FIFA 100 sarakstā kā vienu no 125 labākajiem futbolistiem futbola vēsturē.

Dzimis Ņūkāslā pie Tainas, Šīrers debitēja profesionālajā sportā tolaik specīgajā Southampton klubā 1988. gadā, pirmajā spēlē gūstot 3 vārtus. Turpmākajos gados viņš ieguva labu reputāciju, pateicoties savai atlētiskajai spēlei un vārtu gūšanas prasmei. 1992. gadā viņš saņēma izsaukumu uz izlasi, kā arī pārgāja uz Blackburn Rovers klubu. Viņš nostiprinājās izlases pamatsastāvā un 1994-95. gada sezonā kopā ar Blekbērnas klubu uzvarēja Anglijas Premjerlīgā. Tajā sezonā viņš guva 34, bet nākamajā 31 vārtus. Šajā sezonā viņš ar klubu spēlēja UEFA Čempionu līgas grupu turnīrā un ar Anglijas izlasi 1996. gada Eiropas čempionātā, kur viņš kļuva par turnīra rezultatīvāko spēlētāju ar pieciem vārtiem.

Tam sekoja pāreja uz viņa bērnības favorītkomandu Ņūkāslas "United" par tobrīd rekordsummu — 15 miljoniem sterliņu mārciņu. Šajā klubā Šīrers arī noslēdza savu karjeru. Ar šo klubu viņam izdevās iegūt FA kausu un otro vietu Anglijas Premjerlīgā. 1996. gadā viņš tika izvēlēts par Anglijas izlases kapteini, 1999. gada par Ņūkāslas kluba kapteini. Pēc 2000. gada Eiropas čempionāta Šīrers beidza savu karjeru izlasē, kur viņš bija aizvadījis 63 spēles, gūstot 30 vērtus. Viņš ir gan Ņūkāslas kluba, gan Premjerlīgas rezultatīvākais spēlētājs.

## Sasniegumi
**Blackburn Rovers**

* Anglijas Premjerlīga: 1994–95

**Individuālie sasniegumi**

* Eiropas čempionāta futbolā labākais vārtu guvējs: 1996
* Anglijas Premjerlīgas labākais vārtu guvējs: 1994–95, 1995–96, 1996–97
* FWA gada labākais futbolists: 1993–94
* Anglijas Premjerlīgas sezonas labākais spēlētājs: 1994–95
* FIFA 100

## Ārējās saites
Heka zirgs

**Heka zirgs** ir viena no šķirnēm, kas izveidota, lai atjaunotu tarpāna populāciju savvaļā. Šo šķirni radīja vācu zoologi Luts Heks un Heins Heks, lai realizētu tarpānu atjaunošanas programmu. 

Savu darbu zoologi uzsāka  sākumā. Viņi bija pārliecināti, ka ikviena suga ir veidojusies kā ģenētiska "puzle", un, lai atjaunotu senāku versiju, puzle ir jāpārkārto, ka ir jāatrod starp dzīvajiem tādi indivīdi, kuros ir visvairāk ģenētiskā materiāla izmirušās sugas atjaunošanai. Tarpānam starp esošajām mājas zirgu šķirnēm ir atrodami daudzi ģenētiski līdzinieki. Brāļi Heki selekcionēja indivīdus no Īslandes zirgiem, zviedru Gotlandes ponijiem, poļu konikiem un poļu primitīvajiem zirgiem, kas mitinājās Belovežas gāršas rezervātā. 

thumb|left|200px|Heka zirgu bars savvaļā Vācijā. 
Ķēves no šīm šķirnēm tika pārotas ar Prževaļska zirgu ērzeļiem, jo brāļi Heki uzskatīja, ka lai mājas zirgu asinīs "pamodinātu" tarpāna savvaļas gēnus, ir vajadzīgi savvaļas zirga gēni. Iesākumā Prževaļska zirgu ietekme bija pārāk spēcīga, bet  sākumā zoologiem izdevās sasniegt savus mērķus, un jaunās šķirnes Heka zirga skelets uzbūve un pātā krāsa ieguva spēcīgu līdzību ar izmirušā tarpāna uzbūvi. Brāļiem Hekiem neizdevās iegūt tikai vienu raksturīgu tarpāna izskata detaļu - vertikāli stāvošas krēpes.

Pirmais tarpāna programmas kumeļš jeb heka zirgs piedzima 1933. gada 22. maijā Minhenē Hellabrunnas zoodārzā Vācijā.

## Atsauces

## Ārējās saites
* http://www.ansi.okstate.edu/breeds/horses/tarpan/
* https://web.archive.org/web/20110716193224/http://www.tarpanassociation.com/standard.html
Galkins

**Galkins** (, no *га́лка* — 'kovārnis'; sieviešu dzimtē Galkina *(Галкина)*) ir krievu cilmes uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:

* Aleksandrs Galkins (1990) — Latvijas hokejists;
* Maksims Galkins (*Максим Александрович Галкин*; 1976) — krievu parodists, humorists un TV šovu vadītājs.
Dāvids Geta

**Pjērs Dāvids Geta** (; dzimis , Parīzē) ir franču dīdžejs. Viņš jau 13 gadu vecumā mājās sāka miksēt vinila plates un 15 gadu vecumā rīkot ballītes savas mājas pagrabā. Pēc diviem gadiem Geta strādāja kā dīdžejs Parīzes klubā *Broad*. To var uzskatīt par viņa profesionālās karjeras sākumu. No 1988. līdz 1990. gadam viņš miksēja hausmūziku radiostacijā "Radio Nova". 2005. gadā viņa singls "The World Is Mine", kurā tika izmantots sempls no grupas *[[Simple Minds]]* dziesmas "Someone Somewhere In Summertime", nokļuva *[[European Dance Traxx]]* pirmajā vietā. Vokālu Davida Getas dziesmām parasti iedzied Kriss Viliss, izņemot singlu "Baby When The Light", kura vokālu iedziedāja *[[Cozi Costi]]*.

Dāvids Geta ir pazīstams arī ar piedalīšanos *L'Oréal* reklāmā. 2008. gadā Dāvids Geta tika iebalsots kā pasaules 5. populārākais diskžokejs, nākamajā gadā pakāpās uz 3. vietu, bet 2010. gadu nobeidza kā pasaules otrais labākais. Geta visā pasaulē ir pārdevis vairāk kā 3 miljonus albumu un 10 miljonus singlu, kā arī ir kļuvis par vienu no pieprasītākajiem mūzikas producentiem.

## Diskogrāfija

### Albumi

### Labāko dziesmu izlases/DJ Miksi

## Singli

### 2000. gadi

### 2010. gadi

## Atsauces

## Ārējās saites
* Oficiālā mājas lapa
* David Guetta informācija Ultra Records mājas lapā
Hegarda zirgs

**Hegarda zirgs** jeb **Strobela zirgs** ir viena no šķirnēm, kas izveidota, lai atjaunotu tarpāna populāciju savvaļā. Redmondā, ASV , tarpānu atjaunošanai, entuziasts Harijs Hegards sāka veidot jaunu šķirni. 

Šķirnes izveidei H.Hegards lietoja Ziemeļamerikas savvaļas mustangus un vietējo zemnieku darba zirgus. Pirms viņa nāves 1990. gadā zirgi jau bija ieguvuši tarpāniem raksturīgo augumu, uzbūvi un pāto krāsu. Hegarda zirgu krēpes daļēji stāv vertikāli. 1990. gadā Hegarda 20 zirgu saimi nopirka Leneta un Gordons Strobeli, kuri šodien turpina Hegarda iesākto darbu. Strobeli tāpat kā Hegards ir pārliecināti, ka mustangu asinīs rit tarpānu gēni. Ir zināms, ka mustangi ir spāņu konkistadoru savvaļā aizbēgušie zirgi, kā arī ir zināms, ka daļa spāņu atvesto zirgu bija tiešie pēcnācēji spāņu soraijai un Ībērijas primitīvajiem zirgiem, kas iespējams ir cēlušies no tarpāniem. Mustangu DNS izpēte liecina, ka dažu zirgu asinīs ir sastopams soraijas zirgu gēns. Strobeli, paplašinot Hegarda saimi, joprojām turpina atlasīt starp savvaļas mustangiem tādus zirgus, kas ir līdzīgi Eiropas tarpāniem. Zirgu bara nākotne ir ļoti nenoteikta, jo par tiem šobrīd rūpējas tikai dedzīgi entuziasti.

## Atsauces

## Ārējās saites
* https://web.archive.org/web/20081023225100/http://www.centraloregonian.com/PCOFeatures11.html
* https://web.archive.org/web/20081028140236/http://www.jphpk.gov.my/English/Jul02%2022.htm
* http://www.horseandhound.co.uk/news/article.php?aid=35564&cid=397
* http://articles.latimes.com/2002/jun/30/news/adna-prehist30
Koniks

**Poļu koniks** () ir viena no Polijas zirgu šķirnēm. Vārds *koniks* poļu valodā nozīmē "mazais zirdziņš". Uzskata, ka koniks ir ļoti tuvu radniecīgs savvaļas zirgam tarpānam, taču tam ir arī arābu zirga gēni. 

Koniki ir neliela auguma, tomēr tos pieskaita pie zirgiem, nevis ponijiem. Augstums skaustā ir apmēram 1,34 m, svars apmēram 400 kg. Tie ir primitīvi veidoti, pieticīgi zirgi, ar spēcīgu ķermeņa uzbūvi. Galva ir smalka ar taisnu profīlu. Krēpes biezas un garas. To krāsa variē no bēriem līdz pātai un peļu pelēkiem, reizēm mēdz būt arī melni koniki. Pāri mugurai no krēpēm līdz astei stiepjas šaura, tumša svītra — peļutaka. Krēpju un astes krāsa variē — tā var būt izteikti tumšāka par ķermeni vai gandrīz vienādā krāsā ar ķermeņa apmatojumu. Dažreiz uz kājām ir zebru horizontālie lāsumi.

Tradicionāli koniki tika izmantoti kā zemnieku zirgi lauksaimniecības darbos, bet mūsdienās tos izmanto arī kā jājamzirgus un sporta zirgus. Koniku raksturs ir mierīgs un draudzīgs. Ja savvaļas koniki nonāk pie cilvēkiem, mājas apstākļos tie viegli kļūst par mājas zirgiem.

## Tarpānu programma
thumb|left|300px|Koniku bars savvaļā Nīderlandē
thumb|260px|Koniks saimniecībā "Bieles"
Rūpīgi selekcionējot tarpānam raksturīgos indivīdus, koniku šķirne tiek iekļauta divās tarpānu populācijas atjaunošanas programmās: Vācu programmā un **Polijas programmā**. 1936. gadā Poznaņas universitātes profesors Tadeušs Vetulani uzsāka Polijas tarpānu programmu. Savai programmai viņš izvēlējās konikus, kuri bija pēcnācēji Belovežas gāršas tarpāniem, kas 1780. gadā tika sagūstīti un nometināti Zamojskas zoodārzā līdz 1808. gadam. Pēc 1808. gada tarpāni tika izdalīti poļu vietējiem zemniekiem lauksaimniecības darbiem, un tie tika sajaukti ar vietējām šķirnēm. Polijas valdība uzsāka plašu tarpānu selekcijas programmu un izveidoja vairākus rezervātus, kuros savvaļā dzīvo tarpānveidīgie koniki. Belovežas gāršas rezervāta tarpānu pēcnācējus, kas sajaucās ar vietējām šķirnēm, mūsdienās sauc arī par **poļu primitīvajiem zirgiem**.

Mūsdienās daudzās vietās Eiropā savvaļā tiek introducēti poļu programmas tarpāni. Līderi koniku izplatībai Eiropā ir Nīderlandes Pasaules Dabas Fonda zoologi. Arī Latvijā vairākās vietās no Nīderlandes ir ievesti savvaļas koniki-tarpāni, kas piedalās kopējā tarpānu atjaunošanas programmā. Pirmos 18 konikus Latvijā 1999. gadā nometināja Papes ezera liegumā. Koniki pamatā barojas ar zāli, bet ziemas periodā tie neatsakās no krūmiem, koku zariem un mizām. Savvaļas apstākļos koniku apdzīvotās teritorijas ir pasargātas no aizaugšanas ar krūmiem un mežu. Koniki kā lieli zālēdāji dabīgās pļavas uztur ekoloģiskā līdzsvarā.

Koniki un poļu primitīvie zirgi ir izmantoti arī vācu tarpānu atjaunošanas programmā, izveidojot Heka zirgu šķirni.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Rare horse breed proves crucial to delicate ecosystem 
* Savvaļas zirgi
Eusebiu

**Eusebiu da Silva Fereira** (;  — ), biežāk zināms kā **Eusebiu**, bija Portugāles futbola uzbrucējs. Viņš palīdzēja Portugāles futbola izlasei sasniegt trešo vietu 1966. gada Pasaules kausā, kļūstot par rezultatīvāko spēlētāju turnīrā ar 9 vārtiem un tika izvēlēts par Eiropas Gada futbolistu 1965. gadā. 15 gadus viņš spēlēja Benfica klubā un ir kluba visu laiku rezultatīvākais spēlētājs.

2004. gadā bijušais Brazīlijas futbolists Pelē viņu iekļāva savā *[[FIFA 100]]* sarakstā kā vienu no 125 labākajiem futbolistiem futbola vēsturē.

## Sasniegumi
**Benfica**

* Portugāles Premjerlīga: 1960—61, 1962—63, 1963—64, 1964—65, 1966—67, 1967—68, 1968—69, 1970—71, 1971—72, 1972—73, 1974—75
* Portugāles kauss futbolā: 1961—62, 1963—64, 1968—69, 1969—70, 1971—72
* Eiropas kauss: 1961—62

**Individuālie sasniegumi**

* Ballon d'Or: 1965
* Eiropas Zelta zābaks: 1968, 1973
* Eiropas kausa labākais vārtu guvējs: 1996, 1966, 1968
* FIFA Pasaules kausa labākais vārtu guvējs: 1966
* Portugāles gada futbolists: 1970, 1973
* FIFA 100

## Atsauces

## Ārējās saites
Rietumāfrika

right|thumb|250px|
**Rietumāfrika** ir Āfrikas kontinenta daļa, kas atrodas uz dienvidiem no centrālās Sahāras un no rietumiem un dienvidiem to apskalo Atlantijas okeāns. Austrumos tās dabiskā robeža ir Kamerūnas kalni.

Rietumāfriku sadala pretrunas starp franciski un angliski runājošajām valstīm, ko veido ne tikai valodas barjera, bet arī atšķirīga mentalitāte un pasaules uzskati. Bijušo koloniju saites ar bijušajām metropolēm bieži vien ir ciešākas nekā ar kaimiņvalstīm. Rietumāfrikas valstu Ekonomikas kopiena (ECOWAS) kalpo reģiona integrācijai un cenšas panākt mieru dažādos karstajos punktos: Sjerraleonē, Libērijā, Kotdivuārā. 

## Rietumāfrikas valstis
Rietumāfrikā pavisam atrodas 16 valstis:
Centrālā Āfrika

right|thumb|350px|
**Centrālā Āfrika**, arī **Ekvatoriālā Āfrika**, ir Āfrikas vidusdaļas reģions. Stiepjas no Gvinejas līča rietumos līdz Austrumāfrikas plakankalnes rietumu nogāzei starp 7° ziemeļu platuma un 13° dienvidu platuma grādiem.

## Centrālās Āfrikas valstis
Centrālajā Āfrikā atrodas 9 valstis:
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
Pašlaik Centrālā Āfrika saskaras ar vairākiem izaicinājumiem, tostarp politisko nestabilitāti, korupciju, nabadzību, veselības problēmām un vides degradāciju. Daudzas valstis reģionā ir piedzīvojušas konfliktus un pilsoņu karus, kas ir ietekmējuši iedzīvotāju dzīves kvalitāti un attīstību.

## Vēsture

Reģionā atradās vairākas senas civilizācijas un valstis, kas veidojās tūkstošiem gadu pirms Eiropas koloniālās iejaukšanās. Starp ievērojamākajām bija Kongo Karaliste  (aptuveni 14. gadsimts – 19. gadsimts), Lubas un Lundas impērijas (13. – 19. gadsimts).

19. un 20. gadsimtā Eiropas koloniālās varas, piemēram, Beļģija, Francija un Vācija, kolonizēja Centrālo Āfriku, izveidojot robežas un ietekmējot vietējās kultūras un ekonomikas. oloniālās varas izmantoja reģiona dabas un cilvēku resursus.

Lielākā daļa Centrālās Āfrikas valstu ieguva neatkarību 20. gadsimta vidū, sākot no 1960. gada.

## Ekonomika
Centrālās Āfrikas ekonomika ir daudzveidīga, un tā lielā mērā balstās uz dabas resursu izmantošanu, piemēram, naftas, koka, minerāliem un lauksaimniecības produktiem. Tomēr ekonomikas attīstību bieži vien kavē politiskā nestabilitāte, korupcija un infrastruktūras trūkums.

Kopumā reģionā ir augsts nabadzības līmenis. Konflikti un nabadzība bieži vien izraisa humanitārās krīzes, kuras saasina pārtikas trūkums, slimības un bēgļu krīzes.

## Atsauces

## Ārējās saites
Olivers Kāns

**Olivers Rolfs Kāns** (; dzimis  Karlsrūē) ir bijušais Vācijas futbola vārtsargs.

Karjeru viņš sāka Karlsruher SC klubā un 1994. gada pārgāja uz Minhenes "Bayern", kur viņš pavadīja pārējo savu karjeru. Viņš ir viens no panakumiem bagātākajiem spēlētajiem Vācijas futbola nesenajā vēsturē, uzvarot astoņus Vācijas čempionātus, sešreiz Vācijas kausā, UEFA kausā (1996. gadā), UEFA Čempionu līgā un Starpkontinentālajā kausā (abi 2001. gadā). Viņa individuālais sniegums ir ticis atzīts ar četrām UEFA Labākā Eiropas vārtsarga balvām, trīs IFFHS Pasaules gada labākā vārtsarga balvām un diviem Vācijas Gada futbolista tituliem. Vācijas izlasē viņš spēlēja no 1994. līdz 2006. gadam, esot pamatvārtsargs 2002. gada FIFA Pasaules kausā, kad Vācija sasniedza finālu un ieguva FIFA Pasaules kausa Zelta bumbu par savu sniegumu. Kāna iesauka bija *"King Kahn"* (Karalis Kāns) un *"The Titan"* (Titāns) saistībā ar viņa lielo ietekmi laukumā.

2004. gadā Pelē viņu iekļāva savā FIFA 100 sarakstā kā vienu no 125 labākajiem futbolistiem futbola vēsturē.

Olivera Kāna tēvs Rolfs dzimis 1943. gadā Liepājā vācu kara jūrnieka Rolfa un latvietes Ērikas Alksnes ģimenē.

## Sasniegumi
**Bayern Munich**

* Vācijas Bundeslīga: 1996–97, 1998–99, 1999–2000, 2000–01, 2002–03, 2004–05, 2005–06, 2007–08
* DFB Pokal: 1997–98, 1999–2000, 2002–03, 2004–05, 2005–06, 2007–08
* DFB Ligapokal: 1997, 1998, 2000, 2004, 2007
* UEFA Čempionu līga: 2000–01
* UEFA kauss: 1995–96
* Starpkontinentālais kauss: 2001

**Vācija**

* Eiropas čempionāts futbolā: 1996

**Individuālie sasniegumi**

* Vācijas Bundeslīgas labākais vārtsargs: 1994, 1997, 1998, 1999, 2000, 2001, 2002
* Labākais Eiropas vārtsargs: 1999, 2000, 2001, 2002
* Vācijas gada futbolists: 2000, 2001
* FIFA Pasaules kausa labākais spēlētājs: 2002
* FIFA Pasaules kausa labākais vārtsargs: 2002
* FIFA 100

## Atsauces

## Ārējās saites
Kāns

**Kāns** ( — 'laiviņa', ; sieviešu dzimtē **Kāna**) ir uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:
* Džeimss Kāns (*James Caan*) — amerikāņu aktieris (1940—2022);
* Skots Kāns (*Scott Caan*) — amerikāņu aktieris (1976)
* Luiss Kāns (* Louis Kahn*) — ebreju izcelsmes ASV arhitekts (1901—1974);
* Olivers Kāns (*Oliver Rolf Kahn*) — Vācijas futbolists (1969);
* Viktors Kāns (*Victor Kahn*) — krievu izcelsmes Francijas šahists (1889—1971).
Rietumu kiangs

**Rietumu kiangs** (*Equus kiang kiang*) ir viena no kianga (*Equus kiang*) pasugām, kas apdzīvo Tibetas teritoriju Ķīnā un pieguļošās teritorijas Indijā. Tas nelielā skaitā ir sastopams arī Pakistānā un Nepālā. Rietumu kiangu populācija atšķirībā no Āzijas savvaļas ēzeļiem ir stabila un turpina pieaugt, lai arī konkurē ar lauksaimniecības dzīvniekiem par barības un ūdens resursiem, un vietējie zemnieki vēlētos ierobežot kiangu skaitu. Veids, kā zemnieki cīnās par ganībām, ir ganību iežogošana.

Īpaši daudz rietumu kiangu ir Indijas Ladakhas provinces austrumos Čangtangas plakankalnē, kas atrodas 4000—5500 metrus virs jūras līmeņa. Ladakhas provinces budistu mūki ir ļoti toleranti pret savvaļas kiangiem, tāpēc bieži var redzēt kiangu barus. Ladakhas provincē mīt apmēram 1500 rietumu kiangu. Vislielāko postu kiangu populācijai nodarīja 1962. gada karš starp Indiju un Ķīnu. Nav zināms, cik kiangu bija pirms kara, bet, sākot ar , to populācija ir atjaunojusies. Vēl viens iemesls populācijas pieaugumam Ladakhas provincē, ir tas, ka kiangi pamet Tibetu.

Rietumu kiangs starp pārējiem kiangiem ir vidēja izmēra un ar vistumšāko apmatojumu, austrumu kiangs ir lielākais, bet dienvidu kiangs ir mazākais.

## Atsauces

## Ārējās saites
* The Kiang
Stendes muiža

thumb|250px|Stendes muižas kungu māja
thumb|250px|Vecās pils fragments
**Stendes muiža** (arī **Lielstendes**, **Dižstendes muiža**; ) atrodas Talsu novada Lībagu pagasta Dižstendē.

## Vēsture
1544. gadā Livonijas ordeņa mestrs Stendes muižu izlēņoja Filipam fon der Brigenam.
Stendes Vecā pils atradusies uz nelielas, 0,5 ha mākslīgi veidotas saliņas, aiz aizsarggrāvja to apjoza augsta akmens mūra sēta. Vienīgais piekļūšanas ceļš veda pa dīķa dambja uzbērumu pāri ārējo vārtu torņa paceļamajam tiltam. Apakšzemes ejas no pils pagrabiem kalpojušas ārkārtēju briesmu gadījumiem un atkāpšanās vajadzībām.

Jauno muižas kungu māju uzcēla 19. gadsimta sākumā (ap 1820.—1848. gadiem) vēlā klasicisma stilā. 1848.—1858. gados uzbūvēja vidus ēkas otro stāvu, pārveidoja fasādes. Ēka ieguva pilastrus, arkveida lokus ēkas galos pie jumta korēm, kā arī baltos logu rāmjus. 1880. gadu vidū ierīkoja ziemas dārza paviljonu, kas nojaukts 1908. gadā. Tad arī ierīkoja koka verandu, nojaucot veco nelielo balkonu rietumu pusē. Kungu māju pārbūvēja 19. gadsimta beigās, nojauca virtuves ēku un izbūvēja tagadējo virtuves spārnu, kas ir par metru šaurāks nekā daudz vecākais guļamistabu spārns.
Virtuves telpas bija atsevišķā trīsstāvu celtnē. Staļļi, ratnīca un citas saimniecības ēkas celtas vēlā klasicisma stilā. 

Pēc 1920. gada agrārreformas Stendes muižā izveidoja Stendes selekcijas staciju. Veco pili 1925.—1926. gadā pārbūvēja par strādnieku mājokli. Tika uzcelta arī piebūve pie ēkas ziemeļrietumu sienas. 1941. gadā daļēji mainīja otrā stāva plānojumu. Pēc Otrā pasaules kara ēku izmantoja dzīvokļiem. Ēka, lai gan ar plaisām ziemeļu sienā un cauru jumtu, bija apdzīvota vēl 1999. gadā.

## Apskates objekti
Muižas centra senākā daļa ir daļa no 16. gadsimtā būvētas nocietinātas pils, tautā saukta par **Veco pili** jeb **Bruņinieku pili**. Pils būvformās saskatāmas romāniskas un, iespējams, arī gotiskas iezīmes. Zem tās ir neliela pagraba velve. Pagrabā redzamas ieejas ailas un mūrēti pakāpieni, kas ved lejup, taču tālāk viss ir aizgruvis.

## Atsauces