Sociālā atmiņa

**Sociālā atmiņa** (analoģiski: kolektīvā atmiņa) apzīmē vairākiem indivīdiem vai sociālai grupai piemītošu kopīgu izpratni par pagātnes notikumiem, kas pieder pie grupas identitātes un veicina indivīdu piederības sajūtu.

## Jēdziena izcelsme un nozīme
Sociālā atmiņa ir viens no būtiskākajiem aspektiem kopīgas identitātes veidošanā, kas ietekmē arī sabiedrības saliedētību. Valsts vai reģiona politika sociālās atmiņas jautājumos var pozitīvi ietekmēt sabiedrības saliedētību, taču vienlaikus arī saasināt dažādus nošķīrumus, ciktāl kolektīvajai atmiņai ir normatīva ietekme attiecībā pret indivīdu, novedot pie spriedzes starp vietējā līmeņa vēstures izpratni vai, analoģiski, indivīdu un kolektīvu.

Kolektīvās atmiņas jēdziens galvenokārt saistās ar sociologu Morisu Halbvaksu, kurš to izprata kā indivīdiem kopīgu izpratni un priekšstatus par pagātni, kas ir būtisks aspekts grupas noturīguma un stabilitātes nodrošināšanā. Politikas plānošanas kontekstā biežāk lietoti tādi jēdzieni kā sociālā atmiņa; papildus ieviesti arī tādi apzīmējumi kā “kolektīvā piemiņa” un  “nacionālā atmiņa”. Vairāki pētnieki norādījuši, ka šo apzīmējumu pamatā esošais nošķīrums starp indivīda un kolektīva atmiņu nav pietiekami skaidrs. Sociologs Braiens Konvejs, iezīmējot neskaidrības, norādījis, ka jēdziens ierasti lietots divās nozīmēs: pirmkārt, apzīmējot indivīdiem kopīgu pagātnes notikumu izpratni; otrkārt, dažāda veida materiālos saglabātas pagātnes atmiņas un to atveidojumu.

Franču vēsturnieks Pjērs Norā argumentējis, ka kolektīvā atmiņa nodrošina grupas solidaritāti un veido kopīgu morālo kodeksu, dažādos veidos (ar izglītības, valsts un nevalstisko institūciju, simbolu un atceres dienu palīdzību) veidojot izpratni par pagātnes notikumiem un to saistību ar kādu sociālo grupu. Citi pētnieki uzsvēruši, ka atmiņu loma ir daudz mazāk pakārtota precīzai notikumu izklāstīšanai, bet gan šo notikumu pieredzēšanai, t.i., to emocionālajai ietekmei. Attiecībās starp atmiņu un identitāti izcelta arī politiskā un emocionālā nozīme, kā arī to saistība ar sabiedrībā pastāvošām piemiņas praksēm, pasvītrojot, ka sociālā atmiņa veidojas indivīdu mijiedarbībā vienam ar otru sociālā un politiskā kontekstā. Atsevišķi autori tādēļ lietojuši tādus jēdzienus kā “identitātes naratīvi” un “sociālās atmiņas praksi”, ar to domājot izpratni vai rīcības, kas nosaka indivīda piederību grupai, pieņemot tās pagātnes reprezentāciju. Lai arī sociālās atmiņas jēdziens lielākoties tiek lietots socioloģijā un politikas plānošanas kontekstā, nesenākā laika griezumā tam pievērsušās arī kognitīvās zinātnes un psiholoģija, skatot kolektīvo atmiņu veidošanās procesā iesaistītos kognitīvos aspektus, kā arī atcerēšanās un aizmiršanas attiecības kolektīva un indivīdu pārmijas kontekstā.

## Sociālā atmiņa Latvijā
Sociālā atmiņa Latvijā tiek skatīta kā daļa no sabiedrības saliedētības jomas politikas. Politikas attīstības plānošanas dokumentos tā ir izcelta kontekstā ar pagājušā gadsimta politiskajiem notikumiem:

“Latvijā sociālā atmiņa ir viens no būtiskākajiem nacionālās, etniskās un sociālās identitātes veidotājiem un arī robežu iezīmētājiem starp sociālajām grupām. Otrais pasaules karš, okupācijas režīmu represijas un PSRS okupācijas laikā mērķtiecīgi veiktā migrācijas politika radīja kultūras traumu, kuras sekas jūtamas joprojām, un sadala iedzīvotājus atmiņu kopienās.”

Latvijā sociālā atmiņa galvenokārt skatīta kontekstā ar 20. gadsimta vēstures notikumiem un to saikni ar mūsdienu Latvijā pastāvošajiem etniskajiem dalījumiem. Kā atzīmē vēsturniece Vita Zelče:

“Robežšķirtni galvenokārt rada atšķirīgā attieksme pret padomju okupāciju, Latvijas iekļaušanu PSRS sastāvā un valstiskuma atjaunošanas leģitimitāti, pašu Padomju Savienību un tālaika Krieviju. Lielā mērā šīs sašķeltības cēlonis ir iedzīvotāju atšķirīgā dzīves pieredze, viņu attiecības ar Latviju un iekļaušanos tās iedzīvotāju vidū. Tie paši iemesli nosaka arī to, ka šai robežšķirtnei piemīt etnisks un lingvistisks raksturs, ciktāl tas vienādojies ar jau minēto attieksmi pret pagātni.”

Līdz ar sociālās atmiņas jēdzienu tiek lietots arī apzīmējums “atmiņu kopienas”, kas izceļ atmiņas un vēstures izpratnes nozīmi robežu starp konkrētām sociālām grupām iezīmēšanā, izšķirot, piemēram, latviešus un krievvalodīgos. Vēsturnieks Leo Dribins šajā kontekstā iezīmē trīs grupas, izšķirot, pirmkārt, Latvijas vēstures nacionālo izpratni, otrkārt, krievvalodīgo kopienu politiskās intereses, treškārt, Eiropas demokrātijas pieredzi.

Saliedētas un pilsoniski aktīvas sabiedrības attīstības pamatnostādnes 2021.-2027. gadam skaidrots, ka sociālās atmiņas jautājumi politiskā līmenī aktualizēti jau iepriekšējā perioda vidējā termiņa politikas attīstības plānošanas dokumentā Nacionālās identitātes, pilsoniskās sabiedrības un integrācijas politikas pamatnostādnēs 2012.-2018. gadam, uz kuru pamata izveidotas vairākas sociālās atmiņas iniciatīvas.

Rezumējot par tā ietekmi, Pamatnostādnēs 2021.-2027. gadam norādīts, ka paplašinātas skolēnu, mazākumtautību pārstāvju un trešo valstu pilsoņu Latvijas vēstures zināšanu ieguves iespējas. To vidū, radīti papildu vēstures mācību materiāli, izdoti arī izglītojuši vēstures materiāli drukātā un video formātā. Pamatnostādnēs arī skaidrots, ka “neizdiskutēti un nesaprasti vēstures jautājumi rada pamatu sociālajai spriedzei un veido konfliktu potenciālu”. Sociālās atmiņas joma tādējādi arī iekļauj konkrētu notikumu un izpratnes par tiem veicināšanu ar nolūku veicināt sabiedrības saliedētību.

Kā būtisks aspekts piederības sajūtas veicināšanā iezīmēts arī pozitīvi vērtēto notikumu pienesums: “Lai nostiprinātu jau sasniegtos rezultātus vienojošas sociālās atmiņas jomā, kā arī veicinātu piederības sajūtas nostiprināšanos, nākamajā politikas plānošanas posmā ir nepieciešams vērst sabiedrības uzmanību arī uz tādiem vēstures notikumiem un faktiem, kas dažādās sabiedrības grupās tiek vērtēti pozitīvi, piemēram, Satversmes sapulces sasaukšana vai Atmodas laiks. Tādējādi tiktu veicināta arī citu Latvijas valstiskuma vēsturē svarīgu, sociālo atmiņu veidojošu un sabiedrību vienojošu notikumu akcentēšana publiskajā telpā.”Ministru

## Atsauces

## Ārējās saites
Projekts "VPP Saliedētība"