open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Hermanis Ernsts Adolfi

**Hermanis Ernsts Adolfi** (; dzimis , miris ) bija vācbaltiešu  anatoms, Tērbatas Universitātes anatomijas profesors.

## Dzīvesgājums
Dzimis Cēsīs pilsētas ārsta Alekša Adolfi gimenē, no 1878. līdz 1882. gadam mācījās Bērzaines ģimnāzijā. Beidzis Vidzemes guberņas ģimnāziju Rīgā. No 1882. līdz 1888. gadam studēja medicīnu Tērbatas Universitātē. No 1891. gada prozektors Tartu. Papildinājies Berlīnē, Utrehtā un Parīzē. Vēlāk pasniedzējs Tērbatas Universitātē, anatomijas profesors un Anatomijas institūta direktors (1912-1916; 1918). Sarkanās armijas uzbrukuma dēļ 1918. gada beigās devās uz Kēnigsbergu, kur beidza dzīvi pašnāvībā.

## Ārējās saites
*
Depresija (filma)

**"Depresija"** ir  uzņemta Latvijas mākslas filma divās sērijās. Filmas režisors ir Aloizs Brenčs un tā uzņemta studijā Dekrim. Filma uzņemta pēc Andra Kolberga romāna "Nekas nav noticis".

## Sižets
Divu narkomafiju cīņa un šajā cīņā iesaistīto cilvēku izkropļotie likteņi. Mafija organizē narkotiku sūtījumu caur Rīgas ostu uz Krieviju. Notikumu virpulī tiek ierauta arī jaunā dejotāja Imalda.

## Lomās
* Marina Maiko — *Imalda*
* Larisa Poļakova — *Regīna*
* Ģirts Jakovļevs — *Rausa*
* Donats Baņonis — *Vecais*
* Armands Reinfelds — *Aleksis*
* Aļģis Matuļonis — *Kurdašs*
* Arnis Līcītis — *Volodja*
* Dainis Porgants — *Egons*
* Ņina Maslova — *Ļuda*
* Jānis Zariņš — *Leopolds*
* Māris Andersons — *Čurka*
* Mihails Zadornovs — *Ierēdnis*
* Vladimirs Meņšovs -— *Narkomafijas krusttēvs*

**Epizodēs**:
Selga Bedrīte, Vilnis Beķeris, Raimonda Vazdika, Rasma Garne, Oļģerts Dunkers, Kārlis Zariņš, Marina Kalmikova, Imants Krenbergs, Valdemārs Karpačs, Regīna Razuma

## Filmēšanas grupa
* Režisors: Aloizs Brenčs
* Scenārija autors: Andris Kolbergs
* Operators: Gvido Skulte
* Komponists: Raimonds Pauls
* Mākslinieks: Vasilijs Mass
* Skaņu režisors: Viktors Ličovs
* Montāžas režisore: Gunta Ikere
* Kostīmu māksliniece: Larisa Brauna
* Grima māksliniece: Dzintra Bijubena
* Producents: Valdis Aizpurietis

## Filmas mūzikas albums

Filmas "Depresija" mūziku sarakstījis Raimonds Pauls. To 1990. gadā aranžējusi un ieskaņojusi grupa "Odis". Skaņuplate izdota 1991. gadā ražošanas firmā "RiTonis". 

### Skaņdarbu saraksts
# Dejas
# Sarkanos toņos
# Dažādi ritmi
# Tavas noslēpumainās acis
# Kādas pilsētas ugunis
# Hei, mēs gribam spēlēt roku
# Mēness gaismā
# Tēma "Depresija"
# Krodziņā mazā
# Atgriešanās

### Grupa "Odis"
* Arnis Mednis — balss, taustiņinstrumenti
* Raimonds Macats — taustiņinstrumenti, programmēšana
* Andris Lūkins — bass
* Indris Orubs — sitamie instrumenti
* Vīgants Murelis — ģitāra
* Juris Trasūns — saksofons
* Normunds Krastiņš — trompete
* Viktors Jaunsīlis — MIDI sintezatori

## Ārējās saites

* Kino muzejs

## Video
*

*
Auerbaha

**Auerbaha** () ir pilsēta Vācijā, Saksijas zemē, Fogtlandes apriņķī. Ekonomika galvenokārt balstās uz tekstilrūpniecību, pārtikas pārstrādi un mašīnbūvi. Pēc Plauenes un Reihenbahas Auerbaha ir trešā apdzīvotākā pilsēta apriņķī.

## Vēsture
Apdzīvotā vieta pirmoreiz minēta 1282. gadā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Baltijas ceļa velobrauciens

**Baltijas ceļa velobrauciens** jeb ***Baltic Chain Tour*** ir profesionālas daudzdienu šosejas riteņbraukšanas sacensības, kuras ir iekļautas UCI Eiropas tūres sacensību kalendārā. Brauciens tika izveidots, lai godinātu Baltijas ceļa akciju. Tas notiek galvenokārt Baltijas valstu teritorijā, bet 2013. gada sacensības sākās Lahti, Somijā. *Baltic Chain Tour* šobrīd ir UCI 2.2 kategorijas sacensības.

Apvienotajai Baltijas riteņbraukšanas tūrei ir arī senāka priekšvēsture. Tradīcija sākās 1950. gados un tika pārtraukta 1991. gadā. 2010. gada 4. novembrī visu triju valstu nacionālās riteņbraukšanas savienības vienojās par Baltijas riteņbraukšanas tūres tradīcijas atjaunošanu. 2019. gada sacensības finansējuma trūkuma dēļ nenotika.

## Atjaunoto sacensību uzvarētāji

## Atsauces

## Ārējās saites
*
Patriss de Makmaons

**Maršals Patriss de Makmaons, Madžentas 1. hercogs** (; dzimis , miris ) bija franču karavīrs un Francijas prezidents no 1873. līdz 1879. gadam.

Cēlies no senas īru katoļu dzimtas, kas pārcēlās uz Franciju pēc Viljama III nākšanas pie varas Anglijā. Piedzimis kā sešpadsmitais bērns 17 bērnu ģimenē. 1827. gadā beidza Sensiras akadēmiju. Kopš 1830. gada - Alžīrijā. 1843. gadā kļuva par Ārzemju leģiona komandieri. Piedalījās Krimas karā pret Krieviju, cita starpā komandēdams divīziju, kas ieņēma Malahova kugānu pie Sevastopoles. 1856. gadā kļuva par Francijas senatoru. Otrā Itālijas neatkarības kara laikā komandēja franču Itālijas armiju, gūdams uzvaru Madžentas kaujā, par to iegūdams hercoga titulu un maršala dienesta pakāpi.

1864. gadā kļuva par Alžīrijas ģenerālgubernatoru. Ne visai veiksmīgi karoja Francijas—Prūsijas karā. Komandēja Versaļas armijas spēkus Parīzes komūnas militārās sakāves laikā. Laikā, kad Francijas prezidents bija Ādolfs Tjērs, kļuva par franču monarhistu līderi. 1873. gada 24. maijā tika ievēlēts par Francijas prezidentu. Kaut arī amata pienākumu pildīšanas laikā centās pretoties republikāņu ietekmei, tomēr vairāk vai mazāk rīkojās likumu ietvaros un, kad republikāņi uzvarēja kārtējās parlamenta vēlēšanās, 1879. gada 30. janvārī demisionēja.

## Ārējās saites
McMahon

***McMahon*** jeb ***Mac Mahon*** var būt:

* Džulians Makmans (*Julian McMahon*; 1968—2025) — Austrālijas un ASV aktieris;
* Patriss de Makmaons (*Patrice de Mac Mahon*; 1808—1893) — franču karavīrs un Francijas prezidents;
* Viljams Makmans (*William McMahon*; 1908—1988) — Austrālijas politiķis un valstsvīrs.
Melatonīns

**Melatonīns** ir hormons, kas pieder pie indola aminoatvasinājumiem — triptamīniem. To mēdz dēvēt arī par "miega hormonu". Cilvēka organismā melatonīnu izstrādā epifīze. Saskaņā ar "melatonīna teoriju", ziemas periodā, kad trūkst gaismas, melatonīns izstrādājas lielākā apjomā un izraisa depresiju. Citi avoti savukārt apgalvo, ka melatonīns pret depresiju palīdz. Latvijā melatonīnu var iegādāties aptiekās kā recepšu medikamentu ar nosaukumu "cirkadīns". To lieto primāra bezmiega ārstēšanai.
thumb|left|100px|Pudelīte ar melatonīna tabletēm

## Atsauces
Keipširefa

**Keipširefa** () ir ASV pastāvīga vasaras lauka nometne Antarktikā. Izvietojusies Dienvidšetlendas salu arhipelāgā, Livingstona salas ziemeļos, Širefa ragā. Stacija izveidota 1996. gadā, uz Širefa ragu pārceļot nometni no Sīla salām. Staciju pārvalda ASV Nacionālās Okeānu un atmosfēras administrācijas Antarktikas Jūras resursu pētījumu programma. Stacija izvietota speciāli aizsargājamās teritorijas Nr. 149 robežās līdzās Čīles Giljermomannas vasaras stacijai, ar kuru tai daļēji kopīga infrastruktūra.

## Atsauces
Abū Simbelas tempļi

{
  "type": "ExternalData",
  "service": "geoshape",
  "ids": "Q134140"
}

**Abū Simbelas tempļi** ir divi masīvi akmens tempļi Ēģiptes dienvidos, Nūbijā. Tie atrodas Nāsira ezera dienvidu krastā, aptuveni 230 km uz dienvidrietumiem no Asuānas. Tie ir iekļauti UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā.

Šie tempļi ir veidoti Senajā Ēģiptē faraona Ramzesa Lielā valdīšanas laikā, 13. gadsimtā p.m.ē. Tie bija veltījums ēģiptiešu uzvarai Kadīšas kaujā pār hetiem.

1960. gados Abū Simbelas tempļi tika sazāģēti blokos un pārcelti uz augstāku vietu, jo tika būvēts Asuānas aizsprosts, kā rezultātā Nīlas ūdens līmenis pacēlās, un tempļi būtu applūduši. Abū Simbelas tempļi ir viens no populārajiem tūristu apskates objektiem Ēģiptē.

## Attēlu galerija

Abu Simbel Temple 2025.jpg
Panorama_Abu_Simbel_crop.jpg
Abu Simbel Temple of Ramesses II (9794539214).jpg
Abu Simbel Temple of Ramesses II (9794542314).jpg
Egypt-11A-002 (2216689113).jpg


## Ārējās saites
Bādelstere

**Bādelstere** () ir kūrortpilsēta Vācijā, Saksijas zemē, Fogtlandes apriņķī pie Veise Elsteres upes.

## Vēsture
1669. gadā tika aprakstītas vietējo minerālūdens avotu dziedznieciskās īpašības. 1848. gadā Bādeletere tika oficiāli atzīta par Saksijas kūrortu (*Königlich-Sächsischen Staatsbad*).

## Cilvēki
Bādelstere ir tramplīnlēcēja Klausa Ostvalda (*Klaus Ostwald*, 1958) dzimtā pilsēta.

## Atsauces

## Ārējās saites
Tēvijas dziesma

**Tēvijas dziesma** ir patriotiska Baumaņu Kārļa kora dziesma ar Lapas Mārtiņa vārdiem, kas pirmo reizi atskaņota 1873. gada Pirmajos vispārīgajos latviešu dziedāšanas svētkos. Publicēta dziesmu krājumā "Austra" (1874).

Tēvijas dziesma imponē ar spēcīgu patriotisko garu, spraigu dinamiku un pārskatāmām lakoniskām līnijām. Tā turējās vīru koru repertuārā gadiem ilgi.

## Vēsture
Mārtiņš Lapa 1870. - 1871. gadā bija palīgskolotājs Jaunkārķu pagastskolā, bet laikrakstā "Mājas Viesis" un "Baltijas Vēstnesis" publicēto patriotisko dzejoļu dēļ tika atlaists. Dzejolis "Tēvijas dziesma" izdots 1870. gadā.

Kārlis Baumanis kopš 1860. gada strādāja par vācu valodas pasniedzēju Pēterburgas Reformātu skolā un bija "Pēterburgas Avīžu" līdzstrādnieks (1862-1865), kur tolaik darbojās arī Krišjānis Valdemārs un Auseklis.
Jau Cimzes seminārā viņš bija iemācījies vācu mūzikas garā harmonizēt tautasdziesmas, 1865. gadā Baumanis ņēma klavierspēles privātstundas pie Pēterburgas konservatorijas profesora F. Černija.

Svarīgs pavērsiens viņa dzīvē bija ievēlēšana par Rīgas Latviešu biedrības runasvīru un Dziedāšanas komisijas locekli 1870. gadā, kur viņš rosīgi piedalījās Pirmo vispārīgo latviešu dziedāšanas svētku sagatavošanā. 1870. gadu sākumā radās Baumaņu Kārļa pirmās latviešu oriģināldziesmas, ko iekļāva dziesmu svētku programmā.

## Dziesmas vārdi

## Atsauces
Aleksis Adolfi

**Kārlis Heinrihs Aleksandrs (Aleksis) Adolfi** (; dzimis , miris ) bija vācbaltiešu izcelsmes pirmais Cēsu pilsētas  ārsts un dzejnieks.

## Dzīvesgājums
Dzimis Pērnavas apriņķī Tignicas (*Tignitz*) muižas īpašnieka, vēlākā Pērnavas zēnu ģimnāzijas direktora Jākoba Adolfi ģimenē. 
No 1829. līdz 1833. gadam mācījās Tērbatas ģimnāzijā. No 1833. līdz 1840. gadam studēja medicīnu Tērbatas Universitātē. Papildinājies Vīnē, Vircburgā un Berlīnē. No 1843. līdz 1847. gadam Lielstraupes draudzes novada ārsts. No 1847. līdz 1874. gadam Cēsu pilsētas ārsts. Viņa pirmie dzejoļi publicēti 1858. gadā, dzejoļu krājumi izdoti 1863. un pēc nāves 1877. gadā.

## Darbi
* Atsevišķi dzejoļi krājumā *Literarisches Taschenbuch der Deutschen in Russland. Riga: J. von Sivers, 1858
* *Gedichte*. Riga, Leipzig, 1863
* *Poetischer Nachlaß*. Riga: H. Brutzer, 1877

===  Mīlas dzīve (*Liebesleben*) ===
Mana mīla, es patiesi esmu jūra,<br /> 
Liela, dziļa un vētru sabangota: <br /> 
Esi saule, kas tajā skaidri  <br /> 
Klusā mierā spoguļojas! <br /> 
Es esmu gliemežvāks, kas tur guļ, <br /> 
Ar jūras dūņām blāvi apklāts: <br /> 
Esi pērle tīri spīdoša, <br /> 
Kas tam sirdī mirdz! <br /> 
(..)

Mein Lieb, bin ich ein See fürwahr, <br />  
Groß, tief und sturmgehügelt: <br /> 
Sei du die Sonne, die sich klar <br /> 
Auf stiller Fluth ihm spiegelt! <br /> 
Bin ich die Muschel, die da ruht, <br /> 
Vom Meerschlamm trüb umfeuchtet: <br /> 
Sei du der Perle reine Gluth, <br /> 
Die ihr im Herzen leuchtet!<br /> 
(..)

== Atsauces ==


== Ārējās saites ==
*[http://cesumajustasti.blogspot.com/2012/05/doktora-adlfi-nams-liela-livu-iela-1.html Doktora Adolfi nams. Lielā Līvu iela 1] 
*[https://web.archive.org/web/20160305200544/http://www.bbl-digital.de/eintrag/Adolphi-Karl-Heinrich-Alexander-(Alexis)-1815-1874/ Aleksis Adolfi *Baltisches Biographisches Lexikon digital'']
2013. gada Vuelta a España

**2013. gada ''[[Vuelta a España]]*** sākās  un noslēdzās 15. septembrī. Šī bija 68. reize, kad notika šīs šosejas riteņbraukšanas sacensības. Sacensības sākās [[Vilanova de Arousa|Vilanova de Arosā]] ar komandas braucienu un tradicionāli noslēdzās [[Madride|Madridē]]. Sacensību pirmās piecas dienas notika [[Galisija|Galisijā]], bet pēc tam turpinājās pretēji pulksteņa rādītāja virzienam pa Spāniju caur [[Kastīlija un Leona|Kastīliju un Leonu]], [[Estremadura|Estremaduru]], [[Andalūzija|Andalūziju]], [[Aragona|Aragonu]], [[Katalonija|Kataloniju]], [[Larjoha (Spānija)|Larjohu]], [[Kantabrija|Kantabriju]] un [[Astūrija|Astūriju]]. *Vuelta* iekļāva arī nelielu distances daļu divās kaimiņvalstīs — [[Andora|Andorā]] un [[Francija|Francijā]].

== Komandas ==
Visas 19 *UCI World Tour* komandas tika automātiski ielūgtas sacensībām, papildus tika ielūgtas vēl trīs komandas.



†: Ielūgtās *Pro-continental'' komandas

## Posmi

## Klasifikāciju līderi

## Rezultāti

### Kopvērtējums

### Punktu klasifikācija

### Kalnu karaļa klasifikācija

### Kombinācijas klasifikācija

### Komandu klasifikācija

## Atsauces
Giljermomanna

**Giljermomanna** () ir Čīles vasaras polārstacija Antarktikā. Izvietojusies Dienvidšetlendas salu arhipelāgā, Livingstona salas ziemeļos, Širefa ragā. Stacija pieder Čīles Antarktikas institūtam un galvenās pētniecības nozares ir bioloģija, glacioloģija un ģeoloģija. Nodēvēta par godu čīliešu zoologam Giljermo Mannam Fišeram (*Guillermo Mann Fischer*; 1919—1967).
 
Stacija izveidota 1991. gadā kā **Širefas** nometne līdzās speciāli aizsargājamajai teritorijai Nr. 149. 1996. gadā uz Širefa ragu no Sīla salām tika pārcelta ASV Nacionālās Okeānu un atmosfēras administrācijas Antarktikas Jūras resursu pētījumu programmas nometne Keipširefa, kas darbojas līdzās čīliešu stacijai.

## Atsauces
Aleksejs Avečkins

**Aleksejs Avečkins** () (dzimis  Brestā, Baltkrievijā, miris  Rīgā) bija baltkrievu izcelsmes Latvijas baletdejotājs, Latvijas Nacionālās operas premjers.

## Biogrāfija

Dzimis Balkrievijā, Brestā, kur dzīvojis līdz 10 gadu vecumam, kad sācis mācīties baletskolā Minskā. 1994. gadā absolvējis Baltkrievijas Baleta akadēmiju, no 1994. līdz 1998. gadam bijis Baltkrievijas Lielā Akadēmiskā operas un baleta teātra solists. Kopš 1998. gada dejojis Latvijas Nacionālā baleta trupā, kur kļuvis par baleta premjeru, atveidojis daudzus galvenos varoņus (princis Dezirē, Riekstkodis un Alberts, Hozē, Romeo, Solors, Otello) un daudzas citas klasiskā baleta repertuāra lomas.

Helsinku baleta mākslinieku konkursa diplomands (2001). Saņēmis "Aldara" starptautisko gada balvu (1999), Lielo Mūzikas balvu (2002) un Spēlmaņu nakts balvu kā gada labākais baleta mākslinieks (1999, 2008 un 2012). Piedalījies viesizrādēs Anglijā, Francijā, Ķīnā, Vācijā, Austrijā, Holandē, Beļģijā, ASV, Itālijā, Dānijā, Somijā, Krievijā gan kopā ar LNO baleta trupu, gan arī ar citām kompānijām.

## Atsauces

## Ārējās saites

* ALEKSEJS AVEČKINS, www.opera.lv
1998. gada Eirovīzijas dziesmu konkurss

**1998. gada Eirovīzijas dziesmu konkurss** bija 43. Eirovīzijas dziesmu konkurss, kas notika 1998. gada 9. maijā Birmingemas Nacionālajā arēnā Apvienotajā Karalistē.

## Dalībvalstis
Trimpula (Kā Daugava vaida)

thumb|300px|Trimpula (Kā Daugava vaida) sākuma notis.
**Trimpula (Kā Daugava vaida)** ir patriotiska Baumaņu Kārļa kora dziesma ar Ausekļa vārdiem, kas atskaņota 1880. gada Otrajos vispārīgajos latviešu dziedāšanas svētkos. Tā veltīta Trimpum, izdomātajam senlatviešu dzīru dievam.

"Trimpulai" bija lemts iesakņoties tautā dziļāk, kaut to vēlāk centās izkonkurēt tā paša nosaukuma Ernesta Vīgnera kompozīcija. Dziesmā izmantots populārais Ausekļa dzejolis ar spēcīgi iegleznotajiem „bizmaņiem", kas tik raksturīgi bija komponista Baumaņa vēlākajā cīņā par latviskajiem ideāliem. Jāzeps Vītols savā laikā Trimpulu, piemēram, atzina par dziļi intuitīvi izjustu dziesmu, pieskaitot to K. Baumaņa labākajiem darbiem.

## Vēsture
Auseklis 1874. gadā, Latvijā vairs darbu atrast nevarēdams, devās uz Pēterburgu, kur iepazinās ar komponistu Baumaņu Kārli.

Kārlis Baumanis kopš 1860. gada strādāja par vācu valodas pasniedzēju Pēterburgas Reformātu skolā un bija "Pēterburgas Avīžu" līdzstrādnieks (1862—1865), tur tolaik darbojās arī Krišjānis Valdemārs un Auseklis.
Jau Cimzes seminārā viņš bija iemācījies vācu mūzikas garā harmonizēt tautasdziesmas, 1865. gadā Baumanis ņēma klavierspēles privātstundas pie Pēterburgas konservatorijas profesora F. Černija.

Svarīgs pavērsiens viņa dzīvē bija ievēlēšana par Rīgas Latviešu biedrības runasvīru un Dziedāšanas komisijas locekli 1870. gadā, kur viņš rosīgi piedalījās Pirmo vispārīgo latviešu dziedāšanas svētku sagatavošanā. 1870. gadu sākumā radās Baumaņu Kārļa pirmās latviešu oriģināldziesmas, ko vēlāk iekļāva vairāku dziesmu svētku programmā.

## Dziesmas vārdi

## Atsauces
UCI sacensību klasifikācija

Starptautiskā Riteņbraukšanas savienība (UCI), riteņbraukšanas sporta pasaules vadošā organizācija klasificē sacensības saskaņā ar vērtējuma skalu.

Vērtējumu attēlo ar kodu, kurš sastāv no divām vai trijām daļām un norāda veidu vai sacensību stilu (pirmā daļa) un to nozīmību vai grūtību (otrā un trešā daļa). Pirmā daļa var būt vesels skaitlis vai abreviatūra un otrā daļa, ja tāda ir, parasti ir veseli skaitļi. Abas daļas atdala ar decimālo punktu (.). 
Augstāk novērtētas sacensības labākajiem sportistiem dod vairāk reitinga punktus.
## Šosejas riteņbraukšana
Pirmā daļa no koda šosejas riteņbraukšanas sacensībās ir "1" viendienas sacensībām un "2" daudzdienu sacensībām. Otrā koda daļa pazīmē sacensību rangu un no pirmās daļas tiek atdalīta ar punktu. 'HC' (*ārpus kategorijas*) ir augstākā kategorija, kam seko '1' un '2'. Piemēram, sacensības ar kategoriju 1.1 ir viendienas pirmās kategorijas sacensības.

## Kalnu riteņbraukšana
Kalnu riteņbraukšanā izmanto divus kodus: "E, lai apzīmētu viendienas sacensības un "D" vairāku dienu sacensībām.

## Velokross
Velokrosā visas sacensības apzīmē ar kodu "C".

## Atsauces
Jānis Vagners

**Jānis Vagners** ( — ) bija latviešu jurists un politiķis. Bijis Rīgas domes deputāts, kā arī nedemokrātiski ievēlētās Tautas Saeimas prezidija loceklis.

## Biogrāfija
Jānis Vagners piedzima  Iecavas pagasta "Lielratniekos". Studējis tieslietas Pēterburgas Universitātē. Bijis zvērināta advokāta Pētera Stučkas palīgs.

Bija jaunstrāvnieks. 1903. gadā kļuva par Latvijas Sociāldemokrātiskās strādnieku partijas (LSDSP) biedru. Piedalījies 1905. gada revolūcijā, revolucionārā komiteja viņu iecēla par Bauskas gubernatoru. 1906. gada janvārī pametis Latviju, jo viņam draudēja nāvessods. Sākotnēji pārcēlies uz Somiju, pēc tam caur Zviedriju un Vāciju pārcēlies uz Šveici. Pēc Pirmā pasaules kara beigām 1918. gadā atgriezies Rīgā, strādājis par advokātu.

Pēc Latvijas okupācijas 1940. gadā kļuva par nedemokrātiski ievēlētās Tautas Saeimas deputātu un prezidija locekli. Tajā pašā gadā kļuva par Latvijas PSR Senāta virsprokuroru. Vācu okupācijas laikā arestēts un nogādāts Rīgas Centrālcietumā. 1944. gadā nogādāts darba nometnē Vācijā.

Miris  Rīgā.

## Atsauces
Šīrāza

**Šīrāza** (, *Shīrāz*, ) ir pilsēta Irānas dienvidos, Fārsas ostāna administratīvais centrs. 2009. gadā pilsētā dzīvoja 1,7 miljoni iedzīvotāju, un pēc šī rādītāja tā ir sestā lielākā pilsēta Irānā. Šīrāza atrodas Zagrosas kalnu dienvidu daļā, aptuveni 1500 metrus virs jūras līmeņa.

No 1750. līdz 1794. gadam Šīrāza bija Zendu dinastijas valsts galvaspilsēta. Līdz 1979. gadam pilsēta bija slavena ar vīna ražošanu, bet mūsdienās tās tautsaimniecībā nozīmīgu lomu spēlē nafta un elektronika, kā arī tūrisms.

Šīrāzā ir dzimis un miris persiešu dzejnieks Hāfezs.

## Atsauces

## Ārējās saites
Mūsu Tēvs debesīs (Baumaņu Kārlis)

Baumaņu Kārļa komponētā **Mūsu Tēvs debesīs** ir garīga kora dziesma korim ar Tēvreizes vārdiem. 

Pirmo reizi to atskaņoja 1880. gada Otro vispārīgo latviešu dziedāšanas svētku garīgajā koncertā kā vienīgo latviešu darbu. Tā iznāca Pēterpilī 1875. gadā un aizstāja Pirmajos dziesmu svētkos dziedāto Rinka dziesmu, ko vēlākos dziesmu svētkos savukārt aizstāja O. Šepska, Jurjānu Andreja un E. Melngaiļa darbi. 

Šā Baumaņu Kārļa darba muzikālā vērtība ir problemātiska, un pēc Otrajiem dziesmu svētkiem kori to atskaņoja aizvien retāk un retāk, līdz beigās „aizmirsa" pavisam.

## Atsauces
Latviski lai atskan dziesmas

**Latviski lai atskan dziesmas** ir patriotiska Baumaņu Kārļa kora dziesma ar Lapas Mārtiņa vārdiem, kas atskaņota 1880. gada Otrajos vispārīgajos latviešu dziedāšanas svētkos. Publicēta dziesmu krājumā "Austra" (1874).

Tā ir raksturiga strofveida miniatūra ar refrēnu noslēgumā, kā savā laikā tika darinātas populārās vācu romantisma epigoņu "tēvzemes dziesmas".

## Vēsture
Mārtiņš Lapa 1870. - 1871. gadā bija palīgskolotājs Jaunkārķu pagastskolā, bet laikrakstā "Mājas Viesis" un "Baltijas Vēstnesis" publicēto patriotisko dzejoļu dēļ tika atlaists. Dzejolis "Latviski lai atskan dziesmas" izdots 1871. gadā.

Kārlis Baumanis kopš 1860. gada strādāja par vācu valodas pasniedzēju Pēterburgas Reformātu skolā un bija "Pēterburgas Avīžu" līdzstrādnieks (1862-1865), kur tolaik darbojās arī Krišjānis Valdemārs un Auseklis.
Jau Cimzes seminārā viņš bija iemācījies vācu mūzikas garā harmonizēt tautasdziesmas, 1865. gadā Baumanis ņēma klavierspēles privātstundas pie Pēterburgas konservatorijas profesora F. Černija.

Svarīgs pavērsiens viņa dzīvē bija ievēlēšana par Rīgas Latviešu biedrības runasvīru un Dziedāšanas komisijas locekli 1870. gadā, kur viņš rosīgi piedalījās Pirmo vispārīgo latviešu dziedāšanas svētku sagatavošanā. 1870. gadu sākumā radās Baumaņu Kārļa pirmās latviešu oriģināldziesmas, ko iekļāva dziesmu svētku programmā.

## Dziesmas vārdi

## Ārējās saites
* Latviski lai atskan dziesmas studentu korporāciju komerša dziesmas variantā

## Atsauces
Mūsu Tēvs debesīs

**Mūsu Tēvs debesīs** var būt:
* Tēvreize
* Mūsu Tēvs debesīs - Baumaņu Kārļa komponēta dziesma
* Mūsu Tēvs debesīs - Jurjānu Andreja komponēta dziesma
Tunisijas revolūcija

thumbnail|right|275px|Manifestācija 2011. gada 21. janvārī
**Tunisijas revolūcija** ( — ) bija plaši nemieri Tunisijā, kurus izraisīja ilgstošā korupcija, inflācija, bezdarbs un politiskās represijas. 

Nespēdams apturēt revolucionāros procesus, Tunisiju pameta valsts prezidents Zīna el Abidīns Ben Alī, kurš valdīja valstī kopš 1987. gada. Reizē atkāpās valdība. Tika izformēta politiskā policija, likvidēta valdošā partija, kura atbalstīja bijušo prezidentu, atbrīvoti politiskie ieslodzītie. 2011. gada oktobrī tika ievēlēta Konstitucionālā asambleja. Valsts un protestētāju sadursmēs dzīvību zaudēja vairāki simti cilvēku, ievainojumus guva vairāki tūkstoši. 

Tunisijas revolūcijas ietekmē aizsākās Arābu pavasaris — nemieru vilnis, kas skāra Arābu pasauli, jo īpaši valstis, kurās valdīja autoritāri režīmi.
Slepenpolicija

**Slepenpolicija** (vai **politiskā policija**) ir organizācija, kuras primārais uzdevums ir jebkuriem līdzekļiem aizsargāt pastāvošo, lielākoties autoritāro vai totalitāro režīmu no iekšējiem draudiem.

Atšķirībā no policijas šādas organizācijas darbojas slepeni, izmantojot izlūkdienestu metodes — izsekošanu, noklausīšanos u.c. Slepenpolicijai ir plašas un neierobežotas pilnvaras, lielākoties tās nepakļaujas likumu normām — ierasta prakse ir, piemēram, spīdzināšana, draudi, izteikšanās tiesību liegšana, politiskās slepkavības un citi represīvi līdzekļi. Organizatoriski slepenpolicija parasti tiek veidots kā autonoms valsts specdienests vai kā Iekšlietu ministrijai pakļauta policijas struktūra, tomēr slepenpolicija var būt veidota arī citādi, piemēram, kā partijas iekšējā organizācija.

Arī demokrātiskās valstīs nereti pastāv dienesti, kas līdzinās slepenpolicijai, jo tiem ir dotas plašas un īpašas pilnvaras, kas ļauj cīnīties pret terorismu, radikāli pretvalstiskām grupām, cenzēt presi, tomēr tām visbiežāk iztrūkst būtiski represīvie elementi, kā arī likuma kontroles neesamība.

## Skatīt arī
* NKVD
* Gestapo

## Atsauces
Elsnica/Fogtlande

**Elsnica/Fogtlande** () ir pilsēta Vācijā, Saksijas zemē, Fogtlandes apriņķī pie Veise Elsteres upes.

## Vēsture
Rakstos pirmoreiz minēta ap 1200. gadu.

## Cilvēki
Elsnica/Fogtlande ir komponista Johana Rozenmillera (*Johann Rosenmüller*, 1619-1684) dzimtā pilsēta.

## Atsauces

## Ārējās saites
Ādolfs Agte

thumb|250px|Ādolfs Agte ar dzīvesbiedri (19. gadsimta 80-tie līdz 90-tie)

thumb|250px|Ādolfa Agtes kapa piemineklis.

**Ādolfs Agte** (; krievu: *Адольф Христофорович Агте*; dzimis , miris ) bija vācbaltiešu izcelsmes inženieris. Rīgas galvenais inženieris no 1887. līdz 1899. gadam un uzņēmuma Rīgas Ielu dzelzceļu akciju sabiedrība vadītājs no 1899. līdz 1906. gadam. Mežaparka apbūves rajona pamatlicējs.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1850. gadā Doma ērģelnieka ģimenē. No 1869. līdz 1873. gadam studēja inženierzinātnes Rīgas Politehnikumā. No 1874. līdz 1877. gadam strādāja uzņēmumā *Schweizer Nordostbahn* Šveicē, kur piedalījās dzelzceļu tuneļa Vintertūra — Detenberga būvniecībā.

Pēc atgriešanās Rīgā no 1879. līdz 1887. gadam strādāja par inženieri, no 1889. līdz 1899. gadam bija Rīgas galvenais inženieris. Agtes vadībā tika uzcelti Lielie Spīķeri, pontontilts pār Daugavu un Bastejkalna tilts pār Rīgas kanālu.

Viņa vārdā bija nosaukts arī tvaikonis "Ādolfs Agte", kas 19. gadsimta beigās — 20. gadsimta sākumā kursēja pār Ķīšezeru.

19. gadsimta beigās esot bijusi arī doma būvēt tuneli zem Daugavas, kas it kā neesot īstenota tāpēc, ka būtu sarežģīti pa ziemu pievest tajā sniegu, jo ziemā visi braucot ar kamanām.

No 1899. līdz 1906. gadam viņš vadīja Rīgas ielu dzelzceļu akciju sabiedrību (*Aktien-Gesellschaft der Rigaer Straßenbahnen / Акцiонерное Общество Рижскихъ Трамваевъ*), nodrošinot pirmā elektriskā tramvaja palaišanu Rīgā 1901. gada 23. jūlijā.

1895. gadā Agte iegādājās trīs blakus esošus īpašumus Čiekurkalna / Mežaparka teritorijā — Jauno muižu (vācu: *Neuhof, Bulmerinckshof*), Heila muižu (vācu: *Heilshof*) un Dragunmuižu (vācu: *Dragunshof*), ko apvienoja vienā īpašumā. Agtes ģimenei teritorija piederēja līdz 1930. gadu vidum, tad tā kļuva par Rīgas pilsētas īpašumu.

Ādolfs Agte ir apbedīts Rīgas Lielajos kapos.

## Piemiņa
2015. gada martā Rīgas vēstures un kuģniecības muzejs no Agtes dzimtas saņēma kā dāvinājumu Gustava Ādolfa Agtes dēla Kārļa Aleksandra Agtes personiskos memuārus.

Dzimtas pārstāvji dzīvo Šveicē un bija laimīgi, ka "sējums ir nonācis atpakaļ tur, kur tam jāatrodas". Agtes dzimta pārcēlās uz dzīvi Šveicē, Cīrihē jau pirms Pirmā pasaules kara. Kārļa Aleksandra Agtes atmiņu pieraksti ietiecas arī šajā laika posmā, kur viņš Rīgu apraksta kā boļševiku revolūcijas ietekmētu, kas tad arī licis pieņemt lēmumu pamest Latviju.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Talantīgais Rīgas plānotājs 
* Publikācija: Inženieris Gustavs Ādolfs Agte un viņa dzimta 
*
J. Walter Thompson

***J. Walter Thompson*** (no 2005. līdz 2014. gadam ***JWT***) ir reklāmas un mārketinga aģentūra, kura reģistrēta ASV. Ietilpst *[[WPP]]* grupā. Dibināta 1864. gadā. Galvenais birojs atrodas Ņujorkā.
Ar vairāk nekā 200 birojiem 90 valstīs, *J. Walter Thompson* ir lielākā ASV un ceturtā lielākā pasaulē reklāmas aģentūra,

## Vēsture
thumb|120px|Džeimss Tompsons
thumb|100px|Logotips no 2005. līdz 2014. gadam
1864. gadā Viljams Džeimss Karltons (*William James Carlton*) Ņujorkā dibināja uzņēmumu ***Carlton and Smith***. Sākotnēji tas pārdeva reklāmas laukumus reliģiozos žurnālos. 1877. gadā Karltons aģentūru pārdeva tās darbiniekam Džeimsam Volteram Tompsonam (*James Walter Thompson*), kurš nākamaja gadā uzņēmumu pārdēvēja par ***J. Walter Thompson Company***.
Līdz gadsimta beigām Tompsons uzņēmumu izveidoja par veiksmīgu reklāmas aģentūru. Reklāmas darbam tika piesaistīti aktieri un rakstnieki. Uzņēmums monopolizēja reklāmas pārdošanu 30 lielākajos iespiedizdevumos.

1915. gadā dibināts pētnieciskais departamants, kurā tika pieaicināti psiholoģijas akadēmiķi, lai izstrādātu jaunas mārketinga stratēģijas.
Kad par klientu kļuva *[[General Motors]]* eksporta uzņēmums, *J. Walter Thompson* sāka izplesties ārpus ASV un Apvienotās Karalistes.

1969. gadā *J. Walter Thompson* kļuva par publisku kapitālsabiedrību.
1970. gados tika iegādāti reklāmas sabiedrisko attiecību un mārketinga uzņēmumi.
1980. gadā uzņēmums reorganizēts par pārvaldītājsabiedrību ***JWT Group Inc.*** ar *J. Walter Thompson* kā lielāko meitas uzņēmumu.

1980. gadu vidū *JWT* piedzīvoja finanšu grūtības.
1987. gadā *JWT* grupu iegādājās Apvienotajā Karalistē bāzētais uzņēmums *[[WPP]]*.

2005. gadā uzņēmuma nosaukums *J. Walter Thompson* mainīts uz ***JWT***. 2014. gada aprīlī, atzīmējot 150 gadu jubileju, uzņēmums atguva agrāko nosaukumu ***J. Walter Thompson***.

## ''JWT'' Latvijā
Latvijā *JWT* pārstāv *SIA SAN Rīga*. Tā dibināta 1997. gada 18. februārī kā *SIA Reklāmas aģentūra Silikons*, un 2000. gada 16. maijā nosaukums mainīts uz *SAN Rīga*. 2013. gada 9. septembrī uzņēmums pārdēvēts par SIA *SAN Hunters Rīga*.

## Pazīstamākās personas, kas darbojušās ''JWT''
* Deivids Bovijs (*David Bowie*, mūziķis)
* Martins Emiss (*Martin Amis, rakstnieks)
* [[Stīvens Kings]] (*Stephen Edwin King*, rakstnieks)
* [[Džūlija Kristija]] (*Julie Christie*, aktrise)
* [[Gabriels Garsija Markess]] (*Gabriel José García Márquez*, rakstnieks)
* [[Alans Pārkers]] (*Alan Parker*, režisors un scenārists)
* [[Džons Votsons (psihologs)|Džons Votsons]] (*John Broadus Watson*, psihologs)

== Atsauces ==


== Ārējās saites ==
* [http://www.jwt.com *JWT'' vietne]
* SAN Hunters J. Walter Thompson Riga
Ligzda (filma)

**"Ligzda"** ir 1995. gada Latvijas mākslas filma. Filmas režisors ir Aivars Freimanis un tā uzņemta studijā Trīs. Vienīgā 1995. gadā uzņemtā Latvijas mākslas filma. Filma ir saņēmusi FIPRESCI balvu "par spēju attēlot ikdienas dzīvi ar dramatiska darba intensitāti, kur daba ir viens no tēliem".

## Sižets
Veca māja meža vidū Slīterē. Ar to savu likteni saistījusi ģimene no Rīgas -  māja kļuvusi par viņu ligzdu. Bet tad ierodas mājas bijušais īpašnieks no Kanādas...

## Lomās
* Leonīds Locenieks - *Žanis*
* Dace Bonāte - *Māra*
* Valdis Lūriņš - *Gatis*
* Ingmārs Freimanis - *Ingmārs*
* Niklāvs Lūriņš - *Niks*
* Rūdolfs Freimanis (šobrīd Gediņš) - *Rūdis*

**Lomās un epizodēs**:
Rasma Roga, Rēzija Kalniņa, Normunds Laizāns, Agnese Zeltiņa, Baiba Broka, Ieva Broka, A. Zute, Ē. Pēterfelds, H. Pēterfelds, O. Veinbergs, U. Gailis, N. Faitušs, V. Grīnbergs, I. Krafts, H. Rēders

## Filmēšanas grupa
* Režisors: Aivars Freimanis
* Scenārija autors: Aivars Freimanis
* Operators: Viktors Gribermanis
* Skaņu režisors: Aivars Znotiņš
* Montāžas režisore: Liene Bāliņa
* Direktore: Aiva Sīmane

## Atsauces

## Ārējās saites
* Kino Muzejs
Albērs Lebrēns

**Albērs Fransuā Lebrēns** (; dzimis , miris ) bija Francijas prezidents no 1932. līdz 1940. gadam. Pēdējais Francijas Trešās republikas prezidents.

Ieguvis inženiera izglītību. 1900. gadā kļuva par parlamenta deputātu. Bija koloniju ministrs (1912-1914), kara ministrs (1913) un atbrīvoto teritoriju ministrs (1917-1919). 1920. gadā tika ievēlēts Senātā. No 1931. līdz 1932. gadam - Senāta priekšsēdētājs. Tika ievēlēts par Francijas prezidentu pēc prezidenta Pola Dumēra slepkavības 1932. gada 6. maijā. Pēc Francijas sakāves, 1940. gada 10. jūlijā ar parlamenta balsojumu par prezidentu kļuva Filips Petēns, kaut arī Lebrēns formāli neatteicās no amata. No 1943. gada augusta līdz oktobrim ieslodzījumā pilī Tirolē. Pēc Francijas atbrīvošanas atzina Šarlu de Gollu par Francijas līderi.

## Ārējās saites
Ej, saulīte, drīz pie Dieva

thumb|300px|"Ej, saulīte, drīz pie Dieva" sākuma notis.

**Ej, saulīte, drīz pie Dieva** ir latviešu tautasdziesma Jurjānu Andreja apdarē, kas izdota dziesmu krājumā "Daiņa" (1877).

Šī klaušu laiku dziesma ir vienkāršs harmonizējums jauktajam korim, tomēr skaistā meldija kļuva par vienu no mīļākajām latvju gara mantām, un vēlāk tā pievērsa sev arī citu komponistu uzmanību, parādoties pat instrumentālajā un simfoniskajā mūzikā. Lai gan 1880. gadā atskaņotais Jurjāna darbs bija vēl pavisam necils strofveida harmonizējums, ar to viņš sevi bija piesaistījis latviešu dziesmu svētku kustībai.

## Vēsture
1875. gadā Andrejs Jurjāns iestājās Pēterburgas konservatorijā, kur mācījās ērģeļspēli, kompozīciju un mežraga spēli. Studiju gados radās viņa pirmās dziesmas, kas publicētas krājumā *"Daiņa"* (1877).
Dziesmu "Ej, saulīte, drīz pie Dieva" kopkoris dziedāja Otrajos Vispārīgajos latviešu Dziedāšanas svētkos 1880. gadā. 

2011. gadā Laura Jēkabsone veica dziesmas "Ej, saulīte, drīz pie Dieva" aranžējumu.

## Dziesmas vārdi

## Atsauces

## Ārējās saites
* Lauras Jēkabsones "Ej, saulīte, drīz pie Dieva" ''Latvian Voices'' izpildījumā (2012)
Nesta Kārters

**Nesta Kārters** (; dzimis ) ir Jamaikas vieglatlēts, startē 100 un 200 m sprinta disciplīnās.

Piedalījies divās Olimpiskajās spēlēs (, ). Abās reizēs Jamaikas 4x100 m stafetes komandas sastāvā izcīnīja zelta medaļu, individuālajās sacensībās nav piedalījies. Ar panākumiem startējis arī Pasaules čempionātā, kopumā izcīnot četras medaļas, no kurām divas ir zelta (2011. gads Tegu un 2013. gads Maskavā), viena sudraba (2007. gads Osakā) un viena bronza (2013. gads Maskavā), bronzu izcīnījis individuālajā 100 m sprintā, pārējās izcīnītas Jamaikas sastāvā stafetē.

Kārtera personiskais rekords ir 9,78 s, kas ir viens no labākajiem rezultātiem šīs distances vēsturē.

## Ārējās saites
Brīnišķā dzīve

**"Brīnišķā dzīve"** () ir 1946. gada ASV Ziemassvētku drāmas filma, kuras režisors ir Frenks Kapra. Filmas sižets veidots pēc Filipa Van Dorena Sterna īsā stāsta *[[The Greatest Gift]]*.

"Brīnišķā dzīve" ir par Džordžu Beiliju (attēlo Džeimss Stjuarts), vīru, kas ir pametis novārtā savus sapņus, lai palīdzētu citiem cilvēkiem un kura nenovēršamā pašnāvība Ziemassvētku vakarā izraisa viņa sargeņģeļa Klerensa Odbodija (attēlo Henrijs Treverss) ierašanos. Viņš Beilijam parāda to Bedfordfalsā dzīvojošo cilvēku dzīves, kuras Beilijs bija ietekmējis, pasaulē, kurā viņa nav.

Filmu nominēja piecām Amerikas Kinoakadēmijas balvām, tai skaitā kategorijā "Labākā filma", tomēr nevienu balvu nesaņēma. Amerikas Kinoinstitūts to ierindoja starp 100 labākajām ASV filmām, tāpat tā ierindota institūta iedvesmojošāko filmu saraksta pirmajā vietā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Anna (filma)

**"Anna"** ir  uzņemta Latvijas mākslas filma pēc Astrīdas Beināres romāna motīviem. Filmas režisors ir Aloizs Brenčs un tā ir viņa pēdējā uzņemtā filma. Filma uzņemta galvenokārt Austrijā autentiskā klosterī, bet atsevišķas epizodes filmētas arī Rīgā un Cēsīs.

## Sižets
Filma stāsta par uzticīgu kalpošanu garīgiem ideāliem. Tās pamatā ir Rīgas Sv. Marijas Magdalēnas Cisterciešu klostera mūķenes Annas Notkenas dzīves stāsts. Viņa dzīvoja 16. gadsimtā, kad līdz Rīgai bija atšalcis reformācijas vilnis un jautājumi par patiesajām vērtībām un konformismu bija tikpat aktuāli, kā tas, iespējams, ir šodien.

## Lomās
* Nora Veignere
* Vija Artmane
* Lilita Ozoliņa
* Indra Burkovska
* Ināra Slucka
* Reģimants Adomaitis
* Donats Baņonis
* Ģirts Jakovļevs
* Normunds Bērzs
* Arnolds Liniņš
* Kārlis Auškāps

**Epizodēs**:
Pēteris Pētersons, Kārlis Pamše, Dārta Paulovica, Pēteris Korsaks, Uldis Lieldidžs, Alfrēds Jaunušans, Romualds Ancāns, Oļģerts Kroders, Zane Goba

## Filmēšanas grupa
* Režisors: Aloizs Brenčs
* Scenārija autors: Aloizs Brenčs
* Operators: Dāvis Sīmanis
* Skaņu režisors: Lotārs Mankevics
* Komponists: Ungars Savickis
* Māksliniece: Ieva Romanova
* Kostīmu māksliniece: Ieva Kundziņa
* Grima māksliniece: Emīlija Eglīte
* Producents: Arnis Māris Kursītis

## Interesanti fakti
* 12.starptautiskajā katoļu filmu festivālā  Polijā, kurā piedalījās 133 filmas no 14 pasaules valstīm,  filma ieguva Grand Prix, bet speciālbalvu - Nora Veignere. 
* Vienīgā filmas kino kopija Latvijā atrodas Latvijas Kino muzejā.  
* Filmas aktrise Nora Veignere 2000. gadā saņēma filmu festivāla "Lielais Kristaps" balvu kā labākā aktrise, filmas māksliniece Ieva Romanova saņēma balvu kā labākā māksliniece.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Kino Muzejs
* Domstarpības par Annu
Mārtiņš Abuls

**Mārtiņš Abuls** ( — ) bija Latvijas tiesnesis, žurnālists, sabiedrisks darbinieks. Bijis 3. Saeimas deputāts (1928—1930).

## Dzīvesgājums
Mārtiņš Abuls piedzima  Trikātas pagasta "Vecennēs". Mācījies Braslavas pamatskolā un Trikātas draudzes skolā. Studējis Maskavas universitātes juridiskajā fakultātē, kuru pabeidzis 1915. gadā.

Pēc studiju beigšanas strādājis dzelzceļos, pēc tam kļuvis par miertiesnesi un zemstes priekšsēdētāju. 1919. gadā brīvprātīgi iestājies Troickas bataljonā Sibīrijā, rediģējis bataljona laikrakstu "Brīvais Latvis". No 1920. līdz 1930. gadam bija Latgales apgabaltiesas loceklis. No 1923. līdz 1928. gadam bija Daugavpils domes deputāts, ievēlēts no Apvienotā latviešu saraksta. Īslaicīgi bija Latgales Mazsaimnieku un bezsaimnieku biedrības priekšsēdētājs. Laikraksta "Daugavas Vēstnesis"  līdzdibinātājs un izdevējs (1924—1925), kā arī laikraksta "Latgales Ziņas" redakcijas loceklis (1928—1930).

1928. gadā ievēlēts 3. Saeimā kā vienīgais no Latgales latviešu apvienības un zemes arāju partijas. Kopā ar septiņiem citiem deputātiem izveidojis Nacionālo bloku.

Miris  pēc ilgas slimības. Apbedīts Rīgas Meža kapos.

## Atsauces

## Ārējās saites
Svētku himna

**Svētku himna** ir Jurjānu Andreja vīru kora dziesma, kuras pirmatskaņojums notika Trešajos dziesmu svētkos 1888. gadā, kur tā ieguva godalgu. Piektajos Vispārējos latviešu Dziesmu svētkos 1910. gadā to atskaņoja ar nosaukumu **Latvji, brāļi**.

Tehniski samērā vienkāršā dziesma iezīmīga ar folkloristiskām ieskaņām.

## Vēsture
1875. gadā Andrejs Jurjāns iestājās Pēterburgas konservatorijā, kur mācījās ērģeļspēli, kompozīciju un mežraga spēli. Studiju gados radās viņa pirmās dziesmas, kas publicētas krājumā *"Daina"* (1877).
Pēc konservatorijas beigšanas Jurjāns 35 gadus strādāja par mūzikas pedagogu, diriģentu un ērģelnieku Harkivas mūzikas skolā (1882-1920).

## Atsauces
Tēvijai

thumb|400px|Kantātes "Tēvijai" 1. tēmas sākuma notis. 
thumb|400px|Kantātes "Tēvijai" solo tēmas sākuma notis. 
**Tēvijai** ir patētiska Jurjānu Andreja kantāte ar autora vārdiem, kas oriģinālā apzīmēta par "dziesmu korim un soprānam solo ar orķestra pavadījumu". Dziesmas pirmatskaņojums notika Trešajos dziesmu svētkos 1888. gadā.

Šis skaņdarbs ir tautā iemīļots sirsnīgā solo dēļ, ko ar nosaukumu "Lūgšana" nereti dzied arī atsevišķi. Taču galvenais kantātes "Tēvijai" slavas ceļa noslēpums meklējams tās sparīgajā kora valodā, kas — lai gan stilā vecmodīga un ordināra — ar dominējošo marša ritmu un krasajiem dinamiskajiem pretstatiem jau tīri motoriski ietekmē un aizrauj klausītājus. Joprojām simboliskā satura dēļ šī kantāte arī šobrīd ir viens no mūsu iemīļotākiem skaņdarbiem, un ar to sacensties
spēj vienīgi vēl daži Jāzepa Vītola un Emīla Dārziņa kordarbi.

## Vēsture
1875. gadā Andrejs Jurjāns iestājās Pēterburgas konservatorijā, kur mācījās ērģeļspēli, kompozīciju un mežraga spēli. Studiju gados radās viņa pirmās dziesmas, kas publicētas krājumā *"Daina"* (1877).
Pēc konservatorijas beigšanas Jurjāns 35 gadus strādāja par mūzikas pedagogu, diriģentu un ērģelnieku Harkivas mūzikas skolā (1882-1920).

## Dziesmas vārdi

## Ārējās saites
* Andrejs Jurjāns. Kantāte "TĒVIJAI"

## Atsauces
Rjūkjū salas

**Rjūkjū salas** (, *Ryūkyū-shotō*) ir Japānai piederoša salu grupa Nansei salās. Dažreiz termins Rjūkjū salas tiek attiecināts uz visu Nansei arhipelāgu. Rjūkjū salas pārklājas ar Okinavas prefektūru (no Okinavas prefektūras Rjūkjū salās neietilpst tikai Daito salas). Lielākā Rjūkjū sala ir Okinava. Šajā salā atrodas arī divas lielākās Rjūkjū salu pilsētas — Naha un Okinava.

## Arhipelāga iedalījums
Rjūkjū salās ietilpst šādas salas un salu grupas:

* Okinavas salas
* Sakišimas salas
** Mijako salas
** Jaejamas salas

## Atsauces

## Ārējās saites
Fricis Bergs

**Fricis Bergs** ( — 1994. gads) bija Latvijas politiķis, sabiedrisks darbinieks. Bijis 4. Saeimas (1932—1933) un Tautas Saeimas (1940) deputāts.

## Dzīvesgājums
Dzimis  Mērsragā. 
1920. gadā kļuvis par Latvijas Komunistiskās partijas biedru. 1931. gadā piedalījās 4. Saeimas vēlēšanās, sākotnēji nav ievēlēts, bet mandātu saņēmis 1932. gada oktobrī, pēc tam, kad no mandāta atteicies Oskars Jankus. 1933. gadā oktobrī izslēgts no Saeimas sēdes par to, ka iekšlietu ministru Gotfrīdu Milbergu nosaucis par nodevēju, bijušo cara slepenpolicijas aģentu un provokatoru, kā arī traucējis runātāju. Par to nevarējis piedalīties vēl vairākās sēdēs, pēc tam no parlamenta ticis izslēgts 

Pēc Latvijas okupācijas 1940. gadā Fricis Bergs  kļuva par nedemokrātiski ievēlētās Tautas Saeimas deputātu. Bija LKP Valkas apriņķa komitejas pirmais sekretārs.
Pēc Otrā pasaules kara Fricis Bergs bija Latvijas PSR Zvejnieku kolhozu savienības valdes priekšsēdētājs, 1978. gadā par Bergu tika izveidota dokumentālā filma "Fricis Bergs" Leonīda Brušteina režijā. 1981. gadā izdevis atmiņu grāmatu "Kopsolī ar gadsimtu". 1993. gadā, pēc Latvijas neatkarības atjaunošanas, presē atbalstījis partiju "Līdztiesība".

Miris 1994. gada beigās, apbedīts Jaunciema kapos .

## Atsauces
Kolete

**Sidonija Gabriela Kolete** (, biežāk pazīstama pēc uzvārda kā **Kolete** (); dzimusi , mirusi ) bija franču rakstniece.

Dzimusi un uzaugusi Burgundijā militārpersonas ģimenē. 1893. gadā apprecējās ar 15 gadus vecāko rakstnieku un mūzikas kritiķi Anrī Gotjē-Vilāru, kurš ieveda Koleti mākslinieku aprindās. Vēlāk Kolete precējās vēl divreiz. Koletei bija arī vairāki ārlaulibas sakari gan ar vīriešiem, gan sievietēm. Viņas mīļāko vidū bijušas tādas personas kā Natālija Bārnija un Gabriēle d'Anuncio. Kad Kolete pievērsās rakstniecībai, viņa rakstīja sava pirmā vīra vārdā; ar savu uzvārdu viņa sāka publicēties tikai 20. gadsimta sākumā. Pirms Pirmā pasaules kara uzstājās Parīzes lokālos, to skaitā *[[Moulin Rouge]]*. 1907. gadā Koletes skūpsts ar sievieti uz skatuves izraisīja skandālu un policijas iejaukšanos. Sarakstījusi Morisa Ravēla operas "Bērns un burvestības" libretu. Draudzējusies ar kaimiņos dzīvojošo Žanu Kokto. 1951. gadā personīgi izvēlējās aktrise "Žizī" uzvedumam Brodvejā, pasaulei atklādama Odriju Hepbērnu.

## Ārējās saites

* Koletes darbi gutenberg.org
Elsterberga

**Elsterberga** () ir pilsēta Vācijā, Saksijas zemē, Fogtlandes apriņķī pie Veise Elsteres upes.

## Vēsture
Rakstos pirmoreiz minēta 1198. gadā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Ahims fon Akermanis

**Ahims Engelbrehts Gerds fon Akermanis** (; dzimis , miris 1945. gada janvārī) bija vācbaltiešu izcelsmes dzejnieks.

Dzimis Rīgā. Ģimnāzijā mācījās Berlīnē, Lindavā, Vertheimā pie Mainas un Valsts vācu ģimnāzijā Rīgā. Studēja filoloģiju Rīgā (no 1928. līdz 1929. gadam), Berlīnē, Leipcigā un Tībingenē (no 1929. līdz 1938. gadam, izņemot laiku no 1935. līdz 1936. gadam, kad atradās Latvijas armijas karadienestā). 1940. gadā - bibliotekārs Frankfurtē pie Oderas. No 1940. līdz 1943. gadam - bibliotēkas vadītājs Hoenzalcā (tagad Inovroclava). No 1943. gada -  karadienestā, kritis karā.

## Darbi

**Gesichte der Heimat* (Berlin, 1933)
**Die Stunde vor Tag* (Inselverlag Leipzig 1938, 1944) 
**Die Namen der Kindheit* (Castrum Peregrini Presse Amsterdam, 1997)
**Traumfahrt: 50 zeitlose Gedichte* (Martin Werhand Verlag Melsbach, 2016)

## Ārējās saites
*Ahims fon Akermanis ''Baltisches Biographisches Lexikon digital'' 
*Ahims fon Akermanis - WorldCat
Ak Jeruzaleme, modies

**Ak Jeruzaleme, modies** ir Jurjānu Andreja korālis ar Filipa Nikolaji vārdiem, kas pirmo reizi atskaņots Ceturtajos Vispārīgajos latviešu Dziesmu un Mūzikas svētkos Jelgavā 1895. gadā.

No mūzikas apskatnieku citātiem zināms, ka korāļa izpildījums atstāja varenu iespaidu publikā. Šā iespaida cēloņi bija ir tautā jau agrāk ieskanējušā meldija, ir teksts, ko vēl kāpināja plašā (6 — 8 balsīm veidotā) harmonizācija ar skanīgo instrumentālo pavadījumu.

## Citāti
„Tas bija dziļi aizgrābjošs brīdis kad uz diriģenta rokas mājienu klusošā milzu estrāde piepeši pārvērtās par veselu skaņu jūru...
...Kas tās par varenām, satricinoši cēlām un pilnīgām skaņām, kādas atskanēja it īpaši pie dziesmas trešā panta: — Lai Tev' teic, kam vien ir mēle! Tanīs klausoties, gribējās izsaukties: — Cik brīnišķīgu slavu tu, debesu ķēniņ, proti no cilvēku lūpām sev sagatavot! Cik niecīgam bija katram klausītājam par sevi jājūtas pretim šim brīnišķīgajam skaņu spēkam, ar kuru salīdzinot pat lieliskā jūras krākšana top nespēcīga."

"..Neaprakstāms ir iespaids, ko šī dziesma atstāj tiklab pret latviešiem, kā arī cittautiešiem un citticībniekiem! Visi tie tūkstoši dziedātāju un visi tie tūkstoši klausītāju kā viena milzīga draudze vienojās šīs dziesmas skaņām. Un tomēr tā ir tā pati vecā, sensen no bērnu dienām dzirdētā dziesma visi tie tūkstoši dziedātāju un visi tie tūkstoši klausītāju, vai tie nav kā tas pulks, kas „no visām tautām un valodām, ko nevar izskaitīt, no visiem zemes galiem" pulcējušies
ap tā goda krēslu, kas nācis ievest viņus „tai pērļu vārtiem izrotātā, no eņģeļu mēlēm apdziedātā pilsētā" un nu visi dzied godu un slavu tam vienam neiznīcīgam Ķēniņam, tam mūžīgam, gudram Dievam? Laimīgs, kas šai pulkā var līdz dziedāt. Kam lūpas nespēj dziedāt, tam sirds šai lielai dziesmai dzied klusībā līdz savu dziesmu, kas lai gan mēma, tomēr redzama atspīd asarās. Tiešām, šī dziesma aizgrāba līdz asarām." (Apsīšu Jēkabs)

"...ko gan līdzēja visi tādi krievu noliegumi lietot Latvijas vārdu, kuru uzdevums bija noslāpēt mūsu nacionālo garu, ja pat tādu dziesmu, kā "Jeruzaleme, mosties" tauta saprata kā varenu aicinājumu: "Latvija, mosties!" Es vēl šodien, pēc vairāk nekā 50 gadiem, nevaru aizmirst milzīgo saviļņojumu, kad dzirdēju abu šo dziesmu ("Ak Jeruzaleme, mosties" kopā ar Baumaņa himnu "Dievs, svētī Latviju") varenās skaņas līstam pār klausītājiem." (Edgars Švēde, "Latvija, mosties!" Latvija, 1954. nr. 27.)

## Vēsture
Baznīcas dziesmu *Wachet auf, ruft uns die Stimme* 1599. gadā sacerēja luterāņu mācītājs Filips Nikolaji (*Philipp Nicolai*, 1556-1608). Johans Sebastiāns Bahs 1731. gadā sacerēja kora kantāti. 
Svantes Gustava Dīca (*Dietz* 1. pantu) un Nikolajs Kalniņš (2. un 3. pantu) latviski atdzejoto Baha korāli vīru kopkoris ar orķestra pavadījumu izpildīja 1880. gada Otrajos Vispārīgie latviešu Dziedāšanas svētkos, bet 1895. gada Ceturtajos Vispārīgajos latviešu Dziesmu un Mūzikas svētkos to izpildīja jauktais koris ar orķestri un ērģelēm jau ar Jurjānu Andreja komponētu mūziku.

## Dziesmas vārdi

## Atsauces

## Ārējās saites
* Baha korālis
Sīla salas

**Sīla salas** () vai **Fokas salas** ( — ‘Kotiku salas’) ir nelielu klinšainu saliņu grupa Dienvidšetlendas salu arhipelāgā Antarktikā. Izvietojusies arhipelāga ziemeļaustrumos Piloto Pardo salu grupā ziemeļos no Elefantas salas, no kuras to atdala ap 7 km platais Sīlersa šaurums. Salas 1820. gada 13. februārī atklāja Edvarda Brensfīlda ekspedīcija, kas to nodēvēja par Kotiku salām pēc tur mītošajiem daudzskaitlīgajiem kotikiem, kuru kolonija gan dažos turpmākajos gados tika pilnībā iznīcināta un atjaunojās tikai 1950. gados.

No 1986. gada līdz 1996. gadam salās darbojās ASV Nacionālās Okeānu un atmosfēras administrācijas Antarktikas Jūras resursu pētījumu programmas lauka nometne, kas pētīja krilu un to patērējošos plēsoņas. 1991. gadā salām tika piešķirts īpaši aizsargājamas teritorijas statuss. 2011. gadā Sīla salas iekļautas putniem nozīmīgo vietu sarakstā.

## Atsauces
Līgaviņa kā rozīte

thumb|500px|"Lūk, roze zied" sākuma notis.

**Līgaviņa kā rozīte** ir Jurjānu Andreja vīru kora dziesma ar Anša Līventāla vārdiem, ko dziesmusvētku kopkoris pirmo reizi dziedāja Trešajos Vispārīgajos latviešu Dziedāšanas svētkos 1888. gadā. 1933. gada Astoto latvju dziesmu svētku krājumā tā iespiesta ar nosaukumu **Lūk, roze zied** mazliet pārveidotā (Melngaiļa) redakcijā vīru koriem.

Dziesma ir viens no autora agrīnākiem kordarbiem un ir kā jūsmas zieds uz tautiskā romantisma altāra. Šai romantisma epigoņu darbus atgādinošajai kompozīcijai gan nav dziļākas muzikālas domas, taču tehniski tā uzrakstīta veikli, kālab joprojām turas ir koru, ir ansambļu programmās.

## Vēsture
Anša Līventāla dzejoļu krājums divās daļās "Vecas modes dziesmiņu un ziņģu līksmības", kurā bija iekļauts arī dzejolis "Raug, roze zied", iznāca 1863. gadā.

1882. gadā Jurjāns pēc Pēterburgas konservatorijas beigšanas devās strādāt par mūzikas pedagogu, diriģentu un ērģelnieku Harkivas mūzikas skolā, kur Latviešu dziesmu svētkiem sacerēja mīlas dziesmu "Līgaviņa kā rozīte". 
Šī dziesma var būt tiklab oriģināls, kā aranžējums.

## Dziesmas vārdi

## Ārējās saites
* Dziesmas fragments

## Atsauces
Kur tu skriesi, vanadziņi

thumb|300px|"Kur tu skriesi, vanadziņi" sākuma notis.

**Kur tu skriesi, vanadziņi** ir populāra latviešu tautasdziesma Jurjānu Andreja apdarē, kas pirmo reizi atskaņota Trešajos Vispārīgajos latviešu Dziedāšanas svētkos 1888. gadā.

Kora dziesmas melodijā autors izmantojis hromatizētas piebalsis ar tonālām novirzēm. 

## Vēsture
1882. gadā Jurjāns pēc Pēterburgas konservatorijas beigšanas devās strādāt par mūzikas pedagogu, diriģentu un ērģelnieku Harkivas mūzikas skolā.
 

## Dziesmas vārdi

## Atsauces

## Ārējās saites
* Kur tu skriesi, vanadziņi
* Zviedrijas-Dānijas latviešu kora izpildījumā
* K. Lāča aranžējumā, solo Gints Pabērzs (2008)
* U. Marhileviča aranžējumā, solo Lelde Matveja (2008)