open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Jeruzalemes vecpilsēta

**Jeruzalemes vecpilsēta** (, *Ha'ír Ha'atiká*; , *al-Madīna al-Qadīma*) ir vēsturiski un reliģiski nozīmīgākais Jeruzalemes rajons, kas kalpojis par pilsētas centru vairāk nekā trīs tūkstošus gadu. Tā ir ievērojama kā triju monoteistisko reliģiju — jūdaisma, kristietības un islāma — svēta vieta, un tajā atrodas daudzi no pasaules nozīmīgākajiem reliģiskajiem un vēsturiskajiem objektiem, tostarp Raudu mūris, Svētā kapa baznīca un Aksas mošeja. Vecpilsēta atrodas mūsdienu Jeruzalemes austrumu daļā un aizņem aptuveni 0,9 km² lielu platību, ko ieskauj 16. gadsimtā celtais Jeruzalemes mūris ar vairākiem ievērojamiem vārtiem. Pilsēta ir sadalīta četros kvartālos — ebreju, kristiešu, musulmaņu un armēņu —, kuri atspoguļo tās vēsturisko un reliģisko daudzveidību.

1981. gadā Jeruzalemes vecpilsēta tika iekļauta UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā, un kopš 1982. gada tā atzīta par apdraudētu teritoriju (*[[World Heritage in Danger]]*), ņemot vērā tās sarežģīto politisko statusu, pilsētbūvniecības izaicinājumus un kultūrvēsturiskā mantojuma apdraudējumu. Vecpilsēta joprojām ir aktīvs reliģiskās dzīves, svētceļojumu, tūrisma un arheoloģijas centrs.

## Atsauces

## Ārējās saites
Kia

***Kia Corporation*** () ir viens no vadošajiem Dienvidkorejas automobiļu ražotājiem, kura galvenā mītne atrodas Seulā. Uzņēmums dibināts 1944. gadā kā ***Kyungsung Precision Industry*** (京城精密工業), sākotnēji specializējoties velosipēdu un motociklu ražošanā, bet vēlāk attīstījies par pilna profila transportlīdzekļu ražotāju. Kopš 1999. gada *Kia* ir strukturāli iekļauta *[[Hyundai Motor Group]]* sastāvā, kļūstot par daļu no pasaulē trešās lielākās automobiļu ražotāju grupas (pēc pārdošanas apjoma). Uzņēmumam ir nozīmīga daļa globālajos tirgos, īpaši Āzijā, Eiropā un Ziemeļamerikā, piedāvājot gan vieglos automobiļus, gan apvidus auto, kā arī strauji attīstot elektromobilitātes un ilgtspējīgas mobilitātes risinājumus.

Zīmols *Kia* mūsdienās tiek saistīts ar novatorisku dizainu, pieejamu kvalitāti un tehnoloģisku progresu, pozicionējot sevi kā konkurētspējīgu dalībnieku starptautiskajā auto industrijā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Kia (nozīmju atdalīšana)

**Kia** var būt:

; Kia:
* *[[Kia]]* — Dienvidkorejas autoražotājs;

; KIA:
* Kabulas Starptautiskā lidosta (KIA);
* kritis kaujā (*killed in action*).
Mataiva

**Mataiva** () ir neliels koraļļu atols Tuamotu salās Klusajā okeānā, ietilpst Palisera salu grupā. Administratīvi pieder Franču Polinēzijai, ietilpst Raniroas komūnā. Salu pamatiedzīvotāji ir polinēziešu tauta tuamotieši. 

## Ģeogrāfija

Mataiva atrodas Palisera salu un visa Tuamotu arhipelāga pašos ziemeļrietumos, tuvākā sala ir  attālā Tikehau austrumos. Atols atrodas vulkāniskā zemūdens kalna virsotnē, kas paceļas 2900 metru augstumā no okeāna pamatnes un izveidojies pirms 64,3 līdz 66,4 miljoniem gadu. Atols ovālas formas, tā garums ir , platums — , bet rifa perimetrs — . Gandrīz nepārtraukta 300—1000 m plata salu virkne iekļauj  lielu lagūnu, kurai ir viens sekls ap  plats savienojošais šaurums ar okeānu rifa ziemeļrietumos. Atola lagūnai ir savdabīga tīklveida struktūra — tā ar sekli iegremdētiem rifiem sadalīts daudzos atsevišķos baseinos. Mataivas lagūnā 1976. gadā atklātas ievērojamas fosfātu iegulas, kuru kopējās rezerves tiek lēstas ap 20—25 miljoni tonnu.

Valda tropiskais klimats bez izteiktām sezonām; vidējā gada temperatūra ir ap 26 °C. Atolā nav pastāvīgu saldūdens avotu un dzeramo ūdeni iedzīvotāji iegūst, savācot lietusūdeni.

Atola mežs ir lielā mērā cilvēka darbības neskarts.

## Vēsture
Pirmie no eiropiešiem atolu apmeklēja krievu ekspedīcija Fabiāna fon Belinshauzena vadībā 1820. gadā, kas to nodēvēja par Lazareva salu (*остров Лазарева*) par godu admirālim Mihailam Lazarevam. Arheoloģiskie izrakumi liecina, ka atolā periodiski pastāvējušas apmetnes arī pirms eiropiešu ierašanās; tā piederējusi kādai no astoņām Tuamotu rietumdaļas karalistēm, kas veidoja Mihiroas kultūrareālu. Bieži atols bijis neapdzīvots, sevišķi pēc tam, kad 18. gadsimtā tā iedzīvotājus izkāva iebrucēji no Anaas atola. Mūsdienu apdzīvojums ir kopš 1940. gadiem, kad uz šejieni pārcēlās ieceļotāji no kaimiņos esošā Tikehau kopras ieguvei.

## Saimniecība
Salas galvenā saimniecības nozare ir tūrisms. Atols ir īpaši iecienīts polinēziešu vidū, pateicoties tā viesu namiem, kas piedāvā ekskursijas pa lagūnu un maltītes uz klāja. Tradicionālās nozares šajā blīvi apmežotajā atolā ir kopras un vaniļas audzēšana. Atola rietumos atrodas Mataivas lidosta, kas ar regulāriem reisiem savienota ar Papeeti un citām Tuamotu arhipelāga salām un gadā apkalpo ap 8 tūkstošiem pasažieru.

## Atsauces

## Ārējās saites
Arhitektu iela (Daugavpils)

**Arhitektu iela** ir iela Daugavpilī, Ķīmijas apkaimē. Arhitektu iela sākas krustojumā ar Zeļinska ielu, ved ziemeļaustrumu virzienā un beidzas strupceļā mežmalā. Ielā ir daudzstāvu dzīvojamā apbūve ar tirdzniecības un sabiedriskām ēkām.

Arhitektu ielas garums ir 620 metri, sarkano līniju platums no 13 līdz 16 metriem. Visā garumā iela klāta ar asfalta segumu. Satiksmes kustība norit abos virzienos, pa vienu joslu katrā virzienā. Sabiedriskais transports pa Arhitektu ielu nekursē.

Iela turpinās arī pretējā virzienā no Zeļinska ielas, bet tas turpinājums oficiāli uzskatāms kā Enerģētiķu šķērsielas posms.

Arhitektu ielas nosaukums piešķirts ar ielas uzbūvi 1960. gados un laika gaitā nav mainījies.

## Ielu savienojumi
Arhitektu iela ir savienota ar šādām ielām:
* Enerģētiķu šķērsiela (ielas turpinājums)
* Zeļinska iela
* Inženieru iela
* Cialkovska iela

## Ievērojami objekti
* Nr. 10 — bijusī Daugavpils 11. pamatskola (no 2024. gada pievienota Daugavpils Draudzīgā aicinājuma vidusskolai).
* Nr. 21 — dienas aprūpes centrs personām ar garīga rakstura traucējumiem.

## Atsauces
Apataki

**Apataki** () ir koraļļu atols Tuamotu salās Klusajā okeānā, ietilpst Palisera salu grupā. Administratīvi pieder Franču Polinēzijai, ietilpst Arutuas komūnā. Salu pamatiedzīvotāji ir polinēziešu tauta tuamotieši. 

## Ģeogrāfija
Apataki atrodas Palisera salu vidusdaļā, tuvākās salas ir  attālā Arutua rietumos,  attālā Kaukura dienvidrietumos un  attālā Toau dienvidaustrumos. Atols atrodas vulkāniska zemūdens kalna virsotnē, kas paceļas 1485 metru augstumā no okeāna pamatnes un izveidojies pirms 59,5 līdz 61,1 miljoniem gadu. Atolam daudzstūra forma, tā garums ir , platums — , bet rifa perimetrs — . Atola rifs iekļauj  lielu lagūnu, kurai ir divi savienojošie šaurumi ar okeānu — 180 m platas šaurums atola dienvidrietumos, pie kā atrodas atola vienīgā apdzīvotā vieta Niutahi, kā arī 230 m plats šaurums atola ziemeļrietumos.

Valda tropiskais klimats bez izteiktām sezonām; vidējā gada temperatūra ir ap 26 °C. Atolā nav pastāvīgu saldūdens avotu un dzeramo ūdeni iedzīvotāji iegūst, savācot lietusūdeni.

## Vēsture
Pirmie no eiropiešiem atolu apmeklēja holandiešu ekspedīcija Jakoba Rogevēna vadībā 1722. gadā, kas to nodēvēja par Avonsdstondu (*Avondstond*). 1816. gadā atolu apmeklēja krievu ekspedīcija Oto fon Kocebū vadībā, precizēja tā koordinātas un nodēvēja par Hagemeistera salu (*остров Гагемайстер*) par godu jūrasbraucējam Ludvigam fon Hāgemeisteram.

## Saimniecība
Atola dienvidrietumos pie Niutahi atrodas Apataki lidosta, kas ar regulāriem reisiem savienota ar Papeeti un citām Tuamotu arhipelāga salām un gadā apkalpo ap 1,5 tūkstoti pasažieru. Neskatoties uz to, tūrisms atolā nav attīstīts un galvenās saimniecības nozares ir pērļu un vaniļas audzēšana. Tradicionāla nozare ir kopras ieguve.

## Atsauces

## Ārējās saites
Skolotāju diena

**Skolotāju diena** ir atzīmējama diena, kuras mērķis ir godināt skolotājus, izteikt sabiedrības atzinību par viņu darbu un uzsvērt izglītības nozīmi katras valsts attīstībā. Tā kalpo kā simboliska iespēja pateikties pedagogiem par viņu ieguldījumu zināšanu nodošanā, vērtību veidošanā un nākotnes sabiedrības veidošanā. Skolotāju diena tiek atzīmēta gan starptautiskā, gan nacionālā līmenī. Kopš 1994. gada 5. oktobris tiek atzīmēts kā Starptautiskā Skolotāju diena, ko iedibinājušas UNESCO un Starptautiskā Darba organizācija (ILO), lai atzīmētu 1966. gada ILO un UNESCO rekomendāciju par skolotāju statusu. Šī diena akcentē skolotāju profesionālās tiesības, izaicinājumus un lomu ilgtspējīgas izglītības nodrošināšanā.

Daudzās valstīs Skolotāju diena tiek atzīmēta citos datumos ar dažādām tradīcijām — svinībām skolās, pateicības pasākumiem un sabiedrības uzmanību, kas veltīta izglītības vērtībai un pedagogu darbam. Latvijā Skolotāju diena tradicionāli tika atzīmēta oktobra pirmajā svētdienā, bet 2024. gadā Saeima nolēma datumu pārcelt uz 5. oktobri, lai sakristu ar starptautisko praksi.

## Atsauces

## Ārējās saites
Čimamānda Ngozi Adīčija

**Čimamānda Ngozi Adīčija** (, ; dzimusi ) ir Nigērijas rakstniece, kuru bieži dēvē par vienu no nozīmīgākajām mūsdienu afrikāņu literatūras balsīm un globālā feminisma līderēm. Viņas darbi izceļas ar dziļu postkoloniālisma, rases, dzimuma un identitātes tematiku, savienojot nigēriešu kultūras specifiku ar universāliem cilvēces jautājumiem. Adīčijas romāni, tostarp *[[Purple Hibiscus]]* (2003), *[[Half of a Yellow Sun]]* (2006) un *[[Americanah]]* (2013), ir ieguvuši plašu lasītāju un kritiķu atzinību, tulkoti vairāk nekā 55 valodās un apbalvoti ar prestižām literārajām balvām, tostarp *[[Orange Prize for Fiction]]* un *[[National Book Critics Circle Award]]*. Viņas īso stāstu krājums *[[The Thing Around Your Neck]]* (2009) un esejas *[[We Should All Be Feminists]]* (2014) un *[[Dear Ijeawele]]* (2017) vēl vairāk nostiprinājušas viņas autoritāti kā sociālās domas līderi.

Adīčija kļuvusi plaši pazīstama arī ārpus literārās pasaules, īpaši ar savām TED runām, piemēram, *The Danger of a Single Story* un *We Should All Be Feminists*, kas būtiski ietekmējušas sabiedrisko domu par dzimumu līdztiesību un kultūras daudzveidību. Viņa ir nozīmīga persona gan literatūras, gan sociālajos jautājumos, kas veicina izpratni par afrikāņu pieredzi un sievietes lomu mūsdienu pasaulē.

## Atsauces

## Ārējās saites
Vilku iela (Daugavpils)

**Vilku iela** ir iela Daugavpilī, Ruģeļu apkaimē. Vilku iela sākas no Akadēmiķa Graftio ielas pie tās savienojuma ar Jelgavas ielu, ved ziemeļu un ziemeļaustrumu virzienā un beidzas mežmalā, kur pārtop par meža ceļu Dunduru ielas virzienā. Vilku iela ir vienīgā iela Ruģeļos, kura pilnīgi atrodas Meļņičkas upes labajā krastā.

Ielas kopējais garums ir aptuveni 320 metri. Visā garumā tā klāta ar grants segumu, satiksmes kustība norit abos virzienos vienā joslā. Sabiedriskais transports pa Vilku ielu nekursē.

Vilku iela redzama jau starpkaru un Latvijas PSR perioda kartēs kā ceļš bez nosaukuma ar divām mājām. Tagadējā savrupmāju apbūve ielas pārnumuru pusē radās pēc Latvijas neatkarības atjaunošanas.

## Ielu savienojumi
Vilku iela ir savienota ar šādām ielām:
* Akadēmiķa Graftio iela (T veida krustojums)

## Atsauces
Kaukura

**Kaukura** () ir koraļļu atols Tuamotu salās Klusajā okeānā, ietilpst Palisera salu grupā. Administratīvi pieder Franču Polinēzijai, ietilpst Arutuas komūnā. Salu pamatiedzīvotāji ir polinēziešu tauta tuamotieši. 

## Ģeogrāfija

Kaukura atrodas Palisera salu vidusdaļā, tuvākās salas ir  attālā Arutua ziemeļos,  attālā Apataki ziemeļaustrumos,  attālā Toau austrumos un  attālā Niau dienvidaustrumos. Atols atrodas vulkāniska zemūdens kalna virsotnē, kas paceļas 805 metru augstumā no okeāna pamatnes un izveidojies pirms 60,1 līdz 62,3 miljoniem gadu. Atolam iegarena forma, tā garums ir , platums — , bet rifa perimetrs — . Atola rifs iekļauj  lielu lagūnu. Lagūnai nav dabīgu kuģojamu savienojumu ar okeānu, bet rietumos no Panao salas atola ziemeļrietumos izveidots šaurs mākslīgs kanāls. Vienīgā apdzīvotā vieta Raitahiti atrodas uz tāda paša nosaukuma salas atola rietumu galā.

Valda tropiskais klimats bez izteiktām sezonām; vidējā gada temperatūra ir ap 26 °C. Atolā nav pastāvīgu saldūdens avotu un dzeramo ūdeni iedzīvotāji iegūst, savācot lietusūdeni.

## Vēsture
Pirmie no eiropiešiem atolu apmeklēja britu ekspedīcija Džeimsa Kuka vadībā 1774. gadā.

## Saimniecība
Galvenās saimniecības nozares ir tūrisms un zveja lagūnā. Atola dienvidrietumos pie Raitahiti kopš 1994. gada atrodas Kaukuras lidosta ar 1000 m garu skrejceļu, kas ar regulāriem reisiem savienota ar Papeeti un citām Tuamotu arhipelāga salām un gadā apkalpo ap 3,5 tūkstošiem pasažieru.

## Atsauces

## Ārējās saites
Ainars Bumbieris

**Ainars Bumbieris** (dzimis  Skrundā) ir latviešu dziedātājs, dziesmu autors un pasākumu vadītājs. Viņš ir Mūzikas ierakstu gada balvas "Zelta Mikrofons" nominants un 2023. gadā ieguva otro vietu raidījuma "Latvijas Sirdsdziesma" finālā.

## Biogrāfija
Ainars Bumbieris dzimis  Skrundā. Viņa tēvs ir Ziedonis Bumbieris, bet māte — Ligita Zavicka, kura strādāja kā mežu iepirkšanas meistare. Trešais bērns ģimenē, ar māsu Agitu un brāli Andri no mātes puses.

Bumbieris studēja politoloģiju kopā ar dziedātāju Valteru Frīdenbergu.

## Mūziķa karjera
Bumbieris pilnveidojās Lailas Ilzes Purmalietes vadītajā projektā "Jaunās zvaigznes" un Olgas Rajeckas vadītajā Lielvārdes Violetajā korī. Piedalījies televīzijas šovos "Koru kari" un "Latvijas talants".

Bumbieris kopumā piecus gadus dziedāja uz kruīza kuģiem — divus gadus uz igauņu kuģiem un trīs gadus uz vācu kuģiem.

2023. gadā viņš piedalījās raidījuma "Latvijas Sirdsdziesma" finālā ar dziesmu "Par to, kas trūkst un nepāriet", iegūstot otro vietu. Iepriekš viņš bija ieguvis ceturto vietu ar dziesmu "Laimes pulksteņa dziesma".

2024. gadā Bumbieri nominēja Gamma balvai kategorijā "Gada mākslinieks".

## Radošā darbība
2021. gadā Bumbieris izdeva singlu "Baltie ziedi", kuras vārdu un mūzikas autors ir Jānis Krūmiņš.

2020. gadā viņš īstenoja "30 dienu izaicinājumu", radot 30 dziesmas ar 30 videoklipiem līdz savai dzimšanas dienai 29. jūlijā. Projekta ietvaros viņš izveidoja valša versiju reperu kolektīva "Olas" dziesmai "Priekšnieku nav" Ata Ieviņa aranžējumā.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Oficiālā tīmekļa vietne
Niau

**Niau** () ir neliels koraļļu atols Tuamotu salās Klusajā okeānā, ietilpst Palisera salu grupā. Administratīvi pieder Franču Polinēzijai, ietilpst Fakaravas komūnā. Salu pamatiedzīvotāji ir polinēziešu tauta tuamotieši. 

## Ģeogrāfija
Niau atrodas Palisera salu dienvidaustrumu daļā, tuvākās salas ir  attālā Toau ziemeļaustrumos un  attālā Kaukura ziemeļrietumos. Atols atrodas vulkāniska zemūdens kalna virsotnē, kas paceļas 1190 metru augstumā no okeāna pamatnes un izveidojies pirms 56,8 līdz 59,3 miljoniem gadu. Atolam ieapaļa forma, tā garums ir , platums — , bet rifa perimetrs — . Atola 300—2200 m platais rifs iekļauj no okeāna izolētu  lielu lagūnu ar hipersāļu ūdeni. Niau atols ir viena no retajām vietām Franču Polinēzijā, kur saglabājušies dabīgie jauktie platlapju meži — feo. Niau atols iekļauts 1977. gadā izveidotajā UNESCO Fakaravas biosfēras rezervātā.

Valda tropiskais klimats bez izteiktām sezonām; vidējā gada temperatūra ir ap 26 °C. Atolā nav pastāvīgu saldūdens avotu un dzeramo ūdeni iedzīvotāji iegūst, savācot lietusūdeni. Vienīgā apdzīvotā vieta Tupana atrodas atola austrumu krastā.

## Vēsture
Pirmie no eiropiešiem atolu apmeklēja spāņu ekspedīcija Pedro Fernandesa de Kveirosa vadībā 1606. gadā un nodēvēja to par *La Decena* — ‘desmitā’. 1820. gadā salu no jauna atklāja krievu ekspedīcija Fabiāna fon Belinshauzena vadībā un nodēvēja to par Greiga salu (*остров Грейга*) par godu krievu admirālim Samuelam Greigam. 19. gadsimtā Niau kļuva par Francijas teritoriju ar aptuveni 30 iedzīvotājiem, kas attīstīja kokosriekstu eļļas ražošanu.

## Saimniecība
Niau tradicionāli lagūnā zvejo zivis, bet pēdējā laikā lagūnas centrālajā daļā tiek ievākti jūras gurķi, kurus eksportē uz Āziju. Salā ražo arī kopru un dažādus citrusaugļus, ko reizi divos mēnešos nosūta uz Taiti ar kravas kuģiem. Atola ziemeļos kopš 2005. gada atrodas Niau lidosta ar 1350 m garu skrejceļu, kas ar regulāriem reisiem savienota ar Papeeti un citām Tuamotu arhipelāga salām un gadā apkalpo ap 3 tūkstošiem pasažieru.

## Atsauces

## Ārējās saites
Toau

**Toau** () ir koraļļu atols Tuamotu salās Klusajā okeānā, ietilpst Palisera salu grupā. Administratīvi pieder Franču Polinēzijai, ietilpst Fakaravas komūnā. Salu pamatiedzīvotāji ir polinēziešu tauta tuamotieši. 

## Ģeogrāfija
Toau atrodas Palisera salu dienvidaustrumu daļā, tuvākās salas ir  attālā Fakarava dienvidaustrumos,  attālā Niau dienvidrietumos,  attālā Kaukura ziemeļrietumos un  attālā Apataki ziemeļos. Atols atrodas vulkāniska zemūdens kalna virsotnē. Atolam iegarena daudzstūra forma, tā garums ir , platums — , bet rifa perimetrs — . Rifs iekļauj  lielu un līdz  dziļu lagūnu, kam ir divas kuģojamas ieejas (Fakatahunas un Otugi) atola austrumos. Niau atols iekļauts 1977. gadā izveidotajā UNESCO Fakaravas biosfēras rezervātā.

Valda tropiskais klimats bez izteiktām sezonām; vidējā gada temperatūra ir ap 26 °C. Atolā nav pastāvīgu saldūdens avotu un dzeramo ūdeni iedzīvotāji iegūst, savācot lietusūdeni. Vienīgā apdzīvotā vieta Maragai atrodas atola ziemeļrietumos pie Teheres šauruma.

## Vēsture
Pirmie no eiropiešiem atolu apmeklēja britu ekspedīcija Džeimsa Kuka vadībā 1774. gadā. 1820. gadā salu no jauna atklāja krievu ekspedīcija Fabiāna fon Belinshauzena vadībā un nodēvēja to par Jeļizavetas salu. 19. gadsimtā Toau kļuva par Francijas teritoriju ar aptuveni 90 iedzīvotājiem, kas attīstīja kokosriekstu eļļas ražošanu (aptuveni 10 mucu gadā ap 1860. gadu).

## Saimniecība
Toau pārtiek galvenokārt no zvejas, ko nodrošina zivju parki atola ziemeļrietumos, jūras gurķu vākšanu eksportam uz Āziju, kā arī neliela apmēra pērļu audzēšanu un kopras ražošanu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Katabolisms

279x279px|thumb|Glikoze, kas vielmaiņas katabolisma procesā tiek sadalīta mazākās sastāvdaļās, kā arī ražo enerģiju — ATF.
**Katabolisms** jeb **disimilācija** ir daļa no vielmaiņas, kurā sarežģītas molekulas (piemēram, ogļhidrāti, tauki, olbaltumvielas) tiek sašķeltas vienkāršākos savienojumos. Šajā procesā tiek iegūta enerģija, kas tiek uzkrāta kā adenozīntrifosfāts (ATF).

Katabolisms ir pretējs anabolismam, kurā no vienkāršām vielām veidojas sarežģītākas struktūras, izmantojot enerģiju.

## Galvenie katabolisma procesi
* **[[Glikolīze]]** — glikozes noārdīšana līdz piruvātam vai laktātam.
* **[[Trikarbonskābju cikls|Krebsa cikls]]** — acetil-KoA pārveidošana par CO₂ un ūdeni.
* **Beta oksidācija** — taukskābju noārdīšana līdz acetil-KoA.
* **Lipolīze** — tauku sadalīšana taukskābēs un glicerīnā.
* **Proteolīze** — olbaltumvielu sadalīšana līdz aminoskābēm.
* **Glikogenolīze** — glikogēna sadalīšana glikozē.
* **[[Oksidatīvā fosforilēšana]]** — galvenais ATF ražošanas ceļš mitohondrijos.
* **[[Fermentācija]]** — enerģijas ieguve bez skābekļa.

## Regulācija
Katabolismu regulē hormoni:
* Adrenalīns, glikagons, kortizols — pastiprina katabolismu.
* Insulīns — kavē katabolismu, veicina anabolismu.

## Nozīme
* Nodrošina organismu ar enerģiju.
* Aktivizējas pie badošanās, fiziskās slodzes un stresa.
* Piedalās šūnu attīrīšanā un imūnajā funkcijā.
* Pārmērīgs katabolisms var radīt muskuļu masas zudumu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Izraēlas prezidents

Šajā uzskaitījumā apkopoti **[[Izraēla]]s prezidenti**, kopš 1949. gada, kad tika ievēlēts pirmais valsts prezidents.

## Uzskaitījums
### [[Attēls:Flag of Israel.svg|30px]] Izraēlas valsts ([[1949]] — mūsdienas) [[Attēls:Emblem of Israel.svg|30px]]
Stadiona iela (Daugavpils)

**Stadiona iela** ir iela Daugavpilī, Esplanādes apkaimē. Stadiona iela sākas krustojumā ar Sporta ielu, ved ziemeļu virzienā un beidzas krustojumā ar Balvu ielu. Ielas pārnumuru puse apbūvēta ar tipveida daudzstāvu dzīvojamām ēkām, bet nepārnumuru pusē atrodas veikali, sporta objekti un Olimpiskais dīķis.

Stadiona ielas garums ir aptuveni 475 metri. Visā garumā tai ir asfalta segums, satiksmes kustība norit abos virzienos, pa vienu joslu katrā virzienā. Sabiedriskais transports pa Stadiona ielu nekursē.

Iela izveidota 20. gadsimta trešajā ceturksnī ar savu tagadējo nosaukumu, kas laika gaitā nav mainījies. Tas cēlies no "Esplanādes" stadiona (agrāk saukts arī par "Čerjomuški" stadionu), pašlaik Olimpiskā centra sastāvā.

## Ievērojami objekti
* Nr. 1 — Daugavpils Olimpiskais centrs (uzbūvēts 2008.—2010. gados).
* Nr. 6 — bijusī 17. pirmsskolas izglītības iestāde (no 2022. gada — Daugavpils Centra vidusskolas struktūrvienība).

## Ielu savienojumi
Stadiona iela ir savienota ar šādām ielām:
* Sporta iela (T veida krustojums)
* Balvu iela (T veida krustojums)

## Atsauces
Disepointmenta salas

**Disepointmenta salas** () ir koraļļu atolu un salu grupa Tuamotu salās Klusajā okeānā, Polinēzijā. Administratīvi pieder Franču Polinēzijai, kur ietilpst divās komūnās. Salu pamatiedzīvotāji ir polinēziešu tauta tuamotieši.

## Vēsture
DIsapointmenta salu rietumu salas Napuku un Ziemeļtepoto kolonizēja ieceļotāji no Tuamotu salām, bet Pukapuku austrumos — ieceļotāji no Marķīza salām. Kā pirmie no eiropiešiem salas (domājams — Pukapuku) 1520. gadā apmeklēja Fernāna Magelāna ekspedīcija, kas tās nodēvēja par *Ilhas Desafortunadas* — ‘Nelaimīgas salas’, jo jūrnieki neatrada salā dzeramo ūdeni krājumu papildināšanai ceļā uz Filipīnām. Tikai vairāk kā divus gadsimtus vēlāk, 1756. gadā, notika nākamais salinieku kontakts ar eiropiešiem, kad salas apmeklēja britu jūrasbraucējs Džons Bairons, kas Tepoto un Napuku nodēvēja par *Disappointment Islands* — ‘Vilšanās salas’, jo salinieki izturējās pret atbraucējiem naidīgi.

## Ģeogrāfija
Salu grupa stiepjas  garumā ziemeļrietumu—dienvidaustrumu virzienā un to veido 2 koraļļu atoli (Napuka un Pukapuka) un viena atsevišķa koraļļu sala Ziemeļtepoto. Disepointmenta salas atrodas ziemeļaustrumos no Tuamotu arhipelāga galvenās grupas (tuvākā ir Fanatau 180 km uz dienvidiem) un 470 km uz dienvidiem no Marķīza salām. Kopējā sauszemes platība ir ap 15 km². Disepointmenta salu lielākais atols gan pēc platības, gan pēc iedzīvotāju skaita ir Napuka (sauszeme 8 km², lagūna 18 km², 234 iedzīvotāji). Valda tropiskais klimats bez izteiktām sezonām; vidējā gada temperatūra ir ap . 

### Atoli un salas

## Atsauces

## Ārējās saites
Fano

**Fano** (, ) ir pilsēta un komūna Itālijas centrālajā daļā, Markes reģionā, Pezaro un Urbīno provincē. Tā atrodas Adrijas jūras piekrastē, apmēram 12 kilometrus uz dienvidiem no Pezāro. Ar 59,9 tūkstošiem iedzīvotāju tā ir trešā lielākā pilsēta reģionā pēc Ankonas un Pezāro. Pilsētai ir sena vēsture, kas aizsākas Senās Romas laikā, kad tā bija pazīstama kā *Fanum Fortunae* (‘Fortūnas templis’), un kļuva par svarīgu romiešu ceļa *[[Via Flaminia]]* mezglu. Fano bijusi nozīmīga arī viduslaikos un renesanses laikā kā reliģisks un politisks centrs.

Mūsdienās Fano ir reģionālas nozīmes centrs, kas apvieno vēsturisko mantojumu, jūras kūrorta funkcijas un vietējo rūpniecību, kā arī ir slavena ar vienu no senākajiem karnevāliem Itālijā. Tās ainaviskā piekraste, kultūras dzīve un arhitektūras pieminekļi padara Fano par pievilcīgu vietu gan tūristiem, gan vēstures interesentiem.

## Atsauces

## Ārējās saites
Izraēlas vēsture

thumb|Izraēlas vizuālā vēsture, Arturs Šiks, 1948
**[[Izraēlas vēsture]]** ir bagāta un sarežģīta, ietverot gan senas civilizācijas, gan mūsdienu valsts tapšanu Tuvajos Austrumos. Tā aptver tūkstošiem gadu, sākot no Bībeles laikiem līdz mūsdienu Izraēlas valstij.

## Senie laiki
Izraēlas teritorijā senatnē atradās vairākas nozīmīgas senās civilizācijas. Saskaņā ar Bībeli, ebreji (ivri) apmetās Kanaānā pēc izceļošanas no Ēģiptes. Izraēlas un Jūdejas ķēniņvalsts pastāvēja aptuveni no 11. gadsimta p.m.ē. līdz to sagrāvei – attiecīgi Asīrijas un Babilonijas impērijas laikā.

* Ap 1000. gadu p.m.ē. ķēniņš Dāvids izveidoja vienotu Izraēlas valstību ar galvaspilsētu Jeruzalemi.
* Viņa dēls, ķēniņš Zālamans, uzcēla pirmo Templi Jeruzalemē.
* 722. gadā p.m.ē. Asīrija iekaroja Izraēlas ziemeļu karalisti.
* 586. gadā p.m.ē. Babilonieši iznīcināja Jeruzalemi un Templi, aizvedot ebrejus trimdā.

## Romas periods un diaspora
1. gadsimtā p.m.ē. reģionu iekaroja Romas impērija, padarot to par daļu no Jūdejas provinces. Romas vara sākotnēji pieļāva zināmu reliģisko un politisko autonomiju, taču spriedze starp jūdu iedzīvotājiem un romiešu varu pieauga.

Pirmais nopietnais konflikts bija Lielā jūdu sacelšanās (66–73. g. m.ē.), kuras laikā tika iznīcināts Jeruzalemes templis 70. gadā. Šis notikums bija lūzuma punkts jūdu vēsturē. Vēl dramatiskāka bija Bar Kohbas sacelšanās (132–135. g. m.ē.), pēc kuras romieši brutāli apspieda pretošanos, izpostīja Jeruzalemi un uz tās vietas izveidoja romiešu koloniju *Aelia Capitolina*. Jūdiem tika aizliegts apmesties pilsētā, un daudzi tika nogalināti, pārdoti verdzībā vai piespiedu kārtā izsūtīti.

Rezultātā izveidojās plaša jūdu diaspora, jūdi izklīda pa visu Romas impēriju un ārpus tās robežām. Šis periods iezīmē jūdaisma pāreju no tempļa kulta uz sinagogas un rabīniskā jūdaisma praksi, kā arī veido pamatu jūdu kopienu attīstībai dažādos reģionos nākamo gadsimtu laikā.
## Cionisma kustība un ceļš uz neatkarību
19. gadsimta beigās radās cionisma kustība, kuru iedvesmoja nepieciešamība pēc ebreju nacionālās mājvietas. Teodors Hercls bija viens no galvenajiem šīs idejas veicinātājiem.

* 1917. gadā Lielbritānija izdeva Balfūra deklarāciju, atbalstot ebreju nacionālās mājvietas izveidi Palestīnā.
* 1920.–1948. gadā reģions bija Lielbritānijas mandāta teritorija.
* 1947. gadā ANO apstiprināja plānu par Palestīnas sadalīšanu divās valstīs – ebreju un arābu.

## Izraēlas Valsts dibināšana
* 1948. gada 14. maijā tika pasludināta Izraēlas Valsts.
* Sekojošajā Neatkarības karā (1948–1949) Izraēla izcīnīja savu pastāvēšanu, bet daudzi palestīnieši tika padzīti vai aizbēga.

## Mūsdienu vēsture
Kopš dibināšanas Izraēla ir bijusi iesaistīta vairākos karos:
* Sešu dienu karš (1967), kurā Izraēla ieguva Gazas joslu, Rietumkrastu, Golānas augstieni un Sinaja pussalu.
* Salīdzināšanas dienas karš (1973).
* Miera līgums ar Ēģipti (1979) un Jordāniju (1994).
* Ilgstošs konflikts ar palestīniešiem un dažādām teroristiskām organizācijām.
Akervulinoidejas

**Akervulinoidejas** (*Acervulinoidea*) ir foraminīferu virsdzimta rotaliīdu kārtā. Virsdzimtu ar nosaukumu *Acervulinacea* 1984. gadā izveidoja amerikāņu mikropaleontologi Alfrēds Lēblihs un Helēna Tappana, piedēvējot to vācu zoologam un histologam Maksam Šulcem, kurš 1854. gadā bija izveidojis akervulinīžu dzimtu. Ģeohronoloģiski akervulinoidejas ir zināmas no paleocēna līdz mūsdienām.

## Apraksts
Čaula ir brīva vai pieaugoša pie substrāta, kas agrīnajā stadijā veido spirālisko kroku, aiz kuras seko izkliedētas vai neregulāras kameras, apvienotas neregulārā masā, pauguriņā, diskā vai zarojošā struktūrā. Čaulas sieniņas ir rupji perforētas, veidotas no hialīna, optiski radiāla kalcīta. Atveres nav, izņemot sieniņu poras vai atvērumus kameru režģotajā augšējā virsmā.

## Sistemātika
Asterigerinoideju virsdzimtā ir iekļautas šādas dzimtas:
* virsdzimta: ***Acervulinoidea*** Schultze, 1854
:* dzimta: *[[Acervulinidae]]* Schultze, 1854
:* dzimta: *[[Homotrematidae]]* Cushman, 1927
:* dzimta: *[[Menaellidae]]* Cherchi & Schroeder, 2005 †

(†) - izmirušu organismu grupa. 

## Atsauces
Homotrematīdas

**Homotrematīdas** (*Homotrematidae*) ir foraminīferu dzimta rotaliīdu kārtā. Dzimtu 1927. gadā izveidoja amerikāņu mikropaleontologs Džozefs Kušmens. Ģeohronoloģiski homotrematīdas ir zināmas no eocēna līdz mūsdienām.

## Apraksts
Čaula ir pieaugoša pie substrāta. Tās agrīnās kameras ir neregulāri trohospirāliskas, bet vēlāk daudzās kameras veido masīvu vai zarojošu struktūru, augot no piestiprinājuma vietas. Atveres ir lielas, noslēgtas ar perforētu plātni.

## Sistemātika
Homotrematīdu dzimtā ir iekļautas šādas ģintis:
* dzimta: ***Homotrematidae*** Cushman, 1927
:* ģints: *[[Homotrema]]* Hickson, 1911
:* ģints: *[[Miniacina]]* Galloway, 1933
:* ģints: *[[Sporadotrema]]* Hickson, 1911

## Atsauces
Frānsesa Ārnolda

**Frānsesa Hamiltona Ārnolda** (; dzimusi ) ir Amerikas Savienoto Valstu zinātniece, ķīmijas inženiere un viena no mūsdienu ievērojamākajām bioinženierijas pētniecēm, plaši pazīstama ar ieguldījumu vadītās evolūcijas metodē fermentu inženierijā. Viņas izstrādātā pieeja ļauj mērķtiecīgi modificēt enzīmus, ieviešot mutācijas un atlasot efektīvākās funkcijas, kas ļauj iegūt biokatalizatorus ar pielietojumu farmācijā, rūpniecībā un videi draudzīgā ķīmijā. Frānsesa Ārnolda 2018. gadā ieguva Nobela prēmiju ķīmijā “par fermentu virzītas evolūcijas pētījumiem”, kļūstot par piekto sievieti, kas jebkad saņēmusi šo balvu šajā jomā. Viņa ir Kalifornijas Tehnoloģiju institūta (*Caltech*) profesore un ietekmīga persona ilgtspējīgu tehnoloģiju, biotehnoloģijas inovāciju un sieviešu pārstāvniecības zinātnē veicināšanā. Ārnoldas darbs ievērojami mainījis priekšstatus par to, kā cilvēki var inženiertehniski pielāgot bioloģiskos procesus cilvēces vajadzībām.

## Atsauces

## Ārējās saites
Aptiekas iela (Daugavpils)

**Aptiekas iela** ir iela Daugavpilī, Daugavas kreisajā krastā, Grīvas apkaimē. Aptiekas iela sākas krustojumā ar Veidenbauma ielu, ved dienvidaustrumu virzienā un beidzas krustojumā ar Dostojevska ielu. Aptiekas ielā ir privātmāju apbūve.

Aptiekas ielas garums ir 625 metri, tā ir divvirzienu iela. Ielas nobeigums (aptuveni 90 metri no Dostojevska ielas) klāts ar asfalta segumu, taču pārsvarā Aptiekas ielā ir grants segums. Sabiedriskais transports pa ielu nekursē, bet pie krustojuma ar Dostojevska ielu atrodas 9. maršruta minibusu pietura "Raiņa centrs".

**Aptiekas iela** ir šīs ielas vēsturiskais nosaukums. Padomju okupācijas gados ielu nosauca par **Čapajeva ielu**, Krievijas pilsoņu kara varoņa  vārdā. Pēc Latvijas neatkarības atjaunošanas iela atguva nosaukumu Aptiekas iela.

## Ievērojami objekti
* Zemesgabalā starp mājām Nr. 13 un 15 (pašlaik — bērnu rotaļu laukums) kādreiz atradās vecais Grīvas tirgus.

## Ielu savienojumi
Aptiekas iela ir savienota ar šādām ielām:
* Veidenbauma iela (T veida krustojums)
* Meduma iela
* Dostojevska iela (T veida krustojums)

## Atsauces
Tepika

**Tepika** () ir pilsēta Meksikā, Najaritas štata galvaspilsēta un lielākā apdzīvotā vieta. Atrodas valsts rietumu daļā Mololoas upes krastos  uz ziemeļrietumiem no valsts galvaspilsētas Mehiko.

## Vēsture
Pirmais spānis, kas ieradās Najaritā, bija konkistadora Ernāna Kortesa brāļadēls Fransisko Kortess de Sanbuenaventura 1526. gadā. Reģiona pamatiedzīvotāju augstmaņi viņam mierīgi padevās. Galīgo iekarošanu 1530. gada 6. martā uzsāka Nunjo Beltrāns de Gusmans. 1531. gada 18. novembrī viņš nodibināja **Espiritusanto** (*Espíritu Santo*) pilsētu, kas vēlāk kļuva par mūsdienu Tepiku. 1532. gada 25. jūlijā Kastīlijas karaliene Huana ar karalisko dekrētu pavēlēja iekarotās teritorijas nosaukt par Jaunās Galisijas karalisti, un Gusmana dibinātā pilsēta kļuva pazīstama kā **Santjago de Galisija de Kompostela** (*Santiago de Galicia de Compostela*).

1540. gadā dumpinieki no Vajnamotas pilsētas nogalināja spāņu konkistadoru Huanu Ruisu de Arsi. Tas piespieda gubernatoru Kristobalu de Onjati pārcelt spāņu apmetni uz Koaktlanas ieleju, kur viņš no jauna nodibināja Santjago de Galisijas de Kompostelas pilsētu, kas vicekaralistes laikā bija pazīstama kā Kompostela de Indiasa un tagad ir pazīstama kā Kompostela. Tādā veidā Tepika atguva savu sākotnējo vietējo nosaukumu, kas no navatlu valodas vārdiem *tetl* un *picqui* tulkojams kā ‘cieto akmeņu vieta’.

Tepikas nozīme pieauga līdz ar Sanblasas dziļjūras ostas attīstību 18. gadsimta otrajā pusē, kas kļuva par plaukstošāko ostu Klusā okeāna krastā. Ostas nozīmīguma dēļ Tepika kļuva par nozīmīgu starpposma un tirdzniecības punktu ceļotājiem un precēm, kas ieradās ar kuģiem no Filipīnām Sanblasā, lai dotos uz Gvadalaharu.

1811. gada 24. jūlijā Tepikai piešķīra "cēlas un lojālas pilsētas" titulu. Pēc Meksikas neatkarības iegūšanas Tepika kļuva par Halisko štata galvaspilsētu. Pēc Sanblasas kā dziļjūras ostas norieta Tepikas ekonomiskā nozīme Meksikas rietumos samazinājās.
 

## Atsauces

## Ārējās saites
Mīkstinājuma zīme

thumb|200px|Mīkstinājuma zīme 
[thumb|200px|Burts [Ņ uz Grobiņas pilsētas domes ēkas pilsētas nosaukumā]]
**Mīkstinājuma zīme** jeb **diakritisks komats** (**,**) ir diakritiskā zīme, ko lieto dažās valodās, lai norādītu uzskaņu vai mīkstinājumu. Latviešu valodā komats tiek lietots ar burtiem ⟨ģ⟩, ⟨ķ⟩, ⟨ļ⟩, ⟨ņ⟩ un vēsturiski arī ⟨ŗ⟩, lai norādītu uz palatalizāciju. Tā kā mazajam burtam ⟨g⟩ ir dilstošs elements, komats tiek pagriezts par 180° un novietots virs burta. 20. gadsimta 20. gadu beigās un 30. gados Sibīrijā lietotajā latgaļu ortogrāfijā tika lietoti papildu burti ar komatu: ⟨c̦⟩, ⟨d̦⟩, ⟨m̦⟩, ⟨p̦⟩, ⟨ș⟩, ⟨ț⟩, ⟨v̦⟩, ⟨z̦⟩. Mīkstinājuma zīme bieži tiek jaukta ar sediļu, kas ir vizuāli līdzīga, bet funkcionāli atšķirīga diakritiskā zīme, ko izmanto citās valodās, piemēram, franču vai turku valodā.

## Atsauces
3. līnija (Daugavpils)

**3. līnija** ir iela Daugavpilī, Jaunbūves apkaimē. 3. līnija sākas krustojumā ar 18. novembra ielu, ved ziemeļrietumu virzienā un beidzas strupceļā pie Gubiščes ezera, aiz kura atrodas Ķīmiķu ciemats. Ielas turpinājums ir taka gar ezera krastu, kas savieno visas šīs apkārtnes “līnijas”.

3. līnijas garums ir 310 metri, sarkano līniju platums ir 12—13 metri.. Visā garumā ielai ir grants segums, satiksmes kustība norit abos virzienos vienā joslā. Ielā ir privātmāju apbūve. Sabiedriskais transports pa 3. līniju nekursē, tuvākā pietura ir "4. līnija" 18. novembra ielā.

Iela izveidota 1957. gadā ar savo tagadējo nosaukumu, kas laika gaitā nav mainījies.

Līdz 1936. gadam nosaukums "3. līnija" bija tagadējai Turaidas ielai.

## Ielu savienojumi
3. līnija ir savienota ar šādām ielām:
* 18. novembra iela (T veida krustojums)
* Smilgu iela

## Atsauces
Deep Cover

***Deep Cover*** ir 2025. gada Apvienotās Karalistes asa sižeta kinokomēdija, kuras režisors ir Toms Kingslijs. Filmā galvenās lomas atveido Braisa Dalasa Hauarda, Orlando Blūms, Niks Mohameds, Pedijs Konsidains, Ians Makšeins un Šons Bīns.

Filma stāsta par trim improvizācijas teātra aktieriem, kurus policija nolīgst, lai viņi izmantotu savas prasmes un iefiltrētos Londonas kriminālajās aprindās.

Filmas *Deep Cover* pirmizrāde notika  straumēšanas platformā *[[Amazon Prime Video]]*. Filma guva pozitīvu kritiķu novērtējumu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Ohlokrātija

**Ohlokrātija** (no sengrieķu "ὄχλος" – pūlis un "κράτος" – vara) ir sabiedrības pārvaldes forma, kurā vara ir pūļa rokās. Tā tiek uzskatīta par deģenerētu demokrātijas formu, kur lēmumi tiek pieņemti nevis balstoties uz racionāliem argumentiem vai sabiedrības ilgtermiņa interesēm, bet gan emociju, populisma vai demagoģijas ietekmē. Terminu pirmoreiz lietoja sengrieķu vēsturnieks Polibijs, raksturojot ciklisku politisko režīmu maiņu un uzskatot ohlokrātiju par vienu no demokrātijas sabrukuma posmiem.

Ohlokrātijā dominē "pūļa griba", kur sabiedrības vairākuma viedoklis bieži tiek manipulēts ar līderu palīdzību, kuri izmanto bailes, dusmas vai citas emocijas, lai iegūtu vai noturētu varu. Tā var izpausties masu nemieros, spontānos linča gadījumos vai situācijās, kur demokrātiskās sistēmas ir vājinātas un sabiedriskā diskusija tiek aizvietota ar populistiskiem saukļiem.

Mūsdienu politoloģijā un publiskās diskusijās ohlokrātija nereti tiek uzskatīta kā brīdinājums par demokrātijas iespējamo degradāciju, uzsverot nepieciešamību stiprināt sabiedrības līdzdalību, balstoties uz izglītību, tiesiskumu un jēgpilnu viedokļu apmaiņu.

## Atsauces
Nolādētais "United"

**"Nolādētais "United""** () ir 2009. gada Apvienotās Karalistes sporta drāmas filma, kuras režisors ir Toms Hūpers. Filmā galvenās lomas atveido Maikls Šīns, Timotijs Spols, Kolms Mīnijs un Džims Brodbents. Filma balstīta uz Deivida Pīsa 2006. gada romānu *The Damned Utd*.

Filma stāsta par angļu futbola trenera Braiena Klofa 44 dienām kā Līdsas "United" galvenajam trenerim.

Filmas "Nolādētais "United"" pirmizrāde notika . Neskatoties uz vēsturiskajām neprecizitātēm un vājiem kases ieņēmumiem, filma guva augstu kritiķu novērtējumu, īpaši izceļot Šīna aktierspēli.

## Atsauces

## Ārējās saites
Saderināšanās

[thumbnail|upright=1.2|Zelta [laulību gredzens un ar dimantu rotāts saderināšanās gredzens]]
**Saderināšanās** ir formāls vai neformāls solījums starp diviem cilvēkiem nākotnē stāties laulībā. Saderināšanās periods ir no bildinājuma brīža līdz kāzām, un tas parasti iezīmē pāra pāreju no neformālām attiecībām uz gatavošanos juridiski un/vai reliģiski atzītai laulībai. Saderināšanās bieži tiek uztverta kā pāra savstarpējas apņemšanās apliecinājums, un tā var ietvert konkrētus rituālus, piemēram, saderināšanās gredzena dāvināšanu vai svinīgu paziņojumu ģimenei un sabiedrībai. Dažādās kultūrās saderināšanās var būt tiesiski saistošs līgums, kā tas vēsturiski bijis Eiropas un Tuvo Austrumu sabiedrībās, vai arī sociāli un simboliski nozīmīgs solījums, bez juridiskām sekām. Dažos gadījumos saderināšanās tiek papildināta ar īpašiem laulību līgumiem, pūru vai līgavaiņa maksājumu līgavas ģimenei.

Simboliski saderināšanās kalpo kā laulības priekšvēstnesis, nodrošinot laiku gan praktiskai sagatavošanai, tas ir, kāzu plānošanai, mājvietas iegūšanai, gan emocionālai un sociālai pārejas fāzei. Daudzās sabiedrībās tā ir saistīta ar noteiktiem sabiedriskajiem rituāliem un ģimenes iesaisti, bet mūsdienās to bieži veic privāti vai pāra iniciatīvā. Mūsdienu saderināšanās prakse būtiski atšķiras atkarībā no kultūras, reliģijas, sociālās klases un individuāliem priekšstatiem par attiecībām, taču tā joprojām saglabā savu lomu kā pāra nodoms ar publisku apliecinājumu stāties laulībā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Guntars Skudra

**Guntars Skudra** (dzimis ) ir latviešu pedagogs un politiķis. Rēzeknes novada domes priekšsēdētājs, šo amatu viņš ieņem kopš .

Pirms kļuva par Rēzeknes novada domes priekšsēdētāju, bijis Rēzeknes novada Izglītības un sporta pārvaldes vadītājs.

## Atsauces
Sīrieši

**Sīrieši** ir arābu tauta, kas veido lielāko daļu Sīrijas iedzīvotāju. Kopējais skaits ir aptuveni 20 miljoni cilvēku. Viņi dzīvo arī Kuveitā, Vācijā, Ziemeļamerikā un Dienvidamerikā, Āfrikā, Austrālijā un Turcijā. 

Sīrieširunā arābu valodas sīriešu dialektā. Intensīva arabizācija notika pēc Sīrijas pievienošanās Arābu kalifātam 12. gadsimtā, pirms tam iedzīvotāji runāja aramiešu valodā. Pašlaik viens no aramiešu valodas dialektiem ir sastopams Kalamunas reģionā, kas atrodas rietumos no Damaskas. Reliģiskā ziņā aptuveni 90 % Sīrijas iedzīvotāju ir musulmaņi, no kuriem aptuveni 80 % ir sunnīti, pārējie — šiīti (tostarp alavīti, druzi un ismaīlīti), pārējie 10 % Sīrijas iedzīvotāju ir kristieši.

## Ārējās saites
Ņazepetrovska

**Ņazepetrovska** () ir pilsēta Krievijā, Čeļabinskas apgabalā, kas atrodas Ņazas upes krastā pie Urālu kalniem. Tā atrodas apmēram 150 km uz ziemeļrietumiem no Čeļabinskas. Pilsēta dibināta 1747. gadā kā rūpniecības apmetne, bet pilsētas tiesības ieguva 1944. gadā. 2010. gadā pilsētā dzīvoja 11,7 tūkstoši iedzīvotāju.

## Atsauces

## Ārējās saites
Katava-Ivanovska

**Katava-Ivanovska** (), arī **Katavivanovska**, ir pilsēta Krievijā, Čeļabinskas apgabalā, kas atrodas Katavas upes krastā Dienvidurālu kalnos. Tā atrodas apmēram 180 km uz dienvidrietumiem no Čeļabinskas. Pilsēta dibināta 1755. gadā kā dzelzs rūpnīcas apmetne, bet pilsētas tiesības ieguva 1939. gadā. 2010. gada tautas skaitīšanas dati liecina, ka pilsētā dzīvoja ap 17,2 tūkstoši iedzīvotāju.

## Atsauces

## Ārējās saites
Jurjuzaņa (pilsēta)

**Jurjuzaņa** () ir pilsēta Krievijā, Čeļabinskas apgabalā, kas atrodas Jurjuzaņas upes krastā Dienvidurālu kalnos. Tā atrodas apmēram 200 km uz dienvidrietumiem no Čeļabinskas. Jurjuzaņa dibināta 1751. gadā kā rūpnīcas apmetne, bet pilsētas tiesības ieguva 1943. gadā. Saskaņā ar 2010. gada tautas skaitīšanu pilsētā dzīvoja ap 12,7 tūkstoši iedzīvotāju.

## Atsauces

## Ārējās saites
Južnouraļska

**Južnouraļska** () ir pilsēta Krievijā, Čeļabinskas apgabalā, pie Uveļkas upes apmēram  uz dienvidiem no Čeļabinskas. Pilsēta dibināta 1948. gadā kā rūpniecības ciemats, bet pilsētas tiesības ieguva 1963. gadā. Saskaņā ar 2010. gada Krievijas tautas skaitīšanas datiem pilsētā dzīvoja 37 477 iedzīvotāji.

## Atsauces

## Ārējās saites
Verhņeuraļska

**Verhņeuraļska** () ir pilsēta Krievijā, Čeļabinskas apgabalā, pie Urālas upes, netālu no Krievijas–Kazahstānas robežas. Tā atrodas apmēram 240 km uz dienvidrietumiem no Čeļabinskas. Pilsēta dibināta 1734. gadā kā cietoksnis Uraļas upes krastā un pilsētas tiesības ieguva 1781. gadā. Saskaņā ar 2010. gada tautas skaitīšanu pilsētā dzīvoja 9981 iedzīvotājs.

## Atsauces

## Ārējās saites
Miniacina miniacea

***Miniacina miniacea*** ir foraminīferu suga rotaliīdu kārtā un Homotrematīdu dzimtā. Sugu 1766. gadā kā *Millepora miniacea* aprakstīja vācu dabaszinātnieks Pēteris Simons Pallass. Suga ir izplatīta Vidusjūrā, Egejas, Marmora jūrā un Melnās jūras dienvidu daļā, kā arī Atlantijas okeānā pie Eiropas krastiem, Indijas okeānā pie Maldīvām, Klusā okeāna rietumu daļā, pie Japānas un Ķīnas krastiem u.c. *Miniacina miniacea* pārstāvji dzīvo 15—125 metru dziļumā, piestiprinoties bieži vien pie *[[Posidonia oceanica]]* jūraszāļu saknēm (Vidusjūrā), pie aļģēm vai citiem cietiem substrātiem.

## Apraksts
Čaula ir liela, piestiprinoša. Tā veido neregulāru, izliektu, paugurainu vai kokveidīgu masu, kas pie pamatnes nedaudz izplūst. Čaulas virsma ir daudzveidīgi areolveidīga. Tās krāsojums ir no gaiši rozā līdz sarkanam, retos gadījumos balts. Čaulu veido daudzas sīkas kameras, kas sākotnējā stadijā izvietotas spirāliski, bet vēlāk lielākā vai mazākā mērā regulāros paplašinātu kameru slāņos, kas izplešas virs iepriekšējiem kameru slāņiem tīklveida rakstā, ar sānu sieniņas piltuvveida perforētām invaginācijām. Kokveidīgiem īpatņiem zaru centrālo kodolu veido neregulāras, neperforētas, cilindriskas caurulītes bez septām, kas ārpusē nobeidzas ar lielām, neregulārām, terminālām atverēm, kas bieži vien ir aprīkotas ar sūkļveidīgām spikulām, gan veselām, gan salauztām. Sieniņas ir rupji perforētas. Atveri veido viens vai vairāki ieapaļi caurumi ar apskaujošu fialīna lūpu zaru galos.

## Atsauces
Kadmija fosfāts

**Kadmija fosfāts** ir neorganisks fosfāta un kadmija sāls, ar formulu Cd3(PO4)2. Tā ir balta, ūdenī nešķīstoša viela.

## Iegūšana

Kadmija fosfātu var iegūt kadmija hlorīda reakcijā ar diamonija fosfātu 800&nbsp;°C temperatūrā.

3 CdCl2 + 2 (NH4)2HPO4  →   Cd3(PO4)2 + 4 NH4Cl + 2 HCl

Kadmija jonu nogulsnēšana ar šķīstošiem fosfātu sāļiem, piemēram, ar nātrija fosfātu un fosforskābi nerodas Cd3(PO4)2, bet gan rodas savienojums ar formulu Cd5H2(PO4)4·4H2O. Karsējot šo savienojumu rodas kadmija fosfāta un kadmija pirofosfāta (Cd2P2O7) maisījums.

## Izmantošana

Kadmija fosfātu var izmantot kā mēslojumu, lai nodrošinātu, fosforu kultūraugu augšanai.

## Atsauces
Kartali

**Kartali** () ir pilsēta Krievijā, Čeļabinskas apgabalā, netālu no robežas ar Kazahstānu. Atrodas apmēram 260 km uz dienvidrietumiem no Čeļabinskas. Apdzīvotā vieta dibināta 1810. gadā, bet pilsētas tiesības piešķirtas 1944. gadā. 2010. gada Krievijas tautas skaitīšanas dati liecina, ka Kartali dzīvoja 29 312 iedzīvotāji.

## Atsauces

## Ārējās saites
Verhņijufaļeja

**Verhņijufaļeja** () ir pilsēta Krievijā, Čeļabinskas apgabalā, Dienvidurālu kalnos, pie Ufaļejas upes. Pilsēta atrodas apmēram 140 km uz ziemeļrietumiem no Čeļabinskas. Tā dibināta 1761. gadā kā metalurģijas apmetne, bet pilsētas tiesības piešķirtas 1940. gadā. Saskaņā ar 2010. gada tautas skaitīšanas datiem, pilsētā dzīvoja 29 497 iedzīvotāji.

## Atsauces

## Ārējās saites
Krasnodaras Valsts Kultūras institūts

**Krasnodaras Valsts Kultūras institūts** () ir augstākās izglītības iestāde Krasnodarā, Krievijas Federācijā, kas sagatavo speciālistus kultūras un mākslas jomās.

Izglītības iestāde dibināta 1967. gadā kā **Krasnodaras Kultūras institūts**. Vēlāk tika pārdēvēts par **Krasnodaras Valsts Kultūras akadēmiju**, bet kopš 2013. gada — par **Krasnodaras Valsts Kultūras institūtu**.

Institūtā tiek piedāvātas programmas tādās jomās kā mūzika, horeogrāfija, režija, bibliotēkzinātne, tautas māksla, muzeoloģija un kultūras mantojuma saglabāšana.

## Ārējās saites
Krievijas Federācijas Iekšlietu ministrijas Krasnodaras Universitāte

**Krievijas Federācijas Iekšlietu ministrijas Krasnodaras Universitāte** () ir augstākās izglītības iestāde Krasnodarā, Krievijas Federācijā, kas darbojas Krievijas Iekšlietu ministrijas pārraudzībā.

Universitāte tika dibināta 1971. gadā kā mācību iestāde, lai sagatavotu darbiniekus iekšlietu sistēmai. Tā piedāvā programmas tiesību zinātnē, kriminālistikā, operatīvajā darbībā, informācijas drošībā, kā arī citu iekšlietu sistēmai nozīmīgu speciālistu sagatavošanā.

Kopš dibināšanas brīža izglītības iestāde vairākas reizes mainījusi savu statusu, un 2006. gadā tai piešķirts universitātes statuss.

## Ārējās saites
Financial Times

***Financial Times*** (saīsināti *FT*) ir globāls britu dienas laikraksts un digitālais medijs, kas koncentrējas uz uzņēmējdarbību, ekonomiku un starptautiskajām finansēm. Tas pirmoreiz izdots , sākotnēji kā *London Financial Guide*.

Laikraksts ir pazīstams ar savu raksturīgo persiku krāsas papīru un autoritatīvo pieeju ekonomiskajiem jautājumiem. *Financial Times* ir viens no ietekmīgākajiem biznesa medijiem pasaulē, ar redakcijām Eiropā, Amerikā un Āzijā.

Laikrakstu pašlaik izdod japāņu mediju konglomerāts *[[Nikkei Inc.]]*, kas to iegādājās 2015. gadā no *Pearson PLC*. 

FT sevi politiski pozicionē kā pro-biznesa, pro-brīvā tirgus, un visbiežāk kā centriski labējs izdevums, kas atbalsta Eiropas integrāciju. 

Starp izdevuma rakstu autoriem ir bijušas arī ievērojamas starptautiskas personas, piemēram, Mario Dragi, Kristīne Lagarda, un Henrijs Kisindžers.

## Atsauces

## Ārējās saites
Epināla

**Epināla** (, ) ir pilsēta Francijas ziemeļaustrumos, Vogēzi departamentā, Grandestas reģionā, Mozeles upes krastā. Epināla ir Vogēzi departamenta prefektūra un iedzīvotāju skaita ziņā lielākā pilsēta departamentā. Tā funkcionē kā departamenta galvenais administratīvais, kultūras un saimnieciskais centrs. Pilsētai raksturīgs gan vēsturisks mantojums, tostarp viduslaiku un klasiskā laikmeta arhitektūra, gan moderna infrastruktūra, padarot to par nozīmīgu pilsētu Vogēzu kalnu tuvumā. Epināla ir starptautiski pazīstama ar tradicionālo populārās grafikas darbnīcu *[[Images d’Épinal]]* (dibināta 1796. gadā) un tajā balstītu bagātu vietējo kultūras dzīvi (*[[Musée de l’Image]]*, ikgadējie pasākumi un citi).

## Atsauces

## Ārējās saites
Meža iela (Daugavpils)

**Meža iela** ir iela Daugavpilī, Mežciema apkaimē. Meža iela sākas no Alberta ielas, ved dienvidaustrumu virzienā un beidzas krustojumā ar autoceļu P67. Meža ielā ir privātmāju apbūve. Pēc krustojuma ar Plāteru ielu Meža iela stiepjas pa mežu un nav apbūvēta.

Meža ielas kopējais garums ir aptuveni 1020 metri. Iela klāta ar grants segumu, bet neapbūvētajā posmā seguma nav. Satiksmes kustība atļauta abos virzienos pa vienu braukšanas joslu. Sabiedriskais transports pa Meža ielu nekursē.

1930. gados tagadējās Meža ielas apkārtni sarunvalodā sauca par "Tāliem Austrumiem".

Ielas nosaukums ir zināms kopš Latvijas PSR gadiem un laika gaitā nav mainījies.

## Ielu savienojumi
Meža iela ir savienota ar šādām ielām:
* Alberta iela (T veida krustojums)
* Kaiju iela
* Ozolu iela
* Magoņu iela
* Plāteru iela (T veida krustojums)
* Jaunciema iela / Sabuļu iela
* Plāteru iela (otro reizi)
* autoceļš P67 ("Rīgas šoseja")

## Atsauces

## Skatīt arī
* Naujenes iela (Daugavpils)
* Silu iela (Daugavpils)