Su-30

***Su-30*** (, NATO terminoloģijā: *Flanker-C*) ir iznīcinātājs (4+), kas izstrādāts Krievijā uz Su-27 bāzes kā daudzfunkcionāls smagais kaujas lidaparāts.

*Su-30* paredzēts gaisa pārākuma iegūšanai, kā arī triecieniem pa sauszemes un jūras mērķiem, apvienojot iznīcinātāja un triecienlidmašīnas funkcijas.

## Vēsture
*Su-30* izstrāde sākās 1980. gadu beigās PSRS kā dziļa modernizācija no Su-27 platformas. Sākotnējais mērķis bija radīt divvietīgu iznīcinātāju ar paplašinātām iespējām ilgstošiem lidojumiem, kaujas vadībai un grupu operāciju koordinēšanai. Projekts tika attīstīts Sukhoi konstruktoru birojā kā tālās darbības pārtvērējs un komandvadības lidaparāts.

Pirmais prototips (*Su-27PU*, vēlāk pārdēvēts par *Su-30*) veica lidojumu 1989. gada 31. decembrī. 1990. gadu sākumā lidmašīna tika pieņemta ierobežotā dienestā Krievijas gaisa spēkos. Šajā periodā tā galvenokārt tika izmantota kā platforma citu iznīcinātāju vadībai, pateicoties divvietīgajai kabīnei un uzlabotajām sakaru sistēmām.

Pēc PSRS sabrukuma 1991. gadā programma piedzīvoja būtiskas finansiālas grūtības. Ierobežotā iekšējā pieprasījuma dēļ *Su-30* attīstība tika pārorientēta uz eksporta tirgu. Tas kļuva par vienu no pirmajiem Krievijas militārās aviācijas projektiem, kas tika aktīvi pielāgots ārvalstu klientu prasībām.

1990. gadu beigās un 2000. gadu sākumā tika izstrādātas vairākas specializētas eksporta versijas. Nozīmīgākā no tām bija *Su-30MKI*, kas tika izstrādāta Indijas gaisa spēkiem. Šī versija apvienoja Krievijas konstrukciju ar starptautiskām tehnoloģijām (piemēram, franču un Izraēlas avioniku) un dzinējiem ar vilces vektora novirzi. Indijā tika uzsākta arī licencēta ražošana, kas padarīja *Su-30MKI* par vienu no galvenajiem valsts kaujas lidaparātiem.

Paralēli tika izstrādāta *Su-30MKK* versija Ķīnai, kas bija vienkāršāka konfigurācijā, bet pielāgota konkrētām operatīvajām prasībām. Vēlāk sekoja citas modifikācijas dažādiem klientiem, tostarp Malaizijai, Alžīrijai un Vjetnamai.

2000. gados *Su-30* kļuva par vienu no veiksmīgākajiem Krievijas militārās aviācijas eksporta produktiem. Lielie līgumi ar Indiju un Ķīnu nodrošināja stabilu ražošanu un programmas turpmāku attīstību.

2010. gados Krievijas gaisa spēki sāka aktīvāk ieviest modernizēto versiju *Su-30SM*, kas bija balstīta uz *Su-30MKI* tehnoloģijām, bet pielāgota vietējām prasībām. Šī versija kļuva par vienu no galvenajiem daudzfunkcionālajiem iznīcinātājiem Krievijas bruņojumā.

2024. gada 2. maijā tika ziņots par divu *Su-30* notriekšanu Melnajā jūrā. Saskaņā ar Ukrainas puses sniegto informāciju operāciju veica Ukrainas militārā izlūkošana (GUR), izmantojot bezpilota jūras platformas *[[Magura V7]]*. Tika apgalvots, ka lidmašīnas tika notriektas ar raķetēm *AIM-9 Sidewinder*, kas palaistas no bezpilota kuteriem. Šis gadījums tika raksturots kā pirmais zināmais incidents, kad reaktīvie iznīcinātāji notriekti ar jūras bezpilota platformu palīdzību, izmantojot gaisa–gaisa tipa raķetes. Saskaņā ar GUR vadītāja Kirilo Budanova sniegto informāciju operācijā piedalījās trīs *Magura* tipa bezpilota kuteri, no kuriem divi veica raķešu palaišanu. *Magura V7* tika raksturots kā modificēta versija, kas pielāgota pretgaisa aizsardzības uzdevumiem.

## Konstrukcija
*Su-30* ir divdzinēju smagais iznīcinātājs ar vidēji izvietotiem spārniem un klasisko aerodinamisko shēmu.

Lidmašīna aprīkota ar *AL-31F* vai modernizētiem dzinējiem ar vilces vektora novirzi (atsevišķās versijās), kas nodrošina augstu manevrētspēju.

Galvenās konstrukcijas iezīmes:
* divvietīga kabīne (pilots + ieroču operators)
* modernizēta avionika un radars
* iespēja izmantot plašu ieroču klāstu
* degvielas uzpilde gaisā

Versijās, piemēram, *Su-30MKI*, tiek izmantota uzlabota avionika un starptautiski komponenti.

## Ekspluatācija
*Su-30* ir plaši ekspluatēts daudzās valstīs un ir viens no veiksmīgākajiem Krievijas eksporta iznīcinātājiem.

Galvenie operatori:
* Krievija
* Indija (lielākais operators)
* Ķīna
* Alžīrija
* Vjetnama
* Malaizija
Indija ir lielākais un nozīmīgākais *Su-30* operators pasaulē. Indijas Gaisa spēki (IAF) izmanto specializētu versiju *Su-30MKI*, kas ir dziļi modificēta atbilstoši valsts prasībām un tiek uzskatīta par vienu no modernākajām šī tipa versijām. Sadarbība ar Krieviju sākās 1990. gadu vidū, kad Indija meklēja jaunu daudzfunkcionālu iznīcinātāju, kas spētu aizstāt novecojušās platformas un nodrošināt pārākumu reģionā. 1996. gadā tika parakstīts pirmais līgums par *Su-30* piegādi, bet vēlāk tas tika paplašināts līdz pilnvērtīgai licencētai ražošanai.

*Su-30MKI* būtiski atšķiras no bāzes versijas:

* dzinēji ar vilces vektora novirzi (AL-31FP), kas nodrošina izcilu manevrētspēju
* modernizēta avionika ar starptautiskajiem komponentiem (Francija, Izraēla, Krievija)
* uzlabots radars un ieroču vadības sistēmas
* iespēja izmantot plašu rietumu un Krievijas bruņojuma klāstu

Indijā lidmašīnas tiek ražotas uzņēmumā *Hindustan Aeronautics Limited* (HAL) pēc licences. Ražošana sākās 2000. gadu sākumā, un lielākā daļa flotes ir vietēji samontēta. Kopējais Indijas *Su-30MKI* skaits pārsniedz 270 vienības, kas padara to par galveno Indijas Gaisa spēku kaujas lidaparātu. Šīs lidmašīnas veido IAF kaujas spēju pamatu un tiek izvietotas stratēģiski svarīgos reģionos, tostarp pie robežām ar Ķīnu un Pakistānu. Indija pastāvīgi modernizē savu floti. Tiek ieviesti jauni ieroči (piemēram, virsskaņas raķete *BrahMos*), uzlabota avionika un radaru sistēmas, kā arī plānoti dzīves cikla pagarināšanas pasākumi.

Lidmašīna tiek izmantota:
* gaisa telpas aizsardzībai
* pārtveršanai
* triecieniem pa zemes mērķiem
* jūras mērķu iznīcināšanai

## Grūtības
*Su-30* programma kopumā tiek uzskatīta par veiksmīgu, taču ilgtermiņa ekspluatācijas laikā dažādi operatori saskārās ar vairākām tehniskām, loģistikas un ekonomiskām problēmām.

Viena no galvenajām problēmām ir saistīta ar dzinējiem *AL-31F* un to modifikācijām. Agrīnajos ekspluatācijas posmos tika ziņots par samērā īsu starpremonta resursu un paaugstinātu nolietojumu, īpaši intensīvas izmantošanas apstākļos. Tas palielināja apkopes biežumu un izmaksas. Dažās valstīs, piemēram, Indija, tika reģistrēti vairāki incidenti, kas bija saistīti ar dzinēju atteicēm.

Avionikas sistēmas, īpaši agrīnajos eksporta variantos, ne vienmēr atbilda sākotnēji deklarētajam uzticamības līmenim. Sarežģītās radaru un elektronikas sistēmas prasīja kvalificētu apkopi un regulāru modernizāciju, kas ne visām valstīm bija viegli nodrošināma.

Ekspluatācijas izmaksas ir augstas, jo *Su-30* pieder smagās klases iznīcinātājiem. Degvielas patēriņš, tehniskās apkopes apjoms un rezerves daļu izmaksas būtiski pārsniedz vieglāku lidmašīnu (piemēram, MiG-29) līmeni. Tas ietekmē kopējo lidojumu stundu izmaksu un flotes uzturēšanas efektivitāti.

Loģistikas ziņā vairākas valstis saskārās ar rezerves daļu piegādes kavējumiem. Piegādes ķēdes atkarība no Krievijas ražotājiem radīja riskus, īpaši politisko un ekonomisko ierobežojumu apstākļos. Tas dažkārt noveda pie lidmašīnu dīkstāves un samazinātas kaujas gatavības.

Papildu izaicinājums ir dažādo modifikāciju daudzveidība (*Su-30MKI*, *Su-30MKK*, *Su-30SM* u.c.). Katra versija izmanto atšķirīgas avionikas, dzinēju un sistēmu konfigurācijas, kas sarežģī standartizāciju, apkopi un personāla apmācību.

Atsevišķos gadījumos tika konstatētas arī problēmas ar kvalitātes kontroli un ražošanas konsekvenci, kas ietekmēja lidmašīnu ekspluatācijas uzticamību dažādās partijās.

Neskatoties uz šīm grūtībām, lielākā daļa operatoru turpina modernizēt un uzturēt *Su-30* floti, jo tās kaujas spējas un universālums joprojām atbilst mūsdienu prasībām.

## Raksturojums
* Apkalpe: 2
* Garums: 21,9 metri
* Spārnu plētums: 14,7 metri
* Maksimālais ātrums: ~2120 km/h
* Lidojuma rādiuss: līdz 3000 km
* Maksimālais augstums: ~17 300 m
* Dzinēji: 2 × *AL-31F*
* Bruņojums:
** 30 mm lielgabals GŠ-30-1
** gaiss-gaiss un gaiss-zeme raķetes
** vadāmās bumbas

## Atsauces