open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Rūzvelta

**Rūzvelta** () (vīriešu dzimtē Rūzvelts) var būt:

* Edīte Rūzvelta (*Edith Roosevelt*; 1861—1948) — ASV pirmā lēdija, Teodora Rūzvelta sieva;
* Eleanora Rūzvelta (*Eleanor Roosevelt*; 1884—1962) — amerikāņu politiķe, ASV pirmā lēdija, Franklina Rūzvelta sieva.

## Skatīt arī
* Rūzvelts
Mamonova

**Mamonova** (, līdz 1947. gadam — **Heiligenbeile** ()) ir pilsēta Kaļiņingradas apgabala rietumos, netālu no Vislas lagūnas. Pie pilsētas atrodas robežkontroles punkts ar Poliju. Pilsētā 2008. gadā atklāja pieminekli šprotēm.

Mamonova ir municipālā veidojuma "Mamonovas pilsētas rajons" (*Мамоновский городской округ*) centrs. Bez pilsētas tajā ietilpst arī 4 ciemati.

## Vēsture
Starp Mamonovu un Laduškinu, Vislas lagūnas krastā, atrodas 1239. gadā celtās Balgas pils drupas. Šī pils, kas pēc leģendas uzcelta 5. gadsimta prūšu virsaiša Videvuta Honedes pils vietā, bija pirmā Vācu ordeņa pils Prūsijā. Heiligenbeile radusies 1301. gadā prūšu pils vietā.

Otrā pasaules kara beigu posmā (1945. gada janvārī—martā) pie Heiligenbeiles tika ielenkta un gandrīz pilnībā iznīcināta ap 150 000 karavīru lielā Vērmahta 4. armija. Kara beigās Heiligenbeilē bāzējās franču aviācijas pulks "Normandija-Nemūna". Pēc Austrumprūsijas ziemeļdaļas nodošanas Krievijas PFSR pārvaldē 1947. gadā Heiligenbeili pārdevēja Padomju Savienības Varoņa, pie Pultuskas kritušā apakšpulkveža Nikolaja Mamonova vārdā.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Mamonova enciklopēdijā Мой Город
Eleanora Rūzvelta

**Anna Eleanora Rūzvelta** (; dzimusi , mirusi ) bija amerikāņu politiķe, laikā no 1933. līdz 1945. gadam — ASV pirmā lēdija.

Viņa atbalstīja sava vīra Franklina Rūzvelta Jauno kursu un kļuva par civiltiesību aizstāvi. E. Rūzvelta strādāja, lai uzlabotu strādājošo sieviešu stāvokli, taču viņa iebilda pret grozījumiem Konstitūcijā par vienlīdzīgajām tiesībām, jo uzskatīja, ka tas varētu slikti ietekmēt sievietes. 1940. gados viņa bija viena no organizācijas *[[Freedom House]]* dibinātājām, tāpat viņa atbalstīja Apvienoto Nāciju Organizācijas izveidi. E. Rūzvelta bija ASV delegāts ANO laikā no 1945. līdz 1952. gadam.
## Atsauces

## Ārējās saites

* Biogrāfija
Dirižablis

[thumb|300px|[Rīgas Jāņa Poruka vidusskolas (tolaik Pletenberga ielas elementārskolas) ēka ar Čiekurkalna ūdenstorni un vācu dirižabli (1917)]]
thumb|300px|Cepelīns pār Rīgu (1930).
**Dirižablis** ( — 'vadāms') ir par gaisu vieglāks lidaparāts — aerostats ar dzinēju un vadības ierīcēm (spārnojumu). Lai dirižablis būtu vieglāk vadāms, tā korpuss ir garens, plūdlīnijas formas. Dirižabļiem parasti ir propelleru piedziņa. Dirižabļa korpuss piepildīts ar gāzi (parasti ūdeņradi vai hēliju, retāk metānu; ir arī dirižabļi, kuros cēlējspēku rada sakarsēts gaiss). Teorētiski iespējami arī vakuuma dirižabļi. Dirižabļa korpusam pievienota gondola pasažieru vai kravas pārvadāšanai. Dirižabļa spēka iekārta ir elektrodzinējs vai iekšdedzes dzinējs.

Pēc korpusa veida dirižabļus iedala mīkstajos dirižabļos (to korpuss pēc būtības ir īpašas formas gaisa balons), puscietajos un cietajos. Cietā korpusa cigārveida dirižabļus parasti saista ar dirižabļu konstruktora Ferdinanda fon Cepelīna vārdu un bieži dēvē par cepelīniem (dažreiz kļūdaini par cepelīnu sauc jebkuru dirižabli).

## Vēsture
Par dirižabļa izgudrotāju tiek uzskatīts franču inženieris Žans Menjē (*Jean-Baptiste Marie Charles Meusnier de la Place*).
Dirižabļu būvniecība uzplauka 19. gadsimta beigās un 20. gadsimta sākumā. Tie plaši tika izmantoti pasažieru pārvadāšanai un militārām vajadzībām. 
Pirmā pasaules kara laikā no 1916. gada maija līdz 1917. gada decembrim Vaiņodē funkcionēja dirižabļu lidosta ().

Periodā starp abiem pasaules kariem lidojums ar pasažieru dirižabli bija daudz komfortablāks, nekā ar toreizējām lidmašīnām.
Par dirižabļu ēras norietu tiek uzskatīta dirižabļa "Hindenburgs" katastrofa 1937. gadā.

Mūsdienās dirižabļus lieto izklaides un reklāmas vajadzībām, tiek arī apsvērti kravu pārvadāšanas projekti ar dirižabļiem to ekoloģiskuma dēļ.

Attēls:USS Los Angeles moored to USS Patoka, 1931.jpg|ASV cietais dirižablis* Los Angeles* (ZR-3) pie dirižabļu pietauvošanās masta, kas iebūvēts kuģī (1931. gads)
Attēls:1937-05-10 Special Release - Zeppelin Explodes Scores Dead.ogv|Hindenburga avārija (1937)


## Atsauces

## Ārējās saites
965. gads

**965. gads** () bija gads, kas pēc Jūlija kalendāra sākās svētdienā.

## Notikumi
### Nezināms datums
* Pirmais krievu karagājiens uz Hazāriju, kā rezultātā tika iekarotas Sakreles un Tmutarakānas pilsētas.

## Dzimuši
* Svens I Dakšbārda —  Dānijas un Norvēģijas karalis 

## Miruši
* 1. marts — Leons VIII (*Leo VIII*), Romas pāvests (dzimis ap 915. gadu)
Elita Dreimane

**Elita Dreimane** ir latviešu juriste un bijusī Latvijas Valsts kancelejas direktore. Kopš  ir Latvijas Gāzes valdes locekle.

## Biogrāfija
Izglītību ieguvusi Latvijas Universitātes Juridiskajā fakultātē, ko 1994. gadā absolvējusi ar juristes kvalifikāciju un 2000. gadā — sociālo zinātņu maģistra grādu tiesību zinātnē.

1995. gadā bijusi Izglītības un zinātnes ministrijas vecākā referente. Tajā pašā gadā sākusi strādāt Valsts kancelejā. Sākotnēji līdz 1997. gadam E. Dreimane bija Juridiskā departamenta vecākā referente, pēc tam kļuva par Ministru kabineta padomnieci tiesību akta lietās, juriskonsoltanti. 1998. gadā sāka strādāt kā kancelejas Juridiskā departamenta vadītāja vietniece, 2002. gadā kļuva par departamenta vadītāju, taču jau 2003. gadā kļuva par kancelejas direktora vietnieci tiesību aktu lietās.  nomainīja Guntu Veismani Valsts kancelejas direktores amatā.   pēc koalīcijas sēdes Elitai Dreimanei tika atņemta pielaide valsts noslēpumam. Viņa ģenerālprokuroram Ērikam Kalnmeieram pārsūdzējusi Satversmes aizsardzības biroja lēmumu anulēt speciālo pielaidi valsts noslēpumam, tomēr šī sūdzība tika noraidīta. Elita Dreimane  iesniedza atlūgumu un 12. jūnijā atkāpās no Valsts kancelejas direktores amata. Tagad strādā Latvijas Gāzē par valdes padomnieci juridiskajos jautājumos. Elita Dreimane  iesniedza atlūgumu un 12. jūnijā atkāpās no Valsts kancelejas direktores amata.

## Atsauces

;Kopējās

* 

;Konkrētās
Gunta Veismane

**Gunta Veismane** (dzimusi ) ir bijusī Latvijas Valsts kancelejas direktore.

## Biogrāfija
Izglītību ieguvusi Latvijas Universitātes Ekonomikas fakultātē, ko absolvējusi 1975. gadā. Laikā no 1992. līdz 1993. gadam studējusi Hārvarda Universitātes Hārvardas biznesa skolā, 1996. gadā ieguvusi maģistra grādu biznesa vadībā Latvijas Universitātes Ekonomikas un vadības fakultātē.

1970. gadu vidū strādājusi Latvijas statistikas komitejas skaitļošanas centrā par programmētāju un daļas vadītāju. 1977. gadā šajos amatos sākusi strādāt Valsts plānošanas zinātniski pētnieciskajā institūtā (līdz 1988. gadam). No 1988. līdz 1994. gadam bijusi pasniedzēja Latvijas Universitātes Ekonomikas un vadības fakultātē. No 1993. līdz 2000. gadam vadījusi Valsts administrācijas skolu.  nomainīja Alvi Vītolu Valsts kancelejas direktora amatā. Valsts kanceleju vadījusi gandrīz 11 gadus, līdz 2011. gada janvārī par kancelejas direktori tika iecelta Elita Dreimane.

## Atsauces

;Kopējās

*
Veismane

**Veismane** (, Weis(s)mann; vīriešu dzimtē Veismanis) ir vācu cilmes uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:

* Anna Veismane (1976) — latviešu komponiste;
* Gunta Veismane (1951) — latviešu ekonomiste, pasniedzēja un ierēdne.
Džons Edvardss

**Džonijs Rīds "Džons" Edvardss** (; dzimis ) ir amerikāņu politiķis un advokāts, pārstāv Demokrātisko partiju.

1998. gada Senāta vēlēšanās Ziemeļkarolīnā uzvarēja tobrīdējo štata pārstāvi Senātā — republikāni Loču Feirklohtu. Pirms pirmā termiņa beigām 2005. gadā viņš bija Džona Kerija izraudzītais kandidāts viceprezidenta amatam 2004. gada ASV prezidenta vēlēšanās. Taču tajās tika zaudēts tobrīdējam valsts prezidentam Džordžam Bušam. Pēc tam Dž. Edvardss sāka strādāt paša dibinātajā *One America Committee*. Tāpat kandidēja uz ASV prezidenta amatu 2008. gada vēlēšanās, taču 2008. gada janvārī izstājās.

## Ārējās saites

* Kongresa biogrāfija
Zviedrijas basketbola izlase

**Zviedrijas basketbola izlase** ir komanda, kas pārstāv Zviedriju tādās starptautiskās basketbola sacensībās kā olimpiskās spēles, Pasaules čempionāts un Eiropas čempionāts.

Izlases lielākais panākums ir 10. vieta .

Pašlaik (2023. gada februāris) Zviedrijas izlase FIBA Pasaules izlašu rangā ieņem 50. vietu.

## Sasniegumi

## Atsauces
Ārons Bers

**Ārons Bers jaunākais** (; dzimis , miris ) bija amerikāņu politiķis, 3. ASV viceprezidents.

ASV Neatkarības kara laikā bija Kontinentālās armijas virsnieks. Pēc tam kļuva par veiksmīgu advokātu un politiķi. A. Bers divas reizes tika ievēlēts Ņujorkas štata asamblejā (štata likumdevēju apakšpalāta; 1784—1785, 1798—1799), kā arī bija štata ģenerālprokurors (1789—1791), tika ievēlēts valsts Senātā (1791—1797). Ā. Bers bija Tomasa Džefersona izraudzītais kandidāts 1800. gada ASV prezidenta vēlēšanās viceprezidenta amatam. T. Džefersons vēlēšanās uzvarēja. 1804. gadā, savu viceprezidentūras termiņa pēdējā gadā, viņš izaicināja uz divkauju savu politisko sāncensi Aleksandru Hamiltonu. Divkaujā A. Hamiltons tika nāvējoši ievainots un nākamajā dienā mira.

## Ārējās saites

* Kongresa biogrāfija
Bers

**Bers** var būt:
* bers — PSRS lietota radiācijas dozas mērvienība.

## Cilvēki ar šādu uzvārdu
* Ārons Bers (*Aaron Burr*; 1756―1836) — amerikāņu politiķis, 3. ASV viceprezidents (1756 ― 1836).

## Skatīt arī
* Bērs
Baltijas stacija

**Baltijas stacija** var būt:
* Baltijas stacija — dzelzceļa stacija Sanktpēterburgā
* Baltijas stacija — dzelzceļa stacija Tallinā
Zakā

**Zakā** (, ) ir ceturtais no islāma pieciem pīlāriem. Tā ir labdarības nodeva, kad tiek veikts īpašs ikgadējs neaiztikto uzkrājumu 2,5% daļas ziedojums labdarības mērķiem. Tas palīdz pārkāpt iekšējo skopumu un atsvešinātību no citu problēmām.
Tūka Rasks

**Tūka Rasks** (; dzimis 1987. gada 10. martā) ir bijušais somu hokejists, vārtsargs, Somijas hokeja izlases dalībnieks. Karjeras laikā Rasks nospēlēja 15 sezonas Nacionālās hokeja līgā pārstāvot klubu Bostonas "Bruins".

## Spēlētāja karjera
Profesionāļa karjeru Rasks uzsāka 2004.—05. gada sezonā SM līgas kluba Tamperes "Ilves" sastāvā. Jau nākamajā sezonā viņš un Juha Pitkemeki laiku komandas vārtos dalīja uz pusēm, bet 2006.—07. gada sezonā Rasks bija "Ilves" pamatvārtsargs.

2007. gada vasarā Rasks pievienojās NHL vienībai Bostonas "Bruins", lielāko daļu no nākamajām divām sezonām gan aizvadot tās Amerikas hokeja līgas fārmklubā Providensas "Bruins". 2009.—10. gada sezonā Rasks dalīja spēles laiku komandā ar Timu Tomasu, taču nākamajā sezonā, jau būdams komandas otrais vārtsargs aiz Tomasa, kopā ar "Bruins" izcīnīja Stenlija kausu.

2012.—2013. gada NHL lokauta laikā Rasks spēlēja Čehijas Ekstralīgas klubā HC Kladno, taču pēc tam atgriezās "Bruins" rindās. 2013.—14. gada noslēgumā tika atzīts par NHL labāko vārtsargu, saņemot Vezinas balvu.

Somijas hokeja izlases rindās izcīnījis bronzas medaļas 2014. gada Olimpiskajās spēlēs.

## Ārējās saites
Krasnojarskas "Sokol"

**Krasnojarskas "Sokol"** ir hokeja komanda, kas dibināta 1977. gadā un bāzēta Krasnojarskā, Krievijā. Kopš 2011. gada "Sokol" spēlē Krievijas Augstākajā līgā.

"Sokol" ir Nacionālās hokeja līgas spēlētāja Aleksandra Sjomina dzimtais klubs. Tā rindām viņš bez maksas pievienojās 2012.—2013. gada NHL lokauta laikā.

Pašlaik (2016) komandas rindās spēlē latviešu uzbrucējs Juris Upītis.

## Ārējās saites
* Komandas oficiālā mājaslapa
* Eliteprospects.com lapa
Zane Jančevska

**Zane Jančevska** (dzimusi  Ventspilī) ir latviešu aktrise.

## Biogrāfija
1982. gadā beigusi Rīgas 6. vidusskolu un Tautas kinoaktieru studiju.

1986. gadā absolvējusi Latvijas konservatorijas Kultūras un mākslas zinātnes fakultāti. Tajā pašā gadā sākusi strādāt Latvijas Nacionālajā teātrī. Tēlojusi arī kino un TV seriālos. Bijusi galvenās lomas atveidotāja 1987. gada filmā "Aija". 1986. un 1987. gadā saņēmusi Lielo Kristapu kā labākā aktrise galvenajā lomā (pirmā šīs balvas saņēmēja).

Kopš 1990. gada — Latvijas Teātra darbinieku savienības biedre.

2021. gadā zaudēja darbu Nacionālajā teātrī, jo atteicās vakcinēties pret tolaik plaši izplatīto infekcijas slimību Covid-19, un tālāk uzstājās teātros "OratoriO" un "Austrumu robeža". Pēc vakcinācijas ierobežojumu atcelšanas daļēji atgriezās arī uz Nacionālā teātra skatuves, 2023. gadā spēlējusi arī Dailes teātrī, izpildījusi Teicējas lomu vienai reizei iestudētajā rokoperā "Lāčplēsis". 2020. gados arī darbojusies Ēdoles folkloras kopā "Ēdol's ķist" un mācījusi Ēdoles pamatskolā folkloru. Mūzikas akadēmijā mācījusies etnomuzikoloģiju. Uzstājusies kā dziedātāja, kā arī — spēlējot kokli un ģitāru.

## Privātā dzīve
Bijusi precējusies ar operdziedātāju Bruno Egli, ir divi bērni — komponists Jēkabs Jančevskis un aktrise Marta Lovisa Jančevska. Vaļasprieki — tamborēšana un adīšana.

## Kino
* Es esmu šeit (2016)
* Ģimenes portrets (2009)
* Scortum (2007)
* Izpostītā ligzda (1998)
* Drosme nogalināt (1993)
* Vilkaču mantiniece (1990)
* Zītaru dzimta (Vecā jūrnieku ligzda) (1989)
* Aija (1987)
* Ja mēs visu to pārcietīsim (1987)
* Bailes (1986)
* Svešās kaislības (1983)
* Tereona galva (1982)

## Atsauces

## Ārējās saites

* Zane Jančevska filmas.lv
* 

* Latvijas Nacionālā teātra profils
* Zane Jančevska izrades.lv
Čārlzs Doss

**Čārlzs Geitss Doss** (; dzimis , miris ) bija amerikāņu baņķieris un politiķis, 30. ASV viceprezidents.

Dienējis Pirmajā pasaules karā. No 1898. līdz 1901. gadam bijis valūtas valsts kontrolieris, 1921. gadā kļuva par pirmo ASV budžeta biroja direktoru, amatā bija līdz 1922. gada jūnijam. Č. Doss bija Kelvina Kūlidža izraudzītais kandidāts 1924. gada ASV prezidenta vēlēšanās viceprezidenta amatam. Pēc viceprezidentūras beigām viņš kļuva par ASV vēstnieku Apvienotajā Karalistē (1929—1931). Par Dosa plāna izstrādāšanu viņš kopā ar Ostinu Čemberlenu saņēmis 1925. gada Nobela miera prēmiju.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Kongresa biogrāfija 
* Čārlza Dauesa biogrāfija Nobela prēmijas mājaslapā (angliski)
Ilemiste (stacija)

**Ilemiste** () ir dzelzceļa mezgla stacija Tallinas priekšpilsētā Igaunijā, kurā saslēdzas trīs dzelzceļa iecirkņi: Tallina—Ilemiste, Ilemiste—Tapa un Ilemiste—c. p. 4. km. Ilemistes stacija atrodas 8 km attālumā no Tallinas Baltijas stacijas, 17,5 km attālumā no Mūgas, 48,8 km attālumā no Aegvīdu un 69,6 km attālumā no Tapas. Ilemistes stacija apkalpo starppilsētu un piepilsētas pasažieru vilcienu satiksmi, kā arī veic dzelzceļa kravu operācijas. 

2024. gada 30. maijā Ilemistes stacijā notika *[[Rail Baltica]]* ātrgaitas dzelzceļa pamatakmens ielikšana.

## Vēsture
1900. gadā Tallinā, 0,5 km attālumā no Ilemistes ezera, blakus Baltijas dzelzceļam tika uzbūvēta vagonu remonta rūpnīca "Dvigatel" (), kuru pieslēdzot dzelzceļam tika izveidota dzelzceļa stacija. Sākotnēji stacija tika nosaukta rūpnīcas vārdā, taču 1929. gadā tika pārdēvēta par Ilemisti.
1940. gadā starp Ilemisti un Jervi tika izbūvēts savienojošais dzelzceļa atzars, tādējādi Ilemiste kļuva par dzelzceļa mezgla staciju.

1987. gadā no jaunizveidotās Mūgas jūras tirdzniecības ostas tika izbūvēts dzelzceļa atzars, kas tika savienots ar Lagedi un Ilemistes staciju.

2012. gadā projekta „Reisiplatvormide viimine eurokõrgusele“ ietvaros ar Eiropas Savienības Struktūrfondu līdzfinansējumu Lagedi stacijā tika izbūvētas divas jaunas pasažieru platformas, viena starpceļu un viena malas platforma (augstums - 550 mm, garums - 156 m un 211 m). Sliežu ceļu šķērsošanai izmantojams gājēju gaisa pārvads.

## Stacijas apkārtne
Jau vēsturiski Ilemistes stacija atrodas industriālā teritorijā, dzelzceļu un autoceļu krustpunktā. Netālu no Ilemistes stacijas atrodas Ilemistes ezers. *Suur-Sõjamäe* ielā atrodas liels iepirkšanās centrs. Apmēram 1 km uz dienvidiem no Ilemistes stacijas atrodas Lennarta Meri Tallinas lidosta.

## Satiksme
Ilemistē pietur Tapas (Tartu, Valgas, Rīgas, Rakveres, Narvas) un Tallinas virzienā kursējošie starppilsētu pasažieru dīzeļvilcieni, kā arī piepilsētas elektrovilcienu maršruta Tallina—Aegvīdu—Tallina, Tallina—Tapa—Tallina elektrovilcieni.
No Ilemistes stacijas iespējams veikt pārsēšanos uz šādiem Tallinas pilsētas autobusu un tramvaju maršrutiem: 

*Atobusu maršruti. Pietura **Ülemiste jaam** *Suur-Sõjamäe* ielā.

*Tramvaju maršruti. Pietura **Majaka põik** *Majaka* ielā.

## Foto galerija

Attēls:Tallinn-LAS-Suur-Sõjamäe.JPG|Apbūve *Suur-Sõjamäe* ielā. 2009. gads.
Attēls:EU-EE-Tallinn-Ülemiste-Rail tracks in Ülemiste.JPG|Sliežu ceļi Ilemistes stacijā. 2011. gads.
Attēls:Ülemiste railway station 03Apr2009 trade.jpg|Ilemistes preču stacija
Attēls:EU-EE-TLN-LAS-Ülemiste-Train in Ülemiste.JPG|Ilemistes stacijā. 2011. gads.
Attēls:TLN-Bridge between St.Petersburg highway and Suur-Sõjamäe.JPG|Ilemistes pasažieru gaisa pārvads.
Attēls:EU-EE-TLN-Ülemiste-Graffiti in bridge.JPG|Grafiti uz Ilemistes pasažieru gaisa pārvada nožogojuma.


## Atsauces
Almere

**Almere** () ir pilsēta Nīderlandē. Tā ir Flevolandes provinces lielākā pilsēta pēc iedzīvotāju skaita, bet nav provinces administratīvais centrs. 2011. gada maijā Almerē dzīvoja aptuveni 191 tūkstotis iedzīvotāji. Pēc šī rādītāja tā ir septītā lielākā pilsēta Nīderlandē.

Almere ir jaunākā Nīderlandes pilsēta. Pirmās ēkas tika uzceltas 1976. gadā. 1984. gadā tai tika piešķirts pašvaldības statuss.

## Atsauces

## Ārējās saites
Artūrs Dannebergs

[thumb|250px| A. Dannebergs kā [Sarkanā armija|Sarkanās armijas artilērijas ģenerālmajors (1940)]]
**Artūrs Dannebergs** (1891—1941) bija Latvijas Neatkarības kara dalībnieks, Latvijas Bruņoto spēku ģenerālis (1931). Nogalināts Komunarkas poligonā Maskavas tuvumā.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1891. gada 28. februārī Ķoņu pagasta Lejasķuķu mājās zemnieka Jēkaba Danneberga un viņa sievas Māretes ģimenē. Viņa vecākais brālis bija Pēteris Dannebergs.
1913. gadā beidza Penzas mērnieku un taksatoru skolu.

1913. gada decembrī viņu iesauca Krievijas Impērijas armijā un ieskaitīja 3. Somijas artilērijas divizionā. Pirmā pasaules kara laikā viņš piedalījies Austrumprūsijas kaujās, pēc tam no 1915. gada janvāra līdz kara beigām dienēja Dienvidrietumu frontē. 1917. gadā Dannebergu paaugstināja par poručiku un viņš komandēja 6. Somijas artilērijas brigādes bateriju.

Latvijas brīvības cīņu laikā viņš 1919. gada 18. februārī iestājās Ziemeļlatvijas brigādē un 11. martā tika iecelts par 1. Valmieras baterijas komandieri. Piedalījās kaujās pret Padomju Latvijas armiju pie Melnupes, Apes un Saru muižas, kur ievainots. Bermontiādes kauju laikā iecelts par Rīgas grupas artilērijas priekšnieku un paaugstināts par pulkvežleitnantu. Danneberga komandētā vienība 1919. gada 10. oktobrī ar lielgabalu apšaudīja Dzelzs tiltu galus Pārdaugavā, viņš personiski vadīja artilērijas uguni un sekmēja Torņakalna ieņemšanu, pēc tam piedalījās Zemgales un Kurzemes atbrīvošanā.

Pēc Brīvības cīņu beigām turpināja būt Vidzemes artilērijas pulka komandieris. 1923. gadā beidza vecāko virsnieku kursus un 1925. gadā viņu paaugstināja par pulkvedi. 1929. gada beidza kara akadēmiskos kursus un bija artilērijas inspektors. 1931. gadā viņu paaugstināja par Latvijas armijas ģenerāli.

Pēc Latvijas okupācijas Dannebergs bija Sarkanās armijas 24. teritoriālā korpusa artilērijas priekšnieks ģenerālmajora dienesta pakāpē. 1941. gada 14. maijā ģenerāli Dannebergu nosūtīja it kā uz kursiem Maskavā, kur viņu apcietināja. 1941. gada 18. jūlijā PSRS Augstākās tiesas Kara kolēģija (*ВКВС СССР*) viņam piesprieda nāves sodu, ko izpildīja 1941. gada 16. oktobrī Komunarkas poligonā Maskavas tuvumā.

## Apbalvojumi
* Sv. Jura krusts, IV šķira un medaļa,
* Sv. Staņislava ordenis, II, III šķira (abi ar šķēpiem),
* Sv. Annas ordenis II, III šķira (abi ar šķēpiem),
* Sv. Vladimira ordenis, IV šķira,
* Igaunijas Brīvības krusts, II šķira III pakāpe,
* Lietuvas "Vytis" ordenis, I šķira III pakāpe,
* Lāčplēša Kara ordenis II, III šķira,
* Triju Zvaigžņu ordenis, II šķira (1936), III šķira (1930),
* Aizsargu Nopelnu krusts,
* Francijas Goda Leģiona ordenis, III šķira.

## Atsauces un piezīmes

## Ārējās saites

* Latvijas Kara muzejs Artūrs Dannebergs
Jasmīni

**Jasmīni** (*Jasminum*) ir olīvu dzimtas ģints, kura apvieno aptuveni 200 krūmu un vīteņaugu sugas. To dabiskais izplatības areāls ir Vecās pasaules tropu un siltās zemes. Tie tiek plaši kultivēti kā krāšņumaugi. No to ziediem gatavo arī tējas. No dažām sugām iegūst eļļu, smaržas un vīraku. Ziedi galvenokārt ir balti vai dzelteni.

Latvijā par jasmīniem mēdz kļūdaini saukt filadelfus jeb neīstos jasmīnus.

## Ārējās saites
Žanis Bahs

**Žanis Bahs**, arī **Žanis Bachs** (1885—1941) bija latviešu virsnieks, Latvijas Neatkarības kara dalībnieks, Latvijas Bruņoto spēku ģenerālis (1936), nogalināts Komunarkas poligonā Maskavas tuvumā.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1885. gada 6. oktobrī Gaiķu pagastā Lielsatiķu muižas Bērzukrogā krodzinieka Kārļa Baha ģimenē. Mācījās Rīgas Nikolaja Mironova komercskolā, pēc tam studēja metalurģiju Pēterburgas politehniskajā institūtā.

1912. gadā viņu iesauca Krievijas Impērijas armijas 170. kājnieku pulkā, mācījās praporščiku skolā (1912—1913). Piedalījās Pirmā pasaules kara kaujās, bija podporučiks (1915) 174. kājnieku un 540. kājnieku pulkos. 1916. decembrī viņu pārcēla uz 2. Rīgas latviešu strēlnieku pulku. Pēc Ziemassvētku kaujām Bahu 1917. gada februārī pārcēla atpakaļ uz 540. kājnieku pulku.

1917. gada augustā Ž. Bahs iestājās Ģenerālštāba akadēmijā un kā poručiks dienēja 37. armijas korpusa štābā, 1917. gada oktobrī viņu paaugstināja par štābkapteini. 1918. gada februārī atvaļināts no armijas. 1918. gada 13. decembrī iestājās Latvijas armijā kapteiņa dienesta pakāpē, no 1919. aprīļa piedalījās Ziemeļlatvijas brigādes kaujas operācijās. Pēc Cēsu kaujām bija Latvijas militārais pārstāvis igauņu ieņemtajā Pleskavā. 1919. jūlijā viņu iecēla par Latvijas armijas virspavēlnieka štāba Operatīvās daļas Operatīvās nodaļas priekšnieku. Bermontiādes laikā pulkvežleitnants Bahs Armijas virspavēlnieka štābā vadīja Pārdaugavas atbrīvošanas kaujas operāciju plānošanu.

Pēc atbrīvošanas kara beigām bija Latvijas militārais pārstāvis Padomju Krievijā (1921—1922). 1922. gadā 27. novembrī viņu iecēla par 2. Vidzemes kājnieku divīzijas štāba priekšnieku un 1924. gada 18. novembrī paaugstināja pulkveža dienesta pakāpē. 1931. gadā jūnijā Bahu iecēla par 4. Valmieras kājnieku pulka komandieri, bet 1934. gadā par 5. Cēsu kājnieku pulka komandieri. 1936. gada septembrī viņu paaugstināja par ģenerāli un iecēla par 4. Zemgales kājnieku divīzijas komandieri un Daugavpils garnizona priekšnieku.

Pēc Latvijas okupācijas ģenerāli Bahu 1940. gada 20. decembrī apcietināja un deportēja uz Maskavu. Pēc ilgstošām pratināšanām 1941. gada 18. jūlijā PSRS Augstākās tiesas kara kolēģija (*ВКВС СССР*) viņam piesprieda nāves sodu, ko izpildīja 1941. gada 16. oktobrī Komunarkas poligonā Maskavas tuvumā.

## Apbalvojumi
* Staņislava ordeņa II, III šķira,
* Annas ordeņa IV šķira,
* Igaunijas Ērgļa krusts,
* Aizsargu Nopelnu krusts,
* Polijas ordenis *Polonia Restituta*,
* Zviedrijas Šķēpa ordenis III šķira,
* Lāčplēša Kara ordenis (1925),
* 70px Triju Zvaigžņu ordenis, III šķira (1929),
* Triju Zvaigžņu ordenis, II šķira (1937).

## Atsauces un piezīmes
Kitsekila (stacija)

**Kitsekila** () ir dzelzceļa pieturas punkts Igaunijā, Tallinā, dzelzceļa iecirknī Tallina—Ilemiste. Kitsekilas pieturas punkts atrodas 2,9 km attālumā no Tallinas Baltijas stacijas, 53,9 km attālumā no Aegvīdu un tajā pietur piepilsētas pasažieru elektrovilcienu maršruta Tallina—Aegvīdu—Tallina vilcieni. Starppilsētu pasažieru dīzeļvilcieni Kitsekilā apstāšanos neveic.. 

Kitsekilas pieturas punkts atklāts 2008. gada 10. novembrī, ar mērķi nodrošināt ērtu pārsēšanos no piepilsētas elektrovilcieniem uz Tallinas sabiedriskā transporta tramvaju un autobusu maršrutiem. Pieturas punktā izbūvētas divas malas platformas. Platformu augstums - 550 mm, garums - 30 m. Pasažieru iekāpšana un izkāpšana tiek veikta no vilciena sastāva pirmā vagona.

## Stacijas apkārtne
Kitsekilas dzelzceļa pieturas punkts atrodas Tallinas Centra daļas Kitsekilas apkaimē, netālu no Pērnavas šosejas gaisa pārvada. Kitsekilas tuvumā atrodas arī Magdalēnas slimnīca, tramvaju depo, kā arī *A. Le Coq Arena* (futbola arēna), kā arī iepirkšanās centrs.

## Satiksme
No Kitsekilas pieturas punkta iespējams veikt pārsēšanos uz sekojošiem Tallinas pilsētas autobusu un tramvaju maršrutiem: 

*Atobusu maršruti. Pietura **Vineeri** vai **Tallinn-Väike** Pērnavas šosejā.

*Tramvaju maršruti. Pietura **Vineeri** vai **Tallinn-Väike** Pērnavas šosejā.

## Atsauces
Ēriks Bēze

**Ēriks Bēze** (dzimis  Rīgā, miris  Brandenburgā) bija Latvijas futbola izlases pussargs.

Izmācījies par zobu tehniķi. Pēc izceļošanas no Latvijas, 1939. gadā, profesionālo futbolu vairs nespēlēja. 1941. gada jūnijā iesaukts vācu armijā, kur nonācis gūstā. No gūsta Padomju Savienībā atlaists 1948. gadā. Kopš tā laika dzīvojis un strādājis savā arodā Potsdamā, toreizējā Vācijas Demokrātiskajā Republikā.
Gerhards Barkhorns

**Gerhards Barkhorns** (, dzimis , miris ) bija Vācijas- Luftwaffe, bet pēc Otrā pasaules kara - bundesvēra, aviācijas- Luftwaffe ass. G. Barkhorns Otrā pasaules kara gaisa kaujās ir notriecis 301 ienaidnieka lidmašīnu (visas cīņās pret PSRS), kas ir otrs lielākais uzvaru skaits pēc Ēriha Hartmaņa. 9 reizes notriekts, 3 reizes ievainots. Pēc kara līdz 1976. gadam dienēja Rietumvācijas gaisa spēkos. Gājis bojā autoavārijā.

## Ārējās saites

* Par Barkhornu 
* Par Barkhornu
Viktors Hedmans

**Viktors Hedmans** (; dzimis 1990. gada 18. decembrī) ir zviedru hokejists, aizsargs. Pašlaik (2025) pārstāv Nacionālās hokeja līgas klubu Tampabejas "Lightning".

## Spēlētāja karjera
Profesionāļa karjeru Hedmans uzsāka 2007.—08. gada sezonā, kad debitēja Zviedrijas Elitsērijas vienībā MODO. Komandas rindās Hedmans spēlēja arī 2008.—09. gada sezonā, taču tad, 2009. gada vasarā, pārcēlās uz Ziemeļameriku.

2009.—10. gada sezonu Hedmans aizvadīja jau NHL kluba Tampabejas "Lightning" sastāvā. 2011. gada novembrī aizsargs pagarināja savu līgumu ar "Lightning" uz nākamajiem pieciem gadiem. 2012.—13. gada NHL sezonas lokauta laikā Hedmans aizvadīja 26 spēles KHL kluba Astanas "Baris" sastāvā. 2013.—14. gada sezonu noslēdza ar 55 rezultativitātes punktiem. Tā ir līdz šim rezultatīvākā Hedmana sezona NHL. 2014.—15. gada sezonā kopā ar Tampabejas "Lightning" sasniedza Stenlija kausa finālsēriju, tajā gan piekāpjoties Čikāgas "Blackhawks" hokejistiem. 2017. gadā spēlēja NHL Visu Zvaigžņu spēlē. 2018. gadā kā līgas labākais aizsargs ieguva Džeimsa Norisa balvu. 2020. un 2021. gadā kopā ar "Lightning" izcīnīja Stenlija kausu. Kā Stenlija kausa izcīņas vērtīgākais spēlētājs Hedmans ieguva Kona Smita balvu.

Zviedrijas hokeja izlases sastāvā spēlējis 2010. un 2012. gada, 2024. gada Pasaules čempionātos, 2010. gadā kopā ar izlasi izcīnot bronzas medaļu.
## Atsauces

## Ārējās saites
Pluē

**Pluē** (, ) ir komūna Francijas ziemeļrietumu daļā, Bretaņas reģiona Morbiānas departamentā. 

## Sports
Pluē notiek ikgadējas šosejas riteņbraukšanas sacensības ''Bretagne Classic'' (vīriešiem, agrāk zināmas ar nosaukumu *GP Ouest-France*) un *[[GP de Plouay]]* (sievietēm). 

Tās apkārtnē notika 2000. gada Pasaules čempionāts šosejas riteņbraukšanā, kurā grupas braucienā uzvarēja Latvijas pārstāvis Romāns Vainšteins. *[[Tour de France]]* maršrutā šī pilsēta ir iekļauta trīs reizes 1998., 2002. un 2006. gadā. 2020. gadā pilsētas apkārtnē notika Eiropas čempionāts šosejas riteņbraukšanā.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Kultūras mantojums
Pioņerska

**Pioņerska** (*Пионерская*) var būt:

*Pioņerska - pilsēta Krievijā, Kaļiņingradas apgabalā
*Pioņerska - Krievijas polārstacija Antarktīdā (1956-1959)
Artūrs Dālbergs

**Artūrs Dālbergs**, arī **Arturs Dālbergs** (1896—1941) bija Latvijas brīvības cīņu dalībnieks, Latvijas Bruņoto spēku ģenerālis (1940), nogalināts Komunarkas poligonā Maskavas tuvumā.

## Biogrāfija
Dzimis 1896. gada 18. jūlijā Rīgā. Mācījās Rīgas reālskolā, bet pēc Pirmā pasaules kara sākumā viņš iestājās Alekseja karaskolā Maskavā, pēc kuras beigšanas 1917. gada jūnijā ieskaitīts latviešu strēlnieku brigādē, demobilizēts 1918. gada martā.
1918. gada 24. decembrī iestājās Latviešu atsevišķajā rotā, kā virsleitnants piedalījies kaujās pret Padomju Latvijas armiju Kurzemē un Zemgalē. Par 1919. gada 2. marta izlūkgājienu ienaidnieka aizmugurē pie Lēnes muižas Ventas krastos viņu vēlāk apgalvoja ar Lāčplēša Kara ordeni.
Pēc brīvības cīņu noslēguma Dālbergs dienēja Galvenajā intendantūras pārvaldē kā tehniskās komisijas vecākais inženieris (1921—1936) un līdztekus studēja Latvijas Universitātes Ķīmijas fakultātē, kuru beidza 1928. gadā. 1936. gadā viņu iecēla par Latvijas armijas štāba saimnieciskās daļas priekšnieku, vēlāk par Armijas apgādes pārvaldes priekšnieku.

Pēc Latvijas okupācijas viņu 1940. gada 26. jūlijā paaugstināja par ģenerālmajoru un iecēla par 24. teritoriālā korpusa Apgādes daļas priekšnieku.
1941. gada 20. maijā ģenerāli Dālbergu apcietināja un izveda uz Maskavu, kur 1941. gada 18. jūlijā PSRS Augstākās tiesas Kara kolēģija (*ВКВС СССР*) viņam piesprieda nāves sodu, ko izpildīja 1941. gada 16. oktobrī Komunarkas poligonā Maskavas tuvumā.

## Apbalvojumi
* Lāčplēša Kara ordenis (1926),
* Triju Zvaigžņu ordenis, IV šķira (1929),
* Triju Zvaigžņu ordenis, III šķira (1936).

## Atsauces un piezīmes

## Ārējās saites
Pioņerska (pilsēta)

**Pioņerska** (, līdz 1946. gadam — **Neikūrene** ()) ir kūrortpilsēta Kaļiņingradas apgabalā, uz ziemeļrietumiem no Karaļaučiem pie Baltijas jūras.

Pioņerska ir municipālā veidojuma "Pioņerskas pilsētas rajons" (*Пионерский городской округ*) centrs un vienīgā apdzīvotā vieta.

## Vēsture
Neikūrene pirmoreiz rakstos minēta 1254. gadā. Viens no vietas nosaukuma izcelsmes skaidrojumiem ir saistīts ar kuršiem vai kurseniekiem. 19. gadsimta pirmajā pusē Neikūrene sāka attīstīties kā kūrortpilsēta. Otrā pasaules kara laikā Neikūrenē darbojās lidotāju skola (tās audzēkņu starpā bija Ērihs Hartmanis).

1946. gadā to pārdēvēja PSRS pionieru organizācijas vārdā. 10 kilometrus uz dienvidiem no Pioņerskas atrodas Krievijas ātrās reaģēšanas pretraķešu radiolokācijas stacija (*Пионерский РЛС*).

## Atsauces

## Ārējās saites

*Pioņerska enciklopēdijā ''Мой Город''
Sovetska (Kaļiņingradas apgabals)

**Sovetska** (), līdz 1946. gadam **Tilzīte** (, ), ir pēc iedzīvotāju skaita otrā lielākā pilsēta Kaļiņingradas apgabalā (aiz Karaļaučiem). Atrodas apgabala ziemeļos pie Tilžas upes ietekas Nemunā. Pa Nemunas upi iet Krievijas — Lietuvas robeža. Upes pretējā krastā atrodas Lietuvas pilsēta Panemune. Abas pilsētas savieno t.s. Karalienes Luīzes tilts, kas ir Sovetskas simbols.

Sovetska ir municipālā veidojuma "Sovetskas pilsētas rajons" (*Советский городской округ*) centrs un vienīgā apdzīvotā vieta. Pilsētā atrodas Sovetskas papīrfabrika.

## Vēsture
thumb|left|250px|Tilzītes pils Nemunas krastā (1833).
Prūsijas krusta karu laikā tagadējās pilsētas apkārtnē Nemunas lejtecē dzīvoja kuršiem līdzīgie skalvji. 1289. gadā Vācu ordenis uzcēla Skalavas pili (*Schalauerburg*), kurai Lietuvas krusta karu laikā 1293. gadā uzbruka Lietuvas dižkunigaitijas karaspēks. 1313. gadā Vācu ordenis šeit uzcēla pirmo tiltu pār Nemunu, bet 1406.—1410. gadā Tilzītes mūra pili, kuru jau 1411. gadā nopostīja žemaiši. Pēc Vācu ordeņa sekularizācijas pils apkaimi iekļāva Prūsijas hercogistes sastāvā un 1552. gadā piešķīra pilsētas tiesības.

1807. gadā uz plosta Nemunas upē tika noslēgts Tilzītes miera līgums starp Napoleonu un Krievijas ķeizaru Aleksandru I. Drukas aizlieguma laikā 19. gadsimtā Tilzīte bija ievērojams lietuviešu grāmatu izdošanas centrs. Šeit tika izdots pirmais lietuviešu laikraksts *[[Aušra]]*, bet vēlāk — laikraksts *[[Varpas]]*. 1918. gada 30. novembrī Tilzītē tika parakstīts Tilzītes akts, kurā Mazās Lietuvas lietuvieši pieprasīja tās pievienošanu Lietuvas valstij.

Pilsēta ir devusi nosaukumu Tilzītes sieram ().

## Cilvēki
Tilzīte ir leģendārā vācu blēža Vilhelma Foigta (*Wilhelm Voigt*, 1849—1922), vācu mūziķa Edgara Frēzes (*Edgar Froese*, 1944), amerikāņu mūziķa Džona Keja (*John Kay*, 1944), vācu valodnieka Gustava Kosinnas (*Gustaf Kossinna*, 1858—1931), vācu ārsta un botāniķa Franča Meiena (*Franz Meyen*, 1804—1840), vācu aktiera Armīna Millera-Štāla (*Armin Mueller-Stahl*, 1930), vācu ģeofiziķa Emīla Vīherta (*Emil Wiechert*, 1861—1928) dzimšanas vieta.

## Seni attēli

Tilsitz 1807.JPG|Aleksandra I un Napoleona tikšanās uz plosta Nemunas upē 1807. gada 25. jūnijā
Treaty of Tilsit.jpg|Napoleons, Aleksandrs I, Prūsijas karaliene Luīze un karalis Frīdrihs Vilhelms III Tilzītē 1807. gadā
Bundesarchiv B 145 Bild-P001239, Tilsit.jpg|Tirgus Tilzītes Rātslaukumā
Bundesarchiv Bild 137-056629, Tilsit, Blick auf die Deutsche Straße.jpg|Vācu iela
Tilsit-Stadtthe.jpg|Pilsētas teātris
Tilsit Krankenhaus.jpg|Tilzītes slimnīca
Дом бедняков.jpg|Slimnīca
Дом Мюллер-Шталя.jpg|Millera-Štāla nams
Villa 11.JPG|Franka villa
Мост королевы луизы 2.jpg|Karalienes Luīzes tilts
Школа-интернат.jpg|Ģimnāzija



## Atsauces

## Ārējās saites

*Sovetska enciklopēdijā Мой Город 
*Sovetskas papīrfabrika ,
Aleksandrs Baginskis

**Aleksandrs Baginskis** (dzimis , miris ) bija latviešu strēlnieku virsnieks, vēlāk Atsevišķās (Studentu) rotas leitnants, Lāčplēša Kara ordeņa kavalieris.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1898. gada 19. jūnijā Rīgā sabiedriskā darbinieka Frīdriha Baginska ģimenē. Bez viņa ģimenē vēl otrs brālis Kārlis, Brīvības cīņu laikā Latvijas Bruņoto spēku kapteinis, un māsa Elza. A. Baginskis mācījās Rīgas reālskolā. 
Pirmā pasaules kara laikā brīvprātīgi iestājās 6. Tukuma latviešu strēlnieku pulkā, piedalījies strēlnieku cīņās. Beidzis Ziemeļfrontes praporščiku skolu. 
1918. gada decembrī brīvprātīgi iestājās Latvijas armijā. Studentu rotas rindās piedalījies Latvijas brīvības cīņās.

1919. gada 22. marta Bateru kaujā pie Sarmu mājām Zemgalē, kad ienaidnieks bija apgājis Latvijas armijas vienību kolonnu un atklājis spēcīgu ložmetēju uguni, Baginskis sava vada priekšgalā drošsirdīgi cīnījās, līdz krita, sprāgstošas lodes ķerts. Ar savu drosmi veicināja Sarmu māju ieņemšanu. Apbedīts Rīgā, Brāļu kapos. Apbalvots par 1919. gada 22. marta cīņām pie Sarmu mājām Zemgalē.
Igaunijas pasažieru dzelzceļa pārvadājumi (austrumu virziens)

thumb|250px|Igaunijas dzelzceļu shēma
thumb|250px|Baltijas stacija (Tallina)
thumb|250px|Kehra
thumb|250px|Aegvīdu
thumb|250px|Tapa
thumb|250px|Tartu
thumb|250px|Narva
thumb|250px|Jehvi
thumb|250px|Elva
thumb|250px|Valga
**Igaunijas pasažieru dzelzceļa pārvadājumus** austrumu virzienā no valsts galvaspilsētas Tallinas nodrošina *VAS [[Edelaraudtee]]*, kā arī *VAS [[Elektriraudtee|Elektriraudtee]]* piepilsētas elektrovilcienu maršrutā Tallina—Aegvīdu—Tallina. Dīzeļvilcienu maršruti savieno Tallinu ar Narvu, Tartu, Valgu kā arī nodrošina pasažieru dzelzceļa pārvadājumus Harju, Rietumviru, Austrumviru, Jegevas, Tartu, Valgas un Pelvas apriņķos. 

## Maršruti
**Tallina—Aegvīdu** () ir piepilsētas pasažieru elektrovilcienu maršruts Igaunijā, kas apkalpo Tallinas pilsētu un Harju apriņķa austrumu pagastus. Maršruta kopgarums — 56,8 km. Maršrutā iekļautas 13 pieturas.

**Tallina—Rakvere** () ir starppilsētu pasažieru dīzeļvilcienu maršruts Igaunijā, kas apkalpo Harju un Rietumviru apriņķus. Maršruta kopgarums — 104 km. Maršrutā iekļautas 14 pieturas.

**Tallina—Rakvere—Narva** () ir starppilsētu pasažieru dīzeļvilcienu maršruts Igaunijā, kas apkalpo Harju, Rietumviru un Austrumviru apriņķus. Maršruta kopgarums — 209,8 km. Maršrutā iekļautas 23 pieturas.

**Tallina—Tartu—Valga** () ir starppilsētu pasažieru dīzeļvilcienu maršruts Igaunijā, kas apkalpo Harju, Rietumviru, Jegevas, Tartu un Valgas apriņķus. Maršruta kopgarums — 273 km. Maršrutā iekļautas 32 pieturas. Valgas stacijā tiek nodrošināta pārsēšanās starp *VAS Pasažieru vilciens* un *VAS Edeleraudtee* starppilsētu pasažieru dīzeļvilcieniem, veidojot starpvalstu pasažieru satiksmes savienojumu starp Rīgu un Tallinu.

**Tallina—Tartu** (ekspresis) () ir starppilsētu pasažieru dīzeļvilcienu maršruts Igaunijā, kas apkalpo Harju, Rietumviru, Jegevas un Tartu apriņķus un nodrošina ātru satiksmi starp Tallinu un Igaunijas otro lielāko pilsētu Tartu. Maršruta kopgarums — 190,1 km. Maršrutā iekļautas 6 pieturas.

**Tartu—Jegeva** () ir vietējas nozīmes pasažieru dīzeļvilcienu maršruts Igaunijā, kas apkalpo Jegevas un Tartu apriņķus. Maršruta kopgarums — 47,5 km. Maršrutā iekļautas 4 pieturas.

**Tartu—Koidula** () ir vietējas nozīmes pasažieru dīzeļvilcienu maršruts Igaunijā, kas apkalpo Jegevas un Pelvas apriņķi. Maršruta kopgarums — 84 km. Maršrutā iekļautas 18 pieturas.

**Koidula—Piusa** () ir vietējas nozīmes pasažieru dīzeļvilcienu maršruts Igaunijā, Pelvas apriņķī, kas savieno divus dzelzceļa iecirkņus: Tartu—Koidula un Valga—Koidula. Maršruta kopgarums — 8 km. Maršrutā iekļautas 2 pieturas.

## Pieturas

## Skatīt arī
* Dīzeļvilcienu maršruts Tallina—Rakvere

## Atsauces
Dīzeļvilcienu maršruts Tallina—Rakvere

**Tallina—Rakvere** () ir starppilsētu pasažieru dīzeļvilcienu maršruts Igaunijā, kas apkalpo Harju apriņki un Rietumviru apriņķi. Maršruta kopgarums — 103,9 km.

## Pieturas
Starppilsētu pasažieru dīzeļvilcienu maršrutā Tallina—Rakvere ir 14 pieturas:
thumb|250px|Baltijas stacija (Tallina)
thumb|250px|Kehra
thumb|250px|Aegvīdu
thumb|250px|Tapa
thumb|250px|Tartu
thumb|250px|Narva
thumb|250px|Valga

## Atsauces
Periodiskās tabulas grupa

thumbnail|235px|Ķīmisko elementu periodiskā tabula. Vertikālās kolonnas ir noteiktas grupas
**Periodiskās tabulas grupa** ir vertikāla kolonna ķīmisko elementu periodiskajā tabulā. Standarta periodiskajā tabulā ir 18 grupas. Vienas noteiktas grupas elementiem ir līdzīgas fizikālās un ķīmiskās īpašības. Lai apzīmētu noteiktās grupas tiek izmantoti dažādi apzīmējumi. Tradicionāli tiek izmantoti romiešu skaitļi, bet IUPAC iesaka izmantot arābu skaitļus.

## Ķīmisko elementu grupu uzskaitījums
Slashdot

***Slashdot*** (dažkārt saīsināts kā ***/.***) ir tehnoloģiju jaunumu tīmekļa vietne, kura pieder ASV kompānijai *Dice Holdings, Inc.*.

Lapa, kura sevi dēvē par *News for Nerds. Stuff that Matters*, satur lietotāju iesniegtus un novērtētus aktuālus ziņu rakstus par zinātni un tehnoloģiju tēmām. Katram rakstam ir komentāru sadaļa. 

*Slashdot* 1997. gadā kā blogu *Chips & Dips* dibināja Houpas koledžas datorzinātņu studenti Robs Malda, zināms kā *Commander Taco*, un Džefs Beitss, zināms kā *Hemos*.

Nosaukumu *Slashdot* Malda apraksta kā "sava veida URL parodiju", izvēlētu tā, lai samulsinātu tos, kuri vēlētos angliski to izrunāt ("h-t-t-p-colon-slash-slash-slashdot-dot-org").
Turn Up The Radio

**"Turn Up The Radio"** ir ASV mūziķes Madonnas trešais singls no 2012. gadā izdotā divpadsmitā studijas albuma *[[MDNA]]*. Singls oficiāli tika izdots 2012. gada 5. augustā. Deju mūzikas dziesmas autori un producenti ir Madonna un Martins Solveigs.

## Kredīti un personāls
* Madonna — komponists, producents
* Martin Solveig — komponists, producents, sintezators, bungas, visi citi instrumenti
* Džeida Viljamsa — komponists
* Maikls Tordjmans — komponists, sintezators
* Sarm West Studios — ierakstu studija
* MSR Studios — ierakstu studija

Kredīti pieejami albuma *[[MDNA]]* informācijas bukletā. Interscope Records.

## Skatīt arī
* Madonna
* Madonnas albumu diskogrāfija
* Madonnas singlu diskogrāfija

## Atsauces

## Ārējās saites
* Madonnas oficiālā mājas lapa
* Madonnas oficiālais myspace.com profils
* 
* Madonnas dziesmu vārdu datubāze
* Oficiālā Madonnas fanu mājas lapa
Autoceļš P1

|}
|}

**P1** autoceļš **Rīga—Carnikava—Ādaži** ir Latvijas reģionālais autoceļš, kas savieno Rīgas centru un ziemeļu daļu Daugavas labajā krastā ar autoceļu A1  pie Ādažiem. Autoceļa kopējais garums ir 32,3 km un tas visā garumā klāts ar asfaltbetona segumu. Šķērso Rīgas pilsētu un Ropažu un Ādažu novadus.

## Atsauces

## Ārējās saites
Kalnu grēda

[thumbnail|235px|[Himalaji — pasaulē augstākā kalnu sistēma]]
**Kalnu grēda** ir kalnu virkne, kuru ierobežo zemienes vai no citām kalnu grēdām atdala ielejas, upes un kalnu pārejas. Vairākas kalnu grēdas kopā veido **kalnu sistēmu**. Kalnu grēdas veidojas vairākos orogrāfiskajos procesos, galvenokārt tektonisko plātņu sadursmes vietās. Kalnu grēdu forma, garums un augstums ir atkarīgs no to vecuma un ģeoloģisko procesu attīstības.

Himalaji ir augstākā kalnu sistēma pasaulē, savukārt Andi ir garākā kalnu sistēma. Eiropā lielākā kalnu sistēma ir Alpi.
Igaunijas pasažieru dzelzceļa pārvadājumi (dienvidu virziens)

thumb|250px|Baltijas stacija (Tallina)
thumb|250px|Tallina-Veike
thumb|250px|Kīza
thumb|250px|Rapla
thumb|250px|Totsi
thumb|250px|Vīlande
**Igaunijas pasažieru dzelzceļa pārvadājumus** dienvidu virzienā no valsts galvaspilsētas Tallinas nodrošina *VAS [[Edelaraudtee]]*. Dīzeļvilcienu maršruti savieno Tallinu ar Vīlandi, kā arī nodrošina pasažieru dzelzceļa pārvadājumus Harju, Raplas, Jerves un Viljandi apriņķos.

Dzelzceļa maršrutu apkalpošanai tiek izmantots *VAS Edelaraudtee* piederošais dzelzceļa tīkls. Tā kopgarums ir 271,5 km. Tīklu veido pamatiecirknis Tallina—Lelle, ar atzarojumu Lelle—Tiri—Vīlande un savienojošo iecirkni Līva—Ilemiste.

Kopš 2018. gada 8. decembra pasažieru vilcieni posmā Lelle—Pērnava vairs nekursē.

## Maršruti

**Tallina—Rapla** () ir starppilsētu pasažieru dīzeļvilcienu maršruts Igaunijā, kas apkalpo Harju un Raplas apriņķi. Maršruta kopgarums — 54,4 km. Maršrutā iekļautas 13 pieturas.

**Tallina—Lelle—Tiri** () ir starppilsētu pasažieru dīzeļvilcienu maršruts Igaunijā, kas apkalpo Harju, Raplas, Jerves un Viljandi apriņķi. Maršruta kopgarums — 98,7 km. Maršrutā iekļautas 18 pieturas.

**Tallina—Lelle—Tiri—Vīlande** (ekspresis) () ir starppilsētu pasažieru dīzeļvilcienu maršruts Igaunijā, kas apkalpo Harju, Raplas, Jerves un Viljandi apriņķi. Maršruta kopgarums — 151,5 km. Maršrutā iekļautas 17 pieturas.

## Pieturas

## Atsauces
Kosmos-2472

**Kosmos-2472** (*Космос-2472*) ir Krievijas militārais pavadonis. Orbītā palaists 2011. gada jūnijā.

Par kosmiskā aparāta parametriem un uzdevumiem ir maz oficiālas informācijas. Neatkarīgi eksperti secinājuši, ka *Kosmos-2472* ir Kobalt-M sērijas izlūkošanas pavadonis ar optisko kameru. Tas apgādāts ar kapsulām, kurās uz zemi var nogādāt uzņemto attēlu filmas.

Kosmiskais aparāts tika palaists  16:00 UTC ar nesējraķeti Sojuz-U no Pļeseckas kosmodroma. Pēc veiksmīgās palaišanas tam piešķirts nosaukums *Kosmos-2472*.

24. oktobrī tā nolaižamais aparāts ar kamerām un uzņemtajām filmām nolaidās uz zemes.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Yantar-4K2M (Kobalt-M, 11F695M ?) Gunter Dirk Krebs
* Kobalt-M project russianspaceweb.com
Svetlija

**Svetlija** (, līdz 1947. gadam - **Cimmerbūde** ()) ir pilsēta Kaļiņingradas apgabalā. Atrodas Vislas lagūnas ziemeļu krastā uz rietumiem no Karaļaučiem. Pilsētā atrodas kompānijas *[[Lukoil]]* naftas terminālis. Zivju pārstrāde. 

Svetlija ir municipālā veidojuma "Svetlijas pilsētas rajons" (*Светловский городской округ*) centrs. Municipālajā veidojumā ietilpst Svetlijas pilsēta un vēl 10 ciemati (*посёлок*). 

## Vēsture
Cimmerbūde radusies 1640. gadā. Pēc Austrumprūsijas pievienošanas PSRS to pārdēvēja par Svetliju ("Gaišo"). 

## Atsauces

## Ārējās saites

*Svetlija enciklopēdijā Мой Город
Kēte Kolvica

**Kēte Kolvica** (; dzimusi **Šmite** () , mirusi ) bija 20. gadsimta pirmās puses vācu ekspresionisma gleznotāja, grafiķe un tēlniece. Kētes Kolvicas darbu tēmas bieži saistās ar nāvi un izmisumu.

Dzimusi Kēnigsbergā radikālu sociāldemokrātu ģimenē. Sākusi zīmēšanas studijas 12 gadu vecumā. Mācījusies mākslas skolā sievietēm Berlīnē. 1891. gadā apprecējās ar ārstu Kārli Kolvicu, un apmetās Berlīnē. 1898. gadā plašu atpazīstamību ieguva Kolvicas grafikas darbu cikls, ietekmējoties no Gerharta Hauptmaņa lugas "Audēji". 1904. gadā dzīvoja Parīzē, 1907. gadā - Florencē. 1920. gada Kolvica tika ievēlēta Prūsijas Mākslas akadēmijā, amatu nācās pamest pēc nacistu nākšanas pie varas. Pirms nacistu uzvaras 1932. gada vēlēšanās kopā ar kreisi noskaņotajiem intelektuāļiem parakstīja aicinājumu vienotai darbībai pret nacistiem (*Dringender Appell*). Nacistu valdīšanas laikā Kolvica palika Vācijā. 1943. gadā evakuējās no Berlīnes (Kolvicas mājās palikušie darbi vēlāk gāja zudumā). Mirusi 1945. gadā Moricburgā, Saksijā, kur uzturējās pēc Saksijas prinča Ernsta Heinriha ielūguma.

## Galerija

The March of the Weavers in Berlin - Käthe Kollwitz - 1897.jpg|Audēju maršs Berlīnē (1897.g.)
Kaethe Kollwitz - Frau mit totem Kind.jpg|Māte ar mirušo bērnu (1903.g.)
Käthe Kollwitz Working Woman (with Earring) (Arbeiterfrau (mit dem Ohrring)).jpg|Strādniece (ar auskaru) 1910.g.
Mother with her Dead Son (Käthe Kollwitz).jpg|Māte ar mirušo dēlu. (1937.g.)


## Ārējās saites

* Kētes Kolvicas muzejs Belīnē 
* Kētes Kolvicas muzejs Ķelnē 
* Kolvica ''The National Museum of Women in the Arts''
Telia Finland

***Telia Finland Oyj*** ir Somijas telesakaru uzņēmums, kas pieder Zviedrijā reģistrētajam uzņēmumam *[[Telia Company]]*. Līdz apvienošanās ar *[[Teliasonera Sverige|Telia]]* 2003. gadā, tas bija zināms kā ***Sonera***. Galvenais birojs atrodas Helsinkos.

Uzņēmums darbojas fiksēto un mobilo sakaru jomā, kā arī ir interneta pakalpojumu sniedzējs.

## Vēsture
*Telia Finland* vēsture sniedzas līdz 1918. gadam, kad drīz pēc Somijas neatkarības pasludināšanas tika dibināta **Somijas telegrāfa aģentūra** (*Suomen Lennätinlaitos*). 1927. gadā to apvienoja ar pastu, izveidojot **Pasta un telegrāfa aģentūru** (*Posti- ja lennätinlaitos*). Tā pienākumos ietilpa pasta, telegrāfa, telefona un radio nodrošināšana un šīs jomas privāto institūciju uzraudzība. 1981. gadā organizācijai mainīts nosaukums uz **Pasta un telesakaru aģentūra** (*Posti- ja telelaitos* jeb *PTL*).

1990. gadā Pasta un telesakaru aģentūra tika pārveidota par valsts uzņēmumu. Uzņēmums bija monopolists Somijā tālsakaru un starptautiskajiem zvaniem līdz 1992. gadam, kad valdība sāka izsniegt licences arī citiem operatoriem. 1992. gadā Pasta un telesakaru aģentūra atklāja GSM mobilo sakaru tīklu.

1994. gadā Pasta un telesakaru aģentūra tika pārveidota par kapitālsabiedrību *Suomen PT Oy* un sadalīta divās daļās: *Suomen Posti Oy* (tagad *[[Itella]]*) un ***Telecom Finland Oy*** (ar zīmolu ***Tele***).

1997. gadā Somijas valdība atļāva *Telecom Finland* daļēju privatizāciju. 1998. gadā uzņēmuma nosaukums tika nomainīts uz ***Sonera***. 1998. gada jūlijā tika likvidēts mātes uzņēmums *Suomen PT Oy*, tā vietā izveidojot *Sonera-Yhtymä Oyj*. Mātes uzņēmumā tika iekļauts arī *PT Credit* un 27 % daļas *[[Tieto]]*. 1998. gada novembrī *Sonera* akcijas sāka kotēt Helsinku biržā. Nākamajos gados valsts samazināja savu dalību uzņēmumā līdz 52,8 procentiem.

2002. gada 26. martā tika paziņots, ka *Sonera* plāno apvienoties ar Zviedrijas *[[Telia]]*. Apvienošanās notika uz akciju apmaiņas pamata. Apvienošanās tika pabeigta decembrī, un 2003. gada 1. janvārī tika izveidots mātes uzņēmums *[[TeliaSonera|TeliaSonera AB]]*. 2003. gada 21. martā *Sonera Oyj* tika pārdēvēts par ***TeliaSonera Finland Oyj***.
2002. gada 31. decembrī tika pārtraukta NMT mobilo sakaru tīkla darbība.

Pēc tam, kad 2016. gadā mātes uzņēmums mainīja nosaukumu uz *Telia Company*, 2017. gada 23. martā *TeliaSonera Finland Oyj* tika pārdēvēts par ***Telia Finland Oyj***, un turpmāk zīmola *Sonera* vietā tika izmantots *Telia*.

## ''TeliaSonera Finland'' Latvijā
1994. gadā kopuzņēmums *[[TILTS Communications]]*, kurā *TeliaSonera Finland* bija 30 %, ieguva Latvijas telesakaru uzņēmumā *Lattelekom* (tagad *[[Lattelecom]]*) 49 % kapitāldaļu. 2002. gadā *Sonera* kļuva par vienīgo *TILTS Communications* īpašnieku.

1995. gadā dibināta *Telecom Finland* pārstāvniecība Latvijā. 1998. gadā tā pārreģistrēta kā *Sonera Oy* pārstāvniecība, bet 1999. gadā — *Sonera Corporation* pārstāvniecība. 2000. gadā likvidēta.

## Atsauces

## Ārējās saites
* ''Telia Finland'' vietne
* ''Telia Company'' vēsture
Ingolštate

**Ingolštate** (, ) ir pilsēta Vācijas dienvidos, Bavārijā, Augšbavārijas administratīvajā reģionā. Pilsēta atrodas Donavas krastos. 2011. gadā Ingolštatē dzīvoja aptuveni 127 tūkstoši iedzīvotāju. Pēc iedzīvotāju skaita tā ir otra lielākā pilsēta Augšbavārijā aiz Minhenes. Bavārijā tā ir sestā lielākā pilsēta. Ingolštate ir jaunākā Vācijas lielpilsēta. Lielpilsētas statusu Ingolštate ieguva 1989. gadā.

Ingolštatē atrodas automašīnu kompānijas *[[Audi (auto)|Audi]]* galvenā mītne.

Pilsētā bāzēts futbola klubs *[[Ingolstadt 04]]*.

## Atsauces

## Ārējās saites
Bagrationovskas rajons

**Bagrationovskas rajons** () ir Krievijas Federācijas Kaļiņingradas apgabala administratīvais rajons. Rajons robežojas ar Kaļiņingradas apgabala Laduškinas un Mamonovas pilsētām, Gurjevskas, Gvardejskas un Pravdinskas rajoniem, kā arī Baltijas jūru un Poliju.