Alūksnes viduslaiku pils

**Alūksnes viduslaiku pils** jeb **Marienburgas pils** (, arī *Margenborg*, 1342—1702) bija Alūksnes pilsnovada centrs Alūksnes ezera Marijas jeb Pils salā Alūksnē. Mūsdienās Marienburgas pils drupas ir viens no Alūksnes tūrisma objektiem. Pilsdrupās ir izveidota brīvdabas estrāde.

## Vēsture
thumb|left|Alūksnes pilsdrupas (1916)
Pils celta 1342. gadā ordeņa pēc ordeņmestra Burharda fon Dreilēbena pavēles. Līdz ar pils uzcelšanu, uz Alūksni tika pārcelts bijušās Gaujienas komturejas centrs. Alūksnes pirmais komturs ir Arnolds fon Fītinghofs.

Livonijas kara laikā Alūksnes komturs Zīburgs cu Višlinders 1560. gadā pili pēc divu nedēļu aplenkuma un pils bombardēšanas sākuma atdeva krieviem. 1582. gada Jamas Zapoļskas miera līgumā pils dēvēta par Alūksnes pilsnovada citadeli (, *Алист*). Pēc līguma noslēgšanas Alūksnes pilsnovads kļuva Livonijas hercogistes Cēsu vaivadijas stārastiju. 

1629. gadā, pamatojoties uz Altmarkas pamieru, Alūksne kļuva par daļu no Zviedru Vidzemes, un pilī tika izvietots garnizons. Otrā Ziemeļu kara laikā, 1658. gadā Alūksni atkal ieņēma Krievijas caristes karaspēks un Vallisāres pamiers ļāvu to krieviem paturēt trīs gadus. Pamatojoties uz 1661. gada Kardisas miera līgumu, krievi atdeva Alūksni zviedriem.

1702. gadā, Lielā Ziemeļu kara laikā, cietoksni aplenca krievu karaspēks grāfa Borisa Šeremetjeva vadībā. Aplenkums ilga no 15. līdz 25. augustam. Kad garnizona komandants Florians Tilau pasludināja par padošanos, kareivju starpā sākās dumpis, kura rezultātā tika uzspridzināta munīcijas glabātuve un iznīcināta daļa pils. Pēc pils ieņemšanas Šeremetjevs pavēl uzspridzināt atlikušās taktiski svarīgās pils daļas un saņemt gūstā pils garnizonu un miesta iedzīvotājus. Krievu gūstā nokļuva arī Bībeles tulkotājs prāvests Ernsts Gliks un viņa audžumeita Marta — vēlākā Krievijas Impērijas ķeizariene Katrīna I. Pēc izpostīšanas Marienburgas cietoksnis pie Krievijas robežas zaudēja savu stratēģisko nozīmi un pils vairs netika atjaunota.

## Pils apraksts
Cietoksnis atradās uz salas, ko ar krastu savienoja 120 m garš koka tilts ar paceļamu daļu. Uz salas tilta galā atradās vārtu nocietinājums (cvingers). Pils sastāvēja no galvenās pils (80х65 m) un dienvidu priekšpils (80х90 m), kurus atdalīja 1,3 m biezs mūris. Visu pili apjoza 1,4-1,6 m bieza laukakmeņu siena, kas sasniedza 10 m augstumu. Tajā bija astoņi sargtorņi 10—14 m šķērsizmērā.
 
Galvenajā pilī atradās komtura dzīvojamās telpas, bet priekšpilī saimniecisko un karamateriālu telpas.

### Dienvidu torņa atjaunošana
Ar Eiropas Reģionālās attīstības fonda finansējumu īstenotā projekta “Gaismas ceļš cauri gadsimtiem” ietvaros 2015. gadā SIA "Arhitektoniskās izpētes grupa" izstrādāja pils attīstības metu, kas paredzēja atjaunot Dienvidu torni kā pabeigtu un pastāvīgi darboties spējīgu ēku.
Torņa un tā apkārtnes arheoloģiskās izpētes laikā tika attīrīta pils pagalma puses siena, atsegta logaila, ieejas durvis tornī un kāpnes, kā arī atrakts pagrabstāvs. Tornī konstatēja vairākus deguma slāņus, iegruvušu pārsegumu fragmentus, kā arī māla izolācijas slāni, kas varētu būt kalpojis zemes stāva telpu aizsardzībai pret ūdens līmeņa celšanos.
Torņa atjaunošanas darbi beidzās 2020. gada janvārī.

#### "Marienburgas astotais brālis"

Atjaunotajā Dienvidu tornī no 2021. gada apmeklētājiem atvērta muzikāla gaismas ekspozīcija "Marienburgas astotais brālis", kurā pils vēstures izdomāta versija atspoguļota "astotā brāļa" tēla dzīvesstāstā. Teiksmu pēc dizaina biroja H2E koncepcijas radījis dramaturgs Lauris Gundars, komponisti un mūzikas producenti Sigvards Kļava, Mārtiņš Brauns un Arturs Maskats.

## Attēlu galerija

Attēls:Alūksnes pils 17. gadsimtā.jpg|Alūksnes pils 17. gadsimtā.
Attēls:BM09093Am.jpg|Pilsdrupas uz Alūksnes ezera salas (Broce, 1802).
Attēls:BM09088Am.jpg|Alūksnes viduslaiku pils uz ezera salas (no Broces kolekcijas.
Attēls:Alūksne Castle plan.jpeg|Pils shēma (Kārlis Lēviss of Menārs)
Attēls:Alūksnes viduslaiku pilsdrupas 1826.jpg|Pilsdrupu skats 1826. gadā (Kārļa Ungerna-Šternberga zīmējums)
Attēls:Alūksnes viduslaiku pils.jpg|thumb|Alūksnes viduslaiku pils dienvidu tornis (2022. gads)
Attēls:Alūksne Castle southern wall inside.jpg|Dienvidu siena
Attēls:Alūksne Castle northern wall outside.jpg|Ziemeļu siena
Attēls:Alūksne Castle convent building wall.jpg|Konventa ēkas siena
Attēls:Alūksne Castle SW tower inside.jpg|Dienvidrietumu tornis
Attēls:Alūksne Castle SE tower inside.jpg|Dienvidaustrumu tornis
Attēls:Alūksne Castle northern wall cross-section.jpg|Ziemeļu siena
Attēls:Alūksne Castle northern wall inside.jpg|Ziemeļu siena
Attēls:Alūksne Castle eastern wall SE tower.jpg|Dienvidaustrumu tornis


## Atsauces

## Ārējās saites
* Armin Tuulse. Die Burgen in Estland und Lettland . Dorpater Estnischer Verlag, 1942 

## Skatīt arī
* Latvijas Piļu un Muižu Asociācija