open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Klenbuterols

**Klenbuterols** ir medikaments, kas pieder pie selektīvajiem bēta-2 adrenomimētiķiem. Tas ierosina bēta-2 adrenoreceptorus un tam ir spēcīga bronholītiska (bronhus atslābinoša) iedarbība. Klenbuterols iedarbojas uz tuklajām šūnām un bremzē mediatoru izdalīšanos no tām, novēršot bronhu spazmas, tūsku un iekaisumu. Bronholītiskais efekts sākas jau 10 minūtes pēc klenbuterola inhalācijas. Lielās dozās izraisa tahikardiju un roku pirkstu tremoru (trīcēšanu). Pārdozējot (virs 120 μg) izraisa nelabumu, vemšanu un var pat novest pie miokarda infarkta. Klenbuterols izdalās no organisma galvenokārt caur nierēm. Lieto HOPS, bronhiālās astmas un citu plaušu slimību ārstēšanai. Nedrīkst lietot, ja ir tireotoksikoze, miokarda infarkts, grūtniecība u.c. Parasti tiek ražots hidrohlorīda veidā.

Klenbuterola lietošana sportā aizliegta kopš 1992. gada, uzskatot to par dopingu. To mēdz lietot amatieri kultūristi, kuri nav pakļauti dopinga kontrolei, jo tiek uzskatīts, ka klenbuterols samazina taukaudu daudzumu. Klenbuterols uzkrājas cilvēka taukaudos un var fiziskas slodzes laikā izdalīties no tiem ilgi pēc lietošanas. Nosaka, veicot urīna analīzes. Var nokļūt organismā ar uzturā lietojamo gaļu, jo dažās valstīs (Ķīnā, Meksikā) klenbuterolu izmanto nobarojamo lopu muskuļu masas palielināšanai.

## Atsauces
Laila Tretikova

**Laila Tretikova** (; ; dzimusi ) ir Krievijas izcelsmes tehnoloģe, kura specializējas uzņēmumu programmatūrā. 16 gadu vecumā emigrējusi uz ASV, 1999. gadā viņa sāka Kalifornijā strādāt par inženieri, nodibināja savu uzņēmumu, ieguva vairākus programmatūras patentus un kļuva par *[[SugarCRM]]* uzņēmuma informācijas tehnoloģiju direktori un inženierijas viceprezidenti. 2014. gada maijā viņa kļuva par *[[Wikimedia Foundation]]* izpilddirektori, nomainot Sjū Gārdneri.

2016. gada februārī Tretikova iesniedza atlūgumu organizācijas valdei, un viņas pēdējā darba diena bija 2016. gada 31. marts. Pēc viņas amatu ieņēma Ketrīna Māra.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Laila Tretikova runājot par ''Sugar CRM''
* User:LilaTretikov, oficiālā vietne
Švarcmuiža

**Švarcmuiža** (), agrāk **Hāgena muiža** (*Hagenshof*) ir arhitekta M. Holsta celta muižas īpašnieka ēka Daugavgrīvas ielā 19/21 Āgenskalnā. Ēka nodega 1812. gadā, restaurēta 1872, 1997. un 2017. gadā.

## Vēsture
thumb|230px|left|Švarcmuižas kungu mājas lievenis pirms Pirmā pasaules kara
[thumb|230px|left|Hāgena muižiņa 17. gadsimta kartē ([Johans Kristofs Broce|Broces kopija no Ē. Tolka kartes, 1700)]]
Sākotnējā celtne būvēta senajā Daugavas krastā 17. gadsimtā Rīgas virskonsistorijas prezidenta Heinriha Hāgena vajadzībām, kā vārdā saukta visa saimniecība (Hāgenhofa), no kā savukārt veidojies Āgenskalna nosaukums. Zviedru Vidzemes laikā 1657. gada kartē atzīmēta Hāgena muižiņas saimnieku māja (*Hagenshofs Wirthshaus*). 1786. gadā muižas zemes iekļāva Rīgas pilsētas teritorijā, šajā laikā tā pārgāja Bērensu ģimenes īpašumā. Tolaik šeit kādu laiku dzīvoja filozofs un rakstnieks Johans Georgs Hāmanis. Viena no ģimenes pārstāvēm apprecējās ar toreizējo Rīgas birģermeistaru Ādamu Hinrihu Švarcu (1740—1800), 1792. gadā muiža pārgāja Švarcu ģimenes mantojumā kā vasaras rezidence. Muiža būvēta neorenesanses stilā, tai raksturīgas tādas Senās Romas arhitektūras iezīmes kā frontoni, pilastri, dzegas un antablements.

1812. gada kara laikā Švarcmuižas ēkas kopā ar citām Āgenskalna ēkām nodedzināja. Pēc dzimtbūšanas atcelšanas 19. gadsimta vidū Švarcmuižas zemes sāka dalīt gruntsgabalos un pārdot apbūvei Rīgā ieceļojušajiem lauciniekiem. 1853. gadā uz muižas zemes tagadējā Āgenskalna apkaimē bija 292 māju īpašnieki. Agrākajā muižas centrā uzcēla pašlaik redzamo muižas kungu māju. No 1873. gada Švarcmuižas īpašnieks bija Johans Kristaps Švarcs (1846—1915). 20. gadsimta sākumā Švarci muižu pārdeva. Pēc 1920. gada agrārās reformas Švarcmuižas neatsavināmo daļu savā īpašumā pārņēma Rīgas pilsēta, ēkā darbojās pilsētas 7. vācu pamatskolas pirmo klašu nodaļa. Pēc Latvijas okupācijas ēku līdz 1970. gadiem izmantoja Padomju armijas iestādes, pēc tam tā kādu laiku bija pamesta. 1997. gadā ēku pārņēma Latvijas Valsts arhīvs, Centrālā mikrofilmēšanas un dokumentu restaurācijas laboratorija. Tika veikta fasādes restaurācija, iekštelpu rekonstrukcija.

## Literatūra
* Izmantoti materiāli no izdevuma "Jānis Krastiņš, Ivars Strautmanis *Lielais Rīgas arhitektūras ceļvedis*"
* Izmantoti materiāli no Rīgas pašvaldības portāla.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Švarcmuiža portālā ambermarks.com
* Švarcmuiža portālā Cita Rīga
* informācija un attēli portālā Cita Rīga
* Nostāsti par Švarcmuižu portālā pilis.lv
45 (skaitlis)

**45** (**Četrdesmit pieci**) ir naturāls skaitlis, kurš atrodas starp skaitļiem 44 un 46.

## Matemātika
* 45 ir nepāra skaitlis
* 
## Zinātnē
* Rodija atomskaitlis
## Citās nozarēs
* Gada 45. diena ir 14. februāris
* 45. gads
* +45 ir Dānijas tālsarunu kods
* Futbola mačs sastāv no diviem periodiem un katrs ir 45 minūtes garš
Nacionālo izlašu dalība FIFA Pasaules kausā

FIFA Pasaules kausa finālturnīrā ir piedalījušās 80 nacionālās izlases.

## Komandu rezultāti
;Atšifrējums
*1. &mdash; Čempioni
*2. &mdash; Finālisti
*3. &mdash; Trešās vietas ieguvēji
*4. &mdash; Ceturtās vietas ieguvēji
*QF &mdash; Ceturtdaļfinālisti (1934–1938, 1954–1970 un 1986–pašlaik)
*R2 &mdash; 2. kārta (1974&ndash;1978: otrā grupu stadija, top 8; 1982: otrā grupu stadija, top 12; 1986–pašlaik: astotdaļfināls)
*R1 &mdash; 1. kārta
*q &mdash; Kvalifikācija nākamajam turnīram
*&nbsp;••&nbsp; &mdash; Kvalificējās, bet atsauca dalību
*&nbsp;•&nbsp; &mdash; Nekvalificējās
*&nbsp;×&nbsp; &mdash; Nestartēja / izstājās / aizliegta dalība
*&nbsp;&nbsp; &mdash; Mājinieki
Luiss Monti

**Luiss Felipe Monti** (; dzimis , miris ) bija itāļu izcelsmes Argentīnas futbolists un treneris, spēlēja pussarga pozīcijā.

Karjeru sāka Argentīnā kluba *[[Club Atlético Huracán|Huracán]]* sastāvā. Pēc tam pārstāvēja Argentīnas *[[Boca Juniors]]* un *[[San Lorenzo de Almagro|San Lorenzo]]* klubu, spēlētāja karjeru noslēdza Itālijas *[[Turīnas "Juventus"|Juventus]]* klubā. Karjeras laikā četras reizes kļuvis par Argentīnas čempionu, tikpat reižu uzvarējis Itālijas čempionātā.

Laikā no 1924. līdz 1931. gadam pārstāvējis Argentīnas izlasi. Tās sastāvā uzvarēja 1927. gada Dienvidamerikas čempionātā un izcīnīja sudraba medaļu , kā arī sasniedza  finālu.

No 1932. līdz 1936. gadam pārstāvējis Itālijas izlasi. Tās sastāvā uzvarēja . Monti ir vienīgais spēlētājs, kas spēlējis divās FIFA Pasaules kausa finālspēlēs divu dažādu izlašu sastāvā.

Pēc spēlētāja karjeras beigām bijis treneris.

## Sasniegumi

### Spēlētāja karjera
**Huracán**

* Argentīnas pirmā divīzija: 1921

**San Lorenzo**

* Argentīnas pirmā divīzija: 1923, 1924, 1927

**Juventus**

* Itālijas Serie A: 1931–32, 1932–33, 1933–34, 1934–35
* Coppa Italia: 1937–38

**Itālija**

* FIFA Pasaules kauss: 1934

### Trenera karjera
**Juventus**

* Coppa Italia: 1941–42

## Ārējās saites
Meija Endželu

**Meija Endželu** (, ), īstajā vārdā **Margerīta Enija Džonsone** (*Marguerite Annie Johnson*, dzimusi , mirusi ), bija afroamerikāņu memuāru rakstniece, dzejniece, kinorežisore, dejotāja, dziedātāja un cilvēktiesību aktīviste. Rakstniece izdevusi septiņas autobiogrāfijas, trīs grāmatas ar esejām, vairākus dzejas krājumus. Viņa saņēmusi vairākus desmitus balvu. Vislabāk pazīstama ar autobiogrāfijām, kurās uzmanība tiek koncentrēta uz bērnību un agrīno pieaugušās pieredzi. Pirmā no autobiogrāfijām “Es zinu, kāpēc iesprostots putns dzied” (*I Know Why the Caged Bird Sings*) tika izdota 1969. gadā, tajā aprakstīts dzīves posms līdz 17 gadu vecumam, ar šo autobiogrāfiju viņa arī guva starptautisku atzinību.

## Biogrāfija

Margerīta Enija Džonsone ir dzimusi  Sentluisā kā otrais bērns Beilija Džonsona un Vivjēnas (Baksteres) Džonsones ģimenē. Par gadu vecākais brālis Beilijs juniors viņu sauca par Meiju, kas ir atvasināts no angļu vārdiem *My Sister* (‘mana māsa’). 1942. gadā, kad Meijai bija 14 gadu, viņa, brālis un māte pārcēlās dzīvot uz Oklendu, Kaliforniju. Vēlāk Meija kļuva par pirmo melnādaino sievieti, kas strādāja Sanfrancisko tramvajos par biļešu kontrolieri.

1957. gadā ierakstu kompānijā *[[Liberty Records]]* Meija Endželu ierakstīja savu vienīgo mūzikas albumu *[[Miss Calypso]]*.

1986. gadā Meija Endželu ieguva Sieviešu starptautiskā centra balvu par mūža ieguldījumu. Savukārt  viņa lasīja savu dzejoli *[[On the Pulse of Morning]]* nākamā ASV prezidenta Billa Klintona inaugurācijas ceremonijā, kļūstot par otro dzejnieku, kas to ir darījis (vēl to ir darījis Roberts Frosts prezidenta Džona Kenedija inaugurācijas ceremonijā 1961. gadā).

Meija Endželu nomira , 86 gadu vecumā.

## Atsauces

## Ārējās saites

* 

* Obituary: Maya Angelou
Limbažu pils

thumb|300px|Limbažu viduslaiku pils dienvidu korpuss 1920. gados.
thumb|upright=1.2|Limbažu pilsdrupas 20. gadsimta sākumā.
thumb|300px|Limbažu pils drupas (1999).
**Limbažu viduslaiku pils** (, ) bija viena no Rīgas arhibīskapu rezidences vietām 14.-16. gadsimtā.

## Vēsture
Par mūra pils uzcelšanas laiku konkrētas ziņas nav saglabājušās, tomēr pēc vēsturnieka J. G. Arnta domām tas noticis pēc līvu pils nodedzināšanas 1223. gadā. Tā atradās pakalnā iepretī līvu pilskalnam Ķezberkalnā pie ielejas starp Lielezeru un Dūņezeru austrumu nogāzes.   
Zināms, ka Livonijas pilsoņu kara laikā pili ieņēma Livonijas ordenis un 1318. gadā Rīgas arhibīskaps Romas pāvestam sūdzējies, ka ordenis Limbažu pili (*Leviesel*) neatdodot. 1360. gadā Rīgas arhibīskapam Fromholdam izdevās atgūt savu Lemzeles pili (*Lemselle, Lemmeselle*).
Kopš 1385. gada, kad arhibīskaps piešķīra Limbažiem pilsētas tiesības, pilī uzturējās fogts (*Stiftsvogt*), kas sprieda tiesu, ievāca nodokļus un piedalījās Limbažu rātes sēdēs ar veto tiesībām. Katru gadu Sveču dienā pilī uz 17 nedēļām (no februāra līdz maija beigām) ieradās Rīgas arhibīskaps ar galmu. Vasarsvētkos šeit risinājās "vasaļu dienas", kur notikusi arhibīskapa vasaļu savstarpējā tiesāšanās un apspriedes. 1531. gadā bruņniecības sanāksmes pārcēla uz Miķeļiem.

1558. gadā Livonijas kara laikā pili ieņēma un pilsētu nopostīja Ivana IV karaspēks, jau 1560. gadā pilsētas mūri bijuši atjaunoti, bet 1567. gadā tos izpostīja zviedru karaspēks. 1575. gadā pili un pilsētu atkal ieņēma krievi, bet 1579. gadā Limbažu pili atguva Polijas-Lietuvas kopvalsts karaspēks. 
1582. gada Jamas Zapoļskas miera līgumā tā nodēvēta par Limbažu pilsnovada citadeli (, ), no 1582. gada pilī uzturējās Pārdaugavas hercogistes Pērnavas vaivadijas Limbažu stārasts ("vecākais"). 
1600. gadā Poļu-zviedru kara laikā pilsētu ieņēma zviedri, 1601. gadā to atguva poļi, 1602. gadā atkal zviedri, kas stratēģisku apsvērumu vadīti, nojauca pilsētas mūrus un izpostīja pili. 1621. gadā zviedru karalis Gustavs II Ādolfs karā izpostīto Limbažu pili kopā ar apkārtējām zemēm uzdāvināja Rīgas pilsētai.

17.- 18. gadsimtā pils atliekas tika pārbūvētas saimnieciskām vajadzībām. Pils tika izmantota kā labības noliktava.

## Mūsdienās
Saglabājusies pils dienvidu korpusa ārējā siena un piebrauktuve, kas izveidota 19. gadsimtā no pils mūrgružiem. Pilsdrupas labiekārtotas un iekonservētas 2000. gadā.


Attēls:Lemsalu linnus 1.jpg|
Attēls:Lemsalu linnus 2.jpg|
Attēls:Lemsalu linnus 3.jpg|
Attēls:Lemsalu linnus 4.jpg|
Attēls:Lemsalu linnus 5.jpg|
Attēls:Lemsalu linnus 6.jpg|
Attēls:Lemsalu linnus 7.jpg|
Attēls:Lemsalu linnus 8.jpg|
Attēls:Lemsalu linnus 9.jpg|
Attēls:Lemsalu linnus 10.jpg|
Attēls:Lemsalu linnus 11.jpg|
Attēls:Lemsalu linnus 12.jpg|
Attēls:Lemsalu linnus 13.jpg|


## Atsauces

## Ārējās saites
* Armin Tuulse. Die Burgen in Estland und Lettland . Dorpater Estnischer Verlag, 1942
Huans Antonio Fleča

**Huans Antonio Fleča Džannoni** (; dzimis ) ir Argentīnā dzimis bijušais profesionālais Spānijas šosejas riteņbraucējs, kura profesionālā karjera ilga no 2000. līdz 2013. gadam. Flečam piemita klasiku speciālista un agresīva braucēja slava, viņš bieži iesaistījās atrāvienos. Viņa lielākie panākumi ir uzvara 2003. gada ''Tour de France'' posmā, uzvaras divās vairs neesošās klasiskajās sacensībās *[[Züri-Metzgete]]* un *[[Giro del Lazio]]* 2004. gadā un *[[Omloop Het Nieuwsblad]]* 2010. gadā. Viņš ir plašāk zināms arī ar vairākām augstām vietām svarīgās viendienas sacensībās, īpaši Parīze—Rubē, kur viņš pirmajā desmitniekā finišēja astoņas reizes, bet uzvarēt viņam neizdevās. Lielajās tūrēs viņš bieži darbojās *[[gregari]]* lomā.

## Atsauces

## Ārējās saites

*Huans Antonio Fleča - profils ''Cycling Base'' vietnē
Vācijas Nacionālā bibliotēka

**Vācijas Nacionālā bibliotēka** (, **DNB**) ir Vācijas centrālā arhīva bibliotēka un nacionālais bibliogrāfiskais centrs. Bibliotēkas uzdevums ir vākt, arhivēt, visaptveroši dokumentēt un reģistrēt visas Vācijas un vācu valodas publikācijas kopš 1913. gada, ārzemju publikācijas par Vāciju, darbu tulkojumus vācu valodā un vācvalodīgo emigrantu darbus, kas publicēti ārzemēs no 1933. līdz 1945. gadam, un padarīt tos pieejamus sabiedrībai.

Bibliotēkas pienākumi ir tikuši sadalīti starp iestādēm, kas atrodas Leipcigā un Frankfurtē pie Mainas, katrā centrā uzmanība tiek koncentrēta konkrētās specialitātes jomās. Vācijas Nacionālā bibliotēka tika dibināta 1912. gadā, tajā ir vairāk nekā 26,9 miljoni vienību (2011. gada dati).

## Ārējās saites

*
Latvijas daba (enciklopēdija)

**"Latvijas daba"** (**ELD**) ir reģionāla nozares enciklopēdija, kas tikusi izdota sešos sējumos. Pirmos trīs sējumus no 1994. līdz 1995. gadam izdeva izdevniecība "Latvijas enciklopēdija", savukārt pārējos trīs laikā no 1997. līdz 1998. gadam izdeva apgāds "Preses nams". Enciklopēdijas atbildīgais redaktors bija biologs Guntis Kavacs. Enciklopēdija iznākusi sērijā "Latvija un latvieši".

## Sējumi

## Atsauces
Luč-5V

***Luč-5V*** (*Луч-5В*; zināms arī kā *Luch-5V*) ir Krievijas sakaru pavadonis, kas paredzēts Zemes orbītās esošu kosmisko aparātu sakaru nodrošināšanai. Palaists 2014. gada aprīlī.

Pavadonis izgatavots uzņēmumā *[[Informacionnyje sputnikovyje sistemy]]* pēc Federālās kosmiskās aģentūras pasūtījuma, uz platformas *[[Ekspress-1000|Ekspress-1000A]]* bāzes. Raidītājus un jaudas pastiprinātājus izgatavoja Francijas uzņēmums *[[Thales Alenia Space]]*.

Atrodoties ģeostacionārajā orbītā, kosmiskais aparāts retranslē telemetriju un citus datus starp zemās orbītās esošiem Krievijas pavadoņiem, kuri atrodas ārpus zemes staciju sakaru zonas, un zemes stacijām. Tas paredzēts galvenokārt sakaru nodrošināšanai ar Starptautiskās kosmosa stacijas (SKS) Krievijas segmentu un kosmosa kuģiem. To izmanto arī telemetrijas saņemšanai no nesējraķetēm un to augšējām pakāpēm, kad tās orbītā nogādā derīgās kravas. Tas retranslē arī signālus no *Planeta-S* sistēmas automātiskajām meteoroloģiskajām stacijām, glābšanas sistēmas *[[KOSPAS-SARSAT]]* un *[[GLONASS]]* koriģējošos signālus.

*Luč-5V* spēj sekot ātri kustošiem mērķiem orbītās. Tas ir apgādāts ar divām antenām 4,2 m diametrā, no kurām viena darbojas Ku joslā un otra — S joslas diapazonā. Katra antena var sekot mērķim neatkarīgi no otras. Ir seši raidītāji, kas spēj pārraidīt datus ar ātrumu līdz 150 Mb/s (Ku joslai) un 5 Mb/s (S joslai). Atšķirībā no *Luč-5A*, kuram uzstādīta arī avārijas signālu KOSPAS-SARSAT sistēmas aparatūra, *Luč-5V* tās vietā uzstādīta eksperimentāla sakaru lāzersistēma. Pavadonis paredzēts arī, lai pārraidītu korekcijas mērījumus GLONASS navigācijas pavadoņiem.

*Luč-5V* tika palaists  04:25:00 UTC ar nesējraķeti *[[Proton-M/Briz-M]]* no Baikonuras kosmodroma 81. laukuma 24. palaišanas iekārtas. Kopā ar to tika palaists Kazahstānas sakaru pavadonis *[[KazSat-3]]*. Dzinējbloks *Briz-M* veica dzinēju četru iedarbināšanu shēmu. *Luč-5V* no dzinējbloka *Briz-M* atdalījās 13:17:27 UTC. Pēc tam 13:57:01 atdalījās *KazSat-3*.

*Luč-5V* 22. maijā jau bija novietots ģeostacionārajā orbītā punktā 95° austrumu garuma.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Многофункциональная космическая система ретрансляции «Луч» Информационные спутниковые системы имени академика М.Ф. Решетнёва 
* Космический аппарат «Луч-5В»  Центр управления полетами ЦНИИ машиностроения
Kortizons

**Kortizons** ir nozīmīgs virsnieru garozas steroīdais hormons, kas pieder pie glikokortikoīdiem. Kortizons ir bezkrāsaina kristālveida viela, kas slikti šķīst organiskos šķīdinātājos. Gan cilvēkiem, gan dzīvniekiem virsnieres šo hormonu nelielos daudzumos izdala asinīs, lai veicinātu ogļhidrātu sintēzi no olbaltumvielām. Kortizonu sintezē mākslīgi no augu vai dzīvnieku izcelsmes steroīdiem. To izmanto arī kortizona acetāta formā. Kortizonu intramuskulāru injekciju veidā lieto akūtu leikožu ārstēšanai.

Kortizons, tāpat kā adrenalīns, izdalās, organismam reaģējot uz stresu. Kortizona injekcijas īslaicīgi mazina sāpes un locītavu iekaisumus. Sportā tiek uzskatīts par dopingu.

## Atsauces
1264. gads

**1264**. () bija garais gads, kas pēc Jūlija kalendāra sākās otrdienā.

## Notikumi
* Kauja pie Griezes, kuršu sacelšanās apspiešanai rīkotā jātnieku karaspēka karagājiena laikā, kas notika vienlaicīgi ar karagājienu uz Zemgali.
* Ordeņa karaspēka sakāve Zemgalē, notika zemgaļu sacelšanās apspiešanai rīkotā apvienotā krustnešu karaspēka 1264. gada karagājiena laikā, kas notika vienlaicīgi ar karagājienu uz Kursas dienvidu daļu un kauju pie Griezes.
* Polijas pilsēta Legņica iegūst pilsētas tiesības.
* Islande nonāk Norvēģijas atkarībā.
* Klements IV kļuva par pāvesta legātu Anglijā.
## Dzimuši
* Klements V (*Clemens V*) - Romas pāvests (miris 1314.)
## Miruši
* Tranaitis (*Triniuots*) - Žemaišu kunigaitis (dzimis 1210.)
* Urbāns IV (*Urbanus IV*) - Romas pāvests (dzimis 1195.)
* Alberts no Štādes (*Albert von Stade*) - vācu hronists (dzimis 12. gadsimta beigās)
1263. gads

**1263**. () bija parastais gads, kas pēc Jūlija kalendāra sākās otrdienā.

## Notikumi
* Kauja pie Daugavgrīvas, Tranaiša vadītais lietuviešu un žemaišu karaspēks pēc sirošanas Vīkā devās Rīgas virzienā, kuras aizsargāšanai ordeņa mestrs mobilizēja vien Siguldas komturejas karaspēku.
* Kuršu piļu nodedzināšana, notika kuršu sacelšanās apspiešanai rīkotā krustnešu karaspēka karagājiena laikā, kas notika pēc Dzintares pils nodedzināšanas 1261. gadā.
* Kuršu uzbrukumi Klaipēdai.
## Dzimuši
*  
## Miruši
* Mindaugs (*Mindaugas*) - Lietuvas valdnieks (dzimis 1200.)
* Tautvils (*Tautvilas*) - Lietuvas karaļa Mindauga brāļadēls un sāncensis cīņā par varu (dzimis 1248.)
* Hākons IV Vecais (*Hákon Hákonarson*) - Norvēģijas karalis (dzimis 1204.)
* Aleksandrs Ņevskis (*Алекса́ндр Яросла́вич Не́вский*) - krievu karavadonis, Novgorodas kņazs (dzimis 1220.)
Šāndors Kočišs

**Šāndors Pēters Kočišs** (; dzimis , miris ) bija ungāru futbolists.

Karjeru sācis Ungārijā, spēlējis *[[Budapeštas "Ferencváros"|Ferencváros TC]], [[Budapest Honvéd FC|Budapest Honvéd]]* kluba sastāvā un Šveices *[[SC Young Fellows Juventus|Young Fellows Zürich]]* sastāvā. Pēc 1956. gada Ungārijas revolūcijas pievienojās Spānijas *[[FC Barcelona]]* klubam. Četras reizes kļuvis par Ungārijas čempionu un divas — Spānijas čempionu.

No 1946. līdz 1956. gadam pārstāvēja Ungārijas izlasi. Tās sastāvā aizvadīja 68 oficiālās spēles, kurās guva 75 vārtus. Kočišs ir viens no visvairāk vārtus starptautiskās futbola spēlēs guvušajiem futbolistiem. Izlases sastāvā izcīnījis zelta medaļu  un  iekļuva finālā. 1954. gada Pasaules kausa finālturnīrā ar 11 gūtiem vārtiem bija turnīra rezultatīvākais spēlētājs. Viņš, Žists Fontēns () un Gerds Millers () ir vienīgie, kas par turnīra rezultatīvākajiem kļuvuši, gūstot vismaz desmit vārtus.

Pēc spēlētāja karjeras beigām kļuvis par treneri.

## Sasniegumi

### Spēlētāja karjera
**Ferencváros TC**

* Ungārijas līga: 1949

**Honvéd FC**

* Ungārijas līga: 1952, 1954, 1955

**Barcelona**

* Spānijas La Liga: 1958–59, 1959–60
* Copa del Generalísimo: 1958–59, 1962–63
* Starppilsētu gadatirgu kauss: 1958–60

**Ungārija**

* Olimpiskās spēles zelta medaļa: 1952

**Individuālie sasniegumi**

* FIFA Pasaules kausa labākais vārtu guvējs: 1954

## Ārējās saites

* RSSSF
Dzelzceļa līnija Pēterburga—Varšava

thumb|300px|Dzelzceļa līnijas Pēterburga—Varšava karte ar atzariem uz Rīgu un Kēnigsbergu (1862).
thumb|300px|Varšavas stacija Pēterburgā ap 1900. gadu
thumb|300px|Pleskavas stacija
thumb|300px|Rēzeknes stacija pēc 1905. gada
thumb|300px|Daugavpils dzelzceļa stacija ap 1900. gadu
[thumb|300px|Senākais dzelzceļa tilts pār [Daugavas upi Daugavpilī]]
thumb|300px|Viļņas dzelzceļa stacija ap 1915. gadu
thumb|300px|Grodņas dzelzceļa stacija pirms 1915. gada
thumb|300px|Pēterburgas stacija Varšavā (Prāgas priekšpilsētā)
**Dzelzceļa līnija Pēterburga—Varšava** () bija 1852. — 1862. gadā uzcelta Krievijas Impērijas dzelzceļa līnija, kas savienoja impērijas galvaspilsētu Pēterburgu ar tai pakļautās Polijas galvaspilsētu Varšavu un tālāk ar Vīni. Tai bija atzari uz Rīgu, Kēnigsbergu. Daļa no dzelzceļa līnijas veda cauri Latvijas austrumu daļai un deva spēcīgu impulsu Latgales saimnieciskajai attīstībai 19. gadsimtā.
Līnija bija 1046 verstis (1333 km) gara un tajā bija viens sliežu ceļš. No 1896. līdz 1914. gadam no Pēterburgas līdz Viļņai un tālāk caur Kauņu uz Berlīni pa šo līniju kursēja ekspresvilciens Nord-Express.

Mūsdienās šī dzelzceļa līnija ir sadalīta starp Krievijas (*Октябрьская ж. д.*), Latvijas, Lietuvas, Baltkrievijas un Polijas dzelzceļiem, līdz ar to tā vairs nepilda savu sākotnējo funkciju. Lielākā daļa līnijas ir saglabājusies un tiek izmantota, izņemot posmu no Marcinkoņiem līdz Lietuvas—Baltkrievijas robežai, pa kuru satiksme tika pārtraukta 2004. gadā. Starptautiskie vilcieni no Pēterburgas uz Rīgu, Viļņu, Brestu (savienojums ar Varšavu), Karaļaučiem un citām pilsētām tagad atiet no Vitebskas stacijas, vēsturiskā Varšavas stacija tika slēgta 2001. gadā un tajā iekārtots muzejs un iepirkšanās centrs.

Latvijā Pēterburgas—Varšavas dzelzceļš veidojis mūsdienu dzelzceļa līnijas Kārsava—Rēzekne, Rēzekne—Daugavpils un Daugavpils—Kurcums

## Stacijas

## Atsauces
Komandu brauciens ar atsevišķu startu

**Komandu brauciens ar atsevišķu startu** (; TTT) ir šosejas riteņbraukšanas sacensību disciplīna, kurā riteņbraucēju komandas cenšas uzrādīt ātrāko laiku noteiktā distancē.

Komandas startē pēc vienādiem intervāliem, kas parasti ir divas, trīs vai četras minūtes. Starta secību parasti nosaka dalībnieku rezultāti iepriekšējās sacensībās; daudzdienu sacensību, kā *[[Tour de France]]*, gadījumā augstāk rangā esošās komandas parasti startē vēlāk. Vēlāk startējušiem ir priekšrocība zināt, kādu laiku tiem ir jāpārspēj, un tas padara sacensības interesantākas arī to skatītājiem.

Atšķirībā no individuālajiem braucieniem, kur dalībniekiem nav atļauts izmantot citu dalībnieku aizvēju, komandu braucienā vienas komandas braucēji aizvēju izmanto kā galveno taktisko paņēmienu, katram dalībniekam pēc kārtas braucot priekšā, kamēr komandas biedri brauc aizvējā. Beidzot savu posmu, vadošais braucējs pabrauc malā, ļaujot nākamajam braucējam pārņemt vadību, pašam iekārtojoties komandas aizmugurē.

Ja distancē viena komanda apdzen otru, apdzītā komanda netraucē apdzenošo.

## Skatīt arī
* Pasaules čempionāts šosejas riteņbraukšanā — komandu brauciens
1261. gads

**1261**. () bija parastais gads, kas pēc Jūlija kalendāra sākās sestdienā.

## Notikumi
* Karagājiens uz Kursu un Dzintares kauja, notika pēc tam, kad Dienvidkursas kurši bija noslēguši savienību ar žemaišiem un atteikušies no Kurzemes bīskapa un Vācu ordeņa virskundzības.
* Konstantinopole kļūst par Bizantijas jeb Austrumromas impērijas galvaspilsētu.
* Prūši noposta Polijas pilsētu Braņevo.
* Lietuvas karalis Mindaugs noteicis Livonijas ordenim kā feodālajam senioram atdāvināto sēļu un Upmales zemgaļu zemju robežas.
* Krustnešu varai pakļauti sēļi.

## Dzimuši

* 11. februāris - Oto III (*Otto III.*) - Lejasbavārijas hercogs, Ungārijas karalis (miris 1312.)
* Vladislavs I Elkonītis (*Władysław I Łokietek*) - Pjastu dinastijas Krakovas kņazs (miris 1333.)

## Miruši
* Aleksandrs IV (*Alexander IV*) - Romas pāvests (dzimis 1185.)
1257. gads

**1257**. () bija parastais gads, kas pēc Jūlija kalendāra sākās pirmdienā.

## Notikumi
* Dibināta Polijas pilsēta Gožova Velkopolska.
* Polijas pilsētai Krakovai piešķirtas Magdeburgas tiesības.
* Dibināta Nīderlandes pilsēta Asena.
## Dzimuši
* Pšemisls II Pjasts (*Przemysł II*) - Poznaņas, Lielpolijas, Krakovas, Pomerānijas kņazs un Polijas karalis no Pjastu dinastijas (miris 1296.)
## Miruši
1256. gads

**1256**. () bija garais gads, kas pēc Jūlija kalendāra sākās ceturtdienā.

## Notikumi
* Kauja pie Klaipēdas, notika pēc jaunā Livonijas mestra Burharda fon Hornhūzena ierašanās Rīgā un dāvanu apmaiņas ar Lietuvas dižkunigaiti Mindaugu.
* Rīgas arhibīskaps Alberts, domkapituls un Vācu ordeņa vicemestrs Ludviķis vienojās par dažādiem strīdu priekšmetiem.
* Aizkraukles komturejai tika pievienota arī sēļu apdzīvotā Medenes zeme Daugavas kreisajā krastā, kur atradās Altenes pils.
* Sēļi tika iekļauti Livonijas sastāvā, un sēļi, veidojoties latviešu tautai, saplūda ar letgaļiem.
* Pēc izlīguma Varkas zemi ieguva Livonijas ordenis, nemainot arhibīskapa un ordeņa zemnieku zvejas tiesības.
## Dzimuši

## Miruši
1244. gads

**1244. gads** () bija garais gads, kas pēc Jūlija kalendāra sākās piektdienā.

## Notikumi
* Mindaugs ar lielu karaspēku iebruka Kurzemē, bet zaudēja kaujā pie Embūtes. 
* Vācijas pilsēta Anklama ieguva pilsētas tiesības.
* Pēc karagājiena uz Kursu Livonijas ordenis uzcēla ordeņa Kuldīgas komtura mūra pili pie Ventas rumbas. 

## Dzimuši
* Jānis XXII (*Jacques Duèze, d'Euse*) — pāvests (miris 1334. gadā)

## Miruši
Zogu I

**Zogu I** jeb **Cogu I** (; dzimis kā **Ahmets Muhtars bejs Cogolli** () , miris ) bija Albānijas līderis. Valsts premjerministrs (no 1922. līdz 1924. gadam), prezidents (no 1925. līdz 1928. gadam) un karalis (no 1928. līdz 1939. gadam).

## Dzīvesgājums
thumb|200px|left|Ahmeds Cogu I un karaliene Džeraldīne Rīgas stacijā (1939).
Dzimis ietekmīga zemes īpašnieka, Osmaņu impērijas apgabala pārvaldnieka Džemala beja Zogolli ģimenē. Mācījās Stambulā. 1912. gadā Zogu bija viens no Albānijas Neatkarības deklarācijas parakstītājiem. Pirmā pasaules kara laikā dienēja Austroungārijas armijā. 1922. gadā albāniskoja uzvārdu par Zogu. No 1922. līdz 1924. gadam bija valsts premjerministrs. 1924. gadā Albānijā notika t.s. Jūnija revolūcija, un Zogu emigrēja uz Serbu, Horvātu un Slovēņu karalisti. Tajā pašā gadā atgriezās Albānijā, un ar Serbu, Horvātu un Slovēņu karalistes armijas un krievu baltgvardu palīdzību atguva varu.

1925. gada 21. janvārī Nacionālā asambleja ievēlēja Zogu par pirmo Albānijas prezidentu uz septiņu gadu periodu. Zogu prezidentūras laikā valstī tika realizētas reformas, tomēr tā funkcionēja kā policejiska valsts. Pamazām Albānijā palielinājās Itālijas ietekme. 1928. gada 1. septembrī Albānija tika pārveidota par monarhiju, un Zogu kļuva par karali. 1929. gadā Albānijā tika atcelts šariats un pieņemts jauns civillikums. Valstī pamazām palielinājās Itālijas ietekme, un 1939. gada 7. aprīlī Itālija okupēja Albāniju, nesastopot nopietnu pretestību. Zogu I devās trimdā, 1939. gada jūlijā viņa ģimene uzturējās Latvijā, tad devās tālāk uz Zviedriju un Franciju.

Miris 1961. gadā Francijā, 2012. gadā pārapbedīts Albānijā.

## Atsauces

## Ārējās saites
1239. gads

**1239**. () bija parastais gads, kas pēc Jūlija kalendāra sākās sestdienā.

## Notikumi
* Ar bīskapa Nikolaja atļauju Jersikas valsti ieguva Livonijas ordenis, kuram pēc līguma tajā bija jāceļ mūra pilis un tās iedzīvotāji no grieķu ortodoksās ticības jāpievērš katoļu ticībai.
* Perejaslavļu ieņem mongoļu karaspēks.
* Turovas-Pinskas kņazisti pakļāva Galīcijas-Volīnijas kņazs Danilo Romanovičs

## Dzimuši
* 18. oktobris —Ištvāns V (*V. István*), Ungārijas karalis (miris 1272.)
* Edvards I Plantagenets (*Edward I*), Anglijas karalis (miris 1307.)
* Pedro III (*Pedro III*), Aragonas un Sicīlijas karalis (miris 1285.)

## Miruši
* Hermans Balke (*Hermann Balke*) - pirmais Vācu ordeņa mestrs Livonijā (dzimis ?)
* Svjatoslavs Mstislavičs (*Святослав Мстиславич*) - Novgorodas kņazs, Polockas kņazs un Smoļenskas kņazs (dzimis ?)
2014. gada Francijas atklātais čempionāts tenisā

**2014. gada [[Francijas atklātais čempionāts tenisā]]** bija 2014. gada otrais *[[Grand Slam (teniss)|Grand Slam]]* turnīrs, kas no  līdz  notika Francijas galvaspilsētā Parīzē. Tas norisinājās uz māla seguma kortiem ārpus telpām. Šis bija 113. Francijas atklātais čempionāta turnīrs.

No Latvijas tenisistiem turnīrā piedalījās vienīgi Ernests Gulbis, kas startēja vienspēļu turnīrā. Viņš šajā turnīrā guva lielāko panākumu *Grand Slam* turnīros savā karjerā, sasniedzot pusfinālu. Pēc dalības čempionātā viņš ATP rangā sasniedza visu laiku augstāko vietu — 10.

## Uzvarētāji

## Ārējās saites

* Turnīra oficiālā mājaslapa
1232. gads

**1232**. () bija garais gads, kas pēc Jūlija kalendāra sākās ceturtdienā.

## Notikumi
* Pāvests uzdeva savam legātam, Zemgales bīskapam Balduīnam pāvesta vārdā ņemt savā valdījumā tās Livonijas un Igaunijas jaunkristīto zemes, kam nav vēl noteiktu diecēžu robežu.
* Pāvests aizliedza visiem kristītajiem bez legāta Balduīna piekrišanas viņa legācijas apgabala robežās slēgt jebkādus līgumus ar turienes pagāniem vai krieviem par mieru un kunga tiesu.
* Balduīnu no Alnas iecēla par legātu Kursā, Zemgalē, Livonijā, Igaunijā, Somijā un Gotlandē, kā arī par Zemgales bīskapu.

## Dzimuši
* 
## Miruši
*
1216. gads

**1216**. () bija garais gads, kas pēc Jūlija kalendāra sākās piektdienā.

## Notikumi
* Pirmais karagājiens uz Hariju, notika pēc Igaunijas pirmās sadalīšanas.
* Otrais karagājiens uz Sontaganu un Sāmsalu, notika pēc Rīgas krustnešu aicinājuma.
* Kņazs Vladimirs pārtrauca militāro savienību ar Livonijas bīskapu un iebruka Tālavā, kur ievāca meslus un nodedzināja bijušo Tālivalža rezidenci Beverīnas pili.
## Dzimuši
* 
## Miruši
* Inocents III (*Innocentius III*) - Romas pāvests (dzimis 1161.)
* Džons Plantagenets (*John Plantagenet*) - Anglijas karalis (dzimis 1166.)
1212. gads

**1212. gads** () bija garais gads, kas pēc Jūlija kalendāra sākās svētdienā.

## Notikumi
* Autines sacelšanās un kauja pie Satezeles bija Indriķa hronikā aprakstītā Tālavas letu un līvu sacelšanās pret Zobenbrāļu ordenis un bīskapu Albertu.
* Noslēgts Jersikas miera līgums, saskaņā ar kuru Polocka atteicās no savām meslu kunga tiesībām uz Līvzemi.
* Pirmais karagājiens uz Jervu notika pēc Livonijas un Igaunijas bīskapu aicinājuma
## Dzimuši
## Miruši
* 15. aprīlis - Vsevolods Lielā Ligzda (*Всеволод Юрьевич Большое Гнездо*) - Vladimiras liekņazs (dzimis 1154.)
* Rūsiņš (*Russinus de Sotekele*) - Tālavas latgaļu zemes Satekles vecākais (dzimis 13. gadsimts)
1199. gads

**1199. gads** () bija gads, kas pēc Jūlija kalendāra sākās trešdienā.

## Notikumi
* 
## Dzimuši
* Aleksandrs IV (*Alexander IV*) - Romas pāvests (miris 1261.)
## Miruši
* Ričards I Lauvassirds (*Richard the Lionheart*) - Anglijas karalis (dzimis 1157.)
1240. gads

**1240**. () bija garais gads, kas pēc Jūlija kalendāra sākās svētdienā.

## Notikumi
* Karagājiens uz Izborsku un Pleskavu, notika Tērbatas bīskapa Hermaņa vadībā, kas ilgstoši naidojās ar Novgorodai pakļauto Pleskavas valsti par mēslu ievākšanu no bijušās Ugaunijas iedzīvotājiem.
* Vācu ordenis ieņēma prūšu apmetni Brusbergu jeb mūsdienu Polijas pilsētu Braņevo
* Polijas pilsētu Volbožu noposta mongoļi
## Dzimuši
* Abrahams Abulafija (*אברהם בן שמואל אבולעפיה, Abraham Abulafia*) - ebreju mistiķis, kabalists (miris 1290.)
* Daumants (*Daumantas*) - Nalsenes kunigaitis, kas piedalījās sazvērestībā pret Lietuvas karali Mindaugu (miris 1299.)
* Čimabue (*Cimabue*) -  viduslaiku itāliešu gleznotājs un mozaīku meistars (miris 1302.)
## Miruši
Jozefs Mengele

**Jozefs Mengele** (; dzimis , miris ) bija vācu ārsts. Otrā pasaules kara laikā darbojās Aušvicas koncentrācijas nometnē.

Studēja Minhenes Universitātē. Pēc tam uzsāka karjeru kā pētnieks. 1937. gadā pievienojies nacistu partijai, nākamajā gadā — arī *[[Schutzstaffel]]* (SS). Otrā pasaules kara sākumā bijis bataljona ārsts, 1943. gadā ticis pārcelts uz koncentrācijas nometņu dienestu un nozīmēts darbam Aušvicā.

Mengele Aušvicā izvēlējās koncentrācijas nometnē esošās personas, kas nosūtāmas uz gāzes kamerām nomirt. Tāpat viņš veica nezinātniskus un bieži vien nāvējošus eksperimentus ar ieslodzītajiem. Pēc kara aizbēdzis uz Dienvidameriku, kur, netiekot notverts, dzīvoja atlikušo dzīvi.

Ticis iesaukts par "nāves eņģeli" (*Todesengel*).

## Ārējās saites
Trojani

**Trojani** ir ciems Polijā, Mazovijas vojevodistē, Volominas apriņķī. No 1975. līdz 1998. gadam tas atradās Ostrolenkas vojevodistē. Ciemā dzīvo 490 cilvēki.
1192. gads

**1192**. () bija parastais gads, kas pēc Jūlija kalendāra sākās trešdienā.

## Notikumi
* Celestīns III apstiprināja Vācu ordeņa statūtus.
## Dzimuši
* Stefans Radoslavs, Serbijas karalis (miris 1234.)
## Miruši
* Konrāds I, Jeruzalemes karalis (dzimis 1140.)
1184. gads

**1184**. () bija parastais gads, kas pēc Jūlija kalendāra sākās svētdienā.

## Notikumi
* Ikšķiles bīskapa Meinharda, misijas sākumu līvu apdzīvotajās zemēs.
* Meinards uzcēla koka kapellu Ikšķilē.
## Dzimuši
* Vilhelms no Modenas (*Guillielmum Mutinensis episcopus*) - Pāvesta legāts Baltijas jūras zemēs un Livonijā (miris 1251.)
* Saadi ((*سعدی*) - persiešu viduslaiku dzejnieks (miris 1283.)
* Lešeks I Baltais (*Leszek Biały*) - Krakovas lielkņazs (miris 1127.)
## Miruši
*
Sudrabkalniņš

**Sudrabkalniņš** ir piemineklis 6. Rīgas kājnieku pulka kareivjiem, kas 1919. gada novembrī padzina bermontiešus no Anniņmuižas. Tas atrodas starp Slokas ielu un Kurzemes prospektu, Rīgā, Latvijā.

## Vēsture
Kāpu paugurs agrāk atradies Rīgas rietumu nomalē. Sudrabkalniņa apkārtnē tika pieveikts Bermonta karaspēks izšķirošajā kaujā par Pārdaugavu. Tagadējā Sudrabkalniņa atrašanās vietā jau 1920. gadā bijusi novietots melns koka obelisks ar uzrakstu "Kaujās no 3. līdz 11. novembrim 1919. g. Rīgas pulks zaudēja 3 virsniekus un 38 kareivjus kritušus, 11 virsniekus un 284 kareivjus ievainotus". 

Tagadējā pieminekļa autori ir tēlnieks Kārlis Zāle un arhitekts Ernests Štālbergs. Celt pieminekli jau 1925. gadā nolēma Pārdaugavas sabiedriskās organizācijas. 1929. gadā tika uzsākta pieminekļa celšana pēc projektu konkursā uzvarējušā Zāles meta. Pamatakmens  tika iesvētīts. Pēc tam līdzekļu trūkuma dēļ celtniecība tika apturēta. 1932. gadā to atsāka sadarbībā ar Štālbergu pēc koriģēta Zāles meta. Pieminekli  atklāja tobrīdējais Latvijas prezidents Kārlis Ulmanis.

Padomju okupācijas periodā pēc Otrā pasaules kara norāva pieminekļa plāksni un pazuda apmēram desmit granīta bluķu un granītā iekaltā pulka emblēma. Sudrabkalniņa piemiņas vietu atjaunoja 2005. gadā.

## Apraksts
Piemineklis ir mūrēts no Daugavgrīvas cietokšņa aizsargvaļņa granīta bluķiem (tos Rīgas pilsētas valde piešķīra par velti) un kalts no Brīvības pieminekļa pārpalikušā granīta. Siena šķeļ Sudrabkalniņa nogāzi perpendikulāri Slokas ielai. Sienas gala augšējā daļā ir attēlota lauva vārtos. Zem lauvas ir uzraksts "Rīgas pulka karavīriem, Rīgas aizstāvjiem 1919." Rīgas 6. kājnieku pulka emblēma ir iekalta sienas pretējā gala augšējā daļā. Blakus altārim dienvidrietumu sienā atrodas bronzas plāksne ar 54 kritušo karavīru uzvārdiem. Pieminekļa izmaksas sastādīja 34 800 latu. Siena ir 10 m augsta un 14 m gara, akmens kubs ir 3 m augsts ar 4 m garām skaldnēm.

## Atsauces
Skodas iela

**Skodas iela** ir iela Rīgā, Kurzemes rajonā, Iļģuciemā. Tā sākas iepretim Iļģuciema vidusskolas sporta laukumam un beidzas industriālās apbūves teritorijā aiz Spilves ielas. Iela visā garumā klāta ar asfalta segumu, tās kopējais garums ir 480 metri.

## Vēsture
Skodas iela pirmoreiz Rīgas adrešu grāmatā minēta 1923. gadā ar savu tagadējo nosaukumu, kuru tā saglabājusi līdz pat mūsdienām.

## Ielas raksturojums
Skodas iela ir aptuveni 380 metrus gara iela Iļģuciema apkaimes ziemeļrietumos. Tā sākas iepretīm Iļģuciema vidusskolas sporta laukumam un iet rietumu-ziemeļrietumu virzienā. Apmēram 100 metrus tālāk ielai, krustojoties ar Palangas ielu, priekšā esošās daudzdzīvokļu ēkas dēļ ir pārrāvums. Tā atsākas pēc aptuveni 50 metriem ziemeļu virzienā no Palangas ielas. Turpmākajā posmā Skodas iela krustojas ar Spilves ielu. Skodas iela beidzas turpat esošajā industriālās apbūves teritorijā. Ielas sākumam raksturīga savrupmāju un daudzstāvu paneļēku apbūve.

## Ielu savienojumi
Skodas iela ir savienota ar šādām ielām:
* Palangas iela
* Spilves iela

## Skatīt arī
* Kurzemes rajons
* Iļģuciems

## Atsauces
Imunoloģija

**Imunoloģija** ir zinātne, kas pēta cilvēka un dzīvnieka organisma neuzņēmības pret infekcijas ierosinātājiem, svešiem audiem un vielām nodrošinošās aizsargreakcijas.

Imunoloģija tiek iedalīta teorētiskajā un lietišķajā jeb klīniskajā imunoloģijā. Starp galvenajām zinātnes nozarēm ir alergoloģija, imūnķīmija un imūnmorfoloģija. Viena no pirmajām imunoloģijā gūtajām atziņām ir tā, ka cilvēki atkārtoti nesaslimst ar lipīgajām slimībām, kuras ir pārslimojuši.

## Atsauces

## Ārējās saites
Vistu un zosu virskārta

**Vistu un zosu virskārta** (*Galloanserae*) ir neognatu infraklses (*Neognathae*) putnu virskārta, kas apvieno divas mūsdienās dzīvojošas kārtas un vairākas izmirušas putnu grupas. Vistveidīgo kārta (*Galliformes*) un visas izmirušās putnu grupas, kas ir tuvāk radniecīgas vistveidīgajiem putniem, nevis zosveidīgajiem (*Anseriformes*) tiek apvienotas kopīgā kladā *[[Pangalliformes]]*. Zosveidīgie un vistveidīgie putni ir samērā tuvu radniecīgi, ko apstiprina arī jaunākie DNS pētījumi.

## Kopīgās īpašības
[thumb|left|220px|[Žagatzoss (*Anseranas semipalmata*)]]
Lai gan zoveidīgajiem un vistveidīgajiem putniem ir samērā atšķirīga ekoloģija un morfoloģija, kas ir atbilstoša putnu dzīves veidam, abām grupām joprojām ir vairākas kopīgas īpašības, kas apvieno ūdenī un uz sauszemes dzīvojošās vistu un zosu sugas. Abu grupu sugām ir raksturīga augsta dējība. Gan zosveidīgajiem, gan vistveidīgajiem putniem dējumā parasti ir vairāk kā 5 olas un ļoti bieži vairāk kā 10 olas. Salīdzinoši, piemēram, baložveidīgie vai plēsīgie putni parasti dēj 2 olas, ļoti reti dējot vairāk olu. Lielākā daļa putnu sugu ir monogāmas, bet daļa šīs virskārtas sugu ir poligāmas. Mazuļi pēc izšķilšanās ir ļoti labi attīstīti. Tie uzreiz spēj sekot līdzi saviem vecākiem, paši baroties un ūdensputnu sugu mazuļi dažu stundu vecumā prot peldēt un nirt. Mazuļus sedz labi attīstītas pūkas un tie pat spēj nelielus attālumus lidot, pametot ligzdu.

Starp dažādajām šīs grupas ģintīm ļoti bieži var novērot hibrīdus. Piemēram, pērļvistas ļoti viegli hibridizējas ar mājas vistām vai Indijas pāvu. Savstarpēji sugas nav tuvu radniecīgas, bet spēj radīt veslīgus pēcnācējus.

## Sistemātika
[thumb|220px|[Dienvidu kliedzējzoss (*Chauna torquata*)]]
[thumb|220px|[Sāmsalas dižpīle (*Tadorna tadorna*)]]
[thumb|220px|[Dzeltenpaugura kokuvista (*Crax daubentoni*)]]
**Vistu un zosu virskārta** (*Galloanserae*)
* kārta 
**†dzimta *[[Brontornithidae]]*
**†dzimta *[[Dromornithidae]]*
**†dzimta *[[Gastornithidae]]*
** Kliedzējzosu dzimta (*Anhimidae*)
** Pīļu dzimta (*Anatidae*) 
** Žagatzosu dzimta (*Anseranatidae*)
* klada *[[Pangalliformes]]*
** kārta 
***†dzimta *[[Paraortygidae]]*
***†dzimta *[[Quercymegapodiidae]]*
***†dzimta *[[Sylviornithidae]]*
*** Kokuvistu dzimta (*Cracidae*)
*** Lielkājvistu dzimta (*Megapodiidae*)
*** Fazānu virsdzimta (*Phasianoidea*)
****†dzimta *[[Gallinuloididae]]*
**** Amerikas paipalu dzimta (*Odontophoridae*)
**** Fazānu dzimta (*Phasianidae*)
**** Pērļvistu dzimta (*Numididae*)
**†*[[Austinornis]]*
**†*[[Archaealectrornis]]*
**†*[[Cyrtonyx]]*
**†*[[Linquornis]]*
**†*[[Archaeophasianus]]*
**†*[[Palaealectoris]]*
**†*[[Palaeoalectoris]]*
**†*[[Palaeonossax]]*
**†*[[Palaeortyx]]*
**†*[[Procrax]]*
**†*[[Shandongornis]]*
**†*[[Taoperdix]]*

## Atsauces

## Ārējās saites
*Aves Taxonomy
Pērļvistu dzimta

**Pērļvistu dzimta** (*Numididae*) ir viena no vistveidīgo kārtas (*Galliformes*) putnu dzimtām, kas pieder pie fazānu virsdzimtas (*Phasianoidea*). Daži sistemātiķi pērļvistu grupu sistematizē kā fazānu dzimtas (*Phasianidae*) apakšdzimtu - *Numidinae*. Pērļvistu dzimtas sugas sastopamas Āfrikā, bet pērļvista (*Numida meleagris*) ir tikusi domesticēta un ārpus Āfrikas daudzviet pasaulē sastopamas gan savvaļas, gan mājas pērļvistas. Arī Latvijā daudzās vistu audzētavās tiek audzētas pērļvistas.

## Izskats un īpašības
[thumb|left|240px|[Grifu pērļvista (*Acryllium vulturinum*) ir lielākā pērļvistu dzimtā]]
Pērļvistu sugas ir samērā lieli putni. Mazākā dzimtā ir melnā pērļvista (*Agelastes niger*), kuras mazāko indivīdu ķermeņa garums ir 40 cm, svars apmēram 700 g. Lielākā dzimtā ir grifu pērļvista (*Acryllium vulturinum*), kuras ķermeņa garums var sasniegt 71 cm, svars 1,5 kg.

Pērļvistu dzimtas sugām ir raksturīgs liels, apaļš ķermenis, maza, neapspalvota galva un neapspalvots kakls, lai gan abām cekulaino pērļvistu (*Guttera*) ģints sugām ir melni spalvu cekuli un grifu pērļvistai (*Acryllium vulturinum*) ir pūkains pakausis. Lielākajai daļai sugu ir tumši pelēks vai melnīgsnējs apspalvojums, kuru rotā gaiši raibumiņi, atgādinot pērlītes. Tomēr abām melno pērļvistu (*Agelastes*) ģints sugām iztrūkst gaišie raibumiņi (reizēm raibumi nav arī domesticētajām pērļvistām).

## Uzvedība
Pērļvistu dzimtas sugas parasti veido monogāmus pārus uz mūžu, lai gan reizēm parastajām pērļvistām var novērot izņēmumus. Visas sugas ir sabiedriskas un parasti uzturas nelielos baros. Nakti tās pavada koku zaros. Pērļvistu sugas ir visēdājas un barojas gan ar sēklām, gan kukaiņiem. Tās ligzdo uz zemes un mazuļi uzreiz pēc izšķilšanās spēj sekot mātei. Pērļvistas ir ļoti labas skrējējas un, lai arī pērļvistu sugas spēj lidot, tās no briesmām parasti  cenšas izvairīties skrienot.

## Sistemātika
[thumb|260px|Pērļvistu sugas veido monogāmus pārus, attēlā [pērļvista (*Numida meleagris*)]]
**Pērļvistu dzimta** (*Numididae*)
*Cekulainās pērļvistas (*Guttera*)
**Cekulainā pērļvista (*Guttera pucherani*)
**Gludcekula pērļvista (*Guttera plumifera*)
*Grifu pērļvistas (*Acryillium*)
**Grifu pērļvista (*Acryllium vulturinum*)
*Melnās pērļvistas (*Agelastes*)
**Baltkrūšu pērļvista (*Agelastes meleagrides*)
**Melnā pērļvista (*Agelastes niger*)
*Pērļvistas (*Numida*)
**Pērļvista (*Numida meleagris*)

## Atsauces

## Ārējās saites

*IBC: Guineafowl (Numididae) 
*ADW: Numididae
Nikola I Petrovičs

**Nikola I Mirkovs Petrovičs-Ņegošs** jeb **Nikola I** (; dzimis , miris ) bija Melnkalnes monarhs. Valdīja kā kņazs no 1860. līdz 1910. gadam un karalis no 1910. līdz 1918. gadam.
Melnkalniešu tradicionālās himnas "Onamo, namo!" (*Онамо, 'намо!*) vārdu autors.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1842. gadā Ņegušu ciemā. No 1856. gada mācījās licejā Parīzē, 1860. gadā viņu pasludināja par Melnkalnes kņazu pēc tēva brāļa kņaza Danilo I nogalināšanas atentātā. Tā paša gada novembrī viņš apprecējās ar vojevodas Pētera Vukotiča meitu Milenu Vukotiču. 1878. gadā Berlīnes kongresā tika atzīta Melnkalnes kņazistes neatkarība no Osmaņu impērijas. 1905. gadā viņš modernizēja valsti, pieņēma Melnkalnes konstitūciju un krimināllikumu, atzina preses brīvību. 1906. gadā tika izlaista apgrozībā Melnkalnes nauda - perpers.

1910. gadā Nikola I pasludināja sevi par karali. Viņa vadībā Melnkalnes Karaliste 1912. gada 8. oktobrī kā pirmā no Balkānu valstīm pieteica karu Osmaņu impērijai, izraisot Pirmo Balkānu karu.

Kad Pirmā pasaules kara laikā Melnkalni 1916. gadā ieņēma Austroungārijas karaspēks, karalis Nikola devās trimdā uz Itāliju, vēlāk Franciju. Pēc Pirmā pasaules kara, nodibinoties Serbu, horvātu un slovēņu karalistei, Melnkalne tika iekļauta Serbijā.

1921. gadā Nikola I mira Franču Rivjērā, 1989. gadā viņa mirstīgās atliekas pārapbedīja Cetiņē.

Nicola-I-del-Montenegro-ritratto-dipinto.jpg|Karaļa Nikolas portrets
Kralj i kraljica u krugu sire familije.jpg|Melnkalnes karaliskā ģimene
Cerkiew na Ćipurze w Cetinje 01.jpg|Pārapbedīšanas vieta Cetiņē


## Ārējās saites
Pepe

**Pepe** var būt:

* Simone Pepe (*Simone Pepe*, 1983) — Itālijas futbolists;
* Pepi (*Pepe*; 1983) — portugāļu futbolists.
Kevins Prinss Boatengs

**Kevins Prinss Boatengs** (*Kevin-Prince Boateng*; dzimis  Rietumberlīnē) ir Vācijā dzimis bijušais Ganas futbolists, spēlēja pussarga pozīcijā, bijušais Ganas futbola izlases dalībnieks.

Karjeru sācis Vācijā, Berlīnes "Hertha" rezerves komandā. Profesionāļa karjeras laikā spēlējis Vācijā, Anglijā, Itālijā. *[[AC Milan]]* sastāvā 2010.—2011. gada sezonā kļuva par Itālijas čempionu.

Pārstāvējis vairākas Vācijas jaunatnes izlases (no U-15 līdz U-21), tomēr kopš 2010. gada pārstāv Ganas pieaugušo izlasi. Tās sastāvā piedalījies , kur grupu turnīrā spēlēja pret savu pusbrāli Žeromu Boatengu, kurš pārstāv Vācijas izlasi.

## Sasniegumi
**AC Milan**

* Itālijas Serie A: 2010–11
* Supercoppa Italiana: 2011

**Eintracht Frankfurt**

* DFB Pokal: 2017–18

**Barcelona**

* Spānijas La Liga: 2018–19

## Atsauces

## Ārējās saites
Marko Kristals

**Marko Kristals** (; dzimis ) ir bijušais igauņu futbolists, tagad treneris un funkcionārs. Pašlaik (2020) ir Igaunijas kluba *[[Nõmme Kalju FC|Nõmme Kalju]]* galvenais treneris.

## Karjera
Spēlētāja karjeras laikā spēlējis pussarga pozīcijā. Lielāko karjeras daļu aizvadījis *[[FC Flora]]* sastāvā, vēl spēlējis citos Igaunijas klubos, Zviedrijā un Somijā. Septiņas reizes karjeras laikā kļuvis par Igaunijas čempionu.

Pārstāvējis Igaunijas izlasi. Laikā no 1992. līdz 2005. gadam tās sastāvā aizvadījis 143 spēles, kurās guvis 9 vārtus (vieni vārti arī bijuši pret Latvijas izlasi). 42 spēles pēc kārtas aizvadījis no 1995. līdz 1998. gadam. 2001. gadā kļuva par jaunāko Eiropas futbolistu, kas aizvadījis 100 spēles izlases sastāvā.

Pēc sportista karjeras beigām kļuvis par treneri. Bija Igaunijas izlases un *[[FC Levadia]]* trenera palīgs, 2010. gadā kļuva par *[[JK Tammeka Tartu]]* galveno treneri, no 2012. līdz 2015. gadam bija *[[FC Levadia]]* galvenais treneris. 2018. gada sezonas sākumā strādāja par Viljandi "Tulevik" galveno treneri. Vēlāk vadīja klubu *[[JK Tabasalu|Tabasalu]]*. 2019. gada decembrī kļuva par *[[Nõmme Kalju FC|Nõmme Kalju]]* galveno treneri.

## Sasniegumi

### Spēlētāja karjera
**Flora**

* Igaunijas Meistarlīga: 1993–94, 1994–95, 1997–98, 1998, 2001, 2002, 2003
* Igaunijas kauss: 1994–95, 1997–98
* Igaunijas Superkauss: 1998, 2003

### Trenera karjera
**Levadia**

* Igaunijas Meistarlīga: 2013, 2014
* Igaunijas kauss: 2011–12, 2013–14
* Igaunijas Superkauss: 2013, 2015

## Ārējās saites
Ahmeds Hasans

**Ahmeds Hasans Kamels Huseins** (, ; dzimis ) ir bijušais Ēģiptes futbolists, spēlējis pussarga pozīcijā.

Klubu karjeras laikā spēlējis Ēģiptē, Turcijā un Beļģijā. Bijis Beļģijas un Ēģiptes čempions. Pārstāvējis Ēģiptes izlasi. Tās sastāvā aizvadījis 184 oficiālas spēles, kurās guvis 23 vārtus. 184 valstsvienībā aizvadītas spēles ir rekords starp futbolistiem vīriešiem. Spēlējis astoņos Āfrikas Nāciju kausa turnīros, no kuriem četros tika gūta uzvara.

## Atsauces

## Ārējās saites
KazSat-3

***KazSat-3*** ir Kazahstānas sakaru pavadonis. Tas palaists 2014. gada aprīlī. Pavadonis sniedz fiksēto sakaru pakalpojumus Kazahstānā un ar to robežojošās valstīs.

Pavadonis izgatavots uzņēmumā *[[Informacionnyje sputnikovyje sistemy]]* (ISS) pēc Kazahstānas Republikas kosmisko sakaru centra pasūtījuma, uz platformas *[[Ekspress-1000|Ekspress-1000A]]* bāzes. Raidītājus un jaudas pastiprinātājus izgatavoja Francijas uzņēmums *[[Thales Alenia Space]]*. Pavadonim ir 28 Ku joslas retranslatori.

Līgums ar ISS par *KazSat-3* būvi tika noslēgts 2011. gada 20. jūnijā.

*KazSat-3* tika palaists  04:25:00 UTC ar nesējraķeti *[[Proton-M/Briz-M]]* no Baikonuras kosmodroma 81. laukuma 24. palaišanas iekārtas. Kopā ar to tika palaists Krievijas sakaru pavadonis *[[Luč-5V]]*. Dzinējbloks *Briz-M* veica dzinēju četru iedarbināšanu shēmu. *Luč-5V* no dzinējbloka *Briz-M* atdalījās 13:17:27 UTC. Pēc tam 13:57:01 atdalījās *KazSat-3*.

Plānoto punktu 58,5° austrumu garuma ģeostacionārajā orbītā pavadonis sasniedza maija vidū. Pēc pārbaudēm un izmēģinājumiem *KazSat-3* tiks nodots ekspluatācijā septembrī.

## Atsauces

## Ārējās saites
* КА KazSat-3 ОАО «Информационные спутниковые системы» имени академика М.Ф. Решетнёва»
* ''KazSat-3'' Republikas kosmisko sakaru centra vietnē