open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Venus Express

***Venus Express*** (no  "Veneras ekspresis") bija Eiropas Kosmosa aģentūras starpplanētu zonde Veneras izpētei. *Venus Express* galvenie zinātniskie uzdevumi bija pētīt planētas atmosfēru, to veidojošos mākoņus, kā arī Veneras virsmas raksturlielumus. Viens no uzdevumiem ir sastādīt virsmas temperatūras globālo karti. *Venus Express* sākotnējā misija bija plānota 500 Zemes dienām, vairākkārt pagarināta. 2014. gadā misija beigta.

*Venus Express* misija tika ierosināta 2001. gadā, lai izmantotu *[[Mars Express]]* konstrukciju. Kosmiskā aparāta izgatavošanā tika izmantoti arī citas zondes *[[Rosetta]]* rezerves instrumenti.

*Venus Express* tika palaista  no Baikonuras kosmodroma ar nesējraķeti *[[Sojuz-FG/Fregat]]*.  starpplanētu zonde iegāja Veneras orbītā.  *Venus Express* pabeidza instrumentu testēšanas fāzi un oficiāli sāka zinātnisko datu vākšanu.

2008. gada jūlijā un augustā, 2009. gada oktobrī, 2010. gada februārī un aprīlī *Venus Express* lidojums tika izmainīts tā, ka orbītas zemakais punkts gāja cauri atmosfērai. Tas tika veikts, lai pazeminātu orbītas vidējo augstumu, kā arī, lai pēc kosmiskā aparāta ātruma izmaiņām noskaidrotu atmosfēras blīvumu. Izrādījās, ka virs polu rajoniem lielā augstumā atmosfēras blīvums ir par 60 % mazāks nekā agrāk tika uzskatīts.

2014. gada jūnijā un jūlijā sākts aerobremzēšanas eksperiments.
 zaudēti sakari ar zondi. Nepastāvīgs kontakts ar to atjaunots 3. decembrī, bet pazīmes rādīja, ka kosmiskajam aparātam izbeigušies degvielas krājumi. 16. decembrī ESA paziņoja, ka *Venus Express* misija ir beigusies. No zondes vēl varēja uztvert nesējsignālu, bet tas nesaturēja derīgus datus. Tiek prognozēts, ka zonde Veneras atmosfērā ieies 2015. gada janvārī vai februārī.

## Atsauces

## Ārējās saites
Patiesā Jēzus baznīca

thumbnail|235px|Patiesās Jēzus baznīcas ēka Malaizijas galvaspilsētā Kualalumpurā.
**Patiesā Jēzus baznīca** () ir Vasarsvētku konfesijas kustības "Vienīgi Jēzus" (*Jesus Only*) atzarojums. Tās aizsākumi ir meklējami 1917. gadā Pekinā, Ķīnā, kad šīs kustības piekritēji atteicās no trinitārās kristietības formulas. Patiesā Jēzus baznīca ir pasaules mēroga kristīgo baznīcu savienība. 20. gadsimtā radās arī vairākas teoloģiskas un praktiskas atšķirības no Vasarsvētku konfesijas, kā rezultātā daļa pētnieku uzskata harizmātismu par protestantisma paveidu. Šobrīd[kad?] ar nepilniem 1,6 miljoniem biedru tā darbojas 45 pasaules valstīs sešos kontinentos. Ziemassvētki un Lieldienas netiek svinēti.

## Desmit Doktrīnas
# Svētais Gars: "Svētā Gara saņemšana, par ko liecina runāšana mēlēs, ir mūsu nodrošinājums Debesu valstības iemantošanai." 
# Kristīšana: "Ūdens iesvētīšana ir grēku atlaišanas un atdzimšanas sakraments. Iesvētīšana veicama pie dabiskas ūdens krātuves, piemēram, pie upes, jūras vai avota."
# Pēdu mazgāšana: "Iesvētīšana, apmazgājot kājas, dod cilvēkam spēju būt vienotībā ar Kungu Jēzu. Tā kalpo arī kā pastāvīgs atgādinājums, ka cilvēkam vajadzīga mīlestība, svētība, pazemība, piedošana un kalpošana." 
# Svētā Komūnija: "Svētais Vakarēdiens ir zvērests, lai godinātu Tā Kunga Jēzus Kristus nāvi. Tā ļauj mums dalīties ar mūsu Kunga miesu un asinīm un sazināties ar Viņu, lai mums būtu mūžīga dzīve un mēs tiktu pacelti Pēdējā Dienā. Šis zvērests tiks organizēts cik bieži vien varēsim. Tikai viena neraudzēta maize un vīnogu sula tiks lietotas."
# Sabata diena: "Sabata diena, nedēļas septītā diena ir Svēta diena, ko Dievs ir svētījis. To atzīmē ar Kunga žēlastību, lai pieminētu Dieva radīšanu un svētīšanu ar cerību uz mūžīgo mieru nākamajā dzīvē."
# Jēzus Kristus: "Jēzus Kristus, vārds, kurš tapa par miesu, mira krustā, lai atpestītu grēkotājus, augšāmcēlās trešajā dienā un uzkāpa debesīs. Viņš ir vienīgais cilvēces glābējs, debesu un zemes radītājs, un vienīgais īstais Dievs."
# Bībele: "Svētā Bībele, kas satur Veco un Jauno derību, ir Dieva iedvesmota, vienīgā rakstiskā taisnība, un ir standarts kristiešu dzīvei."
# Pestīšana: "Pestīšana ir Dieva žēlastības apliecinājums ticīgajiem. Viņiem jāpaļaujas uz Svēto Garu, lai tiektos pēc svētuma, lai godātu Dievu, un lai mīlētu cilvēci."
# Baznīca: "Baznīca, kuru dibināja mūsu Kungs Jēzus Kristus, caur Svēto Garu 'pēdējā lietus' laikā, ir atjaunota īstā Apustuļu laika baznīca."
# Pastardiena: "Tā Kunga otrā atnākšana notiks pēdējā dienā, kad Viņš nolaidīsies no debesīm, lai tiesātu pār pasauli: taisnīgums iegūs mūžīgu dzīvi, bet ļaunums tiks mūžīgi nosodīts."

## Ārējās saites

*  Patiesā Jēzus Baznīca 
*  Patiesā Jēzus Baznīcas vēsture
Marsa izpēte

thumb|250px|Viens no pašgājējiem, kas ir nosēdies uz Marsa virsmas.

**Marsa izpēte** ir svarīga Visuma izpētes daļa, kuras uzdevums ir izpētīt Marsu un tajā aktīvi ir iesaistījušās ASV, AAE, Eiropas Savienība, Indija, Japāna, Krievijas Federācija un Ķīnas Tautas Republika. Kopš 1960. gada ir palaistas vairākas starpplanētu zondes, nepilotējamie kosmosa kuģi un pašgājēji.

Sākotnēji tika palaistas tikai starpplanētu zondes, tagad uz Marsu sūta arī robotus, kas spēj pārvietoties pa Marsa virsmu. Tā kā Marsa virsmas temperatūra naktīs noslīd līdz pat mīnus 80 grādiem, bet dienā reti kad pārsniedz mīnus 20 grādus, ātri vien nolietojas elektronika, bet saules bateriju paneļus drīz vien noklāj atmosfēras putekļi, neļaujot nodrošināt iekārtu ar enerģiju.

## Senākie novērojumi

1609. gadā iznāca Johannesa Keplera grāmata *Astronomia Nova* (Jaunā astronomija), kurā viņš uz dāņu astronoma Tiho Brahes novērojumu pamata secināja, ka Marsa orbīta nav vis apļveida, bet gan elipse, kuras vienā fokusā atrodas Saule.

## Izpēte ar kosmiskajiem aparātiem
Tabula ar starpplanētu zondu startiem (arī neveiksmīgiem) uz Marsu:

### Plānotās misijas

## Skatīt arī

* Cilvēku misija uz Marsu

## Atsauces un piezīmes

## Ārējās saites

*''NASA'' Marsa izpētes oficiālā mājaslapa
Mihails Larionovs

**Mihails Larionovs** (, , dzimis , miris ) bija Moldovā dzimis krievu/franču avangarda mākslinieks. Dzimis Tiraspolē, mācījies Maskavā pie Levitāna un Serova. Nataļjas Gončarovas vīrs un domubiedrs.

Gleznojis impresionisma, postimpresionisma, primitīvisma un futūrisma stilos. Darbojās mākslinieku grupās Kārava kalps (*Бубновый Валет*, 1909-1911) un Ēzeļa aste (*Ослиный Хвост*) (1912-1913). Viens no pirmajiem Krievijā tuvojies abstrakcionismam, izveidojot lučisma (*лучизм*) stilu. No 1915. gada strādāja kā scenogrāfs Djagiļeva *[[Ballets Russes]]*. Pēc 1919. gada patstāvīgi dzīvoja Parīzē.

## Ārējās saites
Larionovs

**Larionovs** (, no personvārda Ilarions *(Иларион)*; sieviešu dzimtē Larionova *(Ларио́нова)*) ir krievu cilmes uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:

* Igors Larionovs (*Игорь Николаевич Ларионов*, 1960) — krievu hokejists;
* Mihails Larionovs (*Михаил Фёдорович Ларионов*, 1881—1964) — krievu mākslinieks.
Ķīmisko elementu saraksts

Šajā sarakstā iekļauti **118 identificētie [[ķīmiskais elements|ķīmiskie elementi]]**.

## Uzskaitījums

## Piezīmes
* Elementam nav stabilu izotopu un vērtība iekavās, piemēram, [209], norāda masas numuru stabilākajam izotopam. Tomēr četriem no šādiem elemeniem (bismuts, torijs, protaktīnijs, un urāns), ir raksturīgs dabā sastopamo izotopu sastāvs, tāpēc tiem relatīvā atommasa ir dota.
* Izotopu sastāvs šim elementam dažādos ģeoloģiskos paraugos atšķiras, un nenoteiktība var pārsniegt norādīto tabulā.
* Izotopu sastāvs šim elementam komericālā materiālā var atšķirties, kā rezultātā šāda materiāla atommasa var būtiski atšķirties no tabulā norādītās.
* Izotopu sastāvs var būtiski atšķirties, tāpēc precīzāku atommasas vērtību nav iespējams dot.
* Komericālajam litijam atommasa var svārstīties starp 6,939 un 6,996.
* Šis elements nesacietē pie atmosfēras spiediena. Norādītā vērtība ir temperatūra, kurā hēlijs sacietē pie 25 atmosfēru spiediena.
* Šis elements sublimējas pie atmosfēras spiediena
* Transurāna elementi ar atomskaitli 99 un lielāku nav sastopami dabā, tomēr tie visi var tikt iegūti mākslīgi.
* Norādīta ir atommasas vērtība, kas ir piemērota lietošanai tirdzniecības un komercdarbības nolūkos. Patiesā vērtība var atšķirties atkarībā no parauga izotopu sastāva. Kopš 2009. gada IUPAC šiem elementiem norāda standarta atommasas vērtības, izmantojot intervālus. Tās ir sekojošas:
**Ūdeņradis: [1,00784; 1,00811]
**Litijs: [6,938; 6,997]
**Bors: [10,8006; 10,821]
**Ogleklis: [12,0096; 12,0116]
**Slāpeklis: [14,00643; 14,00728]
**Skābeklis: [15,99903; 15,99977]
**Magnijs: [24,304; 24,307]
**Silīcijs: [28,084; 28,086]
**Sērs: [32,059; 32,076]
**Hlors: [35,446; 35,457]
**Broms: [79,901; 79,907]
**Tallijs: [204,382; 204,385]
* Elektronegativitāte pēc Polinga skalas.
* Vērtība nav precīzi noteikta elementa īsā pussabrukšanas perioda dēļ; iekavās dota paredzamā vērtība
* Paredzamā vērtība norādīta šķidram oganesonam, nevis gāzveida oganesonam.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Atoms made thinkable, interaktīva vizualizācija elementiem, kas ļauj salīdzināt fizikālās un ķīmiskās īpašības
Soda

**Soda** ( no  — līdzeklis pret galvassāpēm) ir nātrija un ogļskābes sāļu (parasti tehnisko) kopējs nosaukums, bez tam nātrija hidroksīdu dažkārt dēvē par kaustisko sodu.

* **Kalcinētā soda** - bezūdens nātrija karbonāts Na2CO3.
* **Mazgājamā soda** - nātrija karbonāta kristālhidrāts ar 10 molekulām ūdens (Na2CO3·10H2O); var saturēt arī mazāku ūdens daudzumu.
* **Dzeramā soda** - nātrija hidrogēnkarbonāts NaHCO3.
* **Kaustiskā (kodīgā) soda** - nātrija hidroksīds NaOH.

## Citas nozīmes
* **Sodas ūdens** jeb "Zelteris" (gāzētā ūdens paveids)

## Atsauces
Kalcija karbonāts

**Kalcija karbonāts** (CaCO3) ir balta, kristāliska viela. Tas ir plaši sastopams dabā, kaļķakmens un dolomīta veidā. Kalcija karbonātu lieto par kalcija savienojumu un oglekļa dioksīda izejvielu. Kalcija karbonāts ir nešķīstoša viela, tomēr tas ir sastopams cietā ūdenī (galvenokārt hidrogēnkarbonāta veidā). Kalcija karbonāts reaģē ar stiprām skābēm, izdalot CO2.

Karsējot kalcija karbonāts sadalās par kalcija oksīdu un ogļskābo gāzi. Šī reakcija parasti notiek cietā fāzē (bez kušanas).
: CaCO3 → CaO + CO2

## Kalcija karbonātu saturoši minerāli
* Kaļķakmens
* Marmors
* Krīts
* Travertīns
* Vaterīts


Image:Calcite-HUGE.jpg|Kalcīts
Image:Aragonite.jpg|Aragonīts
Image:MarbleUSGOV.jpg|Marmors
Image:Kalktuff-Block Schloss-Tuebingen 2.jpg|Travertīns


## Izmantošana
Kalcija karbonātu saturošos minerālus saturošos iežus lieto par būvmateriāliem. Latvijā visplašāk lieto karbonātiežu (kas satur kalcija karbonātu) šķembas (tās lieto ceļu būvei un kā betona pildvielu). Dažreiz lieto arī zāģētas akmens plāksnes. Šie materiāli nav izturīgi pret skābā lietus iedarbību.

Pārtikas rūpniecībā kalcija karbonātu lieto arī kā balto krāsvielu (**E170**).

## Ārējās saites
Mankala

thumb|250px|''Kalah'' spēles dēlis
**Mankala** ir statēģijas galda spēļu paveids, ko spēlē visā pasaulē. To dažkārt dēvē arī par sēšanas spēli. Viszināmākie spēļu paveidi šai spēļu saimei Eiropā ir *Oware* un *Kalah*. Visām mankalas veida spēlēm pamatā ir līdzīgi noteikumi. Mankalas veida spēles ir kā šahs daudzās Āfrikas un dažās Āzijas sabiedrībās. 

## Vēsture
Mankalas spēļu vēsture ir neskaidra. Visticamāk, ka tā ir izcēlusies modernās Etiopijas reģionā 6.gs. vai 7.gs. m.ē. Kaut spēle ir spēlēta Eiropā jau kopš 17.gs., tā nekad nav ieguvusi lielu popularitāti, izņemot Baltijas valstīs, kur tā reiz ir bijusi ļoti populāra spēle. 

## Nosaukums
Vārdu *mankala* cilvēki bieži uztver kā kādas spēles nosaukumu, tomēr tas ir vārds, kurš apzīmē spēļu saimi. Eiropā bieži vārdu mankala saista ar spēli *Kalah*, kura ir mankalas spēļu saimes spēle. Vārds mankala nāk no Arābu vārda *naquala* ("kustēties").

## Noteikumi mankalas paveidam - spēlei ''Kalah''





Spēlē parasti izmanto no kāda materiālā izgatavotu priekšmetu ar secībā izkārtotām bedrītēm. Par kauliņiem var izmantot jebko: no pupiņām līdz stikla lodītēm un akmentiņiem. Pavisam spēles laukā ir 36 kauliņi.
Spēles sākumā kauliņus izkārto, kā redzams attēlā pa labi.

Spēles mērķis ir iegūt savā īpašumā vairāk kauliņu nekā ir pretiniekam. Tātad, lai uzvarētu jāiegūst 19 no 36 kauliņiem.

Spēlē tava puse ir 6 bedrītes tavā pusē kopā ar īpašo bedrīti spēles trauciņa labajā pusē. Kauliņu pārvietošanu sauc par sēšanu. Spēlētājs, kuram ir gājiens, izvēlas vienu bedrīti no savas puses, izņem ārā visus kauliņus no šīs bedrītes un ieliek pa vienam kauliņam iekšā katrā bedrītē pēc kārtas (arī pretinieka bedrītē) virzienā pretēji pulksteņa rādītāja virzienam. Tie kauliņi, kurus iemet savā īpašajā bedrītē kļūst par taviem notvertajiem kauliņiem. No šīs bedrītes kauliņus nevar izņemt. Ja tu sējot nonāc līdz pretinieka īpašajai bedrītei, tad tā ir jāizlaiž. Ja tu sējot pēdējo kauliņu iemet savā īpašajā bedrītē, tad tu iegūsti gājiena tiesības. Ja tu pēdējo kauliņu iemet bedrītē, kurā nav neviena cita kauliņa, tad tu iegūsti šo kauliņu un visus kauliņus no laukuma pretējās puses attiecīgās bedrītes un pārvieto visus kauliņus uz savu īpašo bedrīti. Kad gājiens ir izdarīts, tad savu gajienu veic pretinieks. Ja spēlējot pretiniekam viņa visas bedrītes ir tukšas, tad spēle beidzas un tu iegūsti savā īpašumā visus kauliņus, kuri atrodas tavās bedrītēs. 

Spēles beigās uzvar tas, kura īpašajā bedrītē ir vairāk kauliņu.

## Ārējās saites
BK Ventspils

**BK "Ventspils"** ir Latvijas basketbola klubs no Ventspils, kas spēlē Latvijas—Igaunijas Basketbola līgā un un Latvijas Basketbola līgā (LBL) kopš tās dibināšanas 1994. gadā. Pastāvēšanas vēsturē BK "Ventspils" ir 10 reizes uzvarējis LBL čempionātā. Mājas spēles komanda aizvada Ventspils Olimpiskā centra arēnā.

## Kluba vēsture
Basketbola klubs "Ventspils" tika dibināts 1994. gadā, taču jau kopš 1992. gada LBL sezonas startēja komanda ar šādu pašu nosaukumu. Iesākumā BK "Ventspils" bija vidusmēra Latvijas komanda, bet par pagrieziena punktu komandas attīstībā var uzskatīt 1997./1998. gada sezonu, kad komandu sāka trenēt Armands Krauliņš un tika uzcelts Ventspils Olimpiskais centrs. Šajā sezonā Ventspils debitēja Eiropas kausu turnīros, iekļūstot Korāča kausa astotdaļfinālā. 1998./1999. gada sezonā Ventspils jau startēja Saportas kausa izcīņā. Šajā sezonā Ventspils pēdējo reizi LBL finālā piekāpās Brocēni/LMT komandai.

1999./2000. gada sezonā BK Ventspils pirmoreiz kļuva par Latvijas čempioniem un uzvarēja arī nākamajās sešās sezonās. No 2001./2002. gada sezonas līdz 2006./2007. gada sezonas beigām ventspilnieku treneris bija bijušais kluba basketbolists Kārlis Muižnieks. Pēc viņa atlaišanas par treneri kļuva Gašpers Okorns. Lielākais sasniegums Eirokausos ir 2002./2003. gada FIBA Čempionu kausā izcīnītā 3. vieta. BK "Ventspils" piedalījās Baltijas Basketbola līgā no tās izveidošanas 2004. gadā līdz pat pēdējai 2017./2018. gada sezonai. Augstākais kluba sasniegums BBL bija 3. vieta 2006./2007. sezonā, šo pašu panākumu BK "Ventspils" atkārtoja 2010. gadā. Spēlē par 3. vietu 2010. gadā BC Šiauliai uzvarēja BK Ventspils klubu.  bronzas medaļas tika piešķirtas gan BK Ventspils, gan BC Šiauliai klubam. 2007. gadā BK Ventspils septiņu gadu dominanci LBL pārtrauca ASK Rīga. 2008. gadā Ventspils neiekļuva finālā, taču ieguva bronzas medaļas. 2009. gadā tas atguva Latvijas čempionu titulu un 2010. gadā atkal ieņēma 3. vietu. Savukārt 2011. gadā BK Ventspils izcīnīja 2. vietu LBL un 4. vietu BBL.

## Komandas galvenie treneri
* 1994—1995: Raitis Silarājs
* 1995—1997: Nikolajs Balvačovs
* 1997—2001: Armands Krauliņš
* 2001—2007: Kārlis Muižnieks
* 2007—2008: Gašpers Okorns
* 2008—2010: Agris Galvanovskis
* 2010: Silvano Poropats
* 2010: Guntis Endzels (p.i.)
* 2010—2011: Aļģirds Brazis
* 2011: Guntis Endzels
* 2011—2012: Gundars Vētra
* 2012—2015: Roberts Štelmahers
* 2015—2017: Kārlis Muižnieks
* 2017—2019: Roberts Štelmahers
* 2019—2020: Artūrs Visockis-Rubenis
* kopš 2020: Gints Fogels

## Izcīnītās vietas

## Atsauces

## Ārējās saites
* Oficiālā mājaslapa
* Oficiālais fanu klubs
* Eurobasket profils 
* Eiropas kausu profils  
* FIBA Europe profils 
* BBL profils 
* LBL profils
Panarābisms

**Panarābisms** ir politiskā kustība arābu valstīs, kuras mērķis ir apvienot visas arābu valstis.
thumb|200px|Arābu sacelšanās krāsas, kuras atrodamas visu mūsdienu arābu valstu karogos
thumb|200px|Arābu valstis
thumb|200px|Arābu kalifāts
Pēc arābu kalifāta sabrukuma, arābu apdzīvotās teritorijas tika pakļautas dažādiem iekarotājiem un kolonizatoriem.

Pirmajā pasaules karā Lielbritānija un Francija veicināja arābu sacelšanos, lai sakautu Osmaņu impēriju. Arābu plāni pēc kara izveidot savu patstāvīgu valsti neizdevās, jo Lielbritānija un Francija pakļāva lielu daļu Tuvo Austrumu. Tikai Saūda Arābijai izdevās iegūt neatkarību. Papildus neapmierinātībai ar ārvalstu uzspiestajām robežām, no 1930. gadiem auga arābu neapmierinātība ar ebreju cionistu vāji slēptajiem centieniem Palestīnā izveidot savu valsti.

Panarābisms savus ziedu laikus piedzīvoja pēc Otrā pasaules kara kad tika izveidota Arābu līga. Pēc Gamāla Abdela Nāsera nākšanas pie varas 1954. gadā, Ēģipte kļuva par panarābisma centru. Šajā laikā panarābisms bija sekulāri sociālistiska kustība.

Neatkarību ieguvušās arābu valstis veica vairākus nesekmīgus mēģinājumus apvienoties. Irāka un Jordānija 1958. gadā izveidoja Arābu federāciju. Ēģipte un Sīrija izveidoja Apvienoto Arābu republiku (1958—1961), kura kopā ar Ziemeļjemenu izveidoja Apvienotās arābu valstis — federāciju kura pastāvēja 1958. — 1961. gados. Vēlāk Lībija mēģināja apvienoties ar Ēģipti. Veiksmīgākais arābu valstu apvienošanās piemērs ir Apvienotie arābu emirāti. Arābu sakāve 1967. gada karā, Nāsera nāve 1970. gadā iezīmē panarābisma norietu.
Alītas apriņķis

**Alītas apriņķis** () ir vistālāk dienvidos novietotais Lietuvas apriņķis. Tas aizņem lielāko Dzūkijas novada daļu: Alītas, Lazdiju un Varēnas rajonu, Alītas pilsētas un Druskininku pašvaldību teritorijas. Kopš 2010. gada 1. jūlija, kad tika atceltas apriņķu administrācijas, apriņķiem ir tikai teritoriālas un statistiskas funkcijas. Platība — 5425 km2. Robežojas ar Lietuvas Marijampoles, Kauņas un Viļņas apriņķiem, kā arī Baltkrieviju un Poliju.

Apriņķī ietilpst 5 pašvaldības: Alītas pilsētas pašvaldība, Alītas rajona pašvaldība, Druskininku pašvaldība, Lazdiju rajona pašvaldība un Varēnas rajona pašvaldība.

Apriņķa teritorijā ir daudz mežu — tie aizņem 247,2 tūkstošus ha (44%), bet upes un ezeri aizņem 24,3 tūkstošus ha (4,3%) no visas teritorijas. Cauri apriņķim tek lielākā upe valstī — Nemuna un viena no lielākajām Lietuvas upēm — Merķe. Daudz ezeru, vislielākie: Dusas ezers (2334 ha), Metelis (1290 ha), Žuvints (991,8 ha), Didžulis (912,7 ha), Obelija (572,5 ha), Simnas ezers (245 ha), Giluitis (235 ha).

Apriņķa meži bagāti ar sēnēm, savdabīga un unikāla arhitektūra ar autentiskām tautas mākslas tradīcijām. Novads slavens ar lieliski saglabāto ekoloģisku līdzsvaru, tradicionālās saimniecības attīstību, labiem nosacījumiem kājāmgājēju, ūdens un divriteņu tūrismam. Apriņķa teritorijā atrodas pazīstama kūrortpilsēta Druskininki.

## Pilsētas

Apriņķī atrodas 7 pilsētas:

Apriņķī atrodas arī 15 pilsētciemati un 1129 ciemi.

## Apskates vietas
* Alītas sinagoga (*Alytaus sinagoga*)
* Čepkeļu rezervāts (*Čepkeliai*)
* Druskininku kūrorts (*Druskininkai*)
* Dzūkijas nacionālais parks (*Dzūkijos nacionalinis parkas*)
* Grūtas parks (*Grūto parkas*)
* Meteļu reģionālais parks (*Metelių regioninis parkas*)
* Merķines baznīca (*Merkinės Švč. Mergelės Marijos Ėmimo į dangų bažnyčia*)
* Nemunas loku reģionālais parks (*Nemuno kilpų regioninis parkas*)
* Pirčupe (*Pirčiupiai*)
* Raižu mošeja (*Raižių mečetė*)
* Žurvinta rezervāts (*Žuvinto biosferos rezervatas*)

## Attēlu galerija
 
Alytaus_sinagoga2.JPG|Alītas sinagoga
Cepkeliu swamps.jpg|Čepkeļu rezervāta taka
Druskininkai_fountain.jpg|Druskininki
Musteika.JPG|Musteikas ciems Dzūkijas nacionālajā parkā
Grutas Stalin.jpg|Grūtas parks
Bijotų_miškas1.JPG|Meteļu reģionālais parks
Church of the Assumption of the Blessed Virgin Mary in Merkinė, Lithuania in 2010.jpg|Merķines baznīca
Neman_river.jpg|Nemunas loku reģionālais parks
Raižių_mečetė.JPG|Raižu mošeja
Žuvintas1.JPG|Žurvinta rezervāts


## Ārējās saites
* Druskininki
* Dzūkijas nacionālais parks
* Grūtas parks
* Meteļu reģionālais parks
* Nemunas loku reģionālais parks
* Žurvinta rezervāts
Frūde Andrēsens

**Frūde Andrēsens** (; dzimis  Roterdamā, Nīderlandē) ir bijušais norvēģu biatlonists un distanču slēpotājs. Nodarboties ar biatlonu uzsāka 1985. gadā. Pasaules kausa posmos biatlonā piedalās kopš 1995. gada. Tajos izcīnījis 15 uzvaras individuālajās distancēs.

Piedalījies trijās Olimpiskajā spēlēs (1998, 2002, 2006). 1998. gadā Nagano izcīnīja sudraba medaļu 10 km sprintā, 2002. gadā Soltleiksitijā kļuva par Olimpisko čempionu kopā ar Norvēģijas komandu 4×7,5 km stafetē un 2006. gadā Turīnā izcīnīja bronzas medaļu 10 km sprintā.

## Karjeras rezultāti
### Olimpiskās spēles

### Pasaules čempionāts

### Pasaules kausa kopvērtējums

### Statistika Pasaules kausā

## Ārējās saites

*
Georgs Henriks Breitners

**Georgs Henriks Breitners** (*George Hendrik Breitner*, dzimis 1857.gada 12.septembrī Roterdamā, miris 1923.gada 5.jūnijā Amsterdamā) - nīderlandiešu gleznotājs un fotogrāfs. Līdz ar gleznotāju Izāku Izraēlsu (*Isaac Israëls*) un dzejnieku Vilemu Klosu (*Willem Kloos*) pieskaitāmi t.s. "astoņdesmitajiem" (*De Tachtigers*) - māksliniekiem, kuri parādījās XIX gadsimta 80. gados un raksturīgi ar reālisma iezīmēm daiļradē.

Gleznojis Amsterdamas ielas un parastos iedzīvotājus, dažādu citu sižetu darbus. Līdz ar impresionisma un citu moderno stilu parādīšanos Breitners tika gandrīz aizmirsts. Tomēr XX gadsimta beigās atkal parādījās interese par Breitnera mākslu. 1996. gadā tika atrasta liela Breitnera Amsterdamas fotogrāfiju kolekcija.

## Gleznu izlase

Georg Hendrik Breitner 001.jpg|Trīs sievietes uz klāja. Ap 1897.g.
George Hendrik Breitner - Staand naakt, 1893 (KMSKA).jpg|Akts. 1893.g.
George Hendrik Breitner (1857 - 1923) - Veldpost - hwm0055 - The Mesdag Collection.jpg|Kavalērists kāpās. 1880.g.
George Hendrik Breitner - Het Damrak te Amsterdam.jpg|Amsterdamas ainava. Ap 1903.g.
Breitner - Factory girls.JPG|Fabrikas strādnieces. Ap 1898.g.


## Ārējās saites
Breitners

**Breitners** (; sieviešu dzimtē **Brietnere**) ir vācu cilmes uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:

* Georgs Henriks Breitners (*George Hendrik Breitner*; 1857—1923) — nīderlandiešu gleznotājs un fotogrāfs;
* Pauls Breitners (*Paul Breitner*; 1951) — vācu futbolists.
Leo Bēnhakers

**Leo Bēnhakers** (, dzimis  Roterdamā, miris  Roterdamā) bija nīderlandiešu futbolists un futbola treneris.

Trenējis vairākus prestižus futbola klubus — Amsterdamas "Ajax" (1979—1981, 1989—1991), Roterdamas *[[Feyenoord]]* (1997—2000), Madrides "Real" (1986—1989), Saragosas *[[Saragosas Real|Real]]* (1981—1984), Mehiko *[[América]]* (2003—2004). Trenējis arī Nīderlandes (1990) un Saūda Arābijas (1993—1994) nacionālās izlases. 2006. gada Pasaules kausa finālturnīrā trenēja Trinidādas un Tobāgo izlasi, bet pēc turnīra kļuva par Polijas izlases galveno treneri.

Pēc tam, kad Polija nespēja kvalificēties 2010. gada Pasaules kausam, Bēnhakers tika atlaists. 2013. gadā Bēnhakeru nozīmēja par Roterdamas "Sparta" komandas tehnisko direktoru. Šajā postenī bija līdz 2015. gadam. 2017. gada novembrī viņš pievienojās "Sparta" valdei kā tehniskais padomnieks, ko darīja brīvprātīgi, līdz 2018. gada martā "Sparta" atrada tehnisko direktoru un Bēnhakers paziņoja par aiziešanu pensijā.

Bēnhakers nomira 82 gadu vecumā 2025. gada 10. aprīlī.

## Atsauces

## Ārējās saites
Barts Bermans

**Barts Bermans** (, dzimis  Roterdamā, Nīderlandē) ir nīderlandiešu / Izraēlas pianists un komponists. Pazīstams ar Šūberta un 20. gadsimta mūzikas izpildījumu.

Studējis Amsterdamas mūzikas akadēmijā.

## Ārējās saites

* Par Bartu Bermanu
Astronomiskā vienība

**Astronomiskā vienība** (**au** jeb **AU**, arī **ua**), pilnā nosaukumā **astronomiskā garuma vienība** ir garuma mērvienība, kas vienāda ar 149 597 870 700 metriem un atbilst aptuveni vidējam attālumam no Zemes līdz Saulei (vienāda ar Zemes orbītas lielo pusasi). Izmanto attālumu mērīšanai astronomijā, galvenokārt Saules sistēmā un citu zvaigžņu sistēmās.

* 1 au = 149 597 870 700 ± 3 m = 1,49597870700×10¹¹ m ≈ 8,317 gaismas minūtes ≈ 499 gaismas sekundes
* 1 gaismas sekunde ≈ 0,002 au
* 1 gaismas minūte ≈ 0,120 au
* 1 gaismas stunda ≈ 7,214 au
* 1 gaismas diena ≈ 173 au
* 1 gaismas gads ≈ 63 241 au
* 1 pc ≈ 206 265 au

Kopš 1976. gada astronomiskā vienība bija  oficiāli noteikta 149 597 870,691 ± 0,030 km. Tā bija balstīta uz Gausa gravitācijas konstanti un ņēma vērā Saules masu. 2012. gada 31, augustā Starptautiskās Astronomijas savienības Ģenerālajā asamblejā Pekinā tika pieņemta jauna astronomiskās vienības definīcija ar garumu 149 597 870 700 ± 3 m. Jaunais attālums vairs netiek piesaistīts Saules masai, kura ir mainīga laika gaitā. Bez tam Starptautiskā Astronomijas savienība par astronomiskās vienības simbolu ieteica lietot "au".

## Atsauces

## Ārējās saites
Starpplanētu vide

**Starpplanētu vide** - kosmiskā telpa, kurā atrodas Saules sistēmas ķermeņi (planētas, asteroīdi u.c.). Starpplanētu vide nav tukšs vakuums. Tā ir aizpildīta ar elektromagnētisko starojumu (fotoniem), karstu plazmu (elektroniem, protoniem un citiem joniem), Saules vēju, kosmiskajiem stariem, mikroskopiskajām daļiņām un magnētisko lauku (pirmām kārtām Saules).

Starpplanētu vides temperatūra ir aptuveni 100 000 K (atbilst Saules vēja vidējai temperatūrai Zemes apkārtnē), blīvums — apmēram 5 daļiņas/cm³ Zemes apkārtnē, un samazinās apgriezti proporcionāli attāluma no Saules kvadrātam.

Daļa no augsti enerģētiskajām daļiņām (kosmiskajiem stariem) nāk no Saules, bet lielākā daļa nāk no starpzvaigžņu vides.
LT United

[thumb|250px|''LT United'' finālkoncertā [Siemens Arēna|Siemens Arēnā]]
***LT United*** ir Lietuvas popmūzikas grupa, kuru saliedēja Andrjus Mamontovs. Savākuši 162 punktus, Lietuvas pārstāvji ieņēma sesto vietu Eirovīzijas dziesmu konkursa finālā Atēnās.

Seši vīri — Andrjus Mamontovs, Marijons Mikutavičus, Viktors "Wee" Diavara, Sauļus "Samas" Urbonavičus, Arnolds Lukošus un Eimants Belicks — ar dziesmu "We Are The Winners" (Mēs esam uzvarētāji), 2006. gadā uzvarēja Lietuvas nacionālajā atlasē, un tika uz starptautisko „Eirovīzijas“ konkursu, kurš notika Atēnās (Grieķija) 18.—20. maijā.

*LT United* nacionālas atlases finālkoncertā, kurš notika 4. martā Viļņas „Siemens Arēnā“, uzvarēja ar divkāršu punktu pārsvaru, savācot vairāk nekā 32 000 punktu, otrā vietā atstājot grupu *InCulto* ar dziesmu "Welcome To Lithuania".

2006. gada 18. maijā Grieķijā, sekmīgi uzstājoties „Eirovīzijas“ konkursa pusfinālā, grupa iekļuva finālkoncertā, kurš notika 20. maijā, 22 stundu Olimpiskajā Atēnu arēnā. Finālā *LT United* palika tikai aiz Somijas, Krievijas, Bosnijas un Hercegovinas, Rumānijas un Zviedrijas pārstāvjiem. Tas ir vislabākais līdz šim Lietuvas priekšnesums Eirovīzijā kopš 1994. gada, kad Lietuva sāka piedalīties konkursā.
Lits

**Lits** (Lt) bija oficiālā Lietuvas valūta, tas tika lietots no 1922. līdz 1940. gadam un no 1993. gada 25. jūnija līdz , kad par oficiālo valsts valūtu kļuva eiro.
Litu sīkāk iedalīja 100 centos. Visām litu un centu monētām priekšējā pusē (aversā) bija nomināls, bet otrā (reversā) — valsts ģerbonis.

Litu emitēja Lietuvas Banka. Litu pirmoreiz sāka lietot neatkarīgajā Lietuvā no 1922. gada 2. oktobra, taču 1940. gadā pēc Lietuvas okupācijas lits tika apmainīts ar PSRS rubli.
Pēc neatkarības atjaunošanas litu atjaunoja 1993. gada 25. jūnijā.

## Maiņas kurss
1992. gada 1. oktobrī 1 Lietuvas talons = 1 Krievijas rublis, bet 1993. gada 25. jūnijā 1 lits = 100 Lietuvas talonu.

No 1994. gada 1. aprīļa līdz 2002. gada 1. februārim lits bija piesaistīts ASV dolāram attiecībā 4 pret 1.
No 2002. gada 2. februāra lits bija piesaistīts eiro.

## Nomināli
Lita monētām ir 9 nomināli:

* 1 cents
* 2 centi
* 5 centi
* 10 centu
* 20 centu
* 50 centu
* 1 lits
* 2 liti
* 5 liti

Papīrnaudai ir 6 nomināli:
* 10 litu
* 20 litu
* 50 litu
* 100 litu
* 200 litu
* 500 litu

## Ārējās saites

* Lita un ārzemju valūtu attiecības
* Lietuvas Republikas banknotes un monētas
* Lietuvas Lita valūtas kursa salīdzinājums — Latvijas valūtu tirgus analītiska informācija.
* Baltijas un NVS valstu naudas reformas
Serbija

**Serbija** () ir valsts Balkānu reģionā, Eiropā. Ziemeļos tā robežojas ar Ungāriju, austrumos tā robežojas ar Rumāniju un Bulgāriju, dienvidos ar Ziemeļmaķedoniju, Kosovu un Albāniju, bet rietumos ar Melnkalni, Horvātiju, kā arī Bosniju un Hercegovinu. Serbijas galvaspilsēta ir Belgrada.

Kopš 2012. gada 1. marta Serbija ir Eiropas Savienības kandidātvalsts, pievienošanās sarunas uzsāktas 2014. gada janvārī.

## Vēsture

Līdz 2006. gadam Serbija bija viena no Dienvidslāvijas republikām, no kuras pakāpeniski atdalījās Slovēnija, Horvātija, Maķedonijas Republika (1991), Bosnija un Hercegovina (1992). 2006. gada 21. maijā notika referendums par Melnkalnes atdalīšanos un 3. jūnijā Melnkalne un 5. jūnijā Serbija tika pasludinātas par neatkarīgām valstīm. 2008. gada 17. februārī neatkarību pasludināja Kosova, tomēr tās neatkarību atzinušas nedaudz vairāk nekā puse ANO dalībvalstu.

## Iedzīvotāji
Atbilstoši 2011. gada tautskaitei Serbijas iedzīvotāju skaits (bez Kosovas) sasniedza 7 186 862. Iedzīvotāju vidējais blīvums — 92,8 vienā kvadrātkilometrā. Kopš 20. gadsimta beigām iedzīvotāju skaits Serbijā ir samazinājies emigrācijas un zemās dzimstības rezultātā. Serbijas iedzīvotāji ir viena no vecākajām nācijām pasaulē ar vidējo vecumu 42,9 gadi. Vidējais paredzamais dzīves ilgums — 75,6 gadi.

Kopš Dienvidslāvijas sabrukšanas un ar to saistītajiem kariem Serbijā ir liels bēgļu skaits, kopā ar pārvietotajām personām pārsniedzot 7% iedzīvotāju (pārsvarā serbi no Horvātijas, Bosnijas un Hercegovinas, Kosovas).

Serbi veido 83% valsts iedzīvotāju (5 988 150, 2011. gadā). Citas lielākās etniskās grupas ir ungāri (3,5%, bet Vojvodinā 13%) un čigāni (oficiāli 2,1%, bet patiesais skaits varētu būt ievērojami lielāks). 59,4% valsts iedzīvotāju dzīvo pilsētās un 16% galvaspilsētā Belgradā, kas ir lielākā pilsēta ar 1 233 796 iedzīvotāju. Serbi lieto serbu valodu (dzimtā valoda 88% valsts iedzīvotāju), rakstībā kirilicas alfabētu. Lielākā daļa ticīgo serbu pieder Serbijas pareizticīgajai baznīcai (vairāk nekā 80% valsts iedzīvotāju).

## Saimniecība
Serbijai ir jauna tirgus ekonomika ar vidēju ienākumu līmeni. Saskaņā ar Starptautiskā Valūtas fonda datiem, Serbijas nominālais IKP 2018. gadā tiek oficiāli lēsts 50,651 miljardu ASV dolāru apjomā, jeb 7243 uz vienu iedzīvotāju, bet pēc pirktspējas paritātes 122,759 miljardi jeb 17 555 uz vienu iedzīvotāju. Ekonomikā dominē pakalpojumi, kas veido 67,9% no IKP, kam seko rūpniecība ar 26,1% no IKP un lauksaimniecība ar 6% no IKP. Serbijas oficiālā valūta ir Serbijas dinārs (ISO kods RSD), centrālā banka ir Serbijas Nacionālā banka. Belgradas fondu birža ir vienīgā birža valstī, tās tirgus kapitalizācija ir 8,65 miljardi ASV dolāru un tā veido BELEX15 indeksu, kurā iekļautas 15 likvīdāko uzņēmumu akcijas.

## Atsauces

## Ārējās saites

## Skatīt arī
* Kosova
* Vojvodina
* Serbija un Melnkalne
* Dienvidslāvija
* Serbijas pilsētu uzskaitījums
Melnkalne

**Melnkalne** (melnkalniešu: *Црна Гора* jeb *Crna Gora*) ir valsts Balkānu reģionā, Eiropā. Tās krastus apskalo Adrijas jūra. Melnkalnes administratīvā galvaspilsēta ir Podgorica, bet vēsturiskā — Cetiņe.

Kopš 2010. gada Melnkalne ir Eiropas Savienības kandidātvalsts, kas pievienošanās sarunas uzsāka 2012. gada jūnijā. Kopš 2017. gada NATO dalībvalsts.

## Vēsture

Melnkalnes nosaukums (*Crna Gora*) pirmo reizi parādījās Crnojeviču valdīšanas laikā 14. gadsimtā. 1481. gadā tā kļuva par Osmaņu vasaļvalsti, kuru pārvaldīja bīskapi (*vladikas*). 1852. gadā bīskaps Danilo II Petrovičs-Ņegošs pasludināja sevi par kņazu un izveidoja Melnkalnes kņazisti. 1878. gada starptautiskajā Berlīnes līgumā Melnkalni atzina par neatkarīgu valsti, 1910. gadā kņazs Nikola I pieņēma karaļa titulu. Pirmā pasaules kara laikā Nikolas vadītā armija cieta sakāvi un 1918. gadā Melnkalni okupēja Austroungārijas spēki.

1918. gada decembrī Melnkalne pievienojās Serbu, Horvātu un Slovēņu Karaļvalstij. 
Pēc Otrā pasaules kara Melnkalnes Sociālistiskā Republika kļuva par vienu no Dienvidslāvijas Sociālistiskās Federatīvās Republikas republikām. 1992. gadā Melnkalnes Republika kā vienīgā no bijušajām Dienvidslāvijas republikām saglabāja savienību ar Serbiju, izveidojot Dienvidslāvijas Federatīvo Republiku, kas 2003. gadā tika pārdēvēta par Serbijas un Melnkalnes valstu savienību. 2006. gada 3. jūnijā Melnkalne tika pasludināta par neatkarīgu valsti.

## Demogrāfija
2020. gadā Melnkalnē dzīvoja 621 000 iedzīvotāju. Pēc 2011. gada tautskaites datiem 44,98 % iedzīvotāju bija melnkalnieši, 28,73 % serbi, 8,65 % bosnieši, 4,91 % albāņi, 1,01 % čigāni, 0,97 % horvāti. 7,68 % iedzīvotāju nosauca citu etnisko piederību, bet 3,31 % sevi sauca par musulmaņu tautībai piederīgiem.
Serbi pārsvarā dzīvo ziemeļu daļā gar Serbijas robežu, bosnieši dzīvo ziemeļaustrumu daļā, albāņi gar Albānijas un Kosovas robežu.

Pēc 2011. gada tautskaites datiem 72,1% iedzīvotāju piederēja serbu ortodoksajai baznīcai, 19,1% islāmam, 3,4% Romas katoļu baznīcai.


Montenegro municipalities.png|Administratīvais sadalījums
Statistical regions of Montenegro.svg|Statistiskie reģioni
MontenegroEthnic2011.PNG|Etniskais sadalījums (2011)
MontenegroReligion2011.PNG|Galvenās reliģijas (2011)
Montenegro motorways.JPG|Galvenie ceļi


## Atsauces

## Ārējās saites

## Galerija

Attēls:Harbour Budva.JPG|Budvas osta
Attēls:Cathedral Kotor.JPG|Svētā Tripuna katedrāle Kotorā
Attēls:Church Perast.JPG|Baznīca Perastā
Attēls:Islands Perast.JPG|Perastas ainava
Attēls:Manastir_pv.JPG|Klosteris Pļevļā
Attēls:mosquepv.jpg|Mošeja ar augstāko minaretu(42m) Balkānos, Pļevļā
Attēls:Durmitor - near Minin bogaz.jpg|Durmitora kalns
Attēls:Orjen.jpg|Orjena kalns
Attēls:Cetinje palace.jpg|Karaļa Nikolas Pils Cetiņē
Attēls:Crno jezero (Durmitor).jpg|Biogradskas Goras Nacionālais parks
Attēls:Tara River Canyon.jpg|Taras upes aiza


## Skatīt arī
* Serbija un Melnkalne
* Dienvidslāvija
* Melnkalnes pilsētu uzskaitījums
Lutera roze

Lutera roze.|right|thumb

**Lutera roze** ir plaši izplatīts luterisma simbols, kas sākotnēji bijis attēlots no Saksijas prinča Johana Frīdriha I Mārtiņam Luteram dāvinātā zīmoga.

1530. gadā Saksijas princis vēlējās pasniegt Luteram dāvanu — zīmoggredzenu. Luters 1530. gada 8. jūlijā vēstulē prinča adjutantam Lācaram Šprengleram izsaka savus priekšlikumus par zīmoga izskatu:

*„Tā kā Tu vēlies zināt, vai mans ģerbonis ir uzzīmēts pareizi, es ar prieku rakstu Tev pirmās pārdomas par savu zīmogu, kas ir liecība manis sludinātajai teoloģijai.*

*Tam jābūt melnam krustam sirdī, kura būtu savā dabiskajā krāsā, lai sev atgādinātu, ka svētlaimīgus mūs dara ticība krustā sistajam. Jo taisnots tiek no sirds ticības.*

*Lai gan tas ir melns krusts, nāvējošs un sāpinošs, tas tomēr atstāj sirdi viņas pašas krāsā, nesagandē tās dabu, t. i., tas nenonāvē, bet saglabā dzīvu. … Šādai sirdij jāatrodas baltas rozes viducī, norādot, ka ticība dod līksmību, iepriecinājumu un mieru — tāpēc rozei jābūt baltai un nevis sarkanai; jo baltā ir garu un visu eņģeļu krāsa.*

*Šāda roze atrodas debeszilā laukumā, kaut arī tāds prieks garā un ticībā ir sagaidāmā debesu prieka iesākums — jau tagad gan iekšēji apjēdzams un cerībā satverams, tomēr acīm vēl neredzams. Un šādā laukumā zelta gredzens — ka tāda debesu svētlaime paliek mūžīgi, bez gala un brīnišķīgi pār visām lietām, kā arī zelts ir tas dārgākais, brīnišķīgākais metāls.”*

## Atsauces un piezīmes
Draugiem.lv

**Draugiem.lv** ir tiešsaistes sociālā tīkla tīmekļa vietne, kuru  radīja Lauris Liberts, Agris Tamanis un Mārtiņš Pikšens. 2007. gada pavasarī *draugiem.lv* lietotāju skaits sasniedza 1 000 000, no kuriem vairāk nekā puse bija interneta lietotāji no Latvijas. Sociālais portāls ir pieejams 2 valodās — latviešu un angļu. Līdz 2014. gadam Draugiem.lv bija vienīgais vietējais sociālais medijs ES, kura apmeklētība savā valstī bija lielāka nekā sociālajam tīklam *[[Facebook]]*.

Līdz 2014. gada februārim sešus gadus *Draugiem.lv* direktore bija Agnese Zērne, kad viņu nomainīja Kaspars Driķis, kurš pirms tam vadīja starptautiska interneta izpētes uzņēmuma *Gemius* Latvijas filiāli.

Uzņēmums mēģināja iekarot tirgu arī Ungārijā, kur caur tīmekļa vietni piedāvāja bezmaksas SMS sūtīšanu. Tas ļāva sasniegt ievērojamu lietotāju skaitu, taču radīja lielas izmaksas uzņēmumam.

## ''Draugiem Group''

*Draugiem.lv* paspārnē ir izveidoti 15 jauni patstāvīgi uzņēmumi. *[[Draugiem Group]]* uzņēmumu un projektu naudas apgrozījums 2016. gadā bija 16,23 miljoni eiro, peļņa — 1,72 miljoni eiro un nodokļos tika samaksāti 2 miljoni eiro. *Draugiem Group* strādā vairāk nekā 150 darbinieku Latvijā un vairāk nekā 200 darbinieku ASV.

## Fakti

Fakti par draugiem.lv:
* 492 969 portāla lietotāji apmeklē *Draugiem.lv* katru dienu.
* Viens lietotājs portālā vidēji dienā pavada 23 minūtes un 48 sekundes.
* 328 762 portāla lietotāji izmanto *Draugiem.lv* mobilās lietotnes.
* Mēnesī portālā tiek nosūtītas 22 685 011 vēstules.
* Mēnesī portālā tiek apstiprinātas 1 226 339 jaunas draudzības.
* Portālā šobrīd ir izvietotas 21 291 uzņēmumu lapas.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Draugiem.lv tīmekļa vietne
DMOZ

thumb
**Open Directory Project** (**ODP**), pazīstams arī kā **DMoz** (no **D**irectory.**Moz**illa.org, kas bija sākotnējais domēnvārds), ir daudzvalodu atvērta satura globālā tīmekļa saišu katalogs, kas pieder Netscape, bet ko veido un uztur liels skaits brīvprātīgu redaktoru visā pasaulē.

Katalogs tika izveidots 1998. gadā. Uz 2006. gada aprīli tas saturēja 5 miljonu tīmekļa vietnes, kas sadalītas vairāk nekā 590 tūkstošos kategoriju.

## Ārējās saites
* Open Directory Project  
* Open Directory Project latviešu sadaļa
Aleksandrija

**Aleksandrija** (; *Al-ʼIskandariya*, koptu: Ⲣⲁⲕⲟⲧⲉ, ) ir otra lielākā Ēģiptes pilsēta. Tā atrodas Vidusjūras krastā un ir lielākā valsts osta. Vēsturiski nozīmīgs antīkās kultūras un agrīnās kristietības centrs.

## Vēsture
thumbnail|left|250px|Aleksandrija 1880. gadā
Tā tika nodibināta 332. gadā p.m.ē., Maķedonijas Aleksandra Ēģiptes karagājiena laikā. Aleksandrs to plānoja kā izcilāko ostu antīkajā pasaulē. Tomēr pasaules vēsturē Aleksandrija iegājusi kā grieķu pasaules zinātnes, mākslas un tirdzniecības centrs. Aleksandrija kļuva arī par vienu no internacionālākajām, daudzvalodu antīkās pasaules pilsētām. Tās lielākās iedzīvotāju grupas bija grieķi, ēģiptieši, ebreji.

Uz Farosas salas Nīlas deltā drīz tika uzbūvēts viens no septiņiem pasaules brīnumiem — Farosas bāka.

Drīz pēc nodibināšanas, pateicoties Maķedonijas Aleksandra piekoptajai integrācijas politikai, Aleksandrijā no visām viņa impērijas malām sāka ieplūst imigranti un pilsētas iedzīvotāju skaits īsā laikā pieauga līdz apmēram 300 000.

Pēc Aleksandra nāves, Ptolemaju valdīšanas laikā Aleksandrijā tika uzbūvēta arī lielākā antīkajā pasaulē bibliotēka, kur sējumu skaits sasniedza gandrīz 500 000. Diemžēl vēlāko gadsimtu laikā bibliotēka tika nolaista, līdz beidzot tā tika pilnīgi iznīcināta. Arī pašai pilsētai neklājās vieglāk. Apspiežot ebreju sacelšanos 116. gadā, romieši pilnīgi iznīcināja ebreju iedzīvotājus šajā pilsētā un nopostīja lielu tās daļu. Aleksandrija zaudēja savu nozīmi arī pēc Konstantinopoles, kā galvenās Austrumu metropoles nostiprināšanās, it sevišķi pēc Romas impērijas sadalīšanās divās daļās.

Pavisam provinciāla Aleksandrija kļuva pēc atkārtotas tās nopostīšanas musulmaņu iebrukuma laikā 638. un 646. gadā. Savukārt Kairas attīstības sākums pēc 968. gada, kad tika atklāta satiksme ar Indiju, atņēma Aleksandrijai arī ievērojamu daļu tirdzniecības centra funkciju.

## Cilvēki
Aleksandrijā dzimuši:

* Abass II (عباس حلمي باشا (*Abbas II*), 1874—1944) — valdnieks;
* Apiāns (Αππιανος, ap 95—165) — vēsturnieks;
* Atanāsijs Lielais (298—373) — bīskaps;
* Dodi al Fajeds (*Dodi Al-Fayed*, 1955—1997) — uzņēmējs;
* Hipatija (Υπατία, 370—415) — filozofe;
* Eriks Hobsboms (*Eric Hobsbawm*, 1917) — angļu vēsturnieks;
* Svētā Katrīna no Aleksandrijas (ἡ Ἁγία Αἰκατερίνη ἡ Μεγαλομάρτυς, ap 287—ap 305);
* Konstantīns Kavafiss (Κωνσταντίνος Καβάφης, 1863—1933) — grieķu dzejnieks;
* Kleopatra VII (*Kleopatra VII*, 69 p.m.ē.—30 p.m.ē.) — valdniece;
* Rūdolfs Hess (*Rudolf Hess*, 1894—1987) — nacists;
* Filipo Tomazo Marineti (*Filippo Tommaso Marinetti*, 1876—1944) — itāliešu mākslinieks;
* Gamāls Abdels Nāsers (جمال عبد الناصر (*Jamal Abd al-Naser*), 1918—1970) — arābu politiķis;
* Origēns (Ωριγένης/*Origenes*, 185—254) — teologs;
* Paposs (Πάππος ὁ Ἀλεξανδρεύς, III gs.) — matemātiķis;
* Demiss Rusoss (*Demis Roussos*, 1946—2015) — dziedātājs;
* Jusefs Šahins (يوسف شاهين (*Youssef Chahine*), 1926) — kinorežisors;
* Omārs Šarifs (*Omar Sharif*, 1932—2015) — aktieris;
* Džuzepe Ungareti (*Giuseppe Ungaretti*, 1888—1970) — itāļu dzejnieks.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Aleksandrija
Atgāzenes iela

**Atgāzenes iela** ir viena no Rīgas Pārdaugavas ielām, atrodas Atgāzenes apkaimē. Tā iezīmīga ar to, ka lielākajā daļā klāta ar bruģa segumu un tā divas reizes pagriežas par aptuveni 90 grādiem. Sākas krustojumā ar Vienības gatvi, noslēgums — krustojumā ar Dīķa ielu. Ielas kopējais garums ir 505 metri.

## Vēsture
Atgāzenes ielas nosaukums pirmo reizi sastopams 1897. gada 22. aprīļa plānā, kas pievienots Atgāzenes muižas īpašnieka T. Hakena lūgumam sakarā ar ielu iekārtošanu Atgāzenes muižas teritorijā. Iela minēta 1898./1899. gada Rīgas adrešu grāmatā. 1902. gada Rīgas pilsētas oficiālajā kartē nosaukums ir ierakstīts sarkanā krāsā — privāta iela. Iela ir izveidojusies uz Atgāzenes muižas zemes. Sākotnēji tas saukts par **Atgāzenes ceļu** (*Atgasencher Weg*), pēc tam **Atgāzenes ielu** (, ).

Atgāzenes ielā Nr. 2 20. gadsimta 30. gados atradies veikals, kā arī vieglo automobiļu izīrēšanas punkts.

Atgāzenes ielā 26 atrodas skolas ēka, kas celta 1934. gadā, tās arhitekts ir Alfrēds Grīnbergs. Līdz 1945. gadam tur darbojās Rīgas pilsētas 45. pamatskola, pēckara gados Rīgas 45. septiņgadīgā skola, vēlāk Rīgas 8. astoņgadīgā skola. 1980. gados tur tika ierīkota Ļeņina Tautas izglītības nodaļa un skolēnu darba apmācības un profesionālās mācību un ražošanas starpskolu kombināts. Šī ēka ir atzīta par vietējas nozīmes kultūras pieminekli. Tagad ēkā darbojas Rīgas Igauņu pamatskola (iepriekš — vidusskola; Atgāzenes ielā 26) un Latvijas Igauņu biedrība. Iepriekš šajās telpās bija Rīgas Angļu ģimnāzijas filiāle.

## Ielu savienojumi
Atgāzenes iela ir savienota ar šādām ielām:
* Vienības gatve (T veida krustojums)
* Dīķa iela (T veida krustojums)

## Atsauces
Parseks

**Parseks** (**pc**) — astronomijā plaši izmantota garuma mērvienība. Nosaukums atvasināts no angļu vārdiem "**''par**allax of one arc **sec**ond''" (vienas leņķa sekundes paralakse).

Parseks ir attālums, no kura Zemes orbītas rādiuss būtu redzams vienā leņķa sekundē.

* 1 pc = \frac{360\cdot60\cdot60}{2\pi} AU = 206&nbsp;264,8062 AU
* 1 pc = 3,08567758×1016 m
* 1 pc = 3,26156378 ly.

## Ārējās saites
Lazdiji

**Lazdiji** () ir pilsēta Lietuvā, 52 km uz dienvidrietumiem no Alītas, pašvaldības centrs, apmēram 7 kilometrus no Polijas robežas. Pēc Lietuvas neatkarības atjaunošanas pie Lazdijiem tika ierīkots vienīgais robežpunkts ar Poliju, kas arī Latvijas pilsoņiem bija "vārti uz Rietumiem".

Gar Lazdijiem tek Raišupes strauts. Pilsētā atrodas Sv. Annas baznīca, kultūras, izglītības un vēstures muzejs, kultūras nams, Lazdiju slimnīca. Pilsētas centrā ir Neatkarības laukums, dienvidos no tā - pilsētas parks. Vairākas nelielas kapsētas: pilsētas kapsēta, luterāņu vecā kapsēta, ebreju genocīda upuru kapsēta, padomju karavīru kapsēta. Lazdiji ieguva pilsētas tiesības 1597. gada 17. maijā.

## Apskates vietas
*Lazdiju baznīca (*Lazdijų Šv. Onos bažnyčia*)
*Lazdiju muzejs (*Lazdijų krašto muziejus*)

## Attēlu galerija

Lazdijai,_bažnyčia.JPG|Lazdiju baznīca


## Sadraudzības pilsētas
*  Lukova, Polija

## Atsauces

## Ārējās saites

*Lazdiju muzejs
Dzūkija

**Dzūkija** (līdz 19. gadsimtam — **Dainava**) ir viens no 5 Lietuvas kultūrvēsturiskajiem novadiem, visbiežāk Dzūkija definēta kā bijušās Traķu kņazistes (bez Žemaitijas) teritorija, kas austrumos sniegusies līdz Neres lejasteces — Vokes upes — Varenavas līnijai, kur tā robežojās ar Alsenes (, ) zemi, taču pēdējā laikā mēģināts atsvaidzināt "dialektoloģiski" pamatota apzīmējuma jeb jēdziena "Lielā Dzūkija" (no Sejniem līdz Daugavpilij) lietošanu.

## Nosaukums
Dzūkijas nosaukums iegājās apritē tikai 19. gadsimtā, norādot uz vietējo iedzīvotāju lietuviešu valodas īpatnējo "dzūkisko izrunu".

## Ģeogrāfija
thumb|left|250px|Nemuna pie Druskininkiem

Dzūkija aptver Varēnas rajonu, Alītas rajonu, Alītu, gandrīz visu Kaišadores rajonu, Prienu rajona austrumdaļu, Traķu rajonu, Šaļčininku rajona rietumdaļu, Lazdiju rajonu, Elektrēnus, arī daļu Ziemeļaustrumu Polijas un daļu Rietumu Baltkrievijas. Austrumos un ziemeļaustrumos robežojas ar Aukštaitiju, rietumos — ar Suvalkiju.

Lielu Dzūkijas daļu aizņem meži, tādēļ visretāk apdzīvotajās novada daļās iedzīvotāju blīvums ir mazāks nekā 4 iedz./km2. Novadā atrodas vislielākais Lietuvas purvs — Čepkeļu purvs.

No pieciem Lietuvas nacionālajiem parkiem divi atrodas Dzūkijā: 1991. gadā uz austrumiem no Varēnas iekārtots Dzūkijas nacionālais parks, bet 1992. gadā Traķos un to apkārtnē dibināts Traķu vēsturiskais nacionālais parks.

## Vēsture
[thumb|Kauņas, Traķu, Viļņas un Švenčoņu apriņķi [Lietuvas guberņas sastāvā (1800).]]
Viduslaikos mūsdienu Dzūkiju apdzīvoja jātvingi, kas dzīvoja arī tagadējās Baltkrievijas un Polijas Podlahijas vēsturiskajā zemē. Uz ziemeļiem mītošie lietuvieši viņu zemes austrumu daļu Nemunas labajā krastā dēvēja par Dainavu (dziesmu zemi), bet prūši tās rietumdaļu Nemunas kreisajā krastā par Sūdavu (purvaino zemi). Ap 1040. gadu Dainavu mēģināja pakļaut Kijivas lielkņazs Jaroslavs Gudrais, bet 1253. gadā Lietuvas karalis Mindaugs Dainavu apsolīja Vācu ordenim. 1281. gadā liels ordeņa karaspēks sakāva sudaviešu ķēniņa Skomanta (Skomanda) karavīrus. Liela daļa jātvingu gāja bojā Ziemeļu krusta karu laikā, bet atlikusī daļa saplūda ar lietuviešiem, baltkrieviem, poļiem un vāciešiem.
Pēc Polijas-Lietuvas kopvalsts nodibināšanas 1569. gadā Dainavas rietumu daļu iekļāva Podlēzijas zemē ( — 'poļiem (ļahiem) padotā zeme').

Vēsturiski lielākās Dzūkijas pilsētas bija Grodņa, Ļida un Alīta, pie kam pēdējā bieži tiek saukta par "Dzūkijas galvaspilsētu", taču tagadējās Dzūkijas vēsturiskā prototipa (līdz 1413. gada pastāvējušās Traķu kņazistes) politiskais centrs atradās citur. Sākumā tā bija Merķine, no 13. gadsimta beigām vai 14. gadsimta sākuma — Vecie Traķi, no 1380. gadiem — Jaunie Traķi.
Orbitālais manevrs

**Orbitālais manevrs** ir kosmiskā aparāta manevrs, kura rezultātā aparāts pāriet no sākotnējās uz pārejas vai mērķa orbītu.

Pie orbitālajiem manevriem var arī pieskaitīt manevrus, kuru mērķis ir ievadīt kosmisko aparātu vajadzīgajā telpas punktā, vai arī tā novadīšanai no orbītas, lai veiktu nolaišanos uz Zemes vai uz citas planētas.

## Skatīt arī
* Aerobremzēšana
Manevrs (kosmonautika)

**Manevrs** kosmonautikā ir kosmiskā aparāta masas centra vadāma kustība, kuras rezultātā notiek mērķtiecīga tā kustības ātruma vai virziena maiņa.

Atkarībā no funkcionālās nozīmes, izšķir šādus manevru veidus:
* orbitālais manevrs,
* korekcijas manevrs,
* tuvošanās manevrs,
* izvairīšanās manevrs.
Korekcijas manevrs

**Korekcijas manevrs** vai **koriģējošais manevrs** ir manevrs, kas tiek veikts, lai "izlabotu" kosmiskā aparāta kustību. Atšķirībā no orbitālā manevra, korekcija neparedz lidojuma virziena maiņu. Korekcijas uzdevums ir kosmiskā aparāta reālās kustības trajektorijas kļūdu izlabošana attiecībā pret paredzēto trajektoriju, ja tā neparedzētu iemeslu dēļ ir izmainījusies.
Tuvošanās manevrs

**Tuvošanās manevrs** ir process, kurā notiek kosmiskā aparāta satikšanās ar citu aparātu vai tā ievadīšana objekta tuvumā. Tā rezultātā var notikt kosmisko aparātu saslēgšanās. Tuvošanās manevri ir vienas no sarežģītākajām problēmām kosmonautikā, kuras izdevies atrisināt tikai dažām valstīm.