Ukrainas PSR Augstākā Padome

**Ukrainas PSR Augstākā Padome** (, ) bija Ukrainas PSR augstākais varas orgāns un vienīgais likumdevēja orgāns laika posmā no 1937. gada līdz 1991. gadam. Ukrainas PSR Augstāko Padomi izveidoja 1937. gadā pieņemot jauno Ukrainas PSR Konstitūciju, tādējādi aizstājot Visukrainas Centrālo izpildkomiteju un Visukrainas padomju kongresus. Pēc Ukrainas neatkarības pasludināšanas, 1991. gadā Ukrainas PSR Augstākā Padome kļuva par Ukrainas Augstāko Radu.

Ukrainas PSR Augstāko Padomi ievēlēja Ukrainas PSR pilsoņi tiešās un vispārējās vēlēšanās aizklātā balsojumā (viens deputāts uz katriem 100 000 vēlētāju), taču praksē šis process tika īstenots stingrā valdošās Ukrainas Komunistiskās partijas kontrolē. Pilnvaru termiņš bija četri gadi, bet no 1978. gada tas bija pieci gadi. Deputātu vidū dominēja Komunistiskās partijas biedri (62—69 % no kopējā skaita), bet pārējie bija bezpartejiski.

## Pilnvaras
thumb|right|Ukrainas PSR Augstākās Padomes deputāta nozīme
Ukrainas PSR Augstākā Padome ievēlēja tai atskaitīgu Prezidiju, izveidoja Ukrainas PSR valdību — Ukrainas PSR Ministru padomi — un ievēlēja Ukrainas PSR Augstāko tiesu. Deputāti ievēlēja arī apgabalu izpildkomiteju vadītājus un zināmā mērā arī viņu vietniekus, kā arī Ukrainas PSR teritorijā izvietoto kara apgabalu vecāko komandējošo personālu.

Augstākajai Padomei bija arī tiesības:
* grozīt Ukrainas PSR Konstitūciju un pieņemt jaunu;
* publicēt un apstiprināt Ukrainas PSR ekonomikas plānus un valsts budžetu;
* uzraudzīt PSRS jurisdikcijā esošo uzņēmumu stāvokli un vadību, kā arī pārraudzīt tos.

Padomes galvenais darba laiks bija sesijas, kuras Prezidijs sasauca divas reizes gadā. Pēc Prezidija ieskatiem vai pēc trešdaļas deputātu pieprasījuma varēja sasaukt arī ārkārtas un īpašas sesijas (veltītas nozīmīgiem datumiem). Padomē tika veidotas pastāvīgās un pagaidu komitejas. Likumi tika pieņemti ar Augstākās Padomes sēdē klātesošo deputātu balsu vairākumu.

## Vēsture
Pirmās Ukrainas PSR Augstākās Padomes vēlēšanas notika 1938. gada 26. jūnijā. Tika ievēlēti 304 deputāti. Augstākās Padomes pirmā sesija notika Kijivā no 1938. gada 25. līdz 28. jūlijam. Par priekšsēdētāju tika ievēlēts Mihailo Burmistenko, bet Ukrainas PSR Augstākās Padomes Prezidiju sāka vadīt Leonīds Korņijecs.

Pēc Rietumukrainas aneksijas 1940. gada 24. martā šajās teritorijās notika papildu vēlēšanas, kurās tika ievēlēti vēl 80 deputāti.

Vācijas—PSRS kara laikā Ukrainas PSR Augstākā Padome darbojās kara laika apstākļos. Kaujas par Kijivu laikā krita pirmais Augstākās Padomes priekšsēdētājs M. Burmistenko. Pēc Ukrainas teritorijas okupācijas 1941. gadā Ukrainas PSR Augstākās Padomes Prezidijs tika evakuēts uz Saratovu.

1943. gada 29. jūnijā Ukrainas PSR Augstākās Padomes Prezidijs pieņēma dekrētu "Par Ukrainas PSR Augstākās Padomes vēlēšanu atlikšanu", ar kuru vēlēšanas tika atliktas uz vienu gadu un pagarināts Ukrainas PSR Augstākās Padomes 1. sasaukuma pilnvaru termiņš. Saskaņā ar Ukrainas PSR Tautas komisāru padomes un Ukrainas Komunistiskās (boļševiku) partijas Centrālās komitejas 1944. gada 8. janvāra rezolūciju tika nolemts 1944. gada janvārī pārvietot Ukrainas PSR Augstākās Padomes Prezidiju no Harkivas uz Kijivu, kas bija atbrīvota no vācu okupācijas. 1946. gada 26. novembrī Ukrainas PSR Augstākās Padomes Prezidijs pieņēma dekrētu "Par Ukrainas PSR Augstākās Padomes vēlēšanu rīkošanu". Ukrainas PSR Augstākā Padomes 2. sasaukums tika ievēlēts 1947. gada 9. februārī. Par Augstākās Padomes priekšsēdētāju ievēlēts dramaturgs Oleksandrs Korņijčuks, bet par viņa pēcteci 1953. gadā kļuva dzejnieks Pavlo Tičina. 1950. gados Augstākās Padomes darbība būtībā aprobežojās ar atsevišķu Ukrainas PSR Konstitūcijas pantu un spēkā esošo likumu uzlabošanu.

1950. gadu beigās Augstākās tiesas likumdošanas darbība pastiprinājās, jo bija nepieciešams īstenot PSKP CK pirmā sekretāra Ņikitas Hruščova uzsāktās padomju valdības sistēmas reformas. 1959. gadā tika apspriesti likumprojekti par tiesu sistēmu, kā arī civillikumu, civilprocesuālo kodeksu, krimināllikumu un kriminālprocesuālo kodeksu.

1970. gados likumdošana paplašinājās, un republikas likumdošanas kodifikācija pastiprinājās. Tādējādi 1968. gadā Ukrainas PSR Augstākā Padome pieņēma likumu "Par tautas deputātu ciemu un apmetņu padomēm", kas ievērojami aktivizēja šo vietējo pārstāvniecības institūciju darbību. 1969. gada jūnijā tika pieņemts Laulības un ģimenes kodekss, kam sekoja Zemes kodekss 1970. gada jūlijā, Ūdens kodekss 1972. gada jūnijā un citi. Augstākās Padomes šajos gados veiktā likumdošanas kodifikācija radīja apstākļus labākai sabiedrisko attiecību tiesiskajai regulēšanai. Katru gadu Augstākā Padome apstiprināja Valsts plānošanas komitejas un republikas budžeta projektus. Sākot ar 1978. gadu, tika pieņemtas rezolūcijas par ikgadējo saistību izpildi. Tomēr Ukrainas PSR Augstākās Padomes pieņemtie likumi bieži vien tikai dublēja padomju tiesību aktu noteikumus.

1972.—1990. gados, pēc rakstniekiem Korņijčuka un Tičinas, par Augstākās Padomes priekšsēdētājiem tika ievēlēti slaveni Ukrainas zinātnieki (fiziķis Mihailo Bilijs, ģenētiķis Kostjantīns Sitniks, fiziologs Platons Kostjuks).

1978. gada Ukrainas PSR Konstitūcija būtiski nemainīja Augstākās Padomes juridisko statusu. Tomēr tika ieviesti daži jauninājumi. Konkrēti, tā pasludināja, ka visas Tautas deputātu padomes — Augstākā, apgabalu, rajonu, pilsētu, pilsētu rajonu, apdzīvoto vietu un ciema padomes — pārstāv vienotu valsts varas sistēmu. Augstākās padomes ietekme uz vietējām padomēm tika nostiprināta. Augstākās Padomes locekļu skaits palielinājās līdz 650 deputātiem, un tās pilnvaru termiņš tika pagarināts līdz pieciem gadiem. Tika paplašināts to subjektu loks, kuriem ir likumdošanas iniciatīvas tiesības. Šīs tiesības tagad piederēja Augstākās Padomes Prezidijam, Ukrainas PSR Ministru padomei, pastāvīgajām un citām komitejām, deputātiem, Augstākajai tiesai, Ukrainas PSR prokuroram un sabiedriskajām organizācijām, kuras pārstāvēja republikas iestādes.

Ukrainas PSR Augstākā Padome no 1. līdz 11. sasaukumam darbojās saskaņā ar padomju laika prasībām. Tās darbu pārraudzīja Ukrainas Komunistiskās partijas Centrālā komiteja (UKP CK), un Augstākā Padome nebija pastāvīga institūcija. Augstākā Padome sanāca uz sesijām divas reizes gadā un būtībā apstiprināja tikai Ukrainas PSR Augstākās Padomes Prezidija sagatavotos un ar UKP CK saskaņotos likumprojektus. Deputāti savu darbu Augstākajā Padomē apvienoja ar citiem darbiem.

Pēdējās Ukrainas PSR Augstākās Padomes vēlēšanas Padomju Savienības pastāvēšanas laikā notika 1990. gada martā (12. sasaukums). Pēc Ukrainas neatkarības deklarācijas akta pieņemšanas 1991. gada 24. augustā un Ukrainas PSR Konstitūcijas grozījumiem, kas stājās spēkā 1991. gada 23. novembrī, Ukrainas PSR Augstākā Padome tika pārdēvēta par Ukrainas Augstāko Radu (kas vēlāk kādu laiku turpināja sasaukumu numerāciju no 1938. gada).

## Ukrainas PSR AP priekšsēdētāju uzskaitījums

## Ukrainas PSR AP Prezidija priekšsēdētāju uzskaitījums

## Atsauces