open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Daniils Bobrovs

**Daniils Bobrovs** (dzimis  Rīgā) ir Latvijas peldētājs, specializējas brasā.

Divas reizes piedalījies olimpiskajās spēles (, ). 2020. gada spēlēs (notika 2021. gadā) Tokijā ieguva 31. vietu 200 metru brasā ar rezultātu 2 minūtes un 14,25 sekundes. 2024. gadā Parīzē 200 m brasa distanci veica divās minūtēs un 13,66 sekundēs, kopvērtējumā ierindojoties 21. vietā.

Pasaules čempionātā pirmo reizi piedalījās 2015. gadā Kazaņā. 200 metru brasā ieguva 31. vietu, startēja arī 4x100 m kompleksajā stafetē, kur Latvijas komanda ieņēma 26. vietu. Labāko pasaules čempionāta rezultātu individuāli sasniedza 2024. gadā Dohā, ieņemot 21. vietu 200 metru brasa distancē.

Eiropas čempionātā regulāri startē kopš 2016. gada. 2024. gada Eiropas čempionātā Belgradā pirmo reizi iekļuva pusfinālā un izcīnīja 11. vietu 200 m brasā. Piedalījies 2015. gada Eiropas spēlēs Baku, kur izcīnīja 7. vietu 200 m brasa peldējumā.

Bobrovam pieder vairāki Latvijas rekordi peldēšanā. 100 metru brasa distancē Latvijas rekordu laboja  Eiropas čempionātā Belgradā, distanci veicot minūtē un 1,88 sekundēs. Arī 200 metru brasā Latvijas rekordu sasniedza turpat Belgradā ar rezultātu 2 minūtes un 13,34 sekundes. Īsajā (25 metru) baseinā Latvijas rekordu 200 m brasā laboja 2017. gada novembrī Rīgā (2:08,54). Bijis arī stafešu komandu sastāvā, kas sasniegušas Latvijas rekordus.

## Atsauces

## Ārējās saites
18. novembra savienība

**18. novembra savienība** bija politiskā partija Latvijā, kuru izveidoja daļa no Latvijas Republikas Pilsoņu Kongresa delegātiem Jāņa Straumes vadībā.

Pirms 5. Saeimas vēlēšanām 1993. gadā tā pievienojās vēlēšanu apvienībai "Tēvzemei un Brīvībai".

Partiju likvidēja 1995. gada 3. februārī.

## Literatūra
* Maurītis J. Pilsoņu Kongress un tā darbība. / Latvijas Kara muzeja gadagrāmata. 5. sēj., Militārās literatūras apgādes fonds, Rīga, 2004.
Jāzepa iela

**Jāzepa iela** var būt:

* Jāzepa iela — iela Rīgā;
* Jāzepa iela — iela Cēsīs;
* Jāzepa iela — iela Babītes pagasta Brīvkalni;
* Jāzepa iela — iela Skultes pagasta Vārzās.

## Skatīt arī
* Jāzepa Vītola iela
Zvirbuļu iela

**Zvirbuļu iela** var būt:

* Zvirbuļu iela — iela Rīgā;
* Zvirbuļu iela — iela Jūrmalā;
* Zvirbuļu iela — iela Liepājā;
* Zvirbuļu iela — iela Rēzeknē;
* Zvirbuļu iela — iela Cēsīs;
* Zvirbuļu iela — iela Mārupē;
* Zvirbuļu iela — iela Salaspilī;
* Zvirbuļu iela — iela Ropažu pagasta Gaidās;
* Zvirbuļu iela — iela Carnikavas pagasta Kalngalē;
----
* bijusī iela Rīgā, Mūkusalā;
* Jaunsaules ielas Rīgā kādreizējais nosaukums.
Cannon

***Cannon*** (no ) ir gēlu izcelsmes uzvārds. Meniešu uzvārds, kur tas cēlies no gēlu *Mac Canann*, kas nozīmē ‘vilka dēls’, un saistīts ar anglo-īru *Mac Connon*, *Connon* un līdzīgiem vārdiem.

*Cannon* var būt:

* Kenona — uzvārds sieviešu dzimtē;
* Kenons — uzvārds vīriešu dzimtē.

## Skatīt arī
* *[[Canon]]*
Andrejs Plakans

**Andrejs Plakans** (1940—2024) bija latviešu vēsturnieks, un sociālais antropologs, Aiovas štata universitātes profesors.
Latvijas Zinātņu akadēmijas ārzemju loceklis (1990), Ūmeo Universitātes goda doktors.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1940. gada 31. decembrī Rīgā Alfrēda Plakana un viņa sievas Klāras, dzimušas Ozolas, ģimenē. Otrā pasaules kara laikā 1944. gada jūlijā viņš kopā ar vecākiem devās bēgļu gaitās uz Vācijas okupēto Sudetu apgabalu. Pēc kara dzīvoja DP nometnē ASV okupācijas zonā, bet 1951. gadā pārcēlās uz Pensilvānijas štatu ASV. Mācījās Lankasteras Makkaskija vidusskolā (*J.P. McCaskey High School*), studēja Lankasteras Franklina un Maršala koledžā (*Franklin & Marshall College*), tad ieguva Hārvarda Universitātes maģistra grādu, 1968. gadā sāka strādāt Bostonas koledžā. 1969. gadā aizstāvēja doktora grādu (*PhD*) par Nacionālo Atmodu Latvijā, 1850—1900.

1975. gadā kļuva par Aiovas štata universitātes mācībspēku, 1982. gadā viņu ievēlēja par profesoru, vēlāk par Vēstures fakultātes dekānu. Atvaļinājuma posmos viņš nodarbojās ar pētniecību vairākās ASV universitātēs, kā arī Latvijas Universitātē. 2006. gadā pensionējās ar emeritētā profesora nosaukumu.

Miris 2024. gada 4. jūlijā *Atrium Village* ciemata aprūpes centrā Hillā, Aijovas štatā.

Bija latviešu studentu korporācijas *[[Fraternitas Academica]]* biedrs no 1959. gada II. semestra.

## Darbi
* *Kinship in the Past: An Anthropology of European Family Life, 1500-1900.* B. Blackwell, 1984.
* *Family History at the Crossroads: A Journal of Family History Reader*. Edited by Tamara K. Hareven and Andrejs Plakans. Princeton University Press, 1988; Princeton Legacy Library, 2017.
* *The Latvians: A Short History.* Hoover Institution Press, 1995.
* *Historical Dictionary of Latvia.* Scarecrow Press, 1997.
* *A Concise History of the Baltic States.* Cambridge University Press, 2011.
* *Experiencing Totalitarianism: The Invasion and Occupation of Latvia by the USSR and Nazi Germany 1939-1991.* AuthorHouse, 2014.
* *East and Central European History Writing in Exile, 1939-1989.* Edited by Maria Zadencka, Andrejs Plakans, and Andreas Lawaty. Brill, 2015.
* *The Reluctant Exiles: Latvians in the West after World War II.* Brill / Verlag Ferdinand Schöningh, 2021.

## Apbalvojumi

* Triju Zvaigžņu ordenis (2017)

## Atsauces
Kitija Paula Gailuma

**Kitija Paula Gailuma** (dzimusi **Kitija Paula Melnbārde**; ) ir latviešu vieglatlēte, specializējusies tāllēkšanā.

Divkārtēja Latvijas čempione tāllēkšanā. 2024. gada Valsts prezidenta kausa izcīņā Valmierā guva uzvaru ar jaunu personisko rekordu — 6,42 m. Startējusi Eiropas čempionātos U18 un U20 vecumā. Veselības problēmu dēļ nepiedalījās 2024. gada Eiropas čempionātā pieaugušajiem.

K. P. Gailuma ir precējusies ar vieglatlētu, šķēpmetēju Patriku Gailumu.

## Personiskie rekordi

## Atsauces

## Ārējās saites
Mašīnists (filma)

**"Mašīnists"** () ir 2004. gada Spānijas, Apvienotās Karalistes, ASV un Francijas kopražojuma psiholoģiskā trillera filma, kuras režisors ir Breds Andersons. Filmā galvenās lomas atveido Kristians Beils, Dženifere Džeisone Lī, Airana Sančesa-Hihona, Džons Šeriens un Maikls Aironsaids.

Filma stāsta par mašīnistu, kurš piedzīvo paranoju pēc tam, kad nav gadu gulējis.

Filmas "Mašīnists" pirmizrāde notika  Sandensas kinofestivālā. Filma piesaistīja uzmanību ar to, ka, gatavojoties lomai, Beils zaudēja 28 kilogramus no sava svara. Filma saņēma pozitīvas kritiķu atsauksmes, īpaši slavējot Beila aktierspēli. Tīmekļa vietnē *[[Rotten Tomatoes]]* filmai ir 77% vērtējums. Laika gaitā "Mašīnists" ir kļuvusi par kulta filmu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Rīgas HES dambja labā krasta apvadkanāls

[250px|thumb|Apvadkanāls īsi pēc [Bluķupes ietekas]]
**Rīgas HES dambja labā krasta apvadkanāls** ir mākslīgs kanāls, kas izveidots pēc Rīgas HES izbūves. Kanāla sateces baseins ir 15,81 km². Kanāls saņem ūdeni no vairākiem maziem strautiem, meliorācijas sistēmām un Bluķupes. Kanāls ir Dārziņu attekas galvenais ūdens avots.

## Atsauces
Kristens Krīgers

**Kristens Krīgers** (dzimis , Jelgavā) ir bijušais latviešu BMX riteņbraucējs. 

## Karjera
Ar BMX sāka nodarboties četru gadu vecumā Jelgavā pie trenera Ivara Grantiņa. 2013. gadā sāka trenēties Valmierā pie Ivo Lakuča. 2014. gada Eiropas čempionātā junioriem izcīnīja sudraba medaļu.

Elites grupā četras reizes kļuvis par Latvijas čempionu (2016, 2019, 2022 un 2023). 2016. gadā ieguva otro vietu Eiropas kausa kopvērtējumā, piekāpjoties tikai citam Latvijas riteņbraucējam Rihardam Veidem. 2021. gada Eiropas čempionātā elitē iekļuva finālā, kur krita un ierindojās astotajā vietā.

Pasaules kausa izcīņā BMX superkrosā 2021. gadā Bogotā pirmo reizi iekļuva finālā, bet arī piedzīvoja kritienu un ieguva 8. vietu. Krīgera labākais rezultāts Pasaules čempionātā ir iekļūšana ceturtdaļfinālā 2015. un 2023. gadā. Pateicoties vietai 2023. gada Pasaules čempionātā Glāzgovā, kur Krīgers bija labākais starp to valstu braucējiem, kuri olimpiskajām spēlēm nekvalificējās pēc nāciju ranga vai kontinentālās kvotas, nodrošināja ceļazīmi uz  Parīzē. Olimpiskajās spēlēs ceturtdaļfināla otrajā braucienā piedzīvoja kritienu un pēdējo braucienu neveica, kopvērtējumā ieņemot 24. vietu. 

2025. gada janvārī paziņoja par karjeras beigām.

## Atsauces

## Ārējās saites
Karadarbība Kalnu Karabahā (2023)

thumb|Azerbaidžānas karavīri tranšejās sadursmju laikā
**Karadarbība Kalnu Karabahā** starp Azerbaidžānas bruņotajiem spēkiem un neatzītās Arcahas Republikas bruņotajiem spēkiem notika 2023. gada 19.—20. septembrī un beidzās ar paziņojumu par pamiera nolīgumu, neatzītās Arcahas Republikas armijas izformēšanu un Armēnijas bruņoto spēku vienību izvešanu no Karabahas. Tā bija daļa no Kalnu Karabahas konflikta — reģionu Azerbaidžānas starptautiski atzītajā teritorijā, kas daļēji atradās armēņu kontrolē. 
thumb|Karabahas armēņi meklē patvērumu pie Krievijas bāzēm
Pirms karadarbības Azerbaidžāna mēnešiem ilgi bloķēja Kalnu Karabahu, kas izraisīja akūtu humanitāro krīzi reģionā. 19. septembrī Azerbaidžāna paziņoja par militāru operāciju pret Arcahu, kas tika pozicionēta kā "vietēja rakstura pretterorisma pasākumi", un valsts bruņotie spēki sāka kaujas. Azerbaidžānas ofensīvas rezultātā sākās lielākās daļas vietējo armēņu iedzīvotāju masveida bēgšana, un līdz 30. septembrim no Kalnu Karabahas Armēnijā bija ieradušies vairāk nekā 100 000 bēgļu.

2023. gada 28. septembrī Arcaha vadītājs Samvels Šahramanjans parakstīja dekrētu par Arcahas Republikas pastāvēšanas izbeigšanu no 2024. gada 1. janvāra.

## Zaudējumi

* Arcahas Republika: 198 bojāgājušie, 148 ievainoti, 15 bezvēsts pazuduši (Armēnijas Izmeklēšanas komitejas dati).
* Azerbaidžāna: 192 bojāgājušie, 512 ievainotie (Azerbaidžānas Veselības ministrijas dati).
* Krievija: 6 bojāgājušie Krievijas miera uzturētāji, 1 ievainots. (Azerbaidžānas dati). Saskaņā ar Azerbaidžānas Ģenerālprokuratūras paziņojumu militārpersonas "sarežģītā reljefa un miglaino un lietainu laika apstākļu dēļ" sajauca automašīnu ar Krievijas miera uzturētājiem ar Armēnijas bruņotajiem formējumiem.

### Civiliedzīvotāju zaudējumi

* Arcaha: 25 bojāgājušie, 76 ievainotie, 5 pazudušie bezvēsts (Armēnijas Izmeklēšanas komitejas dati)
* Azerbaidžānā: 1 bojāgājušais, 1 ievainotais (Azerbaidžānas dati uz 27.09.2023)

## Atsauces

## Ārējās saites
Montevideo konvencija

**Montevideo konvencija** ir viens no starptautiskajiem līgumiem, kurā uzskaitītas pazīmes, kas definē valsts tiesisko subjektivitāti no starptautisko publisko tiesību viedokļa. Parakstīta 1933. gadā VII Panamerikas konferencē Urugvajā. 

Konvencija noteica četrus kritērijus, kas valstij jāizpilda, lai to uzskatītu par suverēnu valsti:

# Pastāvīga iedzīvotāju grupa.
# Noteikta teritorija.
# Valdība.
# Spēja veikt starptautiskās attiecības.

Papildus šiem pamatkritērijiem konvencija izklāstīja vairākus principus par valstu suverenitāti, tostarp tiesībām uz pašnoteikšanos un nacionālo neatkarību, kā arī par valstu pienākumu izvairīties no citu valstu iekšējo lietu iejaukšanās.

## Teksts

### Montevideo Konvencija par valstu tiesībām un pienākumiem

## Ārējās saites
Andrejs fon Budbergs

**Andrejs Ludvigs Kārlis Teodors fon Budbergs** (, ; 1817—1881) bija vācbaltiešu diplomāts, Krievijas Impērijas īstenais slepenpadomnieks, sūtnis Frankfurtē, Berlīnē, Vīnē un Parīzē.

Cēlies no Budbergu-Benninghauzenu dzimtas.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1817. gada 20. (8.) janvārī Rīgā Vidrižu muižas īpašnieka pulkveža Teodora Otto fon Budberga-Beninghauzena (1779—1840) un viņa sievas Helēnas Juliānas fon Budbergas (1787—1856). Viņa mātestēvs bija Krievijas Impērijas ārlietu ministrs Andrejs Eberhards Budbergs (1750—1812).

Mācījās Rīgas Domskolā un Sanktpēterburgas Universitātē. 1841. gadā iestājās Krievijas Impērijas diplomātiskajā dienestā.

1845. gadā viņš kļuva par sekretāru Krievijas Impērijas sūtniecībā Vācu Savienības pārvaldes centrā Frankfurtē pie Mainas. 1846. gadā viņš apprecējās ar Krievijas sūtņa Ubri meitu Mariju (1819—1913) un 1848. gadā kļuva par sūtniecības lietvedi. 1850. gadā viņu iecēla par Krievijas sūtniecības lietvedi, bet 1851. gadā par sūtni Prūsijas galvaspilsētā Berlīnē. 1856. gadā ķeizars Aleksandrs II viņu iecēla par Krievijas sūtni Vīnē. 1857. gadā kļuva par Vidrižu muižas īpašnieku.

No 1858. līdz 1862. gadam viņš atkal bija sūtnis Berlīnē un pēc tam Parīzē. 1868. gada maijā viņu atsauca no diplomātiskā dienesta un iecēla par Krievijas Impērijas Valsts padomes locekli.

Miris Pēterburgā 1881. gada 9. februārī.

## Atsauces

## Ārējās saites
Neretas iela (Jēkabpils)

**Neretas iela** ir iela Jēkabpilī, Daugavas kreisajā krastā, kas sākas pie Jēkabpils tilta, apiet blīvi apbūvētās pilsētas daļas un beidzas pie tilta pār Pelīti un pilsētas robežas ar Ābeļu pagastu, kur ceļš turpinās Biržu, Viesītes un Neretas virzienā. Daļa no autoceļa P75.

## Vēsture
Neretas ielas mūsdienu trase veidojusies četros atsevišķos etapos. Tās vissenākā daļa ir iztaisnots vēsturiskā Jēkabpils — Biržu ceļa posms pilsētas dienvidrietumu nomalē no Jēkaba ielas līdz Pelītes upei, kas 17. gadsimtā veidojās reizē ar pašu pilsētu, savienojot Hercoga Jēkaba manufaktūras Biržos ar upes ostu Jēkabpilī.

Ielas posms no Daugavas līdz mūsdienu Aldaunas ielai veidojās 20. gadsimta starpkaru periodā kā daļa no Viesītes šaursliežu dzelzceļiem. Vācu armijas Pirmā pasaules kara laikā izbūvētās līnijas galapunkts atradās 8 km attālajā Aldaunē. Vispirms dzelzceļu 1920. gadā pagarināja no Aldaunes līdz Jēkabpilij, kas aptuveni atbilst Neretas ielas daļai no Aldaunas līdz Bebru ielai. Pēc tam  atklāja platsliežu savienojumu ar Rīgas—Daugavpils un Ventspils—Maskavas līnījām Krustpilī. Pēc tilta pār Daugavu uzspridzināšanas  vilcienu satiksmi no Krustpils līdz Jēkabpilij vairs neatjaunoja. 1961. gadā slēdza arī līnijas posmu no Siliņiem līdz Jēkabpilij.

 gājējiem atklāja jauno Jēkabpils tiltu. Kā autoceļš Neretas iela pastāv kopš 1964. gada, kad apkārt Jēkabpilij izbūvēja apbraucamo ceļu, šim nolūkam izmantojot agrākās dzelzceļa līnijas uzbērumu posmā no tilta līdz kādreizējai šaursliežu dzelzceļa stacijai un uzbūvējot jaunu ceļu no Aldaunas līdz Jēkaba ielai. Lai nodrošinātu auto satiksmes šķirtību no dolomīta karjerā iegūto izejvielu pārvadājumiem uz Dolomīta šķembu rūpnīcu, Neretas ielā uzbūvēja viaduktu pār Dolomīta ielu.

, veicot Neretas un Brīvības ielas krustojuma pārbūvi par rotācijas apli, uzstādīja dizainera Visvalža Asara veidoto vides objektu "Sidraba ābele", savukārt 2019. gada decembrī pēc Neretas un Dolomīta ielas viadukta demontāžas un rotācijas apļa būvniecības, uzstādīja vides objektu "Lūsis" ar stilizētu Jēkabpils ģerboņa atveidu.

## Ielu savienojumi
* Vienības iela (T veida krustojums)
* Ledus iela (T veida krustojums)
* Bebru iela (T veida krustojums)
* Brīvības iela (apļveida krustojums)
* Jaunā iela (T veida krustojums)
* Aldaunas iela (T veida krustojums)
* Jāņa Akuratera iela
* Siliņu iela (T veida krustojums)
* Zemgales iela
* Oskara iela (T veida krustojums)
* Viestura iela
* Mežaparka iela (T veida krustojums)
* Jēkaba iela (T veida krustojums)
* Zaļā iela (T veida krustojums)
* Dolomīta iela (apļveida krustojums)
* Zīriņu iela (apļveida krustojums)

## Skatīt arī
* Jēkabpils ielu uzskaitījums
* Jēkabpils
* Neretas iela

## Atsauces
Ye Olde Cheshire Cheese

***Ye Olde Cheshire Cheese*** ir viens no Londonas vecākajiem un vēsturiskākajiem krogiem, kas atrodas 145 *Fleet Street* Londonas Sitijā. Šis krogs tika pārbūvēts un atkārtoti atvērts 1667. gadā pēc Lielā ugunsgrēka, un tas ir pazīstams ar savu autentisko un vēsturisko atmosfēru, kas gandrīz četrus gadsimtus ir piesaistījis rakstniekus, žurnālistus un vēsturiskas personas, tādas kā Čārlzs Dikenss, Gilberts Kīts Čestertons, Marks Tvens.

## Vēsture
*Ye Olde Cheshire Cheese* ir viens no vairākiem krogiem Londonā, kas tika pārbūvēts neilgi pēc 1666. gada Lielā ugunsgrēka. Krogs šajā vietā ir bijis kopš 1538. gada. Lai gan ir vairāki vecāki krogi, kas saglabājušies, jo atradās ārpus Ugunsgrēka zonas vai kā *[[The Tipperary]]* *Fleet Street* ielas pretējā pusē, tie bija būvēti no akmens, šis krogs joprojām piesaista interesi, jo tā iekšpusē trūkst dabiskā apgaismojuma.

Daļa no kroga iekšpuses interjera koka paneļiem ir datējami ar deviņpadsmito gadsimtu, saglabājušies arī daži vecāki, iespējams, oriģināli. Tiek uzskatīts, ka zem kroga esošie velvju pagrabi pieder 13. gadsimta karmelītu klosterim, kas kādreiz atradās šajā vietā. Ieeja šajā krogā atrodas šaurā ieliņā un no ārienes izskatās necili, tomēr, ieejot iekšā, apmeklētāji sapratīs, ka krogs aizņem daudz vietas un tajā ir daudz bāru un tumšu telpu. Ziemā apkurei tiek izmantoti atvērti kamīni, lai bāru sasildītu. Bāra telpā ir izliktas plāksnes, kurās redzami slaveni cilvēki, kuri bija regulāri tā apmeklētāji.

Pašlaik krogs pieder un to pārvalda *Samuel Smith Old Brewery*.

## Papagailis Pollija
Apmēram 40 gadus *Ye Olde Cheshire Cheese* bija saistīts ar pelēko papagaili vārdā Pollija. Pēc tās nāves 1926. gadā aptuveni 200 laikrakstu visā pasaulē bija izvietoti nekrologi, bet sēru ziņa tika nolasīta radiostacijā 2LO.
thumb|Krogs 1980. gadā

## Erotiskās flīzes
1962. gadā krogs Londonas muzejam uzdāvināja vairākas erotiskas Parīzes flīzes, kas tika ņemtas no kroga augšējām istabām. Šīs flīzes liecina, ka astoņpadsmitā gadsimta vidū telpas tika izmantotas arī kā bordelis.

## Atsauces

## Ārējās saites
* 
* Ye Olde Cheshire Cheese Review by City Pubs
* Review by Party Earth
Bads Krimā (1921—1923)

thumb|Nikolaja Samokiša glezna "Bads Krimā" (1923)
**Bads Krimā (1921—1923)** bija masveida bads Krimas ASR teritorijā un Melnās jūras ziemeļu piekrastē (bijušās Taurijas guberņas teritorija).

Bada cēloņi bija pilsoņu kara un neveiksmīgās boļševiku ekonomiskās politikas sekas. Pirmās bada pazīmes parādījās 1921. gada otrajā pusē. Tika organizēta īpaša struktūra — Centrālā republikas komisija palīdzības sniegšanai izsalkušajiem. Cīņa pret badu tika veikta ar iekšējās pārdales un raciona ieviešanas palīdzību, ar ziedojumiem, konfiscējot reliģisko konfesiju vērtslietas, organizējot bērnunamus un barošanas punktus. Tomēr šie pasākumi nebija pietiekami efektīvi laukos, kas bija galvenais bada centrs. No 1922. gada pavasara arī starptautiskas organizācijas iesaistījās palīdzības sniegšanā.

Saskaņā ar dažādām aplēsēm bada laikā mira aptuveni 100 000 cilvēku (kas 1921. gadā veidoja aptuveni 15 % pussalas iedzīvotāju), no kuriem lielākā daļa bija zemnieki, un visvairāk cieta Krimas tatāri. Krimas iedzīvotāju skaits laikā no 1921. līdz 1923. gadam samazinājās no 719 tūkstošiem līdz 569 tūkstošiem. Bērnu skaits samazinājās par 35 %. Bads nodarīja arī ievērojamu postu reģiona lauksaimniecībai. Graudaugu platības samazinājās no 625 tūkstošiem hektāru 1922. gadā līdz 224 hektāriem nākamajā gadā. Liellopu skaits samazinājās gandrīz uz pusi — no 317 000 dzīvnieku 1921. gadā līdz 145 000 dzīvnieku 1923. gadā.

Krimā nav neviena pieminekļa, kas būtu veltīts Krimas bada upuriem.

## Skatīt arī

* Holodomors

## Ārējās saites
Taurijas Nacionālā universitāte

thumb|Taurijas Nacionālā universitāte Kijivā
**V. I. Vernadska Taurijas Nacionālā universitāte** (ukraiņu: *Таврійський національний університет імені В. І. Вернадського*, Krimas tatāru: *Tavriya Milliy Universiteti*) ir augstākās izglītības iestāde, kas dibināta 1918. gada Simferopolē. Dibināšanas iniciators bija Solomons Krims. 2014. gadā sakarā ar Krimas okupāciju pārcelta uz Kijivu. 

2018. gada sākumā augstkolā bija aptuveni 5000 studentu: aptuveni 25% studentu ir no Krimas, nedaudz mazāk nekā 30% — no Donbasa, bet pārējie nāk no dažādiem Ukrainas reģioniem.

## Pēc okupācijas
Pēc Krimas okupācijas Krievijas varas iestādes 2015. gada janvārī izveidoja Krimas Federālo universitāti, slēdzot septiņas Ukrainas universitātes un koledžas un piecus pētniecības centrus. Taurijas Nacionālās universitātes rektors Vladimirs Kazarins lēš, ka no 76 000 studentu pirms Krimas aneksijas trīs gadu laikā universitāte zaudējusi 50 000 studentu. Daudzi pasniedzēji aizbrauca uz Krieviju, kontinentālo Ukrainu vai ārzemēm.

## Nosaukumi
* 1918 — Taurijas Universitāte
* 1921. gads — M. V. Frunzes  Krimas Universitāte.
* 1925 — M. V. Frunzes Krimas Valsts pedagoģiskais institūts
* 1972 — M. V. Frunzes  Simferopoles Valsts universitāte
* 1999. — V. I. Vernadska Taurijas Nacionālā universitāte

## Atsauces

## Ārējās saites
Palejas iela (Jēkabpils)

**Palejas iela** ir iela Jēkabpils pilsētas Krustpils apkaimē. Tā sākas krustojumā ar Kurzemes ielu netālu no Krustpils tirgus un beidzas kā strupceļš pēc krustojuma ar Ozolu ielu un aiz Krustpils kultūras centra. Kopējais ielas garums ir 990 metru. Iela visā garumā klāta ar asfalta segumu. Satiksmes kustība Palejas ielā norit divās neatdalītās pretēja virziena joslās.

## Vēsture
20. gadsimta sākumā mūsdienu Palejas ielas teritorija bija pilsētas nomale ar neapbūvētiem laukiem, kuros bija ierīkotas divas dārzniecības. Savukārt kalnā pie mūsdienu Krustpils katoļu baznīcas atradās ebreju kapsēta. Pēc Krustpils pamatskolas uzbūvēšanas Palejas ielā ierīkoja skolas sporta laukumu. Kopš tā laika ielas posmu no Dārzu ielas līdz ielas galam dēvēja par **Skolas ielu**, savukārt ielas sākums saglabāja Palejas ielas vārdu. 1940. gadā Palejas ielu iztaisnoja un tā ieguva savu tagadējo trasi.

1950. gados Palejas ielā sāka būvēt savrupmājas, bet 1970. gados — arī daudzdzīvokļu namus, vienlaikus veicot piebērumu un paaugstinot ielu par 1,8 m.  pilsētas izpildkomiteja pieņēma lēmumu Skolas ielu pievienot Palejas ielai.

## Ielu savienojumi
Palejas iela ir savienota ar šādām ielām:
* Kurzemes iela (T veida krustojums)
* Kuģu iela
* Dārzu iela (T veida krustojums)
* Kārļa Skaubīša iela
* Ozolu iela

## Skatīt arī
* Jēkabpils ielu uzskaitījums
* Krustpils

## Atsauces
Li Cuns

**Li Cuns** (, dzimis 1989. gada oktobrī) ir Ķīnas kosmonauts, Tautas Atbrīvošanas armijas Gaisa spēku lidotājs, apakšpulkvedis.

Li Cuns piedzima Hebei provinces Handanā. Ģimene pārcēlās uz kalnrūpniecības apgabalu, kad viņam bija 5 gadi.

Viņš iestājās Tautas Atbrīvošanas armijas Gaisa spēku Aviācijas universitātē. 2009. gada septembrī Li Cuns sāka dienestu Tautas atbrīvošanas armijā. 2011. gada jūnijā viņš iestājās Ķīnas komunistiskajā partijā. 2013. gadā viņš absolvēja Aviācijas universitāti un dienēja kā lidotājs.

2020. gada septembrī Li Cunu ieskaitīja kosmonautu vienībā.

Pirmo kosmisko lidojumu Li Cuns sāka 2024. gada 25. aprīlī kā kosmosa kuģa *[[Shenzhou 18]]* operators, dodoties septītajā ekspedīcijā uz orbitālo staciju *[[Tiangong]]*, kur kopā ar diviem kosmonautiem pavadīja vairāk nekā sešus mēnešus. Li veica vienu iziešanu kosmosā. Uz zemes kuģa nolaižamais aparāts atgriezās 2024. gada 3. novembrī.

Kosmisko lidojumu kopsavilkums:

Iziešanas atklātā kosmosā:

## Ārējās saites

* Profile: Li Cong, new space explorer dreaming of soaring high Xinhua, 2024-04-25 
* Ли Цун astronaut.ru
Arcahas ģerbonis

thumb|Kalnu Karabahas ģerbonis
**Arcahas ģerbonis** bija viens no neatzītās Arcahas Republikas (1991—2023) oficiālajiem simboliem kopā ar karogu un himnu. 

Ģerbonis tika apstiprināts ar Republikas Augstākās padomes lēmumu 1992. gada 17. novembrī. Tā autors ir Karabahas mākslinieks Lavrents Galajans.

Ģerbonī ir attēlots ērglis ar izplestiem spārniem, virs kura galvas ir Artašīdu dinastijas kronis. Uz ērgļa krūtīm ir vairogs, kas sadalīts divās daļās: augšējā daļā ir Lielā Kirsa kalna, republikas augstākā punkta un Karabahas grēdas panorāma, apakšējā daļā ir vertikāls Kalnu Karabahas karoga attēls. Vairoga centrā attēlots piemineklis "Mēs esam mūsu kalni" KKR galvaspilsētā Stepanakertā (Hankendi). Ērgļa kājās ir lauksaimniecības augļi. Ērgli ieskauj zelta lenta ar melniem burtiem armēņu valodā ar uzrakstu "Kalnu Karabahas Republika — Arcaha".

## Ārējās saites
Labās un kreisās puses satiksme

thumb|Valstis ar labās un kreisās puses satiksmi:
**Labās puses satiksme** ir dominējošais ceļu satiksmes puses regulējums Eiropas valstīs, pirmo rīkojumu par obligātu labās puses satiksmi pieņēma pēc Lielās Franču revolūcijas. Šis satiksmes regulējums izplatījās gandrīz visās pasaules valstīs, izņemot Britu impērijai piederošās teritorijas, kurās jau kopš 1773. gada ieviesās kreisās puses satiksme. Tomēr vēlāk Kanāda, Mjanma, Gibraltārs, Gana, Nigērija, Sjerraleone un Gambija pārgāja uz braukšanu pa labo ceļa pusi.

**Kreisās puses satiksme** ir valstīs, kurās transprtlīdzekļiem jābrauc pa ceļa kreiso pusi. Mūsdienās tā ir tikai četrās Eiropas valstīs (Apvienotā Karaliste, Īrija, Malta un Kipra), kas agrāk bijušas Britu impērijas sastāvā, kā arī Indijā, Bangladešā, Pakistānā, Indonēzijā, Japānā, Taizemē, kā arī daļā Dienvidāfrikas valstu.

Vēsturiski kreisās puses satiksme bijusi arī Austrijas (līdz 1938), Portugāles (līdz 1928) un Zviedrijas (līdz 1967) teritorijās.
Kristaps Neretnieks

**Kristaps Neretnieks** (dzimis  Limbažos) ir latviešu jātnieks, startē konkūrā, olimpisko spēļu dalībnieks.

## Karjera
2013. gadā ieguva tiesības startēt Pasaules kausa finālsacensībās Gēteborgā un ieņēma 21. vietu. Neretnieks kļuva par pirmo Latvijas jātnieku, kas piedalījies Pasaules kausa finālā. 2014. gada Pasaules kausa finālsacensībās Lionā ieguva 19. vietu, arī 2015. gadā startēja Pasaules kausa finālā, kas notika Lasvegasā, un ieņēma 36. vietu. 2014. gadā pirmo reizi piedalījās Pasaules jāšanas sporta spēlēs un ar zirgu *Conte Bellini* ierindojās 72. vietā.

2019. gadā ieņēma pirmo vietu Austrumeiropas un Centrālāzijas reģiona olimpiskajā rangā un izcīnīja ceļazīmi uz  Tokijā. Neretnieks kļuva par pirmo jātnieku Latvijas vēsturē, kurš nopelnījis olimpisko ceļazīmi. 2021. gada augustā Tokijas olimpiskajās spēlēs ar zirgu *Valour* konkūrā kvalifikācijas kārtā K. Neretnieks kopā ar vēl 25 braucējiem ieņēma dalītu 1. vietu,  nenopelnot nevienu soda punktu, un iekļuva finālā. Finālā nopelnīja trīspadsmit soda punktus un trasi veica 88,75 sekundēs, ieņemot 23. vietu.

2022. gadā Herningā piedalījās Pasaules čempionātā jāšanā, kas aizvietoja Pasaules jāšanas sporta spēles, un ar zirgu *Valour* konkūrā ieguva 34. vietu.

2024. gada janvārī Starptautiskā Jāšanas sporta federācija apstiprināja, ka Neretnieks ir kvalificējies  Parīzē. 2024. gadā ceturto reizi karjerā kvalificējās Pasaules kausa finālam. Finālsacensībās, kas notika Rijādā, ar zirgu *Palladium KJV* ieguva 25. vietu. Parīzes olimpiskajās spēlēs kvalifikācijas kārtā ar 12 soda punktiem ieņēma 56. vietu un finālam nekvalificējās.

## Atsauces

## Ārējās saites
Džeja Delanija Patrika

**Džeja Delanija Patrika** (; dzimusi  Sandjego, ASV) ir Latvijas daiļlēcēja,  dalībniece.

Viņas vectēvs kara laikā emigrēja no Latvijas uz Amerikas Savienotajām Valstīm. Jau kopš bērnības viņai ir gan Latvijas, gan ASV pilsonība.

## Karjera
Sākotnēji trenējusies mākslas vingrošanā, bet muguras traumas dēļ 15 gadu vecumā pārtrauca nodarbības šajā sporta veidā un uzsāka treniņus daiļlēkšanā. Pārstāvējusi Ziemeļrietumu Universitāti NCAA čempionātā. Starptautiskās sacensībās, pārstāvot Latviju, debitēja 2022. gada jūnijā Pasaules kausa posmā *Canada Cup 2022*. Pasaules čempionātā debitēja 2022. gadā Budapeštā, kļūstot par pirmo Latvijas daiļlēcēju šāda līmeņa sacensībās. Daiļlēkšanā no viena metra tramplīna ieņēma 31. vietu. Tā paša gada augustā pirmo reizi piedalījās Eiropas čempionātā Romā un ieņēma 19. vietu 24 sportistu konkurencē lēcienos no 1 metra tramplīna.

Piedalījās 2023. gada Eiropas spēlēs, kur ieguva 17. vietu daiļlēkšanā no desmit metru torņa un 18. vietu sacensībās no 1 metra tramplīna. 2023. gada Pasaules čempionātā Fukuokā ieņēma 28. vietu sacensībās no viena metra tramplīna un 27. vietu no desmit metru torņa.

2024. gada Pasaules čempionātā Dohā Patrika ieguva 21. vietu lēcienos no desmit metru torņa. 2024. gada Eiropas čempionātā Belgradā kvalificējās finālam un izcīnīja septīto vietu lēcienos no desmit metru torņa. Pēc ieņemtās vietas 2024. gada Pasaules čempionātā nodrošināja ceļazīmi uz  Parīzē, kļūstot par pirmo Latvijas olimpieti šajā sporta veidā. Olimpiskajās spēlēs ieņēma 22. vietu, pēdējā kvalifikācijas sacensību lēcienā zaudējot vietu starp pusfināla dalībniecēm. Pēc olimpiskajām spēlēm beidza sporta karjeru.

## Atsauces

## Ārējās saites
L'as des as

***L'as des as*** ir 1982. gada Francijas un Rietumvācijas asa sižeta kinokomēdija, kuras režisors ir Žerārs Urī. Filmā galvenās lomas atveido Žans Pols Belmondo, Marī Fransa Pisjē, Franks Hofmans un Ginters Meizners.

Filma stāsta par franču bokseri, kurš 1936. gada Berlīnes olimpisko spēļu laikā iepazīstas ar ebreju zēnu un nolemj viņu izglābt no nacistiem.

Filma *L'as des as* guva lielus panākumus, kopumā nopelnot 40,9 miljonus ASV dolāru.

## Ārējās saites
Červona kalina

thumb|Viens no dziemas variantiem
***Červona kalina*** (ukraiņu: *Червона калина* — sarkanā irbene) ir ukraiņu 1914. gada tautas dziesma, kas iemieso patriotisko garu un mīlestību pret dzimteni. Dziesmas oriģinālais nosaukums ir "***Ой у лузі червона калина***" (Ak, pļavā sarkanā irbene).

Dziesma kļuva par vienu no Ukrainas pretestības simboliem pēc Krievijas iebrukuma 2022. gada februārī.

## Teksts
Dziesma ir pazīstama vairākās versijās. Tomēr piedziedājums paliek nemainīgs:

## Ārējās saites
Johanness Erms

**Johanness Erms** (; dzimis  Tartu) ir igauņu vieglatlēts, startē desmitcīņas sacensībās, 2024. gada Eiropas čempions.

## Karjera
Mācījās Tallinas reālskolā. Spēlējis futbolu kluba *[[FC Flora]]* jauniešu komandā. 2011. gadā pievēsrās vieglatlētikai un sāka trenēties pie trenera Holgera Pēla. Pēc vidusskolas beigām 2017. gadā devās studēt mašīnbūvi Džordžijas Universitātē. Tur viņu sākotnēji trenēja Petrs Kiprianu, bet no 2021. līdz 2023. gadam Erma treneris bija Džeimss Tomass. 2023. gadā pēc studiju pabeigšanas un atgriešanās Igaunijā atsāka treniņus Holgera Pēla vadībā.

2016. gada Pasaules U-20 čempiontā Bidgoščā izcīnīja bronzas medaļu. 2017. gadā Eiropas U-20 čempionātā Groseto kļuva par sudraba medaļas ieguvēju. Otro vietu un sudraba godalgu ieguva arī 2019. gada Eiropas U-23 čempionātā Jēvlē, piekāpjoties tikai vācu desmitcīņniekam Niklasam Kaulam.

2021. gada augustā piedalījās Tokijas olimpiskajās spēlēs un ar 8213 punktiem ierindojās 11. vietā. Pasaules čempionātā pirmo reizi piedalījās 2022. gadā Jūdžīnā, kur desmitcīņā ieguva 9. vietu. Arī 2023. gada Pasaules čempionātā Budapeštā ierindojās 9. vietā.

2024. gada Pasaules čempionātā telpās Glāzgovā, sasniedzot personisko rekordu (6340 punkti), ieguva bronzu septiņcīņā. 2024. gada jūnijā Romā ar personisko rekordu 8764 punkti uzvarēja Eiropas čempionātā.  Parīzē ar 8569 punktiem ieņēma sesto vietu.

2025. gada Eiropas čempionātā telpās Apeldornā ieņēma ceturto vietu, bet Pasaules čempionātā telpās Naņdzjinā ar jaunu Igaunijas rekordu (6437 punkti) izcīnīja sudraba medaļu.

## Sasniegumi

## Atsauces

## Ārējās saites
Vilciena 1 2 3 nolaupīšana

**"Vilciena 1 2 3 nolaupīšana"** () ir 2009. gada ASV asa sižeta trillera filma, kuras režisors ir Tonijs Skots. Filmā galvenās lomas atveido Denzels Vašingtons, Džons Travolta, Džons Turturo, Luiss Gusmans, Maikls Rispoli un Džeimss Gandolfīni. Filma balstīta uz Džona Gudija 1973. gada tāda paša nosaukuma romānu. Šī ir romāna trešā adaptācija pēc 1974. gada filmas un 1998. gada televīzijas filmas.

Filma stāsta par vilcienu dispečeru (Vašingtons), kurš ved sarunas ar noziedznieku, kurš nolaupījis metro vagonu ar pasažieriem.

Filmas "Vilciena 1 2 3 nolaupīšana" pirmizrāde notika . Filma nopelnīja 150,2 miljonus ASV dolāru pie 100 miljonu dolāru budžeta, kā arī nopelnīja atšķirīgas kritiķu atsauksmes. Tīmekļa vietnē *[[Rotten Tomatoes]]* filmai ir 51% vērtējums.

## Atsauces

## Ārējās saites
Singāļi

[thumb|Valodu un reliģisko grupu ģeogrāfiskais sadalījums [Šrilanka|Šrilankā saskaņā ar 1981. gada tautas skaitīšanas datiem. Violetā/gaiši violetā ir atzīmēti singāļi]]
**Singāļi** (singāļu: සිංහල ජාතිය, *Sinhala Jatiya*) ir indoāriešu tauta, galvenā Šrilankas iedzīvotāju grupa. Pēc 2012. gada datiem 15,2 miljoni singāļu veido aptuveni 75 % valsts iedzīvotāju, vēl 60 000 singāļu dzīvo Austrālijā, Singapūrā un Jaunzēlandē.

Runā singāļu valodā. Galvenā reliģija ir budisms (teravāda), daļa iedzīvotāju praktizē arī kristietību.

Singāļi vēsturiski sadzīvo ar tamiliem, kuri pārsvarā dzīvo Šrilankas ziemeļos. Attiecības starp šīm divām etniskajām grupām bijušas sarežģītas, īpaši 20. gs. beigās, kad norisinājās etniskais konflikts un pilsoņu karš.

## Migrācijas un vēsturiskā izcelsme
Tautas izcelsme tiek saistīta ar agrīno indoāriešu migrāciju no Ziemeļindijas uz dienvidiem. Pēc leģendārās hronikas "Mahāvamsa", kas ir sena singāļu budistu hronika, singāļu tautas aizsācējs bija princis Vidžaja, kurš ieradies Šrilankā no Indijas ziemeļrietumiem (piemēram, no reģiona pie Sinhas pilsētas, iespējams, Sindas). Šī migrācija, visticamāk, notika ap 5.—6. gadsimtu p.m.ē., kad pirmie indoāriešu kolonisti sāka apdzīvot salu, sajaucoties ar vietējām pre-indoeiropiešu (dravīdu vai vēlākiem vēdisko kultūru pārstāvju) ciltīm.

Vēlāk singāļu etnoss veidojās sintezējoties ar senajiem salu iedzīvotājiem — iespējams, veddiem, kuri uzskatāmi par Šrilankas senākajiem pamatiedzīvotājiem. Tādējādi mūsdienu singāļi pārstāv jaukta antropoloģiskā izcelsme, kur dominē indoāriešu elementi, bet ir arī vietējās un dravīdu ietekmes.

## Ārējās saites
Indoārieši

thumb|Indoāriešu valodu izplatība
**Indoārieši** ir tautu kopums, kas runā indoāriešu valodās, kopā ar irāņiem viens no diviem galvenajiem āriešu atzariem. Dzīvo galvenokārt Indijā, Pakistānā, Šrilankā, Bangladešā, Nepālā un Maldīvu salās, ir plaši izplatīti arī Afganistānā un Austrumturķestānā, un romu valodas dialektu runātāji ir izplatījušies Tuvajos Austrumos, Vidusāzijā un Eiropā.

Kopējais skaits ir aptuveni 1, 5 miljards.

## Ārējās saites
Jumiķu iela

**Jumiķu iela** var būt:

* Jumiķu iela — iela Rīgā;
* Jumiķu iela — iela Grobiņā;
* Jumiķu iela — iela Garkalnes pagasta Amatniekos.
PL 19 notriekšana Bernātos

**PL 19 notriekšana Bernātos** bija starpgadījums Pirmajā pasaules karā 1915. gada 25. janvārī, kad no Liepājas nākušie velkoņi 1,5 verstis no Bernātu krasta notrieca Liepāju bombardējušu Vācijas Impērijas dirižabli PL 19.

## Negadījums
1915. gada 25. janvārī (pēc vecā stila) dirižablis PL 19 lidoja bombardēt Liepāju. Aculiecinieki atzīmēja, ka vācu dirižablis no miglas virs pilsētas parādījās plkst. 10 no rīta. Dirižablis lidoja tikai 100—150 metru augstumā, tāpēc novērotāji no pilsētas varēja redzēt dirižablī sēdošos virsniekus un karavīrus. Plkst. 10:12 vācieši nometa pirmo bumbu, kas trāpīja Bekera rūpnīcas dzelzs kaudzē. Otra bumba nokrita pie kravas stacijas, trešā — pie dzelzceļa tilta, bet ceturtā ietriecās kādas mājas jumtā. Kopumā vācieši nometa 9 bumbas, kas pilsētai nekādus lielus postījumus nenodarīja un nevienu neievainoja. Pēc tam dirižablis pagriezās atpakaļ un lidoja uz robežu, lidojot uz bāzi, dirižablis apledojuma dēļ cieta dzinēja atteici, tāpēc bija spiests veikt ārkārtas nolaišanos Baltijas jūrā, netālu no Bernātiem, 1,5 verstu attālumā no krasta. Dirižabli sāka apšaudīt divi Krievijas Impērijas karaflotes mīnu traleri. Labi tēmēts lādiņš trāpīja dirižabļa benzīna tvertnē un dirižablis nogāzās. Izdzīvojušie apkalpes locekļi uzkāpa pa virvju kāpnēm un pacēla padošanās signālu.

## Pēcvēsture
No dirižabļa tika izcelti septiņi cilvēki (4 virsnieki un 3 jūrnieki), bet pārējie 23 apkalpes locekļi gāja bojā. Izdzīvojošos sagūstīja 2. pakāpes kapteiņu Nikiforaki un Jurkovska jūrnieki. Benzīna tvertnē precīzi trāpījušais karavīrs pēc atgriešanās Liepājā sagaidīts ar aplausiem un tika apbalvots par savu rīcību. Dirižabļa izdzīvojusī apkalpes daļa tika nosūtīta uz Petrogradu un ieslodzīta Pētera un Pāvila cietoksnī. Līdz jūlija vidum Baltijas karadarbības teātrī turpmākas dirižabļu darbības nenotika.

## Dirižablis
thumb|Uz dirižabļa atrastais karogs
Notriektais dirižablis bija Vācijas flotes *Parseval PL 19*, ko Liepājas iedzīvotāju vidū sauca par **Baltijas Parsevālu**. Dirižablis bija paredzēts Lielbritānijas Karaliskajai flotei kā "*Parseval Nr.5*", bet pēc kara uzliesmojuma to izmantoja Vācijas flote. Anglijā *Vickers* uzbūvēja trīs rezerves korpusus un 2 gondolas ar identiskām specifikācijām. Dirižabļa pirmais lidojums: 1914. gada 30. augusts.
Garums: 92 m; Diametrs: 15 m; Tilpums: 10 000 m³
Spēkstacija: divi 132 kW (180 ZS) *Maybach* dzinēji, maksimālais ātrums: 76 km/h. Uz dirižabļa bija karogs, kura izmērs bija 257x400 cm. Tas bija Vācijas gaisa flotes pirmais zaudētais dirižablis.

## Atsauces
Krustiskā attiecība

thumb|200x200px|Punkti <math> A, B, C, D</math> un <math> A', B', C', D'</math> ir saistīti ar projektīvu transformāciju(kolineāciju) tā, ka to krustiskās attiecības <math> (A, B, C, D)</math> un <math> (A', B', C', D')</math> ir vienādas.
[thumb|300x300px|Ar krustisko attiecību projektīvajā ģeometrijā var mērīt garumus dzīvē. No fotogrāfijas [perspektīvas var iegūt visus attālumus, tad, iegūstot divus attālumus no reāliem mērījumiem, trešo var aprēķināt.]]
**Krustiskā attiecība** ir koeficients ģeometrijā, kurš ir piesaistīts četriem kolineāriem punktiem, konkrētāk punktiem, kas atrodas uz projektīvas līnijas. Šo koeficientu mēdz dēvēt arī par **divkāršo attiecību** un **anharmonisko attiecību**. Priekš četriem punktiem  A, B, C, D uz vienas līnijas, to krustisko attiecību definē kā:

 (A, B, C, D) = \frac{AC \cdot BD}{BC \cdot AD}

Ja kāds no punktiem ir satekpunkts(punkts bezgalībā, horizontā), tad garumus, kas satur šo punktu, noņem no formulas.

Krustiskā attiecība ir invariants lineāru daļu transformācijām. Tas ir vienīgais projektīvās transformācijas (kolineācijas) invariants četriem kolineāriem punktiem, šis koeficients ir svarīgs projektīvajā ģeometrijā.

## Projektīvā ģeometrija
Krustiskā attiecība ir projektībās ģeometrijas invariants, tas saglabā savu vērtību pēc projektīvām transformācijām, kas iedarbojas uz projektīvu līniju. Krustiskā attiecība ir nepārprotama, jo nav atkarīga no sākumpunkta un mēroga. Papildus izpildās: ja  \{L_i | 1 \leq i \leq 4\} ir četras līnijas, kas krustojas punktā  Q, tad jebkura līnija  L, kas nekrusto punktu  Q krustosies ar  L_ilīnijām četros unikālos punktos  P_i(ja šī līnija  L ir paralēla kādām no  L_i līnijām, tad tās krustosies satekpunktā). Izrādās, ja krustisko attiecību ņem secīgiem punktiem, tad tā nav atkarīga no līnijas  L.

## Pierādījums
Ja četras līnijas krustojas punktā  Q, tad jebkurai līnijai  L, kas krustojas ar līnijām  L_i punktos  A, B, C, D eksistē tāds augstums  h, kas ir perpendikuls taisnei  L. Iespējams aprēķināt trijstūru laukumus:

 \begin{align}
S(\triangle AQC) = \frac{AC \cdot h}{2} = \frac{AQ \cdot CQ \cdot \sin({\angle AQC)}}{2}\\
S(\triangle BQD) = \frac{BD \cdot h}{2} = \frac{BQ \cdot DQ \cdot \sin({\angle BQD)}}{2}\\
S(\triangle AQD) = \frac{AD \cdot h}{2} = \frac{AQ \cdot DQ \cdot \sin({\angle AQD)}}{2}\\
S(\triangle BQC) = \frac{BC \cdot h}{2} = \frac{BQ \cdot CQ \cdot \sin({\angle BQC)}}{2}\\
\end{align} 

Var redzēt, ka  (A, B, C, D) = \frac{AC \cdot BD}{BC \cdot AD} = \frac{S(\triangle AQC) \cdot S(\triangle BQD)}{S(\triangle AQD) \cdot S(\triangle BQC)}, ja izmanto augstumu formulu laukumiem.

Ja izmanto sinusu formulas laukumiem, tad krustiskā attiecība ir vienāda ar  (A, B, C, D) = \frac{AC \cdot BD}{BC \cdot AD} = \frac{\sin{\angle AQC} \cdot \sin{\angle BQD}}{\sin{\angle AQD} \cdot \sin{\angle BQC}} un tā kā šie leņķi nav atkarīgi no patvaļīgās līnijas  L, tad krustiskā attiecība ir invariants šīm līnijām.

## Atsauces
Nimfomānija

**Nimfomānija** jeb **sieviešu hiperseksualitāte** ir psihisks traucējums, kas raksturojas ar patoloģiski paaugstinātu seksuālo vēlmi un uzvedību.

Termins "nimfomānija" nāk no grieķu mitoloģijas, grieķi uzskatīja nimfas par dievišķiem dabas gariem, kas bieži tika saistīti ar seksuālu aktivitāti. 

## Vēsture
Viduslaikos sieviešu seksuālā uzvedība bieži tika skatīta caur morāles prizmu. Sievietes ar augstu seksuālo vēlmi bieži vien tika uzskatītas par apsēstām vai burvēm. 

Nimfomānija kļuva par medicīnisku terminu 18. gadsimtā, kad ārsti sāka vairāk interesēties par seksuālās uzvedības traucējumiem. To raksturoja kā patoloģisku un slimīgu seksuālo vēlmi sievietēm. 

Pirmās psihoanalītiskās teorijas, piemēram, Zigmunda Freida darbi, arī aplūkoja sieviešu hiperseksualitāti, tomēr bieži vien to interpretēja kā iekšēju konfliktu vai neapzinātu vēlmi.

Mūsdienās termins "nimfomānija" tiek lietots retāk, un to biežāk aizstāj ar terminu "hiperseksualitāte". Pētnieki un klīnicisti cenšas izprast hiperseksualitāti kā daļu no plašāka psihisko traucējumu spektra, nevis stigmatizēt konkrētu dzimumu. Uzsvars tiek likts uz daudzdisciplināru pieeju diagnostikai un ārstēšanai, kas ietver gan psihoterapiju, gan, ja nepieciešams, farmakoloģisko terapiju.

## Diagnostika un simptomi
Nimfomānija var izpausties dažādos veidos, un tās simptomi var būt:

* Neparasti augsta seksuālā vēlme.
* Neapmierināmība ar normālu seksuālo aktivitāti.
* Bieža seksuālo partneru maiņa.
* Seksuālās uzvedības, kas izraisa personiskās, sociālās vai profesionālās problēmas.

## Cēloņi
Nimfomānijas cēloņi var būt dažādi, un bieži vien tie ietver bioloģiskus, psiholoģiskus un sociālus faktorus:

* Hormonāli traucējumi.
* Smadzeņu ķīmijas izmaiņas.
* Traumatiski pieredzējumi bērnībā.
* Psihiskie traucējumi, piemēram, bipolārie traucējumi vai robežpersonības traucējumi.

## Ārstēšana
Nimfomānijas ārstēšana parasti ir daudzdisciplināra pieeja, kas ietver:

* Psihoterapiju, piemēram, kognitīvi biheiviorālo terapiju.
* Medikamentozo terapiju, ja tas ir nepieciešams, lai ārstētu pamata psihiskos traucējumus vai hormonālās izmaiņas.
* Atbalsta grupas un konsultācijas, lai palīdzētu pacientiem pārvaldīt savu uzvedību un uzlabot attiecības.

## Ārējās saites
Landsknehts

thumb|Landsknehtu attēlojums izdevumā ''Geschichte des Kostüms''
**Landsknehts** ( — burtiski, valsts kalps) ir renesanses laika vācu algotnis (karavīrs) kājnieks. Landsknehtu vienība pārsvarā sastāvēja no pīķnešiem un atbalsta kājniekiem, un viņu frontes līniju veidoja *Doppelsöldner* ("vīri, kam maksā dubultu algu"), kas bija slaveni ar cvaihandera un arkebūzu izmantošanu. Viņi veidoja lielāko daļu Svētā Romas impērijas imperatora armijas no 15. gadsimta beigām līdz 17. gadsimta sākumam, cīnoties Habsburgu-Valuā karos, Habsburgu-Osmaņu karos un Eiropas reliģijas karos.

## Apģērbs
Tērps ar platām piedurknēm un biksēm, milzīgas cepures ar spalvām — landsknehtu apģērbs bija ļoti grezni izrotāts un izaicinošākais renesanses laikā. Imperators Maksimiliāns I piešķīra landsknehtiem brīvību no likumiem, kas regulē apģērbu stilu un izskatu, kam bija pakļauti citi sabiedrības slāņu pārstāvji: “Viņu dzīve ir tik īsa un bez prieka, ka lielisks un krāšņs apģērbs ir viens no retajiem priekiem. Es negrasos viņiem to atņemt." Viņu apģērbi bija slaveni ar savu "*puff and slash*" rotājumu, kas radās, sagriežot virsdrēbes un caur šiem spraugām izspraucoties apakšējā apģērba slāņiem un polsterējumam.

Apģērba stilu ar "pufām un šķēlumu" pārņēma arī citas tautas, dažviet Eiropā tam kļūstot par ierastu apģērba dekorācijas veidu. Dažus angļu muižniekus fascinēja šādi “pufi un šķēlumi”. Henrijs VIII sāka ģērbties šādā stilā pēc tam, kad ieraudzīja viņa nolīgto landsknehtu apģērbu; patiesībā slavenajā Henrija VIII portretā, ko veidojis Hanss Holbeins, viņš attēlots kamzolī, kas izrotāts ar pufām un šķēlumiem. Citos Henrija portretos redzams, ka viņš valkā svārkus līdz ceļiem; viņš pārņēma šo stilu no vācu militārajiem svārkiem, ko valkāja daži landsknehti. Šādā stilā ģērbās arī Henrija bērni Edvards VI un Elizabete I.

Tā kā kaujās abās konflikta pusēs nereti bija algotņi, kuri izskatījās pilnīgi vienādi, tad, lai tuvcīņā atšķirtu “draugus” no “svešiniekiem”, vienai kompānijai piederošie landsknehti valkāja platas auduma materiāla lentes, vienā krāsā uz viņu cepures, uz jostas, pārsēja vai stropes veidā pār plecu. Tas radīja atsevišķas landsknehtu kompānijas nosaukumu — **bande** (no vācu valodas das Band “lente”). Un, pateicoties Landsknehtu uzvedībai pret civiliedzīvotājiem, vārds “banda” visas Eiropas praksē ieguva jaunu nozīmi — stabilu bruņotu noziedzīgu grupu. Tomēr termins *bandum* (no latīņu valodas — “karogs”), lai apzīmētu militāro vienību, tika izmantots jau Bizantijas armijā, kas dod pamatu šaubīties par šī termina saistīšanu tieši ar landsknehtiem.

Tāpat landsknehta kostīmā atmiņā palicis milzīgs, sava laika modes tendences atspoguļojošs *Schamkapsel* vīriešu ģenitāliju aizsargs, ko daži lai palielinātu izmēru un sitiena mīkstināšanai pildīja ar vati. Arī naudas maciņu viegli varēja ievietot šajā aizsargā.

## Ārējās saites
Kristietības vēsture

**Kristietības vēsture** aptver vairāk nekā divus tūkstošus gadu. Tā sākas ar Jēzus Kristus dzīvi un mācību, turpinās ar kristietības izplatīšanos visā Romas impērijā un tālāk, un ietver daudzus svarīgus notikumus un attīstības posmus.

## Vēsture

### Jēzus Kristus un kristietības sākumi (1. gadsimts)

* Jēzus Kristus dzimšana, dzīve un nāve: Saskaņā ar kristīgo ticību, Jēzus, piedzimis Betlēmē, ir Dieva Dēls un cilvēces Glābējs. Viņš sludināja Dieva valstību, veica brīnumus un tika sists krustā Jeruzalemē, pēc tam augšāmcēlies no mirušajiem.
* Apustuļu darbība: Pēc Jēzus augšāmcelšanās, viņa mācekļi jeb apustuļi izplatīja viņa mācību, sākot no Jeruzalemes un turpinot līdz Romas impērijas dažādām daļām.

### Agrīnā baznīca (1.—4. gadsimts)

* Svētais Pāvils un kristietības izplatīšana: Apustulis Pāvils spēlēja nozīmīgu lomu kristietības izplatīšanā starp ne-ebrejiem. Viņa vēstules veido lielu daļu Jaunās Derības.
* Pirmie mocekļi: Kristieši saskārās ar vajāšanām Romas impērijā, īpaši imperatora Nerona valdīšanas laikā.
* Baznīcas tēvu darbi: Šajā laikā radās daudz teoloģisku darbu, ko radīja tādi autori kā Ignācijs no Antiohijas, Polikarps un Justīns Martīrs.

### Konstantīns un kristietības legalizācija (4. gadsimts)

* Konstantīns Lielais: Romas imperators Konstantīns pieņēma kristietību un 313. gadā izdeva Milānas ediktu, kas legalizēja kristietību Romas impērijā.
* Pirmais Nīkajas koncils (325): Pirmais ekumēniskais koncils notika Nīkajā (mūsdienu Iznika, Turcijā), kur tika pieņemta Nīkajas ticības apliecība, nosakot ortodoksās kristīgās ticības pamatus.

### Viduslaiki (5.—15. gadsimts)

* Baznīcas šķelšanās: 1054. gadā notika Lielā Shizma (šķelšanās) starp Romas katoļu baznīcu un Austrumu pareizticīgo baznīcu.
* Krusta kari: No 11. līdz 13. gadsimtam kristiešu armijas devās krusta karos, lai atbrīvotu Svēto zemi no musulmaņu valdīšanas.
* Viduslaiku teoloģija un sholastika: Izcilākie teologi, piemēram, Akvīnas Toms, attīstīja kristīgo doktrīnu un teoloģiju, balstoties uz Aristoteļa filozofiju.

### Reformācija un jauno laiku sākums (16.—17. gadsimts)

* Reformācija: 1517. gadā Mārtiņš Luters publicēja savas 95 tēzes, izraisot protestantu reformāciju, kas noveda pie Romas katoļu baznīcas sašķelšanās un jaunu protestantu konfesiju rašanās.
* Tridentes koncils (1545—1563): Romas katoļu baznīca atbildēja uz reformāciju ar Tridentes koncilu, kas ieviesa nozīmīgas reformas un stiprināja katoļu doktrīnu.

### Mūsdienas (18.—21. gadsimts)

* Apgaismība un modernisms: 18. un 19. gadsimtā notika apgaismības kustība, kas izraisīja kritisku attieksmi pret reliģiju un veicināja sekulārisma izplatīšanos.
* Otrais Vatikāna koncils (1962—1965): Romas katoļu baznīca ieviesa nozīmīgas izmaiņas liturģijā un attiecībās ar citām reliģijām.
* Globālā kristietība: Kristietība turpināja izplatīties visā pasaulē, īpaši Āfrikā, Āzijā un Latīņamerikā, kļūstot par globālu reliģiju ar daudzām dažādām tradīcijām un interpretācijām.

## Ārējās saites
Peldēšana 2024. gada vasaras olimpiskajās spēlēs

**[[Peldēšana]] [[2024. gada vasaras olimpiskās spēles|2024. gada vasaras olimpiskajās spēlēs]]** Parīzē norisinājās no 2024. gada 27. jūlija līdz 9. augustam. Sacensības baseinā no 27. jūlija līdz 4. augustam notika *[[Paris La Défense Arena]]*, bet maratonpeldēšana notika 8. un 9. augustā pie Aleksandra III tilta Sēnas upē. Sacensībās tika sadalīti 37 medaļu komplekti (pa 18 vīriešiem un sievietēm un 1 jauktajām komandām), ieskaitot maratonpeldēšanu atklātā ūdenī.

Latviju šajās olimpiskajās spēlēs pārstāvēja divi peldētāji — Ieva Maļuka un Daniils Bobrovs.

## Sacensību kalendārs

## Medaļu tabula

## Medaļnieki
### Vīrieši

### Sievietes

### Jaukti

## Latvijas sportisti

## Atsauces
Kalvenes iela

**Kalvenes iela** var būt:

* Kalvenes iela — iela Rīgā;
* Kalvenes iela — iela Liepājā;
* Kalvenes iela — iela Aizputē.