Nīderlandes flotes sagrābšana Helderā

**Nīderlandes flotes sagrābšana Helderā** 1795. gada 23. janvāra naktī bija rets mijiedarbības gadījums starp karakuģiem un kavalēriju, kad franču revolucionāro huzāru pulks sagrāba holandiešu flotes kuģus, kas bija iesaluši ledū Nievedjepas upē, tieši uz austrumiem no Helderas pilsētas. Pēc tam, kad daži no huzāriem bija pietuvojušies aizsalušajai Nievedjepas upei, franču kavalērija vienojās, ka visi 14 holandiešu karakuģi paliks šajā vietā. Kuģu sagūstīšana ar kavalērijas spēkiem ir ārkārtīgi rets notikums militārajā vēsturē.

## Vēsture
1794. gada februārī, saņēmis Francijas Ziemeļu armijas vadību (līdz 1795. gada martam), divīzijas ģenerālis Šarls Pišegrū, sakaujot ienaidnieka karaspēku, ieņēma Rietumflandriju un 1795. gada janvārī iegāja Amsterdamā, nolemjot palikt šeit pa ziemu. Pišegrū tika informēts, ka Helderā (apmēram astoņdesmit kilometrus uz ziemeļiem no Amsterdamas) ir noenkurota Nīderlandes flote. Tā gada ziema bija ārkārtīgi auksta, un jūras piekrasti klāja ledus.

Pišegrū uzdeva brigādes ģenerālim Janam Villemam de Vinteram 8. huzāru pulka priekšgalā veikt operāciju, lai sagūstītu Nīderlandes floti, izmantojot šo momentu, kamēr kuģi nevar manevrēt un ir iesaluši ledū. De Vinters Helderā ieradās 1795. gada 23. janvāra naktī. Katrs huzārs uz sava zirga atveda vienu kājnieku no 15. līnijas kājnieku pulka bataljona. Kā jau bija gaidāms, Nīderlandes flotes kuģi stāvēja iesaluši ledū.

Pēc rūpīgas sagatavošanās pulkvedis Luijs Žozefs Lažūrs vadīja kavalērijas uzbrukumu holandiešu kuģiem. Veikuši nepieciešamos piesardzības pasākumus, lai zirgu pakavu klabēšana nepamodinātu jūrniekus, jātnieki, kājnieku atbalstīti, veica abordāžu uz kuģiem bez šāvieniem un tos sagrāba bez upuriem abās pusēs. Operācijas rezultātā Francijas armija sagūstīja 14 kaujas kuģus ar 850 lielgabaliem, kā arī vairākus tirdzniecības kuģus. Militārajā vēsturē tas bija unikāls piemērs kavalērijas uzbrukumam flotei.

## Pārskats par kuģiem
Kuģu statuss tika precizēts 1795. gada maijā saskaņā ar Hāgas līgumu, kad Batāvijas Republika oficiāli kļuva par Francijas sabiedroto, tās kuģiem turpmāk kalpojot kopējam mērķim.

**Līnijkuģi (''Ships of the line'')**

* *Admiraal De Ruyter* — būvēts 1776—1778, britu sagūstīts 1799. gadā
* *Gelderland* — būvēts 1781. gadā, britu sagūstīts 1799. gadā
* *Frederik Villem*  — būvēts 1788. gadā, britu sagūstīts 1797. gadā
* *Princes Loisa* — britu sagūstīts 1799. gadā
* *Admiraal Piet Heyn* — būvēts 1774. gadā, pārdeva sadalīšanai 1799. gadā
**Fregates**

* *Monnikendam* — būvēta 1782. gadā, britu sagūstīta 1797. gadā
* *Argo* — nolaista ūdenī 1791. gadā, britu sagūstīta 1796. gadā
* *Alliantie* — nolaista ūdenī 1788. gadā, britu sagūstīta 1795. gadā

**Halks (''Hulks'')**

* *Admiraal-Generaal* — būvēts 1763.—1764, pārdots 1795. gadā
* *Amsterdam* — būvēts 1763. gadā, pārdots 1795. gadā

**Korvetes**

* *Enkhuizen* — būvēta 1778.—1780, sadalīta 1800. gadā
* *Venus* — būvēta 1768. gadā, britu sagūstīta 1796. gadā
* *Echo* — būvēta 1789. gadā, vraks pārdots 1796. gadā
* *Dolphijn* — būvēta 1780. gadā, sadedzināta vai britu sagūstīta 1799. gadā
* *Pallas* — būvēta 1781. gadā, britu sagūstīta 1797. gadā
* *Zeepaard* — nolaista ūdenī 1782. gadā, nogremdēta 1805. gadā

**Kuteri**
* *Lynx* — būvēts 1784. gadā; HMS Circe balva kuģim 1799. gada oktobrī
* *Snelheid* — būvēts 1782. gadā, britu sagūstīts 1795. gadā
* *Valk* — būvēts 1770. gadā, sagūstīts 1799. gadā
* *Tvee* — 8 lielgabali

## Faktu autentiskums
Tradicionālais stāstījums par franču kavalērijas uzbrukumu un kuģu sagrābšanu Helderā galvenokārt balstās uz franču avotiem, kuri visi kopē stāstu viens no otra, un stāsta galvenais avots ir Antuāna-Anrī Žominī darbs *Histoire critique et militaire des campagnes de la Revolution*. Tomēr nav skaidrs, kādu avotu pats Žominī izmantojis. Visticamāk, tas bija stāsts, ko vēlāk publicēja pats pulkvedis Lažūrs. Izņemot Žominī apgalvojumus, no Francijas puses par incidentu nav primāru avotu. Nīderlandes vēsturnieks Johanness Kornelus de Jongs norāda, ka Nīderlandes flote jau 21. janvārī bija saņēmusi pavēli neizrādīt pretošanos, un viņš atsaucas uz oficiālo saraksti Nacionālajā arhīvā, kā arī Nīderlandes jūras spēku virsnieku, kas bija aculiecinieki, paziņojumus. Tā vietā de Jongs norāda, ka daži franču huzāri šķērsoja ledu, lai vienotos ar Nīderlandes virsniekiem par kuģu nodošanu.

Holandiešu komandieris kapteinis Hermanus Reintjess palika uz kuģa *Admiraal Piet Heyn*, lai sagaidītu ģenerāļa de Vintera ierašanos, kuram bija jāierodas pēc trim dienām. Pēc tam de Vinters lika kuģu virsniekiem un apkalpēm zvērēt, ka viņi miermīlīgi padosies, līdzīgi zvērestam, kas tika dots flotes nodošanā Hellevetsluisā vairākas dienas iepriekš. De Jongs norāda, ka maldīgais priekšstats izriet no Šveices ģenerāļa Antuāna-Anrī Žominī 1819. gada publikācijas, kuras stāstījumu vēlāk citēja franču vēsturnieki.

## Atsauces

## Ārējās saites
*  Peter Davis, French Cavalry Defeats Dutch Fleet?