Zbiteņs

thumb|Zbiteņs
**Zbiteņs** (, ) ir sens austrumslāvu dzēriens, kas tiek gatavots no medus, garšvielām un aromātiskajiem augiem.

Pastāv uzskats, ka dzēriena nosaukums cēlies no darbības vārda "*збивати*" (sajaukt, sakult), jo visbiežāk tas tika gatavots divos atsevišķos traukos. Vienā nostādināja medu, bet otrā — garšaugus, un tieši pirms lietošanas abus sajauc.

## Vēsture
Hronikās minēts, ka 1128. gadā kņazs Vsevolods mielastā cienāja viesus ar "pārvirumu" — dzērienu, kas ir zbiteņs. Šis dzēriens bija vienlīdz populārs gan vienkāršās tautas vidū, gan augstmaņu lokā, lai gan augstākās sabiedrības pārstāvji izmantoja izsmalcinātākas sastāvdaļas, piemēram, importētas garšvielas. Zbiteņa tirdzniecībai tika izveidotas stacionāras "zbiteņa būdas", kas atradās cilvēku pārpildītās vietās. Par letes vietu kalpoja liels logs, kas bija izveidots ēkas sienā. Papildus stacionārajiem tirdzniecības punktiem zbiteņu bieži tirgoja zbitenieki, kas nēsāja uz muguras traukus ar karsto dzērienu un to ielēja garāmgājējiem.

Masveida zbiteņa patēriņš izzuda pēc 1917. gada boļševiku apvērsuma. To ietekmēja importēto garšvielu trūkums, vispārēja patēriņa kultūras lejupslīde un citu sildošu dzērienu popularitātes pieaugums. Kopš 1990. gadiem tika veikti mēģinājumi atjaunot zbiteņa ražošanu un patēriņu, tomēr šie centieni neizraisīja ievērojamu dzēriena popularizēšanu.

## Sastāvdaļas
Zbiteņa pamats vienmēr ir bijis ūdens un medus, taču garšvielu un aromātisko augu sastāvs bija mainīgs. Senākajos receptēs izmantoja vietējos augus: asinszāli, salviju, bērzu lapas, liepu ziedus, kalmes saknes, piparmētru. Vēlāk no Eiropas sāka ievest izsmalcinātākas garšvielas (koriandru, ingveru, kanēli, anīsu, krustnagliņas, kardamonu), kas kļuva par pamatu populārākajām zbiteņa receptēm.

Reizēm medum pievienoja arī melasi. Lai gan pievienotās sastāvdaļas kombinācijā ar medu piešķīra saldu garšas gammu, eksistēja arī mazāk izplatītas receptes ar izteiktu pikantu garšu. Šādos gadījumos zbitena pagatavošanā izmantoja lauru lapas, čili vai melnos piparus, mārrutkus un redīsus.

## Pagatavošana
Senākajos zbiteņa receptēs tika izmantoti augi ar samērā nelielu ekstraktvielu daudzumu, tāpēc, lai iegūtu maksimālu aromātu un garšu, tika pielietota vairākas dienas ilga rūgšana. Šādu zbitenu sauca par "raudzēto zbiteņu". Medu vai medus un melases maisījumu raudzēja vienā traukā, bet garšaugu uzlējumu — citā. Pirms pasniegšanas abus uzlējumus sajauca, uzsildot vai atstājot aukstu. Tā rezultātā iegūst gan karstu, gan aukstu zbitenu, kas ziemā tika izmantots sasildīšanai, bet pirtī — slāpju remdēšanai.

Rūgšanas procesā dzērienā veidojās neliels daudzums alkohola. Zbiteņs ar alkohola saturu līdz 1 % tika uzskatīts par bezalkoholisku, savukārt zbiteņi ar 4—7 % alkohola bija viegli alkoholiskie dzērieni. Šī gatavošanas metode padarīja zbiteņu līdzīgu senkrievu alum, kvasam, stipram medum un baltkrievu kramambulei.

Pēc iepazīšanās ar tropiskajām garšvielām, kas saturēja daudz ekstraktvielu un aromātisko savienojumu, nepieciešamība pēc ilgstošas rūgšanas pazuda. Dzērienu sāka gatavot ar vienkāršu metodi — vārīšanu, kur augus un garšvielas vārīja kopā ar medu. Šādu dzērienu sauca par "vienkāršo zbiteņu".

Vienkāršajos zbiteņos nebija alkohola, un tos parasti dzēra karstus. Tipoloģiski šie vienkāršie zbiteņi ir līdzīgi karstvīnam, kur aromātiskas garšvielas piešķir bagātīgu garšu un sildošu efektu.

## Atsauces

## Ārējās saites