open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Aleksandrs Abergs

**Aleksandrs Abergs** (; dzimis , miris ) bija igauņu profesionāls cīkstonis. Viņš bija viens no ievērojamākajiem 20. gadsimta sākuma atlētiem kopā ar tādiem pasaulslaveniem igauņu sportistiem kā Georgs Lūrihs un Georgs Hakenšmits. 

## Biogrāfija
Abergs ir dzimis 1881. gadā Igaunijas ziemeļos, Kolgā. 1891. gadā Aberga vecāki, kas iepriekš bija muižas strādnieki, pārcēlās uz Tallinu. Abergs mācījās Tallinas Nikolaja ģimnāzijā, pēc tās beigšanas bija students un pēc tam strādnieks Tallinas mašīnu rūpnīcā. Tajā pašā laikā viņš trenējās svarcelšanas klubā "Linda Aida" un 1899. gada sāka piedalīties sacensībās dažādās Krievijas impērijas pilsētās — Tallinā, Sanktpēterburgā, Rīgā un citās.

1913. gadā kopā ar savu draugu, citu pasaulslaveno igauņu cīkstoni Georgu Lūrihu, viņš devās turnejā uz Ameriku, kur piedalījās cīņas sacensībās, uzvarot 50 mačos ar Amerikas sportistiem. 

1917. gadā Lūrihs un Abergs atgriezās Krievijā. 1918. gadā viņi jau uzstājās Petrogradā Ciniselli cirkā. Bet pilsētā bija bads, un draugi devās uz dienvidu reģioniem — Ukrainu, Ziemeļkaukāzu, kur 1920. gada sākumā Armavirā abi saslima ar tīfu, kas ar mēneša starpību abus aizveda kapā. Abergs nomira 38 gadu vecumā, 1920. gada 15. februārī Armavirā.

## Atsauces

## Ārējās saites

*
Uldis Kokars

**Uldis Kokars** (dzimis ) ir latviešu mūziķis, diriģents un pedagogs.

## Biogrāfija
Uldis Kokars dzimis pazīstamā latviešu diriģenta Imanta Kokara ģimenē. Mācījies Emīla Dārziņa mūzikas skolā. Ieguvis mūzikas maģistra izglītību, absolvējis simfoniskās diriģēšanas klasi. Strādā pedagoģisko darbu Rīgas Doma kora skolā un Jāzepa Mediņa mūzikas koledžā.

Daudzu vietējo un starptautisko koru festivālu virsdiriģents. Vadījis diriģēšanas meistarklases Latvijā, Lietuvā, Igaunijā, Vācijā, Francijā un Japānā.

No 2000. līdz 2013. gadam bijis Rīgas kamerkora "''Ave Sol''" galvenais diriģents un mākslinieciskais vadītājs.

Kopš 2015. gada Kokars ir Latvijas Universitātes vīru kora “Dziedonis” diriģents. Viņa vadībā "Dziedonis" 2018. gadā ieguva Latvijas koru augstāko iespējamo novērtējumu — Dziesmu svētku *Grand Prix*. 2023. gadā bijis XXVII dziesmu svētku virsdiriģents.

Organizējis Latviešu kordziesmas antoloģijas (12 sējumi ar ilustratīvajiem CD) izdošanu.

## Atsauces
Allāns Senmaksimēns

**Allāns Senmaksimēns** (, dzimis ) ir franču futbolists, spēlē pussarga pozīcijā. Kopš 2026. gada Senmaksimēns pārstāv Francijas 1. līgas komandu *[[RC Lens|Lens]]*.

## Ārējās saites
Nebīls Bentālibs

**Nebīls Bentālibs** (, dzimis ) ir Alžīrijas futbolists, spēlē pussarga pozīcijā, Alžīrijas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2023. gada Bentālibs pārstāv Francijas 1. līgas komandu ''Lille''.

Alžīrijas futbola izlases sastāvā Bentālibs ir spēlējis 2014. gada FIFA Pasaules kausā, kā arī 2015., 2017. un 2023. gada Āfrikas Nāciju kausā.

## Ārējās saites
Sanders Berge

**Sanders Berge** (, dzimis ) ir norvēģu futbolists, spēlē pussarga pozīcijā, Norvēģijas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2024. gada Berge pārstāv Anglijas Premjerlīgass komandu *[[Fulham FC|Fulham]]*.

## Sasniegumi
**Genk**

* Beļģijas Pro līga: 2018—19
* Beļģijas Superkauss: 2019

## Ārējās saites
Džons Īgans

**Džons Īgans** (; dzimis ) ir īru futbolists, spēlē aizsarga pozīcijā, Īrijas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2025. gada Īgans pārstāv Anglijas čempionāta komandu *[[Hull City AFC|Hull City]]*.

## Ārējās saites
Cirkons

**Cirkons** (no  (*zargun*) — 'zeltains') pamatsilikātu apakšklases minerāls, cirkonija ortosilikāts ZrSiO4. Parasti satur 1—4 % hafniju, kas kristāliskajā režģī izomorfi aizvieto cirkoniju.

## Īpašības
Kristalizējas tetragonālā singonijā, veidojot dipiramidālus un prizmatiskus kristālus. Cietība 7—8 pēc Mosa skalas, blīvums 4,680—4,710 g/cm³.
Krāsa ir atkarīga no piemaisījumu sastāva un var būt no brūngandzeltenas līdz brūnai, bet var būt arī pelēcīga, sarkana, rozā un reizēm bezkrāsaina. Spīdums izteikts, dimanta. Skaldnība nepilnīga. Caurspīdīgi juvelierizstrādājumu kvalitātes cirkona kristāli sarkanrudā, sarkanbrūnā vai rozā krāsā tiek saukti par hiacintu, bet zeltaini dzeltenas krāsas kristāli par žargonu.
Cirkons parasti ir nedaudz radioaktīvs, vienmēr satur retzemju elementus un radioaktīvus elementus (U, Th).

## Izcelsme
Magmatiskas izcelsmes minerāli sastopami granītos, sienītos u.c. iežos, ir klātesošs pegmatītos. Gandrīz visos magmatisko iežu tipos cirkons ir sastopams kā akcesorminerāls. Kristālos ar augstu radioaktīvo elementu saturu daļiņas, kas izveidojušās sabrukšanas rezultātā, ārda cirkona struktūru, kā rezultātā tas kļūst metamikts. Ķīmiski ir ļoti noturīgs, tādēļ bieži tiek izmantots planētas ģeoloģiskās vēstures izpētē. Cirkonu saturošu iežu dēdēšanas procesā minerāls koncentrējas kliedņos.
2000. gadu sākumā Džekhilzā (), Austrālijas rietumos tika atrasti cirkona kristāli, kuru vecums tiek lēsts vairāk kā 4 miljardus gadu. Šis ir senākais uz Zemes konstatētais minerāls. Latvijā cirkona minerāli nelielā koncentrācijā ir sastopami devona smilšakmeņos.

## Izmantošana
* Cirkons ir pamatminerāls zirkonija un hafnija ieguvē. Kā arī no tā iegūst dažādus retzemju elementus un urānu, kas koncentrējas šajā minerālā.
* Cirkona koncentrāts tiek izmantots ugunsdrošu materiālu ražošanā.
* Augsts urāna saturs un augsta ķīmiskā un mehāniskā noturība ļauj izmantot to ģeoloģiskā vecuma noteikšanā ar urāna-svina datēšanas metodi.
* Caurspīdīgi cirkona kristāli tiek izmantoti kā juvelierizstrādājumi (hiacints, žargons).
* Cirkonu karsējot tiek iegūti spilgti gaišzili kristāli, saukti par starlitu.

## Termina lietošana
Bieži vien pārdodot juvelierizstrādājumus, īpaši importētos, ar vārdu „cirkons” nepareizi tiek saukti sintētiski minerāli ar spēcīgu spīdumu, kubiskie cirkonija oksīdi (fianīti).

## Ārējās saites
Sems Džonstons

**Sems Džonstons** (, dzimis ) ir angļu futbolists, spēlē vārtsarga pozīcijā. Kopš 2024. gada Džonstons pārstāv Anglijas Premjerlīgas komandu *[[Wolverhampton Wanderers]]*.

## Ārējās saites
Dziedonis (koris)

**"Dziedonis"** ir Latvijas Universitātes vīru koris, kas dibināts .

## Vēsture
Kora pirmsākumi meklējami , kad tika dibināta Pirmā latvju vīru kora biedrība “Dziedonis”, kas , 23 dziedātājiem izpildot Alfrēda Kalniņa dziesmu “Kas tie tādi spēka vīri” diriģenta Jāņa Sieriņa vadībā, pārtapa par Latvijas Universitātes vīru kori "Dziedonis". 1926. gadā koris piedalījās VI Vispārējos latviešu Dziesmu svētkos.

Otrā pasaules kara laikā kora darbība bija apsīkusi, bet, pateicoties Haraldam Mednim un ilggadējiem kora dziedātājiem, 1947. gadā atsākās kora mēģinājumi. No 1950. līdz 1953. gadam koris bija apvienots ar LU vīru kori, bet 1953. gadā koris sadalījās divās daļās, izveidojot Poligrāfiķu Centrālā kluba vīru kori “Dziedonis” un vīru kori “Tēvzeme”.

1955. gada septembrī savu radošo sadarbību ar vīru kori “Dziedonis” uzsāka jauns diriģents — Imants Kokars. 35 gadi kora vēsturē pavadīti Imanta Kokara vadībā ar kora māksliniecisko izaugsmi un spožiem sasniegumiem — uzvarām Dziesmu svētku koru karos Latvijā un starptautiskajos konkursos.

1960. gadā korim tika piešķirts Tautas kora goda nosaukums, bet 1967. gadā tam piešķir Latvijas PSR Nopelniem bagātā kolektīva goda nosaukumu. 1995. gadā tas kļuva par LU Fizikas un matemātikas fakultātes vīru kori “Dziedonis”. 2014. gadā koris atzīmēja 90 gadu jubileju ar koncertu LU Lielajā aulā.

### Mākslinieciskie vadītāji
Kora vēsturē tā mākslinieciskie vadītāji bijuši vairāki Latvijā pazīstami koru diriģentiː

* 1924—1929 Jānis Sieriņš
* 1930—1935 Leonīds Vīgners
* 1937—1939 Sergejs Duks
* 1940—1952 Haralds Mednis
* 1953—1954 Edgars Tons
* 1955—1990 Imants Kokars
* 1991—1992 Vilmārs Vasulis, Roberts Liepiņš
* 1993—1998 Juris Vaivods
* 1999—2003 Tālis Veismanis
* 2004—2015 Roberts Liepiņš
* 2015—pašlaik Uldis Kokars

## Atsauces

## Ārējās saites
* Mājaslapa
*
Vieglatlētika 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs — 200 metri vīriešiem

**200 metri vīriešiem** bija viena no 23 disciplīnām, kas tika aizvadīta vieglatlētikas sacensību ietvaros 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Parīzē. Sacensības notika 1900. gada 22. jūlijā, krietni pēc lielākās daļas pārējo vieglatlētikas pasākumu, Kruakatelānā, Buloņas meža teritorijā. Tajās startēja 8 sportisti no septiņām valstīm.

Disciplīna bija sadalīta divās kārtās, kuras notika vienā dienā. Pirmajā kārtā bija 2 priekšskrējieni, kurā katrā startēja 4 sportisti. Divi labākie sportisti no katra priekšskrējiena startēja fināla skrējienā.

Zelta medaļu, ar fināla rezultātu 22,2 sekundes izcīnīja ASV sportists Volters Tjūksberijs. Sudraba medaļu ieguva Indijas sportists Normens Pričards, viņa rezultāts bija 22.8 sekundes. Savukārt bronzas medaļu ieguva Austrālijas sportists Stens Roulijs, kura rezultāts finālā bija 22.9 sekundes.

ASV sportists  Viljams Holands, ar rezultātu 24.0 sekundes, uzstādīja pirmo olimpisko rekordu šajā disciplīnā. Vēlāk fināla skrējienā šo rekordu uzlaboja Volters Tjūksberijs, viņa jaunais rekords bija — 22.2 sekundes.

## Rekordi

*(*) — neoficiālais 220 jardu (201.17 metru) rekords*

## Medaļu ieguvēji

## Rezultāti

### Kvalifikācija

; 1. priekšskrējiens

; 2. priekšskrējiens

### Fināls

## Pārstāvētās valstis un sportisti
* 
200 metru sacensībās startēja 8 sportisti no 7 valstīm.

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Atsauces

## Ārējās saites
* Vieglatlētika 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs — 200 metri vīriešiem (''Sports Reference'') 
* Vieglatlētika 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs — 200 metri vīriešiem (''Olympedia'') 
* Vieglatlētika 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs — 200 metri vīriešiem (''Olympics'') 
* De Wael, Herman. *Herman's Full Olympians*: "Athletics 1900". Accessed 18 March 2006. Available electronically at  .
*
Isa Diops

**Isa Diops** (, dzimis ) ir franču futbolists, spēlē aizsarga pozīcijā. Kopš 2022. gada Diops pārstāv Anglijas Premjerlīgas komandu ''Fulham''.

## Ārējās saites
Kīrans Gibss

**Kīrans Gibss** (, dzimis ) ir bijušais angļu futbolists, spēlēja aizsarga pozīcijā, pārstāvējis Anglijas futbola izlasi. Lielu daļu karjeras pavadījis ''Arsenal'' komandā.

## Sasniegumi
**Arsenal**

* FA kauss: 2013–14, 2014–15
* FA Community Shield: 2014, 2015

## Ārējas saites
Ahmeds Hegazi

**Ahmeds Hegazi** (, dzimis ) ir Ēģiptes futbolists, spēlē aizsarga pozīcijā, Ēģiptes futbola izlases dalībnieks. Kopš 2024. gada Hegazi pārstāv Saūda Arābijas komandu *[[Neom SC|Neom]]*.

Ēģiptes futbola izlases sastāvā Hegazi ir spēlējis 2012. gada vasaras olimpiskajās spēlēs, 2017. gada Āfrikas Nāciju kausā un 2018. gada FIFA Pasaules kausā.

## Sasniegumi
**Al Ahly**

* Ēģiptes Premjerlīga: 2015—16, 2016—17
* Ēģiptes Superkauss: 2015

## Ārējās saites
Miriama Makeba

**Zenzile Miriama Makeba** (, dzimusi , mirusi ), zināma arī kā ***Mama Africa***, bija Dienvidāfrikas estrādes dziedātāja, aktrise, cilvēktiesību aktīviste un ANO Labās gribas vēstniece. Viņa bija viena no ievērojamākajām 20. gadsimta melnādainajām izpildītājām pasaulē.

## Atsauces

## Ārējās saites
Takers Makss

**Takers Makss** (angļu: *Tucker Max*; dzimis 1975. gada 27. septembrī Atlantā, Džordžijas štatā, ASV) ir amerikāņu autors un orators. Savā blogā *Tuckermax.com*, kas sasniedzis miljonus apmeklētāju, Makss apraksta savus jaunības piedzīvojumus un izklāsta savus uzdzīvošanas memuārus.

Maksa memuāri *[[Es ceru, ka viņi alu pasniedz ellē|I Hope They Serve Beer in Hell]]* kļuva par *[[The New York Times|New York Times]]* bestselleru un katru gadu no 2006. līdz 2012. gadam saglabāja *New York Times Best Seller* statusu. *I Hope They Serve Beer in Hell* visā pasaulē ticis pārdots vairāk nekā miljons eksemplāru tirāžā, tostarp 400 000 no tiem tikai 2009. gadā. 2010. gadā Makss izlaida grāmatu ar nosaukumu *[[Asīši finišē vispirms|Assholes Finish First]],* savukārt, 2012. gadā memuārus *Hilarity Ensues* un *Sloppy Seconds: The Tucker Max Leftovers*.

## Atsauces
Trama (mikoloģija)

[thumb|[Egļu baravika|Egļu baravikas trama. Redzamas arī cepurītes un kātiņa virsmiziņas, un stobriņu slānis - himenofors.]]
**Trama** jeb **sēnes mīkstums** mikoloģijā ir sēnes augļķermeņa iekšējā, gaļīgā daļa. Tas atšķiras no audu ārējā slāņa, kas saucas par virsmiziņu vai kutikulu, no sporas veidojošā audu slāņa — himenofora un to nesošā audu slāņa himēnija. Daļa autoru iekļauj himēniju tramā.

Vienkāršojot tramu parasti sauc par sēņu "mīkstumu". Tiek izšķirta trama sēnes cepurītē un tās kātiņā, kur tā parasti ir stingrāka un cietāka.

Burtiski, "trama" ir latīņu vārds dzijai un tās aušanai. Tas, iespējams, ir saistīts ar to, ka trama ir veidota no hifām — cieši sapītiem sēņotnes pavedieniem. Reizēm šie pavedieni ir trausli un vāji saistīti savā starpā, un tad trama ir irdena kā, piemēram, bērzlapēm. Tramas īpašības mainās, sēnes augļķermenim novecojot. Uz augsnes augošajām sēnēm tā kļūst neizturīga un bieži ļumīga sapūstot, kamēr piepēm tā pārkoksnējas un kļūst par pamatni nākamās sezonas himēnijam.

## Atsauces
Džordžs Vatskis

**Džordžs Virdens Vatskis** (angļu: *George Virden Watsky*; dzimis 1986. gada 15. septembrī), labāk pazīstams kā **''Watsky'',** ir amerikāņu mūziķis, dziesmu autors, ierakstu producents, dzejnieks un rakstnieks. Viņš izpilda slam dzeju un ir piedalījies šova *Russell Simmons Presents Def Poetry* 6. sezonā.

Vatskis guva popularitāti kā reperis ar savu video *"Pale kid raps fast"* 2011. gadā. Viņš izdevis sešus studijas albumus: *Watsky* 2009. gadā, *Cardboard Castles* 2013. gadā, *All You Can Do* 2014. gadā, *x Infinity* 2016. gadā, *Complaint* 2019. gadā un *Placement* 2020. gadā. Viņš koncertē kopā ar savu grupu *Créme Fraîche*.  Vatskis pazīstams arī ar *Epic Rap Battles of History* kolaborācijām un ir grāmatas *How to Ruin Everything in 2016* autors.

## Atsauces
Vieglatlētika 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs — 400 metri vīriešiem

**400 metri vīriešiem** bija viena no 23 disciplīnām, kas tika aizvadīta vieglatlētikas sacensību ietvaros 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Parīzē. Sacensības notika 1900. gada 14. un 15. jūlijā, Kruakatelānā, Buloņas meža teritorijā. Tajās startēja 15 sportisti no sešām valstīm.

Sacensības notika divās kārtās. 14. jūlijā tika aizvadīta kvalifikācijas kārta ar trijiem priekšskrējieniem, kurā katrā startēja pa pieciem sportistiem. No katra priekšskrējiena divi labākie sportisti kvalificējās finālam. Fināla skrējiens tika aizvadīts nākamajā dienā, 15. jūlijā.

Zelta medaļu, ar fināla rezultātu 49.4 sekundes, ieguva ASV sportists Maksvels Longs. Sudraba medaļu, ar fināla rezultātu 49.6 sekundes, ieguva ASV sportists Viljams Holands. Savukārt bronzas medaļu ieguva Dānijas sportists Ernsts Šulcs, kura rezultāts fināla skrējienā bija 51.5 sekundes.

Pirmo reizi šajā disciplīnā bija pārstāvēta Dānija, Itālija, Norvēģija un Ungārija.

Sacensību laikā divas reizes tika uzlabots olimpiskais rekords šajā disciplīnā. Pirmais, kas to izdarīja bija ASV sportists Maksvels Longs, kurš 1. priekšskrējienu veica ar rezultātu 50.4 sekundes. Dienu vēlām, 15. jūlijā, viņš pats laboja savu rekordu par vienu sekundi uz — 49.4 sekundēm.

## Rekordi

*(*) — neoficiālais 440 jardu (402.34 metru) pasaules rekords*

## Medaļu ieguvēji

## Rezultāti

### Kvalifikācija
; 1. priekšskrējiens

; 2. priekšskrējiens

; 3. priekšskrējiens

### Fināls

## Pārstāvētās valstis un sportisti
* 
400 metru sacensībās startēja 15 sportisti no 6 valstīm. Dānija, Francija, Itālija, Norvēģija un Ungārija pirmoreizi startēja šajā disciplīnā.

*Iekavās norādīts startējošo sportistu skaits no attiecīgās valsts.*

* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Atsauces

## Ārējās saites
* Vieglatlētika 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs — 400 metri vīriešiem (''Sports Reference'') 
* Vieglatlētika 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs — 400 metri vīriešiem (''Olympedia'') 
* Vieglatlētika 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs — 400 metri vīriešiem (''Olympics'') 
* De Wael, Herman. *Herman's Full Olympians*: "Athletics 1900". Accessed 18 March 2006. Available electronically at  .
*
Vieglatlētika 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs — 800 metri vīriešiem

**800 metri vīriešiem** bija viena no 23 disciplīnām, kas tika aizvadīta vieglatlētikas sacensību ietvaros 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Parīzē. Sacensības notika 1900. gada 14. un 16. jūlijā, Kruakatelānā, Buloņas meža teritorijā. Tajās startēja 18 sportisti no septiņām valstīm. Vairāk nekā puse no sportistiem pārstāvēja ASV.

Sacensības bija sadalītas divās kārtās. Kvalifikācija notika 14. jūlijā, kad bija trīs priekšskrējieni, no kuriem katra priekšskrējiena divi labākie sportisti kvalificējās fināla kārtai. Fināls notika 16. jūlijā, un tajā startēja 6 sportisti.

Zelta medaļu ar rezultātu 2:01,2 izcīnīja Lielbritānijas sportists Alfrēds Tisē. Viņš izcīnīja pirmo zelta medaļu Lielbritānijai šajā disciplīnā. Sudraba medaļu ar rezultātu 2:03,0 ieguva ASV sportists Džons Kregans. Savukārt bronzas medaļu ieguva ASV sportists Deivids Hols, kura rezultāts finālā bija 2:03,8.

Pirmo reizi šajā disciplīnā bija pārstāvēta Bohēmija, Dānija un Itālija.

Sacensību laikā tika labots olimpiskais rekords šajā disciplīnā. To kvalifikācijas kārtas pirmajā priekšskrējienā izdarīja ASV sportists Deivids Hols. Viņa uzstādītais jaunais rekords bija 1 minūte un 59 sekundes.

## Rekordi

*(*) — neoficiālais pasaules rekords*

## Medaļu ieguvēji

## Rezultāti

### Kvalifikācijas kārta
; 1. priekškrējiens

; 2. priekškrējiens

; 3. priekškrējiens

### Fināls

## Pārstāvētās valstis un sportisti
* 
800 metru sacensībās startēja 18 sportisti no 7 valstīm. ASV, Bohēmija, Dānija un Itālija pirmoreizi startēja šajā disciplīnā.

*Iekavās norādīts startējošo sportistu skaits no attiecīgās valsts.*

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Atsauces

## Ārējās saites
* Vieglatlētika 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs — 800 metri vīriešiem (''Sports Reference'') 
* Vieglatlētika 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs — 800 metri vīriešiem (''Olympedia'') 
* Vieglatlētika 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs — 800 metri vīriešiem (''Olympics'') 
* De Wael, Herman. *Herman's Full Olympians*: "Athletics 1900".  Accessed 18 March 2006. Available electronically at  .
*
Fricis Jansons

**Fricis Jansons** (dzimis , miršanas datums nav zināms) bija latviešu pedagogs, kaligrāfs un politiķis. Bijis Latvijas Satversmes sapulces deputāts.

## Biogrāfija
Dzimis  Asītes pagastā zemkopja graudnieka Kristapa Jansona ģimenē. Uzaudzis Liepājā, kur apmeklējis un beidzis vairākas skolas. Strādājis dažādos tirdzniecības un rūpniecības uzņēmumos, bijis skolotājs. No 1908. gada dzīvojis Rīgā, bijis kādas firmas pilnvarnieks toreizējām Baltijas provincēm. Pirmā pasaules kara laikā bijis sabiedrības "Provodņik" pilnvarnieks Liepājā un Arhangeļskā. Atgriezies Rīgā 1918. gada rudenī un  organizējis bezzemniekus Bezzemnieku Agrārajā Savienībā. Rediģējis laikrakstus "Latvijas Bezzemnieks" un "Mūsu Zeme". Rakstījis par politiku, zinātni un mākslu arī citos laikrakstos. Ievēlēts Satversmes Sapulcē, kur bija vienīgais bezzemnieku deputāts, kurš noteikti prasīja fonda zemju piešķiršanu bezzemniekiem par dzimtu un ne uz mūža renti. No 1922. līdz 1925. gadam vadīja vispārējo lietu nodaļu valsts prezidenta Jāņa Čakstes sekretariātā. 1925. gadā nodibinājis savus kaligrāfijas kursus. Bija diplomēts kaligrāfijas speciālists, stenogrāfijas sistēmas "Runu raksts" autors un lauku māju īpašnieks Jelgavas apriņķī.

## Atsauces
Vieglatlētika 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs — 1500 metri vīriešiem

**150 metri vīriešiem** bija viena no 23 disciplīnām, kas tika aizvadīta vieglatlētikas sacensību ietvaros 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Parīzē. Sacensības notika 1900. gada 15. jūlijā, Kruakatelānā, Buloņas meža teritorijā. Tajās startēja 9 sportisti no sešām valstīm.

Zelta medaļu ar rezultātu 4:06.2 ieguva Lielbritānijas sportists Čārlzs Benets. Sudraba medaļu ar rezultātu 4:06.6 izcīnīja Francijas sportists Anrī Deložs. Bronzas medaļu ieguva ASV sportists Džons Brejs, viņa rezultāts bija 4:07.2.

Pirmo reizi šajā disciplīnā bija pārstāvēta Austrija,  Bohēmija,  Dānija un Lielbritānija.

Sacensību laikā tika labots neoficiālais pasaules un olimpiskais rekords. To paveica Lielbritānijas sportists Čārlzs Benets. Viņa rezultāts bija 4 minūtes un 6.2 sekundes.

## Rekordi

*(*) — neoficiālais pasaules rekords*

## Medaļu ieguvēji

## Rezultāti

## Pārstāvētās valstis un sportisti
* Skatīt arī: *[[Vieglatlēti 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs]]*
1500 metru sacensībās startēja 9 sportisti no 6 valstīm. Austrija, Bohēmija, Dānija un Lielbritānija pirmo reizi startēja šajā disciplīnā.

*Iekavās norādīts startējošo sportistu skaits no attiecīgās valsts.*

* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Skatīt arī
* Vieglatlētika 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs

## Atsauces

## Ārējās saites
* Vieglatlētika 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs — 1500 metri vīriešiem (''Sports Reference'') 
* Vieglatlētika 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs — 1500 metri vīriešiem (''Olympedia'') 
* Vieglatlētika 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs — 1500 metri vīriešiem (''Olympics'') 
* De Wael, Herman. *Herman's Full Olympians*: "Athletics 1900".  Accessed 18 March 2006. Available electronically at  .
*
Teodors Plūme

**Kārlis Teodors Plūme** (, miršanas datums nav zināms) bija Latvijas sabiedrisks darbinieks, politiķis. Bijis Tautas padomes loceklis un Latvijas Satversmes sapulces deputāts. Bijis LSDSP, vēlāk — Mazinieku partijas biedrs.

## Biogrāfija
Kārlis Teodors Plūme dzimis  (pēc vecā stila — ) Ērģemes pagasta Brentu muižas kalpa Miķeļa Plūmes un Minnas dzimušas Sūna dēls. Pēc pagasta un draudzes skolas beigšanas sagatavojies pašmācības ceļā un nolicis tautskolotāja eksāmenu. Pēc tam darbojies par skolotāju Kaģjeves pagasta (*[[:et:Kaagjärve vald]]*) skolā.

Par piedalīšanos 1905. gada revolūcijā izsūtīts administratīvā kārtā uz Sibīriju. 1906. gada rudenī no trimdas izbēdzis, atgriezies Rīgā un dzīvojis zem sveša vārda. Vēlāk aizbraucis uz Lietuvu, kur strādājis kā tehniķis pie zemesceļu būvēm, un vēlāk kā kulturtehniķis pie zemes ierīcības darbiem. Pašmācības ceļā papildinājies būvniecībā un nolicis būvtehniķa eksāmenu. Darbojies kā inženieris dažādos privātos uzņēmumos un arī Krievijas zemnieku zemes bankās. 1916. gadā brīvprātīgi iestājies kara dienestā, dienējis Valkā. 1917. gadā bijis Valkas apriņķa milicijas priekšnieks.

1919. gadā ieradies Rīgā un kā sociāldemokrātu pārstāvis kļuvis par pagaidu parlamenta — Tautas padomes — locekli. Vēlāk ievēlēts valsts pirmajā vēlētajā parlamentā — Satversmes sapulcē — no Latvijas Sociāldemokrātiskās strādnieku partijas saraksta. Drīz pēc tam, partijai šķeļoties, pievienojies jaunizveidotajai Mazinieku partijai. Bijis budžeta komisijas sekretārs.

Satversmes Sapulces darbību beidzot, no 1922. gada ministru kabineta iecelts par Valsts zemes bankas direktoru - valdes locekli. Šajā amatā atradies vēl 1940. gadā.
 
## Atsauces
Kārlis Lībtāls

**Kārlis Lībtāls** (dzimis , miris 1969. gadā) bija latviešu inženieris un politiķis, Latvijas Satversmes sapulces deputāts.

## Biogrāfija
Dzimis  Raiskuma pagastā. Ieguvis tehnisko izglītību Vācijā, savu pirmo inženiera-elektriķa praksi viņš izgāja Baku.

1918. gada rudenī atgriezās Latvijā. 1920. gadā ievēlēts Satversmes Sapulcē, kur izveidoja atsevišķu nelielu frakciju — Bezzemnieku agrāro savienību.

Nopircis Morisona pansiju Baldonē. 1926. gadā ierīkojis sudrablapsu fermu.

No 1944. gada rudens uzturēja sakarus ar Latvijas Centrālo padomi, 1945. gada ziemā Ventspilī strādāja par komandantūras tulku. Apcietināts 1945. gada maijā, 1946. gadā tiesā attaisnots.

## Ģimene
1908. gadā Maskavā precējies ar Augstāko sieviešu kursu kursanti Zinaidu Jevnoviču. 1915. gadā Petrogradā piedzima vienīgā meita — Nadežda Lībtāle (precējusies Kravčenoka, Feldmane) (1915 Petrogradā — 2003 Rīgā) — filoloģijas doktore.

## Atsauces
Aleksandrs Neibergs (deputāts)

**Aleksandrs Neibergs** ( — ) bija latviešu jurists un politiķis. Bijis Tautas padomes un Latvijas Satversmes sapulces deputāts, Latvijas Sociāldemokrātiskās strādnieku partijas pārstāvis.

## Biogrāfija
Dzimis 1882. gada 13. oktobrī Zaļenieku pagastā Kristapa Neiberga un Doras, dzimušas Veinbergas, ģimenē. Beidzis Kijivas Universitātes Juridisko fakultāti. No 1910. gada oktobra zvērināta advokāta palīgs, no 1916. gada oktobra līdz 1918. gada decembrim zvērināts advokāts Rīgā. No 1918. gada decembra Rīgas apgabaltiesas loceklis. No 1919. gada 29. decembra Rīgas apgabaltiesas priekšsēdētāja biedrs; strādājis 2. civilnodaļā, tās pārzinis. Ilgstoši slimojis (plaušu un nieru iekaisums).

Bijis Latvijas Tautas padomes loceklis, 1920. gada aprīlī ievēlēts par Satversmes sapulces locekli no Latvijas Sociāldemokrātiskās strādnieku partijas saraksta. 1921. gada 29. novembrī atbrīvots no amata pēc paša lūguma — veselības stāvokļa dēļ.

Miris 1926. gada 24. martā.

## Ģimene
Precējies ar Cecīliju Rozenbergu (dzimusi 1888. gadā Zaļenieku pagastā), meitas Irīna (dz. 1911. gadā) un Ilona Aleksandra (dz. 1912. gadā).

## Atsauces
Roberts Pasils

**Roberts Pasils** bija latviešu politiķis, Latvijas Satversmes sapulces deputāts no Bezzemnieku agrārās savienības. Nolicis mandātu jau 1920. gadā.

## Atsauces
Vieglatlētika 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs — 110 metru barjerskrējiens vīriešiem

**110 metru barjerskrējiens vīriešiem** bija viena no 23 disciplīnām, kas tika aizvadīta vieglatlētikas sacensību ietvaros 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Parīzē. Tā bija īsākā no barjerskrējiena distancēm šajās olimpiskajās spēlēs. Sacensības notika 1900. gada 14. jūlijā, Kruakatelānā, Buloņas meža teritorijā. Tajās startēja 9 sportisti no trim valstīm. Vairāk kā puse no visiem sportistiem bija no ASV.

Sacensības bija sadalītas vairākās kārtās. Pirmā kārta bija kvalifikācijas pusfināli, kurā tika aizvadīti trīs skrējieni. No katra priekšskrējiena labākais sportists kvalificējās finālam, bet otrās un trešās vietas ieguvēji veica atkārtotos skrējienus. Kopumā tika aizvadīti divi atkātotie skrējieni, kurā katrā startēja pa trim sportistiem. No katra šī skrējiena labākais sportists kvalificējās fināla skrējiena. Fināla skrējiens tika aizvadīts tajā pašā dienā, kad kvalifikācijas un atkārtotie skrējieni un tajā startēja pieci sportisti.

110 metru barjerskrējiens bija viens no piecām vieglatlētikas disciplīnām, kur olimpiskās medaļas ieguva tikai ASV sportisti. Zelta medaļu, ar rezultātu 15.4 sekundes, ieguva Alvins Krencleins. Sudraba medaļu, ar rezultātu 15.5 sekundes ieguva Džons Maklīns, bet bronzas medaļu ieguva Frederiks Molonijs. Viņa rezultāts bija 15.6 sekundes.

Pirmo reizi šajā disciplīnā bija pārstāvēta Indija.

Sacensību laikā amerikānis Alvins Krencleins divas reizes, laboja olimpisko rekordu šajā disciplīnā. Sacensībām noslēdzoties jaunais olimpiskais rekords šajā disciplīnā bija 15.4 sekundes.

## Rekordi

## Medaļu ieguvēji

## Rezultāti

### Pusfināli
; 1. pusfināls

; 2. pusfināls

; 3. pusfināls

### Atkārtotie skrējieni

; 1. skrējiens

; 2. skrējiens

### Fināls

## Pārstāvētās valstis un sportisti
* 
110 metru barjerskrējiena sacensībās startēja 8 sportisti no 3 valstīm. Indija pirmo reizi startēja šajā disciplīnā.

*Iekavās norādīts startējošo sportistu skaits no attiecīgās valsts.*

* 
* 
* 

## Atsauces

## Ārējās saites
* Vieglatlētika 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs — 110 metru barjerskrējiens vīriešiem (''Sports Reference'') 
* Vieglatlētika 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs — 110 metru barjerskrējiens vīriešiem (''Olympedia'') 
* Vieglatlētika 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs — 110 metru barjerskrējiens vīriešiem (''Olympics'') 
* De Wael, Herman. *Herman's Full Olympians*: "Athletics 1900".  Accessed 18 March 2006. Available electronically at  .
*
Vieglatlētika 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs — 200 metru barjerskrējiens vīriešiem

**200 metru barjerskrējiens vīriešiem** bija viena no 23 disciplīnām, kas tika aizvadīta vieglatlētikas sacensību ietvaros 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Parīzē. Sacensības notika 1900. gada 16. jūlijā, Kruakatelānā, Buloņas meža teritorijā. Tajās startēja 11 sportisti no piecām valstīm.

Sacensības bija sadalītas divās kārtās. Pirmā kārta bija kvalifikācija, kurā tika aizvadīti 2 priekšskrējieni. No katra priekšskrējiena divi labākie rezultātu ieguvēji kvalificējās fināla skrējienam. Fināla skrējiens tika aizvadīts tajā pašā dienā un tajā startēja 4 sportisti.

Zelta medaļu, ar rezultātu 25.4 sekundes, izcīnīja ASV sportists Alvins Krencleins. Sudraba medaļu, ar rezultātu 26.0 sekundes, ieguva Indijas sportists Normens Pričards. Savukārt bronzas medaļu ieguva ASV sportists Volters Tjūksberijs, viņa rezultāts finālā bija 26.1 sekundes.

Sacensību laikā vairākkārtīgi tika uzstādīts jauns olimpiskais rekords vieglatlētikā. Sākotnēji to 1. priekšskrējienā izdarīja ASV sportists Alvins Krencleins, rezultāts 27. sekundes. Vēlāk, 2. priekšskrējienā, šo rezultātu pārspēja Indijas sportists Normens Pričards, 26.8 sekundes. Noslēgumā, fināla skrējienā, Alvins Krencleins atkal laboja rekordu uz 25.4 sekundes.

## Rekordi

## Medaļu ieguvēji

## Rezultāti

### Kvalifikācija

; 1. priekšskrējiens

; 2. priekšskrējiens

### Fināls

## Pārstāvētās valstis un sportisti
* Skatīt arī: *[[Vieglatlēti 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs]]*
200 metru barjerskrējiena sacensībās startēja 11 sportisti no 5 valstīm.

*Iekavās norādīts startējošo sportistu skaits no attiecīgās valsts.*
* 
* 
* 
* 
* 

## Atsauces

## Ārējās saites
* Vieglatlētika 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs — 200 metru barjerskrējiens vīriešiem (''Sports Reference'') 
* Vieglatlētika 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs — 200 metru barjerskrējiens vīriešiem (''Olympedia'') 
* Vieglatlētika 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs — 800 metri vīriešiem (''Olympics'') 
* De Wael, Herman. *Herman's Full Olympians*: "Athletics 1900".  Accessed 18 March 2006. Available electronically at  .
*
Vieglatlētika 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs — 400 metru barjerskrējiens vīriešiem

**400 metru barjerskrējiens vīriešiem** bija viena no 23 disciplīnām, kas tika aizvadīta vieglatlētikas sacensību ietvaros 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Parīzē. Tā bija garākā no barjerskrējiena distancēm šajās olimpiskajās spēlēs. Sacensības notika 1900. gada 14. jūlijā, Kruakatelānā, Buloņas meža teritorijā. Tajās startēja 5 sportisti no četrām valstīm.

Sacensības bija sadalītas divās kārtās. Pirmā kārta, kas notika 14. jūlijā, bija kvalifikācija, kurā tika aizvadīti divi priekšskrējieni. Katra priekšskrējiena divi labākie rezultāta ieguvēji kvalificējas fināla skrējienam. Fināla skrējiens notika 15 jūlijā un tajā piedalījās 4 sportisti.

Zelta medaļu, ar rezultātu 57.6 sekundes, izcīnīja ASV sportists Volters Tjūksberijs. Sudraba medaļu, ar rezultātu 58.3 sekundes, ieguva Francijas sportists Anrī Tozēns. Savukārt bronzas medaļu ieguva Kanādas sportists Džordžs Ortons.

Sacensību laikā vairākkārtīgi tika uzlabots olimpiskais rekords šajā disciplīnā. Pirmo olimpisko rekordu uzstādīja ASV sportists Volters Tjūksberijs, 1 minūte un 1 sekunde, pirmajā priekšskrējienā. Otrajā priekšskrējienā šo rekordu uzlaboja Francijas sportists Anrī Tozēns — 1:00.2. Fināla skrējienā atkal Volters Tjūksberijs šo rekordu laboja uz 57.6 sekundēm.

## Rekordi

*(*) — neoficiālais 440 jardu (402.34 metru) rekords*

## Medaļu ieguvēji

## Rezultāti

### Kvalifikācijas kārta

; 1. priekšskrējiens

; 2. priekšskrējiens

### Fināls

## Pārstāvētās valstis un sportisti
* 
400 metru barjerskrējiena sacensībās startēja 5 sportisti no 4 valstīm.

*Iekavās norādīts startējošo sportistu skaits no attiecīgās valsts.*

* 
* 
* 
* 

## Atsauces

## Ārējās saites
* Vieglatlētika 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs — 400 metru barjerskrējiens vīriešiem (''Sports Reference'') 
* Vieglatlētika 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs — 400 metru barjerskrējiens vīriešiem (''Olympedia'') 
* Vieglatlētika 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs — 400 metru barjerskrējiens vīriešiem (''Olympics'') 
* De Wael, Herman. *Herman's Full Olympians*: "Athletics 1900".  Accessed 18 March 2006. Available electronically at  .
*
Tims Pūls

**Timotijs Daniels Pūls** (; dzimis ) ir amerikāņu blogeris un politikas komentētājs. Pirmo reizi viņš kļuva pazīstams 2011. gadā ar *Occupy Wall Street* protestu tiešraižu straumēšanu.

## Atsauces

## Ārējās saites

*
Marks Mensons

**Marks Mensons** (angļu: *Mark Manson*; dzimis 1984. gada 9. martā Ostinā, Teksasā, ASV) ir amerikāņu pašizaugsmes autors un blogeris. Kopš 2019. gada viņš ir trīs grāmatu autors, no kurām divas kļuva par *[[The New York Times]]* bestselleriem — *“The Subtle Art of Not Giving a Fuck*” un “ *Everything Is Fucked: A Book About Hope*.
2010. gadā Mensons izveidoja blogu ar nosaukumu *Post Masculine* (vairs neesošs), kā nolūks bija sniegt dzīves ieteikumus vīriešiem. 2013. gadā Mensons pārcēla savu blogu uz *vietni markmanson.net*.
2015. gadā Mensons publicēja bloga rakstu "The Subtle Art of Not Giving a Fuck", kas radīja pamatu viņa otrajai grāmatai ar tādu pašu nosaukumu.

## Atsauces
Oto Velinks

**Oto Velinks** (, 1649—1708) bija Zviedrijas armijas ģenerālmajors, grāfs. Ingrijas ģenerālgubernators (1698—1703).

## Dzīvesgājums
Dzimis 1649. gadā Jamburgā vācbaltu izcelsmes zviedru armijas pulkveža Oto Velinka un viņa sievas Kristīnas, dzimušas Maneršeldas (*Mannersköld*), ģimenē. Cēlies no Velingu dzimtas, viņa vectēvs bija Rīgas rātskungs un birģermeistars Gothards Velings (1579—1656), bet vecvectēvu Rīgas sindiku Gothardu Velingu nemiernieki 1586. gadā nogalināja Kalendāra nemieru laikā.

1664. gadā viņš bija Brēmenē-Ferdenā stacionēta pulka leitnants, 1666. gadā sāka dienēt Francijas armijā, 1670. gadā paaugstināts pulkveža pakāpē. Piedalījās dāņu-zviedru karā, pēc tam dienēja Somijā, 1683. gadā viņu paaugstināja kavalērijas ģenerāļa pakāpē.

1687. gadā viņu iecēla par gubernatoru Norlandes zemē, 1693. gadā par Skones ģenerālgubernatoru, 1698. gadā par Ingrijas un Keksholmas ģenerālgubernatoru ar rezidenci Narvas pilī.

Lielā Ziemeļu kara sākumā viņš 1700. gada 17. (6.) maijā sakāva sakšus kaujā pie Mazjumpravas un krievus kaujā pie Narvas 30. (20.) novembrī. Piedalījās Daugavas kaujā 1701. gada 19. (9.) jūlijā, kaujā pie Klišovas 1702. gada 19. (8.) jūlijā un kaujā pie Poņecas 1704. gada 28. oktobrī.

1705. gadā viņu iecēla par kroņa padomnieku, 1706. gadā iecēla grāfa kārtā. Miris 1708. gadā Stokholmā.

## Atsauces
Baijonna

**Baijonna** () ir pilsēta un komūna Francijas dienvidrietumos, Jaunakvitānijas reģionā. 2017. gadā Baijonnā dzīvoja 51,2 tūkstoši iedzīvotāju. Baijonna ir upes un jūras osta Biskajas līča krastā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Rāmens

[250px|thumb|right|Rāmens ar [liellops|liellopu gaļu, marinētām olām, sojas mērci un sīpollokiem]]

**Rāmens** ( (*rāmen*), no  (*lāmiàn*) — 'stieptās nūdeles') ir japāņu buljona zupa ar nūdelēm, gaļu, olu, dārzeņiem un dažādām citām piedevām. Izšķir četrus galvenos rāmena pamatveidus: sojas mērces (醤油 (*shōyu*)), sāls (塩 (*shio*)), raudzētas sojas pupiņu pastas (味噌 (*miso*)) un cūkgaļas (豚骨 (*tonkotsu*)) rāmenu.

## Vēsture
[thumb|250px|Rāmenu ēstuve [Kioto centrā]]
Rāmena pirmsākumi meklējami 19. gadsimta beigās un 20. gadsimta sākumā, kad to uz Japānu atveda ķīniešu iebraucēji. Zupas sākotnējais nosaukums bija *shina soba* (支那そば — 'ķīniešu griķu nūdeles'), un to gatavoja strādnieku šķiras pārstāvji. 20. gadsimta sākumā Tokijā rāmenu sāka pārdot arī ielas tirgotavās, bet 20. gadsimta vidū rāmena nūdeles sāka gatavot no kviešiem.

1954. gadā šefpavārs Kazuo Jamagiši (*Kazuo Yamagishi*) Tokijā atvēra rāmenu restorānu *Taishoken*, aizsākot rāmena revolūciju. Rāmena izplatīšanās ārpus Japānas sākās 2004. gadā, kad šefpavārs Deivids Čangs Ņujorkā atvēra ēstuvi *Momofuku Noodle Bar*. 1958. gadā izgudrotājs Momofuku Ando radīja pirmās aplejamās rāmena nūdeles, bet 1971. gadā — karstumizturīgus polistirola traukus, atvieglojot rāmena pagatavošanu un veicinot tā izplatību.

## Sastāvdaļas
250px|thumb|right|Svaigas rāmena nūdeles
Rāmenam ir četras pamatsastāvdaļas: buljons, garšvielas (垂れ (*tare*)), „biezumi” un nūdeles.

Buljonu vāra vismaz trīs stundas no cūku vai putnu daļām, jūras veltēm vai dārzeņiem. Rāmenā mēdz izmantot divu dažādu buljonu sajaukumu (piemēram, cūkgaļas un vistas buljonu vai jūras velšu un vistas buljonu). Garšvielas izvēlas atkarībā no rāmena veida: *miso tare* garšu iegūst gaišo, tumšo vai sarkano raudzēto sojas pupiņu pastu sajaucot ar mirīnu, sakē, ingveru un ķiplokiem, *shōyu tare* raudzētas sojas pupiņu pastas vietā izmanto sojas mērci, bet *shio tare* gatavo no dažādām jūraszālēm, gliemjiem, jūras veltēm un citām sāļām sastāvdaļām. Savukārt cūkgaļas rāmenam pamatgaršu piešķir pati cūkgaļa.

Nūdeles gatavo no kviešu miltiem, un tās var būt šauras, platas vai krokotas formas. Rāmena nūdelēm raksturīgo elastīgo konsistenci iegūst gatavošanā izmantojot sārmainu ūdeni (かん水 (*kansui*)). Visbeidzot kā „biezumus” rāmenam pievieno sautētas cūku pavēderes vai pleca gabalus, zivju bumbiņas, olas, diedzētas zeltainās pupiņas, kukurūzu, kāposta strēmeles, sēnes, bambusa dzinumus, spinātus, nori, sīpollokus un citas sastāvdaļas.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Japāņu rāmen zupa. 2017. gada 27. oktobris. Delfi. Skatīts: 2020. gada 28. septembrī.
* Egita Pandare (2017. gada 27. oktobris). Gardēža 'roltoni' — rāmens ar plaucēto olu un sieru . Delfi. Skatīts: 2020. gada 28. septembrī.
Taborkalns (Sēlija)

**Taborkalns** (), arī **Dabora kalns, Dāburkalns** ir 158 m augsts paugurs, kas atrodas Sēlijas paugurvaļņa Jēkabpils novadā pie Daugavas kreisā krasta.

19. gadsimtā Taborkalnā atradās Strūves ģeodēziskā loka punkts *Dabors-kalns*, valsts aizsardzības Nr. 9217. 2021. gadā kalnā atklāja 33,6 metrus augstu skatu torni ar pieciem skatu laukumiem.

## Vēsture
Kalna nosaukuma pamatā ir mājvārds Dāburi, kurā saimnieks bija ar uzvārdu Dāburs.

Ģeodēzisko punktu uzmērīja 1824. un 1826. gadā Strūves vadībā. Papildus mērījumus 1828. gadā veica Hodzjko vadībā ar mērķi savienot Strūves un Tennera triangulācijas tīklus.
Pirms papildus mērījumu veikšanas punktos *Dabors-kalns*, *Sestu-kalns* un *Gaissa-kalns* atkārtoti nostiprināja punktus un atjaunoja triangulācijas signālus.
2015. gada 14. septembrī atsedza lielu akmens plāksni, kuras centru veido aptuveni 5 centimetru diametra aplis ar krustu.
2017.gadā Strūves ģeodēziskā loka punktu “Daborkalns” iekļāva Valsts aizsargājamo kultūras pieminekļu sarakstā kā valsts nozīmes industriālais pieminekli ar valsts aizsardzības Nr. 9217, nosakot aizsardzības zonu 50 m rādiusā ap to.

Paugura laidumā saskatāmi Pirmā pasaules kara ierakumi un betonējumi. Pirmais koka skatu tornis šeit bija jau 1930. gados, kas bija iecienīta tūrisma apmeklējuma vieta.

## Atsauces

## Skatīt arī
* Latvijas augstākie pauguri
* Vidzemes augstiene
Jaunie mutanti

**"Jaunie mutanti"** () ir 2020. gada ASV supervaroņu žanra šausmu filma, kas veidota pēc *[[Marvel Comics]]* tāda paša nosaukuma komiksu motīviem. Filmas izplatītājs ir *20th Century Studios]]*. Šī ir trīspadsmitā un noslēdzošā filma X-cilvēku filmu ciklā. Filmas režisors ir Džošs Būns, scenāristi Būns un Neits Lī. Galvenās lomas atveido Meisija Viljamsa, Anja Teilore-Džoja, Čārlijs Hītons, Alisi Braga, Blu Hanta un Henrijs Zaga. Filmā jaunu mutantu grupa tiek turēta slepenā iestādē, kur viņiem ir jācīnās, lai glābtu savas dzīvības un tiktu brīvībā.

Būns un Lī sāka darbu pie filmas uzreiz pēc tam, kad Būns beidza darbu pie savas filmas "Vainīgas ir zvaigznes" (*The Fault in Our Stars*, 2014). Pāris 2015. gada maijā parakstīja sadarbības līgumu un ieguva izredzes uz iespējamu X-cilvēku filmu triloģiju, ko producētu Saimons Kinbergs. Par Teilores-Džojas un Viljamsas piedalīšanos filmā baumoja no 2016. gada marta, līdz gadu vēlāk baumas apstiprinājās izziņojot pilno aktieru sastāvu. Filmēšana norisinājās no 2017. gada jūlija līdz septembrim Bostonā, Masačūsetsā, pārsvarā Medfīldas štata slimnīcā. Filmas pirmizrāde tika plānota 2018. gada aprīlī. Vēlāk filmai ieplānoja atsevišķu ainu pārfilmēšanu, kas tika atlikta, jo *[[The Walt Disney Company|Disney]]* uzsāka *20th Century Fox* iegādes procesu. Pēc iegādes procesa beigām Būns atgriezās pie filmas un tā tika pabeigta 2020. gada martā, neveicot pārfilmēšanu.

Filmas "Jaunie mutanti" pirmzrāde ASV notika , pirms tam tā vairākas reizes tika atlikta, sākot no 2018. gada aprīļa. Latvijas kinoteātros filmas pirmizrāde notika . Filma saņēma dažādas kritiķu atsauksmes. Sākotnēji šī filma bija veidota kā triloģijas pirmā daļa, bet pēc *Fox* nonākšanas *Disney* īpašumā filmas tiesības pārgāja pie *[[Marvel Studios]]*, tādējādi izslēdzot turpinājumu iespējamību.

## Atsauces

## Ārējās saites
Mežmuižas luterāņu baznīca

**Mežmuižas jeb Augstkalnes evaņģēliski luteriskā baznīca** ir Latvijas Evaņģēliski luteriskā baznīcas dievnams, kas atrodas Dobeles novada Augstkalnē, Lietuvas pierobežā. 1648. gadā celtā baznīca ir valsts nozīmes arhitektūras piemineklis, bet baznīcā esošā 1710. gada kapa plāksne M. un A. Šrēderēm ir valsts nozīmes mākslas piemineklis.

## Vēsture
Pirmo koka lūgšanu namu Mežmuižas draudzes novadā ap 1490. — 1530. gadu uzcēla katoļu mūki. 1590. gadā šeit uzcēla mūra baznīcu. 1648. gadā par Dobeles pilī rezidējošās Kurzemes hercogienes Elizabetes Magdalēnas līdzekļiem baznīcai uzlika dakstiņu jumtu, uzbūvēja torni un 14. augustā iesvētīja no jauna.
1699. gadā baznīcas ēku remontēja, uzstādīja jaunu kanceli un baroka altāri, 1880. gadā baznīcu pārbūvēja.

Otrā pasaules kara laikā ēka tieši necieta, bet vēlāk jumta bojājuma dēļ nonāca avārijas stāvoklī. 1971. gadā nozaga altārgleznu, 1983. gadā draudze baznīcu atstāja, tā tika izpostīta, daļu interjera pārveda uz Rundāles pils muzeju.

## Mācītāji
1593. gadā Mežmuižas mācītāja ģimenē dzimis Georgs Mancelis (1593—1654). No 1621. līdz 1634. gadam par Mežmuižas mācītāju strādāja Pauls Einhorns (ap 1590 — 1655). No 1756. gada līdz savai nāvei par Mežmuižas mācītāju strādāja Kristofs Frīdrihs Neanders (1723—1802).

## Ārējās saites
* 
* Baznīca Tērvetes novada mājaslapā
Tabora kalns

**Tabora kalns** var būt:

* Tabora kalns (Galileja) (*Har Tavor, Atabyrion*), kalns Galilejā
* Taborkalns (Sēlija), paugurs Sēlpils pagastā

## Skatīt arī
* Tabora gaisma
* Tabores muiža
* Tabore
Zvaigžņu suņi Belka un Strelka

**"Zvaigžņu suņi Belka un Strelka"** () ir 2010. gada Krievijas animācijas filma, kuras režisori ir Inna Jevlaņņikova un Svjatoslavs Ušakovs. Filmas pirmizrāde notika 2010. gada 18. martā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Mazā Bolderājas iela

**Mazā Bolderājas iela** ir iela Rīgā Kurzemes rajonā, Imantā. Mazā Bolderājas iela sākas krustojumā ar Mellužu ielu un beidzas ar strupceļu. Kopējais ielas garums ir 400 metri un tā sastāv no 2 braukšanas joslām ar betona bruģa segumu. Ielā ir savrupmāju apbūve.

Mazā Bolderājas iela ir nosaukta Rīgas daļas, vēsturiski vietas ārpus pilsētas robežām — Bolderājas vārdā.

## Ielu savienojumi
Mazā Bolderājas iela ir savienota ar šādām ielām:
* Mellužu iela (T veida krustojums)
* Šķērsiela
* Eduarda Šmita iela

## Skatīt arī
* Imanta
* Bolderājas iela

## Atsauces
Nevils Lancelots Godards

**Nevils Lancelots Godards** (angļu: *Neville Lancelot Goddard*; dzimis 1905. gada 19.februārī, miris 1972. gada 1.oktobrī) plašāk pazīstams kā **Nevils Godards**  bija amerikāņu autors, kurš rakstīja par Bībeli, misticismu un pašizaugsmi.

## Darbi

* *At Your Command*  (1939) 
* *Your Faith Is Your Fortune* (1941) 
* *Freedom for All—A Practical Application of the Bible* (1942) 
* *Feeling Is the Secret* (1944) 
* *Prayer—The Art of Believing* (1946) 
* *Out of This World* (1949) 
* *The Creative Use of Imagination* (1952) 
* *The Power of Awareness* (1952) 
* *Awakened Imagination* (1954) 
* *Seedtime and Harvest* (1956) 
* *The Law and the Promise* (1961) 

## Atsauces
Patriks Marūns

**Patriks Marūns** (; dzimis ) ir amerikāņu bijušais hokejists, kreisās malas uzbrucējs.

## Spēlētāja karjera
Profesionāļa karjeru Marūns sāka 2007.—08. gada sezonā, kad aizvadīja vienu spēli AHL vienībā Filadelfijas "Phantoms". 2010.—11. gada sezonā NHL klubs Filadelfijas "Flyers", ar kuru Marūnam bija līgums, aizmainīja uzbrucēju uz Anahaimas "Ducks". 2011.—12. gada sezonā Marūns debitēja NHL, aizvadot divas spēles "Ducks" rindās. Komandas pamatsastāvā uzbrucējs nostiprinājās vien 2013.—14. gada sezonā. 2015.—16. gada sezonā Marūns tika aizmainīts uz Edmontonas "Oilers", tās rindās aizvadot nākamās divarpus sezonas.

2018.—19. gada sezonā Marūns kopā ar Sentluisas "Blues" izcīnīja Stenlija kausu. Vasarā hokejists pievienojās Tampabejas "Lightning" vienībai, ar kuru kopā jau nākamajā sezonā uzbrucējs izcīnīja savu otro Stenlija kausa titulu. Viņš kļuva tikai par trešo spēlētāju pēc Korija Stilmana un Kloda Lemjē, kam kopš 1967. gada izdevies divas sezonas pēc kārtas dažādu komandu sastāvā izcīnīt Stenlija kausu.

ASV hokeja izlases rindās spēlējis 2016. gada pasaules čempionātā.

## Ārējās saites
Djogu Žota

**Djogu Žota** (; dzimis , miris ) bija portugāļu futbolists, spēlēja uzbrucēja pozīcijā, bija Portugāles futbola izlases dalībnieks. Karjeru sāka *[[FC Paços de Ferreira|Paços de Ferreira]]* komandā, spēlējis *[[FC Porto]]*, vēlāk pārstāvējis Anglijas Premjerlīgas klubus *[[Wolverhampton Wanderers F.C.|Wolverhampton Wanderers]]* un *[[Liverpool FC]]*. Gāja bojā autoavārijā, kopā ar savu brāli.

## Sasniegumi
**Wolverhampton Wanderers**

* Anglijas čempionāts: 2017—18

**Liverpool**

* Anglijas Premjerlīga: 2024—25
* FA kauss: 2021—22
* Anglijas Līgas kauss: 2021—22

**Portugāle**

* UEFA Nāciju līga: 2018—19, 2024—25

## Atsauces

## Ārējās saites
Adama Traore

**Adama Traore** (, dzimis ) ir spāņu futbolists, spēlē pussarga pozīcijā, Spānijas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2026. gada Traore pārstāv Anglijas Premjerlīgas komandu *[[West Ham United FC|West Ham United]]*.

## Sasniegumi
**Barcelona**

* Copa del Rey: 2014—15

## Ārējās saites
Honatans Kastro Oto

**Honatans Kastro Oto** (, dzimis ) ir spāņu futbolists, spēlē aizsarga pozīcijā, Spānijas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2025. gada Oto pārstāv Spānijas *[[La Liga]]* komandu *[[Deportivo Alavés]]*.

## Sasniegumi
**PAOK**

* Grieķijas Superlīga: 2023—24

## Ārējās saites
Optibet Latvija

***Optibet*** ir interaktīvo azartspēļu uzņēmums, kas pieder *Enlabs AB* grupai (nosaukums no ). *Optibet* piedāvā dažādus tiešsaistes azartspēļu produktus, piemēram, kazino, sporta likmes, *LIVE* likmes un pokeru.

*Optibet* vēsture aizsākās 1999. gadā. Šobrīd *Optibet* galvenais tirgus ir Baltijas valstis un Skandināvija, taču tiek apgūta arī Dienvidamerika.

## Vēsture
Uzņēmums tika dibināts 1999. gadā Latvijā kā SIA "Tele Toto", bet pašreizējais nosaukums *Optibet* tirgū tika ieviests tikai 2008. gadā, tieši pēc tam, kad 2007. gadā uzņēmumu nopirka *Redbet Holding AB*.

*Optibet* zīmols tika prezentēts Latvijas tirgum, uzsākot tiešsaistes spēles vietnē optibet.lv. Sākumā darbība tika vērsta uz sporta totalizatoru. 2010. gada FIFA pasaules kausa izcīņas laikā, pirmo reizi tika ieviestas *LIVE* likmes. 2012. gadā *Optibet* savā platformā sāka piedāvāt tiešsaistes kazino spēles.

2013. gadā grupas struktūra mainījās un sākās lieli paplašināšanās plāni. 2014. gadā tika iegūta Igaunijas licence un līdz 2014. gada beigām tika uzsākta darbība Igaunijā, paplašinot arī *Optibet* spēļu piedāvājumu tirgū.

2017. gadā tika iegādāts Lietuvas azartspēļu spēļu operators *Baltic Bet* un pēc gadu ilgas sagatavošanās arī Lietuvā tika uzsākta *Optibet* darbība.

2018. gada beigās *Optibet* iegādājās Zviedrijas uzņēmums *Enlabs AB*.

## Optibet Latvija
Līdz 2019. gadam *Optibet* bija Latvijā apmeklētākā azartspēļu vietne licencēto azartspēļu operatoru tirgū.

2020. gada sākumā *Optibet* uzsāka tiešraides galvenajiem pasaules sporta notikumiem.

2020. gadā optibet.lv pārgāja uz jaunu platformu.

*Optibet* Latvijā atbalsta un sponsorē sporta nacionālās līgas un komandas.

## Sponsorēšana
*Optibet* sponsorē dažādas Baltijas, tai skaitā Latvijas, sporta līgas. Viens no *Optibet* stratēģiskajiem mērķiem ir pulcēt vietējos sporta atbalstītājus, veicināt sporta attīstību, kā arī nostiprināt sportu par konkurētspējīgu izklaides nozares produktu un izklaidi līdzjutējiem.

* 2020. — ... Ģenerālsponsors Optibet Nākotnes līgai, Latvijas futbola otrajai augstākajai līgai.
* 2019. — ... Ģenerālsponsors Optibet Virslīgai, Latvijas futbola augstākajai līgai.
* 2019. — Sponsors Latvijas florbola savienībai.
* 2018. —... Sponsors "LNK boxing".
* 2017. — 2020. Ģenerālsponsors Latvijas telpu futbola asociācijai. 2018. gadā Latvijas Futzāla Virslīga tika nosaukta par "Optibet Latvijas telpu futbola Virslīgu".
* 2017 — ... Ģenerālsponsors Latvijas Hokeja federācijai, Optibet hokeja līgai un Baltijas sieviešu hokeja čempionātam.
* 2015 — ... Sponsors volejbola komandai "Lūši".

## Atsauces