open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Vidus dialekts

350px|thumb|Dialektu izplatība Latvijas teritorijā
**Vidus dialekts** ir viens no trim latviešu valodas dialektiem. Vidus dialekts ir latviešu literārās valodas pamatā. Tiek izšķirtas trīs izlokšņu grupas: Vidzemes, zemgaliskās un kursiskās. Vidzemes un zemgaliskās izloksnes ir vairāk savstarpēji tuvākas.

Šajā dialektā runā Vidzemes vidienē, sākot no ziemeļrietumiem (Mazsalaca) līdz ziemeļaustrumiem (Valka), tad pāri Smiltenei, Valmierai un Cēsīm virzienā uz Rīgu. Vidus dialektā runā arī Zemgales līdzenumā un Kurzemē uz dienvidiem no Kuldīgas. Dialektā runājošie tiek saukti par lejzemniekiem (tāpat tiek saukti lībiskajā dialektā runājošie).

Daļā izlokšņu ir saglabājušās trīs senās intonācijas: stieptā, lauztā un krītošā. Tomēr dažās vietās sakrīt stieptā un krītošā vai arī lauztā un krītošā.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Vidus dialekts
Avāri

**Avāri** (pašnosaukums: *аварал, магIарулал*) ir viena no Ziemeļkaukāza tautām, lielākais no Dagestānas etnosiem. Apdzīvo kalnaino Dagestānas dienvidrietumu daļu. Neliela avāru daļa dzīvo pierobežas apgabalos Gruzijā (ap 12 000) un Azerbaidžānā (ap 50 000), kā arī ievērojama daļa diasporā Turcijā, kur to skaits tiek lēsts no  līdz . PSRS laikā avāriem pieskaitīja tiem līdzās dzīvojošās andocezu tautas. Runā avāru valodā, oficiālajā saziņā plaši izmanto krievu valodu. Ticīgie musulmaņi sunnīti.

## Vēsture
Vieni no avāru senčiem bija antīkajā lakmetā mūsdienu Dagestānas teritorijā dzīvojušie silvi un andaki, uz ko norāda vairāki toponīmi un avāru dzimtu nosaukumi. 4. gadsimtā caur Ziemeļkaukāzu Eiropā iebruka protomongoļu tauta, ko mūsdienās arī dēvē par avāriem. Daļa no tiem apmetās Kaukāzā un bija vieni no kristiešu Sarīras valsts (6.—11. gadsimts) pamatlicējiem, vienu no kuras vēlākajiem valdniekiem saukuši par Avāru *(Auhar)*.

1404. gadā dominikāņu diplomāta un ceļotāja Johanna de Galonifontibusa *(Johannes de Galonifontibus)* rakstos pirmoreiz dokumentāli minēta Kalnu Dagestānas tauta avāri. Vēlākajos gadsimtos gan uz ziemeļiem, gan dienvidiem no Lielā Kaukāza grēdas zināmas vairākas avāru valstis: Avāru haniste, Džaras republika, Andalala, Gidatla u.c. 16.—18. gadsimtā avāru valsts ievērojami paplašinājās, iekļaujot arī bagvalu, čamalu un tindu zemes. 1803. gadā daļu Avāru hanistes iekļāva Krievijas Impērijā, bet Persija atteicās no savām vēsturiskajām tiesībām uz šo zemi pēc Gulistānas līguma parakstīšanas 1813. gadā. Drīz pēc tam sākās pret Krieviju vērstais Kaukāza karš, ko vadīja avāru militārais un garīgais līderis Šamils. Pēc sacelšanās apspiešanas 1864. gadā Avāru haniste tika likvidēta.

## Ievērojami laki

* Hadži Murats bija viens no Dagestānas un Čečenijas kalniešu līderiem cīņās pret minēto reģiona iekļaušanu Krievijas Impērijā.
* Imams Šamils
* Gazi Mulla
* Hamzat-beks

## Atsauces

## Ārējās saites
Ulugbeks

thumb|250px|Piemineklis Ulugbekam Rīgas centrā
**Mīrza Muhammeds Tāragai bin Šāruhs** (, ; dzimis , miris ), pazīstams kā **Ulugbeks** (الغ‌ بیگ), bija Timurīdu valdnieks un uzbeku astronoms, matemātiķis un sultāns. Bija ievērojams zinātņu veicinātājs, padarījis Samarkandu par  zinātnes centru. Pazīstams kā viens no mūsdienu astronomijas pamatlicējiem.

Viņa vectēvs bija karavadonis Timurs. Darbības laiks sakritis ar renesansi Eiropā. 1409. gadā kļuvis par Samarkandas valdnieku. Samarkandā laikā no 1424. līdz 1429. gadam tika uzbūvēta observatorija, kas tika uzcelta oāzē Amudarjas krastā ar ataicināto slavenu zinātnieku palīdzību. Tā bija viena no lielākajām observatorijām viduslaikos. Materiālā nodrošinājuma un zinātnisko rezultātu ziņā tā pārspēja citus astronomisko pētījumu centrus.

Observatorijā tika sastādītas "Jaunās astronomijas tabulas", kurā atrodams 1018 zvaigžņu stāvokļu katalogs, kas precizitātē tika pārspēts vienīgi 16. gadsimtā (dāņu astronoms Tiho Brahe). Katalogs tika izdots arī Oksfordā 1665. gadā. Observatorijas galvenais instruments bija kvadrants, kura rādiuss sasniedza 40,2 metrus, tā atliekas ir saglabājušās līdz pat mūsdienām. Viņa astronomiskās kartes, kas tikušas sauktas par Ulugbeka tabulām, jūras navigācijas vajadzībām tika plaši izmantotas arī Eiropā. 

Garīdznieki un reakcionārie feodāļi apvainoja viņu ķecerībā, 1449. gadā ticis nogalināts. Pēc tam tika sagrauta observatorija. 1908. gadā tika atklātas tās paliekas, un 1948. gadā tā tika pilnībā atrakta.

 Rīgā, Latvijā, kanālmalas apstādījumos pie Rīgas Jūras akadēmijas un Pasaules tirdzniecības centra "Rīga" tika atklāts piemineklis Ulugbekam Uzbekistānas prezidenta Isloma Karimova vizītes laikā Latvijā abu valstu ekonomiskās sadarbības veicināšanai. Tas bija Uzbekistānas dāvinājums Latvijai. Skulptūru darinājis uzbeku tēlnieks Džalalitdins (Ravšans) Mirtadžijevs. Postaments ir 3 m augsts, bronzas skulptūra — 2 m.

## Atsauces

## Ārējās saites
*
Sponsors

thumb|Jāšanas sporta sponsorēšana (automobiļu ražotāja reklāma)
**Sponsors** (no  — ‘galvo, garantē’) ir fiziska vai juridiska persona, kas finansē kādu konkrētu pasākumu. Sponsors atšķirībā no investora piešķir finansējumu bez mērķa gūt ienākumus no ieguldījuma.
Spermacets

**Spermacets** (, *sperma* — ‘sēkla’, , *kētos* — ‘liels jūras dzīvnieks’) ir vaskveidīga viela, kas atrodas kašalota galvā esošos īpašos dobumos. Tiek izmantots galvenokārt parfimērijā un kosmētikā. Agrāk spermacets tika uzskatīts par kašalota spermu, no kurienes arī cēlies spermaceta nosaukums. Spermaceta galvenā sastāvdaļa ir cetilspirta un palmitīnskābes esteris (cetilpalmitāts). Kūst 45—54 °C temperatūrā. Ēterī, acetonā un karstā etilspirtā šķīst labi, ūdenī nešķīst.

Tā galvenā funkcija ir saistīta ar eholokāciju, bet zinātnieki ir izvirzījuši jaunu hipotēzi, ka spermacets nodrošina kašalotam arī balastu niršanas laikā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Ģeogrāfiskais pols

**Ģeogrāfiskais pols** (, cēlies no  — ‘pagrieziena punkts; ass; pols’) ir viens no diviem iedomātajiem punktiem, kur debess ķermeņa griešanās ass krustojas ar tā virsmu. Zemei tas ir Ziemeļpols un Dienvidpols.

## Atsauces
Kārlis Dāvids Justs Muiželis

**Kārlis Dāvids Justs Muiželis** (, 1799—1843) bija latviešu izcelsmes veterinārārsts, Viļņas Universitātes, vēlāk Viļņas Medicīnas un ķirurģijas akadēmijas profesors. 

## Dzīves gājums
Dzimis 1799. gada 22. februārī Pārdaugavā Rīgas tirgotāja Jāņa Heinriha Muižeļa un viņa sievas Annas Elizabetes 4 bērnu ģimenē kā trešais bērns. Cēlies no Daugavas pārcēlāju un koktirgotāju Muižeļu dzimtas. Viņa krusttēvs bija Rīgas farmaceits un zinātnieks Dāvids Hieronīms Grindelis (1776—1836). Viņa tēvam piederēja tirdzniecības nams *Johann Heinrich Muischel & Co*, bet sakarā ar 1798. gada kokmateriālu izvešanas aizlieguma izraisītajiem zaudējumiem viņš neilgi pēc dēla Kārļa piedzimšanas pārdeva savus Rīgas īpašumus un nopirka divas nelielas muižas tālaika Viļņas guberņā.
Kārlis Muiželis mācījās Tērbatas ģimnāzijā, pēc tam studēja Viļņas Universitātes Medicīnas fakultātes Veterinārmedicīnas institūtā. Pēc studiju beigšanas viņš 1823. gadā kļuva par universitātes anatomijas un ķirurģijas pasniedzēju, bet 1829. gadā aizstāvēja veterinārmedicīnas doktora disertāciju „Zirgu dzimtas muskuļu līdzības” (). Pēc stažēšanās Eiropas augstskolās tika ievēlēts par Viļņas Universitātes Medicīnas fakultātes profesoru, pēc tās slēgšanas 1832. gadā par Viļņas Medicīnas un ķirurģijas akadēmijas profesoru.  
Publicēja vairākus darbus par veterinārās ķirurģijas jautājumiem, uzlaboja dažus ķirurģiskos instrumentus, bija vairāku zinātnisko biedrību biedrs.
1842. gadā pēc Viļņas Medicīnas un ķirurģijas akadēmijas slēgšanas profesors Muiželis tika atbrīvots no darba.

Miris 1843. gada 7. februārī savā Makņūnu muižā tagadējā Alītas rajona pašvaldībā.

## Atsauces
Muižeļa nams

**Muižeļa nams** bija baroka stilā celta Muižeļu dzimtas Pārdaugavas muižiņa 18. un 19. gadsimtā, ēkas līdz mūsdienām nav saglabājušās. Tā atradās starp Zundu un Daugavgrīvas ielu, mūsdienu Ūdens ielas ziemeļu pusē. Muižeļu dzimta Daugavas Zundā dzīvoja kopš 17. gadsimta, Muižeļi nodarbojās ar dažādiem amatiem, ieskaitot koku tirdzniecību uz Angliju un citam valstīm. 18. gadsimta beigās Muižeļu dzimtai piederēja deviņi gruntsgabali.

## Vēsture
Pirmie zināmie nama īpašnieki bija Daugavas pārcēlāji Ansis Muiželis un viņa dēls Albrehts Muiželis. Albrehta pirmā sieva bija Jāņa Šteinhauera māsa Anna. Vēlāk nams piederēja Albrehta dēlam Jānim Heinriham Muiželim, Rīgas II ģildes tirgotājam un Sirdsapziņas tiesas tiesnesim. Šeit dzima Kārlis Justus Dāvis Muiželis, kurš kļuva par Viļņas Universitātes veterinārmedicīnas profesoru. 18. gadsimta beigās Jānis Heinrihs savu uzņēmumu likvidēja un iepirka muižas Vitebskas guberņā, tad pārcēlās uz Viļņas guberņu. Namu mantoja viņa tirdzniecības kompanjons, vecākais brālis Albrehts Muiželis, I ģildes tirgotājs.

Napoleona karu izraisītās blokādes un 1812. gada kara laikā Muižeļu bizness smagi cieta. Pēc 1812. gada nams par 3000 sudraba rubļiem tika nodots Albrehta Muižeļa palīga, mastu šķirotāja Jāņa Mestera meitai Juliānai Frederikai, jo viņas mantojuma tiesa bija ieguldīta Muižeļa uzņēmumos. Juliāna bija precējusies ar Vidzemes guberņas civilgubernatora sekretāru J. fon Meijeru. Pēc Meijera nāves nams 1841. gadā pārgāja Rīgas tirgotāja A.M. Gorohova īpašumā.

## Apraksts
Greznajam baroka stila namam bija viens stāvs, kārniņu jumts ar jumta lodziņiem divos stāvos, guļbaļķu žogs un trīsdaļīgi vārti. Sēta bijusi krāsota košās krāsās. Viens no pirmajiem greznajiem latviešu namiem Rīgā. Dzīvojamam namam bijusi melna fasāde ar izceltām baltām detaļām. Ērbērģis krāsots zaļos toņos ar rūpīgi apgleznotu slēģu iekšpusi - uz tās dekoratīvs krāsojums ar vāzi un festoniem. Saimniecības ēkas fasāde krāsota ar "zviedru sarkano", detaļas gaišas. Šādi nams atšķīrās no pārējiem Pārdaugavas latviešu namiem.

## Atsauces
Vikipēdijas piemineklis

**Vikipēdijas piemineklis** () ir statuja, kas veltīta Vikipēdijas papildinātājiem. Tā atrodas Polijas pilsētas Slubices centrālajā laukumā *Plac Frankfurcki*. Šis ir pirmais Vikipēdijai veltītais piemineklis pasaulē.

Statujas atklāšana, kurā plānoja piedalīties vietējo ''Wikimedia'' nodaļu (*Wikimedia Polska* un *Wikimedia Deutschland*) un *[[Wikimedia Foundation]]* pārstāvji, notika .

Ideja par statujas uzstādīšanu pieder universitātes profesoram Kšištofam Vojcehovskim (*Krzysztof Wojciechowski*). Pieminekļa autors ir Armēnijā dzimušais Mihrans Hakobajans, kas absolvējis Slubicē esošo *Collegium Polonicum*. Pieminekļa izmaksas sasniegušas 50 tūkstošus zlotu (apmēram 12 tūkstoši eiro).

Piemineklis ir 170 cm augsts. Tajā attēlotās četras personas tur augšā rokās paceltu globusu, kas veidots kā Vikipēdijas logo.

## Atsauces
Guldpucken

***Guldpucken*** (jeb **Zelta ripa**) ir hokeja apbalvojums, kuru pasniedz katras sezonas labākajam hokejistam Zviedrijā. Visbiežāk balvu iegūst kāds no Zviedrijas hokeja līgas spēlētājiem. Zviedrijas hokeja līgā katras sezonas vērtīgākajam spēlētājam tiek pasniegta arī *[[Guldhjälmen]]* balva.

## Balvas ieguvēji
Guldhjälmen

***Guldhjälmen*** (jeb **Zelta ķivere**) ir hokeja apbalvojums, kuru pasniedz katras sezonas vērtīgākajam Zviedrijas hokeja līgas spēlētājam. Balsojumā par līgas vērtīgāko spēlētāju piedalās līgā spēlējošie hokejisti. Balva tiek pasniegta kopš 1986. gada.

## Balvas ieguvēji

## Atsauces
Užupe

thumb|250px|Iela Užupē
thumb|187px|Svētā Bartolomeja bazīca Užupē
thumb|187px|Užupes Republikas konstitūcija

**Užupe** (, burtiski — 'Aizupe') ir Viļņas apkaime, kas lielākoties atrodas Viļņas vecpilsētas teritorijā. Tas ir UNESCO Pasaules mantojuma objekts. Apkaime ir populāra mākslinieku vidē un ar savu bohēmisko atmosfēru tiek salīdzināta ar Monmartru Parīzē un Kristiāniju Kopenhāgenā.

1997. gada 1. aprīlī apkaime pasludināja sevi par neatkarīgu republiku, bet 1998. gada vasarā dzejnieks Roms Lileiķis un tulkotājs Toms Čepaitis sarakstīja Užupes konstitūciju.

## Ģeogrāfija
Užupe ir samērā neliela (ap 0,60 km2) un izolēta; tajā ir ap 7000 iedzīvotāju, tai skaitā ap 1000 mākslinieku. No vienas puses to no Viļņas vecpilsētas atdala Viļņas upe, otrā pusē tai atrodas stāvi pauguri, bet trešajā pusē tā robežojas ar padomju laikā izbūvētu rūpniecisko rajonu, kas šobrīd tiek labiekārtots. Pirmie tilti pār upi tika uzbūvēti 16. gadsimtā; tobrīd apkaimē lielākoties dzīvoja ebreji.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Ielas garumā. Užupes republika Viļņā. 2015. gada 26. septembris. LTV. Latvijas Sabiedriskais medijs. Skatīts: 2025. gada 24. februārī.
Viļņas televīzijas tornis

**Viļņas televīzijas tornis** () ir 326,5 metrus augsts tornis Viļņas Karolinišķu seņūnijas mikrorajonā. Tā ir augstākā būve Lietuvā un tajā darbojas Lietuvas Radio un televīzijas centrs ().

## Ārējās saites

* 
*
Raimonda Paula dziesmas

Šajā uzskaitījumā apkopotas latviešu komponista **[[Raimonds Pauls|Raimonda Paula]] dziesmas**. Norādīti dziesmu vārdu autori.
Beveronija

**Beveronija** ir latviešu studentu korporācija, dibināta 1922. gada 4. maijā Rīgā. Beveronija ir otrā korporācija, kas dibināta pie Latvijas Universitātes.

## Simbolika

### Devīze
Beveronijas devīze ir: *Zinātne zīmē pilnības augstumus Brālība veido tautas spēku*.

### Krāsas
alt=Beveronijas ģerbonis|left|thumb|127x127px|Beveronijas ģerbonis
Korporācijas Beveronija krāsas ir:
* Violeta
* Zelta
* Zila

### Deķelis
Beveronijas deķelī krāsas ir mainītā secībā: violets — zils — zelts.

## Dibināšana un vēsture
Korporācijas Beveronija dibināšana cieši saistīta ar vienreizēju latviešu nacionālās dzīves uzplaukumu, kas sekoja Latvijas brīvības cīņām. Jaunās latviešu korporācijas dibināšanu sekmēja nacionālā sajūsma un garīgie centieni, kuru ietekmē veidojās akadēmiskā dzīve neatkarīgās Latvijas valsts un toreizējās Latvijas augstskolas pirmajos gados.

1922. gada 9. martā notika Beveronijas dibināšanas konvents, kurā tika dotas Beveronijai tās krāsas un vārds, kas atvasināts no teiksmām apvītās senās latviešu Beverīnas pils nosaukuma un kuras simboliskais attēls ievietots Beveronijas vapenī. Organizēšanās darbi ritēja sekmīgi, un 1922. gada 4. maijā Beveronijas dibinātāji noturēja pirmo komeršu, dodot solījumu būt uzticīgiem Beveronijai un latviešu tautai. Korporācijas mērķis — Lai spīd tautas gods darbā, tikumā un patiesībā!

Beveronijas dibinātāji bija 16 immatrikulēti Latvijas augstskolas studenti no astoņām dažādām fakultātēm.

Komānu Beveronija garantēja pie Lettonias, kuras sākumā sniegto atbalstu Beveronija vienmēr atcerēsies ar pateicību.

Jaunās korporācijas dibināšana prasīja daudz darba un pūļu, bet Beveronijas dibinātāji, pirmo semestru tautiešu atbalstīti, visus šķēršļus veica ar lielu sajūsmu. Beveronija kā pirmā latviešu korporācija pie Latvijas Universitātes 1923. gada 23. oktobrī tika uzņemta Prezidiju Konventā (P!K!) par pilntiesīgu locekli. Pirmajos pastāvēšanas gados uzņēma desmit goda filistrus.

Beveronijas Filistru biedrība dibināta 1926. gadā. Beveronija bija P!K! prezidējošā korporācija 1928. gada rudens semestrī un 1936. gada pavasara semestrī. L!K!A! ietvaros Beveronija prezidēja 1967/68 un 1986/87, kā arī 200/01 akadēmiskos gados.

Cīņās par savas tautas brīvību daudzi beveroņi upurējuši savas dzīvības, daudzi savas nacionālās pārliecības dēļ aizgāja mocekļa ceļu deportācijās un soda nometnēs.

Kara laikā pārtraukto darbību Beveronija atjaunoja Vācijā, kur Eslingenā un Gūnzburgā notika pirmie komerši svešumā. Kopš 1950. gada Ņujorkā darbojās Beveronijas Centrālais prezidijs, kas saskaņo Beveronijas darbību ārpus Latvijas. Izdod žurnālu Beveronijas Ziņotājs. Dibināts Beveronijas atjaunošanas un palīdzības fonds.

Beveronijas kopas darbojās latviešu lielākos centros brīvajā pasaulē. Kopš 1922. gada Beveronijā uzņemti vairāk kā 600 locekļi.

## Darbība mūsdienās
Latvijā Beveronija savu darbību atjaunoja 1989. gada 2. oktobrī. P!K! prezidējusi 1994. gada pavasara, 2004. gada rudens un 2015. gada rudens semestros.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Beveronijas tīmekļa vietne 
* Prezidiju konventa P!K! tīmekļa vietne
* Par Beveroniju P!K! tīmekļa vietnē
Jaunjelgavas ģerbonis

**Jaunjelgavas pilsētas ģerbonis** ir viens no Jaunjelgavas pilsētas oficiālajiem simboliem. Apstiprināts .

## Heraldiskais apraksts
Ģerboņa vairogā uz sudraba fona attēlots sarkans grifs ar zelta mēli un nagiem. Grifs ir aizgūts no Pomerānijas hercogistes ģerboņa par godu Jaunjelgavas atjaunotājai, Pomerānijas princesei, Elizabetei Magdalēnai, kas nopostīto miestu atjaunoja 1646. gadā.

## Atsauces
Jelgavas ģerbonis

**Jelgavas pilsētas ģerbonis** ir viens no Jelgavas pilsētas oficiālajiem simboliem. Apstiprināts .

## Heraldiskais apraksts
Ģerboņa vairogā uz purpursarkana fona attēlota aļņa galva ar kaklu brūnā krasā, uz kakla izvietots vairogs ar Latvijas valsts mazo ģerboni bez zvaigznēm. Alnis ir Zemgales heraldikas simbols, bet ģerbonis norāda piederību Latvijas valstij.

## Vēsture
Jelgava savu ģerboni ieguva vienlaicīgi ar pilsētas tiesībām 1573. gadā. Tradicionāli pieņemts uzskatīt, ka pilsētas ģerbonī jau kopš tā pirmsākumiem ir attēlota aļņa galva, tomēr senākos ģerboņa attēlos redzams, ka atainota ir brieža galva. Nav zināmi Kurzemes hercogistes laika pilsētas ģerboņa apraksti, kas ļautu to precīzi noteikt.

1579. gadā ģerbonis tiek papildināts ar Polijas karaļa Stefana Batorija ģerboni. 1925. gada aprakstā ģerboņa dzīvnieks ir nosaukts par briedi, uz tā kakla ir vairodziņš ar Latvijas mazo ģerboni. Padomju laikā Latvijas mazā vairodziņa vietā ģerboņa apakšējā daļā bija novietots viļņota josla, kā Latvijas PSR karogā.

2016. gada 13. decembrī tika apstiprināts arī Jelgavas pilsētas lielais ģerbonis: "Purpura laukā aļņa galva dabiskā krāsā, uz kakla valsts mazais ģerbonis (bez zvaigznēm). Uz masīvas pelēkas pamatnes divi vairoga turētāji - sudraba lauvas ar atpakaļpagrieztu galvu, sarkanu mēli un zelta kroni".

## Atsauces

## Ārējās saites
* Pilsētas ģerbonis  G.Grase, Ģ. Eliasa Jelgavas VMM direktore
Arsēnijs Pavlovs

**Arsēnijs Pavlovs** (, dzimis , miris ), labāk zināms ar iesauku **Motorola**, bija prokrievisko separātistu bataljona "Sparta" komandieris. Piedalījās pret Ukrainas valdību vērstās militārās darbībās Austrumukrainā, Doneckas tautas republikas pusē. Kļuva plašāk pazīstams pēc kaujām Slovjanskas apkārtnē, kuras tika pārraidītas tiešraidē. Nogalināts ar liftā ievietotu spridzekli.

## Biogrāfija
Par Motorolas biogrāfiju ir maz drošu un pārbaudītu faktu. Pēc viņa sniegtajām intervijām noprotams, ka viņš ir dzimis Komi APSR, 1983. gadā. Dienējis Krievijas Federācijas jūras kājniekos, divreiz piedalījies kaujas operācijās Čečenijā, katru reizi ar pusgada termiņu. Tāpat ir teicis, ka pēc profesijas esot glābējs (sertificēts), granīta apstrādes speciālists. Uz jautājumu kāpēc atrodas Ukrainā, atbildēja šādi:

Iesēdos vilcienā un atbraucu. Nekavējos. Atbraucu tāpēc, ka šeit ir krievi. Jau teicu: tiklīdz Maidanā sāka lidot pirmie Molotova kokteiļi pa drošībniekiem, man kļuva skaidrs — viss, tas ir karš. Pēc tam, kad naciķi paziņoja, ka par katru savu nogalināto nogalinās desmit krievus. Gaidīt to, kad tas kļūs par realitāti, nebija iemesla.


Ukrainas žurnālists Aleksandrs Goborecs 2014. gada 20. maijā internetā publicēja rakstu ar nosaukumu "Ar ko patiesi nodarbojas *LifeNews* žurnālisti pie Kramatorskas? Videopierādījumi." Tajā žurnālists apgalvoja, ka *LifeNews* žurnālisti "ne tikai sadarbojas ar teroristiem", bet arī veica kaujinieku komandēšanu Kramatorskas kauju laikā. Plašākai sabiedrībai tika parādīts video, kurā tiek apgalvots, ka aizkadra balss, kura dod komandas kaujiniekiem, pieder *LifeNews* žurnālistam. Tomēr izrādījās, ka balss īpašnieks ir Motorola. Šī bija pirmā epizode, pateicoties kurai Motorola kļuva plašāk pazīstams.

2014. gada 18. jūnijā Arsēnijs Pavlovs kopā ar sievu ieradās Krimā, lai ārstētos no kaujā gūtā rokas ievainojuma. Augusta sākumā atgriezās atpakaļ Donbasā.

Apprecējās 2014. gada 11. jūlijā. Tā bija pirmā reģistrētā laulība separātiskajā Doneckas tautas republikā. Viņa kāzas apmeklēja arī citi republikas līderi: Igors Girkins (Strelkovs) un Pāvels Gubarevs. Tomēr 2014. gada 19. jūnija intervijā laikrakstam *Zavtra* teicis, ka ir jau precējies un viņam ir piecgadīgs dēls.

Motorola tika nogalināts  ar liftā ievietotu spridzekli. Viņa nāvē tikuši vainoti gan Ukrainas, gan Krievijas speciālie dienesti.

### Apbalvojumi
* Jaunkrievijas Georga krusts
* "Par varonību kaujā" 1. pakāpe

## Atsauces
Viļņas seņūnijas

**Viļņas seņūnijas** () ir Viļņas pilsētas pašvaldības administratīvi-teritoriālā iedalījuma vienības.

## Saraksts
Seņūnija ir mazākā Lietuvas administratīvi-teritoriālā iedalījuma vienība. Viļņā ietilpst 21 seņūnija:

thumb|340px|Viļņas apkaimju karte. Skaitļi kartē atbilst numuram sarakstā

## Atsauces

## Ārējās saites
* Viļņas pilsētas pašvaldības oficiālā vietne
Eiropas Savienības dalībvalstu uzskaitījums pēc iedzīvotāju skaita

[thumbnail|250px|[Eiropas Savienības dalībvalstis.]]
**Eiropas Savienības dalībvalstu uzskaitījums pēc iedzīvotāju skaita** ir Eiropas Savienības dalībvalstu uzskaitījums, kas ir sakārtots pēc katras valsts vai teritorijas iedzīvotāju skaita. Sarakstā ir iekļautas gan valstu, gan atkarīgo teritoriju, gan aizjūras departamentu iedzīvotāju skaits. Iedzīvotāju skaits ir aprēķināts, ņemot vērā pēdējo iedzīvotāju skaitīšanu datus un aprēķināts aptuvens skaitlis, cik iedzīvotāju tagad dzīvo šajās valstīs.

## Saraksts
Trafalgaras kauja

**Trafalgaras kauja** bija jūras kauja starp Lielbritānijas Karaliskajiem Jūras spēkiem un Francijas un Spānijas jūras spēkiem  Napoleona karu laikā.

Kauja notika pie Trafalgaras zemesraga netālu no Spānijas krasta. Britu eskadra sakāva Kadisas ostā bloķēto franču un spāņu eskadru, kas centās izlauzties Vidusjūrā. Britus (27 līnijkuģi) vadīja viceadmirālis Horācijs Nelsons, savukārt spāņus (15 līnijkuģi) un francūžus (18 līnijkuģi) — franču viceadmirālis Pjērs Šarls Vilnēvs.

Spāņi un francūži zaudēja 22 kuģus un 3243 cilvēkus, savukārt briti — nevienu kuģi un 458 cilvēkus, tomēr kaujā tika nāvīgi ievainots britu komandieris Nelsons. Britu uzvara sekmēja šīs valsts nostiprināšanos par jūras lielvalsti.

Vairākās Nāciju Sadraudzības valstīs mūsdienās kaujas notikšanas dienā tiek atzīmēta Trafalgaras diena.

## Karojošo pušu spēku samērs

* Fregates un burinieki nav iekļauti norādītajā kuģu skaitā, jo tie nav piemēroti līnijas kaujas ierindai.
### Kampaņas admirāļi

File:HoratioNelson1.jpg|Viceadmirālis Horācijs Nelsons, Lemjela Frānsisa Abbota glezna
File:Cuthbert Collingwood, Baron Collingwood by Henry Howard.jpg|Viceadmirālis Katberts Kolingvuds
File:Amiraldevilleneuve.jpg|Pjērs-Šarls Vilnēvs, franču admirālis
File:FedericoGravinaYNápoliAnónimoHacia1810.jpg|Federiko Gravina, spāņu admirālis

## Atsauces

## Ārējās saites

* BBC ieraksts
*Трафальгарское сражение/Кирилл Назаренко и Егор Яковлев (krieviski)
Jūrmalas ģerbonis

**Jūrmalas pilsētas ģerbonis** ir viens no Jūrmalas pilsētas oficiālajiem simboliem. Apstiprināts 1925. gadā kā Rīgas Jūrmalas ģerbonis.

## Heraldiskais apraksts
Ģerboņa vairogs ir sadalīts divas daļās. Apakšējā daļā attēloti sudraba jūras viļņi, bet augšdaļā uz zila fona attēlota uz kreiso pusi lidojoša sudraba kaija. Virs kaijas izvietotas trīs zelta piecstaru zvaigznes. Kaija un viļņi apzīmē pilsētas piederību kūrortam, savukārt zvaigznes piederību Latvijai.

## Ģerboņa vēsture
1925. gadā tika pieņemts Rīgas Jūrmalas pilsētas ģerbonis, kuru, iespējams, zīmējis Rihards Zariņš. 1959. gadā, padomju okupācijas laikā, Rīgas Jūrmala kopā ar Ķemeriem un Sloku tika apvienota Jūrmalā, kurai 1968. gada 2. decembrī pilsētas Tautas deputātu padomes (Jūrmalas domes) sēdē tika izvēlēta vairogveida emblēma, kurā attēlota virs trijiem jūras viļņiem taisni lidojoša, vienkāršota kaija ar piecstaru zvaigzni virs tās.

1990. gada 5. aprīļa sēdē padome nolēma atcelt emblēmu un atjaunot pirms okupācijas pieņemtos ģerboņus, par "vienojošo" izvirzot Rīgas Jūrmalas ģerboni ar nelielām izmaiņām (kaijas galva no skata lejup tika pavērsta pa labi). Jaunā zīmējuma autori ir Juris Ivanovs un Ilze Lībiete. Vienlaikus pirmoreiz tika izvēlēts arī pilsētas karogs.

## Atsauces
Atriebēji (Marvel Comics)

**"Atriebēji"** (, *Marvel's The Avengers*) ir *[[Marvel Comics]]* supervaroņu komanda, kuras autori ir Stens Lī un Džeks Kērbijs. Komandas dalībnieku saraksts nav konstants un laika gaitā mainās. Komanda arī vairākas reizes ir sadalījusies un tās dalībnieki ir cīnījušies savā starpā tā dēvētajā Marvel pilsoņu karā.

2012. gadā *[[Marvel Cinematic Universe]]* iznāca filma "Atriebēji", kam ir vairāki turpinājumi.
Kalnciema ģerbonis

**Kalnciema ciema ģerbonis** un **Kalnciema pagasta ģerbonis** ir viens no Kalnciema ciema un Kalnciema pagasta oficiālajiem simboliem. Apstiprināts 1998. gadā kā toreizējās **Kalnciema pilsētas ģerbonis**.

## Heraldiskais apraksts
Ģerboņa vairoga apakšdaļā atrodas sudraba pēda, kas atgādina par kaļķakmens atradnēm. Pārējā vairoga daļā ir zaļš fons ar slīpā krustā izkārtoti divpadsmit zelta ķieģeļi pa trīs četros krāvumos, katra krāvuma vidējais ķieģelis nedaudz izvirzīts tuvāk vairoga centram. Ķieģeļi apzīmē to, ka Kalnciemā jau no 19. gadsimta darbojās kaļķu un ķieģeļu cepļi.
Baltā klints

**Baltā klints** (arī **Liepas iezis**, **Ozolu iezis**) ir atsegums Gaujas kreisajā krastā Cēsu novada Liepas pagastā. Izvietojies pagasta ziemeļrietumos Gaujas nacionālā parka teritorijā. Kopš 1974. gada aizsargājams ģeoloģisks piemineklis. Atsegumu veido balti, starpslāņoti augšdevona smilšakmeņi. Baltā klints ir senielejas pamatkrasts, vecas virspalu terases krauja. Tās garums ap 400 m, augstums 12—16 m, atsevišķi atsegumi 4—8 m augsti, tos vienu no otra atdala sengravas. 

## Atsauces
Ainelaraba

**Ainelaraba** (, *`Ayn al `Arab*) vai **Kobane** (kurdu: ,‎ *Kobanê*) ir pilsēta Sīrijas ziemeļos Halebas muhāfazā, mintakas centrs. Izvietojusies pie pašas Turcijas robežas kurdu apdzīvotā apvidū.

## Vēsture
Dibināta 1892. gadā Osmaņu impērijas laikā. Attīstījusies kā ciemats pie vācu 1911. gadā izbūvētā Konjas—Bagdādes dzelzceļa. 1915. gadā pie stacijas sāka apmesties no genocīda bēgošie armēņu bēgļi, kuriem vēlāk pievienojās apkārtnes kurdi. Kurdu nosaukums "Kobane" pēc vienas no versijām cēlies dzelzceļa izbūves laikā no vārda «kompānija». Līdz 20. gadsimta vidum ievērojama iedzīvotāju daļa bija armēņi, bet 1960. gados lielākā to daļa repatriējās uz Armēniju vai pārcēlās uz lielajām Sīrijas pilsētām. 1980. gados arabizācijas procesa ietvaros pilsēta tika oficiāli pārdēvēta par Ainelarabu, kas nozīmē ‘Arābu avots’, bet lielākā daļa vietējo iedzīvotāju to neatzina. Mūsdienās lielākā daļa iedzīvotāju ir kurdi, kā arī arābi (5%), turkmēņi (5%) un armēņi (1%).

Sīrijas pilsoņu kara laikā kopš 2014. gada pilsētā un tās apkārtnē norisinājās sīvās kaujas starp kurdu pašaizsardzības spēkiem un Islāma valsts armiju, kas 2015. gada janvārī beidzās ar kurdu spēku uzvaru.

## Atsauces

## Ārējās saites
Bormans

**Bormans** var būt:
* Frenks Bormans (*Frank Borman*; 1928―2023) ― ASV kosmonauts;
* Martins Bormans (*Martin Bormann*; 1900―1945) ― nacistiskās Vācijas augsta amatpersona.

## Līdzīgi nosaukumi
* Bormanis
* Bormaņi
Irma Švēde

**Irma Švēde** (dzimusi **Krustkalne**;  Rīga - , Rīga) bija Latvijas advokāte un šahiste.

## Biogrāfija
Dzimusi agronoma ģimenē. Pirmā pasaules kara laikā bijusi evakuācijā. 1925. gadā beigusi Rīgas pilsētas vācu vidusskolu. Pēc skolas beigšanas strādājusi dažādus darbus: no 1927. gada kasiere grāmatvede maiznīcā, no 1930. gada mājskolotāja, no 1932. gada pārdevēja pārtikas veikalā, no 1934. gada noliktavas pārzine, no 1936. gada veikalvede kafejnīcas noliktavā, no 1937. gada atkal mājskolotāja.
Otrā pasaules kara laikā 1944. gadā uzsākusi studijas Latvijas Valsts universitātes tieslietu fakultātē (tagad Latvijas Universitātes Juridiskā fakultāte), kuru beigusi 1949. gadā. No 1949. gada 8. augusta stažiere Rīgas 4. juridiskajā konsultācijā, no 1950. gada 3. marta advokāte turpat. No 1951. gada 15. oktobra Limbažu juridiskās konsultācijas vadītāja, no 1962. gada 27. decembra advokāte Rīgas 8. juridiskajā konsultācijā. No 1963. gada 23. aprīļa pensijā.

## Šahiste
Irma Švēde bija pazīstama arī kā laba šahiste 1940. gadu beigās un 1950. gados, kura aktīvi piedalījās dažāda mēroga sacensībās Latvijā. Augstākie sasniegumi ir gūti 1953. gadā, kad tika izcīnīta uzvara Rīgas apgabala meistarsacīkstēs šahā un 4. vieta Latvijas šaha čempionātā.
## Vietas Latvijas šaha čempionātos
* 1949. gads - 5. vieta.
* 1950. gads - 8.-9. vieta.
* 1953. gads - 4. vieta.
* 1954. gads - 7. vieta.
* 1955. gads - 13.-14. vieta.
* 1957. gads - 8.-11. vieta.

## Atsauces

## Literatūra
* Latvijas advokatūra. Advokāti, zvērināti advokāti un zvērināto advokātu palīgi biogrāfijās. 1944-2010. Sast. Dr.hist. Valters Ščerbinskis. – Rīga: Latvijas Zvērinātu advokātu padome, 2011. , 646. - 647.lpp.
Aleksandrs Balodis

**Aleksandrs Balodis** (1897-1961) bija latviešu virsnieks, izlūkdienestu darbinieks, parapsihologs un rakstnieks.

## Dzīves gājums
Dzimis 1897. gada vasaras saulgriežos lauksaimnieka ģimenē pie Krustpils. Pēc pirmskolas beidza ģimnāziju un iestājās karaskolā. Piedalījās Pirmajā pasaules karā kā Krievijas Impērijas armijas virsnieks. Krievijas pilsoņu kara laikā pārgāja Baltās kustības pusē, vēlāk veica Francijas izlūkdienesta uzdevumus Krievijā un Baltijas valstīs diplomātiskās pārstāvniecības darbinieka statusā.

Pēc 1921. gada A. Balodis atgriezās Latvijā, 1923. gadā piedalījās filmas uzņemšanā par pulkvedi Frīdrihu Briedi. Vēlāk nodevās ezotēriskām nodarbēm, īpaši auras pētīšanai. Bija precējies ar Latvijas Parapsiholoģijas biedrības vadītāju Emmu Apari, kas izdeva literāri-zinātnisku un filosofiski-ētisku žurnālu "Zvani" (1926-1928). 1930. gadā viņš kopā ar Emmu Apari nodibināja Latvijas Garīgo zinātņu biedrību un sāka izdot "Vaiņags". Nolasīja vairāk kā 50 lekciju Latvijas Kosmosofijas biedrībā. Pēc Ulmaņa apvērsuma 1935. gadā kopā ar sievu publicēja grāmatu "Kosmosofija", tomēr tā drīz tika iekļauta aizliegto grāmatu sarakstā. A. Balodis bija spiests atstāt Latviju, dzīvoja Somijā.

1939. gadā atgriezies Latvijā, pēc Latvijas okupācijas esot organizējis slepenu pretošanās kustību, bet pēc tās sagrāves viņam kā vācbaltietim izdevies repatriēties uz Vāciju. Vācu okupācijas laikā atkal atgriezies Latvijā un strādājis par kāda uzņēmuma direktoru. Pēc kara beigām organizējis latviešu bēgļu nometnes ASV okupācijas zonā Vācijā. Īslaicīgi apcietināts kā "augsta ranga nacistu virsnieks", bet jau pēc piecām dienām atbrīvots. Pēc tam izceļoja uz Franciju, kur miris 1961. gada rudens saulgriežos.

## Bibliogrāfija
* Emma Balodis. Joga Jnigaes Noimantagara mācība Kosmosofija. Rīga: autora izdevums 1935. — 464 lpp.
* Aleksandrs P. Balodis. Kosmozofija: Dievs, pasaule un cilvēka stāvoklis tanī: mācība. Labots, precizēts, mainīts un papildināts izdevums. Rīga: Biedrība "Latvietis", 2010. — 470 lpp.

## Atsauces
Kandavas ģerbonis

**Kandavas pilsētas ģerbonis** ir viens no Kandavas pilsētas oficiālajiem simboliem. Apstiprināts .

## Heraldiskais apraksts
Ģerboņa vairogā uz sudraba fona attēlots zaļš ozola zars ar trim lapām un trim zelta zīlēm, kas ir spēka simbols. Šis ģerbonis cildina Kandavas skaisto apkārtni, Abavas senleju un Ozolkalnu.

## Atsauces
Dzērvju iela (Rīga)

**Dzērvju iela** ir iela Rīgā, Latgales priekšpilsētā, Latgales apkaimē. Dzērvju iela sākas krustojumā ar Latgales ielu un beidzas krustojumā ar Rītupes ielu. Kopējais ielas garums ir 377 metri, un tā sastāv no 2 braukšanas joslām ar asfalta segumu. Dzērvju ielā ir daudzdzīvokļu dzīvojamo namu un saimnieciska apbūve, tostarp AS "Rīgas Drēbnieks" teritorija (Zilupes ielā 7).

## Vēsture
1868. gadā iela ieguva nosaukumu **Ķeizara iela**, jo te netālu, pļavās iepretī vēlākajai Kuzņecova fabrikai, aplencot Rīgu Krievijas-Zviedrijas kara laikā (1656—1658), atradās cara Alekseja Mihailoviča karaspēka nometne.

Savu tagadējo nosaukumu Dzērvju iela ieguva 1885. gadā, jo uzskatīja, ka tik necilu ielu nevar saukt par Ķeizara ielu.

## Ielu savienojumi
Dzērvju iela ir savienota ar šādām ielām:
* Latgales iela (T veida krustojums)
* Zilupes iela (divi T veida krustojumi)
* Salacas iela (T veida krustojums)
* Rītupes iela (T veida krustojums)

## Skatīt arī
* Latgales apkaime

## Atsauces
.tp

**.tp** ir augšējā līmeņa domēns (ccTLD), kura paredzētais pielietojums ir saistīts ar Austrumtimoru. Domēns ir izveidots 1997. gadā, bet kopš 2005. gada tiek aizstāts ar .tl. Domēna sponsors ir *Laleia*, bet reģistrācija notiek ar *Timor-Leste NIC* starpniecību.

## Skatīt arī
* .tl, ar kuru kopš 2005. gada aizvieto .tp

## Ārējās saites
* IANA .tp whois informācija
ANO dalībvalstu uzskaitījums

thumbnail|370px|Karte ar ANO dalībvalstīm pēc to pievienošanās gada
**ANO dalībvalstu uzskaitījums** ir Apvienoto Nāciju Organizācijas valstu uzskaitījums, kurā ir uzskaitītas visas 193 dalībvalstis.

## Saraksts

## Atsauces
Laņdžou

**Laņdžou** (), arī **Laņdžova**, **Gaolaņa**, ir pilsēta Gaņsu provincē, Ķīnā. Ir provinces administratīvais centrs un lielākā pilsēta. Tas ir nozīmīgs transporta centrs, pilsētā, kas atrodas Huanhes krastā valsts centrālajā daļā, ir osta. Saskaņā ar 2010. gada tautas skaitīšanas datiem Laņdžou dzīvo 3,616 miljoni iedzīvotāju.

## Atsauces

## Ārējās saites

*
Portsaīda

**Portsaīda** (, **' vai **'), arī **Būrsaīda**, ir pilsēta Portsaīdas muhāfazā, Ēģiptē. Atrodas Vidusjūras krastā pie Suecas kanāla.

Pilsēta tikusi dibināta 1859. gadā Suecas kanāla izbūves laikā. No 1882. līdz 1922. gadam tā bija pakļauta Apvienotajai Karalistei, kuras karaspēks no pilsētas tika izvests vienīgi 1956. gadā. 1956. gadā pilsētas aizstāvēšana izjauca Ēģiptes un Suecas kanāla okupācijas plānus. Vairākas reizes stipri cietusi dažādu uzbrukumu un agresiju rezultātā.

Ar vairāk nekā 588 tūkstošiem iedzīvotāju (2008. gada dati) tā ir piektā lielākā pilsēta Ēģiptē.

## Atsauces

## Ārējās saites

*
2005. gada dzelzceļa avārija Rīgā

**2005. gada dzelzceļa avārija** bija divu vilcienu sadursme Rīgā, Latvijā, . Avārijā gāja bojā 4 cilvēki, 29 cilvēki guva smagus savainojumus.

Rīgas dzelzceļa stacijā sadūrās elektrovilciens Lielvārde—Rīga ar tālsatiksmes vilcienu Maskava—Rīga. Tālsatiksmes sastāvs Maskava—Rīga tika atmuguriski padots uz depo bez pasažieriem. Negadījumā par vainīgo tika atzīts vilciena Lielvārde—Rīga mašīnists Sergejs Ribačoks, kam tika piespriests četru gadu cietumsods atklāta tipa cietumā. Mašīnists esot apsteidzis grafiku un neievērojis aizliedzošo sarkano signālu luksoforā.

## Atsauces
Fenakīts

**Fenakīts** ir berilija silikāts. Tas bieži atrodams pegmatīta dzīslās kopā ar citiem berila grupas dārgakmeņiem, piemēram, topāzu un smaragdu, un tas sastopams arī kopā ar dūmu kvarcu un hrizoberilu.

Tas veido īsus heksagonālas prizmas formas kristālus, dažkārt arī dvīņkristālus, un tajā vertikālās ass virzienā bieži saskatāms svītrojums. Fenakītam piemīt liela cietība, tāpēc to var apstrādāt kā dārgakmeni. Bieži kristāli ir mazi, un tie ir jāapstrādā rūpīgi.

Fenakītu ir iespējams atrast Brazīlijā, Madagaskarā, Norvēģijā, Krievijā un ASV. Mistiķi uzskata, ka fenakītam, kas iegūts dažādās valstīs, esot pavisam atšķirīgas "vibrācijas", tāpēc, to iegādājoties, ir ieteicams pajautāt par akmens izcelsmes vietu. Brazīlijas fenakītam piemīt attīroša vibrācija, bet Krievijas akmenim stimulējošs efekts.

## Nosaukums
Tā nosaukums cēlies no grieķu valodas vārda *phenakistes*, kas nozīmē *blēdis*, jo to bieži jauc ar citiem akmeņiem, visbiežāk ar kvarcu un topāzu.
Iespraudums

**Iespraudums** ir vārds vai vārdu savienojums, ar kuru autors izsaka attieksmi pret teikuma saturu. Iespraudumi nav teikuma locekļi teikumā, kurā tie iekļauti. Daļu iespraudumu no pārējā teikuma atdala ar pieturzīmēm, daļu ne.

## Izpaudums
Ar iespraudumu var tikt izpausts:
* prieks, atzinība, pārsteigums vai neapmierinātība, arī sašutums, piemēram:
** *par laimi, gods kam gods, tavu brīnumu, kā par brīnumu, kā par spīti, par nelaimi*;
* vēlēšanās vai nepieciešamība pēc kaut kā;
* pārliecība vai ticība, piemēram:
** *bez šaubām, cerams, domājams, protams, visticamāk, saprotams, pavisam droši*;
* šaubas par kaut ko, neticība informācijas patiesumam, piemēram:
** *iespējams, šķiet, liekas, cik atceros*;
* tas, ka autors izsaka savu vai arī kādas citas personas viedokli vai vērtējumu, piemēram:
** *manuprāt, pēc manām domām, tavuprāt, viņaprāt, mūsuprāt*.

## Pieturzīmju lietojums

Daļa iespraudumu tiek atdalīti ar pieturzīmēm no pārējā teikuma, parasti tas tiek darīts ar komatu, piemēram:

* bez šaubām;
* cerams;
* dabiski;
* domājams;
* iespējams;
* gods kam gods;
* liekas;
* kā par brīnumu;
* manuprāt;
* pēc manām domām;
* protams;
* saprotams;
* šķiet.

Ar pieturzīmēm netiek atdalīti dažādi modalitātes ziņā iespraudumiem līdzīgi vārdi, piemēram:
* acīmredzot;
* diemžēl;
* droši vien;
* laikam;
* varbūt.

## Skatīt arī
* Iestarpinājumi, iespraudumi un paskaidrojošas vārdu grupas

## Atsauces

## Ārējās saites
* Iespraudumi
Iestarpinājums

**Iestarpinājums** ir vārds, vārdu savienojums vai teikuma daļa, kurā tiek izteikts mazāk svarīgs autora paskaidrojums vai arī papildu piezīme par teikuma vai kāda plašāka konteksta saturu. Šīs konstrukcijas tiek izmantotas arī teksta niansēšanā, paustās domas akcentēšanā vai pastiprināšanā.

Iestarpinājumus tekstā atdala gan ar komatiem, gan iekavām, gan domuzīmēm. Pie iestarpinājumiem tiek pieskaitītas arī **paskaidrojošas vārdu grupas**.

## Paveidi
Iestarpinājumu paveids ir:
* dažādi skaitliski precizējumi, gadskaitļi, datumi
** Aktrise ir pazīstama ar lomām tādās filmās kā "Ziemas pīšļi" (**2010**), "Bada spēles" (**2012**) un "Optimista stāsts" (**2012**).
* publikācijas avota, vietas un/vai gada norāde
* organizācijas nosaukumu abreviatūra vai arī pilnais nosaukums
** Ir bijis Latvijas Olimpiskās komitejas (**LOK**) biedrs.
* personvārda rakstība oriģinālvalodā vai arī kāda nosaukuma tulkojums latviešu valodā
** Nobela prēmiju ķīmijā 1982. gadā saņēma Lietuvā dzimušais brits Ārons Klugs (***Aaron Klug***).
* vietvārdu, vecvārdu un tamlīdzīgu apzīmējumu skaidrojumi
** Tā laika Kēnigsbergā (**mūsdienu Kaļiņingrada**) dzīvojis arī šveiciešu matemātiķis Eilers.
* latīņu valodas apzīmējumi vai arī svešvārdi
** Viņam tika piešķirts goda doktora nosaukums (***honoris causa***).

## Lietojums
Iestarpinājumu lieto:
* sekojoša paskairojuma norādīšanai vai uzsvēršanai
** *tas ir, proti* u.c.;
* piezīmes, piebildes, komentāra izteikšanai
** *taisnību sakot, tā sakot, starp citu, cita starpā, kā ierasts* u.c.;
* precizējuma vai papildinājuma izteikšanai, kā arī precizējuma norādīšanai;
* secinājuma norādīšanai
** *vārdu sakot, vārdsakot, pareizāk sakot, kā redzams, izrādās, patiesībā* u.c.;
* domas nozīmīguma un svarīguma norādīšanai
** *galvenokārt, pats galvenais, pats svarīgākais, pats interesantākais* u.c.;
* atziņu secības izteikšanai, informācijas strukturēšanai un loģiskai sadalīšanai
** *kā jau tika minēts, pirmkārt, otrkārt, treškārt, no vienas puses, no otras puses* u.c.

## Skatīt arī
* Iestarpinājumi, iespraudumi un paskaidrojošas vārdu grupas

## Atsauces

## Ārējās saites
* Iestarpinājumi un paskaidrojošas vārdu grupas
Oviks Abrahamjans

**Oviks Abrahamjans** (, dzimis ) ir Armēnijas politiķis, bijušais Armēnijas premjerministrs (2014—2016). Abrahamjans ir valdošās Armēnijas Republikāņu partijas biedrs, iepriekš bijis Nacionālās Asamblejas spīkers.

## Atsauces
Atriebēji: Ultrona laikmets

**"Atriebēji: Ultrona laikmets"** () ir 2015. gada amerikāņu supervaroņu filma, kuras režisors ir Džošs Vedons. Filma ir balstīta uz *[[Marvel Comics]]* supervaroņu komandu "Atriebēji". Tā ir *[[Marvel Cinematic Universe]]* vienpadsmitā daļa un turpinājums 2011. gada filmai "Atriebēji". Filmā Tonija Starka radītais mākslīgais intelekts Ultrons kļūst ļauns, un "Atriebēji" viņu mēģina apturēt.

Galvenās lomas filmā atveido Roberts Daunijs (Tonijs Starks jeb Dzelzs vīrs), Kriss Evanss (Kapteinis Amerika), Marks Rafalo (Halks), Kriss Hemsvorts (Tors), Skārleta Džohansone (Melnā atraitne), Džeremijs Renners (Vanagacs) un Semjuels Džeksons (Niks Furijs).

Filmas pirmizrāde notika  ''Dolby'' teātrī Holivudā, ASV. Kinoteātros tiek izrādīta kopš , kad tika sākta filmas izrādīšana 11 valstīs. Šī ir 12. visu laiku ienesīgākā filma.

## Atsauces

## Ārējās saites

*
Pēteris Lasī

thumb|200px|Pēteris Lasī

**Pēteris Lasī** (, , ; 1678-1751) bija īru izcelsmes Krievijas Impērijas feldmaršals ķeizarienes Annas valdīšanas laikā, grāfs (1740), Rīgas un Vidzemes gubernators (1727–1751).

## Dzīvesgājums
Dzimis 1678. gada 29. septembrī Kilīdijas ciemā (*Killeedy*) pie Limerikas Īrijā. Jau 13 gadu vecumā 1691. gadā piedalījās Limerikas aizstāvēšanā pret karaļa Viljama III piekritējiem, tādēļ bija spiests kopā ar saviem radiniekiem bēgt uz Franciju. 1697. gadā pārgāja Austrijas, bet Lielā Ziemeļu kara sākumā Krievijas caristes militārajā dienestā, piedalījās uzbrukumā zviedru aizstāvētajam Narvas cietoksnim (1700), izcēlās kaujā pie Omuļiem (1702) un Poltavas kaujā (1709). Pēc astoņus mēnešus ilgā Rīgas aplenkuma (1709—1710) viņš tika iecelts par Rīgas pils komandantu. Kara noslēgumā viņu paaugstināja par Krievijas armijas ģenerāli. Šajā laikā viņš apprecējās ar vācbaltieti Martu fon Funkenu (*Maret Philippine von Funcken*) no Liezeres.
  
1727. gadā ģenerāli Lasī ar Krievijas armijas ekspedīcijas korpusu no Rīgas nosūtīja uz Kurzemes hercogistes galvaspilsētu Jelgavu, lai padzītu Krievijai nevēlamo hercoga amata kandidātu Saksijas Moricu.   
Pēc šī uzdevuma izpildes viņu 1727. gadā iecēla par Rīgas gubernatoru. 1733. gadā viņš vadīja 16 000 vīru lielu Krievijas Impērijas armijas ekspedīcijas korpusu pret Krievijai nevēlamo Polijas karali Staņislavu Leščiņski. Krievijas armija Lasī vadībā cauri Kurzemes hercogistes teritorijai iebruka Lietuvā, ieņēma Kauņu, tad Grodņu, visbeidzot Varšavu. 1734. gadā viņa vadītā Krievijas armija aplenca Dancigu un piespieda samaksāt kotribūciju.

1736. gadā P. Lasī tika paaugstināts par ģenerālfeldmaršalu un nosūtīts komandēt Krievijas Impērijas armiju Krievu-turku karā (1735–1739). 1737. gadā Krievijas ķeizariene Anna viņam uzdāvināja Siguldas pili. Ķeizarienes Elizabetes valdīšanas periodā viņu iecēla par Rīgas ģenerālgubernatoru un Krievijas karaspēka Somijas karagājiena vadītāju pret Zviedrijas armiju (1741-1743).

Miris 1751. gada 30. aprīlī Rīgā. Apglabāts Skaistkalnes katoļu baznīcas kapenēs.

## P. Lasī dzimtmuižas
[thumb|200px|P. Lasī dzimtmuiža Lielstraupē pie Pēterburgas lielceļa ([Broces kolekcija, 1779).]]
* Lielstraupes pilsmuiža,
* Siguldas pilsmuiža,
* Doles muiža,
* Kalsnavas muiža.

## Literatūra
* Patrick J. O’Meara: *Field Marshal Peter Lacy. An Irishman in Eighteenth-Century Russia*. In: *Scotland and Russia in the Enlightenment.* Proceedings of the international Conference, 1 – 3 September 2000, Edinburgh. St. Petersburg Centre for History of Ideas, St. Petersburg 2001, (*The philosophical age* Almanac 15), S. 82–90, online (PDF; 1,58 MB) .
Septuaginta

thumb|Septuagintas fragments
**Septuaginta** (no  — 'septiņdesmit'), apzīmējums: **LXX**, ir vecākais Toras tulkojums grieķu valodā (precīzāk — koinē grieķu valodā).

Iespējams, tulkots ebreju kopienas pārstāvjiem Grieķijā, kad grieķu valoda bija *[[lingua franca]]* reģionā. Valodas analīze liecina, ka Tora (Vecās Derības pirmās piecas grāmatas) tika iztulkotas 3. gadsimta p.m.ē. vidū, savukārt pārējo Vecās Derības grāmatu tulkošana tika pabeigta 2. gadsimtā p.m.ē.

Nosaukums Septuaginta attiecināms uz 72 tā tulkotājiem (seši no katras no 12 ciltīm Izraēlā). Saskaņā ar leģendu tulkojumu sponsorēja Ptolemajs II. Tulkojums sastāv no apmēram desmit grāmatām un vairākiem atsevišķiem tekstiem, kas ar laiku pazuduši no senebreju teksta.

## Atsauces

## Ārējās saites
Iestarpinājumi, iespraudumi un paskaidrojošas vārdu grupas

**[[Iestarpinājums]], [[iespraudums]] un paskaidrojoša vārdu grupa** ir sintaktisks elements vai veidojums, kas tiek atdalīts no pārējā teikuma ar pieturzīmēm, tomēr tam ir īpašs saistījums ar kādu vārdu teikumā vai arī ar visu teikumu kopumā. Latviešu valodā ir atšķirības visu trīs terminu lietojumā, iedalījumā, tāpat krustojas to izmantojums.

Iestarpinājumi un iespraudumi parasti nepieder pie attiecīgā teikuma teikuma locekļiem. Ja to veido pilnnozīmes vārdu savienojums vai teikums, tad šajā veidojumā var būt gan teikuma virslocekļi, gan arī palīglocekļi.

Dažas vārdformas var būt ne tikai iespraudumi vai iestarpinājumi, bet arī veikt virsteikuma funkciju, ja vien atrodas teikuma sākumā. Pie šādām vārdformām pieder, piemēram, *iespējams, saprotams, cerams, jāatzīst, liekas*.

Šie veidojumi raksturīgi zinātniskajam stilam, kā arī publicistikai, plašsaziņas līdzekļu valodai.

## Veidotāji
Iestarpinājumu vai iespraudumu var veidot:
* viens pilnnozīmes vārds
** *iespējams, jādomā, galvenokārt, liekas, pirmkārt, teiksim, zināms* u.c.;
* prepozicionāls savienojums
** *bez šaubām, par laimi, par spīti* u.c.;
* vārdu savienojums, kas sastāv no vismaz diviem pilnnozīmes vārdiem
** *tavu brīnumu, pēc manām domām, vārdu sakot* u.c.;
* predikatīva vienība (nepaplašināts vai paplašināts teikums)
** *tas nozīmē, kā autors atzīst, ja atmiņa neviļ* u.c.

Paskaidrojošu vārdu grupu var veidot:
* vārdu savienojums;
* teikums;
* vārdu savienojums, kam pakārtots palīgteikums;
* vairāki teikumi.

## Skatīt arī
* Savrupinājums

## Atsauces

## Ārējās saites
* Iespraudumi, iestarpinājumi un paskaidrojošas vārdu grupas
Terēzes iela

**Terēzes iela** ir Rīgas iela Latgales priekšpilsētas Grīziņkalna apkaimē. Terēzes iela sākas pie Aleksandra Čaka ielas krustojuma un beidzas pie Pērnavas ielas krustojuma kopā ar Zvaigžņu ielu. Ielas garums ir 177 metri.

Terēzes iela pirmoreiz minēta 1868./1869. gadā. 1961. gadā tā ieguva jaunu nosaukumu Līčupes iela, bet 1991. gadā atguva savu vēsturisko nosaukumu.

## Ielu savienojumi
Terēzes iela ir savienota ar šādām ielām:
* Aleksandra Čaka iela
* Zvaigžņu iela
* Pērnavas iela

## Objekti
* Terēzes ielā 1 atrodas Rīgas juvelierizstrādājumu rūpnīca.

## Skatīt arī
* Grīziņkalns

## Atsauces
Arvīds Jansons

**Arvīds Jansons** (dzimis , miris ) bija latviešu diriģents, mūzikas pedagogs un vijolnieks. Arī viņa dēls Mariss Jansons bija diriģents.

## Dzīvesgājums
Dzimis  (pēc citiem avotiem — ) Liepājā kordiriģenta ģimenē.
No 1929. līdz 1935. gadam mācījās Liepājas Tautas konservatorijā, 1944. gadā pabeidza studijas Rūdolfa Miķelsona un Arvīda Norīša vijoles klasē Latvijas konservatorijā. Diriģēšanu mācījās pie Latvijas Nacionālās operas  virsdiriģenta Leo Bleha.
No 1931. līdz 1940. gadam Jansons darbojās Liepājas operas orķestrī un Latvijas Filharmonijas simfoniskajā orķestrī. Tur viņš satika savu nākamo sievu Idu Blumenfeldi. No 1940. līdz 1944. gadam bija Operas un baleta teātra orķestra dalībnieks.

Latvijas vācu okupācijas laikā viņa sieva Ida izglābās no holokausta, jo divi latviešu ārsti liecināja, ka viņa ir adoptēta no krievu ģimenes. Jansoniem ļoti palīdzēja operas solists Mariss Vētra, un viņam par godu vecāki savu jaundzimušo bērnu nosauca par Marisu. No 1944. līdz 1952. gadam Arvīds diriģēja Operas un baleta teātra orķestri, no 1948. līdz 1952. gadam — arī Latvijas Radiokomitejas simfonisko orķestri. Viņu ievēlēja par Rīgas pilsētas darbaļaužu deputātu padomes deputātu.

1946. gadā Jansons ieguva 2. prēmiju jauno diriģentu konkursā Ļeņingradā un viņu uzaicināja strādāt par Jevgeņija Mravinska asistentu Ļeņingradas filharmonijā. No 1952. gada viņš šajā amatā strādāja pastāvīgi, diriģējot Ļeņingradas Filharmonijas simfonisko orķestri līdz pat mūža galam, sniedzot daudz koncertu PSRS, Eiropā, Japānā, ASV, Austrālijā.
1958. gadā viņš kļuva par Tokijas simfoniskā orķestra goda diriģentu, 1964. gadā par Tokijas goda pilsoni.
1965. gadā Jansons sāka vadīt diriģēšanas meistarkursus starptautiskos mūzikas semināros. 1972. gadā viņš kļuva par profesoru Ļeņingradas konservatorijā.

Jansons mira no sirdstriekas 1984. gada 21. novembrī, koncertturnejas laikā diriģējot koncertā Mančestrā, Lielbritānijā. Apbedīts Sanktpēterburgā, Krievijā.

## Apbalvojumi
1950. gadā ieguva Staļina prēmiju, kā arī Latvijas PSR Nopelniem bagātā skatuves mākslinieka goda nosaukumu. 1957. gadā ieguva Krievijas PFSR Nopelniem bagātā skatuves mākslinieka goda nosaukumu, 1976. gadā — PSRS Tautas skatuves mākslinieka goda nosaukumu.

## Atsauces