open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
2019. gada Vuelta a España

**2019. gada ''Vuelta a España*** bija triju nedēļu garas [[šosejas riteņbraukšana]]s daudzdienu sacensības, kas notika [[Spānija|Spānijā]] no 24. augusta līdz 15. septembrim. Tā bija 74. reize, kad notika *Vuelta a España* sacensības un tās bija 32. sacensības [[2019. gada UCI Pasaules tūre]]s kalendārā. Sacensības sākās ar 18 km garu [[Individuālais brauciens ar atsevišķu startu|individuālo braucienu]] [[Torrevjeha|Torrevjehā]], bet noslēdzās ar finišu [[Madride|Madridē]].

Sacensībās uzvarēja [[Primožs Rogličs]] no **, kļūstot par pirmo Slovēnijas sportistu, kas uzvarējis kādā [[Riteņbraukšanas lielās tūres|lielajā tūrē]]. Otro vietu ieņēma 39 gadus vecais [[Alehandro Valverde]] no **, bet trešo 20 gadus vecais Rogliča tautietis [[Tadejs Pogačars]] (**).

Līdz ar kopvērtējuma klasifikāciju Rogličs uzvarēja arī punktu klasifikācijā. Kalnu klasifikācijā labākais bija [[Džefrijs Bušārs]] no **, bet Pogačars uzvarēja jauno braucēju klasifikācijā. Par cīnītāja balvas kopvērtējuma uzvarētāju tika atzīts [[Migels Anhels Lopess (riteņbraucējs)|Migels Anhels Lopess]] (**), bet komandu klasifikācijā uzvarēja *Movistar* komanda.

== Komandas ==

Tā kā *Vuelta a España* bija [[2019. gada UCI Pasaules tūre|UCI Pasaules tūres]] sacensības, visas 18 UCI *WorldTeam'' komandas tika ielūgtas un dalība tām bija obligāta.

## Distance un posmi

## Atsauces

## Klasifikāciju līderi

## Rezultāti
### Kopvērtējums

### Papildu klasifikācijas

#### Punktu klasifikācijas

#### Kalnu karaļa klasifikācija

#### Jauno braucēju klasifikācija

#### Komandu klasifikācija

## Ārējās saites

* 
*
Hripsime Huršudjana

**Hripsime Huršudjana** (; dzimusi ) ir armēņu svarcēlāja, daudzkārtēja Armēnijas čempione (2007—2010, 2014—2016), divkārtēja Eiropas čempione (2007, 2016), pasaules čempionāta bronzas medaļas ieguvēja (2009).

## Biogrāfija
Hripsime Huršudjana ir dzimusi Armēnijas PSR Nairijas rajona Kasahas ciemā. 2000. gadā viņa sāka trenēties svarcelšanā Armēnijas Nopelniem bagātā trenera Sarmena Jesajana vadībā. 2006. gada Eiropas čempionāta Polijas pilsētā Vladislavovo Hripsime Huršudjana ieņēma trešo vietu, bet pēc dopinga lietošanā pieķertās Krievijas sportistes Valentīnas Popovas diskvalifikācijas Hripsimei piešķīra sudraba medaļu.

2007. gadā Hripsime Huršudjana ieguva Eiropas un pasaules junioru čempiones titulu un Eiropas čempiones titulu pieaugušo vidū. 2008. gadā viņa cieta neveiksmi Eiropas čempionātā, jo nespēja pacelt pieprasīto sākuma svaru raušanā. Neskatoties uz to, ka viņa uzvarēja grūšanā, šī kļūme neļāva viņai izcīnīt medaļu, bet Armēnijas svarcēlājām iegūt otru ceļazīmi uz olimpiskajām spēlēm.

Armēnijas komandas treneri plānoja nosūtīt uz Pekinas olimpiskajām spēlēm Melinu Daluzjanu, bet akūta pankreatīta dēļ šī sportiste bija spiesta atteikties no dalības olimpiskajās spēlēs, un pēdējā brīdī viņu nomainīja Hripsime Huršudjana. Viņa nebija gatavojusies šīm sacensībām un nebija labākajā sportiskā formā, tādēļ ieņēma tikai vienpadsmito vietu.

2009. gadā Hripsime Huršudjana izcīnīja sudraba medaļu Eiropas čempionātā Bukarestē un bronzas medaļu pasaules čempionātā Kojanā. 2010. gadā, tādēļ ka nespēja iekļauties svara kategorijā līdz 75 kg, viņa bija spiesta pāriet uz nākamo, vissmagāko sieviešu svara kategoriju (virs 75 kg). Neskatoties uz to, ka šeit bija jākonkurē ar sportistēm, kas bija ievērojami smagākas, viņa spēja izcīnīt sudraba medaļu 2011. gada Eiropas čempionātā Kazaņā un 2012. gada olimpiskajās spēlēs Londonā.

Pēc šī panākuma Hripsimei Huršudjanai bija ar laulībām un dzemdībām saistīts, ilgstošs pārtraukums sporta karjerā. Pēc atgriešanās 2016. gada aprīlī Eiropas čempionātā Ferdē viņa ieguva zelta medaļu, atkārtojot savu pirms deviņiem gadiem sasniegto.

2016. gada 21. novembrī ar SOK lēmumu, pozitīva dopinga testa dēļ, Hripsimei Huršudjanai tika atņemta 2012. gada olimpisko spēļu bronzas medaļa. Tika konstatēts, ka arī 2008. gada olimpiādes dopinga tests ir pozitīvs, un SOK disciplinārā komisija pieņēma lēmumu ieteikt Starptautiskai svarcelšanas federācijai (*IWF*) anulēt viņas rezultātu arī šajā olimpiādē un savas kompetences ietvaros apsvērt jebkuras turpmākās darbības. Federācija diskvalificējusi Hripsimi Huršudjanu uz četriem gadiem no 2016. gada 17. jūnija līdz 2020. gada 17. jūnijam.

## Atsauces

## Ārējās saites
Starptautiskais kriminālnoziegumu tribunāls bijušajai Dienvidslāvijai

thumbnail|235px|Starptautiskā kriminālnoziegumu tribunāla bijušajai Dienvidslāvijai logo
**Starptautiskais kriminālnoziegumu tribunāls bijušajai Dienvidslāvijai** (, ICTY) bija Apvienoto Nāciju Organizācijas iestāde, kas izveidota, lai apsūdzētos sauktu pie atbildības smagos noziegumos, kas izdarīti Dienvidslāvijas karu laikā, un viņus tiesātu. Tā bija speciāli šai lietai izveidota tiesa, kas atradās Hāgā, Nīderlandē.

Tiesa tika izveidota ar ANO Drošības padomes 827. rezolūciju, kas tika nodota . Tai bija tiesvedība pār četrām noziegumu kopām, kas pastrādātas bijušās Dienvidslāvijas teritorijā kopš 1991. gada: nopietni Ženēvas konvenciju pārkāpumi, kara likumu pārkāpumi, genocīds un noziegums pret cilvēci. Maksimālais sods, ko varēja piespriest, bija mūža ieslodzījums.

Kopumā tika apsūdzēta 161 persona; pēdējās apsūdzības tika izsniegtas 2004. gada decembrī.  tika notverts pēdējais līdz tam nenotvertais apsūdzētais Gorans Hadžičs. Galīgais spriedums tika pieņemts  un iestāde oficiāli beidza pastāvēt .

Sodu izciešanas uzraudzības funkcijas un pārsūdzību izskatīšanu turpmāk pārņēma Starptautiskā krimināltiesa.

## Atsauces
OMX Baltic 10

***OMX Baltic 10*** (***OMXB10***) ir *[[Nasdaq]]* fondu biržas indekss, kurā iekļauti Baltijas valstu biržās (Rīgas, Tallinas un Viļņas) kotētie 10 uzņēmumi ar visvairāk pārdotajām akcijām.

Akciju indekss tiek pārvērtēts divas reizes gadā (janvārī un jūlijā).

## Sastāvs
Indeksā ietilpstošie 10 uzņēmumi (pēc 2024. gada augusta datiem).

## Atsauces

## Ārējās saites
* OMXB10, OMX_Baltic_10, (SE0001850033) Nasdaq
Oksana Kalašņikova

**Oksana Kalašņikova** (; dzimusi ) ir krievu izcelsmes Gruzijas tenisiste, četru WTA dubultspēļu turnīru uzvarētāja, 2007. gada ASV atklātā čempionāta junioru dubultspēļu turnīra fināliste.

## Sporta karjera
Oksana Kalašņikova, kas dod priekšroku zālāja vai cietajam laukuma segumam, ieguva pirmo WTA titulu 2012. gada 11. novembrī. *WTA Challenger* dubultspēļu turnīra finālā Punē, spēlējot pārī Ņinu Bratčikovu, viņa uzvarēja pāri Jūlija Gluško un Nopavana Letčivakana ar 6:0, 4:6 un 10:8.

2013. gada 28. jūlijā viņa ieguva savu pirmo dubultspēles titulu pilntiesīgā *WTA Tour* turnīrā, kopā ar Irinu Burjačoku uzvarot Eleni Daņilidu un Aleksandru Kruniču ar 4:6, 7:63 un 10:4. Tajā pašā gadā Francijas atklātajā čempionātā viņa kopā ar savu dubultspēles partneri Alisiju Rosoļsku pirmoreiz sasniedza *Grand Slam* turnīru astotdaļfinālu. Tur viņas zaudēja Kristīnai Mladenovičai un Gaļinai Voskobojevai ar 1:6, 1:6. Vimbldonā viņa iekļuva otrā kārtā un pēc ASV atklātā čempionāta viņa pirmo reizi iekļuva WTA dubultspēļu reitinga pirmajā divdesmitniekā.

Pēc tam, kad Kalašņikova 2015. gada jūlijā nespēja pārvarēt WTA Baku vienspēļu turnīra kvalifikāciju, viņa spēlēja tikai sieviešu dubultspēļu turnīros. WTA turnīrā Seulā 2016. gada septembrī viņa atkal mēģināja iekļūt vienspēļu pamatturnīrā, taču atkal zaudēja kvalifikācijas sacensībās.

Kopš 2007. gada Oksana Kalašņikova spēlē Gruzijas komandā Federācijas kausa sacensībās. Šajās sacensībās viņa guvusi 17 uzvaras un cietusi 13 zaudējumus.

## Uzvarētie turnīri

### Vienspēles

### Dubultspēles

## Atsauces

## Ārējās saites
Nana Mushuri

**Joanna Mushuri** (, , dzimusi ), plašāk zināma kā **Nana Mushuri** (), ir Grieķijas dziedātāja. Mūziķes karjeras laikā ir izdoti vairāk nekā 200 albumi un singli vismaz 12 valodās, tajā skaitā grieķu franču, vācu, angļu, nīderlandiešu, itāļu portugāļu, spāņu valodā un ivritā.

Viens no viņas veiksmīgākajiem hītiem ir dziesma *[[The White Rose of Athens]]* (“Baltās rozes no Atēnām”), kas sākotnēji tika iedziedāta vācu valodā ar nosaukumu *Weiße Rosen aus Athen*. 1963. gadā kā Luksemburgas pārstāve piedalījas Eirovīzijas dziesmu konkursā.

No 1994. līdz 1999. gada Mushuri bija Grieķijas pārstāve Eiropas Parlamentā.

## Ārējās saites

*
Quiet Days in Hollywood

***Quiet Days in Hollywood*** (zināma arī kā ***The Way We Are***) ir 1997. gada drāmas filma, kuras režisors un viens no scenārija autoriem ir Džozefs Rusnaks. Galvenās lomas filmā atveido Hilarija Svonka, Čeds Lovs un Nataša Gregsone Vāgnere. Filmas pirmizrāde notika .

Filmas sižets notiek Losandželosā trīs dienu laikā. Galvenie varoņi ir prostitūta, viesmīle, advokāts un homoseksuāls aktieris, kuru ceļi šajās dienās kādā veidā krustojas.

## Ārējās saites
Iron Jawed Angels

***Iron Jawed Angels*** ir 2004. gada ASV vēsturiskā drāmas filma, kuras režisore ir Katja fon Garnjera. Galvenās lomas filmā atveido Hilarija Svonka, Džūlija Ormonda, Andželika Hjūstone un Frānsisa O’Konora. Filmas pirmizrāde notika  Sandensas kinofestivālā.

Jaunie aktīvisti, riskējot ar savu dzīvību, piedalās pretošanās kustībā, lai palīdzētu amerikāņu sievietēm iegūt balsstiesības.

## Ārējās saites
Red Dust

***Red Dust*** ir 2004. gada drāmas filma, kas balstīta uz Džilianas Slovo tāda paša nosaukuma romānu. Filmas režisors ir Toms Hūpers, bet galvenās lomas atveido Hilarija Svonka un Čūetels Edžiofors. Filmas pirmizrāde notika  Toronto kinofestivālā.

Alekss Mpondo ir Dienvidāfrikas parlamenta loceklis, kurš piedzīvoja spīdzināšanu laikā, kad viņš piedalījās politiskā pretošanās kustībā. Sārka Barkanta ir advokāte no Dienvidāfrikas, kura atgriežas savā dzimtenē, lai aizstāvētu Mpondo. Šīs aizstāvības laikā atklājas vairāki noslēpumi gan no Mpondo spīdzināšanas, gan Barkantas pagātnes.

## Ārējās saites
The Homesman

***The Homesman*** ir 2014. gada vēsturiskā drāma, kas balstīta uz Glendona Svārthuta tāda paša nosaukuma romānu. Filmas režisors, kā arī viens no scenārija autoriem un galveno lomu atveidotājiem ir Tomijs Lī Džonss. Citas lomas atveido Hilarija Svonka un Merila Strīpa. Filmas pirmizrāde notika  Kannu filmu festivālā.

Trīs sievietes, kuras dzīvo Amerikas pierobežā, padara trakas skarbā pionieru dzīve. Trijotnes izglābšanu uzņemas dievbijīgā un neatkarīgi domājošā Mērija Bī Kadija. Vagonā dodoties uz Aiovu, Mērija drīz saprot, cik biedējošs ir viņu turpmākais ceļojums.

## Atsauces

## Ārējās saites
Zvīņastveidīgie

**Zvīņastveidīgie, zvīņastveidīgo apakškārta** (*Anomaluromorpha*) ir grauzēju kārtas (*Rodentia*) viena no apakškārtām, kas apvieno divas mūsdienās dzīvojošas dzimtas un vienu izmirušu dzimtu. Kopumā šajā apakškārtā ir 9 mūsdienās dzīvojošas sugas, kuras izplatītas Subsahāras Āfrikā.

## Kopīgās īpašības
[thumb|left|240px|Aapakškārtas abu dzimtu grauzējiem gandrīz nav nekādas ārējas līdzības, attēlā [Pela zvīņastlidvāvere (*Anomalurus pelii*)]]
Abu dzimtu grauzējiem gandrīz nav nekādas ārējas līdzības. Visus zvīņastveidīgos grauzējus apvieno kopīga anatomiskā īpatnība, kā košļāšanas muskuļi savienoti ar vaiga kaula loku.

## Sistemātikas diskusijas
Šīs apakškārtas izdalīšana sākotnēji tika apšaubīta, jo nav fosilo atradumu, kas atbalstītu apakškārtā iedalīto abu dzimtu radniecību. Vairāki autori uzskata, ka šīs dzimtas ir ļoti attāli radniecīgas un ka tās būtu jāizdala vai nu atsevišķās apakškārtās vai vismaz atsevišķās infrakārtās. Tomēr kopš 2002. gada Montgelarda ģenētisko analīžu rezultātiem, šī hipotēze tiek uzskatīta par drošu.

## Sistemātika
***Zvīņastveidīgo apakškārta** (*Anomaluromorpha*)
** 
** 
** †*[[Parapedetidae]]*

## Atsauces

## Ārējās saites
*Britannica.com: Anomaluromorpha
*ADW: Anomaluromorpha
*iNaturalist: Anomalures and Springhares Suborder Anomaluromorpha
*EOL: Anomaluromorpha
Alberts Ozoliņš

**Alberts Niklass Ozoliņš** (īstajā vārdā **Alberts Niklass Ozols**) (dzimis  (pēc vecā stila — ) (pēc pases datiem — ), miris ) bija latviešu svarcēlājs.

Dzimis Trepes muižas (tagad Kūku pagasts) priekšstrādnieka Niklasa Ozola un viņa sievas Annužas dzimušas Zvirgds ģimenē.
 
Pārstāvējis sporta biedrības "Krauze" un Rīgas Policijas darbinieku sporta klubs (RPDSK).

Piedalījies olimpiskajās spēlēs 1924. gadā Parīzē pieccīņā (raušana ar vienu roku, grūšana ar vienu roku, spiešana ar divām rokām, raušana ar divām rokām, grūšana ar divām rokām), kur ieņēma pēdējo, 25. vietu, ar kopsummā paceltiem 340 kg.

1922. gada pasaules vicečempions vidējā svarā. 1933. gada Eiropas čempionātā 6. vieta vidējā svarā. 14 reizes bijis Latvijas meistars vidējā svarā (1922—1924, 1926-1928, 1930-1934, 1937, 1938) un pussmagajā svarā (1921). 1923. gadā Rīgā sasniedzis neoficiālus pasaules rekordus pusvieglajā svarā raušanā ar kreiso (75 kg) un labo roku (75 kg). 50 reižu labojis Latvijas rekordus.

1928. gadā precējies ar Irmgardi dzimušu Plāts. Šķīries 1932. gadā. 1936. gadā precējies otrreiz ar Elizabeti dzimušu Asars. Dēls — Margots Ozoliņš (1944—2011).

Pēc karjeras beigām treneris un vissavienības kategorijas tiesnesis.

## Atsauces

## Ārējās saites
Ernests Reihmanis

**Ernests Jānis Reihmanis** (dzimis  (pēc vecā stila — ), miršanas dati nav zināmi) bija latviešu svarcēlājs.

Dzimis Rīgā, fabrikas strādnieka Žano Reihmaņa un Rozālijas Bertas dzimušas Micis ģimenē.

Pārstāvējis 1. Rīgas atlētu klubu.

Trīskārtējs Latvijas meistars pussmagajā svarā (1924., 1925., 1927.g.).

Pasaules čempionātā 1922. gadā — 4. vieta vieglajā svarā.

Piedalījies olimpiskajās spēlēs 1924. gadā Parīzē — 15. vieta svara
kategorijā līdz 82,5 kg (pieccīņā 430 kg).

## Atsauces

## Ārējās saites
Ēriks Rauska

**Johans Ērihs Rauska** (dzimis  (pēc vecā stila — ), miris ) bija latviešu svarcēlājs.

Dzimis Rīgā, ratnieka Pētera Rauska un Katrīnas Elizabetes dzimušas Lindra ģimenē.

Pārstāvējis sporta biedrību "Krauze".

Četrkārtējs Latvijas meistars vieglajā (1921, 1923, 1924) un vidējā (1925) svarā.

Piedalījies olimpiskajās spēlēs 1924. gadā Parīzē — 21. vieta svara kategorijā līdz 67,5 kg (pieccīņā 325 kg).

## Atsauces

## Ārējās saites
Varšavas Universitāte

**Varšavas Universitāte** (, ) ir universitāte Polijas galvaspilsētā Varšavā. Tā dibināta 1816. gadā un mūsdienās ir lielākā Polijas universitāte pēc studentu skaita. To veido 18 fakultātes un 37 dažādi studiju virzieni. Studijas un pētniecības darbi notiek 126 ēkās, kas atrodas izkaisīti visā Varšavas teritorijā.

No universitātes dibināšanas 1816. gadā līdz 1863. gadam tās nosaukums bija **Karaliskā Varšavas Universitāte**, pēc tam līdz 1919. gadam **Impērijas Varšavas Universitāte**. Pēc tam bija zināma ar pašreizējo nosaukumu, izņemot no 1935. līdz 1945. gadam, kad nosaukums bija **Juzefa Pilsudska universitāte Varšavā**.

## Ārējās saites
Ūdens iela

**Ūdens iela** var būt:

* Ūdens iela (Cēsis)
* Ūdens iela (Daugavpils)
* Ūdens iela (Jēkabpils)
* Ūdens iela (Jelgava)
* Ūdens iela (Kandava)
* Ūdens iela (Liepāja)
* Ūdens iela (Mazsalaca)
* Ūdens iela (Priekule)
* Ūdens iela (Rīga)
* Ūdens iela (Staicele)
* Ūdens iela (Talsi)
* Ūdens iela (Tukums)
* Ūdens iela (Valdemārpils)
* Ūdens iela (Valmiera)
* Ūdens iela (Ventspils)

## Skatīt arī
* Mazā Ūdens iela
* Ūdensrožu iela
Vecpilsētas iela

**Vecpilsētas iela** var būt:

* Vecpilsētas iela (Jelgava)
* Vecpilsētas iela (Rīga)

## Skatīt arī
* Vecpilsētas laukums
* Vecpils iela
Sudrabu Edžus iela

**Sudrabu Edžus iela** var būt:

* Sudrabu Edžus iela (Jelgava)
* Sudrabu Edžus iela (Liepāja)
* Sudrabu Edžus iela (Rīga)

## Skatīt arī
* Sudrabu Edžus
Mazeleja

**Mazeleja** ir apdzīvota vieta Jelgavas novada Elejas pagastā. Izvietota pagasta ziemeļdaļā pie autoceļa A8  no pagasta centra Elejas,  no novada domes Jelgavā un  no Rīgas. Apdzīvotā vieta veidojusies ap Mazelejas muižas *(Elley Farm, Klein-Elley)* centru. Ciemā atrodas neizmantota dzelzceļa pietura Mazeleja.

## Atsauces
Sesavmuiža

**Sesavmuiža**, agrāk arī **Sesava**, bija apdzīvota vieta Jelgavas novada Elejas pagastā. Izvietojusies pagasta rietumos Audruves krastā pie autoceļa P103  no pagasta centra Elejas,  no novada domes Jelgavā un  no Rīgas. 

Apdzīvotā vieta veidojusies ap Sesavas luterāņu baznīcu un bijušo mācītājmuižu. Baznīca un mācītājmāja ar dārzu ir valsts nozīmes aizsargājami kultūrvēstures pieminekļi.

## Atsauces
Volfārte

**Volfārte**, arī **Daumanti**, ir apdzīvota vieta Jelgavas novada Elejas pagastā. Izvietota pagasta dienviddaļā Daumantu grāvja krastos pie autoceļa V1073  no pagasta centra Elejas,  no novada domes Jelgavā un  no Rīgas. Apdzīvotā vieta veidojusies ap bijušās Volfārtes pusmuižas *(Wohlfahrt)* centru.

## Atsauces
Pulkveža Brieža iela (Jelgava)

**Pulkveža Brieža iela** ir Jelgavas iela, kas sākas krustojumā ar Lielo ielu un beidzas krustojumā ar Kazarmes ielu, turpinoties kā Meiju ceļš.

Otrā pasaules kara laikā ielas apbūve tika daļēji iznīcināta. Pie krustojuma ar Krišjāņa Barona ielu atrodas bijušās Jelgavas Mašīnbūves rūpnīcas ēka, kurā 1997. gadā izveidoja metālapstrādes uzņēmuma SIA *East Metal* ražotni.
thumb|255px|Konstantīna iela (''Konstantin- Strasse'') 1917. gada kartē.

## Ielu savienojumi
Pulkveža Brieža iela ir savienota ar šādām ielām:
* Pētera iela
* Lielā iela
* Krišjāņa Barona iela
* Dobeles iela
* Ausekļa iela
* Vārpu iela
* Kazarmes iela
* Meiju ceļš


Pulkveža Brieža Street in Jelgava.JPG|Nams Pulkveža Brieža ielā 23
Pulkveža Brieža iela 29 (Jelgava).jpg|Nams Pulkveža Brieža ielā 29
Ausekļa iela, Jelgava 01.JPG|krustojums ar Ausekļa ielu
Ausekļa iela 17 (Jelgava).jpg|Ausekļa iela 17 krustojumā ar Ausekļa ielu
Vārpu iela, Jelgava.JPG|Krustojums ar Vārpu ielu


## Vēsture
Iela senākajās Jelgavas kartēs atrodama ar nosaukumu **Konstantīna iela** (), tā veda no Annas baznīcas līdz pilsētas nocietinājumiem, kur pēc pilsētas vaļņu nojaukšanas 19. gadsimtā uzbūvēja kazarmas. 
1875. gadā pie krustojuma ar Skrīveru ielu uzcēla Krāmera slēdzeņu fabriku.

1924. gada augustā to pārdēvēja par Pulkveža Brieža ielu, pēc Latvijas okupācijas 1940. gadā par **Jaunatnes ielu**.   
1950. gadā ēkā Krišjāņa Barona ielā 40 pie krustojuma ar Jaunatnes ielu atklāja Jelgavas mašīnbūves rūpnīcu.
1998. gada 29. augustā iela atguva Pulkveža Brieža ielas vārdu.

2025. gada novembrī uzsāka lietus ūdens kanalizācijas sistēmas pārbūvi un ielas seguma atjaunošana no Kazarmes līdz Vārpu ielai. Remonta laikā plānots izbūvēt jaunus lietus ūdens kanalizācijas tīklus, lietus ūdens kanalizācijas sūkņu staciju, pārbūvēt ielu apgaismojumu, atjaunot brauktuves un ietvju segumu, kā arī posmā no Dobeles ielas līdz Pulkveža Brieža ielai 22 izbūvēt jaunu sadzīves kanalizācijas tīklu. Būvdarbus plānots pabeigt līdz 2026. gada decembrim.

## Atsauces
Slaidkāju dzimta

**Slaidkāju dzimta** (*Pedetidae*) ir viena no grauzēju kārtas (*Rodentia*) dzimtām, kas apvieno divas mūsdienās dzīvojošas un vairākas aizvēsturiskās sugas. Abas mūsdienās dzīvojošās sugas pieder slaidkāju ģintij (*Pedetes*). Tās galvenokārt izplatītas Dienvidāfrikas reģionā, bet sastopamas arī Kenijā, Tanzānijā un Ugandā. Aizvēsturiskās sugas, kā liecina atrastās slaidkāju fosilijas, bijušas izplatītas daudz plašākā reģionā, un ziemeļu virzienā areāls sasniedza Turciju un Grieķiju.

## Kopīgās īpašības
[thumb|left|240px|[Austrumāfrikas slaidkājis (*Pedetes surdaster*)]]
Mūsdienās dzīvojošie slaidkāji ir liela auguma, īpatnēja izskata grauzēji, kas atgādina gan trusi, gan ķenguru. Tiem ir ļoti garas un spēcīgas pakaļkājas, gara, pūkaina aste un garas ausis. Priekškājas īsas ar asiem nagiem, kas piemēroti zemes rakšanai. Vibrisi jeb taustes mati un skropstas garas. Kažoka matojums ļoti mīksts, krāsa mugurpusē sārti brūna vai pelēka, apakšpusē brūngani balta, kuplā aste ar melnu galu.

Abas sugas apmēram vienādi lielas. Ķermeņa garums (bez astes) 27—42 cm, astes garums 30—47 cm, svars līdz 4 kg.

## Evolūcija
Senākās zināmās slaidkāju fosilijas no miocēna sākuma (apmēram 16 milj. gadus vecas) atrastas Namībijā. Šie aizvēsturiskie grauzēji bija apmēram par vienu trešdaļu mazāki nekā mūsdienās dzīvojošie slaidkāji. Lielāka auguma, mūsdienu slaidkājiem līdzīgāki dzīvnieki attīstījās vēlāk — miocēna beigās (Austrumāfrikā). Fosilijas ir atrastas arī Kāpzemē (pliocēna sākums) un Zimbabvē (pleistocēns).

## Sistemātika
***Slaidkāju dzimta** (*Pedetidae*)
**ģints: Slaidkāji (*Pedetes*)
***Austrumāfrikas slaidkājis (*Pedetes surdaster*)
***Kāpzemes slaidkājis (*Pedetes capensis*)
***†*[[Pedetes gracilis]]*
***†*[[Pedetes hagenstadti]]*
***†*[[Pedetes laetoliensis]]*
**ģints: †*[[Megapedetes]]*
***†*[[Megapedetes aegaeus]]*
***†*[[Megapedetes gariepensis]]*
***†*[[Megapedetes pentadactylus]]*
***†*[[Megapedetes pickfordi]]*
**ģints: †*[[Oldrichpedetes]]*
***†*[[Oldrichpedetes brigitteae]]*
***†*[[Oldrichpedetes fejfari]]*
***†*[[Oldrichpedetes pickfordi]]*
***†*[[Oldrichpedetes praecursor]]*
**ģints: †*[[Parapedetes]]*
***†*[[Parapedetes namaquensis]]*
**ģints: †*[[Propedetes]]*
***†*[[Propedetes efeldensis]]*
***†*[[Propedetes laetoliensis]]*
**ģints: †*[[Rusingapedetes]]*
***†*[[Rusingapedetes tsujikawai]]*

## Atsauces

## Ārējās saites
*Britannica: Pedetidae
*
Bojanas baznīca

**Bojanas baznīca** () ir Bizantijas laika baznīca Bulgārijas galvapilsētas Sofijas Bojanas rajonā. Baznīcas iekšienē saglabājušās viduslaiku freskas, tāpēc no 1979. gada baznīca iekļauta UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā.

Baznīcas senākā, austrumu daļa celta 10. gadsimta beigās - 11. gadsimta sākumā. Centrālā daļa celta 13. gadsimtā Otrās Bulgārijas caristes laikā, bet rietumu daļa ir piebūvēta 19. gadsimta vidū. 1259. gadā baznīcas iekšienē tika radītas freskas, kas saglabājušās līdz mūsdienām. Freskās 89 ainās ir redzamas 240 svēto un cilvēku attēli. Lai saglabātu freskas neskartas, mūsdienās tūristi baznīcu drīkst apmeklēt grupās ne lielākās kā 8 cilvēki, kas šeit drīkst uzturēties ne ilgāk kā 10 minūtes.

## Galerija

Boyana Church 2 TB.JPG|Ārskats
Boyana Church Mural Paintings.jpg|Iekšskats
05734-Sofia (8269322674).jpg|Baznīcas senākā daļa
Boyana-church-plan.png|Baznīcas plāns
Kalojan desislava.jpg|Baznīcas freska


## Ārējās saites

*
1980. gada vasaras olimpisko spēļu karognesēji atklāšanas ceremonijā

Šajā rakstā apkopoti **[[1980. gada vasaras olimpiskās spēles|1980. gada vasaras olimpisko spēļu]] karognesēji (sportisti) Nāciju parādē**, kas spēļu atklāšanas ceremonijas laikā nesa valsts karogu. Karognesēju parasti izvēlas Nacionālās Olimpiskās komitejas vai arī paši sportisti. Karognesējs spēļu atklāšanas ceremonijā ieiet pirmais, nesot valsts karogu, pēc viņa seko attiecīgās valsts olimpiskā delegācija.

Ievērojami karognesēji bija trīssoļlejcējs un olimpiskās bronzas medaļnieks Žuau Karloss de Oliveira no Brazīlijas, smagsvara bokseris un divkārtējais olimpiskais zelta medaļnieks Teofilo Stīvensons no Kubas, sprinteris un olimpioskais čemions Heislijs Kroufords no Trinidādas un Tobāgo, barjerskrējējs un bijušais olimpiskais čempions Džons Akii-Bua no Ugandas un vidējo distanču skrējējs Mirucs Jifters no Etiopijas.

Saistībā ar daļējo atbalstu ASV boikotam, 16 valstis Olimpiskajā stadionā devās zem olimpiskā karoga. Tomēr septiņas valstis no tām izlēma, ka atklāšanas ceremonijā nedosies, bet to olimpisko karogus nesa kāds no brīvprātīgajiem dalībniekiem. Divas citas valstis (Lielbritānija un Īrija) stadionā bija pārstāvētas tikai ar oficiālo delegāciju (amatpersonām). Savukārt 4 valstis no šīm 16 piedalījās olimpisko spēļu atklāšanas ceremonijā, nesot olimpisko karogu kopā ar savas valsts sportistiem. Jaunzēlande, Portugāle un Spānija atklāšanas ceremonijā gāja ar savu nacionālo olimpisko komiteju karogiem.

## Uzskaitījums

Tradiconāli pirmā valsts, kas ieiet olimpisko spēļu atklāšanas arēnā Nāciju parādēs laikā ir Grieķija, bet pēdējā attiecīgo olimpisko spēļu rīkotājvalsts, šajā gadījumā, Padomju Savienība. Valstis iegāja olimipsko spēļu stadionā iegāja kirilicas alfabēta secībā.

## Ārējās saites

* SOK jumtalapa par Maskavas spēlēm
* Maskava 1980
UBAKUSAT

***UBAKUSAT*** (***UBAK-3U-SAT***) bija Turcijas nanopavadonis, ko izstrādāja Stambulas Tehniskās universitātes studenti. Tas ir paredzēts eksperimentālu tehnoloģiju pārbaudei un Zemes attēlu uzņemšanai. Kosmiskais aparāts orbītā tika palaists 2018. gada aprīlī ar kravas  kuģi *[[Dragon (kosmosa kuģis)|Dragon]]* lidojumā *[[SpaceX CRS-14]]* uz Starptautisko kosmosa staciju. 2018. gada maijā to no stacijas palaida brīvā lidojumā. Tas darbojās dažus mēnešus.

Pavadonis veidots *[[CubeSat]]* 3U standartā ar izmēriem 10 * 10 * 34 cm un masu 3,3 kg.
Tam ir lineārais retranslators radioamatieru radio retranslācijai, līdzīgs tam, kas bija uzstādīts 2013. gadā palaistajā pavadonī *[[TURKSAT-3USAT]]*. Kosmiskajā aparātā ir eksperimentāla karte *TAMSAT Simplesat*, kas mēra radiāciju no kosmosa.

Japānas valdība un Stambulas Tehniskā universitāte 2016. gada 8. septembrī Ankarā parakstīja līgumu par *UBAKUSAT* izstrādi un palaišanu. Kosmisko aparātu izgatavoja Stambulas Tehniskās universitātes Aviācijas un kosmonautikas fakultātes Kosmosa sistēmu izstrādes un testēšanas laboratorijas studenti. Tehnisko atbalstu sniedza Turcijas Transporta, sakaru un jūras ministrija sadarbībā ar Japānas Aerokosmisko aģentūru *[[JAXA]]* un Kjusju tehnoloģiju institūtu. Palaišanas izmaksas  sedza Japānas valdība. *UBAKUSAT* ir otrais pavadonis, ko būvējuši Stambulas Tehniskās universitātes studenti. Pirmais bija *[[ITUpSAT1]]*, kas orbītā tika palaists 2009. gadā.

## Lidojuma gaita
*UBAKUSAT* tika palaists  20:30 UTC ar nesējraķeti *[[Falcon 9 Full Thrust]]* no Kanaveralas zemesraga Gaisa spēku stacijas starta laukuma *SLC-40*. Tas atradās kravas kuģa *[[Dragon (kosmosa kuģis)|Dragon]]* *[[SpaceX CRS-14]]* hermētiskajā kravas telpā. Kravas kuģis Starptautisko kosmosa staciju sasniedza 4. aprīlī.

11. maijā *UBAKUSAT* tika palaists brīvā lidojumā no *[[Kibo (SKS)|Kibo]]* moduļa; operāciju veica Japānas kosmonauts Norišige Kanai.
2018. gada vidū tas pārtrauca darboties.

2021. gada 3. janvārī *UBAKUSAT* nogāja no orbītas un sadega Zemes atmosfērā.

## Atsauces

## Ārējās saites
*  Ülkemizin Uzaya gönderilen Uydusu UBAKUSAT İTÜ’den  İstanbul Teknik Üniversitesi
* UBAKUSAT Amsat UK (radioamatieru pavadoņi)
* UBAKUSAT (UBAK-3U-SAT) Gunter Dirk Krebs
* UBAKUSAT N2YO (pavadoņu orbītas parametri)
Aksaja

**Aksaja** var būt:

* Aksaja (Kazahstāna) — pilsēta Kazahstānā, Rietumkazahstānas apgabalā;
* Aksaja (Krievija) — pilsēta Krievijā, Rostovas apgabalā;
* Aksaja (upe) — upe Kazahstānā.
Uldis Auseklis

**Uldis Auseklis** (dzimis 1941. gada 30. oktobrī Mētrienas pagasta Ataugās) ir latviešu rakstnieks un izdevējs, kurš darbojas galvenokārt bērnu literatūrā.

## Biogrāfija
U. Auseklis beidzis Ļaudonas vidusskolu (1962) un Latvijas Valsts Universitātes Latviešu valodas un literatūras nodaļu (1967). No 1966. līdz 1973. gadam strādājis Raiņa Literatūras un mākslas vēstures muzejā, no 1973. līdz 1982. gadam izdevniecības "Liesma" Mūzikas un mākslas literatūras izdevumu redakcijā, no 1982. līdz 1985. gadam Bērnu literatūras redakcijā, no 1985. līdz 1989. gadam bijis izdevniecības vadītājs. No 1990. līdz 1992. izdevniecības "Sprīdītis" galvenais redaktors. 1992. gadā nodibinājis apgādu "Garā pupa", kurā izdotas galvenokārt grāmatas bērniem un mēnešraksts "Kurmītis".

Literāras publikācijas no 1959. gada. Izdoti dzejoļu krājumi bērniem "Mēness platmalē" (1991), "Kaķis ada zeķes zaķim" (1995), "Pulkstenis bonbongas dala" (1997), "Ķirbis saķēris iesnas" (2001), "Še tev sauja piparkūku" (2005), "Kaķēns margrietiņās" (2016) un citas, kā arī dzejas grāmatas pieaugušajiem "Nopūt tumsu" (1995), "Nenopūt nojautas" (1999) un "Saplaukst puķes retas - trioletas" (2002), "Man ir brīsniņš gaiša laika" (2012), "Tik krāsas dzirkst klusāk" (2016). Bērnu dzejas almanaha "Garā pupa" sastādītājs (1983-1988, 1990, 1991, 1994, 1998). Sastādījis vairākas bērnu grāmatas, tulkojis no krievu valodas. 

Latvijas Rakstnieku savienības biedrs (1995). 1997. gadā saņēmis Pastariņa prēmiju par grāmatu "Kaķis ada zeķes zaķim". Saņēmis Literatūras gada balvu par grāmatu "Kaķēns margrietiņās" un Autortiesību bezgalības balvu par dziesmu "Piparkūkas danco" (2017). Saņēmis grāmatu mākslas konkursa "Zelta ābele 2018" balvu par mūža ieguldījumu Latvijas grāmatniecībā. Apbalvots ar Atzinības krustu (4. šķira, 2019).

## Atsauces
Belgradas Nikola Teslas lidosta

**Belgradas Nikola Teslas lidosta** () ir starptautiskā lidosta, kas apkalpo Serbijas galvaspilsētu Belgradu, atrodoties aptuveni 18 kilometrus no Belgradas centra. Tā ir lielākā lidosta Serbijā. To kā savu bāzes lidostu izmanto Serbijas nacionālā aviokompānija *[[Air Serbia]]*, kā arī Ungārijas zemo cenu lidsabiedrība *[[Wizz Air]]*.

Lidostu atklāja  Dienvidslāvijas prezidents Josips Brozs Tito. 20. gadsimta 90. gados lidosta stagnēja Dienvidslāvijas karu dēļ, kā arī ANO sankciju Serbijai un Melnkalnei dēļ. 2006. gadā lidosta tika pārdēvēta par godu Nikola Teslam, serbu izcelsmes izgudrotājam.

Lidostai ir divi termināli, kuru kopējais laukums ir 33 000 m2. Lidosta ir uzbūvēta ar vienu gaiteni kopīgu gan izlidošajiem, gan ielidošajiem pasažieriem, tāpēc drošības pārbaude notiek pie sektoru ieejām.

## Atsauces
Rostovas SKA

**Rostovas SKA** () ir Krievijas futbola klubs no Rostovas pie Donas. Tas šobrīd spēlē Krievijas Profesionālajā futbola līgā, pēc spēka 3. līgā Krievijā. Padomju Savienības laikos klubs ir guvis panākumus, 1966. gadā iegūstot 2. vietu PSRS augstākajā līgā, kā arī 1981. gadā ieguva PSRS kausu.

## Ārējās saites
* Oficiālā mājaslapa
Superhot

***Superhot*** ir pirmās personas šaujamspēle, kuru izstrādāja *[[Superhot Team]]*. Spēle tika izdota  personāliem datoriem, kā arī *[[Microsoft Windows]]*, *[[macOS]]* un *[[Linux]]* sistēmām 2016. gada 25. februārī, tā paša gada maijā iznāca spēles versija *[[Xbox One]]* konsolēm. Spēlē spēlētājam jācīnās pret ienaidniekiem, izmantojot šaujamieročus, aukstus ieročus, dūres vai citus priekšmetus (piemēram pūdeles vai biljarda bumbas). *Superhot* spēlē laiks iet tikai tad, kad kustas spēlētāja kontrolētais tēls.*Superhot* lielākoties ieguva pozitīvus kritiķu un lietotāju vērtējumus.

## Atsauces

## Ārējās saites
Donas karaspēka apgabals

**Donas karaspēka apgabals** (, ) bija Krievijas Impērijas administratīvi-teritoriāla vienība, kura tika pārvaldīta pēc īpaša nolikuma un kurā liela daļa no iedzīvotājiem bija Donas kazaki kā īpaša etnosociāla grupa. Apgabals aizņēma Donas upes vidusteces un lejteces rajonus.

Tika izveidota 1786. gadā kā **Donas karaspēka zeme** (*Земля Войска Донского*). 1870. gadā tika nosaukta par **Donas karaspēka apgabalu** (*Область Войска Донского*). No 1918. līdz 1920. gadam teritorijā funkcionēja valstisks veidojuma **Donas Vislielais karaspēks** (*Всевеликое войско Донское*) jeb **Donas republika**. Apgabala galvaspilsēta līdz 1806. gadam bija Čerkaska (mūsdienās Staročerkaskas ciems Rostovas apgabalā), bet vēlāk — Novočerkaska. Pēc 1897. gada tautas skaitīšanas datiem, 152 700 kvadrātkilometru lielajā apgabalā dzīvoja 2 564 238 cilvēku, no tiem apmēram 40—45% bija kazaki. 66,8 % iedzīvotāju kā dzimtā bija norādīta krievu (lielkrievu) valoda, bet 28,1 % — ukraiņu (mazkrievu) valoda.

Līdz 18. gadsimtam Donas kazaki savus līderus (atamanus) ievēlēja un teritorija formāli nebija iekļauta Krievijas valstī, bet pēc Bulavina sacelšanās apspiešanas cars Pēteris I iekļāva teritoriju tieši Krievijas valstī, bet t.s. ieceltie atamani (*наказной атаман*) tika apstiprināti centralizēti. No 1909. līdz 1911. gadam Donas kazaku ieceltais atamans bija Rozulā dzimušais Frīdrihs (Fjodors) fon Taube. Pēc Februāra revolūcijas Donas kazaki par savu ievēlēto, ne vairs iecelto, atamanu izraudzījās Alekseju Kaļedinu, kurš, kad apgabalā uz neilgu laiku tika nodibināta Donas Padomju Republika, izdarīja pašnāvību. Nodibinoties Donas Vislielajam karaspēkam, par Donas kazaku līderi izvirzījās Pjotrs Krasnovs, kurš pēc boļševiku uzvaras devās trimdā.

Mūsdienās Donas karaspēka apgabala teritorija ietilpst Krievijā (gandrīz viss Rostovas apgabals un Volgogradas apgabala rietumu daļa), kā arī Ukrainā, tomēr gandrīz visu vēsturisko Donas karaspēka apgabala teritoriju Ukrainā faktiski kontrolē Doneckas tautas republika un Luhanskas tautas republika.

## Atsauces un piezīmes

## Ārējās saites
Apgabaltiesa (Latvija)

thumb|250px|Rīgas apgabaltiesas ēka (1928).
**Latvijas apgabaltiesas** ir pirmās instances tiesas tajos gadījumos, kad Civilprocesa likumā vai Kriminālprocesa likumā ir skaidri noteikts, ka konkrēta lieta pirmajā instancē izskatāma apgabaltiesā. Parasti tās ir sarežģītākas vai apjoma ziņā lielākas lietas. Apgabaltiesa ir apelācijas instance civillietām, krimināllietām un administratīvajām lietām, kuras izskatījusi rajona (pilsētas) tiesa vai tiesnesis vienpersoniski.

Likuma par tiesu varu 35. panta 1. daļa nosaka, Latvijas Republikā ir izveidotas sešas apgabaltiesas: Rīgas apgabaltiesa, Kurzemes apgabaltiesa, Latgales apgabaltiesa, Vidzemes apgabaltiesa, Zemgales apgabaltiesa un Administratīvā apgabaltiesa. Apgabaltiesa ir apelācijas instance civillietām, krimināllietām un administratīvajām lietām, ja likumā nav noteikts citādi.

## Skatīt arī
* Latvijas tiesu apgabali

## Atsauces
Kārlis Ēriks Arons

**Kārlis Ēriks Arons** (1933—2005) bija latviešu medicīnas vēsturnieks. 

## Dzīvesgājums
Dzimis 1933. gada 25. augustā Rīgā.
1957. gadā beidza studijas Rīgas Medicīnas institūtā un sāka strādāt par Ventspils medicīnas skolas direktoru. No 1960. gada bija Paula Stradiņa Medicīnas vēstures muzeja līdzstrādnieks, vēlāk muzeja direktora vietnieks zinātniskajā darbā (1974—1989) un direktors (1989—2005), bija Medicīnas vēsturnieku asociācijas prezidents. Izveidoja muzeja filiāles: Farmācijas muzeju, Jēkaba Prīmaņa Anatomijas muzeju, Aleksandra Bieziņa muzeju.

Miris 2005. gada 1. jūnijā, apbedīts Lielvārdes kapos.

## Darbi
* Brīnumdari. Rīga: Liesma, 1966. — 71 lpp. 
* Medicīnas vēsture. Rīga: Paula Stradiņa Medicīnas vēstures muzejs, 1993. — 79 lpp.

## Apbalvojumi un pagodinājumi
* LZA Paula Stradiņa balva (1987),
* LZA *Dr. med. honoris causa*

## Atsauces
Aksaja (Krievija)

**Aksaja** () ir pilsēta Krievijā, Rostovas apgabalā rietumos. Tā ir Aksajas rajona administratīvais centrs. Atrodas Donas upes labajā krastā, 12 km no Rostovas pie Donas centra (Aksaja ir Rostovas piepilsēta). Attālums starp abu pilsētu administratīvajām robežām ir mazāks par kilometru. 2017. gadā Aksajā dzīvoja 44,8 tūkstoši iedzīvotāju.

## Ārējās saites
Gruzijas regbija izlase

**Gruzijas regbija izlase** ir komanda, kas pārstāv Gruziju starptautiskās regbija-15 spēlēs. To pārvalda Gruzijas Regbija savienība. Gruzijas izlase ir piedalījusies sešos Pasaules kausa finālturnīros. Debijas reizē 2003. gadā zaudēja visās grupu turnīra spēlēs. Pirmo uzvaru PK finālturnīros izcīnīja 2007. gadā — 30:0 pret Namībiju. Labāko rezultātu sasniedza 2015. gada Pasaules kausā, kad ieņēma trešo vietu grupā. Gruzija piedalās Eiropas čempionātā regbijā, kas ir otrais līmenis pēc Sešu nāciju čempionāta. Tajā ir uzvarējusi 14 reizes (2001, 2008, 2009, 2011, 2012, 2013, 2014, 2015, 2016, 2018, 2019, 2020, 2021, 2022). 2022. gada martā pasaules regbija rangā Gruzija bija 13. vietā.

## Pasaules kauss
* 1987 un 1991 — nepiedalījās, atradās PSRS sastāvā
* 1995 — *nekvalificējās*
* 1999 — *nekvalificējās*
* 2003 — grupu turnīrs
* 2007 — grupu turnīrs
* 2011 — grupu turnīrs
* 2015 — grupu turnīrs
* 2019 — grupu turnīrs
* 2023 — grupu turnīrs

## Atsauces

## Ārējās saites

* Gruzijas Regbija savienības mājaslapa
Jaunā karatē zvaigzne

**Jaunā karatē zvaigzne** () ir 1994. gada drāmas filma, kuras režisors ir Kristofers Kains. Galvenās lomas filmā atveido Hilarija Svonka, Maikls Aironsaids un Norijuki Morita. Filmas pirmizrāde notika . Šī ir ceturtā daļa "Karatē bērns" filmu sērijā.

Mijagi kungs savā paspārnē pieņem pusaudžu meiteni, kura pēc vecāku nāves autokatastrofā cīnās ar savām dusmām.

## Atsauces

## Ārējās saites
Monika Mihališina

**Monika Ivona Mihališina** (; dzimusi 1974. gada 22. maijā) ir poļu filoloģe un diplomāte, Polijas vēstniece Latvijā (2018—2024).

## Biogrāfija

Monika Mihališina ir Poznaņas Adama Mickeviča universitātes absolvente (Poļu un klasiskās filoloģijas fakultāte un Moderno valodu fakultāte). Ieguva humanitāro zinātņu doktora grādu valodniecības jomā (2003).

No 1998. līdz 2003. gadam vadīja specializāciju Starptautiskie kultūras sakari Latvija–Polija Latvijas Kultūras akadēmijā Rīgā. Tur arī dibināja un vadīja Poļu valodas un kultūras informācijas centru (2002–2003). No 2003. līdz 2006. gadam pasniedza Varšavas Universitātes Austrumeiropas studiju un Vispārējās valodniecības un baltistikas katedrā. 2004.–2005. gadā strādāja Poznaņas Adama Mickeviča universitātes Baltoloģijas katedrā. 2006.–2007. gadā bija PR Seima Ārlietu komisijas vadītāja padomniece starptautiskajos jautājumos, 2007. gadā – Polijas Republikas Ministru prezidenta padomniece un pilnvarotā Polijas–Baltijas valstu sadarbības un Polijas–Lietuvas enerģētikas savienojumu jautājumos. Kopš 2006. gada bija Varšavas universitātes Baltistikas nodaļas zinātniskā darbiniece, kur paplašināja latviešu valodas un kultūras specializāciju. 

2013. gadā pēc viņas iniciatīvas tika dibināts Varšavas Universitātes Polijas-Baltijas valstu kultūras kontaktu zinātniskais centrs, kuru viņa vadīja līdz 2018. gadam. 2015. gadā koordinēja Varšavas Universitātes sadarbību ar Baltijas jūras reģiona valstīm. Daudzu Latvijai un Baltijas valstīm veltītu ekspertīžu, zinātnisko un preses publikāciju autore, kā arī starptautisko projektu un semināru organizatore (piemēram, Varšavas tikšanās ar Rīgu, Cik tuva ir mūsu jūra?, Kodolenerģētikas attīstības perspektīvas Baltijas jūras reģionā, Polish Stakeholder Seminar Policy Area Education Research and Employability in the EU Strategy of the Baltic Sea Region).

## Apbalvojumi

* Atzinības krusts, virsnieku — (2012)
* Atzinības krusts, komandieri — (2023)

## Piezīmes un atsauces

## Ārējās saites

* Biogrāfija
Fadila Vokri stadions

**Fadila Vokri stadions** () ir daudzfunkcionāls stadions Prištinā, Kosovā. To galvenokārt izmanto futbola spēlēm. Tajā savas mājas spēles aizvada klubs *[[KF Prishtina]]* un Kosovas futbola izlase. Stadiona ietilpība ir 13&nbsp;980 vietu. Stadionā tiek aizvadīti arī koncerti.

Stadions tika atklāts 1953. gadā. Līdz 2018. gadam tā nosaukums bija **Prištinas pilsētas stadions**.  to nosauca par godu Fadilam Vokri, kas bija futbolists, vēlāk — futbola funkcionārs, Kosovas Futbola federācijas prezidents no 2008. līdz 2018. gadam.

No 2016. līdz 2018. gadam, pateicoties UEFA finansējumam, notika stadiona renovācija. Pirmo spēli pēc tā atjaunošanas Kosovas izlase stadionā aizvadīja .

## Attēli

File:FC Prishtina, football stadium.jpg|Stadions pirms renovācijas


## Atsauces

## Ārējās saites

*
Bafija pret vampīriem (filma)

**Bafija pret vampīriem** () ir 1994. gada ASV šausmu kinokomēdija, kuras režisore ir Frena Rubela Kuzui. Galvenās lomas filmā atveido Kristija Svonsone, Donalds Saterlends, Pols Rubenss, Lūks Perijs, Ritgers Hauers un Deivids Ārkets. Filmas pirmizrāde notika .

Bafija ir vieglprātīga pusaudze, kura uzzina, ka viņa ir izvēlēta kā vampīru medniece.

## Atsauces

## Ārējās saites
Gaišreģe

**Gaišreģe** () ir 2000. gada ASV trillera filma, kura režisors ir Sems Reimi. Galvenās lomas filmā atveido Keita Blanšeta, Džovanni Ribisi, Kiānu Rīvss, Ketija Holmsa, Hilarija Svonka un Gregs Kinīrs. Filmas pirmizrāde notika .

Enija ir atraitne, kurai piemīt ekstrasensoras spējas. Kad Brikstonā pazūd vietējās skolas skolotāja Veina līgava Džesika, Enija redz vīziju, ka Džesika ir nogalināta. Pateicoties savām vīzijām par Džesiku, Enija iesaistās nozieguma izmeklēšanā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Zvīņastlidvāveru dzimta

**Zvīņastlidvāveru dzimta** (*Anomaluridae*) ir viena no grauzēju kārtas (*Rodentia*) dzimtām, kas apvieno 7 mūsdienās dzīvojošas sugas un kas tiek iedalītas 3 ģintīs. Tās izplatītas Āfrikas centrālās daļas mežos.

## Kopīgās īpašības
Zvīņastlidvāveres ir nelieli vai vidēji lieli grauzēji ar pūkainu asti un lielām ausīm, ārēji atgādinot vāveres. Tomēr to aste nav tik pūkaina kā vāverēm. Lielākajai daļai sugu (izņemot Kamerūnas zvīņastvāveri), līdzīgi kā lidvāverēm, priekškājas un pakaļkājas savieno ādas membrāna. Atšķirībā no lidvāverēm membrāna priekškājām pievienota drīzāk pie elkoņa, nevis pie plaukstas locītavas. Astes apakšējā daļā pie pamatnes aug divas rindas smailas, uz augšu pacēlušās keratīna plāksnītes. Tās kalpo dzīvnieka atbalstam, sēžot uz koka zara, iecērtoties kā āķiem mizā. Lielākajai daļai sugu ir košs kažoks.

## Uzvedība
Lielākā daļa dzimtas sugu ir aktīvas nakts laikā, gaišo diennakts laiku pavadot koka dobumā. Galvenokārt barojas ar augu izcelsmes barību: lapām, ziediem un augļiem. Nelielos daudzumos barojas arī ar kukaiņiem. Meklējot barību, mēdz klejot, bet ne tālāk par 6 km no migas. No koka uz koku lec planējot, līdzīgi kā lidvāveres izplešot ādas kroku. Ar astes palīdzību spēj lidojumam mainīt virzienu. Parasti uzturas pa pāriem, bet reizēm veido kolonijas, kurās var būt līdz 100 īpatņiem.

## Sistemātika
**Zvīņastlidvāveru dzimta** (*Anomaluridae*)
*Lielo zvīņastlidvāveru apakšdzimta (*Anomalurinae*)
**Lielās zvīņastlidvāveres (*Anomalurus*)
***Bīkrofta zvīņastlidvāvere (*Anomalurus beecrofti*)
***Derbija zvīņastlidvāvere (*Anomalurus derbianus*)
***Pela zvīņastlidvāvere (*Anomalurus pelii*)
***Pundurzvīņastlidvāvere (*Anomalurus pusillus*)
*Mazo zvīņastlidvāveru apakšdzimta (*Zenkerellinae*) 
**Kamerūnas zvīņastvāveres (*Zenkerella*)
***Kamerūnas zvīņastvāvere (*Zenkerella insignis*)
**Mazās zvīņastlidvāveres (*Idiurus*)
***Garausu zvīņastlidvāvere (*Idiurus macrotis*)
***Mazā zvīņastlidvāvere (*Idiurus zenkeri*)

## Atsauces

## Ārējās saites

*Wildlife Journal: Anomaluridae - Scaly-tailed Squirrels
*Encyclopedia: Anomaluridae
Nīfrīzlande

**Nīfrīzlande** ( — ‘Jaunā Frīzlande’) ir neapdzīvots dabas apgabals Špicbergenas ziemeļaustrumos, Svalbārā. Tās lielāko daļu veido ap 130 km gara un līdz 60 km plata pussala, ko rietumos apskalo Veidefjords un tā atzars Eustfjords, ziemeļos — Ziemeļu Ledus okeāns, bet austrumos — Hinlopena šaurums. Dienvidrietumos  Nīfrīzlande robežojas ar Diksona Zemi, bet dienvidaustrumos — ar Ūlava V Zemi. Nosaukta par godu Nīderlandes ziemeļaustrumu reģionam Frīzlandei, no kurienes bija cēlušies lielākā daļa holandiešu vaļu mednieku, kas 17. gadsimta sākumā medīja šajā reģionā. 

Krasta līnija izrobota, ievērojamākie līči ir 35 km garais Lomfjords zemes austrumos, kā arī Sorgfjords un Mosselbukta ziemeļos. Reljefs kalnains; Nīfrīzlandes dienvidos paceļas Svalbāras augstākā virsotne Ņūtona kalns (1713 m vjl). Nīfrīzlandes lielu daļu klāj plato ledāji. Lielākais no tiem ir Osgārdfonna, kas zemes ziemeļrietumos ziemeļu—dienvidu virzienā stiepjas 60 km garumā. Citi lielāki plato ledāji ir Valhallfonna ziemeļaustrumos, kā arī Balderfonna un Ursafonna dienvidaustrumos. Zemes dienvidrietumu daļu aizņem Iekšveidefjorda nacionālais parks, bet visu austrumu piekrasti — Ziemeļaustrumu Svalbāras dabas rezervāts.

Nīfrīzlandes piekraste 17. gadsimta sākumā intensīvi tika izmantota vaļu medībām. 19. gadsimta beigās un 20. gadsimta pirmajā pusē Sorgfjorda piekrastē bāzējās vairākas pētniecības ekspedīcijas, tajā skaitā Viljama Perija Ziemeļpola ekspedīcija (1827) un Zviedijas—Krievijas Meridiāna Loka ekspedīcija (1899—1904), kas Krozjē ragā izbūvēja pārziemošanas nometni.

## Atsauces

## Ārējās saites
Gundega Grīnuma

**Gundega Grīnuma** (dzimusi  Talsos) ir latviešu literatūrzinātniece, filoloģijas zinātņu kandidāte, rainoloģe jeb Raiņa un Aspazijas pētniece, agrāk badmintoniste. Saņēmusi Literatūras gada balvu. Dzimusi grāmatveža un skolotājas ģimenē. Piešķirts augstais Latvijas Zinātņu akadēmijas goda doktora goda nosaukums.

Jaunībā nodarbojusies ar badmintonu, bijusi iekļauta Latvijas izlasē, kā arī kandidējusi uz PSRS izlasi, tomēr tajā nav iekļuvusi. Kad atklājusi "šausmīgo padomju sporta virtuvi – nekrietnību un negodīgumu", izlēmusi no lielā sporta atteikties. Tomēr turpinājusi spēlēt Latvijas izlasē.  No 1967. līdz 1977. gadam ir 22 reizes triumfējusi Latvijas čempionātā: pieckārtējā absolūtā uzvarētāja (1969, 1970, 1974, 1975, 1976), septiņkārtējā uzvarētāja sieviešu vienspēlēs.

## Bibliogrāfija

* *Piemiņas paradoksi. Raiņa un Aspazijas atcere Kastanjolā*. Rīga: Karogs, 2009.
* *Viņpus Alpiem. Rainis un Aspazija Kastaņolā. Jaunatklāti tuvplāni*. Rīga: Mansards, 2017.

## Atsauces
A Simple Plan

***A Simple Plan*** ir 1998. gada krimināltrilleris, kas balstīts uz Skota B. Smita tāda paša nosaukuma romānu. Filmas režisors ir Sems Reimi. Galvenās lomas filmā atveido Bills Pekstons, Billijs Bobs Torntons un Bridžita Fonda. Filmas pirmizrāde notika  Toronto kinofestivālā.

Kādu dienu brāļi Henks un Džeikobs, kā arī Džeikoba draugs Lū avarējušā lidmašīnā atrod vairāk nekā 4 miljonus dolāru skaidrā naudā. Viņi kopā ar Henka sievu Sāru cenšas šo naudu paturēt noslēpumā, tomēr laika gaitā četrotnē visi sāk neuzticēties viens otram, kas rezultējas melos, krāpšanā un slepkavībā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Slaidkāji

**Slaidkāji, slaidkāju ģints** (*Pedetes*) ir vienīgā slaidkāju dzimtas (*Pedetidae*) ģints, kas apvieno gan mūdienās dzīvojošas sugas (2 sugas), gan aizvēsturiskas sugas (3 sugas). Visas pārējās slaidkāju dzimtas ģintis ir izmirušas. Nesenā pagātnē abas mūsdienu sugas tika sistematizētas kā vienas sugas pasugas. Slaidkāji galvenokārt apdzīvo sausos Dienvidāfrikas reģionus, sastopami arī Kenijā, Tanzānijā un Ugandā.

## Kopīgās īpašības
[thumb|left|240px|Slaidkāji atgādina gan trusi, gan ķenguru, attēlā [Kāpzemes slaidkājis (*Pedetes capensis*)]]
Slaidkāji ir liela auguma, īpatnēja izskata grauzēji, kas atgādina gan trusi, gan ķenguru.  Tiem ir ļoti garas un spēcīgas pakaļkājas, gara, pūkaina aste un garas ausis. Pārvietojas, lecot uz pakaļkājām un līdzsvaru turot ar asti, līdzīgi kā ķenguri. Lēni pārvietojoties, izmanto visas četras kājas.

Priekškājas īsas ar 5 pirkstiem ar asiem, gariem, līkiem nagiem, kas piemēroti zemes rakšanai. Pakaļkājām 4 pirksti, no tiem otrais pirksts daudz garāks kā pārējie. Pakaļkāju nagi visiem pirkstiem plati, nodrošinot lēcienam spēcīgu atspērienu. Tie atgādina nelielus zirga nagus. Galva īsa, bet plata, acis un nāsis lielas, kakls muskuļains. Vibrisi jeb taustes mati un skropstas garas. Zobi kā grauzējiem aug visu mūžu. Kažoka matojums ļoti mīksts, smalks un plāns (bez pavilnas). Krāsa mugurpusē sārti brūna vai pelēkbrūna, apakšpusē brūngani balta, kuplā aste ar melnu galu.

Abas sugas apmēram vienādi lielas. Ķermeņa garums (bez astes) 27—42 cm, astes garums 30—47 cm, svars līdz 4 kg. 

## Uzvedība
thumb|260px|Slaidkāji pārvietojas, lecot uz pakaļkājām un līdzsvaru turot ar asti, līdzīgi kā ķenguri
Slaidkāji galvenokārt uzturas savannā ar smilšainām augsnēm, kuras viegli rakt. Aktīvi nakts laikā, gaišajā diennakts laikā slēpjoties un atpūšoties pašraktās alās, kas veidotas kā sarežģīta tuneļu sistēma ar vairākām izejām. Rokot alu, garās ausis noslēdzas, neļaujot smiltīm iekļūt auss kanālos. Katrā alu labirintā mājo pa vienam īpatnim vai mātīte ar saviem mazuļiem. Slaidkāju alu sistēmas var atrasties samērā tuvu viena otrai, tādēļ barošanās laikā tos var novērot nelielās grupās. Slaidkāji ir augēdāji. Barojas ar zālaugiem, graudiem, sēklām, augļiem, ogām, saknēm un augu sīpoliem.

## Sistemātika
***Slaidkāju ģints** (*Pedetes*)
**Austrumāfrikas slaidkājis (*Pedetes surdaster*)
**Kāpzemes slaidkājis (*Pedetes capensis*)
**†*[[Pedetes gracilis]]*
**†*[[Pedetes hagenstadti]]*
**†*[[Pedetes laetoliensis]]*

## Atsauces

## Ārējās saites
*Britannica: Pedetidae
*iNaturalist: Springhares Genus Pedetes
Ūlava V Zeme

**Ūlava V Zeme** () ir neapdzīvots dabas apgabals Špicbergenas austrumos, Svalbārā. Tās galveno daļu veido ap 60 km gara un līdz 73 km plata pussala, ko ziemeļos apskalo Hinlopena šaurums, bet dienvidos — Stūrfjorda atzars Džinevras līcis. Ziemeļrietumos  Ūlava V Zeme robežojas ar Nīfrīzlandi, bet dienvidrietumos — ar Sebaina Zemi un Binsova Zemi. Nosaukta par godu Norvēģijas karalim Ūlavam V. 

Krasta līnija izrobota, daudz nelielu līču un fjordu. Ziemeļu piekrastē daudz salu, no kurām lielākā ir Vilhelma sala. Reljefs kalnains, augstākā virsotne ir Černiševa kalns (1397m vjl) zemes ziemeļrietumos. Teritorijas lielāko daļu klāj ledāji, galvenokārt Kongsfonna (4150 km²), kas ir Norvēģijas otrs lielākais ledājs. Zemes ziemeļaustrumu piekrasti aizņem Ziemeļaustrumu Svalbāras dabas rezervāts.

## Atsauces

## Ārējās saites