open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Laimīgais Gilmors 2

**"Laimīgais Gilmors 2"** () ir 2025. gada ASV kinokomēdija, kuras režisors ir Kails Ņūačeks. Tas ir turpinājums 1996. gada filmai "Laimīgais Gilmors". Filmā galvenās lomas atveido Ādams Sendlers, Džūlija Bouena, Kristofers Makdonalds, Benijs Safdijs, *[[Bad Bunny]]*, Bens Stillers un Heilijs Džoels Osments.

Filma stāsta par Laimīgo Gilmoru, kurš atgriežas pie golfa, lai varētu samaksāt par meitas baleta skolu.

Filmas "Laimīgais Gilmors 2" pirmizrāde notika  straumēšanas platformā *[[Netflix]]*. Filma saņēma galvenokārt pozitīvu kritiķu novērtējumu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Gāršas iela (Daugavpils)

**Gāršas iela** ir iela Daugavpilī, Jaunbūves apkaimē. Gāršas iela sākas krustojumā ar 18. novembra ielu, ved dienvidaustrumu virzienā un beidzas krustojumā ar Priežu ielu. Gāršas iela atrodas privātmāju rajonā, tomēr mūsdienās nevienai celtnei vai zemesgabalam nav adreses šajā ielā.

Gāršas ielas garums ir 97 metri, tai ir grants segums. Satiksmes kustība atļauta abos virzienos vienā joslā. Sabiedriskais transports pa Gāršas ielu nekursē, tuvākā pietura ir "4.&nbsp;līnija" 18. novembra ielā.

Nosaukums jaunizveidotajai Gāršas ielai piešķirts 1957. gadā un laika gaitā nav mainījies.

## Ielu savienojumi
Gāršas iela ir savienota ar šādām ielām:
* 18. novembra iela (T veida krustojums)
* Priežu iela (T veida krustojums)

## Atsauces
Ukrainas Nacionālais pretkorupcijas birojs

thumb|Ukrainas Nacionālā pretkorupcijas biroja ēka
**Ukrainas Nacionālais pretkorupcijas birojs** (ukraiņu: *Національне антикорупційне бюро України*, saīsināti: **NABU**) ir neatkarīga tiesībsargājošā iestāde Ukrainā, kuras uzdevums ir cīņa pret korupciju valsts augstākajā pārvaldē. Birojs tika izveidots kā daļa no Ukrainas pretkorupcijas reformām pēc 2014. gada Revolūcijas, lai uzlabotu valsts pārvaldes caurskatāmību un atbilstību Eiropas Savienības un Starptautiskā valūtas fonda prasībām.

## Izveidošana un tiesiskais pamats
NABU tika izveidots saskaņā ar Ukrainas Augstākās Radas 2014. gadā pieņemto likumu *Par Nacionālā pretkorupcijas biroja izveidi*. Tas sāka darbu 2015. gada aprīlī. Iestādes mērķis ir atklāt un izmeklēt noziedzīgus nodarījumus, kas saistīti ar valsts amatpersonu korupciju, īpaši gadījumos, kad nodarījumu veikuši augstas amatpersonas, piemēram, tautas deputāti, tiesneši, ministri u.c.

## Struktūra un pilnvaras
NABU ir neatkarīga no izpildvaras un darbojas sadarbībā ar Ģenerālprokuratūru un Augsto pretkorupcijas tiesu (izveidota 2019. gadā). Birojam ir izmeklēšanas pilnvaras, tostarp tiesības veikt noklausīšanos, kratīšanu, aizturēšanu un aktīvu iesaldēšanu, pamatojoties uz tiesas sankcijām.

NABU vadītāju ieceļ pēc atklāta konkursa uz pieciem gadiem. Pirmais biroja direktors bija Artems Sitņiks, kurš amatā stājās 2015. gadā.

## Starptautiskā sadarbība
NABU sadarbojas ar vairākām starptautiskajām institūcijām, tostarp Eiropolu, Interpolu, FBI un Eiropas Prokuratūru. Tā darbību uzrauga arī Starptautiskā sabiedriskā padome un sadarbības partneri no Eiropas Komisijas un OECD.

## Kritika un izaicinājumi
Lai gan NABU ir guvis atzinību no starptautiskajiem partneriem, tā darbība ir saskārusies ar vairākiem izaicinājumiem, tostarp politiskās pretestības, tiesu sistēmas neefektivitātes un institucionālās konkurences dēļ. Dažas izmeklēšanas ir saskārušās ar kavēšanos vai apturēšanu nepietiekamas sadarbības ar citām iestādēm dēļ.

Tomēr birojs joprojām tiek uzskatīts par vienu no centrālajiem elementiem Ukrainas pretkorupcijas sistēmā un svarīgu aktoru ceļā uz integrāciju Eiropas Savienībā.

2025. gada 22. jūlijā Augstākā Rada pieņēma likumu Nr. 12414, kas ierobežo NABU pilnvaras, proti, piešķir ģenerālprokuroram pilnvaras nodot lietas, kas ir NABU jurisdikcijā, citiem iestādēm, ja uzskatīs NABU darbību par neefektīvu, dot rakstiskus rīkojumus NABU darbiniekiem, noteikt korupcijas lietu izmeklēšanas kompetenci, piekļūt visiem NABU materiāliem, slēgt krimināllietas, kurās aizdomās turētie ir augstākās amatpersonas. Šā likuma pieņemšana izraisīja protestu vilni Ukrainā, Eiropas Komisijas un atsevišķu ES valstu pārstāvju bažas.

## Atsauces

## Ārējās saites
Ukrainas ģenerālprokurora birojs

**Ģenerālprokurora birojs** (ukraiņu: *Офіс Генерального прокурора*, līdz 2020. gada 2. janvārim — **Ukrainas Ģenerālprokuratūra**) ir Ukrainas valsts iestāde, kas saskaņā ar Ukrainas likuma „Par prokuratūru” 8. panta 2. daļu organizē un koordinē visas prokuratūras iestādes Ukrainā, nodrošina Vienotā pirmstiesas izmeklēšanas reģistra pienācīgu darbību un tā uzturēšanu pirmstiesas izmeklēšanas iestādēs, nosaka vienotu kārtību, kādā tiek sagatavoti pārskati par kriminālo nelikumību un prokurora darbu, lai nodrošinātu prokuratūras funkciju efektīvu izpildi, kā arī pārvalda valsts īpašumu, kas attiecas uz ģenerālprokurora biroja pārvaldības jomu.

## Prokuratūras funkcijas un struktūra
thumb|Trīs dažādu laikmetu ģenerālprokuratūras ēkas|left
Ģenerālprokurora birojs organizē un koordinē visu prokuratūras iestāžu darbību, nodrošina Vienotā pirmstiesas izmeklēšanas reģistra pienācīgu darbību un tā uzturēšanu pirmstiesas izmeklēšanas iestādēs, nosaka vienotu kārtību, kādā tiek sagatavoti ziņojumi par kriminālo nelikumību un prokurora darbu, lai nodrošinātu prokuratūras funkciju efektīvu izpildi, kā arī pārvalda valsts īpašumu, kas pieder tā pārvaldības sfērai.

Ģenerālprokurora biroja struktūrā ir departamenti, pārvaldes, nodaļas, kā arī Ģenerālinspektorāts. Turklāt kā neatkarīga biroja struktūrvienība darbojas Specializētā pretkorupcijas prokuratūra.

Ģenerālprokurora birojs piedalās Ukrainas starptautisko līgumu sagatavošanā par sadarbību krimināltiesību jomā, slēdz Ukrainas starpnozaru starptautiskos līgumus par sadarbību prokuratūras darbības jautājumos ar attiecīgajām ārvalstu valsts iestādēm un starptautiskajām organizācijām, kuru kompetencē ir līgumos reglamentētie jautājumi.

Prokuratūras struktūra: 12 departamenti, 8 atsevišķas pārvaldes un 2 specializētās prokuratūras. Kopumā tajā strādā 1500 darbinieki.

## Ārējās saites
Elza Rūta Jordāne

**Elza Rūta Jordāne** (dzimusi ) ir latviešu aktrise.

Mācījusies Siguldas Valsts ģimnāzijā. 2025. gadā Latvijas Kultūras akadēmijā absolvējusi režisora Elmāra Seņkova vadīto dramatiskā teātra aktieru kursu.

Kopš 2024. gada ir Latvijas Nacionālā teātra aktrise.

## Lomas teātrī
* Misis Martina / Ežēns Jonesko "Plikpaurainā dziedone" LKA teātra mājā "Zirgu pasts", rež. Ralfs Liepa (2022);
* Lomas / "Rīt būs labāk" LKA teātra mājā "Zirgu pasts", rež. Elmārs Seņkovs (2023);
* Kristīne / Augusts Strindbergs "Spēles ar uguni" LKA E. Smiļģa Teātra muzejā, rež. Linda Kalniņa (2023);
* Marija Lukjanovna / Nikolajs Erdmans "Pašnāvnieks" LKA teātra mājā "Zirgu pasts", rež. Toms Treinis (kursa darbs, 2024);
* Lomas / Sudrabu Edžus "Dullais Dauka" Latvijas Nacionālajā teātrī, rež. Jurģis Lūsis (2024);
* Loma / Andruss Kivirehks "Kocenieki un tāsenieces" LKA E. Smiļģa Teātra muzejā un teātra mājā "Zirgu pasts", rež. Ralfs Liepa (2024);
* Sandra Malorija, tēlniece / Pēc Ainas Rendas un Koena Tašalē "Degošie" LKA Miera ielā, rež. Matīss Kaža (2025);
* Šlesindžere, Diānas asistente / Lī Hols, Padijs Čajefskis "Nacionālais kanāls" Latvijas Nacionālajā teātrī, rež. Matīss Kaža (2025);
* Čappa, Ģertrūdes algota palīdze / Iedvesmojoties no Rutku Tēva "Dumpīgā Rīga" Latvijas Nacionālajā teātrī, rež. Klāvs Mellis (2025);
* Lomas / Alfrēds Žarī, Vladislavs Troickis, Elza Marta Ruža "Karalis Ibī un citi monstri" Latvijas Nacionālajā teātrī, rež. Vladislavs Troickis (2025);
* Baiba Aleksandra Volkeviča un cilvēki, kas "nav" pastrādājuši noziegumus / Jānis Joņevs "Ko var cilvēks" Latvijas Nacionālajā teātrī, rež. Roberts Dauburs (2025);
* Vera Frenklina, jauna aktrise / Mērija Orra "Viss par Ievu" Latvijas Nacionālajā teātrī, rež. Ināra Slucka (2025);
* Kristīne / Rūdolfs Blaumanis "Ugunī" Latvijas Nacionālajā teātrī, rež. Inese Mičule (2026)

## Ārējās saites
* Elza Rūta Jordāne Latvijas Nacionālais teātris
* Elza Rūta Jordāne izrades.lv
Tomass Ralfs Ābolkalns

**Tomass Ralfs Ābolkalns** (dzimis ) ir latviešu aktieris.

Mācījies Valmieras Viestura vidusskolā. 2025. gadā Latvijas Kultūras akadēmijā absolvējis režisora Elmāra Seņkova vadīto dramatiskā teātra aktieru kursu.

Kopš 2025. gada ir Valmieras teātra aktieris.

2023. gadā saņēmis Latvijas Kultūras akadēmijas jauno mākslinieku festivāla "Patriarha rudens" balvu "Labākais aktieris" par Veča lomu izrādē "Mirdzošais un tumši zilais" un prinča Filipa lomu izrādē "Ivonna, Burgundijas princese".

## Lomas teātrī
* Šmits / "Ugunsblaktis" (pēc Maksa Friša lugas "Bīdermans un dedzinātāji") LKA teātra mājā "Zirgu pasts", rež. Mārcis Broks (2022);
* Lomas / "Rīt būs labāk" LKA teātra mājā "Zirgu pasts", rež. Elmārs Seņkovs (2023);
* Vecis / Pēteris Pētersons "Mirdzošais un tumši zilais" LKA E. Smiļģa Teātra muzejā, rež. Ralfs Liepa (2023);
* Princis Filips / Vitolds Gombrovičs "Ivonna, Burgundijas princese" LKA teātra mājā "Zirgu pasts", rež. Ralfs Liepa (2023);
* Āksts Galoda / Viljams Šekspīrs "Kā jums tīk" LKA teātra mājā "Zirgu pasts", rež. Ralfs Liepa (2024);
* Semjons Semjonovičs Podsekaļņikovs / Nikolajs Erdmans "Pašnāvnieks" LKA teātra mājā "Zirgu pasts", rež. Toms Treinis (kursa darbs, 2024);
* Loma / "Kristāla bērni" (stāstu kolāža) Valmieras vasaras teātra festivālā, rež. Elmārs Seņkovs (2024);
* Jevgeņijs Dorns, Konstantīns Trepļevs / "Nevienam nezināmā Marija" (pēc Antona Čehova lugas "Kaija" motīviem) LKA teātra mājā "Zirgu pasts", rež. Elmārs Seņkovs (diplomdarbs, 2024);
* Renārs / "Es arī te, kas man ir jādara" (koncertizrāde) Valmieras Drāmas teātrī, rež. Endīne Bērziņa (2024);
* Vecākais dēls Andris Bērziņš / "Laikmetīga masku komēdija: Sapņotāji" LKA Miera ielā, rež. Kārlis Krūmiņš (diplomdarbs, 2025);
* Kašivagī / Jukio Mišima "Zelta templis" Latvijas Nacionālajā teātrī, rež. Henrijs Arājs (2025);
* Džei Dī / "Telma un Luīze" (pēc filmas "Telma un Luīze" motīviem) Valmieras teātrī, rež. Juris Rijnieks (2025);
* Jevgeņijs Dorns, Konstantīns Trepļevs / "Joprojām nezināmā Marija" (pēc Antona Čehova lugas "Kaija" motīviem) LKA Miera ielā, rež. Elmārs Seņkovs (2025);
* Manekens Zigmunds Kociņš, Doktors Hornbolstels, laupītājs Bernhards / Pēc Ēriha Kestnera romāna motīviem "Mazais cilvēks" Valmieras teātrī, rež. Toms Treinis (2026)

## Ārējās saites
* Tomass Ralfs Ābolkalns Valmieras teātris
* Tomass Ralfs Ābolkalns izrades.lv
Sarina Vīgmane

**Sarina Vīgmane-Glocbaha** (; dzimusi  Hāgā, Nīderlandē) ir bijusī holandiešu futboliste. Pašlaik (2025) ir Anglijas sieviešu futbola izlases galvenā trenere.  Viņas vadībā divas dažādas komandas (Nīderlande un Anglija) izcīnījušas savus pirmos Eiropas čempionu titulus.

Viņa ir otra galvenā trenere vīriešu vai sieviešu futbola vēsturē, kam galvenajos starptautiskajos turnīros piecas reizes izdevies sasniegt turnīra finālu.

## Biogrāfija
Sarina Vīgmane dzimusi 1969. gada 26. oktobrī Hāgā un jau agrā vecumā sāka spēlēt futbolu uz ielām. Sešu gadu vecumā viņa pievienojās Vasenāras pilsētas klubam "Esdo", kur spēlēja kopā ar zēniem. Vēlāk Vīgmane spēlēja arī vietējā komandā HSV Celeritas, kur viņa varēja spēlēt ar sievietēm. Viņa ir precējusies ar Nīderlandes futbola treneri Martenu Glocbahu.

## Karjera
Pēc spēlētājas karjeras beigām 2003. gadā Vīgmane sāka trenera karjeru Nīderlandes klubos *Ter Leede* un *[[Ado Den Haag]]*. 2014. gadā viņa kļuva par Nīderlandes sieviešu nacionālās izlases trenera palīgu. 2016. gadā Vīgmane saņēma pilnu trenera licenci un kļuva par pirmo sievieti, kas strādāja par holandiešu profesionālās futbola komandas treneri. Pēc tam, kad viņa tika iecelta par Nīderlandes nacionālās sieviešu komandas galveno treneri, Vīgmanes vadībā izlase izcīnīja uzvaru 2017. gada UEFA sieviešu Eiropas čempionātā. Divus gadus vēlāk komanda iekļuva 2019. gada FIFA sieviešu pasaules kausa izcīņas finālā.  2020. gada augustā tika paziņots, ka Vīgmane pēc Fila Nevila līguma beigām no 2021. gada septembra vadīs Anglijas sieviešu nacionālo komandu. Viņa palika Nīderlandes olimpiskās izlases trenera amatā, cerot atnest mājās medaļu 2020. gada olimpiādē, bet Nīderlandes izlase zaudēja jau olimpiskā turnīra ceturtdaļfināla posmā. Pēc tam viņa kļuva par Anglijas izlases galveno treneri un vadīja "lauvenes" uz uzvaru 2022. gada UEFA Eiropas čempionātā, kas norisinājās Anglijā. Tā bija pirmā trofeja Anglijas izlasei starp abiem dzimumiem, kopš vīriešu komanda uzvarēja 1966. gada FIFA pasaules kausa izcīņā.

2025. gada turnīrā Vīgmanes vadītajai Anglijas izlasei izdevās otro reizi pēc kārtas izcīnīt Eiropas čempionu titulu.

## Sasniegumi
### Trenera karjera
##### Nīderlandes sieviešu izlase
* FIFA Pasaules kauss sievietēm fināliste: 2019
* Eiropas čempionāts futbolā sievietēm: 2017
* Algarves kauss: 2018

##### Anglijas sieviešu izlase
* FIFA Pasaules kauss sievietēm fināliste: 2023
* Eiropas čempionāts futbolā sievietēm: 2022, 2025
* Sieviešu Finalissima: 2023
* Arnolda Klārka kauss: 2022, 2023

### Apbalvojumi
* 50px Orānas-Nasavas ordenis (2017)
* 50px Britu Impērijas ordenis, Britu Impērijas ordeņa komandieris (Commander of the Most Excellent Order of the British Empire; CBE, 2022)

## Atsauces

## Ārējās saites

* Onsoranje.nl
Vandaļu un alānu karaliste

thumb|Vandaļu Karaliste (rozā) 526. gadā
**Vandaļu un alānu karaliste** bija barbaru izcelsmes valsts, kuru Ziemeļāfrikā izveidoja ģermāņu tauta vandaļi un irāņu izcelsmes alāni 5. gadsimta sākumā. Karaliste pastāvēja vairāk nekā simts gadus, līdz to 534. gadā iznīcināja Austrumromas impērija Vandaļu kara laikā.

Lai gan Vandaļu un alānu karaliste pastāvēja nedaudz vairāk par gadsimtu, tā būtiski ietekmēja vēlās Romas impērijas un agrīnās Bizantijas vēsturi. Vārds “vandalisms” cēlies no šīs tautas nosaukuma un kļuvis par simbolu postīšanai, īpaši pēc Romas izlaupīšanas 455. gadā.

## Vēsture
Vandaļi un alāni, kas sākotnēji dzīvoja Centrāleiropā, migrēja caur Galliju un Ibēriju, līdz 429. gadā viņu valdnieks Geizerihs pārcēla viņus pāri Gibraltāra šaurumam uz Ziemeļāfriku. Tur viņi ieņēma lielas teritorijas Romas provincēs Numīdija un Mauretānija.

439. gadā Geizerihs ieņēma Kartāgu, padarot to par karalistes galvaspilsētu. Šis notikums tiek uzskatīts par oficiālu karalistes dibināšanas brīdi. Tās teritorijā ietilpa mūsdienu Tunisija, Alžīrija un daļa Lībijas, kā arī Sardīnija, Korsika, Baleāru Salas un daļēji Sicīlija.

Vandaļi bija ariāņi, kamēr lielākā daļa vietējo iedzīvotāju bija ortodokso ticīgie. Tas izraisīja reliģiskus konfliktus un kristiešu vajāšanu.

6. gadsimta sākumā karaliste kļuva vāja iekšēju nesaskaņu un ārēju draudu dēļ. 533. gadā Bizantijas imperators Justiniāns I sāka militāru kampaņu pret vandaļiem. Feldmaršals Belizars sakāva vandaļu spēkus Trikameronas kaujā, un 534. gadā karaliste beidza pastāvēt.

## Teritorija
Karalistes sastāvā bija:

* Ziemeļāfrikas piekraste (galvenokārt Tunisija)
* Daļēji Alžīrija un Lībija
* Vidusjūras salas: Sardīnija, Korsika, Baleāru Salas, daļēji Sicīlija

## Karalistes valdnieki
* Geizerihs (428–477) — karalistes dibinātājs
* Huneriks (477–484)
* Guntamunds (484–496)
* Trazamunds (496–523)
* Gelimers (530–534) — pēdējais karalis, kuru sagūstīja Belizars

## Ārējās saites
Vandaļu karš (533—534)

thumb|Kampaņas karte
**Vandaļu karš (533–534)** bija militārs konflikts starp Bizantijas impēriju un Vandaļu un alānu karalisti, kas norisinājās Ziemeļāfrikā. Tas bija daļa no imperatora Justiniāna I plāna atjaunot Romas impērijas rietumu provinces. Karš beidzās ar Bizantijas uzvaru un Vandaļu karalistes galīgu iznīcināšanu.

## Vēsture
Pēc vairāku desmitgažu relatīvas stabilitātes Vandaļu un alānu karaliste 6. gadsimta sākumā piedzīvoja iekšējas nesaskaņas un prestiža zudumu. Pēdējais valdnieks Gelimers saskārās ar opozīciju un sacelšanos. Tajā pašā laikā Bizantijas imperators Justiniāns I centās atgūt bijušās Rietumromas teritorijas, sākot ar Ziemeļāfriku.

## Kampaņa
533. gadā Bizantijas karavadonis Belizars ar apmēram 15 000 karavīru devās ekspedīcijā uz Ziemeļāfriku. Viņš veiksmīgi izsēdās netālu no Kartāgas un 13. septembrī izcīnīja izšķirošu uzvaru ''Ad Decimum'' kaujā. Nedaudz vēlāk, decembrī, viņš guva galīgo uzvaru Trikameronas kaujā.

Pēc sakāves Gelimers padevās Bizantijas spēkiem 534. gadā. Vandaļu un alānu karaliste tika likvidēta, un tās teritorija kļuva par Bizantijas provinci — Āfrikas provinci. Šī uzvara bija pirmais lielais panākums Justiniāna centienos atjaunot Romas impērijas spožumu.

## Ārējās saites
Folkloras komisija

**Folkloras komisija** ir Rīgas Latviešu biedrības organizācija. Tā izveidota 1992. gada rudenī, bet darbu tā uzsāka 1993. gadā. Galvenā Folkloras komisijas darbība notiek rīkojot tradicionālos svētkus, koncertus, izrādes, dančus un citus sarīkojumus, kā arī izglītojošus pasākumus.

Komisijas izveidošanas iniciators bija ģeologs Viktors Grāvītis. Sākotnēji komisijas darbu nodrošināja Latvijas Universitātes Etniskās kultūras centra darbinieki, tādējādi RLB kļuva par Bērnu un jauniešu folkloras festivāla "Pulkā eimu, pulkā teku" rīkošanas un norises vietu pēc tam, kad LU fonds "Juventus" atteicās no bērnu sarīkojumu rīkošanas. 

Sākuma posmā no 1993.  līdz 2004. gadam tika rīkoti daudzveidīgi sarīkojumi: "Novadu dejas dienas", "Etnodejas", gadskārtu svētīšana  un izglītojoši pasākumi kā "Riņķa danču semināri". Bez tam komisijas atbildībā bija "Danču klubs" (tagad "Rīgas danču klubs") un Dievturi.  2004. gadā Folkloras komisijā sāka darboties Margita Poriete, kura uzņēmās Rīgas skolēnu tradicionālās izglītības projekta "Mēs, rīdzinieki!" (tagad "Sprīdīša skola" pārvaldību.

Aktuālie Folkloras komisijas darbības virzieni ir saistīti ar programmām un projektiem "Pulkā eimu, pulkā teku " konkursi, "Somugru dienas", "Sprīdīša skola". No 2019. gada komisija spaspārnē ir izveidota tautas muzikantu, dančmeistaru un mākslinieku kopiena "Rīgas Danči', kura kopj tautas dejas un danču tradīciju,  koklēšanas tradīciju (zīmols "Dižkokle") un pēta Goda dvieļus, vāc par tiem stāstus un rīko seminārus un  izstādes (zīmols (Goda dvielis").

## Folkloras komisijas vadītāji
* Ernests Spīčs (1993—2007)
* Margita Poriete (2008—2025)

## Atsauces

## Ārējās saites
* Facebook konts
Resnā Margarēta

thumb|Resnā Margarēta
**Resnā Margarēta** (, ) ir tornis Tallinā, Igaunijā. Mūsdienās tornī atrodas Igaunijas Jūras muzejs.

Tornis celts 16. gadsimta sākumā (no 1511. līdz 1530. gadam) viduslaiku pilsētas vārtu pārbūves laikā. Torņa nosaukuma izcelsme saistīta ar faktu, ka tas ir lielākais tornis no pilsētas aizsardzības torņiem, kura diametrs ir 25 metri, augstums 20 metri un sienas ir  piecus metrus biezas. Papildus aizsardzībai pret iebrucējiem tā mērķis bija arī atstāt iespaidu uz viesiem, kas ieradās no jūras.

Kopā ar Lielajiem jūras vārtiem, 16. gadsimta arku, ko ieskauj divi torņi, tas kalpoja Tallinas ostas aizsardzībai. Vēlāk to izmantoja kā šaujampulvera un ieroču noliktavu, bet pēc tam pārveidots par cietumu. 20. gadsimta 20. gados bija plānots torni pārveidot par mākslinieku māju. Torni rekonstruēja no 1978. līdz 1981. gadam, lai tajā izvietotu Jūras muzeju.

## Atsauces

## Ārējās saites
Melleņu iela (Daugavpils)

**Melleņu iela** ir iela Daugavpilī, Vizbuļu apkaimē. Tā sākas krustojumā ar Purvu ielu Zirgezera dienvidu krastā, ved dienvidaustrumu un dienvidu virzienā un beidzas krustojumā ar Ceriņu un Pūpolu ielu. Melleņu ielā ir privātmāju un vasarnīcu apbūve.

Ielas kopējais garums ir aptuveni 488 metri. Visā garumā Melleņu iela klāta ar grants segumu, tās sarkano līniju platums ir 5 metri. Satiksmes kustība norit abos virzienos vienā joslā. Sabiedriskais transports pa Melleņu ielu nekursē.

Iela izveidota 1970. gados, bet nosaukums tai piešķirts tikai 2005. gada 25. augustā.

## Ielu savienojumi
Melleņu iela ir savienota ar šādām ielām:
* Purvu iela (T veida krustojums)
* Astilbju iela (T veida krustojums)
* Spīdolas iela (savienojums ar bezvārda ceļu)
* Ceriņu iela / Pūpolu iela

## Atsauces
Ilgstoša stagnācija

**Ilgstoša stagnācija** (angļu: *secular stagnation*) ir ekonomikas stāvoklis, kurā tirgus ekonomikas izaugsme ilgstoši ir ļoti zema vai pilnībā apstājusies. Šo parādību raksturo noturīga un strukturāla ekonomiskās aktivitātes palēnināšanās, kas nav tieši saistīta ar cikliskām krīzēm, bet gan ar dziļākiem un ilgtermiņa faktoriem.

## Raksturīgās iezīmes
Ilgstošai stagnācijai raksturīgs:

* vājš vai nenozīmīgs iekšzemes kopprodukta (IKP) pieaugums;
* zems investīciju līmenis, pat pie zemas procentu likmes;
* ierobežots patēriņa pieaugums;
* lēna produktivitātes izaugsme;
* hroniska nepietiekama kopējā pieprasījuma situācija;
* augsts uzkrājumu līmenis attiecībā pret investīcijām;
* risks nonākt t.s. "likviditātes slazdā", kurā monetārā politika zaudē efektivitāti.

## Cēloņi
Ilgstošas stagnācijas rašanos var veicināt vairāki strukturāli faktori, piemēram:

* demogrāfiskās pārmaiņas (iedzīvotāju novecošana, darbaspēka samazināšanās);
* tehnoloģisko inovāciju ietekmes mazināšanās uz produktivitāti;
* pieaugoša ienākumu un bagātības nevienlīdzība, kas samazina kopējo pieprasījumu;
* finanšu nestabilitāte un krīžu mantojums (piemēram, pēc 2008. gada finanšu krīzes).

## Vēsturiska perspektīva
Ilgstošas stagnācijas koncepcija pirmoreiz tika plaši apspriesta 20. gadsimta 30. gados, taču tā ieguva jaunu aktualitāti pēc 2008.—2009. gada globālās finanšu krīzes. Ekonomisti, piemēram, Larijs Samerss (*Lawrence H. Summers*), atjaunoja diskusiju par to, vai attīstītajās valstīs, īpaši ASV un Eiropā, nav iestājies laikmets ar pastāvīgi zemu izaugsmes tempu.

## Ārējās saites
Fundamentālā analīze

**Fundamentālā analīze** (angļu: *fundamental analysis*) ir finanšu analīzes metode, ko izmanto, lai prognozētu uzņēmuma tirgus vai akciju cenu, balstoties uz tā finanšu rādītāju, darbības rezultātu un ekonomiskās vides izpēti. Šī pieeja ļauj noteikt uzņēmuma patieso (iekšējo) vērtību, salīdzinot to ar tirgū noteikto cenu, un palīdz pieņemt pamatotus investīciju lēmumus.

## Pamatprincipi
Fundamentālās analīzes pamatā ir pieņēmums, ka tirgus cena ilgtermiņā tiecas konverģēt ar uzņēmuma reālo vērtību. Tāpēc analītiķi izvērtē dažādus kvantitatīvus un kvalitatīvus faktorus, lai noteiktu, vai aktīvs ir novērtēts pareizi.

## Analīzes elementi
Fundamentālā analīze parasti ietver šādus galvenos komponentus:

* uzņēmuma finanšu pārskatu analīze (piemēram, peļņas vai zaudējumu aprēķins, bilance, naudas plūsmas pārskats);
* rentabilitātes, likviditātes un maksātspējas rādītāju aprēķins;
* uzņēmuma nozares un konkurences vides izvērtējums;
* makroekonomisko faktoru analīze (piemēram, IKP, inflācija, procentu likmes);
* vadības kvalitātes, uzņēmuma stratēģijas un reputācijas novērtējums.

## Salīdzinājums ar tehnisko analīzi
Atšķirībā no tehniskās analīzes, kas koncentrējas uz cenu un apjoma dinamikas grafiku analīzi, fundamentālā analīze pievēršas uzņēmuma pamatvērtības izpētei. Tās mērķis ir noteikt, vai uzņēmuma akcijas ir pārvērtētas vai novērtētas par zemu.

## Izmantošanas jomas
Fundamentālā analīze ir plaši izmantota:

* ilgtermiņa ieguldījumu izvērtēšanā;
* akciju un obligāciju novērtēšanā;
* uzņēmumu apvienošanas un iegādes procesos;
* ieguldījumu portfeļa veidošanā.

## Kritika un ierobežojumi
Lai gan fundamentālā analīze tiek uzskatīta par pamatotu un sistemātisku pieeju, tai ir arī ierobežojumi:

* pieņēmumi par nākotni var būt kļūdaini vai pārāk optimistiski;
* ārējie faktori (piemēram, politiskie notikumi vai globālās krīzes) var strauji mainīt tirgus apstākļus;
* informācijas pieejamība un kvalitāte var ietekmēt analīzes rezultātu.

## Ārējās saites
Nāvējošais randiņš

**"Nāvējošais randiņš"** () ir 2025. gada ASV mistērijas trillera filma, kuras režisors ir Kristofers Lendons. Filmā galvenās lomas atveido Megana Feihi, Brendons Sklenars, Vaioleta Bīna un Džefrijs Selfs.

Filma stāsta par atraitni, kura pēc ilgiem gadiem dodas uz savu pirmo randiņu. Randiņa laikā viņa sāk saņemt draudošas anonīmas īsziņas, kas liek viņai sākt baidīties par savu un savu mīļo drošību.

Filmas "Nāvējošais randiņš" pirmizrāde notika  *[[South by Southwest]]* kinofestivālā. Latvijā filmas pirmizrāde notika  un to izplatīja *[[Universal Pictures]]*. Filma saņēma galvenokārt pozitīvu kritiķu novērtējumu un nopelnīja vairāk nekā 28 miljonus ASV dolāru pie 11 miljonu dolāru budžeta.

## Atsauces

## Ārējās saites
Blumhouse Productions

***Blumhouse Productions*** ir ASV neatkarīga izklaides kompānija, kas nodarbojas ar kino un televīzijas projektu producēšanu. To 2000. gadā dibināja Džeisons Blams un Eimija Izraela. Kopš 2014. gada lielākā daļa uzņēmuma filmu pieder un tās izplata *[[Universal Pictures]]*.

Uzņēmums zināms ar vairāku populāru šausmu filmu producēšanu, kā "Paranormālās parādības" (*Paranormal Activity*) filmu sērija, "Astrāls" (*Insidious*) filmu sērija, "Tīrīšana" (*The Purge*) filmu sērija, "Sinisters", "Sašķeltais", "Prom!", "Daudz laimes nāves dienā", "Neredzamais cilvēks", "Melnais telefons" un "Piecas naktis pie Fredija". Uzņēmums producējis arī drāmas, kā "Atsitiens" un "Melnais KKKlanmens". Abas filmas nominēja Amerikas Kinoakadēmijas balvai kategorijā "Labākā filma". "Prom!" saņēma Kinoakadēmijas balvu kategorijā "Labākais oriģinālscenārijs", bet "Melnais KKKlanmens" — "Labākais adaptētais scenārijs".

## Atsauces

## Ārējās saites

*
Cīruļu iela (Daugavpils)

**Cīruļu iela** ir iela Daugavpilī, Vecās Forštates apkaimē. Mūsdienās Cīruļu iela sākas krustojumā ar Tirzas ielu, ved ziemeļrietumu virzienā un beidzas krustojumā ar Vidzemes ielu. Cīruļu ielā ir privātmāju apbūve.

Ielas garums ir aptuveni 485 metri. Gandrīz visā garumā tā klāta ar asfalta segumu, izņemot posmu no ielas sākuma līdz krustojumam ar Ceru ielu, kur ir grants segums. Satiksmes kustība norit abos virzienos vienā joslā. Sabiedriskais transports pa Cīruļu ielu nekursē, tuvākā pietura ir "Vidzemes iela".

Neoficiāli uz Cīruļu ielu attiecas arī tās vēsturiskais sākumposms līdz Tirzas ielai. Ar Latgales ielas būvniecības sākumu 2009. gadā tika likvidēts Cīruļu ielas savienojums ar Piekrastes ielu, kur vēsturiski sākās Cīruļu iela.

Cīruļu ielas agrākais nosaukums bija **Esplanādes iela** (līdz 1920. gadam ), jo Krievijas Impērijas laikā šī iela iezīmēja Daugavpils cietokšņa esplanādes (neapbūvējamas teritorijas) robežu — 700 sāženu (aptuveni 1,49 km) ap cietoksni. 1934. gada 7. decembrī iela ieguva tagadējo nosaukumu, kas laika gaitā nav mainījies.

## Ielu savienojumi
Cīruļu iela ir savienota ar šādām ielām:
* Tirzas iela
* Ceru iela (T veida krustojums)
* Skostu iela (T veida krustojums) (T veida krustojums)
* Aveņu iela
* Vidzemes iela (T veida krustojums)

## Atsauces
Orlando Galo

**Orlando Moisess Galo Kalderons** (, dzimis ) ir Kostarikas futbolists, kurš spēlē aizsarga pozīcijā un pārstāv Kostarikas futbola izlasi. Kopš 2024. gada Galo spēlē Latvijas futbola Virslīgas komandā *[[Riga FC]]*, kas viņu īrē no Kostarikas komandas *[[C.S. Herediano|Herediano]]*.

Kostarikas futbola izlases rindās debitējis 2021. gadā. Pārstāvējis izlasi 2024. gada Copa América un 2025. gada CONCACAF Zelta kausā.

## Ārējās saites
Režinaldu Ramiriss

**Režinaldu Ramiriss de Oliveira Albertinu** (, dzimis ) ir Brazīlijas futbolists, kurš spēlē uzbrucēja pozīcijā. Kopš 2023. gada Ramiriss spēlē Latvijas Virslīgas komandā *[[Riga FC]]*.

Savu karjeru sācis vairākās Brazīlijas komandās. 2022. gadā debitējis Brazīlijas futbola čempionāta B sērijas komandā Kampinasas "Ponte Preta". 2023. gadā pievienojies *[[Riga FC]]*. Sezonas vidū izīrēts *[[FK Auda]]* komandai. 2024. gada vidū atgriezies *Riga FC*. 2024. gada sezonā gūstot 25 vārtus, Ramiriss kļuva par Virslīgas sezonas rezultatīvāko spēlētāju.

## Ārējās saites
Leons I Trāķietis

**Flāvijs Leons Makella** jeb **Leons I Trāķietis** (, *Leon I Makellas*; dzimis ap , miris ) bija Austrumromas imperators no 457. līdz 474. gadam. Viņš bija pirmais imperators, kuru kronēja patriarhs un kurš valdīja bez tieša rietumu atbalsta. Leons bija armēņu izcelsmes un pirms nākšanas pie varas kalpoja kā militārs komandieris. Viņa valdīšanas laikā turpinājās impērijas militarizācija un tika mēģināts atgūt kontroli pār Itāliju, kas bija daļēji zaudēta vandaļiem un citām barbaru ciltīm.

Leona valdīšana iezīmējās ar ievērojamu aziātu izcelsmes augstmaņu ietekmi galmā, tostarp viņa ģenerāļa un znota Zenona lomu, kurš kļuva par viņa pēcteci. Ļevs arī iecēla par savu līdzimperatoru dēlu Leonu II, kurš īslaicīgi valdīja pirms Zenona nākšanas pie varas. Leona valdīšana bija pārejas posms starp klasiski romiešu administrāciju un Bizantijas centralizētāko modeli.

## Atsauces

## Ārējās saites
Klasiskais laikmets

thumb|Akropole un Partenons Atēnās, Atēnas templis
**Klasiskais laikmets** ir periods Senās Grieķijas vēsturē no 5. gadsimta p.m.ē. līdz 4. gadsimta beigām p.m.ē. Šo laikmetu raksturo ievērojama politiskā, militārā un kultūras attīstība, kā arī sengrieķu mākslas, arhitektūras, filozofijas un literatūras uzplaukums.

Šajā periodā Grieķijā dominēja tādas spēcīgas pilsētvalstis kā Atēnas un Sparta. Laikmeta sākumā norisinājās Grieķu-persiešu kari, kuru laikā grieķi aizstāvēja savu neatkarību no Persijas impērijas. 5. gadsimta vidū sākās t.s. "Zelta laikmets" Atēnās, Perikla vadībā. Vēlāk sekoja ilgstošs konflikts starp Atēnām un Spartu — Peloponēsas karš.

Klasiskā laikmeta beigās par Grieķiju sāka pieaugt Maķedonijas ietekme, īpaši Filipa II un vēlāk viņa dēla Aleksandra Lielā valdīšanas laikā, kas iezīmēja pāreju uz hellēnisma laikmetu.

Arhitektūrā dominēja doriskā, joniskā un vēlāk arī korintiskā stila elementi, kas kļuva par klasiskā skaistuma kanonu Rietumu pasaulē. Mākslā tika pilnveidots cilvēka ķermeņa attēlojums, balstoties uz ideālu proporciju, kustības un līdzsvara izpratni (piemēram, Poliklets un viņa “Kanons”).

## Ārējās saites
Mākslīgais aborts

**Mākslīgais aborts** ir apzināti izraisīts grūtniecības pārtraukums, kas tiek veikts medicīnisku, sociālu vai personīgu iemeslu dēļ, pirms auglis spēj dzīvot ārpus mātes ķermeņa. Mākslīgo abortu atšķir no spontānā aborta (jeb spontānā aborta), kas notiek bez ārējas iejaukšanās.

## Vēsture
Mākslīgais aborts ir zināms jau kopš seniem laikiem. Dažādās kultūrās to ir praktizējuši ar dažādiem līdzekļiem — augiem, mehāniskām metodēm vai ķirurģisku iejaukšanos. Senajā Grieķijā un Romā tas bija pieņemts noteiktos apstākļos, savukārt kristīgajā Eiropā vēlākajos gadsimtos pret to izturējās daudz stingrāk. 

Modernā medicīna un likumdošana sāka plašāk pievērsties abortu jautājumam 19. un 20. gadsimtā, līdz ar dzimumveselības un sieviešu tiesību kustību attīstību.

## Veidi
Mūsdienās eksistē vairāki mākslīgā aborta veidi, kas atkarīgi no grūtniecības stadijas un izvēlētās metodes:

* Medikamentozais aborts: tiek veikts agrīnā grūtniecības posmā (parasti līdz 10. nedēļai), izmantojot īpašas zāles, piemēram, mifepristonu un misoprostolu, kas izraisa augļa izstumšanu.
* Ķirurģiskais aborts: ietver dažādas metodes, piemēram, vakuuma aspirāciju (visbiežāk izmantota līdz 14. nedēļai) un dilatāciju un evakuāciju (D&E), ko izmanto vēlākā grūtniecības posmā.

## Juridiskais regulējums
Abortu likumība dažādās valstīs ievērojami atšķiras. Dažās valstīs tas ir pilnībā legalizēts un pieejams pēc sievietes pieprasījuma, savukārt citviet tas atļauts tikai noteiktos gadījumos (piemēram, draudi mātes dzīvībai, izvarošana vai augļa anomālijas). Ir arī valstis, kurās aborti ir pilnībā aizliegti vai ārkārtīgi ierobežoti.

Latvijā mākslīgais aborts ir atļauts līdz 12. grūtniecības nedēļai pēc sievietes pieprasījuma, un līdz 22. nedēļai — noteiktos medicīniskos vai sociālos gadījumos.

## Ētiskie un sociālie aspekti
Mākslīgais aborts ir viens no visdiskutētākajiem tematiem medicīnas ētikā, reliģijā un politikā. Sabiedrības viedoklis bieži dalās starp atbalstu sievietes tiesībām uz ķermeņa autonomiju un dzīvības aizsardzību pirmsdzemdību stadijā. Daudzas feminisma kustības uzskata piekļuvi drošam un legālam abortam par būtisku sieviešu tiesību sastāvdaļu.

## Ārējās saites
Tirgus kapitalizācija

**Tirgus kapitalizācija** (angļu: *market capitalization*, saīsināti *market cap*) ir uzņēmuma kopējās tirgus vērtības rādītājs, kas tiek aprēķināts, reizinot emitēto apgrozībā esošo akciju skaitu ar vienas akcijas aktuālo tirgus cenu. Šis rādītājs tiek plaši izmantots finanšu analīzē, lai novērtētu uzņēmuma lielumu, salīdzinātu to ar citiem tirgus dalībniekiem un klasificētu uzņēmumus pēc to relatīvās ekonomiskās ietekmes.

## Definīcija un aprēķins
Tirgus kapitalizācija tiek aprēķināta pēc šādas formulas:

Kur:

* Akciju skaits — uzņēmuma emitēto un brīvi tirgojamo parasto akciju kopskaits;
* Akcijas cena — viena akcijas vienības tirgus cena, kas noteikta biržā.

## Klasifikācija pēc kapitalizācijas
Finanšu praksē uzņēmumi bieži tiek iedalīti vairākās kategorijās atkarībā no to tirgus kapitalizācijas:

* Lielas kapitalizācijas uzņēmumi (*large-cap*) — parasti ar tirgus kapitalizāciju virs 10 miljardiem eiro/dolāru. Šie uzņēmumi bieži ir globāli aktīvi un ar salīdzinoši stabilu finansiālo stāvokli (piemēram, Apple Inc., Microsoft Corp.).
* Vidējas kapitalizācijas uzņēmumi (*mid-cap*) — kapitalizācija parasti no 2 līdz 10 miljardiem eiro/dolāru. Šādi uzņēmumi mēdz būt strauji augoši un ar potenciālu kļūt par lielajiem tirgus dalībniekiem.
* Mazas kapitalizācijas uzņēmumi (*small-cap*) — kapitalizācija zem 2 miljardiem eiro/dolāru. Bieži vien šie uzņēmumi ir vairāk pakļauti tirgus svārstībām, bet tiem var būt arī augstāks izaugsmes potenciāls.

Dažās klasifikācijās tiek izmantoti arī jēdzieni *micro-cap* (kapitalizācija zem 300 miljoniem) un *mega-cap* (virs 200 miljardiem).

## Tirgus kapitalizācijas nozīme
Tirgus kapitalizācija ir būtisks indikators vairākos finanšu un ekonomiskos kontekstos:

* Investīciju stratēģijās — investori izmanto kapitalizācijas datus, lai izvēlētos uzņēmumus, kas atbilst viņu riska tolerancei un investīciju horizontam;
* Indeksu veidošanā — daudzi biržas indeksi (piemēram, S&P 500, NASDAQ-100) izmanto tirgus kapitalizāciju kā svēršanas faktoru;
* Risku novērtēšanā — mazākas kapitalizācijas uzņēmumiem parasti ir augstāks risks, taču arī augstāka potenciālā atdeve.

## Ierobežojumi un kritika
Lai gan tirgus kapitalizācija ir vienkāršs un intuitīvs rādītājs, tai piemīt vairāki ierobežojumi:

* Tā neņem vērā uzņēmuma parādsaistības vai citas finansiālās struktūras nianses. Šim nolūkam tiek izmantots uzņēmuma vērtības (*enterprise value*) jēdziens;
* Tirgus cena var būt īslaicīgi ietekmēta spekulācijām vai tirgus emocijām, kas var radīt nepamatoti augstu vai zemu kapitalizāciju;
* Rādītājs nav piemērots uzņēmumu iekšējās vērtības vai fundamentālās analīzes aizvietošanai.

## Tirgus kapitalizācija un uzņēmuma vērtība
Atšķirībā no tirgus kapitalizācijas, uzņēmuma vērtība (*enterprise value*) ietver arī uzņēmuma parādus, skaidro naudu un citus aktīvus. Tā tiek uzskatīta par precīzāku uzņēmuma kopējās vērtības rādītāju, īpaši apvienošanās un iegādes (M&A) procesos.

## Ārējās saites
Sacelšanās uz bruņukuģa "Potjomkins"

thumb|Zīmējums no sacelšanās laikiem ar attēlu, kurā redzams mītiņš pie kritušā apakšvirsnieka Grigorija Vakulenčuka ķermeņa
**Sacelšanās uz bruņukuģa "Potjomkins"** bija viena no nozīmīgākajām 1905. gada revolūcijas epizodēm Krievijas Impērijā, kurā jūlija sākumā (pēc Gregora kalendāra — jūnijā) Melnās jūras kara flotes bruņukuģis "Potjomkins" piedzīvoja apkalpes sacelšanos pret cara varu un militāro disciplīnu. Sacelšanās tika ierosināta pēc tam, kad jūrnieki atteicās ēst sapuvušu gaļu, un konflikts pārauga plašākā dumpī, kura laikā sacelšanās vadītāji pārņēma kuģa kontroli.

Notikums kļuva par spēcīgu simbolu revolucionārajā propagandā un vēlāk tika plaši interpretēts gan padomju ideoloģijā, gan kino mākslā, tostarp Sergeja Eizenšteina slavenajā filmā "Bruņukuģis Potjomkins" (1925). Sacelšanās uzsvēra pieaugošo sociālo spriedzi cariskā Krievijā un kļuva par vienu no priekšvēstnešiem nākamajiem revolucionārajiem notikumiem.

## Konteksts un sacelšanās gaita
19. gadsimta beigās un 20. gadsimta sākumā Krievijas impērija piedzīvoja nopietnas sociālās, ekonomiskās un politiskās krīzes, ko saasināja neveiksmes Krievu–japāņu karā (1904–1905) un iekšējās pretrunas starp zemniekiem, strādniekiem un autokrātisko režīmu. Flote, tai skaitā Melnās jūras flote, saskārās ar sliktas pārtikas, zemu algu un cietsirdīgas disciplīnas problēmām. Šie apstākļi veicināja revolucionārās idejas un jūrnieku neapmierinātību.

Sacelšanās uz bruņukuģa "Potjomkins" sākās 1905. gada 14. jūnijā (1. jūnijā pēc Jūlija kalendāra), kad kuģa apkalpe atteicās ēst sapuvušu gaļu ar tārpiem. Kad kuģa virsnieki mēģināja piespiest jūrniekus pakļauties ar draudiem un ieroču spēku, apkalpe sacēlās, nogalinot vairākus virsniekus, tostarp komandieri kapteini Golikovu.

Sacelšanos vadīja revolucionāri noskaņoti jūrnieki, īpaši izceļoties Afanasijs Matjušenko, kurš vēlāk kļuva par vienu no galvenajiem dumpinieku simboliem. Pēc kuģa pārņemšanas sacelšanās dalībnieki mēģināja rast atbalstu Odesā, kur sacēlās arī strādnieki un demonstrācijas pārauga asiņainā sadursmē ar cara karaspēku. Bruņukuģis centās arī panākt solidaritāti ar citiem kuģiem flotē, taču lielākoties citi apkalpes locekļi palika lojāli režīmam.

Pēc dažām dienām "Potjomkins" devās uz Rumānijas ostu Konstanci, meklējot politisko patvērumu. 25. jūnijā (12. jūnijā pēc jūlija kalendāra) kuģis tika nodots Rumānijas varasiestādēm, un sacelšanās noslēdzās bez tālākas militāras darbības.

Kopējais bojāgājušo skaits nav precīzi zināms, bet tiek lēsts, ka aptuveni 40–50 cilvēki (ieskaitot virsniekus un civiliedzīvotājus) gāja bojā.

## Ārējās saites
Sāra Molina

**Sāra Sančesa Molina** (; dzimusi ) ir spāņu aktrise un modele, kura pazīstama ar kalpones Marijas Fernandesas lomu Spānijas TV kanāla *[[La 1]]* ziepju operā "Solījums" (2023—pašlaik).

## Biogrāfija
Sāra Molina dzimusi 1996. gada 28. martā Viljakarriljo, Haenas provincē, Andalūzijā, Spānijā. Jau bērnībā viņai bija interese par aktiermākslu. Savu aktrises karjeru Molina sāka teātrī un papildus spāņu un katalāņu valodai brīvi runā arī angļu valodā.

## Karjera

### Izglītība
Sāra Molina no 2016. līdz 2020. gadam studēja teksta interpretāciju Seviljas Augstākajā Dramatiskās mākslas skolā un pēc studiju pabeigšanas ieguva diplomu. Pēc tam viņa piedalījās semināros, vokālās tehnikas meistarklasēs, dublāžas nodarbībās, mūzikas skolas *SOM Academy* muzikālajā teātrī, teātra mākslas pētījumos Seviljas tēlotājmākslas teātrī *Atalaya TNT*, aktiermākslā videokameras priekšā, ieguva bakalaura grādu tēlotāja mākslā un grafikas dizainā *Casa de las Torres* pilī Uvedā un apguva aktiermākslu videokameras priekšā teātra studijā *Espacio di Pace* Madridē. Molina specializējās dziedāšanā, džezā, akrobātikā un gaisa dejā.

### Aktrises karjera
Sāra Molina sāka atveidot lomas dažādās teātra izrādēs, tostarp teātra trupas *Algazara* izrādītajā izrādē *Quiero Sabre*, kurā viņa 2014. gadā atveidoja Sāras lomu. 2017. gadā Molina filmējās īsfilmā *Despedida*. Tajā pašā gadā Sāra Molina piedalījās Seviljas grupas *Rock* videoklipā *El patio de mi casa*.

2018. gadā Molina piedalījās dejas izrādē *Musas de Andalucía*. No 2019. līdz 2021. gadam Sāra Molina atveidoja lomas lugās *La Vuelta al Mundo en Canciones con Accionarte* un *Comedia de Enredo con Accionarte*.

No 2019. līdz 2022. gadam Molina atveidoja Huljetas lomu lugā *Enlorquecidas*, kas veidota iedvesmojoties no Federiko Garsijas Lorkas. 2020. gadā viņa atveidoja Auras lomu operā *Kephalus un Pocris*, teātrī *El Velador*, un kuras pirmizrāde notika Almagro klasiskā teātra festivālā. No 2020. līdz 2022. gadam Sāra Sančesa Molina piedalījās operā *Paraíso Perdido*, kuras pirmizrāde notika Seviljas flamenko biennālē.

2020. gadā Molina bija daļa no *[[Netflix]]* seriāla *[[Los favoritos de Midas]]* aktieru sastāva. Nākamajā, 2021. gadā, Sāra Molina piedalījās teātra *El Velador* operā *Las aves*, kas tika izrādīta Andalūzijas reģionālās valdības festivālā *Anfitrión*. Tajā pašā gadā Molina pievienojās straumēšanas servisa *[[Movistar+]]* seriāla *[[Los espabilados]]* aktieru sastāvam. 2021. un 2022. gadā viņa atveidoja galveno lomu un bija viena no režisoriem lugā *La Triste Fiesta de los Fantoches*, kuras pirmizrāde notika TNT centra festivāla MITIN programmas ietvaros.

Kopš 2023. gada Sāra Sančesa Molina atveido kalpones Marijas Fernandesas lomu kanāla *[[La 1]]* ziepju operā "Solījums". 2023. gada 12. martā Molinai piešķirta *Villacarrillo Empoderdos* balva kategorijā "Kultūra un komunikācija", balvas pasniegšana notika Seviljas Kolizeja teātrī.

## Filmogrāfija

### Televīzija

### Kino

### Videoklipi

## Atsauces

## Ārējās saites

* 
* ''TikTok'' konts
* ''LinkedIn'' profils
Joanne

***Joanne*** ir amerikāņu dziedātājas Lady Gaga piektais studijas albums. Tas tika izdots  izdevniecības *[[Interscope Records]]* paspārnē. Albums tika nosaukts Gagas tantes Džoanas vārdā, kura nomira no sarkanās vilkēdes 19 gadu vecumā, un tam ir dziļi personīga nozīme dziedātājai.

Atšķirībā no viņas iepriekšējiem darbiem, Joanne atšķiras ar tās vienkāršāku, organiskāku skanējumu, kas apvieno tādus mūzikas stilus kā soft rock, country, folk un dance-pop. Albumā piedalījās vairāki līdzproducenti, tostarp *[[Mark Ronson]]*, *[[BloodPop]]*, *[[Kevin Parker]]* un *[[Josh Homme]]*.

## Dziesmas un panākumi
Galvenais singls *[[Perfect Illusion]]* tika izdots 2016. gada 9. septembrī un sasniedza topa virsotnes vairākās valstīs. Citas nozīmīgas dziesmas ietver *[[Million Reasons]]*, *John Wayne* un tituldziesmu *Joanne*. Albums tika komerciāli veiksmīgs, debitējot *Billboard 200* pirmajā vietā un saņemot pozitīvas atsauksmes no kritiķiem.

## Ietekme un tūre
Lai popularizētu Joanne, Lady Gaga devās koncerttūrē "Joanne World Tour" 2017. un 2018. gadā. Albums tika uzskatīts par pavērsiena punktu viņas karjerā, parādot viņas vokālās spējas un emocionālo briedumu.

## Dziesmu saraksti

**Notes**
*  norāda uz līdzproducentu

## Atsauces

## Ārējās saites
* ''Joanne' Metacritic profils
Jaunprojektējamā iela

**Jaunprojektējamā iela** ir iela Daugavpilī, Nīderkūnu apkaimē. Tā sākas krustojumā ar Niderkunes ielu, ved pa lauztu līniju pārsvarā dienvidu virzienā un beidzas pilsētas robežā. Ielas turpinājums ir lauku ceļš Laucesas pagastā.

Jaunprojektējamā iela stiepjas pa Laucesas upes palieni un pašlaik nav apbūvēta, izņemot divas pamestas ēkas ielas galā. 1990. un 2000. gados gar ielu atradās mazdārziņu zemesgabali ar būdiņām.

Ielas kopējais garums ir 660 metri, seguma tai nav. Satiksmes kustība atļauta abos virzienos vienā joslā. Sabiedriskais transports pa Jaunprojektējamo ielu nekursē.

Jaunprojektējamā iela ir šīs ielas vienīgais nosaukums, tas zināms kopš 20. gadsimta beigām.

## Ielu savienojumi
Jaunprojektējamā iela ir savienota ar šādām ielām:
* Niderkunes iela (T veida krustojums)

## Atsauces
Bernātu iela (Daugavpils)

**Bernātu iela** ir iela Daugavpilī, Jauno Stropu apkaimē. Bernātu iela sākas krustojumā ar Priedaines ielu, ved austrumu virzienā un, saskaņā ar plānu, beidzas krustojumā ar Peldu ielu Stropu ezera krastā (faktiski šis ielu savienojums nav izbūvēts). Bernātu iela atrodas privātmāju rajonā, tomēr mūsdienās nevienai celtnei vai zemesgabalam nav adreses šajā ielā.

Ielas garums ir aptuveni 575 metri, sarkano līniju platums ir 23 metri. Posmā no Krimuldas ielas līdz Dzintaru ielai Bernātu iela klāta ar asfalta segumu, satiksmes kustība te norit abos virzienos. Citos posmos iela nav izbūvēta un izskatās kā meža celiņš bez apbūves un bez seguma. Sabiedriskais transports pa Bernātu ielu nekursē, tuvākā pietura ir 3. autobusu maršruta "Baldones iela" Krimuldas ielā.

Bernātu iela izveidota 20. gadsimta pirmajā pusē Stropu vasarnīcu ciematā. Sākumā tās nosaukums bija **5. šķērsiela**, bet  ielai piešķirts tagadējais nosaukums, kas vairs nav mainījies.

## Ielu savienojumi
Bernātu iela ir savienota ar šādām ielām:
* Priedaines iela (T veida krustojums)
* Tērvetes iela (T veida krustojums)
* Krimuldas iela
* Turaidas iela
* Dzintaru iela
* Peldu iela

## Atsauces
Gogelmogels

**"Gogelmogels"** ir Latvijas mājas saldējuma ražotājs un zemnieku saimniecība, kas atrodas Stienē, Limbažu novadā. Uzņēmumu  dibināja Jānis Joma un Ieva Joma. "Gogelmogels" specializējas tradicionālā plombīra tipa saldējuma ražošanā, izmantojot svaigas olas no pašu audzētām vistām.

## Vēsture

Sākotnēji saimniecība nodarbojās ar piena pārstrādi un vistu audzēšanu. Saldējuma ražošanu tā uzsāka no  līdz , meklējot veidu, kā izmantot pašu ražotās svaigas olas. Nosaukums "Gogelmogels" atsaucas uz tradicionālo desertu no olu dzeltenumiem un cukura.

## Ražošana un produkti

### Galvenie produkti

"Gogelmogels" specializējas klasiskā plombīra tipa saldējuma ražošanā pēc tradicionālas franču receptes. Galvenā produktu līnija ietver:

* Klasiskais vaniļas plombīrs;
* Stračatella ar tumšās šokolādes skaidiņām;
* Smiltsērkšķu saldējums no pašu audzētām ogām;
* Saldējums ar halvu;
* Ziedputekšņu saldējums.

Papildus saldējumam uzņēmums ražo svaigas olas un majonēzi.

### Ražošana

Saldējuma ražošanā tiek izmantoti svaigi olu dzeltenumi no uzņēmuma 250—300 dējējvistām. Piena produkti tiek iegādāti no Straupes piensaimnieku kooperatīva. Ražošana notiek nepievienojot konservantus un citas pārtikas piedevas.

## Atrašanās vieta un infrastruktūra

Uzņēmuma galvenā un vienīgā ražotne atrodas zemnieku saimniecībā "Ceplīši", Stienē, Skultes pagastā, Limbažu novadā. Infrastruktūra ietver:

* Vistu novietnes 250—300 dējējvistām;
* Saldējuma ražošanas telpas;
* Apmeklētāju uzņemšanas zonas ekskursijām;
* Sezonas kafejnīca vasaras mēnešos.

## Izplatīšana un pārdošana

"Gogelmogels" izplatīšanas tīkls balstās uz tiešo pārdošanu un sadarbību ar vietējiem partneriem. Galvenie pārdošanas kanāli ir:

* Tiešā pārdošana saimniecībā pēc iepriekšēja pieraksta;
* Kalnciema tirgus Rīgā sestdienās ziemas mēnešos;
* Skultes tirgus vasaras sestdienās;
* Gadatirgi un pilsētas svētku tirgi Latvijas pilsētās vasaras sezonā.

Mazumtirdzniecības partneri: 

* veikals "iDille" (Krišjāņa Barona iela 46);
* Kalnciema kvartāla vīna veikals (Kalnciema iela 35, Rīga); 
* veikals "Radīts Limbažu novadā" (Baumaņu Kārļa laukums 1, Limbaži);
* veikals "Stockmann"; 
* Rimi Spice un Rimi Lielupe;
* u.c.

## Agrotūrisms

"Gogelmogels" piedāvā ekskursijas-degustācijas saimniecībā.

Uzņēmums sadarbojas ar gastronomisko tūru rīkotājiem *The Latvian Element*, piedāvājot autentisku Latvijas lauku pieredzi ārzemju tūristiem.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Oficiālā ''Facebook'' lapa
* Informācija par "Gogelmogels" Limbažu tūrisma portālā