open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Kārļa iela (Viesīte)

**Kārļa iela** ir viena no Viesītes vēsturiskā centra ielām, klāta ar asfalta segumu. Ielas sākas pie Amatnieku ielas un lejasgalā no tās atzarojas šaurā Kļavu iela. Kārla ielā 5/7 atrodas bijusī Rumbēna māja, kurā līdz pat 1950. gadam atradās vilnas kārstuve. Darbnīcā vērpa, kārsa, šketerēja vilnu un krāsoja dziju. Darbojās arī vilnas pieņemšanas punkts. Vēlāk padomju laikā šajā ēkā izvietoja sadzīves pakalpojumu kombinātu – te atradās ķīmiskā tīrītava un veļas mazgātava, frizētava un citi remontdarbnīcu pakalpojumi. 1997. gadā šajā ēkā izveidoja Viesītes veselības un sociālās aprūpes centru, pie kura dežūrēja arī diennakts neatliekamās medicīniskās palīdzības brigāde. Iestāde šeit pastāvēja līdz 2019. gadam. Kārļa iela beidzas pie malkas šķūnīšiem, aiz kuriem sākas Mazā ezera piekraste.

## Ielu savienojumi
Kārļa iela ir savienota ar šādām ielām:
* Amatnieku iela (T-veida krustojums)
* Kļavu iela (T-veida krustojums)

## Objekti
* Rumbēna māja (Kārļa ielā 5/7) – kādreizējā vilnas vērptuve, ilgus gadus veselības un sociālās aprūpes centrs

## Skatīt arī
* Viesīte
* Viesītes ielu uzskaitījums

## Atsauces
Victory Through Air Power

***Victory Through Air Power*** ir 1943. gada ASV gada animācijas dokumentālā filma, kuras režisori ir Pērss Pīrss, Džeimss Algars, Klaids Džeronīmi, Džeks Kinnijs, H. C. Poters. Filma balstīta uz Aleksandra de Severska tāda paša nosaukuma grāmatu; pats de Severskis arī parādās filmā.

Filma veidota par stratēģisku bombardēšanu no gaisa Otrā pasaules kara laikā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Song of the South

***Song of the South*** ir 1946. gada ASV muzikālā filma, kuras režisori ir Hārvs Fosters un Vilfrēds Džeksons. Galvenās lomas atveido Džeimss Baskets, Bobijs Driskols, Luana Patena, Rūta Varika, Lusila Votsone un Hetija Makdaniela.

Tēvocis Remuss, jauks stāstnieks, stāsta septiņus gadus vecam Džonijam stāstus par zaķi, lapsu un lāci.

## Atsauces

## Ārējās saites
The Black Cauldron

***The Black Cauldron*** ir 1985. gada ASV animācijas piedzīvojumu filma, kas balstīta uz Loida Aleksandra grāmatu sērijas "*The Chronicles of Prydain*" pirmajām divām grāmatām. Filmas režisori ir Ričards Ričs un Teds Bērmans. Galvenos tēlus ierunājuši Grānts Bārdslijs, Sjūzana Šeridana, Fredijs Džonss, Naidžels Hotorns, Džons Bainers, Artūrs Malers, Lindseja Riča, Brendons Kols un Gregorijs Levinsons.

Jauns zēns kopā ar saviem draugiem dodas ceļojumā, lai atrastu tumšās maģijas priekšmetu, pirms to izdara ļauns tirāns.

## Atsauces

## Ārējās saites
Ziemeļmaķedonijas karognesēji olimpiskajās spēlēs

Šis ir **[[Ziemeļmaķedonija]]s karognesēju [[Olimpiskās spēles|olimpiskajās spēlēs]] uzskaitījums**.

Olimpisko spēļu atklāšanas ceremonijā karognesēji iet savas valsts delegācijas priekšgalā un nes savas valsts karogu.

## Saraksts

## Skatīt arī
* Ziemeļmaķedonija olimpiskajās spēlēs

## Atsauces
Erzyan Mastor

right|thumb|250px|Jevgeņijs Četvergovs un Grigorijs Musaljovs, ''Erzyan Mastor'' redaktori
***Erzyan Mastor*** (; 'erzju zeme') ir erzju un krievu valodas laikraksts, kuru izdod Erzju valodas glābšanas fonds. Laikraksta galvenā mītne atrodas Mordvijas Republikas galvaspilsētā Saranskā Krievijas Federācijā.

Laikraksts dibināts 1994. gadā, tā pirmais redaktors bija Aleksandrs Šaronovs.

2007. gada 23. jūlijā tika uzsākta lieta pret laikrakstu, Mordvijas ģenerālprokuratūrai apsūdzot laikrakstu par "ekstrēmistu materiālu" publicēšanu. Lieta turpinājās divus gadus, līdz 2009. gada 30. jūnijā Mordvijas Republikas valsts tiesa nolēma, ka *Erzjan Mastor* publikācijas drīkst turpināties.

## Atsauces

## Ārējas saites
*
So Dear to My Heart

***So Dear to My Heart*** ir 1948. ASV gada drāma, kuras režisori ir Harolds D. Šusters un Pērss Pīrss. Galvenās lomas atveido Bobijs Driskols, Luana Patena, Beula Bondi un Bērls Īvss.

Džeremaija Kinkeids ir jauns zēns, kurš pieņem draiskulīgu jēru ar melnu vilnu, tādā veidā iemācoties daudz ko noderīgu par mīlestību.

## Atsauces

## Ārējās saites
Pitešti

**Pitešti** (, ) ir pilsēta Rumānijas centrālās daļas dienvidos, Ardžešas žudeca administratīvais centrs. 2012. gadā pilsētā dzīvoja 165 tūkstoši iedzīvotāju. Atrodas Ardžešas upes krastos, aptuveni 110 km uz ziemeļrietumiem no Rumānijas galvaspilsētas Bukarestes. Pitešti kā pilsēta izveidojās viduslaikos kā tirdzniecības centrs starp Transilvāniju un Donavas līdzenumiem. Rakstiskajos avotos Pitešti pirmo reizi pieminēta 1388. gadā, lai gan romiešu monētas, kas atrastas šeit, datētas ar vēl agrāku laiku.

## Atsauces

## Ārējās saites
Bistrica

**Bistrica** (, ) ir pilsēta Rumānijas ziemeļos, Transilvānijas vēsturiskajā reģionā, Bistricas-Neseudas žudeca administratīvais centrs. 2012. gadā pilsētā dzīvoja 70,5 tūkstoši iedzīvotāju. Atrodas Bistricas upes krastos.

## Ārējās saites

*
Amels Tuka

**Amels Tuka** (; dzimis ) ir Bosnijas un Hercegovinas vieglatlēts, vidējo distanču skrējējs, divu Pasaules čempionātu medaļnieks 800 m skrējienā. Viņš ir vienīgais Bosnijas sportists, kas ieguvis medaļas lielākajās starptautiskajās vieglatlētikas sacensībās.

## Biogrāfija
Amels Tuka ar vieglatlētiku sāka nodarboties nejauši. Kad 2008. gadā viņš kā vidējās tehniskās skolas skolnieks no Kakaņas piedalījās Zenicas mazajās olimpiskajās spēlēs un uzvarēja 400 metru skrējienā, kluba *AK Zenica* treneris Halids Sedičs uzaicināja viņu uz sarunu, pēc kuras Tuka kļuva par šī kluba biedru. Tā kā viņš dzīvoja Kakaņā, viņam katru dienu vajadzēja braukt uz treniņu Zenicā. Tikai dažus mēnešus vēlāk viņš guva savu pirmo panākumu: viņš uzvarēja 400 un 800 metru skrējienā Bosnijas un Hercegovinas junioru čempionātā. Viņš tika iekļauts nacionālajā komandā un piedalījās Balkānu junioru vieglatlētikas čempionātā Grieķijā, kur bija trešais. Pēc šī panākuma viņš tika pasludināts par Bosnijas un Hercegovinas Gada atklājumu vieglatlētikā.

Savu pirmo panākumu Eiropas čempionātos Tuka sasniedza, iegūstot bronzas medaļu 2013. gada U23 Eiropas čempionātā Tamperē (Somija). Nākamajā gadā viņš bija sestajā vietā 800 metru skrējienā 2014. gada Eiropas čempionātā Cīrihē, sasniedzot jaunu Bosnijas rekordu 1:46,12.

Pēc tam, kad Amels Tuka 2015. gada sezonā vairākkārt uzlaboja savu nacionālo rekordu, 2015. gada 17. jūlijā Monako viņš sasniedza savu personīgo rekordu 1:42.51, kas bija vienpadsmitais rezultāts pasaules un ceturtais Eiropas labāko 800 m skrējēju sarakstā. Tajā pašā gadā viņš ieņēma trešo vietu Pasaules čempionātā Pekinā aiz olimpiskā čempiona un pasaules rekordista Deivida Rudišas no Kenijas un Eiropas čempiona Adama Kščota no Polijas.

Amels Tuka bija Bosnijas un Hercegovinas karognesējs 2016. gada vasaras olimpisko spēļu atklāšanas un noslēguma ceremonijās. Olimpiādē viņš startēja 800 m skrējienā, pusfinālā uzrādīja rezultātu 1:45,24, finālā neiekļuva un palika 12. vietā.

## Sacensību rezultāti

1Nestartēja pusfinālā.

## Personīgie rekordi

## Atsauces

## Ārējās saites

* Intervija ar Amelu Tuku, sērijā "Oni pobjeđuju" (Viņi uzvarēja), Al Jazeera Balkans, 9. 9. 2015.
Strawberry Arena

***Strawberry Arena*** ir multifunkcionāls stadions Stokholmas priekšpilsētā Solnā, Zviedrijā. Pārsvarā to izmanto futbola spēlēm, tajā savas mājas spēles aizvada Zviedrijas futbola izlase un klubs *[[AIK Fotboll]]*. Stadionā tiek rīkotī arī koncerti, tajā notiek arī bendija spēles un sacensības spīdvejā. Stadions ir ar nolaižamu jumtu. Tiek dēvēts arī par ***Nationalarenan***.

Stadiona celtniecība notika no 2009. līdz 2012. gadam. Tas tika atklāts . Tiesības uz stadiona nosaukumu līdz 2023. gadam par 153 miljoniem Zviedrijas kronu ieguva *[[Swedbank]]*. Sākotnēji stadions bija pazīstams kā ***Swedbank Arena***, bet 2012. gadā *Swedbank* nosaukumu atvēlēja bezpeļņas organizācijai *Friends*, ko tā sponsorē, līdz ar to no 2012. līdz 2024. gadam stadiona nosaukums bija ***Friends Arena***. 2024. gada janvārī tika noslēgts nosaukuma tiesību sponsorēšanas līgums ar Norvēģijas viesnīcu kompāniju *Strawberry*. Jaunais nosaukums *Strawberry Arena* stājās spēkā 2024. gada 12. jūlijā.

Stadiona ietilpība futbola spēlēm ir 50&nbsp;000 vietu, koncertiem — 65&nbsp;000, bet atsevišķiem pasākumiem var sasniegt pat 75&nbsp;000. *Friends Arena* ir UEFA 4. kategorijas stadions.

Pirmā futbola spēle stadionā tika aizvadīta , Zviedrijas izlasei tiekoties ar Angliju un svinot uzvaru ar 4:2. Pirmos vārtus guva Zlatans Ibrahimovičs. Stadionā notika 2013. gada Eiropas čempionāta futbolā sievietēm finālspēle, kurā Vācija ar 1:0 uzvarēja Norvēģiju. Stadionā tika aizvadīts 2016.—2017. gada UEFA Eiropas līgas fināls, kurā tikās Amsterdamas "Ajax" un *[[Manchester United FC|Manchester United]]*.

Kopš 2013. gada tajā notiek mūzikas konkursa *[[Melodifestivalen]]*, kas ir Zviedrijas atlase Eirovīzijas dziesmu konkursam, fināls.

Ja Stokholma būtu ieguvusi tiesības rīkot 2026. gada ziemas olimpiskās spēles, stadionā tiktu rīkota spēļu atklāšanas ceremonija.

## Attēli

File:Friends_Arena.jpg|Skats no ārpuses 2013. gada martā.
File:Friends_Arena_from_inside.jpg|Skats no iekšpuses.


## Atsauces

## Ārējās saites

* Oficiālā vietne  
* Stadiona profils ''stadiumguide.com''
Lielā iela

**Lielā iela** var būt:

* Latvijas pilsētās:
** Lielā iela — iela Rīgā;
** Lielā iela — iela Daugavpilī;
** Lielā iela — iela Jelgavā;
** Lielā iela — iela Jēkabpilī;
** Lielā iela — iela Liepājā;
** Lielā iela — iela Ventspilī;
** Lielā iela — iela Grobiņā;
** Lielā iela — iela Kandavā;
** Lielā iela — iela Krāslavā;
** Lielā iela — iela Mazsalacā;
** Lielā iela — iela Mārupē;
** Lielā iela — iela Piltenē;
** Lielā iela — iela Pļaviņās;
** Lielā iela — iela Saldū;
** Lielā iela — iela Skrundā;
** Lielā iela — iela Smiltenē;
** Lielā iela — iela Staicelē;
** Lielā iela — iela Stendē;
** Lielā iela — iela Talsos;
** Lielā iela — iela Tukumā;
** Lielā iela — iela Valdemārpilī.

* Citās apdzīvotās vietās:
** Lielā iela — iela Bunkas pagasta Bunkā;
** Lielā iela — iela Codes pagasta Codē;
** Lielā iela — iela Dzērbenes pagasta Dzērbenē;
** Lielā iela — iela Carnikavas pagasta Garupē;
** Lielā iela — iela Drabešu pagasta Ieriķos;
** Lielā iela — iela Virbu pagasta Jaunpagastā;
** Lielā iela — iela Dunikas pagasta Ječos;
** Lielā iela — iela Kalnciema pagasta Kalnciemā;
** Lielā iela — iela Kalupes pagasta Kalupē;
** Lielā iela — iela Jaunsvirlaukas pagasta Mežciemā;
** Lielā iela — iela Mērsraga pagasta Mērsragā;
** Lielā iela — iela Raņķu pagasta Smilgās;
** Lielā iela — iela Stopiņu pagasta Ulbrokā;
** Lielā iela — iela Vānes pagasta Vānē.
Viesītes vidusskola

**Viesītes vidusskola** ir vispārējās izglītības vidusskola, kas atrodas Viesītē. 2019. gadā skolā strādāja 28 pedagogi un 7 atbalsta darbinieki. 1993. gada 19. februārī tika atklāts skolas muzejs, kurā apkopots plašs materiālu krājums par skolas absolventiem un pedagogiem.

## Vēsture
Par skolas dibināšanas dienu uzskatāms 1923. gada 20. februāris, kad Eķengrāves "Ratniekos" nodibināja divgadīgu Eķengrāves pamatskolu. Tā paša gada rudenī skolu pārcēla uz Biržu ielu 12, kur mācības notika četrās klasēs. 1925. gadā atvēra Viesītes 1. pakāpes pamatskolu ķirurga Paula Stradiņa ģimenei piederošā ēkā Raiņa ielā 55.
No 1929. līdz 1933. gadam noritēja jaunās miesta pamatskolas celtniecība. Mācības ēkā, kurā skola atrodas arī šobrīd, uzsāka 1933. gada rudenī. Pirmais vidusskolas izlaidums beidza skolu 1949. gadā.
1962. gadā skolu paplašināja, uzceļot piebūvi.

## Izglītības programmas
* pamatskolas izglītības programma
* speciālās pamatizglītības programma izglītojamiem ar mācīšanās traucējumiem
* speciālās pamatizglītības programma izglītojamiem ar garīgās attīstības traucējumiem
* vispārējās vidējās izglītības vispārizglītojošā virziena programma

## Ārpusklases nodarbības un interešu pulciņi
* skolēnu pašpārvalde
* tautas deju kolektīvi
* ansambļi
* angļu valodas klubiņš
* krievu valodas klubiņš
* vācu valodas klubiņš
* jaunsargi
* volejbols
* tūrisma pulciņš
* robotika
* skatuves runas pulciņš
* vizuāli plastiskās mākslas nodarbības "Ideju bums"

## Tradīcijas
* Zinību diena
* Miķeļdiena
* Drošības dienas
* Skolotāju diena
* Arkādija Kasinska balva mākslā
* Mārtiņdiena
* Lāčplēša diena
* Vecāku dienas
* 18. novembrim veltīts pasākums
* Ziemassvētku koncerts un labdarības akcija
* 100 dienas skolā — pasākums pirmklasniekiem
* Paula Stradiņa lasījumi — Sēlijas vidusskolu zinātniski pētniecisko darbu lasījumi
* Žetonu vakars
* Valentīndiena
* Ēnu diena
* Lielā talkas un Meža diena
* Lieldienas
* Labo darbu nedēļa
* Veselības nedēļa
* Sporta diena
* Mātes dienas koncerts
* mācību ekskursija vai pārgājiens
* Pēdējais zvans
* Izlaidums

## Dalība projektos
* Erasmus + programma
* Karjeras atbalsts izglītojamiem vispārējās un profesionālās izglītības iestādēs
* Esi Līderis!
* Atbalsts priekšlaicīgas mācību pārtraukšanas samazināšanai — PuMPuRS

## Atsauces

## Ārējās saites
Skolas mājaslapa
Pībodija kungs un Šērmens

**Pībodija kungs un Šērmens** () ir 2014. gada Amerikas Savienoto Valstu animācijas filma, kas balstīta uz tēliem no 1959. gada animācijas seriāla *[[The Adventures of Rocky and Bullwinkle and Friends]]*. Filma ir par suni izgudrotāju Pībodija kungu, kas kopā ar savu pieņemto dēlu Šērmenu un viņa draudzeni ceļo pagātnē, kur viņi satiek slavenas vēsturiskas personības.

Filmas režisors ir Robs Minkofs, galvenos tēlus ierunājuši Tejs Barels, Makss Čārlzs, Ariela Vintera, Stīvens Kolberts, Leslija Manna un Elisone Dženija. Filmas pirmizrāde notika Apvienotajā Karalistē 2014. gada 7. februārī.

## Atsauces

## Ārējās saites
Klauss Johaniss

**Klauss Johaniss** (, , dzimis ) ir Rumānijas politiķis, no 2014. līdz 2025. gadam Rumānijas prezidents. Pašlaik ir bezpartejisks. Pirms tam Nacionālās Liberālās partijas līderis, kā arī Sibiu pašvaldības vadītājs. Klauss Johaniss ir pirmais Rumānijas prezidents, kas nav rumānis — viņš ir vācu (Transilvānijas sakšu izcelsmes).

Pirms kļūšanas par pilna laika politiķi bija fizikas skolotājs un skolu inspektors.

## Ārējās saites
*
*Klaus Iohannis Facebook official Page

## Atsauces
Pāvels Musļimovs

**Pāvels Musļimovs** (; dzimis ) ir bijušais Krievijas biatlonists,  bronzas medaļas ieguvējs stafetē.

## Karjera
1995. gada Pasaules čempionātā Antholcā izcīnīja sudraba medaļu 10 km sprintā. 1996. gadā Rūpoldingā ieguva sudrabu komandu sacensībās. Pasaules kausa posmos sešas reizes individuāli ieņēmis vietu uz goda pjedestāla, tai skaitā izcīnījis vienu uzvaru — 1997. gada martā Novosibirskā 20 km distancē.

 Nagano Krievijas komandas sastāvā izcīnīja bronzas godalgu stafetē. 20 km individuālajā distancē ieņēma 17. vietu. 

2012. gadā kļuva par Baškortostānas jaunatnes politikas un sporta ministra vietnieku.

## Karjeras rezultāti
### Olimpiskās spēles

### Pasaules čempionāts

### Pasaules kausa kopvērtējums

## Atsauces

## Ārējās saites
Sēlijas Sporta skola

**Sēlijas Sporta skola** ir profesionālas ievirzes sporta izglītības iestāde, kura īsteno bērnu un jauniešu profesionālās ievirzes programmas vispārējās fiziskās izglītības sagatavošanā, vieglatlētikā, volejbolā un futbolā. 2017./2018. mācību gadā 23 mācību grupās mācījās 336 audzēkņi un strādāja 13 treneri.. Skolas administrācijas adrese ir Viesītē, bet tai ir vairākas mācību īstenošanas vietas — futbols Viesītē, Pļaviņās, Salā un Biržos, vieglatlētika Viesītē un Ābeļos, volejbols Viesītē, Aknīstē un Zasā. Skola ir Latvijas Vieglatlētikas savienības, Latvijas Volejbola federācijas un Latvijas Futbola federācijas biedrs. Tā ir uzņemta Latvijas Sporta izglītības iestāžu direktoru padomē. Skola sadarbojas ar Viesītes Sporta klubu, kas organizē dažādas sacensības un sportiskas brīvā laika nodarbības.

## Vēsture
thumb|Viesītes pilsētas stadions|190px
Viesītes novada pašvaldība 2007. gadā pieņēma lēmumu par Viesītes sporta skolas dibināšanu. Skolas pirmā akreditācija notika 2008. gadā. Sākotnēji tā darbojās Viesītes vidusskolas telpās. Pakāpeniski skola paplašināja savu darbības teritoriju un 2016. gadā ieguva jaunu nosaukumu Sēlijas Sporta skola. 2016. gadā tika atklāts renovētais Viesītes stadions, ko aktīvi izmanto skolas audzēkņi. 2018. gadā Sporta skolas administrācija ieguva jaunu mājvietu Smilšu ielā, bijušās Viesītes arodvidusskolas telpās.

## Izglītības programmas
* volejbols;
* futbols;
* vieglatlētika;

## Atsauces

## Ārējās saites
*Sēlijas Sporta skola
Fantāzija (filma)

**"Fantāzija"** () ir 1940. gada ASV animācijas filma, kuras režisori ir Semjuels Ārmstrongs, Džeimss Algars, Bills Robertss, Pols Saterfīlds, Bens Šarpstīns, Deivids D. Hends, Hamiltons Lasks, Džims Hendlijs, Fords Bībs, T. Hī un Normans Fērgusons. Galvenos tēlus ierunājuši Leopolds Stokovskis un Dīmss Teilors. 1999. gadā filmai iznāca turpinājums "Fantāzija 2000".

Filma sastāv no 7 daļām: *Toccata and Fugue in D Minor*, *Nutracker Suite*, *The Sorcerer's Apprentice*, *Rite of Spring*, *The Pastoral Symphony*, *Dance of the Hours* un *Night on Bald Mountain and Ave Maria*. Visas daļas veidotas, balstoties uz kādu no klasiskās mūzikas skaņdarbiem, kas dzirdami filmā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Zobens akmenī

**Zobens akmenī** () ir 1963. gada muzikāla animācijas komēdija, kas balstīta uz T. H. Vaita tāda paša nosaukuma grāmatu. Filmas režisors ir Volfgangs Rītermans. Galvenos tēlus angļu valodā ierunājuši Rikijs Sorensens, Karls Svensons, Sebastians Kabots, Normands Aldens, Marta Ventvorta un Džūniuss Metjūss.

## Sižets
Pēc tam, kad nomirst Anglijas karalis, neviens netiek nosaukts par troņmantinieku, kā rezultātā Angliju sāk postīt karš. Brīnumainā kārtā kādā akmenī parādās zobens ar pareģojumu, ka tas, kurš spēs šo zobenu iegūt, kļūs par Anglijas likumīgo karali. Daudzi cenšas zobenu izvilkt no akmens, tomēr nesekmīgi. Laika gaitā zobens tiek aizmirsts, bet Anglijā iestājas Tumšie viduslaiki. Pēc vairākiem gadiem 12 gadus vecs bārenis Artūrs satiek burvi Merlinu un ar viņa palīdzību spēj izvilkt zobenu no akmens, tā kļūstot par Anglijas karali.

## Atsauces

## Ārējās saites
Horvātijas rokasbumbas izlase

**Horvātijas rokasbumbas izlase** ir komanda, kas pārstāv Horvātiju starptautiskās rokasbumbas spēlēs. To pārvalda Horvātijas Handbola federācija.

Horvātijas vīriešu rokasbumbas izlase ir piedalījusies piecās olimpiskajās spēlēs. 1996. gadā Atlantā un 2004. gadā Atēnās kļuva par olimpiskajiem čempioniem.  izcīnīja bronzas medaļas.

Tāpat Horvātijas izlase ir piedalījusies 16 pasaules čempionātos. 2003. gadā komanda kļuva par pasaules čempioniem. Vēl ir izcīnītas četras sudraba un viena bronzas medaļa. Izlase ir piedalījusies arī 16 Eiropas čempionāta finālturnīros. Tajos ir iegūtas trīs sudraba un trīs bronzas medaļas.

## Sasniegumi

### Olimpiskās spēles

### Pasaules čempionāts

* 1993: *nepiedalījās kvalifikācijā*
* 1995: 
* 1997: 13. vieta
* 1999: 10. vieta
* 2001: 9. vieta
* 2003: 
* 2005: 
* 2007: 5. vieta
* 2009: 
* 2011: 5. vieta
* 2013: 
* 2015: 6. vieta
* 2017: 4. vieta
* 2019: 6. vieta
* 2021: 15. vieta
* 2023: 9. vieta
* 2025: 
* 2027:
* 2029:

### Eiropas čempionāts

* 1994: 
* 1996: 5. vieta
* 1998: 8. vieta
* 2000: 6. vieta
* 2002: 16. vieta
* 2004: 4. vieta
* 2006: 4. vieta
* 2008: 
* 2010: 
* 2012: 
* 2014: 4. vieta
* 2016: 
* 2018: 5. vieta 
* 2020: 
* 2022: 8. vieta
* 2024: 11. vieta
* 2026:

## Atsauces

## Ārējās saites

* Horvātijas Handbola federācija 
* Profils EHF vietnē 
* Horvātijas izlases rezultāti , *the-sports.org*
Madagaskaras pingvīni (filma)

**"Madagaskaras pingvīni"** () ir 2014. gada ASV datoranimācijas spiegu filma, kas veidota kā atvasinājums "Madagaskaras" filmu ciklam. Filmas režisori ir Ēriks Darnels un Saimons Dž. Smits. Galvenās lomas ierunājuši Toms Makkgrets, Kriss Millers, Kristofers Naitss, Konrāds Vernons, Benedikts Kamberbačs un Kens Džongs. Filmas pirmizrāde notika  Ķīnā.

Pingvīni Skipers, Kovaļskis, Riko un Privets apvieno savus spēkus ar slepenu organizāciju *The North Wind*, lai apturētu nelietīgo doktoru Oktāviusu Brainu no pasaules iznīcināšanas.

## Atsauces

## Ārējās saites
Turbo (filma)

**"Turbo"** () ir 2013. gada ASV sporta animācijas filma, kuras režisors un viens no scenārija autoriem ir Deivids Sorens. Galvenās lomas ierunājuši Raiens Renoldss, Pols Džamati, Maikls Penja, *[[Snoop Dogg]]*, Maija Rūdolfa, Mišela Rodrigesa un Semjuels Džeksons. Filmas pirmizrāde notika  Barselonā.

Turbo ir parasts dārza gliemezis, kurš sapņo kļūt par pasaules ātrāko gliemezi un uzvarēt Indy 500 sacīkstēs. Negadījuma rezultātā Turbo kļūst ļoti ātrs, līdz ar to viņš dodas piepildīt sapni par Indy 500.

## Atsauces

## Ārējās saites
Trajāna ceļš

right|350 px|thumb|Trajāna ceļš pie Egnātijas.
**Trajāna ceļš** () ir senās Romas publiskais ceļš, kurš tika izveidots pēc imperatora Trajāna pavēles. Tas tika izveidots 109. gadā, kā īsākais ceļš no Benevento līdz Brindizi, salīdzinājumā ar Apija ceļu. Trajāna ceļš tika uzbūvēts no imperatora personīgajiem līdzekļiem un saīsināja ceļojumu no Romas līdz Brindizi par 2—3 dienām. Ceļš gāja pa davnu un  pevketu zemi caur Kanusiju, Butuntumu un Bariju, nevis caur Tarentu. Ģeogrāfs Strabons norādīja ka Trajāna ceļš bija vairāk paredzēts mūļiem. Bet ar pajūgiem, kaut arī ilgāk, tomēr parocīgāk bija braukt pa Apija ceļu. Netālu no Kannām (mūsdienās Barleta) tika atrasts jūdžu stabs, uz kura ir rakstīts par ceļa celtniecību, kurā tiek norādīts Trajāns kā šī ceļa autors:

Trajāna ceļa sākumā Benevento 114.—117. gadā tika uzstādīta masīva triumfa arka par godu šim imperatoram.
Zemteka

**Zemteka** jeb **ārstniecības veronika** (*Veronica officinalis*) ir daudzgadīga ceļteku dzimtas lakstaugu suga. Tai ir ložņājošs stublājs, pretēji sakārtotas eliptiskas vai olveida lapas, skraji sīku, gaišzilas ziedkopas ķekari. Vainaglapas gaišzilas ar tumšākām dzīslām. Stublājs zaru vietās sakņojas. Tās auglis ir pogaļa. Aug priežu mežos, mežmalās, izcirtumos un smilšainās ceļmalās.

Sastopama Eiropā un Ziemeļamerikā, bieži visā Latvijas teritorijā. Ārstniecības augs. Vienīgā veroniku suga Latvijā, kas veido klājeniskas audzes smilšainos biotopos. Zied no jūnija līdz augustam.

## Atsauces

## Ārējās saites

*
Ufas starptautiskā lidosta

**Ufas starptautiskā lidosta** (, ) ir starptautiskā lidosta, kas primāri apkalpo Krievijas pilsētu Ufu Baškortostānā. 2018. gadā lidosta apkalpoja 3,22 miljonus pasažieru, pēc šī rādītāja tā ir vienpadsmitā lielākā lidosta Krievijā un lielākā lidosta Volgas federālajā apgabalā un Baškortostānā. Tā bija uzņēmuma *[[BAL Bashkirian Airlines]]* bāzes lidosta līdz 2006. gadam, kad uzņēmums tika likvidēts.

## Ārējās saites

*
Sarpsborg 08 FF

***Sarpsborg 08 FF***  ir Norvēģijas futbola klubs no Sarpsborgas. Klubs ir dibināts 2008. gadā, pašlaik (2019) spēlē *[[Eliteserien]]*, Norvēģijas futbola augstākajā līgā. Mājas spēles komanda aizvada Sarpsborgas stadionā, kura ietilpība ir 8022 skatītāju vietas. Kluba futbolisti ir divas reizes (2015. un 2017. gadā) iekļuvuši Norvēģijas kausa finālā. Labākais sasniegums *Eliteserien* — 3. vieta 2017. gada sezonā. 2018.—2019. gada sezonā iekļuva UEFA Eiropas līgas grupu turnīrā.

## Sasniegumi
* **[[Norvēģijas kauss futbolā|Norvēģijas kauss]]**
** Finālisti (2): 2015, 2017

## Atsauces

## Ārējās saites

* Oficiālā mājaslapa 
* Kluba profils UEFA vietnē 
* Kluba profils ''soccerway.com''
Josefsvoboda

**Josefsvoboda** (), zināma arī kā **CARS** (no ), ir Čehijas vasaras polārstacija Arktikā. Izvietojusies Svalbāras arhipelāga lielākās salas Špicbergenas vidienē. Stacija pieder Česke Budejovices Dienvidčehijas universitātei un veidojas no trijām atsevišķām daļām — ekspedīciju bāzes «Jūliusa Pajera nams» Longjērbīenes pilsētā, lauka nometnes Nostocas netālu no Piramidenes un izpētes jahtas *Clione*. Stacija nosaukta par godu čehu izcelsmes kanādiešu ekologam, Toronto universitātes profesoram Josefam Svobodam.

## Vēsture
Čehoslovākijas zinātnieki pētījumus Svalbārā veikuši jau 1980. gados. Pirmā stacija Petuniabuktas rietumu daļā tika izveidota 2007. gadā. Kā lauka nometne tika izmantota Krievijas uzņēmumam *Arktikugol* piederošais mednieku namiņš 6 km uz ziemeļiem. 2015. gadā tika uzbūvēta jaunā lauka nometne Nostoca. Stacijas galvenā mītne «Juliusa Pajera nams» Longjērbīenē tika atklāta 2013. gadā; nosaukta par godu čehu izcelsmes Austroungārijas polārpētniekam, vienam no Franča Jozefa Zemes pirmatklājējiem, Jūliusam fon Pajeram. Bāzē ir trīs guļamistabas ar 10 gultasvietām, vestibils, virtuve, divas laboratorijas, darbnīca, saldētava, noliktava.

## Zinātniskā darbība
Galvenā izpētes joma ir polārā ekoloģija.

## Atsauces
Pugačova vadītā sacelšanās

**Pugačova sacelšanās** (), arī **Pugačova dumpis** (*Пугачёвский бунт*), **Zemnieku karš Jemeļjana Pugačova vadībā** (*Крестьянская война под предводительством Емельяна Пугачёва*) vai **Pugačovščina** (*Пугачёвщина*), bija Žajikas kazaku aizsākta sacelšanās, kas no nemieriem 1773. gadā pārgāja karā, kas ilga līdz 1775. gadam, un kurā kazaki, zemnieki, Urālu un Pievolgas tautas vērsās pret Krievijas Impērijas ķeizarieni Katrīnu II. Krievijas Impērijas armijas vienības komandēja arī vācbaltiešu ģenerāļi Johans Klapje de Kolongs (*Деколонг*), Magnuss Ferdinands fon Freimans (*Фрейман*), Johans fon Mihelsons (*Михельсон*).

## Norise
1772. gadā Žajikas pilsētā (mūsdienās Orala) uzliesmoja kazaku nemieri pret Krievijas Impērijas armijas vadītājiem. Nemieri tika apspiesti, bet kazaki ar to nebija mierā. 1772. gadā Donas kazaks Jemeļjans Pugačovs pasludināja sevi par Krievijas caru Pēteri III, kurš 1762. gadā izglābies no nāves. Pugačovu arestēja, tomēr viņš izbēga un sāka pulcēt neapmierinātos kazakus.

 Pugačova vadībā sākās sacelšanās Orenbugas guberņā (Urālu kalnos, Kamas upes apkārtnē, Baškīrijā) un Sibīrijas guberņas rietumos. Nemierniekiem piebiedrojās Urālu rūpnīcu zemnieki un Krievijas Impērijas mazākumtautības (baškīri, kalmiki, tatāri, kazahi, čuvaši). Sacelšanās aptvēra Urālus, Baškīriju, Sibīrijas rietumdaļu, Pievolgu. 1774. gada jūlijā nemiernieki ieņēma Kazaņas kremli, tomēr 1774. gada augustā cieta sakāvi pie Caricinas.

8. septembrī Pugačova vienības kazaki, vēlēdamies paglābties no represijām, viņu sagūstīja un nodeva varas iestādēm. Pugačovs tika aizvests uz Maskavu, kur viņu sodīja ar nāvi.

## Piemiņa
Pugačova sacelšanās notikumus Aleksandrs Puškins aprakstījis romānā “Kapteiņa meitiņa” (*Капитанская дочка*, 1836).

## Ārējās saites
Tuimazi

**Tuimazi** (, ) ir pilsēta Baškortostānas pašos rietumos, Krievijas Federācijā, rajona centrs. Attālums līdz Baškortostānas galvaspilsētai Ufai — 185 km. 2017. gadā pilsētā dzīvoja 68 410 iedzīvotāji (47% tatāri, 25% krievi, 22% baškīri).

Pilsētas vēsture aizsākās 1911. gadā, kad sāka veidoties ciems ap dzirnavām, tās attīstībā nozīmīga bija Simbirskas-Ufas dzelzceļa līnijas būve 1912. gadā, kā arī naftas atradņu atklāšanai. Pilsētas tiesības kopš 1960. gada.

## Atsauces

## Ārējās saites
Ūbeļi

**Ūbeļi** ir apdzīvota vieta Aizkraukles novada Staburaga pagastā. Izvietojusies pagasta dienviddaļā pie autoceļa V948  no pagasta centra Staburaga,  no novada centra Aizkraukles un  no Rīgas.

## Atsauces
AFC Eskilstuna

***AFC Eskilstuna*** (pilnais nosaukums — *Athletic Football Club Eskilstuna*) ir profesionāls Zviedrijas futbola klubs no Eskilstūnas. Klubs pašlaik spēlē *[[Superettan]]*, Zviedrijas futbola otrajā spēcīgākajā līgā. Mājas spēles aizvada *[[Tunavallen]]* stadionā, kura ietilpība ir 7800 skatītāju vietu.

2005. gadā, apvienojoties diviem Stokholmas klubiem *Väsby IK* un *FC Café Opera*, tika izveidots klubs *Väsby United*. Klubs *Athletic FC* tika nodibināts 2007. gadā. 2012. gada beigās tas pārņēma *Väsby United*, mainot nosaukumu uz *AFC United*. Komanda aizvadīja mājas spēles *Skytteholms IP* stadionā Stokholmas priekšpilsētā Solnā. Pirms 2017. gada sezonas klubs nolēma pārcelties uz Eskilstūnu, mainot nosaukumu uz *AFC Eskilstuna*.

## Sasniegumi
* ***Superettan***
** Vicečempioni (1): 2016
* **1. divīzijas Ziemeļu grupa**
** Uzvarētāji (1): 2014
** 2. vieta (2): 2007, 2011

## Atsauces

## Ārējās saites
* Oficiālā mājaslapa 

* Kluba profils vietnē ''soccerway.com''
Vladislavs Artemjevs

**Vladislavs Artemjevs** (; dzimis  Omskā) ir Krievijas starptautiskais lielmeistars šahā (2014).

## Biogrāfija
Vairākkārtējais Krievijas jauniešu un junioru šaha čempionātu laureāts, tajā skaitā 2013. gadā uzvarējis Krievijas junioru šaha čempionātā U21 vecuma grupā. Regulāri pārstāvējis Krieviju Pasaules un Eiropas jauniešu šaha čempionātos, kuros labāko panākumu guvis 2011. gadā, kad Eiropas jauniešu šaha čempionātā U14 vecuma grupā izcīnījis bronzas medaļu. 

Daudzu starptautisko šaha turnīru uzvarētājs, tajā skaitā uzvarējis vai dalījis pirmo vietu Tjumeņā (2011, 2012), Kirišos (2012, 2013), Maskavas šaha festivāla *Moscow Open* F turnīrā (2014), Taškentā (2015).

2019. gada martā Skopjē uzvarējis Eiropas individuālajā šaha čempionātā. 2019. gada augustā Iževskā dalījis 5.-8. vietu Krievijas vīriešu šaha čempionāta superfinālā. 2020. gada decembrī Maskavā dalījis 5.-6. vietu Krievijas vīriešu šaha čempionāta superfinālā. 2023. gada oktobrī Sanktpēterburgā uzvarējis Krievijas vīriešu šaha čempionāta superfinālā. 2024. gada augustā Barnaulā atkārtoti uzvarējis Krievijas vīriešu šaha čempionāta superfinālā, papildu mačā par pirmo vietu pieveicot Andreju Jesipenko ar 2:0.

2021. gada novembrī Rīgā ierindojies 16. vietā 2021. gada "FIDE Chess.com Grand Swiss" turnīrā. 2022. gada septembrī Čeboksaros dalījis 3.-5. vietu Krievijas šaha čempionāta superfinālā. 2023. gada novembrī Daglasā ierindojies 43. vietā "FIDE Grand Swiss" turnīrā. 2023. gada decembrī Samarkandā izcīnījis 3. vietu Pasaules šaha ātrspēles čempionātā. 2025. gada septembrī Samarkandā ierindojies 99. vietā "FIDE Grand Swiss" turnīrā. 2025. gada oktobrī Maskavā ierindojies 5. vietā Krievijas šaha čempionāta superfinālā. 2025. gada decembrī Dohā izcīnījis 2. vietu Pasaules ātrā šaha čempionātā.

Pārstāvējis Krievijas komandu lielākajos komandu šaha turnīros:
* Pasaules jauniešu U16 komandu šaha olimpiādēs piedalījies 2 reizes (2012, 2013). Komandu vērtējumā izcīnījis zelta (2012) un sudraba (2013) medaļas, bet individuālajā vērtējumā izcīnījis sudraba (2012) medaļu.
* Pasaules komandu šaha čempionātā piedalījies 2019. gadā un izcīnījis zelta medaļas komandu un individuālajā vērtējumā.

Par panākumiem turnīros FIDE 2012. gadā viņam piešķīrusi starptautiskā meistara (IM), bet 2014. gadā - starptautiskā lielmeistara (GM) nosaukumu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Marakota bezdibenis

"**Marakota bezdibenis**" () ir skotu rakstnieka Artura Konana Doila 1927.—1929. gadā sarakstīts zinātniski fantastisks romāns, rakstnieka pēdējais lielapjoma darbs.

Latviešu valodā romānu (bez 6. un 7. nodaļas) laidusi klajā izdevniecība "Zinātne" 1970. gadā sērijā "Fantastikas pasaulē", krājumā "Marakota bezdibenis". Šajā krājumā bez tam ietverti arī divi A. Konana Doila darbi no sērijas par profesoru Čelindžeru — "Indīgā josla" un "Zudusī pasaule".

## Sižets
Romānā aprakstīta profesora Marakota ekspedīcija, kurš kopā ar biologu Sairusu Hedliju un mehāniķi Billu Skenlenu ar batisfērai līdzīgu aparātu nolaižas Atlantijas okeāna dziļūdens ieplakā, kas atrodas dažas jūdzes uz dienvidrietumiem no Kanāriju salām. Ekspedīcija okeāna dibenā atrod nogrimušu pilsētu, ko apdzīvo atlantu pēcteči. Pētnieki iepazīstas ar zemūdens iedzīvotāju sadzīvi un kultūru, kā arī ar okeāna dzīļu floru un faunu. Pēc tam viņi paceļas okeāna virspusē, izmantojot ar vieglu gāzi pildītas lodes.

Pēdējās divas romāna nodaļas (dažkārt tiek uzskatīts, ka tas ir atsevišķs stāsts, kas sižetiski pieskaņots romānam) veltītas galvenokārt dramatiskas epizodes aprakstam, kas norisinājusies, varoņiem atrodoties okeāna dzīlēs. Kādā no pamestiem tempļiem viņi sastopas ar ļauno Tumsības Valdnieku () — nemirstīgu un praktiski visvarenu — kurš paziņo tiem par savu nodomu iznīcināt atlantu pēctečus. Taču profesoram Marakotam ar mistisku spēku palīdzību izdodas uzvarēt šo "ļaunuma iemiesojumu". Stila ziņā šī romāna daļa ievērojami atšķiras no racionālistiskās pirmās daļas.

## Publikāciju vēsture
Romāna pirmā daļa ("Marakota bezdibenis", 1.—5. nodaļa) pirmoreiz tika publicēta no 1927. gada 18. oktobra līdz 1. novembrim laikrakstā *The Saturday Evening Post*, pēc tam žurnālā *The Strand Magazine*, kas romānu publicēja no 1927. gada oktobra līdz 1928. gada februārim.

Noslēguma daļu ("Tumsības Valdnieks", 6.—7. nodaļu) Konans Doils sarakstīja vēlāk, tā pirmoreiz parādījās žurnālā *The Strand Magazine* 1929. gada aprīlī-maijā.

Tai pašā 1929. gadā romāns iznāca krājumā "Marakota bezdibenis un citi stāsti" (), to izdeva *Doubleday, Doran*.

## Atsauces
Irina Merleni

**Irina Merleni** (, pirms laulībam **Meļņika**; dzimusi ) ir bijusī ukraiņu brīvā stila cīkstone, olimpiskā, pasaules un Eiropas čempione, Ukrainas Nopelniem bagātā sporta meistare.

## Biogrāfija
Ar sportu nodarboties Irina sāka četru gadu vecumā. 1997. gadā uzsāka brīvās cīņas treniņus. Bet sekciju apmeklēja vien divas nedēļas. Tēvs redzēdams, ka meitai ir spēks un dotības, sāka ar to nodarboties individuāli, un pēc gada Irina Meļņika ieguva savu pirmo medaļu. No 1998. līdz 2003. gadam viņas treneris bija Nikolajs Taradajs. 1999. gadā pēc skolas beigšanas Hmeļnickā, viņa mācības turpināja Ļvivā. 2002. gadā aizbrauca uz Grieķiju, pieņēma uzvārdu Merleni un kā Grieķijas pilsone piedalījās dažādās sacensībās. Daži avoti vēsta ka viņa fiktīvi apprecējās, bet viņa pati to noliedz.

2004. gada sākumā viņa atgriezās dzimtenē, lai no Ukrainas piedalītos olimpiskajās spēlēs. Starts Atēnās bija veiksmīgs un Irina Merleni kļuva par olimpisko čempioni.

2006. gada februāri viņa apprecējās ar Andreju Mikuļčinu, kas arī bija cīkstonis — sporta meistars brīvajā cīņā. Pēc laulībām Irina pārgāja vīra uzvārdā — **Mikuļčina**, bet sacensībās izmantoja uzvārdu Merleni, ar kuru cīņas sportā viņa sasniegusi vairums uzvaru un ir vairāk pazīstama.

## Apbalvojumi un pagodinājumi
* Ordenis "Par nopelniem" 3. pakāpe ().
* Kņazienes Olgas ordenis 3. pakāpe ().
* Iekļauta Starptautiskās cīņas federācijas Slavas zālē.

## Atsauces

## Ārējās saites
Eirāzijas lidvāveres

**Eirāzijas lidvāveres** (*Pteromys*) ir viena no vāveru dzimtas (*Sciuridae*) ģintīm, kas pieder pie lidvāveru cilts (*Pteromyini*). Ģints apvieno divas mūsdienās dzīvojošas sugas. Mājo Eirāzijas mērenās joslas ziemeļos, Korejas pussalā un Japānā.

## Latvijā
[thumb|left|260px|[Lidvāvere (*Pteromys volans*) Latvijā pēdējos gados novērota ļoti reti]]
Latvijā bijusi sastopama viena Eirāzijas lidvāveru ģints suga — lidvāvere (*Pteromys volans*), lai gan pēdējo 20—25 gadu laikā tā novērota ļoti reti un atzīta par izzudušu. 2001. gadā lidvāveres atradne konstatēta Balvu pusē un 2013. gadā tā, iespējams, novērota, cērtot mežu Liepnas tuvumā.

Latvijā apdzīvojusi boreālā tipa mežus, kuros aug egles un lapu koki, it sevišķi vecas vai vidēji vecas, dobumainas apses. Tiek uzskatīts, ka galvenais lidvāveres izzušanas cēlonis ir mežu izciršana, kas rada biotopu fragmentāciju, piemērotu koku (apšu) izciršana un plēsēju (caunu un pūču) savairošanās.

## Kopīgās īpašības
Eirāzijas lidvāveres ir neliela auguma vāveres ar nedaudz saplacinātu galvu. Ķermeņa garums 12—23 cm, astes garums 11—13 cm. Tā kā Eirāzijas lidvāveres ir aktīvas krēslā un nakts laikā, tām ir ļoti lielas, melnas acis.

Kažoka matojums garš, biezs un mīksts, uz muguras pelēks vai pelēkbrūns, pavēderē balts vai gaiši dzeltens. Kā visām lidvāverēm priekškājas un pakaļkājas savieno ādas kroka, ļaujot vāverei lēcienā planēt no koka uz koku.  Atšķirībā no citām lidvāveru sugām, membrāna nesavieno pakaļkājas ar astes pamatni. Lidvāveres spēj planēt līdz 100 m tālu. Kā stūre tiek izmantota garā, plakanā aste, un lidojuma laikā lidvāvere spēj pagriezties pat par 90°.

Eirāzijas lidvāveres mājo dažāda tipa mežos, uzturas kokos un barojas ar dažādām sēklām, riekstus ieskaitot, augļiem, pumpuriem, koku mizu un kukaiņiem. Dienas laikā slēpjas koka dobumā, tajā iekārtojot siltu ligzdu. Lai arī lidvāverei nav raksturīgs ziemas miegs, tomēr sliktos laika apstākļos no ligzdas laukā tā neiet. Gadā viens metiens, piedzimst 4 mazuļi.

## Sistemātika
**Eirāzijas lidvāveru ģints** (*Pteromys*) 
*Japānas lidvāvere (*Pteromys momonga*)
*Lidvāvere (*Pteromys volans*)

## Atsauces

## Ārējās saites
*Rīgas Zoo: Lidvāvere
*iNaturalist: Palearctic Flying Squirrels Genus Pteromys
Akadēmijas iela

**Akadēmijas iela** var būt:

* Akadēmijas iela — iela Jelgavā;
* Akadēmijas iela — iela Vecauces pagasta Vecaucē.

## Skatīt arī
* Akadēmijas laukums
EDtv

***EDtv*** ir 1999. gada ASV satīriska kinokomēdija, kas balstīta uz Kvebekas filmu *Louis 19, King of the Airwaves*. Filmas režisors un viens no producentiem ir Rons Hauards. Galvenās lomas atveido Dženna Elfmana, Metjū Makonahijs, Vudijs Harelsons, Elena Didženeresa, Sallija Kirklenda un Mārtins Lando. Filmas pirmizrāde notika .

Video veikala darbinieks Eds piekrīt tam, ka viņa dzīvi 24 stundas diennaktī filmēs televīzijas šovam.

## Atsauces

## Ārējās saites
U-571 (filma)

***U-571*** ir 2000. gada kara filma, kuras režisors un viens no scenārija autoriem ir Džonatans Mostovs. Galvenās lomas atveido Metjū Makonahijs, Bills Pekstons, Hārvijs Keitels, Džons Bon Džovi, Džeiks Vēbers, Ēriks Paladino, Metjū Setls un Deivids Kīts. Filmas pirmizrāde notika .

Vācu zemūdeni ir ieņēmuši maskējušies amerikāņi, kuri cenšas iegūt vācu Enigmas šifrēšanas mašīnu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Slepkava Džo

**"Slepkava Džo"** () ir 2011. gada ASV kriminālkomēdijas filma, kas balstīta uz Treisija Letsa tāda paša nosaukuma lugu. Filmas režisors ir Viljams Frīdkins. Galvenās lomas atveido Metjū Makonahijs, Emīls Hiršs, Džūno Templa, Džīna Geršona un Tomass Heidens Čērčs. Filmas pirmizrāde notika  Venēcijas kinofestivālā.

Kad parāds sāk apdraudēt 22 gadus vecā Krisa Smita dzīvību, viņš sāk domāt, kā nogalināt savu māti, lai iegūtu viņas dzīvības apdrošināšanu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Pevketi

[right|360 px|thumb|Dejojošas pevketietes. ([Ruva di Puljas "Dejotāju kapenes")]]
**Pevketi** (, ) jeb **pedikli**, kā tos sauc Strabons, ir cilts, kas apdzīvoja mūsdienu Apūlijas daļu, Itālijas dienvidos, pie tagadējās Bari pilsētas.

Pevketi bija cilts no japigu cilšu grupas. Pevketiem bija trīs galvenās pilsētas: Kanosa, Silviuma un Bitonto. Pašreizējā Apūlijas galvaspilsēta Bari bija mazāk svarīga pilsēta.

Eponīma sencis, Pevketijs (*Peucetis*) pēc Halikarnasas Dionīsija domām bija Arkādijas Likaona dēls un Enotra brālis. Tā kā Likaons sadalīja Arkādiju savu 22 dēlu starpā, Pevketijam nācās meklēt laimi svešumā. Balstoties uz šo etimoloģisko mītu, mūsdienu vēsturnieki uzskata, ka pevketi iekļāvās Lielās Grieķijas kultūras kopībā, kaut arī tiem nebija tur liela loma.

Hērodots citē alternatīvu nostāstu, saskaņā ar kuru, kādā brīdī pēc Krētas valdnieka Mīnoja nāves liela krētiešu grupa, izņemot polihnitus un presijus, devās uz Sikāniju, aplenca un piecus gadus turēja aplenkumā Kamikas pilsētu. Ciešot neveiksmi ar aplenkumu, dzīvojot badā, viņi pameta Sikāniju (mūsdienās Sicīlijas centrālā daļa) un ar kuģiem devās mājās. Spēcīga vētra izmeta viņu kuģus Itālijas krastā, kuru vēlāk nosauca par Japigiju. Tā kā viņi vairs nevarēja atgriezties Krētā, tie dibināja pilsētu Hiriju un nosauca sevi par japigiem.

Strabons pevketu apdzīvoto teritoriju norādīja uz ziemeļiem no kalabru teritorijām:

Pirmsromas keramikas artefakti apstiprina Strabona klasifikāciju, kurš uzskata mesapus, pevketus un davnus par radniecīgām tautām. Mūsdienās tiek uzskatīts, ka šīs ciltis runāja mesapu valodā.

Pevketiem bija 12 nelieli valstiski veidojumi. Viena tāda veidojuma pēctecis ir mūsdienu pilsēta Altamura.

18. gadsimta "Enciklopēdija" atšķir pevketus no citas senas tautas, pevketijiem (*Peucetioe*), kas bija apmetušies Liburnijas teritorijā Adrijas jūras piekrastē, atsaucoties uz Kallimahu, kuru citēja Plīnijs Vecākais (H.N. III.21), izvietojot šo zemi Ilīrijā.

## Atsauces
Japānas lidvāvere

**Japānas lidvāvere** (*Pteromys momonga*) ir viena no vāveru dzimtas (*Sciuridae*) grauzēju sugām. Tās tuvākā radiniece ir lidvāvere (*Pteromys volans*), ar kuru kopā veido Eirāzijas lidvāveru ģinti (*Pteromys*). Japānas lidvāvere ir endēma Japānas dzīvnieku suga. Sastopama Honsju, Šikoku un Kjusju salu kalnu mūžzaļajos mežos.

## Izskats
thumb|240px|left|1866. gada Japānas lidvāveres akvarelis
Japānas lidvāvere ir neliela auguma vāvere, daudz mazāka nekā otra Japānā dzīvojošā lidvāvere — Japānas milzu lidvāvere. Japānas lidvāveres ķermeņa garums ir 12—23 cm, astes garums 11—13 cm, svars 150—220 g. 

Pakaļkājas un priekškājas (plaukstu locītavas un potītes) savieno ādas kroka, kas lēcienā izstiepjas un planējot kalpo kā izpletnis. Atšķirībā no citām lidvāveru sugām, membrāna nesavieno pakaļkājas ar astes pamatni. 

Kažoka krāsa mugurpusē variē no sudrabaini pelēkas līdz pelēkbrūnai, pavēderē dzeltenīgi balta vai balta. Arī pēdas un planēšanas ādas kroka apakšpusē ir gaišas, virspusē tumšas. Japānas lidvāverei ir ļoti lielas, melnas acis un gara, plakana aste, kas kalpo kā stūre. Abi dzimumi izskatās līdzīgi.

## Ieradumi
thumb|220px|Tā kā Japānas lidvāvere ir aktīva tikai nakts laikā, tai ir ļoti lielas acis
Japānas lidvāvere ir aktīva nakts laikā, dienas laikā tā atpūšas savā ligzdā. To taisa vai nu koka dobumā, vai zaru žāklē, vai uz zara pie stumbra. Ligzdai parasti izvēlas kādu egli vai priedi, retāk lapu koku. No iekšpuses tā izklāta ar sūnām un ķērpjiem. Vienā kokā mēdz uzturēties vairākas lidvāveres, ārpus vairošanās sezonas tās parasti ir viena dzimuma īpatņi. Vairošanās sezonā vienā kokā uzturas abi dzimumi. 

Uz zemes Japānas lidvāvere atrodas ļoti reti, galvenokārt uzturas un pārvietojas pa koku vaiņagiem. No koka uz koku tā veic planējošus, klusus (bez skaņas) lēcienus, aste kalpo kā stūre un lidojuma laikā vāvere var mainīt lidojuma virzienu. 

## Barība
Japānas lidvāvere barojas galvenokārt ar augu izcelsmes barību: ar priežu sēklām, riekstiem, augļiem, koku lapām, pumpuriem un mizu. Nelielos daudzumos barojas arī ar kukaiņiem. Barību kā visas vāveres tā tur priekšķepās, bet karājoties zarā ar galvu uz leju. Kad vāvere iekārtojusies uz ēšanu, tā daudz neskraida apkārt, bet pastiepjas ar visu ķermeni, lai norautu nākamo, piemēram, ogu.

## Vairošanās
Riesta laikā Japānas lidvāveres izveido monogāmus pārus. Pāris uzturas vienā ligzdā. Grūsnības periods ilgst 4 nedēļas. Mazuļi dzimst laikā no maija līdz jūlija sākumam. Bieži gadā ir divi metieni. Piedzimst 1—5 kaili, nevarīgi mazuļi, bet visbiežāk 2—3. Āda ir tik plāna, ka iekšējie orgāni un asinsvadi spīd tai cauri. Apmēram pēc nedēļas āda kļūst tumšāka un attīstās īss matojums, 2 nedēļu vecumā atveras ausis un viens no otra atdalās pirksti, 3 nedēļu vecumā matojums sāk augt uz astes, 4 nedēļu vecumā mazulim ir pilnībā attīstījies pūkains kažociņš un atvērušās acis, bet 5 nedēļu vecumā tas uzsāk iziet laukā no ligzdas. Māte mazuļus zīda ar pienu 6 nedēļas. Japānas lidvāvere var sasniegt 4—5 gadu vecumu.

## Atsauces

## Ārējās saites
*iNaturalist: Japanese Dwarf Flying Squirrel Pteromys momonga
*Cool Critters: Japanese Dwarf Flying Squirrel 
*Momonga squirrel
Francs Šalks

**Francs Šalks** () bija austriešu diriģents un pedagogs, Vīnes Valsts operas direktors no 1918. līdz 1929. gadam.

Studēja Vīnes konservatorijā pie Antona Bruknera. Diriģējis izrādes Londonā, Ņujorkā un Berlīnē. Kopš 1900. gada pēc Gustava Mālera aicinājuma sāka sadarboties ar Vīnes Valsts operu, 1918. gadā kļuva par tās direktoru un galveno diriģentu. No 1919. līdz 1924. gadam dalīja direktora posteni ar Rihardu Štrausu.

## Ārējās saites
Gibraltāra starptautiskā lidosta

**Gibraltāra starptautiskā lidosta** () jeb **Nortfrontas lidosta** () ir Gibraltāra lidosta. Funkcionē gan kā militārā, gan civilā lidosta. Tā kā atrodas teritorijā, uz kuru pretendē arī Spānija, tai izdevies bloķēt lidojumus uz citām Eiropas Savienības valstīm. Tā kā lidostas skrejceļu šķērso viena no galvenajām Gibraltāra ielām — Vinstona Čērčila avēnija, to slēdz autotransporta satiksmei brīžos, kad paceļas vai nolaižas lidmašīnas. Skrejceļš daļēji iesniedzas jūrā.

Lidostu uzcelta Otrā pasaules kara laikā. 1943. gada 4. jūlijā paceļoties no lidostas iekrita jūrā un gāja bojā Polijas valdības vadītājs Vladislavs Sikorskis. 1959. gadā tika uzbūvēts pasažieru terminālis, bet 2011. gadā tika uzbūvēts jauns terminālis.

Regulārie lidojumi:
* : Bristole, Londona (Getvika, Hītrova, Lūtona), Mančestra
* : Kasablanka, Tanžera

## Ārējās saites

*
Indriķis Jurko

**Indriķis Jurko**, arī **Heinrihs Jurko** (1893—1971) bija latviešu virsnieks. Karoja Pirmajā pasaules karā, Latvijas brīvības cīņās un Otrajā pasaules karā.

## Dzīvesgājums
Dzimis  Pāles pagasta Ārciemā Gustava Jurko ģimenē. Mācījās Rīgas biržas komercskolā. 
Pēc Pirmā pasaules kara sākuma 1914. gada oktobrī viņu iesauca Krievijas impērijas armijā, dienēja 1. rezerves artilērijas brigādē, paaugstināts līdz poručika dienesta pakāpei. 
1918. gada decembrī iestājās Latvijas armijā, bija Latvijas neatkarības rotas virsleitnants. 1919. gada 16. janvārī kaujā pie Lielauces muižas atsita Padomju Latvijas armijas uzbrukumu, par ko 1925. gadā apbalvots ar Lāčplēša ordeni.

Pēc Latvijas okupācijas 1940. gadā viņam izdevās izvairīties no represijām. Vācu okupācijas laikā bija tulks Rīgas prefektūrā, pēc tam Jātnieku policijas priekšnieks pulkvežleitnanta pakāpē. 1944. gada vasarā Vaiņodē saformēja artilērijas vienību un piedalījās Jelgavas aizstāvēšanā. Kara beigās 1945. gadā krita čehu gūstā, izdots PSRS, aizvadīja gūstā piecus gadus, pēc atbrīvošanas dzīvoja VFR.

Miris  Ķelnē, apbedīts *Köln-Bocklemind West* kapsētā.

## Atsauces
Kontakts (filma)

**"Kontakts"** () ir 1997. gada ASV zinātniskās fantastikas drāmas filma, kas balstīta uz Karla Sagana tāda paša nosaukuma romānu. Filmas režisors un viens no producentiem ir Roberts Zemekis. Galvenās lomas atveido Džodija Fostere, Metjū Makonahijs, Džeimss Vudss, Džons Hērts, Toms Skerits un Andžela Baseta. Filmas pirmizrāde notika .

Ellija Eroveja pēc vairākus gadus ilgiem meklējumiem atrod pārliecinošus pierādījumus intelektam uz citām planētām un mēģina sākt kontaktēties ar šo atradumu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Viktorijas stadions

**Viktorijas stadions** () ir daudzfunkcionāls stadions Gibraltārā, tiešā Gibraltāra starptautiskās lidostas tuvumā. Celts 1926. gadā kā britu militārpersonu sporta laukums. Ietilpība 5000 skatītāju. Stadionā bāzējas Gibraltāra futbola izlase. Bez futbola spēlēm šeit notiek mūzikas festivāli, kriketa un regbija sacensības. Stadions nosaukts Gibraltāra mecenāta Džona Makintoša sievas vārdā.

## Ārējās saites
The Reluctant Dragon

***The Reluctant Dragon*** ir 1941. gada ASV animācijas filma, kuras režisori ir Alfrēds Verkers, Hamiltons Lasks, Džeks Katings, Džeks Kinnijs un Abs Aiverks. Galvenos tēlus ierunājuši Roberts Benčlijs, Frānsesa Giforda, Badijs Pepers un Nana Braienta.

## Sižets
Filma sastāv no četrām daļām. Pirmajā daļā amerikāņu komiķis Roberts Benčlijs vilcinās ar *The Reluctant Dragon* tiesību pārdošanu Voltam Disnejam, tomēr viņa sieva pierunā Robertu tiesības pārdot. Otrajā daļā Benčlijs, kurš ir ieradies studijā, iepazīstas ar animācijas filmu veidošanas procesu. Trešā daļa ir animācijas filma *The Reluctant Dragon*, kurā tās galvenais varonis Zēns iepazīstas ar Pūķi. Noslēgumā Benčlija sieva ved Robertu mājās dusmīga, jo Benčlijs nepārdeva savas tiesības uz *The Reluctant Dragon*, bet Disnejs jau paspēja producēt šo animācijas filmu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Rheinpark stadions

**Rheinpark stadions** () ir nacionālais futbola stadions Vaducā, Lihtenšteinā, Reinas upes labajā krastā, pie robežas ar Šveici. Celts 1998. gadā, renovēts 2006. gadā. Ietilpība - 7584 skatītāju vietas, no tām 5873 sēdvietas. Stadionā bāzējas Lihtenšteinas futbola izlase un futbola klubs *[[FC Vaduz]]*. 

## Ārējās saites