open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Mārtiņš Kossovičs

**Mārtiņš Kossovičs** (dzimis ) ir Latvijas politiķis un uzņēmējs. Viņš ir partijas "Progresīvie" un "Kustība Par!" Rīgas domes frakcijas vadītājs, partijas "Progresīvie" valdes loceklis, kā arī uzņēmumu īpašnieks briļļu un optikas nozarē.

## Dzīvesgājums
1998. gadā pabeidzis Rīgas Juglas ģimnāziju.

M. Kossovičs kopā ar brāli Jāni Kossoviču vada optikas uzņēmumu grupu "Optic Guru", kurā ietilpst tādi zīmoli kā *Manaslēcas.lv*, *Metropole* un *Outlet Optika*.

## Politiskā darbība
Bijis viens no biedrības "Progresīvie" dibinātājiem. Iepriekš kandidējis 2018. gada Saeimas vēlēšanās, bet netika ievēlēts.

2020.gadā kandidējis Rīgas domes ārkārtas vēlēšanās no "Attīstībai/Par!", "PROGRESĪVIE" kopsaraksta un ticis ievēlēts Rīgas domē, kur kļuvis par kopīgās frakcijas vadītāju.

2021. gada 15. decembrī Kossovičs nāca klajā ar paziņojumu, ka viņam tika piedāvāts 2,1 milj. eiro liels kukulis, saistībā ar kura piedāvāšanu Korupcijas novēršanas un apkarošanas birojs (KNAB) 2021. gada septembrī sāka kriminālprocesu. Kossovičs žurnālistiem neatklāja, kas bija kukuļa devējs. Kossovičs norādīja, ka neizpaust sīkāku informāciju apsolījis tiesībsargājošajām iestādēm — gan KNAB, gan Ģenerālprokuratūrai. "Man ir svarīgi, lai šī lieta izbeigtos ar rezultātu un iespējamie vainīgie saņemtu tiešām taisnīgu sodu. Tāpēc es ļoti atvainojos, — tiesībsargājošās iestādes man lūdza vairāk par šo lietu nekomentēt," norādīja Kossovičs.

## Atsauces
Eiropas skābardis

**Eiropas skābardis**, pazīstams arī kā **skābarde** un **parastais skābardis** () ir bērzu dzimtas koku suga Eiropā. Latvijā sastopams Lejaskurzemes mežos, uzskata, ka no skābarža vārda kuršu valodā savulaik cēlies Grobiņas nosaukums. Neraugoties uz līdzīgo nosaukumu, skābarži un dižskābarži, kas sastopami arī Latvijas parkos, pieder dažādām dižskābaržu rindas dzimtām.
thumb|250px|Eiropas skābarža izplatība, ieskaitot Lejaskurzemi
Eiropas skābardis ir ierakstīts Latvijas Sarkanajā grāmatā 2. kategorijā.

## Raksturojums
Skābardis ir līdz 25 m augsts koks ar pelēki baltu mizu, kas neveido krevi, bet dod gareniskas vīles, ar paskraju zarojumu, iegareni olveidīgām, krokotām, divkārt zāģzobotām, virsū koši zaļām, apakšā gaišākām lapām ar gala smaili, sakopotām pamīšus divās rindās, divmāju ziediem, ar augli riekstiņu, kam trīslēveraina seglapa vienā pusē.
## Atsauces


## Ārējās saites
Rūdolfs Bauers

**Režē "Rūdolfs" Bauers** (); dzimis , miris ) bija ungāru vieglatlēts, olimpiskais čempions diska mešanā 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs.

Viņš ir dzimis Budapeštā. No 1895. līdz 1898. gadam bija sporta kluba *Budapesti Torna Club* biedrs, sacenšoties vieglatlētikā, cīņas sportā, airēšanā un futbolā. 1898. gadā Bauers sāka studijas Budapeštas Universitātē, bet 1899. gadā viņš pārgāja uz Maģarovarašas Ekonomikas akadēmiju, kas tagad ir Šečeņi Ištvāna Universitātes daļa, Ģērā.

Bauers diska mešanas sacensībās 1900. gada olimpiskajās spēlēs ieguva zelta medaļu. Viņa rezultāts bija 36.04 metri, kas reizē bija arī jaunais olimpiskais rekords šajā disciplīnā. Viņš bija arī pirmais Ungāriju pārstāvošais sportists, kurš vieglatlētikā izcīnīja olimpisko zelta medaļu.

Pēc atgriešanās no Parīzes olimpiskajām spēlēm Bauers sacensībās stasrtēja ļoti reti. Pēc studiju pabeigšanas akadēmijā, viņš pārcēlās uz fermu Sošēra ciematā netālu no Dunatetetlenas, kur viņš 1932. gada 9. novembrī, 53 gadu vecumā nomira.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Rūdolfs Bauers (SOK profils) 
* Rūdolfs Bauers (''Olympedia'' profils) 
* Rūdolfs Bauers (''Sports Reference'' profils)
Skābarži

**Skābarži** () ir bērzu dzimtas ģints. Tajā ir iekļautas 30–40 sugas, kuras aug lielākajā daļā ziemeļu puslodes mērenās joslas reģionu. Lielākais sugu skaits ir sastopams Austrumāzijā, īpaši Ķīnā. Eiropā sastopamas tikai divas sugas, tikai viena Ziemeļamerikas austrumos un viena Vidusamerikā.

## Sugas
Skābaržu ģintī tiek atzītas šādas sugas:

* *Carpinus betulus* L. - sastopams no Eiropas līdz Rietumāzijai; naturalizējies Ziemeļamerikā – Eiropas skābardis;
* *Carpinus caroliniana* Walter – Ziemeļamerikas austrumi – Karolīnas skābardis;
* *Carpinus chuniana* Hu – Guanduna, Guidžou, Hubei;
* *Carpinus cordata* Blume – Ķīna, Koreja, Japāna;
* *Carpinus dayongiana* K.W.Liu & Q.Z.Lin – Hunaņa;
* *Carpinus eximia* Nakai – Koreja;
* *Carpinus faginea* Lindl. – Nepāla, Himalaji Indijas ziemeļos;
* *Carpinus fangiana* Hu – Sičuaņa, Guansi;
* *Carpinus hebestroma* Yamam. – Taivāna;
* *Carpinus henryana* H.J.P.Winkl. – Ķīnas dienvidi;
* *Carpinus japonica* Blume – Japāna – Japānas skābardis;
* *Carpinus kawakamii* Hayata – Taivāna, Ķīnas dienvidaustrumi;
* *Carpinus kweichowensis* Hu – Guidžou, Yunnan;
* *Carpinus langaoensis* Z. Qiang Lu & J. Quan Liu – Shaanxi, Ķīna
* *Carpinus laxiflora* (Siebold & Zucc.) Blume – Aka-shide hornbeam – Japāna, Koreja
* *Carpinus lipoensis* Y.K.Li – Guidžou
* *Carpinus londoniana* H.J.P.Winkl. – Ķīnas dienvidi, Indoķīnas ziemeļi;
* *Carpinus luochengensis* J.Y.Liang – Guidžou;
* *Carpinus mengshanensis* S.B.Liang & F.Z.Zhao – Šaņduna;
* *Carpinus microphylla* Z.C.Chen ex Y.S.Wang & J.P.Huang;
* *Carpinus mollicoma* Hu – Tibeta, Sičuaņa, Junaņa;
* *Carpinus monbeigiana* Hand.–Mazz. – Tibeta, Junaņa;
* *Carpinus omeiensis* Hu & W.P.Fang – Sičuaņa, Guidžou;
* *Carpinus orientalis* Mill. – Ungārija, Balkāni, Itālija, Krima, Turcija, Irāna, Kaukāzs – austrumu skābardis;
* *Carpinus paohsingensis* W.Y.Hsia – Ķīna;
* †*Carpinus perryae* Pigg, Manchester, & Wehr – Ipresija;
* *Carpinus polyneura* Franch. – Ķīnas dienvidos;
* *Carpinus pubescens* Burkill – Ķīna, Vjetnama;
* *Carpinus purpurinervis* Hu – Guidžou;
* *Carpinus putoensis* W.C.Cheng – Džedzjana;
* *Carpinus rankanensis* Hayata – Taivāna;
* *Carpinus rupestris* A.Camus – Junaņa, Guidžou;
* *Carpinus shensiensis* Hu – Gansu, Šaansi;
* *Carpinus shimenensis* C.J.Qi – Hunaņa;
* †*Carpinus tengshongensis* W.C.Cheng – pliocēna Junaņas province;
* *Carpinus tropicalis* (Donn.Sm.) Lundell – Meksika, Centrālamerika;
* *Carpinus tsaiana* Hu – Junaņa, Guidžou;
* *Carpinus tschonoskii* Maxim. – Ķīna, Koreja, Japāna – Čonoska skābardis;
* *Carpinus turczaninowii* Hance – Ķīna, Koreja, Japāna;
* *Carpinus viminea* Wall. ex Lindl. – Ķīna, Koreja, Himalaji, Indoķīnas ziemeļi.

## Galerija

Attēls:Carpinus caroliniana 10zz.jpg|alt=|*Carpinus caroliniana* 
Attēls:Carpinus cordata 02.jpg|alt=|*Carpinus cordata*
Attēls:Carpinus japonica kz02.jpg|alt=|*Carpinus japonica*
Attēls:Carpinus laxiflora in Hackfalls Arboretum (2).jpg|alt=|*Carpinus laxiflora* 
Attēls:Carpinus turczaninovii 2zz.jpg|alt=|*Carpinus turczaninowii* 
Attēls:Carpinus viminea kz03.jpg|alt=|*Carpinus viminea*


## Atsauces
Alberts Delanuā

**Alberts Delanuā** (; dzimis 1881. gadā, miršanas datums *nav zināms*) bija franču vieglatlēts.

Delanuā 1898. gadā kļuva par Francijas čempionu tāllēkšanā. 1899. gadā ieguva otro vietu Francijas čempionātā, bet 1900. gadā — trešo vietu.

1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Parīzē viņš startēja divās vieglatlētikas disciplīnās. Tāllēkšanā viņš ar rezultātu 6,755 metri ieguva 5. vietu. Savukārt trīssoļlēkšanas viņš ieņēma 5. vietu, taču viņa rezultāts precīzi nav zināms.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Alberts Delanuā (SOK profils) 
* Alberts Delanuā (Olympedia.org) 
* Alberts Delanuā (Sports Reference profils)
Zaķu riests

**Zaķu riests** ir 2004. gadā dibināts dabas liegums Sēlijā, Jēkabpils novadā. Ietilpst Natura 2000 teritorijā. Sākot ar 2011. gada 1. februāri dabas lieguma pārvaldi īsteno vides aizsardzības un reģionālās attīstības ministra pakļautībā esošas tiešās pārvaldes iestādes Dabas aizsardzības pārvaldes struktūrvienība Latgales reģionālā administrācija. Pagaidām dabas aizsardzības plāns nav izveidots.

Teritorija izveidota purvaino priežu mežu aizsardzībai, kā arī lai aizsargātu medņu riesta vietu. Teritorijas dienvidu un austrumu daļā sastopamas īpaši vērtīgas vecas priežu audzes.

## Ārējās saites
* Dabas aizsardzības pārvalde
Viesturs Kleinbergs

**Viesturs Kleinbergs** (dzimis ) ir Latvijas politiķis un sociālās jomas eksperts, pašreizējais Rīgas domes priekšsēdētājs. V. Kleinbergs ir partijas "Progresīvie" valdes loceklis.

## Dzīvesgājums
2003. gadā Latvijas Universitātē ieguvis sociālo zinātņu bakalaura grādu politikas zinātnē. Studējis Latvijas Universitātes sociālo zinātņu fakultātē komunikācijas zinātni, bet 2016. gadā absolvējis LU profesionālā maģistra programmu sociālajā darbā.

Kopš 2006. gada darbojas sociālajā sfērā — ir strādājis jomā gan valsts pārvaldē, gan pašvaldībā un nevalstiskajās organizācijās, veidojot sociālos pakalpojumus reģionos.

2013. gadā izveidojis un vadījis biedrības Latvijas Samariešu apvienības dienestu "Samariešu atbalsts mājās".

V. Kleinbergs ir akadēmiskās vienības "Austrums" vecbiedrs.

Kopā ar dzīvesbiedri, bērnu psihoterapeiti Gunitu Rīgā audzina trīs bērnus.

## Politiskā darbība
2006. un 2007. gadā V. Kleinbergs vadīja Latvijas Pirmās partijas Bērnu, ģimenes un sabiedrības integrācijas lietu ministra Ainara Baštika biroju. 2010. gadā viņš bija Saeimas deputātes no politiskās apvienības "Par labu Latviju!" Ritas Strodes palīgs. 2012. gadā V. Kleinbergs bija biedrs partijā "Gods kalpot Rīgai!"..

2020. gadā Rīgas domes vēlēšanās V. Kleinbergs tika ievēlēts pašvaldībā jau no "Attīstībai/Par!" un "Progresīvo" kopīgā saraksta. Iepriekš no "Progresīvie" saraksta kandidējis arī 13. Saeimas vēlēšanās 2018. gadā un 2019. gada Eiropas Parlamenta vēlēšanās, taču "Progresīvie" tajās nepārvarēja 5% barjeru.

Rīgas domē strādājis pie sociālās nozares prioritizēšanas, t.sk. palielinot atalgojumu sociālajiem darbiniekiem un jomā strādājošajiem, kā arī nodrošinot būtisku atbalstu ģimenēm, kurās aug bērni ar kustību traucējumiem.

2024. gada oktobrī tika paziņots, ka Viesturs Kleinbergs būs partijas "Progresīvie" saraksta Rīgas domes priekšsēdētāja kandidāts 2025. gada Rīgas domes vēlēšanās. 2025. gada Rīgas domes vēlēšanās "Progresīvie" ieguva 16,62% balsu un 11 mandātus Rīgas domē, kur ievēlēja arī V. Kleinbergu. 2025. gada 27. jūnijā viņš tika ievēlēts par Rīgas domes priekšsēdētāju.

## Atsauces
Josihide Suga

**Josihide Suga** (, *Suga Yoshihide*, , dzimis ) ir Japānas politiķis, no 2020. gada septembra līdz 2021. gada oktobrim bija Japānas premjerministrs. No 2006. līdz 2007. gada bija arī Japānas ārlietu un sakaru ministrs. Josihide Suga Hosei Universitātē ir ieguvis bakalaura grādu jurisprudencē.

## Ārējās saites
Aizputes pilsmuiža

**Aizputes pilsmuižas** () kungu māja celta no 1760. līdz 1762. gadam kā pilsmuižas īpašnieku Bēru dzīvojamā māja.

## Vēsture
Aizputes pilsmuižas centrs sākotnēji atradās Aizputes ordeņa pils ēkā, kas 1682. gadā nonāca Mihaela Frīdriha Noldes īpašumā.
18. gadsimta otrajā pusē dzirnavu dīķa otrā krastā uzbūvēja jauno muižas kungu māju. Zināms, ka 1760. gadā Aizputes pilsmuižas un Cīravas muižas īpašniece Jūlianna Eleonora fon Bēra samaksāja 9000 florēnu par ķieģeļiem Aizputes būvei, kas vesti no Kabiles.

Pie dīķa uzbūvēja arī dzirnavas, spirta brūzi un pie kungu mājas — saimniecības ēkas. 19. gadsimta sākumā senā ordeņa pils bija daļēji pamesta, muižas īpašnieki dzīvoja jaunajā kungu mājā.
No 1863. gada līdz 1920. gada agrārajai reformai Aizputes pilsmuiža piederēja Grothusu dzimtai.
Pēc 1920. gada zemes reformas pilsmuižu pielāgoja skolas vajadzībām.

## Muižas ēkas
Agrākais Aizputes pilsmuižas ēku komplekss, Aizputes ordeņa pils drupas un Aizputes luteriskās draudzes baznīca veido vienotu pilsētbūvniecisku ansambli ar ūdens dzirnavām, dīķi un dambi uz Tebras upes.

Aizpute ap 1860.jpg|Aizputes baznīca, pils un pilsmuiža (pirms 1866)


## Atsauces
Münchener Wingolf

***Münchener Wingolf*** ir Minhenes universitātes un Minhenes Tehniskās universitātes akadēmiska vīriešu studentu korporācija. Tās devīze ir: *Wahrheit und Treue!*

## Vēsture
Tā tika dibināta 1896. gada 18. decembrī. Tā ir vecākā kristiešu studentu organizācija Minhenē. *Münchener Wingolf* ir *[[Wingolf]]* dalībniece kopš 1897. gada. 1926. gadā Minhenes *Wingolf* pārņēma *Wingolf* („Vorort“) vadību.

*Münchener Wingolf* darbību koordinē trīs locekļu valde, kas ievēlēta, lai pārvaldītu korporācijas ikdienas dzīvi un ārējās attiecības, organizētu slēgtus pasākumus dalībniekiem un kopīgus pasākumus ar citām akadēmiskām organizācijām.

## Izmantotā literatūra
* Michael Doeberl, Alfred Bienengräber (Hrsg.): *Das akademische Deutschland. Band 2: Die deutschen Hochschulen und ihre akademischen Bürger*. C. A. Weller, Berlin 1931. S. 972.
* Wilhelm Störmer (Hrsg.): *100 Jahre Münchener Wingolf*, Selbstverlag zum 100. Stiftungsfest, München 1996.
* Hans Waitz (Hrsg.): *Geschichte der Wingolfsverbindungen*, Verlag Joh. Waitz, Darmstadt 1913.

## Ārējās saites
*
Frenks Džerviss

**Frenks Vašingtons Džerviss** (; dzimis , miris ) bija amerikāņu vieglatlēts, sprinteris, olimpiskais čempions 100 metru skriešanā 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Parīzē.

1900. gada Parīzes vasaras olimpiskajās spēlēs startēja trijās vieglatlētikas disciplīnās, no kurām vienā izcīnīja zelta medaļu. Šo medaļu, ar rezultātu 11.0 sekundes, ieguva 100 metru sprinta distancē. Viņa rezultāts, kuru viņš uzstādīja kvalifikācijas 3. priekšskrējienā, 10.8 sekundes, kļuva par tā brīža jauno olimpisko rekordu un pasaules rekordu. Ar šādu pašu rezultātu pusfinālā veica Volters Tjūksberijs, kurš tiek arī uzskatīts par rekorda labotāju. Džerviss startēja arī trīssoļlēkšanā un trīssoļlēkšanā no vietas. Taču šajās disciplīnās precīzi iegūtais rezultāts nav zināms.

Pēc sportiskās karjeras Džerviss kļuva par juristu.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Frenks Džerviss (SOK profils) 
* Frenks Džerviss (''Olympedia'' profils) 
* Frenks Džerviss (''Sports Reference'' profils)
Džons Flenegens

**Džons Džozefs Flenegens** (; dzimis , miris ) bija amerikāņu vieglatlēts, trīskārtējs olimpiskais čempions vesera mešanā.

Džons Flenegens ir dzimis Kilbrīdīstā, netālu no Martinstaunas, Limerikas grāfistē, Īrijā. 1896. gada viņš emigrēja uz ASV. Jau tajā laikā viņam piederēja pasaules rekords vesera mešanā. Viņš startēja gan Ņujorkas sporta klubā, gan Īrijas amerikāņu sporta klubā un bija daļa no Īrijas—Amerikas sportistu grupas, kas bija pazīstama kā "Īrijas vaļi" (*Irish Whales*).

1900. gadā Flenegens startēja Parīzes olimpiskajās spēlēs, kā ASV pārstāvis, kur viņš startēja divās vieglatlētikas disciplīnās. Vesera mešanā ar rezultātu 51,01 metrs viņš ieguva zelta medaļu, tādējādi kļūstot par vienīgo amerikāni, kurš kā ne—koledžu sportists izcīnījis olimpisko medaļu šajā olimpiādē. Viņš startēja arī diska mešanā, kur kvalifikācijas kārtā disku aizmeta 33,00 metru attālumā, iegūstot 7. vietu.

1903. gadā Flenegens pievienotājs Ņujorkas policijas departamentam un viņa pirmais darbs bija Licenču birojā. Šajā laikā viņš vesera mešanā kļuva par vienu no trīs apgriezienu tehnikas meistariem.

1904. gadā viņš piedalījās Sentluisas olimpiskajās spēlēs, kur arī startēja trijās vieglatlētikas disciplīnās. Viņš atkārtoti izcīnīja zelta medaļu vesera mešanā ar rezultātu 51,23 metri. Sudraba medaļu ar rezultātu 10,16 metri viņš izcīnīja 56 mārciņu svara bumbas mešanā. Šajā disciplīnā viņš piekāpās tikai Kanādas sportistam Etjēnam Demarto. Savukārt diska mešanā viņš ieguva 4. vietu, ar rezultātu 36,14 metri.

1905. gadā, būdams piesaistīts 37. iecirknim, Flenegens piedalījās Policijas vieglatlētikas asociācijas spēlēs Ņujorkas Ķeltu parkā. Šajās spēlēs viņš uzvarēja četrās svara mešanas disciplīnās.

1908. gada Londonas olimpiskās spēles bija Flenegena trešās un noslēdzošās olimpiskās spēles. Viņš trešo reizi pēc kārtas izcīnīja olimpisko čempiona titulu vesera mešanā. Šoreiz viņa rezultāts bija 51,92, kas reizē bija arī jauns olimpiskais rekords šajā disciplīnā. Savukārt diska mešanā viņš 42 sportistu konkurencē, ar rezultātu 37,80 metri, izcīnīja 9. vietu. Flenegens šajās olimpiskajās spēlēs startēja arī virves vilkšanas sacensībās, kur pārstāvēja ASV komandu.

1909. gada 24. jūlijā, 41 gada vecumā, Flanagans ar 56,18 metru tālu metienu uzstādīja savu pēdējo pasaules rekordu vesera mešanā. 1910. gadā Flenegens izstājās no policijas spēkiem. 1911. gadā viņš atgriezās savās mājās Limerikā, Īrijā un pēc tēva nāves, 1912. gadā, pārņēma ģimenes saimniecību. Viņš turpināja sacensties Īrijā un uzvarēja savā pēdējā starptautiskajās sacensībās 1911. gadā. 1911. un 1912. gadā viņš bija Īrijas vesera mešanas čempionāta uzvarētājs. Pēc aiziešanas pensijā viņš trenēja vairākus sportistus, tostarp Patriku O'Kallahanu, kurš 1928. gada Amsterdamas un 1932. gada Losandželosas olimpiskajās spēlēs ieguva divas olimpiskās zelta medaļas vesera mešanā.

Flenegens nomira 70 gadu vecumā, 1938. gada 3. jūnijā, savās mājās Limerikā. 2001. gadā blakus Martinstaunas baznīcai Limerikā tika izveidota piemiņas statuja viņam.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Džons Flenegens (SOK profils) 
* Džons Flenegens (''Sports Reference'' profils)
Flenegens

**Flenegens** (*Flanagan*) ir angliskots īru cilmes uzvārds *Ó Flannagáin*, kas cēlies no vārda *flann* ar nozīmi 'sarkans' vai 'sārts'. Cilvēki ar šādu uzvārdu:

* Džons Flenegens (*John Flanagan*; 1868—1938) — amerikāņu vieglatlēts;
* Maiks Flenegens (*Mike Flanagan*; 1978) — amerikāņu kinorežisors.
* Tomijs Flenegens (*Tommy Flanagan*; 1965) — skotu teātra un kino aktieris
Makrīns

**Markuss Opellijs Severs Makrīns** (, dzimis ap 165. gadu, miris 218. gada jūnijā) bija Romas imperators no 217. gada novembra līdz 218. gada jūnijam. Viņš valdīja kopā ar savu dēlu Diadumeniānu. Iegājis vēsturē kā pirmais Romas imperators, kas cēlies no zemākās aristokrātijas (jātnieku) kārtas, kā arī pirmais imperators, kas visu savu valdīšanas laiku pavadījis ārpus galvaspilsētas - Romas.

## Dzīvesɡājums
Dzimis Mauretānijas provincē berberu cilmes ģimenē. Ieguvis pietiekami labu izglītību, kas ļāva viņam veidot veiksmīgu karjeru impērijas administrācijā. Darbojies kā veiksmīgs jurists. Imperators Karakalla iecēla Makrīnu par pretoriānu gvardes prefektu, līdz ar to padarot viņu par savas personīgās apsardzes vienības komandieri. 217. gada pavasarī pavadījis imperatoru uz austrumu provincēm, lai gatavotos militārai kampaņai pret partiešiem. 8. aprīlī ceļā uz Lunas templi imperatoru Karakallu pēc Makrīna pavēles nogalināja kāds romiešu karavīrs. Pēc trim dienām Makrīns pasludināja sevi par jauno imperatoru. Tā kā viņu atbalstīja arī karaspēks, tad Romas senātam neatlika nekas cits, kā apstiprināt viņu par imperatoru.

Uzsākot valdīšanu, Makrīns saņēma valsti ar iztukšotu kasi un aktīvu karadarbību vairākās frontēs (Armēnijā, Partā un Dākijā). Centās finansiāli un diplomātiski stabilizēt stāvokli valstī. Ar veiksmīgu diplomātiju izdevās noslēgt mieru ar ienaidniekiem, tomēr lielās izmaksas un finansu reformas radīja neapmierinātību armijas aprindās.

Šo neapmierinātību izmantoja nogalinātā imperatora Karakallas tante Jūlija Mēza, kas organizēja sacelšanos pret Makrīnu, lai par valdnieku ieceltu savu mazdēlu Elagabalu. 218. gada 8. jūnijā Makrīns tika sakauts Antiohijas kaujā un dumpīgie leģioni pasludināja Elagabalu par jauno imperatoru. Pats Makrīns centās glābties un bēgt uz Romu, bet Kapadokijā tika notverts un sodīts ar nāvi. Sūtījis savu dēlu Diadumeniānu patverties uz Partu, bet viņš ātri ticis notverts un nogalināts.
Pēc viņu nāves Romas senāts pasludināja Makrīnu un Diadumeniānu par valsts ienaidniekiem. Viņu vārdi tika izdzēsti no dokumentiem un skulptūras iznīcinātas.

## Atsauces

## Ārējās saites
2020. gada NHL drafts

**2020. gada NHL drafts** bija 58. NHL drafts, kurš norisinājās 2020. gada 6. oktobrī. Kopā tika draftēti 217 spēlētāji septiņās kārtās.

## 1. kārta

## 2. kārta

## 5. kārta
Aleksis Lafrenjē

**Aleksis Lafrenjē** (; dzimis ) ir kanādiešu hokejists, kreisās malas uzbrucējs. Pašlaik (2025) Lafrenjē spēlē Nacionālā hokeja līgas kluba Ņujorkas "Rangers" rindās.

## Spēlētāja karjera
No 2017. līdz pat 2020. gadam Lafrenjē spēlēja Kvebekas junioru hokeja līgas komandā Rimoski "Oceanic". 2018. gadā uzbrucējs tika atzīts par līgas labāko debitantu un tika iekļauts tās simboliskajā izlasē. Nākamajās divās sezonās Lafrenjē ieguva līgas vērtīgākā spēlētāja balvu, 2020. gadā noslēdzot turnīru arī kā tā rezultatīvākais spēlētājs.

2020. gada NHL draftā Lafrenjē ar kopējo pirmo numuru izraudzījās Ņujorkas "Rangers".

## Ārējās saites
Lajošs Genči

**Lajošs Genči** (; dzimis , miris ) bija ungāru vieglatlēts, olimpiskās bronzas medaļas ieguvējs 1900. gada Parīzes olimpiskajās spēlēs. Startēja arī 1904. gada Sentluisas olimpiskajās spēlēs un 1906. gada neoficiālajās Atēnu olimpiskajās spēlēs, kur izcīnīja sudraba medaļu.

## Dzīvesgājums
Genči dzimis Ungārijas pilsētā Segedā, kur viņš arī ieguva izglītību vietējā vidusskolā. Jau vidusskolas laikā viņš attīstīja savas sportiskās prasmes vieglatlētikā. Pēc vidusskolas absolvēšanas iestājās Pētera Pazmani katoļu universitātē, kur apguva tiesību zinātni. Paralēli viņš darbojās Budapeštas Universitātes Vieglatlētikas klubā. Laikā no 1900. gada līdz 1904. gadam Genči uzstādīja četrus Ungārijas augstlēkšanas rekordus.

1900. gadā, 19 gadu vecumā, viņš startēja Parīzes olimpiskajās spēlēs. Šajās spēlēs viņš ieguva bronzas medaļu augstlēkšanā, ar rezultātu 1.75 metri. Viņš piekāpās sudraba medaļas ieguvējam, Lielbritānijas sportistam Patrikam Līhijam un zelta medaļas ieguvējam, ASV sportistam, Ērvingam Baksteram. Četrus gadus vēlāk viņš startēja 1904. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Sentluisā. Šajās olimpiskajās spēlēs viņš startēja divās disciplīnās. Augstlēkšanā viņš ieguva 4. vietu, ar rezultātu 1.75 metri, tikai par 2 centimetriem piekāpjoties bronzas medaļas ieguvējam, Vācijas sportistam Paulam Veinšteinam. Genči šajās spēlēs startēja arī augstlēkšanā no vietas, kur ar rezultātu 1.35 metri ieguva 5. vietu. Pēc diviem gadiem viņš startēja arī 1906. gada neoficiālajās olimpiskajās spēlēs Atēnās. Arī šajās spēlēs viņš startēja augstlēkšanā un augstlēkšanā no vietas. Augstlēkšanā viņš ar rezultātu 1.750 metri izcīnīja sudraba medaļu, par 25 centimetriem piekāpjoties Lielbritānijas sportistam Konam Līhijam. Savukārt augstlēkšanā no vietas ieguva 5. vietu ar rezultātu 1.350 metri.

1910. gadā viņš aizgāja no sportiskās karjeras un sacensībām un atgriezās Segedā, lai strādātu par maģistrātu. 1913. gadā viņš apprecējās. Pirmā pasaules kara sākumā pievienojās 46. kājnieku brigādei un 1915. gadā tika mobilizēts Itālijas frontē. 1915. gada 3. decembrī viņa zemnīca saņēma tiešu triecienu, nogalinot viņu un vēl divus virsniekus, viņš tika apglabāts Vallones ielejā.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Lajošs Genči (SOK profils) 
* Lajošs Genči (''Olympedia'' profils) 
* Lajošs Genči (''Sports Reference'' profils)
Jaunziemeļi

**Jaunziemeļi** ir ciems Kuldīgas novada Turlavas pagastā. Atrodas pagasta ziemeļu daļā.

Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa P112, Rīvas upes krastā.

## Atsauces
Emīls Gontjē

**Emīls Gontjē** (; dzimis , miris ) bija franču vieglatlēts, 1900. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieks.

1897. gadā viņš bija Francijas čempions lodes grūšanā. 1898., 1900. un 1901. gadā bija Francijas čempions kārtslēkšanā un 1898. un 1911. gadā Francijas čempions diska mešānā.

1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Parīzē Gontjē startēja divās vieglatlētikas disciplīnās. Labāko rezultātu šajās olimpiskajās spēlēs viņš ieguva kārtslēkšanā. Kurp ar rezultātu 3.10 metri, ieguva 4. vietu, kopā vēl ar diviem citiem sportistiem. Diska mešanā, ar rezultātu 30 metri, kvalifikācijas kārtā, viņš palika 13. vietā un fināla kārtā nestartēja.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Emīls Gontjē (SOK profils) 
* Emīls Gontjē (Olympedia.org) 
* Emīls Gontjē (Sports Reference profils)
Nomavas purvs (dabas liegums)

**Nomavas purvs** ir 1987. gadā dibināts dabas liegums Sēlijā, Jēkabpils novadā. Ietilpst Natura 2000 teritorijā. Individuālo aizsardzības un izmantošanas noteikumu projekts izveidots 1993. gada 2. martā un paredz virkni ierobežojumu, aizliedzot izmantot citzemju sugas meža atjaunošanā un ieaudzēšanā, nosusināt purvus, mežaudzes slapjās minerālaugsnēs un slapjās kūdras augsnēs, lietot ūdensputnu medībās šāviņus, kas satur svinu, ierīkot purvos dzērveņu plantācijas, iegūt derīgos izrakteņus u.c. 

## Apraksts
Dabas lieguma teritorija ietver Nomavas purvu (labas struktūras augstais purvs, kas vecas meliorācijas ietekmē apaudzis ar nelielām priedītēm, vietām klajš, ar kūdras ieplakām), divus distrofus ezerus (Nomavas un Baltais ezers), kā arī vairākas lāmas. Purva malās aug skujkoku un jaukti meži - dienvidu daļā minerālsala ar izcilu boreālo mežu (ap 200 g. vecas priedes). Šī ir nozīmīga teritorija lielo plēsēju aizsardzībai (vilks, ūdrs).

## Ārējās saites
* Dabas aizsardzības pārvalde
Zvaigzne (žurnāls)

**"Zvaigzne"** bija no 1950. līdz 1994. gadam Rīgā izdots sabiedriski politisks un literārs žurnāls. Tas iznāca no 1950. gada 15. jūlija līdz 1994. gada 1. martam.

Žurnāls publicēja rakstus par nozīmīgiem notikumiem sabiedriski politiskajā dzīvē, zinātnē, tehnikā, mākslā un sportā, ceļojumu aprakstus, daiļliteratūras darbus, mākslas darbu reprodukcijas.
 
Žurnāla redaktori bija Kārlis Ozoliņš (1950—1955), Rafaels Blūms (1956—1959), Vincents Karaļuns (1959—1961), Hugo Rukšāns (1961—1966), Augusts Lejiņš (1969—1994). 

Izdevēji: Laikraksts "Cīņa" (1950—1956), LKP CK izdevniecība (1956—1989), Latvijas Laikrakstu un žurnālu izdevniecība (1990), Žurnāla "Zvaigzne" izdevniecība.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Žurnāla "Zvaigzne" komplekts vietnē ''periodika.lv''
Vladimirs Presņakovs (deputāts)

**Vladimirs Presņakovs** (dzimis , miršanas datums nav zināms) bija Latvijas krievu jurists un politiķis. Bijis Tautas padomes biedrs un Satversmes sapulces deputāts.

## Dzīvesgājums
Dzimis  (pēc vecā stila — ) Oloņecas guberņas Vitegras pilsētā Aleksandra Presņakova ģimenē.
Darbojās kā zvērināts advokāts.

Pēc Latvijas valsts pasludināšanas bija Tautas padomes loceklis no Krievu nacionāldemokrātu partijas. 1920. gadā ievēlēts Latvijas Satversmes sapulcē no Krievu bezpartijiskās grupas.

## Atsauces
Bīlovi

thumb|120px|Fon Bīlovu ģerbonis.

**Bīlovi** () ir sena Meklenburgas dižciltīgo dzimta, kas 18. gadsimtā ierakstīta Dānijas bruņniecības matrikulā.

## Vēsture
Pirmais zināmais Bīlovu dzimtas pārstāvis bija 1229. gadā pieminētais obodrītu dižciltīgais Gotfrīds no Bīlovas (), tagad Bīlova (*Bülow*) ir daļa no Kēnigsfeldas pilsētas Ziemeļrietummēklenburgas apriņķī.


Otto dietrich von buelow.jpg|Oto Dītrihs fon Bīlovs (1655–1732)
Jobst Hinrich von Bülow.jpg|Jobsts Hinrihs fon Bīlovs (1683–1762)
Engelke von Bülow.jpg|Engelke fon Bīlovs (1691–1740)
Johann Albrecht v Bülow.jpg|Johans Albrehts fon Bīlovs (1708–1776)
Friedrich Wilhelm Freiherr von Bulow.jpg|Frīdrihs Vilhelms fon Bīlovs (1755–1816) 
Bülow.jpg|Frederiks Rudbeks Henriks fon Bīlovs (1791–1858)
Generalleutnant Hilmer Freiherr von Bülow.jpg|Hilmers fon Bīlovs (1883–1966)


### Bīlovu muižas Latvijā
Pēc Piltenes mantojuma kara (1583—1585) Dundagas pilsmuižas īpašnieks Berzevics 1588. gada 20. februārī par 60 000 Rīgas markām to pārdeva Brandenburgas markgrāfa padomniekam Levinam fon Bīlovam.

Pēc Levina Bīlova nāves Dundagu mantoja viņa dēls landrāts Frīdrihs fon Bīlovs. Viņa pirmā sieva bija Anna fon Maidele, bet otrajā laulībā — Anna Sibilla fon Ostenzakena no Bātes muižas, kura pēc vīra nāves kļuva par Dundagas muižas īpašnieci. Otrreiz Anna Sibilla salaulājās ar landrātu Otto Ernestu fon Maidelu, sava pirmā vīra pirmās sievas radinieku.

## Atsauces
Tivoli

**Tivoli** (, ) ir pilsēta Itālijas centrālajā daļā, Lacio reģionā, Romas metropolē. 2018. gadā Tivoli dzīvoja 56,5 tūkstoši iedzīvotāju. 

## Vēsture
Senās Romas laikos Tivoli bija zināma ar nosaukumu Tibura (), kas jau tolaik bija sena sabīņu apmetne. Romas impērijas laikā Tivoli kļuva par nozīmīgu sabiedroto un vēlāk par romiešu aristokrātu iecienītu atpūtas vietu. Slavenākais piemineklis no šī laika ir imperatora Adriāna uzceltā pils, kas ir UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā (*Villa Adriana*).

Viduslaikos pilsēta saglabāja savu stratēģisko nozīmi un bija bieži iesaistīta konfliktos starp Romas pāvestiem un aristokrātu dzimtām. 15. gadsimtā pāvests Pijs II pavēlēja uzcelt cietoksni *[[Rocca Pia]]*, lai nostiprinātu pāvesta varu pār pilsētu. Renesanses laikā Tivoli atkal kļuva par kultūras un mākslas centru – īpaši izceļas Lukrēcijas Bordžas dēla kardināla Ipolito II d'Este 16. ɡadsimtā celtā *[[Villa d’Este]]* ar tās greznajiem dārziem un strūklakām.

Tivoli - Villa Adriana - 2025-09-09 15-38-46 016.jpg|*Villa Adriana*
Rocca Pia et amphithéatre de Bleso.JPG|*Rocca Pia*
Tivoli by Diego Baravelli 03.jpg|*Villa d’Este*
Villa Deste park Rometta 2011 2.jpg|*Villa d’Este*
Gardens and fountains in Villa d'Este (Tivoli) (10).jpg|*Villa d’Este*
Gardens and fountains in Villa d'Este (Tivoli) (7).jpg|*Villa d’Este*


## Atsauces

## Ārējās saites
Valūtas kurss

[thumbnail|upright=1.2|Dažādas valūtas — [ASV dolārs, eiro un Rumānijas leja]]
**Valūtas kurss**, arī **naudas kurss**, **maiņas kurss**, ir valūtas cena, kas izteikta citu valstu naudas vienībās. Valūtas kurss var mainīties katru dienu ekonomisko faktoru vai, piemēram, valūtas intervences rezultātā, tādēļ ir divi naudas maiņas modeļi. Viens no tiem ir peldošais kurss, kas ir atkarīgs no valūtas pieprasījuma un piedāvājuma, bet otrs ir fiksētais valūtas kurss, kur valūta tiek mainīta pret citu noteiktu valūtu ar noteiktu likmi, piemēram, Latvijas bijušās naudas vienības lats kurss bija piesaistīts eiro ar fiksētu likmi, tas ir, 1 eiro bija 0,7028 lati.

## Ārējās saites

*
Františeks Janda-Suks

**Františeks Janda-Suks** (; dzimis , miris ) bija čehu vieglatlēts, olimpiskās sudraba medaļas ieguvējs diska mešanā 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs, kur pārstāvēja Bohēmiju. Startēja arī 1912. gada Stokholmas olimpiskajās spēlēs, pārstāvot Bohēmiju un 1924. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Parīzē, kur pārstāvēja Čehoslovākiju.

## Biogrāfija
Viņš ir dzimis Postrižinā, netālu no Rudnices pie Labas, tagadējās Čehijas teritorijā, un miris Čehijas (toreizējās Čehoslovākijas) galvaspilsētā Prāgā.

1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Parīzē viņš startēja vieglatlētikas diska mešanas disciplīnā. Šajā disciplīnā viņš ieguva sudraba medaļu, fināla kārtā aizmetot disku 35,04 metru attālumā un savu kvalifikācijas rezultātu uzlabojot par 10 centimetriem. Viņš kļuva par pirmo Čehijas sportistu, kurš izcīnījis sudraba medaļu diska mešanā olimpiskajās spēlēs. Viņš bija pirmais mūsdienu sportists, kurš meta disku, vienlaikus griežot visu ķermeni. Viņš izgudroja šo tehniku, pētot slavenās statujas "Diskobols" stāvokli. Tikai pēc viena gada tehnikas izstrādes viņš ieguva olimpisko sudrabu.

Pēc 12 gadiem, 1912. gadā, Františeks Janda-Suks atkal startēja olimpiskajās spēlēs, kas šoreiz norisinājās Stokholmā. Šoreiz viņš startēja divās vieglatlētikas mešanas disciplīnās. Lodes grūšanas sacensībās ar rezultātu 11,15 metri viņš ieguva 15. vietu. Savukārt diska mešanā šajā reizē viņš ar rezultātu 38,31 metri izcīnīja 17. vietu.

1924. gada Parīzes vasaras olimpiskajās spēlēs viņš pārstāvēja Čehoslovākijas komandu. Atklāšanas ceremonijā viņš bija valsts karognesējs. Šajās olimpiskajās spēlēs viņš atkal startēja diska mešanas sacensībās. Savā kvalifikācijas grupā viņš disku aizmeta 34,08 metru attālumā un kopvērtējumā bija 29. vietā.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Františeks Janda-Suks (SOK profils) 
* Františeks Janda-Suks (''Olympedia'' profils) 
* Františeks Janda-Suks(''Sports Reference'' profils)
Mazā Cepļa iela

**Mazā Cepļa iela** ir neliela iela Rīgā, Pārdaugavā, Zemgales priekšpilsētā,  Torņakalnā. Kopējais ielas garums ir 70 metri. Iela kā zemes ceļš bez seguma atzarojas no Cepļa ielas un beidzas strupceļā. Ar šīs ielas adresi ir tikai viena dzīvojamā ēka.

## Vēsture
Mazā Cepļa iela pirmoreiz Rīgas adrešu grāmatās minēta 1880. gadā ar nosaukumu **Krāsns iela**, tagadējo nosaukumu ieguva 1923. gadā.

## Skatīt arī
* Torņakalns

## Atsauces
2053. gads

**2053. gads** () būs parastais gads, kas pēc Gregora kalendāra sāksies trešdienā.

## Gaidāmie notikumi

* Tiek pieņemts, ka ASV bruņotie spēki izņems visus M1 Abrams tankus no ekspluatācijas. Šajā laikā M1 Abrams tanki būs nokalpojuši 71 gadu priekš ASV bruņotiem spēkiem. Iespējams, ka tie tiks aizstāti ar citiem tankiem vai ieroču sistēmām, no atceltās GCV programmas, vai nu no atceltās FCS programmas.
Jākabs Kauzers

**Jākabs Kauzers** (; dzimis , miris ) bija ungāru vieglatlēts, 1900. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieks.

Parīzes olimpiskajās spēlēs 1900. gadā Kauzers startēja kārtslēkšanas disciplīnā. Viņš šajā disciplīnā, ar rezultātu 3.10 metri, ieguva 4. vietu.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Jākabs Kauzers (SOK profils) 
* Jākabs Kauzers (''Olympedia'' profils) 
* Jākabs Kauzers (''Sports Reference'' profils)
Denjels Hortons

**Denjels Slausons Hortons** (; dzimis , miris ) bija amerikāņu vieglatlēts, 1900. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieks.

1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Parīzē Hortons startēja divās vieglatlētikas disciplīnās: trīssoļlēkšanā un trīssoļlēkšanā no vietas. Abās šajās disciplīnās viņa iegūtais rezultāts nav precīzi zināms.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Daniels Hortons (SOK profils) 
* Daniels Hortons (''Olympedia'' profils) 
* Daniels Hortons (''Sports Reference'' profils)
Trakstans Heirs

**Tomass Trakstans Heirs** (; dzimis , miris ) bija amerikāņu vieglatlēts, kurš startēja olimpiskajās spēlēs vesera mešanas un daudzcīņas disciplīnās, kur izcīnīja sudraba un bronzas medaļu. Viņš bija arī koledžas futbolists Pensilvānijas Universitātes *Penn Quakers* amerikāņu futbola komandā no 1897. līdz 1900. gadam.

## Biogrāfija
Heirs ieguva sudraba medaļu vesera mešanā 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Parīzē. Viņa rezultāts bija 46.26 metri. Šajā disciplīnā viņš piekāpās savam tautietim Džonam Flenegenam. Bez šīs disciplīnas viņš 1900. gada olimpiskajās spēlēs startēja arī diska mešanā un lodes grūšanā. Diska mešanā viņš palika bez rezultāta kvalifikācijas kārtā, bet lodes grūšanā ieguva 8. vietu ar rezultātu 10.92 metri.

Četrus gadus vēlāk viņš piedalījās arī 1904. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Sentluisā, kur startēja vieglatlētikas daudzcīņas disciplīnā. Šajā disciplīnā desmit atsevišķu disciplīnu kopsumma, kur viņš ieguva 5813 punktus un bronzas medaļu, piekāpjoties saviem tautietim, sudraba medaļas ieguvējam, Ādamam Ganam un Lielbritānijas sportistam Tomam Kīlijam. Heirs no visām 10 daudzcīņā ietilpstošajām disciplīnām uzvarēja: tāllēkšanā un 1 jūdzes skrējienā.

Vēlāk viņš praktizēja juristus Filadelfijā, izcili darbojās kā gleznotājs un bija divu grāmatu sēriju autors. Pirmā grāmatu sērija bija *Kent of Malvern*, bet otrā grāmatu sērija — *The Graduate Coach*.

Viņš un viņa sieva Ketrīna Sargenta Hare dzīvoja Radnorā zemnieku saimniecībā, kas pazīstama kā *Lime House*, un viņiem bija četri bērni. Viņa vecākais dēls, Trakstans Heirs Juniors, bija arī vis-amerikāņu futbolists Jēlā, 1933. gadā.

1951. gadā tika iekļauts Koledžas futbola slavas zālē. Mēģinot nosaukt Heismana trofejas uzvarētājus ar atpakaļejošu spēku pirms pirmās piešķiršanas 1935. gadā, Heirs tika apbalvots ar *mītisko* 1900. gada trofeju.

Trakstans dienēja Jūras spēkos un CIP un no 1957. līdz 1970. gadam bija Pensilvānijas slimnīcas prezidents.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Trakstans Heirs (SOK profils) 
* Trakstans Heirs (''Olympedia'' profils) 
* Trakstans Heirs (''Sports Reference'' profils)
Meredits Kolkets

**Meredits Braits Kolkets** (; dzimis , miris ) bija ASV vieglatlēts, kārtslēcējs, olimpiskās sudraba medaļas ieguvējs 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs.

## Dzīvesgājums

1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Parīzē Kolkets startēja kārtslēkšanas disciplīnā. Astoņu sportistu konkurencē viņš, ar rezultātu 3,25 metri, ieguva sudraba medaļu, piekālpjoties tikai citaam ASV sportistam Ērvingam Baksteram.

Kolkets bija 1901. gada Pensilvānijas Universitātes absolvents un *[[Phi Gamma Delta]]* studentu korporācijas loceklis. Viņš organizēja pirmo tenisa komandu Pennā. Strādāja par advokātu Vispārējo nelaimes gadījumu apdrošināšanas sabiedrībā.

1947. gada 7. jūnijā viņš nomira no sirdslēkmes un tika apglabāts ģimenes kapos Laurelhillas kapsētā, Filadelfijā.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Meredits Kolkets (SOK profils) 
* Meredits Kolkets (''Olympedia'' profils) 
* Meredits Kolkets (''Sports Reference'' profils)
Raivis Ansons

**Raivis Ansons** (dzimis ) ir latviešu hokejists, labās malas uzbrucējs. Pašlaik (2024) spēlē AHL komandā *[[Skrentonas "Penguins"|Wilkes-Barre/Scranton "Penguins"]]*.

## Spēlētāja karjera
Karjeru Ansons uzsāka HS Rīga sistēmā, vairākas sezonas spēlējot dažādos Latvijas junioru čempionātos. 2018.—19. gada sezonu aizvadīja Latvijas čempionātā, HS Rīga rindās 28 spēlēs atzīmējoties ar 14 punktiem. Nākamajā vasarā Ansons pārcēlās uz Ziemeļameriku, pievienojoties Kvebekas junioru hokeja līgas komandai *[[Baie-Comeau Drakkar]]*. Pēc debijas sezonas Kanādā Ansonu 2020. gada NHL drafta piektajā kārtā izvēlējās Pitsburgas "Penguins".

COVID-19 pandēmijas dēļ aizkavējoties hokeja sezonas sākumam Ziemeļamerikā, 2020.—21. gada sezonu Ansons uzsāka Latvijas čempionāta klubā HK Zemgale. Sezonas turpinājumā pārcēlās uz Ziemeļameriku, kur pievienojās Kvebekas junioru hokeja līgas vienībai *[[Baie-Comeau Drakkar]]*.

Latvijas izlases sastāvā piedalījies divos U-20 pasaules čempionātos, kā arī 2019. gada U-18 pasaules čempionātā. 2022. gada maijā parakstīja debitanta līgumu ar Pitsburgas "Penguins". 

## Atsauces

## Ārējās saites
Pāls Kopāns

**Pāls Kopāns** (; dzimis , miris ) bija ungāru vieglatlēts, kas startēja 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs.

## Dzīves gājums
Karjeras laikā viņš uzvarēja divos Ungārijas čempionātos 100 jardos (1897. un 1901.), Austrijas čempionātā 1900. gadā 200 m distancē.

1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Parīzē Kopāns startēja piecās vieglatlētikas disciplīnās. Trīs no šīm visām disciplīnām bija sprinta distances 60 metri, 100 metri un 400 metri. Visās šajās skriešanas disciplīnās viņš startēja tikai kvalifikācijas kārtās. Viņš startēja arī divās lēkšanas sacensībās trīssoļlēkšanā un trīssoļlēkšanā no vietas. Viņa iegūtie rezultāti šajās disciplīnās precīzi nav zināmi.

Pēc sportiskās karjeras Kopāns strādāja par policistu. Viņš sāka kā praktikants 1907. gadā un pensionējās Administratīvās nodaļas vadītāja amatā 1934. gadā.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Pāls Kopāns (SOK profils) 
* Pāls Kopāns (''Olympedia'' profils) 
* Pāls Kopāns (''Sports Reference'' profils)
Kļavu iela (Viesīte)

**Kļavu iela** ir maza šķērsiela Viesītes vēsturiskajā centrā. Iela kā neliels lauku ceļš savieno Kārļa ielu un Ezera ielu. Kaut gan iela iezīmēta jau 1936. gadā publicētajā pilsētas plānā, pieguļošie gruntsgabali bija sasniedzami no apkārt esošajām ielām un tai nebija būtiskas satiksmes funkcijas. Šobrīd Kļavu ielā nav reģistrēta neviena adrese, taču viens no piegulošo zemes gabalu īpašniekiem to izmanto piekļūšanai savam īpašumam.

## Ielu savienojumi
Kļavu iela ir savienota ar šādām ielām:
* Kārļa iela (T-veida krustojums)
* Ezera iela (T-veida krustojums)

## Skatīt arī
* Viesīte
* Viesītes ielu uzskaitījums

## Atsauces
Artūrs Korajs

**Artūrs Korajs** (; dzimis , miris ) bija ungāru vieglatlēts, kas startēja 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs.

## Dzīves gājums
1898. gadā 18 gadu vecumā Korajs izcīnīja savu pirmo galveno titulu *Sport Vilig* organizētajā vieglatlētikas turnīrā, diska mešanā, aizmetot to 27.75 metru attālumā. Vēlāk viņš divreiz uzvarēja Ungārijas čempionātā diska mešanā.

Korajs 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs startēja divās vieglatlētikas disciplīnās. Labāko rezultātu viņš ieguva lodes grūšanā, kur, ar rezultātu 11.13 metri, ieguva 7. vietu. Savukārt diska mešanā viņa rezultāts bija 31 metri un 11. vieta.

Plaušu slimības dēļ viņš 1905. gadā pameta sportu un pēc sešiem gadiem nomira 28 gadu vecumā.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Artūrs Korajs (SOK profils) 
* Artūrs Korajs (''Olympedia'' profils) 
* Artūrs Korajs (''Sports Reference'' profils)
Re:Baltica

**Baltijas Pētnieciskās žurnālistikas centrs ''Re:Baltica*** ir 2011. gada augustā, Latvijā dibināta [[Bezpeļņas organizācija|bezpeļņas nevalstiskā organizācija]]. Tā nodarbojas ar pētniecisko žurnālistiku, un atrodas [[Rīga|Rīgā]].

*Re:Baltica* koncentrējas uz [[Baltijas valstis|Baltijas reģionā]] svarīgu jautājumu, piemēram, [[korupcija]]s, [[naudas atmazgāšana]]s, [[uzņēmējdarbība]]s, [[veselība]]s, [[Cilvēktiesības|cilvēktiesību]] un [[dezinformācija]]s, padziļinātu izpēti. Pārskati viņu tīmekļa vietnē tiek publicēti [[Latviešu valoda|latviešu]], [[Angļu valoda|angļu]] un [[Krievu valoda|krievu valodā]]. *Re: Baltica* ražo saturu bez maksas un mudina citas mediju organizācijas publicēt savus darbus.

*Re:Baltica* ir Organizētās noziedzības un korupcijas ziņošanas projekta, Globālā izmeklēšanas žurnālistikas tīkla dalībniece. [[Inga Spriņģe]], pētnieciskā žurnāliste un viena no divām *Re:Baltica* dibinātājām, ir tīkla *International Consortium of Investigative Journalists* dalībniece.

== Struktūra ==
*Re:Baltica* struktūra 2023. gada jūnijā: Valdes locekļi ir priekšsēdētājs [[Pauls Raudseps]], [[Kristīna Rizga]], [[Andruss Vahers]], [[Dmitrijs Bauļins]]. Darbinieki ir [[Sanita Jemberga]], [[Evita Puriņa]], [[Inese Liepiņa]], [[Annija Petrova]], [[Ronalds Siliņš]], [[Olga Dragiļeva]] un [[Ieva Strazdiņa]].

== Re:Check ==
Kopš 2019. gada Re:Baltica paspārnē darbojas faktu pārbaudes un sociālo tīklu pētniecības virtuāla laboratorija Re:Check. Re:Check ir Starptautiskā Faktu pārbaudītāju tīkla (IFCN) dalībnieki. Kopš 2020. gada Re:Check ir Facebook oficiālais faktu pārbaudīšanas partneris Latvijā. 2023. gada novembrī Re:Check kļuva par Eiropas faktu pārbaudes standartu tīkla EFCSN biedriem.

== Finansējums ==
Finansējums ienāk no trim galvenajiem avotiem:
* Iekšējie ieņēmumi no pasniegšanas, pasākumu moderēšanas, dokumentālo filmu izpētes un scenāriju rakstīšanas
* Konkursa dotācijas, galvenokārt no institūcijām, kas atrodas [[Eiropas Savienība|ES]] / [[NATO]] valstīs, piemēram, *International Press Institute* (*IJ4EU) un Calouste Gulbenkian foundation.''
* Ziedojumi, kuru saraksts ir pievienots gada pārskatiem.

2022. gadā no 60% budžeta bija pašu ienākumi, 32% – granti, un 8% – ziedojumi. Galvenie ieņēmumu avoti jeb tādi, kas pārsniedza 1% no Re:Baltica kopējiem ieņēmumiem bija IJ4EU, All Media Latvia, Meta, Media Defense Legal Initiative, Free Press Unlimited, Calouste Gulbenkian foundation, mazie ziedojumi no privātpersonām un juridiskām personām. 

## Atsauces

## Ārējās saites
* Re: Baltica
Režē Kretjērs

**Režē Kretjērs** (; dzimis , miris ) bija ungāru vieglatlēts, 1900. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieks.

No 1899. līdz 1901. gadam Kretjērs bija Ungārijas čempions lodes grūšanā.

1900. gada olimpiskajās spēlēs viņš startēja divās vieglatlētikas disciplīnās. Labāko rezultātu viņš ieguva lodes grūšanā, kurp ar 12.75 metru tālu metienu fināla kārtā ieguva 4. vietu. Savukārt diska mešanā viņa rezultāts bija 33.65 metri, iegūstot 5. vietu.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Režē Kretjērs (SOK profils) 
* Režē Kretjērs (''Olympedia'' profils) 
* Režē Kretjērs (''Sports Reference'' profils)
Semarana

**Semarana** (, ) ir ostas pilsēta Indonēzijā, Javas salas ziemeļos, Centrālās Javas provinces administratīvais centrs. 2023. gadā Semaranā dzīvoja 1,69 miljoni iedzīvotāju. Bez zvejošanas pilsētā vēl ir attīstīta stikla ražošana, tekstilrūpniecība un mazu laivu būve. Ar dzelzceļa līnijām Semarana ir savienota ar visām pārējām Javas salas lielajām pilsētām.

## Ārējās saites

*
Krāslavas Varavīksnes vidusskola

**Krāslavas Varavīksnes vidusskola** ir Krāslavas skola, kuras 1.-3. klases un pirmsskolas sagatavošanas grupa Aronsona ielā 3, bet 4.-12. klases Nikodema Rancāna ielā 4.

Skolas mērķis ir iesaistīt bērnus un vecākus kultūru vērtību apguvē, veicināt viņu interesi un cieņu pret citām tautām un kultūrām, integrējoties latviešu valodas un latviešu kultūras vidē. 

## Izglītības programmas
* pirmsskolas izglītības programma, kods 01011111;
* pamatizglītības matemātikas, dabaszinību un tehnikas virziena programma, kods 21013121;
* pamatizglītības programma, kods 21011121;
* pamatizglītības pedagoģiskās korekcijas programma, kods 21011821;
* speciālās pamatizglītības programma izglītojamiem ar mācīšanās traucējumiem, kods 21015621;
* speciālās pamatizglītības programma izglītojamiem ar garīgās attīstības traucējumiem, kods 21015821;
* vispārējās vidējās izglītības matemātikas, dabaszinību un tehnikas virziena programma;
* vispārējas vidējas izglītības profesionāli orientēta virziena programma, kods 31014011.

## Vēsture
Skola dibināta 1989. gadā kā **Krāslavas 3. vidusskola**. 1993./1994. mācību gadā skola sāka īstenot kultūru dialoga koncepciju multikulturālā skolā. 1994. gada 15. aprīlī skolā notika starptautisks seminārs "Multinacionālās skolas programmas un plāni", kura ietvaros sadarbojās izglītības darbinieki no Latvijas, Somijas uin Dānijas. 
1995. gada 2. maijā skolai piešķīra Krāslavas Varavīksnes vidusskolas nosaukumu.
2016./2017. mācību gadā izglītības iestādē strādāja 60 pedagoģiskie darbinieki (ieskaitot 1 pirmsskolas pedagogu).
Latvijas skolu reformas gaitā skola pārgāja uz mācībām latviešu valodā.

## Ārējās saites
* PAŠNOVĒRTĒJUMA ZIŅOJUMS (2017)
                                 
## Atsauces
Eļļas lampa

[thumb|No māla darināta [indieši|indiešu eļļas lampa.]]

**Eļļas lampa** ir mākslīgi vai dabīgi darināts apgaismošanas līdzeklis, kas par primāro degmaisījuma avotu izmanto dažāda veida eļļas. Vēsturiski līdzās svecēm un gāzes lampām tās kalpoja par vienu no galvenajiem mākslīgajiem gaismas avotiem līdz elektriskās kvēlspuldzes izgudrošanai 19. gadsimtā.

Eļļas lampas kā apgaismošanas un dekoratīvais līdzeklis vēl joprojām ir pieejamas arī mūsdienās.

## Vēsture

Senākās eļļas lampas jau tika izmantotas aizvēsturē, kad akmens laikmetā par apgaismojuma līdzekļiem tika pielietoti dažādi gliemežvāki vai akmeņi ar dabīgi izveidotiem iedobumiem, kuros bija iespējams ieliet dažādu dzīvnieku taukus, kas tādējādi kalpoja par degmaisījuma avotu. Viena no senākajām šāda veida eļļas lampām tika uzieta Lasko alā Francijā, kas tika darināta no sarkanā smilšakmens un bija datējama ap 15 000 gadu p.m.ē.

Vēlāk bronzas laikmetā ap 16. gadsimtu p.m.ē. sāka parādīties arī eļļas lampas, kas tika darinātas no māla.

Laika gaitā sengrieķu darinātajām eļļas lampām sāka parādīties arī rokturi un citi jaunievedumi, kas neļāva šķidrumam tik viegli iztecēt no lampas korpusa. Šī iemesla dēļ laika posmā starp 6. un 4. gadsimtu p.m.ē. sengrieķu darinātās eļļas lampas kļuva par izplatītu eksportpreci visā Vidusjūras reģionā.

Romas impērijas laikā mūsu ēras 1. un 2. gadsimtā par izplatītākajām kļuva Itālijā darinātās romiešu eļļas lampas, kurām klāt nāca arī dažādi dekoratīvie elementi.

## Izstrāde

thumb|No māla darināta seno laiku eļļas lampa ar tās galvenajiem komponentiem.
Vēsturiski eļļas lampas tika izgatavotas no dažādiem materiāliem, kur, piemēram, Senajā Romā tās bija pieejamas no akmens, gliemežvāka, māla, stikla un metāla. Mūsdienu arheoloģiskie izrakumi liek secināt, ka visplašāk senajos laikos ir tikušas izmantotas tieši no māla darinātās eļļas lampas.

Par eļļas lampas degmaisījumu galvenokārt tika izmantoti dažādi šķidrumi — dzīvnieku tauki, vasks, kā arī vairākas augu eļļas, kā, piemēram, olīveļļa, sezama eļļa un vīnogu sēklu eļļa, no kurām visizplatītākā Vidusjūras reģionā, iespējams, ir bijusi tieši olīveļļa. Savukārt par eļļas lampas degli kalpoja jebkura veida šķiedrains materiāls, parasti lins, papiruss vai citas augu šķiedras.

## Skatīt arī

* Eļļa
* Gāzes lampa
* Lāpa
* Svece

## Atsauces

## Ārējās saites