open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Džeisons Deivids Frenks

**Džeisons Deivids Frenks** (; dzimis , miris ) bija amerikāņu aktieris un cīņas mākslas meistars. Vislabāk zināms ar Tomija Olivera lomu seriālā *[[Mighty Morphin Power Rangers]]* un citos "Spēka reindžeri" (*Power Rangers*) seriālos.

Frenks miris 49 gadu vecumā  Teksasā. Vēlāk Frenka atraitne pavēstīja, ka viņš cīnījies ar ilgstošu depresiju un psihiskiem traucējumiem un beidzis dzīvi izdarot pašnāvību.

## Atsauces

## Ārējās saites
Ciņuvārpatas

**Ciņuvārpatas** () ir graudzāļu dzimtas ģints, kurā ir aptuveni 150 daudzgadīgas augu sugas. Ciņuvārpatām ir kosmopolītiska izplatība un tās ir sastopamas visos pasaules kontinentos.

Latvijā ir sastopamas divas ciņuvārpatu sugas:

* Suņu ciņuvārpata (*Elymus caninus*)
* Šķiedrainā ciņuvārpata (*Elymus fibrosus*).

## Galerija

Attēls:Elymus canadensisEVB.jpg|*Elymus canadensis*
Attēls:Elymus elymoides (3703705845).jpg|*Elymus elymoides*
Attēls:Elymus glaucus (7243638410).jpg|*Elymus glaucus*
Attēls:Elymus hystrix inflorescences 001.JPG|*Elymus hystrix*
Attēls:Elymus villosus.jpg|*Elymus villosus*


## Atsauces

## Ārējās saites
Peldošā ūdenszāle

**Peldošā ūdenszāle** () ir graudzāļu dzimtas suga, kas ir plaši sastopama Eiropā, tostarp bieži visā Latvijas teritorijā, kur grupas vai blīvas audzes aug grāvjos, ūdenstilpju piekrastēs, peļķveida padziļinājumos pļavās un mežos, arī purvu apmalēs.

## Apraksts
Peldošā ūdenszāles ir daudzgadīgs, 40—120 cm garš lakstaugs, kurš veido skraju ceru un kuram ir ložņājošs saknenis. Stiebrs ir pacils un kails. Lapas ir mīkstas, nolīkstošas, 0,3—0,6 cm platas. Maksts ir slēgta un kaila. Arī mēlīte ir kaila, tā ir smaila un 0,7—1 cm gara. Skara ir šaura un 15—30 cm gara, parasti vienpusēja. Uz katra zara ir 1—2 vārpiņas (lai gan dažreiz ir vairāk). Vārpiņā ir 7—11 ziedi. Ziedu putekšnīcas ir violetas, 0,15—0,3 cm garas. Vārpiņas plēksnes ir lancetiskas, nevienādas, īsākas nekā zieda plēksnes. Ārējā zieda plēksne ir 0,5—0,7 cm gara un smaila. Akota nav. Kalluss ir kails. Auglis ir sīks grauds. Zied no maija beigām līdz augustam.

## Atsauces
Lītovnīki

**Lītovnīki** var būt:
* Bērzgales pagasta Lītaunīku cits nosaukums;
* Griškānu pagasta Litavniku pamatnosaukums.

## Skatīt arī
* Lielie Lītovnīki
* Mazie Lītovnīki
Kērstija Elija

**Kērstija Luīze Elija** (; dzimusi , mirusi ) bija amerikāņu aktrise. Vislabāk pazīstama pēc Rebekas Houvijas lomas NBC situāciju komēdijseriālā *[[Cheers]]* (1987—1993), par ko 1991. gadā saņēma ''Primetime Emmy'' balvu un Zelta globusa balvu. No 1997. līdz 2000. gadam viņa filmējās situāciju komēdijseriālā *[[Veronica's Closet]]*, par ko arī saņēma *Emmy* un Zelta globusa balvu nominācijas.

1980. un 1990. gados Elija piedalījās vairākās filmās, tostarp "Zvaigžņu ceļš II: Hana dusmas" (*Star Trek II: The Wrath of Khan*, 1982), *[[Summer School]]* (1987), *[[Shoot to Kill]]* (1988), *[[Look Who's Talking]]* (1989) un tās divos turpinājumos (1990—1993), *[[Madhouse]]* (1990), *[[Sibling Rivalry]]* (1990), "Nolādēto ciemats" (*Village of the Damned*, 1995), "Es un mana ēna" (*It Takes Two*, 1995), "Harija dekonstrukcija" (1997), "Bagātībā un nabadzībā" (*For Richer or Poorer*, 1997) un "Neiedomājami skaista" (1999). 1994. gadā viņa ieguva savu otro *Primetime Emmy* balvu par lomu televīzijas filmā *[[David's Mother]]*.

1997. gadā Elija saņēma vēl vienu *Primetime Emmy* balvas nomināciju par lomu drāmas kriminālseriālā  *[[The Last Don]]*. 2005. gadā viņa atveidoja izdomātu sevis versiju *[[Showtime]]* seriālā *[[Fat Actress]]*. Vēlāk piedalījās *[[Kirstie Alley's Big Life]]* (2010) un kā dalībniece šova *[[Dancing with the Stars]]* 12. sezonā (2011—2012), kur ieņēma otro vietu. 2013. gadā Elija filmējās situāciju komēdijseriālā *[[Kirstie]].* 2016. gadā filmējās kanāla *[[Fox Broadcasting Company|Fox]]* šausmu komēdijseriālā *[[Scream Queens]]*. 2018. gadā piedalījās britu realitātes šovā *[[Celebrity Big Brother]]*.

## Atsauces

## Ārējās saites
Leokādija fon Freitāga-Loringhofena

**Leokādija Sofija Helēne fon Freitāga-Loringhofena** (, 1842-1912) bija vācbaltiešu pedagoģe, Skultes muižas privātskolas vadītāja.

## Dzīvesgājums
Dzimusi 1842. gada 20. septembrī Cēsīs Dubinskas muižas īpašnieka Teofila Aurela fon Kampenhauzena (1808—1863) un viņa sievas Izabelles Luīzes, dzimušas von Volfas (1820—1849), ģimenē. 1862. gadā viņa apprecējās ar Oskaru Oto Freitāgu von Loringhofenu (1832—1882) un 1864. gadā viņi pārcēlās uz dzīvi Skultes muižā.

1872. gada 26. augustā Leokādija savā muižā nodibināja privāto proģimnāziju un meiteņu skolu. Zēnu skola gatavoja absolventus iestājai ģimnāzijā, meiteņu skola līdzās ģeogrāfijas, vācu valodas, reliģijas mācības u.c. stundām piedāvāja iespēju apgūt praktiskas zināšanas, t. sk. ēst gatavošanu un konservēšanu, šūšanu un citas lauku saimniecībā nepieciešamas iemaņas. Par atsevišķu samaksu varēja mācīties klavierspēli un krievu valodu.

Rakstīja presē par pedagoģiskiem jautājumiem un 1877. gadā publicēja grāmatu latviešu valodā "Par miesas kopšanu skolā".
Pēc vīra nāves 1882. gadā Leokādija kopā ar dēliem mantoja Skultes muižu. 1894. gadā Baltijas pārkrievošanas laikā viņa atteicās pāriet uz krievu apmācības valodu un savu privātskolu slēdza.

Mirusi 1912. gada 30. maijā, apglabāta Skultes kapsētā.

## Ģimene
Leokādijas fon Freitāgas-Loringhofenas māsa Žanete Konstance Klementīne bija Zigfrīda fon Fēgezaka māte.
Viņai bija septiņi dēli: Roderihs (1863—1936), Arturs Teofils Ernsts (1865—1905), Reinhards Ernsts (1866—1935), Oskars Heinrihs Eduards (1868—1921), Leons Baltazars Gastons (1870—1936), Erhards Oskars Johanness (1874—1925) un Gothards Roderihs Pauls Johans (1880—1912).
Viņas mazdēls Vesels fon Freitāgs-Loringhofens bija  Vērmahta ģenerālštāba virsnieks, kurš piedalījās 1944. gada 20. jūlija atentāta sagatavošanā pret Ādolfu Hitleru.

## Darbi
* Jauna meitu skola Vidzemē [par Skultes skolu]. Mājas Viesis, nr. 18. (1872)
* Garīgas un laicīgas, jaunas un vecas 111 dziesmas uz balsīm, pārtulkotas un apgādātas no L. von Freytag-Loringhoven. Rīga: H. Brutzer (1874)
* Par miesas kopšanu skolās. Ievērojami padomi, pasniegti Skultes-Pēterupes 18. skolotāju konferencē no vienas tautas mīļotājas. Rīga: Leopolds Veide (1877)
* [kopā ar Jāni Neilandu]. Mīļa latviešu tauta un tautas draugi [lūgums ziedot J. Cimzes bāriņiem]. Balss, nr. 11. (1881)
* Ziņas, kā priekš simts gadiem baznīcas un skolas amatos ievēlēja [galvenokārt Mežgaiļu Miķeļa 1792. sarakstītās atmiņas par stāšanos draudzes skolotāja amatā]. Baltijas Vēstnesis, nr. 260., 261. (1892); Wie vor hundert Jahren Kirchen- und Schulämter besetzt wurden [iepriekšminētais raksts vāciski ar precizētiem muižnieku un mācītāju uzvārdiem par Skultes apkaimes izglītības vēsturi]. Düna Zeitung, nr. 261., 262. (1892)

### Ieteikumi
Ieteikumi skolēnu veselīgam dzīvesveidam no grāmatas “Par miesas kopšanu skolā” (1877):

## Atsauces
Džans Lu

**Džans Lu** (, dzimis 1976. gada novembrī) ir Ķīnas kosmonauts, Tautas Atbrīvošanas armijas Gaisa spēku lidotājs, vecākais pulkvedis.

## Biogrāfija
### Bērnība
Džans Lu piedzima 1976. gada novembrī Ķīnas dienvidu Hunaņas provinces Haņšou apgabalā.
Kad viņam bija pieci gadi, ģimene pārcēlās uz toreizējo Čenguaņas pilsētu, lai vietējās iedzīvotāju komūnas paspārnē atvērtu zivju audzētavu. Šeit ģimene guva labumu no tikko aizsāktās reformas un atvēršanas politikas — viņi bija starp pirmajām tautas komūnas "desmit tūkstošu juaņu mājsaimniecībām" (万元户). Tas ir, laikā, kad strādnieka vidējā mēneša alga bija 28 juaņas un 1 kg rīsu maksāja 0,14 juaņas, viņu gada bruto ienākumi bija  juaņu. Kopš sešu gadu vecuma zēns palīdzēja savu vecāku biznesā.

Pēc pamatskolas beigšanas Džans pieteicās mūzikas vidusskolā. Kad viņa māte par to uzzināja, viņa bija stingri pret to un lika dēlam apmeklēt parasto vidusskolu, lai vēlāk varētu studēt universitātē. Džans Lu uzklausīja savu māti un pārgāja uz Haņšou apgabala 1. ģimnāziju.

### Dienests gaisa spēkos
Pēc vidusskolas beigšanas Džans Lu 1996. gada 1. augustā iestājās Tautas Atbrīvošanas armijas Gaisa spēkos. 1999. gada aprīlī viņš iestājās Ķīnas komunistiskajā partijā. 2000. gadā viņš pabeidza Gaisa spēku Aviācijas universitāti.

Džans Lu dienēja Gaisa spēkos kā iznīcinātāju pilots. Viņam vairākkārt bija jāapmeklē padziļināti apmācības kursi, kuros pilotu skaits tika samazināts, izmantojot atlases principus. Vēlāk viņš dienēja apmācību eskadras štābā, un bija atbildīgs par šaušanas treniņu plānošanu gaisa kaujās. Džans Lu veica 1200 bezavāriju lidojumu stundas, par ko viņam tika piešķirta I līmeņa militārā pilota zīme.

### Kosmonauta karjera
2009. gadā Džans Lu pieteicās Ķīnas 2. kosmonautu grupas atlasē. 2010. gada 7. maijā viņu uzņēma kosmonautu vienībā.

2020. gadā Džanu paaugstināja par vecāko pulkvedi.
2022. gadā viņš bija kosmosa kuģa *[[Shenzhou 14]]* dublieru apkalpes loceklis.

Pirmo kosmisko lidojumu Džans Lu sāka 2022. gada 29. novembrī, esot kosmosa kuģa *[[Shenzhou 15]]* sistēmu operatoram. Viņš ar diviem apkalpes biedriem orbitālajā stacijā *[[Tiangong]]* (4. ekspedīcija) pavadīja 186 dienas. Uz zemes kosmosa kuģis atgriezās 2023. gada 3 jūnijā.

Otro reizi kosmosā Džans Lu devās 2025. gada 31. oktobrī, esot kosmosa kuģa *[[Shenzhou 21]]* komandierim. Viņš ir *[[Tiangong]]* 10. ekspedīcijas komandieris.

Kosmisko lidojumu kopsavilkums:

## Iziešanas atklātā kosmosā

## Atsauces

## Ārējās saites
* Zhang Lu spacefacts.de 
* Чжан Лу astronaut.ru
Izpildītājmāksla

thumb|Deja ir viens no izpildītājmākslas veidiem
**Izpildītājmāksla** jeb **skatuves māksla** ir mākslas veidu grupa, kurā ietilpst deja, mūzika, teātris, iluzionisms, performances māksla un citi mākslas veidi, kuros mākslinieki parasti uzstājas skatītāju priekšā. Tā no tēlotāja mākslas atšķiras tādā ziņā, ka izpildītājmākslā tiek izmantots paša mākslinieka ķermenis un galvenais ir izpildījums jeb performance, bet tēlotāja mākslā tiek radīts mākslas darbs, izmantojot materiālus, piemēram, mālu, metālu, akmeni vai krāsas.

Teātris, mūzika, deja un cita veida performances ir sastopamas visās pasaules kultūrās. Mūzikas un dejas vēsture aizsākās aizvēsturiskajos laikos, savukārt cirka pirmsākumi ir identificēti Senajā Ēģiptē. Ar izpildītājmākslu ir saistītas daudzas profesijas, kā arī izpildītājmāksla ir uzskatāma par izklaidi, it sevišķi kopš audio un video ierakstu attīstība ir radījusi iespēju izpildītājmākslu patērēt privāti. Izpildītājmāksas mērķis bieži vien ir izteikt savas emocijas un jūtas.

## Atsauces
Reanimators

**"Reanimators"** () ir 1985. gada ASV šausmu kinokomēdija, kuras režisors ir Stjuarts Gordons. Filmā galvenās lomas atveido Brūss Ebots, Bārbara Kremptone, Deivids Geils, Roberts Sampsons un Džefrijs Kombss. Filma balstīta uz Hovarda Filipsa Lavkrafta īso stāstu *[[Herbert West–Reanimator]]*.

Filma stāsta par medicīnas studentu Herbertu Vestu (Kombss), kurš izgudro vielu, kas atdzīvina mirušos.

Filmas "Reanimators" pirmizrāde notika . Tā neguva lielus kases ieņēmumu panākumus, tomēr lielāku popularitāti ieguva filmas mājas video versija. Filmai izdoti divi turpinājumi un to uzskata par kulta filmu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Evita (filma)

**"Evita"** () ir 1996. gada ASV muzikāla vēsturiskā drāmas filma, kas balstīta uz 1976. gada tāda paša nosaukuma mūzikas albumu, ko veidoja Tims Raiss un Endrū Loids Vebers, vēl filma iedvesmota no 1978. gada mūzikla. Filmā atainota Evas Peronas dzīve, izceļot viņas izcelsmi, slavas iegūšanu, politisko karjeru un nāvi 33 gadu vecumā. Filmas režisors ir Alans Pārkers, scenārija autori Pārkers un Olivers Stouns. Galvenās lomas atveido Madonna (Eva), Džonatans Praiss (Evas vīrs Huans Perons) un Antonio Banderass (Če).

Pēc albuma izdošanas 1976. gadā tā ekranizācija uz vairāk nekā piecpadsmit gadiem iegrima *[[izstrādes elle|izstrādes ellē]]*, ekranizācijas tiesības ceļoja starp vairākām lielākajām studijām un tika apsvērti dažādi režisori un aktieri. 1993. gadā producents Roberts Stigvuds pārdeva ekranizācijas tiesības Endrū Vajnam, kurš piekrita finansēt filmu ar savas producentu kompānijas *[[Cinergi Pictures]]* starpniecību, bet *[[Walt Disney Studios Motion Pictures|Buena Vista Pictures]]* izplatīja filmu ar *[[Hollywood Pictures]]* zīmolu. Pēc tam, kad 1994. gadā Stouns pameta projektu, Pārkers piekrita papildināt scenāriju un režisēt filmu. Dziesmu un skaņu celiņa ierakstīšana notika *CTS Studios* Londonā, Anglijā, aptuveni četrus mēnešus pirms filmēšanas sākuma. Pārkers sadarbojās ar Raisu un Loidu Veberu, lai izveidotu filmas skaņu celiņu, pārstrādājot oriģināldziesmas, vispirms izveidojot mūziku un pēc tam sacerot vārdus. Viņi filmai arī sarakstīja jaunu dziesmu *[[You Must Love Me]]*. Filmēšana sākās 1996. gada februārī ar filmas budžetu 55 miljonu ASV dolāru apmērā un pabeigta tā paša gada maijā. Filmēšana notika Buenosairesā un Budapeštā, kā arī *[[Shepperton Studios]]* studijā. Filmas veidošana Argentīnā izraisīja pretrunas, jo filmēšanas dalībnieki un komanda saskārās ar protestiem saistībā ar bažām, ka projekts varētu sabojāt Evas tēlu.

Filmas "Evita" pirmizrāde notika  Losandželosas *[[Shrine Auditorium]]*. ASV filmu demonstrēja ierobežotā daudzuma atsevišķos dažādu pilsētu kinoteātros no 25. decembra, bet pasaules kinoteātros filma bija skatāma sākot ar . Tās pasaules kases ienākumi ir vairāk nekā  ASV dolāru. Filma saņēma dažādas kritiķu atsauksmes; kritiķi slavēja Madonnas aktierspēli, mūziku, kostīmus un operatora darbu, bet kritizēja filmas tempu un režiju. "Evita" saņēma vairākas nominācijas un balvas, tostarp Amerikas Kinoakadēmijas balvu kategorijā "Labākā dziesma" (*You Must Love Me*) un trīs Zelta globusa balvas kategorijās "Labākais mūzikls vai kinokomēdija", "Labākā oriģināldziesma" (*You Must Love Me*) un "Labākā aktrise mūziklā vai kinokomēdijā" (Madonna).

## Atsauces

## Ārējās saites
Noskaņojums mīlēt

**"Noskaņojums mīlēt"** (, ) ir 2000. gada Honkongas un Francijas kopražojuma romantiskā drāmas filma, kuras režisors, scenārists un producents ir Vans Dzjavei. Filmā galvenās lomas atveido Megija Čuna un Tonijs Luns. "Noskaņojums mīlēt" ir neformālās Vana triloģijas otrā filma, pēc filmas *[[Days of Being Wild]]* (1990) un pirms filmas "2046" (2004).

Filma stāsta par diviem kaimiņiem, vīrieti un sievieti, starp kuriem, atklājot, ka viņu laulātie viņus krāpj, lēnām izveidojas jūtas vienam pret otru.

Filmas "Noskaņojums mīlēt" pirmizrāde notika  Kannu kinofestivālā, kur to nominēja Zelta palmas zaram. Luns kļuva par pirmo Honkongas aktieri, kas saņēma festivāla labākā aktiera balvu. To bieži min kā vienu no visu laiku labākajām filmām, kā arī par vienu no Āzijas kino nozīmīgākajiem darbiem. 2016. gadā *[[BBC 100 labākās 21. gadsimta filmas|BBC]]* kritiķu vērtējumā to atzina par otru labāko filmu kopš 2000. gada. 2022. gadā žurnāla ''Sight & Sound'' 50 visu laiku labāko filmu kritiķu sarakstā "Noskaņojums mīlēt" ierindojās piektajā vietā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Ķekatas

[thumbnail|upright=1.2|[Mārtiņi|Mārtiņdienas ķekatās iešana]]
**Ķekatās iešana** jeb **čigānos iešana** bija viena no nozīmīgākajām latviešu tradicionālajām paražām. Tā ietvēra maskās pārģērbtu ļaužu gājienus pa sētām un ciemiem, kuru mērķis bija nest mājām svētību, auglību un aizsardzību pret ļaunajiem gariem. Šī paraža balstījās senos maģiskos priekšstatos par auglības veicināšanu un ļauno spēku atvairīšanu, kas raksturīgi daudzām Eiropas tautām ziemas saulgriežu periodā.

Ķekatnieki parasti bija tērpušies dažādās maskās un darbojās kā organizēts pulks, kuru vadīja budēļu tēvs (saukts arī par budēļu veco). Viņa rīcībā atradās rīkste — dzīvības un auglības simbols. Pieskaršanās ar rīksti mājas iemītniekiem un mājlopiem tika uzskatīta par veselību un labklājību veicinošu rituālu. Šis priekšstats saistīts ar Eiropā plaši izplatīto ticējumu, ka dzīvības spēks mājo zaļos vai plaukstošos zaros, ar kuru palīdzību iespējams šo spēku pārnest uz cilvēkiem un dzīvniekiem. Ķekatniekus visur labprāt uzņēma un pacienāja, jo viņu klātbūtne tika uzskatīta par labvēlīgu zīmi mājai un saimniecībai.

## Nosaukumi un reģionālās īpatnības
Ķekatnieku nosaukumi un tradīciju varianti atšķīrās dažādos Latvijas novados:
* Kurzemē un Zemgalē — budēļi, bubuļi, buduļi, buki, būzaļi, buzuļi, danča bērni, ķinķēziņi, ķēmi;
* Vidzemē — vecīši, maskas, maskarati, skutelnieki (suselnieki), nūjinieki (kūjinieki), preiļi, kurciemi;
* Latgalē — kaļedas, kaladnieki, talderi.

Šie nosaukumi atspoguļo gan vietējās dialektālās īpatnības, gan atšķirīgas maskošanās un rituālu tradīcijas.

## Maskas un to simbolika
Maskošanās bija viens no būtiskākajiem ķekatās iešanas elementiem. Tās pamatā bija seni auglības rituāli, kuru laikā maskās attēloja pārdabiskus tēlus, garus vai dzīvniekus, kuriem piedēvēja spēju ietekmēt dabas un cilvēku dzīves procesus. Masku mērķis bija vai nu pielabināties šiem gariem, vai arī tos pakļaut un aizbaidīt.

Viena no pazīstamākajām senlatviešu ķekatnieku maskām bija lāča maska, jo ticēja, ka lāča rūkšana spēj aizdzīt ļaunos garus. Buka masku veidoja, zem palaga piestiprinot līksti ar lokumu uz leju, ko papildināja ar ragiem un bārdu. Dzērves maska tika izgatavota, apgriežot kažoku uz otru pusi un vienā piedurknē ievietojot cirvi ar pietu; pie tās abās pusēs piesēja karotes, kas atgādināja ausis un knābi, kuru varēja kustināt.

Īpaši izteiksmīga bija nāves maska, kurā ķekatnieks pārklājās ar baltu palagu, izgatavoja zobus no rāceņiem un nesa koka dunci, kas notraipīts sarkanā krāsā. Otrā rokā viņš turēja trauku ar degošu vielu, kuras liesmās maska ieguva bālu, līķim līdzīgu izskatu.

## Nozīme kultūrā
Ķekatās iešana bija nozīmīga latviešu tradicionālās kultūras sastāvdaļa, kas apvienoja rituālu, teatralizētu darbību un kopienas saliedēšanu. Tā atspoguļo senos priekšstatus par cilvēka un dabas mijiedarbību, dzīvības ciklu un pārdabisko spēku ietekmi uz ikdienas dzīvi.

## Atsauces

## Ārējās saites
Kalush Orchestra

***Kalush*** ir ukraiņu repa mūzikas grupa, kas izveidota 2019. gadā. Grupas dibinātājs un reperis ir Oļegs Psjuks. Grupā darbojas arī multiinstrumentālists Ihors Didenčuks un dejotājs Vlads Kuročka (*MC KylymMen*). Didenčuks ir arī elektrofolka mūzikas grupas *[[Go A]]*, kas pārstāvēja Ukrainu 2021. gada Eirovīzijas dziesmu konkursā, dalībnieks.

2021. gada sākumā grupa izveidoja papildprojektu ***Kalush Orchestra*** ar Timofeju Muzičuku, Vitāliju Dužiku, Sašu Tabu un Džoniju Divniju. Atšķirībā no oriģinālās grupas, *Kalush Orchestra* savā mūzikas stilā pievienoja arī Ukrainas tradicionālās mūzikas elementus. 2022. gadā grupa ar dziesmu *[[Stefania]] (Стефанія)* uzvarēja 2022. gada Eirovīzijas dziesmu konkursā, iegūstot 631 punktu un izcīnot Ukrainai trešo uzvaru konkursā.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Turin 2022 / Profils ''Eurovision.tv'' lapā
* 
*
Lietuvas ūdenszāle

**Lietuvas ūdenszāle** () ir graudzāļu dzimtas suga, kas ir nevienmērīgi sastopama Eirāzijā, Latvijā sastopama reti, tikai valsts vidū un austrumu — ziemeļaustrumu daļā, kur nelielas grupas aug auglīgos, mēreni mitros un pārmitros mežos, mežam caurtekošu strautu malās.

Suga ir ierakstīta Latvijas Sarkanajā grāmatā 3. kategorijā.

## Apraksts
Lietuvas ūdenszāle ir daudzgadīgs, 60—140 cm garš lakstaugs ar garu, ložņājošu sakneni. Stiebrs ir stāvs, tievs un kails. Lapas ir mīkstas, pelēkzaļas, 0,4—1,2 cm platas un pārliekušās. Plātnes virspuse ir paraupja un gals ir gari nosmailots. Maksts ir slēgta, kaila, gandrīz bez izvirzītas šķautnes. Lapas mēlīte ir strupa, 0,25—0,4 cm gara, gals sīkzobains. Ziedkopa — skara — ir vienpusēja, zari ļoti tievi un nokareni. Skara ir 15—30 cm gara, vārpiņas sāniski saplacinātas, 0,5—0,7 cm garas, ar 4—6 ziediem. Vārpiņas ass ir raupja un sīkdzeloņaina. Vārpiņas plēksnes ir lancetiskas, nevienādas, īsākas nekā zieda plēksnes. Ārējā zieda plēksne ir 0,3—0,4 cm gara, raupja, olveidīgi iegarena, ar labi izšķiramu dzīslojumu (7 dzīslas). Iekšējā zieda plēksne ir divšķautņaina. Akota nav. Auglis ir sīks grauds. Zied jūnija beigās un jūlijā.

## Atsauces
Amarāvati

**Amarāvati** (, *Amarāvati*) ir pilsēta Indijas dienvidaustrumos, Āndhras Pradēšas štata oficiālā galvaspilsēta. Izvietojusies  štata vidusdaļā Krišnas upes labajā krastā iepretī Vidžajavādas pilsētai, faktiski ietilpst tās aglomerācijā.

## Vēsture
Pilsēta dibināta 2015. gadā pēc Telangānas štata nodalīšanas no Āndhra Pradešas; tās pamatakmeni 22. oktobrī ielika valsts premjerministrs Narendra Modi. Pilsētas nosaukums aizgūts no Amarāvati ciema, kas atrodas pirms 2000 gadiem pastāvējušās Šatavahanu dinastijas galvaspilsētas Dhanjakatakama tuvumā.

Pilsētas plānojums paredz, ka pusi teritorijas aizņems zaļā zona, bet 10% — ūdens. Paredzēts, ka par pilnvērtīgu štata galvaspilsētu Amarāvati kļūs 2024. gadā, līdz tam liela daļa štata administratīvo iestāžu paliek Haidarābādu. 

## Atsauce

## Ārējās saites
Teodors Ūdris

**Teodors Ūdris** (dzimis  Daugavpilī, miris  Intā) bija Latvijas jurists.

Pirmā pasaules kara laikā viņa ģimene aizbraukusi uz Krieviju, Orlas guberņu. 1916. gadā beidzis ģimnāziju Karačevā. Pēc tam līdz 1918. gadam mācījies Demidova juridiskajā licejā Jaroslavļā. Pēc atgriešanās Latvijā 1921. gadā iestājies Latvijas Universitātes Tiesību nodaļā, ko beidzis 1926. gadā.

Pēc studijām darbojies Latgales apgabaltiesā, vispirms kā prokurora biedrs un tad kā tiesas loceklis. 1927. gada 20. decembrī iecelts par Liepājas apgabaltiesas prokuroru un šajā amatu bija visu laiku,  līdz 1937. gada 26. augustā Ministru Kabinets viņu iecēla par Latvijas Senāta Virsprokurora biedru.

Latvijas okupācijas laikā 1940. gada 17. oktobrī apcietināts un pārvests uz Komi apgabala Vorkutas soda nometnēm. 1941. gada 8. martā piespriesti astoņi gadi ieslodzījuma. Teodors Ūdris miris 1944. gada 10. jūnijā ieslodzījumā Intā.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Teodors Indriķis Emīls Ūdris Timenote.info
Lisakova

**Lisakova** () ir apgabala pakļautības pilsēta Kostanajas apgabalā Kazahstānā. Izvietojusies apgabala ziemeļdaļā Tobolas upes krastā  no apgabala centra Kostanajas un  no valsts galvaspilsētas Astanas.

## Vēsture
Apdzīvotā vieta dibināta 1960. gados pie jaunbūvējamā Lisakovskas rūdu bagātināšanas kombināta. Nosaukums cēlies no 1949. gadā atklātās Lisakova dzelzs rūdu atradnes. 1971. gadā Lisakovai piešķirts pilsētas statuss.

1984. gadā pilsētas teritorijā uzgāja senas Andronovas kultūras apmetnes un kapulauku paliekas, kas datēti ar 15.—18. gadsimtu pirms mūsu ēras.

## Atsauces

## Ārējās saites
Terenss Jangs

**Šons Terenss Jangs** (, dzimis , miris ) bija britu kinorežisors un scenārists, strādājis gan Apvienotajā Karalistē, gan Eiropā, gan arī Holivudā.

Jangs ir vislabāk pazīstams, režisējot trīs Džeimsa Bonda filmas, tostarp pirmās divas filmas, "Doktors No" (1962) un "Ar mīlestību no Krievijas" (1963), kā arī ceturto filmu "Zibenslode" (1965). Bijis režisors arī trilleriem *[[Wait Until Dark]]* (1967) un *[[Bloodline]]* (1979), kurās galveno lomu atveidoja Odrija Hepbērna. Režisējis arī vēsturisko drāmu *[[Mayerling]]* (1968), Korejas kara filmu *[[Inchon]]* (1981), kā arī filmas ar Čārlzu Bronsonu galvenajā lomā, *[[Cold Sweat]]* (1970), *[[Red Sun]]* (1971) un *[[The Valachi Papers]]* (1972).

## Ārējās saites
Bugsprits

thumb|Burinieks
thumb|Buksprits
**Buksprits** ir horizontāls vai slīps no burinieka priekšgala uz priekšu izvirzīts apaļkoks, pie kura piestiprina klīverus kuģa manevrēšanas spēju palielināšanai.

Uzskata, ka vārds cēlies no viduslejasvācu valodas vārda *bōchsprēt* — *bōch* (priekšgals) un *sprēt* (stabs).

Bukspritu dažreiz izmanto, lai pie tā piestiprinātu kādu koka figūru.
Arkalika

**Arkalika** () ir apgabala pakļautības pilsēta Kostanajas apgabalā Kazahstānā. Izvietojusies apgabala dienvidaustrumos  uz dienvidiem no apgabala centra Kostanajas un  no valsts galvaspilsētas Astanas. Kādreiz nozīmīgs kalnrūpniecības centrs, mūsdienās viena no depresīvākajām valsts pilsētām.

## Vēsture
Apdzīvotā vieta dibināta 1956. gadā kā ģeologu ciemats pie jaunatklātajām bagātīgajām boksītu atradnēm. 1960. gados Arkalika tika pasludināta par tā saukto «komjaunatnes triecienceltni», 1965. gadā tai piešķīra pilsētas statusu, bet 1970. gadā tā kļuva par jaunizveidotā Turgajas apgabala (pastāvēja 1970-1988 un 1990-1997) centru. Pilsētas apkārtnē ierīkotajās raktuvēs ieguva 20% no PSRS izmantotās boksītu rūdas alumīnija ražošanai. Pilsētā tika uzbūvēti vairāki rūpniecības uzņēmumi, tajā skaitā aviodzinēju rūpnīca.

1990. gados pilsētas rūpniecība sāka stagnēt un lielākās daļas uzņēmumu darbība tika apturēta. Iedzīvotāju skaits samazinājās no 62 tūkstošiem 1989. gadā līdz 40 tūkstošiem 2011. gadā; mūsdienās lēnām aug.

## Atsauces

## Ārējās saites
Watcher

***Watcher*** ir 2022. gada Apvienoto Arābu Emirātu, ASV un Rumānijas kopražojuma psiholoģiskā trillera filma, kuras režisore un scenārija autore ir Hloja Okuno. Filmā galvenās lomas atveido Maika Monro, Karls Glusmans un Bērns Gormans.

Jauna amerikāniete kopā ar savu vīru pārceļas uz Bukaresti un sāk uzskatīt, ka kāds svešinieks, kas viņu vēro no daudzdzīvokļu nama pāri ielai, varētu būt vietējais sērijveida slepkava, kas nogriež sievietēm galvas.

Filmas *Watcher* pirmizrāde notika 2022. gada Sandensas kinofestivālā . Filma saņēma pozitīvas kritiķu atsauksmes.

## Atsauces

## Ārējās saites
Amsterdama (filma)

**"Amsterdama"** () ir 2022. gada ASV un Kanādas vēsturiskā kinokomēdija, kuras režisors un scenārija autors ir Deivids Rasels. Filmā galvenās lomas atveido Kristians Beils, Margo Robija, Džons Deivids Vašingtons, Kriss Roks, Anja Teilore-Džoja, Zoja Saldana, Maiks Maierss, Maikls Šenons, Timotijs Olifents, Andrea Raisboro, Teilora Svifta, Matiass Shunartss, Alesandro Nivola, Rāmī Māleks un Roberts De Niro.

Filma stāsta par trīs draugiem, kuri, 1933. gadā izmeklējot atvaļināta ASV ģenerāļa nāvi, atklāj vienu no lielākajām sazvērestībām ASV vēsturē.

Filmas "Amsterdama" pirmizrāde notika  ASV, savukārt Latvijā pirmizrāde notika . Filmu izplatīja *[[20th Century Studios]]*. "Amsterdama" saņēma galvenokārt negatīvas kritiķu atsauksmes, slavējot mākslinieka darbu un aktierspēli, bet kritizējot Rasela režiju un scenāriju. Filma ir finansiāli neveiksmīga, nopelnot tikai 31 miljonu ASV dolāru pie 80 miljonu budžeta, studijas zaudējumiem sasniedzot pat 97 miljonus dolāru.

## Atsauces

## Ārējās saites
Dižā ūdenszāle

**Dižā ūdenszāle** () ir mainīga izskata graudzāļu dzimtas suga ar cirkumpolāru izplatību. Suga ir nereti sastopama visā Latvijas teritorijā, kur dažāda lieluma blīvas audzes aug ūdenstilpju piekrastes joslā, kā arī grāvjos un uzpludinājumos.

## Apraksts
Dižā ūdenszāle ir daudzgadīgs, 100—220 cm garš lakstaugs ar ložņājošu sakneni. Auga stiebrs ir stingrs, kails, stāvs un resns. Augs ir koši zaļš. Lapas ir cietas, 0,5—2 cm platas, to virspuse un mala ir klāta ar dzelonīšiem. Lapas mēlīte ir strupa, aptuveni 0,4 cm gara. Maksts ir slēgta un kaila. Ziedu skara ir plaša un 15—30 cm gara. Vārpiņu skarā ir daudz, katrā vārpiņā ir apmēram 7 ziedi. Vārpiņas plēksnes ir lancetiskas, nevienādas un īsākas nekā zieda plēksnes. Ārējā zieda plēksne ir strupa, klāta ar dzelonīšiem, bez šķautnes un akota. Grauds ir pasīks, aptuveni 0,3 cm garš. Zied jūlijā, augustā.

## Atsauces
Rāms Varans Jādavs

**Rāms Varans Jādavs** (*राम वरण यादव*; *Ram Baran Yadav*; dzimis ) ir Nepālas politiķis, ārsts. Pēc republikas pasludināšanas 2008. gadā viņš kļuva par pirmo Nepālas prezidentu. Agrāk Jādavs divas reizes ir bijis veselības ministrs; no 2006. līdz 2008. gadam viņš bija Nepālas kongresa partijas ģenerālsekretārs.

## Biogrāfija
Rāms Varans Jādavs piedzima  Dhanusas apriņķa Sapāi ciemā. 

Jādavs politisko darbību sāka, kad bija medicīnas students Kalkutas Universitātē. Studējot Kolkatā, Indijā, viņš tikās ar Nepālas politiķiem, piemēram, Višvešvaru Prasadu Koiralu, Ganešmanu Singhu, Suvarnu Šamseru Ranu, Pušpu Lalu Šresthu un Saroju Koiralu, kuri tajā laikā atradās trimdā Indijā. Šo līderu ietekmē Jādavs ienāca politikā.

Vairākus gadus praktizējot par ārstu Džanakpurā, Jādavs iesaistījās politikā kā aktīvs Nepālas Kongresa partijas biedrs. 1980. gadā notikušā referenduma laikā viņš aktīvi piedalījās kustībā par daudzpartiju demokrātiju Nepālā. No 1980. līdz 1982. gadam viņš bija pirmā ievēlētā Nepālas premjerministra Koiralas personīgais ārsts.

Jādavs deviņus mēnešus atradās ieslodzījumā, līdz daudzpartiju demokrātiskā režīma atjaunošanai Nepālā 1990. gadā. Viņš divas reizes (1999. un 2008. gadā) tika ievēlēts Pārstāvju palātā no Nepālas Danusas apgabala 5. vēlēšanu apgabala. No 1991. līdz 1994. gadam Jādavs bija veselības ministrs. Viņš atkal pārņēma Veselības ministrijas vadību no 1999. līdz 2001. gadam.

Jādavs pildīja dažādus pienākumus Nepālas Kongresa partijā. Viņš 15 gadus bija Centrālās darba komitejas loceklis, kā arī parlamentārās padomes loceklis un partijas disciplīnas komitejas loceklis. No 2006. līdz 2008. gadam viņš bija Nepālas Kongresa ģenerālsekretārs

2007. gada maijā Jādava mājai Džanakpurā uzbruka *[[Janatantrik Terai Mukti Morcha]]* (*JTMM*) kaujinieki. Viņi pie mājas izlika paziņojumu par konfiskāciju un bumbas ievietošanu, pacēla pie tās karogus.

Jādavs tika ievēlēts 2008. gada aprīļa Pārstāvju palātas vēlēšanās.

2008. gadā Rāms Varans Jādavs kandidēja pirmā Nepālas prezidenta vēlēšanās. Pēc pirmās vēlēšanu kārtas apturēšanas 6. jūlijā tika rīkota otrā kārta. 21. jūlijā viņš saņēma 308 no 590 Pārstāvju palātā nodotajām balsīm, pārspējot Nepālas Komunistiskās partijas (maoistu) virzīto Ramu Radžu Prasadu Singhu. Jādavs prezidenta zvērestu nodeva 23. jūlijā.

2015. gadā viņu prezidenta amatā nomainīja Bidhja Devi Bhandari, kura pārstāvēja Nepālas komunistisko partiju (apvienoto marksistu ļeņinistu).

## Ārējās saites

* Ram Baran Yadav, President of Nepal prabook.com
Dubinska muiža

thumb|270px|Dubinska muiža pie Rīgas ielas Cēsīs (pēc 1905)
**Dubinska muiža** (), arī **Hiršeita** **muiža** (*Hirschheydt, Hirschhof*) atradās pie Cēsu pilsētas dienvidu robežas, Āraišu ceļa (tagadējās Rīgas ielas) malā. Līdz mūsdienām saglabājies vienīgi muižas dzirnavu ezers jeb Dubinska dīķis.

## Vēsture
Kad 1582. gadā Pārdaugavas Livonijas hercogiste nokļuva Polijas-Lietuvas kopvalsts pakļautībā, Dubinskis pieminēts 1590. gadā Cēsu pilsoņu sarakstā. Zviedru Vidzemes laikā 1624. gadā Zviedrijas karalis Gustavs II Ādolfs Cēsu pili un Cēsu draudzes novadu piešķīra valsts kancleram Akselam Uksenšernam.
1635. gadā Dubinska muiža piederēja Bernhardam Hiršam jeb Hiršeitam (*Hirscheit*), kurš 1639.—1642. gadā bija Cēsu birģermeistars.

1798. gadā Krievijas Impērijas ķeizars Pāvils I Auļu un Dubinska (*Aula, Dubinsky*) muižas uzdāvināja Vidzemes guberņas civilgubernatoram Baltazaram fon Kampenhauzenam, Kampenhauzenu dzimtas īpašumā Dubinska muiža atradās līdz 1908. gadam.
1842. gadā Dubinska muižas īpašnieka Teofila Aurela fon Kampenhauzena ģimenē piedzima Leokādija fon Freitāga-Loringhofena, kura Skultes muižā nodibināja savu privāto proģimnāziju un meiteņu skolu. 1863. gadā Dubinska muižu mantoja viņas brālis Heinrihs Gotlībs Maksimiliāns fon Kampenhauzens, kuru 1905. gada revolūcijas laikā 1906. gada jūlijā Tiegažos nogalināja revolucionāri.

Pēc 1920. gada agrārreformas muižu atsavināja tās bijušajiem īpašniekiem, pie ūdens dzirnavām turpināja darboties ādu ģērētava. 1927. gadā muižas ēku vietā Cēsu alus darītavas īpašnieks uzbūvēja savrupmāju, kurā Latvijas PSR laikā ierīkoja mazbērnu novietni.

## Atsauces
Faradeja efekts

[thumb|190x190px|Faradeja efekts [Optiskais izolators|optiskajā izolatorā]]
**Faradeja efekts** jeb **magnētiski optiskā aktivitāte** ir gaismas polarizācijas plaknes griešana, lineāri polarizētai gaismai ejot cauri optiski neaktīvai vielai, kas atrodas magnētiskajā laukā.

Pagrieziena leņķis \varphi=VlH, kur V ir Verdē konstante, l ir gaismas ceļa garums vielā, H ir magnētiskā lauka intensitāte.

## Atsauces
Ričards Doners

**Ričards Doners** (; dzimis **Ričards Donalds Švarcbergs** () , miris ) bija amerikāņu filmu veidotājs, kura ievērojamāko darbu vidū ir dažas no finansiāli veiksmīgākajām Jaunās Holivudas laikmeta filmām. Pēc kinovēsturnieka Maikla Bārsona domām, Doners bija "viens no uzticamākajiem Holivudas asa sižeta grāvēju veidotājiem". Viņa karjera ilga vairāk nekā 50 gadus, piedzīvojot dažādus žanrus un filmu veidošanas tendences.

Doners savu karjeru sāka 1957. gadā kā televīzijas režisors. 1960. gados viņš režisēja sērijas seriāliem *[[The Rifleman]]*, *[[The Man from U.N.C.L.E. (seriāls)|The Man from U.N.C.L.E.]]*, *[[The Fugitive (seriāls)|The Fugitive]]*, "Krēslas zona" un daudziem citiem. Kino režijā debitēja 1961. gadā ar mazbudžeta aviācijas drāmu *[[X-15 (filma)|X-15]]*, bet kritiķu uzmanību un komerciālus panākumus guva 1976. gadā ar šausmu filmu *[[The Omen]]*. 1978. gadā viņš režisēja ievērojamo supervaņu filmu "Supermens", kas iedvesmoja fantāzijas filmu žanra attīstību, ar laiku tam iegūstot māksliniecisku vērtību un komerciālus panākumus. 1980. gados Doners režisēja tādas filmas kā "Palaidņi un pirātu zelts" (*The Goonies*, 1985) un "Ziemassvētki" (1988), vienlaikus atdzīvinot draugu filmu žanru ar filmu ciklu "Nāvējošais ierocis".

Doneram un viņa sievai Lorēnai piederēja producentu kompānija *[[The Donners' Company]]* (iepriekš *Donner/Shuler Donner Productions*), kas veidojusi "Brīvību Villijam" (*Free Willy*) un "X-cilvēki" filmu ciklus. Vēl Doners producējis televīzijas seriālu "Kapeņu stāstiņi" (*Tales from the Crypt*) un piedalījies vairāku Supermena komiksu sarakstīšanā priekš *[[DC Comics]]*. 2000. gadā Doners saņēma Zinātniskās fantastikas, fantāzijas un šausmu filmu akadēmijas Prezidenta balvu.

## Biogrāfija
Ričards Donalds Švarcbergs dzimis Bronksā, Ņujorkā, krievu ebreju ģimenē, vecākiem Hetijai (Horovicai) un Fredam Švarcbergam. Viņa tēvam piederēja neliels mēbeļu ražošanas uzņēmums, bet māte bija mājsaimniece. Viņam ir māsa Džoana. Ričarda vectēvam piederēja kinoteātris Bruklinā, kas jau agrīnā vecumā ietekmēja viņa uztveri par kino.

Pēc vidusskolas beigšanas Doners dienēja ASV Jūras kara flotē par aerofotogrāfu. Viņš īslaicīgi apmeklēja Ņujorkas Universitāti, tomēr pameta aktiera karjeru, pārceļoties uz Losandželosu un pieņemot pseidonīmu "Ričards Doners".

Sākotnēji Doners vēlējās veidot aktiera karjeru. Viņš nedaudz piedalījās televīzijas programmā, ko režisēja Mārtins Rits, kurš iedvesmoja Doneru kļūt par režisoru. Rits nolīga Doneru par savu palīgu. Vēlāk Doners strādāja producentu kompānijā *[[Desilu Productions]]*, kur režisēja reklāmas. Piecdesmito gadu beigās viņš pārgāja uz televīzijas seriāliem, režisējot dažas sērijas Stīva Makvīna vesterna seriālam *[[Wanted Dead or Alive]]* un Čaka Konora vesterna seriālam *[[The Rifleman]]*.

## Filmogrāfija

## Atsauces

## Ārējās saites
Promare

***Promare*** (; *Puromea*) ir 2019. gada zinātniskās fantastikas anime filma, kuru veidoja studijas *[[Trigger]]* un *XFLAG*. Filmas režisors ir Hirojuki Imaiši, scenāriju sarakstīja Kazuki Nakašima. Filmas pirmizrāde notika  Tokijā, ar tās izplatīšanu nodarbojās *[[Toho|Toho Animation]]*. Šī filma tika nominēta 47. *[[Annie balva|Annie]]* balvai kategorijā "Labākā animācijas filma", tomēr zaudēja filmai *[[I Lost My Body]]*.

## Sižets

Pirms 30 gadiem notika globālā mēroga katastrofa, kuru izraisīja masveida cilvēku pašaizdegšanās. Pēc katastrofas dažiem cilvēkiem attīstījās pirokinētiskās spējas, šos cilvēkus iesauca par Apdedzinātajiem.

Filmas galvenais varonis ir Galo Tīmoss, kurš strāda par ugunsdzēsēju Promipolises pilsētā. Kopā ar savu komandu Galo dodas dzēst ugusgrēku, kuru izraisīja radikāli noskaņota Apdedzināto grupa, kuru 30 gadu laikā neviens nevarēja notvert. Galo izdevās uzveikt dedzinātāju līderi Lio Fortiju, tomēr viņam ātri izdevās aizbēgt no ieslodzījuma, atbrīvojot gan savu komandu, gan citus sagūstītos Apdedzinātos.

Drīz vien Galo uzzina, ka pilsētas gubernators Krejs Forsaits kopā ar izredzētiem cilvēkiem plāno bēgšanu no Zemes, jo atklājās, ka pusgada laikā planētu iznīcinās nekontrolējams magmas izvirdums no zemes dzīlēm. Krejs plāno izmantot notvertos Apdedzinātos kā degvielu vērpes dzinējam, ar kura palīdzību varēs īstenot savus nodomus. Galo iebilda pret šiem plāniem, jo rezultātā Apdedzinātie aizies bojā, pēc kā Krejs lika sardzei arestēt viņu.

Tikmēr Apdedzinātos, kuriem izdevās aizbēgt, izdevās atrast, pateicoties izsekošanas ierīcei. Lio ir vienīgais, kam izdevas izglābties. Galo nākas apvienoties ar Lio, lai apturētu Forsaitu.

## Kritika
Filma pārsvarā ieguva pozitīvus kritiķu un skatītāju atsauksmes. Recenziju apkopošanas vietnē *[[Rotten Tomatoes]]* paziņots, ka 97% kritiķu filmu ir novērtējuši pozitīvi ar vidējo vērtējumu 8 balles no 10. Vietnē *[[Metacritic]]*, balstoties uz 8 kritiķu vērtējumiem, filma ieguva 77 balles no 100.

Tomēr mangas *[[Fire Force]]* autors Acusi Okubo vainoja *Promare* veidotājus sava darba plaģiātā. Vairākās vietnēs tika norādīts arī uz to, ka filma ir līdzīga anime seriālam *[[Tengen Toppa Gurren Lagann]]*, kuru veidoja tā pati komanda.

## Atsauces

## Ārējās saites
Ņevjanska

**Ņevjanska** () ir apgabala pakļautības pilsēta Krievijas Federācijas Sverdlovskas apgabalā. Ņevjanskas rajona un municipālā apvidus administratīvais centrs. Izvietojusies Urālu austrumu nogāzē Ņeivas upes krastos  no apgabala centra Jekaterinburgas un  no Maskavas. Ņevjanskā atrodas viens no zināmākajiem Urālu arhitektūras pieminekļiem — Ņevjanskas slīpais tornis. Tradicionāls amatniecības centrs.

## Vēsture
Pilsēta dibināta 1701. gadā pēc Pētera I pavēles sakarā ar čuguna un dzelzs kausētavu būvniecību. 1878. gadā pilsēta pievienota dzelzceļa tīklam. 1919. gadā Ņevjanskai piešķirts pilsētas statuss, bet kopš 1960. gada tā ir apgabala pakļautības pilsēta.

Pilsētā darbojas vairāki mašīnbūves, būvmateriālu un pārtikas uzņēmumi. Divi muzeji.

## Atsauces

## Ārējās saites
Bēoranža

**Bēoranža** () ir bijusī Francijas pētniecības stacija Subantarktikā. Izveidota 1882. gadā 1. Starptautiskā polārā gada pētniecības programmas ietvaros. Izvietojusies Ugunszemes arhipelāga Ostes salas austrumu piekrastē Oranžas līča krastā. 

## Vēsture
Ekspedīcija tika rīkota ar trīsmastu barku *La Romanche* kapteiņa Luī-Ferdināna Martiāla (*Louis-Ferdinand Martial*) vadībā, kas devās ceļā no Šerbūras 1882. gada 17. jūlijā. Ekspedīcijai bija paredzēts izpētīt tolaik mazzināmo Ugunszemes dienvidu daļu. 6. septembrī ekspedīcija sasniedza Ostes salas Oranžas līci, kas tika izvēlēts dēļ ērtas enkurvietas.

Ekspedīcijas pētījumu programmā bija ne tikai Starptautiskā polārā gada ietvaros paredzētie meteoroloģiskie, astronomiskie un magnētisma novērojumi, bet arī papildus pētījumi botānikā, zooloģijā, antropoloģijā un etnogrāfijā. Stacijas apkalpe palika salā, bet kuģis turpināja ceļu gar salas krastiem, veicot kartogrāfiskos un hidrogrāfiskos mērījumus. Līdz 1883. gada augustam kuģis veica vairākus braucienus starp Puntaarenasu un arhipelāga dienvidiem, kā arī apmeklēja Folklenda salas.

Stacijas vadītājs bija Kurseijs-Senīls (*J. L. Courcelle-Seneuil*), komandā botāniķi Emīls Bešerejs (*Émile Bescherelle*), Adriens Franšē (*Adrien Franchet*), Pols Arjo (*Paul Hariot*) un Pols Ptī (*Paul Petit*), ārsta Pols Danjels Hjads (*Paul Daniel Hyades*) un ornitologs Emīls Ustalē.

Papildus stacija tika ierīkota saleziešu misijā tagadējās Ušvajas vietā. 

## Atsauces

## Ārējās saites
Gokseong

***Gokseong*** () ir 2016. gada Dienvidkorejas šausmu filma, kuras režisors un scenārija autors ir Na Hondžins. Filmā galvenās lomas atveido Kvaks Dovons, Hvans Junmins, Čuna Vuhi un Juns Kunimura.

Filma stāsta par policistu, kurš izmeklē mistiskas slepkavības un slimību mazā Dienvidkorejas ciematā, lai glābtu savu meitu.

Filmas *Gokseong* pirmizrāde notika  un to izplatīja *[[20th Century Studios|20th Century Fox]]*. Filma saņēma pozitīvas kritiķu atsauksmes un komerciālus panākumus. Tīmekļa vietnē *[[Rotten Tomatoes]]* filmai ir 99% vērtējums.

## Atsauces

## Ārējās saites
2023. gada FIBA Pasaules kauss

**2023. gada FIBA Pasaules kauss** bija 19. Pasaules čempionāts basketbolā, kas notika no 2023. gada 25. augusta līdz 10. septembrim. Pirmo reizi planētas svarīgākās basketbola sacensības notika trijās valstīs — Indonēzijā, Japānā un Filipīnās. Līdzšinējos 18 turnīrus vienmēr bija organizējusi viena valsts. Turnīrā pirmo reizi vēsturē piedalījās arī Latvijas vīriešu basketbola izlase. Latvija turnīrā ieguva 5. vietu.

## Arēnas

## Komandas
thumb|upright=1.5|Valstu rezultāti pēc kvalifikācijas:
Turnīram kvalificējās 32 valstis no 5 konfederācijām:

## Sadalījums pa grupām

;A grupa
* 
* 
* 
* 

;B grupa
* 
* 
* 
* 

;C grupa
* 
* 
* 
* 

;D grupa
* 
* 
* 
* 

;E grupa
* 
* 
* 
* 

;F grupa
* 
* 
* 
* 

;G grupa
* 
* 
* 
* 

;H grupa
* 
* 
* 
* 

## Grupu turnīrs

### A grupa

*Visi spēļu laiki ir attēloti pēc vietējā laika ([[UTC+8]])*

### B grupa

*Visi spēļu laiki ir attēloti pēc vietējā laika ([[UTC+8]])*

### C grupa

*Visi spēļu laiki ir attēloti pēc vietējā laika ([[UTC+8]])*

### D grupa

*Visi spēļu laiki ir attēloti pēc vietējā laika ([[UTC+8]])*

### E grupa

*Visi spēļu laiki ir attēloti pēc vietējā laika ([[UTC+9]])*

### F grupa

*Visi spēļu laiki ir attēloti pēc vietējā laika ([[UTC+9]])*

### G grupa

*Visi spēļu laiki ir attēloti pēc vietējā laika ([[UTC+7]])*

### H grupa

*Visi spēļu laiki ir attēloti pēc vietējā laika ([[UTC+7]])*

## Otrais posms

### I grupa

*Visi spēļu laiki ir attēloti pēc vietējā laika ([[UTC+7]])*

### J grupa

*Visi spēļu laiki ir attēloti pēc vietējā laika ([[UTC+7]])*

### K grupa

*Visi spēļu laiki ir attēloti pēc vietējā laika ([[UTC+9]])*

### L grupa

*Visi spēļu laiki ir attēloti pēc vietējā laika ([[UTC+7]])*

## Spēles par 17.—32. vietu

### M grupa

*Visi spēļu laiki ir attēloti pēc vietējā laika ([[UTC+7]])*

### N grupa

*Visi spēļu laiki ir attēloti pēc vietējā laika ([[UTC+7]])*

### O grupa

*Visi spēļu laiki ir attēloti pēc vietēja laika ([[UTC+9]])*

### P grupa

*Visi spēļu laiki ir attēloti pēc vietējā laika ([[UTC+7]])*

## Izslēgšanas spēles

### Spēles par 5.—8. vietu

### Ceturtdaļfināls

### Spēles par 5.—8. vietu

### Pusfināls

### Par 7. vietu

### Par 5. vietu

### Par 3. vietu

### Fināls

## Vietu sadalījums

## Turnīra apbalvojumi
* **Čempionāta [[MVP|vērtīgākais spēlētājs]]:  [[Deniss Šrēders]]**
* **Uzlecošā zvaigzne:  [[Džošs Gidijs]]**
** **Labākais aizsargs:  [[Dilons Brukss]]**
** **Labākais treneris: / [[Luka Banki]]**
* **Simboliskā izlase:**
** ** [[Deniss Šrēders]]**
** ** [[Šejs Gildžess-Aleksandrs]]**
** ** [[Entonijs Edvardss]]**
** ** [[Bogdans Bogdanovičs]]**
** ** [[Luka Dončičs]]**
* **Otra simboliskā izlase:**
** ** [[Artūrs Žagars]]**
** ** [[Simone Fontekjo]]**
** ** [[Jons Valančūns]]**
** ** [[Nikola Milutinovs]]**
** ** [[Francs Vāgners]]**

## Ārējās saites
* 

## Atsauces
Guntars Mucenieks

**Guntars Mucenieks** (dzimis ) ir latviešu rokmūziķis (taustiņinstrumentālists), dziesmu autors, skaņu inženieris. Pazīstams ar darbību grupās "Līvi" un "Zvani".

## Muzikālā karjera

### Sākums mūzikā
Guntars Mucenieks ar mūziku sācis nodarboties, mā­co­ties Val­mie­ras 4. vi­dus­sko­lā un vienlaikus kla­vie­ru kla­sē Val­mie­ras mūzikas skolā. Izveidojis un darbojies 4.&nbsp;vidusskolas ansamblī. Vi­dus­sko­lu vēl ne­pa­bei­dzis, Gun­tars ie­stā­jās Jā­ze­pa Me­di­ņa mū­zikas vidusskolā, taču to neabsolvēja. Topošais mūziķis at­grie­zās Val­mie­rā, lai pa­beig­tu vi­dus­sko­lu. Pēc tam gadu Rī­gā mācījies teh­nis­ka­jā ra­dio­sko­lā.  G. Mucenieks bija plānojis studēt estrādes mūziku Latvijas valsts kon­ser­va­to­ri­jā, ta­ču estrā­des no­da­ļu slēdza.

### Līvu sastāvā
1986. gadā nonāca grupā "Līvi", kuru tobrīd bija sācis vadīt Ainars Virga, taustiņinstrumentālista lomā aizstājot Elmāru Cielavu. Bija autors albumā "Kurzemei — saules ceļš" iekļautajai dziesmai "Zvani" ar Olafa Gūtmaņa vārdiem, ar kuru “Liepājas dzintara” 1987. gada festivālā grupa nopelnīja publikas balvu.

1991. gadā, A. Virgam uzturoties ASV, "Līvu" darbība pārtrūka, un G. Mucenieks piedalījās cita "līva" Jāņa Groduma grupas *Whiskey Band* ierakstos, tomēr 1994. gadā, "Līviem" darbību atjaunojot, vienīgais grupā neatgriezās.

2003. gada 26. jūlijā, autoavārijā gāja bojā "Līvu" bundzinieks Dainis Virga un skaņu režisors Juris Jakovļevs. 16. augustā piemiņas koncertā “Draugus pieminot” Ogres estrādē G. Mucenieks pievienojās A. Virgam, J. Grodumam un Vilnim Krieviņam. No 2004. gada Mucenieks atgriezās grupas sastāvā. "Līvu" darbība atkal tika pārtraukta 2010. gadā, pēc Jāņa Groduma nāves.

2017. gadā pievienojās Ainara Virgas atjaunotajam "Līvu" sastāvam.

### Zvanu sastāvā
2014. gadā Guntars Mucenieks kopā ar dziedātāju Uldi Kākuli, savu dēlu ģitāristu Henriju Eduardu Mucenieku, ģitāristu Mārtiņu Bērtuli, basģitāristu Aivaru Vīksnu un bundzinieku Gundaru Lintiņu izveidoja radošo apvienību "Zvani", kuras nosaukums cēlies no 1987. gada G. Mucenieka dziesmas. Grupa pirmoreiz uzstājās festivālā "Bildes 2014", bet plašāk sevi prezentēja 2016. gada maijā. Ir vairāku grupas dziesmu autors. 

### Darbība citās grupās un projektos
Kopš 1984. gada aktīvi darbojies dažādās blūza, roka un kantrī mūzikas grupās, starp tām "Rīts", "Wiskey Band", "The Cucumbers", "Libau", Ērika Ķiģeļa dziesmu grupā "Rudens Vēju Muzikants" un daudzās citās. Sadarbojies ar citiem mūziķiem, to starpā ar Liepājas kluba Fontaine Palace īpašnieku Louie Fontaine un repa apvienību "Kreisais krasts".

## Privātā dzīve
Dēls Henrijs Eduards Mucenieks arī ir mūziķis (ģitārists), kopā ar tēvu spēlē grupā "Līvi" un radošajā apvienībā "Zvani".

2018. gada oktobrī mūziķa nesen iegūtās mājas Ēdoles pagastā nodega ugunsgrēkā: gāja bojā visa iedzīve, tai skaitā, mūzikas instrumenti un ierakstu studijas aprīkojums. Viņa atbalstam tika rīkots labdarības koncerts. Tomēr māju nav izdevies atjaunot.

## Atsauces
Kārlis Augusts Zenfs

**Kārlis Augusts Zenfs** (; 1770—1838) bija vācu gleznotājs, grafiķis un gravieris. Tērbatas Universitātes profesors.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1770. gada 11. martā (28. februārī pēc VS) luterāņu teologa Kārļa Frīdriha Zenfa (1739—1814) ģimenē. Mācījās zīmēšanu pie Ādama Frīdriha Ozera Leipcigas Tēlotājmākslas akadēmijā (1788—1793), tad papildinājās Drēzdenes Tēlotājmākslas akadēmijā pie profesora Kristiāna Leberehta Fogela.

1803. gadā Zenfu uzaicināja kļūt par jaunatvērtās Tērbatas Universitātes zīmēšanas un gravēšanas skolotāju. 1818. gadā viņam piešķīra ārkārtas profesora titulu.

Miris 1838. gada 14. (2.) janvārī Tērbatā.

## Gleznas un portreti

Senff narva vaade.jpg|Narva (1812)
Peter Wittgenstein by Karl August Senff 1815.jpg|Ģenerālis Vitgenšteins
Mikhail Bogdanovitch Barklay de Tolly by Karl August Senff - Hermitage.jpg|Barklajs de Tolli
Johann Friedrich Erdmann.jpg|Profesors Erdmans
Lorenz Ewers by Karl August Senff.jpg|Profesors Everss


## Atsauces
Starptautiskā enerģētikas aģentūra

**Starptautiskā enerģētikas aģentūra** (*SEA*; , *IEA*) ir Parīzē bāzēta autonoma starpvaldību organizācija, kas izveidota 1974. gadā, pēc 1973. gada naftas krīzes. Sākotnēji organizācijas izveides iemesls bija reaģēšana uz fiziskiem naftas piegādes traucējumiem, vēlāk IEA sāka gatavot arī enerģētikas tirgus prognozes, izdodot regulāras publikācijas par starptautisko naftas tirgu un citām enerģētikas nozarēm. Pēdējo gadu laikā tās loma ir vēl vairāk augusi, aptverot visu globālo enerģētikas sistēmu, tostarp, tradicionālos enerģijas avotus, piemēram, nafta, gāze un ogles, kā arī tīrākus un ātrāk augošus energoresursus, kā, piemēram, saules enerģiju, vēja enerģiju un biodegvielu.

Par IEA dalībvalstīm kļuvušas tādas OECD dalībvalstis kā Austrālija, Austrija, Beļģija, Kanāda, Čehija, Dānija, Igaunija, Somija, Francija, Vācija, Grieķija, Ungārija, Īrija, Itālija, Japāna, Lietuva, Luksemburga, Meksika, Nīderlande, Jaunzēlande, Norvēģija, Polija, Portugāle, Slovākija, Dienvidkoreja, Spānija un Zviedrija, kā arī tādas tirdzniecības asociācijas valstis kā Argentīna, Brazīlija, Ķīna, Indija, Indonēzija, Maroka, Singapūra, Dienvidāfrika un Taizeme. Latvija plāno pievienoties Starptautiskajai Enerģētikas aģentūrai.

## Dalībvalstis

## Atsauces