Henrijs Pauls

**Henrijs Pauls** (; dzimis , miris ) bija vācu ģeologs un paleontologs, vairāku zinātnisku publikāciju autors, specializējās apakškarbona stratigrāfijā un gliemeņu sistemātikā.

Henrijs Pauls dzimis Berlīnē 1909. gada 5. jūlijā. Sīkāku ziņu par viņa dzīvesgājumu nav. Strādāja Prūsijas Valsts ģeoloģijas dienestā (*Preußische Geologische Landesanstalt*) Berlīnē. No 1930. līdz 1936. gadam šis dienests iniciēja plašu taksonomisku un stratigrāfisku projektu "Vācijas apakškarbona fauna" (*Fauna des deutschen Unterkarbon*), kurā sistemātiski tika dokumentēti dažādi Vācijas karbona paleontoloģiskie kompleksi. Šajā projektā Paulam tika uzdots nodarboties ar jūras gliemenēm. Liela daļa materiāla, kas šajā projektā tika pētīta, nāca no Magdeburgas kulma un Felbertas reģiona, kas bija bagāti ar savu apakškarbona faunu. Šī pētījumu sērija izcēlās ar savu augsto detalizācijas pakāpi, ieskaitot augstas kvalitātes ilustrācijas un precīzu stratigrāfisko izvietojumu. Šī augstā detalizācija ļāva Paulam noskaidrot, ka daudzas paleozoja gliemenes, kas agrāk tika grupētas plašās kategorijās, patiesībā piederēja atsevišķām specifiskām līnijām. Šo pētījumu rezultātus Pauls apkopoja 1939. gada monogrāfijā "Magdeburgas kulmgrauvaka jūras moluski" (*Die Muscheln der Magdeburger Kulmgrauwack*). Šī pētījumu sērija izmainīja izpratni par Centrāleiropas karbona stratigrāfiju.

1939. gadā Prūsijas Valsts ģeoloģijas dienests tika izformēts, bet Henrijs Pauls tika mobilizēts vācu armijā. Tajā pat gadā tika publicēts viņa lielākais darbs par apakškarbona gliemenēm. Neskatoties uz dienestu armijā, viņam izdevās turpināt zinātnisko darbību un saraksti. 1941. gada beigās Paulam pat tika iedots īss atvaļinājums nobeigt savu darbu pie fosiliju kataloga, plašas starptautiskas fosiliju datubāzes. Sākoties karadarbībai Normandijā, Henrijs Pauls tika nosūtīts uz turieni un 1944. gada 24. jūnijā (pēc citiem datiem 14. jūnijā) krita karā Normandijā. Apglabāts Sentandredeleras vācu militārajos kapos (8. blokā, 11. rindā, 832. kapā), Ēras departamentā. Henrija Paula pēkšņā nāve neļāva pabeigt vairākus zinātniskos darbus, ieskaitot plašu monogrāfiju par apakškarbona gliemenēm, pie kuras viņš strādāja 1940. gadu sākumā. Diemžēl, manuskripta un ilustrāciju oriģināls kara laikā tika nozaudēts.

Par godu Henrijam Paulam 2024. gadā viņa vārdā tika nosaukta gliemene *[[Parallelodon pauli]]* Friedel & Amler, 2024.

## Bibliogrāfija
*1937. *The Relationship of the Pilton Beds of North Devon to their Equivalents on the Continent.* Geological Magazine., 74 (10): 433-442.
*1938. *Girvanella liebusi Paul in der unterenDibunophyllum-Zone des Velberter Sattels.* Palaeont. Z. 20, 317–318
*1938. *Girvanella grabaui sp. nov. aus dem unterpermischen Chuanshan-Kalk Südchinas*.* Bulletin of the Geological Society of China, 18: 211-214.
*1939. *Die Muscheln der Magdeburger Kulmgrauwack.* Abhandlungen und Berichte aus dem Museum für Naturkunde und Vorgeschichte und dem Naturwissenschaftlichen Verein in Magdeburg. 7(1):165–181, pl. 12.
*1939. *Die Etroeungt-Schichten des Bergischen Landes.* Jahrbuch der Preußischen Geologischen Landesanstalt, 59 (for 1938): 647-726, fig.1-4, pl.39-42; Berlin.
*1939. *Beobachtungen im niederschlesischen und oberfränkischen Unterkarbon.* Geol Rundsch 30, 793–794.
*1939. *Grundsätzliches zur Paläogeographie des europäischen Unterkarbon und über die Begriffe Kohlenkalk und Kulm.* Geol Rundsch 30, 641–649.
*1940. *Das Unterkarbon in Deutschland.* Geol Rundsch 31, 374–394.
*1944. *Schrifttum des Unterkarbons.* Abh. Reichsanst. Bodenforsch., N.F., 198.

## Atsauces