Gliptolepji

**Gliptolepji** (*Glyptolepis*) ir viena no ripidistiju klases (*Rhipidistia*) ģintīm. Ģinti ar trim sugām 1844. gadā aprakstīja šveiciešu un amerikāņu dabaszinātnieks Luijs Agasi. Šīs ģints pārstāvji dzīvoja paleozoja ērā, no vidusdevona līdz augšdevonam. Ģints tipiskā suga ir *[[Glyptolepis leptoptera]]*. Gliptolepji ir sastopami arī Latvijas devona nogulumos.

## Apraksts
Gliptolepji bija apaļīgas, 1 līdz 2 metrus garas zivis. Muguras spuras ir satuvinātas savā starpā un ar astes spuru. Tās atrodas iepretī, attiecīgi, vēdera spurām un anālajai spurai. Astes spura ir ar garu, tievu epihordālo un platu hipohordālo daivu. Otrā muguras spura ir līdzīgos izmēros ar anālo spuru. Pirmā muguras spura ar gaļīgu pamatni ir nedaudz mazāka par otro. Otrā muguras spura un anālā spura ir bez gaļīgām pamatnēm. Krūšu spuras ir ar salīdzinoši īsu, noapaļotu daivu. Galva ir ar saplacinātu galvas vairogu un noapaļotu purnu, un sastāda vienu piektdaļu no ķermeņa garuma. Galvaskausa vislielākais platums ir starp apakšžokļa distālajiem galiem, kur 1,3—1,4 reizes pārsniedz tā garumu. Galvaskauss ir augsts gar aizmugurējo malu. Priekšējo un aizmugurējo nāsu izgriezumi atrodas salīdzinoši tālu vieni no otriem. *[[Lacrimale]]* priekšējā galā ir izgriezums priekš aizmugurējās nāss, no kura pa lacrimale kaulu līdz acs orbītai stiepjas vaga, kas tiek interpretēta kā asaru-deguna novadceļš. Purna priekšējo malu veido pāra *naso-rostro-premaxillaria*, kuru skaitā kopā ar *[[rostrale laterale]]*, varēja būt arī *[[rostrale mediale]]*, kas balsta etmoīdo komisuru. Parietālais vairogs ir īss un sastāda ⅓ (*G. groenlandica*), vai ap ½ (*G. leptopterus*) no postparietālā vairoga garuma. Orbītas ir vidēji lielas un izvietotas laterāli vairoga priekšējā vai vidusdaļā. Vairoga platums starp orbitālajiem izgriezumiem apmēram ir tāds pats kā tā garums. Iekšējā pineālā atvere atrodas postorbitālo stūru līmenī. Ārējai atverei atbilst pineālā plātnīte. Gliptolepjiem ir divi līdz trīs *[[supraorbitalia]]*. *[[Postorbitale]]* ir salīdzinoši gara un sasniedz robežu starp vairogiem. Tā garums divkārt pārsniedz augstumu. *[[Prespiraculare]]* ir neliels (trīs reizes mazāks par *postorbitale*), un līdzīgi kā *[[extratemporale]]*, tam nav sensorā kanāla. Vaiga plātnē ir trīs *[[squamosum]]*. Augšējais ir liels, un kopā ar *[[tabulare]]* un *[[extratemporale]]* piedalās spirakulārā izgriezuma veidošanā. *[[Ргеoperculum]]* pārklāj četrus *[[radiobranchiale]]*, izvietots laterāli un saskaras ar devīto *[[submandibulare]]*. Mediālās gulāres nav. Laterālajām gulārēm ir izstiepta forma, un tās ir šauras aizmugurjā malā. *[[Operculum]]* un *[[suboperculum]]* ir apmēram vienāda lieluma, ne pārāk augsti: garums gandrīz divas reizes ir lielāks par augstumu. Zobotā zona uz parasfenoīda ir īsa, un beidzas patālu no lemešu kaulu līmeņa. Priekšējā aukslēju bedre ir salīdzinoši liela, un vidējais endokraniālais izaugums ir labi attīstīts. Aukslējas ir klātas ar daudzām sīkām zobotām plāksnītēm. Apakšžoklim nav ārējo izgriezumu starp *[[dentale]]* un *[[infradentalia]]*. Žokļa priekšējais gals ir ļoti sabiezināts, un veido platu parasimfīzo laukumu starp *dentale* un *[[prearticulare]]* priekšējo galu. Parasimfīzā plātne varētu būt klāta ar zobiem. Prekoronoīdā bedre ir neliela un sekla. Priekšējais infradentālais flangs ir plats. Simfīzs ir vidēji liels. Simfīza kauli var būt lieli. Retroartikulārais izaugums nav attīstīts. Ilkņi ir ar nedaudz saplacinātām, viegli atlocītām smailēm, ieapaļu šķērsgriezumu un pamatnē tiem ir sānu ķīļi. Tiem ir sarežģīta dendrodontā tipa mikrostruktūra. Branhiālo skeletu veido četri žaunu loki. Gliptolepjiem ir *[[interclavicula]]*. Kleitruma vertikālais un horizontālais atzars ir vienādā garumā. Pirmās muguras spuras endoskelets ir ar bazālo plātni, pie kuras stiprinās viena līdz divām *[[radialia]]* rindām, kas balsta lepidotrihijas. Otrās muguras spuras pamatnē ir viena bazālā plātne, kas balsta zarojošas lepidotrihijas. Krūšu spuras biseriālajā endoskeletā ir ne mazāk par četriem gareniem mezomēriem. Nazālo zvīņu spuru pamatnēs nav. Zvīņas ir salīdzinoši plānas, ieapaļas, vidēji lielas. To virsmas brīvā (neapklātā) trešdaļa (kā *[[Quebecius]]*) ir ornamentēta ar gareniem, tieviem, zarojošiem ķīļiem, kas bieži vien nobeidzas un reizēm attīstās. Galvas segkaulu ornamentējums ir ādas zobu veidā ar strupām virsotnēm. Sensorie kanāli atveras ar daudzām porām, bet sensorās vagas nav izsekojamas.

## Sistemātika
* ģints: ***Glyptolepis***, Agassiz, 1844 †
*: suga: *[[Glyptolepis baltica]]*, Gross, 1936 †
*: suga: *[[Glyptolepis dellei]]*, (Gross, 1942) †
*: suga: *[[Glyptolepis elegans]]*, Agassiz, 1844 †
*: suga: *[[Glyptolepis groenlandica]]*, Jarvik, 1972 †
*: suga: *[[Glyptolepis leptopterus]]*, Agassiz, 1844 †
*: suga: *[[Glyptolepis microlepidotus]]*, Agassiz, 1844 †
*: suga: *[[Glyptolepis paucidens]]*, (Agassiz, 1844) †

(†) — izmirušu organismu grupa.

## Atsauces