open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Dimitrije Kantemirs

**Dimitrije Kantemirs** (, , ; dzimis , miris ) bija Moldāvijas augstmanis, hospodars un literāts. Sarakstījis darbus vēsturē, folklorā, muzikoloģijā, arhitektūrā, matemātikā. Pārvaldīja 11 valodas.

Dzimis Moldāvijā. No 1687. līdz 1691. gadam kā ķīlnieks pavadīja Konstantinopolē. 1710. gadā tika nozīmēts par Moldāvijas hospodaru, lai cīnītos pret Krieviju Krievu—turku kara (1710—1711) laikā. Tā vietā 1711. gada 13. aprīlī viņš Luckā slepeni noslēdza līgumu ar Pēteri I par to, ka Moldāvija no Turcijas pakļautības pāriet Krievijas ietekmē. Pēc krieviem neveiksmīgā kara noslēguma, Kantemirs kopā ar svītu apmetās uz dzīvi Krievijā, kur viņam tika piešķirti īpašumi. No 1711. līdz 1719. gadam publicēja vairumu no saviem pazīstamākajiem darbiem. 1714. gadā kļuva par Berlīnes Zinātņu akadēmijas locekli. Miris Krievijā. 1935. gadā pārapbedīts Jašos.

Krievijas armijas pazīstamā Kantemiras divīzija ir nosaukta Kantemirovkas ciema vārdā, bet ciema nosaukums savukārt cēlies no apkārtējo zemju īpašnieka Dimitrijes Kantemira vārda.

## Ārējās saites
Linkolns (filma)

**"Linkolns"** () ir 2012. gada ASV biogrāfiskā filma. Filmas režisors ir Stīvens Spīlbergs, galvenajā lomā Denjels Dejs-Lūiss. Filmēšana ilga no 2011. gada oktobra un ilga līdz tā paša gada decembrim, bet pirmizrāde norisinājās 2012. gada 9. novembrī.

Daniels Dejs-Lūiss pēc vairāku ASV kinokritiķu biedrību viedokļa tika atzīts par labāko gada aktieri, bet pati filma tika izvirzīta septiņās Zelta globusa balvu nominācijās, tajā skaitā kā labākā drāma, bet ieguva tikai balvu nominācijā labākais aktieris, par ko tika atzīts Daniels Dejs-Lūiss. 85. Kinoakadēmijas balvai filma tika izvirzīta divpadsmit nominācijās no divdesmit četrām, bet balvas ieguva tikai nominācijās "Labākais aktieris galvenajā lomā" un "Labākais mākslinieka darbs". Nacionālā kinofilmu pārraudzīšanas padome un Amerikas Kinoinstitūts iekļāva "Linkolnu" savos desmit gada labāko filmu sarakstos.

## Atsauces

## Ārējās saites
Grobiņas Svētās Brigitas Romas katoļu baznīca

**Grobiņas Svētās Brigitas Romas katoļu baznīca** ir Romas katoļu Rīgas metropolijas Liepājas diecēzes draudzes baznīca. Tā atrodas Dienvidkurzemes novada centrā Grobiņā. Adrese: Celtnieku 33.

## Vēsture
Grobiņas baznīcu sāka celt 2000. gadā Alda Fromaņa vadībā uz zemes gabala, ko apbūvei atvēlēja Grobiņas pašvaldība. 2002. gadā to Liepājas bīskaps Vilhelms Lapelis konsekrēja Eiropas aizbildnes — Svētās Brigitas godam. Tāpēc dievnamā ir skatāma mākslinieka Ērika Pudzēna glezna "Svētā Brigita iesvēta ordeņa brāļus un māsas". 2003. gadā 38 citu jaunbūvju vidū tika nosaukta par kandidāti uz Latvijas arhitektūras 2002. gada balvu, ko pasniedz Latvijas arhitektu savienība. Šis dievnams ieguva balvu kā labākā jaunbūve.

## Raksturojums
Arhitektu Andra un Aijas Kokinu projektētā baznīca ir būvēta ar līmēta koka konstrukcijām un koka karkasa sienām. Tā ir modernisma stila ēka, kas celta simboliskās arhitektūras formās, atgādinot Noasa šķirstu, kas izglābj katru cilvēku. Vienlaicīgi dievnams simbolizē arī ar laivām atbraukušus zviedrus, kuri atnesa kristīgo ticību šajā novadā. Savdabīgi veidots zvanu tornis. Zvani pēc Liepājas diecēzes pasūtījuma izgatavoti Polijā. Lai tos iezvanītu, nepieciešami trīs cilvēki. Zviedrijas katoļi ziedoja līdzekļus baznīcas celtniecībai un zvanu iegādei. Dievnama priekšā uzstādīts augsts koka krusts, kas norāda uz ēkas sakrālo funkciju. Saistība ar Zviedriju ir arī vēsturiska, jo Grobiņā kādreiz atradās zviedru apmetne, kuru kurši kaujās iznīcināja un netālu atrodas plaši kapulauki.

## Draudze
Draudze iekļaujas Romas Katoļu Rīgas Metropolijas klēra Liepājas diecēzē. Draudzi apkalpo prāvests Gatis Mārtiņš Bezdelīga. Dievkalpojumi noris vienu reizi nedēļā.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Sv. Brigitas katoļu baznīca  www.grobinaturisms.lv
Lesja Ukrainka

**Lesja Ukrainka** (, īstajā vārdā **Larisa Kosača-Kvitka** (); dzimusi , mirusi ) bija ukraiņu dzejniece, dramaturģe, rakstniece, tulkotāja, publiciste un sabiedriskā darbiniece. Folkloras vācēja, pārvaldīja desmit valodas.

Dzimusi Volīnijā, jurista un rakstnieces ģimenē, mājās pulcējās ukraiņu sabiedriskie un mākslas darbinieki. Pirmo dzejoli Lesja Ukrainka uzrakstīja deviņu gadu vecumā. No 12 gadu vecuma publicējās. 1893. gadā Ļvivā (tolaik Austroungārijā, jo Krievijā publikācijas ukrainiski bija aizliegtas) tika publicēts Ukrainkas pirmais dzejoļu krājums "Uz dziesmu spārniem" (*На крилах пісень*). Viņa smagi slimoja ar kaulu tuberkulozi, tāpēc bieži ārstējās ārzemēs un Krievijā. Ukrainka bija opozīcijā cara režīmam. 1902. gadā ukrainiski tulkojusi Komunistiskās partijas manifestu. 1907. gadā uz neilgu laiku arestēta. Mirusi Gruzijā, apglabāta Kijivā.

Lesja Ukrainka tiek uzskatīta par vienu no ievērojamākajām ukraiņu literatūras autorēm. Viņas darbos bieži parādās brīvības, cilvēka cieņas un tautas kultūras nozīmes tēmas. Rakstniece darbojās laikā, kad ukraiņu valoda un kultūra saskārās ar ierobežojumiem, tāpēc viņas darbiem bija arī plašāka sabiedriska nozīme. Starp pazīstamākajiem darbiem ir luga "Meža dziesma", kurā izmantoti folkloras un simbolisma elementi.

## Ārējās saites

* Енциклопедія життя і творчості Лесі Українки 
* Lesjas Ukrainkas darbi 
* Lesjas Ukrainkas darbi un biogrāfija lib.ru
Kivercu rajons

**Kivercu rajons** () ir Volīnijas apgabala rajons Ukrainā. Robežojas ar Volīnijas apgabala Luckas, Rožiščes un Maneviču rajoniem, Lucku, kā arī Rivnes apgabala Mliņivas, Rivnes un Kostopiļas rajoniem.

## Ārējās saites
Koveļas rajons

**Koveļas rajons** () ir Volīnijas apgabala administratīvā iedalījuma vienība Ukrainā. Robežojas ar Volīnijas apgabala Kamiņas-Kaširskas, Maneviču, Rožiščes, Turijskas un Staras Viživkas rajoniem un Koveļu.

## Ārējās saites
Kiverci

**Kiverci** () ir pilsēta Ukrainas ziemeļrietumos, Volīnijas apgabala Luckas rajonā uz ziemeļaustrumiem no Luckas. Dzelzceļa mezgls.

Rakstos pirmoreiz minēta 1870. gadā Krievijas sastāvā. Apdzīvotā vieta attīstījās pēc Rivnes—Koveļas dzelzceļa līnijas izbūves. Pēc Pirmā pasaules kara laikā iekļāvās jaunizveidotajā Polijas valstī. Sākoties Otrajam pasaules karam, pamatojoties uz Molotova-Ribentropa paktu, 1939. gadā pilsētu ieņēma PSRS karaspēks. Pēc Vācijas uzbrukuma PSRS Kivercus ieņēma vācu karaspēks. Vācu okupācijas laikā tika iznīcināta pilsētas ebreju kopiena. 

Pēc kara lielākā daļa atlikušo poļu iedzīvotāju pārcēlās vai tika pārcelti uz dzīvi Polijā, sevišķi uz tās rietumu apgabaliem, no kuriem savukārt tika padzīti vācieši. Līdz 1991. gadam Kiverci bija Ukrainas PSR sastāvā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Minasžeraisas tehnoloģiskās izglītības federālais centrs

**Minasžeraisas tehnoloģiskās izglītības federālais centrs** (, CEFET-MG) ir tehniskās izglītības iestāde (politehnikums), kas atrodas Brazīlijas pilsētā Belu Orizonti un vēl astoņās citās Minasžeraisas štata pilsētās. Izglītības centrā piedāvā dažādu kursus un mācību programmas vidējajā un augstākajā izglītībā. Tā ir viena no lielākajām skolām Minasžeraisas štatā pēc studējošo skaita.
Lokaču rajons

**Lokaču rajons** () ir Volīnijas apgabala administratīvā iedalījuma vienība Ukrainā. Robežojas ar Volīnijas apgabala Turijskas, Rožiščes, Luckas, Horohivas, Ivaniču un Volodimiras-Volinskas rajoniem.

## Ārējās saites
Ļubomļas rajons

**Ļubomļas rajons** () ir Volīnijas apgabala administratīvā iedalījuma vienība Ukrainā. Robežojas ar Volīnijas apgabala Šackas, Staras Viživkas, Turijskas un Volodimiras-Volinskas rajoniem, kā arī Poliju.

## Ārējās saites
GEOS (8 bitu operētājsistēma)

***GEOS*** (**''G**raphic **E**nvironment **O**perating **S**ystem*) ir [[operētājsistēma]], kuru izstrādājis [[Amerikas Savienotās Valstis|ASV]] uzņēmums *Berkeley Softworks* (vēlāk *GeoWorks*) 1980. gadu vidū. Sākotnēji bija paredzēta datoriem *Commodore 64*. *GEOS* 1980. gadu otrajā pusē bija otrā pārdotākā grafiskā operētājsistēma pēc *MacOS* un trešā pārdotākā operētājsistēma pēc *MS-DOS* un *MacOS*.

1983. gadā datorinženieris Braiens Douertijs (*Brian Dougherty*), kas pirms tam bija darbojies videospēļu biznesā, dibināja uzņēmumu *The Softworks*. Mērķis bija izveidot datorsistēmu *Sky Tray*, kuru iebūvētu lidmašīnas sēdekļu atzveltnēs. Datori ar 8 bitu procesoru *MOS 6502* būtu apgādāti ar [[šķidro kristālu displejs|šķidro kristālu displeju]] un membrānas tastatūru. *The Softworks* izstrādāja operētājsistēmu šiem datoriem. *Sky Tray* projekts tomēr netika realizēts, jo aviācijā sākās izmaksu samazināšana. Douertijs meklēja iespējas, kur izmantot izstrādāto programmatūru. Tika atrasts, ka *Sky Tray* izmantotais procesors *MOS 6502* ir savietojams ar *MOS 6510*, kuru izmanto populārajā mājas datorā *Commodore 64* (*C64*), bet kuram trūka ērtas operētājsistēmas. Viņi savu izstrādāto operētājsistēmu sāka pielāgot datoram *Commodore 64*.

1986. gadā uzņēmums, kurš bija pārdēvēts par *Berkeley Softworks*, datoram *Commodore 64* izlaida operētājsistēmu *GEOS*, kurai bija [[grafiskā lietotāja saskarne]]. Kad 1986. gadā *Commodore* izlaida modifikāciju *Commodore 64C*, to bieži apgādāja ar *GEOS* operētājsistēmu. Ar cenu 100 [[ASV dolārs|USD]] par *64C* ar *Berkeley Softworks* operētājsistēmu *GEOS* izplatījās ļoti strauji salīdzinājumā ar *MS-DOS* personālajiem datoriem, kuri maksāja vismaz 2000 USD plus 99 USD par *Windows 1.0*. Vēlāk tika izstrādāta arī *GEOS* versija datoriem *Commodore 128* un *Apple II*.

1990. gadā uzņēmums izlaida 16 bitu operētājsistēmu *PC/GEOS* (*GeoWorks Ensemble 1.0*) *IBM PC* savietojamiem datoriem. Tā nebija savietojama ar 8 bitu *GEOS''.

## Skatīt arī
* GEOS (16 bitu operētājsistēma)

## Atsauces
Luckas rajons

**Luckas rajons** () ir Volīnijas apgabala administratīvā iedalījuma vienība Ukrainā. Robežojas ar Volīnijas apgabala Horohivas, Lokaču, Rožiščes un Kivercu rajoniem, Lucku, kā arī Rivnes apgabala Demidivkas un Mliņivas rajoniem.

Rajons tika izveidots saskaņā ar Ukrainas Augstākās Radas 2020. gada 17. jūlija Rezolūciju Nr. 807-IX.

## Ārējās saites
Ļubešivas rajons

**Ļubešivas rajons** () ir Volīnijas apgabala administratīvā iedalījuma vienība Ukrainā. Robežojas ar Volīnijas apgabala Maneviču, Kamiņas-Kaširskas un Ratnes rajoniem, Rivnes apgabala Zaričnes un Volodimirecas rajoniem, kā arī Baltkrieviju.

## Ārējās saites
Ļubomļa

**Ļubomļa** () ir pilsēta Ukrainas ziemeļrietumos, Volīnijas apgabala Ļubomļas rajona centrs.

Rakstos pirmoreiz minēta 1287. gadā. Pilsētas tiesības no 1541. gada. Kopš 1569. gada -  Polijas-Lietuvas kopvalsts sastāvā. Pēc Polijas trešās dalīšanas 1795. gadā pilsētu iekļāva Krievijas Impērijas sastāvā.

Pēc Pirmā pasaules kara laikā iekļāvās atjaunotajā Polijas valstī. Otrā pasaules kara Polijas kampaņas laikā 1939. gada septembrī Ļubomļu ieņēma Sarkanā armija, bet 1941. gadā to ieņēma Vērmahts. Vācu okupācijas laikā iznīcināja pilsētas ebreju kopienu, kas 1929. gadā bija 94% no pilsētas iedzīvotājiem. Pilsētas apkārtnē ukraiņu kaujinieki no UNA izvērsa represijas pret poļu civiliedzīvotājiem.

Pēc kara lielākā daļa poļu iedzīvotāji pārcēlās vai tika pārcelti uz dzīvi Polijā, sevišķi uz tās rietumu apgabaliem, no kuriem savukārt tika padzīti vācieši. Līdz 1991. gadam Ļubomļa bija Ukrainas PSR sastāvā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Pāvija

**Pāvija** (, ) ir pilsēta Itālijas ziemeļos, Lombardijas reģionā. Tā ir Pāvijas provinces administratīvais centrs. Pāvija atrodas 32 km uz dienvidiem no Milānas, Tičīno upes krastos netālu no tās ietekas Po upē. 2011. gadā pilsēta dzīvoja 71,4 tūkstoši iedzīvotāju. No 568. līdz 774. gadam Pāvija bija Lombardu Karalistes galvaspilsēta.

Viena no Pāvijas sadraudzības pilsētām ir Lietuvas galvaspilsēta Viļņa.

## Atsauces

## Ārējās saites
Dvīņi (zodiaka zīme)

thumbnail|200px|Dvīņu zodiaka zīmes simbols
**Dvīņi** () ir trešā zodiaka zīme, kas reprezentē Dvīņu zvaigznāju. Zodiaka aplī atrodas no 180 līdz 210 grādiem. Cilvēki, kas pēc horoskopa ir dvīņi, ir dzimuši laika posmā no 21. maija līdz 20. jūnijam. Tā simbols ir šāds: ♊. Pēc astrologu uzskatiem, tā ir viena no trim gaisa zīmēm. Dvīņu zīmi pārvaldošā planēta ir Merkurs.

Dvīņi pieder pie četrām mainīgajām (mutabelajām) zīmēm kopā ar Strēlnieku, Jaunavu un Zivīm. Ar Dvīņiem asociē pelēko (Merkura) un perlamutra krāsu, no metāliem — zeltu un dzīvsudrabu (tāpat kā Jaunavai, kopā ar kuru tas ir vienīgais šāds sakrītošs metālu komplekts starp divām zīmēm).

## Atsauces
Bārtas katoļu baznīca

**Bārtas Kristus Augšāmcelšanās Romas katoļu baznīca** ir Romas katoļu Rīgas metropolijas Liepājas diecēzes draudzes baznīca. Tā atrodas Dienvidkurzemes novada Bārtas pagasta centrā Bārtā.

## Vēsture
Sākoties Trešajai atmodai, Bārtā izveidojās katoļu draudze un radās nepieciešamība pēc baznīcas dievkalpojumu noturēšanai. Tāpēc deviņdesmito gadu sākumā aktīvākie katoļi ar šo problēmu vērsās pašvaldībā, pēc kā Bārtas pagasta vadība uzsāka sarunas ar draudzes prāvestu par draudzes dibināšanu Bārtā. Draudzi nodibināja un dievkalpojumus sākotnēji noturēja Bārtas kultūras namā, bet vēlāk Bārtas muzeja telpās. Sākotnēji tika iecerēta kapelas būvniecība Bārtā, taču pateicoties divu draudzes locekļu Marijas Ceriņas un Ērikas Frišmanes aktivitātēm, tika saņemts draudzes, bīskapa un pagasta atbalsts, lai agrāk iecerētās kapelas būvniecība pārtaptu par baznīcas celtniecību. 2002. gada 6. jūlijā Liepājas diecēzes bīskaps Vilhelms Lapelis konsekrēja baznīcu Bārtā, veltot to Kristus Augšāmcelšanās godam.

## Raksturojums
Arhitektes Antras Siliņas projektētā baznīca ir būvēta no sarkanajiem ķieģeļiem. Tā ir modernisma stila ēka, kas celta īpašas arhitektūras formās.

## Draudze
Draudze iekļaujas Romas Katoļu Rīgas Metropolijas klēra Liepājas diecēzē. Draudzi apkalpo prāvests Gatis Mārtiņš Bezdelīga. Dievkalpojumi noris divas reizes mēnesī, darbojas Svētdienas skola. Dievnamā uz dievkalpojumiem, laulībām un citām ceremonijām iespējams pulcēties arī citu konfesiju ticīgiem cilvēkiem.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Grobiņas novada apskates objekti  www.grobinaturisms.lv
Fārgo

**Fārgo** () ir pilsēta Amerikas Savienotajās Valstīs. 2020. gadā pilsētā dzīvoja 125 tūkstoši iedzīvotāju. Pēc iedzīvotāju skaita tā ir Ziemeļdakotas lielākā pilsēta. Fārgo dzīvo aptuveni 16% no visiem Ziemeļdakotas iedzīvotājiem. Tā atrodas štata dienvidaustrumos, Redriveras krastos. Otrpus upei atrodas Minesotas štatā esošā Mūrhedas pilsēta.

2009. gadā Fārgo notika Pasaules čempionāts hokejā jauniešiem.

## Sadraudzības pilsētas

Fārgo sadraudzības pilsētas ir :

*  Hāmara, Norvēģija
*  Vimmerbī, Zviedrija
*  Martina, Slovākija

## Atsauces

## Ārējās saites
Hilarija krasts

**Hilarija krasts** () ir ap  garš Rosa šelfa ledāja rietumu daļas piekrastes apgabals starp Šekltona krastu dienvidaustrumos un Skota krastu ziemeļos. Krastu norobežo Selborna rags pie Bērda glečera dienvidos un Minnas pussala ziemeļos. Krasts 1961. gadā nosaukts par godu jaunzēlandiešu polārpētniekam un alpīnistam Edmundam Hilarijam.

## Atsauces
Hillary

***Hillary*** var būt:
* Edmunds Hilarijs *(Edmund Hillary)* — jaunzēlandiešu polārpētnieks un alpīnists,
* Hilarija krasts *(Hillary Coast)* — piekrastes apgabals Antarktīdā.
Džeremijs Aironss

**Džeremijs Džons Aironss** (; dzimis  Kausā, Vaitas salā, Anglijā) ir angļu aktieris. Saņēmis Kinoakadēmjas balvu nominācijā "Labākais aktieris galvenajā lomā" par filmu "Veiksmes atgriešanās" (1991).

## Dzīvesgājums
Dzimis Vaitas salā, Lamanšā pie Anglijas dienvidu krasta. Pirmā Dž. Aironsa darba vieta bija teātris, kur viņš strādāja par asistentu, pēc tam, kad nespēja nolikt iestājeksāmenus veterinārajā skolā. Divus gadus mācījies aktieru kursos Bristolē. 1971. gadā pārcēlās uz Londonu, kur strādāja teātros un televīzijā. 1980. gadā filmējās savā pirmajā kinofilmā (*[[Nijinsky]]*). 1981. gadā atveidoja galveno lomu romantiskajā filmā "Franču leitnanta draudzene", kur viņa partnere bija Merila Strīpa. Šī filma atnesa Dž. Aironsam pirmo nomināciju BAFTA kino balvai. 1984. gadā spēlēja galveno lomu filmā "Svāna mīlestība" (*Swann in Love*), tai pašā gadā kļuva par Karaliskā Šekspīra teātra trupas dalībnieku.

Vēlākās ievērojamākās kinolomas: "Misija" (*The Mission*, 1986), *[[Dead Ringers]]* (1988), "Veiksmes atgriešanās" (1990; Aironss saņēma Amerikas Kinoakadēmijas balvu "Labākais aktieris galvenajā lomā"), "Kafka" (*Kafka*, 1991), *[[M. Butterfly]]* (1993), "Cietais rieksts 3" (1995), "Cilvēks dzelzs maskā" (1998), "Lolita" (*Lolita*, 1997), "Kallasa mūžīgi mūžos" (*Callas Forever*, 2002), "Venēcijas tirgotājs" (*The Merchant of Venice*, 2004), *[[Being Julia]]* (2004), "Debesu valstība" (2005), "Eragons" (2006), "Iekšzemes impērija" (2006), *[[Appaloosa]]* (2008), "Riska robeža" (2011), "Vārdi" (2012), "Daiļās būtnes" (*Beautiful Creatures*, 2013), "Nakts vilciens uz Lisabonu" (*Night Train to Lisbon*, 2013), "Virsotne" (2015), "Betmens pret Supermenu: Taisnības rītausma" (2016), "Taisnības līga" (2017), "Sarkanais zvirbulis" (2018), "Guči nams" (2021). Darbojies ne vien teātrī un kino, bet daudz filmējies arī televīzijas filmās. 2011. gadā nospēlēja pāvesta Aleksandra VI lomu seriālā *[[The Borgias]]*.

## Filmogrāfija

## Atsauces

## Ārējās saites
Tirreno—Adriatico

***Tirreno—Adriatico***, "divu jūru sacensības", ir profesionālas šosejas riteņbraukšanas sacensības, kuras katru gadu notiek martā. Sacensību maršruts savieno Itālijas Tirēnu un Adrijas jūras krastus. Tradicionāli sacensības notikušas sezonas sākumā un tiek uzskatītas par svarīgu sagatavošanās pasākumu klasiskajām Milāna—Sanremo sacensībām. No 2005. līdz 2007. gadam tās bija daļa no *[[UCI ProTour]]* kalendāra, bet 2008. gadā tika pārkvalificētas par *[[UCI Europe Tour]]* sacensībām, jo organizators RCS stauca visas savas sacensības no UCI augstākā līmeņa kalendāra. Nākamajā gadā sacensības atkal tika iekļautas UCI pasaules ranga kalendārā.

Sacensības pirmoreiz notika 1966. gadā, kad sacensības notika trijos posmos. No nākamajām sacensībām līdz 1984. gadā tajās bija pieci posmi. Kopš 1984. gada sacensībās ir bijuši 6—8 posmi, bet kopš 2002. gada vienmēr ir bijuši 7 posmi (2016. gadā vienu posmu sniega dēļ atcēla). Kopš otrajām sacensībām tās vienmēr ir noslēgušās Sanbenedeto del Tronto pilsētā.

Visvairāk uzvaru — sešas, pie tam pēc kārtas (1972–1977), ir izcīnījis Beļģijas pārstāvis Rodžers De Vlāminks.

## Kopvērtējuma uzvarētāji kopš 2000. gada

## Atsauces

## Ārējās saites
* Oficiālā vietne
Maneviču rajons

**Maneviču rajons** () ir Volīnijas apgabala administratīvā iedalījuma vienība Ukrainā. Robežojas ar Volīnijas apgabala Kivercu, Rožiščes, Koveļas, Kamiņas-Kaširskas un Ļubešivas rajoniem, kā arī Rivnes apgabala Volodimirecas un Kostopiļas rajoniem.

## Ārējās saites
Ratnes rajons

**Ratnes rajons** () ir Volīnijas apgabala administratīvā iedalījuma vienība Ukrainā. Robežojas ar Volīnijas apgabala Ļubešivas, Kamiņas-Kaširskas, Staras Viživkas un Šackas rajoniem, kā arī Baltkrieviju.

## Ārējās saites
Rožiščes rajons

**Rožiščes rajons** () ir Volīnijas apgabala administratīvā iedalījuma vienība Ukrainā. Robežojas ar Volīnijas apgabala Koveļas, Maneviču, Kivercu, Luckas, Lokaču un Turijskas rajoniem.

Rožiščes rajona Užovas ciems ir rakstnieka Ihora Pavļuka (*І́гор Зино́війович Павлю́к*, 1967) dzimtā vieta.

## Ārējās saites
Aizputes katoļu baznīca

**Aizputes Svētā Ignācija no Lojolas Romas katoļu baznīca** ir Romas katoļu Rīgas metropolijas Liepājas diecēzes draudzes baznīca. Tā atrodas Dienvidkurzemes novada Aizputes pilsētā.

## Vēsture
Pirmā katoļu baznīca Aizputē tika uzcelta 1254. gadā, kas 1580. gados reformācijas laikos kļuva par luterāņu baznīcu.
1732. gadā Jelgavas draudzes prāvests J. Genners Aizputē nopirka māju, kurā katoļiem ierīkoja kapelu. Aptuveni pēc simts gadiem šī ēka draudēja sabrukt, tāpēc Vecpils prāvests Jāzeps Sandovičs 1853. gadā noslēdza līgumu ar krodzinieku Antoneviču, kas vēlāk baznīcai izrādījās neizdevīgs — baznīca krodziniekam izīrēja savu zemi uz 53 gadiem, par ko kroga saimnieks baznīcai uzbūvēja jaunu kapelu. Tā bija ļoti vienkārša un maza telpa, kas tika veltīta Jaunavas Marijas godam. Ar laiku draudzei kapela kļuva par šauru. 1935. gadā prāvests J. Dauģis atguva iepriekš uz līguma pamata izīrētos zemes gabalus un uz tiem atrodošās ēkas un sāka domāt par jauna dievnama būvniecību. Pēc Otrā pasaules kara padomju vara baznīcas īpašumus nacionalizēja, baznīcai atstājot tikai vienu vecu koka māju, kas atradās ielas malā un nebija piemērota baznīcas ierīkošanai. 1955. gadā ar bīskapa atļauju tika nojaukta vecā koka baznīca Gudeniekos un pārvesta uz Aizputi. Ar pārvestajiem materiāliem prāvests J. Šnepsts 1956. veco ēku Kuldīgas ielā 3 pārbūvēja par baznīcu, kuru tajā pašā gadā toreizējais Liepājas diecēzes apustuliskais administrators Julijans Vaivods iesvētīja par baznīcu, veltot to Kristus Karaļa godam. Tā izrādījās vienīgā padomju varas laikos uzceltā katoļu baznīca Latvijā.

Sākoties Atmodai, radās iecere par jauna dievnama būvniecību Aizputē. 2002. gada 15. novembrī tika iesvētīts baznīcas pamatakmens un iemūrēta speciāla kapsula, kurā atradās liecība par pamatakmens iesvētīšanu, monētas, Svētā Benedikta medaljons un rožukronis. Dievnama arhitektes Ausmas Skujiņas projektu realizēja Jāņa Kudiņa būvdarbu uzņēmums SIA "Būve". 2009. gada 18. aprīlī notika jaunās Aizputes baznīcas konsekrācija, ko veica Liepājas diecēzes bīskaps Vilhelms Lapelis kopā ar bīskapu Ārvaldi Andreju Brumani un priesteriem, veltot to Svētā Ignācija no Lojolas godam.

## Raksturojums
Dievnams ir mūra celtne, kas celta modernisma stilā no ķieģeļiem. Iekšējās sienas klāj apmetums, griesti un mēbeles ir veidotas no koka. Altārim pagaidām nav baznīcas patrona Svētā Ignācija no Lojolas gleznas. Lūgšanu telpas sānā ir Vissvētākās Jēzus Sirds glezna, kas ir pārnesta no vecā dievnama.

## Draudze
Draudze iekļaujas Romas Katoļu Rīgas Metropolijas klēra Liepājas diecēzē. Draudzi apkalpo prāvests Andris Vasiļevskis. Aizputes draudze sākusi veidoties jau ar pirmās kapelas izveidošanas laiku 18. gadsimtā. Dievkalpojumi notiek katru dienu. Draudzē darbojas Svētdienas skola.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Iesvētīs jauno dievnamu www.liepajniekiem.lv
* Aizputē iesvētīta svētā Ignācija no Lojolas baznīca. (Fotoreportāža)  www.katedrale.lv
* Aizputē iesvētīs katoļu dievnamu www.rekurzeme.lv
Rožišče

**Rožišče** () ir rajona nozīmes pilsēta Ukrainas ziemeļrietumos, Volīnijas apgabala Rožiščes rajona centrs.

Rakstos pirmoreiz minēta 1287. gadā. Pilsētas tiesības no 1377. gada. Kopš 1569. gada -  Polijas-Lietuvas kopvalsts sastāvā. Pēc Polijas trešās dalīšanas 1795. gadā pilsētu iekļāva Krievijas impērijā, tā attīstījās kā tekstilrūpniecības centrs.

Pēc Pirmā pasaules kara laikā atradās atjaunotajā Polijas valstī. Sākoties Otrajam pasaules karam, Polijas kampaņas laikā 1939. gada septembrī Rožišči ieņēma Sarkanā armija, bet 1941. gadā to ieņēma Vērmahts. 
Pēc kara lielākā daļa poļu iedzīvotāji pārcēlās vai tika pārcelti uz dzīvi Polijā, sevišķi uz tās rietumu apgabaliem, no kuriem savukārt tika padzīti vācieši. Līdz 1991. gadam Rožišče bija Ukrainas PSR sastāvā.

## Ārējās saites

## Atsauces
2013. gada Pasaules čempionāts biatlonā

**46. [[Pasaules čempionāts biatlonā]]** notika Nove Mesto Morāvijā, Čehijā, laikposmā no 2013. gada 7. līdz 17. februārim. Čempionātā sacensības notika 11 disciplīnās: sprintā, iedzīšanā, masu startā un stafetēs vīriešiem un sievietēm, kā arī jauktajā stafetē. Visās disciplīnās iegūtie punkti tiek ieskaitīti 2012.—2013. gada Pasaules kausa kopvērtējumā.

Visvairāk medaļu (11) izcīnīja Norvēģijas biatlonisti, tostarp Tūra Bergere ieguva četras zelta un divas sudraba medaļas, bet Ēmils Hegle Svensens četras zelta un vienu bronzas medaļu, tāpat piecas medaļas izcīnīja arī Martēns Furkads (visiem divas zelta medaļas izcīnītas stafetes komandu sastāvā).

## Kalendārs
Visi laiki norādīti pēc Latvijas laika.

## Medaļu ieguvēji

### Vīrieši

### Sievietes

### Jaukti

## Medaļu kopvērtējums

## Veiksmīgākie sportisti
Sportisti, kas ieguva vismaz vienu zeltu vai divas medaļas.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Čempionāta oficiālā mājaslapa 
* IBU profils
Ištvāns II Ārpāds

**Ištvāns II** (, , , ; dzimis 1101. gadā, miris ) bija Ārpādu dinastijas Ungārijas karalis no 1116. gada līdz savai nāvei 1131. gadā. Kronēts jau kā bērns 1105. gadā, tēvam karalim Kālmānam dzīvam esot.

Ištvāns II realizēja aktīvu ārpolitiku. Karoja ar Bohēmiju, Venēciju par Dalmāciju. 1123. gadā iebruka Volīnijā, aplencot Volīnijas Vladimiru. Uzņēma savā valstī Bizantijas sakautos pečeņegus. 1127. gadā karoja ar bizantiešiem. 1129. gadā ataicināja uz galmu brālēnu Bēlu II, kuru 1115. gadā tēvs Kālmāns bija padarījis aklu. Miris no dizentērijas 1131. gadā.

## Ārējās saites
Valentīna Matvijenko

**Valentīna Matvijenko** (; dzimusi  Šepetivkā, Ukrainā) ir ukraiņu izcelsmes Krievijas politiķe, pašreizējā Krievijas Federācijas padomes priekšsēdētāja. Krievijas Federācijas Drošības padomes pastāvīgā locekle.

## Dzīvesgājums
Politisko karjeru sākusi 1980. gados Sanktpēterburgā, laikā no 1984. līdz 1986. gadam bijusi Ļeņingradas Krasnogvardeiskas rajona PSKP komitejas pirmā sekretāre. 1990. gados Matvijenko bija Krievijas vēstniece Maltā (1991—1995) un Grieķijā (1997—1998). 2003. gadā kļuva par Sanktpēterburgas gubernatori, kļūdama par pirmo Sanktpēterburgas līderi sievieti, kā arī pirmo gubernatori Krievijas vēsturē. 2011. gada augustā viņa atkāpās no pilsētas vadītājas amata. Tā paša gada septembrī kā partijas Vienotās Krievijas locekle tika ievēlēta par Krievijas Federācijas padomes priekšsēdētāju, kļūstot par pirmo šajā amatā ievēlēto sievieti.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Biogrāfija
Turijskas rajons

**Turijskas rajons** () ir Volīnijas apgabala administratīvā iedalījuma vienība Ukrainā. Robežojas ar Volīnijas apgabala Staras Viživkas, Koveļas, Rožiščes, Lokaču, Volodimiras-Volinskas un Ļubomļas rajoniem.

## Ārējās saites
Matvijenko

**Matvijenko** ir ukraiņu cilmes uzvārds. Cilvēki ar šādu uzvārdu:

* Ņina Matvijenko (*Ніна Матвієнко*; 1947—2023) — ukraiņu dziedātāja un tautas māksliniece;
* Valentīna Matvijenko (*Валентина Матвиенко*; 1949) — ukraiņu izcelsmes Krievijas politiķe.
Volodimiras rajons

**Volodimiras rajons** () ir Volīnijas apgabala administratīvā iedalījuma vienība Ukrainā. Robežojas ar Volīnijas apgabala Ļubomļas, Turijskas, Lokaču un Ivaniču rajoniem, kā arī Poliju.

## Ārējās saites
Šackas rajons

**Šackas rajons** () ir Volīnijas apgabala administratīvā iedalījuma vienība Ukrainā. Robežojas ar Volīnijas apgabala Ratnes, Staras Viživkas un Ļubomļas rajoniem, kā arī Poliju un Baltkrieviju.

## Ārējās saites
Argo (filma)

**"Argo"** () ir 2012. gada ASV trillera filma, kuras režisors ir Bens Afleks. Filmā stāstīts par 1980. gadā notikušo CIP veikto ASV diplomātu izvešanas operāciju no Teherānas Irānā, kur 1979. gadā sākās vairāk nekā gadu ilga ķīlnieku krīze. Galvenās lomas atveido pats Bens Afleks, kā arī Braians Krenstons, Alans Ārkins un Džons Gudmens.

Filmas pirmizrāde notika , ASV kinoteātros izrādīšana sākta . "Argo" saņēma pozitīvas kritiķu atsauksmes un Amerikas Kinoinstitūts to nosauca par vienu no desmit 2012. gada labākajām filmām. Filmu nominēja septiņām Amerikas Kinoakadēmijas balvām, no kurām tā ieguva trīs, tai skaitā labākās filmas nominācijā. Filma ir saņēmusi arī vairākas citas balvas, tai skaitā BAFTA kino balvu, Zelta globusa balvu, ASV Režisoru ģildes balvu, *Critic's Choice Award* balvu.

## Atsauces

## Ārējās saites
*
Micro Analog Systems

***Micro Analog Systems Oy*** (agrākais nosaukums ***Micronas Oy***) ir Somijas pusvadītāju ierīču izstrādes uzņēmums. Tas ir dibināts 1980. gadā. Uzņēmuma galvenais birojs ir Helsinkos.

Uzņēmums izstrādā zemsprieguma, mazas jaudas un mazu trokšņu analogās un jaukta signāla integrālās shēmas. Galvenie produkti:
* Sensora signāla saskarne (*Sensor Signal Interface*, *SSI*) — analogciparu pārveidotājs pjezorezistīvos vai kapacitīvos spiediena, temperatūras un mitruma sensoros. Šādas ierīces izmantotas Marsa atmosfēras spiediena mērīšanai NASA misijās *[[Phoenix (zonde)|Phoenix]]* un *[[Mars Science Laboratory|Curiosity]]*.
* Laika koda uztvērējs (*Time Code Receiver*) — laika signāla uztveršana no garo viļņu raidstacijām, kuras raida šādus signālus.
* Saules bateriju vadības bloks.
* Audio skaļuma kontroles mikroshēma.
* Kristāla oscilators
* Soļa elektrodzinēja kontroles mikroshēma.

*Micro Analog Systems* pats nenodarbojas ar ierīču ražošanu, to nododot citu ražotāju pārziņā.
Uzņēmumam ir otrs konstruktoru birojs Tallinā Igaunijā un pārdošanas birojs Honkongā.

## Vēsture
1980. gadā Somijas uzņēmumi, kam bija elektronikas iekārtu ražotnes — *[[Nokia]]*, *[[Salora (Somijas uzņēmums)|Salora]]* un *[[Aspo]]* — dibināja kopuzņēmumu ***Micronas Oy*** pusvadītāju komponentu konstruēšanai un ražošanai. Vēlāk par *Micronas* akcionāru kļuva arī *[[Outokumpu (uzņēmums)|Outokumpu]]*.
Ražošanu *Micronas* sāka 1986. gadā.
Sākotnēji uzņēmums galvenokārt izstrādāja un ražoja radioprocesorus un sprieguma regulatorus mobilajiem telefoniem. Vēlāk tas pievērsās arī citai produkcijai.

*Micronas* nebija ienesīgs, un 1992. gadā tas tika pārdots Šveices uzņēmumam *Crosstec Engineering AG*, kas dibināts 1989. gadā. Pēc Somijas uzņēmuma iegādes *Crosstec Engineering AG* mainīja savu nosaukumu uz *Micronas*. 1995. gadā tika izveidota mātes pārvaldītājsabiedrība *Micronas Semiconductor Holding AG* (tagad *[[TDK-Micronas]]*).

1999. gada februārī *Micronas Oy* kļuva neatkarīgs no *Micronas* grupas, izmantojot vadības izpirkšanas vienošanos. Uzņēmumu pārdēvēja par ***Micro Analog Systems Oy***.

2005. gadā *Micro Analog Systems* kļuva par *fabless* (izstrādā produktus, bet tos neražo) uzņēmumu, ražošanu atdalot jaunā uzņēmumā *SiP Technologies Oy*. *SiP Technologies Oy* turpināja izstrādāt integrētās pasīvās iekārtas.

## Skatīt arī
* *[[TDK-Micronas]]*

## Atsauces

## Ārējās saites
* Micro Analog Systems mājaslapa
Nožēlojamie

**"Nožēlojamie"** () ir 1862. gada franču rakstnieka Viktora Igo romāns. Tas tiek uzskatīts par vienu no 19. gadsimta labākajiem romāniem.

Grāmatas darbība notiek no 1815. līdz 1832. gadam (jūnija sacelšanās Parīzē), tajā tiek apskatīta vairāku cilvēku dzīve, tomēr uzmanība tiek koncentrēta uz bijušo ieslodzīto Žanu Valžanu. "Nožēlojamo" stāsts ir ticis izmantots vairākos skatuves darbos, televīzijā, filmās, ieskaitot mūziklā un 2012. gada filmā, kas balstīta uz mūziklu.

## Ārējās saites
* ''CliffsNotes.com'' profils
Nožēlojamie (nozīmju atdalīšana)

**"Nožēlojamie"** var būt:
* "Nožēlojamie" — 1862. gada grāmata;
* "Nožēlojamie" — mūzikls;
* "Nožēlojamie" — 2012. gada filma;
* "Nožēlojamie" — 2019. gada filma.
Pī dzīve

**"Pī dzīve"** () ir 2012. gada ASV 3D piedzīvojumu drāmas filma, kuras režisors ir Ans Lī. Tās sižets ir balstīts uz kanādiešu rakstnieka Jana Martela romānu ar tādu pašu nosaukumu. Filma ir par indiešu pusaudzi Pī, kas ir izdzīvojis kuģa katastrofā, kurā gāja bojā viņa ģimene, un Bengālijas tīģeri Ričardu Pārkeru. Filmā galvenās lomas atveido Suradžs Šarma, Irfans Kāns, Tabu, Adils Huseins, Žerārs Depardjē un Reifs Spols.

Filmas pirmizrāde notika  Ņujorkas filmu festivālā. "Pī dzīve" saņēma galvenokārt pozitīvas kritiķu atsauksmes. Amerikāņu Filmu institūts to nosauca par vienu no desmit 2012. gada labākajām filmām. "Pī dzīve" tika nominēta 11 Amerikas Kinoakadēmijas balvām, tai skaitā labākās filmas nominācijā, bet balvas ieguva nominācijās "Labākais režisors", "Labākā oriģinālmūzika", "Labākais operatora darbs" un "Labākie vizuālie efekti".

## Atsauces

## Ārējās saites
* 

*
Argo

**Argo** var būt:
*Argo — kuģis sengrieķu mitoloģijā;
* "Argo" — 2012. gada filma;
* Argo — grieķu hip-hop grupa;
*Argo — 18.gs. šoneris.
Nožēlojamie (2012. gada filma)

**"Nožēlojamie"** () ir 2012. gada Apvienotās Karalistes muzikālā drāmas filma. Filmas režisors ir Toms Hūpers. Filmas sižets balstīts uz mūziklu ar tādu pašu nosaukumu, kas savukārt ir balstīts uz Viktora Igo 1862. gada romānu "Nožēlojamie". Filma ir stāsts par bijušo ieslodzīto Žanu Valžānu, kas kļūst par kādas Francijas pilsētas mēru. Viņš arī piekrīt rūpēties par mirstošās Fantīnes ārlaulības meitu Koseti, taču viņam kā bēglim ir jāizvairās no notveršanas no policijas inspektora Žavēra. "Nožēlojamajos" galvenās lomas atveido Hjū Džekmens, Rasels Krovs, Anna Hetaveja un Amanda Saifreda.

Filmas pirmizrāde notika  Londonā. "Nožēlojamie" saņēma galvenokārt pozitīvas kritiķu atsauksmes. Amerikas Kinoinstitūts to nosauca par vienu no desmit 2012. gada labākajām filmām. Filma nominēta astoņām Amerikas Kinoakadēmijas balvām, tai skaitā labākās filmas nominācijā, bet balvas ieguvusi nominācijās "Labākā aktrise otrā plāna lomā" (Anna Hetaveja), "Labākā skaņa" un "Labākais grims".

## Atsauces

## Ārējās saites
*
Toms Hūpers

**Tomass Džordžs "Toms" Hūpers** (; dzimis ) ir britu kino un televīzijas režisors.

13 gadu vecumā sācis veidot īsfilmas. Oksfordas Universitātē Hūpers režisējis lugas un televīzijas reklāmas. 2000. gadu sākumā režisēja seriālus *[[Love in a Cold Climate]]* (2001), *[[Daniel Deronda]]* (2002) un *[[Prime Suspect]]*. 2004. gadā debitējis kā kinorežisors ar filmu *[[Red Dust]]*, 2005. gadā režisējis vēsturisko drāmu *[[Elizabeth I (minisērija)|Elizabeth I]]*, kurā atkal sadarbojās ar aktrisi Helēnu Mirenu (iepriekš — *Prime Suspect*). Vēlāk bijis dažādu seriālu un filmu režisors, savukārt 2010. gadā režisējis filmu "Karaļa runa",  par ko ieguva Amerikas Kinoakadēmijas balvu kā labākais režisors (pati filma tika atzīta par gada labāko filmu). Viņa nākamais projekts bija "Nožēlojamie" (2012), ko kritiķi ir atzinīgi novērtējuši. Viņa 2015. gada filma "Dāņu meitene", tika nominēta BAFTA kino balvai kā labākā britu filma. Vēl Hūpers ir režisējis divas seriāla "Tumšās matērijas" (*His Dark Materials*) sērijas un 2019. gada mūziklu *[[Cats]]*, par kuru viņš saņēma Zelta avenes balvas kā sliktākais režisors un sliktākais scenārists.

## Filmogrāfija

## Ārējās saites
Box Office Mojo

***Box Office Mojo*** ir tīmekļa vietne, kas reģistrē filmu kases ieņēmumus sistemātiskā, algoritmiskā veidā. 1999. gadā mājaslapu izveidoja Brendons Grejs, pēc trim gadiem viņš uzsāka sadarboties ar Šonu Solbariju. Līdz 2008. gadam mājaslapai bija divi miljoni lasītāju, kad to iegādājās *[[Amazon|Amazon.com]]* caur savu meitasuzņēmumu *[[Internet Movie Database]]*.

## Atsauces

## Ārējās saites
*
Katalāna skaitļi

Kombinatorikā **Katalāna skaitļi** veido naturālu skaitļu virkni, kas sastopama dažādās skaitīšanas problēmās, bieži ietverot rekursīvi definētus objektus. Tie nosaukti par godu beļģu matemātiķim Eiženam Šarlam Katalānam (*Eugène Charles Catalan*, 1814–1894).

*n*-to Katalāna skaitli var izteikt tieši, izmantojot binomiālos koeficientus:

:C_n = \frac{1}{n+1}{2n\choose n} = \frac{(2n)!}{(n+1)!\,n!} = \prod\limits_{k=2}^{n}\frac{n+k}{k} \qquad\mbox{pie }n\ge 0.

Pirmie Katalāna skaitļi pie *n* = 0, 1, 2, 3, ... ir

:1, 1, 2, 5, 14, 42, 132, 429, 1430, 4862, 16796, ...

## Īpašības
Katalāna skaitļus *C**n* var aprēķināt arī pēc citas formulas:
:C_n = {2n\choose n} - {2n\choose n+1} \quad\text{ ja }n\ge 0,
kas ir ekvivalenti augstākminētai formulai, jo \tbinom{2n}{n+1}=\tfrac{n}{n+1}\tbinom{2n}n. Tas parāda, ka *C**n* ir vesels skaitlis, kas nav acīmredzams no pirmās dotās formulas.

Katalāna skaitļiem izpildās rekurenta sakarība
:C_0 = 1 \quad \mbox{un} \quad C_{n+1}=\sum_{i=0}^{n}C_i\,C_{n-i}\quad\text{pie }n\ge 0;
vēl vairāk,
:C_n= \frac 1{n+1} \sum_{i=0}^n {n \choose i}^2.
Tas ir tāpēc, ka \tbinom{2n}{n} = \sum_{i=0}^n \tbinom{n}{i}^2, jo izvēloties *n* skaitļus no kopas ar 2*n* skaitļiem var vienā vienīgā veidā sadalīt 2 daļās: izvēloties *i* skaitļus no pirmiem *n* skaitļiem un tad izvēloties *n*-*i* skaitļus no atlikušajiem *n* skaitļiem.

Tie arī apmierina sakarības:
:C_0 = 1 \quad \mbox{un} \quad C_{n+1}=\frac{2(2n+1)}{n+2}C_n,
kas var būt efektīvāks veids, kā tos izrēķināt.

Asimptotiski Katalāna skaitļi aug kā
:C_n \sim \frac{4^n}{n^{3/2}\sqrt{\pi}}.

## Skatīt arī
* Fibonači skaitļi
Daugavpils skrošu rūpnīca

**Daugavpils skrošu rūpnīca** ir sporta un medību munīcijas ražošanas uzņēmums. Rūpnīca celta 1885. gadā, tā atrodas Varšavas ielā 28 Daugavpilī.

## Vēsture
thumb|250px|Skrošu rūpnīcas vēsturiskās iekārtas
Rūpnīca ir celta 1886. gadā Daugavpils centrālās daļas augstākajā vietā (Jaunbūvē), lai varētu izvietot ražošanas telpas dažādos līmeņos. Rūpnīca ir vairākkārt pārbūvēta un paplašināta — 1911. gadā tika uzbūvēts pašreizējais rūpnīcas tornis, kurš tiek izmantots arī mūsdienās — tas ir vienīgais joprojām strādājošais svina liešanas tornis Eiropā.
Jau no pašiem pirmsākumiem rūpnīcā galvenais ražošanas virziens ir bijis svina apstrāde — no tā izgatavoja skrotis, plombes, loksnes. 

Pēc Otrā Pasaules kara rūpnīca tika paplašināta, tika uzbūvēti jauni cehi, paaugstināts liešanas tornis, kā arī produktu sortiments papildināts ar metāla žogiem un pakulu apstrādi. Daugavpils skrošu rūpnīca bija viens no lielākajiem rūpniecības uzņēmumiem Daugavpilī.

2012. gadā izveidoja rūpnīcas muzeju, kurā apkopota informācija par rūpnīcas vēsturi un produkciju, kā arī apmeklētājiem tika atvērta daļa no vēsturiskā ražošanas ceha.

## Ražošana
Pēc Latvijas neatkarības atgūšanas rūpnīca pārtrauca žogu un pakulu ražošanu, bet attīstīja sporta un medību munīcijas ražošanu.

Daugavpils skrošu rūpnīcā tiek ražota medību un sporta munīcija gludstobra un pneimatiskajiem ieročiem. Tāpat tiek izgatavotas svina plombas, makšķerēšanas piederumi u.c. Produkcija tiek gan realizēta uz vietas, gan eksportēta uz ārzemēm.

## Tūrisms

Daugavpils skrošu rūpnīcas tornis ir kļuvis par vienu no Daugavpils industriālajiem simboliem. Tas ir arī pilsētai raksturīgās sarkano ķieģeļu arhitektūras paraugiem. „Viena no plašākajām un glītākajam ielām Jaunbūvē ir Varšavas iela, kas atstāj glītu iespaidu ar savām celtnēm un apstādījumiem. Īpatnēja celtne še ir ap 30 m augstais četrstūrainais skrošu fabrikas tornis,” rakstīts Daugavpils ceļojuma aprakstā  „Daugavas Vēstnesī.”  Jau 20. gadsimta 30. gados, kad rūpnīca īslaicīgi bija pārtraukusi darbību dēļ īpašnieku maiņas,  pilsētnieki ierosināja torni pārvērst par skatu torni. No skrošu liešanas torņa var redzēt Daugavpils pilsētas centru, Baznīckalnu, Daugavpils cietokšņa vaļņus un citus nozīmīgus objektus.

## Atsauces

## Ārējās saites
* DSR Oficiālā mājaslapa
Brocēnu katoļu kapela

**Brocēnu Svētā Benedikta Romas katoļu kapela** ir Romas katoļu Rīgas metropolijas Liepājas diecēzes draudzes kapela. Tā atrodas Saldus novada Brocēnu pilsētā. Adrese: Lielcieceres ielā 1.

## Vēsture
Sākoties Atmodai, arvien vairāk Brocēnu cilvēki sāka pievērsties ticībai, bet nebija telpu dievkalpojumu noturēšanai, tāpēc pirmsākumos draudze uz dievkalpojumiem sanākusi ticīgo draudzes locekļu mājās — sākumā  pie Pastaru ģimenes, vēlāk Virgīnijas Sladzevskas namā, kurā tika izveidota kapela. Meistars Konstantīns Začs kapelai bija izveidojis koka altāri un biktskrēslu. Tā bija neliela telpa, kurā varēja ietilpt maksimāli 30 dievlūdzēji. Pēc mājas īpašnieces nāves draudze patvērumu atrada Brocēnu Kultūras centrā, kur ar iestādes direktores Intas Holoidņikovas atļauju tika noturēti dievkalpojumi svētdienās lielajā vai mazajā zālē. Draudze vēlējās atrast sev pastāvīgas telpas un ar Brocēnu pašvaldības vadītāja Arvīda Mētera atbalstu tā saņēma nomā bijušās Brocēnu pilsētas domes pagaidu telpas, kurās tika veikta pārbūve, nojaucot vairākas starpsienas un iegūstot vienu lielu lūgšanu telpu, kā arī izveidojot sakristeju un Svētdienas skolas klasi. Kapelas izveidē un labiekārtošanā toreizējās draudzes vecākās Helēnas Kraines vadībā tika iesaistīti draudzes locekļi. Druvas galdnieks Jānis Beinarovičs izveidoja un ziedoja kapelai altāri, tabernākula un Dievmātes skulptūras paliktņus. Brocēnu kapelu iesvētīja, veltot to Svētajam Benediktam.

## Draudze
Draudze iekļaujas Romas Katoļu Rīgas Metropolijas klēra Liepājas diecēzē. Draudzi apkalpo prāvests Romans Grantovskis. Brocēnu draudze sākusi 1995. gadā, bet oficiāli reģistrēta 1997. gada 11. aprīlī. Pirmais draudzes vecākais bijis Antons Lazdāns. Dievkalpojumi notiek katru dienu, darbojas Svētdienas skola. Draudzei ir trīs kapsētas: Braku kapsēta, Leibu kapsēta un Purvakroga kapsēta. Draudzes vecākā ir Regīna Beinaroviča.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Brocēnu draudze  www.katedrale.lv
* Brocēnu novada baznīcas www.broceni.lv
* Notikumi Kurzemē.Brocēni. www.catholic.lv
Lutriņu Svētā Gara Romas katoļu kapela

**Lutriņu Svētā Gara Romas katoļu kapela** ir Romas katoļu Rīgas metropolijas Liepājas diecēzes draudzes kapela. Tā atrodas Saldus novada Lutriņu pagasta centrā Lutriņos.

## Vēsture
Sākoties Atmodai, arvien vairāk Lutriņu cilvēki sāka pievērsties ticībai, bet nebija telpu dievkalpojumu noturēšanai. Katoļu dievkalpojumus Lutriņu pagastā sāka noturēt 1996. gadā Lutriņu klubā. Tos palīdzēja organizēt draudzes vecākā Genovefa Pastare. Sākotnēji uz dievkalpojumiem pulcējušies aptuveni 10 ticīgo cilvēku. Draudze vēlējās atrast sev pastāvīgas telpas un 1997. gada 28. aprīlī prāvests Gatis Mārtiņš Bezdelīga noslēdza īres līgumu ar māju "Lāčplēši" īpašnieci Vilmu Tamani, tur ierīkojot kapelu. Kapela ir 24 m 2 liela telpa. Kapelas altāri izveidoja Uldis Radiņš Uz tā atrodas Liepājas draudzes toreizējā dekāna, vēlākā Liepājas diecēzes bīskapa Vilhelma Lapeļa dāvātā Vissvētākās Jēzus Sirds altārglezna. Kapelu iesvētīja Kurzemes bīskapijas bīskaps Ārvaldis Andrejs Brumanis, piedaloties prāvestiem Agrim Levaldam, Dzintaram Švalbem un vikāram Bruno Dāvim.

## Draudze
Draudze iekļaujas Romas Katoļu Rīgas Metropolijas klēra Liepājas diecēzē. Draudzi apkalpo prāvests Romans Grantovskis. Lutriņu draudze sākusi veidoties 1996. gadā.
Dievkalpojumi notiek reizi mēnesī. Darbojas Svētdienas skola, kuru šeit un Lutriņu bērnunamā "Rūķītis vada skolotāja Janīna Deimantoviča. Draudzes vecākā ir Alma Kāpiņa.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Lutriņu Svētā Gara draudze  www.katedrale.lv
Šķēdes Svētīgā Adriana Romas katoļu kapela

**Šķēdes Svētīgā Adriana Romas katoļu kapela** ir Romas katoļu Rīgas metropolijas Liepājas diecēzes draudzes kapela. Tā atrodas Saldus novada Šķēdes pagasta centrā Šķēdē.

Kapelu iesvētīja Liepājas diecēzes bīskaps Ārvaldis Andrejs Brumanis, klātesot Neatkarīgā Maltas Bruņinieku Ordeņa ārkārtējam un pilnvarotajam vēstniekam Latvijā  Peteram Baronam fon Firstenbergam, veltot to Svētīgā Adriana godam.

## Draudze
Draudze iekļaujas Romas Katoļu Rīgas Metropolijas klēra Liepājas diecēzē. Draudzi apkalpo prāvests Romans Grantovskis. Šķēdes draudze sākusi veidoties 1998. gadā, bet to oficiāli dibināja Kurzemes bīskapijas bīskaps Vilhelms Lapelis 2004. gada 17. decembrī. Dievkalpojumi notiek reizi mēnesī. Daudzes vecākā no tās pirmsākumiem ir Aija Zviedriņa, kura arī vada sociālo dienestu Šķēdes pagastā.
 
## Atsauces

## Ārējās saites
* Šķēdes Sv.Adriana draudze
Cempi

**Cempi** ir apdzīvota vieta Valmieras novada Brenguļu pagastā. Izvietojusies pagasta dienviddaļā Viltuma kreisajā krastā pie autoceļa V182 5,5 km no pagasta centra Brenguļiem,  no novada centra Valmieras un  no Rīgas.

Apdzīvotā vieta izveidojusies padomju gados netālu no Cempu muižas centra pie bijušās Jaunvāles pagasta valdes un skolas kā kolhoza «Vārpa» ciemats. Cempos atrodas kooperatīvā sabiedrība «Cempi».

## Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSP un OSP datiem.

## Atsauces
Dženifere Hadsone

**Dženifere Keita Hadsone** (; dzimusi ) ir amerikāņu ierakstu māksliniece un aktrise.

Kļuvusi pazīstama 2004. gadā, kad piedalījās ASV TV šova "Amerikāņu elks" trešajā sezonā, kurā ierindojās 7. vietā. 2006. gadā debitējusi kino ar lomu filmā "Sapņu meitenes" (*Dreamgirls*), par ko ieguva Amerikas Kinoakadēmijas balvu kā labākā otrā plāna aktrise, tāpat ieguva Zelta globusa balvu, BAFTA kino balvu. 2008. gadā Hadsone izdeva debijas studijas albumu *[[Jennifer Hudson (albums)|Jennifer Hudson]]*, par ko saņēma ''Grammy'' balvu un kas tika sertificēts ar zelta disku pēc RIAA sistēmas par pārdotām 800 000 kopijām ASV. Otrais studijas albums *[[I Remember Me]]* tika izdots 2011. gada martā, *[[Billboard 200]]* topā tas sasniedza otro vietu. Arī šis albums tika sertificēts ar zelta disku pēc RIAA sistēmas. 2008. gada nogalē apšaudē tika nogalināti mūziķes māte, brālis un brāļadēls, pēc kā viņa uz vairākiem mēnešiem pazuda no sabiedrības redzesloka. Publiskas uzstāšanās atsāka 2009. gadā ar uzstāšanos *[[Super Bowl XLIII]]* izcīņā, vēl ir uzstājusies Baltajā namā, *Grammy* balvu pasniegšanas ceremonijā, "Amerikāņu elkā", "Opras Vinfrijas šovā".

## Diskogrāfija
;Studijas albumi
* *[[Jennifer Hudson (album)|Jennifer Hudson]]* (2008)
* *[[I Remember Me (album)|I Remember Me]]* (2011)

## Atsauces

## Ārējās saites

*
Zirņu Svētā Mārtiņa Romas katoļu kapela

**Zirņu Svētā Mārtiņa Romas katoļu kapela** ir Romas katoļu Rīgas metropolijas Liepājas diecēzes draudzes kapela. Tā atrodas Saldus novada Zirņu pagasta centrā Zirņos, Bērzu ielā 4.

## Vēsture
Sākoties Atmodai, arvien vairāk Zirņu pagasta cilvēki sāka pievērsties ticībai, bet nebija telpu dievkalpojumu noturēšanai. Katoļu dievkalpojumus Zirņos sāka noturēt 1997. gadā Zirņu pamatskolā. Tos palīdzēja organizēt Staņislava Balgalve. Draudze vēlējās atrast sev pastāvīgas telpas un 2001. gadā, pateicoties pagasta valdes priekšsēdētājam Vilnim Grāvelim, tās iekārtoja bijušajās kopmītņu telpās, kur izveidoja kapelu. Tajā pašā gadā kapelu iesvētīja Liepājas diecēzes bīskaps Ārvaldis Andrejs Brumanis, veltot to Svēta Mārtiņa godam.

## Draudze
Draudze iekļaujas Romas Katoļu Rīgas Metropolijas klēra Liepājas diecēzē. Draudzi apkalpo prāvests Romans Grantovskis. Zirņu draudze sākusi veidoties 1997. gadā, bet to oficiāli nodibināja 2008. gadā. Dievkalpojumi notiek reizi mēnesī, uz kuriem pulcējas aptuveni 20 ticīgo cilvēku. Īres maksu un komunālos pakalpojumus sedz Zirņu pagasta pašvaldība. Draudzes vecākā ir Benita Kārkliņa, tajā darbojas Svētdienas skola, kuru vada skolotāja Staņislava Balgalve un Maltas ordeņa palīdzības dienests.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Zirņu Sv. Mārtiņa draudze  www.katedrale.lv