open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Kirilo Rozumovskis

}}

**Kirilo Rozumovskis** () jeb **Kirils Razumovskis** () (dzimis , miris ) bija ukraiņu izcelsmes krievu aristokrāts, karavīrs un politiķis, pēdējais Zaporižjas Karaspēka hetmanis no 1750. līdz 1764. gadam. Grāfs un Krievijas Impērijas armijas ģenerālfeldmaršals. Rozumovskis bija arī Pēterburgas Ķeizariskās Zinātņu akadēmijas prezidents no 1746. līdz 1798. gadam.

## Dzīvesgājums
Kirilo Rozumovskis dzimis zema ranga kazaka Grigorija (Hrihorija) Rozuma ģimenē Lemešu ciematā, Kijivas pulkā, Hetmanātā (tagad Čerņihivas rajonā, Čerņihivas apgabalā, Ukrainā) 1728. gada martā.

No 1743. līdz 1744. gadam Kirilo Rozumovskis slepeni mācījās Getingenes Universitātē. Rozumovska adjutants viņa ceļojumā uz Vāciju bija Grigorijs Teplovs. Teplovam bija ietekme pār Mazkrieviju kā Kirilo Rozumovska (kura masīcu viņš apprecēja) sekretāram un padomniekam. Rozumovskis tika iecelts par Pēterburgas Ķeizariskās Zinātņu akadēmijas prezidentu, kad viņam tikko apritēja 18 gadi, pateicoties viņa brāļa Oleksija Rozumovska, Krievijas ķeizarienes Elizabetes morganātiskā vīra, ietekmei.

1750. gadā Rozumovskis tika ievēlēts un pēc tam iecelts par Zaporižjas Karaspēka hetmani, amatā atrodoties līdz brīdim, kad ķeizariene Katrīna II šo amatu likvidēja 1764. gadā. Apmaiņā pret to Rozumovskim tika piešķirta Krievijas armijas feldmaršala pakāpe 1764. gadā. Viņa valdīšanas laikā Baturina atkal kļuva par hetmaņa rezidenci, un Razumovskis lika gan Baturinā, gan Hluhivā uzcelt greznas baroka pilis. Kopā ar Grigoriju Teplovu viņš arī plānoja Baturinā atvērt universitāti. Kirilo Rozumovskis nomira 1803. gada janvārī Baturinā, kur viņš tika apbedīts pēc viņa vēlmēm bez jebkādas pompozitātes, krasā pretstatā viņa diezgan krāšņajam dzīvesveidam.

Kirilo apprecēja Jekaterinu Nariškinu un viņiem piedzima pieci dēli, no kuriem grāfs Aleksejs Razumovskis (1748—1822) bija Krievijas izglītības ministrs no 1810. līdz 1816. gadam, bet kņazs Andrejs Razumovskis (1752—1836) bija Krievijas pilnvarotais vēstnieks 1814.—1815. gada Vīnes kongresā. Tomēr Andrejs ir kļuvis labāk pazīstams ar savu lomu kā Ludviga van Bēthovena patrons, kurš viņam veltīja trīs stīgu kvartetus Op.59 1., 2. un 3., kā arī 5. un 6. simfoniju.

## Atsauces

## Ārējās saites
Turnitin

***Turnitin*** ir interneta plaģiātisma noteikšanas pakalpojums, ko pārvalda ASV uzņēmuma *[[Advance Publications]]* meitasuzņēmums *Turnitin, LLC*.

Rezultātus var izmantot, lai noteiktu līdzības ar esošajiem avotiem, kā arī formatīvajā vērtēšanā, lai palīdzētu studentiem iemācīties izvairīties no plaģiātisma un uzlabot rakstīšanas prasmes.

Programmatūra *Turnitin* pārbauda, vai saturs ir oriģināls, iesniegtos darbus salīdzinot ar vairākām datubāzēm, izmantojot patentētu algoritmu. Tā skenē savas datubāzes, kā arī ir noslēgusi licences līgumus ar lielām akadēmiskajām datubāzēm. Papildus studentu darbiem datubāzē ir iekļauta arī publiski pieejamā interneta kopija, un uzņēmums izmanto tīmekļa pārlūku, lai pastāvīgi papildinātu *Turnitin* arhīvu ar saturu. Tajā ir arī komerciālas un/vai ar autortiesībām aizsargātas grāmatu, laikrakstu un žurnālu lappuses.

Studentiem var tikt pieprasīts iesniegt darbu *Turnitin*, jo tas ir obligāta prasība, lai apgūtu noteiktu kursu.

## Kritika
2009. gadā Teksasas Tehniskās universitātes pētnieku grupa ziņoja, ka daudzi no *Turnitin* konstatētajiem "neoriģinalitātes" gadījumiem nav plaģiāts, bet gan tikai žargona, kursa terminu vai frāžu izmantošana, kas parādījušies likumīgu iemeslu dēļ. Piemēram, pētnieki atklāja, ka augsts procents atzīmēto materiālu ir darbu tematiskajos terminos (piemēram, "globālā sasilšana") vai "tematiskajās frāzēs", ko viņi definēja kā darba tēmu ar dažiem pievienotiem vārdiem (piemēram, " bērnu aptaukošanās izplatība turpina pieaugt").

Šī programmatūra ir izraisījusi strīdus, jo daži studenti atsakās iesniegt darbus, apgalvojot, ka šāda prasība ir pretrunā ar nevainīguma prezumpciju. Daži kritiķi apgalvo, ka šīs programmatūras izmantošana pārkāpj izglītības privātumu, kā arī starptautiskos intelektuālā īpašuma tiesību aktus un izmanto studentu darbus komerciāliem mērķiem, pastāvīgi uzglabājot tos *Turnitin* privātajā datubāzē.

### MI noteikšanas precizitāte
Kopš 2023. gada novembra dažas skolas ir atslēgušas *Turnitin* MI noteikšanas programmatūru, jo pastāv bažas, ka programmatūra ne vienmēr ir precīza. Bažas radās pēc tam, kad tika ierosinātas lietas, kurās studenti apgalvoja, ka *Turnitin* viņus nepatiesi apsūdzējis MI izmantošanā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Arrow (zenītraķešu komplekss)

thumb|''Arrow'' pretgaisa aizsardzības sistēmas izmantošana pretinieka raķešu iznīcināšanai
***Arrow*** jeb ***Hec*** ( — "Bulta") ir Izraēlas bruņoto spēku zenītraķešu palaišanas sistēma, kas kopā ar ASV aerokosmiskās rūpniecības kompleksu izstrādāta no 1986. līdz 2000. gadam. 2017. gadā sāka funkcionēt pretballistisko raķešu pārtveršanas sistēma *Arrow-3*, kas darbojas lielākā ātrumā, lielākā diapazonā un lielākā augstumā nekā *Arrow-2*, iznīcinot ballistiskās raķetes to trajektorijas augstākajā daļā virs atmosfēras.

Izraēlas—''Hamās'' kara laikā 2024. gada 13. aprīlī pretgaisa aizsardzības sistēma *Arrow* pārtvēra un iznīcināja vairāk nekā 120 Irānas ballistisko raķešu.

## Atsauces
Austrumhempšīra

**Austrumhempšīra** () ir nemetropoles distrikts Anglijas dienvidu daļā, Hempšīras grāfistē. Atrodas grāfistes austrumos, lielu tā daļu aizņem Sautdaunsu nacionālais parks. Distrikta administratīvais centrs ir Pītersfīlda, bet lielākā pilsēta — Oltona.

## Vēsture
Distrikts izveidots 1974. gada 1. aprīlī, apvienojot Oltonas un Pītersfīldas urbānos distriktus ar Oltonas un Pītersfīldas lauku distriktiem. Administratīvi distriktā ietilpst Oltonas, Pītersfīldas un Bordonas pilsētas un 36 pagasti.

## Atsauces

## Ārējās saites
Pītersfīlda

**Pītersfīlda** () ir pilsēta (*town*) un pagasts Anglijā, Hempšīras grāfistē, Rašmuras distrikta otra lielākā apdzīvotā vieta un administratīvais centrs. Atrodas grāfistes austrumos  no grāfistes centra Vinčesteras un  no Londonas centra. Pilsēta pilnībā ietilpst Sautdaunsas nacionālā parka teritorijā.

## Vēsture
Pilsētu 12. gadsimtā dibināja Glosteras 2. grāfs Viljams Ficroberts, hartija tai piešķirta 1198. gadā. Pilsēta attīstījās, pateicoties tās atrašanās vietai tirdzniecības ceļu krustojumā, vietējai aitkopībai un amatniecībai, tostarp ādas un audumu rūpalos. Pilsētas laukumā notika iknedēļas tirdziņi aitu, zirgu un liellopu tirdzniecībai, kā arī divi ikgadējie gadatirgi jūnijā (Sv. Pētera un Pāvila svētkos) un novembrī (Sv. Andreja svētkos).

## Atsauces

## Ārējās saites
Ņūforesta

**Ņūforesta** () ir nemetropoles distrikts Anglijas dienvidu daļā, Hempšīras grāfistē. Atrodas grāfistes dienvidrietumos, lielu tā daļu aizņem Ņūforesta nacionālais parks. Distrikta administratīvais centrs ir Lindhērsta, bet lielākā pilsēta — Totona.

## Vēsture
Distrikts izveidots 1974. gada 1. aprīlī, apvienojot Laimingtonas municipālo boro ar Ņūforestas lauku distriktu un daļu Ringvudas un Fordingbridžas lauku distrikta. Administratīvi distriktā ietilpst Totonas un Īlingas, Laimingtonas un Peningtonas, Ringvudas un Ņūmiltonas pilsētas un 32 pagasti.

## Atsauces

## Ārējās saites
Īstlī (boro)

**Īstlī boro** (, ) ir nemetropoles distrikts ar boro statusu Hempšīras grāfistē Anglijā, Apvienotajā Karalistē. Izvietojies grāfistes dienvidos, ietilpst Sauthemptonas aglomerācijā. Distrikta administratīvais centrs ir Īstlī pilsēta, bet lielākā apdzīvotā vieta — Hedženda.

## Vēsture
Distrikts izveidots 1974. gada 1. aprīlī, Īstlī boro pievienojot daļu Vinčesteras lauku distrikta. Distriktā ietilpst Īstlī un Hedžendas pilsētas un 10 pagasti.

## Ārējās saites
Šūpuļdziesma

[thumb|[Fransuā Nikolas Riss|Fransuā Nikolā Risa glezna "Šūpuļdziesma"]]
**Šūpuļdziesma** ir lēna, klusa un maiga dziesma, kuru dzied vai atskaņo bērniem. Šūpuļdziesmām ir dažādi mērķi — viens no svarīgākajiem ir palīdzēt bērniem un zīdaiņiem iemigt. Dažās sabiedrībās šūpuļdziesmas izmanto, lai nodotu tālāk kultūras zināšanas vai tradīcijas. Papildus tam šūpuļdziesmas bieži tiek izmantotas komunikācijas prasmju attīstīšanai, zīdaiņu uzmanības uzturēšanai un uzvedības regulēšanai. Šūpuļdziesmas ir sastopamas daudzās valstīs, un tās pastāv kopš seniem laikiem. Šūpuļdziesmu mūzika parasti ir vienkārša un repetīva.

## Atsauces
Īstlī

**Īstlī** () ir pilsēta (*town*) un pagasts Anglijā, Hempšīras grāfistē, Īstlī distrikta otra lielākā apdzīvotā vieta un administratīvais centrs. Atrodas grāfistes dienviddaļā Ičenas upes krastos  no grāfistes centra Vinčesteras un  no Londonas centra; ietilpst Sauthemptonas aglomerācijā — pilsētā atrodas Sauthemptonas lidosta.

## Vēsture
Apdzīvotā vieta vēstures avotos pirmoreiz minēta 932. gadā kā *East Leah* — no senangļu valodas ‘austrumu izcirtums’. 1086. gadā Pastardienas grāmatā minēta kā *Estleie*. 1838. gadā tika uzbūvēts dzelzceļš no Sauthemptonas uz Vinčesteru un pie Bērtonas (*Barton*) ciema izbūvēta Bišopstokas stacija. 1868. gadā vienā pagastā tika apvienoti Bērtonas un Īstlī (*Eastly*) ciemi un apvienotajam pagastam tika piešķirts Īstlī vārds, bet «modernākā» pierakstā — *Eastleigh*. 1891. gadā Īstlī tika ierīkota lokomotīvju apkopes ražotne un turpmākos laikos tā attīstījās kā dzelzceļa pilsēta. 

## Atsauces

## Ārējās saites
Sojuz-15

***Sojuz-15*** (*Союз-15*) bija PSRS *[[Sojuz (kosmosa kuģu sērija)|Sojuz]]* sērijas pilotējams kosmosa kuģis. To orbītā palaida , lai militārajā orbitālajā stacijā *[[Saljut-3]]* nogādātu otro apkalpi. Saslēgšanās ar staciju neizdevās, un kosmosa kuģis uz zemes atgriezās 28. augustā.

## Apkalpe
Kuģa *Sojuz-15* apkalpe augšupceļā un lejupceļā:

Dublējošā apkalpe:
* Boriss Volinovs
* Vitālijs Žolobovs

Rezerves apkalpe:
* Vjačeslavs Zudovs
* Valērijs Roždestvenskis

## Lidojuma gaita
*Sojuz-15* tika palaists  19:58:05 *[[Universālais koordinētais laiks|UTC]]* ar nesējraķeti *[[Sojuz (kosmosa kuģu sērija)|Sojuz]]* no Baikonuras kosmodroma 1. starta laukuma 5. palaišanas iekārtas.

27. augustā kosmosa kuģis pietuvojās orbitālajai stacijai *[[Saljut-3]]*. Saslēgšanās operācija neizdevās, jo radās problēmas ar *Sojuz-15* tuvošanās un saslēgšanās sistēmu *Igla*. Apkalpe tuvošanās manevru mēģināja trīs reizes, bet nesekmīgi. Tad lidojuma vadība deva komandu deaktivizēt *Igla* un gatavoties nolaišanai, jo kuģim pietika degvielas tikai nolaišanai atpakaļ uz Zemes.
Raksturīgi, ka oficiālie avoti ziņoja tikai par to, ka *Sojuz-15* apkalpe "lidojuma laikā izmēģināja dažādus tuvošanās režīmus".

28. augustā *Sojuz-15* atvienojās no stacijas. 20:10:16 *UTC* nolaižamais aparāts nosēdās 48 km uz dienvidrietumiem no Ceļinogradas, un tas pirmoreiz kosmonautikas vēsturē notika nakts apstākļos.

*Sojuz-15* problēmu dēļ kosmosa kuģim tika veiktas ilgstošas modifikācijas, tāpēc tuvākajā laikā ekspedīcijas uz *Saljut-3* nevarēja notikt.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Soyuz 15 spacefacts.de
* Soyuz 15 Mark Wade, Encyclopedia Astronautica
* Soyuz 14, 15, 20, 23, 24, 30 (7K-T, 11F615A9) Gunter Dirk Krebs, Gunter's Space Page
Kung Fu Panda 4

**"Kung Fu Panda 4"** () ir 2024. gada ASV animācijas cīņas mākslu kinokomēdija, ko veidojusi studija *[[DreamWorks Animation]]* un izplata *[[Universal Pictures]]*. Šī ir ceturtā filma "Kung Fu Panda" filmu ciklā un turpinājums filmai "Kung Fu Panda 3" (2016). Filmas režisors ir Maiks Mitčels. Džeks Bleks, Dastins Hofmans, Džeimss Hongs, Braians Krenstons un Ians Makšeins ierunājuši savus iepriekšējo filmu tēlus, savukārt Akvafina, Džonatans Kī Kvans, Ronijs Čīngs, Lorija Tana Čina un Vaiola Deivisa ierunājuši jaunos tēlus.

Filmā, Po (Bleks), kuram jāatrod un jāapmāca savs pēctecis kā jaunais Drakona cīnītājs, apvienojas ar lapsu laupītāju Zenu (Akvafina), lai pieveiktu ļauno burvi, Hameleonu (Deivisa), pirms viņa nozog visas Ķīnas meistaru kung fu spējas.

Režisoriem Dženiferai Ju Nelsonei un Alesandro Karloni pirms trešās filmas iznākšanas 2016. gada janvārī tika jautāts par iespēju uzņemt ceturto filmu par Kung Fu Pandu, savukārt Nelsone vēlāk 2018. gada augustā sacīja, ka ir atvērta pārrunām par ceturtās daļas izveidi. *DreamWorks* oficiāli izziņoja ceturto filmu 2022. gada augustā, 2023. gada aprīlī par režisoru izvēlējās Mitčelu. Lielākā daļa galveno balss aktieru, kā arī Aibela un Bergera atgriešanos pie scenārija rakstīšanas, paziņoja 2023. gada decembrī. Komponists Hanss Cimmers, kurš bija strādāja pie filmas skaņu celiņa visām iepriekšējām trim daļām, pirmajās divās daļās ar Džonu Pauelu un trešajā viens pats, atgriezās kā komponists kopā ar Stīvu Macaro.

Filmas "Kung Fu Panda 4" pirmizrāde notika  Losandželosā, bet ASV un Latvijas kinoteātros filmu demonstrēja no 8. marta. Filma saņēma galvenokārt pozitīvas kritiķu atsauksmes un visā pasaulē nopelnījusi 547 miljonus ASV dolāru, tādējādi to padarot par 2024. gada devīto ienesīgāko filmu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Suvalku koridors

thumb|Suvalku koridors (Lietuvas un Polijas robeža iezīmēta oranžā krāsā)
**Suvalku koridors** (, *Suwałki corridor*) ir mazapdzīvota teritorija ap Lietuvas un Polijas robežu, kas atrodas uz īsākā ceļa starp Baltkrieviju un Krievijas Kaļiņingradas apgabalu Polijas pierobežā.

Šis koridors ir kļuvis stratēģiski un militāri nozīmīgs, kopš Polija un Baltijas valstis pievienojās Ziemeļatlantijas līguma organizācijai (NATO). Robeža starp Poliju un Lietuvu izveidota pēc 1920. gada Suvalku vienošanās, taču starpkaru periodā tai bija maza nozīme, jo Polijas zemes tolaik stiepās tālāk uz ziemeļaustrumiem, savukārt Aukstā kara laikā Lietuva bija Padomju Savienības sastāvā, bet komunistiskā Polija bija Padomju Savienības vadītās Varšavas pakta dalībvalsts. Padomju Savienības un Varšavas pakta sabrukums padarīja šīs robežas nozīmīgas, jo tās šķērso īsāko sauszemes ceļu starp Karaļaučiem jeb Kaļiņingradu (kas ir teritoriāli izolēti) un Krievijas sabiedroto Baltkrieviju. Baltijas valstīm un Polijai pievienojoties NATO, Suvalku koridors starp Poliju un Lietuvu kļuva par militārā bloka ievainojamo vietu, jo, ja starp Krieviju un Baltkrieviju, no vienas puses, un NATO, no otras puses, izceltos hipotētisks militārs konflikts, 65 km garās zemes joslas ieņemšana starp Krievijas Kaļiņingradas apgabalu un Baltkrieviju varētu apdraudēt NATO centienus aizsargāt Baltijas valstis. NATO bažas par Suvalku koridoru pastiprinājās pēc 2014. gada, kad Krievija okupēja Krimu un uzsāka karu Donbasā, un vēl vairāk pieauga pēc Krievijas iebrukuma Ukrainā 2022. gada februārī. Šīs bažas lika aliansei palielināt savu militāro klātbūtni šajā reģionā.

## Ceļi
Caur šo teritoriju iet *[[Eiropas autoceļš E67|Via Baltica]]* ceļš, kas ir svarīgs savienojums, kurš savieno Somiju un Baltijas valstis ar pārējo Eiropas Savienību, un no 2023. gada augusta tiek būvēts jaunais ātrgaitas autoceļš S61 Polijā un automaģistrāle A5 Lietuvā, kas tiek modernizēta par dalītu šoseju.

## Vēsture
thumb|Suvalku guberņas karte
No 1867. līdz 1917. gadam šajās zemēs atradās Polijas karalistes Suvalku guberņa, kas bija Krievijas Impērijas sastāvdaļa. Nemuna kalpoja par dabisko robežu guberņas ziemeļu un austrumu daļā (mūsdienu Lietuvā).

## Skatīt arī

* Suvalki

## Atsauces

## Ārējās saites
Tukuma dārzniecības lauki

**Tukuma dārzniecības lauki** jeb vienkārši **Dārzniecība** ir Tukuma pilsētas mazdārziņu daļa, kas ir arī zināms kā sakņu mazdārziņu kooperatīvs «**Laustiķu pļavas**». Dārzniecības lauks kādreiz pastāvēja kā tukšs purvs, ap 1960. gadiem, dārzniecības lauka austrumos bija pupu lauks un ap 70. līdz 80. gadiem, dārzniecības lauks pastāvēja kā apdzīvots mazdārziņš.

Tukuma dārzniecības laukos atrodas Rožu iela, kas šķērso cauri mazdārziem, tur arī atrodas Klusā iela, Putniņu iela, Melnezera iela un austrumos atrodas Tīles strauts.

2008. gada 16. augustā *AirTraining* lidmašīna *Piper PA-31 Navajo* ar reģistrācijas numuru YL-CCX veicot lidojumu no Spilves lidostas uz Tukuma lidostu avarēja dārzniecības laukos ar 7 pasažieriem un 1 pilotu. Pilots gāja bojā, bet pārējie pasažieri izdzīvoja ar ievainojumiem. Lidmašīnas atlūzas tika aizvāktas prom ar helikopteru.

## Skatīt arī
* Tukums

## Atsauces
Oksana Šveca

**Oksana Šveca** (; dzimusi , mirusi ) bija ukraiņu teātra un kino aktrise.

Strādājusi Kijivas Nacionālajā akadēmiskajā jaunatnes teātrī kopš tā dibināšanas 1980. gadā līdz savai nāvei Krievijas 2022. gada iebrukumā Ukrainā Krievijas armijas raķešu uzbrukumā Ukrainas galvaspilsētai Kijivai. 1996. gadā viņai piešķīra Ukrainas Nopelniem bagātās skatuves mākslinieces goda nosaukumu. Viņa strādājusi arī Ternopiļas mūzikas un drāmas teātrī un Kijivas Satīras teātrī. Piedalījusies filmās un televīzijas seriālos — filmā "Rītdiena būs rīt", seriālos "Svētā Patrika noslēpums", "Māja ar lilijām", "Muhtars atgriežas" un citos.

## Biogrāfija
Dzimusi Kijivā 1955. gada 10. februārī. 1975. gadā absolvējusi Ivana Franko teātra teātra studiju un 1986. gadā I. K. Karpenko-Kari teātra, kino un televīzijas universitātes Teātra studiju fakultāti. Šveca strādāja Ternopilas mūzikas un drāmas teātrī un Kijivas Satīras teātrī. Pēc tam bija Kijivas Nacionālā akadēmiskā jaunatnes teātra aktrise no tā dibināšanas 1980. gadā līdz savai nāvei, tēlojot daudzas lomas dažādu lugu iestudējumos.

Par aktrises darbību un mākslinieciskajiem sasniegumiem 1996. gadā Švecai piešķīra Ukrainas Nopelniem bagātās skatuves mākslinieces titulu, kas ir viens no augstākajiem Ukrainas izpildītājmākslinieku apbalvojumiem.

Lai gan Šveca vislabāk pazīstama ar savu darbu uz skatuves, viņa spēlēja arī vairākās filmās un televīzijas seriālos. Viņa parādījās filmā "Rītdiena būs rīt". Viņas pirmais televīzijas seriāls bija *Nasledniki* 1976. gadā, kurā viņai bija neliela lomu. 2003. gadā viņa piedalījās vienā sērijā TV seriālā "Muhtars atgriežas", kas ir pazīstams asa sižeta piedzīvojumu seriāls krievu valodā un ilgst gandrīz 20 gadus. Viņa filmējusies visās astoņās ukraiņu seriāla "Svētā Patrika noslēpums" sērijās 2006. gadā. 2013. gadā viņa attēloja lomu krievu-ukraiņu seriālā "Māja ar lilijām".

2022. gada 17. martā Krievijas iebrukuma Ukrainā laikā Šveca gāja bojā Krievijas karaspēka veiktā raķešu apšaudes uzbrukumā Kijivas dzīvojamai ēkai, kurā viņa dzīvoja.

## Atsauces

## Ārējās saites
Kontrrevolūcija

**Kontrrevolūcija** ir revolūcijai pretējs politisks process, kura mērķis ir saglabāt vai atjaunot politisko sistēmu, atsevišķus tās elementus un politisko eliti, kas pastāvēja pirms revolucionārajām pārmaiņām.

Kontrrevolūcija ir vēsturiski bijusi sastopama dažādās pasaules daļās un laikmetos. Tā bieži vien notiek kā reakcija uz radikālām politiskām, ekonomiskām vai sociālām pārmaiņām, ko ievieš revolūcija. 

## Piemēri

* Franču revolūcija un kontrrevolūcija (18. gadsimts): Pēc 1789. gada Franču revolūcijas, kas izbeidza monarhiju un ieviesa republiku, sekoja kontrrevolūcijas mēģinājumi, piemēram, Karalistes atbalstītāju sacelšanās un ārvalstu intervence, kas centās atjaunot monarhiju.
* Krievijas revolūcija un Pilsoņu karš (20. gadsimts): Pēc 1917. gada Oktobra revolūcijas, kas izveidoja Padomju Krieviju, izcēlās Pilsoņu karš starp sarkaniem (boļševikiem) un baltiem (kontrrevolucionāriem), kuri centās atjaunot iepriekšējo carisko režīmu vai izveidot citu veidu valdību.
* Ķīnas kultūras revolūcija (20. gadsimts): Lai gan Ķīnā revolūcija un kontrrevolūcija norisinājās vienas valsts ietvaros un vienas partijas ietvaros, Mao Dzeduna vadītās kultūras revolūcijas ietvaros notika cīņa pret tiem, kurus uzskatīja par kontrrevolucionāriem — proti, cilvēkiem, kas, pēc Mao domām, pretojās komunisma principiem.

## Ārējās saites
1978. gada demonstrācijas Gruzijā

**1978. gada demonstrācijas Gruzijā** () bija masu protesta akcijas 1978. gada 14. aprīlī Gruzijas PSR, galvenokārt republikas galvaspilsētā Tbilisi, pret valsts valodas nomaiņu no gruzīnu uz krievu valodu.

1977. gadā pieņēma jauno PSRS Konstitūciju, republikās sāka gatavot jaunu konstitūciju projektus. Jo īpaši ierosināja juridiski noteikt krievu valodu par vienīgo valsts valodu republikā. Tādējādi, ja tiktu pieņemti grozījumi konstitūcijā, gruzīnu valoda zaudētu valsts valodas statusu.

Demonstrācijas rezultātā gruzīnu valoda palika vienīgā valsts valoda republikā. Protesti Gruzijā bija pirmais pārbaudījums padomju režīma krievvalodīgai vadībai pret vietējo nacionālo eliti, kuru tā neizturēja. Uzvaras garša lika apšaubīt padomju varas iestāžu nacionālo politiku citās republikās.
Vindsērfings

thumb|Vindsērfings
**Vindsērfings** (no  — 'sērfošana vējā') ir ūdens sporta veids, kurā cilvēki brauc ar speciālu dēli, kuram ir piestiprināta bura, kas tiek vadīta, izmantojot vēja spēku. Šis sporta veids ir ļoti atkarīgs no vēja un ūdens apstākļiem, un to var praktizēt gan iekšējos ūdeņos, piemēram, ezeros un upēs, gan jūrā. Vindsērfings prasa labu līdzsvara izjūtu un koordināciju, kā arī izpratni par vēja un jūras kustībām.

Vindsērfings tika izgudrots 20. gadsimta sākumā, aptuveni 20. gadu vidū. Pirmie vindsērferi parasti izmantoja improvizētus dēļus un buras, kas bieži vien radīja lielas grūtības un prasīja daudz vingrinājumu un pacietības. Tomēr ar laiku šis sporta veids attīstījās, un tika izstrādātas modernākas un vieglāk lietojamas aprīkojuma versijas, padarot vindsērfingu pieejamāku un populārāku visā pasaulē.

## Vindsērfinga dēļi
Vindsērfinga dēlis sastāv no peldvirsmas (dēļa) un tai piestiprinātas buras ar mastu, kas ļauj sportistam pārvietoties, izmantojot vēja spēku.

Vindsērfinga dēļi tiek izgatavoti no viegliem un izturīgiem materiāliem, piemēram, putu kodola ar stikla šķiedras, oglekļa šķiedras vai epoksīda pārklājumu. Atkarībā no paredzētā lietojuma tie atšķiras pēc izmēra, formas un tilpuma.

* *Iesācēju* dēļi ir plati un stabili, ar lielu tilpumu, un tie ir piemēroti apmācībai un mierīgiem vēja apstākļiem.
* *Freeride* dēļi ir universāli un paredzēti atpūtai un ikdienas braukšanai dažādos vēja apstākļos.
* *Freestyle* dēļi parasti ir īsi un viegli, īpaši paredzēti triku izpildei.
* *Wave* dēļi ir pielāgoti braukšanai viļņos, nodrošinot labu manevrētspēju.
* *Slalom* dēļi ir šauri un ātri, galvenokārt paredzēti sacensībām.
* *Formula* dēļi ir liela izmēra sacensību dēļi, kas piemēroti braukšanai vieglā vējā.

## Ārējās saites
Ielu hokejs

[thumb|Ielu hokeja līga [Čehija|Čehijā (komanda *Svítkov Stars*)]]
**Ielu hokejs** ir hokeja variācija, ko spēlē uz asfalta vai citām cietām virsmām, tā vietā, lai to spēlētu uz ledus kā tradicionālo hokeju. Šajā sporta veidā parasti izmantoto mazākas hokeja nūjas un hokeja bumbas vai bumbiņas ar mīkstu tekstilmantu, lai nodrošinātu labāku kontroli un spēlētāju drošību. Spēle notiek āra apstākļos, un tā var notikt gan kā organizētās sacensībās, gan arī kā neformālās spēlēs starp draugiem vai kaimiņiem.

Ielu hokejs kļuva populārs 20. gadsimta otrajā pusē Amerikas Savienotajās Valstīs un Kanādā. Spēle ātri kļuva par iecienītu brīvā laika pavadīšanas veidu pilsētu un priekšpilsētu ielās. Ar laiku ielu hokejs ir izplatījies arī citur pasaulē un kļuvis par populāru sporta veidu daudzās valstīs. Mūsdienās ielu hokejs ir plaši atzīts un norisinās sacensības un veidojas šī sporta veida līgas.

## Ārējās saites
Ričards Vitoļskis

**Ričards Vitoļskis** (dzimis  Ventspilī) ir Latvijas basketbolists, spēlē saspēles vadītāja pozīcijā. 2025. gadā pārstāv Nacionālās basketbola līgas (LBL2) komandu "Spars/Ventspils Augstskola", bet iepriekš spēlēja BK Latvijas Universitāte un BK Liepāja. Līdztekus spēlētāja lomai strādā arī par jaunatnes treneri Ventspils sporta skolā.

## Karjera
Trenēties sācis Ventspilī, pārstāvējis tās sporta skolu "Spars" LJBL. Pirmais treneris — Juris Petrovs.

Profesionālo karjeru sācis BK Ventspils, piedaloties 13 spēlēs 2020.—2021. gada sezonā. Pēc tam apvienojis studijas Latvijas Universitātes Pedagoģijas, psiholoģijas un mākslas fakultātē ar spēlēšanu BK Latvijas Universitāte, kur aizvadīja divas sezonas. 2023. gada vasarā R. Vitoļskis pievienojās citam Latvijas—Igaunijas līgas klubam BK Liepāja.

Pēc divām sezonām Liepājā, 2025. gada vasarā R. Vitoļskis atgriezās Ventspilī, kur pārstāv Nacionālās basketbola līgas komandu "Spars/Ventspils Augstskola" un strādā par jaunatnes treneri Ventspils sporta skolā.

2019. gadā pārstāvēja Latvijas U-19 izlasi, kas piedalījās Pasaules čempionātā un ieguva 12. vietu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Romāns Peļcs

**Romāns Peļcs** (; 1937—2022) bija Ukrainas ebreju izcelsmes PSRS un Kanādas šahists, PSRS sporta meistars (1961), FIDE meistars (1981), Ukrainas PSR Goda treneris (1971), FIDE treneris (2005).

Kopš 1978. gada dzīvoja Kanādā.

## Biogrāfija
Peļcs dzimis Odesā 1937. gada 11. augustā. 1959. gadā Peļcs Odesā nodibināja šaha skolu. Septiņi no viņa pirmajiem audzēkņiem kļuva par lielmeistariem: Ļevs Alburts, Sems Palatņiks, Vladimirs Tukmakovs, Valērijs Beims, Konstantīns Lerners, Leonīds Jurtajevs un Boriss Kanclers.

Savas karjeras sākumā viņš 1962. gadā Minskā ieņēma 15. vietu (pārspēja Anatoliju Baņņiku) un spēlēja pirmajā padomju komandā, kas uzvarēja 1964. gada Pasaules studentu čempionātā Krakovā, Polijā.

Peļcs ieradās Kanādā 1978. gadā. Pēc pārcelšanās uz Monreālu viņš 1979. gadā nodibināja pirmo Kanādas šaha skolu. Vēlāk viņš apmetās uz dzīvi Toronto un tur turpināja studijas. Peļcs Kanādas izlasē piedalījās trīs šaha olimpiādēs: Lucernā 1982. gadā un Salonikos 1984. un 1988. gadā.

1981. gadā Peļcs saņēma FIDE meistara titulu. 2001. gadā viņš tika uzņemts Kanādas šaha slavas zālē.

Miris Toronto 2022. gada 10. oktobrī 85 gadu vecumā.

## Sporta rezultāti

## Atsauces

## Ārējās saites
Fērema (boro)

**Fēremas boro** (, ) ir nemetropoles distrikts ar boro statusu Hempšīras grāfistē Anglijā, Apvienotajā Karalistē. Izvietojies grāfistes dienvidos Solenta krastā, ietilpst Dienvidhempšīras aglomerācijā. Distrikta administratīvais centrs un lielākā apdzīvotā vieta ir Fēremas pilsēta.

## Vēsture
Distrikts izveidots 1974. gada 1. aprīlī, reorganizējot Fēremas urbāno distriktu. Viss distrikts tiek administrēts kā vienota ārpuspagastu teritorija (*unparished area*), bet izšķir vairākas apdzīvotās vietas — Fēremu, Stabingtonu, Portčesteru, Tičfīldu u.c.

## Ārējās saites
Solents

**Solents** (; ) ir ap  garš un  plats jūras šaurums starp Lielbritānijas salu no Vaitas salas, faktiski ir Lamanša atzarojums. Uz ziemeļiem no Solenta atzarojas Sauthemptonas līcis, kas ir Testas, Blekvoteras un Ičenas upju kopējs estuārs. Nozīmīgs kuģu ceļš, lielākās ostas krastā ir Sauthemptona, Portsmuta un Gosporta.

## Ārējās saites
Fērema

**Fērema** (; ) ir pilsēta (*town*) Anglijā, Hempšīras grāfistē, Fēremas distrikta lielākā apdzīvotā vieta un administratīvais centrs. Atrodas grāfistes dienvidos Portsmutas līča krastā pie Velingtonas upes ietekas  no grāfistes centra Vinčesteras un  no Londonas centra; ietilpst Dienvidhempšīras aglomerācijā.

## Vēsture
Fērema zināma kopš normaņu iekarojuma laikiem, Pastardienas grāmatā 1086. gadā minēta kā apdzīvotā vieta ar 90 namīpašumiem. Agrākos laikos slavena ar ķieģeļrūpniecību — no Fēremā ražotajiem materiāliem būvēta Karaliskā Alberthola.

## Atsauces

## Ārējās saites
Pastardienas grāmata

**Pastardienas grāmata** () vai **Vinčesteras grāmata** () ir 1086. gadā pēc Viljama I rīkojuma paveiktā lielākās daļas Anglijas un daļas Velsas zemes īpašumu apsekojuma rezultātu manuskripts. Anglosakšu hronikas vēsta, ka 1085. gadā karalis nosūtīja savus aģentus, lai tie apsekotu katru Anglijas grāfisti, lai uzskaitītu viņa īpašumus un nodevas, kas viņam jāmaksā.

Manuskripts sastādīts viduslaiku latīņu valodā, bet iekļauj vietējos terminus bez to latīņu ekvivalentiem. Apsekojuma galvenais mērķis bija reģistrēt katra zemes īpašuma gada vērtību tā lordam, kā arī zemes resursus, darbaspēku un lopus, no kuriem šī vērtība tika iegūta.

Grāmatai nav pašai sava formālā nosaukuma. Nosaukumu «Pastardienas grāmata» sāka lietot 12. gadsimtā. Ričards Ficnīls savā darbā *Dialogus de Scaccario* (ap 1179) rakstīja, ka grāmata tā nosaukta, jo tās lēmumi bija negrozāmi, tāpat kā Pastarās tiesas lēmumi, un tās spriedumu nevarēja atcelt.

Grāmatai ir divi sējumi — Mazā Pastardienas grāmata (aptver Norfolku, Safolku un Eseksu) un Lielā Pastardienas grāmata (aptver pārējo Angliju). Grāmatā bija atstāta brīva vieta Londonai un galvaspilsētai Vinčesterai, bet tā nekad netika aizpildīta.

Grāmatas oriģināls glabājas Kjū Nacionālajā arhīvā Londonā. Iespiestā veidā pirmoreiz pavairota 1783. gadā, bet kopš 2011. gada pieejama tiešsaistē.

## Atsauces

## Ārējās saites
Gosporta

**Gosporta** (; ) ir pilsēta (*town*) un nemetropoles distrikts ar boro statusu Hempšīras grāfistē Anglijā, Apvienotajā Karalistē. Izvietojies grāfistes dienvidos uz pussalas starp Solentu un Portsmutas līci, ietilpst Dienvidhempšīras aglomerācijā. Ilgus gadus pilsēta bijusi saistīta ar Portsmutas Karalisko Jūras spēku bāzi.

## Vēsture
Senākā zināmā apdzīvotā vieta tagadējās pilsētas teritorijā Raunera vēstures avotos kā *Rughenor* minēta 9. gadsimtā Anglosakšu hronikās. 1678. gadā Čārlza II valdīšanas laikā Gosportā uzbūvēti pirmie krasta nocietinājumi — divi forti un bastionu un vaļņu līnija, kas kļuva pazīstama kā Gosportas līnija. 18. gadsimta vidū nocietinājumi pārbūvēti un paplašināti. 20. gadsimtā lielākā daļa nocietinājumu demontēti un palikuši ir tūrisma objekti un muzeji.

Mūsdienās pilsētā palikušas neliela daļa no kara flotes infrastruktūras (materiālā nodrošinājuma bāze, helikopteru remonta bāze u.c.). Lielākā daļa slēgtas pēc 2. pasaules kara beigām.

## Ārējās saites
Vladislavs Azāns

**Vladislavs Azāns** (dzimis , miris ) bija latviešu sabiedriskais darbinieks. Daugavpils pašvaldības vadītājs (1967—1977).

## Dzīvesgājums
Dzimis 1928. gada 16. jūlijā Daugavpilī Dominika Azāna ģimenē. Mācījās 3. Daugavpils latviešu pamatskolā un Daugavpils dzelzceļa tehnikumā (1941—1944).

Strādāja Daugavpils Komunālās saimniecības departamentā (1944—1947), bija pilsētas fiziskās audzināšanas un sporta komitejas vecākais inspektors, Daugavpils Bērnu sporta skolas direktors (1947—1959), līdztekus neklātienē studēja Ļeņingradas Fiziskās audzināšanas un sporta institūtā un Augstākajā partijas skolā. 1959. gadā kļuva par Daugavpils izpildkomitejas priekšsēdētāja vietnieku, 1967. gadā par Daugavpils pašvaldības priekšsēdētāju. Pēc viņa rīkojuma 1969. gadā uzspridzināja Daugavpils Aleksandra Ņevska baznīcu. Latvijas PSR Augstākās Padomes deputāts no Daugavpils vēlēšanu apgabala. Latvijas Komunistiskās partijas Centrālās komitejas loceklis.

1977. gadā pārcēlās uz Rīgu, līdz 1984. gadam bija Latvijas PSR tirdzniecības ministrs. No 1985. līdz 1988. gadam Valsts plānošanas komitejas nodaļas vadītājs. Miris 2006. gada 15. maijā Rīgā.

## Atsauces
Miltonkīnza (unitārā pašvaldība)

**Miltonkīnzas pilsēta** () ir unitārā pašvaldība ar pilsētas un boro statusu Bakingemšīras grāfistē Anglijā. Atrodas grāfistes ziemeļos, robežojas ziemeļrietumos ar Northemptonšīras grāfisti, ziemeļaustrumos — ar Bedfordšīras grāfisti, bet dienvidos — ar Bakingemšīras unitāro pašvaldību. Lielākā apdzīvotā vieta un administratīvais centrs ir Miltonkīnza (264 tūkstoši iedzīvotāju, 92 % no unitārās pašvaldības iedzīvotājiem).

## Vēsture
Dibināta 1974. gada 1. aprīlī kā Miltonkīnzas nemetropoles distrikts, apvienojot Vinslovas lauku distrikta daļu, kas bija paredzēta jaunās Miltonkīnzas apbūvei, Blečli, Ņūportpagnelas un Volvertonas urbānos distriktus un Ņūportpagnelas lauku distriktu. Kopš dibināšanas pašvaldībai piešķirts boro statuss. 1997. gada 1. aprīlī distrikts reorganizēts par unitāro pašvaldību. 2022. gadā Miltonkīnzai piešķirts lielpilsētas (*city*) statuss. Administratīvi unitārā pašvaldība iedalās pagastos, no kuriem 26 (septiņiem no tiem ir mazpilsētas statuss) veido Miltonkīnzas urbāno teritoriju, bet atsevišķi ir Olni pilsēta un 25 lauku pagasti.

## Atsauces

## Ārējās saites

*
* Mājaslapa
Rembates muižas parks

**Rembates muižas parks** jeb **Rembates parks** ir viens no diviem Lielvārdes pilsētas parkiem. Parks veidojies ap bijušo Rembates muižu. Tā platība ir 11 hektāri. Parku divās daļās sadala autoceļš A6 — šosejas dienvidu pusē atrodas Uldevena pils, savukārt pretējā pusē atrodas parka lielākā daļa. Kopumā parka teritorija stiepjas no Lielvārdes dzelzceļa stacijas līdz Daugavai. Parkam ir valsts nozīmes aizsargājama dabas pieminekļa statuss.

Parka centrālajā teritorijā atrodas savdabīga saliņa, kurai 1968. gadā piešķirts Spīdalas saliņas nosaukums. Parka teritorijā izvietoti arī Goda krēsli slaveniem Lielvārdes iedzīvotājiem.

Parkā satopami: parastā kļava (*Acer platanoides*), parastā liepa (*Tilia cordata*), parastais ozols (*Quercus robur*), baltā apse, (*Populus alba*), sudraba kļava (*Acer saccharinum*), Zviedrijas pīlādzis (*Sorbus intermedia*), sīkpunktainā artonija (*Arthonia byssacea*), lapkoku praulgrauzis (*Osmoderma eremita*), spožā skudra (*Lasius fuliginosus*), kausveida pleirostikta (*Pleurosticta acetabulum*), brūngalvainā henotēka (*Chaenotheca phaeocephala*), vidējais dzenis (*Picoides medius*) un pelēkā dzilna (*Picus canus*).

## Galerija

Spīdalas saliņa Lielvārde.jpg|Spīdalas saliņa
Uldevena pils.jpg|Uldevena pils rekonstrukcija
Pauls Kvelde krēsls.png|Goda krēsls Paulam Kveldem
Kārlis Grigulis krēsls.png|Goda krēsls Kārlim Grigulim
Gunārs Priede krēsls.png|Goda krēsls Gunāram Priedem
Arveda un Veras Paegļu krēsls.png|Goda krēsls Arvedam un Verai Paegļiem


## Atsauces
Sojuz-16

***Sojuz-16*** (*Союз-16*) bija PSRS *[[Sojuz (kosmosa kuģu sērija)|Sojuz]]* sērijas pilotējams kosmosa kuģis. To orbītā palaida , lai pārbaudītu kosmosa kuģi gaidāmajam ASV un PSRS kopīgajam kosmiskajam lidojumam *[[Apollo — Sojuz]]*. Apkalpe kosmosā pavadīja nepilnas sešas dienas, un kosmosa kuģis uz zemes atgriezās 8. decembrī.

Lidojumam izmantoja modificētu kosmosa kuģi *[[Sojuz (7K-TM)|7K-TM]]*, kas bija aprīkots ar saslēgšanās mezglu *APAS-75*.

## Apkalpe
Kuģa *Sojuz-16* apkalpe augšupceļā un lejupceļā:

Dublējošā apkalpe:
* Vladimirs Džanibekovs
* Boriss Andrejevs

Rezerves apkalpe:
* Jurijs Romaņenko
* Aleksandrs Ivančenkovs

## Lidojuma gaita
*Sojuz-16* tika palaists  09:40:0 *[[Universālais koordinētais laiks|UTC]]* ar nesējraķeti *[[Sojuz-U]]* no Baikonuras kosmodroma 1. starta laukuma 5. palaišanas iekārtas.

Lidojuma laikā kosmonauti Anatolijs Filipčenko un Nikolajs Rukaviščņikovs pārbaudīja modificētā kosmosa kuģa sistēmas. Tika izmēģināta androgēnā saslēgšanās sistēma *APAS-75*, savelkot un atlaižot simulētu 20 kg smagu ASV saslēgšanās gredzenu. Tāpat apkalpe pārbaudīja pārveidotas dzīvības uzturēšanas sistēmas, jaunus saules paneļus un uzlabotas orientācijas un vadības sistēmas, kā arī jaunu radara saslēgšanās sistēmu. Gaisa spiediens tika samazināts no 760 mm līdz 540 mm un skābekļa daudzums palielināts no 20 % līdz 40 %, lai izmēģinātu plānotā pārcelšanās uz *Apollo* laika samazināšanu no divām līdz vienai stundai. 7. decembrī savienojuma gredzens tika atsviests ar sprāgstošām bultskrūvēm, lai izmēģinātu ārkārtas pasākumus, ja kopīgā lidojuma laikā iestrēgtu satveršanas fiksatori.
Šis lidojums arī deva iespēju pārbaudīt PSRS un ASV zemes dienestu mijiedarbību.

*Sojuz-16* nolaižamais aparāts nosēdās 8. decembrī 08:03:35 *[[UTC]]* 30 km uz ziemeļaustrumiem no Arkalikas. Lidojuma ilgums bija 5 dienas 22 stundas 23 minūtes, un tas sakrita ar *ASTP* misijas ilgumu ar precizitāti līdz 10 minūtēm.

## Ārējās saites
* Soyuz 16 spacefacts.de
* Soyuz 16 Mark Wade, Encyclopedia Astronautica
* Soyuz 16, 19 (7K-TM, 11F615A12) Gunter Dirk Krebs, Gunter's Space Page
* «Союз» и «Аполлон» готовятся к встрече на орбите I. G. Borisenko Na kosmičeskih startah i finišah
Hevanta (boro)

**Hevantas boro** (, ) ir nemetropoles distrikts ar boro statusu Hempšīras grāfistē Anglijā, Apvienotajā Karalistē. Izvietojies grāfistes dienvidaustrumos Lamanša krastā, ietilpst Dienvidhempšīras aglomerācijā. Distrikta administratīvais centrs ir Hevantas pilsēta, bet lielākā apdzīvotā vieta — Voterluvila.

## Vēsture
Tagadējās robežās izveidots 1932. gadā kā Hevantas un Voterlu urbānais distrikts, Hevantai pievienojot Voterluvilas pilsētiņu, Heilingas salu un vairākus apkārtējos pagastus. 1974. gadā esošajās robežās reorganizēts par nemetropoles distriktu un piešķirts boro statuss. Administratīvi viss distrikts ir vienota ārpuspagastu teritorija (*unparished area*).

## Ārējās saites
Hevanta

**Hevanta** (; ) ir pilsēta (*town*) Anglijā, Hempšīras grāfistē, Hevantas distrikta otra lielākā apdzīvotā vieta un administratīvais centrs. Atrodas grāfistes dienvidos  no grāfistes centra Vinčesteras un  no Londonas centra; ietilpst Dienvidhempšīras aglomerācijā.

## Vēsture
Zināma kopš 935. gada kā *Hamafunta* — ‘Hamas avots’. Pastardienas grāmatā 1086. gadā ierakstīta kā ciems ar 100 iedzīvotājiem. Ap 1450. gadu Hevantai bija gadatirgus tiesības. Lielākā daļa pilsētas nopostīta 1760. gada ugunsgrēkā. 1847. gadā Hevantā uzbūvēta stacija Portsmutas—Braitonas līnijā. Pilsēta izaugusi pēc 2. pasaules kara kā daļa no Portsmutas konurbācijas.

## Atsauces

## Ārējās saites
Taisa Fārmiga

**Taisa Fārmiga** (; dzimusi ) ir amerikāņu aktrise, pazīstama ar lomām vairākās šausmu filmās. Taisa ir aktrises Veras Fārmigas māsa.

Fārmigas pirmā kino loma bija māsas Veras režisētajā filmā *[[Higher Ground]]* (2011). Kļuvusi pazīstama ar lomu antoloģijas seriāla "Amerikāņu šausmu stāsts" četrās sezonās. Piedalījusies arī krimināldrāmā "Izredzētie" (2013) un psiholoģiskajā trillerī *[[Mindscape]]* (2013).

Vēlāk atveidojusi lomas tādās filmās kā *[[The Final Girls]]* (2015), "Seši gadi" (*6 Years*, 2015), *[[In a Valley of Violence]]* (2016), "Ārpus noteikumiem" (*Rules Don't Apply*, 2016), *[[The Long Dumb Road]]* (2018), *[[What They Had]]* (2018), "Mēs vienmēr esam dzīvojuši pilī" (2018), "Narkokurjers" (2018), "Mūķene" (*The Nun*, 2019) un "Mūķene II" (*The Nun II*, 2023).

## Ārējās saites
Krispins Glovers

**Krispins Helions Glovers** (; dzimis ) ir amerikāņu aktieris, režisors un mākslinieks.

Kļuvis pazīstams ar Džordža Makflaja lomu zinātniskās fantastikas filmā "Atpakaļ nākotnē" (1985) un galveno lomu krimināldrāmā "Upes krastā" (*River's Edge*, 1986). 1990. gados atveidojis lomas tādās filmās kā "Mežonīgie sirdīs" (1990), *[[The Doors (filma)|The Doors]]* (1991), "Kas nomoka Gilbertu Greipu" (1993), "Mironis" (1995) un "Nācija pret Leriju Flintu" (1996).

Karjeras turpinājumā piedalījies filmās "Čārlija eņģeļi" (2000), "Čārlija eņģeļi: Pilna jauda" (2003), *[[Willard (filma)|Willard]]* (2003), "Beovulfs" (2007), "Alise Brīnumzemē" (2010), "Burbuļvannas laika mašīna" (2010) un "Mēs vienmēr esam dzīvojuši pilī" (2018). No 2017. līdz 2021. gadam piedalījies seriālā *[[American Gods]]*.

## Ārējās saites
Eleina Meja

**Eleina Īva Meja** (; dzimusi ) ir amerikāņu aktrise, komiķe, dramaturģe, scenāriste un režisore.

Kļuvusi pazīstama 1950. gados improvizācijas komēdijas žanrā, uzstājoties kopā ar Maiku Nikolsu. Vēlāk kļuvusi par scenāristi un režisori vairākām pazīstamām filmām. Savas karjeras laikā saņēmusi BAFTA kino balvu, ''Grammy'' balvu un ''Tony'' balvu. 2022. gadā saņēmusi arī Kinoakadēmijas goda balvu.

Meja atveidojusi lomas tādās filmās kā *[[Enter Laughing]]* (1967), *[[Luv]]* (1967), *[[California Suite]]* (1978) un "Sīkie blēži" (*Small Time Crooks*, 2000). 1971. gadā Meja kļuva par pirmo sievieti režisori ar līgumu Holivudā kopš Aidas Lupino, režisējot melno komēdiju *[[A New Leaf]]* (1971). Vēlāk režisējusi romantisko komēdiju *[[The Heartbreak Kid (1972. gada filma)|The Heartbreak Kid]]* (1972), gangsteru filmu *[[Mikey and Nicky]]* (1976) un piedzīvojumu komēdiju *[[Ishtar]]* (1987), kas bija liela finansiāla un kritiska neveiksme un kļuva par viņas pēdējo filmu. Mūsdienās tā tiek uzskatīta par kulta filmu. Meja guvusi panākumus kā scenāriste Vorena Bītija filmai *[[Heaven Can Wait]]* (1978) un Maika Nikolsa filmām "Putnubūris" (1996) un "Pamatkrāsas" (1998). Par filmām *Heaven Can Wait* un "Pamatkrāsas" Meju nominēja Amerikas Kinoakadēmijas balvai kategorijā "Labākais adaptētais scenārijs", bet par filmu "Pamatkrāsas" saņēmusi BAFTA kino balvu kategorijā "Labākais adaptētais scenārijs".

Meja atkal pievērsās aktrises karjerai Vudija Allena miniseriālā *[[Crisis in Six Scenes]]* (2016) un Keneta Lonergana Brodvejas iestudējumā *The Waverly Gallery*, par ko saņēmusi ''Tony'' balvu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Lī Dž. Kobs

**Lī Dž. Kobs** (; dzimis , miris ) bija amerikāņu aktieris, pazīstams ar lomām kino, uz skatuves un televīzijā, īpaši NBC vesterna seriālā *[[The Virginian]]* (1962—1971).

1949. gadā atveidojis galveno lomu Artura Millera lugas *[[Death of a Salesman]]* oriģinālajā iestudējumā Brodvejā, kam režisors bija Elija Kazans. Kobsu vēlāk nominēja Amerikas Kinoakadēmijas balvai kategorijā "Labākais aktieris otrā plāna lomā" par filmām "Ostā" (1954) un *[[The Brothers Karamazov (filma)|The Brothers Karamazov]]* (1958).

Atveidojis lomas arī tādās filmās kā *[[The Song of Bernadette]]* (1943), *[[Boomerang]]* (1947), *[[Call Northside 777]]* (1948), *[[Thieves' Highway]]* (1949), "Divpadsmit saniknotu vīru" (1957), *[[The Three Faces of Eve]]* (1957), "Vīrs no Rietumiem" (*Man of the West*, 1958), *[[Party Girl]]* (1958), *[[Exodus (filma)|Exodus]]* (1960), "Kā tika iekaroti Rietumi" (*How the West Was Won*, 1962), *[[The Four Horsemen of the Apocalypse]]* (1962), *[[Our Man Flint]]* (1966), "Kūgana maldi" (1968), *[[The Day of the Owl]]* (1968), un "Sātana izdzinējs" (1973).

## Ārējās saites
Linda Blēra

**Linda Denīze Blēra** (; dzimusi ) ir amerikāņu aktrise. Pazīstama ar lomām šausmu filmās.

Kļuvusi atpazīstama ar Reiganas Maknīlas lomu Viljama Frīdkina šausmu filmā "Sātana izdzinējs", par ko viņa saņēma Zelta globusa balvu kategorijā "Labākā otrā plāna aktrise" un tika nominēta Amerikas Kinoakadēmijas balvai kategorijā "Labākā aktrise otrā plāna lomā". Atveidojusi Reiganas lomu arī filmās *[[Exorcist II: The Heretic]]* (1977) un "Sātana izdzinējs: Ticība" (*The Exorcist: Believer*, 2023).

Atveidojusi lomas arī tādās filmās kā *[[Stranger in Our House]]* (1978), *[[Hell Night]]* (1981), *[[Chained Heat]]* (1983), *[[Savage Streets]]* (1984) un "Atkal apsēstā" (*Repossessed*, 1990).

## Ārējās saites
Ņūporta (Anglija)

**Ņūporta** () ir pilsēta (*town*) Anglijā, Vaitas salā, grāfistes un unitārās pašvaldības lielākā apdzīvotā vieta un administratīvais centrs. Atrodas salas ziemeļdaļā pie kuģojamā Medinas upes estuāra Ņūportas un Karisbrukas pagastā.

## Vēsture
Romas impērijas laikā tagadējās pilsētas vietā, iespējams, bijusi romiešu apmetne Medina — arheoloģiskajos izrakumos atklātas vismaz divas romiešu villas. Pirmie statūti Ņūportai piešķirti 12. gadsimta beigās. 1377. gadā pilsētu, mēģinot ieņemt netālo Karisbrukas pili, nodedzināja franču karaspēks. 1648. gadā Čārlzs I un parlamentāro komisāru grupa noslēdza Ņūportas līgumu, mēģinot panākt kompromisu pilsoņu karā. To iedragāja Čārlza sarunas ar francūžiem un skotiem, lai tie iesaistītos karā viņa pusē. Līgumu noraidīja Olivers Kromvels, atgriezies no Prestonas kaujā, kurā sakāva skotus. Tas noveda pie Čārlza nāvessoda.

1608. gadā Ņūportai piešķirts boro statuss. Pilsētas izdevīgā atrašanās vieta un pieeja jūras tirdzniecībai pa Medinu ļāva tai apsteigt attīstībā līdz tam dominējošo Karisbruku, kas drīz kļuva par Ņūportas piepilsētu. 1974. gadā Ņūportas boro iekļauts plašākajā Medinas boro, bet 1995. gadā visa sala apvienota vienā unitārajā pašvaldībā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Svētnīca (filma)

**"Svētnīca"** () ir 2022. gada ASV psiholoģiskā trillera filma, kuras režisors ir Zaharijs Vigons. Filmā galvenās lomas atveido Mārgarita Kvellija un Kristofers Ebots.

Filma stāsta par dominējošo Rebeku (Kvellija) un viņas bagāto klientu Helu (Ebots), kurš vēlas izbeigt attiecības.

Filmas "Svētnīca" pirmizrāde notika  Toronto Starptautiskajā kinofestivālā. Filma saņēma pozitīvas kritiķu atsauksmes. Tīmekļa vietnē *[[Rotten Tomatoes]]* tai ir 88% vērtējums.

## Atsauces

## Ārējās saites
Mēs vienmēr esam dzīvojuši pilī

**"Mēs vienmēr esam dzīvojuši pilī"** () ir 2018. gada ASV mistērijas trillera filma, kuras režisore ir Steisija Peisone. Filmā galvenās lomas atveido Taisa Fārmiga, Aleksandra Dadario, Krispins Glovers un Sebastians Stens. Filma balstīta uz Šērlijas Džeksones 1962. gada tāda paša nosaukuma romānu.

Filma stāsta par Blekvudu ģimeni, kuri dzīvo noslēgtā mājā pēc tam, kad pirms sešiem gadiem viņu mājā notika mīklaina traģēdija. Pie viņiem negaidīti ierodas brālēns (Stens), kurš taisās atklāt ģimenes noslēpumu un nozagt ģimenes bagātību.

Filmas "Mēs vienmēr esam dzīvojuši pilī" pirmizrāde notika . Filma saņēma pozitīvas kritiķu atsauksmes un tīmekļa vietnē *[[Rotten Tomatoes]]* filmai ir 88% vērtējums.

## Atsauces

## Ārējās saites
Blaugznas

**Blaugznas** ir ādas raga kārtas zvīņas, kas rodas, pastiprināti atdaloties ādas virspusējām, pārragotām šūnām (parasti) galvas matainajā daļā. Blaugznas satur ragvielu, ādas taukus, holesterīnu, vitamīnus, bioloģiski aktīvas vielas, baktērijas, putekļus.

Blaugznas ir bieži sastopama problēma. Neliela, acīm neredzama zvīņošanās ir fizioloģisks ādas pašattīrīšanās process, taču ir vairāki faktori, kas var rosināt pastiprinātu zvīņošanos. Visbiežāk iemesls ir seboreja, mikroorganismi, stress, nesabalansēts uzturs (tostarp treknu un saldu produktu lietošana uzturā), vide, neatbilstošu matu kopšanas līdzekļu lietošana. Paātrināto šūnu atdalīšanos arī saista ar sēnīti *Malassezia furfur (pityrosporum)* — tā vairumam cilvēku ir galvas matainās daļas mikroflorā un dabiskās ādas aizsargbarjeras sastāvā, taču sēnītes masīva savairošanās noved pie ādas normālās atjaunošanās funkcijas cikla traucējumiem un blaugznu veidošanās. Sēnītes daudzuma palielināšanās iemesls nav skaidri zināms, bet to saista ar palielinātu tauku dziedzeru aktivitāti, hormonālām svārstībām, stresu, kā arī neiroloģiskām slimībām kā Pārkinsona slimība, insulta, infarkta atveseļošanās periodu, imūnsistēmas aizsargspēju pazemināšanos.

## Atsauces
Speltorna

**Speltornas boro** () ir nemetropoles distrikts ar boro statusu Sari grāfistē Anglijā, Apvienotajā Karalistē. Izvietojies grāfistes ziemeļrietumos, ietilpst Londonas aglomerācijā. Distrikta administratīvais centrs un otra lielākā apdzīvotā vieta ir Steinsa pie Temzas. Trešo daļu distrikta teritorijas aizņem ūdenskrātuves, kas tiek izmantotas Londonas nodrošināšanai ar dzeramo ūdeni.

## Vēsture
Tagadējās robežās distrikts izveidots 1974. gada 1. aprīlī, apvienojot Steinsas un Sanberi pie Temzas urbānos distriktus. Distrikti sākotnēji piederēja Midlseksas grāfistei, bet 1965. gadā iekļauti Sari. Distrikts nosaukts pēc šajā teritorijā viduslaikos pastāvējušās Speltornas kiligundas. Administratīvi viss distrikts ir vienota ārpuspagastu teritorija (*unparished area*). Lielākās apdzīvotās vietas distriktā (2011) ir Ešforda (27 382 iedzīvotāji), Steinsa pie Temzas (18 847) un Sanberi pie Temzas (18 041).

## Atsauces

## Ārējās saites
Aleksandrs Cfasmans

**Aleksandrs Cfasmans** () bija padomju mūziķis un sabiedriskais darbinieks, viens no padomju džeza pamatlicējiem. KPFSR Nopelniem bagātais skatuves mākslinieks (1957).

## Muzikālā darbība
Piedzimis 1906. gadā Aleksandrovskā friziera ģimenē. 7 gadu vecumā sāka mācīties vijoles spēlēšanu, pēc pāris mēnešiem pievērsās klavierēm.
1917. gada beigās ģimene ebreju grautiņu dēļ pārvācās uz Ņižņijnovgorodu, kur A. Cfasmans iestājies mūzikas tehnikuma klavieru nodaļā. 1923. gadā pārvācies uz Maskavu, 1925. gadā iestājies Maskavas Konservatorijā, 1930. gadā ar zelta medaļu pabeidzis tās klavieru klasi pie profesora Feliksa Blumenfelda. Pēc mācībām konservatorijā dzīvoja istabā dzīvoklī, kurš agrāk bija piederējis zobārstam Mesereram un kurā tolaik dzīvoja Meserera mazmeita Maija Pļisecka.

1927. gadā nodibināja "*АМА-джаз*" ansambli, kurš vēlāk attīstīts līdz orķestrim. Ansamblis pirmo reizi Padomju Savienībā radioraidījumā izpildīja džeza mūziku (1927) un ierakstīja pirmo padomju džeza plati (1928). 1920. un 1930. gadu mijā A. Cfasmans strādāja par taperu mēmajā kino, kļuva par Lielā teātra Horeogrāfijas skolas koncertmeistaru. 1939. gadā kļuva par Vissavienības radiokomitejas džeza orķestra vadītāju, tajā pašā gadā notika pirmā džeza televīzijas pārraide.

Otrā pasaules kara laikā orķestris bija evakuēts uz Kuibiševu, kopš 1942. gada pavasara tas uzstājās ar koncertiem Sarkanās armijas vienībām frontē.

1946. gadā Cfasmans atstāja orķestra vadītāja amatu, tas notika laikā, kad PSRS mākslas politika tika vērsta pret tā saucamo formālismu. Cfasmans piedalījās džeza mūzikas ierakstīšanā 1949. gada filmai "Satikšanās pie Elbas" (*«Встреча на Эльбе»*).
1960. gados vairākkārt devies uz ārvalstīm, tostarp kā Starptautiskā džeza festivāla žūrijas loceklis.

1969. gadā piedzīvoja infarktu. Nomiris 1971. gadā no sirdslēkmes.

## Ģimenes dzīve
Pirmo reizi apprecējies ar Ģertrūdi Grandelu, kura 1930. gadā bija pārcēlusies no Amerikas uz Padomju Savienību. Šajā laulībā 1939. gadā piedzimis dēls Roberts. Pēc tam Ģertrūde apprecējusies ar Maskavā strādojošo amerikāņu diplomātu un atgriezusies Amerikā, dēls palika pie Cfasmana.

Par otro sievu kļuvusi Ksenija Kuhtina.

## Atsauces