open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Leitnants

[200px|thumbnail|Latvijas armijas leitnanta [Latvijas Nacionālo bruņoto spēku pakāpes un zīmotnes|apkakles zīmotne]]
[160px|thumb|Latvijas armijas ārsts leitnants [Vilis Derums (1927)]]
**Leitnants** () ir zemākā jaunāko virsnieku dienesta pakāpe bruņotajos spēkos un militarizētās organizācijās, augstāka par to ir virsleitnanta pakāpe. Sauszemes bruņotajos spēkos lielākoties komandē vada lieluma vienību. Vēsturiski termins radies viduslaiku Francijā un sākotnēji apzīmēja personu, kas karaļa vai augstāka komandiera vārdā ieņēma noteiktu amatu vai pildīja komandējošus pienākumus.

Mūsdienās leitnanta pakāpe ir plaši izplatīta NATO un ārpus tās esošajās valstīs, lai gan atšķiras insignijas un precīzās funkcijas. Sauszemes bruņotajos spēkos leitnants parasti komandē vadu (aptuveni 20–50 karavīru vienība), bet dažās armijās tas var pildīt arī štāba virsnieka vai specializēta uzdevuma virsnieka pienākumus. Jūras spēkos leitnanta ekvivalents ir jūras leitnants (*lieutenant junior grade* vai līdzvērtīgs atkarībā no valsts).

Daudzās valstīs leitnanta dienesta pakāpi piešķir pēc militārās akadēmijas vai virsnieku kursu pabeigšanas, un tā kalpo kā pirmais posms virsnieka karjerā. Pakāpes nosaukums un vēsturiskās tradīcijas ir saglabājušās gan regulārajos bruņotajos spēkos, gan arī zemessardzes un policijas struktūrās.

## Latvijā

Arī Latvijas Bruņotajos spēkos un Latvijas Nacionālajos bruņotajos spēkos tika un tiek lietota šī dienesta pakāpe, tāpat arī Valsts policijā un robežsardzē.
Aéro-Service

***Aéro-Service*** (pilns nosaukums ***Société Aéro-Service Afrigo***) ir Kongo Republikas lidsabiedrība. Tās bāze izvietota *Antonio Agostinho Neto* starptautiskajā lidostā Puentnuārā. Dibināta 1967. gadā.

Lidsabiedrība  nodarbojas ar pasažieru un kravu čartera pārvadājumiem Kongo Republikā un uz kaimiņvalstīm.

*Trans Air Congo* gaisa floti 2011. gadā veidoja piecas lidmašīnas:
* *[[Britten-Norman Islander]]* (2)
* *[[CASA C-212 Aviocar]]* (2)
* *[[Jak-40]]* (1)

2009. gadā Eiropas Savienība pret Kongo Republikas lidsabiedrībām, tai skaitā *Aéro-Service*, ieviesa lidojumu aizliegumu uz ES valstīm.

Lidsabiedrībai notikuši vairāki incidenti, no kuriem divi (2010. un 2012. gadā) beigušies traģiski.

## Atsauces
Zlīnas apgabals

**Zlīnas apgabals** () ir viens no Čehijas apgabaliem valsts austrumos. Tas robežojas ar Dienvidmorāvijas, Olomoucas un Morāvijas-Silēzijas apgabaliem, kā arī Slovākiju.

## Administratīvais iedalījums

Apgabalā 4 apriņķi - Kromeržīžas apriņķis, Uherske Hradištes apriņķis, Vsetīnas apriņķis, Zlīnas apriņķis.

## Pilsētas

Apgabalā ir 30 pilsētas:

**Trekninātas** - pilsētas, kas ir apriņķu centri, *kursīvā* - pilsētas, kas nav apriņķu vai t.s. mazo apriņķu centri.

 
* **[[Zlīna]]** —  75 555 iedz.
* **[[Kromeržīža]]** —  29 374 iedz.
* **[[Vsetīna]]** —  26 668 iedz.
* **[[Uherske Hradište]]** —  25 454 iedz.
* Valašske Meziržīči —  22 926 iedz.
* Otrokovice —  18 327 iedz.
* Uherski Broda —  17 533 iedz.
* Rožnova pie Radhoštja —  16 672 iedz.
* Holešova —  12 266 iedz.
* Bistršice pie Hostīna —  8 398 iedz.
* *[[Hulīna]]* —  7 427 iedz.
* *[[Napajedla]]* —  7 377 iedz.
* *[[Stare Mesto (Zlīnas apgabals)|Stare Mesto]]* —  6 853 iedz.
* *[[Slavičīna]]* —  6 776 iedz.
* *[[Brumova-Bilnice]]* —  5 781 iedz.
* *[[Zubrži]]* —  5 599 iedz.
* *[[Kunovice]]* —  5 352 iedz.
* Luhačovice —  5 112 iedz.
* *[[Hropiņe]]* —  5 165 iedz.
* Valašske Klobouki —  5 042 iedz.
* Vizovice —  4 714 iedz.
* *[[Bojkovice]]* —  4 662 iedz.
* *[[Uherski Ostroha]]* —  4 483 iedz.
* *[[Hluka]]* —  4 442 iedz.
* *[[Frištāka]]* —  3 730 iedz.
* *[[Slušovice]]* —  3 022 iedz.
* *[[Koričani]]* —  2 958 iedz.
* *[[Morkovice-Slīžani]]* —  2 874 iedz.
* *[[Kelča]]* —  2 688 iedz.
* *[[Karolinka]]* —  2 639 iedz.

Mazo apriņķu centri ir Bistršice pie Hostīna, Holešova, Luhačovice, Otrokovice, Rožnova pie Radhoštja, Uherski Broda, Valašske Klobouki, Valašske Meziržīči un Vizovice.

## Ārējās saites
*
Piena dziedzeris

**Piena dziedzeris** ir sieviešu dzimuma zīdītāju orgāns, kas veido pienu, ar ko barot jaundzimušos. Piena dziedzeri atrodas krūtīs. Govīm, kazām, briežiem un citiem dzīvniekiem piena dziedzeri atrodas tesmeņos.

## Attīstība
Vīriešiem piena dziedzeri visu mūžu paliek rudimentāri, bet sievietēm piena dziedzeru apmēri, forma un struktūra mainās katrā sievietes mūža periodā.
# Jaundzimušam bērnam krūts dziedzera daiviņas nav attīstītas un ir tikai izvadkanāli, kas zarojas dziedzera saistaudu tīklā. Starp šiem vadiem atrodamas taukaudu "saliņas". Vadu galus veido TEB (*terminal end buds*), kas spēj vēlāk diferencēties un attīstīties par sekretējošām šūnu grupiņām — daiviņu glandulocītiem. Savukārt krūts zirnītis šajā periodā ir plakans, un areola ir vāji pigmentēta.
# Pubertātes periodā sievietēm krūts dziedzeri pastiprināti sāk attīstīties, palielināšanās galvenokārt ir saistīta ar tauku šūnu priekšteču dalīšanos. Arī izvadi pagarinās un zarojas epitēlija proliferācijas dēļ.
# Pilnībā piena dziedzeri attīstās grūtniecības laikā hormonu ietekmē. Kopumā grūtniecības laikā samazinās taukaudu un saistaudu daudzums, bet palielinās piena dziedzeru masa.

## Sekrēcija
Dziedzeru šūnas jeb glandulocīti var vielas izdalīt merokrīni vai apokrīni:
* Merokrīni — olbaltumvielas tiek sintezētas šūnas graudainajā endoplazmatiskajā tīklā, tad transportētas pūslīšos uz šūnas virsmu.
* Apokrīni — lipīdu ieslēgumi glandulocītu citoplazmā saplūst un veido lielu tauku pilienu, tad veidojas iežmauga, un atdalās gabaliņš citoplazmas no šūnas.

;Pirmpiens
No dažām dienām pirms dzemdībām un vēl 2 nedēļas pēc dzimšanas izdalās pirmpiens. Tam ir dzeltenbalta nokrāsa, satur maz piena tauku, daudz vitamīnu, nātrija jonus, laktoferīnu, viegli sagremojamas vielas un IgA, kas nodrošina pasīvo imunitāti.

;Piens
Pēc dzemdībām hormona prolaktīna ietekmē sākas piena sekrēcija. Piena sekrēcija var sasniegt vienu litru diennaktī. Tā sastāvā ir ūdens, tauki, olbaltumvielas (kazeīns, IgA), laktoze, joni un vitamīni.

## Atsauces
Areola

thumb|200px|Sieviešu areola.
**Areola** ir pigmentēta zona ap cilvēka krūtsgalu. Dažkārt ar vārdu areola apzīmē arī jebkuru citu mazu, apaļu zonu, kas atšķiras no apkārtējiem audiem pēc krāsas.

## Uzbūve
Areolas ādā ir Montgomerija dziedzeri, kas izdala smērvielu bagātu ar olbaltumvielām un lipīdiem, kas aizsargā areolu no atmiekšķēšanās, kā arī veicina zīdaiņa apetīti. Atveroties uz ādas virsmas, tie izskatās kā zosāda.

### Krāsa
Areola var būt no rozā līdz tumši brūnai, bet, galvenokārt, cilvēkiem ar gaišākiem ādas toņiem tā ir bālāka, bet cilvēkiem ar tumšāku ādas krāsu tā ir tumšāka. Uzskata, ka krāsa palīdz jaundzimušajam vieglāk atrast krūtsgalu.

## Atsauces
Zosāda

thumb|220px|Zosāda
**Zosāda** ir ādas reakcija, kuras rezultātā veidojas sīki izciļņi ādas virsmā. Tā veidojas, saraujoties matu cēlējmuskuļiem, kas atrodas ādā pie katra mata maisiņa. Muskuļu saraušanos var izraisīt zema temperatūra un psiholoģiskie efekti, piemēram, eiforija, bailes, nostalģija, uzbudinājums. Cilvēka dzīvē zosādai ir maza nozīme, bet dzīvniekiem tā sekmē termoregulāciju un palīdz arī briesmu brīdī — saceļoties spalvai, rodas iespaids, ka tie ir lielāki.

## Atsauces
Kromeržīžas apriņķis

**Kromeržīžas apriņķis** () ir Čehijas Zlīnas apgabala administratīvā iedalījuma vienība. Robežojas ar Zlīnas apgabala Vsetīnas, Zlīnas un Uherske Hradištes apriņķiem, Dienvidmorāvijas apgabala Hodonīnas un Viškovas apriņķiem, kā arī Olomoucas apgabala Prostejovas un Pršerovas apriņķiem.

## Ārējās saites
*
Gludenās čūskas

**Gludenās čūskas, gludeno čūsku ģints** (*Coronella*) ir zalkšu dzimtas (*Colubridae*) ģints, kas pieder pie zalkšu apakšdzimtas (*Colubrinae*). Šajā ģintī ir 3 sugas, no kurām divas dzīvo Eiropā, bet viena Indijas ziemeļos. Eiropā dzīvojošā dienvidu gludenā čūska (*Coronella girondica*) mājo Vidusjūras reģionā, Ziemeļāfriku ieskaitot. Latvijā sastopama viena gludeno čūsku ģints suga — gludenā čūska (*Coronella austriaca*), kurai ir ļoti plaša izplatība visā Eiropā un Āzijas rietumos.

## Izskats
[thumb|240px|left|[Dienvidu gludenā čūska (*Coronella girondica*)]]
Gludenās čūskas ir relatīvi nelielas čūskas, ļoti reti pārsniedzot 60 cm garumu. Galva vizuāli viegli atdalās no kakla, bet, salīdzinot ar citām čūsku sugām, kakla daļa vāji izteikta, acu zīlītes ir apaļas. Augšžokļa zobi virzienā uz mutes dziļumu paliek arvien lielāki. Ķermenis ir gandrīz cilindriskas formas, klāts ar gludām zvīņām, bez ķīlīšiem. Zem astes zvīņas sakārtotas pa pāriem. Visas trīs sugas ir neuzkrītoši pelēkbrūnas.

## Ieradumi
Gludenās čūskas mājo uz sauszemes un mēdz slēpties, ilgstoši guļot slēptuvē. Barojas galvenokārt ar ķirzakām un citu čūsku mazuļiem, kā arī ar nelieliem grauzējiem, īpaši mazuļiem, kas vēl atrodas migās. Tomēr grauzējus medī tikai liela izmēra īpatņi. Diezgan parasta parādība ir kanibālisms, lielākajiem īpatņiem apēdot mazākos.

## Sistemātika
* **Gludeno čūsku ģints** (*Coronella*)
** Dienvidu gludenā čūska (*Coronella girondica*)
** Gludenā čūska (*Coronella austriaca*)
** Indijas gludenā čūska (*Coronella brachyura*)

## Atsauces

## Ārējās saites
* Reptile Database: Coronella
Summa

Par **summu** sauc skaitli, monomu vai polinomu, kas ir iegūts saskaitīšanas rezultātā. Piemēram, izteiksmes 3 + 2 summa ir 5. Summa matemātikā parasti tiek apzīmēta ar simbolu "Σ" (grieķu alfabēta lielais burts sigma) vai "S" (no vārda "summa"). Saskaitīšanai pretējās darbības atņemšanas rezultātu sauc par starpību.

## Aritmētiskās progresijas pirmo ''n'' locekļu summa
Galīgas aritmētiskās progresijas locekļu summu var aprēķināt pēc formulas:

:\ S_n = \frac{n(a_1 + a_n)}{2}, kur *a<sub>1</sub>* ir pirmais virknes loceklis, *n* ir šīs progresijas locekļu skaits, bet *a<sub>n</sub>* ir virknes n-tais loceklis. Piemēram, pirmo 100 naturālo skaitļu summu var aprēķināt šādi:
:\ S_{100} = \frac{100(1 + 100)}{2} = \frac{10100}{2} = 5050

## Ģeometriskās progresijas pirmo ''n'' locekļu summa
Galīgas ģeometriskās progresijas locekļu summu var aprēķināt pēc formulas:
:\ S_n = \frac{b_1 (q^n - 1)}{q-1}, kur *b<sub>1</sub>* ir pirmais virknes loceklis, *n* ir šīs progresijas locekļu skaits, bet *q* ir kvocients - no nulles atšķirīgs skaitlis, ar ko tiek reizināts katrs virknes loceklis, lai iegūtu nākamo šīs virknes locekli.

### Bezgalīgi dilstošas ģeometriskās progresijas visu locekļu summa
Bezgalīgi dilstošas ģeometriskās progresijas visu locekļu summu var aprēķināt pēc formulas:
:\ S = \frac{b_1}{1-q}, kur *b<sub>1</sub>* ir šīs progresijas pirmais loceklis, bet *q* - šīs progresijas kvocients.
Meru

thumb|250px|Korejiešu antīka pasaules karte ar Meru kalnu centrā
[thumb|250px|[Džainisms|Džainistu templis ar simbolisku Meru kalnu centrā]]
**Meru** (), arī **Sineru** (), **Sjumišaņs** (, *Xūmí shān*), **Sumisans** (, *Sumisan*), **Šumisens** (, *Shumisen*), ir svētais kalns ar piecām virsotnēm budisma, hinduisma un džainisma kosmoloģijā, kur tas tiek uzskatīts par visu materiālo un garīgo visumu centru. Tiek uzskatīts par Brahmas un citu dievību mājokli.

Senindiešu kanoniskajos tekstos purānās teikts, ka Meru kalns atrodas uz viena no Zemes kontinentiem Džambudvīpas, un tā augstums ir 80 000 jodžanu (640 000—1 106 000 km, vairāk, kā attālums līdz Mēnesim). Daudzi hinduistu tempļi, tajā skaitā Ankorvats, būvēti kā simbolisks Meru attēlojums.

Ģeogrāfiskais novietojums neskaidrs, bet lielākajā daļā purānu aprakstīts, ka tas atrodas «tālu ziemeļos» un visbiežāk tiek asociēts ar Pamira kalniem.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Глава 16. Описание Джамбудвипы
* The Devi Bhagavatam. THE EIGHTH BOOK Chapter XV On the motion of the Sun
Slāvu tilts

**Slāvu tilts** (arī **Slāvu pārvads**, sākotnēji līdz 1990. gadam **[[Aleksejs Stahanovs|Stahanoviešu]] ielas viadukts**) ir satiksmes pārvads pār dzelzceļa līniju Rīga — Krustpils, netālu no Dienvidu tilta. Tas sākas pie Dārzciema, Lubānas un Stahanoviešu ielas (pašreizējā Slāvu iela) krustojuma. Šis viadukts tika atklāts 1970. gada 4. decembrī. Slāvu tilts pāri dzelzceļa līnijai Rīga—Krustpils savieno Dārzciema ielu ar Latgales ielu. Sākotnēji šim tiltam bija 2 braukšanas joslas katrā virzienā, bet, kad 2008. gadā uzbūvēja Dienvidu tiltu, šo viaduktu pārbūvēja un paplašināja, ierīkojot katrā virzienā divreiz vairāk braukšanas joslu. 2011. gada jūlijā Slāvu tilts pilnībā tika nodots autosatiksmei.

## Atsauces
Kapučzalkšu apakšdzimta

**Kapučzalkšu apakšdzimta** jeb **viltus kobru apakšdzimta** (*Pseudoxenodontinae*) ir vismazākā zalkšu dzimtas (*Colubridae*) apakšdzimta, kas reizēm tiek izdalīta kā atsevišķa dzimta — *Pseudoxenodontidae*. Šajā apakšdzimtā ir apvienotas 11 sugas, kas tiek iedalītas 2 ģintīs. 

Lielākā daļa šīs grupas sugu izplatītas Dienvidaustrumāzijā, viena suga sastopama Indijā, kā arī šīs apakšdzimtas sugas mājo Indonēzijas un Malaizijas salās. Par šīm sugām ir ļoti maz zināmu faktu, jo tām nav veikti pētījumi savvaļā. Raibkakla zalkši mājo kalnainos reģionos un atkarībā no sugas tas var būt līdz 1500—2500 metriem virs jūras līmeņa. Šīs apakšdzimtas zalkši galvenokārt medī vardes. Par vienu sugu — lielacu kapučzalkti (*Pseudoxenodon macrops*) — ir zināms, ka mātīte dēj olas.

## Sistemātika
**Kapučzalkšu apakšdzimta** (*Pseudoxenodontinae*)
*Kapučzalkšu ģints (*Pseudoxenodon*)
**Baramas kapučzalktis (*Pseudoxenodon baramensis*)
**Bambusu kapučzalktis (*Pseudoxenodon bambusicola*)
**Javas kapučzalktis (*Pseudoxenodon inornatus*)
**Ķīnas kapučzlaktis (*Pseudoxenodon karlschmidti*)
**Ķīnas lielacu kapučzalktis (*Pseudoxenodon stejnegeri*)
**Lielacu kapučzalktis (*Pseudoxenodon macrops*)
*Raibkakla zalkšu ģints (*Plagiopholis*)
**Asamas raibkakla zalktis (*Plagiopholis nuchalis*)
**Birmas raibkakla zalktis (*Plagiopholis blakewayi*)
**Laosas raibkakla zalktis (*Plagiopholis delacouri*)
**Juņnaņas raibkakla zalktis (*Plagiopholis unipostocularis*)
**Ķīnas raibkakla zalktis (*Plagiopholis styani*)

## Atsauces
Pundurzalkšu apakšdzimta

**Pundurzalkšu apakšdzimta** (*Calamariinae*) ir viena no zalkšu dzimtas (*Colubridae*) apakšdzimtām, kas reizēm tiek izdalīta kā atsevišķa dzimta — *Calamariidae*. Šajā apakšdzimtā ir apvienotas apmēram 80 sugas, kas tiek iedalītas 7 ģintīs. Pundurzalkšu apakšdzimtas sugas izplatītas Dienvidaustrumāzijā, kā arī tās mājo Indonēzijas un Malaizijas salās.

Balstoties uz šo čūsku galvas morfoloģijas izpēties datiem un novērojumiem savvaļā, zinātnieki nonākuši pie slēdziena, ka pundurzalkšu sugas mājo zem zemes, rokot alas. Tās barojas ar dažādiem bezmugurkaulniekiem. Visas sugas vairojas, dējot olas.

## Sistemātika
**Pundurzalkšu apakšdzimta** (*Calamariinae*)
*Kalnu niedru zalkši (*Macrocalamus*)
*Kalnu pundurzalkši (*Collorhabdium*)
*Niedru pundurzalkši (*Pseudorabdion*)
*Niedru zalkši (*Calamaria*)
*Sulavesi smailgalvas zalkši (*Rabdion*)
*Sumatras zemeszalkši (*Etheridgeum*)
*Zaigojošie zalkši (*Calamorhabdium*)

## Atsauces
Eiropas pilsētu uzskaitījums

__NOTOC__
[200px|thumbnail|[Eiropa]]
Šajā sarakstā iekļautas visas **[[Eiropas valstu uzskaitījums|Eiropas valstis]] ar to pilsētām**. Tostarp arī tās valstis, kas zināmā mērā atbilst Eiropas ģeogrāfiskajām robežām, atkarībā no definīcijas. Katrai valstij norādītas valsts lielākās pilsētas un norāde uz attiecīgās valsts pilsētu uzskaitījuma pamatrakstu.

## Suverēnās valstis
### 

### 

### 

### 

### 

### 

### 

### 

### 

### 

### 

### 

### 

### 

### 

### 

### 

### 

### 

### 

### 

### 

### 

### 

### 

### 

### 

### 

### 

### 

### 

### 

### 

### 

### 

### 

### 

### 

### 

### 

### 

### 

### 

### 

### 

### 

### 

### 

### 

### 

### 

## Pašpasludinātās valstis
### 

### 

### 

### 

### 

## Atkarīgās teritorijas
### 

### 

### 

### 

### 

### 

### 

## Piezīmes
 Armēnija un Kipra ģeogrāfiski atrodas Āzijā, bet kulturāli un vēsturiski tiek uzskatītas par Eiropas daļu.
 Azerbaidžāna un Gruzija daļēji atrodas Eiropā, ja par Eiropas robežu pieņem Kaukāzu.
 Kazahstānai Eiropā atrodas neliela daļa teritorijas uz rietumiem no Urālas upes.
 Krievijas Eiropas daļa ietver teritorijas uz rietumiem no Urālu kalniem.
 Eiropas Turcija ir neliela teritorija uz ziemeļrietumiem no Bosfora un Dardaneļu jūras šaurumiem.

## Karte

## Skatīt arī
* Eiropa
* Eiropas galvaspilsētu uzskaitījums pēc platības
* Eiropas lielākās pilsētas
* Eiropas lielpilsētu uzskaitījums pēc iedzīvotāju skaita
* Pilsētu uzskaitījums pa valstīm
* Pilsētu uzskaitījums pa kontinentiem
** Austrālijas un Okeānijas pilsētu uzskaitījums
** Āfrikas pilsētu uzskaitījums
** Āzijas pilsētu uzskaitījums
** Dienvidamerikas pilsētu uzskaitījums
** Eiropas pilsētu uzskaitījums
** Ziemeļamerikas pilsētu uzskaitījums

## Atsauces
Bistršice pie Hostīna

**Bistršice pie Hostīna** () ir pilsēta Čehijā, Zlīnas apgabala Kromeržīžas apriņķī. Atrodas pie Hostīna kalna, kās ir katoļu svētvieta ar baziliku tajā.

## Vēsture
Rakstos pirmoreiz minēta 1368. gadā. Ilgu laiku pilsēta atradās Hābsburgu impērijas sastāvā. No 1918. gada - Čehoslovākijas sastāvā. Kopš 1993. gada - Čehijā.

## Ārējās saites
Stare Mesto

**Stare Mesto** var būt:

*Stare Mesto (*Staré Město*) - Prāgas pilsētas daļa
*Stare Mesto (*Staré Město*) - pilsēta Čehijā, Olomoucas apgabalā
*Stare Mesto (*Staré Město*) - pilsēta Čehijā, Zlīnas apgabalā
Bezgalīgi dilstoša ģeometriskā progresija

**Bezgalīgi dilstoša ģeometriskā progresija** ir ģeometriskās progresijas speciālgadījums, kad  kvocienta modulis ir mazāks par 1, tātad, katrs nākamais loceklis ir mazāks par iepriekšējo. Šīs progresijas visu locekļu summu var aprēķināt pēc formulas:
:\ S = \frac{b_1}{1-q}, kur *b<sub>1</sub>* ir šīs progresijas pirmais loceklis, bet *q* - šīs progresijas kvocients. Šo formulu var pamatot, pārveidojot ģeometriskās progresijas *n* locekļu summas formulu:
:\ S_n = \frac{b_1 (q^n - 1)}{q-1} = \frac{b_1q^n-b_1}{q-1} = \frac{b_1-b_1q^n}{1-q} = \frac{b_1}{1-q} - \frac{b_1q^n}{1-q}. Tā kā *q* modulis ir mazāks par 1, palielinot *n* vērtību *q<sup>n</sup>* samazinās, pie bezgalīgi lielas *n* vērtības *q<sup>n</sup>* būs tik bezgalīgi mazs, ka to var pielīdzināt nullei. Tātad, var pieņemt, ka \frac{b_1q^n}{1-q} = 0 un \ S = \frac{b_1}{1-q}.

## Skatīt arī
* Ģeometriskā progresija
Kvocients

**Kvocients** ir no nulles atšķirīgs skaitlis, ar ko jāpareizina kāds ģeometriskās progresijas loceklis, lai iegūtu tās nākamo locekli. Ģeometrisko progresiju, kuras kvocienta modulis ir mazāks par 1, sauc par bezgalīgi dilstošu ģeometrisko progresiju.
Beikersfīlda

**Beikersfīlda** () ir pilsēta Kalifornijas štatā, ASV. Kerna apgabala administratīvais centrs. Atrodas pa vidu starp Frezno un Losandželosu, aptuveni 180 km attālumā no abām šīm pilsētām. Saskaņā ar 2010. gada tautas skaitīšanas datiem pilsētas iedzīvotāju skaits sasniedza 347 tūkstošus, šī ir 9. lielākā pilsēta Kalifornijā un 52. lielākā ASV. Dažkārt tiek saukta par "Rietumu Našvilu" (*Nashville West*) tās saistības ar kantrimūziku dēļ. Pilsēta nosaukta Tomasa Beikera vārdā.

1952. gadā pilsētā postījumus nodarīja 7,3 magnitūdu zemestrīce. Netālu no pilsētas atrodas Edvardsa gaisa spēku bāze un Sekvoju nacionālais parks.

## Ārējās saites
Uzbekistānas aviolīnijas

**Uzbekistānas aviolīnijas** (, , ) ir Uzbekistānas nacionālā aviokompānija ar galveno bāzi Taškentā. Kopš tās dibināšanas 1992. gadā, aviokompānijas uzņēmējdarbība vērsta galvenokārt uz starptautiskajiem pārvadājumiem. Galamērķu starpā ietilpst arī reisi starp Taškentu un Ņujorku, ar tehnisko apstāšanos Rīgā, kas ir vienīgais Rīgu un Ziemeļameriku savienojošais tiešais reiss.

## Ārējās saites
* Aviokompānijas pārstāvniecība Latvijā
Eiropas lielākās pilsētas

**Eiropas lielākās pilsētas** ir uzskaitījums, kurā ir uzskaitītas visas lielākās Eiropas pilsētas pēc iedzīvotāju skaita. Šajā sarakstā ir uzskaitītas trīsdesmit trīs pilsētas, kurās iedzīvotāju skaits ir virs viena miljona iedzīvotāju. Ir uzskaitītas visas pilsētas, kas ģeogrāfiski tiek pieskaitīts pie Eiropas.

## Lielākās pilsētas
Kašgara

**Kašgara**, arī **Keškera** (, *Ⱪəxⱪər*) vai **Kaši** (, *Kāshí*), ir sena pilsēta Siņdzjanas Uiguru autonomajā reģionā Ķīnas rietumos, Kašgaras prefektūras centrs. Izvietojusies oāzē Tarimas ieplakas rietumu malā Kašgaras upes krastā; austrumos no pilsētas plešas Taklamakana tuksnesis, rietumos — Pamira un Tjanšana priekškalnes. Lielākā daļa iedzīvotāju ir uiguri. Pilsētā atrodas Ķīnas lielākā mošeja Eidgāha.

## Vēsture
Kašgara attīstījusies tirdzniecības ceļu krustpunktā un kopš seniem laikiem bijusi nozīmīga Zīda ceļa pilsēta. Vēstures avotos pirmoreiz minēta 2. gadsimtā pirms mūsu ēras, kad Haņu dinastijas sūtnis ceļojis pa ziemeļu Zīda ceļu, lai izpētītu zemes rietumos. 76. gadā p.m.ē. Kašgaru, tāpat kā citas Tarimas ieplakas pilsētas, iekaroja rietumu Haņu dinastija. Ptolemajs pieminējis pilsētu kā *Kasia Regio*, kuras iedzīvotāji bijuši zoroastrisma un budisma piekritēji. 1273. gadā pilsētu apmeklēja Marko Polo, kurš tur redzējis arī kristiešu tempļus.

Vēlākos gados pilsēta nonākusi Kušānu valstī (150), agrīnajā Cjiņu impērijā (384), Eftalītu impērijā (450), Tjurku kaganātā (560), Tanu valstī (635), Tibetas impērijā (754), Karahanīdu hanistē (840), Karahitanu hanistē (1134), Mongoļu impērijā (1218), Čagataju hanistē (1225), Mogulistānā (1306), Timurīdu valstī (1392), Jarkentas hanistē (1524), Džungārijas hanistē (1697) un no 1759. gada Ķīnas Cjinu valstī. Atsevišķos laika posmos pilsēta bijusi pastāvīgu uiguru valstu sastāvā: Kašgārijas emirātā (1867—1878) un pašpasludinātajā Austrumturkestānas Republikā (1933—1934). No 1949. gada Ķīnas Tautas Republikas sastāvā. 1986. gadā valsts valdība pasludināja Kašgaru par «vēsturiski un kulturāli nozīmīgu pilsētu». 1999. gadā savienota ar dzelzceļu un tas ir Ķīnas dzelzceļa vistālākais rietumu atzars. 2010. gadā pilsēta izsludināta par speciālo ekonomisko zonu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Sprādzieni Londonā 2005. gada 7. jūlijā

**Sprādzieni Londonā 2005. gada 7. jūlijā** bija koordinētu pašnāvnieku sarīkota sprādzienu sērija Apvienotās Karalistes galvaspilsētas Londonas centrā pilsētas metro tīklā un autobusu satiksmē.

 rītā četri britu islāmisti detonēja četras bumbas, no kurām trīs tika uzspridzinātas ar 50 sekunžu starpību Londonas metro vilcienos, savukārt ceturtā — autobusā. Sprādzienos kopā gāja bojā 56 cilvēki (tai skaitā arī visi četri teroristi), ievainojumus guva vairāk nekā 700 cilvēki. Šis ir lielākais teroristu uzbrukums Apvienotajā Karalistē kopš 1988. gada sprādziena Lokerbijā, šis ir arī pirmais pašnāvnieku uzbrukums valsts vēsturē.

Sprādzieni notika dienu pēc tam, kad Londona tika nosaukta par 2012. gada Vasaras Olimpisko spēļu norises vietu. Pēc divām nedēļām, , notika vēl viena sprādzienu sērija, kurā ievainojumus guva viens cilvēks.

## Ārējās saites
* 

* 7 July bombings
Kaši

**Kāši** jeb **Kaši** var būt:

* Kaši, ciems Baltinavas pagastā;
* Vārānasī senais nosaukums;
* Kašgaras nosaukums ķīniešu valodā.
Šarls Gijoms

**Šarls Eduārs Gijoms** (; dzimis , miris ) bija šveiciešu fiziķis. 1920. gadā saņēmis Nobela prēmiju fizikā par pētījumiem precīzu mērījumu fizikā, atklājot dažu niķeli un dzelzi saturošu sakausējumu anomālās īpašības.

## Biogrāfija
Gijoma vectēvs bija atstājis Franciju politisku iemeslu dēļ revolūcijas laikā un Londonā uzsācis pulksteņu ražošanu. To turpināja viņa trīs dēli, no kuriem viens, Gijoma tēvs, pārcēlās uz Šveici. Šarls Gijoms pēc pamatizglītības iegūšanas iestājās Cīrihes Augstākajā tehniskajā skolā, kur ieguva doktora grādu. 1883. gadā Gijoms sāka strādāt Starptautiskajā Mēru un svaru birojā par asistentu. Viņa karjera tur turpinājās direktora vietnieka postenī no 1902. gada, bet no 1915. gada līdz aiziešanai pensijā 1936. gadā Gijoms bija biroja direktors. Pēc tam viņš bija goda direktors līdz savai nāvei 1938. gadā.

## Zinātniskā darbība
Strādājot Starptautiskajā Mēru un svaru birojā, Gijoms veica zinātniskus pētījumus. Pazīstamākie viņa izgudrojumi ir viņa atklātie niķeļa—dzelzs sakausējums invars un niķeļa—tērauda sakausējums elinvars. Invaram ir termiskās izplešanās koeficients tuvs nullei, kas ir noderīgi precīzu instrumentu izgatavošanai, kuru izmēri nedrīkst mainīties temperatūras svārstību ietekmē. Otrs sakausējums, elinvars, nozīmīgs ar savu nullei tuvo materiāla elastības koeficientu, kas dod iespēju izmantot instrumentu konstrukcijā atsperes no šī materiāla, izvairoties no temperatūras svārstību ietekmes. Šo sakausējumu var izmantot jūras hronometros. Tā kā sakausējums ir nemagnētisks, to var lietot arī nemagnētiskajos pulksteņos.

Gijoms sadarbojās ar Parīzes observatoriju, veica termostatiskos mērījumus, noteica precīzu kosmiskās telpas temperatūru.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Šarla Gijoma biogrāfija Nobela prēmijas mājaslapā
Vladimirs Arseņjevs

**Vladimirs Arseņjevs** (; dzimis  Sanktpēterburgā, miris  Vladivostokā) bija krievu ceļotājs, novadpētnieks, etnogrāfs un rakstnieks. Viņa pazīstamākais darbs ir piedzīvojumu romāns "Dersu Uzala" (1923), pēc kura režisora Akiras Kurosavas uzņemtā filma "Dersu Uzala" saņēma Oskara balvu 1976. gadā. Grāmata "Dersu Uzala" vairākkārt izdota arī latviešu valodā.

## Dzīvesgājums
Vladimirs Arseņjevs piedzima dzelzceļa strādnieka ģimenē, kur pavisam bija deviņi bērni. Viņa tēvu nogalināja bruņoti laupītāji 1918. gadā, kad ģimene bija pārcēlusies uz Čerņihivas guberņu (tagad Čerņihivas apgabals).

1892. gadā Arseņjevs iestājās Sanktpēterburgas junkuru kājnieku karaskolā (*Петербургское юнкерское пехотное училище*). Studiju laikā sāka interesēties par Tālo Austrumu ģeogrāfiju. Pēc studiju beigšanas 1895. gadā dienēja Polijā, bet vēlāk tika norīkots uz Vladivostoku, kur 1903. gadā iesaistījās Amūras novada pētniecības biedrībā (*Общество изучения Амурского края*). Par Amūras novadu toreiz sauca teritoriju, kas pašlaik iekļauj Krievijas Piejūras novadu, Habarovskas novadu, Amūras apgabalu, Sahalīnu, Ebreju autonomo apgabalu un daļu Mandžūrijas Ķīnā.

Sākot ar 1902. gadu Arseņjevs piedalījās kā topogrāfs savās pirmajās ekspedīcijās Sihote-Alinas kalnos (*Сихотэ-Алинь*) un Dienvidu Piejūrā. Viņš studēja teritorijas ģeoloģiju, reljefu, floru un faunu un vāca informāciju par vietējām tautām. 1906. gadā viņš pētīja Aizusūrijas novadu. 1908.-1910. gados ar Krievijas ģeogrāfijas biedrības atbalstu devās pārgājienā pa Usūrijas novada ziemeļu daļu no Tatāru līča līdz Amūrai un Usūrijas ielejai. Līdztekus tika ievākti vērtīgi vietējo augu paraugi. Apkopotais materiāls par ekspedīcijas atklājumiem tika publicēts divos sējumos 1911.-1912. gados. Šī pieredze un iespaidi atspoguļojās arī grāmatās "Dersu Uzala" un "Pa Usūrijas novadu" (1923), kas vēlāk tika tulkotas vairākās valodās.

1909. gadā Arseņjevs tika pieņemts Krievijas ģeogrāfijas biedrībā. Strādāja par Habarovskas novadpētniecības muzeja (*Хабаровский краевой музей*) direktoru 1910.-1918. un 1924.-1926. gados.
1918.-1926. gados piedalījās vairākās ekspedīcijās uz Kamčatkas pussalu un Komandora salām (1923).

1930. gadā Vladimirs Arseņjevs nomira no pneimonijas. Tika apglabāts militārajā kapsētā Škota pussalā Vladivostokā, vēlāk pārapbedīts pilsētas jūras kapsētā. Viņa mājā tika ierīkots muzejs.

Otrā pasaules kara laikā pazuda Arseņjeva grāmatas "Udege zeme" (*Страна Удеге*) rokraksts, kas glabājās PSRS ģeogrāfijas biedrības Piejūras filiālē.

## Piemiņa
1952. gadā kādreizējais pilsētciemats Semjonovka Piejūras novadā tika nosaukts rakstnieka vārdā par Arseņjevu.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Владимир Клавдиевич Арсеньев.
VIP Avia

***VIP Avia*** (iepriekš *VIP Aviation*) bija Starptautiskajā lidostā "Rīga" bāzēta privāto un biznesa aviopārvadājumu kompānija. Aviokompānijas flotē ietilpa *Hawker 800XP YL-NST*, *Hawker 125-800B YL-VIP*, *Hawker 800XP YL-MAR* un *Challenger 604 YL-SKY* lidmašīnas. Uzņēmuma kādreizējie īpašnieki bija *[[Parex]]* bankas vadītāji. Aviosabiedrība likvidēta 2019. gadā.

## Skandāli
1998. gadā plašu rezonansi izsauca aviokompānijas pakalpojumu izvēle Latvijas Valsts prezidenta Gunta Ulmaņa vajadzībām bez likumā noteiktās konkursa procedūras ievērošanas. Trauksmes cēlējs Džons Kristmass 2010. gadā apgalvoja, ka kompānija saistīta ar *Parex* nelikumīgām darbībām.

## Atsauces

## Ārējās saites
Aviokompānijas mājaslapa
Baltic Jet

***Baltic Jet*** ir lidostā "Rīga" bāzēts privāto un biznesa aviopārvadājumu uzņēmums. 2018. gada maijā uzņēmuma flotē bija viens Learjet 45 un viens Learjet 60 lidaparāts.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Aviokompānijas mājaslapa
K.S. AVIA

**K.S.AVIA** ir aviosabiedrības Wings 4 Sky Group bijušais nosaukums.

## Ārējās saites
* Aviokompānijas mājaslapas vēsturiskā versija
Džons Franklins

**Sers Džons Franklins** (; dzimis  Anglijā, miris  Karaļa Viljama salā, Kanādas Arktiskajā arhipelāgā) bija angļu flotes virsnieks un jūrasbraucējs, kontradmirālis.

## Biogrāfija
1799. gadā 14 gadu vecumā sācis dienestu par jungu uz kabotāžas kuģa. No 1801. līdz 1803. gadam piedalījies Metjū Flindersa vadītā ekspedīcijā uz Austrāliju. 1805. gadā piedalījies Trafalgāras kaujā, bet 1814. gadā ievanots kaujā pie Ņūorleānas Britu—amerikāņu kara laikā.

1818. gadā devās savā pirmajā arktiskajā ekspedīcijā ar kuģi *Trent*, kuras mērķis gan bija nereāls: sasniegt Beringa šaurumu, kuģojot cauri Ziemeļpolam (zināšanas par ledus apstākļiem Ziemeļu Ledus okeānā tolaik bija ļoti nepilnīgas). Ekspedīcija spēja nokļūt uz ziemeļiem tālāk par Špicbergenu, līdz devās atpakaļ.

1819. gadā Dž. Franklins jau pats organizēja un vadīja arktisko ekspedīciju Ziemeļamerikas ziemeļos, kas veica ceļu no Hudzona līča līdz Koroneišenas līcim. Nākamajā ekspedīcijā devās no 1825. līdz 1827. gadam pa Makenzi upi un Ziemeļamrikas ziemeļu piekrasti. Pēc šīs ekspedīcijas panākumiem Dž. Franklins saņēma atzinību: tika iecelts par bruņinieku un Van Dīmena Zemes gubernatoru (1837-1843).

### Pēdējā ekspedīcija
Pēc atgriešanās Anglijā Dž. Franklins sāka organizēt ekspedīciju Ziemeļrietumu jūrasceļa meklēšanai. Tā devās ceļā 1845. gada 19. maijā ar kuģiem *Terror* un *Erebus*. Ekspedīcija pazuda Arktikā un 10 gadus par to nebija nekādu ziņu, lai gan tika izsūtītas kopā 39 meklēšanas ekspedīcijas. Daudzas no tām organizēja Dž. Franklina sieva Džeina Franklina.

Pirmie, kas atrada Franklina pēdas, bija Džona Reja (*John Rae*) vadītā 1854. gada ekspedīcija. Karaļa Viljama salā, kontaktējoties ar vietējiem iedzīvotājiem, viņi uzzināja par pazudušo jūrnieku likteni: tie gājuši bojā no bada, inuīti stāstīja arī par kanibālismu starp mirušajiem jūrniekiem. Kapteinis Rejs atrada Franklina ekspedīcijas kuģi un tur redzētais apstiprināja inuitu ziņas. Lielbritānijā šo informāciju uztvēra ar neticību, taču vēlāk Reja informāciju apstiprināja arī citi pētnieki. Tika atrasti arī jūrnieku pieraksti, kur aprakstīts, ka Franklina kuģi iesaluši ledū, kurš nav izkusis arī nākamajā vasarā. Pats ekspedīcijas vadītājs bija pārziemojis divas ziemas, līdz miris 1847. gada 11. jūlijā.

## Ārējās saites
Jānis Geiba

**Jānis Geiba** (dzimis  Madonā, miris ) bija latviešu sabiedriskais un valsts darbinieks.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1940. gadā Madonā četru bērnu ģimenē. 1952. gadā kopā ar vecākiem pārcēlās uz dzīvi Krāslavas rajonā, mācījās Dagdas lauksaimniecības tehnikumā. 1960. gadu vidū Geiba iestājās komunistiskajā partijā, ilgstoši bija padomju un partijas funkcionārs.1980.-1982. gadā bija LKP CK instruktors, no 1982. līdz 1985. gadam Daugavpils rajona izpildkomitejas priekšsēdētājs, 1985. gadā kļuva par PSKP Daugavpils rajona komitejas pirmo sekretāru.

1989. gadā J. Geibu ievēlēja par PSRS tautas deputātu 302. Daugavpils lauku nacionāli teritoriālajā vēlēšanu apgabalā, pārspējot Atmodas laika aktīvisti Itu Kozakeviču. PSRS Tautas deputātu kongresā Jānis Geiba atbalstīja Latvijas Tautas frontes nostādnes.

Pēc Latvijas neatkarības atjaunošanas 1994. gadā J. Geiba bija ievēlēts Daugavpils rajona padomē un kļuva par rajona padomes priekšsēdētāju.

Pēc tam strādāja Baltijas Tranzītu bankā un darbojās Daugavpils latviešu biedrības valdē.

## Apbalvojumi
2010. gadā apbalvots ar IV šķiras Triju Zvaigžņu ordeni.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Jānis Geiba, Latgales dati
* Intervija Latvijas avīzē
Mirza Muhameds Haidars

**Mirza Muhameds Haidars Dulats** (; dzimis  Taškentā, miris  Kašmīrā) bija viduslaiku Mogulijas valstsvīrs, karavadonis un rakstnieks.

Cēlies no dulatu cilts mugulu augstmaņu dzimtas; tās galva bija Mangalajas cilšu savienības amirs laikā, kad Kašgārija pievienojās Čagataja valstij un sakarā ar to viņu dzimtai bija mantojamas privilēģijas. Dzimis emigrācijā Taškentā, kur viņa tēvs vairākus gadus bija Uratibes novada pārvaldnieks. Vēlāk ģimene pārceļas uz Fergānu, kur Muhameda Haidara tēvs tiek noslepkavots, bet zēnu izglābj tēva uzticamības persona un aizved uz Kabulu pie viņa brālēna Bābura, kurš Muhamedu silti uzņem. 1512. gadā pārceļas uz Andižanu pie cita brālēna Sultāna Saīdhana. Pēc Mogulijas valsts izveidošanās Muhameds Haidars Saīdhana galmā nodarbojas ar valsts pārvaldes lietām un armiju — vada vairākus karagājienus uz Badahšānu, Kafiristānu, Ladaku un Tibetu. Pēc Saīdhana nāves spiests pamest Moguliju un pārceļas uz Indiju (Lahoru), kur iekaro Kašmīru Bāburam un ir tās vietvaldis līdz dzīves beigām. Nogalināts ar nejaušu bultu sadursmē ar Kašmīras kalniešiem.

Jaunībā guvis savam laikam labu izglītību. Rakstījis persiešu un čagataju valodā; saglabājušies divi viņa sarakstīti darbi: Kašgaras mogulu un čagataju hanu vēsture persiešu valodā un poēma čagataju valodā.

## Atsauces
Gliemjēdāju čūsku dzimta

**Gliemjēdāju čūsku dzimta** jeb **gliemjēdājčūsku dzimta** (*Pareatidae*) ir augstāko čūsku dzimta, kas vēl nesenā pagātnē tika klasificēta kā zalkšu dzimtas (*Colubridae*) apakšdzimta — *Pareatinae*. Balstoties uz ģenētiskajiem pētījumiem, šī čūsku grupa mūsdienās tiek izdalīta kā dzimta, tādējādi kļūstot par māsas taksonu zalkšu dzimtai, odžu dzimtai un pārējām zalkšu virsdzimtas (*Colubroidea*) dzimtām. Saskaņā ar Starptautisko rāpuļu datu bāzi () šajā dzimtā apvienotas 17 sugas, kas tiek iedalītas 3 ģintīs. Tās ir izplatītas Āzijas austrumos un dienvidos tropu un subtropu biotopos. 

## Kopīgās īpašības
Gliemjēdājčūsku galvaskausa morfoloģija ir līdzīga Amerikā dzīvojošām gliemjēdāju čūsku sugām no lielgalvas zalkšu apakšdzimtas (*Dipsadinae*). Tā ir saīsināta purna daļa un slaidāki, šaurāki zobi. Šīs dzimtas sugas mājo uz sauszemes un kokos, sastopamas mitros mežos, purvos un mangrovju audzēs. Barojas gandrīz vienīgi ar gliemežiem, izņēmums ir strupgalvas gliemjēdājčūska (*Aplopeltura boa*), kura barojas arī ar ķirzakām. Visas gliemjēdājčūsku sugas vairojas ar olām. Āzijas gliemjēdāju čūskas nav indīgas un cilvēkam ir nekaitīgas.

## Sistemātika
[thumb|260px|[Baltpunktu gliemjēdājčūska (*Pareas margaritophorus*)]]
***Gliemjēdāju čūsku dzimta** (*Pareatidae*)
**Austrumu gliemjēdājčūskas (*Pareas*)
***Asamas gliemjēdājčūska (*Pareas monticola*)
***Baltpunktu gliemjēdājčūska (*Pareas margaritophorus*)
***Birmas gliemjēdājčūska (*Pareas hamptoni*)
***Fudzjaņas gliemjēdājčūska (*Pareas stanleyi*)
***Guidžou gliemēdājčūska (*Pareas boulengeri*)
***Ķīļmuguras gliemjēdājčūska (*Pareas carinatus*)
***Ķīnas gliemjēdājčūska (*Pareas chinensis*)
***Melngalvas gliemjēdājčūska (*Pareas nigriceps*)
***Rjūkjū gliemjēdājčūska (*Pareas iwasakii*)
***Svītrainā gliemjēdājčūska (*Pareas nuchalis*)
***Taivānas gliemjēdājčūska (*Pareas formosensis*)
**Malajas gliemjēdājčūskas (*Asthenodipsas*)
***Gludenā gliemjēdājčūska (*Asthenodipsas laevis*)
***Kalnu gliemjēdājčūska (*Asthenodipsas vertebralis*)
***Malajas gliemjēdājčūska (*Asthenodipsas malaccanus*)
***Meža gliemjēdājčūska (*Asthenodipsas lasgalenensis*)
***Sumatras gliemjēdājčūska (*Asthenodipsas tropidonotus*)
**Strupgalvas gliemjēdājčūskas (*Aplopeltura*)
***Strupgalvas gliemjēdājčūska (*Aplopeltura boa*)

## Atsauces

## Ārējās saites
*IUCN: Pareatidae
*Slug-eating snakes
Gliemjēdājčūskas

**Gliemjēdājčūskas** var būt:

* Āfrikas gliemjēdājčūskas — Āfrikas zalkšu dzimtas čūsku sugas;
* Gliemjēdāju čūsku dzimta — Āzijā dzīvojošas čūsku sugas;
* Lielgalvas zalkšu apakšdzimta — zalkšu dzimtas Amerikā dzīvojošas čūsku sugas.
Āzijas zemesčūsku dzimta

**Āzijas zemesčūsku dzimta** (*Xenodermatidae*) ir augstāko čūsku dzimta, kas vēl nesenā pagātnē tika klasificēta kā zalkšu dzimtas (*Colubridae*) apakšdzimta — *Xenodermatinae*. Balstoties uz ģenētiskajiem pētījumiem, šī čūsku grupa mūsdienās tiek izdalīta kā dzimta, tādējādi kļūstot par māsas taksonu zalkšu dzimtai, odžu dzimtai un pārējām zalkšu virsdzimtas (*Colubroidea*) dzimtām. Saskaņā ar Starptautisko rāpuļu datu bāzi () šajā dzimtā apvienotas 17 sugas, kas tiek iedalītas 5 ģintīs. Tās mājo Dienvidāzijā un Dienvidaustrumāzijā.

## Kopīgās īpašības
Šīs apakšdzimtas čūsku sugām ir ļoti īpatnējas zvīņas. Atšķirībā no citām čūsku sugām, kurām zvīņas piestiprinās pie ādas vienā punktā, pašām zvīņām esot brīvām, atdalītām no ādas un viegli pārklājoties vienai pār otru, Āzijas zemesčūskām zvīņas ir kā sakusušas kopā ar ādu, turklāt starp zvīņām veidojas kailas ādas sprauga. Dažām sugām uz muguras ir nelieli radziņi, piemēram, Javas baltvēdera čūskai (*Xenodermus javanicus*), kuru tādēļ mēdz saukt arī par pūķučūsku.

Šīm sugām nav veikti novērojumi savvaļā un par tām pieejams ļoti trūcīgs datu materiāls. Zināms, ka tās galvenokārt barojas ar vardēm un zivīm. Javas baltvēdera čūska vairojas, dējot olas. Visas šīs dzimtas sugas ir nekaitīgas (nav indīgas).

## Sistemātika
[thumb|260px|[Taivānas zemesčūska (*Achalinus formosanus*)]]
***Āzijas zemesčūsku dzimta** (*Xenodermatidae*)
**Austrumāzijas zemesčūskas (*Achalinus*)
***Amami zemesčūska (*Achalinus werneri*)
***Dzjansji zemesčūska (*Achalinus jinggangensis*)
***Hainanas zemesčūska (*Achalinus hainanus*)
***Ķīnas melnā zemesčūska (*Achalinus ater*)
***Pelēkā zemesčūska (*Achalinus spinalis*)
***Rudā zemesčūska (*Achalinus rufescens*)
***Sičuaņas zemesčūska (*Achalinus meiguensis*)
***Taivānas melnā zemesčūska (*Achalinus niger*)
***Taivānas zemesčūska (*Achalinus formosanus*)
**Āzijas zemesčūskas (*Stoliczkia*)
***Borneo zemesčūska (*Stoliczkia borneensis*)
***Khasi zemesčūska (*Stoliczkia khasiensis*)
**Bārdainās čūskas (*Fimbrios*)
***Lielā bārdainā čūska (*Fimbrios smithi*)
***Mazā bārdainā čūska (*Fimbrios klossi*)
**Javas baltvēdera čūskas (*Xenodermus*)
***Javas baltvēdera čūska (*Xenodermus javanicus*)
**Šaurgalvas čūskas (*Xylophis*)
***Kardamonu šaurgalvas čūska (*Xylophis captaini*)
***Punktainā šaurgalvas čūska (*Xylophis perroteti*)
***Svītrainā šaurgalvas čūska (*Xylophis stenorhynchus*)

## Atsauces

## Ārējās saites

*IUCN: Xenodermatidae
Lāšs Vilks

**Lāšs Vilks** (, dzimis , miris ) bija latviešu izcelsmes Zviedrijas mākslinieks, konceptuālās mākslas pārstāvis un mākslas zinātnieks. Vilks pazīstams ar savām skulptūrām *Nimis* (1980) un *Arx* (1991), kuras izvietotas par neatkarīgu pasludinātā teritorijā "Ladonijā".

## Dzīvesgājums
Dzimis 1946. gada 20. jūnijā Helsingborjā latviešu izcelsmes strādnieka Eino Vilka (Eino tēvs bija latvietis, māte igauniete) un viņa sievas zviedrietes Zviestīnes ģimenē. Eino līdz Otrā pasaules kara beigām dzīvoja Igaunijas pilsētiņā Meizakilā netālu no Latvijas—Igaunijas robežas un kā kara bēglis pāri Baltijas jūrai ieradās Zviedrijā.
 
1980. gadā pēc izglābšanās no noslīkšanas jūrā L. Vilks savas izglābšanās vietā sāka no krastmalā izskalotiem stumbriem, dēļiem un zariem celt torņus, kāpnes, tiltus un ejas, kopā izlietojot apmēram 60 tonnas kokmateriālu. Pamazām pie klinšu sienas izveidojās ap 60 m gara celtne ar līdz 12 m augstiem torņiem. Kādā vietā viņš iekārtoja savdabīgu "bibliotēku", pienaglojot pie sienām grāmatas, plakātus, uzrakstus un no citām zemēm pārvestus priekšmetus, arī kādu koka dēlīti ar latvisku uzrakstu. Savu skulptūru pilsētu viņš vēlāk nosauca par *Nimis*.

Vietējie iedzīvotāji iesniedza policijā sūdzības par kokmateriālu zādzību un neatļautu būvi, uz sūdzību pamata aizsākās gadiem ilgi tiesas procesi. Tiesa nolēma būves nojaukt, tomēr tās nopirka pazīstamais vācu mākslinieks Boiss. Pēc viņa nāves būves iegādājās bulgāru mākslinieks Kristo. Zviedrijas augstākā tiesa L. Vilka veidojumus atzina par mākslas darbu, taču sodīja viņu ar naudas sodu par neatļautu būvi dabas rezervātā.

1987. gadā ieguva Lundas Universitātē doktora grādu mākslas vēsturē ar tematu "Māksla un mākslas", tā galvenā tēze bija, ka īsta māksla var rasties tikai absolūti brīvā beznormu atmosfērā.

L. Vilks strādāja Oslo Nacionālajā mākslas akadēmijā (1988—1997) un Bergenas Nacionālajā mākslas akadēmijā (1997—2003). 2007. gadā kļuva starptautiski atpazīstams pēc karikatūras *The Muhammad Drawings*, kurā islāma pravietis Muhameds attēlots kā suns, publicēšanas. Tas izraisīja musulmaņu protestus, un sekoja vairāki islāma radikāļu mēģinājumi nogalināt Vilku.

2015. gada 14. februāra naktī kāds palestīniešu cilmes terorists Kopenhāgenā iebruka Lāša Vilka konferences *Kunst, Blasfemi og Ytringsfrihed* laikā un mēģināja viņu noslepkavot, uzbrukumā tika nogalināts viens apsargs.
thumb|left|''Nimis'' 2010. gadā

### Nāve
Lāšs Vilks gāja bojā autoavārijā 2021. gada 3. oktobrī Markaridā, Zviedrijas dienvidos. Viņš kopš 2007. gada Muhameda karikatūras publicēšanas bija policijas aizsardzībā. 2021. gada 3. oktobrī viņš brauca nemarķētā policijas automašīnā kopā ar diviem policistiem, kad viņu automašīna sadūrās ar kravas automašīnu un aizdegās. Arī abi policisti gāja bojā.

## Atsauces

## Ārējās saites
* 
* Lāša Vilka oficiālā mājaslapa 
* Lars Vilks NovelArt.org
Kazeīns

thumb|300px|Kazeīna micellas shematiska uzbūve
**Kazeīns** (no , kas savukārt no  — 'siers') ir fosfoproteīnu grupa, kas zīdītāju pienā veido līdz pat 80% no kopējā olbaltumvielu daudzuma.

## Uzbūve
Kazeīns ir no 10 dažādām aminoskābēm veidotu olbaltumvielu un minerālvielu koloidāls komplekss — kalcija kazeināta-kalcija fosfāta komplekss, ko parasti, atkarībā no tā aminoskābju sastāva, fosfātu daudzuma un īpašību atšķirībām, iedala 4 frakcijās — αS1-, αS2-, β- un κ-kazeīnā. Frakciju savstarpējo skaitlisko attiecību pienā lielākoties ietekmē ģenētiski faktori un tā dažādām govīm var būt diezgan atšķirīga. Kazeīna daļiņas viegli apvienojas polimēru aglomerātos — 20—300 nm diametru lielās lodveida (ja piens ir svaigs) micellās, ko veido vairāki tūkstoši sīkāku submicellu (diametrs: 10—15 nm), ko savstarpēji kopā saista kalcija fosfāta tiltiņi. κ-kazeīns vairāk ir izvietojies micellas virspusē, kur tā brīvās hidrofilās grupas atrodas uz micellas virsmas kustīgu posmu veidā un, piesaistot ūdeni, veido micellu stabilizējošu hidratācijas apvalku, savukārt α-kazeīns un β-kazeīns kā hidrofobas kazeīna frakcijas atrodas micellu iekšpusē. Uzglabāšanas laikā, jo īpaši zemās temperatūrās, pienā esošie fermenti hidrolizē β-kazeīnu, veidojot piekto frakciju — γ-kazeīnu, kas ir nevēlama atsevišķu piena produktu (jo īpaši siera ražošanā), jo mazina kazeīna micellu stabilitāti.

## Izmantošana
[thumb|No kazeīna ražotas [galalīts|galalīta pogas]]
Polimerizējot tehnisko kazeīnu, iegūst sintētiskās šķiedras un plastmasas izstrādājumus. To lieto arī papīra rūpniecībā, ādu miecēšanā, līmes, krāsvielu un kosmētikas rūpniecībā. Savukārt no pārtikas kazeīna ražo kazeinātus, ko tāpat kā pašu pārtikas kazeīnu dažnedažādiem nolūkiem izmanto daudzās pārtikas rūpniecības nozarēs — maizes rūpniecībā un miltu konditorejā (kā uzturvērtības un struktūras uzlabotāju un emulgatoru) piena produktu rūpniecībā (kā emulgatoru, stabilizētāju, garšas un smaržas bagātinātāju un olbaltumvielu bāzi kombinētajiem produktiem), dzērienu rūpniecībā (kā stabilizētāju, gāzēto dzērienu putu veidotāju, krēmu emulgatoru un alus un vīna dzidrinātāju), saldo ēdienu rūpniecībā (kā stabilizētāju, uzputojamības uzlabotāju, emulgatoru un glazūras veidotāju), kā arī salātu un citām mērcēm (kā emulgatoru).

## Atsauces

## Literatūra
*
Akūta sirds mazspēja

**Akūta sirds mazspēja** ir no jauna radušies vai būtiski pasliktinājušies sirds mazspējas simptomi, kas tipiski ietver elpas trūkumu, tūskas, nogurumu un prasa neatliekamu ārstniecību. Akūta sirds mazspēja var rasties aritmiju, išēmijas, perikarda slimību, sirds vārstuļu u.c. slimību dēļ. Tai ir raksturīgs arī asins sastrēgums mazajā asinsrites lokā, audu nepietiekama apasiņošana (hipoperfūzija) un pavājināta sirds izsviede. Visbiežāk ārstē, samazinot šķidruma daudzumu organismā ar diurētiķiem un uzlabojot sirds funkciju ar nitrātiem.

## Cēloņi
Akūta sirds mazspēja bieži ir hroniskas sirds mazspējas dekompensācija (paasinājums), ko var izraisīt nepietiekama medikamentu lietošana, infekcijas, ķirurģiskas manipulācijas, nieru slimības, alkohola pārmērīga lietošana u.c. iemesli. Citi iemesli ir:
* Koronāra sirds slimība - piemēram, akūts koronārais sindroms
* Sirds vārstuļu slimības - vārstuļu stenozes, regurgitācijas, endokardīts u.c.
* Kardiomiopātijas - miokardīts
* Asinsrites traucējumi - plaušu embolija, septicēmija, anēmija u.c.
* Hipertensija
* Aritmijas

## Atsauces
Gijoms

**Gijoms** var būt:

* Makss Gijoms (*Max Guilleaume*; 1866—1932) — vācu jātnieks;
* Šarls Gijoms (*Charles Guillaume*; 1861—1938) — šveiciešu fiziķis, Nobela prēmijas laureāts fizikā.
Heinrihs Hāgemeisters

**Heinrihs Gerhards Teodors fon Hāgemeisters** (, 1784-1845) bija vācbaltiešu jurists un politiķis, kas darbojās dzimtbūšanas atcelšanas laikā Vidzemē. Iestājās par latviešu tautskolu un Vidzemes skolotāju semināra dibināšanu. Vidzemes muižu vēstures pētnieks.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1784. gada 8. aprīlī Vecdrustu muižā (*Alt Drostenhof*) tās īpašnieka Nikolaja Kristapa fon Hāgemeistera (1747-1804) un viņa sievas Helēnes, dzimušas Bērensas fon Rautenfeldes (1753-1804) ģimenē. Viņa jaunākais brālis Augusts Hāgemeisters (1785-1869) vēlāk kļuva par Vidzemes landmaršalu. Mācījās Berlīnē (1795-1796), sāka strādāt Pēterburgā (1798). Pēc vecāku nāves atgriezās dzimtenē, 1805. gadā iecelts par kolēģijas asesoru, bija Valkas apriņķa mērīšanas revīzijas komisijas loceklis (1808-1814), pēc tam draudzes tiesnesis.

Gatavojoties dzimtbūšanas atcelšanai Vidzemē, viņš 1817. gadā ieteica zemniekiem atstāt dzimtsnomā viņiem 1804./1809. gada likumā piešķirtās zemes, ko Vidzemes landtāgs noraidīja. 1819. gadā sastādīja Vidzemes zemnieku likumu grāmatas alfabētisko rādītāju.

1820. gadā viņš kļuva par Cēsu apriņķa tiesnesi, 1824. gadā par galma padomnieku. Izstrādāja projektu par latviešu tautskolu un Vidzemes skolotāju semināra dibināšanu, ko 1833. gada Vidzemes landtāgs noraidīja. Aizrāvās ar sava novada vēstures pētīšanu, 1833. gadā latviski publicēja "Ziņas par Drustu draudzes baznīcu, muižām un saimniekiem".
Vēlāk sarakstīja grāmatu par Vidzemes muižu vēsturi divos sējumos (1836-1837).

Miris 1845. gada 24. maijā Drustu muižā.

## Darbi
thumb|200px|Titullapa grāmatai par Vidzemes muižu vēsturi (1836)
* *Vorschläge, allen Livländischen Gutsbesitzern zur Beherzigung empfohlen von Heinrich von Hagemeister.* J. C. Schünmann, Dorpat 1817
* *Alphabetisches Sach- und Wort-Register zur Allerhöchst bestätigten neuen Livländischen Bauer-Verordnung.* J. C. Schünmann, Dorpat 1821
* *Wanderungen an den Ufern es Rheins im Jahr 1823.* Johann Joachim Christian Schünmann, Dorpat 1825 Volltext
* Siņņas par Drustu draudses basnizu, muischam un semneekeem, 1833
* *Materialien zu einer Geschichte der Landgüter Livlands.* Teil 1—2, Eduard Frantzen's Buchhandlung, Riga 1836—1837 Volltext

### Muižu vēstures turpinājumi
** C. J. H. von Tiesenhausen: *Erste Fortsetzung von des Herrn Hofraths von Hagemeister Materialien zur Gütergeschichte Livlands.* Nicolai Kymmel, Riga 1843 Volltext
** F. von Buxhövden: *Zweite Fortsetzung von des Herrn Hofraths von Hagemeister Materialien zur Gütergeschichte Livlands, enthaltend Beiträge zu einer älteren Geschichte der Oeseschen Landgüter und ihren Besitzer.* Nicolai Kymmel's Buchhandlung, Riga 1851 Volltext

## Literatūra
* Wilhelm Lenz: *Deutschbaltisches Biographisches Lexikon 1710—1960.* Verlag Harro von Hirschheydt, Wedemark 1998, S. 283
* Johann Friedrich von Recke und Karl Eduard Napiersky: *Allgemeines Schriftsteller- und Gelehrtenlexikon der Provinzen Livland, Esthland und Kurland.* Steffenhagen und Sohn, Mitau 1829, Band 2, S. 160—162.

## Atsauces
Gludeklis

thumbnail|235px|Kokogļu gludeklis
**Gludeklis** ir ierīce, kuru izmanto, lai gludinātu apģērbu ar siltuma un spiediena palīdzību. Šādu procesu sauc par gludināšanu.

Senie ķīnieši kā gludekli izmantoja gludus akmeņus. Vēlāk sāka izmantot pannas, kurās iebēra karstas ogles. Ir zināms, ka arī vikingi izmantoja sakarsētus akmeņus. Sākot ar 17. gadsimtu, sāka izmantot gludekļus, kuru izskats atgādina mūsdienās lietotos gludekļus. Elektrisko gludekli 19. gadsimta beigās izgudroja amerikānis Henrijs Sīlijs (*Henry Seeley*). Patentu viņš izņēma 1882. gada 6. jūnijā.

## Atsauces

## Ārējās saites