open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Krapes pagasts

**Krapes pagasts** ir viena no Ogres novada administratīvajām teritorijām. Robežojas ar sava novada Madlienas, Lēdmanes pagastiem un Aizkraukles novada Bebru, Kokneses, Aizkraukles un Skrīveru pagastiem.

## Daba
Pagasta mežainums ir 41%.

### Hidrogrāfija
#### Ezeri
Pagastā atrodas arī Ogres novada lielākais ezers — Lobes ezers.

## Vēsture
Tagadējā Krapes pagastā ir apvienoti divi vēsturiski izveidojušies pagasti — Krapes un Viskāļu pagasts. Par senu teritorijas apdzīvotību liecina senkapi pie Rožkalniem un pie Lejasoķēniem, kur pēc apbedījumos atrastajām rotaslietām var secināt, ka šeit atradusies vistālāk uz ziemeļiem esošā zemgaļu apdzīvotā vieta.

Sākoties baznīcas reformai Vācijā, katolicismu vācu pārvaldītajās zemēs sāk nomainīt luterisms. No 1636. gada līdz 1644. gadam Kokneses - Krapes draudzes mācītājs bija J. G. Rēhehūzens (arī Rēhūzens). Viņš sprediķoja arī latviski un 1644. gadā sarakstīja pirmo zināmo latviešu valodas gramatiku. 

18. gadsimta sākumā pēc Ziemeļu kara Vidzeme un līdz ar to arī Krapes apkaime nonāca Krievijas sastāvā. Plosījās arī sērgas un mēra epidēmijas, kas paņēma daudzu cilvēku dzīvības. 1804. gadā tika uzcelta Krapes luteriskā baznīca (pārbūvēta 1857. gadā), kur skatāma Kārļa Hūna gleznotā altārglezna "Kristus Ģetzemanes dārzā". 19. gadsimta 40. gados Vidzemē masveidā notika latviešu zemnieku pāreja pareizticībā. 1891. gadā Krapē tika uzcelta parezticīgo baznīca.

1867. gadā barons Fītinghofs dāvāja zemi pirmā skolas nama celšanai. 1891. gadā līdz ar pareizticīgo baznīcu tika uzcelta arī pareizticīgo draudzes skola, kuru atjaunoja 1907. gadā (pēc tam, kad tā bija nodegusi).

1935. gadā Rīgas apriņķa Krapes pagasta platība bija 56,6 km² un tajā dzīvoja 989 iedzīvotāji. 1945. gadā pagastā izveidoja Krapes ciema padomi, ko gan 1947. gadā likvidēja, bet 1949. gadā, līdz ar pagasta likvidēšanu, atjaunoja. **Krapes ciems** ietilpis Ogres apriņķī (1947—1949) un Ogres rajonā (pēc 1949. gada). Krapes ciemam 1964. gadā pievienoja Viskaļu ciema Ļeņina kolhoza teritoriju, 1977. gadā — daļu likvidētā Plāteres ciema teritorijas. 1990. gadā ciemu reorganizēja par pagastu. 2009. gadā Krapes pagastu kā administratīvo teritoriju iekļāva Ogres novadā.

## Iedzīvotāji
84% iedzīvotāju ir latvieši, 11% krievi. 48,8% iedzīvotāju ir vīrieši, 51,2% — sievietes.
### Iedzīvotāju skaita izmaiņas

### Apdzīvotās vietas
Apdzīvotās vietas ir **[[Krape]]** (pagasta centrs), Lobe un Krapes muiža.

## Saimniecība
### Transports

## Izglītība un kultūra

## Atsauces
Ogres novads (2002—2021)

**Ogres novads** bija pašvaldība Vidzemes dienvidrietumos no 2002. līdz 2021. gadam. Tajā ietilpa bijušā Ogres rajona Ogres pilsēta un 9 pagasti (līdz 2002. gadam - viens). Novada administratīvais centrs bija Ogre. Robežojās ar Ikšķiles, Ropažu, Mālpils, Amatas, Vecpiebalgas, Ērgļu, Kokneses, Aizkraukles, Skrīveru, Lielvārdes un Ķeguma novadiem.

Pēc 2021. gada Administratīvi teritoriālās reformas tika izveidots jauns Ogres novads.

## Vēsture
No 2002. gada līdz 2009. gada 1. jūlijam Ogres rajona Ogres novadu veidoja tikai Ogres pilsēta un Ogresgala pagasts. 2009. gada 1. jūlijā pēc rajonu likvidācijas Ogres novadā iekļāva arī Krapes, Ķeipenes, Lauberes, Madlienas, Mazozolu, Meņģeles, Suntažu un Taurupes pagastus.

### Ievērojamas vietas

### Ievērojami novadnieki

## Ģeogrāfija
### Virsmas reljefs, klimats, ūdeņi
Ogres novada teritorijas reljefā dominē lēzeni viļņots līdzenums ar maziem un vidēja lieluma pauguriem. Virsmas vidējais absolūtais augstums mainās 20—50 m robežās. Novada D daļā, kas ir zemāka, atrodas plašā Daugavas ieleja, gar kuru R—A virzienā turpina stiepties Ogres Kangaru osu virkne. Ogres novadā kopumā ir siltāks un sausāks nekā rajona vidusdaļā un A daļā. Gaisa vidējā diennakts temperatūra janvārī ir ap −6&nbsp;°C, bet jūlijā — ap 17,2&nbsp;°C. Gada vidējais nokrišņu daudzums ir 600 — 700 mm. Novada D daļā plūst Daugava; vidusdaļā novadu šķērso Ogres upe, kurā ieplūst Ranka. Novadā ir vēl arī mazākas upītes — Ķiļupe, Urga, Kazupe u.c. sīkupītes. Ogres upes krastos vietām atsedzas dolomītu pamatieži, kuros var atrast senu jūras gliemežu brahiopodu pārakmeņojušās atliekas. Novada teritorija neizceļas ar sevišķu mežainumu. Tas ir mazāks nekā vidēji rajonā — tikai 29%. Tikai Z daļā ir lielāki mežu masīvi. Taču pagastā aug 28 dižkoki. Ogresgala ciemā Ogres krastā aug Ogres rajonā lielākā vīksna (stumbra apkārtmērs 6,5 m). Ievērības cienīgus apmērus ir sasniedzis tāds ļoti lēni augošs krūms kā kadiķis — Neteiču kadiķa stumbra apkārtmērs ir 1,3 m. Ievērību pelna arī Vecdupānu liepa (5,7 m un 5,4 m) Ogres kreisajā krastā apmēram 2 km lejpus Ogresgala, bet no ozoliem — Krauzu dižozols (5,8 m) Rankas labajā krastā apmēram 1,5 km augšpus Ogresgala.
Meži aizņem 42% no novada teritorijas.

### Administratīvais iedalījums

### Iedzīvotāji
### Etniskais sastāvs

### Apdzīvotās vietas

## Pašvaldība

## Tautsaimniecība

## Izglītība

## Sports

## Kultūra

## Reliģija

## Attēlu galerija

## Atsauces

## Ārējās saites
* 
* Teika par Kangaru kalnu rašanos ( Teksts un tā audioieraksts, teicējs Ēriks Pozemovskis)
Lielvārdes novads

**Lielvārdes novads** bija pašvaldība Vidzemes dienvidu daļā, kas izveidota 2004. gadā, reorganizējot Lielvārdes pilsētu ar lauku teritoriju. 2009. gadā novadam pievienoja Jumpravas un Lēdmanes pagastus, bet Lielvārdes lauku teritoriju pārdēvēja par Lielvārdes pagastu. Novada centrs bija Lielvārde.

2021. gadā Lielvārdes novadu pievienoja Ogres novadam.

## Daba

Meži aizņem tikai 33% no platības.

## Vēsture

## Teritoriālais iedalījums

### Apdzīvotās vietas

* Lielvārde
* Jumprava
* Lēdmane
* Kaibala
* Dzelmes
* Aronijas
* Annas
* Svētiņi
* Senči

## Iedzīvotāji
### Etniskais sastāvs

## Pašvaldība

## Tautsaimniecība

## Izglītība
Izglītības pirmsākumi Lielvārdē meklējami jau 1689. gadā. Turpmākajos gados Lielvārdē dažādās vietās un ēkās ir darbojusies draudzes skola, 2-, 4-, un 6- gadīgā pamatskola un nepilnā vidusskola.

Kaibalas skola ir vecākā līdz mūsu dienām saglabājusies skola Lielvārdes novadā.

Kopumā Lielvārdēs novadā ir 7 izglītības iestādes:
* Edgara Kauliņa Lielvārdes vidusskola
* Lielvārdes pamatskola
* Jumpravas pamatskola
* Lēdmanes pamatskola
* Valdemāra pamatskola
* VPII "Pūt vējiņi"
* VPII "Zvaniņš"

## Sports
Lielvārdē ir ļoti populārs florbols. Lielvārde/FatPipe ir trīskārtēji Latvijas florbola Virslīgas čempioni.

## Kultūra

## Reliģija

## Ievērojami novadnieki
* Pauls Kvelde (1927-2017), latviešu diriģents
* Andrejs Pumpurs (1841-1902), latviešu rakstnieks, eposa "Lāčplēsis" autors, karavīrs
* Auseklis (1850-1879), latviešu dzejnieks, pedagogs, publicists
* Edgars Kauliņš (1903-1979), latviešu lauksaimnieks, kolhoza "Lāčplēsis" priekšsēdētājs
* Gunārs Priede (1928-2000), latviešu dramaturgs
* Uldis Žagata (1928-2015), latviešu horeogrāfs un deju pedagogs
* Ivande Kaija (1876—1942), īstajā vārdā Antonija Lūkina (dzimusi Meldere-Millere), latviešu rakstniece.
* Dzintra Klētniece (1946—2016), latviešu teātra aktrise un režisore.
* Oļegs Andrejevs (mūziķis) (1962-2021), latviešu mūziķis
* Aija Andrejeva (1986), latviešu dziedātāja
* Olga Rajecka (1962), latviešu dziedātāja un vokālā pedagoģe
* Āris Matesovičs (1992), latviešu aktieris

## Ievērojamas vietas

## Attēlu galerija

## Atsauces

## Ārējās saites
*
Ciemupe

**Ciemupe** ir ciems Ogres novadā, Ogresgala pagastā, 4 km uz dienvidaustrumiem no Ogres. Tā atrodas Daugavas labajā krastā pie galvenā autoceļa  (Rīga—Daugavpils) un dzelzceļa līnijas Rīga—Daugavpils (pieturas punkts Ciemupe).

Ciemupē atrodas Tautas nams, bibliotēka, maizes ceptuve "Imanta", kafejnīca "Dakota" un autoserviss, kā arī vairāki nelieli rūpniecības uzņēmumi.

## Vēsture
No 10. līdz 13. gadsimtam tagadējās Ciemupes teritorijā atradās lībiešu apmetne un senkapi, taču ir arheoloģijas liecības arī no akmens laikmeta. Artefakti, kas tika atrasti "Čabu" apmetnē 2007. gada arheoloģiskajos izrakumos, liecina par ķemmīšu keramikas kultūru.

Ciemupē ir dzīvojis Dāvis Ādams, zemnieks, sabiedriskais un pašvaldības darbinieks Ikšķiles pagastā, Ogresgala pagasta dibinātājs, Sprēstiņu Lauksaimniecības biedrības izveidotājs un 1905. gada revolūcijas un Pirmā pasaules kara notikumu liecinieks. Savā dzīvesstāstā, kas risinājies pirms 100 gadiem, ataino dzīvi Ciemupē 19. gadsimta otrajā pusē un 20. gadsimta sākumā. Šajā darbā atklājas laikmeta kolorīts, valdošā iekārta, sadzīve, cilvēki, daba. Liels ieguvums novadpētniecībā ir viņa piefiksētā Ķēķu skolas pirmsākumu vēsture. Autors min konkrētus faktus par skolas dzīvi, tā iezīmējot izglītības sistēmas iespējas 19. gadsimtā. D. Ādama dienasgrāmatu nākamajām paaudzēm saglabājusi viņa mazmeita Ausma Ūzule. 2017. gadā tika izdota šī dienasgrāmata — Dāvis Ādams "Atmiņu paradīze".

## Iedzīvotāji
### Iedzīvotāju skaita dinamika
Esošajās robežās, pēc CSP un OSP datiem.

## Galerija

Ciemupe - ogre11 - Panoramio.jpg|Ciemupes Tautas nams, Ciemupes bibliotēka 2. stāvā
File:Ciemupes stacija 2021.jpg|Ciemupes dzelzceļa stacija


## Atsauces
Haleba

**Haleba** (, ), arī **Alepa** vai **Alepo**, ir lielpilsēta Sīrijas ziemeļos, muhafazas centrs. Haleba atrodas Sīrijas ziemeļos tuksnešainā apvidū starp Orontas un Eifratas upēm. Šī pilsēta pie senā ceļa no Vidusjūras piekrastes uz Priekšāziju ir viena no vecākajām pilsētām pasaulē, ievērojama ar vēsturisko apbūvi, kā dēļ ir iekļauta UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā. Līdz Sīrijas pilsoņu kara sākumam  Haleba ar vairāk nekā 2 miljoniem iedzīvotāju bija lielākā pilsēta Sīrijā, apsteidzot galvaspilsētu Damasku.

## Vēsture
Arheoloģiskie izrakumi liecina par apdzīvotas vietas pastāvēšanu Senās Divupes laikā. Pilsēta ar nosaukumu *Ha-lam* pirmo reizi minēta Eblas ķīļrakstos (ap 2500.—2250. gadu p.m.ē.).  

Pēc Pirmā pasaules kara un Osmaņu impērijas sabrukuma bija autonomās Alepo valsts valsts (1920–1924) galvaspilsēta Franču Sīrijas un Libānas mandātteritorijas ietvaros.
Sīrijas pilsoņu kara laikā kopš 2012. gada vasaras notika atkārtotas kaujas par Alepo, kuru laikā daļu no pilsētas nopostīja. Pēc četru gadu aplenkuma 2016. gada decembrī Krievijas un Sīrijas valdības spēki iekaroja Alepo austrumu daļu.
2024. gada novembrī Asada režīma pretinieki atguva kontroli pār Alepo.

2026. gada janvārī pilsētā atjaunojās kaujas starp esošās valdības spēkiem un kurdu vienībām, kas kontrolēja kurdu apdzīvotos pilsētas rajonus. 

## Nosaukums
Pašreizējais pilsētas nosaukums cēlies no akadiešu valodas vārda *Halab* (arī *Halap, Halba, Halbi*), vēlāk hetu valodā lietots nosaukums  *Ḫalpa*. Nosaukums *Halab* veidojies arī mijiedarbībā ar arābu valodas vārdu "(piena) slaukšana", ko saista ar leģendāro Ābrama uzturēšanos pilsētā un piena dalīšanu trūcīgajiem. Seleikīdu impērijas laikā bija pazīstama kā *Beroia* (). 

## Atsauces

## Ārējās saites
Tieši sirdī

**Tieši sirdī** () ir trešais grupas Z-Scars albums. Tas ir pirmais dubultais divvalodīgais roka albums Latvijas rokmūzikas vēsturē.

## Dziesmu saraksts
### Tieši sirdī
# "Uz vienu dienu"
# "Cauri pilsētai"
# "Tieši sirdī"
# "Nebaidies un viss"
# "Mana mīļā"
# "Way back home"
# "Labrīt!"
# "Trīs vārdi"
# "Izģērbies"
# "Šajos Ziemassvētkos"
# "Dzeloņstieples"

### Прямо в сердце
# "Кричи"
# "Город"
# "Прямо б сердце"
# "Пока ты рядом"
# "Молоко с кровю"
# "Все мои мечты"
# "Не думай ничего"
# "Со звездой"
# "Разденься"
# "Я хочу быть твоим"
# "Перекрестки"

## Atsauces
25. gadsimts p.m.ē.

**25. gadsimts pirms mūsu ēras** bija 46 gadsimtus senā pagātnē. Tas sākās 2500. gadā p.m.ē. un beidzās 2401. gadā p.m.ē.

## Notikumi

* Ap 2500. gadu p.m.ē. 
** sākās senās Sīrijas pilsētas Eblas pirmais uzplaukums.
** aprēķini liecina, ka Mezopotāmijas dienvidu daļā tika iegūtas ražas, kas salīdzināmas ar labākajiem mūsdienu Kanādas kviešu laukiem.
** ēģiptieši sāka Nūbijas pakļaušanu
* Pēc 2500. gada p.m.ē.
** Seno Ēģipti piemeklēja ilgstošs sausums.
Opel Agila

***Opel Agila*** ir Vācijas auto ražotāja *[[Opel]]* pilsētas auto tipa auto modelis. To ražo kopš 2000. gada. Apvienotā Karalistē tā nosaukums ir ***Vauxhall Agila***, bet dažās citās valstīs tā nosaukums ir *[[Suzuki Splash]]*. Pirmās paaudzes modeli (*Opel Agila A*) ražoja no 2000. gada līdz 2007. gadam, bet no 2008. gada sāka ražot otrās paaudzes modeli (*Opel Agila B*). Abi modeļi ražoti sadarbībā ar *[[Suzuki Motor Corporation|Suzuki]]*.

## Pirmās paaudzes ''Agila''

Pirmās paaudzes *Agila* ražota no 2000. gada līdz 2007. gadam. Modelis bāzēts uz 1999. gada prototipu *Concept-A*. Pirmās paaudzes *Opel Agila* modeļiem pie nosaukuma ir pievienots modeļu sērijas atpazīstamības indekss **A** (*Opel Agila A*).

Attēls:Opel Agila rear 20071204.jpg
Attēls:Opel Agila A 1.2 Njoy.JPG


### Tehniskie dati

## Otrās paaudzes ''Agila''

Otrās paaudzes *Agila* ražota no 2008. gada līdz 2014. gadam un tā ir iepriekšējā sērijas modeļa pēctece. Pirmo reizi modelis prezentēts 2007. gada Frankfurtes autoizstādē. Otrās paaudzes *Opel Agila* modeļiem pie nosaukuma ir pievienots modeļu sērijas atpazīstamības indekss **B** (*Opel Agila B*).
150 px|left|thumb|''Agila B''

### Tehniskie dati

## Skatīt arī
* *[[Opel]]*

## Atsauces

## Ārējās saites

* Oficiālā mājaslapa
Pils

[300px|thumbnail|[Jelgavas pils — Kurzemes un Zemgales hercogu galvenā rezidence no 1578. līdz 1795. gadam]]
**Pils** ir grezna, monumentāla celtne, kas parasti bijusi monarhu vai valsts vadītāja rezidence. Pilis klasiskajā izpratnē (viduslaiku pilis) sāka celt tikai 9. gadsimtā, kaut gan jau senajos laikos tika celtas pilīm līdzīgas valdnieku rezidences. Šādas pilis parasti apjož augsta mūra siena. Augstā siena tika celta, lai aizsargātu tās iemītniekus no ienaidniekiem. Sākotnēji pilis cēla no koka, bet vēlāk tās nomainīja sarežģītākas akmens un ķieģeļu celtnes. Pilīs bija gan mājokļi, gan cietokšņi, gan armijas štābi un cietumi.

Ilgāk nekā 800 gadus pilīm un to īpašniekiem bija valdoša loma politiskā, militārā un ģeogrāfiskā nozīmē ne tikai Eiropā, bet arī tik tālās vietās. kā Indijā, Japānā, Tuvajos Austrumos un Dienvidamerikā.

Pils ir arī iestāde vai celtne, kas noteiktā teritorijā veic plašu kultūras, izglītības, sporta darbu, piemēram, sporta pils, kultūras pils.

## Atsauces
24. gadsimts p.m.ē.

**24. gadsimts pirms mūsu ēras** bija 45 gadsimtus senā pagātnē. Tas sākās 2400. gadā p.m.ē. un beidzās 2301. gadā p.m.ē.

## Notikumi

* No 2400. gada līdz 2350. gadam p.m.ē. — semītu pilsētas Akadas valdnieks Sargons pakļāva Ūru un citas lielākās šumeru pilsētas, izveidojot pirmo impēriju Mezopotāmijā.
* Ap 2320. gadu p.m.ē. — Sīrijas pilsētu Eblu nopostīja svešzemju iebrucēji.
Gēli Raubala

**Gēli Raubala** (*Angelika Maria "Geli" Raubal*; dzimusi , mirusi ) bija otrais Leo Raubala un Ādolfa Hitlera pusmāsas Andželas Raubalas bērns un vecākā meita. Ir uzskats, ka Raubala bijusi arī Hitlera mīļākā.

## Atsauces
Opel Antara

***Opel Antara*** ir vidēja lieluma apvidus auto, kuru ražo Dienvidkorejā ar *[[Opel]]* zīmolu. To sāka ražot 2007. gadā. Daudzās valstīs mašīnas nosaukums atšķiras. *Antara* priekštecis ir *[[Opel Frontera]]* un *[[Opel Monterey]]*. Lielākais motora tilpums, kas pieejams mašīnai ir 3,2 litru motors.

Apvienotajā Karalistē automašīnu pārdeva kā *Vauxhall Antara*, Austrālijā un Āzijā tā saucās *Holden Captiva 5*/*Captiva MaXX*, bet ASV un Kanādā to pārdeva kā *Saturn Vue*. Tuvajos Austrumos modelis zināms kā *GMC Terrain*, Dienvidkorejā — kā *Daewoo Winstorm MaXX*, bet Amerikā, izņemot Čīli, kur to pārdeva kā *Opel*, — kā *Chevrolet Captiva Sport*.

## Atsauces

## Ārējās saites
Opel Tigra

2004. gada Tigra|thumb|300px
**Opel Tigra** ir vācu auto būves firmas Opel neliela *copue* tipa automašīna. Mašīnu ražoja no 1994. līdz 2000. gadam, un 2004. gadā tā razošanu atjaunoja. *Tigra* Apvienotajā Karalistē sauc par **Vauxhall Tigra**, Austrālijā par **Holden Tigra**, savukārt Brazīlijā un Meksikā par **Chevrolet Tigra**. Tās priekštecis ir Opel Manta un Opel Calibra.
Nokia 6230

Nokia 6230i|thumb|250px

***Nokia 6230*** ir *[[Nokia]]* mobilais telefons ar *[[Series 40]]* programmatūras platformu. Par telefonu pirmo reizi paziņoja 2003. gada rudenī, un to izdeva 2004. gada pavasarī. 2005. gadā Nokia izdeva uzlabotu 6230 versiju **Nokia 6230i**.

Tam ir 16 bitu TFT krāsains ekrāns ar 128x128 izšķirtspēju, VGA kamera, kas arī var uzņemt video 128x96 pikseļos, iebūvēts bluetooth, FM Radio, var spēlēt MP3 un AAC formāta signālus, EGPRS līdz pat 220 kbit/s. Ir arī iespējams nopirkt Xpress-on vāciņus. Tas atbalsta līdz pat 1GB lieluma MMC atmiņas kartes.

Telefona izstrādāšanas laikā tā nosaukums bija *Matrix*, bet 6230i sauca *Matrix 2*. Nokia 6230 pēctecis ir Nokia 6233.
Nokia 3410

**Nokia 3410** ir pirmais telefons no Nokia ar Java iespēju. Standartā telefons nāk pelēku mākoņu krāsā, bet tāpat kā Nokia 3310 arī 3410 ir iespējams nopirkt daudz dažādus vāciņus. Telefonam ir nekrāsains ekrāns. Tā svars (ar bateriju) ir 114g.

## Iespējas
* 96x64 ekrāna izšķirtspēja
* Java
* WAP 1.1
* Animēti 3D ekrānsaudzētāji
* Modinātājs
* Taimeris
* Kalkulators
* Atgādinātājs
* Spēles
* SMS saziņa

## Skatīt arī
* Nokia 3310 - priekštecis
* Nokia 3510 - pēctecis
Drupas

[thumb|250px|[Partenons|Partenona drupas Atēnās]]

**Drupas** ir termins, kurš tiek lietots, lai apzīmētu kādas celtnes pārpalikumu pēc kariem, dabas katastrofām vai arī tās tiek vienkārši "laika zoba" sagrauztas. Senajos laikos izplatīti bija iekarot pretinieku pilsētas un tās iznīcināt. Rezultātā pilsētas tika pārvērstas drupās un tikai dažas no šīm pilsētām eksistē arī mūsdienās.
Ivans Jelagins

**Ivans Jelagins** (*Иван Перфильевич Елагин*; dzimis , miris ) bija Krievijas armijas virsnieks. Galma padomnieks (1762), hofmeisters un galma kancelejas vadītājs (1773), oberhofmeisters (1782), Krievijas akadēmijas loceklis (1783). Rēzeknes apriņķa muižnieks (1789).  Anglijas Provinciālās lielložas trešais lielmeistars Krievijā (1772—1777, pēc Džeimsa Kīta). Sanktpēterburgas 8. grāda augstākā kapitula lielmeistars (1790). Rīgas brīvmūrnieku ložas „Zur kleinen Welt“ goda loceklis (1791).

thumb|300px|left|Jelagina pils Pēterburgā.
Bieži uzturējies savā Balvu muižā, ko viņš ieguva pēc Latgales pievienošanas Krievijas impērijai 1772. gadā. Par Jelagina līdzekļiem 1774. gadā tika uzbūvēta pirmā Balvu pareizticīgo baznīca.
Nokia 3310

**Nokia 3310** ir somu kompānijas Nokia mobilais telefons. To sāka ražot 2000. gada ziemā un tas aizstāja ļoti populāro Nokia 3210. Telefonu pārdeva ļoti lielos daudzumos un tas kļuva par otru visu laiku veiksmīgāko telefona modeli (aiz Nokia 1100) ar vairāk kā 126 miljoniem pārdotiem eksemplāriem. Austrumeiropā tas bija un vēl joprojām ir ļoti populārs telefons. Tas sver 133 g un tam ir 84x48 izšķirtspējas ekrāns. Tā pēctecis ir Nokia 3410, bet priekštecis ir Nokia 3210.

2017. gadā uzņēmums HMD global izlaida modeli Nokia 3310.

## Nokia 3310 kodi
* *#06# — rāda IMEI numuru
* *#0000# — rāda programmatūras versiju un tālruņa tipu
* *#92702689# (*#war0anty#) — rāda kopējo lietošanas ilgumu *stunda:minūte:sekunde* formātā
* *3370# , #3370# — iespējot/atspējot *[[GSM-EFR|EFR]]* () kvalitātes balss režīmu.
* *4720# , #4720# — iespējot/atspējot HR () kvalitātes balss režīmu.
* *#746025625# (*#sim0clock#)

## Skatīt arī
* Nokia
* Nokia 3210 — priekštecis
* Nokia 3410 — pēctecis
* Nokia 3310 (2017) — jauna modeļa versija

## Atsauces

## Ārējās saites
* 
*
20. gadsimts p.m.ē.

**20. gadsimts pirms mūsu ēras** sākās 2000. gadā p.m.ē. un beidzās 1901. gadā p.m.ē. Šis gadsimts sākās pirms 4000 gadiem.

## Notikumi
* Ap 2000. gadu p.m.ē.:
** sarakstīta pirmā episkā poēma. Tajā stāstīts par Urūkas valdnieku Gilgamešu.
** Lietuvā ieradās pirmie balti.
** Gotlandi ieņēma zemkopju cilts.
** Divupes pilsētā Eblā iebruka svešzemju iebrucēji un nolīdzināja to līdz ar zemi.
Opel Zafira

2005. gada Zafira|thumb|300px
***Opel Zafira*** bija Vācijas uzņēmuma *[[Opel]]* kompakta *[[MPV]]* klases pasažieru automašīna. *Zafira* dažādās valstīs tika tirgota arī ar *[[General Motors]]* zīmoliem: *[[Vauxhall]]*, *[[Holden (zīmols)|Holden]]* un *[[Chevrolet]]*. Japānā mašīnu pārdeva ar nosaukumu ***Subaru Traviq***. Automašīnai ir septiņas sēdvietas.

*Opel Zafira* sāka ražot 1999. gadā. Otrā *Zafira* paaudze *Zafira B* tika izlaista 2005. gadā. Trešo paaudzi *Zafira Tourer* jeb *Zafira Tourer C* sāka pārdot 2011. gadā.

2019. gadā rūpnīcās, kur ražoja *Opel Zafira*, šo modeli aizstāja ar vieglā komerctransporta klases *Zafira Life* (*[[Citroën Jumpy]]* trešā paaudze) un citiem modeļiem.

## Ārējās saites
Krustu kalns (Lietuva)

[thumb|270px|"[Janvāra sacelšanās dalībnieku pakāršana pie Šauļiem" (Staņislava Vitkeviča zīmējums, 1870).]]
**Krustu kalns** () ir Lietuvas katoļu svētvieta agrākā pilskalna vietā, atrodas 12 km attālumā no Šauļiem, 10 km no topošā Saules kaujas memoriāla. Krustu kalnu katru gadu apmeklē tūkstošiem svētceļnieku un tūristu.

## Vēsture
Šīs vietas vēsture ir ļoti sena, 1991.-1993. gadā veiktie arheoloģiskie izrakumi apstiprināja zemgaļu vai žemaišu koka pils esamību Jurgaiču pilskalnā. Lietuvas krusta karu laikā 1348. gadā krustneši pili nodedzināja, tikai 15. gadsimtā žemaiši atteicās no savas tradicionālās reliģijas un pieņēma kristietību.

Nav precīzi noskaidrojams, kad te parādījās pirmais krusts, taču uzskata, ka tas ir saistīts ar Lietuvā izplatīto tradīciju tos uzlikt ceļa malās un skaistās vietās. Vēstures hronikās kalns pirmo reizi pieminēts 1850. gadā, tiek uzskatīts, ka pats pirmais krusts uzlikts 1831. gadā pēc lietuviešu un poļu Novembra sacelšanās apspiešanas, krustu skaits pieauga pēc Janvāra sacelšanās dalībnieku pakāršanas pie Šauļiem. 

1900. gadā, kad krusti oficiāli tika skaitīti pirmo reizi, to bija tikai 130. Šobrīd to skaits tiek lēsts krietni virs 200 tūkstošiem, taču saskaitīt tos ir ārkārtīgi grūti, jo uz daudziem lielajiem krustiem ir sakārti vairāki desmiti mazāku krustiņu.

Pēc Lietuvas PSR Komunistiskās partijas Centrālkomitejas lēmuma 1961. gada 5. aprīlī ar buldozeriem un uguni tika iznīcināti 1500 krustu. Tas pats regulāri tika darīts arī pēc Roma Kalanta pašsadedzināšanās un disidentu kustības pieauguma 1973., 1974. un 1975. gadā, mēģinot kalnu arī appludināt, taču pēc visiem šiem grautiņiem krustu kļuva aizvien vairāk un vairāk. Lai arī to vairākus gadus stingri apsargāja, cilvēki vienalga naktīs atkal un atkal sanesa jaunus krustus. 

Arī 2007. gada janvārī kalnā notikušais ugunsgrēks neko nespēja nodarīt - jau vasarā izdegusī vieta bija "aizaudzēta" ar jauniem krustiem. Lielākais notikums kalna vēsturē ir Romas pāvesta Jāņa Pāvila II apmeklējums 1993. gadā. Gadu vēlāk te uzstādīja viņa dāvinājumu Krustu kalnam. 

### Franciskāņu klosteris
[thumb|left|[Jānis Pāvils II|Jāņa Pāvila II vizīte Krustu kalnā 1993. gadā]]
Apmēram 300 metrus aiz Krustu kalna paceļas franciskāņu klosteris. Sarkano ķieģeļu būve ir iesvētīta 2000. gadā, bet uzbūvēt šo klosteri pamudināja pāvests, viesodamies Vernas franciskāņu klosterī Itālijā. Klostera projekta izstrādē piedalījās itāļu un lietuviešu arhitekti, un pāvests tam devis savu svētību 1997. gadā. Klosteri ir iespējams apmeklēt, ekskursijas tajā vada mūki. Ekskursija parasti sākas lūgšanu zālē, pa kuras logu labi pārredzams Krustu kalns. Klostera pagalma vidū paceļas Svētā Franciska skulptūra.

## Atsauces

## Ārējās saites
Krievijas Federālā sapulce

**Krievijas Federācijas Federālā sapulce** ir Krievijas Federācijas parlaments, augstākā pārstāvniecības un likumdošanas institūcija Krievijā (atbilstoši Krievijas Federācijas Konstitūcijas 95. pantam)

Federālās sapulces statusu nosaka Krievijas Federācijas Konstitūcijas 5. daļa.

Federālās sapulces funkcijas ir sadalītas starp divām parlamenta palātām — Valsts domi un Federācijas padomi (atbilstoši Krievijas Konstitūcijas 95. pantam).

Abas palātas var sapulcēties kopīgām sēdēm, lai noklausītos ikgadējo Krievijas Prezidenta ziņojumu par situāciju valstī, Krievijas Federācijas Konstitucionālās tiesas ziņojumus, kā arī lai noklausītos ārvalstu vadītāju uzstāšanos (Krievijas konstitūcijas 100. pants).

## Ārējās saites
* Krievijas Federācijas Federālās sapulces mājas lapa
* Russian Federation Today—Oficiālais Federālās padomes izdevums
Templis

[thumb|250px|[Ankorvats — lielākais templis pasaulē]]

**Templis** () jeb **svētnīca** ir celtne, kas paredzēta reliģiskām vai garīgām aktivitātēm, tas ir, lūgšanas, upurēšanas un cita veida pasākumiem. Tā, piemēram, kristietībā galvenie tempļi tiek saukti par baznīcām, islāmā — par mošejām, bet jūdaismā — par sinagogām.

## Kopsavilkums

Jēdziens "templis" ir aizgūts no latīņu valodas vārda *templum*, kas pirmo reizi parādījās ap 6. gadsimtu p.m.ē., lai tādējādi apzīmētu ikvienu seno romiešu reliģisko celtni. Mūsdienās ar to visbiežāk apzīmē konstrukciju, kas paredzēta reliģiskām vai garīgām aktivitātēm kā, piemēram, lūgšanām, dievu pielūgsmei, meditācijai vai upurēšanai.

Pēc atsevišķu arheologu domām, senākais templis ar nosaukumu Gobekli Tepe, kas sevī galvenokārt ietver mākslīgi apstrādātu megalītisku akmens bluķu izkārtojumu plašā teritorijā, ir atrodams mūsdienu Turcijas dienvidaustrumu daļā, apmēram, 10 kilometru attālumā no Šanliurfas un tiek datēts ar 9000. gadu p.m.ē. Savukārt lielākais tempļa komplekss, kas sevī ietver vairāk kā tūkstoš dažādas celtnes un aizņem aptuveni 160 hektāru lielu platību, ir Ankorvats, kas atrodas mūsdienu Kambodžā un tika uzcelts 12. gadsimtā.

Tempļiem kā galvenajiem reliģiskās darbības centriem bija būtiska loma gandrīz ikvienas seno laiku civilizācijas sabiedrībā, kur tie visdažādākajās formās bija atrodami Senajā Divupē, Senajā Ēģiptē, Senajā Grieķijā, Senajā Romā, Senajā Ķīnā, Senajā Indijā, kā arī seno Amerikas civilizāciju sastāvā. Pēc kristietības nostiprināšanās mūsu ēras pirmajos gadsimtos vārds "templis" pakāpeniski tika aizstāts ar citiem svētnīcas apzīmējumiem kā "baznīca" un "katedrāle", lai tādējādi to vairāk saistītu tieši ar pagānisko kultūru, kas netika uzlūkota kā kristietības sastāvdaļa. Šī iemesla dēļ mūsdienu kristietībā galvenās svētnīcas tiek sauktas par baznīcām, islāmā — par mošejām, bet jūdaismā — par sinagogām.

## Skatīt arī
* Baznīca
* Kapela
* Mošeja
* Partenons
* Sinagoga
* Zikurāts

## Atsauces

## Ārējās saites

* ''Ancient History Encyclopedia'' ieraksts 
* ''Encyclopaedia Britannica'' ieraksts
Vārdnīca

thumbnail|300px|Dažādas vārdnīcas.

**Vārdnīca** ir grāmata, kurā alfabētiskā secībā ir sakārtoti kādas valodas vārdi un doti to tulkojums citā valodā, skaidrojums, izruna un cita informācija. Eksistē arī tādas vārdnīcas, kurās šie vārdi tajā pašā valodā ir paskaidroti, ko tie nozīmē. Šādas vārdnīcas sauc par *skaidrojošām vārdnīcām*, savukārt, ja ir norādīti citi vārdi ar līdzīgu nozīmi, to sauc par *[[sinonīmu vārdnīca|sinonīmu vārdnīcu]]*.

Attīstoties internetam, ir parādījušās arī virtuālās jeb tiešsaistes vārdnīcas.

## Vēsture

Pasaulē par vienu no vecākajām vārdnīcām var uzskatīt Eblā (mūsdienu Sīrijas teritorijā) atrasto māla plāksnīšu krājumu, kurā ap 1500 ebliešu raksta zīmēm ir iztulkoti šumeru valodā.

## Atsauces un piezīmes

## Ārējās saites
* Letonika.lv
Ebliešu valoda

**Ebliešu valoda** ir izmirusi valoda, kura piederējusi semītu valodu saimei. Šajā valodā 3. gadu tūkstotīt p.m.ē. runāja Eblā — antīkā pilsētā, kura atradās mūsdienu Sīrijas valsts teritorijā.

1974. gadā Eblā tika atrastas māla plāksnītes, kurā teksts sākotnēji bija rakstīts nezināmā ķīļu raksta formā, ko nodēvēja par ebliešu rakstu. Par laimi tika atrasts senatnes rakstvežu izveidots krājums ar vietējā dialekta vārdu tulkojumu šumeru valodā. Šajā sarakstā bija ap 1500 vārdu, un tas uzskatāms par vienu no pasaules vecākajām vārdnīcām.

## Atsauces

## Ārējās saites
EURES

**EURES** jeb **European Employment Services** ir Eiropas valstu Nodarbinātības dienestu tīkls, kura galvenais uzdevums ir veicināt darba spēka mobilitāti starp Eiropas Savienības/Eiropas Ekonomikas Zonas valstīm.

EURES misija ir atbalstīt Eiropas valstu darbaspēka brīvu pārvietošanos.
 
EURES uzdevumi:
* sniegt darba meklētājiem konsultācijas un informāciju par nodarbinātības iespējām, kā arī dzīves un darba apstākļiem Eiropas valstīs; 
* palīdzēt darba devējiem atrast vispiemērotākos darbiniekus; 
* nodrošināt pārrobežu reģionu darba meklētājus un darba devējus ar informāciju un konsultācijām. 

Nozīmīgākie EURES dalībnieki un partneri:
* Valsts Nodarbinātības dienesti,
* Eiropas Komisija kā koordinējoša vienība,
* sociālie partneri (valsts iestādes, arodbiedrības, darba devēju konfederācijas, darba devēji, pašvaldības u.c.)

EURES mērķi:
* Piedāvājuma-pieprasījuma līdzsvarošana ES/EEZ darba tirgū,
* Atvērta un visiem pieejama Eiropas darba tirgus attīstīšana, 
* Starptautiskas, starpreģionālas un pārrobežu informācijas apmaiņas nodrošināšana par brīvajām darba vietām un darba pieteikumiem , 
* Darba devēju, kuri vēlas nodarbināt strādniekus no ES/EEZ valstīm informēšana un konsultēšana.
* Darba ņēmēju konsultēšana un informēšana par darba iespējām, dzīves un darba apstākļiem un izglītības iespējām ES/EEZ valstīs

EURES datubāze piedāvā informāciju par brīvajām darba vietām, darba tirgus situāciju, CV banku, informāciju par darba un dzīves apstākļiem Eiropas Savienības un Eiropas Ekonomikas zonas (EEZ) valstīs - Eiropas Savienības valstīs, Islandē, Norvēģijā un Šveicē. EURES mājas lapā: 
* sadaļā „Darba meklētāji” Þ „Meklēt darbu” ir informācija par brīvajām darba vietām jebkurā ES/EEZ valstī; 
* sadaļā „Darba meklētāji” Þ „Jūsu CV - tiešsaistē” piedāvā ievietot CV kopējā datubāzē. CV banka pieejama ikvienam darba devējam Eiropā;
* sadaļā „Dzīvošana un darbs” ir praktiski noderīga informācija par darba tirgus situāciju, darba un dzīves apstākļiem visās ES/EEZ valstīs;
* sadaļā „Mācības” ir informācija par studiju iespējām un izglītības iestādēm ES/EEZ valstīs.

## Ārējās saites
* EURES — Eiropas Darba mobilitātes portāls
Ufas "Salavat Julajev"

**Ufas "Salavat Julajev"** () ir hokeja komanda, kura bāzēta Ufā, Krievijā. Kopš 2008. gada klubs spēlē Kontinentālājā hokeja līgā. 2011. gadā tas triumfēja Gagarina kausa izcīņā.

## Vēsture
Klubs tika dibināts 1957. gadā kā Ufas "Trud". 1962. gadā klubs tika pārdēvēts par godu baškīru nacionālajam varonim Salavatam Julajevam. Klubs spēlēja PSRS hokeja līgā līdz pat 1978. gadam, kad no tās izkrita. Spēlējot PSRS Augstākajā līgā, laikposmā līdz 1982. gadam tā trīs reizes izcīnīja čempiones titulu, taču vien ar trešo piegājienu spēja kvalificēties, lai atgrieztos PSRS hokeja līgā. Tiesa, nonākot atpakaļ PSRS hokeja līgā, jau pirmajā sezonā Ufas klubs no tās atkal izkrita. 1987. gadā "Salavat Julajev" atgriezās PSRS hokeja augstākajā līgā.

Sākot ar 1992. gadu klubs spēlēja Starptautiskajā hokeja līgā. Pēc Krievijas Superlīgas izveides, klubs uzsāka spēlēt tajā, un 2008. gadā kļuva par līgas pēdējo čempionvienību. Izveidojoties Kontinentālajai hokeja līgai "Salavat Julajev" jau bija viens no spēcīgākajiem līgas klubiem, pirmajās divās sezonās izcīnot Kontinenta kausu, bet 2010.—11. sezonā tas izcīnīja līgas čempiones titulu — Gagarina kausu.

## Spēlētāji
### Pašreizējais sastāvs
*Pēdējoreiz atjaunots 2022. gada 23. februārī.*

#### Vārtsargi
*39  Aleksandrs Šaričenkovs
* 77  Juha Metsola

#### Aizsargi

* 2  Pāvels Koļedovs
* 11  Grigorijs Paņins (Kapteinis)
* 28  Andrejs Zubarevs
* 33  Mihails Naumenkovs
* 36  Filips Larsens
*48  Jevgeņijs Birjukovs
*63  Dinars Hafizuļins
* 85  Šakirs Muhamaduļins
* 97  Viktors Antipins

#### Uzbrucēji
* 10  Viktors Tihonovs
* 16  Džefs Plats
*17  Stepans Saņņikovs
*19  Daniils Baškirovs
* 27  Rodions Amirovs
* 41  Nikolajs Kuļomins
* 60  Markuss Granlunns
* 61  Daniils Alaļikins
*62  Pjotrs Hokrjakovs
* 65  Sakari Manninens
* 68  Artjoms Pimenovs
* 70  Tēmu Hartikainens (Kapteiņa palīgs)
*78  Aleksandrs Kadeikins
* 87  Gļebs Kuzmins
* 92  Aleksejs Pustozjorovs
* 93  Sergejs Šmeļovs
* 98  Vladislavs Kartajevs

## Visu KHL sezonu rezultāti

## Līderi
### Komandas KHL rezultatīvākie spēlētāji

### Kluba spēlētāju rekordi
* Visvairāk gūto vārtu sezonā: Patriks Tūresens, 29 (2010.—11.)
* Visvairāk rezultatīvo piespēļu sezonā: Aleksandrs Radulovs, 60 (2010.—11., KHL rekords)
* Visvairāk gūto punktu sezonā: Aleksandrs Radulovs, 80 (2010.—11., KHL rekords)
* Visvairāk soda minūšu sezonā: Aleksandrs Radulovs, 92 (2008.—09.)
* Visvairāk gūto punktu sezonā, starp aizsargiem: Kirils Koļcovs, 35 (2013.—14.)

### Zvaigžņu spēļu dalībnieki

## Komandas iepriekšējie logo

Attēls:Ufa1.png|Kluba logo no 1961. līdz 1981. gadam
Attēls:Ufa2.png|Kluba logo no 1981. līdz 1989. gadam
Attēls:Ufa3.png|Kluba logo no 1992. līdz 1996. gadam


## Ārējās saites
*Kluba oficiālā mājaslapa
Gulbe

**Gulbe** (vīriešu dzimtē Gulbis) ir izplatīts latviešu cilmes uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:
*Dana Gulbe (1997)- florboliste;
* Aleksa Gulbe (2000) — basketboliste;
* Astrīda Gulbe (1929—2018) — aktrise;
* Elza Gulbe (1993) — airētāja;
* Evija Gulbe (1979) — dzejniece un rakstniece;
* Jolanta Gulbe-Paškeviča (1971) — dziedātāja un vokālā pedagoģe;
* Laura Gulbe (1995) — tenisiste;
* Milena Gulbe (1967) — aktrise.
Tekstilrūpniecība

**Tekstilrūpniecība** (no  — 'audums') ir vieglās rūpniecības nozare, kurā notiek dažādu materiālu un priekšmetu ražošana no augu valsts šķiedrām, piemēram, no kokvilnas, no dzīvnieku šķiedrām, piemēram, zīds. Tekstilrūpniecībā tiek ražoti arī sintētiskie materiāli, piemēram, neilons, poliesters un akrils. Dabisko un sintētisko materiālu ražošanas attiecībā ir aptuveni vienāda.

ekstilrūpniecībā svarīga ir arī aušana, krāsošana, apdrukāšana un apdare. Šajos procesos tiek izmantotas dažādas tehnoloģijas, kas attīstījušās kopš industriālās revolūcijas laikiem. Pēdējo desmitgažu laikā pieaugusi interese par videi draudzīgām ražošanas metodēm, kas ietver organisko šķiedru izmantošanu, ķīmisko vielu samazināšanu un atjaunojamo energoresursu pielietošanu.

## Ārējās saites
Latvijas futbola izlase 1938. gadā

**[[Latvijas futbola izlase]] [[1938]]. gadā** aizvadīja 8 spēles, kurās izcīnīja 5 uzvaras, trīsreiz spēlēja neizšķirti un nezaudēja nevienā spēlē. Rezultātu ziņā šis kļuva par vienu no izlases visu laiku veiksmīgākajiem gadiem. Baltijas kausa izcīņā Latvijas izlase spēlēja neizšķirti 1-1 gan pret Lietuvu, gan pret Igauniju, ierindojoties 2. vietā turnīrā. 1938. gadā Latvijas izlase aizvadīja arī draudzības spēles ar Ungārijas "B" izlasi, kā arī ar Čehoslovākijas U-21 izlasi, taču arī šīs spēles ir atzītas par oficiālām valstu izlašu sacīkstēm. Latvijas izlases gada noslēdzošajā spēlē pret Poliju ASK stadionā spēli noskatījās 17 000 skatītāju, kas ir joprojām nepārspēts Latvijas izlases mājas spēļu apmeklētības rekords.

## Statistika

## Spēles

: Jānis Bebris; Pēteris Lauks, Rūdolfs Slavišens, Sergejs Maģers, Ēriks Pētersons, Jānis Lidmanis, Ēriks Raisters, Makss Levitanuss, Aleksandrs Vanags, Jānis Rozītis, Vaclavs Borduško.

----

: Jānis Bebris (Harijs Lazdiņš 46'); Pēteris Lauks, Rūdolfs Slavišens (Fricis Laumanis 46'), Sergejs Maģers, Ēriks Pētersons, Jānis Lidmanis, Ēriks Raisters, Aleksandrs Vanags, Francis Krupšs, Jānis Rozītis (Alberts Šeibelis 46'), Vaclavs Borduško.

----

: Jānis Bebris; Pēteris Lauks, Fricis Laumanis, Sergejs Maģers, Ēriks Pētersons, Jānis Lidmanis, Ēriks Raisters, Aleksandrs Vanags, Francis Krupšs, Jānis Rozītis, Vaclavs Borduško.

----

: Jānis Bebris; Pēteris Lauks, Fricis Laumanis, Sergejs Maģers, Ēriks Pētersons, Jānis Lidmanis, Ēriks Raisters, Aleksandrs Vanags, Iļja Vestermans, Jānis Rozītis, Vaclavs Borduško.

----

: Jānis Bebris; Pēteris Lauks, Fricis Laumanis, Sergejs Maģers, Ēriks Pētersons, Jānis Lidmanis, Ēriks Raisters, Aleksandrs Vanags, Iļja Vestermans, Jānis Rozītis, Ludvigs Putniņš (Vaclavs Borduško 46').

----

: Jānis Bebris; Pēteris Lauks, Fricis Laumanis, Sergejs Maģers, Ēriks Pētersons, Roberts Pakalns, Ēriks Raisters, Aleksandrs Vanags, Iļja Vestermans (Francis Krupšs 46'), Jānis Rozītis, Zamuels Garbers.

----

: Jānis Bebris; Pēteris Lauks, Fricis Laumanis, Sergejs Maģers, Ēriks Pētersons, Jānis Lidmanis, Ēriks Raisters, Aleksandrs Vanags, Iļja Vestermans, Francis Krupšs, Vaclavs Borduško.

----

: Jānis Bebris; Pēteris Lauks, Fricis Laumanis, Sergejs Maģers, Ēriks Pētersons, Jānis Lidmanis, Ēriks Raisters, Aleksandrs Vanags, Iļja Vestermans, Francis Krupšs (Alberts Šeibelis 45'), Vaclavs Borduško.

## Spēlētāji

## Atsauces
Latvijas futbola izlase 1939. gadā

**[[Latvijas futbola izlase]] [[1939]]. gadā** aizvadīja 4 spēles, kurās izcīnīja 1 uzvaru, vienreiz spēlēja neizšķirti, kā arī divās spēlēs zaudēja. Sezonu Latvijas izlase iesāka maijā ar spēlēm izbraukumā pret Rumāniju un Bulgāriju, abās spēlēs piedzīvojot pārliecinošus zaudējumus. Jūlijā Latvija spēlēja neizšķirti 3-3 pret Igauniju; šī spēle izrādījās pēdējā mājas spēle Latvijas izlasei līdz pat 1992. gadam. 1939. gada sezonu Latvijas izlase noslēdza ar uzvaru Helsinkos pār Somijas izlasi, šī kļuva par pēdējo Latvijas pirmskara izlases uzvaru.

Šajā gadā nenorisinājās Baltijas kausa izcīņas turnīrs, jo starp Latviju un Lietuvu valdīja nesaskaņas tā dēvētā "Basketbola kara" dēļ. Tādēļ Latvijas izlase ar lietuviešiem neaizvadīja arī nevienu pārbaudes spēli, kaut arī sākot ar 1924. gadu neviena sezona neiztika bez šo abu valstu izlašu spēlēm. 

## Statistika

## Spēles

: Jānis Bebris; Pēteris Lauks, Fricis Laumanis, Sergejs Maģers, Ēriks Pētersons, Jānis Lidmanis, Ēriks Raisters, Alberts Šeibelis, Fricis Kaņeps, Jānis Rozītis, Vaclavs Borduško.

----

: Jānis Bebris (Aleksandrs Haldejevs 46') ; Pēteris Lauks, Fricis Laumanis, Sergejs Maģers, Ēriks Pētersons, Jānis Lidmanis, Ēriks Raisters, Ludvigs Putniņš (Alberts Šeibelis 46'), Fricis Kaņeps, Jānis Rozītis, Vaclavs Borduško.

----

: Jānis Bebris; Pēteris Lauks, Fricis Laumanis, Sergejs Maģers, Ēriks Pētersons, Roberts Pakalns, Ēriks Raisters, Aleksandrs Vanags, Francis Krupšs, Eduards Freimanis, Vaclavs Borduško.

----

: Jānis Bebris; Pēteris Lauks, Fricis Laumanis, Sergejs Maģers, Ēriks Pētersons, Jānis Lidmanis, Ludvigs Putniņš, Aleksandrs Vanags, Fricis Kaņeps, Francis Krupšs, Vaclavs Borduško.

## Spēlētāji

## Atsauces
Antons

**Antons** var būt:

*Antons (personvārds), vīriešu personvārds;
*Mārtiņš Antons (1888—1941), advokāts un sabiedriskais darbinieks;
*Valdemars Antons (*Waldemar Anton*; 1996), Vācijas futbolists.

## Cilvēki ar šādu vārdu
* Antons Brukners (1824-1896), austriešu komponists
* Antons Čehovs (1860-1904), krievu rakstnieks
* Antons Deņikins (1872-1947), krievu ģenerālis, viens no balto kustības līderiem Krievijas pilsoņu kara laikā
* Antans Smetona (1874-1944), lietuviešu politiķis, Lietuvas Republikas prezidents 
* Antons Juhņevičs (1905-1947), katoļu priesteris un nacionālās pretošanās kustības vadītājs

## Skatīt arī
* Antonijs
* Jons Antonesku (1882-1946), Rumānijas maršals un militārais diktators (1941-1944)
Nokia 3210

**Nokia 3210** ir somu kompānijas Nokia mobilais telefons. To sāka ražot 1999. gadā. Šis bija viens no pirmajiem telefoniem pasaulē, kurā iekšā bija iebūvēta antena. 3210 bija ļoti veiksmīgs telefons ar vairāk kā 160 miljoniem pārdotu eksemplāru. Telefons bija ļoti populārs starp pusaudžiem, jo tajā bija trīs spēles, tam bija maināmi vāciņi, daudz dažādas iespējas ar telefona melodijām un zema cena. Tas sver 151 g un tam bija nekrāsains ekrāns.

## Skatīt arī

* Nokia 3110 - priekštecis
* Nokia 3310 - pēctecis
Āronsons

**Āronsons** var būt:

* Brendens Āronsons (*Brenden Aaronson*; 2000) ― amerikāņu futbolists;
* Naums Āronsons (*Naoum Aronson*; 1872―1943) ― Latvijas ebreju izcelsmes tēlnieks un sabiedriskais darbinieks.
Bergmans

**Bergmans** ( — 'kalnietis' vai 'kalnracis'; sieviešu dzimtē **Bergmane**) ir zviedru cilmes uzvārds, kam vācu valodā sastopams līdzīgs uzvārds ar tādu pašu cilmi — Bergmanis (). Cilvēki ar šo uzvārdu:

* Ingmars Bergmans (*Ingmar Bergman*; 1918—2007) — zviedru kinorežisors;
* Ingrīda Bergmane (*Ingrid Bergman*; 1915—1982) — zviedru aktrise;
* Kārls Jūhans Bergmans (*Carl Johan Bergman*; 1978) — zviedru biatlonists.

## Skatīt arī
* Bergmanis
* Bergmaņi
Latvijas futbola izlase 1940. gadā

**[[Latvijas futbola izlase]] 1940. gadā** aizvadīja 1 spēli, piedzīvojot zaudējumu. Šī vienīgā spēle notika jūlijā Tallinā pret Igaunijas izlasi, kurai Latvijas izlase zaudēja ar rezultātu 1-2. Šī kļuva par pēdējo Latvijas pirmskara futbola izlases spēli, tā tika aizvadīta mēnesi pēc tam, kad Baltijas valstīs bija ienākusi PSRS Sarkanā Armija, bet valstis vēl oficiāli bija neatkarīgas. Pēdējos vārtus pirmskara Latvijas izlases labā guva Fricis Kaņeps. Nākamā Latvijas izlases spēle notika pēc vairāk nekā pusgadsimta — 1992. gada aprīlī.

## Statistika

## Spēles

: Jānis Bebris; Pēteris Lauks, Ādolfs Sīmanis, Roberts Pakalns, Francis Krupšs, Jānis Lidmanis, Ēriks Raisters, Aleksandrs Vanags, Fricis Kaņeps, Eduards Freimanis, Alfons Jēgers (Edvīns Vijups 46').

## Spēlētāji

## Atsauces
Juzefs Hilzens

**Juzefs Ježijs Hilzens** (, , dzimis , miris ) bija Hilzenu dzimtai piederīgs Latgales muižnieks, sabiedriskais darbinieks, rakstnieks.

## Amati
Braslavas stārasts, Inflantijas vaivadijas kastelāns (no 1760. gada), Minskas vaivads (no 1767. gada), Lietuvas liekņazistes tribunāla maršals (no 1767. gada), Mstislavas vaivads (no 1770. gadā). 

## Dzīvesgājums
Juzefs Hilzens dzimis 1736. gadā vācbaltiešu cilmes Minskas vaivada Jana Augusta Hilzena un viņa sievas Konstances, dzimušas Broel-Plāteres ģimenē. Cēlis no Livonijas ordeņa bruņinieku Hilzenu dzimtas, kas pēc Livonijas konfederācijas sadalīšanas kalpoja Polijas un Lietuvas valdniekiem, viņa vectēvs Georgs Hilzens bija Viļakas stārasts. Saņēmis jezuītu izglītību, kopā ar savu draugu un privātskolotāju Karolu Virviču (*Karol Wyrwicz*) apceļoja Vāciju, Franciju un Itāliju. 1754. gadā kļuva par pāžu Polijas karaļa Augusta III galmā.

Ievēlēts par Inflantijas (1756) un Braslavas (1758) pārstāvi Polijas Seimā. Atbalstīja Staņislava Poņatovska ievēlēšanu par Polijas karali 1764. gadā. Piedalījās 1767. gada Repņina Seima darbā.

Savā 1783.gadā sacerētajā testamentā piešķīra saviem dzimtļaudīm „mūžīgu brīvību”, bet divas trešdaļas mantojuma ar Hilzenu-Šadursku fonda palīdzību novēlēja zinātnes un mākslas veicināšanai, jaunu slimnīcu un nespējnieku māju celšanai.

## Brīvmūrnieciskā darbība
Viļņas ložas „Svētā Kārļa bruņinieki“ (*Rycerzy św. Karola*) loceklis (1776). Varšavas ložas „Catherine á l'Ètoile du Nord" ("Katrīna pie Ziemeļzvaigznes”) pirmais meistars, Polijas provinciālložas lielmeistars (1778-1781), Polijas karalistes un Lietuvas dižkunigaitijas nacionālās lielložas „*Grand Orient de Royaume de Pologne et du Grand Duché de Lithuanie*” lielmeistara Ignācija Potocka vietnieks no 1783. gada.

## Apbalvojumi
* Baltā ērgļa ordenis (*Order Orła Białego*) - 1762. gadā
* Sv.Staņislava ordenis (*Order Świętego Stanisława*) - 1767. gadā

## Atsauces

## Ārējās saites
*INTERNETOWY POLSKI SŁOWNIK BIOGRAFICZNY
Johans Frīdrihs Hartknohs

**Johans Frīdrihs Hartknohs** (; dzimis  Goldapā, miris  Rīgā) bija vācu grāmatu tirgotājs, izdevējs. 
[thumb|350px|[Imanuels Kants. „Tīrā prāta kritika“. Rīga, J. F. Hartknoha izdevniecība 1781.]]

## Dzīvesgājums
Johans Frīdrihs Hartknohs dzimis 1740. gadā Austrumprūsijas pilsētā Goldapā. Pēc izglītības iegūšanas strādāja J. J. Kantera grāmatu veikalā, 1762. gadā, līdz ar jauna veikala atvēršanu, viņš pārcēlās uz Jelgavu kā grāmatu veikala vadītājs. Ierosināja J. G. Herderam apmesties Rīgā (1764).

1765. gadā Hartknohs pārcēlās uz Rīgu, kur iekārtoja savu tipogrāfiju. Rīgas grāmatspiestuvē viņš iespieda sava drauga Imanuela Kanta grāmatu „Tīrā prāta kritika” („*Kritik der reinen Vernunft*”), bija arī citu Kanta un Herdera grāmatu pirmizdevējs. Bija galvenais grāmatu piegādātājs Pēterburgas Zinātņu akadēmijai (1783). Rīgas ložas „*[[Zum Schwerdt]]*“ brālis, 4.grāds.

Pēc viņa nāves Hartknoha grāmatu apgādu pārņēma viņa dēls Johans Frīdrihs Hartknohs (1768-1819), kas 1790. gadā no J. F. Stefenhāgena atpirka G. F. Stendera “Lettisches Lexicon” (1791) izdošanas tiesības. 1794. gadā viņš publicēja Ernsta Hladni darbu *Über den Ursprung der von Pallas gefundenen und anderer ihr ehnlichen Eisenmassen und über einige damit in Verbindung stehende Naturerscheinungen*, kas uzskatāms par meteorītu pētniecības klasiku. 1799. gadā apgādu pārcēla uz Leipcigu, bet Rīgas veikalu 1800. gadā pārdeva K. G. Hartmanim.

## Ārējās saites
*  ADB:Hartknoch, Johann Friedrich de.wikisource.org
*  Hartknoch, Johann Friedrich zeno.org
Oto Hermanis fon der Hovens

**Oto Hermanis fon der Hovens** () (1740-1806) bija politiķis, Kurzemes landtāga deputāts, Kurzemes un Zemgales hercogistes pārstāvis Varšavā. Vēlāk bijis Kurzemes bruņniecības sekretārs, parakstījis Kurzemes hercogistes pievienošanas aktu Krievijas Impērijai (1795), pēc tam slepenpadomnieks, senators Pēterburgā.

## Dzīvesgājums
Oto Hermanis fon der Hovens dzimis 1740. gada 13. novembrī Bukaišu muižā (*Fockenhof*, tagad - Dobeles novads) Kurzemes un Zemgales hercogistes galminieka Oto Kristofera fon der Hovena un viņa sievas Elizabetes Dorotejas, dzimušas fon Mirbahas, ģimenē. Līdz 1759. gadam Hovens studēja tieslietas Ķīles, pēc tam līdz 1761. gadam Strasbūras Universitātē.

1763. gadā viņš atgriezās dzimtenē, kur iesaistījās Saksijas prinča Kārļa Kristiana Jozefa pusē cīņā par Kurzemes hercoga troni pret Ernstu Johanu Bīronu. Pēc tam, kad 1764. gada decembrī Polijas karalis Staņislavs Poņatovskis izlēņoja Kurzemes hercogisti Ernestam Johanam un viņa troņmantniekam princim Pēterim, Hovens 1765.-1771. gadā bija Kurzemes bruņniecības pārstāvis Polijas karaļa galmā, kur 1769. gadā pretojās Pētera Bīrona apstiprināšanai Kurzemes hercoga amatā. Par ko Krievijas ķeizariene Katrīna II lika viņu Varšavā apcietināt un trīs gadus (1771-1774) turēt ieslodzījumā Rīgas citadelē. 1776.-1786. gadā Hovens tika ievēlēts par Kurzemes bruņniecības sekretāru un panāca izlīgumu starp hercogu Pēteri un Kurzemes bruņniecību, par ko viņam tika piešķirta tūkstoš dālderu gada pensija.

1778.-1780. gadā viņu no jauna nosūtīja kā Kurzemes sūtni Varšavas galmā. 1779. gadā Oto Hermanis fon der Hovens bija Jelgavas Jāņa ložas „*[[Zu den drey Gekrönten Schwerdtern]]*“ krēsla meistars un 1780. gadā Jelgavas adopcijas ložas „*Loge d’Adoption des trois Cœurs couronnés*“ inspektors. Hovens piedalījās Kurzemes-Krievijas robežkomisijā, kas 1783. gada 10. maijā apstiprināja Slokas novada (tagadējās Jūrmalas pilsētas teritorijas) atdalīšanu no Kurzemes un Zemgales hercogistes un pievienošanu Krievijas Impērijai. Šajā laikā viņš bija mainījis politiskos uzskatus un kļuvis par Krievijas interešu aizstāvi, tika iecelts par Skrundas pilskungu, Kuldīgas virspilskungu un bruņniecības maršalu, bet 1786. gadā par Jelgavas virsburggrāfu (*Oberburggraf*).

1795. gadā Hovens pret hercoga gribu parakstīja Kurzemes un Zemgales hercogistes aneksijas aktu, par ko tika iecelts par Krievijas slepenpadomnieku. Vēlāk Pāvils I viņu iecēla par senatoru Pēterburgā.

Miris 1806. gada 15. jūnijā Gulbenes pasta stacijā.

## Galvenie darbi
* "*De sanctitate legatorum*" - "Par sūtņu neaizskaramību" (1759. gada 17. novembrī Ķīles Universitātē aistāvētais doktora darbs)

## Literatūra
* Deutsch-Baltisches biographisches Lexikon. Böhlau 1970
* Kurland und seine Ritterschaft. Ilmgau Verlag 1971
* Mesenhöller: Ständische Modernisierung Akademie 2009
Vilhelms Frīdrihs fon Ungerns-Šternbergs

Barons **Vilhelms Frīdrihs fon Ungerns-Šternbergs** (, 1752-1832) ieņēma augstu vietu Vidzemes guberņas sociālajā hierarhijā 18. gs. beigās un 19. gs. sākumā. Viņš bija Vidzemes provinces padomnieks un Zemes tiesas asesors (1784-85). Vidzemes landrātu kolēģijas un hoftiesas loceklis (1821), galma padomnieks.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1752. gada 13. jūnijā tagadējā Braslavas pagasta Urgas muižas (*Orgishof*) īpašnieka Johana Ādolfa fon Ungerna-Šternberga un viņa sievas Šarlotes (dzim. *de la Barre*) ģimenē. Studēja tieslietas Leipcigas universitātē (1770). Strādāja Vidzemes galma tiesā (1773), bija Vidzemes bruņniecības notārs (1775). 
No 1780. gada bija Rīgas Zemes tiesas (*Rigasche Landgericht*) loceklis, tiesnesis (1782), Vidzemes Zemes virstiesas (*Oberlandesgericht*) loceklis (no 1783), galma padomnieks (1790).

No 1797. gada Vidzemes  landrāts un galma tiesas (*Hofgericht*) loceklis. 

Miris Rīgā 1832. gada 23. martā.
 
### Sabiedriskā darbība
Vilhelms Frīdrihs fon Ungerns-Šternbergs bija Rīgas ložas „Apollo” krēsla meistars (1784-1794), kapitula loceklis ar 6.grādu (1785). Vidzemes ložu provinciālais lielmeistars (1787-94) Anglijas lielložas savienības sastāvā.
Kurzemes literatūras un mākslas biedrības loceklis (1818). 

Vidzemes Likumu komisijas (*Gesetzkommission*) prezidents (1819-1824). Veicinājis Baltijas provinču dokumentu pētniecību Kēnigsbergas Vācu ordeņa arhīvā, ko veica E. Henings.

## Atsauces