open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
2024. gada Baltijas kauss futbolā

**2024. gada Baltijas kauss futbolā** (, ) bija starptautisks turnīrs, kurā tradicionāli piedalījās trīs Baltijas valstis: Latvija, Lietuva un Igaunija. 2024. gada turnīrs bija īpašs ar to, ka pirmo reizi tajā piedalījās arī Fēru Salu futbola izlase kā viesu komanda.

## Spēles

### Pusfināli
* 2024. gada 8. jūnijs  0:2  (Liepājā)
* 2024. gada 8. jūnijs  4:1  (Tallinā)

### 3.—4. vietas spēle
2024. gada 11. jūnijs  1:0  (Liepājā)

### Fināls
2024. gada 11. jūnijs  1:1 (3:4p)  (Kauņā)

## Tabula

## Vārtu guvēji
* : Tamms, Aniers, Turs, Kuraksins, Lepiks
* : Kučis, Dolžņikovs, Matulevičs
* : Cigaņiks
* : Knudsens

## Atsauces
Slovāku tautas sacelšanās

thumb|Sacelšanās karte
** Slovāku tautas sacelšanās** () bija bruņota pretošanās kustība Slovākijā pret nacistisko Vāciju un tās sabiedroto — Slovākijas fašistisko valdību Otrā pasaules kara laikā. Sacelšanās sākās 1944. gada 29. augustā un ilga līdz oktobra beigām.

## Priekšvēsture
Saskaņā ar 1938. gada septembra Minhenes vienošanos Slovākijai tika piešķirta autonomija Čehoslovākijas sastāvā, un saskaņā ar Vīnes arbitrāžas rezultātiem tā paša gada novembrī tā bija spiesta atdot daļu savu dienvidu teritoriju Ungārijas Karalistei.

Teritoriālie zaudējumi, acīmredzamā Čehoslovākijas sabrukuma tuvošanās Hitlera īstenotās čehu zemju aneksijas politikas dēļ un draudi par pilnīgu Slovākijas sadalīšanu starp Ungāriju un Poliju veicināja Slovākijas politisko spēku konsolidāciju. Šī konsolidācija nodrošināja to, ka 1939. gada 14. martā Slovākijas parlaments pieņēma lēmumu par Slovākijas neatkarības pasludināšanu, par ko iepriekš bija panākta vienošanās ar Vācijas fīreru Ādolfu Hitleru.

Tādējādi izveidotā Slovākijas Republika bija Vācijas Trešā reiha faktiskā marionešu valsts, kas veidoja savu iekšpolitiku un ārpolitiku saskaņā ar Vācijas interesēm. Jozefa Tiso režīma autoritārais vadības stils, kas ieguva varu valstī, ātri vien izraisīja spēcīgu opozīciju no daudzām politiskās orientācijas, nacionālās un reliģiskās piederības ziņā dažādām grupām Slovākijā.

## Vēsture
Sacelšanās sākās 1944. gada 29. augustā kā pretošanās kustība pret nacistisko okupāciju un Slovākijas kolaboracionistu režīmu Jozefa Tiso vadībā. To organizēja Slovākijas partizāni un regulārās armijas spēki, galvenokārt Banska Bistricā, kas kļuva par sacelšanās centru.

Sacelšanās sākotnēji bija veiksmīga — nemierniekiem izdevās ieņemt vairākas stratēģiskas vietas un izveidot pagaidu pretošanās valdību, tomēr nacistu spēki ātri reaģēja, nosūtot labi bruņotas vienības, kas pakāpeniski apspieda sacelšanos. Oktobra beigās un novembra sākumā lielākā daļa sacelšanās dalībnieku tika sakauti, un kustības līderi bija spiesti atkāpties kalnos, kur turpinājās partizānu karadarbība. Lai gan sacelšanās tika militāri apspiesta, tā kļuva par nozīmīgu pretošanās simbolu. Partizānu karš pret režīmam lojālajiem vācu un slovāku karaspēka vienībām turpinājās, līdz 1945. gada pavasarī Slovākiju okupēja regulārās Sarkanās armijas vienības.

Sacelšanās piedalījās 15 000 čehoslovāku partizānu un 3000 padomju partizānu, kuriem pievienojās 60 000 Slovākijas armijas karavīru, kā arī vairāki antifašisti no citām Eiropas valstīm. Nemiernieku organizatoriskie centri bija Slovākijas Aizsardzības komiteja un Slovākijas partizānu kustības ģenerālštābs. Nemiernieku rīcībā bija 43 Slovākijas armijas bruņutehnikas vienības (viens vidējais tanks T-III, 30 vieglie tanki un 12 prettanku SAU Sd.Kfz.138 “Marder III”) Turklāt trīs bruņuvilcienus nemiernieki uzbūvēja jau pēc sacelšanās sākuma. Sacelšanās laikā vācu karaspēks cieta ievērojamus zaudējumus — tika nogalināti 10 350 karavīri, iznīcināti 100 lielgabali un mīnmetēji, 2 bruņuvilcieni, 30 bruņumašīnas un bruņumašīnas, vairāk nekā 1000 transportlīdzekļu.

## Ārējās saites
Tagišs

**Tagišs** () ir saldūdens ezers Kanādā, daļa no Jukonas upes sākuma. Administratīvi dienviddaļa ietilpst Britu Kolumbijas provincē, bet ziemeļdaļa — Jukonas teritorijā. Ezers atrodas Piekrastes kalnu austrumu pakājē, tā dienviddaļā noplūst ledājs. Izstiepts ziemeļu—dienvidu virzienā 100 km garumā; maksimālais platums ir 2 km. Ezeram divi gari atzari, dienvidu atzarā ietek Atlinas upe no Atlina ezera. Notece uz Māršleiku ziemeļos pa 8 km garo Tagišas upi; tās krastā Tagišas pilsētiņa. Ezera krastos dzīvo indiāņu tauta tagiši; liela daļa ezera piekrastes ietilpst Kārkrosas Tagišu pamatiedzīvotāju zemēs.

Klondaikas zelta drudža laikā (1896–1899) Tagiša ezera ziemeļdaļa bija daļa no transporta koridora starp okeāna piekrasti un zelta ieguves apvidu pie Dousonas. Mūsdienās gar ezera austrumu atzara krastu caur Kārkrosas pilsētiņu iet Klondaikas autoceļš.

## Atsauces

## Ārējās saites
Siirta

**Siirta** () pilsēta Turcijas dienvidaustrumos, Dienvidaustrumu Anatolijas reģionā, un tā ir Siirtas ila administratīvais centrs. Pilsēta atrodas kalnainā apvidū pie Botanas upes, vēsturiski nozīmīgā reģionā uz Senās Divupes robežas. 2021. gadā Siirtā dzīvoja 160 tūkstoši iedzīvotāju. Pilsēta ir bijusi svarīgs kultūras un garīgais centrs, īpaši islāma mistiskās tradīcijas (sūfisma) attīstībā. Vēsturiski Siirtā līdzās pastāvējušas dažādas etniskās un reliģiskās kopienas, tostarp kurdi, arābi, asīrieši un armēņi, kā arī musulmaņi, kristieši (sīriešu pareizticīgie, katoļi) un jūdi. Mūsdienās pilsētā dominē kurdu un turku iedzīvotāji, un islāms ir galvenā reliģija, taču saglabājušās arī pēdas no pilsētas multikulturālā mantojuma. Siirta ir reģionālas nozīmes centrs ar attīstītu izglītības, amatniecības un lauksaimniecības nozari, un tā turpina būt viens no nozīmīgākajiem kultūrvēsturiskajiem punktiem Turcijas dienvidaustrumos.

## Atsauces

## Ārējās saites
Māršleiks

**Māršleiks** () ir saldūdens ezers Kanādā, daļa no Jukonas upes sākuma; bieži tieši Māršleiks tiek uzskatīts par Jukonas sākumu. Administratīvi ietilpst Jukonas teritorijā. Ezers faktiski ir Jukonas upes paplašinājums; tas ir 31 km garš un 3—4 km plats. Izstiepts ziemeļrietumu—dienvidaustrumu virzienā. Ezera dienvidu galā ietek Tagišas upe no Tagiša ezera. Liela daļa ezera piekrastes ietilpst Kārkrosas Tagišu pamatiedzīvotāju zemēs.

Klondaikas zelta drudža laikā (1896–1899) Māršleiks bija daļa no transporta koridora starp okeāna piekrasti un zelta ieguves apvidu pie Dousonas. Mūsdienās gar ezera ziemeļaustrumu krastu iet Aļaskas autoceļš.

## Atsauces

## Ārējās saites
Armens Sarkisjans

**Armens Vardani Sarkisjans** (, dzimis ) ir Armēnijas politiķis, diplomāts, fiziķis un akadēmiķis, kurš no 2018. līdz 2022. gadam ieņēma Armēnijas prezidenta amatu. Viņš ir viens no nedaudzajiem Armēnijas valsts vadītājiem ar augsta līmeņa zinātnisko un starptautisko diplomātisko pieredzi, un pazīstams ar tehnokrātisko pieeju politikai, kā arī centieniem stiprināt valsts institucionālo kapacitāti un starptautisko atpazīstamību. Sarkisjans izglītību ieguva Erevānas Valsts universitātē, specializējoties teorētiskajā fizikā, un turpināja zinātnisko karjeru Kembridžas Universitātē, Apvienotajā Karalistē. 1990. gados viņš kļuva par pirmo Armēnijas vēstnieku Lielbritānijā, vēlāk ieņēma arī premjerministra amatu (1996–1997) un turpināja darboties diplomātijā un starptautiskos attīstības projektos. Viņa prezidentūras laikā, kas sakrita ar konstitucionāli parlamentāru iekārtu, Sarkisjans centās ieviest inovāciju un zinātnes stratēģijas, attīstīt diasporas politiku un uzturēt līdzsvaru starp dažādām politiskajām frakcijām. Viņš kļuva par nozīmīgu Armēnijas pārstāvi starptautiskajās attiecībās, vienlaikus saglabājot kritisku skatījumu uz valsts iekšējo politisko dinamiku. 2022. gadā Sarkisjans atkāpās no amata, norādot uz ierobežotajām prezidenta pilnvarām esošajā sistēmā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Sefinance

***Sefinance*** ir *Equilia Group* nebanku kreditēšanas pakalpojumu zīmols. Zīmolu *Sefinance* pārstāv *SIA Sefinance Credit*, kura darbība ir reģistrēta Latvijas Republikas Ekonomikas ministrijas Patērētāju tiesību aizsardzības centra kredītu starpnieku un kredītu starpnieku pārstāvju reģistrā. Uzņēmums pastāv no 2009. gada.

## Vēsture
Zīmols *Sefinance* nebanku kreditēšanas pakalpojumus privātpersonām un uzņēmumiem Latvijā sniedz kopš 2009. gada, piedāvājot nebanku kredītus, tostarp patēriņa kredītus, kredītus pret ķīlu, auto kredītus, kā arī specializētus aizdevumus, piemēram, kredītu remontam, kredītlīniju un citus. *Sefinance* ir basketbola kluba Rīgas Zeļļi atbalstītājs.

## Pakalpojumi
*Sefinance* piedāvā nebanku kreditēšanas pakalpojumus internetā:

* Kredīts remontam
* Pārkreditācija
* Kredītu apvienošana
* Auto kredīts
* Nekustamā īpašuma iegādei
* Kredīts pret ķīlu
* Kredīts uzņēmumam
* Aizdevums
* Kredītlīnija
* Ātrais kredīts
* Kredīts pret automašīnas ķīlu

## Atsauces

## Ārējās saites
Uzņēmuma vietne
Talsu baltais koris

**Talsu baltais koris** ir koris no Kurzemes, kas tika izveidots 2025. gada pavasarī, lai piedalītos jaunajā TV3 šovā "Koru kari" Marka Rivas vadībā.

2025. gada 4. maijā Latvijas Neatkarības 35 gadu atjaunošanas dzimšanas dienā Talsu baltais koris uzvarēja šovā, noslēdzot 4. sezonu, ar pāris simts balsīm apsteidzot Rīgas dzintara kori.
Brojce

**Brojce** ir ciems Grifices apriņķī, Rietumpomožes vojevodistē, Polijas ziemeļrietumos. Tas ir Brojces gminas (administratīvais apgabals) centrs. Brojce atrodas aptuveni 12 kilometrus uz ziemeļaustrumiem no Grifices un 80 kilometrus uz ziemeļaustrumiem no reģiona galvaspilsētas Ščecinas .

Teritorija ap Brojces ciemu kļuva par daļu no topošās Polijas valsts tās pirmā vēsturiskā valdnieka Meško I Pjasta vadībā ap 967. gadu. Pēc Polijas dalīšanas tā kļuva par daļu no Pomerānijas hercogistes. No 18. gadsimta tā bija daļa no Prūsijas, un no 1871. līdz 1945. gadam tā bija arī Vācijas daļa. Pēc Vācijas sakāves Otrajā pasaules karā tā atkal kļuva par Polijas daļu.

2011. gadā Brojcē iedzīvotāju skaits sasniedza 1253.

31.05.2025. Brojcē plāno atklāt pasaku tematikai veltītu piedzīvojumu parku "Hossoland".

## Atsauces
Teslina

**Teslina** () ir upe Kanādā, Jukonas labā krasta pieteka, kas kopā ar Teslina ezera pieteku Nisutlinu veido Jukonas vistālāko izteku. Plūst pa Britu Kolumbijas provinci un Jukonas teritoriju.

Sākas no kalnu ezeriņiem pārejas zonā starp Jukonas plato ziemeļos un Stikīnas plato dienvidos, plūst rietumu—ziemeļrietumu virzienā cauri vairākiem nelieliem ezeriem, bet uz Britu Kolumbijas un Jukonas robežas plūst caur 110 km garo Teslina ezeru. Ieplūst Jukonā pie Hutalinkas. Nosaukums cēlies no tutčonu *Délin Chú* (‘no ezera izplūstošais ūdens’) vai tlingitu *Deisleen Héeni*; upes daļa augšpus (dienvidos) no Teslina ezera līdz 1951. gadam oficiāli tika dēvēta par Vaitsvonu (*Whiteswan River*). Pie iztekas no Teslina ezera upi šķērso Aļaskas lielceļš.

## Atsauces

## Ārējās saites
Egle, zalkšu karaliene

[thumb|[Kazimiers Stabrausks, *Eglė žalčių karalienė*, 1900]]
**Egle, zalkšu karaliene** (lietuviešu: *Eglė žalčių karalienė*) ir sena lietuviešu tautas pasaka. Šī pasaka ir viena no viszināmākajām baltu tautu pasakām, kurai ir vairākas versijas.

## Sižets
Pasaka vēsta par meiteni vārdā Egle, kura satiek noslēpumainu vīru — zalkšu karali Želti. Viņš pieprasa, lai Egle kļūtu par viņa sievu. Pēc dažādām vilcināšanās un notikumiem Egle piekrīt un nonāk zemūdens valstībā, kur kopā ar Želti laimīgi nodzīvo daudzus gadus un dzemdē bērnus. Tomēr Egle vēlas atgriezties pie savas ģimenes, bet viņas brāļi un māsa apskauž un baidās no zalkšu karaļa. Viņi, apmānot ar viltu, nogalina Želti. Uzzinot par vīra nāvi, Egle sēro un ar burvju vārdiem pārvērš sevi un savus bērnus kokos: pati Egle kļūst par egli, bet bērni — par citām Baltijas meža koku sugām.

## Simbolisms
Pasaka ir piepildīta ar mitoloģiskiem simboliem un seno baltu tautu uzskatiem par dabu, laulībām un uzticību. Zalkšu karalis simbolizē zemūdens pasauli un dabu, kamēr Egle pārstāv cilvēku pasauli un sievietes uzticību. Viņas pārvēršanās par koku ir spēcīgs dabas un likteņa neizbēgamības simbols.

## Ārējās saites
Pretīgās pārtikas muzejs

**Pretīgās pārtikas muzejs** ir muzejs, kurā eksponēti pretīgi ēdieni no visas pasaules. Muzejs atradās izklaides kompleksā Slagthuset MMX Malmes pilsētā no 2018. gada 29. oktobra līdz 2019. gada 27. janvārim, un kopš 2021. gada vasaras atrodas Södra Förstadsgatan 2, Malmē. Ekspozīcijā izstādīti ir aptuveni 80 dažādi pārtikas produkti no visas pasaules, tostarp grauzdēta jūrascūciņa no Peru, "Kasu marcu" siers no Sardīnijas, "Surströmming" pūdētā siļķe no Zviedrijas, Islandes delikatese "hakarli" fermentēta Grenlandes haizivs gaļa, auglis duriāns.

Par muzeju veidoti dažādi raksti, kas publicēti tostarp The New York Times, Washington Post, Vox, Lonely Planet, Metro, Atlas obscura, New Yorker un citos.
## Atsauces

## Ārējās saites
* Oficiālā tīmekļa vietne
* Foodandwine.com
Kinoteātris "Nairi"

**Kinoteātris "Nairi"** () ir bijušais kinoteātris, otrā lielākā kinozāle Armēnijas galvaspilsētā Erevānā. Tas atrodas Mešropa Maštoca prospekta krustojumā ar Isaakjana ielu centrālajā Kentronas rajonā. Kinoteātris, kas nepārtraukti darbojās kopš 1920. gada, sākotnēji atradās Amirjana ielā. 1954. gadā tas tika pārcelts uz pašreizējo ēku, kas celta 1952.—1954. gadā pēc arhitekta Gevorga Tamanjana projekta un ir staļiniskā neoklasicisma arhitektūras piemineklis.

Kinoteātris tika slēgts 2011. gada aprīlī.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Kinoteātra mājaslapa 
* Kinoteātra ''Facebook'' profils
* Kino Nairi
Latkredits

**Latkredits** ir nebanku kreditēšanas pakalpojumu sniegšanas zīmols, kas ir daļa no Equilia Group. Zīmolu Latkredits pārstāv *SIA LK Capital*, kas nodrošina nebanku kreditēšanas starpniecības pakalpojumus gan privātpersonām, gan uzņēmumiem. Tā darbība balstās uz Latvijas Republikas Ekonomikas ministrijas Patērētāju tiesību aizsardzības centra īstenoto kredītu starpnieku un kredītu starpnieku pārstāvju reģistrāciju.

## Vēsture
Zīmols Latkredits nebanku kreditēšanas pakalpojumus sniedz kopš 2015. gada. Darbības pirmsākumos Latkredits piedāvāja nebanku finanšu pakalpojumus - specializētos aizdevumus, piemēram: auto kredītu, patēriņa kredītu un kredītu pret ķīlu. Nozarei attīstoties, pakalpojumu klāstu paplašināja ar citiem finanšu risinājumiem - kredītlīnijām, kredītu apvienošanu un pārkreditāciju.

## Atsauces

## Ārējās saites
Uzņēmuma vietne
Cilvēka genoma projekts

thumb|Cilvēka genoma projekta logo
**Cilvēka genoma projekts** () bija starptautisks pētniecības projekts ar mērķi noteikt cilvēka DNS bāzu pāru sekvenci, identificēt visus gēnus, ko tas satur, un to atrašanās vietas genomā. Tas bija vēsturē lielākais sadarbības projekts bioloģijas nozarē, un projekta izmaksas bija aptuveni 3 miljardi ASV dolāru. Projekts tika uzsākts 1990. gada oktobrī un tika pabeigts 2003. gada aprīlī, kad 92% visa genoma jeb 99% cilvēka genoma gēnus saturošās daļas sekvencēšana bija pabeigta ar 99,99% precizitāti. Pateicoties tehnoloģiju attīstībai, projekts tika pabeigts divus gadus pirms sākotnēji plānotā termiņa 2005. gadā. 2022. gada 31. martā *Telomere-to-Telomere* (T2T) konsorcijs paziņoja, ka ir aizpildījis atlikušos trūkumus un izveidojis pirmo patiesi pilnīgo cilvēka genoma sekvenci.

Īpaša ASV Nacionālās Zinātņu akadēmijas komiteja 1988. gadā izklāstīja sākotnējos Cilvēka genoma projekta mērķus, kas ietvēra visa cilvēka genoma sekvencēšanu, kā arī vairāku citu rūpīgi izvēlētu organismu genomu sekvencēšanu. Lielākā daļa sākotnējās cilvēka genoma sekvences tika iegūta no brīvprātīgajiem, kas dzīvoja Bufalo, Ņujorkā. Pētnieki no Rozvela parka vēža institūta, kas atrodas Bufalo, bija eksperti DNS sagatavošanā veidā, kas bija piemērots cilvēka genoma sekvencēšanai. Brīvprātīgie donori projekta izpildei tika uzrunāti caur sludinājumiem laikrakstos. Apmēram 70 procentus no visa sekvencētā genoma veido viena jauktas rases cilvēka DNS, bet atlikušie 30 procenti sastāv no DNS, kas iegūta no 19 indivīdiem, galvenokārt eiropiešu izcelsmes.

## Atsauces

## Ārējās saites
Grāvkalnu iela

**Grāvkalnu iela** ir iela Mārupē. Grāvkalnu iela sākas krustojumā ar Sniķeru ielu un beidzas krustojumā ar Zeltiņu ielu (iela sastāv no vairākiem savstarpēji nesaistītiem posmiem, bet ielas sākuma daļa nav publiski pieejama). Ielas kopējais garums ir 950 metri, tā klāta ar asfalta un grants segumu, atsevišķi posmi nav izbūvēti. Grāvkalnu ielā ir savrupmāju apbūve, arī tukši gruntsgabali.

Attīstības plānos ir paredzēts Grāvkalnu ielu izbūvēt pilnībā, savienojot visus tās posmus.

## Ielu savienojumi
Grāvkalnu iela ir savienota ar šādām ielām:
* Sniķeru iela (T veida krustojums)
* Penkules iela (neizbūvēts T veida krustojums)
* Paleju iela
* Zeltiņu iela (T veida krustojums)

## Atsauces
Čerepova

**Čerepova** var būt:

* Čerepova — Daugavpils apkaime,
* Čerepova — ciems Robežnieku pagastā, Krāslavas novadā.
Gyroptychius elgae

***Gyroptychius elgae*** ir devona osteolepidīdu suga, kas dzīvoja Igaunijas teritorijā živetas laikmetā, un kuras holotips (etmoīda priekšējā daļa) atrasts burtnieku svītas nogulumos Igaunijas dienvidos, Hallistes upes krastos pie Karksi-Nuijas pilsētas. Izņemot šo vietu, nekur citur šīs sugas pārstāvju paliekas nav atrastas. Sugu 1977. gadā aprakstīja krievu paleontoloģe Emīlija Vorobjova. Suga nosaukta igauņu paleontoloģes Elgas Markas-Kurikas vārdā.

## Apraksts
*Gyroptychius elgae* bija līdz 1 metram garas zivis. Galvaskauss ir dorsoventrāli stipri saplacināts. Galvas vairogs atrodas horizontālā stāvoklī virs asaru-žokļu iedobes. Tā veidošanā ir iesaistīta vaiga plātnes augšējā daļa (konkrēti, *[[lacrimale]]*). Purna priekšējā mala krasi izceļas virs mutes spraugas. Trīsstūrveidīgas vai ovālas formas nāsis atrodas subnariālā stūra augšējā pusē un daļēji ir saskatāmas no augšpuses. Deguna kapsulas ir nelielas, ovālas, savstarpēji plaši atvirzītas un izvietotas purna priekšējā malā. Starpdeguna apgabala platums sastāda ap 0,3 no etmoīda platuma subnariālo stūru līmenī. Starpdeguna apgabalā atrodas priekšējā aukslēju bedre. Dorsolaterāli izvietotās asaru-žokļu iedobes ir dziļas un divreiz garākas par nelielajiem un dziļajiem, dorsāli izvietotajiem orbitālajiem izgriezumiem. Galvaskausa platums pie preorbitālajiem stūriem 1,2—1,8, bet orbītu apgabalā 0,8—1,3 reizes pārsniedz parietālā vairoga garumu. Galvas vairoga preorbitālās daļas kauli ir saauguši bez šuvēm. *[[Premaxillaria]]* ir ar labi attīstītām aukslēju plātnēm un sānu izaugumiem. Vaiga plātne nav augsta, un tās garums 2,3 reizes pārsniedz augstumu. *[[Squamosum]]* garums gandrīz divreiz, *[[postorbitale]]* 1,7 reizes, *[[quadratojugale]]* 1,5 reizes, *[[maxillare]]* 6 reizes pārsniedz savu augstumu. *Lacrimale* un *[[operculum]]* garums un augstums ir apmēram līdzīgi. Quadratojugale bedrīšu līnija šķērso kaula apakšējo malu pa vidu, vai arī nobīdīta uz priekšu. *[[Jugale]]* nepiedalās orbītu veidošanā. Sānu gulāres ir garas un šauras, un to garums trīs reizes pārsniedz platumu. Apakšžokļa priekšējā bedrīšu līnija atrodas interkoronoīdās bedres līmenī (k/m < 3). Sensoro kanālu poras ir izvietotas vienā rindā. Zobi ir konusveidīgi un nav augsti. Priekšējie 4—5 zobi ir 1,5 reizes lielāki aizmugurējiem. Zobu pamatņu sieniņas ir rupji krokotas, bet virsotnes gludas. Zvīņas ir rombiskas un nepārsniedz 16 mm garumu.

## Atsauces
Austrija — pirmais nacisma upuris

thumb|Austrijas Ārlietu ministrijas 1946. gadā izdotā “Sarkanbaltsarkanā grāmata”, oficiāls Austrijas Otrās republikas dibinātāju viedokļa apraksts par 1938.—1945. gada notikumiem
**Upura teorija** (vācu: *Opferthese*), kas ietverta sauklī **Austrija — nacistu pirmais upuris** (*Österreich - das erste Opfer der Nazi*s), bija 1949.—1988. gada Austrijas ideoloģiskais pamats, ko veidoja paši austrieši sabiedroto okupācijas un neatkarīgās Austrijas Otrās republikas laikā. Pēc Austrijas otrās republikas dibinātāju domām, 1938. gada anšluss bija Trešā reiha militārās agresijas akts. Austrijas valstiskums bija pārtraukts, tāpēc 1945. gadā atjaunoto Austriju nekādā veidā nevarēja uzskatīt par atbildīgu par nacistu noziegumiem. Līdz 1949. gadam izveidojusies  — uzstāja, ka visi austrieši, arī tie, kas atbalstīja Ādolfu Hitleru, bija negribīgi kļuvuši par nacistu režīma upuriem un tāpēc nav atbildīgi par tā noziegumiem.

Upura teorija kļuva par Austrijas sabiedrības fundamentālu mītu, kas ļāva iepriekš sīviem politiskajiem pretiniekiem, piemēram, sociāldemokrātiem un konservatīvajiem katoļiem, apvienoties un atgriezt bijušos nacistus sociālajā un politiskajā dzīvē. Austrijas valsts gandrīz pusgadsimtu noliedza, ka starp to un politisko režīmu, kas Austrijā pastāvēja no 1938. līdz 1945. gadam, pastāv jebkāda pēctecība, aktīvi uzturēja mītu par Austrijas pašaizliedzīgo valstiskumu un kultivēja nacionālās vienotības tēlu. Pēckara denacifikācija tika ātri likvidēta; vērmahta un *[[Waffen-SS]]* veterāni ieņēma godājamu vietu sabiedrībā. Nacisma upuru (galvenokārt ebreju) cīņa par taisnīgumu tika nosodīta kā mēģinājums nelikumīgi iedzīvoties uz pārējās austriešu tautas rēķina.

1986. gadā, kad par federālo prezidentu tika ievēlēts bijušais vērmahta izlūkdienesta virsnieks Kurts Valdheims, Austrija nonāca uz starptautiskās izolācijas sliekšņa. Spēcīgs ārējais spiediens un iekšpolitiska diskusija piespieda austriešus pārskatīt savu attieksmi pret pagātni. Sākot ar politisko administrāciju 1988. gadā, un pēc tam tai sekoja lielākā daļa Austrijas iedzīvotāju, tauta atzina savu kolektīvo atbildību par nacistu okupācijas laikā pastrādātajiem noziegumiem un oficiāli atteicās no .

## Ārējās saites
Džeremijs Sohans

**Džeremijs Jūliušs Sohans** (; dzimis  Oklahomas štatā, ASV) ir poļu-amerikāņu basketbolists, spēlē spēka uzbrucēja pozīcijā, Polijas basketbola izlases dalībnieks. 2026. gadā viņš pārstāv Nacionālās basketbola asociācijas (NBA) klubu Ņujorkas "Knicks", bet visu līdzšinējo karjeru spēlējis Sanantonio "Spurs".

Dž. Sohana māte Aneta ir Polijas basketboliste, spēlējusi NCAA otrajā divīzijā, kur iepazinās ar spēlētāja tēvu Raienu Viljamsu, kurš arī spēlēja koledžas basketbola komandā. Basktbolista tēvs gājis bojā autoavārijā 2017. gadā. Arī mātes tēvs bijis basketbolists Polijā, bet vectēvs — augsta līmeņa futbolists. Dž. Sohans ar ģimeni dzīvojis Anglijā, kur sācis trenēties basketbolā, bet pēc tam atgriezies ASV, mācījies vidusskolā Indiānā.

## Karjera
2020. gadā Covid-19 pandēmijas laikā Dž. Sohans pameta vidusskolu un pārstāvēja *[[OrangeAcademy]]* jauniešu komandu Vācijā, kas spēlēja *ProB* līgā (pēc spēka trešā Vācijā). 2020. gadā pievienojies Beilora Universitātes komandai NCAA.

Pēc viena gada augstskolu basketbolā viņu 2022. gada NBA draftā ar 9. kārtas numuru izvēlējās Sanantonio "Spurs". Jau no pirmās sezonas izcīnīja vietu komandas rotācijā, lielāko daļu spēļu dodoties laukumā starta pieciniekā.

2026. gada februārī "Spurs" atbrīvoja Dž. Sohanu no līguma sasistībām un viņš kā brīvais aģents pievienojās Ņujorkas "Knicks".

### Polijas izlase
Jauniešu basketbolā pārstāvējis gan Anglijas, gan Polijas izlases. 2019. gadā kopā ar Polijas U-16 izlasi guva uzvaru Eiropas U-16 čempionātā B divīzijā, kas notika Melnkalnē, un tika atzīts pat turnīra labāko spēlētāju.

Kopš 2021. gada Dž. Sohans ir pieaugušo Polijas basketbola izlases spēlētājs. Jau pirmajā spēlē, kas bija 2022. gada Eiropas čempionāta kvalifikācijas spēle pret Rumāniju, viņš kļuva par komandas rezultatīvāko spēlētāju, gūstot 18 punktus. Ar 88—81 uzvarētajā spēlē viņš 17 gadu vecumā kļuva par visu laiku visjaunāko basketbolistu, kas spēlējis Polijas nacionālajā izlasē.

## Atsauces

## Ārējās saites
Teslinas ezers

**Teslinas ezers** (, ) ir saldūdens ezers Kanādā, kopā ar cauri tekošo Teslinas upi un tās pieteku Nisutlinu veido Jukonas upes vistālāko izteku. Administratīvi ezera dienvidddaļa ietilpst Britu Kolumbijas provincē, bet ziemeļdaļa — Jukonas teritorijā. Ezers atrodas Jukonas plato dienviddaļā, izstiepts ziemeļrietumu—dienvidaustrumu virzienā 144 km garumā; maksimālais platums ir 3,2 km. Ezeram cauri tek Teslinas upe; tiek uzskatīts, ka no tās ezers ieguvis savu indiāņu nosaukumu *Délin Chú* — ‘no ezera izplūstošais ūdens’. Ieplūst vairākas upes, no kurām garākās ir Nisutlina (241 km), Dženingsa (150 km), Svifta (150 km) un Gledisa (130 km). Gar ezera ziemeļaustrumu krastu iet Aļaskas lielceļš, pie Nisutlinas ietekas atrodas Teslinas pilsētiņa.

## Atsauces

## Ārējās saites
Nisutlina

**Nisutlina** () vai **Nalasina** () ir upe Kanādā, kas kopā ar Teslinas upi veido Jukonas upes vistālāko izteku. Plūst pa Jukonas teritoriju.

Sākas Peli kalnos Jukonas plato dienviddaļā, līkumojot plūst pa kalnainu taigu ziemeļrietumu virzienā, bet vēlāk pagriežas uz dienvidrietumiem. Ietek Teslinas ezera Nisutlinas līcī. Lielākās pietekas ir Rouza (labā) un Volfa (kreisā). Gar upes vidusteces rietumu krastu iet Aļaskas lielceļš.

## Atsauces

## Ārējās saites
Tanana

**Tanana** () ir upe Aļaskā, Jukonas garākā pieteka. Pašas Tananas garums ir 940 km, bet kopā ar tās augšteci Nabesnu —  — 28. garākā upe ASV. Sākas Vrangeļa kalnu ziemeļu pakājē Tetlinas nacionālajā dabas rezervātā, saplūsto Nabesnai un Čisanai. Plūst ziemeļrietumu virzienā pa plašu pārpurvotu ieleju gar Aļaskas grēdas ziemeļu pakāji. Aļaskas centrālajā daļā pēc pietekas Deltas uzņemšanas upe veido purvu reģionu, kas pazīstams kā Tananas ieleja. Šeit upē ieplūst tās lielākās pietekas Nenana (230 km gara) un Kantišna (174 m). Ieplūst Jukonā iepretī Tananas pilsētiņai. Lielākās pilsētas krastos ir Fērbenksa un Nortpola. Gar upes krastu no satekas līdz Nenanai lejpus Fērbenksas iet Aļaskas lielceļš. Kuģojama 360 km garumā no ietekas. Upes nosaukums cēlies no kojuku valodas *Tene No’* — ‘Ūdens taka’.

## Atsauces

## Ārējās saites
Nabesna

**Nabesna** () ir upe Aļaskā, ASV, viena no Tananas satekupēm. Sākas Vrangeļa kalnu ziemeļu nogāzē no Nabesnas šļūdoņa, plūst ziemeļaustrumu virzienā pa Vrangeļa-Senteliasa nacionālo parku un Tetlinas nacionālo dabas rezervātu. Saplūstot ar Čisanu veido Tananas upi. Upe nodēvēta pēc Tananas augštecē dzīvojošās tananu tautas viena no pašnosaukumiem. 

## Atsauces

## Ārējās saites
Iznika

**Iznika** (, ) ir vēsturiska pilsēta Turcijas ziemeļrietumos, Bursas ilā, kas atrodas gleznainā vietā pie Iznikas ezera. Pilsēta ir viens no reģiona kultūrvēsturiski nozīmīgākajiem centriem. 2022. gadā Iznikā dzīvoja 44,2 tūkstoši iedzīvotāju. Senatnē pazīstama kā **Nīkaja** (), pilsēta bija nozīmīgs centrs Romas un Bizantijas impēriju laikos. Tā kļuva slavena ar Pirmo Nīkajas koncilu (325. gadā) un Otro Nīkajas koncilu (787. gadā), kuriem bija izšķiroša nozīme kristīgās teoloģijas un baznīcas vēstures attīstībā. Osmaņu periodā Iznika kļuva par ievērojamu keramikas ražošanas centru, īpaši slavenu ar savām mākslinieciskajām flīzēm, kas rotāja daudzus vēsturiskus dievnamus un ēkas visā Osmaņu impērijā. Mūsdienās Iznika ir vēstures, kultūras un tūrisma centrs, kas piesaista gan arheoloģijas un mākslas interesentus, gan svētceļniekus un ceļotājus. Pilsēta lepojas ar vēsturiskām baznīcām, mošejām, cietokšņa mūriem, kā arī ar keramikas mākslas tradīcijām, kas tiek saglabātas un attīstītas arī mūsdienās.

## Atsauces

## Ārējās saites
Jalova

**Jalova** var būt:
* Jalova (Robežnieku pagasts) — ciems Latvijā;
* Jalova (pilsēta) — pilsēta Turcijā;
* Rozalīna Jalova — ASV medicīnas fiziķe.
Tekilas agave

**Tekilas agave** (*Agave tequilana*) ir agaves suga. Augs ir ekonomiski nozīmīgs resurss Meksikas Halisko štatam, jo tekilas agave ir galvenā sastāvdaļa tekilas ražošanā. Auga stumbrā esošais agavīns (sazarots oligosaharīds, kura pamatā ir fruktoze) padara to īpaši piemērotu alkoholiskā dzēriena gatavošanai.

Tekilas agave ir sastopama Halisko, Kolimas, Najaritas, Mičoakanas un Agvaskaljentesas štatos Meksikā. Tā vislabāk aug augstienēs 1 500 metru virs jūras līmeņa, dodot priekšroku bagātīgai, smilšainai augsnei. Tekilas agave ir liels sukulents ar garām, smailām un sulīgām lapām, kas var sasniegt vairāk nekā 2 metru garumu. Aptuveni piecu gadu vecumā augs izdzen ziedkātu, kas var sasniegt 5 metru augstumu un kuram galā veidojas dzelteni ziedi. Komerciālai audzēšanai paredzētajām agavēm šo ziedkātu parasti nogriež, lai augs vairāk enerģijas novirzītu stumbra attīstībai.

## Atsauces
Sētvijas

**Sētvijas** (*Bryonia*) ir ķirbju dzimtas ģints, kuras dabiskais izplatības areāls ir Makaronēzijā, Ziemeļāfrikā, Eiropā līdz Vidusāzijai un Rietumhimalajiem.

## Sugas
Ģintī ir klasificētas aptuveni 10 sugas:

* *Bryonia alba* L. — baltā sētvija
* *Bryonia aspera* Steven ex Ledeb.
* *Bryonia cretica* L.
* *Bryonia flexuosa* Yıld.
* *Bryonia lappifolia* Vassilcz.
* *Bryonia melanocarpa* Nabiev
* *Bryonia monoica* Aitch. & Hemsl.
* *Bryonia multiflora* Boiss. & Heldr.
* *Bryonia syriaca* Boiss.
* *Bryonia verrucosa* Aiton

## Atsauces
Vladislavs (priekšvārds)

**Vladislavs** () vai **Volodislavs** (*Володисла́в*) ir ukraiņu vīriešu priekšvārds. Sieviešu variantam ir galotne -a.

Vārds ir senslāvu izcelsmes un galvenokārt tiek lietots Polijā. Vārds cēlies no slāvu vārdiem (*Володіти* (voloditi) — valdīt, + *слава* (slava) — slava, vai *слово* (slovo) — vārds) kas nozīmē "slavas īpašnieks".

Daudzi Polijas karaļi nēsāja šo vārdu. Tā variants krievu valodā ir Vladislavs; baltkrievu — Vladzislavs (*Ўладзіслаў*); čehu — Ladislavs.

Ukrainā un Krievijā šis vārds kļuva populārs 1960. un 1970. gados, kad kļuva populāra poļu kultūra, kā veids, kā savienoties ar Rietumu kultūru, ko Padomju Savienības režīms atļāva padomju cilvēkiem.

## Atsauces
Tatabāņa

**Tatabāņa** (, ) ir pilsēta Ungārijas ziemeļrietumos, Komāromas-Estergomas meģes administratīvais centrs. Tā atrodas aptuveni 55 km uz rietumiem no Budapeštas, pie Gerečas kalniem, stratēģiskā vietā starp galvaspilsētu un Rietumungārijas reģionu. Tatabāņa ir viena no relatīvi jaunākajām Ungārijas pilsētām, kas izveidojusies 20. gadsimta sākumā, apvienojot vairākas kalnraču apmetnes. 2022. gadā pilsētā dzīvoja 64,3 tūkstoši iedzīvotāju, un tā pazīstama ar savu rūpniecisko mantojumu, īpaši kalnrūpniecību, kas 20. gadsimtā bija galvenais saimniecības dzinējspēks. Pēc sociālisma perioda Tatabāņa veiksmīgi pārstrukturējusi savu saimniecību, attīstot vieglās rūpniecības, loģistikas un pakalpojumu nozares. Mūsdienās tā ir arī reģionāls izglītības, kultūras un administratīvais centrs. Pilsētu simbolizē monumentālā Turula statuja, kas ir viens no lielākajiem bronzas putnu pieminekļiem Eiropā un ir nozīmīgs nacionālās identitātes simbols.

## Atsauces

## Ārējās saites
Niagāra

**Niagāra** () ir upe Ziemeļamerikā uz ASV un Kanādas robežas; upē atrodas 51 m augstais Niagāras ūdenskritums. Niagāra iztek no Ēri ezera ziemeļaustrumu gala, plūst ziemeļu virzienā un ietek Ontārio ezera dienvidrietumos. Upē augšpus ūdenskrituma vairākas salas, lielākā no kurām ir Grandailenda (86 km²). Lielākās pilsētas krastos ir Bufalo pie iztekas no Ēri ezera un divas Naiagarafolsas pilsētas abpus ūdenskritumam — amerikāņu un kanādiešu. 10 km uz rietumiem no Niagāras upes uzbūvēts Ēri un Ontārio ezerus savienojošais kuģojamais Velenda kanāls.

## Atsauces

## Ārējās saites
Detroita (upe)

**Detroita** ( no  — ‘Šauruma upe’) ir upe Ziemeļamerikā uz ASV un Kanādas robežas, nozīmīgs ūdensceļš Lielo ezeru kuģniecības sistēmā. Upe sākas no Sentklēras ezera, plūst dienvidrietumu virzienā un ietek Ēri ezerā. Upes kritums ir tikai viens metrs un tā visā garumā ir kuģojama. Upes krasti urbanizēti — rietumu krastā ASV Mičiganas štatā atrodas Detroitas pilsēta, bet austrumu krastā Ontārio provincē — Vindzoras pilsēta. Starp abām pilsētām upi šķērso vairāki tilti.

Detroitas upe ir viens no pasaulē noslogotākajiem ūdensceļiem. Tas ir nozīmīgs transporta maršruts, kas savieno Mičigana ezeru, Huronu un Augšezeru ar Ēri ezeru un tālāk ar Ontārio ezeru un Sentlorensas ūdensceļu un Ēri kanālu. Kad 20. gadsimta mijā Detroita piedzīvoja strauju industrializāciju, Detroitas upe kļuva bēdīgi slavena ar toksisko piesārņojumu. Kopš 20. gadsimta beigām upes ekoloģiskās nozīmes dēļ ir veikti nozīmīgi atjaunošanas darbi. Upes lejtecē izveidotas vairākas aizsargājamās dabas teritorijas.

## Atsauces

## Ārējās saites
Sentklēra

**Sentklēra** () ir upe Ziemeļamerikā uz ASV un Kanādas robežas, nozīmīgs ūdensceļš Lielo ezeru kuģniecības sistēmā. Upe sākas no Hūrona ezera, plūstdienvidu virzienā un ietek Sentklēras ezerā, veidojot plašu deltu; deltas salas Kanādas pusē aizņem Volpola salas indiāņu teritorija. Upes kritums ir tikai viens metrs un tā visā garumā ir kuģojama. Lielākās apdzīvotās vietas krastos ir Sarnija Kanādā un Porthūrona ASV. Upe, tāpat kā ezers, kurā tā ietek, nodēvēta Svētās Klāras no Asīzes vārdā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Smalkais

**Smalkais** (variants: Smalks) ir latviešu cilmes uzvārds, cēlies no vārda "smalks" ("ļoti pieklājīgs, smalkjūtīgs, arī izsmalcināts, izvēlīgs". Šāds uzvārds Latvijā pirmo reizi minēts 1826. gadā Vidzemes guberņas Gulbenes draudzes novadā (Smalkais), arī Ļaudonas, Mazsalacas un Rūjienas draudzēs, kā arī Bērzaunes un Rūjienas draudzēs (Smalks).

1935. gadā uzvārds bija izplatīts Madonas (53), Limbažu (65, g.k. Salacgrīvā) un Ogres (28) apriņķos, kā arī izkaisīts Ceraukstē (8, minēts 1858. gadā), Jēkabpilī (6), Bauskā (4), Saldū un Liepājā.

## Skatīt arī
* "Smalkais stils"

## Atsauce
Sentmēri

**Sentmēri** () ir upe Ziemeļamerikā uz ASV un Kanādas robežas, nozīmīgs ūdensceļš starp Augšezeru un pārējiem Lielajiem ezeriem. Upe sākas no Augšezera dienvidaustrumu gala, plūst dienvidaustrumu virzienā un ietek Hūrona ezera ziemeļdaļā. Pašā upes sākumā pie iztekas no Augšezera krāces, kurām paralēli jau kopš 1855. gada kuģniecības nodrošināšanai darbojas slūžu sistēma. Upē daudz salu, lielākās no kurām ir Sentdžozefa sala (365 km²) Kanādas Ontārio provincē un Dramonda sala (350 km²), Šugarailenda (128 km²) un Nībiša (56 km²) ASV Mičiganas štatā. Lielākās apdzīvotās vietas krastos ir divas dvīņu Sūseintmarī pilsētas Kanādā un ASV; šeit upi šķērso dzelzceļa un autoceļa tilts. Upes krastos un salās vairākas anišināpu kopienu teritorijas.

## Atsauces

## Ārējās saites
Latvius grewingki

***Latvius grewingki*** ir devona osteolepidīdu suga, kas dzīvoja Latvijas teritorijā franas laikmetā, un kuras holotips (otiko-okcipitālais vairogs) atrasts pļaviņu svītas nogulumos Pērses krastos pie Kokneses. Bez šīs vietas *Latvius grewingki* fosilijas ir atrastas Abavas krastos pie Kandavas un Krievijā, Ojatjes upes krastos pie Vačukincu ciema, Ļeņingradas apgabalā, pleskavas slāņos (pļaviņu svīta). Sugu 1933. gadā kā *Osteolepis grewingki* aprakstīja vācbaltiešu paleontologs Valters Gross. Tā nosaukta vācbaltiešu ģeologa Konstantīna Grēvinka vārdā. *Latvius grewingki* ir latviju ģints tipiskā suga.

## Apraksts
*Latvius grewingki* bija nelielas zivis, domājams, 15-20 cm garas. Nāsīm ir gareniski ovāla forma, tās izvietotas virs subnariālā stūra virsotnes un ir redzamas no augšas. Orbitālie izgriezumi ir salīdzinoši gari un sekli, un aizņem gandrīz ½ no vairoga vidusdaļas garuma. Vairoga preorbitālais nodalījums sastāda ap 0,65 no orbitālās un postorbitālās daļas kopgaruma. Pineālā atvere ir rombveidīga, izvietota priekšpusē, vai arī mediāli no parietālo bedrīšu līniju galiem (с/Ь - 0,25), kas sasniedz parietāļu mediānās šuves aizmugurējo daļu. Galvaskauss paplašinās kaudāli: vairoga platums pie postorbitālajām iedobēm ir 0,6-0,65 vai mazāk, bet pie spirakulārā izgriezuma 0,75-0,9 no parietālā vairoga garuma. Postparietālais vairogs ir aizmugurējā daļā plats, ar gariem un dziļiem spirakulārajiem izgriezumiem. Tā aizmugurējā mala postparietāļu mediānās šuves apgabalā ir izliekta. *[[Lacri­male]]* nav augsts: garums 2,5 reizes pārsniedz tā lielāko augstumu pie orbitālā izgriezuma priekšējās malas. *[[Maxillare]]* ir augsts tā aizmugurējā malā: augstums 5 reizes mazāks par garumu. *[[Quadratojugale]]* garums mazāk kā 1,5 reizes pārsniedz tā vidusdaļas augstumu; bedrīšu līnija atrodas tuvu kaula priekšējai malai. Spriežot pēc laukuma uz sānu gulārēm, zivij bija plata mediālā gulāre. Apakšžokļa garums un konfigurācija variē. Tā augšējā mala ir taisna. Ventrālā virsma ir plata un plakana, laterālā − šaura. Zobu rinda uz *[[dentale]]* ir gara, priekšējie zobi nelieli. Ārpusē no tiem ir novērojamas daudzas sīku zobu rindas. *[[Spleniale]]* ir īss: divreiz īsāks par *[[postspleniale]]*, kuru vidusdaļā šķērso vertikālā bedrīšu līnija (k/m - 1,88-2,0), kas stiepjas līdz dentāles šuvei. Sensorais mandibulārais kanāls iet gar žokļa apakšējo malu un atveras uz tā *[[infradentalia]]* vidusdaļā divās poru rindās. Sensoro kanālu poras ir salīdzinoši lielas un izvietotas 2 līdz 3 rindās: ap 70 porām parietālā vairoga un 40-60 porām postaprietālā vairoga katrā pusē. Kleitrums ir ar garu priekšējo atzaru, kuru pārsedz klavikula, un ar attīstītu mediālo flangu, kas formē žaunu dobuma aizmugurējo sienu. Abi kauli bieži vien ir cieši savienoti kopējā *cleithroclavicula* kaulā. Klavikulas priekšējā galā ir šuves līnija priekš *interclavicula*. Zvīņu forma un izmēri ir variabli. Bieži vien zvīņas ir ar attīstītu priekšējo izaugumu uz pārsedzamās virsmas.

## Atsauces
Sentlūisa

**Sentlūisa** () ir upe ASV Minesotas štatā, Augšezera garākā pieteka un Sentlorensas upju sistēmas tālākā izteka. Sākas no Sevenbīverleika štata ziemeļos, kurā ieplūst Nortriveras un Īstriveras upes, plūst dienvidrietumu virzienā pa purvainu zemieni. Pie Fludvudas upe pagriežas uz dienvidaustrumiem un šķērso piekrastes grēdu; šajā posmā upē daudz nelielu ūdenskritumu un krāču, uzbūvēta hidroelektrostacija. Lejpus krācēm upe pagriežas uz ziemeļaustrumiem un ietek Augšezera dienvidrietumu galā. Lielākās pietekas ir Klokē un Vaitfeisa; abas kreisā krasta. Lielākās pilsētas krastos ir Dulūtas un Supīrioras ostas pilsētas pie ietekas Augšezerā un Klokē 40 km augšpus ietekas.

## Atsauces

## Ārējās saites
Baltais lotoss

**"Baltais lotoss"** () ir ASV melnās komēdijas drāmas antoloģijas televīzijas seriāls, ko radījis Maiks Vaits pēc HBO pasūtījuma un kura pirmizrāde notika 2021. gada 11. jūlijā. Seriāls seko viesu un personāla piedzīvojumiem nedēļas garumā, kas pavadīta greznā globālā kūrorta viesnīcas ķēdē. Pirmo sezonu filmēja un tā norisinājās Havajās, otrā Sicīlijā un trešā Taizemē.

Seriālu kā miniseriālu apstiprināja 2020. gada oktobrī, bet 2021. gada augustā HBO to pārveidoja par antoloģijas seriālu; tā otrā sezona pārraidīta no 2022. gada 30. oktobra līdz 11. decembrim, un trešā sezona — no 2025. gada 16. februāra līdz 6. aprīlim. Trešās sezonas izdošanu aizkavēja 2023. gada Holivudas streiks. Seriālam ieplānota ceturtā sezona. Tas pieejams straumēšanas servisā *Max* vienlaikus ar lineāro pārraidi.

Seriāls guvis kritiķu atzinību par tā scenāriju, aktierspēli, humoru un producēšanas vērtībām, kā arī saņēmis vairākus apbalvojumus: piecpadsmit *Primetime Emmy* balvas — tostarp kategorijā "Izcils mini vai antoloģijas seriāls" — un divas Zelta globusa balvas, tostarp kategorijā "Labākais miniseriāls vai filma". Dženifera Kūlidža ieguvusi vairākas balvas par savu sniegumu pirmajās divās sezonās, tostarp divas *Primetime Emmy* un Zelta globusa balvu, savukārt Vaits ieguvis divas *Emmy* balvas par scenāriju un režiju.

## Sižets
Katra sezona ir atsevišķa un ar citām sezonām saistās tikai ar dažiem tēliem no iepriekšējām sezonām, un norisinās citā "Baltā lotosa" (*White Lotus*) kūrorta viesnīcā. Tās atspoguļo viesu un personāla ikdienu nedēļas garumā, kas pavadīta viesnīcā, kuru savstarpējās attiecības ietekmē viņu dažādās psihosociālās disfunkcijas. Ar katru aizejošo dienu viesnīcas darbiniekos, viņu turīgajos viesos un pašā idilliskajā vietā lēnām atklājas tumšāka sarežģītība.

## Sērijas

## Atsauces

## Ārējās saites
Sizala agave

**Sizala agave** (*Agave sisalana*) ir agaves suga, kuras dabiskais izplatības areāls ir Meksikas dienvidos, bet tā tiek plaši kultivēta un ir naturalizēta daudzās citās valstīs. No šīs agaves iegūst stingru šķiedru — sizala šķiedru, kuru tradicionāli izmanto virvēm un auklām, un tai ir daudz citu lietojumu, tostarp papīra, auduma, apavu, cepuru, somu, paklāju, ģeotekstilmateriālu un šautriņu dēļu ražošanā. To izmanto arī kā šķiedru stiegrojumu kompozītmateriālu stikla šķiedras, gumijas un betona izstrādājumiem. To var arī raudzēt un destilēt, lai pagatavotu meskalu.

## Atsauces
Tristihopterīni

**Tristihopterīni** (*Tristichopterinae*) ir viena no osteolepjveidīgo kārtas (*Osteolepiformes*) apakšdzimtām. Apakšdzimta piedēvēta ASV paleontologam Edvardam Kopam, kurš 1889. gadā izdalīja *[[Tristichopteridae]]* dzimtu. Šīs apakšdzimtas aizvēsturiskie pārstāvji dzīvoja paleozoja ērā, augšdevonā un ir sastopami arī Latvijas devona nogulumos.

## Apraksts
Tristihopterīni bija vidēja lieluma zivis ar pagarinātām krūšu spuru daivām. Acīmredzot tie bija plēsēji, vajātāji. Galvaskausa forma un proporcijas, parietālā un postparietālā vairoga attiecība, pineālās atveres stāvoklis, orbītu izmēri un izvietojums variēja. Nazālā sērija ir gara, līdz 7 elementiem. Deguna kapsulas ir lielas, ar labi pārkaulotām sieniņām, pārdalītas ar plānu starpdeguna starpsienu (*septum nasi*). Iekšējā aizmugurējā deguna atvere ir atdalīta no endohoānas ar kaula tiltiņu. Hoānas izgriezums ir liels. Dermintermediālais izaugums ir vidēji attīstīts un nesniedzas līdz deguna kapsulas mediānai sienai. Olfaktorie kanāli ir gari. Lemeša kauli ir ar garu aizmugurējo un īsu priekšējo laterālo izaugumu. Mediānā izauguma var nebūt. Aukslēju bedre atrodas priekšdeguna nodalījumā. Tās izmēri, dziļums un dalījums variē. Apakšžokļa relatīvais garums, augstums un platums mainās ģinšu un sugu līmenī. Tāpat mainās infraorbitālo flangu esamība, priekšējo zobu izmēri (no sīkiem līdz ilkņiem) un mikrostruktūras raksturs (poliplokoīdais vai eistenodontais tips). Zvīņas ir ieapaļas, salīdzinoši plānas, ar īsu vidējo izaugumu iekšpusē. Zvīņu ornamentējumu veido tievi kaula ķīļi.

## Sistemātika
* apakšdzimta: ***Tristichopterinae***, Cope, 1889 †
*: ģints: *[[Bruehnopteron]]*, Schultze & Reed, 2012 †
*: ģints: *[[Eusthenodon]]*, Jarvik, 1952 †
*: ģints: *[[Eustheno­pteron]]*, Whiteaves, 1881 †
*: ģints: *[[Heddleichthys]]*, Snitting, 2009 †
*: ģints: *[[Jarvikina]]*, Vorobyeva, 1977 †
*: ģints: *[[Spodichthys]]*, Jarvik, 1985 †
*: ģints: *[[Tristichopterus]]*, Egerton, 1861 †

(†) - izmirušu organismu grupa. 

## Atsauces
Joannina

**Joannina** () ir pilsēta Grieķijas ziemeļrietumos, Epīras reģionā, un tā ir Epīras perifērijas galvaspilsēta. Tā atrodas pie Pamvotīdas ezera, kalnainā apvidū netālu no Pindas grēdas, aptuveni 450 km attālumā no Atēnām. 2021. gadā pilsētā dzīvoja 64,9 tūkstoši iedzīvotāju, padarot to par vienu no lielākajām pilsētām Grieķijas rietumu daļā. Joannina ir pazīstama ar bagātīgu kultūrvēsturisko mantojumu, kas ietver bizantiešu, osmaņu un grieķu periodu liecības. Pilsēta bija nozīmīgs reliģisks, administratīvs un amatniecības centrs osmaņu laikmetā, īpaši 18.–19. gadsimtā. Tās vēsturiskajā centrā saglabājušās mošejas, baznīcas, sinagoga, kā arī cietoksnis, kas atspoguļo pilsētas multikulturālo pagātni. Mūsdienās Joannina ir arī svarīgs izglītības centrs, tajā atrodas Joanninas Universitāte, kas piesaista studentus no visas Grieķijas un veicina pētniecību reģionālā un starptautiskā mērogā. Pilsēta apvieno vēsturisku atmosfēru ar mūsdienīgu attīstību un tiek uzskatīta par vienu no nozīmīgākajiem kultūras, izglītības un tūrisma centriem Grieķijas kontinentālajā daļā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Sentklēras ezers

**Sentklēras ezers** () ir ezers Ziemeļamerikā uz ASV un Kanādas robežas. Ezers atrodas Lielo ezeru virknē starp Hūronu ziemeļos un Ēri ezeru dienvidos. Hūrona ūdeņi uz Sentklēras ezeru notek pa Sentklēras upi, bet Sentklēras ezera ūdeņi uz Ēri ezeru — pa Detroitu. Ezera rietumu krastā Detroitas pilsēta, bet uz salām Sentklēras grīvā Kanādas pusē — Volpola salas indiāņu teritorija.

Pirmie no eiropiešiem ezeru 1679. gada 12. augustā atklāja franču ekspedīcija Renē Robēra Kavaljē de la Sāla vadībā un nodēvēja to par godu katoļu Svētajai Klārai no Asīzes.

## Atsauces

## Ārējās saites
Jans Herls

**Jans Herls** (; dzimis ) ir Austrijas tramplīnlēcējs, divkārtējs olimpisko spēļu čempions komandu sacensībās, pasaules čempionātu medaļnieks.

## Karjera
2018. gada Pasaules čempionātā junioriem individuālajās sacensībās Herls ieguva piekto vietu, kā arī izcīnīja sudraba medaļu komandu sacensībās un bronzu jauktajā komandā. Pasaules kausa sacensībās debitēja  Insbrukā ar 29. vietu. 2019. gadā pirmo reizi piedalījās arī Pasaules čempionātā un ieņēma 44. vietu sacensībās uz parastā tramplīna. Pirmo reizi vietu uz goda pjedestāla Pasaules kausa posmā izcīnīja  Engelbergā, ieņemot trešo vietu lēcienos no lielā tramplīna.

2021. gada Pasaules čempionātā Oberstdorfā izcīnīja sudraba medaļu komandu sacensībās.  Vislā pirmo reizi karjerā uzvarēja Pasaules kausa posmā. Olimpiskajās spēlēs pirmo reizi startēja 2022. gadā Pekinā. Individuāli labāko rezultātu sasniedza sacensībās uz lielā tramplīna, kur ierindojās devītajā vietā, bet vīriešu komandu sacensībās kopā ar Stefanu Kraftu, Danielu Hūberu un Manuelu Fetneru uzvarēja un izcīnīja zelta medaļu.

2023. gada Pasaules čempionātā Planīcā ieguva bronzas medaļu komandu sacensībās. 2023.—2024. gada Pasaules kausa sezonā Herls izcīnīja divas uzvaras Pasaules kausa posmos Insbrukā un Lahti. 2024.—2025. gada Četru tramplīnu turnejā ieņēma otro vietu, tikai 1,4 punktus zaudējot uzvarētājam Danielam Čofenigam. 2025. gada Pasaules čempionātā Tronheimā Herls izcīnīja četras medaļas. Individuāli viņš ieguva bronzu lēcienos no parastā tramplīna un sudrabu uz lielā tramplīna. Startēja arī abās komandu sacenībās, izcīnot bronzu jauktajā komandā un sudrabu vīriešu komandu sacensībās. 2024.—2025. gada Pasaules kausa sezonu noslēdza otrajā vietā pēc tautieša Daniela Čofeniga. 2025.—2026. gada sezonā otro reizi pēc kārtas ieguva otro vietu Četru tramplīnu turnejas kopvērtējumā.

Kopā ar Štefanu Embaheru  izcīnīja zelta medaļu komandu sacensībās, kas tika aizvadītas pēc *Super team* formāta ar diviem dalībniekiem komandā.

## Rezultāti
### Olimpiskās spēles

### Pasaules čempionāti

### Pasaules kausa kopvērtējums

## Atsauces

## Ārējās saites
Eistenopteroni

**Eistenopteroni** (*Eustheno­pteron*) ir viena no osteolepjveidīgo kārtas (*Osteolepiformes*) ģintīm. Ģinti 1881. gadā izveidoja britu un Kanādas paleontologs Džozefs Vaitovs. Šīs ģints aizvēsturiskie pārstāvji dzīvoja paleozoja ērā, augšdevonā un ir sastopami arī Latvijas devona nogulumos. Ģints tipiskā suga ir *[[Eusthenopteron foordi]]*.

## Apraksts
Eistenopteroni ir 30 cm līdz 1 metru garas zivis ar salīdzinoši šauru galvaskausu. Purna priekšējā mala ir salīdzinoši augsta. Nāsis izvietotas augstu purna malās un parasti ir redzamas no augšas. Postparietālais vairogs ir garš, garumā ir tāds pats vai nedaudz īsāks par parietālo vairogu. Orbitālie izgriezumi ir salīdzinoši lieli, izvietoti galvaskausa malās un var sasniegt līdz ¼ no parietālā vairoga garuma. Acīm ir sklerotiskie kauliņi. Pineālā atvere ir neliela, parasti *[[parietale]]* pārkaulošanās centra līmenī, un to apjož pineālās plātnītes. *Supraorbitale posterior* nesaskaras ar *intertemporale*. *[[Lacrimale]]* priekšpusē ir augsts un veido lielāko orbitāles daļu. Vaiga plātne ir mēreni gara un augsta. Tās garums gandrīz trīs reizes pārsniedz augstumu un 3,5 reizes garāka par postparietālo vairogu. *[[Maxil­lare]]* ir garš, skaidri paaugstinās aizmugurējā daļā un ir nošķirts no *[[jugale]]* un lacrimale. Apakšžokļi ir salīdzinoši īsi (apmēram trīs reizes garāki par postparietālo vairogu), bez attīstītiem infradentālajiem flangiem. Apakšžokļa priekšējie zobi ir nelieli. *[[Palatoquadratum]]* kvadrāta atzars ir garš un lēzens. Eistenopteroniem ir *palatoquadratum* sinhondrozā tipa laterālā un mediālā etmoīdā, suprapterigoīdā un paratemporālā saite ar galvaskausu. Zobiem ir poliplokodontā tipa mikrostruktūra. To krokas ir ar nedaudziem sānu atzarojumiem, bet pulpas dobums brīvs. Galvaskausa kaulu ornamentējumā dominē sīki pauguriņi. Zvīņas ir nelielas, ieapaļas un plānas, ar lielu brīvo virsmu, ornamentētas ar smalkiem pauguriņiem un ķīlīšiem.

## Sistemātika
* ģints: ***Eustheno­pteron***, Whiteaves, 1881 †
*: suga: *[[Eusthenopteron dalgleisiensis]]*, (Anderson, 1859) †
*: suga: *[[Eusthenopteron farloviensis]]*, White, 1961 †
*: suga: *[[Eusthenopteron foordi]]*, Whiteaves, 1881 †
*: suga: *[[Eusthenopteron ob­ruchevi]]*, Vorobyeva, 1977 †
*: suga: *[[Eusthenopteron saevesoederberghi]]*, Jarvik, 1937 †
*: suga: *[[Eusthenopteron traquairi]]*, Westoll, 1937 †
*: suga: *[[Eusthenopteron waengsjoei]]*, Jarvik, 1952 †

(†) - izmirušu organismu grupa. 

## Atsauces