open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
The Monster Show

***The Monster Show*** ir 2005. gadā izdots grupas *[[Lordi]]* albums. Tas ir viņu iepriekšējo albumu *[[Get Heavy]]* un *[[The Monsterician Dream]]* apvienojums, kas paredzēts pārdošanai Apvienotajā Karalistē. Albumam pievienots DVD ar trīs grupas mūzikas klipiem.

## Dziesmu saraksts
* CD:

# "Threatrical Trailer" 
# "Bring it On" 
# "Blood Red Sandman" 
# "My Heaven is your Hell" 
# "Would you Love a Monsterman?" 
# "Devil is a Loser" 
# "Icon of Dominance" 
# "The Children of the Night" 
# "Shotgun Divorce" 
# "Forsaken Fashion Dolls" 
# "Wake the Snake" 
# "Rock the Hell outa You"

* DVD:

# "Blood Red Sandman" 
# "Devil is a Loser" 
# "Would you love a Monsterman?"
Ardabīlas ostāns

**Ardabīlas ostāns** (, ) ir Irānas ostāns, pirmās pakāpes administratīvā iedalījuma vienība. Ostāns atrodas valsts ziemeļos, robežojas ar Azerbaidžānu un Irānas ostāniem Austrumazerbaidžānu, Zandžānu un Gīlānu. Ostāna administratīvais centrs ir Ardabīla. Ostānu izveidoja 1993. gadā no Austrumazerbaidžānas un Gīlānas daļām. Lielākās pilsētas ir Ardabīla (529 374), Pārsābāda (93 387), Mešgīnšahra (74 109), Halhāla (39 304) un Germi (28 967).

## Atsauces

## Ārējās saites
Zandžānas ostāns

**Zandžānas ostāns** ( *Ostân-e Zanjân*) ir Irānas ostāns valsts ziemeļrietumos. Ostāna galvaspilsēta ir Zandžāna. Lielākās pilsētas ir Zandžāna (430 871), Abhara (99 285) un Horramdarre (55 368).

Zandžānas ostāns slavens ar savām vīnogām bez kauliņa. Pateicoties savam ģeogrāfiskajam un stratēģiskajam novietojumam ostāns ir viens Irānas industriālajiem centriem. Ostāns atrodas  uz ziemeļrietumiem no Teherānas un tos savieno autoceļš.

## Atsauces

## Ārējās saites
Austrumazerbaidžāna

**Austrumazeirbadžānas ostāns** (, *Āzarbāijān-e Sharqi*; , *Şərqi Azərbaycan ostanı*) ir Irānas ostāns, pirmās pakāpes administratīvā iedalījuma vienība. Atrodas valsts ziemeļrietumos, robežojas ar Armēniju un Azerbaidžānu, kā arī Ardabīlas, Rietumazerbaidžānas, Zandžānas ostāniem. Viens no četriem Irānas Azerbaidžānas ostāniem. Ostāns izveidots 1950. gadā sadalot Azerbaidžānas ostānu rietumu un austrumu daļās. Ostāna galvaspilsēta ir Tebrīza. Lielākās pilsētas ir Tebrīza (1398 060), Marāge (149 929), Maranda (114 841), Mijāne (89 796), Ahara (86 760) un Bonāba (76 610).

## Atsauces

## Ārējās saites
Rietumazerbaidžāna

**Rietumazerbaidžānas ostāns** (, *Āzarbāyjān-e Gharbī*; , *Qərbi Azərbaycan ostanı*) ir Irānas ostāns, Irānas pirmās pakāpes administratīvā iedalījuma vienība. Izvietojies valsts ziemeļrietumos Armēnijas kalnienē Zāgrosa ziemeļos. Robežojas ar Austrumazerbaidžānas, Zandžānas un Kurdistānas ostāniem, kā arī ar Turciju, Irāku un Azerbaidžānu. No Armēnijas to šķir šaura Turcijas zemes strēle. Kopš 2014. gada Rietumazerbaidžāna ir iekļauta Irākas trešajā administratīvajā reģionā. Ostāna galvaspilsēta ir Urmija. Lielākās pilsētas ir Urmija (736 224), Hoja (198 845), Būkāna (193 501), Mahābāda (168 393) un Mijāndoāba (134 425).

UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā ir iekļauta Tahte Soleimāna, kas sena cietokšņa un zoroastriešu uguns tempļa drupas.

## Atsauces

## Ārējās saites
Kurdistānas ostāns

**Kurdistānas ostāns** (, *Ostān-e Kordestān*; , *Parêzgayî Kurdistan*) ir Irānas ostāns, Irānas pirmās pakāpes administratīvā iedalījuma vienība. Izvietojusies valsts rietumos Zāgrosa grēdā un tās austrumu priekškalnēs. Ostāna iedzīvotāju vairākums ir kurdi, bet tur dzīvo arī nozīmīgs skaits azerbaidžāņu. Ostāna teritorija aizņem vienu ceturto daļu no kurdu apdzīvotajām Irānas teritorijām.

Robežojas ar Iraku rietumos un Irānas ostāniem: Rietumazerbaidžānu ziemeļos, Zandžānu ziemeļaustrumos, Hamadānu austrumos un Kermānšāhu dienvidos. Ostāna administratīvais centrs ir Sanandadža.

Pēc tautas skaitīšanas datiem 2016. gadā Kurdistānas teritorijā dzīvoja 1 603 011 iedzīvotāju. Ostāns iedalīts 10 šahrestānās. Lielākais iedzīvotāju skaits ir Sanadadžas šahrestānā — 501 400 iedzīvotāji. Lielākās pilsētas ir Sanandadža (412 767), Sageza (165 258), Marīvāna (136 654) un Bāne (110 218).

## Tautsaimniecība
Iedzīvotāju galvenā nodarbošanās ir lauksaimniecība un lopkopība, galvenie lauksaimniecības produkti ir kvieši, mieži, kā arī citi graudaugi un augļi. Galvenās rūpniecības nozares ir ķīmiskā, metāla, tekstila, ādas un pārtikas rūpniecība. Kurdistānā ir viens no lielākajiem bezdarba līmeņiem Irānā.

## Izglītība un kultūra
Kurdistānā atrodas vairākas augstākās izglītības iestādes, tai skaitā:
* Kurdistānas Medicīnas zinātņu universitāte;
* Kurdistānas Universitāte;
* Islāma Azada universitātes Sanadadžas filiāle.

Irānas Kultūras mantojuma organizācijā uzskaitītas 211 vēsturiski vai kultūrā nozīmīgas vietas, kas atrodas Kurdistānā. Dažas no tām saglabājušās no Sasanīdu impērijas laikiem.

## Atsauces

## Ārējās saites

* CENSUS 2016 Iran Data Portal
Hamadānas ostāns

**Hamadānas ostāns** () ir Irānas ostāns, Irānas pirmās pakāpes administratīvā iedalījuma vienība. Izvietojies valsts rietumdaļā Zāgrosa kalnu austrumu piekalnē. Ostāna administratīvais centrs ir Hamadāna, lielākās pilsētas ir Hamadāna (473 149), Malājera (153 748), Nahāvanda (72 218) un Tūjserkāna (42 520).

## Atsauces

## Ārējās saites
Kermānšāhas ostāns

**Kermānšāhas ostāns** (, *Ostān-e Kermanšah*; , *Parêzgeha Kirmaşan*) ir viens no 31 Irānas ostāniem, viens no Irānas Kurdistānas ostāniem. Izvietojies valsts rietumos Zāgrosa rietumu priekškalnēs. Laikposmā no 1969. līdz 1986. gadam tā bija pazīstama kā **Kermānšāhana**, bet no 1986. līdz 1995. gadam — **Bahtarāna**. Lielākās pilsētas ir Kermānšāha (946 651, administratīvais centrs), Eslāmābāda Garba (90 559), Džavānrūda (54 354) un Kangāvara (51 352).

## Atsauces

## Ārējās saites
Īlāmas ostāns

**Īlāmas ostāns** (, *Ostān-e Ilâm*, , *Parêzgeha Îlamê*) ir viens no Irānas ostāniem. Atrodas Irānas rietumos Kabīrkūha grēdā un tās rietumu priekškalnēs. Rietumos tam ir  gara robeža ar Irāku. Ziemeļos ostāns robežojas ar Kermānsāhu, austrumos — Luristānu, bet dienvidaustrumos — Hūzestānu. Lielākā daļa iedzīvotāju kurdi (81%) un luri (15%). Lielākās pilsētas ir Īlāma (194 030, ostāna centrs), Dehlorāna (32 941) un Eivāna (31 299).

## Atsauces

## Ārējās saites
Luristāna

**Luristānas ostāns** (, *Ostān-e Luristān*) ir Irānas ostāns valsts rietumu daļā Zāgrosa kalnu grēdā. Robežojas ar Hamadānas, Markazī, Isfahānas, Čahārmahālas un Bahtijārī, Hūzestānas, Īlāmas un Kermānšāhas ostānu. Tā administratīvais centrs ir Horramābāda. 2014. gadā ostāns tika iekļauts Irānas ceturtajā administratīvajā reģionā. Lielākās pilsētas ir Horramābāda (373 416), Borūdžerda (234 997) un Dorūda (121 638).

Lielāko daļu ostāna ekonomikas veido lauksaimniecība; tiek audzēti tādi kultūraugi kā rīsi, kvieši, mieži, kokvilna, cukurbietes, dažādi augļi un dārzeņi. Ostānā ir dzelzs rūdas un molibdēna atradnes.

## Atsauces

## Ārējās saites
Hūzestāna

**Hūzestānas ostāns** (, *Ostān-e Xūzestān*) ir Irānas ostāns valsts dienvidrietumos. Robežojas ar Īliāmas ostānu ziemeļrietumos, Luristānas ostānu ziemeļos, Isfahānas ostānu ziemeļaustrumos, Čahārmahāla un Bahtijārī un Kohkīlūje un Būjerahmada ostāniem austrumos, ar Irāku rietumos. Ostāna krastu dienvidos apskalo Persijas līcis. Administratīvais centrs ir Ahvāza. Lielākās pilsētas ir Ahvāza (1184 788), Dezfūla (264 709), Abādāna (231 476), Māhšahra (162 797), Andīmeška (135 116), Horamšahra (133 097), Behbehāna (122 604), Īze (119 399), Šūštara (101 878) un Masdžedsoleimana (100 497).

Ostāns ir bagāts ar naftas un dabasgāzes atradnēm. Tā etniskais sastāvs ir ļoti raibs - puse tā iedzīvotāju ir luri, bet bez persiešiem tajā dzīvo ievērojama arābu minoritāte. Kopš 20. gadsimta 20. gadiem reģionā eksistē arābu separātistu kustība, kura īpaši aktīva bija Irākas-Irānas kara laikā, kad Irāka kustību atbalstīja.

## Atsauces

## Ārējās saites
Čahārmahāla un Bahtijārī

**Čahārmahālas un Bahtijārī ostāns** (, *Ostân-e Čahâr-Mahâl-o Baxtiyârî*) ir viens no 31 Irānas ostāniem, kas atrodas valsts dienvidrietumos. Robežojās ar Isfahānas ostānu ziemeļos un austrumos, ar Hūzestānas ostānu austrumos un ar Kohkīlūje un Būjerahmadas ostānu dienvidos. Galvaspilsēta — Šahrekorda. Lielākā daļa iedzīvotāju ir bahtijāri, kā arī persieši, kaškaji un čahārmahāli. Lielākās pilsētas ir Šahrekorda (190 441), Lordegāna (40 528), Farohšahra (31 739) un Farsāna (30 504). 

## Atsauces

## Ārējās saites
Kohgīlūje un Būjerahmada

**Kohgīlūjes un Būjerahmadas ostāns** (, *Ostān-e Kohgīlūye va Būyer-Ahmad*; , *Ostān-e Kohgīlūya-vo Beyramad*) ir viens no Irānas ostāniem. Izvietojies valsts rietumu daļā Zāgrosa kalnu grēdā. Ostāns robežojas ar Čahārmahālu un Bahtijārī ziemeļos, ar Isfahānu ziemeļaustrumos, ar Fārsu austrumos, ar Būšehru dienvidos un ar Hūzestānu rietumos. Tas ir divdesmit astotais lielākais ostāns Irānā pēc iedzīvotāju skaita un divdesmit septītais lielākais Irānas ostāns pēc platības. Lielākā daļa iedzīvotāju ir luri.

Kohgīlūjes un Būjerahmadas administratīvais centrs un lielākā pilsēta ir Jāsūdža. Lielākās pilsētas ir Jāsūdža (134 532), Dogonbadāna (96 728) un Dehdašta (57 036).

## Ārējās saites
Būšehras ostāns

**Būšehras ostāns** () ir Irānas ostāns, pirmās pakāpes administratīvā iedalījuma vienība. Atrodas valsts dienvidos, Persijas līča piekrastē. Ostāna galvaspilsēta ir Būšehras pilsēta. Ostāns iedalās desmit šahrestānos. Lielākās pilsētas ir Būšehra (223 504), Borāzdžāna (110 567), Bandaregenāve (73 472), Bandarekangāna (60 187) un Hourmūdža (40 722).

## Atsauces

## Ārējās saites
Fārsa

**Fārsas ostāns** (, *Fārs*, jeb , *Pārs*) ir Irānas ostāns un vēsturiskais apgabals, kas atrodas valsts dienvidu daļā Zāgrosa grēdas dienviddaļā. Ostāna administratīvais centrs ir Šīrāza, lielākās pilsētas — Šīrāza (1565 572), Marvdašta (148 858), Džahroma (141 634), Fasa (110 825), Kāzerūna (96 683), Sadra (91 863), Dārāba (70 232), Fīrūzābāda (65 417), Lāra (62 045) un Ābāde (59 116).

Fārsas ostāns ir vēsturiskā persiešu un persiešu valodas dzimtene. Latīņu valodas atveidojums *Persia* cēlies no šī apvidus senpersiešu nosaukuma *Pārsa* vai *Pārsuaša*.

šī province ir pazīstama arī kā Farsistāna.

## Atsauces

## Ārējās saites
Hormozgāna

**Hormozgānas ostāns** () ir viens no 31 Irānas ostāniem, Irānas pirmās pakāpes administratīvā iedalījuma vienībām. Izvietojusies valsts dienvidaustrumos Hormūza jūrasšauruma krastā, aizņem Kešmas salu un citas mazākas salas šaurumā un Persijas līcī. Robežojas austrumos ar Sīstānu un Beludžistānu, ziemeļos — ar Fārsas un Kermānas ostāniem, rietumos — ar Būšehras ostānu. Administratīvais centrs ir Bandarabāsa, lielākās pilsētas ir Bandarabāsa (526 648), Mīnāba (73 170) un Kešma (40 678).

## Atsauces

## Ārējās saites
Sīstāna un Beludžistāna

**Sīstānas un Beludžistānas ostāns** (, *Ostân-e Sistân o Balučestân*; , *Sistân o Balučestân*) ir Irānas ostāns, Irānas pirmās pakāpes administratīvā iedalījuma vienība. Atrodas valsts dienvidaustrumos, Afganistānas un Pakistānas pierobežā. Lielākā daļa iedzīvotāju ir beludži. Pēc Horasānas sadalīšanas ir lielākais Irānas ostāns. Galvaspilsēta — Zāhedāna. Lielākās pilsētas ir Zāhedāna (587 730), Zābola (134 950), Īrānšahra (113 750) un Čāhbahāra (106 739)

## Dzīves līmenis
Pašreiz Sīstāna un Beludžistāna ir vismazāk attīstītais Irānas ostāns. Tādēļ valsts vadība adaptē vairākas reģiona attīstības programmas, tajā skaitā infrastruktūras modernizāciju un vairāku ražošanas uzņēmumu celtniecību.

## Atsauces

## Ārējās saites
Kermānas ostāns

**Kermānas ostāns** (, *Ostān-e Kermān*) ir viens no Irānas ostāniem. Izvietojies valsts dienvidaustrumu daļā, robežojas ar Jezdu un ar Dienvidhorasānu ziemeļos, ar Sīstānu un Beludžistānu austrumos, ar Hormozgānu dienvidos un ar Fārsu rietumos.

Kermānas ostāns ir devītais lielākais ostāns Irānā pēc iedzīvotāju skaita un otrais lielākais Irānas ostāns pēc platības. Lielākās pilsētas ir Kermāna (537 718, administratīvais centrs), Sīrdžāna (199 704), Rafsandžāna (161 909), Džīrofta (130 429) un Bama (127 396).

## Ārējās saites
Jezdas ostāns

**Jezdas ostāns** (, *Ostān-e Yazd*) ir Irānas ostāns, Irānas pirmās pakāpes administratīvā iedalījuma vienība. Ostāns atrodas valsts centrālajā daļā. Robežojas rietumos un ziemeļos ar Isfahānas ostānu, austrumos — ar Dienvidhorasānas un Kermānas ostāniem, bet dienvidos — ar Fārsas ostānu. Ostāna galvaspilsēta ir Jezda. Lielākās pilsētas ir Jezda (529 673), Meiboda (80 712), Ardakāna (75 271) un Hamīdija (51 793).

## Atsauces

## Ārējās saites
Isfahānas ostāns

**Isfahānas ostāns** (, *Ostān-e Esfahân*) ir Irānas ostāns, Irānas pirmās pakāpes administratīvā iedalījuma vienība. Atrodas valsts vidienē Zāgrosa grēdas austrumu priekškalnēs, iekļauj arī Margārīsa grēdu un daļu Sorha. Robežojas ziemeļos ar Markazī, Kumas un Semnānas ostāniem, austrumos — ar Dienvidhorasānas un Jezdas ostāniem, dienvidos — ar Fārsas un Kohkīlūjes un Būjerahmadas ostāniem, bet rietumos — ar Čahārmahālas un Bahtijārī ostāniem. Ostāna administratīvais centrs ir Isfahāna. Ostānu apdzīvo persieši, dienvidos sastopami luri, kā arī gruzīnu un armēņu kopienas. Lielākās pilsētas ir Isfahāna (1961 260), Kāšāna (304 487), Homeinišahra (247 128), Nadžafābāda (235 281), Šahīnšahra (173 329) un Šāhreza (134 952).

## Atsauces

## Ārējās saites
Semnānas ostāns

**Semnānas ostāns** (, *Ôstâň-e Śemnân*) ir Irānas ostāns, Irānas pirmās pakāpes administratīvā iedalījuma vienība. Izvietojusies valsts ziemeļdaļā, aizņem Elbursa grēdas austrumdaļas dienvidu nogāzi un Daštekavīra lielāko daļu. Lielākās pilsētas ir Semnāna (185 129; administratīvais centrs), Šāhrūda (150 129), Dāmgāna (59 106) un Garmsāra (48 672).

Ostāna vidienē atrodas Semnānas Kosmosa centrs.

## Atsauces

## Ārējās saites
Māzenderāna

**Māzenderānas ostāns** (, *Ostân-e Mâzandarân*) vai **Māzeruna** (, *Mâzerun*) ir Irānas ostāns, Irānas pirmās pakāpes administratīvā iedalījuma vienība. 

Atrodas valsts ziemeļos pie Kaspijas jūras. Robežojas ar Gīlānu rietumos, Gazvīnas, Elbursa, Teherānas un Semnānas ostāniem dienvidos un Golestānas ostānu austrumos. Ostāna dienvidos atrodas Elbursa kalnu grēda ar Irānas augstāko virsotni — apdzisušo vulkānu Demāvendu (5610 m virs jūras līmeņa). Lielākās pilsētas ir Sārī (309 820; administratīvais centrs), Bābola (250 217), Āmola (237 528) un Gāemšahra (204 953).

## Vēsture
Pēc Krievijas impērijas pasludināšanas 1721. gadā Pēteris I nolēma pievienot Krievijai Persijas provinces gar Kaspijas jūru. Krievu—persiešu karā (1722—1723) Krievijas impērijas kara flote izsēdināja Persijas Kaspijas jūras ostās savu karaspēku, kas līdz 1732. gadam okupēja Gīlānas un Māzenderānas provinci.

## Atsauces

## Ārējās saites
Golestāna

**Golestānas ostāns** (, *Ostān-e Golestān*) ir Irānas ostāns, kas atrodas valsts ziemeļu daļā Kaspijas jūras dienvidaustrumu krastā. Robežojas ziemeļos ar Turkmenistānu, austrumos — ar Ziemeļhorasānu, dienvidos — ar Semnānu, bet rietumos — ar Māzenderānu. Izveidota 1997. gadā, nodalot māzenderānas ostāna austrumu daļu. Ostāna administratīvais centrs ir Gorgāna, lielākās pilsētas — Gorgāna (350 676), Gonbadekāvūsa (151 910), Bandaretorkamana (53 970) un Alīābāda (52 838).

## Atsauces

## Ārējās saites
Ziemeļhorasāna

**Ziemeļhorasānas ostāns** (, *Ostān-e Khorāsān-e Shomālī*) ir Irānas ostāns, Irānas pirmās pakāpes administratīvā iedalījuma vienība. Atrodas valsts ziemeļaustrumos, aizņem Kopetdaga dienvidu nogāzi un Ālādaga grēdu. Ostāna centrs ir Bodžnūrda. Lielākās pilsētas ir Bodžnūrda (199 791), Šīrvāna (82 689) un Esfarājena (59 490).

Ziemeļhorasāna ir viens no trim ostāniem, kas izveidojās 2004. gadā, sadalot Horasānu. Pamatiedzīvotāji ir kurdi, turkmēņi un persieši.

## Atsauces

## Ārējās saites
Rezāvi Horasāna

**Rezāvi Horasānas ostāns** (, *Ostân-e Xorâsân-e Razavi*) ir Irānas ostāns, Irānas pirmās pakāpes administratīvā iedalījuma vienība. Atrodas valsts ziemeļaustrumos vēsturiskajā Horasānas reģionā. Robežojas ar Ziemeļhorasānu, Semnānu un Dienvidhorasānu, kā arī ar Turkmenistānu un Afganistānu. Ostāna administratīvais centrs ir Mešheda, kas ir Irānas otra lielākā pilsēta aiz Teherānas. Lielākās ostāna pilsētas ir Mešheda (3001 184), Neišābūra (264 375), Sabzevāra (243 700), Torbate Heidarīje (140 019), Kāšmara (102 282), Gūčāna (101 604) un Torbate Džāma (100 449).

Ostāns izveidots 2004. gadā, sadalot tobrīd lielāko Irānas ostānu Horasānu trijos jaunos ostānos. Nosaukts par godu vienam no šiītu 12 imāmiem, Muhameda pēctecim Alī er Rezā, ap kura kapenēm faktiski uzbūvēta ostāna galvaspilsēta Mešheda.

## Atsauces

## Ārējās saites
Dienvidhorasāna

**Dienvidhorasānas ostāns** (, *Ostān-e Khorāsān-e Jonūbī*) ir Irānas ostāns valsts austrumos. Robežojas ar Afganistānu austrumos, Semnānu un Rezāvi Horasānu ziemeļos, Kermānu un Sistānu un Beludžistānu dienvidos un Isfahānas un Jezdas ostāniem rietumos. Ostāna administratīvais centrs ir Bīrdžanda. Dienvidhorasāna ir viens no trim ostāniem, kas tika izveidoti pēc Horasānas ostāna sadalīšanas 2004. gadā. Lielākās pilsētas ir Bīrdžanda (203 636), Gāena (42 323), Tabasa (35 150) un Ferdousa (28 695).

## Atsauces

## Ārējās saites
Opera (pārlūkprogramma)

***Opera*** ir interneta pārlūkprogramma, kurā ir iekļautas arī e-pasta, tērzēšanas un *[[BitTorrent]]* klientprogrammas, lejupielāžu un paroļu pārvaldnieki. Tā ir aizklātā koda, bezmaksas programmatūra. Pārlūkprogrammu izstrādāja Norvēģijas uzņēmums *[[Opera Software]]*, bet kopš 2016. gada pieder Ķīnas konsorcijam.

*Opera* ir pieejama vairākām operētājsistēmām, tai skaitā *[[Windows]]*, *[[Mac OS]]*, *[[Linux]]* un citām *[[Unix]]* tipa operētājsistēmām. Lietošanai mobilajās ierīcēs ir izstrādātas pārlūkprogrammas versijas *Opera Mobile*, *Opera Mini* un *Opera Coast*.

## Vēsture
Pārlūkprogramma *Opera* tika izveidota 1994. gadā. Sākotnēji tas bija pētniecības projekts Norvēģijas lielākajā telekomunikāciju uzņēmumā *[[Telenor]]*. 1995. gadā dibināts uzņēmums *[[Opera Software|Opera Software ASA]]*, kurš pārņēma kontroli pār šo pārlūkprogrammu.

Pārlūkprogrammas *Opera* pirmā publiski pieejamā versija 2.0 iznāca 1996. gadā, kuru bija iespējams darbināt tikai *[[Microsoft Windows]]* vidē.
2000. gadā izlaista versija 4.0, kura varēja darboties uz dažādām platformām.

2016. gada 18. jūlijā *Opera* pārlūkprogrammu bizness, snieguma un privātuma lietotnes, tās zīmolu, ka arī akcijas kopuzņēmumā Ķīnā par 600 miljoniem ASV dolāru pārdots Ķīnas konsorcijam, kurā apvienojies investīciju fonds *Golden Brick Silk Road*, uzņēmums *[[Qihoo 360]]* un citi investori.

## Īpašības
Pārlūkam *Opera* ir viegli pielāgojama lietotāja saskarne - lietotājs ātri var nomainīt veidu, kā tiek parādīta lapa, ka arī konfigurēt rīkjoslas, paneļus un pogas atbilstoši savām vajadzībām, tāpat pieejamas vairākas pārlūka apdares. Pieejama balss vadība un priekšālasīšana (kuru gan nepieciešams uzstādīt atsevišķi), iespējams izveidot piezīmes, automātiski tiek saglabātas aizvērtās lapas, kā arī iespējams saglabāt vairākas lapas kā sesiju. *Opera* ir pieejami tā saucamie "peles žesti", kas ļauj kontrolēt programmas darbību gandrīz tikai ar peles palīdzību, tāpat programmu var vadīt, lietojot gandrīz tikai tastatūru, lietotājam iespējams ieprogrammēt peles žestus un tastatūras taustiņu kombinācijas. Aplūkojamās lapas izmēru vajadzības gadījumā iespējams palielināt vai samazināt. Aizsardzības nolūkiem pieejami uznirstošo logu un krāpniecisku lapu satura bloķētāji. Atsevišķās lapās, kuru saturs konfigurēts noteiktiem pārlūkiem, Opera var "maskēties" par citu pārlūku.

## Atsauces un piezīmes
Berryz Kobo

***Berryz Koubou*** () ir japāņu popmūzikas grupa, kas 2004. gadā izveidota jauniešu mūzikas projektā *Hello! Project kids*. No *Hello!* projekta dalībniekiem sākotnēji tika izveidota grupa "°C-ute", taču tā, nevienu singlu nepublicējusi, drīz pārtapa par "Berryz Koubou". Pirmie trīs grupas singli tika izdota viena mēneša — 2004. gada marta — laikā. Tiem sekoja pirmā albuma izdošana 2004. gada jūlijā.

## Albumi

## Ārējās saites
* Papildu informācija par ''Berryz Koubou''
Norvēģu jūra

**Norvēģu jūra** (, , ) ir Atlantijas okeānam piederīga malas jūra, atrodas okeāna ziemeļu daļā starp Skandināvijas pussalu un Grenlandes jūru. Dažkārt tiek pieskaitīta Ziemeļu Ledus okeānam.

## Robežas
Ziemeļrietumos atrodas Jana Majena sala un Jana Majena zemūdens grēda, kas veido robežu ar Ziemeļu Ledus okeānu un tai piederošo Barenca jūru ziemeļaustrumos. Austrumos jūra apskalo Norvēģijas piekrasti. Dienvidos izvietojusies Ziemeļjūra, Šetlendas salas un Fēru salas, rietumos — ap 500 metrus dziļais Islandes—Fēru slieksnis (daļa no Atlantijas sliekšņa) starp Fēru salām un Islandi.

## Vispārējs raksturojums

Jūras vidējais dziļums ir ap 2000 metri, lielākais dziļums (3970 metri) atrodas jūras centrālajā daļā. Tilpums — , sāļums — ap 35 ‰. Kontinentālā šelfa paplašinājumu pie Norvēģijas krastiem sauc par Veringa plato. Norvēģijas piekrastē atrodas arī Lofotu salas. Jūras ziemeļu daļa atrodas aiz Ziemeļu polārā loka.

Norvēģu jūrai un tās kaimiņu Grenlandes jūrai raksturīgi tas, ka ar skābekli bagātais virsūdens šeit nogrimst divus—trīs kilometrus līdz jūras gultnei. Rezultātā Norvēģu jūrā gar Norvēģijas krastu plūst silta straume ūdens virsējos slāņos (Ziemeļatlantijas straume) un auksta straume — dziļākajos slāņos. Rezultātā jūra ziemā neaizsalst, Norvēģijas piekrastē ir salīdzinoši maigs un mitrs klimats.

Pašlaik Norvēģu jūrā notiek rūpīgs straumju režīma izmaiņu monitorings — straumju režīma izmaiņas varētu liecināt par klimata izmaiņām.

## Resursi
Siltais ūdens rada labus apstākļus zivīm un tāpēc Norvēģu jūrā notiek aktīva mencu, siļķu un citu zivju zveja.

1993. gadā Norvēģu jūrā sākās liela mēroga naftas un dabasgāzes ieguve.

Tiek piedāvāts Norvēģu jūras dzīlēs iesūknēt siltumnīcas efektu izraisošās gāzes — oglekļa dioksīdu, tādējādi nodrošinot, ka tas ilgstoši saglabājas jūras ūdenī un nenokļūst atmosfērā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Bulgārijas karogs

thumb|250px|right|Bulgārijas Republikas karogs.
**Bulgārijas karogs** () sastāv no trim vienādi platām horizontālām joslām - baltas (no augšas), zaļas un sarkanas. Baltā simbolizē mieru, zaļā - Bulgārijas zemju auglību, bet sarkanā - cīņas izlietās asinis un bulgāru drosmi.

Laika gaitā karogs ir mainījies, 1990. gados no tā tika noņemts Bulgārijas ģerbonis, kas agrāk atradās augšējā kreisajā stūrī.
Ķeltu jūra

**Ķeltu jūra** (, , , , , ) ir Atlantijas okeānam piederīga jūra pie Eiropas krastiem. Jūras nosaukums saistīts ar to, ka tās krastos dzīvo mūsdienu ķeltu tautas. Jūra izdalīta relatīvi nesen — 1921. gadā; tai piemīt kopējas ģeoloģiskās un hidroloģiskās īpatnības. Mūsdienās jūras nosaukums ir iegājies, to plaši lieto gan zvejnieki, gan arī naftas ieguves rūpniecībā nodarbinātie. Daļu akvatorijas jūras dienvidaustrumos pie Bretaņas pussalas dažkārt dēvē par Iruāza jūru.

## Vispārējs apraksts
[200px|left|thumb|Apvienotajai Karalistei piederošās [Silli salas Ķeltu jūrā]]
Jūras maksimālais dziļums ir nosacīts — tas ir atkarīgs no vienošanās par jūras ārējo robežu tās dienvidu un austrumu pusē, kas tiek vilkta pat tikai 128 metru dziļumā, gan arī 1000 metru dziļumā. Ķeltu jūra kopumā ir sekla, 100—200 metrus dziļa. Jūrai raksturīgi sēkļi. Plūdmaiņas augstas, Bristoles līcī sasniedz 14,4 metrus.

### Salas un līči
Īrijas dienvidu piekrastē atrodas Klīras un Šērkinas salas, Korkas līcis un Soltī salas. Jūras ziemeļaustrumu daļā, Lielbritānijas piekrastē, atrodas Bristoles līcis, līča ārējā daļā — Landi sala. Jūras centrālajā daļā netālu no Kornvolas pussalas gala atrodas Sili salas. Bretaņas piekrastē atrodas Uesānas sala.

## Robežas
Ziemeļos atrodas Īrijas dienvidu krasts un Svētā Džordža šaurums, ziemeļaustrumos — Velsas dienvidu krasts un Kornvolas pussala, austrumos — Lamanšs un Bretaņa, dienvidos un rietumos Ķeltu jūra robežojas ar atklāto Atlantijas okeānu, robeža tiek vilkta pa kontinentālā šelfa ārējā malu. Precīza Ķeltu jūras dienvidu un rietumu robeža nav nosprausta.

## Atsauces

## Ārējās saites

* The Celtic Shelf Break — A Potential Marine Protected Area
Opera (nozīmju atdalīšana)

**Opera** var būt:
* Opera — muzikāli dramatisks sacerējums,
* Opera (pārlūkprogramma) — tīmekļa pārlūkprogramma.
* Opera (uzņēmums) — Norvēgijas tehnoloģiju uzņēmums.

Citi ar vārdu "opera" saistīti jēdzieni:
* *Opera breve* (Historia de Gentibus Septentrionalibus) — itāļu valodā izdots Olfa Magnusa darbs par Ziemeļeiropu.
Volfgangs Izers

**Volfgangs Izers** (, * 1926.g. 22. jūlijā Marienbergā, † 2007.g. 24. janvārī) ir nozīmīgs vācu literatūrzinātnieks, receptīvās estētikas skolas pārstāvis.

Izers studējis Leipcigas, Tībingenes un Heidelbergas universitātēs, specializējies angļu literatūrā. No 1966. līdz 1991.g. bijis pasniedzējs Konstances Universitātē. Starptautisku atpazīstamību pirmoreiz ieguvis ar darbu *Die Appellstruktur der Texte. Unbestimmheit als Wirkungsbedingung literarischer Prosa* (1970).

## Nozīmīgākie darbi

* *Die Appellstruktur der Texte. Unbestimmheit als Wirkungsbedingung literarischer Prosa* (1970)
* *Der Implizite Leser* (1972)
* *Der Akt des Lesens* (1976)
* *Das Fiktive und das Imaginäre* (1991)
Labradoras jūra

**Labradoras jūra** (, , ) ir Atlantijas okeānam piederīga malas jūra Ziemeļamerikas piekrastē starp Labradoras pussalu un Grenlandi.

## Vispārējs raksturojums
Ziemeļu daļā jūra ir ap 700 metrus dziļa, savukārt dienvidu daļā — līdz 4316 metrus dziļa un ap 900 km plata.

Jūra sākusi veidoties pirms aptuveni 61 miljona gadu, kad tektonisko procesu rezultātā no Ziemeļamerikas atdalījās Grenlande. Jūras tālākā izplešanās apstājās pirms aptuveni 40 miljoniem gadu.

Pēdējā ledus laikmetā Labradoras jūrā no ledāja nokļuva ļoti daudz aisbergu, kuros bija ieslēgti arī akmeņi. Tagad šie akmeņi klāj jūras gultni.

Labradoras jūras centrālajā daļā, sākot no Hudzona šauruma uz dienvidiem stiepjas viens no pasaulē lielākajiem turbidītu kanāliem - zemūdens nogruvumu ceļiem. Pa šo 1,5 - 2,5 kilometrus plato, 100 - 200 m dziļo kanālu virzienā no ziemeļiem uz dienvidiem nogruvumi plūst simtiem kilometru tālu, sasniedzot lielu dziļumu pie Jaunanglijas krastiem.

Labradoras jūrā no ziemeļiem uz dienvidiem gar Kanādas krastu plūst aukstā Labradoras straume, savukārt salīdzinoši siltākā Rietumgrenlandes straume plūst no dienvidiem uz ziemeļiem gar Grenlandes rietumu krastu.

No decembra līdz jūnijam jūras ziemeļu un rietumu daļu klāj ledus. Zem jūras atrodas dabasgāzes atradnes, taču resursu apguvi kavē aisbergi.

## Robežas
Ziemeļos pāriet Deivisa šaurumā, kas jau ir Ziemeļu Ledus okeāna daļa. Austrumos — Grenlandes dienvidrietumu piekraste un atklāts Atlantijas okeāns, dienvidos — atklāts Atlantijas okeāns, dienvidrietumos un rietumos — Labradoras pussalas piekraste, ziemeļrietumos — Hudzona šaurums un Bafina Zeme.

## Ārējās saites
Receptīvā estētika

**Receptīvā estētika** ir virziens literatūras teorijā un kritikā, kas, ietekmējoties no fenomenoloģijas, izveidojās un spēcīgi attīstījās Vācijā un arī ASV 20. gadsimta 60. un 70. gados. Receptīvā estētika literatūras pētniecības un teksta interpretācijas centrā izvirza lasītāju un lasīšanas aktu, teksta iedarbību uz lasītāju; receptīvā estētika uzsver tieši lasītāja lomu teksta nozīmju veidošanā. Saskaņā ar receptīvās estētikas pamatprincipiem, tekstam nav vienas noteiktas nozīmes — nozīme veidojas, mijiedarbojoties tekstam un lasītājam, un literārs darbs eksistē kā literārs darbs tikai lasījumā.

## Nozīmīgākie pārstāvji

* Volfgangs Izers
* Hanss Roberts Jauss
* Stenlijs Fišs
* Normens Hollends
Strāvas nepārtrauktības vienādojums

**Strāvas nepārtrauktības vienādojums** ir

: - \frac{\partial \rho}{\partial t} = \operatorname{div}{\vec{j}}\ 
::: kur
:::: \partial \rho \  - strāvas blīvuma izmaiņa
:::: \partial t \  - laiks, kurā notiek strāvas blīvuma izmaiņa
:::: \vec{j} \  - elektriskās strāvas tilpuma blīvums

## Strāvas nepārtrauktības vienādojuma pierādījums

Strāvas nepārtrauktības vienādojumu pareizina ar bezgalīgi mazu tilpumu.

: - \frac{\partial \rho}{\partial t} = \operatorname{div}{\vec{j}} \  reizina ar \mathrm{d} V \ 

Tādā gadījumā iegūst šādu vienādojumu

: - \frac{\partial \rho}{\partial t} \mathrm{d} V = \operatorname{div}{\vec{j}} \mathrm{d} V \ 

Abas vienādojuma puses nointegrē pēc tilpuma

: - \int_V \frac{\partial \rho}{\partial t} \mathrm{d} V = \int_V \operatorname{div}{\vec{j}} \mathrm{d} V \ 

Labā vienādojuma puse ir iespējams pārveidot, izmantojot Ostrogradska—Gausa teorēmu

: \int_V \operatorname{div}{\vec{j}} \mathrm{d} V = \oint_S \vec{j} \mathrm{d} \vec{S} \ 

Savukārt

: \oint_S \vec{j} \mathrm{d} \vec{S} = - \frac{\mathrm{d}}{\mathrm{d} t} \int_V \rho \mathrm{d} V \ 

No tā visa izriet:

: - \int_V \frac{\rho}{t} \mathrm{d} V = - \frac{\mathrm{d}}{\mathrm{d} t} \int_V \rho \mathrm{d} V \ 

Redzam, ka abas vienādojuma puses ir vienādas un līdz ar to esam pierādījuši vienādojuma pareizību.

## Strāvas nepārtrauktības vienādojuma fizikālā interpretācija

Lādiņnesēju plūsma veido strāvas lauku. Strāvas līniju pieskares vektors ir strāvas blīvums \vec{j} \ . Ja kādā punktā \operatorname{div}{\vec{j}} \ne 0 \ , tad tajā ir strāvas lauka avots, t.i., šajā punktā "sākas" vai "beidzas" strāvas līnijas. Kā redzams no nepārtrauktības vienādojuma, šajos punktos lādiņa tilpuma blīvums mainās laikā. Tā tas ir tāpēc, ka pastāv lādiņa nezūdamības likums un lādiņa blīvuma maiņa nozīmē lādiņnesēju plūsmas "rašanos" vai "izbeigšanos".

## Strāvas nepārtrauktības vienādojums telpā

Ja apgabalā V \  lādiņu tilpuma blīvums \rho \  ir konstants vai arī tas ir vienāds ar nulli, tad

: \operatorname{div}{\vec{j}} = 0 \ 

un strāvas līnijām tilpumā V \  avotu nav: vai nu tie atrodas ārpus tā, vai arī strāvas līnijas ir noslēgtas. Ja apgabals V \  ir visa bezgalīgā telpa, tad no nosacījuma \operatorname{div}{\vec{j}} = 0 \  izriet, ka strāvas līnijas tajā ir noslēgtas, bet strāvas lauks - solenoidāls. Tādas, piemēram, ir virsmas strāvas, kuras plūst supravadītājos.

## Strāvas nepārtrauktības vienādojums Dekarta koordinātās

Strāvas nepārtrauktības vienādojums ir parciāls diferenciālvienādojums; Dekarta koordinātās

: - \frac{\partial \rho}{\partial t} = \frac{\partial j_x}{\partial x} + \frac{\partial j_y}{\partial y} + \frac{\partial j_z}{\partial z} \
Sargasu jūra

**Sargasu jūra** () ir Atlantijas okeāna daļa, kas neatbilst klasiskai jūrai, jo to nevienā pusē nenorobežo sauszeme — robežu veido okeāna straumes.

## Vispārīgs raksturojums

Vienīgā Sargasu jūras sauszeme ir Bermudu salas. Sargasu jūrai raksturīgi tas, ka to ielenc aktīvas straumes, savukārt pati Sargasu jūra ir salīdzinoši mierīga, ar biežiem bezvēja periodiem, bez straumēm. Jūras ūdens ir ļoti silts, brīžiem pat pārsteidzoši karsts, vidējā temperatūra ziemā ap 18—23 °C, vasarā 26—28 °C. Jūrā maz nokrišņu, tāpēc ūdens virsējais slānis ir salīdzinoši sāļš — no aptuveni ~ 36.5 ‰ līdz vairāk nekā 37 ‰.

Sargasu jūrā nav daudz komerciālai zvejai piemērotu zivju, tomēr jūra ir ļoti produktīva. Šeit lielā daudzumā savairojas dzeltenbrūnās *Sargassum* ģints aļģes (ap 8 sugas), kas bieži uzkrājas ūdens virskārtā — šīs aļģes ir devušas jūrai vārdu. Sargasu aļģes ir adaptējušās dzīvei Sargasu jūrā un veido sava veida unikālus "jūras aļģu mežus", kas nav raksturīgi citiem Pasaules okeāna reģioniem. Lielu aļģes biomasu (kopā jūrā ap 4—11 miljoni tonnu) vēl nesen palīdzēja uzturēt tas, ka jūras ūdenī dziļi (līdz 60 metriem) iekļuva saules gaisma. Pēdējā laikā jūras dzidrums ir krities, jo tā piesārņota ar mazutu. Sargasu aļģes kalpo par dzīvotni daudziem nelieliem jūras organismiem — krabjiem, garnelēm, astoņkājiem.

Sargasu jūrai ir liela nozīme arī Eiropas un Amerikas zušu dzīvē. Zušu kāpuri attīstās Sargasu jūrā un dodas attiecīgi uz Eiropu un Ziemeļamerikas austrumu krastu. Zušu mātītes atgriežas Sargasu jūrā, lai dētu olas. Ap 20 °C siltajā ūdenī izdējušas katra līdz 20 miljoniem oliņu, tās iet bojā. No oliņām izšķiļas gandrīz pilnībā caurspīdīgi zušu kāpuriņi, kas aptuveni 3 gadus barojas Sargasu jūrā un tad uzsāk ceļu uz upēm.

## Robežas
250px|thumb|Aļģes Sargasu jūrā
Ziemeļos norobežo Ziemeļatlantijas straume, austrumos — Kanāriju straume, dienvidos — Ziemeļekvatoriālā straume, rietumos — Golfa straume.

## Vēsture
Uzskata, ka Sargasu jūru sasniedza jau senie kartāgieši. Portugāļu jūrasbraucēji Sargasu jūru sasniedza 15. gadsimtā. Sargasu jūru šķērsoja arī Kristofors Kolumbs, kas vēlāk ziņoja par neparasto okeāna daļu, kuru klāj jūraszāles.

## Leģendas
Jūra ietilpst "Bermudu trīstūrī" un ar to saistīti gan senāki, gan mūsdienu nostāsti par noslēpumainām kuģu un lidmašīnu pazušanām. Jūras nelabo slavu palielina fakts, ka virs tās bieži valda pilnīgs bezvējš, bet kuģu dzinēju dzenskrūves nereti apstājas blīvā jūraszāļu klājuma dēļ.

## Ārējās saites

* Sargasu jūras okeāna observatorija (angliski)
Marksistiskā literatūras kritika

**Marksistiskā literatūras teorija un kritika** ir plašs un daudzveidīgs virziens literatūras teorijā un kritikā, kas pamatā balstās marksisma ideoloģijā un filozofijā, tā politiskajās un ekonomiskajās teorijās. Lai gan marksistiskās literatūras kritikas aizsākumi meklējami jau 19. gadsimtā marksisma pamatlicēju — Kārļa Marksa un Frīdriha Engelsa — darbos, visspēcīgāko attīstību tā piedzīvoja 20. gadsimtā.

Par 20.gs. rietumu marksistiskās tradīcijas aizsācēju nereti tiek uzskatīts Ģerģs Lukāčs (1885-1971), kas, pamatā pievēršoties saturam, uzskatīja, ka literāri darbi, pat ja autors to neapzinās, atspoguļo politiskās un sociālās struktūras, pretrunas, konfliktus, kādi pastāv sabiedrībā un laikā, kad darbs tiek radīts.

## Nozīmīgākie pārstāvji

* Teodors Adorno (skat. arī Frankfurtes skola)
* Luijs Altusērs
* Valters Benjamins
* Lisjēns Goldmans
* Terijs Īgltons
* Fredriks Džeimsons
* Ģerģs Lukāčs
* Reimonds Viljamss

## Literatūra

* *Eagleton T.* Marxism and Literary Criticism. — London, New York: Routledge, 2002. 
* *Īgltons T.* Marksisms un literatūras kritika. — Rīga: 1/4 Satori, 2008.
Azovas jūra

**Azovas jūra** (, , ) ir daļa no Melnās jūras. Azovas jūra būtībā ir līcis, ko ar Melno jūru saista 4,2 km platais Kerčas šaurums. Kaut arī Azovas jūra ir ļoti attāla no Atlantijas okeāna, tā ir piederīga šim okeānam.

## Nosaukums
Senatnē tika devēta par **Meotijas jūru** ( un ) pēc purvājus jūras austrumu piekrastē apdzīvojušās cilts nosaukuma.

Pašreizējais nosaukums tiek saistīts ar polovciešu prinča Azuma jeb Azufa vārdu, kurš šeit gāja bojā pilsētas aizstāvēšanas laikā 1067. gadā. Cits uzskats — tjurku valodās *Azov* vai *Azak* apzīmē zemu vietu un dots senajai Azovas pilsētai tāpēc, ka tā izveidota purvājos. No šīs pilsētas cēlies arī jūras vārds.

## Vispārējs raksturojums
[250px|left|thumb|Azovas jūra pie [Urzufas]]
Seklākā jūra pasaulē — vidējais dziļums — 13 metri, lielākais dziļums — 15,3. Daudzviet, kur jūrā upes ienes vairāk sanesu, tā ir ļoti sekla, piemēram Taganrogas līcī Azovas jūra ir vidēji 1 metru dziļa.

Azovas jūras ziemeļos atrodas Ukraina, Krievija, austrumos — Krievija, dienvidrietumos — Krimas pussala.

Lielākās upes ir Dona un Kubaņa; tās nodrošina to, ka jūras ūdens nav īpaši sāļš, vietām Azovas jūrā ir saldūdens. Upes jūrā sanes arī daudz nogulu. 20. gadsimta gaitā praktiski uz visām Azovas jūrā ieplūstošajām upēm izbūvētas hidroelektrostacijas, kā rezultātā jūrā nonāk mazāk sanesu un tās ūdens kļuvis sāļāks. Ūdens sāļums pie Kerčas šauruma ir 17,5 ‰, kamēr Taganrogas līcī — tikai 2—3 ‰. Vidējais sāļums ir 11 ‰. Vasarā ūdens centrālajā daļā iesilst līdz 25—28&nbsp;°C, piekrastē — 30—31&nbsp;°C. Ūdens nav dzidrs. Jūras rietumu daļā atrodas 110 km garā, savdabīgā Arabata strēle un liels limāns — Sivašs jeb Puvusī jūra. Divi nozīmīgi kanāli ir Volgas—Donas kanāls un Maničas kanāls, kas savieno ar Kaspijas jūru.

Jūras krasti pārsvarā zemi, smilšaini. Tikai dienvidu piekrastē vulkāniskas izcelsmes pauguri, kas vietām pāriet stāvās priekškalnēs. Straumju režīms atkarīgs no vēju režīma, pārsvarā straumes plūst pretpulksteniski.

Plūdmaiņas var sasniegt 5 metru augstumu. Ziemā liela daļa jūras var aizsalt — pirms ledlaužu izgudrošanas jūra nebija kuģojama laikaposmā no decembra līdz aprīļa vidum.

Azovas jūrā notiek zveja, šeit iegūst arī naftu un dabasgāzi. Agrāk jūrā bija ļoti augsta bioloģiskā daudzveidība — vairāk kā 80 sugu zivis un 300 sugu bezmugurkaulnieki. Tagad piesārņojuma un pārzvejošanas dēļ bioloģiskā daudzveidība samazinās.

## Ārējās saites
Ungārijas administratīvais iedalījums

[250px|thumbnail|[Ungārijas novietojums Eiropā]]
**[[Ungārija]]s administratīvo iedalījumu** veido **19 vārmeģes** (), Budapešta ir atsevišķa **galvaspilsētas municipalitāte** (), kura sīkāk iedalās 23 rajonos (). Vārmeģes veido ES NUTS 3. līmeņa apgabalus. Papildus ir **23 pilsētas ar meģes tiesībām** (). Meģes sīkāk iedalās 173 apriņķos (*járás*).

Visi vārmeģu centri (izņemot Budapeštu) pašas ir pilsētas ar meģes tiesībām (). Valstī ir piecas pilsētas, kuras ir pilsētas ar meģes tiesībām, bet kuras pašas nav meģes centri — Ērda (Peštas vārmeģē), Dunaūjvāroša (Fejēras vārmeģē), Hodmezēvāšārheja (Čongrādas-Čanādas vārmeģē), Naģkaniža (Zalas vārmeģē) un Šoprona (Ģēras-Mošonas-Šopronas vārmeģē).

Pašreizējā iedalījuma sistēma ir attīstījusies no Ungārijas Karalistes viduslaiku lēņu dzimtām; katra lēņu dzimta tika pārvaldīta no pils (*vár*). Laikā no 1950. līdz 2022. gadam Ungārijas administratīvās vienības oficiāli sauca par *megyék* (vienskaitlī: *megye*). 2023. gada 1. janvārī tika oficiāli atjaunots sākotnējais vēsturiskais termins *vármegye*.

Kopš 1999. gada meģes ir apvienotas reģionos, kuri veido ES NUTS 2. līmeņa apgabalus.

## Administratīvo līmeņu shēma

## Pirmā līmeņa administratīvais iedalījums

### Galvaspilsētas municipalitāte

### Meģes

### Pilsētas ar meģes tiesībām

### Reģioni

## Atsauces
Vaša

**Vašas vārmeģe** () ir Ungārijas administratīvā iedalījuma vienība valsts rietumos. Vaša robežojas ar Austriju (Burgenlandi), Slovēniju (Pomursku), kā arī Ģēras-Mošonas-Šopronas, Vesprēmas un Zalas vārmeģēm. Vārmeģes administratīvais centrs ir Sombatheja ( iedzīvotāji), kas ir pilsēta ar meģes tiesībām; otra lielākā pilsēta ir Šārvāra ( iedzīvotājs).

## Ārējās saites

*
Ģēra-Mošona-Šoprona

**Ģēras-Mošonas-Šopronas vārmeģe** () ir viena no Ungārijas administratīvā iedalījuma vienībām. Tā atrodas valsts ziemeļrietumos un robežojas ar Austriju un Slovākiju, kā arī ar Komāromas-Estergomas, Vesprēmas un Vašas vārmeģēm. Vārmeģes administratīvais centrs ir Ģēra ( iedzīvotāji); citas lielākās pilsētas ir Šoprona ( iedzīvotāji) un Mošonmaģarovāra (). Ģēra un Šoprona ir pilsēta ar meģes tiesībām

Ģēras-Mošonas-Šopronas vārmeģe tika izveidota 1950. gadā, apvienojot Ģēras-Mošonas un Šopronas meģes.

## Ārējās saites
Zala

**Zalas vārmeģe** ()  ir Ungārijas administratīvā iedalījuma vienība. Atrodas valsts dienvidrietumos, robežojas ar Horvātiju un Slovēniju, kā arī ar Šomoģas, Vesprēmas un Vašas vārmeģēm. Administratīvais centrs ir Zalaegersega. Vārmeģes administratīvais centrs ir Zalaegersega ( iedzīvotāji), kas ir pilsēta ar meģes tiesībām. Citas lielākās pilsētas ir Naģkaniža ( iedzīvotāji, pilsēta ar meģes tiesībām) un Kestheja (). 2015. gadā tajā dzīvoja 277 290 iedzīvotāju, un iedzīvotāju blīvums bija 73 iedzīvotāji uz kvadrātkilometru.

## Ārējās saites

*
Komāroma-Estergoma

**Komāromas-Estergomas vārmeģe** () ir Ungārijas administratīvā iedalījuma vienība. Atrodas valsts ziemeļos, robežojas ar Ģēras-Mošonas-Šopronas, Vesprēmas, Fejēras un Peštas vārmeģēm, kā arī Slovākiju. Vārmeģes administratīvais centrs ir Tatabāņa ( iedzīvotāji), kas ir pilsēta ar meģes tiesībām. Citas lielākās pilsētas ir Estergoma ( iedzīvotāji) un Tata (). Šī ir mazākā un otra visblīvāk apdzīvotā (uzreiz aiz Peštas meģes) Ungārijas meģe.

Saskaņā ar 2018. gadā veidoto Ungārijas laimes karti, Komāromas-Estergomas meģe ir viena no trim meģēm, kurā dzīvo vislaimīgākie Ungārijas iedzīvotāji.

## Atsauces

## Ārējās saites

*
Vesprēma (vārmeģe)

**Vesprēmas vārmeģe** () ir Ungārijas administratīvā iedalījuma vienība, kas atrodas valsts rietumdaļā. Vārmeģes teritorijā atrodas Balatona ezers. Vesprēmas vārmeģe robežojas ar Vašas, Ģēras-Mošonas-Šopronas, Komāromas-Estergomas, Fejēras, Šomoģas un Zalas vārmeģēm. Administratīvais centrs un lielākā apdzīvotā vieta ir Vesprēma ( iedzīvotājs), kas ir pilsēta ar meģes tiesībām; citas lielākās pilsētas ir Pāpa ( iedzīvotāji), Ajka () un Vārpalota (). Iedzīvotāju vairākums ir ungāri, galvenās minoritātes ir vācieši un čigāni.

## Ārējās saites

*
IE

**IE** var būt:
* Internet Explorer — pārlūkprogramma
* Īrijas ISO 3166-1 kods
* .ie — Īrijas aukstākā līmeņa domēns
Monpeljē

Monpeljē opera (''Opéra Comédie'')|thumb|250px|right

**Monpeljē** () ir pilsēta Francijas dienvidos Oksitānijas reģionā apmēram 10 km no Vidusjūras, Ēro departamenta centrs.

Pilsētā atrodas 1220. gadā dibinātā Monpeljē Universitāte — viena no senākajām Francijā. Tomēr jāņem vērā, ka Lielās franču revolūcijas laikā universitāti slēdza, un darbību atjaunoja tikai 1896. gadā. Pilsētā atrodas 1593. gadā dibināts botāniskais dārzs — vecākais Francijā.

Pilsētā ir bāzēts profesionāls futbola klubs Monpeljē HSC.

## Vēsture
Pilsēta pirmoreiz rakstos minēta 985. gadā un atradās Tulūzas grāfu pakļautībā. 10. gadsimtā tā strauji attīstījās kā tirdzniecības centrs. 1204. gadā Monpeljē ieguva pilsētas tiesības. 1213. gadā pilsēta kļuva par Aragonas karaļa Pedro II īpašumu, bet 1349. gadā nonāca Francijas karaļa Filipa VI valdījumā. Viduslaikos Monpeljē attīstījās kā svarīgs tirdzniecības centrs ar Levanti, tomēr 15. gadsimta beigās to izkonkurēja Marseļa.

Reformācijas laikos 16. gadsimtā Monpeljē bija hugenotu centrs. 1622. gadā Francijas karalis Luijs XIII aplenca un ieņēma pilsētu. Vēlāk Luijs XIV izvēlējās Monpeljē par Langdokas centru, tomēr pēc Lielās franču revolūcijas Monpeljē kļuva par daudz mazākā Ēro departamenta galveno pilsētu.

20. gadsimtā pēc Alžīrijas neatkarības iegūšanas Monpeljē apmetās daudzi Alžīrijas franču iedzīvotāji.

## Izglītība
* EPITECH
* Montpellier Business School
* Nacionālā civilās aviācijas skola

## Cilvēki
Monpeljē dzimuši:

* Antuāns Žeroms Balārs (*Antoine-Jérôme Balard*; 1802—1876) — ķīmiķis
* Frederiks Bazills (*Frédéric Bazille*; 1841—1870) — gleznotājs
* Žans Liks Deāns (*Jean-Luc Dehaene*; 1940—2014) — beļģu politiķis
* Žuljeta Greko (*Juliette Gréco*; 1927—2020) — aktrise, dziedātāja
* Haime I Iekarotājs (*Jaime I el Conquistador*; 1208—1276) — Aragonas karalis
* Aleksandrs Kabanēls (*Alexandre Cabanel*; 1823—1889) — gleznotājs
* Žans Žaks Režī Kambaserēss (*Jean-Jacques-Régis de Cambacérès*; 1753—1824) — politiķis
* Ogists Konts (*Auguste Comte*; 1798—1857) — filozofs
* Leo Malē (*Léo Malet*; 1909—1996) — rakstnieks
* Eduārs Rošs (*Édouard Roche*; 1820—1883) — astronoms
* Svētais Rohs (*Rochus/Roch*; 1295—1327) — svētais
* Emīlija Simona (*Émilie Simon*; 1978) — mūziķe

## Atsauces

## Ārējās saites

*
Iridium (pavadoņsistēma)

**Iridium** ir globāla mobilo sakaru pavadoņu sistēma, kurā ietilpst 66 aktīvi kosmiskie aparāti un vairāki rezervē. Iridium ļauj veikt balss un datu sakarus jebkurā vietā uz zemeslodes, izmantojot mobilas, rokā turamas ierīces. Sistēma pieder kompānijai *Iridium Satellite LLC*. Uz  *Iridum* lietotāju skaits bija 280 000 (par 38% vairāk nekā 2007. gadā).

Sistēma sākotnēji bija paredzēta ar 77 aktīviem pavadoņiem, un tāpēc nosaukta ķīmiskā elementa irīdija vārdā (irīdija atomskaitlis ir 77). Sākotnēji dotais nosaukums netika mainīts pat pēc sistēmas samazināšanas līdz 66 pavadoņiem (disprozija - elements ar atomskaitli 66 - nosaukums netika pieņemts, jo grieķu valodā tas nozīmē "grūti iegūt; grūti kontaktēt").

## Sistēmas izvēršana
*  — pirmo piecu *Iridium* pavadoņu palaišana.
*  — sistēmas palaišana lietošanas režīmā.
*  — kompānijas Iridium LLC bankrots.
* 2001. gads — *Iridium* sistēmu pārņēma no jauna dibināta kompānija Iridium Satellite LLC.

## Iridium 33 un Kosmos-2251 sadursme

 Iridium 33 sadūrās ar nestrādājošu Krievijas militāro pavadoni Kosmos-2251. Rezultātā pavadonis tika zaudēts. 4. martā atjaunota pilnīga pavadoņsistēmas darbība, nomainot zaudēto pret rezerves pavadoni.

## ''NEXT'' — nākamā paaudze
*NEXT*, tāpat kā pirmā paaudze, piedāvās mobilo sakaru pakalpojumus jebkurā vietā uz zemeslodes, ieskaitot polāros apgabalus. Tiks piedāvāta platjoslas datu pārraide un daudzi citi papildu pakalpojumi. *NEXT* pavadoņsistēma balstīsies uz IP arhitektūru.

2007. gadā *Iridium Satellite LLC* paziņoja par nākamās paaudzes mobilo sakaru pavadoņu sistēmas *NEXT* projektēšanu. Uz to atsaucās vairāk nekā 60 kompānijas. Tikai sešas no tam atbilda tehniskā uzdevuma prasībām. 
 *Iridium Satellite LLC* paziņoja, ka panākta vienošanās ar trijām kompānijām (Lockheed Martin, Space Systems Loral un Thales Alenia Space) par sākotnējā projekta koncepcijas izstrādi. Pēc pieciem mēnešiem, augustā tika izvēlēti divi kandidāti, kuri veiks detalizētu sistēmas projektēšanu: *Lockheed Martin* un *Thales Alenia Space*. Šī fāze ilgs deviņus mēnešus.
Pēc tam tiks izvēlēts viens, kas arī veiks pavadoņu izgatavošanu. Plānots, ka pirmais jaunās paaudzes pavadonis tiks palaists 2013. gadā.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Oficiālā mājas lapa
Fejēra

**Fejēras vārmeģe** () ir Ungārijas administratīvā iedalījuma vienība. Atrodas valsts vidienē Donavas rietumu krastā, ietilpst Centrālpārdonavas reģionā. Meģes administratīvais centrs ir Sēkešfehērvāra. Vārmeģes administratīvais centrs ir Sēkešfehērvāra ( iedzīvotāji), bet otra lielākā apdzīvotā vieta — Dunaūjvāroša (); tās abas ir pilsētas ar meģes tiesībām.

Fejēra robežojas ar Šomoģas, Vesprēmas, Tolnas, Peštas, Komāromas-Estergomas un Bāčas-Kiškunas vārmeģēm.

## Ārējās saites
Šomoģa

**Šomoģas vārmeģe** () ir Ungārijas administratīvā iedalījuma vienība. Atrodas valsts dienvidrietumos starp Balatonu ziemeļos un Horvātiju dienvidos. Šomoģa robežojas ar Zalas, Vesprēmas, Fejēras, Tolnas un Baraņas vārmeģēm. Vārmeģes administratīvais centrs ir Kapošvāra ( iedzīvotāji), kas ir pilsēta ar meģes tiesībām, bet otra lielākā pilsēta ir Šiofoka ( iedzīvotāji).

## Ārējās saites
Tolna

**Tolnas vārmeģe** () ir Ungārijas administratīvā iedalījuma vienība. Atrodas valsts vidienē, Donavas kreisajā krastā. Tolna robežojas ar Šomoģas, Fejēras, Bāčas-Kiškunas un Baraņas vārmeģēm. Vārmeģes administratīvais centrs ir Seksārda ( iedzīvotāji), kas ir pilsēta ar meģes tiesībām. Citas lielākās pilsētas ir Pakša ( iedzīvotāji) un Dombovāra ().

Tolna ir viena no vēsturiskajām Ungārijas Karalistes meģēm.

## Ārējās saites
Baraņa

**Baraņas vārmeģe** () ir Ungārijas administratīvā iedalījuma vienība valsts dienvidos. Atrodas Dienvidpārdonavas reģionā pie Horvātijas robežas. Meģes dienvidu robeža ir Dravas upe, bet austrumu — Donava. Meģes administratīvais centrs ir Pēča. Ziemeļrietumos tā robežojas ar Šomoģas vārmeģi, ziemeļaustrumos ar Tolnas vārmeģi, austrumos ar Bāčas-Kiškunas vārmeģi, bet dienvidos ar Horvātiju. Nacionālā sastāva ziņā Baraņa ir procentuāli visraibākā visā Ungārijā. 2025. gadā tās iedzīvotāju skaits bija 351 158. No 19 Ungārijas apgabaliem (izņemot Budapeštu), Baraņas vārmeģe ieņem 10. vietu gan platības, gan iedzīvotāju skaita ziņā.

## Administratīvais iedalījums

Meģē ir 11 apriņķi — Pēča, Bojas apriņķis, Heģhātas apriņķis, Komlo apriņķis, Mohāčas apriņķis, Pēčas apriņķis, Pēčvāradas apriņķis, Sentlērincas apriņķis, Sigetvāras apriņķis, Šeljes apriņķis, Šiklošas apriņķis.

## Pilsētas

Meģē ir 14 pilsētas:
**Treknrakstā** - pilsētas ar apriņķa tiesībām.

## Ārējās saites
Nogrāda

**Nogrādas vārmeģe** () ir Ungārijas administratīvā iedalījuma vienība. Atrodas valsts ziemeļos, robežojas ar Peštas, Hevešas un Boršodas-Abaūjas-Zemplēnas vārmeģēm, kā arī Slovākiju. Vārmeģes administratīvais centrs ir Šalgotarjāna ( iedzīvotāji), kas ir pilsēta ar meģes tiesībām. Citas lielākās pilsētas ir Balaššaģarmata ( iedzīvotāji) un Bātoņtereņe (). Tā ir mazākā Ungārijas meģe pēc iedzīvotāju skaita un otra mazākā pēc platības.

Meģes teritorijā atrodas Hollokē etnogrāfiskais ciemats, kas kopš 1987. gada ir iekļauts UNESCO Pasaules mantojuma objektu sarakstā.

## Atsauces

## Ārējās saites

*
Pešta

**Peštas vārmeģe** () ir Ungārijas administratīvā iedalījuma vienība. Tā atrodas centrālajā Ungārijā, cauri tek Donava. Peštas meģe robežojas ar Slovākiju un ar Nogrādas, Hevešas, Jāsas-Naģkunas-Solnokas, Fejēras, Komāromas-Estergomas un Bāčas-Kiškunas vārmeģēm. Vārmeģes administratīvās iestādes atrodas valsts galvaspilsētā Budapeštā, kas vārmeģē neietilpst un veido patstāvīgu meģes līmeņa vienību. Citas lielākās pilsētas ir Ērda ( iedzīvotāji; pilsēta ar meģes statusu), Dunakesi (), Ceglēda (), Sigetsentmikloša (), Vāca () un Gedellē ().

## Ārējās saites