open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Dandāles iela

**Dandāles iela** ir iela Rīgā, Zemgales priekšpilsētā, Ziepniekkalna apkaimē. Dandāles iela sākas krustojumā ar Bauskas ielu, stiepjas viena kvartāla garumā un beidzas krustojumā ar Garozes ielu. Kopējais ielas garums ir 130 metri un tā sastāv no 2 braukšanas joslām. Sākotnēji ielai bija bruģa segums, 2023. gada pavasarī iela tika asfaltēta.

Dandāles ielā ir īres namu apbūve. Uz stūra ar Garozes ielu atrodas Rīgas Samariešu apvienības Sociālās aprūpes māja-pansionāts (Garozes iela 15).

## Ielu savienojumi
Dandāles iela ir savienota ar šādām ielām:
* Bauskas iela (T veida krustojums)
* Garozes iela (T veida krustojums)

## Skatīt arī
* Ziepniekkalns

## Atsauces
Tīmekļa e-pasts

**Tīmekļa e-pasts** () ir jebkurš e-pasta klients, kas pieslēgšanos īsteno ar tīmekļa e-pasta lietotnes palīdzību - izmantojot tīmekļa saskarni interneta pārlūkprogrammā. Populārākie tīmekļa e-pasta pakalpojumu sniedzēji ir AOL Mail, Gmail, Outlook.com un Yahoo! Mail. Gandrīz katrs tīmekļa pasta pakalpojumu sniedzējs piedāvā piekļuvi e-pastam izmantojot arī tīmekļa e-pasta klienta tīmekļa saskarni, daudzi piedāvā piekļuvi e-pastam kā darbvirsmas e-pasta klientam - izmantojot standarta e-pasta protokolus. Daudzi interneta pakalpojumu sniedzēji arī nodrošina tīmekļa pasta klienta servisu kā daļu no e-pasta pakalpojumiem, kas iekļauti piedāvāto interneta pakalpojumu paketē.

Tīmekļa e-pasta lietotnes klienta galvenā priekšrocība salīdzinājumā ar darbvirsmas e-pasta lietotnes klientu ir iespēja nosūtīt un saņemt e-pastu jebkurā vietā no interneta pārlūkprogrammas. Tās galvenais trūkums ir interneta nepieciešamība.

1994. un 1995. gadā vairāki cilvēki sāka strādāt pie līdzīgiem projektiem, kuru mērķis bija panākt e-pasta pieejamībai caur tīmekļa pārlūkprogrammu. Eiropā šādu projektu sākotnējie īstenotāji bija Søren Vejrum (angļu val.) "WWW Mail", Luca Manunza (angļu val.) "WebMail", un Remy Wetzel (angļu val.) " WebMail", bet Amerikas Savienotajās Valstīs Matt Mankins (angļu val.) veidoja "Webex". Trīs no šiem projektiem bija sagatavoti uz Perl programmēšanas valodas skriptu bāzes, kas nodrošināja pilna pirmkoda lejupielādes pieejamību. Remy Wetzel (angļu val.) versija bija CGI (Common Gateway Interface) programma, kas rakstīta C programmēšanas valodā uz Unix.
SRAM

***SRAM Corporation*** ir privāts velosipēdu komponenšu ražošanas uzņēmums ASV. Tā galvenā mītne atrodas Čikāgā, uzņēmums dibināts 1987. gadā. SRAM ir akronīms no uzņēmumu dibinātāju vārdiem **S**cott, **R**ay un S**am** (Skots, Rejs un Sems), (Rejs ir uzņēmuma vadītāja Stenlija Deja otrais vārds).

## Atsauces

## Ārējās saites
*
Melnraksti (albums)

**"Melnraksti"** ir latviešu jaunā viļņa grupas "K. Remonts" labāko dziesmu apkopojums. 

Pirmais izlases izdevums izdots 1999. gadā CD (kompaktdiska) formātā. Tajā apkopotas 14 dziesmas, kas ierakstītas no 1986. līdz 1992. gadam. Otrais izdevums izdots 2020. gadā vinila formātā, tajā apkopotas 12 dziesmas.

## Dziesmu saraksts
### 1999. gada izdevums
# Un būs tev... (J. Kākuļa teksts)
# Pirms saullēkta (J. Kākuļa teksts)       
# Mēness teica... (A. Aizpurietes teksts)
# Zem dainām (A. Aizpurietes teksts)
# Triumfa gājiens (A. Aizpurietes teksts)
# Kāpās (A. Aizpurietes teksts)
# Ziema (J. Kākuļa teksts)
# Kā upe... (J. Kākuļa teksts)
# Āxc (V. Avotiņa teksts)
# Par lauku (tevi un mani) (J. Kākuļa teksts) 
# Uz katra stūra (E. Pelša teksts)
# Iela (E. Zirņa teksts)
# Soļi uz kāpnēm (J. Kākuļa teksts)      
# Dievs guļ (J. Kākuļa teksts)

Solisti: Ieva Akuratere (1. - 8.), Vilnis Linužs (9. - 14.).

### 2020. gada izdevums
**A puse**
# Un būs tev... - 3:53
# Pirms saullēkta - 5:05
# Triumfa gājiens - 5:51
# Kāpās - 3:27
# Ziema - 3:43
# Zem dainām - 1:43

**B puse**
# Āxc - 3:33
# Par lauku (tevi un mani) - 3:35
# Iela - 4:35
# Soļi uz kāpnēm - 5:04
# Dievs guļ - 4:14
# Kā upe... - 1:29
Pēteris Mantnieks

[thumb|330px|Latvijas grāmatizdevēju grupa (pirms 1944. gada). 1. rindā no kreisās: 1. [Ludolfs Liberts, 2. Ansis Auziņš, 3. **Pēteris Mantnieks**, 4. Arturs Bērziņš, 5. Arvīds Mālītis, 6. Kārlis Skalbe, 7. Helmārs Rudzītis, 8. ?. 2. rindā: 1. Jānis Grīnbergs, 2. Edgars Ķiploks, 3. Kaktiņš, 4. Paulis Veismanis, 5. Ilmārs Roze, 6. Jānis Kadilis, 7. Indriķis Zeberiņš, 8. ?, 9. ?. 3. rindā: 1. Bīskaps, 2. Kārlis Sūniņš, 3. Krūze, 4. Kaupiņš, 5. Ābols, 6. ?, 7. ?]]

**Pēteris Rūdolfs Mantnieks** (dzimis  Kosas pagastā, miris  Briselē) bija latviešu kartogrāfs un grāmatizdevējs. Latvijas—Lietuvas robežkomisijas loceklis, Latvijas Valstspapīru spiestuves tipogrāfijas nodaļas vadītājs, Kartogrāfijas institūta dibinātājs un vadītājs, Latvijas Tirdzniecības—Rūpniecības kameras loceklis.

Mantnieks bija arī viens no 1944. gada 17. marta Latvijas Centrālās padomes memoranda parakstītājiem.

## Dzīves gājums
Dzimis 1895. gada 11. oktobrī Kosas pagasta Laulēnos.

1923. gadā Mantnieks kopā ar Aleksandru Ošiņu izveidoja Kartogrāfisko iestādi "A. Ošiņš un P. Mantnieks", pēc Ošiņa nāves 1930. gadā Mantnieks kļuva par karšu izdevniecības vienīgo īpašnieku un izveidoja plaukstošu uzņēmumu, kas līdz 1936. gadam izdeva vairāk kā 150 sienas karšu, tabulu, atlantu u.c. izdevumu, arī lietuviešu un igauņu valodās.

Otrā pasaules kara beigās 1944. gadā Mantnieks devās trimdā uz Vāciju, kur Detmoldā nodibināja savu apgādu. Vēlāk pārcēlās uz dzīvi Beļģijā un atjaunoja sava Kartogrāfijas institūta darbību tā, ka tas spēja konkurēt ar citām karšu izdevniecībām, darbojoties vairāku valstu tirgos.

Miris 1979. gada 15. martā Briselē.
 
## Piemiņa
2005. gadā iznāca karšu izdevējam Pēterim Mantniekam veltīta Jāņa Štrauhmaņa grāmata "Institūts Rīga—Brisele" un tika organizēta Mantnieka LNB fondos esošo karšu izstāde.

## Atsauces
Sanna Nilsēna

**Sanna Viktorija Nilsēna** (; dzimusi ) ir zviedru dziedātāja.

Laikā no 2001. līdz 2014. gadam ir septiņas reizes piedalījusies Zviedrijas nacionālajā atlasē Eirovīzijai *[[Melodifestivalen]]*. Līdz 2014. gadam tajā ieguva vienu otro un vienu trešo vietu. 2014. gadā uzvarējusi ar dziesmu *Undo*, bija valsts pārstāve 2014. gada Eirovīzijā, kur ierindojās 3. vietā. Ir izdevusi deviņus studijas albumus.

## Diskogrāfija
;Studijas albumi
* 1996: *Silvertoner*
* 1997: *Min önskejul*
* 1999: *Människan och skapelsen*
* 2006: *Nära mej, nära dej*
* 2007: *Sanna 11-22*
* 2008: *Stronger*
* 2011: *I'm in Love*
* 2012: *Vinternatten*
* 2013: *Min jul*
* 2014: *16 bästa*
* 2014: *7*

## Atsauces

## Ārējās saites

*
Bleach

**Bleach** (, *Burīchi*) ir Tite Kubo veidota manga sērija.

Tā seko pusaudža Ičigo Kurosaki piedzīvojumiem, kurš no Šinigami (nāves iemiesojums) saņem pārcilvēcīgas spējas. Viņa jaunās spējas ļauj viņam aizsargāt cilvēkus no ļaunajiem gariem un pavadīt dvēseles pēcnāves dzīvē, kā arī virzīt viņu ceļojumos uz dažādām spokainajām eksistences jomām.

*Bleach* publicēja izdevniecība *[[Shueisha]]* savā *[[shōnen]]* (puišu) mangu žurnālā *[[Weekly Shōnen Jump]]* no 2001. gada augusta līdz 2016. gada augustam, un to apkopoja 74 tankobonu izdevumos. Manga radīja savu mediju franšīzi, kurā ietilpst anime televīzijas seriāls, kura adaptāciju no 2004. līdz 2012. gadam veidoja Tokijas studija *[[Pierrot]]*, divas OVA sērijas, četras pilnmetrāžas animācijas filmas, desmit muzikālie iestudējumi un vairākas videospēles, kā arī daudz ar *Bleach* saistītu preču tirdzniecība. 2018. gada Japānas izdoto spēlfilmas adaptāciju producēja *[[Warner Bros. Pictures]]*. Animācijas seriāla  pirmizrāde notika 2022. gadā.

2005. gadā *Bleach* saņēma 50. ''Shogakukan Manga'' balvu *shōnen* kategorijā. Uz 2022. gadu pasaulē jau bija izdoti vairāk nekā 130 miljoni tankobonu izdevumu, padarot to par vienu no vēsturiski visvairāk pārdotajām mangām.

## Atsauces

## Ārējās saites

*  

* 
*
Jamuna

**Jamuna** () ir upe Indijas ziemeļos, Gangas lielākā pieteka. Tās izteka atrodas Himalajos, Garhvālā. Jamunas garums ir 1376 km. Baseina platība  km², kas ir 40,2% no Gangas sateces baseina. Indijā tā ir svēta upe.

Upes krastos atrodas Deli, Āgra un Allahābāda. Āgrā pie upes ir uzcelts Tadžmahāls.

## Ārējās saites
Prato province

**Prato province** () ir viena no Itālijas provincēm valsts centrālajā daļā, Toskānas reģionā. Tās administratīvais centrs un lielākā pilsēta ir Prato. Pēc platības mazākā no visām Itālijas provincēm. Prato province sīkāk iedalās 7 komūnās.

## Ārējās saites
Belluno province

**Belluno province** () ir viena no 110 Itālijas provincēm. Atrodas valsts ziemeļos, Veneto reģionā pie robežas ar Austriju. Tās administratīvais centrs un lielākā pilsēta Belluno. Provinces kopējā platība ir 3678 km2, 2012. gada beigās tajā dzīvoja  iedzīvotāji. Belluno province sīkāk iedalās 69 komūnās.

## Ārējās saites
Sjanno

**Sjanno** () jeb **Senno** () ir pilsēta Baltkrievijā, Vitebskas apgabalā, Sjanno rajona centrs.

## Vēsture
Rakstos pirmoreiz minēta 1442. gadā. Ietilpa Lietuvas lielkņazistē. No 17. gadsimta pirmās puses - Sapehu dzimtas īpašumā. No 18. gadsimta otrās puses - Ogiņsku dzimtas īpašumā. Pilsēta pievienota Krievijai pēc Polijas Pirmās dalīšanas 1772. gadā. No 1924. gada Baltkrievijas PSR sastāvā. Otrā pasaules kara laikā no 1941. gada 9. jūlija līdz 1944. gada 25. jūnijam - vācu okupācijā. Pilsētas apkārtnē kara sākumā notika viena no lielākajām tanku kaujām (t.s. Ļepjeļas pretuzbrukums), kurā padomju karaspēks cieta ievērojamus zaudējumus. Holokaustā tika iznīcināti gandrīz visi pilsētas ebreji (1939. gadā to bija 24,53% no pilsētas iedzīvotājiem).

## Atsauces

## Ārējās saites

* Sjanno vietnē "Baltkrievijas globuss"
Talačinas rajons

**Talačinas rajons** (, ) ir Vitebskas apgabala rajons Baltkrievijā. Robežojas ar Vitebskas apgabala Čašņiku, Sjanno un Oršas rajoniem, Mogiļevas apgabala Šklovas un Kruhlajes rajoniem, kā arī Minskas apgabala Krupku rajonu.

Talačinas rajona teritorijā atrodas Druckas ciems, kas viduslaikos bija Druckas kņazistes centrs.

## Ārējās saites
Nino Šurters

**Nino Šurters** (; dzimis ) ir profesionāls Šveices kalnu riteņbraucējs, kurš pārstāv *SCOTT-SRAM MTB Racing* komandu.

Šurters ir desmitkārtējs (2009, 2012, 2013, 2015, 2016, 2017, 2018, 2019, 2021 un 2022) Pasaules čempionāta un astoņkārtējs (2010, 2012, 2013, 2015, 2017, 2018, 2019 un 2022) UCI pasaules kausa kopvērtējuma uzvarētājs. Viņš ir ieguvis medaļas arī olimpiskajās spēlēs — bronzu 2008. gadā, sudrabu 2012. gadā un zeltu 2016. gadā. Četras reizes (2012, 2013, 2014, 2015) uzvarējis arī Šveices čempionātā. 2018. gadā atzīts par Šveices gada sportistu.

2023. gada jūnijā viņš izcīnīja savu 34. uzvaru Pasaules kausa posmos, šajā rādītājā apsteidzot Žiljēnu Absalonu.

2014. gadā viņš īslaicīgi pievienojās ** komandai, lai piedalītos atsevišķās šosejas riteņbraukšanas sacensībās.

## Atsauces

## Ārējās saites
* 
*
BK Jēkabpils

**BK Jēkabpils** bija profesionāls Latvijas basketbola klubs, kas ir bāzēts Jēkabpilī. Klubs spēlēja Latvijas Basketbola līgā, Baltijas Basketbola līgā, vēlāk arī Latvijas—Igaunijas Basketbola līgā, bet savas pastāvēšanas beigu posmā Nacionālajā basketbola līgā (LBL2). Tas ir dibināts 2012. gadā un kopš dibināšanas brīža spēlēja LBL augstākajā divīzijā. Mājas spēles komanda aizvadīja Jēkabpils Sporta namā. 2022. gadā klubs izstājās no Nacionālās basketbola līgas un beidza pastāvēšanu.

2023. gadā ar basketbolista Renāra Magones iniciatīvu klubs tika atjaunots, uzvarēja Reģionālajā basketbola līgā un 2025. gadā atgriezās Nacionālajā basketbola līgā.

## Vēsture
Savā pirmajā pastāvēšanas sezonā klubs iekļuva Latvijas Basketbola līgas izslēgšanas spēļu ceturtdaļfinālā, kurā piekāpās Rīgas "Barons/kvartāls" komandai. Jau 2013.—2014. gada sezonā klubam izdevās vēl augstāks panākums, kad trenera Igora Miglinieka vadībā tika izcīnītas LBL bronzas medaļas.

## Komandas galvenie treneri
* 2012—2013: Edgars Teteris
* 2013—2014: Igors Miglinieks
* 2014—?: Edmunds Valeiko

## Ārējās saites
* Oficiālā mājaslapa 
* Eurobasket profils 
* BBL profils  
* LBL profils
Šarkavščinas rajons

**Šarkavščinas rajons** (, ) ir Vitebskas apgabala rajons Baltkrievijā. Robežojas ar Vitebskas apgabala Mjoru, Hlibokajes, Pastavu un Braslavas rajoniem.

## Vēsture
Līdz 1939. gada 4. decembrim atradās Viļņas apgabalā, pēc Polijas kampaņas to pievienoja Baltkrievijas PSR un iekļāva Viļeikas apgabalā. Vācu okupācijas laikā bija Ostlandes Glubokojes apriņķī.

## Novadnieki
Šarkavščinas rajona Lužku ciemā dzimis ebreju leksikogrāfs Eliezers Ben-Jehuda (1858-1922).

## Ārējās saites
Šumiļinas rajons

**Šumiļinas rajons** (, ) ir Vitebskas apgabala rajons Baltkrievijā. Robežojas ar Vitebskas apgabala Haradokas, Vitebskas, Bješankoviču, Ušaču un Polockas rajoniem.

Šumiļinas rajona Kļenoviku ciemā dzimis latviešu strēlnieks Frīdrihs Briedis (1888-1918).

## Ārējās saites
Ralfs Hemerass

**Ralfs Hemerass** (; dzimis , miris ) bija amerikāņu specefektu mākslinieks, kinooperators un filmu mākslinieks. Trīs reizes nominēts Amerikas Kinoakadēmijas balvai. Hemerass filmai *[[The Sky Hawk]]* izveidoja liela izmēra miniatūru Londonas kopiju, kā arī vairākus speciālos mehāniskos filmas efektus.

## Nominācijas
* 1929: nominēts pirmajai Amerikas Kinoakadēmijas balvai nominācijā "Labākie inženierzinātņu efekti".
* 1931: *[[Just Imagine]]* — nominēts Kinoakadēmijas balvai nominācijā "Labākais mākslinieka darbs".
* 1949: *[[Deep Waters]]* — nominēts Kinoakadēmijas balvai nominācijā "Labākie vizuālie efekti".

## Atsauces

## Ārējās saites
Nadžents Sloters

**Nadžents Sloters** (; dzimis , miris ) bija amerikāņu specefektu mākslinieks un skaņu redaktors 1927. gada filmai "Džeza dziedātājs". Par dalību šajā projektā viņš tika nominēts pirmajai Amerikas Kinoakadēmijas balvai nominācijā "Labākie inženierzinātņu efekti".

## Atsauces

## Ārējās saites
*
Lisičanska

**Lisičanska** () ir apgabala pakļautības pilsēta Ukrainas austrumos Luhanskas apgabalā. Izvietojusies apgabala rietumdaļā, Siverskijdonecas labajā krastā, kopā ar Siverskodonecku un citām apdzīvotajām vietām veido Lisičanskas—Siverskodoneckas aglomerāciju ( iedzīvotāju 2012. gadā). Lisičanskas pilsētas padomei pakļautas Novodružeskas un Priviļļas pilsētas (kopā 115,25 km²,  iedzīvotāji (2012)). Kalnrūpniecības un industriālais centrs, transporta mezgls.

## Vēsture
Pirmās apdzīvotās vietas tā sauktajā Mežonīgajā Laukā Siverskijdonecas labajā krastā 1753. gadā nodibināja no turku jūga izbēgušie un pārceļojušie serbi, horvāti, bulgāri un valahi, kā pierobežas militāro nometinājumu. 
1795. gadā uz šo ciemu zemes tika ierīkota pirmā izpētītā Doņecas akmeņogļu baseina akmeņogļu ieguves šahta, pie kuras izaugušais kalnraču ciemats tika nosaukts pēc netālās Lapsu gravas *(Лисячя балка)*. 1799. gadā pie raktuvēm tika organizēta  ogļu koksēšana. Līdz 1802. gadam Lisičanska bija vienīgais Krievijas Impērijas akmeņogļu ieguves rajons. 1806. gadā Lisičanskā tika atvērta Ukrainā pirmā kalnu inženieru mācību iestāde. 1879. gadā Lisičanska tika savienota ar dzelzceļa līniju. 1938. gadā tai tika piešķirtas pilsētas tiesības.
Donbasa kara laikā 2014. gadā Lisičansku uz dažiem mēnešiem ieņēma prokrieviskie separātisti, bet Ukrainas armija pilsētu atguva. 2022. gada 3. jūlijā pēc smagām kaujām to atkal ieņēma Krievijas karaspēks.

## Atsauces

## Ārējās saites

*
Rovigo province

**Rovigo province** () ir viena no Itālijas provincēm valsts ziemeļaustrumos, Veneto reģionā. Tās administratīvais centrs un lielākā pilsēta ir Rovigo. Provinci austrumos apskalo Adrijas jūra. Rovigo province sīkāk iedalās 50 komūnās.

## Ārējās saites
Venēcijas province

**Venēcijas province** () ir bijusī Itālijas province valsts ziemeļaustrumos, Veneto reģionā pie Adrijas jūras. Tās administratīvais centrs un lielākā pilsēta bija Venēcija. Provinces kopējā platība — 2467 km2, 2012. gada beigās tajā dzīvoja  iedzīvotāji. Venēcijas province sīkāk iedalījās 44 komūnās. 2014. gadā provinci reorganizēja par Venēcijas metropoli.

## Ārējās saites
Namiba tuksnesis

**Namiba tuksnesis** ir piekrastes tuksnesis Dienvidāfrikā. Namiba tuksnesis stiepjas aptuveni 2000 km garumā un 50—160 km platumā gar Atlantijas okeāna krastu Angolas, Namībijas un Dienvidāfrikas teritorijās. Dziļāk kontinentā atrodas liela beznoteces ieplaka — Kalahari. Tiek lēsts, ka Namiba tuksnesī sauss klimats valda 55–80 miljonus gadu, un līdz ar to tas varētu būt vecākais tuksnesis pasaulē.

Tuksneša teritorijā atrodas Jonas, Skeletu krasta un Namiba-Noukleftu nacionālais parks.

## Atsauces

## Ārējās saites
Pēteris Starcs

**Pēteris Starcs** (1887-1968) bija latviešu skolotājs, vēlāk agronoms. Latvijas Universitātes, Jelgavas Lauksaimniecības akadēmijas un Ņujorkas Universitātes mācībspēks, *Dr.agr.* (1937), profesors (1938). Latviešu Akadēmisko mācībspēku un zinātnieku apvienības (LAMZA) prezidents (1952-1968). Viens no 1944. gada 17. marta Latvijas Centrālās padomes memoranda par Latvijas neatkarības atjaunošanu parakstītājiem.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1887. gada 29. janvārī Lubejas pagasta Līderes "Pumpjos" (tagad Madonas novads) zemnieka Jāņa Starca un viņa sievas Kristīnes (dzim. Niedrītes) ģimenē. Mācījās Līderes draudzes skolā (1896-1902), Lazdonas ministrijas skolā (1902-1903), Valmieras skolotāju seminārā (1903-1906), pēc tam strādāja par Vestienas tautskolotāju (1906-1911).

Studēja Augstākajos lauksaimniecības kursos Pēterburgā (1911-1917) un Pēterburgas Universitātes juridiskajā fakultātē (līdz 1919). 1920. gadā atgriezās Latvijā, no 1921. gada bija Latvijas Universitātes lektors agrārajā politikā un kooperācijā, 1925. gada iesniedza *pro venia legendi* darbu "Lauksaimnieku agrārā kustība", ievēlēts par LU ārštata docentu (1926). Darbojās Latvijas lauksaimniecības centrālajā biedrībā kā Lauksaimniecības ekonomiska institūta direktors (1929-1935), bija Lauksaimniecības kameras ekonomiskās nodaļas vadītājs (1935-1940). Starptautiskās cukurbiešu audzētāju savienības vicepriekšsēdētājs (1938).
Aizstāvēja *dr. agr.* disertāciju "Darba spēka jautājums Latvijas lauksaimniecībā" (1937), pēc tam bija LU ārkārtas profesors (1938). Pēc Jelgavas Lauksaimniecības akadēmijas dibināšanas ievēlēts par tās profesoru (1938).  Latvijas agrārsavienības priekšsēdētājs.

Otrā pasaules kara beigās devās trimdā uz Vāciju, pēc tam uz ASV, kur bija Ņujorkas Universitātes (*University of New York*) mācībspēks. 1952.- 1968. gadā Pēteris Starcs pildīja Latviešu Akadēmisko mācībspēku un zinātnieku apvienības (LAMZA) prezidenta pienākumus un 1953. gadā sāka izdod apvienības žurnālu „Latviešu akadēmiskās ziņas”.

Miris 1968. gada 13. oktobrī Ņujorkā.

## Apbalvojumi
* Triju Zvaigžņu ordenis, 4. šķira Nr. 1785 (1935)

## Darbi
* Agronomiskās palīdzības sistēmas un organizācijas principi. Lauksaimniecības departamenta izdevums, 1923. - 93 lappuses
* Darba spēka jautājums Latvijas lauksaimniecībā. Latvijas Lauksaimniecības Centrālbiedrība, 1934. - 180 lappuses (*dr. agr.* disertācija)
* Lauksaimniecības grāmatvedības rezultāti.
* Latvijas kooperatīvā kustība 
* Latvijas agrārreformas tautsaimnieciskie rezultāti. Latvijas lauksaimniecības kamera, 1939. - 88 lappuses
* Lauksaimniecības ekonomiskie apstākļi Latvijā. Lauksaimniecības pārvaldes izdevums, 1940.
* Jaunatnes dzīves problēmas. Rakstu krājums, Latviešu kultūras institūta izdevums. 1956. - 123 lappuses
* Latvijas lauksaimniecība. XX gadsimta 20.-30. gadu autoru rakstu krājumā "Latvieši". Rīga: Valērija Belokoņa izdevniecība, 2003.
* *The Problem of Surplus Agricultural Population*, International Journal of Agrarian Affairs, Vol. 1 (1939)

## Atsauces
Vičencas province

**Vičencas province** () ir viena no Itālijas provincēm valsts ziemeļos, Veneto reģionā. Tās administratīvais centrs un lielākā pilsēta Vičenca. Vičencas province sīkāk iedalās 114 komūnā.

## Ārējās saites
Talačina

**Talačina** () jeb **Toločina** () ir pilsēta Baltkrievijā, Vitebskas apgabalā, Talačinas rajona centrs pie Dņepras pietekas Drucas.

## Vēsture
Rakstos pirmoreiz minēta 1433. gadā. Ietilpa Lietuvas lielkņazistē. Pēc Polijas Pirmās dalīšanas 1772. gadā pa Drucas upi tika ierīkota valsts robeža, un daļa no pilsētas iekļāvās Krievijā. Otrajā Polijas dalīšanā 1793. gadā pilsētas atlikusī daļa tika pievienota Krievijai. No 1924. gada Baltkrievijas PSR sastāvā. Otrā pasaules kara laikā no 1941. gada 8. jūlija līdz 1944. gada 26. jūnijam - vācu okupācijā. Holokaustā tika iznīcināti gandrīz visi pilsētas ebreji (1939. gadā to bija 21,2% no pilsētas iedzīvotājiem).

## Atsauces

## Ārējās saites

* Talačina vietnē "Baltkrievijas globuss"
Arveds Alksnis

**Arveds Valdemārs Alksnis** (1910-1991) bija latviešu ķirurgs un rakstnieks. Viens no 1944. gada 17. marta Latvijas Centrālās padomes memoranda parakstītājiem.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1910. gada 21. maijā Liepājā ķirurga Jēkaba Alkšņa ģimenē. Mācījās Turkuēnas licejā Francijā (beidza 1929).
Studēja medicīnu Latvijas Universitātē (beidza 1933), bija studentu korporācijas *[[Lettonia]]* loceklis. Latvijas Universitātes Ķirurģiskās klīnikas jaunākais asistents (1933-1936), asistents (1936-1939). Rīgas aizsargu pulka ārsts (1933-1940).
Ieguva *Dr. med.* grādu (1938), ievēlēts par privātdocentu (1940). Strādāja Valmieras pilsētas slimnīcā un Rīgas kara slimnīcā (1940).

Otrā pasaules kara laikā 1944. gada jūlijā viņu iesauca Latviešu leģionā, bija kara lazaretes ķirurģiskās nodaļas vadītājs, strādāja Liepājā, vēlāk Šverīnē, kur 1945. gada 2. maijā nokļuva angļu gūstā. Līdz 1951. gadam vadīja ķirurģijas nodaļu Lībekas bēgļu slimnīcā, pēc tam pārcēlās uz dzīvi uz ASV, kur bija Latvijas zobārstu un ārstu apvienības priekšsēdētājs (1968-1975). Darbojās "Daugavas Vanagu" organizācijā, rakstīja autobiogrāfiskas grāmatas. 1991. gadā Paula Stradiņa Medicīnas vēstures muzejs un LZA viņam piešķīra Paula Stradiņa balvu.

Miris 1991. gada 19. decembrī Kresentsitijā (*Crescent City*), Kalifornijā ASV.

## Darbi
* Hipokrats spīlēs. Daugavas vanags, 1980. - 322 lpp. (atkārtoti izdeva P. Stradiņa Medicīnas vēstures muzejs, 1993)
* Mazpilsētas ārsts. Gauja, 1988. - 291 lpp.
* Ārsti un slimnieki. Gauja, 1990. - 415 lpp.

## Atsauces
Ušaču rajons

**Ušaču rajons** (, ) ir Vitebskas apgabala rajons Baltkrievijā. Robežojas ar Vitebskas apgabala Polockas, Šumiļinas, Bješankoviču, Ļepjeļas, Dokšicu un Hlibokajes rajoniem.

Ušacu ciema Bičku ciemā dzimis baltkrievu rakstnieks Vasiļs Bikavs (*Васіль Быкаў*, 1924–2003), bet Verasovkas viensētā — dzejnieks Rihors Baraduļins (*Рыгор Барадулін*, 1935–2014).

## Ārējās saites
Skotijas neatkarības referendums

**Skotijas neatkarības referendums** bija referendums par neatkarīgas Skotijas valsts atjaunošanas iespēju, tas notika .

Referenduma jautājums "Vai Skotijai jābūt neatkarīgai valstij?" (*Should Scotland be an independent country?*) un referenduma datums tika izziņots . Ja referendumā balsotāji būtu izlēmuši par Skotijas atdalīšanos no Apvienotās Karalistes, tad Skotijas neatkarība varētu būt pasludināta 2016. gadā.

## Prognozes
thumb|left|270px|Vēlētāju aptauju rezultātu izmaiņas no 2012. gada janvāra līdz 2014. septembrim. Zaļā krasā "jā", sarkanā "nē", pelēkā neizlēmušie vai nebalsotāji (55 aptaujas, UKPollingReport).
Potenciālo vēlētāju aptaujas līdz 2014. gada augusta beigām liecināja par "nē" balsotāju pārsvaru, bet septembrī pieauga "jā" balsotāju īpatsvars. Neilgi pirms vēlēšanu dienas veiktās aptaujas liecināja, ka starpība starp "nē" un "par" balsotājiem samazinājās līdz 4%, kas aptuveni atbilst neizlēmušo vēlētāju īpatsvaram.

## Rezultāts
Referendumā piedalījās mazāk vēlētāju, nekā prognozēts. 55,3% vēlētāju nobalsoja par palikšanu Apvienotās Karalistes sastāvā. Neatkarības pretinieki uzvarēja 28 vēlēšanu apgabalos, bet atbalstītāji četros (Dandī, Glāzgovā, Vestdanbārtonšīrā un Nortlenarkšīrā).

## Starptautiskā reakcija
Latvijas Republikas Ārlietu ministrija paziņoja, ka "abām pusēm bija iespēja ilgstošās publiskās diskusijās brīvi paust savu viedokli, un Latvija respektē Skotijas demokrātiskā referenduma rezultātus, kas notika, ievērojot Apvienotās Karalistes likumdošanas prasības. To nevar salīdzināt ar Krievijas īstenoto militāro agresiju pret Ukrainu, pārkāpjot visas starptautiskās tiesības un Ukrainas suverenitāti".

Plašsaziņas līdzekļi rakstīja, ka Skotijas atdalīšanās no Apvienotās Karalistes būtu pamudinājums separātistu kustībām citur Eiropā, bet Krievijas atbalstītie Krimas un Austrumukrainas separātisti Skotijas referendumā saskatīja iespēju legalizēt Krimas aneksiju pēc starptautiski neatzītā referenduma par pievienošanos Krievijai, kas notika Krievijas okupācijas spēku klātbūtnē, un Ukrainas austrumu reģionu atdalīšanu.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Referenduma mājaslapa
Ciklobutāns

**Ciklobutāns** (C4H8) ir bezkrāsaina, ūdenī nešķīstoša, ļoti viegli sašķidrināma gāze ar vāju smaržu. Neierobežoti jaucas ar etanolu un ēteri, viegli šķīst acetonā. Ciklobutāns pieder pie cikloalkāniem. Ciklobutāna maisījumi ar gaisu ir sprādzienbīstami.

## Vēsture
Ciklobutānu ieguvis vācu ķīmiķis Rihards Martins Vilšteters (*Richard Martin Willstätter*) no dibrompropāna un malonskābes etilestera nātrijorganiskā atvasinājuma.

## Molekulas uzbūve
thumb|left|350px|Divas inversas ciklobutāna konformācijas
Ciklobutāna molekulai ir nedaudz ieliekta kvadrāta forma. Viens no oglekļa atomiem veido 25° leņķi ar pārējo 3 atomu plakni — tas notiek ūdeņraža atomu iekšmolekulārās atgrūšanās dēļ. Ciklobutānam ir saspriegti valences leņķi starp oglekļa atomiem, tomēr daudz mazākā mērā nekā ciklopropānam, tādēļ molekula ir stabilāka. Var būt divas ciklobutāna konformācijas, kas viegli pāriet viena otrā. Divaizvietotiem ciklobutāniem iespējama telpiskā izomērija, jo aizvietotāji var novietoties vienā pusē vai abās pusēs ciklam. Piemēram, pazīstami pieci ciklobutāndikarbonskābes izomēri — 3 struktūrizomēri (1,1-; 1,2- un 1,3-ciklobutāndikarbonskābe), turklāt 1,2- un 1,3- izomēriem savukārt iespējami *cis*- un *trans*-izomēri. Difenilētās ciklobutāndikarbonskābes sauc par truksilskābēm un truksīnskābēm — to molekulās pie katra oglekļa atoma pievienota vai nu karboksilgrupa, vai fenilgrupa. Truksilskābei abu veidu grupas novietotas ciklobutāna kvadrāta pretējos stūros un tai var būt pieci stereoizomēri, bet truksīnskābei abu veidu grupas ir blakus un tai ir 6 stereoizomēri.

## Iegūšana
Iegūst galvenokārt no 1,4-dibrombutāna, ciklizēšanās reakcijā ar cinku atšķeļot broma atomus.

## Atrašanās dabā
Daži truksilskābes un truksīnskābes izomēri atrodami kokas krūma lapās kopā ar kokaīnu un citiem alkaloīdiem.

## Ķīmiskās īpašības
Ciklobutānam raksturīgas parastās alkānu reakcijas, piemēram, aizvietošanās reakcijas pēc brīvo radikāļu mehānisma. Gaismā reaģējot ar hloru, veidojas hlorciklobutāns. Hidrogenējot paaugstinātā temperatūrā platīna katalizatora klātienē, cikls atveras un rodas butāns.

## Izmantošana
Ciklobutānu izmanto organiskajā sintēzē. Ciklobutāna atvasinājums oktafluorciklobutāns (C4F8) pieder pie freoniem.

## Literatūra
* O. Neilands. Organiskā ķīmija. R:, Zvaigzne, 1977, 137.—139. lpp.

## Atsauces
Konrāds Pētersons

**Konrāds Pētersons** (1888-1981) bija latviešu inženieris, 1905. gada revolūcijas dalībnieks. Tirdzniecības un rūpniecības a/s “Kūdra” pilnvarnieks (1940). Viens no 1944. gada 17. marta Latvijas Centrālās padomes memoranda parakstītājiem. 
 
## Dzīvesgājums
Dzimis 1888. gada 15. oktobrī Rīgā Dāvida Pētersona ģimenē. Mācījās Tilo (Tilava) pamatskolā, pēc tam Mangaļu jūrskolā, no kuras viņu izslēdza par nepakļāvību (cita starpā ignorējis prasību runāt tikai krieviski). Iesaistījās 1905. gada revolūcijas notikumos Rīgā, piedalījās 13. janvāra demonstrācijā un Uzbrukumā Rīgas centrālcietumam. Revolūcijas apspiešanas laikā 1905. gada 31. decembrī viņa tēvs palīdzēja Rainim bēgt no Rīgas, kurā bija izsludināts karastāvoklis, vēlāk arī Konrāds Pētersons ar kravas kuģi bēga uz Skotiju. Dzīvoja pie sava tēvoča Kārļa Pētersona Dublinā, studēja Īrijas Nacionālajā universitātē un 1916. gadā piedalījās Lieldienu sacelšanās (*Easter Rising*) kaujās. Uzbūvēja pirmās kūdras rūpnīcas Kilberijā (*Kilberry*). Latvijas neatkarības laikā atgriezās dzimtenē un nodarbojās ar rūpniecisku kūdras ieguvi, vadīja tirdzniecības un rūpniecības a/s “Kūdra”. 

Otrā pasaules kara beigās 1944. gadā atkal devās trimdā uz Īriju, bija valstij daļēji piederošā kūdras pētniecības centra *Bord na Móna* ("Kūdras valde") zinātnieks.

Miris 1981. gada 16. janvārī Ātijā (*Athy*), Kildēras grāfistē, apglabāts Ātijas pilsētas kapos. 2013. gadā Latviešu biedrības Īrijā pārstāvji ar Latvijas vēstnieka Īrijā Pētera Kārļa Elferta piedalīšanos sakopa Konrāda Pētersona kapavietu.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Stāsts par Pētersoniem Īrijā. - Sveiks. Nr.192 
* Stāsts par Pētersoniem Īrijā. - Sveiks. Nr.193 
* Stāsts par Pētersoniem Īrijā. - Sveiks. Nr.194 
* Stāsts par Pētersoniem Īrijā. - Sveiks. Nr.195
* Stāsts par Pētersoniem Īrijā. - Sveiks. Nr.196 
* Nekropole - Konrāds Pētersons
Vitebskas rajons

**Vitebskas rajons** (, ) ir Vitebskas apgabala rajons Baltkrievijā. Robežojas ar Vitebskas apgabala Ļoznas, Sjanno, Bješankoviču, Šumiļinas un Haradokas rajoniem, kā arī Krieviju.

Vitebskas ciema Janoviču pilsētciematā dzimis padomju darbinieks Mihails Borodins (*Михаил Маркович Бородин*, 1884-1951).

## Ārējās saites
7th Heaven

***7th Heaven*** ir 1927. gada ASV mēmā filma un viena no pirmajām filmām, kas tika izvirzīta nominācijā "Labākā filma" (tad šī nominācija saucās "Izcilākā filma"). Filmas režisors ir Frenks Borzeigijs. Galvenās lomas filmā atveido Dženeta Geinore un Čārlzs Farels. Geinore ieguva Amerikas akadēmijas balvu kā labākā aktrise galvenajā lomā, Borzeigijs kā labākais režisors un Benžamins Gleizers nominācijā "Labākais adaptētais scenārijs".

Erno Rapī un Ļevs Polaks speciāli filmai sarakstīja dziesmu *Diane*.

1995. gadā Kongresa bibliotēka filmu iekļāva ASV Nacionālajā kino reģistrā.

## Brodvejas izrāde
Filma *7th Heaven* balstīta uz populāru Brodvejas tāda paša nosaukuma teātra izrādi, to 1922. gadā iestudēja *Booth Theatre* un izrādes ilga no 1922. gada 30. oktobra līdz 1924. jūlijam, kopsummā nospēlējot 704 izrādes. Galvenās lomas atveidoja Džordžs Gols (Čiko) un Helena Menkena (Diāna). Vienu no lomām atveidoja arī Frenks Morgans.

## Lomās
* Dženeta Geinore — Diāna
* Čārlzs Farels — Čiko
* Bens Bards — pulkvedis Brisaks
* Alberts Grens — Bouls
* Deivids Batlers — Gobins
* Marija Moskvīni — Gobinas kundze
* Gleidisa Brokvela — Nana
* Emīls Čatards — tēvs Čevilons
* Džesika Hesleta — tante Valentīna
* Brendons Hērsts — onkulis Džordžs
* Džordžs E. Stouns — Rets
* Liliana Vesta — Arlete

## Filmas ''rimeiki''
1937. gadā filmu pārfilmēja kā skaņu kino. Filmas režisors ir Henrijs Kings, lomas atveidoja Simona Simona, Džeimss Stjuarts, Džīns Heršolts un Gregorijs Ratovs.

Ķīniešu scenārists un kinorežisors Juans Muži savu 1937. gada filmu *[[Street Angel (1937. gada filma)|Street Angel]]* veidoja pēc filmas *7th Heaven* motīviem, nosaucot savu filmu Frenka Borzeigija 1928. gada filmas nosaukumā.

## Atsauces

## Ārējās saites

* ''Seventh Heaven'' vietnē *Virtual History*
Apgabals (ASV)

thumb|250px|ASV apgabalu karte
**Apgabals** () ir ASV štatu administratīvi teritoriālā iedalījuma vienība. Termins "apgabals" tiek lietots 48 no 50 ASV štatiem. Luiziānā un Aļaskā apgabalam analogās vienības ir attiecīgi pagasti (*parish*) un rajoni (*borough*). Ir vēl dažādas apgabalam analogās iedalījuma vienības. Saskaņā ar 2013. gada datiem, ASV ir 3007 apgabali un vēl 137 apgabaliem analogās iedalījuma vienības. Apgabalu skaits atšķirības dažādos štatos ir lielas — Delavēras štatā ir 3 apgabali, savukārt Teksasas štatā — 254, vidēji štatā ir 62 apgabali.

Vidējais iedzīvotāju skaits apgabalā ir gandrīz 100 000. Apgabals ar vislielāko iedzīvotāju skaitu ir Losandželosas apgabals Kalifornijā, savukārt vislielākais apgabals pēc platības ir Sanbernardīno apgabals, kas arī atrodas Kalifornijā.

## Ārējās saites
* ''Geographic Areas Reference Manual''
Kārlis Pētersons (uzņēmējs)

**Kārlis Pētersons** (1852—1919), arī **Čārlzs Pītersons** () bija latviešu uzņēmējs un izgudrotājs. Dublinas pīpju fabrikas *Kapp & Peterson Ltd.* līdzīpašnieks un direktors.

## Dzīves gājums
thumb|left|270px|Pētersona sistēmas pīpe ar kondensāta krātuvi (galviņā) un īpašu iemuti. 
Dzimis kā Kristaps Pētersons 1852. gada 4. martā Zaļenieku pagasta Lejas Micaišu mājās zemnieka Indriķa Pētersona un viņa sievas Grietas ģimenē. Pēc kokapstrādes meistara amata apgūšanas Jelgavā (1872) viņš devās uz Pēterburgu, tad uz Lībeku. Ap 1874. gadu kā Čārlzs (Kārlis) Pētersons ieradās Dublinā un sāka strādāt 1865. gadā dibinātajā brāļu Kappu pīpju izgatavošanas fabrikā. Stāsta, ka pārkāpjot Graftonstrītas mazās Kappa pīpju darbnīciņas slieksni, viņš esot paziņojis, ka zina pīpes konstrukciju, kas šajā nozarē izraisīs revolūciju.
Pēc 1890. gada viņš patentēja "sauso pīpi" (*Dry system*), kuras galviņā bija izveidots speciāls iedobums kondensāta savākšanai, bet 1898. gadā patentēja "Pētersona iemuti" (*P-lip*). 1902. gadā viņš apprecējās otrreiz ar Anniju Fordi, viņu ģimenē piedzima trīs bērni. Pēc 1905. gada revolūcijas viņa namā mita arī brāļadēls students Konrāds Pētersons.

Pirmā pasaules kara un Īrijas neatkarības cīņu laikā Pētersona veikals cieta zaudējumus, taču viņš viens no pirmajiem uz saviem izstrādājumiem sāka lietot uzrakstu "Ražots Īrijā".

Miris 1919. gada 11. septembrī Hamburgā, apglabāts Olsdorfas kapos.

## Veikals un ražotne mūsdienās
Mūsdienās Nasavas ielā Dublinā atrodas pīpju veikals *Peterson of Dublin*. Pīpju fabrika “Kapp&Peterson Ltd.” ir pārcelta uz Salinogīnu (*Sallynoggin, Co. Dublin*), tajā strādā 40 darbinieku, kas gadā izgatavo ap 100 000 pīpju. Fabrikā izveidots muzejs Kārļa Pētersona piemiņai.

## Literatūra
* The Five Laws of Pipe—Companioning by Gary Malmberg, Mark Irwin (“Pētersona pīpju hronikas”, 2013)
* The Peterson pipe the story of Kapp & Peterson - Gary Malmberg & Mark Irwin

## Atsauces
Lielā izstāde

**Visu tautu rūpniecības sasniegumu lielā izstāde** (), pazīstama arī kā vienkārši **Lielā izstāde** (*The Great Exhibition*), bija starptautiska izstāde Haidparkā, Londonā, Apvienotajā Karalistē, kas notika no 1851. gada 1. maija līdz 11. oktobrim. Šī bija pirmā no starptautiskajām Pasaules izstādēm, kas kļuva populāras 19. gadsimtā. Izstādes rīkošanu uzņēmās valsts ierēdnis un izgudrotājs Henrijs Kols un princis Alberts, tobrīdējās karalienes Viktorijas vīrs. Izstāde notika speciāli tai būvētajā Kristāla pilī. Izstādē piedalījās 28 valstis.

Kopumā izstādi apmeklēja apmēram 6 miljoni cilvēku, tai skaitā vairākas nozīmīgas tā laika personības. Vidēji dienā to apmeklēja 42 831 persona, vislielākais apmeklējums tika fiksēts dažas dienas pirms izstādes slēgšanas, , kad to apmeklēja 109 915 cilvēki. Izstādē tika izstādītas apmēram 100 000 ekspozīcijas. Sākotnēji augsto biļešu cenu dēļ izstādi tās sākumā apmeklēja vienīgi bagātie ļaudis, tomēr  biļešu cenas tika samazinātas līdz tādam līmenim, ka tās varēja iegādāties arī parastie ļaudis.

## Attēlu galerija

Crystal_Palace.PNG|Kristāla pils
GtExhib1851.jpg|Iekšskats
Crystal Palace - Queen Victoria opens the Great Exhibition.jpg|Karaliene Viktorija atklāj izstādi
Crystal_Palace - interior.jpg|Iekšskats
Crystal Palace interior.jpg|Iekšskats
1851_Medal_Crystal_Palace_World_Expo_London,_obverse.jpg|Piemiņas medaļa
1851_Medal_Crystal_Palace_World_Expo_London,_reverse.jpg|Piemiņas medaļa


## Atsauces

## Ārējās saites

* 1851. gada Londonas karte
Siverskodonecka

**Siverskodonecka** () ir pilsēta Ukrainas austrumos Luhanskas apgabalā. Izvietojusies apgabala rietumdaļā, Siverskijdonecas kreisajā krastā, kopā ar Lisičansku un citām apdzīvotajām vietām veido Lisičanskas—Siverskodoneckas aglomerāciju ( iedzīvotāju 2012. gadā). Siverskodoneckas pilsētas padomei pakļauti Borivskes un Sirotines pilsētciemati un četri ciemi (kopā 74,6 km²,  iedzīvotāji (2012)).

Apdzīvotā vieta dibināta 1934. gadā sakarā ar Lisičanskas ķīmiskā kombināta būvniecību un saucās **Lishimstroja** *(Лисхімстрой)*. 1950. gadā piešķirts pilsētciemata statuss un pārdēvēta par **Severodonecku** (), nosaukumu  aizgūstot no Severskijdoņecas upes krieviskā nosaukuma. 1958. gadā piešķirtas pilsētas tiesības. Kopš 20. gadsimta otrās puses ievērojams ķīmiskās rūpniecības, elektrotehnikas un mašīnbūves centrs.

2022. gadā pilsēta smagi cieta karadarbībā Krievijas iebrukuma laikā; jūnijā to ieņēma Krievijas karaspēks. 2024. gadā pilsētas nosaukuma ukraiņu valodas forma precizēta tagadējā variantā.

## Atsauces

## Ārējās saites

*
Emils Borels

**Felikss Eduārs Žistīns Emils Borels** (; dzimis , miris ) bija franču matemātiķis un politiķis.

Dzimis Francijas dienvidos, protestantu mācītāja ģimenē. Studējis Augstākajā normālskolā Parīzē, kuru absolvēja 1892. gadā. Darbi mēra un varbūtību teorijā. 1922. gadā dibinājis augstskolu — Parīzes Statistikas institūtu.

Starp pasaules kariem politiski aktīvs. No 1924. līdz 1936. gadam — parlamenta deputāts. 1925. gadā — jūras lietu minstrs. Otrā pasaules kara laikā piedalījies Pretošanās kustībā.

## Ārējās saites
Borels

**Borels** (*Borel, Borrel, Borrell*) ir franču un katalāņu uzvārds. Personas ar šādu uzvārdu:

* Emils Borels, franču matemātiķis;
* Žuzeps Borels (dzimis 1947), katalāņu izcelsmes Spānijas un Eiropas Savienības politiķis.
Ciklopentāns

**Ciklopentāns** (C5H10) ir bezkrāsains, ūdenī nešķīstošs šķidrums ar savdabīgu smaržu. Neierobežoti jaucas ar etanolu un ēteri. Ciklobutāns pieder pie cikloalkāniem. Ciklopentāns ir viegli uzliesmojošs.

## Molekulas uzbūve
thumb|left|200px|Ciklopentāna ''halfchair'' komformācija
Ciklopentāna molekulai ir saliekta piecstūra forma (molekula nav planāra). Divi oglekļa atomi vienmēr ir izvirzīti no pārējo triju atomu plaknes. Var būt divas ciklopentāna konformācijas, kas viegli pāriet viena otrā. Divaizvietotiem ciklopentāniem iespējama telpiskā izomērija, jo aizvietotāji var novietoties vienā pusē vai abās pusēs ciklam. 
thumb|left|250px|''Cis-trans'' izomērija divaizvietotiem ciklopentāniem

## Iegūšana
Alumīnija oksīda klātienē ciklopentāns var rasties no cikloheksāna augstas temperatūras un liela spiediena apstākļos. Rūpnieciski ciklopentānu iegūst, reducējot ciklopentanonu. Var iegūt arī no 2-metilbutāna (izopentāna) katalītiskā riforminga procesā vai arī, hidrogenējot ciklopentadiēnu. Tāpat ciklopentānu var iegūt ar tradicionālo metodi, 1,5-dibrompentānam reaģējot ar cinku.

## Atrašanās dabā
Ciklopentāns atrodams dažu veidu naftā un to var iegūt no naftas pārstrādes produktiem.

## Ķīmiskās īpašības
Ciklopentānam raksturīgas parastās alkānu reakcijas, piemēram, aizvietošanās reakcijas pēc brīvo radikāļu mehānisma.

## Izmantošana
Ciklopentānu izmanto par aukstumaģentu saldēšanas iekārtās, lai aizstātu videi kaitīgos freonus. Lieto arī sintētisko sveķu un gumijas piedevu ražošanā. Izmanto arī organiskajā sintēzē.

## Literatūra
* O. Neilands. Organiskā ķīmija. R:, Zvaigzne, 1977, 139.—141. lpp.

## Atsauces
Aleksejs Sapogovs

**Aleksejs Sapogovs** (; dzimis 1988. gada 2. aprīlī Ļeņinskā Kuzņeckā) ir bijušais Krievijas futbolists, uzbrucējs. Spēlējis Krievijas Premjerlīgā, aizvadījis vienu spēli Krievijas otrajā izlasē.

## Ārējās saites
Hrustaļnija

**Hrustaļnija** () ir apgabala pakļautības pilsēta Ukrainas austrumos Luhanskas apgabalā. Izvietojusies apgabala dienvidrietumos. Hrustaļnijas pilsētas padomei pakļautas Bokovo-Hrustaļnes, Miusinskas un Petrovo-Krasnosiļļas pilsētas un Zaporižžas, Sofijivskas, Hrustaļnes un Šterivkas ciemati (kopā 154 km²,  iedzīvotāji (2012)).

Apdzīvotā vieta dibināta 1895. gadā kā ciemats pie akmeņogļu ieguves šahtas un nosaukta pēc tuvējās dzelzceļa stacijas par **Krindačivku**, kas savukārt savu nosaukumu ieguva no bijušā zemes īpašnieka Krindača uzvārda. 1920. gadā ciemats pārdēvēts par **Krasnijluču** (), bet 1925. gadā tam piešķirtas pilsētas tiesības. Mūsdienās ievērojams Donbasa akmeņogļu ieguves centrs. Kopš 2014. gada Donbasa kara rezultātā faktiski atrodas neatzītās Luhanskas tautas republikas (LTR) pakļautībā. 2016. gadā Ukrainas parlaments oficiāli pārdēvēja pilsētu par Hrustaļniju, bet LTR šo nosaukuma maiņu neatzina.

## Atsauces

## Ārējās saites
Vilhelms Jansons

**Vilhelms Jansons** (1896-1978) bija latviešu inženieris elektriķis, elektrības uzņēmuma tehniskais vadītājs. Viens no 1944. gada 17. marta Latvijas Centrālās padomes memoranda parakstītājiem. Bija precējies ar advokāti Valiju Veščunu (1902-1990).

## Dzīvesgājums
Dzimis 1896. gada 25. augustā Rīgā. Pēc Otrā pasaules kara beigām strādāja LVU Mehānikas fakultātes Vispārējās eletrotehnikas katedrā par vecāko pasniedzēju.
Domājams, ka  kopā ar sievu paslēpa LCP memoranda oriģinālu zem grīdas dēļiem namā Peldu ielā 19 Vecrīgā, kur tas glabājās visu pēckara PSRS okupācijas laiku.

## Darbi
* Vilhelms Jansons. Elektriskie mēraparāti un mērīšanas metodes. Rīga: Liesma, 1967. - 243 lpp.

## Apbalvojumi un pagodinājumi
* Triju Zvaigžņu ordenis — 5. šķira № 2696 (1931)
* Latvijas PSR AP Prezidija Goda Raksts RPI 100 gadu jubilejā.

## Atsauces
Prinča Viljama un Katrīnas Midltones kāzas

**Prinča Viljama un Katrīnas Midltones kāzas** notika  Vestminsteras abatijā, Londonā, Apvienotajā Karalistē.

Līgavainis princis Viljams, ir Apvienotās Karalistes karaļa Čārlza III un princeses Diānas vecākais dēls. Līgava Katrīna "Keita" Midltone ir vecākā Maikla un Kerolas Midltonu meita. Ceremoniju vadīja Vestminsteras prāvests. Kenterberijas arhibīskaps un Anglikāņu baznīcas garīgais līderis Rovans Viljamss salaulāja viņus. Līgavaiņa vedējs bija līgavaiņa brālis princis Harijs, savukārt Pipa Midltone bija līgavas māsa. Ceremoniju apmeklēja līgavaiņa un līgavas ģimene, kā arī vairāku pasaules karalisko ģimeņu pārstāvji, diplomāti un pāra izraudzīti viesi. Pēc laulību ceremonijas pāris veica tradicionālo iznākšanu uz Bakingemas pils balkona. Tā kā princis Viljams nebija pirmais monarhijas mantošanas līnijā, kāzās vairākas detaļas tika atstātas pāra pārziņā, piemēram, lielākās daļas no apmēram 1900 viesu ielūgšana.

Princis Viljams un Keita Midltone iepazinās 2001. gadā.  tika paziņots par pāra saderināšanos, kas notika gandrīz mēnesi iepriekš. Kāzas to sagatavošanas procesā vairāku iemeslu dēļ tika salīdzinātas ar 1981. gada Viljama vecāku kāzām. Laulību diena bija nacionālā brīvdiena Apvienotajā Karalistē. Laulību ceremoniju televīzijas tiešraidē vēroja vairāki desmiti miljonu cilvēki, 72 miljoni cilvēku vēroja to *[[YouTube]]* karaliskajā kanālā (*YouTube Royal Channel*). Ceremonija televīzijā tika pārraidīta arī Latvijā.

## Atsauces

## Ārējās saites

*
Alčevska

**Alčevska** () ir apgabala pakļautības pilsēta Ukrainas austrumos Luhanskas apgabalā. Izvietojusies apgabala rietumdaļā, ietilpst Alčevskas-Kadijivkas aglomerācijā (kopā  iedzīvotāju (2001)).

Apdzīvotā vieta dibināta 1895. gadā kā ciemats pie **Jurjivkas** dzelzceļa stacijas sakarā ar metalurģiskās rūpnīcas būvi. 1903. gadā stacija un ciemats tika pārdēvēti metalurģiskā kombināta dibinātāja, ievērojamā ukraiņu uzņēmēja un baņķiera Oleksija Alčevska vārdā, kurš 1901. gadā ekonomiskās krīzes iespaidā dzīvi beidza pašnāvībā. 1932. gadā ciematam piešķīra pilsētas tiesības un pārdēvēja par **Vorošilovsku** par godu revolucionāram un karavadonim, bijušajam Alčevskas rūpnīcas strādniekam, Klimentam Vorošilovam. 1961. gadā pilsētu pārdēvēja par **Komunarsku**, bet 1991. gadā atgrieza tagadējo nosaukumu. Mūsdienās ievērojams metalurģijas un koksa ķīmijas centrs.

## Atsauces

## Ārējās saites
Aloja (stacija)

**Aloja** bija dzelzceļa stacija līnijā Rīga—Rūjiena Alojas pilsētā. Rūjienas virzienā tūlīt aiz sliežu ceļu izvērsuma beigām bija Jūras ielas pārbrauktuve, bet Limbažu virzienā stacijas sliežu ceļus šķērsoja autoceļa P15 pārvads, kas pastāv arī pašlaik. Mūsdienās stacijas ēka tiek izmantota kā dzīvojamā māja un visi sliežu ceļi nojaukti. Saglabājušās arī dažas stacijas saimniecības ēkas un noliktavu ēkas.

## Vēsture
Alojas stacija atklāta , bet tagadējā stacijas ēka uzbūvēta 1956. gadā. Stacijas ēkā bija dienesta telpas un biļešu kase, bet otrajā stāvā — atpūtas telpas lokomotīvju brigādēm, kasieriem un konduktoriem. Mūsdienās augšstāvā ir dzīvokļi, bet apakšstāvā darbojas picērija.

## Attēlu galerija

Attēls:Alojas stacija 14.JPG|Alojas stacijas ēka
Attēls:Alojas stacija 06.JPG|Bijusī noliktavu ēka
Attēls:Alojas stacija 19.JPG|Stacijas ēka un sliežu ceļu atrašanās vieta
Attēls:Alojas stacija 18.JPG|Perona mala un sliežu ceļa atrašanās vieta
Attēls:Alojas stacija 29.JPG|Stacijas ēka no Rīgas ielas puses
Attēls:Alojas stacija 02.JPG|Bijusī Jūras ielas pārbrauktuve
Attēls:Alojas stacija 25.JPG|Autoceļa P15 pārvads
Attēls:Alojas stacija 22.JPG|Saimniecības ēka
Attēls:Alojas stacija 08.JPG|Dzelzceļa gulšņu kaudze pie Alojas stacijas


## Ārējās saites
* Alojas stacija 1998. gadā

## Atsauces
Vorošilovska

**Vorošilovska** var būt:
* Alčevskas Ukrainā kādreizējais nosaukums (1931-1961)
* Novodvinskas Krievijā kādreizējais nosaukums (1941-1957)
* Stavropoles Krievijā kādreizējais nosaukums (1935-1943)
Eiropas Ogļu un tērauda kopiena

**Eiropas Ogļu un tērauda kopiena** (**EOTK**; ) bija starptautiska organizācija, kuras mērķis bija Eiropas valstu apvienošana pēc Otrā pasaules kara. Tā ir Eiropas Savienības priekštece. Organizācija tika dibināta ar 1951. gada Parīzes līgumu, ko parakstīja Beļģija, Francija, Rietumvācija, Itālija, Nīderlande un Luksemburga.

Eiropas Ogļu un tērauda kopienas izveidi pirmais ierosināja Francijas ārlietu ministrs Robērs Šūmans  kā veidu, kā novērst turpmāko karu starp Franciju un Vāciju. 1957. gadā Eiropas Ogļu un tērauda kopiena apvienojās ar divām līdzīgām kopienām: Eiropas Ekonomikas kopienu un Eiropas Atomenerģijas kopienu. 1967. gadā visas trīs iestādes tika apvienotas Eiropas Ekonomikas kopienā, taču katra saglabāja savu neatkarīgo statusu. 2002. gadā beidzās Parīzes līgums un visus organizācijas resursus un aktivitātes pārņēma Eiropas Savienība.

## Skatīt arī
* Šūmaņa deklarācija

## Ārējās saites
* Eiropas Savienības vēsture
Eiropas Ekonomikas kopiena

**Eiropas Ekonomikas kopiena** (**EEK**; ), arī **Kopējais tirgus** (*Common Market*), bija starptautiska organizācija, kas tika izveidota ar Romas līgumu 1957. gadā. Viena no Eiropas Savienības priekštecēm.

Eiropas Ekonomikas kopienu dibināja sešas valstis — Beļģija, Francija, Vācija, Itālija, Luksemburga un Nīderlande. Pirmā paplašināšanās bija 1973. gadā, kad pievienojās Dānija, Īrija un Apvienotā Karaliste. 1980. gados kopienai pievienojās Grieķija, Spānija un Portugāle.

## Ārējās saites

* Eiropas Savienības vēsture
Eiropas Atomenerģijas kopiena

thumb|230px|Dalībvalstis
**Eiropas Atomenerģijas kopiena** (; saīsinājumā *EAEC* vai *Euratom*) ir starptautiska organizācija, kas tika dibināta 1958. gadā. Tā tika izveidota, lai būtu kopīgs energoresursu tirgus un tiktu paaugstināts dzīves līmenis. Tika izveidota ar *Euratom *līgumu, kas tika parakstīts  un stājās spēkā . 1967. gadā tā tika apvienota kopā ar Eiropas Ogļu un tērauda kopienu un Eiropas Ekonomikas kopienu.

## Ārējās saites

*
Aleksandrs Neibergs

**Aleksandrs Neibergs** (1883-1962) bija latviešu ķirurgs, Latvijas Sarkanā Krusta slimnīcas direktors (1925-1951). Piedalījies Latvijas pirmās medicīnas māsu skolas (vēlāk Rīgas 4. medicīnas skola) dibināšanā no 1920. gada līdz 1951. gadam tās direktors. Viens no 1944. gada 17. marta Latvijas Centrālās padomes memoranda parakstītājiem.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1883. gada 22. septembrī Zaļenieku pagasta Billēs Zāmeļa Neiberga ģimenē. Mācījās Jelgavas ģimnāzijā, 1910. gadā beidza Bernes Universitātes Medicīnas fakultāti, bet 1911. gadā Kazaņas Universitātē ieguva ķirurga specialitāti.

Pēc atgriešanās dzimtenē bija Latvijas Sarkanā Krusta slimnīcas vecākais asistents (1919-1925) un direktors (1925-1940). Vācu okupācijas laikā Rīgas pilsētas IV slimnīcas direktors (1941-1944).

Pēc kara palicis Rīgā un turpinājis darbu iepriekšējos amatos.

Visu dzīvi kolekcionējis mākslas darbus. Plašajā privātkolekcijā pārstāvēti Vilhelms Purvītis, Janis Rozentāls, Jānis Valters, Kārlis Padegs un citi ievērojami mākslinieki.

## Apbalvojumi un pagodinājumi
* Apbalvots ar Triju zvaigžņu ordeņa IV šķiru Nr.944 (1929)
* Piešķirts goda nosaukums "Latvijas PSR Nopelniem bagātais ārsts" (1946).

## Atsauces

## Ārējās saites
* 
* Piemiņas vārdi laikrakstā "Laiks" Nr. 58/1962
Paklājs

[thumbnail|200px|Paklāju gatavotāji [Alžīra|Alžīrā]]
**Paklājs** jeb **grīdsega**, arī **tepiķis** (no ), ir no auduma izgatavots grīdas pārklājs. Parasti tos izgatavo četrstūrainus un izmanto, lai izgreznotu telpu. Paklājus, kurus liek durvju priekšā, lai būtu kur notīrīt kājas pirms ieiešanas telpā, sauc par kājslauķiem. Lūgšanu laikā musulmaņi paklājus liek zem ceļiem.

Pirmos paklājus izgatavoja Centrālāzijas iedzīvotāji. Pasaulē slavenākie ir persiešu un citu Tuvo Austrumu tautu paklāji. Austrumu mitoloģijā figurē arī burvju paklājs, ar kuru ir iespējams lidot.