open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Cēsu apriņķa skola

thumbnail|250px|Cēsu apriņķa skolas ēka Lielajā Skolas iela 6 (2016).
thumbnail|250px|Cēsu apriņķa skolas piemiņas zīme.

**Cēsu apriņķa skola** (, ) ir bijusī Cēsu apriņķa skola, kas darbojās no 1804. gada, 19. gadsimta beigās to pārveidoja par pilsētas skolu. Tās ēka Lielajā Skolas ielā 6, Cēsīs ir Valsts nozīmes kultūras piemineklis.

## Slaveni audzēkņi
Cēsu apriņķa skolā mācījās rakstnieki Eduards Veidenbaums, Edvards Treimanis-Zvārgulis, Jānis Poruks, Apsīšu Jēkabs, gleznotājs Kārlis Miesnieks, filozofs Pēteris Zālīte un valodnieks Pēteris Šmits.

Cēsu skolas ap 1910.jpg|Cēsu pilsētas skola (apakšā pa kreisi, ap 1910)


## Atsauces
Intechcentras

***InTechCentras***, parasti saukta **ITC**, ir Lietuvas organizācija un galvenais kompetences centrs digitalizācijas un inovatīvas ražošanas jomā Lietuvā. Tā sniedz atbalstu, konsultācijas un apmācību pakalpojumus, galvenokārt vērstus uz modernu digitālo tehnoloģiju izmantošanu, pārstrādes procesu optimizēšanu un ilgtspējības veicināšanu. *InTechCentras* ir akreditēta plastmasas pārstrādes sertifikācijas iestāde, pilnvarota visās ES valstīs.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Portāls
Eirovīzijas dziesmu konkursa norises vietu saraksts

Šis saraksts ir **Eirovīzijas dziesmu konkursu norises vietu uzskaitījums**.

Eirovīzijas dziesmu konkurss parasti notiek iepriekšējā gada konkursa uzvarētājvalstī, taču tas var notikt arī jebkurā citā Eirovīzijas dalībvalstī.

Latvija, līdz šim, ir rīkojusi vienu Eirovīzijas dziesmu konkursu — 2003. gada Eirovīzijas dziesmu konkursu, Rīgā, Skonto hallē.

## Norises vietas

## Skaits

## Atsauces un piezīmes
### Piezīmes

## Ārējās saites

*
2025.—2026. gada Itālijas futbola čempionāta A sērijas sezona

**2025.—2026. gada Itālijas futbola čempionāta A sērijas sezona** ir 124. Itālijas futbola čempionāta sezona un 94. A sērijas sezona pēc apļa turnīra sistēmas. Tā sākās , bet noslēgsies .

## Komandas
Pēc iepriekšējās sezonas rezultātiem no B sērijas uz A sēriju paaugstināja klubus *[[US Sassuolo Calcio|Sassuolo]]*, *[[Pisa SC|Pisa]]* un *[[US Cremonese|Cremonese]]*, bet uz B sēriju pazemināja *[[Empoli FC|Empoli]]*, *[[Venezia FC|Venezia]]* un *[[AC Monza|Monza]]*.

### Stadioni

### Treneri un kapteiņi

## Ārējās saites
* Oficiālā tīmekļa vietne
Cēsu 2. pamatskola

[thumbnail|250px|[Cēsu 2. pamatskola 2010. gadā]]

**Cēsu 2. pamatskola** ir Cēsu pamatskola, kas atrodas Gaujas ielā 45, Cēsīs.

## Vēsture
1847. gadā Anna Veisa nodibināja zēnu privātskolu. 1897. gadā Baltijas pārkrievošanas dēļ skolu slēdza, bet atjaunoja 1909. gadā. Ar Cēsu latviešu skolu biedrības atbalstu Annas skolai uzcēla jaunu ēku, kurā tā darbojas līdz 1917. gada jūlijam. Pēc Latvijas valsts dibināšanas skolu pārdēvēja par Cēsu pilsētas 2. pamatskolu, bet 1940. gadā par Cēsu 2. pamatskolu.

## Izglītības programmas
* Vispārējās pamatizglītības programma (21011111) 
* Speciālā izglītības programma izglītojamiem ar smagiem garīgās attīstības traucējumiem vai vairākiem garīgās atttīstības traucējumiem (21015911) 
* Pirmsskolas izglītības programma (01011111)

## Atsauces
Huans Muso

**Huans Agustins Muso** (, dzimis ) ir Argentīnas futbolists, kurš spēlē vārtsarga pozīcijā un pārstāv Argentīnas futbola izlasi. Kopš 2025. gada Muso spēlē Spānijas Pirmās divīzijas komandā Madrides "Atletico".

Iepriekš pārstāvējis Argentīnas komandu *[[Racing Club de Avellaneda|Racing Club]]* un Itālijas komandas *[[Udinese Calcio|Udinese]]* un Bergamo "Atalanta".

Argentīnas futbola izlases rindās debitējis 2019. gadā. Ar izlasi uzvarējis 2021. gada Copa América.

## Sasniegumi
**Racing Club**

* Argentīnas pirmā divīzija: 2014 Transición

**Atalanta**

* UEFA Eiropas līga: 2023—24

**Argentīna**

* Copa América: 2021

## Ārējās saites
Hoans Garsija

**Hoans Garsija Ponss** (, dzimis ) ir Spānijas futbolists, kurš spēlē vārtsarga pozīcijā. Kopš 2025. gada Garsija spēlē Spānijas Pirmās divīzijas komandā *[[FC Barcelona|Barcelona]]*.

Iepriekš pārstāvējis *[[RCD Espanyol|Espanyol]]* komandu.

Ar Spānijas futbola izlasi ieguvis zelta medaļu 2024. gada vasaras olimpiskajās spēlēs.

## Ārējās saites
Metakognīcija

**Metakognīcija** ir apziņa par saviem domāšanas procesiem un izpratne par to likumsakarībām. Termins cēlies no vārda saknes meta, kas nozīmē “pāri” vai “virs”. Metakognīcija var izpausties dažādos veidos, piemēram, reflektējot par savu domāšanas veidu vai apzinoties, kad un kā pats vai citi izmanto noteiktas problēmu risināšanas stratēģijas.

Metakognīcija palīdz cilvēkiem precīzāk veikt dažādus kognitīvos uzdevumus. Stratēģijas, kas veicina metakognīciju, ietver jautājumu uzdošanu pašam sev (piemēram, “Ko es jau zinu par šo tēmu? Kā es iepriekš esmu risinājis šādas problēmas?”), domāšanu skaļi uzdevuma veikšanas laikā un savu domu un zināšanu grafisku attēlojumu veidošanu (piemēram, jēdzienu kartes, blokshēmas vai semantiskie tīkli). Kārss (Carr, 2002) norāda, ka fiziskajai rakstīšanas darbībai ir būtiska nozīme metakognitīvo prasmju attīstībā.

## Atsauces
SpaceX CRS-33

***SpaceX CRS-33*** bija ASV uzņēmuma *[[SpaceX]]* bezpilota kravas kosmosa kuģa *[[Cargo Dragon]]* lidojums uz Starptautisko kosmosa staciju NASA *[[Commercial Resupply Services 2]]* (*CRS-2*) programmā. *Cargo Dragon* orbītā palaida 2025. gada 24. augustā; nolaižamais aparāts uz Zemes atgriezās 2026. gada 27. februārī.

*CRS-33* lidojumam izmantoja *Cargo Dragon* kapsulu *C211*, kas bija jau izmantota divas reizes. Nesējraķetei izmantoja pirmo pakāpi (sērijas numurs *B1090*), kas lidojusi sešas reizes.

## Derīgā krava
*Cargo Dragon* hermētiskais nodalījums bija piepildīts ar 2300 kg kravas (kopā ar iepakojumu). Transportkuģa hermētiskajā sekcijā bija: mantas un pārtika apkalpei (1091 kg), zinātnisko eksperimentu aparatūra un materiāli (447 kg), stacijas rezerves daļas un aprīkojums (587 kg), ārpuskuģa aktivitāšu aparatūra (55 kg), datoru resursi (35 kg). Kravā bija arī *[[CubeSat]]* pavadoņu izmešanas iekārta *J-SSOD* ar 5 Japānas nanopavadoņiem: *[[ASC (pavadonis)|ASC]]*, *[[GHS-01]]* (*Raichō*), *[[RSP-03]]*, *[[STARS-Me2]]*, *[[Dragonfly]]*.

Nehermētiskajā kravas sekcijā bija neatkarīga degvielas sistēma *Reboost Kit*, kas atdalīta no kosmosa kuģa galvenās sistēmas, lai degvielu piegādātu diviem *Draco* dzinējiem. Ar *Reboost Kit* plānots demonstrēt spēju uzturēt stacijas orbītas augstumu, sākot no septembra, ar virkni periodiskiem manevriem, kas plānoti visu 2025. gada rudeni.

## Lidojuma gaita
*Cargo Dragon* palaida  06:45:36 UTC ar nesējraķeti *[[Falcon 9 Block 5]]* no Kanaverala raga Kosmosa spēku stacijas starta laukuma *SLC-40*.
Pēc derīgās kravas atdalīšanas raķetes pirmā pakāpe nosēdās uz peldošās platformas *A Shortfall of Gravitas* (*ASOG*) Atlantijas okeānā.

25. augustā 11:05 *UTC* kravas kuģis automātiskā režīmā saslēdzās ar SKS pie *[[Harmony (SKS)|Harmony]]* moduļa priekšējai pieslēgvietai pievienotā adaptera *[[Pressurized Mating Adapter|PMA-2]]* saslēgšanās mezgla *[[International Docking Adapter|IDA-2]]*.

2026. gada 26. februārī 17:05 *UTC* *Cargo Dragon* atvienojās no stacijas. 27. februārī tas iedarbināja dzinējus un veica noiešanu no orbītas. 07:44 *UTC* nolaižamais aparāts nolaidās Klusajā okeānā netālu no Kalifornijas krastiem. Lidojuma ilgums bija 187 dienas 58 minūtes.

## Stacijas orbītas paaugstināšanas manevri

## Atsauces

## Ārējās saites

* CRS-33 Mission SpaceX
* NASA’s SpaceX CRS-33 NASA
* Dragon CRS-21,... CRS-35 (SpX 21,... 35) Gunter Dirk Krebs
Valmieras apriņķa skola

thumbnail|250px|Valmieras apriņķa skolas ēka 20. gadsimta sākumā.

**Valmieras apriņķa skola** (, ) ir bijusī Valmieras apriņķa skola. 

## Vēsture
Tās ēka uzcelta 1790. gadā Valmieras pilsētas skolai, kuru 1804. gada skolu reformas laikā pārveidoja par apriņķa skolu. Līdz 1808. gadam, kad atvēra meiteņu skolu, skolā uzņēma arī meitenes. Latviešu skolēnu skaits skolā ar laiku ļoti pieauga, tādēļ 1874. gadā skolas vadība uzaicina apriņķu pagastu valdes pabalstīt apriņķa skolas trešās klases atvēršanu, jo latviešu skolēnu skaits sastādot jau divas trešdaļas. 

Baltijas pārkrievošanas periodā 1887. gadā apriņķa skolu atkal pārveidoja par pilsētas skolu ar krievu mācību valodu, 1919. gadā izveidoja Valmieras komercskolu. 1939. gadā skolu pārcēla uz jauno ēku, kurā tagad darbojas Valmieras 5. vidusskola.

## Slaveni audzēkņi
Valmieras apriņķa skolā mācījās filozofs Johans Eduards Erdmanis, mācītājs Ferdinands Valters, politiķis Hermanis Enzeliņš. valodnieks Jānis Endzelīns.

## Atsauces
Sūkņu stacija

thumb|Sūkņu stacija apdzīvotā vietā (Grave, Nīderlande)
**Sūkņu stacija** ir inženierbūve, kas nodrošina ūdens vai notekūdeņu pārvietošanu pa cauruļvadu sistēmām ar mehānisku sūkņu palīdzību. Tā var būt daļa no centralizētas ūdensapgādes, kanalizācijas vai citiem tehniskajiem tīkliem, kuros nepieciešams pārvarēt reljefa augstuma starpības vai nodrošināt pietiekamu spiedienu tīklā.

Ūdensapgāde sākās ar ūdens smelšanu spaiņos un vienkāršu ūdens pacelšanas mehānismu izmantošanu. Jau Senajā Grieķijā un Romā tika lietoti mehāniskie ūdenscelšanas rīki (piemēram, Arhimēda skrūve). Pirmais mehāniskais virzuļsūknis tika izgudrots sengrieķu inženiera Ktesibija laikā ap 3. gadsimtu p.m.ē., bet vēlāk to pilnveidoja romiešu arhitekts Vitruvijs. Viduslaikos un jaunajos laikos parādījās sarežģītāki ūdens pacelšanas mehānismi, taču īstas sūkņu stacijas, kādas pazīstamas mūsdienās, attīstījās tikai 19. gadsimtā, industriālās revolūcijas laikā, kad tvaika dzinēji un pirmie centrbēdzes sūkņi ļāva izveidot lielas ūdensapgādes sistēmas pilsētām.  

Sūkņu stacijas ir būtiskas ūdensapgādes sistēmās, lai nogādātu dzeramo ūdeni no artēziskajiem urbumiem vai ūdens ņemšanas vietām patērētājiem, kā arī kanalizācijas sistēmās, kur pašplūsmas apstākļos nav iespējams nodrošināt notekūdeņu transportēšanu līdz attīrīšanas iekārtām. Tās tiek izmantotas arī **vertikālās grunts drenāžas** sistēmās, kur ūdens nosūknēšanas akas samazina gruntsūdeņu līmeni un novērš applūšanas riskus.  

Atšķirībā no individuāliem sūkņiem, kas parasti kalpo vienas mājsaimniecības vai neliela objekta vajadzībām, sūkņu stacija var apvienot vairākus sūkņus, automātikas un vadības sistēmas, nodrošinot nepārtrauktu darbību plašākā teritorijā. Tā ir cieši saistīta ar cauruļvadu sistēmām, jo kalpo kā to spiediena un caurplūdes uzturēšanas elements. 

## Atsauces
Allman

***Allman*** var būt:

* Valerija Olmena (*Valarie Allman*; 1995) — amerikāņu vieglatlēte;
* Džordžs Olmens (*George Allman*; 1812—1898) — īru dabaszinātnieks.
Fredriks Lene

**Fredriks Džordžs Lene** (; dzimis ) ir amerikāņu aktieris, kurš plašāk pazīstams kā maršals Edvards Marss seriālā "Pazudušie" un dēmons Azazels seriālā ''Supernatural''.

## Karjera
Fredriks Lene piedzima 1959. gada 3. februārī. Jau 6 gadu vecumā Fredriks Lene sāka spēlēt teātrī, un 21 gada vecumā debitēja Brodvejas teātrī. Kopš 1978. gada aktieris sāka filmēties seriālos, bet 1980. gadā debitēja uz lielā ekrāna divās filmās vienlaikus — *[[Foxes]]* un "Vienkāršie cilvēki" (*The Ordinary People*).

No 1984. līdz 1985. gadam Fredriks Lene atveidoja otrā plāna lomu populārās ziepju operas "Dalasa" (*Dallas*) astotajā sezonā. Pēc šīs lomas viņš parādījās daudzās filmās un seriālos nelielās lomās — piemēram, filmās "Ieslodzīto reiss" (*Con Air*, 1997) un "Vīri melnā" (1997), kā arī seriālos "X-faili. Slepenās lietas" un "Jāntārpiņš".

2004. gadā Fredriks Lene filmējās seriāla "Pazudušie" pirmajā sezonā. Neskatoties uz to, ka viņa atveidotais varonis — ASV maršals Edvards Marss — nomira trešajā sērijā, viņš vēlāk parādījās astoņās sērijās Keitas Ostenas atmiņās, kuru atveidoja Evandželīna Lilī. No 2006. līdz 2007. gadam Fredriks Lene atveidoja dēmonu Azazelu seriāla *[[Supernatural (seriāls)|Supernatural]]* otrās sezonas trīs sērijās; vēlāk viņš šo lomu atkārtoja arī vienā sestās sezonas sērijā.

2012. gadā Fredriks Lēne atveidoja lomu seriāla "Amerikāņu šausmu stāsts" otrajā sezonā, bet 2015. gadā atveidoja lomu seriāla "Čikāga liesmās" ceturtajā sezonā. Filmējies arī seriālos "Deksters. Jaunās asinis" (*Dexter: New Blood*), "Jeloustouna" un "Noziedzīgie prāti".

2025. gadā aktieris piedalījās trīs seriāla *[[Zero Day]]* sērijās.

## Filmogrāfija

### Filma

### Televīzija

## Atsauces

## Ārējās saites
Ovjedo "Real"

**Ovjedo "Real"** ir Spānijas futbola klubs no Ovjedo pilsētas, Astūrijas provincē. Klubs tika dibināts 1926. gadā un patreiz tas piedalās Spānijas augstākajā līgā jeb *[[La Liga]]*. Klubs savas mājas spēles aizvada *[[Estadio Carlos Tartiere]]* stadionā, kurā ir 30 500 skatītāju vietas.

Kluba lielākais panākums ir trešā vieta Spānijas augstākajā līgā 1935., 1936. un 1963. gadā. *Real Oviedo* lielākā sāncensība ir ar citu Astūrijas komandu — Hihonas "Sporting".

## Sasniegumi

* **[[Spānijas futbola čempionāta Otrā divīzija|Otrā divīzija]]**
** Čempioni (5): 1932—33, 1951—52, 1957—58, 1971—72, 1974—75
* **Otrā B divīzija**
** Čempioni (1): 2014—15

## Ārējās saites

*
Kurts Francs

**Kurts Huberts Francs** (; dzimis , miris ) bija vācu nacists, SS unteršturmfīrers un viens no Treblinkas koncentrācijas nometnes komandantiem.

## Dzīvesgājums
Dzimis Diseldorfā, jau agri pievienojies galēji labējo uzskatu nacionālistu grupām. 1932. gadā iestājās NSDAP. Pēc militārā dienesta pievienojies SS struktūrai *[[SS-Totenkopfverbände]]*. Bija vēlāk Būhenvaldes koncentrācijas nometnes darbinieks.

1943. gadā norīkots uz Treblinkas koncentrācijas nometni, sākotnēji kā komandanta vietnieks, bet no 1943. gada augusta bija tās vadītājs. Izcēlies ar īpašu nežēlību pret ieslodzītajiem.

Pēc Treblinkas koncentrācijas nometnes likvidācijas K. Francs tika nosūtīts uz Triesti un Gorīciju ziemeļu Itālijā, kur tika ievainots kaujā ar partizāniem.

Kara beigās atgriezies pie sievas Vācijā, nonācis amerikāņu gūstā, taču izbēdzis. 1965. gadā sodīts ar mūža ieslodzījumu par noziegumiem, kas pastrādāti Treblinkas koncentrācijas nometnē. No ieslodzījuma atbrīvots 1993. gadā un 1998. gadā miris veco ļaužu namā Vupertālē.

## Ārējās saites
Inga Ruģiniene

**Inga Ruģiniene** (, dzimusi 1981. gada 24. maijā Traķos) ir lietuviešu arodbiedrības darbiniece un politiķe no Lietuvas sociāldemokrātu partijas (LSDP). Kopš 2024. gada novembra viņa ir Seima deputāte, Lietuvas sociālo lietu un darba ministre, kopš 2025. gada 26. augusta Lietuvas premjerministre.

## Dzīvesgājums
Dzimusi 1981. gadā Traķos. 2005. gadā ieguva Viļņas Universitātes maģistra grādu sabiedrības veselībā, līdz 2008. gadam viņa strādāja par speciālisti Lietuvas Veselības departamentā. 2015. gadā ieguva meža inženieres profesionālo grādu Kauņas Meža un vides inženierijas koledžā, no 2014. līdz 2018. gadam bija Lietuvas Mežsaimniecības un mežsaimniecības darbinieku federācijas priekšsēdētāja, no 2018. līdz 2024. gadam - Lietuvas Arodbiedrību konfederācijas priekšsēdētāja. Līdztekus 2022. gadā ieguva darba tiesību maģistra grādu Mikola Romera universitātē Viļņā.

2024. gada Lietuvas parlamenta vēlēšanās viņu ievēlēja par 14. Seima deputāti no LSDP partijas saraksta. 2024. gada 12. decembrī viņa kļuva par Lietuvas sociālo lietu un darba ministri. 2025. gada 14. augustā prezidents Gitans Nausēda viņu izvirzīja premjerministres amatam, un 26. augustā viņu apstiprināja Lietuvas Seims.

## Atsauces

## Ārējās saites
Akadēmijas galerija

**Akadēmijas galerija** var būt:

* Akadēmijas galerija (Florence);
* Akadēmijas galerija (Venēcija).
Beirūtas muhāfaza

**Beirūtas muhāfaza** (, *Muhāfazat Bayrūt*) ir viena no Libānas pirmās pakāpes administratīvā iedalījuma vienībām. Atrodas valsts rietumos Vidusjūras krastā, aizņem Beirūtas pilsētas vēsturisko centrālo daļu un robežojas austrumos ar Kalnu Libānas muhāfazu. Tā tiek uzskatīta par vissvarīgāko reģionu Libānā tās ekonomiskās, politiskās, kultūras un sociālās ietekmes dēļ. Beirūtas muhāfazas gubernators saskaņā ar tradīciju ir grieķu pareizticīgais, savukārt Beirūtas pilsētas mērs ir sunnītu musulmanis. Beirūta ir pazīstama kā reliģiski daudzveidīgākā pilsēta Tuvajos Austrumos.

## Ārējās saites
2029. gada Eiropas čempionāts basketbolā

**2029. gada Eiropas čempionāts basketbolā** (*EuroBasket 2029*) būs 43. *[[FIBA Europe]]* rīkotais kontinenta vīriešu basketbola čempionāts. Turnīrā piedalīsies 24 Eiropas nacionālās basketbola izlases. Sacensības tiks sadalītas starp četrām rīkotājvalstīm — Igauniju, Grieķiju, Slovēniju un Spāniju. Grupu turnīri notiks Tallinā (Igaunijā), Atēnās (Grieķijā), Ļubļanā (Slovēnija) un Madridē (Spānijā), bet izslēgšanas spēles un finālposms paredzēts Madridē.

## Vēsture un sagatavošanās
*[[FIBA Europe]]* 2024. gada nogalē atklāja pieteikšanās procesu 2029. gada Eiropas čempionāta basketbolā rīkošanai. Valstis varēja kandidēt kā grupu turnīra rīkotājas, kā finālposma rīkotājas vai uz visu turnīru kopumā. Līdzīgi modeļi tika izmantoti arī iepriekšējos čempionātos. Interesi izrādīja astoņas valstis — Igaunija, Grieķija, Lietuva, Slovēnija, Nīderlande, Spānija, Somija un Vācija. Vēlāk no cīņas par rīkošanu izstājās Vācija un Somija. 2025. gada 22. maijā, Rīgā, *FIBA Europe* valde apstiprināja četras rīkotājvalstis — Igauniju, Grieķiju, Slovēniju un Spāniju.

## Turnīra formāts
Čempionāta pirmajā posmā (grupu turnīrā) visas 24 komandas tiks sadalītas četrās grupās pa sešām komandām katrā. Pirmajā kārtā tiks aizvadīts viena apļa turnīrs, pēc kura katras grupas četras labākās komandas kvalificēsies izslēgšanas spēlēm, savukārt dalību turnīrā beigs komandas, kas ieņēma pēdējās divas vietas.

Izslēgšanas spēlēs ir četras kārtas: astotdaļfināls, ceturtdaļfināls, pusfināls un fināls. Tiks aizvadīta arī spēle par trešo vietu.

## Arēnas

## Kvalifikācija
Kvalifikācijas turnīrs sāksies 2028. gada februārī un beigsies 2029. gada februārī. Katrai rīkotājvalstij būs iespēja izvēlēties vienu pretinieku, ar kuru būs jāspēlē grupas turnīrā. Kvalifikācijas process uz 2029. gada Eiropas čempionātu basketbolā sastāvēs no diviem līmeņiem — priekšsacīkstēm (pirmskvalifikācijas) un galvenā kvalifikācijas turnīra. 

Priekšsacīkstes tiks sadalītas trīs kārtās:
* 1. kārta: piedalīsies komandas, kas nebūs 2027. gada Pasaules kausa Eiropas kvalifikācijā (10 izlases). Tās tika sadalītas trīs grupās (1 grupa pa 4 komandām, 2 grupas pa 3 komandām). Uz 2. kārtu kvalificēsies grupu uzvarētāji un labākās otrās vietas ieguvējas.
* 2. kārta: tajā startēs 12 izlases (8, kas izstāsies Pasaules kausa kvalifikācijas 1. kārtā, un 4 izlases no 1. posma). Tās sadalīs četrās grupās pa trim komandām, un katras grupas uzvarētāja, kvalificēsies galvenajai kvalifikācijai.
* 3. kārta: pārējās komandas sacentīsies par atlikušajām vietām galvenajā kvalifikācijā, noslēdzot pirmskvalifikācijas posmu.

## Komandas

## Atsauces

## Ārējās saites
Akāras muhāfaza

**Akāras muhāfaza** (, *Muhāfazat Akkār*) ir viena no Libānas pirmās pakāpes administratīvā iedalījuma vienībām. Atrodas valsts ziemeļos, robežojas ziemeļos un ziemeļaustrumos ar Sīriju, dienvidaustrumos — ar Baalbeku-Hermelu, dienvidos — ar Ziemeļu muhāfazu, bet rietumos krastus apskalo Vidusjūra. Muhāfazas administratīvais centrs ir Halba. Muhāfaza izveidota 2003. gadā, no Ziemeļlibānas muhāfazas nodalot Akāras apriņķi. No vairāk kā 400 tūkstošiem muhāfazas iedzīvotāju vairāk kā ceturtā daļa ir bēgļi no Sīrijas un Palestīnas. Piekrastes zemiene muhāfazas rietumos ir otrs nozīmīgākais valsts lauksaimniecības reģions pēc Bekaas ielejas.

## Ārējās saites
Halba

**Halba** () ir pilsēta Libānā, Akāras muhāfazas administratīvais centrs. Atrodas valsts ziemeļos Libānas kalnu grēdas rietumu pakājē ap  no valsts galvaspilsētas Beirūtas. Lielākā daļa iedzīvotāju ir musulmaņi, pārsvarā sunnīti (61,5 %), citas lielākās kopienas ir grieķu pareizticīgie un maronīti.

## Atsauces

## Ārējās saites
Libāns

**Libāns** (, *Jabal Lubnān*; ) ir kalnu grēda Libānā. Stiepjas 170 km garumā paralēli Vidusjūras krastam, no kura grēdu atdala plaša zemiene. Gar grēdas austrumu pakāji stiepjas auglīgā Bekaas ieleja, kas Libānu atdala no paralēlās Antilibāna grēdas. Libāna vidējais augstums ir ap , bet augstākā virsotne ir Kurnetesauda  vjl grēdas ziemeļdaļā. Grēda ir pazīstama ar tajā augošajiem Libānas ciedru mežiem, kas ir valsts nacionālais simbols. Grēdā visu gadu valda alpīns klimats, ziemā augstākās virsotnes klāj sniegs.

Kalnu grēda zināma kopš seniem laikiem; Vecajā Derībā tā minēta 103 reizes. Grēdas nosaukums cēlies no semītu valodām un nozīmē ‘balts’. No grēdas nosaukuma radies mūsdienu Libānas valsts nosaukums.

## Atsauces

## Ārējās saites
Starptautiskā filozofijas olimpiāde

thumb|Starptautiskās filozofijas olimpiādes logo
**Starptautiskā filozofijas olimpiāde** ( jeb *IPO*) ir starptautiskās skolēnu sacensības filozofijā, kas notiek katru gadu maijā kopš 1993. gada.

## Vēsture
Pirmā Starptautiskā filozofijas olimpiāde notika 1993. gadā Smoļanā, Bulgārijā. Tajā piedalījās tikai trīs valstis (Bulgārija, Rumānija un Turcija). Otrajā IPO piedalījās arī Polijas un Vācijas komandas. Kopš 2001. gada Starptautiskās filozofijas olimpiādes organizē ar Starptautiskās filozofisko biedrību federācijas (FISP) un UNESCO atbalstu. 2019. gada IPO Romā piedalījās 50 valstu komandas.

## Olimpiādes formāts
Olimpiādes dalībniekiem četru stundu laikā jāuzraksta filozofisku eseju par vienu no četrām dotajām tēmām. Tēmas ir norādītas četrās oficiālajās IPO valodās (angļu, spāņu, franču un vācu), tomēr skolēnam jāizvēlas rakstīt citā valodā, nevis savā dzimtajā valodā.

## Latvijas skolēnu panākumi
2015. gada IPO bronzas medaļu Tartu izcīnīja Rīgas Valsts 1. ģimnāzijas 12. klases skolniece Dārta Paula Šveisberga, bet 2021. gada IPO bronzas medaļu izcīnīja RTU Inženierzinātņu vidusskolas 12. klases skolēns Džonatans Miks Melgalvis.

## Atsauces

## Ārējās saites

*
Baalbekas-Hermelas muhāfaza

**Baalbekas-Hermelas muhāfaza** () ir viena no Libānas pirmās pakāpes administratīvā iedalījuma vienībām. Atrodas valsts ziemeļaustrumos, robežojas austrumos ar Sīriju, dienvidos — ar Bekaas muhāfazu, rietumos — ar Kalnu Libānas, Keservānas-Žbeilas un Ziemeļu muhāfazām, bet ziemeļos — ar Akāras muhāfazu. Muhāfaza aizņem Bekaas ielejas ziemeļu daļu un Libāna un Antilibāna nogāzes. Administratīvais centrs ir Baalbeka. Muhāfaza izveidota 2003. gadā, nodalot Baalbekas un Hermelas apriņķus no Bekaas muhāfazas. No vairāk kā 450 tūkstošiem muhāfazas iedzīvotāju vairāk kā ceturtā daļa ir bēgļi no Sīrijas un Palestīnas. Bekaas ielaja ir nozīmīgākais valsts lauksaimniecības reģions.

## Ārējās saites
Bekaas ieleja

**Bekaas ieleja** (, *Wādī l-Biqā‘*) ir tektoniska ieplaka Libānā. Administratīvi ietilpst divās muhāfazās: ziemeļdaļa — Baalbekā-Hermelā, bet dienviddaļa — Bekaa muhāfazā. Stiepjas 120 km garumā ziemeļaustrumu—dienvidrietumu virzienā starp Libāna grēdu rietumos un Antilibāna masīvu austrumos. Bekaas ieleja ir Austrumāfrikas lūzumzonas vistālākā ziemeļu daļa. Pa ieleju plūst divas nozīmīgas upe — Āsī uz ziemeļiem un Lītāni uz dienvidiem. Lielākās apdzīvotās vietas ir muhāfazu centri Zehla un Baalbeka. Ieleja ir nozīmīgākais Libānas lauksaimniecības reģions; šeit audzē kukurūzu, kokvilnu, dārzeņus, dienviddaļā — vīnogulāji un dārzi. Tradicionāli audzē arī kaņepes un opija magones.

## Atsauces

## Ārējās saites
Sliežu ceļa lāgošanas un blietēšanas mašīna

thumb|250px|Sliežu ceļa lāgošanas un blietēšanas mašīna VPR-1200
[thumb|Video ar sliežu atjaunošanas darbiem uz ziemeļiem no [Ķelnes, Vācijā]]
**Sliežu ceļa lāgošanas un blietēšanas mašīna** jeb vienkārši **sliežu ceļu remonta mašīna** ir sliežu motortransports dzelzceļa sliežu ceļa taisnošanai gareniskajā un šķērsprofilā un plaknē (iztaisnošana), kā arī balasta blīvēšanai. To izmanto sliežu ceļa būvniecībā, remontā un uzturēšanā.

Līdz 1961. gadam izmantoja gulšņu blietēšanas mašīnu, kas tikai blietēja sliežu ceļu, to neiztaisnojot, vēlāk plaši sāka izmantot cikliskas darbības pašgājēja mašīnas.

Sliežu ceļa lāgošanas un blietēšanas mašīnu vispārējais darbības princips ir sekojošs: mašīna ierodas ceļa lāgošanas posmā, blietēšanas blokus noorientē uz pirmajiem diviem sektora gulšņiem un rullīšveida knaibles satver sliedes. Pēc komandas un izstrādātās programmas blietēšanas bloku vibrolāpstiņas iedziļinās balasta slānī, vienlaikus veicot sliežu ceļa režģa pārbīdi (pacelšanu, nobīde, līmeņošana). Vibrolāpstiņas pēc iedziļināšanās uzsāk vibroblietēšanas procesu. Šīs lāpstiņas ir pa pāriem un katrs pāris darbojas asinhroni.

Daudzu pasaules valstu dzelzceļos sliežu ceļa blietēšanai un iztaisnošanai tiek izmantotas smagās mašīnas uz četru asu platformām, kā arī vidējās un vieglās mašīnas uz divu asu platformām. Austrijas uzņēmums *[[Plasser & Theurer]]* ražo iztaisnošanas un blietēšanas mašīnas *Duomatic 09-32 CSM* un *Unimat 08-275/3S*. Latvijas dzelzceļā izmantoja Kalugas mašīnbūves rūpnīcā ražoto mašīnu VPR-1200, kuras darba ražība ir 1200 gulšņi stundā. Šāds riteklis ir apskatāms Latvijas dzelzceļa vēstures muzejā.

## Ārējās saites
Kipras basketbola izlase

**Kipras basketbola izlase** () ir Kipras vīriešu nacionālā basketbola komanda, kas pārstāv valsti starptautiskajās sacensībās. Komandu pārvalda Kipras Basketbola federācija (), kas kopš 1974. gada ir Starptautiskās Basketbola federācijas (FIBA) dalīborganizācija un ietilpst *[[FIBA Europe]]* reģionā. Izlase regulāri piedalās Eiropas čempionāta (*EuroBasket*) kvalifikācijas turnīros, kā arī citās starptautiskās sacensībās, tostarp FIBA Pasaules kausa kvalifikācijā, Vidusjūras spēlēs un mazo valstu basketbola turnīros. Lai arī Kipra tiek uzskatīta par vienu no mazajām Eiropas basketbola izlasēm, tā savā valstī ir devusi nozīmīgu ieguldījumu basketbola popularizēšanā. Nozīmīgs sasniegums ir fakts, ka Kipra bija viena no 2025. gada Eiropas čempionāta finālturnīra organizētājām, Limasolā uzņemot C grupas spēles.

## Sasniegumi

## Ārējās saites
Antilibāns

**Antilibāns** vai **Austrumlibāns** (, *Jibāl Lubnān ash-Sharqiyyah*) ir kalnu masīvs Tuvajos Austrumos, administratīvi atrodas Sīrijā un Libānā. Stiepjas 150 km garumā ziemeļaustrumu—dienvidrietumu virzienā; pa to novilkta abu valstu robeža. Gar grēdas rietumu pakāji stiepjas auglīgā Bekaas ieleja, kas Antilibānu atdala no paralēlās Libāna grēdas. Antilibāna tradicionālais nosaukums cēlies no grieķu valodas *Αντιλίβανος* — ‘pretī, pretēji Libānam’. Augstākā virsotne ir Šeihs (Hermons)  vjl grēdas dienvidu galā. Kalnu masīvs veidots galvenokārt no smilšakmeņiem un kaļķakmeņiem, tai platoveida virsa. Rietumu nogāze stāva, austrumu — kāpļaina. Austrumu nogāzē pustuksnesis, rietumu nogāzē vietām mūžzaļo ozolu meži, virsotnēs — paegļu krūmāji.

## Atsauces

## Ārējās saites
Barogrāfs

thumbnail|Barogrāfs ar noņemtu aizsargvāciņu
**Barogrāfs** ir barometrs, kurš ieraksta barometrisko spiedienu laika periodā grafiskā formā. Šo instrumentu izmanto arī, lai veiktu nepārtrauktu atmosfēras spiediena pierakstīšanu. Spiediena sensors, metāla cilindrs no kura daļēji izsūknēts gaiss, ir savienots ar pildspalvu tādā veidā, lai pildspalvas vertikālās kustības būtu proporcionālas izmaiņām atmosfēras spiedienā.

## Konstrukcija
thumbnail|Barogramma, kurā ierakstīts spēcīgas vētras spiediens Ziemeļvācijā
Barogrāfi var atrasties kuģa īpašumā, vai arī tos var piegādāt meteoroloģiskais dienests, ja kuģi Pasaules Meteoroloģijas organizācija ir nozīmējusi kā izvēlēto kuģi meteoroloģisko datu vākšanai okeānā. Ar to iegūst nepārtrauktu barometriskā spiediena grafisku ierakstu diagrammas veidā, kuru sauc par barogrammu. Tādējādi barogrāfs uzrāda visas spiediena izmaiņas, kuras notiek starp fiksētiem laika momentiem, kad tiek izdarīts barometra nolasījums.

Iekārta sastāv no virknes plakanu un apaļu, hermētiski noslēgtu, metāla kastu. No tām daļēji atsūknēts gaiss. Kastes ir ļoti jutīgas pret nelielām atmosfēriskā spiediena izmaiņām, kuras palielina vai samazina kastu tilpumu. Šīs kustības ar sviru palīdzību tiek pārraidītas uz vertikāli kustēties spējīgu pildspalvu. Tā ar tinti velk līniju uz barogrammas, kura, savukārt, aptīta apkārt rotējošam cilindram. Tas griežas ap savu vertikālo asi pulksteņa dzīts un veic vienu pilnu apgriezienu vienā nedēļā. Šajā laikā nepārtraukti tiek veikta visu spiediena izmaiņu fiksēšana attiecībā pret Griničas laiku un datumu. Barogrammu nomaina katru nedēļu, kad tiek uzvilkts arī pulkstenis.

Iekārta atrodas zem stikla aizsargvāciņa, kuru, parasti, var atvāzt tā eņģē, lai uzvilktu pulksteni, nomainītu papīru, papildinātu tintnīcu u.c. No barogrammas nolasa barometrisko tendenci, ieraksta to meteoroloģiskajā žurnālā un iekļauj kodētajos laikapstākļu ziņojumos, kurus nosūta sinoptiskajās stundās. Barogrāfu visa reisa garumā iestata pēc Griničas datuma un laika.

Mūsdienās mehāniskie barogrāfi tiek aizstāti ar elektroniskām gaisa spiediena un citu meteoroloģisko apstākļu reģistrēšanas ierīcēm, kas datus ieraksta elektroniskajā atmiņā, un tie ir nolasāmi un saglabājami datorā.

## Atsauces
Austošā Saule Latvijai

**“Austošā Saule Latvijai”** ir etnonacionāla un nacionālkonservatīva politiskā partija Latvijā, kas dibināta 2025. gada 23. augustā Rīgā. Partijas priekšsēdētājs ir bijušais Nacionālās apvienības ģenerālsekretārs Raivis Zeltīts.

## Vēsture
Partija ir veidojusies no nacionālistu biedrības "Austošā Saule", kas dibināta 2020. gada 4. septembrī. Biedrība organizējusi vairākas sabiedriskas akcijas, tostarp protestu Rīgā 2023. gada septembrī, pieprasot slēgt “Maskavas Namu” un 2024. gada janvārī — akciju pret Krievijas preču importu un tranzītu. Biedrība arī organizējusi atbalsta pasākumus Ukrainai, tostarp sapulci “Azovstal” aizstāvju atbalstam 2024. gada jūnijā.

2025. gada 23. augustā "Austošā Saule Latvijai" noturēja dibināšanas sapulci VEF Kultūras pilī Rīgā.

## Vadība un struktūra
Partija ir veidojusies no nacionālistu biedrības "Austošā Saule", kas dibināta 2020. gada 4. septembrī. Dibināšanas sapulcē par partijas priekšsēdētāju ievēlēts Raivis Zeltīts. Valdē tika ievēlēti septiņi locekļi: Dace Lindberga, Ieva Duļevska, Oto Brantevics, Gatis Ilgažs, Viesturs Arklons, Sandis Riekstiņš un Matīss Žuravļevs.

Partijas 1. kongresā par partijas valdes priekšsēdētāju atkārtoti tika ievēlēts Raivis Zeltīts. Par partijas valdes locekļiem ievēlēti Dace Lindberga, Jānis Zalāns, Gatis Ilgažs, Viesturs Arklons, Matīss Žuravļevs, Andris Velps un Sandis Riekstiņš.

## Ideoloģija un programmas pamatprincipi
Partija sevi raksturo kā balstītu uz etnonacionālisma un nacionālkonservatīvisma principiem. Partijas programma un statūti akcentē nacionālās identitātes, drošības un suverenitātes stiprināšanu. Tās mērķos ietilpst dzimstības veicināšana, masu imigrācijas ierobežošana, aizsardzības un iekšējās drošības stiprināšana, sadarbība ar Baltijas un Melnās jūras reģiona valstīm. Tiek uzsvērta valsts valodas aizsardzība, atbalsts tradicionālajām ģimenes vērtībām izglītības un kultūras politika, kas balstīta nacionālajās tradīcijās, un birokrātijas mazināšana.

## Atsauces

## Ārējās saites
* “Austošā Saule Latvijai” tīmekļa vietne
Herefordas karte

thumb|300px|Herefordas katedrāles pasaules karte (''mappa mundi'', pirms 1300).
[thumb|300px|Ar dzeltenu iezīmēta aptuvenā skandināvu, Baltijas somu un baltu teritorija ar [Lāči|lāci un uzrakstiem *[[Ursus]]* un *[[Sarmati|Sarmate]]* tolaik zināmās pasaules ziemeļaustrumu malā.]]
**Herefordas pasaules karte** (), līdztekus Ebstorfas kartei, ir viena no viduslaikos tapušajām pasaules kartēm (), kas koncentriskā veidā (132 cm diametrā) attēlo pirms 13. gadsimta eiropiešiem zināmo pasauli. 

Tā ir veidota kā "pasaules glezna", kuras mērķis ir pamācošā veidā attēlot radīšanas un pestīšanas vēsturi, un tāpēc tai ir maz sakara ar mūsdienās saprotamo ģeogrāfiju. Pasaules centrā atrodas Jeruzaleme, augšā Dienvidāzija, pa labi Āfrika, apakšā Eiropa, pa kreisi Centrālāzija. Karte ir apskatāma Herefordas katedrālē un kopš 2007. gada ir iekļauta Pasaules atmiņas sarakstā. Tajā attēlotas 420 pilsētas, 15 Bībeles notikumi, 33 dzīvnieki un augi, 32 cilvēki un piecas ainas no klasiskās mitoloģijas. Kartē izlasāms 1091 uzraksts, galvenokārt latīņu valodā. Ārpus kartes ir arī anotācijas arī senfranču dialektā.


Attēls:Hereford Cathedral Exterior from NW, Herefordshire, UK - Diliff.jpg|Herefordas katedrāle

## Literatūra
* G.&nbsp;R. Crone: *The Hereford Map.* Royal Geographic Society. London 1950.
* Scott D. Westrem: *The Hereford map. A transcription and translation of the legends with commentary.* Turnhout, Brepols 2001 (Terrarum orbis; 1). ISBN 2-503-51056-6 (Verkleinertes Faksimile der Hereford mappa mundi; alle Legenden in Latein und Englisch, kommentiert).
* Dan Terkla: *The Original Placement of the Hereford mappa Mundi.* In: *Imago Mundi: The International Journal for the History of Cartography.* Bd.&nbsp;56 (2004), Nr.&nbsp;2, S.&nbsp;131–151.
* Marcia A. Kupfer: *Art and optics in the Hereford map: an English mappa mundi, c. 1300*. Yale University Press, New Haven, London 2016, ISBN 978-0-300-22033-9.

## Ārējās saites

* Hereford Mappa Mundi unesco.org

## Atsauces
Frenkijas Dreikas noslēpumi

**"Frenkijas Dreikas noslēpumi"** (), arī **"Frenkijas mistērijas"**, ir Kanādas televīzijas seriāls, ko *[[CBC Television]]* pārraidīja no 2017. gada 6. novembra līdz 2021. gada 8. martam. Seriālā galvenās, Frenkijas Dreikas un viņas pārinieces Trūdijas Klārkas, lomas atveido Lorēna Lī Smita un Šantela Railija, kuras 1920. gados Toronto vada privātdetektīvu aģentūru, kurā strādā tikai sievietes.

Seriālu izveidoja Kerola Heja un Mišela Riči, abas strādāja arī par scenāristēm un producentēm seriālā "Mērdoka noslēpumi". "Frenkijas Dreikas noslēpumi" sižeta darbība norisinās tajā pašā visumā, kurā notiek "Mērdoka noslēpumi" atveidotie notikumi.

2020. gada maijā ziņots, ka tiek veidots animēts seriāla atvasinājums bērnu auditorijai ar nosaukumu *[[Mary and Flo On the Go!]]*, kurā Lidiarda un Metjūsa atkārtos savas lomas kā Mērija un Flo, kuras tiksies ar dažādām slavenām vēsturiskām personībām. Šis interneta seriāls tika izlaists 2022. gada martā platformā *[[YouTube]]*.

Seriālu Latvijā pārraidīja LTV1 un *[[Epic Drama]]*.

## Sižets
Lorēna Lī Smita atveido izdomāto Frenkiju Dreiku, pirmo sievieti privātdetektīvi 1920. gadu Toronto, un Šantela Railija atveido Dreikas pārinieci Trūdiju Klārku. Frenkijai un Trūdijai viņu lietu izmeklēšanā bieži palīdz Mērija Šova (Rebeka Lidiarda), tikumības policiste Toronto policijā, un Flo Čakovica (Šerona Metjūsa), Toronto pilsētas morga darbiniece.

## Lomās
* Lorēna Lī Smita kā Frenkija Dreika, pirmā sieviete privātdetektīve Toronto un privātdetektīvu aģentūras *Drake Private Detectives* īpašniece
* Šantela Railija kā Trūdija Klārka, Frenkijas pāriniece un draudzene
* Rebeka Lidiarda kā Mērija Šova, tikumības policiste Toronto policijā, kura bieži palīdz Frenkijai izmeklēšanā
* Šerona Metjūsa kā Flo Čakovica, Toronto pilsētas morga darbiniece, kura sniedz informāciju Frenkijai

## Sezonu pārskats

## Atsauces

## Ārējās saites
Fra Mauro karte

thumb|300px|Fra Mauro pasaules karte (''mappa mundi'', 1460) un Zemes fotogrāfija no kosmosa.
[thumb|300px|Ar dzeltenu iezīmēta aptuvenā Livonijas (''Liflant'') teritorija pie [Baltijas jūras jeb "Ģermāņu līča" (*Sinus Germanicus*).]]
**Fra Mauro pasaules karte** (), līdztekus Ebstorfas kartei, ir viena no viduslaikos tapušajām pasaules kartēm (), kas koncentriskā veidā (2,4 m diametrā) attēlo pirms 15. gadsimta eiropiešiem zināmo pasauli. Kartes kopija glabājas Venēcijas Marciana bibliotēkā. 

Karti no 1457. līdz 1459. gadam Portugāles karaļa Afonsu V uzdevumā izveidoja venēciešu mūks un kartogrāfs Fra Mauro. 
Pasaules kartes apakšā atrodas Eiropa, augšā pa labi Āfrika, kreiso pusi aizņem Āzija. 

## Literatūra
* *Il Mappamondo di Fra Mauro*. A cura di Tullia Gasparrini Leporace; presentazione di Roberto Almagià. Roma: Istituto poligrafico dello stato, 1956. 
* Piero Falchetta: *Fra Mauro’s world map: with a commentary and translations of the inscriptions*, Turnhout: Brepols, 2006. (*Terrarum orbis* Bd. 5). ISBN 2-503-51726-9 
* Angelo Cattaneo: *Fra Mauro’s Mappamundi and fifteenth-century Venetian culture*, Turnhout: Brepols, 2007. (*Terrarum orbis* vol.&nbsp;8). ISBN 978-2-503-52378-1 
* '' Christoph Mauntelː Fra Mauro’s View on the Boring Question of Continents'' in: Peregrinations 6,3 (2018) 54–77 

## Atsauces
Maija Armaņeva

**Maija Armaņeva** (dzimusi ) ir latviešu teoloģe, stiliste, blogere, influencere un politiķe. Šobrīd viņa ir 14. Saeimas deputāte, pārstāv partiju "Latvija pirmajā vietā".

Absolvējusi Latvijas Universitātes Teoloģijas fakultāti 2009. gadā teoloģijas un reliģiju zinātnes jomā.

## Politiskā darbība
14. Saeimas vēlēšanās 2022. gadā sākotnēji netika ievēlēta, taču par 14. Saeimas deputāti kļuva 2025. gadā, pēc tam, kad viņas pārstāvētās partijas līderis Ainārs Šlesers Rīgas domes vēlēšanās tika ievēlēts pašvaldībā, un M. Armaņeva kā nākamā sarakstā ieņēma atbrīvoto vietu Saeimā (arī viņa tika ievēlēta Rīgas domē no "Latvija pirmajā vietā" saraksta, taču viņai bija iespēja izvēlēties starp darbu pašvaldībā un Saeimā). Pēc 14. Saeimas vēlēšanām M. Armaņeva kļuva par Saeimas deputāta Ričarda Šlesera palīdzi. Viņa kandidēja arī 2024. gada Eiropas Parlamenta vēlēšnās, bet netika ievēlēta. Pēc šīm vēlēšanām viņa kļuva par Eiropas Parlamenta deputāta Viļa Krištopana biroja vadītāju.

M. Armaņevas ilggadējs dzīvesbiedrs ir uzņēmējs un politiķis Māris Mežals, saderinājušies 2024. gadā. M. Mežals ir arī viņas palīgs Saeimā. Šī iemesla dēļ KNAB 2026. gada februārī Saeimas deputāti sodīja par interešu konflikta likuma pārkāpumu.

## Atsauces
Islandes basketbola izlase

**Islandes basketbola izlase** () ir Islandes vīriešu nacionālā basketbola komanda, kas pārstāv valsti starptautiskajās sacensībās. To pārvalda Islandes Basketbola federācija (*Körfuknattleikssamband Íslands*, KKÍ), kas ir Starptautiskās Basketbola federācijas (FIBA) dalīborganizācija kopš 1959. gada un darbojas *[[FIBA Europe]]* zonā. Izlase regulāri piedalās FIBA rīkotajos turnīros, tostarp Eiropas čempionāta (*EuroBasket*) kvalifikācijas sacensībās. Finālturnīrā Islande debitēja 2015. gadā, piedalījās arī 2017. gadā un 2025. gadā. Neskatoties uz to, ka Islande ir viena no mazajām Eiropas valstīm, izlase guvusi atpazīstamību ar cīņassparu un ieguldījumu basketbola popularizēšanā valstī.

## Sasniegumi

## Ārējās saites
Daži

**"Daži"** () bija Karalisko gaisa spēku (RAF) lidotāji un Karaliskās flotes (Royal Navy, (RN)), flotes gaisa spēku piloti (Fleet Air Arm, (FAA)), kas Otrajā pasaules karā cīnījās Kaujā par Britāniju. Termins cēlies no Vinstona Čērčila pateiktās frāzes: "Nekad cilvēku konfliktu laukā tik daudzi nav bijuši tik daudz parādā tik nedaudziem." Tas atsaucas arī uz Šekspīra slaveno runu viņa lugā "Henrijs V": "Mēs, daži, mēs, laimīgie, daži, mēs, brāļu banda..."
## Gaisa spēku apkalpes

Gandrīz 3000 vīru tika apbalvoti ar "Kauja par Britāniju" apbalvojumu. Seši no septiņiem visilgāk dzīvojušajiem kaujas veterāniem (eskadriļas līderis Džons Hārts, leitnants Ārčijs Makinss, leitnants Moriss Mounsdons, gaisa spēku vicemaršals Džons Tornets Lorenss, spārna komandieris Pols Fārnss un leitnants Viljams Klārks) nomira laikā no 2019. gada jūnija līdz 2020. gada maijam . Pēdējais dzīvais no grupas "The Few", grupas kapteinis Džons Hemingvejs, nomira 2025. gada 17. martā 105 gadu vecumā. Karaliskie gaisa spēku vadība to nosauca par "ēras beigām".

Pēc viena aprēķina britu RAF gaisa spēku apkalpju locekļi bija 2353 (80%) no kopumā 2927 iesaistītajiem lidotājiem, un 407 briti gāja bojā no kopumā 510 zaudētajiem lidotājiem. Pārējie nebija briti, daudzi no viņiem ieradās no dažādām Britu impērijas daļām (īpaši Jaunzēlandes, Kanādas, Austrālijas un Dienvidāfrikas), kā arī trimdinieki no daudzām vācu okupētajām Eiropas valstīm, īpaši no Polijas un Čehoslovākijas. Citas valstis, kas piegādāja mazāku skaitu karavīru, bija arī Beļģija, Francija, Īrija (dienēja Karaliskajos gaisa spēkos, kaut arī Īrija oficiāli karā ievēroja neitralitāti), Dienvidrodēzija un Amerikas Savienotās Valstis.
## Statistika
RAF oficiāli uzskatīja, ka kauja par Britāniju notika laikā no 1940. gada 10. jūlija līdz 31. oktobrim.
* RAF piloti apgalvoja, ka notriekuši aptuveni 2600 vācu lidmašīnas, taču vēlāk apkopotie dati liecina, ka Luftwaffe zaudējumi, visticamāk, bija tuvāk 2300 lidmašīnām.
* No 2332 sabiedroto pilotiem, kas kaujā lidoja ar iznīcinātājiem, 38,90 procenti varēja apgalvot, ka guvuši zināmus panākumus notriekto ienaidnieka lidmašīnu ziņā.
* Pilotu skaits, kas guva vairāk nekā vienu uzvaru, nepārsniedza 15 procentus no kopējā iesaistīto RAF pilotu skaita.
* Lai pilotu varētu pasludināt par "asu", viņam bija jābūt vismaz piecām apstiprinātām gaisa uzvarām. Kaujas laikā šo apbalvojumu sasniedza tikai 188 RAF piloti – astoņi procenti no kopējā iesaistīto pilotu skaita. Vēl 237 no tiem RAF pilotiem, kas kaujā guva panākumus, vēlāk karā kļuva par "asiem".
* Britānijas kaujā bija četri piloti, kas tika uzskatīti par "Asu vienā dienā" ar piecām vai vairāk uzvarām: Ārčijs Makelars (brits), Antonijs Glovackis (polis), Ronalds Hamlins (brits) un Braiens Kārberijs (jaunzēlandietis).
### Vadošie asi
Kaujas par Britāniju (no 1940. gada 10. jūlija līdz 31. oktobrim) vadošie asi bija

## Atsauces

## Literatūra
* Bickers, Richard Townshend. *The Battle of Britain*. New York: Salamander, 1990. .
* Wood, Derek and Derek Dempster. *The Narrow Margin*. Washington: Smithsonian Institution, reprint 1990. .
## Ārējās saites

* Battle of Britain Memorial website
Blūfīldsa

**Blūfīldsa** (, ) ir pilsēta Nikaragvā, Dienvidu Karību Krasta autonomā reģiona administratīvais centrs un lielākā apdzīvotā vieta. Atrodas Karību jūras krastā pie Blūfīldsas līča  no valsts galvaspilsētas Managvas. Nozīmīga osta.

## Vēsture
Pilsētas nosaukums cēlies no 17. gadsimta holandiešu pirāta Abrahama Blauvelta (*Abraham Blauvelt* vai *Bleeveldt*), kurš kuģoja Karību jūras rietumu daļā un Vidusamerikas piekrastē un atklāja plašo un ērto līci Moskitu krastā, kuru pēc tam nodēvēja viņa vārdā. Dažādos laikos līcis un pilsēta tika dēvēti *Blufiels*, *Blewfields*, līdz 18. gadsimtā britu protektorāta laikā nostiprinājās tagadējā angliskotā nosaukuma forma.

Apdzīvotā vieta radusies 17. gadsimta sākumā kā pirātu atbalsta bāze, kur tie atpūtās, remontēja kuģus un papildināja krājumus. 1633. gadā Moskitu krastā sāka ierasties angļu kolonisti un 1666. gadā tika nodibināta kolonija. 1705. gadā tika izveidotas koloniālās varas iestādes, bet 1730. gadā tā tika pakļauta Jamaikai. 1740. gadā vietējie miskiti pakļāvās britu protekcijai un no 1744. gada sākās masveida angļu kolonistu pārcelšanās no Jamaikas uz Moskitu krastu. Kolonisti atveda sev līdzi melnādainos vergu. 1786. gadā saskaņā ar Londonas konvenciju britu administrācija pameta Moskitu krastu un tas faktiski kļuva neatkarīgs, lai arī formāli atradās Jaunās Granādas un vēlāk Nikaragvas sastāvā. 

1844. gadā miskitu karalis pārcēla savu galvaspilsētu no Sendibejas uz Blūfīldsu; šeit tika izveidots britu konsulāts. 1860. gadā saskaņā ar Managvas līgumu neatkarīgā Moskitu krasta vietā tika nodibināts Miskitu rezervāts un Blūfīldsu pasludināja par tā galvaspilsētu. Blūfīldsā turpināja ierasties vergi no Jamaikas, tādējādi bēgot no verdzības. 1880. gados britu un amerikāņu uzņēmēji Blūfīldsas apkārtnē izveidoja kaņepju, kokosriekstu, kaučuka un banānu plantācijas, kā arī ieguva vērtīgu koksni un attīstīja kalnrūpinecību, radot anklāva ekonomiku, kas bija maz saistīta ar pārējo Nikaragvu. Šo faktoru kombinācijas rezultātā Blūfīldsa 19. gadsimta beigās bija izveidojusies par kosmopolitisku pilsētu ar attīstītu komerciju un ekonomiku.

1894. gadā Nikaragva oficiāli anaktēja Moskitu krastu, padzina miskitu valdnieku un Blūfīldsa kļuva par jaundibinātā Selajas departamenta centru.

1988. gada oktobrī Blūfīldsu skāra viesuļvētra Džoana (*Joan*), nopostot vairāk kā 4000 māju.

## Atsauces

## Ārējās saites
Paula Losada

**Paula Losada Aliē** (; dzimusi ) ir spāņu aktrise un dejotāja, kura pazīstama ar Himenas de los Infantesas lomu *[[La 1]]* ziepju operā "Solījums" (2023—2024).

## Biogrāfija
Paula Losada Aliē dzimusi 1999. gada 7. decembrī Barselonā, Katalonijā, Spānijā. Jau no mazotnes viņa izrādīja tieksmi dejot, vēlāk sāka interesēties arī par aktiermākslu un citām mākslas nozarēm. Viņa runā spāņu un katalāņu valodā, kā arī brīvi pārvalda angļu valodu.

## Karjera
### Izglītība
Paula Losada astoņu gadu vecumā sāka dejas apmācību savā apkārtnē esošajā skolā un vēlāk, trīspadsmit gadu vecumā, iestājās *Corella Dance Academy*, kur specializējās klasiskajā baletā. Pēc piecu gadu ilgas mācīšanās *Corella Dance Academy*, viņa vēlējās pabeigt savu apmācību, tāpēc devās uz Itāliju un Londonu Apvienotajā Karalistē, lai turpinātu attīstīt savu dejotprasmi, ļaujot viņai eksperimentēt ar citiem dejas veidiem, piemēram, mūsdienu un eksperimentālo. Lai gan viņas dejotājas karjera bija ļoti daudzsološa, pēc tam, kad viņa sāka interesēties par aktiermākslu, viņa uzsāka dramatiskās mākslas studijas un dažus gadus vēlāk ieguva grādu.

### Aktrises karjera
2022. gadā Paula Losada sāka savu aktrises karjeru ar Auroras Ruisas lomu *[[Netflix]]* drāmas filmā *[[Las niñas de cristal]]* jeb *Dancing on Glass*, kuras režisors ir Hota Linaress. Tajā pašā gadā Losada filmējās īsfilmā *Saphi*, kur iejutās dejotājas lomā, atveidoja Gabrielas lomu īsfilmā *Flechas*, kā arī piedalījās īsfilmā *Magnolia*.

2022. gadā viņa filmējās pilnmetrāžas filmā *El balneari*. Nākamajā, 2023. gadā, viņa sāka atveidot Himenas de los Infantesas lomu ziepju operā "Solījums", ko pārraida kanālā *[[La 1]]*. Šo lomu viņa atveidoja līdz 2024. gadam.

## Filmogrāfija
### Kino

### Televīzija

### Īsfilmas

## Atsauces

## Ārējās saites

*
Haralds Plaudis

**Haralds Plaudis** ir Latvijas ķirurgs, Rīgas Stradiņa universitātes (RSU) profesors un Rīgas Austrumu klīniskās universitātes slimnīcas (RAKUS) valdes loceklis. Kopš 2025. gada jūnija viņš ir RAKUS valdes priekšsēdētāja pienākumu izpildītājs.

## Izglītība
Plaudis studējis Rīgas Stradiņa universitātē, kur ieguvis ārsta grādu un pabeidzis rezidentūru ķirurģijā, vēlāk ieguvis doktora grādu medicīnā. Papildus apguvis veselības aprūpes vadības programmu Stokholmas Ekonomikas augstskolā Rīgā (*SSE Riga*).

## Profesionālā darbība
Plaudis ir RSU Ķirurģijas katedras profesors un praktizējošs ķirurgs. Viņš specializējas gremošanas orgānu sistēmas ķirurģijā, tostarp akūtu un hronisku vēdera dobuma slimību ārstēšanā. Viņa zinātniskajās publikācijās aplūkota akūta holecistīta, pankreatīta un laparoskopiskās ķirurģijas problemātika.

2021. gada janvārī Haraldu Plaudi ievēlēja par RAKUS valdes locekli, atbildot par ārstniecības procesa uzlabošanu un pacientu aprūpes kvalitāti. 2025. gada jūnijā viņš kļuva par valdes priekšsēdētāja pienākumu izpildītāju.

## Apbalvojumi
* 2024 — Paula Stradiņa balva par ieguldījumu Latvijas ķirurģijas attīstībā.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Haralds Plaudis RSU zinātnes portālā
* Haralds Plaudis ResearchGate