open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Alberts Ferrers

**Alberts Ferrers Ljopiss** (; dzimis ) ir Spānijas futbola treneris un bijušais futbolists, spēlēja labās malas aizsarga pozīcijā, bijis Spānijas futbola izlases dalībnieks.

Uzaudzis Barselonā, kur arī sācis savu karjeru, nospēlējot tur gandrīz 10 gadus. Kopumā viņš ar ''Barcelona'' komandu izcīnīja piecus *[[La Liga]]* titulus, divus *[[Copa del Rey]]*, Eiropas kausu, UEFA Kausu ieguvēju kausu un divus UEFA Superkausu. Savu karjeru noslēdzis Anglijas Premjerlīgas komandā ''Chelsea''.

Ar Spānijas futbola izlasi piedalījies 1994. un 1998. gada FIFA Pasaules kausā, kā arī 1992. gada vasaras olimpiskajās spēlēs.

Kā treneris vadījis Nīderlandes komandu ''Vitesse'' un Spānijas komandas ''Córdoba'' un ''Mallorca''.

## Sasniegumi

### Spēlētāja karjera
**Barcelona**

* La Liga: 1990–91, 1991–92, 1992–93, 1993–94, 1997–98
* Copa del Rey: 1996–97, 1997–98
* Spānijas Superkauss: 1991, 1992, 1994, 1996
* Eiropas kauss: 1991–92
* UEFA Kausu ieguvēju kauss: 1996–97
* UEFA Superkauss: 1992, 1997

**Chelsea**

* FA kauss: 1999–2000
* FA Community Shield: 2000
* UEFA Superkauss: 1998

**Spānija**

* Vasaras olimpiskās spēles zelta medaļa: 1992

## Ārējās saites
Vitālijs Teplovs

**Vitālijs Teplovs** (dzimis 1970. gada 20. martā) ir bijušais Latvijas futbola uzbrucējs. Latvijas futbola izlasi pārstāvejis 9 spēlēs un bija dalībnieks vēsturiskajai 100. spēlei Latvijas futbola vēsturē, spēlējot pret Rumāniju 1992. gadā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Lūpu balzams

**Lūpu balzams** ir līdzeklis, ko lieto, lai mīkstinātu sasprēgājušu jeb saplaisājušu lūpu ādu, kā arī herpes ārstēšanai. Lūpu balzams bieži satur bišu vai karnaubas vasku, kamparu, lanolīnu, parafīnu, vazelīnu utt.

2022. gadā pasaules lūpu balzama tirgus apjoms bija 732,76 miljoni ASV dolāru. Tiek prognozēts, ka tirgus nākamo piecu gadu laikā pieaugs par 9,28% un līdz 2027. gadam, visticamāk, sasniegs 1247,74 miljonus ASV dolāru.

## Veidi
Atkarībā no sastāvā esošajām sastāvdaļām ir dažādi lūpu balzama veidi:

* Lūpu balzams ar UV filtru. Ieteicams lietot vasarā vai vietās ar palielinātu saules aktivitāti (piemēram, slēpošanas kūrorti).
* Barojošs lūpu balzams. Vislabāk piemērots ziemai.
* Mitrinošs lūpu balzams. Lietojot šo balzāmu ziemā, var izraisīt lūpu plaisāšanu, jo balzams iesūksies pārāk ātri.
* Dziedinošs lūpu balzams. Tam ir mīkstinoša un antiseptiska iedarbība.
* Lūpu balzams ar dabīgām eļļām sastāvā. Var saturēt sezama eļļu, babasu eļļu, vitamīnus E un A, novēršot lūpu sausumu un plaisāšanu.

## Ražošanas tehnoloģija
Lūpu balzama ražošana sastāv no šādiem posmiem:

* Izejvielu kvalitātes rādītāju pārbaude (kosmētiskiem līdzekļiem tiek noteikti stingri drošības parametri)
* Komponentu dozēšana, kausēšana, sajaukšana (izmantojot īpašu aprīkojumu un apstākļus)
* Masas apstrāde vakuumā (atbrīvošanās no burbuļiem)
* Maisījuma kristalizācija (notiek divu dienu laikā)
* Kausēšana
* Formēšana (kopējās balzama masas sadalīšana gabalos, piešķirot tiem vajadzīgo formu)
* Iepakošana (preces ievietošana futrālī)

## Atsauces
Jons Andoni Goikoečea

**Jons Andoni Goikoečea Lasa** (; dzimis ) ir bijušais Spānijas futbolists, spēlēja pussarga un uzbrucēja pozīcijā, bijis Spānijas futbola izlases dalībnieks.

Savu karjeru sācis *[[CA Osasuna]]* komandā, bet savus vislielākos panākumus guvis ar *[[FC Barcelona]]* komandu, ar kuru viņš izcīnīja četrus *[[La Liga]]* titulus un Eiropas kausa trofeju 1992. gadā. Spēlējis arī *[[Real Sociedad]]* un Japānas komandā ''Yokohama Marinos''.

Ar Spānijas futbola izlasi piedalījies 1994. gada FIFA Pasaules kausā.

## Sasniegumi
**Barcelona**

* La Liga: 1990–91, 1991–92, 1992–93, 1993–94
* Spānijas Superkauss: 1991, 1992
* Eiropas kauss: 1991–92
* UEFA Superkauss: 1992

## Ārējās saites
Hosē Marija Bakero

**Hosē Marija Bakero Eskudero** (; dzimis ) ir Spānijas futbola treneris un bijušais futbolists, spēlēja pussarga pozīcijā, bijis Spānijas futbola izlases dalībnieks.

Savu lielāko karjeras daļu pavadījis Spānijas klubos *[[Real Sociedad]]* un ''Barcelona''. Kopumā *[[La Liga]]* turnīrā nospēlējis 483 mačus un guvis 139 vārtus. Kopumā ieguvis 17 titulus. Savu karjeru noslēdzis Meksikā.

Ar Spānijas futbola izlasi piedalījies 1990. un 1994. gada FIFA Pasaules kausā, kā arī 1988. gada Eiropas čempionātā.

1999. gadā sācis strādāt par treneri. Trenējis komandas Meksikā, Spānijā, Polijā un Peru.

## Sasniegumi

### Spēlētāja karjera
**Real Sociedad**

* La Liga: 1980–81, 1981–82
* Copa del Rey: 1986–87
* Spānijas Superkauss: 1982

**Barcelona**

* La Liga: 1990–91, 1991–92, 1992–93, 1993–94
* Copa del Rey: 1989–90
* Spānijas Superkauss: 1991, 1992, 1994, 1996
* Eiropas kauss: 1991–92
* UEFA Kausu ieguvēju kauss: 1988–89, 1996–97
* UEFA Superkauss: 1992

## Ārējās saites
Julens Lopetegi

**Julens Lopetegi Agote** (; dzimis ) ir Spānijas futbola treneris un bijušais futbolists, spēlēja vārtsarga pozīcijā, bijis Spānijas futbola izlases dalībnieks. No 2024. gada maija līdz 2025. gada janvārim bija Anglijas Premjerlīgas kluba West Ham United FC galvenais treneris. Kopš 2025. gada vada Kataras futbola izlasi.

No 2022. gada novembra līdz 2023. gada augustam bija Anglijas Premjerlīgas kluba Vulverhemptonas "Wanderers" galvenais treneris.

Kā spēlētājs kopumā piedalījies 149 *[[La Liga]]* mačos deviņu sezonu laikā, pārstāvot *[[Madrides "Real" (futbols)|Real Madrid]]*, ''Logroñés'', ''Barcelona'' un *[[Rayo Vallecano]]*. Piedalījies arī 168 *[[Segunda División]]* mačos.

Ar Spānijas futbola izlasi piedalījies 1994. gada FIFA Pasaules kausā.

2003. gadā uzsācis savu trenera karjeru. Bijis vairāku Spānijas jauniešu izlašu treneris, aizvedot U19 un U21 izlases līdz Eiropas čempionu titulam. No 2016. gada līdz 2018. gadam vadījis Spānijas futbola izlasi. No Spānijas izlases trenera amata viņš tika atbrīvots, kad paziņoja par līguma noslēgšanu ar *Real Madrid*, dienu pirms 2018. gada FIFA Pasaules kausa. Tā paša gada oktobrī, pēc vairākām nesekmīgām spēlēm, Lopetegi tika atlaists. 2019. gada jūnijā viņš kļuva par *[[Sevilla FC]]* galveno treneri. Ar komandu uzvarējis 2019.—2020. gada UEFA Eiropas līgas sezonā.

Tomēr 2022. gada 5. oktobrī pēc pieciem zaudējumiem astoņos jaunās sezonas mačos (pēdējais ar 4:1 savā laukumā pret Dortmundes "Borussia" Čempionu līgā) viņš tika atlaists no galvenā trenera amata.

## Sasniegumi

### Spēlētāja karjera
**Real Madrid**

* La Liga: 1989—90

**Barcelona**

* Spānijas Superkauss: 1994, 1996

### Trenera karjera
**Sevilla**

* UEFA Eiropas līga: 2019—20

**Spānijas U19 izlase**

* UEFA Eiropas U-19 čempionāts: 2012

**Spānijas U21 izlase**

* UEFA Eiropas U-21 čempionāts: 2013

## Atsauces

## Ārējās saites
Maksims Čigajevs

**Maksims Čigajevs** (; dzimis  Kemerovā) ir Krievijas starptautiskais lielmeistars šahā (2016), kas kopš 2023. gada šaha turnīros pārstāv Spāniju.

## Biogrāfija
Pārstāvējis Krieviju Pasaules un Eiropas jauniešu šaha čempionātos dažādās vecuma grupās, kurās izcīnījis divas bronzas medaļas - 2012. gadā Eiropas jauniešu šaha čempionātā U16 vecuma grupā un 2013. gadā Pasaules jauniešu šaha čempionātā U18 vecuma grupā. 2012. gadā Krievijas izlases sastāvā izcīnījis komandu un individuālās zelta medaļas Pasaules jauniešu šaha olimpiādē U16 vecuma grupā. 2019. gadā piedalījies FIDE Pasaules kausa izcīņā, kurā 1. kārtā piekāpies Irānas lielmeistaram Parhamam Magsudlu. 2020. gadā uzvarējis Krievijas šaha čempionāta Augstākajā līgā.

2021. gada novembrī Rīgā ierindojies 55. vietā 2021. gada "FIDE Chess.com Grand Swiss" turnīrā. 2022. gada septembrī Čeboksaros dalījis 7.-11. vietu Krievijas šaha čempionāta superfinālā. 2025. gada septembrī Samarkandā ierindojies 93. vietā "FIDE Grand Swiss" turnīrā.

Par panākumiem turnīros FIDE 2012. gadā viņam piešķīrusi starptautiskā meistara (IM), bet 2016. gadā - starptautiskā lielmeistara (GM) nosaukumu.

Kopš 2023. gada augusta šaha turnīros pārstāv Spāniju.

## Atsauces

## Ārējās saites
Čiki Begiristains

**Aitors "Čiki" Begiristains Muhika** (; dzimis ) ir bijušais Spānijas futbolists, spēlēja pussarga pozīcijā, bijis Spānijas futbola izlases dalībnieks. Pašlaik (2021) Begiristains ir Anglijas Premjerlīgas kluba ''Manchester City'' sporta direktors.

Vislabāk pazīstams no laika *[[Real Sociedad]]* un ''Barcelona'' komandās, kur kopumā viņš izcīnīja 13 titulus, tai skaitā četrus *[[La Liga]]* un Eiropas kausa trofeju 1992. gadā.

Ar Spānijas futbola izlasi piedalījies 1988. gada Eiropas čempionātā un 1994. gada FIFA Pasaules kausā.

No 2003. līdz 2010. gadam bijis *Barcelona* kluba sporta direktors. Kopš 2012. gada viņš ir Anglijas kluba ''Manchester City'' sporta direktors.

## Sasniegumi
**Real Sociedad**

* Copa del Rey: 1986–87
* Spānijas Superkauss: 1982

**Barcelona**

* La Liga: 1990–91, 1991–92, 1992–93, 1993–94
* Copa del Rey: 1989–90
* Spānijas Superkauss: 1991, 1992, 1994
* Eiropas kauss: 1991–92
* UEFA Kausu ieguvēju kauss: 1988–89
* UEFA Superkauss: 1992

## Atsauces

## Ārējās saites
Pāvels Ponkratovs

**Pāvels Ponkratovs** (; dzimis  Čeļabinskā) ir Krievijas starptautiskais lielmeistars šahā (2010).

## Biogrāfija
Daudzkārtējais Krievijas jauniešu un junioru šaha čempionātu dalībnieks. 2008. gadā izcīnījis bronzas medaļu Krievijas junioru šaha čempionātā U20 vecuma grupā. Pārstāvējis Krieviju Pasaules un Eiropas jauniešu šaha čempionātos dažādās vecuma grupās. 2003. gadā Krievijas izlases sastāvā izcīnījis individuālo zelta medaļu Pasaules jauniešu šaha olimpiādē U16 vecuma grupā. Daudzu starptautisko šaha turnīru uzvarētājs, tajā skaitā *Ciudad de Leon* (2020), *Chennai Open* (2021), Čeļabinskas *Variant A* turnīru (2021). 2023. gada oktobrī Sanktpēterburgā izcīnījis 3. vietu Krievijas vīriešu šaha čempionāta superfinālā.

2021. gada novembrī Rīgā ierindojies 32. vietā 2021. gada "FIDE Chess.com Grand Swiss" turnīrā.

2024. gada augustā Barnaulā ierindojies 12. vietā Krievijas vīriešu šaha čempionāta superfinālā.

2025. gada oktobrī Maskavā ierindojies 6. vietā Krievijas šaha čempionāta superfinālā.

Par panākumiem turnīros FIDE 2006. gadā viņam piešķīrusi starptautiskā meistara (IM), bet 2010. gadā - starptautiskā lielmeistara (GM) nosaukumu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Bodo Ilgners

**Bodo Ilgners** (; dzimis ) ir bijušais Vācijas futbolists, spēlēja vārtsarga pozīcijā, bijis Vācijas futbola izlases dalībnieks.

Visu savu karjeru spēlējis Vācijas komandā *[[1. FC Köln]]* un Spānijas komandā *[[Madrides "Real" (futbols)|Real Madrid]]*. Kopā ar *Real Madrid* komandu, Ilgners izcīnīja *[[La Liga]]* titulu un divas UEFA Čempionu līgas trofejas. Ilgners četras reizes ir ticis atzīts par Vācijas gada labāko vārtsargu, kā arī 1991. gadā atzīts par Eiropas gada vārtsargu.

Ar Rietumvācijas futbola izlasi uzvarējis 1990. gada FIFA Pasaules kausā, kurā viņš kļuva par pirmo vārtsargu, kurš finālā nav ielaidis nevienus vārtus. Piedalījies arī 1994. gada FIFA Pasaules kausā, kā arī 1988. un 1992. gada Eiropas čempionātā.

## Sasniegumi
**Real Madrid**

* La Liga: 1996–97
* Spānijas Superkauss: 1997
* UEFA Čempionu līga: 1997–98, 1999–2000
* Starpkontinentālais kauss: 1998

**Vācija**

* FIFA Pasaules kauss: 1990

**Individuālie sasniegumi**

* Vācijas gada vārtsargs: 1989, 1990, 1991, 1992
* Eiropas gada vārtsargs: 1991

## Ārējās saites
Eds Ezners

**Edijs Ezners** (, ) jeb **Eds Ezners** (*Ed Asner*, dzimis , miris ) bija Amerikas Savienoto Valstu aktieris. Viņš vislabāk ir zināms kā Lū Granta (*Lou Grant*) tēla atveidotājs situācijas komēdijā *[[The Mary Tyler Moore Show]]* (1970–1977). Piecas reizes par šīs lomas attēlošanu saņēmis ''Emmy'' balvu. Ir vēl divas *Emmy* balvas saņēmis par lomām miniseriālos *[[Rich Man, Poor Man]]* (1976) un *[[Roots]]* (1977). Vairākās kinofilmās atveidojis Ziemassvētku vecīti. Ezners animācijas filmā “Augšup” (2009) ierunāja Karla Frederiksena balsi.

## Ārējās saites
Amedē Obrī

**Ežēns Amedē Obrī** (; dzimis , miršanas datums *nav zināms*) bija franču sporta šāvējs, startējis 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs.

1900. gada Parīzes olimpiskajās spēlēs Obrī startēja tranšejas šaušanā, pārstāvot Franciju. Šajā disciplīnā viņš ieguva 11 punktus, izcīnot dalīto 13. vietu.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Amedē Obrī (Olympics profils) 
* Amedē Obrī (Olympedia profils) 
* Amedē Obrī (Sports Reference profils)
Pjērs Perjē

**Pjērs Perjē** () bija franču sporta šāvējs. Startēja 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Parīzē.

1900. gada olimpiskajās spēlēs viņš startēja tranšejas šaušanas disciplīnā. Šajā disciplīnā viņš ieguva 26. vietu.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Pjērs Perjē (Olympics profils) 
* Pjērs Perjē (Olympedia profils) 
* Pjērs Perjē (Sports Reference profils)
Šuveja Sje

**Šuveja Sje** (, ; dzimusi ) ir Taivānas tenisiste, septiņu *[[Grand Slam (teniss)|Grand Slam]]* turnīru uzvarētāja sieviešu dubultspēlēs (2013., 2019., 2021. un 2023. gada Vimbldonas čempionāts, 2014. un 2023. gada Francijas atklātais čempionāts tenisā, 2024. gada Austrālijas atklātais čempionāts tenisā); viena *Grand Slam* turnīra fināliste sieviešu dubultspēlēs (2020. gada Austrālijas atklātais čempionāts tenisā); WTA finālturnīra uzvarētāja (2013) dubultspēlēs; divu WTA finālturnīru fināliste (2014, 2019) dubultspēlēs; 33 WTA turnīru uzvarētāja (trīs no tām vienspēlēs); bijusī pasaules pirmā rakete dubultspēlēs.

## Statistika
### Grand Slam fināli
#### Sieviešu dubultspēles: 10 (7—3)

#### Jauktās dubultspēles: 2 (2—0)

### ''WTA finals''
#### Sieviešu dubultspēles: 3 (1—2)

### Vietas ''Grand Slam'' turnīros

#### Dubultspēlēs

|}

## Atsauces

## Ārējās saites
Andreass Brēme

**Andreass Brēme** (, dzimis , miris ) bija Vācijas futbolists un futbola treneris, spēlēja kreisās malas aizsarga pozīcijā, bijis Vācijas futbola izlases dalībnieks.

Savas karjeras laikā pārstāvējis klubus Vācijā, Itālijā un Spānijā. Divas reizes kļuvis par Vācijas Bundeslīgas čempionu, vienreiz ar ''Bayern Munich'', otrreiz ar *[[1. FC Kaiserslautern]]*. 1989. gadā bijis arī Itālijas A sērijas čempions ar *[[Internazionale]]*.

Ar Vācijas futbola izlasi uzvarējis 1990. gada FIFA Pasaules kausā. Guvis arī uzvaras vārtus finālā pret Argentīnu ar 85. minūtē realizētu 11 metru soda sitienu. Piedalījies arī 1986. un 1994. gada FIFA Pasaules kausā, kā arī 1984., 1988. un 1992. gada Eiropas čempionātā.

## Sasniegumi
**1. FC Kaiserslautern**

* Vācijas Bundeslīga: 1997–98
* Vācijas 2. Bundeslīga: 1996–97
* DFB Pokal: 1995–96

**Bayern Munich**

* Vācijas Bundeslīga: 1986–87
* DFL Supercup: 1987

**Internazionale**

* Itālijas A sērija: 1988–89
* Supercoppa Italiana: 1989
* UEFA kauss: 1990–91

**Vācija**

* FIFA Pasaules kauss: 1990

**Individuālie sasniegumi**

* Eiropas čempionāta simboliskā izlase: 1984, 1992
* Itālijas A sērijas gada labākais futbolists: 1989
* *Internazionale* gada labākais spēlētājs: 1989
* FIFA Pasaules kausa simboliskā izlase: 1990

## Atsauces

## Ārējās saites
Nivjērs

**Nivjērs** var būt:

* Rožē Nivjērs (*Roger Nivière*; 1867—1917) — franču sporta šāvējs;
* Žaks Nivjērs (*Jacques Nivière*; 1873—?) — franču sporta šāvējs
Bedre (mūzikas grupa)

## Vēsture
Rīgas synth/punk grupa "Bedre" radās 1987. gadā Annas ielas Tehniskās jaunrades namā. To izveidoja šūšanas pulciņa dalībnieki Jānis Sils (1971—2021), Jurģis Krāsons (1970) un Daniels Zaikins (1970). ANNAS2 pagrabs arī kļuva par grupas galveno bāzes vietu.Trīs gadu laikā (1987—1989) grupa ierakstīja un pašu spēkiem izdeva piecus albumus (divi no tiem — Jāņa Sila solo), atstājot spēcīgu iespaidu uz citām pagrīdes mūzikas grupām. Uz ierakstiem savus un grupas Jumprava sintezatorus Bedrei aizdeva Aigars Grāvers. Daļa Bedres/ Jāņa Sila solo ierakstu tika veikti 1988. gada augustā/septembrī pa naktīm Rīgas Sporta manēžā, izmantojot rokoperas "Lāčplēsis" aparatūru. 1988. gadā grupa nospēlēja sešus koncertus, daļa kuru beidzās ar kautiņiem ar skatītājiem."Pirmā iespēja tikt uz skatuves bija 17.PTS. Taču turienes vietējais komjaunatnes līderis mūsu tekstus uzskatīja par pārāk radikāliem. [..] Bedres jaunākie plāni ir — tikt pie labiem instrumentiem un spēlēt uz sintezatoriem spīdmetālu." (Jānis Sils intervijā Daigai Mazvērsītei).1990. gadu sākumā grupas līderis Jānis Sils emigrēja uz ASV, kur dažu gadu laikā veica ierakstus ar skatuves vārdu “U.S.O.C.A.” Jurģis Krāsons turpināja muzicēšanu ar grupām “Ģenerālis Burts” un “Rīgas Viļņi”, vēlāk pievēršoties savai profesijai, kļūstot par atzītu latviešu mākslinieku un animācijas filmu režisoru.1992. gadā, Silam atrodoties Latvijā, grupa Rīgā deva savu pēdējo koncertu.Uzturoties Latvijā, Sils vairākkārt viesojies Latvijas Radio 6 — Latvijas Universitātes radio NABA raidījumos, t.sk. “Bitīt matos” (2014), “Absolūtais minors” (2021), Naba. “Zibens pa dibenu” (2021).

## 'Aleponija'
Grupas muzicēšana bija cieši saistīta ar viņu izveidoto iedomāto 'valsti' Aleponiju, vai pat izrietēja no tās. Neskaitot Bedres trīs pamata dalībniekus, Aleponijā bija iesaistīti arī Māris Balodis, Alvils Balodis, Matīss Vegers, Andrejs Barševskis un, protams, Baltā Žurka, kas bija galvenais pielūgsmes objekts un augstākās sakrālās varas iemiesojums.
Viena no svarīgākajām devīzēm bija "PO!".
"PO uz visu. PO arī uz to, ja uz kaut ko nav PO!".

## Atsauces mūzikā un kultūrā
Grupas Tukšā Muca albums "PO" (1990).
Grupas Depo albums "Alepo" (2002 Tornis).
Bārs 'Aleponija' (atvērts 2016, E.Birznieka-Upīša 22, Rīga).

## Diskogrāfija
* "Alumīnija Olga" (1987)
* "Bezgalīgā monotonā vienveidība" (1988, J. Sila soloalbums)
* "Aprīļa eksgumētās potences" (1989, J. Sila soloalbums)
* "RZ pirmā erekcija" (1989)
* "Indifference" (1989)
### Izlases
Dziesmas «Bezjēdzība» un «White» — «Neatkarīgais latviešu roks» (1989 8. VLJK), kasete

## Video
* "Grupa BEDRE un Aleponijas senatori" (1989)
* U.S.O.C.A. "Limbaži Tour Live" (1993)
* Jānis Sils & U.S.O.C.A - "Ir tikai viena latviešu tauta" (1994 Annas2, studija Deviņi)

## Atsauces
Kronis

thumbnail|upright=1.0|Apvienotās Karalistes kronis
**Kronis** ( — ‘vainags’) ir varas simbols, ar dārgakmeņiem greznota galvas rota. Tradicionāli kroni valkā monarhs, piemēram, karalis vai karaliene, tādēļ ar terminu ‘kronis’ apzīmē arī valdību valstī ar monarhiju. Dažāda veida kroņus piešķir arī cita veida nozīmīgām personām, piemēram, skaistuma konkursa uzvarētājām.

## Atsauces

## Ārējās saites
Oļegs Saļenko

**Oļegs Saļenko** (, dzimis ) ir bijušais Krievijas futbolists, spēlēja uzbrucēja pozīcijā, bijis Ukrainas un Krievijas futbola izlases dalībnieks.

Savas karjeras laikā pārstāvējis Krievijas klubu ''Zenit Leningrad'', Ukrainas klubu ''Dynamo Kyiv'', Spānijas klubus ''Logroñés'', ''Valencia'' un ''Córdoba'', Skotijas klubu ''Rangers'', Turcijas klubu *[[İstanbulspor]]*, kā arī Polijas klubu *[[Pogoń Szczecin]]*.

Pārstāvējis gan Ukrainas, gan Krievijas futbola izlasi. Saļenko pieder rekords par visvairāk gūtajiem vārtiem vienā FIFA Pasaules kausa mačā. 1994. gada FIFA Pasaules kausā, mačā pret Kamerūnu, Saļenko guva piecus vārtus, komandai uzvarot ar 6—1. Ar kopā gūtiem sešiem vārtiem, Saļenko kļuva arī par visa turnīra dalīti rezultatīvāko spēlētāju.

## Sasniegumi
**Dynamo Kyiv**

* PSRS augstākā līga: 1990
* PSRS kauss: 1990

**Individuālie sasniegumi**

* FIFA U-20 Pasaules kausa rezultatīvākais spēlētājs: 1989
* FIFA Pasaules kausa rezultatīvākais spēlētājs: 1994

## Atsauces

## Ārējās saite
Klāss Ingesons

**Klāss Inge Ingesons** (, dzimis , miris ) bija Zviedrijas futbolists un futbola treneris. Spēlējis pussarga pozīcijā, aizvadījis 57 mačus Zviedrijas futbola izlasē.

Savas spēlētāja karjeras laikā spēlējis Zviedrijā, Beļģijā, Nīderlandē, Anglijā, Itālijā un Francijā. Ar *[[IFK Göteborg]]* komandu Ingešons 1987. gadā izcīnīja UEFA kausu.

Ar Zviedrijas futbola izlasi piedalījies 1990. un 1994. gada FIFA Pasaules kausā, kā arī 1992. gada Eiropas čempionātā.

Kā treneris, vadījis Zviedrijas komandu *[[IF Elfsborg]]*.

## Sasniegumi
**IFK Göteborg**

* UEFA kauss: 1986—87
* *[[Allsvenskan (futbols)|Allsvenskan]]*: 1990

**Bologna**

* UEFA Intertoto kauss: 1998

## Ārējās saites
Jūnass Terns

**Jūnass Magnuss Terns** (, dzimis ) ir Zviedrijas futbola treneris un bijušais futbolists, spēlēja pussarga pozīcijā, bijis Zviedrijas futbola izlases dalībnieks.

Savu karjeru iesācis Malmes FF komandā, bet vēlāk spēlējis Šveices komandā *[[FC Zürich]]*, Portugāles komandā ''Benfica'', Itālijas komandās ''Napoli'' un ''Roma'', kā arī Skotijas klubā ''Rangers''.

Ar Zviedrijas futbola izlasi piedalījies kopumā 75 mačos no 1987. līdz 1997. gadam. Bijis izlases kapteinis 1994. gada FIFA Pasaules kausā, kurā komanda finišēja trešajā vietā. Piedalījies arī 1990. gada FIFA Pasaules kausā, 1992. gada Eiropas čempionātā un 1988. gada vasaras olimpiskajās spēlēs.

2000. gadā kļuvis par treneri. 2021. gadā *[[IFK Värnamo]]* komanda, Terna vadībā, pirmo reizi kluba vēsturē iekļuva ''Allsvenskan'' līgā.

## Sasniegumi
**Malmö**

* Allsvenskan: 1985, 1986, 1987, 1988, 1989
* Zviedrijas kauss: 1985—86, 1987—88

**Benfica**

* Portugāles Premjerlīga: 1990—91
* Supertaça Cândido de Oliveira: 1989

**Rangers**

* Skotijas Premjerlīga: 1998—99

**Individuālie sasniegumi**

* Zviedrijas gada futbolists: 1989

## Ārējās saites
Gvido Buhvalds

**Gvido Ulrihs Buhvalds** (, dzimis ) ir Vācijas futbola treneris un bijušais futbolists, spēlēja aizsarga pozīcijā, bijis Vācijas futbola izlases dalībnieks.

Lielu savas spēlētāja karjeras daļu Buhvalds pavadīja *[[VfB Stuttgart]]* komandā. 1984. un 1992. gadā ar komandu izcīnījis Vācijas Bundeslīgas titulu. Spēlējis arī *[[Stuttgarter Kickers]]* un *[[Karlsruher SC]]*, kā arī Japānas komandā *[[Urawa Red Diamonds]]*.

Ar Vācijas futbola izlasi uzvarējis 1990. gada FIFA Pasaules kausā. Piedalījies arī 1994. gada FIFA Pasaules kausā, kā arī 1984., 1988. un 1992. gada Eiropas čempionātā.

## Sasniegumi

### Spēlētāja karjera
**VfB Stuttgart**

* Vācijas Bundeslīga: 1983–84, 1991–92
* DFL Supercup: 1992

**Vācija**

* FIFA Pasaules kauss: 1990

### Trenera karjera
**Urawa Red Diamonds**

* J1 League: 2006
* Imperatora kauss: 2005, 2006

## Ārējās saites
1986. gada FIFA Pasaules kausa komandu sastāvi

Rakstā uzskaitīti visu 1986. gada FIFA Pasaules kausa dalībvalstu **komandu sastāvi**.

## A grupa

### 
Treneris:  Karloss Bilardo

### [[Bulgārijas futbola izlase|Bulgārija]]
Treneris:  Ivans Vucovs

### 
Treneris:  Kim Jung-nam

### 
Treneris:  Enco Bearcots

## B grupa

### 
Treneris:  Gijs Tiss

### [[Irākas futbola izlase|Irāka]]
Treneris:  Evaristu de Masedu

### 
Treneris:  Bora Milutinovičs

### 
Treneris:  Kajetano Rē

## C grupa

### 
Treneris:  Anrī Mišels

### 
Treneris:  Tonijs Veiterss

### 
Treneris:  Valērijs Lobanovskis

### 
Treneris:  Ģerģs Mezejs

## D grupa

### 
Treneris:  Rābahs Saadāns

### 
Treneris:  Tele Santana

### 
Treneris:  Migels Munjoss

### 
Treneris:  Billijs Bingems

## E grupa

### 
Treneris:  Zeps Pionteks

### 
Treneris:  Alekss Fergusons

### 
Treneris:  Omars Borrass

### 
Treneris:  Francs Bekenbauers

## F grupa

### 
Treneris:  Bobijs Robsons

### 
Treneris:  Žuzē Farija

### 
Treneris:  Antonī Pehničeks

### 
Treneris:  Žuzē Torrešs

## Ārējās saites

* Oficiāla mājaslapa
Dinamo stadions (Rīga)

**Dinamo stadions** bija futbola stadions, kas atradās Ķieģeļu ielā (tagad — Emiļa Melngaiļa iela 1a), Rīgā.

20. gadsimta trīsdesmitajos gados tas bija Jaunekļu kristīgās savienības (*YMCA*) sporta laukums. Pēc Otrā pasaules kara tur izvietojās Rīgas sporta biedrības "Dinamo" stadions.

Deviņdesmito gadu sākumā stadiona teritorijā atradās arī Latvijas Futbola federācijas (LFF) pirmais birojs, kur sākās Latvijas futbola atjaunošana pēc Padomju Savienības sabrukšanas.

Deviņdesmito gadu beigās "Skonto" uzņēmumu grupas īpašnieks un LFF prezidents Guntis Indriksons šajā teritorijā uzsāka vērienīgu celtniecību, izveidojot Skonto halli un Skonto stadionu, kur turpmāk bāzējās vēlāk bankrotējušais ilggadīgais Latvijas futbola līderis Skonto FC, kā arī tika aizvadītas Latvijas futbola izlases mājas spēles.

## Atsauces
Kārlis Heincs Rīdle

**Kārlis Heincs Rīdle** (, dzimis ) ir bijušais Vācijas futbolists, spēlēja uzbrucēja pozīcijā, bijis Vācijas futbola izlases dalībnieks.

Savu karjeru iesācis *[[FC Augsburg]]* komandā. 1987. gadā pievienojies ''Werder Bremen'' komandai. Savā pirmajā sezonā Rīdle guva 18 vārtus un palīdzēja komandai kļūt par Vācijas Bundeslīgas čempioniem. No 1990. līdz 1993. gadam spēlējis Itālijas komandā ''Lazio''. Vēlāk atgriezies Vācijā un pievienojies *[[Borussia Dortmund]]*. Tur viņš vēl divas reizes kļuva par Bundeslīgas uzvarētāju, kā arī 1996.–1997. gada sezonā uzvarēja UEFA Čempionu līgā. Pēc uzvaras Čempionu līgā, Rīdle pārcēlās uz Anglijas klubu ''Liverpool''. Savu karjeru noslēdzis ''Fulham'' komandā, kur 1999–2000. gada sezonas noslēguma bijis arī komandas pagaidu treneris.

Ar Vācijas futbola izlasi uzvarējis 1990. gada FIFA Pasaules kausā. Piedalījies arī 1994. gada FIFA Pasaules kausā, 1992. gada Eiropas čempionātā un 1988. gada vasaras olimpiskajās spēlēs.

## Sasniegumi
**Werder Bremen**

* Vācijas Bundeslīga: 1987–88
* DFL Supercup: 1988

**Borussia Dortmund**

* Vācijas Bundeslīga: 1994–95, 1995–96
* DFL Supercup: 1995, 1996
* UEFA Čempionu līga: 1996–97

**Fulham**

* Anglijas čempionāts: 2000–01

**Vācija**

* FIFA Pasaules kauss: 1990

**Individuālie sasniegumi**

* Eiropas čempionāta labākais vārtu guvējs: 1992

## Ārējās saites
Jāņa Endzelīna iela (Rīga)

**Jāņa Endzelīna iela** ir iela Rīgā, Pārdaugavā, Zolitūdē. Kopējais ielas garums ir 610 metri un tā sastāv no divām braukšanas joslām ar asfalta segumu. Jāņa Endzelīna iela sākas krustojumā ar Jūrkalnes ielu un Irlavas ielu, bet beidzas pie dzelzceļa līnijas Rīga—Tukums un autobusu dispečeru punkta "Zolitūde", pārejot Rostokas ielā, vietā, kur agrāk atradās Zolitūdes tirgus, bet šobrīd tiek būvēta jauna dzīvojamā ēka. Jāņa Endzelīna ielā ir dažāda veida apbūve, arī neapbūvēti gruntsgabali. Pie krustojuma ar Irlavas ielu un Jūrkalnes ielu atrodas sektas "Jaunā paaudze" lūgšanu nams (Irlavas ielā 7).

Iela nosaukta valodnieka Jāņa Endzelīna vārdā.

## Ielu savienojumi
Jāņa Endzelīna iela ir savienota ar šādām ielām:
* Irlavas iela
* Jūrkalnes iela
* Liedes iela (T veida krustojums)
* Priedaines iela (T veida krustojums)
* Aleksandra Bieziņa iela (T veida krustojums)
* Rostokas iela

## Skatīt arī
* Zolitūde

## Atsauces
SpaceX Crew-3

***SpaceX Crew-3*** bija ASV uzņēmuma *[[SpaceX]]* kosmosa kuģa *[[Crew Dragon]]* lidojums.
Tas orbītā tika palaists 2021. gada 11. novembrī *[[Nacionālā aeronautikas un kosmosa administrācija|NASA]]* uzdevumā *[[Commercial Crew Development]]* programmā. Tajā pašā dienā kosmosa kuģis saslēdzās ar Starptautisko kosmosa staciju. Nolaižamais aparāts uz Zemes atgriezās 2022. gada 6. maijā

*Crew-3* tika izmantots jauns kosmosa kuģa nolaižamais aparāts *Endurance*. Nesējraķetei izmantota pirmā pakāpe (sērijas numurs *B1067*), kas 2021. gada jūnijā kosmosā nogādāja kravas kuģi *[[SpaceX CRS-22]]*.

## Apkalpe
*Crew-3* apkalpe augšupceļā un lejupceļā:

Dublieru apkalpe:
* Čells Lindgrēns, Komandieris, , *NASA*
* Roberts Hainss, Pilots, , *NASA*
* Stefānija Vilsone, Misijas speciālists 1, , *NASA*
* Samanta Kristoforeti, Misijas speciālists 2, , *ESA*

## Lidojuma gaita
*SpaceX Crew-3* tika palaists  02:03:31 *UTC* ar nesējraķeti *[[Falcon 9 Block 5]]* no Kanaveralas zemesraga Gaisa spēku stacijas starta laukuma *SLC-39A*.

Pēc derīgās kravas atdalīšanas raķetes pirmā pakāpe nolaidās uz peldošas platformas *A Shortfall of Gravitas* Atlantijas okeānā.

11. novembrī 23:32 *UTC* *Endurance* automātiskā režīmā saslēdzās ar SKS pie *[[Harmony (SKS)|Harmony]]* modulim pievienotā adaptera *[[Pressurized Mating Adapter|PMA-2]]* saslēgšanās mezgla *[[International Docking Adapter|IDA-2]]*.

2022. gada 5. maijā 05:20 *UTC* kosmosa kuģis atvienojās no stacijas.  6. maijā 04:43 *UTC* nolaižamais aparāts nolaidās Meksikas līcī, Floridas tuvumā. Lidojums ilga 176 dienas 2 stundas 39 minūtes.

## Atsauces

## Ārējās saites
* ''COMMERCIAL CREW PROGRAM'' *NASA*
* ''SpaceX''
* Crew Dragon Gunter Dirk Krebs
Erektilā disfunkcija

**Erektilā disfunkcija**, **dzimumnespēks**, arī **impotence**, ir traucējums, kad vīrietis nespēj vai nepilnīgi veic dzimumaktu, jo pilnvērtīgi nenotiek erekcija. Daļēju impotenci sauc par seksuālu mazspēju. Lielākoties impotenci rada fiziski traucējumi, piemēram, sirds slimības, diabēts un prostatektomija. Impotenci var izraisīt arī psiholoģiski traucējumi.

## Atsauces

## Ārējās saites
Aleksandrs Rahmanovs

**Aleksandrs Rahmanovs** (; dzimis  Čerepovecā) ir Krievijas starptautiskais lielmeistars šahā (2007).

## Biogrāfija
2007. gadā izcīnījis trešo vietu Krievijas jauniešu šaha čempionātā U18 vecuma grupā. Pārstāvējis Krieviju Pasaules un Eiropas jauniešu šaha čempionātos dažādās vecuma grupās, kurās izcīnījis divas bronzas medaļas - 2007. gadā Eiropas jauniešu šaha čempionātā U18 vecuma grupā un Pasaules jauniešu šaha čempionātā U18 vecuma grupā. 2015. gadā Sanktpēterburgā uzvarējis Krievijas Ziemeļrietumu federālā apgabala šaha čempionātā. 

Daudzu starptautisko šaha turnīru laureāts, tajā skaitā uzvarējis *Paleochora Open* (2008), *Heraklio Open* (2008), Voroņežas *Masters Open* (2010), *Dubai Open* (2013), Barselona (2012), Sarajevas *Bosna Open* (2014).

2021. gada novembrī Rīgā ierindojies 69. vietā 2021. gada "FIDE Chess.com Grand Swiss" turnīrā.

Par panākumiem turnīros FIDE 2006. gadā viņam piešķīrusi starptautiskā meistara (IM), bet 2007. gadā - starptautiskā lielmeistara (GM) nosaukumu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Davids Paravjans

**Davids Paravjans** (; dzimis  Maskavā) ir armēņu izcelsmes Krievijas starptautiskais lielmeistars šahā (2017).

## Biogrāfija
2012. gadā uzvarējis Krievijas jauniešu šaha čempionātā U14 vecuma grupā. 2014. gadā Krievijas izlases sastāvā izcīnījis sudraba medaļu komandu vērtējumā Pasaules jauniešu šaha olimpiādē U16 vecuma grupā. 2015. gadā izcīnījis 2. vietu Maskavas pilsētas šaha čempionātā.

Daudzu starptautisko šaha turnīru laureāts, tajā skaitā izcīnījis 2. vietu Mihaila Čigorina memoriālā Sanktpēterburgā (2017), uzvarējis Gibraltāras šaha turnīrā (2020).

2021. gada novembrī Rīgā ierindojies 102. vietā 2021. gada "FIDE Chess.com Grand Swiss" turnīrā.

Par panākumiem turnīros FIDE 2013. gadā viņam piešķīrusi starptautiskā meistara (IM), bet 2017. gadā - starptautiskā lielmeistara (GM) nosaukumu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Leja Garifullina

**Leja Garifullina** (; dzimusi  Jekaterinburgā) ir tatāru izcelsmes Krievijas starptautiskā lielmeistare šahā (2020).

## Biogrāfija
Pārstāvējusi Krieviju Eiropas un Pasaules jauniešu šaha čempionātos, kuros labāko rezultātu sasniegusi 2019. gadā, kad uzvarējusi Pasaules jauniešu šaha čempionātā meitenēm U16 vecuma grupā. 2020. gada decembrī Maskavā dalījusi 3.-6. vietu Krievijas sieviešu šaha čempionāta superfinālā. 2021. gada jūlijā piedalījusies FIDE Pasaules kausa izcīņā sievietēm pēc izslēgšanas sistēmas, kurā 3. kārtā zaudējusi Poļinai Šuvalovai. 

2021. gada novembrī Rīgā ierindojusies 33. vietā 2021. gada "FIDE Chess.com Grand Swiss" turnīrā sievietēm.  2022. gada septembrī Čeboksaros dalījusi 7.-10. vietu Krievijas sieviešu šaha čempionāta superfinālā. 2023. gada oktobrī Sanktpēterburgā izcīnījusi 5. vietu Krievijas sieviešu šaha čempionāta superfinālā. 2023. gada novembrī Daglasā izcīnījusi 5. vietu "FIDE Women's Grand Swiss" turnīrā sievietēm. 2024. gada augustā Barnaulā izcīnījusi 5. vietu Krievijas sieviešu šaha čempionāta superfinālā. 2025. gada maijā Apvienotos Arābu Emirātos izcīnījusi 9. vietu Āzijas šaha ātrspēles čempionātā sievietēm. 2025. gada maijā ierindojusies 11. vietā Āzijas čempionātā šahā sievietēm. 2025. gada septembrī Samarkandā ierindojusies 21. vietā "FIDE Women's Grand Swiss" turnīrā sievietēm. 2025. gada oktobrī Maskavā izcīnījusi 2. vietu Krievijas sieviešu šaha čempionāta superfinālā. 2025. gadā Pasaules komandu šaha čempionātā uzvarējusi FIDE izlases sastāvā.

Par panākumiem turnīros FIDE 2019. gadā viņai piešķīra starptautiskās meistares (WIM), bet 2020. gadā - starptautiskās lielmeistares (WGM) nosaukumu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Alina Bivola

**Alina Bivola** (; dzimusi  Dmitrovā) ir Krievijas starptautiskā lielmeistare šahā (2017).

## Biogrāfija
Uzvarējusi Krievijas jauniešu šaha čempionātos dažādās meiteņu vecuma grupās: U10 (2006), U16 (2012), U20 (2015). 2015. gadā izcīnījusi 2. vietu Krievijas kausa izcīņā šahā sievietēm un Pasaules junioru šaha čempionātā. 2021. gada oktobrī Ufā dalījusi 10.-12. vietu Krievijas sieviešu šaha čempionāta superfinālā.

2021. gada novembrī Rīgā ierindojusies 40. vietā 2021. gada "FIDE Chess.com Grand Swiss" turnīrā sievietēm.

2022. gada septembrī Čeboksaros dalījusi 4.-6. vietu Krievijas sieviešu šaha čempionāta superfinālā. 2023. gada oktobrī Sanktpēterburgā ierindojusies 8. vietā Krievijas sieviešu šaha čempionāta superfinālā.

Par panākumiem turnīros FIDE 2013. gadā viņai piešķīrusi starptautiskās meistares (WIM), bet 2017. gadā - starptautiskās lielmeistares (WGM) nosaukumu. 2021. gadā saņēmusi arī vīriešu starptautiskā meistara (IM) nosaukumu.

Studējusi Maskavas valsts kultūra institūta muzikālās mākslas fakultātē.

## Atsauces

## Ārējās saites
Štefans Efenbergs

**Štefans Efenbergs** (, dzimis ) ir bijušais Vācijas futbolists, spēlēja pussarga pozīcijā, bijis Vācijas futbola izlases dalībnieks.

Savu karjeru sācis *[[Borussia Monchengladbach]]* komandā. Vēlāk spēlējis ''Bayern Munich'' un Itālijas komandā ''Fiorentina''. 1994. gadā atgriezies *Borussia Mönchengladbach*, ar kuru 1995. gadā viņā izcīnīja Vācijas kausu. 1998. gadā Efenbergs otro reizi pievienojās *Bayern Munich*. Viņa posms Minhenes komandā bija veiksmīgs, izcīnot trīs Vācijas Bundeslīgas titulus, Vācijas kausu un UEFA Čempionu līgas trofeju 2001. gadā. Vēlāk neilgi spēlējis *[[VfL Wolfsburg]]* un Kataras komandā ''Al-Arabi''.

Ar Vācijas futbola izlasi piedalījies 1992. gada Eiropas čempionātā un 1994. gada FIFA Pasaules kausā.

## Sasniegumi
**Bayern Munich**

* Vācijas Bundeslīga: 1998–99, 1999–2000, 2000–01
* DFB Pokal: 1999–2000
* UEFA Čempionu līga: 2000–01
* DFL Supercup: 1990
* DFB Ligapokal: 1998, 1999, 2000

**Borussia Mönchengladbach**

* DFB Pokal: 1994–95

**Fiorentina**

* Itālijas B sērija: 1993–94

## Ārējās saites
Plaukstas locītava

thumbnail|upright=1.2|Plaukstas locītava
**Plaukstas pamata locītava** () ir kustīgs augšdelma kaula un plaukstas savienojums. Plaukstas locītava nav viena izteikta locītava, bet to veido vairākas mazākas locītavas. Plaukstas pamatā ir 8 nelieli kauli. Tā ir elipsveida divasu locītava, kas ļauj plaukstu ne tikai atliekt un saliekt, bet arī pavērst to gan īkšķa, gan mazā pirksta virzienā.

## Ārējās saites
Iļģuciema iela

**Iļģuciema iela** ir iela Rīgā, Kurzemes rajonā, Iļģuciemā. Iļģuciema iela sākas krustojumā ar Slokas ielu un beidzas krustojumā ar Vērdiņu ielu. Kopējais ielas garums ir 260 metri un tā sastāv no 2 braukšanas joslām ar asfalta segumu. Iļģuciema ielā ir dažāda veida dzīvojamā apbūve, kā arī sabiedriskas ēkas: Rīgas 71. vidusskola (Iļģuciema ielā 6) un 226. pirmsskolas izglītības iestāde (Iļģuciema ielā 4).

## Vēsture
Iļģuciema iela Rīgas adrešu grāmatās atrodas kopš 1880. gada ar nosaukumu **Muižas iela**. Pašreizējo nosaukumu ieguvusi 1938. gadā. Vēsturisko Iļģuciema ielas gaitu mainījusi un ielu saīsinājusi daudzstāvu dzīvojamo namu izbūve Latvijas PSR laikā.

## Ielu savienojumi
Iļģuciema iela ir savienota ar šādām ielām:
* Slokas iela (T veida krustojums)
* Vērdiņu iela

## Skatīt arī
* Iļģuciems

## Atsauces
Oskars Rudžeri

**Oskars Alfredo Rudžeri** (, dzimis ) ir Argentīnas futbola treneris un bijušais futbolists, spēlēja centra aizsarga pozīcijā, bijis Argentīnas futbola izlases dalībnieks.

Rudžeri savu karjeru sāka Argentīnas klubā *[[Boca Juniors]]*, kur viņš 1981. gadā ieguva līgas čempionu titulu. 1985. gadā viņš pārgāja uz *Boca Juniors* galvenajiem sāncenšiem ''River Plate'', kur viņš izcīnīja *[[Copa Libertadores]]* un Starpkontinentālais kausu. 1988. gadā viņš atstāja Argentīnu, lai pievienotos Spānijas komandai ''Logroñés''. Nākamajā sezonā Rudžeri spēlēja citā Spānijas komandā *[[Madrides "Real" (futbols)|Real Madrid]]*. Tajā sezonā viņš ar *Real Madrid* komandu izcīnīja *[[La Liga]]* čempionu titulu. Vēlāk atgriezies Argentīnā, lai spēlētu ''Velez Sarsfield''. Vēlāk neilgu laiku spēlējis Itālijā un Meksikā, bet 1993. gadā atkal atgriezās Argentīnā un pievienojās ''San Lorenzo'' komandai. Savu karjeru noslēdzis ''Lanús'' komandā.

Pārstāvējis Argentīnas futbola izlasi no 1983. līdz 1994. gadam, kopumā nospēlējot 97 mačus un gūstot 7 vārtus. Uzvarējis 1986. gada FIFA Pasaules kausā un divos *[[Copa America]]*. Piedalījies arī 1990. un 1994. gada FIFA Pasaules kausā.

1998. gadā uzsācis trenera karjeru. Trenējis komandas Argentīnā, Meksikā un Spānijā.

## Sasniegumi

### Spēlētāja karjera
**Boca Juniors**

* Argentīnas pirmā divīzija: 1981

**River Plate**

* Argentīnas pirmā divīzija: 1985–86
* Copa Libertadores: 1986
* Starpkontinentālais kauss: 1986
* Copa Interamericana: 1986

**Real Madrid**

* La Liga: 1989–90

**América**

* CONCACAF Čempionu kauss: 1992

**Argentīna**

* FIFA Pasaules kauss: 1986
* Copa América: 1991, 1993
* FIFA Konfederāciju kauss: 1992

**Individuālie sasniegumi**

* *La Liga* labākais ārzemju spēlētājs: 1989
* Argentīnas gada futbolists: 1991
* Dienvidamerikas gada futbolists: 1991

## Ārējās saites
Evrē

**Evrē** (, ) ir pilsēta un komūna Francijā, Normandijas reģionā, Ēras departamenta administratīvais centrs. 2018. gadā Evrē dzīvoja 46,7 tūkstoši iedzīvotāju.

## Atsauces

## Ārējās saites
Daniele Masāro

**Daniele Emilio Masāro** (, dzimis ) ir bijušais Itālijas futbolists, spēlēja uzbrucēja pozīcijā, bijis Itālijas futbola izlases dalībnieks.

Savu karjeru sācis ''Monza'' un ''Fiorentina'' komandās, bet savus vislielākos panākumus guvis ar ''Milan'' komandu. Ar Milānas komandu Masāro kopumā izcīnīja četrus Itālijas A sērijas titulus, divus UEFA Čempionu līgas trofejas, trīs UEFA Superkausus un divus Starpkontinentālos kausus.

Ar Itālijas futbola izlasi uzvarējis 1982. gada FIFA Pasaules kausā. Piedalījies arī 1994. gada FIFA Pasaules kausā.

## Sasniegumi
**Milan**

* Itālijas A sērija: 1987–88, 1991–92, 1992–93, 1993–94
* Supercoppa Italiana: 1988, 1992
* UEFA Čempionu līga: 1989–90, 1993–94
* UEFA Superkauss: 1989, 1990, 1994
* Starpkontinentālais kauss: 1989, 1990

**Itālija**

* FIFA Pasaules kauss: 1982

## Ārējās saites
Džuzepe Sinjori

**Džuzepe Sinjori** (, dzimis ) ir bijušais Itālijas futbolists, spēlēja uzbrucēja pozīcijā, bijis Itālijas futbola izlases dalībnieks.

Spēlējis vairākos Itālijas klubus, karjeras izskaņā pārstāvējis arī Grieķijas un Ungārijas klubus. Vislabāk pazīstams no laika ''Lazio'' un ''Bologna'' komandās. Trīs reizes bijis Itālijas A sērijas labākais vārtu guvējs.

Ar Itālijas futbola izlasi piedalījies 1994. gada FIFA Pasaules kausā.

## Sasniegumi
**Piacenza**

* Itālijas C1 sērija: 1986–87

**Foggia**

* Itālijas B sērija: 1990–91

**Bologna**

* UEFA Intertoto kauss: 1998

**Individuālie sasniegumi**

* Itālijas A sērijas labākais vārtu guvējs: 1992–93, 1993–94, 1995–96
* *[[Coppa Italia]]* labākais vārtu guvējs: 1992–93, 1997–98

## Ārējās saites
Dirks Būsts Gipss

**Dirks Būsts Gipss** (; zināms arī kā **Gerarduss van Hāns** (); dzimis , miris ) bija nīderlandiešu sporta šāvējs, olimpiskās bronzas medaļas ieguvējs.

1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Parīzē startēja divās šaušanas disciplīnās. Olimpisko bronzas medaļu viņš izcīnīja kā Nīderlandes komandas pārstāvis 50 metru šaušanā ar pistoli komandām. Savukārt individuālajās 50 metru šaušanas sacensībās viņš izcīnīja 6. vietu.

Ilgu laiku viņa īstais vārds nebija zimāms. Oficiālajos protokolos viņš tika minēts kā "van Hāns", un gandrīz visi avoti atsaucās uz **Gerardusu van Hānu**. Apmēram 40 gadus nīderlandiešu olimpiskais vēsturnieks Entonijs Bijkerks meklēja “pazudušā šāvēja” vārdu (kā viņš pats nosauca van Hānu), līdz 2000. gada janvārī viņš publicēja rakstu Olimpiskās vēstures žurnālā ar pierādījumu, ka "pazudušais šāvējs" bija Dirks Būsts Gipss.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Dirks Būsts Gipss (Olympics profils) 
* Dirks Būsts Gipss (Olympedia profils) 
* Dirks Būsts Gipss (Sports Reference profils)
Oskars Aizeks

**Oskars Aizeks Ernandess Estrada** (; dzimis ) ir Gvatemalā dzimis amerikāņu aktieris.

Aizeks ir dzimis Gvatemalā. Piecu mēnešu vecumā viņš ar ģimeni pārcēlās uz ASV.

Vislabāk pazīstams par lomām drāmā "Stāsts par Levinu Deivisu" (2013), kriminālfilmā "Pats varmācīgākais gads" (2014) un zinātniskās fantastikas filmā *[[Ex Machina]]* (2014). Par sniegumu filmā "Stāsts par Levinu Deivisu", Aizeks saņēma Zelta globusa balvas nomināciju.

Piedalījies arī tādās filmās kā "Kristus dzimšana" (2006), *[[Balibo]]* (2009) "Robins Huds" (2010), "Draivs" (2011), "Borna mantojums" (2012), "Zvaigžņu kari: Spēks mostas" (2015), "X-cilvēki: Apokalipse" (2016), "Suburbikona" (2017), "Zvaigžņu kari: Pēdējie džedi" (2017), "Iznīcināšana", "Van Gogs. Pie mūžības vārtiem" (2018), "Zvaigžņu kari: Skaivokera atdzimšana" (2019), "Kāršu skaitītājs" (2021) un "Kāpa" (2021).

## Filmogrāfija

## Ārējās saites
My Generation (albums)

***My Generation*** ir pirmais grupas *[[The Who]]* albums. Tas tika izdots . Astoņas no 12 dziesmām sarakstījis Pīts Taunzends.

## Dziesmu saraksts
Visas dziesmas sarakstīja Pīts Taunzends, izņemot, kur pieminēts.

### Pirmā puse
# *Out in the Street* - 2:31
# *I Don't Mind* - 2:36 (Džeimss Brauns)
# *The Good's Gone* - 4:02
# *La-La-La-Lies* - 2:17
# *Much Too Much* - 2:47
# *[[My Generation]]* - 3:18

### Otrā puse
# *The Kids Are Alright* - 3:04
# *Please, Please, Please* - 2:45 (Džeimss Brauns, Džonijs Terijs)
# *It's Not True* - 2:31
# *I'm a Man* - 3:21 (Bo Didlijs)
# *A Legal Matter* - 2:48
# *The Ox* - 3:50 (Pīts Taunzends, Kīts Mūns, Džons Entvistls, Nikijs Hopkinss)

## Atsauces
A Quick One

***A Quick One*** ir otrais grupas *[[The Who]]* albums. Gandrīz gadu pēc My Generation tika izdots grupas pirmais albums. Amerikā viņš parādījās ar nosaukumu *Happy Jack*.

## Dziesmu saraksts
Visas dziesmas sarakstīja Pīts Taunzends, izņemot, kur pieminēts.

### Pirmā puse
# *Run, Run, Run* - 2:43 
# *Boris the Spider* - 2:29 (Džons Entvistls)
# *I Need You* - 2:25 (Kīts Mūns)
# *Whiskey Man* - 2:57 (Džons Entvistls)
# *(Love is Like a) Heat Wave* - 1:57 (Braiens Holands, Lamonts Dozjē, Edvards Holands)
# *Cobwebs and Strange* - 2:31 (Kīts Mūns)

### Otrā puse
# *Don't Look Away* - 2:54
# *See My Way* - 1:53 (Rodžers Daltrijs)
# *So Sad About Us* - 3:04
# *A Quick One While He's Away* - 9:10
## Atsauces
Kibla

[thumbnail|upright=1.2|Attēlā ir iezīmēta kibla (OQ) no Indonēzijas pilsētas [Jogjakartas. Punkts Q atrodas Mekā. ON ir ziemeļu virziens]]
**Kibla** (, *qibla*) ir virziens, kurā musulmaņiem ar seju jāpagriežas lūgšanu laikā, tas ir, Kaabas virzienā, kas atrodas Mekā. Katrā mošejā šis virziens ir iezīmēts ar nišu sienā. Ja viss ir pareizi, tad šī siena ir perpendikulāra kiblas virzienam.

## Ārējās saites
Hosē Čamots

**Hosē Antonio Čamots** (, dzimis ) ir Argentīnas futbola futbola treneris un bijušais futbolists, spēlēja kreisās malas aizsarga pozīcijā, bijis Argentīnas futbola izlases dalībnieks.

Pārstāvējis komandas Argentīnā, Itālijā un Spānijā. Ar *[[AC Milan]]* komandu 2003. gadā uzvarējis UEFA Čempionu līgā.

Ar Argentīnas futbola izlasi piedalījies 1994., 1998. un 2002. gada FIFA Pasaules kausā, kā arī 1996. gada vasaras olimpiskajās spēlēs.

## Sasniegumi
**Lazio**

* Coppa Italia: 1997–98

**Milan**

* Coppa Italia: 2002–03
* UEFA Čempionu līga: 2002–03

## Ārējās saites
The Who Sell Out

***The Who Sell Out*** ir trešais grupas *[[The Who]]* albums. Tas tika ierakstīts no 1967. gada maija līdz novembrim un tika izdots 15. decembrī.

## Dziesmu saraksts

Visas dziesmas sarakstīja Pīts Taunzends, izņemot, kur pieminēts.

### Pirmā puse
# *[[Armenia City in the Sky]]* – 3:12 (Džons Kīns)
# *[[Heinz Baked Beans]]* – 0:57 (Džons Entvistls)
# *[[Mary Anne with the Shaky Hand]]* – 2:04
# *[[Odorono]]* – 2:16
# *[[Tattoo]]* – 2:42
# *[[Our Love Was]]* – 3:07
# *[[I Can See for Miles]]* – 4:17

### Otrā puse
# *[[I Can't Reach You]]* – 3:03
# *[[Medac]]* – 0:57 (Džons Entvistls)
# *[[Relax]]* – 2:38
# *[[Silas Stingy]]* – 3:04 (Džons Entvistls)
# *[[Sunrise (dziesma)|Sunrise]]* – 3:03
# *[[Rael 1]]* – 5:44

## Atsauces
Tommy

**Tommy** ir ceturtais grupas *[[The Who]]* albums. Albums 2003. gada *[[Rolling Stone]]* aptaujā tika atzīts par 96. visu laiku labāko albumu.

## Dziesmu saraksts
Ludvigs Blaksons

**Ludvigs Blaksons** (1887—1919) bija Latvijas armijas 8. Daugavpils kājnieku pulka virsseržants. Lāčplēša Kara ordeņa kavalieris.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1887. gada 4. martā Ķemeros Reinholda Blaksona (pirms uzvārda maiņas Reiņa Blāķa) ģimenē, strādāja par tirgotāju.
Pēc Pirmā pasaules kara sākuma viņu iesauca Krievijas Impērijas armijā. Dienēja 11. Somijas strēlnieku pulkā.
1919. gadā viņš iestājās Latvijas Republikas armijā, piedalījās kaujās pret bermontiešiem. Pārdaugavas atbrīvošanas operācijas cīņu laikā 1919. gada 4. novembrī 8. Daugavpils kājnieku pulka uzbrukumā  1919. gada 3. novembrī Spilves pļavās viņš kā vada komandieris ar savu vienību apgāja ienaidnieku un piespieda to atkāpties, turklāt ieguva ložmetēju. Tā paša gada 4. novembrī Bolderājas tuvumā pie Bites mājām, ienaidnieka granātas saplosīts, krita varoņa nāvē. Apbedīts pie Kleistu muižas.

Lāčplēša Kara ordeni Blaksonam piešķīra pēc nāves 1924. gadā.

## Atsauces
Jakovs Popovs

**Jakovs Popovs** (), baznīcas vārds **Irinarhs** (*Иринарх*, 1897—1944), bija pirmais Rīgas pareizticīgo bīskaps (1836—1841) Pleskavas eparhijas pakļautībā.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1790. gada 23. oktobrī Dolgoje ciemā Kurskas guberņā garīdznieka ģimenē. Mācījās Kurskas Garīgajā seminārā, tad Pēterburgas Garīgajā akadēmijā (1814—1817), pēc studiju beigām 1817. gadā viņu iniciēja mūka kārtā, dodot Irinarha vārdu. No 1819. līdz 1835. gadam viņš kalpoja Krievijas Impērijas sūtniecībās Milānā, Florencē, Romā un Atēnās. 1831. gadā Irinarhu iecēla arhimandrīta amatā, 1836. gadā iesvētīja par Staricas bīskapu un Tveras eparhijas vikāru.

1836. gada 13. jūnijā Krievijas Impērijas ķeizars Nikolajs I ierosināja Sinodei apspriest jautājumu, vai atvērt Baltijā patstāvīgu eparhiju vai izveidot Pleskavas eparhijas vikariātu. Pārsvaru guva viedoklis, ka pareizticīgo mazā skaita dēļ novadā pagaidām pietiktu ar vikariāta atvēršanu. Ņemot vērā Irinarha darba pieredzi ārzemēs, 1836. gadā viņu iecēla tikko izveidotajā Rīgas bīskapa katedrā. Viņa galvenais uzdevums bija pievērt vecticībniekus valsts atbalstītajai pareizticīgajai baznīcai. 1836. gada novembra sākumā Irinarhs ieradās Rīgā un 6. novembrī svinīgi nokalpoja savu pirmo liturģiju un lūgšanu Pētera un Pāvila baznīcā.
1837. gadā Maskavas priekšpilsētā iesvētīja Ercenģeļa Mihaila baznīcu.

1841. gadā pie bīskapa Irinarha vērsās vairāki tūkstoši latviešu zemnieku ar lūgumu atļaut viņiem pieņemt pareizticību. Visus šos lūgumus virsgans nosūtīja Sv. Sinodes oberprokuroram N. Protasovam, bet pēdējais, pievienojis savu labvēlīgo atsauksmi, tos nodeva Iekšlietu ministrijai.
Vidzemes ģenerālgubernators Kārlis Magnuss fon der Pālens uz zemnieku mēģinājumiem pāriet pareizticībā raudzījās kā uz dumpi, par vienu no tā vaininiekiem uzskatīdams bīskapu Irinarhu un pareizticīgo garīdzniecību. Irinarhs saņēma stingru rājienu un viņam aizliedza pieņemt lūgumus no zemniekiem. 1841. gada 5. oktobrī Sinode izdeva dekrētu Rīgas vikāram Irinarham nekavējoties doties uz Pleskavu un palikt tur eparhijas priekšniecības rīcībā līdz turpmākiem norādījumiem.

1841. gada 12. oktobrī bīskapu Irinarhu spaidu kārtā aizveda no Rīgas un Pleskavu, bet vēlāk pārcēla uz Pečoru klosteri. Lai gan pret viņu celtās apsūdzības atcēla, 1842. gadā Irinarhu iecēla par Ostrožskas bīskapu un Voroņežas eparhijas vikāru. Vēlāk pēc baznīcas vadības norādījuma viņš kalpoja vēl vairākās citās eparhijās. 1845. gadā Irinarhu iecēla arhibīskapa amatā.

Miris 1877. gada 25. septembrī, apglabāts Rjazaņas Trijādības (Troicas) klosterī.

## Literatūra
* Pommers A. Pareizticība Latvijā. Vēstures apcerējumi. Rīga, 2015, 26.—30. lpp.
* Гаврилин А. В. Очерки истории Рижской епархии. 19 век. Рига: Филокалия, 1999. С. 37-99.
* Сахаров С. П. Рижские православные архипастыри за сто лет (1836—1936). Популярно — исторический очерк. Краслава: Изд. Сахарова С.П., 1937. С. 11-17.

## Atsauces