open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Frančesko Petrarka

**Frančesko Petrarka** (; dzimis , miris ), arī **Petrarka**, bija itāliešu dzejnieks, rakstnieks, filozofs un filologs. Viņš ir pazīstams kā viens no pirmajiem renesanses humānistiem un tiek dēvēts arī par “humānisma tēvu”, kā arī par vienu no itāļu literatūras pamatlicējiem. Viens no slavenākajiem Petrarkas darbiem ir “Dziesmu grāmata” (*Canzoniere*), uz kuru balstoties divus gadsimtus vēlāk, 16. gadsimtā, itāļu rakstnieks Pjetro Bembo izveidoja modernās itāļu valodas modeli (šis modelis balstījās arī uz citu autoru, kā Džovanni Bokačo un Dantes Aligjēri darbiem). Petrarkas sonetus renesanses laikā apbrīnoja un imitēja visā Eiropā, un tie kļuva par liriskās dzejas paraugu.

Dzimis Toskānā, tomēr skolā gājis Aviņonā. Mācījies jurisprudenci Monpeljē Universitātē un Boloņas Universitātē. Pēc mācību beigām kļuva par garīdznieku. Līdzīgi kā Dantem bija mūza Beatriče, arī Petrarkam bija mūza — Laura, kuru  sastapa Aviņonā. Petrarka apmetās uz dzīvi Aviņonas pievārtē, kur ar pārtraukumiem nodzīvoja 16 gadus, pamazām kļūdams par slavenu dzejnieku. 1341. gadā Romā svinīgi tika kronēts ar lauru vainagu. 1353. gadā pameta Voklīzu un pārcēlās uz Itāliju. Iesākumā dzīvoja Milānā, vēlāk pārcēlās uz Venēciju.

## Atsauces

## Ārējās saites

* 
*
Čatokvas konference Jūrmalā

**Čatokvas** **konference Jūrmalā** () bija ASV—PSRS sabiedrības pārstāvju tikšanās konference, kas norisinājās Jūrmalā 1986. gadā no 15. līdz 20. septembrim. Tā iezīmēja jaunas vēsmas Padomju Savienības politikā, kā arī ir saistām ar Trešās atmodas procesa aizsākumiem Latvijas PSR.

## Priekšvēsture
Astoņdesmitajos gados starp Padomju Savienību un ASV notikās virkne konferenču divpusējo attiecību jautājumos. Viena no šādu konferenču sērijām bija Čatokvas konferences, kuras norisinājās no 1985. līdz 1989. gadam. Savu nosaukumu konferences ieguva no Čatokvas institūta, kas kopā ar D. Eizenhauera Starptautisko attiecību institūtu sponsorēja un rīkoja konferences. Pirmā konference 1985. gadā notika Čatokvas institūtā, otrā 1986. gadā notika Jūrmalā, tad 1987. gadā atkal Čatokvā, 1988. gadā Tbilisī un noslēdzošā konference 1989. gadā notika Pitsburgas universitātē.

## Norise
Čatokvas konference Jūrmalā 1986. gadā norisinājās Dzintaru koncertzālē no 15. līdz 20. septembrim. Norises vietu bija piedāvājusi padomju puse. Konferencē piedalījās ap diviem tūkstošiem ASV un PSRS pārstāvju, starp kuriem bija ne tikai valsts amatpersonas un diplomāti, bet arī daudzi sabiedriskie darbinieki. Divsimt piecdesmit ASV pārstāvju starpā bija Sjūzena Eizenhauere un vairāki ievērojami ASV politiķi, diplomāti, žurnālisti. Pēc aktīvā trimdas latviešu organizatora un vēlākā Saeimas deputāta Aristida Lamberga iniciatīvas konferencē varēja piedalīties arī latviešu delegācija, kura sastāvēja no desmit Amerikas Latviešu apvienības biedriem, starp kuriem bija arī Ojārs Kalniņš, Inta Siliņa un citi trimdas latvieši. Vietējie iedzīvotāji, kuri varēja piedalīties konferences darbā, bija pārbaudīti un lojāli Padomju režīmam, tomēr pašas konferences norise visai plaši un objektīvi tika atspoguļota Latvijas Televīzijā. Krietni īsākas un skopākas pārraides par konferences norisi tika atspoguļotas arī Padomju Savienības televīzijas kanālos. Plašu atspoguļojumu konference guva pasaules medijos. ASV pārstāvji sēžu starplaikos devās arī tuvākajā konferences norises apkārtnē, kur uzrunāja vietējos.

Konference bija iecerēta kā sabiedrisko darbinieku tikšanās, tomēr tajā tika runāts par dažādiem līgumiem, starptautiskajām attiecībām, lai arī tāds nebija konferences mērķis. Konferences laikā izcēlās vairāki incidenti, pirmkārt, saistībā ar VDK aizturēto amerikāņu žurnālistu Nikolasu Daņilovu, otrkārt, trimdas latviešu organizācija vērsa uzmanību uz Latvijas okupācijas problēmu. Viņi izmantoja arī Latvijas karodziņus, kurus gan viņiem atņēma vietējie drošības darbinieki.

Šoku konferencē radīja ASV prezidenta vecākā konsultanta Padomju Savienības jautājumos Džeka Metloka paziņojums, kuru viņš nolasīja skaidrā latviešu valodā, par to, ka ASV joprojām neatzīst Latvijas inkorporāciju Padomju Savienībā. Tas kļuva par nozīmīgu signālu latviešu nacionālās pašapziņas modināšanā. Džeks Metloks bija viens no pirmajiem starptautiski pazīstamajiem diplomātiem, kurš iestājies par Latvijas neatkarību.

## Atsauces un piezīmes
Amerikas Latviešu apvienība

**Amerikas Latviešu apvienība** (, saīs. **ALA**) ir 1951. gada 24. februārī Amerikas Savienotajās Valstīs izveidota trimdas latviešu centrālā organizācija, kurā ietilpst 160 dažādas latviešu organizācijas — biedrības, baznīcas un kultūras un citas organizācijas, kas kopumā apvieno gandrīz 6000 biedrus visā ASV. ALA ir bezpeļņas nevalstiskā organizācija.

## Vēsture
Pēc Otrā pasaules kara beigām un vairākiem dažādās bēgļu nometnēs pavadītiem gadiem trimdas latvieši izceļoja uz dažādām patvēruma zemēm: Amerikas Savienotajās Valstīs (ASV), Anglijā, Austrālijā, Francijā, Kanādā. 1950. gadu sākumā ASV uz dzīvi bija apmetušies aptuveni 100 000 baltiešu — gan laukos, gan pilsētās (atkarībā no viņu galvotājiem un darba iespējām). Lai nezaudētu saites ar citiem baltiešiem un nodotu savas tradīcijas nākamajām paaudzēm, viņi pamazām izveidoja savas organizācijas — biedrības, klubus un kristīgās draudzes.

Amerikas Latviešu apvienība (ALA) tika nodibināta pēc Latvijas Republikas sūtņa ASV Jūlija Feldmaņa (1948—1953) ierosinājuma, 1951. gada 24. februārī Vašingtonā notiekošā kongresā ar 115 delegātu dalību. Tās statūtos teikts, ka apvienība "veicinās latviešu nācijas centienus sakarā ar pašnoteikšanās tiesību atjaunošanu latviešu tautai". ALA pirmais priekšsēdis profesors *Dr.* Pēteris Lejiņš norādīja, ka apvienība "runās visu šīs zemes latviešu vārdā". Amerikas Latviešu apvienībā kā pilntiesīgi locekļi varēja darboties gan organizācijas, gan individuālas personas.

## Darbības jomas
ALA ir darbojusies dažādās jomās — kultūras, izglītības, latviešu un amerikāņu sabiedrības informēšanas, aprūpes, sporta un citās nozarēs. Gadu gājumā ALA statūtus mainīja galvenokārt organizatorisku uzlabojumu dēļ, pielāgojoties apstākļiem. Pirmo (un līdz šim vienīgo) idejisko maiņu statūtos pieņēma 1992. gada 8. maijā Mineapolisā, ALA 41. gadskārtējā kongresā. Tajā norādīts, ka ALA "…veicinās latviešu nācijas centienus sakarā ar pašnoteikšanās tiesību nostiprināšanu latviešu tautai".

ALA mērķi ir:

* Uzturēt un vienot latviešu sabiedrību ASV;
* Aizstāvēt Latvijas valsts un latviešu tautas intereses ASV;
* Saglabāt latviešu valodu un veicināt kultūras jaundari;
* Gādāt par skolu programmām, mācību grāmatām un skolotāju semināriem, lai veicinātu latviešu valodas, vēstures un kultūras apguvi;
* Palīdzēt jauniebraucējiem no Latvijas izprast ASV likumus un sabiedrības normas;
* Sniegt humanitāru palīdzību grūtdieņiem Latvijā;
* Atbalstīt Latvijas Valsts centienus būt demokrātiskai, tiesiskai un drošai valstij.

Patlaban (2020) ALA priekšsēdētājs ir Pēteris Blumbergs.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Amerikas Latviešu apvienības tīmekļa vietne
1551. gads

**1551. gads** () bija parastais gads, kas pēc Jūlija kalendāra sākās ceturtdienā.

## Notikumi
* 12. maijs — Limā (Peru) tika dibināta Sv. Marka Universitāte, kas bija pirmā universitāte Dienvidamerikā.
* 17. jūnijs — tika izdots Šatobrianas edikts, kas aizliedza Francijā protestantiem veikt jebkādas municipālas vai tiesvedības funkcijas.

## Dzimuši
* 19. septembris — Anrī III (*Henri III*), Francijas karalis (miris 1589. gadā)
* nezināms datums — Boriss Godunovs (*Борис Годунов*), Krievijas cars (miris 1605. gadā)

## Miruši
* 8. maijs — Barbara Radzivila (*Барбара Радзівіл*; *Barbara Radziwiłłówna*), Lietuvas dižkunigaiša Sigismunda Augusta sieva, Polijas karaliene (dzimusi 1520. gadā)
Pleistocēns

**Pleistocēns** bija kainozoja ēras kvartāra perioda epoha, kas ilga no 2,588 miljona līdz aptuveni 12 000 gadiem pirms mūsdienām un ietvēra Zemes pēdējo periodu ar vairākiem glaciāliem (apledojumiem).

Pirms pleistocēna bija pliocēna epoha. Pleistocēna beigas raksturoja Jaunākais ledus periods, un pēc tā sekoja holocēna epoha, kas turpinās arī mūsdienās. Pleistocēnam arheoloģijā atbilst paleolīts.
Pīlādžu iela

**Pīlādžu iela** var būt:

**Latvijas pilsētās:**
* Pīlādžu iela Rīgā;
* Pīlādžu iela Daugavpilī;
* Pīlādžu iela Jelgavā;
* Pīlādžu iela Jūrmalā;
* Pīlādžu iela Liepājā;
* Pīlādžu iela Ventspilī;
* Pīlādžu iela Aizkrauklē;
* Pīlādžu iela Alūksnē;
* Pīlādžu iela Baložos;
* Pīlādžu iela Balvos;
* Pīlādžu iela Bauskā;
* Pīlādžu iela Grobiņā;
* Pīlādžu iela Kandavā;
* Pīlādžu iela Kuldīgā;
* Pīlādžu iela Limbažos;
* Pīlādžu iela Ludzā;
* Pīlādžu iela Ogrē;
* Pīlādžu iela Pļaviņās;
* Pīlādžu iela Salaspilī;
* Pīlādžu iela Saulkrastos;
* Pīlādžu iela Siguldā;
* Pīlādžu iela Talsos;
* Pīlādžu iela Tukumā;
* Pīlādžu iela Valmierā.

**Latvijas ciemos:**
* Pīlādžu iela, Augšlīgatne, Līgatnes pagasts;
* Pīlādžu iela, Bajāri, Ropažu pagasts;
* Pīlādžu iela, Bērvircava, Sesavas pagasts;
* Pīlādžu iela, Bērzmente, Ķekavas pagasts;
* Pīlādžu iela, Dukuri, Priekuļu pagasts;
* Pīlādžu iela, Dzidriņas, Stopiņu pagasts;
* Pīlādžu iela, Garkalne, Garkalnes pagasts;
* Pīlādžu iela, Grotūzis, Smiltenes pagasts;
* Pīlādžu iela, Inciems, Krimuldas pagasts;
* Pīlādžu iela, Jaunmārupe, Mārupes pagasts;
* Pīlādžu iela, Jaunpiebalga, Jaunpiebalgas pagasts;
* Pīlādžu iela, Ječi, Dunikas pagasts;
* Pīlādžu iela, Kļavas, Inčukalna pagasts;
* Pīlādžu iela, Lapmežciems, Lapmežciema pagasts;
* Pīlādžu iela, Laubere, Lauberes pagasts;
* Pīlādžu iela, Likverteni, Vecsaules pagasts;
* Pīlādžu iela, Ogresgals, Ogresgala pagasts;
* Pīlādžu iela, Piņķi, Babītes pagasts;
* Pīlādžu iela, Rumbenieki, Rumbas pagasts;
* Pīlādžu iela, Siguļi, Carnikavas pagasts;
* Pīlādžu iela, Skrīveri, Skrīveru pagasts;
* Pīlādžu iela, Svēte, Svētes pagasts;
* Pīlādžu iela, Zante, Zantes pagasts;
* Pīlādžu iela, Ziemeļblāzma, Skultes pagasts.
Pīlādžu iela (Rīga)

**Pīlādžu iela** ir Rīgas iela Kurzemes rajonā, Imantas apkaimē. Kopējais ielas garums ir 245 metri un tā sastāv no 1 braukšanas joslas.

## Ielas raksturojums
Pīlādžu iela ir īsa, daļēji asfaltēta iela Imantas apkaimes dienvidu daļā (iela vairāk atgādina iekšpagalmu pievadceļu nekā patstāvīgu ielu). Tā aizsākas savienojumā ar Anniņmuižas bulvāri un virzās rietumu virzienā. Iela virzās cauri 9 stāvu ēkai (Anniņmuižas bulvāris 84) un tālāk gar privātmājām vienā pusē un autostāvvietu otrā pusē. Krustojas ar Dubultu ielu, nelielu posmu turpinās kā zemes ceļš un beidzas kā strupceļš iepretim 5 stāvu dzīvojamai ēkai (Jūrmalas gatve 91 un 91/1).

## Ielu savienojumi
Pīlādžu iela ir savienota ar šādām ielām:
* Anniņmuižas bulvāris
* Dubultu iela

## Skatīt arī
* Kurzemes rajons
* Imanta
* Sabiedriskais transports Rīgā

## Atsauces

## Ārējās saites
* Pīlādžu iela portālā UzKartes.lv
Suns (albums)

***Suns*** ir latviešu grupas Tumsa sestais studijas albums. Albums tika izdots  sadarbībā ar ierakstu kompāniju Mikrofona Ieraksti. Albuma producenti ir Mārtiņš Freimanis un Gints Stankevičs. Albuma nosaukums ir veltīts M. Freimaņa kucītei Pepei. Šis ir pēdējais grupas studiju albums, kura ierakstā piedalījies Freimanis.

## Dziesmu saraksts
# *Un varbūt mēs* — 3:33
# *Bet maijpuķītēm jāpaliek* — 3:45
# *Suns* — 3:50
# *Riesta dziesmiņa* — 3:07
# *Satīties sapīties* — 3:37
# *Pat Parisai tā nav* — 3:27
# *Tāls Pārīzes radio* — 3:26
# *21 grams* — 3:22
# *Dažreiz līķus var neaprakt* — 3:41
# *Kā ir būt divatā* — 2:53
# *Miegs neatnāc* — 3:20
# *This is not paradise '2008* — 3:00
# *Ai, bāliņi* — 2:05

## Atsauces

## Ārējās saites
* RANDOMS profils
* Doremi profils
* MicRec profils
Ibn Haldūns

**Valī ed Dīns Abd er Rahmāns ibn Muhammads ibn Haldūns el Hadrāmī** (, *Walī ad-Dīn ʿAbd ar-Raḥmān ibn Muḥammad Ibn Ḫaldūn al-Ḥaḍramī*, dzimis , miris ) bija arābu vēsturnieks, sociologs, ekonomists un filozofs. Viņš ir viens no ievērojamākajiem arābu vēsturniekiem. Ibn Haldūns ir viens no pirmajiem vēstures teorētiķiem, kā arī tiek uzskatīts par mūsdienu socioloģijas “tēvu”. Starp nozīmīgākajiem Ibn Haldūna darbiem ir “Mukaddima” (مقدّمة ابن خلدون, *Muqaddimah*) un “Pamācošo piemēru grāmata” (*Kitāb al-ʻIbar*). “Mukaddima” bija tāda kā tā laikmeta sociālās ekonomikas un politiskās vēstures enciklopēdija.

No 1352. līdz 1375. gadam Ibn Haldūns ieņēma dažādus valsts amatus Ziemeļāfrikas pilsētā Fēsā. Viņa senči arī bija dažādos valsts amatos gan Tunisā, gan Pireneju pussalā (Andalusā), kad tur valdīja mauri. 1382. gadā viņš devās uz Kairu, kur pavadīja lielāko daļu no atlikušās dzīves. Kairā viņš kļuva par skolotāju, tiesnesi un musulmaņu likumu izskaidrotāju. 1400. gadā viņš vairākus mēnešus pavadīja arī Timura galmā.

## Biogrāfija
Ibn Haldūna pilnais vārds ir Valī ed Dīns Abd er Rahmāns ibn Muhammads ibn Haldūns el Hadrāmī. Viņš ir dzimis  Tunisā, kas tajā laikā bija Hafsīdu valsts pakļautībā. Viņa senči strādāja dažādos valsts amatos gan Tunisā, gan Pireneju pussalā (Andalusā), kad tur valdīja mauri. Līdz ar to Ibn Haldūns ieguva labu izglītību un zināšanas.

Ibn Haldūns karjeru Tunisā sāka kā tiesnesis un publiskais darbinieks. Viņš pienākumos ietilpa dažādi administratīvi un politiski darbi. Pēc politiskām pārmaiņām Ibn Haldūns no Tunisas devās uz Fēsu. No 1352. līdz 1375. gadam Ibn Haldūns ieņēma dažādus valsts amatus šajā Ziemeļāfrikas pilsētā. 1382. gadā viņš devās uz Kairu, kur pavadīja lielāko daļu no atlikušās dzīves. Kairā viņš kļuva par skolotāju, tiesnesi un musulmaņu likumu izskaidrotāju. 1400. gadā viņš vairākus mēnešus pavadīja arī Timura galmā.

Ibn Haldūns nomira , 73 gadu vecumā, Kairā, kas bija Mamluku valsts pakļautībā.

## Atsauces

## Ārējās saites

*
Demogrāfiskā pāreja

thumb|300px|right|Demogrāfiskās pārejas diagramma
**Demogrāfiskā pāreja** ir straujas vēsturiskas iedzīvotāju dzimstības un mirstības izmaiņas, valstij attīstoties par industrializētu valsti. Šo teoriju 1929. gadā izstrādāja amerikāņu demogrāfs Vorens Tomsons. Tomsons novēroja miršanas un dzimšanas skaita pārejas industrializētajā sabiedrība 200 gadu laikā.

Vairums attīstīto valstu atrodas 3. vai 4. fāzē, kamēr vairums attīstības valstu ir sasniegušas 2. vai 3. fāzi. Izņēmumi ir nabadzīgas Sahāras reģiona un Tuvo Austrumu valstis, kuras ir nabadzīgas valdības politikas vai pilsoņu kara dēļ, kā Pakistāna, Palestīna, Jemena un Afganistāna. Lai gan šī teorija paredz, ka mirstība visu laiku samazinās, jaunākie dati parāda, ka noteiktā attīstības stadijā mirstība atkal sāk palielināties.

## Atsauces
Biksēres muiža

thumb|260px|Biksēres muiža - Sarkaņu pagasta pārvaldes ēka
**Biksēres muiža** vai **Libes muiža** *(Libien)* ir muižas ēku un parka komplekss Madonas novada Sarkaņu pagasta Biksērē. Komplekss, ko tagad sauc par Biksēres muižu, patiesībā ir Libes muiža. Biksēres muiža atradusies 2,5 km tālāk.

## Vēsture
Biksēres muiža pirmo reizi rakstos minēta 1583. gadā, kad Polijas karalis Stefans Batorijs muižu izlēņoja kādam Heinriham Ramelam. Vēlākā laikā muižas īpašnieki ir vairākkārt mainījušies. 1824. gada 20. janvārī muiža nonāca Johana Eduarda Magnusa īpašumā. Magnusu dzimtai Biksēres muižas centrs piederēja līdz pat 1939. gadam.

## Ēkas
thumb|left|Biksēres muižas kungu māja, 2025Mūsdienās skatāmās muižas kompleksa ēkas saglabājušās no muižkunga Magnusa laikiem. Muižas kungu mājas galā uzbūvēts neogotisks tornītis, ko nereti dēvē par arhitektonisku kuriozu. Muižas kungu mājā tagad atrodas Sarkaņu pagasta pārvalde. Muižas klētī (magazīnā) ir izveidots muzejs "Biksēres klēts", kur ir aplūkojama senlietu kolekcija, kas savākta dažādās pagasta sētās. Atšķirībā no citiem muzejiem šeit eksponātus drīkst aiztikt ar rokām. 
thumb|Biksēres muižas klēts

Biksēres muižas ansamblī bez saimniecības ēkām un kalpu mājām ietilpa arī krogs un pat tenisa korti. Kādreizējā muižas golfa laukuma teritorijā ir uzcelta estrāde. Pie muižas ir 15 ha plašs parks, kurā izvietotas koktēlniecības simpoziju dalībnieku veidotās skulptūras un iekārtota plaša skulptūru apskates taka. Simpoziji šeit tika organizēti sākot ar 1987. gadu, un tajos ir ņēmuši dalību mākslinieki no Latvijas, Dānijas, Kanādas un Lietuvas. Pēdējais plenērs šeit notika 2006. gadā. 2025. gada vasarā skulptūras jau kietni integrējusi daba.

## Atsauces

thumb|left|Biksēres muižas parks
Jordāna

**Jordāna** (, *Nahr al-Urdunn*, , *Nehar haYarden*) ir upe Tuvajos Austrumos, kas sākas Golānas augstienēs, tālāk plūst uz dienvidiem, ietek Kinnereta ezerā (Galilejas jūrā), bet pēc tam turpina tecējumu uz dienvidiem līdz ietek Nāves jūrā. Upes garums ir 251 km. Upes augštecē Jordāna lielākoties ir sekla un strauja. Pēc iztecēšanas no Kinnereta tā kļūst plata ar stāviem krastiem. Jordāna ir upe, kuras ietekas augstums ir viszemākais pasaulē (418 metri zem jūras līmeņa).

Jordānas upes izveidotajā ielejā ir maz nokrišņu, tāpēc tai ir liela nozīme lauksaimniecībā. Upes ūdens tiek izmantots lauku apūdeņošanā. Atsevišķas teritorijas upes krastos ir aizsargātas, lai saglabātu dabas daudzveidību.

Kristietībā Jordāna ir ievērojama ar to, ka Jānis Kristītājs šajā upē kristīja Jēzu Kristu. Liela nozīme Jordānai ir arī jūdaismā un islāmā.

## Ģeogrāfija
Jordānas izteka atrodas Golānas augstienēs, Hermona kalna dienvidrietumu nogāzē, netālu no Libānas, Izraēlas un Sīrijas robežas. Upe izveidojas saplūstot kopā trim avotiem — Hasbani, Baniasai un Danai. Tālāk tā plūst uz dienvidiem pa Austrumāfrikas lūzumzonu, līdz sasniedz Kinneretu (Galilejas jūru), pa starptautiski atzīto Izraēlas un Sīrijas robežu līdz 1967. gadam. Šajā posmā Jordāna ir strauja un krāčaina. Ja Jordānas iztekas augstums ir 2814 m vjl., tad Kinnereta ezers atrodas zem jūras līmeņa, tas ir, -210 m vjl. Pēc iztecēšanas no Kinnereta Jordāna plūst tālāk uz dienvidiem. Vietā, kur upe sāk plūst pa Jordānijas un Izraēlas robežu, Jordānā ietek kreisā krasta pieteka Jermūka, kas atdala Golānas augstienes no Jordānijas. Pēc tam tā tek pa Jordānijas un Palestīniešu pašpārvaldes (Rietumkrasta) robežu. Šajā posmā Jordānas ūdeņus stipri papildina kreisā krasta pieteka Zarka. Jordāna ietek Nāves jūrā, -418 m vjl.

## Atsauces

## Ārējās saites

* 
*
Riodežaneiro Metropolīta katedrāle

thumb|Metropolīta katedrāle Riodežaneiro
thumb|Metropolīta katedrāles interjers
**Metropolīta katedrāle** ir viena no retajām mūsdienu sakrālajām celtnēm Riodežaneiro. Metropolīta katedrāle celta laikā no 1964. līdz 1976. gadam. Tajā kā celtniecības materiāls izmantots betons, bet krāsainie logi ir darināti no plastmasas. Baznīca nosaukta Svētā Sebastjana vārdā.

## Svētais Sebastjans
Svētais Sebastjans bija kristietis, romiešu gvardes kareivis, kurš atteicās kalpot imperatoram Diokletiānam, un par to valdnieks viņam piesprieda nāvessodu. Sebastjans tika piesiets pie koka un ar bultām apšaudīts tik ilgi, līdz šķita, ka viņš nogalināts. Naktī ieradās Irēna, kāda augsta ierēdņa atraitne, lai apglabātu līķi. Bet viņa atklāja, ka Sebastjans ir dzīvs, un pēc tam viņu kopa, līdz viņš pilnībā atveseļojās. Vēlāk, kad dievbijīgais kareivis joprojām negribēja atteikties no savas ticības, viņu nosita ar vālēm un iemeta galvenajā notekūdeņu kanālā. Kāda cita dievbijīga sieviete paslēpa līķi un apglabāja to pie kādas katakombas ieejas.

### Pilsētas aizbildnis
Svētais Sebastjans ir piemērots aizbildnis šai pilsētai. Ciešanas, kas viņam bija jāpiedzīvo, nāvējošie sitieni un nāve mēslos un netīrumos it kā sasaucas milzīgajos nabadzīgo ļaužu kvartālos valdošo garu, ko raksturo vairāku simtu tūkstošu iedzīvotāju dzīve kūpošu atkritumu kaudžu vidū. Protams, Metropolīta katedrāles vadošie garīdznieki tādu Svētā Sebastjana lomu noliedz.

## Vai maijiem par godu?
Metropolīta katedrāle, kuras arhitekts ir Lima Atiliu Korrea, atrodas lielā, apzaļumotā laukumā. Baznīca pēc savas formas līdzinās nošķeltam konusam. Katedrāles vadība augsti vērtē atzinumu, ka šī forma esot estētisks reveranss maiju tempļu ēkām. Diemžēl šis uzskats vairāku iemeslu dēļ ir apšaubāms.
Maiju piramīdu plānojuma pamatā bija kvadrāts, turpretim Metropolīta katedrāles pamatā ir aplis. Maiji dzīvoja un dzīvo Meksikā, Hondurasā un Gvatemalā, tālu uz ziemeļiem no Brazīlijas un Riodežaneiro, turklāt tie ir spāņu koloniālie apgabali, kuros vēl mūsdienās runā spāņu valodā. Garīdznieku atzinuma rašanās pamatā droši vien bija oriģinalitātes meklējumi. Taču iespējams, ka tas bijis mēģinājums kaut nedaudz vērst par labu kristīgo konkistadoru asiņainos darbus.

## Baznīca 20 000 cilvēkiem
Metropolīta katedrāle ar saviem izmēriem ir piemērota vairāku miljonu pilsētas vajadzībām. Tās augstums ir 80 metri, bet diametrs- 106 metri. Pamata lielums ir 8000 kvadrātmetru, un telpā var satilpt divdesmit tūkstoši cilvēku, no kuriem pieci tūkstoši var atrast sev sēdvietu. Altāris atrodas precīzi katedrāles centrā. Četri milzīgie logi, kuri rotāti ar dažādām krāsainām figūrām, simbolizē svēto, katoļu un apustulisko baznīcu. Metropolīta katedrālei ir sava radiostacija, kas raida tikai garīga satura pārraides.
## Ārējās saites

## Atsauces
Olimpisko medaļu skaits pēc valsts

Šajā lapā ir apkopota informācija par visu valstu iegūtajām medaļām visās Olimpiskajās spēlēs.

Tabulās nav iekļauta informācija par 1906. gada neoficiālajās Olimpiskajās spēlēs iegūtajām medaļām, jo šīs sacensības SOK vairs neatzīst.

## Medaļas ieguvušās valstis

## Valstis bez medaļām
Pēc 2010. gada ziemas olimpiskajām spēlēm 80 no 205 pašreizējām 205 Olimpiskajām komitejām nav izcīnījušas nevienu medaļu.

## Ārējās saites
* SOK medaļu datubāze
Latvijas padomju enciklopēdija

thumb|210px|Latvijas padomju enciklopēdijas sējumi
**Latvijas padomju enciklopēdija** (**LPE**) ir enciklopēdisks izdevums desmit sējumos ar diviem papildsējumiem. Enciklopēdijā iekļauts ap 60 000 šķirkļu, 20 000 krāsainu un melnbaltu ilustrāciju, vairāk nekā 600 karšu. Enciklopēdijas tematika aptver visas tajā laikā pastāvošās zinību nozares. Izdevējs bija Galvenā enciklopēdiju redakcija, zinātniskās padomes priekšsēdētājs — Pēteris Jērāns.

Sistemātiskā informācija tika izdota desmit sējumos laika posmā no 1981. līdz 1988. gadam. Tika izdots speciāls sējums 52 par Latvijas tematiku (vēlāk izdots arī krievu valodā), kā arī papildsējums 102 ar papildinājumiem, personu rādītāju un ģeogrāfisko nosaukumu rādītāju.

## Sējumi

## Atsauces
Ūlofs Palme

**Ūlofs Palme** (,  — ) bija Zviedrijas politiķis, divkārt premjerministrs.

## Dzīvesgājums
Dzimis Stokholmā apdrošinātāja ģimenē. Bērnībā līdz 1939. gadam vasaras pavadīja Skangaļu muižā (mūsdienās Liepas pagastā) pie sava vecvectēva Voldemāra fon Knīrīma un viņa sievas Elizabetes, kas bija muižas īpašnieki. Pēc vidusskolas absolvēšanas no 1947. līdz 1948. gadam U. Palme studēja ASV, iegūstot bakalaura grādu. Pēc augstskolas pabeigšanas apceļojis ASV, kur saskāries ar sociālās nevienlīdzības un rasisma izpausmēm šajā valstī, kas Palmi pievērsa sociālisma idejām. Atgriezies Zviedrijā, turpināja studijas jurisprudencē Stokholmas Universitātē.

Universitātē aktīvi iesaistījies studentu sabiedriskajā un politiskajā dzīvē, ieņemot augstus amatus Zviedrijas Nacionālajā studentu apvienībā. 1953. gadā Zviedrijas premjerministrs, kas pārstāvēja Zviedrijas Sociāldemokrātisko partiju, uzaicināja Palmi strādāt pie viņa sekretariātā. No 1955. gada Palme darbojās arī Zviedrijas Sociāldemokrātiskajā jaunatnes līgā.

1957. gadā Ūlofu Palmi ievēlēja Zviedrijas parlamentā. No 1963. līdz 1969. gadam viņš ieņēma vairākus amatus valdībā. 1969. gadā, kad no sava amata atkāpās Zviedrijas Sociāldemokrātiskās partijas līderis, Palme tika ievēlēts viņa vietā, kā arī kļuva par Zviedrijas premjerministru. Pirmais Palmes premjerministra termiņš ilga no 1969. līdz 1976. gadam, bet otrais — no 1982. līdz 1986. gadam. Šajā laikā viņš kļuva par vienu no starptautiski pazīstamākajiem zviedriem pasaulē.

Popularitāti viņš ieguva, pateicoties aktīvajai darbībai starptautiskajās attiecībās, kur Palme uzstājās kā ass ASV ārpolitikas pretinieks. Tāpat viņš aktīvi uzstājās pret aparteīdu Dienvidāfrikā, Pinočeta režīmu Čīlē, Franko režīmu Spānijā, pievērsa uzmanību rasisma, sociālās nevienlīdzības un citiem starptautiski svarīgiem jautājumiem. Iekšpolitikā Palme pārstāvēja jauno zviedru sociāldemokrātu paaudzi, kas savos uzskatos tuvinājās sociālistiem un marksistiem.

1986. gada 28. februārī Palme kopā ar sievu pastaigājās pa Stokholmas centru pēc kino apmeklējuma. Neilgi pirms pusnakts uz Zviedrijas premjerministru no tuvas distances tika izšauts. Lai arī Palme tika nogādāts slimnīcā, tomēr no gūtā ievainojuma viņš nomira neilgi pēc pusnakts. Palmes slepkava joprojām nav noskaidrots.

## Atsauces

## Ārējās saites
Scatman John

**Džons Pols Lārkins** (, pazīstams ar skatuves vārdu ***Scatman John***, dzimis  Elmontē, Kalifornijā, miris  Losandželosā, Kalifornijā) bija amerikāņu mūziķis, kas pazīstams ar 1990. gados populārajām dziesmām "Scatman (Ski Ba Bop Ba Dop Bop)" un "Scatman's World".

Sev raksturīgo stostīšanās runas defektu, kuru nebija varējis pārvarēt visu mūžu, viņš izmantoja, 53 gadu vecumā kļūstot par dziedātāju. Miris 1999. gadā no plaušu vēža.

## Atsauces
Resnknābja krauklis

**Resnknābja krauklis** (*Corvus crassirostris*) ir vārnu dzimtas (*Corvidae*) putns, kas ir viens no lielākajiem zvirbuļveidīgo kārtā (*Passeriformes*). Ģeogrāfisko variāciju nav.

Resnknābja krauklis dzīvop Āfrikas austrumos salīdzinoši nelielā teritorijā, to var sastapt Eritrejas, Somālijas un Etiopijas kalnos 1500—3400 metrus virs jūras līmeņa. Tā tuvākais radinieks ir baltkakla krauklis (*Corvus albicollis*).

## Izskats
thumb|left|220px|Resnknābja kraukļa nāsis ir segtas ar maigām pūciņām
Resnknābja krauklis un krauklis (*Corvus corax*) ir lielākie vārnu dzimtas putni. Abiem ķermeņa garums ir apmēram 60—64 cm, svars 1,5 kg. Lielākie eksemplāri var sasniegt 70 cm. Tam ir ļoti liels knābis, kas ir salīdzinoši šaurs, bet augsts ar izteiktu kūkumu, kā arī knābis ir garāks par pašu galvu. Knābis ir melns, ar baltu knābja galu. Nāsis ir dziļas un izteiksmīgas, un tās ir segtas ar vieglām nāsu spalviņām.

Resnknābja krauklim uz galvas un kakla ir ļoti īsas spalvas. Tās ir melnas ar eļļainu brūnu spīdumu. Vienīgi uz pakauša putnam ir balts in īss apspalvojums. Ārēji tas atgādina kraukļa un baltgalvas ērgļa (*Haliaeetus leucocephalus*) krustojumu.

## Uzvedība
Resnknābja krauklis ir lielisks lidotājs, tam patīk gaisā izrādīties un izpildīt dažādus trikus. Reizēm akrobātiskos elementus demonstrē uzreiz divi putni. Tie var pat saāķēties kopā ar kājām un tādā veidā nolidot līdz 200 metriem. Resnknābja krauklis tāpat kā citas vārnas daudz pārvietojas pa zemi, skrienot un ejot.

Parasti resnknābja kraukļi dzīvo pa pāriem, bet reizēm tie veido grupas, kurās ir 4—10 putni. Kraukļi seko lopu bariem, jo mēslu kaudzēs meklē kukaiņus, tie nebaidās no cilvēka.

## Barība
Resnknābja krauklis ir visēdājs. Tas barojas ar kukaiņiem, to kāpuriem un kūniņām, maitas gaļu un cilvēku pārtikas atkritumiem. Krauklis pārmeklē cilvēku apmetņu vietas un ugunskura paliekas. Tas seko bārdainajam grifam (*Gypaetus barbatus*), lai nozagtu daļu medījuma. Reizēm resnknābja krauklis atklātā laukā medī grauzējus. Ir novērots, ka resnknābja krauklis barojas nobriedušas labības laukos.

## Ligzdošana
Resnknābja krauklis ligzdas vij augstu kokos vai uz klinšu dzegām. Ligzdot tas sāk decembrī, janvārī vai februārī. Ligzda ir masīva, salikta no zariem. Dējumā ir 3—5 olas. Olas perē tikai mātīte, bet tēviņš to tikmēr baro. Parasti tēviņš ar barību nosēžas netālu no ligzdas un sauc mātīti. Tā atnāk, nosēžas tam priekšā un sāk sist spārnus, tad tēviņš to pabaro. Šīs ceremonijas laikā abi putni izdod gulgojošas un čakstinošas skaņas.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Bird Life: Thick-billed Raven Corvus crassirostris 
* Thick-billed Raven (Corvus crassirostris) 
* Resnknābja kraukļa foto (biolib.cz)
* Resnknābja kraukļa foto (superstock.com)
Point de Suture

***Point de Suture*** ir franču dziedātājas Milēnas Fārmeres septītais studijas albums, kas tika izdots . Francijā tika pārdoti vairāk nekā 500 000 albuma kopiju, internetā tika pārdots vairāk nekā 300 000 kopiju.

## Dziesmu saraksts
# *[[Dégénération]]* — 5:24
# *[[Appelle mon numéro]]* — 5:30
# *Je m'ennuie* — 4:22
# *[[Paradis inanimé]]* — 4:23
# *Looking for My Name* — 4:17
# *Point de Suture* — 4:48
# *Réveiller le monde* — 4:16
# *[[Sextonik]]* — 4:35
# *[[C'est dans l'air]]* — 4:29
# *[[Si j'avais au moins...]]* — 5:30
# *Ave Maria* — 5:00
Eridana (ģeoloģija)

thumb|right|250px|Hipotētiskās Eridanas plūsmu pleistocēnā rekonstrukcija
thumb|right|200px|Eiropa starp 34 un 28 miljoniem gadu pirms mūsdienām, kad Baltijas jūras vietā bija sauszeme, bet Dānijas, Vācijas un Polijas teritorijas atradās zem ūdens
**Eridana**, saukta arī par **Baltijas upes sistēmu**, ir vairs neeksistējoša upe, kas pirms daudziem miljoniem gadu tecēja līdzenumā, kur tagad atrodas Baltijas jūra. Tā ir bijusi lielākā zināmā upe Eiropā. Vārds tai dots pēc sengrieķu mitoloģiskās Eridanas upes.

Lai gan tiešu pierādījumu (piemēram, erozijas ielejas) par milzīgas upes eksistenci Baltijas jūras vietā nav, toties ir ģeoloģiski pierādījumi (piemēram, nogulsnes, kas norāda uz nosēdumiem deltā), kas liecina, ka tāda ir eksistējusi.

## Paleogēnā
Tiek uzskatīts, ka Eridana eksistējusi jau paleogēna sākumā pirms 60 miljoniem gadu. Tad Baltijas jūras vietā atradās līdzenums, kurā no Skandināvijas kalniem, Somijas un Baltijas vienā straumē satecēja daudzas upes. Šī lielā upe ietecēja seklā Ziemeļrietumeiropas jūras līcī tagadējās Polijas teritorijā. Eridanas delta atradās mūsdienu Gdaņskas līča vietā. Šajā vismaz 115 km platajā deltā, kas nosaukta par Gdaņskas deltu, ir atrasti lieli dzintara krājumi. Tur tie nokļuva paleogēnā, kad plašā Ziemeļeiropas teritorijā bija stabils subtropu — tropu klimats un auga tā sauktais dzintara mežs. No kokiem (visticamāk, priedes *Pinus succinifera*) izdalījās sveķi. Šos sveķainos kokus ieskaloja upēs un tie tika aiznesti līdz jūrai. Deltā sveķi uzkrājās anaerobā stāvoklī un miljonu gadu laikā transformējās par dzintaru. Eksistē arī tēze, kas apgalvo, ka dzintara sakopojumam šajā vietā galvenais iemesls bijis jūras transgresija, nevis (vai mazākā mērā) transportēšana pa upi.

Oligocēnā notika Eiropas centrālās daļas pacelšanās, kas izraisīja jūru regresiju. Perioda beigās Polijas teritorija atkal kļuva sausa, līdz ar to Eridanas izteka novirzījās.

## Miocēnā
Pirms 12 miljoniem gadu miocēnā upe sasniedza Ziemeļjūras apgabalu, kur sāka veidoties milzīga delta ar sanešiem. Eridana kā upe izzuda vidējā pleistocēna sākumā, kad apledojuma ledājs izraka Baltijas jūras gultni.

## Atsauces
Aiviekstes ciems

**Aiviekstes ciems** var būt:
* Aiviekstes pagasta nosaukums 1945-1960 un 1975-1990
* Meirānu ciema nosaukums 1945-1968
Kombinatorika

thumb|"Hanojas tornis"
[thumb|Piemērs- cik daudz burtu vikņu var izveidot no burtiem "CHHHCOOH". Bruti atkārtojas, tādēļ visas iespējas ir jādala ar katra burta parādīšanās skaita [Faktoriāls|faktoriāli (lai atbrīvotos no gadījumiem, kad sanāk tā pati burtu virkne, bet, piemēram, O un O ir samainīti vietām)]]
**Kombinatorika** ir matemātikas nozare, kurā tiek pētītas galīgas vai sanumurējamas diskrētas struktūras, piemēram, kopas, grafi, permutācijas un koki. Tipiska kombinatorikas problēma ir noskaidrot, cik dažādu objektu, kas apmierina noteikta īpašības, var izveidot no dotās galīgas kopas elementiem. Piemēram, cik daudz dažādu simbolu virkņu var iegūt, mainot vietām burtus vārdā "PASAKAS".

## Apakšnozares
Kombinatorikā ietilpst daudzas apakšnozares. Galvenās no tām ir pārskaitošā, analītiskā, ekstrēmā, varbūtiskā, algebriskā, vārdu, ģeometriskā, topoloģiskā un aritmētiskā kombinatorika. Kombinatorikā ietilpst arī grafu teorija, matroīdu teorija un dizainu teorija.

## Pielietojums
Ar kombinatoriska rakstura problēmām bieži nākas saskarties citās matemātikas nozarēs, piemēram, algebrā, varbūtību teorijā, topoloģijā un ģeometrijā. Galvenās nozares, kurās tiek pielietoti kombinatorikas rezultāti, ir optimizācija un datorzinātne.

## Skatīt arī
* Kombinatoriskā optimizācija
* Grafu teorija
* Varbūtību teorija

## Piezīmes

## Ārējās saites

* Juris Smotrovs, Kombinatorika, LU lekciju materiāli, 2010 (materiāli pieejami pieslēdzoties kā viesim; vecāka versija pieejama šeit: Kombinatorika, 2003).
* Armands Gricāns, Kombinatorika, DU lekciju materiāli, 2012.
* 
* MathPages, Combinatorics.
Šova

**Šova** (; *Shōwa Kichi*, ) ir Japānas vissezonas polārstacija Antarktīdā. Izvietota Karalienes Modas Zemes piekrastē, Īstongulas salā Flatveru salu grupā Licova-Holma līča austrumos. Stacija izveidota 1957. gada 29. janvārī Starptautiskā ģeofizikas gada programmas ietvaros un nosaukta par godu Šovas ērai (1926–1989), kuras laikā tā dibināta. Kā vissezonas stacija darbojas kopš 1966. gada.

Pirmsākumos stacija sastāvēja no trim ēkām ar kopējo platību 184 m². 2001. gadā stacijā bija 48 ēkas ar kopējo platību 6820 m². Šova, tāpat kā pārējās Japānas polārstacijas, pieder Nacionālajam Polāro pētījumu institūtam *(NIPR)* un to ekspluatē Japānas Antarktisko pētījumu ekspedīcija *(JARE)*.

Stacijā tiek veiktas pētījumu un novērojumu programmas meteoroloģijā, seismoloģijā, glacioloģijā, ģeoloģijā, bioloģijā un citās nozarēs. Kopš 1970. gadiem Šovas stacijā tiek veikta regulāra atmosfēras augšējo slāņu zondēšana ar raķetēm S-160 un S-210.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Šovas stacijas tīmekļa kamera
* JARE. Šovas stacija
* StratoCat. Showa Station
Jaunzēlandes regbija izlase

**Jaunzēlandes regbija izlase** ir komanda, kas pārstāv Jaunzēlandi starptautiskās regbija-15 spēlēs. Jaunzēlandes izlase uzvarēja pirmajā Pasaules kausa izcīņā 1987. gadā un 2011. gadā, 2015. gadā. Vēl 1995. gada Pasaules kausā ierindojās 2. vietā. Pašlaik izlase ieņem otro vietu IRB Pasaules rangā, tai skaitā tā ir visvairāk Pasaules ranga 1. vietā bijusī izlase. Jaunzēlandes izlases iesauka ir "Visi melnā" (). 3 reizes (2005, 2006, 2008) Starptautiskā regbija padome atzina Jaunzēlandes izlasi par gada labāko izlasi. 15 bijušie izlases dalībnieki ir uzņemti Starptautiskajā regbija slavas zālē un viens ir ticis uzņemts IRB slavas zālē.

Pirmo oficiālo starptautisko spēli Jaunzēlandes izlase aizvadīja  pret Austrālijas izlasi, šajā spēlē jaunzēlandieši uzvarēja ar 22-3.

Parasti pirms spēlēm Jaunzēlandes izlases dalībnieki izpilda *[[haka]]* deju.

## Pasaules kauss
* 1987 — **Čempioni**
* 1991 — 3. vieta
* 1995 — 2. vieta
* 2003 — 3. vieta
* 2007 — Ceturtdaļfināls
* 2011 — **Čempioni**
* 2015 — **Čempioni**
* 2019 — 3. vieta
* 2023 — 2. vieta

## Atsauces

## Ārējās saites

* Oficiālā mājaslapa
Lukass Radebe

**Lukass Radebe** (*Lucas Radebe*; dzimis ) ir bijušais *[[Leeds United F.C.|Leeds United]]* un Dienvidāfrikas futbolists, aizsargs.

Savas karjeras laikā Radebe bija atpazīstams kā pasaules līmeņa centra aizsargs un kaislīgs sporta veida vēstnieks.

Savu karjeru viņš uzsāka Dienvidāfrikas komandā *[[Kaizer Chiefs]]*, kam sekoja pārcelšanās uz Anglijas Premjerlīgas klubu *[[Leeds United]]*, kur viņš vairāku gadu gaitā kļuva par kluba leģendu, aizejot no profesionālā futbola pēc, klubā nospēlējis 200 līgas spēles.

Viņš bija ne tikai *Leeds United*, bet arī Dienvidāfrikas futbola izlases kapteinis. 2002. gada Pasaules kausa turnīrā kur viņš guva savas komandas vienīgos vārtus. Nelsons Mandela, 2002. gadā apmeklējot Līdsas klubu, nosauca viņu par savu varoni.

## Atsauces

## Ārējās saites
Aleksejs Širovs

**Aleksejs Širovs** (; dzimis  Rīgā) ir Latvijas un Spānijas šahists, lielmeistars. Darbojas arī politikā.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1972. gadā Rīgā. Mācījās Rīgas 60. vidusskolā, beidza Rīgas 22. vidusskolu.

Šaha meistars kopš 1987. gada, par starptautisko meistaru kļuva 1989. gadā, par starptautisko lielmeistaru 1990. gadā. 1992. gadā pārstāvēja Latviju šaha olimpiādē Manilā, spēlējot pie pirmā galdiņa (8 no 13). Šādu pašu rezultātu uzrādīja arī pēc diviem gadiem Maskavā. 

1996. gadā ieguva Spānijas pilsonību un sacensībās pārstāvēja šo valsti. 2000. gadā FIDE pasaules čempionāta finālā cīnījās ar Višvanatanu Anandu, kurš uzvarēja ar rezultātu 3½:½ un kļuva par pasaules čempionu FIDE versijā.

No 2012. līdz 2018. gadam A. Širovs šaha turnīros pārstāvēja Latviju, bet pēc tam atkal Spāniju.

2015. gada maijā A. Širovam bija 51. augstākais reitings starp aktīvajiem šahistiem.

2021. gada novembrī Rīgā izcīnījis 8. vietu 2021. gada "FIDE Chess.com Grand Swiss" turnīrā.

2023. gada novembrī Daglasā ierindojies 40. vietā "FIDE Grand Swiss" turnīrā.

2025. gada septembrī Samarkandā ierindojies 21. vietā "FIDE Grand Swiss" turnīrā.

## Politiskā darbība
A. Širovs kandidēja 2019. gada Eiropas Parlamenta vēlēšanās no Latvijas Krievu savienības saraksta, taču netika ievēlēts.

## Sacensības
*2013. gads - 1. vieta J.Mileikas piemiņas turnīrā.
*2015. gads - 1. vieta Latvijas ātrā šaha čempionātā Mežezerā

## Atsauces

## Ārējās saites
Tenge

**Tenge** ir Kazahstānas nacionālā valūta. Ieviesta pēc neatkarības iegūšanas no PSRS. Naudas apmaiņa pēc kursa 500 Krievijas rubļu = 1 Kazahstānas tenge ieviesta apgrozībā laikā no 1993. gada 15. līdz 20. novembrim. Vienā tenge ietilpst 100 tijīni (to zemās vērtības dēļ izņemti no apgrozības). Tenges starptautiskais apzīmējums ir **KZT**. 

## Nomināli
2010. gadā apgrozībā šāda nomināla banknotes: 10 000, 5000, 2000, 1000, 500, 200, 100 tenge, un šāda nomināla monētas: 100, 50, 20, 10, 5, 2, 1 tenge.
Laika gaitā izlaistas arī vairākas jubilejas, piemiņas un kolekcijas monētas.

## Valūtas kurss
Saskaņā ar Latvijas Bankas noteikto kursu, 19.10.2010. 1 LVL = 291,55 KZT.

## Ārējās saites
*Kazahstānas Valsts banka
Laima Vaikule

**Laima Vaikule** (dzimusi  Cēsīs) ir latviešu dziedātāja, aktrise un dejotāja, filmējusies vairākās kinofilmās. Lielāko popularitāti guvusi Krievijā un citās bijušajās padomju republikās.

## Dzīvesgājums
Laima Vaikule dzimusi Cēsīs, pārdevējas (vēlāk veikala direktores) un strādnieka ģimenē. Bez Laimas ģimenē bija vēl divas meitas un dēls. Trīs gadu vecumā kopā ar ģimeni pārcēlusies uz Rīgu. Divpadsmit gadu vecumā sākusi uzstāties kopā ar Latvijas Radio un televīzijas orķestri. Pēc pamatskolas pabeigšanas Vaikule mācījusies medicīnas skolā, paralēli strādājot ātrajā palīdzībā.

1979. gadā sāka uzstāties Jūrmalas restorāna "Jūras pērle" varietē. Plašāku atpazīstamību dziedātāja ieguva 1985. gadā uzsākot sadarbību ar Raimondu Paulu. Pēc uzstāšanās PSRS Centrālās televīzijas ikgadējā dziesmu aptaujā "Dziesma 86" (*Песня—86*) ar Paula komponēto "Nakts ugunskurs" (*Ночной костер*), Vaikule kļuva pazīstama visā PSRS teritorijā. Panākumus nostiprināja uzstāšanās R. Paula jubilejas koncertos koncertzālē "Rossija", kas tika translēti televīzijā.

1987. gadā dziedātāja uzvarēja Čehoslovākijā notiekošajā konkursā "Bratislavas lira". Turpmākajos gados sniegusi koncertus Japānā, ASV, Vācijā, bet pēc PSRS sabrukuma — valstīs, kas izveidojās no tās bijušajām republikām. Regulāri darbojusies Jūrmalas starptautiskā jauno dziedātāju konkursa Jaunais Vilnis žūrijā.

2011. gada 2. augustā viņa saņēma Krievijas Draudzības ordeni. 2019. gadā Krievijas mūzikas balvu pasniegšanas ceremonijā saņēma prēmiju "Zelta gramofons" par ieguldījumu šovbiznesa attīstībā.

Kopš 2015. gada Dzintaru koncertzālē notiek festivāls "Laima Rendezvous Jurmala".

## Uzskati
Laima Vaikule ir pareizticīgā. Viņa ir pazīstama kā aktīva dzīvnieku tiesību aizstāve un veģetāriete.

2018. gada augustā tūres laikā Odesā Vaikule sacīja, ka nedosies uzstāties uz Krimu, lai arī kāda maksa viņai tiktu piedāvāta. Vēlāk televīzijas kanāla Krievija-1 ēterā dziedātāja precizēja, ka ir gatava apmeklēt pussalu tikai pēc sankciju atcelšanas.

2022. gada februārī viņa nosodīja karu Ukrainā, un lai gan viņa nenosauca vārdā vainīgos, tas noveda pie kampaņas pret viņu Krievijā. Vēlāk viņas publiskā pozīcija pret Krievijas agresiju kļuva tiešāka.

## Diskogrāfija
* 1987 — *Песни на стихи Ильи Резника — Вернисаж*
* 1992 — *Я за тебя молюсь*
* 1993 — *Laima Tango*
* 1993 — *Ах, вернисаж, ах, вернисаж!* (kopā ar Valeriju Ļeontjevu)
* 1994 — *Милый, прощай!*
* 1996 — *Я вышла на Пикадилли*
* 1996 — *Viss nāk un aiziet...*
* 1998 — *Латинский квартал*
* 1999 — *Зеркало*
* 2000 — *Лучшие песни* (izlase)
* 2002 — *Имена на все времена* (izlase)
* 2005 — *О чём играет пианист?*
* 2013 —  *Atkal mājās*
* 2019 —  *Leģendas* (izlase)

## Atsauces

## Ārējās saites

* Laimas Vaikules oficiālā mājas lapa 
* Raimonds Pauls un viņa zvaigznes (Laima Vaikule)
Cendres de lune

***Cendres de Lune*** ir pirmais Milēnas Fārmeres studijas albums, kurš iznāca 1986. gada 1. aprīlī. Disks nebija tik populārs kā nākamie viņas albumi, bet tomēr albums palīdzēja sākt karjeru. Francijā albums divreiz nopelnīja zelta disku un tika pārdots 700 000 kopijās.

## Izveidošana

Pēc pirmiem 3 singliem („Maman a tort”, „On est tous des imbeciles”, „Plus grandir”) salīdzinoši labā rezultāta, Fārmeres karjera bija zem liela jautajuma. Bet drīz iznāca singls „Libertine”. Kurš ieveda Franciju šokā un ļāva dziedātājai ierakstīt pirmo albumu. Singlu pārdeva 400 000 kopijās un sakarā ar to tika uzfilmēts 11 minūšu garš videoklips, kura režisors bija Lorāns Butonna. Tas bija pirmais lielais mūzikas video, kur dziedātāja parādījās pilnīgi kaila bez drēbēm. 1987.g. pēc „Libertine” iznāca vēl viens populārs singls „Tristana”, kuru pārdeva 350 000 kopijās. Albums iznāca ne tikai Francijā, bet arī Vācijā un Kanādā.

## Mūzika un dziesmu vārdi

Atšķirībā no nākamajiem albumiem dziesmas vārdus un mūziku sarakstīja Lorāns Butonna. Bet tomēr ir arī 3 dziesmas, kurām Milēna uzrakstīja tekstus pati – „Plus grandir”, „Au Bout de la nuit”, „Tristana”, (pēc pēdēja singla bija nolemts, ka turpmāk Milēna pati rakstīs dziesmu vārdus, bet Lorāns – mūziku). Albuma pamatā temati ir tādi paši, kādi būs nākamajos albumos. Dziesmu teksti, kas stāsta par nāvi, vardarbību, seksualitāti, skumjām, par bailēm no nāvēs. Tieši šajā albumā ir ielikts pamats Milēnas pasaulē, kurš ar savu drūmumu ļoti atšķiras no pozitīvajām dziesmām Francijā – tajā laika posmā.

## Dziesmu saraksts
# *[[Libertine]]*
# *Au bout de la nuit*
# *Vieux Bouc*
# *[[Tristana]]*
# *Chloe*
# *[[Maman a tort]]*
# *We’ll Never Die*
# *Greta*
# *[[Plus Grandir]]*
# *Libertine* (Remix Special Club)
# *Tristana* (Remix Club)
# *Cendres de lune*
Sojuz TMA-20

**Sojuz TMA-20** () bija pilotējams Krievijas kosmosa kuģis apkalpes nogādāšanai uz Starptautisko kosmosa staciju (SKS).

Starts notika . Uz zemes atgriezās 

## Apkalpes
Kuģa *Sojuz TMA-20* apkalpe augšupceļā un lejupceļā:

Rezerves apkalpe:
* Anatolijs Ivaņišins (*Анатолий Алексеиевич Иванишин*), komandieris 
* Satoši Furukava, (*Satoshi Furukawa*), lidojuma inženieris, JAXA, 
* Maikls Fosums (*Michael Fossum*), lidojuma inženieris, NASA, 

## Pirmsstarta sagatavošana
Pēc kosmosa kuģa pārvešanas pa dzelzceļu no rūpnīcas uz starta vietu, atverot transportēšanas konteineri  Baikonuras kosmodromā, tika konstatēts, ka *Sojuz TMA-20* ir bojāts. Transportēšanas laikā pa dzelzceļu bija nolūzis viens no stiprinājumiem, un kosmosa kuģis nokritis uz grīdas. Tika secināts, ka nolaižamā aparāta apakša ir nobīdījusies par 1,5 mm. Lai pārbaudītu, vai tajā nav radušās mikroplaisas, tika nolemts nolaižamo aparātu nomontēt un nosūtīt atpakaļ uz rūpnīcu. Amatpersonas sākotnēji apgalvoja, ka šis incidents neietekmēs plānoto starta datumu 13. decembrī. 12. oktobrī no Maskavas ar lidmašīnu tika atvests nolaižamais aparāts no Sojuz TMA-21, kuram starts paredzēts 2011. gada pavasarī. Ar šo pašu lidmašīnu atpakaļceļā tika aizvesta bojātā kapsula.
Vēlāk starta datums tika pārcelts uz 15. decembri.

## Lidojuma gaita
Starts notika  19:09:25 UTC ar nesējraķeti Sojuz-FG no Baikonuras kosmodroma 1. starta laukuma 5. palaišanas iekārtas.

Ar SKS kosmosa kuģis saslēdzās 17. decembrī 20:12 UTC pie Rassvet moduļa. Tuvošanās un saslēgšanās operācijas notika automātiskā režīmā.

 21:35:17 UTC *Sojuz TMA-20* atvienojās no SKS. Pēc atvienošanās tika veikta stacijas fotosesija, lai iemūžinātu unikālo stacijas konfigurāciju, kad tā ir praktiski pabeigta un pie tās piekabinājušies kosmosa kuģi: ASV Space Shuttle (Endeavour [misija STS-134]), Eiropas ATV (Johannes Kepler), Krievijas Sojuz (Sojuz TMA-21) un Progress (Progress M-10M). 24. maijā 02:27 UTC nolaižamais aparāts nolaidās 147 km uz austrumiem no Kazahstānas pilsētas Žezkazghanas.

## Atsauces

## Ārējās saites
* ''Sojuz TMA-20'' lapa SKS Lidojumu vadības centrā
Mazie sīļi

**Mazie sīļi** (*Cyanolyca*) ir vārnu dzimtas (*Corvidae*) ģints, kas apvieno 9 mūsdienās dzīvojošas sugas. Mazie sīļi dzīvo mitrajos augstkalnu mežos Centrālamerikā un Andu kalnos Dienvidamerikā.

## Izskats un īpašības
Mazie sīļi ir vismazākie sīļi, un pundursīlis (*Cyanolyca nana*) ir vismazākais no visiem putniem visā vārnu dzimtā. Mazie sīļi parasti ir koši zili ar melnu sejas apspalvojumu. To knābji un kājas ir melni.

Mazie sīļi barojas un uzturas koku lapotnes daļā, tie ļoti reti vai nekad nenolaižas uz zemes.

## Klasifikācija
***Mazo sīļu ģints** (*Cyanolyca*)
** Baltās apkakles sīlis (*Cyanolyca viridicyana*)
** Baltrīkles sīlis (*Cyanolyca mirabilis*)
** Melnās apkakles sīlis (*Cyanolyca armillata*)
** Melnrīkles sīlis (*Cyanolyca pumilo*)
** Pundursīlis (*Cyanolyca nana*)
** Skaistais sīlis (*Cyanolyca pulchra*)
** Sudrabrīkles sīlis (*Cyanolyca argentigula*)
** Tirkīzzilais sīlis (*Cyanolyca turcosa*)
** Zilgalvas mazais sīlis (*Cyanolyca cucullata*)

## Atsauces

## Ārējās saites
* Cyanolyca
* Foraging at Army Ant Swarms by Fifty Bird Species in the Highlands
* Intergeneric Relationships of the New World Jays
Zilie sīļi

**Zilie sīļi** (*Cyanocitta*) ir viena no vārnu dzimtas (*Corvidae*) ģintīm, kas apvieno divas sugas.

Zilo sīļu izplatības areāls aptver gandrīz visu Ziemeļameriku. Bet Stellera sīli var sastapt Klusā okeāna piekrastē, reģionos no Klinšu kalniem uz rietumiem: Kanādas, ASV, Meksikas teritorijās, kā arī viscauri Centrālamerikai līdz Nikaragvas ziemeļiem. Bet zilais sīlis dzīvo Ziemeļamerikas vidienē un austrumos Atlantijas okeāna krastā, sākot ar Kanādu un beidzot ar ASV dienvidu štatiem.

## Izskats un īpašības
Abas sugas ir krāšņi putni, to apspalvojums ir skaistā, zilā krāsā. Zilajam sīlim atšķirībā no Stellera sīļa pavēdere un pakakle ir balta, toties Stellera sīļa mugura, galva, krūtis un pleci ir tumši pelēki. Knābis, kājas un acis abām sugām ir melnas. Stellera sīlis ir nedaudz lielāks par zilo sīli; pirmā ķermeņa garums ir 30—34 cm, zilā sīļa ķermeņa garums, asti ieskaitot, ir 22—30 cm.


Attēls:Stellers jay - natures pics.jpg|Stellera sīlis (*Cyanocitta stelleri*)
Attēls:Blue Jay-27527.jpg|Zilais sīlis (*Cyanocitta cristata*)


## Klasifikācija
***Zilo sīļu ģints** (*Cyanocitta*)
** Stellera sīlis (*Cyanocitta stelleri*)
** Zilais sīlis (*Cyanocitta cristata*)

## Atsauces
Cekulsīļi

**Cekulsīļi** jeb **cekulainie sīļi** (*Cyanocorax*) ir zvirbuļveidīgo (*Passeriformes*) kārtas viena no vārnu dzimtas (*Corvidae*) ģintīm, kas apvieno 17 mūsdienās dzīvojošas sugas. Cekulsīļi ir izplatīti visā Centrālamerikā un Dienvidamerikas ziemeļos, bet divas sugas sastopamas arī ASV dienvidos. Tie galvenokārt dzīvo zemienēs, izņemot inku sīli (*Cyanocorax yncas*), kas ir tipisks kalnu iemītnieks.

Ģints zinātniskais nosaukums *Cyano* cēlies no grieķu valodas vārda — κυανοξ (*kuanos*), kas latviski nozīmē tumši zils, bet vārds *corax* (*korax*) nozīmē krauklis.

## Izskats un īpašības
Cekulsīļi ir liela auguma putni, salīdzinot ar citiem Centrālamerikas putniem, izņemot oropendolas (*Psarocolius*) un dažas kotingu (*Cotingidae*) sugas. Tie ir masīvāki par mazajiem sīļiem (*Cyanolyca*), kas arī dzīvo Centrālamerikā. Lielākajai daļai cekulsīļu ir cekuls. Reizēm cekuls ir pavisam necils, bet vislielākais un izteiskmīgākais cekuls ir sprogainā cekula sīlim (*Cyanocorax cristatellus*). 

Visus cekulsīļus nosacīti var iedalīt 2 lielās grupās: liela auguma cekulsīļos un mazākos cekulsīļos. Lielākie cekulsīļi parasti ir ar tumšām acīm un gandrīz vienkrāsaini, bet mazākajiem acis ir gaišas un apspalvojums daudzkrāsaināks. Visi cekulsīļi ir droši, ziņkārīgi un skaļi putni, tie parasti veido nelielus ģimenes barus, līdz 6—8 putniem.

## Klasifikācija
***Cekulsīļu ģints** (*Cyanocorax*)
** Azūrzilais sīlis (*Cyanocorax caeruleus*)
** Baltastes sīlis (*Cyanocorax mystacalis*)
** Baltgalvas sīlis (*Cyanocorax cyanopogon*)
** Cekulainais sīlis (*Cyanocorax dickeyi*)
** Inku sīlis (*Cyanocorax yncas*)
** Jukatanas sīlis (*Cyanocorax yucatanicus*)
** Kajennas sīlis (*Cyanocorax cayanus*)
** Melnkrūšu sīlis (*Cyanocorax affinis*)
** Purpura sīlis (*Cyanocorax cyanomelas*)
** Sanblasas sīlis (*Cyanocorax sanblasianus*)
** Samta cekula sīlis (*Cyanocorax chrysops*)
** Sprogainā cekula sīlis (*Cyanocorax cristatellus*)
** Spurainā cekula sīlis (*Cyanocorax melanocyaneus*)
** Violetais sīlis (*Cyanocorax violaceus*)
** Zaļais sīlis (*Cyanocorax luxuosus*) 
** Zilgalvas sīlis (*Cyanocorax heilprini*)
** Zilmuguras sīlis (*Cyanocorax beecheii*)

## Atsauces