open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Milans Vukčevičs

**Milans Vukčevičs** (; ; , Belgrada — , Klīvlenda) bija serbu izcelsmes ASV starptautiskais lielmeistars šaha kompozīcijā (1988) un fiziķis.

## Biogrāfija
1955. gadā uzvarējis Dienvidslāvijas junioru šaha čempionātā, pēc tam nospēlējis neizšķirti sešu partiju maču pret Dānijas spēcīgāko šahistu Bentu Larsenu.

Pārstāvējis Dienvidslāvijas komandu lielākajos komandu šaha turnīros:
* Pasaules šaha olimpiādēs piedalījies 1960. gadā un komandu vērtējumā izcīnījis bronzas medaļu;
* Pasaules studentu šaha čempionātos piedalījies 3 reizes (1958, 1960). Komandu vērtējumā izcīnījis bronzas (1960) medaļu, bet individuālajā vērtējumā izcīnījis zelta (1960) medaļu.

1963. gadā pārcēlies uz dzīvi ASV un apmeties Ohaio. Sešus gadus strādājis Klīvlendas universitātē un publicējis divas grāmatas par fiziku. Vēlāk pārgājis uz *[[General Electric]]*, kur no 1989. gada bijis galvenais zinātnisko pētījumu vadītājs.

ASV arī turpinājis nodarboties ar šahu. 1969. gadā dalījis pirmo vietu ASV atklātajā šaha čempionātā, bet 1975. gadā bijis trešais ASV šaha čempionātā. Tomēr vairāk bijis pazīstams kā šaha problēmists, kas sacerējis galvenokārt garvilču, palīgmatu, pašmatu uzdevumus. Bijis pirmais ASV šahists, kas kļuvis par starptautisko lielmeistaru šaha kompozīcijā. 1998. gadā uzņemts ASV šaha slavas zālē un bijis tikai otrais šahists pēc Semjuela Loida, kas izpelnījies šādu godu par savām šaha kompozīcijām.

## Uzdevumi

1. Kb8? Txс3 2. Ld7 Tс4! 3. Zе6 Lе5 4. Zf4+ Txf4! 
Atrisinājums: **1. Zе6! Lf2+ 2. Zс5 Lg3 3. Zd7 Lf2+ 4. Zb6! Lg3 5. с4!** (~6. Zxd5) 
**5. ... Lxс4 6. Zd7! Lf2+ 7. Zс5 Lg3 8. Zе6 Lf2+ 9. Zd4 Lg3 10. Kb8!** (pārsedzot vertikāli "c" — 10. Kа8? Lb5!) 
**10. ... b1D 11. Zе6! Db2 12. Zf4+ Lxf4 13. g4#**

Atrisinājums: **1. Lb6** ar draudu 2. Dg6! un 3. Ze4# vai 3. e4#. Ja 2. ... Txf3 tad 3. Txf3#. **1. ... Tf5 2. Df4!!** (draud 3. Ze4#) **Te5+ 3. Le4#**; **2. ... Txf4+ e4#**. **1. ... Zf5! 2. Dh4!!** (draud 3. Ze4#) **Zxe3+ Tg6#**; **2. ... Zxh4+ 3. e4#**. Blakus variants: **1. ... e5 2. Df5! Dxf5+ 3. e4#.**

## Literatūra
* Vukcevich, Milan R. (2003). My Chess Compositions. StrateGems. .
* Milan Vukcevich (1981), Chess by Milan: Problems and Games of Dr. Milan R. Vukcevich. MIM Company, Burton, Ohio.

## Atsauces

## Ārējās saites
*  šahista profils vietnē chessgames.com
*  šahista profils vietnē 365chess.com
*  šahista kompozīcijas vietnē "Chess Problem Database Server"
Aburgas grāvis

**Aburgas grāvis** ir ūdenstece Ventspils novada Usmas pagastā. 

Izteka - no Aburgas ezera tā ziemeļos. Tek ziemeļu virzienā. Ietek Lakšezerā tā dienvidos.

Aburgas grāvi nešķērso valsts autoceļi, tā krastos nav lielāku apdzīvoto vietu.

## Atsauces
EDHEC Business School

***EDHEC Business School*** () ir Eiropas biznesa augstskola ar vairākām universitātes pilsētiņām, kas atrodas Parīzē, Londonā, Lillē, Nicā un Singapūrā. *EDHEC* ir dibināta 1906. gadā.

*The Financial Times* 2015. gadā skolu Eiropas biznesa skolu vidū ierindoja divdesmit piektajā vietā.

Skolas programmas ir trīskārši akreditētas — atbilstoši starptautiskajiem AMBA, EQUIS un AACSB standartiem. Skolas absolventu vidū ir tādi ievērojami uzņēmēji un politiķi kā *[[Louis Vuitton]]* izpilddirektors Delphine Arnault.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Oficiālā vietne
Aizupju valks

**Aizupju valks** ir Stendes labā krasta pieteka Ventspils novada Usmas pagasta ziemeļos. 

Izteka — no Stiklu dižpurva dienvidrietumiem. Tek rietumu-dienvidrietumu virzienā. Ietek Stendē lejpus Uksmežu purva.

Aizupju valku nešķērso valsts autoceļi, tā krastos nav lielāku apdzīvoto vietu.

## Atsauces
Dūņupīte (Engures pieteka)

**Dūņupīte** (arī **Mazupīte**) ir Engures labā krasta pieteka Ventspils novada Usmas pagasta ziemeļos. 

Izteka - no Lakšezera rietumiem. Tek dienvidrietumu virzienā. Ietek Engurē augšpus Dzirnavām.

Dūņupīti nešķērso valsts autoceļi, tās krastos nav lielāku apdzīvoto vietu.

## Atsauces
Grenčvalks

**Grenčvalks** ir Stendes kreisā krasta pieteka Ventspils novada Usmas pagasta ziemeļaustrumos. 

Tek ziemeļaustrumu virzienā. Ietek Stendē lejpus Melluptīreļa.

Grenčvalku nešķērso valsts autoceļi, tā krastos nav lielāku apdzīvoto vietu.

## Atsauces
Grundmaņu strauts

**Grundmaņu strauts** ir Ilziķa ezerā ietekoša upe Ventspils novada Usmas pagasta ziemeļu daļā.

Izteka uz ziemeļaustrumiem no Grenču karjera. Tek austrumu virzienā. Ietek Ilziķī rietumu galā.

Grundmaņu strautu nešķērso valsts autoceļi, tā krastos nav lielāku apdzīvoto vietu.

## Atsauces
Žubītes iela (Jūrmala)

**Žubītes iela** ir iela Jūrmalā, Mellužu apkaimē. Žubītes iela sākas krustojumā ar Kāpu ielu un beidzas krustojumā ar Mētru ielu. Kopējais ielas garums ir 1490 metri, tā ir klāta ar grants segumu, bet posmā no Kāpu ielas līdz dzelzceļam ir asfalta segums. Ielai ir strupceļš, jo starpā atrodas dzelzceļš. Ielā ir savrupmāju un vasarnīcu apbūve.

## Ielu savienojumi
Žubītes iela ir savienota ar šādām ielām:
* Kāpu iela (T veida krustojums)
* Mellužu prospekts
* Zemeņu iela
* Vasaras iela 
* Ģertrūdes prospekts 
* Ausekļa iela 
* Mētru iela (T veida krustojums)

## Skatīt arī
* Melluži
Ilziķis

**Ilziķis** (arī **Ilzika ezers**, **Ilzikezers**, **Ilziķa ezers**, **Ilziķezers**, **Ilziķu ezers**) ir caurteces ezers Ventspils novada Usmas pagastā uz ziemeļiem no Usmas ezera.

Dibens - dūņains, vietām smilšains. Krasti - zemi. Ietek - Grundmaņu strauts, Spāre no Spāres ezera. Iztek - Ilziķupe uz Usmas ezeru.

Makrofīti - meldri, niedres, kosas, ūdensrozes, glīvenes. Ezera rietumu un austrumu gals ir pilnīgi aizaudzis.

Ezerā dzīvo līdakas, plauži, raudas, asari, līņi, ruduļi un ālanti.

## Atsauces
Vites iela (Liepāja)

**Vites iela** ir iela Liepājā, kas atrodas Vecliepājas apkaimē. Vites iela sākas krustojumā ar Kūrmājas prospektu un beidzas krustojumā ar Peldu ielu. Aptuvenais ielas garums ir 500 metri un to pilnā garumā sedz betona bruģis. Vites ielā kustība norit divās joslās. Ielā ir galvenokārt savrupmāju apbūve, no kurām vairākas iekļautas pilsētas aizsargājamo ēku sarakstā. Vites ielā atrodas Gulbīšu dīķis.

Nosaukta tirgotāja Antona Vites uzvārdā. Latvijas PSR laikā, 1949. gadā, ielu pārdēvēja krievu dzejnieka Aleksandra Puškina uzvārdā. Pēc Latvijas neatkarības atjaunošanas ielai atjaunoja sākotnējo nosaukumu.

## Ielu savienojumi
Vites iela ir savienota ar šādām ielām:
* Kūrmājas prospekts
* Ēvalda Rimbenieka iela 
* Peldu iela
Lakšezers

**Lakšezers** (arī **Lakšu ezers**) ir noteces ezers Ventspils novada Usmas pagastā uz ziemeļiem no Usmas ezera.

Aizaugošs ezers. Dibens — dūņains. Krasti — zemi, grūti pieejami. Ietek Aburgas grāvis no Aburgas ezera. Iztek Dūņupīte uz Enguri.

Makrofīti — niedres, meldri, kalmes, vilkvālītes, ūdensrozes.

Ezerā dzīvo karūsas, līņi, līdakas, asari un plauži.

## Atsauces
Ostupe (Usmas ezers)

**Ostupe** ir Usmas ezerā ietekoša upe Ventspils novada Usmas pagasta dienvidos. 

Izteka - uz ziemeļiem no Novadu tīreļa. Tek ziemeļu virzienā. Ietek Usmas ezerā uz rietumiem no Amjūdzes.

Ostupi šķērso valsts autoceļš V1325 (Usma-Amjūdze).

## Atsauces
Paegļu valks

**Paegļu valks** ir Stendes labā krasta pieteka Ventspils novada Usmas pagasta ziemeļaustrumos. 

Izteka - Stiklu Dižpurva dienvidi. Tek dienvidrietumu virzienā. Ietek Stendē augšpus Uksmežu purva.

Paegļu valku nešķērso valsts autoceļi, tā krastos nav lielāku apdzīvoto vietu.

## Atsauces
Pelcenes ezers

**Pelcenes ezers** (arī **Palcenes ezers**, **Pelcene**, **Pelciņezers**) ir beznoteces ezers Ventspils novada Usmas pagastā uz ziemeļiem no Usmas ezera.

Ezers atrodas dabas lieguma "Pelcīšu purvs" teritorijā.

## Atsauces
Struncene

**Struncene** (arī **Strautupīte**, **Struncele**) ir Baņģevas labā krasta atteka Ventspils novada Usmas pagasta dienvidrietumos. 

Attek no Baņģevas. Ar līkumiem tek ziemeļaustrumu virzienā. Ietek Usmas ezerā iepretim Moricsalai.

Strunceni šķērso valsts autoceļš V1325 (Usma-Amjūdze), tās krastos nav lielāku apdzīvoto vietu.

## Atsauces
Toma iela (Liepāja)

**Toma iela** ir iela Liepājā, kas atrodas Vecliepājas apkaimē. Toma iela sākas krustojumā ar Kūrmājas prospektu un beidzas krustojumā ar Virsnieku ielu. Aptuvenais ielas garums ir 1,1 kilometrs. No krustojuma ar Kūrmājas prospektu līdz krustojumam ar Republikas ielu un no krustojuma ar Peldu ielu līdz krustojumam ar Krišjāņa Barona ielu to sedz asfalts. Pārējo ielas daļu sedz akmens bruģis. Toma ielā kustība norit pa divām joslām.

Ielā ir atrodamas pirms kara mūra ēkas, no kurām vairākas ir iekļautas pilsētas aizsargājamo ēku sarakstā. Lielu daļu no ielas apbūves veido koka ēkas. Toma ielas un Peldu ielas krustojumā atrodas Paula Maksa Berči projektēta ēka, kas tiek uzskatīta par vienu no labākajām viņa projektētajām ēkām. Toma ielā 19 atrodas Liepājas 12. vidusskola un Liepājas Centra pamatskola.

## Ielu savienojumi
250px|thumb|left|Nams Toma un Peldu ielas krustojumā
Toma iela ir savienota ar šādām ielām:
* Kūrmājas prospekts
* Ausekļa iela
* Vītolu iela
* Republikas iela
* Indriķa iela
* Ludviķa iela
* Šaurā iela
* Peldu iela
* Krišjāņa Barona iela
* Rožu iela
* Leona Paegles iela
* Jēkaba Janševska iela
* Virsnieku iela

## Atsauces
Tirukšezers

**Tirukšezers** (arī **Tirukša ezers**, **Tirukšuezers**, **Tīrukšu ezers**, **Vectirukšu ezers**, **Vectīrukšu ezers**) ir caurteces ezers Ventspils novada Usmas pagastā uz ziemeļiem no Usmas ezera.

Dibens - dūņains. Krasti - ziemeļrietumos un dienvidos - zemi, dienvidrietumos un austrumos - slīpi. Ūdens krāsa - brūnūdens. Ietek - Tirukšupe no Ilziķa ezera. Iztek - Mazupe uz Usmas ezeru.

Makrofīti - niedres, meldri, kosas, lēpes, glīvenes, ūdensrozes. Ezerā dzīvo līdakas, asari, raudas, ruduļi, plauži, ālanti, pliči, zuši un līņi.

Ezera austrumu krastā atrodas kempings un peldvieta, kā arī valsts autoceļš A10 (Rīga—Ventspils).

## Atsauces
Kovačevičs

**Kovačevičs** (*Kovačević, Ковачевић, Kovačevič* vai *Ковачевич*, no *kovač*/*ковач* — 'kalējs'; sieviešu dzimtē Kovačeviča) ir dienvidslāvu cilmes uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:

* Darko Kovačevičs (*Darko Kovačević*; 1973) — Serbijas futbolists;
* Nikola Kovačevičs (*Nikola Kovačević*; 1994) — Serbijas futbolists;
* ‎Marjans Kovačevičs (*Marjan Kovačević*; 1957) — Serbijas šaha žurnālists un problēmists.
Tirukšupe

**Tirukšupe** (arī **Ilikupe**, **Radziņa**, **Radziņupe**, **Sūdzeru upe**, **Tērukšupe**, augštecē **Ilziķupe**, starp Tirukšzeru un Usmas ezeru **Mazupe**) ir Usmas ezerā ietekoša upe Ventspils novada Usmas pagasta austrumos.

Iztek no Ilziķa ezera. Tek dienvidu virzienā. Caurtek Tirukšezeru. Ietek Usmas ezera ziemeļaustrumos.

Tirukšupi šķērso valsts autoceļš A10 (Rīga—Ventspils) un dzelzceļa līnija Ventspils—Tukums II.

## Atsauces
Desuciems

**Desuciems** ir ciems Ventspils novada Usmas pagastā. Izvietojies pagasta centrālajā daļā 5,1 km no pagasta centra Usmas, 49,6 km no novada centra Ventspils un 143,2 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atrodas uz ziemeļiem no dzelzceļa līnijas Ventspils—Tukums II, netālu no Usmas stacijas.
Vilhelms fon Lēbs

**Vilhelms Jozefs Francis fon Lēbs** (; dzimis , miris ) bija vācu ģenerālfeldmaršals Otrā pasaules kara laikā. Kā karaspēka grupas "Ziemeļi" virspavēlnieks vadīja Latvijas okupāciju 1941. gadā.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1876. gadā Augšbavārijas pilsētā Landsbergā virsnieka Ādolfa Lēba ģimenē. Pēc humanitārās ģimnāzijas beigšanas 1895. gadā iestājās vācu armijas dienestā, 1900. gadā piedalījās Ķīnas Bokseru sacelšanās apspiešanā. Līdz 1909. gadam studēja Bavārijas kara akadēmijā, 1914. gada martā iecelts par 1. Bavārijas armijas korpusa štāba priekšnieka vietnieku.

Pirmā pasaules kara laikā 11. Bavārijas kājnieku divīzijas sastāvā karoja Rietumu frontē, pēc tam Austrumu frontē Galīcijā, Serbijā un Rumānijā. 1915. gadā Bavārijas karalis viņu iecēla dižciltīgo kārtā un piešķīra bruņinieka titulu *Ritter von Leeb*.
Pēc kara strādāja Bavārijas kara ministrijā un piedalījās Bavārijas padomju republikas sacelšanās apspiešanā, 1929. gadā paaugstināts par ģenerālmajoru, no 1930. gada Bavārijas kara komendants, no 1933. gada komandēja 2. karaspēka grupu. Vērmahta augstākās pavēlniecības tīrīšanu jeb "Blomberga-Friča krīzes" (*Blomberg-Fritsch-Krise*) laikā 1938. gadā pēc Hitlera prasības uz laiku atstādināts no militārā dienesta, tomēr Sudetu krīzes laikā atjaunots amatā un komandēja 12. vācu armijas iebrukumu Čehoslovākijā.
thumb|150px|left|Hitlera (vidū) apspriede ar ģenerālfeldmaršalu fon Lēbu Malnavas muižā 1941. gada 21. jūlijā.
[thumb|150px|left|Ģenerālfeldmaršals fon Lēbs (pa labi) Vērmahta [18. armija (Vērmahts)|18. armijas pozīcijās 1940. gada oktobrī.]]
Otrā pasaules kara sākumā komandēja Karaspēka grupu C (*Heeresgruppe C*), kas 1940. gada pavasarī pārrāva franču Mažino līniju. 1940. gada jūlijā iecelts par ģenerālfeldmaršalu.

1941. gada pavasarī Lēbs tika iecelts par Karaspēka grupas "Ziemeļi" komandieri, kas no 1941. gada 22. jūnija okupēja Baltijas valstis un izvērsa uzbrukumu Ļeņingradas virzienā. Karaspēka grupas štābu 1941. gada jūlijā-augustā iekārtoja Malnavas muižā pie Latvijas-Krievijas robežas. Pēc domstarpībām ar Hitleru aplenktās Ļeņingradas ieņemšanas jautājumā 1941. gada decembrī tika atstādināts no amata un 1942. gada 16. janvārī 65 gadu vecumā ieskaitīts rezervē.

1945. gada 2. maijā ASV Armija viņu saņēma gūstā un Nirnbergas procesā 1948. gada oktobrī piesprieda atpakaļejošu trīs gadus ilgu cietumsodu un atbrīvoja no apcietinājuma.

Vecumdienas pavadīja dzimtajā Bavārijā, kur mira 1956. gada 29. aprīlī 79 gadu vecumā.

## Ārējās saites
Rīgas Svētā Jāzepa katoļu baznīca

**Rīgas Svētā Jāzepa Romas katoļu baznīca** ir Romas Katoļu baznīcas dievnams Embūtes ielā 12/14, Rīgā.

20. gadsimta sākumā koka ēka piederēja Kreijbergam, vēlāk — Preikam. 20. gados ēkā darbojās kino "Zarja". 30. gados no Spilves lidlauka šeit veda lidmašīnu daļas remontam. 1937. gadā ēku iegādājās Svētā Jāzepa draudze. No 1986. līdz 1992. gadam koka ēkas vietā tika uzcelta ķieģeļu baznīca.

Ēka ir 13 m gara un 6 m plata, tai ir skārda jumts. Baznīcā atrodas trīs Māras Kravales altārgleznas.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Par draudzi
Rīgas Kristus Karaļa katoļu baznīca

**Rīgas Kristus Karaļa Romas katoļu baznīca** ir Romas Katoļu baznīcas dievnams Meža prospektā 86, Rīgā. Baznīcas draudze apvieno Sarkandaugavā un tās apkaimē dzīvojošus katoļticīgos iedzīvotājus.

## Vēsture
Pirmās lūgšanu telpas Sarkandaugavā un tās apkaimē dzīvojošiem katoļticīgiem iedzīvotājiem atradās Duntes ielā 52, privāta piecstāvu nama pirmajā stāvā, bet tās draudzes vajadzības neapmierināja.

Baznīcas celtniecība sākta 1935. gadā pēc arhitekta Indriķa Blankenburga un K. Reisona projekta, pamatus iesvētīja 1935. gada 27. oktobrī metropolīts A. Springovičs. Tomēr turpmākajiem būvniecības darbiem līdzekļu nepietika. Draudze rīkoja labdarības pasākumus, lai savāktu naudu.

1938. gadā projektu pārstrādāja būvinženieris A. Strazdiņš.

1939. gadā Latvijas prezidents K. Ulmanis ziedoja celtniecībai 5 tūkstošus latu. 1940. gadā Romas pāvests Pijs XII pieškīra jaunceltnes līdzekļu vākšanas loterijai apzeltītu krustu ar mākslinieciski veidotu Pestītāja attēlu, kuru izdevās laimēt Rudzātu prāvestam A. Juhnevičam.

Celtniecība ilga līdz 1944. gadam. Iesvētīšana notika 1943. gada 26. aprīlī.

Draudzes pirmais prāvests līdz izceļošanai uz Zviedriju bija Kazimirs Vilnis. Pēc Otrā pasaules kara draudzi vadīja prāvests Pāvils Jankovskis, kurš pēc nāves apbedīts baznīcas dārzā.

Blakus baznīcai atrodas Sarkandaugavas Sv. Jāzepa kapi, kā arī 1936. gadā celtā mācītāja māja.

Baznīcas tornis pēc oriģinālā projekta tika uzstādīts tikai 2003.—2004. gadā.

Rīgas Kristus Karaļa draudzē par vikāru kalpojis Romas katoļu Baznīcas Rīgas arhibīskaps metropolīts Zbigņevs Stankevičs.

## Atsauces

## Ārējās saites

* "Cita Rīga" ieraksts
Rīgas Kristus luterāņu baznīca

**Rīgas Kristus Evaņģēliski luteriskā baznīca** ir Latvijas Evaņģēliski luteriskās baznīcas dievnams Mēness ielā 1, Rīgā.

1793. gadā Svētā Jēkaba kapos tika uzcelta mūra kapela, no 1884. līdz 1886. gadam tā tika pārbūvēta pēc O. R. A. Zīversa projekta. 1939. gadā vācu draudzes locekļi repatriējās, baznīca ilgu laiku netika izmantota. Latvijas PSR laikā te tika ierīkota zārku darbnīca. 1995. gadā tika uzsākta kapelas atjaunošana.

Baznīcai ir viens joms, mazliet šaurāka priekštelpa.

## Atsauces

## Ārējās saites

* "Cita Rīga" ieraksts
Rīgas Svētās Trīsvienības luterāņu baznīca

**Rīgas Svētās Trīsvienības (Trijādības) evaņģēliski luteriskā baznīca** ir Latvijas Evaņģēliski luteriskās baznīcas dievnams Sarkandaugavas ielā 10, Rīgā.

Baznīca celta no 1876. līdz 1878. gadam pēc arhitekta Johana Daniela Felsko projekta, celtniecību pārraudzīja arhitekts Kārlis Neiburgers. Tā ir halles tipa vienjoma baznīca. Baznīcas ērģeles izgatavojis Augusts Martins ap 1882. gadu.

## Atsauces

## Ārējās saites

* 
* "Cita Rīga" ieraksts
Rīgas Augšāmcelšanās luterāņu baznīca

**Rīgas Augšāmcelšanās evaņģēliski luteriskā baznīca** ir Latvijas Evaņģēliski luteriskās baznīcas dievnams Klusajā ielā 2, Rīgā.

No 1890. līdz 1891. gadam pēc arhitekta Kārļa Neiburgera projekta tika uzcelta Lielo kapu Jaunā kapela, celtniecību pārraudzīja arhitekts Kārlis Johans Felsko un inženieris F. Engelsons. Šī bija ceturtā kapela, kas šeit uzcelta. Iepriekšējo no 1859. līdz 1861. gadam uzcēla pēc Johana Daniela Felsko projekta.

20. gadsimta 60. gados kapela tika izpostīta. 1989. gadā tika nolemts dibināt represēto evaņģēliski luterisko draudzi — šī bija pirmā no jauna dibinātā luterāņu draudze Latvijā pēc Otrā pasaules kara. Draudzei tika piešķirta Jaunā kapela. Pēc tam notika dievnama rekonstrukcijas darbi, kas noslēdzās 2000. gadā, kad dievnams tika iesvētīts kā Rīgas Augšāmcelšanās Evaņģēliski luteriskā baznīca.

## Atsauces

## Ārējās saites
* "Cita Rīga" ieraksts
Jaunciema luterāņu baznīca

**Jaunciema Evaņģēliski luteriskā baznīca** ir Latvijas Evaņģēliski luteriskās baznīcas dievnams Jaunciema 5. šķērslīnijā 6/8, Rīgā. Vietējas nozīmes arhitektūras piemineklis.

Baznīca celta laikā no 1911. līdz 1913. gadam pēc arhitekta Vilhelma Reslera projekta. Vēlāk tikusi pārbūvēta, 1931. gadā pārbūve pabeigta. Romantisma stilā celta koka guļbūve. Altārgleznas "Kristus svētī (tautu)" autors ir gleznotājs Jūlijs Jēgers. Pēc Otrā pasaules kara baznīcai atņemta draudzes ēka, kas tika pārbūvēta par dzīvokļu ēku. Draudzes ēka atgūta 90. gados.

## Atsauces
Mihailo Lomonosov

***Mihailo Lomonosov*** (*Михайло Ломоносов*) ir Krievijas zinātniski izglītojošais pavadonis. Projektu finansē Maskavas valsts universitāte. Tas orbītā palaists 2016. gada aprīlī pirmajā startā no Krievijas jaunā kosmodroma *[[Vostočnij (kosmodroms)|Vostočnij]]*. Pavadoņa zinātniskā aparatūra darbojās līdz 2018. gada jūnijam.

Pavadonis nosaukts par godu krievu zinātniekam Mihailam Lomonosovam, vienam no Maskavas valsts universitātes dibinātājiem.

Ar *Mihailo Lomonosov* paredzēts uztvert ārpusgalaktisko kosmisko starojumu, gamma uzliesmojumus, novērot Zemes augšējās atmosfēras parādības.
 
Kosmiskā aparāta platforma izgatavota Krievijas uzņēmumā *NPO VNII Elektromehaniki* uz *Kanopus-V* bāzes.

## Projekta vēsture
Projektu *Lomonosov* Maskavas valsts universitāte sāka attīstīt 2000. gadu vidū. Tā galvenais instruments *TUS* būtu inovatīvs septiņu segmentu fresnela spogulis, ar kuru varētu uztvert ultravioleto starojumu. Pēc sākotnējā plāna *TUS* bija paredzēts uzstādīt mikropavadonī *MKA*, kuru izgatavotu *CSKB Progress*.

2009. gadā *TUS* uzstādīšanai izvēlējās *Kanopus-V* platformu, ar kuru varēja nodrošināt precīzāku stabilizāciju. Pavadoni bija paredzēts palaist 2010. gada aprīlī ar nesējraķeti *[[Rokot]]*. Tas tika nosaukts par ***MVL-300*** (*Mihail Vasiljevič Lomonosov 300*), jo 2011. gadā Mihailam Lomonosovam tika svinēta 300 gadu jubileja. Jaunā platforma ļāva uzstādīt papildu instrumentus, un tā palaišana aizkavējās.

2012. gadā nolemts *Mihailo Lomonosov* palaist nesējraķetes *[[Sojuz-2.1v]]* otrajā lidojumā 2013. gada pirmajā pusē. Tika piešķirts finansējums pavadoņa uzlabošanai, un tas nebija gatavs līdz 2013. gada vidum. 2014. gadā *Mihailo Lomonosov* palaišanu nolemts veikt pirmajā startā no jaunā kosmodroma *[[Vostočnij (kosmodroms)|Vostočnij]]* ar nesējraķeti *[[Sojuz-2.1a/Volga]]*.

## Lidojuma gaita
*Mihailo Lomonosov* startēja  02:01 UTC ar nesējraķeti *Sojuz-2.1a/Volga* no kosmodroma *Vostočnij*. Kopā ar to tika palaisti arī pavadoņi *[[Aist-2D]]*, *[[SamSat-218]]*.

2018. gada 30. jūnijā tika paziņots, ka zinātniskā aparatūra ir sabojājusies. Mēģinājumi atjaunot zinātniskās aparatūras darbību bija neveiksmīgi, lai gan sakari ar pavadoni tiek uzturēti.

## Skatīt arī
* *[[Kanopus-V № 1]]*

## Atsauces

## Ārējās saites
* Проект Ломоносов Maskavas valsts universitāte
* ''Космический аппарат «Ломоносов»''  *VNIIEM*
* MVL-300 (Mikhailo Lomonosov) Gunter Dirk Krebs
* Mikhailo Lomonosov to hunt for upward lightning, cosmic rays russianspaceweb.com
SamSat-218

***SamSat-218*** (*СамСат-218*) ir Krievijas Samaras valsts aerokosmiskajā universitātē izstrādāts un izgatavots nanopavadonis. Tas orbītā palaists 2016. gada aprīlī pirmajā startā no Krievijas jaunā kosmodroma *[[Vostočnij (kosmodroms)|Vostočnij]]*. Pēc palaišanas ar to nav izdevies nodibināt sakarus.
 
Kosmiskais aparāts izgatavots pēc *[[Cubesat]]* *2U* formas standarta ar papildu *1U* nodalījumu aerodinamiskajai stabilizācijai. Tā primārais uzdevums bija pārbaudīt nanopavadoņu orientācijas vadības algoritmus. *SamSat-218* bija iemontēta ierīce, kura darbojās mobilo pavadoņsakaru sistēmā *[[Globalstar]]*, tādējādi bija plānots "zvanīt" uz pavadoni.

## Lidojuma gaita
*SamSat-218* startēja  02:01 UTC ar nesējraķeti *Sojuz-2.1a/Volga* no kosmodroma *Vostočnij*. Tas palaists kā pavadoņa *[[Mihailo Lomonosov]]* sekundārā krava kopā ar *[[Aist-2D]]*.

Pēc palaišanas ar *SamSat-218* nav izdevies nodibināt radiosakarus, bet ir uztverti radiobākas signāla fragmenti. Secināts, ka pavadonis tik ātri griežas, ka tā antena nespēj uztvert informāciju.

## Atsauces

## Ārējās saites
* SamSat-218 Новости Самарский университет 
* SamSat-218/D (Kontakt-Nanosputnik) Gunter Dirk Krebs
Anglijas Matilde

**Anglijas Matilde** (, dzimusi , mirusi ) bija Anglijas karaļa Henrija II vecākā meita, ietekmīgā Saksijas hercoga Heinriha Lauvas otrā sieva un imperatora Otona IV māte.

1168. gadā apprecējās ar vienu no ietekmīgākajiem Svētās Romas impērijas augstmaņiem Heinrihu Lauvu. No 1172. līdz 1173. gadam, kad vīrs bija iesaistīts svētceļojumā uz Jeruzalemi, pārvaldīja vīra īpašumus. 1174. gadā Heinrihs Lauva sanaidojās ar imperatoru Frīdrihu Barbarosu. 1182. gadā Heinrihs Lauva bija spiests pamest impēriju un kopā ar Matildi apmetās sievastēva Henrija II galmā Aržantānā, kur palika līdz 1185. gadam. 1188. gadā Heinrihs Lauva vēlreiz tika padzīts no impērijas. Matilde palika Saksijā, lai uzraudzītu īpašumus, tomēr 1189. gadā pēkšņi mira.

## Ārējās saites
Aleksandrs Vilhelms Johans fon Cekells

**Aleksandrs Vilhelms Johans fon Cekels** (; dzimis , miris ) bija Cēsīs dzimis vācbaltiešu izcelsmes militārais speciālists, Tērbatas Universitātes militārās mācības pasniedzējs no 1818. līdz 1819. gadam. Tēvs bija hofrāts, Cēsu pilsētas ārsts.

## Ārējās saites
* Cekells Erik-Amburger-Datenbank
Grosrešene

**Grosrešene** (, ) ir pilsēta Vācijā, Brandenburgā, Oberšprēvaldes-Lauzicas apriņķī.

## Vēsture
Rakstos pirmoreiz minēta 1370. gadā. No 19. gadsimta vidus pilsētā attīstījās rūpniecība. Pēc Otrā pasaules kara Grosrešene ietilpa VDR. No 1958. līdz 1990. gadam uz dienvidiem no pilsētas atradās atklātas brūnogļu raktuves. 1965. gadā Grosrešenei tika piešķirtas pilsētas tiesības. Pēc brūnogļu ieguves beigām karjerā tika izveidots Grosrošenes ezers (*Großräschener See*).

## Atsauces

## Ārējās saites
Dižgrāvis

**Dižgrāvis** var būt:

*Dižgrāvis - Irbes pieteka
*Dižgrāvis - Užavas pieteka
*Dižgrāvis - Ventas pieteka
Noksvila

**Noksvila** () ir pilsēta Tenesī, ASV, Noksas apgabala administratīvais centrs. 2020. gadā iedzīvotāju skaits tajā sasniedza 190 tūkstošus, tā ir trešā lielākā pilsēta štatā pēc Našvilas un Memfisas. Bija pirmais Tenesī štata administratīvais centrs. Pilsēta nosaukta Henrija Noksa (kara sekretārs Džordža Vašingtona kabinetā) vārdā.

Pilsētā atrodas vairākas augstākās izglītības mācību iestādes, tai skaitā Tenesī Universitāte. 1982. gadā te notika Pasaules izstāde. Noksvilā atrodas Sieviešu basketbola slavas zāle, kurā uzņemta arī latviete Uļjana Semjonova.

## Sadraudzības pilsētas
Noksvilas sadraudzības pilsētas ir:
*  Jesana, Dienvidkoreja
*  Helma, Polija
*  Čendu, Ķīna
*  Gaosjuna, Taivāna
*  Larisa, Grieķija
*  Hokaido, Japāna
*  Neukena, Argentīna

## Atsauces

## Ārējās saites
Dižgrāvis (Užavas pieteka)

**Dižgrāvis** ir Užavas labā krasta pieteka Ventspils novada Ziru un Užavas pagastos.

Izteka - uz dienvidaustrumiem no Stradzes. Tek dienvidrietumu virzienā, lejtecē pagriežoties uz ziemeļiem-ziemeļrietumiem. Ietek Užavā. Visā tecējumā regulēts.

## Atsauces
Dzirtniekciems

**Dzirtniekciems** (arī **Dzirtnieki**) ir ciems Ventspils novada Užavas pagastā. Izvietojies pagasta austrumu daļā 5,8 km no pagasta centra Užavas, 25,1 km no novada centra Ventspils un 199,9 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa V1351 (Ventava–Užava). Dzirtniekciemā atrodas vietējas nozīmes arheoloģijas piemineklis — Sāmīšu viduslaiku kapsēta.

## Atsauces
Sirakjūsa

**Sirakjūsa** (arī **Sirakūzas**; ) ir pilsēta Ņujorkas štatā, ASV, Onondagas apgabala administratīvais centrs un lielākā pilsēta. 2020. gadā iedzīvotāju skaits tajā sasniedza 148 tūkstošus, šī ir viena no lielākajām pilsētām štatā. Pilsēta nosaukta Itālijas Sirakūzu vārdā.

Pilsētā atrodas vairākas augstākās izglītības mācību iestādes, tai skaitā Sirakjūsas Universitāte. Vēl pilsētā atrodas AHL hokeja komanda Sirakjūsas "Crunch".
## Iedzīvotāji
Sirakjūsā dzimuši vai dzīvojuši:
* Post Malone (1995), ir amerikāņu reperis,
* Toms Krūzs (1962), ir ASV aktieris un filmu producents,
* Dženeta Epsa (1970), ir NASA astronaute, inženiere,
* Džimijs Hauards (1984) ir amerikāņu hokejists, vārtsargs
## Sadraudzības pilsētas
Sirakjūsas sadraudzības pilsētas ir:

*  Caji, Taivāna
*  Fudžou, Ķīna
*  Taiza, Jemena
*  Tampere, Somija
* Irpiņa, Ukraina
* Boisisitija, Aidaho

## Atsauces

## Ārējās saites
Grāvju iela (Jūrmala)

**Grāvju iela** ir iela Jūrmalā, Mellužu apkaimē. Grāvju iela sākas krustojumā ar Mellužu prospektu un beidzas krustojumā ar Mētru ielu. Kopējais ielas garums ir 1320 metri, tā ir klāta ar grants segumu, bet posmā no Vasaras ielas līdz Mētru ielai ir asfalta segums. Ielai ir strupceļš, jo starpā atrodas dzelzceļš. Ielā ir savrupmāju un vasarnīcu apbūve.

## Ielu savienojumi
Grāvju iela ir savienota ar šādām ielām:
* Mellužu prospekts (T veida krustojums)
* Zemeņu iela
* Vasaras iela 
* Ģertrūdes prospekts 
* Ausekļa iela 
* Mētru iela (T veida krustojums)

## Skatīt arī
* Melluži
Jenkiju lepnums

**"Jenkiju lepnums"** () ir 1942. gada ASV sporta drāmas filma, kuras režisors ir Sems Vuds.

Filma ir par Ņujorkas "Yankees" spēlētāju Lū Gērigu. Tajā galvenās lomas attēlo Gērijs Kūpers, Terēza Raita, Volters Brenans, Mazulis Rūts un Dens Dirje.

Filma iznāca vienu gadu pēc Geriga nāves. Viņš nomira no amiotrofās laterālās sklerozes, kas ASV vēlāk kļuva plašāk pazīstama ar nosaukumu "Lū Gēriga slimība". Filma paši sevi attēloja arī daži no "Yankees" spēlētājiem, tai skaitā Mazulis Rūts. Filma tika nominēta Amerikas Kinoakadēmijas balvai 11 nominācijās, balva tika saņemta labākās montāžas kategorijā. 2008. gadā šī tika atzīta par visu laiku trešo labāko ASV sporta filmu. Ikoniskā Kūpera frāze "Šodien es sevi uzskatu par laimīgāko cilvēku uz Zemes" tika atzīta par 38. labāko filmu citātu. 2024. gadā filma iekļauta ASV Kongresa bibliotēkas Nacionālajā kino reģistrā kā "kulturāli, vēsturiski vai estētiski nozīmīga filma".

## Atsauces

## Ārējās saites
Elku strauts

**Elku strauts** ir Užavas labā krasta pieteka Ventspils novada Užavas pagastā. 

Ietek Užavas upē augšpus Užavas ciema.

Elku strautu nešķērso valsts autoceļi, tā krastos neatrodas lielākas apdzīvotās vietas.

## Ārējās saites
*Užavas Elku liepa un Elku strauts

## Atsauces
Lībciems

**Lībciems** ir ciems Ventspils novada Užavas pagastā. Izvietojies pagasta ziemeļu daļā 6,7 km no pagasta centra Užavas, 17 km no novada centra Ventspils un 205,9 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa V1308 (Ventspils–Avotiņi). Latvijas PSR laikā šeit atradās Padomju armijas raķešu bāze.
 
## Atsauces
Medoles strauts (Baltijas jūra)

**Medoles strauts** (arī **Medola**, **Medole**, **Medoles upīte**) ir Baltijas jūrā ietekoša upe Ventspils novadā.

Izteka - uz dienvidaustrumiem no Lībciema. Augštecē tek ziemeļaustrumu virzienā, pagriežas uz ziemeļrietumiem un netālu no ieteces jūrā - uz rietumiem. Ietek Baltijas jūrā.

Medoles strautu šķērso valsts autoceļš V1308 (Ventspils–Avotiņi), tā krastos neatrodas lielākas apdzīvotās vietas.

## Atsauces
Sārnate

**Sārnate** ir ciems Ventspils novada Užavas pagastā. Izvietojies pagasta dienvidos 13,4 km no pagasta centra Užavas, 36 km no novada centra Ventspils un 224,2 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa P111 (Ventspils (Leči)—Grobiņa).

## Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSP un OSP datiem.

## Atsauces

## Skatīt arī
*Sārnates apmetne
Aušra Augustinavičūte

**Aušra Augustinavičūte** (*Aušra Augustinavičiūtė*; dzimusi , mirusi ) bija Lietuvas ekonomiste, socioloģe; socionikas teorijas pamatlicēja.

A. Augustinavičūte dzimusi netālu no Kauņas. 1956. gadā absolvēja Viļņas Universitāte ekonomikas fakultāti finansista specialitātē. Strādāja Lietuvas PSR Finanšu ministrijā un pasniedza politekonomiju vairākās Viļņas mācību iestādēs.

1960. gados Aušra Augustinavičūte viena no pirmajām PSRS sāka pētīt socioloģiju (Padomju Savienībā līdz 1960. gadu beigām socioloģija tika uzskatīta par "buržuāzijas pseidozinātni"). Bez tam viņa nodarbojās arī ar ģimenes attiecību problēmām un seksoloģiju.

Aušra Augustinavičūte iepazinās ar Freida psihoanalīzi, Junga tipoloģiju un Kepinska informācijas metabolisma teoriju. 1968. gadā Augustinavičūte saprata, ka var paplašināt Junga koncepciju, izveidojot psihhes astoņu komponentu modeli, tādējādi liekot pamatus socionikai. 1978. gadā iznāca pirmie darbi socionikā: viņa uzrakstīja rakstu "Erotisko jūtu relativitātes teorija" un samizdatā publicēja grāmatas "Cilvēka duālā daba" pirmo versiju.

1980. gadā Augustinavičūte žurnālā *Mokslas ir technika* publicēja rakstu par informācijas metabolisma modeli (A modelis). To asi kritizēja daļa Lietuvas psihologu, bet lasītājos raisīja lielu interesi. 1980. gados viņa izdeva virkni darbu socionikā. Augustinavičūte piedalījās daudzās konferencēs PSRS socioloģijas, psiholoģijas un pedagoģijas jomā, skaidrojot socionikas koncepciju un metodes; vadīja lekcijas Lietuvā, Krievijā un Ukrainā.

1990. gados socionikas teorija sāka plaši izplatīties bijušās PSRS valstīs un ārpus tām. 
1990. gados Aušras Augustinavičūtes veselība sāka pasliktināties, un viņa pamazām atstāja aktīvu zinātnisko darbību, bet periodiski piedalījās konferencēs.

## Ārējās saites
* Аушра АУГУСТИНАВИЧЮТЕ socioniko.net
Bruno Parma

**Bruno Parma** (;  Ļubļana — ) bija Slovēnijas starptautiskais lielmeistars šahā (1963).

## Biogrāfija
1950. gadu beigās un 1960. gadu sākumā bijis viens no Dienvidslāvijas talantīgākajiem jaunajiem šahistiem. 1959. gadā dalījis otro vietu Pasaules jauniešu šaha čempionātā, bet divus gadus vēlāk Hāgā kļuvis par šī turnīra uzvarētāju. Divas reizes (1959, 1961) uzvarējis Slovēnijas šaha čempionātos. Par panākumiem turnīros FIDE 1961. gadā Parmam piešķīrusi starptautiskā meistara (IM), bet 1963. gadā - starptautiskā lielmeistara (GM) nosaukumu. Bijis trešais slovēņu tautības šahists pēc Milana Vidmara (1950) un Vasjas Pirca (1953), kas kļuvis par šaha lielmeistaru. 1964. gadā Polaņicazdrojā bijis 2. Akibas Rubinšteina memoriāla uzvarētājs. 1965. gadā Titogradā kopā ar Borislavu Ivkovu dalījis otro vietu Dienvidslāvijas šaha čempionātā. Savas šahistas karjeras laikā sekmīgi piedalījies daudzos starptautiskajos šaha turnīros.

Pārstāvējis Dienvidslāvijas komandu lielākajos komandu šaha turnīros:
* Pasaules šaha olimpiādēs piedalījies 8 reizes (1962-1970, 1974, 1978-1980). Komandu vērtējumā izcīnījis 4 sudraba (1962, 1964, 1968, 1974) un 2 bronzas (1970, 1980) medaļas;
* Eiropas komandu šaha čempionātos piedalījies 4 reizes (1965-1977). Komandu vērtējumā izcīnījis 2 sudraba (1965, 1973) un bronzas (1977) medaļas. Individuālajā vērtējumā izcīnījis 2 sudraba (1970, 1973) un 2 bronzas (1965, 1977) medaļas;
* Pasaules studentu šaha čempionātā piedalījies 1963. gadā un komandu vērtējumā izcīnījis sudraba medaļu;
* Balkānu valstu komandu šaha čempionātos piedalījies 3 reizes (1976, 1978, 1980). Komandu vērtējumā izcīnījis 3 zelta (1976, 1978, 1980) medaļas, bet individuālajā - sudraba (1976) un bronzas (1978) medaļas.

Pēc izglītības bijis žurnālists, vairāku šaha grāmatu autors.

## Atsauces

## Ārējās saites
Vratislavs II

**Vratislavs II** (; dzimis ap 1033. gadu, miris ) bija Bohēmijas kņazs no 1061. gada un pirmais Bohēmijas karalis no 1085. gada.

Pēc tēva Bržetislava I nāves 1055. gadā Vratislavs kļuva par Olomoucas kņazu. Sanaidojies ar brāli Spitihņevu I, bija spiests emigrēt uz Ungāriju. Ar ungāru palīdzību atguvis Olomoucu, salaba ar brāli un valdīja pēc brāļa nāves. Valdīšanas laikā darbojās kā viens no uzticamākajiem imperatora Heinriha IV sabiedrotajiem, investitūras strīdā saglabājot zināmu neitralitāti. 1085. gadā Heinrihs IV uz mūžu piešķīra Vratislavam II nemantojamu karaļa titulu.

## Ārējās saites
Jānis Kalniņš (hokejists)

**Jānis Kalniņš** (dzimis ) ir latviešu hokejists, vārtsargs. Pašlaik (2022) pārstāv KHL klubu Habarovskas "Amur".

## Spēlētāja karjera
Profesionāļa karjera uzsāka 2008.—09. gada sezonā, HK Liepājas Metalurgs otrajā sastāvā spēlējot Latvijas čempionātā. Viņš tobrīd bija komandas otrais vārtsargs aiz Māra Jučera. 2010.—11. gada sezonā kopā ar komandu izcīnīja Latvijas čempiona titulu, Kalniņš ieguva arī līgas labākā vārtsarga balvu. "Metalurga" sastāvā Kalniņš spēlēja līdz pat 2012.—13. gada sezonas noslēgumam, pēc kura komanda tika izformēta.

2013. gadā Kalniņš pievienojās ungāru MOL hokeja līgas klubam *[[Dunaújvárosi Acélbikák]]*. Tā sastāvā viņš aizvadīja nākamās divas sezonas. 2015.—16. gada sezonu aizvadīja *[[Székesfehérvár]]* rindās. 2016. gada vasarā pievienojās KHL klubam Rīgas "Dinamo". Sezonas gaitā dalīja laiku vārtos ar čehu Jakubu Sedlāčeku, taču nākamajā sezonā jau pildīja komandas pamatvārtsarga funkcijas. 2018. gada jūnijā pievienojās Helsinku "Jokerit".

2022. gadā Tamperes "Tappara" sastāvā kļuva par Somijas čempionu. 2022. gada jūlijā KHL komanda Habarovskas "Amur" paziņoja par līguma noslēgšanu ar vārtsargu Jāni Kalniņu. Pats hokejists intervijā portālam Sportacentrs.com to apstiprināja: Ar šo soli Kalniņš aizvērtu durvis spēlēšanai Latvijas izlasē saskaņā ar pēc Krievijas iebrukuma Ukrainā mainīto Sporta likumu.

Latvijas hokeja izlases rindās debitēja 2014. gadā. Izlases sastāvā devies uz 2015. un 2016. gada Pasaules čempionātu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Dragoļubs Miničs

**Dragoļubs Miničs** (; , Podgorica — , Novi Sada) bija Serbijas starptautiskais lielmeistars šahā (1991).

## Biogrāfija
1962. gadā kopā ar Aleksandru Matanoviču uzvarējis Dienvidslāvijas šaha čempionātā. 1969. gadā dalījis 1.-3. vietu Pasaules šaha čempiona nosaukuma izcīņas cikla zonas turnīrā un ieguvis tiesības piedalīties starpzonu turnīrā, kurā dalījis 16.-17. vietu. Daudzu starptautisko šaha turnīru laureāts. Devis arī nozīmīgu ieguldījumu šaha atklātņu teorijā, sevišķi dažādos sicīliešu aizsardzības variantos. Par panākumiem turnīros FIDE 1964. gadā Miničam piešķīrusi starptautiskā meistara (IM), bet 1991. gadā - starptautiskā lielmeistara (GM) goda nosaukumu.

Pārstāvējis Dienvidslāvijas komandu lielākajos komandu šaha turnīros:
* Pasaules šaha olimpiādēs piedalījies 2 reizes (1962, 1970). Komandu vērtējumā izcīnījis sudraba (1962) un bronzas (1970) medaļas;
* Eiropas komandu šaha čempionātos piedalījies 4 reizes (1961-1973). Komandu vērtējumā izcīnījis 3 sudraba (1961, 1965, 1973) medaļas. Individuālajā vērtējumā arī izcīnījis 3 sudraba (1961, 1965, 1970) un 2 bronzas (1965, 1977) medaļas;
* Pasaules studentu šaha čempionātā piedalījies 3 reizes (1962-1964). Komandu vērtējumā izcīnījis 2 sudraba (1962, 1963) medaļas, bet individuālajā vērtējumā - zelta (1962) medaļu;
* Balkānu valstu komandu šaha čempionātos piedalījies 3 reizes (1973, 1975-1976). Komandu vērtējumā izcīnījis 2 zelta (1975, 1976) un bronzas (1973) medaļas, bet individuālajā - sudraba (1975) un bronzas (1976) medaļas.

2005. gada 9. aprīlī atrasts miris savā Novi Sadas dzīvoklī, pēc tam, kad vairākas dienas nav atbildējis uz tālruņa zvaniem. Vēlāk ārsti secinājuši, ka nāve no sirdstriekas iestājusies pirms dažām dienām, iespējams, ka tieši 5. aprīlī, Miniča dzimšanas dienā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Dragoļubs Velimirovičs

**Dragoļubs Velimirovičs** (;  Vaļeva —  Belgrada) bija Serbijas starptautiskais lielmeistars šahā (1973).

## Biogrāfija
Šahu septiņu gadu vecumā iemācījusi spēlēt māte Jovanka Velimiroviča (1910–1972), kas savulaik bijusi pirmā Dienvidslāvijas sieviešu šaha čempione. 1958. gadā uzvarējis Bosnijas un Hercegovinas jauniešu šaha čempionātā, bet 1960. un 1961. gadā kļuvis par Dienvidslāvijas divkārtējo jauniešu čempionu.

1970. un 1980. gados bijis viens no populārākajiem Dienvidslāvijas šahistiem. Izcēlies ar savu izdomas bagāto, kombinacionālo spēles stilu, labām atklātņu zināšanām. Trīs reizes uzvarējis Dienvidslāvijas šaha čempionātos (1970, 1975, 1997). Daudzu starptautisko turnīru uzvarētājs. Par panākumiem turnīros FIDE 1972. gadā Velimirovičam piešķīrusi starptautiskā meistara (IM), bet 1973. gadā - starptautiskā lielmeistara (GM) nosaukumu.

Trīs reizes piedalījies Pasaules šaha čempiona nosaukuma izcīņas cikla starpzonas turnīros: 1979. gadā Riodežaneiro palicis 14. vietā, 1982. gadā Maskavā bijis 10. vietā, bet 1987. gadā Ungārijā ieņēmis 12. vietu.

Pārstāvējis Dienvidslāvijas komandu lielākajos komandu šaha turnīros:
* Pasaules šaha olimpiādēs piedalījies 6 reizes (1974, 1978, 1982, 1986-1990). Komandu un individuālajā vērtējumā izcīnījis 2 sudraba (1974) medaļas;
* Eiropas komandu šaha čempionātos piedalījies 4 reizes (1970-1980). Komandu vērtējumā izcīnījis sudraba (1973) un bronzas (1977) medaļas. Individuālajā vērtējumā izcīnījis 2 sudraba (1970, 1977) un bronzas (1973) medaļas;
* Pasaules komandu šaha čempionātā piedalījies 1989. gadā un komandu vērtējumā izcīnījis sudraba medaļu;
* Pasaules studentu šaha čempionātā piedalījies 2 reizes (1964, 1967);
* Balkānu valstu komandu šaha čempionātos piedalījies 3 reizes (1972, 1974, 1978). Komandu vērtējumā izcīnījis 2 zelta (1972, 1978) un bronzas (1974) medaļas, bet individuālajā - zelta (1972), sudraba (1978) un bronzas (1974) medaļas.

Devis nozīmīgu ieguldījumu šaha atklātņu teorijā. Velimiroviča vārdā ir nosaukts variants sicīliešu aizsardzībā: 1. e4 c5 2. Zf3 d6 3. d4 cxd4 4. Zxd4 Zf6 5. Zc3 e6 6. Lc4 Zc6 7. **Le3**.

## Atsauces

## Ārējās saites
Velimirovičs

**Velimirovičs** (, no personvārda Velimirs (*Velimir/Велимир*); sieviešu dzimtē Velimiroviča) ir serbu cilmes uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:
* Dragoļubs Velimirovičs (*Dragoljub Velimirović*; 1942—2014) — Serbijas šaha lielmeistars;
* Milans Velimirovičs (*Milan Velimirović*; 1952—2013) — Serbijas šaha problēmists.
Elsīte

**Elsīte** ir ciems Jēkabpils novada Aknīstes pagastā. Atrodas pagasta dienvidu daļā 3 km no pagasta centra Aknīstes un 154 km no Rīgas.

Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa P74 (Siliņi—Aknīste), Elsītes upes krastā.

## Atsauces
Apeldorna

**Apeldorna** () ir pilsēta un pašvaldība Gelderlandes provincē Nīderlandes centrālajā daļā, reģiona centrs. Apeldornas pašvaldībā, ieskaitot pieguļošos ciemus, 2014. gadā dzīvoja 157 679 iedzīvotāji. Pašvaldības rietumu daļa ir pauguraina un mežaina, bet austrumdaļa atrodas Eiselas upes ielejā.

Apeldornā norisinājās 2025. gada Eiropas čempionāts vieglatlētikā telpās.
## Atsauces

## Ārējās saites
Mīkaels Baklunds

**Mīkaels Baklunds** (; dzimis ) ir zviedru hokejists, centra uzbrucējs, Zviedrijas hokeja izlases dalībnieks. Pašlaik (2025) Baklunds spēlē Nacionālās hokeja līgas kluba Kalgari "Flames" sastāvā, kur pilda arī komandas kapteiņa funkcijas.

## Spēlētāja karjera
Profesionāļa karjeru Baklunds sāka 16 gadu vecumā, kad 2005.—06. gada sezonā aizvadīja 12 spēles Allsvenskan līgas klubā VIK Västerås HK. 2007.—08. gada sezonā komandas rindās uzbrucējs jau bija nostiprinājies. 2008.—09. gada sezonas vidū pārcēlās uz Ziemeļameriku, kur aizvadīja savu debijas spēli NHL klubā Kalgari "Flames", kā arī Kelovnas "Rockets" rindās kļuva par WHL čempionu.

2009.—10. gada sezonā Kalgari "Flames" sastāvā Baklunds aizvadīja jau 23 spēles, sezonas lielāko daļu gan pavadot AHL. 2010.—11. gada sezonā hokejistam izdevās nostiprināties "Flames" rindās. 2013.—14. gada sezonu Baklunds noslēdza ar 39 rezultativitātes punktiem un bija kļuvis par vienu no "Flames" vadošajiem uzbrucējiem.

## Ārējās saites
Josips Rukavina

**Josips Rukavina** (; dzimis ) ir Horvātijas starptautiskais meistars šahā (1973).

## Biogrāfija
1970. gadu sākumā bijis viens no spēcīgākajiem Dienvidslāvijas šahistiem. 1972. gadā kopā ar Ļubomiru Ļubojeviču dalījis 2.-3. vietu Dienvidslāvijas šaha čempionātā. Tajā pašā gadā piedalījies Pasaules šaha čempiona nosaukuma izcīņas cikla zonas turnīrā, kur ieņēmis 2. vietu un ieguvis tiesības spēlēt starpzonu turnīrā. 1973. gadā starpzonu turnīrā Ļeņingradā ieņēmis 15. vietu, tomēr spējis sagādāt vienīgo zaudējumu vienam no turnīra uzvarētājiem Viktoram Korčnojam. Daudzu starptautisko šaha turnīru laureāts. Par panākumiem turnīros FIDE 1973. gadā Rukavinam piešķīrusi starptautiskā meistara (IM) nosaukumu.

Pārstāvējis Dienvidslāvijas komandu lielākajos komandu šaha turnīros:
* Pasaules šaha olimpiādēs piedalījies 1972. gadā un komandu vērtējumā izcīnījis bronzas medaļu;
* Balkānu valstu komandu šaha čempionātos piedalījies 5 reizes (1972, 1982, 1984-1986). Komandu vērtējumā izcīnījis 3 zelta (1972, 1984, 1985) un 2 sudraba (1982, 1986) medaļas, bet individuālajā - zelta (1985), sudraba (1986) un bronzas (1972) medaļas.

## Atsauces

## Ārējās saites
Rukavina

**Rukavina** (, , no vārda *rukav/рукав* — 'piedurkne') ir serbhorvātu cilmes uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:

* Antonio Rukavina (*Антонио Рукавина*; 1984) — Serbijas futbolists;
* Josips Rukavina (*Josip Rukavina*; 1942) — Horvātijas starptautiskais meistars šahā.
Svens Andrigeto

**Svens Andrigeto** (*Sven Andrighetto*; dzimis ) ir šveiciešu hokejists, uzbrucējs. Pašlaik (2025) spēlē Nacionālās līgas komandā Cīrihes "Lions". Iepriekšējās sezonas spēlējis Nacionālās hokeja līgas komandās Monreālas "Canadiens" un Kolorādo "Avalanche" un KHL komandā Omskas "Avangard".

## Spēlētāja karjera
Profesionāļa karjeru Andrigeto uzsāka 2010.—11. gada sezonā, kuru aizvadīja NLB klubā *[[GC Küsnacht Lions]]*. Vasarā hokejists pārcēlās uz Ziemeļameriku, nākamās divas sezonas aizvadot QMJHL. 2013. gada NHL draftā uzbrucēju izvēlējās Monreālas "Canadiens", un Andrigeto pēc tam noslēdza līgumu ar klubu. 2013.—14. gada sezonu viņš aizvadīja AHL komandā Hamiltonas "Bulldogs", taču 2014.—15. gada sezonā 12 spēles aizvadīja arī NHL. 2015.—16. gada sezonā "Canadiens" rindās hokejists aizvadīja jau 44 spēles, tajās atzīmējoties ar 17 rezultativitātes punktiem.

2017. gada 1. martā tika aizmainīts uz Kolorādo "Avalanche", tās sastāvā aizvadot nākamās divas sezonas. 2019.—20. gada sezonā spēlēja KHL klubā Omskas "Avangard", taču tad noslēdza piecu gadu līgumu ar Cīrihes "Lions", kuras sistēmā hokejists vairākus gadus spēlēja juniora vecumā.

## Atsauces

## Ārējās saites
*
Andreass Martinsens

**Andreass Martinsens** (; dzimis ) ir norvēģu hokejists, uzbrucējs, Norvēģijas hokeja izlases dalībnieks. Pašlaik (2020) spēlē Šveices hokeja līgas vienībā *[[EV Zug]]*

## Spēlētāja karjera
Profesionāļa karjeru Martinsens sāka 2007.—08. gada sezonā, kuru aizvadīja Norvēģijas hokeja līgas komandas *[[Lillehammer IK]]* sastāvā. 2009. gadā uzbrucējs kādu laiku spēlēja Allsvenskan līgas klubā *[[Leksands IF]]*, taču tad atgriezās Lilehammerē, tās sastāvā spēlējot līdz pat 2012. gadam. 2012. gada maijā noslēdza līgumu ar Vācijas hokeja līgas klubu Diseldorfas "Metro Stars". 2014.—15. gada sezonā Martinsens jau bija viens no komandas rezultativākajiem spēlētājiem.

2015. gada maijā noslēdza viena gada līgumu ar NHL klubu Kolorādo "Avalanche". Nākamajā sezonā tā rindās Martinsens aizvadīja 55 spēles, atzīmējās ar 11 rezultativitātes punktiem. "Avalanche" rindās spēlēja arī 2016.—17. gada sezonā, līdz 2017. gada 1. martā tika aizmainīts uz Monreālas "Canadiens". Pēc sezonas beigām Martinsens tika aizmainīts uz Čikāgas "Blackhawks". Tās rindās turpmākajās divās sezonās spēlēja vien epizodiski, lielāko daļu laika aizvadot AHL vienībā Rokfordas "IceHogs". 2019. gada otrajā pusē vispirms nonāca Anahaimas "Ducks", bet drīz pēc tam arī Pitsburgas "Penguins" sistēmā. Martinsens turpināja spēlēt AHL, līdz 2020. gada janvārī līgums ar viņu tika lauzts.

2020. gada sākumā Martinsens atgriezās Eiropā, kur pievienojās *[[EV Zug]]* rindām.

## Ārējās saites
*
Stavangeres "Oilers"

**Stavangeres "Oilers"** ir hokeja komanda, kas bāzēta Stavangerē, Norvēģijā, un spēlē Norvēģijas hokeja līgā. Klubs dibināts 2000. gadā. "Oilers" ir deviņkārtēja Norvēģijas čempione. Septiņus titulus komanda izcīnījusi laika posmā no 2009. līdz 2017. gadam, un pēdējos divus vēl 2022. un 2023. gadā. 2014. gadā "Oilers" uzvarēja Kontinentālā kausa izcīņā.

No 2013. līdz 2016. gadam komandas rindās spēlēja latviešu uzbrucējs Rūdolfs Balcers.

## Ārējās saites
* Komandas oficiālā mājaslapa
* Eliteprospects.com komandas lapa
Aleksejs Marčenko

**Aleksejs Marčenko** (; dzimis ) ir krievu hokejists, aizsargs. Pašlaik (2024) spēlē KHL kluba Kazaņas HK Ak Bars sastāvā.

## Spēlētāja karjera
Profesionāļa karjeru Marčenko uzsāka 2009.—10. gada sezonā, kad aizvadīja 10 spēles KHL kluba Maskavas CSKA sastāvā. Sezonas lielāko daļu gan viņš aizvadīja MHL. Nākamajā sezonā KHL aizvadīja jau 22 spēles, taču paralēli Maskavas "Krasnaja Armija" sastāvā kļuva par MHL čempionu, iegūstot arī līgas labākā aizsarga balvu. 2012.—13. gada sezona bija pirmā pilnā sezona, ko Marčenko aizvadīja KHL.

Vasarā hokejists pārcēlās uz Ziemeļameriku, 2013.—14. gada sezonā aizvadot arī savu debijas spēli NHL klubā Detroitas "Red Wings". 2014.—15. gada sezonā "Red Wings" rindās hokejists aizvadīja jau 51 spēli, taču 2015.—16. gada sezonā jau bija nostiprinājies komandas pamatsastāvā. Nākamās sezonas vidū tika aizmainīts uz Toronto "Maple Leafs".

2017. gadā atgriezās KHL, nākamās trīs sezonas aizvadot Maskavas CSKA rindās. 2019. gadā kopā ar komandu izcīnīja Gagarina kausu.

## Ārējās saites
*
Albins Planincs

**Albins Planincs** (; , Zagorje pie Savas — , Ļubļana) bija Slovēnijas starptautiskais lielmeistars šahā (1973).

## Biogrāfija
Bijis viens no ievērojamākajiem Slovēnijas šahistiem pēc lielmeistariem Milana Vidmara, Vasjas Pirca un Bruno Parmas. Šahu iemācījies spēlēt septiņu gadu vecumā. Divas reizes (1968, 1971) kļuvis par Slovēnijas šaha čempionāta uzvarētāju. 1969. gadā sensacionāli uzvarējis Vidmara memoriālā Ļubļanā, apsteidzot tā laika labāko Dienvidslāvijas šahistu Svetozaru Gligoriču. 1973. gadā kopā ar Pasaules šaha eksčempionu Tigranu Petrosjanu dalījis pirmo vietu prestižajā *IBM* turnīrā Nīderlandē. Par panākumiem turnīros FIDE 1969. gadā Planincam piešķīrusi starptautiskā meistara (IM), bet 1973. gadā - starptautiskā lielmeistara (GM) nosaukumu.

Pārstāvējis Dienvidslāvijas komandu lielākajos komandu šaha turnīros:
* Pasaules šaha olimpiādēs piedalījies 1974. gadā un komandu vērtējumā izcīnījis sudraba medaļu;
* Eiropas komandu šaha čempionātos piedalījies 2 reizes (1970-1973). Komandu vērtējumā izcīnījis sudraba (1973) medaļu;
* Balkānu valstu komandu šaha čempionātos piedalījies 3 reizes (1971, 1974, 1977). Komandu vērtējumā izcīnījis sudraba (1977) un 2 bronzas (1971, 1974) medaļas, bet individuālajā 3 bronzas (1971, 1974, 1977) medaļas.

Tomēr kopš 1974. gada Planincu sāka vajāt dažādas garīgas slimības, un viņa šaha rezultātos 1970. gadu vidū bija vērojams straujš kritums. Pastiprinātās depresijas dēļ 35 gadu vecumā Planincs bija spiests pārtraukt savu šahista karjeru. Mūža pēdējos divdesmit gadus pavadījis speciālā ārstniecības iestādē Ļubļanā. 

## Atsauces

## Ārējās saites