open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Dzemdību nams “Gaiļezers”

**Dzemdību nams “Gaiļezers”** bija 1987. gadā projektēta un nepabeigta ēka Sedas ielā 12, Mežciemā, Rīgā. Ēka 2023. gadā tika nojaukta. Tā atradās blakus RAKUS stacionāram "Gaiļezers".

Nepabeigtajā ēkā vairākkārt notikuši nelaimes gadījumi, kad nenorobežotajā būvobjektā traumas guvuši jaunieši un citi interesenti.

## Sākotnējais projekts
Ēkas celtniecība tika uzsākta 1987. gada septembrī, tā pirmo kārtu bija iecerēts pabeigt 1990. gadā, bet otro - 1991. gadā. Projektā bija paredzēts, ka celtni veidos divstāvīga ēka un trīs torņi. Torņos astoņos stāvos atrastos dzemdību nodaļa ar 120 vietām, observācijas nodaļa ar 60 vietām un pataloģijas nodaļa ar 60 vietām, kā arī dzemdību zāles, bet divstāvu ēkā - pataloģijas nodaļa un konsultāciju dienests. Katrā torņa stāvā atrastos vecmātes postenis ap kuru būtu izvietotas desmit vienvietīgas palātas, kurās būtu atsevišķi sanitārie mezgli un jaundzimušie uzturētos kopā ar mātēm. Ēkai būtu neliels, slēgts pagalms, kas būtu redzams pa palātu logiem. 

Būvniecība tika pārtraukta 1990. gadā, un iekonservēta 1992. gada pavasarī. Pārtraucot darbus līdzekļu nepiešķiršanas dēļ, ēka tika ierobežota un apsargāta līdz vismaz 1997. gadam, taču tās konservācija netika pabeigta. Celtnē bija pabeigti apmēram 80% būvdarbu, bija iebūvēti 11 no 13 paredzētajiem liftiem, uzbūvēti divi pazemes tuneļi uz Gaiļezera slimnīcu, daļēji bija izbūvētas komunikācijas, bija nepieciešams pabeigt siltumpievades, ūdensapgādes un kanalizācijas sistēmu izbūvi un veikt iekšējo apdari. Dzemdību nama specifiskās uzbūves dēļ to būtu bijis sarežģīti piemērot izmantošanai citiem mērķiem. Plānotās projekta izmaksas bija 6 miljoni rubļu. 

1994. gadā tika lēsts, ka būvniecībā ieguldīti 4 081 000 rubļu un tās pabeigšanai nepieciešami vēl aptuveni 1 700 000 latu, kam valsts budžetā  nepietika līdzekļu, turklāt dzimstībai samazinoties bija zudusi nepieciešamība pēc jauna dzemdību nama, tāpēc ēku tika nolemts nodot privatizācijai. 1999. gada beigās ēka tika pārdota izsolē ar lejupejošu soli ar sākumcenu 25 000 latu. 

## Renovācijas projekts
SIA “CADUCEUS Development” 2021. gadā piedāvāja renovācijas projektu, saskaņā ar kuru bija plānots līdz 2026. gadam ēkas daļēji demontēt un atjaunot, izveidojot daudzfunkcionālu medicīnas centru. 

**Plānoto darbu norises grafiks**

* 2021. gada 1.puse – būvprojekta minimālā sastāvā saskaņošana Rīgas pilsētas būvvaldē
* 2023. gada 1.puse – būvprojekta izstrāde un saskaņošana
* 2023. gada 2.puse – būvniecības uzsākšana
* 2025.–2026. gadā – būvniecības darbu pabeigšana

Sadārdzinoties būvniecības izmaksām, iecerētais projekts tika pārtraukts un ēka 2023. gadā tika nojaukta uzturēšanas izmaksu un drošības apsvērumu dēļ. 2024. gada aprīlī ēkas pamatu nojaukšanas laikā tika atrasta laika kapsula.

## Atsauces
Diste

**Diste** () ir pilsēta Beļģijā, Flandrijas reģionā, Flāmu Brabantes reģionā. 2018. gadā pilsētā dzīvoja 23 824 iedzīvotāji.

## Sadraudzības pilsētas
Distei ir šādas sadraudzības pilsētas:

*  Burene, Nīderlande
*  Breda, Nīderlande
*  Stēnbergena, Nīderlande
*  Dilenburga, Vācija
*  Oranža, Francija

## Cilvēki
Distē dzimuši:

* Timijs Simonss (*Timmy Simons*, 1976) — futbolists

## Atsauces

## Ārējās saites

*
* Mājaslapa
T-72

***T-72 Урал*** ir Padomju armijas, vēlāk Krievijas Bruņoto spēku galvenais tanks, ko Ņižņijtagilas uzņēmums *Uralvagonzavod* (*Уралвагонзавод*) sāka ražot 1972. gadā kā galvenā tanka T-64 nākamo versiju līdztekus gāzu turbīnas tankam T-80.

Tanku būvēja arī Polijas, Čehoslovākijas, Dienvidslāvijas un Indijas tanku rūpnīcās un lielā skaitā pārdeva Sīrijas, Lībijas, Irānas un Irākas bruņotajiem spēkiem. To plaši izmantoja 1982. gada Libānas karā, Pirmajā un Otrajā Persijas līča karā, Dienvidslāvijas karos kā arī Krievijas—Ukrainas karā.

Tanka modifikācijas T-72M1 eksporta cena 1992. gadā bija aptuveni 1,2 miljoni ASV dolāru, bet ar munīciju un rezerves daļām vienības cena bija aptuveni 1,8 miljoni ASV dolāru.

Līdz 2005. gadam izgatavoja ap  T-72, no tiem Krievijas Federācijas bruņotajos spēkos līdz 2022. gada iebrukumam Ukrainā bija aptuveni  eksemplāru.

## Skatīt arī
* Tips 98

## Atsauces

## Ārējās saites
Pleznveida grīslis

**Pleznveida grīslis** () ir mainīga izskata grīšļu dzimtas suga. Savvaļā tā ir nevienmērīgi sastopama Eiropā — vietām centrālajos un ziemeļu apgabalos, tostarp reti visā Latvijas teritorijā.

Ierakstīts Latvijas Sarkanajā grāmatā 3. kategorijā.

## Apraksts
Pleznveida grīslis ir daudzgadīgs, 5-20 cm garš lakstaugs, kurš pieder dažādvārpu grīšļu grupai, jo tā sievišķajiem ziediem ir 3 drīksnas un augļa pūslītim ir īss knābītis.

Augs veido blīvu ceru. Vienam augam ir daudz stublāju — tie ir plakani un raupji. Auga lapas ir 0,2-0,4 cm platas, zaļas, satuvinātas pie pamata, aptuveni stublāja garumā vai garākas. Lapu makstis pie pamata ir brūnas. Ziedkopā ir viena vīrišķo ziedu vārpiņa, tā ir īsa un atrodas ziedkopas sānos. Parasti tā ir īsāka nekā divas vai trīs ļoti tuvu blakus esošās, starainās sievišķās vārpiņas. Kopumā vārpiņā ir 3—5 ziedi. Seglapa ir ļoti īsa, makstveidīga, ar sarainu piedevu galā. Augļu pūslītis ir iegarens, apakšdaļā manāmi šaurāks, zaļganbrūns, apmatots, garāks nekā brūnā, strupā segplēksne ar noapaļotu galu. Knābītis ir īss, gandrīz vesels. Zied maijā un jūnija sākumā.

## Atsauces
Lomela

**Lomela** () ir pilsēta Beļģijā, Flandrijas reģionā, Limburgas provincē. 2018. gadā Lomelā dzīvoja 34 044 iedzīvotāji.

Bez dzīvojamās zonas, Lomelā atrodas arī vairāki dabas rezervāti. Pilsētā tiek iegūtas smiltis, ko izmanto stikla ražošanā. Daži no smilšu ieguves karjeriem ir pārveidoti par dabas rezervātiem un atpūtas zonām.

## Atsauces

## Ārējās saites

*
* Mājaslapa
Rūselare

**Rūselare** (, ) ir pilsēta Beļģijā, Flandrijas reģionā, Rietumflandrijas provincē. 2018. gada Rūselarē dzīvoja 62 301 iedzīvotājs.

Pilsētas rātsnams, tirgus un zvanu tornis ir iekļauti UNESCO Pasaules mantojuma objektu sarakstā. Rūselarē atrodas *[[Rodenbach]]* alus darītava.

## Atsauces

## Ārējās saites

*
* Mājaslapa
Serēna

**Serēna** () ir pilsēta Beļģijā, Valonijas reģionā, Ljēžas provincē. 2018. gadā Serēnā dzīvoja 64 270 iedzīvotāji. Pilsēta ietilpst Ljēžas pilsētas aglomerācijā.

Pilsētā atrodas gan dzelzs, gan kristālstikla rūpnīcas, no kurām pazīstamākā ir *[[Val Saint Lambert]]*, kas darbojās kopš 1826. gada.

## Sadraudzības pilsētas
Serēnai ir šādas sadraudzības pilsētas:

*  Duē, Francija
*  Rimini, Itālija
*  Šatēla, Francija

## Atsauces

## Ārējās saites

*
* Mājaslapa
Turnē

**Turnē** () ir pilsēta Beļģijā, Valonijas reģionā, Eno provincē. 2025. gadā Turnē dzīvoja 68 991 iedzīvotāji.

Pilsēta atrodas Šeldas upes krastos, 85 km uz dienvidrietumiem no Briseles. Turnē ir viena no Beļģijas vecākajām pilsētām un tai ir bijusi nozīmīga loma valsts kultūras vēsturē. 413. gadā Turnē kļuva par Franku valsts pirmo galvaspilsētu, šo statusu saglabājot līdz 508. gadam. Romānikas un gotikas stilā celtā Turnē katedrāle, kā arī viens no Beļģijā vecākajiem zvanu torņiem ir iekļauti UNESCO Pasaules mantojuma objektu sarakstā.

## Cilvēki
Turnē dzimuši:

* Hlodvigs I (*Clovis I*, 466.—511.) — franku karalis
* Rogīrs van der Veidens (*Rogier van der Weyden*, 1399. vai 1400.—1469) — gleznotājs

## Sadraudzības pilsētas
Turnē ir šādas sadraudzības pilsētas:

*  Truā, Francija
*  Vilnēva d'Aska, Francija
*  Bētleme, Palestīna
*  Tariha, Bolīvija

## Atsauces

## Ārējās saites

* 
* Mājaslapa
Krievu balss pret karu

**"Krievu balss pret karu"** bija Latvijas krievvalodīgo kopienas protesta akcija, kas notika 2022. gada 23. aprīlī pie Brīvības pieminekļa Rīgā. Uzrunās šajā pasākumā vairāki cilvēki pauda asu nosodījumu Kremļa režīmam un īstenotajai militārajai agresijai Ukrainā.

Pasākumā bija sanākuši vairāki simti cilvēku, turot rokās Ukrainas karogus un plakātus ar tādiem uzrakstiem kā "Apturēt genocīdu Ukrainā", "Pilnīgu Krievijas gāzes un naftas embargo".

Mūziķe Katrīna Gupalo izpildīja Latvijas un Ukrainas himnu. Par notiekošo Ukrainā viņa teica: “Mēs nevaram dalīt cilvēkus, kā to dala Putins, mums jānāk kopā, lai uzvarētu šo vājprātu, kas 21. gadsimtā, izrādās, pastāv uz planētas Zeme.”

“Šim karam nav valodas, un Ukraina cīnās par Eiropu, Baltiju, Poliju un Somiju. Ja Ukraina kritīs, mēs būsim nākamie, kuriem katru nakti būs jāsēž pagrabos un jāslēpjas no bumbām un kuriem būs jābēg, uz kuru zemes notiks izvarošana un notiks nogalināšana, un būs nāve, jo Putina armija nāk ar nāvi,” uzsvēra pianists Andrejs Osokins.

Kara upuri tika pieminēti ar klusuma brīdi.

Kustības “Krievu balss pret karu” nolūks bija parādīt, ka ne visi krievi identificē sevi ar Putina režīmu. To apliecināja arī zili baltais karogs, kas plīvoja blakus Latvijas un Ukrainas simboliem.

Sanākušo vidū bija arī Latvijā dzīvojošie ukraiņi un tie, kuri šurp ieradušies, bēgot no kara.

Kustības "Krievu balss pret karu" sapulcē pie Brīvības pieminekļa piedalījās vairāki simti cilvēku.

## Atsauces
Lokerena

**Lokerena** () ir pilsēta Beļģijā, Flandrijas reģionā, Austrumflandrijas provincē. 2018. gadā Lokerenā dzīvoja 41 438 iedzīvotāji.

Pilsētā bāzējas futbola klubs *[[K.S.C. Lokeren Oost-Vlaanderen]]*, kas savas mājas spēles aizvada Daknamas stadionā.

## Cilvēki
Lokerenā dzimuši:

* Gregs Van Avermāts (*Greg Van Avermaet*, 1985) — riteņbraucējs

## Atsauces

## Ārējās saites

*
* Mājaslapa
Paukošana 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs — zobens vīriešiem

**Paukošana ar zobenu vīriešiem** bija viena no septiņām paukošanas disciplīnām, kas tika aizvadīta 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs, Parīzē. Sacensības tika aizvadītas no 1900. gada 19. līdz 25. jūnijam, 19. un 20. jūnijā tika aizvadīti ceturtdaļfināli, 22. jūnijā notika pusfināli, bet 25. jūnijā notika fināla sacensības. Tās notika Tilerī dārzā, Parīzē un tajā kopā startēja 23 sportisti no 7 valstīm.

Zelta medaļu šajā disciplīnā ieguva Francijas paukotājs Žoržs de la Falēzs, sudraba medaļu ieguva arī francūzis Leons Tjēbo, savukārt bronzas medaļu ieguva Austrijas paukotājs Zīgfrīds Flešs. Visām valstīm šī bija pirmās olimpiskās medaļas šajās disciplīnās.

## Sacensību formāts
Disciplīnā tika izmantots trīs kārtu formāts: ceturtdaļfināls, pusfināls un fināls. Katrā raundā tika izmantota apļa spēle, kurā tika ieskaitīti faktiskie rezultāti. Sacensībās tika izmantoti standarta zobenu noteikumi, izņemot to, ka mērķa zona bija viss ķermenis (nevis ierobežots virs vidukļa).

Ceturtdaļfinālā startēja visi 23 paukotāji, kuri bija sadalīti 4 grupās, pa 5 vai 6 paukotājiem katrā. Katras grupas četri labākie paukotāji kvalificējās pusfinālam. Pusfinālā startēja 16 paukotāji, kuri tika sadalīti divās grupās, katrā pa 8 paukotājiem. Finālam kvalificējās no katras grupas četri labākie paukotāji. Fināla sacensībās startēja 8 paukotāji.

## Sacensību kalendārs
 — ceturtdaļfināls;  — pusfināls;  — fināls (medaļu izcīņa)

## Medaļu ieguvēji

## Rezultāti
### Ceturtdaļfināls
Diemžēl nav zināmi, kuri paukotāji startēja kurā grupā.

 — kvalifikācija nākamajai kārtai

### Pusfināls
 — kvalifikācija nākamajai kārtai

; A pusfināls

; B pusfināls

### Fināls

## Pārstāvētās valstis un sportisti

Disciplīnā startēja 23 sportisti no 7 valstīm. Pirmo reizi šajā disciplīnā bija pārstāvēti Francijas, Itālijas, Spānijas, Šveices, Ungārijas un Vācijas sportisti.

*Iekavās uzrādīts sportistu skaits no valsts.*

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Atsauces

## Ārējās saites
* Paukošana 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs — zobens vīriešiem (''Sports Reference'') 
* Paukošana 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs — zobens vīriešiem (''Olympedia'') 
* Paukošana 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs — zobens vīriešiem (''Olympics'') 
* De Wael, Herman. *Herman's Full Olympians*: "Fencing 1900".  Accessed 21 January 2006. Available electronically at http://users.skynet.be/hermandw/olymp/fen1900.html .
*
Baraņivka

**Baraņivka** () ir pilsēta Ukrainas ziemeļos, Žitomiras apgabala Žitomiras rajonā. Izvietojusies apgabala rietumos Slučas upes krastos  no apgabala centra Žitomiras. Līdz 2020. gadam rajona centrs.

## Vēsture
Vēstures avotos pirmoreiz minēta 1565. gadā kā Lietuvas Lielkņazistes ciems. 1802. gadā Slučas krastos atklāja kaolīna iegulas — materiālu, kas nepieciešams porcelāna ražošanai. 1905. gadā Baraņivka bija miests ar porcelāna fabriku, pastu un telegrāfu; no 2000 iedzīvotājiem puse bija ebreji. 1923. gadā Baraņivka kļūst par rajona centru, bet 1938. gadā tai piešķir pilsētciemata statusu, bet 2001. gadā — pilsētas statusu. Mūsdienās nozīmīgs keramiskās rūpniecības centrs, vairāki pārtikas rūpniecības uzņēmumi.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Виконавчий комітет Баранівської міської ради
2060. gads

**2060. gads** () būs garais gads, kas pēc Gregora kalendāra sāksies ceturtdienā.

## Gaidāmie notikumi

* Globālā temperatūra paaugstināsies par 4 °C.
* Krievija plāno kļūt par oglekļa neitrālu valsti.
* Ķīnas valdība plāno panākt, lai Ķīna būtu oglekļa neitrāla valsts.
* Saskaņā ar Starptautiskās Enerģētikas aģentūras (IEA) prognozēm, viena trešdaļa Pasaules elektroenerģijas varētu tikt ražota ar saules baterijām.
* Jūras līmenis, līdz šim gadam, varētu paaugstināties par 9-24 collām (24–60 cm).
* Ķīna un Indija kopumā būs ekonomiski lielākas nekā visas pārējās attīstītās valstis.
* Valsts statistikas birojs prognozē, ka Apvienotās Karalistes iedzīvotāju skaits būs 81 000 000.
* Japānā šajā gadā prognozē, ka 40% tās iedzīvotāju būs pensijas vecumā, savukārt tās iedzīvotāju skaits būs samazinājies par 30% no maksimālā skaita.
* Starp 26. un 28. oktobri periodiskā komēta 15P/Finlay palidos aptuveni 6 000 000 km attālumā no Zemes.

## Atsauces
Lire

**Lire** () ir pilsēta Beļģijā, Flandrijas reģionā, Antverpenes provincē. 2018. gadā pilsētā dzīvoja 35 712 iedzīvotāji.

Pilsēta ir pazīstama ar savu alu un *Lierse vlaaikes* kūkām. Pilsētā atrodas autobusu ražošanas uzņēmuma *[[Van Hool]]* galvenā mītne. Pilsētā bāzējas arī divi futbola klubi — ''K. Lyra-Lierse'' un *[[Lierse Kempenzonen]]*.

## Cilvēki
Lirē dzimuši:

* Jans Kēlemanss (*Jan Ceulemans*, 1957) — futbolists

## Atsauces

## Ārējās saites

*
* Mājaslapa
Ovruča

**Ovruča** () ir pilsēta Ukrainas ziemeļos, Žitomiras apgabala Korosteņas rajonā. Izvietojusies apgabala ziemeļos Noriņas upes krastos  no apgabala centra Žitomiras. Līdz 2020. gadam rajona centrs. Dzelzceļa mezgls.

## Vēsture
Vēstures avotos pirmoreiz minēta 977. gadā Pagājušo gadu vēsturē kā **Vručajas** (*Вручай*) drevļanu pilsēta, pie kuras kaujā gājis bojā kņazs Oļegs Svjatoslavičs. 12.—13. gadsimtā Ovruča bija viens no galvenajiem Kijivas kņazistes vietvaru centriem. 1362. gadā nonāca Lietuvas Lielkņazistes valdījumā, minēta 14. gadsimta «Krievu tuvo un tālo pilsētu sarakstā» kā **Vručija** (*Вручии*). Pēc 1569. gada nonāca Žečpospolitas sastāvā kā stārastijas centrs, 1641. gadā Vladislavs IV piešķir Ovručai Magdeburgas tiesības. 1793. gadā pilsēta nonāca Krievijas Impērijas sastāvā un kļūst par apriņķa centru. 19. gadsimta beigās ievērojams rūpniecības, amatniecības un izglītības centrs ar 9845 iedzīvotājiem. Mūsdienās transporta un pārtikas rūpniecības centrs.

## Atsauces

## Ārējās saites
UTR un RTP apvienošanās akts

thumb|right|Paziņojums par apvienošanos
**Ukrainas Tautas Republikas un Rietumukrainas Tautas Republikas apvienošanās akts** (ukraiņu: *Акт злуки Української Народної Республіки та Західно-Української Народної Республіки*) bija jaunizveidoto ukraiņu valstu apvienošanās akts, ko 1919. gada 22. janvārī parakstīja Ukrainas Tautas Republika un Rietumukrainas Tautas Republika. 

1918. gada 1. decembrī Fastivā abas republikas vienojās par apvienošanos. 1919. gada 3. janvārī to apstiprināja Ukrainas Rada. Rietumukrainas republiku iekļāva Ukrainā ar nosaukumu “Ukrainas Tautas Republikas Rietumu province”. Sarežģītajos militārajos apstākļos reāla valsts apvienošanās nenotika. Ukrainas lielāko daļu okupēja Sarkanā armija, un šeit izveidojās Ukrainas PSR, bet Rietumukrainas lielāko daļu līdz 1939. gadam anektēja Polijas Otrā republika. 

## Ārējās saites
Olevska

**Olevska** () ir pilsēta Ukrainas ziemeļos, Žitomiras apgabala Korosteņas rajonā. Izvietojusies apgabala ziemeļrietumos Ubortas upes krastos  no apgabala centra Žitomiras. Līdz 2020. gadam rajona centrs.

## Vēsture
Vēstures avotos minēta 977. gadā Pagājušo gadu vēsturē kā viena no drevļanu pilsētām sakarā ar kņaza Oļega Svjatoslaviča bojāeju. Pēc dažu pētnieku domām pilsēta bija kņaza rezidence un dēvēta par Oļegesku (*Олегеск*), kas vēlākos laikos transformējās tagadējā nosaukumā. Tieši Olevska vēstures avotos minēta 1488. gadā sakarā ar zemes īpašuma dāvinājumu. 1641. gadā karalis Vladislavs IV piešķīra Oleskai Magdeburgas tiesības un divus gadatirgus gadā. 1796. gadā Oleska kļuva par pagasta centru. Miests strauji sāka attīstīties pēc Kijivas—Koveļas dzelzceļa līnijas izbūves 1903. gadā. No 1941. gada 21. augusta līdz 15. novembrim Olevska bija «Olevskas Republikas» galvaspilsēta, kas bija pakļauta trimdas Ukrainas Tautas Republikas valdībai.  

## Atsauces

## Ārējās saites
Vervjē

**Vervjē** () ir pilsēta Beļģijā, Valonijas reģionā, Ljēžas provincē.

Ūdenim ir bijusi nozīmīga loma pilsētas ekonomikā, jo īpaši tās tekstilrūpniecības un vēlāk arī tūrisma nozares attīstībā. Vervjē ir uzbūvētas daudzas strūklakas, kā rezultātā to nodēvēja par Valonijas "Ūdens galvaspilsētu".

## Cilvēki
Vervjē dzimuši:

* Violeta Villasa (*Violetta Villas*, 1938—2011) — dziedātāja
* Filips Žilbērs (*Philippe Gilbert*, 1982) — riteņbraucējs

## Sadraudzības pilsētas
Vervjē ir šādas sadraudzības pilsētas:

*  Arla, Francija
*  Menhengladbaha, Vācija
*  Rubē, Francija
*  Bredforda, Apvienotā Karaliste
*  Lamote Šalankona, Francija

## Atsauces

## Ārējās saites

*
* Mājaslapa
Vilvorde

**Vilvorde** () ir pilsēta Beļģijā, Flandrijas reģionā, Flāmu Brabantes provincē. 2018. gadā pilsētā dzīvoja 44 015 iedzīvotāji. Pilsēta atrodas aptuveni 12 km uz ziemeļiem no Briseles. Vilvorde atrodas Sennas upes krastos.

## Cilvēki
Vilvordē ir dzimuši:

* Janiks Karasko (*Yannick Carrasco*, 1993) — futbolists

## Sadraudzības pilsētas
Vilvordei ir šādas sadraudzības pilsētas:

*  Enepetāle, Vācija
*  Mobēža, Francija
*  Midelburga, Nīderlande
*  Penjarroja Pueblonuevo, Spānija
*  Komacu, Japāna

## Atsauces

## Ārējās saites

*
* Mājaslapa
Amstelvēna

**Amstelvēna** () ir pilsēta Nīderlandē, Ziemeļholandes provincē. 2019. gadā pilsētā dzīvoja 90 838 iedzīvotāji. Amstelvēna ir Amsterdamas priekšpilsēta un tā ietilpst Amsterdamas aglomerācijā.

Amstelvēnā atrodas Nīderlandes nacionālās lidsabiedrības KLM un profesionālo pakalpojumu uzņēmuma KPMG galvenās mītnes.

## Cilvēki
Amstelvēnā ir dzimuši:

* Martins Garriks (*Martin Garrix*, 1996) — dīdžejs
* Mihāls Reizegers (*Michael Reiziger*, 1972) — futbolists

## Sadraudzības pilsētas
Amstelvēnai ir šādas sadraudzības pilsētas:

*  Obuda Bēkāmeģera, Ungārija
*  Tempelhofa, Vācija
*  Vilja Elsalvadora, Peru
*  Vokinga, Apvienotā Karaliste

## Atsauces

## Ārējās saites

*
* Mājaslapa
Kaļinovskis

**Kaļinovskis** (, no *kalina* — 'irbene'; sieviešu dzimtē Kaļinovska (*Kalinowska*)) ir poļu cilmes uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:

* Martins Kaļinovskis (ap 1605—1652) — Čerņihivas vaivads (1635—1652), Polijas—Lietuvas kopvalsts kroņa hetmanis (1646—1652),
* Kanstancins Kaļinovskis (*Канстанцін Каліноўскі*; 1838—1863) — Baltkrievijas muižnieks, jurists un publicists.
Helmonda

**Helmonda** () ir pilsēta Nīderlandē, Ziemeļbrabantes provincē. 2019. gadā Helmondā dzīvoja 91 524 iedzīvotāji. Pilsēta atrodas  uz austrumiem no Eindhovenas.

Helmondā ir vairāki tekstilrūpniecības uzņēmumi. Pilsētas centrā atrodas viduslaiku pils, kas ir izveidots kā muzejs. Pilsētā bāzējas futbola klubs *[[Helmond Sport]]*.

## Cilvēki
Helmondā ir dzimuši:

* Renē van de Kerhofs (*René van de Kerkhof*, 1951) — futbolists
* Villijs van de Kerhofs (*Willy van de Kerkhof*, 1951) — futbolists

## Sadraudzības pilsētas
Helmondai ir šādas sadraudzības pilsētas:
*  Mehelena, Beļģija
*  Sanmarkosa, Nikaragva
*  Zelona Gura, Polija

## Atsauces

## Ārējās saites

*
* Mājaslapa
PSRS Zinātņu akadēmija

**PSRS Zinātņu akadēmija** (krievu: *Академия наук СССР*) bija Padomju Savienības augstākā zinātniskā iestāde no 1925. līdz 1991. gadam.

Krievijas Zinātņu akadēmijas (1917—1925) pēctece. 1991. gadā no PSRS ZA tika izveidota Krievijas Zinātņu akadēmija.

## Izveide
PSRS Zinātņu akadēmija tika izveidota ar Centrālās izpildkomitejas rīkojumu 1925. gada 27. jūlijā no Krievijas Zinātņu akadēmijas (līdz Februāra revolūcijai — Pēterburgas Zinātņu akadēmija). Par pirmo PSRS ZA prezidentu kļuva Krievijas ZA prezidents Aleksandrs Karpinskis. Līdz 1925. gadam Krievijas ZA bija pakļauta Izglītības ministrijai, bet izveidotā PSRS ZA tika tieši pakļauta Tautas Komisāru Padomei. 1927. gada 18. jūnijā TK Padome pieņēma akadēmijas nolikumu. No 1930. līdz 1933. gadam akadēmija bija pakļauta Centrālajai izpildkomitejai. 1934. gada 25. aprīlī izdots TKP rīkojums par akadēmijas pārcelšanu no Ļeņingradas un Maskavu.

## Sastāvs
1936. gadā PSRS Zinātņu akadēmijā bija 98 īstenie locekļi, 1989. gadā — 323 īstenie locekļi, 586 korespondētājlocekļi, 138 ārvalstu locekļi.

Augstākais akadēmijas orgāns bija īsteno un korespondētājlocekļu kopsapulce, kura akadēmijas vadīšanai uz 4 gadiem, laikā starp kopsapulces sēdēm, ievēlēja PSRS ZA Prezidiju. Akadēmijas prezidenti:

# Aleksandrs Karpinskis, 1917.—1936. gads
# Vladimirs Komarovs, 1936.—1945. gads
# Sergejs Vavilovs, 1945.—1951. gads
# Aleksandrs Nesmejanovs, 1951.—1961. gads
# Mstislavs Keldišs, 1961.—1975. gads
# Anatolijs Aleksandrovs, 1975.—1986. gads
# Gurijs Marčuks, 1986.—1991. gads.

Kopš 1956. gada PSRS Zinātņu akadēmijā ietilpa 14 republikāniskās akadēmijas (savas akadēmijas nebija Krievijas PFSR), vēlāk tām pievienojās 3 KPFSR reģionālās nodaļas: Sibīrijas (1957), Tālo Austrumu (1987), Urālu (1987).

Akadēmijas struktūra:

* Fizikāli tehnisko un matemātisko zinātņu sekcija, kurā ietilpa šādas nodaļas: Matemātikas, Kopējās fizikas un astronomijas, Kodolfizikas, Enerģētikas fizikāli tehnisko problēmu, Mehānikas un vadības procesu;
* Ķīmiski tehnoloģisko un bioloģisko zinātņu sekcija, nodaļas tajā: Vispārīgās un tehniskās ķīmijas, Fizikālās ķīmijas un neorganisko materiālu tehnoloģijas, Bioķīmijas, Biofizikas un fizioloģiski aktīvo savienojumu ķīmijas, Fizioloģijas, Vispārīgās bioloģijas;
* Zemes zinātņu sekcija, tostarp nodaļas: Ģeoloģijas, Ģeofizikas un ģeoķīmijas, Okeanoloģijas, Atmosfēras fizikas, Ģeogrāfijas;
* Sabiedrības zinātņu sekcija, nodaļas: Vēstures, Filozofijas un tiesību, Ekonomikas, Literatūras un valodas.
Heldera

**Heldera** () ir pilsēta Nīderlandē, Ziemeļholandes provincē. 2019. gadā pilsētā dzīvoja 56 369 iedzīvotāji.

Heldera ir Ziemeļholandes pussalas vistālāk uz ziemeļiem esošā pilsēta. Pilsētā atrodas valsts galvenā jūras spēku bāze.

1795. gada 23. janvārī franči sagrāba 14 holandiešu kuģus un 850 lielgabalus pilsētas aizsalušajā ostā. 1799. gadā pilsēta bija angļu-krievu iebrukuma Holandē mērķis.

## Atsauces

## Ārējās saites

* 
* Mājaslapa
2022. gada 24. februāra pikets Ukrainas atbalstam Rīgā

2022. gada 24. februārī, dažas stundas pēc Krievijas iebrukuma Ukrainā pie Krievijas vēstniecības Rīgā sāka pulcēties cilvēki, lai paustu atbalstu Ukrainai. Cilvēki pulcējās visas dienas garumā, visvairāk vakarpusē.

Sanākuši bija dažāda vecuma cilvēki, tostarp daudz jauniešu. Piketētāji ieradās ar karogiem un plakātiem, arī atskaņoja ukraiņu dziesmas un skanēja saucieni "Brīvību Ukrainai!". Garām braucošie autovadītāji signalizēja ar skaņu signāliem. Pie Krievijas vēstniecības bija vērojama pastiprināta policijas klātbūtne.

Piketā piedalījās arī Eiropas Parlamenta deputāte Sandra Kalniete. “Sajūta ir, ka mēs visi esam vienoti, tomēr sajūta ir ļoti skumja,” sacīja Kalniete. Viņa pauda, ka iedzīvotāji pulcējas, lai parādītu, ka mums nav vienalga, kas notiek Ukrainā. “Ka mēs saprotam, ka Ukrainā notiek karš arī par mums, tāpēc ka ar lielummāniju apsēstais Kremļa saimnieks zaudējis jebkādu mēra sajūtu, – ne jau velti viņš ir piedraudējis NATO un Eiropas Savienībai ar atgādinājumu, ka Krievija ir atomlielvara,” norādīja Kalniete.

Tāpat daudzi ukraiņi piketā atbalstīja gan sev pazīstamos, gan nepazīstamos ukraiņus.

Tikmēr labdarības organizācija Ziedot.lv atvēra ziedojumu kontu palīdzībai Ukrainai.

## Galerija

2022-02-24 protest in Riga against Russian invasion in Ukraine.jpg
Solidarizējoties ar ukraiņu tautu, pie Saeimas nama plīvo Ukrainas karogs 01.jpg
Solidarizējoties ar ukraiņu tautu, pie Saeimas nama plīvo Ukrainas karogs 02.jpg
Solidarizējoties ar ukraiņu tautu, pie Saeimas nama plīvo Ukrainas karogs 03.jpg
Solidarizējoties ar ukraiņu tautu, pie Saeimas nama plīvo Ukrainas karogs 04.jpg
Solidarizējoties ar ukraiņu tautu, pie Saeimas nama plīvo Ukrainas karogs 05.jpg
Solidarizējoties ar ukraiņu tautu, pie Saeimas nama plīvo Ukrainas karogs 06.jpg
Solidarizējoties ar ukraiņu tautu, pie Saeimas nama plīvo Ukrainas karogs 07.jpg
Solidarizējoties ar ukraiņu tautu, pie Saeimas nama plīvo Ukrainas karogs 08.jpg
Solidarizējoties ar ukraiņu tautu, pie Saeimas nama plīvo Ukrainas karogs 09.jpg
Solidarizējoties ar ukraiņu tautu, pie Saeimas nama plīvo Ukrainas karogs 10.jpg
Solidarizējoties ar ukraiņu tautu, pie Saeimas nama plīvo Ukrainas karogs 11.jpg
Solidarizējoties ar ukraiņu tautu, pie Saeimas nama plīvo Ukrainas karogs 12.jpg
Solidarizējoties ar ukraiņu tautu, pie Saeimas nama plīvo Ukrainas karogs 13.jpg


## Atsauces
Armija (bruņotie spēki)

[thumb|200px|[NATO standarta simbols draudzīgas armijas attēlošanai]]
**Armija** (no  — 'ierocis') ir liela militāra vienība, kurā ietilpst vairākas brigādes, un tajā ir vairāk nekā 100 000 karavīru. To parasti komandē armijas virspavēlnieks jeb armijas ģenerālis. Vairākas armijas var apvienot armiju grupā.

Napoleons Bonaparts savu karaspēku 19. gadsimta sākumā nosauca par Lielo armiju. Krievijas SFPR armiju nodēvēja par Sarkano armiju.

## Ārējās saites
Starijkrima

**Starijkrima** (, ) jeb **Eski Kirima** () ir pilsēta Krimas Autonomās Republikas, Kirovskas rajonā. Izvietojusies Krimas pussalas dienvidaustrumos  no republikas galvaspilsētas Simferopoles. 

## Vēsture
Sena apdzīvota vieta, arheoloģiskajos izrakumos pilsētā un tās apkārtnē atradumi datēti līdz pat 4. gadsimtam p.m.ē. Vēstures avotos pirmoreiz minēta 1. gadsimtā kā tauru pilsēta **Karija**. Vēlākos laikos bija nozīmīgs tirdzniecības centrs un bija zināma kā **Surhata**, **Solhata**. Pēc Krimas nonākšanas Zelta Ordas pakļautībā pilsētu dēvēja par **Kerimu** un tā bija Krimas ulusa arministratīvais centrs. 

Pēc Krimas hanistes izveidošanās pilsēta zaudēja savu nozīmi un tika dēvēta par Eski Kirimu — ‘Veco Krimu’. Pēc Krimas aneksijas Krievijas Impērijā gandrīz visi tās iedzīvotāji emigrēja (1805. gadā tautskaitē reģistrēti 114 iedzīvotāji), un pilsētai tika piešķirts preidogrieķisks nosaukums **Leukopole** — ‘Klusā pilsēta’, bet tas neiedzīvojās, un pilsētu turpināja saukt par Starijkrimu. 

## Atsauces

## Ārējās saites
Inkermana

**Inkermana** (, , ) ir pilsēta Krimas pussalā, administratīvi pakļauta Sevastopoles pilsētas Balaklavas rajonam. Izvietojusies pussalas dienvidrietumos Sevastopoles līča austrumu galā  no Sevastopoles centra.

## Vēsture
Apdzīvotā vieta izveidojusies 4. gadsimtā, kad klintī līča krastā tika uzbūvēts **Kalamitas** cietoksnis Hersonesas aizstāvēšanai. 8.—9. gadsimtā Kalamitā nodibināja klosteri un mūki izveidoja alu tempļu kompleksu piekrastes klintīs. 1475. gadā Kalamitu iekaroja turki un pārdēvēja par Inkermanu — ‘Alu cietoksni’. Vēlākos laikos pilsēta zaudēja savu nozīmi un iznīka. No jauna izbūvēta 19. gadsimta otrajā pusē; 1875. gadā Lozovas—Sevastopoles dzelzceļa līnijas būvē līdzās cietokšņa drupām tika izveidota Inkermanas stacija. Pēc Otrā pasaules kara sāka intensīvi apgūt akmeņlauztuves pie Inkermanas un 1957. gadā staciju un apkārtējos ciematus iekļāva Sevastopoles administratīvajā teritorijā. 1976. gadā Inkermanas ciematam piešķīra pilsētas statusu un pārdēvēja par **Belokamensku** (*Белокаменск*), bet 1991. gadā pārdēvēja atpakaļ par Inkermanu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Korpuss (bruņotie spēki)

[thumb|right|200px|[NATO standarta simbols draudzīga korpusa attēlošanai]]
**Korpuss** (no  — "ķermenis") jeb **armijas korpuss** ir liela militāra vienība, kurā ietilpst vairākas divīzijas vai brigādes, un tajā ir 40 000 līdz 80 000 karavīru. To parasti komandē ģenerālleitnants. Vairākus korpusus var apvienot armijā.

Pirmo armijas korpusu ar kavalērijas un artilērijas rezervi 1805. gadā izveidoja Napoleons Bonaparts. Arī mūsdienu karaspēkos korpusi ir kombinēto ieroču vienības.
Paukošana 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs — zobens profesionāļiem, vīriešiem

**Paukošana ar zobenu profesionāļiem, vīriešiem** bija viena no septiņām paukošanas disciplīnām, kas tika aizvadīta 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs, Parīzē. Sacensības tika aizvadītas no 1900. gada 23. līdz 27. jūnijam, 23. jūnijā tika aizvadīti ceturtdaļfināli, 25. jūnijā notika pusfināli, bet 27. jūnijā notika fināla sacensības. Tās notika Tilerī dārzā, Parīzē un tajā kopā startēja 27 sportisti no 7 valstīm. Šī bija pirmā un vienīgā reize olimpisko spēļu vēsturē, kad tika aizvadītas sacensības šajā disciplīnā.

Olimpisko zelta medaļu izcīnīja Itālijas paukotājs Antonio Konte. Sudraba nedaļu arī izcīnīja Itālijas paukotājs Italo Santelli, savukārt bronzas medaļu ieguva Austrijas paukotājs Milans Neraličs.

## Sacensību formāts
Disciplīnā tika izmantots trīs kārtu formāts: ceturtdaļfināls, pusfināls un fināls. Katra no kārtām sastāvēja no grupu turnīra. Ceturtdaļfinālā startēja 27 paukotāji, kuri bija sadalīti 4 grupās, katrā pa 6 vai 7 paukotājiem. Nākamajā kārtā, pusfinālā, iekļuva katras grupas četri labākie paukotāji. Pusfinālā startēja 16 paukotāji, kuri bija iedalīti 2 grupās, katrā pa 8 paukotājiem. No katras šīs grupas finālam kvalificējās 4 labākie paukotāji. Fināla kārtā kopā startēja 8 paukotāji.

## Sacensību kalendārs
 — ceturtdaļfināls;  — pusfināls;  — fināls (medaļu izcīņa)

## Medaļu ieguvēji

## Rezultāti
### Ceturtdaļfināls
Diemžēl nav zināmi, kuri paukotāji startēja kurā grupā.

 — kvalifikācija nākamajai kārtai

### Pusfināls
 — kvalifikācija nākamajai kārtai

; A pusfināls

; B pusfināls

### Fināls

; Atkārtotā cīņa par 4. un 5. vietu

; Atkārtotā cīņa par 6. un 7. vietu

## Pārstāvētās valstis un sportisti

Disciplīnā startēja 27 sportisti no 7 valstīm. Visas valstis pirmo reizi startēja šajā disciplīnā.

*Iekavās uzrādīts sportistu skaits no valsts.*

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Atsauces

## Ārējās saites
* Paukošana 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs — zobens profesionāļiem, vīriešiem (''Sports Reference'') 
* Paukošana 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs — zobens profesionāļiem, vīriešiem (''Olympedia'') 
* Paukošana 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs — zobens profesionāļiem, vīriešiem (''Olympics'') 
* De Wael, Herman. *Herman's Full Olympians*: "Fencing 1900".  Accessed 21 January 2006. Available electronically at http://users.skynet.be/hermandw/olymp/fen1900.html .
*
Nadežda Kadiševa

**Nadežda Kadiševa** (; dzimusi ) ir erziešu izcelsmes Krievijas dziedātāja, grupas "Zolotoje Koļco" (*Золотое кольцо*) soliste. Buguļmas Goda pilsone. Krievijas Tautas māksliniece (1999), Mordvijas Tautas māksliniece, Tatarstānas Nopelniem bagātā māksliniece. 2008. gadā viņa saņēma Zelta gramofona balvu.

## Biogrāfija

### Dzīve un karjera
Viņa dzimusi Mordvijas ciematā Gorki. Viņas tēvs bija dzelzceļnieks, māte mājsaimniece. Kadiševai bija 10 gadu, kad nomira māte, un pēc pusgada tēvs apprecējās atkārtoti. Viņai bija jādodas uz internātskolu Buguļmā, kur pirmo reizi tika atklāts viņas dziedātājas talants. Tomēr 14 gadu vecumā viņai bija jāsāk strādāt kokvilnas rūpnīcā. 18 gadu vecumā viņa pieteicās Mihaila Ipoļitova-Ivanova mūzikas koledžā, taču netika uzņemta, pēc pašas vārdiem, par "muzikālās sagatavotības trūkumu". Pēc sagatavošanas kursa pabeigšanas viņa tika uzņemta nākamajā gadā. Šeit viņa iepazinās ar savu nākamo vīru Aleksandru Kostjuku. Iepazīšanās notika kopmītnē, kurā dzīvoja arī Gņesina Valsts mūzikas koledžas studenti, kurā Kostjuks mācījās. Trešajā mācību gadā viņa tika uzaicināta uzstāties ar ansambli "Rossijanočka" (*Россияночка*). Pēc tam viņa pāriet mācīties uz Gņesina Valsts mūzikas koledžu. Kostjuks viņu bildināja, un viņi apprecējās 1983. gadā Sanfrancisko. Viņu dēls Grigorijs piedzima nākamajā gadā. 1988. gadā viņi nodibināja ansambli "Zolotoje Koļco" (*Золотое кольцо*) un sāka koncertēt ārzemēs. Ārzemēs viņi bija pazīstamāki nekā Krievijā, kur kļuva pazīstami tikai no 1993. gada, kad vietējā ierakstu kompānija "Sojuz" (*Союз*) piedāvāja viņiem līgumu.

### Privātā dzīve
* Vīrs — Aleksandrs Kostjuks, ukraiņu izcelsmes krievu komponists, ansambļa "Zolotoje Koļco" dibinātājs un vadītājs.
* Dēls — Grigorijs Kostjuks (dzimis 1984. gadā)
* Mazdēls — Aleksejs Kostjuks (2015)
* Vedekla — Anželika Birjukova (1977)

## Apbalvojumi un pagodinājumi
* Krievijas Federācijas Nopelniem bagātā skatuves māksliniece (1993)
* Mordvijas Tautas skatuves māksliniece (1995)
* Krievijas Federācijas Tautas skatuves māksliniece (1999)
* Tatarstānas Tautas skatuves māksliniece (2003)
* Buguļmas Goda pilsone

## Atsauces

## Ārējās saites
Jaroslavs Dombrovskis

**Jaroslavs Dombrovskis** (; 1836—1871) bija poļu virsnieks. Militārais komandieris Janvāra sacelšanās un Parīzes komūnas laikā.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1836. gada Žitomiras pilsētā muižnieku ģimenē. 
No 1845. līdz 1853. gadam mācījās Brestas kadetu korpusā, tad Pēterburgas Dižciltīgo pulkā.
1855. gadā viņu iedalīja 19. lauka artilērijas brigādē un nosūtīja piedalīties Kaukāza karā.
1859. gadā Dombrovskis iestājās Ģenerālštāba akadēmijā un pievienojās slepenam ģenerālštāba poļu virsnieku lokam.
1862. gada 6. februārī štabskapteinis Dombrovskis ieradās Varšavā un sāka pagrīdes darbu kā viens no Polijas Krievu virsnieku komitejas vadītājiem un Centrālās Nacionālās komitejas loceklis.

1862. gada jūnijā tika pieņemts Dombrovska izstrādātais sacelšanās plāns, bet vēl pirms sacelšanās sākuma 14. augustā Dombrovski arestēja un ieslodzīja Varšavas citadelē. Tomēr tas netraucēja viņam koordinēt 1863. gada Janvāra sacelšanā norisi.
Pēc sacelšanās sakāves viņam piesprieda 15 gadu ieslodzījumu katorgā, bet 1864. gada decembrī Dombrovskim izdevās izbēgt no Maskavas tranzītcietuma, 1865. gada maijā izglābās arī viņa sieva Pelagija Dombrovska un abi caur Zviedriju, Vāciju un Beļģiju 1865. gada rudenī ieradās Parīzē.
1868. gadā tika izdota viņa "Kritiskā eseja par 1866. gada karu Vācijā un Itālijā".

Pēc Francijas-Prūsijas kara sākuma 1870. gadā Dombrovskis devās uz Lionu, lai komandētu poļu leģionu, taču šis plāns izgāzās, tāpēc martā viņš atgriezās Parīzē un piedalījās Parīzes komūnas aizsardzības spēku veidošanā.

Viņš vadīja XI leģionu, pēc tam tika iecelts par Parīzes nocietinātās zonas komandantu un Parīzes rietumu aizsardzības sektora karaspēka komandieri ģenerāļa pakāpē. 1871. gada 23. maijā viņš kaujā guva smagu ievainojumu un 2 stundas vēlāk slimnīcā nomira.


Будинок, в якому народився Ярослав Домбровський, генерал Паризької комуни.JPG|Dzimtā māja Žitomirā
Dambrovski Jaroslav, Kuenstler Josef Tabachnyk.jpg|Piemineklis pie dzimtās mājas sienas Žitomirā
Dabrowski--jaroslaw--dead--paris--1871.jpg|Pēcnāves foto
Hengelo

**Hengelo** () ir pilsēta Nīderlandē, Overeiselas provincē. 2019. gadā pilsētā dzīvoja 80 683 iedzīvotāji.

Pilsētai cauri iet E30 autoceļš. Hengelo ir Latvijas pilsētas Ogres sadraudzības pilsēta.

## Cilvēki
Hengelo ir dzimuši:

* Lūkass van Forēsts (*Lucas van Foreest*, 2001) — šahists

## Sadraudzības pilsētas
Hengelo ir šādas sadraudzības pilsētas:

*  Emsdetene, Vācija
*  Ogre, Latvija
*  Plzeņa, Čehija

## Atsauces

## Ārējās saites

*
* Mājaslapa
Buferis

**Buferis** var būt:
* Buferis (autobūve) — automobiļa priekšējā un aizmugurējā sānu triecienu absorbējoša ierīce;
* Buferis (informātika) — atmiņas apgabals datu glabāšanai.

## Skatīt arī
* Buferšķīdums
Zigmunts Serakovskis

**Zigmunts Serakovskis** (, 1827—1863) bija poļu virsnieks. Janvāra sacelšanās laikā vadīja brīvības cīnītāju vienības Kauņas guberņā.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1826. gada 18. maijā (6. maijā pēc v.s.) Lisovas ciemā Volīnijas guberņā. Mācījās Žitomiras ģimnāzijā, studēja Sanktpēterburgas Universitātes matemātikas nodaļā, bet pēc tam juridiskajā un administratīvajā nodaļā. 1848. gadā viņu apcietināja par darbošanos Lietuvas studentu slepenajā biedrībā un nosūtīja dienēt Krievijas Impērijas karaspēka Orenburgas korpusā. Pēc ķeizara Nikolaja I nāves viņu 1856. gadā amnestēja un praporščika pakāpē uzņēma Pēterburgas Ģenerālštāba Kara akadēmijā. Pēc akadēmijas absolvēšanas 1859. gadā viņš sāka strādāt Kara ministrijas ģenerālštābā un kopā ar Jaroslavu Dombrovski vadīja poļu virsnieku slepenu biedrību. 1862. gada augustā Serakovskis Ķēdaiņos apprecējās ar Apoloniju Daļevsku un kopā ar viņu kāzu ceļojumā apceļoja Eiropu, kur tikās ar daudziem poļu emigrantiem, apspriežot Lietuvas sacelšanās plānus.

Pēc sacelšanās sākuma viņu iecēla par Žemaitijas karaspēka komandieri un 1863. gada 21. aprīlī Genētiņu kaujā pie Raguvas (tagad Panevēžas rajona pašvaldībā) viņš sakāva Krievijas karaspēka vienību un atkāpās uz Biržiem Kurzemes guberņas pierobežā, kur gaidīja ieroču piegādi no kuģa *Ward Jackson*, kas 1863. gada 25. martā bija devies no Londonas uz Kurzemes piekrasti, tomēr 12. aprīlī Zviedrijas muita Malmes ostā pēc Krievijas pieprasījuma to konfiscēja. 
7.—9. maija kaujās pie Medeiķiem, Gudišķiem un Šnūrišķiem Serakovskis pēc smaga ievainojuma krita gūstā un tika operēts Viļņas kara hospitālī. Tomēr pēc gubernatora Mihaila Muravjova pavēles Serakovski pakāra 1863. gada 27. jūnijā Lukišķu laukumā Viļņā. Viņa mirstīgās atliekas slepeni apraka Ģedimina kalna pakājē.

## Pārapbedīšana
2016. gada nogalē pēc vairākiem zemes nogruvumiem Ģedimina kalnā atklājās 1863. gada sacelšanās līderu mirstīgās atliekas. 2019. gads 22. novembris tās svinīgi apglabāja Viļņas Rasu kapu kapličas kolumbārijā. Uz sēru ceremoniju Viļņas katedrālē ieradās Lietuvas prezidents Gitans Nausēda, Polijas prezidents Andžejs Duda, Baltkrievijas vicepremjers Ihars Petrišenka, kā arī Latvijas un Ukrainas valdību pārstāvji. Bija ieradušies arī Baltkrievijas opozīcijas aktīvisti ar Baltkrievijas Tautas Republikas karogiem.


Genėtiniai, 1863 m. mūšio paminklas.JPG|Genētiņu kaujas piemiņas akmens
KalinowskiSierakowskiWilno2.jpg|Piemiņas vieta nāves soda vietā Viļņā
KalinowskiSierakowskiWilno1.jpg|Piemiņas vieta nāves soda vietā Viļņā
File:Stamps of Lithuania, 2013-09.jpg|Lietuvas pastmarka Janvāra sacelšanās 150. gadadienas piemiņai


## Atsauces
Horna (Ziemeļholande)

**Horna** () ir pilsēta Nīderlandē, Ziemeļholandes provincē. 2021. gadā Hornā dzīvoja 73 619 iedzīvotāji. Pilsēta atrodas pie Markermēra ezera, 20 km uz austrumiem no Alkmāras un 35 km uz ziemeļiem no Amsterdamas.

Horna pilsētas tiesības ieguva 1357. gadā un strauji uzplauka 16. gadsimta beigās, tā saucamajā Holandes Zelta laikmetā. Šajā periodā Horna attīstījās par plaukstošu ostas pilsētu, kurā atradās viena no sešām Nīderlandes Austrumindijas kompānijas ostām. Tomēr 18. gadsimta beigās Hornai kļuva arvien grūtāk konkurēt ar tuvumā esošo Amsterdamu. Galu galā Horna zaudēja ostas pilsētas funkcijas un kļuva par reģionālo tirdzniecības centru. Mūsdienās Horna ir pilsēta ar moderniem dzīvojamiem rajoniem un vēsturisku pilsētas centru.

Šīs pilsētas vārdā ir nosaukts Hornas rags un Hornas salas.

## Cilvēki
Hornā ir dzimuši:

* Villems Shautens (*Willem Schouten*, 1567—1625) — jūrasbraucējs
* Franks de Būrs (*Frank de Boer*, 1970) — futbolists
* Ronalds de Būrs (*Ronald de Boer*, 1970 — futbolists

## Sadraudzības pilsētas
Hornai ir šādas sadraudzības pilsētas:

*  Bērsele, Beļģija
*  Pršībrama, Čehija

## Atsauces

## Ārējās saites

*
* Mājaslapa
Kampena

**Kampena** () ir pilsēta Nīderlandē, Overeiselas provincē. 2019. gadā Kampenā dzīvoja 53 779 iedzīvotāji. Viena no bijušās Hanzas savienības pilsētām. Pilsēta atrodas Eiselas upes krastos.

Kampenā ir viens no vislabāk saglabātajiem Nīderlandes vecpilsētas centriem, tostarp senā pilsētas mūra paliekas (no kurām joprojām stāv trīs vārti) un daudzas baznīcas. No 14. līdz 16. gadsimtam tā bija lielākā pilsēta Nīderlandes ziemeļos. Kampena atrodas 90 km no Amsterdamas.

## Cilvēki
Kampenā ir dzimuši:

* Jāps Stams (*Jaap Stam*, 1972) — futbolists

## Sadraudzības pilsētas
Kampenai ir šādas sadraudzības pilsētas:

*  Elata, Izraēla
*  Meinerchāgene, Vācija
*  Zosta, Vācija
*  Pāpa, Ungārija

## Atsauces

## Ārējās saites

*
* Mājaslapa
Katveika

**Katveika** () ir pilsēta Nīderlandē, Dienvidholandes provincē. 2020. gadā Katveikā dzīvoja 65 929 iedzīvotāji.

Pilsēta atrodas pie Ziemeļjūras, ziemeļrietumos no Leidenes un 16 km uz ziemeļiem no Hāgas.

## Cilvēki
Katveikā ir dzimuši:

* Dirks Kijts (*Dirk Kuyt*, 1980) — futbolists

## Sadraudzības pilsētas
Katveikai ir šādas sadraudzības pilsētas:

*  Ohrida, Ziemeļmaķedonija
*  Zīgene, Vācija

## Atsauces

## Ārējās saites

*
* Mājaslapa
Kerkrade

**Kerkrade** () ir pilsēta Nīderlandē, Limburgas provincē. 2019. gadā Kerkradē dzīvoja 45 642 iedzīvotāji. Pilsēta atrodas pie Vācijas robežas.

Kerkradei ir sadalīta pilsēta. Līdz 1815. gadam tā bija daļa no Vācijas pilsētas Hercogenrātes, bet pēc Vīnes kongresa tika novilkta robeža un pilsēta tika sadalīta. Pilsētā bāzējas futbola klubs ''Roda JC''.

## Cilvēki
Kerkradē ir dzimuši:

* Jergs Millers (*Jörg Müller*, 1969) — autosportists

## Atsauces

## Ārējās saites

*
* Mājaslapa
Purmerenda

**Purmerenda** () ir pilsēta Nīderlandē, Ziemeļholandes provincē. 2019. gadā pilsētā dzīvoja 80 117 iedzīvotāji. Purmerenda ir Amsterdamas priekšpilsēta un tā ietilpst Amsterdamas aglomerācijā.

Pilsēta ir veidojusies kā reģiona tirdzniecības centrs. Laika posmā no 1960. gadiem, iedzīvotāju skaits ir audzis no 10 000 līdz 80 000.

## Sadraudzības pilsētas
Purmerendai ir šādas sadraudzības pilsētas:

*  Jihlava, Čehija

## Atsauces

## Ārējās saites

*
* Mājaslapa
Rūrmonda

**Rūrmonda** () ir pilsēta Nīderlandē, Limburgas provincē. 2019. gadā Rūrmondā dzīvoja 58 209 iedzīvotāji.

Rūrmonda ir vēsturiski nozīmīga pilsēta, tā atrodas Rūras upes lejtecē, Māsas upes krastos. Savas pilsētas tiesības pilsēta ieguva 1231. gadā. Rūrmondas pilsētas centrs ir kļuvis par aizsargājamo teritoriju.

Gadsimtu gaitā pilsēta ir pildījusi viens no galvenajiem tirdzniecības centriem Geldernes hercogistē. Kopš 1559. gada tā ir Rūrmondas Romas Katoļu diecēzes centrs. Pilsētas centrā atrodas divas nozīmīgas baznīcas, kā arī daudzi aizsargājamo objektu sarakstā iekļautas ēkas un pieminekļi.

## Atsauces

## Ārējās saites

* 
* Mājaslapa
Herne

**Herne** () ir pilsēta Vācijā, Ziemeļreinas-Vestfālenes federālajā zemē. 2020. gadā pilsētā dzīvoja 156 940 iedzīvotāji. Pilsēta atrodas Reinas-Rūras aglomerācijā, starp Gelzenkirheni un Bohumu.

## Sadraudzības pilsētas
Hernei ir šādas sadraudzības pilsētas:

*  Enē Bomo, Francija
*  Veikfīlda, Apvienotā Karaliste
*  Altagrasija, Nikaragva
*  Mojogalpa, Nikaragva
*  Belgoroda, Krievija
*  Eizelbēne, Vācija
*  Koņina, Polija
*  Bešiktaša, Turcija
*  Lužou, Ķīna

## Atsauces

## Ārējās saites

*
* Mājaslapa
Rīgas hipodroms

thumb|Rīgas hipodroma reklāmas plakāts. 1925. gads.
**Rīgas hipodroms** bija hipodroms, kurā norisinājās zirgu skriešanās sacensības. Tas atradās Grostonas ielā, Rīgā, Latvijā.

Tas piederēja Rikšošanas sporta biedrībai, un to izveidoja 1904. gadā (citos avotos 1891). Pirmā pasaules kara laikā hipodroms tika nopostīts, bet 1924. gadā tika atjaunots ar 600 skatītāju vietām tribīnēs, un tolaik tas kļuva par vienīgo Rīgas hipodromu, līdz tā slēgšanai 1965. gadā.

Mūsdienās bijušajā hipodroma teritorijā atrodas Olimpiskais sporta centrs un Arēna Rīga.

## Atsauces
Bonaventuras iela

**Bonaventuras iela** ir iela Rīgā, Vidzemes priekšpilsētā, Berģos. Iela sākas krustojumā ar Brīvības ielu un beidzas ar stāvlaukumu līdzās Latvijas Etnogrāfiskā brīvdabas muzeja teritorijai netālu no Juglas ezera krasta. Bonaventuras ielas garums ir 210 m, tā ir klāta ar asfalta segumu un tajā ir dažāda veida dzīvojamās ēkas.

Bonaventuras iela ir izveidota 2010. gadā, pēc Latvijas Etnogrāfiskā brīvdabas muzeja direktores Ilzes Millersones ierosinājuma piešķirot nosaukumu brauktuvei, kam iepriekš nosaukuma nebija un ieviešot attiecīgu adresāciju. Iela ir nosaukta Bonaventuras muižas vārdā, kas šeit atradusies no 17. līdz 20. gadsimtam. Muižas kungu mājā mūsdienās atrodas Etnogrāfiskā brīvdabas muzeja administrācija (Bonaventuras iela 10), saglabājušās arī citas muižas kompleksa ēkas (klēts, palīgēka).

Bonaventuras iela ir savienota ar Brīvības ielu.

## Skatīt arī
* Berģi

## Atsauces
PSRS Medicīnas zinātņu akadēmija

**PSRS Medicīnas zinātņu akadēmija** (krievu: *Академия медицинских наук СССР*) bija Padomju Savienības augstākā medicīnas zinātniskā iestāde.

Akadēmija izveidota 1944. gada 30. jūnijā, atradās PSRS Veselības Tautas komisariāta pakļautībā. Prezidenti:

# Nikolajs Burdenko, 1944.—1946. gads;
# Nikolajs Aņičkovs, 1946.—1953. gads;
# Aleksandrs Bakuļevs, 1953.—1960. gads;
# Nikolajs Blohins, 1960.—1968. un 1977.—1987. gads;
# Vladimirs Timakovs, 1968.—1977. gads;
# Valentīns Pokrovskis, 1987.—1991. gads.

1992. gadā akadēmija pārveidota par Krievijas Medicīnas zinātņu akadēmiju, kura 2013. gadā pievienota Krievijas Zinātņu akadēmijai.
Spoža talanta nepanesamais smagums

**"Spoža talanta nepanesamais smagums"** () ir 2022. gada ASV asa sižeta kinokomēdija, kuras režisors ir Toms Gormikans. Filmā galveno lomu atveido Nikolass Keidžs, kurš attēlo izdomātu sevis paša versiju, kā arī Pedro Paskāls, Šerona Horgana, Tifānija Hediša, Ike Barinholcs, Alesandra Mastroardi, Džeikobs Skipio un Nīls Patriks Heriss.

Nikolass Keidžs, lai nopelnītu miljonu dolāru, piekrīt piedalīties sava fana miljardiera Havi (Paskāls) dzimšanas dienas ballītē. Viss negaidīti mainās, kad Keidžu savervē CIP, lai iegūtu informāciju no Havi.

"Spoža talanta nepanesamais smagums" pirmizrāde notika . Latvijā filmas pirmizrāde notika . Filma saņēma pozitīvas kritiķu atsauksmes, slavējot Keidža un Paskāla sniegumu.

## Atsauces

## Ārējās saites
Rikārdu Košta

**Rikārdu Migels Moreira da Košta** (, dzimis ) ir bijušais Portugāles futbolists, spēlēja aizsarga pozīcijā, bijis Portugāles futbola izlases dalībnieks.

Savu karjeru sācis Portugāles komanda ''Porto'', kur no 2002. līdz 2007. gadam izcīnījis četrus Portugāles Premjerlīgas čempionu titulus, kā arī uzvarējis 2003–04. gada UEFA Čempionu līgas sezonā. Vēlāk pārstāvējis komandas Vācijā, Francijā, Spānijā, Katarā, Grieķijā, Šveicē un Portugālē. Ar *[[VfL Wolfsburg]]* komandu 2009. gadā uzvarējis Vācijas Bundeslīgā.

Portugāles futbola izlases sastāvā debitējis 2005. gadā. Piedalījies 2006., 2010. un 2014. gada FIFA Pasaules kausā, kā arī 2012. gada Eiropas čempionātā.

## Sasniegumi
**Porto**

* Portugāles Premjerlīga: 2002–03, 2003–04, 2005–06, 2006–07
* Portugāles kauss futbolā: 2002–03, 2005–06
* Supertaça Cândido de Oliveira: 2003, 2004, 2006
* UEFA Čempionu līga: 2003–04
* UEFA kauss: 2002–03
* Starpkontinentālais kauss: 2004

**VfL Wolfsburg**

* Vācijas Bundeslīga: 2008–09

## Ārējās saites
Heiki Nabi

**Heiki Nabi** (; dzimis ) bija igauņu grieķu-romiešu stila cīkstonis, 2012. gada vasaras olimpisko spēļu sudraba medaļas ieguvējs, divkārtējs pasaules čempions, Eiropas spēļu medaļnieks, daudzkārtējs Igaunijas čempions.

## Biogrāfija
Heiki Nabi dzimis Hillestes ciemā, netālu no Kerdlas pilsētas Hījumā salā, Igaunijā. Heiki pirmais treneris bija Tīts Madalvē, pēc viņa treneri bija Kristjans Sāre (2001—2002), Henns Pelluste (2002—2016), Aleksandrs Jairuse (2017), Igors Bugajs (2017–19).

2006. gada pasaules čempionāts bija pirmais, kurā Nabi piedalījās. Pēc četrām uzvarām, viņš iekļuva finālā, kur, uzvarot čehu cīkstoni Mareku Švecu, izcīnīja zelta medaļu.

2010. gada nogalē apprecējās ar Egli Elleri. 2011. gada 28. maijā Nabi ģimenē piedzima meita Renata.

2012. gada olimpiskajās spēlēs Londonā Nabi izcīnīja sudraba medaļu aiz kubieša Mihaina Lopesa. Par šo panākumu viņš tika atzīts par Igaunijas Gada labāko sportistu.

2015. gadā viņš bija Igaunijas karognesējs 1. Eiropas spēlēs un izcīnīja bronzas medaļu. 2017. gada pasaules čempionātā cīņā viņš izcīnīja sudraba medaļu.

Pirmsolimpiskajā 2019. gada pasaules čempionātā Kazahstānā svara kategorijā līdz 130 kg Heiki izcīnīja bronzas medaļu un ieguva savai valstij vietu olimpisko spēļu cīņas sacensībās.

### Galveno sacensību rezultāti
### Olimpiskās spēles

#### Pasaules čempionāti

#### Eiropas spēles

#### Eiropas čempionāti

## Apbalvojumi un pagodinājumi
* Baltās Zvaigznes ordenis, 2. šķira (2013)

## Atsauces

## Ārējās saites