open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Kriptodonti

***Kriptodonti*** (*Cryptodonta*) ir gliemeņu klases infraklase (citās klasifikācijās apakšklase). Kriptodontu taksonu (*Criptodonten*) 1884. gadā izveidoja austriešu paleontologs Melhiors Neimairs. Kriptodonti ir vāji izpētīta gliemeņu grupa. Atsevišķi autori pie kriptodontiem pieskaita arī mūsdienās dzīvojošas *[[Solemya]]* gliemenes. Citi pie kriptodontiem attiecina tikai izmirušas gliemeņu formas. Ģeohronoloģiski kriptodontu pārstāvji ir zināmi no ordovika.

## Apraksts
Kriptodontiem ir raksturīgas plānas čaulas ar vienādiem vākiem un bez sānu zobiem vai labi attīstītiem kardinālajiem zobiem. Tiem ir amfidetiska vai opistodetiska, ārēja vāku saite, parasti bez nimfām. Slēdzenes plātnīte ir šaura vai arī tās vispār nav. Lielākajai formu daļai slēdzenes mala ir bez zobiem, bet citiem pārstāvjiem ir taksodontas slēdzenes.

Dzimtu lielākā daļa ir attiecināma uz agro un vidējo paleozoju. Daži autori uzskata, ka kriptodonti bija primitīvi ierokoši organismi, kas bija daudzu vēlākā laika gliemeņu senči, taču šāda versija ir pierādīta tikai daļēji. Lielākajai kriptodontu daļai nav sifonu atveru, kas ir raksturīgas dziļi ierokošām gliemenēm, bet dažas formas, kas iekļautas šajā grupā, daži pētnieki attiecināja pat uz divvāku vēžveidīgajiem.

## Sistemātika
Kriptodontu sistemātika līdz dzimtai:

* infraklase: ***Cryptodonta*** Neumayr, 1884 †
:* virskārta: *[[Inoceramiformii]]* P. A. Johnston, Collom & Ebbestad, 2024 †
::::* virsdzimta: *[[Inoceramoidea]]* Giebel, 1852 †
:::::* dzimta: *[[Atomodesmatidae]]* Waterhouse, 1976 †
:::::* dzimta: *[[Inoceramidae]]* Giebel, 1852 †
:::::* dzimta: *[[Kolymiidae]]* Kuznetsov, 1973 †
:::::* dzimta: *[[Retroceramidae]]* Koschelkina, 1980 †
::::* virsdzimta: *[[Posidonioidea]]* Neumayr, 1891 †
:::::* dzimta: *[[Aulacomyellidae]]* Ichikawa, 1958 †
:::::* dzimta: *[[Daonellidae]]* Neumayr, 1891 †
:::::* dzimta: *[[Halobiidae]]* Kittl, 1912 †
:::::* dzimta: *[[Posidoniidae]]* Neumayr, 1891 †
:* virskārta: *[[Nepiomorphia]]* Kríž, 2007 †
::* kārta: *[[Lunulacardiida]]* P. A. Johnston, Collom & Ebbestad, 2024 †
:::::* dzimta: *[[Lunulacardiidae]]* P. Fischer, 1887 †
::* kārta: *[[Praecardiida]]* Newell, 1965 †
:::* apakškārta: *[[Antipleuroida]]* Kríž, 2007 †
:::::* dzimta: *[[Antipleuridae]]* Neumayr 1891 †
:::::* dzimta: *[[Spanilidae]]* Kríž, 2007 †
:::::* dzimta: *[[Stolidotidae]]* Kríž, 2007 †
:::* apakškārta: *[[Praecardiina]]* Newell, 1965 †
::::* virsdzimta: *[[Praecardioidea]]* R. Hoernes, 1884 †
:::::* dzimta: *[[Buchiolidae]]* Grimm, 1998 †
:::::* dzimta: *[[Praecardiidae]]* Hoernes, 1884 †
::::* virsdzimta: *[[Cardioloidea]]* R. Hoernes, 1884 †
:::::* dzimta: *[[Cardiolidae]]* Hoernes, 1884 †
:::::* dzimta: *[[Slavidae]]* (Kríž, 1982, 1985) †

(†) - izmirušu organismu grupa.

## Atsauces
Aespa (ciems)

**Aespa** () ir lielciems Igaunijas ziemeļrietumos, Raplas apriņķī. Atrodas Kohilas pagasta ziemeļrietumu daļā, tieši pie robežas ar Harju apriņķi, aptuveni 30 kilometrus uz dienvidiem no Tallinas centra.

Aespa ir unikāls piemērs Igaunijas urbanizācijas procesos: vēsturiski tas bija plašs vasarnīcu un dārzkopības kooperatīvu masīvs, kas kopš 21. gadsimta sākuma ir kļuvis par nozīmīgu apdzīvoto vietu ar pastāvīgajiem iedzīvotājiem.

## Vēsture
Viduslaikos un vēlāk Aespa bija pazīstama kā neliela apmetne un muižas zeme. Padomju laikā šī teritorija tika sadalīta simtos nelielu zemes gabalu dārzkopības biedrībām (*aianduskooperatiiv*), kur Tallinas iedzīvotāji būvēja vasarnīcas.

Iedzīvotāju skaita un apbūves blīvuma pieauguma dēļ 2012. gadā Aespas statusu mainīja no ciema (*küla*) uz lielciemu (*alevik*). Mūsdienās lielākā daļa vasarnīcu ir pārbūvētas par mūsdienīgām vissezonas privātmājām.

## Infrastruktūra un attīstība
2020. gadu sākumā Aespas lielciemā tika atklāts moderns bērnudārzs un kopienas centrs. Ciemā darbojas vietējie tirdzniecības punkti, taču lielākie pakalpojumi tiek saņemti netālajā Kohilā vai Tallinā.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Kohilas pagasta oficiālā vietne (igauniski)
Anna no "Vēja papelēm"

**Anna no "Vēja papelēm"** ir ceturtais Lūsijas Modas Montgomerijas romāns par Annu Šērliju. Šajā grāmatā Anna jau ir absolvējusi koledžu un sāk strādāt Samersaidas skolā par direktori. Viņa dzīvo pie divām jaukām atraitnēm un iepazīstas ar neparastajiem Samersaidas iedzīvotājiem. Iepriekšējā grāmata šajā sērijā ir "Anna no Salas", nākamā grāmata - "Annas sapņu māja".

## Atsauces
Valentins Barko

**Valentins Barko** (, dzimis ) ir argentīniešu futbolists, kurš spēlē kreisās malas aizsarga pozīcijā un pārstāv Argentīnas futbola izlasi. Kopš 2025. gada Barko spēlē Francijas futbola 1. līgas komandā *[[RC Strasbourg|Strasbourg]]*.

Iepriekš spēlējis Argentīnas komandā Buenosairesas "Boca Juniors", Anglijas komandā *[[Brighton & Hove Albion F.C.|Brighton & Hove Albion]]* un Spānijas komandā *[[Sevilla FC|Sevilla]]*.

Argentīnas futbola izlase rindās debitējis 2024. gadā.

## Ārējās saites
Likā Zidāns

**Likā Zinedins Zidāns** (, dzimis ) ir Alžīrijas futbolists, kurš spēlē vārtsarga pozīcijā un pārstāv Alžīrijas futbola izlasi. Kopš 2024. gada Zidāns spēlē Spānijas Otrās divīzijas komandā *[[Granada CF|Granada]]*.

Iepriekš spēlējis Spānijas komandās Madrides "Real", *[[Racing de Santander|Racing Santander]]*, *[[Rayo Vallecano]]* un *[[SD Eibar|Eibar]]*.

Pārstāvējis dažādu vecumu Francijas jauniešu izlases. 2025. gadā debitējis Alžīrijas futbola izlases rindās. Pārstāvējis izlasi 2025. gada Āfrikas Nāciju kausā. Zidāns ir Francijas futbola trenera un bijušā futbolista Zinedina Zidāna dēls.

## Sasniegumi
**Real Madrid**

* UEFA Čempionu līga: 2017—18

## Ārējās saites
Valles luterāņu baznīca

**Valles evaņģēliski luteriskā baznīca** ir luterāņu dievnams Bauskas novada Valles pagasta Vallē. Draudzē darbojas mācītājs Roberts Otomers.

Valles evaņģēliski luteriskās draudzes pirmsākumi meklējami 16. gadsimtā pēc Livonijas sabrukuma un Kurzemes un Zemgales hercogistes izveidošanās, kad hercogs Gothards Ketlers nostiprināja reformācijas idejas Kurzemē. Pirmā zināmā baznīcas ēka Vallē minēta 1637. gadā, vēlāk tā vairākkārt pārbūvēta un atjaunota, tostarp 17. gadsimta beigās uzcelta koka baznīca ar torni un salmu jumtu, kas laika gaitā nonāca sliktā stāvoklī. Tagadējā mūra baznīca celta no 1781. līdz 1785. gadam par Kurzemes hercoga Pētera Bīrona līdzekļiem. 1895. gadā tai piebūvēts 40 metrus augsts tornis, bet 1907. gadā veikts plašs remonts.

Ar Valles draudzi saistīts ievērojamais 17. gadsimta mācītājs un latviešu rakstu valodas attīstītājs Georgs Mancelis, kurš šeit kalpoja no 1616. gada.

Pēc Otrā pasaules kara baznīca tika slēgta un 1964. gadā draudze no tās atteicās. Baznīcas ēka tika izdemolēta, tā kalpoja par kolhoza graudu noliktavu.

Valles baznīcas atjaunošanas darbi sākās 1980. gadu beigās, līdz ar Trešo atmodu, bet plaši restaurācijas darbi veikti 2000. gadā. Sekojošajās desmitgadēs baznīcas rekonstrukcija un atjaunošana turpinājusies.

Pie baznīcas atrodas vides objekts "Kardiogramma plus", kas uzstādīts 2001. gadā, drīz vien pēc restaurācijas darbu noslēgšanas. Tā autore ir Astra Ratkeviča.

## Atsauces

## Ārējās saites
Ludvigs Pfifers

**Ludvigs Pfifers fon Altisofens** (; dzimis  Lucernā, miris  Lucernā) bija Šveices militārais un politiskais līderis, Romas katoļu interešu pārstāvis kantonos, Lucernas galvenais miertiesnesis un, iespējams, nozīmīgākā Šveices politiskā persona 16. gadsimta otrajā pusē.

## Biogrāfija
Savu politisko karjeru Ludvigs Pfifers sāka 1548. gadā kā Lucernas Lielās padomes loceklis, bet 1554. gadā pievienojās pilsētas Mazajai padomei. No 1565. gada viņš bija arī Lucernas militārais komandieris.

Francijas reliģisko karu laikā viņš daudzus gadus aktīvi un bezbailīgi kalpoja Francijas karaļiem. Viņš dienēja Francijas dienestā no 1553. gada un 1557. un 1562. gadā tiek minēts kā kapteinis. No 1563. gada pulkveža pakāpē viņš vadīja savu pulku pret hugenotiem. Viņš kļuva slavens ar to, ka 1567. gadā Otrā hugenotu kara laikā hugenotu uzbrukuma laikā droši nogādāja Šarla IX karalisko ģimeni no Mo uz Parīzi. Viņš piedalījās Sendenī kaujā (1567. gadā) un Žarnakas kaujā (1569. gadā). 1569. gadā Monkontūras kaujā viņš ieguva apdāvināta militārā vadītāja reputāciju. Daudzi izcilo Šveices līderi Ludvigu Pfiferu, Lucernas šultheisu, sauca par "Šveices karali".

No 1571. līdz 1593. gadam viņš regulāri pildīja Lucernas mēra pienākumus.

Viņš padarīja pilsētu par katoļu kontrreformācijas centru Šveicē. Viņa Zelta līga (1586) (saukta arī par Borromeo līgu kardināla Karlo Borromeo vārdā) gandrīz noveda pie Šveices Konfederācijas sabrukuma. Septiņu katoļu kantonu savienība apņēmās izmantot bruņotu spēku, lai padzītu ķecerus no savas teritorijas. Viņa reliģiskās intereses ievērojami saspīlēja civilo savienību. Apencelles kantons pēc reliģiskajām līnijām tika sadalīts divos puskantonos (katoļu puskantons Apencelles-Innerrodenes kantons un protestantu puskantons Apencelles-Auserrodenes kantons), kas bija diezgan neatkarīgi.

Pfifers nodibināja ciešas attiecības ar Francijas Katoļu līgu Spānijas karaļa Felipes II un Gīzas hercoga Anrī I vadībā. 1587. gadā viņš noslēdza Šveices aliansi ar Spāniju pret Anrī IV kāpšanu Francijas tronī.
thumb|Dzimtas ģerbonis
Pirms savas politiskās un militārās karjeras un tās laikā Ludvigs Pfifers tirgojās ar audumu un mājlopiem, bija iesaistīts sāls tirdzniecībā un tirdzniecības apvienībā, kā arī finanšu darījumos. Viņš nopelnīja ievērojamu bagātību no ārvalstu maksājumiem, piegādājot pāvestam Šveices algotņus.

Pfifers savas nāves brīdī 1594. gada 17. martā Lucernā bija viens no bagātākajiem cilvēkiem Šveicē.

## Atsauces

## Literatūra
* Philipp Anton von Segesser: Ludwig Pfyffer und seine Zeit. Ein Stück französischer und schweizerischer Geschichte im 16. Jahrhundert. 3 Bde., Wyss, Bern 1880—1882.
* Gerold Meyer von Knonau: Pfyffer von Altishofen, Ludwig. In: Allgemeine Deutsche Biographie (ADB). Band 25, Duncker & Humblot, Leipzig 1887, S. 727—737.
* Markus Lischer: Pfyffer, v. In: Neue Deutsche Biographie. (NDB). Band 20. Duncker & Humblot, Berlin 2001, ISBN 3-428-00201-6, S. 368 (deutsche-biographie.de). (Familienartikel).

## Ārējās saites
Nestors Lorenso

**Nestors Gabriels Lorenso** (, dzimis ) ir Argentīnas futbola treneris un bijušais futbolists, kurš spēlēja aizsarga pozīcijā un pārstāvēja Argentīnas futbola izlasi. Kopš 2022. gada Lorenso ir Kolumbijas futbola izlases galvenais treneris.

Kā spēlētājs spēlējis tādos Argentīnas klubos kā *[[Argentinos Juniors]]*, *[[San Lorenzo de Almagro|San Lorenzo]]*, *[[Club Atlético Banfield|Banfield]]*, *[[Ferro Carril Oeste]]* un *[[Boca Juniors]]*. Pārstāvējis arī Itālijas komandu *[[SSC Bari|Bari]]* un Anglijas komandu *[[Swindon Town FC|Swindon Town]]*. Argentīnas futbola izlases rindās spēlējis 1988. gada vasaras olimpiskajās spēlēs un 1990. gada FIFA Pasaules kausā.

No 2012. līdz 2019. gadam bijis Kolumbijas futbola izlases trenera asistents. Kļuvis par izlases galveno treneri 2022. gadā.

## Sasniegumi

### Spēlētāja karjera
**Argentinos Juniors**

* Copa Interamericana: 1985

### Trenera karjera
**Melgar**

* Torneo Apertura: 2022

## Ārējās saites
Rafaels Santoss Borre

**Rafaels Santoss Borre Maurijs** (, dzimis ) ir Kolumbijas futbolists, kurš spēlē uzbrucēja pozīcijā un pārstāv Kolumbijas futbola izlasi. Kopš 2024. gada Borre spēlē Brazīlijas A sērijas komandā *[[SC Internacional|Internacional]]*.

Iepriekš spēlējis Kolumbijas komandā *[[Deportivo Cali]]*, Spānijas komandā *[[Villarreal CF|Villarreal]]*, Argentīnas komandā Buenosairesas "River Plate" un Vācijas komandās Frankfurtes "Eintracht" un Brēmenes "Werder".

Kolumbijas futbola izlases rindās debitējis 2019. gada. Pārstāvējis izlasi 2021. un 2024. gada Copa América.

## Sasniegumi
**Deportivo Cali**

* Kolumbijas augstākā līga: 2015 (Apertura)
* Superliga Colombiana: 2014

**River Plate**

* Copa Libertadores: 2018
* Recopa Sudamericana: 2019
* Copa Argentina: 2016—17, 2018—19
* Supercopa Argentina: 2017, 2019

**Eintracht Frankfurt**

* UEFA Eiropas līga: 2021—22

## Ārējās saites
Damasijs II

**Damasijs II** (; miris ), laicīgais vārds **Popo no Briksenes** (*Poppo von Brixen*), bija Romas pāvests 1048. gadā no 17. jūlija līdz 9. augustam un tas ir viens no īsākajiem pāvestības  laikiem vēsturē. Pirms ievēlēšanas viņš bija Briksenes bīskaps un nāca no Bavārijas garīdzniecības vides. Damasijs II pieder pie tā dēvētajiem 11. gadsimta vidus “vācu pāvestiem”, kuru kandidatūras būtiski atbalstīja un faktiski virzīja Svētās Romas impērijas imperators Heinrihs III. Viņa ievēlēšana atspoguļo laikmeta ciešo saikni starp imperatora politisko varu un pāvesta institūciju, kā arī imperatora centienus stabilizēt pāvestību pēc 1046. gada Sutri sinodes izraisītās krīzes un vairāku konkurējošu pāvestu gāšanas.

Damasija II īsais pontifikāts iekrīt 11. gadsimta baznīcas reformu priekšvēsturē, kad tika pastiprināti centieni ierobežot simoniju un uzlabot garīdzniecības disciplīnu. Lai gan viņa valdīšanas laiks bija pārāk īss, lai īstenotu plašākas pārmaiņas, viņa ievēlēšana un amata apstākļi tiek vērtēti kā pārejas posms ceļā uz reformu kustības nostiprināšanos, kas īpaši aktivizējās viņa pēcteča Leona IX pontifikāta laikā.

## Ārējās saites
Teodors II

**Teodors II** (; dzimis 840. gadā, miris 897. gada decembrī) bija Romas pāvests un Pāvesta valsts valdnieks, kura pontifikāts 897. gadā ilga aptuveni 20 dienas (parasti datēts ar decembri) un tiek uzskatīts par vienu no īsākajiem pāvestības vēsturē. Par viņa izcelsmi un agrīno dzīvi saglabājies maz drošu ziņu. Avoti norāda, ka viņš bija romiešu garīdznieks, ievēlēts amatā ārkārtīgi nestabilā politiskā situācijā. Teodora II pontifikāts ir cieši saistīts ar pāvesta Formoza lietu un 897. gada tā dēvēto Līķa sinodi (*Synodus Horrenda*), kurā Formoza mirstīgās atliekas tika tiesātas un nosodītas viņa pēcteča Stefana VI laikā. Stājoties amatā pēc šiem notikumiem, Teodors II sasauca sinodi, kas atcēla Līķa sinodes lēmumus, atjaunoja Formoza ordināciju un lēmumu spēkā esamību, kā arī pavēlēja viņa mirstīgās atliekas pienācīgi pārapbedīt Svētā Pētera bazilikā.

Šie soļi iezīmēja mēģinājumu mazināt dziļo krīzi, kas 9. gadsimta beigās skāra pāvestību, kad pāvesta amats bija pakļauts vietējo aristokrātu grupējumu un politisko frakciju cīņām. Lai gan Teodora II valdīšanas laiks bija ļoti īss, viņa rīcība kļuva par nozīmīgu pagrieziena punktu Formoza lietas kontekstā un veicināja turpmākus centienus atjaunot institucionālo stabilitāti Romas Baznīcā.

## Ārējās saites
Sauga (ciems)

**Sauga** () ir lielciems Igaunijas dienvidrietumu daļā, Pērnavas apriņķa Tori pagastā. Tas atrodas Saugas upes ielokā starp Rēmas purvu austrumos un Pērnavas lidostu rietumos, tieši pie Pērnavas pilsētas ziemeļu robežas.

Pateicoties atrašanās vietai pie galvenajiem autoceļiem un Pērnavas tuvumam, Sauga ir attīstījusies par nozīmīgu piepilsētas dzīvojamo un rūpniecisko zonu.

## Vēsture
Saugas muiža (*Sauck*) rakstiskos avotos pirmo reizi minēta 1560. gadā. Tā piederēja Pērnavas pilsētai. Pašreizējā muižas kungu māja celta 19. gadsimta otrajā pusē un joprojām ir saglabājusies.

No 1992. līdz 2017. gadam Sauga bija Saugas pagasta administratīvais centrs. Pēc teritoriālās reformas pagasts tika pievienots Tori pagastam, taču lielciems saglabāja savu reģionālo nozīmi.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Tori pagasta oficiālā vietne (igauniski)
Vīratsi

**Vīratsi** () ir lielciems Igaunijas dienvidu daļā, Viljandi apriņķa Viljandi pagastā. Tas atrodas tieši uz austrumiem no apriņķa centra Viljandi, faktiski tās priekšpilsēta. No pilsētas ciemu atdala Ūeveski upe un Viljandi ezers. Līdz 2013. gadam ciems bija atsevišķa Vīratsi pagasta administratīvais centrs.

## Vēsture
Vīratsi muiža (*Wieratz*) vēsturiskajos dokumentos pirmo reizi minēta 1481. gadā. No 17. gadsimta līdz pat 20. gadsimta sākumam muiža piederēja Viljandi pilsētai. Pēc Igaunijas Neatkarības kara muižas zeme tika sadalīta, un 1934. gadā lielākā daļa muižas centra tika piešķirta Igaunijas valsts vecākajam Konstantīnam Petsam kā valsts dāvinājums.

Padomju laikā Vīratsi bija pazīstams kā paraugsaimniecības un cūkkopības tresta centrs, kas veicināja daudzdzīvokļu māju apbūvi un iedzīvotāju skaita pieaugumu.

## Apskates objekti
* Vīratsi muižas parks: valsts nozīmes dabas aizsardzības objekts.
* Piemineklis Konstantīnam Petsam: uzstādīts par godu Igaunijas pirmajam prezidentam viņa bijušajā īpašumā.
* Skatu vietas: no Vīratsi klints paveras panorāmas skats uz Viljandi ezeru un pilsētu.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Viljandi pagasta oficiālā vietne (igauniski)
Antipāvests

**Antipāvests** () ir persona, kas pretendē uz Romas pāvesta amatu un darbojas opozīcijā pāvestam, kuru Romas Katoļu baznīca atzīst par kanoniski un leģitīmi ievēlētu. Šādas pretenzijas parasti rodas nopietnu baznīcas vai politisku konfliktu situācijās, kad paralēli pastāv divi (retāk – vairāki) pretendenti uz pāvesta amatu, no kuriem vēlākā baznīcas tradīcija par likumīgo atzīst tikai vienu. Antipāvesta statuss bieži ir retrospektīvs vērtējums. Vēsturē sastopami gadījumi, kad konkrēta persona kādu laiku tika uzskatīta par pāvestu, taču vēlāk, izvērtējot ievēlēšanas procedūru un baznīcas vienotības aspektus, viņa tika atzīta par antipāvestu. Tādēļ jēdziens jānošķir no situācijām, kurās pāvesta ievēlēšanas likumība sākotnēji ir strīdīga vai neskaidra un galīgais vērtējums nostiprinās tikai vēlāk.

Kanonisko tiesību skatījumā izšķiroša nozīme ir ievēlēšanas atbilstībai spēkā esošajiem noteikumiem un baznīcas vienotības principam. Pats termins “antipāvests” kanonisko tiesību normatīvajos tekstos parasti netiek lietots kā juridiska kategorija. Savukārt vēsturnieki analizē konkrēto gadījumu politisko, institucionālo un sociālo kontekstu, īpaši laikmetos, kad pāvesta amats bija cieši saistīts ar laicīgās varas ietekmi. Tādējādi jēdziens “antipāvests” apzīmē gan kanonisku strīdu par leģitimitāti, gan plašāku Rietumu kristietības vēsturē sastopamu institucionālu konfliktu parādību.

## Ārējās saites
Semeru (ciems)

**Semeru** () ir lielciems Igaunijas ziemeļu daļā, Rietumviru apriņķa Rakveres pagasta administratīvais. Atrodas aptuveni 4 km uz austrumiem no Rakveres pilsētas centra.

Pateicoties atrašanās vietai svarīgu autoceļu krustpunktā, Semeru ir kļuvis par nozīmīgu transporta un loģistikas mezglu, kā arī populāru dzīvesvietu Rakverē strādājošajiem.

## Vēsture
Semeru muiža (*Someruerae*) pirmo reizi minēta 1481. gadā. Tā piederēja dažādām muižnieku dzimtām, tostarp Hastferiem un Tīzenhauzeniem. Muižas kungu māja ir nopostīta, taču saglabājušās vairākas saimniecības ēkas.

Lielāka apdzīvotās vietas attīstība sākās 20. gadsimta otrajā pusē, kad Semeru kļuva par padomju saimniecības centru. Pēc 2017. gada administratīvās reformas, kad apvienojās Semeru un Rakveres pagasti, Semeru saglabāja jaunizveidotā Rakveres pagasta centra statusu.

## Arhitektūra un sabiedrība
Semeru izceļas ar vairākiem moderniem arhitektūras objektiem, no kuriem zīmīgākais ir Rakveres pagasta pārvaldes ēka (*Sõmeru keskusehoone*) — 2010. gadā celta moderna būve, kurā atrodas pagasta administrācija, bibliotēka un kopienas centrs. Ēka ir saņēmusi vairākas arhitektūras balvas par koka un betona veiksmīgu lietojumu. Ciemā atrodas pamatskola, jauniešu centrs, klubs, sporta klubs, pasta nodaļa, veselības centrs un bibliotēka.

## Saimniecība
Semeru atrodas vairāki nozīmīgi uzņēmumi, kas izmanto atrašanās vietu pie galvenajām maģistrālēm. Šeit attīstīta pārtikas rūpniecība, lauksaimniecības pakalpojumi un loģistika.

## Transports
Semeru atrodas stratēģiski svarīgā vietā Tallinas—Narvas šosejas (E20) un Rakveres—Narvas autoceļa krustojuma. Gar ciema dienvidu malu iet Tallinas—Narvas dzelzceļa līnija (tuvākā stacija Rakverē).

## Atsauces

## Ārējās saites

* Rakveres pagasta oficiālā vietne (igauniski)
Kūsalu

**Kūsalu** () ir lielciems Igaunijas ziemeļos, Harju apriņķī, Kūsalu pagasta lielākā apdzīvotā vieta. Atrodas pie Tallinas—Narvas autoceļa aptuveni 40 km uz austrumiem no Tallinas. Ziemeļos no Kūsalu lielciema atrodas vēsturiskais Kūsalu ciems. Kūsalu ir vēsturiski nozīmīgs kultūras un reliģijas centrs, kura apkārtne ir bagāta ar arheoloģiskajiem pieminekļiem.

## Vēsture
Kūsalu draudze un baznīca rakstiskos avotos pirmo reizi minētas 1241. gadā Dānijas zemes grāmatā. Vēsturiski apdzīvotā vieta veidojusies ap Svētā Laurencija baznīcu un kaimiņos esošo Kūsalu muižu (*Kuusal*).

19. gadsimtā Kūsalu kļuva par nozīmīgu igauņu nacionālās kultūras centru. Šeit ilgstoši strādāja mācītājs un valodnieks Eduards Ārenss, kurš izstrādāja mūsdienu igauņu valodas pareizrakstības pamatus.

## Kultūras pieminekļi
* Kūsalu baznīca — viena no vecākajām Harju apriņķī, celta 13. gadsimta otrajā pusē. Tā vairākkārt pārbūvēta, saglabājot savu masīvo viduslaiku arhitektūras raksturu.
* Eduarda Ārensa piemineklis — uzstādīts par godu igauņu valodas reformas autoram.
* Kūsalu vārdotāja piemineklis — veltīts vietējām folkloras tradīcijām.

## Saimniecība un izglītība
Ciemā atrodas Kūsalu vidusskola, sporta centrs ar baseinu un mākslas skola. Saimniecisko dzīvi raksturo pakalpojumu sektors un nelieli ražošanas uzņēmumi, kas apkalpo pagasta iedzīvotājus. Netālu atrodas Lahemā nacionālais parks, kas veicina tūrisma attīstību reģionā.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Kūsalu pagasta oficiālā vietne (igauniski)
Eduards Ārenss

**Eduards Ārenss** (; dzimis 1803. gada 3. aprīlī, miris 1863. gada 19. februārī) bija vācbaltiešu luterāņu mācītājs un valodnieks. Viņš ir pazīstams kā mūsdienu igauņu valodas pareizrakstības pamatlicējs, kurš ieviesa uz somu valodas parauga balstītu rakstību, aizstājot līdz tam lietoto vācisko stilu.

## Dzīvesgājums
Dzimis Rēvelē, amatnieka ģimenē. No 1820. līdz 1823. gadam viņš studēja teoloģiju Tērbatas Universitātē. Pēc studijām strādāja par mājskolotāju, jo bija pārāk jauns mācītāja amatam, bet vēlāk papildināja zināšanas Vācijā un Francijā.

No 1837. gada līdz savai nāvei 1863. gadā Ārenss kalpoja par mācītāju Kūsalu draudzē. Tur viņš padziļināti pievērsās igauņu valodas izpētei, pētot vietējo iedzīvotāju runas veidu un salīdzinot to ar toreizējo rakstu valodu.

## Ieguldījums valodniecībā
Līdz 19. gadsimta vidum igauņu rakstībā dominēja tā sauktā "vecā rakstība", kas balstījās uz vācu valodas ortogrāfijas principiem un neprecīzi atspoguļoja igauņu valodas fonētiku.

1843. gadā Ārenss publicēja savu nozīmīgāko darbu — igauņu valodas gramatiku vācu valodā: *Grammatik der Estnischen Sprache Revalschen Dialektes* (Rēveles dialekta igauņu valodas gramatika). Ārensa pareizrakstības reformas mērķis bija mēģinājums popularizēt baznīcas valodu. Kā mācītājs Ārenss pamanīja pieaugošo atšķirību starp sarunvalodu un baznīcas valodu. 19. gadsimta sākumā lielākā daļa mācītāju bija vācieši, un Bībeles valoda balstījās uz vācu un latīņu gramatiku. Ārenss vēlējās padarīt baznīcas valodu saprotamāku un tuvāku baznīcēniem. Savā darbā viņš piedāvāja jaunu pareizrakstības sistēmu:
* Ieviesa gemināciju patskaņu un līdzskaņu garuma apzīmēšanai (piemēram, *saar* nevis *sar*).
* Atteicās no vāciskajām konstrukcijām, tuvinot rakstību dzīvajai tautas valodai.
* Balstījās uz somu valodas ortogrāfijas principiem, saskatot abu valodu radniecību.

Sākotnēji Ārensa reformas saskārās ar sīvu pretestību no konservatīvo mācītāju puses, taču 1860. gados tās guva virsroku un kļuva par pamatu mūsdienu igauņu literārajai valodai.

## Piemiņa
Kūsalu, kur Ārenss nodzīvoja lielāko daļu darba mūža, pie vecās mācītājmuižas ir uzstādīts viņam veltīts piemineklis. Tāpat viņa vārdā nosaukta konference (norisinās kopš 2017. gada) un balva par ieguldījumu igauņu valodas attīstībā.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Ieraksts Igaunijas senākās literatūras digitālajā arhīvā EEVA (angliski)
Nikija Heilija

**Nikija Heilija** (, dzimusi ) ir Amerikas Savienoto Valstu politiķe un diplomāte, Republikāņu partijas pārstāve. Viņa ieņēmusi nozīmīgus amatus gan štata, gan federālajā līmenī un kļuvusi par vienu no redzamākajām konservatīvās politikas personām 21. gadsimta ASV. No 2011. līdz 2017. gadam Heilija bija Dienvidkarolīnas gubernatore, kļūstot par pirmo sievieti šajā amatā. Viņas politiskā redzamība būtiski pieauga pēc 2015. gada apšaudes Čārlstonas baznīcā, kad viņa atbalstīja Konfederācijas kaujas karoga noņemšanu no štata kapitolija teritorijas, kas tika uztverts kā nozīmīgs simbolisks lēmums sabiedriskās spriedzes mazināšanā. No 2017. līdz 2018. gadam viņa bija ASV pastāvīgā pārstāve Apvienoto Nāciju Organizācijā prezidenta Donalda Trampa administrācijā, aktīvi iesaistoties starptautiskās drošības un ārpolitikas jautājumos.

2023.–2024. gadā Heilija kandidēja Republikāņu partijas prezidenta nominācijai 2024. gada vēlēšanām, kļūstot par vienu no galvenajām priekšvēlēšanu sacensības dalībniecēm. Savu kampaņu viņa apturēja 2024. gada martā pēc vairākiem neveiksmīgiem priekšvēlēšanu balsojumiem.

## Ārējās saites
Leganesa

**Leganesa** (, ) ir pilsēta un pašvaldība Spānijas centrālajā daļā, Madrides apgabalā. Tā atrodas 11 kilometrus uz dienvidiem no Madrides un ietilpst Madrides metropoles zonā, reģionālajā plānojumā pieskaitīta tā dēvētajai *Sur Metropolitano* jeb dienvidu metropoles teritorijai. Administratīvi Leganesa ir patstāvīga pašvaldība, kas funkcionāli ir cieši integrēta Madrides aglomerācijā. Pilsētas attīstība īpaši strauji norisinājās 20. gadsimta otrajā pusē, kad tā no nelielas apdzīvotas vietas pārtapa par nozīmīgu dzīvojamo, industriālo un pakalpojumu centru galvaspilsētas tuvumā.

2025. gadā Leganesā dzīvoja 196 tūkstoši iedzīvotāju, ierindojot to starp lielākajām pašvaldībām reģionā. Reģionālajā mērogā pilsēta izceļas ar attīstītu infrastruktūru, izglītības un rūpniecības objektiem, kā arī ar ciešu saimniecības un sociālo saikni ar Madridi.

## Atsauces

## Ārējās saites
Ukmerģes vecticībnieku baznīca

{
  "type": "ExternalData",
  "service": "geoshape",
  "ids": "Q12675597"
}

**Ukmerģes Sv. Dievmātes Aizlūdzējas vecticībnieku baznīca** () ir vecticībnieku dievnams, kas atrodas Lietuvas austrumdaļā, Ukmerģes pilsētā. Vietējas nozīmes Lietuvas valsts kultūras piemineklis (unikālais kods — 35159).

Vecticībnieku draudze Ukmerģē oficiāli nodibinājās 1863. gadā. 1873. gadā tika uzcelta pašreizējā baznīca dzīvojamās ēkas formā. Baznīca atrodas tikai ēkas vienā pusē, otrā pusē ierīkota priestera dzīvojāmā mājā. Tā kā līdz 20. gadsimta sākumam vecticībniekiem bija aizliegts celt baznīcas, kas ārēji par to atgādinātu, baznīcas tornis tika piebūvēts tikai 1905. gadā.


2020. Ukmergė, sentikių cerkvė.JPG
Ukmergė,_sentikių_cerkvė,_kryžius.JPG


## Ārējās saites

* Ieraksts Lietuvas kultūras vērtību reģistrā
Talavera de la Reina

**Talavera de la Reina** (,  ir pilsēta un pašvaldība Spānijas centrālajā daļā, Kastīlijas–Lamančas autonomajā kopienā, Toledo provincē. Tā atrodas Taho upes ielejā un vēsturiski attīstījusies kā nozīmīgs satiksmes un tirdzniecības punkts ceļā uz Spānijas rietumu reģioniem. 2025. gadā Talaverā de la Reinā dzīvoja 83,8 tūkstoši iedzīvotāju. Reģionālā mērogā Toledo provincē pilsēta tiek raksturota kā nozīmīgs sociālais, saimniecības un pakalpojumu centrs rietumu, kalpojot par funkcionālu pievilkšanas punktu plašākai apkārtējai teritorijai un nostiprinot savu nozīmi kā vienam no lielākajiem urbānajiem centriem provincē ārpus Toledo pilsētas.

## Atsauces

## Ārējās saites
Kehtna

**Kehtna** () ir lielciems Igaunijas rietumu daļā, Raplas apriņķa Kehtnas pagasta administratīvais centrs. Atrodas apriņķa austrumdaļā aptuveni 10 km uz dienvidiem no Raplas pilsētas.

## Vēsture
Kehtna rakstiskajos avotos pirmo reizi minēta 1470. gadā kā muiža (*Kectel*). Muiža piederējusi tādām pazīstamām muižnieku dzimtām kā fon Fītinghofi un fon Lilienfeldi. Pašreizējā muižas kungu māja celta 18. gadsimta beigās agrīnā klasicisma stilā, bet vēlāk pārbūvēta neobaroka stilā pēc tam, kad cieta 1905. gada muižu dedzināšanās.

Lielciems kā apdzīvota vieta sāka veidoties 20. gadsimta sākumā, kad šeit 1911. gadā tika nodibināta viena no pirmajām mājturības skolām Igaunijā.

## Izglītība un saimniecība
Kehtna ir plaši pazīstama kā izglītības centrs; šeit atrodas Raplas apriņķa lietišķā koledža (*Raplamaa Rakenduslik Kolledž*), kas specializējas informācijas tehnoloģiju, ēdināšanas, būvniecības un tehnisko zinātņu jomās. Skolai ir būtiska loma reģiona darba tirgus attīstībā. Ciemā ir Kehtnas pamatskola un vietējā mākslas un mūzikas skola.

Saimnieciski lielciems ir cieši saistīts ar lauksaimniecības un pārtikas rūpniecības nozarēm. Šeit atrodas arī gaļas pārstrādes uzņēmums *Kehtna Lihatööstus*.

## Kultūra un apskates objekti
* Kehtnas muižas komplekss: ietver galveno pils ēku, vairākas saimniecības būves un plašu muižas parku (viens no lielākajiem un sugām bagātākajiem parkiem reģionā).
* Uz ziemeļiem no Kehtnas atrodas Keavas kalns (*Keava mägi*), kur atradās viena no senajām igauņu pilskalna vietām.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Kehtnas pagasta oficiālā vietne (igauniski)
Reni

**Reni** () ir lielciems Igaunijas dienvidaustrumu daļā, Tartu apriņķa Kambjas pagastā. Atrodas tieši pie Tartu pilsētas rietumu robežas. Reni ir viens no jaunākajiem Igaunijas lielciemiem — šis statuss piešķirts 2013. gadā, reaģējot uz straujo iedzīvotāju skaita pieaugumu un intensīvo dzīvojamo māju apbūvi Tartu pierobežā.

## Vēsture
Vēsturiski Reni bija neliels ciems, kas veidojies ap Reni muižu (*Renningshof*). Muiža savu nosaukumu ieguvusi no tās 16. gadsimta īpašniekiem — fon Renningu (*von Renning*) dzimtas.

Mūsdienu Reni attīstība sākās 21. gadsimta sākumā, kad bijušās lauksaimniecības zemes sāka masveidā apbūvēt ar privātmājām un nelielām daudzdzīvokļu ēkām. Pateicoties tiešajam pilsētas tuvumam, Reni ir kļuvis par tipisku Tartu "guļamrajonu".

## Atsauces

## Ārējās saites

* Kambjas pagasta oficiālā vietne (igauniski)
Ūemeiza

**Ūemeiza** (i) ir lielciems Igaunijas rietumos, Lēnes apriņķī, ietilpst Hāpsalu pilsētas pašvaldībā un robežojas ar Hāpsalu pilsētu, veidojot vienotu pilsētvidi. Lielciems ir svarīgs reģionālais izglītības un tirdzniecības centrs, kas vēsturiski attīstījies ap Ūemeizas muižu. Līdz 2017. gada administratīvajai reformai Ūemeiza bija Ridalas pagasta centrs.

## Vēsture
Ūemeizas muiža (*Neuenhof*) pirmo reizi rakstiskos avotos minēta 1539. gadā kā Sāmsalas-Vīkas bīskapijas īpašums. Gadsimtu gaitā muiža piederējusi dažādām muižnieku dzimtām, tostarp fon Līveniem un fon Štrobelshofiem. Pašreizējā muižas pils celta 1833. gadā klasicisma stilā, bet 20. gadsimta 20. gados tā tika ievērojami paplašināta pēc arhitekta Kārļa Burmaņa projekta, piebūvējot garus sānu spārnus.

## Izglītība un kultūra
Ūemeizā atrodas pamatskola un bērnudārzs (atrodas muižas pils telpās) un Hāpsalu Profesionālās izglītības centrs, kas ir viena no lielākajām profesionālajām skolām reģionā, kas piedāvā plašu specialitāšu klāstu.

## Saimniecība
Tā kā Ūemeiza atrodas pie iebraukšanas Hāpsalu, šeit ir izveidots liels tirdzniecības un pakalpojumu mezgls. Šeit atrodas vairāki lielveikali, automašīnu tirdzniecības vietas un nelieli ražošanas uzņēmumi.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Hāpsalu pašvaldības oficiālā vietne (igauniski)
Koeru

**Koeru** () ir lielciems Igaunijas centrālajā daļā, Jervas apriņķī, Jervas pagasta austrumu daļā. Pirms 2017. gada administratīvās reformas Koeru bija Koeru pagasta administratīvais centrs. Apdzīvotā vieta vēsturiski veidojusies pie svarīga ceļu krustojuma, kas savieno Paidi, Rakveri un Jegevu.

## Vēsture
Koeru baznīcciemats sāka veidoties ap Koeru Svētās Marijas Magdalēnas baznīcu, kas celta 13. gadsimta beigās. 18. un 19. gadsimtā Koeru kļuva par nozīmīgu pasta staciju uz Tallinas—Tartu ceļa. Netālu atradās Arukilas muiža (*Arroküll*), kuras īpašnieki fon Līveni būtiski ietekmēja reģiona attīstību.

20. gadsimta otrajā pusē Koeru attīstījās kā lauksaimniecības un autotransporta remonta bāzes centrs.

## Apskates objekti un infrastruktūra
* Koeru baznīca: viena no iespaidīgākajām viduslaiku baznīcām reģionā, pazīstama ar savu augsto torni un saglabātajiem sienu gleznojumiem.
* Arukilas muiža: neoklasicisma stilā celta muižas pils, kurā mūsdienās darbojas skola. Muižas parkā atrodas fon Līvenu dzimtas kapliča.
* Koeru televīzijas masts: 349 metrus augsts sakaru masts, kas atrodas netālajā Kapu ciemā un ir viena no augstākajām būvēm Igaunijā.
* Koeru muzejs: atrodas vecajā kroga ēkā un vēsta par vietējo vēsturi.

## Saimniecība
Koeru ir nozīmīgs rūpniecības centrs Jervas apriņķī — šeit darbojas uzņēmums *Konesko*, kas specializējas celtņu komponentu un elektromotoru ražošanā, nodrošinot darba vietas lielai daļai vietējo iedzīvotāju.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Jervas pagasta oficiālā vietne (igauniski)
SpaceX Crew-12

***SpaceX Crew-12*** ir ASV uzņēmuma *[[SpaceX]]* kosmosa kuģa *[[Crew Dragon]]* lidojums.
To orbītā palaida 2026. gada 13. februārī *[[Nacionālā aeronautikas un kosmosa administrācija|NASA]]* uzdevumā *[[Commercial Crew Development]]* programmā.

*Crew-12* tika izmantots kosmosa kuģa nolaižamais aparāts *Freedom* (*C212*), kas kosmosā bija lidojis četras reizes. Nesējraķetei izmantota pirmā pakāpe (sērijas numurs *В1101*), kas bija izmantota vienu reizi.

## Apkalpe
*Crew-12* apkalpe augšupceļā un lejupceļā:

## Lidojuma gaita

### Starts un stacijas sasniegšana
*SpaceX Crew-12* tika palaists  10:15:56 *[[Universālais koordinētais laiks|UTC]]* ar nesējraķeti *[[Falcon 9 Block 5]]* no Kanaverala raga Kosmosa spēku stacijas starta laukuma *SLC-40*'.
Pēc derīgās kravas atdalīšanas raķetes pirmā pakāpe nolaidās *LZ-40* laukumā Kanaverala zemesragā. Šī bija pirmā *LZ-40* izmantošanas reize.

14. februārī 20:15 *UTC* *Freedom* automātiskā režīmā saslēdzās ar SKS pie *[[Harmony (SKS)|Harmony]]* modulim augšpusē pievienotā adaptera *[[Pressurized Mating Adapter|PMA-3]]* saslēgšanās mezgla *[[International Docking Adapter|IDA-3]]*. Lūkas tika atvērtas 22:14 *UTC*.

## Atsauces

## Ārējās saites

* NASA’s SpaceX Crew-12 NASA
* NASA's SpaceX Crew-12 Mission NASA blog
* Crew-12 Mission *SpaceX*
* Crew Dragon Gunter Dirk Krebs
Jafets

thumbnail|upright=1.0|Jafeta attēlojums
**Jafets** (, *Jéfeṯ*) ir Bībeles personāžs, viens no Noasa trim dēliem līdzās Šemam un Hāmam. Viņš minēts Vecās Derības Pirmajā Mozus grāmatā (Radīšanas grāmatā) stāstījumā par grēku plūdiem un cilvēces atjaunošanos pēc tiem. Jafeta tēls Bībelē galvenokārt ir ģenealoģisks, iezīmējot vienu no trim ciltskoka līnijām, no kurām, saskaņā ar tekstu, izcēlušās pasaules tautas. Īpaša nozīme Jafetam piešķirta tā dēvētajā “Tautu tabulā” (1Moz 10), kur uzskaitīti viņa pēcnācēji — Gomērs, Magogs, Mādajs, Javāns, Tūbals, Mešehs un Tīrass — un no tiem atvasinātās tautas. Šīs ģenealoģijas tradicionāli saistītas ar teritorijām uz ziemeļiem un rietumiem no Senās Tuvās Austrumu pasaules, plašā Eirāzijas telpā. Tāpat Pirmās Mozus grāmatas 9. nodaļā, epizodē par Noasa apreibumu, Jafetam tiek piedēvēta svētība, kurā minēta viņa “paplašināšana”, kas vēlāk interpretēta simboliskā un teoloģiskā nozīmē.

Vēlākajā jūdaisma un kristīgajā tradīcijā Jafeta ģenealoģija nereti tika izmantota kā etnoģenētiska shēma, īpaši viduslaiku un agrīno jauno laiku hronikās, kur viņu simboliski saistīja ar dažādām Eiropas un citu reģionu tautām. Tomēr šādas interpretācijas balstās reliģiskā un kultūrvēsturiskā tradīcijā, nevis mūsdienu vēstures vai antropoloģijas empīriskajos pētījumos.

## Ārējās saites
Lagedi

**Lagedi** () ir lielciems Igaunijas ziemeļrietumos, Harju apriņķa Raes pagastā. Atrodas Piritas upes krastos, tieši pie Tallinas austrumu robežas. Lagedi ir nozīmīgs dzelzceļa mezgls (Lagedi stacija) un viena no vecākajām apdzīvotajām vietām reģionā, kas pēdējās desmitgadēs kļuvusi par populāru piepilsētas ciemu.

## Vēsture
Lagedi vēsture aizsākās jau senatnē; rakstiskos avotos Lagedi muiža (*Laakt*) pirmo reizi minēta 1397. gadā. Muiža piederēja dažādām muižnieku dzimtām, tostarp fon der Feldeniem un fon Bēntiem.

1870. gadā caur Lagedi tika izbūvēta Tallinas—Narvas dzelzceļa līnija, kas deva impulsu apdzīvotās vietas izaugsmei. 20. gadsimta sākumā Lagedi stacija kļuva par nozīmīgu punktu preču un pasažieru pārvadājumiem.

## Kultūra un apskates objekti
* Igaunijas Brīvības cīņu muzejs (*Eesti Vabadusvõitluse Muuseum*): atrodas Lagedi muižas parkā. Tas ir privāts muzejs, kas veltīts Igaunijas militārajai vēsturei, īpaši 20. gadsimta kariem. Muzeja eksponātu vidū ir militārā tehnika, ieroči un formas tērpi.
* Lagedi skola: viena no vecākajām skolām pagastā, kuras pirmsākumi meklējami 1785. gadā.
* Piritas upes ieleja: piedāvā rekreācijas iespējas un gleznainas pastaigu takas.

## Saimniecība
Lielciema saimniecisko dzīvi raksturo loģistikas un nelieli ražošanas uzņēmumi, ko veicina dzelzceļa un Tallinas apvedceļa tuvums. Liela daļa iedzīvotāju ikdienā strādā galvaspilsētā.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Rae pagasta oficiālā vietne (igauniski)
Guntis Pujāts (ģenerālis)

thumb|Guntis Pujāts ģenerāļa formā (2019)
**Guntis Pujāts** (1974) ir latviešu jurists, robežsardzes ģenerālis, Valsts robežsardzes priekšnieks kopš 2019. gada.

## Dzīvesɡājums
Dzimis 1974. ɡadā Kuldīgā, mācījās Viļa Plūdoņa Kuldīgas 1. vidusskolā, tad Latvijas Policijas akadēmijā (1993—1998). Strādāja par inspektoru Valsts policijas Galvenās Kriminālpolicijas pārvaldes Organizētās noziedzības un korupcijas apkarošanas birojā (1998—2000), tad Rīgas pilsētas Galvenās policijas pārvaldes 29. (2000—2003), tad 26. (2003—2005) policijas nodaļā, bija Kriminālpolicijas dienesta priekšnieks.

2006. gadā kļuva par Valsts Robežsardzes Galvenās pārvaldes Kriminālizmeklēšanas pārvaldes priekšnieku, 2017. gadā par Valsts robežsardzes priekšnieka vietnieku, 2019. gada 23. janvārī par Valsts robežsardzes priekšnieku.

## ɑpbalvojumi
* Ministru kabineta Atzinības raksts
* Viestura ordenis, III šķira
* Somijas Republikas Baltās Rozes komandiera ordenis

## Atsauces
Haljala

**Haljala** () ir lielciems Igaunijas ziemeļos, Rietumviru apriņķa Haljalas pagasta administratīvais centrs. Atrodas aptuveni 10 kilometrus uz ziemeļrietumiem no Rakveres.

Haljala vēsturiski ir bijusi nozīmīga apdzīvota vieta krustcelēs starp Tallinu, Rakveri un ziemeļu piekrasti, kalpojot par reģionālu reliģisko un kultūras centru.

## Vēsture
Haljalas draudze pirmo reizi minēta 1241. gadā Dānijas zemes grāmatā. Viduslaikos Haljala bija stratēģiski svarīga vieta, jo caur to veda galvenais ceļš no Tallinas uz Narvu un tālāk uz Krieviju.

Apdzīvotā vieta sāka straujāk attīstīties 19. gadsimtā, bet īpašu uzplaukumu piedzīvoja 20. gadsimta otrajā pusē, kad šeit tika izveidota alus darītava *Viru Õlu* (slēgta 2021. gadā), kas kļuva par vienu no lielākajiem darba devējiem reģionā.

## Kultūras mantojums
* Haljalas Svētā Maurīcija baznīca: celta 14. gadsimta beigās un 15. gadsimta sākumā. Tā ir raksturīga Ziemeļigaunijas gotikas stila baznīca ar masīvu torni, kas vēsturiski kalpojis arī kā aizsardzības būve un bāka jūrniekiem (baznīca atrodas uz augstienes, no kuras redzama jūra).
* Haljalas skola: viena no senākajām skolām reģionā, kuras pirmsākumi meklējami 17. gadsimta beigās.
* Piemineklis "Aunupils": veltīts senajam igauņu pilskalnam, kas atrodas ciema teritorijā.

## Saimniecība
Ciema saimnieciskā dzīve ilgstoši bija saistīta ar pārtikas un dzērienu rūpniecību. Lai gan alus ražošana lielos apjomos šeit ir pārtraukta, Haljalā joprojām darbojas vairāki ražošanas uzņēmumi, tostarp pārtikas pārstrādes un loģistikas firmas. Pateicoties tiešajam Tallinas—Narvas šosejas tuvumam, šeit attīstās arī servisa pakalpojumi.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Haljalas pagasta oficiālā vietne (igauniski)
Guntis Pujāts

**Guntis Pujāts** var būt:
* Guntis Pujāts (ģenerālis)
* Guntis Pujāts (hokejists)

## Skatīt arī
* Pujāts
Rummu

**Rummu** () ir lielciems Igaunijas ziemeļrietumos, Harju apriņķa Rietumharju pagastā (iepriekš Padizes pagastā), aptuveni 45 km uz rietumiem no Tallinas. Rummu ir plaši pazīstams ar savu karjeru, bijušo cietumu un unikālo ainavu, kas izveidojusies pēc ieguves darbu pārtraukšanas.

## Vēsture
Apdzīvotā vieta veidojusies ap Rummu muižu (*Rumm*), taču tās mūsdienu tēlu noteica industriālā attīstība 20. gadsimta 30. gados. 1938. gadā šeit tika nodibināts Murru cietums, kura ieslodzītie tika nodarbināti blakus esošajā kaļķakmens un dolomīta karjerā (tā sauktā "Vasalemmas marmora" ieguvē).

Padomju laikā Rummu bija tipisks industriālais ciemats, kas apkalpoja cietuma un karjera kompleksu. Pēc Igaunijas neatkarības atjaunošanas un cietumu sistēmas reformas 1990. gadu sākumā kaļķakmens ieguve tika pārtraukta. Līdz ar sūkņu izslēgšanu karjers strauji applūda, zem ūdens paliekot daļai ēku, tehnikas un kokiem.

## Tūrisms un apskates objekti
Rummu karjers ir pazīstams ar kristāldzidru ūdeni un applūdušām cietuma ēku drupām, kas kļuvušas par populāru galamērķi nirējiem, fotogrāfiem un atpūtniekiem. Blakus karjeram atrodas mākslīgais Pelnu kalns, kas veidots no ieguves atkritumiem (kaļķakmens šķembām un smiltīm). No tā virsotnes paveras sirreāls skats uz applūdušo teritoriju. Daļa no bijušā Murru cietuma teritorijas mūsdienās ir atvērta apmeklētājiem kā tūrisma objekts, piedāvājot ekskursijas par dzīvi ieslodzījumā.

## Saimniecība
Mūsdienās Rummu no industriāla centra ir transformējies par tūrisma un rekreācijas vietu. Lai gan lielciemā joprojām ir saglabājusies daļa daudzdzīvokļu apbūves no padomju laikiem, galvenā ekonomiskā aktivitāte ir saistīta ar pakalpojumu sniegšanu karjera un cietuma kompleksa apmeklētājiem.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Lēne-Harju pagasta oficiālā vietne (igauniski)
* Rummu karjera un cietuma tūrisma vietne (igauniski, angliski)
Koze-Ūemeiza

**Koze-Ūemeiza** () ir lielciems Igaunijas ziemeļu daļā, Harju apriņķa Kozes pagastā. Atrodas Piritas upes augštecē, aptuveni 40 km uz dienvidaustrumiem no Tallinas pie Tallinas—Tartu šosejas (E263)

## Vēsture
Ciems ir veidojies ap vēsturisko Koze-Ūemeizas muižas (*Nova Curia* jeb *Neuenhof*) centru, kas pirmo reizi rakstiskos avotos minēta 1340. gadā, padarot to par vienu no vecākajām muižām Igaunijā. Viduslaikos tā piederēja Tallinas domkapitulam, bet vēlāk nonāca fon Ikskilu un fon Iten-Sakenu dzimtu īpašumā.

Pašreizējā muižas pils celta 19. gadsimta vidū neorenesanses stilā. 1805. gadā šeit notika zemnieku nemieri, kas vēsturē pazīstami kā "Koze-Ūemeizas karš". Padomju laikā muižas ēkā darbojās speciālā internātskola.

## Kultūras pieminekļi un daba
* Koze-Ūemeizas muižas ansamblis: ietver galveno pils ēku, kurā tagad atrodas novadpētniecības muzejs, un vairākas saimniecības ēkas.
* Zilais spārns (*Siniallikad*): netālu no lielciema atrodas Kozes-Ūemeizas avoti, kas ir dabas aizsardzības objekts. Tie ir pazīstami ar savu neparasti zilganzaļo ūdens krāsu un dziednieciskajām īpašībām.
* Muižas parks: plašs, ainavisks parks Piritas upes krastā.
* Fon Ikskilu dzimtas kapliča: viena no greznākajām šāda veida būvēm Igaunijā; tā celta 19. gadsimta beigās.

## Sabiedriskā dzīve
Lielciemā darbojas bērnudārzs, bibliotēka un Kozes pagasta muzejs. Pateicoties Piritas upes tuvumam un sakoptajai videi, Koze-Ūemeiza ir populāra vieta vasaras pasākumiem un vietējam tūrismam.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Kozes pagasta oficiālā vietne (igauniski)
Vaida

**Vaida** () ir lielciems Igaunijas ziemeļrietumos, Harju apriņķa Raes pagastā. Atrodas aptuveni 20 km uz dienvidaustrumiem no Tallinas centra pie Tallinas—Taru šosejas (E263).

## Vēsture
Vaida (*Wartae, Waitae, Warte, Waetho*) vēsturiskajos dokumentos pirmo reizi minēta 1241. gadā Dānijas zemes grāmatā. Vaidas muiža (*Wait*) dibināta 1630. gados. 19. gadsimtā muiža piederēja fon Helreihu dzimtai. Muižas galvenā ēka bija koka celtne, kas gāja bojā ugunsgrēkā 1945. gadā.

Lielāka apdzīvotās vietas izaugsme sākās 1970. gados, kad Vaida kļuva par padomju saimniecības centru, uzbūvējot daudzdzīvokļu mājas un attīstot vietējo infrastruktūru.

## Saimniecība
Lielciema ekonomisko stabilitāti nodrošina tā atrašanās vieta pie lielceļa. Vaidā bāzējas vairāki loģistikas un transporta uzņēmumi. Viens no zināmākajiem uzņēmumiem ir ceļu būves firma *TREV-2 Grupp*, kurai šeit atrodas ražošanas bāze un asfalta rūpnīca.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Raes pagasta oficiālā vietne (igauniski)
Šona Janga

**Šona Janga** (; dzimusi ) ir amerikāņu aktrise, kas pazīstama ar lomām zinātniskās fantastikas filmās un komēdijās.

Jangas pirmā veiksmīgā loma bija komēdijā *[[Stripes]]* (1981). Ieguvusi plašu atpazīstamību ar lomu Ridlija Skota zinātniskās fantastikas filmā "Pa asmeni skrejošais" (1982). Vēlāk piedalījusies arī tādās filmās kā *[[Young Doctors in Love]]* (1982), "Kāpa" (1984), *[[No Way Out (1987. gada filma)|No Way Out]]* (1987), "Volstrīta" (1987), *[[Fire Birds]]* (1990), *[[A Kiss Before Dying]]* (1991), *[[Hold Me, Thrill Me, Kiss Me]]* (1992), "Kad kovbojmeitenēm kļūst skumji" (*Even Cowgirls Get the Blues*, 1993), *[[Fatal Instinct]]* (1993), "Eiss Ventura: Zvēru detektīvs" (1994), "Kaula tomahauks" (*Bone Tomahawk*, 2015) un "Pa asmeni skrejošais 2049" (2017).

## Ārējās saites
Dānijas zemes grāmata

**Dānijas zemes grāmata** (, ) ir viens no nozīmīgākajiem 13. gadsimta vēstures avotiem, kas satur detalizētu informāciju par Dānijas karalistes nodokļu sistēmu, īpašumiem un administratīvo iedalījumu. Igaunijas vēsturē šis dokuments ir izšķirošs, jo tajā pirmo reizi rakstiskos avotos minēti simtiem Ziemeļigaunijas ciemu un apdzīvoto vietu.

## Uzbūve un saturs
Dokuments tika sastādīts karaļa Valdemāra II Uzvarētāja laikā, ap 1231. gadu. Tas ir rokrakstu krājums, kas rakstīts uz pergamenta un apkopots vairākās sadaļās. Grāmata kalpoja kā fiskāls reģistrs, lai uzskaitītu karaļa ienākumus no zemes, nodevām un tirdzniecības vietām. Mūsdienās unikālais rokraksts tiek glabāts Dānijas Valsts arhīvā Kopenhāgenā. Tas ir neaizstājams avots toponīmikas pētniekiem, jo ļauj izsekot igauņu un skandināvu vietvārdu attīstībai vairāk nekā 800 gadu garumā.

Svarīgākās daļas:
* Galvenais saraksts (*Hovedstykket*) — aptver Dānijas karalistes pamatā esošās zemes.
* Igaunijas saraksts (*Liber Census Daniae* šaurākā nozīmē) — satur informāciju par Dānijas pakļautībā esošajām Ziemeļigaunijas provincēm — Hariju un Vīriju (mūsdienu Harju apriņķis un Rietum- un Austrumviru apriņķis).

## Nozīme Igaunijas vēsturē
Igaunijas daļa, kas pazīstama kā «Lielais Igaunijas saraksts», tika sastādīta aptuveni 1219.—1220. gadā, kad dāņu garīdznieki veica Ziemeļigaunijas iedzīvotāju kristīšanu. Tajā fiksēti:
* Vairāk nekā 500 apdzīvotu vietu nosaukumi.
* Informācija par zemes platībām (mērīta arklos).
* Zemes īpašnieku (vasaļu) vārdi, no kuriem daudzi bija vietējās izcelsmes igauņi.

## Salīdzinājums
Līdzīgi kā angļu Pastardienas grāmata, Dānijas zemes grāmata ir pirmais sistemātiskais zemes kadastrs reģionā. Tomēr, atšķirībā no angļu varianta, kas tapa tūlīt pēc iekarošanas, dāņu reģistrs vairāk atspoguļo baznīcas un administratīvo struktūru nostiprināšanos jauniegūtajās teritorijās.

## Skatīt arī
* Pastardienas grāmata
* Dāņu Igaunija

## Atsauces

## Ārējās saites

* Dānijas Valsts arhīvs (dāniski)
Džefersons (futbolists)

**Džefersons de Oliveira Galvans** (, dzimis ) ir brazīliešu bijušais futbolists, kurš spēlēja vārtsarga pozīcijā un pārstāvēja Brazīlijas futbola izlasi.

Savu karjeru sācis Beluorizonti "Cruzeiro" komandā. Ticis izīrēts Riodežaneiro "Botafogo" komandai. Vēlāk četras sezonas pavadījis Turcijas Superlīgā, pārstāvot *[[Trabzonspor]]* un *[[Konyaspor]]* komandas. 2009. gadā atgriezies "Botafogo" komandā. Karjeru noslēdzis 2018. gadā.

Brazīlijas futbola izlasi pārstāvējis no 2011. gada līdz 2015. gadam, kopumā aizvadot 22 mačus. Pārstāvējis izlasi 2014. gada FIFA Pasaules kausā, kā arī 2011. un 2015. gada Copa América.

## Ārējās saites