open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Kārlis Morics Lejiņš

**Kārlis Morics Lejiņš** (1858-1920) bija latviešu ārsts, pirmais Latviešu ārstu biedrības priekšsēdētājs (1902-1903). Apvienotās Baltijas hercogistes Zemes komitejas loceklis (1918).

## Biogrāfija
Dzimis Vecates pagasta “Rimeikās” 16 bērnu ģimenē. Pauļa Lejiņa vecākais brālis un krusttēvs, faktiski arī patēvs (viņu tēvs nomira Pauļa agrā bērnībā). 
Studēja medicīnu Pēterburgas Kara medicīnas akademijā.
Pēc studiju beigām strādāja Rīgā par rentgenologu un fizikālās terapijas speciālistu. Viņa kabinets atradās līdzās Rīgas Latviešu biedrības ēkai. 

1902. gada 4. martā pēc viņa iniciatīvas 25 Rīgas latviešu ārsti izveidoja Rīgas Latviešu biedrības Zinību komisijas Ārstniecības nodaļu, par kuras pirmo vadītāju ievēlēja Kārli Moricu Lejiņu. 1904. gadā tā izveidoja savu bezmaksas ambulanci un 1909. gada 17. jūnijā tika pārveidota par patstāvīgu Latviešu ārstu biedrību Gustava Reinharda vadībā.
 
1917. gada 22. decembrī Lejiņu ievēlēja par provāciskās Vidzemes Zemes padomes locekli.
1918. gada 8. novembrī viņš kopā ar jaunāko brāli Pauli Lejiņu, Jāni Bisenieku, Andreju Krastkalnu, Eiženu Laubi, Konstantīnu Pēkšēnu, Alfrēdu Ģīmi iesaistījās Baltijas hercogistes Zemes komitejas sastāvā.

Miris Rīgā 1920. gada 20. jūlijā. Apglabāts Meža kapos.

## Atsauces
Londonderija

**Londonderija** var būt:

* Deri — Ziemeļīrijas pilsēta;
* Annas Kopčovskas (ap 1870-1947) pseidonīms (*Annie Londonderry*).
Lymantria mathura

***Lymantria mathura*** ir zvīņspārņu tauriņu suga no *[[Erebidae]]* dzimtas. Izplatīta Āzijā.

## Izplatība
Nominālā pasuga, *Lymantria mathura mathura*, sastopama Krievijas Tālo Austrumu dienvidos, Ķīnā, Ziemeļindijā, Nepālā, Japānā (Hokaido, Honsju, Kjusju salās), Korejas pussalā. *Lymantria mathura aurora* sastopama Korejas pussalā, Japānā, Amūrā, Ķīnā un Ķīnas Republikā; *Lymantria mathura subpallida* — Ķīnas Republikā.

## Pieaugušo īpatņu apraksts
Tēviņu spārnu plētums ir 40—50 mm. Ūsiņas ir dzeltenīgi pelēkas ar melniem segmentiem. Galva un krūtis ir dzeltenīgi pelēkas ar pelēkiem piedēkļiem. Kājas pelēcīgas ar sārtām pēdējām kāju torsomēriem. Vēders ir dzeltens ar pelēku matiņu kopumiem uz tergītiem. Vēdera un krūts ventrālā puse ir dzeltena. Priekšspārni ir dzelteni pelēki ar vairākām baltām un tumšām šķērslīnijām, dzeltenām dzīslām un pelēcīgi dzeltenu bārkstojumu. Apakšspārni pelēki dzeltenā krāsā, ar gaiši dzeltenu bārkstojumu, dažreiz nevis dzeltenīgi, bet rozīgi.

Mātīšu spārnu plētums ir 70—90 mm. Tās ir balti rozīgas; apakšspārni, vēders, ūsiņu sākums, kājas un dzīslu augšdaļas uz priekšspārniem ir gaiši rozā, citas ķermeņa daļas ir rozīgas. Priekšspārni ar baltām dzīslām. Priekšspārnu raksturs ir līdzīgs ozolu mūķenes priekšspārnu raksturam.

## Preimaginālo stadiju apraksts
Olas ir līdzīgas ozolu mūķenes olām, taču olu kaudzītes ir pārklātas ar sekrētu, ko atstāj mātīte.

## Ekoloģija
Kāpuri barojas uz dažādiem augiem, tai skaitā skujkoki, platlapu koki, krūmi. Pētījumi par ozolu mūķenes barības augu izvēli rādīja, ka kāpuriem vērtīgākas un labākai kāpuru attīstībai derīgas ir dižskābaržu dzimtas sugas. Augsts izdzīvošanas un attīstīšanās ātrums ir tiem kāpuriem, kas barojas uz Amerikas dižskābarža, Eiropas dižskābarža un *[[Quercus variabilis]]*, kā arī uz baltā ozola un *[[Quercus prinus]]*. Uz citiem Amerikas ozoliem, piemēram sarkanais ozols, samtainais ozols un purva ozols, mērena kāpuru izdzīvošana, ar tikai mazu kāpuru proporciju pilnīgu attīstīšanos; līdzīga izdzīvošana ir arī uz Mandžūrijas valrieksta, pelēkā riekstkoka un Karolīnas skābarža. Maza izdzīvošana un sliktāka attīstība ir uz citiem kokiem, piemēram uz melnalkšņa, melnā riekstkoka, dažādiem skujkokiem.

Pie citiem barības augiem pieder bērzi, kastaņas, riekstkoki, ābeles, ozoli, vītoli, liepas, gobas. Krievijas Tālajos Austrumos *Lymantria mathura* biežāk izvēlas Mandžūrijas ābeles, Mandžūrijas valriekstu, Mongolijas ozolu un zobaino ozolu.

## Atsauces
Džoakīno Greko

**Džoakīno Greko** (; 1600. gads, Kalabrija — 1634. gads, Rietumindija) bija Itālijas šahists.

## Biogrāfija
Piedzimis Kalabrijā Kozencas provincē, kādēļ dzīves laikā izpelnījies iesauku "kalabrietis" (*il Calabrese*). Bijis viens no 17. gadsimta spēcīgākajiem šahistiem. No 1621. gada ar panākumiem piedalījies šaha spēles paraugdemonstrējumos Francijas, Anglijas un Spānijas karaļu galmos. Izcēlies ar savu aktīvo un romantisko spēles stilu, kura galvenais vadmotīvs bijis uzbrukums pretinieka karalim.

No 1619. gada līdz 1625. gadam vācis dažādas šaha partijas un publicējis tās savos manuskriptos. Viens no Greko apjomīgākajiem darbiem satur 150 partijas ar komentāriem, kuros apskatītas vienkāršas kombinācijas un atklātņu lamatas. Parasti viens no pretiniekiem bijis pats Greko, bet otrs anonīms spēlētājs NN. Atstājis arī vienas no pirmajām šaha atklātņu analīzēm karaļa gambītā un itāļu atklātnē. Greko savāktās partijas vēl tagad nav zaudējušas savu pedagoģisko nozīmi.

Mūža beidzamos gadus Greko pavadījis Spānijas karaļa Felipes IV galmā, no kurienes devies ceļojumā uz Rietumindiju (mūsdienās Karību reģions), kura laikā miris no lipīgas slimības.

1985. gadā pasaules šaha eksčempions Mihails Botviņņiks savā rakstā "Greko nozīme šaha attīstībā" (*Роль Греко в развитии шахмат*) nosaucis Greko par kombinacionālās šaha skolas pamatlicēju.

## Atsauces

## Ārējās saites
*  šahista profils vietnē chessgames.com
*  šahista kompozīcijas vietnē "Chess Problem Database Server"
Alesandro Salvio

**Alesandro Salvio** (; 1570. gads, Neapole — 1640. gads) bija Itālijas šahists.

## Biogrāfija
Piedzimis Neapolē bagātā ģimenē. Viņa brālis bijis pazīstams sava laika dzejnieks. Pēc studijām vietējā universitātē Salvio ieguvis doktora grādu un nodarbojies ar jurisprudenci. 16. gadsimta beigās kļuvis par vienu no spēcīgākajiem Eiropas šahistiem. Izcēlies ar saviem "aklā" šaha paraugdemonstrējumiem, spēlējot neskatoties uz galdiņu, kuru dēļ bijis iecienīts viesis pie Itālijas aristokrātiem un pat pie Romas pāvesta. Savā dzimtajā pilsētā nodibinājis šaha akadēmiju.

1604. gadā publicējis savu pazīstamāko traktātu par šaha spēli — "*Trattato dell' inventione et arte liberale del gioco di scacchi*, kurā analizējis tādas šaha atklātnes kā karaļa gambīts un itāļu atklātne, kā arī daudzas galotņu pozīcijas. Salvio traktāts bijis populārs un piedzīvojis atkārtotu izdevumu 1634. gadā. 19. gadsimtā gan ticis izpētīts, ka daudzas savas idejas Salvio aizguvis no sava tautieša Polērio darbiem. Publicējis arī daiļliteratūras darbus par šaha tematiku, tajā skaitā traģisko poēmu "Skakaida" (*La Scaccaide*).

## Atsauces

## Ārējās saites

* * A. Salvio šaha kompozīcijas mājas lapā ''PDB''
Žanis Peiners

**Žanis Peiners** (dzimis ) ir bijušais latviešu basketbolists, kas spēlējis dažādās pozīcijās. Bijis Latvijas basketbola izlases spēlētājs. Pēc spēlētāja karjeras beigām kļuvis par basketbola analītiķi un treneri, tostarp bijis Latvijas izlases galvenā trenera Lukas Banki konsultants, pēc tam asistents. Šobrīd ir Latvijas—Igaunijas Basketbola līgas un Latvijas Basketbola līgas (LBL) kluba BK Latvijas Universitāte sporta direktors.

## Karjera
Profesionāļa karjeru uzsācis 2009. gadā kluba Rīgas VEF sastāvā. Pēc VEF aizvadītās sezonas pievienojās Latvijas Universitātes komandai, kur spēlēja trīs sezonas. 2013.—2014. gada sezonu aizvadīja Agra Galvanovska vadītajā BK Nikolajeva klubā, Ukrainas Superlīgā klubs sasniedza ceturtdaļfināla kārtu, un pats Ž. Peiners kļuva par otru rezultatīvāko spēlētāju komandā. 2014. gadā pievienojās BK Ventspils, kur nospēlēja divas sezonas. 2016. gada vasarā pārgāja uz Grieķijas klubu Atēnu PAOK, bet pēc tam spēlējis Turcijas klubā Stambulas "Darüşşafaka" un Serbijas vadošajā komandā Belgradas "Partizan".

Ž. Peineram bijušas hroniskas sirdsdarbības problēmas, kuru dēļ viņam nav izdevies iekļūt spēcīgu ārvalstu komandu sastāvā. Šī paša iemesla dēļ spēlētājs nav pārstāvējis Latvijas jaunatnes izlases un pieaugušo Latvijas izlases sastāvā oficiālās spēlēs debitēja vien 2015. gadā.

Latvijas basketbola izlasi pārstāvēja 2015. gada Eiropas čempionātā un 2017. gada Eiropas čempionātā.

2025. gadā kļuva arī par oficiālu Latvijas basketbola izlases galvenā trenera Lukas Banki asistentu (iepriekš darbojās izlases konsultanta lomā). 2025. gada rudenī tika paziņots, ka turpmāk Ž. Peiners būs Latvijas—Igaunijas Basketbola līgas un Latvijas Basketbola līgas kluba BK Latvijas Universitāte sporta direktors.

2013. gadā absolvējis Latvijas Universitātes Biznesa, vadības un ekonomikas fakultātes studiju programmu "Vadības zinības".

Kopš 2021. gada precējies ar apģērbu dizaineri un uzņēmēju Alīnu Peineri (Matvejevu). Basketbolists ir arī viņa jaunākais brālis Timurs Peiners.

## Atsauces

## Ārējās saites
Haralds Kārlis

**Haralds Kārlis** (dzimis ) ir bijušais latviešu basketbolists. Spēlēja vieglā uzbrucēja pozīcijā. Pēc spēlētāja karjeras beigām — sporta organizators, komentētājs un treneris.

## Karjera
"Rīdzenes" sporta skolas audzēknis. Karjeru pieaugušo basketbolā uzsācis 2008. gadā kluba BK Barons sastāvā. Pēc tam vairākas sezonas aizvadījis *Gran Canaria* basketbola akadēmijas komandā Spānijā. No 2011. līdz 2015. gadam pārstāvējis *Seton Hall* universitātes basketbola komandu NCAA turnīrā.

2015. gadā uzsāka profesionālā basketbola karjeru un pievienojās Latvijas basketbola līgas (LBL) BK Valmiera (2016. gadā tās sastāvā kļuva par LBL čempionu). Aizvadījis vēl vienu sezonu Valmierā, 2017. gadā viņš pārgāja uz BK Jūrmala, kur nospēlēja vēl vienu sezonu pirms karjeras beigām. 2018. gada septembrī H. Kārlis paziņoja par profesionālā basketbola karjeras beigām, kam par iemeslu bija traumas.

Pārstāvējis Latvijas jaunatnes izlases. Pieaugušo Latvijas basketbola izlases sastāvā spēlēja 2015. gada Eiropas čempionātā.

Pēc spēlētāja karjeras beigām pievienojies *Ghetto Games* komandai un ir viens no ielu basketbola sacensību organizētājiem un vadītājiem, kā arī komentē basketbola spēles un strādājis par treneri. 2022. gada vasarā H. Kārlis kļuva par BK Latvijas Universitāte menedžeri.

Arī H. Kārļa brālis Bruno Kārlis spēlējis basketbolu, šobrīd — treneris.

## Atsauces

## Ārējās saites

* ''Seton Hall''
Igaunijas basketbola izlase

**Igaunijas basketbola izlase** ir komanda, kas pārstāv Igauniju tādās starptautiskās basketbola sacensībās kā olimpiskās spēles, Pasaules čempionāts un Eiropas čempionāts.

Komanda pirmoreiz starptautiskā turnīrā startēja 1936. gada vasaras olimpiskajās spēlēs, ierindojoties 15. vietā. Igaunija sešas reizes piedalījusies Eiropas čempionātā basketbolā, labākos rezultātus uzrādot 1937. un 1939. gadā, kad komanda sasniedza piekto vietu.

## Sasniegumi

## Ārējās saites
*
Alžīrijas administratīvais iedalījums

[250px|thumbnail|[Alžīrijas novietojums]]
**[[Alžīrija]]s administratīvo iedalījumu** veido **48 vilājas** (*wilayah*; provincēs), kas sīkāk iedalās **553 distriktos** (*daïra*; daļās). Savukārt daīras iedalās **1541 municipalitātēs** (*baladiyah*).

## Administratīvo līmeņu shēma

## Pirmā līmeņa administratīvais iedalījums

### Vilājas

## Atsauces
Gemini 6A

***Gemini 6A*** jeb ***Gemini VI-A*** bija ASV NASA *[[Gemini (kosmiskais projekts)|Gemini]]* programmas kosmosa kuģa *Gemini* pilotējams lidojums. Palaists 1965. gada decembrī. Tas veica pirmo pilotējamo kosmosa kuģa tuvošanās manevru citam kuģim *[[Gemini 7]]*.

## Apkalpe
Kuģa *Gemini* apkalpe augšupceļā un lejupceļā:

Dublējošā apkalpe:
* Virdžils Grisoms, komandējošais pilots
* Džons Jangs, pilots

## Mērķi
Sākotnējā *Gemini 6* misija tika atcelta, kad 25. oktobrī palaišanas laikā eksplodēja pasīvais mērķis *[[Agena Target Vehicle]]* *[[GATV 5002]]*, kuram kosmosa kuģim vajadzētu pietuvoties un ar to saslēgties četras reizes. Tuvošanās uzdevums bija tik svarīgs, ka tika nolemts izmainīt *Gemini 6* uzdevumus un par pasīvo mērķi izmantot *[[Gemini 7]]*. Misija tika pārdēvēta par ***Gemini 6A***.

## Lidojuma gaita
Pirmais no abiem kosmosa kuģiem tika palaists *Gemini 7* 4. decembrī.

12. decembrī vajadzēja notikt *Gemini 6A* startam. 1,5 sekundi pēc dzinēju iedarbināšanas kļūmīga sensora dēļ vadības dators izslēdza dzinējus. Pēc instrukcijas komandierim šādā gadījumā vajadzēja aktivizēt katapultējamos sēdekļus, lai apkalpi novirzītu drošā attālumā no problemātiskās raķetes. Širra to neizdarīja, secinot, ka nesējs nav pacēlies no starta vietas.

*Gemini 6A* tika palaists  13:37:26 UTC ar nesējraķeti *[[Titan II GLV]]* no Kanaveralas zemesraga Gaisa spēku stacijas starta laukuma *LC-19*.

*Gemini 6A* veica manevru sēriju un pietuvojās *Gemini 7*. 270 minūšu laikā abi kuģi pietuvojās attālumā no 90 m līdz 30 cm.

Nolaišanās notika nākamajā dienā, 16. decembrī. Nolaižamais aparāts 15:28:50 UTC nolaidās 18 km attālumā no plānotās vietas Atlantijas okeānā.

## Ārējās saites

* Gemini 6 Encyclopedia Astronautica
* NASA Gemini 7/Gemini 6 press kit - Nov 29, 1965
Viljams Evanss

**Viljams Evanss** (; , Pembrukšira — , Ostende) bija Lielbritānijas šahists.

## Biogrāfija
Piedzimis nomaļā Pembrukšīras grāfistē Velsā, mācījies vietējā sākumskolā. No 14 gadu vecuma sācis dienēt Anglijas flotē, piedalījies Napoleona karos. 1815. gadā aizgājis no aktīvā militārā dienesta un turpmāk strādājis uz pasta kuģiem, kas pārvadājuši kravas starp Lielbritāniju un Īriju. 1819. gadā kļuvis par kuģa kapteini. Būdams dienestā izgudrojis kuģu trīskrāsu apgaismojumu, kas palīdzējis izvairīties no sadursmēm nakts laikā. Par savu izgudrojumu saņēmis naudas balvas no Britu valdības un Krievijas imperatora.

1818. gadā iemācījies spēlēt šahu. No 1825. gada bieži bijis Londonā, kur kļuvis par vienu no pilsētas labākajiem šahistiem. 1824. gadā pirmo reizi kādā no savām partijām atklātnē pielietojis gambītu, kas vēlāk nosaukts viņa vārdā: 1. e4 e5 2. Zf3 Zc6 3. Lc4 Lc5 4. b4.

## Ārējās saites
Džeikobs Henrijs Sarrats

**Džeikobs Henrijs Sarrats** (; 1772. gads — ) bija Lielbritānijas šahists.

## Biogrāfija
Viens no Anglijas spēcīgākajiem šahistiem 18. gadsimta beigās un 19. gadsimta sākumā. Pēc profesijas bijis skolotājs, kā arī nodarbojies ar tulkošanu. Šahā bijis romantiskās itāļu skolas sekotājs un tās ideju izplatītājs. Savus uzskatus izklāstījis darbā "Traktāts par šaha spēli" (*A treatise on the game of chess*, 1808), kurš pēc viņa nāves ticis atkārtoti izdots ar nosaukumu "Jauns traktāts par šaha spēli" (*A New Treatise on the Game of Chess*, 1821). Šajos darbos devis nozīmīgu ieguldījumu sava laika šaha atklātņu teorijas attīstībā. Pārtulkojis angļu valodā tādu pagātnes šahistu kā Lopesa, Salvio un citu darbus. Sekmējis šaha noteikumu unifikāciju Eiropā - tā 1807. gadā piedāvājis uzskatīt patu par neizšķirtu, nevis par kādas puses zaudējumu. Laikabiedri dēvējuši viņu par "šaha profesoru".

## Ārējās saites
Nellija Kleinberga

**Nellija Kleinberga** (dzimusi  Saldū) ir latviešu kultūras darbiniece un politiķe, bijusi 12. Saeimas deputāte, ievēlēta no Latvijas Reģionu apvienības. Līdz tam ilgstoši vadījusi Skrundas novada pašvaldību,bijusi arī Kuldīgas novada domes deputāte.

## Biogrāfija
1981. gadā beigusi Skrundas 1. vidusskolu. Pēc tam mācījusies Rīgas kultūras un izglītības darbinieku tehnikumā, iegūstot dramatiskā kolektīva vadītāja specialitāti. Studējusi J. Vītola Latvijas Valsts konservatorijā, ko pabeigusi 1991. gadā ar kultūrizglītības darba speciālista, svētku organizatora, režisora specialitāti. Jau darbojoties pašvaldībā, ieguvusi sociālo zinātņu maģistra grādu sabiedrības vadībā Latvijas Universitātes Ekonomikas un vadības fakultātē.

1980. gadā N. Kleinberga sākusi darbu Skrundas kultūras namā, kopš 1988. gada — tā vadītāja. Neprecējusies, ir meita.

## Politiskā darbība
Skrundas pašvaldības deputāte kopš 1989. gada. 1997. gadā ievēlēta Skrundas pilsētas domē no saraksta “Pilsētai un laukiem”. Nākamajās vēlēšanās 2001. gadā kandidēja no saraksta “Skrundas novadam”, taču netika ievēlēta. 2001. gadā strādājusi Kuldīgas domē kā domes priekšsēdētāja palīdze un Sociālo lietu departamenta direktore.

2005. gada pašvaldību vēlēšanās ievēlēta Skrundas pilsētas domē no saraksta “Skrundas rītdienai” un ievēlēta arī par domes priekšsēdētāju (pašvaldības vadītājas amatā atradās līdz 2014. gadam, kad ievēlēta Saeimā). 2009. gada pašvaldību vēlēšanās ievēlēta Skrundas domē no partijas Demokrāti.lv saraksta, savukārt 2013. gada vēlēšanās no partijas “Reģionu alianse”.

2014. gadā kandidēja Eiropas Parlamenta vēlēšanās no Latvijas Reģionu apvienības, bet netika ievēlēta. Toties rudenī notikušajās 12. Saeimas vēlēšanās N. Kleinberga tika ievēlēta 12. Saeimā, kur darbojas Latvijas Reģionu apvienības frakcijā kā priekšsēdētāja vietniece. Kopš 2015. gada Eiropas Padomes Parlamentārās asamblejas Latvijas delegācijas pastāvīgā pārstāvja aizstājēja. 2017. gadā ievēlēta par Latvijas Reģionu apvienības Saeimas frakcijas priekšsēdētāju un politisko partiju apvienības "Latvijas Reģionu Apvienība" valdes priekšsēdētāju. 2018. gadā no tās saraksta kandidēja 13. Saeimas vēlēšanās, taču saraksts nesaņēma pietiekošu balsu skaitu, lai iekļūtu Saeimā.

2021. gada Latvijas pašvaldību vēlēšanās ievēlēta Kuldīgas novada domē no partijas "Kuldīgas novadam" saraksta. Jaunais pašvaldības deputātu sasaukums viņu apstiprināja par vienu no domes priekšsēdētājas Ingas Bērziņas vietniekiem. 2022. gadā kandidēja 14. Saeimas vēlēšanās no apvienības "Jaunā Vienotība", ar kuru sadarbojās partija "Kuldīgas novadam", taču netika ievēlēta. 2023. gada septembrī viņai bija iespēja kļūt par 14. Saeimas deputāti pēc tam, kad partijas biedre Inga Bērziņa kļuva par ministri un nolika Saeimas deputātes mandātu uz darba laiku valdībā, taču N. Kleinberga no šīs iespējas atteicās, turpinot darbu pašvaldībā.

2025. gada pašvaldību vēlēšanās no Latvijas Zaļās partijas saraksta kandidēja uz vietu Saldus novada domē (strādāja par SIA "Saldus medicīnas centrs" vadītāju), taču netika ievēlēta.

## Atsauces

## Ārējās saites
Filips Stamma

**Filips Stamma** (; 1705. gads, Alepo — 1755. gads, Londona) bija arābu izcelsmes Lielbritānijas šahists.

## Biogrāfija
Piedzimis kristīgu arābu ģimenē. 18. gadsimta 20. gados pārcēlies uz dzīvi Londonā, kur strādājis par austrumu valodu tulku Lielbritānijas ārlietu ministrijā. Bijis precējies, divu dēlu tēvs.

1737. gadā Parīzē izdevis šaham veltītu grāmatu franču valodā — *Essai sur le jeu des echecs* ("Šaha spēles pieredze, kas satur noteikumus, kā labi spēlēt un gūt panākumus ar smalku gājienu palīdzību, kurus var nosaukt par šīs spēles noslēpumiem"). Šajā grāmatā Stamma apkopojis 100 dažādas pozīcijas, kurās uzvara bija panākama ar efektīgu kombināciju vai elegantu etīžu palīdzību. 1745. gadā Londonā izdevis savu grāmatu atkārtoti angļu valodā, papildinot to ar 74 atklātņu variantiem. Arī turpmāk Stammas grāmata tika vairākkārt izdota atkārtoti un tulkota vācu, itāļu un citās Eiropas valodās. Tā laika šahistiem tā paaugstināja interesi par šaha uzdevumiem un etīdēm.

1747. gadā Londonā nospēlējis maču ar tolaik jauno franču šahistu Andrē Danikanu Filidoru, kurā visas partijas spēlējis ar melnajiem un visus neizšķirtus ieskaitījis sev kā zaudējumus (+2, −8).

Ar Stammas vārdu ir saistīta arī mūsdienās pieņemtās šaha partijas algebriskās pieraksta notācijas izgudrošana.

## Ārējās saites
*  šahista profils vietnē chessgames.com
*  šahista kompozīcijas vietnē "Chess Problem Database Server"
Druļļu purvs

**Druļļu purvs** (arī **Aģes purvs** vai **Kazu purvs**) ir purvs Siguldas novada Lēdurgas pagastā, Aģes upes baseinā. Izvietojies pagasta dienvidaustrumos uz ziemeļiem no autoceļa V81. Rietumos izvietojies Zaltes purvs, ziemeļos — Aģes ezers un Sāra purvs. Augstā purva daļā (656 ha) kūdras slāņa biezums 3—6 m, zemā purva daļā (707 ha) — 1,6—4,2 m. Kopējie kūdras krājumi ap 22,4 mlj m³, no tiem rūpnieciski izmantojami ap 10,7 mlj m³. Daļa purva apaugusi ar krūmiem, centrālā (augstā purva) daļa — ar retām priedēm. Purva nosusinātajā daļā (~450 ha) tīrumi, pļavas, ganības. Purva austrumu galā izvietojies Melnezers.

## Atsauces
Hrušovani pie Jevišovkas

**Hrušovani pie Jevišovkas** () ir pilsēta Čehijā, Dienvidmorāvijas apgabala Znojmo apriņķī.

## Vēsture
Ilgu laiku apdzīvotā vieta atradās Hābsburgu impērijas sastāvā. No 1919. gada — Čehoslovākijā. Kopš 1993. gada — Čehijā.
Zvirgzdi

**Zvirgzdi** ir ciems Latvijā, Talsu novada Laidzes pagastā uz ziemeļaustrumiem no Talsiem, faktiski saplūdis ar novada centru. Latvijas PSR laikā šeit atradās Padomju armijas daļa.

## Iedzīvotāji
### Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSP un OSP datiem.

## Atsauces
Jūda Lēvs ben Becalels

**Jūda Lēvs ben Becalels** jeb **Prāgas Maharals** (; dzimis ap 1520. gadu, miris ) bija ebreju rabīns, filozofs un mistiķis.

Bija Mikulovas (1553—1573), Poznaņas (1584—1588) un Prāgas (1588—1591, 1597—1609) rabīns. Pirmoreiz publicējās 66 gadu vecumā. Jūda Lēvs tikās ar imperatoru Rūdolfu II, kura galms atradās Prāgā, un uzturēja kontaktus ar Tiho Brahi. Kopš 19. gadsimta ir zināma leģenda par Lēvu kā no māla veidotā Prāgas golema autoru.

## Ārējās saites
Johans Baptists Allgaiers

**Johans Baptists Allgaiers** (; , Bādšusenrīde — , Vīne) bija Austrijas un Vācijas šahists.

## Biogrāfija
Piedzimis Virtembergas hercogistē. Viņa tēvs strādājis vietējā klosterī par pārvaldnieku un nodarbojies ar bagātu vecāku bērnu audzināšanu. Jaunais Johans ieguvis katolisku izglītību un ticis nosūtīts uz Poliju, lai turpinātu garīgo apmācību. Tomēr Polijā Allgaiers iemācījies spēlēt šahu un sācis daudz laika veltīt šai spēlei. Napoleona karu laikā devies uz Vīni, kur 1798. gadā pievienojies Austrijas armijai. Arī Vīnē viņš daudz nodarbojies ar šahu. 1780. gada beigās uzvarējis svarīgā mačā, kas ļāvis nopelnīt prāvu summu un labākā pilsētas šahista slavu. Ticis uzņemts arī Austrijas imperatora Franča II galmā, kur apmācījis šaha spēlei imperatora radiniekus. Tā kā bijis armijā, tad kārtējās Austriju un Francijas kampaņas laikā strādājis lauka hospitālī. 1809. gadā saslimis ar astmu. Vēlāk ticis pārcelts uz Prāgu, kur bijis hospitāļa grāmatvedis. 1816. gadā atgriezies Vīnē un veselības stāvokļa dēļ atstājis dienestu. No Austrijas imperatora saņēmis nelielu pensiju. Līdz mūža galam daudz spēlējis šahu Vīnes kafejnīcās, lielākoties uz sīkām naudas summām. Šaha vēsturē tiek minēts kā viens no iespējamajiem Napoleona Bonaparta pretiniekiem, kad 1809. gadā Šēnbrunnas pilī Francijas imperators spēlējis šahu ar šaha automātu, kurā iekšā sēdējis cilvēks.

1795. un 1796. gados Vīnē izdevis divos sējumos savu grāmatu "Jauna teorētiski - praktiska šaha spēles pamācība" (*Neue theoretisch-praktische Anweisung zum Schachspiel*), kuru uzskata par pirmo šaha mācību grāmatu vācu valodā. Grāmata piedzīvoja septiņus atkārtotus izdevumus, no kuriem pēdējais iznāca pēc autora nāves 1843. gadā. Savā grāmatā Allgaiers parādījis labas toreizējās šaha literatūras zināšanas, kā arī devis vērtīgu ieguldījumu dažādu atklātņu teorijas pirmsākumos. Viņa grāmatā pirmo reizi ir pieminēta atklātne 1. e4 Zf6, kuru vēlāk nosauca par Aļehina aizsardzību.

## Ārējās saites
Luijs Šarls de Laburdonē

**Luijs Šarls de Laburdonē** (; 1795. gads, Reinjona — , Londona) bija Francijas šahists.

## Biogrāfija
Piedzimis Francijai piederošajā Reinjonas salā. 1814. gadā pārcēlies uz Parīzi, bet no 1818. gada nopietni aizrāvies ar šahu, mācoties no tolaik labākajiem Francijas šahistiem. Sākot ar 1820. gadu pastāvīgi pavadījis laiku Parīzes kafejnīcā *Café de la Régence*, kur viņam bijis personiskais galdiņš. Laburdonē spēlējis ar katru kafejnīcas apmeklētaju, kas varējis uzlikt uz spēles rezultātu kādu naudas summu. Ticis uzskatīts par sava laika spēcīgāko šahistu. 1834. gadā aizvadījis sešu maču sēriju ar tolaik Lielbritānijas spēcīgāko šahistu Aleksandru Makdonelu, kurā uzvarējis pirmo, trešo, ceturto un piekto maču, zaudējot tikai otro. Sestais mačs palicis nepabeigts, kad Makdonelam bijis neliels pārsvars - 5:4. Iespējams, ka bijusi noruna turpināt maču, taču Makdonela pāragrā nāve izjaukusi abu nodomus. Kopējais visu maču rezultāts bijis Laburdonē labā: +45, =13, -27. 1838. gadā saslimis ar tūsku un pēc diviem gadiem nomiris.

Laburdonē bijis arī redzams šaha teorētiķis un spēles popularizētājs. 1833. gadā izdevis savu grāmatu "Jaunais ceļvedis šaha spēlē" (*Nouveau Traité du jeu des échecs*), kurā apskatījis daudzus šaha atklātņu un galotņu teorijas principus. Grāmata piedzīvojusi tulkojumus daudzās valodās. 1836. gadā Parīzē sācis izdot žurnālu *"[[Le Palamède]]"*, kas kalpojis kā šaha periodikas izdevumu celmlauzis Eiropā.

## Ārējās saites
Grīnfelda aizsardzība

**Grīnfelda aizsardzība** ir šaha atklātne, kas sākas ar gājieniem: **1. d2-d4 Zg8-f6 2. c2-c4 g7-g6 3. Zb1-c3 d7-d5**.

To klasificē pie pusslēgtām atklātnēm ar Šaha atklātņu enciklopēdijas kodiem D70 līdz D99.

## Vēsture
Pirmais šo atklātni 1922. gadā lietojis austriešu lielmeistars Ernsts Grīnfelds. Vērtīgas idejas un variantus atklātnei devuši M. Botviņņiks, A. Karpovs, G. Kasparovs, V. Smislovs, R. Fišers, A. Adorjans un citi.

## Stratēģiskā ideja
Baltie izveido spēcīgu bandinieku centru un cenšas attīstīt iniciatīvu. Melnie uzbrūk balto centram, cenšoties izveidot aktīvu pretspēli un pārķert iniciatīvu.

## Galvenie varianti
* Galvenā sistēma **4. c4хd5 Zf6хd5 5. e2-e4 Zd5хc3 6. b2хc3 Сf8-g7 7. Lf1-c4 c7-c5 8. Zg1-e2!**
** Aļehina variants **8. ... c5хd4 9. c3xd4 Zb8-c6 10. Lc1-e3 0-0** (**10. ... b7-b5**, **10. ... Dd8-a5+**) **11. 0-0**
** Botviņnika variants **8. ... 0-0 9. 0-0**
** Simagina variants **7. ... 0-0 8. Zg1-e2**
* Krievu sistēma **4. Dd1-b3** (**4. Dd1-a4+**)
** Flora variants **4. Zg1-f3 Lf8-g7 5. Dd1-a4+** (**5. c4xd5 Zf6xd5 6. Dd1-a4+**)
** Boļeslavska variants **4. Zg1-f3 Lf8-g7 5. Dd1-b3 d5xc4 6. Db3xc4 0-0 7. e2-e4 c7-c6**
** Smislova variants **7. ... Lc8-g4 8. Lc1-e3 Zf6-d7**
** **7. ... Zb8-c6**
** Ragozina variants **7. ... Zb8-a6**
** Ungāru variants **7. ... a7-a6 8. Dd1-b3 b7-b5 9. e4-e5**
* Sistēmas ar laidņa attīstību uz f4 un g5 
****4. Lc1-f4 Lf8-g7**
** **4. Lc1-g5 Zf6-e4!**
** **4. Zg1-f3 Lf8-g7 5. Lc1-g5 Zf6-e4**
* Slēgtā sistēma **4. Zg1-f3 Lf8-g7 5. e2-e3
** Šlehtera variants **5. ... c7-c6**
** Botviņņika variants **5. ... 0-0**
** Makagonova variants **5. ... 0-0 6. b2-b4**
** Keresa variants **5. ... 0-0 6. c4xd5 Zf6xd5 7. Lf1-c4**
** Smislova variants **5. c4xd5 Zf6xd5 6. Lc1-d2 0-0 7. Ta1-c1 Zd5-b6**
* Sistēmas ar laidņa attīstību uz g2 **3. g2-g3 d7-d5 4. Lf1-g2 Lf8-g7**
** **5. c4xd5 Zf6xd5**
** **5. Zg1-f3 0-0 6. c4xd5 Zf6xd5 7. 0-0**
** **5. Zg1-f3 0-0 6. 0-0*'

== Literatūra ==
* Ботвинник, М. М., Эстрин Я. Б. *"Защита Грюнфельда"'',  Москва, «Физкультура и спорт», 1979 г., 271 стр. 

## Atsauces

## Ārējās saites
* Partijas, kurās spēlēta galvenā sistēma
* Partijas. kurās spēlēta slēgtā sistēma.
Aleksandrs Makdonels

**Aleksandrs Makdonels** (; , Belfāsta — , Londona) bija īru izcelsmes Lielbritānijas šahists.

## Biogrāfija
Piedzimis Ziemeļīrijā ķirurga ģimenē. Agrā jaunība bijis tirgotājs Rietumindijā. 1820. gadā pārcēlies uz dzīvi Londonā, kur darbojies kā Rietumindijas tirgotāju komitejas sekretārs. Tas bijis ienesīgs amats, kā arī atstājis daudz brīvā laika, kuru Makdonels pilnībā ziedojis savai iemīļotajai šaha spēlei. Ātri izvirzījies Anglijas labāko šahistu vidū. 1825. un 1826. gadā mačos pārspējis Viljamu Evansu. 1834. gadā aizvadījis sešu maču sēriju ar tolaik Francijas spēcīgāko šahistu Luiju Šarlu de Laburdonē, kurā gan uzvarējis tikai otro maču, bet sestais mačs palicis nepabeigts, kad Makdonelam bijis neliels pārsvars - 5:4. Kopējais visu maču rezultāts bijis Laburdonē labā: +45, =13, -27. Iespējams, ka bijusi noruna turpināt maču, taču Makdonela nieru slimība un pāragrā nāve izjaukusi abu nodomus.

Devis ieguldījumu šaha atklātņu teorijas attīstībā. Makdonela vārdā ir nosaukts viens no Karaļa gambīta variantiem - Makdonela gambīts.

## Ārējās saites
Haimens Blūms

**Haimens Blūms** (, dzimtajā uzvārdā **Melameds**, dzimis , miris ) bija Latvijā dzimis ebreju izcelsmes amerikāņu gleznotājs.

Dzimis Brunavā (no 1918. līdz 1921. gadam Lietuvas teritorijā, pēc 1921. gada 21./31. marta Latvijā), sešu bērnu ģimenē. 1920. gadā ģimene emigrēja uz Bostonu. 20. gadsimta trīsdesmitajos gados bija viens no t.s. Bostonas ekspresionisma dibinātājiem. 1949. gadā ieguva Gugenheima stipendiju. 1950. gadā piedalījās Venēcijas biennālē. 

## Ārējās saites
*Haimena Blūma oficiālā mājaslapa
Luijs Ramiress de Lusena

**Luijs Ramiress de Lusena** (; 1465. gads — 1530. gads) bija Spānijas šahists.

## Biogrāfija
Piedzimis Spānijas diplomāta ģimenē un visu dzīvi piederējis pie aristokrātu aprindām. 1496. gadā Salamankā publicējis savu grāmatu "Mīlestības atkārtojums un šaha spēles māksla" (*Repetición de Amores y Arte de Ajedrez con 101 Juegos de Partido*), kas tiek uzskatīta par pasaulē vecāko šaha grāmatu. Grāmata ir veltīta Spānijas princim Huanam, kas drīzumā miris, un sastāv no divām daļām. Pirmā daļa neattiecas uz šahu, bet otrajā daļā ir aprakstīti šaha spēles noteikumi, izanalizētas 11 šaha atklātnes, "labākās, kādas viņš ir redzējis Romā un visā Itālijā", un publicēti 150 šaha uzdevumi. Šī grāmata apliecina, ka šaha spēle pēc modernajiem noteikumiem bija pazīstama Eiropas dienvidos jau 15. gadsimta beigās. Tomēr niecīgās tirāžas dēļ liela ietekme uz sava laika šaha dzīvi Lusenas grāmatai nebija. Par tās esamību šaha vēsturnieki uzzināja vienīgi 19. gadsimta beigās. Daudzi mūsdienu vēsturnieki Lusenas darbā saskata arī lielu Franseska Visenta 1495. gadā izdotā traktāta *Libre dels jochs partits dels schacs en nombre de 100* ietekmi. Mūsdienās Lusenas vārds visbiežāk ir saistīts ar teorētisku pozīciju torņu galotnē.

## Atsauces

## Ārējās saites
Horeišio Karo

**Horeišio Karo** (;  Ņūkāsla pie Tainas —  Londona) bija Lielbritānijas šahists.

## Biogrāfija
Piedzimis Anglijā, bet lielāko dzīves daļu pavadījis Berlīnē. 19. gadsimta beigās un 20. gadsimta sākumā aktīvi piedalījies dažādos šaha turnīros. 1892. gadā zaudējis maču Šimonam Vinaveram ar 2½:3½ (+2, =1, —3). Vairākkārt uzvarējis nelielos turnīros Berlīnē — 1888., 1891., 1894., 1898. un 1903. gados, tomēr lielākos turnīros viņam bijuši pieticīgāki sasniegumi. 1890. gada Berlīnes turnīrā 14. gājienos sagrāvis nākamo Pasaules čempionu šahā Emanuelu Laskeru, kuram tas bijis visātrākais zaudējums oficiālajos turnīros.

Iegājis vēsturē kā šaha atklātnes autors — 1. e4 c6. 1886. gadā kopā ar austriešu šahistu Markusu Kanu publicējis savas analīzes Vācijas žurnālā *Bruederschaft*, un atklātne vēlāk nosaukta abu šahistu vārdā — Karo—Kana aizsardzība. Mūsdienās tā ir viena no populārākajām un biežāk izmantojamām atklātnēm.

## Atsauces

## Ārējās saites
Markuss Kanns

**Markuss Kanns** (; 1820. gads Vīne —  Vīne) bija Austrijas šahists.

## Biogrāfija
Piedalījies dažādos šaha turnīros, tostarp arī Vācijas šaha kongresos, bet nozīmīgus panākumus nav guvis. Iegājis vēsturē kā šaha atklātnes autors — 1. e4 c6. 1886. gadā īsi pirms savas nāves kopā ar angļu šahistu Horeišio Karo publicējis kopīgās analīzes Vācijas žurnālā *Bruederschaft*, un atklātne vēlāk nosaukta abu šahistu vārdā — Karo—Kana aizsardzība. Mūsdienās tā ir viena no populārākajām un biežāk izmantojamām atklātnēm.

## Ārējās saites
Dubna (Krievija)

**Dubna** () ir pilsēta Maskavas apgabalā, Krievijā. Osta Maskavas kanāla krastā.

Attīstījusies 20. gadsimta vidū, 1956. gadā piešķirtas pilsētas tiesības. Pilsētā atrodas Apvienotais kodolpētījumu institūts — viens no lielākajiem zinātnes centriem valstī. Pilsētas nosaukuma vārdā nosaukts ķīmiskais elements dubnijs, kas 1970. gadā pirmo reizi tika iegūts institūtā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Jānis Mileika (1930—2006)

**Jānis Mileika** ( - ) bija Latvijas šahists un ekonomists.

## Biogrāfija
Šahu sācis spēlēt 18 gadu vecumā. Meistarkandidāta normu izpildījis 1952. gadā, bet meistara normu - 1964. gadā. 1957. gadā uzvarējis Rīgas šaha čempionātā. Šo panākumu atkārtojis arī 1965. gadā. Trīspadsmit reizes piedalījies Latvijas šaha čempionātu finālos. Sporta biedrības "Daugava" šaha čempionātos dalījis 2.-4. vietu 1969. gadā un 5.-6. vietu 1964. gadā. 1961. gadā pārstāvējis Latvijas šaha izlasi starptautiskajā komandu turnīrā Rīgā pret Lietuvas un Vācijas Demokrātiskās republikas komandām. Piedalījies arī Latvijas šahistu mačos pret Igauniju 1960. gadā un Lietuvu 1967. gadā, kurā uzvarējis nākamo lielmeistaru Aļģimantu Butnori. PSRS komandu kausā trīs reizes bijis "Daugavas" komandas sastāvā (1964, 1966, 1968). 1975. gadā Latvijas PSR komandu čempionāta uzvarētājs komandas "Baltika" sastāvā. Šajā turnīrā uzrādījis arī labāko rezultātu pie 3. galdiņa. 1984. gada Latvijas PSR komandu čempionātā izcīnījis bronzas medaļas komandas "Komutators" sastāvā. Pēdējo reizi piedalījis Latvijas komandu čempionātā 1997. gadā, kad bijis komandas "Senioru klubs" līderis.

Beidzis Latvijas Valsts universitāti. Darba gaitas sācis Rīgas dīzeļu rūpnīcā, pēc profesijas bijis ekonomists. 1970. gados lielās pamatdarba noslodzes dēļ Jāņa Mileikas rezultāti šaha turnīros piedzīvojuši lejupslīdi, tomēr līdz pat mūža beigām viņš nezaudējis interesi par šahu. Beidzamos dzīves gadus pavadījis noslēgti un vientuļi. Miris 2006. gada 6. oktobrī, apglabāts Lietuvas pilsētas Žagares kapos.

## Vietas Latvijas šaha čempionātā
* 1953. gads — 12. vieta.
* 1954. gads — 8.-9. vieta.
* 1955. gads — 10.-13. vieta.
* 1956. gads — 16.-17. vieta.
* 1958. gads — 16. vieta.
* 1960. gads — 13. vieta.
* 1961. gads — 3.-4. vieta.
* 1962. gads — 7.-10. vieta.
* 1965. gads — 12.-13. vieta.
* 1966. gads — 5. vieta.
* 1967. gads — 11. vieta.
* 1968. gads — 16. vieta.
* 1977. gads — 9.-14. vieta.

## Atsauces

## Literatūra
* Žuravļevs, N.; Dulbergs, I.; Kuzmičovs, G. (1980), Latvijas šahistu jaunrade, Rīga, Avots., lpp. 55 - 57.
* Encyclopedia of Latvian chessplayers : 1900-2000 / compiled by Val Zemitis ; editors, J. Vitomskis ... [et al. ]. [ASV : b. n.], 2009 2 sēj. : il., portr. ; 29 cm.

## Ārējās saites
*  šahista profils vietnē chessgames.com
*  šahista profils vietnē 365chess.com
*  šahista profils vietnē olimpbase.org (PSRS komandu kausi)
Donats Bicāns

**Donats Bicāns** (;  — ) bija Latvijas politiķis. Bijis Latvijas Satversmes sapulces deputāts, Latgales Zemnieku partijas pārstāvis.

## Biogrāfija
Donats Bicāns piedzima  Rušonas pagastā. Izglītību ieguvis pašmācības ceļā.

Bicāns ir piedalījies Krievijas—Japānas karā, dienējis cara galmā un izlases karaspēkā. Atgriežoties Latvijā, viņš strādāja Kastīres muižā. 1920. gadā ievēlēts Latvijas Satversmes sapulcē, pārstāvēja Latgales Zemnieku partiju.

Miris . Apbedīts Rušonas pagasta Eikša kapos.

## Atsauces
Jānis Bērziņš (diplomāts)

**Jānis Bērziņš** (pseidonīmi **Ziemelis** un **Pāvels Vasiļjevičs**; dzimis , miris ) bija latviešu skolotājs, vēlāk revolucionārs, diplomāts, PSRS valsts un Komunistiskās partijas darbinieks.

## Dzīvesgājums
1901. gadā beidza Valkas skolotāju semināru, līdz 1903. gadam strādāja Cirstu pagasta skolā. 1903. gadā tika apcietināts par revolucionāro darbību un izsūtīts uz Oloņecas guberņu. 1905. gada revolūcijas laikā nelegāli atgriezās Latvijā un piedalījās nemieros.

No 1906. līdz 1907. gadam bija Krievijas Sociāldemokrātiskās strādnieku partijas Pēterburgas komitejas loceklis. 1908. gadā emigrēja uz Rietumeiropu, tālāk uz ASV, kur bija redaktora vietnieks Bostonas Latviešu sociāldemokrātu koporganizācijas laikrakstā "Strādnieks". 1917. gadā atgriezās Krievijas PFSR, ievēlēts par Krievijas Satversmes sapulces deputātu, pēc Oktobra revolūcijas Bērziņš bija Krievijas PFSR pilnvarotais pārstāvis Šveicē (1918).

Pēc Šveices vēstniecības slēgšanas 1919. gada sākumā atgriezās dzimtenē, Latvijas brīvības cīņu laikā bija Latvijas SPR tautas izglītības komisārs. 1919. gada 8. februārī kopā ar valdības priekšsēdētāju Pēteri Stučku parakstīja dekrētu par valsts Latvijas Augstskolas dibināšanu uz Baltijas Tehniskās augstskolas bāzes.

1920. gadā darbojās Kominternes izpildkomitejā, piedalījās Tartu miera līguma slēgšanā starp Krievijas PFSR un Igauniju.

Vēlāk bija Krievijas PFSR vēstnieks Somijā un vēstnieka vietnieks Lielbritānijā (1921), tad PSRS vēstniecībā Austrijā (1925). No 1927. līdz 1932. gadam strādāja PSRS Ārlietu Tautas komisariātā. No 1932. gada vadīja PSRS un Krievijas PFSR Centrālo arhīvu pārvaldi, bija žurnāla "*Krasnij arhiv*" redaktors.

''NKVD'' "Latviešu operācijas" laikā 1937. gada 24. decembrī apcietināts un 1938. gada 29. augustā pēc ilgstošām pratināšanām nošauts un aprakts Komunarkas poligonā, vēlāk reabilitēts.

## Atsauces
Dumbļa purvs

**Dumbļa purvs** vai **Aizdumbles purvs** ir jaukta tipa purvs Jēkabpils novada Elkšņu pagastā pie pašas Lietuvas robežas. Veidojies, aizaugot Dumbļa ezeram. Kopējā platība 502 ha, kopējie kūdras krājumi ap 13,9 mlj m³. Daļēji aizaudzis ar priedēm, krūmiem. Kopš 1977. gada lielākā purva daļa (376 ha) iekļauta **dabas liegumā «Aizdumbles purvs»**. Natura 2000 teritorija.

## Atsauces
Cepļa dolomīta atsegums

**Cepļa dolomīta atsegums** ir ģeoloģiskais dabas piemineklis Aizkraukles novadā Daugavas ielejas dabas parka teritorijā. Izvietojies Daugavas labajā krastā 2,5 km lejpus Pļaviņu HES aizsprosta Aizkraukles pagasta un Aizkraukles pilsētas teritorijā. Dabas pieminekli veido divi lielāki un virkne sīkāku dolomīta atsegumu, kā arī avoksnāji un avoti. Galvenais atsegums ir aptuveni  garš un līdz  augsts. Otrs lielāks atsegums atrodas nelielā pamestā karjerā senlejas nogāzes augšdaļā. Atsegumi ir veidojušies leduslaikmeta noslēgumā ledāja kušanas ūdeņiem iegraužoties zem ledāja vāka esošajos iežos un ir Daugavas svītas augšējās pasvītas hipostratotips.

Kopš 1962. gada aizsargājams dabas piemineklis  platībā. Dabas pieminekļa rietumu daļa tiek apsaimniekota kā dabas tūrisma teritorija.

## Atsauces

## Ārējās saites
*Dabas aizsardzības pārvalde, Cepļa dolomīta atsegums
Kubbels

**Kubbels** var būt:

* Arvīds Kubbels (1889—1938) — Krievijas un PSRS šahists;
* Jevgeņijs Kubbels (1894—1942) — Krievijas un PSRS šaha problēmists;
* Leonīds Kubbels (1991—1942) — Krievijas un PSRS šaha problēmists.
Pēdējie Grimmi

"**Pēdējie Grimmi**" () ir ASV mistikas seriāls. Tas stāsta par detektīvu Niku Berkhardu, kuram viņa tante atklāj šokējošu patiesību — Niks ir pēdējais no Grimmu dzimtas. Viņš ir brāļu Grimmu pēctecis, un viss, par ko rakstījuši Grimmi — tās nav bijušas pasakas, bet gan tā laika notikumu pieraksts. Tieši tādēļ Niks redz vilkačus, cilvēkus, kas izskatās pēc lāčiem, un dēmoniem līdzīgus radījumus.

Seriāls tiek rādīts arī Latvijā.

## Ārējās saites
*
Mangāna(VII) oksīds

** Mangāna(VII) oksīds ** jeb **mangāna heptoksīds** ir neorganiska viela ar ķīmisko formulu Mn2O7. Tas ir gaistošs, ķīmiski aktīvs šķidrums. Tas ir bīstams oksidētājs un pirmo reizi tika aprakstīts 1860. gadā. Mangāna(VII) oksīds pieder pie skābajiem oksīdiem un ir nestabilās permangānskābes anhidrīds.

## Īpašības
Kristāliskā veidā mangāna(VII) oksīds ir tumši zaļš, bet istabas temperatūrā tas veido šķidrumu, kas ir zaļš atspīdumā un sarkans caurejošā gaismā.  Tas šķīst tetrahlorogleklī, bet kontaktā ar ūdeni reaģē, veidojot permangānskābi:
:Mn2O7 + H2O → 2HMnO4

Mangāna heptoksīda kušanas temperatūra ir tikai 5,9 °C, bet tas sāk sublimēties jau pie −10 °C.  Šīs īpašības liecina, ka vielas molekula ir nepolāra, kas sakrīt arī ar molekulas uzbūvi. Mn2O7 molekula sastāv no diviem tetraedriem, kuriem viena virsotne ir kopīga. Visās virsotnēs ir skābekļa atomi, bet tetraedru centros ir mangāna atomi.

Mangāna heptoksīdā mangāns ir augstākajā oksidācijas pakāpē +7, tāpat kā permanganātos, kuri ir daudz stabilāki.

Pirosulfātiem, pirofosfātiem un dihromātiem struktūra ir līdzīga kā Mn2O7. Iespējams, vislīdzīgākā struktūra ir hlora(VII) oksīdam Cl2O7.  

Mn2O7 ar sprādzienu sadalās tuvu istabas temperatūrai — pie 55 °C.  Sprādziens var tikt panākts ar triecienu, vai pievienojot vielai oksidējamu organisku materiālu. Sadaloties rodas MnO<sub>2</sub> un O<sub>2</sub>.  Rodas arī ozons, kas reakcijas produktiem piešķir spēcīgu smaku. Ozons var pēkšņi aizdedzināt papīra gabalu, kas iemērkts spirtā.

## Iegūšana
Mn2O7 rodas kā zaļgana, eļļaina viela, reaģējot KMnO<sub>4</sub> un koncentrētai  sērskābei.  Reakcijā rodas permangānskābe HMnO4, kas tiek dehidrēta ar sērskābes palīdzību, veidoties tās anhidrīdam Mn2O7: 
:2KMnO4  +  2H2SO4  →  Mn2O7  +  H2O  +  2KHSO4

## Ārējās saites
* Mn<sub>2</sub>O<sub>7</sub> reakcija ar organiskām vielām

## Atsauces
Aizpeisas purvs

**Aizpeisas purvs** vai **Aizpeisa purvs** («peiss» — mitraiņu priežu meža vietējais nosaukums) ir zemā tipa purvs Madonas novada Ošupes pagastā. Izvietojies Lubāna dienvidrietumu piekrastē abpus Lisiņas vecupes lejtecei. Pēc Lubāna hodrotehniskā kompleksa izbūves Aizpeisa purvu ziemeļos norobežo Tropupe, rietumos — Zvidzes kanāls, dienvidrietumos un dienvidos — Meirānu kanāls, bet austrumos — Ciska un Salenieku purvs. Purva masīvu divās daļās dala Lubāna izvadkanāls un Lisiņas vecupe.

Purvs veidojies, Lubāna regulāras pārplūšanas dēļ pārpurvojoties sauszemei. Apaugumā pārsvarā priedes, kas izaugušas pēc Īdeņas kanāla izbūves. 1999. gadā purva teritorija iekļauta 2520 ha plašajā dabas liegumā «Lubānas ieplakas», bet 2009. gadā, apvienojot vairākus ap Lubāna ezeru izveidotos liegumus — Lubāna mitrāju dabas liegumā. *[[Natura 2000]]* teritorija.

## Atsauces
Akašu pūrs

**Akašu pūrs** vai **Akaišu purvs** ir zemā tipa purvs Ludzas novada Ciblas, Līdumnieku un Brigu pagastos. Izvietojies Zilupes līdzenuma rietumu malā uz dienvidiem no Kurjanovas ezera. Kopējie kūdras krājumi ap 6,8 mlj m³. Rietumu daļa 286 ha platībā nosusināta. Notece pa Kurjanku un Zilupi.

## Atsauces
Modernā aizsardzība

**Modernā aizsardzība** ir šaha atklātne, kas sākas ar gājieniem: **1. e2-e4 g7-g6**.

To klasificē pie pusatklātām atklātnēm ar Šaha atklātņu enciklopēdijas kodu B06.

## Vēsture
Atklātnei apzīmēšanai paralēli tiek lietoti divi nosaukumi: modernā aizsardzība un Robača aizsardzība. Pats K. Robačs noraidīja nosaukumu modernā aizsardzība un priekšroku deva terminam Robača aizsardzība: "Daži, profesionāļi, kas nav nopietni teorētiķi, mēģina atklātni ar 1. ... g6 slavēt kā modernu, kolektīvi izdomātu atklātni". Šajā gadījumā, šie teorētiķi balstījušies uz 1965.-1976. gadu partijām. Robačs uzskata, ka tam nav pamata, jo viņš izmantoja atklātni jau 1945.-1976. gados - laikā, kad visi, redzot atklātni, "sarauca pieri un izsmēja".

## Stratēģiskā ideja
Modernā aizsardzība ir šaha atklātne, kurā melnie ļauj baltiem izveidot bandinieku centru d4 un e4, lai turpinājumā šo "ideālo" centru censtos sagraut. Modernā aizsardzība ir cieši saistīta ar Pirca aizsardzību, primārā atšķirība ir tā, ka melnie atliek zirdziņa attīstību uz f6, lai pēc Lg7 izdarītu spiedienu pret d4. Tomēr šai uzbūvei ir arī trūkumi. Neuzbrūkot e4 melnie atstāj baltiem plašas iespējas turpmākā plāna izvēlē. Transformācijas iespējas starp abām atklātnēm ir izplatīta.

## Galvenie varianti
Pēc visbiežākā balto gājiena 2. d2-d4 modernā aizsardzība bieži transformējas uz kādu citu atklātni, visbiežāk uz Pirca aizsardzību.
* 2. d2-d4 Lf8-g7
** 3. Zb1-c3 d7-d6
*** 4. f2-f4 Zg8-f6 (Pāreja uz Pirca aizsardzības trīs bandinieku variantu, ECO B09)
**** 4. ... c7-c6 
**** 4. ... a7-a6
*** 4. Lc1-e3 Zg8-f6 (Pāreja uz Pirca aizsardzības variantu, ECO B07)
**** 4. ... a7-a6 
**** 4. ... c7-c6
*** 4. Zg1-f3 Zg8-f6 (Pāreja uz Pirca aizsardzības variantu, ECO B08)
**** 4. ... Lc8-g4 
*** 4. h2-h4 Zg8-f6 (Pāreja uz Pirca aizsardzības variantu)
** 3. Zb1-c3 c7-c6 4. f2-f4 d7-d5 5. e4-e5 (Pāreja uz Karo—Kana aizsardzības variantu, ECO B15)
** 3. c2-c4 d7-d6 4. Zb1-c3
*** 4. ... Zg8-f6 (Pāreja uz Vecindiešu aizsardzības variantiem, ECO E70-E99)
*** 4. ... Zb8-c6
*** 4. ... e7-e5 5. d4xe5 d6xe5 6. Dd1xd8+ Ke8xd8 7. f2-f4 
** 3. c2-c4 c7-c5 
*** 4. Zg1-f3 c5xd4 5. Zf3xd4 Sb8-c6 (Pāreja uz Sicīliešu aizsardzības variantiem, ECO B37)
*** 4. d4-d5 (Pāreja uz Benoni aizsardzības variantiem)
** 3. Zg1-f3 d7-d6 4. Lf1-c4 
* 2. d2-d4 c7-c6
** 3. Zb1-c3 d7-d5 (Pāreja uz Karo—Kana aizsardzības variantu, ECO B15)
** 3. Zg1-f3 d7-d5 4. Zb1-d2 Lc8-g4 5. c2-c3
Citi turpinājumi 2. d2-d4 vietā ir retāk sastopami:
* 2. Zg1-f3 c7-c5 (Pāriet uz Sicīliešu aizsardzību)
* 2. c2-c4 e7-e5
** 3. ... Lf8-g7 3. Zb1-c3 c7-c5 4. d4-d5 Lg7xc3+ 5. b2xc3 f7-f5.

## Literatūra
* Jonathan Speelman, Neil McDonald. *Modern Defence.* Everyman Chess, 2000, . 

## Atsauces
Akaviņa

**Akaviņa**, vidustecē arī **Volkova**, augštecē — **Letetepere** (), ir Pededzes labā krasta pieteka Alūksnes novadā un Igaunijā. Sākas no Lautri ezera Reuges pagastā Igaunijā 176,1 m virs jūras līmeņa. Plūst dienvidu—dienvidaustrumu virzienā pa Alūksnes augstienes Vaidavas pazeminājumu un Malienas pauguraini. Kopējais kritums 32 metri. Upe ļoti līkumaina, dažās vietās upes pārpurvotā paliene nosusināta. Lielākās pietekas ir Maltupīte un Siberupīte. Lejtecē upi šķērso autoceļš P40.

## Atsauces
Volkova

**Volkova** var būt:

## Vietvārds
* Volkova — apdzīvota vieta Alūksnes novada Mārkalnes pagastā;
* Berjozovkas cits nosaukums;
* Akaviņas cits nosaukums.

## Uzvārds
Krievu cilmes uzvārds (, no *во́лк* — 'vilks'; vīriešu dzimtē Volkovs (*Во́лков*)). Cilvēki ar šo uzvārdu:
* Jūlija Volkova (* Юлия Волкова*; 1985) — krievu dziedātāja ;
* Līvija Volkova (1931) — latviešu literatūrvēsturniece .
Jūgu purvs (Daudzeses pagasts)

**Jūgu purvs** vai **Aklais purvs** ir augstais un pārejas purvs Viduslatvijas nolaidenumā, Aizkraukles novada Daudzeses pagasta ziemeļrietumos, uz dienvidiem no Jelgavas—Krustpils dzelzceļa. Kopējā platība 1050 ha, augstais purvs — 776 ha, pārejas purvs — 274 ha. Kopējie kūdras krājumi lēsti ap 321,7 mlj m³, rūpnieciski izmantojami — 200 mlj m³. Purva slāņojumā spilvu-sfagnu kūdra ar sadalīšanās pakāpi 25—45%, zem kuras atrodas pusmetru biezs sapropeļa slānis. Purvs veidojies galvenokārt līdzenā ieplakā, aizaugot ezeriem. Purva centrālajā daļā saglabājies 20 ha lielais Znotiņu ezers. No purva ziemeļdaļas sākas Ģirupe, no dienviddaļas — Jūga.

Purva lielākajā daļā un tam piekļautajās teritorijās  platībā 1998. gadā izveidots dabas liegums «Aklais purvs». Lieguma teritorija ir vienots biotopu komplekss, kuru vieno Jūgu purva nosacītais hidroloģiskais režīms un zemais antropogēnā traucējuma līmenis. Teritorijai raksturīga augsta ainaviskā vērtība — šeit sastopamas gan atklātas vai daļēji atklātas tipiskas augstā purva ainavas, gan tipiski purva ezeriņi, gan slēgtas mežu ainavas. Natura 2000 teritorija.

Purvā izveidota laipu apļveida dabas taka — Aklā purva taka, kas ved arī gar Ģirupes upi un līdz Ģirupes ezeram. Nelabiekārtota taka ved uz piemiņas vietu 1944. gada pavasara kaujai starp Sarkanās armijas izpletņlēcējiem un Vērmahta karavīriem Otrā pasaules kara laikā.
thumb|Mežs Jūgu purva ziemeļrietumu malā

## Atsauces
Aklais purvs (Sīļukalna pagasts)

**Aklais purvs** vai **Melnais purvs** ir augstais un zemais purvs Preiļu novada Sīļukalna pagastā. Izvietojies pagasta vidusdaļā starp Kažavas, Lečijas un Malmutas augštecēm, sadalot pagasta apdzīvoto daļu divās daļās, ko savieno tikai autoceļš V739 gar purva ziemeļu galu. Kopējie kūdras krājumi lēsti ap 40,9 mlj m³, rūpnieciski izmantojami — 22,6 mlj m³. Purvs veidojies ūdensšķirtnē nepietiekamās noplūdes dēļ. Purva centrālajā daļā nelielais Teilānu ezers (Piegazes ezers). Dienvidrietumu galā pakāpeniski pāriet nosusinātā mežā.

## Atsauces
Aklais ezers (Jūrmala)

**Aklais ezers** (arī **Beltes ezers**) ir relikts lagūnas tipa brūnūdens ezers Jūrmalas pilsētas teritorijā Slokas purvā starp Sloku un Ķemeriem. Ietilpst Ķemeru nacionālā parka teritorijā dabas lieguma zonā. Krasti zemi, grūti pieejami. Dibens akmeņains (dolomīts), dūņains. Ietek vairāki grāvji, iztek 200 m gara caurteka uz Slokas ezeru. Mīt līdaka, plaudis, rauda, līnis, karūsa, sudrabkarūsa, vīķe, ausleja, asaris.

## Atsauces
Latvijas Atklātā matemātikas olimpiāde

**Atklātā matemātikas olimpiāde** ir Latvijas Universitātes A. Liepas Neklātienes matemātikas skolas kopš 1974. gada rīkota olimpiāde, kurā var piedalīties jebkurš laikus dalībai pieteikts 5.—12.klašu skolēns. Ja olimpiādē vēlas piedalīties jaunāki skolēni, viņiem jārisina 5. klases uzdevumi.

Olimpiāde radās, jo Latvijas Universitātes Fizikas un matemātikas fakultātes 5. kursa studenti nolēma rīkot republikas mēroga matemātikas olimpiādi, kurā varētu piedalīties ikviens skolēns, kurš interesējas par matemātiku, neatkarīgi no panākumiem Valsts matemātikas olimpiādes posmos. Otrs mērķis bija dot iespēju piedalīties olimpiādē arī jaunāko klašu skolēniem.

## Ārējās saites
* Atklātā matemātikas olimpiāde 2015./2016. gadā
Akmineica

**Akmineica**, arī **Akmenīca**, ir upe Latgalē, Udrijas ezera pieteka Rēzeknes un Krāslavas novados, Rāznas nacionālā parka teritorijā. Sākas mežainā apvidū Kaunatas pagastā pie Borovajas augšpus Asticu ezera, līkumo dienvidaustrumu virzienā pa Rāznavas pauguraini cauri vairākiem nelieliem ezeriņiem (Asticu ezers, Daņilovkas ezers, Riuseits). Ietek Udrijas ezera ziemeļaustrumu krastā. Upei 10 nelielas pietekas, pa kurām uzņem apkārtējo ezeru ūdeņus. Upi divreiz šķērso autoceļš P55.

## Atsauces