open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Maiks Dirnts

**Maikls Raiens Pričards** (; dzimis  Berkelijā, Kalifornijas štatā, ASV), pazīstams kā **Maiks Dirnts** (), ir amerikāņu mūziķis, pazīstams kā pankroka grupas *[[Green Day]]* viens no dibinātājiem, bekvokālists, basģitārists.

Pipildus darbībai *Green Day*, M. Dirnts vēl ir darbojies grupās *[[The Frustrators]]*, *[[Screeching Weasel]]*, *[[The Network]]*, *[[Foxboro Hot Tubs]]*.

## Ārējās saites
* Biogrāfija
Maikls Daglass

**Maikls Kērks Daglass** (; dzimis  Ņūbransvikā, Ņūdžersijas štatā, ASV) ir amerikāņu aktieris un filmu producents.

Daglass saņēmis divas Amerikas Kinoakadēmijas balvas — pirmo kā producents par filmu "Kāds pārlaidās pār dzeguzes ligzdu" (1975) un otru kā labākais aktieris par filmu "Volstrīta" (1987). Saņēmis divas Zelta globusa balvas — par lomām filmā "Volstrīta" un TV filmā "Aiz svečturiem" (*Behind the Candelabra*, 2013), kā arī Sesila Demilla balvu 2004. gada Zelta globusa ceremonijā. 1998. gadā saņēmis Cēzara goda balvu. 2009. gadā Daglass saņēmis AFI balvu par mūža ieguldījumu, bet 2018. gadā — zvaigzni Holivudas Slavas alejā.

Daglass attēlojis lomas vēl tādās filmās kā *[[Hail, Hero!]]* (1969), "Sanfrancisko ielas" (*The Streets of San Francisco*, TV seriāls, 1972), "Ķīnas sindroms" (1979), "Dēka ar akmeni" (*Romancing the Stone*, 1984), "Nīlas dārgakmens" (*The Jewel of the Nile*, 1985), "Liktenīgais valdzinājums" (1987), "Rožu ģimenes karš" (1989), "Pamatinstinkts" (1992), "Amerikas prezidents" (*The American President*, 1995), "Spēle" (1997), "Ideālā slepkavība" (1998), "Vils un Greisa" (TV seriāls, 1998), "Brīnumzēni" (*Wonder Boys*, 2000), "Satiksme" (*Traffic*, 2000), "Vientuļnieks" (*Solitary Man*, 2009), "Volstrīta: Nauda nekad neguļ" (2010), "Skudrcilvēks" (2015) un "Atriebēji: Noslēgums" (2019).

## Personīgā dzīve
Daglass ir vecākais no četriem aktiera Kērka Daglasa dēliem. Daglass 1977. gadā apprecējās ar austriešu diplomāta meitu Diandru Lukeri. 1995. gadā, pēc 18 gadu ilgas laulības viņi izšķīrās. 2000. gadā Daglass apprecējās ar aktrisi Ketrinu Zetu-Džonsu.

2010. gada augustā aktierim tika atklāts rīkles vēzis. 2011. gada janvārī Daglasam izdevās veiksmīgi izārstēties.

## Filmogrāfija

## Atsauces

## Ārējās saites
Eda Inese Eti

**Eda Inese Eti** (; dzimusi  Hāpsalu, Igaunijā) ir igauņu dziedātāja.

1999. gadā piedalījās jauno dziedātāju konkursā *Kaks takti ette* un ieguva 2. vietu. Viņa pārstāvēja Igauniju 2000. gada Eirovīzijas dziesmu konkursā Stokholmā, Zviedrijā, ar dziesmu *Once in a Lifetime*. Dziesma ierindojās 4. vietā. Tajā pašā gadā E. I. Eti tika atzīta par Igaunijas gada sieviešu mākslinieci. 2006. gadā startēja Eirovīzijas nacionālajā atlasē ar dziesmu *Iseendale*, taču ierindojās 2. vietā un nekvalificējās kā Igaunijas pārstāve Eirovīzijā.

Māksliniece ir izdevusi piecus studijas albumus.

## Diskogrāfija
;Studijas albumi
* *Here for your love* (2000) 
* *15 magamata ööd* (2004)
* *Uus päev* (2005)
* *Kustutame vead* (2007)
* *Kas kuuled mind* (2009)

## Ārējās saites

*
Britu sacīkšu braucēju klubs

**Britu sacīkšu braucēju klubs** () ir organizācija, kas aizstāv profesionālu Lielbritānijas sacīkšu braucēju intereses. Klubs tika dibināts 1928. gada aprīlī. Klubam pieder Silverstonas trase, kurā tiek rīkota  izcīņa. Pašreizējais kluba prezidents ir Dereks Vorviks.

## Prezidenti
Gunnars Īsaksens

**Gunneriuss Ingvalds Īsaksens** (; dzimis  Drebakā, miris  Askerā) bija norvēģu virsnieks un polārpētnieks. Vadījis vai piedalījies vairākās nozīmīgās Arktikas un Antarktikas izpētes ekspedīcijās; kopš 1923. gada pirmais Norvēģijas Jūras muzeja prezidents.

Dzimis Drebakā Norvēģijas dienvidos kuģu kapteiņa Nilsa Īsaksena ģimenē. Pēc skolas atestāta saņemšanas 1888. gadā iestājies Norvēģijas Militārajā akadēmijā. 1891. gadā saņēmis kavalērijas leitnanta pakāpi. 1898. gadā pabeidzis ģimnāziju; izgājis apmācību arī Jūras observatorijā Vilhelmshāfenē un apmācību jūras izpētē Bergenā.

## Pētnieciskā un administratīvā darbība
No 1898. līdz 1902. gadam Īsaksens kā topogrāfs piedalījās Oto Sverdrupa ekspedīcijā ar kuģi *Fram* uz Arktisko arhipelāgu. Ekspedīcijas laikā Īsaksens nokartēja vairākas līdz tam nezināmas salas Kanādas ziemeļos, tai skaitā Ellefa Ringnesa salu un Karaļa Kristiāna salu. Kartēšana tika veikta galvenokārt ar suņu pajūgu pārgājieniem.

No 1903. līdz 1905. gadam Īsaksens bija Francijas militārajā dienestā Alžīrijā un Parīzē. No 1906. līdz 1910. gadam viņš vadīja Monako prinča Alberta finansētu ekspedīciju Svalbārā.

1909. un 1910. gadā Īsaksens vadīja pats savu valdības finansētu ekspedīciju Špicbergenā, ko uzskata par Norvēģijas sistemātisko pētījumu sākumu Svalbārā. 1911. gadā Īsaksens bija komandējumā Krievijā un Japānā, kā arī piedalījās kā valdības tehniskais delegāts Svalbāras līguma parakstīšanā Parīzē 1914. gadā un Parīzes miera konferencē 1919. gadā.

1923. gadā Īsaksens kļuva par Norvēģijas Jūras muzeja vadītāju un 1923. un 1924. gadā piedalījās ekspedīcijās uz Austrumgrenlandi. 1924. gadā Īsaksenam piešķīra majora dienesta pakāpi. No 1926. līdz 1927. gadam viņš piedalījās speciālā vaļu medību ekspedīcijā Rosa jūrā, bet no 1929. līdz 1930. gadam bija valdības vaļu medību inspektors Dienvidu okeānā. No 1930. līdz 1931. gadam Īsaksens bija ceturtās *Norvegia* ekspedīcijas pirmās daļas vadītājs, veicot Antarktīdas apkuģojumu.

Miris 1939. gadā no miokarda infarkta.

Gunnara Īsaksena vārdā nosaukti:
* Īsaksena kalns Karalienes Modas Zemē,
* Īsaksenas polārstacija (1948-1978) Ellefa Ringnesa salas piekrastē.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Gunnar Isachsen Norvēģijas Polārās vēstures mājaslapā
2011. gada 11. jūnija negaisi Latvijā

**2011. gada 11. jūnija negaisi Latvijā** bija daudzu spēcīgu negaisu sērija, kas piemeklēja plašas Latvijas teritorijas. Vietumis tie atnesa ļoti stipras lietusgāzes, vēja brāzmas ar vētras spēku un pamatīgu krusu. Pievakarē vējš izgāza vairākus kokus Olainē, stipras vēja brāzmas pēcpusdienā negaisa laikā bija arī vietām Rīgā — pilsētas labajā krastā, vējš postījumus nodarīja Pļavniekos. Ziņas par krusu tika saņemtas no visiem reģioniem, tostarp pamatīga krusa bijusi Kuldīgas, Saldus, Ventspils un Siguldas apkaimē, krusa tika novērota arī Rīgā.

Spēcīgākās un plašākās lietusgāzes skāra Kuldīgas un Saldus novadu, liecina Latvijas Vides, ģeoloģijas un meteoroloģijas centra meteoroloģiskā radara dati. Lietusgāzes un pērkona negaiss vakarā bija vēl vietām Kurzemē un Vidzemē, kā arī Daugavpils apkaimē. Pēdējais spēcīgais negaiss, kas virzījās pāri Daugavpils novadam, Latvijas teritoriju dienvidrietumu virzienā atstāja neilgi pēc plkst. 1.00 naktī jau 12. jūnijā.

Negaisu dēļ vairākiem tūkstošiem "Latvenergo" klientu bija īslaicīgi elektroapgādes traucējumi, liecina elektroapgādes atslēgumu karte kompānijas mājaslapā internetā. Informācija plkst. 23.50 liecināja, ka avārijas atslēgumi ir reģistrēti 224 transformatoru punktu teritorijās 2342 klientiem, no kuriem visvairāk tika reģistrēts Daugavpils novadā (880), Krāslavas novadā (745), Līgatnes novadā (294), kā arī Aglonas, Mazsalacas, Ludzas, Dobeles, Jelgavas un Valkas novados ar atslēgumu skaitu attiecīgi 75, 45, 38, 35, 31 un 30.

## Skatīt arī
* Negaiss
* Latvijas klimats
* Rīgas klimats
* 2011. gada laikapstākļi Latvijā
* 2011. gads Latvijā

## Piezīmes un atsauces
* Rakstā ir izmantota Latvijas Vides, ģeoloģijas un meteoroloģijas aģentūras mājaslapā publicētā informācija.

## Ārējās saites
* Lietusgāzes atsvaidzina gaisu. Arī naktī un rīt gaidāms pērkons , tvnet.lv
* Negaisa laikā vietām lūzuši koki, applūdušas ielas , tvnet.lv
* Pēc negaisa glābējiem nācies atbrīvot ceļus un elektrības vadus no kokiem, delfi.lv
* Pēkšņs negaiss Pļavniekos, tvnet.lv
* Negaisa laikā Olainē ar saknēm izgāzti koki, tvnet.lv
* Rīgā plosās negaiss un vējš (video) , delfi.lv
### Attēlu galerijas
* Spēcīga krusa un lietus Pļavniekos, apollo.lv

### Video
* Negaiss Rīgā, youtube.com
* Negaiss Rīgā, youtube.com
* Beidzot lietus Rīgā, youtube.com
Rīgas Motormuzejs

**Rīgas Motormuzejs** ir muzejs Rīgā. Tas ir lielākais seno spēkratu muzejs Baltijas valstīs. Muzejs dibināts 1989. gadā pēc Latvijas Antīko automobiļu kluba iniciatīvas. Muzejs atrodas Rīgas pilsētas austrumu daļā Mežciemā, S. Eizenšteina ielā 6, pie Biķernieku trases. Motormuzejs vāc, saglabā, restaurē un popularizē senos spēkratus kā Latvijas un pasaules industriālā mantojuma un materiālās kultūras sastāvdaļu. Muzejā pieejama bagātīga tehniskās literatūras lasītava.

Muzejs ir valsts akciju sabiedrības Ceļu satiksmes drošības direkcija (CSDD) struktūrvienība un darbojas saskaņā ar Muzeju likumu, kā arī citiem likumdošanas aktiem un normatīviem dokumentiem. Rīgas Motormuzejs ir IATM - ICOM, Latvijas muzeju biedrības un Latvijas transporta attīstības un izglītības asociācijas biedrs.

2012. gada 16. aprīlī muzejs tika slēgts rekonstrukcijai. Tika paredzēts, ka muzejs apmeklētājiem durvis varētu pilnībā atkal vērt 2015. gada nogalē, tomēr oficiālā muzeja pēc rekonstrukcijas atklāšana notika tikai .

## Vēsture
Rīgas Motormuzejs tika dibināts  pēc Latvijas Antīko automobiļu kluba un tā vadītāja Viktora Kulberga iniciatīvas un tika izvietots īpaši muzeja vajadzībām projektētā ēkā. Muzeja ēkas arhitekts ir Viktors Valgums. Kopš 2009. gada 1. jūlija Rīgas Motormuzejs ir Ceļu satiksmes drošības direkcijas (CSDD) filiāle.

## Ekspozīcija
Muzejā apskatāma pastāvīga ekspozīcija, kurā iespējams aplūkot unikālu pirms 1904. gada Augusta Krastiņa kompānijā ASV izgatavotu automobili, kā arī 1912. gadā Latvijā ražoto Russo-Balt ugunsdzēsēju automobili "D" 24-40 un 1938. gadā Vācijā ražoto kalnu sacīkšu automobili Auto Union CD V16.

Muzejā ir apskatāmi Latvijā ražotie automobiļi (Russo-Balt, Ford-Vairogs, RAF, u.c.) un moto, velo tehnika (Leitners, G. Ērenpreis, Ozolnieks, Sarkanā Zvaigzne, u.c.). Kolekcijā ir arī Kremļa autoparka eksponāti (Staļina ZiS 115 S, Brežņeva avarējušais auto u.c.) un citi PSRS automobiļi, pirms Otrā pasaules kara ražotie  senie automobiļi (BMW, Ford, Chevrolet, Mercedes, u.c.), sacīkšu automobiļi, motosporta tehnika.

## Ekspozīcijas filiāle Bauskā
2011. gadā pēc rekonstrukcijas atklāta Rīgas Motormuzeja filiāle Bauskā. Filiāle sastāv no divām izstāžu zālēm—angāriem, kas savā starpā savienoti ar administratīvo ēku. Vienā ekspozīcijas zālē ir apskatāmi vieglās automašīnas, ar kādām pilsētnieki devās izbraukumos 1930. gados un pēckara laikā. Otrajā zālē ir izstādīti traktori Fordson, Lanz Bulldog, kuļmašīna un cita vēsturiska lauksaimniecība tehnika, kā arī kravas un apvidus automobiļi, kuri tika plaši lietoti padomju laika kolhozos.

## BKSB motoru sporta ekspozīcija
Biķernieku kompleksās sporta bāzes (BKSB) administrācijas ēkā, S. Eizenšteina ielā 4, atrodas motoru sporta ekspozīcija. Ekspozīcijā apskatāmi motoru sportā izmantoti spēkrati - formulas, automobiļi un motocikli.

## Atsauces

## Ārējās saites
*
6. Saeimas deputāti

**[[6. Saeima|6. Saeimā]]** tika ievēlēti 100 deputāti, kas sāka savu darbību . Skaitot arī mandātu nolikušos deputātus, kopā 6. Saeimā ir strādājis 121 deputāts. Šis Saeimas sasaukums darbojās līdz .

## 6. Saeimas deputātu saraksts
Sarakstā ir visi 121 cilvēki alfabēta kārtībā, kuri ir bijuši 6. Saeimas deputāti. Tie cilvēki, kas ir rakstīti slīprakstā, 6. Saeimas darbības noslēgumā bija uz laiku vai pavisam nolikuši mandātu.

### Amati

## Skatīt arī
* 6. Saeima
* 6. Saeimas frakcijas

## Ārējās saites
* Deputāti Saeimas mājaslapā
Ņikita Ņikiforovs

**Ņikita Ņikiforovs** (; dzimis ) ir Latvijas krievu izcelsmes jurists un politiķis. Bijis 10., 11., un 12. Saeimas deputāts no "Saskaņas Centra", ievēlēts no Rīgas vēlēšanu apgabala.

## Biogrāfija
### Izglītība
2001. gadā Ņikiforovs pabeidza Rīgas Centra humanitāro vidusskolu un ieguva vispārējo vidējo izglītību. 2005. gadā viņš absolvēja Baltijas Krievu institūtu, iegūstot bakalaura grādu jurisprudencē. 2007. gadā viņš šajā pašā augstskolā, pārsauktā par Baltijas Starptautisko akadēmiju, ieguva maģistra grādu šajā pašā jomā. 2010. gadā aizstāvējis zinātņu kandidāta disertāciju Maskavas Valsts starptautisko attiecību institūtā Pasaules politisko procesu katedrā.

### Darba pieredze
Kopš 2005. gada Ņikiforovs ir projektu vadītājs Baltijas Starptautiskajā akadēmijā. Kopš 2008. gada viņš ir arī Baltijas Psiholoģijas un menedžmenta institūta valdes loceklis.

### Politiskā darbība
2010. gadā Ņikiforovs piedalījās 10. Saeimas vēlēšanās. Viņš tika ievēlēts no "Saskaņas Centra" saraksta Rīgas apgabalā un deputāta mandātu ieguva . Saeimā Ņikiforovs darbojas Juridiskajā komisijā, kā arī Publisko izdevumu un revīzijas komisijā. Līdz  darbojās Budžeta un finanšu (nodokļu) komisijā. Ņikita Ņikiforovs ir darbojies arī "Parex bankas" pārņemšanas un reorganizācijas izvērtēšanas parlamentārās izmeklēšanas komisijā, kaut arī viņa tēvs bija bankas mazākuma akcionārs un bija iespējams interešu konflikts.

## Privātā dzīve
Ņikita Ņikiforovs ir dzimis . Precējies, ir divi bērni. Aizraujas ar kalnu slēpošanu un veikbordu. Dzīvo Jūrmalā.

## Atsauces
Ņikiforovs

**Ņikiforovs** (, no personvārda Nikifors (*Ники́фор*); sieviešu dzimtē Ņikiforova (*Ники́форова*) ir krievu cilmes uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:

* Ņikita Ņikiforovs (*Никита Никифоров*; 1983) — Latvijas krievu izcelsmes jurists un politiķis;
* Jurijs Ņikiforovs (*Юрий Никифоров*; 1970) — Krievijas futbola treneris un bijušais futbolists.
SAC-D

***SAC-D*** (no  — "Pavadonis zinātniskiem lietojumiem D"), ir Argentīnas Zemes zinātnes pavadonis. Tā primārais zinātniskais instruments *Aquarius*, kuru piegādāja NASA un paredzēts jūru sāļuma mērīšanai. Pavadoni apkalpo *[[Comisión Nacional de Actividades Espaciales|Argentīnas kosmosa aģentūra]]* (*CONAE*). Tas orbītā tika palaists 2011. gada jūnijā. Sabojājās 2015. gada jūnijā.

## Instrumenti

*SAC-D* tika palaists  14:20:13 UTC ar nesējraķeti *[[Delta II]] 7320-10* no Vandenberga Gaisa spēku bāzes. Sākotnēji pavadoņa starta bija paredzēts 2010. gada maijā, bet tas tika pārcelts uz 2011. gadu, jo kosmiskā aparāta izgatavošana prasīja ilgāku laiku.

*Aquarius* sāka darbu 25. augustā un to vadīja instrumenta izstrādātājs Reaktīvās kustības laboratorija (JPL). Pēc testēšanas fāzes beigām  instruments tika nodots Godarda kosmisko lidojumu centra kontrolē.

 ar *SAC-D* negaidīti tika zaudēti sakari. Pēc desmit dienu neveiksmīgiem mēģinājumiem sazināties ar pavadoni tas tika atzīts par zaudētu.

## Atsauces

## Ārējās saites

* NASA Aquarius Page
Staņislavs Šķesters

**Staņislavs Šķesters** (dzimis ) ir latviešu inženieris un politiķis. Bijis 8., 9. un 10. Saeimas deputāts. Pārstāv politisko partiju Latvijas Zemnieku savienība (LZS).

## Dzīvesgājums
1982. gadā S. Šķesters pabeidza Latvijas Lauksaimniecības akadēmiju inženiera-mehāniķa specialitātē.

No 1994. līdz 2002. gadam bija Mākoņkalna pagasta padomes priekšsēdētājs. 1995. gadā nesekmīgi kandidēja 6. Saeimas vēlēšanās no Latvijas Zemnieku savienības, Kristīgi demokrātiskās savienības un Latgales Demokrātiskās partijas kopējā saraksta, tāpat 1998. gadā nesekmīgi kandidēja 7. Saeimas vēlēšanās no LZS.

2002. gadā 8. Saeimas vēlēšanās S. Šķesters tika ievēlēts par Saeimas deputātu no Zaļo un Zemnieku savienības (ZZS) saraksta. 8. Saeimā darbojies Eiropas lietu komisijā, kā arī bija Valsts pārvaldes un pašvaldības komisijas priekšsēdētājs. 2006. gadā kandidējis 9. Saeimas vēlēšanās un atkārtoti ievēlēts par deputātu. Togad kļuvis arī par Centrālās zemes komisijas priekšsēdētāju. 9. Saeimā bijis Valsts pārvaldes un pašvaldības komisijas un Eiropas lietu komisijas biedrs.

2009. gadā kandidējis Eiroparlamenta vēlēšanās, taču nav ievēlēts. 2010. gadā S. Šķesters kandidēja 10. Saeimas vēlēšanās un tika ievēlēts Saeimā no Latgales vēlēšanu apgabala. 10. Saeimā viņš darbojās Ārlietu komisijā, kā arī Eiropas lietu komisijā. 2011. gadā bija viens no pieciem deputātiem, kas Valsts prezidenta vēlēšanās izvirzīja Andra Bērziņa kandidatūru, ko ievēlēja par Latvijas prezidentu.

11. Saeimas vēlēšanās 2011. gadā ar pirmo numuru kandidēja ZZS sarakstā Latgales vēlēšanu apgabalā, tomēr netika ievēlēts, piekāpjoties Rihardam Eigimam un Jānim Klaužam.

2012. gada februārī iecelts par Zemgales plānošanas reģiona izpilddirektoru.

2013. gada pašvaldību vēlēšanās kandidēja uz vietu Rēzeknes novada domē no Zaļo un Zemnieku savienības, bet netika ievēlēts. Tāpat netika ievēlēts 2014. gada 12. Saeimas vēlēšanās.

2017. gada pašvaldību vēlēšanās S. Šķesteru ievēlēja Rēzeknes novada domē.

2022. gadā kandidējis 14. Saeimas vēlēšanās no ZZS saraksta, taču netika ievēlēts. 2025. gada pašvaldību vēlēšanās kandidēja uz vietu Rēzeknes novada domē no Zaļo un Zemnieku savienības, bet netika ievēlēts.

## Privātā dzīve
Staņislavs Šķesters ir dzimis . Precējies, ir seši bērni. Dzīvo Rēzeknes novada Mākoņkalna pagastā. Brālis Gendrihs Šķesters arī darbojies politikā, bijis Ventspils rajona padomes priekšsēdētājs.

## Atsauces
Juzefs Goslavskis

**Juzefs Jans Goslavskis** (, dzimis , miris ) bija poļu tēlnieks un medaļmākslinieks. Pazīstamākie darbi - Šopēna piemineklis Želazova Volā (1955), Mickēviča piemineklis Gožovā Velkopolskā (1957), Pilsudska piemineklis Turekā (radīts 1936, uzcelts 1990). Goslavskis ir vairāku valsts apbalvojumu un 1973. gada 5 zlotu monētas autors.

Dzimis lauku ciemā Polanuvkā. Pirmo mākslas apmācību ieguva celtniecības skolā Kazimeždolni. 1932. gadā sāka studijas Krakovas Mākslas akadēmijā. Vēlāk mācījās Varšavā. Ieguva stipendiju mācībām Romā, kur 1937. gadā beidza Karalisko mākslas akadēmiju. 1939. gadā atgriezās Polijā, lai kļūtu par Karaļa pils Varšavā restauratoru, tomēr sākās karš un Goslavskis bija spiests dzīvot laukos. Pēc kara 1947. gadā kļuva par Poznaņas Nacionālās mākslas skolas Medaļu un Metālmākslas nodaļas vadītāju. Pēkšņi miris 1963. gadā


File:Chopin zelazowa wola.JPG|Frideriks Šopēns
File:POL Mahatma Gandhi sculpture.jpg|Mahātma Gandijs
File:PL Turek Pilsudski Monument 09.jpg|Juzefs Pilsudskis


## Bibliogrāfija
* 
* 
* 

## Ārējās saites

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
*
2011. gada Kanādas Grand Prix

**2011. gada [[Kanādas Grand Prix|Kanādas ''Grand Prix'']]** izcīņa notika 12. jūnijā Monreālā. Sacīkste, slapjās trases dēļ tika sākta aiz drošības mašīnā, bet 25. aplī smagā lietus dēļ - pārtraukta. Pēc aptuveni 2 stundu gara pārtraukuma sacīkste tika atsākta un uzvaru izcīnīja Džensons Batons, apsteidzot Sebastiānu Fetelu, kurš pēdējā aplī kļūdījās. Trešajā vietā finišēja Marks Vebers.

Sacīkstē tika uzstādīti divi ievērojami rekordi F1 vēsturē: smagā lietus izraisītā pārtraukuma dēļ šī bija visu laiku garākā sacīkste (4 stundas, 4 minūtes un 39 sekundes) un vairāku avāriju dēļ trasē devās drošības mašīna, arī uzstādot rekordu — 6 izbraukšanas reizes vienā sacīkstē.

Pēc treniņbraucieniem par sliktu pašsajūtu sūdzējās Serhio Peress, kurš Monako trasē piedzīvoja smagu avāriju, viņu sacīkstē aizvietoja Pedro de la Rosa.

## Kvalifikācija

**Piezīmes:**
#  – Žeroms d'Ambrosio neuzrādīja kvalifikācijas laiku 107% robežās, taču tiesneši atļāva startēt sacīkstē, ņemot vērā komandas paskaidrojumus, ka pēc avārijas brīvajos treniņbraucienos komanda nepaspēja pieregulēt rezerves mašīnu.

## Sacīkstes

**Piezīmes:**
#  – Kartikejans finišēja 14. vietā, bet pēc sacīkstes saņēma 20 sekunžu sodu par trases pagrieziena nogriešanu.

## Kopvērtējums

;Braucēju čempionāts

;Konstruktoru čempionāts

* **Piezīme**: Parādītas tikai pirmās piecas pozīcijas.
Naņdzjina

**Naņdzjina** (, , ), arī **Nankina**, ir subprovinciālas nozīmes pilsēta Ķīnas austrumos, Dzjansu provinces administratīvais centrs. Naņdzjina atrodas Jandzi upes krastā, 270 km uz ziemeļrietumiem no Šanhajas. 2017. gadā pilsētā dzīvoja 8,34 miljoni iedzīvotāju. Viens no lielākajiem politiskajiem, ekonomiskajiem un kultūras centriem Ķīnas austrumos.

Lai gan teritorija, kur atrodas pilsēta, ir bijusi apdzīvota tūkstošiem gadu, pašreizējā pilsēta ir dibināta Minu dinastijas laikā 1368. gadā. Uzreiz tā kļuva arī par Ķīnas galvaspilsētu. Trīs reizes Naņdzjina ir bijusi Ķīnas galvaspilsēta. Pirmo reizi tā bija no 1368. līdz 1420. gadam, otro reizi — no 1928. līdz 1937. gadam, bet trešo reizi — no 1945. līdz 1949. gadam.

## Administratīvais iedalījums
Naņdzjina administratīvi sīkāk dalās 11 cjui (apgabalos); līdz 2013. gadam bija 13 cjui. Sešiem no tiem ir pilsētas apgabala nozīme, bet pārējie 5 ir priekšpilsētas apgabali.

## Atsauces

## Ārējās saites
Kožuhova

**Kožuhova** () ir pilsēta Polijas rietumos, Lubušas vojevodistē uz dienvidiem no Zelona Guras. Vēsturiski pazīstama arī kā Vācijas pilsēta - Freištate Silēzijā (). Pilsētā saglabājusies pils, vecpilsēta un aizsardzības mūru atliekas.
Luijs Nikolā Davū

**Luijs Nikolā d'Avū** (, biežāk pazīstams kā **Davū** (), dzimis , miris ) bija franču maršals un viens no tuvākajiem Napoleona līdzgaitniekiem. Pirmais Auerštetes hercogs un Pirmais Ekmīles princis (). Kara vešanas talanta un armijas disciplīnas dēļ saukts arī par "Dzelzs maršalu". Vienīgais Napoleona maršals, kurš līdz 1815. gadam nebija zaudējis nevienu kauju.

Dzimis Burgundijā. 1788. gadā iestājās armijas dienestā. Pieslējās Franču revolūcijai. 1792. gadā bija bataljona komandieris (*chef de bataillon*). Piedalījās Napoleona Ēģiptes ekspedīcijā. 1800. gadā Napoleons iecēla Davū par divīzijas komandieri.

No 1805. līdz 1809. gadam Davū bija Lielās armijas (*Grande Armée*) III korpusa komandieris. Korpusa komandiera amatā 1805. gadā piedalījās Austerlicas kaujā, bet 1806. gadā - Jēnas-Auerštedas kaujā, kur pie Auerštedas sakāva divreiz lielāko Prūsijas armiju. Piedalījās arī Eilavas kaujā 1807. gadā. Pēc Varšavas hercogistes nodibināšanas 1807. gadā, Davū tika iecelts par tās ģenerālgubernatoru. 1809. gadā Davū III korpusa sekmīgā aizsardzība bija izšķiroša franču armijas uzvaras nodrošināšanā Ekmīles kaujā. Tajā pašā 1809. gadā korpuss piedalījās Vagramas kaujā. 1812. gada kara kampaņā, Davū komandēja Lielās armijas I korpusu un piedalījās Borodinas kaujā. Pēc Napoleona sakāves Krievijā, 1813. gadā Davū vadīja Hamburgas aizstāvēšanu, un padevās tikai, saņēmis rīkojumu no jaunā Francijas karaļa Luija XVIII.

Kad Napoleons pēkšņi atgriezās no trimdas Elbas salā, Davū kļuva par Francijas kara ministru. Davū darbība bija nepieciešama aizmugurē, tāpēc viņš nepiedalījās Vaterlo kaujā. 1817. gadā maršalam Davū tika atdoti pēc Napoleona sakāves atceltie tituli un 1819. gadā viņš kļuva par Pēru palātas locekli.
Azoru salas

**Azoru salas** () ir Portugālei piederošs arhipelāgs Atlantijas okeānā, kas veido **Azoru Salu autonomo reģionu** *(Região Autónoma dos Açores)*. Arhipelāgs atrodas aptuveni  uz rietumiem no Portugāles kontinentālās daļas. Autonomā reģiona administratīvais centrs ir Pontadelgada Sanmigelas salā.

Azoru salas veido 9 lielas vulkāniskas izcelsmes salas: Floreša, Korvu, Grasjosa, Fajala, Piku, Sanžorže, Terseira, Sanmigela un Santamarija, kā arī mazu salu grupa Furmigašas. Reljefs kalnains, augstākā virsotne ir Piku vulkāns () Piku salā. Salās valda subtropu jūras klimats, kur lielā mērā ir sastopami mūžzaļie subtropu meži un krūmāji; vidējā temperatūra no 14 °C janvārī līdz 22 °C jūlijā. Nokrišņi 700—800 mm gadā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Viljams Lipskombs

**Viljams Lipskombs** (*William Nunn Lipscomb, Jr.*; dzimis , miris ) bija ASV ķīmiķis, Nobela prēmijas laureāts.

Lipskomba darbs saistīts galvenokārt ar trīs jomām: kodolu magnētiskā rezonanse un ķīmiskā nobīde; borūdeņražu ķīmija un ķīmiskās saites; lielas bioķīmiskās molekulas.

1976. gadā Viljams Lipskombs saņēma Nobela prēmiju "par viņa pētījumiem borūdeņražu struktūrās, kas izskaidroja ķīmisko saišu problēmas".
Šveices administratīvais iedalījums

[250px|thumbnail|[Šveices novietojums]]
**[[Šveice]]s** administratīvo iedalījumu veido **26 [[Šveices kantoni|kantoni]]**. Kantoni sīkāk iedalās **137 distriktos**. Savukārt distrikti sīkāk iedalās 2324 municipalitātēs. Statistikas vajadzībām Šveice ir sadalīta 7 reģionos NUTS-2 līmenī.

## Administratīvo līmeņu shēma

## Pirmā līmeņa administratīvais iedalījums

### Kantoni

## Atsauces
Nove Mjastečko

**Nove Mjastečko** () ir pilsēta Polijas rietumos, Lubušas vojevodistē uz dienvidiem no Nova Solas. Līdz 1945. gadam pazīstama kā Vācijas pilsēta - Neištetele ().
2007. gada Jaunais Vilnis

**6. starptautiskais jauno izpildītāju konkurss "[[Jaunais Vilnis (konkurss)|Jaunais Vilnis]]"** norisinājās 2007. gadā laikposmā no  līdz . Konkursā piedalījās 18 dalībnieki no 14 valstīm. Konkurss norisinājās Dzintaru koncertzālē, Jūrmalā. Latviju konkursā pārstāvēja Andris Ērglis. Konkursā uzvarēja Moldovas pārstāve Natālija Gordijenko.

## Rezultāti

## Ārējās saites
* Konkursa mājaslapa
Sarja (upe)

**Sarja** (arī **Sarjanka**, **Sarija**, **Sarijanka**, **Sārija**) (, ) ir Daugavas labā krasta pieteka Latvijā (Krāslavas un Ludzas novados) un Baltkrievijā (Vitebskas apgabalā). Iztek no Bižas ezera Rundēnu pagastā. Augštece tek pa Rāznavas pauguraini, vidustece — Dagdas pauguraini. Latvijas teritorijā upe ap 40 km garumā regulēta. Lejpus Moļneicas ietekas 7 km garumā Sarja ir Latvijas un Baltkrievijas robežupe. Baltkrievijas teritorijā tek pa Polockas zemieni. Ietek Daugavā lejpus Verhņadzvinskas. Lielākās pietekas ir Siņicas strauts (8 km), Volčica (12 km), Deņica (12 km), Malcenka (11 km), Čaušica (21 km), Asūnīca (35 km; labās), Nalogu strauts (8 km), Vanagupīte (9 km), Moļneica (11 km; Latvijā), Kamenka, Mukvjacica (kreisās; Baltkrievijā). Lielākā apdzīvotā vieta krastos ir Sarja (Baltkrievijā).

## Atsauces
Sarja

**Sarja** var būt:
* Sarja - Daugavas pieteka
* Sarja — apdzīvota vieta Baltkrievijā
* Sarja — apdzīvota vieta Rundēnu pagastā
2005. gada Jaunais Vilnis

**Starptautiskais jauno izpildītāju konkurss "[[Jaunais Vilnis (konkurss)|Jaunais Vilnis]]"** norisinājās 2005. gadā Dzintaru koncertzālē, Jūrmalā. Latviju konkursā pārstāvēja Intars Busulis, kurš tajā guva uzvaru. Šī bija Latvijas pārstāvju otrā uzvara konkursā pēc kārtas.

## Ārējās saites
* Konkursa mājaslapa
2004. gada Jaunais Vilnis

**Starptautiskais jauno izpildītāju konkurss "[[Jaunais Vilnis (konkurss)|Jaunais Vilnis]]"** norisinājās 2004. gadā Dzintaru koncertzālē, Jūrmalā. Latviju konkursā pārstāvēja grupa Cosmos, kas tajā svinēja uzvaru. Šī bija Latvijas pārstāvju pirmā uzvara konkursā.

## Ārējās saites
* Konkursa mājaslapa
2003. gada Jaunais Vilnis

**Starptautiskais jauno izpildītāju konkurss "[[Jaunais Vilnis (konkurss)|Jaunais Vilnis]]"** norisinājās 2003. gadā Dzintaru koncertzālē, Jūrmalā. Latviju konkursā pārstāvēja Veronika Plotņikova un Nicol. Konkursā uzvaru guva Anastasija Stocka no Krievijas.

## Ārējās saites
* Konkursa mājaslapa
2002. gada Jaunais Vilnis

**Starptautiskais jauno izpildītāju konkurss "[[Jaunais Vilnis (konkurss)|Jaunais Vilnis]]"** norisinājās 2002. gadā Dzintaru koncertzālē, Jūrmalā. Latviju konkursā pārstāvēja Jānis Stībelis, kurš ieguva 3. vietu. Konkursā uzvaru guva krievu grupa *[[Smash!!]]*. Ceturto vietu ieguva Dima Bilans.

## Ārējās saites
* Konkursa mājaslapa
Demoina

**Demoina** () ir pilsēta ASV, Aiovas štata administratīvais centrs un tā lielākā pilsēta. Demoina ir Polkas apgabala administratīvais centrs. Tajā dzīvo 203 433 cilvēki (2010. gada ASV Tautas skaitīšanas dati). Pilsēta nosaukta Demoinas upes vārdā.

Pilsēta ir pazīstama kā daudzu apdrošināšanas kompāniju bāzes vieta, tā tiek saukta par apdrošināšanas industrijas centru. Žurnāls *[[Forbes]]* Demoinu 2010. gadā ierindojis pirmajā vietā starp biznesam piemērotākajām pilsētām.

## Attēli

Attēls:NewDesMoinesLogo.png|Pilsētas logotips


## Atsauces

## Ārējās saites

* Pilsētas mājaslapa
1982. gada Pasaules čempionāts basketbolā

**1982. gada Pasaules čempionāts basketbolā** bija 9. Pasaules čempionāts basketbolā. Čempionāts norisinājās 1982. gadā, laika posmā no  līdz  Kolumbijā.

Par Pasaules čempioniem kļuva PSRS izlase, kas finālā uzvarēja ASV basketbolistus. Bronzas medaļas izcīnīja Dienvidslāvija, kas spēlē par trešo vietu uzvarēja Spāniju.

## Grupu turnīrs

### A grupa

### B grupa

### C grupa

## Fināla kārta

### Kvalifikācijas kārta

## Vietu sadalījums

## Ārējās saites
* FIBA profils 
* ''Linguasport'' profils 
* ''Todor66'' profils
Bižas ezers (Rundēnu pagasts)

**Bižas ezers** (arī **Bišu ezers**) ir caurteces ezers Ludzas novada Rundēnu pagastā. Izvietojies pagasta rietumu daļā, Rāznas nacionālā parka teritorijā. Apkārtnē Dagdas pauguraine, izteiksmīga ainava. Krasti stāvi, slīpi, lēzeni; dibens smilšains, akmeņains, dūņains. Ezerā 5 salas ar kopējo platību 2,6 ha. Ietek 8 strauti un grāvji; iztek Sarjanka uz Daugavu. Mīt asaris, rauda, līdaka, plaudis, karūsa, līnis, ālants, ķīsis, vēdzele. Makrofīti: niedres, meldri, pameldri, kosas, kalmes, lēpes, ūdensrozes, glīvenes, daudzlapes, elodejas, hāras. Ir peldvietas. Gar ezera dienvidaustrumu krastu iet autoceļš P49. Krastos nelielas apdzīvotās vietas Dvorišče, Kļeščova, Dzeņagols.

## Atsauces
Bižas ezers

**Bižas ezers** var būt:
* Bižas ezers — ūdenstilpe Andrupenes pagastā,
* Bižas ezers — ūdenstilpe Rundēnu pagastā,
* Bižu ezera cits nosaukums.
Šveices kantoni

**Šveices kantoni** (, , , ) ir Šveices otrā līmeņa administratīvais iedalījums, kas izveidots saskaņā ar Šveices konstitūciju. Šveice sastāv no 26 kantoniem, kuriem ir piešķirts pašnoteikšanās tiesības. Lai gan Šveici pārvalda centrālā valdība, lielu daļu no funkcijām veic vietējās valdības.

No Vestfālenes miera līguma parakstīšanas līdz 1848. gadam, kad tika izveidota Šveices federatīvā republika, kantoni bija suverēnas valstis ar savu robežkontroli, armiju un naudu. Jaunākais no kantoniem ir Juras kantons, kurš 1979. gadā atdalījās no Bernes kantona.

## Kantoni
1990. gada Pasaules čempionāts basketbolā

**1990. gada Pasaules čempionāts basketbolā** bija 11. Pasaules čempionāts basketbolā. Čempionāts norisinājās 1990. gadā, laika posmā no  līdz  Argentīnā.

Par Pasaules čempioniem kļuva Dienvidslāvijas izlase, kas finālā uzvarēja PSRS basketbolistus. Bronzas medaļas izcīnīja ASV, kas spēlē par trešo vietu uzvarēja Puertoriko.

## Grupu turnīrs
### A grupa

### B grupa

### C grupa

### D grupa

## Otrā priekšsacīkšu kārta
### A grupa

### B grupa

### C grupa

### D grupa

## Izslēgšanas turnīrs
### 1.—4. vieta

### 5.—8. vieta

### 9.—12. vieta

### 13.—16. vieta

## Vietu sadalījums

## Ārējās saites
* FIBA profils 
* ''Linguasport'' profils 
* ''Todor66'' profils
Nauris Enkuzens

**Nauris Enkuzens** (dzimis  Rīgā) ir bijušais latviešu hokejists, spēlēja vārtsarga pozīcijā. Karjeras gaitā trīsreiz pārstāvējis Latvijas U-20 izlasi Pasaules čempionātos junioriem, 2010. gadā Rīgas "Dinamo Juniors" sastāvā kļuvis par Latvijas čempionu.

## Spēlētāja karjera
No 2006. līdz 2009. gadam spēlēja SK LSPA/Rīga sastāvā. 2009.—2010. gada sezonā Rīgas "Dinamo Juniors" sastāvā kļuva par Latvijas čempionu. 2010. gada vasarā Enkuzens kopā ar Kristapu Sotnieku piedalījās NHL kluba Vašingtonas "Capitals" jauno talantu treniņnometnē. No 2011. līdz 2014. gadam spēlēja Somijas 3. spēcīgākās līgas *[[Suomi-sarja]]* klubā *[[Hermes]]*, pēc tam beidzot karjeru.

Latvijas U-20 izlases sastāvā 2007. gada čempionāta 1. divīzijā izcīnīja sudraba medaļu un 2008. gadā 1. divīzijā svinēja uzvaru. 2009. gada Pasaules čempionātā U-20 vecuma grupā tika atzīts par vienu no trim izlases labākajiem spēlētājiem, kā arī bija viens no turnīra labākajiem vārtsargiem.

## Ārējās saites
Simons van der Mērs

**Simons van der Mērs** (; dzimis , miris ) bija nīderlandiešu fiziķis, kas strādāja daļiņu paātrinātāju jomā. 1984. gadā viņš kopā ar Karlo Rubiu saņēma Nobela prēmiju fizikā "par viņu izšķirošu ieguldījumu lielā projektā, kurš ļāva atklāt lauka daļiņas W un Z, vājās mijiedarbības nodrošinātājas".

Strādājot CERN, van der Mērs izstrādāja tehnoloģiju, kā stohastiski dzesēt daļiņu kūļus. Šī tehnoloģija tika izmantota, lai uzkrātu intensīvus antiprotonu kūļus sadursmei ar protonu kūļiem Superprotonu sinhrotronā. Šajās sadursmēs radās W un Z bozoni, kurus pirmoreiz atklāja 1983. gadā UA1 eksperimentā, kuru vadīja Karlo Rubia.
[thumb|200px|Simonu van der Mēru (pa kreisi) un viņa sievu uzņem [Beatrikse un viņas vīrs (1985)]]
## Atsauces

## Ārējās saites

* Simona van der Mēra biogrāfija Nobela prēmijas mājaslapā (angliski)
Rišards Kačorovskis

**Rišards Kačorovskis** (, dzimis , miris ) bija poļu politiķis. No 1989. līdz 1990. gadam bija pēdējais Polijas prezidents trimdā Lielbritānijā. Pēc tam, kad par Polijas prezidentu demokrātiskās vēlēšanās tika ievēlēts Lehs Valensa, Kačorovskis oficiāli nolika savas pilnvaras un nodeva Valensam prezidenta amata zīmes, tā izbeidzot 45 gadus ilgo Polijas trimdas valdības darbību. Gājis bojā Smoļenskas aviokatastrofā.

Dzimis Bjalistokā. Kad 1939. gadā Bjalistoku okupēja PSRS, Rišards Kačorovskis kļuva par pilsētas skautu (*[[Szare Szeregi]]*) nodaļas vadītāju. 1940. gadā NKVD viņu arestēju un uz 10 gadiem izsūtīja uz Kolimu. Pēc 1941. gada Sikorska-Maiska vienošanās starp PSRS un Poliju, Kačorovskis iekļāvās Andersa armijā un evakuējās no PSRS. Poļu vienību sastāvā piedalījās daudzās cīņās Otrā pasaules kara laikā, arī pazīstamajā Montekasīno kaujā. Pēc kara apmetās Lielbritānijā, darbojās poļu skautu organizācijā, bet pēc iepriekšējā prezidenta Kazimeža Sabata nāves 1989. gadā kļuva par Polijas prezidentu trimdā.

## Ārējās saites
Go Daddy

***Go Daddy*** ir Interneta domēnvārdu reģistrators un tīmekļa mitināšanas pakalpojumu sniedzējs, kurš piedāvā arī ar elektronisko uzņēmējdarbību saistītu programmatūru un pakalpojumus. 2010. gadā tas pārvaldīja vairāk kā 45 miljonus domēna vārdus. *Go Daddy* šobrīd ir lielākais ICANN atzītais reģistrators pasaulē un četras reizes apsteidz tuvāko konkurentu.

## Atsauces
Žaru apriņķis

**Žaru apriņķis** () ir apriņķis Polijā, Lubušas vojevodistes dienvidos. Robežojas ar Lubušas vojevodistes Krosno, Zelona Guras un Žagaņas apriņķiem, Lejassilēzijas vojevodistes Zgoželecas apriņķi, kā arī Vāciju.

## Apskates objekti
*Firsta Piklera parks (*Park Mużakowski/Fürst-Pückler-Park*)

## Galerija

Poland,_Łęknica_-_borderline_bridge_at_Muskau_Park.jpg|Polijas-Vācijas robeža Firsta Piklera parkā


## Atsauces

## Ārējās saites

*Firsta Piklera parks
Bitoma Odžaņska

**Bitoma Odžaņska** () ir pilsēta Polijas rietumos, Lubušas vojevodistē uz dienvidaustrumiem no Nova Solas pie Odras upes. Vēsturiski pazīstama arī kā Vācijas pilsēta Beitene pie Oderas (). Vara un sudraba ieguves rūpniecība.

Rakstos pirmoreiz minēta 1005. gadā kā slāvu apmetne. 1263. gadā ieguva pilsētas tiesības. 1524. gadā pilsētā izplatījās protestantisms. 1601. gadā pilsētā nodibināja ģimnāziju (*Gymnasium academicum*). No 1609. līdz 1613. gadam skolā mācījās vācu dzejnieks Martins Opics (*Martin Opitz*, 1597 - 1639). 1628. gadā pilsēta tika rekatolizēta un skola slēgta. Kad kara rezultātā 1742. gadā Prūsija no Austrijas ieguva Silēziju, pilsētā atkal nostiprinājās protestantisms. XIX gadsimtā Beitene apkārtnē attīstījās brūnogļu ieguve. 1871. gadā pilsētā ienāca dzelzceļš. 1945. gadā 40% no Bitomas Odžaņskas bija nopostītas. Pamatojoties uz Jaltas un Potsdamas konferenču lēmumiem, pilsēta tika piešķirta Polijai, bet vācu iedzīvotāji padzīti.

## Atsauces

## Ārējās saites
Black

***Black*** (no ) ir uzvārds, kas var būt angļu, skotu, īru vai franču valodas izcelsmes. *Black* var būt:

* Bleka — uzvārds sieviešu dzimtē;
* Bleks — uzvārds vīriešu dzimtē.
Rebeka Bleka

**Rebeka Bleka** (; dzimusi  Anahaimhilā, Kalifornijas štatā, ASV) ir amerikāņu dziedātāja. Viņa pasaules uzmanību guva 2011. gada sākumā ar singlu *Friday*. R. Blekas māte samaksāja 4000 ASV dolārus, lai varētu tikt izdots singls un mūzikas videoklips. Pēc video publicēšanas *[[YouTube]]* un citos sociālajos tīklos, *Friday* tika atzīta par visu laiku sliktāko dziesmu daudzu kritiķu un klausītāju vērtējumā. *YouTube* augšupielādētais videoklips ir skatīts vairāk nekā 160 miljonus reižu. Kā singls dziesma iekļuvusi *Billboard Hot 100* un citos topos.

Dziesmas *Friday* videoklips *YouTube* ticis augšupielādēts , pirmajā mēnesī to noskatījās apmēram 1000 reižu. Sākot ar  tas tika skatīts vairākus miljonus reižu dažu dienu laikā un bija sociālā tīkla *[[Twitter]]* viens no "trendiem", galvenokārt dziesma saņēma negatīvu kritiku.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Oficiālā mājaslapa
Bleka

**Bleka** var būt:

* Kāra Bleka (*Cara Black*; 1979) — Zimbabves tenisiste;
* Kārena Bleka (*Karen Black*; 1939—2013) — amerikāņu aktrise, scenāriste, dziedātāja un dziesmu autore;
* Rebeka Bleka (*Rebecca Black*; 1997) — amerikāņu dziedātāja.

## Skatīt arī
* *[[Black]]*
* Bleks
Renē Zelvēgere

**Renē Ketlīna Zelvēgere** (; dzimusi  Keitijā, Teksasas štatā, ASV) ir amerikāņu aktrise un producente.

Zelvēgere pirmoreiz plašāku uzmanību guva pēc filmēšanās 1996. gada filmā "Džerijs Magvairs". Aktrise divas reizes nominēta Amerikas Kinoakadēmijas balvai kā labākā aktrise par galvenajām lomām filmā "Bridžitas Džonsas dienasgrāmata" (2001) un mūziklā "Čikāga" (2002). Tāpat viņa piedalījās filmas "Bridžitas Džonsas dienasgrāmata" turpinājumā "Bridžita Džonsa. Saprāta robeža" (2004). Viņu trešo reizi nominēja Amerikas Kinoakadēmijas balvai kā labākā aktrise otrā plāna lomā par lomu 2003. gada drāmā "Aukstais kalns". Šajā reizē viņa balvu ieguva. Ceturtā nominācija bija par Džūdijas Gārlendas lomu filmā "Džūdija" (*Judy*, 2019), un balva kā labākai aktrisei galvenajā lomā tika iegūta.

Papildus iegūtajai Amerikas Kinoakadēmijas balvai, aktrise ir saņēmusi četras Zelta globusa balvas, četras Ekrāna aktieru ģildes balvas un divas BAFTA kino balvu. 2007. gadā viņa bija viena no Holivudas vislabāk apmaksātajām aktrisēm.

## Filmogrāfija

## Atsauces

## Ārējās saites
Ferdinands I Hābsburgs (Svētās Romas imperators)

**Ferdinands I** (, , , ; dzimis , miris ) bija Hābsburgu dinastijas Svētās Romas impērijas ķeizars no 1558. gada līdz savai nāvei, kā arī Bohēmijas, Ungārijas, Horvātijas karalis. Gandrīz visu valdīšanas laiku valdīja Hābsburgu Austrijas īpašumos, kamēr viņa brālis Kārlis V Hābsburgs — Spānijā.

Ferdinanda I valdīšanas laiks pagāja divu lielu notikumu ēnā — XVI gadsimta divdesmitajos gados Osmaņu impērija uzbruka no Balkāniem, bet Svētās Romas impērijā nostiprinājās protestantisms, kas izraisīja vairākus reliģiozus karus. Ferdinandam tiek piedēvēta devīze *Fiat justitia et pereat mundus* — "Lai valda tiesības, kaut pasaule aiziet bojā".

## Dzīvesgājums
Dzimis Spānijā, topošā Spānijas karaļa Felipes I un topošās karalienes Kastīlijas Huanas, sauktas Trakā, ģimenē. 1521. gadā Ferdinands I Hābsburgs kļuva par Austrijas lielhercogu, pārņemot titulu no sava brāļa Kārļa V, kurš turpināja būt par Spānijas karali.

Pēc Ungārijas karaļa Ludviga II nāves 1526. gadā izšķirīgajā Mohāčas kaujā pret Suleimanu I, Ferdinands kļuva par Bohēmijas, Ungārijas un Horvātijas karali, taču par Ungārijas Karalistes karali mēnesi iepriekš bija ievēlēts arī Transilvānijas vojevoda Jānošs I Sapojai. Kritisks Ferdinandam I bija 1529. gads, kad turki aplenca Vīni. 1533. gadā tika atsists vēl viens osmaņu uzbrukums, Ferdinands I noslēdza mieru ar Osmāņu impēriju, sadalot Ungāriju divās daļās — Hābsburgu kontrolē (rietumi) un Sapojai kontrolē (austrumi).

1555. gadā tika noslēgts Augsburgas miers, kurš noteica reliģiskās tolerances principus Svētās Romas impērijā. Šo principu izstrādē piedalījās arī Ferdinands I. 1556. gadā Kārlis V atteicās no amatiem, un par faktisko Svētās Romas imperatoru kļuva Ferdinands I (Spānija, Spāņu Nīderlande, Neapole un citi īpašumi, arī Amerikā, tika Kārļa dēlam Felipem II).

1527. gadā viņš veica izmaiņas valsts iekārtā un izveidoja Austrijai līdzīgus pārvaldes orgānus Presburgā Ungārijai, Prāgā Bohēmijai un Breslavā Silēzijai. Savā darbībā Ferdinands I veicināja kontrreformāciju, atbalstīdams jezuītus.

## Ārējās saites
Aš bėgu (albums)

***Aš bėgu*** ir latviešu dziedātāja un komponista Laura Reinika septītais studijas albums. Albums tika izdots  Lietuvā. Šis ir 2010. gadā izdotā albuma *[[Es skrienu]]* versija lietuviešu valodā.

## Dziesmu saraksts
# *Pasaka* (ar Monika)
# *You Know The Reason*
# *Aš bėgu*
# *More Than You Know*
# *And You Came* (ar *[[Mārja-Līsa Ilusa|Maarja]]*)
# *[[Banjo Laura]]*
# *Your Morning Lullaby*
# *Help Me*
# *This Is*
# *Something Undefined*
# *I’ll Find You*
# *7 Days* (ar grupu *[[F.L.Y.]]*)

;Papildu dziesmas
#  *Aš bėgu* (Boyza II Remix)

## Atsauces

## Ārējās saites
* Laura Reinika oficiālā mājaslapa /
Aleksejs Šarando

**Aleksejs Šarando** (dzimis ) ir bijušais Latvijas futbolists, spēlējis pussarga pozīcijā. Latvijas izlasē laika posmā no 1993. līdz 1999. gadam aizvadījis 24 spēles, gūstot 2 vārtus. Viņa pēdējais klubs bija FK Rīga, kura sastāvā viņš 2001. gadā beidza karjeru. Spēlējis arī Krievijas, Polijas, Somijas un Zviedrijas klubos.

Pēc spēlētāja karjeras beigšanas pievērsies trenera darbam un 2005. gadā vadījis JFK Olimps, tomēr pārsvarā nodarbojies ar bērnu un jauniešu treniņiem JFC Skonto.

## Ārējās saites
Šveices Grand Prix

**Šveices ''Grand Prix*** bija [[Formula 1]] autosacīkšu posms, kas tika aizvadīts [[Šveice|Šveicē]] līdz . gadam. Pēc smagas avārijas 1955. gada Lemānas sacīkstēs, kurās gāja bojā 80 skatītāji, Šveices valdība pieņēma lēmumu aizliegt autosacīkstes Šveices teritorijā — aizliegums vēl aizvien ir spēkā Šveices teritorijā. Pēc aizlieguma pieņemšanas Šveices *Grand Prix* ar šādu nosaukumu notika tikai vienu reizi — . gada sezonā aizvadot sacīkstes [[Francija|Francijas]] teritorijā, [[Dižona-Prenuā|Dižonas-Prenuā trasē]].

== Uzvarētāji ==
=== Vairākkārtējie uzvarētāji (piloti) ===



=== Vairākkārtējie uzvarētāji (komandas) ===



=== Saraksts ===
Minēti tikai uzvarētāji tajos *Grand Prix'', kas aizvadīti F1 sezonu ietvaros.
Salma Hajeka

**Salma Valgarma Hajeka Himenesa-Pino** (; dzimusi  Koacakoalkosā, Meksikā) ir meksikāņu un amerikāņu aktrise, režisore, producente. Viņa ir viena no pazīstamākajām meksikāņu izcelsmes aktrisēm Holivudā.

## Biogrāfija
Aktrises karjeru Hajeka sāka 23 gadu vecumā un 1989. gadā piedalījās meksikāņu telenovelē *Teresa*, kas ļāva viņai kļūt par populāru aktrisi Meksikā. 1991. gadā Hajeka pārcēlās uz Holivudu. Piedalījās tādās filmās kā *[[Desperado]]* (1995), "No krēslas līdz rītausmai" (1996), "Dogma" (1999), "Mežonīgie rietumi" (1999). Lielāko atzinību ieguvusi par gleznotājas Frīdas Kalo atveidošanu filmā "Frīda" (*Frida*, 2002). Par šo lomu kā labākā aktrise tika nominēta Amerikas Kinoakadēmijas balvai, Zelta globusa balvai, BAFTA kino balvai un Kinoaktieru ģildes balvai. Atveidojusi lomas filmās "Reiz Meksikā" (2003), "Pēc saulrieta" (*After the Sunset*, 2004), *[[Bandidas]]* (2006), "Vientuļās sirdis" (*Lonely Hearts*, 2006), *[[Americano]]* (2011), "Lielie" (2010), "Lielie 2" (2013), "Visu stāstu stāsts" (*Tale of Tales*, 2015), "Killera miesassargs" (*The Hitman's Bodyguard*, 2017), *[[Like a Boss]]* (2020), "Mūžīgie" (2021) un "Guči nams" (2021).

2005. gadā Hajeka bija Kannu kinofestivāla žūrijas locekle un tā paša gada decembrī vadīja Nobela prēmijas koncertu.

## Filmogrāfija

## Atsauces

## Ārējās saites
Irving

***Irving*** ir skotu cilmes uzvārds, vārda *Irvine* variants, kas cēlies no tāda paša nosaukuma Ērvainas upes Damfrīsšīrā. *Irving* var būt arī vīriešu dzimtes personvārds kā arī:

* Ērvinga — pilsēta ASV, Teksasā;
* Eimija Ērvinga — amerikāņu aktrise;
* Ērvings — uzvārds vīriešu dzimtē.
Pokļuka

thumb|250px|Biatlona Pasaules kausa posms Pokļukā 2009. gadā
**Pokļuka** () ir mežains plato aptuveni 1300 metru augstumā, kas atrodas Bledas un Bohiņas kopienā, Slovēnijas ziemeļrietumu daļā. Tā ir daļa no Triglava nacionālā parka. Plato ir plašāk pazīstams ar savu ziemas sporta infrastruktūru. *Biathloncenter Pokljuka*, kurš atrodas 15&nbsp;km (25&nbsp;km ar auto) uz rietumiem no Bledas, kopš 1999. gada ik gadu notiek Biatlona Pasaules kausa posms. 2001. un 2021. gadā šeit notika Pasaules čempionāts biatlonā, kā arī šeit ir noticis 2006. gada Pasaules čempionāts biatlonā jauktajām stafetēm un 1998. gada Pasaules čempionāta iedzīšanas sacensības.

18. gadsimtā dzelzs ieguves dēļ tika izcirsti baltegļu un dižskābāržu meži. Tagad tos pārsvarā aizvietojuši egļu meži. Šādam augstumam neierasti, atrodami arī daži purvāji.

## Ārējās saites

* Pokļukas ģeogrāfiskā informācija un atpūtas iespējas – Bledas oficiālajā tīmekļa vietnē
* Ceļošanas informācija un kartes – Pokļukas Biatlona centra tīmekļa vietnē
Inese Šlesere

**Inese Šlesere** (dzimusi ) ir latviešu filoloģe, bijusī politiķe, modele un skaistumkonkursu dalībniece. Bijusi vairāku Saeimu deputāte. 2010. gadā ievēlēta par 10. Saeimas deputāti, taču 2011. gadā uz laiku nolikusi mandātu sakarā ar bērna kopšanas atvaļinājumu. Pārstāvējusi politisko partiju LPP/LC un apvienību "Par Labu Latviju".

## Biogrāfija
1991. gadā Inese Šlesere bija Latvijas pārstāve konkursā "Mis Pasaule". 1991. gadā viņa ieguva titulu "Mis Latvija", bet 1999. gadā piedalījās konkursā "Misis Pasaule", kur ieguva otro vietu. 

No 2001. līdz 2002. gadam viņa bija tieslietu ministres Ingrīdas Labuckas ārštata padomniece adopcijas jautājumos. Līdz 2002. gadam bija LR Tieslietu ministrijas bāriņtiesu un pagasttiesu metodiskās vadības departamenta direktore. 

2002. gadā Inese Šlesere Latvijas Universitātē ieguva maģistra grādu angļu filoloģijā.

## Politiskā darbība
2002. gadā Šlesere iesaistījās politikā. Piedalījās 8. Saeimas vēlēšanās un tika ievēlēta no Latvijas Pirmās partijas saraksta. Darbojās Publisko izdevumu un revīzijas komisijā. 2004. gadā Šlesere uz diviem mēnešiem bija viena no Latvijas pārstāvēm Eiroparlamentā, no brīža, kad Latvija iestājās Eiropas Savienībā, līdz brīdim, kad darbu uzsāka jaunais parlamenta sasaukums. Saeimas deputātes mandātu nolikusi neilgi pirms nākamajām vēlēšanām.

2006. gadā piedalījās 9. Saeimas vēlēšanās un tika ievēlēta no Latvijas Pirmās partijas un partijas "Latvijas Ceļš" vēlēšanu apvienības saraksta. Drīz pēc tam nolika mandātu, lai dotos bērna kopšanas atvaļinājumā. Šajā laikā viņu aizvietoja Vjačeslavs Stepaņenko. Šlesere Saeimā atgriezās 2008. gada augustā. Pēc atgriešanās (2008. gadā) darbojās Juridiskajā komisijā, kā arī Pilsonības likuma izpildes komisijā.

2007. gadā sabiedrības uzmanību piesaistīja gadījums, kad Rīgas vicemēra Aināra Šlesera un viņa sievas Ineses īpašumā esošajā zemes gabalā tika nocirsti aptuveni 70 koki, lai attīstītu īpašumu jūras kāpu aizsargjoslā. Šī rīcība izraisīja plašu sabiedrības nosodījumu un tika uztverta kā iespējama varas ļaunprātīga izmantošana.

2010. gadā Šlesere piedalījās 10. Saeimas vēlēšanās, tika ievēlēta Saeimā no Rīgas vēlēšanu apgabala, no apvienības "Par Labu Latviju" saraksta.. Darbojās Juridiskajā komisijā, kā arī Pilsonības likuma izpildes komisijā.  uz laiku nolika mandātu sakarā ar bērna kopšanas atvaļinājumu. Šajā laikā viņas vietu Saeimā ieņēma Andris Bērziņš.

## Privātā dzīve
Inese Šlesere dzimusi  Rīgā. Viņa ir precējusies ar uzņēmēju, politiķi un partijas biedru Aināru Šleseru, kurš 1992. gadā pieņēma sievas uzvārdu. Pārim ir četri dēli un viena meita — Edvards, Ričards, Gerhards Daniels, Marks Leonards un Elizabete.

## Atsauces
Rozalīna Jalova

**Rozalīna Jalova** (*Rosalyn Sussman Yalow*; dzimusi , mirusi ) bija ASV medicīnas fiziķe. Izstrādājusi radioimunoloģisko metodi.
1977. gadā viņa kopā ar Rožē Gijmēnu un Endrū Šalliju saņēma Nobela prēmiju fizioloģijā vai medicīnā "par viņu atklājumiem attiecībā uz peptīdu hormonu ražošanu smadzenēs".

Radioimunoloģisko metodi Jalova kopā ar ārsta Solomona Bersona komandu izstrādāja Bronksas Veterānu administrācijas slimnīcā. Pēc šīs metodes ar radioaktīvo izotopu palīdzību var pētīt fizioloģisko sistēmu šķidrumu nelielus daudzumus. Sākotnēji to izmantoja insulīna līmeņa pētīšanai cukura diabētā, bet kopš tā laika radioimunoloģisko metodi izmanto simtiem citās jomās.

## Ārējās saites

* Rozalīna Jalova Nobela prēmijas mājaslapā
Jaseņa

**Jaseņa** () ir pilsēta Polijas rietumos, Lubušas vojevodistes dienvidos uz dienvidrietumiem no Zelona Guras. Vēsturiski pazīstama arī kā Vācijas pilsēta Gasene (). Līdz 1945. gadam atradās Vācijā, bet, pamatojoties uz Jaltas un Potsdamas konferenču lēmumiem, pilsēta tika piešķirta Polijai, bet vācu iedzīvotāji padzīti.