Pirtaņi

**Pirtaņi** (, ), agrāk **Pirtiņi**, ir ciems Baltkrievijas Vitebskas apgabala Braslavas rajona Pļusu ciema padomē, kas izvietojies 1 km uz ziemeļiem no Snudu ezera, 4,5 km uz dienvidrietumiem no Latvijas robežas, 3 km no ciema padomes centra Pļusiem un 22 km no rajona centra Braslavas.

## Vēsture

### Viduslaiki
Saskaņā ar Livonijas un Lietuvas lielkņazistes pēdējo, 1545. gada, robežlīgumu, teritorija, kurā atrodas mūsdienu Pirtaņi, ietilpa Livonijas ordeņvalsts Daugavpils komturejā. Līdz ar Viļņas ūnijas noslēgšanu 1561. gadā arī šī teritorija *de jure* nonāca Kurzemes un Zemgales hercogistes sastāvā.

Livonijas karš veicināja vardarbību lielkņazistes pierobežā, kā rezultātā Lietuvas muižniecība patvaļīgi pārbīdīja robežu un piesavinājās daļu Aizlauces draudzes novada zemju. Vairākkārt plānotā robežu pārskatīšanas komisija karadarbības un citu ārēju apstākļu dēļ nekad tā arī nesanāca. Hercogistes dienvidu robeža uz austrumiem no Kurcuma palika nepārskatīta līdz pat Trešajai Polijas dalīšanai 1795. gadā, kad faktiski pastāvošā Kurzemes hercogistes robeža kļuva par oficiālo Kurzemes guberņas robežu Krievijas Impērijas sastāvā, un secīgi kļuva par pamatu mūsdienu Latvijas valsts robežu izveidē.

Pēc 1566. gada teritorija faktiski nonāca Polijas—Lietuvas Viļņas vaivadijas Braslavas apriņķa pārvaldībā.

### Jaunie laiki
Līdz ar Trešo Polijas dalīšanu 1795. gadā Pirtaņi nonāca Krievijas Impērijas Viļņas guberņas Braslavas apriņķī, bet 1843. gadā apriņķa centru pārcēla uz Novoaleksandrovsku, un apriņķi pievienoja Kauņas guberņai.

### 20. gadsimts
Pirmā pasaules kara laikā, no 1915. gada beigām līdz 1918. gada februārim frontes līnija atradās ciema tiešā tuvumā. 1918. gada februārī Pirtaņus ieņēma Vācijas Impērijas karaspēks. Pēc Brestļitovskas miera līguma parakstīšanas Vācijas okupētajās teritorijās  pasludināja Baltkrievijas Tautas Republiku, kas par savu teritoriju uzskatīja zemes līdz Daugavpilij, ieskaitot, un secīgi arī Pirtaņus. Savukārt pēc Vācijas kapitulācijas teritoriju 1918. gada decembrī atguva Padomju Krievija, kas  pasludināja tās sastāvā ietilpstošas Baltkrievijas Sociālistiskās Padomju Republikas izveidi, taču jau  tā apvienojās ar Lietuvas Padomju Republiku, izveidojot Lietuvas—Baltkrievijas PSR.

Poļu—padomju kara laikā 1919. gada augusta beigās teritoriju ieņēma Polijas armija. Kad  sākās Sarkanās armijas uzbrukums, Polijas armijas apakšgrupa *Dzwina* 5. jūlijā atkāpās. Okupētajās teritorijās  no jauna izveidoja Baltkrievijas SPR. Pēc Rīgas miera līguma parakstīšanas  Pirtaņi galīgi nonāca Polijas Republikas sastāvā, kur tie ietilpa Navahrudakas vaivadijas, bet no 1926. gada Viļņas vaivadijas Braslavas apriņķa Pļusu gminā. 1921. gadā Pirtaņos 20 sētās dzīvoja 99 iedzīvotāji, no kuriem visi bija Romas katoļi un poļi. 1931. gadā 23 sētās dzīvoja 93 iedzīvotāji. Ticīgie bija piederīgi Pļusu Romas katoļu draudzei.

Otrā pasaules kara Polijas kampaņas gaitā 1939. gada septembrī Pirtaņi nonāca Padomju Savienības Baltkrievijas PSR sastāvā.  to iekļāva jaunizveidotajā Viļejkas apgabala Braslavas rajona Pļusu ciema padomē. No 1941. gada jūnija līdz 1944. gadam Pirtaņi atradās Trešā reiha okupācijā un ietilpa Ostlandes Glubokojes apriņķī, kad to atkal okupēja padomju armija un iekļāva Baltkrievijas PSR sastāvā.

 Padomju Savienības ieceltā Polijas marionešu valdība ratificēja līgumu par Polijas un Padomju Savienības republiku robežu grozīšanu, ar ko Polija atteicās no savām teritorijām uz austrumiem no Kerzona līnijas, tai skaitā Pirtaņiem.

Kopš 1991. gada Pirtaņi ir daļa no neatkarīgās Baltkrievijas.

## Iedzīvotāji

## Atsauces