open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Māra Kegi

**Māra Kegi** (; dzimusi 1962. gada 7. oktobrī) ir bijusī ASV airētāja. Piedalījusies 1988. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Seulā, startējot bezstūrmaņa divnieku disciplīnā, kopā ar Bārbaru Kirču izcīnot sesto vietu.

1996. gada olimpiskajās spēlēs Atlantā viņa bija akadēmiskās airēšanas sacensību direktore.

Māras tēvs ir ASV latvietis ķirurgs ortopēds Kristaps Keggi.

## Atsauces
Jonass Hofmanis

**Jonass Hofmanis** (; dzimis ) ir vācu futbolists, spēlē pussarga pozīcijā, Vācijas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2023. gada Hofmanis pārstāv Vācijas Bundeslīgas komandu Leverkūzenes "Bayer". Iepriekš Hofmanis ir spēlējis Dortmundes "Borussia", 1. FSV Mainz 05 un Menhengladbahas "Borussia".

## Sasniegumi
**Borussia Dortmund**

* DFL Supercup: 2013, 2014

**Bayer Leverkusen**

* Vācijas Bundeslīga: 2023—24
* Vācijas Superkauss: 2024
## Atsauces

## Ārējās saites
Mijats Gačinovičs

**Mijats Gačinovičs** (, dzimis ) ir serbu futbolists, spēlē pussarga pozīcijā, Serbijas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2022. gada Gačinovičs pārstāv Grieķijas Superlīgas komandu Atēnu AEK.

Iepriekš Gačinovičs ir spēlējis Serbijas Superlīgas komandā FK Vojvodina, *Bundeslīgas* komandās Frankfurtes "Eintracht" un TSG 1899 Hoffenheim, kā arī Grieķijas komandā Panathinaikos.

## Sasniegumi
**Vojvodina**

* Serbijas kauss: 2013—14

**Eintracht Frankfurt**

* DFB Pokal: 2017—18
**Panathinaikos**

* Grieķijas kauss: 2021—22

**AEK Athens**

* Grieķijas Superlīga: 2022—23
* Grieķijas kauss: 2022—23

**Serbija**

* FIFA U-20 Pasaules kauss: 2015

## Ārējās saites
Sebastiāns Rode

**Sebastiāns Rode** (, dzimis ) ir vācu bijušais futbolists, kurš spēlēja pussarga pozīcijā.

Rode ir spēlējis tādās Vācijas komandās kā Minhenes "Bayern", Dortmundes "Borussia" un Frankfurtes "Eintracht".

## Sasniegumi
**Bayern Munich**

* Vācijas Bundeslīga: 2014—15, 2015—16
* DFB Pokal: 2015—16

**Borussia Dortmund**

* DFB Pokal: 2016—17

**Frankfurtes Eintracht**

* UEFA Eiropas līga: 2021-22

## Ārējās saites

## Atsauces
Evans N'Dika

**Evans N'Dika** (, dzimis ) ir Francijā dzimis futbolists, spēlē aizsarga pozīcijā, pārstāv Kotdivuāras futbola izlasi. Kopš 2023. gada N'Dika pārstāv Itālijas A sērijas komandu *[[AS Roma]]*. Iepriekš N'Dika spēlēja Francijas komandā *[[AJ Auxerre]]* un Vācijas klubā Frankfurtes "Eintracht".

Kotdivuāras futbola izlases rindās debitējis 2023. gadā. Pārstāvējis izlasi 2023. gada Āfrikas Nāciju kausā.

## Sasniegumi

**Frankfurtes Eintracht**
* UEFA Eiropas līga: 2021—22

## Atsauces

## Ārējas saites
Kenans Karamans

**Kenans Karamans** (, dzimis ) ir turku futbolists, spēlē uzbrucēja pozīcijā, Turcijas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2018. gada Karamans pārstāv Vācijas 2. Bundeslīgas komandu ''Schalke 04''. Iepriekš Karamans ir spēlējis ''TSG 1899 Hoffenheim'', ''Hannover 96'' un *[[Fortuna Düsseldorf]]*, kā arī Turcijas komandā *[[Beşiktaş]]*.

## Ārējās saites
Eduards Grāvītis

**Eduards Grāvītis** (dzimis  Rīgā) ir latviešu diriģents un mūzikas skolotājs.

## Biogrāfija
No 1964. līdz 1971. gadam mācījies Emīla Dārziņa speciālās mūzikas vidusskolas kora nodaļā. 1971. gadā beidzis Rīgas 36. vidusskolu. 1977. gadā pabeidzis Rīgas Pedagoģiskās skolas Mūzikas skolotāju nodaļu. 1981. gadā absolvējis Latvijas Valsts konservatorijas Pedagoģijas nodaļu Gido Kokara diriģēšanas klasē.

No 1993. līdz 1994. gadam bijis Latvijas Nacionālās operas galvenais kormeistars.

2002. gadā Jāzepa Vītola Latvijas Mūzikas akadēmijā ieguvis maģistra grādu kordiriģēšanā.

Kā mūzikas skolotājs strādājis Rīgas 45. vidusskolā un Rīgas Imantas vidusskolā.

Bijis vairāku koru (Ādažu kora, Lēdurgas jauktā kora, sieviešu kora "Dzintars", jauktā kora "Daile") diriģents, sieviešu kora "Dzintars" kormeistars, vīru kora "Auseklis" diriģents un mākslinieciskais vadītājs, Ventspils Mūzikas biedrības kamerkora "Ventspils" dibinātājs un vadītājs, vairāku mūzikas festivālu mākslinieciskais vadītājs, dažādu muzikālo pasākumu organizētājs.

1978. gadā izveidojis Latvijas Mākslas akadēmijas kamerkori "Senais kalns", kuru vadījis līdz 2009. gadam.

Ir bijis vairāku (XXI un XXII) vispārējo latviešu Dziesmu un Deju svētku un Latvijas Skolu jaunatnes dziesmu un deju svētku (VIII, IX, XI, XII) virsdiriģents, Baltijas studentu dziesmu svētku "Gaudeamus" virsdiriģents, bijis VI un VII Latvijas zēnu koru salidojuma, Jelgavas dziesmu un mūzikas svētku simtgades sarīkojuma, Rīgas pilsētas Kurzemes rajona, Aizkraukles rajona, Ventspils pilsētas skolu jaunatnes koru, kā arī Ventspils pilsētas un rajona koru virsdiriģents.

Darbojies arī kā žūrijas loceklis jaukto koru skatēs.

1992. gadā saņēmis speciālo diriģentu godalgu *Grand Prix* starptautiskajā kora mūzikas konkursā Debrecenā (Ungārijā).

## Atsauces
Zeks Stefens

**Zeks Stefens** (, dzimis ) ir ASV futbolists, spēlē vārtsarga pozīcijā, ASV futbola izlases dalībnieks. Kopš 2024. gada Stefens pārstāv MLS līgas komandu Kolorādo "Rapids".

## Sasniegumi
**Manchester City**

* Anglijas Premjerlīga: 2020—21, 2021—22
* Anglijas Līgas kauss: 2020—21

**ASV**

* CONCACAF Nāciju līga: 2019—20

## Ārējās saites
Aleksandrs Švolovs

**Aleksandrs Švolovs** (, dzimis ) ir vācu futbolists, spēlē vārtsarga pozīcijā. Kopš 2025. gada Švolovs spēlē Skotijas Premjerlīgas komandā *[[Heart of Midlothian FC|Heart of Midlothian]]*.

Iepriekš Švolovs ir spēlējis Bīlefeldes "Arminia", *[[SC Freiburg]]*, *[[Hertha BSC]]* un *[[1. FC Union Berlin|Union Berlin]]* komandās.

## Ārējās saites
Marko Simičs

**Marko Simičs** (, dzimis ) ir Serbijā dzimis Melnkalnes futbolists, spēlē aizsarga pozīcijā, Melnkalnes futbola izlases dalībnieks. Kopš 2024. gada Simičs pārstāv Latvijas Virslīgas komandu FK Liepāja.

No 2020. līdz 2022. gadam spēlējis Latvijas komandā FK Liepāja.

## Ārējās saites
Rāmī Beduī

**Rami Beduī** (; dzimis ) ir Tunisijas futbolists, spēlē aizsarga pozīcijā, Tunisijas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2021. gada Beduī spēlē Tunisijas komandā Club Africain.

2020. gadā Beduī īslaicīgi pārstāvēja Latvijas futbola Virslīgas komandu FK Liepāja.

Tunisijas futbola izlases sastāvā Beduī ir spēlējis 2018. gada FIFA Pasaules kausā.

## Ārējās saites
Amirs Abraši

**Amīrs Abrašī** (, dzimis ) ir albāņu futbolists, spēlē pussarga pozīcijā, Albānijas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2021. gada Abrašī pārstāv Šveices Superlīgas komandu *[[Grasshopper Club Zürich|Grasshoppers]]*.

Iepriekš Abrašī ir spēlējis Šveices Superlīgas komandās *[[FC Winterthur|Winterthur]]* un *[[FC Basel|Basel]]* un Vācijas Bundeslīgas komandā *[[SC Freiburg]]*.

Albānijas futbola izlases sastāvā Abrašī ir spēlējis 2016. un 2024. gada Eiropas čempionātā.

## Sasniegumi
**Grasshopper**

* Šveices kauss: 2012–13

**SC Freiburg**

* Vācijas 2. Bundeslīga: 2015–16

## Ārējās saites
Varikaps

**Varikaps**, arī **varikapa diode**, **varaktora diode**, **mainīgā kondensatora diode**, **mainīgā reaktivitātes diode** vai **regulēšanas diode** ir diodes veids, kuras darbība pamatojas uz sprostvirzienā ieslēgtas p–n pārejas elektriskās kapacitātes atkarību no pieliktā sprieguma.

## Pielietojums
Varikapus izmanto kā ar spriegumu maināmus kondensatorus. Tos parasti izmanto ar spriegumu vadāmos oscilatoros, parametriskos pastiprinātājos un frekvenču pastiprinātājos. Ar spriegumu vadāmiem oscilatoriem ir daudz pielietojumu frekvenču modulācijas raidītājos un fiksētas fāzes kontūros. Fiksētas fāzes kontūri tiek izmantoti frekvenču sintezatoros, kas pārskaņo daudzus radioaparātus, televizorus un mobilos telefonus.

Varikapu izstrādāja  *Pacific Semiconductor*, *Woolridge Corporation* meitasuzņēmums, kas saņēma patentu ierīces ražošanai 1961. gada jūnijā. *TRW Semiconductors*, kas ir *Pacific Semiconductor* pēctecis, ierīces nosaukumam uzlika preču zīmi "Varicap". Tas palīdz izskaidrot ierīces atšķirīgos nosaukumus.
Luka Valdšmits

**Luka Valdšmits** (, dzimis ) ir vācu futbolists, spēlē uzbrucēja pozīcijā, Vācijas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2024. gada Valdšmits pārstāv Vācijas 2. Bundeslīgas komandu ''1. FC Köln''.

Iepriekš Valdšmits ir spēlējis Frankfurtes "''Eintracht''",  ''Hamburger SV'' un Portugāles Premjerlīgas komandā ''Benfica''.

## Ārējās saites
Nilss Petersens

**Nilss Petersens** (, dzimis ) ir bijušais vācu futbolists, spēlēja uzbrucēja pozīcijā, bijis Vācijas futbola izlases dalībnieks.

Petersens ir spēlējis tādās komandās kā FC Carl Zeiss Jena, FC Energie Cottbus, Minhenes "Bayern", Brēmenes "Werder", SC Freiburg.

## Ārējās saites
Dielektroforēze

**Dielektroforēze** ir polarizējamu dielektrisku daļiņu kustība šķidrā vidē nehomogēnā elektriskajā laukā. Dielektroforēzes spēks ir atkarīgs no šķidrās vides, daļiņas izmēriem un elektriskajām īpašībām, kā arī elektriskā lauka frekvences. To iespējams izmantot, lai ar zināmām frekvencēm ietekmētu daļiņas ar konkrētu formu un izmēru. Ar dielektroforēzes palīdzību iespējams šķīdumā izdalīt šūnas vai orientēt un manipulēt nanodaļiņas vai nanovadus.

Elektriskajā laukā E uz lādētu daļiņu iedarbojas spēks

\vec{F}=q\vec{E}

Polarizētas daļiņas (elektriskā dipola) kopējais lādiņš vienāds ar nulli, tāpēc homogēnā elektriskajā laukā uz elektrisko dipolu iedarbosies rotācijas spēks, bet neiedarbosies nekādi translācijas spēki. Nehomogēnā elektriskajā laukā uz elektrisko dipolu iedarbosies arī translācijas spēks. Šķidrā vidē ar absolūto dielektrisko caurlaidību \varepsilon_m nehomogēnā elektriskajā laukā ar gradientu \nabla E uz daļiņu ar inducēto dipola momentu p iedarbosies spēks F_{DEP}=(p \cdot \nabla)E=2 \pi \varepsilon_m R^3 [CM] \nabla E^2, kur [CM] ir daļiņas Klauziusa-Mossotti funkcija.

Atkarībā no daļiņas polarizējamības, tā kustēsies vai nu lauka gradienta virzienā (pozitīvā dielektroforēze) vai pretējā virzienā (negatīvā dielektroforēze).

## Pielietojumi
Ar dielektroforēzi iespējams manipulēt, pārvietot, atdalīt un sašķirot dažādas daļiņas. Dažādu bioloģisku šūnu dielektriskās īpašības paver iespējas dielektroforēzes pielietošanai medicīnā. Ir, piemēram, izstrādāti instrumenti, kas spējīgi ar dielektroforēzes palīdzību atdalīt vēža šūnas no veselām šūnām.

## Atsauces
Vjačeslavs Mitrohins

**Vjačeslavs Mitrohins** (dzimis  Liepājā) ir Latvijas ģitārists, komponists, aranžētājs un producents. 1972. gadā absolvējis Liepājas mūzikas vidusskolas vijoles klasi. Ģitāras spēli V. Mitrohins apguvis pašmācības ceļā. Liepājas rokgrupas *Stroncijs-70* dibinātājs (1970—1972). Kopā ar grupu piedalījās festivālā "Liepājas dzintars 71" un "Liepājas dzintars 72", pēdējā no tiem atzīts par labāko soloģitāristu.

Dienesta laikā armijā spēlējis Dobeles ansamblī "Sprīdītis" (vadītājs Vladimirs Plotkins).

## Muzikālā karjera
No 1974. līdz 1978. gadam spēlēja Raimonda Paula izveidotajā ansamblī "Modo". Pēc aiziešanas no tā sekoja darbs Latvijas Radio un TV vieglās un estrādes mūzikas orķestrī. 80. gadu vidū izveidojis grupu "*ARS*", kas koncertējusi gan Padomju Savienībā, gan aiz tās robežām, bet 1994. gadā nodibinājis joprojām aktīvo grupu "*Mitrokhin’s MasterBand*".

1996. gadā izveidojis savu ierakstu studiju "*MMBand Studio*" (tagad "STUDIJA M"), kur darbojas kā producents un aranžētājs, protams, neatstājot novārtā arī kompozīciju.

Sacerējis ap simts kompozīcijām un uzrakstījis aranžējumus vairāk nekā 1000 dziesmām.

## Diskogrāfija
* "Мой путь" (1993)
* "Blūzs pusnaktī" (1996)
* "Manas ģitāras" (1996)
* "Summertime" (2002)
* "*Change Yourself And The World Will Change With You*" (2015)
* "Latviešu blūzi" (2017)
* "Ceļš uz mājām" (2019)

Piedalījies daudzu kolēģu albumu tapšanā, tai skaitā Ievas Akurateres albumā "Plīvošana ar pilsētu", Imanta Kalniņa mūzikas ierakstā Rīgas Kinostudijas filmai "Pūt, vējiņi" u.c.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Muzikālais "bandīts" Vjačeslavs Mitrohins un draugu orķestris spēlē galanto rock & blues programmu
Šurfs

thumb|Šurfs ar pretnobrukuma vairogiem
**Šurfs** ir vertikāla, retāk ieslīpa grunts atradnes apskates bedre, kuras ejai var būt šāda ģeometriska forma: kvadrāts, aplis, taisnstūris. Šurfs parasti nav pārāk dziļš, taču ļoti reti dziļāks par 20 — 30 m. Šurfs paredzēts: derīgo izrakteņu izpētei; inženierģeoloģiskajiem izmeklējumiem; grunts ventilācijai; ūdens nolaišanai; materiālu pārvietošanai; cilvēku nolaišanai un pacelšanai; inženierkomunikāciju (kabeļi un cauruļvadi) tehniskai apskatei grunts slāņos; u.c. Bedres šķērsgriezuma laukums parasti ir no 0,8 līdz 4 m2 vai cits izmērs, kas pietiekoši nodrošina konkrēto atradni. Šurfu izrok ar zemes rakšanas mašīnu, piemēram, ar mašīnurbi vai ekskavatoru vai arī ar rokas instrumentu. Tuvojoties inženierkomunikācijām rakšanu veic tikai ar rokas instrumentu, lai tās nesabojātu.

## Atsauces
Kelē rumpucis

**Kelē rumpucis** (*Helvella queletii*, arī *Paxina queletii*, *Helvella solitaria* un *Acetabula queletii*) ir Latvijā ļoti reti sastopama rumpuču ģints sēne. Pirmoreiz Latvijā uzieta 2004. gadā.

## Taksonomija
Sugu aprakstījis Dž. Bresadola 1883. gadā un devis tai franču mikologa Lisjēna Kelē vārdu. Pēc diviem gadiem šo pašu nosaukumu kādai sugai deva Šulcers, taču viņa nosaukums pēc četriem gadiem tika mainīts uz *Gyromitra queletii*, bet pašlaik Šulcera domātā suga tiek uzskatīta par parastās bisītes varietāti. Index Fungorum par pareizo nosaukumu uzskata *Paxina queletii*. Arī cits nosaukums, *Helvella solitaria*, var gan būt *H. queletii* sinonīms, gan attiekties uz citu sugu ar sinonīmu *H. confusa*.

## Sēnes apraksts
thumb|right|Kelē rumpuči Zviedrijā
* Cepurīte: saspiesta no sāniem, sākumā kausveida ar ieritinātu maliņu, vēlāk bļodiņas veida, gluda vai vāji krunkota, maliņa viļņota, vecumā bieži saplaisājusi. Virspuses krāsa tumši brūnganpelēka līdz sarkanīgi brūnai ar retiem sīkiem matiņiem, apakšpuse mitrā laikā tai pašā krāsā, izžūstot gaišāka, īpaši pie kātiņa. Apakšpuse klāta ar gaiši pelēcīgu vai bālganu graudainu apsarmi, kas mikroskopā redzama kā sīku matiņu kušķi. Platums 2—6 (8) cm. Mīkstums balts, plāns, trausls, ar nepatīkamu peļu smaržu.  
* Kātiņš: Bālgans vai bāli brūngans, dziļi rievains, dzīslas praktiski nepāriet uz cepurīti, nav dobs. Garums 1—5 (11) cm, resnums 0,7—1,5 (4) cm (lielākos skaitļus iekavās norāda Ziemeļamerikas avots). 
* Sporas: bezkrāsainas, eliptiskas, galos noapaļotas, vienšūnas, gludas, ar vienu lielu eļļas pilienu, 17—22/10,5—14 µm.
* Aski: ar astoņām sporām, 170—225/13—16 µm.
* Parafīzes pavedienveidīgas, gaiši brūnas, ar šķērssienām, sākotnēji noapaļotās, bet vecumā smailās galotnes virzienā paplašinās līdz 4—8 μm.

## Augšanas apstākļi

Saprotrofs, iespējams, ka veido mikorizu. Aug pa vienam gaišos dažādu koku mežos un apstādījumos, smilšainās augsnēs, reti uz pūstošas koksnes, pavasarī un vasarā. Ļoti rets Latvijā, biežāks Rietumeiropā, biežs Ziemeļamerikā, atrasts arī Indijā un Ziemeļāfrikā.

## Barības vērtība

Datu par ēdamību nav. Svaigas sēnes nepatīkamā smarža un garša dažiem avotiem dod pamatu ieskaitīt to neēdamajās sēnēs. Arī Latvijas avoti to nosauc par neēdamu.

## Līdzīgās sugas

Kātkausa rumpucis ir ar līdzīgas formas un krāsas cepurīti, taču atšķirībā no tā, Kelē rumpucim ir gaišs, krasi dzīslots kātiņš. Kausa rumpucis un Latvijā neatrastais *Helvella costifera* atšķiras ar to, ka to kātiņa dzīslas lielā garumā turpinās un zarojas uz cepurītes apakšdaļas, kamēr Kelē rumpucim tās turpinās tikai dažus milimetrus.

## Ārējās saites

* Youtube — The wonderful world of mycology: Paxina queletii ( Helvella solitaria - Helvella queletii)
* Index Fungorum
* Mycobank
* NCBI taksonomijas datubāze
* Mikologu biedrība: Latvijā konstatētās sēņu sugas 

## Atsauces
Melnbaltais rumpucis

**Melnbaltais rumpucis** (*Helvella leucomelaena*, arī *Dissingia leucomelaena*, *Acetabula leucomelaena* un *Paxina leucomelaena*) ir Latvijā ļoti reti sastopama rumpuču ģints sēne. Pirmoreiz Latvijā uzieta 2020. gadā.

## Taksonomija

Pie pirmās atrašanas sākotnēji Latvijā tika nosaukts pēc latīņu nosaukuma parauga par baltkāta vai baltkātiņa rumpuci, tomēr jau pēc mēneša nostabilizējās no vācu valodas tulkotais nosaukums "Melnbaltais rumpucis".

Index Fungorum un MycoBank par pareizo nosaukumu uzskata *Dissingia leucomelaena*.

## Sēnes apraksts
thumb|right|Melnbalto rumpuču sporas
* Cepurīte: sākumā gandrīz lodes formas ar atveri virsotnē, vēlāk atveras līdz dziļa kausa formai, gluda vai vāji krunkota, maliņa atveroties stipri saplaisā. Iekšējās virspuses krāsa sākotnēji gandrīz balta, vēlāk melna sausā laikā, slapjā gaišāka līdz pelēkbrūnai, ārējā apakšpuse sākotnēji balta, vāki mataina, vecumā nomelnē, saglabājot gaišumu kātiņa apkaimē. Platums Latvijā atrastajiem eksemplāriem 1—3 cm, vairāki citzemju avoti norāda lielākus izmērus (līdz 2—8 cm). Mīkstums plāns (ap 1 mm), ar maigu smaržu un garšu.
* Kātiņš: Bālgans, pelēcīgs vai brūngans, strups, dobumains, gareniski rievots, parasti iegremdēts zemē. Garums 1—4 cm, resnums 0,3—0,7 cm.
* Sporas: birumraksts balts, eliptiskas, gludas, ar vienu lielu eļļas pilienu, 20—25/11—13 µm.

## Augšanas apstākļi
[thumb|Pusmūža melnbaltie rumpuči [ASV, Kalifornijā]]
Saprotrofs, iespējams, ka veido mikorizu. Aug retinātos baros sausos priežu mežos, smilšainās blīvās augsnēs pavasaros un vasarās. Reti atrasts arī ganībās un lapu koku mežos, kaļķainā augsnē var būt arī sūnās. Atrasta Eiropā un abās Amerikās, kā arī Austrālijā un Japānā.

## Barības vērtība
thumb|Pilnībā izpleties eksemplārs
Šādas maza izmēra sēnes parasti tiek uzskatītas par neēdamām, turklāt daudzas rumpuču ģints sēnes tiek turētas aizdomās par bisīšu indes — giromitrīna klātbūtni. Tomēr daži avoti tās uzskata par ēdamām, bet lietojamām ar uzmanību. Dažās valstīs, ieskaitot Čehiju, atrodas apdraudēto sugu sarakstā.

## Līdzīgās sugas
Kelē rumpucis ir līdzīgs pēc krāsas, taču atšķirībā no zemē iegremdētā un īsā melnbaltā rumpuča kātiņa, Kelē rumpucim ir redzams krasi dzīslots kātiņš. Kausa rumpucis un Latvijā neatrastais *Helvella costifera* atšķiras ar to, ka to kātiņa dzīslas lielā garumā turpinās un zarojas uz cepurītes apakšdaļas, kamēr Kelē un melnkāta rumpucim tās turpinās tikai dažus milimetrus.

## Ārējās saites

* Index Fungorum
* Mycobank
* NCBI taksonomijas datubāze

## Atsauces
Gustavs Rūdolfs Vinklers

**Gustavs Rūdolfs Vinklers** () bija vācu arhitekts, kas strādāja Rīgā un Jūrmalā eklektisma stilā.

## Pazīstamākie projekti
* Stāmerienas muižas īpašnieka Eduarda Volfa rezidence Nikolaja ielā Rīgā (Baltais nams, 1874)
* Dubultu kūrmāja: 1879. gadā pēc Rīgas arhitektu Gustava Rūdolfa Vinklera un Johana Daniela Felsko projekta uzcēla jaunu Dubultu peldu sabiedrības namu un pie tā ierīkoja vasaras koncertu dārzu, ko akustikas nodrošināšanai apjoza četras papildus ēkas, sauktas *Bellevue, Ellysium, Eremitage, La Trappe*.
* īres nami Elizabetes ielā 2A un 35/37 (1879)
* īres nams Marijas (tagad Aleksandra Čaka) ielā 47 (1882)
* īres nams Stabu ielā 54 (1883)

RigaValdemara35.jpg|Volfa rezidence (Baltais nams, 1874)
Dubultu kūrmāja-1.jpg|Dubultu kūrmāja (1879)
Elizabetes ielas 2, 4, 6 nami Rīgā 20. gadsimta sākumā.jpg|Elizabetes ielas 2 (A) nams Rīgā (1879)


## Literatūra
* Jānis Krastiņš. Rīgas arhitektūras meistari 1850—1940, Jumava, 2002

## Atsauces
Igors Terentjevs

**Igors Terentjevs** (, dzimis , miris ) bija krievu dzejnieks, mākslinieks un teātra režisors. Krievu avangarda pārstāvis.

Dzimis poručika ģimenē. Absolvēja ģimnāziju Harkivā un iestājās Harkivas Universitātē. 1912. gadā pārgāja Maskavas Valsts Universitātes Juridiskajā fakultātē, kuru absolvēja 1914. gadā. 1918. gadā pārcēlās uz Tiflisu un pievienojās futūristu grupai *41°* ("Četrdesmit pirmais grāds"). 1922. gadā neveiksmīgi centās emigrēt no Padomju Savienības. Sākot ar 1924. gadu nodarbojās ar režisūru, iestudēja vairākas lugas, tai skaitā Nikolaja Gogoļa "Revidentu".

1931. gadā tika arestēts, izsūtīts piedalīties Baltās—Baltijas jūras kanāla būvniecībā, atbrīvots pēc trim gadiem. Atkārtoti arestēts 1937. gada maijā. Nošauts Butirku cietumā.

## Atsauces
Fricis Manteifels

**Fricis Manteifels** (; dzimis , miris ) bija vācu sporta vingrotājs, divu olimpisko zelta medaļu ieguvējs 1896. gada vasaras olimpiskajās spēlēs.

## Olimpiskās spēles
1896. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Atēnās Manteifels startēja sešās sporta vingrošanas disciplīnās. Olimpiskās zelta medaļas viņš izcīnīja kā Vācijas vingrotāju komandas pārstāvis komandu sacensībās uz līdztekām un komandu vingrošanā uz stieņiem. Savukārt pārējās disciplīnās — atbalsta lēcienā, līdztekās, vingrošanā uz stieņa un vingrošanā uz zirga viņš neizcīnīja godalgotās vietas.

Manteifels startēja arī nākamajās, 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs, Parīzē. Šajās olimpiskajās spēlēs viņš startēja vingrošanas daudzcīņā, kur viņš ieguva 223 punktus, izcīnot 72. vietu.

### Rezultāti

## Atsauces

## Ārējās saites
* Fricis Manteifels (SOK profils) 
* Fricis Manteifels (''Olympedia'' profils) 
* Fricis Manteifels (''Sports Reference'' profils)
Sedimentācija

[thumb|350px|Eēlas upes ienestā terigēna materiāla (gaišzilā krāsā) sedimentācija [Klusais okeāns|Klusajā okeānā pie Kalifornijas krastiem.]]
**Sedimentācija** (no  — 'nogulsnes') jeb **nogulsnēšanās** ir visu veidu nogulumu veidošanās dabiskos apstākļos nogulumu materiālam pārejot no kustīga vai suspendēta stāvokļa ūdens vai gaisa vidē nekustīgos nogulumos. Nogulumu veidošanās notiek uz sauszemes, upēs, ezeros, jūrās, okeānos daļēji no terigēnā materiāla, kas atnests gatavā veidā, daļēji pateicoties dažādu nešķīstošu savienojumu biogēnai vai hemogēnai nogulsnēšanai ūdens vidē. Ledāju litoģenēzes gadījumā nogulumi veidojas no drupu materiāla ledājos tiem kūstot. Vulkāniskie nogulumi veidojas no lavas, piroklastiskā, hidrotermālā, eksgalatīvā materiāla, kas tiek izmests izvirdumu vai citas vulkāniskās darbības rezultātā.

Nulles sedimentācijas gadījumā nogulumi ūdensbaseinu dibenā neveidojas, jo ūdens kustība ir tik liela, ka neļauj suspendētajām daļiņām nogulsnēties (zemūdens paaugstinājumos un jūru šaurumos). Negatīvās sedimentācijas gadījumā ūdens kustība ir tik liela, ka izskalo nogulsnējušos nogulumiežus.

Sedimentācijas procesus pēta ģeoloģijas nozare sedimentoloģija jeb litoloģija.

## Atsauces

## Ārējās saites
Niklass Štarks

**Niklass Štarks** (, dzimis ) ir vācu futbolists, spēlē aizsarga pozīcijā, Vācijas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2022. gada Štarks pārstāv Vācijas Bundeslīgas komandu ''Werder Bremen''. Iepriekš Štarks ir spēlējis ''1. FC Nürnberg'' un Berlīnes "''Hertha''".

## Ārējās saites
Vedads Ibiševičs

**Vedads Ibiševičs** (, dzimis ) ir bosniešu futbolists, spēlē uzbrucēja pozīcijā, bijušais Bosnijas un Hercegovinas futbola izlases dalībnieks. Iepriekš Ibiševičs ir spēlējis Parīzes "''Saint-Germain''", *[[Alemannia Aachen]],* ''TSG 1899 Hoffenheim'', ''VfB Stuttgart'', Berlīnes "''Hertha''" un Gelzenkirhenes "''Schalke 04''".

Bosnijas un Hercegovinas futbola izlases sastāvā Ibiševičs ir spēlējis 2014. gada FIFA Pasaules kausā.

## Sasniegumi
**Individuālie sasniegumi**

* Bosnijas gada labākais futbolists: 2008

## Ārējās saites
Matēuss Kuņa

**Matēuss Santušs Karneiru da Kuņa** (; dzimis ) ir Brazīlijas futbolists, spēlē uzbrucēja pozīcijā. Kopš 2025. gada Kuņa pārstāv Anglijas Premjerlīgas komandu *[[Manchester United FC|Manchester United]]*. Agrāk Kuņa ir spēlējis Šveices Superlīgas komandā *[[FC Sion]]*, Vācijas komandās *[[RB Leipzig]]* un *[[Hertha]]*, Spānijas komandā *[[Atlético Madrid]]*, kā arī Anglijas Premjerlīgas komandā *[[Wolverhampton Wanderers]]*.

2023. gada 1. janvārī Kuņa pievienojās Wolverhampton Wanderers, uz īres tiesībām atlikušo 2022.—2023. gada sezonu, un 2023. gada vasarā pāreja kļūs par pastāvīgu, ja tiks izpildīti daži īres līguma nosacījumi.

## Sasniegumi

**Brazīlija U-23**

*Vasaras olimpiskās Spēles: 2020

## Ārējās saites

## Atsauces
Jūliāns Nagelsmans

**Jūliāns Nagelsmans** (, dzimis ) ir vācu futbola treneris. Bijis Vācijas Bundeslīgas klubu *[[TSG 1899 Hoffenheim|Hoffenheim]]*, *[[RB Leipzig]]* un Minhenes "Bayern" galvenais treneris. Kopš 2023. gada septembra ir Vācijas izlases galvenais treneris.

## Trenera karjera
 Nagelsmans tika apstiprināts par TSG 1899 Hoffenheim galveno treneri.  28 gadu vecumā Nagelsmans kļuva par visu laiku jaunāko treneri Vācijas Bundeslīgā. 2019. gadā Nagelsmans kļuva par RB Leipzig galveno treneri. 2020.—2021. gada sezonā ar *Leipzig* izcīnīja otro vietu Bundeslīgā, kā arī iekļuva Vācijas kausa izcīņas finālā. Pēc sezonas beigām atstāja Leipcigas klubu un kļuva par Minhenes "Bayern" galveno treneri.

Ar *Bayern* uzvarēja 2021.—2022. gada Vācijas Bundeslīgas sezonā. Divas reizes izcīnīja DFL Superkausu (2021, 2022).  kluba vadība paziņoja, ka atbrīvo Nagelsmanu no amata, lai aizvietotu ar citu vācu treneri Tomasu Tuhelu.  Nagelsmans tika apstiprināts par Vācijas izlases galveno treneri un parakstīja līgumu līdz . Tas ietver izlases vadīšanu 2024. gada Eiropas čempionātā, kas paredzēts Vācijā.

## Atsauces

## Ārējās saites
Karamčakova

**Karamčakova** var būt:

* Inga Karamčakova (*Инга Карамчакова*; 1978) — Krievijas brīvā stila cīkstone;
* Lidija Karamčakova (*Лидия Карамчакова*; 1968) — Krievijas brīvā stila cīkstone;
* Nataļja Karamčakova (*Наталья Карамчакова*; 1975) — Krievijas brīvā stila cīkstone;
* Tatjana Karamčakova (*Татьяна Карамчакова*; 1969) — Krievijas brīvā stila cīkstone.
Santjago Askasivars

**Santjago Askasivars** (; dzimis ) ir Argentīnas futbolists, spēlē pussarga pozīcijā, Argentīnas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2023. gada Askasivars pārstāv Argentīnas pirmās divīzijas komandu Laplatas "Estudiantes". Iepriekš Askasivars ir spēlējis Argentīnas klubā Laplatas "Estudiantes", Vācijas komandās VfB Stuttgart un Berlīnes "Hertha" un Itālijas A sērijas komandā ''Cremonese''.

## Ārējās saites
Olivers Baumanis

**Olivers Baumanis** (, dzimis ) ir vācu futbolists, spēlē vārtsarga pozīcijā, pārstāv Vācijas futbola izlasi. Kopš 2014. gada Baumanis pārstāv Vācijas Bundeslīgas komandu *[[TSG 1899 Hoffenheim]]*. Iepriekš Baumanis ir spēlējis *[[SC Freiburg]]*.

Iekļauts Vācijas futbola izlases sastāvā 2024. gada Eiropas čempionātam.

## Ārējās saites
Hovars Nūrtveits

**Hovars Nūrtveits** (, dzimis ) ir bijušais norvēģu futbolists, spēlēja aizsarga pozīcijā, bijis Norvēģijas futbola izlases dalībnieks.

Nūrtveits ir spēlējis *[[Eliteserien]]* klubos *[[FK Haugesund|Haugesund]]* un *[[Lillestrøm SK|Lillestrøm]]*, Anglijas Premjerlīgas klubos *[[Arsenal FC|Arsenal]]*, *[[West Ham United F.C.|West Ham United]]* un *[[Fulham FC|Fulham]]* un Vācijas Bundeslīgas komandās *[[1. FC Nürnberg]]*, *[[Menhengladbahas "Borussia"|Borussia Mönchengladbach	]]* un *[[TSG 1899 Hoffenheim|TSG Hoffenheim]]*.

## Ārējās saites
Moaness Daburs

**Moaness Daburs** (, dzimis ) ir Izraēlas futbolists, spēlē uzbrucēja pozīcijā, Izraēlas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2026. gada Daburs pārstāv AAE Pro līgas komandu *[[Baniyas Club|Baniyas]]*, kas viņu īrē no ''Shabab Al Ahli''. Iepriekš Daburs ir spēlējis Izraēlas komandās *[[Maccabi Ahi Nazareth]]* un *[[Maccabi Tel Aviv F.C.]]*, Šveices Superlīgas komandā *[[Grasshopper Club Zürich]]*, Austrijas Bundeslīgas komandā Zalcburgas "Red Bull" un La Liga komandā *[[Sevilla FC]]*.

## Sasniegumi
**Maccabi Tel Aviv**

* Izraēlas Premjerlīga: 2012—13

**Red Bull Salzburg**

* Austrijas Bundeslīga: 2016—17, 2017—18, 2018—19
* Austrijas kauss: 2018—19

**Sevilla**

* UEFA Eiropas līga: 2019—20

**Individuālie sasniegumi**

* Šveices Superlīgas labākais vārtu guvējs: 2015—16
* Austrijas Bundeslīgas labākais vārtu guvējs: 2017—18, 2018—19
* Austrijas Bundeslīgas sezonas labākais spēlētājs: 2018—19

## Ārējās saites
Kasandra

thumb| Evelīnas De Morganas glezna (1898.gads, Londona): Kasandra degošās Trojas priekšā
thumb| "Kasandra un Ajakss", 550.g. p.m.ē.

**Kasandra** (sengrieķu: Κασσάνδρα vai ) (dažreiz dēvēta par **Aleksandru**)  bija Apollona priesteriene sengrieķu mitoloģijā, kura nolādēta izteikt patiesus pareģojumus, kuriem neviens netic.  

Kasandra bija karaļa Priama un Trojas karalienes Hekubas meita. Viņas vecākais brālis bija Hektors, Trojas kara varonis. Vecākajās un izplatītākajās versijās rakstīts, ka viņu apbrīnoja dievs Apollons, kurš centās iegūt viņas mīlestību, uzdāvinot nākotnes pareģošanas spējas. Saskaņā ar Aishilu Kasandra apsolīja Apollonam labvēlību, bet pēc pareģošanas spēju saņemšanas viņa  atteicās no saviem vārdiem. Saniknotais Apollons nevarēja atsaukt dievišķo dāvanu, tāpēc viņš tai pievienoja lāstu, ka, lai arī viņa redzēs nākotni, neviens neticēs viņas pareģojumiem. Citi avoti, piemēram, Higīns un Apolodors, piemin, ka Kasandra bija godīga, bet pareģošanas spējas viņai tika dotas kā vilinājums. Kad neizdevās iemīlēt Kasandru sevī, Apollons viņu nolādēja, lai viņai nekad neticētu, neskatoties uz viņas vārdu patiesumu. 

Pēc citas versijas Kasandra aizmiga templī, kur čūskas čukstēja viņas ausīs, lai viņa dzirdētu nākotni.  

Ar laiku Kasandra kļuva par episkās tradīcijas un traģēdiju varoni.

## Atsauces

## Ārējās saites
Zinātne (izdevniecība)

**Apgāds "Zinātne"** ir specializēta zinātniskās literatūras izdevniecība, pārsvarā latviešu valodā.

## Vēsture
1951. gadā dibināta kā "**Latvijas PSR Zinātņu akadēmijas izdevniecība**". Nosaukumu "**Zinātne**" izdevniecība ieguva 1965. gadā. Tā izdeva LPSR ZA u.c. zinātniski pētniecisko iestāžu un augstskolu sagatavoto literatūru. Izdeva arī darbus, kas saistīti ar literāro un kultūras mantojumu, uzziņu literatūru, kā arī tekstoloģiski sagatavotu komentētu daiļliteratūru. No 1965. līdz 1982. gadam tika publicēta zinātniskās fantastikas sērija "Fantastikas pasaulē". Izdevniecībā tika publicēti arī populārzinātnisku izdevumu sērijas: "Apvārsnis", "Zinātne šodien", "Daba un mēs", "Latvijas PSR arhitektūras un mākslas pieminekļi" u.c. Tika izdots Raiņa Kopoto rakstu akadēmiskais izdevums (30 sējumos), Latviešu tautasdziesmu izdevums (pašlaik ir iznākuši 11 sējumi).

Izdevniecība "Zinātne" izdeva ne tikai brošūras, grāmatas, zinātniskus rakstus, bet arī žurnālus. Savā laikā populārs bija žurnāls "Latvijas PSR Zinātņu Akadēmiskās vēstis", kuru abonēja arī ārzemēs. Latvijā labi pazīstams bija arī astronomiskais žurnāls "Zvaigžņotā Debess". Bez tam šeit tika izdoti arī PSRS nozīmes zinātniskie žurnāli "*Himija geterocikļičeskih sojediņeņij*", "*[[Magnetohydrodynamics (žurnāls)|Magņitnaja gidrodinamika]]*", "*Mehaņika kompozitnih materialov*", "*Avtomatika i vičisļiteļnaja tehnika*", "*Himija drevesini*".

Pašreizējais izdevniecības nosaukums ir Apgāds "Zinātne".

## Vadība
Izdevniecības direktori:
* Vladislavs Ložinskis (1951—1956)
* Alise Brisone (1956—1966)
* Marija Beļuka (1966—1981)
* Juliāns Broks (1981—1984)
* Ivars Riekstiņš (1984—1997)
* Ieva Jansone (1997—2005)
* Ingrida Vāverniece (pašreizējā direktore)

## Atsauces
Florians Grilličs

**Florians Grilličs** (, dzimis ) ir austriešu futbolists, spēlē pussarga pozīcijā, Austrijas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2025. gada Grilličs pārstāv Portugāles Premjerlīgas komandu *[[SC Braga]]*.

Iepriekš Grilličs ir spēlējis Brēmenes "Werder", *[[TSG 1899 Hoffenheim|TSG Hoffenheim]]*, Amsterdamas "Ajax" un *[[Real Valladolid]]*.

## Ārējās saites
Crew Dragon In-Flight Abort Test

***Crew Dragon In-Flight Abort Test*** bija ASV uzņēmuma *[[SpaceX]]* kosmosa kuģa *[[Crew Dragon]]* glābšanas sistēmas izmēģinājums lielā augstumā, simulējot nesējraķetes avāriju. Tas veiksmīgi tika veikts .

## Izmēģinājumu plāns
Izmēģinājums tika paredzēts kā kosmosa kuģa atdalīšanās un lidojuma priekšlaicīgas pārtraukšanas scenārijs troposfērā virsskaņas ātrumā, kad lidaparāts piedzīvo maksimālo aerodinamisko spiedienu. *Crew Dragon* izmantoja glābšanas sistēmas *SuperDraco* dzinējus, lai pēc raķetes *[[Falcon 9]]* tīšas priekšlaicīgas dzinēja apstādināšanas atgrūstos no raķetes. Kosmosa kuģim vajadzēja pārorientēties, izvērst izpletņus un mīksti nosēsties Atlantijas okeānā. Sākotnēji šis tests bija ieplānots pirms bezpilota orbitālā lidojuma, tomēr *SpaceX* un NASA uzskatīja par drošāku izmantot lidojuma reprezentatīvo kapsulu, nevis testa kuģi no starta laukuma lidojuma priekšlaicīgās pārtraukšanas izmēģinājuma. Sākotnēji šajā testā bija plānots izmantot kapsulu *C201*, kas lidoja *[[Crew Dragon Demo-1]]*, tomēr *C201* tika iznīcināta, veicot statisko dzinēju iedarbināšanas testu 2019. gada 20. aprīlī. Šim *In-Flight Abort Test* izmantoja kapsulu *C205*, kas sākotnēji tika paredzēta *[[Crew Dragon Demo-2]]*.

## Lidojuma gaita
thumb|240px|left|Raķetes iznīcināšana pēc ''Crew Dragon'' atdalīšanās
Pirms starta *NASA* un *SpaceX* veica visu notikumu simulāciju, kā tas notiktu pie īstās apkalpes palaišanas, ieskaitot apkalpes apģērbšanu un braukšanu uz starta laukumu. Pēc aizkavēšanas, gaidot labāku meteoroloģisko redzamību, *Falcon 9* tika palaista  15:30:00. Raķete lidoja kā plānots līdz pat atdalīšanās punktam, kur *Crew Dragon* atdalījās, bet raķete tika iznīcināta. Kosmosa kuģis pēc atdalīšanās lidoja suborbitālā trajektorijā. Apogejā tika atdalīts nehermētiskais kravas nodalījums. Tad tika izmantoti *Drako* dzinēji, lai kapsulu noorientētu nolaišanās posmam. Visas galvenās funkcijas tika veiksmīgi izpildītas, ieskaitot atdalīšanu, dzinēju iedarbināšanu, izpletni un nosēšanos. 15:38:54 *UTC* nolaižamais aparāts nosēdās Atlantijas okeānā netālu no Floridas piekrastes. Lidojuma ilgums bija 8 minūtes 54 sekundes.

## Ārējās saites
* NASA, SpaceX Complete Final Major Flight Test of Crew Spacecraft NASA RELEASE 20-004, 2020-01-19
* SpaceX conducts successful Crew Dragon In-Flight Abort Test Ian Atkinson, nasaspaceflight.com, 2020-01-19
* Video: Preview of dramatic Crew Dragon In-Flight Abort Test Stephen Clark, spaceflightnow.com, 2020-01-14
Timo Horns

**Timo Horns** (, dzimis ) ir vācu futbolists, spēlē vārtsarga pozīcijā. Kopš 2024. gada Horns pārstāv Vācijas Bundeslīgas komandu *[[VfL Bochum]]*.

Vācijas futbola izlases sastāvā Horns ir spēlējis 2016. gada vasaras olimpiskajās spēlēs.

## Sasniegumi
**1.FC Köln**

* Vācijas 2. Bundeslīga: 2013—14, 2018—19

## Ārējās saites
Artūrs Mēdlingers

**Artūrs Mēdlingers** (, 1880—1961) bija vācbaltu arhitekts, kas strādāja Rīgā, projektējot jūgendstila ēkas.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1880. gada 9. novembrī Ņižņijnovgorodas pilsētā Krievijā. Studēja Rīgas Politehniskajā institūtā, 1906. gadā beidza studijas un sāka strādāt Pēkšēna arhitektu birojā, pēc 1910. gada patstāvīgi. 1937. gadā pārcēlās uz dzīvi Vācijā.

Miris 1961. gada 6. jūnijā Neištatē.


Riga (23594509652).jpg|Smilšu iela 3
Ķemeru stacija 1923.jpg|Ķemeru stacija (1923)
Stendes stacija 1925.jpg|Stendes stacija (1925)
Hamburgas 4.jpg|Savrupmāja, Hamburgas ielā 4, Rīga. (1925)
Majoru pludmale.jpg|Jūras paviljons Majoros


## Literatūra
* Jānis Krastiņš. Rīgas arhitektūras meistari 1850—1940, Jumava, 2002
* Jānis Lejnieks. Rīgas arhitektūra. Avots, 1989. 253 lpp.

## Ārējās saites
* jugendstils.riga.lv

## Atsauces
Villijs Orbāns

**Vilmošs Tamāšs Orbāns** (, dzimis ) ir ungāru futbolists, spēlē aizsarga pozīcijā, Ungārijas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2015. gada Orbans pārstāv Vācijas Bundeslīgas komandu RB Leipzig. Iepriekš Orbans ir spēlējis 1. FC Kaiserslautern.

## Sasniegumi
**RB Leipzig**

* Vācijas kauss: 2021—22, 2022—23
* Vācijas Superkauss: 2023

## Ārējās saites
Dajo Upamekano

**Dajo Upamekano** (, dzimis ) ir franču futbolists, spēlē aizsarga pozīcijā. No 2017. gada līdz 2021. gadam Upamekano pārstāvēja Vācijas Bundeslīgas komandu *[[RB Leipzig]]*. Kopš 2023. gada spēlē Vācijas Bundeslīgas komandu *[[Minhenes "Bayern"]]*.

Iepriekš Upamekano ir spēlējis *[[FC Liefering]]* un Zalcburgas "Red Bull".

## Sasniegumi
**Bayern Munich**

* Vācijas Bundeslīga: 2021—22, 2022—23, 2024–25
* DFL-Supercup: 2021, 2022

**Francija**
*FIFA Pasaules kauss: finālists 2022
*UEFA Nāciju līga: 2020—21
## Atsauces

## Ārējās saites

## Atsauces
Kristofers Nkunku

**Kristofers Nkunku** (, dzimis ) ir franču futbolists, spēlē pussarga pozīcijā. Kopš 2025. gada Nkunku pārstāv Itālijas A sērijas komandu *[[AC Milan]]*. Iepriekš Nkunku ir spēlējis *[[Ligue 1]]* klubā Parīzes "Saint-Germain", Vācijas Bundeslīgas klubā ''RB Leipzig'' un Anglijas Premjerlīgas komandā ''Chelsea''.

## Sasniegumi
**Paris Saint-Germain**

* Francijas 1. līga: 2015—16, 2017—18, 2018—19
* Coupe de France: 2016—17, 2017—18
* Coupe de la Ligue: 2016—17, 2017—18
* Trophée des Champions: 2015, 2016, 2017, 2018

**Chelsea FC**
* UEFA Konferences līga: 2024—2025
* FIFA Klubu Pasaules kauss: 2025

## Atsauces

## Ārējās saites
Globulārā tekstūra

thumb|300px|Smilšakmens ar globulāru tekstūru
**Globulārā tekstūra** (lat. *globula* - lodīte) ir iežu tekstūra, kura raksturīga smilšakmeņiem, kas sastāv no lodīšveidīgiem smilšu graudiņu sakopojumiem, ārēji atgādinot konkrēcijas. Smilšakmeņos katra lodīte sastāv no smilšu graudiņiem, kas cementēti ar karbonātisku cementu. Globulas veidojas uz garozu virsmām smilšakmeņu tukšumos un, domājams, tām ir epiģenētiska izcelsme. Terminu ieviesa franču ģeologs Lusjēns Kajē 1929. gadā. Latvijā šādas tekstūras ir lodīšu smilšakmeņiem, kas sastopami devona nogulumos.

## Atsauces
Elektro-L № 3

***Elektro-L № 3*** (*Электро-Л № 3*) ir Krievijas *[[Elektro-L]]* sērijas meteoroloģiskais pavadonis. Tas ģeostacionārajā orbītā tika palaists 2019. gada decembrī. Pavadonis ir izgatavots *[[Lavočkina ZPA]]* pēc *[[Krievijas Federālā kosmiskā aģentūra|Roskosmos]]* un *[[Krievijas hidrometeoroloģijas un apkārtējās vides monitoringa federālais dienests|Rosgidromet]]* pasūtījuma.
Pasaules Meteoroloģijas organizācija pavadonim devusi apzīmējumu ***GOMS-4*** (*Geostationary Operational Meteorological Satellite — 4*).

*Elektro-L № 3* paredzēts Zemes attēlu multispektrālai uzņemšanai redzamajā un infrasarkanajā diapazonā ar izšķirtspēju attiecīgi 1 km un 4 km. Attēli tiek uzņemti ik pēc 30 minūtēm visam redzamajam zemeslodes diskam.

Pavadonī ir arī aparatūra, kas var uztvert un retranslēt glābšanas sistēmas *[[KOSPAS-SARSAT]]* signālus.

Iepriekšējie *Elektro-L* pavadoņi tika palaisti ar Ukrainā izgatavoto nesējraķeti *[[Zenit-2]]*, bet *Elektro-L № 3* tika gatavots palaišanai ar *[[Proton-M]]*, kam ir lielāka celtspēja. Tas ļāva pavadoni piepildīt ar lielāku daudzumu degvielas.

## Lidojuma gaita
*Elektro-L № 3* tika palaists  12:03:02 *[[UTC]]* no Baikonuras kosmodroma ar nesējraķeti *[[Proton-M / Blok-DM-03]]*.
2020. gada 1. februārī *Elektro-L № 3* bija sasniedzis ģeostacionārās orbītas punktu 77,8° austrumu garuma, kur sākās testēšanas fāze.
Pirmais attēls tika saņemts 7. februārī.

2020. gada 31. maijā tika sākta *Elektro-L № 3* pārvietošana uz punktu 76° austrumu garuma. 5. jūlijā pavadonis sasniedza plānotu pozīciju, un šeit turpinājās tā testēšana.
Šajā punktā atradās arī daļēji sabojājies pavadonis *[[Elektro-L № 2]]*, ko 21. jūlijā sāka pārvietot uz pozīciju 14,5° R.
2020. gada 17. novembrī tika pabeigta pavadoņa testēšana.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Геостационарный гидрометеорологический космический аппарат "Электро-Л" № 3 Lavočkina vietne
* Elektro-L 1, 2, 3, 4, 5
* Proton launches Elektro-L3 Anatoly Zak
* Elektro-L Satellite Overview  Spaceflight101.com
Horhe Mere

**Horhe Mere** (, dzimis ) ir spāņu futbolists, spēlē aizsarga pozīcijā.

Mere ir spēlējis Spānijas komandās Hihonas "Sporting" un ''Cádiz'', Vācijas komandā ''1. FC Köln'', kā arī Meksikas komandās ''Mazatlán'' un ''Club América''.

## Sasniegumi
**FC Köln**

* Vācijas 2. Bundeslīga: 2018—19

**Sporting Gijón**

* Segunda Division: 2014—15

**Spānija**

* UEFA Eiropas U-21 čempionāts: 2019

## Ārējas saites
Džefrijs Bruma

**Džefrijs Bruma** (, dzimis ) ir nīderlandiešu futbolists, spēlē aizsarga pozīcijā, bijušais Nīderlandes futbola izlases dalībnieks.

Iepriekš Bruma ir spēlējis Anglijas komandās *[[Chelsea F.C.|Chelsea]]* un *[[Leicester City F.C.|Leicester City]]*, *[[Eredivisie]]* komandās *[[PSV Eindhoven]]* un *[[SC Heerenveen]]*, Vācijas Bundeslīgas komandās *[[Hamburger SV]]*, *[[VfL Wolfsburg]]*, Gelzenkirhenes "Schalke 04" un *[[1. FSV Mainz 05|Mainz 05]]*, kā arī Turcijas Superlīgas komandā *[[Kasımpaşa S.K.|Kasımpaşa]]*.

## Sasniegumi
**PSV Eindhoven**

* Eredivisie: 2014—15, 2015—16
* Johan Cruijff Schaal: 2015

## Ārējās saites
Vestons Makenijs

**Vestons Makenijs** (, dzimis ) ir ASV futbolists, spēlē pussarga pozīcijā, ASV futbola izlases dalībnieks. Kopš 2021. gada Makenijs pārstāv Itālijas ''Serie A'' komandu Turīnas "Juventus".

## Sasniegumi
**Juventus**

* Itālijas kauss: 2020—21, 2023—24
* Supercoppa Italiana: 2020

**Individuālie sasniegumi**

* ASV gada labākais futbolists: 2020

## Atsauces

## Ārējās saites
Maksis Šervinskis

**Maksis Gustavs Rihards Šervinskis** (; 1859–1909) bija poļu izcelsmes Latvijas arhitekts un pedagogs. Rīgas Amatnieku biedrības Amatniecības skolas direktors (1888) un Rīgas 700 gadu jubilejas izstādes projekta autors.

## Dzīvesgājums
Dzimis 1859. gada 1. novembrī (pēc v.s.) Tilzītē poļu izcelsmes muižnieku ģimenē, kura pēc 1830. gada Novembra sacelšanās sakāves bija devusies bēgļu gaitās uz Austrumprūsiju. Pēc Tilzites ģimnāzijas un Bukstehūdes celtniecības tehniskās skolas beigšanas M. Šervinskis studēja arhitektūru Virtembergas Karaliskajā politehniskajā skolā Štutgartē (1879-1883).

1883. gada Rīgas amatniecības izstādē viņš ieguva bronzas medaļu un tajā pašā gadā sāka strādāt par Rīgas Amatniecības skolas skolotāju, līdztekus mācīja zīmēšanu Lomonosova sieviešu ģimnāzijā un Rīgas Politehnikumā. Viņa skolnieki bija daudzi vēlākie latviešu būvuzņēmēji, mēbeļu galdnieki un citu nozaru amatnieki un lietišķās mākslas meistari. 1888. gadā Rīgas amatnieku biedrības mācību komisija Maksi Šervinski ievēlēja par skolas direktoru.
1896. gada Viskrievijas rūpniecības un mākslas izstādē Ņižņijnovgorodā viņš ieguva sudraba medaļu. 
1908. gadā M. Šervinskis svinēja savas pedagoģiskās darbības 25 gadu jubileju. Dāvanu vidū bija arī viņa skolnieka Jaņa Rozentāla gleznotais portrets un kādreizējo skolas absolventu dāvātais sudraba kauss.
 
Miris 1909. gada 12. jūlijā (pēc VS) Stokholmā, kur viņš apmeklēja mākslas un amatniecības izstādi. Apglabāts Kirkogārdenas kapsētā, novembrī pārapbedīts Rīgas Lielajos kapos, kapa piemineklis ar uzrakstu „Mīļotajam direktoram pateicībā no Amatniecības skolas skolniekiem”.

## Projekti
1899. gadā M. Šervinskis kopā ar arhitektu Alfrēdu Ašenkampfu piedalījās grāmatu izdevēja A. Groseta ēkas pārbūvē Audēju ielā 7, ko uzskata par vienu no pirmajām jūgendstila ēkām Rīgā.
1900. gadā M. Šervinskis uzvarēja Rīgas 700 gadu jubilejas izstādes arhitektoniskā risinājuma konkursā un viņam uzticēja izstrādāt izstādes plānojumu un  ēku projektus. Pēc viņa projektiem tika iekārtoti dažādu firmu stendi un paviljoni. M. Šervinskis izveidoja savu arhitektonisko zīmējumu ekspozīciju, par ko saņēma diplomu un zelta medaļu.

Rīga, Audēju iela 7 (1).JPG|Audēju iela 7, Rīga. 1899.g.
Dreiliņu iela 15.JPG|Dzīvojamā ēka Dreiliņu ielā 15, Rīgā. 1912.g.


## Grāmatas
* vairākas mācību grāmatas amatniecības skolu audzēkņiem
* Atmiņu grāmata par 1901. gada Rīgas jubilejas izstādi attēlos un aprakstos — *Max Scherwinsky. Die Rigaer Jubiläums-Ausstellung 1901 in Bild und Wort: ein Erinnerungsbuch*. Rīga: Jonck & Poliewsky, 1902. — 267 lpp.
 
## Literatūra
* Krastins, Janis (2014). Art Nouveau buildings in Riga (3rd ed.). Riga: ADD PROJEKTS. p. 404.

## Atsauces
Stromatolīti

thumb|250px|Proterozoja stromatolītu fosilijas.<br/>(ap 1,9 mljrd.g.)
**Stromatolīti** ir karbonātiski izaugumi (biohermi) ūdenstilpju dibenā, ar izliektu vai nelīdzenu virsmu un sarežģītu iekšēju slāņojumu. Atkarībā no ekoloģiskiem faktoriem var veidoties dažādas formas stromatolīti: slāņveidīgi, kunkuļveidīgi, stabveidīgi, sazaroti u.c. Tiek uzskatīts, ka stromatolīti veidojas zemāko aļģu (zilaļģu u.c.) darbības rezultātā. Aļģu bioķīmiskās darbības rezultātā no ūdens izdalās kaļķi. Tie veido atsevišķus kalcīta vai dolomīta kristālus, aizpilda ar karbonāta graudiem starpas starp pavedieniem, vai arī veido kaļķa garozas ap aļģu šūnām un pavedieniem. Aļģes, ar saviem sapītajiem pavedieniem veidojot filcam līdzīgu struktūru, var noturēt terigēnos un karbonātiskos nogulumus, kas izkrīt baseina dibenā. Rezultātā veidojas irdena kaļķa tufa kārtiņa. Pēc aļģu atmiršanas tufs sablīvējas un diaģenēzes procesā pārvēršas blīvā karbonātiskā garozā. Šī procesa pastāvīga atkārtošanās daudzu gadu garumā noved pie samērā lielu biohermu izveidošanās. Daļa pētnieku, kas pētījuši mūsdienu stromatolītu aļģes, uzskata, ka visiem karbonātiskajiem nogulumiem, kas veido stromatolītu garozas, ir neorganiska izcelsme, bet aļģu kolonijas kalpo tikai par šo nosēdumu uztvērējiem. Taču citi algologi norāda, ka aļģes spēlē lielu lomu aktīvi izgulsnējot karbonātu no jūras ūdens.
left|thumb|250px|Mūsdienu stromatolītu aļģu kolonijas Austrālijas rietumu krastā.

Stromatolīti ir zināmi jau no proterozoja, un īpaši daudz to bija līdz ordovikam. Tie ir zināmi arī Latvijas devona nogulumos. Stromatolīti plaši tiek izmantoti proterozoja stratigrāfijā, kur citu organismu palieku gandrīz nav. Pārsvarā tie mita seklūdens apstākļos atsāļotos vai stipri sāļos ūdeņos, kur citiem organismiem ir dzīvei nelabvēlīga vide.

## Atsauces

## Ārējās saites
Slāņainā tekstūra

[thumb|300px|[Argillīts ar slāņainu tekstūru]]
**Slāņainā tekstūra** ir iežu tekstūra, kuru raksturo nogulumiežos slānīšu mija, kas atšķiras pēc daļiņu sastāva, izmēriem un izvietojuma, kā arī pēc citām īpatnībām. Tā saistīta ar sedimentācijas materiāla nevienmērīgu nogulsnēšanos, kā arī nogulumu virsmu izveidošanos un izskalošanos. Slāņainā tekstūra ir viena no svarīgākajām nogulumiežu diagnostiskajām īpašībām.

No slāņojuma ģenētiskajiem tipiem izšķir: 1) slīpais eolais (vēju) 2) periodisko straumju 3) lielo upju 4) deltu 5) jūras piekrastes slāņojuma tips.

No slāņojumu morfoloģiskajiem tipiem izšķir: 1) horizontālo 2) viļņoto 3) viļņoti-slīpo (pārejas) 4) slīpo slāņojumu tipu.

## Atsauces
Iežu tekstūra

**Iežu tekstūra** (no *textura* — audums, pinums) ir iežu uzbūves īpašību kopums, kuru nosaka to sastāvdaļu orientācija, relatīvais izvietojums un sadalījums.

Magmatisko iežu tekstūra ir atkarīga no kristalizācijas īpatnībām, no veida, kā tiek aizpildīta telpa ar iežu masu procesu rezultātā, kas noris kausējumā līdz atdzišanai vai kristalizācijas laikā, kā arī no plaisājumu veida, kas rodas sacietējušā kausējuma atdzišanas rezultātā vai ārējo faktoru iespaidā kristalizācijas laikā un pēc tās beigām.

Nogulumiežos izšķir primārās tekstūras, kas radušās sedimentācijas periodā (piemēram, slāņainās tekstūras) vai vēl nesacietējušajos plastiskajos nogulumos (piemēram, zemūdens noslīdeņos) un sekundārās tekstūras, kas izveidojušās stadijā, kad nogulumi transformējas iežos, kā arī to tālāko izmaiņu rezultātā (diaģenēze, kataģenēze, metamorfisma sākumstadijās).

Nogulumiežu primārās tekstūras veidojas mehānisko faktoru iedarbības rezultātā (abiogēnās tekstūras). Pie primārām tekstūrām attiecina arī tādas, kas attiecas uz nogulumu virsmām, pārsvarā sīkgraudainos iežos (viļņu ripsnājums, žūšanas plaisas, organismu dzīvības procesu pēdas).

Reizēm tekstūru un struktūru īpašības ir grūti nodalīt vienas no otrām, piemēram, oolītu kaļķakmeņi, kur oolītu forma un izmēri nosaka iežu struktūru, bet oolītu uzbūve, kas saistīta ar koncentriskiem apvalkiem ap centrālo kodolu, un sastāvošu no minerālo graudu kopuma, ir tekstūras īpašība. Atkarībā no tā, vai tekstūra ir redzama ar neapbruņotu aci, izšķir mikro un makrotekstūras.

Tekstūras termins pasaules ģeoloģiskajā literatūrā tiek traktēts atšķirīgi. Amerikāņu, angļu un daļēji franču literatūrā tekstūras jēdziens atbilst krievu (PSRS) literatūrā lietotajam terminam struktūra, un otrādi, ar struktūru viņi saprot to, kas krievu literatūrā attiecas uz tekstūru. Savukārt, vācu un lielākoties franču literatūrā šī terminoloģija sakrīt ar krievu valodā lietoto terminoloģiju.

## Atsauces
Mārtiņš Gīze

**Mārtiņš Gīze** (, ap 1560–1589) bija Rīgas jurists, viens no galvenajiem namnieku opozīcijas vadītājiem Kalendāra nemieru laikā.

## Dzīvesgājums
Dzimis Rīgas pilsoņa ģimenē, studēja Kēnigsbergas, Vitenbergas un Helmštates universitātēs.    
Kalendāra nemieru laikā 1584. gada rudenī advokāts Mārtiņš Gīze un vīndaris Hanss Brinkens kļuva par nemierinieku līderiem.
Rīgas namnieki ieguva pilnīgu varu pār pilsētu, bet sākās cīņa par ietekmi starp Lielo ģildi un Mazo ģildi.

1586. gadā pie Bukultu pils ieradās Polijas-Lietuvas karaspēks Jirgena Fārensbaha vadībā, kas pārcēlās pāri Daugavai uz Spilvi un sāka būvēt nocietinājumus. Mārtiņš Gīze devās uz Stokholmu lūgt Zviedrijas karaļa aizbildniecību pār Rīgu, taču saņēma atteikumu. 1586. gada 9. decembrī nomira Stefans Batorijs un namnieki starpvaras periodu izmantoja, lai ieņemtu nocietinājumus Spilvē.

1589. gadā ieradās jaunā Polijas-Lietuvas valdnieka Sigismunda III sūtniecība, kas apmierināja vairākas namnieku prasības, taču rīdziniekiem nācās apcietināt Gīzi un Brinkenu, kurus pēc spīdzināšanas kā dumpiniekus 1589. gada 2. augustā sodīja ar nāvi.

## Literatūra
* Rutku Tēvs. Dumpīgā Rīga (1930)
* Jānis Poruks. Martin Giese. Rīga: 1941. — 72 lpp.

## Atsauces