open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Mežmuižas avoti

**Mežmuižas avoti** ir avotu sakopojums Siguldas novada Allažu pagastā. Avoti iztek no Kaļķugravas nogāzes un atkarībā no nokrišņu daudzuma avotu skaits svārstās no 3-14 avotiem. Šie avoti tek pa akmeņaino nogāzi un satek dzirnavu dīķī, kura pamatu klāj Devona laikmeta zilganā glūda. Domājams, ka agrāk šeit atradusies Baltijas ledus ezera senkrasta nogāze.

## Dabas liegums
1977. gadā tika izveidots Mežmuižas avotu dabas liegums. Tā platība ir 27 ha. Lieguma teritorijā ir sastopami dažādi mežu biotopi - boreālie meži, nogāžu un gravu meži, mēreni mitras pļavs, kā arī īpaši aizsargājami un Latvijā reti biotopi - minerālvielām bagātie avoti un avotu purvi. Avotu apskatei ierīkotas laipu takas, kāpnes u.c. labiekārtojums. 2001. gadā Allažu pagasta padome izveidoja "Allažu dabas takas". Ķaļķu gravas avoti savu nosaukumu ieguvuši tāpēc, ka tie gravā veido avotkaļķus. Ūdens no avotiem satek bijušo dzirnavu dīķī, kura gultne iekrāsojusies zilganzaļa. Ar likumu *Par īpaši aizsargājamām dabas teritorijām* liegums noteikts kā Eiropas nozīmes aizsargājamā teritorija — Natura 2000.

## Dzirnavas
Tā kā Mežmuižas avotiem ir ļoti stāvs kritums, šeit bijušas ierīkotas ūdensdzirnavas. Senāk ūdens no dīķa dambja pa ūdens tiltu tecēja pāri ceļam uz Kaļķugravas dzirnavu ūdensratu. No šūnakmens veidotās dzirnavas cēlis tēlnieka Teodora Zaļkalna vectēva brālis P. Grīnbergs. Dzirnavām līdzās atradās kaļķu ceplis un lauztuves, kas 19. gadsimta sākumā nojauktas un nolīdzinātā zeme kalpojusi kā vieta dažādiem sarīkojumiem.

## Galerija

## Skatīt arī
* Kaļķugravas dzirnavezers

## Atsauces

## Ārējās saites
* www.vietas.lv
* www.dabasretumi.lv
* Rīgas rajona padomes mājaslapa
* Latvijas izcilākie avoti 
* Dbas aizsardzības pārvalde, Mežmuižas avoti
Kaļķugravas dzirnavezers

**Kaļķugravas dzirnavezers** atrodas Siguldas novada Allažu pagastā. Ezera izcelsme ir mākslīga un saistāma ar dzirnavu izveidošanu Kaļķugravā, kur satek vairāku avotu sakopojums, ko sauc par Mežmuižas avotiem. No dzirnavezera iztek Barģupe (Dzirnavupe), kas tek uz Egļupi. Ezers ir ar caurteces režīmu un tā ūdeņi ietilpst Gaujas lielbaseinā.

Ezers atrodas Mežmuižas avotu dabas liegumā, kas izveidots 1977. gadā un ietilpst Eiropas nozīmes dabas liegumu sistēmā *[[Natura 2000]]*.

Senāk ūdens no dīķa dambja pa ūdens tiltu tecēja pāri ceļam uz Kaļķugravas dzirnavu ūdenratu. Dzirnavu ēka ir celta no šūnakmens, tajā dzīvojis tēlnieka Teodora Zaļkalna tēva brālis. Pats tēlnieks tur bijis biežs viesis. Dzirnavu dīķa gultne ir zaļganzilā krāsā.
thumb|left|Dzirnavu ēka pie Kaļķugravas dzirnavezera

## Skatīt arī
* Mežmuižas avoti

## Atsauces

## Ārējās saites
* www.ezeri.lv
Elements

**Elements** var būt:

* ķīmiskais elements,
* loģiskais elements,
* kopas elements,
* datu elements.

## Skatīt arī

* Stihija
Stihija

**Stihija** (no  (*stoicheîon*) — 'elements') var būt:

* stihija — viens no četriem pamatelementiem;
* dabas stihija.
Protijs

thumb|250px|Protija vieta izotopu tabulā
**Protijs** (no  *(protōs)* — 'pirmais') ir visvieglākais un dabā visizplatītākais ūdeņraža izotops. Tā apzīmējums ir **<sup>1</sup>H**. Protija atoma kodols sastāv tikai no viena protona, no tā arī cēlies izotopa nosaukums. No visa Visumā esošā ūdeņraža 99,985% ir protijs, tādējādi tas ir dabā visbiežāk sastopamais ķīmiskā elementa izotops. Protija oksīds ir galvenā ūdens sastāvdaļa.

Terminu "protijs" parasti lieto, lai atšķirtu ūdeņraža vieglāko izotopu no deitērija vai tritija, kā arī, lai uzsvērtu atšķirību no dabiskā ūdeņraža, kas vienmēr satur nelielu deitērija piemaisījumu.

## Ārējās saites
Brīdinājuma sistēma

250px|thumb|Ugunsgrēka brīdinājuma sistēma brīdina cilvēkus par uguns nelaimi.

**Brīdinājuma sistēma** ir jebkura bioloģiska vai tehniska sistēma, kura brīdina vienu vai vairākus cilvēkus par iespējamo nelaimi. Brīdinājuma sistēmas mērķis ir informēt cilvēkus, lai tie pienācīgi spētu sagatavoties vai rīkoties attiecībā pret tuvojošos nelaimi.

## Bioloģiskās brīdinājuma sistēmas
* Aposematisms
* Bailes
* Sāpes

## Tehniskās brīdinājuma sistēmas
### Civilās aizsardzības sistēmas
* Automātiskā brīdinājuma sistēma
* Avārijas trauksmes sistēma
* Cunami brīdinājuma sistēma
* Ugunsgrēka trauksmes sistēma
* Zemestrīces brīdinājuma sistēma

### Militārās brīdinājuma sistēmas
* Aviācijas brīdinājuma un kontroles sistēma
* Ballistisko raķešu brīdinājuma sistēma

## Skatīt arī
* Brīdinājums
* Trauksme
Cunami brīdinājuma sistēma

250px|thumb|Spiediena sensori okeāna dzelmē reģistrē cunami vilni, kurš plūst pāri, un nosūta signālu bojai. Tā savukārt nosūta brīdinājuma signālu par cunami viļņa tuvošanos satelītam.

**Cunami brīdinājuma sistēma** ir brīdinājuma sistēma, kas izveidota, lai laikus brīdinātu cilvēkus par cunami viļņa tuvošanos. Lai cunami brīdinājuma sistēma darbotos efektīvi, ir jābūt diviem ļoti svarīgiem priekšnoteikumiem: 1) laikus jāatklāj, ka tuvojos cunami vilnis; 2) jābūt komunikāciju infrastruktūrai, kas ļautu ziņot cilvēkiem par tuvojošos nelaimi.

Diemžēl cilvēci nevar pasargāt no zemestrīcēm vai cunami, taču iespējams mazināt to izraisītās sekas, laikus brīdinot bīstamajā zonā dzīvojošos cilvēkus. No kļūdām ir jāmācās, un šādu sāpīgu mācību sniedza Āzijas katastrofa.

Cunami brīdinājuma sistēmas tiek iedalītas divās kategorijās: starptautiskajās un reģionālajās cunami brīdināšanas sistēmās.

## Starptautiskās cunami brīdinājuma sistēmas
Starptautiskās cunami brīdinājuma sistēmas tiek apzīmētas ar saīsinājumu IWS. Šādas sistēmas ir izvietotas Klusajā okeānā, Indijas okeānā, Atlantijas okeāna ziemeļu daļā un Vidusjūrā.

### Klusais okeāns
Klusajā okeānā cunami brīdinājuma sistēmu kontrolē Klusā okeāna cunami brīdināšanas centrs (PTWC), kas izvietots Havaju salās. Pēc tam, kad seismogrāfi reģistrē zemūdens zemestrīci un īpaši spiediena mērītāji okeāna dibenā acumirklī fiksē cunami veidošanos, tiek nosūtīts signāls uz PTWC, kas savukārt tālāk nosūta brīdinājumu uz apdraudētajām teritorijām.

### Indijas okeāns

Pēc  notikušā Āzijas cunami, kas prasīja vairāk nekā 230 000 upurus, arī Indijas okeānā seismologi izveidoja cunami brīdināšanas sistēmu. Toreiz pēc pirmā grūdiena Indijas okeāna zemestrīci dažas minūtes vēlāk reģistrēja seismiskā stacija Kokosu Salās. Taču seismologi nepietiekami novērtēja stihijas spēku. Turklāt viņiem nebija iespējams izplatīt brīdinājumu par nāvējošā viļņa tuvošanos, jo šajā pasaules daļā nebija izveidota pienācīga brīdinājuma sistēma, kas palīdzētu izsargāties no cunami. Ja šāda sistēma pastāvētu, būtu iespējams izglābt dzīvību tūkstošiem cilvēku.

## Reģionālās cunami brīdinājuma sistēmas
Reģionālās (vai lokālās) cunami brīdinājuma sistēmas tiek izveidotas vietās, kur bieži notiek zemestrīces un ir nepieciešams pēc iespējas ātrāk reaģēt un brīdināt iedzīvotājus par cunami viļņa tuvošanos. Šādas sistēmas ir izveidojusi Japāna.

## Atsauces

## Ārējās saites
* Tsunami Warning & Alert System   (Cunami brīdinājuma un trauksmes sistēma)
* Pacific Tsunami Warning Center (Klusā okeāna cunami brīdināšanas centrs) 
* Indian Ocean Tsunami Warning System (Indijas okeāna cunami brīdināšanas sistēma)
Koporjes cietoksnis

thumb|300px|Koporjes cietoksnis.
thumb|300px|Koporjes cietoksnis.
**Koporje** (, ) ir sens cietoksnis, kas atrodas vēsturiskajā votu apdzīvotajā Ingrijas zemē, šobrīd ciems Ļeņingradas apgabala dienvidrietumos.

## Vēsture
Pirmo reizi cietoksnis ir pieminēts Novgorodas hronikā sakarā ar tās karu pret Livonijas ordeņa karaspēku, kas kopā ar dāņiem un Tērbatas igauņiem 1240. gadā bija ieņēmuši Ingriju un uzcēluši šeit koka cietoksni.
1280. gadā Aleksandra Ņevska dēls Dmitrijs uzbūvēja šeit mūra cietoksni, kas pēc diviem gadiem tiek nopostīts, bet 1297. gadā atkal atjaunots.
1581. gadā Livonijas kara laikā Koporji iekaroja Zviedrijas armija Pontusa Delagardija vadībā, tomēr pēc miera līguma 1591. gadā atdeva to Krievijai.
1612. gadā to atkal ieņēma zviedri un anektēja 1617. gadā pēc Stolbovas miera līguma.
1703. gadā Lielā Ziemeļu kara laikā Koporji pēc trīs dienu aplenkuma un apšaudes ar lielgabaliem ieņēma krievu karaspēks Borisa Šeremetjeva vadībā. 
1763. gadā cietoksni beidza izmantot militāriem mērķiem.
1979. gadā pilsdrupas daļēji restaurētas.

### Citāts no Novgorodas Sofijas hronikas
"Tai pat gadā, kad dižais Aleksandrs Jaroslavovičs guva uzvaru, no Rietumu zemēm vāci un igauņi ieradās Votzemē (*Водь*). Un visu iekaroja un uzlika meslus, un uzcēla Koporjē pilsētu (*городъ*) dižā kņaza Aleksandra Jaroslavoviča tēvzemē. [..] Tai pat gadā kņazs Aleksandrs devās pret vāciem uz Koporjes pilsētu kopā ar novgorodiešiem un ieņēma pilsētu, bet vācus atveda uz Novgorodu."

## Literatūra
* Овсянников О. В. Копорье. Историко-архитектурный очерк. — Л.: 1976. 
* Кирпичников А. Н. Каменные крепости Новгородской земли. — Л.: 1984.

## Ārējās saites

* Koporjes cietoksnis (angliski)
* Militārs apraksts (angliski)
* Koporjes cietokšņa fotogrāfijas (angliski)
Brazīlijas Ģeogrāfijas un statistikas institūts

**Brazīlijas Ģeogrāfijas un statistikas institūts** jeb **IBGE** () ir Brazīlijas valsts aģentūra, kas ir atbildīga par statistisko, ģeogrāfisko, kartogrāfisko, ģeodēzisko un apkārtējās vides informāciju. IBGE katrus desmit gadus veic tautas skaitīšanu, vācot datus par iedzīvotāju vecumu, ienākumiem, izglītību, lasītprasmi, nodarbošanos un higiēnas līmeni.

## Ārējās saites
* IBGE tīmekļa vietne
Anna Leopoldovna (Krievijas Impērijas reģente)

**Anna Leopoldovna** (; dzimusi kā **Elizabete Karolīne Kristīne** () , mirusi ) bija Mēklenburgas-Šverīnes hercoga Kārļa Leopolda (*Karl Leopold, Herzog von Mecklenburg-Schwerin*, 1678-1747) un krievu princeses Katrīnas meita.

Bija Krievijas cara Ivana V mazmeita, valdīja Krievijas Impērijā kā mazgadīgā Ivana VI reģente laikā no 1740. līdz 1741. gadam.

## Dzīvesgājums
Dzimusi 1718. gada 7. decembrī Rostokā. 1733. gadā kristījusies pareizticībā, pieņemot vārdu Anna.
1739. gadā precējusies ar Braunšveigas-Volfenbiteles hercogu Antonu Ulrihu (*Anton Ulrich Herzog von Braunschweig-Wolfenbüttel*).
1740. gada 17. oktobrī Annas dažus mēnešus veco dēlu kronēja par Krievijas imperatoru Ivanu VI.
Par reģentu tika iecelts Kurzemes hercogs Ernsts Johans Bīrons, kurš uzreiz mazuļa vecākus izolēja no galma. Pēc 2 nedēļām — naktī 8. uz 9. novembri — ar gvardes palīdzību tika īstenots pučs, Bīrons tika arestēts, bet par reģenti līdz imperatora pilngadībai izsludināta viņa māte hercogiene Anna.

Par politiku neinteresējās, audzināja dēlu. Valsti pārvaldīja Annas padomnieki Minihs, grāfs Ostermans (*Ostermann*), kņazs Golovkins (*Головкин*).
Šajā laikā sākās Krievu—zviedru karš. Apstiprināti ar Osmaņu impēriju noslēgtā Belgorodas miera līguma punkti, Osmaņu impērija atzina Krievijas valdniekus par imperatoriem.

1741. gada 25. novembrī (6. decembrī p.j.st.) Pētera I un Katrīnas I meita Elizabete ar gvardes palīdzību īstenoja valsts apvērsumu, gāžot Ivanu VI no troņa.
Vispirms bija plāns "Braunšveigas ģimeni" vienkārši izraidīt no Krievijas taču, tā kā Elizabetes vara nebija leģitīma un viņa ļoti baidījās no iespējama apvērsuma, tikai šoreiz par labu Ivanam VI. 1742. gadā viņa pavēlēja gāztā ķeizara ģimeni lielā slepenībā turēt ieslodzījumā Daugavgrīvas cietoksnī pie Rīgas, bet 1744. gadā viņus pārveda uz Oranienburgu (Pēterburgas pievārtē), bet pēc tam uz Holmogoriem Arhangeļskas tuvumā, kur mazo Ivanu pilnībā izolēja no vecākiem.

Nespējot izturēt izsūtījuma apstākļus, 1746. gada 9. martā Anna mira.

## Bērni
* dēls Joans (*Johan, Ivan*, 23.08.1740.-16.07.1764.)
* meita Katrīna (*Catherine von Braunschweig-Wolfenbüttel*, 26.07.1741.-7.04.1807.)
* meita Elizabete (*Elisabeth von Braunschweig-Wolfenbüttel* 16.11.1743.-20.10.1782.)
* dēls Pēteris (*Peter von Braunschweig-Wolfenbüttel*, 30.03.1745.-30.01.1798.)
* dēls Aleksejs (*Alexei von Braunschweig-Wolfenbüttel*, 10.031746.-23.10.1787.)

## Ārējās saites

* Annas ciltskoks (vācu val.)
* Joana VI ciltskoks (krievu val.)
* Romanovu dzimtas mājas lapa internetā (krievu val.) 
* Россия под скипетром Романовых, официозный обзор 1913 г.
Marmora jūras reģions

thumb|right|250px|Marmora jūras reģions
**Marmora jūras reģions** (turku: *Marmara Bölgesi*) ir Turcijas apdzīvotākais reģions. Teritorijas ziņā tas ir mazākais no visiem Turcijas reģioniem — kopējā reģiona platība ir 67.000 km², kas ir aptuveni 8,6% no visas Turcijas teritorijas.

Reģions tika izveidots 1941. gadā Ankaras Ģeogrāfijas kongresā un tas tika iedalīts četros ģeogrāfiskos apvidos.

## Administratīvais iedalījums
thumb|right|250px|Marmora jūras reģions
* Balikesiras ils (*Balıkesir*)
* Biledžikas ils (*Bilecik*)
* Bursas ils (*Bursa*)
* Čanakales ils (*Çanakkale*)
* Edirnes ils (*Edirne*)
* Stambulas ils (*İstanbul*)
* Kirklareli ils (*Kırklareli*)
* Kodžaeli ils (*Kocaeli*)
* Sakarjas ils (*Sakarya*)
* Tekirdāgas ils (*Tekirdağ*)
* Jalovas ils (*Yalova*)

## Skatīt arī
* Turcijas ili
Stambulas ila arhipelāgs

**Stambulas arhipelāgs**, arī **Salas**, **Sarkanās salas** un **Prinču salas** (turku: *Adalar*, *Kızıl Adalar*, *Prens Adaları*; grieķu: *Prinkiponisia*, *Πριγκηπονήσια*) ir Turcijas administratīvā vienība Stambulas ilā un tā sastāv no deviņām salām, kas atrodas Marmora jūrā. Arhipelāgā ietilpst šādas salas:
* Lielā sala (*Büyükada*, 5.36 km²);
* Hejbeli sala (*Heybeliada*, 2.4 km²);
* Burgaza sala (*Burgazada*, 1.5 km²);
* Kinali, jeb Hennas sala (*Kınalıada*, 1.3 km²);
* Sedefa, jeb Perlamutra sala (*Sedef Adası*, 0.157 km²);
* Jassi, jeb Plakanā sala (*Yassıada*, 0.05km²);
* Sivri, jeb Asā sala (*Sivriada*, 0.05km²);
* Kašika, jeb Karotes sala (*Kaşıkadası* 0.006 km²);
* Tavšana, jeb Zaķa sala (*Tavşanadası*, 0.004 km²).

## Ārējās saites

* Stambulas arhipelāga attēli 
* Stambulas daudzveidības sala Jigala Šleifera rakstā *Christian Science Monitor* 
* Salas, kas atteicās no motorizētā autotransporta
* Kartes: MultiMap.com, FallingRain.com
* Stambulas salas - „Turkish Daily News”
Bešiktašas rajons

**Bešiktaša** (turku: *Beşiktaş*) ir Stambulas rajons, kas atrodas pilsētas Eiropas daļā pie Bosfora krastiem.

Bešiktašas rajonā ir vairāki mikrorajoni, kas izvietojas gar Bosfora krastu (no Dolmabahčes pils līdz Bebekai) un uz tuvumā esošajiem kalniem. Rajonā atrodas vairāki ievērojami pilsētas mikrorajoni: Arnavutkēja, Balumdžu, Bebeka, Etileri, Leventa, Ortakēja, Ulusa un Jildiza. 2000. gadā rajonā dzīvoja 190 813 iedzīvotāji.

## Mikrorajoni (''mahalle'')
Rajons iedalīts 23 mikrorajonos:
* Abasāa (*Abbasağa*)
* Aktalara (*Aktalar*)
* Arnavutkēja (*Arnavutköy*)
* Balmumdžu (*Balmumcu*)
* Bebeka (*Bebek*)
* Džihanīma (*Cihannüma*)
* Dikilitaša (*Dikilitaş*)
* Etilera (*Etiler*)
* Gajretepe (*Gayrettepe*)
* Konaklara (*Konaklar*)
* Kuručešme (*Kuruçeşme*)
* Kīltīra (*Kültür*)
* Levazima (*Levazım*)
* Leventa (*Levent*)
* Medžidije (*Mecidiye*)
* Muradije (*Muradiye*)
* Nisbetije (*Nisbetiye*)
* Ortakēja (*Ortaköy*)
* Sinanpaša (*Sinanpaşa*)
* Tīrkali (*Türkali*)
* Ulusa (*Ulus*)
* Višnezade (*Vişnezade*)
* Jildiza (*Yıldız*)

## Ievērojamākie kvartāli (semt)
* Abdi Ipekči (*Abdi İpekçi*) 
* Akaretlera (*Akaretler*)
* Ašijana (*Aşiyan*)
* Bešiktaša (*Beşiktaş*)
* Čirāana (*Çırağan*)
* Darphane (*Darphane*)
* Dolmabahče (*Dolmabahçe*)
* Ertūrula (*Ertuğrul*)
* Ihlamura (*Ihlamur*)
* Mačka (*Maçka*)
* Serendžebeja (*Serencebey*)
* Validečešme (*Valideçeşme*)

## Ārējās saites

* Bešiktašas pašvaldības interneta vietne
* Bešiktašas vieglatlētikas kluba interneta vietne
* Bešiktašas vieglatlētikas kluba ziņas
* Bešiktašas kluba mediju lapa 
* Bešiktašas kluba fanu videoblogs
* Čarši grupas oficiālā interneta vietne
* Bešiktašas kluba interneta oficiālā vietne angļu valodā
Eminēnī rajons

**Eminēnī** (turku: *Eminönü*) ir Stambulas rajons, kas atrodas pašā vecpilsētas centrā un tā robežas iezīmē senās Konstantinopoles mūri. Eminēnī rajonā ietilpst visvecākā pilsētas daļa un vieta, no kuras sākta pilsētas būvniecība. Eminēnī atrodas Galatas tilts pāri Zelta ragam un pie rajona esošais Bosfors savienojas ar Marmora jūru. Rajona centrā esošajā pakalnā atrodas senā Topkapi pils, Sultāna Ahmeda mošeja (Zilā mošeja) un Svētā Sofija (Ajasofjas muzejs). Eminēnī ir galvenais Stambulas tūristu galamērķis. Rajons līdz 1928. gadam bija Fātiha rajona sastāvā.

## Ievērojamākie kvartāli (semt)
* Eminēnī (*Eminönü*);
* Sirkedži (*Sirkeci*);
* Bahčekapi (*Bahçekapı*);
* Džāgaloglu (*Cağaloğlu*);
* Sultanahmeta (*Sultanahmet*);
* Sīlejmanije (*Süleymaniye*);
* Čemberlitaša (*Çemberlitaş*);
* Čaršikapi (*Çarşıkapı*);
* Bejazita (*Beyazıt*);
* Laleli (*Laleli*);
* Kadirga (*Kadırga*);
* Gedikpašā (*Gedikpaşa*);
* Kumkapi (*Kumkapı*);
* Čatladikapi (*Çatladıkapı*);
* Mahmutpašā (*Mahmutpaşa*).

## Ārējās saites
* Eminēnī fotogalerija ar aprakstiem
* Eminēnī attēlu galerija
Fatihas rajons

**Fatiha**, jeb **Fatihs** (turku: *Fatih*, iekarotājs) ir viens no apdzīvotākajiem Stambulas rajoniem pilsētas centrā. Tajā ietilpst Mehmeda II Iekarotāja laika pilsētas rajoni un tādēļ to arī mūsdienās dažkārt sauc par „īsto Stambulu” un „pirmo Stambulu”. Agrāk Fatihā ietilpa arī tagadējais Eminēnī rajons un mūsdienās abi šie rajoni aptver Stambulas vēsturisko vecpilsētu (agrāko Konstantinopoli). Fatiha atrodas starp pirmajiem un pēdējiem pilsētas ārējiem nocietinājuma mūriem un šeit atrodas Fatiha mošeja, kas bija pirmā lielā osmaņu mošeja pilsētā.

## Mikrorajoni (mahalle)
Rajons iedalīts 69 mikrorajonos:

## Ievērojamākie kvartāli (semt)
* Aksaray 
* Balat 
* Cerrahpaşa 
* Çarşamba 
* Çukurbostan 
* Fındıkzade 
* Haseki 
* Horhor 
* Karagümrük 
* Kıztaşı 
* Kocamustafapaşa 
* Küçük Langa 
* Samatya 
* Sulukule 
* Vefa 
* Yedikule 
* Yenikapı
Žoržs Serā

**Žoržš Serā** (;  — ) bija franču gleznotājs, neoimpresionisma aizsācējs un “puantilisma” virziena radītājs.

## Biogrāfija

Dzimis Francijas galvaspilsētā Parīzē, pārtikušā ģimenē. No 1878. līdz 1879. gadam studēja Parīzes Daiļo mākslu skolā (). Pēc tam dienējis armijā. 1880. gadā atgriezies Parīzē.

Lielākoties gleznojis figurālas kompozīcijas un ainavas. Balstoties uz jaunākajiem atklājumiem krāsu teorijā un optikā, centies radīt zinātniskus pamatus glezniecības problēmu risināšanai.

Sava stila meklējumu rezultātā izgudrojas tā saucamo puantilismu - gleznošanas tehnika, kur krāsas un gaismas atveidošanai izmanto mazus otas triepienus (punktiņus). Puantilisma tehnikā gleznotajiem darbiem raksturīga racionāli risināta, telpiski precīza kompozīcija. Tāpat ir vērojama formu vienkāršošana un niansēts gaismas vides atveidojums.

Miris 1891. gadā, Parīzē.

## Galerija

Georges Seurat 048.jpg|Strādnieki (ap 1883.g.)
Georges Seurat - Les Poseuses.jpg|Modeles (1888.g.)
Georges Seurat 043.jpg|Eifeļa tornis (1889.g.)
Georges Seurat 031.jpg|Svētdienas pēcpusdiena Grandžatas salā (1886.g.)
Georges Seurat - Young Woman Powdering Herself - Google Art Project.jpg|Jauna sieviete pūderējas (1889.g.)
Black Cow in a Meadow (ca. 1881) by Georges Seurat. Original from Yale University Art Gallery. Digitally enhanced by rawpixel. (50434729071).jpg|Melna govs pļavā (ap 1881.g.)


## Ārējās saites
* 106 Serā darbi   
* Biogrāfija un gleznas 
* Biogrāfija
Bejolu rajons

**Bejolu** (turku: *Beyoğlu*) ir Stambulas rajons pilsētas Eiropas pusē. No vēsturiskās pilsētas pussalas to šķir Zelta rags. Agrāk rajons bija pazīstams ar nosaukumu **Pera** un to lietoja līdz pat 20. gs. sākumam, līdz Turcijas Republikas proklamēšanai.

Rajonā ietilpst vairāki Zelta raga ziemeļu krastā esoši mikrorajoni, tai skaitā Galata (viduslaiku dženoviešu citadele, no kuras cēlies viss rajons), Karakēja, Džihangira, Šišhāne, Tepebaši, Tarlabaši, Dolapere un Kasimpašā. Rajonu ar vecpilsētas pussalu pāri Zelta ragam savieno Galatas tilts un Unkapani tilts. Bejolu ir Stambulas aktīvākais mākslas, izklaides un naktsdzīves centrs.

## Mikrorajoni (mahalle)
Rajons iedalīts 45 mikrorajonos:
* Arapcamii
* Asmalı Mescit 
* Bedrettin 
* Bereketzade 
* Bostan 
* Bülbül 
* Camiikebir 
* Cihangir 
* Çatma Mescit 
* Çukur 
* Emekyemez 
* Evliya Çelebi 
* Fetihtepe 
* Firuzağa 
* Gümüşsuyu 
* Hacı Ahmet 
* Hacımimi 
* Halıcıoğlu 
* Hüseyinağa 
* İstiklal 
* Kadı Mehmet Efendi 
* Kalyoncu Kulluğu 
* Kamer Hatun 
* Kaptanpaşa 
* Katip Mustafa Çelebi 
* Keçeçiperi 
* Kemankeş 
* Kılıçalipaşa 
* Kocatepe 
* Kulaksız 
* Kuloğlu 
* Küçük Piyale 
* Müeyyetzade 
* Ömeravni 
* Örnektepe 
* Pirimehmetpaşa 
* Piyalepaşa 
* Pürtelaş Hasan Efendi 
* Sururi 
* Sütlüce 
* Şahkulu 
* Şehit Muhtar 
* Tomtom 
* Yahya Kahya 
* Yenişehir

## Ievērojamākie kvartāli (semt)
* Dolapdere 
* Fındıklı 
* Galata 
* Hacıhüsrev 
* Hasköy 
* Kabataş 
* Karaköy 
* Kasımpaşa 
* Şişhane 
* Taksima
* Tepebaşı 
* Tophane

## Ārējās saites
* Bejolu pašvaldības oficiālā vietne
* Galatas tornis
* Peras muzejs
* Ziedu pasāža (''Çiçek Pasajı'') - Cité de Péra
* Peras teātris
Deitērijs

thumb|250px|Deitērija vieta izotopu tabulā
**Deitērijs** ( — otrais, otrējais) jeb **smagais ūdeņradis** ir ūdeņraža otrs stabilais izotops. Deitērija apzīmējums ir **<sup>2</sup>H** vai **D**. Deitērija atoma kodols (deitrons) sastāv no viena protona un viena neitrona. Dabiskais ūdeņradis satur 0,0147% deitērija.

Deitēriju atklājis amerikāņu fizikālķīmiķis Harolds Jūrijs 1932. gadā.

Tā kā deitērija atoma masa ir divreiz lielāka nekā protijam, šo ūdeņraža izotopu ķīmiskās un fiziskās īpašības jūtami atšķiras — daudz vairāk, nekā jebkura cita elementa izotopiem. Tādēļ ūdeņraža izotopus ir relatīvi viegli atdalīt — piemēram, vairākās stadijās elektrolizējot ūdeni, ar jonu apmaiņas metodēm, rektificējot ūdeni vai amonjaku. Deitērija oksīdu sauc par smago ūdeni.

thumb|left|250px|Deitērija ultravioletās loka lampas spektrs
Deitēriju plaši izmanto atomenerģētikā kā neitronu palēninātāju kodolreaktoros. Litija-6 deiterīda veidā vai arī maisījumā ar tritiju lieto kodoltermiskās reakcijas izraisīšanai ūdeņraža bumbās. Deitērija un tritija augsttemperatūras plazmu izmanto vadāmās kodoltermiskās sintēzes realizācijai (projektā ITER). Deitēriju lieto arī laboratoriskos pētījumos (kā neradioaktīvu izotopisku marķieri, ko var viegli atšķirt masspektrometriski) un tehnikā. Organiskos šķīdinātājus, kur ūdeņradis aizvietots ar deitēriju, lieto H-KMR spektroskopijā. Ar deitēriju pildītas lokizlādes lampas lieto kā ultravioletā starojuma avotus UV spektroskopijā.

Pasaulē gadā ražo desmitiem tūkstošu tonnu deitērija.
Zejtinburnu rajons

**Zejtinburnu** (turku: *Zeytinburnu*) ir rajons Stambulas Eiropas pusē, Marmora jūras krastā, pie senās Konstantinopoles ārējo nocietinājumu mūriem. Starp Zejtinburnu un vecpilsētu atrodas Jedikules cietoksnis. Zejtinburnu ir strādnieku rajons.

## Mikrorajoni (mahalle)
Zejtinburnu iedalīta 15 mikrorajonos: 
* Beštelsiza (*Beştelsiz*);
* Čirpidži (*Çırpıcı*);
* Gēkalpa (*Gökalp*);
* Kazličešme (*Kazlıçeşme*);
* Maltepe (*Maltepe*);
* Merkezefendi (*Merkezefendi*);
* Nuripašā (*Nuripaşa*);
* Sejitnizama (*Seyitnizam*);
* Sīmera (*Sümer*);
* Telsiza (*Telsiz*); 
* Veliefendi (*Veliefendi*); 
* Jenidogana (*Yenidoğan*);
* Ješiltepe (*Yeşiltepe*).

## Skatīt arī
* Zejtinburnu pašvaldības interneta vietne
* Zejtinburnu gubernatora interneta vietne
Šišli rajons

thumb|Šišli rajona administratīvais iedalījums
**Šišli** (turku: *Şişli*) ir ļoti apdzīvots Stambulas rajons pilsētas centrālajā daļā. Rajons izvietojas uz ziemeļiem no darījumu un iepirkšanās centra — Taksima laukuma un tas ir pilsētas izklaides centrs.

## Mikrorajoni (mahalleler)
Šišli rajons ir iedalīts 28 pagastos:

## Kvartāli (semtler)
Šišli rajonā ietilpst 14 mikrorajoni:
* Bomonti
* Čālajana
* Čifte Dževizlera
* Elmadāga
* Gīlbāga
* Kurtuluša
* Nišantaši
* Okmejdani
* Osmanbeja
* Pengalti
* Sejrantepe
* Siradževizlera
* Topāgadži
* Zindžirlikuju

## Skatīt arī
* Dževahira tirdzniecības centrs

## Ārējās saites
* Šišli pašvaldības vietne 
* Šišli mēra Mustafa Sarigīla vietne
* Ataturka Muzejs
Deitrons

**Deitrons** jeb **deitons** ir ūdeņraža smagā izotopa - deitērija atoma kodols. Tā masas skaitlis ir 2 un apzīmējums **d**. Deitrons sastāv no viena protona un viena neitrona, ir pilnīgi stabils un tam nav ierosinātu stāvokļu. Deitrons pieder pie vāji saistītiem kodoliem, jo tā saites enerģija ir tikai 2,22457 MeV. Tas ir vienīgais pazīstamais kodols, kas sastāv no diviem nukloniem, jo dineitrons un diprotons nav saistītas sistēmas. Deitrona spins ir 1.
Havaju salas

**Havaju salas** (, ) ir ap 2400&nbsp;km gara salu virkne (arhipelāgs) Klusajā okeānā, Polinēzijā. Tās atrodas okeāna ziemeļu daļā ap 3000&nbsp;km no tuvākās kontinenta piekrastes, salas ir Havaju zemūdens grēdas virsūdens daļa. Lielākā arhipelāga daļa ietilpst ASV Havaju štatā, izņemot Midveja atolu, kas ir neinkorporēta ASV teritorija un statistiski tiek pieskaitīta ASV Mazajām Aizjūras Salām.

Pirmais no eiropiešiem salas apmeklēja Džeimss Kuks 1778. gada 18. janvārī un nosauca tās par **Sendviča salām** *(Sandwich Islands)* par godu ekspedīcijas atbalstītājam Džonam Montagjū, 4. Sendvičas grāfam. Šis nosaukums tika lietots līdz 1840. gadiem, kad to aizvietoja havajiešu nosaukuma forma, kas atvasināta no galvenās arhipelāga salas Havajas.

## Salas
Havaju salu arhipelāgs dalās divās daļās — Vējpuses salas, kurās ietilpst lielākās un apdzīvotās salas, un Aizvēja salas, kas lielākoties ir neapdzīvotas sīkas saliņas un atoli.

### Vējpuses salas

* Havaja (*Hawai'i*, *Big Island*)
* Kauai (*Kaua'i*)
* Kahoolave (*Kaho'olawe*)
* Lānai (*Lāna'i*)
* Maui (*Maui*)
* Molokai (*Moloka'i*)
* Niihau (*Niihau*)
* Oahu (*O'ahu*)

### Aizvēja salas
*Nihoa *(Mokumana)*
*Nekera sala *(Mokumanamana)*
*Frenčfrigetšoulsas *(Kānemiloha'i)*
*Gardnerpaineklas *(Pūhāhonu)*
*Maro rifs *(Nalukākala)*
*Laisana sala *(Kauō)*
*Ļisjanska sala *(Papa'āpoho)*
*Pērla un Hermesa atols *(Holoikauaua)*
*Midveja atols *(Pihemanu)* 
*Kures atols *(Mokupāpapa)*

## Atsauces

## Ārējās saites
Banda Ačeha

**Banda Ačeha** (, ) ir pilsēta Indonēzijā, Ačehas provinces administratīvais centrs. Tā atrodas uz Sumatras salas Indonēzijā. 2007. gadā šajā pilsētā dzīvoja aptuveni 260 000 iedzīvotāji. Līdz 1956. gadam Bandas Ačehas nosaukums bija **Kutaradža**.

 Banda Ačeha saņēma pirmo un vissmagāko cunami viļņa triecienu, kuru izraisīja Indijas okeāna zemestrīce. Tas prasīja aptuveni 10 000 upurus.

## Atsauces

## Ārējās saites
Asterisk

**Asterisk** ir telefonu centrāles projekts ar atvērto pirmkodu, ko izstrādājis Marks Spensers no kompānijas Digium. *Asterisk* ir realizētas visas klasiskās telefonu centrāles iespējas, tas uztur lielu skaitu VoIP protokolu un nodrošina tādas funkcijas, kā balss pasts, konferences, interaktīvā balss izvēlne (*IVR*), izsaukumu apstrādes centrs (zvanu likšana rindā un to sadale aģentiem, izmantojot dažādus algoritmus), *CDR* ieraksti un citas funkcijas. Lai izveidotu paša funkcionalitati, var izmantot īpašu *Asterisk* valodu zvanīšanas plāna sastādīšanā, uzrakstot moduli valodā C, vai arī izmantojot *AGI*, kas ir elastīgs un un universāls interfeiss integrācijām ar ārējām datu apstrades sistēmām. Veicamais caur *AGI* var tikt uzrakstīts jebkurā programmēšanas valodā.

*Asterisk* tiek izplatīts pēc divkāršas licences noteikumiem, pateicoties kurai, vienlaicīgi ar pamata kodu, kas tiek izplatīts pēc atvērtas licences GNU General Public License, iespējams izveidot aizvērtus moduļus, kas sevī ietver licencētu kodu. Piemēram modulis kodeka *G.729* uzturēšanai.

Pēdējo divu gadu laikā *Asterisk* izmanto vairāk nekā 1000 kompāniju, atbalsta un online-konsultāciju centru ASV un Eiropā. Daudzas kompānijas izmanto *Asterisk* savās sērijveida VoIP iekārtās, piemēram, Linksys, Nateks.

## Ārējās saites
* Operāciju sistēmas, protokoli, aparātu daļa
* Funkcijas
* Arhitektūra
* Dokumentācija
* Digium 
* asterisk.org
* asterisk.lv
Bernhards Loze

**Bernhards Loze** (; , 1928 — ) bija vācu luterāņu mācītājs, teologs un baznīcas vēsturnieks. 

## Dzīvesgājums
Dzimis 1928. gadā kā jaunākais no četriem bērniem Dr. Valtera Lozes (*Walther Lohse*) un viņa sievas Dr. Minas Lozes, dzimušas Bareletas (*Mina Lohse, geb. Barrelet*) ģimenē. Tēva specializācija bija vēsture un jaunās valodas, māte strādāja par angļu filoloģijas pasniedzēju universitātē. Jau agrā bērnībā ieinteresēts lingvinistikā un vēstures jautājumos.

1947. gadā B. Loze uzsāka studijas Hamburgas universitātes evaņģēliskās teoloģijas fakultātē, kur arī studijas noslēdza. Uz viņu lielu iespaidu atstāja tādi sava laika slaveni pasniedzēji kā baznīcvēsturnieks Hanss fon Kampenhauzens (*Hans von Campenhausen*, 1903 — 1989), Jaunās Derības pasniedzējs Martins Dibēliuss (*Martin Dibelius*, 1883 — 1947) Hamburgā, Jaunās Derības pasniedzējs Joahims Jeremiass (*Joachim Jeremias*, 1900 — 1979) un baznīcvēsturnieks Hermanis Dēriess (*Hermann Dörries*, 1895 — 1977) Gotingenē. B. Loze studējis arī Bristolē un Kembridžā un 1952. gadā Gotingenē aizstāvējis doktora disertāciju un uzsācis darbu pie H.Dēriesa. Līdzās akadēmiskajai darbībai, jau 1953. gadā Bernhards Loze uzsācis kalpošanu Hamburgas baznīcā. Kalpošanas sākumā iepazinies ar Anneloti Štraiteli (*Annelotte Schtreitel*), ar kuru apprecējies 1955. gadā. Laulībā dzimuši trīs dēli - Reinhards, Joahims un Andreass. Līdz pat aiziešanai pensijā 1992. gadā Bernhards Loze bija Hamburgas universitātes baznīcas vēstures un vēstures teoloģijas profesors. Bernhards Loze miris . Loze ir sarakstījis vairākas nozīmīgas grāmatas, tulkotas arī citās valodās.

## Atsauces
* Loze Bernhards. Mārtiņš Luters. Ievads Lutera dzīvē un darbos. - Rīga: Luterisma manotjuma fonds, 2008.
Ūrass Sārnivāra

**Ūrass Sārnivāra** (; dzimis , miris 1998. gadā) bija somu luterāņu mācītājs, profesors. Dzimis Somijas dienvidos luterāņu mācītāja ģimenē. Studējis Helsinku Universitātes Teoloģijas fakultātē (1926. — 1930.), ordinēts (1930. g.) un kalpojis dažādās Somijas luteriskās baznīcas draudzēs. Līdztekus turpinājis studijas un saņēmis maģistra (1936. g.) un kandidāta (1939. g.) grādus. Papildinājis savas studijas arī ārpus Somijas, Anglijā un Amerikas Savienotajās Valstīs. 1939. gadā aicināts ieņemt Somu Teoloģijas semināra (Mičiganā, ASV) vadītāja posteni. Ieguvis doktora grādu (1945. gadā, Čikāgā) 1945. gadā atgriezies Somijā. Turpmākos dzīves gadus pildījis akadēmiskos amatus gan Somijā, gan ASV. Vairāku grāmatu un daudzu zinātnisku rakstu autors. 1990. gadu vidū vairākkārt viesojies Latvijā.

## Atsauces
* Sārnivāra Ūrass. Vai Bībelei var uzticēties? — Rīga: Augsburgas institūts, 2001.
* Sārnivāra Ūrass. Luters atklāj Evaņģēliju. — Rīga: Luteriskā mantojuma fonds, 1996.
Marks Spensers

**Marks Spensers** (, dzimis 1977. gada 8. aprīlī) ir amerikāņu datorzinātnieks, autors ziņojumu zibapmaiņas klientam Gaim (kurš pēc palaišanas tika  pārdēvēts par Pidgin), L2TP dēmonu *l2tpd* un *Cheops Network User Interface*. 

Spensers pēc universitātes beigšanas nodibināja kompāniju, kas sniedza GNU/Linux tehniskā atbalsta pakalpojumus. Markam nebija pietiekami daudz naudas normālas klasiskās telefonu centrāles iegādei, tāpēc viņš nolēma uzrakstīt Asterisk un vēlāk nodibināja kompāniju Digium.

## Ārējās saites
* Marka Spensera iepriekšējā mājaslapa

## Atsauces
Avdžilaras rajons

**Avdžilaras rajons** ir Stambulas pilsētas Eiropas pusē esoša administratīva vienība, kas atrodas blakus Kīčīkčekmedžes līcim Marmora jūras krastā.

## Mikrorajoni (mahalle)
Avdžilaras iedalīta 10 mikrorajonos:

* Ambarli (*Ambarlı*);
* Džihangira (*Cihangir*);
* Firuzkēja (*Firuzköy*);
* Gīmīšpala (*Gümüşpala*);
* Jūras kioski (*Deniz köşkler*);
* Centrālais mikrorajons (*Merkez*);
* Mustafa Kemala pašā mikrorajons (*Mustafa Kemal Paşa*);
* Tahtakale (*Tahtakale*);
* Universitāte (*Üniversite*);
* Ješilkenta (*Yeşilkent*).

## Skatīt arī
* Avdžilaras pašvaldības interneta vietne
* Avdžilaras gubernatora interneta vietne
Tritijs

thumb|250px|Tritija vieta izotopu tabulā
**Tritijs** ( (*tritos*) — 'trešais, trešējais') jeb **pārsmagais ūdeņradis** ir trešais no ūdeņraža izotopiem. Tritijs ir nestabils izotops — tā kodola pussabrukšanas periods ir 12,32 gadi. Tritija apzīmējums ir **<sup>3</sup>H** vai **T**. Tritija atoma kodols (tritons) sastāv no viena protona un diviem neitroniem.

Tritiju atklājuši angļu zinātnieki Ernests Rezerfords, Marks Olifants un Pauls Harteks.

Dabā tritijs veidojas, kosmisko staru daļiņām saduroties ar atmosfēras gāzu, piemēram, slāpekļa, atomu kodoliem. Mākslīgi rūpnieciskos mērogos tritiju iegūst, kodolreaktorā apstarojot litiju ar neitroniem:

: {}^6\mathrm{Li} + n \rightarrow ^3\mathrm{H} + ^4\mathrm{He}.

Tritiju var iegūt arī, apstarojot ar neitroniem smago ūdeni, jo deitērijs var satvert neitronu un pārvērsties par tritiju. ASV kopš 1955. gada ir iegūti apmēram 225 kg tritija.

Tritija kodols sabrūk, izstarojot elektronu un elektronu antineitrīno un rodoties hēlijam-3. Tā kā radusies elektronu plūsma (bēta stari) ir ar samērā nelielu enerģiju — vidēji ap 6 keV — tritiju lieto tehnikā un pat sadzīvē, jo tik mazas enerģijas bēta stari nespēj izkļūt cauri cilvēka ādai. Tomēr tritijs ir bīstams, to ieelpojot vai norijot.

thumb|250px|Tritiju saturoša spīdoša pulksteņa ciparnīca
Tritiju lieto bioloģijā un ķīmijā kā radioaktīvu marķieri. To lieto arī neitrīno īpašību pētīšanai un kodoltermiskajos ieročos kā neitronu avotu un vienlaicīgi kodoldegvielu (skatīt ūdeņraža bumba). Ar tritija savienojumiem (tiem jābūt pilnīgi negaistošiem — parasti lieto polimērus, kuros neliela daļa ūdeņraža aizstāta ar tritiju) aktivētus luminoforus lieto patstāvīgi spīdošu krāsu ražošanai, kuras izmanto pulksteņu ciparnīcu, kompasu, mērinstrumentu, šaujamieroču tēmēkļu pārklāšanai. Ar šādām krāsām aizstāj agrāk (apmēram līdz 20. gadsimta 60. gadiem) izmantotās rādiju un cinka sulfīdu saturošās krāsas, kas bija ļoti kaitīgas.

## Ārējās saites
Bū Gīrcs

**Bū** jeb **Bo Hāralds Gīrcs** (; dzimis  — miris ) bija zviedru luterāņu mācītājs, baznīcas darbinieks (bīskaps) un kristīgo darbu autors.

## Dzīvesgājums

Bū Hāralds Gīrcs dzimis Ēlandē, Zviedrijā. Viņš bija otrais bērns ķirurga Knuta Haralda Gīrca un viņa sievas Annas astoņu bērnu ģimenē. Vecāki nebija ticīgi, taču saviem bērniem sniedza, tradicionāli kristīgās vērtībās balstītu morālo audzināšanu. Pirmā pasaules kara laikā tēvs nosūtīja Bū ar diviem brāļiem uz Vāciju valodas prasmju uzlabošanai, kur viņi piedzīvoja arī pēckara badu. Pēc vidusskolas beigšanas Bū uzsāka studijas Upsālas Universitātē tēva profesijā — medicīnā. Studēt sācis kā ateists, tomēr ieinteresējis par reliģiju, viņš pameta studijas. Tālāk B.Gīrcs uzsāka filoloģijas studijas, tās papildinādams ar teoloģijas studijām pie tai laikā slavena Jaunās Derības profesora Antona Fridrihsena. Šis laiks deva iedvesmu vēlākai grāmatai “Ar paša acīm” (), vēsturiskam romānam par Jēzus dzīvi. Bū Gīrcs savas dzīves laikā vairākkārt piedzīvojis laulātās draudzenes zaudēšanas smagumu.

Bū Gīrcs tika ordinēts 1934. gadā. No 1934. līdz 1949. gadam viņš kalpoja kā mācītājs Ostrahisbijā, Ekebijā, Linčepingā un Torpā. Nozīmīga bija viņa draudzība ar Bohuslēnes mācītāju Gēsti Nelsonu, kura iespaidā nostiprinājās B.Gīrca kristīgā pārliecība. 1948. gadā ievēlēts par Gēteborgas bīskapu un nākamā gada 22. maijā kopā ar Lundas bīskapu Andešu Nīgrēnu iesvētīts šajā amatā. Bīskapa amatā B.Gīrcs kalpoja līdz 1970. gadam.

B.Gīrcs bijis Zviedrijas lielākās konfesionālās kustības Baznīcas pulcēšanās ap Bībeli un Ticības apliecībām () vadītājs un kalpojis kā viceprezidents Pasaules Luterāņu federācijā (1957—1963). Pensijā esot, viņš iztulkoja Jauno Derību un sniedza visu tās grāmatu komentārus.

Bū Gīrcs nomira 1998. gada 12. jūlijā Gēteborgā. B.Gīrcs bija ražīgs daudzu grāmatu un rakstu autors, laika posmā starp 1930. un 1964. gadu iznākuši aptuveni 600 dažādu nosaukumu darbi. Latviski tulkotas divas no viņa grāmatām, kā arī vairāki raksti.

## Literatūra
* Bo Gīrcs. Kristus Baznīca. — Rīga: Luterisma mantojuma fonds, 2006.
* Bo Gīrcs. Dieva Āmurs. — Rīga: Ausburgas institūts, 2001.

## Ārējās saites
Digium

**Digium Inc.** ir ASV uzņēmums, kas nodarbojas ar telefonijas aparatūras izstrādi un izgatavošanu. Plašāk pazīstams iztrādājums ir atvērtā pirmkoda telefonu centrāle Asterisk. Kompāniju 1999. gadā ar nosaukumu *Linux Support Services* dibinājis Marks Spensers. 

Sākumā uzņēmums nodarbojās ar Linux izstrādi un apkalpošanu. Ta kā nepietika naudas telefonu centrāles iegādei, Spensers pats sāka rakstīt programmu telefonijas nodrošināšanai. 2001. gadā ASV sākās ekonomikas kritums, un kompānija atmeta citu pakalpojumu sniegšanu, koncentrējoties tikai uz Asterisk centrāli. Tika nomainīts uzņēmuma nosaukums uz *Digium*. 

## Ārējās saites
* Digium Inc. mājaslapa
Bādžilaras rajons

**Bādžilaras rajons**, arī **Ješilbāgas rajons** (turku: *Bağcılar*, arī *Yeşilbağ*) ir Stambulas administratīvā vienība pilsētas Eiropas daļā, kurā pārsvarā dzīvo strādnieki. Rajons atrodas starp diviem lielākajiem pilsētas apvedceļiem — TEM un E5.

## Mikrorajoni (mahalle)
Bādžilaras iedalīta 22 mikrorajonos:

* Simtgade (*100. yıl*);
* Bālara (*Bağlar*);
* Barbarosa (*Barbaros*);
* Činara (*Çınar*);
* Demirkapi (*Demirkapı*);
* Evrena (*Evren*);
* Fatiha (*Fatih*);
* Fevzi Čakmaka mikrorajons (*Fevzi Çakmak*);
* Gēztepe (*Göztepe*);
* Gīnešli (*Güneşli*);
* Hīrijeta (*Hürriyet*);
* Inēnī mikrorajons (*İnönü*);
* Kazima Karabekira mikrorajons (*Kazım Karabekir*);
* Kemalpašā (*Kemalpaşa*);
* Kirazli (*Kirazlı*);
* Mahmutbeja (*Mahmutbey*);
* Centrālais mikrorajons (*Merkez*);
* Sandžaktepe (*Sancaktepe*);
* Selima Bargā mikrorajons (*Yavuz Selim*);
* Jeni (*Yeni Mahalle*);
* Jenigīna (*Yenigün*);
* Jildiztepe (*Yıldıztepe*).

## Skatīt arī
* Bādžilaras pašvaldības interneta vietne
* Bādžilaras gubernatora interneta vietne
Bobsleja, kamaniņu un skeletona trašu uzskaitījums

Pasaulē ir 16 **bobsleja, kamaniņu un skeletona trašu**, kuras lieto bobsleja, kamaniņu sporta un skeletona vajadzībām. Visas šīs trases (izņemot Sanktmoricu, kura tiek būvēta no sniega un ledus, kā arī ir dabīgi saldēta), tiek būvētas no dzelzsbetona un tiek atvēsinātas ar amonjaku.

## Trašu saraksts

## Atsauces
* FIBT.com mākslīgo bobsleja un skeletona trašu uzskaitījums
* FIL-Luge.org mākslīgo kamaniņu trašu uzskaitījums
Trieciena spēks

250px|thumb|Pāļu dzinējs ar trieciena spēku iedzen pāli grunts segumā.

**Trieciena spēks** ir liela spēka iedarbība uz ķermeni īsā laika sprīdī. Dažreiz trieciens ir daudz efektīvāks par ilgstošu spēka iedarbību.

## Trieciena spēka izpausmes
* nagla trieciena spēka ietekmē tiek deformēta, kad pa to sit ar āmuru;
* pāļu dzinējs ar trieciena spēku iedzen pāli grunts segumā;
* ballistikā izšautās lodes sadursme ar kādu ķermeni;
* zemestrīces viļņa izplatīšanās pa Zemes garozu.

## Skatīt arī

* Ampēra spēks
* Arhimēda spēks
* Atgrūšanās spēks
* Ārējie spēki
* Berzes spēks
* Cēlējspēks
* Elastības spēks
* Gravitācijas spēks
* Iekšējie spēki
* Kulona spēks
* Lorenca spēks
* Mijiedarbības spēks
* Molekulārie spēki
* Pievilkšanās spēks
* Pretestības spēks
* Reakcijas spēks
* Sastiepuma spēks
* Smaguma spēks
* Svars
* Vilcējspēks
Obama

**Obama** var būt:

* Baraks Obama (*Barack Obama*; 1961) — Amerikas Savienoto Valstu prezidents;
* Baraks Obama vecākais — ASV prezeidenta Baraka Obamas tēvs;
* Mišela Obama (*Michelle Obama*; 1964) — ASV prezeidenta Baraka Obamas sieva, ASV pirmā lēdija.
Quest (SKS)

thumb|right|300px|''Quest Joint Airlock'' modulis uzstādīšanas laikā
**Quest modulis** ( — "meklēšana", "izziņa") jeb *Quest Joint Airlock* ir Starptautiskās kosmosa stacijas (SKS) ASV segmenta slūžu kamera. Modulis tika nogādāts stacijā 2001. gada jūlijā misijas STS-104 laikā un ir pievienots pie Unity moduļa. Pirms *Quest* uzstādīšanas iziešanu kosmosā varēja veikt tikai no Zvezda moduļa pārejas nodalījuma (tas gan nekad netika darīts) vai no stacijai pievienota Space Shuttle. Pēc Pirs slūžu kameras pieslēgšanas stacijai  no tā var veikt iziešanu kosmosā krievu skafandros.

*Quest* izgatavots Maršala kosmisko lidojumu centā (*Marshall Space Flight Center*, *MSFC*) pēc SKS primārā kontraktora Boeing pasūtījuma.

## Uzbūve
*Quest* modulis sastāv no diviem segmentiem: "aprīkojuma slūžām", kurā glabā skafandrus un iekārtas, un "apkalpes slūžām", caur kuru apkalpe iziet kosmosā. Tā ir konstruēta pēc *Space Shuttle* slūžu kameras parauga, bet ir modificēta, lai samazinātu atmosfēras gāzes patēriņu. Tai ārpusē ir piemontētas augstspiediena gāzes tvertnes, no kurām divās ir skābeklis un divās slāpeklis, kuras nodrošina atmosfēras papildināšanu stacijas amerikāņu segmentā pēc gāzu izplūšanas, kad lūka tiek atvērta iziešanas laikā.

Slūžu kamera tika konstruēta tā, lai no tās varētu iziet gan amerikāņu skafandros EMU, gan krievu Orlan, taču krievu puse nav stacijā nogādājusi iekārtas savu skafandru apkalpošanai no *Quest* moduļa.

## Starptautiskajā kosmosa stacijā
 startēja Space Shuttle Atlantis misijā STS-104 ar *Quest* moduli kravas telpā. Kosmoplāns saslēdzās ar staciju  03:08:00 UTC. *Quest* tika izcelts no kravas telpas un pievienots *Unity* modulim  07:40 UTC pirmajā kosmonautu iziešanā kosmosā. Tika veiktas vēl divas iziešanas (pēdējā tieši no *Quest* slūžu kameras), lai savienotu visus nepieciešamos kabeļus un uzstādītu gāzes tvertnes.

## Specifikācija
* Materiāls: alumīnijs
* Garums: 5,5 m 
* Diametrs: 4 m 
* Masa: 6064 kg 
* Tilpums: 34 m³
* Izmaksas: $164 miljoni USD, kopā ar gāzes tvertnēm
Hi-Fi

thumb|200px|Eksotiska mājas ''Hi-Fi'' stereosistēma
**Hi-Fi** (no  — 'augsta precizitāte') ir apzīmējums kvalitatīvai skaņu aparatūrai. Tas raksturo pastiprinātāju vai citas skaņas tehnikas ieraksta atskaņošanas darbu tik augstā kvalitātē, ka ar cilvēka ausi nav jūtama dzirdama ietekme uz skaņas ierakstu. *Hi-Fi* mērķis ir sasniegt minimālus vai nejūtamus trokšņus un kropļojumus.

Šodien šo terminu aizvieto *Hi-End*, taču *Hi-End* ne vienmēr atbilst *Hi-Fi* prasībām, piemēram, ļoti bieži lampu pastiprinātāji nespēj izpildīt *Hi-Fi* prasības, bet skaitās *Hi-End* produkti.
Edvards Sapīrs

**Edvards Sapīrs** (, dzimis , miris ) bija ASV valodnieks un antropologs. Viens no redzamākajiem strukturālisma pārstāvjiem amerikāņu lingvistiskā un kultūras un personības skolas pārstāvjiem antropoloģijā. Pazīstams kā Sapīra—Vorfa hipotēzes radītājs. Spēcīgi ietekmējis turpmāko valodniecības attīstību ASV.

## Dzīvesgājums
 
Dzimis 1884. gadā Prūsijas pilsētā Lauenburgā (tagad Lemborka, Polijā) ebreju ģimenē. 1904. gadā ieguva bakalaura, bet 1905. gadā — maģistra grādu vācu filoloģijā Kolumbijas Universitātē. Nākamos divus gadus pētīja indiāņu višramu un takelmu valodas Oregonas dienvidrietumos. Tām veltīja savu disertāciju, par kuru 1909. gadā ieguva doktora grādu antropoloģijā. Viņš turpināja pētīt indiāņu valodas gan ASV, gan Kanādā, kur no 1910. līdz 1925. gadam strādāja par vienu no diviem tālaika antropologiem.

1921. gadā publicēja darbu *Language*. 1925. gadā sāka strādāt par pasniedzēju Čikāgas Universitātē. 1931. izveidoja Antropoloģijas nodaļu Jeila Universitātē, kuru vadīja līdz mūža beigām.

Dibinājis arī Personības un kultūras komiteju ASV Nacionālajā pētījumu padomē (*National Research Council*).

## Uzskati

Sapīrs uzskatīja, ka valoda nosaka kultūru, proti, to, ko sociāla grupa dara un domā. Valodu viņš raksturoja kā domāšanas veidu, formālu likumsakarību kopumu, ko cilvēki patur prātā. Šīs likumsakarības jeb modeļi ir neapzināti: cilvēki vadās pēc tiem, bet reti var tās verbalizēt. Sabiedrība, pēc Sapīra domām, ir indivīdu “paplašinājums”, tādēļ tās izpētē noder psiholoģijas jēdzieni.

Sapīrs bija arī viens no mākslīgās valodas *[[Interlingua]]* attīstības atbalstītājiem.

## Atsauce

* Erickson, P. A. and Murphy, L. D. (eds.) 2001. Readings for a History of Anthropological Theory. Peterborough (Canada), New York (USA), Ormskirk (UK): Broadview Press, Ltd.

## Ārējās saites
Loze

**Loze** var būt gan latviešu, gan vācu () cilmes uzvārds. Cilvēki ar šiem uzvārdiem:

* Hinrihs Loze (*Hinrich Lohse*; 1896—1964) — Ostlandes reihskomisārs;
* Bernhards Loze (*Bernhard Lohse*; 1928—1997) — vācu luterāņu mācītājs, teologs un baznīcas vēsturnieks;
*Eduards Loze (1977) — latviešu badmintonists.
* Ilze Loze (1936) — latviešu arheoloģe.
Čamorru valoda

**Čamorru valoda** (*Finoʼ CHamoru*) ir austronēziešu saimes valoda, ko galvenokārt lieto čamorri Guamā un Ziemeļu Marianas Salās. Čamorru valodā ir daudz aizguvumu no spāņu valodas, tāpēc dažkārt to kļūdaini uzskata par kreolisko valodu.

## Alfabēts
: ' (glotāls slēdzenis), A, Å, B, Ch, D, E, F, G, H, I, K, L, M, N, Ñ, Ng, O, P, R, S, T, U, Y

## Ārējās saites

*Čamorru—angļu valodas tiešsaistes vārdnīca
Korsikāņu valoda

**Korsikāņu valoda** (*Corsu* vai *Lingua Corsa*) ir romāņu saimes valoda, kurā runā korsikāņi Korsikas salā Francijā un Sardīnijas salas ziemeļu daļā. Tāpat kā citām Francijas mazākumtautību valodām, arī korsikāņu valodai nav nekāda oficiāla statusa. Pēc UNESCO datiem korsikāņu valoda pieder pie apdraudētajām valodām.

## Ārējās saites

* ''Ethnologue'' par korsikāņu valodu

## Bibliogrāfija
* Marcel Peres, *Le Chant religieux corse*
Basku valoda

**Basku valoda** (*euskara*) ir izolēta valoda, kurā galvenokārt runā aptuveni ceturtā daļa basku, kas apdzīvo Basku zemes reģionu, kas atrodas uz Spānijas—Francijas robežas Pireneju pussalas ziemeļos. Kopējais valodas pratēju skaits tiek lēsts mazliet vairāk par 1 miljonu, no tiem aptuveni 65% dzīvo Spānijā, 25% — Francijā, bet atlikušie 10% citās pasaules valstīs.

Spānijas autonomajās komūnās Basku Zemē un Navarrā basku valoda ir oficiālā valoda. Veicot basku valodas pētīšanu, nav atrasta saistība ar kādu citu valodu. Tā ir izolēta valoda un nepieder ne pie indoeiropiešu, ne pie urāliešu, ne pie tjurku, ne pie semītu valodu saimēm, pie kurām pieder pārējās valodas, kurās runā eiropieši.

Uzskata, ka basku valoda ir viena no nedaudzajām valodām, kas ir radusies no Eiropas senāko iedzīvotāju valodām jeb priekšindoeiropiešu valodām, pie kurām piederējušas arī etrusku un mīnojiešu valodas.

## Basku alfabēts
Basku alfabēts ir veidots no spāņu alfabēta, atmetot nevajadzīgos burtus C, Q, V, W un Y.


Attēls:Basque dialects-en.svg|Basku valodas dialekti
Attēls:WIKITONGUES- Jon speaking Basque.webm|Basku valodas piemērs


## Atsauces

## Ārējās saites

* ''Euskaltzaindia''
* ''Ethnologue'' par basku valodu
* ''Concise'' basku valodas kursi 
* Basku zemes lingvistiskā karte
* ''Euskara Kultur Elkargoa''
* ''Rosetta'' par basku valodu
* Valodas politikas departaments (Basku Zemes valdība)
* Basku kultūras institūts
* Basku Zemes universitāte
* Basku psiholingvistika
* Morris Student Plus: Basku-angļu-basku vārdnīca